cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nurkse
Küla lõunaosas on Mõdriku-Roela maastikukaitseala, mille juures olid endised Nõva (18. sajandi kaartidel Nowa), Valgesoo, Kuivajõe (Kuivajöggi) ja Uudeküla (Uudekülla) külad, viimase juures on olnud ka väike järveke.
Linnamäe kõrval, edelas asub Varesemägi (Waresmäggi) millel paikneb vana kaardistustorn. Samas kohas paiknes Struve kaare punkt. Praeguse torniga oli see 1,6 m nihkes.
1977. aastal liideti Nurkse külaga Kaasiksoo küla.
Püünisleht
thumb|[[Pikalehine huulhein|Pikalehise huulehina püünislehele sattunud kärbes]] Püünislehed on lehemuudendid, mille abil putuktoidulised taimed putukaid ligi meelitavad ja püüavad. Püünisesse sattunud putukate pehmed kehaosad lahustuvad ensüümide toimel, muutudes taimele omastatavateks. Püünislehtedega taimed kasvavad enamasti toitainetevaeses keskkonnas (liivases pinnases või turbal) ja varustavad end niimoodi lämmastikühenditega.
Püünislehti on väga erinevaid. Need võivad olla kannu-, urni- või põiekujulised, kujutada endast sulguvaid poolmeid või kokkurulluvat lehelaba.
Liisagu järv
Liisagu järv (ka Kugalepa järv, Kruusmetsa järv) on järv Saaremaal Saaremaa vallas.
Oliver Hardy
pisi|Oliver Hardy ja Stan Laurel 1927. aasta lühifilmis "Putting Pants on Philip" Oliver Hardy (pärisnimega Norvell Hardy; 18. jaanuar 1892 Harlem (Georgia), Georgia osariik – 7. august 1957 North Hollywood, California osariik) oli USA komöödianäitleja. Koos Stan Laureliga moodustas filmiajaloo tuntuima koomikutepaari Laurel ja Hardy. thumb|vasakul|Oliver Hardy
Põlula
Põlula on küla Lääne-Viru maakonna Vinni vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Rägavere vallas.
Põlulas oli mõis, kus tänapäeval tegutseb kool.
18. sajandi kaartide järgi on Põlula küla lähedal olnud väike järveke (vt Põlula kalakasvatuskeskus) ja kaks vesiveskit.
Tornimäe pank
pisi|360px|Tornimäe pangast lahtikistud väiksem pangas panga lääneküljel
Tornimäe pank (ka Tornimägi) on Põhja-Eesti panga osa Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Sinimäel. Pargimäe pank on umbes 100 meetri laiune ja 900 m pikkune kitsas seljandik, mis moodustab kolmest Sinimägede mäest läänepoolseima ning kuulub Vaivara klindilõiku.
Tornimäe kõrgus üle merepinna on 69,9 meetrit ja ümbritsevast maapinnast umbes 34 meetrit kõrgem. Lõuna ja läänenõlv olid 15–20° kaldega, kuid on nõukogude ajal seoses kruusa äraveoga Narva soojuselektrijaamade ehitusele kaotanud oma loodusliku näo. Põhjanõlv on kaldega 40–60° ning seda ääristab kuni 30 meetri kõrgune astang.
Tornimäe panga tuumikuks on umbes 800 meetri pikkune ja aluspõhja suhtes kuni 30–40 meetrit üles tõstetud ja kuni 10–15° lõuna suunas kaldu olev monoliitne aluspõhjaline hiidpangas, mille kivimid on ida- ja lääneosas liustiku poolt tugevasti deformeeritud. Ida- ja lääneosas on pangas tükeldatud ning need väiksemad pangad on 20–90° kallutatud ja kohati isegi kurdudesse surutud või peenteks tükkideks jahvatatud. Väiksemaid pangaseid on liustik pangast lahti kiskunud ja mitusada meetrit eemale kandnud. Üks selline on nähtav surnuaiataguse kruusaaugu nõlvas. Hiidpangase läbilõikes figureerivate kivimite stratigraafiline ulatus on keskordoviitsiumi Kõrgekalda kihistu savikast lubjakivist kuni kambriumi Lükati kihistu sinisavini.
Sinimägede geoloogilised tekkemehhanismid on ebaselged ja nendesse selguse toomiseks planeeritakse geoloogide välitöid.
Velodroom
pisi|Helsingi velodroom Velodroom (ka trekk või velotrekk) on kinnine või lahtine spordirajatis, kus on eriline puit-, asfaltbetoon- või betoonkattega kaldringrada, millel toimuvad jalgrattaspordi trekivõistlused.
Už (Dnepr)
thumb|350px thumb|Už Už ehk Uša (ukraina keeles Уж või Уша) on jõgi Polesje lääneosas, Prõpjatsi parempoolne lisajõgi.
Jõe pikkus on 256 km, sellest 159 km asub Žitomõri oblastis ja 97 km Kiievi oblastis. Jõe valgla pindala on 8080 km². Jõe lang on 0,47 m/km.
Už saab alguse Žitomõri oblastis Žitomõrist loodes ja Novograd-Volõnskist idas. Ta voolab algul põhja, aga enne Jablunetsi pöördub kirdesse. Ta voolab läbi Korosteni ja pöördub pärast seda itta. Narodõtšis suubub temasse vasakult Žeriv ja varsti pärast seda samuti vasakult Norõn. Seejärel ületab ta Kiievi oblasti piiri. Už suubub Kiievi veehoidlasse 28 km kaugusel Prõpjatsi suudmest.
Už on käänuline ja haruline. Jõeoru laius on 1–7 km, jõesängi laius 5–40 m.
Už kattub jääga detsembris, jää sulab märtsi lõpus.
Pärast Tšornobõli katastroofi asub Už täies ulatuses maa-alal, kus radiatsioon ületab lubatu piirid.
Liustikutuul
Liustikutuul on tuul, mis puhub mägiliustike ja mandrijää kohal piki liustiku nõlva ülevalt alla. See tuul on tunduvalt püsivam kui katabaatiline tuul.
Mudajärv (Saaremaa)
Mudajärv on Saaremaa vallas Saare maakonnas olev järv.
See on mudastunud umbjärv.
Trekisõit
Trekisõit on jalgrattaspordi ala, kus võistlus toimub jalgratastel selleks spetsiaalselt ehitatud velodroomil.
Trekisõidujalgrattal puuduvad pidurid ja vabajooks. Edasiliikumiseks tohib sõitja kasutada ainult oma jõudu, keelatud on õhutakistust vähendavad seadised.
Võistlusalad
Tandemitel (kahekohalistel jalgratastel) võisteldakse sprindi-, kiirus- ja händikäpsõidus.
Must koer
pisi|Must koer Must koer on üleloomulik olend Briti saarte, Skandinaavia, Saksamaa ja Prantsusmaa rahvapärimuses.
Vanim teadaolev muistend mustast koerast on pärit Prantsusmaalt aastast 856. Muistendites on musta koera kirjeldatud puusakõrgusena.
Ühe muistendi kohaselt olevat käinud must koer 4. augustil 1577. aastal Blythburghi kirikus ja tapnud kolm inimest.
Arthur Conan Doyle'i jutustus "Baskerville'ide koer" põhineb Dartmooris tuntud musta koera lool.
Eesti folkloor
Eesti folklooris valvab või kaitseb must koer peidetud varandusi. Tuntumad on Haapsalu piiskopilinnuse varanduse, Kullamaa kiriku ligidusse maetud Rootsi kuninga kulla ja Vigala kiriku lähedusse jääva varandusekooba pärimused.
Samas on koera kohatud Kullamaa ja Märjamaa surnuaial.
Leliūnai
Leliūnai on alev Leedus Utena rajoonis, Leliūnai valla halduskeskus. Alev asub Utenast 13 kilomeetrit edelas 159 ha suuruse Leliūnai paisjärve ääres.
Leliūnais on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on rahvakunstnik Vytautas Valiušise keraamikamuuseum, endise Leliūnai mõisa hooned ja sealne aastal 1905 ehitatud katoliku kirik. Alevi juures asub Leliūnai lohukivi.
Nimi
pisi
Ajalugu
Leliūnai mõisast ja selle juures asuvast külast on esimesed teated XVII sajandi algusest. Esimene kirik ehitati sinna aastal 1698. Kuna sealt läks läbi Kaunase ja Zarasai vaheline maantee, kujunes asula peagi õitsval järjel aleviks. Aastal 1788 ehitati sinna vana kiriku asemele uus, millest sai aastal 1793 kohaliku kihelkonna kirik. Aastal 1853 rajati alevisse esimene kool. Jaanuariülestõusu ajal toimus alevi juures lahing. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Лелюны. Aastal 1900 hakati vana puukiriku asemele kavandama uut tellistest hoonet, mis valmis aastal 1905. avati Peterburi ja Varssavi vaheline postimaantee, alevisse rajati selle hobupostijaam. Aastal 1883 ehitati alevisse vana põlenud kiriku asemele uus.
Aastal 1941 toimetasid Saksa okupatsiooniväed ligi 50 Leliūnai juuti Utenasse hukkamisele. Aastail 1941-1944 asus sealses koolimajas sõjavangide laager. Sõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad, aastal 1949 asus seal metsavendade staap. Aastal 1950 avati alevis NKVD osakond. Nõukogude perioodil oli asula kohaliku kolhoosi keskasulaks. XX sajandi kaheksakümnendatel aastatel ühendati aleviga naabruses asunud Leliūnai küla.
Sündinud 5. veebruaril
''Siin loetletakse 5. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Nonni järv
Pindala on 14,5 ha. Suurim sügavus 1 m.
Kuldne Seitse
Kuldne Seitse (ka: Kuldne 7) oli aastatel 1936–1947 tegutsenud publiku seas kõrgelt hinnatud eesti džässansambel. Bändi juht oli aastast 1938 klarnetist, saksofonist, akordionist ja arranžeerija Hans Speek (1920–2008) ning aastast 1941 hilisem tuntud dirigent Erich Kõlar. Ansambli liikmete hulka on kuulunud muuhulgas järgmisi muusikuid:
Orkester mängis tõenäoliselt esimese kollektiivina Eestis originaalseadetes Count Basie ja Artie Shaw' repertuaari.
Aleksandr Vadimov
pisi|260px| Alli-Vadi ühe numbri afišš
Aleksandr Aleksejevitš Vadimov-Markellov (vene keeles Александр Алексеевич Вадимов-Маркеллов; sünninimi Aleksandr Aleksejevitš Markellov; varasem esinejanimi Aleksandr Vadimov; hilisem esinejanimi Alli-Vad (Алли-Вад); 30. juuni (vkj 17. juuni) 1895 Podvjazje, Nižni Novgorodi kubermang – 5. märts 1967 Moskva) oli Nõukogude Liidu mustkunstnik ja literaat.
Teeri järv
Teeri järv on kahe Eesti järve nimevariant, mõlemad neist asuvad Lümanda vallas Saaremaal:
Aleksandr Vadimov
Vadimov-Markellov sündis mõisavalitseja perekonnas. Õppis 1927. aastal mustkunsti Berliinis Maagiliste Kunstide Akadeemias. Naasnud Nõukogude Liitu, hakkas esinema esinejanime Alli-Vad all. Ta töötas tsirkuses kuni pensionile minekuni 1956. aastal. Kirjutas pensionipõlves mitu raamatut mustkunstist.
Jessica Lange
thumb|right|Jessica Lange, 2008 Jessica Phyllis Lange (sündinud 20. aprillil 1949 Minnesotas) on USA filminäitleja, kes on võitnud kaks Oscarit.
Elukäik
Ta õppis kaks aastat Minnesota Ülikoolis maalikunsti. Pärast seda kolis perega Pariisi, kus tantsis Koomilise Ooperi balletitrupis.
Charles Middleton
Charles Brown Middleton (3. oktoober 1874 Elizabethtown, Kentucky – 22. aprill 1949 Los Angeles, California) oli USA filminäitleja.
Jessica Lange
Elukäik
1973. aastal naasis Ameerikasse New Yorki, kus ettekandja ameti kõrvalt võttis näitekunstitunde, töötas ka Wilhelmina modelliagentuuris.
Charles Middleton
Middletoni filminäitlejakarjäär algas 46-aastaselt ja kestis ligi 30 aastat. Ta mängis ligi 200 filmis, lisaks arvukates teatrilavastustes.
Jessica Lange
Elukäik
Filmidebüüdi tegi ta 1976. aasta filmis "King Kong". Lange'i tähelend algas 1981. aasta filmis "Postimees helistab alati kaks korda".
Charles Middleton
Middleton töötas nooruses rändtsirkustes, vodevillides ja teatrites, enne kui ta hakkas 1920. aastast mängima filmides.
Middletoni kuulsus puhkes õitsele helifilmi tulekuga. Tema pahaendeline bariton sobis hästi pahalaste rollidesse ning ta mängis sageli koos koomikute Harold Lloydi, Eddie Cantori, Bert Wheeleri ja Robert Woolsey ning Stan Laureli ja Oliver Hardyga.
Ta on tuntud eelkõige Flash Gordoni filmidest, kus ta mängis 1935–1947 peategelase Flash Gordoni peamist vaenlast Halastamatut Mingi. Ta mängis ka teistes seriaalides.
Jessica Lange
Elukäik
Teise Oscari pälvis ta 1994. aasta filmi "Sinitaevas" eest.
Uljaste (Vinni)
Uljaste (18. sajandi kaartidel Uljast) on küla Lääne-Viru maakonna Vinni vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Rägavere vallas.
Küla juures on Uljaste järv ja Uljaste oos.
Tänapäev
Maakonna piir eraldab Lääne-Viru maakonna Uljaste küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas paiknevast Uljaste külast.
Küla läbib Tallinna–Narva raudtee, Lääne-Viru maakonnas paiknev Uljaste on Sonda raudteejaamast ja Kabala raudteejaamast võrdsel kaugusel.
Uljaste külast läheb tee läände ajaloolisse Haansalu külla ja teine väiksem külatee lõunasse Rihula (tänapäeval Sae küla) suunas.
Josephine Tey
Josephine Tey (õieti Elizabeth Mackintosh; 25. juuli 1896 – 13. veebruar 1952) oli šoti kirjanik, paljude kriminaalromaanide autor.
Cedar Rapids
Cedar Rapids on linn Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis, Linni maakonna keskus. Asub Cedari jõe ääres.
Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkester
Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkester oli teise maailmasõja-aegne (1942–1944) orkester, mis tegutses Nõukogude Liidu tagalas Jaroslavlis. Orkestri juht oli Rostislav Merkulov (1912–1978).
Populatsioonidünaamika
Populatsioonidünaamika on bioloogia (täpsemalt ökoloogia) haru, mis tegeleb elusorganismide populatsioonide arvukuse muutumise seaduspärade uurimisega. Inimpopulatsiooni uurimisega tegelevat teadusharu nimetatakse seejuures tavaliselt demograafiaks.
Ajalugu
Populatsioonidünaamika on eksisteerinud üle 200 aasta (algust arvatakse tavaliselt Thomas Malthusest), kuigi lähiajal on matemaatilise bioloogia uurimisaines kõvasti laienenud.
Esimeseks populatsioonidünaamika põhimõtteks peetakse Malthuse võrrandit kasutavat kasvuteooriat, mida ilmekalt kujutab Malthuse kasvumudel. (Põhimõtteliselt kasvab iga populatsioon niikaua, kuni loodus paneb endapoolsed piirangud, milleks on reeglina toiduvarud).
Varases perioodis domineerisid demograafia-alased uuringud. 19. sajandil täiustasid ja parandasid Benjamin Gompertz ja Pierre François Verhulst Malthuse demograafilist mudelit.
Populatsioonidünaamika tänapäeval
Üldisema formulatsiooni pakkus välja 1959. aastal F. J. Richards, mille järgi Gompertzi, Verhulsti ja ka Ludwig von Bertalanffy mudelid katavad vaid spetsiifilisi juhtumeid üldisest formulatsioonist. Arvutimängud SimCity ja MMORPG Ultima Online, proovisid koos paljude teistega simuleerida mõningaid neist populatsioonidünaamikaist.
Populatsioonidünaamika püüab uurida ka küsimusi, mis puudutavad vananevaid populatsioone või populatsiooni(de) lakkamist.
Populatsioonidünaamikaks nimetatakse marginaalseid ja pikaajalisi muutusi elusolendite arvukuses, kaaludes ja keskmises vanuses, ühes või mitmes populatsioonis, ja bioloogilisi ning keskkonnaprotsesse, mis neid muutusi mõjutanud on.
Kalade ja metsloomadega tegelevatel organisatsioonidel iseloomustavad populatsioone kolme tüüpi dünaamilised funktsioonid. Isendite tihedus populatsioonis mõjutab kõiki kolme dünaamiliste populatsioonide funktsioone.
Sisseränne ja väljaränne on samuti tähtsad populatsiooni arvukust mõjustavad protsessid.
Kõiki neid mõõdetakse, et määrata kindlaks kogutava saagi hulk, mis tähendab isendeid, keda võib populatsioonist eemaldada, mõjutamata populatsiooni pikemaajalist stabiilsust või keskmist populatsiooni suurust. Saak, mis mahub kogutava saagi piiresse loetakse kompenseeritavaks suremuseks, kuna välja püütud kalad asendavad neid surmi, mis muidu looduslikult toimuksid. Sellest piirist edasist püüki kutsutakse lisanduvaks suremuseks, lisana kõigile isenditele, kes muidu ehk loomulikku surma oleks võinud surra. Need väljendid ei ole ülima hea ja halva vasteteks populatsioonide majandamisel, näiteks, hirvede puhul üritab DNR nende arvukust vähendada, kuna jahimehed on hirvepullide arvukust tunduvalt vähendanud ja emaseid hirvi on ebaloomulikult palju.
Välk (film 2008)
"Välk" ("Bolt") on 2008 valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm.
Süžee
Populaarse teleseriaali peategelase superkoera Välk elu kulgeb Hollywoodi võtteplatsidel. Ootamatult satub filmikoer stuudio turvaliste seinte vahelt New Yorgi tegelikku ellu. Eksirännakutega tee tagasi perenaise Penny juurde on pikk ja ohurikas. Teekonnal kohtub koer kass Mittensi ja hamster Rhinoga.
!!!
!!! on Ameerika Ühendriikide dance-punk ' i ansambel.
Andrei Belõi
pisi|[[Lev Bakst. Andrei Belõi portree]]
Andrei Belõi (kodanikunimega Boriss Nikolajevitš Bugajev, 26. oktoober (vkj 14. oktoober) 1880 Moskva – 8. jaanuar 1934 Moskva) oli vene kirjanik.
Tema meistriteoseks peetakse sümbolistlikku romaani "Peterburg".
Ta sündis matemaatik Nikolai Bugajevi (1837–1903) peres. Kuni 26. eluaastani elas Belõi Moskva kesklinnas Arbatil ja tema tollases kodus on tänapäeval tema mälestuskorter.
Aastatel 1891–1899 õppis ta Polivanovi gümnaasiumis, kus viimastes klassides hakkas huvituma budismist, okultismist ja kirjandusest. Erilist mõju avaldasid talle Henrik Ibsen, Fjodor Dostojevski ja Friedrich Nietzsche. Noorpõlves püüdis ta kunstilis-müstilisi suundumusi ühendada positivismi ja täppisteadustega. Ta astus Moskva ülikooli matemaatikateaduskonda, aga õppis ka Darwini töid ja keemiat ning töötas selgrootute zooloogia alal. Belõi lõpetas 1903 ülikooli kiitusega.
Pärast Venemaale naasmist abiellus Belõi Asja Turgenevaga ning 1911 käisid nad pulmareisil Sitsiilias, Tuneesias, Egiptuses ja Palestiinas.
Aastal 1912 kohtus Belõi Berliinis Rudolf Steineriga ja hakkas tema õpilaseks. Sõja puhkedes 1914 kolis Steiner koos oma õpilastega Šveitsi, kus Steineri õpilased ja järgijad püstitasid oma kätega Goetheanumi.
Aastal 1916 kutsuti Belõi Venemaale sõjaväe tervisekontrolli. Belõi sõitiski, jättes oma naise välismaale maha. Sõjaväkke siiski Belõid ei võetud. Ta kirjutas proosaraamatuid ja lävis tihedalt Proletkulti noorte proletaarsete kirjanikega (Proletkult moodustati alles järgmisel aastal).
Aastal 1917 sõitis Belõi Šveitsi tagasi, kuid vahepeal oli ta Asjale võõraks jäänud. Naine pühendas ennast Steineri organisatsioonile ja teda nimetati antroposoofiliseks nunnaks. Asja oli väljapaistev kunstnik ja eriti graafik, kelle töödega olid illustreeritud paljud antroposoofilised väljaanded.
Belõi naasis Venemaale ja tutvus seal Klavdijaga, kellest sai tema kolmas abikaasa. Klavdija oli abielus ja sai alles 1929 oma mehe juurest ära tulla. Mõni kuu hiljem abiellus ta Belõiga.
Alates aastast 1978 antakse Venemaal välja autoriteetse kirjandusauhinnana Andrei Belõi preemiat.
Uljaste
Uljaste on mitme koha nimi:
Louis Renault
Louis Renault on olnud mitme tuntud isiku nimi:
Ulvi (Vinni)
Ulvi on küla Lääne-Viru maakonna, Vinni vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli küla Rägavere valla halduskeskus.
Ohtja järv
Ohtja järv on Saaremaa vallas Saare maakonnas olev järv. Järve ennast ei ole tegelikult enam olemas - 1950.-te paiku järv kuivendati maaparandustööde käigus. Olemasolev ala meenutab pigem sood.
Sündinud 6. veebruaril
''Siin loetletakse 6. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Judo
right|222px|thumb|Kyuzo Mifune (vasakul) ja Jigorō Kanō (paremal) right|222px|thumb|Morote seoinage ehk üleõlaheide kahe käega thumb|right|[[Jigorō Kanō ]]
Judo ehk džuudo (jaapani keeles 柔道 jūdō [dʑɯꜜːdoː] (mõlemad vokaalid häälduvad jaapani keeles pikalt); 'pehme tee') on dr Jigorō Kanō (嘉納 治五郎 Kanō Jigorō, 1860–1938) loodud ning süstematiseeritud tänapäevane täiskontakne jūjutsul põhinev Jaapanist pärit võitluskunst ning võistlussport, mis loodi algselt terviklikuks füüsiliseks, vaimseks ning moraalseks praktiseerimiseks. Jaapanis tuntakse judot ka "Kano Jiu-Jitsu" nime all. Tänapäeval on judo mitme riigi kooliprogrammi osa.
Jūjutsust alguse saanud judole on iseloomulik heidetele ja kinnihoidmistele keskenduv võistlus, mille eesmärk on vastane matile (tatami) heita või mõnel muul viisil seljatada. Vastase võib sundida alistuma teda immobiliseerides, liigeslukustades, kägistades või kinni hoides. Käe- ja jalalöögid, samuti relvatehnikad kuuluvad judosse ning ainult eelnevalt kokkulepitud vormides (kata, 形) ega ole lubatud judovõistlustel ja vabatreeningutel (randori, 乱取り).
Judotehnikad koosnevad eri maadlustehnikatest, sh heidetest, nn käe- ja jalalukkudest, valuvõtetest, kinnihoidmis-, kukkumis- ning kägistamistehnikatest. Käe- ja jalalöögid, samuti relvatehnikad, on lubatud ainult kata'de (形) osana.
Judo põhialuste hulka kuulub vastase ründesse panustatud jõu enda kasuks pööramine.
Judo harrastajaid nimetatakse traditsioonidele toetudes judokateks, harjutusruumi dojo 'ks ning judoka spetsiaalset tugevast puuvillasest riidest riietust nimetatakse judogi 'ks. Tänapäeval on traditsioonilised tatami 'd ehk riisiõlgmatid läänes asendunud nii harjutus- kui võistlussaalis levinud maadlusmattidega.
Judo ajalugu
Judo on välja kasvanud mitmest Jaapani jūjutsu koolkonnast. Esimese džuudokooli Kōdōkani rajas dr Jigorō Kanō 1882 Shitayas, millest tänapäevaks on saanud judo rahvusvaheline peamaja.
1886. aastal võitis Kanō võistkond konkureerivat jūjutsu kooli, mille tulemusel võttis Jaapani armee ja politsei judo oma treeningprogrammi ning seda hakati õpetama koolides.
Tasemed ja vöövärvid
Kuna algselt oli judo looja judo võistlusspordiks saamise vastu, lõi ta võistlusmomendi kompenseerimiseks ning õpilaste arengu premeerimiseks tasemesüsteemi, milles judokate taset märgitakse kyu (õpilase) ja dan (meistri) astmetega ning astmeid eristavad erivärvilised vööd.
Kyu (õpilase) tasemel:
6. = valge (algaja)
5. = kollane
4. = oranž
Illuminatsioon (film)
"Illuminatsioon" on 1973. aastal valminud Poola mängufilm.
Judo
Tasemed ja vöövärvid
3. = roheline
Illuminatsioon (film)
Sisu
Filmi proloogis selgitab poola filosoof ja kunstiajaloolane Władysław Tatarkiewicz sõna "illuminatsioon" filosoofilist ja religioosset tähendust. Illuminatsioon on selles kontekstis Jumala jagatud vaimuvalgus kui kogemise vältimatu tingimus.
Filmi peategelane on Franciszek Retman, kes saabub ühest väikelinnast Varssavi ülikooli füüsikat õppima. Franciszek püüab otsida tõde nii elust kui ka teadusest, kuid ta sattub pidevalt piirangutele ja takistustele, ta ei suuda leida vastuseid teda piinavatele küsimustele. Franciszeki suhe endast vanema naisega lõpeb kiiresti, tema sõber hukkub mägedes, tuttav matemaatik sureb ajuoperatsioonil. Franciszek peab ajutiselt ülikooliõpingud katkestama, et teenida ülalpidamist oma perekonnale. Ta töötab tehases ja haiglas, kus osaleb uneuuringutel. Eluraskused viivad ta vahepeal isegi kloostrisse, kuid sealtki ei leia ta lõplikku tõde. Ta pöördub tagasi perekonna juurde ja kaitseb väitekirja. Kuid teadlaskarjääri algul annab tunda haige süda.
Judo
Tasemed ja vöövärvid
2. = sinine
1. = pruun
1.-5. = must
6.-8. = punavalge
9.-10. = punane
11. = vööastet välja ei anta.
Vööskaala värvid ja raskusastmed on riigiti erinevad.
Judo algajale antakse õigus kanda valget vööd. Värvid ja triibud teenitakse eksamite käigus. Näiteks Soomes sooritavad juuniorid lisaks vööeksamitele nn triibueksameid, mille käigus teenitakse vööle (punased) triibud. Triibud eristavad ka juunioride tasemeid, nt. võistlusel; näiteks ei tohi punaste triipudega judokaid kägistada ega õlalukustada. Harjutamise edenedes viiakse läbi noortele algajatele vaheeksamid, et teenida lisatriipe. Punased triibud on märgitud vöö mõlemasse otsa umbes viie sentimeetri kaugusele vöö otsast. Kolm riba annavad õiguse vööeksamile, mille sooritanud edenevad järgmisele vöötasemele. Vähemalt 16-aastased judokad triipe ei kasuta, mis tähendab, et kõnealusele judokale võidakse judovõistlustel või harjutusmatšides sooritada kägistamis- ja käeluku tehnikaid. Mõnes teises riigis on need vaheastmed teostatud näiteks kahevärviliste vöödena (kollane -> kollane-oranž -> oranž -> jne).
Väike tibu
"Väike tibu" ("Chicken Little") on 2005 valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm.
Judo
Judo spordialana
Kanō ja tema õpilased hakkasid lääneriikides judot tutvustama 20. sajandi vahetusel. Euroopa judoliit asutati 1949. aastal ja kaks aastat hiljem peeti esimesed Euroopa meistrivõistlused. Rahvusvaheline judoliit asutati 1951. aastal ja esimesed judo maailmameistrivõistlused peeti 1956. aastal Tokyos. Esimest korda võisteldi judos olümpiamängudel 1964. aastal Tokyos, olümpiamängude kavas on see olnud regulaarselt alates 1972. aastast (välja arvatud 1968).
Naised hakkasid judos võistlema Euroopa meistrivõistlustel 1975. aastal, 1980. aastal maailmameistrivõistlustel ja 1992. aastal olümpiamängudel.
Väike tibu
Filmi loomiseks kasutati 3D-arvutianimatsiooni. Film põhineb muinasjutul, milles kana kuulutab maailmalõppu.
Judo
Judo spordialana
Meeste judo oli esimene Aasiast pärit spordiala, mis olümpiamängude kavva lülitati. Praegu on olümpiamängude kavas seitse kaalukategooriat meestele ja seitse kaalukategooriat naistele.
Kōdōkan
Judo rahvusvaheline peamaja Kōdōkan asub tänapäeval Tokios ainult judole pühendatud 8-korruselises hoones, millest juhitakse judo-tegevust terves maailmas.
Orjaku
Orjaku on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kassari lõunaosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Käina valda.
Orjakust põhjas asub Käina laht ja lõunas Jausa laht. Küla piirneb loodes Nasva ja idas Kassari külaga.
Nimi
Orjaku on Hiiumaa üks vanemaid kohanimesid, mida on esmamainitud 1254. aastal kujul Oryocko, Oriwocko. Lauri Kettunen pakkus kohanime lähtekohaks mõistet "Orjaaugu" ja liide "-ku" võis varem märkida naissugu. Võimalik, et sõna "ori" tähendab suurt puud.
Loodus
Orjaku kuulub Käina lahe–Kassari maastikukaitseala koosseisu. Orjaku alale jääb Kadaklaid, Lõunarahu, Põllurahu, Ristlaid, Veskirahu ja Väike Vasikrahu. Külas asub Tõllukivi. 2000 rajati linnuvaatlustorn.
Elanike arv
thumb|Vaade Orjaku sadamale ja külale.
Talud
Orjaku ajaloolised talud
Ajalugu
Nõukogude ajal kuulusid küla alad Mere kolhoosile ja hiljem Kassari kolhoosile.
Taristu
Orjakul asub jahisadam. Küla läbib Vaemla–Kassari–Luguse tee.
Kultuur
Külas asuvad pärandkultuuri objektidena Orjaku sadama laohoone ja Orjaku ülemine tulepaak. Külas asub ka Orjaku sadama ülemine tulepaak. Orjaku sadamas toimub Tuulekala festival. Orjaku sadam on muutunud suviseks kontserdipaigaks.
Emba
Emba on venekeelne nimi Kasahstanis asuvale:
Robinsonid
"Robinsonid" (inglise Meet the Robinsons) on 2007 valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm, mis põhineb William Joyce'i raamatul "A Day with Wilbur Robinson" (1990).
Franck Ribéry
pisi|Frank Ribéry [[2012. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis|2012. aasta EM-il]] Franck Bilal Ribéry (sündinud 7. aprillil 1983Boulogne-sur-Meris) on Prantsusmaa endine jalgpallur, kes mängis ründava poolkaitsjana Prantsusmaa, Türgi, Saksamaa ja Itaalia klubides ning Prantsusmaa jalgpallikoondises.
Aastatel 2007–2019 mängis ta Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja 2019–2021 Itaalia kõrgliiga klubis Fiorentina.
Aastatel 2006–2014 mängis Ribéry Prantsusmaa jalgpallikoondises 81 mängus ja lõi 14 väravat.
Klubikarjäär
Franck Ribéry esimeseks jalgpalliklubiks sai 2000. aastal US Boulogne. Seejärel mängis ta alates 2002. aastast Olympic Ales, 2003. aastast Stade Brestois 29 ja 2004. aastast alates FC Metzis. Jaanuaris 2005 sõlmis ta lepingu Türgi klubiga Galatasaray, kust ta aga juba juulis suundus tagasi kodumaale Marseille Olympique'i. Marseille meeskonnas võistles ta 68 korral ja lõi nendes 14 väravat, saavutades 2006–07 Prantsusmaa kõrgliigas Olympique Lyoni järel teise koha. Hooajal 2005–06 valiti ta Marseille Olympique'i hooaja parimaks mängijaks ja liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Ribery lahkus Bayernist 2019 aastal ning enne karjääri lõpetamist 2022. aastal esindas ta veel Itaalia klubisid ACF Fiorentina ja US Salernitana 1919.
Lehmabande
"Lehmabande" (originaalpealkiri "Home on the Range") on Walt Disney filmistuudios 2004. aastal valminud täispikk multifilm.
Franck Ribéry
Koondisekarjäär
Ribéry mängis Prantsusmaa U21 koondises, mis võitis 2006. aasta Euroopa U21 meistrivõistluste valikgrupi. Järgnenud valikmängus Inglismaa U21 koondise vastu jäi Prantsusmaa taha, kuid Ribéry lõi viigivärava ja Prantsusmaa võitis 2:1, pääsedes finaalturniirile. Aga finaalturniirile Portugali koondise peatreener René Girard teda ei võtnud, sest Ribéry oli selleks ajaks pääsenud juba riigi täiskasvanute koondisse ja valmistus MM-iks. Euroopa meistrivõistlustel võitis Prantsusmaa alagrupi täiseduga, aga poolfinaalis kaotas Hollandile.
Oma esimese rahvuskoondise mängu pidas Franck Ribéry 27. mail 2006 Mehhiko vastu ja see võideti 1:0. Järgnevateski sõprusmängudes esines ta hästi ja koondise peatreener Raymond Domenech kutsus ta maailmameistrivõistlustele, mis toimusid Saksamaal. Seal osales Ribéry igas Prantsusmaa mängus ja ühe erandiga algrivistuses. Esimeses voorus 13. juunil viigistas Prantsusmaa 0:0 Šveitsiga ja Ribéry mängis 70 esimest minutit. Teises voorus 18. juunil viigistas Prantsusmaa Lõuna-Koreaga ja Ribéry sekkus 60. minutil eduseisus 1:0. Kolmandas voorus 23. juunil Togo vastu saavutas Prantsusmaa 2:0 võidu ja Ribéry mängis esimesed 77 minutit, pärast tema lahkumist väravaid ei löödud. Alagrupi võitis Šveits Prantsusmaa ees. Seejärel alistas Prantsusmaa 27. juunil 3:1 Hispaania. Hispaania läks David Villa penaltist 28. minutil juhtima, aga Ribéry viigistas 41. minutil. 87. minutil sai Ribéry kollase kaardi. 1. juulil alistas Prantsusmaa veerandfinaalis Brasiilia 1:0 Thierry Henry väravast ja Ribéry mängis 77 esimest minutit. Poolfinaalis alistas Prantsusmaa 5. juulil Portugali ja Ribéry mängis 72 esimest minutit. Finaalis 9. juulil mängis Ribéry Itaalia vastu kogu 1:1 lõppenud normaalaja ja vahetati lisaajal, 100. minutil välja, mistõttu ta ei saanud osaleda penaltiseerias, mille Prantsusmaa kaotas.
Lehmabande
Muusikalise komöödia peategelased on kolm lehma (kelle osad on sisse lugenud näitlejad Roseanne Barr, Judi Dench ja Jennifer Tilly), kes peavad kinni püüdma kurikuulsa karjavarga, et tema eest saadud leiutasuga päästa oma farm.
Franck Ribéry
Koondisekarjäär
Ta oli alates 2008. aasta EM-iks valmistumisest Prantsusmaa koondise esimene valik penaltilööjaks.
Lehmabande
Filmi pikkus on 76 minutit.
Franck Ribéry
Koondisekarjäär
Finaalturniirile loositi Itaalia ja Prantsusmaa jällegi kokku ja nende alagruppi nimetati surmagrupiks. Ribéry osales kõigis Prantsusmaa koondises, kahes esimeses mängus algusest lõpuni. 9. juunil viigistas Prantsusmaa Rumeeniaga 0:0 ja 13. juunil kaotas 1:4 Hollandile. 17. juunil sai ta viimases alagrupimängus Itaaliaga juba 8. minutil põlvevigastuse, mis jättis ta 2 kuuks jalgpallist eemale, ja vahetati välja. Prantsusmaa kaotas 0:2 ja jäi alagrupis viimaseks, Holland võitis täiseduga Itaalia ees.
2010. aasta MM-valikturniiril jäi Prantsusmaa Serbia järel teiseks, kuigi omavahelistes kohtumistes oli parem (kodus 2:1, võõrsil 1:1). Ribéry lõi valikturniril kolm väravat, neist Leedu vastu nii võõrsil kui kodus mängu ainsa värava. Leedu on ainus rahvuskoondis, kelle vastu Ribéry on üle ühe värava löönud. Tuli pidada lisavalikmängud Iirimaa jalgpallikoondise vastu, kust Prantsusmaa tänu William Gallase väravale finaalturniirile pääses (Ribéry lisavalikmängudel ei osalenud). Finaalturniiril sai Ribéry 11. juunil esimeses mängus Uruguay vastu juba 19. minutil kollase kaardi, mis polnudki Prantsusmaa esimene. Arvulisse ülekaalu jäämisest hoolimata ei jõudnud Prantsusmaa väravani ja mäng lõppes 0:0. 17. juunil kaotas Prantsusmaa Mehhikole 0:2 ja 22. juunil Lõuna-Aafrika Vabariigile 1:2 ning langes välja, jäädes alagrupis viimaseks. Ribéry mängis kõik Prantsusmaa kohtumised algusest lõpuni kaasa.
2012. aasta EM-valikgrupi suutis Prantsusmaa võita, kuigi kaotas avakohtumise 0:1 kodus Valgevenele. Ribéry ei löönud valikturniiril väravaid. Finaalturniiril Ukrainas mängis Ribéry kõik Prantsusmaa kohtumised algusest lõpuni kaasa. 11. juunil viigistas Prantsusmaa alagrupis Inglismaa jalgpallikoondisega 1:1, 15. juunil alistas Ukraina 2:0 ja 19. juunil kaotas 0:2 Rootsile. Alagrupi võitis Inglismaa Prantsusmaa ees. Veerandfinaalis kaotas Prantsusmaa 23. juunil 0:2 Hispaaniale ja langes välja.
Ribéry valiti küll 2014. aasta MM-i esialgsesse koondisse, kuid 6. juunil kinnitas rahvuskoondise peatreener Didier Deschamps, et Ribéry ei saa vigastuse tõttu turniiril osaleda. Sama aasta augustis teatas sportlane, et lõpetab koondisekarjääri.
Isiklikku
Kaheaastaselt elas Franck koos oma vanematega läbi raske autoõnnetuse Boulogne-Sur-Meris.
Ribéry on moslem, mida väljendas ka tema mängueelne rituaal, kus ta tõstis käed taeva poole.
Ta on abielus Alžeeria päritolu prantslanna Wahibaga ning neil on 4 last, kaks tütart, Hizya ja Shakinez ning kaks poega Salif ja Mohammed.
Ooklema järv
Ooklema järv (ka Ooknapee järv) on järv Saaremaal Tagamõisa poolsaarel Saaremaa vallas.
Veepeegli pindala on 4,2 ha. Järvest voolab läbi Killatu jõgi. Järv asub Tagamõisa hoiualal.
Luterliku Maailmaliidu liikmeskirikute loend
Järgmised kirikud on Luterliku Maailmaliidu liikmeskirikud seisuga märts 2008
Maggie Reilly
Maggie Reilly (sündinud 15. septembril 1956 Glasgow's) on šoti laulja, kes aastail 1980–1984 tegi koostööd inglise helilooja Mike Oldfieldiga. Sel perioodil esitas ta ka oma kuulsaimad lood: "Moonlight Shadow", "Five Miles Out", "Family Man" ja "To France".
Aastal 1992 avaldas ta oma debüütalbumi "Echoes", albumi hittlugudeks said "Everytime We Touch", "Tears In The Rain" ja "Wait".
Reilly on koostööd teinud ka Mike Battiga, Jack Bruce'iga, Simon Nicoliga, ansambliga Smokie jt.
Ulvi
Ulvi on mitme koha nimi:
Guido Kangur
pisi|Guido Kangur 2022. aasta Arvamusfestivalil Guido Kangur (sündinud 9. juunil 1956 Kohtla-Järvel) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri IX lennu. 1980.–1992. aastani töötas ta Noorsooteatris. 1992. aastal asus ta tööle Eesti Draamateatrisse, kus töötab senimaani.
Isiklikku
2005. aasta juunist on ta abielus Pille Lukin-Kanguriga. Neil on poeg Karl Artur ja tütar Anna.
Udo Umberg
Udo Umberg (27. mai 1921 Tallinn – 11. juuni 1982 Tallinn) oli eesti sisearhitekt ja mööblikunstnik.
Lõpetas 1939. aastal Westholmi gümnaasiumi ning astus 1945 Tallinna Riiklikku Tarbekunsti Instituuti, mille lõpetas 1952. Tegutses 1953–1957 vabakutselisena. 1957–1969 oli kunstnikuna tööl mööblivabrikus Standard ja 1972–1982 töötas sisearhitektina Kaubandusministeeriumi alluvuses.
Oli 1960. aastail sisekujunduse ja tööstusliku mööbli uuendajaid. Osales 1970ndatel Tallinna raekoja interjööri kavandamises ning Tartu Ülikooli rektori kabineti kujutamises.
Louden Up Now
"Louden Up Now" on ansambli !!! album, mis paistab silma nii oma modernse lähenemisega punkmuusikale läbi indie- ja rokkmuusika kui ka terava poliitilise tekstiga, milles ei jäeta mainimata sõdu ega leppimatust Bushi ja Blairi poliitikaga.
Plaat on välja antud plaadifirma Warp Records poolt 7. juunil 2004 ning plaadifirma Touch and Go Recordsi poolt 8. juunil 2004.
Purtsa järv
Purtsa järv (ka Purtsi järv) oli järv Saaremaal Purtsa soos endise Leisi ja Mustjala valla piiril.
Diskomuusika
Diskomuusika on tantsumuusika žanr, mille populaarsuse tipp oli 1970ndate keskpaigas ja lõpus.
Tõde on aja tütar
"Tõde on aja tütar" on Josephine Tey 1951. aastal ilmunud ajalooline kriminaalromaan.
Diskomuusika
Diskomuusika sündis 1960ndate lõpus ja 1970ndate algul New Yorgi ja Philadelphia klubides vastureaktsioonina rokkmuusika domineerimisele ning tantsumuusika demoniseerimisele tollases alternatiivkultuuris.
Tõde on aja tütar
Teose tegevus kulgeb paralleelselt Richard III aegsel Inglismaal ja tänapäeval. Raamatu peategelaseks on kriminaalinspektor Alan Grant.
Diskomuusika
Žanri muusikalised juured on funkis, soulis ja Ladina-Ameerika muusikas. Diskomuusika tõi muusikasse ridamisi uusi võtteid, instrumente ja produtseerimistehnikaid, arendades eriti elektroonilist muusikat.
Aarete planeet
"Aarete planeet" ("Treasure Planet") on Walt Disney filmistuudios 2002. aastal valminud täispikk multifilm.
Tõde on aja tütar
Eesti keeles ilmus teos Eesti Raamatu kirjastuselt 1995. aastal Eve Rüteli tõlkes.
Diskomuusika
Diskomuusikaga kaasnes ka subkultuur, mis algselt levis eelkõige ööklubides. Sellesse kuulusid näiteks tantsuvõistlused, rõivamoed (sh polüesterrõivad) ja narkokultuur (nt kokaiin). Üks tuntumaid diskoklubisid oli Studio 54 New Yorgis Manhattanil.
Aarete planeet
Film põhineb Robert Louis Stevensoni romaanil "Aarete saar".
See oli esimene film, mida näidati korraga nii tavalistes kui ka IMAX-kinodes. Filmis kombineeritakse kahemõõtmelist käsitsi joonistatud animatsiooni kolmemõõtmelise arvutianimatsiooniga.
Filmi pikkus on 95 minutit.
Filmi muusika kirjutas James Newton Howard.
Hoolimata kriitikute positiivsetest hinnangutest oli piletitulu tagasihoidlik (kulud 140 miljonit dollarit, tulud ligi 110 miljonit dollarit).
Film nomineeriti 2002. aasta parima animafilmi Oscarile.
Tõde on aja tütar
1990. aastal avaldatud edetabeli "The Top 100 Crime Novels of All Time" (UK Crime Writers Association) tulemuste põhjal on romaan "Tõde on aja tütar" läbi aegade parim teos. Viis aastat hiljem ilmunud edetabelis "The Top 100 Mystery Novels of All Time Selected" (Mystery Writers of America) asub romaan neljandal kohal.
Diskomuusika
Esimene tuntud diskotäht oli Donna Summer, hüüdnimega Diskokuninganna (The Queen of Disco). 1970ndate lõpu tuntumate ansamblite seas olid Bee Gees, KC and the Sunshine Band, Chic ja The Jacksons. Euroopa üks tuntumaid diskoansambleid oli Boney M.. Diskomuusikat populariseerisid ka mitmed filmid, näiteks "Saturday Night Fever" ja "Thank God It's Friday".
Ehkki diskomuusika populaarsus 1980ndatel langes, tõusis see taas 1990ndail. Diskomuusika on mõjutanud tervet rida hilisemaid tantsumuusika žanre nagu house, italodisko, eurodisko ja diskofunk, samuti pop- ja rokkmuusikat laiemalt.
Serbia ja Montenegro korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Serbia ja Montenegro korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Serbia ja Montenegro varasemad saavutused olümpiamängudel
Ethan Hawke
Ethan Green Hawke (sündinud 6. novembril 1970 Austinis Texase osariigis) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud olnud USA filminäitleja ja stsenarist, kirjanik ning filmilavastaja.
Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Surnud poeetide ühing", "Enne päikesetõusu", "Suured lootused" ja "Treeningpäev".
Eraelu
Hawke oli aastatel 1998–2004 abielus näitleja Uma Thurmaniga. Neil sündis kaks last: tütar Maya Ray (8. juuli 1998) ja poeg Levon Green (15. jaanuar 2002).
Põdragu järv
Põdragu järv (ka Suur Pedre järv) on järv Saaremaal Saaremaa vallas Tagamõisa poolsaarel.
Loode-kagusuunaline piklik järv on madal, valdavalt alla 1 meetri sügav, põhi on mudane. Kaldad on sopilised, madalad ja soostunud. Vesi on heleroheline, põhjani läbipaistev, seguneb ja soojeneb hästi.
Järvest voolab välja Uudepanga lahte suubuv oja. Järv asub Tagamõisa hoiualal.
Kaladest elutsevad järves särg, ahven, haug, kiisk, linask, luts.
Etruria kuningriik
Etruria kuningriik oli 1801–1807 Itaalias eksisteerinud Prantsusmaa vasallkuningriik, mis moodustati prantslaste poolt Toscana suurhertsogiriigi asemele. 1807. aasta lõpus kuningriik likvideeriti ja tema alad liideti Prantsuse keisririigiga.
Kuningriigi pealinn oli Firenze.
Kuningriik loodi 21. märtsil 1801 allkirjastatud Aranjuezi lepinguga. Et parandada Napoleoni Prantsusmaa ja Hispaania-vahelisi suhteid, kompenseeriti Bourbonitele nende kaotused Põhja-Itaalias (piirkond oli olnud prantslaste okupatsiooni all alates 1796. aastast). Ferdinand, Parma hertsog, loovutas oma hertsogkonna Prantsusmaale, vastutasuks sai tema poeg, Louis I Etruria kuningaks. Et Bourbonite uuele riigile ruumi teha, tuli kaotada Toscana suurhertsogkond, Habsburg Ferdinand III sai kompensatsiooniks Salzburgi elektoraadi.
Viru-Kabala
pisi|Sämi–Sonda–Kiviõli tee Viru-Kabalas.
Viru-Kabala on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Rägavere vallas.
Küla läbivad Sämi–Sonda–Kiviõli tee ja Sõmeru–Kabala tee. Samuti läbib seda Tallinna–Narva raudtee ning sellel asub küla piires Kabala raudteejaam. Kabala jaamahoone valmis koos raudteega 1870. aastal ja on säilinud autentsena, kuid ei ole ka kasutuses ja laguneb.
Külas tegutses Viru-Kabala raamatukogu.
Fantaasia (film)
pisi|Filmi algustiiter "Fantaasia" on Walt Disney filmistuudios 1940. aastal valminud täispikk multifilm. Selle kestus on 126 minutit.
Film koosneb kaheksast osast, mille taustaks kõlavad klassikalise muusika teosed, mida esitab Philadelphia sümfooniaorkester Leopold Stokowski dirigeerimisel.
Film pälvis kriitikutelt vastuolulisi hinnanguid. Kasumit kahandasid suured tootmis- ja näitamiskulud ja muidu suure Euroopa vaatajaskonna äralangemine sõja tõttu.
Elektronmuusika
Kuni 1940. aastate lõpuni nimetati elektronmuusikat ka elektrimuusikaks (saksa keeles elektrische Musik), kuna selle loomiseks või interpreteerimiseks olid vajalikud muusikainstrumendid, mille kõla tekkis või edastati tänu elektrile.
Shirley De La Hunty-Strickland
pisi|Shirley Strickland (1950) Shirley Barbara De La Hunty-Strickland (18. juuli 1925 – 11. veebruar 2004) oli Austraalia kergejõustiklane, kolmekordne olümpiavõitja.
Ta on IAAF-i kuulsuste halli liige.
Elektronmuusika
Tänapäeval on elektronmuusika mõiste kasutusel nii süva- kui ka levimuusikas, hõlmates laia muusikastiilide valikut alates eksperimentaalsest süvamuusikast ja lõpetades elektroonilise tantsumuusikaga (electronic dance music).
Mõiste
pisi|[[Trautonium, 1928]] Elektronmuusika mõiste ei ole kunagi olnud ühetähenduslik. Tänapäeval on siiski kokku lepitud, et selle alla mahub muusika, mille puhul heli tekkimiseks on vältimatult vajalik elektri olemasolu.
Heli tekkimise alusel jaotatakse elektroonilised muusikainstrumendid elektromehaanilisteks (näiteks telharmoonium, Hammondi orel ja elektrikitarr) ja n-ö puhtalt elektrilisteks (näiteks teremin ja süntesaator).
Stilistiliselt tehakse vahet ka n-ö konkreetsel muusikal, mille loomisel kasutatakse erineval moel ja tasemel töödeldud looduslikke helisid ning n-ö puhtal elektronmuusikal, mille puhul helid saadakse helisünteesi abil. Muusikat, mille loomisel kasutatakse vähem või rohkem töödeldud looduslikke helisid, mille hulka kuuluvad ka akustiliste muusikainstrumentide helid, nimetatakse ka elektroakustiliseks muusikaks.
Muusika ettekandmisviisi järgi tehakse vahet live-elektroonikal (n-ö "elav elektroonika", inglise keeles live electronics), mille puhul helide töötlemine toimub reaalajas kontserdilaval ning lindimuusikal, mille puhul toimub salvestatud muusika taasesitamine kontserdiolukorras.
Helisignaali tüübi järgi jaotatakse elektronmuusika instrumente ja seadmeid analoogseteks ja digitaalseteks.
Elektronmuusika mõiste alla kuulub ka arvutimuusika.
Hoolimata sellest, et elektronmuusika mõistet seostatakse eelkõige süvamuusika valdkonnas loodava nüüdismuusikaga, tekkis 1960. aastatel ka elektronmuusika tehnoloogiat kasutava levimuusika suund. Süvamuusikast rändasid levimuusikasse uued muusikalised kontseptsioonid nagu keskkonnahelide radikaalne kasutamine, ambient, helide esitamine tagurpidi (n-ö grammofonikettamuusika, turntable music), digitaalne sämplimine, akustiliste helide elektrooniline töötlemine, kõnefragmentide kokkuliitmine. Tekkisid uued elektroonilise levimuusika stiilid nagu new age, räpp, hiphop, electronica ja tekno. Tänapäeval nimetatakse levimuusikas elektrooniliseks eelkõige sellist muusikat, mis keskendub nii sisuliselt kui ka tehnoloogiliselt elektroonikale, mitte ei kasuta ainult möödaminnes mõningaid elektroonilisi elemente.
Ajalugu
Elektronmuusika arengus on ühinenud inimloomingu kunstilis-esteetiline ja loodusteaduslik (füüsika ja elektrotehnika) külg. Seetõttu võib elektronmuusika arengut vaadelda nii ideeajaloolisest kui ka tehnilisest aspektist. Elektronmuusika areng mängib otsustavat rolli nendes drastilistes muudatustes, mis leidsid muusikas aset 20. sajandi alguses, kui tekkis tänapäevases mõttes nüüdismuusika kontseptsioon.
Eelajalugu kuni aastani 1945
Esimeseks elektriliseks muusikainstrumendiks peetakse 1759. aastal Jean-Baptiste Delaborde’i konstrueeritud elektriklavessiin (Clavecin électrique).
Tihti nimetatakse esimeste elektriliste muusikainstrumentide hulgas ka tšehhi leiutaja Pater Prokop Diviši 1730. aastal konstrueeritud pilli Kuld-Deniss (Denis d'or), mille mängija sai pisikesi elektrilööke, kuid milles elektrit ei kasutatud otseselt heli tekitamisel.
1867. aastal konstrueeris Neuchâteli telegraafivabriku direktor Hipp elektromehaanilise klaveri.
Esimene elektroonilist heli käsitlev patent kuulub 1885. aastast E. Lorenzile.
Elektronmuusika arenguga on tihedalt seotud ka helisalvestustehnoloogia areng. Esimeseks teadaolevaks helisalvestiks on 1857. aastal Édouard-Léon Scott de Martinville’i patenteeritud fonautograaf. Selle abil oli võimalik heli visuaalne salvestamine, kuid mitte mahamängimine.
1878. aastal patenteeris Thomas A. Edison fonograafi, milles kasutati sarnaselt Raymond Scotti seadmega silindreid. Kuigi üheaegselt kasutati ka silindreid, konstrueeris Emile Berliner 1887. aastal plaatfonograafi.
1897. aastal konstrueeris Thaddeus Cahill telharmooniumi ehk dünamofoni. Instrument töötas hammasrattageneraatori põhimõttel, kaalus 200 tonni ja oli kaubavaguni suurune. Cahill kasutas iga pooltooni jaoks hiiglaslikku auruga töötavat elektrigeneraatorit (Mehrfachstromerzeuger), mida ta kasutas siinusekujulise väljundpinge saamiseks.
Suureks avastuseks, millel oli hiljem sügav mõju elektronmuusika arengule, oli Lee DeForesti 1906. aastal leiutatud trioodaudion (triode audion ehk audion tube). See oli esimene termiline ventiil või vaakumtoru, mis viis muuhulgas elektriliste signaalide loomise ja võimendamiseni, raadioülekanneteni ja elektrilise arvutamiseni.
Oma 1907. aastal ilmunud tekstis Helikunsti uue esteetika visand ("Entwurf einer neuen Ästhetik der Tonkunst" ) arendas Ferruccio Busoni teooriat kolmandiktoonidest, mille tekitamiseks ta pidas sobivaimaks kasutada dünamofoni. Selles tekstis on teisigi ideid, mida oli võimalik realiseerida alles elektronmuusika vahenditega 1950. aastatel. Muuhulgas pakkus ta välja idee kõlavärvimeloodiast (Klangfarbenmelodie), mida Arnold Schönberg esimest korda käsitles oma "Harmooniaõpetuses" (Harmonielehre, 1911) ja ka hiljem kui sobivat kontseptsiooni varasele elektronmuusikale. Ka Edgar Varèse’i ja itaalia futuristide müraesteetika on mõjutanud elektronmuusika kõlakujundust.
Kuigi futuristid ei konstrueerinud otseselt elektroonilisi muusikainstrumente või loonud elektronmuusikat, on nende panus selle idee arengusse väga suur. 11. märtsil 1913 avaldas Luigi Russolo futuristliku manifesti "Mürade kunst". 21. aprillil 1914 toimus Milanos esimene müramuusika kontsert. Russolo kasutab seal oma akustilisi mürainstrumente intonarumorisid, mille helisid tekitatakse käsitsi ja võimendatakse megafonide abil. Juunis 1914 toimus samalaadne kontsert Pariisis.
1919–1920 konstrueeris Leon Theremin, kes töötas 1920–1928 Leningradi riikliku füüsikalis-tehnilise instituudi elektrivõnkumiste labori juhina sensatsioonilise instrumendi eterofoni, mis hiljem sai nimeks teremin. Tehniliselt on tegu võnkumisi summeeriva konstruktsiooniga, milles kuuldav heli tekib kahe kõrgsagedusliku mittekuuldava heli liitumisel. Selline omadus inspireeris heliloojaid kirjutama muusikat spetsiaalselt tereminile. Näiteks Anis Fuleihan kirjutas tereminikontserdi, mille esiettekanne toimus 1945. aastal New Yorgi Sümfooniaorkestri, solist Clara Rockmore’i ja dirigent Leopold Stokowski esituses.