cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kõpu poolsaar
Poolsaare militaarajalugu
Teise maailmasõja alguses asus Kõpu poolsaarel NSV Liidu mereväe Punalipulise Balti laevastiku Teise maailmasõja aegne Läänemere rajooni rannakaitse eelpositsiooni kaitsesektori Rannakaitsepatarei nr 42 Kalanal. Rannakaitsepatarei nr 149, III-180, Poama piirkonnas.
Pärast Teist maailmasõda ehitati poolsaarele tänapäeval vaadeldavad neli suurtükipositsiooni ja tulejuhtimistorn.
Samal territooriumil tegutses pärast rannapatarei likvideerimist NSV Liidu õhukaitsevägede 14. õhukaitsediviisi 4. õhukaitse raadiotehniline brigaadi 2309. raadiotehnilise pataljoni 928. üksik raadiolokatsioonirood (928 орлр) (s/o 87235) ja raadiolokaatorijaam. Alale ehitati suured betoonangaarid randa, radarimäed, helikopteriplats ja muud.
Mitokonder
pisi|Mitokonder elektronmikroskoobis nähtuna Mitokondrid (varasemas eesti keeles ka mitokondrion; ka kondriosoom; kreeka keelest μίτος mitos, 'niit' + χονδρίον chondrion, 'terake') on raku energiat tootvad organellid. Rakubioloogias nimetatakse mitokondriks suurt rakusisest organelli, mis on ümbritsetud kahe membraaniga. Mitokondrites viiakse lõpule glükoosi lagundamine ja sünteesitakse makroergilisi ühendeid (ATP). Nad on nähtavad valgusmikroskoobis. Mitokondrite olemasolu rakkudes selgus 19. sajandil, rakust eraldamine osutus võimalikuks 20. sajandil.
Mitokondrid on silindrikujulised organellid diameetriga 0,5–1 µm, sarnanedes bakteritega, ning on 1–10 µm pikad. Eukarüootses rakus võib mitokondrite arv suuresti varieeruda. Näiteks maksa ja lihasrakkudes võib neid olla üle 1000. Vere punalibledes aga mitokondreid pole. Mitokondrite arv rakus varieerub ka vastavalt organismile ja koele ning need organellid võtavad enda alla mahuka osa raku tsütoplasma ruumalast. Nad on väga liikuvad ja plastilised organellid. Liikudes tsütoplasmas, on nad tihti seondunud mikrotuubulitega. Mitokondrites viiakse suhkrute metabolism lõpuni, püruvaat imporditakse mitokondrisse ja oksüdeeritakse hapniku abil süsihappegaasiks ja veeks. See võimaldab rakul toota 15 korda rohkem ATP-d, kui võimaldaks vaid glükolüüs. Ilma mitokondrita peaks eukarüootse raku ATP süntees sõltuma ainult anaeroobsest glükolüüsist.
Kahe membraani tõttu on mitokondrites 2 erinevat ruumi: välismembraan ja sisemembraan loovad membraanidevahelise ruumi ja maatriksi. Mitokonder sisaldab oma mitokondriaalset DNA-d ning ribosoome. Arvatakse, et energiat tootvad organellid, nii mitokondrid kui ka kloroplastid, arenesid endosümbioosi teel. Endosümbioosi teooria väidab, et prokarüoot "neelas alla" algelise eukarüootse raku ning omavahel arendati sümbioosne suhe. See hüpotees seletab, kuidas on võimalik mitokondril sisaldada oma RNA-d (mis antakse edasi ainult ema-liini pidi) ja ribosoome.
Mitokondri struktuur
pisi|Mitokondri struktuur: 1-sisemembraan; 2-välismembraan; 3-krista, mis on üks osa membraanidevahelisest ruumist; 4-maatriks pisi|Mitokondri mudel Mitokonder koosneb kahest membraanist, mille vahele jääb membraanidevaheline ruum. Sisemembraaniga ümbritsetud piirkonda nimetatakse maatriksiks. Kõik need neli osa: välismembraan, sisemembraan, membraanidevaheline ruum ja maatriks sisaldavad ainulaadset valkude kogumikku. Kuigi mitokondrites on ka oma ringikujuline DNA, siiski kodeeritakse enamik neist valkudest rakutuumas ja imporditakse mitokondrisse läbi tsütoplasma spetsiaalsete translokaaside abil, milleks välismembraani jaoks kasutatakse TOM-i (eellasvalgu välismembraanis asuv translokaas) ja sisemembraani jaoks TIM-i (eellasvalgu sisemembraanis asuv translokaas).
Välismembraan
Mitokondri välismembraan koosneb lipiididest ja valkudest suhtes 1:1. Sisaldab mitu poriini molekuli, mis on multimeerne transpordivalk. Poriin moodustab veekanaleid läbi lipiidse kaksikkihi välismembraanis. Kanal moodustab sõela, mis on läbitav kõigile molekulidele suuruses 5000 daltonit või vähem. Sellest suuremad molekulid läbivad välismembraani ainult valgu N-terminaalses otsas paikneva signaaljärjestuse ja translokaasi seondumise abil.
Sisemembraan
Sisemembraani lipiidne kaksikkiht koosneb 20% lipiididest ja 80% valkudest. Sisaldab suures hulgas kardiolipiidi, mis teeb temast üsna läbimatu membraani, lisaks puuduvad selles poriinid. Sisemembraan sisaldab transportvalke, mis teevad selle valikuliselt läbitavaks väikestele molekulidele, mis metaboliseeritakse mitmete maatriksi, rakuhingamises osalevate ensüümide abil. Sisemembraani pinda suurendavad väljasopistused (või ka sissesopistused siseruumi maatriksi poole), mida nimetatakse kristadeks. Kristade membraanid sisaldavad valke, millel on kolm funktsiooni: oksüdatsioonireaktsioonide läbiviimine elektronide transpordiahelas, ATP süntaasi olemasolu ning metaboliitide transport sisemembraani ja maatriksi vahel. Läbi ATP süntaasi liiguvad väljapumbatud prootonid tsütosoolist maatriksisse osalemaks mitokondriaalses elektronide transpordiahelas. Prootonite elektrokeemiline gradient, mis paneb tööle ATP süntaasi, tekib sisemembraanil. Membraan on läbimatu ioonidele ja enamikule väikestele laetud molekulidele. Vaata ka artiklit oksüdatiivne fosforüülimine.
Membraanidevaheline ruum
Membraanidevaheline ruum on välis- ja sisemembraani vahel olev piirkond, sisaldades mitmeid ensüüme, mis kasutavad ATP-d. Erinevalt sisemembraanist on välismembraan läbitav ioonidele ja väikestele molekulidele, seega on selle ala ensüümide sisaldus sarnane tsütosooliga.
Mitokondri maatriks
Maatriks on ruum, mis on ümbritsetud mitokondri sisemembraaniga. Maatriksis toimub ATP süntees sisemembraanis lokaliseeruvate ATP süntaaside abil. Maatriks sisaldab segu sadadest ensüümidest, kaasa arvatud need, mis on vajalikud püruvaadi ja rasvhapete oksüdatsiooniks ning tsitraaditsükliks. Maatriksis sisalduvad ka mitu identset koopiat mitokondriaalsest DNA genoomist, mitokondri ribosoomid, tRNAd ja mitmed ensüümid mitokondri geenide ekspressiooniks.
Mitokondri funktsioonid
Mitokondri kõige üldisemaks ja esmasemaks funktsiooniks on energia tootmine. Metabolismireaktsioonidest olulisemad on
Rasvhapete oksüdatsioon
Rasvhapete oksüdatsiooni põhirada on β-oksüdatsioon. Nimetus tuleneb substraadiks kasutatava rasvhappe aktiivvormi β-süsiniku kasutamisest selles protsessis. Kuna rasvhappe aktiivvorm (atsüül-CoA) ei läbi mitokondri sisemembraani iseseisvalt, transporditakse atsüülijääk karnitiini osalusel mitokondritesse. Tekib ühend rasvhappeatsüül-CoA. See oksüdeerub astmeliselt. Iga astmega eraldub rasvhappe ahelast kahesüsinikuline aktiivne atsetüülijääk, st ühe astmega lüheneb rasvhappeahel kahe süsiniku võrra. Samuti tekivad iga astme läbimisel koensüümid NADH ja FADH2. Iga β-oksüdatsiooniring toodab kuni 15 ATP molekuli koostöös hingamisahelaga. Reaktsioon toimub seni, kuni kogu rasvhappeatsüül-CoA on lagunenud atsetüül-CoA molekulideks. Atsetüül-CoA molekulid lülituvad tsitraaditsüklisse ja oksüdeeruvad süsihappegaasini. Tekkivad NADH ja FADH2 oksüdeeruvad mitokondriaalses elektronide transpordiahelas. Iga NADH oksüdeerumine annab kümme prootonit ja iga FADH2 oksüdeerumine kuus prootonit maatriksist kahe membraani vahelisse piirkonda. Rasvhapete oksüdatsioon on maksarakkude põhiline ATP allikas. Enamikus teistes rakkudes toimub see ilma ATP sünteesita peroksüsoomides.
Mitokondriaalne elektronide transpordiahel ehk hingamisahel
Mitokondriaalse elektronide transpordiahela ehk hingamisahela peamine funktsioon on ATP tootmine. Hingamisahelate hulk organismides ja erinevates rakkudes võib erineda, nii võib maksaraku ühes mitokondris olla toimida üheaegselt palju hingamisahelaid. Püruvaadi dehüdrogenaasi kompleksis ning tsitraaditsüklis moodustunud NADH ja FADH2 annavad prootonid ja elektronid ära hingamisahelale. Ülekanne toimub redokspaaride (elektronide aktseptor/elektronide doonor ehk iga ülekandja on vaheldumisi oksüdeerunud ja redutseerunud vormis) vahel, mida saab iseloomustada redokspotentsiaali abil. Elektronid liiguvad negatiivsema redokspotentsiaaliga ühendilt positiivsema redokspotentsiaaliga ühendile. NADH ja FADH2 on kõrge negatiivse redokspotentsiaaliga, elektronid liiguvad nendelt positiivsena redokspotentsiaaliga ühenditele. Hingamisahel algab oksüdeeritavalt ühendilt vesinikuaatomite äravõtmisega ning lõpeb elektronide ja prootonite astmelise ülekandega õhuhapnikule, kokkuvõttes tekib vesi. Lisaks koensüümidele NADH ja FADH2 on hingamisahelas olulised ka koensüüm Q ning raud-väävel tsentrid. Mitokondri sisemembraani kristades asuvad kindlas järjestuses funktsionaalsed hingamisahela kompleksid, mida nimetatakse kompleks I, II, III ja IV. Elektronide pumpamine maatriksist membraanidevahelisse ruumi toimub kõigis kompleksides välja arvatud kompleks II, kuna tema redokspotentsiaali muut pole piisav ATP sünteesiks. Iga kahe NADH elektroni ülekandega hapnikule sünteesitakse kuni kolm ATP, FADH2 võimaldab vastavalt toota kaks ATP-d. Elektronide transport hingamisahelas on eksergooniline protsess, kuna NADH ja FADH2 on väga head elektronide doonorid ning hapnik on väga hea elektronide aktseptor. Tekkiva vaba energia suur muut teisendatakse ATP sünteesimiseks läbi protsessi, mida nimetatakse oksüdatiivseks fosforüleerimiseks. Nimelt põhjustab prootonite transport mitokondri maatriksist membraanidevahelisse ruumi sisemembraani välispinna positiivse laadumise, maatriksipoolne pind laadub aga negatiivselt. Selle tõttu tekib prootonite elektrokeemiline gradient mitokondri sisemembraanil. Gradient on jõuks, mis võimaldab ATP süntaasil toota ATP-d.
Mitokondri valgud ja genoom
pisi|Inimese mtDNA
Tuumas asuv DNA kodeerib suure osa mitokondri geene. Nendest kodeeritud valgud sünteesitakse tsütosoolsetel ribosoomidel ja transporditakse mitokondrisse. Mitokondri enda kodeeritud vähesed valgud asuvad põhiliselt mitokondrite sisemembraanil. Valkude transpordil mitokondrisse kasutatakse lisaks ATP lagundamise energiale ka elektrokeemilise gradiendi energiat. Mitokondri maatriksisse liikumise signaal on valkude N-terminaalse otsa 15–30 aminohappe pikkune signaaljärjestus. Valgu liikumine läbi kahe membraani vajab multimeerseid valgukomplekse TIM ja TOM. Mitokondriaalne DNA on endosümbioosi tõttu sarnane prokarüootidega, struktuur on rõngasjas. Ühes mitokondris võib esineda kuni 15 mtDNA koopiat. Mitokondrite genoom pärandub emaliini pidi, muteerub umbes kümme korda kiiremini kui rakutuumas paiknev DNA ning mitokondrile on omane rekombinatsiooni puudumine. Need omadused koostöös mtDNA mutatsioonidega võimaldavad koostada fülogeneetilisi puid ning analüüsida inimpopulatsioonide rännet ja ajalugu. Inimese mitokondriaalne DNA on üks väiksemaid, pikkusega 16 569 aluspaari, kodeerib kahte rRNA ja 22 tRNA tüüpi. Mitokondritel on unikaalne genoom, mis inimese puhul kodeerib 37 geeniprodukti.
1960. aasta suveolümpiamängud
1960. aasta suveolümpiamängud olid XVII kaasaegsed suveolümpiamängud. Need toimusid 25. augustist 11. septembrini 1960 Itaalia pealinnas Roomas.
Roomale oli antud juba IV olümpiamängude korraldamise õigus, kuid Rooma loobus mängudest majandusraskuste tõttu, ning nii peeti 1908. aasta olümpiamängud Londonis. Hiljem kandideeris Rooma mitu korda (1924, 1936, 1940 ja 1944), kuid alles viiendal korral usaldati roomlastele uuesti mängude korraldamine. Otsustavas hääletusvoorus ROK-i 50. istungil Pariisis 1955. aastal edestati häältega 35:24 Lausanne'i.
Muud kandideerinud linnad olid Ateena, Brüssel, Budapest, Buenos Aires, Chicago, Detroit, Lausanne, Los Angeles, México, Minneapolis, New York, Philadelphia, Rio de Janeiro, San Francisco, Tōkyō.
Peaareeni ehitamist oli alustatud juba 1933. aastal, kuid alles 1953. aastal valmis Stadio Olimpico (100 000 pealtvaatajakohta), mis asub Foro Italico spordikompleksis.
Osales 83 riiki 5895 sportlasega (sealhulgas 610 naist).
Suurim võistkond oli Saksamaa ühendvõistkond – 296 sportlast, väikseim aga Guineal – 1 sportlane. Esimest korda osalesid Lääne-India Liit, Maroko, San Marino, Sudaan, Tuneesia ja Ühinenud Araabia vabariik. Lääne-India Liit oli Suurbritannia initsiatiivil Kariibi mere väikestest riikidest ja territooriumidest (Anguilla, Dominica, Barbados, Antigua, Grenada, Saint Lucia, Trinidad ja Tobago, Saint Vincent, Jamaica, Montserrat, Saint Christopher ja Nevis) eksisteerinud 1958–1962 ühendus, kes esines ühendvõistkonnaga ka Rooma OM-il. Ühinenud Araabia Vabariigi olid moodustanud Egiptus ja Süüria, ehkki riigi võistkonnas olid peaaegu kõik pärit Egiptusest.
Spordialasid oli kavas 19 (kergejõustik, jalgpall, korvpall, maahoki, aerutamine, sõudmine, vehklemine, moodne viievõistlus, ujumine, vettehüpped, veepall, poks, maadlus, tõstmine, purjetamine, jalgrattasport, ratsutamine, võimlemine, laskmine).
Võistlusalasid oli 150.
Kergejõustikualasid oli kavas 34 (neist 10 naiste ala). Uuesti võeti olümpiamängude kavva naiste 800 meetri jooks.
SCG
SCG on lühend, mis võib tähistada:
Portaal
Portaal võib olla:
Adila
Adila on küla Rapla maakonna Kohila vallas.
Küla järgi on nime saanud Pirgu lademe Adila kihistu.
Esmateade mõisa kohta on aastast 1586 (Adell), 19. sajandil hävitas mõis seal asunud Kootja küla.
Adila, Pihali ja Hageri ümbrus on väga rikas muististe poolest. Kui kogu maakonna arheoloogiamälestistest asub üle 40% Kohila valla piirides, siis pooled neist on eespool nimetatud külade maadel. See viitab sealsele põlisele ja tihedale asustusele.
Adilas on mälestuskivi selle küla küüditamisohvritele. Adila külast on pärit ettevõtja Urmas Sõõrumaa.
David Papp
1944. aastal põgenes ta koos perekonnaga Rootsi. Lõpetas sealse rootsikeelse gümnaasiumi ja 1964. aastal Stockholmi ülikooli. Edasi õppis David Papp Turus Åbo Akademis.
Maris Jesse
pisi|Maris Jesse 2022. aasta Arvamusfestivalil Maris Jesse (sündinud 12. juulil 1968) on Eesti tervishoiuekspert ja riigiametnik.
David Papp
1977. aastal kaitses ta Stockholmi ülikoolis doktoriväitekirja (dr. phil.) "Talupoegade merendus Ahvenamaa Lemlandi kihelkonnas".
Maris Jesse
Maris Jesse lõpetas 1986. aastal Tallinna 10. Keskkooli ning 1993. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ravi eriala.
David Papp
Töötas aastatel 1966–1975 intendandina Stockholmis Rootsi Riiklikus Meremuuseumis ning aastast 1983 teadustöötajana Maarianhamina (Ahvenamaal), Karlskrona ja Visby meremuuseumis.
Maris Jesse
Tal on magistrikraad tervisepoliitikas ja -rahastamises õppeasutustest London School Hygiene and Tropical Medicine ja London School of Economics and Political Science.
David Papp
David Papp on avaldanud uurimusi nii eesti, rootsi kui ka saksa keeles merendusetnoloogia alal, samuti Eesti ja Rootsi ning Eesti ja Soome ajaloolistest merendusalastest sidemetest.
Maris Jesse
Ajavahemikus 1. oktoober 1996 – 9. mai 2014 kuulus ta Reformierakonda.
David Papp
Ta oli samuti Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku ajakirja Usk ja Elu toimetaja aastail 1971–1996.
David Papp oli ka biograafilise teatmiku "Eesti teadlased väljaspool kodumaad" toimetuskolleegiumi liige (Stockholmi Eesti Teaduslik Instituut, 1984).
Maris Jesse
Töökohad
Aastatel 1993–1994 töötas ta Riigikantselei referendina, 1994 Maailmapanga konsultandina ja 1995 sotsiaalministeeriumi välissuhete osakonna peaspetsialistina. Alates 1996. aastast töötas ta haigekassas, alates 1997. aastast Keskhaigekassa direktorina.
Ta on olnud SA PRAXIS tervishoiupoliitika analüütik.
Mais 2009 valiti Maris Jesse esimese eestlasena Maailma Terviseorganisatsiooni täitevkogu liikmeks (kuni 2012. aastani).
Aastatel 2008–2016 oli Maris Jesse Tervise Arengu Instituudi peadirektor.
2016–2021 oli ta sotsiaalministeeriumi terviseala asekantsler.
Jakob Pontus Stenbock
pisi|Jakob Pontus Stenbock Jakob Pontus Stenbock (vene Яков Фёдорович Стенбок; 10. september 1744 – 23. september 1824 Tallinn) oli rootsi päritolu Venemaa sõjaväelane (brigadir) ja mõisnik, krahv.
Maris Jesse
Töökohad
Ta on olnud ka Tartu Ülikooli Kliinikumi nõukogu liige.
Jakob Pontus Stenbock
Jakob Pontus Stenbock sündis Rootsi sõjaväelase krahv Fredrik Magnus Stenbocki ja Ebba Margaretha De la Gardie pojana.
Maris Jesse
Töökohad
2022. aasta juulist töötab Jesse sotsiaalministeeriumis tervise- ja tööministri nõunikuna.
Jakob Pontus Stenbock
Talle kuulusid   Hiiu-Suuremõisa mõis,  Emmaste ja Uuemõisa mõis ning tema rajatud on praegune Eesti Vabariigi Valitsuse hoone, niinimetatud Stenbocki maja.
Maris Jesse
Isiklikku
Maris Jesse abikaasa on Hannes Rumm. Neil on kaks tütart, kelle vanusevahe on 9 aastat.
Jakob Pontus Stenbock
Suuremõisa müüs ta raske majandusliku olukorra tõttu Otto Reinhold Ludwig von Ungern-Sternbergile.
Stenbocki ja Ungern-Sternbergi vahelistest tülidest ja kohtuprotsessist on kirjutanud oma raamatus "Randröövel" kirjanik Herman Sergo.
Perekond
thumb|Sarah Eleonore von Fermor. [[Ivan Jakovlevitš Višnjakov|Ivan Višnjakovi maal u 1750.]] Krahv Stenbock abiellus 1764. aastal Peterburis krahvitar Sarah Eleonore von Fermoriga, kes oli kindral Wilhelm von Fermori tütar. Abielust sündisid:
Hiljem abiellus krahv Stenbock Jekaterina Djakovaga, kes oli brigaadikindral Aleksei Djakovi tütar ja Gavrila Deržavini naiseõde.
Lemmo Erendy
Erendi lõpetas 1962. aastal Leningradi konservatooriumi.
Nõukogude Liidu kultuuriministeeriumi abiga sai ta tööd Ecuadori Riiklikus Konservatooriumis. Tehtud töö eest aastatel 1978–1982 pälvis ta kuldmedali ja rohkelt tunnustust Ecuadori ajakirjanduses.
1988. aastal muutis ta oma perekonnanime Erendyks, kolis elama Soome ning töötas Vantaa muusikakoolis viiuliõpetajana.
Eesti Raadio fonoteegis on hulgaliselt Erendi salvestatud muusikateoseid.
Isiklikku
Lemmo isa Raivo Erendi oli samuti viiuldaja, ema Maria oli noodikirjutaja. Vend Hanno juhtis RAMi tööd. Lemmo Erendyl on kolm tütart, kellest kaks tegelevad samuti muusikaga.
Aespa
Aespa on alevik Rapla maakonna Kohila vallas.
Aespa alevik moodustati 2011. aastal, kui endine Aespa küla jagati Vana-Aespa külaks ja Aespa alevikuks. Alevik hõlmab peamiselt Nõukogude perioodil rajatud endisi suvilakooperatiive, kus osa hooneid on ehitatud või ümber kohandatud aastaringseks elamiseks.
Friedrich Wilhelm Schotter
Perekond
Ta abiellus Therese Wilhelmine Schotteriga. Neil sündis kümme last, kellest kolm surid juba lapse eas, Klara aastal 1878, Marta 1882. aastal ja Hedvig 1886. aastal. Nende esimesest lapsest Elfridest (suri 1867. a.) ja tema suguharu arendamisest andmed puuduvad. Samuti jäi ka poolikuks Rudolfi (suri 1869) perekonnajätk. Poegade Friedrichi (1877–1938), Bernhardi (1879–1960), Hansu (1885–?) ja tütre Ernestine perekonnaliinid jõuavad tänapäeva välja; poeg Hans oli arst. Tema pojapoeg (Hansu poeg) oli silmarst ja Tartu Ülikooli professor Leo Schotter, pojatütre poeg (Hansu tütrepoeg) on arst ja poliitik Viktor Vassiljev.
Elo Selirand
Elo Selirand (sündinud 9. juulil 1975 Tallinnas ) on eesti tele- ja filmirežissöör, stsenarist ja kirjanik.
Ta lõpetas 1993. aastal Tallinna Gustav Adolfi Gümnaasiumi ja 1998. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna telerežii erialal (esimene lend). Kursuse juhendaja oli Toomas Lõhmuste; samal kursusel õppisid näiteks Anu Välba, Piret Tanilov, Andres Arro jt.
Ta on kätt proovinud ka filmis režissööri esimese assistendina ("Georg", "Taarka" jm).
Ta on filmi "Kutsar koputab kolm korda" režissöör ja stsenarist. Kirjutanud stsenaariume telesaadetele ja -sarjadele. Näiteks on ta Kanal 2-s näidatud 40-osalise seriaali "Saare sosinad" stsenarist ja režissöör.
Avaldanud raamatud "Tormpuudlane" (2018), "Punane päevik" (2020) ja "Elu eesliinil. Koroonalahing Kuressaare haiglas" (2020), "Tormi märgid" (2021) ning pseudonüümi Aliis Jõe all romaanid "Viimane laev" (2017), "… kes pole kunagi söönud homaari" (2018), "Unustamatu ööbiku villa" (2020) ja "Kõik teed viivad Roomast" (2022).
Isiklikku
Tema isa oli Enno Selirand, õde Helen Susan Selirand ja vend Allan Selirand.
Monopol
Monopol (kreeka sõnadest monos 'üks' ja polein 'müüma') on majanduses püsiv turuseisund, kus mingit teenust või toodet pakub ainult üks müüja.
Monopoli puhul puudub konkurents pakutavale tootele või teenusele ja puuduvad asendustooted. See võimaldab müüjal küsida toote eest hinda, mis on ühiskonna seisukohalt liiga kõrge.
Heltermaa sadam
Heltermaa sadam (sadama kood: EE HLT) on sadam Eestis, mis asub Hiiumaa idaosas Hiiumaa vallas Heltermaal, 25 km kaugusel Kärdlast. Sadama geograafilised koordinaadid on.
Sadama territoorium hõlmab 71 000 m2 maa-ala ja 216 700 m2 veeala.
Sadamas on 5 kaid üldpikkusega 335,5 m. Suurim sügavus kai ääres on 5,1 m. pisi|Vaade merelt sadama suunas Suurim võimalik laev: pikkus 115 / 85 m, laius 20,0 / 20,0 m, süvis 3,8 / 4,6 m.
Hiiumaa Heltermaa sadamat ja Mandri-Eesti Rohuküla sadamat ühendab Rohuküla–Heltermaa laevatee.
Ajalugu
Sadam rajati 1860. aastal kohalike mõisnike initsiatiivil. Esialgu oli sadamakai palk- ja kiviehitis. Silla kiviosa laiendati aja möödudes ning 1959. aastal ehitati esimene ramp, võimaldamaks laeva vöörist mahatulekut.
Skulptuurid
alt=Aulin Rimmi pronksskulptuur "Tuules" (Ranna Ella) Heltermaa sadamas |pisi|Aulin Rimmi pronksskulptuur Tuules Heltermaa sadamas on kaks skulptuuri: Aulin Rimmi "Tuules" ja Aivar Simsoni "Vanamees ja kits".
Aivar Simsoni skulptuur "Vanamees ja kits" asub sadamas 2016. aastast.
Chihuahua
Chihuahua on maailma kõige väiksem FCI tunnustatud koeratõug. Nende ideaalkaal on 1,5–3 kg.
"Chihuahuade päritolu varjutab saladuseloor. Teadlased pole veel kokkuleppele jőudnud, et milline rahvus lői chihuahuad: muistsed indialased, egiptlased vői hiinlased."
Suutra
Hinduismis nimetatakse suutrateks lühikesi aforistlikke mõttesalme, aga ka mitmesuguseid käsiraamatuid, mis sisaldavad õpetusi nii religioossete rituaalide kui ka igapäevaelu korraldamiseks. Erinevatel koolkondadel on omad suutrad ehk õpperaamatud. Nii näiteks on Patandžali "Jooga Suutra" üks tähtsamaid jooga praktika alustekste; "Kama Suutra" on umbes 5. sajandil koostatud seksuaalelu käsiraamat; Pānini Aṣṭādhyāyī’s nimetatakse suutrateks värssidena vormistatud sanskriti keele grammatikareegleid.
Budismis tähendavad suutrad Buddha õpetussõnadel põhinevaid kanoonilisi tekste, mis on enamasti vormistatud jutluste ja vestlustena. Paali kaanonis on suutrad (paali keeles 'suttad') kogutud «Suutrate korvi» ehk Sutta Piṭakasse. Mahajaanas peetakse Buddha algupärasteks õpetusteks ka mahajaana suutraid.
VAN
VAN või Van võib tähendada järgmist:
Hodoriv
Hodoriv (ukraina Ходорів, poola Chodorów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Hodoriv asub Lvivist umbes 50 km lõunakagus.
Hodorivi on esmamainitud 1394. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1436. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hodorivi elanikest ukrainlasi 97,93%, venelasi 1,19% ja poolakaid 0,62%.
Mycoplasma laboratorium
Mycoplasma laboratorium ehk Synthia on kunstlikult loodud bakteriliik, mis põhineb bakterite perekonnal Mycoplasma.
Algselt keskendus projekt Mycoplasma genitalium 'ile ja püüti tuvastada minimaalselt hulka geene, mille puhul bakter elus püsiks, ning ehitada nende põhjal uus konstrueeritud tüvi. Hiljem võeti aluseks Mycoplasma mycoides.
Selle sünteetilise bioloogia projektiga on seotud J. Craig Venteri Instituudi umbes 20-liikmeline meeskond, mida juhib Nobeli auhinna laureaat Hamilton Smith ning kuhu kuuluvad DNA-uurija Craig Venter ja mikrobioloog Clyde A. Hutchison III.
Uurimislugu
Teadlaste meeskond alustas bakteri Mycoplasma genitalium kui rakusisese parasiidi uurimist. Genoom Mycoplasma genitalium koosneb 482 geenist ja sisaldab järjestusi 580 000 aluspaarist. Meeskond eemaldas süstemaatiliselt geenid, et leida minimaalne eluks vajalik geenide komplekt. Tulemus: 382 geeni. Seda tööd tunti ka minimaalse geenivaramu projektina.
Meeskond sünteesis kromosoomi DNA järjestuse, mis sisaldas vajaminevaid 382 geeni. Seejärel siirati see Mycoplasma genitalium rakku. Saadud mikroorganism sai nime Mycoplasma laboratorium.
Eeldati, et Mycoplasma laboratoorium suudab ennast ja oma tehislikku DNA-d kopeerida. Seega on see molekul praegu organism, mis moodustub suures osas sünteetiliselt (ehkki vajalikud tegurid, mis võimaldaksid seda kopeerida – molekulaarmasin ja keskkonna keemiline komponent pole sünteetilised).
2003. aastal demonstreeris meeskond meetodit genoomi kiireks sünteesimiseks praktiliselt tühjalt kohalt, luues umbes kahe nädala jooksul genoomi 5386 alusega bakteriofaagi Phi X 174. Mycoplasma laboratooriumi genoom on aga umbes 50 korda suurem. Jaanuaris 2008 teatas meeskond, et sünteesis täielikult 580 000 Mycoplasma genitalium aluspaari kromosoomi väikeste muudatustega, nii et tüvi ei saanud nakkusohtlikuks ja seda võiks eristada metsikust tüübist. Nad nimetasid seda geeni Mycoplasma genitalium JCVI-1.0. Samuti demonstreeris meeskond 2007. aasta juunis (mittesünteetilise) genoomi siirdamist ühest Mycoplasma liigist teise. 2010. aastal näitas meeskond, et nad suudavad sünteesida nullist 1 000 000 Mycoplasma mycoides aluspaari ja siirata need Mycoplasma capricolum rakku; pärast seda on uus genoom rakku integreerunud ja uus organism on muutunud paljunemisvõimeliseks.
Lõpuks plaanis Venter sünteesida baktereid, mis toodavad vesinikku ja biokütust ning absorbeerivad süsihappegaasi ja muid kasvuhoonegaase. Teise sünteetilise bioloogia teerajaja George Church leiab, et Escherichia coli on tõhusam organism kui Mycoplasma genitalium ning et täielikult sünteetilise genoomi loomine pole selliste ülesannete jaoks vajalik ega liiga kallis; ta juhib tähelepanu, et mõne ülalnimetatud ülesande täitmiseks on Escherichia coli 'ile juba lisatud sünteetilisi geene.
Hageri küla
Hageri on küla Rapla maakonna Kohila vallas.
RISC-V
pisi|RISC-V logo RISC-V on kärbitud käsustik (RISC), mida hakati arendama 2010. aastal. RISC-V on avatud standard ning selle spetsifikatsioon on avalikult saadaval vastavalt Creative Commons litsentsile. Käsustiku litsents lubab igaühel luua implementatsiooni ilma litsentsitasu maksmata, ka ärieesmärgil. Käsustikku arendab RISC-V Foundation.
2020. aasta seisuga on olemas mõned RISC-V protsessori tuumad ja süsteemikiibid.
Ajalugu
RISC-V sai alguse USA California Ülikooli Berkeleys paralleelsete arvutuste laboris, kus Krste Asanović, Yunsup Lee ja Andrew Waterman alustasid 2010. aastal vaba käsustiku arendamise projekti. 13. mail 2011 avaldati esimene RISC-V-d käsitlev publikatsioon. Samal aastal tehti esimene RISC-V kiibi disain.
2015. aastal loodi sihtasutus RISC-V Foundation käsustiku edasiseks arendamiseks. Alates 2018. aastast teeb RISC-V Foundation koostööd Linux Foundationiga.
Disain
RISC-V käsustiku disain on modulaarne, st implementatsiooni loojad saavad valida, millised käsuhulgad on tarvis realiseerida: kas ainult baaskäskude hulk või lisada ka lisakäsud. See potentsiaalselt võimaldab RISC-V kasutada seadete loomiseks alates mikrokontrolleritest kuni superarvutiteni.
Mälu adresseerimine
Sõna pikkus on 32 baiti.
RISC-V võimaldab kuni 128-bitise mälu adresseerimist. Üks RISC-V riistvaraline lõim omab mäluaadressiruumi suurusega 2n baiti, kus n on täisarvu registri suurus bittides (nt 32-bitises mäluaadressiruumis on registri suurus 32 bitti). Mäluaadressiruum on n-ö ringkujuline ehk aadressis 2n-1 asuv bait külgneb aadressil 0 asuva baitiga.
Iga käsu täitmine toob kaasa ühe või rohkem mällupöördumist. Mällupöördumine võib olla kas kaudne (implicit) või ilmne (explicit). Kaudse mällupöördumise puhul sooritatakse mälust lugemise operatsioon käsu aadressi äratoomiseks (instuction fetch). Ilmse mällupöördumise puhul sooritatakse kas lugemise või kirjutamise operatsiooni käsus määratud mäluaadressil.
Käskude hulgad
RISC-V saab käsitleda mitte ühte käsustikuna, vaid nelja baaskäsustikkude perekonnana: Iga RISC-V implementatsioon peab realiseerima mingit baaskäsustikku. Peale baaskäske on olemas ka muud käskude hulgad, mida nimetatakse laiendusteks. Sellised laiendused sisaldavad käske lisafunktsionaalsuse realiseerimiseks. Näiteks kui implementatsioon kasutab RV32I käsustikku, siis sellele implementatsioonile saab lisada järgnevaid laiendusi: Nende laienduste kogumi koos baaskäsustikuga nimetatakse RV32G. Laiendused teiste baaskäsustikkude jaoks on nimetatud samal moel nagu eeltoodud näites: viimane täht tähendab millise funktsionaalsuse realiseerimiseks seda käsustikku kasutatakse (nt 64-bitise mäluaadressiruumiga käsustik korrutamise ja jagamise käskude jaoks on nimetatud RV64M jne).
Käskude pikkuse määramine
RISC-V käsud on väga lühikesed. Baaskäsud on 32-bitised ning peavad olema joondutud 32 biti piiris. RISC-V toetab ka käske, milliste pikkus on 16*n biti (n on positiivne täisarv). Kui tegemist on 16-bitiste käskudega siis joondus on 16 bitti, vastasel juhul on see tavaliselt 32 bitti. RISC-V implementatsiooni maksimaalne käsu pikkus on võrdne positiivse täisarvuga korrutatud joondusega ning sõltub sellest milliseid käskude hulki (baaskäsud koos laiendustega) implementatsioon realiseerib. Sõltuvalt käsu pikkusest omavad käsu vähima kaaludega bitid erinevaid kindlaid väärtusi:
Baaskäsustikud
Basskäsustikud sisaldavad 6 käsuformaati:
Allpool on toodud käsuformaatide tabel RV32I näitel:
Arvutuskäsud
Käskude üldkuju on KÄSK rd, operand1, operand2. Näiteks kui sooritatakse operatsiooni registri väärtuse ja otsese väärtuse peale, siis käsu kuju on KÄSK rd, rs1, imm.
Load-Store käsud
Load käsk sooritab andmete ülekannet mälust registrisse. Store käsk sooritab andmete ülekannet registrist mällu. Load on I-tüüpi formaadi käsk; Store on S-tüüpi formaadi käsk.
Teised käsud
Baaskäsustikus on olemas ka teised käsud:
Käsud korrutamise ja jagamise jaoks
RISC-V sisaldab laiendused korrutamise ja jagamise jaoks. Kõikide laienduste ühised käsud on sellised:
Privilegeeritud täitmine
RISC-V saab toetada erinevaid tarkvaravirnu, mis võimaldavad implementeerida privilegeeritud täitmist. On olemas 3 täitmise keskkonna (execution environment) tüüpi:
Iga RISC-V riistvaraline lõim töötab mingisugusel hetkel mingi privileegitasemel, mis on määratud kontroll- ja staatusregistrites. Kokku on olemas 3 privileegitaset: U (User/Application; Kasutaja/Rakendus); S (Supervisor; Superviisor); M (Machine; Masin). Mõned käsud on võimalik sooritada ainult juhul, kui riistvaraline lõim töötab mingil privileegitasemel. Kui proovitakse sooritada mingit käsku, mis ei saa sooritada jooksva privileegitasemel, siis visatakse erindit.
Ülalpool kirjeldatud käsud saab RISC-V implementatsioon täita olenemata sellest milles privileegitasemel antud implementatsioon töötab.
Tarkvara
Vaatamata sellele, et RISC-V 2020. aasta seisuga ei ole laikasutusel mõne tarkvara toetab seda käsustikku või oli RISC-V käsustikusse porditud:
Varikätk
Varikätk on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" võimas maagiline ese, mis kätkeb endas hingekillukest. Et teha varikätk, peab seda sooviv inimene kellegi tapma ja pärast seda sooritama keerulise loitsu. Varikätkideks on tavaliselt esemed ja need on hoolikalt peidetud. Tuntuim varikätkide kasutaja on Lord Voldemort
Varikätkide hävitamine
Varikätke ei saa hävitada niisama purustamisega. See tuleb hävitada millegagi, mille mõju varikätk ei saa ära hoida ja millele on vähe ravimeid.
Lord Voldemorti varikätkide nimekiri:
Kouzelné předměty z Harryho Pottera Begriffe der Harry-Potter-Romane Magical objects in Harry Potter es:Anexo:Objetos mágicos en Harry Potter Objets magiques dans l’univers de Harry Potter Oggetti magici di Harry Potter მაგიური ობიექტები (ჰარი პოტერი) Malacrux Волшебные предметы мира Гарри Поттера Harry Potter -sarjan käsitteet Svartkonster i Harry Potter ฮอร์ครักซ์
Remigija Nazarovienė
Remigija Nazarovienė (neiuna Remigija Sablovskaitė; sündinud 2. juunil 1967 Aşgabatis Türkmenistanis) on iraani-leedu päritolu (ema on Türkmenistanist pärit pärslanna, isa leedulane) kergejõustikutreener ja endine seitsmevõistleja.
Ta on lõpetanud 1986. aastal Vilniuse Karoliniškių gümnaasiumi.
Ta on kuulunud seitsmel korral Nõukogud Liidu (1988–1990) ja 22 korral Leedu koondisse (1992–2004).
Eestis on ta tegutsenud Eesti koondise kümne- ja seitsmevõistluse treenerina. Tema hoolealused on olnud kümnevõistlejad Mikk Pahapill, Andres Raja ja Mikk-Mihkel Arro ning seitsmevõistlejad Kaie Kand, Ebe Reier ja Berit Jürgenson. Ta on olnud ka Ksenija Balta treener. Alates 2017. aastast on ta Spordiklubi Raesport treener.
Isiklikku
Ta oli aastatel 1988–2009 abielus kümnevõistleja Andrei Nazaroviga. Nende poeg Deivydas Nazarovas (sünd 22. aprillil 1991) on mänginud aastatel 2009–2011 Vilniuse Perlase ja 2011–2012 Tallinna Kalevi korvpallimeeskonnas.
Tema poolõe abikaasa on kettaheitja Virgilijus Alekna.
Triin Ojaste
Triin Ojaste (sündinud 14. märtsil 1990 Rakveres) on Eesti murdmaasuusataja.
2007. aastal Jacas peetud Euroopa noorte olümpiafestivalil sai Ojaste 5 km klassikasõidus 22. koha ja 10 km vabasõidus 31. koha.
Triin Ojaste osales juunioride maailmameistrivõistlustel 2008. aastal Mallesis ja sai sprindi vabasõidus 34. koha ning 10 km ühisstardiga vabasõidus 61. koha. Aasta hiljem Praz de Lysis toimunud juunioride MM-il tuli ta sprindi klassikasõidus 13., 5+5 km suusavahetusega sõidus 12. ja 5 km vabasõidus 31. kohale.
Maailma karikasarjas osales Ojaste esimest korda 29. novembril 2008 Kuusamo MK-etapil 1,2 km sprindi klassikasõidus ja sai 75 startinu seas 62. koha. Ta on osalenud 40 MK-etapil ja jõudnud punktikohale ehk 30 parema hulka viiel korral. Esimest korda jõudis ta punktikohale 5. detsembril 2009 Düsseldorfi MK-etapil 0,8 km sprindi klassikasõidus, kui sai 23. koha.
Triin Ojaste tuli esimest korda Eesti meistriks naisteklassis 20. jaanuaril 2009 Otepääl toimunud Eesti meistrivõistlustel 10 km eraldistardist klassikasõidus. Ta võitis 3,8 sekundiga teiseks tulnud Tatjana Mannimad ja kolmandana lõpetanud Kaija Udrast ligi poole minutiga.
Triin Ojaste treenib isa Kalju Ojaste käe all.
27px Olümpiamängudel
2010 Vancouveris
Maailmameistrivõistlustel
2011 Oslos
Meelis Kompus
pisi|Meelis Kompus 2016. aastal Meelis Kompus (sündinud 27. detsembril 1980 Tallinnas) on eesti riigiametnik ja kultuurikorraldaja, endine ajakirjanik.
Haridus
Ta on lõpetanud Kose Keskkooli 1999. aastal ja õppinud lastemuusikakoolis. Ta lõpetas Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonna raadiorežii eriala 2003. aastal ja kaitses magistrikraadi kultuurikorralduse erialal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas 2012. aastal.
Töö
pisi|Meelis Kompus 2012. aastal Eesti Televisiooni saates "[[Tähelaev"]] Meelis Kompus alustas tööd uudisteajakirjanikuna 2002. aastal raadiojaamas Star FM, kust liikus toonase Eesti Raadio uudistetoimetusse, hiljem jätkas tööd "Terevisiooni" ja "Aktuaalse kaamera" uudistesaatejuhina. Ta oli 10 aastat "Vikerhommiku" saatejuht, tegi televisiooni otseülekandeid (presidendi vastuvõtt, laulu- ja tantsupeod jm) ja meelelahutussaateid ("Tähelaev", "Laulukarussell"). Kompus pälvis Eesti Rahvusringhäälingus kolleegipreemiaid ja ta valiti korduvalt ajakirja Nädal küsitlustel parimate saatejuhtide hulka.
2013. aastal asus Kompus tööle Maanteeametis. Alates 2014. aastast on ta Kultuuriministeeriumi kommunikatsiooni ja rahvusvahelise koostöö juht.
Ta on Sihtasutuse Eesti Noorsooteater nõukogu esimees ja teater Vanemuine nõukogu liige.
Muu tegevus
Meelis Kompuse hääl on kõlanud Vanemuise teatri lavastuses "Remondimees" (Urmas Lennuk, 2012) ning Apollo kino teatriprojektis "Tramp ja Puutin" (Diana Leesalu, Erik Moora, Mart Normet, 2017).
Ferrum
Ferrum tähendab mitut asja:
Eesti jalgpalli superkarikas
Eesti Superkarikas on ühemänguline jalgpalli tiitlivõistlus valitseva Eesti meistri ja karikavõitja vahel. See toimub Meistriliiga hooaja eel alates 1996. aastast.
Võitjad
‡Teise mängu tulemus tühistati, kuna Trans kasutas registreerimata mängijaid Usmanovit ja Kinki.
Mäeltse
Mäeltse on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda.
Mäeltse küla piirneb põhjas ja läänes Kolga, lõunas Moka, kagus Allika ja idas Ristivälja külaga.
Nimi
Mäeltse küla asub kõrgendikul, mistõttu nimi on tuletis sõnast mägi. Küla on mainitud 17. sajandi lõpus nimega Mälsä by.
Loodus
Mäeltse küla läbib Ristivälja peakraav.
Ajalugu
Mäeltse küla kuulus ajalooliselt Putkaste mõisa alla. Talud olid vahepeal Kolga küla koosseisus, kus Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elasid talunikud Melste Matz ja Melste Hans.
1835 oli moodustunud Mäeltse küla, kus asus 4 talu, mille elanikud said omale perekonnanimedeks Johannes, Kurrae, Leitus, Mäeltsemees (Maelzemees), Peterson, Punnis ja Ränk.
Taristu
Mäeltset läbib põhjast lõunasse Käina–Hüti tee, millega ristub Ristivälja–Kolga–Käina tee. Külas asub bussipeatus.
Kultuur
Mäeltse külas asub Käina baptistikoguduse palvela.
Dimitri Lebedev
Dimitri Kapitonovitš Lebedev (vene keeles Дмитрий Капитонович Лебедев; 28. juuli 1872 Enge vald, Pärnumaa – 8. jaanuar 1935 Tallinn) oli Venemaa keisririigi ja hiljem Eesti sõjaväelane, kindralmajor.
Elulugu
Sündis Pärnumaal Enge vallas õigeusu vaimuliku perekonnas. Õppis Pärnu gümnaasiumis ja Riia Vaimulikus Seminaris. Lõpetas 1895. aastal Vilno junkrukooli ja 1904. aastal Nikolai Kindralstaabi Akadeemia.
Esimeses maailmasõjas teenis Aleksandr Samsonovi II. armee staabis luureülemana, 59. diviisi staabiülemana ning oli ka 26. Mogiljovi jalaväepolgu komandör, 26. Mogiljovi polgu komandörina Dmitri Lebedevi autasustati, Narotši järve läbimurde eest Georgi mõõgaga.
1917. aastal määrati taas Nikolai Kindralstaabi Akadeemia õppejõuks, 2. aprillil 1917. aastal ülendati Dimitri Lebedev kindralmajoriks. Dimitri Lebedev astus 1918. aastal Punaarmeesse ja teenis Vene kodusõja ajal Sõjaajaloo uurimiskomisjonis ning sõjaväelistes õppeasutustes õppejõuna.
1921. aastal opteerus ta Eestisse. Töötas Eestis lektorina Kõrgemas Sõjakoolis ja Kindralstaabi kursustel, 1927. aastal läks ta erru.
Tegeles relvamüügiga firma "Bing&Co" esindajana. 1934 oli ta sõjalaevade Lennuk ja Vambola müügiprotsessis süüdistatav, aga mõisteti õigeks. Sellest hoolimata keelati tal edaspidi Eesti sõjaväemundri kandmine.
Dimitri Lebedev oli Kaitseliidu Tallinna maleva Põhja malevkonna erikompanii pealik, milliselt kohalt ta vabastati 18. jaanuaril 1934.
Lebedev ei õppinud kunagi ära eesti keelt ega lävinud eesti rahvusest ohvitseridega.
Suri südamerabandusse ja on maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Isiklikku
Teda on mõnikord ekslikult peetud eestlaseks, kelle eelnev perekonnanimi olevat olnud Luik. Mingit tõestust sellele ei ole. Ise pidas ta ennast venelaseks.
Tema isa Kapiton Petrovitš Lebedev (1848–1911) oli Kergu Püha Suurkannataja Sinaiida koguduse preester (pärines Tambovi aadlisuguvõsast), õe Zinaida abikaasa Aleksander Leets (1870–1961) oli Rakvere Jumalaema Sündimise koguduse ülempreester, õepoeg Georg Leets oli eesti ajaloolane ja sõjaväelane (kolonel).
Wilhelm Gustav Johann Carlblom
Wilhelm Gustav Johann Carlblom (10. detsember 1820 Harju-Madise – 4. oktoober 1875 Moskva) oli Eesti vaimulik.
Ta lõpetas Peterburis Peetri kirikukooli. Tartu ülikoolis õppis ta aastatel 1838–1843 õigusteadust, filoloogiat ja usuteadust. Oli aastatel 1844–1845 prooviaastal Torma Maarja koguduses Eduard Johann Assmuthi juures ning seejärel 1844–1845 koduõpetaja Strykide Pala mõisas ja Stackelbergide Elistvere mõisas. Ordineeriti 12. jaanuaril / 24. jaanuaril 1847 Peterburis õpetajaks.
Oli aastatel 1847–1852 luterlik vaimulik Bessaraabia sakslaste juures Artsizes (praeguse haldusjaotuse järgi Artsize rajoonis Odessa oblastis), 1852–1863 Alatskivi ja Kodavere Mihkli koguduse õpetaja, lisaks aastatel 1860–1863 ka Peterburi Kindralkonsistooriumi assessor. Aastatel 1863–1875 (introdutseeriti 16. veebruaril / 28. veebruaril 1864) oli ta Moskva Konsistooriumi superintendent ja vaimulik asepresident.
Isiklikku
Tema vanavanaisa Jonas Laurentii Carlblom ja vanaisa Gustav Carlblom olid Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetajad, teine vanavanaisa Joachim Heinrich Dahl oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja, vanavanavanaisa Andreas Hollming oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja, vanaonu Johannes Carlblom vanem oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja, isa Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, onu Friedrich Carlblom oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, onu Paul Carlblom oli Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, onu Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, onu Pauli poeg Oskar Emil Carlblom oli Tahkuranna ja Häädemeeste Miikaeli koguduse õpetaja. Tema äi Andreas Kaspar Friedrich Busch oli Tartu ülikooli usuteaduskonna professor.
Thaksin Shinawatra
thumb|Thaksin Shinawatra
Šamanism
Šamanism on üldistav nimetus mitmes kultuuris tuntud usundilistele praktikatele, mille keskmes on vaimudega suhtlemine teatud ekstaatiliste teadvuseseisundite kaudu. Usutakse, et teatud isikutel (šamaanidel; eri rahvastel on kasutusel erinevad nimetused) on kaasa sündinud, õpitud või üleloomulike jõudude või olendite antud võime astuda ühendusse väljaspool inimeste maailma asuvate jõudude või vaimudega, tavaliselt ravimise, ennustamise või mõnele ettevõtmisele soodsate tingimuste loomise eesmärgil. Selleks viib šamaan ennast transiseisundisse (lovesse), kasutades erinevaid tehnikaid nagu laulmine, tantsimine, trummilöömine, hallutsinogeensete ainete manustamine vm. Šamaani sotsiaalne positsioon on erinevates kultuurides olnud erinev. Preestrist eristab šamaani see, et tema autoriteet tugineb pigem tema enda isikule kui formaalsele positsioonile. Siiski on Siberis olemas hierarhilisi šamaanikultuure, milles astmelt madalamad šamaanid saavad kõrgemate šamaanide käest pühitsuse.
Arvatakse, et šamanism (vaimude maailmaga suhtlemine eriliste vahendajate kaudu) on olnud üks vanimaid ja üldisemaid religioosseid praktikaid, mis oli tuntud juba hiljemalt nooremal kiviajal. Tänapäeval on šamanism teatud määral levinud väheste traditsionaalsete kultuuride juures. Suhteliselt hilise ajani oli šamanism levinud saamidel ja sealt on ka eesti rahvapärimusse jõudnud teated "lapi nõidadest". Enim uuritud on Siberi rahvaste ja Põhja-Ameerika põlisrahvaste šamanismi traditsioonid.
Thaksin Shinawatra
Thaksin Shinawatra (sündinud 26. juulil 1949) on hiina päritolu Tai poliitik ja ettevõtja, kes oli aastatel 2001–2006 Tai peaminister.
Šamanism
Sõna šamaan on rahvusvahelisse kasutusse tulnud evengi keele kaudu, kuid selle etümoloogia pole lõplikult selge. Ühe versioon järgi on sõna tuletatud tüvest sa-, mis tähendab teadma ja šamaan on seega teadja. Teise hüpoteesi järgi on sõna evengi keelde laenatud hiina keele kaudu ja tuleneb algselt sanskriti sõnast šramana, mis tähendas askeeti. Vene ja saksa keele kaudu on šamaani nimi laienenud erinevate kultuuride vaimudega suhtlejatele. Mitmed uurijad (nt Alice Kehoe, Mihály Hoppal, Tatjana Bulgakova) on kritiseerinud šamanismi mõiste kasutamist, mis võimaldab eksitavalt panna ühte patta väga erineva algupära ja olemusega traditsioonid ja vaimsed tehnikad ning implitseerib ühtse õpetuse või distsipliini olemasolu. Alternatiivina on välja pakutud terminit šamaanlus (vene šamanstvo, inglise shamanhood), mis järgib 19. sajandi vene Siberi šamaanide uurijate kasutust.
Esimesi šamanismi tähelepanuväärseid käsitlusi Lääne-Euroopas oli Mircea Eliade 1951. aastal ilmunud "Le Chamanisme et les techniques archaiques de l'extase". Šamanismi on uurinud antropoloogid, folkloristid ja usundi-uurijad, näiteks Åke Hultkrantz, Anna-Leena Siikala, Mihály Hoppál, Juha Pentikäinen ja paljud teised.
Eesti teadlastest on šamanismi käsitlenud Aado Lintrop, Art Leete ja Anzori Barkalaja.
Thaksin Shinawatra
Elulugu
Juba politseiametnikuna töötades alustas ta äritegevust, pidades koos abikaasaga siidikauplust ja kino ning tegeledes kinnisvaraarendusega. Alates 1980. aastate lõpust oli ta tegev telekommunikatsioonisektoris, pakkudes kaabeltelevisiooni, mobiilside ja andmeside teenuseid. Aastatel 2000–2008 kuulus tema perekonnale ka telekanal iTV.
1999. aastal asutas Thaksin koos abikaasaga erakapitalil põhineva Shinawatra Ülikooli.
Poliitiline tegevus
Poliitikasse suundus Thaksin 1990. aastate keskel Phalang Dharma Partei liikmena. Detsembrist 1994 kuni maini 1995 oli ta Chuan Leekpai valitsuse välisminister. Seejärel valiti ta Phalang Dharma Partei esimeheks. Juulist 1995 kuni maini 1996 oli ta Banharn Silpa-Archa valitsuse asepeaminister, kelle peamiseks vastutusalaks oli pealinna Bangkoki liiklus. Novembris 1996 sai Thaksini juhitud Phalang Dharma Partei hävitavalt lüüa, võites parlamendivalimistel vaid ühe saadikukoha.
Augustist novembrini 1997 oli Thaksin Shinawatra Tai rahandusminister Chavalit Yongchaiyudhi valitsuses. Sellelt ametikohalt pidi ta lahkuma seoses Chavaliti valitsuskabineti tagasiastumisega.
1998. aastal asutas ta erakonna Thai Rak Thai ja sai selle esimeheks. Partei tuli välja vasakpoolse majandus- ja sotsiaalprogrammiga, mis lubas tasuta riiklikku tervisekindlustust, kolmeaastast moratooriumi talunike laenudele ja ühe miljoni Tai baadi suurusi arengufonde kõigile Tai küladele. Jaanuaris 2001 toimunud parlamendivalimistel saavutas Thai Rak Thai partei suure valimisvõidu, kogudes parlamendis 248 kohta. Üheparteivalitsuse moodustamiseks jäi sellest siiski väheks ja Thaksin moodustas laiapõhjalise valitsuskoalitsiooni, kuhu kaasas veel kolm parteid.
Tai peaminister
thumb|Thaksin Shinawatra peaministrina
Thaksini valitsus astus ametisse 9. veebruaril 2001.
Tema valitsuse poliitika võib objektiivselt hinnata edukaks, kuid see tekitas Tai ühiskonnas ületamatuid vastuolusid. Ometi pälvis Thaksini valitsus piisava toetuse, et 2005. aasta parlamendivalimiste järel teiseks ametiajaks riiki juhtima asuda.
Thaksini saavutused
Tema majandusprogrammi on hakatud nimetama thaksinoomikaks. See oli suunatud peamiselt maapiirkondade arendamisele ja oli omas ajas väga edukas, aidates Tail suhteliselt kiiresti taastuda 1997. aastal Aasia riike tabanud majanduskriisist. Ta viis tasakaalu riigieelarve, vähendas 16% võrra avaliku sektori võlga ja enam kui kahekordistas Tai valuutareservid. Ta vähendas riigi kontrolli meediasektori üle ja lõi legaalse, riiklikult hallatava loteriisüsteemi, mille tuludest hakati rahastama mitmesuguseid sotsiaal- ja haridusprojekte. Viimaste seas oli üks edukamaid stipendiumiprogramm, mis võimaldas vaestel, kuid andekatel lastel kandideerida stipendiumile oma haridustee jätkamiseks välismaal.
Thaksini valitsus toetas jõuliselt madalate visiiditasudega riiklikku tervisekindlustussüsteemi, pöörates seejuures erilist tähelepanu HIV ja AIDS-i vastu suunatud antiretroviirusravi kättesaadavusele. Statistika kohaselt suurenes tervisekindlustusega kodanike arv tema valitsusajal 76 protsendilt 96 protsendini. Samuti lubas ta võõrtöölistel ennast riiklikus tervisekindlustussüsteemis arvele võtta ja kasutada selle hüvesid analoogselt Tai kodanikega.