cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adi keel
Keele struktuur
Lauseliikmete järjekord (sõnajärg) lauses on alus, sihitis ja tegusõna (Subject-Object-Verb, SOV). Abisõnad näitavad grammatilisi kuuluvusi. Eristatakse pikki ja lühikesi vokaale. Suurem osa sõnu on pikemad kui kolm silpi. Laensõnad on laenatud enamasti tiibeti keelest.
Sood
Sugu – luube. Sulgudes näide, tähendus 'koer'
Will Claye
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros tuli ta kolmikhüppes taas hõbemedalile.
Maailmameistrivõistlustelt on ta kolmikhüppes võitnud hõbemedali ja kaks pronksmedalit.
Adi keel
Sood
=== Võrded === (Algvõrre-keskvõrre-ülivõrre) botte – botteyana – botte yalumna (suur, suurem, suurim) Emotsioone edasi andvad sõnad: ''Abah! Eh! Oh! Ah! Wah! Ei! Ayah! Ubi!''
Will Claye
Kolmikhüppes on ta lisaks tulnud kahel korral sisemaailmameistriks (2012 ja 2018).
Tema isiklik rekord kolmikhüppes on 17.91, millega ta hoiab kõigi aegade edetabelis üheksandat kohta.
Jaapani makaak
Jaapani makaak (Macaca fuscata), keda tuntakse ka rahvapäraselt lumeahvi nime all, on Jaapanis elav pärdiklane makaagi perekonnast. Jaapani makaak on kõige põhjapoolsema levilaga ja kõige külmemas kliimas elav primaat (v.a. inimene). Jaapani makaagil on pruunikashall karvkate, roosakaspunane nägu ja suhteliselt lühike saba. Teada on 2 jaapani makaagi alamliiki: Macaca fuscata fuscata ja Macaca fuscata yakui.
Adi keel
Keelenäide
No kape la? – Kuidas sul läheb? Ngo ai dung. – Mul läheb hästi.
Will Claye
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Adi keel
Huvitavat
Adid kasutavad ka assami, hindi ja nepali keelt. Adi keel sarnaneb ka adi galo keelega, kuid nad on sotsiolingvistiliselt erinevad/kauged. Adi keelel on arvatavalt 19 dialekti. Adi keeles tehakse raadiosaateid ja ka piibel on tõlgitud adi keelde (2005–2009).
Jaapani makaak
Jaapani keeles teatakse Jaapani makaaki nimega Nihonzaru (ニホンザル, Nihon 日本 "Jaapan" + saru 猿 "ahv"), kuid et on tegemist ainsa ahviliigiga Jaapanis, kasutatakse sageli üksnes nime saru.
Välimus
Jaapni makaakidel avaldub sooline dimorfism. Isasloomad kaaluvad keskmiselt 11,3 kg, emasloomad aga üksnes 8,4 kg. Külmemate piirkondade makaakide keskmine kaal on suurem kui soojades piirkondades elavatel isenditel. Isasloomade keskmine pikkus on 57,0 cm, emasloomadel 52,3 cm. Jaapani makaagi aju kaalub keskmiselt 95 g. Jaapani makaakidel on lühike sabakönt keskmise pikkusega 92,5 mm isastel ja 79,1 mm emastel loomadel.
Jaapani makaakidel on roosakas nägu ja istmik. Ülejäänud keha on kaetud pruunikate või hallikate karvadega. Nende kasukas, mis temperatuuri langedes muutub tihedamaks, aitab makaakidel toime tulla külmade ilmadega. Nad võivad taluda ka nii madalat temperatuuri nagu −20 °C.
Levik ja elupaik
Jaapani makaagid on (inimesi mitte arvestades) kõige kaugemal põhjas elavad primaadid. Neid võib kohata kolmel suuremal Jaapani saarel neljast – Honshū, Shikoku ja Kyūshū saarel. Põhjapoolseimad populatsioonid elavad Honshū saare põhjatipus Shimokita poolsaarel. Samuti võib makaake kohata mitmel väiksemal Jaapani saarestiku saarel. Lõunapoolseim populatsioon leidub Yakushima saarel; sellest moodustub omaette alamliik Macaca fuscata yakui.
Jaapani makaakide elupaikade valik on mitmekesine. Areaali lõunapoolses osas asustab ta subtroopilisi metsi, põhjas aga subarktilisi metsi ja mägismaad. Neid leidub nii põhjapoolsetes heitlehistes metsades kui ka lõunapoolsete saarte igihaljastes laialehistes metsades.
1972. aastal asustati ligikaudu 150 Kyōtos nuhtlusisenditeks muutunud jaapani makaaki Ameeria ühendriikidesse Texase osariigis paiknevasse Encinali primaatide observatooriumisse. Tegemist on rantšolaadse keskkonnaga, kus makaagid saavad vabalt liikuda ja kus inimmõju on minimaalne. Alguses hukkus hulk loomi, sest kuiv põõsastik oli neile võõras elupaik. Hiljem makaagid kohastusid, õppisid vältima kiskjaid (kotkad, koiotid, lõgismaod) ja toituma meskiidipuu (Prosopis) ning kaktuste viljadest või muust saadaolevast toidust. Ellujäänud makaakide arvukus suurenes ja 1995. aastal koosnes populatsioon 500–600 isendist. Detsembrist 1999 võttis varjupaiga üle Animal Protection Institute, hilisema nimega Born Free USA primaatide varjupaik ja nüüd on seal hoole all kuus eri liiki makaake.
Ökoloogia
Jaapani makaagid on päevase eluviisiga. Külmemates elupaikades, sügisel ja varatalvel toituvad makaagid mitu korda päevas muu tegevuse vahel. Talvel toituvad nad kaks kuni neli korda päevas, muud päevast tegevust on siis vähem. Kevadel ja suvel toituvad makaagid kaks-kolm korda päevas. Soojemates elupaikades (nt. Yakushima) on makaakide käitumine varieeruvam. Tüüpilisel päeval jagunevad makaagi tegevused järgnevalt: 20,9% ajast nad puhkavad, 22,8% ajast liiguvad ringi, 23,5% ajast kulub toitumisele, 27,9% ajast sotsiaalsele sugemisele, 1,2% iseenda sugemisele ja 3,7% ajast muule tegevusele. Makaagid eelistavad magada puude otsas, kuid võivad magada ka maapinnal, kaljudel, mahalangenud puudel. Talvisel ajal võivad makaagid sooja saamiseks magamise ajal koonduda kobaratesse. Jigokudani pargi makaakidel on koonduda sooja saamiseks kuumaveeallikatesse.
Toitumine
Jaapani makaak on omnivoor. Tema toidust on leitud enam kui 213 erinevat taimeliigi osi. Nad võivad süüa puukoort, seeni, putukaid jt. selgrootuid loomi. Yakushima saarel moodustab põhiosa makaakide toidust puuviljad, lehed ja seemned. Põhjapoolsed isendid koguvad talvega toimetulemiseks arvestatava rasvakihi. Kui eelistatud toit pole kättesaadav, võivad makaagid süüa ka taimede maa-aluseid osi (juured, risoom), mulda või kala.
Rühma struktuur
Jaapani makaagid elavad matrilineaarsetes rühmades. Emasloomad jäävad oma sünnirühmadesse kogu eluks, isased aga lahkuvad rühmast enne suguküpsuse saabumist. Enamasti on makaagirühmas mitu mõlemast soost täiskasvanud looma. Sageli on grupis ka mitu emaliini. Erinevad emaliinid võivad olla omavahel dominantses hierarhias: ühe liini kõik järeltulijad on hierarhias kõrgemal positsioonil kui teised, madalama emaliini isendid. Lühiajaliselt võib eksisteerida ka ainult isasloomadest koosnevaid gruppe; selle võivad moodustada oma sünnigrupist äsja lahkunud loomad, kes pole veel uue rühmaga liitunud. Isasloomad on enamuse ajast siiski üksikelulised, aga võivad liituda ka erinevate rühmadega. Rühma emasloomade vahel valitseb püsiv dominantne hierarhia, kusjuures emaslooma positsioon rühmas sõltub sellest, kes on tema ema. Nooremad emasloomad on sageli kõrgemal postisioonil kui nende vanemad õed-vennad. Kõrgemad emaliinid on suurema sotsiaalse sidususega. Tugevad sidemed dominantse emasloomaga võimaldavad dominantsetel isastel hoida karjas positsiooni, mida nad muidu ei omaks. Karjas viibivate isaste vahel eksisteerib samuti dominantne hierarhia, mille juures üks loom on alfaisase staatuses. Isasloomade staatus hierarhias muutub tavaliselt siis, kui alfaisane saab surma või lahkub rühma juurest. Hierarhia võib muutuda ka siis, kui alfaisane kaotab oma positsiooni või kui rühm jaguneb, mille käigus jääb alfaisase positsioon vabaks. Mida kauem on isasloom olnud karja juures, seda suurema tõenäosusega on ta positsioon kõrgem.
Emasloomade sotsiaalsete suhete hoidmisel ning hügieenis on tähtsal kohal sugemine. Sugemine leiab aset kliimast või aastaajast sõltumata. Emasliini pidi suguluses olevad isendid sugevad üksteist sagedamini kui suguluses mitteolevad isendid. Mittesuguluses olevad isendid sugevad teineteist rühma sotsiaalse sidususe hoidmiseks. Üks emasloom sugeb kindlat hulka teisi emasloomi, nende arv ei suurene siis kui kari suureneb. Emasloomad sugevad isasloomi enamasti hügieeni eesmärgil, kuid seda kasutatakse ka dominantse isaslooma karja meelitamiseks. Emasloomad annavad tõenäoliselt oma sugemistehnika järglastele edasi sotsiaalsete oskuste õpetamise teel, mitte geneetiliselt.
Paljunemine
Paaritumishooajal moodustavad isane ja emane makaak paari, kes paarituvad, toituvad, puhkavad ja liiguvad koos. Selline suhe kestab tavaliselt 16 päeva. Üks emane on hooaja jooksul suhtes keskmiselt nelja isasega. Hierarhias kõrgemal olevate isaste suhtes olemise aeg on pikem kui alamatel isastel. Ühtlasi üritavad hierarhias kõrgemal asuvad isased katkestada alamate suhet emasloomaga. Emased võivad paaritumiseks nõusoleku anda iga isasega hierarhiast sõltumata. Sellegipoolest paarituvad dominantsed isasloomad teistest sagemini, sest nad on edukamad oma paarilise valvamises. Selle, kas paaritumine leiab aset, otsustab emasloom. Dominantne positsioon ei ole määrav selles, kas isasloomal paaritumine õnnestub või mitte. Pulmaperioodil võivad isasloomad ajutiselt liituda võõraste rühmadega ning paarituda sealsete emasloomadega.
Pulmaperioodil hakkavad isaste makaakide nägu ja genitaalid punetama ning nende sabakönt võtab erekteerunud (püstise) asendi. Emasloomade nägu, päraku ja suguelundite ümbrus muutub siis tulipunaseks. Makaagid paarituvad nii maapinnal kui ka puude otsas. Sellest, et nad on paaritumiseks valmis, annavad makaagid märku seistes oma paarilise ees ja vaadates teda üle õla või lähenedes paarilisele selg ees. Emasloomad teevad paaritudes spetsiifilisi häälitusi, isastel need puuduvad.
Sünnitamiseks läheb emasloom oma karja läheduses asuvasse eraldatud paika, välja arvatud juhul kui kari on liikumas ja emane peab sellega kaasa minema. Makaagid sünnitavad enamasti maapinnal. Vastsündinud on tumepruuni karvastikuga. Emasloom ja vastsündinu väldivad esialgu teisi karja liikmeid. Väikesed makaagid söövad esimest korda tahket toitu viie-kuue nädala vanuselt. Seitsmenädalaselt suudavad nad juba iseseisvalt toitu hankida. Esimesed neli nädalat kannab emasloom järeltulijat oma kõhul. Edaspidi kannab ta teda ka seljas. Emasloom kannab noort makaaki umbes aasta. On täheldatud, et mõnikord võivad võõra ahvilapse eest kanda hoolt ka teised karja kuuluvad emasloomad, enamasti sellised, kellel endal järglasi ei ole. Mõnes rühmas võivad järglaste eest hoolt kanda ka isasloomad, teistes aga mitte.
Noorloomade liikumisoskused on täielikult välja arenenud kolme-nelja kuu vanuses. Seitsme kuu vanune makaak ei pruugi emasloomalt enam alati rinda saada, täielik rinnapiimast võõrutamine toimub aga alles kaheksateistkümnendal elukuul.
Mõnes populatsioonis on kalduvus, et noored isasloomad mängivad suuremates rühmades kui noored emasloomad. Siiski on noortel emastel rohkem karjasiseseid suhteid kui noortel isastel, sest emasloomad suhtlevad erinevast soost ja vanusest isenditega. Kahe aasta vanuselt eelistavad isasloomad liituda teiste samavanade isastega.
Kommunikatsioon
Jaapani makaagid on sotsiaalsed loomad, kes suhtlevad omavahel ja teistest liikidest loomadega häälitsuste teel. Jaapani makaakide puhul tuntakse kuut häälituste gruppi.
Suhted inimestega
Inimtegevusest ohustab makaake elupaikade kadu alepõllunduse ja metsaraie tagajärjel, samuti küttimine. Kõikge tõsisem oht ongi looduslike metsade asendumine puupõldudega. Makaagid on paljudes kohtades minetanud pelglikkuse inimese suhtes ning nende kohalolek on suurenenud nii põllumajanduslikus kui linnastunud keskkonnas. On teada, et üks makaak elas mitu kuud Tokyo kesklinnas.
Jaapani makaagid kultuuris
Jaapani makaakidel on tähtis roll Jaapani religioonis, folklooris, keeles ja kunstis.
Sintoismis ilmuvad ahvide kujul müstilised koletised (raijū), kes on seltsiks äikesejumal Raijinile. Nikkō linnas asuva Tōshō-gū templi ukse kohal on reljeef "kolmest targast ahvist", kes õpetasid inimestele "ära näe kurja, ära kuule kurja ja ära räägi kurja".
Jaapani makaagid on tegelaseks mitmes muinasjutus (nt. Momotarō).
Ahv on üks kaheteistkümnest hiina astroloogia loomamärgist. Sajandeid on neid loomamärke kasutatud ka Jaapanis.
Jaapani makaaki on portreteeritud ka Edo-ajastu(1603-1867) maalidel. Oma töödel on makaake kujutanud ka viimane ukiyo-e kunstisuuna meister Tsukioka Yoshitoshi.
Paljud Edo-ajastu netsuke'd on makaagi kujulised.
Vabarna tänav
Vabarna tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 147 m.
Kongruents (arvuteooria)
Kongruents ehk kongruentsus on arvuteoorias täisarvude erinevus teatud kindla naturaalarvu (mooduli) kordsete võrra.
Arvud a ja b on kongruentsed, kui jagamisel teatava kindla naturaalarvuga n > 1 (mooduliga) annavad nad ühesuguse jäägi, st nad kuuluvad samasse jäägiklassi n järgi.
Arvude a ja b kongruentsus mooduli n järgi kirjutatakse
Kinjirō Shimizu
Kinjirō Shimizu (jaapani keeles 清水 金二郎 Shimizu Kinjirō) oli Jaapani jalgpallur, ründaja.
Miriam Makeba
1960. aastatel oli ta esimene Aafrika artist, kes tegi Aafrika muusika üle maailma tuntuks. Tema tuntuim laul oli "Pata Pata", mis salvestati esimest korda 1957. aastal ja avaldati USA-s 1967. aastal. Ta salvestas muusikat ja käis ringreisidel koos paljude muusikutega, nende hulgas näiteks Harry Belafonte ja Paul Simon.
Kinjirō Shimizu
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 1925. aastal 1 mängu.
Miriam Makeba
Ta osales apartheidivastases liikumises. 1960. aastal tühistas valitsus seetõttu tema passi ja 1963. aastal kodakondsuse ning keelas riiki siseneda. Kodumaale pääses ta alles režiimi langemisel 1990. aastal.
Elulugu
pisi Tema ema oli svaasi ravitseja ja isa koosa. Kui Miriam oli 18 päeva vana, võeti tema ema kinni traditsioonilise Lõuna-Aafrika õlle umqombothi müümise eest ja mõisteti kuueks kuuks vangi, kus koos temaga elas oma elu esimese poolaasta ka Miriam. Isa suri, kui Miriam oli kuueaastane. Ta õppis kaheksa aastat Pretoria koolis, kus tegeles ka koorilauluga.
1950. aastal sündis 18-aastasele Miriamile tema ainus laps, Bongi Makeba, kelle isa oli Miriami esimene abikaasa James Kubay. Tal diagnoositi varsti pärast seda rinnavähk ning Kubay jättis ta maha.
1959. aastal oli ta lühikest aega abielus India päritolu laulja Sonny Pillayga. Samal aastal osales ta ameeriklase Lionel Rogosini apartheidivastases dokumentaalfilmis "Come Back, Africa". Tema lühike esinemine filmis avaldas vaatajatele suurt muljet ning Rogosin korraldas talle viisa sõiduks filmi linastusele Veneetsia filmifestivalil. Ta reisis ka Londonisse, kus tutvus Harry Belafontega, kes aitas tal Ameerika Ühendriikides kuulsust koguda.
Kui ta 1960. aastal tahtis naasta Lõuna-Aafrikasse, et osaleda oma ema matusel, avastas ta, et tema pass on kehtetuks muudetud. Samal aastal avaldas ta esimese stuudioalbumi USA-s. 1962. aastal laulis ta koos Belafontega president John F. Kennedy sünnipäevapeol, kuid halva enesetunde tõttu ei läinud järelpeole. Kennedy soovis temaga siiski kohtuda ja Makebale saadeti auto järele.
1963. aastal ilmus tema teine stuudioalbum. Hiljem samal aastal, kui ta oli ÜRO ees väljendanud meelt apartheidi vastu, tühistas Lõuna-Aafrika valitsus tema kodakondsuse ja õiguse kodumaale naasta. Guinea, Belgia ja Ghana väljastasid talle rahvusvahelised passid ning temast sai maailmakodanik. Elu jooksul oli tal üheksa eri passi ja ta oli kümne riigi aukodanik.
1964. aastal abiellus ta Hugh Masekelaga, kellega koos ta oli osalenud muusikalis "King Kong", kuid nad lahutasid kaks aastat hiljem.
1966. aastal sai ta parima rahvamuusikasalvestuse albumi Grammy auhinna koos Harry Belafontega tehtud albumi "An Evening with Belafonte/Makeba" eest. Album puudutas mustanahaliste aafriklaste täbarat olukorda apartheidi mõju all. See oli üks esimesi albumeid, millel kõlasid suulu-, sotho- ja suahiilikeelsed laulud autentses esituses.
Makeba tuntus kasvas ja ta avaldas paljud oma populaarsed laulud USA-s (nt "Malaika"). Ajakiri Time nimetas teda kõige köitvamaks uueks laulutalendiks paljude aastate jooksul. Hoolimata oma kuulsusest ja menust ei jumestanud ta ennast ega lokkinud juukseid. 1967. aastal avaldas ta USAs laulu "Pata Pata", millest sai ülemaailmne hitt.
Tema abielu Mustade Pantrite liikme, Trinidadist pärit Stokely Carmichaeliga tekitas USA-s palju vastukaja ning ta plaadilepingud ja ringreisid tühistati. Paar kolis Guineasse, kus Makeba elas järgmised 15 aastat. Makeba nimetati Guinea saadikuks ÜRO-s. Ta jätkas esinemisi Aafrikas, Euroopas ja Aasias, kuid mitte Ameerikas, kus teda de facto boikoteeriti. 1975. aastal tegi ta teist korda pöördumise ÜRO üldkogule. 1978. aastal lahutas ta Carmichaelist ja abiellus 1980. aastal ühe lennufirma juhtivtöötajaga.
Pärast oma tütre Bongi surma 1985. aastal otsustas Makeba kolida Brüsselisse. Järgmisel aastal tutvustas Hugh Masekela teda Paul Simoniga, kellega koos võttis ta ette maailmaturnee. Warner Bros. Records avaldas Makeba albumi "Sangoma" ('tervendaja, ravitseja'), mis oli pühendatud ta emale. Varsti pärast seda avaldas ta autobiograafia "Makeba: My Story", mis tõlgiti inglise keelest ka teistesse keeltesse.
1988. aastal osales ta Nelson Mandela 70. sünnipäeval ja tema vabastamise püüdlustele pühendatud kontserdil Londonis, mida kanti üle 67 riigis 600 miljonile inimesele. Vanglast vabanemise järel kutsus Mandela Makebat tagasi kodumaale, kuhu ta 1990. aastal saabuski. Pärast seda salvestas ta albumeid, osales heategevuses ja sai mitu auhinda nii oma muusika kui ka aktivismi eest.
2005. aastal alustas ta hüvastijätuturneed kõigis maailma riikides, kus ta elu jooksul esinenud oli.
2008. aasta 9. novembril sai ta Itaalias kontserti andes südamerabanduse.
FC Metz
Football Club de Metz on Prantsusmaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Metzis. See mängib Prantsusmaa kõrgliigas Ligue 1.
Klubi on asutatud 1932. aastal. Metz on Prantsusmaa kõrgliigas mänginud enam kui 60 hooaega, kuid pole kunagi Prantsusmaa meistriks tulnud. Parim koht Prantsusmaa kõrgliigast pärineb hooajast 1997–98, mil jäädi teiseks. Kaks korda on Metz võitnud nii Prantsusmaa karikavõistlused kui ka liigakarikavõistlused.
Klubil on ka naiskond, mis mängib Prantsusmaa naiste kõrgliigas Division 1 Féminine.
Praegune koosseis
''Seisuga 25. august 2020''
Innersound
Innersound on Eesti ansambel.
Coelestinus IV
Coelestinus IV, ka Celestinus IV (Goffredo Castiglioni, ka Goffredo Castiglione, Goffredo da Castiglione või Gaufridus) oli paavst oktoobrist novembrini 1241. Ta oli 179. paavst.
Castiglioni õppis Rolandino da Padova juures teoloogiat. Ta sai Milano kapiitli kanoonikuks, siis ülempreestriks ja 18. juulil 1223 kantsleriks, olles selles ametis 31. märtsini 1226.
Castiglionit on peetud Hautecombe'i tsistertslaste kloostri mungaks, kuid Kelly kahtleb nende andmete tõepärasuses. Samuti on talle omistatud töö Šotimaa kuningriigi ajaloost.
Gregorius IX määras Castiglioni 18. septembril 1227 San Marco kardinalpreestriks ja 1238 või 1239 Sabina kardinalpiiskopiks. Ta oli veebruarist 1228 septembrini 1229 legaat Toscanas ja Lombardias ning Saksa-Rooma keisri Friedrich II juures.
1241. aasta paavsti valimised
Coelestinus IV valiti paavstiks 25. oktoobril 1241 Roomas Septizodiumis. Kirikuloolase J. N. D. Kelly andmetel pühitseti ta ühe kroonika järgi ametisse 28. oktoobril, kuid samas ta kahtleb allika tõepärasuses, samuti levib ajalookirjanduses veendumus, et ta suri ametisse pühitsemata.
21. septembrist 25. oktoobrini 1241 toimunud valimistel osales 11 kardinali, sest 2 kardinali, Giacomo da Pecorara ja Oddone de Monferrato olid Saksa-Rooma keisri Friedrich II juures vangistuses. Kardinal Robert Somercotes suri 26. septembril, kardinal Sinibaldo Fieschi tervis halvenes samuti valimistel. Kardinale ei lubatud Somercotese matustele, samuti ei lastud arsti kardinalide juurde.
Rooma senaator Matteo Rosso Orsini tahtis, et kardinalid saavutaksid otsuse uue paavsti osas kiiremini ja paigutas nad varisemisohtlikku Septizodiumisse. Kardinal Giovanni Colonna juhtis keisrimeelsete kardinalide fraktsiooni ja esitas kandidaadiks kardinal Castiglioni, kes sai 1 voorus enamuse häältest, kuid mitte vajalikku 2/3 enamust. Gregorius IX reforme pooldavad kardinalid toetasid omakorda kardinal Romano Bonaventura valimist.
Kokkuleppele jõudmata soovisid kardinalid valida paavstiks mõnd mittekardinali, kuid senaator Orsini ei nõustunud nende sooviga. Siis tegid kardinalid keisrile ettepaneku vabastada vangis olevad kardinalid. Keiser lubas Oddone de Monferratol Rooma siirduda, kuid taunis kardinalide suutmatust paavsti valimistel.
Need oli pikimad paavsti valimised pärast Urbanus II-st. Mitmed ajaloolased (näiteks Karl Wenck, Daniel Stelzer) on 1241. aasta paavsti valimist pidanud esimeseks konklaaviks.
Surm
Coelestinus IV haigestus paar päeva pärast paavstiks saamist, suri 10. novembril 1241 Anagnis või Roomas ja maeti 11. novembril Rooma Peetri kirikusse. Kroonik Matthew Pariisist väitis, et paavst mürgitati.
Kirikuloolane J. N. D. Kelly märgib, et ühe krooniku järgi oli paavst oma valitsemisajal pidanud hingedepäeval 2. novembril ühe missa.
Vahe tänav (Viljandi)
Vahe tänav on tänav Viljandi linnas.
Vändra vana kalmistu
Kalmistu paikneb Vändra Martini kiriku ümber.
Jaga Jazzist
Jaga Jazzist on eksperimentaalset džässi viljelev ansambel Norrast, mis sai laiemalt tuntuks, kui BBC valis 2002. aastal nende albumi "A Livingroom Hush" aasta džässialbumiks. Bändi tuumikuks võib pidada vendi Lars ja Martin Horntvethi, kes on ka põhilised lugude kirjutajad. Ansambli asutas aga Martin koos sõbra Ivar Christian Johanseniga 1994. aastal. Poisid olid siis veel teismelised ning Lars alles 14-aastane. Johansen lahkus hiljem ansamblist.
Ansambel musitseerib väga paljude pillidega, näiteks mängitakse trompetit, trombooni, tuubat, bassklarnetit, vibrafoni ning suurel hulgal kitarre ja elektroonilisi pille.
Tohisoo vald
Tohisoo vald (saksa keeles Tois) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Tohisoo vald Kohila vallaga.
Jaga Jazzist
Jaga Jazzist viljeleb peale džässi ka nu-jazz ' i elektroonilist muusikat, eksperimentaalrokki ja post-rock ' i. Muusikas otsivad nad tasakaalu inimese ja masina vahel, mille tulemuseks on väga ilus ja jõuline kõla.
Tohisoo vald
Valla alal asus Tohisoo mõis.
Jaga Jazzist
Inspiratsiooniallikateks nimetavad nad tihti selliseid muusikuid ja kollektiive nagu Talk Talk, Soft Machine, John Coltrane, Don Cherry, Aphex Twin, Stereolab, Squarepusher ja Tortoise, kuid nad on ka öelnud, et muusikat mõjutab kõik neid ümbritsev.
Jaga Jazzisti peetakse üheks peamiseks nu-jazz ' i liikumise viljelejaks ja arendajaks Skandinaavias. Nende album "One-Armed Bandit" ilmus 25. jaanuaril 2010.
Ajalugu
Jaga Jazzist sai alguse Oslo lähistel asuvas väikeses linnas Tonsbergis 1994. aastal. Nende esimene plaat "A Livingroom Hush" ilmus aastal 2001. Albumit müüdi ainuüksi Norras üle 15 000 eksemplari. Ansambel jõudis mujale maailma Oslo Smalltown Supersoundi plaadifirma kaudu. Terve 2002. aasta šokeeris Jaga oma fänne ja kriitikuid vägevate kontsertidega, mille menu kinnitas asjaolu, et kõik nende kontserdid terves Euroopas olid välja müüdud, ja tulemuseks oli ka koostöö Ninja Tune'iga.
Sel ajal, kui Jaga esimene plaat aina enam rahvusvahelist edu kogus, salvestas ansambel juba uut, mille nimeks sai "The Stix". Mõlema plaadi produtsendiks oli Norra superprodutsent Jørgen Træen.
Pärast pikka ringreisi läks kollektiiv isoleeritud stuudiosse keset Norra metsa ning varsti ilmus Jaga kõige radikaalsem plaat "What We Must".
2010. aastal ilmunud albumi "One Armed Bandit" muusikat hakkas Lars Horntveth kirjutama 2008. aastal. Taas läks Jaga salvestamiseks tavakeskkonnast eemale ja üüris maja Rootsi metsade vahel, et harjutada uut materjali. Plaadi materjali hakati salvestama detsembris 2008 Cabin Recordersi stuudios ja taas koos Jørgen Træeniga. Produtsent pidi aga pärast kolme nädalat tööst kõrvale jääma, mistõttu tema asemele otsiti kiiresti John McEntire. 2009. aasta aprillis läksid kolm ansambli liiget Chicagosse Soma Stuudiosse albumit miksima. Sel reisil olevat Norra bänd The Thing mänginud kohalikus džässiklubis. Jaga liikmed läksid sinna kohale ning salvestasid sealsamas sülearvuti ja mikrofoniga tulevase plaadi intro.
Jaga Jazzisti stiil on rahutu ja areneb kiiresti, katsetades piire nii endas kui ka oma muusikas.
Eestis esines Jaga Jazzist 15. juunil 2005 Tallinna Lillepaviljonis.
Liikmed
2010. aasta seisuga on ansamblis 9 liiget:
Aastate jooksul on Jaga Jazzistis musitseerinud 18 inimest.
Lisaks Jagale löövad ansambli liikmed kaasa ka muudes muusikakollektiivides. Näiteks trompetist teeb koostööd Jakob Jongi ja ansambliga Motif, kitarrist on seotud väga erinevate free jazz ' i projektidega, flöödimängija Ketil Einarsen tegeleb progressiivse rokiga ja klahvpillimängija Andreas Schei on seotud ansambliga Shining, mida peetakse Jaga Jazzisti vennasbändiks, kuna selle koosseisus on veel kaks endist Jaga liiget. Liikmete osalemist muudes, teist tüüpi muusikaprojektides peetakse isegi üheks Jaga Jazzisti erilise kõla võtmeks. Just sel moel saavad kokku paljud erinevad muusikastiilid.
Diskograafia
Albumid
EP-d
South African Airways
South African Airways (lühidalt SAA) on Lõuna-Aafrika Vabariigi rahvuslik lennufirma ning selle riigi suurim lennufirma nii rahvusvaheliste reisijate kui ka riigisiseste reisijate arvestuses. Afrikaani keeles on tuntud ka nimekuju Suid-Afrikaanse Lugdiens (SAL), kuid see nimi enam lennukite värvilahenduses ei esine. SAA opereerib viit riigisisest liini ja 32 rahvusvahelist liini 26 riigis.
Lennukipark
thumb|[[Airbus A340-600 1997. aasta värvilahendusega]] thumb|[[Airbus A340-200 maandumas Londoni Heathrow' lennujaamas (2010)]]
Erika Roots
Elukäik
Erika Rootsi isa Johannes Salise (1889–1972) juured ulatusid Läänemaale Vigalasse, kuid ta oli rohkem linlane, õppinud Peterburis metallitööd ja töötanud mitmes Tallinna tehases. 1912. aastal abiellus Johannes Salis Särevere vallast pärit Kristiine Palitseriga (1889–1958). Erika kolis koos perega Tallinnast Järvamaale Naabrimäe tallu 1920. aastal, mil Kristiine Salis päris selle 25 ha suuruse talu oma kasuisalt. Naabrimäe oli hajatalu, mis on märkimist leidnud juba 1805. aasta Kirna mõisa atlases. Pala voore põhjaosas paiknenud talu oli idülliline paik, kus hooneid ümbritsesid suured puud, millest on tänase päevani säilinud vaid kaks tamme. Pere neli tütart ja üks poeg käisid algul Kirna ja hiljem Väätsa algkoolis, mille vanuselt teine tütar Erika lôpetas 1930. aastal. Leeris käis ta Paides 1934. aastal. Juba lapsena ilmnes Erika kunstianne: ta voolis savist kujukesi ja joonistas.
Erika abiellus 1938. aastal päevapiltnik August Rootsiga (1904-1969) ja asus elama Narva, kus ta abikaasal oli fotoäri. Teise maailmasõja ajal läks Erika Berliini kunsti õppima ja elas seal kuni 1950. aastani, mil siirdus pagulasena Ameerika Ühendriikidesse. Erika õppis New Yorkis tehnilist joonestamist ja töötas seejärel tuumaelektrijaamu projekteerivates ettevõtetes. Ta tegeles ratsutamisega – eelkõige takistussõiduga – ja osales arvukatel võistlustel. Erika külastas Eestit alles pärast taasiseseisvumist 1993. aastal ja külastas seejärel kodumaad peaaegu igal suvel kuni 2006. aastani. Erika Roots suri New Yorkis 6. juulil 2008 ja urn tema tuhaga sängitati samal sügisel vanemate hauaplatsile Türi Saunametsa kalmistul.
Looming
Erika Rootsi tööd on olnud esil paljudel näitustel, muuhulgas rahvusvahelisel naiskunstnike näitusel 1955. aastal ja mitmetel New Yorki suurtel kunstinäitustel. New Yorki Riverside muuseumis oli Erika Rootsi töid esil suurejoonelisel näitusel “Seitseteist eesti kunstnikku“ 1960. aastal.
Erika Rootsi maale säilitatakse KUMUs, Tartu Kunstimuuseumis ja Eesti Ratsaspordi Liidus. Osa neist oli esil ka 2010-2011 toimunud Eesti pagulaskunsti näitustel.
Mälestuse jäädvustamine:
Näitus Paides Wittensteini tegevusmuuseumis 2023.
Infotahvel Türi-Väätsa tee ääres.
The Macallani destilleerimiskoda
pisi|The Macallani destilleerimiskoda The Macallani destilleerimiskoda on aastal 1824 asutatud viski destilleerimiskoda Šotimaal Moray omavalitsuses.
Friedrich August Samuel Metzler
Friedrich August Samuel Metzler (3. veebruar 1783 Urbach – 6. juuni 1857 Puiatu) oli saksa rahvusest Eesti vaimulik.
Metzler sündis Urbachis (praeguse haldusjaotuse järgi Nordhauseni kreisis Tüüringi liidumaal Saksamaal). Kasvas üles Halle lastekodus. Usuteadust õppis ta Wittenbergi ülikoolis (immatrikuleeriti 20. mail 1801). Oli aastatel 1804–1806 õpetaja Võrus, aastatel 1806–1811 Pärnus. Ordineeriti 2. juulil 1811 õpetajaks.
Oli aastatel 1811–1823 Saarde Katariina koguduse õpetaja. 2. aprillil 1823 pani omal soovil pastori ameti maha. Seejärel töötas koduõpetajana mitmes pastoraadis (Paistus, Tarvastus ja Audrus), hiljem Puiatus ja Gulbene lähedal, olles ka erakooli juht.
Isiklikku
Tema poeg Emil Moritz Metzler oli Pärnu-Jakobi koguduse õpetaja.
Heruskid
Heruskid olid Weseri ja Elbe vahel 1 sajand eKr – 1 sajand pKr elanud germaani hõim. Sulandusid hiljem sakside ja frankidega.
Heruskid asusid tänapäeva Saksamaa loodenurgas, Osnabrücki ja Hannoveri vahelisel alal.
Füüsiline kiht
Füüsiline kiht on OSI-mudeli esimene ehk kõige alumine kiht. See ühendab seadme meediumiga ehk edastab andmed üle võrgumeediumi sihtarvutisse bitijadana. See arvestab võrgu füüsilist topoloogiat, elektrilisi ja füüsilisi ülekandemeediumi parameetreid ja saadetavate ning vastuvõetavate bittide ajastamist ning kodeerimist. Tänu füüsilisele kihile ei pea ülemised kihid otseselt tegelema füüsiliste probleemidega. Siia kuuluvad Fast Ethernet, RS-232 ja ATM-protokollid koos vastavate riistvarakomponentidega.
Clonophis
Clonophis on maoperekond.
Levila
Neid võib kohata Ameerika Ühendriikide osariikides - Illinois, Indiana, Ohio, Michigani lõunaosa, Kentucky põhjaosa ja Pennsylvania lääneosa.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Clonophis kirtlandii seisuga 08.02.2014.
Itaú Unibanco
Itaú Unibanco on Brasiilia suurim pank ja suuruselt kümnes pank maailmas.
Panga peakontor asub São Paulos. Lisaks on pangal esindused New Yorgis, Paraguay pealinnas Asunciónis, Argentinas Buenos Aireses, Uruguay pealinnas Montevideos, Santiago de Chiles, Kaimanisaartel, Bahama pealinnas Nassaus, Lissabonis, Londonis, Luxembourgis, Dubais, Hongkongis, Shanghais ja Tokyos.
Itaú Unibanco aktsiaid noteeritakse São Paulo BM&F Bovespa börsil (sümbolid ITUB3, ITUB4), aktsia hind kuulub börsi indeksi Bovespa indeksi koosseisu. Samuti noteeritakse Itaú Unibanco aktsiaid New Yorgi börsil (sümbol ITUB).
Rivière (Pas-de-Calais)
pisi|Rivière'i kirik
Rivière on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Rivière on põllumajandus- ja kergetööstusküla 10 km Arrasist edelas, teede D7, D30 ja D34 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Põderson
Põderson on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Pöddrason/Põdrason/Põderson/Põdderson (ka Põdder, varasema lisanimega Põdra) on pandud Tõdu mõisas Põlva kihelkonnas Võrumaal. Nimede eestistamisel määrati Põdersoni-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Põdersalu (1936. aastal Ahja vallas) ja Põdersoo.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Põderson Eestis 16 mehel ja 13 naisel.
Selle nime tuntud kandja oli eesti advokaat Johannes Põderson (1898–1973).
Kalle Hansen
pisi|Kalle Hansen 1979. aastal Kalle Hansen (sündinud 26. mail 1958) on eesti alpinist ja matkakorraldaja.
Ta on alpinistina tõusnud kahele seitsmetuhandelisele ja koos kaaslastega esmavallutanud Pamiiris kuuetuhandelise Tartu ülikool 350 ja kolm viietuhandelist tippu.
Koos mõttekaaslastega asutas ta Nipernaadi Matkaklubi (2016. aastast mittetulundusühing), kus ta täidab alpiinstruktori kohustusi, juhib projekte ja alpinismigruppe ning konsulteerib gruppe alpinismi strateegilistes küsimustes.
Ta on osaühingu E-Turist Reisibüroo juhatuse liige, ettevõte tegeleb peamiselt välismaalaste teenindamisega Eestis, eelkõige Lõuna-Eestis.
Haridustee
Ta lõpetas 1976. aastal Nõo Keskkooli ja 1981. aastal Tartu Riikliku Ülikooli.
Alpinism
pisi|300px|[[Tartu ülikool 350 esmavallutajad mäe harjal (1982). Jaan Künnapi foto]] Mägironimist hakkas ta harrastama 1976. aastal Kuldev Ääremaa juhendamisel. 1977. aastal astus ta Alpiklubi Firn liikmeks. 1979. aastal sooritas ta edukalt Dušanbe lähistel asuvas alpilaagris Vorzob mägipäästetööde eksami.
1990. aastal tegutses ta koos Kalev Muru, Alfred Lõhmuse ja Enn Brannoga mägigiidina rahvusvahelises alpilaagris Pamiir.
1991. aastal kavatses ta osaleda kaheksatuhandelise Annapurna ekspeditsioonis, millest võinuks saada eestlaste esimene Himaalaja ekspeditsioon. See jäi siiski teostamata rahanappuse tõttu.
Esmavallutused Pamiiris
1982. aastal võttis ta osa Tartu Riikliku Ülikooli 350. aastapäeva auks korraldatud ekspeditsioonist Kesk-Pamiiri Tanõmasi ahelikus. Selle käigus esmavallutati kaks nimeta mäetippu. 6350 meetri kõrgune mägi, mille tippu ronis esimeste seas ka Kalle Hansen, nimetati Tartu Ülikool 350-ks.
1984. aastal käisid eestlased Pamiiris mitut mäetippu esmavallutamas. Sel ajal kui Jaan Künnapi juhitud grupp Tallinna mäetippu tõusis, esmavallutasid 18. ja 20. augustil Alfred Lõhmus ja Kalle Hansen kahekesi kaks nimeta viietuhandelist mäge: 5750 meetri ja 5700 meetri kõrgust tippu, millest ühele otsustati anda oma spordiühingu Kalev nimi (Kalevi mäetipp).
1989. aastal tegi ta kaasa eestlaste ekspeditsioonis Pamiiri viietuhandelise mäetipu esmavallutamiseks. Kalev Muru juhtimisel tõusis ta koos kaaslastega tippu. Tipp nimetati Eesti ülikooliks.
Tehniline alpinism
1985. aastal ronis ta koos Kalev Muruga Almatõ piirkonnas mitmel marsruudil (raskuskategooria 5A, üks marsruut 5B) ning 1987. aastal tegi Fani mägedes koos Kalev Muru, Anu Kallavuse ja Sven Mäsesiga mitu tehnilist marsruuti, neist üks 5B-kategooriasse kuuluv.
1989. aasta Pamiiri ekspeditsiooni käigus (pärast Eesti ülikooli esmavallutust) läbis ta sealsamas lähedal mitu tehnilist marsruuti, nende seas Urmas Graueni juhtimisel tõusis ta Suhkrupea mäe tippu (5B) ja läbis koos Kalev Muruga kahekesi 4A-kategooria marsruudi.
Isiklikku
Ta on Tartu Veiniklubi asutajaliige.
Trahteripidaja tütar
"Trahteripidaja tütar" on D. W. Griffithi poolt 1908. aastal loodud ameerika tummfilm.
Vahtra tänav (Viljandi)
Vahtra tänav on umbtänav Viljandi linnas.
Johannes Põderson
Ta lõpetas 1918 Hugo Treffneri gümnaasiumi ning õppis 1919–1920 Tartu Ülikooli filosoofia- ja 1920–1925 (lõpetas) õigusteaduskonnas. Korporatsioon Revelia liige.
Millburni destilleerimiskoda
Millburni destilleerimiskoda oli viski destilleerimiskoda Invernessis Põhja-Šoti mägismaal.
Johannes Põderson
Osales Vabadussõjas.
1926–1930 vandeadvokaat Eugen Kääriku, 1930–1932 Gustav Seene abi, alates 1932 vandeadvokaat Põltsamaal. Valiti 1934 vabadussõjalaste rahvaliikumise nimekirjas Põltsamaa linnavolikogu liikmeks.
Millburni destilleerimiskoda
See tegutses aastatel 1807–1985. Alguses oli selle nimi Invernessi destilleerimiskoda (Inverness Distillery). Millburni nime sai see 1904. aastal.
Pärast sulgemist 1985. aastal lammutati enamik destilleerimiskoja hooneid. Ühes säilinud hoones avati 1989. aastal restoran.
Thomas Brodie-Sangster
pisi|Thomas Brodie-Sangster 2015. aastal [[San Diego Comic-Con|San Diego Comic-Con'il]] Thomas Brodie-Sangster (tuntud ka kui Thomas Sangster; sündinud 16. mail 1990 Londonis) on inglise näitleja ja muusik, kes on tuntud kui Jojen Reed "Troonide mängus", John Tracy ITV sarjas "Thunderbirds Are Go", Sam [tegelikult Simon] "Nanny McPhees", Newt "Maze Runneri" filmisarjas ja Ferb "Phineases and Ferbis". Brodie-Sangsteri tuntus kasvas ka sellest, et ta mängis tuntud ja palavalt hinnatud filmides, nagu "Death of a superhero", "Bright Star" ja "Nowhere Boy". Ta oli ka "Star Warsis" näidelnud osas: The Force Awakens ja rollis Netflixi minisarjas "Godless" Whitey Winnina, hiljem aga minisarjas "The Queen's Gambit" (2020) tegelase Benny Wattsina, mille eest ta ka nomineeriti.
Lapsepõlv
Thomas Sangster sündis 16. mail 1990 Londonis Southwarkis, vanemateks Mark Sangster ja Tasha Bertram. Brodie-Sangsteri isa perekond on pärit Šotimaalt Banchoryst. Tema vanavanem, Anthony Bertram, oli romaanikirjanik. Brodie-Sangsteril on üks õde, Ava. Brodie-Sangster oskab mängida bassi ja kitarri ning ta õppis mängima vasakpoolset kitarri filmi "Nowhere Boy" vasakukäelise tegelase Paul McCartney rolli jaoks. Õppis ka filmi "Love actually" rolli jaoks trumme mängima.
Karjäär
2001. aastal sai Brodie-Sangster oma esimese filmi rolli BBC televisiooni filmis "Station Jim". Hiljem ilmus ta veel mõnda televisioonifilmile, sealhulgas "Bobbie's girl","Miracle of the cards" (Craig Shergoldi lugu) ja "Stig of the Dump". Ta võitis 43. iga-aastasel Monte Carlo televisioonifestivalil auhinna Golden Nymphi rolli eest minisarjas "Enrusted". Brodie-Sangsteri esimesem suurem teatrifilm oli "Love Actually" (2003), milles ta mängis Sami. Selle rolli (Sami) eest oli ta nomineeritud filmiauhinnale "Golden Satellite Award" ja "Young Artist Award".
Brodie-Sangster ilmus uuesti televisiooni seriaalis "Feather Boy", kus mängis üht peategelast (Rober Noble). Järgmisena mängis Brodie-Sangster edukas filmis "Nanny McPhee" (2005), kus oli seitsmest lapsest vanima rollis.
2007. aastal mängis ta kahes episoodis ("Human Nature" ja "The Family of Blood") "Doctor Who" serjaalis koolipoiss Tim Latimeri. Osales külalisesinejana Big Finishi Doctor Who helidraamades "The Mind's Eye" ja "The Bride of Peladoni". Ta mängis Valerio Massimo Manfredi romaanilt põhineva filmi "The Last Legion" (2007) tegelasi Romulus Augustulus ja Pendragon. Samal aastal hakkas ta andma häält Disney Channeli animasarja "Phineas ja Ferb" tegelasele Ferb Fletcherile.
Brodie-Sangster mängis 2008. aastal Itaalias filmitud miniseriaalis "Pinocchio" tegelast Lampwick. Brodie-Sangster sai rolli samal aastal režissöör Jane Campioni filmis "Bright Star", kus mängis tegelast Samuel Brawne. Ta esines ka auhinnatud kunstniku Sam Taylor-Woodi lavastatud filmis "Nowhere Boy", kus mängis Paul McCartneyt. Brodie-Sangster mängis veel filmis "Some Dogs Bite" tegelast Casey ja Anthony McCarteni romaanil põhinevas Iiri filmis "Death of a Superhero" tegelast Donald Clarke.
Obani destilleerimiskoda
pisi|Obani destilleerimiskoda Obani destilleerimiskoda on 1794. aastal asutatud viski destilleerimiskoda Šotimaal.
Thomas Brodie-Sangster
Karjäär
2010. aasta jaanuaris liitus Brodie-Sangster bändiga "Winnet", milles tema ema annab vokaali.
Obani destilleerimiskoda
See asub Argyll and Bute'i omavalitsuses Obani sadamalinnas ja rajati enne, kui selle kõrvale arenes linn. See on üks väiksematest destilleerimiskodadest Šotimaal.
Thomas Brodie-Sangster
Karjäär
Lisaks mängis Brodie-Sangster 2011. aastal filmis "The Last Furlong" tegelast Liam. 2011. aasta aprillis esines ta külalisesinejana Briti detektiividraama "Lewis" episoodis tegelasena Adam Douglas. 2012. aastal mängis ta filmis "The Baytown Outlaws", milles ta kehastab ratastoolis noort puudega meest. Mängis ka Ella Jonesi lavastatud "The Ugly Duckling" muinasjutust tehtud lühifilmis.
Aastatel 2013–2014 mängis Brodie-Sanfster HBO sarjas "Game of Thrones" Jojen Reedi.
2015. aastal hakkas ta andma häält ITV poolt loodud uusversioonist Gerry Andersoni nukusarjast "Thunderbirds Are Go" tegelasele John Tracy. Brodie-Sangster mängis tegelast Newt (20. sajandi) Fox "Maze Runneri" triloogias, sealhulgas "The Maze Runner" (2014), "Maze Runner: The Scorch Trials" (2015) ja "Maze Runner: The Death Cure" (2018). BBC2 6-osalises telefilmis "Wolf Hall" kehastas Brodie-Sangster tegelast Rafe Sadler.
2017. aasta 24. mail ilmus filmile "Love Actually" 15-minutiline järg, mille üheks osatäitjateks oli Brodie-Sangster. Brodie-Sangster alustas Scott Franki loodud Netflixi läänedraama minisarjas "Godless" tegelase Whitey Winni rolliga. Seejärel mängis ta Franki järgnevas Netflixi minisarjas "The Queen's Gambit" (2020) maletaja Benny Wattsi. Mõlemad sarjad pälvisid kriitikute tunnustust ja viimasest sai Netflixi vaadatuim stsenaariumiga minisari.
Thomas Brodie-Sangster on osalenud ka kolmes muusikavideos ja võitnud kaks auhinnda (2022 seisuga).
Viktor Rikken
Viktor Rikken (17. august 1911 Narva – 4. juuni 1982 Tallinn) oli eesti keemik.
Elulugu
Viktor Rikken oli kooliõpetajate poeg.
Lõpetas 1931 Tartus Poeglaste Reaalgümnaasiumi, õppinud 1933–36 TÜ-s keemiat ja lõpetanud 1947 Tallinna Polütehnilise Instituudi keemikuna; keemiakandidaat (1955, Leningradi Tehnoloogia Instituut), väitekiri "Извлечение фенолов из средней фракции сланцевого дегтя и их использование для синтеза маслорастворимых фенолформальдегидных смол". Võttis 1941–45 Nõukogude armees osa II maailmasõjast. Oli 1946–50 Eesti Teaduste Akadeemia Tööstusprobleemide Instituudi nooremteadur, 1950–53 aspirant, 1953–59 Eesti NSV TA Keemia Instituudi vanemteaduri kohusetäitja ja vanemteadur, 1959–60 teadusdirektori kohusetäitja ja sektorijuhataja, 1960–74 teadusdirektor.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: põlevkivikeemia ja -tehnoloogia, gaasistumisega seotud probleemid (sh diktüoneemakilda gaasistamine), sünteetiliste pesemisvahendite tootmine põlevkiviõlist, sekundaarsete alküülsulfantide tootmise tehnoloogia. 11 teadustrükist, sh 2 autoritunnistust.
Tolli vald
Tolli vald (saksa keeles Pargenthal) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Tolli vald Märjamaa vallaga.
Valla alal asus Tolli mõis.
Bogoroditski rajoon
Bogoroditski rajoon (vene keeles Богородицкий район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tula oblasti kaguosas. Rajooni keskus on Bogoroditski linn.
Rajooni pindala on 957 km². Elanike arv oli 2012. aastal 51 378, 2009. aastal 52 321 ja 2002. aastal 11 543.
Bogoroditski rajoonis on 79 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Bogoroditski linna) ja nelja külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Upjorta ja Neprjadva.
Valuoja puiestee
Valuoja puiestee on tänav Viljandi linnas, Kantreküla linnaosas.
Tänava pikkus on 1730 m.
Psammophis orientalis
Levila
Neid võib kohata roomamas Keenias, Tansaanias, Malawis, Zimbabwes, Mosambiigis.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Psammophis orientalis seisuga 5.05.2015.
Mõisaküla kalmistu (Jõgeva)
Mõisaküla kalmistu on kalmistu Laiuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Laiusevälja külas Jõgeva vallas.
Kalmistu on asutatud 1861. aastal Laiuse Jumalaema Sündimise koguduse juurde õigeusu kalmistuna.
Kalmistu pindala on 1 hektar.
Kalmistu värav koosneb tellistest ja maakividest laotud kahest postist ja neid ühendavast tellistest gooti kaarest. Ehitise autor on kunagine koguduse köster Aleksander Välbe (1851–1913). Väravalehed on vabrikusepised ning pärinevad 20. sajandi keskpaigast.
Kalmistul on 109 metallist hauatähist (neist 22 sepistatud), 6 metallaeda, 9 kivist hauatähist ning 1 kivipiire.
1997. aastast on kalmistu riiklik kultuurimälestis.
Delta IV
Delta IV on ühekordselt kasutatav kanderakett, mis kuulub Delta raketiperekonda. Raketi peamisi komponente projekteerib Boeing ja need ehitab United Launch Alliance (ULA). Lõpliku monteerimise teeb ULA stardipaigas. Delta IV projekteeriti Ameerika Ühendriikide õhuväe jaoks, kuid see viib kosmosesse ka erafirmade laadungeid. Delta IV on viis erinevat versiooni: Medium, Medium+ (4,2), Medium+ (5,2), Medium+ (5,4) ja Heavy.
Nehatu soo
Nehatu soo on soo Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Soo võeti kaitse alla 1957. Tänapäeval kaitstakse sood Nehatu looduskaitseala koosseisus.
Nehatu soo tekkis umbes 4500 aastat tagasi, kui kasvas kinni endine merelaht.
Priekule kihistik
Priekule kihistik (inglise Priekule Member) on ordoviitsiumi ladestu Vinni alamladestiku Mosseni kihistusse kuuluv kihistik. Eestis esineb seda maa lõunaosas.
Seda hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1972. Kihistik on nime saanud Priekule linna järgi. Kihistiku stratotüübiks on Priekule 20 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 1412...1416 meetril. Kihistiku neostratotüübiks on Saldus 5PM puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 1053...1058 meetril.
Kihistik koosneb valdavalt savitekkelisest suure lubjasisaldusega kildast ja rohekashallist kiltjast mergel|merglist, milles on õhukesed lubjakivi vahekihid.
Marek Ďaloga
Marek Ďaloga (sündinud 10. märtsil 1989 Zvolenis) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliiga klubis Brno Kometa.
Zvoleni HKM-i meeskonnas debüteeris ta Slovakkia kõrgliigas hooajal 2006–07. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Slovakkia kõrgliiga klubis HK Spišská Nová Ves, Tšehhi kõrgliiga klubides HC Pardubice ja Praha Sparta, KHL-i klubides Kaasani Ak Bars, Bratislava Slovan, Kunluni Red Star ja Riia Dinamo ning Rootsi kõrgliiga klubis Mora IK. Brno Kometaga liitus ta 2021. aasta mais.
Slovakkia jäähokikoondise koosseisus osales Ďaloga maailmameistrivõistlustel esmakordselt 2013. aastal. Lisaks kuulus ta Slovakkia koondisse 2018. aasta taliolümpiamängudel.
Fleeti jõgi
pisi|[[Samuel Scotti maal umbes aastast 1750, mis kujutab Fleeti jõe tollast suuet]] Fleeti jõgi (inglise keeles Fleet River) on Londoni suurim maa-alune jõgi, mis tänapäeval kannab puhastamiseks saastevett. Selle ülemjooks algab kahe ojana, millest mõlemad tammiti 18. sajandil mitmeks tiigiks – Hampsteadi tiikideks ja Highgate'i tiikideks, nõmmel Hampstead Heath. Nõmme lõunaservas laskuvad ojad kanalisatsioonitorudena maa alla ja ühinevad Camden Townis. Vesi voolab kanalisatsioonitorudes 6 km kaugusele Thamesi jõkke. Taolise süsteemi töötas väljas Victoria ajastu tsiviilehituse insener Joseph Bazalgette.
Erle Rikmann
Erle Rikmann (sündinud 31. juulil 1974 Tallinnas) on eesti sotsioloog.
Fleeti jõgi
Jõgi annab oma nime tänavale Fleet Street, mille idapoolne ots kulgeb üle jõe, mida tuntakse Fleet Bridge'ina, ja kus praegu asub Ludgate Circus.
Erle Rikmann
Elulugu
Lõpetas 1992 Tallinna 37. Keskkooli, 1997 Eesti Humanitaarinstituudi (EHI) ja 2001 Tallinna Pedagoogikaülikooli magistriõppe; sotsioloogiamagister (2001, TPÜ), väitekiri "Kodanikuosalus Eestis: ressursid ja takistused". Oli 1993–1995 Friedrich Naumanni Fondi -toimetaja, 1996–1998 Eesti TA Rahvusvaheliste ja Sotsiaaluuringute Instituudi uurimisassistent, 1997–1998 EHI lektor, 1999– teadur, 2000–2001 ühiskonnateooria õppetooli juhataja kohusetäitja, 2002 Helsingi Ülikooli külalisteadur, 2003–2004 Helsingi Ülikooli CERENi instituudi külalisteadur, 2000– TPÜ (aastast 2005 TLÜ) lektor. 2005–2006 Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudi teadur, 2006 TLÜ Eesti Humanitaarinstituudi ühiskonnateooria õppetooli juhataja kohusetäitja ning kodanikuühiskonna uurimise ja arenduskeskuse arendusjuht.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kodanikuühiskond, sotsioloogiline poliitikaanalüüs, kultuurisotsioloogia, sotsiaalsed probleemid. Eesti Sotsioloogide Liidu liige, Rahvusvahelise Kolmanda Sektori Uurijate Liidu (ISTR), The Westermarck Society liige. Üle 30 teaduspublikatsiooni.