cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Art Leete
Ta on Tartu Ülikooli etnoloogia professor ning kultuuriteaduste ja kunstide instituudi juhataja. Art Leete on uurinud põhjarahvaste, eriti neenetsite ja obiugrilaste ajalugu ning kombeid. Tema teadustöö põhisuund on komide ja Venemaa põhja-väikerahvaste identiteedi kohandumine tänapäevaste kultuurimuutustega.
Arno Vihalemm
Arno Vihalemm (sündinud Arnold Koch ; 24. mai 1911 Pärnu – 21. juuni 1990 Ystad, Rootsi) oli eesti luuletaja, graafik ja raamatuillustraator.
Art Leete
Haridus- ja töökäik
Art Leete lõpetas 1987. aastal Nõo Keskkooli ja 1994. aastal Tartu Ülikooli bakalaureusekraadiga etnoloogia erialal. Aastal 1996 sai ta magistrikraadi tööga "Orienteerumisstrateegiad Lääne-Siberi taiga- ja tundravööndi kultuurides" (juhendaja Jaanus Plaat). Aastal 2000 kaitses ta doktorikraadi tööga "Põhjarahvad antiigist tänapäevani: obiugrilaste ja neenetsite kirjelduste muutumine" (juhendaja Ülo Valk).
Arno Vihalemm
Elulugu
Arno Vihalemm sündis tolliametniku pojana Pärnus Rääma alevikus. Aastal 1931 lõpetas Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1935–1940 ja 1943 õppis kunstikoolis Pallas, kus tema õpetajateks olid Nikolai Triik, Kaarel Liimand ja Aleksander Vardi. Aastal 1944 asus elama Rootsi, kus elas Ystadis, töötas kunstnikuna keraamikavabrikus ning maalimiskursuste juhataja, muuseumiametniku ja vabakunstnikuna.
Art Leete
Haridus- ja töökäik
Aastatel 1995–1997 töötas ta Eesti Rahva Muuseumi (ERM) soome-ugri ja võrdleva etnoloogia osakonna juhatajana, 1997–2001 ERM-i teadusdirektorina. Alates 2001. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. Aastatel 2002–2003 täiendas ta end Fulbrighti programmi raames Georgetowni Ülikoolis. Alates 2004. aastast on ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna kultuuriteaduste ja kunstide instituudi etnoloogia professor ja 2009. aastast ühtlasi kultuuriteaduste ja kunstide instituudi juhataja.
Arno Vihalemm
Elulugu
Nime vahetas Vihalemm 1936. aastal, mil Eestis toimus riiklik nimede eestistamise kampaania. Nimevaliku ajendiks sai Karl August Hindrey kirjutis Eesti Päevalehes: Paidest pärit Ants Vihalem, toonase Arnold Kochi sõjaväekaaslane, oli vahetanud oma eestipärase perekonnanime tehisliku Kulguri vastu. Hiljem võttis Kulgur küll oma endise nime tagasi. 1961. aastal ilmunud luulekogus "Consolationes" pühendas Vihalemm talle luuletuse "Ants Kulgur".
Looming
Arno Vihalemm oli luuletaja August Sanga koolivend, sõpradeks jäid nad kogu eluks. Sang mõjutas teda ka luules. Samuti olid Vihalemma luules 1930. aastail ja hiljemgi tuntavad teiste arbujate, Heiti Talviku ja Betti Alveri mõjud. "Varsti läks ta aga oma teed, arendas välja selle isikupärase stiili, mis teda eraldab teistest arbujatest, stiili, mis on omane ainult Arno Vihalemmale," kirjutas kirjanik Karl Ristikivi. Vihalemm ise pidas siiski arbujate mõju pikaajalisemaks.
Andres Ehini hinnangul ei olnud Vihalemm väga viljakas luuletaja, kuid kujunes üsnagi kiiresti professionaalseks. Et Vihalemm ise kinnitab end "mitte teadvat, mida teeb", selgitab Ehin spontaansuse ja impulsiivsusega.
Esimesena arvustas Vihalemma arbujate sekka kuulunud Paul Viiding 1938. aastal Päevalehe lisas Kunst ja Kirjandus.
Väikeraamatuna on ilmunud Vihalemma essee "Kunstnik eesti kirjanduses" (1975). Aastal 2000 ilmus kaante vahel 1955–1959 toimunud Arvo Mägi ja Arno Vihalemma vaheline kirjavahetus "Kord Vihalemm elas Ystadis".
Vihalemm on rootsi keelest tõlkinud Nils Ferlini luulevalimiku "Laule ja luulet" (1984)
Eestis on Vihalemm tuntud rohkem graafikuna, kuid ta olid ka edukas maalija. Maastiku- ja olustikumaalid näitavad Vihalemma tundlikku looduskäsitlust. Tema maale osteti hästi, mis võimaldas tal rahamuredest vabana rohkem graafikale pühenduda.
Isiklikku
1968. aastal külastas Arno Vihalemm esimest korda pärast lahkumist uuesti Eestit ning kohtus abikaasa ja poegadega. Tema pojad on (teadus)filosoof Rein Vihalemm ja meediaprofessor Peeter Vihalemm.
Sõprade seas hüüti teda ka Vihaks.
750. aastad
750. aastad on aastad 750–759 pKr.
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Kümnendid: 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad - 750. aastad - 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad 800. aastad
Aastad: 750 751 752 753 754 755 756 757 758 759
Röderaue vald
Röderaue vald on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
Vallaosad
Frauenhain, Koselitz, Pulsen ja Raden.
Kaslased
Esimesed kaslased kujunesid umbes 30 miljonit aastat tagasi.
Tuntuim kaslaste esindaja on kodukass, kes kodustati umbes 10 000 aastat tagasi. Teised tuntud liigid on nn suurte kasside hulka kuuluvad lõvi, tiiger, leopard, jaaguar, gepard ja puuma. Eestis elavad liigid on ilves (Felis lynx) ja kodukass (Felis catus).
Kaslaste sugukonda kuulub 41 tänapäeval elavat liiki.
Kõrisõlm
Kõrisõlme kujunemine
Poistel kasvab kõri puberteedieas meessuguhormoonide tõttu tunduvalt rohkem kui tüdrukutel, mistõttu aadamaõun on täiskasvanud meestel palju silmatorkavam kui naistel ning puberteedieelsetel tüdrukutel ja poistel. See kõri kasvamine tekitab teismelistel poistel ka häälemurde.
Esteetiline mõju
Hormoonasendusteraapia ei mõjuta transsoolistel naistel pärast puberteeti väljakujunenud kõrisõlme suurust ega väljanägemist. Aadamaõuna vähendamiseks tehakse mõnikord plastiline operatsioon. Seda operatsiooni (trachea shave) tehakse mõnikord ka meestele kosmeetilise operatsioonina.
Aadamaõun võitluskunstides
Jaapani võitluskunstis on aadamaõuna ründamine üks võtteid.
Nime päritolu
Arvatakse, et aadamaõuna nimetus tuleb kujutlusest, et selle põhjuseks on keelatud vili, mis Aadamale kurku kinni jäi.
Aadamaõun primaatidel
Aadamaõun esineb ka teiste primaadiliikide isasisenditel.
Peeter Espak
Peeter Espak (sündinud 24. aprillil 1979) on eesti orientalist, teoloog ja assürioloog.
Sündinud 4. juulil
''Siin loetletakse 4. juulil sündinud tuntud inimesi.
Sandro Botticelli
thumb|"[[Venuse sünd (Botticelli)|Venuse sünd" (1485)]] Sandro Botticelli (1. märts 1445 Firenze – 17. mai 1510 Firenze) oli itaalia kunstnik.
Elulugu
Botticelli elust on teada vähe. Õpipoisiks sai ta 14-aastaselt. Giorgio Vasari, kes pani kirja tema ja paljude teistegi kunstnike elulood, kirjutas, et kõigepealt õppis ta oma venna Antonio juures kullassepaks.
Peeter Espak
Ta lõpetas 1997. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi. 2010. aastal kaitses ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas doktoritöö Lähis-Ida usundiloo ja ajaloo alal. Akadeemiliselt on ta Korporatsioon Sakala liige.
Sandro Botticelli
Elulugu
Umbes 1462. aastal asus Botticelli õppima Filippo Lippi juurde. Paljud tema varased teosed on minevikus omistatud Lippile ja paljude autorsus on tänapäevani kahtlane. Teda mõjutas ka Masaccio teoste monumentaalsus, aga Lippilt õppis ta intiimsemat ja üksikasjalikumat kujutusviisi.
Peeter Espak
Tartu Ülikooli orientalistikakeskuse vanemteadur 2009–2013, Tartu Ülikooli usuteaduskonna võrdleva usundiloo vanemteadur 2014–2017, alates 2018 Tartu Ülikooli orientalistikakeskuse sumeroloogia ja Lähis-Ida kultuuriloo vanemteadur. MTÜ Ühiskonnauuringute Instituut juhataja.
2017‒2021 oli ta Teaduste Akadeemia Eesti Noorte Teaduste Akadeemia liige.
Teaduslikud tööd ja publitsistika
Avaldanud üle 50 teaduspublikatsiooni peamiselt Lähis-Ida religiooni, mütoloogia ja ajaloo teemadel. Kirjutanud rohkelt esseesid, ajaleheartikleid ja arvamusi Eesti ajalehtedes ja ajakirjades.
Sandro Botticelli
Elulugu
Ta oli esimesi kunstnikke, kes hakkas võtma teoste tegelasi antiikmütoloogiast. Kuigi tal oli selleteemalisi maale ainult viis ("Primavera", "Pallas ja kentaur", "Venus ja kolm graatsiat toovad kinke noorele naisele", "Venus ja Mars" ning "Venuse sünd"), on just need tänapäeval Botticelli kõige tuntumad teosed.
"Primavera" valmis 1482. Seda maali nimetatakse ka "Kevadeks" ja "Kevade allegooriaks". Sellel on kujutatud hulgaliselt tegelasi antiikmütoloogiast, vasakult paremale Mercurius, kolm graatsiat, Venus, Flora, Chloris ja Zephyros.
"Venus ja Mars" valmis 1483. Sellel on kujutatud armastusejumalanna Venust oma abikaasa, sõjajumala Marsiga. Nende ümber on neli väikest saatürit. Venus on neist ainsana rõivastatud.
"Venuse sünd" valmis 1485. Sellel on kujutatud Venust, kes sündis merikarbist, vahetult pärast sündi karbist välja astumas. Venus sündis selle maali järgi täiskasvanud naisena. Ühel pool Venust on kujutatud läänetuul Zephyros oma abikaasa Chlorisega, teisel pool taimekasvujumalanna Flora.
Botticelli maalidelt on selgesti väljaloetav renessansiajastu naise iluideaal. Botticelli naismodellid ei ole üldiselt teada. Kuulujuttude järgi oli Botticelli paljudel maalidel kujutanud oma armastatut Simonetta Vespuccit, keda üldiselt nimetati Firenze kõige ilusamaks naiseks. Nähtavasti ei vasta see tõele, sest Vespucci suri 1476, tükk aega enne nende maalide alustamist, mille modelliks ta väideti olevat. Peale selle ei maalinud Botticelli kõiki oma maale algusest lõpuni ise, vaid osa etappe tegid teised tema töökoja töötajad.
Hilisemas elus oli Botticelli üks Girolamo Savonarola jüngritest. Savonarola oli sügavalt moralistlik munk ja jutlustaja, kes tegutses Firenzes alates 1490 kuni oma hukkamiseni 1498. Tema tegelik mõju Botticellile on teadmata. Kuulujutud, mille järgi Botticelli olevat Savonarola korraldatud edevuse tuleriidal põletanud omaenese maale, on nähtavasti ekslikud, vähemalt Vasari, kes sedasorti üksikasju armastas kirja panna, seda Botticelli eluloos ei maini. Vasari järgi oli Botticelli sedavõrd tulihingeline Savonarola järgija, et loobus tema mõjul maalimisest ning kuna tal polnud muud sissetulekut, millest end elatada, langes ta suurde viletsusse. Kuid tänapäeval ei nõustuta päriselt Vasari seisukohaga, et pärast Savonarola mõju alla sattumist lõpetas Botticelli maalimise täielikult.
Botticelli ei abiellunud ja tal ei olnud lapsi. Simonetta Vespucci, keda ta väidetavalt oli armastanud, oli sel ajal teise mehe naine.
Kizimen
pisi|Kizimeni vulkaan 6. jaanuaril 2011 pisi Kizimen ehk Štšapinskaja sopka (vene keeles Кизимен ehk Щапинская сопка) on tegevvulkaan Kamtšatka poolsaarel Tumroki aheliku lõunaosa lääneküljel 115 km kaugusel Milkovost ja 265 km kaugusel Petropavlovsk-Kamtšatskist. Vulkaani kõrgus on 2485 meetrit. 20. sajandi viimane purse toimus aastatel 1928–1929.
Gotthard von Fürstenberg (Maasilinna foogt)
Gotthard von Fürstenberg (ka Goddert Forstenberch) oli Liivi ordu liige, Maasilinna foogt aastal 1507.
Kizimen
Kizimen on koonusekujuline kihtvulkaan. Pursked toimuvad harva, aga fumaroolid tegutsevad pidevalt. Fumaroolidest eraldub gaaside segu, mille temperatuur on 230–240°С; nende koostises on vääveldioksiid, vääveltrioksiid, vesiniksulfiid, vesinikfluoriid, vesinikkloriid, vingugaas jms. Pinnas fumaroolide ümber on kaetud väävlisetete ja lagunenud vulkaaniliste kivimitega.
Kizimeni vulkaan hakkas tegutsema juulis 2009. 12.–13. juulil registreeriti umbes 80 kohalikku maavärinat, sh kolm tõuke tugevusega umbes 3 magnituudi.
Aktiivne purse algas 2010. aasta detsembris, kui kraatrist paiskus vulkaanilist tuhka. Jaanuaris 2011. oli tuhaga kaetud Kronotski looduskaitseala territoorium vulkaani ümber mitmekümne kilomeetri ulatuses. Tuhapilved tõusid 5 kuni 10 km kõrgusele ja levisid edela- ja kagusuunas. Purskega kaasnesid kohalikud maavärinad sagedusega üle tuhande korra ööpäevas.
Gotthard von Fürstenberg (Maasilinna foogt)
Gotthard pärines Fürstenbergide Höllinghofeni liinist. Aastatel 1498–1503 oli ta kumpan Salaspilsis (Kirchholm), 1507. aastal on teda aga mainitud Maasilinna foogtina. Rohkem tema kohta teateid pole. Et ta päritolukoht on väga lähedal Fürstenbergi linnusele, oli ta tõenäoliselt Alexander von Fürstenbergi üpris lähedane sugulane. Veelgi tõenäolisemalt oli tema lähisugulane aga eelmine Maasilinna foogt Adolf von Fürstenberg.
Dolgaanid
Dolgaanid räägivad dolgaani keelt, mida peetakse sageli jakuudi keele murdeks.
Brian Adams
Brian Adams on mitme tuntud isiku nimi:
Pang Qing
Pang Qing (sündinud 24. detsembril 1979 Harbinis) on Hiina iluuisutaja. Ta võistleb paarissõidus, kus tema partneriks on Tong Jian.
Nad on maailmameistrid (2006) ja 2010. aasta Vancouveri olümpiamängude hõbemedaliomanikud.
Samuti on Pang ja Tong nelja maailmajao meistrivõistluste võitjad aastatel 2002, 2004, 2008 ja 2009.
Pang hakkas iluuisutama 6-aastaselt. Esialgu oli ta üksiksõitja, aga 1993 pani treener Yao Bin ta paari koos Tong Jianiga ja sellest ajast võistlevad nad koos. Kui Yao kolis Pekingisse, töötasid nad mõnda aega ilma treenerita, pärast hakkasid nad jälle Yao käe all harjutama.
1997 tulid nad Hiina meistrivõistlustel Shen Xue ja Zhao Hongbo järel teiseks ja juunioride maailmameistrivõistlustel Söulis 14. kohale.
1998 tulid nad Hiina meistrivõistlustel taas Sheni ja Zhao järel teiseks. Juunioride MM-il Kanadas Saint Johnis saavutasid nad 9. koha.
1999 tulid nad Hiina meistrivõistlustel jällegi Sheni ja Zhao järel teiseks. Taliuniversiaadil Slovakkias Popradis saavutasid nad samuti teise koha. Esimest korda korraldati nelja maailmajao meistrivõiastlused, kus võistlesid kogu Euroopast üle jääva maailma iluuisutajad. Võistlused toimusid Kanadas Halifaxis ning Pang–Tong tulid 5. kohale (Shen–Hongbo võitsid). Maailmameistrivõistlustel Helsingis said nad 14. koha (Shen–Zhao olid teised). Juunioride MM-il Zagrebis saavutasid Pang–Tong 8. koha.
2000 tulid nad Sheni ja Zhao puudumisel esimest korda Hiina meistriteks. Nelja maailmajao meistrivõistlustel Osakas tulid nad 5. kohale (Shen–Zhao ei osalenud) ja maailmameistrivõistlustel Prantsusmaal Nizzas 15. kohale (Shen–Zhao olid teised).
Fundamento de Esperanto
"Fundamento de Esperanto" ("Esperanto alused") on L. L. Zamenhofi kevadel 1905 ilmunud raamat, millest tehti 9. augustil 1905 esperanto keele ametlik allikas Boulogne'i deklaratsiooni neljandas artiklis esimesel Esperanto maailmakongressil Boulogne-sur-Meris Prantsusmaal.
Pang Qing
2001 tulid Pang–Tong Hiina meistrivõistlustel Sheni ja Zhao järel teiseks. Nelja maailmajao meistrivõistlustel Salt Lake Citys tulid nad 4. kohale (Shen–Zhao olid teised) ja maailmameistrivõistlustel Vancouveris 10. kohale (Shen–Zhao olid kolmandad).
Fundamento de Esperanto
Raamatut peetakse esperanto ülimaks autoriteediks ja seda pole hiljem muudetud. Sellele on hiljem tehtud ametlikke lisandusi, mida on kokku üheksa (neist viimane märtsis 2007).
Pang Qing
2002 tulid Pang–Tong nagu tavaliselt Hiina meistrivõistlustel Sheni ja Zhao järel teiseks. Nelja maailmajao meistrivõistlustel Lõuna-Koreas Jeonjus tulid nad seevastu Sheni ja Zhao puudumisel esimesteks. See tulid osalt sellest, et riigid ei tulnud sinna üldjuhul olümpiakoondisega. 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys jäid Pang–Tong 9. kohale (Shen–Zhao olid kolmandad). Järgnenud maailmameistrivõistlustel Naganos olid nad 5. kohal (Shen–Zhao võitsid).
Fundamento de Esperanto
Raamat koosneb neljast osast. Grammatika ja sõnaraamatu osa on kirjutatud prantsuse, inglise, saksa, vene ja poola keeles.
Pang Qing
2003 nad Hiina meistrivõistlustel ei osalenud. Nelja maailmajao meistrivõistlustel Pekingis saavutas Hiina kolmikvõidu: Shen–Zhao võitsid Pang–Tongi ees. Maailmameistrivõistlustel Washingtonis tulid Pang–Tong juba 4. kohale (Shen–Zhao võitsid).
thumb|Pang ja Tong tulid [[2004 Hamiltonis esimest korda nelja maailmajao meistriteks.]] 2004 tulid Pang–Tong Shen–Zhao puudumisel teist korda Hiina meistriteks ja Kanadas Hamiltonis esimest korda nelja maailmajao meistriteks. Maailmameistrivõistlustelt Dortmundist said nad oma esimese medali, pronksi Tatjana Totmjanina ja Maksim Marinini ning Sheni ja Zhao järel. Hooaja lõpul Colorado Springsis toimunud Grand Prix' finaalis osales seekord kolm Hiina paari ja Pang–Tong jäid 5. kohale. Võitsid Shen–Zhao Totmjanina–Marinini ees.
2005 Pang–Tong Hiina meistrivõistlustel ei osalenud. Nelja maailmajao meistrivõistlustel Lõuna-Koreas Gangneungis jäid nad teiseks, kaotades esimest korda elus Zhang Danile ja Zhang Haole (177,8 punkti 181,61 vastu). Maailmameistrivõistlustel Moskvas kogusid nad sama summa (177,33), aga medaliks sellest ei piisanud. Kaksikvõidu sai Venemaa Zhangide (180,22) ees, võitsid Totmjanina–Marinin, Shen–Zhao katkestasid. Grand Prix' finaalis Pekingis olid Pang–Tong 173,66-ga kolmandad, kaotades kindlalt Shenile ja Zhaole (206,54) ning Maria Petrovale ja Aleksei Tihhonovile (187,32) ning edestades napilt teist Vene paari ja Zhange (172,5).
2006 ei osalenud Pang–Tong Hiina ega nelja maailmajao meistrivõistlustel. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos püstitasid nad 186,67 punktiga isikliku rekordi, aga ikka jäid nad napilt medalist ilma. Võitsid Totmjanina–Marinin (204,48) Zhangide (189,73) ja Shen–Zhao (186,91) ees. Seevastu järgnenud maailmameistrivõistlustel õnnestus neil oma tulemust veel parandada (189,2) ja tulla esimest korda maailmameistriteks, kuigi Totmjanina–Marinini ja Shen–Zhao puudumisel. Kaksikvõidu tagas Hiinale Zhang–Zhang 186,42-ga Petrova–Tihhonovi ees. Kuid Grand Prix' finaalis Tokios jäid Pang–Tong alles 6. kohale 168,34 punktiga. Võitsid Totmjanina–Marinin (193,60) Zhangide ees.
2007 tulid Pang–Tong kolmandat korda Hiina meistriteks (Sheni ja Zhao puudumisel). 2007. aasta Aasia talimängudel Hiinas Changchunis sai Hiina kolmikvõidu, Shen–Zhao võitsid 195,55-ga Pang–Tongi 181,47 ees. Nelja maailmajao meistrivõistlustel Colorado Springsis oli paremusjärjestus sama: võitsid Shen–Zhao (203,05) Pang–Tongi ees (185,33). Ning samasugune oli järjestus ka maailmameistrivõistlustel Tokios: Shen–Zhao 203,5, Pang–Tong 188,46. Grand Prix' finaalis Pang–Tong ei osalenud.
thumb|Pang ja Tong tulid [[2008 Goyangis nelja maailmajao meistriteks.]] 2008 saavutasid Pang–Tong Hiina meistrivõistlustel Zhangide järel juba kuuenda hõbemedali ja üheksanda medali. Nelja maailmajao meistrivõistlustel Lõuna-Koreas Goyangis oli nende järjestus vastupidine: Pang–Tong võitsid (187,33), Zhangid olid teised (181,84). Kuid maailmameistrivõistlustel Göteborgis jäid Pang–Tong 186,78 punktiga alles 5. kohale (Zhangid said hõbemedali). Maailmameistriteks tulid Aljona Savtšenko ja Robin Szolkowy. Torinos toimunud Grand Prix' finaalis võitsid taas Savtšenko–Szolkowy (199,23) Zhangide (191,2) ees, Pang–Tong olid seekord kolmandad (185,13).
2009 Pang–Tong ei osalenud Hiina meistrivõistlustel, kuid võitsid isikliku rekordi 194,94-ga nelja maailmajao meistrivõistlustel Vancouveris. Kuid Los Angeleses toimunud maailmameistrivõistlustel kogusid nad 181,08 punkti, millest piisas vaid 4. kohaks. Võitsid Savtšenko–Szolkowy (203,48) Zhangide (186,52) ees. Grand Prix' finaalis Goyangis oli paremusjärjestus vastupidine: esimene Pang–Tong (191,49), teine Zhang–Zhang (188,22), kolmas Savtšenko–Szolkowy (185,09).
2010 ei osalenud Pang–Tong Hiina ega nelja maailmajao meistrivõistlustel. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris olid nad lühikava järel 4. kohal, kuid võitsid vabakava maailmarekordilise 141,81 punktiga. Siiski ei piisanud sellest olümpiavõiduks: suurepärane isiklik rekord 213,31 andis Sheni ja Zhao (216,57) järel ning Savtšenko ja Szolkowy (210,6) ees hõbemedali. Järgnenud MM-il Torinos suutsid nad Sheni ja Zhao puudumisel 211,39-ga siiski võita. Savtšenko ja Szolkowy said 204,74-ga hõbemedali. Grand Prix' finaalis võitsid Shen–Zhao 214,25 punktiga Pang–Tongi (201,86) ja Savtšenko–Szolkowy (200,38) ees.
Romanši keel
Romanši keel kuulub romaani keelte retoromaani rühma.
See on üks Šveitsi neljast ametlikust keelest.
Šveitsi 2000. aasta rahvaloenduse järgi räägib romanši keelt 35 095 inimest, kellest 27 038 elavad Graubündeni kantonis. Kokku märkisid aga 60 816 inimest end regulaarseteks romanši kõnelejateks.
Tänapäeval on enamik romanši keele kõnelejaid kakskeelsed ja nad valdavad lisaks oma keelele ka saksa keelt.
Vitali Ignatjenko
pisi|Vitali Ignatjenko (2013) Vitali Ignatjenko (vene keeles Виталий Никитич Игнатенко; sündinud 19. aprillil 1941 Sotšis) on Nõukogude Liidu ja Venemaa ajakirjanik ning ühiskonnategelene, Venemaa riikliku uudisteagentuuri ITAR-TASS-i peadirektor aastatel 1991–2012, Maailma Venekeelse Pressi Assotsiatsiooni (WARP) president.
Elulugu
Alates 28. augustist 1991 kuni 17. septembrini 2012 oli ta Venemaa riikliku uudisteagentuuri ITAR-TASS-i peadirektor, seejärel ITAR-TASS-i kolleegiumi esimees,
1. juunist 1995 17. märtsini 1997 oli ta Venemaa valitsuse asepeaminister (tema kandidatuuri soovitas peaminister Viktor Tšernomõrdin), ühendades selle ameti ITAR-TASS-i peadirektori kohustustega. Venemaa Föderatsiooni valitsuses jälgis ta meediaga seotud küsimusi. Alates 1996. aastast oli ta Venemaa valitsuse juures tegutseva usuliste ühenduste komisjoni esimees. Jaanuarist 1995 kuni detsembrini 1996 oli ta Venemaa Televisiooni (ORT) direktorite nõukogu liige, 1996. aasta detsembrist 1997. aasta veebruarini üks kolmest esimesest ORT direktorite nõukogu aseesimehest, ja veebruarist 1998 kuni septembrini 2001 teleettevõtte ORT direktorite nõukogu esimees.
Alates 1996. aastast oli ta SRÜ riikide uudisteagentuuride liidu (ANIA) president. Aastast 1999 Maailma Venekeelse Pressi Assotsiatsiooni (WARP) president (WARP ühendab enam kui 300 venekeelset väljaannet 80 riigist). Jaanuarist 2008 Venemaa ajakirjanduse akadeemia president.
2012–2015 Venemaa Föderatsiooninõukogu liige (2013–2015 rahvusvaheliste suhete komitee esimehe esimene asetäitja). Fondi Russki Mir hoolekogu liige.
Walesi korgi
Walesi korgi või korgi (corgi) võib tähendada kaht Walesist pärit koeratõugu:
Tai peaminister
Tai Kuningriigi peaminister on Tai valitsusjuhi ametinimetus. Ta on Tai valitsuse juht ja peamine täidesaatva võimu teostaja, sest kuninga roll on suures osas tseremoniaalne.
Esimene Tai peaminister oli Phraya Manopakorn Nititada, kes astus ametisse seoses üleminekuga konstitutsioonilisele monarhiale 1932. aastal.
Alates 1992. aasta põhiseaduse muudatusest peab riigi peaminister olema parlamendi liige. Peaministri valib parlament ja kinnitab ametisse kuningas. Tavaliselt nimetatakse peaministriks valimised võitnud erakonna juht.
Valitsuses abistavad ja vajaduse korral ka asendavad peaministrit mitu asepeaministrit ning minister peaministri büroo juures.
Saatanlikud pühakirjad
"Saatanlikud pühakirjad" (inglise keeles "The Satanic Scriptures") on Saatana kiriku ülempreestri Peter H. Gilmore'i kirjutatud raamat. Nagu Saatanlik piibel enne seda, on see esseede ja tähelepanekute kogumik; samuti sisaldab see kunagi mitteavalikuks peetud saatanlike rituaalide kirjeldusi ja lahtiseletusi. Teose kõvaköiteline versioon ilmus esimest korda piiratud levitamisega 2007. aasta 30. aprillil, volbripäeval kirjastuselt Scapegoat Publishing, millele järgnes laiemalt levitatud versioon sama aasta 13. oktoobril. Eestikeelne raamat ilmus 2009. aasta volbripäeval kirjastuselt Algol.
Esseed
Suur osa esseedest olid avaldatud ka enne raamatu enese ilmumist; siiski on mõned raamatus avaldatud esseed nende parandatud versioonid. Mõned, kaasa arvatud teose tagakaanel olev väljavõte, tegelevad Saatana kiriku poolt pseudosatanistideks peetavatega ning nendega, kes keelduvad end kirikuga sidumast, moodustades seeläbi omaenese gruppe.
Veebisait väidab, et teised esseed puudutavad teemasid, mis puudutavad fašistlike esteetika ning Laveyliku satanismi sarnasusi koos mitmesuguste poliitiliste seisukohtadega, mis vastavad satanistide vaatenurgale. Teemade hulka kuuluvad ka muuhulgas Ameerika Ühendriikides toimuva terroristliku tegevuse, geiõiguste ja muude sarnaste probleemide käsitlused.
Rituaalid
Paljud raamatus kirjeldatud rituaalid, näiteks Anton LaVey pulmariitus koos detailidega saatanliku matuse kohta, olid eelnevalt teada ainult Saatana kiriku preesterkonna liikmetele ning on vaid üks tema meetod paljude seast. Kuigi saatanlik pulm radikaalse ajakirjaniku John Raymondi ja Judith Case'i vahel oli LaVey poolt läbi viidud juba 1967. aastal, on satanistid ja just eriti mitte Saatana kirikusse kuuluvad satanistid nende riituste preesterkonna poolt varjatuna olemise tõttu valinud endale sekulaarsed pulmad. Sama kehtib ka matuste kohta hoolimata sellest, et LaVey viis läbi saatanliku matuse mereohvitseri Edward Olseni jaoks.
Gotthard von Fürstenberg (Liivi ordu rüütelvend)
Gotthard von Fürstenberg (ka Goddert; surnud 1566) oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandi keskel.
Gotthardi vanemad olid Johann von Fürstenberg auf Höllinghofen ja Elisabeth von Neuhof. Ta pärines Höllinghofenist. Tõenäoliselt 1550. aastate esimesel poolel saabus ta Liivimaale. 1556. aastal oli ta Rauna (Ronneburgi) linnusepealik (Hauptmann). 1558. aastal, Liivi sõja esimestel kuudel, oli ta Liivimaa Moskva-saatkonna liige. 1560. aastal on teda mainitud Karksi kumpanina. Pärast ordu likvideerimist oli ta 1562–1564 Poola kastellaan Lembergis.
Okasnahksed
Okasnahksed (Echinodermata) on teissuusete põhikonda kuuluvate eranditult merelise eluviisiga loomade hõimkond. Okasnahkseid on leitud kõikidelt ookeanisügavustelt. Neid on kirjeldatud umbes 7000 liiki.
Keelikloomade järel on okasnahksed liigirikkuse poolest teine rühm teissuuseid.
Alamhõimkonnad ja klassid
† = väljasurnud
Märkus :
Garbsen
thumb|Raekoda
Garbsen on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas, Hannoveri loodepoolne eeslinn.
Linn paikneb Leine jõe ääres, umbes 11 km Hannoverist loodes.
770. aastad
770. aastad
770. aastad on aastad 770–779 pKr.
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Jakob von Fürstenberg
Jakob von Fürstenberg oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandi alguses.
Jakobi vanemad olid Wennemar von Fürstenberg ja Karda von Galen. Ta pärines Waterlappest Bremeni lähedalt. 1504. aastal on teda mainitud Liivi ordu rüütelvennana. Varem oli ta Premonstraatide ordu munk Vestfaalis.
770. aastad
Aastad: 770 771 772 773 774 775 776 777 778 779
Tønsbergi vald
Tønsbergi vald on omavalitsusüksus Vestfold og Telemargi maakonnas Norras.
Tønsbergi vald loodi 1. jaanuaril 1838. Aastal 1988 liideti Semi vald. Aastani 2019 kuulus vald Vestfoldi maakonda.
Valda läbib Euroopa maantee E18.
pisi|400px|tühi|Tønsbergfjorden, vaade kindlusest, teisel kaldal [[Nøtterøy ]]
760. aastad
760. aastad
760. aastad on aastad 760–769 pKr.
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Kümnendid: 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad 750. aastad - 760. aastad - 770. aastad 780. aastad 790. aastad 800. aastad 810. aastad
Aboisso departemang
Aboisso departemang on departemang Elevandiluuranniku kaguosas Lõuna-Comoé piirkonnas.
Departemangu keskus on Aboisso linn.
Elanike arv on hinnanguliselt 225 000.
Kultuur
Aboisso departemangust on pärit maalikunstnik Michel Kodjo (sündinud Soumier-Bias) ja laulja Soum Bill (sündinud Aboisso linnas)
Springfield
Springfield on linn USA-s, Illinoisi osariigi pealinn ja Sangamoni maakonna keskus.
Linnaõigused sai Springfield aastal 1835, Ameerika Ühendriikide koosseisu liideti 1848.
Springfield oli Abraham Lincolni kodulinn, ta on sinna maetud.
Sigurd Magnusson
1098. aastal oli Sigurd kaasas oma isa sõjakäigul Orkney saartele, Hebriididele ja Iiri merele. Samal aastal sai ta Orkney kuningaks ning Manni ja Saarte kuningaks. Ei ole teada kas Sigurd naasis sõjakäigu järel koos isaga Norrasse. Igatahes 1102. aastal kui Magnus uuesti läände sõitis, oli Sigurd Orkneyl.
Magnus ja Iirimaa ülemkuningas Muirchertach Ua Briain olid kokku lepinud abielu Sigurdi ja Muirchertachi tütre Blathmin O'Brieni vahel. Magnuse surma järel jäeti abieluplaanid siiski katki.
1123. aastal asus Sigurd uuesti sõtta kristluse nimel. Sedapuhku võitles ta Smålandi elanike vastu, kes olid taganenud ristiusust ja hakanud uuesti austama oma vanu jumalaid.
Sigurdi valitsusajal võeti Norras kasutusele kirikukümnis ning asutati Stavangeri piiskopkond.
Sigurd suri 1130. aastal ja maeti Hallvardskirkeni kirikusse Oslos.
Sigurdi surma järel algas Norras kodusõda tema poja Magnus Sigurdssoni ja Sigurdi väidetava poolvenna Harald Gille vahel. See tõi kaasa endaga kodusõdade perioodi, mis kestis 1240. aastani.
Perekond
Sigurd oli abielus Kiievi suurvürsti Mstislav I tütre Malmfrediga, kellega tal oli tütar Kristin Sigurddatter. Kristin abiellus mõjuvõimsa jarli Erling Skakkega.
Borghild Olavsdotteriga oli tal poeg Magnus Sigurdsson, kes oli 1130–1135 ja 1137–1139 Norra kuningas.
Osarõhkude seadus
Osarõhkude seadus on füüsikaseadus, mille kohaselt keemiliselt inaktiivsete (üksteisega mittereageerivate) ideaalsete gaaside segu kogurõhk võrdub segu moodustavate gaaside osarõhkude summaga.
Osarõhk on rõhk, mida avaldaks gaas, kui teisi gaase segus poleks.
Reaalsete gaaside puhul kehtib seadus temperatuuridel ja rõhkudel, mis ei ole lähedased kriitilistele väärtustele ehk kriitilisele olekule.
Osarõhkude seaduse sõnastas 1801. aastal inglise loodusteadlane John Dalton.
Vaata ka
Partialdruck
Vääveltrioksiid
pisi| Vääveltrioksiid ehk väävel(VI)oksiid (keemiline valem SO3) on ühest väävli ja kolmest hapniku aatomist koosneva molekuliga väävli kõrgeim oksiid, aatomite vahel on kovalentne polaarne side. Normaaltingimustel on see värvita vedelik lämmatava lõhnaga. Alla 16,9 °C temperatuuris ta tardub ja moodustab tahke SO3 modifikatsioonide segu.
Venemaa riigipeade loend
Venemaa riigipeade loend loetleb Venemaa valitsejad kronoloogilises järjekorras alates Vana-Venest kuni tänapäevani.
Vana-Vene vürstid ja suurvürstid
Vana-Vene riigi tuumikalasid oli kaks: põhjapoolne asus Volhovi jõe kesk- ja alamjooksul, kus olulisimateks asulateks olid ilmselt viikingite (varjaagide) poolt Kaubateel varjaagide juurest kreeklasteni ääres Laadoga järve juures ja tänasest Novgorodist veidi lõunas asuv asula Aldeigoburg. Nestori kroonika andmeil tekkis kujunes 862. aastal Põhja-Venemaal Läänemere tagant valitsema ja korda hoidma kutsutud poolmüütilise varjaagi valitseja Truvori moodustatud Novgorodi riik, mille järgmine valitseja Oleg aga jätkas vallutusi ning 882. aastal vallutas ta lõunapoolsed alad. pisi|Ida-slaavlaste asualad 8.-10. sajandil Viikingitest valitseja kutsumise kohta on allikaks 1113. aastal kirja pandud Nestori kroonika, milles kirjeldatakse, kuidas 862. saadeti saadikuid Skandinaaviasse (mere taha varjaagide, russide juurde. Neid variaage kutsuti russideks, nagu teisi normannideks ja sveadeks, muid angliteks ja veel teisi gotlandlasteks ), kes kutsusid varjaage neid valitsema (ru). Vene allikate alusel, kuna puuduvad originaalallikad nooremast rauaajast esineb erinevaid tõlgendusi kroonikas kasutatud väljendi «земля наша велика и обильна, а наряда в ней нет» kohta ning seda tõlgendatakse nii kutsega valitsema, kui ka kutsega asuda piirkonnas korda looma ja erinevate hõimude üle, kes elasid sellel ajal Põhja-Venemaal. Kindlate õiguste ja kohustustega valitseja määratlust kinnitab ka järgnevalt Novgorodi aladel kuni 14. sajandini kehtinud veetše poolt vürstide kutsumise tava. Ühise alade valitseja-vürsti kutsumise kohta Põhja-Venemaa ja Ingeri alade erinevate rahvaste (tšuudid, Ilmjärve sloveenid, krivitšid ja vessid) poolt ühise valitseja kutsumise vastu esitas vastuväite ka Arnold Paul Süvalep, kes esitas versiooni, et võõraid võimumehi vajati ainult kindla korra ja kaitse loomiseks Novgorodi kaubaturgudel ja kaubateedel, mis olid üht­viisi tähtsad kõigile ümbruskonna rahvastele.
Lõunapoolne ala oli aga Dnepri keskjooksul, kus asus Kiiev, ühe valitseja alla läksid mõlemad tuumikalad ilmselt 882. aastal. Seda peetakse ka Kiievi-Vene riigi alguseks, ent Venemaa algus paigutatakse üldiselt siiski 862. aastasse, kui (eel-)Novgorodis asusid võimule viikingid, ehkki slaavlaste osalus selles aktsioonis on suhteliselt kahtlane. Kuid ajalooline traditsioon on asja üldiselt niimoodi määratlenud.
Kiievi vürstiriigi valitsejad, kes olid ka Kiievi suurvürstid, juhtisid suhteliselt detsentraliseeritud riiki, kuid kuni 11. sajandini oli nende ülemvõim kogu toonaste slaavi vürstiriikide üle suhteliselt kindel. Siis algasid sisetülid ning reaalselt kaotasid Kiievi valitsejad võimu teiste vürstkondade üle 12. sajandi keskpaiku. Formaalselt jäid nad aga Vana-Vene suurvürstideks kuni mongolite vallutusteni 13. sajandil, ehkki 12. sajandi lõpuks tekkis ka Vladimiri-Suzdali suurvürstkond, mille suurvürstid taotlesid ja sageli ka omas reaalset ülemvõimu Vene maade üle.
Vladimiri-Suzdali suurvürstid
Vladimir-Suzdali vürstid polnud küll ametlikult Venemaa riigipead, kuid omasid sageli seda staatust reaalselt. Mongolite vallutuse järel tegid nood Vladimiri suurvürstist ka ametlikult Venemaa valitseja, kes pidi neile makse korjama. Mongolid võisid neile ebameeldiva suurvürsti ka võimult kõrvaldada. Seda kasutasid omavahelistes intriigitsemistes ära ka kohalikud vene valitsejad, eriti edukalt Moskva vürstid, kes 14. sajandi jooksul suurvürstitiitli sisuliselt monopoliseerisid. Nende juhtimise all suutsid venelased end mongolite võimust ka vabastada. 15. sajandil hakkasid Moskva valitsejad end ka ametlikult nimetama Moskva suurvürstideks, mida nad tegelikult juba sajandi olid olnud. Venemaa ühendamise protsess viidi lõpule 16. sajandi jooksul, ehkki paljud idaslaavlaste alad jäid veel Poola-Leedu riigi kätte.
Tveri vürstid
ehk Tveri vürstkond
Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu ametlikud ja tegelikud riigipead
Täpsemalt Nõukogude Liidu riigipeade ja valitsejate kohta vaata artiklit Nõukogude Liit
Nõukogude Liidu tegelikud riigijuhid
Tavaliselt olid nendeks partei peasekretärid, ent 1920ndate alguses käis võimuvõitlus peamiselt kahe grupi vahel, mille eeotsas seisid Trotski ja Stalin (Lenin oli alates 1922. aasta lõpust raskelt haige). Teine võimuvõitluste laine algas peale Stalini surma ja siis jäi peale Nikita Hruštšov.
Lofoodid
pisi|Lofoodid ja [[Vesterålen]] Lofoodid on saarestik Põhja-Norras Nordlandi maakonnas.
Geograafia
pisi|220px|Lofootide asukoht pisi|[[Moskstraumen kujutatuna Olaus Magnuse 1539. aastast pärineval Carta marinal.]]
Lofoodid paiknevad Norra põhjaosas 67. ja 68. laiuskraadi vahel. Saartel paiknevad omavalitsustest Vågani, Vestvågøy, Flakstadi, Moskenese, Værøy ja Røsti vald.
Lofootide pindala on umbes 1350 km² ja elanike arv ligikaudu 24 500.
On vaieldud selle, üle kas Hinnøyat ja mitutsada Austvågøyist ida poole jäävat väiksemat saart, skääri ja kari võib üldse Lofootide osaks lugeda. Nõnda on ka ajaloo käigus Lofootide hulka arvatavate saarte hulk kõvasti muutunud.
Mandri ja Lofootide saarestiku vahel paikneb Vestfjordeni fjord. Põhja poole jääb Vesterålen.
Suuremad linnad Lofootidel on 2647 elanikuga (1. jaanuari 2005 seisuga) Leknes Vestvågøy saarel ja 4378 elanikuga (1. jaanuar 2006 seisuga) Svolvær Vågani vallas.
Kõrgeim mägi Lofootidel on Higravstinden (1161 m) Austvågøy saarel (Lofootidest kirdesse jäävas Møysaleni rahvuspargis ulatuvad mäed 1262 meetrini).
Røsti riff on maailma suurim külmas vees paiknev süvavee korallrahu. See paikneb 300–400 meetri sügavusel umbes 110 kilomeetrit Røsti saarest läänes. Rahu pikkus on 35 km ja laius 3 km.
Kliima
pisi|Rambergi rand [[Flakstadi vald|Flakstadi vallas.]] Kuigi ilm võib Lofootidel kiirelt muutuda, on kliima üldiselt üsna stabiilne. Lofootide suved on tänu merelisele kliimale, mille tagab Põhja-Atlandi hoovus, suhteliselt jahedad ja talved võrdlemisi soojad. Võrreldes teiste 68. laiuskraadil paiknevate piirkondadega, näiteks Kanada inuittide asualaks oleva Nunavuti või Aasiaatiga Gröönimaal on Lofoodid oluliselt soojemad – see on suurim positiivne temperatuurianomaalia maailmas laiuskraade pidi. Seejuures on näiteks Røst talviti kõige soojem koht Norras (keskmine temperatuur +1 °C) ning koos Værøyga on see üks kahest maailma kõige põhjapoolsemast punktist, kus aasta keskmine temperatuur ulatub üle nulli.
Hilissügisel ja talvel võib esineda tugevaid tuuli. Lumi ja lörts ei ole talvel haruldased ning mägedele võib koguneda ka märkimisväärne hulk lund. Maailma kümnest teadaolevast enim hukkunuid kaasa toonud vihmatormist kaks on kulgenud üle Lofootide (aastatel 1849 ja 1868).
Svolværis ei looju päike 25. maist kuni 17. juulini ega tõuse üle horisondi 4. detsembrist 7. jaanuarini. Leknessis kestab polaarpäev 26. maist 17. juulini ning polaaröö 9. detsembrist 4. jaanuarini.
Alates 1935. aastast mõõdetakse merevee temperatuuri. Ühe meetri sügavusel on merevee temperatuur Skrova lähistel 3 °C märtsis kuni 14 °C augustis (mõni aasta on mõõdetud ka kuni 17 °C). Novembris on temperatuur vahemikus 7–8 °C. 200 meetri sügavusel on merevee temperatuur aasta ringi umbes 8 °C.
Transport
pisi|E10 maantee jookseb kuni arhipelaagi edelaosas paikneva [[Å (Moskenes)|Å asulani. Pildil maantee Eggumi lähedal Vestvågøyl]] pisi|[[Sundklakkstraumeni sild ühendab Gimsøyt ja Vestvågøyat. See, 271 meetrit pikk sild, on üks paljudest Lofootidel.]] Lofootidel paikneb kolm väiksemat lennujaama: Leknessi lennujaam (84 215 reisijat 2006. aastal), Svolværi lennujaam (63 787 reisijat 2006) ja Røsti lennujaam (7755 reisijat 2006), mis lendab peamiselt Bodøle (Bodøt kasutatakse sageli Lofootidele reisimiseks: Bodø ja Moskenese valla vahel on ka praamiühendus). Værøys asub helikopterijaam (7923 reisijat 2006). Samuti on praamiühendus Svolværilt Skutvikusse ja Hamarøysse, mis on idast ühendatud E6 maanteega. Hurtigruten randub Stamsundil ja Svolværil. E10 maantee, ametliku nimega Kuningas Olav V tee, ühendab Lofootide suuremaid saari sildade ja merealuste tunnelitega. Mandriga ühendab E10 Lofoote Lofasti maanteeühenduse kaudu, mis avati ametlikult 1. detsembril 2007. Mööda maanteed toimub regulaarne bussiühendus saarte ja mandri vahel.
Heinrich von Fürstenberg
Heinrich von Fürstenberg oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandi teisel poolel.
Heinrichi vanemad olid Johann von Fürstenberg ja Goste Ovelacker. Tema vend Johann von Fürstenberg oli samuti Liivi ordu liige. Tema suguvõsa pärines Hördest.
1553. astus Heinrich Vestfaalis Liivi ordusse ja saabus peagi Liivimaale. 1565. aastal elas ta veel Liivimaal, ent selleks ajaks oldi talle juba Saksa ordu Vestfaali provintsis koht muretsetud. 1567. aastal naasiski ta Vestfaali, kuid ei jätkanud mitte rüütelvenna elu, vaid abiellus 1568. aastal ja hakkas 1569. aastal Dortmundi kodanikuks. Seal elas ta 1579. aastani. 1602. aastal läks ta pimedaks jäänuna tagasi oma sünnikohta Hördesse, kus ta veel 1612. aastal elas.
Monomeer
right|200px|thumb|[[Polüetüleen, mille monomeer on etüleen]] Monomeer on väikese molekulmassiga keemiline ühend, mis on võimeline liituma iseenda molekulidega moodustades monomeeri lülidest koosnevaid ahelaid, see on suurema molekulmassiga ühendeid.
Tavaliselt mõeldakse monomeeri all orgaanilist ühendit, mille molekul sisaldab küllalt suure aktiivsusega kaksiksidet või funktsionaalset rühma ja on võimeline moodustama polümeerseid molekule. Monomeeri molekulid võivad liituda ka mõne teise monomeeri molekulidega moodustades kopolümeere.
Looduslike makromolekulide lähteühendid on looduslikud monomeerid, näiteks aminohapped, millest moodustuvad valgud, ja näiteks glükoos, millest moodustuvad tärklis, glükogeen või tselluloos.
Monomeerid on lähteühenditeks ka dimeeridele, trimeeridele, tetrameeridele jne kuni oligomeerideni. Nende väikese polümerisatsiooniastmega ühendite puhul tulevad arvesse ka mõned anorgaanilised monomeerid.
Vaata ka
Molekula
Bardača
pisi Bardača (serbia Језеро Бардача) on järv ja soostik Bosnias ja Hertsegoviinas Serblaste Vabariigis. Asub riigi põhjapiiril Banja Lukast 30 km kaugusel. Järve pikkus on 5,5 km, laius 1,7 km ja maksimaalne sügavus 2,5 m.
Järv ja soostik kuuluvad loodusparki.
Bardača on Ramsari märgala.
Kaidi Kivioja
Kaidi Kivioja (sündinud 23. veebruaril 1993 Rakveres) on eesti triatleet.
Ta esindas Eestit 2016. aasta suveolümpiamängudel ning saavutas triatlonis 44. koha.
Ürgkeelikloomad
Ürgkeelikloomad ehk poolkeelikloomad (Hemichordata) on teissuuste põhikonda kuuluv mereussi-taoliste loomade hõimkond. Üldiselt peetakse ürgkeelikloomi okasnahksete sõsarrühmaks.
Ürgkeelikloomade keha katab ripsmeline limanahk. Nende neelus asub jäik jätke, mida nimetatakse suukeelikuks – sellest ka nende nimetus.
Ürgkeelikloomad on valdavalt detritofaagid.
Nikolai Krestinski
thumb|right|Nikolai Krestinski Nikolai Krestinski (vene keeles Николай Николаевич Крестинский; 25. oktoober (vkj 13. oktoober) 1883 Mahiloŭ – 15. märts 1938 Moskva) oli Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu riigiametnik ja kommunistliku partei funktsionäär.
Nikolai Krestinski oli aastail 1918–1921 Vene SFNV Rahanduse Rahvakomissariaadi rahvakomissar; aastail 1921–1930 oli ta Vene SFNV ja NSV Liidu volitatud esindaja Saksamaal Weimari vabariigis. 1930. aastast oli ta NSV Liidu Välisasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissari asetäitja; 1937. aasta märtsis- mais oli ta NSV Liidu Justiitsrahvakomissariaadi rahvakomissari asetäitja.
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei siseses võimuvõitluses toetas Krestinski Lev Trotski juhitud opositsiooni ning vahistati 1937. aastal.
Nikolai Krestinski hukati 1938. aastal Nõukogudevastase parempoolse trotskistliku bloki süüasjas süüdimõistetuna.
Nikolai Krestinski oli kommunistlikus parteis:
Danny Faure
Danny Faure (sündinud 8. mail 1962) on Seišellide poliitik, kes oli 16. oktoobrist 2016 kuni 26. oktoobrini 2020 Seišellide president. Aastatel 2010–2016 oli ta Seišellide asepresident. Ta kuulub Ühendatud Seišellide Parteisse (PP).
Nooruspõlv ja haridus
Faure sündis Lääne-Ugandas Kilembes, tema vanemad olid seišelllased. Ta omandas alg- ja keskhariduse Seišellidel. Kõrghariduse sai ta Kuubal, ta õppis riigiteadust.
Gemma
Gemma võib tähendada järgmist:
Danny Faure
Karjäär
Aastal 1985 asus ta haridusministeeriumisse assistendina tööle. Ta oli ka õppejõud Riiklikus noorteteenistuses ja Seišellide polütehnikumis.
Aastal 1993, kui riigis taaskehtestati demokraatia, sai Faurest Seišellide rahvusassamblees valitsustehingute juht. Aastal 1998 nimetati ta riigi haridusministriks. Ta on aastate jooksul olnud mitmetes ministriametites, mh noorteminister, rahandusminister, kaubandus- ja tööstusminister, avaliku halduse ja teabeminister ning kommunikatsioonitehnoloogiaminister.
Aastal 2006 nimetas president James Michel ta rahandusministriks. Tema ametiajal viidi riigis läbi palju IMF-i poolt soovitatud reforme. Faure nimetati 1. juulil 2010 riigi asepresidendiks, talle jäid ka rahandusministri kohustused.
Presidendina
President James Michel teatas 27. septembril 2016, et astub 16. oktoobril tagasi ning annab võimu asepresident Faurele. Teade tuli pärast PP lüüasaamist parlamendivalimistel. Kuna Micheli viieaastasest ametiajast oli ametis oldud vaid aasta, vannutati Faure 16. oktoobril 2016 riigi alaliseks presidendiks.
14. aprillil 2019 külastas Faure Briti sukelaparaati ning pidas vee all kõne, milles tõotas kaitsta maailmamerd.
13. juunil 2019 anti Faurele Washingtonis George Washingtoni ülikoolis toimunud auhinnatseremoonial üle prestiižne National Geographic Society autasu Planetary and Leadership Award.
Võluvägi
"Võluvägi" (originaalpealkiri "Charmed") on aastatel 1998–2006 toodetud USA draamaseriaal kolmest õest, kel on üleloomulikud võimed. Igal nõiast õel on ainulaadsed pidevalt arenevad maagilised võimed, mida nad deemonite ja muude kurjade jõudude vastu võitlemiseks kasutavad.
Sarja autor on Constance M. Burge ja produtsent Aaron Spelling. Õdesid kehastavad Holly Marie Combs, Alyssa Milano ja pärast Shannen Doherty lahkumist Rose McGowan.
790. aastad
790. aastad on aastad 790–799 pKr.
Aastad: 790 791 792 793 794 795 796 797 798 799
780. aastad
780. aastad
780. aastad on aastad 780–789 pKr.
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Kümnendid: 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad - 780. aastad - 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad
Aastad: 780 781 782 783 784 785 786 787 788 789
Minden
Minden on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal, Minden-Lübbecke kreisi keskus. Asub Weseri jõe ääres. Linna läbib ka Mittellandkanal.
Mindenit on esmamainitud 798. aastal, kui Karl Suur seal riigikogu kokku kutsus. Seitsmeaastase sõja ajal 1759. aastal peeti linna lähedal Mindeni lahing.
1973. aastal liideti Mindeni linnaga mitu linnaümbruse valda.
Mindenis on sündinud antropoloog Franz Boas ja astronoom Friedrich Wilhelm Bessel.
Jobst von Fürstenberg
Jobst von Fürstenberg (ka Jost või Jodokus) oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandi teisel poolel.
Tema vanemad olid Philipp ja Elisabeth von Fürstenberg. Ta pärines Vestfaalist Neu-Fürstenbergist Neheim-Hüsteni lähedalt. 1560–1562 oli ta Helme kumpan ja pärast ordu likvideerimist 1562–1573 Poola kastellaan Võnnus. Ta abiellus 1562. aastal Wolter von Plettenbergi (tõenäoliselt sellenimelise ordunõuniku, ordumeistri vennapoja) tütrega ja elas pärast kastellaanikohast loobumist Kuramaal.
Koúklia
Enne 1974. aastat oli Koúklia segaküla, kus elasid nii kreeklased kui ka türklased. 1974. aastal põgenesid türklased saare põhjaossa.
Tuuli Reijonen
Tuuli Reijonen (õieti Tuuli Reijonen-Uibopuu; pseudonüüm ka Meri Horsma, Tuulikki Raja, Tuulipuu; 19. oktoober 1904 Tampere – 17. oktoober 1997 Helsingi) oli soome kirjanik ja tõlkija.
Ta lõpetas Turu Ülikooli 1928. aastal.
Pärast ülikooli lõpetamist tegutses ajakirjanikuna, oli ajakirja Sirkka toimetuse sekretär, töötas ajakirjade Naamio ja Naisten Ääni toimetuses, oli Suomen Kuvalehti toimetuse sekretär ning aastatel 1945–1954 kultuurilehe Kuva peatoimetaja. Aastatel 1954–1968 oli ta Helsingin Sanomate kultuuriosakonna toimetaja, hiljem kutseline kirjanik.
Looming
1961. aastal avaldas ta kapten Herman Treiali juhtumil põhineva romaani „Kenen on syy” („Kes on süüdi?”).
Ta on tõlkinud eesti keelest soome keelde.
Isiklikku
Tema isa Erkki Reijonen oli ajakirjanik ja tõlkija ning Soome Vabariigi esimene täievoliline saadik Eestis 1921–1923.
Ta oli aastatel 1944–1964 abielus eesti kirjaniku Valev Uibopuuga.
Purjelaud
thumb|[[Purjetamine purjelauaga]] Purjelaud on veesõidulauale kinnitatud purjemastiga ja tuule jõul ning lainete mõjul liikuv kerge lihtne veesõiduk.
Kirjeldus
Purjelaudu kasutatakse purjetamiseks. Triivi vähendamiseks on laual uim ja osal mudelitest svert ning jalgade toeks jala-aasad. Purjelaud oli algselt lainelaud, mis taglastati harkpoompurjega ja mille külge liigendi abil mast kinnitati.
Ajalugu
Purjelaud on Polüneesias kasutusel olnud umbes 2000 aastat. Jäigast lauast ja sellel asuvast vertikaalsest purjest koosneva veesõidukiga võtsid polüneeslased ette vahel kogu päeva kestvaid retki. Sellepärast ei ole õige purjelaua leiutamise au ühele inimesele omistada.
pisi|Purjelaud USA patent number 3 487 800 "Wind-propelled apparatus" ehk "Tuule jõul liikuv seade" (27. veebruarist 1968) on antud 6. jaanuaril 1970 Hoyle Schweitzerile ja James Drake’ile. Nad asutasid ettevõtte Windsurfing International, mis tootis purjelaudu ja müüs litsentse nende tootmiseks.