cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bundesverband Öffentlicher Banken Deutschlands
59-protsendilise turuosaga on VÖB tavalised liikmepangad kohalike omavalitsuste finantseerimise turuliidrid; lisaks annavad nad umbes 22% kõigist Saksamaa ettevõtete laenudest. 2022. aastal andsid föderaalse ja osariigi tasandi arendus- ja edenduspangad 72 miljardit eurot uuteks arendus- ja edenduslaenudeks.
Traupise vald
Traupise vald (leedu keeles Traupio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Anykščiai rajooni territooriumil.
Bundesverband Öffentlicher Banken Deutschlands
VÖB on ainus Saksamaa pangandusliit, mis toimib oma liikmete tööandjate liiduna. Avaliku sektori pankade tööandjate liit (saksa keeles Tarifgemeinschaft Öffentlicher Banken), kuhu kuuluvad VÖB organisatsiooni liikmed ja kus töötas (2022. aasta seisuga) 60 000 töötajat, täidab kollektiivläbirääkimiste kohustusi.
Traupise vald
Valla pindala on 75 km². 2011. aasta seisuga elas seal 818 inimest. Valla keskus on Traupise alev, kus aastal 2011 oli 179 elanikku. Vallamaja asub aadressil Nevėžio g. 9. Vallavanem on Daiva Tolušytė.
pisi|Vallamaja pisi|Laukagaliai
Lisaks küladele on vallas ka üks huutor.
Mänguteraapia
Ajalugu
Kaduson, Cangelosi ja Schaefer (1997) on aga välja toonud, et nende arvates tuleks mänguteraapia puhul lähtuda rohkem kui ühest teooriast, et lapse ravimine oleks efektiivsem. Kõik lapsed on ju erinevad ning nende puhul võivad ka eri teooriad või mitme eri teraapia segu mõjuda palju paremini kui üks kindel lähenemine.
Aastal 1982 loodi Mänguteraapia assotsiatsioon (APT) ning see on kindlasti tugevasti edasi arendanud ja paremini määratlenud mänguteraapiat. Kindlasti peab mänguteraapia kasutamise puhul olema inimestel õige väljaõpe ning nad peavad end kogu aeg täiendama, et paremaks saada ning lapsi ja noori mänguteraapia kaudu toetada ja aidata.
Grupi mänguteraapia mõju lahutuskartuse vähendamisel algkoolilaste hulgas
Järgnevalt on lühidalt kokku võetud Mehrangiz Shoaakazemi 2012. aastal ajakirjas "Procedia – Social and Behavioral Sciences" avaldatud artikkel “Grupi mänguteraapia mõju lahutuskartuse vähendamisel algkoolilaste hulgas”.
Grupi mänguteraapia (kombinatsioon mänguteraapiast ja grupiteraapiast) on loomulik ühendus kahest efektiivsest ravimeetodist. Grupiteraapia on psühholoogiline ja sotsiaalne protsess, mille läbi lapsed õpivad, kuidas õppida eneselt sama hästi kui teistelt, luues mängutoas üksteisega suhteid. Artiklis mainitud Dayle (2002) järgi annab grupi mänguteraapia terapeutidele võimaluse aidata lastel õppida, kuidas lahendada probleeme. Artiklis välja toodud Baggerly & Parker (2005) töö põhjal on peamine grupi mänguteraapia sekkumise eesmärk aidata lastel õppida vastutust, emotsioonide kontrollimist, austuse näitamist, enese ja teiste aktsepteerimist. Lisaks aitab mänguteraapia arendada sotsiaalseid oskusi, suurendada enesekindlust ja vähendada depressiooni.
Mitmed uuringud näitavad, et mänguteraapia kasutamine on võimaldanud lahutuskartuse häiret kontrolli alla saada. 2002. aasta uuringus (Shen, 2002), kus osalesid 1999. aastal maavärina üle elanud lapsed, leiti, et mänguteraapias osalenud lastel olid märgatavalt madalamad tulemused ärevuse skaalal kui kontrollgrupil.
Uuringu meetod
Valimisse kuulus 20 last, kellel oli diagnoositud lahutuskartuse häire. Juhusliku valiku alusel jagati nad kahte gruppi – eksperimentaal- ja kontrollgruppi. Eksperimentaalgruppi kuuluvad lapsed osalesid 9 nädala jooksul kord nädalas grupi mänguteraapia seansil. Järk-järgult õpetati lapsi emotsioone liigiti ära tundma, sh teadvustama nende endi omi, leidma lahendusi probleemsetele situatsioonidele ning looma endale toimetulekustrateegiaid. Saadud tulemused näitasid grupi mänguteraapia suurt mõju lahutuskartuse ärevushäire vähendamisele nii pärast katse lõppu kui ka kontrollfaasis.
Tulemused
Selgus, et mänguteraapia on efektiivne eralduse ärevushäire vähendaja. Algklasside lapsed on kooli minnes kimpus vanematest eraldatuse ja oma soovide edasilükkamisega. Mänguteraapia käigus õpivad lapsed kannatlikkust, vastutustundlikkust ja usaldamist.
Kosovo Rahvusraamatukogu
Kosovo Rahvusraamatukogu (albaania keeles Biblioteka Kombëtare e Kosovës) on Kosovo kõrgeim raamatukogundusasutus, mis asub Prištinas.
Kalvarija omavalitsus
Kalvarija omavalitsus (leedu keeles Kalvarijos savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus endise Marijampolė maakonna aladel Leedus.
Kosovo Rahvusraamatukogu
Raamatukogu missiooniks on riigi dokumentaalse ja intellektuaalse pärandi kogumine, säilitamine, edendamine ja kättesaadavaks tegemine. See korraldab näitusi ja omab üleriigiliste ajalehtede arhiivi. Raamatukogu pakub ka mitmeid muid teenuseid. Horvaatia arhitekti Andrija Mutnjakovići projekteeritud hoone valmis 1982. aastal. See on tuntud oma ainulaadse ajaloo ja välimuse poolest.
Kalvarija omavalitsus
Omavalitsuses on 4 haldusüksust, selle pindala on 441 km2 ja elanike arv oli 2014. aastal 11 635 inimest.
Omavalitsus moodustati 1999. aastal ja see koosneb järgmistest valdadest: Akmenynai, Kalvarija, Liubavase ja Sangrūda vald.
pisi|tühi|Kalvarija omavalitsuse haldusüksused
Suurim asula on halduskeskus Kalvarija (4377 inimest). 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,29% leedulased, 0,71% venelased, 0,19% poolakad, 0,09% ukrainlased ja 0,69% oli teistest rahvustest.
Omavalitsuse suurimaks jõeks on Šešupė; teine tähtsam jõgi on selle lisajõgi Kirsna. Suurimaks järveks on Orija. Omavalitsus asub Sūduva kõrgustikul, kõrgeim koht asub Aištišiai küla lähistel ja ulatub 146,1 meetrit üle merepinna.
Magnettakistus
Tuntuimad ferromagneetikud on raud, koobalt ja nikkel. Nende materjalide omapäraks on asjaolu, et lähestikku olevate aatomite magnetmomendid joonduvad spontaanselt samas suunas. See on puhtalt kvantmehaaniline efekt, sest klassikalise füüsika järgi joonduks kaks vastastikmõjus magnetmomenti alati vastassuunaliselt. Suvaline rauatükk tavaliselt magnet siiski ei ole, sest aatomite magnetmomentide samasuunalisel joondumisel on teatud piiratud ruumiulatus – materjalis moodustuvad ühesuunalistest magnetmomentidest mikrodomeenid, mis on orienteeritud kõikvõimalikes suundades, ja nii on kogu materjali magnetmoment null. Aga välises magnetväljas orienteeruvad domeenid välja sihis ja kogu materjal muutubki magnetiks, jäädes selleks ka välise välja eemaldamisel. See efekt on olnud infosalvestuse aluseks magnetlintide leiutamisest saati. Magnetdomeenid kannavad infot ka arvutite kõvaketastel ning mida väiksemate domeenise orientatsiooni on õnnestunud piisavalt kiiresti ja täpselt "maha lugeda", seda infotihedamaks on muutunud ka kõvakettad.
Avastamine
Lord Kelvin tegi katseid rauatükkidega ja avastas, et takistus suureneb, kui vool on magnetvälja jõujoontega paralleelne ja väheneb, kui vool on 90° nurga all magnetjõu suhtes. Ta tegi sama katse nikliga ja avastas sama efekti, kuid see oli suurusjärgu võrra võimsam. Seda efekti kutsutakse anisotroopseks magnettakistuseks (AMR).
pisi|Joonis 1: Corbino ketas. Magnetvälja väljalülitamisel on ülijuhi pindade vahel sirgvool. Kui aga rõnga teljega paralleelne magnetväli sisse lülitada, siis takistus sisemiste ja välimiste rõngaste vahel suureneb Lorentzi jõust põhjustatud ringkomponendi lisandumisel. Seda takistuse suurenemise nähtust nimetatakse magnettakistuseks
Corbino ketas
Joonisel 1 on näha Corbino ketas. See koosneb juhtivast rõngast, mille välimine ja sisemine pind on ülijuhid. Ilma magnetvälja olemasoluta alalisvooluallika sisselülitamisel esineb pindade vahel sirgvool. Kui aga magnetväli on paralleelne rõnga teljega, siis lisandub ka ringvoolu komponent Lorentzi jõu tõttu. Esimesena huvitus sellest probleemist 1886. aastal Ludwig Boltzmann, kuid Orso Mario Corbino uuris seda sõltumatult 1911. aastal.
Eeldades, et vastasmõju Lorentzi jõule on sama, mis elektriväljale, saame et laengukandja kiirus v on avaldatav võrrandist:
kus μ = laengukandja liikuvus. Avaldades kiiruse, saame:
kus liikuvuse vähenemine B-välja tõttu on ilmne.
Anisotroopne magnettakistus
Anisotroopseks magnettakistuseks (AMR) nimetatakse materjali omadust, mille puhul materjali elektriline takistus sõltub voolu ja magnetvälja vahelisest nurgast. Selle nähtuse põhjustajaks peetakse s-d elektronide suurt tõenäosust hajuda magnetvälja suunal. Summaarselt on suurim takistus siis, kui elektrivool on rakendatava magnetväljaga paralleelne. Suurimat AMRi efekti (50%) on täheldatud ferromagnetilistes uraani ühendites.
Ühe kandja tüübiga pooljuhis on magnettakistus võrdeline 1 + (μB)2-ga, kus μ tähistab elektroni liikuvust (ühik m2·V−1·s−1 või T−1) ja B magnetvälja (ühik tesla). Indium antimoniid on näide suure liikuvusega pooljuhist, elektroni liikuvus võib ületada selles 7,7•1010 cm2·V−1·s−1 300 K juures. Seega 0,25 T magnetväljas suureneks magnettakistus 100%.
Kuna AMRil on mittelineaarseid omadusi ja samuti on raske määrata magnetvälja polaarsust, siis seetõttu kasutatakse sensorites keerukamaid struktuure. Sensorid koosnevad alumiiniumi ribadest või õhukestest kullatud permalloi (raua-nikli sulam 20–80) kihtidest, mis jooksevad mööda kandjat 45° nurga all. Seesugune struktuur sunnib voolu mitte liikuma mööda materjali "kergeid telgi", vaid samuti 45° nurga all, mille tõttu on takistuse väärtusel lineaarne kõrvalekalle nullpunktist.
AMRi efekti kasutatakse laialt. Näiteks Maa magnetvälja mõõtmisel (elektrooniline kompass) ja elektrivoolu mõõtmisel (mõõtes magnetvälja tugevust juhi ümber). Suurimad AMR sensorite tootjad on Honeywell, NXP Semiconductors ja Sensitech GmbH.
Taani haridus
Taani haridussüsteemis on kohustuslik üheksaklassiline haridus. Kooli minnakse kuueaastaselt. Põhikool (folkeskole) on üheksa- või kümneklassiline, sellele eelneb vabatahtlik lasteaiaklass. Põhikoolile järgneb kolmeaastane gümnaasium.
Taani kool on tuntud selle poolest, et paneb suurt rõhku rühmatööle, eneseväljendus- ja esinemisoskusele; suhteliselt vähem pööratakse tähelepanu õpilaste faktiteadmistele ja teadmiste mõõtmisele. Senine koolisüsteem ja õpetamise metoodika on sattunud kriitika alla seoses õpilaste kehvade tulemustega PISA-testides.
Ülikoolid
pisi|[[Århusi Ülikooli aula.]] Taanis on kaheksa ülikooli: Kopenhaageni Ülikool, Århusi Ülikool, Ålborgi Ülikool, Kopenhaageni Majandusülikool, Lõuna-Taani Ülikool (tuntud ka Odense ülikoolina), Roskilde Ülikool, Taani Tehnikaülikool ja Kopenhaageni Infotehnoloogia Ülikool.
Neist on vanim Kopenhaageni Ülikool (Københavns Universitet), kus õppis 2011. aasta seisuga 37 869 üliõpilast. Tegemist on Uppsala Ülikooli järel vanuselt teise ülikooliga Põhjamaades (asutatud 1479). 2012. aastal hinnati Kopenhaageni Ülikooli Taani parimaks ning akadeemiliselt edukuselt maailmas 30. kohal asuvaks.
Pärast liitumist Århusi Tehnikaülikooliga on 2012. aastast üliõpilaste arvult Taani suurim Århusi Ülikool (Aarhus Universitet, AU). Sarnaseid ühinemisi on toimunud ka varem. Näiteks 2007. aastal liideti nõnda Århusi Majandusülikool (Handelshøjskolen i Århus). Århusi Ülikool on Taanis vanuselt teine (asutatud 1927) ning seda peetakse samuti üheks Põhjamaade paremikku kuuluvaks kõrgkooliks.
Ülikooli võetakse enamikul aladel vastu kõik kvalifitseerunud soovijad. Ülikooliharidus koosneb enamasti kolmeaastasest bakalaureuseõppest (bachelor), kaheaastasest magistriõppest (kandidat) ning kolmeaastasest doktoriõppest (PhD). Enamik üliõpilasi saavutab magistrikraadi, bakalaureusekraadi ei käsitleta sageli ülikooli lõpetamisena. Riik maksab üliõpilastele stipendiumi. Doktorandid on formaalselt ülikoolis tööl, nende palk jääb veidi alla Taani keskmise. Enamik doktorante viibib oma õpingute ajal pool aastat kuni aasta mõnes välismaa ülikoolis, sageli USA-s.
Viimaste aastate globaliseerumisdebatiga seoses on hakatud pöörama rohkem tähelepanu ülikoolide teadus- ja arendustegevusele ning rahvusvahelisele konkurentsivõimele. Läbi on viidud ülikoolide ja muude uurimisasutuste ühendamist, et moodustada tugevamaid ning rahvusvaheliselt läbilöögivõimelisemaid koole.
Rahvaülikoolid
pisi|[[Rødkilde Højskole asutati 1844. aastal Christen Mikkelsen Koldi initsiatiivil, see on esimene Taani rahvaülikool]] Peale akadeemilist haridust on Taanis institutsioonid, mis võimaldavad omada mitteformaalset haridust, nii nimetatud rahvaülikoolid (folkehøjskole). Mõiste tekkis 19. sajandil Taani kirjanikult, luuletajalt, filosoofilt ja pastorilt Nikolai Frederik Severin Grundtvigilt. See põhineb tasuta hariduse omandamise võimaldamisel tavarahvale ja on üks nurgakividest Taani haridussüsteemi.
Rahvaülikoole Taani territooriumil on praeguseks ligi 70, mõned neist on Rødding Højskole (esimene Taani rahvaülikool asutatud 1844), Rønshoved Højskole või Højskolen ved Flensborg Fjord, Jaruplund Højskole. Taolist hariduse varianti kasutavad tänapäeval noored pärast põhikooli või gümnaasiumi lõpetamist ja enne vastavalt gümnaasiumi või ülikooli sisse astumist. Noored veedavad tavaliselt rahvaülikoolis kas poolaastat või terve õppeaasta. Samuti on populaarne selline haridus seeniorite hulgas, kes võtavad tihti lühikesi 1–2-nädalasi kursuseid. Paljud koolid on avatud nii taanlastele kui ka välismaalastele. Õppimine on tasuline ja statsionaarne, õppeprotsessi jooksul üldjuhul elatakse kooli territooriumil (internaadi põhimõtte järgi). Rahvaülikoolides õpetatavad ained varieeruvad: sealhulgas on muusika, kunst, keeleõpe, ajalugu, sport, religioon, filosoofia. Mõned koolid on spetsialiseerunud valitud ainetele. Akadeemilised nõuded ja eksamid puuduvad.
Matija Nastasić
Matija Nastasić (serbia kirillitsas Матија Настасић; sündinud 28. märtsil 1993 Valjevos) on Serbia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis Mallorca ja Serbia jalgpallikoondises.
Hooajal 2009/10 debüteeris ta Serbia esiliigaklubis Teleoptik.
2011. aastal liitus ta Itaalia kõrgliigaklubiga Fiorentina. Alguses liitus ta klubi noorte võistkonnaga, kuid ta sai üsna varsti võimaluse Fiorentina põhimeeskonna juures tänu sellele, et Fiorentinal ei olnud kvaliteetseid keskkaitsjaid. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta 25. septembril 2011 mängus Bologna vastu. Hooajal 2011/12 sai Nastasić Itaalia kõrgliigas kirja 25 mängu ja kaks väravat.
2012. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Manchester City. Vahetustehingu käigus siirdus samal ajal Manchester Cityst Fiorentinasse Stefan Savić. Manchester City meeskonnas debüteeris Nastasić 18. septembril 2012 UEFA Meistrite Liiga mängus Madridi Reali vastu. Nastasić kindlustas peagi koha klubi põhikoosseisus ning valiti hooaja lõpus Manchester City hooaja parimaks noormängijaks. Hooajal 2013/14 tuli ta Manchester Cityga Inglismaa meistriks, kuid Nastasić oli suure osa hooajast vigastuse küüsis.
Hooaja 2014/15 esimeses pooles ta Manchester City põhimeeskonnas mänguaega enam praktiliselt ei saanudki. 2015. aasta jaanuaris suundus ta laenule Saksamaa kõrgliigaklubisse Schalke 04, kellega sõlmis hooaja lõpus püsiva lepingu.
Hooajal 2021/22 mängis Nastasić taas Fiorentinas.
2022. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Mallorcaga.
Triin Hertmann
pisi|Triin Hertmann 2021. aasta Arvamusfestivalil Triin Hertmann (sündinud 17. juulil 1980) on eesti ettevõtja ja investor.
Töö ja ühiskondlik tegevus
Ta oli Eesti kõige enam raha kaasanud ükssarvikust idufirma Wise (endise nimega Transferwise) finants- ning makseoperatsioonide valdkondade juht ja esimene selle Eesti filiaali töötaja. Eelnevalt töötas Skype'is. Triin Hertmann on üks jätkusuutlikku investeerimist pakkuva ettevõtte Grünfin asutajatest.
Haridus
Hertmann on saanud bakalaureusekraadid Tallinna Tehnikaülikoolis rahvusvahelises ärijuhtimises ja finantsjuhtimises, 2013. aastal sai ta Tallinna Ülikooli psühholoogia instituudis magistrikraadi tööga "Kommunikatsiooni ja juhtimisega rahulolu erinevused tava- ja virtuaalsetes meeskondades".
Ganalaagte
Ganalaagte on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Tswaingi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ganalaagte elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,76%, värvilisi 0,64%, India või Aasia päritolu inimesi 0,35% ja teisi 0,21%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 96,96% inimesi, koosa keelt 1,10% ja inglise keelt 0,46%.
Etroplus
Etroplus on kalade perekond kirevahvenlaste sugukonnast.
Nad elavad India ja Sri Lanka mage- ja riimvetes.
Selle liigid on:
EHC Biel
EHC Biel-Bienne on Šveitsi jäähokiklubi, mis tegutseb kakskeelses linnas Biel/Bienne. See mängib Šveits jäähoki kõrgliigas National League.
Hooaja 2012/13 esimeses pooles mängis klubis NHL-is toimunud tööseisaku tõttu NHL-i tähtmängijad Patrick Kane ja Tyler Seguin.
Klubi koduväljak asub Tissot Arenal, mis mahutab 6521 pealtvaatajat.
Praegune koosseis
Seisuga märts 2023
Nurmi mõis
Nurmi mõis (saksa keeles Nurmis, läti keeles Nurmu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Lõuna-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Naukšēni vallas Nurmis.
Ajalugu
Selle varem Dietrich Beckerile kuulunud mõisa läänistas Stefan Batory aastal 1585 Baltasar Schnellile. Too sai aastal 1593 Zygmunt III Wazalt loa müüa mõis Rupert Hummelile. Rootsi ajal andis Gustav Adolf mõisa aastal 1630 Wilhelm Lußile. Mõisa omanikeks said aastal 1646 tema lesk Sophie ja pojad Magnus Wilhelm, Franz Otto Reinhold ning George Christopher.
Rootsi kuninganna Kristiina konfiskeeris Normi aastal 1649, ent see tagastati vendade ühiseks valduseks aastal 1682. Edasi päris mõisa Franz Heinrich Löwis, kes pärandas selle oma pojale Heinrich Johannile, kellele kuulus ka Pantene mõis. Aastal 1803 ostis mõisa teistelt pärijatelt 20 000 hõberubla eest välja Alexander von Löwis. Aastal 1846 said mõisa omanikeks tema onud Arthur ja Alexander Freymann, aastal 1854 sai Arthur aga 26 000 rubla eest mõisa ainuomanikuks.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 5/8 adramaad, sellele allus 107 mees- ning 108 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus neli adramaad, aastal 1688 aga 6 ja 1/2 adramaad. Aastal 1734 oli adramaid 5 ja 5/8, aastal 1757 aga 7 ja 1/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 4 ja 19/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid 4 ja 19/20, aastal 1881 aga kolm, lisaks allus mõisale 4 ja 75/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: Jehze ja Reschel.
Haplogrupp
Haplogrupp on molekulaarses evolutsioonis sarnaste DNA variantide (haplotüüpide) kogum, mis omab ühist üksiku nukleotiidi polümorfismiga esivanemat. Polümorfism tähendab seda, et ühel inimesel on antud DNA regioonis üks nukleotiid, teisel inimesel aga teine nukleotiid. Kuna tegu on analoogiliste haplotüüpidega, saab nende põhjal ennustada haplogruppe. SNP-de analüüs kinnitab samuti haplogrupi. Haplogrupid defineeritakse tähestiku tähtede järgi, alagruppide nimed koosnevad täiendavatest numbrite ja tähtede kompinatsioonidest (näiteks R1b1). Y-kromosoomi ja mitokondriaalse DNA haplogrupid määratletakse erinevalt. Haplogrupid puudutavad mitme tuhande aasta vanuse päritoluga esivanemaid.
Haplogrupid on kujuteldavad puu maapealsete osadena, kus kõik ühest oksast hargnevad oksakesed kuuluvad ühte haplogruppi, samas ühest oksakesest hargnevad pungad kuuluvad hierarhiliselt alamhaplogruppi.
Inimgeneetikas uuritakse tavaliselt kas Y-kromosoomi haplogruppe või mitokondriaalse DNA (mtDNA) haplogruppe, kusjuures mõlemaid saab kasutada geneetiliste populatsioonide defineerimiseks. Y-DNA pärandatakse üksnes isaliini pidi (isalt pojale), samas kui mtDNA pärandub vaid emaliini pidi (emalt järglasele). Kuna kumbki ei rekombineeru, siis Y-DNA ja mtDNA muutuvad vaid järglaskondades toimunud mutatsioonidega, ilma et vanemate geneetiline materjal seguneks.
Haplogruppide moodustumine
pisi|{{legend|#959595|Eellashaplogrupp}} {{legend|#ff7a7a|Haplogrupp A (Hg A)}}{{legend|#0085ff|Haplogrupp B (Hg B)}} Kõik need molekulid on osa eellashaplogrupist, kuid mingil hetkel toimus eellasmolekulis mutatsioon A, mille tõttu tekkis uus haru: haplogrupp A. Veidi hiljem toimus veel üks mutatsioon inimeses, kes kuulus A haplogruppi. Tekkis subhaplogrupp B Mitokondrid on väikesed organellid, mis paiknevad eukarüootse raku tsütoplasmas. Nende põhiline eesmärk on varustada rakku energiaga. Arvatakse, et mitokonder on sümbiootilise bakteri taandunud järglane. Üheks selle väite tõestuseks on mitokondri tsirkulaarne DNA, mida nimetatakse mitokondriaalseks DNA-ks ning mille struktuur sarnaneb pigem bakteri kui eukarüootse organismi omaga. Suurem osa inimese DNA-st asub kromosoomides ja rakutuumas, kuid mtDNA on erand.
Indiviid pärib tsütoplasma koos selles paiknevate organellidega üksnes emalt, kuna need tulenevad munarakust, sperm kannab kõigest kromosomaalset DNA-d, et säilitada liikumisvõime. Mutatsioonid mtDNA-s päranduvad otse emaliini pidi. Sellised mutatsioonid tekivad DNA kopeerimisvigadest. Kui DNA-d kopeeritakse, võib DNA järjestusse tulla üksik viga, seda viga kutsutakse üksiku nukleotiidi polümorfismiks. Inimese Y-kromosoom on meessugukromosoom. Seetõttu päranduvad Y-kromosoomid isalt pojale. Kuigi Y-kromosoomid asuvad rakutuumas, kombineeruvad X-kromosoomiga vaid nende otsad, enamus Y-kromosoomidest (95%) ei kombineeru. Mutatsioonid Y-kromosoomis päranduvad otse isasliini pidi. Järelikult on Y-kromosoomidel ja mtDNA-l spetsiifilised omadused.
Teised kromosoomid, autosoomid ja X-kromosoomid jagavad meioosi käigus oma geneetilist materjali (ristsiire). Järelikult tähendab see seda, et nende kromosoomide geneetiline materjal seguneb igas põlvkonnas ja mutatsioonid päranduvad vanemalt järglasele juhuslikult. Y-kromosoomi ja mtDNA erilise omaduse tõttu kogunevad mutatsioonid piki nende molekulide kindlat segmenti ja fikseeruvad DNA-sse. Peale selle on ka nende mutatsioonide ajalooline järjestus eeldatav. Näiteks kui Y-kromosoomide komplektis (pärit kümnelt mehelt) leidub mutatsioon A, aga ainult viiel nendest on mutatsioon B, siis tõenäoliselt ilmnes mutatsioon B pärast mutatsiooni A. Veelgi enam kõik kümme meest, kes kannavad kromosoomis mutatsiooni A, on selle mehe, kellel esimesena tekkis sama mutatsioon, otsesed järeltulijad. Ka esimene B mutatsiooni kandev mees oli sama mehe otsene järeltulija ning lisaks sellele ka B mutatsiooni kandvate meeste eellane. Sarnased mutatsioonide seeriad moodustavad molekulaarseid sugupuid. Veel enam, iga mutatsioon eristab spetsiifiliste Y-kromosoomide kogumikke ehk haplogruppe.
Kõik A mutatsiooni kandvad mehed moodustavad ühe haplogrupi, millesse kuuluvad ka kõik B mutatsiooniga mehed. Kuid B mutatsioon määratleb ka palju hilisema haplogrupi (subhaplogrupi), kuhu ei kuulu need mehed, kes kannavad ainult A mutatsiooni. Nii Y-kromosoomid kui ka mtDNA grupeeritakse sugupuudesse ja haplogruppidesse ning neid esitatakse tihti puudiagrammidena.
Haplogrupi populatsioonigeneetika
Tavaliselt arvatakse, et looduslik valik mõjutab kindla haplotüübi tänaseni säilinud mutatsiooni väga vähe. Populatsioonigeneetikas on põhiline haplotüüpide hulga määraja geneetiline triiv – juhuvaliku põhjustatud kõikumine, mille korral populatsiooni üks isend pärandab oma DNA järgmise generatsiooni kas emasele või isasele isendile.
Seetõttu jätkab kindel marker populatsioonis kõikumist senikaua, kuni ta jõuab saja protsendini või kaob populatsioonist täielikult. Suurtes populatsioonides, kus segunemine on efektiivne, jääb geneetilise triivi määr levinud alleelides madalaks. Väga väikeses ristuvas populatsioonis aga võivad proportsioonid muutuda palju kiiremini. Järelikult kindlate haplotüüpide ja haplotüübigruppide geograafilised ja asustustiheduse erinevused tunnetavad pidevalt pudelikaela ja rajaja efekti mõju, millele järgnevad populatsioonide lagunemised ja suurenemised.
Ngadda
pisi| Ngadda on jõgi Nigeerias.
Haplogrupp
Haplogrupi populatsioonigeneetika
Sugupuu, mida on võimalik tänapäeval tagantjärele koostada, ei kajasta vanemates populatsioonides kogu geneetilist variatsiooni, geneetilise triivi tõttu on paljud variandid välja surnud. Kogu Y-DNA ja mtDNA sekveneerimine on kulukas ja see limiteerib andmete kättesaadavust. Siiski on hinnad viimase aastakümne jooksul tunduvalt langenud. Haplotüüpide koalestsentsajad ja geograafiline ülekaal toovad kaasa ebakindlust vigade suhtes. Eriti tülikas on see koalestsentsaegade puhul, sest suurem osa populatsioonigeneetikast kasutab ikka veel " Zhivotovsky meetodit", mida kritiseeritakse valelikkuse pärast. Koalestsentsaeg on aeg, mis kulub vaadeldava haplogrupi kõikide haplotüüpide keskmise mutatsioonilise kauguse saavutamiseks viimasest ühisest eellasvariandist. Näiteks on võimalik hinnata asustuse võimalikku algusaega vanemate haplogruppide koalestsentsaegaede järgi. Ideaalis langevad need kokku haplogruppide asutajatüüpide saabumisega uude piirkonda.
Inimese Y-kromosoomi haplogrupid
Y-kromosoomi polümorfsed markerid mitterekombinantses piirkonnas ja pärandumine isaliini pidi teevad sellest molekulist tõhusa vahendi populatsioonigeneetika ja evolutsiooni uurimiseks.
Ngadda
Jõgi suubub Tšaadi järve.
Haplogrupp
Inimese Y-kromosoomi haplogrupid
Inimese Y-DNA haplogruppide nimetamisel kasutatakse tähti A-st T-ni, alajaotustele lisatakse numbreid ja väiketähti. Y-kromosoomi haplogruppide määratlust kontrollib teadlaste grupp, mida nimetatakse Y Chromosome Consortium.
Ngadda
Jõele rajatud Alau pais rikkus veerežiimi Maiduguri piirkonnas, kus oli varem viljakas maa tänu Ngadda lammi üleujutustele.
Haplogrupp
Inimese Y-kromosoomi haplogrupid
Y-kromosoomi haplogrupid on kasulikud määramaks, kas kaks sama perekonnanimega indiviidi, kes näiliselt pole sugulased, tõesti pärinevad ühisest eellasest.
Elusatele inimestele lähimat ühist isaliini eellast nimetatakse Y-kromosomaalseks Aadamaks.
Suurimad Y-kromosoomi haplogrupid ja geograafilised leidumiskohad enne viimast Euroopa koloniseerimist
Inimese mitokondriaalse DNA haplogrupid
340px|pisi|Inimeste migratsioon mitokondriaalse DNA põhjal Mitokondriaalsel DNA-l on omadusi, mille tõttu on ta kasulik molekul eelduste tegemisel geneetilise struktuuri ja inimpopulatsioonide evolutsiooni kohta. Näiteks on mtDNA vabalt puhastatav, kuna teda esineb palju koopiaid.
Inimese mtDNA haplogrupid on järgmised: A, B, C, CZ, D, E, F, G, H, HV, I, J, pre-JT, JT, K, L0, L1, L2, L3, L4, L5, L6, M, N, P, Q, R, R0, S, T, U, V, W, X, Y. MtDNA kõige uuemat versiooni säilitab PhyloTree kodulehel Mannis van Oven. Elusatele inimestele lähimat ühist emaliini eellast nimetatakse mitokondriaalseks Eevaks.
Populatsioonide määratlus
Haplogruppe saab kasutada geneetiliste populatsioonide defineerimiseks ja nad on tihti geograafiliselt orienteeritud. Näiteks järgmised mtDNA haplogrupid: Mitokondriaalsed haplogrupid jagatakse kolme põhirühma, mida määravad kolm järjest olevat tähte L, M, N. Esmalt jagunes inimkond L haplogrupis L0-ks ja L1- L6-ks. L6-st tekkisid ülejäänud L grupid, millest L3 jagunes omakorda haplogruppideks M ja N. Haplogrupp M hõlmab esimest inimeste migratsioonilainet Aafrikast välja piki lõunarannikut ida poole. Järeltulevad populatsioonid, mis on M haplogrupis, paiknevad kõikjal Ida-Aafrikas, Põhja- ja Lõuna-Ameerikas ning Melaneesias. Euroopas neid peaaegu ei leidu. N haplogrupp võib esindada järgmist väljarännet, mis toimus pigem põhja kui ida poole. Suur haplogrupp R eraldub haplogrupist N kohe pärast migratsiooni.
Haplogrupil R on kaks subhaplogruppi, mis on põhinevad geograafilisel jaotusel, neid leidub Kagu-Aasias ja Okeaanias ning peaaegu kõikides modernsetes Euroopa populatsioonides. Haplogrouppi N (xR) ehk mtDNA-d, mis kuulub N haplogruppi, kuid mitte selle subhaplogruppi R, leidub tüüpiliselt Austraalias aborigeenide populatsioonides, olles ka vähesel määral olemas Euraasia ja Ameerika populatsioonides.
M1 (Etioopia, Somaalia ja India populatsioonid: ilmselt tingitud suurest geenivoolust Aafrika sarve ja Araabia poolsaare (Saudi Araabia, Jeemen, Omaan) vahel),
CZ (mitmed siberlased, mõned koreaalased, mõned saamid, mõned põhjahiinlased ja populatsioonid Kesk-Aasiast),
D (mitmed siberlased ja mitmed Ida-Aasia populatsioonid),
G (kirdesiberlased, Ida-Aasia, Kesk-Aasia),
Q (Melaneesia, Polüneesia, Uus-Guinea). A (Jaapan, Korea),
S (mõned Austraalia aborigeenid),
W (mõned idaeurooplased, lõuna-aasialased, Ida-Aasia),
X (lõunasiberlased, edela-aasialased, lõunaeurooplased),
R-alagrupid
B (mõned hiinlased, tiibetlased, mongolid, keskaasialased, koreaalased, lõunasiberlased, jaapanlased),
F (põhiliselt Kagu-Aasias, eriti Vietnamis, 8,3% Hvari saarel Horvaatias) ,
Pre-JT tõusis esile Levandis (praeguse Liibanoni alad), (beduiinide populatsioonides on sagedus 25%, Ida-Euroopa, Vahemere maad),
U (Skandinaavia, Balti riigid, Vahemere maad).
Y-haplogruppide ja mtDNA haplogruppide kattumine
Y-kromosoomi haplogrupid ja mtDNA haplogrupid kattuvad teatud ulatuses, mis osutab sellele, et populatsioonides esineb Y-haplogrupi ja mt-haplogrupi spetsiifiline kombinatsioon. Kattumine on migratsioonis ja uute alade koloniseerimisel mõistetav. Samas ei teki Y-kromosoomi ja mtDNA mutatsioonid tingimata ühel ajal. Seksuaalse valiku diferentseerumismäär koos rajaja efekti ja geneetilise triiviga võib mõjutada populatsioonide haplogruppide koosseisu, seetõttu on haplogruppide kattuvused ligikaudsed.
Landsbergi vangla
pisi|Landsbergi vangla sibulatornidega ääristatud sissepääs Landsbergi vangla ehk ''War Criminal Prison Nr. 1'' oli Baieris (Saksamaa) Lechi-äärses Landsbergis tegutsenud kinnipidamis- ja karistusasutus, vangla ning hukkamispaik.
Landsbergi vangla rajamine lõpetati 1910.
Ameerika sulges ehitise 1958. aastal, mil see anti üle Saksamaa Liitvabariigile. Praegu haldab asutust Baieri Justiitsministeeriumi Vanglateenistus.
Algselt hoiti seal nii uurimise all olevaid kinnipeetavaid kui ka vange. Landsbergi vangla on kogunud tuntust mitmete asukate poolest, nagu Adolf Hitler, Rudolf Heß.
Adolf Hitleri ja tema lähikondlaste vangistus
Hitler-Ludendorffi putši 2. päeval (9. november 1923) viinud Hitler, Ludendorff, Röhm ja Göring 2000 putši toetajat Müncheni Odeonsplatzile. Seal astusid neile vastu riigipolitsei ja sõdurid ning ajasid putšistid laiali. Tapluses sai Hermann Göring kõhupiirkonda haavata, Hitler nihestanud kukkudes üksnes õlga.
26. veebruarist 1924 toimus 24 päeva jooksul Müncheni Blutenburgstrasse jalaväekooli kohtusaalis riigireetmisprotsess riigipöördekatse juhi Adolf Hitleri ja tema käsilaste, nende hulgas kindral Ludendorffi, Rudolf Heßi, Wilhelm Fricki, Hermann Kriebeli, Emil Maurice'i ja Ernst Röhmi üle.
Vanglaelu kongis nr 7
1924. aastal Müncheni Blutenburgstrasse jalaväekooli kohtusaalis toimunud riigireetmisprotsessil määrati Adolf Hitlerile nurjunud riigipöördekatse eest viieaastane vangistus.
Hitler sai marsil vigastada, kuid tõenäoliselt püsivaid tervisekahjustusi see vigastus kaasa ei toonud, kuna 8. jaanuaril 1924 kirjutas Lechi-äärse vangla arst, ülemmeditsiininõunik dr Joseph Brinsteiner: "Patsient on sisendava oraatoriandega, kütkestav isiksus... Nurjunud putšist tingitud ajutine depressioon ei anna alust järeldada, nagu esineks tal mingeid patoloogilisi hälbeid."
Landsbergi vanglas oli toit hea, seal oli aed ja ligipääs paljudele ajalehtedele ja raamatutele. Hitler luges seal Friedrich Nietzsche, Marxi, Treitschke, Bismarcki jt teoseid.
Hitleri kong asus esimesel korrusel ja selle tähiseks oli nr 7. Kongis nr 7 viibisid temaga koos Rudolf Hess, Friedrich Weber ja ooberst Hermann Kriebel. Seal dikteeris ta "Neli ja pool aastat võitlust valede, rumaluse ja argpükslusega" algul autojuht Emil Maurice'ile ja edasi Rudolf Heßile. . Heß tutvustas Hitlerit Müncheni ülikooli poliitilise geograafia professorile Karl Haushoferile, kes käis vanglas külas.
Baieri ülemkohus vabastas Hitleri vanglast ennetähtaegselt 19. detsembril 1924.
Vangid (osaline)
<div style="">
Natsionaalsotsialismiaegse Saksamaa kinnipidamisasutusena
Vangid
Sõjakurjategijate elu- ja hukkamispaigana
1946. aastal nimetas General Joseph T. McNarney Landsbergi vangla ümber sõjakurjategijate vanglaks nr 1 (inglise keeles War Criminal Prison Nr. 1). Teise maailmasõja järel kasutas Saksamaa okupeerija (Ameerika Ühendriikide sõjaväe näol) hoonet Dachau protsesside ja Nürnbergi protsessidel süüdi mõistetud Kolmanda Reichi funktsionääride karistuspaigana. Mitmele neist oli see viimseks peatuspaigaks enne hukkamist poomise läbi.
pisi|[[NSDAP piirkonnakomissar mõisteti Dachau sõjakurjategijate protsessil viie ameerika sõjavangi tapmise eest surma poomise läbi]]
Ameerika Ühendriikide armee (United States Army) poos mais 1946 nelja päeva jooksul Dachau koonduslaagri 8 endist SS-lasest valvurit üles.
Nende laibad, kellele järele ei tuldud, maeti vangla surnuaeda.
Vladislav Šamšin
Vladislav Pavlovitš Šamšin (vene keeles Владислав Павлович Шамшин; 30. mai 1937 Biisk, Altai krai – 27. juuni 2014) oli Jakuudi ANSV riigitegelane.
Ta oli aastatel 1989–1990 Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu esimees. Aastatel 1976–1991 oli ta NLKP Jakuudi Oblastikomitee liige ja 1989–1990 NLKP Jakuudi Oblastikomitee büroo liige.
Haridus- ja töökäik
Šamšin lõpetas 1960. aastal Novosibirski Veetranspordi Inseneride Instituudi ja 1979. aastal NLKP Keskkomitee juures asuva Kõrgema Parteikooli.
Pärast instituudi lõpetamist suunati Šamšin 1960. aastal tööle Jakuutiasse – Žatais (Jakutski rajoonis) asuvasse laevaremonditehasesse. Ta töötas seal vanemmeistri, tsehhijuhataja ja peainsenerina, aastatel 1970–1974 direktorina.
Valitsusjuht
1989. aasta oktoobris andis NLKP Jakuudi Oblastikomitee büroo välja määruse, milles ta soovitas Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu esimehe ametikohale Vladislav Šamšini. Kolm päeva hiljem andis Jakuudi ANSV Ülemnõukogu presiidium välja määruse, millega määras Šamšini sellele ametikohale (vahetades välja sellel ametikohal 10 aastat töötanud Sergei Markini).
27. septembril 1990 võttis Jakuudi ANSV Ülemnõukogu vastu deklaratsiooni Jakuutia riiklikust suveräänsusest ning kuulutas autonoomse vabariigi ümberkujundamise Jakuudi-Sahha NSV-ks. 1990. aasta detsembris vabastas Jakuudi-Sahha NSV Ülemnõukogu Vladislav Šamšini ametist vastavalt tema enda avaldusele (tervislikel põhjustel). Jakuudi-Sahha NSV Ministrite Nõukogu esimeheks määrati jakuudi rahvusest Kliment Ivanov.
Vladislav Šamšin määrati 1991. aastal Jakutskis asuva uurimisinstituudi asedirektoriks ja 1992. aastal Sahha tööstusministri asetäitjaks.
Hügelkultuur
thumb|Valmis hügelkultuuripeenar enne mullaga katmist Hügelkultuur (saksa keeles Hügelkultur, Hugelkultur) on kompostimise meetod, milles kasutatakse kõrgendatud peenraid, mis asuvad kõduneval puitmaterjalil ja muul biomassil. Selline meetod aitab väetada taimekasvupinnast, imab endasse vett, soojendab – teisisõnu soodustab künkal ja lähedal asuvate taimede kasvu.
Kirjeldus
thumb|Metsikute lilledega kaetud hügelkultuuripeenar Hügelkultuur jäljendab metsa all toimuvat looduslikku protsessi. Mahakukkunud puudest saavad tihti n-ö hälli halud, mis kõdunedes seemnetele ja istikutele tuge annavad. Puu kõdunedes läheb see poorsemaks, mis suurendab veeimamisvõimet, võimaldades vett imada nagu käsn. Vesi imendub vajaduse korral peenrasse tagasi ja soodustab sellega taimede kasvu.
Kuhi-hügelkultuuripeenar on ideaalne aladele, kus pinnas on väheviljakas või väga kokku pressitud. Neid on kergem hooldada, tingituna sellest, et nad on maapinnast kõrgemal. Peenrad on tüüpiliselt 0,9 m (3 jalga) laiad, 1,8 m (6 jalga) pikad ja 0,9 m (3 jalga) kõrged.
Ajalugu
Hügelkultur (hügelbeet) on saksa päritolu sõna, mis tähendab kõrgendatud peenart. Seda praktiseeriti saksa ja Ida-Euroopa kultuurides sajandeid. Ideed on edasi arendanud Sepp Holzer, Austria permakultuuri ekspert. Hilisemad permakultuuri üle arutlejad Paul Wheaton ja Geoff Lawton soovitavad tungivalt hügelkultuuripeenraid täiusliku permakultuuri disainiga.
Lähemalt
Kui pinnas on aasta läbi märg, siis võib peenra rajada maapinnale. Kuiva pinnase korral on mõistlik kaevata 30 cm sügavune kraav ning palgid ja peenra põhi maa alla panna.
90 cm kõrgune veest küllastunud peenar kannatab kolm nädalat põuda, enne kui seda kindlasti kasta on vaja. 1,8 meetri kõrgune veest küllastunud peenar peaks vastu pidama terve hooaja.
Ehitamisel tasub meeles pidada, et kompostimise käigus peenar liigub ja vajub natuke. Kui on soov 1,8 meetri kõrgust peenart saada, tuleks esialgne kuhi teha 2,1 meetri kõrgune.
Mohamed Salah
Mohamed Salah Hamed Mahrous Ghaly (sündinud 15. juunil 1992 Nagrigis) on Egiptuse jalgpallur, kes mängib Egiptuse rahvuskoondises ja Inglismaa kõrgliiga klubis Liverpool ründajana.
Aastatel 2017 ja 2018 on ta valitud Aafrika aasta jalgpalluriks.
Klubikarjäär
2012. aasta esimeses pooles liitus ta Šveitsi kõrgliiga klubiga Basel, kellega sõlmis lepingu neljaks aastaks. Debüüdi Baseli särgis tegi ta 8. augustil UEFA Meistrite Liiga eelringi kohtumises Norra klubi Molde vastu. Šveitsi liiga tegi ta debüüdi 12. augustil mängus Thuni vastu. Esimese värava lõi ta nädal aega hiljem mängus Lausanne'i vastu. UEFA Euroopa Liiga hooaja 2012–2013 veerandfinaalis 11. aprillil lõi ta värava Inglismaa klubi Tottenham Hotspuri vastu, keda võideti lõpuks penaltiseerias ja pääseti poolfinaali, kus kohtuti Chelseaga. 2. mail Chelseaga peetud võõrsilmängus lõi Salah värava, kuid kokkuvõttes kaotati Chelseale 2:5. Hooaeg lõppes Šveitsi meistriks tulekuga ja karikavõistluste hõbemedaliga. UEFA Meistrite Liiga hooaja 2013–2014 alagrupiturniiril lõi ta kaks väravat ja mõlemad need Chelsea vastu.
2014. aasta jaanuaris liitus ta Chelseaga umbes 11 miljoni naela eest. Ta oli esimene egiptlane Chelseas. Debüüdi Chelsea särgis tegi ta Premier League'is 8. veebruaril mängus Newcastle Unitedi vastu. Esimese värava lõi ta Chelsea kasuks 22. märtsil mängus Arsenali vastu.
Hooaja 2014–2015 esimeses pooles mängis ta Chelsea meeskonnas ainult kaheksas mängus ning siirdus 2015. aasta alguses laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Fiorentina.
2017. aasta juunis liitus ta Liverpooliga. Hooajal 2017–2018 lõi ta Inglismaa kõrgliigas 32 väravat, pälvides Premier League'i kuldse saapa auhinna. Samal hooajal valiti ta Premier League'i hooaja parimaks mängijaks, samuti nii fännide kui ka mängijate poolt. Lisaks valiti ta samal hooajal Liverpooli parimaks mängijaks ja Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
Koondisekarjäär
2011. aastal esindas ta Egiptust alla 20-aastaste koondises juunioride maailmameistrivõistlustel.
Debüüdi Egiptuse rahvuskoondises tegi ta 3. septembril 2011 mängus Sierra Leone vastu. Esimese värava lõi ta rahvuskoondise kasuks kuu aega hiljem, 8. oktoobril mängus Nigeri vastu.
2017. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel lõi ta viimases alagrupimängus 25. jaanuaril värava Ghana vastu. Poolfinaalis 1. veebruaril lõi ta värava Burkina Faso vastu. Finaalis kaotati Kamerunile tulemusega 1:2. Salah valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
2018. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus lõi ta penaltist värava Venemaa vastu ja viimases alagrupimängus värava Saudi Araabia vastu. Egiptus kaotas maailmameistrivõistlustel kõik kolm mängu ja Salahi väravad olid Egiptuse ainsad.
Koosmeel
Koosmeel (läti keeles Saskaņa) on Läti vasaktsentristlik erakond.
Erakonna juht on endine Riia linnapea Nils Ušakovs.
Tümiin
Tümiin (T, Thy) ehk 5-metüüluratsiil on üks neljast peamisest lämmastikalusest (teised kolm on adeniin, guaniin, tsütosiin), mis kuulub DNA koostisse. See on pürimidiini nukleotiidalus. RNAs asendab tümiini uratsiil. Uratsiil tekib tümiini demetülatsiooni tagajärjel.
Tümiini molekulivalem on C5H6N2O2.
120px|pisi|Tümiini struktuur
Albrecht Kossel ja Albert Neumann eraldasid tümiini esimest korda vasika tüümusest 1893. aastal.
Vabaõpe
Vabaõpe (inglise keeles unschooling) on haridusmeetod ja -filosoofia, kus õppimine toimub eelkõige õppija valitud tegevuste kaudu. Vabaõppe õpilased õpivad oma loomuliku elukogemuse, sealhulgas mängu, majapidamiskohustuste, isiklike huvide ja uudishimu, praktika ja töökogemuse, reisimise, raamatute, valikkursuste, perekonna, mentorite ja sotsiaalse suhtluse kaudu. Vabaõpe julgustab laste enda algatatud tegevuste uurimist, uskudes, et mida isiklikum õppimine on, seda mõttekam, paremini mõistetavam ja seetõttu kasulikum see lapsele on. Kuigi kursusi võib aeg-ajalt valida, on vabaõpe seisukohtade järgi tavapäraste õppekavade, tavapäraste hindamismeetodite ja traditsioonilise hariduse muude tunnuste kasulikkus iga unikaalse lapse hariduses kaheldav.
Koivaliina mõis
pisi|Koivaliina mõisa peahoone (2016) Koivaliina mõis ehk Gaujiena mõis (saksa keeles Schloß Adsel, läti keeles Gaujienas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Koivaliina kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Lätis Smiltene piirkonnas Koivaliina vallas Koivaliina asulas. Koivaliina mõisakompleks on üks suuremaid Lätis.
Ajalugu
Valdus kujunes aastal 1629 Atsele ordulinnuse linnuseläänist, mille omanikuks sai aastal 1629 Axel Banner, kes pärandas selle oma tütrele. Reduktsiooniga läksid need valdused jälle riigile tagasi. 29. septembril 1745 rentis vene keisrinna Jelizaveta linnuselääni koos Luttershofi mõisaga holsteinlasele, õuemarssal parun Bernhard Reinhold von Delwigile. Aastal 1784 müüsid tolle vennad valduse Heinrich Berens von Rautenfeldile. Viimase poeg major Reinhold von Rautenfeld müüs Koivaliina ja sellega seotud Hummelzeemi 18. veebruaril 1818 rittmeister Adolf von Wulffile.
Konstantin Nahk
Konstantin Nahk (varem Konstantin Kolbassenko; sündinud 10. veebruaril 1975 Tallinnas) on Eesti jalgpallur, keskpoolkaitsja.
Koivaliina mõis
Peahoone
pisi|Atsele/Koivaliina mõisahäärber, mis asub II eeslinnuse lõunaküljel või selle vallikraavis. Klassitsistlikus stiilis mõisakompleksi peahoone on üks suursugusemaid Lätis Gaujiena mõisakompleks on üks suuremaid Lätis. Selle keskosa asub 18. sajandi lõpus lammutatud keskaegse kindluse eellinna territooriumil.
Konstantin Nahk
Klubikarjäär
Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis FC Levadia.
Koivaliina mõis
Peahoone
Mõisakompleksi dominant on peahoone (Gaujienas Jaunā pils 'Koivaliina Uus loss'). See on Alūksne rajooni suurim mõisahoone ning üks suuremaid Lätis. Selle klassitsistliku häärberi laskis 19. sajandi alguses ehitada parun Wulff. Hoone valmis 1850. aastal. 1850.–1960. aastatel ehitati loss ümber. Muuhulgas ehitati kuuest joonia sambast koosnev sammastik ning muudeti katuse kuju. Teisel pool, pargi vastas on terrass. Peasissekäigu treppi valvab kaks lamavat lõvi.
Interjööri kujundus pärineb nimetatud ümberehituste ajast. Selle aluseks on ampiiri ja uusrokokoo motiivid. 1950.–1960. aastatel hävisid paljud interjööri detailid, sealhulgas skulptuurkaunistused, laekaunistused ja dekoratiivsed lõvipead. Säilinud on marmorpilastrid, ehisseinad ja parkettpõrandad. Kunagisest hiilgusest annavad tunnistust ainult kaks ruumi – saal, kuhu kuulub ka söögituba, ja ühe ümara otsaga kõrvalruum, kus asus kabel. Kabel restaureeritakse endisele kujule.
Katrin Ventsel
pisi|Arhitektuuribüroo PLUSS OÜ CEO / volitatud ehitusinsener 8 (projekteerimise juhtimine) / partner Katrin Ventsel (sündinud 4. veebruaril 1964 Tallinnas) on Eesti ehitusinsener.
Koivaliina mõis
Peahoone
Aastal 1922 läks loss haridusministeeriumi käsutusse. Hoone oli haletsusväärses seisukorras: 90 akent oli katki, 26 ust oli puudu, kaks ahju oli lõhutud. Samal aastal hakkas lossis tööle keskkool, mis küll ei kasutanud kõiki ruume. Kool kasutas ka mitmeid teisi mõisa hooneid. Praegu on lossis Koivaliina gümnaasium. Lossis on kooli- ja koduloomuuseum. Aastatel 1948–1952 õppis selles koolis luuletaja Ojārs Vācietis.
Katrin Ventsel
Katrin Ventsel õppis aastatel 1978.-1981. Tallinna 32. Keskkoolis. Kõrghariduse omandas ta Tallinna Polütehnilises Instituudis tööstus- ja tsiviilehituse erialal, mille lõpetas 1987. aastal.
Koivaliina mõis
Teised hooned
pisi|Koivaliina mõisa jääkelder Mõisakompleksi vanim hoone on 1788 ehitatud mõisaait. Aastal 1838 ehitati mõisateenijate elu- ja majandushoone, mida hüütakse pritsimajaks, sest 1886 eraldas mõisnik maja lõunaotsa enda asutatud vabatahtlikule tuletõrjujate ühingule. Ansamblisse kuuluvad veel tallmeister-kutsari maja, mis on tallikompleksi keskosa (äärmised osad on hävinud), tõllakuur, aedniku maja (ehitati 18. sajandi 2. poolel, hiljem kasutati piirituselaona), jääkelder (19. sajandi algus), kasvuhooned massiivsete punastest tellistest otsaseintega (19. sajandi 2. pool), rehi (19. sajandi 2. pool), mis nüüd on ümber ehitatud töökodadeks, veinimaja (19. sajandi lõpp), millest on järel romantilised uusgooti stiilis varemed, ja õllepruulija maja (praegu Jāzeps Vītolsi majamuuseum Anniņas"), mis valmis 1827–1865. Ainult tallid on ehitatud uusgooti stiilis, ülejäänud hoonete arhitektuuris domineerib klassitsism.
Mõisapark
Mõisapark (pindala 12 ha) koosneb mitmest iseseisvast alast. Üks osa pargist hõlmab mõisa keskuse hooned ja peaaegu korrapärase paraadõue ning mäe ja linnusevaremed. Sealt avaneb vaade Koiva jõe orule. Pargi lõunaosa endise Koiva kalda nõlval on kujundatud maastikupargiks tiikide ning aiaarhitektuurielementidega.
Katrin Ventsel
Juba õpingute ajal töötas Katrin Ventsel Projekteerimise Instituudis EKE Projekt tehnikuna, hiljem insenerina. Aastatel 1997.-1998. töötas Katrin Ventsel personalijuhina ettevõttes AS Kolde Projekt ning jätkas aastatel 1998.-1999. Kolde Grupp OÜ juhatuse liikme ning tegevjuhina.
Koivaliina mõis
Pumbamaja
Pargis on ka 20. sajandi alguses ehitatud skulptuuridega kaunistatud pumbamaja veepaagi peal.