cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Angelica Bengtsson
Tema isiklik rekord välitingimustes on 4.76, mis on püstitatud 6. juunil 2019 Rooma. Sisetingimustes on tema isiklik rekord samuti 4.81, mis on püstitatud 24. veebruaril 2019 Clermont-Ferrandis. Tema nimel on Rootsi rekord nii sise- kui ka välitingimustes.
Tõdu vald
Tõdu vald (saksa keeles Tödwenshof) oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Valgjärve vallaga.
Brockum
Brockum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis.
Valla pindala on 30,59 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1021 inimest.
Nora B-52
Nora B-52 on Serbia toodetud liikurhaubits.
Kristjan Sikaste
Kristjan Sikaste (sündinud 16. jaanuaril 1984 Võrus) on eesti võrkpallur.
Tema viimane (2008–2009) elukutseliste klubi oli Prantsusmaa Rennes Volley 35.
Tõdva-Kõnnu vald
Tõdva-Kõnnu vald (saksa keeles Köndes) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Vohnja vallaga.
Vinglet
pisi| ASH 31 Mi Erstflug pisi|Boeing 737 NG tiivale paigaldatud vingleti lihtsustatud mõju Vinglet on lisatiivake, mis on sobitatud lennuki jäiga kandepinna otstele kuni 90° nurga all ja mis vähendab tiiva induktiivset õhutakistust. Vingletid tiiva otstel aitavad allahelikiirusel lendamisel vähendada mootorlennuki kütusekulu ja parandada purilennuki aerodünaamilist väärtust (lauglemissuhet) ning stabiliseerida külgpüsivust.
Vingleti aerodünaamika
Vingleti töö seisneb tiivaotsa ümber tekkiva õhu voolu takistamises. Lennuki lendamise käigus voolab tiiva all olev kõrgema rõhuga õhk tiivaotsa peal asuva madalama rõhuga pinna suunas. Selle tulemusena tekib õhusõiduki edasiliikumisest põhjustatud keeris. Vinglet aitab nendest keeristest põhjustatud õhutakistust vähendada. Samas parandab ta õhusõiduki tõste- ja tõmbejõu suhet, mis suurendab kütuse tõhusust mootoriga õhusõidukitel ja suurendab maastikulennu kiirust purilennukitel.
Lennuk tekitab lennates tiiva abil tõstejõu, kuid see tekitab ka õhutakistust. See õhutakistus on põhjustatud tiiva taha tekkivast kahest keerduvast õhuliikumisest. Seda tüüpi takistust nimetatakse "induiktiiv" või "keeris" õhutakistuseks ja see võib moodustada suure osa lennuki õhutakistusest, eriti õhkutõusmise ajal. Vähendades õhutakistust, aitab vinglet suurendada lennuki tõhusust ja vähendada selle kütusekulu.
Ajalugu
Pärast esimest edukat lendu hakati mõtlema, kuidas lennuki tiibu veelgi paremaks muuta. 1897. aastal tuli Frederick W. Lanchester välja ideega muuta lennuki tiivad tõhusamaks, lisades tiiva otsa spetsiaalse plaadi. Ta arvas, et see plaat aitaks vähendada tiiva õhutakistust lennuki aeglasemal lendamisel. M. M. Munk aastal 1921 ning T. von Karman, J. M. Burgers ja W. Mangler 1930. aastatel  tegid teoreetilisi uuringuid samal teemal. 1962. aastal patenteeris C. D. Cone mitteplanaarsed tiivad ning J.L. Laundry ja P.B.S. Lissaman avaldasid 1968. aastal teemakohase töö. 1970ndate aastate alguses Richard T. Whitcomb NASA-st projekteeris suure külgsuhtega kavandatud mitteplanaarsed tiivaotsad ja katsetas neid, mida nimetatakse "vingletideks". Ta leidis, et vingletid vähendasid õhutakistust umbes 20 protsendi võrra ning parandasid tõste- ja tõmbejõu suhet 9 protsendini võrreldes sirge tiiva jätkuga. Peagi võeti need kasutusele mitmetes lennukites, seahulgas Rutani VariEze ja Learjet 28/29. Boeing 747-400 vingletil on madalam dihedraalne nurk kui Whitcombi vingletil ning sellest ajast alates on eri tüüpi vertikaalseid, kallutatud ja horisontaalseid tiivaotste pikendusi kasutatud äri- ja sõjalennukitel.
Lennuki küttesäästlikkus
Tiivaotsade seadmed vähendavad õhutakistust, mille tulemusel suureneb õhusõiduki tõhusus ja väheneb kütusekulu. Kütusesäästu ulatus sõltub lennuprofiilist, kuid kaubanduslikud kogemused vingletide ümberehitustega erinevatel mudelitel näitavad, et kütuse kokkuhoid on vahemikus 1,5—6 protsenti. See vähendab otseselt ka lennufirmade tegevuskulusid.
Ringgoldi maakond
Ringgoldi maakond (Ringgold County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 5131.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Powfu
Isaiah Faber (sündinud 31. märtsil 1999), tuntud oma esinejanimega Powfu, on Kanada laulja, laulukirjutaja, räppar ja muusik. Ta pälvis ülemaailmse tähelepanu lauluga "Death Bed (Coffee for Your Head)", mis jõudis Billboard Hot 100 edetabelis 23. kohale.
Karjäär
Isaiah Faber avaldas oma laulu "Death Bed (Coffee for Your Head)" 2019. aasta veebruaris. Selles laulus kasutati osi Filipiini-Suurbritannia laulja Beabadoobee debüütsinglist "Coffee". Powfu singel on saanud Spotify lehel üle 400 miljoni esituse ja jõudnud oma kõrgajal Billboard Hot 100 edetabelis 23. kohale pärast seda, kui see kogus populaarsust Hiina lauluvideote jagamise sotsiaalmeediakeskkonna TikTok kaudu, kuhu on postitatud üle 4 miljoni seda laulu kasutava video. Pärast singli taasavaldamist kirjutas Powfu alla plaadilepingule Columbia Recordsiga ja Robots and Humansiga. "Death Bed (Coffee for Your Head)" ilmus EP'l  Poems of the Past . EP anti välja 29. mail 2020.
Eesti asustus
Varajane asustus (kuni 13. sajand)
pisi|Pulli kiviaja asulakoht Esimesed märgid asustuse tekkimisest pärinevad kiviajast (umbes 9000 eKr). Asustuse iseloom sõltus eelkõige piirkonna reljeefist ning elatusviisist. Eestis on valdavalt tasane pinnamood ning varjualuseks sobivaid koopaid on vähe. Seetõttu elati Eesti territooriumil enamasti puuokstest ja -koorest valmistatud hüttides.
Varajased asulad olid rahvaarvult väikesed, kuna inimese eksisteerimiseks vajalik territoorium pidi olema suur: ei kasutatud veel efektiivseid maaharimise võtteid, mis võimaldaksid väikeselt territooriumilt koguda piisaval hulgal saaki. Pideva paremate elukohtade otsingu tõttu ei kujunenud kiviajal veel välja kindlat asustussüsteemi.
Suuremad muutused toimusid seoses karja- ja viljakasvatamise arenguga ning metallist tööriistade tekkega. Asustus koondus enamasti tasasematele ja lagedamatele aladele, kus olid põllumajanduseks paremad tingimused. Kvaliteetsemad tööriistad võimaldasid ka vastupidavamate eluasemete ehitamist. Viimase aastatuhande keskel eKr hakkasid arenema kindlustatud asulad. Nende tekke peamiseks põhjuseks võib lugeda konkurentsi paremate maade pärast. Väiksemate maalinnuste kõrval arenesid ka suuremad asustuspunktid: näiteks Varbola, Muhu ja Valjala linnus. Lisaks võis täheldada ka esimeste linnaliste asulate teket tänapäevase Tartu, Tallinna ja Viljandi piirkondadesse. 13. sajandi algul elas Eesti territooriumil hinnanguliselt 150 000 – 180 000 inimest.
Feodalismiperiood (13.–19. sajand)
Feodalismiperioodi olulisemaks arenguks võib pidada asulate diferentseerumist linnadeks ja küladeks. Nii võib seda perioodi pidada süsteemse asustuse tekkeajaks Eestis. Just selle ajajärgu algusse jääb mitme tänapäevase linna teke: Tartu (linnaõigus 1230. aastal), Tallinn (1248), Narva (1256), Pärnu (1318), Haapsalu (1279), Viljandi (1283), Paide (1291). Sellised suuremad asustusüksused tekkisid kaubateede äärde ja paiknesid enamasti jõgede kaldal või mererannikul.
Feodalismiperioodi algusaja suuremate linnade Tallinna (Revalia) ja Tartu (Tarbatum) asustustihedus ulatus umbes 250 inimeseni hektaril. Linnad arenesid ja kasvasid terve perioodi jooksul ning võrreldes 13. sajandiga oli 19. sajandi keskpaigaks linnaelanike osatähtsus tõusnud 5%-lt 19,1%-ni. Rahvaarvu kasvuga moodustusid keskaegsete linnasüdamete ümber ka arvestatava suurusega eeslinnad. Feodalismiperioodi jäävad ka olulised muutused maa-asulate arengus. Suurimad muutused põhjustas 13. sajandil alanud külamaade mõisastamine, mille tulemusena toimus mitmete külade ümberasustamine ja uute maade ülesharimine, mis oli eelkõige tingitud rahvastiku juurdekasvust. Mõisad saavutasid oma tippaja 17. sajandil, mil suur osa Eesti territooriumist kuulus mõisate valdustesse.
Kõige levinumaks külatüübiks oli feodalismiperioodil sumbküla, kuid 14. sajandil hakkasid kujunema ka teised külatüübid: voorelisel või künklikul maastikul tekkisid rida-, ahel- ja hajakülad. Rida- ja ahelkülad levisid ka rannikualadel. Feodalismiperioodi suurimaks arenguks maa-asustuses võib lugeda Eesti alale omase rehielamu levikut. Lisaks mõisatele mängis asustuse kujunemisel olulist rolli ka maakirikute rajamine: nende ümber tekkisid nn. kirikukülad, mis feodalismiperioodi keskpaigaks arenesid tsentraalseteks maa-asulateks, domineerides ümbritsevate väiksemate asulate üle. Selle põhjustas peamiselt ühiskondlikult tähtsate hoonete, näiteks koolide rajamine just kirikute lähedusse. Maa-asustuse struktuur muutus feodalismiperioodil vähe: tugevad mõisad domineerisid maaelanikkonna üle. Suurimaks muutuseks võib lugeda 19. sajandil läbi viidud kruntimist, mille käigus püüti mitmel pool vana katkendlikku maajaotust talude efektiivsuse tõstmiseks parandada. Endiste paljude killustatud maalappide asemel eraldati igale talule väiksemal arvul suuremaid tükke. Sellist praktikat kasutati enamasti Lõuna-Eestis. Rahvastikus oli maaelanike osakaal võrreldes linnaga väga suur: 19. sajandi keskpaigas elas maa-asulais 659 000 inimest ja asustus oli võrreldes tänapäevaga tunduvalt tihedam. Kujunesid välja ka võrdlemisi rahvarohked külad, mis panid aluse tänapäevaste alevite ja ka väiksemate linnade tekkele.
19. sajandi teisest poolest Nõukogude okupatsiooni alguseni
19. sajandi teisele poolele on iseloomulik tööstuse, transpordi, kaubanduse ja põllumajanduse kiire areng. Selline protsesside kulg mõjutas eelkõige linnasid, põhjustades nende kiire kasvu. Olulist rolli Eesti asustusstruktuuri arengus mängis raudtee ehitamine: tunduvalt kiiremaks muutus linnadevaheline kauba ja inimeste liikumine ning jaamade ümber koondusid uued asulad, mis hiljem arenesid alevikeks ja linnadeks. Seevastu raudteest kaugemal paiknevate asulate rahvaarv vähenes. Raudtee arenguga tekkis ka linnadele arvestatav tagamaa, mis toetas suurte tööstuslinnade, nagu Narva ja Tallinn, teket. Linnades püüti säilitada feodalismiperioodist pärinevat töö- ja elukohtade kompaktsust: vabrikud ehitati linnade lähedusse ning tööstushoonete kõrvale rajati terved rajoonid tööliste eluasemeteks. Sellise planeerimissüsteemi alusel tekkisid terved uued linnaosad, kus vaheldusid tööstushooned, elurajoonid ja kommunaalhooned. Ebapiisava linnaplaneerimise tagajärjel muutusid linnade struktuurid märksa kaootilisemaks ning kaotasid terviklikkuse. Linnade südametesse ehitati kõrghoonestatud rajoonid.
Maa-asustuse suurimad muutused 19. sajandil on eelkõige seotud mõisastruktuuri lagunemisega, mis tipnes vana maakorralduse kaotamise ja maareformiga, mille käigus mõisamaad võõrandati ning jagati talurahvale. Eraomandi tekkides muutus maarahvas rikkamaks ning selle tõttu laienesid ka külad. Olulist asustuse ümberpaiknemist see periood kaasa ei toonud. Suure muutuse asustussüsteemides tõi kaasa Eesti Vabariigi iseseisvumine: esimest korda oli Eesti ala ühtne tervik. Asustuse peamiseks keskpunktiks kujunes Tallinna linn. Lisaks omasid suuremat tähtsust ka maakonnakeskused. Eestis tekkis mitmed väikeseid linnakesi, mis pigem täitsid kohalike kommunaalkeskuste ülesannet. Sellisteks linnadeks olid näiteks Antsla, Kallaste ja Mustla. Maa-asustus laienes võrreldes eelneva perioodiga territoriaalselt: kompaktsete külade asemel levisid hajaasulad. Maa-asustus levis ühtlaselt üle kogu riigi.
Nõukogude periood (1940–1991)
pisi|Lasnamäe linnaosa Tallinnas Sotsialistlikus linnastumises mängis põhilist rolli tsentraalne planeerimine. Nõukogude perioodile on iseloomulik tööstusmahu hüppeline kasv, mis omakorda tõi kaasa väga kiire linnastumise: 1970. aastaks tõusis linnastumise protsent 70-ni. Keskaegsete linnade kõrvale tekkis uus rühm suurasulaid – industriaallinnu, millest suurima, Kohtla-Järve arengus mängis olulist rolli põlevkivitööstuse areng. Linnade kiire kasvu tõttu rajati nende servadesse masstoodanguna suuri elurajoone, nagu näiteks Lasnamäe Tallinnas või Annelinn Tartus. Linnade suureulatusliku laienemise tagajärjel saavutasid mitmed neist tänapäevase ulatuse.
Tähtsaimaks asustusstruktuuri muutuseks võib pidada liitasulate teket: süsteemi tuumikuks on linnad, mille ümber koondus maa-asulatest koosnev tagamaa. Põllumajanduslik tootmine riigistati ning talud koondati kolhoosidesse, mis tõi kaasa põllumajanduskeskuste tekke, kus ühismajandi ümbrusse koondus ka elu- ja kommunaalhoonestik. Sel moel tekkis mitmel pool uusi alevikke ja aleveid.
Tänapäev (1991–2014)
Tänapäeva linnaline asustus sarnaneb suuresti Nõukogude perioodil levinud süsteemiga, kus suurem osa rahvastikust elab linnades, mis omakorda toetuvad teatud suurusega tagamaadele. Maa-asustuses kaasnes taasiseseisvumisega eraomandi teke. Taasiseseisvunud Eesti Vabariigis on jätkunud pidev linnastumise trend, samas on viimase kümnendi jooksul ilmnenud ka vastupidised protsessid: linnade lähedale on ehitatud uuselamurajoone. Seega on maa-asustusel vähenenud põllumajanduslik tähtsus ning kasvanud on väärtus elukohana. Selline eeslinnastumise protsess on iseloomulik just suurematele linnadele lähedal olevatele aladele. Taasiseseisvuse perioodi ilmestab ka rahvaarvu järsk vähenemine, mille peamiseks põhjuseks on Nõukogude perioodil Eestisse rännanud muulaste lahkumine endise režiimi kokkuvarisemisel.
Bayraktar TB2
Bayraktar TB2 on Türgis toodetav ründedroon.
Bayraktar TB2 on mehitamata õhusõiduk, mida toodab Türgi firma Baykar. Droon töötab sisepõlemismootori ja tõukur-tüüpi propelleriga. Bayraktar TB2 on varustatud 4 juhitava raketiga ja droon võib õhus püsida 12–24 tundi. Maksimaalne juhtimisulatus on kuni 150 km. See võimaldab pidevalt õhus jälgida ja pärast sihtmärkide tuvastamist kiiresti rindejoonele liikuda rakettide tulistamiseks (reaktsiooniaeg on neil palju lühem kui tavalistel lennukitel, mis võimaldab tõhusamalt tabada sihtmärke, mis on nähtavad vaid lühikeseks ajaks).
Türgi relvajõud soovisid alguses mehitamata õhusõidukeid riigis jätkuvas konfliktis kurdi separatistide ja eriti kurdi PKK organisatsiooniga. Samal ajal soovis riik olla selles valdkonnas USA -st sõltumatu. Türgi presidendi Recep Tayyip Erdoğani administratsioon üritas algul osta USA-st lennukit MQ-1 Predator. Tehing leidis vastuseisu USA Kongressis, peale mida otsustati Türgis alustada kodumaiste mehitamata õhusõidukite tootmist.
Ajalugu
Selle esimene lend toimus 2014. aastal. Sõjalistest konfliktidest on drooni ulatuslikult kasutatud näiteks Armeenia ja Aserbaidžaani vastasseisus Mägi-Karabahhis 2020. aasta konflikti käigus.
Ukraina
Ukraina kasutas seda relva esimest korda 2021. aastal Donbassi sõjas. Samuti kasutas Ukraina seda Venemaa-Ukraina sõja aktiivses faasis 2022. aastal.
Kultuuris
2022. aasta märtsi alguses levitasid Ukraina maaväed sotsiaalmeedias laulu, mis pühendatud Bayraktar TB2-le.
Tehnilised andmed
pisi|317x317px|Bayraktar-TB2 joonised
Relvastus
pisi|259x259px|Rokestan raketid Droon saab kanda:
2018. aastal sõlmis Ukraina lepingu 6 drooni, 3 juhtimisjaama ja neile mõeldud rakettide süsteemi ostmiseks kokku 69 miljoni dollari eest, tarne viidi lõpule 2019. aasta novembris.
2020. aasta oktoobris teatati, et Ukraina kaalub veel 48 drooni ostmist või ühist kokkupanemist, leping sõlmiti 2021. aasta septembris. 2021. aasta detsembri lõpus teatas Andriy Yermak ametlikult Ukrainas Bayraktar TB2 tehase käivitamisest, kus droonid varustatakse Ukrainas toodetud mootoritega.
Wilcoxi maakond (Alabama)
Wilcoxi maakond (Wilcox County) on maakond USA-s Alabama osariigis.
Maakonna pindala on 2350 km². Veepindala on 49 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 670. Aastal 2000 oli elanike arv 13 183.
Ajalugu
Wilcoxi maakond moodustati 13. detsembril 1819. aastal. Maakond sai nime leitnant Joseph M. Wilcoxi järgi.
pisi|tühi|Wilcoxi maakonna kohtumaja Camdenis
Aleksandr O'Connel-Bronin
Aleksandr O'Connel-Bronin (sündinud 2. septembril 1952 Tartus) on Eesti füüsik.
Elulugu
1969. aastal lõpetas O'Connel-Bronin Tartu 4. Keskkooli, 1974 TÜ füüsikaosakonna. 1979 kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi TA FI-s väitekirjaga "Свободные и автолокализованные экситоны в кристаллах LiH и NaI". 1975–96 oli ta FI teadur.
Teadustöö
Aleksandr O'Connel-Bronini uurimisvaldkond on eksitonid laia keelutsooniga kristallides.
Hiidloorik
Hiidloorik (Catathelasma imperiale) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist, kuid ta on praeguseks arvatavasti Eestis välja surnud.
Seen on söödav.
A Defense of Abortion
"A Defense of Abortion" ('üks abordi kaitse') on Judith Jarvis Thompsoni filosoofiline artikkel abordi kaitseks. See ilmus esimest korda ajakirja Philosophy and Public Affairs 1. köite 1. numbris 1971, lk 47–66.
Kokkuvõte
Vastuseis abordile tugineb eeldusele, et loode on inimene, isik, alates eostumise hetkest. Selle eelduse kasuks esitatakse argumente, aga Thomsoni arvates mitte häid. Võtame näiteks kõige tavalisema argumendi. Inimese areng eostumisest sünni kaudu lapsepõlveni on pidev. Fikseerida sel arengujoonel punkt ning öelda, et isik algab sellest punktist, oleks meelevaldne valik, millele asjade loomuse poolest ei saa anda head põhjendit. Tehakse järeldus, et loode on eostumisest alates isik, või vähemalt nii oleks parem öelda. Aga see ei järeldu. Sarnaseid asju võib öelda tammetõru ja tammepuu kohta, aga nendest ei järeldu, et tõru on puu või et nii oleks parem öelda. Sellise kujuga argumente nimetatakse mõnikord libeda nõlva argumentideks, ning on ehmatav, et abordi vastased neile nii raskelt ja ebakriitiliselt toetuvad. Thomson kaldub siiski nõustuma, et piiri saab vaevalt tõmmata ning et loode on juba enne sündi inimene. Näiteks on tal kümnendaks nädalaks juba nägu, käed, jalad, sõrmed ja varbad, tal on siseelundid ja töötav aju. Aga eeldus, et loode on juba eostumise hetkest isik, on ikkagi väär. See pole isik, nagu tõru ei ole puu.
Aga Thomson ei aruta seda argumenti edasi, sest teda huvitab, mis juhtub, kui seda eeldust möönda. Kuidas sellest järeldada, et abort on moraalselt lubamatu? Seda peavad nad võib-olla liiga ilmseks. Või on asi selles, et paljud abordi vastased toetuvad eeldusele, et loode ei ole isik, vaid koetükike, mis saab inimeseks alles peale sündi. Thomson ütleb, et tegu ei ole lihtsa ega ilmse sammuga ning seda tuleb lähemalt uurida, ja pärast uurimist me kaldume seda tagasi lükkama.
Argument võiks olla niisugune. Igal isikul on õigus elule, järelikult lootel on õigus elule. Emal on küll õigus otsustada, mis tema kehas ja temaga toimub, aga isiku õigus elule on tugevam ja rangem kui ema õigus otsustada oma keha üle, ning seega kaalub selle üles. Järelikult loodet ei tohi tappa. See kõlab usutavalt.
Aga kujuta ette, et sa ärkad hommikul üles ning leiad, et lamad voodis, seljad vastamisi kuulsa teadvusetu viiuldajaga. Tal avastati surmav neeruhaigus, ja Muusikasõprade Selts uuris läbi kõik haiguslood, mis kätte sai, ning leidis, et ainult sinul on aitamiseks sobiv veregrupp. Nad röövisid su ning öösel teie vereringed ühendati, nii et sinu neerud puhastavad ka tema verd. Peaarst ütleb nüüd: "Me ei oleks lubanud seda teha, kui oleksime seda teadnud, aga nüüd on teie vereringed ühendatud ja lahtiühendamine tähendaks tema tapmist. Aga ärge muretsege, üheksa kuu pärast saab ta terveks ja siis saab teid julgelt lahti ühendada." Kas sul on moraalne kohustus selle olukorraga nõustuda? Oleks muidugi väga kena sinust, kui sa heast südamest sellega nõustuksid. Aga kas sa pead nõustuma? Mis siis, kui see oleks üheksa aastat või veel kauem? Mis siis, kui peaarst ütleks, et nüüd sa pead eluks ajaks koos viiuldajaga voodisse jääma, sest igal isikul on õigus elule ja see kaalub sinu õiguse üles? Küllap sa leiad, et see on ennekuulmatu, nii et tolle usutavana tunduva argumendiga on midagi valesti. Praegu sa muidugi oled röövitud ega andnud operatsiooniks nõusolekut. Kas abordi vastased teevad sel alusel erandi neile, kes jäid rasedaks    vägistamise tagajärjel? Jah, nad võivad öelda, et isikutel on õigus elule ainult sel juhul, kui nad ei ole vägistamise saadused, või et vägistamise saadustel on vähem õigust. Minu õigus elule ei tohiks oleneda sellest, kas ma olen vägistamise saadus. Ja inimesed, kes on vägistamise vastu eelmainitud põhjusel, ei teegi vägistamise puhuks erandit. Nad ei tee erandit ka selleks puhuks, kui ema peab kogu raseduse aja veetma voodis. Küllap nad ei teeks erandit sellekski puhuks, kui rasedus kestaks 9 aastat või ema kogu eluaja. Mõned ei teeks erandit sellekski puhuks, kui rasedus tõenäoliselt lühendab ema elu; nad peavad raseduse katkestamist lubamatuks isegi ema elu päästmiseks. Sellised juhtumid on tänapäeval väga haruldased, ja paljud abordi vastased sellist "äärmuslikku vaadet" ei poolda. Sellest on siiski hea alustada.
Thomson väidab, et äärmuslik vaade eeltoodud argumendist ilma tugevate eelduste lisamiseta ei järeldu. Oletame, et naine jääb rasedaks ja saab siis teada, et tal on süda haige, nii et kui ta lapse lõpuni kannab, siis ta sureb. Lootel on õigus elule, aga ema on ka isik, ja temalgi on õigus elule. Eeldatavalt on neil võrdne õigus elule. Kuidas siis nüüd järeldada, et aborti ei tohi teha? Kas peaks ehk kulli ja kirja viskama? Või tuleb lisada ema õigus otsustada, mis toimub tema kehas ja tema kehaga, nii et tema õiguste summa kaalub nüüd üles loote õiguse elule? Kõige tuntum argument on järgmine. Abordi tegemine oleks lapse otsene tapmine (st umbes kas tapmine omaette eesmärgi pärast või vahendina mingiks eesmärgiks, näiteks kellegi elu päästmiseks), aga mitte midagi tegemine ei oleks ema tapmine, vaid ainult tal surra laskmine. Pealegi oleks lapse tapmine süütu isiku tapmine, sest laps ei ole kuritegu teinud ja tema eesmärk ei ole ema surm. Ja edasi võib minna mitmel viisil. 1) Et süütu isiku otsene tapmine on alati ja absoluutselt lubamatu, siis aborti ei tohi teha. 2) Et süütu isiku otsene tapmine on mõrv ja mõrv on alati ja absoluutselt lubamatu, siis aborti ei tohi teha (Pius XI entsüklika "Kristlikust abielust".) 3) Et kohus hoiduda süütu inimese otsesest tapmisest on rangem kui hoida isikut suremisest, siis aborti ei tohi teha. 4) Kui isiku ainsad võimalused on tappa süütu inimene ja lasta inimesel surra, siis tuleb eelistada viimast, ja sellepärast aborti ei tohi teha. (Siinne tees on nõrgem kui esimesed kolm, sest nood välistavad abordi ka juhul, kui ilma abordita sureksid nii ema kui ka laps.)
Tundub, et mõnede inimeste (Pius XII) arvates neid lisaeeldusi pole tarvis, vaid need järelduvad sellest, et süütul inimesel on õigus elule. Thomsonile tundub, et see on viga, ja vast kõige lihtsam viis seda näidata on näidata, et kõik neli teesi on väärad. Võtame näiteks teesi 2). Ei saa tõsiselt mõelda, et kui ema teeb abordi oma elu päästmiseks, siis see on mõrv. Ei saa tõsiselt öelda, et ema peab istuma, käed rüpes, ja oma surma ootama. Vaatame jälle viiuldaja juhtumit. Oletame, et peaarst ütleb nüüd, et see paneb sinu neerud nii suure koormuse alla, et kuu aja pärast sa oled surnud. Aga viiuldajast lahti ühendada sind ei saa, sest see oleks süütu inimese otsene tapmine, mis on lubamatu. Kui sa nüüd oma elu päästmiseks viiuldajast lahti ühendad, siis see ei ole mõrv ega lubamatu. Kirjanduses on keskendutud põhiliselt sellele, mida tohib teha, kui naine tahab aborti. See on arusaadav, sest naine ei saa tavaliselt ise turvaliselt aborti teha. Kui seda, mida ema tohib teha, üldse mainitakse, siis see tuletatakse sellest, mida kolmas isik tohib teha. Tundub aga, et kui asja nii võetakse, siis ei anta emale sedasama isiku staatust, mida  loote puhul nii väga rõhutatakse. Me ei saa ju selle üle, mida inimene tohib teha, otsustada selle järgi, mida kolmas isik tohib teha. Oletame, et sa oled sattunud lõksu tillukesse majja koos kasvava lapsega. Laps kasvab kiiresti, ja sa oled juba vastu seina surutud ja mõne minuti pärast litsutakse sind surnuks. Last aga ei litsuta surnuks; kui tal lastakse vabalt kasvada, siis tal on küll valus, aga lõpuks maja lihtsalt puruneb ja ta pääseb vabaks. On arusaadav, kui kõrvalseisja ütleb: "Me ei saa sinu heaks midagi teha. Me ei saa valida sinu ja tema elu vahel, me ei saa otsustada, keda ellu jätta, me ei saa sekkuda." Sellest aga ei järeldu, et ka sina ei saa midagi teha, sest sa saad oma elu päästmiseks last rünnata. Kui süütu see laps ka oleks, sa ei saa lihtsalt oodata, kuni ta sind surnuks litsub. Võib-olla arvatakse, et rase naine on pigem nagu maja, kellele me enesekaitse õigust ei anna. Aga kui naine majutab last, siis tuleb meeles pidada, et tema on lapse majutaja. Thomson ei väida, nagu inimestel oleks õigus teha oma elu päästmiseks ükskõik mida; enesekaitsel on küll drastilised piirid. Kui keegi ähvardab mind surmaga, kui ma kedagi teist surnuks ei piina, siis Thomsoni arvates mul ei ole õigust seda teha isegi mitte oma elu päästmiseks. Aga meie juhtumil on ainult kaks süütut inimest, ühe elu on ohus, teine ohustab seda. Sellepärast pealtvaatajatel võib olla tunne, et nad ei tohi sekkuda. Aga ohus olev inimene tohib sekkuda. Naine tohib kindlasti kaitsta oma elu sündimata lapse eest, isegi kui see toob kaasa lapse surma. Ja sellepärast teesid 1) kuni 4) on väärad ning äärmuslik vaade on väär.
Äärmuslikku vaadet võib muidugi nõrgendada, öeldes, et abort on ema elu päästmiseks küll lubatav, aga seda ei tohi teha kolmas isik, vaid ainult ema ise. Aga ka see ei saa õige olla. Ema ja sündimata laps ei ole nagu kaks üürnikku väikses majas, mis kogemata üüriti mõlemale: ema on maja omanik. Seda nördimapanevam on, kui eeldusest, et kolmandad isikud ei saa midagi teha, järeldatakse, et ema ei saa midagi teha. See, et ema on omanik, heidab eredat valgust ka eeldusele, et kolmandad isikud ei saa midagi teha: see näitab, et kui kolmas isik ütleb: "Ma ei saa teie vahel valida," siis ta lollitab ennast, kui ta arvab, et see on erapooletus. Kui Jonesil on seljas riietusese, mida tal on tarvis, et mitte surnuks külmuda, kuid mida vajab ka Smith, et mitte surnuks külmuda, siis ei ole erapooletu öelda: "Ma ei saa teie vahel valida," kui see riietusese on Jonesi oma. Naised on kogu aeg öelnud: "See keha on minu keha!" ja neil on põhjust vihastada, põhjust tunda, et see on nagu hüüdja hääl kõrbes. Smithile vaevalt meeldiks, kui me ütleksime: "Muidugi on see asi sinu oma, kõik on sellega nõus. Aga keegi ei saa valida sinu ja Jonesi vahel, kellel on seda tarvis." Kuidas saab öelda, et keegi ei saa valida, kui keha, milles laps elab, on ema oma? Võib-olla lihtsalt ei teadvustata seda tõsiasja. Aga võib ka olla, et siin on midagi huvitavamat, nimelt tunne, et mul on õigus keelduda kätt inimese külge panemast, isegi kui oleks õiglane seda teha, isegi kui õiglus nõuaks, et keegi seda teeks. Et mul on õigus keelduda Jonesi kallal vägivalda tarvitamast, kuigi õiglus nõuaks, et keegi kisuks riietuseseme Jonesilt tagasi. Thomson arvab, et seda peab möönma. Aga siis ei tuleks öelda mitte "Keegi ei saa valida", vaid "Mina ei saa valida," ja õigupoolest isegi mitte seda, vaid "Mina ei tee seda," jättes võimaluse, et keegi teine suudab seda teha või peaks seda tegema, eriti need, kelle amet on inimeste õiguste tagamine. Nii et see ei ole raskus. Thomson ei väida, et mõni kindel kolmas isik peab vastu tulema ema palvele, et ta tema elu päästmiseks teeks abordi, vaid ainult seda, et ta võib seda teha. Küllap mõne arusaama järgi inimelust ei ole ema keha tema oma, vaid on talle laenatud nii, et tal ei ole sellele eesõigust. Niisuguse vaate puhul võib küll mõelda, et erapooletu on öelda: "Ma ei saa valida." Aga Thomson ignoreerib seda vaadet. Ta ise arvab, et kui inimesel on üldse millelegi õiglane eelnev pretensioon, siis see on tema enda keha. Ja võib-olla seda ei ole siin niikuinii tarvis kaitsta, sest abordivastased argumendid, mida me vaatame, möönavad, et naisel on õigus otsustada, mis toimub tema kehas ja tema kehaga. Seejuures nad ei võta seda õigust tõsiselt, nagu nägime.
Tuleb eristada halastajat samaarlast ja minimaalselt korralikku samaarlast. Halastaja samaarlane jättis teatud hinnaga oma tegemised kõrvale, et abivajajat aidata. Me ei tea, kas preester ja leviit oleksid saanud aidata, tehes vähem, kui halastaja samaarlane tegi, aga kui oleks saanud, siis nad polnud isegi mitte minimaalselt korralikud samaarlased. Hiilgav samaarlane oleks riskinud eluga. Jeesus ütles: "Siis mine ja tee sina nõndasamuti!" Võib-olla ta pidas silmas, et me oleme moraalselt kohustatud toimima nii nagu halastaja samaarlane. Võib-olla ta kutsus üles tegema rohkem, kui on moraalselt nõutud. Igatahes tundub ilmne, et eluga riskimine ei ole moraalselt nõutud ning pole moraalselt nõutud kinkida üheksa aastat või üheksa kuud oma elust isikule, kellel pole erilist õigust seda nõuda. Ühe erandiga ei ole ühelgi maal seadusega nõutud, et keegi kellegi heaks midagi ligilähedaseltki niisugust teeks. See erandite klass on ilmne. Üheski USA osariigis ei kohusta seadus kedagi kellelegi olema minimaalselt korralikki samaarlane, aga enamikus osariikides kohustab seadus naisi olema halastajad samaarlased sündimata isikute vastu nende sees. See iseenesest ei otsusta midagi, sest võidakse väita, et USA-s peaksid olema seadused, mis kohustaksid olema vähemalt minimaalselt korralikud samaarlased (nagu paljudes Euroopa riikides). (James M. Ratcliffe, The Good Samaritan and the Law.) Küll aga näitab see, seadused on jämedalt ebaõiglased; need, kes võitlevad abordiseaduste liberaliseerimise vastu, abordi põhiseadusevastaseks kuulutamise eest, peaksid alustama võitlusest halastaja samaarlase seaduste kehtestamise eest üldiselt, muidu nad tegutsevad halvas usus. Thompson pooldab ainult minimaalselt korraliku samaarlase seadusi. Küsida tuleb nüüd seda, kas me peame sekkuma olukorda, kus keegi on (võib-olla looduse poolt) sunnitud olema halastaja samaarlane. Niisiis, inimestel ei ole moraalset kohustust olla halastajad samaarlased. Aga mis siis, kui inimene ei pääse sellisest olukorrast välja ning palub, et me teda säästaksime? Thompsonile tundub ilmne, et on juhtumeid, kus me võime seda teha. Kui me seda teeme, ei ole see viiuldaja suhtes ebaõiglane.
Thompson on seni rääkinud lootest kui isikust ning küsinud, kas argument, mis lähtub lihtsalt sellest, et loode on isik, töötab. Ta väitis, et ei tööta. Aga võidakse öelda, et siin on tähtis hoopis see, et loode on isik, kelle suhtes naisel on erilised kohustused, sest ta on tema ema, nii et kõik senised analoogiad ei puutu asjasse, sest teiste isikute suhtes meil sellist erilist kohustust ei ole. Ja võidakse ka öelda, et seadus kohustab nii mehi kui ka naisi oma laste eest hoolitsema. Meeldetuletuseks: meil ei ole sellist erilist kohustust, kui me pole seda eksplitsiitselt ega implitsiitselt endale võtnud. Kui vanemad ei püüa rasedust ära hoida, ei lase aborti teha, ei anna last pärast sünnitust ära, vaid viivad ta koju, siis nad on võtnud tema eest vastutuse, andnud talle õigused, ja nad ei saa lapse elu hinnaga tema toetamisest loobuda, kui neil nüüd on raske tema eest hoolitseda. Aga kui nad on võtnud kõik mõistlikud meetmed lapse saamise vastu, siis neil ei ole ainult bioloogilise suguluse pärast lapse vastu erilist kohustust. Nad võivad soovida seda kohustust endale võtta või mitte võtta. Ja Thompson väidab, et kui kohustuse võtmine nõuaks suuri ohvreid, võivad nad keelduda. Halastaja samaarlane (või vähemalt hiilgav samaarlane) ei keelduks, kui ohvrid oleksid tohutud. Aga samamoodi võtaks halastaja samaarlane vastutuse viiuldaja eest, ja kui Henry Fonda oleks halastaja samaarlane, sõidaks ta läänerannikult kohale ja võtaks vastutuse minu eest.
Paljusid, kes peavad aborti moraalselt lubatavaks, Thomsoni argument nähtavasti ei rahulda kahel põhjusel. Esiteks, ta ei väida, et abort on alati lubatav: võib olla juhtumeid, kus lapse väljakandmine tähendab ainult minimaalselt korralik samaarlane olemist. Thompson peab oma teooria eeliseks, et see ei anna üldist vastust, vaid toetab intuitsiooni, et haige ja surmani ehmunud 14-aastane koolitüdruk, kes jäi rasedaks vägistamisest, võib valida abordi ja seda keelav seadus on hullumeelne, ja intuitsiooni, et mõnel teisel juhul võib abort olla ebasünnis: näiteks juhul, kui seitsmendat kuud rase naine soovib aborti, et ta ei peaks välisreisi edasi lükkama. Juba see, et argumendid, millega Thomson vaidleb, asetab kõik abordijuhtumid (või kõik abordijuhtumid, kus ema elu ei ole kaalul) moraalselt ühele pulgale, teeb need kahtlaseks. Teiseks, Thomson ei räägi õigusest tagada sündimata lapse surm. Tõsi, varajane loode ei jää väljaspool emaihu ellu, nii et loote eemaldamine tagab tema surma. Ma ei ole küll moraalselt kohustatud üheksa kuud voodis veetma, et viiuldaja elu säilitada; aga see ei tähenda, et kui ma end lahti ühendan ja ta jääb imekombel ellu, siis on mul õigus tema kõri läbi lõigata. Mõnda inimest see ei rahulda. Naisele võib olla talumatu mõte, et laps, kes on osake temast endast, lapsendatakse ning ta ei näe teda ega kuule temast enam kunagi. Sellepärast võib ta tahta, et laps sureks. Mõned abordivastased põlgavad seda, ilmutades ema meeleheite põhjuse suhtes tundetust. Siiski ei tohi keegi niisugust soovi täita. Tuleb aga meeles pidada, et artiklis ainult teeseldakse, nagu loode oleks eostamisest saadik inimene. Väga varajane abort ei ole isiku tapmine ja artiklis öeldu ei käi selle kohta.
Vištytise vald
Vištytise vald (leedu keeles Vištyčio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis. Vald piirneb lõunas Poolaga, läänes aga Venemaa Kaliningradi oblastiga. Suur osa valla aladest jääb Vištytise regionaalpargi aladele.
Valla pindala on 94 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1116 inimest. Valla keskus on Vištytise alev (2011. aastal elas seal 436 inimest). Vallamaja asub aadressil Taikos g. 1, vallavanem on Bronislovas Polita.
Viktor Obet
Elulugu
Viktor Obet oli jaamaülema poeg.
1932. aastal lõpetas Obet Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1937 Tallinnas sõjakooli (suurtükiväelipnikuna), 1939 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna metsaosakonna cum laude, õppis 1938–1941 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. EÜS-i liige ja vilistlane.
Obet töötas 1936 TÜ nooremassistendina, 1937–1940 AS-is Eesti Metsatööstus, ka Tartu ja Valga saeveskis ning Aakre metskonnas, oli 1940–1941 Põhja Paberi- ja Puupapivabriku inspektor, 1941–1944 Metsade Valitsuse metsatööstusosakonna vanemreferent. Põgenes 1944 Rootsi, kus töötas Rootsi Kuninglikus Metsaülikoolis arvutustöödel, täiendades ennast ühtlasi erialaliselt. Siirdus 1948 USA-sse, õppis 1948–1950 Syracuse'i Ülikooli New Yorgi metsakolledžis, omandades magistrikraadi metsakasutuses, väitekiri käsitles puidukasutuse parandamise võimalusi USA-s. Omandas enesetäiendamise teel ka maastikuarhitekti kutse. Töötas 1950–1978 New Yorgi parkide valitsuses.
Pensionil olles uuris Obet Eesti ajalugu, peamiselt Eesti Vabadussõda, mille tulemusena valmis 2200-leheküljeline käsikiri (säilitatakse Kaitseministeeriumi arhiivis). Tegutses Eesti taasiseseisvumise nimel. Rootsis tegutses Eesti Komitees ja Eesti Abi Keskuses, USA-s oli Eesti Kooli Fondi asutajaid, töötas Ameerika Hääle New Yorgi osakonnas.
Illusioon
pisi|Optilise illusiooni ketas, mis keerutamisel jätab mulje, et pall kukub mehe käest konna suhu. Osa 1830. aastal välja antud 12-kettalisest komplektist "McLean’s Optical Illusions or Magic Panorama" Illusioon ehk eksitaju ehk meelepete on tegeliku objekti moonutatud taju. Võidakse eksida objekti omadustes või ka objekti loomuses.
Näiteks võidakse vaasi varju seinal tajuda ähvardava loomana. Sinine riie võib kollases valguses tunduda rohelisena. Porgandimahl tundub pärast kompveki söömist kibedana. Öösel tunduvad väikesed krabinad valjudena.
Näiteks mustkunsti puhul kutsutakse illusioon teadlikult esile. Mõnikord tekitatakse illusioon pettusena.
Illusioon ei pruugi kaduda, kui me teame, et tegu on illusiooniga. Sellepärast võidakse kogeda illusiooni, olles teadlik sellest, et tegu on illusiooniga.
Kolviku nina
pisi|Kolviku nina (enne 2012) Kolviku nina (eestirootsi keeles Kåleksoddn, Kålviksoddn) on nina Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Toeta Eesti Maadlust
Mittetulundusühing Toeta Eesti Maadlust registreeriti äriregistris 26. märtsil 2013.
Toeta Eesti Maadlust alustas rahvaliikumisena, mille eesmärgiks on kajastada meedias ilmunut ning kutsuda Eesti avalikkust maadlusteemalistele aruteludele. Initsiatiiv tekkis vastukajana Rahvusvaheline Olümpiakomitee otsustele ja rahvusvahelistele aruteludele eemaldada maadlus Olümpiamängude kavast.
7. märtsil 2013. aastal korraldati Tallinna Reaalkooli Georg Lurichi bareljeefi juures Eesti olümpiasangarite ja maadlusveteranide (August Englas, Arvi Aavik, Valeri Nikitin, Helger Hallik, Toomas Proovel ja Tarvi Thomberg) avaliku pöördumise ettelugemine kampaania eestvedaja Martin Plaseri poolt. Kuni maadlusspordi tagasi hääletamiseni Olümpiamängudele (8. sept. 2013.) korraldati Toeta Eesti Maadlust egiidi all mitmeid aktsioone: kohtumine Riigikogu spordi- ja liikumisharrastuse toetusrühmaga, maadlusmatš vabavõitlusliiga RAJU puuris ja doonorluspäeval osalemine , kirjutati mitmeid artikleid, korraldati avatud maadlusmatt Tallinna Tornideväljakul ja Tallinna Teletorni juures.
Facebookis on loodud kommuun "Toeta eesti maadlust", millega on praeguseks liitunud ligi 2500 kasutajat.
Indrek Ibrus
pisi|Indrek Ibrus 2022. aasta Arvamusfestivalil pisi|Indrek Ibrus Eesti filosoofia aastakonverentsil 11. mail 2017 Indrek Ibrus (sündinud 23. oktoobril 1974 ) on eesti meediauurija ja semiootik.
Ametilt meediainnovatsiooni professor Tallinna Ülikooli (TLÜ) Balti Filmi, Meedia Kunstide ja Kommunikatsiooni Instituudis (BFM). Juhib samas ka doktoriõppekava "Audiovisuaalkunstid ja meediauuringud". On juhtinud TLÜ meediainnovatsiooni ja digikultuuri tippkeskust (MEDIT).
Oli 2004. aastal üks BFMi asutajatest.
On lõpetanud Tartu Ülikoolis ajakirjanduse ja kommunikatsiooni eriala bakalaureuseastmes (2000), Oslo Ülikoolis meedia ja kommunikatsiooni eriala magistriastmes (2003). Kaitses 2010. aastal London School of Economics and Political Science'is (LSE) doktoritöö pealkirjaga "Uute meediavormide evolutsioonidünaamika: Avatud mobiilse veebi juhtum" ("Evolutionary Dynamics of New Media Forms: The Case of the Open Mobile Web").
On teadusajakirjade Baltic Screen Media Review ja Cultural Science Journal üks toimetajatest ning Tallinna Ülikooli Kirjastuse raamatusarja Bibliotheca mediorum et communicationis kolleegiumi esimees.
Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Kaelkirjaklased
Kaelkirjaklased (Giraffidae) on sõraliste seltsi kuuluv imetajate sugukond. Okaapi ja kaelkirjak on ainsad kaks liiki, kes on kaelkirjaklaste hulgast tänapäevani säilinud. Mõlemad liigid elutsevad Aafrikas lõuna pool Sahara kõrbet: kaelkirjak savannides ja okaapi Kongo vihmametsades.
Ülgase vald
Ülgase vald (saksa keeles Ilgas) oli vald Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Jõelähtme vallaga.
Stephen Fry
Stephen John Fry (sündinud 24. augustil 1957 Londonis) on inglise näitleja, kirjanik, ajakirjanik ja režissöör.
Lapsepõlv ja noorus
Fry on sündinud 1957. aastal Hampsteadis. Tema isa oli inglise füüsik ja leiutaja Alan John Fry ning ema on Marianne Eve Fry (neiupõlvenimi Newman). Emapoolsed vanavanemad olid Ungari juudid, kes emigreerusid 1927. aastal Šuranyst (tolleaegne Tšehhoslovakkia) Suurbritanniasse.
Algkoolis sai Fry logopeedilist abi, sest ta kõnet peeti liiga kiireks ja ebamääraseks. Tal oli koolis pahandusi muu hulgas pideva varastamise, valetamise ja homoseksuaalse käitumise pärast ning teda karistati tihti füüsiliselt. Samas panid õpetajad tähele tema intelligentsi ja erilist keeleannet. Fry oli juba väikesest peale usin lugeja ning Arthur Conan Doyle’i, P. G. Wodehouse’i ja Oscar Wilde’i austaja.
Pahanduste tõttu ähvardati teda Uppinghami internaatkoolist korduvalt välja visata. Lõpuks see juhtus, kui ta puudus koolist kuus päeva, et käia Londonis Sherlock Holmesi klubi koosolekul. 16-aastaselt üritas ta sooritada enesetappu. 17-aastaselt põgenes Fry kodust, kaasas perekonnatuttava krediitkaart, ja viibis pärast põgenemist kaardivarguse eest kolm kuud eelvangistuses.
Ta õppis inglise kirjandust Cambridge'i ülikooli Queen's College'is.
Töö ja looming
1981. aastal näitles ta Cambridge'i ülikooli komöödiaklubi Footlights revüüetenduses "The Cellar Tapes" koos Hugh Laurie, Emma Thompsoni ja Tony Slatteryga. Komöödiatandemis Fry ja Laurie osales ta kirjutaja ja näitlejana sketšisarjas "Fry ja Laurie" ("A Bit of Fry & Laurie", 1989–1995) ning mängis Jeevesi (Laurie kehastatud Woosteri kõrval) P. G. Wodehouse'i romaanidel ja novellidel põhinevas sarjas "Jeeves ja Wooster" (1990–1993).
Lisaks mängis ta nimitegelast Oscar Wilde'i filmis "Wilde" (1997), eri tegelaskujusid BBC sarjas "Blackadder" (1986–1989) ja nimitegelast Peter Kingdomit ITV sarjas "Kingdom" (2007–2009). Külalisesinejana on ta näidelnud USA krimisarjas "Kondid" (2005–2017) ning kõrvalosatäitjana düstoopilises põnevikus "V nagu veritasu" (2005).
Ta on toimetanud ja juhtinud mitut dokumentaalsaadet, sealhulgas 2008. aastal sarja "Stephen Fry in America", milles ta reisis kõigis 50 USA osariigis.
2003.–2016. aastal juhtis Fry BBC populaarset humoorikat mälumängusaadet "QI", mille eest ta nomineeriti kuus korda British Academy Television Awardsi (BAFTA) auhinnale.
Ühiskondlik tegevus
Fry paigutati 2016. aastal 2. kohale ja 2017. aastal 12. kohale LGBTQI kogukonna silmapaistvate isikute nimekirjas Pride Power List.
Fry on organisatsiooni British Jews for Justice for Palestinians (Briti Juudid Palestiinlaste Õiguste Eest) liige.
2010. aastal kirjutas Fry koos 54 teise avaliku elu tegelasega alla Guardianis avaldatud kirjale, milles oldi vastu paavst Benedictus XVI Suurbritannia visiidile riigivisiidi aunimetuse andmisele.
Fry oli 2010.–2016. aastal jalgpalliklubi Norwich City Football Club juhatuse liige.
Isiklikku
Fry on korduvalt väljendanud vastuseisu institutsionaliseeritud religioonidele ning ta indentifitseerib end ateisti ja humanistina, kuigi on samas avaldanud teatavat sümpaatiat Vana-Kreeka usundi vastu.
Fry kannatab bipolaarse häire all, mida ta avalikult käsitles telesaates "Stephen Fry: The Secret Life of the Manic Depressive" (2006).
Ta on alates 2015. aastast abielus koomik Elliot Spenceriga. Fry elukaaslane 1995.–2010. aastal oli Daniel Cohen.
Hakone (Kanagawa)
Hakone (箱根 町 Hakone-machi) on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris Honshū saarel.
Tänu kuumaveeallikatele ja Fuji mäe vaatele on linn populaarne turismisihtkoht.
Biograaf
Biograaf ehk eluloolane on inimene, kes kirjutab, jäädvustab, märgib või joonistab üles kellegi eluloo ehk biograafia.
Kunstkuusk
pisi|Sulgedest valmistatud jõulukuusk Kunstkuusk on ehtsa kuuse kunstmaterjalist tehtud asendaja. Peamiselt kasutatakse neid jõulude ajal ehtsa kuuse asemel.
Bill Bryson
pisi| Bill Bryson (2013) pisi|Bill Bryson (2005)
William McGuire Bryson, ka Bill Bryson, (sündinud 8. detsembril 1951 Des Moines'is Iowas) on ameerika literaat, reisikirjanik ja ajakirjanik, populaarsete raamatute autor, Londoni Kuningliku Seltsi auliige.
Ta on avaldanud rohkesti mitte-ilukirjanduslikke teoseid erinevatel teemadel, nende seas reisi- ja ajalooraamatud, inglise keelt ja teadussaavutusi tutvustavaid raamatuid.
2003. aastal ilmunud "A Short History of Nearly Everything" ("Kõiksuse lühiajalugu") sai rahvusvaheliseks menukiks. Tõsisema teadusliku taustata autoril kolmeaastase töö tulemusena valminud põhjalik Maa ja inimese ajalugu käsitlev monumentaalne teos esitab mahlaselt ja vaimukalt teadusfakte astronoomiast, füüsikast, kosmoloogiast, geoloogiast, paleontoloogiast, geneetikast ning veel mitmelt teisteltki aladelt.
Bryson oli aastatel 2005–2011 Durhami Ülikooli kantsler (ülikooli formaalne pea), vahetades sellel kohal välja Peter Ustinovi.
Ta lõpetas 1977. aastal oma kodulinnas Drake'i Ülikooli bakalaureusekraadiga ja asus seejärel elama Inglismaale. 1995. aastal kolis ta sünnimaale USA-sse, kuid 2003. aastal naasis Inglismaale ning elab tänini seal.
83 eKr
83. aasta eKr ehk ab urbe condita DCLXXI (671).
Haabsaare Raamatukogu
Haabsaare raamatukogu on Haabsaare külas asuv raamatukogu Antsla vallas.
Roheusk
Roheusk on ideoloogia ja liikumine, mis keskendub looduskeskkonna kaitse, säilitamise ning kestliku arengu edendamiseks välja mõeldud meetmete ja regulatsioonide pimesi(süvenemata ja analüüsimata) järgimist, eeldades, et kõik regulatsioonid teenivad eesmärki.
Viitseadmiral (Läti)
Viitseadmiral (läti keeles viceadmirālis) on Läti mereväe kõrgeim admiraliauaste. Sellest madalam on kontradmirali (kontradmirālis) auaste. Läti maaväes vastab sellele kindralleitnandi aukraad.
Pärnu Saksa Tehnoloogiakool
Pärnu Saksa Tehnoloogiakool on erakutseõppeasutus Pärnus aadressil Jalaka tänav 8. Kool tegutseb 2001. aastast ja see on Saksamaa Liitvabariigi sihtasutuse Stiftung Bildung und Handwerk tütarorganisatsioon Eestis. Kool on spetsialiseerunud tehnilikavaldkondadele, koolitades elektrikuid, IT-spetsialiste, raamatupidajaid, kinnisvaramaaklereid.
Tõmmu tardservik
Tõmmu tardservik (Hohenbuehelia geogenia) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Pärnu Saksa Tehnoloogiakool
Ajalugu
2. juulil 1999 sõlmisid Pärnu linnavalitsuse haridusosakonna asejuhataja, hilisem projektijuht ja direktor Indrek Alekõrs ja Saksamaa Liitvabariigi Königs Wusterhauseni Tehnoloogia- ja Kutsehariduskeskuse juhataja dr Rainer Straube koostöölepingu. Eesmärk oli koostöö Eestimaa ja Saksamaa vahel kutsehariduse valdkonnas. Leping sätestas võimaluse luua saksa õppeasutus Eestis. Järgnev kontseptuaalne töö kestis kuni novembrini 2000. Sellel perioodil loodi põhimõttelised kokkulepped Haridusministeeriumi ja Pärnu linnavalitsusega. Kool avati 1. septembril 2001.
Tõmmu tardservik
Seent on leitud ka Eestist.
Pärnu Saksa Tehnoloogiakool
Ajalugu
Alates 2016. aastast korraldab kool töökohapõhist õpet, mis tihendab sidemeid ettevõtetega Eestis ja Saksamaal. Selles õppevormis õpitakse kolmandik õppeajast koolis ja kaks kolmandikku töökohal.
Tõmmu tardservik
Seen on söödav.
Lärmakas aafrikarästik
Lärmakas aafrikarästik (Bitis arietans) on rästiklaste sugukonda kuuluv mürkmadu, kes elab savannis ja rohumaadel Marokost ja lääne-Araabiast kuni Aafrika lõunarannikuni, välja arvatud Sahara ja vihmametsa regioonid. Tema arvel on kõige rohkem madude hammustustest põhjustatud surmasid Aafrikas ning seda just tema laia leviku ja tihedates inimasulates viibimise tõttu. Seni on kirjeldatud kaks alamliiki Bitis arietans arietans ja Bitis arietans somalica. :
Kirjeldus
Tavaline kehapikkus neil on umbes 1 m, keha on väga jäme. On kirjeldatud aga ka isendeid, kelle pikkus on 190 cm, kaal 6 kg ning ümbermõõt 40 cm. Saudi Araabias elavate isendite üldkehapikkus ei ületa tavaliselt 80 cm. Isased on enamasti pikemad kui emased ning neil on ka suhteliselt pikemad sabad. Pea on neil natukene kolmnurga kujuline, ninamik on tömp ja ümmargune. Pea on siiski palju laiem kui kael. Nokise soomus on pisikene, silmakilbist ääristavad soomused moodustavad ringi (10–16 soomust) ning pealael on 7–11 silmadevahelist soomust. Silmaaluste ja ülamoka soomuste vahel on 3–4 soomuste rida. Ülamokasoomuseid on 12–17 ja alamoka soomuseid 13–17. Tihti on neil, hammaste vahetumise ajal, kummalgi ülalõualuul 2 kihva, mõlemad mürgihambad võivad funktsioneerida.