cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tartu Ülikooli Kliinikumi anestesioloogia- ja intensiivravi kliinik
Anestesioloogia ja intensiivravi kliinik on üks Tartu Ülikooli arstiteaduskonna noorematest kliinikutest. Kliinik moodustati 11. veebruaril 1993 rektori käskkirjaga üldkirurgia, anestesioloogia ja reanimatoloogia ning hospitaalkirurgia kateedri baasil. Tegelikult hakkas kliinik tööle 1. jaanuaril 2000.
Navinki
pisi|left|Minski Püha Jelizaveta klooster Navinki (vene keeles Novinki) on Minski linnaosa, mis asub linna põhjaosas Centralny rajooni territooriumil. Linnaosa teenindavad ühisveokitena üksnes bussid.
Tartu Ülikooli Kliinikumi anestesioloogia- ja intensiivravi kliinik
Osakonnad
Algul oli kliinikus kaheksa osakonda: üldanestesioloogia, üldintensiivravi, neuroanestesioloogia, günekoloogilise anestesioloogia, onkoanestesioloogia, pulmonoloogilise anestesioloogia, lasteintensiivravi ja erakorralise meditsiini osakond.
Navinki
Navinkis asub aastal 1999 asutatud Minski Püha Jelizaveta klooster, mis on ainus tegutsev klooster selles linnas. Linnaosas on üks lasteaed.
Linnaosa on rajatud endise Navinki aleviku küla maadele, mis arvati Minski koosseisu aastal 2003. Küla on esmamainitud XIX sajandil. 2018. aastal rajati sinna psühhoneuroloogiahaigla, algselt ''1. Nõukogude vaimuhaigete töökoloonia Navinkis''. Teise maailmasõja ajal põletasid Saksa okupatsiooniväed haigla maha, selle patsiendid aga hukati. Sõja järel ehitati küla ja haigla üles, 1949. aastast kannab see nime Riiklik Kliiniline Psühhiaatriahaigla. 1950. aastatel sai küla Minskiga bussiühenduse.
Tartu Ülikooli Kliinikumi anestesioloogia- ja intensiivravi kliinik
Osakonnad
Praegu on kliinikus on kuus osakonda: anestesioloogia; esimene, teine ja kolmas intensiivravi ning laste intensiivravi ja erakorraline meditsiin. Anestesioloogia osakonna juures töötab valukliinik, esimese intensiivravi osakonna juures psühhiaatrilise anesteesia allüksus ning kolmanda intensiivravi osakonna juures hemafereesi kabinet.
Lawrence Lessig
pisi|Lawrence Lessig pisi|Intervjuu Lawrence Lessigiga 2009. aastal Lester Lawrence "Larry" Lessig (sündinud 3. juunil 1961 Rapid Citys Lõuna-Dakota osariigis USA-s) on Ameerika jurist, õigusfilosoof ja poliitiline aktivist.
Lessig on tuntud eelkõige autoriõiguslike, kaubamärkide ja raadiosageduste piirangute vähendamise pooldajana, eriti tehnoloogilistes rakendustes. Ta on kutsunud üles korraldama USA-s osariigipõhist aktivismi, toetamaks USA valitsussüsteemi ulatuslikku reformi teise põhiseadusliku kogu kaudu.
Ta on Edmond J. Safra Fondi eetikakeskuse direktor Harvardi Ülikoolis ja õigusteaduse professor Harvard Law Schoolis. Enne Harvardisse naasmist oli ta õigusteaduse professor Stanford Law Schoolis ning sealse interneti- ja ühiskonnauuringute keskuse (Stanford Center for Internet and Society) rajaja. Lessig on Creative Commonsi juhatuse liige ja asutaja, Software Freedom Law Centeri juhatuse liige, Sunlight Foundationi nõukogu liige ja Electronic Frontier Foundationi endine juhatuseliige.
2015. aasta USA presidendivalimistel kandideeris Lessig Ameerika Ühendriikide Demokraatliku Partei presidendikandidaadiks. Tema kampaania põhiteemaks oli vajadus reformida poliitiliste kampaaniate finantseerimist, vähendamaks suurkorporatsioonide mõju ja poliitilist korruptsiooni.
Tunnustus
Lawrence Lessig valiti 2007. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Kuido Merits
pisi|Kuido Merits [[Eesti Vabaerakond|Eesti Vabaerakonna vestlusringis Hiiu pubis. Foto: Ave Maria Mõistlik, 14. veebruar 2015 ]] Kuido Merits (pseudonüüm Wido Moritz; sündinud 15. juulil 1962 Võrus) on eesti kirjanik ja endine diplomaat.
Elulugu
Ta lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli kaugõppes ajaloo erialal.
Töötanud Välisministeeriumis erinevatel ametikohtadel (1992–2013), sealhulgas poliitikadiplomaadi ja asejuhina Eesti esindustes Riias, New Yorgis ja Kiievis, valimisliidu Vaba Tallinna Kodanik meedianõunikuna (2013) ja vaatlejana OSCE erivaatlusmissioonil Lõuna-Ukrainas (2014). Hiljem tegutsenud ajaloo- ja ühiskonnaõpetuse õpetaja, tõlgi/tõlkija, meedia- ja kommunikatsioonispetsialisti ja -juhina. Alates aprillist 2022 Tapa Vallavalitsuse avalike suhete spetsialist.
MTÜ Vaba Isamaaline Kodanik (VIK) liikmena tegutses lühemat aega sisepoliitikas. Sai valimisliidu Vaba Tallinna Kodanik nimekirjas Tallinna Linnavolikogu 2013. aasta valimistel 95 häält. Kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 1 (Tallinna Haabersti, Kristiine ja Põhja-Tallinna linnaosas) Eesti Vabaerakonna nimekirjas. Ta sai 87 häält ja valituks ei osutunud. Kuulus MTÜ Eesti Vabaerakonna algatusrühma, lahkus erakonnast 2. jaanuaril 2019.
Alustas kirjanduslikku tegevust välisteenistusest lahkumise järel. Tema novelle on regulaarselt avaldatud ajakirjas Looming. Lisaks lühiproosale ja (dokumentaal)raamatutele on ta kirjutanud publitsistikat, arvustusi ja kolumnistiveerge.
Eesti Kirjanike Liidu liige alates augustist 2018.
pisi|Romaani „Tsaari ulaan“ esitlus Tallinna Kirjanike Maja musta laega saalis 7. septembril 2022, autoriga vestleb [[Peeter Sauter. Foto: Kris Moor. ]]
Piiramismasin
pisi|[[Müüriramm]] Piiramismasin on kindlustatud objekti piiramisel kasutatud seadeldis ehitiste, müüride ja teiste fortifikatsioonide purustamiseks, vastase elavjõu ja moraali kahjustamiseks. Osasid kasutati kindlustuste lähedal -müüriramm, piiramistorn, siil -, teisi distantsilt -kiviheitemasin-.
pisi|[[Trebuchet ehk vasturaskusega katapult]] Eestikeelses sõjandusterminoloogias ei loeta piiramismasinateks piiramissuurtükke ja petarde, küll aga inglise- ja saksakeelses terminoloogias.
Baure keel
Baure keel (teise nimega bauré või maure, hispaaniapäraselt chiquimitica või chiquimiti keel) on Boliivias räägitav aravaki keelkonna peaaegu väljasurnud keel, mida oskab vaid paar vanemat inimest. Keel on polüsünteetiline ning küllaltki vaba sõnajärjega.
Nimi
Sõna baure (alternatiivsed kirjapildid maure ja bauré), millega baure hõim ennast kutsub, tähistab ka keelt. Ajalooliselt on hispaanlased hõimu kutsunud ka nimetustega chiquimitica ning chiquimiti. Kahte baure hõimu alarühma kutsutakse hispaania keeles joaquiniano ning carmelitano ning need nimetused on laienenud ka vastavate rühmade murretele.
Natriciteres bipostocularis
Natriciteres bipostocularis on Natricidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid võib roomamas kohata Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Sambias ja Angolas.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Natriciteres bipostocularis seisuga 10.05.2015.
Ooker
Ooker (vanakreeka keeles ochros 'kahvatu') on looduslik kollane, punane, pruunikasvioletne, punakaspruun kuni pruun värvipigment, mida kasutatakse igasuguste sideainetega värvides, nagu liim-, lubi-, akvarell-, tempera- õli- ja emailvärvides.
Ookrit tunti juba neoliitikumis.
Ookriks nimetatavad muldpigmendid võivad värvuselt erineda ja kanda seetõttu erinevaid nimetusi.
Laiuse kirikuvald
pisi|150px|Laiuse kirikuvallavalitsuse pitsat Laiuse kirikuvald (saksa keeles Pastorat Lais) oli aastatel 1866–1893 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda.
Laiuse kirikuvald loodi Laiuse kirikumõisa baasil iseseisva omavalitsusena 1866. aastal. Haldusjaotuslikult kuulus vald Laiuse kihelkonda ning hõlmas Laiuse kiriklat ja Mäealuse küla. Vallavanemaks oli algusest peale kuni 1893. aastani Mihkel Olt, lühikese vaheajaga 1869. aastal, mil vallavanema kohustusi täitis Andres Eller. .
1893. aastal liideti Laiuse kirikuvald Laiuse vallaga.
Eesti Paralümpiakomitee
Eesti Paralümpiakomitee, lühend EPK (kuni 5.01.2017 Eesti Paraolümpiakomitee, lühend EPOK), on Eesti keskne invaspordi- ja paraolümpiaorganisatsioon. EPK tegeleb puuetega inimeste tippspordi propageerimise ja edendamisega, korraldab rahvusliku delegatsiooni osavõttu rahvusvahelistest suurvõistlustest ja paraolümpiamängudest.
Komitee moodustasid 1991. aasta aprillis nägemis-, kuulmis-, füüsiliste ja vaimsete puuetega inimeste spordiliitude esindajad. Samal aastal võeti EPK Rahvusvahelise Paralümpiakomitee (IPC) liikmeks.
Eesti Paralümpiakomitee eelkäijaks oli 1986. aastal spordiühingu Kalev juurde loodud Eesti Invaspordiföderatsioon.
EPK on viie iseseisva spordiorganisatsiooni katusorganisatsioon, need kõik on ka komitee asutajaliikmed:
2021. aasta novembri seisuga on Eesti Paralümpiakomitee juhatuses president Monika Haukanõmm, asepresident Rein Loik, liikmed Rainer Vakra, Alar Õige, Kristo Ringas, Matz Topkin, Toomas Sepp ja Toomas Kasemaa. Alates 10. septembrist 2018 on EPK peasekretär Signe Falkenberg.
Jason Dickinson
Jason Dickinson (sündinud 4. juulil 1995 Georgetownis, Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib ründajana NHL-i klubis Chicago Blackhawks.
Aastatel 2011–2015 mängis ta Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Guelph Storm, kellega tuli 2014. aastal OHL-i meistriks.
2013. aastal valis Dallas Stars NHL-i draft'is viienda valikuna. Starsiga sõlmis ta lepingu 2014. aasta mais. Hooaja 2014/15 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Dallas Starsi tütarklubis Texas Stars. NHL-is debüteeris ta 7. aprillil 2016 mängus Colorado Avalanche'i vastu ja lõi selles mängus ka värava. Regulaarselt kuulus ta Dallas Starsi põhikoosseisu alates hooajast 2018–19.
Õhne kihistu
Õhne kihistu (inglise keeles Õhne Formation) on siluri ladestu Juuru lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Lilita-Ilga Gailite aastal 1967. Kihistu on nime saanud Õhne jõe järgi.
Kihistiku stratotüüp on Holdre puurauk, kus see esines 389.00..427.50 meetril; neostratotüüp on aga Puikule 42 puurauk, kus kihistu esineb 435.10..460.60 meetril.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Kihistu vastab Lõuna-Eestis Juuru lademele. Kihistu koosneb põhiliselt merglist, kildast ja kildataolisest lubjakivist, milles sisaldub vähe kivistisi.
Nemunaitis
pisi|left Nemunaitis on alev (endine linn) Leedus Alytuse rajoonis, Nemunaitise valla halduskeskus. Alev asub Nemunase jõe kaldal.
Nemunaitises on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Alevi lähistel asub Nemunaitise paljand. Vaatamisväärsusteks on linnamägi ja sealne aastal 1904 valminud katoliku kirik.
Ajalugu
Sealne linnamägi on 50 meetri kõrgune, selle pindala on 12x5 meetrit. Linnamägi oli kasutusel XIV sajandil.
Kirjalikes allikates on sealset linnust ja asulat esmamainitud 1384. aastal, 1387. aastal sai sealsest külast alev. Algselt oli alev metsatööliste asulaks. Aastal 1549 andis Zygmunt II August alevi Barbara Radziwillile.
Aastal 1792 sai Nemunaitis linnaõigused. Neid kinnitasid algselt ka Vene võimud, kuid XIX sajandi keskpaigas muudeti linn taas aleviks. XIX sajandil kujunes Nemunaitis kuurordiks, kuna selle juurest avastati mineraalveeallikad. Asula venekeelne nimekuju oli tsaariajal Нѣмонайце või Немонайце. Aastal 1886 oli seal 692 elanikku, neist 415 olid juudid.
Nõukogude perioodil oli alev kohaliku kolhoosi keskasulaks, seal tegutses ka rajooni pioneerilaager.
Kryłów
Kryłów on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Hrubieszówi maakonnas Mircze vallas. Kryłów asub Bugi vasakul kaldal Ukraina piiri ääres.
Jaan Saluvere
Jaan Saluvere (sündinud 1. novembril 1953 Šira külas Krasnojarski krais) on eesti arstiteadlane ja kirurg.
Kryłów
Küla on esmamainitud 1430. aastal. Linnaõigused sai Kryłów 1532. aastal (teistel andmetel 1497. aastal). 17. sajandi teisel poolel ja 18. sajandi algul sai linn sõdades rängalt kannatada. Tsaarivõimud võtsid Kryłówilt linnaõigused ära 1869. aastal.
Jaan Saluvere
Elulugu
Jaan Saluvere on metsandustöötaja poeg.
Lõpetas 1972 Türi Keskkooli, 1978 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1987, TÜ), väitekiri "Динамика кардиоспецифической креатинкиназы, циклических нуклеотидов и свободных и связанных катехоламинов в артериальной крови и крови венечого синуса во время операции прямой реваскуляризации миокада". Oli 1978–79 intern, 1979–83 Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi (ÜMPI) vanemlaborant, nooremteadur, 1984–87 vanemteadur, 1988–1992 ÜMPI Eesti Südamekeskuse vanemteadur Tallinnas, aastast 1992 AS Keemia juhatuse esimees.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: kardiokirurgia, anesteesia ja selle hormonaalne regulatsioon. Neil teemadel autorina või kaasautorina avaldanud 15 teadustrükist.
Five Finger Death Punch
Five Finger Death Punch on 2005. aastal asutatud metal-bänd.
Viini Kunstiakadeemia
pisi|Sissepääs Viini Kunstiakadeemia peahoonesse (august, 2004) Viini Kunstiakadeemia (saksa keeles Akademie der bildenden Künste Wien) on kunstiakadeemia Austrias Viinis. See on üks vanimaid kunstiakadeemiaid Euroopas. Viini Kunstiakadeemia on 2006. aastast Eesti Kunstiakadeemia partnerülikool ERASMUS+ programmis.
Õppeasutuse ajalugu ulatub aastasse 1692, kui õukonnakunstnik Peter Strudel asutas erakunstikooli. 1772. aastal ühendati kõik Viinis tegutsevad kunstikoolid üheks kunstiakadeemiaks. 1998. aastal sai kunstiakadeemia ülikooli staatuse.
Tumekottseenelised
Tumekottseenelised (Ceratostomataceae) on kottseente sugukond.
Teruo Iwamoto
Teruo Iwamoto (jaapani keeles 岩本 輝雄 Iwamoto Teruo; sündinud 2. mail 1972 Yokohamas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1994 9 mängu ja lõi 2 väravat.
Tumšupe
Tumšupe on küla (vidējciems) Lätis Ropaži piirkonna Ropaži vallas. Küla asub merepinnast 35 meetri kõrgusel Tumšupe jõe kaldal ja jääb valla keskusest Ropažist 5,8 ning Riiast 36 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis Endzeliņi mõisa maadele teede ristumispaigas asunud Tumšupe ehk Endzeliņi kõrtsi juurde. Küla kasvas tunduvalt nõukogude perioodil, mil sinna rajati suur loomakasvatuskompleks.
Külas asuvad Tumšupe bussipeatused.
Aastal 2006 oli külas 462 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 455. pisi|tühi
Ilja Varšavski
Nooruses tahtis Ilja Varšavski saada näitlejaks ja püüdis astuda teatrikooli. Kui teda sinna vastu ei võetud, siis asus ta õppima Leningradi merekooli, mille lõpetas kaubalaevastiku mehaaniku erialal. 1929. aastal avaldas ta koos kahe kaasautoriga pseudonüümi all olukirjelduste raamatu "Ilma piletita ümber maailma" ("Вокруг света без билета"). Kuni sõja alguseni töötas ta insenerina tehases Russki Dizel. Lapsepõlves saadud trauma tõttu ei mobiliseeritud teda Teise maailmasõja ajal Punaarmeesse. 1941. aasta sügisel evakueeriti Ilja Varšavski Altai kraisse, kuhu ta jäi kuni 1949. aastani. Leningradi tagasi pöördununa asus ta jälle tööle tehasse Russki Dizel, kuhu jäi ametisse kahekümneks aastaks.
Ilja Varšavski esimene ulmejutt avaldati ajakirjanduses 1962. aastal, millega algas ta karjäär ulmekirjanikuna.
Varšavski avaldas neli ulmejuttude kogumikku ja ühe valikkogu:
Eesti keeles on 1985. aastal ilmunud Ilja Varšavski jutustus "Veel üks lask". 1976. aastal ilmunud ulmejuttude valimikus "Diogenese latern" on avaldatud Varšavski jutustus "Kannike".
Jakob Knopken
Jakob Knopken (ka Jacobus Knopken või Knöpken; 1470. aastad – pärast 1529) oli saksa päritolu vaimulik, 1517 – umbes 1523 Riia toomhärra.
Gotthard Hörschelmann
Gotthard Hörschelmann (25. september 1903 Tartu – 26. oktoober 1976 Malente) oli Eesti vaimulik.
Jakob Knopken
Jakob Knopken oli Liivimaa esimese luterliku jutlustaja ja teoloogi Andreas Knopkeni noorem vend, kes pärines, nagu vendki, Saksimaalt Sonnenburgist. Ta õppis koos oma vennaga Treptow' koolis, kus rektoriks oli hilisem reformaator Johannes Bugenhagen ning oli aastatel 1508–1509 oli ta Treptowis jutlustaja. Mõni aasta hiljem sai temast Riia Peetri kiriku jutlustaja. Temast sai ka Saksa ordu preestervend. 1517. aastal sai temast ka Riia toomkapiitli liige ning Riia Peetri kiriku kirikhärra. Kuna Jakob ise pidas jumalateenistusi Riia toomkirikus, siis pidi Peetri kirikus jutlusi pidama tema vikaar, kelleks Jakob kutsus oma venna Andrease. 1521. aasta lõpus sai ta endale uue prebendi, kuid järgmisel aastal määrati ta uuesti Peetri kiriku ülevaatajaks, sest sealne uus kirikhärra, toomhärra Hildebrand Lutke, oli reisinud välismaale.
Gotthard Hörschelmann
Õppis aastatel 1911–1922 ja 1922–1927 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. 1925. aastal täiendas end Rostocki ja 1925–1926 Erlangeni ülikoolis Saksamaal. Prooviaastal oli Rapla ja Hageri koguduses. Õpetajaametisse ordineeriti ta 26. detsembril 1928.
Jakob Knopken
Esialgu olid Knopkeni vaated ilmselt pigem katoliiklikud, kuid venna mõjul, kes alates 1521. aasta sügisest Riias uut usuõpetust jutlustama hakkas, kujunesid ka tema vaated reformaatorlikeks. Ta asus oma venda katoliiklike toomhärrade ja teiste vaimulike eest kaitsma, kuid sattus seetõttu ise surve alla ning põgenes tõenäoliselt 1522. aasta II poolel Liivimaalt. Ta asus Wittenbergi, niisiis oli ta üheselt valinud luterluse. Sellest hoolimata püüdis ta oma toomhärrakohta säilitada ning kirjutas selles asjus 1523. aasta lõpus palveid nii Saksa ordu kõrgmeistrile Albrechtile kui ka Liivimaa ordumeistrile Wolter von Plettenbergile. Tema palvetel polnud siiski mõju ning 1524. aastal asus ta õppima Wittenbergi ülikoolis. 1529. aastal on temast viimast korda juttu seoses Riia linna ja peapiiskopi vaheliste lepitusläbirääkimistega Lübeckis.
Gotthard Hörschelmann
Oli 1928–1929 Lääne-Harju praostkonna vikaarõpetaja. Aastatel 1929–1935 oli ta Tallinna Niguliste koguduse õpetaja Konrad von zur Mühleni isiklik adjunkt. 1929–1939 oli ta Nõmme Saksa Lunastaja koguduse õpetaja. Lisaks pidas ta ka kooliõpetaja ametit: oli õpetaja Nõmme saksa algkoolis ja aastail 1929–1931 Tallinna Saksa Tütarlaste Gümnaasiumis.
Jakob Knopken
Jakob Knopken on ainus teadaolev Liivimaa toomhärra, kes usulistel põhjustel oli kapiitlist sunnitud lahkuma.
Gotthard Hörschelmann
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli 1939–1941 pastor mitmes kohas praegustel Poola aladel, 1941–1945 teenis Wehrmachtis, 1945–1955 oli sõjavangis Venemaal. 1956–1964 oli pastor Lütjenburgis (Plöni kreisis Schleswig-Holsteini liidumaal). Aastal 1964 jäi emerituuri, suri Malentes (Ostholsteini kreisis Schleswig-Holsteini liidumaal).
Isiklikku
Tema isa Paul Alexander Robert Hörschelmann oli Vändra Martini koguduse ja Tallinna Oleviste koguduse õpetaja, vanaisa Ferdinand Dietrich Nicolai Hörschelmann oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja ja Tartu Ülikooli tegeliku usuteaduse professor. Tema poeg Paul-Gerhard Hörschelmann on Saksamaa vaimulik, kes oli aastatel 1996–1998 Usuteaduse Instituudi rektor, teine poeg Werner Hörschelmann (de:Werner Hoerschelmann) on Saksamaa vaimulik.
ESSSAT
ESSSAT (inglise keeles European Society for the Study of Science and Theology, eesti keeles Euroopa Teaduse ja Teoloogia Uurimise Ühing) on teadusselts, mis tegeleb religiooni ja teaduse uurimisega.
Alates 1986. aastast korraldab ESSSAT iga kahe aasta tagant rahvusvahelise konverentsi (European Conference on Science and Theology). Selts annab välja kord kvartalis ilmuvat uudiskirja ESSSAT-News ning kaht raamatusarja: "Issues in Science and Theology" (IST) ja "Studies in Science and Theology" (SSTh).
ESSSAT rajati 1980. aastate keskel. Seltsi praegune president on Antje Jackelén, 2002–2008 oli president Hollandi teoloog Willem B. Drees.
Boeing X-20 Dyna-Soar
pisi|Kunstniku nägemus X-20-st atmosfääri sisenemisel Boeing X-20 Dyna-Soar oli USA õhujõudude programm, mille eesmärgiks oli luua kosmoselennuk, mida saaks kasutada mitmesugustel sõjalistel operatsioonidel.
ESSSAT
2012. aasta 24.–29. aprillil toimus ESSSAT-i rahvusvaheline konverents teemal "Mis on elu?" Tartu Ülikoolis. Eelmine konverents toimus 2010. aastal Edinburghis.
Boeing X-20 Dyna-Soar
Lennuk pidi olema võimeline sooritama luurelende, pommitusmissioone, satelliitide hooldamislende ja vaenulike satelliitide hävituslende. Programm algas 24. oktoobril 1957 ja lõppes 10. detsembril 1963, varsti pärast esimese kosmoselennuki ehituse algust. Programmi maksumus oli 660 miljonit USA dollarit (tänapäeva vääringus 5,28 miljardit dollarit).
Dyna-Soari arendamise ajal ehitatud Mercury ja Vostoki kapslid kasutasid Maa atmosfääri sisenemisel ballistilist trajektoori, samas kui Dyna-Soar sarnanes pigem Space Shuttle'iga. Dyna-Soar oli konstrueeritud nii, et maandumisel lauglenuks ta piloodi juhituna lennuväljale. Mercury ja Vostok pigem kukkusid Maale ja maandusid langevarjude abil.
Dyna-Soar oli tunduvalt keerukam projekt kui teised sama perioodi mehitatud kosmoselaevad. Reaalsed kosmoselennukid ehitati aastakümneid hiljem kui lendama hakkasid Space Shuttle ning Boeingu kosmoselennukid X-40 ja X-37.
Elias Pettersson
Elias Fredrik Pettersson (sündinud 12. novembril 1998 Sundsvallis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Vancouver Canucks.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Timrå IK, debüteerides hooajal 2015/16 Rootsi esiliigas. Hooajal 2016/17 lõi ta Rootsi esiliigas 19 väravat ja andis 21 väravasöötu.
2017. aastal valis Vancouver Canucks NHL-i draft'is viienda valikuna. Canucksiga sõlmis ta lepingu 2018. aasta mais. NHL-is debüteeris ta 3. oktoobril 2018 mängus Calgary Flamesi vastu ja lõi selles mängus ka värava. Esimese kübaratriki tegi ta liigas 2. jaanuaril 2019 mängus Ottawa Senatorsi vastu. Debüüthooajal sai ta NHL-is kirja 28 väravat ja 38 väravasöötu ning sai sellega kohe esimesel hooajal Canucksi hooaja kõige resultatiivsemaks mängijaks. Ta pälvis liiga hooaja parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy ja valiti uustulnukate sümboolsesse koosseisu (NHL All-Rookie Team).
2021. aasta oktoobris pikendas ta Canucksiga lepingut viie aasta võrra. Hooaeg 2021–22 oli Petterssoni senise NHL-i karjääri kõige resultatiivsem (32+36)
2018. aastal tuli Pettersson Rootsi jäähokikoondisega maailmameistriks. Samal aastal võitis ta Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Tema vanem vend Emil Pettersson on samuti jäähokimängija.
Valgevene Teaduste Akadeemia
pisi|Valgevene Teaduste Akadeemia peahoone (september, 2012) Valgevene Teaduste Akadeemia (lühemalt Valgevene TA; vene Национальная академия наук Беларуси) on teaduste akadeemia Valgevenes Minskis.
Teaduste Akadeemia asutati 1. jaanuaril 1929.
Aalter
Aalter on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Genti haldusringkonnas.
Asulad
1977. aasta haldusreformi käigus Bellemi, Poeke ja Lotenhullega liidetud Aalter jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Tulsa rassirahutused
Tulsa rassirahutused (tuntud ka kui Tulsa veresaun, Greenwoodi veresaun või Black Wall Streeti veresaun)    toimusid 31. mail ja 1. juunil 1921, kui valgetest elanikest koosnevad jõugud ründasid Oklahoma osariigis Tulsa linnas asuva Greenwoodi piirkonna mustanahalisi elanikke ja nende ettevõtteid. Seda on nimetatud Ameerika ajaloo kõige tõsisemaks rassilise vägivalla juhtumiks. Rünnak, mis viidi läbi maa peal ja eralennukitega, hävitas linnaosast enam kui 35 kvartalit; tegemist oli tolle aja Ameerika Ühendriikide jõukaima mustanahaliste kogukonnaga, tuntud ka kui "Black Wall Street".
Üle 800 inimese vajas arstiabi ja enam kui 6000 mustanahalist elanikku arreteeriti, paljud mitmeks päevaks. Oklahoma perekonnaseisubüroo registreeris ametlikult 36 surma, kuid Ameerika Punane Rist keeldus hinnangu esitamisest. 2001. aasta riikliku komisjoni uuringu käigus hinnati mässude käigus hukkunute arvuks 36–300 inimest ning tänapäevaste lahkamisaruannete ja surmatunnistuste põhjal kinnitas komisjon 39 mustanahalise mehe, 13 valgenahalise mehe ja 4 tuvastamata surma.
Paljud ellujäänud lahkusid Tulsast. Linnas elavad musta- ja valgenahalised elanikud vaikisid aastakümneid sellest sündmusest. Rahutused jäeti suures osas välja kohalikust, osariigi ja riigi ajaloost: "1921. aasta Tulsa rassirahutust mainiti harva ajalooraamatutes, klassiruumides või isegi eraviisiliselt. Nii musta- kui ka valgenahalised said keskealiseks, teadmata midagi toimunust."
1996. aastal, seitsekümmend viis aastat pärast rahutusi, moodustati Oklahoma Tulsa 1921. aasta Rassirahutuse Uurimiskomisjon (2018. aasta novembris nimetati ümber Oklahoma Tulsa Rassiveresaunaks). Liikmed määrati sündmuste uurimiseks, ellujäänute küsitlemiseks, avalikkuse ütluste kuulamiseks ja sündmuste aruande koostamiseks. Protsessi käigus püüti avalikkust nende sündmuste kohta harida. Komisjoni 2001. aastal avaldatud lõpparuandes öeldakse, et linn oli vandenõus valgete kodanikega, mustanahaliste vastu. Lõpparuanne soovitas ellujäänutele ja nende järeltulijatele heastamisprogrammi. Osariik võttis vastu õigusaktid, et kehtestada ellujäänute järeltulijatele stipendiumid, edendada Greenwoodi majandusarengut ja arendada rahutuste ohvrite mälestusparki Tulsas. Park valmis 2010. aastal.
Taust
pisi|Tulsa kaart 1920. aastal. Greenwoodi piirkond asub Tulsa põhjaosas 1921. aastal oli Oklahoma osariigis rassiliselt, sotsiaalselt ja poliitiliselt pingeline õhkkond. Esimene maailmasõda oli lõppenud 1918. aastal paljude endiste sõjaväelaste tagasitulekuga. 1865. aastal lõppenud Ameerika kodusõda oli endiselt elavas mälus. Valimisõiguseta isikutel puudusid kodanikuõigused ja Ku Klux Klan oli tõusuteel. Tulsa toetas õitsva õlitööstuslinnana arvukalt jõukaid ja haritud afroameeriklasi. Nende tegurite kombinatsioon mängis rolli suurenevates pingetes, mis kulmineerusid eelseisvate sündmustega.
Põhja-Oklahoma territoorium oli loodud Ameerika Ühendriikide kaguosast pärit põliselanike ümberasustamiseks, kellest mõni oli omanud orje. Muud piirkonnad olid saanud lõunast palju asunikke, kelle perekonnad olid omanud enne kodusõda orje. Oklahoma kuulutati osariigiks 16. novembril 1907. Äsja loodud osariigi seadusandja võttis oma esimese töökorraldusena vastu rassilise segregatsiooni seadused, mis on tuntud ka kui Jim Crow' seadused. 1907. aasta Oklahoma põhiseadus ei nõudnud ranget rassilist eraldamist; delegaadid kartsid, et kui sellised piirangud sisalduvad, paneb Ameerika Ühendriikide president Theodore Roosevelt dokumendile veto. Siiski eraldas uus seadusandja juba esimesena vastu võetud seadusega kogu rongireisimise ja valijate registreerimiseeskirjad kaotasid enamiku mustanahaliste valimisõiguse. See tähendas, et neil ei olnud lubatud osaleda ka kohtutes ega kohalikus omavalitsuses. Need seadused kehtisid kuni 1965. aasta föderaalse hääletamisseaduse vastuvõtmiseni. Suuremad linnad kiitsid heaks täiendavad piirangud.
20. sajandi alguses olid lintšimised Oklahomas tavalised, osana jätkuvatest jõupingutustest valgete ülemvõimu kinnistamiseks ja säilitamiseks. Osariikluse väljakuulutamise ja kolmteist aastat hiljem toimunud rahutuse vahelisel ajal lintšiti Oklahomas kokku vähemalt 31 isikut; 26 neist olid mustanahalised ja peaaegu kõik olid mehed või poisid. Rahutusele järgneva kahekümne aasta jooksul langes teadaolevate lintšimiste arv osariigis kahele.
4. augustil 1916 võttis Tulsa vastu korralduse, millega lubati elurajoonide eraldamine, keelati mustadel ja valgetel inimestel elada kõigis kvartalites, kus vähemalt kolm neljandikku elanikest olid teisest rassist. Ehkki Ameerika Ühendriikide ülemkohus kuulutas sellise korralduse järgmisel aastal põhiseadusega vastuolus olevaks, jätkasid Tulsa ja paljud teised piiri- ja lõunapoolsed linnad järgmise kolme aastakümne jooksul segregatsiooni kehtestamist ja jõustamist. : 1–42
Kui sõjast naasnud veteranid üritasid pärast esimest maailmasõda uuesti tööturule naasta, kasvasid sotsiaalsed pinged ja mustanahaliste-vastasus linnades, kus tööalane konkurents oli kõrge. Samal ajal nõudsid mustanahalised sõjaveteranid omale kodanikuõigusi, uskudes, et nad on teeninud ajateenistuse abil välja täieliku kodakondsuse. 1919. aasta "Punase suve" ajal kogesid Kesk- ja Läänelinnas asuvad tööstuslinnad ränki rassirahutusi, kus valged, mõnikord koostöös kohalike võimudega, ründasid mustanahalisi kogukondi. Chicagos ja mõnedes teistes linnades kaitsesid mustad end esimest korda jõuga, kuid sageli olid nad vähemuses.
Kirde-Oklahoma oli majanduslanguses, mis suurendas tööpuudust. Alates 1915. aastast oli Ku Klux Klan kasvanud linnades üle kogu osariigi. Selle esimene märkimisväärne ilming Oklahomas toimus 12. augustil 1921. 1921. aasta lõpuks oli Tulsa Ku Klux Klanis ühe hinnangu järgi 3200 liiget. Linna elanike arv oli 1920. aastal 72 000.
Greenwood oli Tulsa linnaosa, mis asutati 1906. aastal pärast Booker T. Washingtoni 1905. aasta ringreisi Arkansases, Indiaanlaste territooriumil ja Oklahomas. Greenwood muutus nii jõukaks, et seda hakati nimetama "neegrite Wall Streetiks" (ka "Black Wall Street"). Mustad olid selles enklaavis loonud oma ettevõtted ja teenindusasutused, sealhulgas mitmed toidupoed, kaks ajalehte, kaks kino, ööklubid ja arvukalt kirikuid. Seal teenisid leiba paljud mustanahalised spetsialistid, sealhulgas arstid, hambaarstid, juristid ja vaimulikud. Enamik mustanahalisi elas linnaosas koos ja 1908. aasta Tulsa-reisil julgustas Washington koostööd ja majanduslikku iseseisvust. Greenwoodi piirkonna nimekaim oli viis aastat varem Alabamas Tuskegees asutatud Washingtoni Greenwoodi rajoon. Greenwoodi elanikud valisid oma juhid ja kogusid kapitali, et toetada majanduskasvu. Kirde-Oklahoma lähiümbruses nautisid mustad ka suhtelist õitsengut ja osalesid naftabuumis.
Narva Linaketramise Manufaktuur
Narva Linaketramise Manufaktuur oli Narvas tegutsenud tekstiiliettevõte.
Ettevõte asutati 1851. aastal. Aastal 1880 muudeti ettevõte osaühinguks.
Ettevõtte toodang oli nt 1933. aastal järgmine :
Suur osa (70%) ettevõte toodangust eksporditi.
EPOK
Lühend EPOK võib tähendada:
Oliver Ekman-Larsson
Oliver Oscar Emanuel Ekman-Larsson (sündinud 17. mail 1991 Karlskronas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Vancouver Canucks.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi tugevuselt kolmanda liiga klubis Tingsryds AIF. Hooaegadel 2008–09 ja 2009–10 mängis ta Leksands IF-ga Rootsi esiliigas.
2009. aastal valis Arizona Coyotes (toona Phoenix Coyotes) ta NHL-i draft'is kuuenda valikuna. Ta kuulus meeskonna põhikoosseisu aastatel 2010–2021. 2014–15 põhihooajal lõi ta 23 väravat, millega oli enim väravaid visanud kaitsemängija liigas. Samuti sai ta sel hooajal NHL-i ajaloo esimeseks Rootsis sündinud kaitsemängijaks, kes on ühel hooajal visanud üle 20 värava. 2015–16 põhihooajal lõi ta kaheksa võiduväravat, mis on kaitsemängijate ühe põhihooaja rekord NHL-is. Ekman-Larsson enim väravaid löönud Arizona Coyotesi kaitsemängija klubi ajaloos (128 väravat). Aastatel 2018–2021 oli ta Coyotesi kapten.
Harjaskeralaadsed
Harjaskeralaadsed (Coniochaetales) on kottseente selts.
Oliver Ekman-Larsson
Aastatel 2015 ja 2018 on ta osalenud NHL-i tähtede mängul.
Rootsi jäähokikoondisega võitis Ekman-Larsson 2014. aasta taliolümpiamängudel hõbemedali. Lisaks on ta aastatel 2017 ja 2018 tulnud maailmameistriks. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel andis ta kõikidest mängijatest enim väravasööte (10). Samuti kogus ta kaitsemängijatest enim punkte (12) ja valiti lisaks turniiri sümboolsesse koosseisu. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel valiti ta taas turniiri sümboolsesse koosseisu.
Lähisuhtevägivald
Lähisuhtevägivald (inglise keeles intimate partner violence, IPV) on praeguse või endise abikaasa või lähisuhtes oleva partneri perevägivald teise abikaasa või partneri vastu. Lähisuhtevägivald võib esineda mitmel kujul, sealhulgas füüsiline, verbaalne, emotsionaalne, majanduslik ja seksuaalne kuritarvitamine. Maailma Terviseorganisatsioon (WHO) defineerib lähisuhtevägivalda kui "igasugust käitumist intiimsuhtes, mis põhjustab suhetes olevatele isikutele füüsilist, psühholoogilist või seksuaalset kahju, selle hulka kuuluvad füüsiline agressioon, seksuaalne sund, psühholoogiline väärkohtlemine ja kontrollivat käitumine". Lähisuhtevägivalda nimetatakse mõnikord lihtsalt peksmiseks või abikaasa või partneri väärkohtlemiseks. Eesti Turvalisuse uuring 2009 andmetel oli 12-kuuline IPV esinemise levimus meestel 12% ja naistel 8%. Elu jooksul (alates 15. eluaastast) oli lähisuhtevägivalda kogenud 47% meestest ja 51% naistest.
Puikule kihistik
Puikule kihistik (inglise keeles Puikule Member) on siluri ajastu Juuru lademe Õhne kihistu alumine kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lilita-Ilga Gailite aastal 1987.
Keiserlik krüpt
Keiserlik krüpt (saksa keeles Kaisergruft või Kapuzinergruft) on Viini siselinnas asuva Kapuzini kiriku alune hauakamber. Maa-aluses krüptis hoitakse sarkofaagides Habsburgide kuningliku suguvõsa 145 esindaja luustikke. Lisaks on talletatud 4 mittesugulase elundid või kremeeritud säilmed.
Puikule kihistik
Kihistiku stratotüüp on Puikule puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 459.00..460.60 meetril. Kihistik on nime saanud Puikule küla järgi. Kihistikul lasub Rūja kihistik.
Keiserlik krüpt
278px|pisi|vasakul|[[Maria Theresia ja Franz I sarkofaag]]
Puikule kihistik
Kihistiku moodustab õhuke (maksimaalselt 2,7 meetrit) kiht merglit.
Harjaskeralised
Harjaskeralised (Coniochaetaceae) on kottseente sugukond.
Bell X-2
pisi|X-2 koos meeskonna ja kogu varustusega Bell X-2 Starbuster oli X-lennukite sarja kuuluv Ameerika Ühendriikide eksperimentaallennuk lennuomaduste uurimiseks kiirustel Mach 2 kuni 3. Katselende tehti aastatel 1952–1956 (2 lennukit tegid kokku 20 lendu).
Automat
Automaat on kahe itaalia muusiku Romano Musumarra ja Claudio Gizzi loodud instrumentaalse elektroonilise muusika album. Muusika salvestati 1977. aastal ja ilmus 1978. aastal Itaalia EMI plaadifima Harvest Recordsi all.
Kõik kõlad albumil, kaasa arvatud elektrooniliste trummide kõlad, on loodud itaalia inseneri Mario Maggi projekteeritud, ehitatud ja programmeeritud monofoonilisel analoogsüntesaatoril MCS70.
Gustav Knorring
Parun Gustav Johann Knorring (17/29. mai 1894 Tallinn – 17. detsember 1989 Buchholz) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1937).
Tema vanemad olid Adila mõisnik parun Gustav Knorring Kiltsi vanemast liinist (1866–1952) ja Konstanze von Schnell (1870–1919). 1924. aastal abiellus ta Senta Adleriga.
Suur šveitsi alpi karjakoer
Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: "algselt valve- ja veokoer, tänapäeval ka seltsi-, kaitse- ja perekoer."
Gustav Knorring
Ta teenis Vabadussõjas Balti pataljonis ja rahuajal sõjaväe prokuratuuris, sõjaväe prokurör 1937–1939.
Suur šveitsi alpi karjakoer
Samas allikas on koera käitumise/iseloomu kohta kirjas: "Tavaoludes kindel, tähelepanelik, valvas ja häirimatu, lähedaste isikutega suhtlemisel heasüdamlik ja kiinduv, võõraste suhtes enesekindel; keskmiselt temperamentne."
Kudrovo
pisi|Mikrorajoon Sem stolits 2015. aastal Kudrovo (soome Väärämäki) on linn Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis. Piirneb läänes Peterburiga.
Ajalugu
1885 ja 1893 on Kudrovo kohal kaartidel Kossaja Gora mõis (Косая Гора). 1926 moodustati Kudrovo kommuun ja selle põhjal 1928. aastal Kudrovo kolhoos.
2002. aastal elas Kudrovo külas 85 inimest. Tänapäeva linna hakati rajama 2006. aastal. Linnas on 10- kuni 27-korruselised kortermajad. Mais 2017 oli linna registreeritud elanike arv 16 700. Kudrovo küla sai linnaõigused 28. juunil 2018. 2021. aasta alguses oli linnas 49 079 elanikku.
2025. aastal on plaanis avada Peterburi metroo Kudrovo metroojaam.
26. augustil 2018 avati Kudrovos purskkaev, mis on Tartus asuva Suudlevate tudengite purskkaevu peaaegu täpne koopia. Skulptor Mati Karmini või Tartu linna luba selleks ei olnud.
Torsten Wiesel
Torsten Nils Wiesel (sündinud 3. juunil 1924) on Rootsi neurofüsioloog.
Wiesel lõpetas 1954. aastal Karolinska Instituudi meditsiini erialal. 1955. aastal kolis ta Ameerika Ühendriikidesse, et asuda tööle Johns Hopkinsi Ülikooli. Johns Hopkinsis kohtus ta David Hubeliga, kellega tegi koostööd üle kahekümne aasta. 1959. aastal asusid nad koos tööle Harvardi Ülikooli. 1983. aastal asus ta tööle Rockefelleri Ülikooli.
Wiesel sai 1981. aastal koos Hubeliga Nobeli meditsiiniauhinna nägemise infotöötlusega seotud avastust eest. Nad jagasid auhinda Roger Sperry'ga, kes sai selle ajupoolkerade uurimise eest.
Jüri Tamm (täpsustus)
Jüri Tamm on mitme inimese nimi:
Kivijärve vald
pisi|150px|Kivijärve vallavalitsususe pitsat Kivijärve vald (saksa keeles Gemeinde Kibbijerw) oli aastatel 1866–1896 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagise valla maa-ala Jõgevamaale Jõgeva valda.
Kivijärve vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aasta vallaseadusega ning selle esialgne halduspiirkond kattus Kivijärve mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimene vallavanem oli Aadam Pukk (1867–1875).
Kivijärve valda kuulusid järgmised külad: Kivijärve, Kaude, Lemuvere, Teilma.
1896. aasta 26. juuni otsusega liideti Kivijärve vald Laiuse vallaga.
Masahiro Endō
Masahiro Endō (jaapani keeles 遠藤 昌浩 Endō Masahiro; sündinud 15. augustil 1970 Tokyos) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Rūja kihistik
Rūja kihistik (inglise keeles Rūja Member) on siluri ajastu Juuru lademe Õhne kihistu keskmine kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Lilita-Ilga Gailite aastal 1967.
Kihistiku stratotüüp on Holdre puurauk, kus kihistiku kivimid esinesid 422.60..427.50 meetril. Selle neostratotüüp on Puikule 42 puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 452.50..459.00 meetril Kihistik on nime saanud Ruhja jõe lätikeelse nimekuju järgi. Kihistik lamab Puikule kihistikul ja sellel lasub Rozēni kihistik.
Kihistiku moodustab ligi 8 meetri paksune lubjakivi kiht. Sealsed kivimid on punakaspruunid.
Adam Johann von Krusensterni väljak
pisi|Adam Johann von Krusensterni väljak Adam Johann von Krusensterni väljak on väljak Põhja-Tallinnas Kalamajas, Staapli, Peetri ja Allveelaeva tänava ristumiskohas Noblessneri sadamas.
Meresõitja Adam Johann von Krusensterni nimi anti uuele väljakule 14. mail 2014.
Mälestustähis
19. septembril 2014 paigutati väljakule Adam Johann von Krusensterni bareljeef (autor on skulptor Aime Kuulbusch-Mölder).
Greta Koppel
Greta Koppel (sündinud 27. jaanuaril 1978 Tallinnas) on eesti kunstiteadlane ja kuraator.
Greta Koppel lõpetas 2002. aastal Eesti Kunstiakadeemia ja kaitses 2007. aastal samas magistrikraadi.
Tema kureeritud on Eesti Kunstimuuseumi seni külastatuim näitus "Michel Sittow. Eesti maalikunstnik Euroopa õukondades".
Isiklikku
Greta Koppel on Tartu Ülikooli esimese Eesti-päritolu rektori Henrik Koppeli sugulane.
Musttõvikulaadsed
Musttõvikulaadsed (Diaporthales) on kottseente selts.
Terje Toomistu
Terje Toomistu (sündinud 23. veebruaril 1985) on eesti antropoloog, etnoloog ja filmitegija.
Tal on magistrikraadid (cum laude) nii etnoloogia kui ka kommunikatsiooniuuringute alal Tartu Ülikoolist. 16. detsembril 2019 kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoritöö "Embodied lives, imagined reaches: Gendered subjectivity and aspirations for belonging among waria in Indonesia" ("Kehastatud elud, kujuteldavad ulatused: Indoneesia waria’de sooline subjektsus ja kuuluvuspüüdlused"). Oma doktoritöös keskendub ta feministliku antropoloogia perspektiivist Indoneesia transsooliste naiste (waria'de) kogukonnale, kellest ta juba varem oli teinud dokumentaalfilmi "Wariazone" (2011, kaasrežissöör Kiwa).
Ta on elanud ja õppinud Prantsusmaal, Venemaal, Indoneesias, Ameerika Ühendriikides ja Hollandis. 2013/ 2014. õppeaastal viibis ta Fulbrighti stipendiumiga California Ülikoolis Berkeleys.
Ta on töötanud ka vabakutselise kriitiku ja kuraatorina.
Ta on Tartu Ülikooli etnoloogiaosakonna teadur. 2020. aastast on ta Postimehe Fondi Noor-Eesti teadusgrandi "Noored eestlased globaalses teaberingluses: elukohavalikud kasvavas diasporaas" juht.
Looming
Tema pikaaegsed uurimisvaldkonnad on Indoneesia inimeste sugu ja seksuaalsus ning hilisnõukogudeaegne noortekultuur.
Nevada kummituslinnade loend
Siin on Nevadas asuvate kummituslinnade loend. Enamik linnu hüljati pärast kaevanduste sulgemist.
Tiit Saluvere
Elulugu
Tiit Saluvere on metsaülema poeg.
Lõpetas 1958 Türi 1. Keskkooli, 1963 TRÜ füüsika osakonna, 1971 Küberneetika Instituudi aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1971), väitekiri "Спин-решеточная релаксация ядер азота в жидкостях".
Oli 1965–1978 Küberneetika Instituudi füüsika sektori insener, nooremteadur ja vanemteadur, 1978–1980 Küberneetika Instituudi teadusdirektor, 1980– Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudi teadusdirektor, asedirektor; 1970–1971 ka Poola Teaduste Akadeemia Orgaanilise Keemia Instituudi ja 1976–1977 Lääne-Saksamaal Max Plancki Meditsiiniuuringute Instituudi molekulaarfüüsika osakonna külalisteadur.
Teadustöö
Tiit Saluvere peamised uurimisvaldkonnad on olnud atmosfäärifüüsika ning heterotuumade relaksatsiooniprotsesside uurimine vedelikes tuumamagnetresonantsspektroskoopia abil. Ta kuulub Endel Lippmaa keemilise füüsika koolkonda. Saluvere on Ülemaailmse Teadlaste Föderatsiooni liige (aastast 1993). Ta on avaldanud 40 teadustrükist.
Pendle Hill
Pendle Hill ('Pendle'i küngas') on mägi Suurbritannias Lancashire'i krahvkonna idaosas.
Mäe tipmine platoo koosneb karboni liivakivist, mis lasub õhukesel karboni lubjakivi kihil.
Triinu Tamm
pisi|Triinu Tamm esinemas kirjandusfestivalil [[HeadRead Foto: Ave Maria Mõistlik, 31. mai 2012 ]] Triinu Tamm (sündinud 14. septembril 1973 ) on eesti tõlkija ja toimetaja, aastast 2013 Loomingu Raamatukogu peatoimetaja.
2008. aastast kuulub ta Eesti Kirjanike Liitu.
Pärnumaa meistrivõistlused
Pärnumaa meistrivõistlused on Pärnu maakonnas korraldatavad spordivõistlused (meistrivõistlused), kus selgitatakse individuaalselt või meeskondlikult mingi ala parim, keda nimetatakse Pärnumaa meistriks.
Viivi Dikson
Viivi Dikson (aastani 1968 Viivi Rändsaar; 19. jaanuar 1942 Kohtla-Järve – 25. jaanuar 2010 Tallinn) oli eesti näitleja.
Aastatel 1965–1975 oli ta Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri näitleja ja 1977–1989 Tallinna Filharmoonia konferansjee ning 1989–1991 Esto-Muusika programmidirektor. Hiljem tegutses ettevõtjana.
Ta on mänginud filmis "Viimne reliikvia" (1969) ja "Metskapten" (1972).
Isiklikku
Ta oli abielus Raivo Diksoniga. Nende tütar on Diana Dikson-Soom.
ERA Valduse AS
ERA Valduse AS on Märjamaal asuv ettevõte, mille põhitegevusala on turba tootmine ja aglomeratsioon. See on Tõnumaa raba turbavälja kaevandamise loa hoidja.
Ettevõtte tegevjuht on Allar Peek ja aktsiakapital on 57 510 eurot.
Ettevõte asutati 1992. aastal nimega AS ERA, praegune ärinimi kehtib alates 1997. aastast. Aktsiaseltsi kõrval on ka osaühing ERA Turvas, mille aadress ja tegevjuht on samad mis aktsiaseltsil.
Jean Guitton
Jean Guitton (18. august 1901 Saint-Étienne – 21. märts 1999 Pariis) oli prantsuse katoliiklik filosoof ja teoloog, Prantsuse Akadeemia liige.
Ta oli Sorbonne'i filosoofiaprofessor (1955–1968). Enamikus oma töödes arutleb ta vastasseisust inimese usu ja loogika vahel. Ta oli viljakas literaat, avaldanud kokku üle 40 raamatu. 1984. aastal ilmunud raamatus "L'Absurde et le Mystère" ('Absurd ja müsteerium') esitab ta oma mõtteid surma ja hauataguse elu kohta. Kaks aastat enne oma surma ilmunud raamatus "Mon testament philosophique" ('Minu filosoofiline testament') teeb ta kokkuvõtte oma elutööst.
1961. aastal valiti ta Léon Bérard'i surma tõttu vabaks jäänud Prantsuse Akadeemia 10. toolile. Gutton oli esimene mittevaimulik, kellel oli au viibida kutsutud vaatlejana Vatikani II oikumeenilisel kirikukogul. Ta oli monsinjöör Montini (sai 1963. aastal paavst Paulus VI-ks) lähedane sõber (nende tutvus sai alguse 1950. aastal).
Haridustee ja töökäik
Aastatel 1920–1923 õppis ta Pariisis eliitkõrgkoolis École normale supérieure filosoofiat. 1933. aastal kaitses ta doktoritöö Plotinose ja Augustinuse teemal. 1937. aastal sai ta Montpellier' Ülikooli professoriks. Teises maailmasõjas viibis ta aastatel 1940–1945 sõjavangis Alam-Sileesias, kuid sai seal jätkata loomingulist tegevust. Pärast sõda töötas ta professorina mitmes Prantsuse ülikoolis. 1955. aastal määrati ta Sorbonne'i filosoofiaprofessoriks vaatamata Vladimir Jankélévitchi ja Jean Wahli vastuseisule, kes nägid selles pétainisme'i taassündi.
Isiklikku
Tema vend Henri Guitton (1904–1992) oli majandusteadlane.
Otto I (Kreeka)
pisi|Otto I (1833) Otto I (Otto Friedrich Ludwig, kreeka Όθων Óthon; 1. juuni 1815 Salzburg – 26. juuli 1867 Bamberg) oli aastail 1832–1862 Kreeka kuningas. Temast sai 27. mail 1832 Londoni konventsiooni alusel rajatud hellenite kuningriigi esimene valitseja. 23. oktoobril 1862 Otto tagandati troonilt. Ta suri eksiilis Baierimaal.
Ka tema isa Baieri kuningas Ludwig I oli mõjukas filhellenist ning Vana-Kreeka austaja ja ta toetas rahaliselt Kreeka vabadussõja revolutsionääre.
Haakon Shetelig
Haakon Shetelig (25. juuni 1877 – 22. juuli 1955) oli norra arheoloog, kes koos oma rootsi kolleegi Gabriel Gustafsoniga kaevas välja ja konserveeris aastatel 1904–1905 Osebergi laevmatuse.
Paul Hörschelmann
.. Paul Hörschelmann on olnud mitme baltisaksa vaimuliku nimi:
Haakon Shetelig
Shetelig töötas 1901. aastast Bergeni muuseumi konservaatorina ja oli aastatel 1915–1942 arheoloogiaprofessor.
Vadstena klooster
pisi|Vadstena klooster (september 2005) Vadstena klooster (ka Vadstena Püha Birgitta klooster) on birgitiinide ordu klooster Rootsis Östergötlandi maakonnas Östergötlandi läänis Vadstena vallas Vadstena asulas.
Klooster püstitati 14. sajandil. Klooster õnnistati sisse 1384. Keskajal oli see klooster teiste birgitiinide ordu kloostrite peaklooster.
Peep Tobreluts
Peep Tobreluts (sündinud 29. mail 1970 Räpinas) on Eesti kodanikuaktivist.
Lapsepõlves elas ta Süvahavva külas. Ta on kuulunud Erakonna Eestimaa Rohelised juhatusse. Ta on olnud Elurikkuse Erakonna (ERE) liige, pärast seda, kui see erakond liitus Vabaerakonnaga, on ta Tuleviku Erakonna (TULE) liige.
Ta on olnud Eesti Ökoturismi Ühenduse, Eesti Veskivaramu ja Eesti Keskkonnahariduse Ühingu juhatuse liige.
Honghe Hani-Jii autonoomne ringkond
Honghe Hani-Jii autonoomne ringkond on 2. järgu haldusüksus (autonoomne ringkond) Hiinas Yunnani provintsis. Piirneb lõunas Vietnamiga.
Peep Tobreluts
Töö
1999. aastast töötab Peep Tobreluts füüsilisest isikust ettevõtjana (FIE) kinnisvarahalduse ja automaatseadmete järelevalve valdkonnas.
Honghe Hani-Jii autonoomne ringkond
Ringkond on nime saanud Hồng Hà (hiina 红河 Hóng Hé) jõe järgi.
Haldusjaotus
Jaguneb 13 maakonna taseme haldusüksuseks: 4 linnaks, 6 maakonnaks ja 3 autonoomseks maakonnaks:
Peep Tobreluts
Töö
2011. aastast töötab ta Viljandi huvikoolis loodus-tehnikaringi õpetajana.
Kogukondlik tegevus
Peep Tobreluts oli aastatel 1993–2017 Süvahavva külavanem.
Ta oli üks idee autoreid, kes taotles Viljandi linna kaasava eelarve toetust rohelise seikluslinnaku rajamiseks.
Poliitiline tegevus
2007. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 11 ja sai 253 häält, kuid valituks ei osutunud.
2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 9 ja sai 52 häält, kuid valituks ei osutunud.
2009. aastal kandideeris ta Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas Viljandi linnavolikokku ja sai 49 häält, 2013. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas ja sai 20 häält ning 2017. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas ja sai 9 häält
Książ Wielki
Książ Wielki on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Miechówi maakonnas, Książ Wielki valla halduskeskus. Książ Wielki asub Miechówist 12,5 km ja Krakówi kesklinnast umbes 45 km kirdes.
Küla on esmamainitud 1120. aastal. Książ Wielki sai linnaõigused 1385. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
1. jaanuaril 2023 sai Książ Wielki linnaõigused tagasi.