cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toivo Tänavsuu
Elulugu
Tänavsuu on ajakirjanikuna kajastanud paljude eestlaste tegemisi USAs, külastanud naftafirma Jukose peakorterit Moskvas ning naftavälju Siberis, samuti Iraaki ja Afganistani. 2013. aastal avaldas ta reportaaži sellest, kuidas viis USAs Montana osariigis kokku Apple'i kaasasutaja Steve Wozniaki ning tema kunagise Eesti päritolu tüdruksõbra Kristi Naelapää. Ta on intervjueerinud Euroopa Komisjoni presidenti Romano Prodit, Skype'i asutajat Niklas Zennströmi, Eesti päritolu astronauti Nicole Aunapu Manni, Playboy asutajat Hugh Hefnerit ja paljusid teisi. Ajakirjandusliku eksperimendi korras oli ta 2016. aasta novembris Ameerika Ühendriikides Florida osariigis peaaegu nädal aega Donald Trumpi valimismeeskonnas vabatahtlik.
2014. aastal asutas Tänavsuu koos oma ema Hille Tänavsuu ning Janek Mäggiga Sihtasutuse Hille Tänavsuu Vähiravifond Kingitud Elu. Fondi eesmärk on toetada vähihaigeid, kelle ravi ei rahasta Tervisekassa. Fond aitab inimestel soetada moodsaid tõenduspõhiseid vähiravimeid, kinkides inimestele seeläbi lootust ja täisväärtuslikke elupäevi. 2023. aasta kevadeks oli Kingitud Elu toetanud kokku ligi 2000 inimest vanuses 7–88 ning kogunud annetustena ligi 20 miljonit eurot. Aprillis 2023 oli vähiravifondil ligi 12 000 püsiannetajat.
2017. aastal toetas Vähiravifond Kingitud Elu koostöös Eesti Vähihaigete Laste Vanemate Liiduga 7-aastase Annabel Sepa neuroblastoomiravi, millele kulus ligi 200 000 eurot. Raha tüdruku raviks kogunes sihtotstarbeliste annetustena kokku kõigest 24 tunni jooksul. Ravi oli edukas ja viis aastat hiljem tunnistati Annabel terveks.
2022. aastast toetab vähiravifond dirigendi ja muusikapedagoogi Janne Fridolini silma melanoomi ravi, mille maksumus on ligi 50 000 eurot kuus.
Alates 2019. aasta sügisest õpib ta Tartu Ülikoolis arstiks. Arstiõpingute kõrvalt on Tänavsuu töötanud hooldajana Tabasalu Pihlakodus, abiõena Lääne-Tallinna Keskhaigla nakkuskliinikus ning asub suvel 2023 abiarstina tööle Hiiumaa haiglasse.
Tänavsuu on Oleviste koguduse liige. Ta on laulnud Tallinna Poistekooris ja laulab Ülistuskooris Ekklesia.
Isiklikku
Tema ema oli ajakirjanik Hille Tänavsuu ja isa on meremees Madis Tänavsuu.
Toivo Tänavsuu on abielus Kleelia Keizarsiga, neil on neli last.
Interpretatsioon (muusika)
Interpretatsioon on muusikas heliteose esituse loomine.
Lääne kunstmuusikas mõistetakse interpretatsiooni all eelkõige noodikirjas fikseeritud kompositsiooni teostamist interpreedi ehk esitaja, näiteks laulja või instrumentalisti poolt.
Hohholski rajoon
Hohholski rajoon (vene keeles Хохольский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Voroneži oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Hohholski alev.
Rajoon piirneb põhjas Semiluki rajooniga, kirdes Voronežiga, idas Kaširskoje rajooniga, kagus Novovoronežiga, lõunas Ostrogožski rajooniga, loodes Repjevka rajooniga ja läänes Nižnedevitski rajooniga.
Hohholski rajoonis on 36 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Hohholski alevi) ja üheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Devitsa ja Emantša.
Loomulike ühikute süsteem
Loomulike ühikute süsteem on füüsikas mõõtühikute süsteem, mis põhineb füüsika eri valdkondadele omaste füüsikakonstantide (universaalkonstantide) väärtustel. Selliste nn loomulike ühikute kasutamisel lihtsustuvad füüsikavalemid sageli tunduvalt. Kui käsitleda kasutatavaid universaalkonstante dimensioonita suurustena, s.t arvudena, lihtsustab see valemeid veelgi. Näiteks kui valguse kiirus c võtta võrdseks arvuga 1, siis üldtuntud massi ja energia ekvivalentsuse valem E = mc2 lihtsustub kujule E = m, samuti on siis energial, impulsil ja massil ühesugune dimensioon.
Siin tuleb eristada mõõtühikute defineerimist füüsikakonstantide abil. Rahvusvahelises mõõtühikute süsteemis SI on ühikute defineerimisel aluseks füüsikakonstantide CODATA 2019. aasta väärtused. Need füüsikakonstandid säilitavad oma varasema dimensiooni ning ei muutu loomulikeks ühikuteks.
Süsteemide alussuurused
Loomulikud ühikud valitakse nii, et nad sobiksid looduslike protsesside lihtsamaks kirjeldamiseks. Näiteks valguse kiirus c on füüsikaliste mõjude levimiskiiruse ülempiir ja c^{2} on osakese massi ja seisuenergia vaheline teisendustegur. Elementaarlaeng e ja taandatud Plancki konstant \hbar on elektrilaengu ja pöördeimpulsi vähimad võimalikud nullist erinevad väärtused.
Seega võib aluseks võtta järgmised suurused:
samuti selliste oluliste osakeste omadused. nagu:
Kuna füüsikakonstante on kasutada rohkem kui ühikusüsteemide korral tavaliselt vaja läheb, saab moodustada erinevaid loomulikke ühikusüsteeme. Milline neist alussuurustest valida, sõltub füüsika valdkonnast.
Eelised ja puudused
Kõik kõne all olevad füüsikakonstandid on vastavates loomulikes süsteemides arvväärtusega 1. Seetõttu ei avaldu konstandid üldse, kui konkreetsetes arvutustes kasutatakse arvväärtusvõrrandeid.
Üldiselt on konstandid dimensioonita, nii et kõik valemid muutuvad arvväärtusvõrranditeks ja näevad tunduvalt lihtsamad välja. Kuid selle formaalse eelisega kaasneb puudus, et kõigi arvutuste tulemused saadakse algselt puhalt arvudena. Õiged dimensioonid ja ühikud saadakse alles hilisemal ümberarvutamisel "tavaliseks" ühikuteks. Võrrandi mõlema poole dimensioonide väljatoomine veakontrolliks ei ole sellises loomulikus ühikusüsteemis võimalik. Samuti jäävad loomulike ühikute korral tulemuste suurusjärgud igapäevaelus ja tehnikas tavapäraselt esinevatest väärtustest enamasti kaugele. Seetõttu pole loomuliku ühikusüsteemi üldist kasutamist nt SI-süsteemi asemel kunagi tõsiselt kaalutud.
Plancki ühikud
Loomulike ühikute kõige konsekventsemaks teostuseks võib pidada Max Plancki poolt 1899. aastal esitatud ühikusüsteemi. Selle süsteem aluseks on järgmised suurused:
Seda ühikusüsteemi peetakse fundamentaalseks, sest selles kasutatud universaalkonstandid põhinevad kõige üldisematel seostel ruumi ja aja vahel ning kehtivad iga liiki osakeste ja vastastikmõjude kohta. (Konstanti on siin vaja ainult selleks, et sobitada temperatuuriskaala energiaskaalaga.)
Tuginedes füüsikaseadustele, mille abil ülaltoodud konstante määratletakse, saab Plancki ühikuid esitada ka järgmiste seoste abil:
Stoney ühikud
Esimese loomulike ühikute süsteemi pakkus välja George Johnstone Stoney 1874. aastal, kui ta oli leidnud viimase vajaliku universaalkonstandi seoses aatomi ühtsete laengukandjate kontseptiga. Stoney ühikute süsteemis on 1-ga võrseks seatud:
Laengu defineerimiseks kasutas Stoney CGS-süsteemi, nii et Coulomb’i konstant on. Stoney järgi on pikkuse, massi ja aja loomulikud ühikud seega teguri kordselt väiksemad kui Plancki järgi ( on peenstruktuurikonstant).
Osakestefüüsika
Osakestefüüsikas (kõrgenergiafüüsikas) etendab gravitatsioon vaid teisejärgulist osa. Seetõttu jäetakse gravitatsioonikonstant siin SI-süsteemi. Ainult järgmised väärtused on võrdsed 1-ga:
Energia ühikut see süsteem kinlaks ei määra; tavaliselt kasutatakse ühikut elektronvolt. Kõiki teisi ühikuid saab seejärel väljendada selle energiaühiku kaudu (vt tabel). Nii on elektronvolt ühtlasi massi ühik; see teeb massi ja energia samaväärsuse eriti ilmseks. Aeg ja ruum saavad sama dimensiooni ja ühiku 1/eV vastavalt aegruumi mõistele. Tuleb märkida, et elektron peenstruktuurikonstandiga α saab dimensioonita laengu:
Aatomiühikud
Aatomifüüsikas on kasutusel aatomiühikute süsteem, kus seatakse 1-ks:
Kvantkromodünaamika
Kvantkromodünaamikas on keskne huviobjekt prooton. Siin on seatud 1-ks:
Mira Lobe
pisi|Mira Lobe 1990. aastal pisi|Mira Lobe haud Mira Lobe (sünninimi Hilde Mirjam Rosenthal; 17. september 1913 Görlitz – 6. veebruar 1995 Viin) oli juudi rahvusest Austria lastekirjanik.
Ta kirjutas enam kui 100 laste- ja noorteraamatut.
Teadaolevalt soovis Hilde Mirjam Rosenthal astuda ülikooli ja õppida ajakirjandust, aga kuna ta oli juudi rahvusest, siis tolle aja antisemiitliku poliitika tõttu ei saanud ta ülikoolis õppida. Selle asemel asus ta õppima Berliini moekoolis masinkudumist, liitus sionistliku noorterühmaga ja õppis heebrea keelt.
1936. aastal kolis ta Palestiinasse, kus abiellus 1940. aastal näitleja ja lavastaja Friedrich Lobega. Abielust sündis kaks last.
Lobe esimene teos "Insu-Pu" ilmus 1948. aastal Tel Avivis. 1951. aastal kolis ta koos abikaasaga Viini. 1957. aastal asusid nad elama Ida-Berliini, aasta hiljem naasid Austriasse Viini.
Eestikeelsetele lugejatele on Lobe eelkõige tuntud oma 1965. aastal ilmunud teosega "Vanaema õunapuu otsas" (saksa keeles "Die Omama im Apfelbaum"). Raamat on saanud Austria riikliku lastekirjanduse auhinna ja Viini linna lasteraamatuauhinna. Samuti on eesti keelde tõlgitud tema 1977. aasta teos "Hiir kipub välja" (saksa keeles "Die Maus will raus"). Kolmas eesti keelde tõlgitud Lobe raamat on "Rohelise südamega linn" (saksa keeles "Das Städtchen Drumherum").
Mira Lobe suri 81-aastaselt 6. veebruaril 1995. Ta on maetud Viini keskkalmistule.
Kollakaspruun heinik
Kollakaspruun heinik (Tricholoma fulvum) on heiniku perekonda kuuluv seeneliik.
Eestis kasvab pruunikas heinik männimetsades.
Pärandihagi
Pärandihagi on vindikatsioonihagi liik, mille esitab pärija, testamenditäitja või pärandvara hooldaja pärandvara välja nõudmiseks pärimiseks mitteõigustatud, kuid pärandit pärijana valdava isiku vastu (PärS § 146). Vindikatsioonihagi saab esitada isik, kellel on nõudeõigus teise isiku vastu, kes tema asja õigusliku aluseta valdab. Pärandihagi ese on pärimisõiguse tuvastamine, pärija nõue pärandi valdaja vastu, testamentaarsest annakust või pärimislepingust tulenev nõue või sundosa või pärandi jagamise nõue. Pärandihagi on oma olemuselt universaalhagi.
Pärandihagi rakendusala
Pärandihagi esitamiseks tekib vajadus siis, kui pärimisasi lahendatakse ebaõigesti. See võib juhtuda näiteks siis, kui pärimise aluseks olnud viimse tahte avaldus osutub kehtetuks, pärimismenetluse käigus ei saada teada kõigist tegelikest pärijatest või kehtivatest viimse tahte avaldustest.
Pärimisseaduse § 4 lõike 1 kohaselt läheb pärandvara üle tegelikule pärijale. Omanikuks olemise tõttu tekib tal õigus kasutada iga pärandvara hulka kuulunud eseme suhtes ka üldiseid võla- ja asjaõiguslikke nõudeid. Neid põhimõtteid kohaldadestuleb tavaliselt vaadelda ka tsiviilseadustiku üldosa seaduse § 6 lõikest 3 tulenevat määratletuse põhimõtet, mille kohaselt tuleb iga õigus ja kohustus eraldi üle anda. Pärimisseaduse § 146 ja sellest tulenev pärandihagi teeb sellest erandi – selle abil saab välja nõuda kogu pärandvara ühe korraga.
Pärandihagi nõude ulatus
Pärandvara hagiga on hõlmatud kogu pärandvara väljaandmine. Kui pärandit pärandajana vallanud isik on andnud pärandvara õigustamata kolmandale isikule üle, siis on pärijal õigus pärandvara hulka kuuluvad esemed ka heauskselt valdajalt.
Tehnikainstituut
Tehnikainstituut on instituut (teadus- või õppeasutus), mis tegeleb tehnikateaduste uurimise või õpetamisega.
Vender
pisi|Pallvendrid (vendrikattega) pisi|Toruvendrid pisi|Täiskummist, läbiva õõnsusega (avaga) statsionaarne kai-toruvender pisi| Näide hulga vendrite olemasolust, kuid siiski ebaefektiivsest kasutamisest
Vender on ujuvvahendi ja kai või muu sildumiskoha omavahelise vahetu kokkupuute vältimiseks ja pehmendamiseks mõeldud ese või seadis.
Kirjeldus
Vendrid on tänapäeval väliskujult peamiselt:
Sageli, eriti abilaevadel, mis peavad sageli silduma, kasutatakse vendritena kasutatud rehve.
Kummipaatide parraste hõõrdumise vähendamiseks ja eluea pikendamiseks on võimalik kasutada vajadusel lülivendreid.
Suuremate liiniveo-parvlaevade igapäevastes sildumiskohtades võidakse kaivendrite asemel kasutada ka kai külge paigaldatud sobivaid sildumisamortisaatoreid või amortisaatorvendreid.
Kasutamine
Vendrid kinnitatakse tavaliselt nii sadamakaile kui ka veesõiduki parda äärde piisavate vahedega, et tagada ohutu pehmendus sildumisel ja kai või teise ujuvvahendi parda ääres seismisel. Sadama vendrid on reeglina statsionaarsed, kuid ei pruugi katta täielikult kogu kaid.
Val-de-Marne'i departemang
Val-de-Marne'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas. Ta asub Pariisist kagus.
Vender
Kasutamine
Veesõiduki vendrid on ohutuse mõttes mõistlikum kinnitada parrastele juba enne sadama akvatooriumisse sisenemist. Vajadusel tuleb sildumise käigus vastavalt tingimustele või manöövritele ujuvvahendi parda ääres mõni vender kiirelt teisele kohale ümber tõsta või lisada. Sadamast väljumise järel ja sõidu ajal eemaldatakse veesõiduki vendrid parrastelt (tõstetakse tekile). Sadamates või nende lähistel töötavatel abilaevadel ja praamidel on vendrid kinnitatud sageli statsionaarselt.
Val-de-Marne'i departemang
Departemang on nime saanud Marne'i jõe järgi. Nimi tähendab Marne'i oru departemangu.
Vender
Kasutamine
Väiksemate veesõidukite täispuhutavate vendrite pardal hoiustamiseks kasutatakse sageli spetsiaalseid vendrikorve.
Välislingid
EKSS
Val-de-Marne'i departemang
Val-de-Marne'i departemang moodustati 1968. aastal Seine'i ja Seine-et-Oise'i departemangu osadest.
André Martins
André Renato Soares Martins (sündinud 21. jaanuaril 1990 Santa Maria da Feiras) on Portugali jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Poola kõrgliiga klubis Varssavi Legia.
Val-de-Marne'i departemang
Departemang jaguneb halduslikult:
André Martins
2003. aastal liitus ta Lissaboni Sportingu noorteakadeemiaga. Aastatel 2009–2011 mängis ta Sportingust laenul Portugali madalamate liigade klubides. Sportingu meeskonnas debüteeris ta Portugali kõrgliigas hooajal 2011–12. Esimese värava Portugali kõrgliigas lõi ta 15. septembril 2013 mängus Olhanense vastu.
Val-de-Marne'i departemang
pisi|Departemangu vallad (nummerdus ühtib kõrvaloleva loendiga)
André Martins
Aastatel 2016–2018 mängis ta Kreeka kõrgliiga klubis PAE Olympiakós, kellega tuli hooajal 2016–17 Kreeka meistriks.
Val-de-Marne'i departemang
Val-de-Marne'i kolm ringkonda jagunevad:
André Martins
2018. aasta septembris liitus ta Legiaga. Hooaegadel 2019–20 ja 2020–21 on ta tulnud klubiga Poola meistriks.
Portugali jalgpallikoondises debüteeris Martins 14. augustil 2013 sõprusmängus Hollandi vastu. 2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Portugali olümpiavõistkonda.
Interpreet (muusika)
Interpreet ehk esitaja (inglise keeles musical performer) on muusik, kes loob heliteose interpretatsiooni.
Eestis on interpreedid koondunud Eesti Interpreetide Liitu ja Eesti Esitajate Liitu.
Djurtjuli
Djurtjuli (vene Дюртюли; baškiiri Дүртөйлө/Dürtöylö) on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis, Djurtjuli rajooni halduskeskus. Asub Belaja jõe vasakkaldal, 126 km Ufast loodes.
Djurtjuli asutamisaastaks loetakse 1795. aastat, mil sinna rajasid oma majad neli vene kaupmeest. Asula hakkas kasvama pärast naftamaardla avastamist 1955. aastal. Djurtjuli sai aleviks 1964. aastal ja linnaõigused 1989. aastal.
2002. aastal olid linnaelanikest 64,9% tatarlased, 22,5% baškiirid ja 9,7% venelased.
Altinum
260px|pisi|Rooma riigi ida–läänesuunalise tee [[decumanus riismed]] Altinum (tänapäeval Altino, Quarto d'Altino linna üks osa) oli antiikne venetide rannikulinn, mis asus tänapäevasest Treviso linnast 15 kilomeetrit kagus, laguunide ääres. Mainitud rahva elukoha äärealal, Sile jõue suudmes, asunud linna hävitas esmalt Attila aastal 452 ning seejärel hülgasid selle järk-järgult ka allesjäänud elanikud. Elanikud otsisid pelgupaika laguuni saartelt (näiteks Torcellolt ja Buranolt) piirkonnas, kuhu hiljem rajati Veneetsia.
Altinumi võib pidada ka ainsaks suureks Rooma-aegseks linnaks Põhja-Itaalias (ja üheks väheseks selleaegseks linnaks Euroopas), mida ei ole enda alla matnud keskaegsed ega tänapäevased linnad.
Tänapäeval elab Altinos ligikaudu 100 elanikku ja seal asub ka ajaloomuuseum.
Ajalugu
Leitud nekropol ja venetite hauakirjad näitavad, et Altinumi kohal asus mingit sorti keskus juba nii vara kui 5. sajandil eKr. Ent piirkonnast on leitud inimasustuse jälgi juba ka 6. aastatuhandest eKr.
Piirkonna tähtsus kasvas kui sealsed alad said osaks Rooma keisririigist – täpsemalt siis kui valmis asulat läbinud Adriat Aquileia linnaga ühendav tee Via Annia (aastal 131 eKr). Rooma riigi vabariigi ajajärgu lõpuks sai Altinumist linn ehk municipium, mille kodanikud kuulusid roomlaste Scaptia jaotusse. Augustus ja tema järglased muutsid asula veelgi tähtsamaks, ehitades ligikaudu 500 kilomeetri pikkuse tee Via Claudia Augusta, mis algas Altinumist ja jõudis Bodeni järve kaudu välja Doonaust kirdes asuva piirini (limes).
Aastal 169 suri linnas Vana-Rooma keiser Lucius Verus.
5. sajandiks oli Altinumist saanud piiskopkonna asukoht ja sealne esimene piiskop oli Heliodorus. Aasta 452 paiku vallutas hunnide Attila linna ja põletas selle ning mitmed teised lähedalasuvad linnad maha. Altinumi põgenikud asusid elama laguunide saartele, moodustades asundused, mis said lõpuks tuntuks Veneetsiana. Aastal 568 vallutasid linna langobardid, kelle ülemvõim tõi kaasa veelgi suurema emigreerumise Veneta laguuni saartele. Katoliiklik piiskopkond viidi Altinumist laguuni Torcello saarele üle 647. aastal.
Vahemikus 10.–11. sajandini jäeti Altinum täielikult maha. Uus asustus tekkis 15. sajandil ja sellest on saanud praegune Altinumi lähedal asuv Quarto d'Altino. Viimatimainitud linna praegune osa (frazione) Altino rajati 19. sajandil.
Linnaplaani taasavastamine
Tänu juhuslikult välja tulnud leidudele ei olnud mälestus linna asukohast kunagi täielikult kadunud. Endist linna oli ka kasutatud kui kohta, kust saadi ehitusmaterjali Torcello, Veneetsia ja teiste laguuni piirkondade rajamiseks. Lõpuks vajus Altinumist alles jäänu soise piirkonna mutta ja varemeid ei olnud enam palja silmaga näha.
Ajaloolisi ja arheoloogilisi uuringuid hakati tegema peamiselt alles pärast seda, kui soo 20. sajandi alguses kuivendati. Piirkonnas on tehtud arheoloogilisi väljakaevamisi, pinnaseuuringuid ja vaatlusi õhust ning sel viisil on suudetud teha kindlaks mõnegi linnahoone asukoht: leitud on osa kaitsvast ringmüürist, värav, eramajad, osa sadamasilla piirkonnast ja lõigud linna viivatest avalikest teedest.
Aastatel 2008–2009 uuriti piirkonda uuesti koos 2007. aasta põua, mil maisi- ja sojaoaväljadel olnud jäljed paljastasid töödeldava pinna all olevate müüritiste ja alusmüüride olemasolu, ajal tehtud tavaliste ja infrapunafotode kombinatsiooni abil. Traditsiooniline Rooma asendiplaan (mis Altinumi puhul hõlmas ka linna laguuniga ühendavat kanalit) ja teatrite ning teiste ühiskondlike hoonete äratuntavad piirjooned võimaldasid Andrea Ninfol ja tema kolleegidel Padova Ülikoolist valmistada linna topograafiline kaart ning teha sealsete kanalite ja soist keskkonda kuivendanud lüüside üksikasjaliku rekonstruktsiooni.
Tūja (Alsviķi vald)
Tūja (kohalikus murdes Touja) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Alsviķi vallas.
Külas kasvavad looduskaitsealune Tūja lehis ja Baronise paju.
Aastal 2007 oli külas 17 elanikku.
Maciej Rataj
pisi|Maciej Rataj Maciej Rataj (19. veebruar 1884 – 21. juuni 1940) oli Poola poliitik ja kirjanik.
1925. aastal pälvis ta Vabadusristi III liigi 1. järgu.
Natsi-Saksamaa okupatsioonivõimud arreteerisid ta detsembris 1939 ja hukkasid 21. juunil 1940 Palmirys.
Unioni maakond (Florida)
Unioni maakond (Union County) on maakond Ameerika Ühendriikides Florida osariigis.
Maakonna halduskeskus on Lake Butler.
Ajalugu
Maakond moodustati 1921. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 535.
Nõmme Raadio
Nõmme Raadio on rahvuslikult meelestatud ja alternatiivseid seisukohti edastav raadiojaam Eestis, asukohaga Tallinnas, Tähetorni tänav 21D. Raadio eestvedajaks on Margus Lepa ja Harry Raudvere.
Nõmme Raadio alustas tegevust rublaaja lõpul Nõmme Noortemajas ning FM-sagedusel 1992. aasta sügisel. Levib Tallinnas ja Harjumaal ning interneti vahendusel (ka kodulehelt).
Meditsiinifüüsika
Meditsiinifüüsika (inglise keeles medical physics) on füüsika haru, mis tegeleb biomeditsiiniliste nähtuste käsitlemisega füüsikalistest aspektidest.
Kitsamalt mõeldakse meditsiinifüüsika all meditsiinilist radioloogiat, seda nii kujutise (pildi) saamise juures (röntgenoloogia, tomograafia eri liigid) kui ka kasvajate teraapias (kasvajate hävitamine).
Selvelaud
Selvelaud on iseteeninduslaud. Selvelaudadeks võime nimetada laudu, mille juures ei istuta ning teenindatakse end ise. Suupisted ja joogid võivad olla laudadel, neid võivad teenindajad pakkuda ka kandikutelt või baarist. Söömine võib toimuda nii istudes kui ka seistes.
Levinumad selvelauad on furšettlaud, Rootsi laud, puuviljalaud, juustulaud, kokteililaud, eeljoogilaud, tervitusjoogilaud. Toidud ja nõud paigutatakse ühele või mitmele lauale/tasandile, mille ääres ei sööda. Need lauad kaunistatakse, road serveeritakse suurtel vaagnatel või kaussides. Söömiseks kaetakse eraldi lauad, mis võivad asuda ühes või mitmes ruumis. Selvelaudu kaetakse pidulike sündmuste puhul nii siseruumides kui ka vabas õhus. Laudade suurus, paigutus ja liik sõltub sündmuse iseloomust ja tellitud toiduvalikust.
Selvelaua mõõtmed
Selvelaudadeks on sobilikud ruudu- või ristkülikukujulised, ovaalsed, ümmargused ja erikujulised lauad. Laua pinda arvestatakse üldiselt 1 m laua pikkust 6–10 külalise kohta. Laudade laiuseks soovitatakse ühest küljest kasutatavalt vähemalt 60 cm ning kahelt küljelt ligipääsuga 1,2–1,5 m. Optimaalseks laua kõrguseks peetakse enamasti 0,85–1,1 m.
Hõbemerluus
Hõbemerluus ehk hõbeheik (Merluccius bilinearis) on tursaliste seltsi merluuslaste sugukonda kuuluv kalaliik. . Hõbemerluus elutseb Atlandi ookeani loodeosas Belle Isle'i väinast Bahama saarteni.
Leviala ja elutsemine
Hõbemerluus elab rannikumeres šelfi alal Atlandi ookeani loodeosas Belle Isle’i väinast Bahama saarteni. Kõige tihedamini on asustatud  Nova Scotia ja New Jersey vaheline ala. Hõbemerluus tegutseb peamiselt põhjalähedases vees liivase, mudase või kivise põhjaga alal. Ta eelistab temperatuuri 7–0 °C. Hõbemerluus koeb enamasti madalamas soojemas vees. Tal on täita oluline osa ökosüsteemis nii saaklooma kui röövkalana.
Välimus
Täiskasvanud merluus võib kasvada kuni 70 cm pikkuseks, mõningatel andmetel kuni 76 cm pikkuseks. Isaskalad on emaskaladest väiksemad. Tavaline isaskala pikkus on 37 cm ja emaskala 65 cm. Kalal on suur pea, mis moodustab umbes 30% tema kehapikkusest. Suu on otsesuine, lõuad on suurte teravate kooniliste hammastega. Alalõug ulatub ettepoole ja on ilma poiseta. Paaris rinnauimed on pikad, ulatuvad kuni anaaluime alguseni. Paaris kõhuuimedes on 7–9 kiirt. Anaal- ja seljauim on paaritud ning enam-vähem ühekõrgused. Anaaluimes on pehmeid kiiri 37–41, seljauimes on pehmeid kiiri 47–54. Sabauim asetseb selja- ja pärakuuimest eraldi. Üldine värvus hõbedane, selja pealt rohkem pruunikas ja kõhu alt valkjas.
Paljunemine
Kalad saavutavad suguküpsuse 2–3-aastaselt. Kudemisperiood on maist oktoobrini, algus- ja lõppaeg varieerub piirkonniti. Kõige intensiivsemalt koetakse maist augustini, septembris oktoobris intensiivsus väheneb. Koelmute veetemperatuur on sõltuvalt asukohast ja aastaajast on 5–22 °C. Kala heidab marja mitme eraldi portsjonina tavaliselt 40–150 m sügavusele vette. Marjateri on leitud ka 10–1250 meetri sügavuselt. Emane kala koeb kokku umbes 400 000 marjatera. Marjatera läbimõõt on 0,88–0,95 mm.
Areng
Marjaterast areneb 20 °C juures kahe päeva vältel 2,6–3,5 mm pikkune vastne. Vastsed muutuvad 17–20 mm pikkusteks maimudeks kahe kuu jooksul. 2–3-aastaselt, mil kala on 23,2–31 cm pikkune, muutub kala suguküpseks. Emaskalad kasvavad kiiremini ja elavad kauem, vanimad, 12-aastased on 60–64 cm pikkused. Isaskala maksimumvanus on tavaliselt 6 aastat ja keskmine pikkus 34 cm. Püütud kala keskmine vanus on 6 aastat, vanim registreeritud vanus 15 aastat.
Ohustatus
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punase nimistu järgi on hõbeheik liigina ohulähedases seisundis (Near Threatened, NT). Kalade arvukus on kahanenud suure väljapüügi tõttu. 1977. aastal vastu võetud kalapüügiseadused vähendasid USA ja Kanada kalalaevade poolset püügikoormust 48–90%. Jaapani, Kuuba ja Venemaa kalalaevad püüdsid edasi ilma piiranguteta. Alates 2000. aastate algusest kuni tänapäevani on püügiluba ainult USA ja Kanada kalalaevadel. Viimase 15–21 aasta jooksul on hõbeheigi populatsiooni arvukus Kanada vetes stabiilne. USA vetes on sama aja jooksul arvukus vähenenud 46–56%.
Hõbemerluus toidukalana
Hõbemerluus on oma luude vähesuse ja valgeliha tõttu hinnatud toidukala. Tema rasvasisaldus on 1,9–3,4%. Keskmine toiteväärtus 100g kohta on 99 kcal, sh rasvu 2,5% ja valke 17,8%.
Coffee Bay
Coffee Bay (afrikaani keeles Koffiebaai) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis OR Tambo ringkonnas. Coffee Bay asub India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Coffee Bay elanikest mustanahalisi aafriklasi 73,26%, valgeid 20,93%, värvilisi 3,49% ja teisi 2,71%. Koosa keelt pidas emakeeleks 65,50% inimesi, inglise keelt 22,87% ja afrikaani keelt 7,36%.
Elmar Umblia
Elmar Johannes Umblia (11. oktoober 1904 Uderna vald, Tartumaa – 11. veebruar 1967 Stockholm) oli eesti keemik.
Ta õppis aastail 1923–1930 (lõpetas) ja 1930–1931 Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna keemia osakonnas, mag. chem. 1935. Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta oli Tallinna kodanliku õhukaitse ja tuletõrje juhataja 1934–1944, ühtlasi ka Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Liidu ja Tallinna Vabatahtliku Kodanliku Õhukaitse Ühingu juhatuse liige ning Tallinna tuletõrjebrigaadi ülem. Teise maailmasõja aegse Saksa okupatsiooni ajal oli ta Eesti Õhukaitseliidu juhataja.
Lea Lepmann
Lea Lepmann (aastani 1970 Lea Täll; sündinud 29. augustil 1948 Tartumaal Aravu külas) on eesti matemaatikadidaktik, koolimatemaatika õpikute autor.
Elmar Umblia
1944. aastal põgenes ta Rootsi, oli seal Eesti Rahvusfondi abiesimees.
Lea Lepmann
Õpingud
Ta on õppinud Aravu algkoolis ja Mehikoorma 8-klassilises koolis. Tartu Pedagoogilise Kooli lõpetamise järel 1967. aastal astus Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) matemaatikateaduskonda, mille lõpetas 1972. aastal matemaatiku, matemaatikaõpetaja kvalifikatsiooniga. Aastatel 1978–1980 õppis aspirantuuris TRÜ matemaatika õpetamise metoodika kateedri juures. Kandidaadiväitekirja "Предметная подготовка учителей математики и возможности её совершенствования" ("Matemaatikaõpetajate ainealane ettevalmistatus ja selle parandamise võimalused") kaitses 1982. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis, juhendaja Olaf Prinits. Pedagoogikakandidaadi kraadi sai 1983. aastal. Täiendanud ennast Läti Ülikoolis (1987), Helsingi Ülikoolis (1992, 1998) ja Loránd Eötvösi Ülikoolis (2002).
Töökäik ja teadustegevus
Lea Lepman on töötanud Tartu (Riikliku) Ülikooli matemaatikateaduskonnas ja matemaatika-informaatikateaduskonnas matemaatika õpetamise metoodika kateedris laborandi, assistendi, stažöör-uurija ja vanemõpetaja ametikohtadel. Aastatel 1987–2014 sama kateedri (hilisema nimetusega puhta matemaatika instituudi matemaatika didaktika õppetooli) dotsent. Alates 2014. aasta sügisest Tartu Ülikooli emeriitdotsent.
Ülikoolis õpetanud matemaatika didaktika üldkursusi ja nendega seonduvaid erikursusi, samuti elementaarmatemaatikat ja kõrgemat matemaatikat. Juhendanud kahte magistritööd ning hulgaliselt matemaatikateaduskonna üliõpilaste diplomitöid ja õpetajakutse lõputöid. Olulisemad uurimissuunad on olnud matemaatikaõpetajate ettevalmistatuse tase ja seda mõjutavad näitajad, õpilaste ja õpetajate arusaam matemaatikaõpetusest ning matemaatika didaktika üldküsimused.
Põhitöö kõrvalt on ta õpetanud matemaatikat Tartu I Keskkoolis (Hugo Treffneri Gümnaasiumis) ja Tartu X Keskkoolis (Tartu Mart Reiniku Gümnaasiumis).
Muu erialane tegevus
Eesti Matemaatika Seltsi asutajaliige, Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi (EAPS) liige, Saksa matemaatika didaktika ühingu Gesellschaft für Didaktik der Mathematik (GDM) liige.
Ta on olnud koolinoorte üleriigilise täppisteaduste olümpiaadi žürii liige, üleriigiliste matemaatikaõpetajate päevade korralduskomisjoni liige, viinud läbi matemaatikaõpetajate täiendkoolitusi.
Isiklikku
Abikaasa on Tiit Lepmann, neil on tütred Karmen Puis ja Karin Pärli.
Lembit Norviit
Lembit Norviit (5. juuli 1913 Helsingi – 10. veebruar 1967 Helsingborg) oli eesti arst.
Ta õppis aastail 1933–1939 (lõpetas cum laude) Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, dr. med. 1950 (Lundi Ülikool). EÜS Põhjala vilistlane.
Lembit Norviit oli aastail 1939–1943 Tartu Ülikooli sisehaiguste kliiniku assistent, 1943–1944 epidemioloog Tallinnas.
1944. aastal põgenes ta Rootsi.
Jeffersoni maakond (Florida)
298px|pisi|Jeffersoni maakonna kohtumaja Monticellos Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Florida osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Monticello.
Maakonna pindala on 1649 km², millest 101 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 761. Aastal 2000 oli elanike arv 12 902.
Ajalugu
Jeffersoni maakond moodustati 20. jaanuaril 1827. Maakond on nime saanud Ameerika Ühendriikide kolmanda presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
EurAsian Scientific Editions
EurAsian Scientific Editions on raamatukirjastus Tallinnas.
Sanidiin
Sanidiin on kivimit moodustav mineraal, mis kuulub päevakivide kaaliumpäevakivide rühma. Võib ka öelda, et sanidiin on ortoklassi erim.
Ta esineb ainult vulkaanilistes kivimites. Sanidiin moodustub kõrgel temperatuuril sellistes vulkaanilistes kivimites nagu rüoliidid, fonoliidid ja trahhüüdid.
Sanidiin on monokliinne kaaliumpäevakivi ja tema kristallid on tahveljad.
Sanidiin on värvitu või piimjas ; klaasiläikega, kuid lõhenevuspindadel pärlmutriläikega. Mineraali tihedus on vahemikus 2,56–2,62 g/cm³, suhteline kõvadus Mohsi skaala alusel 6.
Sanidiini keemiline valem on (K,Na)[(Si,Al)4O8].
Izumi
Izumi on linn Jaapanis Ōsaka prefektuuris. Asub prefektuuri edelaosas.
Linn loodi 1933. aastal. 1956. aastal liideti linnaga mitu küla.
Küpsuseksamid
Küpsuseksamid ehk abituurium (Eesti hariduses: riigieksamid) on keskkooli lõpueksamid. Kui abiturient läbib eksamid, siis saab temast selle kooli vilistlane. Küpsuseksamite läbijal on võimalus astuda ülikooli.
Geosünteetilised materjalid
pisi|Geosünteetilisi materjale kasutatakse prügilate kattekihi rajamisel Geosünteetilised materjalid ehk geosünteedid on sünteetilised materjalid, mida kasutatakse maa- ja vesiehitiste rajamisel. Geosünteete toodetakse enamasti polümeerplastidest, näiteks polüpropüleenist, polüestrist või polüamiidist. Geosünteetide põhilisteks kasutusfunktsioonideks on filtreerimine, separeerimine, pinnaste tugevdamine ehk armeerimine, dreenimine mööda oma pinda, vedelike ja gaaside liikumise tõkestamine ning nõlvade pindade kindlustamine. Paigaldatuna täidavad geosünteedid enamasti mitut eelnimetatud ülesannet korraga. Geosünteetilisi materjale on tänapäeval saada laias valikus nii materjalide kui ka kuju poolest ning neid kasutatakse näiteks teede, lennuradade, raudteede, kanalite, tammide ja prügilate ehituses.
Geotekstiilid
pisi|Geotekstiilid Geotekstiilid on kõige enam kasutatavad geosünteetilised materjalid. Neid jaotatakse nende tootmise tehnoloogia järgi kootud ja mittekootud geotekstiilideks.
Kootud geotekstiile toodetakse kangastelgedel ning neil on üldiselt sirgjooneline ülesehitus. Tootmisel paigaldatakse lõimelõngad kogu kanga pikkuses kindlate vahedega ning kanga kude lisatakse lõime vahele kindel arv kordi sentimeetri kohta. Seega kanga kudumise korrapärasus on kontrollitud ja kanga struktuur ühtlane kogu materjali ulatuses. Kootud tekstiile toodetakse peenikeseks lõigatud polümeerkile ribadest (lapikud) või siis mono- ja multikiudsetest niitidest (ümarad). Niidid ei ole kootud geotekstiilides enamasti omavahel kinnitatud, mistõttu kootud tekstiilide strukturaalne püsivus sõltub nende kudumistihedusest. Kanga kudumistihedusest sõltuvad niitidevaheliste avauste mõõtmed, millest omakorda sõltuvad geotekstiili veejuhtimisvõime ja poorsus. Kootud geotekstiilidel on kõrged tugevusomadused ja väike venivus. Kootud geotekstiile kasutatakse enamasti pinnaste ja kivimaterjalide armeerimiseks ja nende kihtide eraldamiseks, kuna nende veeläbilaskvusomadused on piiratud kiudude tiheda kokkupakkimise tõttu kudumis.
Mittekootud geotekstiilide tootmisprotsess algab samuti kiudude moodustamisega sulatatud polümeeridest. Kiud kas lõigatakse staapelkiududeks või jäetakse pikkadeks elementaarniitideks. Tootmislindile laotatakse kiud enamasti suvaliselt või erandjuhtudel kindlasuunaliselt ühtlase kihina. Nii moodustub võrgustik, mis seotakse geotekstiiliks. Mittekootud geotekstiilid erinevad üksteisest nende tootmisel kasutatud sidumisviide järgi. Enam levinud sidumismeetoditeks on kuum- või nõeltöötlemine. Geotekstiilide tootmisel nõeltöötlemisega surutakse kiududest saadud võrgustikust läbi palju ogalisi nõelu (heegelnõela põhimõte) ja selle protsessi tulemusena seotakse kiud omavahel mehaaniliselt. Tekib paks vilditaoline materjal, mis sisaldab väga palju poore (poorsus üle 90%) ja nõelade moodustatud avausi, mistõttu tal on väga head veejuhtimisomadused. Kuumtöötlemisel kasutatakse kõrgeid temperatuure ja survet, et siduda kiudude matt tekstiiliks. Kiududest tekkinud võrgustik peab sisaldama eri sulamistemperatuuridega polümeerkiude, mis kuumade rullide vahel omavahel liidetakse. Kuumtöötlemisel saadud geotekstiilid on seega tunduvalt õhemad kui nõeltöötlemisega toodetud kangad, mistõttu nad on tavaliselt halvemate filtreerimisomadustega, aga suurema tõmbetugevusega.
Mittekootud geotekstiilide kasutusfunktsioonid on järgmised :
Geovõrgud
pisi|Geovõrgud Geovõrgud on sünteetilised võrgutaolised materjalid, mis koosnevad omavahel seotud paralleelsetest lamedatest ribadest, mille vahel olevad avaused peavad olema piisavalt suured, et tagada haakumine teda ümbritseva pinnasega või kivimaterjaliga. Geovõrgu peamine tööülesanne on teda ümbritseva pinnase või kivimaterjali armeerimine. Tootmistehnoloogiate järgi jagunevad geovõrgud pressitud, kootud, keevitatud ja komposiitseteks.
Geomembraanid
pisi|Geomembraanid Geomembraanide tootmisel kasutatakse kaht põhilist meetodit: lameda lehe ekstrudeerimine ja puhutud lehe ekstrudeerimine.
Lameda lehe ekstrudeerimine ehk pressimine on tootmisprotsess, kus sulatatud polümeerimass liigub mööda tigukonveierit matriitsi, millega pressitakse surve all ühtlane kuum polümeeri leht. Matriitsile järgnevad rullid, mida läbides ühtlustatakse geomembraani omadusi. Saadud materjal on ilma voltimisjälgedeta, peegelsileda tekstuuri ja ühtlaste tugevusomadustega.
Puhutud lehe ekstrudeerimise teel valmistatud geomembraanide puhul tigukonveierist tulev sulatatud polümeer puhutakse ühtlase seinaläbimõõduga membraanballooniks, mis edaspidises töötlemises lõikamise teel muudetakse leheks. Viimases etapis läbib toodetav materjal rullvaltsid, millega ühtlustatakse tema omadusi. Sel meetodil toodetud geomembraanid on ebaühtlaste tugevusomadustega, iseloomulikud on voltimisjäljed membraani pinnal.
Eeltoodud tootmisviiside tulemusel saadakse sileda pinnafaktuuriga materjalid. Membraanidele kareda pinnastruktuuri andmiseks kasutatakse kolme meetodit : Geomembraane kasutatakse peamiselt vedelike ja gaaside mittesoovitud liikumise vältimiseks.
Valgevene rubla
pisi|500-rublane (2016. aastast) pisi|100 000-rublane (2000. aastast) Valgevene rubla (ISO-4217 kood BYN; 2000–2016 BYR) on Valgevene rahaühik. Rubla jaguneb 100 kopikaks. 2000–2016 kopikad kasutusel ei olnud.
Geosünteetilised materjalid
Geovahud
pisi|Geovahud Geovaht on polüstüreeni vahustamisel toodetud materjal, mis koosneb paljudest gaasiga täidetud suletistest. Valmiskujul on materjal enamasti suurte ja väga kergete plokkide kujul, mida paigaldatakse tihedalt üksteise kõrvale asetades. Geovahtu kasutatakse nõlvade stabiliseerimiseks, muldkehade ehitusel, maa sees paikneva infrastruktuuri kaitseks (elektrikaablid, gaasi-, kütuse- ja veetorud ning kanalisatsioonid) ja sillutiste isolatsioonis.
Valgevene rubla
Valgevene rubla lühend on Br.
Wakulla maakond
Wakulla maakond (Wakulla County) on maakond Ameerika Ühendriikides Florida osariigis.
Valgevene rubla
Käibel on pangatähed väärtusega 5, 10, 20, 50, 100, 200 ja 500 rubla.
Wakulla maakond
Maakonna halduskeskus on Crawfordville.
Geosünteetilised materjalid
Geokärjed
pisi|Geokärjed Geokärjed on kolmedimensionaalsed kärjelaadsed struktuurid, mis on tehtud ultraheli keevituse meetodil polümeerist pressitud ribadest, mis sulatatakse kokku. Moodustub painduv 3D kärgstruktuurne materjal, mis laiendatakse kohapeal ja täidetakse pinnase või täitematerjaliga (liiva, kruusa, kivimite või tsemendiga). Geokärgesid kasutatakse pinnase erosiooni vähendamisel, pinnase stabiliseerimisel tasandikel ja järskudel nõlvadel, kanalite rajamisel ning koormuste toestamisel.
Valgevene rubla
2016. aastani olid käibel pangatähed väärtusega 100, 500, 1000, 5000, 10 000, 20 000, 50 000 100 000 ja 200 000 rubla.
Wakulla maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1843. aastal.
Geosünteetilised materjalid
Geokomposiidid
pisi|Geokomposiidid Geokomposiidid on eelnevate materjalide segud, koosnedes geotekstiilidest, geovõrkudest, geomembraanidest ja/või geokärgedest ning võivad olla kombineeritud teiste sünteetiliste materjalide või pinnasega. Geokomposiitide valdkond pakub kõige rohkem loomingulisust ehitajatele ja tootjatele. Kasutusvaldkondadeks on pinnaste eraldamine, tugevdamine, filtratsioon, drenaaž ja isoleerimine.
Valgevene rubla
2010. aasta lõpus algas valuutakriis, kui levisid kuulujutud, et riik on pankroti äärel. Mustal turul kerkis USA dollari kurss 6500 rublani. 24. mail 2011 devalveeris keskpank rubla 56%. 26. mail 2011 lubas keskpank kasutada ka välisvaluutasid.
Wakulla maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 30 776.
Mullaväsimus
Mullaväsimus on mulla ja muu keskkonna seisund, mis tekib mõne põllu- või aiakultuuri või -kultuuride rühma kasvatamisel mitu aastat järjest või sageli samas kohas (ainukultuur) ja avaldub saagikuse tunduvas vähenemises. ..
Geosünteetilised materjalid
Geokomposiidid
Üheks geokomposiitide alaliigiks on savikangad. Savikangad on õhukesed geokomposiitmaterjalid, mis sisaldavad looduslikku bentoniitsavi pulbrit ja ühte või enamat kihti geosünteeti. Nende tootmisel kasutatakse nõeltöödeldud mittekootud ja kootud geotekstiile, mis on toodetava materjali kandvaks osaks. Kangakihtide vahele paigaldatakse pulber ning kangas seotakse omavahel kas õmblustega või nõeltöötlemise teel. Geoteksiili ülesandeks toodetavas materjalis on fikseerida saviosakesed omavahel ja tugevdada nõrka savikihti. Veega kokkupuutumisel seovad saviosakesed endaga vee molekule ja paisuvad kuni kümme korda ning kleepuvad omavahel kokku, moodustades vett mitte läbi laskva kihi. Geosünteetilisi savivahekihte kasutatakse kohtades, kus ei tohi toimuda vedelike ja gaaside imbumist ümbritsevasse keskkonda. Üheks selliseks kohaks on prügila, kus geosünteetilise savivahekihi abil on võimalik asendada paks tihendatud sinisavi kiht.
Valgevene rubla
14. septembril lasi keskpank rubla kursi vabaks. Ametlik kurss oli 5347 rubla dollari eest ning kursi ujumise esimesel päeval langes see 38%. Uus ametlik kurss oli 8680 rubla dollari eest. Ühe ööpäevaga langes Valgevene keskmine palk 135 dollari ehk 101 euro võrra.
Mullaväsimus
Mullaväsimust saab ennetada viljavaheldusega.
Geosünteetilised materjalid
Materjali valik
Konkreetse geosünteedi valikul teatud konstruktsiooni tuleb kindlasti teada, millest on vastav materjal toodetud, sest iga erineva geosünteedi tootmiseks kasutataval polümeeril on konkreetsed omadused, mida saab kasutada konstruktsioonile esitatavate vastavate tehniliste nõuete täitmiseks. Materjalide füüsikalisi ja keemilisi omadusi saab mõjutada lisanditega. Geosünteetides kasutatavad polümeerid on enamasti töödeldud stabiliseerivate, oksüdeerimis- ja UV-kiirguse vastaste lisanditega, mis segatakse polümeeridele sulatusstaadiumis. Peale keemilise omaduste parendamise saab geosünteetide omadusi muuta ka mehaaniliselt, valides eri mooduseid sulanud polümeerist kiudude formeerimiseks.
Valgevene rubla
1. juulil 2016 lasti käibele uued rahatähed, mis vahetati vanade rublade vastu kursiga 1 = 10000. Käibesse lasti ka 2009. aastal vermitud mündid.
Euroopa häll
Väljend "Euroopa häll" tähistab Vana-Kreekat, mida on peetud Euroopa kultuuriliseks algkoduks.
Seda nimetust peetakse vananenuks ning eriti mõisteteadlikes erialaringkondades seda välditakse, sest hälli mõistes on eeldatud ajaloo lineaarset, orgaanilist ja teleoloogilist arengut ning vananenuks peetavat idealistliku alusega ajaloopilti, mille järgi kultuuril on lapsepõlvefaas, millele järgneb õitseng ja vanadusest tingitud allakäik. Peale selle püüavad kultuuriteadused ületada eurotsentrismi ning võtta arvesse Euroopa-väliste kultuuriringide mõju Euroopa kultuuridele.
Nii peetakse "Euroopat" tänapäeval kultuuripiirkonnaks, mis oma esiajal sai mõjutusi mitmest suunast, nii et ainsa päritolu idee ei ole enam usutav. Mitmesugused mõjud Aasiast ja Aafrikast (näiteks araablaste (mauride) kaudu Lõuna-Itaalias ja Andaluusias) ja nende edasiarendamine viisid kultuuride mitmekesisuseni, millele aitas kaasa ka geomorfoloogia.
Elliot (LAV)
Elliot on asutatud 1885. aastal, linnaõigused sai 1911. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ellioti elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,93%, valgeid 2,73%, värvilisi 2,60%, India või Aasia päritolu inimesi 0,42% ja teisi 0,31%. Koosa keelt pidas emakeeleks 87,06% inimesi, afrikaani keelt 4,49%, inglise keelt 4,45% ja viipekeelt 1,71%.
Karli ülikool humanitaarteaduskond
Karli ülikooli humanitaarteaduskond (tšehhi keeles Fakulta humanitních studií; inglise keeles Faculty of Humanities; ladina keeles Facultas studiorum humanarum; saksa keeles Fakultät für Humanwissenschaften) on Tšehhi Vabariigis Prahas asuva Karli ülikooli teaduskond.
Selle põhirõhk on humanitaarteadustel ning sotsiaal- ja kultuuriantropoloogial, sealhulgas etnomusikoloogial.
Ev Chistr 'ta Laou!
"Ev chistr 'ta Laou!" (bretooni keeles "Joo siidrit, Laou!") on traditsiooniline bretooni joomalaul. Meloodia sai tuntuks, kui seda esitasid 1970. aastal Alan Stivell ja 1976. aastal Hollandi ansambel Bots nime all "Zeven dagen lang".
Karli ülikool humanitaarteaduskond
Libeňis, Praha 8 asuvas teaduskonnas on 240 õppejõudu ja umbes 2500 üliõpilast.
Ev Chistr 'ta Laou!
Samal viisil on levinud mitmesugused versioonid ja töötlused, mil tihti pole originaaliga palju pistmist. Näiteks inglise rahvalaul "Willie's Lady" ilmus lasteballaadide seas 1882-98 avaldatud kümneköitelises inglise ja šoti rahvalike ballaadide kogumikus "The English and Scottish Popular Ballads". Eri sõnadega ja keeltes on laulu esitanud paljud ansamblid ja muusikud, sh Alan Stivell ("Son Ar Chistr" 1970), The Chieftains ("Ev Chistr 'Ta, Laou!" 1987), In Extremo ("Was wollen wir trinken"), Scooter "How Much is the Fish?", 1998) ja Blackmore's Night ("All For One", 2003).
Levinud on eksiarvamused, justkui olnuks "Ev Chistr ’ta Laou!" kasutusel Esimese või Teise maailmasõja aegse Saksa armee, Luftwaffe või IRA marsi või hümnina. Tegelikult levis see bretooni rahvalaul mujal Euroopas alles 1970. aastatel.
Bretoonikeelne tekst
Ev sistr 'ta Laou, rak sistr zo mat, loñla Ev sistr 'ta Laou, rak sistr zo mat Ev sistr 'ta Laou, rak sistr zo mat Ur blank, ur blank ar chopinad loñla Ur blank, ur blank ar chopinad
Ar sistr zo graet 'vit bout evet, loñla Ar sistr zo graet 'vit bout evet Ar sistr zo graet 'vit bout evet Hag ar merc'hed 'vit bout karet, loñla Hag ar merc'hed 'vit bout karet
Karomp pep hini e hini, loñla Karomp pep hini e hini Karomp pep hini e hini 'Vo kuit da zen kaout jalousi, loñla 'Vo kuit da zen kaout jalousi
'Oan ket 'met tri miz euredet loñla 'Oan ket met tri miz euredet 'Oan ket met tri miz euredet e vezen bemdez chikanet loñla e vezen bemdez chikanet
Taolioù botoù, fasadigoù loñla Taolioù botoù, fasadigoù Taolioù botoù, fasadigoù ha toull an nor a-wechouigoù loñla ha toull an nor a-wechouigoù
Aira (Jaapan)
Aira (jaapani 姶良) on linn Jaapanis Kagoshima prefektuuris. Asub Kagoshima lahe ääres.
Elanike arv on 76 827 (1. juuli 2023).
Kõikide Pühakute kirik
Kõikide Pühakute kirik on mitme pühakoha nimi
Berta
Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriikides oli Berta 1880. aastal, mil vastavat statistikat pidama hakati, populaarsuselt 327. tüdrukule pandud nimi. Edaspidi nime populaarsus vähenes järjest ning Berta langes 1893 esimest korda ja 1908 lõplikult välja 500 populaarseima tüdrukunime hulgast. 1949 langes ta välja ka 1000 populaarseima tüdrukunime seast.
Jeffersoni maakond (Georgia)
Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Louisville ja suurim linn Wadley.
Maakonna pindala on 1372 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 930. Aastal 2000 oli elanike arv 17 266.
Karklė
pisi|left|Vaade Olando kepurėlt Karklė (saksa keeles läbi aegade Karkelbeck, Karkelbeek) on küla Leedus Klaipėda rajoonis Kretingalė vallas. Küla asub Läänemere kaldal, seal asub Mereäärse regionaalpargi halduskeskus. Küla on etnograafiline kaitseala.
Karklė kuulub Väike-Leedu etnograafilisse piirkonda. Küla territooriumile jääb Olando kepurė nime kandev pank.
Ajalugu
Karklėt mainitakse esimest korda aastal 1253. XV sajandil hakkas seda läbima Königsbergist Riiga viiv maantee. XVI sajandil tekkis sinna kõrts. Aastal 1778 asutati sealne kool. XIX sajandi keskpaigas ühendati sellega ümbruskonna väiksemad külad, kujunenud asula leedukeelne nimekuju oli Karklininkai.
XX sajandi alguseks tegutses külas kaks kõrtsi ja kolm kooli. Aastal 1910 ehitati sinna ka luteri kirik. Aastal 1912 oli seal 906 elanikku. Pärast Leeduga liitmist kandis küla aastani 1938 Karklininkai nime, seejärel sai see tänapäevase nimekuju.
Aastal 1954 läks suur osa külast Nõukogude sõjaväe kasutusse ja sinna rajati polügoon. Polügoonile jäänud vanad majapidamised hävitati, hävis ka sealne kirik. Aastal 1959 oli külas veel 321 elanikku, ent aastaks 2001 oli neid sinna jäänud vaid 112.
Kai Koppel
Kai Koppel (sünninimi Kai Okas; sündinud 7. augustil 1952) on eesti klaasikunstnik, kes on tuntud eeskätt oma värvilisest klaasist taiestega.
Elukäik
Aastail 1959–1970 õppis Kai Koppel Tallinna 46. Keskkoolis. Kunstihariduse omandas ta aastail 1970–1975 Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis klaasehistöö erialal.
Aastail 1976–1981 oli ta Tallinna Laste Kunstikooli õpetaja, alates 1981. aastast on vabakutseline kunstnik.
Näitustel hakkas esinema 1975. aastal, 1984. aastast kuulub Eesti Kunstnike Liitu.