cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Franz Sahmen
Elulugu
Lõpetas Riia Toomkooli ja. 1806–1811 õppis Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, meditsiinidoktor (1811, TÜ), väitekiri "Dogmata veterum et recentorium medicorum eorumque in praxi medica usus" (Dorpat, 1811). Täiendas end 1814–1815 Viini ülikoolis ja 1815–1816 Würzburgi ülikoolis.
Joseph August Heinrich Sahmen oli tema poeg.
Teadustöö
Andis suure panuse empirismi jäänuste likvideerimiseks diagnostikas ja ravis. Hankis 1835 Tartu Ülikooli kliinikule ja plessimeetri ning 1844 ajakohase mikroskoobi, pani aluse kliinilisele laborile. Oli tol ajal veel algastmel oleva objektiivse (füüsikalise) haigete uurimismeetodi innukas järgija, temast alates juurdus kliinilises ja pedagoogilises praktikas peale auskultatsiooni ka perkussioon. 1825 astus välja homöopaatide tegevuse vastu. Teadustöödest on tähtsaim 1826 avaldatud monograafia aju- ja ajukelmete haigustest, käsitletuina patoloogilis-diagnostilisest aspektist.
1015
1015. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad - 1010. aastad - 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad
Aastad: 1010 1011 1012 1013 1014 - 1015 - 1016 1017 1018 1019 1020
Anne Luik
Anne Luik (sündinud 3. märtsil 1949 Lüllemäel) on eesti entomoloog, mahepõllumajanduse spetsialist, Eesti Maaülikooli professor ja teadusprorektor.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli bioloog-geneetikuna 1972. aastal.
Mölgi sadam
pisi|Sadam 2007. aastal pisi|Sadam 2016. aastal Mölgi sadam ehk Prangli lõunasadam on sadam Prangli saare lõunaosas.
Inge Teder
Ta lõpetas 1950. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1955. aastal Tartu Riikliku Ülikooli.
Töötas 1957. aastast teadustöötaja ja tarbekunstikogu hoidjana Tallinna Riiklikus Kunstimuuseumis. 1966–1991 oli ta Tallinna Riikliku Kunstimuuseumi (praeguse Eesti Kunstimuuseumi) direktor.
Inge Tederi juhtimisel kujunes kunstimuuseumist kõige olulisem eesti kunsti näitusepaik. Ta ei peljanud suhelda ka väliseesti kunstnikega, esimesed väliseesti kunstnike Herman Talviku ja Erik Haameri näitused toimusid just Tallinna Riiklikus Kunstimuuseumis.
Inge Tederi ajal avati viis kunstimuuseumi filiaali: Tarbekunstimuuseum, Niguliste Vana Kunsti muuseum, Adamson-Ericu ja Kristjan Raua muuseum ning kunstimuuseumi Kohtla-Järve filiaal. Hakkas välja kujunema tänapäevane Eesti Kunstimuuseumi struktuur.
Elmar Salumaa
Elmar Silvester Salumaa (kuni aastani 1935 Elmar Silvester Teppan; 15. detsember 1908 Vara vald, Tartumaa – 7. jaanuar 1996 Kilingi-Nõmme) oli eesti usuteadlane ja vaimulik, EELK Usuteaduse Instituudi ja Tartu Ülikooli audoktor (1994).
Elulugu
Elmar Salumaa oli metsavahi poeg.
1929 lõpetas Salumaa Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1935 TÜ usuteaduskonna teoloogiamagistri kraadiga, kaitstes väitekirja "Dialektilise teoloogia eskatoloogia".
1937–1940 ja 1942–1944 oli ta TÜ süstemaatilise teoloogia õppejõud, 1935–1941 ja 1942–1943 ka Hugo Treffneri Gümnaasiumi usuõpetaja ning 1942–1943 Tartu koolide inspektor, 1943–1944 TÜ Usuteaduse Instituudi professor, 1944–1945 Laiuse koguduse õpetaja.
1945 Salumaa arreteeriti NKVD poolt ning 1945–1955 oli ta vangilaagris ja asumisel.
1956–1995 oli ta EELK Usuteaduse Instituudi süstemaatilise usuteaduse professor, ühtlasi 1962–1969 EELK Konsistooriumi välissuhete referent ja 1969–1995 Saarde koguduse õpetaja.
Alates 1929. aastast oli Salumaa Üliõpilasselts Liivika liige.
Toomas Paul on iseloomustanud Elmar Salumaad "Eesti 20. sajandi teise poole mõjukaima ja viljakaima teoloogina".
Teadustöö
Salumaa peamised uurimisvaldkonnad olid teoloogiline eetika, dogmaatika, eksegeetika ja filosoofia. Ta on tõlkinud eesti keelde Paul Tillichi, Karl Barthi, K. M. Ischeri, H. Hesse, H. G. Pöhlmanni jmt teoseid. Mitmed tööd ("Jutlus kui teoloogiline probleem" (1957) jmt on jäänud käsikirja. Aastast 1967 üllitas üksinda 58 kd "Teoloogilist kogumikku", paarkümmend õpikut ja tosin tõlkeraamatut üliõpilastele. Viimaseks suurtööks jäi kaheköiteline "Dogmaatika märksõnastik" (1984).
Surabaya
Surabaya (varasem nimekuju Soerabaja) on linn Indoneesias, riigi suuruselt teine linn, Ida-Jaava provintsi halduskeskus. Ta asub Jaava saare idaosa lõunarannikul Masi jõe suudme juures Madura väina ääres. Linn on üks Indoneesia tähtsamaid sadamaid. Selle tähtsamad eksportkaubad on suhkur, tubakas ja kohv. Seal on suur laevatehas ja palju spetsialiseeritud merekoole.
Surabaya nimi on tuletatud sõnadest sura ('hai') ja  buaya ('krokodill'). Kohaliku mütoloogia järgi võitlevad hai ja krokodill omavahel piirkonna tugevaima ja võimsaima looma tiitli pärast. Nende loomade pildid on linna logol, kus nad on vastamisi ümber linna Kangelaste monumendi (Tugu Pahlawan).
Punane kivi
pisi|Punane kivi pisi|Punane kivi
Punane kivi on rabakivist hiidrahn Prangli saarel. Tegu on ainsa hiidrahnuga Prangli saarel.
Punase kivi ümbermõõt on 31,1 meetrit, pikkus 11,1 m, laius 8,8 m ning kõrgus 2,8 m. Rahnu maapealse osa maht on umbes 160 m3.
Nimetus "Punane kivi" tuleneb arvatavasti sellest, et tegemist on rabakiviga. Rabakivid on aga punakat värvi. Kuna aga kivi on kaetud paksu samblike kihiga ei pruugi punane värvus esmasel vaatlusel hästi silma paista.
Rahn pole üksikobjektina looduskaitse all, kuid jääb Prangli maastikukaitsealale.
1013
1013. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad - 1010. aastad - 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad
Aastad: 1008 1009 1010 1011 1012 - 1013 - 1014 1015 1016 1017 1018
SS-Oberst-Gruppenführer
pisi| Oberstgruppenführer (juunist 1942 Oberst-gruppenführer) oli SS-i (Schutzstaffel) auaste Kolmandas Riigis, mis vastas Generaloberst 'ile Wehrmachtis või kindralkoloneli ja kindralpolkovniku auastmele teistes armeedes. Auaste loodi 1942. aastal ja see oli SS-i kõrgeim komandöri auaste.
Oberstgruppenführer 'i auaste oli ühe astme võrra kõrgem Obergruppenführer 'ist ja ühe astme võrra madalam Reichsführer' ist.
Alates Relva-SS-i (Waffen-SS) moodustamisest dubleeriti SS-kindrali auastmega isiku määramisel relvajõududesse SS-i auaste mitte-SS-i kindrali auastmega SS-Oberstgruppenführer und der Generaloberst der Waffen-SS.
SS-Oberstgruppenführer 'i auastme saanud sõjaväelased
(SS-Oberstgruppenführer und Generaloberst der Polizei) (SS-Oberstgruppenführer und Panzer-Generaloberst der Waffen-SS)
1935
1935. aasta (MCMXXXV) oli 20. sajandi 35. aasta.
Kursi kihelkond
pisi|[[Kursi kirik]]
Kursi kihelkond (lühend Ksi; saksa keeles Kirchspiel Talkhof) oli ajalooline kihelkond Tartumaa põhjaosas, kunagise haldusjaotuse järgi ka Liivimaa kubermangu Tartu kreisis. Kursi kihelkonnast jäävad põhja poole Laiuse, kirdesse Palamuse, kagusse Äksi, lõunasse Puhja, edelasse Kolga-Jaani ja läände Põltsamaa kihelkond.
Kihelkonna pindala oli 316,2 km².
Piirkonna ajalugu
Kursi kihelkond tekkis ilmselt 14. sajandil seoses Kursi ordulinnuse rajamisega. Kihelkonna maa-ala oli suur, kuid asustus hõre. Tänapäeval jagunevad Kursi kihelkonna kunagised alad Jõgeva ja Tartu maakonna vahel.
1990. aasta Slovakkia parlamendivalimised
1990. aasta Slovakkia parlamendivalimised olid Slovakkia esimesed vabad valimised pärast sametrevolutsiooni, need toimusid 8. ja 9. juunil 1990. Sel ajal oli Slovakkia veel Tšehhoslovakkia osa. Valiti Slovaki Rahvusnõukogu. Samal ajal toimusid valimised Tšehhoslovakkia Föderaalkogusse.
Kotkakivi
pisi|Kotkakivi pisi|Kotkakivi
1990. aasta Slovakkia parlamendivalimised
Valimissüsteem
Valimissüsteem oli proportsionaalne – 150 kohta jagati neljas ringkonnas, künniseks üleriigiline 5% (2–3 partei koalitsioonile 7%, enamate liidule 10%). Jagajaks ringkonna mandaatide hulk pluss üks, jagamata mandaadid üleriigilisse kompensatsiooniringi.
Kotkakivi
Kotkakivi on rändrahn Prangli saare põhjaosas.
Rändrahnu ümbermõõt on 19 m ja kõrgus 3,5 m.
1990. aasta Slovakkia parlamendivalimised
Valimiste tulemused
16 nimekirjast sai parlamenti seitse. 12 mandaati, mis langesid nimekirjadele, mis ei saanud vajalikku häälte arvu, jaotati nimekirjade vahel, mis kogusid üle 3% hääli.
8. ja 9. juunil valitud esinduskogu tulemused osutusid järgmisteks:
Hääleõiguslikke 3 622 650 Osalus: 3 455 651; 95,4% Kehtetud hääled: 77 925; 2,3% Maksvad hääled: 3 377 726; 97,7%
2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Eurovisiooni lauluvõistlus 2010 oli 55. Eurovisiooni lauluvõistlus. See peeti Telenor Arenal, mis asub Norra pealinna Oslo lähedal Bærumi vallas Fornebus.
B.o.B
pisi| Bobby Ray Simmons (sündinud 15. november 1988), esinejanimega B.o.B, on Ameerika räppar ja muusikaprodutsent.
2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Lauluvõistlust korraldas juba kolmandat korda Norra Ringhäälingukontsern (NRK), mis sai korraldamisõiguse tänu Alexander Rybaki võidule Moskvas toimunud 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Varem oli lauluvõistlus toimunud Norras 1986. ja 1996. aastal. Lauluvõistlusest võttis osa 39 riiki, nende seas naasis võistlusse pärast aastast pausi Gruusia. Andorra, Tšehhi , Ungari ja Montenegro sel aastal võistlusel ei osalenud. Lauluvõistluse poolfinaalid toimusid 25. ja 27. mail. Finaal toimus 29. mail 2010. Lauluvõistluse võitis 246 punktiga Saksamaa, keda esindas laulja Lena Meyer-Landrut lauluga "Satellite".
B.o.B
Praegu on ta plaadifirmades Grand Hustle Records, Rebel Rock Entertainment ja Atlantic Records. Tema singel "Nothin' You" jõudis esikohale nii USA kui ka Suurbritannia edetabelites.
2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Korraldus
thumb|left|250px|Telenor Arena
Eelarve
Norra kultuuriminister Trond Giske ja Norra Ringhäälingukontserni juhatuse esimees Hans-Tore Bjerkaas kinnitasid lauluvõistluse esialgse eelarve mais 2009 suuruses 150 miljonit Norra krooni (17 miljonit €|eurot; 295 Eesti krooni). See eelarve oli aasta varem toimunud lauluvõistluse eelarvest väiksem, kuid suurem kui 2007. aasta lauluvõistluse eelarve. Kuid ennustatav eelarve suurenes hiljem 211 miljonile Norra kroonile (24 miljonit eurot, 434 Eesti krooni).
Toimumiskoht
27. mail 2009 teatas NRK, et lauluvõistlus korraldatakse Oslo metropoli aladel. Otsust põhjendati sellega, et Oslo on ainukene linn Norras, millel on vajaliku suurusega areenid, piisavalt majutusvõimalusi ja piisav infrastruktuur võistluse korraldamiseks. 3. juunil 2009 otsustati, et lauluvõistlus korraldatakse äsja valminud Telenor Arenal, Bærumi vallas, Oslo naabruses. Teine variant oli Oslo Spektrum, mis ei osutunud valituks väiksema suuruse ja mahutavuse tõttu.
Saatejuhid
Norra meedias algas varakult arutelu võimalike õhtujuhtide üle, algul olid jutuks NRK saate "Nytt på nytt" saatejuht Jon Almaas ja saate "Først & sist" saatejuht Fredrik Skavlan. Populaarne TV2 saatejuhipaar Thomas Numme ja Harald Rønneberg võitis Norra päevalehe Dagbladet küsitluse, milles lugejad said välja pakkuda saatejuhte. Tuntud TV2 saatejuht Dorthe Skappel teatas, et oleks huvitatud sellest ning jäi ka Dagbladeti küsitluses teiseks.
10. märtsil 2010 avalikustas NRK õhtujuhid. Nendeks valiti tuntud lastesaadete juht Erik Solbakken; gambia päritoluga laulja, helilooja ja ajakirjanik Haddy N'jie ning Maroko päritolu saatejuht Nadia Hasnaoui, kes on varem olnud õhtujuht 2004. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel. Solbakkeni ja N'jie ülesandeks oli tutvustada esinejaid, teha ülekandeid ja intervjuusid green room 'ist ja publiku seast. Hasnaoui ülesandeks oli avalikustada poolfinaalidest edasipääsejad ning juhtida kogu punktide jagamist.
Visuaalne kujundus
4. detsembril 2009 avalikustas NRK lauluvõistlust läbiva teema, slogani ja kujunduse. Teema koosnes mullidest, mis kujutasid inimesi, kes kogunevad kõik kokku Eurovisiooni lauluvõistluseks. Visuaalsel kujundusel olid läbivateks värvideks valge, must, roosa, lilla ja kuldne. Lauluvõistluse lavakujundus avalikustati 6. mail 2010. Erinevalt eelmistest aastatest ei kasutatud laval LED-ekraane, vaid muid valgustustehnoloogiaid.
Hääletamine
11. oktoobril 2009 teatas Euroopa Ringhäälingute Liit (EBU), et hääletussüsteemi poolfinaalides muudetakse nii, et iga riigi jagatavad punktid moodustab 50% telefonihääletuse tulemused ja 50% kohalik viieliikmeline muusikaspetsialistidest koosnev žürii. Sellega vahetati välja varasem süsteem, kus telefonihääletuse tulemustega pääses finaali üheksa riiki ja kümnenda selgitasid välja žüriid üle Euroopa. 26. oktoobril 2009 teatas EBU, et hääletamine toimub kogu saate jooksul ja kestab veel 15 minutit pärast laulude esitamist.
Orkester
Mõned lauluvõistluse fännid algatasid suhtlussaidil Facebook kampaania, et tuua Oslos toimuvale Eurovisiooni lauluvõistlusele tagasi orkestri. Orkestrit pole kasutatud Eurovisiooni lauluvõistlusel alates 1999. aastast. Orkestri kasutamine lõpetati pärast 1998. aasta lauluvõistlust muusikatehnoloogia kiire arengu tõttu. Mõistlikum oli kasutada salvestatud helitausta. EBU on kinnitanud, et orkestri tagasitoomise plaani neil ei ole.
Grupid
7. veebruaril 2010 toimus riikide loosimine esimesse ja teise poolfinaali. Osalevad riigid jaotati geograafilise asukoha ja hääletamistavade põhjal viide gruppi. Samuti loositi, kas laul esitatakse poolfinaali esimeses pooles või teises pooles, et osalevad riigid saaksid planeerida, millal Oslosse kohale tulla. Loositi ka, millises poolfinaalis hääletavad "suure neliku" riigid ja korraldajariik Norra.
Osalevad riigid
thumb|300px|right| {{legend|#22b14c|Osalejad}} {{legend|#d40000|Riigid, mis ei pääsenud finaali}} {{legend|#FFC20E|Riigid, mis on varem osalenud, kuid ei osalenud 2010. aastal}} Kokku 39 riiki osales 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Gruusia naasis Eurovisioonile pärast aastast pausi. Eelmine aasta jäi Gruusial vahele, sest nende esinduslaul "We Don't Wanna Put In" keelati ära, kuna selles esines poliitilisi viiteid, mis on vastuolus lauluvõistluse reeglitega.
Tšehhi teatas lauluvõistlusest eemaldumisest tšehhi televaatajate vähese huvi tõttu ja seoses kolme järjestikuse läbikukkumisega lauluvõistlusel.
Andorra ringhääling Ràdio i Televisió d'Andorra (RTVA) teatas 10% eelarvekärpest. Esialgu RTVA esitas EBU-le avalduse osalemisest lauluvõistlusel, kuid teatasid detsembris 2009, et rahastusraskuste tõttu on nad sunnitud võistlusest loobuma.
Ka Ungari teatas lauluvõistlusest eemalejäämisest seoses majanduslike raskustega rahvusringhäälingus. Samal põhjusel oli sunnitud eemale jääma ka Montenegro.
Leedu rahvusringhääling LRT teatas esialgu eemalejäämisest majanduslikel põhjustel. Hiljem küll EBU teatas, et Leedu osaleb Eurovisiooni lauluvõistlusel. Leedu rahvusringhäälingut rahastas Leedu telekommunikatsioonifirma Teo LT.
Seoses suurte eelarvekärbetega Eesti Rahvusringhäälingus (ERR) polnud kindel ka Eesti osalemine 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Rahvusringhäälingule tuli appi Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus (EAS), kes toetas Rahvusringhäälingut 1,5 miljoni Eesti krooniga, millest maksti osalemistasu, korraldati kohalik võistlus "Eesti Laul 2010" ja tasuti kulud Oslos.
Finaal
Lauluvõistluse finaal toimus 29. mail 2010. Lauluvõistluse finaalis osalesid:
* – Hispaania esitas oma laulu teist korda (26.) seoses lavale tunginud fänni Jimmy Jumpiga, kes segas Hispaania esitust.
12 punkti
Järgnevas tabelis on näha, mis riigid said millistelt riikidelt 12 punkti.
Kertu Köösel
Kertu Köösel (sündinud 10. jaanuaril 1979 Tapal) on televisiooni- ja dokumentaalfilmirežissöör.
Õppinud Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežiid, tal on bakalaureusekraad audiovisuaalkunstis.
Kertu Köösel on osalenud nii dokumentaalfilmide (nt "Hundi süda sees", 2015 ja "Sihtpunkt – olla õnnelik", 2016) kui ka mängufilmide (nt "Luuraja ja luuletaja", 2016; "Võta või jäta", 2018; "Eia jõulud Tondikakul", 2018, ja "Johannes Pääsukese tõeline elu", 2019 – kõigis režissööri assistendina) tegemisel.
Kõrvalosades on ta mänginud näitlejana mitmes mängufilmis ja teleseriaalis (Kelgukoerad, Kättemaksukontor, Riigimehed).
Abdoulaye Wade
Veebruaris 2012 kandideeris ta presidendi ametisse kolmandaks ametiajaks. Ta kaotas märtsis peetud teises voorus Macky Sallile.
Levy Mwanawasa
pisi|Levy Mwanawasa Levy Patrick Mwanawasa (3. september 1948 – 19. august 2008) oli Sambia kolmas president.
Mwanawsa sündis Mufuliras kümnelapselise pere teise lapsena. Ta omandas juristihariduse Sambia Ülikoolis. Aastatel 1974–1978 töötas mitmes advokaadibüroos, kuni tegi oma firma Mwanawasa & Company. Ta sai 1985. aastal Sambia Vabariigi peajuristiks, kuid juba järgmisel 1986. aastal loobus sellest tööst ning siirdus tagasi erasektorisse.
Sambia president Frederick Chiluba nimetas 1991. aasta detsembris Mwanawasa asepresidendiks. Ta lahkus lõplikult eraettevõtlusest 1992. aasta märtsis.
Mwanawasa oli Sambia asepresident, kuni ta korruptsioonis süüdistatuna 1994. aastal tagasi astus. Ta konkureeris 1996. aastal president Frederick Chiluba vastaskandidaadina parteijuhi kohale, kuid kaotas. Nii tema kui ka president kuulusid parteisse Liikumine Mitmeparteilisele Demokraatiale (MMD). Pärast parteisisest kaotust loobus Mwanawasa mõneks ajaks aktiivsest poliitilisest tegevusest.
Siiski oli tal piisavalt autoriteeti ning augustis 2000 valiti ta MMD ametlikuks presidendikandidaadiks. Presidendivalimised toimusid 27. detsembril 2001. Mwanawasa kogus 29% häältest, ning võitis valimised. Teiseks tuli Anderson Mazoka 27%-iga. Kokku osales valimistel 11 kandidaati. Valimistulemused vaidlustati mitmete vastaskandidaatide poolt, kuid kohus kuulutas siiski võitjaks Levy Mwanawasa. Uus president astus ametisse 2. jaanuaril 2002.
Jaanuaris 2005 kuulutas president oma peamiseks prioriteediks võitluse vaesusega. Tol momendil pidi 75% Sambia elanikkonnast hakkama saama vähem kui 1 dollariga päevas.
Levy Mwanawasa valiti 28. septembril 2006 43% häältega teiseks ametiajaks Sambia presidendiks. Nendel valimistel oli ta juba eelnevate küsitluste põhjal peafavoriit. Tema teine ametiaeg algas 3. oktoobril 2006.
Isiklikku
Mwanawasa oli abielus Maureen Mwanawasaga ning neil sündis neli last: Chipokota, Matolo, Lubona ja Ntembe. Kaks last (Miriam ja Patrick) oli tal ka esimesest abielust.
Kurvitsalised
Kurvitsalised (Charadriiformes) on mitmekesine lindude selts, kuhu kuulub umbes 350 liiki. Enamik kurvitsalistest on seotud veekogude ja avamaastikega.
1014
1014. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad - 1010. aastad - 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad
Aastad: 1009 1010 1011 1012 1013 - 1014 - 1015 1016 1017 1018 1019
James Michel
thumb Kolonel James Alix Michel (sündinud 16. augustil 1944 Mahés) on Seišellide poliitik, kes oli 16. aprillist 2004 kuni 16. oktoobrini 2016 Seišellide president.
James Michel on töötanud õpetajana ning turismi alal.
Aastal 1976 liitus ta France-Albert René juhitava Seišellide Progressiivse Rahvarindega, millest aastal 1979 sai ainupartei. Juunis 1977 määras võimu haaranud René James Micheli avaliku halduse ja infoministriks. Pärast seda oli ta kuni 1993. aastani mitmes ministriametis.
Aastatel 1996–2004 oli ta asepresident ning sai presidendiks pärast seda, kui tema eelkäija presidendina France-Albert René ametist loobus.
2006. aasta valimistel sai ta 53,7 protsenti häältest ning alustas 1. augustil 2006 uut ametiaega.
Jomsviikingid
pisi|300 px|[[Gerhard Munthe teos "Torm Hjørungavågis"]] pisi|300px|Jomsviikingid rahetormi ajal [[Hjörungavágri lahingus võitlemas]] Jomsviikingid olid 10.–11. sajandini eksisteerinud viikingitest palgasõdurite või röövlite poollegendaarse ordu liikmed.
Vennaskonna liikmed olid rangelt paganad ning nad olid pühendunud Odini ja Thori kummardamisele. Väidetavalt olid nad nõus võitlema iga isanda eest, kes oli suuteline tasuma nende suuri tasusid ja vahetevahel võitlesid nad ka kõrvuti kristlastest valitsejatega. Kuigi nad olid paganad, aimasid jomsviikingite institutsioonid mitmel moel ette hiliskeskaegsete kristlike sõjaliste ordude omi.
Legend jomsviikingitest esineb mõnes 12. ja 13. sajandist pärinevas islandlaste saagas. Põhjamaade saagade (iseäranis "Jómsvíkinga saga", "Kuningas Olav Tryggvasoni saaga" ja "Flatey raamatus" leiduvad jutud) järgi asus nende kants Jomsborg Läänemere lõunakaldal, kuid kaasaegsed ajaloolased ja arheoloogid vaidlevad jätkuvalt selle täpse asukoha üle. Enamus teadlasi paigutab selle Wolini saarele, Wolini linnast põhja pool asuvale Silberbergi mäele. Mõned teadlased samastavad Jomsborgi keskaegsetes Taani ja Saksamaa allikates esinevate kohanimedega Jumne, Julin ja Vineta.
Lisaks arutlevad ajaloolased jätkuvalt ka jomsviikingite kohta käivate andmete täpsuse üle. Kuna nende peakorteri asukohta ei ole kunagi lõplikult kindlaks määratud, on nende saavutuste kohta käivate lugudele kinnituse leidmine mõnevõrra keeruline. Ajalooringkondades vaieldakse Jomborgi asukoha üle just esmaste allikate nappuse tõttu: säilinud ei ole ühtegi selleaegset käsikirja, mis mainiks kas jomsviikingeid või Jomsborgi. Ent säilinud on kolm selleaegset ilmselt just jomsviikingeid mainivat ruunikivi. Nende osalusel peetud lahingutele viidatakse ka vanapõhja luules.
Jomsviikingite koodeks
pisi|[[Sjörupi ruunikivi seostatakse enamasti jomsviikingite rünnakuga Uppsalale ehk Fýrisvelliri lahinguga. Kivil seisab: "Saxi püstitas selle kivi oma kaaslase Ásbjörn Tófi/Tóki poja mälestuseks. Ta ei põgenenud Uppsala all, vaid taples seni, kuni tal oli relv"]] "Jomsviikingite saaga" ("Jómsvíkinga saga") jutustab, et jomsviikingid valisid hoolikalt, keda oma ordusse vastu võtta. Liikmesus oli piiratud tõestatud vaprusega meestega vanuses 18–50; erandiks oli Vagn Åkesson, kes oli 12-aastaselt alistanud jomsviikingite pealiku Sigvaldi Strut-Haraldsson nende omavahelises võitluses. Jomsviikingite hulka pääsemiseks pidid tulevased liikmed end vägiteoga tõestama ja seda sageli rituaalsel duellil (holmgang) mõne jomsviikingi vastu.
Selleks, et jomsviikingid tunnetaksid sõjalist distsipliini, tuli neil pidada kinni rangest käitumiskoodeksist. Nende reeglite mistahes rikkumist võidi karistada kohe ordust välja heitmisega. Iga jomsviiking kohustus nii oma vendi kaitsma kui ka vajadusel nende surma eest kätte maksma. Tal oli keelatud oma kaaslastest halvasti rääkida või nendega tülitseda. Ordu liikmete vahelist verivaenu pidid vahendama jomsviikingist ohvitserid. Jomsviikingitel oli keelatud näidata välja hirmu või sarnase või vähema tugevusega vastasega kokku sattudes põgeneda; korrapärane taganemine tunduvalt ülekaalukama vaenlase ees paistab olevat olnud vastuvõetav. Kogu sõjasaak tuli terve vennaskonna vahel võrdselt jaotada. Ühelgi jomsviikingil ei olnud ilma vennaskonna loata lubatud Jomsborgist rohkem kui kolm päeva puududa. Kindluse müüride vahele ei lubatud naisi ja lapsi ning kedagi ei tohtinud vangi võtta. Ent on selgusetu, kas liikmetele oli keelatud abielluda või omada suhteid naistega väljaspool müüre.
Päritolu
Ordu päritolu kohta esineb mitmesuguseid arvamusi. "Gesta Danorumi" (raamat 10) järgi vallutas Taani kuningas Harald Sinihammas Julinumi asula ja andis selle Rootsi printsile Styrbjörn Tugevale. Seejärel varustas Harald Styrbjörni tugeva väega, millega viimane meresid terroriseeris.
"Knýtlinga saga" ühtib eelmise allikaga selles, et Haraldit peetakse jomsviikingite rajajaks, kuid selles allikas ei seostu nendega Styrbjörni lugu. "Jómsvíkinga saga" väidab, et asula rajas Taani viiking Palnatoke, kes oli selle koha saanud müütiliselt vendide valitsejalt Burislavilt. "Styrbjarnar þáttr Svíakappa" ja "Eyrbyggja saga" andmed sobivad kõigi eelmainitud versioonidega, kuid nende järgi sai Styrbjörn jomsviikingite juhiks alles pärast seda, kui ordu oli juba rajatud. Neist kahest saagast esimene jutustab ka sellest, et põhjamaalaste hulgas oli palju "idapoolselt maalt" Jomsborgi saabunud mehi. Seega võis asustus olla segarahvuseline. Jomsviikingite pealike hulka kuulusid Palnatoke, Styrbjörn Tugev, Sigvaldi Strut-Haraldsson, horkel Pikk ja Hemeng.
pisi|400px|"Pärast Fýrisvelliri lahingut". [[Mårten Eskil Winge maal aastast 1888]] pisi|400px|Svolderi lahing, kus jomsviikingid võitlesid koos Taaniga Norra vastu. Jomsviikingid võisid lahingus ka pooli vahetada: olles algul norralaste poolel, liitusid nad hiljem [[Svend Harkhabemega, kellel oli 400 laeva Tryggvasoni 100 laeva vastu. Maali autor on Otto Sinding]] Andmed jomsviikingite arvu kohta lahknevad. Eri allikate järgi võis Jomsborgi sadam mahutada 30–300 laeva. Ent mõned ajaloolased arvavad, et Jomsborg oli suuresti kauplemiskeskus koos vendide vastu suunatud Taani garnisoniga.
Jomsviikingid lahingutes
"Gesta Danorum" (raamat 10), "Styrbjarnar þáttr Svíakappa" ja "Eyrbyggja saga" jutustavad sellest, et 980. aastate alguses juhtis eksiili sunnitud Rootsi prints Styrbjörn Tugev jomsviikingite väed Uppsala all oma onu kuningas Erik Võiduka vägede vastu. Styrbjörn püüdis selle aastal 984 või 985 peetud Fýrisvelliri lahinguga relvade abil Rootsi krooni endale saada, kuid sai hävitava kaotuse osaliseks. Tõsiasja, et jomsviikingid lahingu kaotasid, seletatakse Rootsi kuningas Eriku ja jumal Odini vahel sõlmitud sellekohase lepinguga.
Kolm sellest ajast pärinevat ruunikivi seostuvad Uppsalas auga langemisega ja ilmselt käivad need kolme jomsviikingi kohta. Need kolm ruunikivi on: Högby ruunikivi ("vapper võitleja Asmund langes Fýrisvelliril"), Hällestadi ruunikivi DR 295 ("ta ei põgenenud Uppsalas") ja Sjörupi ruunikivi ("Ta ei põgenenud Uppsala all, vaid taples seni, kuni tal oli relv"). Lahingust räägib ka lahingust ise Rootsi poolel osa võtnud Islandi skaldi Þórvaldr Hjaltasoni luule.
"Jómsvíkinga saga" jutustab, et aastal 986 ründasid jomsviikingid Norras jarl Håkon Sigurdssoni, kuid nad kaotasid talle Hjörungavágri lahingus. Saaga lõppeb lahingu tagajärgede lühikese kirjeldusega ja juhib sellele lahingule tähelepanu kui jomsviikingite lõpu algusele.
Langus
Pärast neid kahte otsustavat kaotust hakkas jomsviikingite võimsus küll kahanema, kuid "Olav Tryggvasoni saaga" jutustab, et nad mängisid olulist, kuid reetlikku, rolli ka aastal 1000 toimunud Svolderi lahingus. Seal hülgas jarl Sigvaldi Strut-Haraldssoni juhitud jomsviikingite vägi Norra kuninga Olavi ja liitus tema vaenlaste sõjaväega, et tema laevastik põrmustada. Selle teo motiiviks võis olla võitlemine Skandinaavia ristiusustamise vastu, mida Olav sunniviisiliselt edendas. Ent pärast merelahingut Norra trooni endale saanud Taani kuningas Svend Harkhabe oli (vähemalt ametlikult) samuti kristlane. Tema ja ta isa, Taani kuningas Harald Sinihammas, ristiti väidetavalt aastal 965.
On teateid ka selle kohta, et jomsviikingid rüüstasid aastal 1009 Inglismaa idaosa ja sooritasid 11. sajandi alguses rüüsteretki Skandinaavia eri piirkondadesse. Aasta 1013 paiku osalesid jomsviikingid Svend Harkhabeme poolt Inglismaale sooritatud sõjaretkel. Ajal, mil riiki tunginud viikingite peavägi kuningas Ethelred II Normandiasse eksiili minema sundis, vahetasid jomsviikingid poolt, püüdes ise inglaste käest Danegeldi koguda. Sellele järgnenud paari aastakümne jooksul nende allakäik jätkus.
"Heimskringla" järgi otsustas Norra kuningas Magnus Hea jomsviikingitest tulenevale ohule lõpu teha. Osana Taani üle kontrolli kindlustamisest rüüstas ta aastal 1043 Jomsborgi, hävitades sealse kindluse ja tappes paljud sealsetest elanikest.
Jomsviikingid kunstis
Jomsviikingeid on oma teostes käsitlenud paljud loomeinimesed, näiteks Kanada kirjanik Guy Gavriel Kay, briti ajaloolane ja kirjanik Tim Severin ja Rootsi kirjanik Frans G. Bengtsson. Lisaks on sellel teemal loodud filme ja arvutimänge, joonistatud mangasid ja kirjutatud muusikat.
Tänapäevane taaskehastamine
Legend jomsviikingitest on inspireerinud ka tänapäevast taaskehastamise liikumist. "Jomsborgi armee" on organisatsioon, mis püüab kujutada täpselt 10. ja 11. sajandi viikingeid. Kuigi nende rõhk on võitlusel, praktiseerivad mõned liikmed ka käsitööd. Organisatsioonil on harud Euroopas, Kanadas, Ameerika Ühendriikides ja mujal.
Peamised allikad jomsviikingite kohta
See loetelu ei ole täielik:
Ahmad Tejan Kabbah
pisi|Ahmad Tejan Kabbah, 2007 Ahmad Tejan Kabbah (16. veebruar 1932 – 13. märts 2014) oli Sierra Leone poliitik. Aastatel 1998–2007 oli ta Sierra Leone president.
Baltic Models
Baltic Models on Tallinnas tegutsev modelliagentuur.
Rööpintrusioon
Rööpintrusioon ehk konkordantne intrusioon on intrusioon, mis olles kontaktis kildaliste või kihiliste kivimitega, on enam-vähem paralleelne kildalisus- või kihilisuspindadega.
Rööpsed intrusioonid on sill, lakoliit, lopoliit ja fakoliit.
MSNBC
thumb
MSNBC on ööpäev läbi töötav Ameerika Ühendriikide kaabeltelevisiooni uudistekanal. Selle nimes sisalduvad nimed "Microsoft" ja "NBC". Kanal on suunitluselt vasakpoolne.
Poliitilise kallutatuse süüdistused
Vasakpoolsus
MSNBC kohta on paljud ajakirjanikud öelnud, et kanal kaldub ideoloogia poolest vasakule. Washington Posti ajakirjanik Howard Kurtz arvas 2008. aasta mais, et kanali õhtused saated kaldusid vasakpoolsusesse ning kanal ise hakkas pidama end "Fox Newsi antiteesiks".
Anatoli Tšubais
Anatoli Borissovitš Tšubais (Анатолий Борисович Чубайс; sündinud 16. juunil 1955 Barysaŭs Minski oblastis) on Venemaa majandus- ja riigitegelane, üks liberaalsete reformide ideolooge ja eestvedajaid 1990. aastatel.
Tšubais oli 2008. aasta septembrist 3. detsembrini 2020 ROSNANO peadirektor. Ta oli ka JPMorgan Chase rahvusvahelise nõukogu liige.
Ametikäik
1990. aastal siirdus Tšubais akadeemiliselt ametipostilt Leningradi täitevkomitee aseesimeheks.
Aastatel 1991–1992 oli Tšubais Peterburi linnapea Anatoli Sobtšaki nõunik.
1992–1994 oli Tšubais Venemaa Föderatsiooni valitsusjuhi esimene asetäitja majandus- ja finantspoliitika alal. Tema juhatamisel töötati välja ja viidi ellu erastamisprogrammi. Tšubaisi tegevus erastamisjuhina on talle toonud kurja kuulsuse oligarhide esilekergitajana.
1994–1996 oli Tšubais Riigiduuma liige, tegeledes erastamisreformidega.
Aastatel 1996–1997 oli Tšubais presidendi administratsiooni juht, 1997–1998 Venemaa esimene asepeaminister Viktor Tšernomõrdini valitsuses.
1998. aastast kuni 2008. aasta 1. juulini oli Tšubais Venemaa Ühendatud Energiasüsteemide juhatuse esimees.
22. septembril 2008 nimetas president Dmitri Medvedev ta oma määrusega riikliku nanotehnoloogiafirma ROSNANO (Venemaa Nanotehnoloogia korporatsioon) peadirektoriks ja 3. detsembril 2020 vabastas president Vladimir Putin ta sellest ametist. Seejärel oli ta kuni 23. märtsini 2022 Venemaa presidendi Vladimir Putini kliimanõunik.
Poliitiline tegevus
Tšubais on Paremjõudude Liidu liige ja üks asutajaid.
Isiklikku
Tšubais on kolmandat korda abielus. Tema teise naise Maria Višnevskaja õde Julija on olnud abielus Vladislav Surkoviga. Esimesest abielust on Tšubaisil poeg ja tütar.
Kama Chinen
Kama Chinen (知念カマ Chinen Kama; 10. mail 1895 Okinawa prefektuur – 2. mai 2010 Nanjō, Okinawa prefektuur) oli jaapani ülipikaealine, maailma vanim inimene alates 11. septembrist 2009 kuni surmani.
Elu
Pärast ameeriklase Gertrude Baines'i surma 11. septembril 2009 sai temast 114 aasta ja 124 päeva vanusena maailma vanim elusolev inimene.
Surm
Chinen suri kell 4.40 pärast lõunat 2. mail 2010, 8 päeva enne oma 115. sünnipäeva. Ta oli siis 114 aastat ja 357 päeva vana. Surma ajal oli ta eluea pikkuselt 28. inimene maailma ajaloos ja kõige vanemaks elanud inimene Okinawa prefektuurist.
Pärast tema surma oli Eugénie Blanchard vanim elav inimene maailmas ja Chiyono Hasegawa vanim elusolev inimene Jaapanis
Craig Kilborn
pisi|Craig Kilborn (2019) Craig Kilborn (sünninimi Craig Lawrence Kilborn; sündinud 24. augustil 1962) on Ameerika Ühendriikide humorist ja endine vestlussaadete juht.
Ta oli esimene "The Daily Show" juht, endine ESPN-i "SportsCenteri" uudistediktor ja Tom Snyderi järglane CBS-i saates "The Late Late Show".
1012
1012. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 960. aastad 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad - 1010. aastad - 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad
Aastad: 1007 1008 1009 1010 1011 - 1012 - 1013 1014 1015 1016 1017
Gruusia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Gruusia tegi debüüdi Eurovisiooni lauluvõistlusel 2007. aastal Helsingis.
27. oktoobril 2006 teatas Gruusia, et soovib osaleda 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Sellel ajal oli EBU poolt veel kinnitatud maksimaalne osalevate riikide arv, mis oli 40. Märtsis 2007 teatati, et kõik 42 riiki osalevad Helsingis. Võistlusel suutis Gruusia esindaja Sopho Khalvashi lauluga "Visionary Dream" pääseda finaali ning saavutada seal 12. koha.
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Gruusiat pime laulja Diana Gurtskaja, kes esitas laulu "Peace Will Come". Osaledes Belgradis teises poolfinaalis, pääses ta edasi finaali ning lõpetas seal 11. kohal.
Augustis 2008 otsustas Gruusia Rahvusringhääling Moskvas toimuval 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lõuna-Osseetia sõja tõttu mitte osaleda. Gruusia keeldus osalemast võistlusel "riigis, mis rikub inimõigusi ja rahvusvahelist õigust", ning kahtles ka Venemaa suutlikkuses tagada osalejate ohutus Moskvas.
Detsembris 2008 siiski otsustati osaleda Moskvas toimuval lauluvõistlusel. Otsuse põhjuseks oli võit 2008. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel ning 12 punkti, mis saadi Venemaalt.
10. märtsil 2009 otsustas Euroopa Ringhäälingute Liit, et Gruusia ei tohi Moskvas toimuval Eurovisiooni lauluvõistlusel esitada rahvusliku vooru võitnud Venemaa peaministrit Vladimir Putinit pilavat laulu "We Don't Wanna Put In". Gruusia keeldus laulu sõnade muutmisest ning teatas, et loobub osalemisest.
Hääletamise ajalugu (2007–2023 finaalid)
Gruusia on andnud kokku kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Gruusia on saanud kokku kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Jānis Sanders
Jānis Sanders (ka Jahnis või Joann; 28. detsember 1857 Zehren, Kuramaa – 19. jaanuar 1951 Esslingen) oli läti usuteadlane.
Talupoja poeg. Õppis Tartu Ülikoolis 1879–1883.
Ta oli Petrogradi läti koguduse pastor.
Töötas Tartu Ülikoolis praktilise usuteaduse professorina aastatel 1916–1917. Ta pidas loenguid läti keeles.
Reichsführer
Reichsführer ehk Reichsführer-SS oli SS-i (Schutzstaffel) kõrgeim sõjaväeline auaste Kolmandas Riigis. Reichsführer 'i auaste oli kõrgem Oberstgruppenführer 'ist, mis oli SS-i komandöri kõrgeim auaste, ja vastas Wehrmachti kindralfeldmarssalile.
Reichsführer 'i auaste kinnitati auastmena 1934. aasta SS-i auastmete reformi käigus ning anti ainult Heinrich Himmlerile ja Karl Hankele.
Põikintrusioon
Põikintrusioon ehk diskordantne intrusioon on intrusioon, mis, olles kontaktis kildaliste või kihiliste kivimitega, lõikab neid kihte.
Põiksed intrusioonid on daik, nekk, štokk, batoliit, diapiir, ringdaik, apofüüs.
Arvi Järvekülg
Arvi Järvekülg (27. detsember 1929 Kabala vald, Pilistvere kihelkond, Viljandimaa – 4. november 2002 Tartu) oli eesti hüdrobioloog ja zooloog.
Elukäik ja teadustöö
Ta õppis Villevere algkoolis ja Türi Keskkoolis. Aastal 1954 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli. Aastal 1957 kaitses ta kandidaadiväitekirja, aastal 1975 doktoriväitekirja Läänemere põhjaloomastikust, bioloogiadoktor 1976.
Aastatel 1959–1969 töötas eesti mereihtüoloogia laboratooriumis ja aastast 1969 Eesti Põllumajandusülikooli Zooloogia ja Botaanika Instituudis, 1974–1990 sealsamas merebioloogiasektori juhataja.
1984–1996 Eesti Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjoni esimees.
Ta oli Soome lahe kaitse rahvusvaheline ekspert.
Ta uuris jõevähkide bioloogiat, haigusi ja ökoloogiat; Läänemere zoobentost jpt valdkondi.
Sellapan Ramanathan
thumb|Sellapan Ramanathan detsembris 2006 Sellapan Ramanathan (tamili செல்லப்பன் ராமநாதன்; tavaliselt kasutatakse nimekuju S. R. Nathan; 3. juuli 1924 – 22. august 2016) oli Singapuri poliitik.
Ta oli tamili päritolu.
Sellapan Ramanathan oli 1. septembrist 1999 kuni 31. augustini 2011 Singapuri president. Ta kinnitati presidendiks vastaskandidaatide puudumise tõttu 1999. ja uuesti 2005. aastal.
Jüri Kass
Ta on plakatikunstnik, graafik ja maalikunstnik.
Ta õppis aastail 1974–1979 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis.
Sellapan Ramanathan
Aastatel 1990–1996 oli ta Singapuri suursaadik Ameerika Ühendriikides.
Jüri Kass
Kass töötas aastail 1979–1983 Kohtla-Järvel disainerina ja Jõhvis laste kunstikooli õpetajana.
Isiklikku
Tema abikaasa on kunstnik Ülle Marks. 2006. aastal said nad koos aasta graafiku auhinna.
Johannes Käbin
Johannes Käbin (venepäraselt Ivan Käbin; 24. september 1905 Kalvi, Aseri vald, Virumaa – 26. oktoober 1999 Tallinn) oli Eesti NSV riigitegelane, Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär 1950–1978 ja Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees 1978–1983.
Koduleht
Koduleht on organisatsiooni või isiku veebisaidi andmekogum, ka selle esileht või üladokument.
Koduleheks nimetatakse mõnikord ekslikult ka veebilehte, mis avaneb brauseri käivitamisel või kodunupule vajutamisel, kuid mille õige nimetus on avaleht.
Tšaadi riigipeade loend
Tšaadi riigipeade loend loetleb Tšaadi presidendid alates riigi iseseisvumisest 1960. aastal.
Intrusioon
Intrusioon ehk plutoon on maakoores paiknev geoloogiline struktuur, mis võib olla nii vedelas (magma) kui ka tahkes olekus (tardkivim).
Intrusiooniks nimetatakse nii aktiivset protsessi (magmakeha tungimist ülespoole) kui ka selle tardkivimiliseks struktuuriks kristalliseerunud tagajärge. Samas tähenduses võidakse kasutada terminit "intrusiiv".
Lasumussuhete alusel eristatakse rööp- ja põikintrusioone. Rööpne on intrusioon, mis olles kontaktis kildaliste või kihiliste kivimitega on enam-vähem paralleelne kildalisus- või kihilisuspindadega. Põikintrusioonid aga lõikavad kildalisus- või kihilisuspindu. Intrusioonid on väiksemõõtmelised, kui nende mõõtmeid väljendatakse meetrites, suuremõõtmeliste intrusioonide mõõtmed ulatuvad aga kilomeetritesse. Sõltuvalt kujust, suurusest ning lasumussuhetest eristatakse järgmisi intrusioone: sill, lakoliit, lopoliit, fakoliit, daik, nekk, štokk, batoliit, diapiir, ringdaik, hargsoon jne.
Intrusioon võib olla nii tardunud struktuur kui ka liikuv diapiirilaadne moodustis.
Sageli peetakse sõnu "intrusioon" ja "plutoon" sünonüümideks, kuid kitsama definitsiooni kohaselt saab plutooniks nimetada vaid suuremõõtmelisi intrusioone. Plutoon on intrusioon, mille mõõtmed ulatuvad kilomeetritesse. Intrusioon võib aga olla ka palju väiksem.
Max Reinhold Krause
Max Reinhold Krause (26. juuli / 7. august 1862 Rannu – 15. veebruar 1937 Jena) oli Eesti vaimulik.
Krause lõpetas Tartus gümnaasiumi ja õppis aastatel 1881–1886 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Ordineeriti 6. märtsil 1888 õpetajaks.
Oli aastatel 1888–1903 Hanila ja Varbla Püha Urbanuse koguduse õpetaja ning 1903–1919 oli ta Viru-Nigula koguduse õpetaja, ühtlasi 1915–1916 Eestimaa kindralsuperintendendi kohusetäitja (siis, kui kindralsuperintendent Daniel Burchard Lemm Siberisse, Irkutskisse välja saadetud oli). 1918. aastal ta vahistati.
Mbabane
Mbabane on Svaasimaa (ametlikult eSwatini Kuningriigi) pealinn ja Hhohho ringkonna keskus. Linn asub Mbabane jõe ääres Mdimba mägedes.
Max Reinhold Krause
1919. aastal põgenes Saksamaale. Oli seejärel pastor Greizis, hiljem Lääne-Preisimaal Konojadis (praegune Konojady Poola Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Brodnica maakonnas). Emerituuris olles elas Jenas, kus ta ka suri.
Mbabane
Mbabane asutasid 1902. aastal britid. Linn on saanud nime hõimupealik Mbabane Kunene järgi.
Max Reinhold Krause
Isiklikku
Tema isa Hermann Krause ja onu Alexander Johann Krause olid Rannu Püha Martini koguduse õpetajad.
Mbabane
Linna lähedal asuvad tina- ja rauamaagi kaevandused.
Folkloorifestival Baltica 2007
XX rahvusvaheline folkloorifestival Baltica toimus eri paigus üle Eesti 13.–17. juulini 2007.
Guido Samson von Himmelstiern
Hermann Gideon (Guido) von Samson-Himmelstjerna (ka Guido Samson von Himmelstiern; 18. jaanuar 1809 Kooraste – 18. jaanuar 1868 Tartu) oli baltisaksa arstiteadlane.
Folkloorifestival Baltica 2007
Festivaliüritused toimusid järgmistes maakondades:
Guido Samson von Himmelstiern
Guido von Samson sündis Vana-Piigaste ja hilisema Rõuge mõisniku Karl Hermann Christer von Samsoni (1777–1858) pojana.
Folkloorifestival Baltica 2007
Festivali juhtmõte oli "ring" ja see oli pühendatud Baltica folkloorifestivalide 20. aastaringile.
Guido Samson von Himmelstiern
Ta õppis Tartu ülikoolis 1826–1834, tudeeris ka Berliini, Viini ja Würzburgi ülikoolis. Töötas Tartu ülikoolis riikliku meditsiini professorina 1845–1868.
Folkloorifestival Baltica 2007
Osavõtjaid oli lisaks Eestile Costa Ricast, Iirimaalt, Itaaliast, Karjalast, Koreast, Kreekast, Leedust, Lätist, Norrast ja Valgevenest.
Guido Samson von Himmelstiern
1837 astus ta Venemaa mereväkke ja hakkas töötama Peterburis oleva Kalinkini haiglas ordinaatorina. 1838–41 tegi ta neli välisreisi laeval Oranienbaum ja aurufregatil Bogatõr. 1843 ülendati ta vanemordinaatoriks ja nimetati Brest-Litovski Aleksandri kadetikorpuse vanemarstiks. Samal aastal avaldas ta Berliinis monograafia "Beobachtungen über den Scorbut, vorzüglich in pathologisch-anatomischer Beziehung" ("Tähelepanekud skorbuudi, eriti selle patoloogia ja anatoomia kohta").
1856–1858 koostas ta koos silmaarst Georg von Oettingeniga rohkem kui 650 tuhande Liivimaa elaniku silmahaigusi ja pimedust käsitleva statistilise uurimuse "Populäre Anleitung zur Pflege und Behandlung der unter der ländlichen Bevölkerung in den Ostseeprovinzen Rußlands, insbesondere in Livland am häufigsten vorkommenden Augenkrankheiten" ("Ülevaade Venemaa Balti provintside, eriti Liivimaa maaelanikkonna silmade hooldusest ja nende seas levinud silmahaiguste ravist").
Ta oli 1865. aastast kuni surmani Tartu ülikooli rektor ja 1862. aastast kuni surmani Eesti Looduseuurijate Seltsi president.
Ta oli aastatel 1851–1858 Tartu tsensor ja aastast 1858 Rõuge mõisnik.
Tartumaa trallam (2007)
VIII Tartumaa trallam on folkloorifestivali Baltica raames 16.–17. juulil 2007 Tartus, Elvas ja Rannul toimunud rahvapärimusüritus, millel esinejad tutvustasid oma sellealaseid oskusi-teadmisi.
Tšehhi riigipeade loend
Tšehhi riigipeade loend loetleb Tšehhi presidendid alates riigi iseseisvumisest 1993. aastal. Tšehhoslovakkia riigijuhte loetletakse artiklis Tšehhoslovakkia riigipeade loend.
Lafonia
pisi pisi|Goose Greeni asula Lafonia on poolsaar, mis moodustab Falklandi saarte suurima saare Ida-Falklandi lõunaosa. Lafonia on saare põhiosaga ühendatud 4 km laiuse maakitsusega. Poolsaare pindala on 2400 km² ja see on peaaegu asustamata. Poolsaart ühendaval maakitsusel asuvad Darwini ja Goose Greeni asula. Lafonias on kaks asulat: North Arm ja Walker Creek.
Poolsaar on nime saanud briti lambakasvataja Samuel Fisher Lafone'i järgi, kes ala 1846. aastal ostis, et seal lambaid kasvatada.
Lafonias asub maailma lõunapoolseim rippsild, mis ehitati 1825. aastal.
Charles Darwin uuris poolsaare faunat 1833. aastal.
Falklandi sõja ajal toimus Lafonias esimene maismaalahing Briti ja Argentina vägede vahel.
Dahlak
pisi|Dahlaki saarte asendikaart pisi|Dahlaki saarte satelliidipilt Dahlak on Eritreale kuuluv saarestik Punases meres.
Saarte pindala on umbes 750 km2. Saared on madalad, kõrgus kuni 15 m. Mandrist eraldab neid Massawa väin.
Saarestik koosneb 2 suurest ja 124 väikesest saarest. Ainult 4 saart on alaliselt asustatud. Enamik inimesi elab suurimal, Dahlak Kebiri saarel.
Kohalikud elanikud räägivad dahliki keelt. See on lähedane tigre ja tigrinja keelele ning on ajalooliselt tigre murre, kuid on viimasest piisavalt palju lahknenud, et lugeda seda iseseisvaks keeleks. Dahliki keele rääkijaid on 2500–3000.
Juhtimine
Juhtimine on lihtsustatult subjekti ja objekti vaheline suhe ehk tegevus, mille tulemusena juht mõjutab juhitavaid, et saavutada organisatsiooni eesmärgid läbi ressursside efektiivse ja eduka kasutamise.
Traditsiooniliselt on juhtimise funktsioonideks peetud tegevuste strateegilist ja operatiivset planeerimist, jooksvat tegevuste organiseerimist, organisatsiooni mehitamist ja selle liikmete motiveerimist, erinevate tegevuste koordineerimist ja kontrollimist jms.
Erialases kirjanduses on eristatud juhtimise klassikalisi ja seostavaid funktsioone. Klassikalisteks funktsioonideks on eelkõige ettevõtte horisontaalsed funktsioonid − planeerimine, organiseerimine, kontroll,  personalijuhtimine ja eestvedamine. Need juhtimise viis funktsiooni iseloomustavad liikumist eesmärkide püstitamiselt nende täitmisele, võimaldades kompleksselt hõlmata kogu juhtimisprotsessi. Seostavateks funktsioonideks on eelkõige otsustamine ja kommunikatsioon. Esimene on seotud vahetult kolme klassikalise funktsiooniga, st planeerimise, organiseerimise ja kontrolliga, kusjuures otsustamist ei ole õige paigutada nende kõrvale selle seotuse ja osalise kattumise tõttu. Kommunikatsioonita ei ole juhtimine mõeldav, kuna see osategevus on seotud kõigi klassikaliste juhtimisfunktsioonidega. Nende täitmiseks on vajalik informatsiooni koguda, töödelda ja edastada, kusjuures sotsiaalne kommunikatsioon on väga tihedalt seotud eestvedamisega.