cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
963
Aastakümned: 910. aastad 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad - 960. aastad - 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad
Marek Lemsalu
Muud
Lemsalu asutas 1999. aastal Pärnus omanimelise jalgpallikooli, hiljem ühines see Pärnu jalgpalliklubi Vaprusega. 2011. aastal oli ta Tallinna FC Levadia abitreener. Aastast 2013 on Marek Lemsalu Eesti Jalgpalli Liidu juhatuse liige.
Nigula oja
Nigula oja on oja Tartumaal Elva vallas Vehendi külas. Oja saab alguse Mustjärvest ja suubub Trepimäe lahte Võrtsjärves.
Marek Lemsalu
Isiklikku
Lemsalul on kaks last: tütar on laulja ja "Eesti otsib superstaari" neljanda hooaja võitja Liis Lemsalu ning poeg Rihard Joosep.
Nigula oja
Oja pikkus on 6,1 km ja valgala pindala 36,9 km². Ojal on tegutsenud vesiveski Nigula talus 20 saj esimesel poolel ja kalakasvatus Oja Talus.
963
Aastad: 958 959 960 961 962 - 963 - 964 965 966 967 968
Rutger Kettler
Rutger Kettler oli Liivi ordu liige ja Tallinna linnusekomtuur (Hauskomtur) aastatel 1494–1497.
Kettleri vanemad olid tõenäoliselt Goswin Kettler ja Else von Hatzfeld. Ta pärines Münsteri piiskopkonnast Asseni asulast Lippstadti ja Beckumi lähedalt.
Tõenäoliselt oli hilisem ordumeister Gotthard Kettler Rutgeri sugulane, kuid nende täpset sugulusastet on võimatu kindlaks teha.
1965. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
XI NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Taškendis 1965. aastal.
Almandiin
Almandiin on granaatide rühma kuuluv rauarikas mineraal, koostiselt raudalumiiniumsilikaat Fe2+3Al2(SiO4)3. See on iseloomuliku punase või purpurja värvusega, kuid võib olla ka roosa, pruunikaspunane või must. Loetakse poolvääriskivide hulka.
Mowgli
Kaa - boa;
Maailmajagu
thumb|400px|Loodusgeograafilised maailmajaod Maailmajagu on maailma suurjaotuse üksus, mis hõlmab mandri või osa sellest ning saari mandrit ümbritsevates meredes ja ookeanides.
Eestis jagatakse maailma maismaa traditsiooniliselt kuude maailmajakku:
Samas kasutatakse mujal teistsuguseid liigitusi. Näiteks Ladina-Ameerikas, Kreekas, Portugalis, Hispaanias ja Itaalias on samuti kuus maailmajagu, aga Austraalia ja Okeaania maailmajagu nimetatakse lihtsalt Austraaliaks. Enamikus ingliskeelsetes maades ja Hiinas jaotatakse maailm seitsmeks maailmajaoks, nendes on Põhja-Ameerika ja Lõuna-Ameerika eraldi. Veel kaks varianti on viie maailmajao (Euroopa ja Aasia asemel kogu Euraasia) ning nelja maailmajao mudel (Euroopa, Aasia ja Aafrika asemel on Afroeuraasia).
Mowgli
Šerkan - tiiger;
Bagheera - panter;
Chil - kotkas;
Sahi - metssiga.
Süda
Müogeensed ja neurogeensed südamed
Südame kokkutõmbe vallandab elektriline impulss. Müogeensetel südametel vallandub see impulss spontaanselt ja rütmiliselt spetsialiseeritud südamelihasrakkudes – sammuandjarakkudes. Nii toimub see selgroogsetel, mantelloomadel ja limustel ning mõnedel rõngussidel ja lülijalgsetel (sealhulgas putukatel). Imetajatel ja lindudel paiknevad need rakud siinussõlmes. Müogeense südame aktiivsust saab kujutada elektrokardiogrammiga. Elektrokardiogramm on igale loomaliigile tüüpiline.
Džungliraamat (täpsustus)
"Džungliraamat" ehk "Mowgli" on Rudyard Kiplingi jutustuste kogu.
Teose järgi tehtud filmid:
Süda
Müogeensed ja neurogeensed südamed
Neurogeensetel südametel vallandavad impulsi kokkutõmbeks südame juures paiknevad neuronid (täpsemalt ganglionirakud). Niisugune neurogeenne automatism esineb mõnedel rõngussidel ja mõnedel lülijalgsetel, näiteks kümnejalalistel, kelle seas on jõevähid ja krabid. Vastaval südameganglionil võib olenevalt liigist olla näiteks 9 või 16 rakku. Ka odasabal ja linnutapiklasel Eurypelma californicum on neurogeenne süda. Müogeensetel südametel levib erutus sammuandjarakkudest naabruses olevate lihasrakkude kaudu kogu südamele, neurogeensetel südametel aga erutuse edasijuhtimist lihasrakkude kaudu teadaolevalt ei toimu. Selle asemel on lihasrakud mitmekordselt innerveeritud. Odasabal innerveerib iga lihasrakku kuus või enam neuronit, mis pärinevad ganglionidest, mis paiknevad südame suhtes selgmiselt ja reguleerivad erutust.
Ka müogeensed südamed on sageli innerveerituud, näiteks limustel ja selgroogsetel. Nii võib närvisüsteem reguleerida nii müogeenseid kui ka neurogeenseid südameid. Vastavate närviimpulssidega võidakse stimuleerida või inhibeerida näiteks sammuandjarakke, nii et südame löögisagedus tõuseb või langeb olenevalt organismi vajadustest.
Lülijalgsetel on pikad südamed sagedamini neurogeensed ja lühikesed südamed pigem müogeensed. Üldiselt löövad mõlemat tüüpi südamed iseseisvalt, ilma signaaliandjateta kesknärvisüsteemist. Seda nimetatakse autonoomiaks ehk autorütmiaks.
Kõrvalsüdamed
Enamikul limustel on avatud vereringe ning koja ja vatsakesega süda. Peajalgsetel on enamasti suletud vereringe, aga neil on peale peasüdame veel kaks lõpusesüdant, mis suruvad verd läbi lõpuste kapillaaride. Nii et neil on sarnane funktsioon nagu imetajate paremal südamepoolel, mis hoiab käigus väikest vereringet.
Paljudel putukatel on tiibades, jalgades ja tundlates lisasüdamed, mis aitavad hemolümfi nendest kitsastest kehaosadest läbi suruda. Neid lisasüdameid võib olla kuni mitukümmend.
Teised verd liikumapanevad elundid
Paale südamete aitavad verel voolata ka teised elundid. Maismaaselgroogsete jalgades aitab lihaste kokkutõmbumine venoossel verel paremini südamesse tagasi voolata. Lülijalgsete kehaliikumine paneb hemolümfi liikuma. Mõnedel liikidel esinevad veresooned, mis saavad kokku tõmbuda, näiteks laevukesel, kellel need pumpavad verd läbi lõpuste südame suunas.
Südame löögisagedus
Ühe loomarühme raames on suurema kehaga liikidel südame löögisagedus üldiselt väiksem kui väiksema kehaga liikidel. Seda on näidatud näiteks imetajate, vähilaadsete ja ämblikulaadsete puhul. Imetajate puhul ulatub südame löögisagedus 6 löögist minutis sinivaalal 1000 löögini minutis kääbus-ripskarilikul. Erandiks on kaelkirjak, kellel 170 löögiga minutis on tunduvalt kõrgem südame löögisagedus kui võrreldava suurusega loomadel.
Püsisoojastel loomadel on südame löögisagedus kõrgem kui kõigusoojastel loomadel. Nagu ka hingamissagedus, on südame löögisagedus seotud ainevahetuse kiirusega. Sama kehasuurusega sugulasliikidel, kelle aktiivsus on erinev, on loiumatel südame löögisagedus väiksem kui elavamatel. Lindudel, vähkidel ja kopstigudel saab seost kasvava kehamassi (M) ja kahaneva südame löögisageduse (HF) vahel kirjeldada järgmise allomeetrilise seosega:
kus a on loomarühmale iseloomulik konstant ja b on lindudel −0,27, vähkidel −0,12 ja kopstigudel −0,11. Sellised võrdlused käivad täiskasvanud loomade kohta.
Südamest läbipumbatava vere hulka ei määra mitte ainult südame löögisagedus, vaid ka südamelihaste laienemise ja kokkutõmbe vaheline amplituud, seega südame löögimaht. Nende korrutis on südame minutimaht.
Vererõhk
Vererõhk on rõhk, mille vastu südamel tuleb oma sisu väljutada. See määrab töö, mis südamel tuleb teha.
Suletud vereringega loomadel on vererõhk otseses seoses südame minutimahuga, mis on vererõhu ja perifeerse takistuse suhe. Avatud vereringega loomadel see nii ei ole. Et hemolümf voolab läbi ka miksotsöölist, on vererõhk neil võrdlemisi madal, kuid sõltub keha liikumisest ja hoiakust ning on seetõttu võrdlemisi muutlik.
Limuste puhul on näidatud, et vatsakese tekitatav rõhk on aktiivsema eluviisiga loomarühmadel kõrgem. Peajalgsetest on kaheksajalal mõõdetud rõhk kuni 600 millimeetrit veesammast (44 millimeetrit elavhõbedasammast), meriliul 50 mm veesammast (3,7 mm elavhõbedasammast) ja [[karpidel reeglina alla 20 mm veesammast (1,5 mm elavhõbedasammast).
Selgroogsetest on vererõhk kõige kõrgem lindude suures vereringes, palju ei jää alla imetajate suur vereringe. Teistel selgroogsete rühmadel, kellel ei ole suur ja väike vereringe täielikult lahus, on tundumalt madalam vererõhk (vt tabelit). Lindudel ja imetajatel vererõhk vanusega kasvab ja on isastel mõnevõrra kõrgem kui emastel. Imetajatel, kellel on talveuni, langeb vererõhk selle ajal palju. Kui pole teisiti öeldud, põhinevad arvandmed viidatud õpikul .Antud on kõigepealt vererõhk puhkeolekus südamekontraktsiooni lõpus (süstoolne vererõhk), mis vastab rõhule (vasakus) vatsakeses, ning pärast kaldkriipsu rõhk aordis järgmise kontraktsiooni alguses, mille vastu südamel tuleb veri väljutada (diastoolne vererõhk). Kõik väärtused on millimeetrites elavhõbedasammast.
Seina ehitus
Selgroogse südamesein koosneb mitmest kihist. Südant ümbritseb südamepaun ehk perikard. Südame väliskiht on epikard ja sellele järgneb südame välimine sidekude. Kui on olemas koronaarid, asetsevad nad sealt. Nad ulatuvad siis sealt allpool paiknevasse lihaskihti – müokardi. Seal paiknevad südamelihasrakud ehk kardiomüotsüüdid. Kõige sisemine kiht on endokard – sidekoeline kiht, mida südameõõnest eraldab epiteelirakkude kiht.
Lihaskiht esineb kahes vormis – kompaktse või käsnja müokardina. Kummagi osakaal on liigiti erineb. Kaladel ja kahepaiksetel on peamiselt käsnjas müokard, imetajatel on peaaegu ainult kompaktne müokard. Erinevalt kompaktsest müokardist ei ole käsnjal müokardil sageli veresooni, see saab verd südame seest. Käsnjas müokard võib olla põrkadena südamevatsakese sisse tõmmatud.
Kalad
pisi|Kalade kahekambriline (neljaosaline) süda. Looma eesots on vaskul; paremal on joonistatud mõnede südamesse tulevate veenide otsad. Järgnevad [[venoosurge, südamekoda, südamevatsake ja olenevalt liigist arterioossibul või arteriooskoonus]]
Pärisluukaladel on arteriooskoonus suuresti taandarenenud. Selle asemel on neil aordi algusest arenenud arterioossibul, mis sisaldab palju elastseid kiude ja silelihasrakke. See kutsub esile tugeva windkessel-efekti vererõhu säitamiseks.
Kontraktsioonilaine tekib müogeenselt venoosurkes ja levib siis ettepoole. Kambritevahelised klapid takistavad tagasivoolu.
Teistsugume ehitus on kopskalade südamel. Koda on jagunenud. Parem koda võtab nagu teiste kalade koda kehast vastu hapnikuvaest verd, vasakut koda toidab väike vereringe hapnikurikka verega. Pikk spiraalkurd südamesibulas aitab hapnikurikast verd seljaaordi kaudu kehasse juhtida. Nagu varilõpusestelgi, on ka kopskaladel jäik südamepaun.
Kahepaiksed
Kahepaiksete süda sarnaneb kopskalade omale: sellel on kaks eraldi koda ning vatsake. Venoosurge on kahepaiksetel kahanenud. Hapnikurikas veri kopsust saabub vasakusse kotta, suure vereringe veri paremasse kotta. Sealt jõuab veri vatsakesse ning seejärel arteriooskoonuse kaudu väikesesse ja suurde vereringesse. Trabeekulid vatsakeses võimaldavad hapnikurikast ja hapnikuvaest verd suuresti lahus hoida. Spiraalkurd arteriooskoonuses juhib eelistatult hapnikuvaese vere kopsu-nahaarterisse, mis edasi hargneb kopsu ja nahka. Nahahingamine võib kahepaiksetel tagada olulise osa hapnikuvarustusest. Suurde vereringesse saadetakse hapnikurikas veri.
Hapnikurikas veri nahast saabub erinevalt kopsust tulevast verest paremasse kohta, koos hapnikuvaese verega suurest vereringest. Kui konn sukeldub hapnikurikkase vette, voolab läbi kopsude vähem verd, läbi naha aga rohkem. Mõlema vereringe ühine vatsake võimaldab ka selles olukorras hapnikku juhtimist kudedesse. .
Vatsakesel on kolm õõnt: venoosõõs, arterioosõõs ja kopsuõõs.
Roomajad
pisi|[[Varaani südame anatoomia. Kojad on tähistatud kui parem ja vasak koda (RHV ja LHV), kusjuures "parem" ja "vasak" käivad asendi kohta loomal. Pildid ja joonistused on siiski reeglina nii tehtud, nagu vaadataks looma peale kõhupoolelt. Seetõttu on parem koda pildil vasakul ja ümberpöördult. Varaani südamel on võrreldes tüüpilise roomaja südamega lihasliist (ML), mis kopsuõõnt (CP) venoosõõnest rohkem eraldab kui tüüpilise roomaja südame korral. Kopsuõõs, venoosõõs ja arterioosõõs moodustavad vatsakese. Venoosõõnt ja arterioosõõnt koos nimetatakse seljaõõneks. Teised lühendid: KK: suur vereringe. LK: väike vereringe. SAK: septaalsed atrioventrikulaarklapid.]] pisi|[[Varaani südame süstol. Nooled: hapnikuvaese (sinine) ja haknikurikka (punane) vere vool.]] pisi|[[Varaani südame diastol. Nooled: hapnikuvaese (sinine) ja haknikurikka (punane) vere vool.]]
Roomajatel on kaks südametüüpi: krokodilliliste süda ja kõigi teiste roomajate süda.
Teistel roomajatel on nagu kahepaiksetelgi kahe lahutatud kojaga ja ühise vatsakesega süda. Ent vatsake on neil lihasliistudega jaotatud kolmeks omavahel ühenduses olevaks õõneks (arterioosõõs, venoosõõs ja kopsuõõs ), nii et räägitakse kokku viiest südameõõnest. Venoosurge, mis on kahepaiksetel ja kaladel veel koja ette lülitatud, on veel rohkem taandunud ja puudub mõnikord hoopis. Vastavalt on erutust tekitav kude (siinussõlm) nihkunud koja seina veenisuudme lähedale.
Kahepaiksetel voolab veri veel vatsakesest ühisesse arteriooskoonusesse, roomajatel aga on see jagunenud kolmeks: kopsuarteriks, paremaks aordiks ja vasakuks aordiks. Erinevalt kahepaiksetest ei ole nahahingamisel enam tähtsust, nii et hapnikuga rikastamine toimub ainult kopsus. Hoolimata ühisest vatsakesest jäävad hapnikurikas ja hapnikuvaene veri enamasti lahku. Hapnikuvaene veri tuleb suurest vereringest paremasse kotta, sealt venoosõõnde ja edasi kopsuõõnde (sinised nooled alumisel joonisel). Hapnikurikas veri voolab arterioosõõne ja venoosõõne kaudu mõlemasse aorti ning seega suurde vereringesse.
Ühise vatsakese tõttu on roomajatel võimalik vajaduse korral väikesest või suurest vereringest šundi kaudu mööda minna. Nende protsesside regulatsiooni veel täielikult ei mõisteta, oletatavasti on see liigiti erinev. Paremalt vasakule šundi kaudu minnakse väikesest vereringest mööda ja veri juhitakse jälle suurde vereringesse. See toimub roomajatel sageli esinevate hingamispauside ajal, samuti vee all puhkamise ajal.
Krokodillilistel on vatsake täielikult jagunenud, nii et süda on neljakambriline nagu imetajatel ja lindudel. Ent erinevalt viimastest ei ole väike ja suur vereringe täiesti lahutatud, nii et veri saab nende vahel nihkuda. Hapnikurikas veri tuleb kopsust vasakusse kotta ja vasakusse vatsakesse. Sealt lähtub parem aort, mis varustab keha esiosa, sealhulgas aju. Hapnikuvaene veri tuleb kehaveeni kaudu paremasse kotta ja edasi paremasse vatsaksee. Siit saavad alguse nii vasak aort, mis varustab keha tagaosa, kui ka kopsuarter. Õhuhingamise ja kehalise aktiivsuse korral on rõhk vasakus vatsakeses kõrgem kui paremas. Seetõttu on ka rõhk vasakus aordis kõrgem kui paremas. Kahe ühenduse kaudu vasaku ja parema aordi vahel voolab seetõttu hapnikurikas veri ka tagumisse kehapoolde. Hapnikuvaene veri jõuab aga põhiliselt kopsu.
Nendel roomajatel, kellel vatsakse jagunemus kaheks pooleks on eriti väljendunud, on ainevahetuse kiirus suurem kui teistel. Varaanidel oma täiendava lihasliistuga võib see ulatuda 20 milliliitrini minutis kehamassi kilogrammi kohta, kuna kilpkondadel on see ainult kuni 10 milliliitrit. Sellest järeldatakse, et täiesti eraldatud kambrite kujunemisel on suur tähtsus imetajate ja lindude ainevahetuse suure kiruse kujunemise jaoks.
Enamiku tänapäevaste roomajate süda kolmnurgakujuline ja sellel eristatakse kahte koda ning kolme kambrit, v.a krokodillidel, jpt erinevaid piirkondi, mille morfoloogia, suunad ja asendid võivad erinevate roomajate lõikes erineda:
Maolistel
Südame kuju, suurus, kaal (656 g kaaluva Agkistrodon piscivorus conanti süda kaalub 1,6 g) ja struktuur ning asend on madudel erinev ja sõltub nii anatoomiast, füsioloogiast kui ka käitumisest.
Süda paikneb maismaal, ka puudel, elavatel madudel pea lähedal, veelise eluviisiga madudel aga keha keskpaigas.
Enamiku tänapäevaste maoliste süda on kolmnurgakujuline ja kolmekambriline – eristatakse kahte koda (vasak koda ja parem koda) ning ühte vatsakest.
Looteeas madude südant on vähe uuritud, kuid südametoru areneb neil juba munas olles. Munast koorunud või sündinud maopoegadel on südame kaks koda täielikult eraldatud ja venoosurge asub südame paremast koja suhtes selgmiselt. Parem koda saab verd nelja veeni kaudu: parema ja vasaku prekavaalveeni, postkavaalveeni ja vasaku maksaveeni kaudu. Vasak koda saab verd vasakust ja paremast kopsuveenist.
Ühe uuringu käigus tuvastati annetatud viljastatud munadest inkubaatoris koorunud 2 päeva vanustel maisi-roninastikutel (Pantherophis guttatus guttatus) kõik täiskasvanud maole omased südame struktuurid.
Madude südamevatsakeste arvus pole lõplikult selgusele jõutud. Mõnede uurijate arvates on madudel nii parem kui ka vasak südamevatsake. Paljude uurijate arvates ei ole selle õõnte vahel olevad seinad täielikult sulgunud ja seetõttu nimetatakse seda üheks südamevatsakeseks.
Vatsake koosneb kolmest omavahel ühenduses olevast osast mida vahel nimetatakse ka alamkambriteks (vasakult paremale): arterioosõõs, venoosõõs ja kopsuõõs. Arterioosõõs on teistest õõntest eraldatud horisontaalse vaheseinaga. Veri suubub siia vasakust kojast ja väljub vatsakesevahelise kanali kaudu venoosõõnde.
Kuningpüütoni südame ultraheli kujutiste analüüs paljastas, et veri paremast südamekojast täidab esmalt venoosõõne ja veri vasakust südamekojast täidab arterioosõõne.
Atrioventrikulaarklapid suunavad verevoolu, sulgedes vatsakestevahelise kanali, südamelõtve ajal erinevatesse alamkambritesse.
Vatsakesest väljub kopsutüvi. Kopsutüvel on 2 haru: parem kopsuarter suundub paremasse kopsu ja vasak kopsuarter vasak vasakusse kopsu, kopsuarterid moodustavad rohkelt anastomoose.
Vtsakese omapärasele ehitusele vaatamata ringleb madudel veri niisuures kui ka väikeses vereringes.
Maosüdamel on kaks sissevooluteed: vasak ja parem südamekoda, ja kolm väljavooluteed: kopsuarter ja vasak ning parem aordikaar.
Imetajad ja linnud
Imetajatel ja lindudel on vasak ja parem südamepool teineteisest täielikult eraldatud. Erinevalt krokodillilistest on neil ka väike ja suur vereringe täielikult eraldatud, nii et rõhk neist saab neil olla erinev. Ka hapnikuvaese ja hapnikurikka vere segunemine on välistatud. Kummalgi südamepoolel on õhukese seinaga koda ja paksu seinaga vatsake, nii et kambreid on kokku neli. Võrreldes teiste selgroogsetega on seinte sisepinnad siledad.
Parem südamepool pumpab verd läbi väikese vereringe, mille lõpus see jõuab tagasi paremasse kotta.
Imetaja süda
Imetajate süda on koonusekujuline, lihaseline, harvem munakujuline, neljakambriline õõneselund. See võib erinevatel loomaliikidel kaaluda grammidest kuni kilogrammideni (hobusel keskmiselt 2–4 kg).
Valik loomi ja nende keskmine südamekaal (1908)
Makroskoopiline anatoomia
Loomasüdamel eristatakse erinevaid piirkondi, mille suunad ja asendid on erinevate loomaliikide lõikes erinevad:
Linnu süda
Enamiku tänapäevaste lindude süda on koonusekujuline, ja sellel eristatakse kahte koda ning nelja kambrit, jpt erinevaid piirkondi, mille morfoloogia, suunad ja asendid võivad erinevate lindude lõikes erineda:
Südamesein
Südameseinad koosnevad kolmest kestast:
Inimese süda
Inimese süda on koonusekujuline, lihaseline õõneselund. Normaalse füsioloogiaga inimesel asetseb süda keskseinandis, raseduse ajal südame asukoht võib muutuda pisut. Samuti on südame kaal kõikuv ning oleneb inimese kehakaalust aga ka inimese tervislikust seisundist ja treenitusest.
Anatoomia
Südamel eristatakse kahte pindmikku:
Inimsüdamel eristatakse erinevaid piirkondi, mille suunad ja asendid indiviiditi oluliselt ei erine:
300px|Inimese normaalne südame arterite ja veenidega eestvaates
Südamesein
Südameseinad koosnevad kolmest kestast: Südant ümbritseb epikardist moodustunud kest, mida nimetatakse südamepaunaks ehk perikardiks. Perikard koosneb kahest lestmest, mis suurte veresoonte algusosadel lähevad teineteiseks üle. Südame vistseraalset ehk välimist lestet nimetatakse epikardiks. Külgmistes osades külgneb südamepaun keskseinandmise kopsukelmega, all kasvab kokku vahelihase kõõluskeskmuga, ees kinnitub sidekoeliste kiudude varal rinnaku tagumisele pinnale.
Kodadede ja vatsakeste piiril asetseb võrujalt südame pärgvagu (sulcus coronarius); eesmisel ülemisel pindmikul kulgeb eesmine pikivagu (sulcus interventricularis anterior ehk sulcus longitudinalis anterior), tagumisel alumisel pindmikul tagumine pikivagu (sulcus interventricularis posterior ehk sulcus longitudinalis posterior).
Südame patoloogia
pisi|64-aastase mehe süda. Eemaldatud lahkamisel
Benedictus XIV
Benedictus XIV (Prospero Lorenzo Lambertini; 31. märts 1675 – 3. mai 1758) oli paavst 1740–1758. Ta oli 247. paavst.
Prospero Lorenzo Lambertini sündis 31. märtsil 1675 Bolognas Marcello Lambertini ja Lucrezia Bulgarini 2-lapselises peres noorimana. Ta oli 5. ja viimane paavst, kes sündis Bolognas. Ta õppis alates 1688 Roomas Clemensi kolleegiumis (Collegio Clementino) retoorikat, filosoofiat ja teoloogiat. Tema lemmikautoriks oli Aquino Thomas. Hiljem õppis ta Rooma ülikoolis (La Sapienza) õigusteadust ja omandas 11. septembril 1694 doktorikraadi.
1740. aasta konklaav
pisi|Benedictus XIV vapp Benedictus XIV valiti paavstiks 17. augustil 1740 Vatikani paavstipalees ja krooniti 21. augustil (teistel andmetel 22. augustil) kardinal Carlo Maria de' Marini poolt. Ta võttis nime Benedictus XIII järgi.
18. veebruarist 17. augustini toimunud konklaavi viimases voorus osales 51 kardinali. See oli pikim konklaav pärast 1314–1316 toimunud konklaavi, millel valiti Johannes XXII. Hiljem pole ükski konklaav nii kaua kestnud.
Konklaavil moodustus kaks fraktsiooni: üks Clemens XII määratud kardinalidest Neri Maria Corsini juhtimisel ja teine varasemate paavstide poolt määratud kardinalidest. Konklaavi esimeses voorus osales 32 kardinali, kellest enamik soovis paavstiks valida Pietro Ottobonit, too aga pidi 25. veebruaril viletsa tervise pärast konklaavilt lahkuma. Seejärel toetas enamus kardinal Pompeio Aldrovandit, kellel jäi vaid kolm häält puudu, et osutuda valituks. Tema vastaskandidaadiks oli Giacomo Lanfredini. 13. märtsil suri konklaavil Giovanni Battista Altieri ja 8. märtsist 24. märtsini puudus haiguse tõttu Luis Antonio Belluga y Moncada. Hispaania kuninga Felipe V nimel esitati veto kardinal Pier Marcellino Corradini vastu. Benedictus XIV oli kompromisskandidaat ja kui temalt küsiti, kas ta tunnustab kardinalide otsust, oli ta vastanud:
Ma tunnustan [kardinalide otsust] kolmel põhjusel; esiteks, ma ei soovi põlata teie lahkust; teiseks, ma ei taha vastu seista Jumala tahtele, sest ma tean, et see on nii, sellepärast pole ma kunagi ihaldanud nii kõrget au ja kolmandaks on minu soov lõpetada meie konklaav, mis on kestnud juba nii kaua, et on põhjustanud üldise skandaali.
Suhted Saksamaa ja Austriaga
Saksa-Rooma keiser Karl VI suri 20. oktoobril 1740. Benedictus XIV tunnustas alles 20. detsembril 1740 Maria Theresia õigust pärandile, kuid veebruaris 1742 tunnustas paavst keisrina Karl VII-t. Selle otsuse järel sekvestreeriti katoliku kiriku varad Austrias. Pärast Karl VII surma püüdis paavst jääda neutraalseks ja tunnustas detsembris 1745 uue keisrina Franz I-t, kellega ta sõlmis 1757 konkordaadi.
Suhted Hispaaniaga
1741 lubas Benedictus XIV Hispaania kuningal maksustada vaimulike sissetulekud. Benedictus XIV sõlmis 1753 Hispaaniaga konkordaadi, mille järgi võis kuningas piiskoppideks määrata, keda soovis. 1754 sõlmiti leping, mille järgi läksid tulud Hispaanias ja selle kolooniates asuvatest benefiitsidelt Hispaania valitsusele võitluseks piraatlusega.
Suhted Prantsusmaaga
Pärast kardinal-riigisekretäri Silvio Valenti Gonzaga surma 28. augustil 1756 soovitas 1754–1757 Roomas resideerinud Prantsusmaa suursaadik Étienne François de Choiseul, et kardinal Alberico Archinto määramine uueks kardinal-riigisekretäriks lükatakse edasi seni, kuni lahendatakse mõned probleemid Prantsusmaaga. Paavst ei nõustunud saadiku ettepanekuga.
Suhted Preisimaaga
Benedictus XIV tunnustas Preisi kuninga Friedrich II kuningatiitlit pärast seda, kui preislased olid vallutanud Sileesia. Berliini rajati sel ajal katoliku kirik.
Suhted Savoiaga
27. jaanuaril 1741 määras Benedictus XIV saadikuks Savoiasse Ludovico Merlini, kelle vahendusel esitas paavst nõuded Piemontes ja Montferratos asuvatele aladele. Savoia kuningas oli nõus maksma vaidlusaluste alade eest paavstile iga-aastast tribuuti ja saatis tänutäheks paavstile kullast armulauakarika. Paavst sõlmis 1741 Savoiaga konkordaadi, Savoia kuningas sai Püha Tooli vikaari tiitli.
Suhted Itaalia riikidega
Benedictus XIV sõlmis 1741 Napoliga konkordaadi ja paavsti soovitusel rajati Napolisse erakorraline tribunal. Ta lõpetas Napoli ja Malta ordu suurmeistri vahelise vaidluse.
Benedictus XIV suhted Veneetsiaga pingestusid, kui paavst püüdis olla vahendajaks Veneetsia ja keisri vahelises vaidluses Aquileia patriarhaadi jurisdiktsiooni pärast. Paavst soovitas patriarhaadi õigused jaotada Gorizia ja Udine peapiiskopkondade vahel, kuid Veneetsia kuulutas, et ükski paavsti poliitiline otsus ei kehti Veneetsias enne, kui seda pole tunnustanud Veneetsia senat. 6. juulil 1751 muutis paavst Aquileia patriarhi ametinime Veneetsia patriarhi ametiks.
Sisepoliitika
Benedictus XIV vähendas Kirikuriigis makse, toetas vabakaubandust ja vähendas Kirikuriigi sõjalist eelarvet. 1746 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Urbem Romam" esitas ta oma seisukoha Rooma administratsiooni reformimiseks.
Suhted kiriku institutsioonidega
pisi|Benedictus XIV. [[Carlo Vandi portree]]
Ta avaldas 3. detsembril 1740 "Epistola encyclica et commonitoria", mis käsitles piiskoppide ametikohustusi. 14. veebruaril 1742 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Apostolica" reguleeris ta patriarhide kohustusi. 18. jaanuaril 1757 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Gravissimum" reguleeris ta apostelliku vikaari kohustused.
Kardinalide kolleegiumi ja konklaavi protseduuride kohta avaldas ta 3. jaanuaril 1742 apostellikku konstitutsiooni "Salutare", aprillis 1744 apostelliku konstitutsiooni "Pastor bonus", 13. aprillil 1744 apostelliku konstitutsiooni "In apostolicae", 4. septembril 1744 apostelliku konstitutsiooni "Inter conspicuos" ja 22. aprillil 1749 apostelliku konstitutsiooni "Inter arduas".
Ta avaldas 30. märtsil 1742 apostelliku konstitutsiooni "Ad militantis", milles ta käsitles vaimulike apelleerimise õigust.
1743 avaldatud dokumendis "Incluta fratrum" reguleeris ta paavstipalee ülevaataja ametikoha nõudeid.
14. jaanuaril 1747 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Ex quo dilectus" sätestas ta noviitside kohustused.
Ta sätestas 5. augustil 1748 avaldatud bullas "Pastoralis" erakorralise pihiisa määramise vajaduse korral.
30. mail 1753 avaldatud bullas "Apostolicum ministerium" sätestas ta visitatsiooni reegleid.
Karlsruhe
Karlsruhe on linn Baden-Württembergi liidumaal Saksamaal. Asub Reini jõe ääres.
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
Ta kinnitas apostellikus konstitutsioonis "Inter sollicitos" tonsuuri saamise vanuse alampiiri.
Ta rajas Trento Oikumeenilise Kirikukogu Otsuste Teostamise kongregatsiooni koosseisu prelaatide komisjoni.
Karlsruhe
Karlsruhe on nafta- ja arvutitööstuse keskus.
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
Baptistiinid
1744 tunnustas ta Giovanna Solimani rajatud baptistiinide nunnaordut. 23. septembril 1755 tunnustas ta Domenico Olivieri rajatud baptistiinide mungaordut.
Basiliaanid
11. juuni 1757 tunnustas ta kahte basiliaanide ordut (Ordo Basilianus Aleppensis Melkitarum, BA) ja (Ordo Basilianus S. Iohannis Baptistae, BS).
Jesuiidid
Benedictus XIV ei määranud kardinaliks ühtki jesuiiti. 28. detsembril 1743 sai Benedictus XIV teada Hispaania kuninga Felipe V kavatsusest uurida jesuiitide tegevust Paraguays. Kuninga komissar esitas oma valitsejale jesuiitide tegevuse kohta toodud süüdistused. 1746 avaldatud bullas "Devotam" kinnitas Benedictus XIV oma eelkäijate otsuse tühistada nõue, mille järgi tuli jesuiitidel pidada ameteid ainult 3 aastat. 1. aprillil 1758, kuu enne oma surma, saatis Benedictus XIV Lissaboni patriarhile kirja, milles ta kohustas patriarhi uurima Portugalis tegutsevate jesuiitide seotust kaubandustegevusega ja nende taganemist oma põhikirjast.
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia
Ratsionaal-emotsionaalse käitumisteraapia (REKT) on kõikehõlmav, aktiivne, direktiivne, filosoofiat ja reaalset elu arvesse võttev psühhoteraapia, mille looja on Albert Ellis (PhD).
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
Passionistid
Ta tunnustas 15. mail 1741 passioniste.
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia
REKT keskendub emotsionaalsete kannatuste ja käitumisprobleemide lahendamisele, võimaldades inimestel elada õnnelikumat ja rahuldustpakkuvamat elu. Selle looja on Albert Ellis, keda inspireerisid Aasia, Kreeka, Rooma ja moodsa aja filosoofid. REKT on kognitiiv-käitumusliku teraapia (KKT) üks vormidest, mis sai alguse 1950ndate keskpaigas ja mida arendati kuni Ellise surmani 2007. aastal.
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
Redemptoristid
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia
Üldine lähenemine ravile
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia on laiaulatuslik lähenemine psühholoogilisele ravile, mis tegeleb mitte ainult emotsionaalsete ja käitumuslike aspektidega inimeste häiretes, vaid osutab suurt tähelepanu ka mõtlemiskomponentidele. Inimesed on erakordselt keerulise ülesehitusega ja ei tundu olevat ühtegi lihtsat viisi, kuidas seletada nende muutumist "emotsionaalselt häirituks". Samuti ei tundu olevat ka ühtegi lihtsat moodust, kuidas aidata neil olla vähem kaitsetud. Inimeste psühholoogilised probleemid tulenevad väärtõlgendustest ja eksitavast väljendusviisist tajutava suhtes, emotsionaalsetest alareaktsioonidest või ülereaktsioonidest normaalsete või ebatavalistele stiimulitele. Probleemid tulenevad ka inimestele harjumuslikest düsfunktsionaalsetest käitumismustritest, mis sunnivad neid kordama ebaadekvaatseid reaktsioone, isegi juhul kui nad on sellest teadlikud, et käituvad ebaratsionaalselt.
Mõjutused filosoofiast
REKT põhineb oletusel, et meie emotsionaalsete reaktsioonide sildistamine tuleneb suures osas meie teadlikest ja alateadlikest hinnangutest, tõlgendustest ning filosoofiast. Seega me tunneme ärevust või depressiooni, sest veename end, et see on kohutav, kui me milleski läbi kukume. Me ütleme, et me ei suuda kannatada valu, mida põhjustab tunne, et oleme hüljatud. Me tunneme vaenulikkust, sest usume innukalt, et inimesed, kes käituvad ebaausalt, ei tohi seda mitte mingil juhul teha. Usume, et on täiesti väljakannatamatu, kui nad meid häirivad.
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
Ta tunnustas 25. veebruaril 1749 Alfonso Liguori rajatud redemptoriste (Congregatio Sanctissimi Redemptoris).
Rüütliordud
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia
Mõjutused filosoofiast
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia väidab, et ei ole olemas häid nähtavaid põhjuseid, miks inimesed peaksid end neurootiliseks tegema, sõltumata sellest, milline negatiivne stiimul neile mõju avaldab. Stoitsism on filosoofiakoolkond, mis eksisteeris umbes 2000 aastat tagasi. "Halb sündmus" annab neile võimaluse tunda tugevaid negatiivseid emotsioone nagu kurbus, kahetsus, ebameeldivus, pahameel, protest ja radikaalne otsus muuta sotsiaalseid tingimusi. REKT väidab, et kui inimesed kogevad teatud enesehävituslikke ja ebatervislikke emotsioone nagu näiteks paanika, depressioon, väärtusetus või raev, lisavad inimesed tavaliselt ebareaalsed ja ebaloogilised hüpoteesid oma empiirilisele nägemusele, tajudes, et nende endi või teiste käitumine on laiduväärne või ebaefektiivne ning et olukorra muutmiseks tuleks midagi ette võtta.
RET terapeudid suudavad tihti kas esimesel või teisel sessioonil töös kliendiga osutada mõningatele kesksetele irratsionaalsetele filosoofiatele või uskumustele elu kohta, millesse klient ägedalt usub.
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
Ta kinnitas 17. jaanuaril 1746 Püha Haua rüütliordu reeglid.
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia
Mõjutused filosoofiast
Nad suudavad klientidele näidata, kuidas sellised ideed viivad paratamatult emotsionaalsete probleemideni ning nad panevad kliinilistele sümptomitele viidates klientide ideed kahtluse alla. Terapeut saab ka tutvustada viisi, kuidas taolised ideed välja juurida ja asendada teaduslikult tõestatavate hüpoteesidega nii neist endist kui maailmast, mis ei juhiks neid tulevikus enam psühholoogilistesse probleemidesse.
Varajase lapsepõlve mitterõhutamine
Kuigi REKT aktsepteerib fakti, et neurootilised seisundid on mõnikord algselt õpitud või neid on soodustanud perekonna või ühiskonna poolt lapse varajases eas antud õpetused või kaasa saadud irratsionaalsed uskumused, pole need noores eas omandatud irratsionaalsused automaatsed.
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
Ta kinnitas 8. juunil 1748 Püha Stephanuse rüütliordu privileegid ja määras keiser Franz I selle suurmeistriks.
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia
Varajase lapsepõlve mitterõhutamine
Paljudel juhtudel veedab terapeut väga vähe aega kliendi vanemate või perekonna uurimisega, kuid sellegipoolest aitab klientidel tuua märkimisväärseid muutusi häiritud käitumismustritesse. Terapeut näitab, et milline iganes ka kliendi põhiline elufilosoofia poleks (ja pole tähtis, millal ja kuidas nad selle said), on nad praegusel hetkel häiritud, sest usuvad ikka veel oma ennasthävitavasse maailmapilti. Kui nad hakkavad täpselt oma praegusi irratsionaalseid mõtteid jälgima ja seavad oma isiklikud seisukohad kahtluse alla, paranevad nad tavaliselt märgatavalt.
Teadusliku mõtlemisviisi ja sügava filosoofilise muutuse tähtsustamine
Tänu uskumusele, et inimese neurootiline häiritus on suurelt jaolt ideoloogial ja filosoofial põhinev, püüdleb REKT filosoofilise reorientatsiooni poole inimese maailmanägemuses rohkem kui lihtsalt mõne mentaalse või psühhosomaatilise sümptomi kõrvaldamisele. Klientidele õpetatakse näiteks, et täiskasvanud ei pea olema aktsepteeritud või armastatud, isegi kui nad seda väga soovivad. REKT julgustab indiviide kogema elutervet kurbust või kahetsust, kui nad on eemale tõugatud, frustreerunud või millestki ilma jäetud. Kuid samas püütakse õpetada, kuidas jagu saada sellistest tunnetest nagu intensiivne valu, enese eitamine ja depressioon. Nagu teaduseski, näidatakse klientidele, kuidas seada küsimuse alla kaheldavaid hüpoteese, mida nad endast ja teistest konstrueerivad. Kui nad usuvad (nagu paraku miljonid meist), et on väärtusetud, sest sooritavad mõningaid halbu tegusid, pole neid lihtsalt õpetatud küsima:
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
Vennaskonnad ja muud seltsid
Lähisarktiline kliimavööde
thumb|400px|Lähisarktilise kliima ala Lähisarktiline kliimavööde on põhjapoolkeral asuv vahekliimavööde, kus talvel valitseb arktiline õhumass ja suvel parasvöötme õhumass. Sellele kliimavöötmele on iseloomulikud väga külm talv ja jahe suvi (kõige soojema kuu keskmine temperatuur jääb alla +12 °C) ning väike sademete hulk. Polaarjoonest põhja pool esineb polaaröö ja polaarpäev.
thumb|300px|Lähisarktilise kliima kliimadiagramm ja kliimanäitajad ([[Anadõr, Venemaa)]]
Vaata ka
Subpolarklima Subarctic climate 냉대 기후 Clima subartico Toendraklimaat 亜寒帯 Subarktisk klima Subarktinen ilmasto Subarktiskt klimat
Benedictus XIV
Suhted kiriku institutsioonidega
2. juulil 1753 tunnustas ta neitsi Maarja auks loodud vagadust propageerivat ühendust.
Ta sätestas 30. aprillil 1749 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Quamvis justo" inglise neitside kongregatsiooni reeglid.
Viljamiidid
Ta kinnitas 1741 Guglielmo Vercelli rajatud viljamiitide ordu konstitutsiooni.
Liturgilised otsused
1741 määras Benedictus XIV ametisse komisjoni, mis pidi revideerima breviaariumit ja ta võttis 1747 ise selle revideerimisest osa.
1. juunil 1741 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Sacramentum Pœnitentiæ" ja 8. veebruaril 1745 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Apostolici muneris" sätestas ta mõned juhtumid, mis on ekskommunitseeritavad.
1748 avaldati revideeritud rooma martüroloogia, kuhu lisati paavst Siriciuse nimi, 1752 avaldati revideeritud "Cæremoniale Episcoporum" ja 25. märtsil 1752 "Pontificale Romanum".
31. mail 1741 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Non ambiginius" ja 22. augustil 1741 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "In superna" keelas ta paastupäevadel liha tarvitamise koos kalatoitudega. Sama otsust kinnitas ta ka 10. juunil 1745 Compostella peapiiskopile saadetud kirjas.
23. novembril 1741 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Praecipuum" reguleeris ta kardinalide mälestuseks peetaval missal noveeni kasutamise.
Ta mõistis 11. juulil 1742 avaldatud bullas "Ex quo singulari" hukka hiina riituse kasutamise, mida jesuiidid olid seni praktiseerinud. Ta mõistis 12. septembril 1744 avaldatud bullas "Omnium sollicitudinum" hukka malabari riituse kasutamise.
1742 kohustas ta kõiki preestreid paigutama kirikutesse ristitee pilte.
Ta avaldas 7. veebruaril 1742 apostelliku konstitutsiooni "Etsi minime", milles rõhutas katehheesi tähtsust.
Ta andis 19. augustil 1744 välja sätted reekviemimissade pidamise kohta.
Ta sätestas Kiriku doktoriks kuulutamise lisanõudena kirikupoolse väljakuulutamise (Ecclesiae declaratio). Ta tunnustas 1754 paavst Leo I Kiriku doktorina, kuid keeldus tunnustamast Antiookia Ignatiust, Lyoni Ireneust ja Cyprianust sama austava tiitliga.
Kuna mitteametlike kirikupühade arv oli 18. sajandi keskpaiku mitmekordistunud, vähendas Benedictus XIV 1742 Hispaanias, 1748–1754 Itaalias ja hiljem Austrias kirikupühade arvu.
Ta lubas 8. märtsil 1749 Pühima Lunastaja kongregatsioonil pidada juuli kolmandal pühapäeval Pühima Lunastaja püha.
1752 keelas Benedictus XIV Itaalia kreeklaste seas levinud kombe (intinctio panis), mille järgi valati armulaua veini oblaadile, kus see lasti ära kuivada. Sellist oblaati tarvitati viimse võidmise sakramendi andmiseks.
25. augustil 1754 kinnitas ta peaaegu 1000 aasta kestnud vaidluse tulemusena kirikuslaavi keele kasutamise idariituses.
1758 ilmus 8. juulil 1753 avaldatud bulla põhjal täiendatud keelatud raamatute nimekiri.
Ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia
Teadusliku mõtlemisviisi ja sügava filosoofilise muutuse tähtsustamine
Veegi tähtsam on õpetus, kuidas endilt küsida:
Sarnaselt sellega, kui inimesed märkavad (oletame, et adekvaatselt) teiste ebaõiget käitumist ja vihastavad nende peale, näidatakse neile, kuidas peatuda ja endalt küsida:
Teades, et oleks olnud parem, kui nad oleksid käitunud kompetentsemat või ausamalt, miks peaksid nad tegema seda, mis oleks parem? REKT õpetab, et olla inimene tähendab olla ekslik ja kui me soovime kogeda elus minimaalselt ärritust ja ebamugavust, oleks parem aktsepteerida reaalsust ning seejärel töötada andunult, kuid rahulikult ja ärevuseta selle nimel, et saada veidi vähem ekslikeks.
Psühholoogilise kodutöö kasulikkus
REKT nõustub enamuse Freudi, neofreudistlike, Adleri ja Jungi koolkondadega, et saavutada taipamist (eriti niinimetatud emotsionaalset taipamist oma neuroosi sügavamast olemusest), on kõige olulisemaks osaks inimeste korrektne õpetamine. See eristab tugevalt niinimetatud intellektuaalse ja emotsionaalse taipamise ja defineerib emotsionaalset taipamist kui probleemi teadvustamist ja nägemist ning pühendunult ja aktiivselt töötamist, et seda teadmist probleemi lahendamisse rakendada. Ratsionaal-emotiivse käitumisteraapia terapeut aitab kliendil mõista, et tavaliselt pole paremat teed paranemiseks kui oma uskumuste süsteemi pidev jälgimine, kahtluse alla seadmine ja proovile panemine ning töötamine selle kallal, et muuta ratsionaalseid uskumusi läbi verbaalsete ja käitumuslike mittepropagandistlike tegevuste. REKT-i koduülesanded koosnevad sageli nii grupi- kui individuaalteraapiatest. Ülesanded võivad sisaldada isiku kohtamist, keda klient kardab kohtama kutsuda, uue töökoha otsimist, eksperimentaalkorras tagasi kokku elama minemist abikaasaga, kellega klient on pidevalt tülitsenud jne. Terapeut püüab suhteliselt aktiivselt julgustada klienti selliseid ülesanded sooritama ning võtab seda kui olulist osa teraapiaprotsessist.
Tingimusteta armastus ja tingimusteta tunnustamine
REKT-i praktiseerija on võimeline andma kliendile pigem tingimusteta kui tingimuslikku positiivset tunnustust, sest REKT-i filosoofia on seisukohal, et ühtegi inimest ei tohi halvustada, vaatamata sellele, kui talumatud nende teod võivad olla. Kuna terapeut aktsepteerib klienti tingimusteta kui inimest ja õpetab aktiivselt kliendile, kuidas end aktsepteerida, suudavad kliendid oma tundeid avatumalt väljendada ja lõpetada hinnangute andmise, isegi kui nad tunnistavad mõningate oma tegude ebaefektiivsust või ebamoraalsust.
Õnneliku elu õpetamine
Väga paljudel olulistel viisidel kasutab ratsionaal-emotiivne käitumisteraapia ära väljenduslik-eksperimentaalseid meetodeid ja käitumuslikke tehnikaid. Teraapia peamine eesmärk pole inimeste probleemide ventileerimine selleks, et neil parem hakkaks, vaid näitamine, kuidas nad end tõeliselt paremini tunda saaksid. See on inimese suunamine mitte ennasthävitava, vaid õnnelikuma ja ennast tunnustava elu poole.
Benedictus XIV
Liturgilised otsused
Ta lubas Hispaania ja Portugali vaimulikel pidada hingedepäeval 2. novembril vajaduse korral kolm missat.
Ta andis indulgentsi kõikidele, kes külastavad 9. veebruaril püha Maro kirikut.
962
962. aasta
Benedictus XIV
Liturgilised otsused
Ta lubas õnnistada palliumit.
Arhivist
Arhivist on arhiivinduse spetsialist või eriteadlane.
Benedictus XIV
Teoloogilised vaidlused
17. juulil 1746 tutvus Benedictus XIV nuntsius Carlo Francesco Durini ja Prantsusmaa suursaadiku de la Rochefoucauld' tehtud analüüsiga, milles käsitleti Julien Offray de La Mettrie ja Blaise Pascali filosoofiliste vaadete lahknemist katoliiklikust teoloogiast.
962
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Arhivist
Praktilist arhiivitööd tegev inimene või arhiivis vastaval ametikohal töötaja on arhivaar.
962
Aastakümned: 910. aastad 920. aastad 930. aastad 940. aastad 950. aastad - 960. aastad - 970. aastad 980. aastad 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad
Patrick Swayze
pisi|Patrick Swayze Patrick Wayne Swayze (18. august 1952 Houston – 14. september 2009 Los Angeles) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, tantsija, laulja ja laulukirjutaja.
962
Aastad: 957 958 959 960 961 - 962 - 963 964 965 966 967
Patrick Swayze
Ta oli abielus soome päritolu näitleja Lisa Niemiga.
Benedictus XIV
Teoloogilised vaidlused
16. jaanuaril 1748 kohustas ta frantsiskaani observantide ordukindralit uurima María de Ágreda töid.
18. märtsil 1751 avaldatud apostellikus konstitutsioonis "Providas" taunis ta vabamüürlust.
16. oktoobril 1756 avaldatud entsüklikas "Ex omnibus" lahendas Benedictus XIV küsimuse nende isikute armulauale lubamise kohta, kes ei tunnustanud Clemens XI avaldatud apostelliku konstitutsiooni "Unigenitus Dei Filius" nõudeid. Ta kohustas Prantsusmaa piiskoppe tunnustama "Unigenitust".
Oikumeenia
1744 saatis Benedictus XIV palliumi Antiookia melkiitide patriarhile Kyrillos VI (Seraphin) Tanasele.
Benedictus XIV tunnustas 1736 peetud maroniidi kirikukogu dekreete.
2. juulil 1755 avaldas ta entsüklika "Allatae sunt", mille peateema oli oikumeenia.
Suhted juutidega
Benedictus XIV kinnitas 28. veebruaril 1747 avaldatud bullas "Postremomens", et ehkki juudi laste ristimine ilma vanemate nõusolekuta on kanooniliselt õige, on see üldiselt lubamatu tegevus. Ta soovitas võtta ristitud juudi lapsed vanemate juurest ära, et neid kasvatada katoliku kombe järgi. Ta keelustas juutide vägivaldse ristimise. 16. septembril 1747 avaldatud bullas "Apostolici ministerii", 15. detsembril 1751 avaldatud bullas "Probe te" ja 22. veebruaril 1755 avaldatud bullas "Beatus Andreas" kinnitas ta oma varasemat otsust. 9. veebruaril 1749 avaldatud bullas "Singulari nobis" sätestas ta juudi ja kristlase vahelise abielu sõlmimist. 20. veebruaril 1751 avaldatud bullas "Elapso proxime" käsitles ta juutide vaateid. 14. juunil 1751 avaldas ta entsüklika "A quo primum" juudi kogukonna kohta Poolas.
Misjon
1741 saatis Benedictus XIV Myanmarisse misjoneerima barnabiidid.
1753 avaldatud apostellikus kirjas "Apostolicum" käsitles ta misjonit Suurbritannias.
Kristlik eetika ja moraal
Benedictus XIV käsitles 3. novembril 1741 avaldatud bullas "Dei miseratione" ja 4. novembril 1741 avaldatud dekreedis "Matrimonia quae" abielu teemat, eriti katoliiklase abielu mittekatoliiklasega. Sama küsimust selgitas ta 29. juunil 1748 avaldatud bullas "Magnae nobis".
1741 kutsus ta Portugali piiskoppe kohtlema Brasiilias indiaanlasi väärikalt.
1. novembril 1745 avaldas ta liigkasuvõtmise vastu entsüklika "Vix pervenit".
1752 kuulutas ta raamatute varastamise ekskommunitseeritavaks.
Kanoniseerimised
Benedictus XIV kanoniseeris 4 isikut:
Benedictus XIV kuulutas õndsaks 28 isikut, kaasa arvatud need, kelle austamise ta kinnitas:
Ametisse nimetatud kardinalid
Benedictus XIV nimetas ametisse 64 kardinali 7 konsistooriumil. Lisaks itaallastele said kardinalideks 6 prantslast, 4 hispaanlast, 3 austerlast, 1 inglane, 1 portugallane ja 1 sakslane.
Benedictus XIV kultuuriloos
pisi|Benedictus XIV. [[Pietro Bracci büst]]
24. novembril 1740 keelas Benedictus XIV orduvaimulikel tegutseda arstidena. Ta sätestas, et kui arstid soovivad ordinatsiooni, tuleb eelnevalt selgitada, kas kandidaadi varasema tegevuse käigus arstina suri mõni patsient tema süü tõttu.
Ta tunnustas 23. detsembril 1741 ja 12. märtsil 1742 Nursia Benedictuse auks vermitud medalite kasutamist.
Friedrich Niggol
Niggol sündis 5. jaanuaril Tartus käsitöölise pojana. Ta õppis Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis ja Tallinna Poeglaste Gümnaasiumis, lõpetades viimase 1919. aastal. Ta võttis osa Vabadussõjast. Aastatel 1920–1923 (lõpetas) õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Ta oli EYS Veljesto vilistlane.