cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lembit Allikmets
Karjäär
Aastatel 1960–1963 oli ta arst Jämejala Psühhoneuroloogiahaiglas. 1963–1970 töötas ta TRÜ Meditsiini Kesklaboratooriumis nooremteaduri, vanemteaduri ning eksperimentaalpatoloogia ja farmakoloogia sektori juhatajana. Aastatel 1966–1967 oli ta stipendiaat USA-s. Välis-Eesti lehtede järgi "siinviibimisel ta kontakte eestlastega ei julgenud võtta" ning "Allikmets esines kogu aja veendunud kommunistina, kellel ei olnud USA elu ega kapitalistliku korra kohta üldiselt ütelda midagi tunnustavat".
Ta on olnud ka eksperimentaalse patoloogia ja farmakoloogia sektori juhataja. 1971. aastal valiti ta professoriks. 30 aastat (1971–2001) juhatas ta ülikooli farmakoloogiakateedrit (hilisemat farmakoloogiainstituuti). 1973–1975 oli ta arstiteaduskonna õppeprodekaan, 1975–1984 ja 1989–1994 aga dekaan.
Dekaanina pani Allikmets 1975. aastal aluse arstiteaduskonna aastapäeva regulaarsele tähistamisele, laiendas aspirantuuri ja doktorantuuri ning rajas 1978. aastal probleemlaborite põhjal Üld- ja Molekulaarpatoloogia Instituudi. Allikmetsa toel alustati 1972. aastal kliinilise farmakoloogia kursusega nii üliõpilastele kui ka arstide täiendusteaduskonnas, samuti korraldati valikkursusi ning temaatilisi tsükleid arstidele ja proviisoritele. Alates augustist 2001 on ta Tartu Ülikooli emeriitprofessor ja töötab vanemteadurina.
Ta on olnud arstiteaduskonna kraadikaitsmise nõukogu esimees, TÜ kliinikumi asutaja ja esimene juhatuse esimees, TÜ kliinikumi nõukogu liige (1970–2001), TÜ Biomeedikumi ehituse komisjoni esimees ja TÜ inimuuringute eetikakomitee esimees.
Delina Ibrahimaj
Delina Ibrahimaj (sündinud 23. detsembril 1983) on Albaania poliitik (Albaania Sotsialistlik Partei) ja ökonomist.
Lembit Allikmets
Teadustöö
Ta on olnud kolme rahvusvahelise ajakirja toimetuse liige (Farmakoloogia ja Toksikoloogia, Journal of Physiology & Pharmacology, Pharmacology, Biochemistry and Behavior). Ta on juhendanud 24 kandidaadi- ja doktoridissertatsiooni. Tema rajatud Tartu neuro- ja psühhofarmakoloogia koolkond on tuntud kogu maailmas. 1970–2001 korraldati Allikmetsa juhtimisel Tartus ja Tallinnas 12 farmakoloogia-, psühhofarmakoloogia- ja bioloogilise psühhiaatria alast rahvusvahelist kongressi ja sümpoosioni.
Delina Ibrahimaj
Delina Ibrahimaj on omandanud Itaalias Milanos Bocconi ülikooli bakalaureusekraadi rahvusvahelise majanduse juhtimise alal ja magistrikraadi üldjuhtimise alal (2009). Doktorikraadi panganduse ja rahanduse alal sai ta Rooma Tor Vergata Ülikoolis 2012. aastal. Aastatel 2005–2007 oli ta Tiranas firma Albanian Distribution Association juhataja. 2007–2010 oli ta firma Urban Distribution peadirektor. Aastatel 2011–2015 töötas ta ökonomistina Albaania Pangas. 2015–2016 töötas ta Albaania peaministri kantseleis. 2016–2019 oli ta Albaania Statistikainstituudi peadirektor. 2019–2021 oli ta Albaania Maksuameti peadirektor. Alates 18. septembrist 2021 on ta Albaania rahandus- ja majandusminister.
Lembit Allikmets
Teadustöö
Teadustöös on Allikmets keskendunud neurotroopsete (nt uinutid ja valuvaigistid) ja psühhotroopsete ainete (nt antidepressandid) toimemehhanismi selgitamisele. Ta on tegelnud uute gamma-aminovõihappe derivaatide farmakoloogia ja toksikoloogia selgitamise ning praktikasse juurutamisega.
Teoseid
Ta on avaldanud üle 400 teaduspublikatsiooni. Nende seas on õpikuid ja käsiraamatuid, 8 monograafiat ning 260 teadusartiklit, neist omakorda 140 eelretsenseeritavates ajakirjades.
Organisatsiooniline tegevus
Ta on Eesti Farmakoloogia Seltsi üks asutajaid 1970. aastal. Ta oli seltsi esimees asutamisest kuni aastani 1993. 1991 oli ta Eesti Bioloogilise Psühhiaatria Seltsi üks asutajaid ja seejärel selle kauaaegne esimees.
Samuti kuulub ta Eesti Psühhiaatrite Seltsi, Eesti Füsioloogia Seltsi, Ameerika Bioloogilise Psühhiaatria Seltsi ning Saksa Farmakoloogia ja Toksikoloogia Seltsi.
Ta on olnud Eesti arstiteaduse nõukogu liige (1974–1999), Eesti NSV tervishoiuministeeriumi kolleegiumi liige, NSV Liidu tervishoiuministeeriumi õppe-metoodilise nõukogu ja rektorite nõukogu liige, 1980–1988 NSV Liidu Meditsiiniakadeemia psühhofarmakoloogia probleemkomisjoni esimees.
Poliitiline tegevus
Lembit Allikmets on Eesti Keskerakonna liige 4. jaanuarist 1995. Ta on kuulunud erakonna volikokku ja aukohtusse.
Kolmel korral (1989, 1996 ja 1999) on Lembit Allikmets valitud Tartu linnavolikokku, selle töös osales ta kokku 10 aastat.
Süüdistus ebaseaduslikes meditsiiniuuringutes
2010. aastal esitas Lõuna ringkonnaprokuratuur Lembit Allikmetsale ning Valga haigla ülemarstile ja Tartu Ülikooli kliinikumi anestesioloogia osakonna juhatajale Andres Sellile kriminaalsüüdistuse ebaseaduslikes meditsiiniuuringutes.
Süüdistuse kohaselt tegi Sell päevakirurgiakeskuses Me­dex ja Tartu Ülikooli kliinikumis 2006. aasta aprillist septembrini 64 jala­operatsiooni, milles kasutati narkoosiravimit 3-kloroprokaiini, mille kasutamiseks puudus ravimi­ameti ja ravimi kliinilisi uuringuid võimaldava eetikakomisjoni luba. Sell kallutas Allikmetsa uuringu tarbeks luba võltsima. Inimkatsetes kasutatud ravimid toodi Šveitsist ilma ravimiameti sisseveoloata.
Esimesel kohtuistungil Tartu maakohtus 21. novembril 2011 eitasid Allikmets ja Sell süüdistusi. Selli advokaat Aivar Pilv esitas kohtule taotluse arutada Selli osas kriminaalasja kokkuleppemenetlust; Lembit Allikmets ja tema kaitsja ei soovinud kokkuleppemenetlust, mistõttu tema süüküsimust arutab kohus edasi üldmenetluses.
Clowardi-Piveni strateegia
Clowardi-Piveni strateegia on poliitiline strateegia, mille eesmärk on likvideerida vaesus, kutsudes heaoluprogrammi ülekoormamise abil esile kriis, mis viiks senise riikliku heaolusüsteemi asendamiseni. Strateegia loojateks olid Columbia Ülikooli õppejõud Richard Andrew Cloward ja tema abikaasa Frances Fox Piven. Strateegiat esitleti esmakordselt 1996. aasta mais ajakirja The Nation artiklis "Vaeste taak: strateegia lõpetamaks vaesust" ("The Weight of the Poor: A Strategy to End Poverty").
Lembit Allikmets
Süüdistus ebaseaduslikes meditsiiniuuringutes
5. detsembril tunnistas Tartu maakohus Allikmetsa süüdi dokumendi võltsimises ning mõistis talle rahalise karistuse 1524 eurot.
Clowardi-Piveni strateegia
Strateegia
Clowardi-Piveni strateegia põhineb faktil, et eksisteerib suur lõhe heaoluprogrammidega inimestele lubatud hüvede ja reaalselt saadavate tulude vahel. Heaoluprogrammide vahendusel pakutav on kõikjal erinevate faktorite, näiteks konfliktide ja sotsiaaltoetustele eraldatud väikeste summade, tõttu üha enam piiratud. Lahendust vaesusele näevad autorid tulude ümberjagamises, leides, et programmid, mis soodustavad individuaalset majanduslikku konkurentsivõimet ei ole võimelised likvideerima niivõrd massiivset probleemi nagu vaesus. Samuti leitakse, et ehkki on neid, kes suudavad organiseerunud töökollektiivina vaesuseprobleemile vastu seista, ei ole tänapäeval paljud vaesed erinevatel põhjustel organiseerumiseks võimelised, seega on föderaalsel tasemel tulude ümberjagamine vaeste massilise vaesusest ülendamise eesmärgil hädavajalik. Samuti aitaks föderaalne sissetulekute programm vabastada kohalikke omavalitsusi sotsiaalabi pakkumise poliitilisest ja majanduslikust koormast. Clowardi-Piveni strateegia taktika alla kuuluvad ka valimissüsteemide ülekoormamine üha kiiremini suureneva arvu uute hääletajatega, pankade mõjutamine ja riikliku rahandussüsteemi kokkukukutamine, nõudes kõrge riskitasemega laenude väljastamist madala sissetulekuga inimestele, kelle laenu tagasimaksmise suutelisus on vähetõenäoline.
Lembit Allikmets
Isiklikku
Tema abikaasa on endine Tartu Ülikooli õppejõud Kiira Allikmets. Neil on pojad Rando Allikmets, Erik Allikmets ja Lembit Allikmets jun.
Clowardi-Piveni strateegia
Ümberjagamise protseduuri omapärad
On kindlad tunnusjooned, mis seda mehhanismi ideaalis peaksid iseloomustama. Näiteks peaks olema kindlustatud adekvaatse sissetuleku tase, vihjates senisele olukorrale, kus kehtestatud on riiklik toimetulekumiinimum, ent väljamaksmisele kuulub sellest vaid teatud protsent. Ka õigus sissetulekule peaks olema garanteeritud kõigile. Vastandudes nii olemasolevale heaolusüsteemile, kus toetused on tingimuslikud ja informatsioon õiguspäraste toetuste kohta on sageli puudulik.
Strateegia elluviimine
Senise heaolusüsteemi kokkukukkumiseks peaksid vaesed nõudma toetusi, mida neist suur osa pole saanud. Eeldusel, et riik pole võimeline selliseid toetuseid reaalselt kõigile nõudjatele tagama, realiseeruks see lõpuks kriisi näol. See eeldab ulatuslikku teavitustööd, mis oleks üles ehitatud lihtsas keeles ja kõigile arusaadava kampaania näol, et julgustada inimesi oma seaduslikke õigusi välja nõudma. Lisaks teadvustamisele peaksid kujunema organiseeritud demonstratsioonide kaudu poolehoidjate grupid. Oluline on ka meediakasutus, teadvustamaks liberaalset kogukonda laiaulatuslikumalt senise heaolusüsteemi ebaefektiivsusest ja ebaõiglusest ning kutsumaks esile arutelusid uue föderaalse sissetulekute ümberjagamise programmi loomise eesmärgil.
Võšenka
Võšenka on kohanimi:
Helina
Helina on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 218. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Helina 792 naisel.
Bergamo karjakoer
Bergamo karjakoer on Itaaliast pärinev koeratõug.
Tõug on saanud alguse Põhja-Itaaliast Lombardiast, Bergamo piirkonna Alpidest, enam kui kaks tuhat aastat tagasi.
Bruce Sterling
pisi|Bruce Sterling
Michael Bruce Sterling (sündinud 14. aprillil 1954 Brownsville'is Texases USA-s) on Ameerika teadusulmekirjanik ja ajakirjanik, keda tuntakse eelkõige tema ulmeromaanide ja antoloogia "Mirrorshades" põhjal. Ta on üks küberpungi rajajaid ja põhiideolooge. Sterling teeb kaastööd ajakirjale Wired.
Eesti keeles ilmus 2008. aastal Sterlingi romaan "Skismaatriks +" (kirjastus Fantaasia, tõlkijad Iris Jeletski, Rea Raus, Tanel Saimre ja Tarmo Vaarpuu).
pisi|Bruce Sterling esinemas transmediale festivalil Berliinis ([[29. jaanuar 2014)]]
Jan Johansen
pisi|Jan Johansen Jan Christian Johansen (sündinud 9. jaanuaril 1966) on Rootsi laulja.
1995. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Rootsit lauluga "Se på mig".
Tulika tänav (Pärnu)
Tulika tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas.
Tänava kogupikkus on ligikaudu 375 meetrit.
Ajalugu
Tänav sai nime 1. oktoober 1998.
Zaritšne
Zaritšne on kohanimi:
Timuti tänav (Pärnu)
Tänava pikkus on ligikaudu 54 meetrit.
Anna-Liisa Kurve
Anna-Liisa Kurve (sündinud 4. märtsil 1973) on eesti tõlkija, kes sai tuntuks lapsnäitleja ja endise Eesti Televisiooni laululapsena.
Ta kogus tuntust Tallinnfilmis valminud mängufilmi "Nukitsamees" Itina (1981) ning ETV lastelavastuse "Kikerikii" peaosalise Anna-Liisana (1981–1982). Kurve osales Ave Kumpase laululapsena ka ETV laste laulusaadetes.
Haridus ja töö
Ta töötas Eesti Õigustõlke Keskuses tõlkijana. Hiljem on olnud diplomaatilisel tööl väljaspool Eestit, praegu elab ja töötab Luksemburgis.
2015. aastal võitis ta välismaal elavate eestlaste kategoorias e-etteütluse.
Isiklikku
Tema isa oli kõrgushüppaja, näitleja, muusik ja režissöör Igor Kurve.
Družne
Družne on kohanimi:
Wildschönau
Wildschönau (keskbaieri murdes Wüdschnau) on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kufsteini ringkonnas. Vald asub 938 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 97,41 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 4197 inimest. Vald paikneb 6 km Wörglist lõunas.
24 km pikk kõrgorg Wörgli lähedal on üks ringkonna turismikeskusi. Väheste asunduste kõrval koosneb vald neljast kirikukülast: Niederau, Oberau, Auffach ja Thierbach, ning paikneb Kitzbüheli Alpides. Vallavalitsus paikneb Oberaus.
Kahe turismihooaja kõrval mängib majanduslikku rolli intensiivne mäestikupõllumajandus. Paljud elanikud pendeldavad töökohtadesse teistes valdades. Wildschönau vald põhineb "õrnal" turismil ja rõhutab mitte olla suusakeskus, nagu naabruses Kitzbühel. Mitu vanemat T-tala tõstukit Schatzbergi (Auffachi) suusapiirkonnas asendati kahe tooltõstukiga. Tõstukiühendus Alpbachi oruga ehitati suvel 2012.
Pikka aega oli Wildschönaus kaevandus.
Talupoja au
"Talupoja au" (originaalpealkirjaga "Cavalleria rusticana") on itaalia helilooja Pietro Mascagni ooper. See kanti esimest korda ette 17. mail 1890. Ooperi libreto kirjutasid Giovanni Targioni-Tozzetti ja Guido Menasci.
Hermanis Albats
Hermanis Albats (23. august 1879 Veļķumuiža, Võnnu kreis – 9. veebruar 1942 Vjatlagi vangilaager, Kirovi oblast) oli Läti jurist, diplomaat, teadlane, õppejõud.
24. detsembrist 1925 kuni 6. maini 1926 oli ta Läti välisminister.
Jonas Kubilius
Jonas Kubilius (27. juuli 1921 Fermos – 30. oktoober 2011 Vilnius) oli Leedu matemaatik. Ta oli aastatel 1958–1990 Vilniuse Ülikooli rektor.
Ta sündis aastal 1921 Fermoses (asub praeguse haldusjaotuse järele Eržvilkase vallas Jurbarkase rajoonis). Ta lõpetas aastal Eržvilkases põhikooli ja aastal 1940 Raseiniais gümnaasiumi. Aastatel 1940–1943 ja 1945–1946 õppis ta Vilniuse Ülikoolis matemaatikat (aastatel 1944–1945 töötas ta matemaatika õpetajana Eržvilkases). Aastatel 1948–1951 oli ta aspirantuuris Leningradi Riiklikus Ülikoolis (juhendajaks professor Juri Linnik).
Ta oli aastatel 1958–1990 Vilniuse Ülikooli rektor.
Ta on maetud Antakalnise kalmistule Vilniuses.
Brașovi-Ghimbavi rahvusvaheline lennujaam
Brașovi-Ghimbavi rahvusvaheline lennujaam (ICAO: LROV, rumeenia keeles Aeroportul Internațional Brașov-Ghimbav) on Rumeenia esimene lennujaam, mida ehitatakse pärast kommunismirežiimi kokkukukkumist. Lennujaam peaks valmima 2022. aasta lõpuks umbes 10 km kaugusel Brașovi kesklinnast loodes.
No wave
No wave ja noise music, müramuusika, arenesid kõrvuti maailmamuusikaga, olles sellest tublisti mõjutatud. No wave’ile vaadatakse kui nähtusele, mis hakkas free jazzi ning pungi, eksperimentaalse roki, minimalismi, etnomuusika ja teiste suundade omavahelise hõõrdumise tulemusel ühendama loendamatuid tendentse, mängulaade ja -võimalusi. Aina uute nimesiltide kiire siginemine: art rock, punk jazz, out music, fake jazz jne. Kõikidele erinevustele vaatamata ühendab neid stiile tõsiasi, et nende veider, ekstsentriline mäng teistest stiilidest pärit elementidega tahab välistada nende selget kategoriseerimist – näiteks no wave sõdib kõikide lainete ja moodide vastu, kuigi on samas üsna moelembene.
Holubivka (täpsustus)
Holubivka on Ukraina kohanimi:
Zeikari
Zeikari on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Vecpiebalga vallas.
Küla asub valla keskosas. Zeikari jääb vallakeskusest Vecpiebalgast 5,5 ning Riiast 123,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asuv Žvirbuļi keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.
Aastal 2007 oli külas 25 elanikku.
HC TPS
pisi|Võistlusvorm HC TPS on Soome spordiklubi Turu Palloseura jäähokiosakond, mis tegutseb Turus. Klubi mängib Soome kõrgliigas.
1922. aastal asutatud spordiklubis avati jäähokiosakond 1929. aastal.
TPS on tulnud Soome meistriks 11 korda. Praegune jäähokiliiga on võidetud kümme korda, millega on see Tappara järel Soome teine kõige edukam klubi. Peatreener Hannu Jortikka juhtimisel tuli TPS aastatel 1989–1991 ja 1999–2001 kuus korda Soome meistriks. Vahepealsetel aastatel võitis TPS kaks meistritiitlit vene peatreeneri Vladimir Jurzinovi juhendamisel. 1994. aastal võitis TPS Euroopa karika ja 1997. aastal Euroopa superkarika.
Klubi peab kodumänge Gatorade Centeris, mis mahutab 11 820 pealtvaatajat.
Klubi peatreener on Jussi Ahokas.
Klubi naiskond mängib Soome naiste kõrgliigas Naisten Liiga.
2022. aastal valiti NHL-i draftis esimese valikuna TPS-i mängijana Juraj Slafkovský, kellest sai üldse esimene Soome kõrgliiga mängija, kes on NHL-i draftis esimesena valitud.
Praegune meeskond
''Seisuga 8. oktoober 2021''
Varastatud kohtumine
"Varastatud kohtumine" on 1988. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.
Henn Parts
Elulugu
Lõpetas Viljandi linnakooli, 1907 Tartu keiserliku ülikooli, farmaatsiamagister (1914), farmaatsiadoktor (1929, TÜ), väitekiri "Organoterapöitiliste preparaatide valmistamisest ja nende mõju kindlaksmääramisest" (Tartu, 1929). Täiendas end 1926 Prahas, 1931 Viinis ja Budapestis, 1938 Berliinis ja Bernis.
Oli 1898–1901 Kroonlinnas apteekriõpilane, 1901–1904 Peterburis apteekriabiline, 1908–1920 Luuga maakonnas Novinka alevis apteegijuhataja, 1921 Tallinnas Tervishoiuvalitsuse revident ja apteegiosakonna juhataja, 1921–1926 TÜ rohuteaduse instituudi farmatseutilise keemia dotsent, 1926–1929 farmatseutilise keemia instituudi erakorraline professor (1931 avas Tartus oma apteegi), 1929–1940 korraline professor, 1940–1946 farmatseutilise keemia kateedri juhataja, professor, 1923–1933 ühtlasi (kohakaaslusega) arstirohtude instituudi juhataja. Õpetas farmatseutilist keemiat.
Miljenko Jergović
Miljenko Jergović (sündinud 28. mail 1966 Sarajevos) on Bosnia ja Horvaatia kirjanik ja ajakirjanik.
Ta lõpetas Sarajevo ülikooli filosoofiateaduskonna. 1993. aastast elab ta Zagrebis.
Tema 1994. aastal ilmunud jutustustekogumik "Sarajevski Marlboro" on Madis Vainomaa tõlkes ilmunud 2023. aastal eesti keeles pealkirjaga "Sarajevo Marlboro" sarjas Loomingu Raamatukogu (SA Kultuurileht).
Islandi meedia
Islandi meediasüsteemi iseloomustades tuleb meeles pidada, et sealne auditoorium on ülejäänud Euroopaga võrreldes väike. Riigis elab ligikaudu 300 000 inimest, kes jagunevad umbes 100 000 majapidamisse. Islandlastele on omane suur trükiajakirjanduse tarbimine. Raadio- ja televisioonimaastik on tugevalt polariseerunud ning aastaid on hoidnud juhtpositsiooni rahvusringhäälingu kanalid. Aastal 2010 läks Island analoogtelevisioonilt üle digitelevisioonile. Enamik islandlasi kasutab peaaegu iga päev internetti.
Ajalehed
Aasta 2004 küsitluse andmetel loeb Islandi elanikkonnast vanuses 12–80 iga päev ajalehte 80% ning vähemalt korra nädalas 96%.
Islandil on kaks suuremat rahvuslikku päevalehte: 2001. aastal asutatud Fréttablaðið [`frjeehtabladid] (Uudisteleht) ja 1913. aastal asutatud Morgunblaðið [`morgünbladid] (Hommikuleht) (vt tabel). Suurim päevaleht Fréttablaðið on tasuta koju kantav ajaleht, Morgunblaðið toetub aga peamiselt tellimistulule. Aastani 2008 tegutses ka tasuta ajaleht 24 Stundir [`tühtügü `og `fjourir `stündir] (24 Tundi), mis lõpetas tegutsemise majanduskriisi tõttu, ühinedes Morgunblaðiðiga.
Allikad ,
Suurim tabloidleht Islandil on DV, mille tiraaž oli 2008. aastal 13 100.
Jalanets
Jalanets on kohanimi:
Islandi meedia
Ajalehed
Kaks olulisemat erisuunitlusega nädalalehte on kalandusleht Fiskifréttir [`fiskivrjeehtir] (Kalandusuudised) ja ärileht Viðskiptablaðið [`vidskiptabladid] (Ärileht). Nimetatud nädalalehtede summaarne tiraaž on 6000. Lisaks on veel üle 20 kohaliku nädalalehe, millest enamik on tasuta väljaanded ning mille summaarne tiraaž on 49 000.
Kõik Islandi ajalehed on tabloidformaadis. Ajaleheturg on lähiminevikus teinud läbi suuri muutusi, peamiselt esimese tasuta päevalehe Fréttablaðiði saabumise tõttu. Seepärast tõusis aastatel 2000–2003 tasuta ajalehtede kogutiraaž 90 000-lt 156 000-le. Aastaks 2006 oli tiraaž juba 250 000. Tasuliste lehtede trükiarv aga langes aastatel 2000–2003 umbes 20 000 võrra.
Ajakirjad
Kui Islandi ajalehtede arv on järjest vähenenud, siis ajakirjade arv on alates 1990. aastast olnud tõusuteel. Ajakirjade koguarv on viimase 20 aasta jooksul kahekordistunud. Enamik ajakirju on kitsalt spetsialiseerunud väljaanded.
Turuliider on igal nädalal ilmuv meelelahutus- ja teleajakiri Séð og Heyrt [`sjeed `og `heirt] ('nähtud ja kuuldud'), mida müüakse väljaandja sõnul umbes 20 000 eksemplari numbri kohta. Väga tihti loevad islandlased lisaks Séð og Heyrtile veel populaarteaduslikke ajakirju. Nendele järgnevad naiste- ja sisekujundusajakirjad.
Nakkepüünis
Nakkepüünis on püügivahend, mille püügipõhimõte seisneb kala takerdumises või sissemässumises võrgulinasse või kiilumises selle silma.
Raskestimärgatavad võrgud paigutatakse kalade arvatavale liikumisteele, kus püünised peavad kinni lubatud pikkusega soovitud liiki kala. Sagedamini nakkub kala võrku lõpuseid pidi, seepärast nimetatakse sellist püünist ka lõpusvõrguks. Olenevalt ehitusest, kasutatud ujukitest ja raskustest võib nakkepüünis paikneda veekogu pinnakihis, keskmistes veekihtides või veekogu põhjakihis. Enamasti kasutatakse võrke järvedes ja mere rannavetes. Avamerel on kasutusel triivvõrgud valdavalt lõhelaste ja heeringlaste püügiks. Mere põhja pannakse võrgud tursa ning teiste veekogu põhja asustavate liikide püügiks.
Islandi meedia
Raadio
Enamiku raadiokanalite eluiga on olnud väga lühike. Paljud kanalid on vahetanud omanikku, ühinenud teistega või lõpetanud ülekandmise. Ainult käputäiest on saanud püsiv jälg Islandi meediamaastikul. 2008. aastal oli Islandil 21 raadiojaama. Neist 16 olid eraraadiojaamad ja 5 avalik-õiguslikud. Esile tõuseb neli kuulatumat kanalit: Rás 1 (27%), Rás 2 (24%), Bylgjan (24%) ja FM 957 (10%).
Jemerson
pisi| Jemerson de Jesus Nascimento (sündinud 24. augustil 1992 Jeremoabos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Brasiilia kõrgliiga klubis Atlético Mineiro.
Nakkepüünis
Lubatud nakkepüünised on nakkevõrk ja raamvõrk, Peipsi järvel saab kasutada kaldavõrku ja avaveevõrku.
Islandi meedia
Raadio
Kõige mõjukam organisatsioon Islandi raadioedastajate hulgas on avalik-õiguslik RÚV [`ruuv] ehk Ríkisútvarpið [`riikisuutvarpid] (Islandi rahvusringhääling). 1934–1986 oli seadusega kehtestatud Islandi rahvusringhäälingu monopol. Tänapäeval kuulub RÚVile kaks kõige populaarsemat raadiokanalit Rás 1 [`raus `eidn] (Kanal 1) ja Rás 2 [`raus `tveir] (Kanal 2) ning samuti eksperimentaalne raadiojaam Rondó [`rondou] (Rondo). Rás 1 edastab peamiselt uudiseid, ilmateadet, poliitika- ja kultuuriprogramme, sealhulgas kunsti-, ajaloo-, islandi keele ja kirjandusteemalisi. Rás 2 edastab samuti uudiseid, kuid suurem rõhk on muusikaprogrammidel, eriti pop- ja rokkmuusikal. Rondó mängib klassikalist ja džässmuusikat.
Jemerson
Atlético Mineiros asus ta esmakordselt mängima 2012. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2013. aastal ning Brasiilia kõrgliigas oli tema esimeseks mänguks sama aasta 7. juulil toimunud kohtumine Criciúma. Esimesed kaks väravat lõi Jemerson Brasiilia kõrgliigas 17. mail 2015 mängus Fluminense vastu. Kokku lõi ta sel hooajal liigas neli väravat ja valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Islandi meedia
Raadio
Suurim erameediaettevõte on 365-Miðlar [`thrjuu `hündrüd `sehstiiü `og `fimm `midlar] (365-Meedia), millel on 8 raadiokanalit. Neist populaarseim on Bylgjan [`bilgjan] (Laine), mis on rahvusringhäälingu jaamade järel kuulatavuselt kolmandal kohal. Samuti kuuluvad 365-Miðlari alla Létt Bylgjan [`ljeeht `bilgjan] (Kerge Laine), FM 957 [`ef `em `niiü `hündrüd `fimmtiiü `og `sjö], X-ið [`eks `id] (X-mürgel), Útvarp Latibær [`uutvarp `latibair] (Raadio Laisklinn), Gull Bylgjan [`güdl `bilgjan] (Kuldlaine) ja veebiraadio Ný Bylgjan [`nii `bilgjan] (Värske Laine).
Kõiki suuremaid raadiokanaleid on võimalik kuulata ka internetist.
Jemerson
2016. aasta jaanuaris sõlmis Jemerson viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Monacoga. Hooajal 2016–17 tuli ta Monacoga Prantsusmaa meistriks.
Islandi meedia
Televisioon
Islandi telekanaleid on kokku 10. Neist 3 on üldhuvi- ja 2 filmikanalid, 1 on uudiste-, 1 spordi-, 1 muusika- ja 1 piirkondlik kanal. Suurema populaarsusega on üldhuvikanalid RÚVi Sjónvarpið [`sjounvarpid] (Televisioon), 365-Miðlari Stöð 2 [`stöd `tveir] (Jaam 2) ja Skipti Skjár 1 [`skjaur `eidn] (Ekraan 1). Nende programm on valdavalt meelelahutuslik ja välismaist päritolu. Allpool asuvast tabelist võib leida olulisemate telekanalite 2001. aasta päevase ja nädalase vaadatavuse (daily ja weekly reach) ning 2006. aasta vaatamisaja jagunemise kanalite vahel (share). Kolme kanali suur vaatamisaja osakaal viitab televisioonituru tugevale polariseeritusele.
Jemerson
2020. aasta novembris sõlmis ta lepingu Brasiilia kõrgliigaklubiga Corinthians.
Islandi meedia
Televisioon
Seitse islandlast kümnest vanuses 12–80 vaatavad päeva jooksul telerit. Mehed ja naised jälgivad telerit enam-vähem võrdselt, kuid mehed veedavad ekraani ees veidi rohkem aega. Noorim ja vanim vanusegrupp vaatavad telerit rohkem kui noored täiskasvanud ja keskealised. 2007. aastal vaadati Islandil päevas telerit keskmiselt 3 tundi 11 minutit ehk ligilähedaselt Euroopa keskmisele näitajale.
Valitsuse kava järgi mindi 2010. aastal analoogtelevisioonilt üle digitelevisioonile.
Jemerson
2021. aasta oktoobris naasis ta Prantsusmaa kõrgliigasse, sõlmides kuni hooaja lõpuni lepingu FC Metziga.
Islandi meedia
Internet
Interneti kasutamine on islandlaste seas populaarne ja see on viimaste aastate jooksul kasvanud. Islandi statistikaameti 2009. aasta septembrist pärineva uuringu tulemuste põhjal kasutas internetti vähemalt korra 3 kuu jooksul 93% islandlasi. Perioodil 2005–2009 on iga aastaga interneti kasutajate arv tõusnud keskmiselt 2% võrra.
Jemerson
2022. aasta juunis liitus ta taas Atlético Mineiroga.
Islandi meedia
Internet
Suuremad vahed interneti kasutamises tulenevad vanusest. Islandi statistikaameti järgi kasutas 2009. aastal 16–34-aastastest isikutest internetti 100%, 65–74-aastastest aga ainult 55%. Samuti mängib mõningast rolli haridus. Aastal 2009 kasutasid kõige vähem internetti põhiharidusega inimesed (86%) ja kõige rohkem kõrgharidusega inimesed (98%). Keskharidusega inimesed kasutasid internetti 94%.
2009. aasta küsitlusest selgus, et kõige populaarsem interneti kasutamise põhjus oli e-kirjade saatmine (91%), järgnesid teenuste ja toodete kohta info otsimine (86%), ajakirjade ja ajalehtede lugemine (78%), internetipanga teenuste kasutamine (78%) ja veebist raadio või televisiooni jälgimine (65%).
Jemerson
Brasiilia jalgpallikoondises tegi Jemerson debüüdi 2017. aasta juunis sõprusmängus Austraalia vastu.
Kopijivka
Kopijivka on kohanimi:
Tikri tänav (Pärnu)
Tänav saab alguse Mündi tänavalt, suundub kirdesse ja lõppeb Savi tänaval.
Tänava pikkus on ligikaudu 228 meetrit.
Ajalugu
Tänav sai nime 1. detsembril 1998.
Kevlar
pisi|Kevlari ruumiline molekulaarstruktuur Kevlar on tehislik kiudmaterjal, keemiliselt koostiselt aramiidpolümeer (aramiid - aromaatne polüamiid), mille töötasid välja Stephanie L. Kwolek ja Herbert Blades DuPonti laborites 1965. aastal. See tugevusomadustelt silmapaistev materjal leidis esmast kommertsiaalset kasutust 1970. aastal terastraatide asendamisel võidusõiduautode rehvides. Levinuim kasutusvorm on niitideks või tekstiiliks põimitud kiud, mis on rakendatav nii iseseisvalt kui ka osana komposiitmaterjalist.
Tänaseks on kevlaril materjalina mitmeid rakendusalasid, alates rehvidest või purjedest kuni turvisteni, mis on tingitud selle suurest tõmbetugevuse ja kaalu suhtest, mis on hinnanguliselt viis korda suurem kui terasel. pisi|alt=|Aramiidpolümeerkiud
Ajalugu
Polüparapüleeni, mida hakati nimetama kevlariks, leiutasid Poola-Ameerika keemik Stephanie L. Kwolek ja Herbert Blades DuPonti laborites. 1964. aastal hakkas nende teadusrühm otsima uut kergekaalulist, kuid tugevat materjali, et kasutada seda rehvides. Nende uuritud polümeerid moodustasid lahustes vedelaid kristalle, mis oli tol ajal unikaalne. Lahused olid ähmased, ebaselge värvusega ja väikse viskoossusega ning neid peeti enamasti kasutuks. Siiski testiti lahusest polümeerkiudude spinnimist, et saadu omadusi testida, ning ootamatult avastati, et tekkinud kiud ei purune, sarnaselt nailoniga, vaid on üle ootuste heade tugevusomadustega. Juhusliku avastuse tähtsusest saadi kohe aru ning kiiresti arenes välja uus polümeeride keemia valdkond. Juba 1971. aastal tutvustati maailmale uut materjali kevlarit.
Tootmine
Kevlari tootmine on kulukas ning seda mitmel põhjusel. Kulukad on lähteained ning lisaks tekitab täiendavat keerukust vajadus vees lahustumatu polümeer reaktsiooni ja spinnimise ajal täielikult lahustada, kasutades selleks kontsentreeritud väävelhapet. See toob kaasa täiendava kulu ja tarvilikud keskkonnatingimused.
Kevlarit toodetakse ning seda on saadaval mitmes versioonis:
Struktuur ja omadused
pisi|405x405px|Kevlari molekulaarstruktuur, rõhutatud struktuuriga osa väljendab ühte monomeeri ahelat, punktjooned tähistavad vesiniksidemeid Kevlar on struktuurilt sünteetiline aramiidpolümeer, seega koosneb see mitmetest identsetest omavahel kokku põimitud monomeeridest. Tuntuimad polümeerid on plastikud, millega kevlar ehituselt ka mõneti sarnaneb. Kevlar sisaldab keemiliselt aromaatseid benseeni tuumasid, amiidi ja hapniku rühmasid.
Kevlari soojusomadused on mõneti mittelineaarsed. See hoiab oma tugevusomadusi väga madalate temperatuurideni ning on madalamal temperatuuril isegi paremate tugevusomadustega. Temperatuuri kasvades ja materjali vastavas keskkonnas hoides väheneb tõmbetugevus 10–20% võrra ning aja möödudes ka rohkem. Näiteks hoides kevlarit 160 °C juures, väheneb tõmbetugevus 10% võrra 500 tunniga, 260 °C juures väheneb see aga 70 tunniga koguni 50% võrra. Seega ei ole kevlari heaks kasutuskeskkonnaks kõrgtemperatuursed paigad, samuti tekitab see probleemi näiteks kehakaitsmete kasutuses, kus materjal peab vastu pidama hõõrdumisele, mille käigus temperatuur oluliselt kasvab.
Militaartehnoloogiad ja turvis
pisi|Kevlarkattega kiiver tabamuse järel Kevlar on suuresti kasutatav militaartehnoloogiates kaitsematerjalina kiivrites, näokaitsmetes, killu- ja kuulivestides. Näiteks on see põhiline kaitsekomponent Ameerika Ühendriikide kaitsevarustuses alates 1980. aastast, kui võeti kasutusele PASGT kiivrid ja kuulivestid. Samuti on kevlarit kasutatud järgnevates edasiarendustes. Kevlarit kasutatakse ka soomustatud sõidukites meeskonna kaitseks ning ka näiteks Nimitz-klassi lennukikandjates, kaitsmaks elutähtsaid komponente. Materjal on laiatarbeline ka politseinike ja turvateenistuse kaitsevarustuses.
Üldkaitse
pisi|Lõikekindlad kevlarkindad Kevlarit kasutatakse kinnaste, käiste, jakkide, pükste ja muude riideesemete tootmiseks, mis on disainitud kaitsmaks kandjat sisselõigete, marrastuste ning kuumuse eest. Sellest loodud kaitseriietus on reeglina kergem ja õhem kui tavalistest materjalidest rõivastus, samuti põimitakse seda teiste tekstiilidega.
Spordivarustus
Kevlari tugevus- ja elastsusomadusi kasutatakse ära ka mitme spordiala varustuse loomisel.
Helja
Helja on naisenimi.
Kevlar
Spordivarustus
Kevlarist valmistatakse näiteks mootorratta turvariietust nii kogu keha kui ka spetsiifiliste alade, nagu küünarnukid, põlved, reied kaitsmiseks. Kevlari ainsaks miinuseks sellel kasutusalal on vastupidamatus temperatuurile: kui õnnetuse tagajärjel peaks esinema pikka libisemist, kus hõõrdumise tõttu temperatuur oluliselt tõuseb. Ka vehklejate kaitsekostüümid ja -maskid on tihtipeale valmistatud kevlarist, vältimaks sportlaste vigastusi torgete läbi. Sobiv kasutusala on ka ekstreemsportlaste kehakaitsed, kus õnnetuste korral võtab kevlar koormuse ning vigastused sportlase asemel enda kanda. Järjest enam asendavad kevlarnöörid vibuspordis vibunööride traditsioonilisi materjale, kuna on antud alal võrdlemisi odavad ning elastsusomaduste tõttu hästi sobivad. Nöörina on kevlar kasutusel ka langevarjuspordis, kus on oluline kandvat varju kinnihoidvate nööride tugevus. Läbitorgete ja kulumise kaitseks kasutatakse kevlarit ka ralli- ja rattaspordis lisandina rehvides. Materjal on kasutusel ka laua- ja klassikalises tennises. Esimeses aitab see suurendada elastsust, saavutamaks tugevamad põrked ning samal ajal vähendades kaalu materjali kerguse tõttu; teises aitab see suurendada reketi võrgu keskosa vastupidavust ning parandada ka elastsusomadusi; mida elastsema põrke mõlemal spordialal reket tekitab, seda vähem peab sportlane kasutama jõudu tugeva löögi sooritamiseks. Firma Nike on kasutanud kevlarit spordijalatsite tootmisel, põimides seda nii paeltesse kui ka jalatsi ninasse. Võrreldes nailoni kasutusega suurenes jalatsi tugevus oluliselt: kevlari kasutus vähendas suuresti jalatsi läbivenivust. Kevlarist jalatsid on vastupidavamad ja spordis kasulikumad, kuid ka oluliselt kallimad võrreldes jalanõude keskmise hinnaga.
Helja
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 566. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Helja 172 naisel.
Kevlar
Muusika
On leitud, et kevlaril on kasulikud akustilised omadused valjuhääldite kõlaelementide valmistamiseks, lisaks kasutatakse seda optilistes kaablites tugevuse tagamiseks, näiteks ka neis, mida kasutatakse heliinformatsiooni edastamiseks.
Kevlarit kasutatakse ka trummikatete materjalina, kuna võrreldes klassikaliste materjalidega võimaldab see rakendada oluliselt tugevamaid mehaanilisi lööke, seega ka pingeid, mille tagajärjel levib edasi puhtam heli. Sarnastel põhjustel on see kasutusel ka keelpillides, mõlemal juhul luuakse kevlarist komposiit, milles iga komponent annab lõpptulemusele mingi endale iseloomuliku tähtsa omaduse, milleks kevlari puhul on tugevus ja elastsus.
Muud kasutused
pisi|Kevlariga tugevdatud köis Lisaks laialt levinud kasutustele võib kevlari omadusi ära kasutada veel väga eriilmelistes rakendustes. Kevlarit võib näiteks kasutada tefloni asendajana pannide ja kööginõude tootmisel. Põimitud kevlarkiud on kasutusel rippsildades, merendusega seotud köites ja nöörides. Pragunevate tsementelementide ajutiseks purunemise aeglustamiseks on kevlarvõrgud ja -köied tõhusad abivahendid. Materjali on kasutatud ka mobiiltelefonide kestade konstruktsioonis, näiteks mudelitel Motorola Droid Maxx ja OnePlus 2.
Kevlar on üldiselt väga sobiv mitmeteks rakendusteks, kuid tihtipeale piirab kasutamist selle kõrge hind võrreldes tavaliste materjalidega, millel aga ei ole kevlariga võrdseid kasulikke omadusi.
Arturs Alberings
Arturs Alberings (26. detsember 1876 (ukj 8. jaanuar 1877), Rūjiena, Valmiera maakond – 26. aprill 1934 Riia) oli Läti agronoom ja poliitik. Ta oli Läti peaminister 7. maist kuni 18. detsembrini 1926.
Elutöö
Alberings oli üks Läti Talurahvaliidu loojatest, Läti seimi 1.–3. koosseisu liige. Ta osales Läti Vabariigi põhiseaduse koostamises ning oli rahandus-, kaitse- ja põllutööminister. Samuti oli ta Astrahani põllumajandus- ja kalanduskooli direktor.
Tunnustus
Arturs Alberings pälvis Kolme Tähe ordeni ja Valge Roosi ordeni esimese järgu.
STMicroelectronics
STMicroelectronics (sageli lihtsalt ST) on Prantsuse ja Itaalia rahvusvaheline ettevõte, mis arendab, toodab ja turustab elektroonilisi kiipe (pooljuhte). See on käibelt suurim pooljuhtide tootja Euroopas.
Ettevõtte peakorter asub Šveitsis Genfi lähedal Plan-les-Ouatesis, kuid ettevõte on aktsiaseltsina registreeritud Hollandis. USA osakonna peakontor asub Texase osariigi Dallase maakonna Coppelli linnas, Aasia ja Vaikse ookeani piirkonna peakontor asub Singapuris, Korea ja Jaapani piirkonna peakontor Tōkyō prefektuuris ning Hiina regiooni peakontor Shanghais.
STMicroelectronics on noteeritud Pariisi börsil ja arvatud CAC 40 indeksi koosseisu.
Ignacy Matuszewski
pisi|Ignacy Matuszewski Ignacy Hugo Stanisław Matuszewski (10. september 1891 Varssavi – 3. august 1946 New York) oli Poola poliitik, publitsist, diplomaat, sõjaväelane (kolonelleitnant).
1929–1931 oli ta Poola rahandusminister.
1922 anti talle Vabadusristi I liik 3. järk, tunnustades tema tööd kolonelleitnandina.
Samylai vald
Samylai vald (leedu keeles Samylų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kaunase rajooni territooriumil.
Valla pindala on 76 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4503 inimest. Valla keskus on Samylai küla, vallamaja asub aadressil J. Biliūno g. 20. Vallavanem on Saulius Banionis.
pisi|Žiegždriai paljand
Korolivka
Korolivka on kohanimi:
Soosaare soo
Soosaare soo lahustükk liideti Alam-Pedja looduskaitsealaga 2007. aastal sihtkaitsevööndina, mille kaitse-eesmärk on metsa- ja sookoosluste looduslikkuse taastamine ning kaitstavate liikide elupaikade kaitse.
Soo teke
Soostik paikneb Võrtsjärve nõo põhjaosas. Maakoore kerkimise tõttu kujunes Varaholotseeni teisel poolel Ürg-Võrtsjärve lahe asemele ulatuslik sisejärv, nn Suur-Võrtsjärv. Selle veepind oli tänapäevasest kõrgem ja järve pindala suurem, eriti loode ja kirde suunas. „Järve loodeosa kiirema kerkimise tõttu kujunes Keskholotseeni algul Suur-Võrtsjärvest väljavool Emajõe orgu, järve pind hakkas alanema ja tema pindala vähenema“. Eelnevalt üleujutatud loodeosas hakkas maapind tasapisi soostuma. Pisut madalamatel aladel, mis täielikult ära ei kuivanudki, on sood tänapäevani. Algsest madalsoofaasist on Soosaare soostiku suurim ala, Soosaare raba, jõudnud kõrgsoofaasi. Taimede mittetäieliku ladestumise tulemusena on tekkinud turbakiht, mille tüsedus ulatub peaaegu seitsme meetrini.
Kasvukoha- ja elupaigatüübid
Soosaare soo kasvukohatüübid (Paal, 1997 järgi) on inventeeritud 1997. aastal Jaanus Paali ja 2010. aastal Eestimaa Looduse Fondi (vaatleja Indrek Tammekänd) poolt. Inventuuride käigus määratleti puis-mättaraba (3221p), älveraba (3222) ja puis-laukaraba (3223p), õõtsik-siirdesoo (3122) ja rohu-siirdesoo (3121). Natura 2000 elupaigatüüpidest on Soosaare soo suuremas osas kaetud looduslikus seisundis rabade (7110); siirdesoo ja rabametsade (91D0), looduslike huumustoiteliste järvede ja järvikute (3160) ning inimtegevusest rikutud, kuid taastumisvõimeliste rabadega (7120). Natura elupaigatüüpide eestikeelsed vasted ja klassifikatsioon toetuvad Jaanus Paali (2007) koostatud jaotusele. Sulgudes olevad kaldkirjas numbrid tähistavad Natura 2000 elupaigatüüpide koode, mis on ära toodud Euroopa loodusdirektiivis. Rabad on looduskaitseliselt Natura 2000 kõrge tähtsusastmega kooslused ja Eesti riigi jaoks on tegemist vastutuskooslustega.
Soosaare soo turbakaevandused
Soosaare soo on määratletud turbamaardlana nii põhja- kui lõunaosas. „Raba ääreala reljeef on liigestatud ca 10 m laiuste ja kuni 100 m pikkuste turbaaukudega, kust juba 19. sajandil võeti käsitsi turvast. Turbaaukude sügavus on hetkel 0,2–0,7 meetrit. . Samuti on Soosaare sohu rajatud mitu freesturbavälja. Raba põhjaosa kaevandusala pärineb ilmselt 1970. aastatest ning see jäeti maha 1990. aastatel. 2015. aasta seisuga on turba kaevandamine Soosaare soo sihtkaitsevööndi piires lõpetatud. Turba kaevandamine jätkub freesturbaväljadel soo lõunaosas – I, II ja III turbatootmisalal; nt 2012. aastal kaevandas Soosaare maardlas AS Kraver Soosaare ning Tässi turbatootmisaladelt kokku 11,5 tuhat t vähelagunenud turvast; AS Mikskaar kaevandas Raba-Jaani turbatootmisalalt 0,1 tuhat t hästilagunenud turvast. IV turbatootmisala asus Soosaare sihtkaitsevööndis, mille sulgemine päädis AS Kraveri ja Viljandimaa keskkonnateenistuse vahelise kohtuprotsessiga 2008. aastal. AS Kraver taotles kahju hüvitamist, mis oli seotud geoloogiliste uuringutega Soosaare rabas, kuna puudus teave, et kõnealust sood kavatsetakse võtta kaitse alla. „Kuna Viljandimaa keskkonnateenistusele ei olnud uuringuloa andmise menetluse ajal teada asjaolud, et ala võib kujuneda tulevikus Natura 2000 eelvalikualaks“ ja et sellest edasi moodustatakse sihtkaitsevöönd, jättis kohus kaebuse rahuldamata.
Carl Heinrich Constantin Gehewe
Carl Heinrich Constantin Gehewe (ka Carl Heinrich Constantin Geheber; 12. veebruar/23. veebruar 1796 – 2. juuli 1856 Franzensbad) oli Eesti vaimulik, Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige ja seltsi esimene esimees ning kooliraamatute autor.
Ta lõpetas Tartus gümnaasiumi. Aastatel 1814–1815 ja 1817–1819 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta koduõpetajana senaator krahv Manteuffeli juures. Ordineeriti 15. augustil/27. augustil 1820 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1820–1831 (introdutseeriti 5. septembril/17. septembril 1820) Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1831–1842 oli ta Tartu Jaani koguduse (eesti pihtkonna) õpetaja, aastatel 1842–1856 Tartu Maarja koguduse õpetaja.
Gehewe suri aastal 1856 Sudeedimaal, Franzensbadis (tšehhipärase nimetusega Františkovy Lázněs, Chebi ringkonnas, Karlovy Vary maakonnas, Tšehhis. Ta maeti Schönbergi, Saksimaale.
Ta oli Õpetatud Eesti Seltsi asutajaliige ja aastatel 1838–1841 seltsi esimene president.
Ta on tõlkinud vaimulikke raamatuid, koostanud õpikuid koolidele ja toimetanud kalendri astronoomilist osa.
Isiklikku
Tema abikaasa Emilie isa Friedrich Gottlieb Moritz oli Urvaste Püha Urbanuse koguduse õpetaja. Abikaasa vanaisa Johann Christian Friedrich Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja; abikaasa onu Johann Christian David Moritz oli Tori- ja Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, teine onu Ludwig Wilhelm Moritz oli Tartu Jaani koguduse eesti pihtkonna õpetaja ja Tartu Ülikooli eesti keele lektor; abikaasa vend Friedrich Ernst Moritz oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Tema kälimees Friedrich Ferdinand Meyer oli Karula, hiljem Jõhvi ja Iisaku koguduse õpetaja, teine kälimees Carl Heinrich Temmler oli Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja.
Olga Sedakova
Olga Sedakova (vene keeles Ольга Александровна Седакова; sündinud 26. veebruaril 1949 Moskvas) on vene luuletaja, prosaist, tõlkija, filoloog ja etnoloog.
Elulugu
1973. aastal lõpetas Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna.
Ta on pidanud loenguid Euroopa ja Ameerika Ühendriikide ülikoolides, osalenud rahvusvahelistel luulefestivalidel Itaalias, Suurbritannias, Valgevenes, Hollandis ja Saksamaal.
1996. aastast on ta Püha Filareti Õigeusu-Kristliku Instituudi (Свято-Филаретовский православно-христианский институт) hoolekandenõukogu liige.
Tema õde on folklorist ja etnolingvist Irina Sedakova.
Looming
Kuni 1989. aastani Venemaal avaldada ei saanud, esimene luulekogu ilmus Pariisis 1986. aastal.
Tema 20. sajandi uusklassitsismist mõjutatud luules leidub sugemeid vene tavandilaulu võtetest, väljenduvad religioossed otsingud; tsükkel "Metsik kibuvits" ("Дикий шиповник", 1978, "Vanad laulud" ("Старые песни", 1980–1981 jm. Loomingust saab ülevaate kaheköitelisest teosest "Luule. Proosa" ("Стихи. Проза", Moskva 2001) ja neljaköitelisest teosest "Luule. Tõlked. Poetica. Moralia" ("Стихи. Переводы. Poetica. Moralia", Dmitri Požarski nimeline Ülikool, Moskva 2010).
Tõlked, luuletõlgendused
On avaldanud tõlkeid Euroopa kirjanduse, filosoofia ja teoloogia alalt: (Assisi Franciscus, Dante Alighieri, Pierre de Ronsard, John Donne, Stéphane Mallarmé, Emily Dickinson, Rainer Maria Rilke, Martin Heidegger, Paul Claudel, Paul Celan, Thomas Stearns Eliot, Ezra Pound, Philippe Jaccottet). Artikleid kirjanike loomingu kohta: Aleksander Puškin, Nikolai Nekrassov, Vladimir Hlebnikov, Boriss Pasternak, Anna Ahmatova, Ossip Mandelštam, Marina Tsvetajeva, Paul Celan jt; memuaristika Venedikt Jerofejevi, Leonid Gubanovi, Viktor Krivulini, Jossif Brodski, Sergei Averintsevi, Vladimir Bibihhini, Leonid Gasparovi, Gennadi Aigi kohta.
Tunnustus
Luulet ja esseid on tõlgitud enamikku euroopa keeltesse, ivriiti ja hiina keelde.
Tema sõnadele on muusikat loonud Aleksandr Vustin, Pjotr Startšik, Valentin Silvestrov, Viktoria Polevaja, Viktor Kopõtko, Tatjana Aljošina jt.
Võla
Võla on kohanimi:
AZAL Arena
AZAL Arena on jalgpallistaadion, mis asub Şüvəlani asulas Bakuus Aserbaidžaanis.
Ajalugu
17. veebruaril 2011 andis UEFA staadionile 2 tärni, mis lubab väljakut kasutada rahvusvaheliste mängude pidamiseks.
Staadioni kasutati 2012. aasta FIFA U17 naiste MMi treeninguväljakuna.
Helje
Helje on naisenimi.
Valle Raidla
Valle Raidla (sündinud 17. juulil 1975 Kehras) on eesti geoloog.
Insenertehnilise teenistuse kindralleitnant
pisi|150px|Kindralleitnandi [[õlak]]
Insenertehnilise teenistuse kindralleitnant (vene keeles генерал-лейтенант инженерно-технической службы) oli NSV Liidu relvajõududes aastatel 1943–1971 kehtinud sõjaväeline auaste (alates 1951. aastast kõigi väeliikide) tehnilise teenistuse juhtivkoosseisule.
1950. aastal kaotati suurtükiväe inseneriteenistuse kindralleitnandi ja tankiväe inseneriteenistuse kindralleitnandi ning 1951. aastal lennuväe inseneriteenistuse kindralleitnandi auaste. Kõigile auastme kaotamise ajal elus olnud aukraadi omanikele anti insenertehnilise teenistuse kindralleitnandi auaste.
1971. aastal insenertehnilise teenistuse kindralleitnandi auaste kaotati ja selle asemel seati sisse kindralleitnant-inseneri auaste. Kõigile auastme kaotamise ajal elus olnud aukraadi omanikele anti kindralleitnat-inseneri auaste.
Insenertehnilise teenistuse kindralleitnante
pisi|150px|[[Nikolai Duhhov, tankikonstruktor]]
Valle Raidla
Elulugu
Lõpetas 1993 Kadrina Keskkooli ja 1999 TPÜ geoökoloogina; tehnikateaduste magister (rakendusgeoloogia) (2003, TTÜ), väitekiri "Eesti Kambriumi-Vendi põhjavee süsinikusisalduse formeerumine ja dateerimine radiosüsiniku meetodiga". 1996–99 TTÜ geoloogia instituudi tehnik, 1999–2004 insener, 2005– erakorraline teadur.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: holotseeni setete ja põhjavee radiosüsiniku dateerimine.
Helje
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 349. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Helje 394 naisel. Helje oli keskmiselt 66 aasta vanune (mediaanvanus oli 66). Kõige populaarsem oli eesnimi Helje vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 13,00.
Tihniku tänav (Pärnu)
Tihniku tänav on umbtänav Pärnus Rääma linnaosas, mis saab alguse Kaevu tänavalt.
Tänava pikkus on ligikaudu 133 meetrit.
Ajalugu
Tänav sai nime 1. oktoober 1998.
Inga Kangro
Elulugu
Inga Kangro on õpetaja tütar.
Lõpetas 1992 Antsla Keskkooli, 1998 Tartu Ülikooli matemaatikateaduskonna, 2001 TÜ-s magistrantuuri ja 2005 doktoriõppe. M.Sc. (matemaatika, 2001, TÜ), väitekiri "Tükiti polünomiaalne kollokatsioonimeetod astmeliselt iseärase tuumaga integro-diferentsiaalvõrrandi lahendamiseks" (Tartu, 2001), Ph.D. (mat, 2005, TÜ), väitekiri "Piecewice polynomial collocation methods for solving weakly singular integro-differential equations" (Tartu, 2005).
Oli 2003–05 TTÜ Küberneetika Instituudi insener, 2005–2006 teadur ja alates 2006. aastast on samas erakorraline vanemteadur.
Udo Parikas
Udo Parikas (sündinud 1956 Saltsjöbadenis Rootsis) on eesti ajakirjanik.
Ta on töötanud Rootsi Raadios, ka eestikeelsete saadete toimetuses.
Kihelkonna Kool
Kihelkonna Kool on üldhariduskool Saare maakonnas Saaremaa vallas Kihelkonna alevikus.
Ajalugu
Kooli otsene eelkäija on Rootsiküla Algkool, mis moodustati 1920. aastal suletud Pajumõisa, Viki, Rootsiküla külakooli, Kihelkonna kihelkonnakooli ja Kihelkonna algkooli baasil. 1932. aastal nimetati kool ümber Kihelkonna Algkooliks. 1944. aastal nimetati kool Kihelkonna 7-klassiliseks Mittetäielikuks Keskkooliks, 1962. aastal Kihelkonna 8-klassiliseks Kooliks ja 1988. aastal Kihelkonna 9-klassiliseks Kooliks. 1992. aastal nimetati kool Kihelkonna Põhikooliks. 2008. aastal liidetakse lasteaed ja kool ning alates 1. septembrist 2008 kannab kool nime Kihelkonna Kool. Alates 1. septembrist 2016 on kool 6-klassiline.
Daniel Bovet
Daniel Bovet (23. märts 1907 – 8. aprill 1992) oli Šveitsi päritolu Itaalia farmakoloog, Nobeli auhinna laureaat (1957)
Bovet lõpetas 1929. aastal Genfi Ülikooli ning töötas aastatel 1929–1947 Pariisis Pasteuri Instituudis.
1947. aastast töötas ta Istituto Superiore di Sanitàs ja ning 1964. aastal sai ta Sassari Ülikooli professoriks. 1971. aastal sai ta Rooma La Sapienza Ülikooli professoriks. 1982. aastal läks pensionile.