cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bütsants
Teadus, meditsiin ja õigus
Bütsantsi meditsiin võttis eeskuju antiikaja kuulsatelt meedikutelt – Hippokrateselt ja Galenoselt, samuti Herophilos Asklepiadeselt ja Pedianos Dioskorideselt. Keisririigi arstid püüdsid praktilisi kogemusi ühitada Hippokratese teooriate ja Galenose vaadetega. Selline teoreetilist laadi arstiteadus kujunes välja arvukate hüpoteeside esinemise ja avastuste puudumise tõttu. Haigete ravimisel piirdusid arstid haiguste sümptomite eristamise, diagnoosi panemise ja haige farmatseutilise ravimisega.
Märkimisväärne tagasilöök tabas riigi teadust Suure katku ajal (541–542) ja araablaste vallutusperioodidel (7. ja 8. sajandil), kuid Bütsantsi nn taassünni perioodil (10. sajandi teine pool) said Ida-Rooma riigi teadlastest Araabias ja Pärsias käsitletavate teadusharude eksperdid, seda eriti astronoomias ja matemaatikas.
Bütsantsi eksisteerimise viimasel sajandil tegelesid keisririigi filoloogid Vana-Kreeka grammatika ja kirjanduse uurimisega, millega nad jätsid oma jälje varasesse Itaalia renessanssi. Sellel perioodil toimus astronoomia ja matemaatika õpetamine eelkõige Trapezundis; meditsiini vastu tundsid samal ajal huvi peaaegu kõik õpetlased. Bütsantslased tundsid kompassi (14. sajandil) ja kasutasid maakaarte.
529. aastal viidi Justinianus I eestvõtmisel läbi Rooma riigi seadustiku kodifitseerimine (Corpus Juris Civilis), millega loodi uus õigussüsteem. Uus seadustik omas tähtsat osa Bütsantsi õigusteaduse arengus ning seda kasutati peaaegu kuni Bütsantsi eksisteerimise lõpuni. Leon III valitsemisperioodil (717–741) loodi uus seaduste kogu Ecloga, mis tugines enamjaolt kristlikele põhimõtetele (otsuseid põhjendati viidetega Piiblile). Nende seadustega leevendati karistusi. Karistatavate massilise hukkamise asemel hakati seaduserikkujaid üldjuhul sandistama. Ecloga mõjutas slaavlaste õigussüsteemi teket.
Bütsantsi kalender
Bütsantsis kasutati aastatel 988–1453 ajaarvamise arvestamist Bütsantsi kalendri järgi ehk ajaarvamist "Konstantinoopoli asutamisest". Bütsantsi kalendri järgi toimus maailma loomine 5509 eKr. Bütsantsi kalendrit (milles ajaarvamise algusena kasutati enamasti maailma loomist, mitte Konstantinoopoli asutamist) kasutati lisaks ida ortodoksses kreekakatoliku kirikus aastatel umbes 691–1728 ning Vene Õigeusu Kiriku kaudu Vene Suurvürsti-, Moskva tsaari- ja Venemaa Keisririigis, umbkaudu aastatel 988–1700.
Religioon
pisi|300px|vasakul|[[Hagia Sophia oli maailma suurim katedraal peaaegu 1000 aastat]] Rooma riigi idaosas säilis keisri aktiivne roll kirikuasjus, sest Bütsants päris paganliku administratsiooni ja usuasjade majandusliku korralduse, mida kohaldati kristlikule kirikule. Bütsantslaste jaoks oli keiser Jeesuse maapealne asemik, kes vastutas eelkõige kristluse levitamise eest paganlike vaadetega inimeste seas ning samuti usuasjade juhtimise ja majandusliku halduse eest. Cyril Mango on välja toonud, et Bütsantsi poliitilist mõtlemist saab iseloomustada motoga: "üks jumal, üks riik, üks religioon". Keisri osakaalu kirikuasjades polnud siiski kunagi õiguslikul ega ka mingil muul moel täpselt määratletud. Rooma vähese mõjuvõimu ja Ida patriarhaatide erimeelsuste tõttu oli Konstantinoopoli kirik 6. ja 11. sajandi vahel kristliku maailma kõige mõjukam keskus. Isegi pärast Bütsantsi allakäiku ja paljude territooriumide kaotamist omas kirik märkimisväärset mõju nii riigi sees kui ka väljaspool riiki. Vene päritolu Jugoslaavia ajaloolane Georgi Ostrogorski on täheldanud, et vaatamata Bütsantsi kaotustele Väike-Aasias ja Balkanil, jäi Konstantinoopoli Oikumeeniline Patriarhaat õigeuskliku maailma keskuseks (kaasa arvatud Kaukaasias ja Venemaal) ehk kirik jäi Bütsantsi kõige stabiilsemaks elemendiks.
Kristluse ametlik doktriin võeti vastu esimesel seitsmel oikumeenilisel kirikukogul ning keisri ülesandeks jäi selle kehtestamine oma alamatele. Aastal 388 vastuvõetud keiserliku dekreedi järgi, mis hiljem lisati kodifitseeritud Rooma õigusele (Corpus Juris Civilis), pidi riigi elanikkond tunnistama end katoliikliku kristlasena. Seadusele mitteallunud elanikud tunnistati "hulludeks ja rumalateks" ning ketserlike dogmade järgijateks.
Vaatamata riiklikele dekreetidele ja kiriku rangele hoiakule, ei saanud viimasest kunagi kõigi Bütsantsi kristlaste esindajat. Arvatavalt moodustasid ketseriteks peetud keisririigi algusaegadel rohkem kui poole elanikkonnast. Peale paganluse, mis oli väga levinud kuni 6. sajandi lõpuni, ja judaismi, esines veel mitmeid kristlikke doktriine, mille järgijateks olid mõnikord ka keisrid. Alternatiivsete doktriinide hulka kuulusid näiteks nestoriaanlus, monofüsitism, arianism ja paulikiaanlus, mille õpetused ei järginud peamist teoloogilist voolu.
Ikoonide ja pühapiltide pooldajate ning vastaste (ehk ikonoklastide ja ikonoduulide) vaheline lõhe jõudis haripunkti Leon III valitsemisperioodil, kes keelas riigis ikoonide kummardamise. Ikonoklastide ja ikonoduulide vaheline vastasseis viis riigi religiooni sügavasse kriisi, mis hakkas lahenema alles pärast ikoonide austamisõiguse taastamist 9. sajandi keskel. Samal perioodil rändasid Balkanile mitmed peamiselt slaavlastest paganlikud hõimud, kes järk-järgult ristiti Bütsantsi misjonäride poolt. Riigi viimastel sajanditel olid elanikud valdavalt õigeusklikud. 1439. aastal ühines Bütsantsi kirik ametlikult Rooma kirikuga, kuid et enamik Bütsantsi vaimulikkonnast ja elanikest keeldus seda aktsepteerimast, ei olnud sellel usuelule tegelikku mõju.
Juudid moodustasid keisririigi olemasolu jooksul märkimisväärse vähemuse ja vastavalt Rooma riigi seadustele tunnustati neid eraldi religioosse inimgrupina. Bütsantsi varasemal perioodil juute reeglina respekteeriti, kuid pingelistel aegadel järgnesid tagakiusamised. Pärast araablaste vallutusi jäi suurem osa juutidest keisririigi piiridest väljapoole. Ülejäänud elasid riigis alates 10. sajandist suhteliselt rahulikult.
Kirjandus, muusika ja kunst
pisi|6. sajandist pärit [[miniatuurid väljendavad Bütsantsi kunsti abstraktsust ja sümboolset tähendust]]
Kirjandus
Bütsantsi kirjandust mõjutasid eelkõige kreeka, rooma, kristlik ja idamaine kirjandus. Kirjanduses säilisid antiikaja žanrid. Suurim erinevus seisnes selles, et need olid suures osas allutatud kõnekunsti reeglitele. Bütsantsi kirjandusest on tänapäevani säilinud ligikaudu kaks kuni kolm tuhat köidet.
Bütsantsi proosa kõige silmapaistvamaks kirjanduslikuks žanriks on ajalookirjutus, mida viljeleti peaaegu kogu riigi olemasolu jooksul. Sel ajal kirjutatud arvukatest kroonikatest, poliitilistest kirjutistest, biograafiatest ja memuaaridest on paljud üsna hästi käsikirjadena säilinud. Suuremaid puudujääke esineb vaid 7. sajandi lõpu ja 9. sajandi alguse vahel, mil toimusid araablaste vallutusretked ja nn pilditüli rahutused. Väga paljud ajalookirjutised annavad ainulaadset informatsiooni Bütsantsiga kokkupuutunud rahvaste kohta. Nii peavad paljud Lähis-Ida ja Balkani rahvad ning venelased Bütsantsi ajaloolisi allikaid oma rahvusliku ajaloo nurgakiviks.
Oma reeglite ja retoorika mõjuga hagiograafia (ehk pühakute elulood) kujunes iseseisva kirjandusžanrina välja 4. sajandil. Uues ja Vanas Testamendis asetleidnud, kuid vähe käsitletud sündmuste täiendamiseks ja edasiarendamiseks välja mõeldud tekstid ehk apokrüüfid olid Bütsantsis väga populaarsed. Küllaltki suur edu saatis keisririigis ka romaane, ent eriti menukaks osutusid pamfletid ja satiirid.
Luule
Antiikajal kindlaks määratud reeglite alusel peeti luulet sobivaks igasuguste kirjutiste sisu edasiandmiseks. Nii pandi luulevormi pühakirjad, ajaloolised kirjutised, romaanid, teaduslikud teosed ja palju muud. Peale pikkade poeemide esines Bütsantsi luuleloomingus rohkelt juhuluulet.
Tõnis Kõiv
pisi|Tõnis Kõiv 2011. aastal Tõnis Kõiv (sündinud 29. oktoobril 1970 Paides) on Eesti poliitik ja jurist.
Bütsants
Luule
Bütsantsi luuležanritest kuulusid eelistatumate hulka epigrammid – lühikesed luuletused, mida sai kanda kunstiteostele või mälestusmärkidele. Epigramme loodi Bütsantsis rohkesti just kirjandusliku taassünni aegadel, 6. ja 9. sajandil.
Sompa (Jõhvi)
Sompa on küla Ida-Viru maakonnas Jõhvi vallas.
Bütsants
Luule
Ainus teadaolev Bütsantsi eepos Digenis Akritas avastati 1872. aastal ühest Trapezundi käsikirjast. Hiljem leiti selle eepose teisi versioone, mis pärinesid 15.–17. sajandist. Eepos kirjeldab keisririigi võitlust saratseenidega 9. ja 10. sajandil ning sellel on sarnasusi Küprose ja Pontose kreeklaste rahvalauludega.
Sompa (Jõhvi)
Praegustes piirides on küla 1977. aastast, mil Sompa külaks liideti Sompa-Aruserva, Sompa-Sininõmme, Sompa-Vanaküla (Aue) ja Sompa asundus (Sompa-Jaamaküla).
Küla läbib Tallinna–Narva raudtee.
Bütsants
Muusika
Sarnaselt antiikaja muusikaga polnud ka Bütsantsi muusikal harmooniat, vaid ainult rütm ja meloodia, ning see oli mõeldud ühehäälseks laulmiseks. Luulega ühendatud muusikat hoidsid üleval (mitte ei saatnud) muusikariistad. Antiikaja muusikatraditsioone järgides tunti nelja põhi- ja nelja kõrvaltooni. Antiiksete nimedega (nt dooria ja früügia) toonid erinesid siiski kardinaalselt oma eelkäijatest. Hiljem võeti kasutusele veel kaks vahepealset tooni. Bütsantsi meloodiat teisendati sajandite jooksul korduvalt, kuid see jäi alati rahvapäraseks.
Tõnis Kõiv
Haridus
Tõnis Kõiv on lõpetanud Koeru Keskkooli 1989 ning Tartu Ülikooli õigusteaduskonna 1995. Tartu Ülikooli Euroopa Kolledži magistriõppes õppis aastatel 2000–2003. Läbis 2018. aastal Tallinna Tehnikaülikooli koolituse "Eksperdi tasemel andmekaitsespetsialistiks" (DPO).
Bütsants
Muusika
Antiikajal noodikirja ei tuntud. Koorijuht markeeris intervalle käeliigutustega. Alates 9. sajandist ilmusid Bütsantsi muusikalistesse käsikirjadesse neumad (noodid), mis levisid ka Läände.
Bütsantsi ilmalikust muusikast on tänapäeval vähe teada, ehkki see oli võrreldes vaimuliku muusikaga sama populaarne. Peale kaheksa tooni oli ilmalikul muusikal veel neli vahepealset tooni ja neli modulatsiooni, kokku seega vähemalt 16 heliastet.
Tõnis Kõiv
Töökäik
Kõiv on töötanud Koeru sovhoosis autojuhina 1989–1993, ASis Paide Piimakombinaat juristina 1993–1996, Paide linnapeana 1996–2004, OÜ Agenori tegevdirektorina 2004–2005, Riigikogu liikmena 2005–2015, YourOffice'i juristina 2016–2017, Eesti Reformierakonna peasekretärina märtsist 2017 kuni märtsini 2018, 2018. aastast töötab YourOffice'i juristina.
Bütsants
Muusika
Muusikariistadest oli kõige tähtsamal kohal orel, mida kasutati nii ilmalikel kui ka vaimulikel tseremooniatel. Antiikajast pärineva vesioreli asemel võeti Bütsantsis kasutusele pneumaatiline orel. Peale oreli olid kasutusel paljud teised muusikariistad, nt kitarad, lautod, lüürad, psalterionid, elevandiluust sarved, kuid nendest pole palju teada.
Tõnis Kõiv
Poliitiline tegevus
Tõnis Kõiv astus Eesti Reformierakonda 4. juunil 1996. Reformierakonna juhatuse liige aastatel 1999–2001 ja 2003–2005, 2007–2009, 2009–2011, 2011–2013. 2013. aastal valitud Reformierakonna juhatusse Kõiv ei kandideerinud.
Bütsants
Kunst
pisi|Bütsantsi elevandiluust [[diptühhon (pärit 6. sajandist)]] Bütsantsi kunst on peaaegu täielikult seotud religioosse väljendusega ning veelgi enam – sisuliselt oli see kiriku teoloogia hoolikalt kontrollitud kunstiline väljendus. Bütsantsi kunst levis kaupmeeste ja sõjavägede vallutuste vahendusel Itaaliasse ja Sitsiiliasse, kus see mõjutas renessansi teket. Õigeuskliku kirikukunsti mõjud avaldusid aga Venemaal, Kreekas, Serbias ja mujal. Bütsantsi arhitektuuri mõju, eriti pühakodades, võib leida erinevatest regioonidest alates Egiptusest ja Araabiast kuni Venemaa ja Rumeeniani.
Tõnis Kõiv
Poliitiline tegevus
Ta oli Järva- ja Viljandimaalt valitud X Riigikogu liige 2005–2007, XI Riigikogu liige 2007–2011 ja XII Riigikogu liige 2011–2015. Ta kandideeris Riigikogusse 2015 aastal Harju- ja Raplamaal, aga ei osutunud valituks.
Bütsants
Kunst
Bütsantsi kunsti meistrid said innustust antiiksete kunstiteoste harmooniast ja idamaisest toredusest, mis omavahel suurejooneliselt ühendati. Bütsantsi arhitektuuris kasutati laialdaselt põletatud telliseid, mis laoti vaheldumisi loodusliku kiviga. Võlvid ja kuplid valmistati kergetest kärgtellistest, pimsist, putsolaanist ja muust. Siseseinad ja mõnikord ka välisseinad kaeti marmori või mosaiikidega. Rooma halbade tavade eeskujul jätkati mitmesuguste vanade antiikehitiste rüüstamist, et omale sobivat materjali hankida. Justinianus I ajal, aastatel 532–537 ehitatud Hagia Sophia basiilika on tänapäeval kõige võimsam Bütsantsi arhitektuuri mälestusmärk. Katedraal oli veidi vähem kui 1000 aastat maailma suurim (kuni Sevilla katedraali valmimiseni aastal 1520).
Tõnis Kõiv
Poliitiline tegevus
Tõnis Kõiv on olnud keskkonnakomisjoni esimees, riigieelarve kontrolli komisjoni ase-esimees ning IPU (Rahvusvahelise Parlamentidevahelise liidu) Eesti delegatsiooni juht, Eesti-Tšehhi parlamendirühma esimees.
Bütsants
Kunst
Bütsantsi kunstis laialdaselt levinud seinamosaiigid olid marmorist seinte täiendamiseks ja pärines otseselt Rooma kunstist. Justinianuse valitsemisperioodil valmisid kõige ilmekamad mosaiigid Ravenna kirikute siseseintel. Mosaiigikunsti leviku haripunkt saabus koos riigi sõjalise edu ja majandusliku tõusuga 10. ja 12. sajandi vahel. Sel perioodil olid peaaegu kõik tähtsamad pühakojad ja ilmalikud ehitised kaunistatud rikkalikult seinamosaiikidega.
Tõnis Kõiv
Poliitiline tegevus
10. veebruaril 2017 kinnitas Reformierakonna juhatus esimees Hanno Pevkuri ettepanekul Kõivu erakonna peasekretäriks volituste algusega 1. märtsil 2017. 9. märtsil 2018 otsustas Reformierakonna juhatus ametist lahkuva esimehe Hanno Pevkuri ettepanekul lõpetada peasekretäri kaheaastane leping ennetähtaegselt.
Bütsants
Kunst
Muude Bütsantsi olulisemate kunstiliikide hulka kuulusid muuhulgas portreed, käsikirjade illustratsioonid (eelkõige piltidega pühakirjad), erinevates tehnikates ja eri materjalidest valmistatud mitmesugused luksus- ja tarbeesemed (näiteks ikoonid, kuld- ja hõbeehted, elevandiluust nikerdised, metallitööd, liturgilised riistad ja emailtooted).
Diplomaatia
pisi|vasakul|[[Basileios I võtab vastu serblaste ja horvaatide delegatsiooni]] Vaatamata Bütsantsi tugevale sõjaväele ja -laevastikule, eelistas keisririik relvakonfliktidele sageli diplomaatiat. Seda eriti alates 8. sajandist, mil riigi sõjaline võimsus nõrgenes. Nii rajati 740. aastal varasema Balkanil elavate barbaritega suhelnud üksuse baasil esimene alaline asutus, mille kanda jäi riigi välissuhtlus. Bütsants ajas aktiivset välispoliitikat, et ajada omavahel tülli naaberrahvad ja seeläbi likvideerida kallaletungi oht keisririigile. Seejuures toetas tsentraliseeritud välissuhtluse ajamist ka ühele valitsejale allutatud ilmalik ja kiriklik võim.
Tõnis Kõiv
Poliitiline tegevus
16. oktoobril 2018 valis Rae vallavolikogu Tõnis Kõivu volikogu esimeheks.
Bütsants
Diplomaatia
Riigi välispoliitikat juhtis logoteet, kes allus otse keisrile ja käis talle iga päev aru andmas. Seega suunas valitseja isiklikult riigi diplomaatiat. Logoteedi ülesandeks oli võõramaa saadikute vastuvõtmine ning arvatavalt ka Bütsantsi enda saadikute väljavalimine enne sihtkohta saatmist.
Tõnis Kõiv
Isiklik
Tõnis Kõiv on abielus Marge Kõivuga. Tõnis Kõivul on kolm last, Triinu (1988), Marili (1992) ja Tõnis (2002).
Bütsants
Diplomaatia
Teatud määral ajasid välispoliitikat teemasid juhtivad strateegid. Näiteks Hersonesose strateeg korraldas saadikute missioone stepirahvaste juurde. Bütsantsi diplomaatia polnud siiski võrreldav tänapäevase välispoliitikaga. Keisririigi esindused naaberriikides polnud kunagi alalised. Bütsantsi saadikud liikusid kõige rohkem araablaste ja bulgaarlaste juurde. Riigi kõrged ametnikud pidasid läbirääkimisi rahu sõlmimiseks ning vangide vahetamiseks või väljaostmiseks. Bütsantsi diplomaatiat iseloomustas jäik formaalsus, mille oluliseks eesmärgiks oli riigi hiilguse ja rikkuse demonstreerimine.
Tõnis Kõiv
Ühiskondlik tegevus
Kõiv on olnud Euroopa Liidu Regioonide Komitee liige 2003–2004, Eesti Linnade Liidu juhatuses 1999–2004, Järvamaa Omavalitsuste Liidu esimees 1999–2002.
Bütsants
Diplomaatia
Kui võõramaa saadikud käitusid lugupidamatult või lausa ülbelt, pandi nad kohe vangitorni. Kui nad oma käitumisega solvasid Bütsantsi valitsejaid, puudus neil diplomaatiline puutumatus. Keisririigi enda saadikud reisisid naabermaadesse rohkete kingitustega, milleks olid tavaliselt ehted, kuld, siid, brokaat jm. Kingid olid tavaliselt mõeldud sihtkohamaa valitsejatele, mõnikord ka mõjukamatele ministritele.
Tõnis Kõiv
Ühiskondlik tegevus
Ta on olnud Rahvusvahelise Noorte Kommertskoja (Junior Chamber International Estonia) Paide koja asutajaliige, Riigimetsa Majandamise Keskuse nõukogu liige, AS Teede Tehnokeskus nõukogu liige ning Tallinna Rotary Klubi liige.
Bütsants
Diplomaatia
Vaatamata Bütsantsi diplomaatia väljapaistvale hiilgusele, olid selle tagamaadeks tavaliselt salakavalus ja ettenägelikkus. Rahulepingu järgsetest kohustustest peeti üldjuhul hoolikalt kinni, kuid Bütsants ei näinud midagi halba selles, et ässitada rahujalal olevaid hõime üksteise kallale. Sagedaks Bütsantsi diplomaatiliseks abinõuks oli ohu kõrvaldamine rahaliste vahendite abil. Veel üheks diplomaatiliseks abivahendiks olid abielud: riigi kõrgemast soost pärit peigmehi ja pruute pandi paari naabermaade tähtsamate isikutega.
Tõnis Kõiv
Ühiskondlik tegevus
Tõnis Kõiv on rahvusvahelise ärikoostöövõrgustiku (BNI) grupi North Star Tallinn president.
Bütsants
Diplomaatia
Bütsantsi diplomaatia ülalpidamine oli väga kallis. Kaasavarad, kingitused ja rahalised maksed tervetele rahvastele võtsid riigikassast suuri summasid. Samuti läksid riigile palju maksma vaenlastele kehtestatud majanduslikud blokaadid. Peale selle oli keisririik aeg-ajalt sunnitud maksma tribuute rahu säilitamise nimel: paljudele hõimudele ja Bütsantsi piiride lähedal elavatele võimuta printsidele maksti püsivalt kullas tasu, et nad ei rüüstaks keisririigi maid. Samuti maksti otseselt sõja vältimiseks korduvalt suuri summasid nii araablastele kui ka bulgaarlastele. Kaliifid, khaanid, sultanid ja teised Bütsantsivastased võisid seda maksu kutsuda tribuudiks, kuid keisri jaoks oli see vajalik investeering. Kui riik oli jälle valmis end sõjaliselt kaitsma, siis maksud tühistati.
Seesugust võrdlemisi agressiivset välispoliitikat, mille eesmärgiks on riigi võimsuse ja territooriumi säilitamine ja laiendamine kõigi mõeldavate vahenditega, on vahel nimetatud ka bütsantslikuks diplomaatiaks. Bütsantsist levis see edasi mitmesse riiki, sh Venemaale.
Kirjandus
Eestikeelne kirjandus:
Võõrkeelne kirjandus:
Eriosakond
thumb|350px|Nõukogude Liidu vastuluuretöötaja, riikliku julgeoleku vanemleitnandi M. Kazakovi töötõend [[NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat|Siseasjade Rahvakomissariaadi eriosakonnas Moskva Sõjaväeringkonnas (1941)]] Eriosakond (vene keeles Особый отдел) oli NSV Liidu sõjaväes ja sõjaväestatud asutuste juures sõjalise vastuluurega tegelenud, NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee koosseisu kuulunud allüksused, mille keskasutuseks oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus.
Eriosakonnad kuulusid Nõukogude armees ja sõjamerelaevastikus igasse
NSV Liidu SARKi ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee konkreetsete piirkondlike, sõjaväeosade ja sõjaväestatud asutuste Eriosakondade koosseisu kuulusid:
Kõrgemad vähid
Kõrgemad vähid ehk ülemvähid (Malacostraca) on suurim vähkide alamklass, kuhu kuuluvad näiteks kümnejalalised, ahasvähilised ja hiilgevähilised. Samuti kuuluvad siia kirpvähilised ja eluks maal kohanenud kakandilised. Esimesed ülemvähid tekkisid Maale Kambriumi ajastul.
Praegu ei ole teadlased ülemvähkide klassifitseerimisel jõudnud üksmeelele: mõned loevad need klassi, teised aga alamklassi hulka.
Irina Simagina
Irina Simagina (sündinud 25. mail 1982 Rjazanis) on Venemaa kergejõustiklane (kaugushüppaja).
Isiklikku
Irina Simagina on 171 cm pikk ja kaalub 56 kg.
Meritähed
Meritähtede keha on dorsoventraalselt lamendunud ja ehitusplaanilt on nad radiaalsümmeetrilised, enamasti viiekiirelised. Arvatakse, et meritähtede eellane oli bilateraalne organism.
Enamik meritähti elab meredes. Ainus vähesoolasemat vett taluv liik, kes elab ka Läänemeres, on verev meritäht (Asterias rubens).
Meritähed on bentilised, kes suudavad aeglaselt põhja mööda liikuda. Kulgemiselunditena talitlevad neil hiljuse- ehk ambulakraaljalakesed, viimased aitavad ka toitumisel.
Enamik meritähti on röövloomad, nad söövad näiteks limuseid ja vähke.
Meritähed on lahksoolised organismid, nende vastsestaadiumis esineb tavaliselt ka sessiilne ehk substraadile kinnitunud elujärk.
Meritähtedel on väga suur regeneratsioonivõime.
Manipur
Manipur on India osariik. Ta asub Kirde-Indias, piirneb Nagalandiga põhjas, Mizoramiga lõunas, Assamiga läänes ning idas Birmaga.
Osariigi ametlikud keeled on inglise ja manipuri keel ehk meitei keel.
Ajalugu
Manipur oli iseseisev vürstiriik. 1891–1947 oli Manipur Briti protektoraat. Pärast India iseseisvumist oli Manipur iseseisev riik. 1949. aastal liitus ta Indiaga. 1972. aastast on Manipur täieõiguslik India osariik.
Haldusjaotus
Manipur jaguneb üheksaks ringkonnaks:
Välislingid
🇮🇳
Pöide kihelkond
Piirkonna ajalugu
Aastani 1675 kuulus kihelkonda ka hilisema Jaani kihelkonna ala. Muinasajal moodustas Pöide koos Muhuga Horele-Mone muinaskihelkonna. Pöide kihelkonna kohta on teateid 13. ja 14. sajandi vahetusest. Pöide Maarja kiriku ehitamist alustati arvatavasti 13. sajandi keskel.
Kihelkonna alad tänapäeval
Kihelkonna alad hõlmasid Saare maakonna endiste Pöide ja Laimjala valla alad ning Orissaare valla idaosa.
Aabasoo
pisi|[[Niittysuo, aabasoo Soomes Utajärvi vallas]] pisi|Vaade Kepler Mire aabasoole Mt Yorki teelt Uus-Meremaa Lõunasaarel, juuni 2009 Aabasoo on laiade älveste ja kitsaste piklike või kaarjate rabapeenardega siirdesoo. Älved ja rabapeenrad moodustavad mosaiigi.
Pécs
thumb|Pécsi peaväljak pisi|[[Pécsi katedraal]] Pécs on komitaadi õigustega linn Ungaris, Baranya komitaadi ja Pécsi kreisi keskus. Asub riigi lõunaosas Mecseki mäestiku nõlvadel ja orgudes. Pécs on elanike arvult viies linn Ungaris.
Aabasoo
Aabasood moodustavad suure osa maailma turbavarudest.
Pécs
Vana-Rooma Sopianae linn asutati 2. sajandi alguses. 4. sajandil sai sellest Pannonia Valeria provintsi pealinn ja tähtis ristiusu keskus. Selle ajastu kristlik nekropol on 2000. aasta detsembrist UNESCO maailmapärandi nimistus.
Pécs on tähtis usukeskus, Pécsi piiskopkonna asutas kuningas István Püha 1009. aastal. 1367. aastal avatud Pécsi Ülikool oli esimene ülikool Ungaris.
Tenerife
Saare pindala on 2058 km². Tenerife saar on Teide vulkaanikoonuse ülemine osa. Pico de Teide kõrgus on 3718 meetrit, mis on Hispaania kõrgeim tipp.
Saare kirdeosas asub Kanaari saarte suurim linn Santa Cruz de Tenerife. Sellest alates mööda rannikut päripäeva lugedes on Tenerife ülejäänud suured asulad Güímar, Granadilla de Abona, Costa del Silencio, Los Cristianos, Playa de las Américas, Icod de los Vinos, Realejo Alto, Puerto de la Cruz, Tejina ja San Cristóbal de la Laguna. Saare rannikut mööda kulgeb ümber saare maantee, mis läbib peaaegu kõiki mainitud asulaid mainitud järjekorras.
Saare lõunaosas on kuiv kliima, mille põhjustab külm Kanaari hoovus. Põhjanõlvadel 500–2000 meetri kõrgusel on kliima niiskem, seal kasvab ka metsa.
Hispaania valitsejad Fernando II ja Isabella I andsid 1493 Alonso Fernndez de Lugole käsu Kanaarid vallutada. Järgmisel aastal vallutas Hispaania sõjavägi Kanaari saared ja liitis need Hispaania riigiga, kuhu nad kuuluvad tänapäevani. Vallutuse järel pärismaalased orjastati ning nad surid raskete elutingimuste ja kolonisaatorite toodud haiguste, eeskätt rõugete tõttu välja. Tenerife metsade pindala vähenes oluliselt: need raiuti maha ja asendati suhkrurooistandustega.
Aabasoo
Levik
Ka näiteks Muraka soostiku põhjaosa on aabasoo tüüpi.
Ehitus ja teke
Aabasoole on iseloomulik, et selle keskpaik on äärtest tunduvalt madalamal.
Aabasood on tavaliselt suured puudeta sood.
Taimkate
Rabapeenardel kasvavad puhmad ja turbasammal, älvestel tarnad ja turbasammal.
Pakase mõju
Aabasoole on iseloomulik, et suvelgi on maa külmunud.
Pécs
Linna ajalooline nimi on horvaadi keeles Pečuh, saksa keeles Fünfkirchen, serbia keeles Pečuj, slovaki keeles Päťkostolie, türgi keeles Peçuy ja ladina keeles Quinque Ecclesiae.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pécsi elanikest ungarlasi 92,6%, sakslasi 3,1%, mustlasi 1,2%, horvaate 1%, serblasi 1% ja teistest rahvustest inimesi 1,1%.
2010. aastal oli Pécs Euroopa kultuuripealinn.
Linna lähedal asunud kivisöe- ja uraanimaagikaevandused on nüüdseks suletud. Pécs on tuntud portselanitööstuse poolest. Pécsis on ka õlletehas.
Rajasthan
Rajasthan (ka Radžastan; hindi keeles 'kuningamaa') on India osariik.
Osariigi suuremad linnad on Jaipur, Jodhpur, Kota, Bikaner, Ajmer ja Udaipur.
Välislingid
🇮🇳
Jan Važinski
Jan Važinski (sündinud 10. augustil 1964 Tallinnas) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Ta alustas jalgpallitreeninguid 1973. aastal Tallinna SK Dvigatelis ja Oktoobri rajooni Spordikoolis. Tema esimene treener oli Josep Katsev.
Važinski on mänginud keskkaitsja ja keskpoolkaitsjana aastatel 1980–1988 SK Dvigatelis ja FC Norma Tallinnas. Ta on olnud Tallinna Jalgpallikooli, Tallinna Sadama, Lelle SK ja JK Tuleviku treener. Samuti on ta treenerina töötanud ka Eesti U18 jalgpallikoondise, FC Kuressaare, Eesti U17 jalgpallikoondise ja FC Flora Rakvere treenerina.
Abriss
Abrissiks (saksa sõnast Abriss (vananenud tähenduses 'joonistus')) nimetatakse geograafias ja geodeesias ümbritseva maastiku käsitsi tehtud skemaatilist joonist.
Marek Tamm
pisi|Marek Tamm esinemas [[Mihhail Lotmani auks korraldatud sümpoosionil 3. septembril 2012]] Marek Tamm (sündinud 4. novembril 1973) on eesti ajaloolane (medievist), kultuuriteadlane, kirjastaja, toimetaja ja humanitaarteaduste populariseerija, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2021).
Haridus
Keskkoolis prantsuse keele selgeks õppinud Tamme ajaloohuvi äratasid Annaalide koolkonna autorid Georges Duby ja Jacques Le Goff. Nende lugemisest mõjutatuna astus Tamm Tartu Ülikooli ja lõpetas selle ajalooteaduskonna 1998. aastal bakalaureusekraadiga (kõrvalerialaks semiootika). Aastal 1999 sai ta Pariisi õppe- ja teaduskeskusest École des hautes études en sciences sociales magistrikraadi keskaja-uuringutes (juhendaja Jean-Claude Schmitt). Aastatel 1999–2006 oli ta selle õppeasutuse doktorant ning 2000–2006 Tartu Ülikooli doktorant. 15. septembril 2009 kaitses ta Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituudis Jüri Kivimäe juhendamisel doktoritöö ajaloo alal uurimusega "Inventing Livonia: Religious and Geographical Representations of the Eastern Baltic Region in Early Thirteenth Century".
Teadustöö
Tema teadustöö uurimisvaldkondadeks on Eesti varasem ajalugu (12.–14. sajand), keskaja Euroopa kultuurilugu (12.–14. sajand), kultuurimälu-uuringud, ajalooteooria ja ajalookirjutuse ajalugu.
Aastatel 1997–2007 ilmus Varraku kirjastuses tema toimetamisel raamatusari "Ajalugu. Sotsiaalteadused."
Marek Tamm on õpetanud Eesti Humanitaarinstituudis ja seejärel Tallinna Ülikoolis alates 1997. aastast. Alates 1. septembrist 2015 on ta Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudi korraline kultuuriajaloo professor. Aastatel 2010–2020 oli ta Tallinna Ülikooli Ajaloo, arheoloogia ja kunstiajaloo keskuse vanemteadur (0,50). Märtsis–mais 2015 oli ta külalisteadur School of Slavonic and East European Studies'is (University College London). Augustis–detsembris 2015 Kone Foundation teadur Helsinki Collegium for Advanced Studies'is. September–detsember 2016 oli ta külalisteadur Centre for Advanced Study at the Norwegian Academy of Science and Letters'is.
Marek Tamm on 1999. aastast kirjastuse Varrak teadustoimetaja, 2000. aastast ajakirja Vikerkaar toimetaja, 2017. aastast ajakirja Journal of the Philosophy of History toimetaja ja 2020. aastast ajakirja Acta Historica Tallinnensia peatoimetaja.
Marek Tamm oli 2014–2018 Eesti Teadusagentuuri hindamisnõukogu liige; 2015–2018 selle aseesimees. Alates 2015. aastast on Tallinna Ülikooli kultuuridevaheliste uuringute tippkeskuse juhataja. Alates 2021. aasta oktoobrist Teadus- ja Arendusnõukogu liige.
Marek Tamm on 2020. aastast Tallinna Ülikooli nõukogu liige.
Pierre Bouvier
Pierre Charles Bouvier (sündinud 9. mail 1979 Montréalis) on Kanada muusik, ansambli Simple Plan solist.
Enne oma muusikukarjääri töötas ta kodulinnas Montréalis restoranis St-Hubert.
13-aastaselt moodustas ta koos sõbra ja praeguse bändikaaslase Chuck Comeauga bändi Reset, milles ta oli laulja ja kitarrist. Ta lahkus aga peagi sealt ja koos endiste bändikaaslastega asutati Simple Plan. pisi|left|Bouvier [[Tokyos 27. mai 2008]]
Isiklikku
Tal on vend Jay, kellele on pühendatud Simple Plani laul "Save You".
Kolm kriitikat
Kolme kriitika või Kanti kolme kriitika nime all tuntakse Immanuel Kanti filosoofilisi peateoseid
Lähtudes Kanti eeskujust on "kriitikaid" kirjutanud ka paljud teised filosoofid, nt Karl Marx ("Kriitilise kriitika kriitika"), Jean-Paul Sartre ("Dialektilise mõistuse kriitika"), Peter Sloterdijk ("Küünilise mõistuse kriitika") jt.
Printsess Margaret
Printsess Margaret, Snowdoni krahvinna (Margaret Rose Armstrong-Jones, neiupõlvenimega Windsor; 21. august 1930 – 9. veebruar 2002) oli kuningas George VI ja kuninganna Elizabethi noorem tütar ning Elizabeth II noorem õde. Hiljem oli ta Snowdoni krahvinna.
Sünd ja lapsepõlv
Yorki printsess Margaret Rose sündis 21. augustil 1930 Šotimaal. Tema isa oli Yorki hertsog prints Albert, ema Elizabeth Bowes-Lyon. Valitseva monarhi lapselapsena meesliinis kuulus talle tiitel Tema Kuninglik Kõrgus. Ta ristiti Buckinghami palees 30. oktoobril 1930; tema ristivanemad olid Walesi prints Edward, Rootsi kuninganna Ingrid, printsess Victoria-Alexandra, leedi Rose Leveson-Gower ja David Bowes-Lyon.
Printsess Margaretti ja tema õde õpetas guvernant Marion Crawford. 1936 sai tema isast kuningas ning Margareti tiitel oli Tema Kuninglik Kõrgus Printsess Margaret. Ta võttis osa ka oma vanemate kroonimisest 1937. Teise maailmasõja ajal oli Margaret Windsoris varjul. 1952 suri ta isa ja Margareti õest sai kuninganna Elizabeth II.
SønderjyskE
SønderjyskE (ametlikult Sønderjysk Elitesport) on aastal 1906 asutatud Taani spordiklubi, mille jalgpallimeeskond mängib riigi kõrgliigas Superligaen. Klubi kodulinn on Haderslev.
Printsess Margaret
Peter Townsend
Kaks aastat pärast oma õe kroonimist sattus Margaret skandaali, kui soovis abielluda kapten Peter Townsendiga, kes oli Kuningliku Õhuväe piloot. Townsend oli Margaretist 16 aastat vanem ja lahutatud, seega ei olnud ta printsessile sobiv abikaasa. Avalikkus avaldas Margaretile survet mitte abielluda, sest ta oleks sellega kaotanud oma tiitli, rahalise toetuse ja koha troonipärimisjärjekorras. Viimaks tegigi printsess avalduse, milles teatas, et on otsustanud mitte abielluda lojaalsusest kroonile ja teadlikkusest oma positsiooni kohta.
Inge Kudisiim
Inge Kudisiim (sündinud 29. juunil 1950 Tallinnas) on eesti maalikunstnik, graafik, raamatukujundaja ja -illustraator.
Printsess Margaret
Peter Townsend
2004. aastal avaldatud paberitest ilmnes, et kui Margaret ja Townsend oleksid abiellunud, oleks printsessile alles jäänud tiitel, rahaline toetus ja ka koht troonipärimisjärjekorras.
Inge Kudisiim
Inge Kudisiim on 1989. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.
Printsess Margaret
Abielu
Pärast mõningaid muid armusuhteid abiellus Margaret 6. mail 1960 Westminster Abbeys fotograaf Antony Armstrong-Jonesiga. Tseremoonia oli esimene "moodne" kuninglik laulatus, mida oli võimalik jälgida ka televisiooni teel. Printsessi abikaasast sai Snowdoni krahv ja Margaretist Tema Kuninglik Kõrgus Printsess Margaret, Snowdoni krahvinna'. Neil oli kaks last: David Armstrong-Jones ja Sarah Armstrong-Jones.
Inge Kudisiim
Isiklikku
Ta on ajakirjanik Silja Lättemäe õde, kirjanik Leida Kudisiimu ja jurist Endel Kudisiimu tütar.
Printsess Margaret
Kuninglikud kohustused
Printsess Margaret hakkas kuninglikke kohustusi täitma juba lapsena. 1935 oli ta kohal oma vanavanemate 25. valitsemisaasta tähistamisel. Kaks aastat hiljem oli ta oma vanemate kroonimisel. Tema esimene ametlik ringreis toimus 1947, kui ta koos vanemate ja õega reisis Lõuna-Aafrikas. Esimene iseseisev ringreis oli aga Kariibi mere Briti kolooniatesse 1955.
Inge Kudisiim
Looming
Inge Kudisiimu maalides on inimene vastamisi stiihiaga, taeva ja maastike vaikusega. Ruumi, mis on kuldne, valgustavad kuusirp ja erakmunga helendav mõttekuma.
Printsess Margaret
Kuninglikud kohustused
Printsess huvitus heategevusest, muusikast ja balletist; ta oli ka mitme heategevusliku organisatsiooni president ja toetaja.
Inge Kudisiim
Näitused
Inge Kudisiim esineb näitustel alates 1974. aastast.
Printsess Margaret
Eraelu
Printsess Margareti eraelu oli mitme aasta vältel meedia pidevate spekulatsioonide küüsis. Tal oli maja Kariibi merel Mustique'i saarel. Dokumentaal seal toimunud metsikutest pidudest ja narkootikumide tarvitamisest valmis pärast printsessi surma.
Tal olid hiljem suhted Anthony Bartoni, oma tütre ristiisa ja Robin Douglas-Home'iga. Viimase enesetapp 18 kuud pärast lahkuminekut tekitas Suurbritannias skandaali. Kuulduste järgi oli ta seotud ka muusik Mick Jaggeri ja näitleja Peter Sellersiga, kuigi nende suhete tõeline olemus on teadmata.
Hilisem elu
Printsessi elu lõpuaastaid varjutasid haigused ja ebastabiilsus. 1998 tabas teda Mustique'i saarel viibides kerge insult. Hiljem samal aastal vigastas printsess jalgu, nii et ta vajas abi kõndimisel ja pidi vahel kasutama ratastooli. 2000 ja 2001 oli tal veel insulte. Margareti viimane avalik esinemine oli ratastoolis 2001. aasta detsembris.
Printsess Margaret suri 9. veebruaril 2002 71-aastaselt pärast tugevat insulti. Tema matused toimusid samal päeval, kui 50 aastat tagasi oli maetud tema isa. Matused olid privaatsed, ehkki mõned nädalad hiljem peeti ka mälestusteenistus. See teenistus oli viimane kord, kui avalikkus nägi ka Margareti ema kuninganna Elizabethi.
11. märts
11. märts on Gregoriuse kalendri 70. (liigaastal 71.) päev. Juliuse kalendri järgi 26. veebruar (liigaastal 27. veebruar; 1901–2099). Aasta lõpuni on 295 päeva.
Oru mõis (Viru-Nigula)
Oru mõis (saksa keeles Orromois) oli Aseri mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal. .
Kalle Palling
pisi|Kalle Palling 2011. aastal Kalle Palling (sündinud 27. veebruaril 1985 Käru alevikus) on Eesti endine poliitik.
Haridus
Kalle Palling lõpetas 2000. aastal Käru Põhikooli ja 2003. aastal Türi Gümnaasiumi. Aastatel 2003–2009 õppis Palling Tartu Ülikooli Türi Kolledžis keskkonnateaduse erialal.
Töökäik
Kalle Palling töötas 2004–2005 OÜ-s Piperon müügiesindajana ning on alates 2005 selle juhatuse liige. Ta on 2006 maist Peostuudio OÜ juhatuse liige ning 2006 augustist Virto OÜ juhatuse liige. Ta on olnud ka ettevõtte Eesti Energia nõukogu liige.
Poliitiline tegevus
Kalle Palling on Eesti Reformierakonna liige alates 2005. Ta oli Eesti Reformierakonna Noortekogu peasekretär 2006–2007 ning on Noortekogu juhatuse liige alates 2005 novembrist. Palling oli XI Riigikogu, XII Riigikogu ja XIII Riigikogu liige ning kuulus 30. septembrini 2019 ka XIV Riigikogu koosseisu.
Reformierakonna rahastamisskandaali ajal ütles anonüümseks jääda sooviv endine Reformierakonna liige 23. mail 2012, et sai 2008. aastal Kalle Pallingu käest raha, mille kandis enda isikliku annetusena partei arvele. Kalle Palling kommenteeris seda "Aktuaalsele kaamerale" samal päeval nii: "Ei oska seda kommenteerida. Pole olnud sellist asja."
Riigiprokuratuur esitas augustis 2012 Pallingule kuriteokahtlustuse erakonna majandustegevusele või varale kehtestatud piirangute rikkumises ja pistise võtmises.
Riigikogu liikmena oli ta jagamismajanduse eestkõneleja ning Eesti Päevalehe väitel seadis end korduvalt tõsisesse huvide konflikti.
Gustav Raud
Gustav Raud (5. oktoober 1902 Põlgaste vald – 14. märts 1968 Tartu) oli eesti maalikunstnik.
Gustav Raua elupaigaks kujunes Tartu, kus ta viimaseil aastakümneil elas küllaltki tagasitõmbununa.
Haridus ja töökäik
Gustav Raud alustas õpinguid 1923. aastal (vaheajaga) ning lõpetas Kõrgema Kunstikooli Pallas 1934. aastal. 1940–1941 oli ta Kunstnike Kooperatiivi Tartu osakonna esimees, 1941–1943 Tartu Kunstibüroo juhataja ja 1945–1949 Tartu Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud.
Looming
Gustav Raud oli kunstnik, kes on loonud hulga meie omaaegsete kultuuritegelaste karakterportreesid. Samuti on ta viljelenud maastikumaali, natüürmorti ja monotüüpiat.
Ta sai tuntuks peamiselt tabava karakteritaotlusega maalitud portreedega. Ta maalis ka maastikke ja natüürmorte pallaslastele iseloomulikus heledal-tumedal põhinevas käsitluslaadis. Tema kuulsaimaks teoseks on "Aias", millel ta kujutab oma abikaasat. Tavaliselt paigutas ta oma portreedes figuuri tumedale taustale, püüdes iseloomustada modelli näoilme kaudu. Gustav Raua varasema portreeloomingu tüüpilisteks näideteks on 1934. aastal maalitud tarbekunstnik Karin Siim-Juse portree ja 1935. aastal maalitud kirjandusteadlase Lille Tohveri portree.
Gustav Raud annab oma varasemais hoogsates linna- ja maastikuvaadetes kompositsioonidele atraktiivse ülevalt alla suunatud raskuste ja põnevate värvipuäntidega kohati ekspressiivse alatooni.
"Natüürmort aedviljadega" (1935) väljendab nii Pallase tolleaegsete õpilaste kui ka Gustav Raua enda iseloomulikke taotlusi. Rohelisele toonile paigutatud kollane kõrvits, punane peet ja rohelised sibulavarred moodustavad maalilise terviku, milles erilise kõla saavutab sooja punase, särava kollase ja maheda rohelise akord. Kunstnikule oli omane tugev eseme materiaalsuse ning plastilise vormi rõhutamine, mis tuleb selgelt esile.
Gustav Raud oskab oma modelle karakteriseerida mitte ainult hästi valitud žesti, vaid ka ilmekate detailide abil. Selliste karakterportreede hulgast paistab silma küllaltki siledas laadis maalitud "Jaan Vahtra portree" (1936), milles portreteeritava rahutu mitmepalgeline kunstnikunatuuri iseloomustamisel räägivad kaasa figuuri iseteadlik hoiak, piip ja akordion.
Gustav Raua maalijatemperament avaldus spontaansemalt arvukates maastikes ja linnavaadetes. Vabalt, ühtlaste ja sujuvate pintslitõmmetega, sulavas värvigammas, mida kaunistavad erksad valged, kollased ja kahkjasinised laigud, on kunstnikul õnnestunud säilitada lahkuva talve meeleolu raagus puudega pargis ("Pajud" 1937).
pisi|Liis ja Gustav Raua hauaplats [[Kanepi-Mäe kalmistul]]
Isiklikku
Gustav Raua abikaasa oli kirjandusteadlane Liis Raud, kelle ema oli Liisa Tomingas ja isa Jüri Tohver.
Adam and the Ants
Adam and the Ants oli 1970. aastate lõpul ja 1980. aastate alguses Adam Anti eestvedamisel tegutsenud inglise rokkmuusikaansambel. Nende esimene kunstiline juht oli Malcolm McLaren. 1980. aastal ilmunud albumi "Kings of the Wild Frontier" ilmumise järel saavutas bänd suure populaarsuse oma sipelgamuusikaks nimetatud stiiliga, korraldades ilma plaadifirma toeta Suurbritannia tuuri. "Ants Invasion" tuur lennutas edetabelitesse sellised hitid nagu "Dog Eat Dog", "Antmusic" ja "Kings of the Wild Frontier". Ansambli populaarseim album oli 1981. aastal ilmunud "Prince Charming". Bändi liikmed torkasid silma romantismiajastu riietuse ja tugevasti meigitud välimusega.
Sauðárkrókur
Sauðárkrókur on linn Põhja-Islandil Skagafjörðuri vallas, Norðurland vestra piirkonna halduskeskus.
See on suuruselt teine linn Islandi põhjarannikul.
Sauðárkrókur sai linnaõigused 1947. aastal.
Jelena Issinbajeva
pisi|Jelena Issinbajeva Jelena Issinbajeva, kelle nime kirjutatakse ka Jelena Isinbajeva, (sündinud 3. juunil 1982 Volgogradis) on Venemaa kergejõustiklane (teivashüppaja), kahekordne olümpiavõitja (2004, 2008), kolmekordne maailmameister (2005, 2007, 2013) ja maailmarekordi (5,06 m) omanik.
Tema isa on tabassaraan ja ema venelane.
Maailmarekordid
2003 4.82 (13. juuli Gateshead) 2004 4.83 (15. veebruar Donetsk) 2004 4.86 (6. märts Budapest) 2004 4.87 (27. juuni Gateshead) 2004 4.89 (25. juuli Birmingham) 2004 4.90 (30. juuli London) 2004 4.91 (24. august Ateena) 2004 4.92 (3. september Brüssel) 2005 4.93 (5. juuli Lausanne) 2005 4.95 (16. juuli Madrid) 2005 4.96 (22. juuli London) 2005 5.00 (22. juuli London) 2005 5.01 (12. august Helsingi) 2008 5.03 (12. juuli Rooma) 2008 5.04 (29. juuli Monaco) 2008 5.05 (18. august Peking) 2009 5.06 (28. august Zürich)
Isiklikku
Jelena Issinbajeva on 173 cm pikk ja kaalub 65 kg. 19. augustil 2009 sai ta Vene armee kapteni auastme.
28. juunil 2014 sündis Jelena Issinbajeval ja ta odaviskajast elukaaslasel Nikita Petinovil tütar.
Ukraina lipp
thumb|200px|[[Pilt:FIAV 111110.svg|23px Ukraina lipp Proportsioonid on 2:3]] pisi|200px|[[Tantsiv maja Prahas Ukraina lipu värvides juulis 2022]] Ukraina riigilipp (ukraina keeles Державний Прапор України) on Ukraina ametlik lipp.
Rannamõisa mõis (Viru-Nigula)
Rannamõisa mõis (saksa keeles Strandhof) oli Kalvi mõisa karjamõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal. .
Bronwyn Thompson
Bronwyn Thompson (sündinud 29. jaanuaril 1978 Rockhamptonis) on Austraalia naiskergejõustiklane (kaugushüppaja).
Isiklikku
Bronwyn Thompson on 177 cm pikk ja kaalub 68 kg. Ta kuulub klubisse Southern Suburbs Athletic Club ja treenib Gary Bourne juhendamisel.
Florida väin
pisi|Florida väin Florida väin ehk Florida väinad (inglise keeles Straits of Florida) on väin Põhja-Ameerika kaguosas Florida Keysi saarestiku ja Kuuba saare vahel. Väin ühendab Mehhiko lahte Atlandi ookeaniga. Väina pikkus on 650 km, laius 80 km ja keskmine sügavus 150 m. Väinast saab alguse Florida hoovus, mis on Golfi hoovuse algus.
thumb|left|Florida väina satelliidipilt Nafta ja maagaasi kaevandamise õigused on jagatud Ameerika Ühendriikide ja Kuuba vahel 1977. aasta lepingu alusel.
Valgustuse projekt
Valgustuse projekti all mõistetakse filosoofias teoreetiliselt põhjendatud taotlusi organiseerida ühiskonna- ja vaimuelu lähtuvalt valgustatud inimmõistuse poolt seatud eesmärkidest. Valgustuse projekti raames seatakse enamasti tähtsale kohale inimliku mõistuse iseseisvus ja pädevus enda ning ühiskonna asjade määramisel; sellest tulenev progress kõigil teadus- ja vaimutegevuse aladel; põhjendatud, demokraatlikud ja inimväärikust tagavad muutused ühiskonnas jms.
Esimesena seadis eesmärgid "valgustuse projekti" jaoks Immanuel Kant oma ajaleheartiklis "Mis on valgustus?" (1784) vastusena ajakirjas Berlinische Monatsschrift ilmunud üleskutsele selgitada lugejatele valgustuse küsimust. Hiljem on Kant oma arusaamasid valgustuse eesmärkidest ja toimimisest kriitiliselt vähema naiivsuse suunas revideerinud ning sellega teeninud ära omaaegsete kultuuritegelaste (näiteks Johann Wolfgang von Goethe) pahameele.
Kantist hilisem filosoofia küsib kuni tänapäevani valgustuse projekti staatuse järele, argumenteerides selle läbikukkumise ja ületamise, seiskumise, edasikestmise jms kasuks ning põhjendades vaateid valgustuse projekti ajaloolis-teoreetiliste käsitlustega. Tihti lähtutakse vaidlustes Kanti kolme kriitika tõlgendustest, aga ka Friedrich Schellingi jpt valgustusaja filosoofide teostest.
Tuntud avalik vaidlus modernismi, postmodernismi ja valgustuse projekti staatuse üle toimus 1980. aastate alguses Lyotard'i ja Habermasi vahel.
Valgustuse projekt väljendub ühiskonna uuenduste teaduskeksuses. Teadus on eelisseisundis meedias ja riiklikus rahastamises (mitte selgeltnägijad vms). 20nda sajandi viimasest veerandist alates nn "uus teadus" ei taotle tõde vaid tõesust. Teadlased kummutavad müüte aga nad pole ainsad väärtuste sõnastajad.
Honey Power
Honey Power [h'ani p'auer] on eesti ansambel.
Ajalugu
Ansambel asutati 2005. aastal Tartus.
2006. aasta suvel ilmus plaadifirma Seksound all Honey Poweri debüütalbum "Macrosilly". Pärast albumi ilmumist lahkus ansamblist trummar Madis Aesma, kelle asemele tuli Lauri Kulpsoo. Alates novembrist 2006 mängib trumme Madis Paalo.
William John Campbell
Tema ema oli egba Sarah Campbell ja isa oli ife John Campbell.
Muusa (Laura Põldvere)
"Muusa" on Laura 2007. aastal välja antud debüütalbum.
William John Campbell
Tema vend John William Campbell oli Freetownis Connaughti haigla taimetark.
Muusa (Laura Põldvere)
"Muusa" plaadiesitluskontserdid toimusid 24. oktoobril 2007 Tallinnas klubis Bonny & Clyde, 25. oktoobril Pärnus klubis Mirage ja 26. oktoobril Tartus Atlantises
Eesti Muusikaauhindadel 2008 sai "Muusa" aasta albumi auhinna.
William John Campbell
Campbellide perekonnal oli Freetownis Fourah Bay tänava ääres suur maatükk, mida hüüti "Fire burn" ('tule põletatud'), sest see oli nii suur.
William John Campbell on maetud Freetowni Race Course'i kalmistule.
Muusa (Laura Põldvere)
Ajalugu
Plaadi kujundus on lihtne: lumivalge ümbris, käsitsikirjas sise- ja välistekstid. Tavalist vahevoldikut pole, seda asendab sisetaskus valik fotosid Laura Põldverest.
Album osutus interneti muusikapoes Muusika24 suurima läbimüügiga MP3-albumiks.
6. detsembril 2007 jõudis teleekraanidele režissöör Kaimar Kuke lavastatud video laulust "Muusa".
Akureyri
Akureyri on linn Islandi põhjaosas, Norðurland eystra halduskeskus. See on Reykjavíki, Kópavoguri ja Hafnarfjörðuri järel suuruselt neljas linn riigis ning suurim linn väljaspool Höfuðborgarsvæði piirkonda.
Ajalugu
Akureyrit on esmamainitud 1562. aastal. Kaubapunktiks sai 1602. aastal ja linnaõigused omandas 1786. aastal.
Kultuur
Akreyri Botaanikaaed on üks kõige põhjapoolsemaid botaanikaaedu maailmas.
Akureyri raamatukogu on üks suuremaid raamatukogusid Islandil.
Transport
Akureyri lennujaam on üks neljast Islandi rahvusvahelisest lennujaamast.
Akureyri jäävaba sadama olulisus põhineb kalandusel, kauba käitlemisel ning turismil, kuna sadamas peatuvad suvekuudel kruiisilaevad.
Akureyri asub saart ümbritseva ringtee (Þjóðvegur 1 või Hringvegur) ääres, mis ühendab linna teiste Islandi osadega. Akureyri asub 390 kilomeetri kaugusel Reykjavíkist.
Haridus
Linnas asub 1987. aastal asutatud Akureyri Ülikool (Háskólinn á Akureyri).
Välislingid
thumb|500px|center|Akureyri
Hermann von Keyserling
pisi|350px|Hermann Keyserling. Krahv Hermann Alexander von Keyserling (20. juuli 1880 Kõnnu mõis – 26. aprill 1946 Innsbruck) oli baltisaksa filosoof.
Tegeles loodusfilosoofia ja kultuurifilosoofiaga. Sai laialt tuntuks "Ühe filosoofi reisipäevikuga" (Das Reisetagebuch eines Philosophen). Oli tugevalt mõjutatud Jakob von Uexkülli vaateist. Toetudes Wilhelm Dilthey ja Friedrich Nietzsche ideedele taotles luua Euroopa-väliseid kultuure mõtestavat antropoloogiat.
Elukäik
Õppis 1898–1899 Tartu Ülikoolis keemiat.
1902. aastal lõpetas Viini Ülikooli.
Elas kuni 1918. aastani Raikküla mõisas, hiljem Darmstadtis. Hermann von Keyserling oli Raikküla mõisa ja Puhtu mõisa viimaseks omanikuks.
Perekond
1919. aastal abiellus krahvinna Goedela von Bismarck-Schönhauseniga (1896–1981), kelle vanemad olid vürst Otto von Bismarcki poeg Herbert von Bismarck (1849–1904) ja Marguerite Hoyos (1871–1945). Abielust sündisid:
Eesti keeles
Raamatud
Artiklid
Näidend tema kohta
Aigar Vahemetsa näidend "Maailmareis" räägib Hermann Keyserlingist. Selle lavastuses Eesti Draamateatris mängis Keyserlingi Martin Veinmann.
Silkeborg IF
Silkeborg IF (ametlikult Silkeborg Idrætsforening) on 1917 asutatud Taani jalgpalliklubi, mille kodulinn on Silkeborg.