cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Roger Kingdom
Pan-Ameerika mängudel
1. koht 110 m tõkkejooksus 13,44
Hea Tahte mängudel
1. koht 110 m tõkkejooksus 13,47
Isiklikku
Roger Kingdom oli tippsportlasena 186 cm pikk ja kaalus 92 kg.
Azumanga Daioh
Azumanga Daioh (あずまんが大王 Azumanga Daiō) on tuntud Jaapani komöödia manga, mille autor on Kiyohiko Azuma. Manga ilmus aastatel 1999 kuni 2002 ajakirjas Dengeki Daioh.
Sisuks on koolitüdrukute ebatavalised koolipäevad ja nende sekeldused õpetajatega.
Erinevalt tavapärasele loetakse seda mangat ülevalt alla, nii et igale lehele mahub kaks pildiriba. Kokku on 4 raamatut.
Sellest on tehtud ka 26-osaline anime, mis teleesilinastus aastal 2002.
Kasti
Kasti on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Keskajal asus külas Kasti vasallilinnus.
Külas tegutses aastani 1932 Kasti kool.
Sõõrike
Sõõrike on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
1628
1628. aasta (MDCXXVIII) oli 17. sajandi 28. aasta.
Ramenskoje
Ramenskoje on linn Venemaal Moskva oblastis, Ramenskoje rajooni keskus. Asub 40 km Moskvast kagus.
Vakalepa
Vakalepa on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda.
Ramenskoje
Asutatud 1760. aastatel, linn aastast 1926.
Kaarel Robert Pusta
Kaarel Robert Pusta VR III/1 (ka Karl Robert Pusta; 1. märts 1883 Narva – 4. mai 1964 Madrid) oli Eesti poliitik, publitsist ja diplomaat.
Elulugu
Kaarel Robert Pusta oli raudteeametniku poeg. Ta õppis 1890–1891 Kehra vallakoolis, 1893–1894 P. Koidu algkoolis ja 1896–1899 Tallinna linnakoolis. Arreteeriti 1903 valitsusvastase tegevuse eest (osales mh Mihhail Kalinini ringi tegevuses). Vabanenuna 1904. aastal põgenes välismaale, elas Saksamaal, Prantsusmaal ja Šveitsis, õppis Pariisis M. Kovalewski vabaülikoolis ja 1904–1906 Berni Ülikoolis; ühtlasi tegi kaastööd ajalehele Uudised. Eestisse naastes töötas 1906–1908 ajalehe Virulane ja 1910–1914 Päevalehe toimetuses, oli ühtlasi Eestimaa Rahvahariduse Seltsi peasekretär. Osales 1915–1917 sõjaväeametnikuna I maailmasõjas. Oli 1917 Eestimaa Toitlusvalitsuse inspektor Tallinnas.
Ramenskoje
Linnas on jalgpalliklubi FC Saturn.
Valistre
Valistre on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Ramenskoje
Ramenskoje on tekstiilitööstuse keskus. Linna lähedal asub Ramenskoje lennujaam.
Valistre
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda.
Juan Gris
pisi|Päikesest pimestatud (1914) pisi|Picasso portree (1912) Juan Gris (sünninimega José Victoriano González-Pérez; 23. märts 1887 Madrid – 11. mai 1927) oli hispaania päritolu prantsuse kunstnik, kubist.
Kaarel Robert Pusta
Elulugu
25. veebruarist 1918 oli Eesti välisdelegatsiooni liige (käis Inglismaal, Prantsusmaal, Itaalias, Belgias ja Hollandis taotlemas Eesti Vabariigi tunnustamist) ja Eesti esindaja Prantsusmaal, juhtis Eesti delegatsiooni Pariisi rahukonverentsil.
28. juulist kuni 30. juulini 1920 oli Eesti Vabariigi välisminister, 28. veebruarist 1921 oli saadik Prantsusmaal ja Itaalias (kuni 11. aprill 1923), 16. märtsist 1921 asjur, 14. detsembrist 1923 saadik Belgias. 6. juuni 1924 kuni 5. oktoober 1925 oli jälle välisminister. Seejärel jätkas saadikuna Prantsusmaal ja oli ühtlasi peakonsul. 25. maist 1928 ka saadik Hispaanias. 17. augustist 1932 oli saadik Poolas, Rumeenias ja Tšehhoslovakkias. 15. juuli kuni 13. detsember 1935 oli saadik Rootsis, Norras ja Taanis.
Juan Gris
Ta õppis joonistamist 1902–1904 Madridis Kunsti- ja Käsitöökoolis. Sel ajal tegi ta kaastööd ajakirjandusele. 1904–1905 õppis ta maalimist klassikalise kunstniku José Maria Carbonero juures. Tõenäoliselt hakkas ta 1905 kasutama varjunime Juan Gris, mis oli meeldejäävam tema kodanikunimest.
Kaarel Robert Pusta
Elulugu
Kahtlustatuna sidemetes vabadussõjalastega vabastati 1935. aasta detsembris saadikuametist ja arreteeriti. Mõisteti 1936. aasta mais kohtus õigeks. Seejärel elas Pariisis. 15. august 1939 kuni 1. juuli 1940 oli Pariisi saatkonnas eriülesannetega nõunik. Pärast Prantsusmaa okupeerimist põgenes 1940. aastal USAsse, elas Washingtonis ja New Yorgis, tegeles okupeeritud rahvaste koostöö organiseerimisega. Naasis Euroopasse 1952. aastal ja täitis alates 2. novembrist 1953 kuni surmani Eesti diplomaatilise esindaja kohuseid Prantsusmaal, Belgias ja Hispaanias.
Kaarel Robert Pusta on maetud Madridi Almudena luterlaste kalmistule.
Juan Gris
1906 kolis ta Pariisi. Seal sai ta sõbraks Henri Matisse'i, Georges Braque'i, Fernand Légeri, oma kaasmaalase Pablo Picasso ja Amedeo Modiglianiga. Viimane maalis teda 1915.
Esialgu saatis ta ajakirjadele musta huumoriga illustratsioone. 1910 hakkas ta tõsiselt maalima. 1912 oli ta välja arendanud omaenese kubistliku stiili. Tema sellel aastal valminud Picasso portree oli varase kubismi silmapaistev näide, üks esimestest, mille autor polnud Braque või Picasso ise.
Algul maalis Gris analüütilise kubismi stiilis, aga pärast 1913 hakkas pöörduma sünteetilise kubismi suunas. Kõige rohkem maalis ya natüürmorte. Ta kasutas laialdaselt papier collé 'd, mille korral lõuendile kleebitakse tasapinnalisi objekte. Erinevalt Picassost ja Braque'ist, kelle kubistlikud tööd olid monokroomsed, kasutas Gris eredate harmoneeruvate värvide julgeid kombinatsioone nagu Matisse'ki. Gris kasutas sageli guašši ja akvarelle.
Kaarel Robert Pusta
Teadustöö
Ta oli Pan-Euroopa liikumise keskjuhatuse liige ja liikumise algataja Eestis. Samuti Rahvusvahelise Diplomaatilise Akadeemia asutajaliige, aastast 1932 Haagi Rahvusvahelise Õiguse Akadeemia eluaegne liige, aastast 1938 Rahvusvahelise Rahu Nõukogu liige, aastast 1939 Rahvusvahelise Poliitilise ning Konstitutsioonilise Ajaloo Instituudi liige. Ta oli ka Rahvusvahelise Inimõiguste Liidu ja ACENi liige.
Aastatel 1948–1956 oli ta Eesti Vastastikuse Abistamise Ühingu esimees New Yorgis jt organisatsioonide liige.
Juan Gris
See, et Gris eelistas oma maalides selgust ja korda, mõjutas pärast maailmasõda puriste, kes soovisid tagasi pöörduda selguse ja korra juurde, näiteks Le Corbusier ja Amédée Ozenfant.
1924. aastal kavandas Gris kulissid ja kostüümid Sergei Djagilevi balletilavastusele "Vene ballett".
Raamatuid illustreeris Gris ka pärast maalikunstnikuks hakkamist. Nii näiteks ilmusid tema illustratsioonidega Guillaume Apollinaire'i, Pierre Reverdy ja Vicente García-Huidobro Fernándeze luuleraamatud.
Gris väljendas oma esteetilisi vaateid avalikel loengutel, mida ta pidas 1924–1925, sealhulgas Sorbonne'is.
Alates 1925. aasta oktoobrist oli Gris sageli haige. Teda tabasid ureemiahood ja südameprobleemid. Ta suri neerupuudulikkuse tagajärjel 40-aastaselt Pariisi eeslinnas Boulogne-sur-Seine'is. Temast jäid maha naine Josette ja poeg Georges.
2009. aastal müüdi tema 1915. aasta natüürmort "Raamat, piip ja prillid" Christie'se oksjonil 20,8 miljoni dollari eest ning 2010. aasta novembris "Viiul ja kitarr" 28,6 miljoni dollari eest.
Yukoni lipp
pisi|Yukoni ala lipp Yukoni lipp on Kanada haldusüksuse Yukoni lipp. See valiti kujunduskonkursi tööde hulgast välja 1967. aastal ning võeti kasutusele 1. märtsil 1968.
Lipu küljepikkuste suhe on 1:2. Keskmine valge triip on veidi laiem kui äärmised (suhe 1:1,5:1).
Edmonton
Edmonton on linn Kanadas, Alberta provintsi keskus.
Edmontoni jäähokimeeskond Edmonton Oilers mängib NHL-is.
Rahvastik
2006. aasta rahvaloenduse andmetel elas linnas 730 372 inimest.
Edmonton on Põhja-Ameerika kõige põhjapoolsem linn, mille linnastus elab üle miljoni inimese.
Kultuur
Edmontonis asub 1908. aastal rajatud Alberta Ülikool.
Majandus
Edmonton on Kesk-Alberta majanduskeskus.
Takasago
Takasago (高砂市Takasago-shi) on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris.
2008. aasta seisuga oli linna elanike arv 94 065 ja asustustihedus 2730 inimest ruutkilomeetril.
Linna pindala on 34,40 km².
1629
1629. aasta (MDCXXIX) oli 17. sajandi 29. aasta.
Põhja-Karjala maakond
Põhja-Karjala maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes.
Kuni läänide kaotamiseni (31. detsembrini 2009) kuulus see Ida-Soome lääni.
Kylie Minogue
Eestis oli ta kontserdil 23. veebruaril 2011.
2012. aasta filmi "Jack and Diane" heliriba tarvis tegi Kylie koostööd Islandi ansambliga múm ning koostööst valmis laul "Whistle". 2013. aasta veebruaris anti laul välja ka digitaalse singlina ja veel samal aastal jõudis see lisaloona múm'i albumile "Smilewound".
Isiklikku
Kylie Minogue valdab vabalt prantsuse keelt. Tema noorem õde on laulja Dannii Minogue.
Klooga raudteejaam
Klooga raudteejaam on raudteejaam Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Klooga alevikus.
Raudteejaam asub 1870. aastal valminud laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres, 35,9 km kaugusel Balti jaamast.
Kloogal peatuvad Elroni Tallinnast Paldiskisse ja Kloogarannale sõitvad elektrirongid. Piletihinnalt kuulub jaam IV tsooni.
Pärast Kloogat jaguneb raudtee kaheks, üks raudteeharu jätkub Paldiski suunal, teine aga keerab Kloogaranna poole.
Keila–Klooga raudteelõik elektrifitseeriti 1958. aastal ning avati sama aasta 30. detsembril. 1960. aastal avati Klooga–Kloogaranna raudteelõik (3,4 km).
Jaamahoone
Valdavalt rõhtlaudvoodrile sekundeerib hoonete sokliosas kuni aknalaudadeni püstlaudvooder, mis on eraldatud ülemisest osast kitsa liseeniga.
Jaamakompleksi kuuluvad nimetatutest lisaks veel põhja ja kirde pool asetsevad kuur, kivist abihoone ning kelder.
Klooga jaamahoone näol on tegemist oma tüübi ainsa esindajaga Eestis, kuna Paldiski–Tallinna–Narva raudteele algselt ühekorruselisi puidust jaamahooneid rohkem ei rajatud.
2019. aastal avaldatud nimekirja kohaselt kuulus Klooga jaamahoone ehitiste hulka, millest hoone omanik AS Eesti Raudtee soovib vabaneda.
Diehliomyces
Diehliomyces on kottseente perekond.
Perekonnas on teada vaid üks liik: Diehliomyces microsporus.
Hamina
Hamina (rootsi keeles Fredrikshamn, vene keeles Хамина või Фредриксхамн) on linn Soomes Lõuna-Soome läänis Kymenlaakso maakonnas. Asub Soome lahe kaldal. Hamina naabervallad on Anjalankoski linn, Kotka linn, Luumäki, Miehikkälä ja Virolahti.
Linnaõigused sai 1653. aastal ning kandis esialgu nime Vehkalahden Uusikaupunki (rootsi Veckelax Nystad). Linn hävis Põhjasõjas, kuid 1723. aastal ehitati uuesti üles ning anti uus nimi, Hamina. 1741. aastal põletati linn taas maha ja 1743. aastal läks linn Venemaale.
1812. aastal liideti Hamina taas Soomega.
Järgmine Peatus
Järgmine Peatus (lühend JäPe) ehk Kiriku noortepäevad on EELK Laste- ja Noorsootöö Ühenduse (LNÜ) korraldatav kristlik suvine noortefestival.
Kloogaranna raudteepeatus
Kloogaranna (varem Klooga-Rand) on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Kloogaranna külas.
Peatuskoht asub laiarööpmelise Klooga–Kloogaranna raudteelõigu ääres 39 km kaugusel Balti jaamast.
Kloogarannas on elektrirongiliikluse lõpp-punkt. Elektrirongide sõit marsruudil Tallinn–Kloogaranna lõpeb Kloogaranna raudteepeatuses. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 100 meetrit.
Dis-moll
dis-moll ehk re-diees-minoor on dis-ist üles ehitatud minoorne helirida. thumb|580px|left|dis-moll [[helirida loomulikus minooris.]]
Kloogaranna raudteepeatus
Ooteplatvorm on Lahepere lahe rannast umbes 50 meetri kaugusel.
Likino-Duljovo
Likino-Duljovo on linn Moskva oblastis Orehhovo-Zujevo rajoonis. Asub 90 km Moskvast idas.
Loodi 1930. aastal kahe küla liitmise teel. 1937. aastal sai linnaõigused.
Linn on tuntud portselanitööstuse poolest, linnas asub Likino Autobussitehas.
Soome muinasusund
Hilisema aja soome kohalikku usku nimetatakse soome rahvausundiks. Selles on segunenud kristluse ja paganliku (eelkristliku ja kristlusekõrvase) usundi elemendid. Soome keskaegsele ja hilisemalegi rahvausule on iseloomulik, et on austatud nii kristlikku Jumalat ja pühakuid kui ka kohalikke soome jumalusi ja haldjaid.
Vee
Vee on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Kaspia madalik
thumb|250px|Kaspia madaliku satelliidipilt Kaspia madalik ehk Kaspia alamik on alamik Euraasia mandri edelaosas Euroopa ja Aasia piiril Kaspia merest põhjas.
Kaspia madalikku läbivad Volga, Terek, Kuma, Žajok, Žem ja teised jõed.
Seal asub üks suur linn – Astrahan.
IRCAM
IRCAM (Institut de Recherche et Coordination Acoustique/Musique; 'akustika ja muusika uurimise ja koordineerimise instituut') on instituut Pariisis, üks maailma suuremaid muusika uute väljendusvahendite ja tehnoloogiate arendamise ning teadustööga tegelevaid asutusi. IRCAM on organisatsiooniliselt seotud Pariisi Pompidou keskusega.
See 1977. aastal Pierre Boulezi asutatud institutsioon tegeleb elektroonilise muusika tehnoloogiate arendamisega ning pakub heliloojatele võimalusi töötada kõrgtehnoloogilises keskkonnas, korraldab kursusi, kontserte jne.
Merelaevanduse Veteranide Klubi
Merelaevanduse Veteranide Klubi (vene keeles: Клуб ветеранов флота) on Tallinnas tegutsev, peamiselt endisi nõukogude või vene mereväelasi ning meremehi koondav mittetulundusühing.
Ajalugu
Ühistegevuse algatamiseks koondus 1994. aasta algul vene eruohvitseride initsiatiivgrupp, koosseisus viitseadmiral Leonid Zarubin (Tallinna mereväebaasi endine ülem), 1. järgu kapten Anatoli Babenko, polkovnik Vladimir Grinkevitš (Balti Laevastiku muuseumi endine direktor), 1. järgu kapten Aleksei Trifonov (94. miinitraalerite brigaadi endine ülem), polkovnik Petr Mihlin ja 2. järgu kapten Vladimir Burjak.
Klubi asutati koosolekuga 30. novembril 1994 ja registreeriti Tallinnas 2. veebruaril 1995.
Tegevus
Klubi tegutseb peamiselt Vene kultuurikeskuse ruumidess Tallinnas Mere puiestee 5, korraldades üritusi ja näitusi.
Abi Titmuss
thumb|right|Abi Titmuss Abi Titmuss (õieti Abigail Evelyn Titmuss; sündinud 8. veebruaril 1976 Inglismaal Lincolnshire'is Sleafordi lähedal Ruskingtonis) on Briti modell, telesaatejuht ja näitleja.
Elulugu
Ta lõpetas 1998 Londoni Linnaülikooli, olles praktiseerinud haiglas St Bartholomew's Hospital, ning asus tööle Londoni haiglas University College Hospital.
Leslie afäär
Aastal 1998 tutvus Titmuss ühel peol telesaatejuht John Lesliega. Neil kujunes peagi suhe. Praktika ajal elas Titmuss vaheldumisi haigla juures ja Leslie kodus Londoni edelaosas Barnesis.
Aastal 2002 avaldas telesaatejuht Ulrika Jonsson autobiograafia, kus ta vihjas, et üks tuntud telesaatejuht on teda vägistanud.
Mõne nädala pärast ilmusid ajalehe News of the World esiküljel pildid, millel John Leslie tõmbas ühes kohvikus kokaiini sisse. Järgmisel nädalal ilmusid samas lehes pildid, millel kujutati Leslie kodus toimunud seksiorgiat, milles osalesid Leslie ning Titmuss ja teised, sealhulgas sarivägistaja Lanre Onabowale, kes esines korvpallur Jayson Blayde'ina, ja tema sõbratar.
Järgmisel nädalal kuulutati Matthew Wrighti hommikutelevisioonisaates "Five", et John Leslie ongi Jonssoni vägistanud telesaatejuht.
Metropolitan Police Service arreteeris Leslie ning tema üle mõisteti kohut. Titmuss oli protsessi ajal tagasihoidlikult Leslie kõrval. Titmussi olek oli täielikus vastuolus enne protsessi  avaldatud kirjelduste ja fotodega. Enamik juhtkirju suhtus temasse soosivalt.
Leslie mõisteti õigeks, kuid tema karjäär jäi soiku. Titmuss, kes esines kaamera ees vabalt, oli aga saanud nii tuntuks, et talle hakati pakkuma telesaatejuhi tööd. Ta võttis vastu osaajatöö Leslie sõprade Richardi ja Judy saate reporterina, jätkates töötamist õena.
Karjäär fotomodellina
Titmuss tegi panuse oma uuele imidžile sekspommina. Näiteks ajalehele Sunday Mirror ütles ta nii: "Ma pole selline nagu need kaanetüdrukud, kes ütlevad: "ma olen tõesti ihar [dirty], ma olen tõesti paha," ja siis lihtsalt poosetavad [pose around]. Ma olengi ihar ja paha – ma armastan seksi."
Jaan Kopvillem
Jaan Kopvillem (12. juuli 1885 – 13. mai 1956 Stockholm) oli Eesti diplomaat, keemik ja teadlane (Dr. Phil)
Täiendusõpe
Zürichi Tehnikaülikool 1925–1927; TÜ stipendiaat Imperial College of Science and Technology’s Londonis 1929–1930.
Teenistuskäik
Kolga-Jaani kihelkonnakooli juhataja 1906–1908; algkooliõpetaja Kuramaal 1908–1913; õpetaja Pärnus ja Pärnumaa volikogu ning maavalitsuse liige 1915–1918. Eesti välisdelegatsiooni sidemehena lahkus Eestist 1918, oli Eesti saatkonna sekretär Londonis 1918–1920 ja ühtlasi saatkonna diplomaatiline asjur 1920–1922; Eesti delegatsiooni peasekretär Rahvasteliidu Täiskogu istungil 1920 ja Eesti delegatsiooni juht Rahvasteliidu Praha kongressil 1922. TÜ õlikivide uurimise laboratooriumi keemiatehnoloogia assistant 1927–1930, 1932, dotsent 1932; TÜ tehnikaosakonna/teaduskonna dotsent 1934–1936; keemilise tehnoloogia professor 1935/1936 ja tehnikateaduskonna dekaan.
TTÜs 1936–1944: keemiaosakonna keemilise tehnoloogia erakorraline professor 1936–1938, korraline professor 1938–1944 ja keemilise tehnoloogia laboratooriumi juhataja; keemiaosakonna juhataja 1936–1937; keemia- ja mäeteaduskonna dekaan 1938–1939; üliõpilaskonna kuraator 1940; õlikivide uurimise laboratooriumi juhataja 1941–1944.
Teise maailmasõja ajal 1944. aastal põgenes Rootsi. Kontserni AB Höganäs-Billesholm uurimiskeskuse juhtiv keemik 1945–1953; Rootsi Metsandusinstituudi keemik 1953–1956.
Teadustöö põhisuunad
Põlevkivisaaduste töötlemine ja kasutamine; bituumeni omadused ning superfosfaatmenetlus. Avaldas keemiaalaseid artikleid "Eesti Entsüklopeedias" (1932–1937) ja kirjutisi tehnikakõrgharidusest.
Teadusorganisatoorne ja erialane tegevus
Oli Eesti õlitööstuse rajajaid; Riigi Põlevkivitööstuse nõukogu liige ja nõunik 1933–1940; Akadeemilise Keemia Seltsi ja Eesti Keemia Seltsi liige; Insenerikoja keemiasektsiooni ja tehnilise hariduse korraldamise toimkonna liige 1935–1940; Loodusvarade Instituudi nõukogu liige ja orgaanilis-keemilise tehnoloogia sektsiooni juhataja 1937–1940; Eesti Rahvusfondi ja Rahvusnõukogu asutajaid; Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis asutajaid, abiesimees 1945–1956; Eesti Komitee Rootsis juhatuse liige.
Ühiskondlik tegevus
ÜS Livika vil, liige 1913. aastast, Rotary klubi liige.
Bessaraabia
pisi|Bessaraabia ja [[Bukoviina koos tänapäeva riigipiiridega]] Bessaraabia (rumeenia keeles Basarabia, ukraina keeles Бессарабія) on maa-ala Pruti ja Dnestri jõe vahel.
Bessaraabia nimetus on pärit Valahhia piirkonna valitsejadünastia Basarab I nimest.
Ajalugu
Alates 3. kuni 11. sajandini puudus Bessaraabias riigivõim. Sealt käisid läbi paljud rändrahvad, kelle kontroll selle piirkonna üle kadus niipea, kui saabus järgmine rändrahvaste laine. Sealt käisid läbi goodid, hunnid, avaarid, bulgaarlased, idaslaavlased, ungarlased, petšeneegid, kumalased ja mongolid ning mõnedki neist mitu korda. Hiljem saavutasid püsivama, kuigi mitte täieliku kontrolli selle piirkonna üle Bulgaaria ja Valahhia valitsejad. Rändrahvaste liikumisega kaasnes sageli vägivald, eriti mongolite ja Kuldhordi vallutusretkedega. Mongolite viimane vallutusretk toimus 1343.
Seejärel hakkas 14. sajandi teisel poolel tugevnema Moldova vürstiriik. 1484 vallutas Bessaraabia Musta mere äärse ala Osmanite riik. 1538 laiendas Türgi oma valdusi juba Kesk-Bessaraabiale ja Põhja-Bessaraabia sai Türgi vasallriigiks. pisi|Rumeenia piirid pärast I maailmasõda Ajavahemikul 1711–1812 vallutas Venemaa Bessaraabia oma sõdades Türgi ja Austria vastu koguni 5 korral.
Bessaraabia läks Prantsusmaa keisri Napoleon I ja Venemaa keisri Aleksander I vahel sõlmitud mõjusfääride lepingu alusel 1812 Venemaa keisririigile.
Pärast Venemaa keisririigi lagunemist läks Bessaraabia piirkond 27. märtsil 1918 autonoomse piirkonnana (keskus Chișinău) Rumeenia kuningriigi koosseisu ning 26. novembril liitus Rumeeniaga täielikult.
Saksamaa ja NSV Liidu vahel sõlmitud Molotovi-Ribbentropi pakti tulemusena nõudis NSV Liit (Saksamaa diplomaatilisel toel) 1940. aastal piirkonda Rumeenialt Nõukogude Liidule, ähvardades nõudmiste mittetäitmisel Rumeeniat sõjalise invasiooniga. Nõukogude Liit nõudis üle 44 000 km2 laiuse ia 3,2 miljonilise elanikkonnaga ala loovutamist, mis moodustas umbes kuuendiku Suur-Rumeeniast. 28. juunil 1940 tungisid Punaarmee väed Bessaaraabiasse ja Põhja-Bukoviinasse ning okupeerisid ja annekteerisid alad.
Bessaraabia põhiosas moodustati Moldaavia NSV, mille koosseisu liideti ka enne Ukraina NSV-sse Moldaavia ANSV-na kuulunud Transnistria. Bessaraabia äärmine põhjaosa ning lõunapoolne, mereäärne osa anti Ukraina NSV-le.
Rahvuslik koosseis
pisi|Bessaraabia rahvuslik koosseis 1930. aastal Venemaa 1817. aasta rahvaloenduse järgi elas Bessaraabias 96 526 perekonda 482 630 elanikuga. Rahvus määrati mitte isikhaaval, vaid perehaaval. Peredest olid 86% rumeenlased, 6,5% ruteenid (tänapäeva mõistes peamiselt ukrainlased), teisi rahvusi oli alla 2%.
Venemaa 1897. aasta rahvaloenduse järgi elas Bessaraabias 1 935 412 elanikku, kellest rumeenlasi oli 47,6%, ukrainlasi 19,6%, juute 11,8%, venelasi 8%, bulgaarlasi 5,3%, sakslasi 3,1% ja gagauuse 2,9%.
Rumeenia 1930. aasta rahvaloenduse järgi elas Bessaraabias 2 864 662 elanikku, kellest rumeenlasi oli 56,2%, venelasi 12,3%, ukrainlasi 11,0%, juute 7,2%, bulgaarlasi 5,7%, gagauuse 3,4% ja sakslasi 2,8%. Maakondade lõikes olid elanikud väga ebaühtlaselt jaotunud: nii bulgaarlaste, ukrainlaste, sakslaste kui gagauuside jaoks leidus maakond, kus nad moodustasid absoluutse enamuse rahvastikust.
Oskar Pärli
Oskar Pärli (16. august 1875 Viitina vald, Võrumaa – 9. oktoober 1939 Tartu) oli eesti õpetaja.
Ta oli õpetaja poeg ning õppis algul isa käe all Järve vallakoolis ja hiljem Rõuge kihelkonnakoolis. Astus 1889. aastal Tartu Kubermangugümnaasiumi, mille lõpetas 1897. aastal.
Õppis Tartu ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, lõpetas ülikooli 1901. aastal, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Oli õpetaja Venemaal (Jekaterinodari reaalkoolis, Urjupino reaalkoolis, Rostovi kommertskoolis) ja Eestis (Tallinna vene tütarlaste gümnaasiumis, Tallinna reaalkoolis) ja oli vahepeal Tallinna poeglaste gümnaasiumi direktor. Alates 1920. aastast oli ta õpetaja Hugo Treffneri Gümnaasiumis Tartus.
Ta on matemaatikaõpikute autor.
Pööravere
Pööravere on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda.
Pööravere mõisas sündis Alexander Theodor von Middendorff.
Nimi
Ürikutes on küla nime kirjapilt olnud aegade jooksul erinev:
Varasem ajalugu
Pärast Saare-Lääne toomkapiitli reorganiseerimist 1253 aastal, kinnitas paavst Aleksander IV sellele 1260. aastal 60 adramaad maad in loco qui nominatur Korbe. 1270. aasta paiku leidis aset nende alade jagamine kiriklikeks sissetulekukohtadeks. Mainitud alade alla kuulus ka praegune Pööravere piirkond.
Eelmainitud kinnitusdokumendi järgi on Pööravere läheduses asunud ka Korbe püha Andrease nimeline kabel, milline vähemalt 16. sajandi keskel juba kadunud oli. Hilisema Pööravere mõisa kohal olid 16. sajandi algul üksikud pered ning on väheusutav, et seal ka varem suuremat asustus oli. Seega on kaheldav, et hõreda asustusega piirkonna lähedusse ehitati katoliku kabel. Suurem asustus oli aga 1270. aastal Mõisakülas. Seega võis kabel suurema tõenäosusega asuda praeguse Mõisaküla mäel, kalme ehk kabeliasemel ning seega ka sealse katolikuaegse mõisa lähedal.
Ajalugu 17. sajandil
Pööravere küla on seni teadaolevates ürikutes esmamainitud küll 1601. aastal, kuid oli juba kindlasti keskajal eksisteerinud vana küla, mida näitab ka 1601. aastal seal olemas olnud talude arv. Algul oli seal arvatavasti sumbküla nagu enamik tolle aja külasid, kuid mõisa rajamisega ajavahemikul 1624–1638 see lõhuti. 17. sajandi lõpul asusid sealsed üksikud järelejäänud talud mõisa ääremaadel üksiktaludena. Arvatavasti tõrjuti need ääremaadele mõisa põldude laiendamisega.
Küla kuuluvus piiskoplikul ajal pole teada, kuid oli arvatavasti läänistatud. Tori kihelkond, kuhu kuulus vahepeal ka Pööravere, kuulus ordule, kuid vaevalt, et Pööravere algul ordumaade hulka kuulus. Teada on, et aastatel 1601–1624 kuulus küla Tori mõisale. 1624. aastal oli halvasti haritud 13 adramaaga hõre Pööravere küla veel Tori mõisa all, aga kas 1625. või 1627. aastast kuulus küla juba gustaviaanse dotatsioonina Pärnu krahvkonda ning oli riigi omand.
1624. aasta kevadel koostatud Pärnu lossilääni revisjoniraamatu järgi oli küla maha jäetud ja talud asustamata. Krahvkond läänistati 2. oktoobril 1625 krahv Frantz Bernhard von Thurnile õigusega maid edasi läänistada ja pantida ning panditud maid tagasi lunastada. Pööravere küla maadele rajas viimase abikaasa mõisa. Mõisa rajamisel asustati sealne talupoeg Pörafere Clausz Lehtmetsa külla, et mõisa rajamiseks vaba maad saada.
Pööravere talud
Pööravere küla juurde on kuulunud läbi aegade järgmisi talumajapidamisi:
Korrapealseks (Cordepelne, Cordapele) peetakse talupojalikku ametit. Selle peakohustuseks peab F. Stackelberg piiskopimõisas adratalupoegade ja üksjalgade tehtava korratöö korraldamist ja järelevalvet.
Tuntud inimesi
Pööravere külas elab ja töötab puidukunstnik, Academia Non Grata vilistlane Urmas Osula. Tema puuskulptuuride park asub Pööravere mõisast mõne kilomeetri kaugusel metsalagendikul.
Põhja-Savo maakond
Põhja-Savo maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes.
Varem kuulus Ida-Soome lääni.
Haldusjaotus
Maakonnas on 19 kohalikku omavalitsust, sealhulgas 5 linna.
Välislingid
🇫🇮
Ais-moll
ais-moll ehk la-diees-minoor on ais-ist üles ehitatud minoorne helirida. thumb|580px|left|ais-moll [[helirida loomulikus minooris.]]
Colin Jackson
thumb|right|Colin Jackson Colin Ray Jackson (sündinud 18. veebruaril 1967 Cardiffis) on Suurbritannia kergejõustiklane (110 m tõkkejooksja).
1988. aastast on Colin Jackson osalenud enamiku suurvõistluste finaalides. 1988. ja 1989. aastal jäi ta alla tolle aja liidrile Roger Kingdomile. Aastal 1990 tuli Jackson jaanuaris Briti Ühenduse mängude võitjaks ja suve lõpus ka Euroopa meistriks. 1991. aasta MM-il Tokyos alustas eeljooksus suurepärase 13,25-ga, kuid poolfinaalis katkestas vigastuse tõttu. 1992. aastal jooksis Colin hooaja 6 parimat aega ja 15 korda alla 13,20. Kaotas aasta jooksul ainult kolm jooksu 21-st, millest üks kaotus tuli OM-i finaalis Barcelonas, kus jäi seitsmendaks. 1993. aastal õnnestus peaaegu kõik, väljaarvatud allajäämine Mark McKoyle sise MM-il Torontos. Juulis Sestrieres püstitas järjekordse uue Euroopa rekordi ja jooksis esimese eurooplasena alla 13 sekundi. Stuttgardi MM-i kuldmedal tuli juba uue maailmarekordiga 12,91. 1994. aastal ületas ta 7 aastat Greg Fosterile kuulunud sisetingimustes joostud maailmarekordi 60 m tõkkejooksus, saades ajaks 7,35.
Isiklikud rekordid
100 m – 10,29 (1990) 200 m – 21,19 (1988) Kõrgushüpe – 1.81(1982) Kaugushüpe – 7.56 (1985) 110 m tõkkejooks – 12,91 (1993)
Olümpiamängud
1988 hõbemedal Seoul
Maailmameistrivõistlused
1986 juunioride maailmameister 1987 pronksmedal 110 m tõkkejooks 13,38 (3. september Rooma) 1989 hõbemedal 60 m tõkkejooks sisemeistrivõistlused (Budapest) 1993 hõbemedal 60 m tõkkejooks sisemeistrivõistlused (Toronto) 1993 maailmameister 110 m tõkkejooks 12,91 (MR) (20. august Stuttgart) 1997 hõbemedal 60 m tõkkejooks (Pariis) 1997 hõbemedal 110 m tõkkejooks 13,09 (7. august Ateena) 1999 maailmameister 60 m tõkkejooks sisemeistrivõistlused 7,38 (Maebashi) 1999 maailmameister 1999 110 m tõkkejooks 13,04 (25. august Sevilla)
Euroopa meistrivõistlused
1990 Euroopa meister 110 m tõkkejooks 13,18 (Split)) 1994 Euroopa meister 110 m tõkkejooks 13,08 (Helsingi 1998 Euroopa meister 110 m tõkkejooks 13,02 (Budapest)
Rekordid
200 m tõkkejooks maailma tipptulemus 22,63 1991 110 m tõkkejooks maailmarekord 12,911993 60 m tõkkejooks sisetingimustes maailmarekord 7,35 1994
Isiklikku
Colin Jackson on 182 cm pikk ja 74 kg.
Töö (marksism)
Töö käsitlus marksismis kuulub eeskätt poliitilisse ökonoomiasse, nagu see on esitatud Karl Marxi "Kapitalis". Marx ja Engels on tööd käsitlenud ka filosoofilisest ja sotsioloogilisest aspektist ning inimese evolutsiooni seisukohast.
"Kapitali" I köite 5. peatükis määratleb Marx tööd nii: "Töö on kõigepealt inimese ja looduse vaheline protsess, milles inimene vahendab, reguleerib ja kontrollib oma ainevahetust loodusega omaenese tööga. Ta astub loodusainele endale vastu loodusjõuna. Tema ihulikkuse (Leiblichkeit) juurde kuuluvad loodusjõud, käed ja jalad, pea ja käsi, paneb ta liikuma, et omastada endale loodusainet kujul, mis on tema enda elu jaoks kasutamiskõlblik. Mõjutades selle liikumise läbi temast väljaspool olevat loodust ning seda muutes, muudab ta ühtlasi omaenda loomust (Natur). Ta arendab endas uinuvaid potentse ja allutab nende potentside jõudude mängu omaenese võimule (Botmäßigkeit)."
Konkreetne töö
Töötavate inimeste tegevus on alati konkreetne ning nad teevad sihipärast konkreetset tööd (konkreetset kasulikku tööd). Konkreetse töö vorm ja sisu on lõputult mitmekesine, olenedes konkreetse inimese võimetest, vilumustest ja vajadustest. Töötav indiviid määrab vastavalt oma eesmärkidele, millist konkreetset tööd tal tuleb teha.
Ühiskonnas, kus toimub kaubatootmine, tekivad töö käigus kulud, mis tulenevad töövahendite kasutamisest ja töötlemisest. See-eest aga saab töö tegijast konkreetse töö produkti omanik. Töö produktil on tarbimisväärtus, mis ei sõltu kuludest ega turuhinnast.
Abstraktne töö
Marxi järgi on kaupadena esineval tööl kaksikiseloom. Kauba tarbimisväärtus, mis on loodud konkreetse tööga, on küll selle kauba mahamüümise põhieeldus, kuid ei ütle veel midagi vahetusväärtuse kohta. Tööväärtusteooria järgi sõltub siiski ka kauba vahetusväärtus primaarselt sellele kulutatud tööst. Seetõttu võttis Marx kasutusele abstraktse töö mõiste.
Ta kirjutab "Kapitali" I köite 1. peatükis: "Igasugune töö on ühest küljest inimtööjõu kulutamine füsioloogilises mõttes, ja selle võrdse inimliku või abstraktselt inimliku tööjõuna moodustab ta kaubaväärtuse. (...) Igasugune töö on teisest küljest inimtööjõu kulutamine erilises sihipärases (zweckbestimmter) vormis, ja selle konkreetse kasuliku tööna toodab ta tarbimisväärtusi."
Võõrandunud töö
Teoses "Poliitilise ökonoomia kriitikast" ütleb Marx, et kapitalistlike tootmissuhete tingimustes on kahekordselt vabad palgatöölised sunnitud müüma oma tööjõudu tootmisvahendite omanikele. Sellega muutub tööjõud kaubaks. Tööjõu hind ehk töötasu kujuneb turul vastavalt nõudlusele ja pakkumisele. Palgatöölise konkreetne töö muutub seeläbi võõrandunud tööks. Palgast sõltuva inimese võõrandunud töö primaarne eesmärk on töötasu (raha). Seetõttu huvitab palgatöölist töö produktide väärtussisaldus, mis avaldub toodetud kaupade kvaliteedis, kuludes ja hindades, õigupoolest ainult palga tagatuse ja töökoha säilitamise aspektist.
Kephalos Klazomenaist
Kephalos Klazomenaist on Klazomenai linnast pärit jutustaja Platoni dialoogis "Parmenides".
Kooraste Kõverjärv
Kõvvõrjärv (ka Kooraste Kõverjärv, Kooraste Kõvvõrjärv) on järv Põlvamaal Kanepi vallas Kooraste külast 1 km ida pool, metsade rüpes paiknev liigestatud kaldajoonega maaliline järv.
Järve pindala umbes 10,9 ha, suurim sügavus 10 meetrit.
Järve järsemal idakaldal on säilinud ribana tükike põlist, umbes paarisaja aastast männimetsa segus üksikute kuuskedega. Põhjakaldal on supluskoht ja ühenduskraav Mutsina järvega. Siin leiduvad ka mõned muistsed kalmed.
Taimestik on järves liigirikas. Leitud on 33 liiki, sealhulgas punakat penikeelt.
Järvel tehakse hüdrobioloogilist seiret.
Kümnis
Kümnis, tuntud ka kui kirikukümnis oli maks, üks kümnendik saagist/tulust, mida maksti ilmalikule võimukandjale või kirikule.
Tänapäeval on üks tuntumaid kirikukümniseid näiteks Ameerika Ühendriikides Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirikus – paljud mormoonid maksavad 10% oma sissetulekutest kirikule. Preestriks saamiseks või mormoonide templitesse pääsemiseks on kiriku liikmetel vajalik kümnise maksmine. Mitte osagi kogutud kümnisest ei maksta kiriku ametnikele, seda kasutatakse vaid Viimse Aja Pühade kirikute ehitamiseks ja hooldamiseks, ning mormoonluse laiendamiseks. Ka Brigham Youngi ülikooli Utah's, mis kuulub Viimde Aja Pühadele ning mille õpilased on praktiliselt eranditult (99%) mormooni kiriku liikmed, rahastatakse valdavalt just mormoonide kümnisest, mistõttu on seal näiteks madalam õppemaks kui teistes Ameerika Ühendriikide eraülikoolides.
Njandoma rajoon
Njandoma rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Arhangelski oblastis. Rajoonikeskuseks on Arhangelski-Moskva raudtee ääres asuv Njandoma linn.
Kohaliku omavalitsuse üksusena on rajoon Njandoma munitsipaalringkond. Rajoonis oli 2022. aastani kolm 3. järgu haldusüksust (муниципальное образование): Njandoma linn, Moša külaasundus ja Šalakuša külaasundus.
Meloodiline intervall
Meloodiline intervall moodustub üksteisele järgnevate helide vahel (meloodia ehitusosa). Meloodilised intervallid esinevad ühehäälsetes heliteostes, kuid ka mitmehäälsetes heliteostes igas hääles omaette.
Koormis
Ajalooliselt olid koormised talupoegade kohustused isanda, see tähendab antud mõistes riigi, mõisniku ja kiriku (kirikukoormis) ees. Peamiselt kasutatavad koormiste liigid olid eri aegadel erinevad.
Eesti talupoegadel olid kanda järgmised koormised:
1967
1967. aasta (MCMLXVII) oli 20. sajandi 67. aasta.
Emden
Emden on kreisivaba linn ja sadam Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Põhjamere kaldal Emsi jõe suudmes. See on peamine linn Ida-Friisimaa piirkonnas. Linna pindala on 112,33 km². 31. detsembril 2017 elas seal 50 607 inimest.
Ajalugu
thumb|Emden pisi|püsti|Uus kirik Emdenis (1648)
Emdeni täpne asutamise kuupäev on teadmata, kuid see on olemas olnud vähemalt 8. sajandist. Emdeni vanemad nimed on Amuthon, Embda, Emda ja Embden. Linnaõiguse ja linna vapi Engelke up de Muer (Väike ingel müüril) annetas keiser Maximilian I 1495. aastal.
16. sajandil sai Emden lühikeseks ajaks oluliseks reformatsiooni keskuseks krahvinna Anna von Oldenburgi juhtimisel, kes otsustas leida religioosse "kolmanda tee" luterluse ja katoliikluse vahel. 1542. aastal kutsus ta Poola aadliku Jan Łaski (või Johannes a Lasco) asuma protestandi kiriku pastoriks Emdenis; ja 7 aastat jätkas ta uue usu levitamist Ida-Friisimaa piirkonnas. Kuid pärast keiser Karl V survet 1549. aastal pidi krahvinna paluma Łaskit lahkuma Inglismaale ja katse lõppes. Sellele vaatamata oli pärand Hollandi reformatsiooni jaoks oluline.
Emden oli 17. sajandil väga rikas linn tänu suurele hulgale Hollandi sisserändajatele, nagu Diederik Jansz Graeff. See oli sel ajal reformitud protestantluse keskus, anti välja esimene piiblitõlge hollandi keeles.
Emdeni revolutsioon 1595. aastal põhjustas Emdeni muutumise eraldiseisvaks linnriigiks. Poliitiline teoreetik Johannes Althusius oli sündik aastatel 1604-1638.
1744. aastal annekteeris Emdeni Preisimaa. 1752. aastal rajas Friedrich Suur Kantoniga kauplemise eesmärgil Emder Ostasiatische Handelskompanie, kuid ettevõte hävitati, kui Prantsuse väed 1757. aastal Seitsmeaastase sõja ajal Emdeni vallutasid. 1758. aastal vallutasid Inglise-Saksa väed linna tagasi ja britid kasutasid seda peamise varustusbaasina jätkuva sõja toetamiseks Vestfaalis.
Napoleoni ajastul olid Emden ja ümberkaudsed Ida-Friisi maad üürikese Hollandi Kuningriigi osad.
Industrialiseerimine algas 1870. aasta paiku paberivabriku ja mõnevõrra suurema laevatehasega. 19. sajandi lõpus ehitati suur kanal, Dortmund-Ems-Kanal, mis ühendas Emdeni Ruhrimaaga. See tegi Emdenist "Ruhrimaa sadama", mis kestis 1970. aastateni. Kivisütt veeti lõunast Põhjamere sadamasse ja sisseveetud rauamaak veeti kanali kaudu Reini ja Ruhri suunas. Viimane rauamaagilaev sildus Emdeni sadamas 1986. aastal.
1903. aastal asutati suur laevatehas Nordseewerke, mis on tänini alles.
Kesklinn hävitati Teises maailmasõjas peaaegu täielikult Liitlaste pommirünnakute tagajärjel, hävitades peaaegu kõik ajaloolised hooned. RAF pommitas Emdenit esimest korda 31. märtsil 1940. Kõige raskem pommitamine toimus 6. septembril 1944, kui hävitati umbes 80 % kõigist kesklinna majadest. Linna kollektiivses mälus mängib see kuupäev ikka veel olulist rolli. Laevatehas jäi suuresti puutumata – britid sihtisid elamupiirkondi, ilmselt kättemaksuks Coventry pommitamise eest Luftwaffe poolt. Rekonstrueeritud linn avati 6. septembril 1962, täpselt 18 aastat pärast pommitamist.
Majandus
Emdeni peamised tööstusharud on autotootmine ja laevaehitus. Volkswagenil on suur tootmisettevõte, mis ehitab Volkswagen Passati autot ja kus töötab umbes 10 000 inimest. Emdeni sadam on ka üks kolmest peamisest autode veo sadamast Euroopas (koos Zeebruggega Belgias ja Bremerhaveniga Saksamaal). 2005. aastal imporditi ja eksporditi rohkem kui 850 000 autot. Nordseewerke laevatehas, Thyssenkruppi tütarettevõtr, annab tööd umbes 1400 sadamatöölisele ja on spetsialiseerunud tavaallveelaevadele. See toodab ka erinevaid kaubalaevu, samuti eriotstarbelisi laevu nagu jäämurdjad, süvendajad ja teised seda tüüpi laevad.
Rakenduskõrgkool (Fachhochschule) avati 1973. aastal. Praegu õpib umbes 4240 õpilast, enamus neist tehnilistel aladel degrees.
Lennufirma Ostfriesische Lufttransport peakorter asub Emdenis.
Sport
Suurim jalgpalliklubi on Kickers Emden. Staadioni mahutavus on Saksamaa Jalgpalliliidu ohutusalaste vaiete tõttu 7200. 1994. aastal jälgis umbes 12 000 pealtvaatajat matši Hamburger SV varumeeskonna vastu, mis on ikka veel rekord. Sel hooajal sai Kickers Emden 3. Liga meistriks, kuid ei tõusnud 2. Bundesligasse, kuna meeskond kaotas üleminekuvoorus.
Kuna Emden asub mitte ainult Põhjamere lähedal, vaid ka Emsi jõe ja mitmesuguste väikeste jõgede ja kanalite lähedal, on elanike ja turistide seas populaarsed paadispordid.
Tuntud inimesi
pisi|püsti|[[Ludolf Bakhuizeni autoportree]]
Linna järgi nimetatud laevad ja paigad
thumb|Erruläinud tulelaev Amrumbank Emdeni raekoja ees pisi|püsti|Raekoda (Rathaus)
Kolm Saksa kergeristlejat on nimetatud linna järgi, kaks neist teenisid Esimeses maailmasõjas ja kolmas Teises maailmasõjas. Tänaseks on linna järgi nime saanud viies mereväe laev.
Ööülikool
Alates 2000. aastast on toimunud üle saja kohtumise Eesti õppejõudude ja mõtlejatega. Selle aja jooksul on loenguid pidanud Kaia Lehari, Marju Lauristin, Peeter Laurits, Mihhail Lotman, Kalevi Kull, Andres Ehin, Hasso Krull, Hardo Pajula, Jaanus Rohumaa, Jaan Tätte, Irina Belobrovtseva, Lepo Sumera, Jaanus Harro, Mart Kalm, Evald Saag, Gunnar Aarma ja paljud teised.
Lõuna-Savo maakond
Lõuna-Savo maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Soomes Ida-Soome läänis.
Haldusjaotus
Maakonnas on 12 kohalikku omavalitsust, sealhulgas 3 linna.
Välislingid
🇫🇮
Pius XI ametisse nimetatud kardinalid
Paavst Pius XI pühitses 76 kardinali 17 konsistooriumil. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Pius XII.
Bleach
Kuigi Nirvana plaadifirmal Sub Popil polnud raha ollagi, hakkas Nirvana 24. detsembril 1988 oma esimest stuudioalbumit salvestama. Lindistati Seattle'is Reciprocal stuudios ning lood võttis linti (recorded by, mitte produced by) Jack Endino. Kokku pidid nad 30 stuudios veedetud tunni eest maksma $606.17, mis on muusikaäris väga väike summa. Selle maksis n-ö teiseks kidrameheks võetud Jason Everman, kes hoolimata nimest plaadikaanel lindistamises ei osalenud.
Kaks lugu "Floyd the Barber" ja "Paper Cuts" olid juba jaanuaris koos Dale Croveriga lindistatud ja kuna ülejäänud lugudel trumme mänginud Chad Channing nendega kuidagi hakkama ei saanud, läksid albumile just Croveri ajast pärinenud versioonid. Sub Pop viivitas paar kuud albumi väljaandmisega, kuna see neil lihtsalt võimalik polnud. Lõpuks laenas firma kusagilt raha kokku ja album ilmus.
1989. aasta veebruaris, kui album oli põhimõtteliselt lindis, mindi lühikesele Lääneranniku-turneele. San Franciscos oli käimas suur AIDSi vastane kampaania ning kõikjal olid väljas loosungid "bleach your works", mis palusid narkomaanidel oma süstlaid pleegitusvahendiga puhastada, et AIDSi levikut ära hoida. Nirvana liikmed ja Sub Popi ninamehed, kes samuti kaasas olid, mõtlesid isekeskis, et pleegitist saab ehk lähiajal kõige nõutavam kaup ja nii sai veel ilmumata album nimeks "Bleach".
Phaidros
"Phaidros" [f'aidros] on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos.
"Phaidroses" vestlevad Sokrates ja temast natuke noorem Phaidros kõnekunsti ehk retoorika üle.
Selle tarbeks puudutatakse hulka teemasid, mis peaksid aitama kaasa kõnekunsti loomuse selgitamisele, näiteks hing, selle surematus ja mõjutamine, ilu, haridus, dialektika, filosoofia, kõne, kiri, prohvetlus ja armastus (platooniline armastus), kusjuures Sokrates peab kahte viimast maania vormideks.
"Phaidroses" kirjeldatakse inimese hinge kuulsa kaariku võrdpildiga.
Klooga-Aedlinna raudteepeatus
Klooga-Aedlinn on raudteepeatus Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Klooga alevikus. Raudteepeatusest lõunasse jääb Eesti Kaitseväe harjutusväljak ja põhja endine Klooga koonduslaager, kus tänapäeval on püstitatud mälestusmärk holokausti ohvritele.
Peatuskoht asub laiarööpmelise Keila–Paldiski raudtee ääres 38,3 km kaugusel Balti jaamast. Peatus jääb Klooga ja Põllküla raudteepeatuse vahele. Piletihinnalt kuulub peatus IV tsooni.
Üheteelise raudtee ääres on üks perroon pikkusega 78 meetrit. Peatuses peatuvad Elron Tallinnast Paldiskisse sõitvad elektrirongid.
Raudteepeatuse ümbruse ajalugu
Klooga areng algas 1930. aastate lõpus. Alates NSV Liidu Punaarmee sõjaväebaaside asutamisest 1939. aastal ning pärast II maailmasõda paiknesid piirkonnas Nõukogude armee sõjaväeosade rajatud militaarehitised ja objektid. Elanikkond koosnes peamiselt Nõukogude armee ohvitseridest ja üleajateenijate peredest. Klooga koonduslaager (SD Klooga koonduslaager) oli Klooga-Aedlinna raudteepeatuse läheduses (põhja pool) asus II maailmasõja ajal Saksa okupatsioonivõimu 1943. aasta septembris loodud Vaivara koonduslaagri välilaager – Klooga koonduslaager.
Voldemar Aders
Voldemar Aders (ka Vladimir; 25. veebruar 1895 Uuemõisa vald, Saaremaa – 19. aprill 1931 Käsmu küla, Palmse vald, Virumaa) oli Eesti diplomaat.
Ta õppis aastatel 1907–1915 Kuressaare gümnaasiumis ja 1915–1916 Nikolai ratsaväe koolis Petrogradis. 1916–1917 osales ta Esimeses maailmasõjas Galiitsia rindel ohvitserina, 1918–1920 teenis ratsavägedes. 1920–1922 oli põgenikelaagris Rumeenias.
Alates 22. augustist 1922 oli Aders välisministeeriumi ametnik. 1924–1925 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. 1926–1931 oli ta Eesti aukonsuli sekretär Kiel-Holtenaus.
Ta on maetud Käsmu kalmistule.
Loonusrent
Loonusrent ehk naturaalrent on talupoegade või teiste maakasutajate tasu feodaalühiskonnas kasutatava maa eest maaomanikule. Sisuliselt tähendas loonusrent kohustust anda maaomanikule osa oma talumajapidamise saagist, mis põhiliselt tasuti teraviljaga.
Arne Hiob
alt=Arne Hiob (2019). Foto: Margit Arndt-Kalju|pisi|Arne Hiob (2019). Foto: Meeli Küttim Arne Hiob (sündinud 12. veebruaril 1961) on eesti vaimulik ja teoloog.
Kirjutanud ja koostanud raamatuid.
Elulugu
Hiob lõpetas 1979. aastal Türi Keskkooli ja õppis 1980–1981 Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis.
Aastail 1979–1980 ja 1981–1984 töötas ta Paide Lastemuusikakooli sekretär-majandusjuhatajana ja asendusõpetajana, 1984–1988 oli vabakutseline muusik ning 1988–1990 Türi koguduse orelimängija.
Aastatel 1986–1993 studeeris ta teoloogiat EELK Usuteaduse Instituudis ja kaitses seal 1994 teoloogiamagistri väitekirja ("Luterluse neli nurgakivi"), mille koostas professor Elmar Salumaa juhendamisel. Aastatel 1996–2000 õppis ta doktorantuuris Tartu Ülikooli usuteaduskonnas, kus kaitses detsembris 2000 teoloogiadoktori väitekirja ("Uku Masingu religioonifilosoofia põhijooned"), mille koostas professor dr. Alar Laatsi juhendamisel. Doktorantuuri ajal täiendas end 1996–1997 Marburgi ülikoolis Saksamaal.
Ordineeriti Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) aseõpetajaks 28. veebruaril 1990, õpetaja õigused sai 9. märtsil 1993. Teenis kolm aastat Koeru kogudust. Aastast 1993 teenib ta abiõpetajana (preestrina) Tallinna Jaani kogudust.
1994. aastast on ta EELK Usuteaduse Instituudi süstemaatilise teoloogia õppejõud, 2016. aasta 16. maist professor, 2022. aasta 1. septembrist emeriitprofessor. Pidanud külalisõppejõuna loenguid Tartu Ülikoolis 1998–2000, Tallinna Ülikoolis 2000–2006, Eesti Kunstiakadeemias 2004–2007 ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias 2017–2019.
EELK kirikukogu liige 1993–2009, uuesti alates suvest 2021. EELK vaimuliku ülemkohtu eesistuja 1997–2001. EELK põhikirjakomisjoni liige 1998–2004. EELK konsistooriumi haridusassessor ja piiskopliku nõukogu liige 2001–2004. EELK õpetuskomisjoni liige 2006–2015.
Aastail 2010–2019 on ta korraldanud giidina kümneid reise Iisraeli, Rooma, Pátmosele, Kreekasse, Athose mungavabariiki, Itaaliasse, Maltale, Jordaaniasse ja Saksamaale, käsitledes paiku külastades eriti vaimulikke ja ajalooga seotud teemasid.
Esinenud raadios (nt Pereraadio saates "Suu soojaks") ja televisioonis (nt saates "Vabariigi kodanikud" nr 173, 259 ja 307, "Suud puhtaks" nr 12 ja 24) ning (kaas)autorina sarja "Ajalik ja ajatu" saadetes "Uusaja kristlikud mõtlejad" (2007), "Püha Maa, juudid ja Jeesus" (2012) ning "Peetruse linn ja Maarja maa" (2014).
Autasud: EELK teeneteristi III järk 2007. Tallinna Jaani koguduse tänumärk 2010. EELK meediapreemia 2011. EELK tänukiri 2016. Eesti Kirikute Nõukogu oikumeeniline aastapreemia 2020. EELK kuldne tänumärk 2021.
Isiklikku
Arne Hiob on laulatatud 7. augustil 1993 Türil. Tal on kolm täiskasvanud last.
Tema isa Jaan Hiob (1910–1998) lõpetas 1940 cum laude Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, kuid ei töötanud Nõukogude tingimustes juristina, vaid töödejuhatajana. Tema ema Herta Hiob (sünd. Roos, 1922–2006) oli Türi Keskkooli algklasside õpetaja ja tegeles maalimisega, mistõttu pälvis tiitli Järvamaa rahvakunstimeister 1991. Tal on ka kaks vanemat õde.
Daniel Tammet
pisi|Daniel Tammet Daniel Paul Tammet (sünninimi Daniel Paul Corney; sündinud 31. jaanuaril 1979 Suurbritannias) on autistlik inglise matemaatikageenius.
Ta teab peast π (pii) väärtust 22 514 kohta pärast koma.
Ta suudab peast neljandat juurt arvutada.
Peale selle on tal annet ka keelte peale. Ta valdab inglise, prantsuse, soome, saksa, hispaania, leedu, islandi, esperanto ja eesti keelt. Daniel on võimeline omandama uut keelt suhtlustasandil nädala ajaga. Talle meeldib väga eesti keel selle vokaalirohkuse pärast.
Tema sünninimi on Daniel Paul Corney, nime Tammet võttis ta eesti keelest, sest nimi kõlab hästi.
Daniel Tammet koostab tehiskeelt mänti keelt, millel on ühisjooni soome ja eesti keelega. Näiteks mänti keeles on sõnad, nagu päike 'päike', ema 'ema', päive 'päev', ela 'elu'.
Eesti keeles on ilmunud Daniel Tammeti mälestusteraamat "Sündinud sinisel päeval" ("Born on a blue day"), tõlkinud Lia Rajandi, Eesti Päevalehe Kirjastus, Tallinn 2007, 244 lk.
979
979. aasta
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand