cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Geoturundus
Geoturunduse tarkvara
Populaarsemad tarkvarad on Geoconcept Sales & Marketing Portal, MapInfo, ArcGIS, RegioGraph, WIGeoWeb. Valik vabavara: Mapwindow, DIVA tarkvara (tavaliselt kasutatakse bioloogilise mitmekesisuse kuvamiseks, kuid saab edukalt ka kasutada teistes valdkondades elamistiheduse kuvamiseks,) GRASS GIS (Linuxi ja Windowsi opsüsteemidele), GeoEdge (kohalike reklaamide ja veebilehtede jälgimiseks). Lisaks on olemas mitmeid teisi tarkvarasid, näiteks kasutatakse ka Google Earthi visuaalsete materjalide tegemiseks.
Kuidas geoturundust kasutatakse?
Geoturunduse plaan koosneb firma kogutud kliendiandmete andmebaasist ja digikaartidest. Andmeid kogutakse mitmetest eriallikatest (interneti ja mobiili kasutamisel, kliendikaardilt, uudiskirjade lugemisandmetest, kolmandatelt osapooltelt jne). Seejärel kuvatakse andmed ühel või mitmel eri digikaardil või -kaardi kihil. Analüütikud saavad kuvada andmeid koos ja eraldi vastavalt vajadusele. Firma eesmärkidest lähtudes analüüsitakse kogutud andmeid, et turundusotsuseid teha. Näiteks klientide liikuvuse põhjal otsustatakse reklaamipindade asukohad, kliendiprofiilide järgi piiritletakse piirkondi ja tehakse varasemate reklaamikampaaniate mõjuanalüüse. Ruumiandmete analüüs mõnes geoinfosüsteemi programmis võimaldab täpsemini määratleda turundusstrateegiat, mõista oma kliente ja leida uusi võimalusi müügi suurendamiseks. Geograafilised andmed näitavad, kus kliendid asuvad, kuidas eri sihtrühmad regioonis jaotuvad, millised kaubaveoteid valida, kui suur turuosa kuulub ettevõttele ja kui suur konkurentidele. Hea turunduskampaania kasutab geograafilisi andmeid paljudes etappides: uute turgude leidmisel, müügipiirkondade valimisel, logistika planeerimisel, uue müügipunkti asukoha kindlakstegemisel, reklaamipindade valimisel, pangaautomaatide asukoha määramisel ja mujal.
Et geoturundus oleks efektiivne, peab see toimima pidevalt. Kaarte ja kliendiandmeid peab pidevalt uuendama, samal ajal on oluline kontrollida andmete täpsust teiste meetoditega. Paljud äriettevõtted ostavad geoturunduse teenuse sisse spetsialistidelt, kes tunnevad geoinfosüsteeme. Geoturunduses on oluline roll internetil. Internetis tehtavad pakkumised, reklaam ja klientide tagasiside on tänapäeval tihedalt seotud asukohaga. Otsingumootorit kasutavad inimesed tahavad enamasti leida enda lähedal asuvaid ja nende profiiliga sobivaid tooteid ja teenuseid. Selleks on oluline kliendi asukoha andmeid rakendada ka online-meedias reklaamide ja eripakkumiste tegemisel. Aina rohkem leiab asukohapõhine selekteerimine kasutust ka mobiilsetes seadmetes.
Kõige enam kasutavad geoturunduse hüvesid ettevõtted, kellel on ligipääs asukohaandmetele, näiteks mobiilioperaatorid. Tänapäeval on aga tänu tehnoloogia arengule andmed kättesaadavad kõigile ja taskukohased ka väikeettevõtetele.
Geoinfosüsteemide abil on võimalik juba kogutud andmeid analüüsida. Suured firmad, kes juba varem on tegelenud andmebaaside tõlgendamisega, saavad kogutud kliendiandmeid geoturunduses rakendada. Igasugune info, mis on seotud kliendi aadressi või asukohaga, on kohe rakendatav digikaardile.
Asukoha järgi segmenteeritud sisuturundus
Hea näide segmenteeritud sisuturundusest on FedExi veebileht FedEx.com, kus kasutajad valivad esmalt oma asukohariigi ja seejärel suunatakse nad nende asukohale vastava sisuga kodulehele. Eri riikide klientidele esitatakse eri sisuga veebilehed.
Kiirtoidurestoran
Kiirtoidurestoran on teenindusasutus, kus pakutakse kiirtoitu (hamburgerid, friikartulid jms) ning kus puudub lauateenindus.
Kaluri tee
Kaluri tee on tänav mitmes Eesti asulas:
Acarosporaceae
Acarosporaceae on kottseente sugukond.
Heino Sampu
Heino Sampu (10. veebruar 1932 Paldiski – 30. juuni 2015) oli eesti raamatugraafik.
Ta sündis 1932. aastal Paldiskis politseikonstaabli perekonnas. Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 9. Töölisnoorte Keskkooli. 1952. aastal astus ta Eesti NSV Riiklikusse Kunstiinstituuti, lõpetas selle 1958. aastal graafika erialal.
Ta töötas aastatel 1960–1980 Tallinna Pedagoogilises Instituudis vanemõpetajana, seejärel tegutses vabakunstnikuna. Ta oli 1964. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige.
Ta on illustreerinud humoristlike joonistustega laste- ja õppekirjandust:
Lisaks on ta loonud plakateid (1967, Viini postmark), postkaarte ja vabagraafikat ning tegutsenud nukufilmikunstnikuna: "Aatomik", "Aatomik ja Jõmmid" (1970) ning "Õed" (1974).
Isiklikku
Ta oli abielus kunstnik Ulla-Britta Sampuga.
Pirgu lade
Pirgu lade on ülemordoviitsiumi ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Pirgu lademe all lamab Vormsi lade ja temal lasub Porkuni lade. Koos Porkuni lademega kuuluvad nad Harju ladestiku Atla alamladestikku. Üleilmses standardis vastab sellele Katy lade.
Ladet hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1944. Lademe holostratotüüp asub Pirgu jõe kaldaastangul, selle alumise piiri stratotüüpne läbilõige aga Paluküla paemurrus. Pirgu jõe järgi on lade ka nime saanud.
Lademe vanus on 445,6...449,8 miljonit aastat. Litostratigraafiliselt vastavad sellele Põhja- ja Loode-Eestis Adila, Kabala ja Moe kihistud. Kesk- ja Lõuna-Eestis aga vastavad sellele Halliku kihistu, Tootsi kihistu, Jonstorpi kihistu ja Jelgava kihistu. Eraldi stratigraafilise üksuse moodustavad veel Äiamaa kihistu ja Oostriku kihistik. Väljaspool Eestit eristatakse selles veel Ludza kihistut, Paroveja kihistut, Svedasai kihistut, Taučionysi kihistut, Kuiļi kihistut, Baltinava kihistut, lisaks veel Salose, Rageliai, Smilgiai, Gulbinai ja Geidžiūnai kihistikke ning Biržai kihistut ja selle Likėnai ning Raubonysi kihistikke. Paroveja ja Kuiļi kihistuid on eristatud ka ühes puuraugus Valgas. Lisaks esineb Leedu idaosas veel Ukmerge kihistu, mida tavapäraselt Pirgu lademe hulka ei arvata, kuid mis paikneb Svedasai ja Taučionysi kihistute vahel. Leedu idaosas ja Valgevene aladel eristatakse Druja kihistut, Nemunase madalikul esineb aga Vėluva kihistu. Taolist mitmekesisust põhjustavad suured raskused lademesse kuuluvate kivimikihtide omavahelisse vastavusse viimisel. Rootsi Siljani meteoriidikraatris esindavad seda Boda kihistu lubjakivi ja Jonstorpi kihistu.
Lademe paksus Eestis on 15–65 m. Lademe litostratigraafia keerukus ja suured erinevused selle paksuses (kohati on muutused väga järsud) näitavad, et selle kujunemise ajal toimusid intensiivsed tektoonilised protsessid, mis tõid kaasa merevee taseme kiire kõikumise, mudasetete kuhjumise ja kohati ka intensiivse hilisema kulutuse.
Lademe avamusala ulatub Hiiumaalt Peipsi looderannikul, selle piiresse jäävad muu hulgas Vormsi lõunaosa, Haapsalu, Turba, Pirgu, Ambla, Viru-Jaagupi ja Avinurme. Lade on avamusalast lõunas esindatud üle kogu Eesti, puududes üksnes Valmiera-Mõniste-Lokno kerkealal.
Lade paljandub näiteks Palukülas, Pirgus ja Moel.
Lademe kivimkoosseisus on palju dolo- ja lubjakivi. Avamusalast lõuna pool sisaldvad sealsed kivimid kohati palju glaukoniiti, sealne lubjakivi on kas punane või lapiline. Läti aladel sisaldavad Pirgu lademe lubjakivid Läänemere all ka kohati naftat. Poola aladel esindab Pirgu ladet Prabuty mergel.
Joseph Bessala
Joseph Bessala (19. aprill 1941 Douala – 24. aprill 2010 Yaoundé) oli Kameruni poksija. Ta oli esimene Kameruni sportlane, kes võitis olümpiamedali.
Bessala sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Manfred Wolkele (Ida-Saksamaa).
Bessala poksis oktoobrist 1969 kuni detsembrini 1978 elukutselisena ning pidas kokku 17 kohtumist, millest võitis 14 (neist 5 nokaudiga) ja kaotas 2 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki.
Krimmi holm
pisi|300px|Krimmi holm märtsis 2018 (merelt vaadatuna) pisi|300px|Vaade Haapsalule mere poolt. [[Bürgermeistri holm keskel ja Krimmi holm asub pildi paremas servas keskel]] pisi|Droonivideo Haapsalu promenaadist, Krimmi holmist, Haapsalu vanalinnast ja Tagalahest (juuni 2022) Krimmi holm on Haapsalu linna territooriumile jääv Haapsalu lahes asuv poolsaar. Holmi piirab ühest küljest Eeslaht ja teisest Suur viik.
Holm 19. sajandil
19. sajandi algusest ja keskpaigast pärinevatel kaartidel on praeguse Krimmi holmi alad veel kahes osas, kuigi 1848. aastast pärineva Haapsalu linna geomeetrilise plaani järgi olid kaks saarekest juba põhimõtteliselt ühinenud. Sellal saarekestel veel mingeid hooneid ei olnud.
Vaid 12 aastat hiljem, aastal 1860, koostatud kaardi järgi oli holm juba asustatud. Praeguste Väikese ja Suure viigi ühenduskohalt kuni holmi tipuni suundus Keisri tänav (Kaiser Strasse) ja holmi loodeossa on märgitud ka samal 1860. aastal rajatud Haapsalu uus sadam. Lisaks on holmi tippu märgitud ka Woldemar Mayerile kuulunud ladu ja vahimaja ning välja oli mõõdetud kolm krunti. Holm ise on aga tähistatud nimega "Sadama- ehk Maarjasaar" (Hafen oder Marien Insel); kusjuures nimega Marien Insel on tähistatud ka tänane Vasikaholm. 1880. aastatel kasutati holmi kohta nime Maarjaholm - 1884. aastast pärineval linnaplaanil on holm tähistatud nimega Marienholm.
Holmil leidsid aset muudatused ka järgnevatel kümnenditel ja nähtavasti sai holm siis ka oma tänase nime. 1890. aastatel koostatud kaartidel on holmi nimeks märgitud juba Krimm (Крымь) ja holmi läbis Гаванская улица ehk tänase nimega Uus-Sadama tänav. Lisaks uuele sadamale ja selle ümbruses asunud hoonetele on 1880. aastate kaardil tähistatud kruntidest vähemalt ühele rajatud ka hooned.
Holm 20. sajandil
Nimed Krimm ja Гаванская улица esinevad jätkuvalt ka 1911. aastast pärineval kaardil. 1920. või 1930. aastatel pandi alus kaluritele kuulunud ettevõttele Haapsalu Kalakombinaat.
Candelariales
Candelariales on kottseente selts.
Tenna (Trento)
thumb|Tenna valla paiknemine Trento provintsis thumb|left|Kihelkonnakirik
Tenna (saksa: Atzenach või Tann) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 13 km Trentost kagus. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 918 inimest ja valla pindala on 3,1 km².
Katseseeria
Katseseeria on tõenäosusteoorias ühelaadsete katsete lõplik jada, kus ühte ja sama katset korratakse kindel arv kordi.
Tarmo (eesnimi)
Tarmo on mehenimi.
2012. aasta 22. novembri seisuga elas Eestis rahvastikuregistri andmetel 3826 Tarmot. 1. jaanuari 2017 seisuga oli eesnimi Tarmo 3759 mehel. Tarmo on Eestis populaarsuselt 28. mehenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Tarmo vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 72,07 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 46,09.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Tarmo 4 inimesel.
Asti ordulinnus
pisi|vasakul|Linnuse idakülje müür, vaade kirdesuunal 100px|Vapp
Asti ordulinnus (saksa Ordensburg Burtneck/Schloss Burtneck, läti Burtnieki) on Liivi ordule kuulunud ja Võnnu (läti Cesis) komtuuri halduses olnud majandus- ja laolinnus, mis asub praegu Lätis, Burtnieki piirkonnas, Burtnieki asulas Asti (Burtnieki) järve lõunakaldal, vanas majandikeskuses mäekünkal ja Burtnieki pargi kõrval.
Muinasajal kuulus Asti lätlaste Tālava muinasmaakonna loodepiirkonda. Vene tsaaririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Volmari kreisi Burtnieki kihelkonnas (Kirchspiel Burtneck).
Linnuseala asub u 45 m kõrgusel üle merepinna.
pisi|Tiik linnuse lääneküljel loodest vaadatuna. Vasakule tagaplaanile jäi kunagi väravatorn
Nimekujud
pisi|Mantelringmüüri kagunurk. Vaade linnusehoovi poolt
Lätlaste kohanimel Burtnieki võib olla mingi seos eestlaste Ruhja kandis asunud Purke linnuse või kihelkonna nimega. Saksa teoloog ja geograaf Anton Friedrich Büsching nimetab oma 1770 väljaantud raamatus "Neue Erdbeschreibung" Asti järve ka Buri järveks ja linnuse paralleelnimeks Beverini.
pisi|Mantelringmüüri ida-kagupoolne väliskülg. Vaade kirdest vallikraavist
Asti linnuse piirkond ristisõdade ajal
Asti järvele jooksid juba muinasajal kokku eestlaste Sakala, liivlaste Metsepole ja lätlaste Talava maakonna piirid. Lätlaste asustus järve lõuna- ja edelakaldal (tänapäeva Burtnieki ja Matīši ümbruses) moodustas otsekui kiilu läänes ja loodes (Väike-Salatsi) olevate liivlaste ning põhjas ja kirdes (Saardes ja Ruhjas) elavate eestlaste vahele. Juba ristisõdade varases algusjärgus oli järve lõunakülje läti asustusala pidevate tapluste tallermaa ja kujunes hiljem üheks platsdarmiks sissetungil eestlaste aladele.
Aleksander Blumberg
Aleksander Blumberg (5. aprill 1918 – 3. november 1973) oli eesti muusikategelane ja helilooja.
Kirjutanud lastelaule:
Saadjärve Rattaaed
Saadjärve Rattaaed on endine spordiehitis Tartu maakonnas Tartu vallas Tormi külas Piibe maantee ääres, tollase haldusjaotuse järgi Tartumaal Äksi kihelkonnas.
Võssakasvanud kurvides kaldpindne ringrada on osaliselt säilinud. Ehitisest on nähtav vana velodroom ja mälestuskivi, mis pühendatud 1896. aastal asutatud Saadjärve Jalgratta Sõitjate Seltsile - esimesele eesti spordiseltsile.
Kivi paigaldati Jõgeva jalgrattaspordi veteranide poolt 1986. aastal, kui möödus 100 aastat rattasõitjate seltsi asutamisest. Endise rattaaia tähistamisel ja mälestuskivi paigaldamisel oli suur osa Kalev Raudsepal ning jalgrattaspordi veteranidel.
Ajalugu
Tartumaal, Saadjärve vallas sündinud Karl Vestel pidas samas kaupmeheametit. Tema teened on märkimisväärsed kogu Eesti spordiajaloos. 1896. aastal hakkas ta Saadjärvele organiseerima rattasõitjate seltsi. Pärast pikki vaidlusi ja kooskõlastamisi registreeriti 20. detsembril 1896. aastal Saadjärve Jalgratta Sõitjate Seltsi põhikiri. See oli esimene maal tegutsev eestlaste spordiselts Tsaari-Venemaal. Veebruaris 1897 valiti seltsi juhatus, mille esimeheks sai Vestel. Tema eestvedamisel hakati sama aasta kevadel Tormi talu maadele rajama rattasõidu ringrada. Treki maa renditi Tormi talu omanikult J. Torrimilt. Selle ehitamisel olid abiks ümbruskonna talumehed. Lähte kruusaaugust veeti kruusa, enne kevadtööde algust jõuti kohale vedada ka puit ja savi. Töödeks kasutati pühapäevi, hilisõhtuid ja isegi öötunde. Rattaaia avamine toimus 20. juunil 1897. Tee õnnistas sisse tollane Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja Franz Hollmann. Ringraja pikkus oli 355,6 meetrit, st 1/3 versta ja oli sama pikk kui Tartuski.
Augustis peetud avavõistluste kohtunikud olid Tartu linna parimad jalgratturid Hint ja Rüter ning kohalik sõidujuht Sõber. Võitis Karl Vestel, kes sõitis 2 versta 2 minuti 37,2 sekundiga. Võidusõite korraldati usinalt, kaasa teha lubati ka linnarahval, kes olid varem keeldunud maamehi tunnustamast. Seltsi tegevusaeg jäi lühikeseks, põhjuseks peetakse tüli Tormi talu peremehega, kelle hinge ei mahtunud seltsi agar tegevus; võimalik, et ka tulud. Tüli algas rendi suurendamise pärast, mis viis rendilepingu lõpetamiseni ja seltsi likvideerimiseni 1912. Kokku tegutseti 16 aastat.
Czułczyce
Czułczyce on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Chełmi maakonnas Sawini vallas. Czułczyce asub Chełmist umbes 10 km põhjas.
Cañon City
pisi|Cañon City linnapilt Cañon City on linn USA-s Colorado osariigis, Fremonti maakonna halduskeskus ja suurim linn. Asub umbes 150 km kaugusel Denverist lõunas ja Colorado Springsist 60 km edelas. Cañon City üks väheseid linnu USA-s, kus on linna nimes Ñ-täht, teine on La Cañada Flintridge.
Linn on tuntud vanglate poolest. Seal on kolmteist vanglat ja kinnipidamisasutust, üheksa osariikliku ja neli riikliku.
Linn asutati 1859 Colorado kullapalaviku ajal. 1983 lisati Cañon City kesklinn USA Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse.
Põhja-Euroopa korvpalliliiga
Põhja-Euroopa korvpalliliiga võib tähendada:
Cañon City
Cañon City asub 1625 m (5332 jala) kõrgusel merepinnast. Cañon Citys on poolkõrbeline klima. Seal sajab aastas keskmiselt 343 mm sademeid. Kõige rohkem sajab augustis (57 mm) ja juulis (50 mm), kõige vähem veebruaris (12 mm) ja jaanuaris (12 mm). Jaanuaris langeb temperatuur kuni –7 °C-ni ning juulis tõuseb +32 °C-ni. Kõrgeim registreeritud temperatuur, milleks oli 42 °C, mõõdeti 1954. aastal. Madalaim temperatuur mõõdeti 1990. aasta detsembris, kui oli –32 °C.
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas Cañon City linnas 15 431 inimest.
Rahvastiku tihedus oli 495,7 in/km².
Rassiline koosseis oli:
Tartu kubermangugümnaasiumi raamatukogu
Tartu kubermangugümnaasiumi raamatukogu oli Tartu Kubermangugümnaasiumi raamatukogu, mis avati 1804. aasta septembris, kui asutati kubermangugümnaasium. Gümnaasiumi asutamisest alates pöörasid selle juhid ja õppejõud suurt tähelepanu koolile vajaliku raamatukogu loomisele.
Cañon City
Rahvastik
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 8,33%.
Tartu kubermangugümnaasiumi raamatukogu
Alguses komplekteerus raamatukogu põhiliselt raamatuannetustest, samuti anti gümnaasiumile selle moodustamisel üle teatud hulk raamatuid, mis olid kuulunud varem tegutsenud õppeasutustele. Gümnaasiumitasemel õppeasutustel olid 19. sajandil tavaliselt eraldi raamatukogud õpetajatele ning õpilastele.
TLÜ AR baltika ja vanaraamatute säilitamise osakonda on jõudnud suur osa Tartu kubermangugümnaasiumi fundamentaal- ehk õpetajate raamatukogust ja üksikud raamatud õpilasraamatukogust. Varukogu läbivaatamisel avastati suurem hulk trükiseid, mis kandsid ovaalses raamis templijäljendit suurtähtedega DG (Dörptsches Gymnasium); õpilasraamatukogust pärinevates raamatutes see tempel puudub, nendes esineb selle asemel käsitsi kirjutatud lühend DG.
Leeksamblikulised
Leeksamblikulised (Candelariaceae) on kottseente sugukond.
Ernst
Ernst on mehenimi.
Sügis-kuldvits
Sügis-kuldvits (Solidago gigantea) on liik korvõielisi taimi kuldvitsa perekonnast.
Eestisse ilutaimena sisse toodud võõrliik, metsistub, potentsiaalselt invasiivne.
Taim sarnaneb kanada kuldvitsaga, kuid erineb sellest peaaegu paljaste varte poolest. Eestis esineb ta harvem kui kanada kuldvits.
Hamilton (muusikal)
pisi|President [[Barack Obama tervitamas "Hamiltoni" muusikali näitlejaid ja tegijaid, 2015]] "Hamilton: Ameerika muusikal" (inglise keeles "Hamilton: An American Musical") on muusikal Ameerika Ühendriikide ühe rajaja Alexander Hamiltoni elust.
Muusikali muusika, libreto ja raamatu on koostanud Lin-Manuel Miranda. Lavastus on inspireeritud 2004. aastal avaldatud ajaloolase Ron Chernow' elulooraamatust "Alexander Hamilton".
Muusikali esiettekanne, mis müüdi välja, toimus 2015. aasta veebruaris The Public Theatre'is, mitte Broadwayl. Hamilton viidi üle Broadway lavale 2015. aasta augustis Richard Rodgers Theatre'isse, kus see sai kriitikutelt heakskiidu ja ennenägematu varajase piletimüügiedu.
Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts
Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts (saksa keeles Livländischer Verein zur Förderung der Landwirtschaft und des Gewerbefleisses, vene keeles Лифляндское общество поощрения сельского хозяйства и промышленности), 1931−1940 Liivimaa Põllutöö ja Tööstuse Edendamise Selts oli aastatel 1844−1940 Liivimaal ja Eestis tegutsenud selts.
Hamme jõgi
thumb|Giehler Bachi ja Hamme kulg Langer Heidelt läbi Teufelsmoori suubumiseni Lesumisse
Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts
Eesmärgid
Seltsi taotluseks oli uurida põllumajanduse ja tööstuse arengut ning statistikat, samuti publitseerida põllumajandusalaseid väljaandeid, levitada leiutisi ja uuendusi, korraldada erialaseid näitusi ning koolitada spetsialiste. Eesmärgiks seati veel mitmesuguste toodete soodushinnaga müük, preemiate väljaandmine ja meteoroloogiliste andmete kogumine.
Juhatus
Seltsi tegevust juhtis juhatus, kuhu kuulusid president, viitsepresident, sekretär, varahoidja ja neli tegevliiget.
Hamme jõgi
Hamme on 48 km pikk jõgi Bremenist kirdes, Alam-Saksimaal Saksamaal.
Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts
Liikmeskond
Erinevalt Liivimaa sotsieteedi liikmetest ei pidanud seltsi liikmed kuuluma rüütelkonda. Liikmeskonna moodustasid tegev-, au- ja korrespondentliikmed.
Hamme jõgi
Selle läte on Osterholz-Scharmbeckist põhjas. See voolab läbi Bremenist kirdes oleva Teufelsmoori soo ja suubub Ritterhudes Wümmesse. Sellest kohast alates nimetatakse jõge Lesumiks. Lesum voolab Bremen-Vegesackis Weserisse. Hamme parempoolsed lisajõed on Butterweidengraben, Beek, Fankstaken, Osterholzer Hafenkanal, Scharmbecker Bach. Hamme vasakpoolsed lisajõed on Schaufleet, Kollbeck, Rummeldeisbeek, Schmoo, Neu Sankt Jürgener Schiffgraben, Umbeck, Wörpedahler Graben, Semkenfahrt, Kirchenfleet, Neugrabenfleet, Deichkampfleet. Hamme valgla on 549 km².
Hamme jõel on palju veespordiklubisid, näiteks Wassersportclub Hamme e.V. (Hamme veespordiklubi), Ruder-Verein Osterholz-Scharmbeck von 1901 e.V. (Osterholz-Scharmbecki sõudeklubi aastast 1901) ja Segel Club Hamme e.V. (Hamme purjetamisklubi).
Kulg
Hamme ülemjooksu kutsutakse Giehler Bach. See algab Lange Heide nõmmelt Osterholz-Scharmbeckist kirdes, geestiplatoolt kõrgusega umbes 45 m üle merepinna, mis on ka paljude teiste geestiojade allikas (nagu Drepte, Scharmbecker Bach, Schönebecker Aue ja Wienbeck). "Allikaks" tähistatud punkt on mitme kuivenduskraavi väljalaskeavad platool, mida kasutatakse põllumajanduses.
Võrgulina
Võrgulina on sõlmkoeline hõre kangas, mida kooti lõngast, niidist või nöörist. Eestis osati võrgulina kududa juba kiviajal.
Hamme jõgi
Kulg
Sellelt geestiharjalt, Saale jäätumise otsamoreenilt voolab Giehler Bach kirdesse ja laskub mõne kilomeetri kaugusel Hülsebergi ja Freißenbütteli külade vahelt umbes 15 m kõrgusele üle merepinna. Ohlenstedti juures ühineb see Ohlenstedter Quellseen järvede ja jõe vetega, laskudes tasahilju, voolab siis Giehlermühlen (Vollersode) juures läbi Samtgemeinde Hambergeni Springmoori sohu (5 m üle merepinna).
Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts
Seltsi tegevus Vene keisririigi perioodil
Selts kogus statistikat põllumajandussaaduste hindade ja kaubanduse kohta Liivimaal ning andis sellest aru Vene põllumajanduse- ja riigivarade ministeeriumile (a-st 1905 maakorralduse ja põllumajanduse peavalitsusele).
Hamme jõgi
Kulg
Siit laskub jõgi tasahilju Teufelsmoori, kus see Viehspeckeni juures lõpuks Hammesse ja Giehler Moori suubub (4 m üle merepinna). Sellega on ühendatud ka Oste-Hamme-Kanal (Kollbeck). Voolates väga aeglaselt, suundub Hamme nüüd läbi samanimelise ruhioru lõunasse.
Võrgulina
Ajaloost
Võrgulina valmistati 19. sajandi lõpuni enamasti kodus kedratud linasest lõngast. Selle kudumisel kasutati võrguharki, kaladit, uid, raskusvihti. Võrgulinast valmistati põhiliselt kalapüüniseid: kalavõrke, nootasid, kahvu, rüsasid, jämedamast nöörist ka märsse, hülge- ja hundivõrke jm. Kasutati mitut sõlmimisviisi: harilik sõlm, täielik umbsõlm, ristsõlm, silmussõlm, vene sõlm. Võrgusilmade suuruse mõõtmiseks kasutati näpuotsi, seetõttu nimetati võrku kahe-, kolme-, nelja- jne sõrmeliseks.
Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Selts
Seltsi tegevus Eesti Vabariigi ajal
Eesti Vabariigi perioodil oli seltsi tegevus tagasihoidlikum ja see piirdus baltisaksa põllumeeste toetamisega. Samas tehti tihedat koostööd Liivimaa sotsieteediga. Tegevusest anti aru siseministeeriumile. Pärast nõukogude võimu kehtestamist selts suleti 1940. aastal.
Hamme jõgi
Kulg
Endiste rabakolooniate Bornreihe ja Hüttenbuschi vahelt jätkab jõgi nüüd Worpswede suunas, kus sellega ühineb 3 vasakpoolset lisajõge, Rummeldeisbeek, Schmoo ja Umbeck. Mõni kilomeeter ülesvoolu suubub paremalt Beek, kuivendades enamuse rabasid Hammest läänes. Beeki suubumiskohas Hammesse on maaliline looduskaitseala Breites Wasser, mis on suurim säilinud järv madalikul. Siit voolab Hamme edelasuunas, mööda Osterholz-Scharmbeckist, Ritterhude suunas.
Bourlon
pisi|Bourloni kirik
Hamme jõgi
Kulg
19. sajandil seda Hamme osa õgvendati ja arvukad meandrid lõigati kokku seitsmes kohas sirgeks, nii et jõe pikkus kahanes 9-lt 4,3 km-ni. 1876. aastal Ritterhudes ehitatud lüüside taga, mis hoiavad Hamme loodetevaba, ühineb Hamme Bremeni linnapiiril loodelise Wümme jõega ja koos moodustavad nad soolaseveelise Lesumi, mis suubub 10 km allavoolu Weserisse.
Võrgulina
Ajaloost
Kuna puuvillane võrgulina oli märksa paremate püügiomadustega kui linane, hakati 19. sajandi lõpus neid kuduma ostetud puuvillniidist. Hiljem osteti juba vabrikus kootud puuvillast võrgulina.
Bourlon
Bourlon on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Hamme jõgi
Kulg
Jõe kogupikkus on 48 km ja see laskub umbes 45 m.
Võrgulina
Tänapäev
Tänapäeval on võrgulina põhiliselt valmistatud monokiudmaterjalist ehk võrgulina moodustavad niidid koosnevad vaid ühest monokiust. Kiu läbimõõt on suurem kui 0,1 mm. Suurema silmaga nakkevõrkude valmistamisel kasutatakse jäikusomaduste parandamiseks ka üksikutest monokiududest kokkukeerutatud niite.
Pentti Hämäläinen
Pentti Olavi Hämäläinen (19. detsember 1929 Kotka – 11. detsember 1984 Kotka) oli Soome poksija.
Bourlon
Põllumajandusküla asub 35 km Arrasist kagus tee D16 ääres, maantee A26 lähedal.
Pentti Hämäläinen
Hämäläinen oli kuuekordne Soome meister – 1950 ja 1951 kärbeskaalus (kuni 51 kg), 1952 ja 1953 kukk-kaalus (kuni 54 kg) ning 1954 ja 1956 sulgkaalus (kuni 57 kg).
Hämäläinen võitis 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel kukk-kaalus (kuni 54 kg) kuldmedali ja 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängudel sulgkaalus (kuni 57 kg) pronksmedali. Ta on Soome esimene ja seni ainus kahekordne olümpiamedalivõitja poksis.
Hämäläinen sai pronksmedali 9. Euroopa meistrivõistlustel 1951. aastal (Milanos) kärbeskaalus (kuni 51 kg) ja 11. Euroopa meistrivõistlustel 1955. aastal (Berliinis) sulgkaalus (kuni 57 kg).
Hämäläinen osales kaks korda kärbeskaalus (kuni 51 kg) Euroopa koondises maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega. Ta võitis oma kohtumise nii Chicagos 1951. aasta märtsis kui ka Washingtonis sama aasta aprillis.
Hämäläinen jätkas detsembris 1957 oma karjääri elukutselisena. Ta pidas 6 kohtumist, millest võitis 5 (neist 1 nokaudiga) ja kaotas 1 (nokaudiga). Pärast elukutselise karjääri lõppu 1959. aastal töötas ta politseinikuna.
Armeenia mütoloogia
Armeenia mütoloogia on armeenlaste muistne mütoloogia.
See sai alguse Urartust ning hiljem mõjutasid seda Mesopotaamia usund, zoroastrism ja vanakreeka mütoloogia.
Arvatakse, et armeenlased olid algul loodusekummardajad.
Armeenia mütoloogia kujunemine
pisi|[[Garni tempel, külgvaade]] Armeenia jumalate (ditsov) panteon kujunes välja armeenia algkeelt kõnelevatel hõimudel, kes pärisid Armeenia mägismaal elavate algindoeurooplaste usundi põhijooned.
Algselt austati Arat, kes oli Arevi (päikese) kehastus. Armeenlased nimetasid end päikese lasteks. Indoeuroopa pärandi seas oli ka kotkaste ja lõvide kultus ning taevakultus.
Mäss Bountyl (film 1935)
pisi|[[Clark Gable mässuliste juhi Fletcher Christianina filmis]] "Mäss Bountyl" ("Mutiny on the Bounty") on 1935. aasta Ameerika Ühendriikide draamafilm, mille lavastas Frank Lloyd. Peaosades mängivad Charles Laughton, Clark Gable, Franchot Tone, Movita Castaneda ja Mamo Clark.
Armeenia mütoloogia
Armeenia mütoloogia kujunemine
Ajapikku ilmusid mitteindoeuroopa päritolu jumalused. Peajumal Vanatur asendati Aramazdiga, kelles zoroastristliku Ahura Mazda jooned segunesid kohaliku jumaluse joontega. Samamoodi asendati viljakusjumalanna Nar Anahitiga.
Mäss Bountyl (film 1935)
Talbot Jenningsi, Jules Furthmani ja Carey Wilsoni stsenaarium põhineb Charles Nordhoffi ja James Norman Halli romaanil "Mäss "Bounty" pardal", mis räägib 1789. aastal Vaiksel ookeanil toimunud mässust Bountyl.
Armeenia mütoloogia
Armeenia mütoloogia kujunemine
Hellenismiajal samastati armeenia jumalused kreeka jumalustega: Aramazd Zeusiga, Anahit Artemisega, Vahagn Heraklesega, Astghik Aphroditega, Nane Athenaga, Mihr Hephaistosega ja Tir Apolloniga.
Mäss Bountyl (film 1935)
Piletitulu poolest oli "Mäss Bountyl" 1935. aastal Põhja-Ameerikas edukaim film (piletitulu 2,25 miljonit).
Armeenia mütoloogia
Armeenia mütoloogia kujunemine
Pärast kristluse vastuvõtmist teisenesid vanad müüdid ja uskumused uuteks mütoloogilisteks kujutlusteks ja lugudeks. Jumalate ja vaimude asemele astusid Piibli tegelased, näiteks võtsid Ristija Johannes ja peaingel Gabriel üle mõned Vahagni jooned.
Mäss Bountyl (film 1935)
Film oli 1936. aasta Oscari auhindadele nomineeritud kaheksas kategoorias, kuid võitis ainult parima filmi Oscari.
1998. aastal valis Ameerika Filmiinstituut "Mäss Bountyl" 20. sajandi parimate Ameerika filmide seas (AFI's 100 Years...100 Movies) 86. kohale. Kapten Bligh jõudis 2003. aastal koostatud Ameerika filmiajaloo silmapaistvamate pahategelaste edetabelis (AFI's 100 Years...100 Heroes & Villains) 19. kohale.
Armeenia mütoloogia
Armeenia mütoloogia kujunemine
Allikad muistse armeenia usundi kohta on vanakreeka autorid Platon, Herodotos, Xenophon ja Strabon, Bütsantsi õpetlane Prokopios Kaisareast ning keskaja armeenia autorid Movses Horekatshi, Agathangeghos, Jeznik Koghbatshi, Sebevos ja Anania Širakatshi ning suuline rahvapärimus.
Panteon
pisi|Lohetapja [[Vahagn. Tänapäevane kujutis]] Panteon oli algselt Urartu päritolu. Hiljem sai see semi, iraani ja kreeka mõjutusi.
Leeksamblik
Leeksamblik (Candelaria) on kottseente perekond.
Łukówek
Łukówek on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Chełmi maakonnas Sawini vallas. Łukówek asub Ukraina piirist 6,5 km kaugusel, Chełmist umbes 18,5 km põhjakirdes.
Andrei
Andrei (vene Андрей; translitereerituna ka Andrey) on venepärane mehenimi. See on variant nimest Andreas, mille eestipärane variant on Andres.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Andrei 7585 mehel. Andrei on Eestis populaarsuselt 4. mehenimi.
Andrei on keskmiselt 66 aasta vanune (mediaanvanus on 71).
Kõige populaarsem on eesnimi Andrei vanuserühmas 35–39, kus neid on 10 000 elaniku kohta 108,13 ning Ida-Viru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 115,37.
Venemaal translitereeritakse vene nimi Андрей (Andrei) ladina kirjas Andrey. Eestis on seetõttu Andrey levikult 109. mehenimi (1602 sellenimelist 1. jaanuari 2017 seisuga).
Ukrainapärane variant nimest on Андрій, translitereerituna Andrij või Andriy.
Ida-kitsehernes
pisi| Ida-kitsehernes ehk galeega või söödagaleega (Galega orientalis) on liblikõieliste sugukonda kitseherne perekonda kuuluv taimeliik.
Eestis esmalt söödakultuurina sisse toodud ja aretatud, on ta muutunud järjest laiemalt levivaks ohtlikuks invasiivseks võõrliigiks.
Alberto Barton
thumb|right|Alberto Barton Alberto Leonardo Barton Thompson (12. august 1870 Lima – 25. oktoober 1950) oli Peruu arst ja mikrobioloog.
Barton avastas 1905. aastal Peruu Oroya raudteetöölistel aneemiat ja palavikku põhjustavad epierütrotsüütsed bakterid ja kirjeldas neid esimesena. Hiljem said need bakterid tema järgi nimeks Bartonella.
Padania
250px|pisi|Satelliidikujutis Põhja-Itaaliast, Po madalik on ümbritsetud punase ringiga 250px|pisi|[[Põhja Liiga poolt avaldatud Padania kaart]] 250px|pisi|Padania rahvad 250px|pisi|Põhja Liiga poolt välja pakutud Padania lipp
Padania on kohanimi, mida kasutatakse alternatiivselt Po madaliku või Apenniinidest põhjas asuvate Itaalia piirkondade kohta. Padania on tuletatud Po jõe ladinakeelsest nimest – Padus.
Nimekuju Padania kasutas esimesena Itaalia Geograafiaühing 1903. aastal avaldatud Gian Lodovico Bertolini artiklis Lombardia nime kohta. 1910. aastal avaldatud professor Antonio Mariani teoses "Itaalia majandus- ja sotsiaalgeograafia" jagas autor Itaalia kaheks piirkonnaks: Padaniaks (põhjaosa) ja Apenniniaks (lõunaosa).
Luukas
pisi|Evangelist Luukas. [[Miniatuur pärgamendil. Fulda koolkonna meister, u 840]] pisi|Evangelist Luukas maalib [[Jumalaema ikooni. Pihkva muuseum, 16. saj]] Luukas (surnud umbes 70) oli üks neljast Uue Testamendi evangelistist. Ta oli arvatavasti Antiookiast pärit pagan, ametilt arst, kes saatis Paulust misjonireisidel. Suri kõrges vanuses Kreekas. Teda peetakse Luuka evangeeliumi ja Apostlite tegude raamatu autoriks. Hilisantiigis sugenes legend, et ta on esimesena maalinud Jeesuslapsega Maarjat, talle omistatakse näiteks Vladimiri Jumalaema ikooni ja Częstochowa Jumalaema ikooni autorsust. Luukas muutus hiljem arstide ja kunstnike kaitsepühakuks. Kunstis on tema sümbol sõnn. Luuka atribuudid on evangeelium ja tiivuline härg.
Luukas on arstide, klaasipuhujate, klaasijate, lihunike, maalikunstnike, skulptorite ja raamatuköitjate kaitsepühak.
OS X El Capitan
OS X El Capitan on operatsioonisüsteemi Mac OS X väljalase, mis ilmus 30. septembril 2015.
OS X El Capitan on OS X Yosemite järglane ja sellest järgmine versioon on macOS Sierra.
Süsteeminõuded
Toetatud Macintoshi arvutid: Järgmistele arvutitele on vaja vähemalt 2 GB RAM-i: Et ära kasutada operatsioonisüsteemi kõiki võimalusi, vajate vähemalt:
Uued võimalused
On lisatud mitmikpuutefunktsioon rakendustele nagu Mail, Messages ja Calendar.
Samuti on nüüd olemas Split-View nagu Windows 7-s.
Metal on ka lisatud, tänu millele jooksevad rakendused ja arvutimängud kiiremini.
Juuru Eduard Vilde Kool
Juuru Eduard Vilde Kool on põhikool Juurus aadressil Tallinna maantee 18.
99 eKr
99. aasta eKr
Glükogeen
Glükogeen on polüsahhariid, mille abil säilitatakse loomorganismides glükoosivarusid.
Glükogeeni nimetatakse ka loomseks tärkliseks. Organismis asub glükogeen peamiselt maksas ja lihastes.
Sädesamblik
Sädesamblik (Candelariella) on kottseente perekond.
Silvi Virkepuu
Silvi Virkepuu (30. jaanuar 1951 – 7. märts 2020) oli eesti kujunduskunstnik.
Ta õppis Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuri teaduskonna tööstuskunsti erialal aastatel 1970–1975.
Seejärel töötas ta Kohaliku Tööstuse Ministeeriumi projekteerimise, tehnoloogia ja kujunduse instituudis kujunduse ja konstrueerimise insener-kujundajana ning alates 1978. aastast projekti peakonstruktor-disainerina.
Virkepuu esimeseks ülesastumiseks oli näitus "Harku 75" (see oli kahe naise näitus), pärast seda esines ta oma teostega paljudel grupinäitustel. 1976. aastal liitus Virkepuu Kunstnike Liidu tarbegraafika sektsiooniga, 1978. aastal Kunstnike Liidu noortekoondisega ja 1980. aastal võeti vastu Kunstnike Liidu liikmeks.
Virkepuu leidis rakendust graafilise disainerina ja kujundas pakendeid, plakateid, logosid ja meeneid – näiteks tehasele Tarbeklaas, tootmiskoondisele Flora, tootmiskoondisele Vasar, Tartu Plastmasstoodete Katsetehasele, Tallinna Klaverivabrikule, plastmasstoodete vabrikule Salvo, nahkgalanteriikombinaadile Linda, kondiitritoodete vabrikule Kalev, tootmiskoondisele Polümeer ja 1980. aasta purjeregati kultuuriprogrammile.
Ta tegeles lisaks tarbegraafikale ka tootedisainiga – puust konstruktor Knops ja arendavad visuaalsed mängud "Maja 1", "Maja LL", "Sild" lastele, pehme mänguauto Dixi, tootmiskoondise Norma auto ohutusrihmade detailidisain, elektriline muruniiduk tootmiskoondisele Vasar, lastekelk ja väikelapse kiik tootmiskoondisele Tootsi, hambatehnika osakonna lahendus sanatooriumile Tervis jpm.
Ta tegi ka raamatukujundusi.
Daugava staadion
Daugava-nimeline staadion on mitmes Läti linnas, millest voolab läbi Daugava jõgi:
Aunuse kubermang
pisi|Aunuse kubermangu maakonnad 1913. aastal. Атлас "Россия. Географическое описание Российское Империи по губерниям и областям с географическими картами" СПб, 1913 г. Aunuse kubermang (vene keeles Олонецкая губерния; soome keeles Aunuksen kuvernementti) oli Venemaa keisririigi, Venemaa Vabariigi ja Venemaa SFNV haldusüksus (kubermang).
Kubermang eksisteeris aastatel 1801–1922. Pealinn oli Petroskoi.
Kubermang hõlmas maid Venemaa põhjaosas Äänisjärve ümbruses ja selle pindala oli umbes 130 000 ruutversta.
Rahvastik
Kubermangus oli 1896. aastal 376 102 inimest. Neist 62 695 olid karjalased, 19 917 vepslased ja 2 666 soomlased. Lüüdilasi ei loetud tollal eraldi rahvana.
Karjalastega tihedalt asustatud kubermangu lääneosa (Aunuse, Petroskoi ja Poventsa maakonda) on kutsutud ka Aunuse Karjalaks. Vepslastega asustatud ala jäi peamiselt Lodeinoje Pole ja Võtegra maakonda ning lüüdilastega asustatud ala peamiselt Aunuse ja Petroskoi maakonda.
Kubermangu osad Soome Vabariigis
Aastatel 1918–1920 olid Poventsa maakonna Repola ja Porajärve vald liitunud Soome riigiga.
Kubermangu alad tänapäeval
Tänapäeval jäävad kubermangu alad Karjala Vabariiki, Arhangelski, Leningradi ja Vologda oblastisse.
Kaks kaptenit
"Kaks kaptenit" (vene keeles Два капитана) on vene kirjaniku Venjamin Kaverini (kodanikunimega Zilber) kirjutatud seiklusromaan, mis ilmus 1944. aastal. Romaani eest anti Kaverinile Stalini preemia (1948).
Eesti keeles avaldas romaani 1948. aastal Ilukirjandus ja Kunst Marta Sillaotsa tõlkes.
Kordustrükid ilmusid 1959. aastal Eesti Riikliku Kirjastuse sarjas "Seiklusjutte maalt ja merelt" ja 1982. aastal Eesti Raamatu seiklusromaanide sarjas "Ajast aega".
Romaan räägib loo Sanja Grigorjevi elust. Raamatu peategelane uurib kunagise polaarekspeditsiooni juhi kapten Ivan Tatarinovi hukkumise tagamaid.
"Kahe kapteni" ainetel on valminud kaks mängufilmi (Lenfilm, 1955 ja Mosfilm, 1976) ning muusikal "Nord-Ost" (2001).
Kirjaniku sünnilinnas Pihkvas on Pihkva oblasti laste- ja noorsooraamatukogus (Псковская областная библиотека для детей и юношества им. В.А. Каверина) avatud temaatiline muuseum. 1995. aastal püstitati raamatukogu hoone ette romaani kangelastele mälestusmärk.
Tartu (khaan)
Tartu (sündis umbes 1247, surmaaeg teadmata) oli mongoli khaan, üks Tšingis-khaani järeltulijaist.
Tartu oli Kuldhordi rajaja Batu-khaani lapselaps, tema isa oli Toqoqan (Tochta- khaan). Tartu poeg oli Tala Buga (ka Talabuga; umbes 1268 – 1291), kes valitses Kuldhordi khaanina 1287–1291.
Pitka jõgi
Pitka jõgi (inglise keeles Pitka Creek) on jõgi Kanadas Briti Columbia provintsis.
Jõgi suubub Pitka lahte.
Jõgi on nime saanud sealkandis elanud Eesti kontradmirali Johan Pitka järgi.
Xenodermatidae
Xenodermatidae on madude sugukond. Osade autorite järgi ka alamsugukond Xenodermatinae.
Xenodermus on sugukonna tüüpperekond.
Klassifikatsioon
Sugukonda Xenodermatidae klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Xenodermatidae seisuga 14.12.2013.
Jaap van Ginneken
Jaap van Ginneken (sündinud 8. september 1943 Hilversumis Hollandis) on hollandi psühholoog ja meediauurija.
Ungari Rahvusmuuseum
Ungari Rahvusmuuseum (ungari keeles Magyar Nemzeti Múzeum) on rahvusmuuseum, kus talletatakse ungari ajalugu, kunsti ja arheoloogiat. Sealhulgas sisaldavad kogud leide, mis pärinevad kõikjalt István Püha krooni maadelt. Muuseum asutati aastal 1802. See asub Budapesti VIII ringkonnas uusklassitsistlikus hoones, mis ehitati aastatel 1837–1847 arhitekt Mihály Pollacki kavandite järgi.
Reszel
Reszel (saksa Rößel) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Kętrzyni maakonnas, Reszeli valla halduskeskus. Reszel asub Kętrzynist umbes 15 km läänes ja Olsztynist ligikaudu 53 km idakirdes.
Patty Duke
pisi|Patty Duke (1975) pisi|Patty Lane'ina "The Patty Duke Show's" (1965) Patty Duke (sünninimi Anna Marie Duke; 14. detsember 1946 New York – 29. märts 2016 Coeur d'Alene, Idaho) oli Oscariga auhinnatud USA teatri-, filmi- ja seriaalinäitleja.
Reszel
Reszel asutati 1241. aastal, linnaõigused sai 1337. aastal. 1466. aastal läks Poola Kuningriigi koosseisu. Esimese Poola jagamise tulemusel läks 1772. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. Tagasi Poola piires alates 1945. aastast.
Patty Duke
Juba 16-aastaselt võitis ta Helen Kelleri rolli eest filmis "Imetegija" ("The Miracle Worker"; 1962) parima naiskõrvalosatäitja Oscari. Sama rolli oli ta varem esitanud Broadway teatris.
1963. aastal sai ta oma telesaate "The Patty Duke Show", kus ta mängis paljusid tegelaskujusid. Järgmisena keskendus ta küpsematele rollidele, sh filmis "Nukkude oru taga" ("Valley of the Dolls"; 1970).
Ta võitis karjääri jooksul kolm Emmy auhinda ja kaks Kuldgloobust.
Aastatel 1985–1988 oli ta Näitlejate Gildi (Screen Actors Guild) president.
2004. aastal sai ta Hollywoodi kuulsuste alleele omanimelise tähe.
Kriss Soonik-Käärmann
Kriss Soonik-Käärmann (sündinud 26. augustil 1983) on eesti moelooja.
Ta disainib naistepesu. Tema tooteid võib osta näiteks poest Ulakas Kaunitar.
Isiklikku
Ta on abielus Kristo Käärmanniga ja neil on poeg Karl.
Kristian
Kristian on mehenimi.
Mărculești
Mărculești on linn Moldovas Florești rajoonis.
Bosnia ja Hertsegoviina lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Bosnias ja Hertsegoviinas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Paide Linnameeskond U21
Paide Linnameeskond U21 on Eesti jalgpalliklubi Paide Linnameeskond duubel.
Aadakäpp
Aadakäpp (Ada) on käpaliste sugukonda kuuluv taimeperekond, kuhu kuulub 16 liiki. Tüüpliik on Ada aurantiaca.
Aadakäpad on epifüütsed või litofüütsed orhideed. Nad on levinud Kesk- ja Lõuna-Ameerikas Nicaraguast põhjas kuni Boliiviani lõunas.
Kitsehernes
Kitsehernes (Galega) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Perekonna looduslik levila asub Euroopa idapoolsetes Vahemere maades ja Musta mere ümbruses.
Eestis leidub sellest perekonnast invasiivse võõrliigina leviv söödataim ida-kitsehernes (G. orientalis).
Arnold (eesnimi)
Arnold on germaani päritolu mehenimi.
Nimi on saadud germaani tüvede arn ('kotkas') ja vald ('valitseja, juht') liitmisel.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Arnold 642 mehel. Arnold oli Eestis populaarsuselt 232. mehenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Arnold vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 29,78 ning Lääne maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 9,22. Arnold oli keskmiselt 61 aasta vanune (mediaanvanus oli 66).
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli eesnimi Arnold Eestis populaarsuselt 276. mehenimi ja see oli 484 mehel.
Nimest Arnold on kasutusel lühendatud ja mugandatud vormid Arno, Arndt, Arne, Aarne, Aart jt.
Nime variandid on prantsuse keeles Arnaud, alamsaksa ja hollandi keeles Arent ja Arnt, itaalia keeles Arnoldo, hispaania keeles Arnaldo.
Arnoldil ja selle variantidel on nimepäev mitmes riigis:
Rüsa
Rüsa on kindla tugiraamita kalapüünis, millel on suulook, vitsrõngastele tõmmatud võrk ja sees 1 - 3 pujust. Püünist sai pikisuunas kokku suruda.
Rannavetes ja luhtadel kasutatavatel rüsadel oli üks, jõgedes kaks võrktiiba, millega suunati kalad rüsasse. Tiibadest moodustati sügavamas vees avar karjaaed, mille ees oli risti ranna poole ulatuv vesiaed, mis juhtis kalad püünisesse. Mõnikord oli ühes karjaaias 2-3 rüsa. Merre kinnitati rüsad Põhja-Eestis ankrutega, Lääne-Eestis vaiadega
Kaldarüsad võeti Eestis kasutusele 19. sajandi keskpaiku. Süvaveerüsad said soomlaste eeskujul saartel tuntuks paarkümmend aastat hiljem. Suured räimerüsad tulid nootade ja võrkude asemel Eesti põhjarannikul kasutusele 19. sajandi lõpus, hiljem ka mujal. 1930. aastatel võeti uudsena kasutusele angerjarüsad. Mererüsade kasutamine vähenes 20. sajand II poolel rannapüügi kitsenduste tõttu, suuri rüsasid asendasid moodsamad püügivahendid (traalid, seisevnoodad).
Oleg Sidorov
pisi|290px|Kohtumisel [[Viktor Jerofejeviga. Oleg Sidorov pildil paremalt esimene (2014)]]
Oleg Gavriljevitš Sidorov, kirjanduslik pseudonüüm Oleg Amgin, (jakuudi keeles Олег Гаврильевич Сидоров; pseudonüüm jakuudi keeles Олег Амгин; sündinud 23. detsembril 1962 Amgas Amga rajoonis Jakuudi ANSV-s) on jakuudi ajakirjanik, publitsist ja ülikooli õppejõud, Sahha (Jakuutia) Vabariigi Vaimsuse Akadeemia liige.
Ta on Ammossovi-nimelise Kirde Föderaalülikooli filoloogiateaduskonna ajakirjanduse kateedri juhataja. Ühtlasi on ta ajaloolis-geograafilise ja kulturoloogilise ajakirja Ilin ("Илин",'Ida') peatoimetaja (ajakirja antakse välja kahes keeles: jakuudi ja vene keeles).
Sidorovi peamised uurimisteemad on jakuudi ajakirjanduse ajalugu ning esimeste jakuudi publitsistide ja toimetajate looming 20. sajandi alguses (Vassili Nikiforov, Semjon Novgorodov ja teised)
Francisc Vaștag
Francisc Vaștag (ungaripäraselt Ferenc Vastag; hüüdnimi Feri; sündinud 26. novembril 1968 Reșițas Caraș-Severini maakonnas Rumeenia Banaadi piirkonnas) on endine Rumeenia poksija, rahvuselt ungarlane.
Vaștag oli II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) ja I keskkaalus (kuni 71 kg) kokku viiekordne Rumeenia meister aastatel 1989–1993.
Vaștag osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 1992. aasta Barcelona olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Anibál Acevedole (Puerto Rico) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I keskkaalus (kuni 71 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Vaștag võitis II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 5. maailmameistrivõistlustel (Moskva, 1989), I keskkaalus (kuni 71 kg) 7. maailmameistrivõistlustel (Tampere, 1993) ning 8. maailmameistrivõistlustel (Berliin, 1995) kuldmedali ja tuli maailmameistriks. Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 6. maailmameistrivõistlustel (Sydney, 1991) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Andreas Ottole (Saksamaa).
Vaștag võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 30. Euroopa meistrivõistlustel (Bursa, 1993) ja 31. Euroopa meistrivõistlustel (Vejle, 1996) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Vaștag tegutseb alates 2000. aastast Rumeenia poksikoondise treenerina ja alates 2004. aastast ka Rumeenia Poksiliidu aseesimehena.
Kilpsamblikulaadsed
Kilpsamblikulaadsed (Peltigerales) on kottseente selts.
Juuru lade
pisi|Juuru lademe lubjakivi paljandub ka [[Varbola Jaanilinna kaevus]] Juuru lade on siluri ladestu Llandovery ladestiku regionaalne kronostratigraafiline üksus (lade).
Erni Lõbu
Erni Lõbu (25. juulil 1933 Kirikuküla, Kärla vald, Saaremaa – 27. juuli 2015 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.
Elulugu
Erni Lõbu oli taluniku poeg. Lõpetas 1948. aastal Kärla 7-klassilise Kooli ja 1952. aastal Kingissepa Keskkooli.
Töötas 1952 ja 1956–1962 Kingissepa rajoonilehe Kommunismi Ehitaja kirjandusliku kaastöölisena, vastutava sekretärina ja 1959–1962 peatoimetajana. Aastatel 1952–1956 teenis aega NSV Liidu mereväe Musta mere laevastikus.
1969–1975 oli ta ajalehe Sirp ja Vasar peatoimetaja.
1991–1994 töötas teabe- ja reklaamilehe Tere toimetuses. 1994. aastal jäi pensionile, kuid tegi tõlkijana kaastööd ajakirjale Soveršenno Sekretno ja linnaosa ajalehele Haabersti Postipoiss.
Isiklikku
Tema abikaasa oli pedagoog Juta Lõbu. Nende poeg on omavalitsusametnik Ivar Lõbu ning tütar on kirjastaja Piret Voll.
Descartesi koordinaadid
pisi|Descartesi koordinaatide süsteem Descartesi koordinaadid (ladinapäraselt ka Cartesiuse koordinaadid) on reaalarvude järjestatud paar (x, y), mis määrab punkti asukoha tasandil, või järjestatud kolmik (x, y, z), mis määrab punkti asukoha rist- või kaldkoordinaatide süsteemina kujutatud ruumis; üldisemalt: reaalarvude järjestatud komplekt (x1, ..., xn), mis määrab punkti asukoha n-mõõtmelises ruumis.
Viited
Koordinaatisto
Zuccotti park
pisi|Zuccotti park pisi|Manhattani kaart Zuccotti park (varem Liberty Plaza park) on 3100 ruutmeetri suurune avalik park New Yorgis Manhattanil. Park on eraomanduses, selle omanik on ettevõte Brookfield Office Properties.