cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk III: pimedus
Tundub, et selleks et teha midagi väga hirmsaks, on üldiselt tarvis pimedust. Kui me teame ohu täit ulatust, kui me saame silmi sellega harjutada, siis suur osa kartusest kaob. Need despootlikud riigid, mis rajanevad kirgedek, eriti hirmul, hoiavad valitsejat avalikkuse eest varjul, nii palju kui võimalik. Sama poliitikat on sageli kasutatud usuasjades. Peaaegu kõik paganlikud templid olid pimedad. Tänapäeva indiaanlasedki hoiavad oma ebajumalat hüti pimedas osas. Kõik druiidide tseremooniad toimusid kõige hämaramas metsas kõige vanemate ja laiavõralisemate tammede varjus.
Peatükk IV: selguse ja hämaruse kirgede erinevusest
Üks asi on teha mingi idee selgeks, teine asi teha see kujutlusvõimele muljet avaldavaks. Kui ma joonistan lossi, pühakoja või maastiku, annan ma nende kohta väga selge idee. Aga siis (kuigi tuleb möönda jäljenduse mõju) saab see pilt parimal juhul mõjuda ainult nii, nagu loss, pühakoda või maastik oleks reaalsuses mõjunud. Teiselt poolt, kõige elavamgi sõnaline kirjeldus annab neist väga hämara ja ebatäiusliku idee. Aga siis saab kirjeldusega äratada tugevama emotsiooni kui kõige paremagi maaliga. Tundeid on sobiv edasi anda sõnadega. Teised suhtlusviisid on väga küündimatud. Kirgedele mõjumise tarbeks ei ole pildi selgus hoopiski mitte täiesti vajalik. Seda saab suurel määral teha täiesti ilma pildita, näiteks teatud helidega, nagu piisavalt tõestab instrumentaalmuusika mõju. Suur selgus aitab kirgede mõjutamisele vähe kaasa, sest see on igasuguse vaimustuse vaenlane.
Peatükk V: sama teema jätk
Horatiuse teoses "De arte poetica" on kaks värssi, mis paistavad olevat selle arvamusega vastuolus: "aeglasemalt mõjutavad inimeste tundeid kõrva kaudu heidetud asjad kui need, mis on heidetud ustavate silmade ette." Abee Dubos omistas selle põhjal kirgede äratamise asjas maalikunstile luule ees eelise, põhiliselt sellepärast, et kujutatavad ideed on selgemad. Burke'i arvates viis selle suurepärase maitsekohtuniku eksitusse (kui see on eksitus) tema süsteem, millega see sobib paremini kokku kui Burke'i kogemusega. Burke teab mitut inimest, kes imetlevad ja armastavad maalikunsti, ent innustuvad siiski luulest ja kõnekunstist rohkem. Tavaliste inimeste kirgedele maalikunst suurt mõju ei avalda. Tõsi küll, kõige paremat laadi maalikunstist, nagu ka kõige paremat laadi luulest, nad suurt aru ei saa. Kindlasti aga mõjutab nende kirgi väga tugevasti mõni fanaatiline jutlustaja või "The Ballad of Chevy Chase". Burke ei tea ühtki maali, halba ega head, millel oleks niisugune mõju. Nii et luulel kogu oma hämarusega on nii üldisem kui ka tugevam mõju kirgedele kui maalikunstil. Ja Burke'i arvates on loomupärased alused, miks õigesti edasi antud hämar idee avaldab tugevamad mõju kui selge idee. See, et me asju ei tea, põhjustabki kogu meie imetluse, ja äratabki põhiliselt meie kired. Teadmine ja tutvus põhjustavad selle, et kõige rabavamadki põhjused avaldavad vähe muljet. Selline lugu on lihtrahvaga, ja kõik inimesed on nagu lihtrahvas selles, millest nad aru ei saa. Igaviku ja lõpmatuse idee on ühed kõige muljetavaldavamad, ja ometi ei ole võib-olla midagi, millest me tegelikult sama vähe aru saame.
Aga vaevalt saab miski vaimule oma suurusega muljet avaldada, kui ta ei lähene kuidagi lõpmatusele. Aga seda ei saa teha miski, mille piire me suudame tajuda. Aga eseme selgepiiriline tajumine on sama mis selle piiride tajumine. Sellepärast on selge idee sama mis väike idee.
Peatükk VI: vägevus
Vägevus, mis tuleb kuningate ja väejuhtide institutsioonist on samamoodi hirmuga seotud. Noori inimesi, kes pole võimumeestega harjunud, tabab tavaliselt hirm ja aukartus, mis ei lase neil oma võimeid vabalt kasutada. See argus võimu ees on nii loomupärane, et väga vähesed suudavad sellest üle saada, kui nad võimumeestega palju ei suhtle või oma loomulikku hoiakut palju ei vägista.
Paljud arvavad, et vägevuse ideega ei kaasne mingit hirmu, sest me võime isegi Jumala ideed ilma hirmuta kontempleerida. Kui me vaatleme Jumalat ainult abstraktselt, nii, nagu aru teda võtab, ühendades meie haaramisvõimet ületava vägevuse, tarkuse, õigluse ja headuse, siis puudutab see meie kujutlusvõimet ja kirgi vähe või üldse mitte. Et me aga oma loomuse tõttu peame nende puhaste ja intellektualsete ideedeni jõudma meeltekujutluste kaudu ning otsustama Jumala omaduste üle nende tajutavate avalduste järgi, siis on väga raske lahutada meie ideed põhjuse kohta tagajärgedest, mille kaudu me põhjusi teame. Nii et kui me Jumalust kontempleerime, siis tulevad koos silme ette tema atribuudid ja nende toimimine, kujundavad omamoodi meeltekujutluse, ja nii saavad nad kujutlusvõimet mõjutada. Kuigi adekvaatses idees Jumaluse kohta pole võib-olla ükski tema atribuut ülekaalus, avaldab kujutlusvõimele kaugelt kõige suuremat muljet tema vägevus. Selleks et veenduda tema tarkuses, õigluses ja headuses, on tarvis järelemõtlemist ja võrdlemist; selleks et veenduda tema vägevuses, tuleb lihtsalt silmad lahti teha. Aga kui me kontempleerime nii tohutut objekti otsekui tema kõigeväelisuse käe all, ümbritsetuna tema kõikjalolekust, siis me kahaneme omaenda loomuse väiksusesse ja muutume tema ees otsekui olematuks. Ja kuigi tema teiste atribuutide vaatlemine meie kartusi teatud määral leevendab, ei saa see täielikult ära võtta hirmu, mida loomupäraselt tekitab jõud, millele ei saa vastu seista. Kui me rõõmustame, siis me väriseme; ja isegi kui saame kasu, ei saame mitte judiseda vägevuse ees, mis saab meile nii vägevat kasu tuua. Kui Taavet kontempleeris tarkuse ja vägevuse imesid inimeses, siis nähtavasti tabas teda õudus, ja ta hüüab: Ma tänan sind, et olen nii kardetavalt imeliselt loodud. Horatiusel on sarnane tunne, kui ta peab filosoofilise julguse viimseks pingutuseks vaadata ilma hirmu ja hämmastuseta sellele maailma tohutule ja hiilgavale raamistikule: "seda päikest, ja tähti, ja teatud hetkedel kaduvaid aegu vaadaku need, kes pole mingist kartusest läbi imbunud." Isegi Lucretius, kellel me ei kahtlusta ebausklikku hirmu, kontempleerib maailma salajase hirmu ja õuduse varjundiga. Aga ainult Pühakiri saab anda ideid, mis vastavad selle aine majesteetlikkusele. Iga kord, kui Pühakirjas kujutatakse Jumala ilmumist või kõnelemist, tuletatakse meelde loodust, et suurendada Jumala kohaloleku aukartustäratavust ja pidulikkust: Jumal, kui sa läksid välja oma rahva ees, kui sa sammusid kõrbeteed, sela, siis värises maa ja taevadki tilkusid Jumala ees. Jumalat ei kujutata nii mitte ainult siis, kui ta kätte maksab, vaid isegi siis, kui ta inimestele head toob: Issanda palge ees värise, maa, Jaakobi Jumala palge ees, kes muudab kalju veejärveks, ränikivi veeallikaks! Ja kui panna tähele, missugust lõputut tähelepanu, hävivatest objektidest mittehoolimist, pikka vagaduse ja kontemplatsiooni harjutamist on tarvis, et inimene hakkaks Jumalust armastama, siis on näha, et armastus ei ole esimene, kõige loomulikum Jumala idee tagajärg.
Kanava
pisi|Ajakirja logo Kanava on Soome ajakiri, mida annab välja Otavamedia. Ajakiri ilmub 8 korda aastas.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk VII: tohutus
Suured mõõtmed on üks üleva võimas põhjus. Pikkus mõjub kõige vähem. Sada jardi tasast maad ei mõju kunagi nii tugevalt nagu saja jardi kõrgune torn, kalju või mägi. Kuristikku alla vaatamine avaldab võib-olla tugevamat muljet kui sama kõrgusega asjale üles vaatamine. Vertikaalne tekitab ülevust rohkem kui kaldu olev, sakiline pind rohkem kui sile pind.
Kanava
Ajakiri hakkas ilmuma 1933 ja aastani 1968 kandis see nime Suomalainen Suomi. 1969 ühendati see ajakiri ajakirjaga Valvoja ja uueks nimeks sai Suomalainen Suomi-Valvoja. 1970 sai ajakirja nimeks Aika. Aika ilmus aastani 1973. 1973 hakkas Aika asemel ilmuma ajakiri Kanava.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk VII: tohutus
Ka äärmine väiksus on mingil määral ülev. Kui me mõtleme mateeria lõputule jagatavusele, kui mõtleme mikroskoopilistele loomadele, ja kujutame ette veel palju väiksemaid loomi ning viime mõtted üha väiksemale mastaabile, kus kujutlusvõime on jõuetu, siis meid hämmastab väiksus samamoodi nagu tohutus. Sest jagamine peab olema lõputu nagu liitminegi, sest täieliku ühtsuse idee on sama saavutamatu nagu täielik tervik, millele ei saa midagi lisada.
Peatükk VIII: lõpmatus
Veel üks üleva allikas on lõpmatus, kui ta ei kuulu hoopis tohutue juurde. Lõpmatus kaldub täitma vaimu seesuguse heameelt täis õudusega, mis on üleva kõige ehtsam toime ja kõige usaldatavam test. Vaevalt me saame meeltega tajua midagi, mis on reaalselt ja loomu poolest lõpmatu. Et aga silm ei suuda paljude asjade piire tajuda, siis need tunduvad olevat lõpmatud ja mõjuvad nii, nagu nad oleksidki lõpmatud. Sama pettus tekib siis, kui mõne suure asja osad aina jätkuvad, nii et kujutlusvõime võib selle kujutleda kui tahes suureks.
Kui mingit ideed sageli korratakse, siis vaim kordab seda mingi mehhanismi tõttu pikalt pärast seda, kui põhjus on lakanud toimimast. Kui me pärast keerlemist istume, siis asjad tunduvad ikka veel keerlevat. Kosk müriseb ja sepahaamrid taovad kujutluses veel kaua, kuigi helisid enam ei kosta; kujutluse helid vaibuvad järk-järgult vaevukuuldavaks. Kui meeled on mingil ühel viisil tugevalt mõjutatud, siis nad ei saa oma käiku kiiresti muuta ega teiste asjadega kohaneda, vaid jätkavad samas vooluängis, kuni põhjuse jõud ammendub.
Peatükk IX: järgnevus ja ühetaolisus
Osade järgnevus ja ühetaolisus moodustavad tehisliku lõpmatuse. Järgnevust on tarvis, et osad jätkuksid nii pikalt ja niisuguses suunas, et nende sagedased impulsid meeltele tekitaksid kujutlusvõimes idee, et need jätkuvad oma tegelikest piiridest kaugemale. Kui osade kujud ei oleks ühetaolised, vaid muutuksid, siis leiaks kujutlusvõime iga muutuse juures piiri.
Sellepärast mõjubki ümmargune nii suursuguselt, et seal ei ole kuskile piiri panna. Aga osad peavad olema ühetaolised, et ümarus täielikult mõjuks.
Peatükk X: suurus hoone puhul
Tundub, et selleks, et hoone oleks ülev, peab ta olema suurte mõõtmetega. Sest vähesed ja väikesed osad ei tekita kujutlusvõimes lõpmatuse ideed. Suuruse puudumist ei saa korvata mingi muu suursugusus.
Pole ohtu, et selle pärast kavandataks liiga pikki hooneid, sest perspektiiv kahandaks hoone kõrgust ning muudaks vaate kolmnurgakujuliseks, mis mõjub väga halvasti. Burke on tähele pannud, et mõõduka pikkusega sammastikud ja puiesteed on võrreldamatult suursugusemad. Tõeline kunstnik peab vaatajaid heldelt petma ning looma hõlpsate vahenditega kõige õilsamaid kavandeid. Kavandid, kus on ainult tohutud mõõtmed, annavad alati tunnistust labasest kujutlusvõimest. Selleks et kunstiteos oleks suurepärane, peab ta petma; petmata jätmine on looduse eesõigus. Hea silm peab leidma kesktee ülemäärase pikkuse või kõrguse ja väiksuse vahel.
Peatükk XI: lõpmatus meeldivate esemete puhul
Lõpmatus, kuigi teist laadi, põhjustab ka suure osa meie naudingust meeldivate kujutiste puhul. Kevad on kõige meeldivam aastaaeg, ja enamiku loomade pojad tekitavad meeldivama tunde kui täiskasvanud loomad, sest kujutlusvõime tegeleb millegi enama tõotusega, jäämata pidama käesoleva objekti peale. Burke on sageli täheldanud, et lõpetamata visandid on meeldivamad kui viimistletud joonistused, ning paneb selle sama põhjuse arvele.
Peatükk XII: raskus
Kui tundub, mõni teos on nõudnud tohutut vaeva, siis idee on suurepärane. Stonehenge'is ei ole kompoitsiooni ja kaunistuste poolest midagi imetlusväärset, aga need tohutud toored kivimassid, mis on püsti pandud ja üksteise peale pandud, viivad mõtte tohutule jõule, mida selleks tarvis ei ole. Teose toorus suurendab seda suurepärasuse põhjust, sest see välistab kunsti ja osavuse idee; sest osavus tekitab teistsuguse mulje.
Peatükk XIII: toredus
Ka toredus on üleva allikas. Iseenesest hiilgavate või väärtuslike asjade suur küllus on tore. Tähistaevas tekitab alati suursugususe idee, kuigi me näeme seda nii sageli. See ei saa tulla tähtedest eraldi võetuna. Põhjus on kindlasti arv. Korratus suurendab suursugusust, mulje hoolitsemisest on meie toreduseideedele väga vastandlik. Tähed asetsevad nii segamini, et tavaliselt on võimatu neid üle lugeda. See teeb need lõpmatuse taoliseks. Kunstiteoste puhul saab hulgas seisnevast suurepärasusest rääkida suure ettevaatusega, sest suurepäraste asjade küllus ei ole saavutatav või on liiga raskesti saavutatav. Ja paljudel juhtudel teeks hiilgav segadus asja kasutamise võimatuks. Pealegi, kui lõpmatuse muljet ei õnnestu luua, tekib toreduseta segadus. On siiski mõned tulevärgid ja mõned muud asjad, mis on tõesti suurepärased. Luuletajatel ja kõnemeestel on ka palju kirjeldusi, mille ülevus tuleb kujundite rikkusest ja küllusest, mis läheb nii kirjuks, et läheb võimatuks vihjete seoseid täpselt jälgida; igal muul juhul me nõuame seda.
Peatükk XIV: valgus
Kõik värvused sõltuvad valgusest. Selleks et valgust saaks tekitada ülevust, on peale selle, et tal on võime näidata teisi esemeid, on tarvis veel midagi, sest ülevust ei saa olla ilma tugeva muljeta. Aga otse silma langev päikesevalgus on väga suursugune idee. Sama mulje tekitab väiksema tugevusega valgus, kui see liigub väga kiiresti, (välk). Veel suurem mõju on kiirel üleminekul valguselt pimedusele ja pimeduselt valgusele. Aga pimedus tekitab rohkem ülevaid ideid kui valgus. John Milton mainib Jumala kohalolekuga kaasnevat valgust ja hiilgust kirjeldades, et väga tugev valgus on omamoodi pimedus. Asi on selles, et silm ei suuda sellises valguses midagi näha. Kui mõnda aega päikesesse vaadata, hakkavad silme ees tantsima kaks musta laiku. Mõlemad vastandid koos loovad ülevuse. See ei ole ainuke juhtum, kus vastandlikud äärmused võrdselt loovad ülevust, mis kõikides asjades põlgab keskpärasust.
Peatükk XV: valgus hoone puhul
Kõik ehitised, mis on mõeldud tekitama üleva ideed, peaksid olema pimedad ja hämarad, esiteks sellepärast, et kogemusest on teada, et pimedus ise mõjub kirgedele rohkem kui valgus, ja teiseks sellepärast, et selleks et teha objekti rabavaks, tuleb see teha võimalikult erinevaks esemetest, millega me äsja kokku puutusime. Sellepärast peab ereda valguse käest tulev siseneja jõudma nii pimedasse ruumi, kui arhitektuuri otstarve võimaldab. Öösel aga peab siseneja jõudma väga valgesse ruumi.
Peatükk XVI: värvus ülevuse tekitajana
Pehmed, rõõmsad värvid ei tekita suursuguseid pilte. Tohutu mägi, mida katab särav roheline rohi, ei ole selles suhtes midagi võrreldes pimeda hämara ja sünge mäega. Pilves taevas suursugusem kui sinine, öö ülevam ja pidulikum kui päev. Sellepärast ei mõju ajaloomaalil hästi eredavärviline taust, ja hoonetel, millega taotletakse väga ülevat muljet, ei tohi materjalid ega kaunistused olla valged, rohelised, kollased, sinised, roosad, tähnilised ega kurbades toonides, nagu must ja pruun. Rohke kuldamine, mosaiigid, maalid ja kujud ülevusele eriti kaasa ei aita.
Peatükk XVII: heli ja valjus
Suur valjus üksinda võib hinge vallata, tema tegevuse peatada ja täita ta hirmuga. Suurte jugade, tormi, müristamise, suurtükkide müra tekitab hirmu ja aukartuse tunde, kuigi selles muusikas pole kenadust ega kunsti. Rahvahulkade karjumisel on sarnane mõju. Juba hääle tugevus ise tekitab kujutlusvõimes nii suure hämmastuse ja segaduse, et kõige kindlameelsemadki inimesed vaevalt suudavad karjumisega mitte ühineda.
Peatükk XVIII: äkilisus
Tugeva heli järsk algamine või lõppemine mõjub samamoodi. See tõmbab tähelepanu ja tekitab valveloleku. Kui üleminek ühest äärmusest teise on nähtava vallas või helide puhul sujuv, siis ei teki hirmu ega järelikult ka suursugusust. Iga järsk või ootamatu asi võib panna meid võpatama: me tajume ohtu ja meie loomus valmistub meid kaitsma. Tugev lühike heli, mis teatud ajavahemike järel kordub, tekitab ülevust. Vähesed asjad on nii õudsad kui suure kella löömine, kui öövaikus ei lase tähelepanul hajuda. Sama kehtib üksikute trummilöökide kohta, mida pausidega korratakse, ja järjestikuste suurtükipaukude kohta kauguses. Kõigil nendel toimetel on enam-vähem ühesugune põhjus.
Peatükk XIX: vaheldumine
Ka tasane, kõhklev, vahelduv heli tekitab ülevust. Öö suurendab hirmu võib-olla rohkem kui miski muu. Oma loomuse tõttu kardame kõige halvemat, kui me ei tea, mis võib juhtuda. Teadmatus on nii hirmus, et me sellest lahtisaamiseks oleme valmis kahjuga riskima. Mõned tasased, segased, ebakindlad helid tekitavad samasuguse kartliku ärevuse nagu pimedus või ebakindel valgus. Valgus, mis kord ilmub, kord kaob, on isegi hirmsam kui täielik pimedus.
Peatükk XX: loomade karjed
Helid, mis jäljendavad valus või ohus inimeste või loomade hääli, võivad tekitada ülevuse ideid, kui tegu ei ole mõne niisuguse looma tuttava häälega, keda me oleme harjunud põlgama. Ka metsloomade vihased hääled võivad tekitada hirmsa tunde.
Võib arvata, et nendel helimodulatsioonidel on mingi seos nende asjade loomusega, mida nad kujutavad, nii et need pole suvalised, sest me saame aru ka meile võõraste loomaliikide loomupärastest karjetest, erinevalt keelest.
Helimodifikatsioone, mis võivad ülevust tekitada, on peaaegu lõputult.
Peatükk XXI: lõhn ja maitse, kibe ja lehkav
Ka lõhnadel ja maitsetel on ülevuse ideedes mingi osa, kuid see on väike, nõrk ja piiratud. Suursugust tunnet saab luua ainult liiga kibe maitse ja talumatu lehk. Kui kibe ja lehkav on täies jõus ja mõjuvad vahetult meeltele, siis nad tekitavad lihtsalt kannatust ja nendega ei kaasne mingit heameelt, aga kui nad on mõõdukad, nagu kirjelduses või jutustuses, siis nad on ülevuse allikad mõõduka kannatuse põhimõtte järgi.
Azazel
pisi|Azazel ja patuoinas. [[Louis Le Breton, 1825]] Azazel (tõlkes 'patuoinas') on algselt iidse rituaali nimetus, mille käigus inimesed puhastasid ennast pattudest.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk XXI: lõhn ja maitse, kibe ja lehkav
Kibe ja lehkav ei tekita ülevust, kui nad on pandud kokku põlgusväärsega, aga see kehtib ka teiste ülevuse allikate kohta.
Azazel
Hiljem, kuid mitte enne 3. sajandit eKr, oli sellele sõnale juutide poolt antud muid tähendusi, nagu 'langenud ingel', 'deemon' ning tihti ka 'kõrbedeemon'. Samuti on Azazel tuntud langenud inglina ka ristiusus ja islamis
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk XXI: lõhn ja maitse, kibe ja lehkav
Hirmsad asjad on alati ülevad. Aga kui asjadel on ebameeldivad omadused või sellised, mis ongi mingil määral ohtlikud, aga niisugused, et see oht on kergesti ületatav, siis nad on lihtsalt jälgid, nagu kärnkonnad ja ämblikud.
Peatükk XXI: kompimine, valu
Igasugune kehaline valu tekitab ülevust, aga miski muu seda kompimise puhul ei tekita.
Kui nüüd üleva põhjused on meelte kaupa läbi käidud, siis osutub enam-vähem tõeseks, et ülevus on enesesäilitamise juurde kuuluv idee. Sellepärast on see üks kõige tugevamaid, mis meil on, ja selle tugevaim emotsioon on häda emotsioon, ja ükski nauding positiivsest ideest ei kuulu siia.
Azazel
Rituaal
Azazeliga seostatakse ühte vanimat rituaali – patuoina oma. Selle rituaali käigus valiti välja üks oinas ning panti selle looma peale kõik rahva patud. Pärast seda viidi see oinas kõrbesse, kuhu oli legendi järgi kettidega seotud Azazel ning jäeti oinas sinna surema.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk I: ilust
Arvamusi ilu kohta saab vaevalt taandada mingitele kindlatele printsiipidele, sest ilust on harjutud rääkima kujundlikult, st väga ebakindlalt ja ebamääraselt. Ilu all peab Burke silmas kehade seda omadust või neid omadusi, millega nad põhjustavad armastust või mõnd sarnast kirge. Ta piirab selle definitsiooni asjade meeltega tajutavate omadustega, et säilitada äärmine lihtsus asjas, mis alati hajutab tähelepanu, kui me võtame arvesse need mitmesugused kaastunde põhjused, mis panevad meid asjadesse või inimestesse kiinduma teisestel kaalutlustel, mitte jõu tõttu, mis toimib juba ainult sellepärast, et neid vaadatakse. Burke eristab ka armastust, mille all ta mõtleb rahuldust, mis vaimul tekib millegi ilusa vaatamisest, ihast ehk himust, mis on vaimu energia, mis kannustab meid omama meid teatud objekte, mis ei avalda meile muljet mitte ilu tõttu, vaid hoopis teistel põhjustel. Me võime tugevasti ihaldada mõnd naist, kes ei ole eriti ilus, sellal kui inimeste ja loomade suurim ilu põhjustab küll armastust, kuid ei tekita üldse iha. See näitab, et ilu ja kirg, mida ilu esile kutsub, mida Burke nimetab armastuseks, erineb ihast, kuigi iha võib esineda koos armastusega; ent need ägedad ja tormilised kired ja neist tulenevad kehalised emotsioonid, mis kaasnevad sellega, mida nimetatakse armastuseks ühes selle tavatähendustest, tuleb panna iha arvele, mitte ilu kui niisuguse mõju arvele.
Kõo Vallaleht
Kõo Vallaleht oli 2003-2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas Kõo valla uudiseid. Lehte andis välja Kõo vallavalitsus. Lehte toimetasid Ille Riisk ja Inna Aus.
Alexander Tawitz
1920ndatel ja 1930ndatel oli ta parimate Soome karikaturistide seas. Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Kõo Vallaleht
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Kõo vald Põhja-Sakala vallaga, annab endise Kõo valla aladel toimuva kohta uudised edasi Ühinemisleht.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk II: proportsioon ei ole ilu põhjus taimede puhul
Selleks et selgust saada, oleks hea uurida, mis asi on proportsioon. See on suhtelise kvantiteedi mõõt. Igal eraldi osal, milleks mingi kvantiteet on jagatud, peab olema mingi suhe teiste osadega või tervikuga. Nendest suhetest pärinebki proportsiooni idee. Neid avastatakse mõõtmisega ja neid uuritakse matemaatiliselt. Aga vaim on selle vastu ükskõikne, kui suure osa mingi osa mingist määratletud tervikust või mõnest teisest osast moodustab; vaimu niisuguse täielik ükskõiksus annabki matemaatilistele arutlustele mõned kõige suuremad eelised; sest seal pole midagi, mis kujutlusvõimele huvi pakuks; sest otsustus saab asja vabalt ja kallutatuseta uurida. Kõik proportsioonid on aru jaoks üheväärsed.
Aga ilu ei ole idee, mida mõõdetakse, ja sel pole pistmist arvutamise ega geomeetriaga. Muidu me saaksime mõnede mõõtude kohta tõestada, et need on kas eraldi või üksteise suhtes ilusad; ja me saaksime nende loodusesemete puhul, mille ilu tagavad ainult meeled. viidata sellele mõõdupuule, kinnitades kirgede häält mõistusliku kindlakstegemisega. Et see aga puudub, vaatame, kas proportsiooni saab mingis mõttes pidada ilu põhjuseks, nagu on üldiselt kinnitatud ja nagu mõned on kindlalt uskunud. Kui proportsioon on ilu koostisosa, peab ta selle väe saama kas mõnedelt mehaaniliselt toimivatelt omadustelt, mis on teatud mõõtudele seesmiselt omased, harjumusest või mõnede mõõtude sobivusest mingiteks mugavuse eesmärkideks.
Tuleb niisiis uurida, kas ilusaks peetavate taimede või loomade või nende elundite osad on alati kujundatud kindlate mõõtude järgi, nii et see veenab meid, et nende ilu tuleb nendest mõõtudest mingi loomuliku mehaanilise põhjuse tõttu, harjumuse tõttu või sobivuse tõttu teatud otstarbeks.
Polüuretaan
pisi|Dioolist ja diisotsüonaadist toodetud polüuretaani üldine struktuur. Uretaanirühm on näidatud siniselt. R1 ja R2 tähistavad sünteesimisjääke pisi|Pehmest PUR-vahust svammid
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk II: proportsioon ei ole ilu põhjus taimede puhul
Burke lähtub järgmistest printsiipidest. 1) Kui kaks keha mõjuvad vaimule ühtemoodi või sarnaselt ning nad on ühtede omaduste poolest sarnased ja teiste poolest erinevad, siis ühine tagajärg tuleb panna nende omaduste arvele, milles nad sarnanevad, mitte nende arvele, milles nad erinevad. 2) Loodusliku eseme tagajärge ei tule seletada tehisliku eseme tagajärjega. 3) Loodusliku eseme tagajärge ei tule seletada mõistuse järeldusega selle kasutamise kohta, kui saab omistada loodusliku põhjuse. 4) Teatud tagajärje põhjuseks ei tule pidada mingit kindlat kvantiteeti või kvantiteetide suhet, kui seda tagajärge kutsuvad esile erinevad või vastandlikud mõõdud või suhted või kui need mõõdud või suhted on olemas, aga seda tagajärge ei pruugi olla.
Polüuretaan
Polüuretaan (lühend PUR või PU) on uretaanirühma –NH–CO–O– sisaldav polümeer. Polüuretaan moodustub polüisotsüonaatide ja polüoolide vahelises reaktsioonis. Polüoolide ja diisotsüonaadide reaktsioonina saadakse lineaarsed polüuretaanid. Hargnenud ja ruumilise struktuuriga polüuretaane on võimalik saada triisotsüonaadi–diisotsüonaadi ja triooli–diooli erisugustest segudest.
Azazel
Rituaal
On väidetud, et just sellest rituaalist on tulnud populaarne arvamus Saatana väljanägemise kohta. Samuti võib leida Azazeli nime piibli peatükist, kus kirjeldatakse viimse kohtupäeva rituaali. Arvati, et sellel päeval peab tooma kaks ohvrit – ühe jumal Jahvele ja teise Azazelile. Ohvriteks valitakse oinad, kelle peale kantakse üle inimkonna patud.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk II: proportsioon ei ole ilu põhjus taimede puhul
Taimede juures on kõige ilusamad õied. Õied on peaaegu igasuguse kujuga ja igasuguse kompositsiooniga ning neil on lõputult mitmesugused kujud. Mis proportsioon on õierootsude ja -lehtede või õielehtede ja emakate vahel? Kuidas on roosiõie peenike roots kooskõlas raske õiega, mille all ta paindub? Aga roos on ilus lill, ja kas me söandame öelda, et ta ei võlgne suurt osa oma ilust just sellele disproportsioonile? Roosiõis on suur, aga ta kasvab väikesel põõsal; õunapuu õis on väga väike ja kasvab suurel puul; roosi- ja õunapuuõis on mõlemad ilusad, ja taimed, millel need kasvavad, on väga ilusad hoolimata sellest disproportsioonist. Tõsi küll, paljudel lilledel on korrapärane kuju ja lehtede metoodiline asetus. Roosil puudutab see kroonlehtede kuju ja asendit. Ent roos on ilus ka vaates, milles need ei ole korrapärased; roos on isegi ilusam, kui õis on alles nupp; ja see ei ole ainus näide, kus metoodilisus ja täpsus on ilule kahjulikud.
Polüuretaan
Polüuretaanist plastmaterjalidel ja -toodetel on hea heli-, soojus- ja elektriisolatsiooni võime, samuti külma-, niiskus- ja kulumiskindlus. Polüuretaanide termilisel lagunemisel tekib mürgiseid aineid.
Azazel
Välislingid
https://mythology.net/demons/azazel/
Polüuretaan
Sõltuvalt tootmisel kasutatavate isotsüonaatide ja olioolide liigist ja kasutatavast tehnoloogiast on võimalik toota termoplastseid (kuumutamisel pehmenevaid ning jahtumisel taas kõvenevaid) ja termoreaktiivseid (kuumutamisel jäävalt kõvenevaid), elastseid ja hapraid, vahustatult pehmeid ja jäiku materjale, sealjuures avatud või suletud pooridega.
Polüuretaan leiab laialdast kasutamist mitmel kujul:
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk III: proportsioon ei ole ilu põhjus loomade puhul
Ka loomade puhul on ilmne, et proportioonil on ilu kujundamises ainult väike osa. Ilu ideega sobivad kokku kõige erinevamad kujud ja osade paigutused. Luik on ilus, aga tema kael on pikem kui ülejäänud keha ning saba on väga lühike; peab tunnistama, et see proportsioon on ilus. Paabulinnul on suhteliselt lühike kael, aga saba on pikem kui kael ja ülejäänud keha koos. Need ja paljude teistsuguste proportsioonidega linnud on väga ilusad.
Polüuretaan
Polüuretaani leiutas Saksa keemiku Otto Bayeri uurimisgrupp 1937. aastal.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk III: proportsioon ei ole ilu põhjus loomade puhul
Burke'i arvates võib järeldada, et ilu tekitamiseks pole tarvis kindlaid loomupäraseid mõõte, vähemalt loomade puhul.
Peatükk IV: proportsioon ei ole ilu põhjus inimliigi puhul
Inimeste kehaosade mõned proportsioonid on enam-vähem ühesugused olenemata sellet, kas inimene on ilus. Sellised kehaosade paarid on sageli asendi, loomuse ja ostarbe poolest nii erinevad, et pole arusaadav, kuidas neid saab võrrelda ning järelikult kuidas nende proportsioon saab mõju avaldada, kui ilusal kehal peab näiteks kaela pikkus olema pool sääremarja pikkust ja kaks korda suurem randme ümbermõõdust. Kui maalikunstnik mingitest etteantud proportsioonidest kinni peab, võib ta ikkagi maalida väga inetu figuuri; ta võib neist kõvasti kõrvale kalduda ja maalida väga ilusa figuuri. Mõned skulptuuri meistriteosed kalduvad poportsoonidest väga kõrvale.
Proportsionaalse ilu pooldajad ei jõua ideaalsete proportsioonide asjus omavahel üksmeelele. Ka ilusatel meestel ei ole proportsioonid kõigil ühesugused, ja ilusatel naistel on teistsugused proportsioonid. Nii mehed kui ka naised võivad olla ilusad, ja naised rohkem. Aga vaevalt tuleb see sellest, et naistel on täpsemad proportsioonid.
Ornamentide tegijatel ei ole kindlaid vorme, missugused peavad mingit liiki loomade proportsioonid olema.
Varsakopli tänav
Varsakopli tänav on tänav Rakveres.
Bockenem
Bockenem on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hildesheimi kreisis. Linna pindala on 109,04 km². 31. detsembril 2017 elas seal 9827 inimest. Koht asutati 1154. aastal.
Ümberkaudsed külad
thumb| thumb|Protestantlik kirik Nettes pisi|püsti|Püha Pancratiuse kirik Bockenemis
Sõpruslinnad
Meteor Gummiwerke asub ka Bockenemis. Meteor on autode tihendusfirma, mis varustab tihenditega ülemaailmselt. Meteor on suurim vabrik Bockenemis, andes tööd rohkem kui 1500 inimesele.
Varsakopli tänav
Tänav asub Rakvere Vallimäe linnaosas, Rakvere Vallimäe oosi lääneküljel ning ühendab Kevade ja Vallikraavi tänavat. Tänav on ida-läänesuunaline ja 148 meetrit pikk.
Rakvere Vallimäe linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud.
Krüptosporidioos
Krüptosporidioos on zoonoos, mis kahjustab inimese seedetrakti, sapiteede ja hingamisteede limaskesta ning ohustab ka teisi imetajaid, linde, kahepaikseid, roomajaid ja kalu.
Levimus
Krüptosporidioos on levinud kogu maailmas – Euroopas ja Põhja-Ameerikas on selle leviku sagedus gastroenteriiti nakatunud inimeste seas 1–4% ning Aafrikas, Aasias, Lõuna- ja Kesk-Ameerikas 1–37%. Nakatumise riskirühma kuuluvad alla kahe aasta vanused lapsed, lasteasutuste lapsed ja töötajad, loomafarmide töötajad, veterinaarid, toidukäitlejad, nakatunud inimeste lähikontaktsed, rasedad naised ja krüptosporidioosi endeemilistesse maades reisivad inimesed ning immuunpuudulikkusega inimesed.
Haigustekitaja
Inimese krüptosporidioosi tavalised tekitajad on ainuraksed eukarüoodid Cryptosporidium hominis ja Cryptosporidium parvum’i veise genotüüp. Harvem põhjustavad inimeste nakatumist Cryptosporidium canis, Cryptosporidium felis, Cryptosporidium meleagridis, Cryptosporidium suis, Cryptosporidium muris ja Cryptosporidium andersoni. Haigustekitajate ootsüstid on suure nakatamisvõimega ning on hästi vastupidav erinevatele füüsikalistele ja keemilistele teguritele.
Nakkusallikas
Nakkusallikaks on haige inimene, nakatunud veised, lambad, sead ja muud põllumajandus- ning koduloomad.
Levik
Haigustekitajad levivad fekaal-oraalsel teel – haigelt inimeselt tervele inimesele otsesel kokkupuutumisel, loomalt inimesele, joogivee, toorpiima või toidu kaudul. Ootsüste võivad edasi kanda veelinnud, putukad ja kärbsed ning saastada toiduaineid ja vett. Haiguse ohtlikud levitajad on ootsüstide kandjad, kellel puuduvad haigusnähud, kuid kes eritavad roojaga ootsüste – nendeks on eeskätt toidukäitlejad. Haigustekitaja läbib nakatunud inimese organismis arengutsükli, mille tulemusena väljutab nakatunud inimene roojaga nakatamisvõimelisi ootsüste ehk munatsüste ning mis säilivad nakatamisvõimelistena väliskeskkonnas mitu kuud. Inimene on võimeline end korduvalt ise nakatama.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
Peatükk V: veel proportsioonist
Burke arvab, et eelarvamus proportsiooni kasuks tuli suuresti mitte sellest, et ilusatel kehadel leiti teatud kindlad mõõdud, vaid väärast ideest, et inetus on ilu vastand. Sellest järeldati, et kui inetuse põhjused kõrvaldada, peabki tekkima ilu. Aga inetus ei vastandu mitte ilule, vaid täielikule, tavalisele vormile. Kui üks jalg on lühem kui teine, selg on küürus või kael on ebatavaliselt pikk või lühike, siis inimene on inetu. Aga see, et jalad on ühepikkused ja muuski suhtes sarnased, kael on paraja pikkusega ja selg on sirge, ei tee veel ilusaks.
Ilu on nii kaugel harjumuse ideest, et ilus on tegelikult väga haruldane ja ebatavaline. Ilus on sama uudne nagu inetu. See on nii meile tuttavate loomaliikide puhul. Ja uue liigi puhul me ei jää ootama, et harjumus otsustaks õige proportsiooni, enne kui saame otsustada, kas isend on ilus või inetu. See näitab, et üldine ilu idee ei tule ka harjumuslikust propotsioonist.
Kuigi me soovime väga uudsust, oleme sama kiindunud harjumusse. Harjumuspärased asjad avaldavad väga vähe muljet, kui nad meil on, ja avaldavad väga palju muljet, kui meil neid pole. Harjumus iseenesest ei ole naudingu põhjus: see teeb mis tahes asjad täiesti mittemuljetavaldavaks. Harjumus võtab küll paljudelt asjadelt ära kannatust tekitava toime, kuid samamoodi vähendab paljude asjade nauditavust ning kutsub esile ükskõiksuse. Väga õigesti nimetatakse harjumust teiseks loomuseks, ja meie loomupärane ja tavaline seisund ongi täielik ükskõiksus, mis on ühtviisi valmis nii kannatuseks kui ka naudinguks. Aga kui meid sellest seisundist välja paisatakse või jäetakse ilma millestki, mida selle säilitamiseks tarvis on, ning seda ei põhjusta nauding mingist, mis tuleb mingist mehaanilisest põhjusest, siis me saame alati haiget. Sama lugu on ka harjumusega. Kui inimesel või loomal pole harjumuslikke proportsioone, siis nad tekitavad kindlasti vastikust, kuigi nende poportsioonide olemasolu ei põhjusta sugugi reaalset naudingut. Proportsioon ja ilu ei ole sama loomuga ideed.
Ilu tõeline vastand ei ole mitte proportsioonitus ega inetus [deformity], vaid koledus [ugliness]. Ilu ja koleduse vahel on keskpärasus, milles ilule omistatud proportsioonid kõige sagedamini leiduvad, aga sellel pole kirgedele mingit mõju.
Peatükk VI: sobivus ei ole ilu põhjus
Öeldakse et sobivuse idee, või see, et osa on oma eesmärgile kohane, on ilu põhjus või koguni ilu ise. Kui seda arvamust ei oleks olnud, ei oleks ilu proportsiooniteooria nii kauaks püsima jäänud. Idee, mida inimesed proportsiooni all kõige sagedamini all mõistavad, on vahendi sobivus teatud eesmärkideks, ja kui selles ei ole küsimus, murtakse harva pead, kuidas asjade erinevad mõõdud mõjuvad. Sellepärast pidi see teooria väitma, et ka loodusesemed saavad ilu sellest, et osad sobivad igaüks oma otstarbeks. Aga see teooria ei võtnud kogemust piisavalt arvesse. Muidu peaks sea kärss, mis nii hästi kaevamiseks sobib, olema väga ilus. Sama lugu on kotiga pelikani noka all. Siil ja okassiga oleksid ilusad. Ahvi kehaosad on ühed otstarbekamad loomade seas, aga ta on üks koledamaid. Elevandi lont on mitmeti kasulik, kuid ei tee teda sugugi ilusamaks. Hunt ja lõvi on hästi kohased, aga keegi ei nimeta selle pärast elevanti, hunti ja lõvi ilusaks. Inimese jalg on ilusam kui hobuse, koera ja hirve jalg, kuigi need loomad jooksevad paremini.
Kui vormi ilu tuleks osade sobivusest, siis nende tegelik rakendamine suurendaks nende ilu, aga see ei ole alati nii, või kui, siis teise printsiibi tõttu. Lendav lind ei ole nii ilus kui istuv.
Vesivärava tänav
Vesivärava tänav on tänav Tallinnas Kadriorus. See algab Narva maanteelt ja lõpeb Gonsiori tänaval. Vesivärava tänav on kandnud ka Veejuhtme, Kanali ja Uus-veerenni tänava nime. Vesivärava nime sai tänav 1882. aastal.
Larry Tee
Larry Tee (kodanikunimega Lawrence Thom, sündinud 12. oktoobril 1959) on Berliinis tegutsev DJ, klubipromootor ja muusikaprodutsent, kes New Yorgis kureeris 2000. aastate alguses electroclashi skeenet. Ta aitas käivitada selliste artistide karjääri nagu RuPaul, Scissor Sisters, Fischerspooner, Peaches, W.I.T. ja Avenue D. Ta on kirjutanud lugusid Afrojackile, Shontelle'ile, Princess Superstarile, Santigoldile, Sean Garrettile, Steve Aokile ja Amanda Lepore'ile ning teinud nendega koostööd.
Vesivärava tänav
pisi|Vesivärava 2
Hoonestus
Tänava hoonestus on suures osas pärit 19. sajandi lõpust ja 20. sajandi algusest. pisi|Vesivärava 42
Ajalugu
18. sajandil rajati Tallinna sadama veevarustuskanal ja Kadrioru staadioni juures asus kanali lüüs ehk vesivärav, mille järgi on tänav nime saanud. Ülemiste järvest vee saanud Peetri veejuhtmest alanud kanali ülesanne oli varustada joogiveega sadamas asuvaid laevu. Sadamasse jõudis kanal Uus-Sadama tänava kohal. 19. sajandi lõpus aeti veekanal kinni ja alates 1901. aastast kulges Tallinna–Viljandi kitsarööpmeline raudtee Tallinn-Väikse ja Tallinna–Sadama raudteejaamade vahel mööda Tallinna Aleksander Nevski kalmistu ja Kaitseväe kalmistu vahelise ala, Filtri teed, Odra tänavat, ristus Suur-Tartu maanteega, jätkus mööda Türnpu tänavat, Vesivärava tänavat, ületas Narva maantee ja suubus Tallinn-Sadama raudteejaama. Vesivärava 22 asus kunagi raudteemaja. Raudtee võeti üles 1970. aastate alguses. 1980. aastate lõpus plaaniti mööda Vesivärava tänavat rajada Lasnamäele suunduv trammitee.
Nottbeck
Nottbeck oli baltisaksa päritolu Eestimaa ja Soome aadlisuguvõsa.
Nottbecki perekond saabus Revalisse 17. sajandi keskpaiku tänapäeva Saksamaa territooriumilt. Von Nottbecki suguvõsa pärines Vestfaali linnast Münsterist. 1625. aastal sõitis kaupmees Berend Nottbeck Lübeckist Revalisse, kus ta ühines kohalike bürgeritega. Temast sai kohe ka Suurgildi liige. Berend Nottbecki isa oli olnud Münsteri piiskopi prokuraator, kes tegeles piiskopkonna finantsasjadega.
18. sajandi keskpaigaks kuulus von Nottbecki perekond Revali raehärrade sotsiaalsesse kihti, kaupmeeste linnas oli kõrgem staatus ainult patriitsidel. Ei ole teada, millal nad said perekonnavapi ja tiitli „von“, kuid arvestades lugupeetud päritolu, on võimalik, et nad olid enne Eestisse saabumist juba aadlikud.
Suguvõsa esindajatele kuulusid Moe, Tamsalu, Karula, Illuka, Annikvere mõis.
Romanov
Romanov võib tähendada järgmist:
Valgjärve kolhoos
Valgjärve kolhoos oli kolhoos Põlva rajoonis Valgjärve külanõukogus.
Kolhoosi pindala 1989. aasta seisuga oli veidi üle 5000 ha, sellest 2300 ha haritavat maad ja umbes 1500 ha metsa. Kolhoosi maad asusid kuppelmaastikul Otepää kõrgustikul. Kolhoosil oli 180 töötajat.
1971. aastal liideti Valgjärve kolhoosiga pool kolhoosist "Punane Lipp".
1977. aastal pälvisid Valgjärve kolhoosi töötajad (Henno Jusson, Hugo Kuusk, Aare Lutsar, Kalev Nõmm, Vassili Talumees, Uno Tomberg, Viia Uibo) Nõukogude Eesti preemia maaparandustööde kompleksi ja parandatud maade intensiivse kasutamise eest kuppelmaastikul.
Kolhoos oli spetsialiseerunud veisekasvatusele. Kolhoosil oli eesti punase karja tõufarm.
Valgjärve kolhoos lõpetas tegevuse 1993. aastal, kolhoosi hooned ja tehnika erastati.
Kolhoosi esimehed:
Metsise tänav (Rakvere)
Metsise tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna kaguosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 2,2–2,4 km.
Metsise tänav on 298 meetrit pikk,  tänava-ala on 25 meetrit lai ning asub Linnuriigi linnaosas. 20. sajandi alguses asus piirkond Rägavere valla territooriumil, siin paiknesid talumaad. Nõukogude okupatsiooni ajal kuulus Metsise tänava ümbrus Vinni külanõukogu alla. 1990. aastatel liideti Linnuriigi tänavate ala Rakvere linnaga.
Tänav saab alguse Kajaka tänava ristmikult, kulgeb lõuna suunas ja lõpeb Kotka tänava ristmikul. Tänav on paralleelne Tedre ja Rähni tänavatega.
Metsise tänava äärde on 20. sajandi lõpukümnenditel rajatud ühepereelamud abihoonetega, põhjapoolses osas on istutatud kõrghaljastus. Tänav on välisvalgustuse ja asfaltkattega sõiduteega, kõnniteed puuduvad.
90 West Street
90 West Street (ka West Street Building) on ​​kõrghoone Lower Manhattanil New Yorgis.
Selle projekteeris prominentne ameerika arhitekt Cass Gilbert ja teostas ehitusjuht Gunvald Aus ettevõtte West Street Improvement Corporation jaoks. Hoone asub West Streetil Cedar Streeti ja Albany Streeti vahel, Maailma Kaubanduskeskuse läheduses.
Maailma Kaubanduskeskuse lõunatorni kokkuvarisemise tagajärjel sai 90 West Streeti hoone tugevalt kahjustada, kuna asus rünnatud objektist kõigest 90 meetri kaugusel. 2006. aastal hoone restaureeriti ning võeti kasutusele korterelamuna.
1998. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 2007. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse (National Register of Historic Places).
Kalle Kroon
Kalle Kroon (sündinud 1966) on Eesti ajaloolane.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1992. aastal.
Humanitaarteaduslikke artikleid
300 aastat tagasi Poltaava all. Horisont 4, 2009
TORE kirjastus
TORE kirjastus on 2016. aasta kevadel asutatud Eesti kirjastus, mis avaldab meelsasti ka autoreid, kes pole kirjandusmaailmas varem tuntud.
Kirjastust juhib Kaupo Torim.
Jim Jones
Jim Jones (õieti James Warren Jones; 13. mai 1931 Crete, Indiana, USA – 18. november 1978 Jonestown, Guyana) oli Ameerika Ühendriikide ususektijuht ning Peoples Temple'i usuliikumise asutaja. pisi|vasakul|Jim Jones (1977)
Asterion
Asterion või Asterios (vanakreeka Ἀστερίων või Ἀστέριος, e. k. tähine, tähtede valitseja) oli vanakreeka mütoloogias Kreeta kuningas, kellest sai Europe abikaasa ning Zeusi ja Europe poegade Minose, Sarpedoni ja Rhadamanthyse kasuisa. Pärast Asterioni surma sai kuningaks Minos.
Rähni tänav (Rakvere)
Rähni tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna kaguosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 2,2–2,5 km.
Rähni tänav on 408 meetrit pikk,  tänava-ala on 25 meetrit lai ning asub Linnuriigi linnaosas. 20. sajandi alguses asus piirkond Rägavere valla territooriumil, siin paiknesid talumaad. Nõukogude okupatsiooni ajal kuulus Rähni tänava ümbrus Vinni külanõukogu alla. 1990. aastatel liideti Linnuriigi tänavate ala Rakvere linnaga.
Briti India
pisi|Briti India impeeriumi kaart aastast 1909 pisi|[[Kolkata Püha Pauluse katedraal valmis aastal 1847]] Briti Raj (hindustani keeles tähendab rāj sõnasõnalises tõlkes 'valitsust') oli Briti Krooni valitsusala Hindustani poolsaarel aastatel 1858–1947. Nii-öeldud India impeeriumi pealinnaks seati esiti Kolkata (1858–1911), hiljem New Delhi (1911–1947).
Rähni tänav (Rakvere)
Tänav saab alguse Kajaka tänava ristmikult, kulgeb lõuna suunas ja lõpeb Kotka tänava ristmikul. Tänav on paralleelne Metsise ja Räägu tänavatega.
Rähni tänava äärde on 20. sajandi lõpukümnenditel rajatud ühepereelamud abihoonetega, tänava-äärne kõrghaljastus on vähene. Tänav on osalise välisvalgustuse ja asfaltkattega sõiduteega, kõnniteed puuduvad.
Briti India
Vaata ka
150px|pisi|vasakul|Briti Raj tunnuslipp
Välde
Välde on keeleteaduses hääliku või silbi fonoloogiline pikkus, st pikkus, mille varieerumine võib antud keele süsteemis tähistada erisusi lekseemide tähenduses. Enamasti eristatakse keeltes, kus häälikut või silpide pikkus võib kanda sisulist tähendust, kaht väldet, vastandades lühikesi ja pikki silpe või häälikuid.
Välted eesti keeles
Eesti keele väldete esimese süsteemse käsitluse avaldas keeleteadlane Mihkel Veske 1879. aastal teoses "Eesti keele healte õpetus ja kirjutuse viis". Veske püstitas teooria, et eesti keeles on kolm väldet - lühike, pikk ja ülipikk -, mis eristuvad häälikute pikkuse järgi. Häälikuvälte teooriat arendas 1950. aastatel edasi Paul Ariste.
Alternatiivne silbivälte teooria põhineb Ferdinand Johann Wiedemanni teoses "Grammatik der Estnischen Sprache" antud kirjeldusel eesti keele lühikestest ja pikkadest silpidest. Selle kohaselt on vältesüsteemi aluseks kaks parameetrit: silbi pikkus ja silbikaalul ehk aktsent, mis iseloomustab muid nähtusi kui silbi pikkus. Nii näiteks seob Valter Tauli seob aktsendi pingelise hääldusega pikkades silpides, Mati Hint aga räägib prosoodilisest markeeritusest, mille moodustavad aktsentueeritud silbi valjus, langev meloodia ja häälikute kvaliteet, nt selgem hääldus.
Taktivälte teooria lähtub rõhulise esimese ja rõhutu teise silbi kestuste suhtest ning tõigast, et väldete tajumisel on olulisel kohal intonatsioon. Taktivälte teoorias on prosoodiline markeeritus eelkõige kolmandat väldet teistest väldetest intonatsioonikontuur, mille kõrval jäävad muud akustilised nähtused (valjus ja häälikute kvaliteet) teisejärgulisteks. Seda teooriat on arendanud Arvo Eek ja Einar Meister.
Norman Manea
pisi|Norman Manea (2008) Norman Manea (sündinud 19. juulil 1936 Suceavas) on juudi rahvusest rumeenia kirjanik, kes elab alates 1986. aastast eksiilis Ameerika Ühendriikides. Ta on Bard College'i professor ja resident-autor.
2006. aastal pälvis tema romaan "Întoarcerea huliganului" Prix Médicis étranger', 2011. aastal sai ta Nelly Sachsi auhinna.
Ernst Soomuste
Ernst Soomuste (kuni 9. maini 1936 Ernst Grasmandorf; 16. august 1896 Narva, Peterburi kubermang – 22. veebruar 1965 Kohtla-Järve) oli Eesti sõjaväelane (major).