cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Soome keskaeg
Gustav Vasa ajastu Soomes
Soomes kehtestati Rootsiga sarnane maksukorraldus. Osa laekunud maksudest jäi Soome, osa läks Rootsi riigi tuludesse. Peamiseks maksuks oli talupoegade maamaks. Mõnel korral katsetati ka makse tõsta, kuid see leidis talupoegades ägedat vastuseisu. Nii hakatigi Soomest laekuvate sissetulekute suurendamiseks soovitama seni asustamata ja ülesharimata maade kasutusele võtmist (et nad loomulikult selle järel maksustada). 16. sajandi keskpaigas jäid varem asustatud Ida-Soome alade ja hoogsalt uusasustatava Põhja-Savo piirkonna vahele inimtühjad Põhja-Häme ja Põhja-Satakunta alad. Maa julgeoleku seisukohast oli see väga halb. Nii saatis Gustav Vasa 1550. aastal Soome isegi kirja, milles käskis kohalikku asehaldurit ka need alad rahvastada. Üheks põhjuseks oli, et nii sai sealt venelaste võimaliku rünnaku korral Rootsi sõjaväkke sõjamehi võtta. pisi|[[Albert Edelfelt: Mikael Agricola]]
Saamaks osa ja kasu Läänemere muutunud olukorrast, pani Gustav Vasa 1550. aastal alusel Helsingi linnale. Selle edenemise eest hoolitseti niivõrd, et kohalikke võime lausa kohustati uut linna rahvastama.
Reformatsioon ja Soome
Kui 1527. aasta Västeråsi riigipäev (mida on nimetatud ka reformatsiooni riigipäevaks, kuigi kiriklikku kultust ja Rootsi kiriku seotust Roomaga sel päeval veel ei arutatud) andis kiriku valdused ja varad kuningale (kiriku võimu murdmiseks), kannatas soome kirik rohkem kui rootsi kirik. Esiteks ei olnud soome kiriku varad nii suured. Teiseks pidas soome kirik oma rahadega ülal koole, haiglaid ja vaestemaju. Rootsi kirik seda ei teinud. Vaatamata sellele eripärale ei teinud Gustav Vasa soome kiriku varade kasutuselevõtule erandit.
Usupuhastus jõudis Soome Rootsist. 1520 jutlustas Soomes esimest korda luteri õpetuse pooldaja Pietari Särkilahti. 1528 nimetati Turu peapiiskopiks dominiiklane Martinus Skytte, kelle ajal muutus keskseks emakeelne jumalateenistus. Reformatsioon Soomes edenes veelgi, kui Martin Skytte järel sai Turu peapiiskopiks Wittenbergis õppinud Mikael Agricola. Tema ajal loodi Soome ainsa Turu piiskopkonna kõrvale veel Viiburi piiskopkond. Samuti avaldas Agricola Martin Lutheri ja vendade Petrite (Olaus Petri ja ) piiblitõlgete alusel 1548 soomekeelse Uue Testamendi (tervikpiibel 1642) ning 1548. aastal hakati ka kirikutes pidama soomekeelseid jutlusi. pisi|Klas Horn (1517–1566)
Vene-Rootsi sõda, 1554–1557
Rootsi suhted Moskva tsaaririigiga pingestusid taas 16. sajandi keskpaiku, kui Moskva tsaar Ivan Julm hakkas enda omaks pidama samu Soome alasid Neeva jõe suudmes, mis rootslasedki. 1554. aastal piirasid Rootsi väed Viiburit, 1555. aastal toimus Joutselkä lahing ja Gustav Vasa saabus isiklikult Soome, kaasas 12 000 meest (ehk kogu Rootsi toonane sõjavägi). Riigi idapiir oli saanud kuninga suurema tähelepanu osaliseks kui kunagi varem. Kokkupõrge lõppes aga eriliste tulemusteta: kumbki pool luges endale kuuluvaks need alad, mis olid ennegi nende omad Pähklisaare rahulepingu järgi. 1556. aastal toimusid lahingud Nöteborgi eest, sõja lõpetas Rootsi ja Moskva tsaaririigi vahel Novgorodis 40 aastaks sõlmitud vaherahu.
Soome ja Liivi sõda
1558. aastal sekkus Rootsi Vene-Liivimaa ja Liivimaa sõtta. Eestisse lähetatud vägede etteotsa määrati Soomet valitseva Gustav Vasa poja Johani usaldusmees Klas Horn. Soome roll Eestimaa Rootsile allutamisel oli selle protsessi n-ö sillutamine ja ettevalmistamine. 1561 alistusid Tallinn ja Põhja-Eesti just Klas Hornile.
Pärast Gustav Vasa surma, tema järeltulija otsustamiseni Rootsi troonil, ilmnes Soomel omapärane arusaam. Seal leiti, et Gustav Vasa oli tegelikult võimu usurpaator, kelle poegadel pole õigust trooni pärida. Soome hertsog Johan hoidis, aga isa antud kohast Soomes tugevalt kinni. Ta lõi seal samasuguse valitsusaparaadi, kui oli loodud Stockholmis, Turu lossi uuendati jne. Erik XIV kuningaks saades puhkes viimase ja Johani vahel äge tüli. Johan ajas Liivimaal käivate võitlustega parasjagu küllaltki iseseisvat poliitikat. Selle eest kutsuti ta 1563 Arboga riigipäevale, et tema selline tegevus keelata. Kui Johan ei allunud, tuldi talle järgi ja vangistati ta. Soome aadel jagunes nüüd Eriku ja Johani-meelseks.
Rivendell
Kaljulõhes leidis pelgupaiga Bilbo Paunaste ja hiljem ka Sõrmuse Vennaskond. Koda kaitsesid haldjaloitsud, kes võisid panna mõlemad jõed mäslema ja vaenlast tagasi peletama. Kaljulõhe elas üle kõik Teise ja Kolmanda Ajastu sõjad.
Pärast Sõrmuse Sõda lahkus Elrond Surematutele maadele, kuid Elohir, Elladan ja Celeborn jäid sinna kuni Neljanda Ajastu hetkeni, mil lahkus Keskmaalt viimane haldjalaev.
Märgumine
Reaalsed siledad pinnad ja Youngi märgumisnurk
Youngi võrrand eeldab täielikult siledat ja jäika pinda. Paljudel juhtudel aga ei ole pinnad ligelähedaseltki ideaalsed. Probleemile saab läheneda kahel viisil: pind on kare (mitteideaalne kare jäik pind) või pind on sile, kuid siiski reaalne (lõplikult jäigad pinnad). Isegi täielikult siledal pinnal võib märgumisnurgal olla mitmesuguseid väärtusi alates maksimaalsest θA kuni minimaalse märgumisnurgani θR. Tasakaalulise märgumisnurga θC saab arvutada θA ja θR abil: kus
Youngi-Dupré võrrand ja märgumiskoefitsient
Youngi-Dupré võrrand ütleb, et ei γTG ega γTV või olla suuremad kui teise kahe pinnaenergia summa. Sellest võib järeldada, et täielik märgumine toimub, kui täidetud on tingimus γTG > γTV + γLG, ja märgumist ei toimu, kui täidetud on tingimus γTV > γTG + γVG. Kasulik parameeter märgumise uurimiseks on märgumisparameeter S, kus
Kui S > 0, siis vedelik märgab pinna täielikult. Kui S < 0, siis toimub osaline märgamine. Kombineerides märgumisparameetri definitsiooni Youngi lähendusega, saab Youngi-Dupré võrrandi:
Selle järgi omab θ vaid siis füüsikalisi lahendeid, kui S < 0.
Mitteideaalsed karedad pinnad
Erinevalt ideaalsetest ei ole mitteideaalsed pinnad täiuslikult siledad, jäigad ega keemiliselt homogeensed. Sellised kõrvalekalded ideaalsusest tingivad nähtuse, mida kutsutakse märgumisnurga hüstereesiks. Märgumisnurga hüsterees on defineeritud maksimaalse ja minimaalse märgumisnurga vahena :
Mitteideaalse pinna maksimaalne märgumisnurk on maksimaalne stabiilne märgumisnurk ja minimaalne märgumisnurk on minimaalne stabiilne märgumisnurk. Märgumisnurga hüsterees eksisteerib sellepärast, et on olemas mitu termodünaamiliselt stabiilset märgumisnurka. Need varieeruvad termodünaamiliselt stabiilsed märgumisnurgad on tuntud metastabiilsete olekutena.
Levinud kõrvalekalduvus ideaalsusest on kare pind. Kare pind võib olla nii homogeene kui heterogeenne. Homogeense pinna korral täidab vedelik kareda pinna ebatasasused. Heterogeense pinna korral märgab vedelik mitut laadi karedusi. Sellistel pindadel on märgamisele mitmesugune mõju. Cassie-Baxteri ja Wenzeli mudel on kaks peamist mudelit, millega tekstuuriga pindade märgumist kirjeldatakse. Need kehtivad vaid siis, kui vedelikutilga suurus on palju suurem märjatava pinna kareduseastmest.
Wenzeli mudel
pisi|Joonis 6. Wenzeli mudel Wenzeli mudel kirjeldab homogeenset märgamist ja seda on kujutatud joonisel 6. See mudel defineerib märgumisnurga karedal pinnal:
θ on Youngi märgumisnurk, mis on defineeritud ideaalsel pinnal.
Cassie-Baxteri mudel
pisi|Joonis 7. Cassie–Baxteri mudel Heterogeense märgamise korral ei ole Wenzeli mudel enam piisav. Cassie-Baxteri võrrand on järgmine:
Kus r on karedus märgunud pinnal ja f on märjatud ala tahkel pinnal. On oluline tähele panna, et kui rf = r ja f = 1, muutub Cassie-Baxteri võrrand Wenzeli võrrandiks.
Pindaktiivsete ainete mõju pinna märgumisele
Paljud tehnoloogilised protsessid nõuavad kontrolli vedeliku märgamise üle tahkel pinnal. Tilga asetamisel pinnale võib see pinna märjata täielikult, osaliselt või üldse mitte. Pindaktiivsete ainete abil saab vähendada pindpinevust ja muuta mittemärgava aine osaliselt või täielikult märgavaks.
Gediminas Kirkilas
Poliitiline tegevus
Aastatel 1990–1992 oli ta Algirdas Brazauskase kui parlamendiliikme abi. Kui Brazauskas asutas 1990 Leedu Kommunistliku Partei baasil Leedu Demokraatliku Tööpartei (LDTP), sai Gediminas Kirkilasest selle liige. Aastatel 1991–1996 oli ta LDTP esimehe esimene asetäitja, seejärel 1996–2001 LDTP presiidiumi liige. Perioodil 1991–1995 toimetas ta ühtlasi venekeelset ajalehte "Голос Литвы" ("Leedu Hääl").
Kui Leedu Demokraatlik Tööpartei ja Leedu Sotsiaaldemokraatlik Partei 2001. aastal ühinesid, sai Kirkilasest Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei aseesimees.
Aastatel 2002–2004 oli Gediminas Kirkilas presidendi eriesindaja Kaliningradi oblasti transiiti käsitlevatel läbirääkimistel Venemaaga. 2003. aastal anti talle suursaadiku diplomaatiline auaste.
19. mail 2007 toimunud Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei kongressil valiti ta Algirdas Brazauskase asemel erakonna uueks esimeheks. Sellel ametikohal tegutses ta kuni 7. märtsini 2009, mil erakonna uue esimehena astus ametisse Algirdas Butkevičius. Alates sellest ajast on ta taas erakonna aseesimees.
Töö valitsuses
pisi|Gediminas Kirkilas (2006) Gediminas Kirkilas oli alates 7. detsembrist 2004 Leedu kaitseminister. Pärast Algirdas Brazauskase valitsuse tagasiastumist seoses Leedu Tööpartei ümber puhkenud korruptsiooniskandaaliga jätkas Kirkilas kaitseministrina erakonnakaaslase Zigmantas Balčytise 1. juunil 2006 moodustatud ajutises valitsuses. Kui Balčytis ei suutnud 20. juunil 2006 koguda seimis piisavat toetust uue valitsuse moodustamiseks, pakkusid sotsiaaldemokraadid uueks peaministri kandidaadiks just Kirkilase.
Seim kinnitas 4. juulil 2006 Gediminas Kirkilase riigi uueks peaministriks. 18. juulil vannutati tema valitsus ametisse. Kirkilase valitsusse kuuluvad lisaks Leedu Sotsiaaldemokraatlikule Parteile ka Talupoegade ja Uue Demokraatia Liit, Liberaalide ja Keskliit ning eelmise koalitsioonipartneri Tööpartei lagunemisel tekkinud Kodanikedemokraatia Partei. Tegu on taasiseseisvunud Leedu Vabariigi neljateistkümnenda valitsusega.
Jaanuaris 2007 avaldas ajakiri The Economist Kirkilasele tunnustust vähemusvalitsuse eduka juhtimise eest.
14.–15. veebruarini 2007 viibis ta ametlikul visiidil Eestis.
Kirkilase valitsuse üheks keskseks ülesandeks oli uue Ignalina aatomielektrijaama rajamise ettevalmistamine ja Leedu riikliku energiafirma Lietuvos energija assisteerimine sellega seoses toimuvatel rahvusvahelistel läbirääkimistel, kuhu olid kaasatud ka Eesti valitsuse ja Eesti Energia esindajad.
Tegevus parlamendis
1992. aastast on Kirkilas kuulunud Leedu parlamenti ehk seimi. Ta valiti tagasi aastatel 1996, 2000, 2004, 2008 ja 2012. Seimis juhtis ta aastaid riikliku julgeoleku komisjoni ja 1993–1996 ka Leedu parlamendidelegatsiooni NATO Parlamentaarse Assamblee juures. Samal perioodil oli ta kaasatud Leedu presidendi moodustatud töörühma, mis tegeles Leedu riikliku julgeoleku kontseptsiooni väljatöötamisega. Alates 1996. aastast on ta olnud Euroopa asjadega tegeleva parlamendikomisjoni liige.
17. novembril 2012 valiti ta seimi aseesimeheks. Ühtlasi juhib ta seimi praeguses koosseisus (2012–2016) Euroopa asjade komisjoni.
Isiklikku
Aastast 1999 on Kirkilas Leedu kabeföderatsiooni president.
Svetlana Sleptsova
Juunioride maailmameistrivõistlused
Sleptsova võistles juunioride MM-võistlustel neli korda. 2004. aastal Prantsusmaal Haute Maurienne'is saavutas ta eraldistardis 11., sprindis 42., jälitussõidus 16. ja teatesõidus 4. koha, kaotades individuaalselt nii Sirli Hannile, kes ka hõbemedali võitis, kui ka Tagne Tähele. Seevastu teatevõistluses, kus ta sõitis avavahetust, laskis ta ainsana kõigi vahetuste peale kokku puhtalt. Viimasest vahetusest saadud 3 trahviringi kukutasid Venemaa medalikohalt välja.
2005. aasta juunioride MM toimus Soomes Kontiolahtis. Sleptsova saavutas eraldistardis kindla esikoha, edestades hõbedale tulnud Vita Semerenkot Ukrainast poolteise minutiga. Sprindis tuli ta 7. kohale, jälitussõidus tõusis ta valgevenelase Darja Domratševa järel teiseks, kaotades talle ligi poolteise minutiga. Teatenaiskonnaga, kus ta sõitis avavahetust, tuli ta Prantsusmaa ja Ukraina järel pronksmedalile.
2006. aasta juunioride MM toimus USA-s Presque Isle'is. Sleptsova saavutas eraldistardis 6., sprindis 18., jälitussõidus 14. koha ja teatesõidus pronksmedali võitnud Venemaa võistkonnas pronksmedali. Teatenaiskonnas sõitis ta avavahetust.
Täiskasvanute suurvõistlused
Sleptsova osales esimest korda täiskasvanute rahvusvahelistel suurvõistlustel 2008. aasta maailmameistrivõistlustel Östersundis, kus ta oli 7,5 km sprindis kuues, 10 km jälitussõidus kaheksas ja 12,5 km ühisstardiga sõidus üheteistkümnes. Ta osales Venemaa võistkonnas nii 2×6+2×7,5 km segateatesõidus, kus saadi kolmas koht, kui ka 4×6 km teatesõidus, milles oldi neljandad.
2009 toimusid maailmameistrivõistlused Lõuna-Koreas Pyeongchangis. Ta saavutas seal sprindis 36., jälitussõidus 28. ja ühisstardis 19. koha.
pisi|Venemaa võidukas teatenaiskond Vancouveris 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris saavutas Sleptsova sprindis 13., jälitussõidus 18. ja ühisstardis 14. koha. Ta kuulus ka olümpiakulla võitnud teatenaiskonda.
Maailma karikavõistlustel
Esimest korda osales ta MK-etapil 2007. aasta alguses, tulles Sloveenias Pokljukas sprindis 35. ja jälitussõidus 43. kohale. Iga järgmise MK-etapiga tulemused paranesid: Lahtis saavutas ta sprindis 33. koha jagamise ja jälitussõidus 20. koha, Norras Holmenkollenis sprindis 29. ja jälitussõidus 19. ning Venemaal Hantõ-Mansiiskis sprindis 26. ja jälitussõidus 16. koha. Kokku teenis ta sel hooajal MK-sarjas 45 punkti, mis andis 55. koha.
Järgmine MK-sari algas kohe kohtadega esikümnes. Esimesel MK-etapil Lahtis tuli ta eraldistardis 9. kohale, samale kohale tõusis ta pärast 15. kohaga lõppenud sprinti jälitussõidus. Järgmisel MK-etapil Austrias Hochfilzenis tuli ta sprindis juba 7. kohale, ehkki langes jälitussõiduga 27.-ks. 5. jaanuaril 2008 Saksamaal Oberhofis jõudis Sleptsova maailma karikavõistlustel esimest korda kolme parema hulka, kui sai 7,5 km sprindis teise koha. Nädal aega hiljem sai ta esimese võidu Saksamaal Ruhpoldingis 11. jaanuaril peetud 7,5 km sprindis. Võitjaks kuulutati ta pärast seda, kui parima tulemuse saanud Kaisa Varis diskvalifitseeriti Oberhofis antud positiivse dopinguproovi tõttu. Variselegi olnuks see elu esimene MK-etapivõit laskesuusatamises. Sel aastal saavutas ta kokkuvõttes 3 MK-etapivõitu, 4 teist ja 5 kolmandat kohta (koos teatesõitudega) ning oli kokku 579 punktiga 8.
2008/09. aasta MK-hooajal saavutas ta 2 etapivõitu, 4 teist ja 1 kolmanda koha ning oli kokku 628 punktiga 12.
2009/10. aasta MK-hooajal saavutas ta 5 etapivõitu ja 2 teist kohta ning oli kokku 572 punktiga 11.
Tunnustus
10. jaanuaril 2009 tunnistas Rahvusvaheline Laskesuusaföderatsioon Sleptsova eelmise aasta parimaks uustulnukaks. Samal aastal sai ta Venemaa teeneliseks meistersportlaseks.
5. märtsil 2010 pälvis ta Sõpruse ordeni "suure panuse eest kehakultuuri ja spordi arengusse ning kõrgete sportlike saavutuste eest XXI taliolümpiamängudel 2010. aastal Vancouveris".
Isiklikku
Sleptsova treenib valges spordidressis, mille tagumikule on kirjutatud sõna "SEXY".
Rahvasaadikute nõukogu
Rahvasaadikute Nõukogu (lühend RSN; vene keeles Совет народных депутатов) oli riigivõimu kohaliku esindusorgani nimetus NSV Liidus.
Rahvasaadikute nõukogud loodi 1936. aasta NSV Liidu konstitutsiooni alusel nimetusega Töörahva Saadikute Nõukogud (lühend TSN; vene keeles Советы депутатов трудящихся). 1977. aasta NSV Liidu konstitutsiooni alusel nimetati need ümber Rahvasaadikute Nõukogudeks.
NSV Liidu Ülemnõukogu ning liiduvabariigi (NSV) ja autonoomse vabariigi (ANSV) ülemnõukogu (ÜN) volitused kestsid viis aastat, kohalike rahvasaadikute nõukogude volitused kaks ja pool aastat.
Tähtsamaid küsimusi arutati ja otsuseid vastu võeti rahvasaadikute nõukogu istungite ajal. Muu töö tehti istungitel valitud alalistes komisjonides, mis kureerisid kommunaalmajandust, tervishoidu, põllumajandust, haridust, kultuuri jt valdkondi.
Igapäevaseks haldamiseks ja mitmesuguste teenistuste ja ametkondade tegevuse koordineerimiseks valiti täitevkomiteed (TK).
Ülesanded
1977. aasta Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu konstitutsiooni kohaselt:
Rahvasaadikute nõukogud Eesti NSV-s
NSV Liidu põhiseadusest lähtuvalt moodustati rahvasaadikute nõukogud ja nende täidesaatvad organid täitevkomiteed Eestis kõigis linnades ja rajoonides:
Ajalugu
Eestis moodustati töötava rahva saadikute nõu­kogud ja nende täidesaatvad organid täitevkomiteed 1940. aastal Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu ja Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi konstitutsiooni alusel maakondades, linnades, valdades ja alevites.
Eesti NSV TSN Nõukogude loetelu:
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 4. mai 1945 seadluse "Küla Töörahva Saadikute Nõukogu loomise kohta Eesti NSV-s" alusel moodustati maakondade valdades küla töörahva saadikute nõukogud ja täitevkomiteed.
Näiteks:
Näiteks likvideeriti Harjumaa Töörahva Saadikute Nõukogu ja Täitevkomitee ning moodustati Harju Rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu ja Täitevkomitee.
1977. aastal vastu võetud uue Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu ja Eesti Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi konstitutsiooni kohaselt nimetati senised Töörahva Saadikute Nõukogud ümber Rahvasaadikute Nõukogudeks.
Hercule Poirot
Hercule Poirot ([erk'ül puar'oo; prantsuskeelne hääldus [ɛʀk'yl pwaʀ'o]) on belglasest detektiiv Agatha Christie kriminaalromaanides. Ta tegutseb kokku 33 romaanis ja 54 novellis.
Rahvasaadikute nõukogu
Ajalugu
1990. aastal moodustati maakonnavalitsused ja 1993. aastal maavalitsused.
Hercule Poirot
Esimese mõrvaloo lahendab ta Christie esimeses romaanis "Saladuslik juhtum Stylesis" (1920) ning viimase aasta enne autori surma ilmunud romaanis "Eesriie" (1975).
Rahvasaadikute nõukogu
Viited
Soviet Taryba (socializme) Советы народных депутатов
Hercule Poirot
Hercule Poirot on ainuke väljamõeldud tegelane, kelle surma puhul on ilmunud järelehüüe New York Timesis.
Mõjutused
Hercule Poirot' nimi on tuletatud kahest omaaegsest kirjanduslikust tegelasest: Marie Belloc Lowndesi väljamõeldud detektiivist Hercule Popeau'st ja Frank Howel Evansi Monsieur Poiret'st, kes oli Londonis pensionipõlve pidav Belgia politseikomissar.
Poirot' tegelaskuju loomisel mõjutasid autorit kõige ilmsemalt Arthur Conan Doyle'i raamatud. Oma autobiograafias tunnistab Christie: "Ma kirjutasin endiselt Sherlock Holmesi stiilis – ekstsentriline detektiiv, rumalavõitu abiline ning Lestrade'i-tüüpi Scotland Yardi detektiiv inspektor Japp." Sherlock Holmes omakorda põhines Edgar Allan Poe loodud prantsuse detektiivil (C. Auguste Dupin).
Pole ka juhus, et Poirot oli belglane – Christie kirjutas "Saladusliku juhtumi Stylesis" esimese maailmasõja ajal, kui Saksamaa oli Belgia okupeerinud ning Suurbritannias peeti belglaste suhtes kaastunde näitamist patriootlikuks. Pealegi aitas see põhjendada, miks peaks geniaalne välismaa detektiiv lahendama mõistatusi Inglismaal.
Välimus
Romaanides esitatud kirjelduste järgi oli Poirot lühikest kasvu, munakujulise pea ja suurte mustade vuntsidega. Ta pidas väga lugu korrast ja puhtusest – romaanis "Saladuslik juhtum Stylesis" arvab Poirot' sõber kapten Hastings, et tolmukübe riietel oleks põhjustanud Poirot'le rohkem kannatusi kui kuulihaav.
Kapten Hastings
Kapten Hastings kohtus Poirot'ga juba Belgias. Neist said eluaegsed sõbrad ja partnerid. Hastings abiellus romaanis "Mõrv golfiväljakul" kohatud lauljanna Dulcie Duveeniga, hiljem on tal kaks tütart ja kaks poega.
Ariadne Oliver
Humoorikas kriminaalromaanikirjanik Ariadne Oliver on Christie enesekarikatuur. Esimest korda ilmus ta romaanis "Kaardid lauale".
Miss Lemon
Miss Felicity Lemon on Poirot' sekretär, kes oli Poirot sõnul "uskumatult inetu ja kohutavalt võimekas". Millal ta Poirot' teenistusse astus, pole teada.
Peainspektor Japp
Japp on Scotland Yardi inspektor, kes kohtus Poirot'ga samuti juba Belgias. Mitmes romaanis aitab Poirot tal juhtumeid lahendada, jättes sageli kogu au Jappile – vastutasuks pakub Japp talle lahendamiseks uusi põnevaid kuritegusid.
Lena Gercke
thumb|Lena Gercke (2018) Lena Johanna Gercke (sündinud 29. veebruaril 1988 Saksamaal Marburgis) on saksa modell ja saatejuht. Ta on saate "Germany's Next Topmodel" esimese tsükli võitja.
Lenal on õde ja kaks poolõde, kellega tal on ühine isa. Ta kasvas üles Cloppenburgis ja käis katoliiklikus gümnaasiumis, mille lõpetas 2007.
Ta on 180 cm pikk, blondeeritud juuste ja siniste silmadega. Tema strateegilised mõõtmed on 90–62–89, jalanumber on 40.
Tema modellikarjäär algas 14. augustil 2004 kiirtoiduketi Burger King palgal. Otsekohe sai ta lepingu modelliagentuuriga pildistamise, mannekeenitöö ja tantsuesinemiste jaoks.
Alates 2009. aastast juhib ta telesaadet "Austria’s Next Topmodel". Seda näitab Austria erakanal Puls 4 ja 2011. aastal oli juba selle saate kolmas hooaeg. Külalisesinejana astus ta üles sarja "Germany's Next Topmodel" teisel ja kolmandal hooajal.
Tema elukaaslane on filmirežissöör Dustin Schöne, neil kaks last.
Alexander Rybak
Elulugu
Alexander Rybak sündis Valgevene NSV pealinnas Minskis viiuldaja Igor Rõbaki (sündinud 1954) ja pianisti Natalia Rõbaki (sündinud 1959) perekonnas. Kui Alexander oli nelja-aastane, emigreerus perekond Norrasse. Nad asusid elama Oslo lähedale Nesoddenisse.
2009. aasta Eurovisioon
16. mail 2009 võitis ta Norra esindajana Eurovisiooni lauluvõistluse Moskvas.
Laulu "Fairytale" eest sai ta 387 punkti, ületades senise Eurovisiooni rekordi 292 punkti, mille oli püstitanud 2006. aastal Soome ansambel Lordi. Võit oli ülekaalukas, sest teisele kohale jäänud Islandi lugu teenis 218 punkti.
Laul oli Rybaki enda kirjutatud ja inspireeritud norra rahvamuusikast. Võistlusel esitas ta seda koos tänapäevase rahvatantsu ansambliga Frikar.
Pärast Eurovisiooni
Pärast Eurovisiooni sai "Fairytale'ist" hitt kogu Euroopas. Juba järgmisel nädalal oli see kolmandal kohal Euroopa Billboardi edetabelis, esikohal Belgias, Taanis, Kreekas, Islandil, Norras, Rootsis ja Venemaal ning teisel kohal Iirimaal, Soomes ja Hollandis, lisaks Briti edetabeli esikümnes. Rybaki esinemist Eurovisioonil vaadati Youtube'is üle 10 miljoni korra kõigest mõne nädala jooksul. "Fairytale'i" on maailmas müüdud üle 400 000 eksemplari. Rybak tõi oma debüütalbumi "Fairytales" välja kohe varsti pärast seda ja 2009. aasta augustiks oli see saadaval enam kui 25 Euroopa riigis. Seda on müüdud Norras 120 000 eksemplari ja kogu Euroopas kuni 300 000. Album oli esikolmikus alates ajast, kui see ilmus Norras, jõudis esikohale ja püsis seal nädalate viisi, saavutades kolmekordse plaatinaplaadi kõigest kahe kuuga. Samuti saavutas see kuldplaadi Rootsis ja Poolas ning topeltplaatinaplaadi Venemaal, kus Rybak oli 2009. aasta augusti keskel Vene Billboardis esinumber.
Teine singel albumilt "Fairytales", "Funny Little World", sisenes Norra edetabelitesse 2. kohale, jäädes alla ainult "Fairytale'ile", mis oli esikohal. See oli esimene kord, kui Norra laulja saavutas Norra edetabelis kaks esimest kohta.
Pärast Eurovisiooni käis Rybak Euroopa-turneel, andes üle saja etenduse enam kui 300 000 inimesele. Ta osales suurtes telesaadetes Saksamaal, Kreekas, Hollandis, Belgias, Venemaal, Ukrainas, Valgevenes, Rootsis, Soomes, Taanis ja Norras, sealhulgas Nobeli rahuauhinna kontserdil – seda nägid miljonid televaatajad üle maailma.
Raadio Uuno aasta hiti valimisel tuli "Fairytale" 9. kohale.
2009. aasta detsembris tuli välja dokumentaalfilm "Muinasjutt – film", mis räägib Rybaki elust viimase poole aasta jooksul. 2009/2010. aasta vahetusel näitas Eesti Televisioon tema kontserti, mis toimus Oslo ooperimajas 2009. aasta augustis.
Järgmise albumi andis Rybak välja 2010. aasta kevadel.
8. märtsil 2010 andis Rybak kontserdi Tallinnas Nokia kontserdimajas.
Aastatel 2009–2012 on ilmunud kokku viis Alexander Rybaki albumit, mis valmisid koostöös erinevate autorite, muusikute ja produtsentidega Vene Föderatsioonist, Rootsist, Ukrainast ja Norrast. Ukrainas on tehtud ka kolm videot hittidele "Europe's Skies", "Cupid's Arrow" ja “Leave Me Alone”. Aastal 2011 osales laulja ühel hooajal Rootsi telesaates "Tantsud tähega" ning paralleelselt laulis ka duette koos Ukraina noore lauljaga televisiooni muusikasaates "Sirka+Sirka". Samas võttis Rybak külastajana osa Ukrainas noorte muusikute konkursist ja valmistas ette suurt kontserti, esines ühel laval Kiievi internaatkooli lastega. Vahepeal andis artist kaks aastat järjest mitu kontserti erinevates Norra kirikutes jõulukava; matkas läbi Norra ka suvel, andes meistriklassi etendusi koos noorte tantsijate ja esinejatega. Rootsis andis Alexander Rybak koos koolimuusikutega publikule kaks suurt kontserti suvelaval oma laulude ja klassikapaladega, esinedes Stockholmis ja muudes asulates, samuti Norras. Aastal 2011 algas koostöö Rumeenia laulja Paula Selinguga "X-factori" valimistel ning edasi uue laulu "I'll Show You" kallal töötades. Koostöö rumeenia lauljaga jätkus 2012. aasta suvel, kui nad esinesid ühel laval Pride'il Antwerpenis ja Moldova pealinnapäeva peol Chişinăus sügisel.
2013. aasta alguses esitas Rybak oma klubikontserdikava, andes mitu kontserti Leedus ja Eestis, ning võttis žürii liikmena osa telesaatesarjast "Koorilahing" Vilniuses ja samas Vene muusika festivalist Londonis. Vahepeal ilmus Rybakil uus lugu "I'm With You", mida ta pakkus Eurolaulu konkursi Norra voorus esitada algavale lauljannale Annsofile, ja ta pääses finaali. Türgi Alanya ja Mersini linnas esitas Rybak pakkus laiale publikule uut pikka kava, mis koosneb tema paladest ja klassikalistest instrumentaalteostest. Artisti peaaegu kuupikkune maikuine viibimine erinevates kohtades Ameerika Ühendriikides kandis privaatset omapära. Juunikuisel esinemisel Rumeenias Craiova linnas jätkas ta koostööd lauljanna Paula Selinguga.
Juunist oktoobrini jätkas Rybak esinemist Norras, osaledes kontserdisarjas veel kahe norralasest Euroopa laulukonkursi osavõtjaga ning viies läbi meistri-õppetunde ja ühiseid kontserte Norra muusikakoolides. Samuti esines ta suvelavadel koos tantsugrupiga Leedust ning võttis osa ühe Norra TV saate salvestusest koos teiste esinejatega. Lisaks oli ta partneriks veel ühele Eurovisiooni võitjale – Maria Šerifovitšile (Serbia). Rybak esitas oma klassikalise muusika kava augustis Norra publikule väikesel laval Oslo muuseumis ja septembri alguses Vilniuses, kus esitas mõned laulud oma albumitelt ja lisaks veel osa oma diplomitöökavast koos Leedu kammerorkestriga Donatas Katkuse juhatusel ja noore Norra klaverimängijaga Stefan Zlatanosiga. Septembris ja oktoobris rõõmustasid riialased ja Saksamaa publik tema klubikontsertide üle. Selle aasta mitu uut Valgevene külastust oli seotud osalemisega kuraatorina Minski telekonkursil "Поющие города" ("Laulvad linnad"). Sügisel salvestas Rybak videot ning valmistus jõuluturneeks Norras ja oma muusikali väljatoomiseks.
2018. aasta Eurovisioon
Teist korda õnnestus Rybakil Norra esindajana Eurovisioonile pääseda 2018. aastal lauluga "That's How You Write a Song".
Kuuba pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Kuuba pesapallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Meeskonna koosseis
Danny Betancourt Luis Borroto Frederich Cepada Yorelvis Charles Michel Enríquez Norberto González Yulieski Gourriel Pedro Luis Lazo Roger Machado Jonder Martínez Danny Miranda Frank Montieth Vicyohandri Odelin Adiel Palma Eduardo Paret Ariel Pestano Alexei Ramírez Eriel Sánchez Antonio Scull Carlos Alberto Tabares Yoandri Urgelles Osmani Urrutia Manuel Vega Norge Luis Vera
Ivo Josipović
thumb|Ivo Josipović (2009) Ivo Josipović (sündinud 28. augustil 1957 Zagrebis) on Horvaatia poliitik, õigusteadlane ja helilooja, kes oli 18. veebruarist 2010 kuni 18. veebruarini 2015 Horvaatia president.
Ta lõpetas 1980. aastal Zagrebi Ülikooli õigusteaduskonna, 1985 sai magistri- ja 1994 doktorikraadi kriminaalõiguse alal. Aastal 1984 asus ta tööle Zagrebi ülikooli õppejõuna. Ta on töötanud professori ja uurijana ka mitmes välismaa ülikoolis.
Ivo Josipović on õppinud ka Zagrebi muusikaakadeemias, mille lõpetas kompositsiooni erialal aastal 1983. Aastatel 1987–2004 oli ta muusikaakadeemia õppejõud. Ta on loonud umbes 50 helitööd ja pälvinud nende eest mitu rahvusvahelist auhinda. Alates 1991. aastast on ta Zagrebi muusikabiennaali direktor.
Juulis 2009 sai temast sotsiaaldemokraatide presidendikandidaat. 27. detsembril 2009 peetud presidendivalimiste esimeses voorus sai ta 32,4% häältest. Teises voorus 10. jaanuaril 2010 oli ta vastamisi esimeses voorus 14,8% häältest saanud sõltumatu Zagrebi linnapea Milan Bandićiga ja valiti 60,26%-ga häältest Horvaatia kolmandaks presidendiks.
Johannes Valgma
Johannes Valgma (aastani 1935 Johannes Watmann; 4. august 1908 Põltsamaa – 1. jaanuar 1975 Tallinn) oli eesti pedagoog ja keeleteadlane.
Haridus
Valgma lõpetas 1926 Põltsamaa Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna. Oli 1934–1938 Viljandi Tütarlastegümnaasiumi ja Saaremaa Ühisgümnaasiumi eesti keele ja kirjanduse õpetaja, aastast 1938 Tartus keskkooliõpetaja, 1940-1941 Tartu IV keskkooli (Hugo Treffneri Gümnaasium) direktor, 1948–1952 Tallinna Õpetajate Instituudi ja 1952–1959 ning 1962–1966 Tallinna Pedagoogilise Instituudi eesti keele ja kirjanduse kateedri vanemõpetaja, 1966–1974 dotsent, 1959–1962 |Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi eesti keele, kirjanduse ja ajaloo sektori juhataja.
Uurimisvaldkonnad
Valgma uurimisvaldkonnad olid eesti keele grammatika ja õppemetoodika.
Porvoo
Porvoo (rootsi keeles Borgå) on linn Soomes Uusimaa maakonnas. Linn asub Soome lahe rannikul. 2011. aastani oli Porvoo Ida-Uusimaa maakonna halduskeskus.
Linna elanikest kõneleb 64% emakeelena soome keelt ja 33% rootsi keelt. thumb|Porvoo linna vanimasse ossa kuuluvad elamud Porvoo on nime saanud Porvoo jõe ääres asunud linnuse rootsikeelse nime järgi (Borg-å tähendab 'Kindlusejõgi'). Linnaõigused sai umbes 1380. aastal ja on seega vanuselt teine linn Soomes. 1809. aastal kogunes Porvoos Maapäev, kus osales ka Venemaa keiser Aleksander I. Vanalinn on üks vähestest säilinud 18. sajandi vanalinnadest Soomes.
Porvoo linn ja vald ühinesid 1997. aastal üheks omavalitsusüksuseks.
Porvoos sündis maalikunstnik Albert Edelfelt ning elas ja suri luuletaja Johan Ludvig Runeberg.
Porvoos on kaks veetorni: Myllymäki veetorn ja Hamari veetorn.
Soome 7. riigimaantee (kiirtee) ühendab Helsingi linna ja Porvoo linna umbes 86 km pikkuses. Paralleelselt 7. riigimaanteega kulgeb piirkonnatee 150.
Bussiliinid
Linnasisese ühistranspordi teenindaja on Porvoon Liikenne Oy, mis kuulub Koiviston Auto Oy alla.
Vanuritele ja liikumisraskustega inimestele on olemas mikrobussidega teenindusliinid.
Lisaks töötab alates 2016. aastast mai algusest septembri lõpuni mikrobussiga tasuta suvebuss Rinkeli, mis sõidab ringliini.
Dumping
Selliste toodete ekspordimaht on tavaliselt märkimisväärne ja seab ohtu importiva riigi tootjate materiaalse jätkusuutlikkuse. Dumping tähendab kõnekeeles ka kaubast vabanemist ükskõik kui madala hinnaga.
Dumpingu tavaline definitsioon on välisturul sama kauba eest madalama hinna küsimine kui eksportija kodumaisel turul. Sellele viidatakse kui tavapärase kaubandustegevuse käigus samal kaubanduslikul tasandil alla "normaalväärtuse" müümisele. Maailma Kaubandusorganisatsiooni (World Trade Organization, WTO) asutamislepingus on dumping hukka mõistetud (kuid mitte keelatud) olukorras, kus see põhjustab või võib põhjustada materiaalselt kahju importiva riigi kodumaisele tööstusele.
Dumpinguvastased meetmed
Paljud valitsused kasutavad dumpinguvastaseid meetmeid, et kodumaist tööstust kaitsta. WTO lepped (Anti-Dumping Agreement ja GATT punkt 6) lubavad seda, juhul kui riik suudab tõestada, et dumpingust tuleneb reaalne kahju kodumaisele konkureerivale tööstusharule. Selleks peab valitsus olema võimeline tõestama, et dumping toimub, arvutama välja selle ulatuslikkuse (ehk kui palju madalam on eksportija kauba hind turul võrreldes tema kodumaise turuga) ja et dumpingust tuleb või võib tulla kahju importiva riigi ettevõtetele. Peale selle on dumpinguvastaste meetmete kasutuselevõtuks teisigi tingimusi, näiteks lõpetatakse edasine uurimine kohe, kui selgub, et imporditava kauba maht on alla 3% kogu seda tüüpi kauba impordihulgast selles riigis. Meetmed võib kehtestada kuni viieks aastaks, kui ei tõestata, et nende lõpetamine tooks kaasa edasist kahju.
Urmas Kruuse
Urmas Kruuse (sündinud 14. juulil 1965 Elvas) on Eesti poliitik, alates 26. jaanuarist 2021 Eesti maaeluminister.
Urmas Kruuse oli aastatel 2002–2007 Elva linnapea, aastatel 2007–2014 Tartu linnapea. Ta oli aastatel 2014–2015 tervise- ja tööminister Taavi Rõivase esimeses valitsuses ning aastatel 2015–2016 maaeluminister Taavi Rõivase teises valitsuses.
Töökäik
Urmas Kruuse on töötanud aastatel 1987–1993 Tallinna Tööstuskaubastus laooperaatorina, aastatel 1985–1994 vabakutselise muusikuna, aastatel 1994–1995 ASi Siberry Rebase hulgilao laojuhatajana, aastatel 1997–1999 ASi Siberry Rebase hulgilao müügijuhina ning aastatel 1999–2002 Kesko Food ASi müügiesindaja-kliendihaldurina.
Muusikaline tegevus
1982. aastal liitus Urmas Kruuse ansambliga "Risk", kus mängis tema vend Enn Kruuse juba basskitarri. Samas ansamblis hakkas ta ka lugusid kirjutama ja laulma. Hiljem tegi ta omanimelise bändi "Urmas Kruuse Band", millega anti 1990. aastal välja ka album "Through Me".
Poliitiline karjäär
Aastatel 1999–2002 oli Urmas Kruuse Elva linnavolikogu liige, seejärel aastatel 2002–2007 Elva linnapea.
Märtsis 2014 loobus Urmas Kruuse Tartu linnapea kohast, asudes Taavi Rõivase esimeses valitsuses tööe Eesti tervise- ja tööministrina. Ministrina kandideeris ta 2015. aasta Riigikogu valimistel Jõgeva- ja Tartumaal, kogudes 5960 häält, mis oli valimisringkonna suurim häältesaak nii Reformierakonna kui ka üldarvestuses (edastades järgmist kandidaati ligi kahekordselt), ja ta osutudes valituks Riigikokku isikumandaadiga. Taavi Rõivase teises valitsuses jätkas ta 9. aprillist 2015 kuni ametist lahkumiseni valitsusevahetuse tõttu 23. novembril 2016 Eesti maaeluministrina.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris Urmas Kruuse Elva vallas, kus sai 329 häälega kõigist kandidaatidest kolmanda ja Reformierakonna nimekirja esikoha. Kuna valimiste eel tehtud seadusemuudatus võimaldas Riigikogu liikmetel taas olla ühtlasi omavalitsuse volikogu liikmed, jäi Urmas Kruuse pärast valimisi nii Riigikogu kui ka Elva vallavolikogu liikmeks (Elva volikogu 29 liikmest oli selliseid kaks).
Alates 26. jaanuarist 2021 on Urmas Kruuse Eesti maaeluminister Kaja Kallase teises valitsuses.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 6235 häält ning osutus valituks.
Isiklikku
Urmas Kruuse on abielus. Peres on sündinud mitu last, sh kaks tütart ja kaks poega. 2016. aasta septembris suri Urmas Kruuse vanim poeg, 1989. aastal sündinud Raner.
Cresi saar
pisi|Cres pisi|Asendikaart pisi|Vaade Cresi saarele [[Mošćenicast]] Cres (itaalia Cherso, saksa keeles varem Kersch, ladina keeles Crepsa, vanakreeka keeles Χέρσος, Chersos) on saar Aadria meres, üks Dalmaatsia saartest. Kuulub Horvaatiale. Saar on üks Horvaatia põhjapoolsemaid, paikneb Kvarneri lahe põhjaosas Istria poolsaarest idas ja kagus.
Saare pindala on uute mõõtmiste järgi 405,78 km². Varem peeti pindalaks 404,3 km² ning saart Krki järel pindalalt teiseks Horvaatia ja Aadria mere saarte hulgas. Uute mõõtmiste järgi on Krki ja Cresi pindala võrdsed. Saare elanike arv on 2001. aasta Horvaatia rahvaloenduse andmetel 3184. Rahvastiku tihedus on 7,9 in/km².
Saare pikkus on 66 km, laius 2–12 km. Rannajoone pikkus on 268,205 km või 248 km.
Osorist viib pööratav sild Lošinji saarele. Varem olid need saared maakitsuse kaudu ühenduses, kuid nüüd on nende vahele kaevatud kitsas kanal.
Loodus
Saar on mägine, kõrgus kuni 650 meetrit. Kõrgeim punkt on Gorice (608 m).
Haldus
Saar jaguneb kohaliku omavalitsuse üksuste Cresi linna (saare põhja- ja keskosa) ja Mali Lošinji linna (saare lõunaosa) vahel.
Rahvuslik koosseis
Enamik elanikke on horvaadid, järgnevad bosnialased, serblased ja sloveenid. Vähesel määral on itaallasi ja sakslasi.
Asustus
pisi|[[Beli]] pisi|[[Lubenice]] pisi|[[Porozina]] pisi|[[Cres]] pisi|[[Filozići]] Suurim asula on Cres (2234 elanikku).
Tähtsamad Asulad põhjast lõuna poole:
Condoleezza Rice
thumb|right|Condoleezza Rice Condoleezza Rice (sündinud 14. novembril 1954 Birminghamis Alabama osariigis USA-s) on Ameerika Ühendriikide poliitik.
Cresi saar
Liiklus
pisi|Saare kesk- ja lõunaosa panoraam ([[Vrana järvest lõunaotsani)]] Cresi saarele saab parvlaevaga Brestovast (Istria poolsaar Porozina sadama kaudu ning Valbiskast (Krki saar Meragi sadama kaudu. Rijekast saab katamaraaniga liinil Mali Lošinj – Rijeka – Mali Lošinj Cresi ja Martinšćica sadamasse.
Condoleezza Rice
Condoleezza Rice oli George W. Bushi valitsuse riigisekretär 26. jaanuarist 2005 kuni 20. jaanuarini 2009. Ta oli sellel ametikohal esimene mustanahaline naine, teine mustanahaline (pärast Colin Powelli) ja teine naine (pärast Madeleine Albrighti).
Cresi saar
Ajalugu
Aastal 866 toimusid horvaatide ja veneetslaste vahel esimesed kokkupõrked. 10. ja 11. sajandil kehtestas Veneetsia vabariik saarel oma võimu, mis püsis üldiselt kuni Napoleoni võiduni veneetslaste üle (1797), ehkki vahepeal valitsesid saart lühikest aega ka horvaadid ja ungarlased.
Condoleezza Rice
Aastatel 1989–1991 oli ta George H. W. Bushi nõunik Nõukogude Liidu ja Ida-Euroopa asjades. Aastal 2000 aitas ta George W. Bushi presidendikampaanias ja sai pärast Bushi ametisseastumist riiklikuks julgeolekunõunikuks.
Cresi saar
Ajalugu
Pärast Napoleoni võitu Habsburgide monarhia üle valitses Cresi Prantsusmaa (1805–1817) (saar oli osa Illüüria provintsidest), pärast Napoleoni langust enam kui sajandi jooksul Habsburgide monarhia. Sel ajal sai saar oliivipuude ja aedsalvei kasvatamisega jõukaks. Pärast Esimest maailmasõda, mille Austria-Ungari kaotas, läks Cres 1920 Rapallo lepinguga Itaaliale. Teise maailmasõja ajal okupeerisid saare 1943 Saksamaa väed. Pärast sõda, mille Itaalia kaotas, läks 1947 Jugoslaaviale, kus ta oi Horvaatia liiduvabariigi koosseisus. Pärast Jugoslaavia lagunemist 1991 jäi Cres Horvaatiale.
Et paljud elanikud on läinud paremat elu otsima, on endised taimekasvatusalad metsistunud. Nüüd on eriti pensionärid hakanud saarele tagasi tulema. Turism on muutunud oluliseks elatisallikaks. Paljud elavad saarel hooajaliselt.
Condoleezza Rice
Ajakirjanduses spekuleeriti tema võimaliku kandideerimise üle 2008. aasta presidendivalimistel.
Madis Kallas
pisi|Madis Kallas 2022. aasta Arvamusfestivalil Madis Kallas (sündinud 22. aprillil 1981) on eesti poliitik, sporditegelane ja endine mitmevõistleja, alates 17. aprillist 2023 Eesti regionaalminister. Madis Kallas on Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
1996. aastal lõpetas ta Kihelkonna Põhikooli ja 1999. aastal Kuressaare Gümnaasiumi. 2004. aastal lõpetas ta Tallinna Ülikooli kehakultuuri eriala.
Poliitika
Aastatel 2013–2015 oli ta Kuressaare abilinnapea. 2. aprillil 2015 valiti ta Kuressaare linnapeaks.
Pärast Saaremaa valdade ühendamist oli ta Saaremaa vallavanem kuni 27. maini 2020. Ametist lahkumisest teavitas ta avalikkust 20. aprillil 2020, võttes poliitilise vastutuse koroonakriisi tõttu. Saaremaa vallavanemaks valiti ta taas 26. novembril 2021.
18. juulil 2022 nimetati ta ametisse Eesti keskkonnaministriks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 5 (Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa) 2254 häält ning osutus valituks.
17. aprillil 2023 nimetati ta ametisse Eesti regionaalministriks.
Saavutused spordis
Tegeles tippsportlasena mitmevõistlusega.
Eesti Olümpiakomitee presidendi kandidaat 2012
Ta kandideeris 2012. aastal Eesti Olümpiakomitee presidendiks. Talle oponeeris Eesti Olümpiaakadeemia president ja endine kergejõustiklane Neinar Seli, kes valiti presidendiks.
Luteiin
pisi Luteiin (sõnast luteus 'reseedaga värvitud, oranžkollane') ehk ksantofüll ehk toiduvärvina E 161b on kollakasoranž taimepigment, mis kuulub karotenoidide hulka.
Luteiini sisaldub koos klorofülliga seemnetaimede, sõnajalgtaimede ja paljude vetikate kõigis rohelistes osades. Luteiin on beetakaroteeni kõrval kõige levinum karotenoid.
Luteiini molekulivalem on C40H56O2.
Luteiin ehk ksantofüll on ksantofüllide klassi nimiaine.
Leidumine
Palju luteiini sisaldavad tumedad lehtköögiviljad (näiteks kähar lehtkapsas kuni 0,25 mg/g värskes kaalus, spinat kuni 0,12 mg/g). Peiulille õielehtedes on luteiini kuni 8,5 mg/g ning neid kasutatakse luteiini tööstuslikuks tootmiseks.
Loomsetes organismides esineb luteiin näiteks rebus. Silma kollatähnis esinevad luteiin ja zeaksantiin ainsate karotenoididena.
Saamine ja valmistamine
Luteiini biosünteesi lähteaine on alfakaroteen, mille mõlemat jonooniringi spetsiifilised hüdroksülaasid hüdroksüleerivad. See biosüntees, nagu ka alfakaroteeni biosüntees, leiab aset ainult taimedes.
Tööstuslikult saadakse luteiini sisaldavate taimeosade, eriti peiulille õielehtede ekstaheerimisel.
Omadused
Luteiin moodustab oranžkollaseid oksüdatsiooni- ja kuumustundlikke kristalle.
Kasutamine
Luteiini kasutatakse toiduvärvina (E161b) ning söödalisaainena kodulindudele rebu kollaseks värvimiseks.
Peale selle kasutatakse teda ravimite toimeainena kollatähni degeneratsiooni raviks; toimeviis on siiski ebaselge. Uusimad uuringud näitasid, et luteiini manustamine ka veel kõrges eas võib kollatähni degeneratsiooni ära hoida või leevendada. Nende leidude kontrollimiseks alustati 2008 uuringut AREDS II.
Aastal 2010 näitas Wisconsin-Madisoni Ülikoolis tehtud 1800 naise uuring, et luteiini ja C-vitamiini manustamise abil saab naistel kae riski alandada.
Uuring VITAL
Uuring VITAL ("VITamins And Lifestyle") oli aastatel 2000–2002 Washingtoni osariigis 77 000 uuritavaga kohordiuuring. Selle eesmärk oli avastada vitamiinide ja teiste toidulisandite manustamise seos võimaliku suurema vähiriskiga. Ühe tulemusena tehti kindlaks et aastaid kestev luteiini manustamine seondub naistel suurema kopsuvähi riskiga. Hoolimata uuritavate suurest arvust oli luteiini tarvitajate arv aga võib-olla liiga väike, et olla statistiliselt oluline.
Bioloogiline tähtsus
Luteiin on kloroplastide fotosüsteemide koostisosa. Ta tõhustab energia kasutamist ja avaldab kaitsvat toimet. Peale selle on ta õielehtedes ja viljades meelitusvärv. Inimesel on luteiin koos zeaksantiiniga hädavajalik nägemisel.
Pärispea
Pärispea on küla Harju maakonnas Kuusalu vallas Lahemaa rahvuspargis Pärispea poolsaare põhjaosas Hara lahe ääres.
Külas on sadakond registreeritud elanikku ning talukohti on samuti saja ringis, aasta läbi elab seal umbes 70 inimest, suviti vähemalt poole rohkem.
Pärispea on vanim rannaküla ja Mandri-Eesti põhjapoolseim küla.
Rahvastik
Elanike arv:
Majandus
pisi|Sadamakai Hara lahes
Varem on selle piirkonna tähtis elatusallikas olnud salapiiritusevedu. Nõukogude Liidu ajal oli Pärispeal Kirovi-nimelise kalurikolhoosi kalasadam, kalatsehh, õmblustsehh ja puidutsehh. Külas oli Pärispea kalakasvatus, kus kasvatati mereveega kalatiikides forelle. Tänapäeval teenib kalandusega elatist 3–4 inimest.
Enamik elanikest käib tööl Tallinnas, on ka eraettevõtjaid.
Pärispeal on avastatud mineraalvee varud.
Transport
Loksale viib asfalteeritud kohalik maantee. Teine kohalik maantee viib Viinistule. Pärispealt sõidab päevas läbi umbes 8 liinibussi.
Loksa–Pärispea tee ja Viinistu–Pärispea tee ristumiskohas asub Viinistu tee bussipeatus.
Veevarustus
Loksa vallavalitsus ja MTÜ Pärispea Veeselts esitasid 2002 Keskkonnainvesteeringute Keskusele taotluse küla veevarustuse süsteemi väljaehitamiseks. Veetrasse oli ette nähtud rajada 4 km ulatuses.
Veebruari lõpus 2003 otsustati toetada Pärispea veevarustuse väljaehitamist veekaitse programmist 1 000 000 krooniga. Projekti kogumaksumus on 1,7 miljonit krooni. Vald lisas 0,1 miljonit krooni, nii et Pärispea elanikud pidid ise tasuma 0,6 miljonit krooni.
Ehitust alustati 2003. Valmis puurkaev ja osa trassidest. Vees oleva metaani kogunemise tõttu pumbamaja plahvatas.
Ehitus jätkus 2004, mil saadi veevarustuse süsteemi väljaehituseks ja puurkaevu kordategemiseks Keskkonnainvesteeringute Keskuselt 1,18 miljonit krooni. Valla eelarvest lisati 120 000 krooni. Kaevu paigaldati gaasieraldusseadmed ning jätkati trasside ehitamist.
Veetorustiku projekti Keskkonnainvesteeringute Keskus 2004. aastal ei finantseerinud.
Kultuur
Külas on tegev MTÜ Pärispea Seltsimaja (juhatuse liige ja kontaktisik on Asko Aug), mis haldab vana koolimaja hoonet ja seda ümbritsevat külaplatsi. Tegutseb naisrahvatantsu rühm Pärispea Tantsumemmed, varem tegutsesid ka naisansambel, sõnakunstnikud, pillimehed ja solistid. Seltsimajas asub ühiskondlikel alustel raamatukogu ja külamuuseum.
2012. aasta sügisest on Pärispea seltsimajas lisaks traditsiooniliselt toimuvatele pannkoogipühapäevadele toimunud kahe treeningurühma töö. Kristi Karjatse juhendab Nia tehnika (aga ka kriya hatha jooga) tundi ning Terje Luts joogatrenni. Kord kuus on seltsimajas pühapäeva pärastlõunal palvetund, kohale sõidab Loksa baptistikoguduse pastor Peeter Valk.
Pärispea Seltsimaja eesmärk on piirkonda edendada selle ajalugu arvestades ja keskkonnasäästlikku mõtteviisi propageerides, pakkuda siinsele külastajas- ja elanikkonnale kvaliteetseid meelelahutusvõimalusi ning suurepärast ja omanäolist elukeskkonda.
Seltsimaja hakati rajama 1994. aastal 120-aastasesse koolimajja, mis tuli taastada. Koolimaja ehituseks andis materjali Kolga krahv ja selle ehitasid külamehed. Kool suleti 1971. 1960. aastatel tehti seal veel näitemängu. Suur koolimaja rekonstrueerimine algas 2009. aastal. Kolmel aastal järjest investeeriti majasse üle 65 000 euro. Hoonest sai hubane ja omanäoline kooskäimiskoht piirkonna rahvale.