cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arhailine õigus
Trahv või taliooniprintsiip
Hammurapi koodeksist sadakond aastat vanemas Ešnunna seadusekogus ei leitud taliooniprintsiipi, seal asendasid ihulisi karistusi kõikjal trahvid. Sama esineb ka Ur-Nammu koodeksis. Taliooniprintsiibi hilisemat rakendumist põhjendatakse järgmise postulaadiga: taliooniprintsiip on riigivõimu suurenemisega seotud nähtus, tema sisseseadmine oli arengus samm edasi võrreldes trahvimisega, sest ta tegi kannatajad võrdseks: rikkal polnud enam mingit varanduslikku eelist veaesema ees, inimeste hammaste, kõrvade ja silmade arv mainimisväärselt ei varieeru. Vana Testamendi kohaselt rakendus taliooniprintsiip kõigi seisuste v.a. orjade puhul – nõnda saab rikas alati samasuguse karistuse kui vaene.
Millist karistust valida, väljendub kõige paremini heti kuninga Telpinuse ediktis (pärineb 16.sajandist eKr) § 49: "Veretöö asjas on nii: kui keegi on süüdi veretöös, siis sõna on veretöö esindajal. Kui ta ütleb: "Ta peab surema!", siis peab surema. Kui ta ütleb: "Ta peab hüvitama!", siis ta peab andma hüvitust. Kuninga poole ei pöörduta üldse."
Vastavalt Teisele Moosese raamatule, kui mehed taplevad ja tõukavad lapseootel naist nõnda, et see enneaegselt sünnitab, muud kahju (’ason) aga ei teki, siis tuleb süüdlast rahaga karistada; nõnda nagu naise mees temalt nõuab, nõnda andku ta seda nürisünnituse pärast. Aga kui juhtub kahju, siis peab andma hing hinge vastu, silm silma vastu, hammas hamba vastu, käsi käe vastu, jalg jala vastu, põletus põletuse vastu, haav haava vastu jne. ’Ason tähendab juhtumit, kus kahjutekitajat ei õnnestu kindlaks teha ega kätte saada. Kui kahju tekitaja on teada, peab süüdlane maksma niipalju, kui kohtunik on määranud. Kui süüdlast tabada ei õnnestu, kompenseerivad kohalikud võimukandjad kahjukannatanule, nagu näidustatud Hammurapi seadustes 22–24.
Vanal Idamaal kehtis tapmise puhul järgmine astendus:
Kehavigastuste puhul kehtis analoogne süsteem:
Väiksema kehavigastuse või solvamise eest kehtis tavaline võlg.
Jumalakohus
Jumalaotsused ehk ordaalid (jumalakohtu pidamise vahendid) on teatava tõendi tõelikkuse või mittetõelikkuse kindlakstegemiseks ettevõetavad protsessuaalsed toimingud. Nende hulka kuulusid liisuheitmine, loodusjõudude (tule ja vee küsitlemine), kahevõitlus.
Arhailises õiguses kasutati jumalakohut pigem siis, kui muud õiguskaitsevahendid olid ammendatud, näiteks ei olnud süüdistataval tunnistajaid või ta ei saanud süüdistust ümber lükata. Tõe väljaselgitamiseks kasutati erinevaid viise, igal viisil oli oma kindel vorm ja tunnus, millal sai inimest lugeda süütuks või süüdlaseks. Raua- ja veeproovi puhul olid märgiks põletushaavad, lautsiproovi (säilis kõige kauem) ajal hakkas tapetu kehast (haavadest) süüdlase lähenedes või puudutades uuesti verd voolama. Paika olid pandud ka tegevused, millest süüalune pidi enne ordaalide läbiviimist loobuma, nt mees hoiduma oma naisest. Ordaalid kitsas mõttes tähendavad tule- ja veeproove. Süüalust paluti teha midagi, mis on üldteadmiste kohaselt surmaohtlik, kuid jumaluse osalusel (kui tõde on süüdistatava poolel ja Jumal kaitseb teda) muutub ohutuks.
Tuleproov seisnes tavaliselt põletusmärkide vältimises, põletusmärgid tähendasid süü olemasolu. Näiteks pidi süüalune hoidma kuuma rauda teatud aja käes või hoidma oma kätt tules, kui tekkisid põletushaavad, oli ta süüdi. Sellist rauaproovi kasutati tavaliselt kui süüdistatav oli alamseisust. Samuti võis katse seisneda läbi tule minemises või koguni tuleriidal seismises (nõidade puhul). Kui nõiaprotsessis süüdistatavat pandi põlema ja tuli teda ei võtnud, oli tegemist nõiaga. Kui aga inimene põles, tunnistati ta süütuks (eeldusel, et ta jäi ellu). Üsna levinud oli mingi eseme välja võtmine keevast veest. Selleks pidi süüalune oma käe küünarnukini keevasse vette panema ja katlast, sinna asetatud eseme välja võtma.
Veeproovi puhul asetati süüalune ühe allika kohaselt ettevaatlikult vette (olid olemas kindlad pühajõed), kui süüalune jäi pinnale, oli ta süütu, kui uppus, oli ta süüdi. Jõejumalus otsustas asja üle ülemjõudude abil. Veeproovi kasutati üldiselt täiskasvanute hukkamiseks või karistamiseks, samuti kuulujuttude maha pesemiseks. Teise allika kohaselt visati süüdistatu kinniseotuna köie otsas vette, kui ta vajus vee alla, tõmmati ta välja ja tunnistati süütuks – eeldusel, et ta ellu jäi.
Ristiusu tekkimisega lisandusid uued katsumused. Ristiproovi ajal hoidsid pooled (tavaliselt hageja ja kostja) risti ees käsi väljasirutatuna, kelle käsi esimesena alla langes või kes kokku kukkus oli kaotanud. Üks meeldivamaid jumalakohtu pidamise viise oli pühitsetud toidu (nt juust, leib) söömine (ladina keeles iudicium offae, panis adiurati, casibrodeum), kui toit jäi süüdistatavale kurku, oli ta süüdi. Armulauaproovi (ladina keeles purgatio per eucharistiam, examen corporis et sanguinis Domini) kasutati nagu ka püha toidu söömist ainult vaimuliku päritoluga süüdistatavate puhul.
Nõiaprotsesside käigus tekkis jumalakohtuvormina kaalumise proov, nõidu või kuradiga lepingu sõlminud isikut arvati olevat kaotanud oma tegeliku bioloogilise massi. Oli olemas ka mürgiproov, kus pärast mürgi tarvitamist kuulutati nõiaks see, kes ellu jäi.
Üldiselt toimus rituaalne tapmine (mõeldes selle all tõe väljaselgitamist või jumalakohut) kogukonna ees. Üks 19. sajandi lõpul üleskirjutatud uskumusteadetest arhailisest jumalakohtust toob välja püssi ette seadmise. Süüdlane pandi 100 sammu kaugusele püssist seisma. Kui ta oli süüdlane, läks püss ilma laskmata lahti, kui süütu siis mitte. Kombeks võis olla ka laetud püssi seadmine aia peale, lastes süüdlasel sellest mööda kõndida. Sellelaadiliste tõendite esitamise hukutuslikkust leevendas kostjale antud õigus tõestada oma süütust vande või kahevõitlusega.
Vanne
Vähem dramaatiline meetod seisnes tunnistaja heausksuse avastamises vande andmisega. Vanne oli regulaarne protseduur, millega oli tõestatud ja kinnitatud pea iga leping (mis võis olla savitahvlil). Varaarhailistes kultuurides oli vanne pidulik lubadus või deklaratsioon, mis oli tehtud jumaliku karistuse või trahvi alusel ja kinnitatud lausutud sõnadega, tehtud tegudega. Eeldati, et sellisel moel antud vanne on aus ja siiras tunnistus. Jumalust kaasati, et anda lubadusele või seisukohale juurde tugevust, suurendada selle tõeväärtust ning kindlustada ausus ja hea kavatsus. Vanne võis sisaldada lauset: "Vannun enne jumalat". Üldiselt vannuti Jumala, linna, kuninga nimel. Kahte viimast peeti pooljumalikeks. Vande rikkumisele järgnes karistus. Muuhulgas kasutati vannet enda puhastamiseks nt armukadedusest.
Vande kasutamiskõlblikkuse tagatiseks olid samad maagilised uskumused nagu jumalaotsustelgi. Vandele lisati maksvust süüteo raskuste järgi diferentseeritud hulga vandeabiliste (ladina keeles juratores) ehk vandekäendajate nõudmisega, kelle ülesanne oli omakorda kinnitada vandega kostja vanne õigeks. Puhastusvande andmiseks kasutati kultusesemeid või anti see relva või mõnda muud ohtlikku elementi nagu tuld, vett, karukolpa jms tarvitades. Mõte oli selles, et kasutatud ohtlik element surmaks vanduja, kui ta annaks valevande. Vanne viidi läbi kindlas kohas või kindla esemega, ajapikku kujunenud traditsiooni järgi. Vandeabilisteks võisid olla algselt süüdistatu sugulased, mis tähendas, et nende abil vaeti ka seda, millisel määral on sugukond valmis asuma süüdistatut kaitsma. Kui asjaosaline ei saanud küllaldast hulka vandekäendajaid, siis võidi seda teatud mõttes käsitleda isikult sugukonnakaitse (-rahu) äravõtmisena sugulaste poolt.
Vande all antud tunnistused olid ühed olulisematest; üldlevinud oli uskumus, et valevande andjat tabas needus. Vanne määras õiguselu nii, et peaaegu kogu õiguslik käitumine selles ammenduski.
Błażowa
Błażowa on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Rzeszówi maakonnas, Błażowa valla halduskeskus. Błażowa asub Rzeszówi kesklinnast umbes 19 km lõunakagus.
Ürikutes on Błażowat esmamainitud 1429. aastal, linnaõigused sai 1770. aastal. 1772. aastal läks Błażowa Esimese Poola jagamise tulemusel Habsburgide Austria keisririigi võimu alla.
Filip Ingebrigtsen
Filip Ingebrigtsen (sündinud 20. aprillil 1993 Sandnesis) on Norra kergejõustiklane, keskmaajooksja.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis võitis ta kuldmedali 1500 m jooksus ajaga 3.46,65.
2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta 1500 meetri jooksus ajaga 3.34,53 pronksmedali.
Filip Ingebrigtseni isiklik rekord 1500 m jooksus välitingimustes on 3.30.01 (joostud 20.7.2018, endine Norra rahvusrekord) ja sisetingimustes 3.42.61 (joostud 5.3.2016).
21. juulil 2019 jooksis ta Londonis Teemantliiga etapil miilijooksus ajaks 3.49,60, võttes sellega üle oma vennale Henrik Ingebrigtsenile kuulunud Norra rekordi. Kaks aastat hiljem ületas tema rekordi Jakob Ingebrigtsen.
Filip Ingebrigtsenile kuuluvad Norra rekordid 1000 meetri jooksus välitingimustes (2.16,46; joostud 11. juunil 2020) ja miilijooksus sisetingimustses (3.56,99; joostud 8. veebruaril 2020).
Tema noorem vend Jakob Ingebrigtsen on samuti jooksja. Tema vanem vend Henrik tuli Euroopa meistriks 1500 meetri jooksu distantsil 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Merike Estna
Merike Estna (sündinud 6. aprillil 1980 ) on eesti maalikunstnik.
Ta on õppinud Eesti Kunstiakadeemias Tallinnas ja Goldsmithi kolledžis Londonis.
Estnat esindab Temnikova ja Kasela galerii.
Tema töid on Eesti Kunstimuuseumi ja Tartu Kunstimuuseumi kogudes.
Ta pälvis aastateks 2020–2022 kunstnikupalga.
Gauja (Kauguri vald)
Gauja on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Valmiera piirkonna Kauguri vallas. Küla asub valla loodeosas Koiva jõe kaldal. Aastail 2009–2021 kuulus küla Beverīna piirkonda.
Asulasse jääb Gauja bussipeatus.
Küla jääb osaliselt Gauja rahvusparki.
Kiiluküla
Kiiluküla (ka Kiilu) oli küla Järvamaal. Küla jääb tänapäeval Sõrandu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Peetri kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Sõrandu külaga.
Marie Koppel
Marie Koppel (aastani 1892 Grossberg; 16. juuli 1867 Urvaste – 6. juuli 1952 Jõhvi) oli eesti ajakirjanik, publitsist, ajalehe Olevik peatoimetaja 1900–1905.
Koppel õppis kohalikus algkoolis ja saksa tütarlastekoolis Tartus.
Marie Koppel oli Oleviku peatoimetaja, olles seega eesti poliitilise ajalehe esimeseks naistoimetajaks. Ta avaldas Olevikus kirjutisi mitmesuguste küsimuste kohta ja eestindas Hannemanni järgi "Aiatöö-katekismuse" (Tartu, 1903). 1905. aasta revolutsiooni ajal vahistati Marie Koppel Olevikus avaldatud tsaarivõimuvastaste artiklite tõttu lühikeseks ajaks. Pärast seda tõmbus ta avalikust elust tagasi.
Isiklikku
Sündis taluniku Peeter Grossbergi tütrena, oli aastast 1892 abielus Karl Koppeliga. Marie Koppel oli Ellen Vilbaste ja Beata Hellati ema.
Uuri järv
Uuri järv on järv Võrumaal Rõuge vallas Preeksa külas.
Järve pindala on 5,8 ha.
The Beat Goes On
"The Beat Goes On" (eestikeelse pealkirjaga "Tants kestab veel") on Sonny Bono kirjutatud populaarne laul. Laul avaldati esmakordselt Sonny & Cheri 1967. aastal ilmunud albumil "In Case You're In Love".
Eestikeelsete sõnade autor on Heldur Karmo ning seda on esitanud näiteks Merle Ambre, ansambel Vitamiin, Hedvig Hanson ja Maarja-Liis Ilus.
Ukraina Majandusjulgeoleku Büroo
Ukraina Majandusjulgeoleku Büroo (ukraina keeles Бюро економічної безпеки України) on Ukraina õiguskaitseorgan.
Ajalugu
2021. aastal võttis Ukraina ülemraada vastu Ukraina Majandusjulgeoleku Büroo seaduse. Ukraina Majandusjulgeoleku Büroo asutamine toimus 2021. aastal.
Valdis Albergs
Valdis Albergs (8. august 1922 Riia – 10. november 1984 Riia) oli läti skulptor.
Ta lõpetas 1950 Läti Kunstiakadeemia. 1968. aastast töötas samas õppejõuna, 1983. aastast professorina.
Ta on loonud mälestusmärke (Läti punaste küttide mälestusmärk Riias), portreesid ja figuraalkompositsioone.
Hermann Billung
Hermann Billung (900 või 912 – 27. märts 973) oli Billungite margi markkrahv 936. aastast kuni oma surmani. Esimesena Saksi Billungite dünastiast oli Hermann Saksa-Rooma keisri Otto I usaldusväärne asevalitseja.
Kuigi mitte kunagi ise Saksi hertsog, kui Otto (kes oli kroonitud Saksi hertsog) oli aastatel 961–972 Itaalias, teenis Hermann Otto isikliku esindajana Saksimaa valitsemisel. Elu lõpu poole oli Hermann tõhus hertsog kõiges, peale nimetuse.
Hermann suri 973. aastal, vaid kaks kuud enne Otto enda surma. Hermanni poeg Bernhard I nimetati Otto I poja, uue Saksa-Rooma keisri Otto II poolt uueks Saksi hertsogiks.
Elu
Hermann oli arvatavasti Billungi poeg. Ta oli Saksi krahvi Wichmann I noorem vend. Hermann loetakse üldiselt esimeseks Billungist Saksi hertsogiks (Herzog), kuid tema täpne positsioon pole selge. Hertsoglik Ottoonide dünastia tõusis Saksa kuningateks, kui 919. aastal sai troonile Heinrich Linnupüüdja, ja pidi keskenduma üleriigilistele asjadele. Vähemalt 961. aastal, kui Saksamaa kuningas Otto I marssis Itaalia kuningriigi vastu teist korda, tegi ta Hermannist asevalitseja (procurator regis) oma Saksi maadel.
Kui kuningas Otto I tõusis 936. aastal troonile, nimetas ta Hermanni markkrahviks (princeps militiae), andes talle Saksi margi Elbe jõest põhjas. Tema Billungite mark ulatus Saksi vallist läänes piki Läänemere rannikut Peene jõeni idas, mis kattus laias laastus hilisema Mecklenburgi piirkonnaga. Seega jättis Otto tähelepanuta Hermanni vanema venna krahv Wichmanni nõuded. Wichmann omakorda ühines 938. aastal kuningas Otto poolvenna Thankmari ja Frangimaa hertsogi Eberhardi edutu mässuga. Omades rohkem autonoomiat kui kaasaegne markkrahv Gero, kes valitses külgnevat Marca Geronist lõunas, nõudis Hermann andamit kohalikelt Polaabi slaavlastelt, kes kuulusid Obotriitide hõimukonföderatsiooni.
Pärast oma venna surma 944. aastal sai temast ka krahv Saksi Bardengaus ümber Lüneburgi linna, kus ta asutas sellesse linna Püha Miikaeli kloostri. Ta jättis taas tähelepanuta oma vennapoegade Wichmann II ja Ekbert vom Ambergau pärandinõuded. 953. aastal ühinesid mõlemad üleriigilise mässuga, mille algatas kuningas Otto noorem vend, Švaabimaa hertsog Liudolf, kuid mis varises kokku vaid Ungari vägede tohutu sissetungi tõttu. Selle tõsise kriisi ajal hakkas kuningas, kes oli ka Saksi hertsog, usaldama oma eemalviibimise ajal üha enam võimu Saksi maades Hermannile. Kuid Hermanni ei nimetatud kuninglikes dokumentides kunag dux. Selle asemel nimetati teda väejuhiks, krahviks ja markkrahviks.
Tema positsioon kindlustus, kui 2. veebruaril 962 krooniti kuningas Otto Roomas paavst Johannes XII poolt Saksa-Rooma keisriks. Hermann sai Magdeburgi peapiiskopi Adalberti poolt 972. aastal nagu kuningaks, mis isegi pahandas keisrit. Ta võis olla Hermannsburgi paikkonna asutaja Lüneburgi nõmmel, mida on esmamainitud 1059. aastal.
Hermann suri Quedlinburgis. Tema poeg Bernhard päris ja tugevdas oma isa positsiooni ja suutis saada hertsogiks tunnistamise.
Järeltulijad
Hermann Billung oli ehk kaks korda abielus: Püha Miikaeli kloostri (Lüneburgis) kroonika järgi suri krahvinna Oda 15. märtsil teadmata aastal pärast 973. aastat, Xanteni annaalid märgivad kellegi Ode, hertsog Hermanni abikaasa, surma samal päeval. Ta oli arvatavasti seotud kuningliku Ottoonide dünastiaga; Heinrich Linnupüüdja vanaema oli nimega Oda (Billungite dünastiast), mis oli ka tema õe nimi. Teist naist Hildesuithi või Hildegardi Westerburgist mainitakse kroonikas, kuid tema seotus Odaga jääb selgusetuks. Hildegard oli ka Hermanni poja Bernhardi abikaasa nimi. Hermanni lapselapse Oda nimi viitab, et Oda oli tema laste ema.
Põhjaveereostus
Põhjaveereostus ehk põhjavee saastumine on saasteainete jõudmine läbi pinnase põhjavette.
Seda laadi vee reostumine võib toimuda ka looduslikult, tulenevalt põhjavees väiksemal määral olemas olevast soovimatust saasteallikast või ebapuhtusest; sel juhul on asjakohasem kasutada pigem terminit "saastumine" kui "reostus".
Reostus võib tekkida saneerimissüsteemidest, prügilatest, lekkida reovee puhastusjaamadest, kanalisatsioonist, kütusetanklatest või saada alguse väetiste liigkasutusest põllumajanduses. Reostus (või saastumine) võib tekkida ka looduslikult saastavatest ainetest, näiteks arseenist ja fluoriidist. Reostunud põhjavee kasutamine on ohuks rahvatervisele, sest võib tekitada mürgistusi ja levitada haigusi.
Reostusallikad
Põhjavesi võib sisaldada vesiniksulfiidi või muid looduslikult esinevaid kemikaale. Põhjavees võib esineda naftat, orgaanilisi ühendeid või muid kemikaale, mis on inimeste toimel sisse viidud. Reostus võib tekkida ka siis, kui kaev asub põllumajanduseks kasutatava maa läheduses, kus põllukultuuridele kantakse teatavaid kemikaale või bensiinijaama läheduses, kus on lekkiv paak. Lekkiv paak võib sisaldada baktereid, pestitsiide ja väetisi, mis imbuvad pinnasesse ja satuvad lõpuks põhjavette.
Arseen ja fluoriid
Arseen ja fluoriid on Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) poolt määratletud kui kõige ohtlikumad anorgaanilised saasteained joogivees üle maailma. Poolmetalli arseen võib leiduda põhjavees looduslikult, kõige sagedamini tuleb seda ette Aasias, sealhulgas Hiinas, Indias ja Bangladeshis. Arseen võib põhjavette tekkida ka kaevanduspiirkondades või kaevandusesjäätmete ladustamispaikades.
Fluoriid võib vabaneda happelistest vulkaanilistest kivimitest ja vulkaanilisest tolmust, kui vee karedus on väike. Fluoriidi suur sisaldus põhjavees on tõsiseks probleemiks Argentina pampas, Tšiilis, Mehhikos, Indias, Pakistanis, Ida-Aafrikas ja mõnedel vulkaanilise tekkega saartel (nt Tenerife). Piirkondades, kus kasutatakse looduslikult suure fluorisisaldusega põhjavett joogiveeks, esineb elanikel tihti nii luu- kui ka hambafluoroosi.
Patogeenid
Patogeenide ehk haigusetekitajatega saastunud väljaheited võivad põhjaveeni jõudes tuua kaasa põhjavee reostumise, muutes selle joogikõlbmatuks. Väljaheidetes esinevast neljast patogeenitüübist (bakterid, viirused, algloomad ja helmindid või helmintide munad) kolme esimest võib sageli leida reostunud joogivees, samas kui suhteliselt suured helmintide munad filtreeritakse tavaliselt mullamaatriksis välja.
Nitraadid
Nitraat on kõige levinum keemiline saasteaine maailma põhjavees ja põhjaveekihtides. Mõnes madala sissetulekuga riigis on nitraadisisaldus põhjavees äärmiselt suur, põhjustades olulisi terviseprobleeme. Euroopa Liidu kvaliteedistandardi järgi peab nitraadisisaldus joogivees olema alla 50 mg/l. Põhjavees sisalduva nitraadisisalduse suurenemist võib põhjustada kohapealne kanalisatsioon, reoveesetete käitlemine ja põllumajanduslik tegevus. Seega võib see olla linnalist või põllumajanduslikku päritolu.
Lenduvad orgaanilised osakesed
Lenduvad orgaanilised ühendid (VOC – volatile organic compound) on keemilised ühendid, mis tavatingimustes lenduvad (auruvad) märkimisväärselt atmosfääri. Levinumad VOC-d on metaan, aldehüüdid, ketoonid jt.
Metallid
Tööstused nagu kaevandamine ja metallurgia, tahkete jäätmete ladustamine, värvimis- ja emailitööd võivad põhjustada raskeid põhjaveereostusi toksiliste metallide, sealhulgas plii-, kaadmiumi- ja kroomisisalduse suurenemisega.
Muud
Muud orgaanilised saasteained hõlmavad mitmesuguseid orgaanilisi ja muid keemilisi ühendeid, isiklikes hügieenitarvetes ja kosmeetikatoodetes leiduvaid kemikaale ja ravimijääke. Anorgaanilistest saasteainetest ohustavad põhjavee kvaliteeti ammoniaagid ja fosfaadid, radioaktiivsed isotoobid nagu uraan (U) ja radoon (Rn), mis esinevad mõnes geoloogilises vormis looduslikult.
Reostuse ennetamine
Põhjavee kvaliteedi kontroll
Põhjavee kvaliteedi kontrolli programme viiakse regulaarselt läbi paljudes riikides kõikjal üle maailma. Need aitavad mõista põhjavee hüdrogeoloogilist süsteemi, arendada kontseptuaalseid mudeleid ning kaardistada põhjaveekihi tundlikkust.
Mõned meetmed: Kohapealsete saneerimissüsteemide asukoha määramine
Saneerimissüsteeme on võimalik kavandada ka sel viisil, et põhjavee reostumist ei tekiks. Selleks on koostatud üksikasjalikud juhised.
Olukord maailmas
Põhjavee saastumine maanteesoolaga on USA põhjaosades suur probleem. Soola puistatakse maanteedele jää sulamiseks. Kuna sool on vees hästi lahustuv, transporditakse liigne naatrium ja kloriid kergesti põhjavette. Maapiirkondade esineb tavaline vee kvaliteedi probleem – bakteriaalne saastumine septikutest, kus puudub reoveepuhastussüsteem. Septikust väljuv heitvesi (ülevool ja leke) võib imbuda veekogu juurde ja tõenäolisem ka majaomaniku enda kaevu. Nii nagu linnaveevarude puhul, kloorimine on vajalik ohtlike bakterite tapmiseks.
Olukord Eestis
Põhjaveevarud on Eestis suured ning enamikule inimestest on kättesaadav puhas joogivesi. Eesti 39 põhjaveekogumist on eri põhjustel halvas seisundis 8 ja ohustatud seisundis 10 põhjaveekogumit. Kaevandamise ja põllumajandusega seotud mõjude tõttu võtab põhjavee olukorra parandamine aega. Põllumajandusest tulenev hajureostus ja selle piiramine on eriti vajalik kaitsmata põhjaveega aladel, kus saasteained jõuavad kiiresti põhjavette. Põhjavee saastumine nitraatidega on kasvanud ning nitraatide peamiseks allikaks peetakse väetiste laotamist. Ka põlevkivi kaevandamisest tulenev põhjavee seisund pole paranenud ning kaevandamislubadega pole seatud meetmeid, mis aitaksid tulevikus põhjaveele tekkivat kahju vältida.
Keskkonnaministeeriumil ja omavalitsustel pole head ülevaadet, kuivõrd ulatuslikku põhjavee reostust võivad tekitada need ligi 200 000 inimest, kelle reovesi ei jõua ühiskanalisatsiooni. Euroopa Komisjon nõuab varasemaga võrreldes täpsemaid andmeid reovee kohtkäitluse kohta ning on algatanud Eesti suhtes asulareovee puhastamise direktiivi täitmise rikkumismenetluse. Vähestes omavalitsustes on kehtestatud reovee kohtkäitlemise eeskirjad ning nende täitmist kontrollitakse vaid kaebuste esinemise korral. Usaldusväärsem ülevaade individuaalsete reoveekäitlussüsteemide seisukorrast saab tekkida vaid omavalitsuste aktiivsel eestvedamisel.
Oļģerts Ābelīte
Oļģerts Ābelīte (26. veebruar 1909 Riia – 29. august 1972 Ikšķile) oli läti graafik.
Eriti tuntud on tema raamatuillustratsioonid, ta on illustreerinud üle 40 raamatu, teiste seas Jānis Ezeriņši, Ilona Leimane, Miguel de Cervantese, Rainise, Šarls de Kostērsi teoseid.
Ābelīte isa töötas maastikumaalijana Riia saksa teatris. 1917. aastal läks ta kooli, kuid langes välja keskkooli eelviimases klassis ning asus tööle reklaamistuudios. Hiljem töötas Riia sadamas ning võttis eratunde kunstnik Uga Skulmelt. 1940. aastal läks ta Ikšķilesse, kus elas kuni surmani.
Paul Thomson
thumb|Paul Thomson Paul William Thomson (22. detsember 1892 Tallinn – 13. detsember 1957) oli baltisaksa päritolu Eesti geoloog ja palünoloog.
Ta õppis Tallinna Nikolai I Gümnaasiumis ja aastatel 1906–1910 Tallinna Toomkoolis (lõpetas). Seejärel õppis ta Peterburi ülikooli loodusteaduskonnas, ülikooli lõpetas 1915. aastal. 1927. aastal kaitses ta Läti Ülikooli juures loodusteaduste doktoriväitekirja ja sai Tartu Ülikooli eradotsendiks geoloogia alal (1938. aastast dotsendiks geoloogia ja paleontoloogia alal). Kolis 1939. aastal Saksamaale.
Isiklikku
Isa oli praost Konstantin Thomson, Hageri Lambertuse koguduse õpetaja. Vend Waldemar Thomson oli Pärnu Nikolai koguduse õpetaja. Ka noorim vend Helmut Thomson oli pastor Hageris. Tema õemees oli Harju-Madise koguduse õpetaja Otto Etzold. Teise õe poeg Burchard Lieberg luterlik pastor Hesseni liidumaal, Saksamaal. Tädimees praost Friedrich Wilhelm Ederberg oli Kaarma ja Kambja koguduste õpetaja. Tädipoeg Bruno Ederma oli Lääne-Nigula ja Rakvere Kolmainu koguduste õpetaja.
Urmas Heinaste
Urmas Heinaste (sündinud 30. juulil 1961) on eesti keemik ja õpetaja.
Haridus
Ta lõpetas 1979. aastal Nõo Keskkooli ja 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemiateaduskonna. Ta sai 2011. aastal Tartu Ülikoolis magistrikraadi tööga "Infotehnoloogia erialaainete õpetamine Võrumaa Kutsehariduskeskuses" (juhendaja Tiia Rüütmann).
Liikmesus
2015. aastal kandideeris Vabaerakonna nimekirjas Riigikokku, kuid ei osutunud valituks.
Sinipilvik
Kübar on tume- kuni mustjas-pruunvioletne või sinine, 4–9 cm lai.
Sinipilvik ei vaja kupatamist.
Premier League'i hooaeg 2015–2016
Premier League'i hooaeg 2015–2016 oli Inglismaa Premier League'i 24. hooaeg. Hooaeg algas 8. augustil 2015 ja lõppes 15. mail 2016. Leicester tuli esimest korda meistriks, tiitlikaitsja Chelsea jäi 10. kohale.
Radio Swiss Classic
pisi|Stuudio [[Baselis]] SRG SSR Radio Swiss Classic on ööpäev läbi klassikalise muusika teoseid edastav mitmekeelne Šveitsi raadiojaam. 2012. aasta augusti alguse seisuga oli jaama arhiivis 369 136 CD-d 3 452 461 muusikapalaga (klassika, džäss, rokk). Eestis ja Euroopas on Radio Swiss Classic kuulatav näiteks FTA-vastuvõtjaga (satelliidi EUTELSAT HOT BIRD 13B vahendusel), samuti interneti kaudu (näiteks rakendustega Flash Player, Winamp, RealPlayer, Windows Media Player, iTunes) ning Androidiga seadmete ja iPhone'i/iPodi/iPadiga.
Arasoo järv
Järve pindala on 5,3 ha.
Premier League'i hooaeg 2015–2016
Klubid
Watford FC tuli eelmisel hooajal esiliigas teiseks, tagades küll ainsana tõusu Premier League'i juba enne viimast vooru. Viimased 8 aastat mängis Watford esiliigas. Kolm viimast korda, mil Watford Inglismaa kõrgeimas liigas mängis (1988, 2000 ja 2007), lõppesid kõik ühtviisi viimase, 20. kohaga.
Norwich City FC võitis play-offi ja tõusis Premier League'i tagasi kohe esimesel katsel pärast väljalangemist. Ka Norwichi eelmine periood esiliigas (2010–11) lõppes kohe esimesel katsel tõusuga Premier League'i.
Nad asendasid Premier League'ist välja langenud Hulli, Burnleyt ja Queens Park Rangersit.
Premier League'is mängisid hooajal 2015–16 järgmised 20 klubi:
Tabel
Leicester City võit oli üks suurimaid üllatusi Inglismaa jalgpallis läbi aegade. Suurema osa eelmisest hooajast oli Leicester veetnud väljalangemispositsioonil, sealhulgas täpselt pool hooaega viimasena. Ta oli üks peamisi pretendente väljakukkumisele ja kihlveokontorid pakkusid hooaja alguses Leicesteri peale panustamist kursiga 5000:1. Leicester tuli läbi aegade esimest korda Inglismaa meistriks. Senine parim tulemus oli tal 2. koht aastast 1929.
Bournemouth mängis Inglismaa kõrgeimas liigas läbi aegade esimest korda ja saavutas järelikult samuti klubi ajaloo parima tulemuse. Bournemouthi liigasse püsimajäämine oli samuti täielik üllatus.
Kohad eurosarjades
pisi|West Ham – Manchester City 2:2, 23. jaanuar 2016 Leicester City, Arsenal ja Tottenham Hotspur pääsesid UEFA Meistrite Liiga alagruppi. Manchester City pääses Meistrite Liiga eelringi. Viimati mängis Leicester eurosarjas 2000. aastal ja langes avaringis välja Belgradi Crvena Zvezda vastu.
Väljalangejad
pisi|Aston Villa – Chelsea 0:4, 2. aprill 2016. [[Alexandre Pato hakkab realiseerima penaltit seisuks 2:0.]] Aston Villa jäi 17 punktiga viimaseks. Järgmine hooaeg on Premier League'i läbi aegade esimene ilma Aston Villata. Viimati puudus Aston Villa Inglismaa kõrgeimast liigast 1986/7 ja enne seda 1974/5.
Norwich City oli uustulnukaist ainus, kes ei suutnud liigasse püsima jääda.
Newcastle United jäi 18. kohale. Järgmine hooaeg on Premier League'i läbi aegade kolmas, kust Newcastle puudub. Eelmised olid 2008/9 ja Premier League'i avahooaeg 1992/3.
Neid kolme meeskonda asendavad järgmisel hooajal esiliiga võitja Burnley, teiseks tulnud Middlesbrough ja play-offi võitja Hull. Burnley ja Hull pöördusid Premier League'i tagasi esimesel katsel pärast väljalangemist, Middlesbrough pärast 7-aastast pausi.
Auhinnad
pisi|Jamie Vardy (2015) pisi|Sergio Agüero (2016) Aasta parimaks mängijaks valiti Leicesteri liider ründaja Jamie Vardy. Ka Inglise jalgpalliajakirjanikud valisid Vardy aasta parimaks, aga Inglismaa elukutselised jalgpallurid valisid oma lemmikuks tema meeskonnakaaslase Riyad Mahrez.
Aasta parimaks noormängijaks valiti Tottenham Hotspuri poolkaitsja Dele Alli.
Hooaja sümboolsesse koondisse valiti 11 mängijat, neist Leicesterist ja Tottenhamist kummastki 4 ning ülejäänud igaüks ise klubist. Need olid ründajad Jamie Vardy ja Harry Kane (teist aastat järjest, Tottenham), poolkaitsjad Riyad Mahrez, Dele Alli, N'Golo Kanté (Tottenham) ja Dimitri Payet (West Ham), kaitsjad Héctor Bellerín (Arsenal), Wes Morgan (Leicester), Toby Alderweireld ja Danny Rose (mõlemad Tottenham) ning väravavaht David de Gea (teist aastat järjest, Manchester United).
Igal kuul valiti samuti parim treener ja parim väljakumängija. Rohkem kui ühe korra valiti kuu parimaks Leicesteri treener Claudio Ranieri (novembris, märtsis ja aprillis) ning Tottenhami treener Mauricio Pochettino (septembris ja veebruaris), mängijatest James Vardy (oktoobris ja novembris) ning Manchester City ründaja Sergio Agüero (septembris ja aprillis).
Kõige rohkem väravaid, 25, lõi Harry Kane. James Vardy ja Sergio Agüero lõid 24 väravat. Neljas oli Romelu Lukaku (Everton) 18 ja viies Riyad Mahrez 17 väravaga.
Sergio Agüero lõi 3. oktoobril Newcastle'i vastu 6:1 lõppenud mängus 5 väravat. Kuid kaks nädalat hiljem, 18. oktoobril lõi Newcastle'i ründaja Georginio Wijnaldum 6:2 lõppenud mängus Norwichi vastu 4 väravat. Teised ei suutnud üle 3 värava ühes mängus lüüa.
Kõige rohkem kollaseid kaarte, 74, määrati Aston Villa mängijatele. Individuaalselt sai neid kõige rohkem, 11, Jack Colback Newcastle'ist. Kõige rohkem punaseid kaarte, 6, määrati Southamptoni mängijatele. Ainsana sai 3 punast kaarti Victor Wanyama Southamptonist.
Libertów
Libertów on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas Mogilany vallas. Libertów asub Krakówi kesklinnast ligikaudu 10 km lõunaedelas.
Libertówit on esmamainitud 1322. aastal.
Kääbik: Smaugi laastatud maa
"Kääbik: Smaugi laastatud maa" (inglise keeles "The Hobbit: The Desolation of Smaug") on 2013. aastal linastunud ulmefilm, mille režissöör Peter Jackson lavastas J. R. R. Tolkieni 1937. aastal ilmunud raamatu "Kääbik ehk Sinna ja tagasi" ainetel. See on teine kolmest filmist; eelnes "Kääbik: Ootamatu teekond" (2012) ja järgneb "Kääbik: Sinna ja tagasi" (2014). Triloogia on Jacksoni varasema filmitriloogia "Sõrmuste isand" eellugu.
Laibach (täpsustus)
Laibach võib tähendada:
Kääbik: Smaugi laastatud maa
Filmi tegevus toimub Keskmaal 60 aastat enne "Sõrmuste isandat", osa sündmustikust pärineb Tolkieni romaani "Kuninga tagasitulek" lisadest. Võlur Gandalf uurib kasvavat kurjust Dol Guldoris, samas kui kääbik Bilbo Baggins (Martin Freeman) jätkab oma retke koos kolmeteistkümne päkapikuga Thorin Tammiskilbi (Richard Armitage) juhtimisel, et võita Üksildane mägi tagasi lohe Smaugilt (Benedict Cumberbatch).
Stsenaariumi kirjutasid Peter Jackson, tema pikaajalised kaastöölised Fran Walsh ja Philippa Boyens ning Guillermo del Toro, kes algselt pidi olema filmi režissöör, kuid lahkus projektist 2010. aastal. Suur osa võtetest toimus Uus-Meremaal, nagu ka Jacksoni eelmise Tolkieni-teemalise filmitriloogia puhul. Film esilinastus 2. detsembril 2013 Los Angeleses ning rahvusvaheliselt 11. detsembril 2013.
Haffi tõbi
Haffi tõbi on haigus, mis seisneb selles, et ööpäeva jooksul pärast kala söömist hakkavad skeletilihased kiiresti lagunema. Ka haige neerud võivad üles öelda. Umbes 1–2% haigestunutest sureb, ülejäänud tavaliselt tervenevad täielikult.
Järgneva 15 aasta jooksul täheldati tuhatkonda haigusjuhtu inimestel, lindudel ja kassidel, peamiselt suvel ja sügisel. Haigust seostati kalade, eriti angerja, haugi ja lutsu söömisega. Hiljem on esinenud ainult üksikud haigusjuhud, peamiselt NSV Liidus ja Saksamaal. Venemaal nimetatakse seda haigust mitmeti, sealhulgas Juksovski-Sartlani tõveks, sest inimesed on haigestunud Leningradi oblastis asuva Juksovski järve (1934–1936) ja Novosibirski oblastis asuva Sartlani järve lähedal (1947–1948). Haigus on nii haruldane, et mõnel aastal ei täheldata maailmas ühtki haigusjuhtu. Siiski on seda viimastel aastatel leitud näiteks USA-st ja Hiinast.
Friedrich Wilhelm Grubner
Friedrich Wilhelm Grubner (1752 Viljandi – 1821 Viljandi) oli kaupmees, Viljandi raehärra aastail 1800–1804 ja bürgermeister aastail 1804–1806.
Haffi tõbi
Haigust põhjustab mingi kalades sisalduv mürk, mille täpne olemus on veel välja selgitamata. USA 1997. aasta haiguspuhangut uuris Haiguste Kontrolli ja Ennetamise Keskus, kes leidis selles piirkonnas elanud kaladest ühe heksaanis lahustuva mittepolaarse lipiidi, mis tekitas katsehiirtel samasuguseid nähtusid. Seda mürki ei saa toidust kõrvaldada kuumutamisega, sest kõik 6 sel aastal USA-s haigestunut olid söönud küpsetatud või praetud kala.
Friedrich Wilhelm Grubner
Aastail 1785–1793 oli Paldiskis tolliinspektor (tolliülem).
Tema isa oli kullassepp Heinrich Ernst Grubner (u 1711–1792). Tema abikaasa oli Marie Dorothea Monton (sündinud Riias, isa prantsuse õpetlane). Nende teadaolevast neljast lapsest tegutses poeg Reinhold Wilhelm (1789 Paldiski – 1837 Kuressaare) Kuressaares Schmidti kaubamajas.
Haffi tõbi
Kõige tõenäolisemalt muutub kala söömine ohtlikuks, kui kala toitub toksilisest planktonist. Üks ja sama vetikaliik võib mõnikord olla mürgine, mõnikord mitte. Mürkide tootmist soodustavad soe vesi ja toitesoolade rohkus. On ka oletatud, et kalad on söönud tungalteraeoseid ja et tungalterad on kasvanud kaldaäärsel pillirool, samuti on peetud võimalikuks, et mürk pärineb tsüanobakteritest. On väidetud, et need mürgid on kalast kadunud pärast poole aasta pikkust kuivatamist.
Kuristiku küla
Kuristiku küla oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Tallinna Lasnamäe linnaosa piiridesse. Kihelkondlikult kuulus küla Jõelähtme kihelkonda. 1975 liideti küla Tallinnaga.
7 (Tallinna trammiliin)
7. trammiliin on Tallinna trammiliin, mis teenindab reisijaid liinil Kopli – Lennujaam. Liini kasutatakse ainult 3 ja 4 asendamiseks remondi ajal.
Pille järv
Järve pindala on 7,2 ha. Järve keskmine sügavus on 3,6 m, suurim sügavus on 9,7m.
Tallinna 2. kaitsepataljon
'''Tallinna 2. kaitsepataljon''' oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe väeosa Eesti Vabadussõjas.
Tallinna 2. kaitsepataljon formeeriti alates u. 17.01.1919 Tallinnas, rindele saadetud Tallinna kaitsepataljoni tagavararoodust, mis jäi 14. jaanuaril Tallinna maha. Tallinna 2. kaitsepataljon tegeles garnisoniteenistusega ning Tallinna 1. kaitsepataljonile täienduse väljaõpetamisega.
2. Tallinna Kaitsepataljon oli mõeldud sisekaitseks ja õppusi peeti Toomkooli võimlas. Muul ajal oli meeskond vaba, välja arvatud vahiteenistuse kohustus pataljoni staabis, Ohvitseride Keskkogu kasiino ruumes, Raekoja platsil. Umbes 150 nooremat ja saadeti veebruaris Tallinna 1. kaitsepataljoni täienduseks ja maikuus rood täienduseks 7. rooduna 8. jalaväepolku.
Tallinna 2. kaitsepataljon saadeti laiali alates 2. juuli 1919. Pataljon koosnes osaliselt kaitseliitlastest.
Kuningpüüton
Klassifikatsioon
Kuningpüütoni esmakirjeldajaks peetakse George Shaw'd, kes kirjeldas aastal 1802 liiki Boa Regia. Praegune teaduslik nimetus Python regius pärineb aastast 1844, selle autorid on André Marie Constant Duméril ja Gabriel Bibron.
Ühtegi alamliiki kuningpüütonil kirjeldatud pole.
Kirjeldus
Täiskasvanud madu on tavaliselt 152–182 cm pikkune. Emased on enamasti suuremad kui isased ja saavad suguküpseks 122–137 cm pikkusena. Isaste tavaline pikkus on 90–107 cm. Kehaehitus on neil üsna jässakas, kuid pea on suhteliselt pisike. Soomused on neil siledad ja mõlemal sool on kummalgi pool kloaaki vaagnakannused. Kuigi isastel on nad tavaliselt suuremad, ei kõlba nad siiski soomääramiseks, sest see pole alati nii. Soo määramiseks parim moodus on hemipeenise väljapigistamine või kloaagi sisemuse proovimine katsutitega, kuna kloaagist saba pool on isastel hemipeenis. Soo määramisel on abiks ka teadmine, et isastel ulatub katsuti tavaliselt 8.–10. sabaaluse soomuseni ja emastel 2.–4. soomuseni.
Levik
Liik on levinud Aafrika mandril Senegalis, Malis, Guinea-Bissaus, Guineas, Sierra Leones, Libeerias, Elevandiluurannikul, Ghanas, Tšaadis, Beninis ja Nigeerias ning Kamerunist ja Kesk-Aafrika Vabariigist kuni Sudaani ja Ugandani. Algses liigikirjelduses ei antud kindlat tüüpelupaika.
Elupaik
Kuningpüütonid eelistavad eluks rohumaid, savanne ja hõredaid puistuid. Termiitide kuhilad ja imetajate tühjaks jäetud urud on selle liigi jaoks väga tähtsad. Tavaliselt võib neid kohata Aafrika lääneosas, täpsemalt Sierra Leones, Senegalis, Kamerunis, Gambias, Libeerias, Elevandiluurannikul, Kesk-Aafrika Vabariigis, Ghanas, Nigeerias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Malis, Ugandas ja Sudaanis.
Käitumine
Looduses elavad maapinnal ja on valdavalt öise eluviisiga. Need maod on tuntud omapärase kaitsestrateegia poolest, ohu korral rulluvad nad tihedaks keraks. Kerratõmbunult on pea koos kaelaga kera sisemuses. Sellises olukorras on võimalik looma sõna otseses mõttes "veeretada" ja üks inimene ei suuda teda sellisest seisundist lahti rullida. Meelispaigad peitupugemiseks on imetajate urud ja muud maa-alused kohad, kus nad ka magavad suveund. Kuningpüütoneid peetakse ka headeks lemmikloomadeks nende väikeste mõõtmete ja rahuliku iseloomu tõttu. Neid on ka lihtne käes hoida ja vangistuses paljunenud maod hammustavad väga harva.
Toitumine
Looduses toituvad nad peamiselt väikestest imetajatest, näiteks rottidest ja hiirtest. Nooremad isendid võivad toituda ka lindudest. Saakloomi varitseb kuningpüüton puuoksale peitununa ja saaklooma sobivasse haardekaugusse jõudmisel laseb oma kere eesosa justkui puuoksalt alla rippuda. . Loodusest püütud ja lemmikloomaks müüdud isendid on tavaliselt toidu suhtes väga valivad, kuid vangistuses siginud ja kasvanud isendid söövad nii kodurotte kui ka -hiiri nii elavalt, surnult kui sügavkülmast ülessoojendatult. Terraariumis olevale maole elava toidu andmine võib aga maole ohtlik olla, kuna maol ei ole tihtilugu piisavalt ruumi ennast, näiteks raevuka roti teravate küüniste eest, kaitsta. Seetõttu ei soovitata vähese kogemusega maopidajatel lemmiklooma menüüsse elussööta lisada. Püütonile antav toidupala peaks olema enam-vähem sama suur või pisut suurem kui mao keha kõige jämedam koht. Kuningpüütonid on tuntud väga pirtsaka toitumise poolest ja nad võivad söömata olla mitu kuud, eriti just talvisel paaritumisperioodil. Kuigi selline käitumine on tavaline, tuleks siiski mao eest hoolitseda ja jälgida, et loom liiga palju oma kehakaalust ei kaotaks. Kuigi vangistuses elavad kuningpüütonid peavad sööma ainult kord nädalas, annavad mõned maopidajad neile süüa kaks korda nädalas või rohkem kui ühe söögipala korraga. Sellise tegevuse tagamõtteks on mao kehakaalu ja pikkuse suurendamine. Kuningpüütonite värsked omanikud peaksid kindlasti kõrva taha panema, et nende lemmikloom ei söö ajal, mil ta valmistub kestuma. Toidust keeldumises võivad süüdi olla ka parasiidid. Muud põhjused toitumisest keeldumiseks võivad olla näiteks liigne käeshoidmine, liiga kõrge või madal terraariumi temperatuur või niiskus ja peidupaikade puudumine. Harvad pole ka juhtumid, mil loodusest püütud kuningpüütonid keelduvad vangistuses söömast ja surevad.
Paljunemine
Emased selle liigi esindajad on ovipaarid (munevad). Ühes pesakonnas võib olla 3–11, tavaliselt siiski 6–8 nahkjat muna. Emane haub mune maa all ja munad kooruvad 55–60 päeva pärast. Suguküpsuse saavutavad isased 11–18 kuu vanuselt ja emased 20–36 kuu vanuselt. Siiski on vanus vaid üks faktor suguküpsuse saavutamisel, teine on kehakaal. Isased sigivad tavaliselt 600-grammise kehakaalu juures, kuid vangistuses lastakse neil siiski enamasti sigida alles 800-grammiselt. On teada ka juhtumeid, kus vangistuses peetud isased on hakanud sigima juba 300–400-grammiselt. Emased hakkavad looduses sigima 800-grammise kehakaalu saavutamisel, kuid 1,2 kg on siiski tavaline kaal. Vangistuses oodatakse, kuni emaste kaal on jõudnud 1,5 kg-ni, enne kui neil lastakse sigida. Emahool piirdubki selle liigi juures vaid munade haudumisega, pärast koorumist ema lahkub ja pojad jäävad omapead.
Kuningpüütoni ostmine
Kuningpüüton kuulub CITES-i 2. rühma. Kuningpüütoni müügi korral peab olema tõestatud, et tegemist on vangistuses paljundatud loomaga. Looduslikku päritolu isendid võivad maksta 60 USA dollarit, kuid aretatud värvivariatsioonidega kuningpüütonid 100 – 40 000 USA dollarit.
Kuningpüütoni pidamine
Kuningpüütoneid kasvatatakse vangistuses. Nad on populaarsed lemmikloomad, sest võrreldes teiste püütonitega on nad pisikesed ja väga rahulikud. Loodusest püütud isenditel on tihti raske vangistusega harjuda, mis võib väljenduda toidust keeldumises. Lisaks kannavad nad tihti nii välis- kui ka siseparasiite, millest tuleb nad terveks ravida. Mõned isendid on elanud vangistuses üle 40 aasta vanaks, teadaolevalt on vanim kuningpüüton olnud 54-aastane. Nii vanaks elamiseks vajavad nad aga korralikku hoolitsust. Korralik hoolitsus sisaldab nii head toitmist, puhast terraariumi kui ka üleüldist head elukvaliteeti. Kuningpüütoni terraarium peaks olema vähemalt 150-liitrine, sest see liik on maapinnal elutsev, väga salaliku eluviisiga ja suuresti paikne. Mõned suuremad emased võivad vajada isegi kuni 190-liitriseid terraariume. Kindlasti peaks tal olema ka vähemalt kaks peidupaika (kummaski terraariumi otsas), millest üks peaks olema soojendatava alusega, et loom saaks oma kehatemperatuuri reguleerida. Kuna paljud maod on vilunud põgenema, siis võiks terraarium olla lukustatava kaanega. Noored isendid võivad stressi sattuda ka asjaolust, et on liiga suur terraarium ja vähe väikseid peidupaiku. Seetõttu on väiksemaid isendeid mõistlikum pidada alguses 38- või 57-liitrises terraariumis. Temperatuur peab olema 25 °C ja ühes otsas soojendusala 32 °C, et madu oleks hea tervise juures. Õhuniiskus peaks olema 50–60%, aga pinnas peab olema kuiv.
Kuningpüütoni haiguslikud seisundid
Vangistuses peetavatel kuningpüütonitel võivad mitmesuguste tegurite koostoimel tekkida eri suurusega mädakolded, mis võivad asuda eri paigus, näiteks võib mäda koguneda silmakilbise taha.
Pearu Paulus
Pearu Paulus (sündinud 3. novembril 1967) on eesti laulja ja helilooja.
Ta sai tuntuks konkursi "Kaks takti ette" kaudu. Ta on elanud ja õppinud Keila linnas, kus alustas esinemisi juba kooliajal. Muusik on ka tema vanem vend Aivar. Koos esineti viimati 26. mail 2018 kontserdil "Tähed Keilast vol.2".
1992. aastast kuulub Pearu Paulus koos Ilmar Laisaare ja Alar Kotkasega ansamblisse 2 Quick Start.
Eurovisiooni lauluvõistlus
1994. aastal Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoorus oli Hedvig Hansoni ja Pearu Pauluse laul "Kallim kullast" 10 parima laulu hulgas, ja kuigi laul ei võitnud, valiti see publiku lemmikuks.
Pearu Paulus on mitme Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel esindanud laulu meloodia kaasautor.
2000. aastal Stockholmis esitas Eda-Ines Etti laulu "Once in a Lifetime", mille sõnade autor on Jana Hallas ning meloodia autorid Pearu Paulus, Ilmar Laisaar ja Alar Kotkas.
2002. aastal Tallinnas esitas Anna Sahlene laulu "Runaway", mille meloodia autor oli Pearu Paulus koos Ilmar Laisaare ja Alar Kotkaga.
2006. aastal võitis Eesti eurolaulu konkursi Pearu Pauluse, Alar Kotkase, Ilmar Laisaare ja Jana Hallase laul "Through My Window", mille esitas Rootsi laulja Sandra Oxenryd ja mis esindas Eestit Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Televisioon
2008. ja 2010. aastal osales ta telesaates "Laulud tähtedega". Pauluse laulupartneriteks olid vastavalt Ingrid Tähismaa ja Kirsti Timmer.
2012. aastal osales ta telesaates "Tähed jääl", kus tema tantsupartneriks oli Emili Arm.
Paulus on osalenud ka telesaadetes "Laula mu laulu," "Eesti otsib lemmiklaulu" jt.
Ühiskondlik tegevus
Alates 2012. aastast kuulub ta Kaitseliitu.
Isiklikku
Ta joob kohvi, harrastab võitluskunste Ameerika merejalaväelaste treeningukava järgi ja mängib tennist.
Lossi
Lossi on mitme koha nimi või nime osa.
Luhamaa Pühavaimu kirik
Luhamaa Pühavaimu kirik on õigeusu kirik Võru maakonnas Setomaa vallas Määsi külas. Kirikus tegutseb Luhamaa Pühavaimu kogudus.
Kirikule pandi nurgakivi 4. juulil 1929 ja kiriku pühitses sisse 26. juunil 1932 metropoliit Aleksander. Algul kavatseti sinna rajada vaid palvemaja, ent kuna ehituseks annetati plaanitust rohkem raha, ehitati palvemaja asemel praegune kirikuhoone.
Kraana
Esimesed teadaolevad kraanad pärinevad Vana-Kreekast, kus tõstemehhanismina kasutati inimesi või loomi. Peamiselt kasutati kraanasid kõrgete hoonete ehitamisel. Keskajal hakati kasutama sadamakraanasid, mida kasutati laevade ehitamisel ja laevadele lasti tõstmiseks (lossimiseks). Peamiselt ehitati kraanasid puidust, kuid tööstusrevolutsiooni järel hakati kasutama rauast ja terasest konstruktsioone.
Mitu sajandit kasutati kraanade jõuajamina peamiselt inimeste ja loomade füüsilist tööd, kuid ka tuule- ja vesiveskeid. Esimene mehaaniline jõuajam leiutati 18.–19. sajandi vahel. Selles kasutati aurumootoreid, mida kasutati veel ka 20. sajandil. Tänapäeval töötavad kraanad peamiselt sisepõlemis- või elektrimootoritel ning kasutavad hüdraulilisi süsteeme, mis võimaldavad tõsta veel suuremaid raskusi kui varem.
Kraanasid on väga palju eri tüüpe ja igal tüübil on spetsiifilisi kasutusotstarbeid. Väiksemaid kraanasid kasutatakse töökodades, suuremaid tornkraanasid pilvelõhkujate ehitamisel. Ujuvkraanasid saab kasutada naftapuurtornide ehitamisel või uppunud laevade päästmisel.
Etümoloogia
Eesti sõna kraana pärineb vene sõnast kran 'tõstemasin', mille allikaks on omakorda kas hollandi kraan 'kraana' või saksa Kran 'kraana' (samast saksa tüvest tuleneb ka eesti sõna kraan). Inglise sõna crane 'kraana; kurg' allikas on prantsuse grue, mis omakorda tuleneb vanakreeka sõnast γέρανος. Kraana ja kure kohta kasutatakse sama sõna, kuna tüüpiline kraana meenutab kujult pika kaelaga lindu.
Mehaanilised printsiibid
pisi|Tornkraana Kraanade projekteerimisel on kolm olulist tegurit: kraanad peavad suutma tõsta ettenähtud raskusi, kraana ei tohi minna ümber, kraana ei tohi puruneda.
Oluline on tagada kraana stabiilsus. Selleks, et vältida ümber kukkumist, peab momentide suhe kraana alusel olema nulli lähedal. Praktikas välditakse ümber kukkumist nii, et maksimaalne lubatud tõstevõime on väiksem, kui kraana tegelik tõstevõime.
Näiteks, USA standardi järgi on stabiilsuse tagamiseks liikuvate kraanade lubatud tõstevõime 75% murdepunktist. 85% saavutatakse juhul, kui kasutatakse tugijalgasid. Kraanade projekteerimise ohutusnõuded on sätestatud American Society of Mechanical Engineers väljaandeis.
Laevakraanade ja naftapuuraukude kraanade standardid on veelgi rangemad, sest siis peab arvestama ka dünaamilise koormusega, mis tuleneb aluse liikumisest.