cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
August Kitzberg (advokaat)
Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, 1920 Riias Eesti konsulaadi sekretär, 1923–1924 ministeeriumiametnik, 1924–1931 vandeadvokaat Ilmar Tannebaumi abi, 1924–1927 Harju maavalitsuse juriskonsult, alates 1924 Tallinna Eesti Põllumeeste Seltsi juhatuse liige, Tallinna Linnapanga nõukogu liige. 1931–1940 oli ta vandeadvokaat Tallinnas.
Arreteeriti NKVD poolt 29. juunil 1941 Tallinnas, suri vangilaagris.
Frangimaa veinipiirkond
Frangimaa veinid eristuvad teistest Saksamaa veinidest selle poolest, suur osa neist pannakse lamedasse ellipsikujulisse pudelisse, mida nimetatakse Bocksbeutel.
Frangimaa on ainuke veinipiirkond, kus silvaner domineerib riislingi ees. Silvaneri kutsutakse seal hellitavalt Frangimaa kuningaks. Selle veini headusest räägib ka fakt, et Frangimaalt pärit Silvaner Beerenauslese veini kasutati 1953. aastal kuninganna Elizabeth II kroonimistseremoonia ajal. Vastav vein pärines Iphofer Julius Echter Bergi veinaiast.
Lazdona kihelkond
Lazdona kihelkond (saksa keeles Lasdohns Kirchspiel, läti keeles Lazdonas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas ja Võnnu kreisis.
Kompander
Kompander (inglise keeles compander, sõnadest compressor ja expander) on süsteem audiosignaali dünaamikaulatuse komprimeerimiseks (kokkusurumiseks) edastamise või salvestamise jaoks ja selle ekspandeerimiseks (taastamiseks) taasesitamise jaoks. Seda süsteemi kasutatakse peamiselt telefonsides, sest võimaldab parandada signaali-müra suhet edastuskanalis ja vähendada ületüürimist (signaalitippude kärpimist). Kompandeerimist kasutatakse ka näiteks professionaalsetes juhtmevabades mikrofonides, et parandada mikrofoni dünaamikaulatust (mikrofoni dünaamiline ulatus on parem kui edastuskanali dünaamiline ulatus).
Kuna kõnesignaali sageduskarakteristikut on analoogsete vahenditega keeruline töödelda, tehakse seda pärast signaali digiteerimist. Seejuures muudetakse kvantimise sammu sõltuvalt võnkumise amplituudist. See sõltuvus on enamasti logaritmiline. Telefonitehnikas on analooghelisignaali jaoks kasutusel nn μ-seaduse meetod (USAs) ja A-seaduse meetod (Euroopas).
Analoog-digitaalmuundur töötab 12-bitise täpsusega, mis vastab dünaamikaulatusele 72 dB. A-seaduse rakendamine vähendab amplituudivahemikku ±42 dB-ni, mistõttu saab andmeid edastada 8-bitise täpsusega. Sihtkohas teisendatakse andmed esmalt algse 12-bitise täpsuseni ja seejärel muundatakse digitaalne signaal digitaal-analoogmuunduri abil tagasi kõnesignaaliks.
Viitliin
Viitliin (inglise keeles delay line) on seade, mille väljundsignaalil on sisendsignaali suhtes kindel ajaline nihe – viivitus ehk hilistus.
Analoogtehnilised viitliinid võivad olla elektrilised (nt pikkliin, lainejuhe), elektroonilised (CCD ja FIFO põhimõttel) või siis elektroakustilised. Sel juhul muundatakse elektrisignaal piesoelektrilise muunduriga vastavaks akustiliseks võnkumiseks, mis levib sobivas helijuhis (nt kvartsis), kus tekib levimisteekonna ja helikiirusega määratud viivitus; saadud signaal muundatakse helijuhi lõpus taas elektriliseks.
Digitaalne viitliin on digitaalfiltrite teoorias diskreetelement, mis võimaldab signaali viivitada vastavalt diskreetide (ingl sample) arvule. Kui ühe diskreediga tekitatud viivitus on {z}^{-1} ja diskreetide arv N, siis tekitab element hilistuse z^{-N}, tulenevalt z-teisenduse osast digitaalsete filtristruktuuride kirjeldamisel.
VELK Liivimaa konsistooriumipiirkond
VELK Liivimaa konsistooriumipiirkond (saksa keeles Livländischer Consistorial-Bezirk) oli Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku piirkondlik koguduste haldusorgan Venemaa keisririigi Liivimaa kubermangus.
Konsistooriumiringkonnad moodustati Venemaa keisririigis, vastavalt 1832. aasta 28. detsembri Uue evangeelse luteri kiriku seadusele.
Konsistooriumiringkondade haldusorganiks oli Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistoorium.
Liivimaa konsistooriumi koosseis 1914. aastal: president: Arvid von Strandtmann, maanõunik, Liivimaa Maakrediidi Seltsi oberdirektor (Livländischer Adligen Kreditsystems); asepresident: Theophil Gaehtgens, Liivimaa kindralsuperintendent; ilmalikud assessorid: Astaf von Transehe-Roseneck, paron Bernhard Hoyningen-Huene. Vaimulikud assessorid: Riia Jakobi kiriku praost ja vanempastor Thomas Girgensohn, Riia Jakobi kiriku pastor-diakon Heinrich Eisenschmidt. Sekretär: Karl Schwanck, notar: Ferdinand Ottow, tõlk: Eugen Weidenbanm.
Tartu praostkond
(saksa keeles Dörptsche Präpositur), Liivimaa kubermangu Tartu kreisis
Võru praostkond
thumb|[[Võru Katariina kirik]] (Werrosche Präpositur), Võru kreisis
Pärnu praostkond
pisi|[[Pärnu Eliisabeti kirik]] (Pernausche Präpositur), Pärnu kreisis
Viljandi praostkond
pisi|[[Viljandi Jaani kirik]] (Fellinsche Präpositur), Viljandi kreisis
Valga praostkond
pisi|[[Valga Jaani kirik]] (Walksche Präpositur), Valga kreisis
Riia praostkond
(Rigasche Präpositur), Riia kreisis
Volmari praostkond
(Wolmarsche Präpositur, läti Valmiera), Volmari kreisis
Leivaauto
pisi| Leivaauto on eriotstarbeline veoauto, mida kasutatakse leiva- ja saiatoodete veoks. Enamasti on selleks kohandatud mõnd laadi furgoone.
VELK Liivimaa konsistooriumipiirkond
Võnnu praostkond
(saksa Wendensche Präpositur, läti Cēsis), Võnnu kreisis
Toponüümika
Toponüümika ehk toponüümia (ka toponomastika) on teadusharu, onomastika osa, mis tegeleb kohanimede ehk toponüümide uurimisega.
VELK Liivimaa konsistooriumipiirkond
Liivimaa kindralsuperintendent
Venemaa keisririigi aegsed Liivimaa kindralsuperintendendid:
Toponüümika
Toponüümika uurib kohanimede struktuuri, päritolu, muutumist ja levikut. Toponüümika püüab ka korrastada tänapäeva kohanimekasutust.
Eestis on toponüümika kõigist onomastika osadest kõige väljaarendatum. Eesti kohanimesid kogutakse süstemaatiliselt alates 1922. aastast.
Toponüümikaga tegelevad nii keeleteadlased kui geograafid, see on oluline ka ajaloolastele.
Gertrudenlusti suvemõis
Gertrudenlusti suvemõis, ka Boustedti suvemõis, oli suvemõis Tallinnas, Marienthali suvemõisa kõrval (tänapäeva Mustamäe tee ääres ).
Edgard Koch
Ta lõpetas 1882 Tartu ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Estonia vilistlane.
Ta oli 1882–1887 Eestimaa Ülemmaakohtu kohtuameti kandidaat, 1887–1889 ülemmaakohtu ja Tallinna rae advokaat, 1880–1889 vandeadvokaadi abi, 1889–1939 vandeadvokaat Tallinnas. 1919 Vannutatud Advokaatide Nõukogu asutajaliige.
Läks ümberasujana Saksamaale.
Juhan Kunderi mälestussammas
Juhan Kunderi mälestussammas on Juhan Kunderi 50. surma-aastapäevaga seoses püstitatud mälestusmärk Rakveres Tammiku tänav 1.
Monumendi autor on skulptor Roman Haavamägi ja see avati pidulikult 24. aprillil 1938.
Monument on kantud Eesti kultuurimälestiste registrisse kui 1930. aastate monumentaalskulptuuri hea näide.
Tiina Pikas
pisi|Tiina Pikas Tiina Pikas (sünninimi Truus; sündinud 28. augustil 1961 Tartus) on eesti koreograaf, tantsupedagoog, tantsija, kostüümikunstnik, flamenko- ja kõhutantsustuudio Duende kunstiline juht.
Tiina Pikas on lõpetanud Viljandi Kultuurharidustöö Kooli tantsuõpetaja eriala ning Tallinna Pedagoogikaülikooli ja töötanud Võhmas kultuurimaja direktorina. Pikas on õppinud Tartu Ülikooli avatud ülikoolis flamenkokultuuri. 1999. aastal asutas ta Tartus flamenkotantsustuudio Duende.
Haridus
Ta on õppinud Tallinna Ülikoolis käsitööesemete kunstilist kujundamist ja Tartu Ülikooli Tantsuantropoloogia kursusel flamenkokultuuri. Õpingute käigus kirjutas ta flamenkotantsu teemal seminaritööd “Sevillanase tantsu kirjeldus” ja “Flamenkotantsija riietus”. 2011. aastal õppis Hispaanias Sevillas Cristina Heereni Flamenkokunstide koolis flamenkokunsti-ja muusika ajalugu ning flamenkotantsu.
Karjäär
Alates 1999. aastast on Tiina Pikas enda asutatud flamenko- ja kõhutantsustuudio Duende kunstiline juht ja flamenkotantsuõpetaja. Stuudio tegeleb flamenkotantsu, kõhutantsu ja India klassikalise tantsu õpetamise ning edendamisega. Stuudio juures tegutseb flamenkokvintett Castaňo.
Daniel Everett
Daniel Everett (sündinud 1951) on Ameerika keeleteadlane.
Tiina Pikas
Loominguline tegevus
2007-2008 Etenduste „Päev ja kogu elu“ stsenarist ja lavastaja Tartus, Tallinnas ja Jõhvis.
Daniel Everett
Ta on uurinud indiaani keeli, sealhulgas eriti pirahã keelt.
Tiina Pikas
Loominguline tegevus
2007 Euroopa ooperipäeva gala “400 aastat ooperit“ „Carmeni“ tantsunumbrite  koreograaf ja ooperikoori kostüümide looja.
Ta on Kalli Pikase loodud värvietenduste kostüümikunstnik, samuti tantsulavastuse “Oranz”, Vanemuise balletietenduse "Metamorfoosid" ja ooperi „Carmen“ flamenkosolisti kostüümi kunstnik. Tiina Pikas on ka Vanemuise lavastuse „Hispaania öö“ koreograaf ja flamenkokostüümide kavandaja.
Tiina Pikas on iga-aastase kontserdisarja PRIMAVERA lavastaja, kunstiline juht ja kostüümide autor. Primavera sarjas on 2021. aastani toimunud kokku 15 kontserti. Igal aastal on kontserdil oma temaatiline alapealkiri:
2007 Primavera I
2008 Primavera II
2009 Primavera III    "Meeleheitel koduperenaiste kevadine suurpuhastus"
2011 Primavera V      "Sünd"
2012 Primavera VI     "Colores"
2015 Primavera IX     "Kostüüm"
2016 Primavera X      "Memoria"
Ciążeń
Ciążeń on küla Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Słupca maakonnas Lądeki vallas. Ciążeń asub Warta jõe paremal kaldal, Słupcast umbes 9 km lääneedelas ja Poznańist ligikaudu 65 km idakagus.
Tiina Pikas
Loominguline tegevus
2017 Primavera XI     "Arte"
Ciążeń
Ciążeń sai linnaõigused 1260. aastal, kuid kaotas need 1309. aastal. Teist korda sai Ciążeń linnaõigused 1504. aastal, kuid kaotas need 1718. aastal.
Tiina Pikas
Loominguline tegevus
2018 Primavera XII    "Las Muñecas"
2019 Primavera XIII   "En Un Banco De La Calle"
2020 Primavera XIV   "Flamingo. Roosad mõtted elumeres"
Saatana teenrid
"Saatana teenrid" (läti keeles "Vella kalpi") on Riia Kinostuudio 1970. aasta ajalooline põnevusfilm. Filmi režissöör on Aleksandrs Leimanis.
Tiina Pikas
Loominguline tegevus
2021 Primavera XV    "Aeg"
Saatana teenrid
Film põhineb Arveds Mihelsonsi (Rutku Tēvsi) romaani "Trīs vella kalpi" motiividel.
Tiina Pikas
Loominguline tegevus
2022 Primavera XVI   "FlashMob"
Saatana teenrid
Filmi tegevus toimub 17. sajandil Riias 30-aastase sõja ajal.
Tiina Pikas
Loominguline tegevus
2023 Primavera XVII   "Rahvas"
Tunnustus
2010. aastal pälvis Tartu Kultuurkapitali Ida Urbeli preemia silmapaistva tegevuse eest flamenkokultuuri edendamisel.
2022. aastal Gerd Neggo nimelise tantsuõpetaja tunnustuspreemia laureaat
Isiklikku
Tiina Pikas on abielus Kalle Pikasega, neil on kolm last. Tütar Kalli Pikas on tantsija, koreograaf ja tantsupedagoog ning flamenkokvintett Castaňo soolotantsija.
Boguchwała
Boguchwała (kuni 1728. aastani Piotraszówka) on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Rzeszówi maakonnas, Boguchwała valla halduskeskus. Boguchwała asub Rzeszówi kesklinnast umbes 8 km edelas.
Boguchwała sai linnaõigused 1728. aastal, kuid kaotas need 1772. aastal. 1. jaanuaril 2008 sai Boguchwała linnaõigused tagasi.
Preisimaa vabariik
Preisimaa vabariik (saksa keeles Freistaat Preußen) oli Saksa liidumaa, mis moodustati pärast Preisi kuningriigi kaotamist esimese maailmasõja lõppedes. See oli Weimari vabariigi aegse Saksa Riigi suurim liidumaa, hõlmates peaaegu 5⁄8 (62,5%) selle territooriumist ja rahvastikust. Vaba Riik on teine saksa mõiste vabariigile (republic), mis võeti kasutusele vastukaaluks ladina sõnale, mida sel ajal seostati paljude sakslaste meeles vaenlase Prantsusmaaga.
Demokraatlik Preisimaa Vaba Riik muudeti teovõimetuks, kui see 1932.–1933. aasta Preisi riigipöördega (Preußenschlag) üle võeti ja Otto Braun ametiruumidest lahkuma sunniti. Tema valitsus läks selle väljatõstmise pärast kohtusse, kuid aastal 1933 võttis natsirežiim Preisi valitsuse oma kontrolli alla. 300px|thumb|right|[[Saksa Riik 1919–1937]] Aastast 1933 oli Vaba Riik ilma jäetud parlamentaarsest demokraatiast ja seda valitseti üksnes Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei (natsipartei) juhtimisel. Esialgu haldas Preisimaad kõrge nats Hermann Göring, kes nimetati Preisimaa ministerpresideniks. Aastal 1935 tükeldati Vaba Riigi territoorium piirkondlikeks gaudeks, millest mõned hõlmasid nii Preisi kui ka mitte-Preisi territooriume, sellega lõpetati tõhusalt Preisimaa kui üks Saksamaa territoriaalne üksus. Kuigi Preisimaa Vaba Riik jätkas nime poolest olemist ja Hermann Göring oli läbi kogu natsiaja peaministriks, sulandati Preisi valitsus aastal 1935 tõhusalt Saksa Riigi valitsusega ja Göringi positsioon ministerpresidendina alandus titulaarseks, võrreldes tema palju tähtsamate ametitega Kolmanda Reichi valitsuses.
Pärast teise maailmasõja lõppu lähenes Otto Braun Ameerika ametnikele, et taastada õiguslik Preisi valitsus. Liitlaste okupatsiooniväed, kes olid okupeerinud kogu Saksamaa, olid selle idee vastu ja kuulutasid Preisimaa aastal 1947 kaotatuks.
1918. Pärast esimest maailmasõda
Peale ülemere kolooniate ning Elsaß-Lothringi ja Baieri Saarimaa osade olid kõik Saksa territoriaalsed kaotused esimese maailmasõja tulemusel Preisi kaotused. Versailles' rahu kohaselt kaotas endine kuningriik territooriumi Belgiale (Eupen ja Malmedy), Taanile (Põhja-Schleswig), Leedule (Memeli piirkond) ja Tšehhoslovakkiale (Hlučíni piirkond). Saarimaad haldas Rahvasteliit. Reini provints muutus demilitariseeritud tsooniks.
Itaalia sõjad
Itaalia sõjad, mida tuntakse ka nimetuste suured Itaalia sõjad, Itaalia suured sõjad, Itaalia XVI sajandi sõjad, Habsburgi-Valois' sõjad all, oli sõjaliste konfliktide sari aastatel 1494–1559, milles osales enamik Itaalia linnriike, paavstiriik, enamik Lääne-Euroopa suurriike (Prantsusmaa kuningriik, Hispaania kuningriik, Püha Rooma riik ja Šotimaa kuningriik ning ka Otomani impeerium).
Preisimaa vabariik
1918. Pärast esimest maailmasõda
Lõviosa Preisimaa kaotustest oli Poolale, sealhulgas enamus Poseni ja Lääne-Preisimaa provintsidest, ning Sileesia idaosa. Danzig läks Rahvasteliidu haldusalasse kui Danzigi vabalinn. Need kaotused eraldasid Ida-Preisimaa ülejäänud riigist, mis nüüd oli kättesaadav raudteed pidi läbi Poola koridori või merelt.
Isegi nende kaotustega oli Preisimaa ikka veel suurim Reichi liidumaa, enama territooriumi ja rahvaga, kui teised liidumaad kokku. Valitsus kaalus esialgu Preisimaa väiksemateks ja hallatavamateks liidumaadeks lõhkuda, kuid lõpuks jäid peale traditsioonid ja Preisimaa jätkas muutmatult, välja arvatud territoriaalsed kaotused.
Itaalia sõjad
Sõjategevus leidis aset peamiselt Apenniini poolsaarel, aga ka Madalmaades, Prantsusmaal, Inglismaal, Vahemeres ja mujal. Sõja poliitiliseks tulemiks oli Hispaania ülemvõimu kindlustumine suuremal osal poolsaarest, maa poliitilise killustatuse kinnistamine ja Itaalia riikide kõrvaletõrjumine Euroopa rahvusvaheliste suhete ääremaale.
Preisimaa vabariik
1918–1932. Demokraatia kants
Enamuse esimesest 400 olemasoluaastast oli Preisimaa oligarhia ja militarismi sünonüüm. Kontrastina oli Preisimaa Weimari vabariigi ajal demokraatia tugisammas. Kitsendav Preisi kolme klassi valimisõigus kaotati varsti pärast keiser Wilhelm II troonist loobumist. Võim läks nüüd junkrutest maaomanikele ning suurtöösturitele "Punases Berliinis" ja tööstuslikus Ruhri piirkonnas – mõlemad töölisklassi enamusega. Preisimaast sai nüüd vasakpoolsete kindlus.
Aastatel 1919–1932 valitses Preisimaad sotsiaaldemokraatide, katoliiklike tsentristide ja Saksa demokraatide koalitsioon; aastatel 1921–1925 oli koalitsioonivalitsusse kaasatud Saksa Rahvapartei. Erinevalt teistest Saksa Riigi osariikidest ei olnud demokraatlike parteide enamusvalitsus Preisimaal kunagi ohustatud. Vaatamata sellele saavutas Adolf Hitleri Natsionaalsotsialistlik Saksa Töölispartei (ehk natsipartei) üha suuremat mõju ja rahva toetust Ida-Preisimaal ja mõnes tööstuspiirkonnas, eriti alama keskklassi seas.
Otto Braun, sotsiaaldemokraat Ida-Preisimaalt, teenis Preisi ministerpresidendina peaaegu pidevalt aastatel 1920–1932. Võimeka juhina rakendas ta koos oma siseministri Carl Severingiga mitmeid trendiloovaid reforme, mis olid ka mudeliks hilisemale Saksamaa Liitvabariigile. Näiteks võis Preisi ministerpresidendi ametist lahkuma sundida ainult siis, kui võimalikul järglasel oli "positiivne enamus". See idee, tuntud kui konstruktiivne umbusaldushääletus, viidi üle Saksamaa Liitvabariigi põhiseadusse. Suuresti just selle sätte tõttu püsis vasaktsentristlik koalitsioon ametis, kuna keegi vasakul ega paremal äärel ei suutnud enamust saavutada.
1932. Preisi riigipööre
Kõik see muutus 20. juulil 1932 Preisi riigipöördega (Preußenschlag), kui Saksamaa kantsler Franz von Papen kõrvaldas ametist demokraatliku, Otto Brauni juhitud Preisimaa Vaba Riigi valitsuse ettekäändel, et see oli kaotanud kontrolli avaliku korra üle. Selle tingis tulevahetus SA demonstrantide ja kommunistide vahel Altonas (Altona verine pühapäev; Altona oli sel ajal Preisimaa osa). Pärast seda erakorralist dekreeti nimetas Papen ennast Preisimaa Riigikomissariks ja võttis valitsuse üle kontrolli. See tegi Adolf Hitlerile kergeks saavutada järgmisel aastal Preisimaa üle kontroll.
Otto Brauni valitsus esitas hagi kohtusse, kuid juhtum jäi lahendamata sõja ja sellele järgnenud liitlaste okupatsiooni ning Saksamaa jagamise tõttu.
Natsivõimu loomine Preisimaal
30. jaanuaril 1933 nimetati Hitler Saksamaa kantsleriks. Tehingu osana nimetati Papen ametlikult Preisimaa ministerpresidendiks lisaks tema rollile Saksamaa asekantslerina. Vähem tähtsa määramisena sai Hitleri lähim kaaslane Hermann Göring osariigi siseministriks.
Neli nädalat hiljem (27. veebruaril 1933) pandi Riigipäevahoone põlema. Hitleri pealekäimisel andis president Paul von Hindenburg välja Riigipäevahoone süütamise dekreedi, mis peatas kodanikuvabadused Saksamaal. Kuus päeva pärast tulekahju, 5. märtsil 1933, tugevdasid Riigipäeva valimised natsipartei positsiooni, kuigi nad ei saavutanud absoluutset enamust. Siiski, koos oma koalitsioonipartneri, Saksa Rahvusliku Rahvaparteiga, juhatas Hitler nüüd nappi enamust Riigipäeval. Göring esines nendel valimistel silmapaistvalt, kuna ta oli politseijõu juht riigis. Tema politsei peksis ja kiusas taga teisi parteisid (eriti kommuniste ja sotsiaaldemokraate) ning lubas ainult natsidel ja rahvuslastel suhteliselt puutumatult kampaaniat läbi viia.
Aprillis 1933 külastas Papen Vatikani. Natsid kasutasid seda ära ja nimetasid Göringi tema asemele. Selle aktiga sai Hitler otsustavalt võtta võimu Saksamaal, kuna talle allus nüüd kogu Preisi valitsusaparaat, sealhulgas politsei. Aastaks 1934 olid peaaegu kõik Preisi ministeeriumid ühendatud vastavate riigi ministeeriumidega.
Preisimaa demonteerimine
Tsentraliseeritud riigis, mille natsid lõid "Seadusega riigi ümberehitamisest" ("Gesetz über den Neuaufbau des Reiches", 30. jaanuar 1934) ja "Seadusega riigi kuberneridest" ("Reichsstatthaltergesetz", 30. jaanuar 1935), kaotati osariigid ja Preisimaa provintsid – tegelikult, kuid mitte seaduse järgi. Liiduriikide valitsusi kontrollisid nüüd riigi kubernerid, kelle nimetas kantsler. Paralleelselt sellele saavutasid kasvava tähtsuse parteiorganisatsioonid piirkondades (gau), kui gau vastutavad ametnikud (kurikuulsad gauleiterid) nimetas samuti kantsler, kes oli samal ajal NSDAP juht. Hitler nimetas enda ametlikult Preisimaa kuberneriks, kuigi tema ülesandeid täitis Göring.
Reichsstatthalteri ja ministerpresidendi juhtpositsioonid, mida mõlemat kandis Hermann Göring, eksisteerisid edasi, kuid olid natsirežiimile kuulekad. Pärast seda tehti siiski mõningaid muudatusi Preisi provintsides. Näiteks Suur-Hamburgi aktiga 1937. aastast anti mõned territooriumid Hannoveri ja Schleswig-Holsteini provintsidest Hamburgile, kui samal ajal annekteeriti Hamburgi Geesthacht ja Hansalinn Lübeck Schleswig-Holsteini, samuti Hamburgi Cuxhaven Hannoveri provintsi. Muud ümberpaigutused leidsid aset aastal 1939, sealhulgas Preisi-Hannoveri eeslinnad Bremenile ja Bremeni Bremerhaven omakorda Hannoveri provintsile. Hannoveri Wilhelmshaven loovutati Oldenburgile. 1942. aasta ümberpaigutused hõlmasid Saksimaa ja Hannoveri provintse ning Braunschweigi.
Versailles' rahuga Poolale antud Preisi maad võeti tagasi Teise maailmasõja ajal. Siiski ei liidetud enamust neist territooriumidest tagasi Preisimaasse, vaid moodustati eraldi Natsi-Saksamaa gaud.
OTs-02 Kiparis
OTs-02 Kiparis (vene keeles ОЦ-02 Кипарис, 'küpress') on Nõukogude Liidu püstolkuulipilduja, mille konstrueeris seitsmekümnendatel Tulas TsKIB SOO relvakonstruktsioonibüroo. Relv jõudis teenistusse alles 1991. aastal. OTs-02 Kiparis on mõeldud peamiselt sisejulgeoleku- ja politseijõudude kasutusse, selle võtsid kasutusele nii Venemaa politsei kui Venemaa siseministeerium.
Preisimaa vabariik
Ametlik lõpetamine
Natsionaalsotsialistliku võimu lõpuga aastal 1945 tuli Saksamaa jagamine okupatsioonitsoonideks ja kogu kontrolli üleandmine ida pool Oder-Neisse liini teistele riikidele. Nagu ka pärast Esimest maailmasõda, peaaegu kogu see territoorium oli olnud Preisi territoorium (väike osake maad sellest piirist idas oli kuulunud Saksimaale). Enamus maast läks Poolale ja põhjapoolne kolmandik Ida-Preisimaast, sealhulgas Königsberg, nüüd Kaliningrad, annekteeriti Nõukogude Liidu poolt. Kaotused hõlmasid ligikaudu \frac{2}{5} Preisi territooriumist ja ligikaudu veerandi Saksamaa territooriumist 1938. aasta eelsetes piirides. Arvatavalt 10 miljonit sakslast põgenes või sunniti lahkuma nendelt territooriumidelt osana sakslaste väljarändest Ida-Euroopast.
Mis jäi Preisimaast alles, koosnes nii veidi üle poole ülejäänud Saksa territooriumist kui ka veidi üle poole Preisimaa 1914. aasta eelsest territooriumist. Seadusega nr. 46 25. veebruarist 1947 kuulutas Liitlaste Kontrollnõukogu ametlikult Preisi osariigi lõpetatuks. Kuigi liitlased viitasid Preisimaa militarismi ajaloole kui peamisele põhjendusele Preisimaa lõpetamiseks, selle kestmajäämine oleks osutunud ebaotstarbekaks pärast puhkenud külma sõda ja selle konflikti poolt jaotatud Saksamaad.
Valitsus
Erinevalt oma autoritaarsest sõjaeelsest eelkäijast oli Preisimaa paljutõotav demokraatia Saksamaal. Aristokraatia kaotamine muutis Preisimaa piirkonnaks, kus domineeris tugevalt poliitilise spektri vasaktiib, ning Punane Berliin ja Ruhri piirkonna tööstuskeskus avaldasid suurt mõju. Sel perioodil valitse vasaktsentristlike parteide koalitsioon, valdavalt Ida-Preisi sotsiaaldemokraadi Otto Brauni juhtimisel. Ametis olles rakendas ta mitmeid reforme koos oma siseministri Carl Severingiga, mis oli malliks ka hilisemale Saksamaa Liitvabariigile. Näiteks ei saadud Preisi peaministrit ametist tagasi astuma sundida, kui potentsiaalsel järglasel puudus "positiivne enamus". See idee, tuntud kui konstruktiivne umbusaldushääletus, viidi üle Saksamaa Liitvabariigi põhiseadusesse. Enamus ajaloolasi käsitleb selle aja Preisi valitsust palju edukamana kui Saksamaal tervikuna.
Sarnaselt teiste Saksa osariikidega nii nüüd kui ka toona, oli täidesaatev võim jätkuvalt ministerpresidendi käes ja seadusi tegi rahva valitud Maapäev.
Preisimaa haldusjaotus
thumb|right|300px|Preisimaa Vaba Riigi provintsid aastal 1920, enne eraldi Berliini provintsi moodustamist.
Muudatused enne natsirežiimi
Aastal 1920 võeti vastu Suur-Berliini akt, et luua Suur-Berliin, suurendades Preisi pealinna Brandenburgi arvelt, millest Berliin eraldati aastal 1881. Suur-Berliini akt laiendas linna 13 korda ja selle piirid on laias laastus säilinud tänapäevase Saksamaa Berliini liidumaal.
Poseni ja Lääne-Preisimaa provintside jäänuk ühendati aastal 1922 Posen-Lääne-Preisimaaks.
Sõjajärgne tükeldamine
Pärast Saksamaa okupeerimist liitlaste poolt aastal 1945 jagati Preisimaa provintsid järgmisteks territooriumideks / Saksa osariikideks:
Rabdion
Rabdion on maoperekond.
1200 Micrograms
1200 Micrograms on psy trance ' i ansambel Ibizalt.
Ansambel alustas tegevust 1999. aastal.
Bernhard Klaarmann
Bernhard Klaarmann (5. aprill 1894 Tartu – 1. märts 1961 Tartu) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas aastal 1916 Hugo Treffneri Gümnaasiumi, asus aastal 1916 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, õppis aastatel 1920–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas. Oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
1917–1918 oli ta bolševike poolt vangistatud ja saadeti Eestist välja, osales Vabadussõjas, 1920. aastal lõpetas suurtükiväe lipnikuna Sõjakooli. 1924–1926 Viljandi Rahukogu kohtuameti kandidaat, 1927–1932 vandeadvokaadi abi Tallinnas, 1932–1940 vandeadvokaat Tallinnas.
Ülem-Savo piirkond
Ülem-Savo piirkond on majanduspiirkond Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Salisbury (Maryland)
pisi|Salisbury peatänav 1920. aastast pärineval postkaardil Salisbury (hääldus [ˈsɔːlzbəri]) on linn USA-s Marylandi osariigi kaguosas. See on Wicomico maakonna keskus ja Marylandi idaranniku piirkonna suurim linn.
2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli Salisburys 30 343 elanikku. Salisbury on ka Salisbury linnastu statistikapiirkonna keskus, mis kuulub Salisbury-Ocean Pinesi statistikaalasse. Linn on Delmarva poolsaare kaubanduskeskus, vahel kutsutakse seda "Delmarva ristteeks".
Salisbury asub mitme suurema linna läheduses: Baltimore Marylandi osariigis jääb sellest 171 km kaugusele, Washington 192 km, Philadelphia 206 km, Norfolk Virginias 212 km, Dover Delaware'is 80 km ja Wilmington 154 km kaugusele.
Linna pindala on 29,6 km2, sellest 0,9 km2 (3,18%) on vett ja 11,1 km2 maismaad. Rahvastiku tihedus oli 2010. aastal 1000 inimest km2 kohta.
Salisbury on Tartu sõpruslinn.
Erilane
alt=Erilane Nr.1 1921|pisi|228x228px|Erilane Nr.1 1921 esikaas Erilane oli nalja- ja pilkeleht, mis ilmus Tallinnas 1921. aasta septembris. Väljaandja J. W. Abrelthal ja vastutav toimetaja A. Amann. Ajakiri oli 16 leheküljeline. Trükiti Jaan Zimmermanni trükikojas. Hinnaks oli 15 marka. Ilmus vaid 1 number.
Kirde-Savo piirkond
Kirde-Savo piirkond on majanduspiirkond Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Kirde-Savos tõi aastatel 2008–2010 äkilised struktuurimuutused kaasa piirkonna suure tööandja Stromsdali pankrotti minek.
Vallad
Varem kuulus Kirde-Savo piirkonda viis valda: Juankoski linn, Kaavi, Nilsiä linn, Rautavaara ja Tuusniemi.
1. jaanuaril 2013 liideti Nilsiä Kuopio linnaga, mis on osa Kuopio piirkonnast, ja lahutati seega Kirde-Savost.
1. jaanuaril 2017 liideti Juankoski vald Kuopio linnaga. Juankoski eemaldamisega Kirde-Savo piirkonnast katkes maaühendus Rautavaara ja ülejäänud Kirde-Savo vahel.
Praegused vallad:
Appiano sulla strada del Vino
thumb| thumb|Eppan an der Weinstraße valla paiknemine Lõuna-Tiroolis Appiano sulla Strada del Vino (Saksa: Eppan an der Weinstraße), sageli lühidalt Appiano või Eppan, on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 8 km Bolzanost edelas.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 14 226 inimest.
Geograafia
Valla pindala on 59,7 km².
Frazioni
Eppani vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Frangart (Frangarto), Girlan (Cornaiano), Missian (Missiano), Montiggl (Monticolo), Perdonig (Predonico), St. Michael (San Michele), St. Pauls (San Paolo) ja Unterrain (Riva di Sotto).
Juhan Kurvits
Juhan Kurvits (ka Johan Kurvits; 13. jaanuar 1895 Laatre vald, Pärnumaa – 28. märts 1953 USA) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas aastal 1918 Pihkva Maamõõtjate Kooli, Õppis aastal 1918 Moskva Põllumajanduse Instituudis, aastatel 1919–1920 Ivanovo-Voznessenski Polütehnilises Instituudis. Aastatel 1921–1928 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas. Ta oli Korporatsioon Vironia vilistlane.
1929–1933 oli ta vandeadvokaat Johan Madissoni, 1933–1935 vandeadvokaat Eugen Erbe abi Tallinnas, 1935–1940 vandeadvokaat samas. 1944 lahkus Eestist, suri USA-s.
Balti noorte mitmevõistluse meistrivõistlused
Balti noorte mitmevõistluse meistrivõistlused (varem maavõistlus) on Balti riikide vaheline võistlus mitmevõistluses.
Arvestust peetakse U-20, U-18 ja U-16 vanuserühmas ning võidab lõppkokkuvõttes enim punkte teeninud riigi koondis.
Hoxne'i aardeleid
Hoxne'i aardeleid oli Suurbritannia suurim Rooma-aegse hõbeda ja kulla leid ning suurim Rooma keisririigi aladelt leitud 4. ja 5. sajandi hõbe- ja kuldmüntide leid. Aarde leidis 1992. aastal metallidetektoriga Eric Lawes Hoxne'ist Suffolkist Inglismaalt. Aare koosneb 14 865-st Rooma kuld-, hõbe- ja pronksmündist ja ligi 200-st hõbelauanõust ja kuldehtest, mida nüüd hoitakse Briti Muuseumis Londonis, kus aardeleiu tähtsaimad osad ja valik muud on püsinäitusel välja pandud. 1993. aastal hinnati aarde väärtuseks 1,75 miljonit £ (2021. aastal u 4,4 miljonit €).
Aare oli maetud tammepuidust kastis või väikeses kirstus, mis oli täidetud väärismetallist esemetega, mis sorteeriti enamasti tüübi järgi, osa neist väiksematesse puukastidesse ja osa kottidesse või riidesse mähituna. Väljakaevamisel leiti laeka jäänused, nagu hinged ja lukud. Aarde mündid on vermitud pärast aastat 407, mis langeb kokku Britannia kui Rooma provintsi lõpuga. Aarde omanikud ja matmise põhjused pole teada, kuid see oli hoolikalt pakitud ja sisu näib kattuvat ühe tolleaegse väga jõuka perekonna varaga. Arvestades suurte hõbedast serveerimisanumate ja mõningate levinumate ehtetüüpide puudumist, moodustas maetu tõenäoliselt vaid osa selle omaniku varast.
Hoxne'i aare sisaldab mitmeid haruldasi ja olulisi esemeid, nagu kuldne kehakett ja hõbedaselt kullatud pipratoosid (piperatoria), sealhulgas Keisrinna pipratoos. Aare on ka erilise arheoloogilise tähtsusega, kuna selle kaevasid välja professionaalsed arheoloogid ning selle esemed olid puutumata ja suures osas terved. Leid aitas parandada suhteid metalliotsijate ja arheoloogide vahel ning tõi kaasa muudatuse Inglise seadustes aardeleidude kohta.
Xanadu
Xanadu oli 1960. aastal Ted Nelsoni algatatud hüpertekstiprojekt. Selle eesmärk oli luua dokuversum, võrgukujuliselt omavahel seotud dokumentidest koosnev universaalraamatukogu.
Xanadu hüpertekstikontseptsioonis oli muu hulgas ette nähtud transklusioonisüsteem ja praeguste mikromaksete sarnane arveldussüsteem.
Projekti eesmärk oli elektrooniliselt talletada ja kättesaadavaks teha kõik, mis seni on kirja pandud.
Varkause piirkond
Varkause piirkond on piirkond Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Sinna kuuluvad Joroineni vald, Leppävirta vald ja Varkause linn.
Enne 2021. aastat kuulus Joroineni vald Pieksämäki piirkonda.
Aizkuja
Aizkuja on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Sarkaņi vallas.
Aizkuja asub valla kirdeosas valla keskusest Biksērest 6, piirkonna keskusest Madonast 17 ja Riiast 171 kilomeetri kaugusel Kuja jõe ääres. Küla jääb merepinnast 110 meetri kõrgusele. Sinna jääb Aizkuja bussipeatus.
Küla on tekkinud endise Aizkuja mõisa (Aiskuje) keskuse juurde. Küla jääb osaliselt Kuja loodusparki. Selle ümbruskonda jäävad Zosi soo ja Skuķi soo.
Aleksei Lelle
Aleksei Lelle (25. märts 1883 Võlla vald, Pärnumaa – 1. mai 1937) oli eesti advokaat.
J. A. Hageni lauluselts
J. A. Hageni lauluselts oli aastal 1823 Johann August Hageni Tallinnas asutatud lauluselts; ühtlasi esimene teadaolev eesti lauluselts.
Aleksei Lelle
Ta lõpetas 1914. aastal Peterburi ülikooli.
J. A. Hageni lauluselts
1823. aastal asutas Hagen ka baltisakslastest koosneva lauluseltsi Singverein.
Aleksei Lelle
Ta oli 1914–1915 Peterburi Sõjaringkonnakohtu ametnik, 1915–1917 vandeadvokaadi abi Peterburis, 1918–1920 Kaubandus-tööstusministeeriumi ametnik Pärnus ja Tallinnas ja juriidilise komisjoni liige, 1919. aastast kuni surmani vandeadvokaat Tallinnas.
Aizkuja
Aastal 2007 oli külas 44 elanikku.
Poļvarka
Poļvarka asub valla põhjaosas Riiast 183 kilomeetri kaugusel. Küla jääb osaliselt Kuja loodusparki.
Corinthic (laev 1902)
pisi|Corinthic Corinthic oli White Star Line'ile ehitatud ookeaniliinilaev, mis seilas aastatel 1902–1931. See valmis Harland & Wolffi laevatehases Belfastis.
Messier 38
Messier 38 (ka M38 ja NGC 1912) on hajusparv, mis asub Veomehe tähtkujus.
Runic (laev 1900)
pisi|Runic Runic oli White Star Line'ile ehitatud ookeaniliinilaev, mis seilas aastatel 1901–1940. See valmis Harland & Wolffi laevatehases Belfastis.
Messier 38
Parve avastas enne 1654. aastat Itaalia astronoom Giovanni Battista Hodierna ja 1749. aastal taasavastas parve Guillaume Le Gentil. 1980ndatel selgus Hodierna märkmetest, et ta oli parve avastanud enne Le Gentil vaatlusi ja seega on ta parve avastaja.
Messier 38 asub Maast umbes 4200 valgusaasta kaugusel. Parve diameeter on 25 valgusaastat ja selle vanus on umbes 220 miljonit aastat. Hajusparv NGC 1907 asub selle läheduses, kuid tõenäoliselt pole need omavahel seotud, vaid lihtsalt mööduvad teineteisest.
Bronzolo
thumb|Bronzolo valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Bronzolo (saksa: Branzoll) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 11 km Bolzanost lõunas. See on üks vaid viiest peamiselt itaaliakeelsest vallast Lõuna-Tiroolis.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2652 inimest.
Geograafia
Valla pindala on 7,4 km².
Bronzolo külgneb järgmiste valdadega: Aldein, Laives, Deutschnofen, Auer ja Vadena.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 62,01% rahvastikust esimese keelena itaalia keelt, 37,34% saksa keelt ja 0,65% ladiini keelt.
Robin Stjernberg
2011. aastal osales Rootsi superstaarisaates ja saavutas seal teise koha.
Ta esindas Rootsit 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "You" ning sai finaalis 62 punktiga 14. koha. Ta oli esimene võistleja Melodifestivalenil, kes on läbinud lohutusvooru ja lõpuks finaalis võitjaks tulnud.
Fännid
Juuni alguses tegid eri riikide "Stjernad" video, kus igaüks kirjutas ,mida ta Robinist arvab. Seda nägi ka Robin ning oli sellest väga liigutatud.
Alatsi järv
pisi Alatsi järv on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku lõunaosas Teringi rabas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Lilli külas.
Kirjeldus
Järve pindala on 5 ha, pikkus 330 m, laius 240 m, kaldajoone pikkus 861 m ja kõrgus merepinnast 92 m. Järv asub Teringi raba kaguosas, sellesse suubuvad raba kuivenduskraavid ja voolab välja Tündre järve suubuv Tündre oja. Järve ümbritseb kuni veepiirini ulatuv sookaasik, mis veepiiri ligidal on osaliselt kuivanud ja murdunud. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu pehmeveeline miksotroofne ehk pehmeveeline segatoiteline järv. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Järve loodekaldal on pinkidega sild, kuhu viib Teringi rabasse rajatud laudtee (Teringi õpperada). Järve idakaldal on paadisild, kuhu viib eramaadel kulgev rada.
Elustik
Alatsi järvel on nähtud läbirändavaid laululuiki, imetajatest ondatrat ja kobrast. Järve piirkonnas on märgatud metsiste pulmamängu.
Looduskaitse
Järv on kaitse all Teringi maastikukaitseala koosseisus.
Ajasõlm
"Ajasõlm" (inglise "Looper") on 2012. aastal linastunud USA ulmeline märulifilm. Filmi stsenarist ja lavastaja on Rian Johnson. Film oli Toronto filmifestivali avafilm. Filmi peaosi mängivad Bruce Willis, Joseph Gordon-Levitt ja Emily Blunt.
Oskar Lutz
Gustav Oskar Lutz (1. aprill 1902 Tallinn – 5. august 1975 Hannover) oli Eesti advokaat.
Rakvere jõulupuu
pisi|Rakvere jõulupuu 2015 Rakvere jõulupuu oli alates 2013. aastast kuni 2017. aastani Rakvere keskväljakule paigutatud installatsiooniline jõulukuusk, mis oli igal aastal erineva kujundusega.
Oskar Lutz
Ta lõpetas 1925. aastal Tartu Ülikooli, kus oli õppinud õigusteadust, ja oli korporatsiooni Fraternitas Academica liige.
Rakvere jõulupuu
Installatsioonide autor oli endine Rakvere linnakunstnik Teet Suur. Installatsioonide valmistamisel kasutati materjali, mis muidu oleks ära visatud ning mis seostus taaskasutuse ja kokkuhoiuga.
Oskar Lutz
Ta oli 1925–1931 vandeadvokaat Alexander von Stackelbergi abi Tallinnas, 1931–1939 samas vandeadvokaat. 30. novembril 1939 vabastati ta Vabariigi Valitsuse otsusega Eesti kodakondsusest.
Rakvere jõulupuu
Rakvere jõulupuud pälvisid teiste vaatamisväärsete jõulupuude seas üle maailma tähelepanu. Kuigi väikelinnana ei suuda Rakvere suurlinnadega võistelda, võivad ideetasandil linnad üksteisega täiesti võrdselt konkureerida.
Oskar Lutz
Asus seejärel Saksamaale, kus elas 1940–1945 Birkensteinis Jarocini lähedal (praeguse haldusjaotuse järgi Jarocini maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas). Oli kaks aastat ameeriklaste käes Kornwestheimis (Ludwigsburgi kreisis Stuttgardi ringkonnas Baden-Württembergi liidumaal) vangis.
1950–1955 oli ta advokaat ja alates 1955 notar Hannoveris.
Rakvere jõulupuu
Rakvere jõulupuuinstallatsioonid tekitasid vastakaid arvamusi: oli neid, kellele need väga meeldisid, aga ka neid, kes soovisid Rakveres näha traditsioonilist jõulukuuske.
2014. aasta jõulupuu
pisi|Rakvere jõulupuu 2017 Installatsiooniga sooviti erineda eelmise aasta kuusesaluinstallatsioonist ja kasutada tööstusjäätmeid. Jõulukuusk valmistati puidujääkidest ja pindlaudadest. Efektsete roheliste tuledega kaunistatud kuuse valis Ameerika Ühendriikide ajaleht Huffington Post maailma 14 omanäoliseima jõulupuu hulka. Kuuse välisilme erines päevavalguses ja ööpimeduses.
2015. aasta jõulupuu
Umbes 12 meetri kõrgune jõulupuu oli valmistatud 121 vanast aknast. Kunstniku idee sai alguse majade keldritesse ja pööningutele seisma jäänud vanadest akendest. Enamik materjalist saadi ühest aknaid vahetavast firmast. Klaasid kaeti värviliste kiledega, raamid jäeti selliseks, nagu need olid – kriimude ja mahakoorunud värviga. Ehitustöödel olid abiks Rakvere ametikooli ehituspuuseppade kursuse õpilased ja nende juhendaja.
Rakvere keskväljakul rahvast rõõmustanud aknapuu pälvis üleilmset tähelepanu: ajakiri The Guardian valis selle maailma 12 omapäraseima jõulupuu hulka. 2016. aastal paigaldas Rakvere sõpruslinn Lapua Soomes aknakuuse oma kultuurikeskusse.
2017. aasta jõulupuu
Eesmärk oli luua kandilisest saematerjalist biomorfne loodusvorm. Jõulupuu valmistati puidust ja vineerist. See koosnes paljudest ustest ja seda iseloomustas rikkalik värvigamma. Oli võimalik minna puu sisse. Jõulupuu sündis Rakvere ametikooli õppurite ja õpetaja Raiko Kaasiku käe all.
Viktor Pihlak
Viktor Pihlak (15. detsember 1886 Sammuli mõis, Viljandimaa – 10. juuli 1967 Tallinn) oli eesti arhitekt, insener ja tööstur.
Elulugu
Viktor Pihlak oli telliskivitöösturi poeg.
Õppis 1901–1904 Tallinnas Jukkumi Erareaalkoolis, 1904–1907 Viiburi Reaalkoolis, lõpetas 1912 Riia PI I järgu ehitusinsenerina. 1912–1913 töötas Tartus arhitekt G. Hellati ehitusbüroos, oli 1913–1914 Liivimaa Hüpoteegiseltsi insener, 1914–1919 Tallinna linnainsener, 1918–1919 õpetas ETS-i tehnilistel erikursustel mehaanikat, staatikat ja grafostaatikat. 1919 oli vabatahtlikuna Vabadussõjas, 1919–1920 Kaubandus-Tööstusministeeriumi asjadevalitseja ja ministriabi, 1920–1940 ehitusettevõtja ja telliskivitööstur, seejärel insener.
Arreteeriti NKVD poolt, oli 1951–1956 Narva vanglas, 1959–1966 RPI Eesti Projekt insener.
Teadustöö
Uuris ehitusainete omadusi ja tehnoloogiat ning ehituse ökonoomikat ja korraldamist.
Isiklikku
Ta oli Üliõpilasselts Liivika asutajaliige.
Ta oli Artur Aleksander Pihlaku ja Eduard Pihlaku vend.
Princes Street
pisi|Princes Street, taamal [[Calton Hill]] Princes Street on Šotimaa pealinna Edinburghi üks põhilisemaid tänavaid, ääristades New Towni.
Henry VIII (täpsustus)
Henry VIII oli Inglise kuningas. Tema nime kannavad veel:
Ingliskeelses kultuuriruumis võib Henry VIII viidata ka Saksa-Rooma keisrile Heinrich IV-le, kes oli Baieri hertsog nime Heinrich VIII all.
Päätnits
Päätnits ehk päätnitsapäiv on seto rahvakalendri püha, mida tähistatakse juulikuu viimasel reedel, suurkannataja Paraskeva mälestuspäeval.
Päätnits on kõige tähtsam püha Saatse kirikus ja kalmistul, kus kalmistule maetute omaksed kogunevad kalmudele rituaalseks söömaajaks. Samuti tähistatakse seda surnute hingede mälestuseks küünalde süütamisega Kolossova Jumalamäel.
Piirialade valitsuskomisjon
Piirialade valitsuskomisjon oli 1993- eksisteerinud komisjon, mis moodustati selleks, et lahendada Petserimaa ja Narva jõe taguste Eesti Vabariigi aladega seotud probleeme.
Komisjoni esimees oli Tiit Riismaa.
Kuke tänav
Kuke tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Ikeperä järv
Ikeperä järv on soojärv Sakala kõrgustiku lõunaosas Ikepera rabas Viljandi ja Valga maakonna piiril.
Järve pindala on 4,3 ha, pikkus 510 m, laius 230 m, keskmine ja suurim sügavus 1 m, valgla suurus 1,5 km² ning kõrgus merepinnast 99,5 m. Järve veevahetus on 4 korda aastas, järvest voolab välja Ikepera oja. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu düstroofne ehk rabade huumustoiteline järv. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Halduslikult asub järv Viljandi maakonnas Mulgi vallas Äriküla külas ja Valga maakonnas Tõrva vallas Ala külas.
Pseudorabdion
Pseudorabdion on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Pseudorabdion klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pseudorabdion seisuga 01.12.2013.
Konstantin Zeren
Konstantin Karl Zeren (30. august 1883 Vaivara vald, Virumaa – 2. juuli 1944 Rapla) oli Eesti ehitusinsener ja tööstur.
Zeren oli Üliõpilasselts Liivika asutajaliige.
Elektriarvesti
Elektriarvesti on integreeriv mõõteriist tarbitud või toodetud elektrienergia mõõtmiseks. Kodutarbijatel mõõdetakse ainult aktiivenergiat, suure ühendusvõimsusega tarbijatel ka reaktiivenergiat.
Vahelduvvooluahelates on olnud üldiselt kasutusel induktsioonarvestid. Praegusajal paigaldatakse elektronarvesteid, mis võimaldavad ka näitude kauglugemist.
Alalisvooluvõrgus (näiteks elektertranspordi toitevõrgus) kasutatakse elektrodünaamilise mõõtemehhanismiga arvesteid, mis töötavad alalisvoolumootori põhimõttel. pisi|püsti|Kolmefaasiline induktsioonarvesti
Induktsioonarvesti
Induktsioonarvestis tekitavad rööp- ja jadaühenduses mähistega elektromagnetid ruumiliselt ja faasiliselt nihutatud magnetvood, mis indutseerivad magnetite vahel olevas alumiiniumkettas pöörisvoolud. Muutuva magnetvälja ja ketta pöörisvoolude toimel tekib kettas pöördemoment, mille mõjul ketas hakkab pöörlema. Ketta serv jookseb läbi püsimagneti pooluste vahelt, mille tulemusena tekivad ketta pöörlemist pidurdavad pöörisvoolud. Nende magnetväljade ja pöörisvoolude koostoimel pöörleb ketas kiirusega, mis on võrdeline arvestit läbiva voolu aktiivvõimsusega ning mõõdetav elektrienergia on võrdeline ketta pöörete arvuga. Ketas käitab rull-loendurit, mis näitab üldist kilovatt-tundide arvu.
Arvestil on harilikult näidatud, mitmele ketta pöördele vastab energia 1 kWh. See nn arvesti konstant võimaldab arvutada hetkel voolu tarbivate seadmete üldvõimsuse. Kui näiteks ketta 75 pöördele vastab 1 kilovatt-tund ja arvesti tegi 1 minuti jooksul 5 pööret, siis vastab ühele tunnile 5 × 60 = 300 pööret ja võimsus P = 300/75 = 4 kW.
Aktiivenergia arvesti ei reageeri pinge ja voolu vahelisest faasinihkenurgast tingitud reaktiivvõimsusele. Reaktiivenergia mõõtmiseks on spetsiaalsed arvestid. pisi|püsti|Kaugloetav elektronarvesti
Elektronarvesti
Elektronarvesti ehk elektrooniline energiaarvesti (ingl solid state energy meter, ka smart meter) on elektrooniline mõõteriist, mille põhiosad on voolu- ja pingeandurid, analoog-digitaalmuundurid, mikrokontroller ja ümberprogrammeeritav püsimälu. Tarbitud elektrienergia registreeritakse digitaalsignaalina näiteks iga tunni järel. Näidud on loetavad LCD- või LED-näidikult, kusjuures näiteks arvesti E450 näidikul vahelduvad summaarse, päevase ja öise tarbimise kilovatt-tunnid iga 15 sekundi järel.
Näitude kaugedastamiseks moduleeritakse digitaalse andmesignaaliga kõrgsagedusvõnkumist, mis kantakse üle sama elektritoiteliini kaudu PLC- (Power Line Communication) tehnikat rakendades või mobiilsidevõrgu vahendusel. Kaugloetav arvesti edastab näidud energiatarnijale näiteks üks kord ööpäevas.
Toodetakse ka kahesuunaarvesteid, mis näitavad eraldi võrgust tarbitud ja võrku antud elektrienergiat; see on vajalik näiteks kohaliku tuule- või päikeseenergia allika korral.
Microsporum canis
Microsporum canis on kottseente hulka kuuluv patogeenne seeneliik, mis põhjustab peamiselt kassidel ja koertel, kuid mõnikord ka inimestel dermatofüütiat.
Morfoloogia
Microsporum canis’e kolooniad on valge kuni kollaka värvusega, sametise või puuderja struktuuriga. Seen moodustab vaheseintega eraldatud hüüfe ning makro- ja mikrokoniide. Makrokoniidid on käävikujulised ja koosnevad 6 kuni 15 õhukese vaheseinaga eraldatud rakust. Suurus on neil umbes 35–125 × 7–20 μm ning need on ümbritsetud tugeva väliskestaga. Mikrokoniidid on 4–7 × 2,5–3,5 μm suurused nuijad moodustised.
Levik ja elukeskkond
Peamised Microsporum canis’e looduslikud peremehed on kodukassid ja koerad, kellel nad koloniseerivad nahka ja karva. Spooridena suudavad nad väliskeskkonnas elus püsida kuni 15 kuud. Maailmas on see liik väga laialt levinud. Eriti sage on ta Iraanis, veidi vähem Inglismaal, Skandinaavia riikides ja Lõuna-Ameerikas. Täielikult puudub ta ekvatoriaalses Aafrikas.
Patogeensus
Microsporum canis kuulub kolme peamise seeneliigi hulka, mis põhjustavad 95% loomade seenhaigustest. Peamiselt haigestuvad kassid ja koerad, kuid seen suudab nakatada ka kõiki teisi imetajaid. Nakatumine võib toimuda nii otsese kokkupuute kaudu haigestunud loomadega kui ka kaudselt, näiteks mööbli, kammide, harjade ja riiete kaudu. Seened toituvad nahas, küüntes ja karvades leiduvast keratiinist.
Haigussümptomid ja diagnoosimine
Microsporum canis põhjustab infektsiooni kehal ja pea piirkonnas. Nahale tekivad punased, kergelt põletikulised ringjad kolded, kus karvad on ühelt kõrguselt murdunud ning osaliselt välja langenud, lisaks tekib peenehelbeline nahaketendus. Kui vaadelda haiguskoldeid Woodi lambiga tekib erkroheline fluorestsents, mis on omane veel mitmele teisele sama perekonna liigile. Helendust tekitab ühend nimega pteridiin, mida seen toodab aktiivselt kasvavates karvades. Lõplik diagnoos saadakse haiguskoldest võetud proovi laboratoorsete uuringute põhjal. Küünte seennakkuse (küünte dermatofüütia) puhul küüs pakseneb ja selle värv luitub ning lõpuks küüs eemaldub.
X.25
X.25 on Rahvusvahelise Telekommunikatsiooni Liidu poolt standardiseeritud võrguprotokolliperekond telefonivõrku kasutavatele laivõrkudele.
Standard defineerib OSI raammudeli kihid 1, 2 ja 3.
Peeter Sisask
Peeter Sisask VR I/3 (20. oktoober 1885 Õisu vald, Paistu kihelkond, Viljandimaa – 5. november 1969 Stockholm) oli Eesti insener ja sõjaväelane (leitnant).