cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valga vald
Valga vallavalitsus
Monika Rogenbaum on vallavanem ning Maarja Mägi ja Kaupo Kutsar on asevallavanemad. Diana Asi on vallasekretär, Pille Raudam on kultuuri- ja haridusteenistuse juhataja, Jüri Kõre on sotsiaaltöö teenistuse juhataja, Kalev Niit on vallavara- ja hooldusteenistuse juhataja, Urmas Möldre on ehitus- ja planeerimisteenistus juhataja, Annely Adrat on rahandusteenistuse juhataja (12.11.2021 andmetel).
India muusika
Klassikaline muusika
India klassikalisel muusikal on kaks põhielementi, raga ja tala. Raga põhineb mitmekesisel swara repertuaaril (noodid ja mikronoodid), moodustades sügavalt keerulise meloodilise struktuuri kanga, samas kui tala mõõdab ajatsüklit ka takti. Raga annab muusikutele helide paleti, et luua sidus meloodia ning tala pakub loova raamistiku rütmiliseks improvisatsiooniks. India klassikalises muusikas on nootide vahe sageli olulisem kui noodid ise ja traditsiooniliselt välditakse lääne klassikalisi mõisteid nagu harmoonia, kontrapunkt, akordid või modulatsioon.
Bay maakond (Michigan)
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Bay City.
Valga vald
Transport
Linna ühistranspordi eest vastutab kohalik omavalitsus. 2018. aasta seisuga oli Valga vallas kohalike teede pikkus (v.a Valga linn) 236 km, millest asfalte eritud 17 km. Valga linnas oli tänavate kogupikkus 84 km. Käesolev Valga kohalike teede teehoiukava aastateks 2021–2025 on koostatud Valga Vallavalitsuse tellimusel ning seisnes põhiliselt töös „Valga valla kohalike teede ja tänavate inventariseerimine ja teehoiukava 2020–2024 koostamine" esitatud teehoiukava 2020–2024 värskendamises.
Bay maakond (Michigan)
Maakonna pindala on 1634 km². Veepindala on 483 km².
Valga vald
Valga valla kehtivad üldplaneeringud
Kohaliku omavalitsuse üksuse üldplaneeringu plaanid levivad selliste territooriumide peale, mis ühinesid haldusterritoriaalse struktuuri muutuste tulemusena ning nende kohaliku omavalitsuse üldplaneeringud kehtivad kuni omavalitsuse (omavalitsus, mis koosneb ühinenud valladest) üldplaneeringu kinnitamiseni (vastavalt Eesti territooriumi haldusjaotuse seaduse). Valga linna (üldplaneering kehtib 1. juunist 2007. a) ning Taheva(üldplaneering kehtib 02.06.2008. a), Karula (üldplaneering kehtib 01.05.2008. a), Tõlliste ( üldplaneering kehtib 20.07.2006. a) ja Õru (üldplaneering kehtib 19.07.2006. a) valdade üldplaneeringud kehtivad ainult Valga valla üldplaneeringu koostamiseni. Valga valla planeeringute juhtivspetsialistiks on Lenna Hingla (12.11.2021 andmetel).
Bay maakond (Michigan)
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 107 771. Aastal 2000 oli elanike arv 110 157.
Valga vald
Valga valla kehtivad detailplaneeringud
Valga valla detailplaneeringud toimuvad Lenna Hingla juhendamisel (12.11.2021 andmetel).
Bay maakond (Michigan)
Naabermaakonnad
pisi|tühi|püsti|Bay maakond 1873. aastal; kümme aastat hiljem moodustati Bay maakonna põhjaosast Arenaci maakond
Valga vald
Hoonestusõiguse konkursi pakkumiskutse
Aeg-ajalt kuulutab Valga Vallavalitsus välja hoonestusõiguse konkursi Valga linnas.
India muusika
Rahvamuusika
India rahvamuusika on ilmselgelt mitmekesine, seda lauldakse eri keeltes ja murretes.
Valga vald
Jäätmemajandus
Omavalitsusüksuse ülesanne on korraldada oma vallas või linnas muuhulgas ka jäätmehooldust. Igasuguse tarbimisega kaasneb rohkemal või vähemal määral prügi teke. Valga valla jäätmemajandust reguleerib jäätmehoolduseeskiri. Toimub korraldatud jäätmevedu kodumajapidamistest ning jäätmete sorteerimise lihtsustamiseks on avalikku ruumi paigutatud kogumiskonteinerid. Toimub ka ohtlike jäätmete vastuvõtt. Jäätmeid kogutakse Valga jäätmejaamas.
India muusika
Rahvamuusika
Rahvamuusika žanrid on Tamang Selo, Bhangra ja Giddha, Bihu ja Borgeet, Dandiya, Gaana, Haryanvi, Himachali, Jhumair ja Domkach, Lavani, Manipuri, Marfa, Mizo, Odissi, Rabindra Sengeet (Bengali muusika), Rajasthani, Sufi folk rokk ja Uttarakhandi muusika.
Pāle
pisi|left|[[Pāle kirik]] Pāle on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas piirkonna keskusest Limbažist 25 ja Riiast 111 km kaugusel, merepinnast 50 meetri kõrgusel. Külas on Pāle valla halduskeskus.
Rudolfov
Rudolfov (saksa keeles Rudolfstadt) on linn Tšehhi Lõuna-Tšehhi maakonnas České Budějovice ringkonnas. Rudolfov asub České Budějovice kesklinnast umbes 5 km idakirdes.
Asulat on esmamainitud 1385. aastal. Hõbeda kaevandamist alustati Rudolfovis 16. sajandi teisel poolel. Linnaõigused sai Rudolfov 1585. aastal. Pärast 1610. aastat hakkas hõbeda kaevandamine maagivarude ammendumise tõttu vähenema. Rudolfov sai Kolmekümneaastases sõja ajal rängal kannatada ega saavutanud enam kunagi endist tähtsust.
Pāle
Pāle kujunes Pāle mõisa (Sepküll) juurde. Liivikeelse Sepaküla asendas tänapäevane lätikeelne nimekuju, mis tulenes mõisa omanike Pahlenite nimest. Külas on ka luteri kirik, mille altarimaali autor on Augusts Annuss. Lisaks vallavalitsusele asuvad külas veel koduloomuuseum, kus tutvustatakse Liivimaa liivlaste elu, postkontor, põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu.
1912. aastal avati küla lähistel Pāle raudteejaam, mis suleti 1979. aastal. Külas asuvad Pāle ja Pāles skola bussipeatus.
Looduskaitse all on Zirbuļi tamm ning pärnad ümbermõõduga 3,52, 3,7 ja 3,73 meetrit,
Küla kalmistul asub natsismiohvrite ühishaual mälestusmärk, ka asub seal mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud valla elanikele.
2017. aastal oli külas 219 elanikku, 2021. aastal 220.
Valga vald
Heakord
Valga Vallavolikogu võttis 24.09.2021 istungil vastu määruse "Heakorraeeskiri ja koormise kehtestamine", millega kehtestatakse heakorra nõuded ja koormis kinnistute kasutajate suhtes Valga vallas. Määruse eesmärgiks on koosmõjus teiste õigusaktidega tagada valla territooriumil puhtus ja heakord.
Projektid ja programmid
Valga Vallavalitsus osaleb taotlusvoorudes ja on saanud toetust mitme valdkonna arendamiseks. Käimas on nii sotsiaal-, haridus-, spordi- kui ka noorsoovaldkonna projekte.
Valgamaa Partnerluskogu
Leader meetme toel on rajatud maapiirkondadesse avalikuks kasutuseks mängu- ja spordiväljakuid ning soetatud vahendeid vabaaja veetmise võimaluste rikastamiseks.
Marina Moskvina
268px|pisi|Marina Moskvina Marina Moskvina (vene keeles Марина Львовна Москвина; sündinud 25. juunil 1954 Moskvas) on vene ajakirjanik ja kirjanik.
Valga vald
Euroopa territoriaalse koostöö programmidest rahastatud projektid
Valga Vallavalitsus on partneriks ka mitmetes Euroopa territoriaalse koostöö programmide poolt rahastatud projektides. Perioodi 2014–2020 programmid jagunevad piiriülese koostöö, piirkondadevahelise koostöö ning riikidevahelise koostöö programmideks.
Eesti-Läti piiriülese koostöö programm
Eesti-Läti piiriülese koostöö programmi eesmärk on toetada piiriäärsete regioonide jätkusuutlikku arengut heanaaberliku koostöö kaudu ning pakkuda programmi piirkonna inimestele paremaid võimalusi edukaks ja täisväärtuslikuks eluks. Nimetatud programmi raames tehakse edukalt koostööd nii Valka linna kui ka Vidzeme Turismiassotsiatsiooniga.
Marina Moskvina
Ta on töötanud ajakirjanikuna Radio Rossiis, teinud dokumentaalfilme televisioonile ja kirjutanud multifilmistsenaariume.
Valga vald
Erasmus+ programm
Lisaks Rahandusministeeriumi koordineeritavatele territoriaalse koostöö programmidele on Valga vald osalenud ka Põhjamaade Ministrite Nõukogu projektides ning Erasmus+ programmis.
Marina Moskvina
Raamatuid on ta kirjutanud nii lastele kui ka täiskasvanutele. Eesti keelde on tõlgitud "Kuuromaan", mis ilmus 2014. aastal kirjastuse Tänapäev sarjas "Punane raamat" Toomas Kalli tõlkes.
Valga vald
Haridus
Valga vallas tegutseb neli põhikooli, üks keskkool, kaugõppegümnaasium ning üks lasteaed-algkool.
Harilik luuderohi
pisi|paremal|Harilik luuderohi
Harilik luuderohi (Hedera helix) on araalialiste sugukonda kuuluv igihaljas ja köitjuurte abil roniv põõsas.
Nimetus
Hedera oli luuderohu nimetus Vana-Roomas. Harilik luuderohi on tuntud ka selliste rahvakeelsete nimetustega nagu aknavääne, efei, jooksvarohi, taevatäht.
Levila ja kasvukoht
Harilik luuderohi on levinud Kesk- ja Lõuna-Euroopas, Krimmis, Kaukaasias, Põhja-Aafrikas, Aasias. Eestis esineb Saaremaa ja Hiiumaa lääneosas varjulistes ja niisketes segametsades. Harilik luuderohi on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012. aasta seisuga).
Marina Moskvina
Isiklikku
Tema abikaasa on kunstnik ja karikaturist Leonid Tiškov.
Harilik luuderohi
Morfoloogia
Varred roomavad või ronivad puutüvedel lisajuurte abil. Lehed on nahkjad, igihaljad, vahelduvad, sõrmroodsed, 4–10 cm pikad, munajad või 3–5-hõlmalised lihtlehed, terveservalised, pealt tumerohelised, alt kollakasrohelised. Noored lehekesed on karvased. Õiteta vartel on lehed 3–5-hõlmalised, õitega vartel aga rombjad või ovaalsed, lõhestumata. Võrsed kannavad haardjuuri. Õied on kollakasrohelised, väikesed, asuvad kerajates sarikjates õisikutes. Viljad on herneterasuurused kerajad mustad marjataolised. Õitseb sügisel septembris ja oktoobris, vili valmib aprillis või mais. Eestis õitseb väga harva. Viljad on mürgised, nende söömine tekitab kõhuvalu ja oksendamist.
Ravimtaimena
Arsti järelevalve all kasutatakse lehti köhaärrituse puhul ja röga tõttu ummistunud bronhide raviks, samuti kerge valuvaigistina. Rahvameditsiinis on luuderohi tuntud luuvalude leevendajana. Droogina kasutatakse kuivatatud lehti. Lõhn on nõrk, taimele iseloomulik, veidi kopitanud. Maitse limajas, pisut ärritav ja mõrkjas. Värsked lehed ja nende mahl võivad põhjustada allergilist vastust nahal, ärritust (allergilist kontaktdermatiiti).
Keemiline koostis
Harilik luuderohi sisaldab 2,5–6% triterpenoidsed saponiine, millest peamine on hederageniini glükosiid hederakosiid C (kuni 5%). Lisaks, sisaldab hederageniini glükosiidi α-hederiin ning oleanoolhappe glükosiide hederakosiid B-d ja β-hederiini. Teistest ainetest on luuderohu lehtede koostises on flavonoidid, alkaloidid, polüatsetüleenid (falkarinoon, falkarinool), steroidid, orgaanilised happed, eeterlik õli, polüsahhariidid. Seemnetes aga on rasvõli.
Eerik Heine
Eerik Heine (11. september 1919 Tartu – 21. augustil 2008 Toronto) oli eesti vastupanuvõitleja ja metsavend, Arved Viirlaiu romaanide peategelase Eerik Hormi prototüüp. CIA ja Alfons Rebase kahtlustuse kohaselt oli Eerik Heine KGB agent.
Harilik luuderohi
Toime
Hederakosiid C on röga lahtistav ja väljutav. Läkaköha, spastilise bronhiidi ja hingamisteede kroonilise katarri korral avaldab spasmolüütilist mõju. Hederasaponiini C kasutatakse viiruste, seente, bakterite, soolenugiliste ja amööbide vastu. Polüatsetüüleenid falkarinoon ja falkarinool mõjuvad seenevastaselt, peale selle neil on ka bakterivastane, valu vaigistav ja nõrgalt rahustav toime.
Ilutaimena
Luuderohtu kasvatatakse ka dekoratiivtaimena aedades (ronitaimena müüridel ja majaseintel), kasvuhoonetes, eluruumides. Iluaedades on teda kasvatatud juba antiikajal. Luuderohi on Antiik-Kreekas seotud religioossete tavadega, sest see on pühendatud veinijumal Dionysosele. Lõunamaiste vanade kõrtside ustel võib sageli näha sisseraiutud luuderohu kujutist.
Pas-en-Artois' kanton
Koosseis
Pas-en-Artois' kanton koosnes järgmistest valdadest:
Eerik Heine
Eerik Heine sündis Tartus klaverivabrikant Oskar Heine pojana. Ta õppis Treffneri Gümnaasiumis, kuulus Kaitseliidu õppurkompaniisse.
Valga vald
Haridus
Valga vallas tegutseb viis noortekeskust. Neist üks Valga linnas ja teised piirkondlikes keskustes. Valga noorte tegemisi kajastab Valgamaa Noorteportaal TANKLA.
India muusika
Tamang Selo
Tamang Selo on Tamani rahva žanr, mis on enamasti populaarne nepali keelt rääkivates kogukondades, nii Indias kui ma ülemaailmselt. Sellist muusikat saadetakse üldjuhul Tamangi pillidega: Dampu, Madal ja Tugna. Selo võib olla väga kaasahaarav ja elav või aeglane ja meloodiline ning seda lauldakse tavaliselt armastuse, kurbuse ja igapäevase elu väljendamiseks.
Tantsumuusika
Peamiselt populaarne noorte hulgas, tantsumuusikat mängitakse peamiselt ööklubides, pidudel, pulmades ja teistel pidustustel. See põhineb enamasti nii India filmimuusikal kui ka India popmuusikal, mis mõlemad laenavad klassikalistelt ja rahvalauludelt moderniseerides neid kaasaegsete pillide ja muude uuendustega.
Valga vald
Arengukava ja eelarvestrateegia
Valga valla arengukava 2021–2035 on kinnitatud Valga Vallavolikogu 18. detsembri 2020 otsusega nr 119.
Valga valla eelarvestrateegia 2021–2025 on kinnitatud Valga Vallavolikogu 18. detsembri 2020 otsusega nr 120.
India muusika
Filmimuusika
Populaarseim India levimuusika vorm on filmimuusika või laulud ja muusika Bollywoodi filmidest, mis teeb kokku 72% kogu muusika läbimüügist. Filmi muusika on sümbioos klassikalisest muusikast ja läänelikust muusikast, et luua India meloodiaid. Traditsiooniliselt ei laula näitlejad filmides ise, vaid selleks kasutatakse kutselisi lauljaid ning näitlejate ülesandeks on oma huulte sünkroonimine meloodia ja sõnadega. Rokk bändid nagu Indus Creed, Indian Ocean, Silk Route ja Euphoria on saanud tohutult populaarseks tänu kaabeltelevisiooni arengule.
Patriootlik muusika
Patriootlikud tunded on indialastega püsinud alates vabadusvõitluse ajastust. India hümni "Jana-Gana-Mana", mille on kirjutanud Rabindranath Tagore, ja "Vande Mataram", mille kirjutas Bankim Chandra Chattopadhyay, mis on India rahvuslaul, loetakse olulisemateks muusikapaladeks, mis India rahva on ühendanud. Hilisemad iseseisvumisjärgsed laulud, mis on rahvas ühendanud, on "Aye mere watan ke logo", "Mile Sur Mera Tumhara", "Ab Tumhare Haware Watan Saathiyo" ja "Maa Tujhe Salaam", mille on kirjutanud A. R. Rahman.
Eerik Heine
Heine organiseeris juunis 1940 Tartus illegaalse Nõukogude okupatsioonivõimude vastase ühingu. Ta jagas 25. juunil 1940 Tartu Raekoja platsil toimunud miitingul sinimustvalgeid linte. Heine vahistati 30. oktoobril Tartus süüdistatuna Nõukogudevastases tegevuses. Ta viibis vahi all Tartu vanglas. Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi otsusega 18. märtsist 1941 juurdlustoiming tema suhtes lõpetati ja ta saadeti 23. märtsil 1941 ümberasujana Saksamaale.
Augustis 1941 astus ta vabatahtlikult pataljoni Ostland. Detsembrist 1941 märtsini 1942 viibis ta pataljoniga valveteenistuses Ukrainas. Märtsist augustini 1942 teenis ta Eesti Julgeolekupolitseis Tallinnas assistendina, tegeledes poliitvangide ülekuulamisega. Augustist 1942 aprillini 1943 oli ta väljaõppel SS-vägede õppelaagris Dębicas. Aprillist juulini 1943 oli ta SS-pataljoni Narva koosseisus rindel Ukrainas. Augustist 1943 märtsini 1944 oli ta SS-ohvitseride koolis Bad Tölzis Baieris. Pärast kooli lõpetamist saadeti ta SS-Untersturmführer'i aukraadis 20. Eesti SS-diviisi 45. rügemendi 1. pataljoni käsundusohvitserina Narva rindele. Teda autasustati Raudristi 2. klassiga. Sai juulis 1944 Auvere lahingus haavata, septembris 1944 langes ta vangi Tartu juures Punaarmee vägede kätte. Kevadel 1947 põgenes ta sõjavangilaagrist ja elas illegaalina. Tegutses metsavennana Järvamaal Tamsalu ja Padaküla kandis. Vahistati 22. juulil 1950 Tallinna lauluväljakul laulupeol. Kinnivõtmisel võeti talt ära parabellum padrunitega ja tsaariaegseid kuldmünte,tal oli varastatud dokument Helmut Helenurme nimega.
7. augustil 1951 mõistis NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi juures asuv Erinõupidamine talle Vene NFSV kriminaalkoodeksi § 58-4 ja § 182 l. 1 alusel 10 aastat tööparanduslikku laagrit. Ta saadeti Arhangelski oblastis asuvasse Kargopollagi.
Heine vabanes 1956. aastal Lääne-Saksamaa kantsleri Konrad Adenaueri Saksa sõjavangidele saavutatud amnestiaga ja asus elama Lääne-Saksamaale. 1957. aastal asus ta elama ema juurde Torontosse Kanadas. Ta abiellus kirjanik Arved Viirlaiu naiseõe Ilse Hildegard Varresega. Heine jutustustele tuginedes kirjutas Viirlaid suure tähelepanu pälvinud romaani metsavendlusest "Vaim ja ahelad", mis ilmus 1961. aastal. Selle peategelane Eerik Horm on tegelikult Eerik Heine. Romaanile ilmusid järjed "Kustuvad tuled" (1965), "Sadu jõkke" (1965), "Kes tappis Eerik Hormi?" (1974) ja "Surnud ei loe" (1975). 1963. aastal tehti Kanadas Heine kirjutatud stsenaariumi järgi Eesti sõjajärgset metsavendlust kajastav harrastusmängufilm "Legendi loojad".
1963. aastal levis tema kohta Ameerika Luure Keskagentuuriga seotud isikult lähtuv informatsioon Heine sidemetest Nõukogude luure KGB-ga. Heine poolt 1964. aastal algatatud kohtuprotsess oma nime puhastamiseks lõppes 1971. aastal Heine kaotusega. Ameerika Ühendriikide ülemkohus keeldus tema kaebust arutusele võtmast.
Heine töötas eestlastele kuuluvas pildiraamitööstuses Torontos, hiljem elas metsatalus Põhja-Ontarios. 2002. aastal autasustas president Arnold Rüütel Heinet Kotkaristi teenetemärgi IV klassiga. Eerik Heine suri 21. augustil 2008 Torontos eestlaste vanadekodus Ehatare.
Kauni keele auhind
Kauni keele auhind on Eesti välisministeeriumi välja antav auhind Eesti välisasjadega seotud inimesele tema hea eesti keele kasutuse eest.
Keskkonnamajandus
Keskkonnamajandus ehk keskkonnaökonoomika (ka keskkonnaökonoomia, bioökonoomika, ökonoloogia ) on majandusteaduse haru, mis uurib ühiskonna ja keskkonna vastastikuste seoste majanduslikku külge.
Keskkonnamajanduse olulisi teemasid on näiteks loodusvarade väärtuse määramine.
Keskkonnamajanduse üks peamisi taotlusi on leida sellised majandushoovad, et keskkonnaprobleemidest põhjustatud kahju peegelduks majandustegevuse kogumaksumuses.
Kirjandus
اقتصاد بيئي Economia ambiental Περιβαλλοντικά οικονομικά Environmental economics Economía ambiental Économie de l'environnement 환경 경제학 כלכלה סביבתית Környezet-gazdaságtan Milieueconomie 環境経済学 Miljøøkonomi Economia ambiental Экономика окружающей среды Ympäristötaloustiede Miljöekonomi Kinh tế học môi trường 环境经济学
Ildikó Schwarczenberger
Ildikó Schwarczenberger (9. september 1951 – 13. juuli 2015) oli Ungari naisvehkleja.
Aastatel 1973 ja 1976 nimetati ta Ungari aasta sportlaseks.
Timișoara Traian Vuia lennujaam
pisi|246x246px|Timișoara lennujaam
Timișoara Traian Vuia lennujaam (IATA: TSR, ICAO: LRTR ) on reisijate arvu järgi suuruselt kolmas lennujaam Rumeenias.
Ajalugu
Algne lennubaas arenes Timiși maakonnas esimese maailmasõja ajal, olles tööl 15. novembrist 1915 kuni 1917. aasta aprillini. 1935. aastal otsustati Timișoarasse rajada ühiskondlik lennujaam. Kuigi ametlikult avati see sama aasta 20. juulil, maandus esimene õhusõiduk seal kolm päeva varem.
1960ndatel muutus Timișoara järk-järgult aina olulisemaks majanduspiirkonnaks ning 28. veebruaril 1964 avati terminal riigisiseste lendude jaoks. 1970ndatel otsustati lennujaam renoveerida ning 1977–1979, tööde toimumise ajal, kasutati lendudeks lähedal asuvat Aradi lennujaama, kust Timișoara lennujaam korraldas transpordi kahe linna vahel. 1980ndatel said reisijad lennata Bukaresti (kuus korda nädalas), Constanțasse (kaks korda nädalas), Frankfurti (kaks korda nädalas) ning Chicagosse ja New Yorki (üks kord nädalas).
1989. aasta revolutsiooni ajal oli lennujaam piiramisrõngas ja suure tähelepanu all, sest just Timișoarast sai revolutsioon alguse. Pärast 1989. aasta sündmusi muutus Lääne-Rumeenia koos Timișoara lennujaamaga ka välisinvestoritele atraktiivsemaks piirkonnaks – arendati uusi lennuliine ning hakati asutust järkjärguliselt renoveerima. Peale hoogsalt kasvava reisijate arvu on praeguseks lennujaam ka tähtis kaubaveopunkt.
Lennuliinid ja sihtkohad
2019. aastal on lennujaamas neli lennufirmat, kes korraldavad regulaarselt lennuliiklust reisijatega: Lufthansa, Ryanair, TAROM ja Wizz Air. Lisaks on kuus firmat, kes korraldavad kargolende, ja kolm firmat, kes korraldavad suvel tšarterlende.
Statistika
Reisijate arv on viimastel aastatel tänu Timișoara majandusliku olukorra arengule kasvanud. Kui 2016. aastal läbis lennujaama päevas umbes 3200 reisijat, siis 2005. aastal ei küündinud see arv 1500 reisijani. Riigisiseste lendude hulgas läbib Traian Vuia lennujaama 15,1% Rumeenia reisijatest, 32,8% kaupadest ja 13,2% kõikidest lendudest.
Suitsu põik
Suitsu põik on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis.
Michael Kohl
pisi|Michael Kohl (1974) Michael Kohl (28. september 1929 Sondershausen – 4. juuli 1981 Ida-Berliin) oli Saksa DV diplomaat.
Michael Kohl oli pärit juristi perekonnast. 1948–1952 õppis ta Jena ülikoolis õigusteadust. 1948. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1952–1961 töötas ta Jena ülikoolis õppejõu ja teadurina rahvusvahelise õiguse ja riigiõiguse alal, doktorikraadi kaitses 1956. aastal. 1961–1965 töötas ta Saksa DV Välisministeeriumis osakonnajuhatajana ja 1965–1973 riigisekretärina. Alates 1971. aastast oli Kohl Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo välispoliitikakomisjoni ja läänekomisjoni liige. 1973. aastal nimetati Michael Kohl Saksa DV erakorraliseks ja täievoliliseks saadikuks Saksamaa Liitvabariigis. 1974–1978 oli ta Saksa DV alalise esinduse juhataja Bonnis. Alates 1976. aastast kuni surmani oli Michael Kohl Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaat. 1978. aastal astus ta saadikukohalt tagasi ja temast sai Saksa DV välisministri asetäitja.
José Hernández
thumb|José Hernández (umbes 1875) José Rafael Hernández y Pueyrredón (10. november 1834 Chacra Pueyrredón, praegu Villa Ballester Oeste, San Martíni vald, Buenos Airese provints – 21. oktoober 1886 Belgrano, Buenos Aires) oli Argentina kirjanik, ajakirjanik ja publitsist.
Tema eepiline poeem "Martín Fierro" (esimene osa "El gaucho Martín Fierro", 1872; teine osa "La vuelta de Martín Fierro", 1879 kuulub gautšokirjanduse ja ladinaameerika romantismi klassikasse. Kirjanik kujutab tõetruult juba tollal välja suremas olnud pampaelanike gautšode traditsioone, mõtteviisi ja keelt. Melanhoolia ja fatalismiga väljendab ta kurbust selle üle, et gautšod on ülekohtuselt elupaigast ilma jäetud. Poeem on Argentina rahvuslikus identiteedis kesksel kohal.
Föderalistide pooldajana vastustas ta president Domingo Faustino Sarmientot ning kaitses algupärast, mitte Euroopale tuginevat rahvusliku kultuuri käsitust.
Sigrid Huik
Sigrid Huik (sünninimi Sigrid Vasar) sündinud 27. veebruaril 1964) on eesti tekstiilikunstnik.
Elukäik
Sigrid Huik õppis Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis aastatel 1982–1984 ruumi- ja mööblikujunduse erialal ning lõpetas 1988. aastal tekstiili erialal.
Liikmesus
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1999 ning kuulub samast aastast ka Eesti Tekstiilikunstnike Liitu. Eesti Ta oli Tekstiilikunstnike Liidu juhataja aastatel 2014–2016 ja 2018–2020.
Raeküla Sõnumid
Raeküla Sõnumid on aastast 2010 ilmuv MTÜ Selts Raeküla ajaleht, mis vahendab seltsi enda ja Pärnus asuva Raeküla linnaosa uudiseid. Leht ilmub sagedusega üks kord kvartalis.
Sonar
pisi|[[Külgvaatesonari kujutis laevavrakist]]
Sonar on teatud tehnoloogiate üldnimetus, milles üldjuhul allveekeskkonnas helilaineid kasutatakse navigatsiooniks, kommunikatsiooniks, veealuste (veepealsete) objektide kauguste ja asukohtade määramiseks ning objektidest kujutiste saamiseks. Sonari mõiste ja nimetus võeti kasutusele akustilise analoogina radari mõistele Frederick Hunti poolt. Sonari ingliskeelne akronüüm tähistab väljendit "SOund Navigation And Ranging" ehk "heli abil navigeerimine ja kauguste määramine". Sonari kõrval on mõnede sonaritüüpide korral kasutusel ka nimetus "hüdrolokaator" (hüdro + lad locatio 'asetus').
Ajalugu
pisi|ASDIC seadme operaatori ruumi rekonstruktsioon, Merseyside'i meremuuseumis Sonarite tehnoloogiate arendamise eelduseks oli helikiiruse määramine vees, mille esimestena mõõtsid täpselt Charles Sturm ja Daniel Colladon 1826. aastal. Nimelt on helikiirus vees (magevees \approx1450 m/s) üle nelja korra kiirem kui õhus (kuivas õhus \approx343 m/s). Esimeseks sonariks võib pidada veealuseid "akustilisi majakaid", mis olid Ameerika Ühendriikide tuletornide juures lisahoiatussüsteemina kasutusel laevade navigatsiooni hõlbustamiseks. Algselt oli allveehelide tekitajateks kellad, mille heli oli laevadele halva nähtavuse korral algeliste kuulamisseadmetega kaugelt kuuldav. Udupasunatega võrreldes oli veealuse kella heli enamasti suurema kuuldeulatusega ja ilmakindlam. Kellasid hakati pärast 1913 aastat asendama Reginald Fessendeni leiutatud elektroakustiliste heliallikate Fessendeni ostsillaatoritega. Antud seade võimaldas vee all morsekoodis sõnumeid edastada kuni 50 km kaugusele. Sellisel kujul veealuste "akustiliste majakate" kasutamine asendati peagi pealveelaevadel raadiolainetel põhinevate paremate süsteemidega.
Titanicu uppumine 1912. aastal andis tõuke jäämägede kaugtuvastussüsteemide leiutamisele. Lewis Richardson andis juba samal aastal Inglismaal sisse avalduse nii õhu- kui ka veekeskkonnas kajalokatsiooni abil jäämägede kaugtuvastusseadme patenteerimiseks. Richardsoniga samaaegselt esitas Fessenden patendi avalduse Fessendeni ostsillaatoril põhineva jäämäe kaugtuvastusseadmele. Aastal 1914 demonstreeris Fessenden oma seadme võimekust tuvastada jäämäge kuni 3 km kauguselt.
Esimesed helide peegeldumisaja mõõtmisel põhinevad veesügavuse määramised viis läbi prantsuse uurimisrühm Paul Langevini juhtimisel. Aastal 1916 suutis uurimisrühm esimest korda elektrostaatilise muunduri abil tekitada ja salvestada heli peegeldusi merepõhjalt. Aastal 1917 vahetas elektrostaatilise muunduri välja piesoelektriline muundur. Vaatamata edusammudele ei peetud antud tehnoloogiaid piisavalt usaldusväärseteks, et neid oleks esimeses maailmasõjas Antandi riikide poolt Keskriikide allveelaevade vastu kasutusele võetud. Ameerika Ühendriikide laevadel ja allveelaevadel olid sel ajal kasutusel lihtsad kuulamisseadmed, mida nimetati SC-torudeks. Need kujutasid endast mehaaniliselt juhitava suunatundlikkusega stetoskoope. Seade koosnes kahest teineteisest 1,5 m kaugusel asuvast vees paiknevast kummist andurist, mis kumbki olid õhutorudega ühendatud seadme kasutaja kummassegi kõrva. Elektrooniliste muundurite tehnoloogiaid arendati Suurbritannias Robert Boyle'i ja Albert Woodi juhtimisel. Esimene kasutusele võetud aktiivne helituvastusseade oli nimega ASDIC (active sound detection equipment), milles kasutati Langevini uurimisrühma poolt välja töötatud piesoelektrilist muundurit.
Kahe maailmasõja vahelisel ajal arendati sonareid peamiselt militaarvaldkonna tarbeks. Samas saabusid 1925 Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias müügile ka esimesed tsiviilotstarbelised laevadele mõeldud kajaloodid ehk akustilised sügavuse määrajad. Seejuures võeti varasema piesoelektrilise kvartsi asemel kasutusele sünteetilise Rochelle’i soola kristallid. Esimesed Rochelle'i soola kristallidel põhinevad hüdrofonid asendasid Ameerika kajaloodides kasutusel olnud vananenud süsimikrofonid välja 1920. aastate lõpus. Passiivsetelt sonarite asemel arendati sel ajajärgul USA-s kõrgsageduslike aktiivsonareid. Tehnoloogiline üleminek toimus kuna kõrgsageduslik aktiivsonar võimaldab hõlpsamalt tekitada suunatud kiiremustreid ja seeläbi võimaldas oluliselt paremat täpsust suuna määramisel. Saksamaal arendati aktiivsonarite asemel samaaegselt passiivseid sonareid. Peamiseks põhjuseks oli laevade tekitatud helide suurima energia jäämine inimeste jaoks kuuldavasse sagedusvahemikku. Antud vahemikus levivad helilained vees samuti ka oluliselt kaugemale, kui kõrgemad sagedused.
Teise maailmasõja ajal kasutas Saksamaa merevägi oma laevadel (ka allveelaevadel) juba eelnevalt välja arendatud passiivseid sonareid. Süsteemi põhiosa moodustasid võres paiknevad hüdrofonid. Suurbritannia sai sakslaste sonarisüsteemi võimekusest täieliku ülevaate alles 1941, kui õnnestus esimest korda oma valdusse saada allveelaev U-570 (mis nimetati ümber HMS Graph). Allveelaevale mõlemale küljele oli paigutatud hüdrofonide võred, mis koosnesid 24 Rochelle'i soola kristallidel põhineva hüdrofonist. Eelvõimendatud hüdrofonide signaale filtreeriti sageduslikult ja viitliinide abil saavutati juhitav suunatundlikkus. Süsteemi kasutaja telefon-kõrvaklappidesse tulev heli oli seejuures kuuldavas sagedusribas 200 (või 10) Hz kuni 20 kHz. Antud süsteemi võimekus sundis liitlasi oma võimekust passiivsete sonarite alal oluliselt parandama ja esimene passiivse sonari lisandusega aktiivne sonar jõudis USA mereväe kasutusse aastal 1944. Sõja lõpupoolel võttis Kriegsmarine kasutusele akustilised torpeedod.
Pärast teist maailmasõda jätkus sonarite rakendamine taas tsiviilvaldkonnas. Akustiline merepõhja kaardistamine sai 1960. aastatel võimalikuks külgvaatesonarite ja 1970. aastatel lehviksonarite (multi beam echo sounders) arendamisega. Kajaloode hakati laialdaselt kasutama kalanduses kalaparvede lokaliseerimiseks ja vastavaid kajaloode hakati nimetama kalaloodideks. Lisaks arendati merepõhja geoloogilisteks uuringuteks akustilisi profileerijaid, mis võimaldasid uurida merepõhja setteid ja aluspõhja omadusi. Sonarite laialdase kasutamisega hakkasid avalduma ka nende võimalikud kahjud mereloomadele. Madalsageduslike aktiivsonarite mõju mereimetajatele on seejuures uuritud 1990. aastate keskpaigast. Sel perioodil hakati esimest korda suurearvulisi vaalade kaldale kinni jäämisi seostama militaarsonaritega.
pisi|Kalalood (ing. k fishfinder)
Aktiivsed ja passiivsed sonarid
Sonarite süsteeme, seadmeid ja aparaate jagatakse laias laastus kaheks eri tüübiks :
Sonari võrrandid
Sonari võrrandeid saab kasutada näiteks:
Passiivse sonari võrrand
Passiivse sonari võrrandit kasutatakse passiivsete sonarite korral. Passiivse sonari võrrand seob sonari signaali-müra suhet RSN, allikataset LS, levikadu NPL, sonari mürataset LN ja sonari töötluse võimendust ΔLPG. Passiivse sonari võrrandi võib kirja panna kujul:
kus
Aktiivse sonari võrrand
Sonari võrrand aktiivse sonari jaoks seob sonari signaali-müra suhet RSN, projektori allikataset LS, levikadu sonari projektori ja sihtmärgi vahel NPL,Tx, samaväärse sihtmärgi tugevust NTS,eq, levikadu sihtmärgi ja sonari vastuvõtja vahel NPL,Rx, sonari mürataset LN ja sonari töötluse võimendust ΔLPG läbi lähenduse
Eesti Kaupmeeste Liit
Eesti Kaupmeeste Liit on Eesti kaupmehi ühendav organisatsioon.
Liit asutati 9. aprillil 1996.
Kakaopulber
pisi|Kakaopulber pisi|Kakaouba pisi|Viljadega kakaopuu
Kakaopulber on kakao pressimisjäägi jahvatamisel saadud aine.
Pressimisega eemaldatakse purustatud kakaoubade massist kakaovõi, mida on algselt 50–57% kakaooa kaalust. Jahvatatud kakaopulbris on kuivaine jääkrasvasisaldus 12–17%. Niiskus mitte üle 9%. Toiteväärtus 100 g kohta: energiat 954 kJ (228 kcal), süsivesikuid 57,9 g, rasva 15,7 g, valku, 19,6 g, vett 3 g, mineraalid (kaltsium, raud, magneesium, fosfor, kaalium, naatrium, tsink) ja kofeiin. Kakaopulber on ka flavonoididerikas polüfenoolide allikas. Flavonoidide kogus sõltub töötlusest, mille käigus on oht hävitada toote kasulikke omadusi.
Parameetrid
Naturaalse kakaopulbri värv on helepruun ja pH 5,3–5,8. Töötlemisel muutub kakaopulbri värv tumedamaks kuni mustaks ja pH võib olla kuni 8,1, lõpptootes sõltuvalt lisaainetest varieerub värv tumepruunist heleda hallikaspruunini. Töötlemisel vähendatakse mõrudust, et see oleks lõpptarbija ootuste järgi kasutatav.
Tootmine
Tootmine toimub aasta läbi nii kasvukohtade lähedal kui ka tootmisüksustes teistel kontinentidel. Kakaopuu kannab vilja katkematult läbi kogu aasta ja vilju küpseb pidevalt. Seega on ka pidev vajadus ja võimalus kakaopulbri tootmiseks. Tootmistehnoloogia järgi eristatakse külm- ja kuumpressimist. Külmpress – suur antioksüdantide sisaldus. Kuumpress – suurem tootlikkus, efektiivsem tootmine.
Suurimad kakao tootjamaad on Elevandiluurannik, Ghana, Indoneesia ja Nigeeria. Valdavalt kakaopulber töödeldakse tootjariigis ja eksporditakse arenenud riikidesse, kus sellest valmistatakse tooted. Suured kakaopulbri importijad on Belgia, Prantsusmaa ja Šveits.
Kasutus
pisi|Eri marki šokolaadid sisaldavad erinevalt kakaopulbrit, valge šokolaad ei sisalda seda üldse Kakaopulber on peamine šokolaadi- ja kondiitritööstuse tooraine. Osa kakaopulbrist leiab kasutust kakaojoogi segudes ja puhtal kujul kodukasutuses. Kakaopulber annab tihti kondiitritoodetele iseloomuliku värvuse ja mõrkja maitsenoodi. Kakaopulbrit kasutatakse ka klassikaliste kondiitritoodete dekoreerimiseks.
Tulevikuohud
Kakao tootmine on muutumises nii kliima, ökoloogiliste, poliitiliste, kui majanduslike muudatuste tõttu. Üha suurem väljakutse on lapstööjõu kasutamise vastane võitlus, säästlik majandamine ja vihmametsade kaitse ning õiglane majandusliku kasumi jaotus. Arenenud maailm võtab tooraine ja jätab arengumaadele ressursse raiskava kasvatamise ja keskkonda saastava töötlemise.
Viited
USDA - USA Toidu- ja ravimiameti andmebaas
Panola maakond (Texas)
thumb|Panola maakonna kohtumaja
Panola maakond (Panola County) on maakond USA-s Texase osariigi idaosas.
Maakonna halduskeskus on Carthage.
Maakonna pindala on 2126 km². Veepindala on 52 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 23 796. Aastal 2000 oli elanike arv 22 756.
Ajalugu
Panola maakond moodustati 1846. aastal Harrisoni ja Shelby maakonna osadest.
Najib Razak
pisi|Najib Razak Najib Razak (sündinud 23. juulil 1953) on Malaisia poliitik, ta oli alates 3. aprillist 2009 kuni 10. maini 2018 Malaisia peaminister.
1Malaysia Development Berhadi skandaali tagajärjel 2015. aastal kaotas Najib oma populaarse kuvandi. Skandaal mõjus dramaatiliselt tema poliitilisele karjäärile ja mitu avaliku elu tegelast nõudsid tema tagasi astumist. Ühe sellise skandaali tagajärjel oli Najib sunnitud 2018. aastal tagasi astuma.
28. juulil 2020 mõisteti Najib süüdi võimu kuritarvitamises ja korruptsioonis ning talle määrati 12-aastane vangistus. 23. augustil 2022 jättis föderaalkohus rahuldamata tema süüdimõistva otsuse peale esitatud kaebuse ja ta saadeti karistust kandma Kajangi vanglasse, saades sellega esimeseks vangistuses viibinud endise peaministrina Malaisia ​​ajaloos.
1MDB skandaal
pisi|1Malaysia Development Berhad 28. juulil 2020 mõisteti Najib süüdi kõigis seitsmes süüdistuses esimesel mitmetest kümneid miljoneid dollareid hõlmavatest korruptsiooniprotsessidest.
"Pärast kõigi tõendite kaalumist sellel protsessil leian ma, et süüdistus on edukalt tõestanud oma väiteid ilma põhjendatud kahtlusteta," ütles kohtunik Mohamad Nazlan Mohamad Ghazali Kuala Lumpuri kõrges kohtus.
Otsused puudutavad 42 miljonit ringgitit (8,4 miljonit eurot), mis kanti üle 1MDB fondist tollase peaministri erakontodele.
Najib eitab igasugust kuritegu ja väidab, et finantsnõunikud viisid ta eksiteele, eriti tagaotsitav finantsist Jho Low. Viimasele on esitatud süüdistus nii USA-s kui ka Malaisias, aga ta ise väidab, et on süütu.
Ling Liong Siki laimamise juhtum
27. oktoobril 2015 esitas Najib Ling Liong Siki vastu hagi au teotamises. Ta väitis kaebuses, et Ling Liong Sik süüdistas teda sama aasta 3. oktoobril 1MDB vahendite väärkasutamises ja muudes valedes ja pahatahtlikes laimavates avaldustes ning avaldas need uudiste veebisaitidel. 22. mail 2018 võttis Najib hagi tagasi ja nõustus tasuma 25 000 RM-i.
Jagage tervise saladusi
22. veebruaril 2018 õpetas Najib enda tugevana püsimise saladust: "Ma ei söö riisi, vaid ainult Peruus kasvavat kinoad." "Mulle ei meeldi väga sport. Minu probleem on see, et mulle meeldib väga toit... Kuid (dieeti) tuleb kontrollida, näiteks riisi ma ei söö, söön kinoad." See märkus tekitas Malaisias poleemikat. Najibi kritiseeriti selle eest, et ta elab tavainimestega võrreldes liiga ekstravagantselt. Malaisia ​​endine peaminister Mahathir Mohamad narris Facebookis: "Ma söön kohalikku riisi." DAP-i veteran Lim Kit Siang juhtis tähelepanu sellele, et kinoa, mida Najib sööb, on 23 korda kallim kui valge riis, mida söövad 30 miljonit malaisialast.
Ristimetsa
Ristimetsa oli küla Jõgevamaal. Küla jääb tänapäeval Palupere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Laiuse kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Palupere külaga.
Küla mainitakse esimest korda 1922.
Hapurokk
Hapurokk (põhjaeesti murdes rokk, kirnurokk, piimarokk, kirnupiim, Tartu- ja Võru murdes jüvä, ivä, iväleem, ivärokk) oli vanasti Eestis tarvitatud nõrgalt hapendatud jahujook. Eestis joodi kuni 19. sajandi lõpuni hapurokka laialdaselt.
Hapuroka tegemine ja söömine Kihnus
(kihnu keeles) Apuroka tegemine ning süemine Kihnus Hapurokk on üks Kihnu argiseid magustoite, mida süüakse igal aastaajal. Kihnu moodi hapuroka tegemiseks kasutatakse rukki- või rukkipüülijahu, kartuleid, vett, maitsestamiseks suhkrut ja köömneid. Valmistusviise on kaks: sooja veega segatud jahu jäetakse sooja kohta hapnema. Hapnemisprotsessi kiirendamiseks on kasutatud ka leivajuuretist. Mõnel pool tambitakse hulka keedatud kartuleid või lisatakse maitseks köömneid. Tavaliselt valmistatakse hapurokka kohe pärast leivategu samas nõus, kus leibagi, siis on juba vajalik kogus juuretist olemas. Edasi toimetavad perenaised erinevaid retsepte ja võtteid kasutades. Pikemalt traditsioonist saab lugeda Eesti Vaimse Kultuuripärandi Nimekirjast.
Hapuroka tegemine ja söömine Muhu saarel
Muhu murrakus: apurokk, tuhlirokk See traditsioonilise Muhu toit on olnud peamiselt piduroog ning toidul on mitmeid teisendeid. Põhikomponent on kartul, millele lisatakse rukki- ja/või nisujahu. 12–18 tundi hapnenud kartuli ja jahu segu aetakse enne keetmist läbi sõela. Viimases keetmise etapis lisatakse maitse järgi suhkrut. Rokk jahutatakse ja süüakse külma piimaga. Pikemalt saab traditsioonist lugeda Eesti Vaimse Kultuuripärandi Nimekirjast.
Bothrophthalmus
Bothrophthalmus on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Bothrophthalmus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid madusid võib kohata Aafrikas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Bothrophthalmus seisuga 30.08.2014.
Mele Pesti
Mele Pesti (sündinud 25. aprillil 1979) on eesti kirjanik ja ajakirjanik, Ladina-Ameerika kultuuri, ühiskonna ja poliitika spetsialist.
Pesti on töötanud ajakirjanikuna Saksamaal ja teinud Eestis kaastööd mitmele väljaandele. 1. oktoobrist 2021 on ta ajalehe Saarte Hääl ja Kadi raadio peatoimetaja.
Isiklikku
Ta on Olavi Pesti tütar.
Ekke
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Ekke 108 mehel. Ekke on Eestis levikult 624. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Ekke vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 3,04 ning Tartu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,89. Ekke oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus oli 11).
Suitsu tänav
Suitsu tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Luite asumis.
Suitsu tänav sai nime 10. jaanuaril 1934. Tänav on saanud nime lähedal asuva Tallinn-Väikese raudteejaama mõjul (auruveduritega seotu).
Wolfgang Behrendt
Wolfgang Behrendt (sündinud 14. juunil 1936 Berliinis) on Saksamaa ühendvõistkonna ja Ida-Saksamaa endine poksija.
Behrendt oli kokku kolmekordne Ida-Saksamaa meister: kukk-kaalus (kuni 54 kg) aastatel 1955 ja 1957 ning sulgkaalus (kuni 57 kg) 1960. aastal.
Behrendt võitis Saksamaa ühendvõistkonna koosseisus kukk-kaalus (kuni 54 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali. Ta oli esimene ja ainuke Saksamaa ühendvõistkonna poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks (mõnes arvestuses nimetatakse teda esimeseks Ida-Saksamaa poksijaks, kes on tulnud olümpiavõitjaks, ehkki ta võistles Saksamaa ühendvõistkonna koosseisus).
Behrendt sai Ida-Saksamaa eest võisteldes kukk-kaalus (kuni 54 kg) 11. Euroopa meistrivõistlustel (Lääne-Berliin, 1955) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Mircea Dobrescule (Rumeenia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales sulgkaalus (kuni 57 kg) 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Peter Goschkale (Lääne-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Isiklikku
Wolfgang Behrendti poeg Mario on samuti tuntud Ida-Saksamaa poksija.
Otiaru
Otiaru oli küla Jõgevamaal. Küla jääb tänapäeval Palupere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Laiuse kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Palupere külaga.
Küla mainitakse esimest korda 1922.
Harjaste võtmine
Harjaste võtmine oli eesti rahvameditsiinis ravivõte, mille eesmärk oli imikutel ja väikelastel ennetada harjaste (s.o vinnid, jt nahahaigused) tekkimist või neid eemaldada.
Ravivõtte korral määriti lapse keha üle mingi vedelikuga (nt hapuleivataignaga), misjärel laps mähiti riidesse ja viidi kuuma sauna. Saunas last viheldi nii kõvasti, kui see kannatas. Pärast vihtlemist pesti laps sooja veega puhtaks.
Koola
Koola ehk koolapähklipuu (Cola) on taimeperekond kassinaeriliste sugukonnast.
Koolapähklipuu perekonda kuuluvate liikide seemneid kutsutakse koolapähkliteks.
Tytthoscincus
Tytthoscincus on sisalike perekond skinklaste sugukonnast.
Klassifikatsioon
Perekonda Tytthoscincus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised sisalikuliigid
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Tytthoscincus seisuga 1.11.2017.
Tüüp 99
Tüüp 99 võib tähendada:
Küüravälja
Küüravälja oli küla Jõgevamaal. Küla jääb tänapäeval Palupere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Laiuse kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Palupere külaga.
1920. aastatel kujunes endisest Küüravälja karjamõisast Küüravälja küla.
Hermann Müller
Hermann Müller oli kutselt ajakirjanik. 1916. aastal sai temast Saksamaa Riigipäeva liige (enamussotsialist). Juunist 1919. aastal Weimari vabariigi välisminister.
1920. aasta märtsist kuni juunini ja 1928. aasta maist kuni 1930. aasta märtsini tegutses Hermann Müller Saksamaa Weimari vabariigi riigikantslerina (valitsusjuhina).
Astralis
Astralis ehk Team Astralis on elukutseline Counter-Strike: Global Offensive meeskond.
Tiim asutati jaanuaris 2016 tiimi Team Question Mark liikmete poolt pärast seda, kui nad lahkusid Team SoloMidist. Nad on saanud investeeringut, mitu miljonit Taani krooni firma Sunstone Capital ja taani ettevõtja Tommy Ahlers poolt ja see sisaldab Astralis ApSi. See on mängijate omatud organisatsioon, kus iga mängija omab mingit protsenti organisatsioonist. Kui asutajaliige Rene 'cajunb' Borg läks üle Team Dignitasesse 19. mail 2016, meeskond teatas, et ta hoiaks väikese osa oma ettevõtte aktsiaid seal alles, kuid tal ei oleks enam aktiivset rolli äris. 19. oktoobril, 2016 see oli teada, teatati, et Astralis oli müünud mängija Finn 'Karrigan' Anderseni FaZe Clanile ja 24. oktoobril teatati, et Lukas 'gla1ve' Rossander liitus Astralisega.
Warreni maakond (Missouri)
Warreni maakond (Warren County) on maakond Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis.
Maakonna halduskeskus on Warrenton.
Ajalugu
Maakond moodustati 1833. aastal.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Harry Ott
pisi|Harry Ott ja Anita Ott (1989) Harry Ott (15. oktoober 1933 Chemnitz – 24. juuni 2005 Prieros) oli Saksa DV diplomaat ja riigitegelane.
Harry Ott lõpetas gümnaasiumi 1952. aastal. Samal aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1952–1953 õppis ta Leipzigi Ülikoolis majandusteadust. 1953–1959 õppis ta Moskva Riiklikus Rahvusvaheliste Suhete Instituudis. 1959–1966 töötas ta Saksa DV Välisministeeriumis referendi, instruktori ja sektorijuhatajana. 1966–1974 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja asetäitja. 1971–1976 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Keskrevisjonikomisjoni liige. 1976–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1974–1981 oli ta Saksa DV suursaadik Nõukogude Liidus. 1982–1988 oli ta Saksa DV alaline esindaja Ühinenud Rahvaste Organisatsioonis ja samaaegselt Saksa DV välisministri asetäitja.
Kuusiku parkmets
pisi|Kuusiku parkmets (mai 2017) Kuusiku mets on mets Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis. Mets jääb Nõmme–Mustamäe maastikukaitsealale. Metsa pindala on 39 ha.
Metsas on Õpiringi kivid.
TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum
pisi|Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu hoone aadressil Rävala puiestee 10, kus tänapäeval asub TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum pisi|Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu hooned (kuue- ja kahekorruseline) aadressil Rävala puiestee 10, kus tänapäeval asub TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseum (lühend EPAM) on Tallinna Ülikooli struktuuriüksus aadressil Rävala puiestee 10, mis kogub ja talletab haridus- ja kooliloolisi materjale.
Tallinna Linna Pedagoogiline Muuseum
TLÜ Eesti Pedagoogika Arhiivmuuseumi eelkäija oli 18. jaanuaril 1922 tegevust alustanud Tallinna Linna Pedagoogiline Muuseum (TLPM), mis asutati Tallinna Algkooliõpetajate Keskraamatukogu baasil ja mille direktoriks määrati Aleksei Janson, kes oli olnud 1892. aastal ka algkooliõpetajate raamatukogu üks asutajatest.
Muuseumi esmaseks ülesandeks sai õppevahendite kogumine, koolidele laenutamine, õppekabinettide sisustamine ja näidistundide korraldamine. Iseäranis olulised olid füüsika, keemia ja bioloogia õppevahendid, mida telliti Saksamaalt, Austriast ja Prantsusmaalt, kuid hakati muuseumis ka ise valmistama. Aleksei Jansoni eestvedamisel asutati 1922. aastal õppevahendite ja koolitarvete soetamiseks osaühisus “Töökool”. 1924. aastal avati muuseumis õppevahendite ja õpilastööde püsinäitus.
Muuseumi esimene asukoht oli aadressil Vabaduse pst 4 (tänapäeval Estonia pst 8 ) – hoones, kus tänapäeval asub Tallinna Keskraamatukogu. Aastatel 1927–1945 asus TLPM aadressil Väike-Pärnu mnt 19a (hiljem Sakala tänav 53, tänapäeval Sakala tänav 23) hoones. Esialgu oli muuseumi käsutuses omaja esimene, hiljem ka teine korrus. Avaramad ruumid võimaldasid tegevust laiendada. Õppevahendite ruumid sisustati ühtlasi õppekabinettideks, kus sai õpilastele korraldada praktikume. Rajati elavnurk. 1928. aastal alustas tegevust lektoorium, kus tutvustati pedagoogilist uudiskirjandust, demonstreeriti õppevahendeid, peeti eri ainete alal loenguid ja korraldati koosviibimisi.
1930. aastal asutati muuseumi juurde kinoosakond ja filmoteek. Õpilastele hakati näitama filme, koolidele laenutati kitsasfilmiaparaate õppefilmide demonstreerimiseks. Muuseumi initsiatiivil hakkas ringhääling 1930. aastatel edastama ka kooliraadio saateid. 1931. aastal avas muuseum Kadriorus suvise ekskursioonijaama, mis korraldas linnalastele õppekäike loodusesse. 1934. aastal rajati muuseumi juurde puu- ja juurviljaaed, et varustada koole botaanilise õppematerjaliga. 1937. aastal algatas muuseum Tallinna Loomaaia asutamise mõtte.
TLPMi eeskujul asutati 1922. aastal pedagoogiline muuseum Tartus ja 1937. aastal Pärnus.
Eesti NSV Vabariiklik Õpetajate Täiendusinstituut
1945. aastal reorganiseeriti muuseum Eesti NSV Vabariiklikuks Õpetajate Täiendusinstituudiks (VÕT), mille käsutusse jäi ka osa TLPMi varadest. Palju museaale oli sõjas hävinud, allesjäänud anti üle Eesti Loodusmuuseumile, Noorte Naturalistide Jaamale ning koolidele, osa raamatuid Tallinna Keskraamatukogule. VÕTi direktori Endel Pirni (1921–1987) algatusel hakati 1960. aastate alguses muuseumi taasloomise eesmärgil koguma haridusloolisi dokumente, fotosid, memuaare, antikvaarseid õpikuid ja kooliinventari.