cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aegviidu raudteejaam
Jaamahoone
pisi|vasakul|Aegviidu renoveeritud jaamahoone asula poolt. Alates 2018. aasta maist tegutseb seal pererestoran "Vana Waksal" pisi|Droonivideo Aegviidu veetornist ja asulast Aegviidu jaamahoone valmis koos raudteejaamaga tüüpprojekti järgi 1870. aastal. Kahekorruseline puuhoone ehitati sarnaselt Paldiski, Raasiku, Kabala, Keila jmt jaamahoonetega. Hooneid iseloomustab madal viilkatus ning asümmeetriline pikifassaad, mille kõrgem viiluga keskosa jagab maja ühe- ja kahekorruseliseks tiivaks.
Aegviidu raudteejaam pidi vastama Venemaa Keisririigi toonase süsteemi järgi III klassi jaama nõuetele, mis määras nii ehitusmaterjali (puithoone), kui ka jaamahoone ruumiprogrammi. Hoones asusid: eri klasside ootesaalid, kassa, puhvet, tehn. ruumid, jaamaülema kabinet ja hoone teisel korrusel ametikorter.
Historitsistlikku jaamakompleksi kuulusid veel ka punastest tellistest Aegviidu jaama veetorn, vedurikuur, kaks teenistujate elamut, tänaseks lammutatud pagasihoone, tualett, küttekuur ja jääkelder. Jaamahoonest eemal, Mustjõe ääres, asub pumbamaja.
Renoveeritud jaamahoone on külastajatele avatud tänini ning seal töötab restoran Vana Waksal. Hoone on alates 1997. aastast arvel kultuurimälestisena.
Lee Ryan
pisi|paremal|Lee Ryan Lee Ryan (sündinud 17. juunil 1983 Kentis) on inglise laulja, laulukirjutaja ja näitleja.
Keelatud maa
"Keelatud maa" on Maarja-Liis Ilusa 1997. aastal esitatud Eesti esinduslaul Eurovisiooni lauluvõistlusel Dublinis.
"Keelatud maa" teksti autor on Kaari Sillamaa, muusika kirjutas Harmo Kallaste.
Taustalauljatena olid eurolaval Evelin Samuel ja Airi Allvee.
Enne "Keelatud maa" konkursile toomist oli laul lebanud avaldamata kujul Harmo Kallaste sahtlis, kuna helilooja oli selle planeerinud esitada juba 1993. aasta konkursile solist Janika Sillamaale. Laul aga jäi avaldamata ning Kallaste otsustas veel kord vana looga õnne proovida: tegi kodustuudios uue seade, laulis ise ning pääses Eesti eelvooru. Hiljem Maarja-Liis Ilusa esituses laul rearranžeeriti ning saavutati mäekõrgune võit Hanna Pruuli esitatud 2. koha saanud loo "Üksik hing" ees. Eurovisiooni lõppkontserdi jaoks rearranžeeriti laul taas, seadele lisati orkester. Laulu ingliskeelne versioon kannab pealkirja "Hold onto Love", kuid selle taustalauljad on Erika Essen-Möller ja Lotten Andersson Rootsist.
Euroopa finaalis Dublinis pälvis "Keelatud maa" 8. koha, saades maksimumi – 12 punkti – Itaalialt. 10 punkti andis näiteks Inglismaa.
2007. aastal avaldati Hylene'i debüütplaadil "Täna rikun ma reegleid" selle laulu kaver.
2011. aastal esitas Harmo Kallaste esimest korda ise avalikkuse ees laulu koos Birgit Õigemeelega saates "Laulupealinn".
Lennumägi
thumbnail|Vaade Planica lennumäe otsast. Lennumägi on suusahüppemägi, kus suusahüppajad sooritavad pikimaid hüppeid, millest ka väljend suusalend. Maailmas on viis lennumäge, millel K-punkt on 185 meetrit, Vikersundil 200 m. K-punkt tähendab või märgib ideaalse, teoreetilise hüppe pikkust, kus hüppajate ohutus pole enam täielikult tagatud. Vahemaa trampliini (hüppemäe) servast kuni K-punktini lennumäel on 200 m ja enam. Mäed ei ole ühesugused, sest HS ehk hüppemäe võimsus vaheldub.
Vereliistak
pisi|Veri [[valgusmikroskoop|valgusmikroskoobi all vaadelduna. Vereliistakuid (3) on kujutatud lillaga. Neid ümbritsevad roosad punalibled]] Vereliistak ehk trombotsüüt (kreeka keeles θρόμβος 'hüüve´ + κύτος 'rakk'; ladina keeles thrombocytus) on paljudeselgroogsetel loomadel valdavalt luuüdist pärit megakarüotsüütide tsütoplasma fragmendid.
Lennumägi
Lennumäge kasutatakse väga harva ja ainult võistlustega seoses valvatud ilmastikutingimusi arvestades. Suusahüpete maailmarekord 253,5 meetrit on austerlase Stefan Krafti nimel, mille ta hüppas 18. märtsil 2017 Vikersundi lennumäel.
Vereliistak
Vereliistakute areng, paljunemine, diferentseerumine, plastilisus, liikumine, morfoloogia ja patoloogia ning apoptoos võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Lennumägi
Iga kahe aasta tagant korraldatakse suusalennu maailmameistrivõistlusi.
Vereliistak
Tuumaga vereliistakud on tuvastatud kaladel, reptiilidel, lindudel. Neid liigitatakse vahel ka vererakkude hulka. Vereliistakud osalevad vere hüübimises, ka verejooksu sulgemises. Vereliistakute põhiülesanne kehas on veresoonte terviklikkuse tagamine. Trombotsüüte on igas vere kuupmillimeetris umbes 150 000 – 400 000.
Arvatakse, et imetajatel osalevad vereliistakud ka immuunfunktsioonides ja põletiku tekkes.
Inimestel
Inimvere küpsetest rakutüüpidest moodustavad trombotsüüdid kümnendiku ja leukotsüüdid tuhandiku erütrotsüütide arvukusest.
pisi|Vasakult: [[punalible, vereliistak ja valgelible (lümfotsüüt) elektronmikroskoobi all vaadelduna]]
Terminoloogia
Vereliistakud on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologicasse.
Toimemehhanism
Vereliistakud liiguvad koos verega organismis. Kui veresoone sein puruneb, siis läheduses asuvad trombotsüüdid kleepuvad kokku, lõhkevad ning neist paiskuvad välja ained, mis moodustavad vigastuskohale peene fibriinist (valkaine) võrgustiku. Tekib kärn. Mida rohkem on organismis vereliistakuid, seda kiiremini sulguvad ka haavad.
Hälbed
Liiga suurt vereliistakute hulka veres kutsutakse trombotsütoosiks. See võib kaasa tuua trombide tekke veresoontes, mis omakorda võib viia insuldini, infarktini, kopsuarteri trombembooliani või mõne muu seisundini, mida põhjustab veresoone ummistanud tromb. Normaalsest väiksemat vereliistakute sisaldust veres nimetatakse trombotsütopeeniaks ja see võib kaasa tuua verehüübivushäireid. Trombotsütopeenia põhjuseks on see, et luuüdi toodab normaalsest vähem vereliistakuid, või see, et põrnas lagundatakse liiga palju vereliistakuid. Võimalik on ka olukord, kus trombotsüütide hulk on normaalne, kuid need talitlevad puudulikult. Tavaliselt põhjustavad sellist olukorda ravimid, näiteks aspiriin, teised mittesteroidsed põletikuvastased ained, penitsilliin. Vereliistakute talitlushäireid võib põhjustada ka alkohol. Trombotsüütide hulka veres tuleb kindlasti määrata enne kirurgilisi operatsioone ja keemiaravi (tsütostaatikumidega) vähihaigetel.
Vereliistakute kasutamine doonorluses
Annetatud trombotsüüdid säilivad spetsiaalses lahuses 5–7 päeva. Trombotsüüte kantakse üle inimestele, kelle veres on neid liiga vähe või kelle trombotsüüdid ei talitle õigesti. Vereliistakute transfusioon on näidustatud patsientide puhul, kellel on vähk, leukeemia, verehaigused, põletused, maksahaigused või suur verekaotus.
1956. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Eurovisiooni lauluvõistlus 1956 oli esimene Eurovisiooni lauluvõistlus, mis toimus Šveitsis Luganos neljapäevaõhtul 24. mail. Esimene kontsert viidi läbi põhiliselt raadiosaatena, kuigi stuudios olid ka kaamerad, et näidata võistlusest pilti vähestele eurooplastele, kel oli televiisor. Erinevalt järgmistest aastatest sai iga riik osaleda võistlusel kahe lauluga, lubatud olid ainult sooloartistid.
Korraldajate tungiv soov oli, et osalevad riigid korraldaksid riikliku eelvooru. Austria, Taani ja Suurbritannia diskvalifitseeriti, sest nad registreerusid võistlusele pärast ametliku tähtaega.
Kõik osalejad saatsid Luganosse kaks žüriiliiget. Luksemburg lubas aga Luksemburgi eest hääletada Šveitsi žüriil. Tulemusi pole kunagi avalikustatud.
Kuigi toona ei olnud Euroopas televisioon veel populaarne, siis võistlust küll näidati televisioonis ja lindistati, kuid peale Lys Assia võiduesituse ei ole videosalvestisi üritusest säilinud. Helisalvestis on olemas (sellest on küll umbes 20 minutit puudu).
Lauluvõistluse võitis Šveitsi lauljatar Lys Assia lauluga "Refrain".
Sellel võistlusel oli palju elemente, mida hilisematel võistlustel enam kunagi polnud: kaks laulu ühelt riigilt; salajane hääletamine; žürii võib hääletada teise riigi eest; žürii võib hääletada oma riigi poolt; võitja saab ainult Grand Prix ehk peaauhinna; ainult üks meessoost õhtujuht.
Lilbi
Lilbi on kahe küla nimi:
Rauma linn
Rauma (rootsi Raumo) on linn Soomes Satakunta maakonnas. See asub Põhjalahe rannikul.
Rauma on suurim ajaloolise puitarhitektuuriga linn Põhjamaades. Linn on tuntud ka pitsipunumise traditsiooni poolest.
1993 liideti linnaga Rauma vald, 2007 Kodisjoki vald ja 2009 Lappi vald.
Ajalugu
Rauma asukohta rajati 14. sajandil Kolmainu kirik, mis toimis linnakirikuna kuni hävimiseni tulekahjus 1682. aastal ning mille varemed on säilinud. Frantsisklaste klooster toimis 1538. aastani, selle Püha Risti kirik on tänapäeval linnakirik. Rauma sai 1442. aastal linnaõiguse. 16. sajandil põles linn mitu korda. Viimane suurem tulekahju oli 1682. aastal. 19. sajandil oli Raumal suur purjelaevastik. 1896. aastal alustas linnas tööd õpetajate seminar.
Rauma vanalinn
Rauma vanalinn võeti 1991. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse (esimesena Soomes).
Gunibi rajoon
Gunibi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Gunib.
Sergokala rajoon
Sergokala rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Sergokala.
2015. aastal oli rajooni elanike arv 27 884, neist 98,91% dargid.
Antony Costa
thumb|right|Antony Costa Antony Daniel Costa (sündinud 23. juunil 1981) on inglise pop- ja rokklaulja ning näitleja.
Kamtšatka (täpsustus)
Kamtšatka on piirkond ja jõgi Euraasia kirdeosas Venemaa Kaug-Idas.
Kamtšatka all võidakse mõista:
Bürokraatia
Bürokraatiaks nimetatakse teatud administratiivse korrastatuse mudelit, mis on ellu kutsutud õiguspäraste otsuste ühetaoliseks elluviimiseks ja kehtestamiseks. Laiemalt mõistetakse bürokraatia all teatud kontseptsiooni, kuidas ühiskonnas kehtestatakse seadusi ja viiakse neid ellu.
Bürokraatia on institutsioon, mis moodustub võimu teostavate isikute või institutsioonide esindajate poolt ametisse palgatud (mittevalitud) elukutselistest ametnikest.
Bürokraatia on tööjaotusel põhineva ühiskonna fenomen. Bürokraatia ülesandeks on korraldada inimestevahelisi suhteid vastavalt võimu teostava inimgrupi poolt antud korraldustele, registreerida kogukonna seisukohalt olulised sündmused, pidada registreid ning nende põhjal ette valmistada otsustamiseks vajalikku informatsiooni.
Etümoloogiliselt pärineb sõna prantsuskeelsest sõnast bureau – kalev, millega kaeti kirjutuslaudu – ja kreekakeelsest tüvest kratos – võim, valitsus. Tervikuna viitab sõna seega ametnike ülemvõimule – kontoriametniku ülimuslikule positsioonile. Mõiste võeti kasutusele 18. sajandi keskel, lähtudes prantsuse majandusteadlase Jacques Claude Marie Vincent de Gournay satiirilises, halvustavas kontekstis lausutud tsitaadist, mille pani kirja parun von Grimm. Suurbritannias on seda mõistet esimest korda kasutatud 1818. aastal.
Bürokraatlik organisatsioon
Bürokraatlikku organisatsiooni iseloomustavad ennekõike selge hierarhia, impersonaalsed suhted, standardiseeritud protseduurid ja selge tööjaotus. Organisatoorselt on bürokraatlikku ülesehituse eesmärk tagada organisatsiooni ühetaoline, ennustatav ja kontrollitav tegevus ning organisatsiooni tegevusest sõltuvate inimeste ja sihtrühmade võrdne kohtlemine.
Bürokraatia mõiste rakendas organisatsioonile sotsioloog Max Weber. Tema hinnangul oli ideaalse bürokraatia puhul tegu optimaalse mudeliga suurtele organisatsioonidele nagu sõjavägi, raudtee, politsei, avaliku sektori suured organisatsioonid jne eespool mainitud kontrollitavuse ja ühetaolisuse tõttu.
Ajalugu on näidanud, et organisatsiooniliselt ideaalse bürokraatia mudel ei osutunud ideaalseks, ning igapäevaselt tuntavate puuduste tõttu ongi igapäevakeeles sõnale "bürokraatia" tekkinud negatiivne konnotatsioon.
Ajalugu ja tänapäev
Varasemaid viiteid reeglite alusel korraldatavast ja ametnike hallatavast haldussüsteemist pärinevad kirjutamise leiutanud Mesopotaamia (Sumer, Akkad, Babüloonia jms) tsivilisatsioonidest. Ilmselt oli oma ametkond ka sellest veelgi varasemas ja erakordselt kõrgelt arenenud tööjaotusel põhinevas Induse tsivilisatsioonis, kuid kuna sealt ei ole leitud vastavaid kirjalikke dokumente, siis pole seda võimalik tõestada.
Hierarhiliselt korraldatud ametnike aparaat sündis ilmselt Vana-Egiptuses ning see oli olemas ka kõikides järgnevates organiseerunud ühiskondades, mis lõid riigilaadseid moodustisi. Bürokraatlik võimukorraldus põhines rituaalidel.
Ametnike esmaseks ülesandeks Mesopotaamias oli õiguslike suhete korraldamine, sh lepingute sõlmimine vabade inimeste vahel, õigusemõistmisele kaasaitamine ning sadamatollide ja maarendise, hiljem ka maksude kogumine. Kõikides iidsetes ühiskondades oli ametnike tööandjaks templid, mis täitsid sealsetes ühiskondades põhiosas funktsioone, mida kaasaegses ühiskonnas kannavad ministeeriumid ja nende allasutused. Ametnike väljaõpetamiseks rajati hulganisti templikoole.
Iidses Egiptuses moodustasid ametnikud juba omaette klassi, mille liikmed pärandasid oma oskusi järeletulijatele (erinevalt Sumerist polnud seal koole). Ametnike hulk kasvas ja kahanes vastavalt vallutustele ja haldusala muutumisele.
Bürokraatia roll ühiskonna korralduses kasvas oluliselt nii Ateena kui ka Rooma vabariigi demokraatlikes ühiskondades. Ametnike arv ja eriti nende võim hakkas kasvama Rooma Impeeriumis pärast senise vaba turumajanduse kokkuvarisemist ja Diocletianuse tehtud haldusreformi, mil seniste haldusüksuste arv kahekordistus ning riigi fiskaalsüsteem viidi üle plaanimajanduse põhimõtetele. Rooma impeeriumi kokkuvarisemise ja riigi jagunemise järel pani see aluse Bütsantsi hiiglaslikule ja täiesti läbipaistmatule ametkonnale, mistõttu see sai väga keerulise bürokraatliku masinavärgi võrdkujuks – seda hakati nimetama bütsantslikuks. Lääne-Euroopas töötasid ametnikud Rooma kirikuorganisatsioonis, mis ulatus üle kogu Lääne-Euroopa alade ja kaugemalegi. Imperiaalses Hiinas kujunes välja hierarhiliselt juhitud bürokraatlik aparaat, mida juhtis "ülemnõunik".
Iidses Hiinas pani õpetlane Konfutsius aluse keerukale, kuid komplekssele haldussüsteemile, mis sätestas väärtused, mida ametnik pidi edendama ning kujundas välja suhted ühiskondlike institutsioonide (perekond, usk ja valitseja) vahel. Konfutsiuse reformi eesmärgiks oli ühiskonna vabastamine korrumpeerunud ametnike võimu alt. Ametnikuks saamise eelduseks oli isiku kompetentsust selgitavate raskete eksamite läbimist, mille tulemina määrati kandidaadi sobivus määratud ametikohale. Iga ametnik pidi kandama staatusele vastavat riietust.
Päriliku eliidi poolt valitsetavates ühiskondades teenisid kirikuametnikud valitsejat. Ilmalik ametkond kujunes Euroopas välja alles Lutheri algatatud usureformi ja selle mõjul kõigepealt Preisimaal. Kuna esimesed ilmalikud ametnikud olid sõjaväelased, kui ainus organiseeritud, koolitatud ja kuningale otseselt alluv isikkoosseis, siis hakatigi Preisimaad nimetama maaks "kus armeel on oma riik". Preisi mudel (kameralism) sai eeskujuks modernsetele territoriaalriikidele, mis tekkisid ja kujunesid välja 19. ja 20. sajandil. Märkimisväärse panuse ilmaliku bürokraatia arengusse andis ka Cromwell Inglismaal tsiviilteenistuse loomisega ning Napoleon Prantsusmaal oma kodifikatsiooni kehtestamisega.
Industriaalse revolutsiooni ja maailmamajanduse arenedes hakkas tööjaotusel ja turumajandusel põhinevates ühiskondades kasvama rahvakihtide rahulolematus rikkuse erinevuste kasvu pärast. See omakorda põhjustas seeria revolutsioonilisi riigipöördeid, mille käigus senine pärilik eliit kukutati võimult ning võim läks rahva valitud erakondade ja esindusorganite (parlamentide, Eestis Riigikogu) kätte. Kuna valimistel määras võidu saadud häälte arv ja suurem osa hääli oli vaesema elanikkonna osa (n-ö kaotajate) valduses, siis pidid isikud, kes tahtsid valituks saada lubama neile midagi, mille eest nad olid oma hääle valmis neile andma. Reeglina tähendas see rahalisi toetusi ja majanduslikku heaolu. Kuna aga poliitikutel puudusid reeglina eelteadmised riigi majandusest ja rahandusest, siis viis see lõppkokkuvõttes bürokraatia domineerimisele ühiskonnas.
See omakorda pani paljusid ühiskonnauurijaid juurdlema bürokraatia rolli üle. John Stuart Mill ja Karl Marx analüüsisid ja hakkasid arendama teooriat, mis käsitles bürokraatia rolli majanduses ning selle võimu teostamise mehhanisme. Max Weber oli esimene, kes sõnastas arusaama bürokraatiast kui modernse riigi alustalast ning juba 19. sajandi lõpus hakkas see laienema ka muudesse valitsusvälistesse organisatsioonidesse. Franz Kafka on kirjeldanud bürokraatlikku ühiskonnakorraldust oma teostes.
21. sajandi Ameerika Ühendriikides ja Euroopa Liidus on bürokraatia muutunud domineerivaks valitsuskultuuriks ning hakanud selgelt maha suruma kodanike kasvavat omavalitsemissoovi. Euroopa Liidus ilmneb see Euroopa Komisjoni ja Eestis Vabariigi valitsuse seadusandliku initsiatiivi (praeguuseks juba ainu)õiguses.
Bürokraatia ühiskonnas
Bürokraatiat kui ühiskondlikku administratiivset mudelit on käsitlenud Karl Marx, seda on analüüsitud Prantsuse revolutsiooni järel ning sellest on kirjutanud ka Franz Kafka oma teostes.
Karl Marx
Karl Marx analüüsis bürokraatia rolli ja selle ülesandeid põhjalikult "Hegeli õigusfilosoofia kriitikas", mis ilmus 1843 aastal. Oma teoses avaldas Hegel toetust halduskorraldust teostavatele spetsialiseerunud ametnikele, kusjuures ta ei kasutanud mitte kunagi mõistet "bürokraatia". Marx taas vastandus oma töödes bürokraatiaga. Tema arusaamas tähendas bürokraatia kasv valitsuskorralduses sedasama, mis suurettevõtete domineerimine eraettevõtlusel põhinevas majanduses. Marx väitis, et kui näiliselt on suurettevõtetel ja valitsuse bürokraatial vastandlikud huvid, siis tegelikult toetavad nad vastastikku üksteise tegevust. Ta väitis: "Suurettevõte tähendab tsiviilühiskonna katset moodustada oma riik, sel ajal kui bürokraatia tähendab riiki, mis on moodustanud oma tsiviilühiskonna."
Max Weber
Saksa sotsioloog Max Weber kirjeldas oma 1922. aastal avaldatud teoses "Majandus ja ühiskond" avaliku halduse, valitsuskorralduse ja ettevõtluse ideaalvorme. Tema kriitiline uurimus ühiskonna bürokratiseerumisest oli tema kõige suurem panus ühiskonnateaduste arengusse. Just Weber hakkas uurima bürokraatiat ning tema tööde mõjul muutus see mõiste üldkasutatavaks. Väga paljud kaasaegse avaliku halduse mõisted, kusjuures klassikalist kontinentaalset tüüpi hierarhiliselt organiseeritud tsiviilteenistust hakatigi nimetama "Weberi halduskorralduseks". Kuna Weberi arvates oli bürokraatia kõige efektiivsema ja ratsionaalsem viisi õiguskorra kehtestamiseks, siis pidas ta seda võtmeteguriks, mis tagab Lääne ühiskonna ratsionaliseerimise. Kuigi Weber ei idealiseerinud bürokraatiat, pidas ta seda siiski kõige efektiivsemaks ja (ametlikult) ratsionaalsemaks inimtegevuse organiseerimise viisiks modernses maailmas. Ta kirjutas: "Bürokraatlik valitsemiskultuur tähendab täielikku domineerimist teadmiste alusel."
Weber loetles probleeme, mille haldamiseks on vaja bürokraatiat: elanikkonna ja valitsetava territooriumi kasv, tööjaotuse süvenemine ja rahal põhinev turumajandus. Transpordi ja side-infrastruktuuride rajamine ja haldamine muutis efektiivse haldussüsteemi võimalikuks. Demokraatia areng ja rahva nõudmiste rahuldamine eeldab aga uut tüüpi ratsionaalsuse kultuuri, milles kõiki inimesi koheldakse võrdselt.
Weberi bürokraatia ideaaltüübiks oli hierarhiliselt korraldatud organisatsioon, selged alluvussuhted ja konkreetselt määratletud tegevusvaldkond, kus tegevuse aluseks on kirjalikud juhendid, toimub ametnike jätkuv väljaõpetamine koolitusekspertide poolt, kus juhendeid ja normatiive koostavad neutraalsed ametnikud ning ametniku karjäär sõltub tema tehnilisest kvalifikatsioonist, mida hindab organisatsioon, mitte üksikisik.
Woodrow Wilson
Woodrow Wilson kirjutas Bryn Mawr College'i professorina essee "Uurimus haldusest". Selles väitis ta, et bürokraatiat teostavad elukutselised ametnikud ei ole mõjutatud päevapoliitikast. Ta kuulutas, et "bürokraatia osaleb poliitikas vaid sellene, kes arvestab välja maja pindala, mis on meie toimetuleku aluseks või nagu masin on osa valmistatud kaubast. Kuid samal ajal asub see väga kaugele otsustustasandist ning tegeleb vaid tehniliste detailidega ehk mõtteteradega, mis tõsi küll on otseselt seotud meie poliitilise nägemusega, mis otsib poliitilise arengu alustõdesid". Wilson ei soovita küll valitsemise asendamist reeglitega, kuid ta annab soovituse: "Administratiivsed küsimused ei ole poliitilised küsimused. Kuigi poliitikud annavad ülesandeid haldusaparaadile, ei peaks me sallima nendega manipuleerimist". Sellest esseest sai alus, millele rajati Ameerika avaliku halduse uurimine.
Ludwig von Mises
Oma 1944. aasta töös "Bürokraatia" oli Austria majandusteadlane Ludwig von Mises väga kriitiline bürokraatia suhtes. Ta uskus, et bürokraatia peaks olema avaliku põlguse sihtmärk, kuigi tema mõtetel oli poliitilistes ringkondades väga vähe poolehoidjaid, isegi kõige progressiivsemate hulgas. Mises oli näinud bürokraatia arengut nii avalikus kui ka erasfääris, kuid oli sellele vaatamata seisukohal, et erasektoris saab bürokraatia kasv olla vaid otsene tagajärg valitsuse sekkumisest. Seetõttu rõhutas ta: "Mitte ükski eraettevõte ei peaks kunagi sattuma bürokraatlike juhtimismenetluste alla, kui selle tegevuse eesmärgiks on vaid kasumi teenimine."
Robert K. Merton
Ameerika sotsioloog Robert K. Merton arendas oma 1957. aastal ilmunud teoses "Sotsiaalteooria ja sotsiaalsed struktuurid" edasi Weberi bürokraatia teooriat. Kuigi Merton toetas mitmeid aspekte Weberi analüüsis, tõi ta samas välja ka probleemseid momente bürokraatia toimimises ning nimetas neid "sisseõpetatud saamatuseks", mis on üleregulatsiooni tulemiks. Ta jõudis seisukohale, et ametnikud kaitsevad rohkem oma kinnistunud huvisid kui tegutsevad organisatsiooni kui terviku huvidest lähtudes. Ta uskus samuti, et bürokraadid on uhked oma käsitöö üle ja püüavad kaitsta seda igasuguste muutuste eest. Merton märkis samuti, et bürokraatia rõhub formaalsusele inimestevahelistes suhetes ning nad on koolitatud välja nii, et nad ignoreeriksid igasuguseid eriolukordi konkreetsetes juhtumites, mis taas omakorda loob neist mulje kui "ülbetest" ja "üleolevatest" inimestest.
Pontes novi
"Pontes novi" on Eesti Üliõpilaste Seltsi, Pohjois-Pohjalainen Osakunta, Etelä-Pohjalainen Osakunta ja Vasa Nationi 1995. aastal Helsingis ilmunud ühisväljaanne.
216-leheküljeline raamat sisaldab artikleid soome ja rootsi keeles.
Pikknurme jõgi
Pikknurme jõgi (ka Putkjõgi, Peraküla jõgi, Pööraküla jõgi) on jõgi Jõgevamaal, Pedja jõe parempoolne lisajõgi.
Pen y Fan
thumb Pen y Fan [pänöv'an] on mägi Suurbritannias Walesis, Lõuna-Walesi ja Brecon Beaconsi kõrgeim tipp.
Mägi koosneb punasest Devoni liivakivist.
Kõrgus 886 m.
Mägi on tuntud oma muutlike ilmaolude poolest. Seal on surma saanud nii kogenematuid matkajaid kui briti eriüksuslasi.
Tippu viiva tee ääres asub Tommy Jonesi obelisk, mis on püstitatud seal 1900. aastal hukkunud 5-aastase poisi mälestuseks.
Gergebili rajoon
Gergebili rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Gergebil.
2015. aastal oli rajooni elanike arv 20 700, neist 99,2% avaarid.
John Anders Gaustad
John Anders Gaustad (sündinud 29. veebruaril 1980) on Norra murdmaasuusataja.
Goodid
Goodid (gooti keeles gutans) on idagermaani hõim. pisi|300px|II–V sajandi rändeteed
John Anders Gaustad
Esimest korda osales Gaustad maailma karikasarja etapil 2004. aasta veebruaril Oslos 50 km vabasõidus, kus ta sai 64. koha. Kümne parema hulka jõudis ta esimest korda 2005. aasta novembris Kuusamos, kui oli 15 km vabasõidus üheksas.
Goodid
Gootide päritolu
pisi|300px|Euroopa rändeteed Gooti päritolu Rooma ajaloolase Jordanese järgi (Getica, VI sajand) pärinesid goodid Scandza saarelt, milleks peetakse Lõuna-Skandinaavias asuvat Götalandi ja ka Ojamaad (Gotlandi), mis tänapäeval kuuluvad Rootsile.
Jordanes annab oma Geticas ülevaate Scandzast ja Läänemere ümbruse rahvastest. Scandza asub "saarel", sellest põhja poole kuni polaaraladeni jääb hulk eri nimedega hõime, kellest on äratuntavad saamide esivanemad.
Arvo Kruusement
Arvo Kruusement (sündinud 20. aprillil 1928 Lääne-Virumaal Undla külas) on eesti stsenarist, filmilavastaja ja -näitleja.
Goodid
Gootide päritolu
Scandza vastas on Visla jõe suue, kus elavad vidivarid, nendest edasi mererannas on rahumeelsed aestid (Aestorum), neist lõunas on küttidest akatsirid, kaugemal idas aga bulgarid.
Arvo Kruusement
Ta lõpetas 1947. aastal Rakvere Arve- ja Plaanindustehnikumi ja 1953. aastal GITIS-e eesti stuudio.
Goodid
Ränded ja vallutused
Scandzast rändasid goodid I aastatuhande alguses Wisła ülemjooksule, maale, mis hakkas kandma nime Gotiscandza. Edasi viis nende tee maale nimega Oium (Aujom ehk Vetemaa), mis arvatavasti asus Dnepri keskjooksul. Kaks gootide hõimu või suguharu, gotlanderid ja geetid, jäi elama Scandzasse.
Arvo Kruusement
Ta oli aastatel 1953–1959 Tallinna Draamateatri näitleja, 1962–1964 Endla teatri peanäitejuht ja 1965–1991 Tallinnfilmi režissöör.
Goodid
Ränded ja vallutused
Edasi liikudes asustasid goodid 2. sajandist Sküütiat, Daakiat ja Pannooniat. Osa goote (idagoodid) jäi pidama Musta mere põhjarannikul ja Krimmi poolsaare lõunaosas. Nende maa oli tuntud kui Gothia Maritima (Mereäärne Gootia), samuti andsid nad oma panuse Theodoro vürstiriigi loomisse.
Aastatel 166–169 toimus esimene gootide (germaanlaste) sõjaretk üle Doonau jõe Itaaliasse ning sõditi Rooma riigiga, mille keiser oli Marcus Aurelius.
251. aastal toimus gootide 2. sõjakäik nende juhi Kniva/Cniva juhtimisel Rooma keisririigi aladele, üle Doonau jõe Möösia ja Traakia, goodid piirasid Doonaul asuvat Nikopolist, kuid tõrjuti eemale Rooma keiser Deciuse poolt. Goodid taganesid Balkanile, kuid tegid siis tagasipöördemanöövri ning ründasid Rooma vägesid Beroë (tänapäeva Stara Zagora Bulgaarias) juures ja siis ründasid Philippopolist (tänapäeva Plovdiv Bulgaarias) ning vallutasid selle. Plovdivi kaitse ülem Titus Julius Priscus kuulutas end gootide kaitse all oleva piirkonna keisriks. Kaotusterikas piiramine aga kahandas gootide sõjalist võimsust ning nad pakkusid rooma väepealikule Deciusele võetud sõjasaagile ja vangidele loovutamise eest vastutasuks taganemisvõimalust, kuid Decius püüdis neid hävitada Abrittuse lahingus. Goodid purustati lõplikult Aemilianuse, Möösia ja Pannoonia Rooma asevalitseja poolt.
270. aastal langes gootide juht Cannabaudes lahingus Rooma keiser Aurelianusega ning seni ühise juhtimise alla ühendatud gootide jagunemisega hõimudeks tekkis võimuvaakum Ida-Euroopas. Hajutatud gootide elualadele tungisid germaanlased gepiidid ja gootide Thervingi hõimud, milles juhtpositsioonil olid Balti ehk läänegoodid (Alarich I) liikusid edasi Dnestri jõest läände; greuthungi hõimud, milles juhtpositsioonil olid amaligoodid Aasovi merest idas.
Thervingi hõimud asetsesid Dnestri ja Doonau jõe vahelisel alal ning olid roomlastele tuntud visigootidena (läänegoodid).
Greuthungi hõimud ehk idagoodid vallutati ja alistati hunnide poolt, kes tungisid Euroopasse Aasia steppidest 4. sajandi keskpaiku.
3. ja 4. sajandil asutasid Bütsantsi ja omandasid arianismi. 4. sajandil valitses goote kuningas Hermanaric (Airmanareiks), Jordanes võrdleb kuningat Aleksander Suurega. Hermanaric oli vallutanud hulga rahvaid, neist suur osa Oiumist idas. 5. ja 6. sajandil lahknesid nad läänegootideks ja idagootideks, luues võimsaid Rooma järglasriike Ibeeria poolsaarel ja Apenniini poolsaarel.
Kõik Lõuna-Euroopas elanud goodid on välja surnud. Veel 16. sajandil elas goote Krimmis.
Uski jõgi
Usk (kõmri Afon Wysg) on jõgi Suurbritannia saarel Walesis.
Tallinna Mustamäe Gümnaasium
pisi|Tallinna Mustamäe Gümnaasiumi esindus [[XI noorte laulu- ja tantsupidu|XI noorte laulu- ja tantsupeo rongkäigus]] Tallinna Mustamäe Gümnaasium (varasem nimi Tallinna 44. Keskkool) on üldhariduskool Tallinnas. Koolihoone asub Tallinnas aadressil Keskuse 18. Hoone arhitekt on Mart Port.
Kool on inglise keele, reaalainete ja loodusteaduste kallakuga. Õpetajate hulgas on aasta õpetaja 2006 Malle Solnson.
Direktorid
Kooli on juhtinud järgmised direktorid:
Alfred Tanimäe
Alfred Johannes Tanimäe (a-ni 1935 Alfred Johannes Tanilov; 16. juuni 1914 Tartu – 5. veebruar 2009 Tartu) oli eesti üliõpilastegelane ja väliseesti (Austraalia) majandustegelane.
Elu
Tanimäe lõpetas 1933. aastal Tartu Linna Poeglaste Gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis matemaatikat 1934–1940 ja majandust 1942–1944, kuid mõlemad stuudiumid jäid lõpetamata. Teenis 7. Jalaväerügemendis (lipnik, 1935). Ta oli 1939–1940 ajakirja Tänapäev ärijuht. Ta osales Teises maailmasõjas Saksa sõjaväes 1944. aastal.
Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale ja läks sealt 1949. aastal Austraaliasse.
Ta töötas Austraalias mitme ettevõtte finants- ja tegevdirektorina.
1964. aastal valiti Tanimäe Austraalia Eesti Seltside Liidu esimeheks.
Organisatsioonid
Astus 1934. aasta sügissemestril Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS) ja oli 1938. aasta sügissemestril selle esimees. Oli 1938–1939 Üliõpilasseltside Liidu esimees.
Valiti 3. detsembril 2005 EÜS-i auvilistlaseks.
Isiklikku
Tema tütar oli pediaater ja arstiteadlane Tiina Talvik.
Lilbi (Hiiumaa)
Lilbi on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Lilbi piirneb põhjas Metsaküla, loodes Isabella küla, läänes Heiste ning lõunas ja idas Leigri külaga.
Nimi
Carl Russwurmi arvates tuletub kohanimi rootsi keelest sõnadest lilla byn 'väike küla'. Paul Ariste pakkus kohanime aluseks eestikeelsed sõnad lill ja pea. Leo Tiik pidas kohanime aluseks isikunime Lüll ja järelosaks eestirootsi -bi 'küla'.
Loodus
Lilbi põhjaosa piirneb Armiojaga. Mihkli talu juures paiknevad kaitsealused sanglepp ja punane tamm.
Talud
Lilbi talud 1917
Ajalugu
Lilbi kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa ja Lauka mõisa alla. Kohanime on esmamainitud 1565 kui Lilbi. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni järgi elas Paope vakuses talunik Lilby Jaak. 1835 oli Lauka mõisas kaks talunikku: Andrus Lilp ja Mihkel Rettik, teenijaskond sai perekonnanimedeks Esau, Kappel, Markus, Tebak ja Valk.
Lilbi kuulus 1977–1997 Heiste koosseisu.
Taristu
Lilbi loodeossa lõikub Kõrgessaare–Hüti–Puski tee, küla idaosa läbib Laasimetsa tee.
Masinnägemine
Masinnägemine ehk tehisnägemine ehk raalnägemine on tehnoloogia või meetod, mille eesmärk on masinale vahendada väliskeskkonna objekte sarnaselt elusolendi silmaga, analüüsida nende objektide asukohta ja olemust ning kujundada masina otstarbekat tegevust nende objektide suhtes.
Olenevalt kasutatavatest seadmetest võivad masinnägemise väljundiks olla ainult andmed objektide kohta või tegevuse sooritamist kajastavad instruktsioonid mitmesugustele automaatseadmetele.
Väliskeskkonna analüüsimiseks on vajalik kogum matemaatilisi meetodeid, nende seas näiteks ääretuvastus, mustrituvastus või tehisintellekt.
Richmond
Richmond  on linn Ameerika Ühendriikides, Virginia osariigi pealinn. Asub Jamesi jõe ääres. Linn on iseseisev ja ei kuulu ühegi maakonna alla. Linna ümbritsevad Henrico ja Chesterfieldi maakond.
Richmond oli Ameerika Riikide Konföderatsiooni pealinn. Linnas asub Konföderatsiooni Muuseum.
Gubkin
Gubkin on linn Venemaal Belgorodi oblastis, Gubkini rajooni ja linnaringkonna halduskeskus. Asub Oskoletsi jõe ääres Starõi Oskolist 20 km lääne pool.
Linn asutati 1931. aastal rauamaardla juurde. 1955. aastast linnaõigused. Linn sai nime geoloog Ivan Gubkini järgi.
Majandus põhineb rauamaagi kaevandamisel ja rikastamisel.
Kulmi lennumägi
thumbnail|Kulmi lennumägi Kulmi lennumägi on suusahüppajate lennumägi, mis asub Tauplitzis Steiermargi liidumaal Austrias. Mägi avati 1950. aastal.
Kamtšatka laht
Kamtšatka laht on Vaikse ookeani laht Euraasia kirdeosas Kamtšatka poolsaare idarannikul.
Lahe pikkus on 74 km, laius umbes 148 km, sügavus kuni 2000 m. Looded kuni 2 m. Rannik on madal. Lahte suubub Kamtšatka jõgi.
Kamtšatka lahe rannikul asub Ust-Kamtšatski alev.
Tracy McGrady
Tracy Lamar McGrady (sündinud 24. mail 1979 Bartow's) on USA endine korvpallur. Seitsmel korral NBA tähtede mängule valitud McGrady on kahekordne NBA hooaja skoorikuningas (2002/03 ja 2003/04), kes valiti 2017. aastal ka korvpalli kuulsuste halli.
Keskkool
McGrady hakkas tõsisemalt korvpalli mängima Auburndale'i keskkoolis, kus ta tõi oma eelviimasel aastal keskmiselt 23,1 punkti ja 12,2 lauapalli, 4 resultatiivset söötu ja 4,9 viskeblokeeringut mängus. Viimase keskkooliaasta veetis McGrady Mount Zion Christian Academys, kus tema keskmisteks näitajateks olid 27,5 punkti, 8,7 lauapalli, 7,7 tulemuslikku söötu, 2,8 vaheltlõiget ja 2 blokeeritud viset mängus.
NBA
Ülikooli vahele jätnud McGrady pani end kirja 1997. aasta NBA draft'i, kust ta valiti 9. valikuna Toronto Raptorsisse, kus mängis oma esimesed kolm hooaega. Noore mängumehe algusaastad Raptorsis polnud sugugi kerged – vähe mänguaega teeninud McGrady viskas esimesel hooajal keskmiselt vaid 7 ja teisel hooajal 9,3 punkti mängus. Kolmandaks hooajaks kerkis keskmine punktisaak juba 15,4 punktini.
Hooajal 2000/01 asus ta mängima Orlando Magicusse, kus veetis statistiliselt oma kõige silmapaistvamad aastad. Hooajal 2002/03 viskas McGrady karjääri parimad 32,1 punkti mängus ning sellele järgneval hooajal keskmiselt 28 punkti mängus. Mõlemal hooajal oli ta selle näitajaga kogu liiga parim skooritegija.
Hooajaks 2004/05 vahetati McGrady Houston Rocketsisse, kus ta mängis individuaalses plaanis viis küllatki edukat hooaega. Väljalangemismängudel McGrady't aga karjääri jooksul edu ei saatnud ja enamasti piirdus ta esimese ringiga. Viimastel hooaegadel vigastustega kimpus olnud McGrady vahetas lõpuaastail veel mitu korda klubi, kuid endist taset enam näidata ei suutnud.
26. augustil 2013 teatas Tracy McGrady ametlikult, et lõpetab NBA karjääri. Pärast erruminekut tegutseb McGrady ESPN-i analüütikuna.
Isiklikku
McGradyt kasvatasid ema Melanise Williford ja vanaema Roberta. Spordialadest meeldis McGrady'le algul pesapall ja ta unistas isegi profiliigasse jõudmisest.
Albaania jalgpallikoondis
Albaania jalgpallikoondis on Albaania rahvuskoondis jalgpallis.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlused olid esimene suurturniir, millest Albaania koondis osa võttis. Alagrupiturniiril kaotas Albaania Šveitsile 0:1 ja Prantsusmaale 0:2, võitis Armando Sadiku väravast 1:0 Rumeeniat ning saavutas oma alagrupis kolmanda koha.
1946. aastal võitis Albaania nelja koondise (Albaania, Bulgaaria, Rumeenia ja Jugoslaavia) osavõtul toimunud Balkani karika.
Praegune koosseis
Albaania koondis sõprusmänguks Eesti vastu 13. juunil 2022 (sulgudes koduklubi).
Andante
Andante (itaalia keeles 'käies, kõndides') on noodikirja märge, mis tähistab aeglast, rahulikku tempot. Andante on aeglasem kui allegro ja kiirem kui adagio.
Largo
Largo (it.k.) – laialt, väga aeglaselt – on noodikirja tempomärge.
Largo on ka vastavas tempos pidulik heliteos või suurvormi osa.
Masinkuulmine
Masinkuulmine on tehnoloogia, mil puhul masin on suuteline registreerima helivõnkeid, neid analüüsima ja mõningaid järeldusi tegema.
Masinkuulmise tehnoloogia on tänapäeval (aastal 2007) tunduvalt vähem arenenud kui masinnägemine. Masinkuulmise abil on küll võimalik tuvastada heliallikat (häältuvastus), kuid kõnest suudab masinkuulmine alles üsna primitiivsel tasemel aru saada.
Ernst Haeckel
pisi|Ernst Haeckel (1906) Ernst Heinrich Philipp August Haeckel (16. veebruar 1834 Potsdam – 9. august 1919 Jena) oli saksa bioloog, filosoof, kunstnik ja arstiteadlane. Ta andis nime tuhandetele liikidele ja koostas genealoogilise puu, kuhu olid hõlmatud kõik eluvormid. Temalt pärinevad mõisted ja terminid hõimkond, fülogenees, ökoloogia, protistid jt.
Filosoofilistest töödest on kuulsaim aastatel 1895–1899 kirjutatud "Die Welträthsel", kus ta mõtiskleb muu hulgas elu tekke mõistatuse üle.
Haeckel sõnastas biogeneetilise reegli.
Lapsepõlv ja noorpõlv
Ernst Heinrich Philipp August Haeckeli vanemad olid valitsusnõunik Philipp August Haeckel ja tema abikaasa Charlotte (sündinud Sethe). Ta sündis 16. veebruaril 1834 Potsdamis oma vanemate teise pojana. Aastal 1835 asus perekond elama Merseburgi. Poiss õppis sealses toomgümnaasiumis, mille ta lõpetas 1852. Isa ning õpetaja Otto Gandteri õhutusel luges ta koolipoisina Matthias Jacob Schleideni, Alexander von Humboldti ja Charles Darwini kirjutisi. Eriti Humboldti ja Darwini reisikirjandus avaldas tema hilisemale elukutsevalikule otsustavat mõju. Pärast kooli lõpetamist läks Haeckel 1852 Berliini ülikooli arstiteadust õppima, kuid läks samal aastal isa pealekäimisel üle Würzburgi ülikooli, kus õpetasid kuulsad professorid Albert von Kölliker, Franz von Leydig ja Rudolf Virchow. Seal võttis tema professor, füsioloog ja anatoom Johannes Müller ta kaasa ekspeditsioonile, et vaadelda väikesi mereelukaid Põhjameres. Sellised kogemused tõstatasid Haeckeli huvi zooloogia vastu, kuid ta sai doktorikraadi meditsiinis Berliinis nagu tema perekond oli seda soovinud 1857. aastal. Haeckel astus sisse Jena ülikooli, kus teda juhendas Karl Gegenbaur ning kus ta sai ka doktorikraadi zooloogias. Haeckel tundis ka suurt huvi embrüoloogia vastu. Arsti elukutse ei tundunud Haeckelile enam meeltmööda, kui ta patsientidega tegelema hakkas.
Karjäär
Haeckel asus 1859. aastal töötama selliste loomadega nagu käsnalised, rõngussid ja kiirloomad, millega ta jätkas kuni 1866. aastani. Ta avastas 150 uut kiirloomade liiki. Aastatel 1859–1887 nimetas ta tuhandeid uusi liike. Ernst Haeckel sai 1862. aastal Jena ülikoolis võrdleva anatoomia professoriks, kus ta hoidis oma ametikohta 47 aastat. 1866. aastal reisis ta ringi Kanaari saartel koos Hermann Fol'iga ning kohtas seal Thomas Huxley'd, Charles Darwini ning Charles Lyell'i. Haeckel oli Darwini liikide päritolu teooriast mõjutatud ning ta andis Saksamaal välja teose "Natürliche Schöpfungsgeschichte". 1866. aastal andis ta välja teose "Generelle Morphologie". Haeckel väitis isegi, et inimese päritolu võib olla alguse saanud Lõuna-Aasiast, kus esimesed inimesed evolveerusid. Ta avaldast arvamust, et Kagu-Aasia primaatidel oli inimestega sarnasusi, ning heitis kõrvale Darwini vaate, mis seostas Aafrika primaate inimestega.
Isiklik elu ja surm
Haeckel abiellus Agnes Huschkega 1867. aastal. Abielupaaril oli kaks tütart, Emma ja Elizabeth, ning poeg Walter. Pärast abikaasa surma 1915. aastal muutus Haeckel emotsionaalselt nõrgaks. 1918. aastal müüs Haeckel maha oma Medusas asuva mõisa. Haeckel suri 9. augustil 1919 Saksamaal.
Vaated
Haeckel uskus, et ainuke suurim erinevus inimese ja ahvi vahel on see, et inimene suudab rääkida ning ahv mitte. Seejärel postuleeris ta puuduva lüli, mis kandis nimetust Pithecanthropus alalus. Haeckel avaldas väära teooria, mille kohaselt on inimese embrüo algselt identne teiste imetajate embrüotega ning läbib seejärel mitmeid staadiume, kus inimesel on lõpused nagu kaladel, saba nagu ahvidel jne. Haeckel ise nimetab seda biogeneetiliseks seaduseks, mis tähendab, et embrüo areng kordab liigi fülogeneetilist arengut. See idee on praeguseks ümber lükatud. Seetõttu pole ka üllatav, miks Haeckel ei leidnud anatoomilist tõestust oma teooria kinnituseks.
Haeckel nägi evolutsiooni alustalana kogu looduse seletamisel. Tema  Generelle Morphologie der Organismen   andis ülevaate mitmetest tema ideedest, kuid selle vastu suurt huvi ei tuntud. Haeckel kujutas kõige madalamal asuvaid olendeid protoplasmideks, millel ei ole tuuma. Ta spekuleeris, et need tekkisid spontaanselt süsiniku, hapniku, lämmastiku, vesiniku ja väävli kombinatsioonina. Haeckel vaevas pead ka pärilikkuse teema üle.
Viia Uluots-Wiget
Viia Uluots-Wiget (9. aprill 1927 Tartu – 4. märts 1987 Šveits) oli eesti tervisvõimleja.
Jüri Uluotsa tütar, põgenes 1944 Rootsi. Lõpetas 1947 Sigtuna Eesti Gümnaasiumi ja hiljem Rootsi Võimlemise Keskinstituudi. Töötas erinevates haiglates ja juhatas võimlemisrühmi.
Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.
1966 abiellus Albert Wigetiga ja asus elama Šveitsi.
Olav Neuland
Olav Neuland (29. aprill 1947 Viljandi – 21. mai 2005 Anija vald, Harju maakond) oli eesti filmilavastaja.
Leigri
Leigri on küla Hiiumaa keskosas Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda. Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõrgessaare valda.
Leigri küla on pindalalt Hiiumaa suurim küla. Küla piirneb põhjas Koidma, Metsaküla ja Lilbi külaga; läänes Heiste, Sülluste ja Õngu külaga; lõunas Männamaa ja Nõmmerga külaga ning idas Nõmba, Tubala ja Kanapeeksi külaga.
Nimi
Kohanime on esmamainitud 1726. aastal kui Legri. Kohanimi võib lähtuda isikunimest Leiger.
Loodus
Leigri küla keskosas asub Leigri looduskaitseala, idaosa hõlmab Pihla-Kaibaldi looduskaitseala ja lõunaossa lõikub Tihu looduskaitseala. Küla alale jäävad Pihla raba ja Leigri soo. Küla läbivad Armioja ja Rima oja. Külas asuvad Tihu Keskmine järv ja Tihu Kolmas järv.
Leigri idaosas asub Aruselja piirkond.
Elanike arv
2019. aastal elas külas 4 püsielanikku. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel külas püsielanikke ei olnud.
Kiziljurti rajoon
Kiziljurti rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Dagestani vabariigis. Rajooni halduskeskus on Kiziljurt.
2015. aastal oli rajooni elanike arv 67 871, neist 83,39% avaarid, 10,45% kumõkid, 2,49% tšetšeenid ja 1,47% lakid.
Leigri
Ajalugu
Leigri kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. Aruselja varasemat asukat Harrosell Greißi on mainitud 1664. aastal. 1835. aastal elas Leigris kaks taluniku peret: Peter Lebbri ja Mihkel Leigri pere. Hiljem asusid küla alal Leigri ja Tihu metsavahikohad.
Kamtšatka jõgi
thumb|300px|Kamtšatka jõgi Kamtšatka jõgi on jõgi Euraasia mandri kirdeosas ja ühtlasi Kamtšatka poolsaare suurim jõgi. Jõgi suubub Vaikse ookeani Beringi mere Kamtšatka lahte. Jõe pikkus on 758 km, valgla pindala 55 900 km².
Leigri
Taristu
Küla läbib Käina-Hüti tee, kus lõpeb Nõmba-Silde tee ja algab Laasimetsa tee.
Kamtšatka jõgi
Kamtšatka jõkke suubub palju lisajõgesid, suuremad neist on Kensol, Andrianovka, Županka, Kozõrjovka; Kitilgina, Urts.
Leigri
Kultuur
Külas asub Aruselja tuulik. Murru kõrtsis toimus 1867 Reigi pastori Gustav Feliks Rinne eestvedamisel Hiiumaa esimene laulupäev, kus tuli Rinne loodud laulu sõnadega esimest korda ettekandele praeguse Eesti Vabariigi riigihümni viis. Laulupäeva mälestuseks avati külas 1992. aastal mälestuskivi ja 2007. aastal toimus Hiiumaa kooride ühislaulmine.
Kamtšatka jõgi
Jõgi saab alguse Kamtšatka poolsaare keskmäestikust, sealt kuni Pravaja jõe liitumise kohani nimetatakse jõge Ozjornaja Kamtšatkaks.
Kamtšatka jõe suudmes asub Ust-Kamtšatski alevik.
Eesti Omavalitsus
Eesti Omavalitsus (saksa keeles Estnische Selbstverwaltung) oli teise maailmasõja ajal aastail 1941–1944 Saksa okupatsioonivägede poolt Eestis tsiviilvalitsemise teostamiseks moodustatud valitsus. pisi|260px|[[Kadrioru administratiivhoone]]
Eesti Omavalitsuse moodustamine
Eesti Omavalitsuse nimetas ametisse 15. septembril 1941. aastal Põhja Tagala Sõjavägede Juhataja juhataja Franz von Roques, tehes Eesti Omavalitsusele ülesandeks teostada ülemjuhataja nimel tsiviilvalitsemist Eesti Vabariigis valitsenud seaduste kohaselt. Tagalaülemale jäi õigus tühistada või muuta Eesti Omavalitsuse otsuseid. Eesti Omavalitsus võis anda tagalaülema volitusel seadusejõulisi määrusi. Volitus Eesti Omavalitsuse juhtidele.
Eesti Omavalitsuse juhtideks Põhja Tagala Sõjavägede piirkonnas volitati isikud järgmistel tegevusaladel: 1. Dr. H. Mäe (Tallinn, Tõnismägi 11): isikuküsimused, kultuur, haridus, propaganda, kohus. 2. O. Angelus (Tallinn, Tõnismägi 9): siseasjad, kommunaalpolitsei, riigikontroll, ehitusala. 3. Dr. A. Wendt (Tallinn, Kiriku 6): majandus, rahandus ja transport. 4. O. Leesment (Tallinn, Tõnismägi 11): sotsiaalküsimused ja tervishoid. 5. H. Saar (Tallinn, Kiriku 6): põllumajandus. Eesti Omavalitsus taaskehtestas 14. oktoobril 1941 Eestis enne 21. juuni 1940. aasta "juunipööret" kehtinud Eesti Vabariigi seadused, mis olid jõus, kui ülimuslike Saksa seadustega ei olnud vastuolusid.
Saksa okupatsioonivõimud andsid ametlikult tsiviilvõimu üle Eesti Omavalitsusele 5. detsembril 1941 Tallinnas Kadrioru lossis toimunud üritusel, kus Saksa Okupeeritud Ida-alade Riigiministeeriumi Ida-alade Riigikomissariaadi riigikomissari Hinrich Lohse esindaja Martin Matthiessen nimetas ametisse Eesti kindralkomissariaadi kindralkomissari Karl Siegmund Litzmanni.
7. märtsil 1942 andis Ida-alade Riigiminister Alfred Rosenberg välja Eesti ala valitsemise kohta käiva Organisatsioonimääruse nr. 3, mille kohaselt pidi Saksa tsiviilvalitsus olema järelevalvevalitsuseks, otsene valitsemistegevus pidi jääma kohalike võimude pädevusse. Halduse juhtimine kuulus määruse järgi EOV Juhile ja direktoritele.
Eesti Omavalitsuse legitiimsus
Eesti Omavalitsus määrati ametisse Eestit okupeerinud Kolmanda Riigi Okupeeritud Ida-alade Riigiministeeriumi Ida-alade Riigikomissariaadi Eesti kindralkomissariaadi kindralkomissari Karl Siegmund Litzmann poolt 9. detsembril 1941 koos Saksa vägedega Eestisse jõudnud ning eelnevalt vastavalt Saksa Riigi poliitilise juhtkonna poolt välja valitud isikutest – Eesti Omavalitsuse juht Hjalmar Mäe oli lahkunud Eestist 1941. aastal "järelümberasumise" käigus Saksamaale.
Eestis asus 1941. aasta sügisel pärast Tallinna vallutamist Saksa vägede poole ka endine I Riigivolikogu esimees 1938–1939 ja Eesti Vabariigi peaminister aastatel 1939–1940 Jüri Uluots, kellele 21. juunil 1940 langesid Vabariigi Presidendi ülesanded ja kes ainsana viimase Eesti Vabariigi Valitsuse koosseisust suutis vältida arreteerimist Nõukogude julgeolekuasutuste poolt.
1941. aasta juulis püüdis Jüri Uluots ametisse nimetada uut Eesti Vabariigi Valitsust, mis ebaõnnestus, kuna Saksamaa ei tunnustanud Eesti iseseisvust.
Eesti Omavalitsuse koosseis
Eesti kindralkomissariaadi kindralkomissar Karl Siegmund Litzmann  nimetas ametisse EOV Juhi ja Eesti Omavalitsuse direktorid kinnitas ametisse kindralkomissar (S. Litzmann), Eesti Omavalitsuse juhi ettepanekul ja vabastas neid ametist ka Eesti Omavalitsuse juhi ettepanekul. Nendest Mäe, Angelus ja Vendt olid Saksamaa kodanikud.
EOV Haridusdirektoorium
Eesti Omavalitsuse Haridusdirektoorium moodustati 1. juunist 1942, kui Haridus- ja Kohtudirektoorium jagati kaheks iseseisvaks asutuseks. Asukoht Tõnismägi 11, Tallinn