cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saunags
Kuigi külakeskus pole otseselt muinsuskaitse all, on omavalitsus tunnistanud külasüdame kultuuriväärtuslikuks piirkonnaks. Väärtuslikeks loetakse Jūrnieki meremeeste ja kalurite majapidamist, kus vahepeal tegeleti ka käsitööga. Sealsed elumaja, ait ja laut valmisid aastal 1910, saun ja suitsutuskoda aastal 1911. Druvnieki oli põllumajandusega tegelenud kalurite-uusmaasaajate majapidamine, millest on säilinud küüni ja tõllakuuriga tall, elumaja, ait, kelder, suitsutuskoda, saun ja aiad. Vecvalki oli põllumajandusega tegelenud kalurite majapidaminemillest on säilinud aastal 1926 ehitatud elumaja, aastal 1928 rajatud laut, lehmade varjualusega küün ja tõllakuur, aastal 1935 valminud küün, aastal 1910 rajatud kartulikelder, aastal 1945 vana sauna asemele rajatud uus saun ja aastal 1957 vana aida asemele rajatud uus ait.
1935. aasta rahvaloenduse põhjal elas külas 146 elanikku. Aastal 2010 oli elanikke 17. Aastal 2015 oli külas 15 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Vaclovas Krutinis
pisi|Vaclovas Krutinis (2009) Vaclovas Krutinis (27. september 1948 Vilnius – 30. oktoober 2013 Vilnius) oli leedu skulptor.
Ta oli Leedu Kunstnike Liidu esimees aastail 1998–2008.
Bombükool
Bombükool on feromoonide hulka kuuluv ühend, mida eritavad looduslikult emase siidiliblika (Bombyx mori) röövikud partnerite ligimeelitamiseks.
Bombükool avastati 1959. aastal ja selle avastajaks peetakse Adolf Butenandti.
Adolf Butenandti, Rüdiger Beckmanni ja Dankwart Stammi 1960. aastal avaldatud trükise kohaselt, mis põhines 20 aasta pikkusel uurimistööl, eraldati aine 500 000 süütu emase siidiliblika (Bombyx mori L.) paarilisest näärmest (Sacculi laterales) 12 mg alkoholi estrit 4'-Nitro-azobenzol-carbonsäure-(4)- esters, mille spetsiifilise mõju tõttu just isaste siidiliblikate käitumisele kirjeldasid autorid seda tõeliselt puhta suguferomoonina. Bombükooli keemiline valem on C16H30O.
"Ligimeelitamisalkohol" (Lockstoffalkohol) on autorite arvates primaarne alkohol.
pisi|500 000 vangistuses kasvanud emase siidiliblika lõhnanäärme (Bombyx mori L.) eristise analüüsi tulemusel tuvastati bombükooli struktuurivalem.
Bombükool on esimene feromoon, mille keemilised karakteristikud kirja pandi.
Arvutused on näidanud, et kogu pauna tühjendus ühe pauguga võiks ligi meelitada ligi triljon isast.
Bombükool toimib mitme liigi isastele. Lisaks siidiliblikatele ka Bombyx mandarina, Coloradia velda ja Hemileuca eglanterina meesisenditele.
Pauna eritised (saatja) on mõeldud sama liigi vastassugupoole tundlate kemosensoorsetele neuronitele tunnistamiseks ja käitumisjuhiseks (emaste tundlates vastavad retseptorid ja geenid puuduvad), mida ilmselt harilikult järgitakse, kuivõrd katsed inimese poolt siidiliblikate elupaikadesse pihustatud bombükooliga on näidanud, et neid võimalik sel viisil kohale meelitada ja vajadusel lõpetada.
Hain Kinks
Hain Kinks (20. oktoober 1941 Põltsamaa – 26. juuni 2015 Tallinn) oli eesti suusataja ja suusatreener.
Bombükool
Kohe, kui emane siidiliblikas väljub kookonist, eritab ta bombükooli ning isased on silmapilkselt temast vaimustuses, nende vaimustus tõuseb kiirelt ja väljendub iseloomuliku tiibade ripsutamisega.
Hain Kinks
Ta lõpetas aastal 1960 Tartu 1. Keskkooli ja aastal 1964 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna.
Bombükool
Feromoonile pani nime Butenandt siidiliblika ladinakeelse nime järgi.
Hain Kinks
Ta hakkas sportima Tartu 1. Keskkoolis õpetaja Endel Arandi innustusel. Suusatreeninguid alustas ta aastal 1957 Tartu Laste ja Noorte Spordikoolis, teda juhendasid treenerid Herbert Abel, Hans Gross, Boriss Bõstrov, Juri Tšarkovski ja Odd Skildheim. Ta võitis aastal 1968 Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 4 x 10 km teatesõidus hõbemedali (ja samal aastal maratonis neljanda koha) ning aastal 1970 Nõukogude Liidu ametiühingute meistrivõistlustel 50 km sõidus hõbemedali. Lisaks võitis ta aastal 1969 Tartu maratoni. Eesti NSV meistrivõistlustel sai ta aastatel 1960–1974 2 kuldmedalit, 7 hõbemedalit ja 11 pronksmedalit.
Bombükool
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Bombykol seisuga 28.06.2016.
Hain Kinks
Ta töötas aastatel 1965–1976 spordiühingus Kalev instruktorina, aastatel 1977–1992 oli ta Kõrgema Spordimeisterlikkuse Kooli ja ühtlasi Eesti NSV ja Eesti koondise (meessuusatajate) vanemtreener, aastatel 1992–1993 Eesti meessuusatajate koondise treener ja aastatel 1994–2006 koondise konsultant. Osales Eesti koondise treenerina aastal 1992 Albertville'i olümpiamängudel. Tema õpilased olid Arne Sirel, Uno Leist, Mati Albert, Urmas Välbe, Jaanus Teppan, Elmo Kassin, Andrus Veerpalu, Raul Olle. Ta tegutses Suusaspordiföderatsiooni presiidiumis ja tegi kaastööd Spordilehele.
Isiklikku
Tema vend on suusataja ja suusatreener Tõnu Kinks.
Interferomeetriline tehisavaradar
pisi|300px|Interferogramm 17. augustil 1999 toimunud [[Izmiti maavärinast Türgis.(NASA/JPL-Caltech)]] Interferomeetriline tehisavaradar (inglise keeles Interferometric Synthetic Aperture Radar, lühendatult InSAR või IfSAR) on geodeesias ja kaugseires kasutatav radaritehnoloogia. SAR interferomeetrias genereeritakse vähemalt kahe tehisavaradari (SAR) kujutise abil maapinna deformatsiooni- või reljeefikaarte, kasutades vastuvõtjale naasvate elektromagnetlainete faasierinevusi. Interferomeetrilise tehisavaradari kasutamine võimaldab mõõta päevade kuni aastate jooksul toimuvaid sentimeetri suurusjärku jäävaid deformatsioone. Selle rakenduste hulka kuuluvad näiteks maavärinate, maalihete ja pinnase stabiilsuse seire.
Tehisavaradar
pisi|SARi signaalitugevuse pilt [[Kīlauea vulkaanist (NASA/JPL-Caltech)]] Tehisavaradar (inglise keeles Synthetic Aperture Radar, lühendatult SAR) on radaritüüp, mille eripäraks on antenni ja uuritava piirkonna vahelise suhtelise liikumise kasutamine. Nii on võimalik saavutada kõrgem eraldusvõime kui tavalisel kiirtega skannival radaril. Tehisavaradar on aktiivne kaugseireinstrument – antenn saadab välja elektromagnetlained,  need peegelduvad sihtmärgilt tagasi ning seejärel registreeritakse vastuvõtjas. SAR kujutise saamine ei sõltu valgusest, mistõttu saab seda kasutada ka öösel. Radar kasutab mikrolainete sagedusvahemikku jäävat elektromagnetkiirgust, mis neeldub atmosfääris väga vähe. Seega ei sega vaatlusi pilved.
Faas
pisi|vasakul|Faasierinevus Enamik teisi SARi rakendusi kasutavad vaid tagasipeegelduva signaali tugevust, kuid SAR interferomeetrias kasutatakse ka faasiinfot. Radarist väljuva laine faas on teada ning võrreldav tagasi peegelduva signaali faasiga. Järelikult on faasi võimalik mõõta ja ta kannab infot. Tagasi tulnud signaali faas sõltub peegeldava objekti kaugusest. Teepikkus objektini koosneb mingist arvust tervetest lainepikkustest ning ühest lainepikkuse murdosast. Seda nimetatakse tagasi peegelduva laine faasierinevuseks. Kuna tervete lainepikkuste hulk ei ole mõõdetav, siis satelliidi ja objekti vaheline kogukaugus ei ole teada, kuid täiendav lainepikkuse murdosa on väga täpselt mõõdetav.
Lisaks objekti ja radari vahelisele kaugusele mõjutavad faasi reaalsuses mitmesugused tegurid, mistõttu on esialgse toore SAR kujutise faasiinfo näiliselt juhuslik. Faasiinfo kasutamiseks tuleb kujutist töödelda. Interferomeetrias kasutatakse kaht samast kohast sama ala kohta tehtud kujutist ja leitakse faasierinevus nende vahel. Tulemuseks on kujutis, mida nimetatakse interferogrammiks. Interferogrammi faasipilt näitab kahe lähtepildi faasierinevust, mis faasi tsüklilisuse tõttu kordub 2π järel. Lihtsama loetavuse huvides antakse faasipilt tavaliselt vikerkaarevärvides, kus igale faasi väärtusele vahemikus 0–2π vastab kindel spektrivärv ühtlasel gradiendil punasest violetseni. pisi|vasakul|Interferogramm 1999. aasta Hector Mine'i maavärinast [[ERS-2 15. septembri ja 20. oktoobri andmete põhjal]]
Ühele faasierinevuse täistsüklile interferogrammil vastab poole lainepikkuse suurune maapinna deformatsioon, kuna edasi-tagasi läbitav teepikkus objekti ja radari vahel muutus terve lainepikkuse võrra. Faasimuutused on tõlgendatavad ainult teiste interferogrammi punktide kaudu. Absoluutne deformatsiooni ulatus on tuletatav stabiilse punkti põhjal interferogrammil või maapealsete geodeetiliste mõõtmiste (näiteks GPS) abil.
Teised faasi mõjutavad tegurid
Kõige olulisem faasi mõjutav tegur on tagasihajumisprotsess ise. Laine faas võib sõltuvalt pinna omadustest tagasihajumisel muutuda. Iga piksli registreeritav faas on tegelikult erinevate signaalide summa, mida mõjutavad mitmed väikesed maapinna erisused, tulenevalt varieeruvatest dielektrilistest omadustest ja kaugusest satelliidini. Seega on tagasipeegelduv signaal näiliselt juhuslik ja ei korreleeru lähedalasuvate pikslitega. Siiski on signaal muutumatu, kui maapinnal miski ei muutu, kuna kõik objektid peaksid alati signaali sama moodi mõjutama, mis teeb need häired interferogrammilt eemaldatavaks.
Peale maapinna mõjude eemaldamist koosneb interferogrammi signaal peamiselt orbiidi mõjutustest. Interferomeetria toimimiseks peab satelliit iga kujutise tegemise ajal olema ruumiliselt piisavalt samas kohas. Erinevate orbiitidega erinevate satelliitide tehtud kujutised ei ole läbisegi kasutatavad. Praktikas on orbiitide omavaheline kaugus sageli teada paari sentimeetri täpsusega, kuid on kontrollitav suurusjärgus kümnest saja meetrini. See erinevus põhjustab reeglipärase faasimuutuse üle interferogrammi, mis on modelleeritav ja eemaldatav.
Väike erinevus satelliidi asukohas põhjustab muutusi ka reljeefist tingitud moonutustes. See tähendab, et stereoskoopiline efekt kutsub esile täiendava faasierinevuse. Mida suurem on satelliitide kaugus, seda väiksem on reaalne reljeefikõrgus, millele vastab üks faasimuutuse täisperiood. Selle seose abil on võimalik arvutada reljeefi kõrgust ja luua digitaalseid reljeefimudeleid.
Maapinna, orbiidi ja reljeefi mõjude eemaldamise järel sisaldab interferogramm allesjäänud müra ning deformatsioonisignaali. Deformatsioonisignaal interferogrammil esitab faasimuutust, mida põhjustab maapinna piksli kauguse muutumine satelliidist. Seega põhjustab vaadeldavaid faasierinevusi vaid maapinna liikumise komponent, mis on satelliidi vaatesuunaga paralleelne. Väikese langemisnurgaga sensorid, näiteks European Remote-sensing Satellite (ERS) registreerivad hästi vertikaalset liikumist, kuid on tundetud horisontaalsele liikumisele risti satelliidi vaatesuunaga (umbkaudu põhja-lõuna suund). See tähendab, et vertikaalne liikumine ja horisontaalse liikumise satelliidi vaatesuunaga paralleelne komponent (umbkaudu ida-lääne suund) ei ole eristatavad.
Andmed
pisi|Seasat (NASA/JPL-Caltech) Varaseimad satelliidipõhised InSARi katsetused tehti Seasati andmetega 1980ndatel. Tehnoloogia potentsiaal avardus 1990ndatel ERS-1 (1991), JERS-1 (1992), RADARSAT-1 ja ERS-2 (1995) orbiidile saatmisega. 11-päevaline NASA STS-99 missioon (2002) kasutas kosmosesüstikule Space Shuttle kinnitatud SAR antenni, et koguda andmeid Shuttle Radar Topography Missioni (SRTM) jaoks. 2002. aastal käivitas Euroopa Kosmoseagentuur ERS satelliitide järglase ENVISAT ASAR-i.
Tektoonika
InSARi abil saab mõõta maapinna tektoonilist liikumist, näiteks maavärinate tekitatud deformatsioone. Esmakordselt tehti seda 1992. aasta Landersi maavärina uurimisel, hiljem on meetod leidnud laialdast kasutamist kogu maailmas. Eriti põhjalikult uuriti 1999. aasta Izmiti ja 2003. aasta Bami maavärinaid. InSAR on kasutatav ka nõlvade aeglase vajumise ja murrangutel tekkivate pingete seirel.
Maapinna vajumine
InSARi abil on edukalt mõõdetud maapinna vajumist, mille põhjuseks on maa-alustest reservuaaridest nafta või vee pumpamine, maa-alune kaevandamine või vanade kaevanduste kokkuvarisemine. Võimalik on seirata ehitiste ja maastikuelementide stabiilsust.
Digitaalsed reljeefimudelid
pisi|[[Kamtšatka poolsaare digitaalne reljeefimudel(NASA/JPL-Caltech)]] Interferogrammide abil saab luua digitaalseid reljeefimudeleid (inglise keeles Digital Elevation Model), kasutades stereoskoopilist efekti, mis tuleneb väikesest erinevusest kahe kujutise tegemise asukohtades. Stereoskoopilise efekti saavutamiseks on kaks võimalust: tekitada kaks kujutist mingi ajalise vahega, kasutades üht sensorit või kasutada kaht sensorit, mis on kinnitatud üksteisest eemale samale alusele. Kuna teisel juhul tehakse mõlemad kujutised üheaegselt, on tagatud, et ei esine atmosfääriolude muutusest või deformatsioonist tingitud faasihäireid.
Luxembourgi palee
pisi|Luxembourgi palee Luxembourgi palee (prantsuse keeles Palais du Luxembourg) on Luxembourgi aia põhjaküljel paiknev paleekompleks, mis majutab tänapäeval Prantsuse parlamendi ülemkoda Senatit. See asub Pariisi VI ringkonnas aadressil 15 rue de Vaugirard.
Laugulised (sugukond)
Laugulised (Alliaceae) on kasutuse minetanud taimede sugukond asparilaadsete seltsist. APG III süsteem seda sugukonda ei tunnista ja kõik selle perekonnad on arvatud sugukonda amarüllilised.
Koniówka
Koniówka on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas, Czarny Dunajeci vallas. Koniówka asub Slovakkia piirist 2 km kaugusel.
Aini departemangu haldusüksuste loend
Aini departemangu haldusüksuste loetelu toob ära Aini departemangu haldusüksused. Loetelus on toodud alldepartemangud, kantonid ja vallad vastavalt nende kuuluvusele. Vallad Bourg-en-Bresse ja Oyonnax on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Emilio Palma
Emilio Marcos Palma (sündinud 7. jaanuaril 1978 ) on Argentina arvutiteadlane, Guinnessi rekordite raamatu järgi teadaolevalt esimene Antarktikas sündinud inimene.
Palma sündis Antarktika poolsaare tipu lähistel asuvas Argentinale kuuluvas Esperanza polaarjaamas. Ta isa, kapten Jorge Palma, oli polaarjaamas baseeruva Argentina maaväe üksuse ülem.
Kännuvõsu
pisi|[[Lepp|Lepa känd kännuvõsudega]] Kännuvõsu ehk tüüvõsu on puu kännust kasvanud võrse, mis võib areneda iseseisvaks taimeks.
Põõsastel nimetatakse seda asendusvõrseks.
Kings Peak
Kings Peak on mägi Ameerika Ühendriikides. Kings Peak on Utah' ja Duchesne'i maakonna kõrgeim mägi. Selle kõrgus on 4123 m (13 528 jalga).
Asub ligikaudu 68 kilomeetri (42 miili) kaugusel Duchesne'ist põhjas High Uintasi ürgloodusealal.
Mägi sai nime esimese Ameerika Ühendriikide Geoloogiateenistuse juhi Clarence Kingi järgi.
Enne 1966. aasta satelliidilt tehtud mõõtmisi loeti Utah' kõrgemaks mäeks South Kings Peaki, mis on 7 meetrit madalam kui Kings Peak.
Viktor Ivanenko
Viktor Ivanenko (vene keeles Виктор Валентинович Иваненко; 19. september 1947 Koltsovka küla, Išimi rajoon, Tjumeni oblast – 1. jaanuar 2023) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa Julgeoleku Komitee töötaja, aastatel 1991–1992 Vene NFSV KGB esimees.
Ta lõpetas aastal 1970 Tjumeni Tööstusinstituudi automaatika ja telemehaanika erialal. Aastal 1971 lõpetas ta KGB kõrgemad kursused.
Aastatel 1970–1986 töötas ta KGB Tjumeni oblasti valitsuses, ta on olnud KGB Nižnevartovski linna osakonna ülem.
Préveza
Selles linnas sündis käija Athanasía Tsoumeléka.
Préveza on Douzelage'i liige.
Daibe mõis
Daibe mõis (saksa keeles Daiben, läti keeles Daibes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Straupe kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Cēsise piirkonnas Stalbe vallas Daibes.
Ajalugu
Aastal 1807 eraldas Raiskumsi mõisa omanik Gustav Ernst von Schrader selle valduse oma vennatütrele Dorothea von Schwanenbergile. Aastal 1825 ostis mõisa 17 901 rubla eest Johanna Goueslain. Aastal 1833 pantis too mõisa 21 000 rubla eest Constantin von Tiesenhausenile, kes pandiõiguse kaks aastat hiljem 25 000 rubla eest Nicolai Otto von Huhnile loovutas. Aastal 1842 sai too ka mõisa omanikuks, pantides aastal 1854 valduse omakorda aastal 45 000 rubla eest parun Ernst Campenhausenile, kes aastal 1859 mõisa ka päriselt endale ostis.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/4 adramaad, sellele allus 115 mees- ning 151 naishinge. Aastal 1688 oli mõisa suurus 3 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 3/8, aastal 1757 aga 4 ja 1/4. Aastal 1823 oli mõisa suurus 5 ja 11/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 5 ja 12/20, aastal 1881 aga 3 ja 10/80, lisaks kaheksa adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 kaks karjamõisa: Zehseneek ehk Krampe ja Nogall.
In-Grid
pisi|In-Grid Ingrid Alberini (sündinud 11. septembril 1978 Guastallas), tuntud lavanimega In-Grid, on itaalia päritolu tantsija ja laulja, laulukirjutaja. Tema 2002. aasta prantsuskeelne klubilugu "Tu es foutu" osutus väga edukaks mitmes Euroopa riigis, Austraalias, Ladina-Ameerikas ja Ameerika Ühendriikides, kus see jõudis 2004. aastal Billboardi tantsulugude seas 6. kohale.
Eesti Maaülikooli mullamuuseum
Eesti Maaülikooli mullamuuseum on Eesti Maaülikooli juures olev Eesti muldasid tutvustav muuseum.
Metalli tänav
Metalli tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Mooni allasumis.
Metalli tänav algab Endla tänavalt ja lõpeb Mehaanika tänaval. Metalli tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline ning ligikaudu 340 meetri pikkune. Tänapäeval on Metalli tänava keskosa planguga eraldatud, mistõttu tänav ei ole läbitav.
Metalli tänav sai nime 1904. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Metallstrasse ja venekeelne Металлическая улица.
Thulani Serero
Thulani Caleb Serero (sündinud 11. aprillil 1990 Sowetos) on Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Araabia Ühendemiraatide klubis Al Jazira ja Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondises.
Külgpung
pisi|Külgpungad [[Harilik pöök|hariliku pöögi üheaastasel oksal]] Külgpung on üheaastase oksa küljel paiknev pung. Vanematel okstel pungi ei ole (v.a. uinupungad).
Thulani Serero
Ta alustas klubikarjääri Lõuna-Aafrika Vabariigi klubis Ajax Cape Town, debüteerides riigi kõrgliigas hooajal 2008–09. Hooajal 2010–11 lõi Serero Lõuna-Aafrika Vabariigi kõrgliigas kümme väravat ja valiti liiga hooaja parimaks mängijaks.
Marianna (eesnimi)
Marianna on naisenimi.
Thulani Serero
Aastatel 2011–2017 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis Amsterdami Ajax, kellega tuli hooaegadel 2011–12, 2012–13 ja 2013–14 Hollandi meistriks.
OS X Mavericks
OS X Mavericks (10.9) on kümnes OS X väljalase Macintoshi arvutitele, mis ilmus 22. oktoobril 2013. See järgnes opsüsteemile OS X Mountain Lion ning omakorda talle järgnes OS X Yosemite.
Thulani Serero
Aastate 2017–2019 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis SBV Vitesse. Seejärel liitus ta Al Jaziraga. Hooajal 2020–21 tuli ta Al Jaziraga Araabia Ühendemiraatide meistriks.
Basaalpung
pisi Basaalpung ehk juurmine pung ehk aluspung on puu või põõsa juurekaelal või põõsa risoomil paiknev pung.
OS X Mavericks
OS X Mavericks oli esimene Mac App Store'ist tasuta allalaaditav operatsioonisüsteem ning oli esimene OS X-i versioon, millel ei olnud kaslase nime.
Thulani Serero
Lõuna-Aafrika Vabariigi jalgpallikoondises debüteeris Serero 9. veebruaril 2011 sõprusmängus Keenia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. novembril 2014 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Sudaani vastu. Ta on kuulunud Lõuna-Aafrika Vabariigi koondisse 2013. ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
OS X Mavericks
Selle operatsioonisüsteemi juures oli tähtsaks peetud aku eluea pikkust, iCloud integratsiooni ja uusi rakendusi.
Marianna (eesnimi)
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Marianna 821 inimesel.
OS X Mavericks
Süsteeminõuded
OS X Mavericks nõuab vähemalt 2 GB RAM muutmälu ja 8 GB vaba ruumi kõvakettal ning vähemalt järgmisi Macintoshi arvuteid:
Copterline
pisi|Copterline'i AgustaWestland AW139 2008. aastal Linnahalli kopteriplatsil pisi|Copterline'i logo [[Tallinna Linnahalli seinal (2007)]] Copterline oli Eesti-Soome lennufirma, mis lendas kopteriliinil Tallinnast Helsingisse. Lennud toimusid helikopteriga AgustaWestland AW139; varem on kasutanud ka helikopterit Sikorsky S-76.
Copterline OÜ oli Eestis registreeritud lennuoperaator, FastClass Oy Soomes registreeritud asutajaettevõte, kes vastutas kopterite hoolduse eest.
Copterline läks esimest korda pankrotti 2010. aastal ja tõi põhjuseks majandusraskused. 2011. aastal taastas ettevõte oma lennuliikluse Tallinna ja Helsingi vahel. 2013. aastal ei opereerinud ettevõte Eesti-Soome vahelisi lende, vaid oli keskendunud Põhjamere sektorile. 2016. aastal läks Copterline teist korda pankrotti ja lõpetas tegevuse.
Marianna (eesnimi)
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 303. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Marianna 507 naisel.
Johann Sebastian Nelkerdt
Ta õppis koolis Erfurdis. Aastatel 1780–1783 õppis ta (immatrikuleeriti 14. oktoobril 1780) Halle ülikoolis. Aastatel 1784–1790 oli ta koduõpetaja Preisimaal, aastast 1791 oli ta Liivimaal, Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Johann Adam Grossenbachi juures eesti keelt õppimas. Ordineeriti 10. aprillil/21. aprillil 1793 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1793–1824 (introdutseeriti 10. juulil/21. juulil 1793) Sangaste ja Laatre Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja.
Henri Edmond Cross
pisi|"Madame Hector France'i portree" (1891; [[Orsay muuseum)|alt=|268x268px]]Henri-Edmond Cross (sünninimi Henri-Edmond-Joseph Delacroix ; 20. mai 1856 Douai, Prantsusmaa – 16. mai 1910 Saint-Clair, Prantsusmaa) oli prantsuse neoimpressionistlik kunstnik.
Elukäik
1875. aastal suundus Cross Pariisi ning õppis mõnda aega realistist maalikunstniku ja graafiku François Bonvini juures. 1878. aastal naasis ta Lille'i ning astus disaini- ja arhitektuurikooli (Écoles Académiques de Dessin et d'Architecture), kus teda juhendas maalikunstnik ja maaliõpetaja Alphonse Colas. 1881. aastal kolis ta taas Pariisi, kus hakkas õppima École des Beaux-Artsis ja tegi koostööd teise Lille'ist pärit kunstniku Émile Dupont-Zipcyga.
Varane periood
1881. aastal keskendus ta maalimisele ja eksponeeris oma teoseid esimest korda Pariisi Salongis. Ta muutis perekonnanime inglispäraseks Crossiks, et teda ei aetaks segamini romantistliku maalikunstniku Eugène Delacroix'ga. Sellesse loomeaega jäävatest teostest ei paista silma ainuüksi akadeemiline ettevalmistus, vaid ka realistidest õpetajate sügav mõju: portreedes ja vaikeludes domineerib tume realistlik tonaalsus.
1882. aastal reisi Cross koos perega Lõuna-Prantsusmaale Alpes-Maritimes'i, kus tutvus Paul Signaci ja Claude Monet'ga. Seal ta hakkas maastikke maalima ja ta pildid muutusid üldiselt heledamaks nagu impressionistidel (seal loodud maalides on väga nähtav Monet' mõju).
1884. aastal oli Cross üks Sõltumatute Kunstnike Seltsi (Société des Artistes Indépendants) kaasasutajatest ning 1891. aastal valiti ta selle asepresidendiks. Seltsi kaudu tutvus ta seltsi kaasasutaja ja neoimpressionismile aluse panija Georges Seurat' ja teiste neoimpressionistidega. 1884. aasta mais võttis Cross osa Sõltumatute Kunstnike Salongi esimesest näitusest. Kuigi Sõltumatute Kunstnike Seltsi seostati neoimpressionismiga, liikus Cross selle stiili poole astmeliselt. Ta värvipalett muutus impressionismile omaste värvidega töötades heledamaks ning ta maalis vabas õhus. 1880. aastate lõpus olid ta puhtad maastikumaalides tuntavad Monet' ja Camille Pissarro mõjud.
1887. aastal ta muutis oma nime veel kord – Henri-Edmond Crossiks, et teda ei aetaks segamini skulptor Henry Crossiga.
1891. aastal hakkas Cross maalima neoimpressionistlikus stiilis. Esialgu olid ta maalid divisionistlikud: värvid olid eraldatud üksikuteks täppideks, mis optiliselt segunevad. Selle näiteks on tema esimene pilt "Madame Hector France'i portree" (1891), millel ta kujutas tulevast abikaasat Irma Clare'i. Hiljem eelistas ta neoimpressionistide seas kasutatavat puäntillismi, mille korral on rõhk täppidega vormi andmisel.
Neoimpressionistidega ei olnud Cross seotud ainult joonistamise stiili kaudu. Sõltumatute Kunstnike Seltsi liikmed olid suuremas osas anarhistid ning Cross jagas nende ideid. 1896. aastal avaldas ta anarhistlikus ajakirjas Les Temps Nouveaux anonüümselt lito "Rändaja" ("L'Errant"), mis kujutab tee ääres istuvat meest, taamal inimesed, kes viskavad tulle riigi sümboleid. Ta kujutas ka stseene utoopilisest maailmast, mis anarhismi tulemusena sünnib.
Hilisemad teosed ja pärand
Cross oli 1883. aastast talvitunud Prantsusmaa lõunaosas, kuid 1891. aastaks kolis ta reuma tõttu püsivalt Le Lavandou lähedale Cabassoni. Hiljem kolis ta Saint-Clairi, kus veetis ülejäänud elu.
1892. aastal kolis tema parim sõber Signac tema lähedusse Saint-Tropez'sse. Saint-Tropez's võtsid kaks kunstnikku vastu külalisi, peamiselt kunstnikke. Cross kohtus teiste hulgas ka Henri Matisse'i ja Andre Derainiga. Nendel kohtumistel oli suur mõju Matisse'ile ning selle tulemusena ta maalis teose "Luxe, calme et volupté" (1904). Sellel pildil on nähtav puäntillismi mõju, kuid värv on tugevam. pisi|"Sadamastseen" (u 1910) Saint-Tropez's tegelesid Signac ja Cross uue neoimpressionismi tehnika loomisega, mis sarnanes puäntillismiga, kuid kus kasutati laiemaid ja tugevamaid pintslitõmbeid, katmata lõuendit ühtlaselt, mille tulemusena tekkis omanäoline eraldatud värvide mosaiik. Seda nimetatakse neoimpressionismi teiseks põlvkonnaks, millel oli hiljem mõju fovismi ja kubismi arengule.
Lõuna-Prantsusmaal resideerides külastas Cross igal aastal Pariisi, kus ta teoseid eksponeeriti Sõltumatute Kunstnike Salongis. Tema esimene isikunäitus toimus 1905. aastal Druet' galeriis Pariisis, kus eksponeeriti 30 maali ja 30 akvarelli. Viimased viis eluaastat olid väga viljakad: ta maalis palju ja edukalt (nii kunstiliselt kui ka rahaliselt) ning esines paljudel näitustel. Ta kolmas isikunäitus toimus Bernheimi galeriis, kust ta teoseid ostsid belgia kollektsionäär Octave Maus ja vene kollektsionäär Ivan Morozov.
Hárslevelű
"Hárslevelű" (slovaki keeles "Lipovina", rumeenia keeles "Frunza de tei", saksa keeles "Lindenblättriger" ja prantsuse keeles "Feuille de Tilleul"; nimi tähendab kõigis keeltes pärnalehte) on Ungari ja Slovakkia valge viinamarjasort. Slovakkias registreeriti sort "Lipovina" nime all 1952. aastal.
Peamiselt kasvatatakse seda Ungari Tokaj-hegyalja veinipiirkonnas ja Slovakkia Tokaj veinipiirkonnas tokaieri valmistamiseks, vähemal määral ka Somló veinipiirkonnas Ungaris, Rumeenias ja Lõuna-Aafrikas. Ukrainas on "Hárslevelű" (ukraina keeles Харшлевею) all umbes 20 hektarit Krimmis ja Karpaatides, kus sellest valmistatakse tokaisarnaseid veine.
"Hárslevelű" vajab sügavat toitainerikast pinnast, kasvab lopsakalt, ei ole kuigi külma- ega põuakindel ning on vastuvõtlik hallitusele. Marjakobarad on pikad, silindrikujulised ja keskmisest hõredamad, marjad ümarad ja keskmise suurusega.
"Hárslevelű" tüüpiliste maitsete hulgas on pärnamesi, aniis ja vürtsid. Slovaki variandid on vähem aromaatsed, tunda on rohkem mineraalseid toone.
Sünonüümid
"Hárslevelű" on tuntud ka paljude muude nimede all: "Budai Goher", "Feuille de Tilleul", "Frunza de Tei", "Frunze de Tei", "Gars Levelyu", "Garsh Levelyu", "Garsleveliu", "Garsz Levelju", "Gorsh Levelyu", "Hachat Lovelin", "Harch Levelu", "Harchlevelu", "Hars Levelu", "Hars Levelü", "Hárs Levelű", "Hars Levelyu", "Harslevele", "Hárslevele", "Harst Leveliu", "Harzevelu", "Hosszúnyelű Fehér", "Kerekes", "Kereklevelű", "Lämmerschwanz", "Lämmerschwanz", "Weisser", "Lidenblättriger", "Lindenblätrige", "Lindenblättrige", "Lindenblättriger", "Lindenblütrige", "Lindener", "Lipolist", "Lipolist Biyali", "Lipovina", "Musztafer", "Nöthab", "Tarpai", "Tokai", "Tokay" ja "Vörös".
Vincent Kompany
pisi| Vincent Jean Mpoy Kompany (sündinud 10. aprillil 1986 Uccles) on Belgia jalgpallitreener ja endine jalgpallur (kaitsja).
Kompany alustas klubikarjääri kodumaa klubis Anderlecht mängides. Hooaegadel 2003–2004, 2005–2006 tuli ta klubiga Belgia meistriks. Hooajal 2004–2005 valiti ta parimaks Belgia kõrgliiga mängijaks. Aastatel 2006–2008 mängis ta Saksamaa kõrgliigaklubis Hamburger SV.
Aastatel 2008–2019 mängis ta Premier League'i klubis Manchester City. Alates 2011. aastast oli ta Manchester City meeskonna kapten. Manchester Cityga tuli ta neljal korral Inglismaa meistriks. 2011. aastal valiti ta Manchester City aasta jalgpalluriks ja 2012. aastal Premier League'i aasta jalgpalluriks. Hooaegadel 2010–2011, 2011–2012 ja 2013–2014 valiti ta Premier League'i hooaja sümboolsesse koosseisu. Aastatel 2016 ja 2018 pälvis ta EFL Cupi finaali parimale mängijale antava Alan Hardakeri auhinna.
2019. aastal naasis ta Anderlechti, tegutsedes esimesel hooajal nii klubi mängija kui ka peatreenerina. Pärast jalgpallurikarjääri lõpetamist oli ta Anderlechti peatreener kuni 2022. aastani.
2022. aasta juunis sai Kompany Inglismaa esiliigaklubi Burnley peatreeneriks. Ta sai sellega esimeseks Belgia jalgpallitreeneriks Inglismaal ja Burnley esimeseks peatreeneriks väljaspool Briti saari.
Aastatel 2004–2019 mängis ta Belgia jalgpallikoondises.
Koondisekarjäär
Debüüdi Belgia koondises tegi ta 2004. aasta veebruaris sõprusmängus Prantsusmaaga, kui oli kõigest 17-aastane.
Kompany kuulus Belgia meeskonda 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis. Ta sai Belgia meeskonnaga turniiril neljanda koha.
Varesemäed
Varesemäed on oos Viljandi maakonnas Viljandi vallas. Oos on arvele võetud ürglooduse objektina. Oosi kaitstakse Varesemägede maastikukaitseala koosseisus.
Vincent Kompany
Koondisekarjäär
19. mail 2010 lõi ta Belgia koondises oma esimese värava, kui sõprusmängus võideti 2:1 Bulgaariat.
Varesemäed
Varesmäed kuuluvad Tääksi-Välgita ürgoru oosisüsteemi. Oos on 300–400 m laiune. Oosi nõlvadel ja ka oosi sees setetes on palju rändrahne.
Vincent Kompany
Koondisekarjäär
2014. aasta maailmameistrivõistlustel tegi ta kaasa kaks alagrupimängu, kaheksandikfinaali ja veerandfinaali, kus Belgia kaotas Argentinale tulemusega 1:0.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustest jäi ta vigastuse tõttu eemale.
Rainer Härm
Rainer Härm (tuntud hüüdnimega telekokk Jazz; 21. september 1974 – 4. veebruar 2013) oli eesti kokk ja ettevõtja.
Vathý
pisi|Vathý pisi|Vathý Vathý (kreeka keeles Βαθύ) on linn Kreeka lääneosas Ithaka saarel, Ithaka piirkonnaüksuse ja Ithaka valla halduskeskus.
Rainer Härm
Restoranitöö
Rainer Härm oli Tallinna vanalinna restorani Le Chateau omanik ja peakokk. Enne seda oli ta töötanud kokana restoranides Eeslitall, Tänav ja Olde Hansa.
Telesaated
Aastatel 1996–2002 tegi ta kokana Eesti Televisioonis saadet "Köögitoimkond" (1995–1996), millest hiljem sai "Köögikunst" (1997–1999), ning osales sageli ETV hommikusaadete kokanduslõigus. Aastatel 2004–2005 juhtis Kanal 2 kanalil saadet "Jazzi kokakool".
Muusikaharrastus
Trummarikarjääri alustas ta ansamblis Sundowners ja hiljem oli ansambli Who Cares trummar. Lauljana astus ta üles näiteks ETV saatesarjas "Klaver põõsas".
Mälestuse jäädvustamine
2020. aastal ilmus kirjastuse Varrak väljaandel mälestusteraamat "Telekokk Jazz ja tema inimesed" (koostanud Ene Ojaveski).
Hellekai Põldra
Hellekai Põldra (1969–1984 Hellekai Härm; sündinud 18. augustil 1950 Tallinnas) on Eesti sisearhitekt ja kunstnik.
1957–1968 õppis ta Tallinna 10. Keskkoolis, 1968–1973 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas ruumi ja mööblikujunduse erialal.
1973–1992 töötas ta Tallinna Kunstifondi kombinaadis ARS kujundustööde ateljee sisearhitektina. Alates 1992. aastast on ta põhiliselt vabakutseline sisekujundaja ja akvarellist. 2000. aastatel on ta tegutsenud juhendajana Tallinna puuetega noorte tugikeskuses Juks, kus tema juhendatavad on teinud ka mitmeid näitusi.
Isiklikku
Tema ema oli sisearhitekt Aino Põldra.
Tudorel Toader
Tudorel Toader (sündinud 25. märtsil 1960) on Rumeenia jurist ja poliitik.
Ta oli Rumeenia justiitsminister Grindeanu, Tudose'i ja Dăncilă valitsuskabinettides alates 23. veebruarist 2017 kuni 24. aprillini 2019.
Ta lõpetas aastal 1986 Alexandru Ioan Cuza Ülikooli Iașis.
Tõnis Käo
Tõnis Käo (3. veebruar 1940 Laimjala – 3. juuli 2016 München ) oli eesti tööstusdisainer, kes tegutses Saksamaal.
Aastatel 1969–1991 töötas ta Münchenis Siemens AG-s, 1992–2005 oli tööstusdisaini professor Wuppertali Ülikoolis, aastast 2004 oli ta Bergischeni instituudi teadusdirektor (saksa keeles wissenschaftlicher Direktor des Bergischen Instituts für Produktentwicklung und Innovationsmanagement).
New Generation Mini Cup
pisi|New Generation Mini Cup [[Kadrinas (august, 2014)]] New Generation Mini Cup on Rakveres ja Kadrinas toimuv noorte korvpalliturniir. See on ainuke noortele mõeldud korvpalliturniir Baltimaades, mis on kantud FIBA noorte mängude kalendrisse.
Noé Hernández
Noé Hernández tuli 20 km käimises 2000. aasta suveolümpiamängudel hõbemedalile. Maailmameistrivõistlustel Pariisis 2003. aastal sai ta 20 km käimises neljanda koha.
Johann Adam Grossenbach
Johann Adam Grossenbach (28. oktoober 1756 Saksi-Meiningeni hertsogiriik – 26. jaanuar/7. veebruar 1801 Rõngu) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis usuteadust (immatrikuleeriti 6. juulil 1779) Jena ülikoolis. Ordineeriti 15. märtsil/26. märtsil 1786 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1786–1801 Rõngu Mihkli koguduse õpetaja.
Isiklikku
Grossenbach oli kaks korda abielus. Nii tema esimese naise Johanna Dorothea (surnud 1796) kui ka teise naise Helene Wilhelmine isa oli Nõo Püha Laurentsiuse koguduse õpetaja Johann Benjamin Sczibalski.
Jimmy Hoffa
James Riddle Hoffa, tuntud kui Jimmy Hoffa, (14. veebruar 1913 – jäi kadunuks 30. juulil 1975, kuulutati surnuks 30. juulil 1982 ) oli Ameerika Ühendriikide ametiühingu juht.
Hoffa oli lähedalt seotud ametiühinguga International Brotherhood of Teamsters (IBT), olles seal organisaator aastatel 1932–1975. Temast sai 1952. aastal IBT üleriigiline asepresident ja ta oli ühingu president aastatel 1957–1971. Tema juhtimisel saavutati 1964. aastal esimene üleriigiline kokkuleppe veoautojuhtide palkade kohta. Hoffa juhtimise all kasvas IBT suurimaks USA ametiühinguks, tippaegade kuulus sinna üle 1,5 miljoni liikme.
Juba ametiühingu karjääri algusaastatel tekkisid Hoffal sidemed organiseeritud kuritegevusega, mis ei katkenud kuni tema kadumiseni 1975. aastal. Ta mõisteti 1964. aastal süüdi kohtu vandemeeste kogu mõjutamises, pettuses ja katses altkäemaksu anda. Pärast mitmeid ebaõnnestunud apellatsioone mõisteti Hoffale 1967. aastal 13 aastat vangistust. Ta astus 1971. aasta keskel IBT presidendi kohalt tagasi. See oli osa kokkuleppest president Richard Nixoniga, mis võimaldas tal sama aasta lõpus enne tähtaega vabaneda. Nixon kehtestas Hoffale keelu ametiühingu asjadega kuni 1980. aastani tegeleda. Ilma ennetähtaegse vabanemiseta oleks Hoffa selle ajani pidanud vanglas viibima. Hoffa üritas seda keeldu tühistada.
Viimast korda nähti Hoffat 30. juulil 1975 Detroiti äärelinnarestorani Machus Red Fox parklas. Tema kadumise, saatuse ja surnukeha asukoha kohta on levinud palju oletusi, kuid tema surnukeha pole leitud.
Lapsepõlv ja noorus
Hoffa sündis 14. veebruaril 1913 Indiana osariigis Brazili linnas. Tema isapoolsed esivanemad olid Pennsylvania sakslased. Tema isa suri 1920. aastal, kui Hoffa oli 7-aastane. Perekond kolis 1924. aastal Detroiti, kus Hoffa kogu ülejäänud elu elas. Hoffa jättis 14-aastaselt kooli pooleli ja läks tööle, et perele raha teenida. Ametiühingutega puutus ta kokku juba teismelisena.
Ankum
Ankum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Jimmy Hoffa
Lapsepõlv ja noorus
Jimmy Hoffa abiellus 1936. aastal Josephine Poszywakiga ja neil oli kaks last: tütar Barbara Ann ja poeg James.
Ankum
Valla pindala on 66,32 km². 31. detsembril 2017 elas seal 7536 inimest. Ankumist kolis 1800. aastani palju inimesi Hollandisse ja hiljem USA-sse.
Jimmy Hoffa
Karjäär
Hoffa liitus IBT ametiühinguga organiseerijana 1932. aastal. Ta polnud kunagi autojuhina töötanud, kuid ometi sai temast kohaliku IBT haru president 1946. aastal ja varsti pärast seda kogu Detroiti piirkonna juht. 1952. aastal sai temast üleriigine IBT asepresident ja 1957. aastal president. Sellel kohal püsis ta kuni 1971. aastani, mil astus ametist tagasi, et varem vanglast vabaneda.
Kadumine
Jimmy Hoffa kadus 30. juulil 1975 umbes kell 14.45 või pärast seda Machus Red Foxi restorani parkimisplatsilt Detroiti äärelinnas Bloomfieldis. Oma sõnade kohaselt läks ta kohtuma kahe tuntud maffiabossi Anthony Giacalone ja Anthony Provenzanoga. Kui ta õhtul koju ei tulnud, teavitas tema abikaasa politseid tema kadumisest. Politsei leidis restorani juurest tema auto, kuid temast endast mitte ühtegi jälge. Õiguskaitseorganid, sealhulgas FBI, on aastaid üritanud tema saatust välja selgitada, kuid tulemusteta. Giacalone ja Provenzano ei viibinud uurimise andmetel tol õhtul restorani läheduses ning on Hoffaga kohtumise kokkuleppimist eitanud. Pärast seitsme aasta täitumist kadumisest kuulutati Hoffa 1982. aastal ametlikult surnuks.
Hoffa saatuse kohta on aja jooksul välja käidud mitmesuguseid versioone, kuid mis temaga tegelikult juhtus, on jäänud saladuseks.
Võidu tänav (Kunda)
Võidu tänav on tänav Kunda linnas ja paikneb linna keskosas.
Tänav on 559 meetrit pikk, keskmise laiusega 25 meetrit ning rajatud puiesteena, mille ääres on kahel pool kõnniteed. Võidu tänav saab alguse Selja teelt (20 Põdruse–Kunda–Pada tee) ning suundub põhja poole, ristudes Kasemäe ja Koidu tänavatega ning lõpeb Kalevi ning Staadioni tänavate ristmikul.
Hoonestus
Tänava ääres on lisaks veel üksikuid korterelamuid ja ühepereelamuid.
Marek Vahula
pisi|paremal|Marek Vahula oma vanima hiireviu pesa all. Neerutimaa, Patermägi, 2013 Marek Vahula (sündinud 17. novembril 1971 Neeruti külas Kadrina vallas), pseudonüümiga Mark Pusta, on eesti bioloog, kirjamees, looduskaitsja, helilooja ja filmitegija.
Haridus
Vahula õppis Kadrina Keskkoolis (kantud kooli auraamatusse) ja Tartu Ülikooli bioloogiaosakonnas (1990–1995). Bakalaureusetöö teemal "Pudisoo jõestiku hüdroloogiast, hüdrokeemiast ja ebapärlikarbi (Margaritifera margaritifera) populatsiooni seisundist" (Tartu 1995).
Õpingute ajal töötas Lahemaa rahvuspargi teadurina ja toimetas ajakirjas Noorus loodusrubriiki "Roheline maailm".
Tegevus loodusuurija ja -kaitsjana
Ta oli Virumaa Linnuühingu president aastatel 1990–1995.
Ta on uurinud Neeruti mägede ja Lahemaa rahvuspargi linnustikku ja röövlinnustikku, ebapärlikarbi ökoloogiat ja kaitsevajadusi ning hiireviu ökoloogiat. Praegu herilaseviu spetsialist ja aastast 1995 vabakutseline.
Matkajuhi ja giidina
Arendab Eestis öögiidindust-ööturismi. Matkab ja reisib isikliku projekti "Herilaseviu matkad ja reisid" raames oma lemmiklinnu jälgedes. Kogub ja tutvustab Eesti loodusrekordeid. Propageerib loodusrekordite kogumist kogu maailmas.
MTÜ "Uus Ürgorg" asutaja, seda eesmärgiga Vao ürgorg kaitse alla viia ja teda paremini tutvustada. On Neeruti Päeva üks eestvedajatest. On Eesti Giidide Liidu liige. Neeruti mägede ja metsavahtide muuseumi idee autor.
Korraldanud 2008–2015 giidi- ja kodulookonkursse.
Loominguline tegevus
On Eesti Ajakirjanike Liidu liige. Loometöid teeb MTÜ Märtsimaailm nime all. 1995. aastast tutvustab giidina Lahemaad. On välja töötanud 1692 looduspalast koosneva Loodusmängu. On Karepa Seltsi liige. Viis Enn Tarveli teose "Lahemaa ajalugu" Põhja-Eesti koolide lugemisvarra. Kirjastab oma teosed kõik ise. Kirjastajana annab välja kahte raamatusarja, milleks on inimesi portreteerivad intervjuude raamatud "Minu Mehed ja Minu Naised" ja Lahemaa-põhjaranniku külalugude sari.
On kirjutanud ka filmistsenaariume, lavastanud ja produtseerinud filme. Kirjutab ka filmimuusikat. 2022. aastal asutas ühemehefilmistuudio Märtsifilm OÜ ja on selle ainuomanik.
Isiklikku
Marek Vahula elukaaslane oli viis aastat (2008–2013) Piret Eesalu. Kannab hüüdnime Märtsilaps. On Jaan Valsineri kauge sugulane. Ta suvitab ja ka kirjutab ema Juta Vahula suvekodus Karepal.
Harrastused
On Eesti Ajalooliste Laevade Seltsi liige. Otsib taga eestimaiseid pärleid Peterburist, seda kui Pärlipüüdja. Elupõliseks hobiks on loodusfotograafia. On andnud välja kaks fotogaleriiga raamatut ja nende piltide põhjal on koostatud kolm slaidiprogrammi.
14. juunil 2022 asutas ühe-mehe MTÜ "Märtsilapse Konkurss". See on heategevuslik nn heade ideede konkurss noortele, mis toetab konkursi raames kord aastas ühte kultuurialast head ideed. Žüriis on ainult tema ise.
Tim Stützle
pisi|Tim Stützle 2020. aastal [[Mannheimi Adleris mängimas]] Tim Stützle (sündinud 15. jaanuaril 2002 Viersenis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-klubis Ottawa Senators.
Hooajal 2019–20 debüteeris Stützle Saksamaa kõrgliigas Mannheimi Adleri meeskonnas. Ta pääses kohe Adleri põhikoosseisu ning tegi silmapaistva hooaja, kui lõi seitse väravat ja andis 27 väravasöötu. Hooaja lõpus valiti ta Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks uustulnukaks.
2020. aastal valis Senators ta NHL-i draft'is kolmanda valikuna. 2020. aasta detsembris sõlmis ta Senatorsiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 15. jaanuaril 2021 mängus Toronto Maple Leafsi vastu ja lõi esimese värava, kui kohtuti taas sama vastasega. 8. mail 2021 tegi ta mängus Winnipeg Jetsi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is. Debüüthooajal sai Stützle NHL-is kirja 12+17.
Saksamaa kuni 20-aastaste koondises osales Stützle 2020. ja 2021. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel. 2021. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel lõi ta viis väravat ja andis viis väravasöötu ning valiti turniiri parimaks ründajaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu.
Aino Runge
Aino Runge (17. juuni 1926 – 3. august 2014) oli eesti rahandusspetsialist, tarbijakaitsja ja poliitik.
Ta lõpetas Tallinna rahandustehnikumi ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli rahanduse ja krediidi erialal.
Ta töötas ta ligi nelikümmend aastat rahandusministeeriumis.
Poliitikasse jõudis ta laulva revolutsiooni ajal Rahvarindes. Ta oli Keskerakonna asutajaliige ja kuulus erakonda elu lõpuni.
Ta oli VIII Riigikogu liige ja aastatel 1999–2002 Tallinna Linnavolikogu liige. Tema algatusel asutati 1994. aastal Tallinna üürnike ühendus. Mitmed tema ettepanekud jõudsid Eesti tarbijaid kaitsvatesse seadustesse.
Isiklikku
Tema tütred on maalikunstnik ja disainer Sirje Runge ning kunstiajaloolane Marika Valk.
Big-Band Mickeys
Big-Band Mickeys on aastal 1945 Feliks Mandre eestvõttel asutatud puhkpilliorkester.
Ansambel alustas tegevust 1945 tantsuorkestrina, kus oli 8 liiget. Hiljem koosseis suurenes ja ansamblist sai 19-liikmeline bigbänd.
Ansambel on kandnud ka nimesid Mickeys, Mikid ja Rütm.
Harkivi valitsushoone õhurünnak
Harkivi valitsushoone õhurünnak toimus 1. märtsil 2022, kui Vene väed ründasid Harkivi oblasti valitsuse haldushoonet Harkivis.
Big-Band Mickeys
Ansambel on osalenud ja auhindu pälvinud mitmelt rahvusvaheliselt džässifestivalilt.
Ansamblit on pikka aega juhtinud Ants Meristo.
Harkivi valitsushoone õhurünnak
Õhurünnak
Rünnak Harkivi valitsushoonele toimus Harkivi lahingu kontekstis venelaste vastu, kes saabusid loodest.
Vene väed tulistasid administratiivhoonet kahe raketiga, mille tulemusel hukkus 29 inimest, hävis hoone ise ja tõsiseid kahjustusi said teised Vabaduse väljaku piirkonna ehitisted. 2022. aasta juunis tunnistati valitsushoone restaureerimisele mittekuuluvaks.
Detailid
Tuvastati, et ründerelvaks olid kaks raketti Kalibr,  rünnakus sai surma 29 inimest ja vigastada vähemalt 35 inimest. Ukraina valitsus teatas, et rünnakud algasid kell 08:00 hommikul.
8. ekspeditsioon
8. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise Kosmosejaama kaheksas alaline meeskond.
Foale ja Kaleri lahkusid jaamast 29. aprillil 2004 koos André Kuipersiga, kes oli üheksa päeva varem saabunud koos 9. ekspeditsiooni meeskonnaga.
Tuhmikulised
Tuhmikulised (Anomodontaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Lillepärjasuutra
Lillepärjasuutra ehk Põimiksuutra (sanskriti keeles Gaṇḍavyūha-sūtra; tiibeti keeles sdong pos brgyan pa’i mdo või sdong po bskod pa’i mdo; hiina keeles ⼊法界品 ru fajie pin; jaapani keeles nyū hokkai hin) on üsna mahukas mahajaana suutra. Hiina ja Tiibeti budismis on see Vanikusuutra osa. Indias ja Nepalis see tuntud iseseisva teosena ja kuulub Nepali mahajaana traditsioonis üheksa seadmuseõpetuse hulka.
Pealkiri
Traditsiooniliselt tõlgitakse Gaṇḍavyūha-sūtrat Läänes "Lillepärjasuutraks", nagu ka Avataṃsaka-sūtra’t, kuigi sõna-sõnalt tähendab see lihtsalt ‘korrastatud ehk reastatud (sanskriti keeles vyūha) koostisosi (sanskriti keeles gaṇḍa)’.
Hoopis erinev on suutra hiinakeelne pealkiri, mis tähendab "Sisenemine seadmusevalda".
Päritolu
Lillepärjasuutra on loodud 1.–2. sajandil Indias, võimalik, et Lõuna-Indias, millele viitavad paljud kohanimed tekstis.
Praegu arvatakse, et mahajaana suutrad olidki juba algusest peale teatud gruppide loodud tekstid, mida ühe ja sama grupi liikmed põlvkondade vältel edasi andsid ja täiendasid.
Sisu
Lillepärjasuutra vormiline ülesehitus erineb traditsioonilisest suutra-vormist. See on raamjutustusena esitatud lugu kaupmehepoeg Sudhanast, kes rändab mööda Indiat, otsides õpetusi, mis aitaksid tal saada bodhisattvaks.
Roni Size
Roni Size (kodanikunimega Ryan Owen Granville Williams, sündinud 29. oktoobril 1969 Bristolis) on Suurbritannia produtsent ja DJ, trummi ja bassi kollektiivi Reprazent eestvedaja.
Lillepärjasuutra
Sisu
Hüvesõprade seas on erakuid, bhikšusid, õpetlasi, kaupmehi ja kuningaid, poisse ja tüdrukuid, rikkaid emandaid ning isegi üks prostituut, samuti mütoloogilisi tegelasi – bodhisattvaid ja jumalannasid.
Roni Size
Noorpõlv
Williams sündis Bristolis Jamaica immigrantide perekonnas.
Nooruses kuulas ta reggae ' t ja hiphoppi ning külastas paljusid muusikaüritusi. Kohalikus noortekeskuses õppis ära muusika produtseerimise põhialused. Kui ta 16-aastaselt koolist välja visati, hakkas muusikaga tegelema ja õpetas noortekeskuses ka teisi huvilisi. 1980. aastate lõpus katsetas ta reggae ja house ' iga, seejärel liikus edasi jungle ' i juurde. Ta käis usinalt reividel ja oli nii jungle ' i kui ka trummi ja bassi sünni juures.
Lillepärjasuutra
Sisu
Lillepärjasuutras on kirjanduslikult väga rikkas ja kujundlikus vormis esitatud budismi põhiseisukohad, rõhuasetusega seadmusevalla kontseptsioonil, bodhisattvate tüpoloogiatel ning budade paljususel.
Eesti keeles katkendid Märt Läänemetsa tõlkes (2006, 2008, 2009).
Roni Size
Loometegevus
1990. aastate alguses hakkas ta koostööd tegema DJ Krusti, DJ Die ja Suv'iga.
1992. aastal andis Roni Size mitu singlit välja plaadifirma V Recordings kaudu, kuid 1993. aastal asutasid Size, Krust ja nende peokorraldajast sõber Chris Lewis oma plaadifirma Full Cycle Records (algselt kandis nime Full Circle Records).
Õigusteenus
Õigusteenus on juristi majandus- ja kutsetegevuses osutatav teenus, mille sisuks on kliendi õigusnõustamine (õigusliku arvamuse andmine, õigusdokumendi koostamine, läbirääkimistel või asjaajamisel esindamine jne) või esindamine õigusmenetluses või tegutsemine lepitajana, vahekohtunikuna, pankrotihaldurina või kliendi varade haldajana.