cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kujutletud kogukonnad
1 Sissejuhatus
Rahvusluse seletuse üle käivad vaidlused. Rahvuse ja rahvusluse mõistet on väga raske määratleda. Marksismi jaoks on rahvuslus anomaalia, millest on pigem üle libisetud. Pole selgitatud, miks on teoreetiliselt oluline rääkida rahvuslikust kodanlusest. Nii marksismi kui ka liberalismi teooria on takerdunud ad hoc seletustesse ning tarvis on koperniklikku pööret. Rahvus ja rahvuslus on kultuurilised artefaktid. Tuleb vaadata, kuidas need on ajalooliselt tekkinud, kuidas nende tähendused on muutunud ja miks need on tänapäeval emotsionaalselt sügavalt legitiimsed. Nende loomine 18. sajandi lõpus oli ajalooliste jõudude spontaanne destillaat, kuid looduna muutusid need modulaarseteks, vähem või rohkem eneseteadlikult siirdatavateks mitmesugustele sotsiaalsetele maastikele ning poliitilistele ja ideoloogilistele konstellatsioonidele. Anderson püüab ka näidata, miks neisse on nii sügavalt kiindutud.
Nima Arkani-Hamed
Haridustee ja töökäik
Ta lõpetas 1993. aastal Toronto Ülikooli bakalaureusekraadiga matemaatikas ja füüsikas. 1997. aastal sai ta California Ülikoolist Berkeleys doktorikraadi füüsikas. Doktoritöö "Supersymmetry and Hierarchies".
Kujutletud kogukonnad
Mõisted ja definitsioonid
Rahvusluse teoreetikuid teeb nõutuks kolm paradoksi. 1. Rahvused on ajaloolase silmis modernsed, rahvuslase silmis vanad. 2. Rahvuse mõiste on universaalne, nii et igaühel peab olema rahvus, kuid selle konkreetsed ilmingud on partikulaarsed. 3. Rahvuslustel on poliitiline võim, kuid filosoofiliselt on need vaesed ja vastuolulised, neil pole suuri mõtlejaid, mistõttu kosmopoliitsed ja mitmekeelsed intellektuaalid on kippunud neisse üleolevalt suhtuma. Tom Nairni sõnul on rahvuslus sama vältimatu patoloogia nagu neuroos, samamoodi olemuslikult kahemõtteline, sisseehitatud võime dementsusse langeda, selle juured on abituse dilemmades ja see on suuresti ravimatu.
Nima Arkani-Hamed
Haridustee ja töökäik
Aastatel 1997–1999 oli ta Stanfordi Ülikooli kiirendilaboris SLAC National Accelerator Laboratory järeldoktor. Aastatel 1999–2001 töötas ta California Ülikoolis Berkeleys füüsika abiprofessorina, 2001. aastal sai samas kaasprofessoriks. Aastatel 2001–2002 töötas ta Harvardi Ülikooli külalisprofessorina ja 2002–2007 füüsikaprofessorina. 2008. aastast töötab ta süvauuringute instituudi Institute for Advanced Study loodusteaduste kraadiõppurite koolis professorina.
Kujutletud kogukonnad
Mõisted ja definitsioonid
Raskus on osalt selles, et rahvuslust kui sellist kiputakse võtma üheainsa ideoloogiana.
Anderson defineerib rahvuse kujutletava poliitilise kogukonnana, mida kujutletakse olemuslikult piiratuna ning suveräänsena. Rahvuse liikmed ei ole üldiselt omavahel tuttavad, kuid kujutlevad end kokkukuuluvatena. Ernest Renani järgi on rahvuse olemus see, et indiviididel on palju ühist ja nad on palju unustanud. Ernest Gellner ütleb, et rahvuslus ei ole rahvuste eneseteadvustamine, vaid leiutab rahvused seal, kus neid pole. Gellner läheb liiale, rääkides kujutlemise ja loomise asemel võltsimisest, just nagu oleks olemas tõelised kogukonnad. Tegelikult on kõik kogukonnad, kus üksteist ei tunta, ja võib-olla isegi need, kujutletavad. Erinevus on hoopis kujutlemise stiilis. Jaava külaelanikud teadsid, et nad on seotud inimestega, keda nad pole kunagi näinud, kuid neid sidemeid kujutleti suguluse ja kliendisuhete lõputu võrguna. Prantsusmaa aristokraadid ei kujutlenud end klassina, vaid määratlesid üksteist maavalduse, suguluse ja kliendisuhete kaudu.
Rahvust kujutletakse piiratuna, sest ükski rahvus ei kujutle end kogu inimkonnana. Rahvust kujutletakse suveräänsena, sest rahvuslus sündis ajal, mil valgustus ja revolutsioon lõhkusid Jumala määratud hierarhilise dünastilise riigi legitiimsuse. Rahvused küpsesid mitme usundi ajastul ning unistasid vabadusest otse Jumala all, kui üldse. Selle vabaduse embleem on suveräänne riik. Rahvust kujutletakse kogukonnana, sest hoolimata tegelikust ebavõrdsusest ja ekspluateerimisest käsitatakse seda sügava horisontaalse seltsimeeste koguna. Selle vendluse tõttu ongi tapetud ja surdud.
Miks võimaldavad hiljuti loodud kujutlused nii suuri ohvreid? Alustada tuleb rahvusluse kultuurilistest juurtest.
2 Kultuurilised juured
Mõeldamatu oleks tundmatu marksisti haud või langenud liberaalide kenotaaf, sest kummalgi ideoloogial ei ole surma ega surematusega suurt pistmist. Rahvuslik kujutlus on suguluses religioosse kujutlusega. Traditsiooniliste religioossete maailmavaadete hea külg on hoolimine inimesest kosmoses, inimesest kui liigiolendist ja elu kontingentsusest. Neil on seletus inimese kannatuse koormale. Evolutsioonilised mõttestiilid, sealhulgas marksism, vastavad neile küsimustele kärsitu vaikimisega. Religioosne mõtlemine räägib surematusest, teisendades fataalsuse edasikestmiseks. Nii tegeleb ta uuestisünni müsteeriumiga, surnute ja sündimata laste sidemetega.
Religioosse usu mõõn ei kaotanud kannatust, mis vajab lohutust, muutis fataalsuse veel absurdsemaks, tegi veel vajalikumaks teistsuguse edasikestmise. Oli tarvis ilmalikku viisi, et muuta saatuslikkus edasikestmiseks, kontingentsus tähenduseks. Rahvuse idee on selleks üks paremaid asju. Kuigi mööndakse, et rahvusriigid on uued ja ajaloolised, omistatakse rahvustele iidsus ja piiritu tulevik. Rahvusluse maagia muudab juhuse saatuseks.
Anderson ei taha öelda, et rahvuslus tekkis religiooni õõnestatuse tõttu (ja viimane vajab ise seletust) või et rahvuslus ületab religiooni, vaid et rahvuslust ei tule kõrvutada mitte poliitiliste ideoloogiatega, mis võetakse omaks eneseteadlikult, vaid eelnevate suurte kultuuriliste süsteemidega, millest ja mille vastu see tekkis. Olulised on siin religioosne kogukond ja dünastiline riik. Need olid kunagi enesestmõistetavad nagu praegu rahvuslus. Mis andis neile sellise usutavuse?
Religioosne kogukond
Kirjaoskajad olid adeptid, strateegiline kiht kosmilises hierarhias, mille tipp oli Jumal. Arusaamad sotsiaalsetest rühmadest olid tsentripetaalsed ja hierarhilised, mitte piirikesksed ja horisontaalsed. Paavstluse hämmastavat võimu seletab ainult üleeuroopaline ladina keeles kirjutav vaimulikkond ning peaaegu üldine arusaam, et kakskeelne intelligents on vahendajana rahvakeele ja ladina keele vahel ka vahendaja maa ja taeva vahel.
Pärast hiliskeskaega suurte religioossete kohukondade hiilgus ja võim aina vähenes. Kaks selle põhjust on otseselt seotud ainulaadse pühadusega. Esiteks, geograafilised avastused avardasid arusaama inimese elu võimalikest vormidest. Teiseks, ladina keele tähtsus vähenes.
Dünastiline riik
Kuningriik korraldab kõik kõrge keskme ümber. Selle legitiimsus pärineb jumalikkuselt, mitte elanikelt, kes on alamad, mitte kodanikud. Riikide piirid on auklikud ja ebaselged. Sellepärast oligi võimalik pikka aega valitseda väga heterogeenseid elanikkondi, kes ei pruukinud isegi kõrvuti asetseda. Vanad monarhiad laienesid sõdade ja dünastiliste abielude kaudu. Riikides, kus mitmenaisepidamine oli lubatud, kasutati riikide integreerimiseks keerulist mitmetasandilist konkubiinluse süsteemi. Dünastiate prestiiž tulenes muu hulgas veresegamisest.
17. sajandil hakkas sakraalse monarhia legitiimsus vähenema. Pärast 1789. aastat tuli legitiimsuse printsiipi valjuhäälselt ja eneseteadlikult kaitsta. Monarhiast sai poolstandardiseeritud mudel. Paljud monarhid hakkasid otsima legitiimsust ka rahvusluselt.
Ajakäsitus
Pühade kogukondade, keelte ja dünastiate allakäigu taga oli fundamentaalne muutus maailmakäsituses, mis üldse võimaldas rahvust mõelda.
Keskaja kirikute reljeefidel ja mosaiikakendel, varajaste flaami ja itaalia meistrite töödes kannavad Piibli tegelased kaasaegseid riideid. Karjaste kõrval põlvitab sageli kaasaegses riietuses patroon. See tundus loomulik. Kujutletavat reaalsust kujutati sageli visuaalselt ja kuuldeliselt. Kirjaoskamatutele esitati kristlikku sõnumit isiklikult ja konkreetselt. Preester oli Jumala otsene vahendaja kogudusele. Kristlus ilmnes eri kogudustes erinevalt. Maarja kujutamine semiitlike näojoontega või 1. sajandi riietuses oleks olnud mõeldamatu, sest keskaegsed kristlased ei mõistnud ajalugu põhjuste ja tagajärgede lõputu ahelana ega teinud minevikul ja olevikul radikaalselt vahet. Inimesed arvasid elavat lõpuaegadel.
Erich Auerbach ütleb, et kui varasemat sündmust võetakse hilisema ettekuulutuse ja eeltõotusena, siis seos ei ole ajaline ega põhjuslik, mõistus horisontaalses mõttes ei saa seda leida. Selleks on tarvis vertikaalset seost kaitselmusega. Siin ja praegu ei ole ainult seos maise sündmuste ahelaga, vaid samal ajal miski, mis on alati olnud ja täitub tulevikus. Jumala silmis on see igavene, kõikaegne. See on meie omast erinev arusaam üheaegsusest. See on nagu Walter Benjamini messiaanlik aeg, mille puhul minevik ja tulevik on olevikuhetkes üheaegsed. Meie üheaegsuse käsitus on tekkinud seoses ilmalike teaduste arenguga. Ilma selleta ei saa rahvusluse teket mõista. Benjamin ütleb, et meie arusaama järgi on aeg homogeenne ja tühi ning üheaegsus on lihtsalt ajaline kokkulangemine, mida mõõdetakse kella ja kalendriga.
Võrdleme romaani ja ajalehte, mille abil rahvuslust hakati representeerima. Vanamoodsas romaanis kujutatakse samaaegsust tühjas, homogeenses ajas. Tegelased võivad mitte kohtuda, isegi mitte teada üksteise olemasolust, kuid on ikkagi seotud. Selleks on tarvis ühiskonna mõistet ning kõiketeadva lugeja teadvust. See on uudne. Ka rahvust mõistetakse kogukonnana, mis liigub läbi ajaloo kulu, kusjuures igal hetkel on samaaegsed tegevused. Ajaleht on sügavalt fiktiivne, lood on kõrvuti pandud nii, et nendevaheline seos on kujutletav. Ajaleht on nagu romaan, mille autor ei hooli sidusast süžeest. Lood on kõrvuti pandud ajalise kokkulangevuse pärast. Tegelane, kellest parajasti juttu ei ole, eksisteerib edasi ja tulevikus võib temast jälle juttu olla. Ajaleht on raamatu äärmuslik kuju: sel on suur trükiarv ja üürike populaarsus. Ajalehe vananemine samal päeval loob erakordse massitseremoonia: ajalehte kui fiktsiooni tarbitakse ("kujutletakse") peaaegu täpselt üheaegselt. Kuigi see toimub vaikses privaatsuses, on igaüks teab, et sama teevad tuhanded või miljonid, kelle olemasolus ta on kindel, kuigi tal pole aimugi, kes need on. See on ilmaliku ajalooliselt kellaga mõõdetava kujutletava kogukonna elav kujund. Lugejale, kes näeb, et sama lehte mujal loetakse, saab pidevalt kinnitust, et kujutletaval maailmal on nähtavad juured igapäevaelus. Nagu mõne romaani puhulgi, imbub fiktsioon vaikselt ja pidevalt tõelusse, luues kindluse anonüümses kogukonnas, mis on rahvuste tuum.
Võimalus üldse rahvust kujutleda tekkis siis, kui kadus kolme arusaama aksiomaatiline haare. Need olid esiteks arusaam, et üks teatud kirjakeel annab privilegeeritud ligipääsu ontoloogilisele tõele, sest see on selle tõe lahutamatu osa. Teiseks uskumus, et ühiskond on loomupäraselt korraldatud kõrgete keskmete ümber ja alla – monarhid olid erilised inimesed, kellel on valitsemiseks kosmoloogiline (jumalik) voli. Lojaalsus oli hierarhiline ja tsentripetaalne, sest valitseja kaudu pääses olemisele ligi ja valitseja oli olemises. Kolmas oli arusaam ajaloolisusest, milles kosmoloogia ja ajalugu on eristamatud, maailmal ja inimestel on olemuslikult sama päritolu. Nende kolme arusaama järgi olid inimese elu juured kõvasti asjade loomuses, mis annab elu igapäevastele fataalsustele teatud tähenduse ning lunastab nendest. Nende arusaamade mõranemine majanduslike muutuste, avastuste ja side arengu mõjul ajas kosmoloogia ja ajaloo vahele kiilu. Otsiti uut viisi, kuidas vendlus, võim ja aeg tähenduslikult kokku siduda. Seda otsingut soodustas eelkõige trükikapitalism.
3 Rahvusteadvuse päritolu
Miks ilmalikest horisontaalsetest ajaga risti olevatest kogukondadest sai populaarseks just rahvus? Üks teguritest on kapitalismi primaat. Ladinakeelsete raamatute turg ammendus ning välja hakati andma odavaid rahvakeelseid raamatuid. Tänu humanistide pingutustele muutus ladina keel lähedasemaks Cicero keelele ning seega esoteerilisemaks. Reformatsioon soodustas saksa keele levikut trükis ning Martin Lutherist sai esimene bestsellerite autor. Lugejaskonna laienemine ohustas katoliku kirikut ja monarhiaid. Monarhid hakkasid halduses kasutama rahvakeelt. Euroopas ei saanud ükski valitseja ladina keelt riigikeelena monopoliseerida. Rahvakeelte kasutamine halduses hakkas õõnestama sakraalset kujutletavat kogukonda. Halduskeele valik oli järkjärguline, mitteeneseteadlik, pragmaatiline. Seda keelt ei surutud alamatele peale. Ladina keele esoteeriliseks muutumine, reformatsioon ja rahvalikud halduskeeled aitasid ladina keelt troonilt tõugata. Rahvused oleksid võinud tekkida ka ilma nende teguriteta. Nende tekkimise tegi mõeldavaks aga kapitalismi, trükikunsti ja keelelise mitmekesisuse fataalsuse koosmõju.
Vangistusõigus
Vangistusõigus käsitleb nende karistuste täideviimist, mis on seotud vabaduse kaotusega.
Eestis määratleb vangistusõiguse vangistusseadus. Seda täpsustavad mitmed valitsuse, justiitsministri ja sotsiaalministri määrused, mis täpsustavad vabadusekaotuslike karistuste täideviimise korda.
1963. aasta NSV Liidu meistrivõistlused purjetamises
1963. aasta NSV Liidu meistrivõistlused purjetamises  toimusid  kahes osas. Kiiljahtidele 29. septembrist 6. oktoobrini Ždanovis, svertpaatidele 8.-15. septembril Kaunases.
Kiiljahid
Võistkonnad: 4. Kalev 18 197 8. Tööjõureservide Eesti NSV Vabariiklik Nõukogu 9 617
Svertpaadid
Võistkonnad: 9. Kalev 9 528
Like a Diamond
Laulud
Kõik laulud on kirjutanud, esitanud ja miksinud Ardo Kivi ning masterdanud Philip Granqvist.
"Night Dancer"
Laulule "Night Dancer" anti 31. mail 2010 välja muusikavideo. Selle režissöörid on Joosep Volk ja Reimo Õun.
José Holebas
José LIoyd Holebas (kreeka Χοσέ Λόιντ Χολέμπας; sündinud 27. juunil 1984 Aschaffenburgis Lääne-Saksamaal) on Kreeka jalgpallur, kaitsja ja poolkaitsja. Alates 2020. aastast mängib ta Kreeka kõrgliiga klubis Olympiakós.
Hooajal 2014–2015 mängis Holebas Itaalia kõrgliiga klubis AS Roma. Aastatel 2015–2020 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Watford.
Debüüdi Kreeka rahvuskoondises tegi Holebas 11. novembril 2011 sõprusmängus Venemaa vastu. Ainsa värava lõi ta Kreeka rahvuskoondises 2012. aasta novembris sõprusmängus Iirimaa vastu. Ta kuulus Kreeka koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Omnikanal
Omnikanal (inglise keeles omnichannel) tähendab kliendi tellimuse täitmiseks ja teenindamiseks erinevate kanalite sidumist ja kombineerimist. Omnikanali mõiste on rohkem kasutusel logistikavaldkonnas ja e-kaubanduses, kirjeldamaks "kõik ühes" lähenemist.
Omnikanali tarbija soovib kasutada mitmeid olemasolevaid kanaleid samaaegselt või liikuda ühest kanalist teise. Näiteks uurib klient e-poes kauba hinda telefoni teel, seejärel külastab poodi kaubanduskeskuses ja suhtleb müüjatega ning kauba tellib arvutit või nutiseadmeid kasutades kodust. Klient saab kauba või teenuse osta kergesti, kiiresti ja mugavalt ükskõik millisest kanalist. Erinevate kanalite vahel liikumine peab olema kliendi jaoks sujuv ja lihtne. Omnikanali pakkuja jälgib kliendi huvisid ja tagab ajakohase informatsiooni kauba kohta igas kanalis.
Omnikanali mõistet saab laiendada ka väljapoole logistikavaldkonda. Sõna omni on pärit ladina keelest ja tähendab 'kõigile' ja 'kõikjal'. Kliendi vajaduste väljaselgitamine, tema huvide kaardistamine ja erinevate teenuste ühitamine võimaldab igale kliendile läheneda personaalselt ja välja pakkuda omnikanalite kombinatsiooni – kõik teenused ühest kohast.
Hans Erjapea
Hans Erjapea (1. august 1870 Juuru kihelkond – 26. juuli 1931) oli eesti advokaat.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta mõnda aega Peterburi ringkonnakohtus, kuid läks üle advokatuuri ja töötas advokaadina kuni opteerimiseni Eestisse. Mõnda aega oli ta Peterburis opteerimiskomisjoni nõunik, hiljem aga esimehe kohusetäitja. Hans Erjapea oli tegev Peterburi eesti seltskonna elus, toetades sageli Peterburis õppivaid kaasmaalastest üliõpilasi ning oli tegev Peterburi eesti üliõpilasorganisatsioonide ellukutsumisel. 1923. aastast kuni surmani oli ta vandedvokaat Tallinnas.
Ta kuulus EÜS Põhjala vilistlaskokku ja oli valitud auvilistlaseks.
Isiklikku
Tema tütar oli Alice Erjapea (1921. aastast Beševic), üks esimesi Eesti Välisministeeriumi ametnikke ning hilisem klaveriõpetaja ja professor Belgradis.
Alo Adamson
Alo Adamson (13. juuli 1939 Viljandi – 31. august 2013) oli eesti mäeteadlane.
Haridus
Ta õppis aastatel 1945–1956 Viljandis keskkoolis, seejärel aastatel 1956–1959 Tallinna ja Kohtla-Järve Mäetehnikumis. Aastatel 1961–1966 õppis ta Tallinna Polütehnilises Instituudis energeetikateaduskonnas ja lõpetas siis Leningradi Mäeinstituudi mäeinsener-elektromehaaniku erialal. Aastatel 1971–1975 oli ta kaugõppeaspirantuuris Aleksandr Skotšinski nimelises Mäendusinstituudis. Tehnikakandidaat 1975; vanemteadur 1982; dotsent 1990.
Teadustöö põhisuunad
Mäendusalased uuringud, mäetehnika ja -tehnoloogia, rikastamine; keskkonnakaiste maavarade kaevandamisel ja allmaarajatiste ehitamisel; mäeettevõtete projekteerimine; kaeveõõnte ja rikastamisjääkide utiliseerimine. Avaldanud üle 100 teaduspublikatsiooni, omab 8 leiutist ja 2 patenti. Tema juhendamisel on kaitstud 1 doktoritöö ja 10 magistritööd.
Liikmesus
Aleksandr Skotšinski nimelise Mäeinstituudi Eesti filiaali asedirektor teadusalal 1983–1984; Eesti Põlevkivi haldusnõukogu liige 1991–1994; Eesti Mäeühingu Tallinna Mäekonna juhatuse liige 1991–1999; Eesti TA Geoloogia Instituudi Nõukogu liige; Eesti Põlevkivi haldusnõukogu liige 1991–1994; Eesti Vabariigi Maavarade Komisjoni liige 1990–1994, 2004–2013. Maailma Mäekongressi (World Mining Congress) rahvusvahelise orgkomitee liige 1991–2013; Eesti Rahvusliku Mäekomitee liige 1991–2013; IOC (International Symposium on Mine Planning and Equipment Selection) liige; sümpoosioni "Mine Planning and Equipment Selection" rahvusvahelise orgkomitee liige 1996; Maailma Mäeprofessorite Ühingu (Society of Mining Professors) liige 1992–2013. Energeetikanõukogu liige 1997–2013; Täitematerjalide standardimise tehnilise komitee (EVS-TK 9) liige 1999–2013; Energeetika, mäe- ja keemiatööstuse kutsenõukogu liige 1999–2013; Eesti TA energeetikanõukogu liige 1999–2013; Eesti Mäeseltsi juhataja ja vanematekogu liige 2001–2002; 2004–2006; "Oil Shale Symposium 2002" orgkomitee liige 2002; Kaevandamisseaduse ja sellest tulenevate määruste väljatöötamise töögrupi liige (MKM) 2002; Põlevkivi kasutamise riikliku arengukava komisjoni liige 2006–2013.
Helsingi suurpommitamised
Esimene suurpommitamine 6.–7. veebruar
Esimesel pommitamisel sai linn kõige enam kannatada, sest linna kaitsesid ainult õhutõrjepatareid. Pommitamine algas veidi enne poolt kaheksat õhtul. Linna kukkus umbes 350 pommi ja linnast välja langes umbes 2500. Esimene rünnakulaine kestis kella seitsmest õhtul kuni kella kümneni ja teine rünnakulaine algas kella 1 paiku öösel ja lõppes kell 5 hommikul. Rünnakus osales 730 pommitajat. Pärast pommitamist loendati hukkunute arvuks 100 ja vigasaanute arvuks u 300 inimest. Viga sai rohkem kui 160 hoonet. Iroonilisel kombel sai kannatada ka Nõukogude Liidu saatkonna hoone. Hukkunute suure arvu tingis asjaolu, et varasematel päevadel olnud valehäired alandasid inimeste ohutunnet, lisaks puudusid Soome armeel ööhävitajad ja seetõttu astusid linna pommitavatele Nõukogude lennukitele vastu ainult Soome õhutõrjujad.
Teine suurpommitamine 16.–17. veebruar
Kuna Tallinna oli juba pommitatud ja linn oli kannatada saanud, hoiatas luure, et ka Helsingit võidakse veel pommitada. Pärast esimest pommitamist saatsid sakslased Eestist Helsingisse 12 Messerschmitt Bf 109 ööhävitajat, mis tulistasid järgmisel kahel pommitamisel alla 4–6 pommitajat. Kuna enamik linlastest oli vabatahtlikult evakueerunud ja maakohtadesse läinud ning linna jäänud elanikud olid valmis esimese häire peale varjuma, olid teise rünnaku hukkunute ja vigasaanute arv tunduvalt väiksem. Lisaks olid paremini valmistunud ka linna kaitsjad. Seekord osales rünnakus 383 pommitajat, mis heitsid 4317 pommi, millest linna kukkus kõigest 100. Soome luure oli tund ja 40 minutit varem venelaste raadiosidet pealt kuulanud ja sai rünnakust teada, mille peale hoiatati õhutõrjet, kellel oli piisavalt aega valmistuda. Linnas anti häire kella kaheksa paiku ja esimesed pommid langesid 20.12. Linna rünnati taas kahes laines: esimene laine kestis kella 20.12–23.10 ja teine laine kestis 23.45st kuni kella kuueni hommikul. Õhutõrje tulistas alla kaks pommitajat. Linna kaitsjad kasutasid ka radarit ja nii tuvastati esimene vaenlane 34 minutit enne rünnaku algust. Seekord olid kaotused palju väiksemad: 25 inimest hukkus ja 29 said vigastada. 27 hoonet hävitati ja 53 said kahjustada.
Kolmas suurpommitamine 26.–27. veebruar
26. veebruari õhtul märgati linna kohal Nõukogude luurelennukit. See andis soomlastele mõista, et oodata on pommitamist. Ründajatel oli eeliseks hea ilm, mis oli ründajatele suureks abiks. Soome luure sai taas linna ründamise kavatsustest teada, kui kuulas pealt Nõukogude raadiosidet. Kuigi sõjaväelased üritasid hoida eetrivaikust, said soomlased varase hoiatuse tund ja 28 minutit enne esimeste pommide langemist. Viis minutit hiljem märgati Soome kohal lendamas esimesi pommitajaid. Seekord anti linnas juba varakult vaikne alarm, mis andis inimestele piisavalt aega varjuda. Raadio ülekanded katkestati, rongid ja trammid peatati ja linn pimendati kiiresti. See raskendas vaenlasel sihtmärkide leidmist. Soome radarid avastasid esimesed pommitajad kella poole seitsme paiku. Õhutõrjujad avasid tule kell 18.53 ja esimesed pommid langesid kell 19.07. Kolmas pommitamine erines kahest eelmisest kardinaalselt, sest toimus kolm rünnakulainet ja Nõukogude pommitajate ning Soome ööhävitajate ja õhutõrjujate vaheline duell kestis 11 tundi. Esimene laine oli õhtul ja kestis neli tundi. Ründajad keskendusid peamiselt linna pommitamisele. Teine laine keskendus linna asemel selle kaitsjatele, üritades linna kaitsel olnud helgiheitjate rühmasid ja õhutõrjujaid hävitada või siis vähemalt nende tulejõudu nõrgendada. Kolmas laine pidi linna lõplikult rusuhunnikuks muutma, aga enamik laines osalenud pommitajatest pööras otsa ringi, kui kohtas linna kaitsvaid ööhävitajaid ja jäi õhutõrje marutule alla. Rünnaku lõppu märkiv signaal anti alles kell pool seitse hommikul. Soomlaste kaotused olid rünnaku suurusega võrreldes taas väikesed: 21 inimest hukkus ja 35 sai vigastada. 59 hoonet hävis ja 135 sai kannatada. Seekord osales rünnakus 896 pommitajat, kellest 9 tulistati õhutõrje ja hävitajate poolt alla. Linna langes alla 300 pommi.
Pommitamiste tagajärjed
Tänu efektiivsele õhutõrjele ja kavalusele olid linna kahjustused väikesed. Linna kukkus ainul 5% pommidest ja mõned kahju tekitamata parkidesse. Rünnakus osalenud umbes 2000 pommitajat korraldasid linnale kolm suurpommitamist, heites nende käigus alla 2600 tonni pomme. Ööhävitajad ja õhutõrjujad tulistasid alla 21–25 pommitajat. Rünnakutes hukkus Soome poolel kokku 146 inimest, kelle hulgas oli ainult 6 sõdurit. Vigastada sai 356 inimest. Rünnakutes hävis 109 hoonet, 300 sai kannatada ja 111 süttis põlema. Võrdluseks: Dresdeni pommitamises osales 1320 pommitajat, kes heitsid alla 3900 tonni pomme. See on võrreldav Helsingi pommitamiste koguarvuga, aga erinevalt Helsingist, hukkus Dresdeni pommitamises kuni 35 000 inimest ja linn tehti maatasa. Pärast sõja lõppu Helsingit külastanud Nõukogude delegatsioon eesotsas Andrei Ždanoviga oli vapustatud, kui nägid, et linna kahjustused olid minimaalsed. Nõukogude Liidu juhtkond oli varem arvanud, et linn pommitati maatasa ja et see oligi põhjuseks, miks soomlased olid nõus läbirääkima.
Soomlaste karistusretked
Soomlased maksid Helsingi pommitamiste eest kätte üsna kavalal ja omapärasel moel. Tavapäraste pommitamiste asemel järgneti või isegi liituti pommitamast tagasi lendavate pommitajatega ja lennati koos Leningradi lähedastele lennuväljadele, kus asusid Nõukogude pommitajate baasid. Kui enamik pommitajaid oli maandunud, soomlased ründasid ja avasid tule nii maandunud kui ka maanduvate pommitajate pihta. Seejärel tekkinud segaduses taanduti vaikselt ja lennati koju. Esimene selline karistusretk võeti ette 9. märtsil 1944, kui Tallinnas toimus Märtsipommitamine ja sihikule võetigi kodubaasidesse lendavad Tallinna pommitanud pommitajad. Tänu soomlaste hulljulgusele pääses Tallinn maatasa pommitamisest. Soomlased korraldasid sellised rünnakuid 9. märtsist 1944 kuni sama aasta maini. Nõukogude lennuväe kaotused seda tüüpi rünnakutes pole teada.
Nähtavad jäljed tänapäeva Helsingis
Pommitamiste järel Helsingi kahjustused likvideeriti, aga siiski jäeti parandamata Mannerheimintie ja Aleksanterinkatu ristumiskohas asuva Kolme sepa kuju vigastused. Kuju alusel on endiselt näha pommikahjustused ja alasil on auk, mille tekitas šrapnell.
Kevin Volland
pisi|Kevin Volland (2018) Kevin Volland (sündinud 30. juulil 1992 Marktoberdorfis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründajana Saksa kõrgliiga klubis Berliini Union.
Ta alustas klubikarjääri TSV 1860 Münchenis, mille koosseisus debüteeris ta hooajal 2010–11	Saksamaa esiliigas. Hooajal 2011–12 lõi Volland Saksamaa esiliigas 14 väravat.
Aastatel 2012–2016 mängis ta Saksamaa kõrgliigas TSG 1899 Hoffenheimi ja aastatel 2016–2020 Leverkuseni Bayeri ridades. Nii hooajal 2017–18 kui ka 2018–19 lõi ta Saksamaa kõrgliigas 14 väravat.
2020. aasta septembris sõlmis Volland lepingu AS Monacoga.
Itaalia lauljate loend
''Siin on loetletud Itaalia lauljaid; ooperilauljaid on loetletud ka Itaalia ooperilauljate loendis. Duetid ja suuremad koosseisud on toodud Itaalia ansamblite loendis.''
Kevin Volland
Suvel 2023 liitus ta ligi 4 miljoni euro eest Berliini Unioniga.
2015. aastal osales ta Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistrivõistlustel, kus jõuti poolfinaali. Volland lõi turniiril kaks väravat ja andis ühe väravasöödu ning võitis Hõbepalli auhinna. Saksamaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 13. mail 2014 sõprusmängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. novembril 2016 MM-i valikmängus San Marino vastu.
Drochia
Drochia on linn Moldovas, Drochia rajooni halduskeskus.
Drochia on asutatud 1777. aastal, linnaõigused sai 1973. aastal.
Balti vabaduse päev
Balti vabaduse päev  (inglise Baltic Freedom Day) on 14. juunil. Sel päeval 1941 alustas Nõukogude Liit Baltimaade inimeste küüditamist (juuniküüditamine). Fraasi Balti vabaduse päev on esimest korda mainitud 14. juunil 1982 Ronald Reagani proklamatsioonis nr 4948.
Pierre-Ambroise Bosse
Pierre-Ambroise Bosse (sündinud 11. mail 1992 Nantes'is) on Prantsusmaa kergejõustiklane, keskmaajooksja, maailmameister. Tema põhiala on 800 meetri jooks.
2011. aastal tuli ta Tallinnas 800 m jooksus juunioride Euroopa meistriks. 2013. aastal Tamperes tuli ta samal alal Euroopa U23 meistriks.
2012. ja 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis ta 800 meetri jooksus pronksmedali.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis tuli ta 800 m jooksus maailmameistriks.
Isiklikud rekordid
Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
Sovhoz imeni Lenina
Külaasundus "Sovhoz imeni Lenina" (vene keeles Сельское поселение Совхоз имени Ленина) oli külaasundus Venemaal Moskva oblastis Lenini rajoonis. Külaasunduse keskuseks oli Posjolok sovhoza imeni Lenina.
Munitsipaalmoodustis (külaasundus) Sovhoz imeni Lenina moodustati 1. jaanuaril 2006. See kuulus Lenini munitsipaalrajooni koosseisu. 5. augustil 2019 see likvideeriti ja selle ala liideti Leninski linnaringkonnaga.
Külaasunduse pindala on 1307 ha.
Külaasunduses oli 3 asulat :
Kohalik omavalitsus
Külaasunduse kohaliku omavalitsuse esindusorganiks oli 10-liikmeline saadikute nõukogu (Совет депутатов). Saadikud valisid endi seast nõukogu esimehe. Külaasunduse kõrgemaks ametiisikuks oli külaasunduse pea (Глава поселения), kes valiti üldistel munitsipaalvalimistel. Tema juhtis külaasunduse administratsiooni.
Räpina rajoon
Räpina rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1961. Rajooni keskus asus Räpina alevis.
Ämblikvälk
pisi|414x414px|Pilvest pilve liikuv välk ehk ämblikvälk Ämblikvälk on horisontaalne pilvesisene välk, mida inimsilm suudab jälgida. Nii teiste välkude kui ka ämblikvälgu levinuim vorm on pilv-maa-välk, mis tähendab, et välk saab alguse pilvest ning liigub seejärel maapinna poole. Selline välk on loomulik välk. Ämblikvälk on sageli väga kõrgel kõrgusel toimuv sündmus ja selle tulemuseks on tavaliselt pehme ja üsna vaikne kõumürin, mis on tingitud nende suurest kaugusest vaatlejast.
Väljanägemine
Seda välku nimetatakse ämblikuvälguks nende loodud mustri tõttu, mis Maalt nähtuna meenutab ämblikuvõrku või hoopis puuvõra. Neid pikki horisontaalselt liikuvaid välke võib Maalt näha pilvede all, kui need on eriti tugevad ja eredad.
Teke
Enamik välkudest algavad äikesetormis ja liiguvad läbi pilve. Tekkinud välgud võivad jääda pilve piiresse või jätkata liikumist vabas õhus ja lõpuks maapinnale. Pilvesse jääb umbes 5–10 korda rohkem välku kui maapinnale jõuab. Umbes veerand välkudest on pilve ja maa vahel ning enamik neist kannab maapinnale negatiivset elektrilaengut, vähesed ka positiivset. Läbilöök algab pilves siksakiliselt mõnekümnemeetriste sammliidriteks nimetatud sädemetena. Liider kannab negatiivset laengut allapoole, kuni liidri ja pilve alla kogunenud laengu vaheline väljatugevus põhjustab vastassuunalise läbilöögi. Ämblikuvälk tekib välgu kiirel liikumisel ühest pilvest teise ning on tihti seotud välgu pilv-maa positiivse laenguga. Seda sorti välk katab sageli väga suuri vahemaid, mille tulemuseks on suurejoonelised teavest katvad mustrid, mida inimene suudab jälgida. Teisisõnu on ämblikvälgu liikumine piisavalt aeglane, kuna muidu ei suudaks inimsilm seda jälgida. Ämblikvälk võib esineda iseseisvalt kas täielikult pilve sees või siis ka pilv-maa välguna. Kõige tihedamini võib neid märgata kihiliste pilvede all.
Jackson Browne'i avastused
Meteoroloogia büroo meteoroloog Jackson Browne on ämblikvälgu tekke küsimuses pisut valgust heitnud. Ta ütles, et ämblikvälk tekib äikesetormi ülemistes lamedates pilve osades. "Ämblikvälk algab tavaliselt sellest, mida me kutsume pilvesiseseks välguks - välguks, mis liigub täielikult pilve sees. Kui välk on pilve ülaossa jõudnud, võib see levida ja muutuda visuaalselt meeldivaks." Hr Browne on ekspert nii ilmastiku kui ka välgu hindamise osas.
Arvsõna
Arvsõna väljendab asjade kvantitatiivseid tunnuseid, põhiliselt arvu või järjekorda ning vastab küsimustele ''mitu? mitmes?'' Kirja võib arvsõnu panna kahel viisil – kas sõna või numbriga.
Põhiarvsõnad e kardinaalid
Vastavad küsimusele mitu?, nt kolm, tuhat. Põhiarvsõnad esinevad tavaliselt nimisõna ees, nt kaks koera, harvem ka järel, nt aastat viis tagasi, minutit kümme varem. Arvsõnad võivad esineda ka koos asesõnaga, nt need kolm läksid edasi. Võimalik on ka arvsõna omaette esinemine, nt alles alla kahekümne, aga juba kuraasi täis. Erialatekstis esinevad arvsõnad nn abstraktsete arvudena, nt kaks korda kaks võrdub neli. Struktuuri alusel on olemas lihtpõhiarvsõnad, nt viis, kümme, ja liitpõhiarvsõnad, nt viisteist(kümmend), kakskümmend, kuussada – see jaotus tugineb kokku-lahkukirjutamise traditsioonil. Süntaktiliselt käituvad põhiarvsõnad substantiivide sarnaselt. Nominatiivis põhiarvsõna käitub fraasipõhjana, nõudes laiendilt osastava vormi, nt kaks poissi (põhiarvsõna määrab laiendi vormi); obliikvakäänetes on aga põhjaks substantiiv ja laiendiks põhiarvsõna, nt kahele poisile, kahest poisist.
Järgarvsõnad e ordinaalid
Vastavad küsimusele mitmes? Struktuurilt jagunevad need samuti liht- ja liitjärgarvsõnadeks. Süntaktiliselt sarnanevad nad omadussõnadega, ühildudes põhisõnaga arvus ja käändes. Tunnuseks on -s:-nda, erandiks vaid esimene ja teine. Reeglipärased on käänamise mõttes kolmas, sajas, miljones, triljones, miljardes jne. Süntaktiliselt käituvad järgarvsõnad adjektiivide sarnaselt.
Murdarvsõnad
Vastavad küsimusele mitmendik?, nt neli viiendikku, null koma seitse. Ka neid võib struktuuriliselt jagada liht- ja liitmurdarvsõnadeks. Esimeste näiteks sobib viis sajandikku, teiste näiteks kolmteist kahekümne neljandikku.
Arvsõna ja nimisõna
Arvsõnad võivad esineda ka nimisõnade funktsioonis, nt kaks on halb hinne; üritus on mõeldud sadadele (‘massidele’). Nimisõnad on ka kümmekond ja sadakond, kuna -kond analüüsitakse nimisõnaliiteks. Ka tosin ja gross on oma süntaktilise käitumise poolest pigem nimisõnad, nt tosinaid mehi (ühildub arvus). Ka ik-liite abil arvsõnadest tuletatud sõnad on nimisõnad, nt kaksik, viisik, kolmik. line-liitelised arvsõnadest tuletatud sõnad loetakse samuti nimisõnadeks, nt üheline, kümneline, sajaline. Keerukas on sõna paar liigitamine. Kui see esineb lauses koos ainsuse osastavas käändes nimisõnaga, on tegemist arvsõnaga, nt paar sõpra; kui aga koos mitmuse osastavas nimisõnaga, siis nimisõna, nt paar saapaid.
Arvsõna ja omadussõna
ne-liiteline arvsõnast tuletatud sõna loetakse omadussõnaks, nt ühene, teine tähenduses ‘teistsugune’, nt kõik oli siis teine.
Arvsõna ja määrsõna
Nt üksi, kaksi, kolmi ja kesi-lõpulised sõnad loetakse määrsõnadeks. Ka esiteks, teiseks, kuuendaks on määrsõnad, kujutades endast leksikaliseerunud saava käände vorme. Põgenes tuhatnelja (kuidas?) – määrsõna. Ebamäärasust väljendav üks ’umbes, ligikaudu’ on määrsõna. Nt osta üks kolm liitrit.
Arvsõna ja asesõna
Probleemid üksiksõnadega, nagu üks ja teine. Nt üks seisis seal, teine siin (kui üks esineb tähenduses ‘mingi’ ja teine tähenduses ‘muu’, on tegemist asesõnadega, nt ka üks teine laps mängis palli). Kui mõeldakse kindlat hulka, siis on tegemist arvsõnadega. Asesõnad mõni, palju, mitu võivad esineda liitarvsõna koosseisus, nt mõnikümmend, mitusada. Sellisel juhul otsustatakse sõnaliik põhisõna alusel nagu tavaliselt, ja kuna põhisõnaks on arvsõna, saab ka liitsõna arvsõnalise määratluse.
‘Alī Muḩammad Zakī
‘Alī Muḩammad Zakī ‘Alī (sündinud 1. detsembril 1953) on Egiptuse viroloog.
Panus teaduse arendusse
Zaki diagnoosis Saudi Araabias esimest korda dengepalaviku ja eraldas 1995 uue puukidelt pärineva flaviviiruse (Alkhurma hemorrhagic fever virus), mis põhjustab osal inimestest Alkhurma hemorraagilist palavikku (Alkhurma Hemorrhagic Fever; AHF).
Professor Zakī avaldas septembris 2012 materjalid uue viiruseliigi tuvastamise kohta, mis praeguseks kannab nime respiratoorse sündroomiga Lähis-Ida koroonaviirus.
Ogygia
pisi|[[Jan Brueghel vanem (1568–1625). Odysseus ja Kalypso Ogygia saarel. Maalitud u 1616.]]Ogygia oli vanakreeka eeposes "Odüsseia" kirjeldatud saar, millel elas titaan Atlase tütar nümf Kalypso. Eepose peakangelane Odysseus veetis saarel seitse aastat, enne kui jumalad käskisid Kalypsol ta vabastada.
Amagasaki
thumb Amagasaki on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris. Asub prefektuuri kaguservas Ōsaka lahe ääres.
Amagasaki on tööstuslinn, peamised tööstusharud on terase-, farmaatsia-, keemia-, tekstiili- ja klaasitööstus. Linnas on ka mitu õlletehast ja laevaremonditehas.
Ajalugu
Teise maailmasõja ajal sai linn tõsiseid purustusi USA pommirünnakutes.
25. aprillil 2005 toimus Tsukaguchi ja Amagasaki jaama vahel rongiõnnetus, kui liiga kiiresti sõitnud kiirrongi 7 vagunit kurvis rööbastelt maha sõitsid ja osa neist 9-korruselise majja sisse sõitis. Õnnetuses hukkus 107 inimest, vigastada sai 540.
Chokri Belaïd
pisi|Chokri Belaid (2012) pisi|Chokri Belaid (2011) Chokri Belaid (26. november 1964 Tunis – 6. veebruar 2013 Tunis) oli Tuneesia jurist ja vasakpoolne poliitik, opositsiooniliider ja Demokraatlike Patriootide Liikumise juht.
Belaid oli 1980. aastatel tudengiaktivist. Hiljem töötas ta juristina ja kuulus kukutatud Iraagi presidendi Saddam Husseini kaitsemeeskonda. Hussein mõisteti sellegipoolest süüdi ja hukati.
2008 võttis Belaid sõna kaevurite survestamise vastu. Ta oli Tuneesia presidendi Zine El Abidine Ben ali mõjukas kriitik. Ben Ali põgenemine Saudi Araabiasse 2011 oli Araabia kevade esimene ilmne saavutus.
Mõrvamine
6. veebruaril 2013 lahkus Belaid oma kodust, kui teda tulistati 4 korda pähe ja rindu. Ta viidi kiiresti Ennasri haiglasse, kus suri samal päeval. Kurjategija põgenes mootorrattal.
Juba ennegi oli Belaid saanud korduvalt tapmisähvardusi. Ööl enne oma tapmist ütles Belaid: «Igaüks, kes on vastu Taassünni Parteile, saab vägivalla sihtmärgiks.» Varem samal nädalal oli Belaid öelnud, et islamistid kasutavad relvana revolutsiooni käigus loodud komiteesid.
Pärast seda, kui levisid uudised Belaidi mõrvamisest, ajas politsei pisargaasiga laiali tuhanded Tuneesia siseministeeriumi ees protestinud. Üle kogu riigi puhkesid spontaanselt protestid. Sealjuures ka Gafsas, Mezzounas ja Sidi Bouzidis kasutati demonstrantide laialiajamiseks pisargaasi. Selle mõrva ja protestide tulemusena katkestas Tuneesia presidendi kohusetäitja Moncef Marzouki välisreisi Kairosse.
Belaid maeti 8. veebruaril Tunises Jellazi kalmistule. Matustel osales vähemalt miljon inimest. Politsei ja matuseliste vahel puhkesid kokkupõrked.
Tuneesia peaminister Hamadi Jebali, kes ise kuulub Taassünni Parteisse, nimetas seda tapmist "poliitiliseks mõrvaks ja Tuneesia revolutsiooni mõrvaks". Teleesinemises teatas ta ajutise valitsuse moodustamisest, mis valitseks maad kuni uute valimisteni.
Ka islamistlik Taassünni Partei tegi avalduse, milles nimetas seda tapmist "jälgiks kuritööks", mis oli suunatud "Tuneesia julgeoleku ja stabiilsuse vastu". Isegi Egiptust valitsev Moslemi Vennaskond teauas, et mõrvad on kuritegu ja need tuleb lõpetada, aga sealne Rahvuslik Päästerinne väljendas kartust, et sarnased poliitilised mõrvad võivad juhtuda ka Egiptuses. Kuid vihane rahvahulk pani Taasünni Partei kontorid Tuneesia keskosas Mezzounas ja loodeosas El Kefis põlema ning rüüstas erakonna kontori Gafsas.
pisi|Rahvarinde miiting (27. aprill 2013) Neli opositsioonierakonda, nimelt Belaidi enese Rahvarinne, Tuneesia Üleskutse, Al Massari Partei ja Vabariiklik Partei, kutsusid tagasi oma parlamendisaadikud ja kutsusid rahvast üldstreigile.
26. veebruaril vahistati 4 radikaalset islamisti, sest neid kahtlustati seotuses Belaidi mõrvaga. Peamine kahtlusalune mõrvas öeldi olevat radikaalne vahhabiit Boubakar Hakim.
2. oktoobril kinnitas Chokri Belaidi kaitsekomitee pressiesindaja Tayeb Oqaili, et ametlike dokumentide järgi oli Liibüa poliitik ja sõjaväejuht Abdelhakim Belhadj segatud nii Chokri Belaidi kui Mohamed Brahmi tapmisesse. Oqaili osutas Taassünni Partei sidemetele Liibüa Islami Võitlusrühma ja radikaalse islamirühmituse Ansar al-Shariaga. Neist viimase on nii Tuneesia kui USA kuulutanud terrori rühmituseks. Oqaili arvates soovis Belhadj Tuneesias korraldada terrorirünnakuid ja valmistas selleks ette Ansar al-Sharia rakukese, mis tappis opositsioonipoliitikuid Taasünni Partei juhtkonna järelevalve all.
Eraelu
Belaid kirjutas ka luulet. Üks tema luuletustest oli pühendatud Liibanoni intellektuaalile Hussein Muruwale, kelle islamistid mõrvasid 1990. aastate lõpus.
Belaid oli abielus. Tal oli kaks tütart. Perekond elas üürikorteris.
Viggo Kampmann
Olfert Viggo Fischer Kampmann (21. juuli 1910 – 3. juuni 1976) oli Taani poliitik. Ta kuulus parteisse Sotsiaaldemokraadid.
Viggo Kampmann lõpetas 1934. aastal Kopenhaageni Ülikooli poliitikateaduste kandidaadi kraadiga. Seejärel töötas ta Taani statistikaametis. 1946. aastal asus ta konsultandina tööle Taani Maksuametisse. 1947–1950 töötas ta Majandussekretariaadis. Esimest korda oli ta Taani rahandusminister 1950. aasta septembris–oktoobris. Aastatel 1950–1953 oli ta panga Kongeriget Danmarks Hypotekbank direktor. 1953. aasta aprillist kuni 1963. aasta oktoobrini oli ta Folketingi liige. Teist korda oli ta Taani rahandusminister 30. septembrist 1953 kuni 31. märtsini 1960. Viggo Kampmann oli Taani peaminister 19. veebruarist 1960 kuni 3. septembrini 1962. Viggo Kampmann oli nii praktiliselt kui ka teoreetiliselt üks moodsa heaolu- ja kasvuühiskonna rajajatest. 1962. aasta kevadel sai Kampmann infarkti ja oli halvenenud tervise tõttu sunnitud peaministriametist lahkuma. Ta oli alates 1962. aastast kuni surmani Riikliku Elukindlustusasutuse esimees. Lisaks oli ta 1965–1969 Raadionõukogu ja selle programmikomisjoni liige ja aastatel 1962–1966 sotsiaaldemokraatide ajakirja Verdens Gang toimetaja.
Modifitseeritud tärklis
Modifitseeritud tärklis, mida nimetatakse ka tärklise derivaadiks, on tavaline tärklis, mida on töödeldud keemiliselt, füüsikaliselt või ensümaatiliselt selleks, et muuta tema omadusi. Modifitseeritud tärklist kasutatakse toiduainetööstuses paksendajana, stabilisaatorina või emulgaatorina. Ravimitööstuses kasutatakse modifitseeritud tärklist lagundajana. Samuti on see sideaineks paberitööstuses.
Looduslik tärklis talub üpris halvasti nii termilist kui mehaanilist töötlust. Modifitseerimise tulemusel muutub tärklise vastupidavus kõrgele temperatuurile, hapetele, ajale, jahutamisele või külmutamisele. Modifitseerimine suurendab tärklise lahustuvust, plastsust, venivust, geelistusvõimet või veesiduvust. Samuti modifitseeritakse tärklist selleks, et muuta viskoossust või tekstuuri ja suurendada stabiilsust.
Toiduainetööstus
pisi|[[Hernekommides saavutatakse kõva välispind modifitseeritud tärklise abil]] Kõige laialdasemalt kasutatakse modifitseeritud tärklist toiduainetööstuses. Modifitseeritud tärklist tähistatakse toiduainete pakenditel koodidega E1400–E1452. Erinevate meetoditega modifitseeritud tärklisi kasutatakse väga erinevates toiduainetes, näiteks küpsetistes, lihas, kommides ja teistes maiustustes, valmistoitudes (supid jt), piimas ja beebitoidus.
Modifitseeritud tärklise eelised toiduainetööstuses:
Paberitööstus
Tärklist hakati paberitööstuses kasutama juba kaks aastatuhandet tagasi, kui avastati, et see annab paberile tugevama ja ühtlasema pinna. Praeguseks on selgunud, et tärklis tagab ka suurema tootlikkuse. Tärklis on paberitööstuses vee, kiudainete ja täiteainete kõrval enimkasutatud tooraine üle kogu maailma. Lisaks funktsionaalsetele omadustele on tärklis ka üsna kergesti kättesaadav ja odav materjal. Paberitööstus saab umbes 67% vajaminevast tärklisest maisist, 15% kartulist, 8% tapiokist ja 3% vahamaisist.
Tärklise kasutamise osamäär paberitööstuses sõltub paljuski paberi tüübist. Näiteks kasutatakse taskurätikutes tärklist vähe või üldse mitte, kuid printimispaberis ulatub tärklise osakaal 10%ni.
Paberitööstuses kasutatakse üle maailma umbes 5 miljonit tonni tärklist. Modifitseeritud tärklis on hinnas eriti Ameerikas, kus seda ei kasutada üksnes tootlikkuse suurendamiseks, vaid ka paberi kvaliteedi parandamiseks. Ameerikas on paberitööstus ühtlasi modifitseeritud tärklise suurim rakendusala.
Lisaks tootlikkusele ja kvaliteedi parandamisele on modifitseeritud tärklis hea järgmistel põhjustel:
Ravimitööstus
Tärklis on ravimitööstuses hästituntud side- ja laguaine, kuid halva voolavuse tõttu on selle kasutamine piiratud. Ravimitööstuses kasutatakse kõige laialdasemalt eelgeelistatud modifitseeritud tärklist. Hiljuti selgus, et farmaatsiatööstuses saab kasutada ka happega töödeldud tärklist ning atsetüülitud tärklist. Modifitseeritud tärklist kasutatakse laguainena tablettides. On tõestatud, et see soodustab ravimi paremat imendumist ja teatud oludes uute punaliblede tekkimist.
Muud rakendused
Modifitseeritud tärklist kasutatakse veel kosmeetikatööstuses, tubakatööstuses, tekstiilitööstuses, liimides ja loomasöötades.
Keemiline modifikatsioon
1. Oksüdeeritud tärklis (E1404)
Tärklise oksüdeerimine alandab selle viskoossust.
2. Happega töödeldud tärklis (E1401)
Hape lõhub tärklise molekuli ja nii saavutatakse viskoossuse vähenemine.
Leelisega töödeldud tärklist kasutatakse paksendajana ja sideainena.
4. Karboksümetüülitud tärklis. Monokloroatsetaadi lahuse lisamine annab tärklisele negatiivse laengu. Sellega muudetakse tärklis vastupidavamaks kuumusele.
5. Valgendatud tärklis (E1403), tärklist töödeldakse vesinikperoksiidiga. Tärklist valgendatakse selleks, et eemaldada värvi, mille on sinna jätnud taime pigment, millest tärklist toodeti.
6. Monotärklisfosfaat (E1410)
Selle meetodiga kutsutakse esile degradatsioon.
7. Ditärklisfosfaat (E1412). Tärklis muutub vastupidavamaks kõrgele temperatuurile ja madalale pH-le. Samuti muutub tärklis stabiilsemaks ja viskoossemaks ega kristalliseeru.
8. Atsetüülitud tärklis (E1420) saadakse nii, et tärklist esterdatakse atsetaanhüdriidiga. Selle käigus suurenevad tärklise paisumisvõime ja lahustuvus vees.
9. Hüdroksüpropüülitud tärklis (E1440) saadakse nii, et tärklist töödeldakse propüleenoksiidiga. Selle tulemusel suurenevad tärklisegraanulite liikumivabadus amorfses piirkonnas ja tärklise lahustuvus külmas vees ning viskoossus ja stabiilsus madalal temperatuuril.
10. Naatriumoktenüülsuktsinaat-tärklis (E1450) ja alumiiniumoktenüülsuktsinaat-tärklis (E1452). Suktsinaadiga töötlemine alandab tärklise geelistumiseks ja degradatsiooniks vajalikku temperatuuri. Tärklis muutub stabiilsemaks madalal temperatuuril ja vastupidavamaks tugevatele hapetele. Toiduainetööstuses kasutatakse selliseid modifitseeritud tärklisi emulgaatoritena.
Füüsikaline modifikatsioon
Kõigi füüsikaliste modifitseerimiste eesmärk on muuta tärklis külmas vees lahustuvaks.
Kuivatamine on kõige levinum meetod tärklise lahustuvuse parandamiseks.
Bioloogiline modifikatsioon
Bioloogilise modifikatsiooni eesmärk on saada tärklise hüdrolüüsi käigus tekkivaid aineid.
Neid suhkruid müüakse siirupi kujul ja kasutatakse selleks, et lisada magusust.
Geneetiliselt modifitseeritud tärklis
Modifitseeritud tärklist ei tohi segi ajada geneetiliselt modifitseeritud tärklisega. Geneetiliselt modifitseeritud tärklist saadakse taimedelt, mida on geneeniliselt muundatud selleks, et esile kutsuda omadusi, mis tegelikult sellele taimeliigile omased pole. Geneetiliselt muundatud tärklisel on muudetud DNA-d, kuid tärklise modifitseerimine keemiliselt, füüsikaliselt või ensümaatiliselt toimub alles siis, kui taimest (mis võib, aga ei pruugi olla geneetiliselt muundatud) on tärklis toodetud.
Mosaiikklaas
Mosaiikklaas on klaasanum või -ese, mis on kokku sulatatud eelnevalt ette valmistatud, näiteks mustriks või kujundiks laotud väikestest klaasitükkidest või -kiududest. Tehnikat kasutatakse mosaiikvarraste või muude mosaiikosade valmistamiseks ja nende edasiseks töötlemiseks, näiteks helmeste, inkrustatsioonide, anumate ja muude esemete valmistamiseks.