cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Huntämbliklased
Klassifikatsioon
Perekondade loend The World Spider Catalog'i järgi
The World Spider Catalog (versioon 18.0, 2017):
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Lycosidae seisuga 04.10.2017.
Bathursti saar
Bathursti saar (inglise keeles Bathurst Island) on saar Põhja-Jäämeres Kanada Arktika saarestikus Kaug-Arktikas.
Saare pindala on 16 042 km², millega ta on Kanada 13. ja maailma 54. saar. Saare kõrgeim punkt, Stokesi mägi Stokesi ahelikus, ulatub 457 meetrini. Bathurst kuulub Nunavuti koosseisu.
Saart eraldab lõunas olevast Walesi Printsi saarest Vikont Melville'i väin, läänes olevast Parry saarestikust (Melville'i saarest ja Byam Martini saarest) Byam Martini väin, loodes olevast Lougheedist Desbaratsi väin ning idas olevast Devoni saarest ja kagus olevast Cornwallise saarest Penny väin. Kaugemale põhja jääb Ellef Ringnesi saar.
Bathursti rannajoon on väga liigestunud. Eriti suured fjordid on põhja- ja läänerannikul. Põhjaranniku suurima fjordi kaldal asubki saare kõrgeim tipp Stokesi mägi. Lääneranniku fjord lõikab saare peaaegu pooleks, pisut suuremaks põhja- ja väiksemaks lõunaosaks, mida ühendab Jääkaru kuru. Rannavetes on palju pisisaari, millest suurimad on Cameron loodes, Helena saar põhjas ja Lowther lõunas.
Varem elasid saarel inuitid. 1000. aasta paiku, kui seal oli tänapäevasest mõnevõrra soojem kliima, asus saare idarannikul Brooman Pointi küla, mis kuulus algul Dorseti kultuuri, hiljem Thule kultuuri. 13. sajandil jäeti asula maha.
Tänapäeval on Bathurst asustamata, kuid sellel on kaks polaarjaama: Jääkaru kurus asub samanimeline aastaringselt mehitatud Polar Bear Pass ja sellest kirdes, saare idarannikul üksnes suviti mehitatud Walker River.
Saare avastas eurooplastele William Edward Parry 1819. aastal Loodeväila otsingutel. Ta andis sellele nime 3. Bathursti hertsogi Henry Bathursti järgi, kes 1812–1827 oli Suurbritannia sõja ja kolooniate riigisekretär.
Hea pinnas on loonud saarel pisut soodsamad tingimused taimestiku kasvuks kui teistel läheduses olevatel saartel. Seal kasvavad samblad, rohttaimed, õistaimed ja kääbuspõõsad, elavad karibuud ja rohkem kui 30 liiki linde. Suviti kohtab saarel jääkarusid. Selletõttu asub saarel Jääkaru kuru riiklik eluslooduse piirkond ja see soovitatakse arvata tulevikus loodava Tuktusiuqvialuki rahvuspargi koosseisu.
1960. ja 1970. aastatel liikus üle saare Maa magnetiline põhjapoolus. Tänapäeval asub magnetpoolus saarest märgatavalt põhja pool.
Ángelos Charistéas
Kreeka rahvuskoondises tegi Charistéas debüüdi 28. veebruaril 2001. Seisuga 26. märts 2010 on Charistéas rahvuskoondises mänginud 82 korda ja löönud 23 väravat. Esimese värava koondise koosseisus lõi Charistéas 28. veebruaril 2001, kui mängiti Venemaaga ja tulemuseks oli viik 3:3.
2004. aastal valiti ta Euroopa meistrivõistluste tähtede koondisse.
Isiklikku
Ángelos Charistéas on 191 cm pikk ja kaalub 82 kg.
Pamiir
Pamiir on mäestikuala Aasias Alai oru (põhjas), Hindukuši (lõunas) ning Tarimi nõo vahel.
Pamiir jaguneb kolmeks osaks – Lääne-Pamiiriks, Kesk-Pamiiriks ja Ida-Pamiiriks. Ida-Pamiiri ehk Kaxgari Pamiiri peetakse sageli ka Kunluni osaks.
Pamiiri keskosa iseloomustavad laiad orud ja nõod, mille põhjad asuvad kõrgel ja mida eraldavad madalad lauged mäeahelikud. Lääne- ja idaosas esinevad kõrged ja järsud ahelikud, mida eraldavad sügavad kuristikud.
Kõrgeim tipp (7719 meetrit) on Konguri mägi Ida-Pamiiris Hiinas. Tadžikistani osas on kõrgemateks tippudeks 7495 m kõrgune Ismoili Somoni mäetipp (endine Stalini mäetipp (1932–1962) ja Kommunismi mäetipp (1962–1998)) ja 7134,3 meetrini ulatuv Lenini mäetipp.
Pamiiris on ka Estonia mäetipp (6211 m), Tartu ülikool 350 (6258 m), J. F. Parrot (6277 m) ja Tallinna mäetipp (6047 m).
Zwickau
thumb|Zwickau linnarajoonid thumb|Zwickau toomkirik thumb|Zwickau Katariina kirik Zwickau on linn Saksamaa idaosas Saksimaal, Zwickau kreisi keskus.
Ta asub Mulde jõe ülemjooksu ääres, mida nimetatakse Zwickauer Muldeks, 130 km Dresdenist edelas.
Zwickaust saab sõita raudteed mööda kagusse Auesse, läände Werdausse ja kirdesse Glauchausse. Maanteed mööda saab sõita kirdesse Chemnitzisse, edelasse Reichenbach im Vogtlandi kaudu Plauenisse ja põhja Meeranesse.
Ajalugu
Zwickau piirkonna asustasid slaavlased 7. sajandil. 10. sajandil hakkasid sinna lääne poolt saabuma sakslastest ümberasujad ja slaavlased ristiusustati.
Kirjalikes allikates on Zwickaud esimest korda mainitud kauplemiskohana aastal 1118 nimega terretorio Zcwickaw. 1212 sai Zwickau linnaks. Samal 13. sajandil asusid linna frantsiskaanid ja tsistertslased. 1290–1323 oli Zwickau vabalinn, aga hiljem annetati Meißeni markkrahvkonnale.
Linna kirikute hulgas on tähelepanuväärne 1451–1536 ehitatud Maarja kirik, mis on 88 meetri kõrgune ja mille tornikell kaalub 51 tonni. Hilisgooti stiilis Katariina kirikus on Lucas Cranach vanemale omistatav altarimaal ning 1520–1522 oli selles pastoriks Thomas Müntzer.
Esimene kaevandus rajati sinnakanti juba 1316, aga laiaulatuslik kaevandamine algas alles 1470 pärast hõbeda avastamist Schneebergi mäel. Kaevandustest saadav tulu muutis Zwickau Saksimaa majandus- ja kultuurikeskuseks.
Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee
Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee (registrinumbriga 49) on üks Eesti tugimaanteedest.
Zwickau
Ajalugu
1487 asutati linnaarhiiv, mille vanimad säilikud pärinevad 13. sajandist. Reformatsiooni ajal asutasid õpetlased Raekooli raamatukogu, mis püsib tänapäevani. Praegune raekoda valmis 1581.
Triin Aljand
Triin Aljand (sündinud 8. juulil 1985 Tallinnas) on Eesti endine ujuja.
Zwickau
Ajalugu
1521 algas Zwickaus anabaptistide liikumine Zwickau prohvetite ilmumisega. Samal aastal pagendati nad linnast, kuid sellegipoolest sai Zwickau esimeseks linnaks pärast Wittenbergi, kes ühines reformatsiooniliikumisega.
Triin Aljand
2003
2003. aastal Barcelonas toimunud maailmameistrivõistlustel saavutas Triin 50 m liblikujumises 15. koha.
Zwickau
Ajalugu
Kolmekümneaastase sõja käigus sai linn tugevalt kannatada.
Triin Aljand
2004
Ta osales ka 2004. aasta Ateena olümpiamängudel, kuid ei suutnud 50 m vabaujumise eelujumistes näidata võimetekohast aega. Aljand sai kirja 26,19, mis oli 0,51 sekundit nõrgem isiklikust rekordist ja 0,49 sekundit halvem tema sama aasta parimast resultaadist. Eestlanna sai seitsmendas ujumises kolmanda koha, kaotades esimesena lõpuseinani jõudnud taanlannale Jeanette Ottesenile 0,24 sekundiga.
Zwickau
Ajalugu
17. aprillil 1945 okupeeris linna USA armee, sama aasta 30. juunil Punaarmee. Kuni Saksamaa taasühinemiseni kuulus linn Saksa DV-sse.
Kuni 1. augustini 2008 oli Zwickau kreisivaba linn.
Zwickaus oli 1530. aastal 7700 elanikku – see elanike arv saavutati uuesti alles 1830. aastatel. Pärast Kolmekümneaastase sõja lõppu 1640 oli elanikke 2700. Aastail 1944–2003 oli linnas üle 100 tuhande elaniku. Kõige suurem elanike arv 138 844 registreeriti 31. augustil 1950.
Majandus
1885 leiutas Carl Wolf ohutu kaevanduslambi, võttis sellele patendi ning asutas koos äripartneriga ettevõtte Friemann & Wolf, mis sai maailmakuulsaks.
Triin Aljand
2004
73 ujuja konkurentsis sai Aljand 26. koha. Parima ajaga läks poolfinaali hollandlanna Inge de Bruijn 24,66-ga. Viimasena tagas edasipääsu 25,68, mis võrdus täpselt Aljandi isikliku rekordiga.
Zwickau
Majandus
1904 asutati linnas Horchi autotehas, millele 1909 järgnes Audi. 1932 ühendati Audi, Horch, DKW ja Wanderer uueks ettevõtteks Auto Union. Teise maailmasõja ajal rajati Horchi tehase lähedale Flossenburgi koonduslaager ja Ostersteini lossi rajati sunnitöölaager. USA sõjavägi vabastas sõja lõpul mõlemad laagrid. Pärast sõja lõppu demonteerisid punaarmeelased kõik autotootmisliinid ja vedasid Venemaale, kus neid uuriti ja kasutati uute autode tootmiseks.
Triin Aljand
2005
30. juulil 2005 püstitas ta ujumise maailmameistrivõistlustel Montréalis 50 m liblikujumises uue Eesti rekordi 27,31 sekundit ning saavutas sellega 15. koha.
Zwickau
Majandus
1948 riigistas nõukogude võim kõik suured ettevõtted. 1958. aastal moodustati riigiettevõte VEB Sachsenring, milles hakati tootma Trabante. See oli maailma esimene ettevõte, mis tööstuslikult hakkas tootma plastkerega (duroplast) autosid.
Majanduslikel põhjustel suleti kivisöekaevandused 1978 pärast seda, kui maa alt oli välja toodud 230 miljonit tonni söelademeid, seda isegi rohkem kui kilomeetri sügavuselt. Kuid Zwickau jäi kaevanduslinnaks kuni 1992, mil suleti viimane koksipõletusahi.
Triin Aljand
2007
2007. aastal Melbourne'is toimunud maailmameistrivõistlustel saavutas Triin 50 m liblikujumises 21. koha.
2008
2008. aasta Pekingi olümpiamängudel püstitas Triin Aljand 100 meetri liblikujumises uueks Eesti rekordiks 59,43. Selle ajaga jäi ta jagama 32.–33. kohta, poolfinaali pääseti viimasena ajaga 58,49. Uus Eesti rekord on 1,08 sekundit parem 18. juulil 2008 tema püstitatud rekordist.
Samas ujutud 50 meetri vabaltujumise eelvõistluse lõpetas ta uue isikliku rekordiga, ajaga 25,29, millega ta sai 90 konkurendi hulgas 21. koha. 2005. aastal Jana Kolukanova ujutud Eesti rekordist jäi Triinul puudu vaid üks sajandik. Poolfinaalipääs jäi 0,22 sekundi kaugusele.
Zwickau
Majandus
Pärast Saksamaade ühinemist lõpetati Trabantide tootmine, aga Volkswagen rajas sinna uue tehase ja Sachsenring toodab endiselt autotööstuse detaile. Zwickaus asub Volkswageni tütarettevõte Volkswagen Sachsen GmbH, mis paneb kokku Golfi, Passati ja Phaetoni autosid.
Triin Aljand
2008
Vabaltujumise 100 meetri distantsi läbis ta ajaga 56,10, millega ta sai 48 osaleja hulgas 33. koha. See tulemus jäi 0,29 sekundit alla Jana Kolukanovale 2005. aastast kuuluvast Eesti rekordist.
Zwickau
Poliitika
Iga 5 aasta tagant toimuvad kohalikud valimised. Alates 1994 on linnavolikogus olnud 48 kohta. Viimased kohalikud valimised toimusid 2009 ja linnavolikokku pääses rohkem valimisnimekirju kui iial varem: üheksa. Kristlik-Demokraatlik Liit sai 17 kohta, Saksamaa Vasakpartei 10 kohta, Saksamaa Sotsiaaldemokraatlik Partei 9 kohta, Vaba Demokraatlik Liit ja valimisliit "Freie Wähler" kumbki 3 kohta.
Triin Aljand
2008
Triin Aljandile kuulub ka 14. juulil 2007 ujutud 50 m seliliujumise Eesti rekord 29,45.
Zwickau
Poliitika
800px|Keskväljak
Aukodanikud
Erinevalt paljudest teostest Saksa linnadest on Zwickaul läbi aegade, ajates 1832. aastast olnud palju aukodanikke: 2010. aasta seisuga 53, kellest 7 on elus. Enne Teise maailmasõja lõppu valitud 28 aukodanikust oli enamik poliitikud ja sõjaväelased, pärast valitud 25 aukodanikust olid üksnes 2 poliitikud ja sõjaväelasi pole olnud.
Triin Aljand
2008
2008. aasta lühirajaujumise EM-il Horvaatias Rijekas parandas Triin Aljand 50 m liblikujumise Eesti rekordit 1,35 sekundi võrra ning sai ajaga 25,57 finaalis 4. koha. Medalist jäi tal puudu vaid kaks sajandikku.
Zwickau
Aukodanikud
Tuntuimad Zwickau aukodanikud on Otto von Bismarck (1895), Paul von Hindenburg (1933), Adolf Hitler (1933), August Horch (1939) ja Max Pechstein (1947). Tänapäevastest aukodanikest on arvatavasti tuntuimad Volkswageni juhatuse esimehed Carl Hahn juunior (1998) ja Ferdinand Piëch (1999).
Sõpruslinnad
Zwickau sõpruslinnad on Jablonec nad Nisou (Tšehhi, alates 1971), Zaanstad (Holland, alates 1987) ja Dortmund (Saksamaa, alates 1988).
Triin Aljand
2008
100 m liblikujumises parandas ta enda nimel oleva rekordi ning ujus uueks Eesti rekordiks aja 58,13.
Samas ujutud 50 meetri vabaujumises pääses ta uue Eesti rekordiga 24,58 poolfinaali. Uus rekord oli 0,29 sekundit parem Jana Kolukanova neli aastat vana rekordist. Poolfinaalis ujus Triin Aljand välja aja 24,74 sekundit, mis andis poolfinaalide järel kaheksanda koha jagamise. Ümberujumises alistas ta valgevenelanna Aleksandra Herasimenia ning pääses finaali. Finaalis lõpetas ta ajaga 24,63 ning seitsmenda kohaga. Euroopa meistriks tuli sel distantsil 23,55 sekundit ujunud hollandlanna Marleen Veldhuis.
Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee
Tee pikkus on 82,1 km. See saab alguse Imavere ja Järavere küla piiril Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 111. kilomeetril ja lõpeb Karksi-Nuia linnas Valga–Uulu maantee 59. kilomeetril. Karksi-Nuia linnas kannab nime Viljandi maantee.
Triin Aljand
2009
2009. aastal Roomas toimuvatel ujumise maailmameistrivõistlustel püstitas Triin Aljand 100 meetri liblikujumises uue Eesti rerkordi 59,00 ning jäi jagama 23.-24. koha.
Samas ujutud 50 meetri liblikujumise eelujumises püstitas Triin Aljand Eesti rekordi 26,27 ning pääses sellega poolfinaali. Poolfinaalis ujus ta veelgi kiiremini ning uueks Eesti rekordiks sai aeg 26,16 mis tagas Triinule lõppkokkuvõttes 14. koha.
Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee
Sillad Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maanteel
Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist
Triin Aljand
Isiklikku
Triin Aljand on 179 cm pikkune. Tema treeneriteks on olnud isa Riho Aljand, Hilju Lillo, tädi Kaire Indrikson, Steve Bultmann ja Siiri Põlluveer.
Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee
Asulad Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maanteel
Imavere küla, Taadikvere küla, Eistvere küla, Kurla küla, Meossaare küla, Arkma küla, Ollepa küla, Sagevere küla, Soomevere küla, Paaksima küla, Navesti küla, Jaska küla, Kuiavere küla, Mudiste küla, Võivaku küla, Auksi küla, Võistre küla, Tobraselja küla, Aindu küla, Jämejala küla, Mustivere küla, Pinska küla, Viljandi linn, Matapera küla, Sinialliku küla, Vardja küla, Intsu küla, Loodi küla, Hendrikumõisa küla, Aidu küla, Sultsi küla, Kassi küla, Muri küla, Tuhalaane küla, Morna küla, Oti küla, Karksi küla, Karksi-Nuia linn.
Triin Aljand
Isiklikku
Ta õppis Texas A&M ülikoolis turismi ja hotellindust.
Ujuja Martti Aljand on Triin Aljandi vend. Triin Aljandi kaksikõde Berit Aljand on tippspordiga, milleks oli samuti ujumine, lõpparve teinud.
Ta abiellus suvel 2014 Sloveenia ujuja Peter Mankočiga, 12. aprillil 2015 sündis neil tütar.
Kati Piri
pisi|Kati Piri 2014. aastal Kati Piri (sündinud 8. aprillil 1979 Celldömölkis, Ungaris) on ungari päritolu Hollandi poliitik, Tööpartei liige. Ta on alates 2014. aastast Euroopa Parlamendi liige.
Ta õppis 1998–2000 Groningeni Ülikoolis pedagoogikat ning seejärel samas rahvusvahelisi suhteid ning lõpetas ülikooli 2007. aastal. 2006–2008 töötas ta Tööpartei nõunikuna Euroopa Parlamendi juures. 2011-2014 oli ta Lõuna-Kaukaasia ja Moldova eest vastutav programmijuht Madalmaade mitmeparteidemokraatia instituudis. 2014. aastal kandideeris ta Euroopa Parlamendi valimistel ning oli Tööpartei nimekirjas 3. kohal. Ta osutus valituks.
Karl Ernst Särgava
pisi|Ernst Peterson-Särgava haud [[Metsakalmistul]]
Karl Ernst Särgava (1935. aastani Karl Ernst Peterson; kirjanikunimega Ernst Peterson-Särgava 29. aprill 1868 Vana-Vändra vald – 12. aprill 1958 Tallinn) oli Eesti poliitik, kirjanik ja õpetaja.
Tema kirjanduslik looming koosneb peamiselt kriitilist realismi esindavatest jutustustest, aga ta on kirjutanud ka novelle, lasteraamatuid, näidendeid, kaheköitelise romaani "Lähme linna kirjutama, oma elu kergendama!" ja emakeeleõpikuid.
Haridustee
Õppis Kadaka külakoolis, Vändra kihelkonnakoolis (1878–1881) ja Tori kihelkonnakoolis (1882–1883). Aastail 1886–1889 õppis Särgava Tartu Õpetajate Seminaris.
Töökäik
pisi|Mälestustahvel endise Sindi ministeeriumikooli hoone seinal, kus Särgava töötas aastatel 1891–1893 Särgava töötas aastail 1883–1886 Kadaka külakoolis isa abilisena, 1889–1891 Vändra kihelkonnakoolis, 1891–1893 Sindi ministeeriumikoolis ning 1893–1902 Põltsamaa lähedal Kaarlimõisas Eesti Aleksandrikoolis õpetajana. 1902–1905 oli Kose-Uuemõisa ministeeriumikooli juhataja ning 1905–1906 Rakvere algkooli õpetaja.
1938–1940 Riigivolikogu liige. Vanima Riigivolikogu liikmena avas Särgava volikogu 1. koosoleku 21. aprillil 1938.
1940–1950 töötas Tallinna Arhitektuuri-Ehitustehnikumis õpetajana.
Ühiskondlik tegevus
Särgava osales seltsielus, oli aastail 1934–1940 Eesti Haridusliidu abiesimees ja esimees ning Kaitseliidu Tallinna maleva propagandapealik.
Tunnustus
1985. aastal püstitati Kadrioru parki Särgava auks graniidist mälestussammas, mille autorid on skulptor Matti Varik ja arhitekt Allan Murdmaa. 1998. aastal paigaldati sammas ümber Tallinna Reaalkooli ees olevale haljasalale, mälestamaks kooli kunagist eesti keele õpetajat ja inspektorit. Samal aastal sai alguse ka Särgava peapesu traditsioon, mida järgides pesevad kooli abituriendid igal aastal Särgava sünniaastapäeval 29. aprillil ta pea puhtaks. Kuna samba hüüdnimi on Habe, kutsutakse seda toimingut ka Habe(me) peapesuks.
Isiklikku
Karl Ernst Särgava isa Jüri Peterson oli Vana-Vändra valla Kadaka külakooli õpetaja. Eesti advokaat Karl Särgava oli Karl Ernst Särgava poeg.
Lint-paradiisilind
Lint-paradiisilind (Pteridophora alberti) on linnuliik paradiisilindlaste sugukonnast.
Lint-paradiisilind elab Uus-Guinea mägimetsades, peamiselt kõrgusvahemikus 1800–2500 m. Mõnel pool nimetavad kohalikud teda Kisaba ' ks, mis on isaslinnu valju hääle tõlgendus.
Lint-paradiisilind on kantud CITESi liikide II kategooria nimekirja.
Schkeuditz
Schkeuditz on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Põhja-Saksi kreisis, Leipzigi eeslinn.
Seal asub Leipzigi/Halle lennujaam, mis on suuruselt teine lennujaam Saksamaa idaosas.
Linnaosad
pisi|tühi|püsti|Schkeuditzi raekoda
Uisk
pisi|Uisk "[[Moonland" augustis 2013 Kuivastu sadamas, vaade vöörile ]] pisi|Uisk "Moonland" augustis 2013 Kuivastu sadamas, vaade [[Ahter|ahtrile ]] Uisk (algselt huisk 'madu'; vene keeles уж 'nastik') on üks vanimaid purjelaevatüüpe Eestis.
Kuni 19. sajandini purjetasid kuni 18 meetri üldpikkusega uisud Suures ja Väikeses väinas, vedades inimesi, posti, loomi ja muud lasti.
Aleksander Aben
Aleksander Aben (19. juuli 1908 Hübja küla, Kaarma vald, Kaarma kihelkond, Kuressaare kreis – 11. oktoober 1991 Tallinn) oli Eesti poliitik ja Eesti NSV riigiametnik.
Aleksander Aben õppis Kaarma algkoolis ja astus 1922. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumisse, kust ta 1925. aasta algul riigivastasuses süüdistatuna välja heideti. Töötas põllutöölisena, 1931. aastal kutsuti ta Üleriikliku Maatöörahva Ühisuse Pärnumaa toimkonna sekretäriks. 1933. aasta jaanuaris siirdus Tallinna Eesti Tööliste Haridusliidu õppetöö instruktoriks. 1934. aasta aprillist kuni 1939. aasta juulini töötas ta Tallinna Ühises Haigekassas, algul käitiste revidendina ja hiljem kontrollosakonna juhataja asetäitjana.
Aastatel 1929–1934 oli Aleksander Aben Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei liige. Aleksander Aben valiti 1938. aasta kevadel ta Tallinna 9. valimisringkonnast I Riigivolikokku. 4. juulil 1939 mõisteti ta Sõjaväe Kõrgema Kohtu poolt presidenti ja valitsust halvustava lendlehe levitamise eest viieks aastaks sunnitööle. Põgenes Rootsi, kus elas poliitilise pagulasena kuni 1940. aasta juunipöördeni. Aleksander Abeni asemel asendussaadikuks I Riigivolikogusse sai 1939. aastal Aleksander Jõeäär.
Rootsist tagasi saabumise järel 1940. aastal määrati Aleksander Aben Ametiühingute Kesknõukogu esimeheks ja pärast EK(b)P liikmeks vastuvõtmist Johannes Varese valitsuse riigikontrolöriks. Peagi nimetati A. Aben Maata ja Vähese Maaga Talupoegade Maaga Varustamise Peakomitee esimehe asetäitjaks ja EK(b)P Keskkomitee põllumajandusosakonna juhatajaks.
Teise maailmasõja ajal peale evakueerumist Nõukogude Liidu tagalasse 1941. aasta suvel töötas Aleksander Aben algul 7. Eesti laskurdiviisi 354. laskurpolgu parteibüroo vastutava sekretärina ja hiljem sama diviisi ajalehe Punaväelane vastutava toimetajana. 1944. aasta veebruaris nimetati ta Leningradis väljaantud partisaniliikumise häälekandja Tasuja ja EKP Keskkomitee häälekandja Talurahvaleht vastutavaks toimetajaks.
Aleksander Aben subunati 1944. aasta mais EK(b)P Keskkomitee büroo otsusel NSV Liidu Välisministeeriumi Kõrgema Diplomaatilise Kooli juures korraldatud kursustele, nende lõpetamise järel sai temast Eesti NSV välisasjade rahvakomissari abi ja alates 1949. aasta augustist välisministri asetäitja. Aastatel 1945–1946 viibis komandeeringus Rootsis.
1950. aasta novembris tagandati Aleksander Aben ametist ja arreteeriti. NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegiumi kohtuistungil 17. jaanuaril 1952 mõisteti A. Aben 25-aastaks paranduslike tööde laagrisse. Karistust kandis ta Vorkuta vangilaagris kuni 10. septembrini 1955, mil tema kohtuasi kuriteo koosseisu puudumise tõttu lõpetati.
1957. aasta juulist töötas ta Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu tehnikaosakonna vaneminspektorina. Aastatel 1959–1967 töötas ta Eesti NSV Tehnilise Informatsiooni Keskbüroos toimetaja ja osakonnajuhatajana ning seejärel kuni personaalpensionile siirdumiseni 1970. aastal Eksperimentaalkombinaadi Bit inseneri ja toimetajana.
Aleksander Aben suri Tallinnas 14. oktoobril 1991 ja on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Zoran Jolevski
Zoran Jolevski (makedoonia keeles Зоран Јолевски; sündinud 16. juulil 1959 Skopjes) on Põhja-Makedoonia diplomaat ja poliitik, Makedoonia kaitseminister (2014–2017).
Aastatel 1983–1988 (väitekirjade koostamise ajal) töötas ta reisibüroos mittekoosseisulise reisijuhina. Lisaks pidas ta ujumisklubi Vardar.
1988. aastast töötas ta Makedoonia välisministeeriumis. Aastatel 1988–1992 oli ta vastutav ametnik dokumentide vormistamiseks Makedoonia Üldise Tolli- ja Kaubanduskokkuleppe vaatlejastaatuseks. Aastatel 1992–1994 oli ta rahvusvahelisel konverentsil endise Jugoslaavia küsimustes Makedoonia delegatsioonis sekretäriks. Oktoobris 1994 sai tast Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) Makedoonia esinduse esimene sekretär (Genfis), lisaks sellele oli ta samas ametis ka ÜRO Genfi kontoris; Skopjesse naasis ta 1998. aastal.
22. märtsist 2007 kuni 19. juunini 2014 oli ta Makedoonia suursaadik USA-s, lisaks oli ta 21. jaanuarist 2011 kuni 19. juunini 2014 Makedoonia suursaadik Mehhikos. 19. juunist 2014 kuni 1. juunini 2017 oli ta Makedoonia kaitseminister.
Isiklikku
Zoran Jolevski on abielus ja tal on kaks poega.
Aleksis Tsänk
Aleksis Tsänk (12. august 1908 Meremäe vald – 20. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti poliitik, I Riigivolikogu liige.
Ta arreteeriti NKVD poolt ja hukati.
Kim Jong-pil
Kim Jong Pil (김종필; 7. jaanuar 1926 – 23. juuni 2018) oli Lõuna-Korea poliitik. Ta oli Lõuna-Korea peaminister 1971–1975 ja 1998–2000.
Jalisco osariik
Osariigi pealinn on Guadalajara (1 385 629 elanikku 2020. aastal) ja suurim linn Zapopan (1 476 491 el.). Teised suuremad linnad on Tlaquepaque (687 127 elanikku) ja Tonalá (569 913 elanikku). Vaikse ookeani rannikul asub kuurortlinn Puerto Vallarta. Suurimad põlisrahvad on osariigis huitšolid ja nahuad.
Jalisco piirneb kuue osariigiga: Nayarit, Zacatecas, Aguascalientes, Guanajuato, Colima ja Michoacán. Osariigil on 342 km pikkune rannajoon Vaikse ookeaniga. Osariiki läbib Vulkaaniline Sierra, kus asub ka osariigi kõrgeim tipp, tegevvulkaan Colima (umbes 3850 m). Osariiki ulatub Lääne-Sierra-Madre mäeaheliku lõunaosa. Osariigis asub Mehhiko suurim mageveejärv Chapala, mille pindala on 1146 km².
Jaliscost on pärit mitmed Mehhiko kultuurile iseloomulikud tunnused, sh mariachi- ja ranchera-muusika, traditsiooniline toit birria ning alkohoolne jook tekiila. Tänu rikkalikule kultuuripärandile on osariigi deviis Jalisco es México ('Jalisco on Mehhiko').
Osariigi pealinn on Guadalajara.
Haldus
Jalisco osariigi seadusandlik kogu on ühekojaline Kongress, kuhu kuulub 39 liiget. Kõrgeim täidesaatev võim kuulub kubernerile. 2018. aastast on osariigi kuberner Enrique Alfaro Ramírez.
Jalisco osariik jaguneb 125 kohalikuks omavalitsuseks (municipios). Iga kolme aasta järel valivad omavalitsuste elanikud munitsipaalpresidendi (presidente municipal), kes juhib samal ajal valitud munitsipaalnõukogu (ayuntamiento), mis vastutab kõikide avalike teenuste olemasolu eest.
Välislingid
🇲🇽
Järvo Tandre
Järvo Tandre (endise nimega Rudolf Stockeby, ka Rudolf Stockeby-Tandre; 22. oktoober 1899 Vahuküla, Väinjärve vald – 30. august 1943 Ussollag, Permi oblast) oli Eesti poliitik, I Riigivolikogu liige.
Raamatu "Koeru kihelkond" (1934) koostaja.
Boriss Gnedenko
Boriss Vladimirovitš Gnedenko (vene Борис Владимирович Гнеденко; 1. jaanuar 1912 Simbirsk – 27. detsember 1995 Moskva) oli ukraina päritolu Nõukogude Liidu ja Venemaa matemaatik, kes tegeles tõenäosusteooria ja matemaatilise statistikaga.
Juan Carlos Valerón
Juan Carlos Valerón Santana [hu'an k'arlos baler'on sant'ana] (sündinud 17. juunil 1975 Las Palmases (Gran Canaria)) on Hispaania jalgpallikoondise endine poolkaitsja.
Hispaania rahvuskoondises tegi Valerón debüüdi 18. november 1998, kui Salernos mängiti Itaaliaga viiki 2:2. Rahvuskoondises mängis ta aastatel 1998–2005 46 mängu ja lõi 5 väravat. thumb|vasakul|Juan Carlos Valerón
Zlatan Ibrahimović
Zlatan Ibrahimović (sündinud 3. oktoobril 1981 Malmös) on Rootsi endine jalgpallur, kes mängis ründajana.
Ta esindas enda klubi jooksul klubisid Malmö, Ajax, Juventus, Inter Milan, Barcelona, Paris Saint-Germain, Manchester United, LA Galaxy ja AC Milan.
Ibrahimović mängis aastatel 2001–2016 Rootsi jalgpallikoondises 116 korda ja lõi 62 väravat, mis teeb temast koondise kõigi aegade parima väravaküti.
Ta valiti rekordilised 11 korda Rootsi aasta jalgpalluriks.
Malmö FF
Ibrahimović tuli läbi Malmö noortetasemete. Esimese profilepingu sõlmis ta klubiga 1996. aastal.
Põhimeeskonnas hakkas ta mängima alles 1999. aastal. Esimesel hooajal Malmös jäädi liigas 13. kohale ja langeti Rootsi kõrgliigast välja, kuid järgmisel aastal suudeti kõrgeimale tasemele naasta.
Ajax
22. märtsil 2001 liitus Ibrahimović 8,7 miljoni euro eest Amsterdami Ajaxiga.
Alguses pidi ta suurema osa ajast pingi peal veetma, kuid Ronald Koemani juhendamise all sai temast alates 2001. aasta novembrist regulaarne põhikoosseisu liige.
2004. aasta suvel sattus Ibrahimović konflikti klubikaaslase Rafael van der Vaartiga.
Juventus
2004. aasta suvise üleminekuakna lõpus liitus Zlatan Torino Juventusega. Klubi maksis Ibrahimovići eest Ajaxile 16 miljonit eurot.
Oma esimesel hooajal lõi ta Itaalia kõrgliigas 16 väravat.
Inter
2006. aastal siirdus Ibrahimović 24,8 miljoni euro eest Interisse.
Interis lõi ta kolme aasta jooksul 88 mängus 57 väravat. Ta võitis hooaegadel 2006–07, 2007–08 ja 2008–09 Serie A.
Barcelona
vasakul|pisi|Zlatan 2009. aastal Barcelonaga [[Kiievi Dinamo vastu]]
Aastatel 2009–2010 mängis Zlatan Barcelonas. Katalaanid vahetasid ta Samuel Eto'o vastu ja maksid Interile veel lisaks 59 miljonit naela.
Ibrahimović võitis esimesel hooajal klubiga Hispaania superkarika, Euroopa superkarika ja jalgpalliklubide maailmameistrivõistlused. 2009–10 hooajal tuli ta Blaugranaga ka Hispaania meistriks.
2011. aasta augustis Hispaania superkarikafinaalis Sevilla vastu löödud värav jäi Ibrahimovići viimaseks klubi särgis.
Ta mängis Barcelona meeskonnas kokku 46 mängu ja lõi 22 väravat.
Milan
2010. aasta suvel laenutas Barcelona Ibrahimovići AC Milani meeskonda.
Ta tuli 2010–11 hooajal Milani klubiga Itaalia meistriks. Järgmisel hooajal liitus ta klubiga juba jäävalt.
Paris Saint-Germain
Ta tuli PSG-ga hooaegadel 2012–13, 2013–14, 2014–15 ja 2015–16 Prantsusmaa meistriks.
4. oktoobril 2015 tõusis ta klubi läbi aegade parimaks väravakütiks. Viimasel hooajal lõi Ibrahimović kõikide sarjade peale 50 väravat.
Kokku mängis ta Prantsusmaa meeskonnas 5 aasta jooksul 180 mängu ja lõi 156 väravat.
Manchester United
2016. aasta suvel lõppes Ibrahimovići leping Pariisi klubiga ja ta liitus tasuta Inglismaa kõrgliiga meeskonnaga Manchester United.
5. veebruaril tõusis Zlatan 35 aasta ja 125 päeva vanusena Leicester City vastu löödud väravaga vanimaks mängijaks, kes on suutnud ühes Premier League'i hooajas lüüa vähemalt 15 väravat.
Oma esimesel hooajal klubiga võitis ta nii Inglismaa liigakarika kui ka UEFA Euroopa Liiga.
LA Galaxy
23. märtsil 2018 sõlmis Ibrahimović lepingu Major League Socceri klubiga LA Galaxy. Esimese mängu klubi meeskonnas pidas ta 31. märtsil Los Angeles FC vastu, sekkudes mängu teisel poolajal. Ta lõi selles mängus kaks väravat, aidates LA Galaxy 4:3 võidule.
Koondisekarjäär
pisi|Zlatan Ibrahimovic [[Rootsi jalgpallikoondis|Rootsi jalgpallikoondises 2012. aastal]]
Zlatan valiti koondise kapteniks 2010. aastal.
14. novembril 2012 lõi ta sõpruskohtumises Inglismaaga neli väravat, mis tõid Rootsile 4:2 võidu. Ühe väravatest lõi Ibrahimović käärlöögist, mille eest võitis ta ka FIFA Puskási auhinna.
2014. aastal lõi ta Eesti vastu kaks väravat ning tõusis koondise kõigi aegade parimaks väravakütiks.
Ibrahimović lõpetas koondisekarjääri pärast 2016. aasta Euroopa meistrivõistlusi. Ta esindas Rootsit kokku 116 mängus ja lõi 62 väravat.
Isiklikku
Zlatan Ibrahimovići vanemad on immigrandid endise Jugoslaavia aladelt. Tema isa on pärit Bosnia ja Hertsegoviinast ja ema Horvaatiast.
Ibrahimović elab koos Helena Segeriga, paaril on kaks last.
Christine Smith
Christine Smith (sündinud 6. aprillil 1979) oli Playboy kuu mängukaaslane 2005. aasta detsembris.
Välislingid
List of Playboy Playmates of 2005
Viljandi tee
Viljandi tee (registrinumbriga 50) on üks Eesti tugimaanteedest.
Tee pikkus on 4,4 km. See saab alguse Aindu külas Imavere–Viljandi–Karksi-Nuia maantee 45. kilomeetril ja lõpeb Viljandi linnas Tartu–Viljandi–Kilingi-Nõmme maantee 74. kilomeetril (Tallinna tänava ja Uus tänava ristmik). Viljandi linnas kannab tee nime Tallinna tänav. Tee 4. kilomeetrilt saab alguse Viljandi–Põltsamaa maantee.
Asulad Viljandi teel
Aindu küla, Jämejala küla, Peetrimõisa küla, Viljandi linn.
Juhan Uuemaa
Juhan Uuemaa (enne eestistamist Juhan Neumann, 24. juuli 1903 Hummuli vald – 10. aprill 1942 Kirov) oli Eesti poliitik ja jurist, I Riigivolikogu liige.
Vandeadvokaat Juhan Uuemaa arreteeriti 6. novembril 1940. NKVD Erinõupidamine mõistis ta surma 7. märtsil 1942.
Lõuna-paradiisilind
Lõuna-paradiisilind (Ptiloris paradiseus) on linnuliik paradiisilindlaste sugukonnast.
Pikkus on umbes 30 cm. Lõuna-paradiisilind on levinud Austraalia idaranniku lähistes vihmametsades, ta on lõunapoolseima levikuga paradiisilindlane.
Lõuna-paradiisilind on kantud CITESi liikide II kategooria nimekirja.
Creutzfeldti-Jakobi tõbi
Creutzfeldti-Jakobi tõbi on harva esinev (üks haigestumine miljoni elaniku kohta aastas) neurodegeneratiivne haigus. RHK-10-s kodeeritakse seda haigust koodiga A81.0. Dementsus, mis tekib Creutzfeldti-Jakobi tõve tagajärjel, kodeeritakse RHK-10s koodiga F02.1.
Ajalugu
Haigust kirjeldas esimesena 1920. aastal Saksa neuroloog Hans Gerhard Creutzfeldt ja varsti pärast Creutzfeldti teine Saksa neuroloog – Alfons Maria Jakob. 1922. aastal nimetati haigus Creutzfeldti-Jakobi tõveks.
Tekitaja
Creutzfeldti-Jakobi tõve tekitajaks peetakse priooni, mis võib edasi kanduda nii pärilikult kui ka nakkuslikult.
Sümptomid
Haigusele on iseloomulikud järjest süvenevad ebakindel kõnnak, dementsus, mäluhäired, isiksuse muutused, hallutsinatsioonid, lihasetõmblused, lihasejäikus.
Võib esineda ka unehäireid, nägemishäireid, kõnehäireid, raskusi kõnest arusaamisega, peapiirkonna närvide halvatust, krambihooge.
Ravi
Aastal 2008 Creutzfeldti-Jakobi tõve põhjuslikku ravi ei tunta.
Prognoos
Prognoos elule on halb: haigus lõpeb tavaliselt surmaga 3–12 kuud pärast haigestumist.
Ado Anderkopp
pisi|Ado Anderkopp Ado Anderkopp (18. jaanuar 1894 Massu vald – 30. juuni 1941 Tallinn, hukati) oli Eesti poliitik (Tööerakondlane), I Riigivolikogu liige ja sporditegelane.
Elulugu
Ado Anderkopp sündis Virtsus, Kaseküla Sootooma talus, Hanilas. Oma hariduse sai Tallinna Nikolai I Gümnaasiumis, mille lõpetas 1913 aastal, edasi õppis 1913–1917 Peterburi ülikooli õigusteaduskonnas ja lisaks 1922 aastal lõpetas eksternina Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Aastatel 1916–1917 aastatel töötas Petrogradis Pealinna Teataja ärijuhina, 1917 aastal Venemaa sise- ja kaubandus-tööstusministeeriumis ning seejärel Viru Maakonnavalitsuse sekretärina, organiseeris samas Virumaa Kaitseliitu ning osales kaitseväe koondamises ja varustamises.
1919. aastast oli ta Eesti Asutava Kogu ning Riigikogu I–V koosseisu liige, Eesti Vabariigi põhiseaduskomisjoni esimees, oli üks seaduseelnõude koostajaid. 1921–1929 aastatel oli Vaba Maa peatoimetaja, 1923–1924 sõjaminister, 1930–1933 sise- ja kohtuminister. Rahvasteliidu seltside asutajaid Eestis. 1920–1923 Eesti Spordi Liidu, 1933–1934 Eesti Spordi Keskliidu esimees ja 1935–1937 selle aseesimees, EKRAVE Liidu, Eesti Jalgpalli Liidu ja EOK asutajaid, 1923–1940 EOK sekretär, kehalise kasvatuse sihtkapitali abiesimees, 1930–1939 Eesti Jalgpalli Liidu esimees ning 1920–1921 ja 1936–1940 Tallinna Kalevi esimees. Ta oli Eesti olümpiameeskonna esindaja 1920 Antwerpenis ja 1936 Berliinis. 1920 aastal oli Eesti Spordilehe esimene toimetaja.
Nõukogude okupatsioonivõimud arreteerisid ta 22. juulil 1940 aastal ja ta hukati Tallinna vanglas kaks päeva pärast surmamõistmist.
Tema kui tolleaegse sõjaministri järgi nimetati 1920. aastatel kasutatud Eesti sõjaväemütsi anderkopiks.
Taucha
Taucha on väikelinn Saksamaal Saksimaa Põhja-Saksi kreisis.
Linnaosad
pisi|tühi|Taucha vanalinn
Doberschütz
Doberschütz on vald Saksamaal Saksimaa Põhja-Saksi kreisis.
Vallaosad
Valda kuuluvad Battaune, Wöllnau, Paschwitz, Sprotta, Sprotta-Siedlung, Rote Jahne, Mörtitz.
Imerethi piirkond
Imerethi piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) ja ajalooline piirkond Gruusia lääneosas.
Piirkonna ISO 3166 kood on GE-IM.
Loodus
thumb|150px|[[Samtredia kliimadiagramm]] Piirkonda ümbritsevad põhjas Suur-Kaukasuse Ratša ahelik ning idast Surami ahelik. Madalamad alad jäävad läände, kus mägialad lähevad üle Kolhethi madalikuks. Piirkonna kõrgeim tipp on 2850-meetrine Mephistskharo ning läänes madalaim Rioni org (27 meetrit üle merepinna).
Peamisteks jõgedeks on Rioni ja tema vasakpoone lisajõgi Kvirila.
Esineb üleujutusi, maavärinaid, maalihkeid.
Madalamatel läänepoolsetel aladel võimaldab vahemereline kliima kasvatada teepõõsast ning lähistroopilisi puuvilju (tsitruselisi), idas viinamarju. Mägedes levivad metsad ning alpi niidud.
Haldusjaotus
Regioon jaguneb halduslikult kaheksaks rajooniks ja neljaks rajooni staatuses linnaks:
Rahvastik
Imerethia elanikud on grusiinide subetnos. Grusiinide perekonnanimed lõpevad harilikult liitega -švili ('poeg'), imerethialaste perekonnanimi aga liitega -dze (näiteks Nikolai Tšehidze)
Ajalugu
Imerethi kui ajalooline piirkond hõlmab Rioni jõe keskjooksul Kolhida madaliku ja seda ümbritsevate mägede ala. Ajalooliseks keskuseks ja pealinnaks on olnud Khuthaisi.
975–1442 oli Imerethi ühendatud Gruusia koosseisus. Seejärel oli omaette kuningriik, mis 1555. aastal langes Türgi ülemvõimu alla.
1804. aastal sai Imerethist Venemaa protektoraat ja aastal 1810 liideti ta Venemaaga.
Otto Strandmani teine valitsus
Otto Strandmani teine valitsus tegutses 9. juulist 1929 kuni 12. veebruarini 1931.
11. kuni 13. maini 1929 toimusid IV Riigikogu valimised, mille tulemusel sai Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei 25 kohta ja Põllumeestekogud 24 kohta. 29. juunil lahkus August Rei valitsus ametist. 1. juulil alustas tööd Raha- ja Kaubandus-Tööstusministeeriumi liitmise teel loodud Majandusministeerium ning ühendati Kohtu- ja Siseministeerium. 2. juulil toimus IV Riigikogu avakoosolek. 9. juulil astus ametisse Otto Strandmani juhitud valitsus. Strandman oli eelnevalt olnud saadikuks Varssavis.
23. jaanuaril 1931 lahkus põllutööminister August Kerem omal soovil ametist ja 3. veebruaril astus Otto Strandmani valitsus tagasi.
Konstantin Pätsi kolmas valitsus
Konstantin Pätsi kolmas valitsus tegutses 12. veebruarist 1931 kuni 19. veebruarini 1932.
23. jaanuaril 1931 lahkus põllutööminister August Kerem omal soovil ametist ja 3. veebruaril astus Otto Strandmani valitsus tagasi.
Konstantin Pätsi valitsus otsustas 29. jaanuaril 1932 esitada Riigikogule ametist lahkumise teadaande, sest jõudude vahekord Riigikogus oli saadikurühmade ühinemise tulemusel muutunud. Jaan Teemanti neljas valitsus asus ametisse 19. veebruaril 1932.
Valitsuse tegevus
25. märtsil 1931 kaotas Vabariigi Valitsus kaitseseisukorra kehtivuse kitsaroopaliste raudteede piirkonnas.
13. mail 1931 otsustas valitsus esitada Riigikogule Põllutöökoja seaduse eelnõu.
23. septembril 1931 vabastas valitsus Eesti Entsüklopeedia trükkimiseks sisseveetava paberi (16 250 kg neto) sisseeveotollimaksust.
30. septembril 1931 lubas valitsus Pikalaenu Pangal loobuda kirjastusühisuse Postimees võlalt intresside arvestamisest ja nõudmisest viie aasta kestusel.
28. jaanuaril 1932 esitas valitsus Riigikogule Töölistekoja seaduse eelnõu.
5. veebruaril 1932 otsustas valitsus riigiteenistuses vabade kohtade täitmisel võimalust mööda eelistada vabadussõjalasi, kui muud tingimused teiste soovijatega on võrdsed.
Fernando Morientes
Fernando Morientes Sánchez (sündinud 5. aprill 1976 Cácereses) on endine Hispaania jalgpallikoondise ründaja.
Isiklikku
Fernando Morientes on 186 cm pikk ja kaalub 79 kg. Ta on abielus Victoriaga (23. detsembrist 1999). Neil on kaks last: poeg Fernandito (16. juuli 1999) ja tütar Lucia (14. august 2001).
Hobideks on Fernandol arvutid, internet ja jalgpallimängud.
Tema hüüdnimi on Moro.
Deuteerium
Deuteerium ehk raske vesinik (keemiline sümbol D või 2H) on vesiniku isotoop,  milles erinevalt tavalisest vesinikust, mille aatomituumas on üks prooton, on lisaks veel üks neutron.
Deuteeriumi aatommass on 2,014101795 u (aatomimassi ühikut) ehk 3,344548127•10−27kg. Deuteeriumi tuuma ehk deutroni mass on vastavalt 2,01355323 u ehk 3,3436372•10−27kg
Lihtained ja ühendid
Ülimalt väikestes kogustes esineb deuteerium kui lihtaine. See on omadustelt diprootiumi H2 sarnane gaas valemiga 2H2 või D2.
Deuteeriumi levinuim ühend universumis on ühend prootiumi 1H aatomiga ehk 2H 1H või DH.
Deuteerium moodustab hapnikuga reageerides vee erivormi, mis on tuntud raske vee nime all.
Mürgisus
Deuteeriumi ühendid on imetajatele, sealhulgas inimestele mürgised: umbes 15 protsendi vee asendamine raske veega (2H2O) tekitab rottidel tervisehäireid ja 25...30 % asendamine on surmav.
Kasutamine
Väikestes kogustes (paar grammi inimese puhul, enam-vähem võrdne raske vee loomulikku sisaldusega kehas) kasutatakse deuteeriumi meditsiinis ainevahetuse jälgimiseks.
Dmitri Karpov
Dmitri Karpov (sündinud 23. juulil 1981 Karagandõs) on Kasahstani kergejõustiklane (kümnevõistleja).
Saavutused
2003 3. koht maailmameistrivõistlustel, 8374 punkti (Saint-Denis) 2004 3. koht olümpiamängudel, 8725 punkti (Ateena)
Isiklikku
Dimitri Karpov on 198 cm pikk ja kaalub 89 kg. Tema treener on Pavel Hämäläinen.
Ángelos Basinás
Ángelos Basinás (sündinud 3. jaanuaril 1976 Spatas) on endine jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise poolkaitsja.
Kreeka rahvuskoondises mängis Basinás esimest korda 18. augustil 1999. Aastatel 1999–2009 mängis Basinás koondises 100 korda ja lõi 7 väravat.
Koondisekarjäär
Esimest korda mängis Basinás Kreeka jalgpallikoondises 18. augustil 1999 Salvadori jalgpallikoondise vastu 3:1 võidetud mängus. Esimese värava Kreeka kasuks lõi ta ülejärgmisel päeval samuti Salvadori vastu 3:0 võidetud sõprusmängus.
Sellest ajast on ta kuulunud Kreeka jalgpallikoondisse. Kuni 2009. aastani pidas ta Kreeka eest 100 mängu ja lõi neis 7 väravat. 2 korda on ta skoorinud Malta jalgpallikoondise vastu: 2008. aasta EM-valikturniiril nii võõrsil kui kodus.
2004. aasta EM-il Portugalis osales Basinás avakohtumises Portugali jalgpallikoondise vastu, mille Kreeka võitis 2:1. Selles mängus realiseeris ta 51. minutil penalti, millega viis Kreeka 2:0 ette. Kohtumises Hispaania jalgpallikoondise vastu ta ei osalenud. Kolmandas alagrupimängus Venemaa jalgpallikoondise vastu võeti ta välja 41. minutil seisul 0:2. Kreeka kaotas 1:2, kuid tuli alagrupis teiseks ja pääses veerandfinaali Prantsusmaa jalgpallikoondise vastu, mille Kreeka võitis 1:0. Basinás mängis esimesed 85 minutit ja vahetati välja, kui värav oli löödud. Poolfinaalis Tšehhi jalgpallikoondise vastu mängis Basinás esimesed 72 minutit ja vahetati välja seisul 0:0. Kreeka võitis lisaajal löödud väravast. Finaalis Portugali vastu mängis ta kogu kohtumise ja talle anti esimese poolaja üleajal kollane kaart. Kreeka võitis kohtumise 1:0 ja tuli Euroopa meistriks.
Euroopa meistrina kutsuti Kreeka järgmise aasta konföderatsioonide karikavõistlustele, mis toimusid Saksamaal. Basinás osales kõigis Kreeka mängudes algusest lõpuni. Kreeka kaotas Brasiilia jalgpallikoondisele 0:3 ja Jaapani jalgpallikoondisele 0:1 ning viigistas Mehhiko jalgpallikoondisega 0:0. Alagrupi võitis Mehhiko Brasiilia ees, Kreeka jäi alagrupis viimaseks. Karika võitis Brasiilia.
2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel Austrias mängis Basinás taas kaasa kõik Kreeka mängud algusest lõpuni, kahes esimeses kaptenina. Kreeka kaotas 0:2 Rootsile, 0:1 Venemaale ja 1:2 Hispaaniale ning jäi alagrupis viimaseks. Hispaania vastu sai Basinás 72. minutil kollase kaardi.
Isiklikku
Ángelos Basinás on 180 cm pikk.
Triitium
Triitium (kr tritos 'kolmas') ehk üliraske vesinik (keemiline sümbol T või 3H) on vesiniku isotoop, mille tuumas on lisaks ühele prootonile kaks neutronit.
Triitiumi aatommass on 3,01686.
Ühendid
Triitiumi reageerimisel hapnikuga moodustub vesi T2O (üliraske vesi).
Levik
Looduses esineb triitiumi väga väikestes kogustes. Ta tekib enamasti atmosfääri ülakihtides kosmilise kiirguse mõju tõttu atmosfääris leiduvatele gaasidele.
Levinuim triitiumi tekke mehhanism toimib, kui lämmastiku molekulid on avatud kosmilisele neutronivoole. Saades juurde ühe neutroni, laguneb lämmastiku tuum süsiniku ja triitiumi tuumaks. Triitiumi lühike poolestusaeg (12,32 aastat) ei võimalda looduslike varude kogunemist.
Triitiumi tootmine
Kuna looduses leidub triitiumit väga vähe siis toodetakse teda rakenduslikuks otstarbeks tuumareaktsioonide abil. Triitiumit kasutatakse muu hulgas reageeriva ainena vesinikupommis, radioaktiivse indikaatorina bioloogias ja keemias. Relvadel kasutatakse helendavat triitiumit öösihikutel.
Novgorodi vabariik
Novgorodi vabariik oli piiratud demokraatliku riigikorraldusega riik, mille kõrgeim võim oli rahvakogunemine veetše. Läänes piirnes vabariik Rootsi, Liivimaa ordu ja Pihkva vürstiriigiga, lõunas Polotski, Smolenski ja Tveri vürstiriigi, hiljem ka Moskva Suurvürstiriigiga, idas Rostovi-Suzdali vürstiriigi ja soome-ugri hõimude maa-aladega. Riigi territooriumiks oli tänapäeva Novgorodi oblast, Leningradi oblast, Arhangelski oblast, Tveri oblasti põhjaosa, Komimaa ja Karjala maa-alad.
Novgorod oli Kiievi-Vene suurvürstiriigi üks keskusi ja esimene pealinn, kuni Oleg viis 882 pealinna Kiievisse. Siiski säilitas Novgorod suure tähtsuse. Kiievi-Vene suurvürst tavatses määrata Novgorodi vürstiks oma poegi.
Riik ja riigivalitsemine
9.–12. sajandil oli Novgorodi osastisvürstiriik Kiievi-Vene riigis Kiievi järel tähtsuselt teine linn. Kiievi-Vene valitseja Kiievi suurvürst, määras tavakohaselt Novgorodi valitsejaks, Novgorodi vürstiks oma vanima poja. Kiievi suurvürst Vladimir Svjatoslavitš pani Jaroslav Vladimirovitši juba noores eas valitsema osastisvürstina Rostovis, seejärel Novgorodi vabariigis.
Pärast Jaroslav Targa surma (1054) jaotati riik Jaroslavi poegade vahel: vanimale elusolevale pojale Izjaslavile pärandus Kiiev ja Novgorod; teisele pojale Svjatoslavile – Tšernigiv, kolmandale pojale Vsevolodile Perejaslavl, neljandale pojale Vjatšeslavile Smolensk, viiendale Igorile Vladimir ja Volõõnia.
Aastal 1136 kihutas Novgorodi rahvas vürsti Vsevolod Mstislavitši minema ja muutus keskvõimust Kiievis sõltumatuks. Novgorod muutus vabariikliku korraga linnriigiks. Tema tohutud, kuid hõredalt rahvastatud valdused ulatusid Valge mere ja Uuraliteni.
9. sajandil kuulusid Novgorodi valdustesse Rževi, Bežetski, Vadja, Oboneži, Luga, Lopi, Volhovi ja Jaželbitski kihelkonnad. Rževi kihelkond piirnes edelas Ilmeni järvega, läänes Pihkva vürstiriigiga ning lõunas Polotski ja Smolenski vürstiriigiga.
Riigi välis- ja sisepoliitika
Nagu demokraatlikus riigis ikka, sõltus Novgorodi vabariigi juhtimine sellest, missugune huvirühm parajasti kõige tugevamaks osutus. Läbi aegade konkureerisid võimu pärast kolm huvirühma:
Esimese kahe ja poole sajandi jooksul pärast iseseisvumist vahetus vürst rohkem kui 70 korda, mis tähendab, et keskmine ametiaeg oli üksnes mõni aasta. Ametiaja pikkus ei olnud kindlaks määratud. Tüüpiline oli see, et ametist tagandatud vürst valiti hiljem tagasi, mõni vürst (sealhulgas Aleksander Nevski) oli vaheaegadega võimul neli korda.
Novgorodi igapäevaelu haldamiseks valiti rahvakogunemisel üks possaadnik, kes juhtis riigi haldust. Erakorraliste sündmuste (sõjategevus või vajadus erapooletu kohtumõistmise järele) korral kutsuti või valiti rahvakogunemise poolt naabervürstiriikidest vürst.
Novgorodi vabariigi pika eksistentsi ajal oli tema koosseisus olevate territooriumite ja valitud vürstide vahel korduvalt vastuolusid, mille korral kokku kutsutud veetše võis otsustada valitud vürsti valitsusaja lõpetada ning asendada ta sobivama kandidaadiga. Novgorodi seisulikus vabariigis omas suurt mõjuvõimu Novgorodi piiskop, keda algselt pühitses ametisse Kiievi ja kogu Venemaa metropoliit, kuid aastast 1156. valisid Novgorodi piiskopi Novgorodi elanikud veetšel. 1165. aastast oli Novgorodi piiskopkonna valitseja ametinimetus Novgorodi arhipiiskop ja 1589. aastast Novgorodi metropoliit.
Suurim Novgorodi vabariigiga seotud osalusriik oli Pihkva vürstiriik. Tihedad sidemed Pihkvaga olid Novgorodile vajalikud, samas polnud Pihkvale sugugi kasulik Novgorodile rahuajal alluda.