cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Elevandiluumust
Kasutamine
Luumusta kasutamine on tuvastatud juba esiaja kunstis, samuti Vana-Egiptuse, Kreeka ja Rooma kunstis. Seda kasutati katkematult Euroopas keskaegses ja renessansskunstis ja hiljem igasugustes tehnikates, nii tempera-, õli- kui ka akvarellvärvides. Elevandiluumusta kasutust võib leida terve rea vanade meistrite teostest, näiteks Rembrandti maalidel on tumedate taustade jaoks piisanud umbratoonidest, kuid portreteeritavate tumedad rõivad sisaldavad alati sügavmusta elevandiluumusta.
404
404. aasta
Mari Bejlerjan
pisi| Mari Bejlerjan (armeenia Մառի Պեյլերյան; 23. märts 1877 Beşiktaş, Osmanite riik – 24. aprill 1915) oli armeenia päritolu Türgi kirjanik ja ajakirjanik.
Elulugu
Mari Bejlerjan sündis 23. märtsil 1877 Osmanite riigi aladel Beşiktaşis (tänapäeva İstanbul). Nooruspõlves tegi ta kaastööd ajakirjadele Hunchak ja Arevelk. Aastal 1895 osales ta rahvarahutustes. Seejärel ähvardas teda arreteerimine, nii pages Mari Egiptuse khedivaati.
Noortürklaste revolutsiooni järel kehtestati Türgis 1908. aastal uus põhiseadus, mis andis Marile võimaluse kodumaale naasta. Seal töötas ta İzmiris ja Tokatis, kuni hukati aastal 1915 armeenlaste genotsiidi käigus.
Kiin
pisi|[[Põdra-ninakiin (Cephenemyia ulrichii) Niibi raba lähistel]] Kiinid on siseparasiitsed kärbseid meenutavad putukad, kes biosüstemaatiliselt kuuluvad mitmesse sugukonda.
Pitkini maakond
Pitkini maakond (Pitkin County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°22' N, 106°92' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Aspen.
Maakonna pindala on 2520 km². Veepindala on 6 km². Maakonna kõrgeim mägi on Castle Peak (4352 m), mis on kõrgeim mägi Elki mägedes ja üheksas kõrgeim mägi Kaljumäestikus.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 17 358. Aastal 2010 oli elanikke 17 148 ja 2000. aastal 14 872. Pitkini maakond on ühe kõige kõrgema keskmise oodatava eluaega maakond USA-s – 2014. aastal oli keskmine oodatav eluiga 86,52 (meestel 85,2 aastat ja naistel 88 aastat), millega oli see riigi teisel kohal. Pitkini maakonna kaks lähedal paiknevat maakonda – Summiti ja Eagle'i maakond paiknesid vastavalt esimesel ja kolmandal kohal.
Maakond on nime saanud Colorado kuberneri Frederick Walker Pitkini järgi.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Pitkini maakonnas oli 14 872 inimest, 6807 leibkonda ja 3185 perekonda.
Anna Maria
Anna Maria on naisenimi. See on saadud neitsi Maarja (ladina keeles Maria) ja tema ema Anna nime ühendamisel.
Pitkini maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Rahvastiku tihedus oli 6 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 10 096 (keskmine tihedus 4/km²).
Anna Maria
Seda nime on kandnud või kannavad:
Pitkini maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 6,54%.
6807 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,14 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,77 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 38 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 115,10 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 117,40 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 59 375 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 75 048 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 40 672 dollarit, naistel 33 896 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 40 811 dollarit.
6,20% elanikkonnast ja 3,00% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 4,40% alla 18-aastasi ja 5,60% üle 65-aastasi.
Külv
pisi
Külv ehk külvamine on seemnevilja ehk seemne põllule jaotamine ja selle mullaga katmine.
Külvitöö
Käsitsikülv toimus Eesti talude põldudel kuni 1930. aastateni ning eeldas vilumust, et visata seemet ühtlase tihedusega. Seda teostas peremees ise, sulastele seda ei usaldatud. Ka mõisnikud eelistasid teomeestele kogenud taluperemehi, keda lisaks veel vannutati.
Seemnevili pidi olema puhas, raskete ja küpsete teradega. Seda kuivatati hoolikalt, ülekuumutamisel kaotasid terad idanemisvõime. Idanevust kontrolliti terade niiskesse rätti keeramise ning sooja mätta alla paigutamise teel. .
Külvitihedus
Külvitiheduse normid olid aja jooksul välja kujunenud. Odra ja rukki kogust ühele vakamaale arvestati üks vakk. Põhja-Eestis oli arvestuseks nn Tallinna vakamaa – 0,17 ha ja Lõuna-Eestis Riia vakamaa – 0,38 ha. Vakk oli vastavalt 44,3 liitrit ja 66,4 liitrit. Nende mõõtühikute suurus on aegade jooksul tihti muutunud.
Ale- ja kütisemaadele külvati hõredamalt kui põlispõldudele, hea mullaga maadele omakorda hõredamalt kui kehva mullaga põldudele. .
Innud
pisi|Innud [[kanuusid valmistamas, 1920. aastad]] Innud (varem tuntud ka Prantsuse kolonistide antud nime järgi Montagnais 'mägirahvad') on indiaalastest põliselanikud Kanada idarannikul, mida nad nimetavad Nitassinaniks ('meie maa'), mis koosneb enamasti Québeci praegusest provintsist ja mõnest Labradori poolsaare kirdeosast.
Nende esivanemad olid kütid-korilased.
Tower Bridge
pisi|Toweri sild nähtuna [[The Shardist]] Tower Bridge on tõste- ja rippsild Ühendkuningriigi pealinnas Londonis. Viktoriaanlikul ajastul aastatel 1886–1894 ehitatud uusgooti stiilis sild asub The Tower of Londoni lähedal ning on muutunud linna sümboliks, Thamesi jõe väravaks.
Papilys
Papilys on alev Leedus Biržai rajoonis, Papilysi valla halduskeskus. Alev asub Rovėja kaldal.
Alevis on põhikool, ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1936 valminud katoliku kirik ja aastal 1595 ehitatud kalvinistide kirik.
Ajalugu
Asulat on esimest korda mainitud aastal 1541, mil Radziwiłłid lasksid sinna rajada mõisa. Aastal 1505 ehitati Papilysisse kalvinistide kirikuhoone. Selle esimesd vaimulikud olid samuti Radziwiłłid. Kiriku juures hakkas tegutsema ka kool .Aastal 1729 rüüstati Palėvenė dominiiklaste kloostri vaimuliku Gruzdase eestvedamisel Nemunėlio Radviliškise ja Papilysi kalvinistide kirikuid.
Aastail 1764–1832 tegutses asulas klooster. Nõukogude ajal oli Papilys kohaliku kolhoosi keskasula. Papilysist sai alev aastal 1972.
Georg Preuss
Georg Preuss (ladinapäraselt ka: Georgius Preussius, 1619 Tallinn – 4. jaanuar 1676 Liivimaa) oli Eesti teoloog, filosoof, matemaatik ja füüsik.
Elulugu
Õppis aastast 1638 Academia Gustavianas (immatrikuleerus 11. juuli 1638), 1641–45 Uppsala Ülikoolis, 1648–51 Königsbergi Ülikoolis, 1651 Greifswaldi ülikoolis, hiljem (1658) Wittenbergi Ülikoolis; filosoofiamagister (1645, Uppsala Ülikool), väitekiri "Nucleus psychologiae polemicae", teoloogiadoktor (1658, Wittenbergi Ülikool); usuteaduse professor honorarius (1668). Oli 1655 Academia Gustaviana loogika, matemaatika ja füüsika professor, 1655–62 teoloogiaprofessor.
1656, kui venelased Tartusse tungisid, põgenes koos mitme professoriga sõja jalust Tallinna, kus püüdis õppejõutööd jätkata, täites ajuti ka dekaani ja prorektori kohuseid ning oli aastast 1658 Oleviste koguduse õpetaja, 1662–65 Saaremaa, 1665–74 Liivimaa ning 1674–76 Tartu ja Pärnu kreisi superintendent. Liivimaa superintendendina oli prokantsleri ülesannetes tegev ülikooli taasavamise ettevalmistustes.
Teoloogina oli mõjutatud sünkretismist, mis taotles katoliikluse ja luterluse lepitamist.
David Hockney
David Hockney (sündinud 9. juulil 1937 Bradfordis) on briti kunstnik.
Tihti liigitatakse tema kunsti popkunstiks, kuid kunstniku enda sõnul ei ole tema kunst seda mitte. Hockney teoste tehnikad ja stiilid on väga varieeruvad.
Lapsepõlv
Kunstnik sündis 9. juulil 1937 Laura ja Kenneth Hockney peres. Selles töölisperes kasvas kokku viis last. Lapsed kasvasid metodistlikus vaimus ja käisid pühapäevakoolis. Kodust sai Hockney kaasa isa tugeva sõjavastase meelsuse.
Hockney teadis juba väga noorelt, et soovib edaspidi tegelda kunstiga. Ta oli väga hea õppeedukusega ja paljulubav laps. 11-aastaselt sai Hockney stipendiumi Bradfordi keskkoolis õppimiseks, mis oli sellel ajal üks kõrgemalt hinnatud koole Inglismaal. Enne kooli gümnaasiumiosasse jõudmist avaldas poiss soovi minna üle kunstisuunaga õppele mõnes teises Bradfordi koolis, kuid tal soovitati enne omandada põhiharidus.
Tema koolis oli aga kombeks, et akadeemiliselt edukad õpilased ei saanud osaleda mõnes kooli arvates "vähem olulises tunnis" nagu kunstiõpetus. Seetõttu kukkus Hockney enda sõnul meelega eksamitel läbi. Samas oli ta tegev kooliajalehe toimetuses, mille jaoks ta koomikseid joonistas.
Kunstiharidus ja mõjutused
16-aastaselt võeti Hockney vastu tunnustatud Bradfordi kunstikooli, kus ta oli üks väheseid töölisperest pärit lapsi. Enda sõnul õppis ta koolis hommikust õhtuni, veetes kunstikoolis tihti 12-tunniseid päevi. Ta lõpetas kooli suurepäraste tulemuste ja kiitusega.
Enne edasisi õpinguid pidi mees veetma kaks aastat ajateenistuses. Olles aga väga põhimõttekindel sõja- ja relvade vastane, veetis Hockney need aastad haiglas sanitarina. Haiglas töötades tutvus Hockney vene balleti suurpatrooni Sergei Diaghilevi loominguga, kes ei varjanud enda homoseksuaalsust ning inspireeris ka Hockneyt enda seksuaalset identiteeti saladuses mitte hoidma. 1967. aastani oli homoseksuaalsus Inglismaal illegaalne, mistõttu pälvis Hockney julgus ka omajagu tähelepanu. Läbi aastate on kunstnik end pidanud seksuaalvähemuste õiguste eest seisvaks aktivistiks. Homoerootilisusel on alati olnud koht Hockney kunstis.
pisi|283x283px|David Hockney näitus Inglise kuninglikus kunstiakadeemias, 2012 1959. aastal võeti David Hockney vastu Inglise kuninglikku kunstikolledžisse. Hockney kursusekaaslased jagunesid kunstniku enda sõnul suuresti kaheks: ühed tegelesid rohkem klassikalisse suunda kuuluva kunstiga ning teised eksperimenteerisid ja katsetasid kätt abstraktse ekspressionismi alal. Õpingute ajal kuulus Hockney viimasesse gruppi. Abstraktse kunsti perioodi Hockney elus võib pidada rohkem oma stiili ja isiksuse otsimiseks kui millekski muuks. Juba varastes teostes on ta proovinud mitmel viisil kujutatut humaniseerida. Algul tegi ta seda, kirjutades teostele midagi, mis viitab pildil kujutatule. Hiljem lisandusid ka robustsed inimfiguurid.
Vaatamata andekusele tekkis Hockneyl kuningliku kunstikolledži lõpetamisega raskusi. Ta kukkus läbi kunstiajaloo ainetes ega esitanud lõputööga kohustuslikult kaasnema pidanud esseed. Sellest hoolimata lõpetas Hockney kolledži kuldmedaliga.
Looming ja elukäik
Esimene suurema avalikkuse ees toimunud näitus, millest kunstnik osa võttis, oli 1961. aastal toimunud noorte kaasaegsete kunstnike näitus, mida peetakse ka briti popkunsti sünniks.
1961. aasta kujundas David Hockney kunstnikukarjääri ka teistel viisidel. Tema pildikeel muutus aina vähem abstraktseks, enam ei olnud figuuri kujutamine pildil robustne ega juhuslik, vaid inimesed said piltidel keskseks teemaks. Sama aasta suvel reisis ta esmakordselt Ameerika Ühendriikidesse, kus tutvus nii USA kunstimaastiku kui ka populaarsete geiklubidega. Reisi sai ta endale lubada ainult tänu oma teoste müümisele. Sel eluperioodil kujunes välja Hockney iseloomulik välimus – blondeeritud juuksed ja ümarate raamidega prillid. Legendi kohaselt ajendas kunstniku juukseid blondeerima juuksetoodete firma Clairoli reklaam, mille tunnuslauseks oli "Kõik peaksid blondiks saama!"
Hockney esimene isikunäitus toimus 1963. aastal John Kasmini galeriis Inglismaal ja seda saatis suur edu. Erinevalt enamikust kaasaegsetest kunstnikest oli Hockney peatselt pärast kunstikolledži lõpetamist piisavalt edukas, et elada ära vaid kunsti tegemisest. 1963. aastal kolis mees Los Angelesse. Kunstniku enda sõnade kohaselt jõudis ta vaid nädala ajaga, tundmata linnas kedagi, omandada autojuhiloa, osta auto, sõita Las Vegasesse, võita seal kasiinos raha ja leida endale ateljee. Ameerikas tutvus Hockney ka paljude ajalukku läinud kunstnikega, teiste hulgas ka Andy Warholiga, kes jäädvustas Hockney ka mõnele polaroidfotole, mida plaanis kasutada oma ajakirjas Interview.
Ameerikas valminud teosed kuuluvad Hockney kuulsamate tööde hulka. California kujutamisest sai Hockney 1960. aastate peateema. Kunstnik olevat veetnud lõputuid tunde Santa Monica sadamasillal ning jälginud rannas olnud inimesi, kellest inspireerituna valmisid hiljem ateljees teosed. Sellest perioodist pärit teosed kujutavad tihti just poolpaljaid märgade kehadega mehi. Tihti on kujutatud stseene pesemisruumist või välibasseinist. Erinevalt Inglismaal valminud maalidele olid Californias loodud teosed päikeselise valgusega ja väga selgejoonelised. Neis teostes oli näha California elustiili ja loodust. Sel ajal vahetas Hockney ka õlivärvid akrüülvärvide vastu ja hakkas tegema fotosid, jäädvustamaks eluolu.
Järgnevatel aastatel reisis Hockney tihti USA ja Inglismaa vahel ja pidas loenguid mitmes USA ülikoolis. Ta oli kunstnikuna palju kuulsust kogunud ning ainuüksi 1966. aastal toimus Euroopas viis tema isikunäitust.
1968. aastal jäi Hockney pikemaks ajaks paikseks Inglismaale, kus elas koos oma armsama Peter Schlesingeriga. Hockney ja Schlesinger tutvusid Californias ja kunsti õppinud Peterist sai Hockney modell. 1970. aastal läks paar lahku ning see sündmus on jäädvustatud ka Hockney elust ja tööst rääkivas dokumentaalfilmis "Suurem sulpsatus" ("A Bigger Splash"), mida lahkumineku ajal filmiti. 1970. aasta ei olnud aga Hockney elus vaid negatiivse alatooniga, sel aastal toimus ka Hockney esimene retrospektiivnäitus Londoni Whitechapeli kunstigaleriis.
1971. aastal kolis Hockney mõneks ajaks Pariisi, kus tal valmisid oforttehnikas teosed samal aastal surnud Picasso mälestuseks. Hockney oli pidanud Picassot eeskujuks alates 1960. aastal Londonis Tate’is nähtud Picasso isikunäitusest.
1972. aastal valmis kunstnikul teos "Kunstniku portree (bassein kahe figuuriga)" ("Portrait of an Artist (Pool with Two Figures)"), millel on kujutatud Hockneyle iseloomulikku basseini, milles ujub üks meestest ja mille äärel seisab teine, ülikonda kandev mees. Kujutatud on arvatavasti Hockney eelmist poiss-sõpra Peter Schlesingeri ja tema uut kaaslast. Maal on väga iseloomulik Hockney California stiilile – selged ja soojad värvid, selgete piirjoontega lihtsad kujutised, maali esiplaanile tõstetud figuurid, perspektiiviga mängimine ja homoerootiline alatoon. 2018. aastal müüdi maal oksjonil 90,3 miljoni dollari eest. Sellest sai maailma kõige kallim kunstiteos, mis on müüdud kunstniku eluajal. 2019. aastal müüdi aga Jeff Koonsi skulptuur "Jänes" ("Rabbit") 91 miljoni dollari eest ning David Hockney kaotas eelneva tiitli.
Kunstimeediumid
Hockney on karjääri jooksul tundnud huvi erinevate kunstimeediumide vastu ning 1960. aastate lõpus ja 1970. aastate alguses telliti temalt mitmete teatrilavastuste lavakujundused. Nende projektide hulka kuuluvad ka mitmed kostüümi- ja lavakujundused New Yorgi Metropolitan Operale.
Lavakujundustega samaaegselt leidis Hockney enda jaoks taas fotograafia, seekord aga mitte dokumenteerimiseks, vaid puhtalt kunstilisel eesmärgil. Ta tegi mitmeid polaroidfotodest koosnevaid kollaaže. Hiljem vahetas ta polaroidkaamera välja 35-millimeetrise kaamera vastu.
Erinevate tehnikate hulka, mida Hockney on kunsti tegemiseks kasutanud, kuulub ka iseäralik 1978. aastal valminud seeria "Paper Pools" ("Paberbasseinid"). Ta valmistas metallist raami, mis eraldas teose eri värvi osasid ja pani selle paberile, siis valas paberi ja värvi massi vastavatesse raami osadesse. Teose kuivamise järel eemaldati metallist raam ja teos oligi valmis. Sellesse seeriasse kuulub 29 teost, mis kõik valmisid vaid kuue nädala jooksul.
1980. aastatel eksperimenteeris Hockney nii arvutite kui ka faksidega, luues abstraktseid teoseid, mida ta nägi paberil alles pärast seda, kui need olid juba valmis. Ta saatis faksi teel töid enamasti sõpradele. Oksjonil on faksiga loodud teoseid müüdud üllatavalt kõrgete summade eest, vaatamata tõsiasjale, et kunstnik ise peab neid väärtusetuks.
2004. aastal leidis kunstnik enda jaoks taas maastikumaali. Ta hakkas maalima sünnikodu läheduses olevat loodust. Seda on mees jäädvustanud nii maalil, videokollaažil kui ka iPadi joonistustel.
Lisaks
2019. aastal avati Hockney ja Vincent van Goghi näitus Van Goghi muuseumis Amsterdamis. Näitus esitleb Hockneyt kui meie aja Van Goghi. Mõlemad kunstnikud on leidnud inspiratsiooni loodusest ja aastaaegade vaheldumisest. Samuti on Hockney enda karjääri vältel, eriti vanemas eas olnud inspireeritud Vincent van Goghi teostest ja oskusest anda edasi lihtsaid vaateid niivõrd kõnekalt.
1990. aastal loobus Hockney talle pakutud rüütliseisusest, leides, et auhindadel ja muul tunnustusel ei ole tema jaoks suurt väärtust. 2011. aastal nimetati David Hockney 1000 kunstniku seas tehtud küsitluse põhjal aegade kõige mõjukamaks briti kunstnikuks.
Ülevaade
Hockney karjääri vältel on kunstniku stiil olnud pidevas muutumises. Nooruspõlve abstraktsionism muutus ajapikku moodsaks realismiks, mille kaudu enamik inimesi Hockneyt tänapäeval tunnebki. Sellest hoolimata ei ole vähem olulised kunstniku iPadi joonistused, fotokunst ega ka faksiga loodud kunst. Hockney realistlikumaid California perioodi teosed moodustavad briti popkunsti perioodi tuumiku, vaatamata kunstniku enda vastandlikule arvamusele.
Ievāni
Ievāni on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Lizumsi vallas.
Küla asub Riiast 169 km kaugusel valla keskosas. Külla jääb Lizumsi tuulikusse rajatud vaateplatvorm.
Rumm-müts
Rumm-müts oli varasematel aegadel kantud ümmargune nokata meestemüts.
Ringikujuline lapik pealaeosa õmmeldi tumedas toonis villasest kangast, vahel ka sametist, nahast või kunstkarusnahast. Mütsi serv oli 8–9 cm kõrgune ja enamasti tumedast lambanahast. Vooder oli puuvillasest või siidisest kangast ja puuvillase vateeringuga. Müts sarnanes härjasüdamemütsiga, kuid nahast mütsiserv oli kõrgem.
Vaata ka
Eestis varemt kantud vanemat tüüpi mütse:
Fortumo
Fortumo OÜ oli Eesti ettevõte, mis tegeles mobiilitehnoloogiate arendusega.
Ettevõte asutati 2007. aastal, selle peakontor asus Tartus ning allüksused Tallinnas, San Franciscos, Delhis, Singapuris ning Jakartas.
Ettevõte võimaldas digiteenuste osutajatel turundada oma teenuseid mobiilioperaatorite kanalite kaudu ning koguda kasutajatelt mobiilimakseid mobiilioperaatorite ja mobiilsete rahakottide kaudu. Fortumo platvormiga oli ühendatud ligikaudu 280 mobiiloperaatorit ja 20 mobiilset rahakotti 80 riigis.
2020. aastal omandas ettevõtte 45 miljoni USA dollari eest Londoni börsil noteeritud Boku. Fortumo jätkas Boku grupis tegutsemist eraldiseisva ettevõttena kuni 2022. aasta veebruarini.
Tooted
Fortumo makseplatvorm ühendas makseid koguda soovivad digiteenuste osutajad mobiilioperaatoritega ja mobiilsete rahakottidega, mille kasutajad said ostetavate toodete ja teenuste eest tasuda oma mobiiliarve kaudu või mobiilse rahakoti saldoga. Selleks integreeris Fortumo oma platvormi enam kui 280 mobiilioperaatori ja 20 mobiilse rahakoti tehnilise infrastruktuuriga. Digiteenuste osutajatel oli võimalik makseid koguda, lisades oma teenusele veebipõhise makselahenduse, mis toimis nii arvutites, nutitelefonides, tahvelarvutites kui ka nutiteleviisorites.
Makselahenduste kõrval pakkus Fortumo mobiilioperaatoritele ja digitaalsete kaupade ettevõtetele turundusplatvormi, mis võimaldab mobiilioperaatoritel osutada oma kasutajatele odavama hinnaga või tasuta digitaalseid teenuseid.
Kliendid
Fortumo partnerite hulka kuulusid muuhulgas rakendustepoed (Google Play), voogedastusteenused (Amazon, Spotify), mänguarendajad (Epic Games, Tencent), digitaalsed ajalehed (Schibsted) ja transpordiettevõtted (EasyPark).
Investorid
2013. aastal teatas ettevõte riskikapitali kaasamisest. Ettevõtte omanikeringiga liitusid 10 miljoni USA dollari suuruse tehingu tulemusena riskikapitaliettevõtted Intel Capital ja Greycroft Partners. 2020. aastal väljusid riskikapitaliettevõtted ja Fortumo varasem osanik Mobi Solutions ettevõtte osanike ringist, kui ettevõtte uueks omanikuks sai Boku. 2022. aasta veebruaris ühines Fortumo meeskond Boku grupiga.
Figaro (kass)
Figaro on Walt Disney Company koomiksi- ja multifilmitegelane, kassipoeg.
Esimest korda ilmus ta 1940. aasta Disney joonisfilmis "Pinocchio".
Korjodi mõis
Mõis rajati 18. sajandi algul Idavere mõisast eraldatud alast.
Pehmekarvaline nisuterjer
Pehmekarvaline nisuterjer, tuntud ka kui iiri pehmekarvaline nisuterjer, on Iirimaalt pärinev koeratõug.
Nisuterjer "on julge, aktiivne, kompaktne ja tugev koer. Ta on kartmatu ja samas ka sõbralik. Väga hell oma pereliikmetega, väga tark ja ustav sõber."
Calle Halfvarsson
pisi|Calle Halfvarsson 2013. aastal Stockholmis Calle Halfvarsson (õieti Carl-Christian Halfvarsson; sündinud 17. märtsil 1989 Sågmyras) on Rootsi murdmaasuusataja.
Maailmakarikavõistlustel
Calle Halfvarsson on individuaalarvestuses osalenud (<FONT COLOR=PURPLE> seisuga 5. märts 2017</FONT> ) 112 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud esikolmikusse üheksal korral, neist kolmel korral on ta võitnud.
Krasnogvardeiskoje rajoon (Adõgee)
Krasnogvardeiskoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Adõgee vabariigis.
Rajoonis on 7 kohalikku omavalitsusüksust ja 25 asulat.
Liberaaldemokraadid
Liberaaldemokraadid (inglise keeles Liberal Democrats ehk Lib Dems) on liberaalne poliitiline partei Suurbritannias. 2022. aasta seisuga on neil Suurbritannia parlamendi alamkojas 13 ja ülemkojas 89 liiget. Šoti parlamendis on neil neli, Londoni assamblees kaks ja Walesi parlamendis Seneddis üks liige.
Partei asutati 1988. aastal Liberaalse partei (18. sajandi Viigide partei järeltulija) ja Leiboristlikust parteist eraldunud Sotsiaaldemokraatliku partei liitmise teel. 1990. ja 2000. aastatel sai neist alamkoja suuruselt kolmas partei. 2010. aasta üldvalimistel sai partei 23% häältest, mis Briti majoritaarse valitsemissüsteemi tõttu andis neile 57 kohta alamkoja 650-st. Valimised võitnud Konservatiivne Partei moodustas liberaaldemokraatidega koalitsiooni, kus partei toonane esimees Nick Clegg oli peaministri David Cameroni asetäitja. Pärast suuri kaotusi 2015. aasta parlamendivalimistel astus Clegg tagasi ning partei liidriks sai esmalt Tim Farron ja 2017 Sir Vince Cable, kes juhtis parteid kuni 2019. aastani. 22. juulil 2019 valiti liidriks Jo Swinson, kes astus parteijuhi kohalt tagasi pärast seda kui ta 2019. aasta detsembris toimunud valimistel parlamenti tagasi valituks ei osutunud. 27. augustil 2020 valiti partei juhiks Ed Davey.
Liberaaldemokraadid on tsentristlik partei, mil on nii liberaalseid kui ka sotsiaaldemokraatlikke väärtusi. Olulisemateks poliitikateks on põhiseaduslik reform, valimissüsteemi muutmine proportsionaalseks ning kodanikuvabaduste ja -õiguste kaitse. Liberaaldemokraadid olid vastu Suurbritannia lahkumisele Euroopa Liidust ehk Brexitile.
Ajalooliselt on liberaaldemokraatide toetus olnud suurim Põhja-Šotimaal, Edela-Londonis, Edela-Inglismaal ja Kesk-Walesis.
Chorzelów
Chorzelów on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Mieleci maakonnas Mieleci vallas. Chorzelów asub Mielecist 5 km põhjas ja Rzeszówist 53 km loodes.
Küla on esmamainitud 1326. aastal.
Sümmeetriline seos
Sümmeetriline seos on binaarne seos, millel on omadus: kui x on seoses y-ga, siis y on seoses x-ga.
Leonid Slutski
Riigiduuma liige on Slutski alates 1999. aastast. Ta kuulub Liberaaldemokraatlikku Parteisse.
Sümmeetriline seos
Definitsioon
Olgu R binaarne seos mingil hulgal A ning x, ja y hulga A mingid elemendid. Tähistame asjaolu, et x on y-ga seoses R, valemiga xRy. Seos R on sümmeetriline parajasti siis, kui
Leonid Slutski
1999. aastal valitud Riigiduuma koosseisus oli ta väliskomisjoni aseesimees, aastast 2003 sama komisjoni esimene aseesimees ning aastal 2016 valiti ta komisjoni esimeheks.
Štíty
Štíty vanalinn on alates 10. septembrist 1992 ajalooline linnakaitseala.
Rodzupi
Rodzupi on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Lizumsi vallas.
Küla asub Riiast 166 km kaugusel valla lääneosas. Rodzupi jääb Radzupīte oja kaldale. Varem asus see Ieriķi–Gulbene–Abrene raudtee ääres.
Laino Borgo
Laino Borgo on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. Laino Borgo asub Pollino rahvuspargi territooriumil.
Heidy Tamme
pisi|Heidy Tamme Kadrioru kõlakojas 1974. aastal pisi|Heidy Tamme 1989. aastal Heidy Tamme (sünninimi Heidy Laanemäe; sündinud 5. aprillil 1943 Uljanovskis) on eesti laulja ja muusikapedagoog.
Laino Borgo
271 meetri kõrgusel merepinnast asuva Laino Borgo asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Heidy Tamme
Haridus
Heidy Tamme on õppinud Tallinna 5. ja 1. Keskkoolis. Ta on lõpetanud koori- ja orkestridirigeerimise erialal 1964. aastal Tallinna Muusikakooli ja 1966. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi. Muusikat õppima asus ta helilooja Uno Naissoo õhutusel.
Laino Borgo
Laino Borgo piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Aieta, Castelluccio Inferiore (PZ), Castelluccio Superiore (PZ), Laino Castello, Lauria (PZ), Rotonda (PZ), Tortora, Viggianello (PZ).
Heidy Tamme
Töökäik
Aastatel 1967–1983 töötas ta Eesti Filharmoonias solistina. Aastatel 1967–1969 laulis ta ansamblis Laine. Ta osales ka Eesti Televisiooni laulusaates "Horoskoop". Tema sisselauldud laule võib kuulda näiteks filmis "Nukitsamees" (1981).
Heidy Tamme on muu hulgas esinenud koos ansamblitega Vana Toomas ja Sinilind ning osalenud estraadikavades koos Uno Loobi, Nikolai Samohvalovi ja Oleg Melnikuga.
Rahutuur
pisi|30. Rahutuuri logo pisi|40. Rahutuuri logo Rahutuur (prantsuse keeles Course de la Paix, saksa keeles Friedensfahrt, vene keeles Велогонка Мира) oli jalgrattavõistlus, mis toimus aastatel 1948–2006 Kesk-Euroopas. Enne 1989. aastat oli see kõige olulisem amatöörjalgrattaspordi võistlus. Enamasti oli tuuri stardi- või finišikoht Berliin, Praha või Varssavi.
Heidy Tamme
Juubelikontserdid "Õnne tipul"
2007. aastast elab Heidy Tamme taas Eestis. 2018. aastal tähistas ta Pärnus, Tartus ja Tallinnas antud kontsertidega "Õnne tipul" kolme tähtpäeva: 75. sünnipäeva, 55 lava-aastat ja 45 aastat lauluõpetajana.
Poliitiline tegevus
2013. aastal astus laulja Keskerakonda. Samast aastast on ta Tallinna Linnavolikogu liige.
Rahutuur
Tuuri ametlik sümbol oli Pablo Picasso maal rahutuvist.
1977. aastal võitis tuuri eestlane Aavo Pikkuus.
Heidy Tamme
Isiklikku
Aastatel 1966–1979 oli ta abielus džässmuusik Avo Tammega, nende poeg Enzy on inglise filoloog ja elab Soomes. Laulu "Aeg annab kõik" kinkis Avo Tamme 1971. aastal Heidy Tammele sünnipäevaks.
Heidy Tamme teine abikaasa oli soome rahvusest. Heidy Tamme on lesk.
Stolõpini vagun
Stolõpini vagun ehk stolõpin (vene Столыпинский вагон) oli raudteevaguni tüüp Vene Keisririigis ja Nõukogude Liidus.
Johann Erik Immanuel Telenius
Telenius õppis aastatel 1814–1825 Turus gümnaasiumis ning aastatel 1825–1828 Turu Ülikoolis. Oli aastatel 1828–1830 Kangasalas abivaimulikuks. Oli aastatel 1830–1833 õpetajaks ja aastatel 1833–1857 kaplaniks Tammisaaril (Ekenäsis).
Stolõpini vagun
Stolõpini reformide käigus, mil väga suur hulk talupoegi asus Siberisse, loodi kolimise tarbeks uut tüüpi raudteevagun. See koosnes üldistatult kahest osast: üks reisijatele ja teine kariloomadele või põllumajandustööriistadele.
Johann Erik Immanuel Telenius
Aastatel 1857–1862 oli ta (introdutseeriti 15. juunil/27. juunil 1857) Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1862–1863 oli ta Nauvo koguduse (asub Päris-Soome maakonnas) õpetaja.
Stolõpini vagun
Pärast Suurt Sotsialistlikku Oktoobrirevolutsiooni leidis tšekaa need vagunid head olevat süüdimõistetute ja sundümberasustatavate transportimiseks. Reisijate osa kasutati valvurite jaoks ja kariloomade osa vangide tarvis. Kuna vagunid olid kitsad, nagu Stolõpini ajal, siis hakkasid vangid neid vaguneid stolõpiniteks nimetama.
Projektipõhine organisatsioon
Projektipõhine organisatsioon (inglise keeles project-based organisation) on majandusüksus, kus korraldatakse tööd lähtuvalt käimasolevatest projektidest. Projektipõhises organisatsioonis on projekt peamine ärimehhanism.
Projektipõhised organisatsioonid tähtsustavad projekte oma organisatsiooni igapäevatöös. Iga projektipõhine organisatsioon rakendab oma töös nii sisemisi kui ka väliseid ressursse, et viia oma ärilised eesmärgid ellu eri projektide kaudu. Projektipõhine organisatsioon rakendab projektijuhtimist oma organisatsiooni strateegiana, haldab eri projektidest koosnevat projektiportfooliot, omab spetsiaalseid projektidele rõhku panevat struktuuri ja näeb ennast kui projektidele suunatud organisatsiooni. Ta korraldab enda strateegia ja oskused vastavalt projekti vajadustele. Projektipõhises organisatsioonis saab iga käimasoleva projekti puhul täpselt defineerida toote või teenuse ja kliendid ning tihti on klient tihedalt seotud projekti läbiviimisega. Projektipõhised organisatsioonid on enamasti kasutusel eraettevõtluses, kuid neid saab rakendada ka avalikus sektoris, sealhulgas õigus-, konsultatsiooni- ja turundusvaldkonnas, filmitööstuses ja reklaaminduses.
Töökorraldus
Projektipõhise töökorralduse korral korraldatakse tööd lähtuvalt projektidest ning rakendatakse töös projektijuhtimist. Projekt on eriline ja ajutine ettevõtmine, millel saab kindlaks määrata algus- ja lõpuajad, defineerida ulatuse ja kasutatavad ressursid. Projekt ei ole rutiinne tegevus, vaid kindel hulk tegevusi, mis on suunatud ühe kindla eesmärgi saavutamiseks. Projektid on iseseisvad ja keerulised ettevõtmised, mis ei mahu enamasti traditsioonilise töökorraldusega asutuse igapäevaste protsesside hulka ja sageli vajavad spetsiaalset organisatsioonitüüpi ning kindlaid juhtimisvõtteid ja tehnikaid. Projektipõhistes organisatsioonides on ajal väga suur tähtsus, sest projekte tuleb teostada mahtudes etteantud ajavahemikku. Aja planeerimine sõltub konkreetsest projektist ning ajaline ulatus võib projektil olla alates mõnest päevast kuni mitmete aastateni. Projektipõhistes organisatsioonides on töö enamasti korraldatud lähtudes klientide soovidest ja nõudmistest ning esineb ka seda, et kliendid ja projekti töötajad tegutsevad ühiselt.
Projektijuhtimine tähendab projekti õnnestumise jaoks teadmiste, oskuste ja tehnikate rakendamist, et täita või ületada tellija ootusi. Projektijuhtimises on oluline, et projekti eesmärk saaks täidetud õigeaegselt ning vastavalt määratud hinnale ja kvaliteedile. Mõistet "projektijuhtimine" kasutatakse teinekord ka kirjeldades organisatsioonilist lähenemist käimasolevate tegevuste juhtimiseks. Projektijuhtimise protsessi viis peamist tegevust on algatamine, planeerimine, teostamine, kontrollimine ja sulgemine.
Struktuur
Puhtalt projektipõhise organisatsiooni struktuuris domineerivad projektijuhid ja neile alluv projektipersonal, neist kõrgemal positsioonil on ettevõtte juhtkond. Projektijuhtidel on projektipõhises organisatsioonis väga kõrge positsioon ja staatus. Nad omavad kontrolli äriliste otsuste, personali ja ressursside üle. Projektijuht on isik, kelle vastutuse alla kuuluvad projekti ühitamine ettevõtte eesmärkidega, projekti eesmärgi saavutamine ja selle täideviimise suunamine. Projektijuhilt nõutakse innovaatlist lähenemist ja oskust jääda seatud rahalistesse piiridesse. Projektipersonal ootab projektijuhilt oskuslikku tööde jaotamist ja tagasisidet oma tööle ning klient eeldab lepingule vastavat tööd ja tulemusi. Projektijuht peab suutma saavutada tasakaalu ja täita kõikide osapoolte soove. Projektijuhil on sellises organisatsioonistruktuuris võim hankida ressursid, mis on projekti täitmiseks vajalikud, vastavalt projekti ulatusele, kvaliteedile ja eelarvele.
Projektijuht juhib projektipersonali tööd. Väiksemate projektide puhul võib projektipersonal koosneda vaid mõnest liikmest, kes töötavad koos projektijuhiga, kuid suuremate projektide puhul võib tiim koosneda kümnetest või sadadest töötajatest, kes enamasti töötavad ühe projekti kallal täiskohaga. Suuremad projektid saab jaotada ka alaprojektideks, millest igal ühel on oma projektipersonal. Projektipõhises organisatsioonis on projekti töötajad spetsiaalselt määratud projektile ja töötajad annavad aru otse projektijuhile. Projektijuht on vastutav ka projektipersonali tegevuse hindamise eest ja karjääri edasiliikumise eest. Projektitiimid arendavad projekti käigus tugeva omandiõiguse projekti üle, mõistavad sügavalt projekti eesmärki, missiooni ja tegevusi, seega projektipõhised organisatsioonid on levinud ka suurte ja komplitseeritud projektide puhul.
Liigitamine
Projektipõhist organisatsiooni saab jaotada kaheks eri tüüpi organisatsiooniks. Üks neist on organisatsioon, kus peamised otsused tehakse eelkõige keskendudes projektidele, kuid organisatsioonis eksisteerivad ka teised osakonnad ning teine on puhtalt projektipõhine organisatsioon, kus projekt on peamine ärimehhanism ja projektidesse ei segata teisi osakondi (turundus, personal, tootmine jt).
Projektitoega organisatsioonides on säilinud osakonnad ja tavapärane töökorraldus, kuid lisaks sellele kasutatakse projekte, et ellu viia turundustegevust, toote- ja teenusedisaini ning arendustegevust. Projektide osakaal on projektitoega organisatsioonides kasvutõusul, sest ettevõtted konkureerivad omavahel eri toodete ja teenustega, mis vajavad pidevat edasiarendamist. Projektitoega organisatsioonid on lisaks teistele osakondadele loonud ka projektijuhtimise osakonna, kus tegeletaksegi eri projektide juhtimisega, projektiportfelli haldamisega ja projektide käigus omandatud kogemuste säilitamisega.
Projektivõrgustik tähendab ettevõtete vahelist koostööd, kus mitu ettevõtet tegutsevad ühiste projektide kallal. Projektivõrgustike puhul on oluline ettevõtete vahelised suhted. Kui ühiselt teostatud projektid on lõppenud, siis pöördutakse tagasi enda ettevõttes igapäevaste tööde juurde ja ettevõtete võrgustik võib mõneks ajaks lõpetada omavahelise koostöö.
Erinevus maatriksstruktuurist
Projektipõhine organisatsioon on alternatiivne ja kõige lähedasem variant maatriksorganisatsioonistruktuurile. Maatrikssüsteemis on projektijuhil samuti vastutav roll, kuid ta jagab seda teiste osakondade juhtidega ehk juhtidega finants-, turundus-, tootmis- ja personalivaldkonnas. Maatrikssüsteemis toimuvad ärilised protsessid nii projektidena kui ka teiste osakondade tegevustes. Maatriksstruktuur arenes 1950. aastatel Ameerika Ühendriikides kosmosetööstuses, mil tegeleti suurte ja komplekssete projektidega. Kui projekt oli väga ulatuslik, siis selle jaoks loodi puhas projektipõhine organisatsioon ehk kõik ressursid koondati ühe organisatsiooni alla, et saavutada seal projekti eesmärgid. Võrreldes maatriksstruktuuriga on projektipõhises organisatsioonis projekt kõige olulisem organisatsiooni tegevus ja osa, kuid maatriksstruktuuris on projektidega tegelemine üks osa organisatsiooni kõikidest tegevustest.
Tugevused
Projektipõhine organisatsioon on sobilik organisatsioonitüüp, tegelemaks innovaatiliste ettevõtmistega. Enamasti on taoline ettevõte valmis ebakindluseks, klientide muutuvateks nõudmisteks ja pidevaks arenguks. Seevastu projektipõhise organisatsiooni nõrkused on need, kus maatriksstruktuuri organisatsioon on tugev: koordineerida olemasolevaid ressursse projektideüleselt, täita massturu nõudmisi ja tegeleda rutiinse tootmisprotsessiga. Projektipõhised organisatsioonid on tugevad ka dünaamilistes ja keerulistes keskkondades. Nende tugevus seisneb ka oskuses kombineerida olemasolevaid ressursse, et tulla vastu kliendi soovidele, tehes seda vastavalt tähtajale ja eelarve piires. Projektipõhise organisatsiooni töötajatel on pidevad tähtajad, mis muudab töötajad aja suhtes kriitilisemaks, kaastöötajatega koostöövalmiks ja suurendab nende oskust nii strateegiliselt mõelda kui ka lahendada ülesandeid efektiivsemalt.
Rakendusvaldkonnad
Projektipõhist töökorraldust leiab mitmetest tegevusvaldkondadest. Kõige rohkem esineb projektipõhist töökorraldust kultuurivaldkonnas (filmindus- ja teatrivaldkonnas) ning teenuste valdkonnas, seal hulgas avaliku suhtluse valdkonnas ja ürituskorralduses. Projektipõhine töökorraldus on levinud ka traditsioonilistes tööstusharudes, näiteks ehituses ja laevanduses, viimasel ajal olulistes tegevusharudes nagu kommunikatsioon ja infotehnoloogia ning muudes kõrgtehnoloogilistes valdkondades ning kõrgehinnaliste teenuste osutamisel või kaupade tootmises.
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (P)
See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega P:
Paju tänav (täpsustus)
Paju tänav on mitmete Eesti asulate tänava nimi:
Wola Morawicka
Wola Morawicka on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kielce maakonnas Morawica vallas. Wola Morawicka asub Morawicast umbes kaks ja pool km kagus ja Kielce kesklinnast ligikaudu 15 km lõunas.
Click & Grow
pisi|Click & Grow elektrooniline lillepott Click & Grow on automaatne taimekasvatussüsteem, mida arendab Eesti firma Click & Grow OÜ.
Seda tehnoloogiat kasutades hooldatakse toataimi sensorite, protsessori ja tarkvara abil.
Birsa Munda lennujaam
pisi|Ranchi lennujaama terminal Birsa Munda lennujaam (IATA: IXR, ICAO: VERC) on India lennujaam, mis teenindab Jharkhandi osariigi pealinna Rānchit.
Lennujaam asub Ranchi kesklinnast 5 kilomeetri kaugusel. Tema pindala on 6,35 km².
Lennujaama läbis 2017. aasta aprillist kuni 2018. aasta märtsini 1,78 miljonit reisijat.
24. märtsil 2013 avas India tsiviillennundusminister Ajit Singh lennujaama praeguse reisiterminali. Lennujaama pindala on 1,96 hektarit. Lennujaam suudab korraga teenindada 500 kodumaist ja 200 rahvusvahelist reisijat.
Lennujaama reisiterminali avamise ajal alandati lennujaamas müüdud lennukikütuse aktsiisi 30%-lt 4%-ni, et rohkem lennuliine Rānchisse meelitada. Lennukite ööbimistasu kaotati, et julgustada ööseks lennukeid Rānchisse jätma. See võimaldas avada varahommikusi lennuliine. Avati kaks uut lennukisilda ja ühtlasi pikendati maandumisrada 2748 meetrini.
2017. aasta veebruaris avas Jharhandi peaminister Raghubar Das lennujaama uue kaubaterminali. See suudab iga päev käidelda 50 megatonni kaupa ning on varustatud lõhkeainedetektorite, kauba läbivalgustamiseks mõeldud röntgenikiirgusseadmete ja videojälgimissüsteemiga.
Lambada (laul)
"Lambada" ehk "Chorando Se Foi (Lambada)" või "Llorando se fue (Lambada)" on Prantsuse popansambli Kaoma salvestatud ja esitatud laul, mis anti välja singlina. Laulu esitab külalislaulja Brasiiliast Loalwa Braz. Laul ilmus Kaoma debüütalbumil "Worldbeat".
Singel oli ilmumise ajal Euroopa edukaim singel, seda müüdi Prantsusmaal 1,8 miljonit eksemplari ja mujal Euroopas 4 miljonit eksemplari; maailmas müüdi singlit üle 15 miljonit eksemplari.
Laulu muusikavideo filmiti Atlandi ookeani rannikul Bahias (Brasiilia osariik), selles esinevad ka Chico & Roberta – "Lambada" laulu saateks tantsiti lambadat.
"Chorando se foi (Lambada)" muusika ja laulu sõnad ei ole originaallooming, arvatakse, et need on mugandused popansambli Los Kjarkase 1981. aasta loost "Llorando se fue" ning olid registreeritud Saksamaa autorite ühingus GEMA Germany's Music and Authors Society.
Enne Kaoma 1989. aasta "Lambada" laulu oli ilmunud mitu "Llorando se fue" kaverit tantsulugudena:
Jennifer Lopeze singel "On the Floor" meenutab Kaoma "Lambadat" – loo produtsendiks on RedOne ja loos teeb kaasa ka USA räppar Pitbull.
Davõd Tšerkaskõi
Davõd Janovõtš Tšerkaskõi (ukraina keeles Давид Янович Черкаський, 23. august 1932 – 30. oktoober 2018) oli Nõukogude ja Ukraina animafilmide režissöör ja stsenarist. Ta tegi Kõjivnaukfilmile mitmeid animatsioonipilte.
Elulugu
Davõd Tšerkaskõi sündis 1932. aastal Ukraina NSV-s Špolas. Tšerkaskõi lõpetas Kiievi Ehitusinstituudi. Ta märkis, et nõukogude vanemad eeldasid Nõukogude Liidu osalemist sõjas ja registreerisid oma lapsed hiljem, et viivitada nende sõjaväkke värbamisega. Tšerkaskõi tunnistas intervjuus, et on sündinud 23. augustil 1932. Teise maailmasõja ajal evakueeriti ta koos emaga külla Venemaal Tškalovi linna (tänapäeval Orenburg) lähedale.
Pärast Stalini surma sai Tšerkaskõi teada, et tema perekond on pärit väikesest Špola linnast Kesk-Ukrainas ja tal on sugulased Ameerika Ühendriikides. Tema isa oli pärast revolutsiooni tüpograafiadirektor ja hiljem oli ta justiitsküsimuste rahvakomissari abi.
Ta oli abielus animaatori ja animarežissööri Natalja Martšenkovaga.
Protagoras (Platoni dialoog)
pisi|Dialoogi "Protagoras" algus vanimas säilinud keskaegses käsikirjas "Protagoras" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis filosoofiline teos.
"Protagorases" kohtab Sokrates anonüümseks jäänud sõpra, kes küsib talt, kuis edenevad tema suhted Alkibiadesega. Sokrates vastab seepeale, et hetkel on tähtsam see, et Ateenat külastab kõige targemaks inimeseks peetav sofist Protagoras. Seejärel jutustab Sokrates loo nende kohtumisest.
Lugu algab sellega, et Sokratese ukse taha ilmub noor Hippokrates, teatades, et Protagoras on linna saabunud. Ta teatab, et sofist peatub Kalliase pool ja palub, et Sokrates aitaks tal Protagorase õpilaseks saada. Sokrates hoiatab seepeale Hippokratest, et sofistide õpetused on ohtlikud. Nende ostmine pole nagu turult toidu ostmine – mõlemad võivad olla riknenud, ent viimase puhul on lihtne leida kogenud nõuandjat, kes aitaks halba heast eristada.
Seejärel jõuavad nad Kalliase majja, mis on rahvast täis. Seal viibivad Periklese pojad, Phaidros, Alkibiades, Hippias, Charmides, Agathon ja Prodikos, kes oli ruumipuudusel sunnitud magama tühjaks tehtud laoruumis.
Sokrates kohtab Protagorast, kes ei häbene end sofistiks nimetada, väites, et see on iidne ja auväärne amet, mille esindajad olid juba Homeros ja Hesiodos. Ta küsib Protagoraselt, mida sel oleks Hippokratesele õpetada. See vastab, et teeb oma õpilastest head kodanikud ja poliitilise oskuse valdajad.
Sokrates mõtleb nüüd, et see on voorus, aga tema ei usu, et voorused on õpitavad. Esiteks küsitaks oskuste puhul nõu spetsialistidelt, aga vähemalt Ateenas langetavad poliitilisi otsuseid kõik kodanikud. Ka toob ta näiteks Periklese, kes valdas ise suurepäraselt poliitikat, ent tema pojad mitte, seega ei õnnestunud Periklesel seda neile õpetada.
Protagoras jutustab vastuseks müüdi sellest, kuidas Epimetheus ja Prometheus erinevaid ande jagasid – kellele kihvad, kellele küüned, kellele tiivad. Halva planeerimise tõttu jäi aga inimene kõigest ilma. Prometheus otsustas hukule määratud inimkonda aidata ja otsustas neile hankida mõõdukuse (sophrosyne), et aga seda valvati liiga hästi, varastas ta neile tule, saades lisaks veel Athenalt inimestele õpetamiseks tehnilisi oskusi. Hiljem märkas Zeus, et ilma poliitiliste oskusteta ei suuda inimesed koostööd teha ja saatis Hermese seda kunsti kõigile võrdselt jagama. Protagorase meelest vastas see müüt Sokratse esimesele küsimusele.
Nüüd jätkab Protagoras oma sõnadega, tuues tõestuseks selle, et inimesed ei põlga teisi ilu puudumise, nõrkuse või väikese kasvu pärast, ent karistavad ebaõiglust, pidades seega ebaõiglaseid õigluse puudumise eest vastutavateks. Teiseks jagavad nad ebaõiglastele ja uskmatutele õpetust, lootes neid nii parandada. Vanemad on esimesed, kes seda kunsti oma lastele õpetavad, aga hiljem võtavad sellest osa ka nende õpetajad. Vastuseks Sokratese teisele küsimusele toob ta näiteks hüpoteetilise flöödimängijate linna, kus kõik sõltub inimeste flöödimänguoskustest. Selles linnas alustaks juba vanemad lastele flöödimängu õpetamisega, ent ühtlasi õpetaks seal igaüks igaüht. Samas oleks inimeste õpivõime erinev, nii et hea flöödimängija lapsed ei pruugiks seal olla flöödimängus teistest paremad.
Sokrates kostab nüüd, et see oli hea vastus ja et ta tahaks veel vaid ühes asjas selgust saada: kas vooruslikkuse moodustavad voorused on üks või mitu asja, ehk siis kas voorused sarnanevad rohkem inimnäole, kus osad üksteisest erinevad, või kullale, mis võib olla eri kogustes ja kohtades, ent on ikka kuld. Protagoras leiab, et voorused sarnanevad pea osadele. Sokrates üritab nüüd tavapärast lühikesi vastuseid nõudvat dialoogi saavutada, ent Protagoras üritab vastata pikkade kõnedega. Sokrates kostab selle peale, et ta ei suuda pikki vastuseid meeles pidada ja nõuab konkreetsust, ähvardades vastasel korral lahkuda. Kuulajate nõudmisel saavutavad nad siiski kompromissi ja jätkavad väitlust, ent Sokrates kiidab enne lakoonia rahva vastuste lühidust ning lakoonilisust.
Järgmisena arutlevad nad kahe luuletaja, Pittakose ja Simonidese värsse. Sokrates tõlgendab neid nii, et Pittakose väitel on hea inimene olla raske, kuid mitte võimatu. Simonides seevastu väidab, et on võimatu elada ilma halba tegemata ja et raske on isegi vahetevahel hea inimene olla. Sokrates arvab, et Simonides oli tark mees ja teadis, et mitte keegi ei tee vabatahtlikult kurja, seega kiidab ta neid, kes kurja ei tee, mitte ei erista neid, kes tahtlikult halba teevad neist, kes seda tahtmatult teevad, reseveerides kiidusõnad üksnes viimastele.
Seejärel pöördub Sokrates tagasi küsimuse juurde, kas voorused on üks või mitu. Protagoras kordab oma seisukohta, et vaatamata sarnastusele on nad mitu, tuues eriliselt ära vapruse, kus inimene võib erinevatest teistest vooruse vormidest olla nii arutu kui vapper. Sokrates küsib nüüd, kas vapramad on need, kes võitlust ja selle ohte tunnevad, või need, kes neid ei tunne. Protagoras nõustub, et esimesed on vapramad ja teiste julged teod sarnanevad pigem meeletusele, ent taibates, kuhu vestlus kisub, märgib ta kiiresti, et sellest ei tulene veel, nagu oleks need, kes ohte teavad, automaatselt vapramad.
Nüüd küsib Sokrates, miks inimesed teevad tegusid, mis on halvad, et kas pole põhjuseks see, et need on sageli meeldivad? Protagoras nõustub sellega, ning Sokrates jätkab, et kuigi need on meeldivad lühiajalises perspektiivis, toovad nad pikemas perspektiivis kaasa halvad tagajärjed, mida inimesed ei suuda näha. Seega on vooruste puudumise põhjuseks inimeste võhiklikkus, selle vastandiks on aga teadmised. Nii on lood ka vaprusega, mille puhul inimesed pööravad tähelepanu pikemas perspektiivis saabuda võivale kuulsusele. Seega Protagoras eksis, kui ütles, et on võimalik olla nii arutu kui vapper.
Sokrates näib nüüd olevat väitluse võitja, sest vooruslikkus on määratud ühena. Samas on ta jõudnud järeldusele, et voorused on teadmised ja seega peab neid olema võimalik õpetada. Protagoras märgib nüüd, et Sokrates oli väärikas vastane ja et ta jõuab veel kaugele.
Sarnaseid teemasid käsitleb Platon ka dialoogis Menon, kus Sokrates ja Menon jõuavad aga sootuks vastupidistele tulemustele, nimelt et vooruslikkus ei ole õpitav. Protagorases käsitletakse vooruslikkust teadmisena, Menonis aga pigem ideede olemuse tajumisena. Protagorase kirjutamise ajal ei arvestanud Platon veel inimeste irratsionaalsusega, ent hilisemates teostes ta korrigeerib oma seisukohti.