cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ivanka Trump
pisi|Ivanka Trump (2017) Ivanka Marie Trump (õieti Ivana; sündinud 30. oktoobril 1981 New Yorgis) on USA ettevõtja, modell ja seltskonnadaam, alates 29. märtsist 2017 kuni 20. jaanuarini 2021 USA presidendi nõunik.
Karl Gottlieb Wenig
Tallinna Jaani kirikus on tema altarimaal "Kolgata" (1867).
Ivanka Trump
Ta on Donald Trumpi ja tema esimese abikaasa, endise modelli Ivana Trumpi tütar.
Ta oli 2007–2017 asepresident oma isa ettevõttes The Trump Organization.
Elulugu
Ta on abielus ettevõtja Jared Kushneriga ja neil on 3 last.
Karjäär
2007. aasta suvel nimetati Ivanka Trump Trumpi Organisatsiooni asepresidendiks.
2017. aasta veebruaris eemaldati Trumpi rõivakollektsioon poeriiulitelt halva kvaliteedi pärast.
Ta on kirjutanud kaks eneseabiraamatut.
Algirdas Butkevičius
Algirdas Butkevičius (sündinud 19. novembril 1958) on Leedu poliitik, kes oli 13. detsembrist 2012 kuni 13. detsembrini 2016 Leedu peaminister.
Ta lõpetas Vilniuse tehnikaülikooli ehitusökonomistina, sai Kaunase tehnikaülikoolis magistrikraadi ärijuhtimise alal ja 2008. aastal doktorikraadi majandusteaduses.
Algirdas Butkevičius on olnud seimi liige alates 1996. aastast.
Alates 7. märtsist 2009 kuni 22. aprillini 2017 oli Algirdas Butkevičius Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees.
Luksemburgi veinid
Ülevaade
Luksemburgi veine toodetakse peamiselt Luksemburgi kaguosas  Moseli jõe ääres. Viinamägede all on Luksemburgis ligikaudu 300-400 meetri laiune ja 42 kilomeetri pikkune ala.
Luksemburgis kasvatatavad viinamarjasordid
2006 aasta seisuga olid enim kasvatatud viinamarjad:
Luksemburgi veinide kvaliteedisüsteem
Veinide kvaliteeti reglementeeriv seadus võeti vastu 2 juulil 1931. Vastavalt sellele seadusele võib kvaliteetvein langeda ühte kolmest kategooriast: Appellation Controlée, Premier Cru või Grand Premier Cru. Veinide kvaliteedi üle otsustab Ekspertide nõukogu ja seda tehakse igal aastal, st veinitootjad peavad kvaliteedimärgist taotlema oma veinidele igal aastal.
Crémant de Luxembourg
Crémant de Luxembourg on Luksemburgi vahuvein, mida toodetakse traditsioonilisel meetodil ja seal tohib kasutada ainult Luksemburgis kasvatatud viinamarjasid. Sellised nõuded on defineeritud kohaliku kvaliteedistandardi Marque Nationale raames. Mõned Luksemburgi vahuveinid kannavad lihtsalt nime Crémant ja seal ei kuvata tiitlit Marque Nationale. Selliseid vahuveine on kas osaliselt või täielikult toodetud imporditud viinamarjadest.
Harilik maarjalepp
pisi|Õis koos õienuppudega
Harilik maarjalepp (Agrimonia eupatoria) on roosõieliste sugukonda maarjalepa perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Oder (perekond)
Oder (Hordeum) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeperekond.
Mycroft Holmes
pisi|
Mycroft Holmes on tegelaskuju Arthur Conan Doyle'i teostes, Sherlock Holmesi vanem vend.
Moro National Liberation Front
pisi Moro National Liberation Front on Filipiinidel tegutsev moslemite relvarühmitus.
Harilik maarjalepp
Botaaniline iseloomustus
Harilik maarjalepp on 30–100 cm kõrguseks kasvav, aromaatselt lõhnav, väheharunenud, tihedalt karvadega kaetud mitmeaastane rohttaim. Kuldkollased õied, läbimõõduga umbes 1 cm, moodustavad kuni 30 cm pikkuse tiheda õisiku. Varre alumine osa on kaetud rohkete hambulise servaga, paaritusulgjate liitlehtedega. Sulgjad lehed on pealt tumerohelised ja hallikarvased. 5–8 mm pikkune vilja ülemine osa on kaetud haakjate harjaskarvadega, mis jäävad kergesti loomade karvade ja inimeste riiete külge. Juur on must ja veidi puitunud. Lühike risoom on lihtne või harunev. Õitseb juunist augustini.
Moro National Liberation Front
Rühmitus asutati 1972. aastal.
Harilik maarjalepp
Ajalugu
Hariliku maarjalepa ladinakeelse nime esimene pool pärineb kreeklaste sõnavaras kasutusel olevast sõnast Agremone, mis tähistab silmi ravivaid taimi. Nimi Eupatoria viitab kuningas Mithridates Eupatorile, kes oli tunnustatud ravimtaimede kokkusegaja.
Saksamaal levis uskumus, et maarjalepp omab pea alla pannes uinutavat toimet ning inimene magab seni, kuni taimed pea alt ära võetakse. Juba keskajal arvati, et maarjalepp suudab kaitsta mürgiste loomade salvamise eest, mistõttu kasutati teda näiteks maohammustuste korral. Peeneks hõõrutud maarjalepaga püüti ravida marutõbise koera hammustushaava.
Levila
Levinud Euroopa mõõduka kliimaga aladel, Kaukasuses ja Lõuna-Siberis. Kasvab kõikjal Eestis hõredates metsades, metsa-, tee- ja põlluservadel, puisniitudel. Kõige sagedamini leidub seal, kus kasvab maasikas.
Kasvatamine
Maarjalepp kasvab hästi nii niiskel kui ka tavalisel aiamullal. Võib kasvatada poolvarjus, näiteks aias õunapuude vahel. Dekoratiivsete lehtede ja õite tõttu on taim esindatud ka püsilillepeenardel. Maarjalepa seeme külvatakse sügisel. Kevadel lehestaadiumis tõusmed istutatakse ümber. Kui taimed on hõredalt külvatud, võib nad külvikastis suuremaks kasvatada ja otse peenrale istutada. Ühele ruutmeetrile sobib istutada 9 taime; tihedama istutuse korral kasvavad puhmikud peagi kokku ja tekib ruumipuudus.
Kasutamine ja toimed
Ravimtaimena kasutatakse hariliku maarjalepa ürti ja ka juurt. Ürti kogutakse enne õitsemist ja õitsemise alguses, kui vilju pole veel moodustunud. Õitsev taim lõigatakse maha umbes 10 cm kõrgusel maapinnast. Kuivab hästi õhu käes õhukese kihina või hõredas kimbus kuivatades.
Harilikku maarjaleppa kutsutakse neljakümne tõve rohuks. Tal on kõhtu kinnistav, uriinieritust soodustav ja mikroobivastane ning suu limaskestapõletikke leevendav toime. Külmetuse ja palaviku korral ning uriinierituse esile kutsumiseks kasutatakse lehtedest valmistatud tõmmist. Mikroobide- ja põletikuvastast toimet saab kasutada näiteks podagra ja reumatismi korral. Kurku, suuõõnt ja mandlinäärmeid loputatakse põletike korral maarjalepa vesitinktuuriga. Lisaks kasutatakse tinktuuri ka nina niisutamiseks nohu korral.
Euroopa rahvameditsiinis on maarjalepp tuntud siseelundite kasvajate ja sisemiste verejooksude puhul. Hiinas on taim levinud maksa- ja sapipõiehaiguste, verejooksudega igemepõletiku, veritsuse ja kasvajate korral ning ka üldtugevdava ravimtaimena. Tema tinktuuride ja tõmmistega ravitakse kõiki maksahaigusi, kaasa arvatud tsirroosi. Meega segatuna ravib südamehaigusi, neere, magu ja maksa. Värskete lehtede kompressi soovitatakse jalgade väsimuse leevendamiseks. Maarjalepa tinktuuri kasutatakse samuti välispidisteks kompressideks.
Maarjalepp on hea meetaim, värvitaimena sobib hästi villase lõnga värvimiseks.
Keemiline koostis
Maarjalepa lehtedes ja õites leidub polüsahhariide, glükoosi, fruktoosi, sahharoosi, orgaanilisi ja rasvhappeid (sidrunhapet, õunhapet, oblikhapet, kiinahapet), steroide, lämmastikku sisaldavaid ühendeid, fenoolhappeid, parkaineid, katehiine ja flavonoide.
Oder (perekond)
Liike, keda pärismaiselt või metsistunult võib leida ka Eestis:
Viljandi Pauluse kirik
Viljandi Pauluse kirik on pühakoda Viljandis aadressil Kiriku tänav 3. Kirikus tegutseb EELK Viljandi Pauluse kogudus.
Kirik on "Teeliste kirikute" nimekirjas.
Kirik otsustati ehitada pärast seda, kui kogudus jagati 1860. aastal linna- ja maakoguduseks ning Viljandi Jaani kirik jäi linnakogudusele. Punastest tellisest ja maakivist ehitatud uusgooti stiilis hoone projekteeris arhitekt Matthias von Holst. Kirik pühitseti 30. oktoobril 1866.
Kiriku interjöör on avar ning kolmest küljest ümbritsetud rõduga. Altarimaali "Kristus ristil" (1866) autor on Carl Andrea. Kirikusaali valgustab teiste seas erakordselt suur kroonlühter, mille kogudus hankis Nürnbergist. Seal asub kauni prospektiga Eesti suurim täismehaanilise traktuuriga orel, mille on valmistanud Guido Knauff. Kirikusaali lõunapoolsel seinal on vaimulikku ja riigimeest Jaan Lattikut kujutav bareljeef ning teisel korrusel asub tema muuseumituba. Kirikusaalis on parvlaeval Estonia hukkunute mälestuskivi (Peeter Leinbock, 1994).
Eesti maavanemate loend
Eesti maavanemate loend on loetelu Eesti maakondade juhtidest.
Eķengrāve mõis
pisi|Mõisakompleks Eķengrāve mõis (Eķengrāves muiža, saksa Eckengraf, Eichengrabe) oli mõis Lätis Nereta kihelkonnas. Tänapäeval asub endine mõisasüda Jēkabpilsi piirkonnas Viesīte vallas Eķengrāves.
Eķengrāve mõis rajati aastal 1477, mil Bernhard von der Borch rajas ümbruskonna maadest umbes 20 hektari suuruse maavalduse. Mõisa omanikeks olid Lafflerid, seejärel aastast 1565 Vietinghoffid ja aastast 1590 Grotthußid. Aastal 1622 kasutati mõisa kohta esimest korda nime Eichengrabe.
Aastal 1633 said mõisa omanikeks Zöge von Manteuffelid, 1698 aga Taubed. Omanike kiire vahetus jätkus aastal 1753 Wittenite ja aastal 1762 Howenitega. Aastal 1783 jõudis mõis taas Manteuffelite kätte tagasi, aga juba aastal 1798 läks see edasi Witte von Wittenheimidele. Nende valdusse jäi mõis kauemaks, vahetusid vaid rentnikud. Aastal 1861 ostis mõisa Heinrich Heinz, aga aastal 1872 Rechenbergid. Nende valdusse jäi mõis võõrandamiseni aastal 1920, tol ajal kuulus mõisa juurde juba 1333 hektarit maad. Rechenbergid rentisid mõisakompleksi Läti riigilt edasi aastani 1926, mil sinna asusid elama Lievenid.
Mõisa elumaja ja kõrvalhooned on kultuurimälestistena kaitse all.
Fergusoni rahutused
pisi|Pisargaasi kasutamine rahutuste esimese laine ajal
Fergusoni rahutused on USAs 2014. ja 2015. aastal aset leidnud meeleavalduste ja rahvarahutuste seeria. Rahutuste esialgseks ajendiks oli relvastamata mustanahalise nooruki tapmine politseiniku poolt Missouri osariigis Fergusoni linnas 9. augustil 2014.
Rahutustest tulenevalt tõstatus ühiskonnas diskussioon seadusekaitsjate ja afroameeriklaste vahelistest suhetest ja samuti juhiti tähelepanu politsei jõukasutuse teemale.
Rahutuste esimene laine kestis 9. augustist 25. augustini ja teine laine 24. novembrist 2. detsembrini. Rahutuste teise laine kutsus esile Saint Louise maakonna vandemeeste kogu otsus mitte esitada süüdistust Michael Browni tulistanud politseiniku vastu.
4. märtsil 2015 teatas ka justiitsministeerium, et ei esita politseiniku vastu süüdistust. Samal päeval avalikustati 105-leheküljeline raport, milles arvustati Fergusoni politseijaoskonnas laialt levinud rassismi ja tehti ettepanekuid olukorra muutmiseks.
Michael Browni surm
Mõned minutid enne tulistamist olid Brown ja tema sõber Dorian Johnson varastanud lähedal asuvast poest karbi sigareid ja tõuganud sealset müüjat. Politseiauto roolis olnud Wilson märkas keset sõiduteed tema sõidusuunale vastu kõndinud Browni ja Johnsonit ja peatus. Kui ta äsjasest vargusest teadis, siis võis ta kahtlusalused kirjelduse järgi ära tunda. Politseinik andis noorukitele korralduse kõnniteele minna. Seejärel politseinik tagurdas. Wilsoni sõnul ta tagurdas, kuna Brown olevat autost möödudes kasutanud solvavat kõnepruuki. Johnsoni sõnul oli hoopis politseinik neid kõnniteele saates ebaviisakas olnud. Wilsoni kohaselt lõi Brown ta autoukse kinni, seisis siis ukse ees ja ei lasknud tal autost väljuda. Johnsoni sõnul põrkas autouks juhuslikult vastu Browni. Järgnes läbi autoakna toimunud rüselus väljas olnud Browni ja autos istunud Wilsoni vahel. Johnsoni väitel oli rüseluse algatajaks pooleks Wilson, Wilsoni väitel oli agressoriks Brown. Rüseluse käigus tulistas Wilson Browni kätt. Brown hakkas auto juurest eemale jooksma, Wilson väljus autost ja hakkas teda taga ajama.
Wilsoni sõnul pööras Brown ümber ja hakkas ründavalt tema suunas liikuma, käsi püksivärvli vahel. Politseiniku sõnul eiras Brown käsklusi peatuda ja maha lamada, mistõttu ta tulistas enda poole jooksvat Browni.
Johnsoni sõnul tulistas Wilson põgeneva Browni suunas, mille peale Brown pööras ümber, tõstis käed alla andmise märgiks õhku ja ütles, et pole vaja tulistada, tal ei ole relva, kuid Wilson tulistas sellest hoolimata mitu lasku. Johnson ütles, et Brown ei jooksnud enne viimaseid laske politseiniku suunas.
Wilsoni järgi oli Browni käsi surmani püksivärvli vahel. Johnson ütles, et Brown ei saanud vigastuse tõttu käsi kuigi kõrgele õhku tõsta, kuid mõlemad ta käed olid õhus. Wilson tulistas vahejuhtumi käigus 12 kuuli, Browni tabas 6 kuuli. Saatuslikuks sai viimane kuul, mis tabas Browni pähe. Kohalikke inimesi pahandas, et Browni surnukeha viidi sündmuskohalt minema alles nelja tunni pärast. Et intsident toimus elamurajoonis, oli sel mitmeid tunnistajaid.
Vandekohus arutas juhtunut mitu kuud, lõpuks otsustati, et Wilsonile ei esitata Browni tulistamise asjus kriminaalsüüdistust.
Hiljem on ulatuslikult kritiseeritud seda, kuidas politsei tulistamisjuhtumit uuris. Samuti on arvustatud intsidenti puudutava info avalikustamise aeglust. Et tulistaja nime avalikustamisega viivitati, kahtlustasid paljud, et politsei püüab juhtunut kinni mätsida. Browni tulistanud politseiniku isik tehti teatavaks alles 15. augustil ja samal ajal avalikustati ka poe turvavideo, kus on jäädvustatud müüjat tõukav Brown. Browni perekond mõistis video avalikustamise hukka, öeldes, et tegu oli nende poja isiku halvustamisega pärast tema "hukkamisstiilis mõrvamist".
2014. aasta august
pisi|left| 9. augusti õhtuks olid kohalikud elanikud viinud Browni hukkumispaika lilli ja küünlaid. Väidetavalt lubas üks politseinik politseikoeral inimeste loodud mälestusmärgile urineerida ja politseinikud sõitsid mälestusmärgist autoga üle. Politsei selline käitumine ajas kõrvaltvaatajad vihale.
pisi|Maha põletatud QuikTripi bensiinijaam 10. august algas rahulikult, kuid pärast õhtust küünlavalgel peetud mälestamisüritust kasvas rahva seas rahutus. Osad inimesed hakkasid ettevõtteid rüüstama ja autosid lõhkuma. QuikTripi pood ja bensiinijaam pandi põlema. Politsei kasutas rahva laiali ajamiseks muuhulgas märulivarustust ja helikoptereid. Vahistati üle 30 inimese. Kella kaheks öösel õnnestus rahvas laiali ajada. Kaks politseinikku sai kergemaid vigastusi.
11. augustil kasutas politsei pisargaasi ja kummikuule, et rahvast eelneval õhtul maha põletatud QuikTripi poe varemete juurest minema ajada. Osad protestijaid viskasid politseinikke kividega, väidetavalt oli kuulda püssilaske, viis inimest arreteeriti. Meeleavaldajate hulgas oli ka osariigi senaator Maria Chappelle-Nadal.
pisi|left|Meeleavaldajad rahutuste neljandal päeval 12. augustil kogunes maakonna halduskeskusse Claytonisse mitusada meeleavaldajat, kes nõudsid Browni maha lasknud politseinikule kriminaalsüüdistuse esitamist. Paljud Fergusonis meelt avaldanud inimesed tõstsid käed pea kohale ja hüüdsid "ärge tulistage!" (don’t shoot!). Politsei sõnul viskasid osad protestijad politseinike suunas Molotovi kokteile, mistõttu tuli rahvahulga laiali ajamiseks kasutada pisargaasi. Ka öösel vastu 13. augustit kasutasid politseinikud meeleavaldajate ja ajakirjanike vastu pisargaasi ja kummikuule. Vahistati vähemalt 7 meeleavaldajat. Politsei käskis inimestel kas koju minna või olla valmis vahistamiseks. CNNi kaamerad filmisid üht politseinikku ütlemas: "Laske käia, te *** loomad, laske käia" ("Bring it, you fucking animals, bring it").
pisi|left|Politseinikud 13. augustil saabus meeleavaldusi ohjeldama umbes 70-liikmeline SWAT rühm. Õhtul kasutas politsei rahva laiali ajamiseks tossupomme, pimestavaid valgusgranaate, kummikuule ja pisargaasi, rahva seast visati politseinike suunas Molotovi kokteile.
Mitmed ajakirjanikud kritiseerisid politseid liigse jõukasutuse ja ajakirjandusvabadust piirava tegevuse pärast. Näiteks vahistati The Washington Posti reporter Wesley Lowery ja The Huffington Posti reporter Ryan Railley ja takistati Al Jazeera America operaatorite tööd. Fergusoni politseipealik Tom Jackson eitas ajakirjanike alla surumise süüdistusi. President Barack Obama ütles olukorda kommenteerides, et politsei ei tohiks rahumeelsete demonstrantide vastu liigset jõudu kasutada, ja et inimesed peaksid saama kasutada oma põhiseaduslikku õigust sõnavabadusele kartmata seejuures vangi sattumist. Obama sõnul ei peaks USA politsei tegelema oma tööd tegevate ja sündmusi kajastavate ajakirjanike kiusamise ja vahistamisega.
Vahistati ka toimunut sotsiaalmeedias jagamise eesmärgiga salvestanud Antonio French. Frenchi sõnul varjus ta pisargaasi ja tossupommide eest oma autosse, kuid politsei tiris ta sealt välja ja ta vahistati ebaseaduslikul kogunemisel osalemise eest. Päev hiljem vabanenuna kirjeldas French vahistatuid kui "rahuhoidjaid". Ta ütles, et: "Koguti kokku valed inimesed... pastorid, noored inimesed, kes tegutsesid rahu saavutamise nimel".
pisi|left|Senaator McCaskill Fergusonis 14. augustil ütles demokraadist senaator Claire McCaskill, et meeleavaldajate reaktsiooni eskaleerumise taga oli politsei militariseerumine. Saint Louise linna politseipealik Sam Dotson kritiseeris olukorda ja ütles, et tema ei oleks kasutanud meetmeid, mille puhul hägustusid sõjaväe ja politsei vahelised piirid. Saint Louise linna politseijaoskond saatis Saint Louise maakonna politseinikele appi ainult neli liikluse reguleerijat, muid abivägesid ei saadetud.
Missouri kuberner Jay Nixon ütles pressikonverentsil, et korra tagamise Fergusonis võtab ajutiselt üle Missouri osariigi politsei (Missouri State Highway Patrol). Ta kritiseeris Saint Louise maakonna politseinike tegevust ja ütles, et jõu kasutamist tuleb piirata – tänavad ei tohiks sarnaneda sõjakoldega. Saint Louise maakonna prokurör Robert McCulloch kritiseeris omakorda kuberneri sõnavõttu ja teatas: "Tema täna tehtu on häbiväärne; tal ei olnud seaduslikke volitusi seda teha. Maakonna politseijaoskonnas töötavaid mehi ja naisi mustata on häbiväärne".
pisi|Kapten Ronald Johnson 14. augusti õhtul juhtis Missouri State Highway Patroli juht, mustanahaline ja antud kogukonnast pärit kapten Ron Johnson Fergusonis ulatuslikku rahumeelset marssi.
14. augustist 22. augustini viibis Fergusonis 12-liikmeline Amnesty Internationali delegatsioon. Inimõiguste kaitsjad kohtusid ametnikega ja koolitasid kohalikke aktiviste vägivallatu meeleavaldamise võtete osas.
pisi|Fergusoni politseipealik Thomas Jackson pressikonverentsil 15. augusti hommikul teatas Fergusoni politseipealik Tom Jackson viimaks Browni maha lasknud politseiniku nime. Enne nime teatavaks tegemist kirjeldas ta tulistamisele vahetult eelnenud poeröövi.
Ööl vastu laupäeva rüüstati poodi, kust Brown oli enne oma surma sigareid varastanud. Murti sisse ka teistesse läheduses asunud ettevõtetesse. Samas oli meeleavaldajate seas neid, kes rüüstamist takistada üritasid.
16. augustil kuulutas Nixon välja hädaolukorra ja kehtestas Fergusonis südaööst viieni hommikul kehtinud liikumiskeelu.
Kuigi politsei oli lubanud militaartaktikast hoiduda, kasutati ööl vastu 17. augustit siiski jälle pisargaasi ja eriüksuslasi. Üks meeleavaldaja sai kuulitabamuse ja viidi kriitilises seisus haiglasse. Politsei eitas tulistamist. Seitse meeleavaldajat vahistati. 17. augusti hommikul pikendati liikumiskeeldu veel üheks ööks.
17. augustil kogunes umbes 150 inimest Saint Louise kesklinna, et politseinik Darren Wilsonit toetada. Meeleavaldajad leidsid, et Wilson oli antud situatsioonis ohvriks tehtud, ja et tema karistamine tooks kaasa olukorra, kus seadusekaitsjad kardavad oma tööd teha.
pisi|Politseinikud Kuna möödunud öö komandanditunnil olid rahutused jätkunud, kutsus Nixon 18. augustil kohale rahvuskaardi. Järgnevaks ööks komandanditundi välja ei kuulutatud.
18. augusti õhtul tahtsid mitusada meeleavaldajat ülesrivistatud politseinikke rünnata, kuid teised meeleavaldajad takistasid neid ja hoidsid niimoodi ära suurema kokkupõrke. Vahistati 78 isikut, nende seas The Intercepti ajakirjanik Ryan Devereaux.
21. augustil saatis Nixon rahvuskaardi minema. Olukord oli rahunemas.
25. augustil kogunesid tuhanded inimesed Browni matusele.
September ja oktoober
1. septembril tuli teadaanne, et Fergusoni politseinikud võtsid kasutusele vormirõivaste peal kantavad minikaamerad. Kaamerad saadi annetusena kahelt eraturvafirmalt.
Nii septembris kui oktoobris esines Fergusonis konflikte politsei ja kohalike elanike vahel. Peeti meeleavaldusi ja vahistati korrarikkujaid. Näiteks 20. oktoobril vahistati Fergusoni politseijaoskonna hoone ees Missouri osariigi senatisse kuuluv Jamilah Nasheed, kuna ta takistas tänaval liiklust ja ei allunud politsei korraldustele.
November
17. novembril kuulutas kuberner Fergusonis välja erakorralise seisukorra. See pidi ennetama vandekohtu otsuse välja kuulutamisega tõenäoliselt kaasnevaid meeleavaldusi.
24. novembril otsustas vandemeestekogu Wilsonile Browni tulistamise asjus süüdistust mitte esitada. Järgnes nii rahumeelseid proteste kui ka märatsemist. Saint Louises pandi hulk maju põlema, oli nii vandaalitsemist kui rüüstamist, kostis püssilaske, põletati politsei- ja eraautosid. Politsei kasutas taas pisargaasi, vahistati 61 inimest. Näha oli soomusautosid.
25. novembril tulid tuhanded ameeriklased rohkem kui 170 USA linnas tänavaile vandekohtu otsuse vastu protestima. Rahvuskaart saadeti taas Fergusoni korda tagama. Californias Oaklandis vahistati üle 90 inimese süütamise, rüüstamise ja vandalismi tõttu. Meeleavaldusi peeti ka Londonis ja mitmes Kanada suurlinnas.
Novembri meeleavaldused olid augusti omadest intensiivsemad.
Novembri lõpus lahkus Darren Wilson teenistusest.
2015. aasta märts
Holder ütles pressikonverentsil, et Fergusoni politseinikud olid oma käitumisega tekitanud umbusaldust ja põlgust täis "toksilise keskkonna." 18-aastase mustanahalise nooruki maha laskmine valge politseiniku poolt pani "püssirohutünni" plahvatama
5. märtsil 2015 teatasid Browni vanemad, et esitavad Browni tapmise asjus tsiviilhagi. Perekonda esindav advokaat ütles: "Oleme algusest peale olnud arvamusel, et politseinik Darren Wilson ei pidanud Mike Browni päise päeva ajal tulistama ja tapma nagu ta seda tegi. Et ta oleks võinud tegutseda teisiti, aga ta valis surmava jõu kasutamise".
Justiitsministeeriumi aruanne tõi kaasa mitmed tagasiastumised ja vallandamised. Tagasi astus üks kohtunik, vallandati üks kohtusekretär ja kaks politseinikku.
10. märtsil astus tagasi Fergusoni linnahaldur (City Manager) John Shaw ja 11. märtsil Fergusoni politseiülem Thomas Jackson. Mõlemad said lahkumishüvitisena ühe aasta palga (Shaw 120 000 dollarit ja Jackson 96 000 dollarit) ja neil säilis tervisekindlustus. Paljud Fergusoni elanikud ja mitmed sotsiaalmeedia kasutajad leidsid, et lahkumishüvitised olid põhjendamatult suured. Nõuti ka linnapea tagasiastumist ja linnavolikogu laialisaatmist.
11. märtsil kogunesid meeleavaldajad pärast Jacksoni ametist lahkumise avalikku teatamist Fergusoni politseijaoskonna ette. Ööl vastu 12. märtsi sai kaks politseinikku kuulihaava – üht tulistati näkku ja teist õlga. Mõlemad politseinikud jäid ellu. 14. märtsil vahistatud 20-aastane kahtlusalune väitis, et ei sihtinud politseinikke, vaid rahva seas olnud inimesi, kellega ta oli tülli läinud.
Rahutuste tagamaad
Rahutuste põhjustena nähakse ühelt poolt rassismi ja teiselt poolt vaesust. Samuti halbu suhteid mustanahaliste ja politseinike vahel ja mustanahalisi koormavat suurt trahvide hulka.
Fergusoni politseinikud oli kogukonnast demograafiliselt erinevad. 53 politseinikust 48 olid valged, samas kui kaks kolmandikku Fergusoni elanikest on mustanahalised ja vaid kolmandik valged.
Justiitsministeeriumi aruandes heideti Fergusoni politseile ette üleliigset elektrišokirelva Taseri tarvitamist, samuti ülemäärast jõukasutust.
2012.–2014. aasta statistika järgi olid 93% kõigist vahistatutest mustanahalised. Peaaegu 90% politsei jõukasutusest oli suunatud mustanahaliste vastu. Kõigi politseikoera hammustusega lõppenud juhtumite puhul, kus kannatanu rassiline kuuluvus oli teada, oli hammustatuks afroameeriklane. 85% peatatud autojuhtidest olid mustanahalised. Mustanahaline autojuht, kelle politsei kinni pidas, otsiti kaks korda tõenäolisemalt läbi kui valge autojuht, kuigi mustanahalistelt leiti vähemtõenäoliselt keelatud aineid kui valgetelt.
Trahviraha kasutati linna eelarve tasakaalustamiseks. Holderi kriitika järgi käitusid Fergusoni politseinikud linnakassa täitjatena, mitte seaduse eest seisjatena. Näiteks kirjeldati ühe mustanahalise naise markantset juhtumit. Naine oli 2007. aastal saanud 151 dollari suuruse parkimistrahvi. Et ta seda kohe tasuda ei saanud ja vahepeal kohtusse ei ilmunud, määrati talle selle eest üha uusi karistusi. Makseraskustest hoolimata oli ta 2014. aastaks kohtule maksnud 550 dollarit, ent pidi sellegipoolest veel 541 dollarit juurde maksma. Sama trahvi pärast oli teda kaks korda vahi alla võetud ja kuus päeva vanglas peetud.
Justiitsministeeriumi aruandes avalikustati ka rassistliku sisuga e-kirju, mis Fergusoni politseinike ja linnaametnike vahel ringlesid. Näiteks ühes meilis võrreldi president Obamat šimpansiga ja teises tehti rassistlikku nalja Michelle Obama arvel.
Politsei militariseerumise kriitika
pisi|Eriüksuslased 23. augustil andis Obama korralduse uurida, mil viisil sõjaväevarustus politsei kätte jõuab, ja avaldas kahtlust, kas taolise varustuse kasutamine Fergusoni rassirahutuste ajal oli otstarbekas. Ka Eric Holder ütles, et "on mõistlik üle vaadata, kas militaarvarustust varutakse õigetel eesmärkidel, ja kas selle kasutamise osas viiakse läbi korralik väljaõpe". Samuti ütles ta, et "jõudemonstratsioonid vastusena enamjaolt rahulikele meeleavaldustele võivad anda eesmärkidele vastupidise tulemuse".
USA relvajõudude veteranide ühendus Veterans of the US Armed Forces kritiseeris politsei tegevust Fergusoni rahutuste ajal, sh soomukite, ründerelvastuse ja koerte kasutamist. Osutati, et kui sõjavägi peaks sõjakoldes sarnase olukorraga rinda pistma, siis otsitaks dialoogi nii sotsiaalmeedia kaudu kui ka suhtekorraldajate vahendusel. Oli ka veterane, kes leidsid, et Fergusoni politseinikud olid kuulivestidega paremini varustatud kui jalaväelased Iraagi sõja ajal.
Amnesty International avaldas 24. oktoobril 2014 aruande, milles väljendati muret inimõiguste olukorra pärast Fergusonis. Juhiti tähelepanu rassipõhisele diskrimineerimisele, politsei liigsele jõukasutusele, meeleavaldamise õiguse piiramisele, meeleavaldajate hirmutamisele, pisargaasi ja kummikuulide kasutamisele, ajakirjanike juurdepääsu takistamisele ja korrakaitsjate vastutamatusele oma tegude suhtes.
Avalik arvamus
pisi|[[Ameerika Ühendriikide Esindajatekoda|USA esindajatekoja liikmed käsi pea kohal hoidmas]] 14.–17. augustil 2014 viis Pew Research Center 1000 täiskasvanu seas läbi avaliku arvamuse küsitluse. Uuringu järgi leidis 80% mustanahalistest, et tulistamise järelkaja juhib tähelepanu ühiskonnas olulistele rassiga seotud teemadele. Selle seisukohaga nõustus 37% valgetest, samas kui 47% valgetest leidis, et rassiküsimustele pühendatakse juhtumit käsitledes liiga palju tähelepanu. Demokraadid olid vabariiklastest palju tõenäolisemalt arvamusel, et juhtumi tõttu arutati rohkem ühiskonnas olulist rassiküsimust (nii arvas 68% demokraatidest ja 22% vabariiklastest). Vabariiklased seevastu pidasid suurema tõenäolisusega politsei käitumist sobivaks (43% vabariiklastest ja 21% demokraatidest pidas politsei käitumist sobivaks). 65% vabariiklasi usaldas seda, kuidas tulistamisjuhtumit uuritakse, demokraatidest usaldas juhtumi uurimist 38%.
Kanat Islam
Kanat Islam (kasahhi keele slaavi kirjas Қанат Ислам; araabia kirjas قانات يسلام; hiina keeles 哈那提·斯拉木 Hanati Silamu; sündinud 13. septembril 1984 Altays Altay ringkonnas Ili Kasahhi autonoomses ringkonnas Xinjiangi Uiguuri autonoomses piirkonnas) on Hiina Rahvavabariigi ja Kasahstani endine poksija, rahvuselt kasahh.
Harrastajana
Ta oli aastatel 2003 ja 2005 II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) Hiina Rahvavabariigi meister.
Ïsläm osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) pronksmedali 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Carlos Banteux'le (Kuuba) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Neil Perkinsile (Inglismaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Manon Boonjumnongile (Tai) ning jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Ta võttis 2011. aastal Kasahstani kodakondsuse. Ta elab alaliselt Ameerika Ühendriikides.
Elukutselisena
Ta poksis septembrist 2012 kuni septembrini 2017 elukutselisena. Ta pidas kokku 25 kohtumist ning võitis need kõik (neist 20 nokaudiga).
Ta on olnud elukutseliste seas erinevate kaalukategooriate ja organisatsioonide maailmameister.
Valprato Soana
Valprato Soana on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Valprato Soana kõrgus merepinnast on 1113 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt 1,61 inimest ruutkilomeetri kohta.
Valprato Soana piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Champorcher, Cogne, Ronco Canavese, Traversella, Vico Canavese.
Valprato Soana halduspiirides asuvad järgmised asulad: Campiglia Soana, Piamprato.
Buulo Mareer
Linna geograafilised koordinaadid on.
Buulo Mareeris asus muu hulgas Al-Qā‘idah' Somaalia üksuse Ash-Shabābi tugipunkt. Linn läks Somaalia valitsusvägede kätte koos Aafrika Liidu missioonivägede abiga 30. augustil 2014.
Sēme
pisi|left|Sēme kirik Sēme on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas, Sēme valla halduskeskus.
Sēme asub merepinnast 55 meetri kõrgusel. Külas on põhikool, rahvamaja ja raamatukogu. Küla on kujunenud endise Sēme mõisa Kulve karjamõisa (Kulven) ja Sēme kiriku juurde. Asulas on Sēme bussipeatus.
Külas kasvavad sanglepp ümbermõõduga 4.12 meetrit ja mänd ümbermõõduga 2.84 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2018 oli külas 436 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 434.
Doktoritöö juhendaja
Doktoritöö juhendaja on doktoriõppe üliõpilasele ehk doktorandile ülikooli poolt määratav juhendaja – erialaselt kompetentne ja kogemustega teadlane, kes on ise juba kaitsnud doktorikraadi ning juhendab doktoranti õpingutes ja teadustöös, eelkõige doktoriväitekirja kirjutamisel.
Lakkoder
Lakkoder (Hordeum jubatum) on kõrreliste sugukonda arvatud taimeliik.
Taim kasvatatakse Eestis dekoratiivtaimena aedades. Harva võib ta ka metsistuda.
Toomas Helin
Toomas Helin (24. aprill 1966 Pärnu – 27. jaanuar 2021) oli eesti kurjategija, uimastite salakaubitseja.
2002. aastal, kui tema suhtes oli algatatud kriminaalkahtlustus umbes ühe tonni marihuaana toimetamises Aafrikast Eestisse, pääses ta rekordilise kautsjoniga (1,8 miljonit Eesti krooni) vabaks.
Süvaoperatsiooni teooria
Süvaoperatsiooniteooria, ka süvalahingud (vene keeles Теория глубокой операции), on Punaarmees 1930. aastal loodud sõjandusteooria vaenlase vägede ründamisest palju sügavamale rindejoonest. Teooria seisneb asjaolus, et kasutades uusi relvi ja üksusi on võimalik saavutada märkimisväärne strateegiline edu, rünnates tähtsaid punkte mitte ainult rindejoonel, vaid ka selle taga.
Eelkõige on siin mõeldud seda, et saboteeritakse või vallutatakse käsuliine, logistikat, haavatakse vaenlast õrnematest kohtadest kui rindejoon. Eesmärgi saavutamiseks püütakse soomusvägede abil murda rinne mitmeks osaks ja suruda need eraldi maha. Teooria on loodud mõjukate sõjaväelaste ühistööna, kellest tuntumad on Vladimir Triandafillov, Mihhail Frunze ja Mihhail Tuhhatševski. Uue lähenemise väljatöötamise põhjustajaks oli ka ebaedu relvakonfliktides nagu Vene-Jaapani sõda, Esimene maailmasõda ja Poola-Nõukogude sõda. Süvalahingud on ka uudsed, kuna tekitasid senise strateegia-taktika teljele kolmanda, vahepealse teguri "operatsioonid".
1931. aastal esitati NSV Liidu relvajõudude kindralstaabile ettekanne "Armee rekonstrueerimisega seotud taktikalised ja operatiivkunsti peamised küsimused" (vene keeles «Основные вопросы тактики и оперативного искусства в связи с реконструкцией армии»", milles teesidena olid esitatud süvalahingute iseloom ja olemus. 20. aprillil ja 20. mail 1932 kuulati Vabariigi Revolutsiooninõukogus ettekannet "Punaarmee taktika ja operatiivkunst uuel etapil" (vene keeles «Тактика и оперативное искусство РККА на новом этапе»). Selle ettekande alusel töötati välja ajutised juhtnöörid süvasõja pidamiseks, mis kinnitati Sõja- ja Mereasjade Rahvakomissaride Nõukogu poolt ning edastati vägedele veebruaris 1933.
Tekkelugu
Süvaoperatsiooniteooria tekkimise ajaks peetakse 1920. aastate lõppu. Eeldused selle tekkeks andis Vene kodusõja järgne Punaarmee ümberrelvastumine. Staabiülema asetäitja Vladimir Triandafillovi ja tankivägede peainspektori Kalinovski kirjutatud "Armee pealtungi teooria moodsas sõjas" («Теория наступления современных армий в современной войне») tõi esile soomusvägede erakordse potentsiaali pealetungioperatsioonides. Asja sisu oli lahingu käigus kahe peaülesande saavutamine:
Nagu näha, on siin aluseks mehhaniseeritud ja soomusvägede teke. See vahetas välja senise jätkuva sõjategevuse doktriini, mis seisnes vastase pidevas tegevuses hoidmises kogu rindejoone piires kuni tolle väljasurumiseni piirkonnast.
Märtsis 1933 töötati välja tankivägede, tema väeosade ja allorganisatsioonide struktuur. Punaarmeesse ilmusid mehhaniseeritud korpused, mis koosnesid mehhaniseeritud brigaadidest, samuti peastaabi reservi tankibrigaadid, mehhaniseeritud polgud ratsakorpuste sees ja tankipataljonid laskurdiviisides.
Süvaoperatsiooniteooria lülitati 1936. aastal kehtivasse eeskirja (vene keeles Полевой устав) ning ka selle 1939. aasta projekti.
Strateegia
Tulenevalt "sügava pealetungi" kontseptsioonist läks löögijõud mehhaniseeritud korpustele. See sisaldas samaaegseid või vahetult järgnevaid lööke tankide, lennuväe, suurtükkide, dessantide jms abil. Eesmärgiks oli murda kaugele läbi, kahjustada vaenlase struktuuri terviklikkust, lüüa see tükkideks ning halvata logistika, käsuliinid, moraal.
Koidu Leppik
Koidu Leppik (sündinud 17. juunil 1936) on eesti raamatukoguhoidja.
Süvaoperatsiooni teooria
Strateegia
Löögigrupi jõud pidid ründama mitmes ešelonis: esimene ešelon on pommituslennukid, teine rasked tankid. Kolmanda ešelonina tulevad keskmised ja kerged tankid. Neljanda ešelonina ründab motoriseeritud jalavägi mootorrataste jms toel. Viies ešelon on suurekaliibrilised suurtükid koos toeks olevate tankidega. Õhudessant on eriešelon.
Koidu Leppik
Alates 1970. aastatest töötab ta Soonurme Raamatukogu juhatajana.
Süvaoperatsiooni teooria
Kasutamine sõjas
thumb|300px|Volhovi lahingu skeem Süvaoperatsiooniteooria elemente kasutas Georgi Žukov Halhõn goli lahingus ning need tõid kaasa Jaapani vägede kaotuse. .
Suure Isamaasõja ajal kasutati seda taktikat Nõukogude vägede pealetungil. Edukateks näideteks võib pidada Visla-Oderi operatsiooni ja Nõukogude-Jaapani sõda.
Yahya Hassan
thumb|Yahya Hassan (2013)
Yahya Hassan (19. mai 1995 Århus – 29. aprill 2020 Århus) oli palestiina päritolu Taani luuletaja.
Ta on peamiselt tuntud oma luulekogu "Yahya Hassan" (2013) järgi, millest kujunes enim müüdud esikluulekogu Taani kirjanduse ajaloos. Seda on kokku müüdud üle 100 000 eksemplari.
Elulugu
Hassan kasvas üles Århus V linnaosas, kuritegevusest ja vägivallast läbi imbunud immigrantide kogukonnas. Ta hakkas juba teismelisena luuletusi kirjutama ja kui ta kandis karistust Farsøs Solhaveni noortekoloonias, avastas tema kirjutamisande üks sealsetest õpetajatest. 2013. aastal lõpetas ta Hørves Vallekilde gümnaasiumi ja asus elama Kopenhaagenisse, kus avaldas sügisel 2013 oma esimese luulekogu. Ühtlasi jätkas ta õpinguid sealses Kirjanike Koolis (Forfatterskolen).
Hassan ja tema luule said avalikkuses tuntuks 2013. aasta alguses, kui ta osales veebruaris Vallekilde ülikooli kirjandusfestivalil "Litt Talk" ja tema luuletused jõudsid sealt ka Taani rahvusringhäälingu DR eetrisse.
Ghostface
Ghostface, vahepeal tõlgitud kui Kummitusenägu, on tegelane ja identiteet Karje filmides. Seda identiteeti on kasutanud frantsiisi peamised antagonistid, kellel kõigil on üks eesmärk, tappa kättemaksuks Sydney Prescott (keda mängib Neve Campbell), kuna too olevat neile midagi teinud.
Tegelase väljanägemine põhineb Edvard Munchi teosel Karje.
Yahya Hassan
Elulugu
5. oktoobril 2013 avaldas ajaleht Politiken temaga intervjuu, kus ta kritiseeris teravalt oma vanemate põlvkonda: nende klammerdumist islami külge, suutmatust omaks võtta Taani ühiskonna väärtusi ja neid oma lastele vahendada. Hassani intervjuu tekitas Taani ühiskonnas laialdase debati, mis ulatus kirjandusest integratsioonipoliitikani. Ka hiljem on teda rohkelt intervjueeritud nii kirjutavas ajakirjanduses kui ka raadios ja televisioonis.
Ghostface
Tegelaskujud
Ghostface'e on olnud palju (igas filmis erinev identiteet), nendeks on olnud:
Roman Bridger
Sydney auahne poolvend, kes tahtis talle kättemaksta selle eest, et ta isa valis Romani ema asemel endale uue naise Maureen Prescotti ehk Sydney ema. Ta kasutas märklaudade peal häälemuutjat, mis aitas tal kõlada teiste moodi, et neid manipuleerida. Tema rääkis Billy Loomisile Maureeni afäärist ta isaga, et too tapaks ta tütre Sydney. Seega teeb see tast Karje filmide tõelise peamise antagonisti. Teda esines Karje 3s, kus teda mängis Scott Foley.
Trakai rajoon
Trakai rajoon (leedu Trakų rajono savivaldybė) on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Vilniuse maakonna aladel.
Ghostface
Billy Loomis ja Stu Matcher
Billy Loomis esines Ghostface'ina esimeses filmis, kus teda aitas Stu Matcher. Need kaks õudusfilmi fanaatikut korraldasid Woodsbro's esimesena Ghostface tapmiste jada. Billy't mängis Skeet Ulrich ja Stu'd Matthew Lillard.
Debbie Salt ehk Proua Loomis ja Mickey Altieri
Uudistereporter Debbie Salt ja õpilane Mickey Altieri korraldasid järgmised tapmised. Debbie leidis Mickey sarimõrvarite saidilt, kus ta palkas olema ta plaani osaline. Nad kavatsesid tappa Sydney kättemaksuks Debbie poja, Billy Loomise tapmise eest. Lõpuks peale nende plaani avalikustamise ees Sydneyle Debbie reetis Mickey tulistades teda selga. Neid mõlemaid tappis Sydney Prescott. Nad esinesid teises filmis, ning Debbie't mängis Laurie Metcalf ja Mickey't Timothy Olyphant.
Yahya Hassan
Elulugu
29. aprillil 2020 leiti Hassan surnult oma korteris Aarhusis. Taani politsei teatel ei peeta tema surma kuriteo tagajärjeks.
Looming
17. oktoobril 2013 ilmus tema esimene luulekogu "Yahya Hassan", mis oli kantud autobiograafilistest teemadest ning kritiseeris samuti teravalt Taani muslimitest immigrantide kivistunud arusaamu, topeltmoraali ja soovimatust integreeruda Taani ühiskonda. Esialgu trükiti raamatut 800 eksemplari, kuid järgmistel kuudel tegi kirjastus sellest mitu juurdetrükki – oktoobris trükiti täiendavalt 11 000 ja novembris juba 42 000 eksemplari. Raamatu kirjastamisõigus on müüdud ka Rootsisse ja Norrasse, valmimas on ingliskeelne tõlge.
Kirjandusringkondades on tema luulet hinnatud positiivselt. Tema luulekeelt on peetud innovatiivseks ja jõuliseks, žanriliselt liigitub Hassani luule sotsiaalrealismi alla. Kunstilisest väärtusest enam on köitnud tähelepanu just tema luule sotsiaalsed ja poliitilised aspektid. Seda on nimetatud ainulaadseks ja šokeerivaks vaateks kaasaja ühiskonnale, mis on kantud vaoshoitud vihast ja valust ning purunenud illusioonidest. Hassan ise püüdis kogu aeg rõhutada, et tema kirjutatut tuleks käsitleda eelkõige kirjandusliku loominguna, mitte osana integratsiooni- ja immigratsioonipoliitikaga seotud vaidlustest.
Taani muslimitest immigrantide seas on reaktsioonid Hassani luulele olnud valulised ja vägivaldsed. Talle tehti arvukalt tapmisähvardusi. 18. novembril 2013 rünnati teda Kopenhaageni keskraudteejaamas, kuid ta pääses kergete vigastustega. 26. novembril jäeti ära tema avalik esinemine Vollsmose raamatukogus, sest politsei pidas turvariske liiga suureks. Esinemine viidi üle kohalikku kooli ja see toimus märulipolitsei kaitse all.
Auhinnad
8. novembril 2013 pälvis ta oma luulekoguga raamatumessil BogForum debüütteose auhinna.
Jaanuaris 2014 sai ta ajalehe Weekendavisen 2013. aasta kirjandusauhinna, millega kaasnes rahaline preemia 100 000 Taani krooni. Samal ajal pälvis ta ka ajalehe Politiken 2013. aasta kirjandusauhinna, millega kaasnes rahaline preemia 250 000 Taani krooni.
Haudumine
Haudumine on selgroogsetel loomadel (nt lindudel) munade hoidmine sellise temperatuuri juures, et loode saaks areneda. Haudumine on ka sellise temperatuuri juures loote arenemine.
Yahya Hassan
Auhinnad
26. septembril 2014 võitis ta sama luulekoguga Bodil ja Jørgen Munch-Christenseni debütandi auhinna, mis on suurim omataoline kirjandusauhind Taanis.
An Aristotelian Account of Induction
"An Aristotelian Account of Induction" ("Üks aristotellik induktsiooniteooria") on Louis Groarke'i filosoofiline raamat. See ilmus McGill-Queen's University Pressi väljaandel 2009. aastal.
Ghostface
Jill Roberts ja Charlie Walker
Jill oli Sydney nõbu, kes tahtis saada kuulsaks läbi mängides kõike, millega Sydney oli kuulsaks saanud. Ta kaasosaline oli ta poiss-sõber Charlie Walker, kelle Jill hiljem reetis, tappes ta. Ta suri Sydney käe läbi. Jilli mängis Emma Roberts.
An Aristotelian Account of Induction
Prolegomenon
Peaaegu kõik tänapäeva filosoofid mõistavad induktsiooni all arutlusvormi, mis võimaldab järeldada üksikust üldist, näiteks mitme musta varese nägemisest, et kõik varesed on mustad või enamik vareseid on mustad. Tänapäeva filosoofias on üldtunnustatud, et induktsiooniga on mingi loogiline probleem (induktsiooniprobleem). Niisugune järeldus pole loogiline, sest järgmine vares võib olla albiino. Enamiku filosoofide arvates on tegu lahendamatu probleemiga. Siin on aga lausalise skeptitsismi oht. Donald Carey Williams (The Ground of Induction) seostab seda, et kaob usk teadusesse, sellega, et induktsiooni enam ei usaldata. Kui induktsioonil pole adekvaatset alust, siis ei saa seletada teadmist, teadust ega moraali. Induktsiooniskeptitsism õõnestab teadmist sügavalt ja laialt. See raamat annab induktsiooniskeptitsismile vastuse, mis tugineb Aristotelesele. Aristotelese induktsiooniteooria on tänapäeval kõrvale jäetud. Kui arusaamatused kõrvale jätta, on see empiristliku induktsiooniteooria tõsine konkurent. Aristoteles ei ole oma induktsiooniteooriat süstematiseerinud. Tema stiil teeb arusaamise raskeks. Aristoteles ei õigusta ega kaitse induktsiooni, vaid lihtsalt aktsepteerib, et konkreetsetest meeltetajumustest saab tuletada universaalide teadmist. Induktsioon ise on tabamatu. Aristoteles ainult mainib, et induktsioon saab alguse tunnetushüppest. Induktsioon kui uue teadmise loomine toetub taipamisele või inspiratsioonile. Kogemusandmete tähelepanelikust ülevaatamisest ei piisa. Taju peab valgustama aru (nous), võime, mis võimaldab hüpata üksikult üldisele. Aristotelese induktsioon on loov. Tänapäevane arusaav induktsioonist ulatub tagasi David Hume'ini, kes juhtis tähelepanu induktsiooni ebatäielikkusele. Aristotelese kriitikana ei ole Hume'i teooria adekvaatne. Kuigi Hume'i mudel on inspireerinud keerulist tõenäosusliku arutlemise teooriat, vastab Aristotelese teooria paremini sellele, kuidas induktsiooni igapäevajutus ja teaduses kasutatakse. Aristotelese vaatekoht on lääne filosoofia ajaloos enamuse seisukoht.
Ghostface
Scary Movie
Ghostface esineb ka Scary Movie filmides, mis on Karje filmide paroodia.
Seredõna-Buda
Seredõna-Buda (ukraina Середина-Буда, vene Середина-Буда) on linn Ukrainas Sumõ oblastis, Seredõna-Buda rajooni halduskeskus. Seredõna-Buda asub Venemaa piiri ääres, Sumõst umbes 155 km põhjakirdes.
An Aristotelian Account of Induction
Alusprintsiibid
Tänapäeva ratsionalism nõuab iga asja põhjendit. Aga mõtlemine ei alga arutlusest. Intellektuaalse uurimise lõppeesmärk on teadmine. Ent ei saa argumenteerida ega mõtelda, kui pole, millega mõtelda. Aristotelese järgi annab induktsioon, õige vaimse taipamise võime, mõisted, definitsioonid, universaalid, loogika ja metafüüsika seadused, teaduse alusfaktid ja moraaliprintsiibid. Siit mõtlemine algabki. Need ongi mõtlemise vahendid. Kuigi antiikaja ja keskaja filosoofid uskusid, et induktsiooni saab formaliseerida süllogismina, poleks nad iial mõelnud, et induktsiooni paikapidavust saab tõestada, ja nad oleksid öelnud, et niisuguse tõestuse nõudmine on ekslik. Alusprintsiipe ei tõestata väitlausete abil, vaid alusprintsiipide abil tõestatakse väitlauseid. Aga see, et alusprintsiipe ei tõestata, ei tähenda, et need oleks suvalised. Need sunnivad end meile peale. Meie aru leiab need jõulise ja paratamatu taipamisega. Me tuletame need kogemuse analüüsist.
Seredõna-Buda
Asula rajasid 17. sajandi keskpaiku vanausulised, ürikutes on esmamainitud 1689. aastal. Linnaõigused sai Seredõna-Buda 1964. aastal.
Trakai rajoon
Rajooni pindala on 1208 km². 2017. aasta seisuga elas seal 32 546 inimest.
Seredõna-Buda
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Seredõna-Buda elanikest ukrainlasi 81,58%, venelasi 17,57%, valgevenelasi 0,28% ja armeenlasi 0,13%.
Trakai rajoon
Rajoon moodustati 1950. aastal, tänapäevastes piiridest on aastast 1999, mil osad sealsed vallad läksid loodava Elektrėnai omavalitsuse koosseisu. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Aukštadvarise, Grendavė, Lentvarise, Onuškise, Paluknysi, Rūdiškėse, Senieji Trakai ja Trakai vald.
pisi|tühi|Trakai rajooni omavalitsused
Rajooni jäävad osaliselt Trakai rahvuspark, Aukštadvarise regionaalpark ja Nerise regionaalpark.
An Aristotelian Account of Induction
Alusprintsiibid
Tänapäeva intellektuaalses kliimas võib igasugune jutt alusprintsiipidest tuua pähe kujutluse vanamoelistest pretensioonidest absoluutsele tõele. Aga Aristoteles ei pretendeeri kunagi absoluutsele eksimatule teadmisele. "Metafüüsikas" ütleb Aristoteles, et igale asjale ei saa põhjendit anda. Ületamatu takistus on inimese lõplikkus.
Metodoloogia
Selle raamatu metodoloogia on sünoptiline, ajalooline, kriitiline, informaalne (semantiline), positiivne ja negatiivne ning eneseküllane.