cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lustakad jalakesed
Filmi sisu
Film "Lustakad jalakesed" räägib ühest pingviinist nimega Mumble. Film algab enne Mumble sündimist. Mumble isa, Memphis, ja ema, Norma Jean, saavad kokku tavalisel moel – lauldes. Laulust sai armastus ning armastusest muna. Kui emad läksid eemale kalale, kui isased pingviinid jäid paigale soojendama mune "lõputus öös". Õnnetuseks pillas Memphis muna, mis jäi õnneks terveks. Kui "lõputu öö" lõppes ei koorunud muna teiste munadega samal ajal, vaid natuke hiljem ning pingviinipoeg Mumble oli ka käitumine teistest pingviinidest erinev. Mumble ei osanud laulda, kuid ta oskas rütmis jalgadega trampides. Kooli lõppedes läksid pingviinid lõpuretkele, kus ta aga tõrjuti eemale tema käitumise pärast. Ta läks üksikule jääplangule, kus teda tuli nahka pistma Leopard hüljes. Mumblel õnnestus põgeneda tänu jääle pääsemisega, kus ta kohtus Néstor, Rauli, Rinaldo, Lombardo ja Seymouriga. Mumble külastab nende elupaika ning nendega lõbutsedes satuvad nad peale inimeste loodud kraanale. Lovelace juurde minnes (kellel on "talisman" kaelas) nad aga oma küsimusele vastust ei saa. Kui Mumle läks tagasi oma elukoha juurde ja haarab kaasa teisi oma tantsuga, siis süüdistatakse teda kalade kadumises. Nad lahkuvad. Hiljem Lovelace juurde tagasi minnes avastavad nad, et ta on lämbumas ja nad kõik (ka Lovlace) lähevad rännakule, et kohtuda inimestega. Teel kohtuvad nad Gloriaga, kuid Mumble läheb meelega Gloriaga tülli, et ta kaasa ei tuleks. Läbides lonthüljeste ja lumetormidemaa, leiavad nad mahajäetud küla, kus neid veeäärde minnes ründavad kaks mõõkvaala, kelle abiga saab Lovelace "talismanist" lahti. Pääsenud mõõkvaaladest, hakkab Mumble üksinda jälitama inimeste kalalaeva. Teda jälitades satub ta loomaaeda, kus ta pääseb natukese aja pärast inimeste abile, kes avastasid temas tantsuande ja tahavad tema liigist rohkem teada saada. Inimesed panevad talle jälitaja peale ja lasevad ta lahti Antarktikas. Mumble juhatab inimesed tema elupaika ning seal saavutab Mumbled edu panna kõik teised tantsima. Inimesed keelavad Antarktika lähedalt kalapüüdmise ning pingviinid saavad elada rahulikku elu edasi, muretsematta toidupuudusest.
Stohhid
Stohhid on jõgi Ukrainas.
Jõgi algab Volõõniast, voolab läbi Polesje valdavalt põhja ja kirdesse ning suubub paremalt Prõpjatsi.
Jõe pikkus on 188 km.
Rena jõgi
Rena ehk Renaelva on jõgi Norras Innlandeti maakonnas Rendaleni ja Åmoti vallas, üks Glåma suuremaid lisajõgesid.
Rena pikkus on 165 km ja valgla pindala 3967 km².
Rena saab alguse Tysla ja Unsetåa ühinemisel. Jõgi moodustab Lomnessjøeni ja Storsjøeni järve. Rena jõkke suubuvad Mistra, Søndre Osa ja Julussa jõgi.
Jõge ületab mitu silda, nende hulgas Kjøllsæteri sild.
Rena suubub Glåma jõkke Rena lähedal.
Sarigan
Sarigan on Põhja-Mariaanidele kuuluv saar Mikroneesias Mariaanides.
Sarigani geograafilised koordinaadid on
Saare pindala on 4,97 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 538 m.
Saarel oli varem elanikke, kes tegelesid peamiselt kopra tootmisega. Aastal 2000 elanikke enam ei olnud.
Sariganil on looduskaitseala.
Vadjamaa
Vadjamaa oli vadjalaste maakond Eesti kirdepiiril Ingeris Soome lahe ääres Narva jõest ja Peipsist Gattšinani. II aastatuhande algul asustasid seda vadjalased.
Asustus
Peamised muistised on laibamatustega kääbaskalmistud (paljudel haudadel on kivikate), kust on leitud vadjalastele iseloomulikke ehteid: ripatseid, oimurõngaid, käevõrusid.
Ajalugu
Vadjamaa elanike järgi nimetati 12.–13. sajandil Laadoga järve Vadja järveks (vene keeles Водское озеро).
12. sajandil ühendati Vadjamaa Novgorodi valdustega ning Vadjamaa elanikud osalesid koos Novgorodi vägedega Neeva lahingus ja Jäälahingus.
15. sajandi lõpul nimetati Novgorodimaa loodepoolset haldusala Vadja viiendikuks (Водская пятина).
Välislingid
Vòtic (poble)
Roela vald (Viru-Jaagupi kihelkond)
pisi|Virumaa valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Roela vald (saksa keeles Ruil) oli vald Virumaal Viru-Jaagupi kihelkonnas. Valla pindala oli 212 km² ja elanikke oli 2602 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866 –1939.
Vallas oli 555 talundit ja elamut ning need kasutasid 9649 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Viru-Roelas.
Vallas asus Roela asundus ja Roela küla.
1893 liideti Roela vallaga Tudu vald.
1939. aasta vallareformiga moodustati mõneti muudetud piirides uus Roela vald.
Rootsi Eestlaste Esindus
Rootsi Eestlaste Esindus (lühend REE; rootsi keeles Esternas Representation i Sverige) oli Rootsis elavate eestlaste keskorganisatsioon. REE tegutses 1956–1993. REE õigusjärglane on 1993 moodustatud Rootsi Eestlaste Liit.
REE ülesannete seas oli kaitsta rootsieestlaste rahvuslikke, kultuurilisi ja sotsiaalseid huvisid. Ülesannete täitmiseks tegi REE mitmeid ettepanekuid ka Rootsi Riigipäevale.
Ajalugu
REE valis 29.-30. septembril 1956 omale esinduskogu, niinimetatud rootsieestlaste parlamendi. Esinduskogu oli 100-kohaline ja 1956. aastal kandideeris sellele 174 inimest. Üle Rootsi oli valimisõiguslikke eestlasi umbes 17 000, kellest 5101 käis valimas.
Pärast 1956. aasta esinduskogu kokkusaamist, moodustati mitmeid komisjone, näiteks poliitiline välis- ja kodumaakomisjon, kultuuri- ja noortetöö ja koolikomisjon. Esinduskogus endas tekkisid rühmitused, näiteks Rahvuslik Koostöö Keskus, Eesti Vabadusliit, Rahvuslik Parempoolne Rühm. Esinduskogu peeti üleval annetuste ja igal aastal korraldatava loteriiga, hiljem sai REE toetust ka Rootsi riigipäevalt.
Aastast 1957 andis REE teateteenistus välja ajakirja Rahvuslik Kontakt. 1971 alustas REE juures tööd Eesti Kultuurarhiiv.
Mägede
Mägede on küla Järvamaal Järva vallas.
Ropka vald (Tartu-Maarja kihelkond)
Ropka (saksa keeles Ropkoy) oli vald Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Valla pindala oli 63 km² ja elanikke oli 1534 (1934. aasta seisuga). Vald eksisteeris 1866 –1939.
Mägede
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda. Küla jääb endise Albu valla loodenurka, läänest Anija ja põhjast Tapa valla piirile ning asub metsasel, liigestatud, künklikul maastikul. Siit on pärit ilmselt ka küla nimi.
Ropka vald (Tartu-Maarja kihelkond)
Vallas oli 289 talundit ja elamut ning need kasutasid 5104 ha maad (1929. aasta seisuga). Vallamaja asus Külitse külas.
Mägede
Külas asub Valgehobusemägi, kus paiknevast tornist avaneb vaade kogu Kõrvemaale ja kaugemalegi. Mäe jalamile on rajatud Valgehobusemäe suusakeskus.
18. sajandi kaartidel on Vetla ja Lehtmetsa vahel Punamäe kõrts.
Külakeskusest paar kilomeetrit põhja pool Kõrveküla territooriumil asub Rehessaare rändrahn, millele üks ligipääsudest läheb Mägede küla kaudu.
Küla lõunaservas paikneb endine kruusakarjäär (Mägede kruusakarjäär), millesse tekkinud järvekest kasutatakse supluskohana.
Tunduvalt arvukamast elanikkonnast minevikus annavad tunnistust paljud taluasemed ja lagunevad hooned. Külas on olnud mitmeid huvitavaid majapidamisi, näiteks pudeliskulptuuride valmistajad.
Ropka vald (Tartu-Maarja kihelkond)
1892 liideti Ropka vallaga Karlova vald.
Tuuljärv
Tuuljärv (ka Tuulejärv, Suur Plaksi järv, Tuulijärv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Suurest Munamäest 1 km lõuna pool. Hästi nähtav Suure Munamäe vaatetornist.
Kirjeldus
Tuuljärv on kirde-edelasuunas piklik väikejärv pindalaga 3,5 hektarit. Asub 257 meetrit üle merepinna, olles sellega Eesti kõige kõrgemal asuv järv. Suurim sügavus on 18 meetrit. Kaldaid ümbritseb enamjaolt kultuurmaastik, perv on madal ja soostunud.
Läbivool
Läbivool on suhteliselt nõrk, sisse voolab Sillaniidu oja ja esineb allikaid. Välja voolab Järvepera oja, mis viib veed Vaskna järve.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeerium
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeerium, lühend Eesti NSV RJM (vene keeles Министерство государственной безопасности ЭССР, lühend МГБ Эстонской ССР) oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi struktuuriüksus ning kontrolli- ja repressiivorgan aastatel 1946–1954.
Juhid
Riiklikku Julgeoleku Ministeeriumi juhtkond koosnes ministrist ja tema asetäitjatest (asetäitja operatiivtöö alal, asetäitja mitteoperatiivtöö alal ja asetäitja kaadrite alal, kes oli ka kaadriosakonna ülem), kelle arv aja jooksul muutus.
Eesti NSV RJM, 1946
osakonna ülem Aleksei Tarassov; osakonna ülem Pjotr Tarakanov; osakonna ülem Fjodor Pomjotkin (1949-); osakonna ülem Vjatšeslav Anfilogov (1951-1953); ülema asetäitja Konstantin Kohver (1949-1950);
ENSV SM, 1953
15. märtsil 1953 liideti NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeerium ja NSV Liidu Siseministeerium NSV Liidu NLKP KK ja NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega – NSV Liidu Siseministeeriumiks, milles kaks liini operatiiv-tšekistlik ja operatiiv-administratiivosakonnad.
ENSV MN RJK, 1954
1954. aastal moodustati aastatel 1953–1954 NSV Liidu ja Eesti NSV Siseministeeriumi koosseisus olnud riikliku julgeoleku struktuuriüksustest NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee struktuuriüksus – Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee.
Kangrinboqê
thumb|Kangrinboqê pisi|vaade Kangrinboqê'i mäele lõunakaarest Kangrinboqê (varasem eestikeelne nimi Kailas või Kailāsa; tiibeti keeles gangs rin po che 'suur lumekalliskivi', või ke la sa; ka Gangdisê, Kangdagdisa, Tisé; ametlik nimi Kangrinboqê Feng; hiina keeles 冈底斯山 (Gangdisi Shan), 冈仁波齐峰 (岡仁波齊峰; Gangrenboqi Feng (Gāngrénbōqí Fēng); sanskriti keeles कैलास) on mägi Hiina territooriumil Tiibetis Gangdisê mäeahelikus. Mäe geograafilised koordinaadid on.
Mäetipu kõrgus merepinnast on 6714 m (teistel andmetel 6638 m). Mäe suhteline kõrguson 1319 m.
Mäe kaugus põhjapoolusest on 6666 km ja kaugus lõunapoolusest on täpselt kaks korda pikem, 13,332 km. Huvitav fakt on, et täpselt 6666 km kaugusel asub mägi ka Stonehenge'ist (inglismaal asuv vana pühapaik).
Mäetipul on ebatavaliselt korrapärane kuju. Mägi sarnaneb püramiidiga, mis on aasta ringi lumega kaetud.
Rosneft
Rosneft (vene keeles Роснефть), täisnimega OAO Naftakompanii Rosneft on Venemaa suurim naftakompanii.
Kangrinboqê
Mäe ümbrusest saavad alguse neli Lõuna-Aasia suurt jõge: Indus põhjas, Brahmaputra (Yarlung Zangbo) idas, Induse lisajõgi Sutlej läänes ja Karṇālī lõunas.
Rosneft
2010. aasta 1. aprilli seisuga kuulus 75,16% ettevõtte aktsiatest riigiettevõttele Rosneftegaz, 13,48% Sberbankile, 9,44% naftakompaniile Razvitije. Viimase puhul on tegemist Rosnefti poolt kaudselt sajaprotsendiliselt kontrollitava ettevõttega.
Kangrinboqê
Mäe lähedal on järved Mapam Yumco ja La'nga Co.
Rosneft
Rosneft tõusis Venemaa juhtivaks naftatootjaks ja -töötlejaks pärast Jukose varade omandamist riiklikul sundmüügil.
Rosnefti direktorite nõukogu esimees on Igor Setšin, tegevjuht Sergei Bogdantšikov.
2011. aastal sõlmisid Rosneft ja BP 16 miljardi dollari väärtuses aktsiavahetuslepingu, mille käigus Vene riiklik naftafirma Rosneft sai 5% BP ja BP 9,5% Rosnefti aktsiatest, lisaks BP poolt varem omandatud 1,2% aktsiatele. Ettevõtted on leppinud kokku ka kolme litsentsitud Vene arktilise mandrilava ploki uurimise ja arendamise asjus, mille piirkond on pindalalt ja perspektiividelt võrdne Suurbritannia osaga Põhjamerest. Kokkulepet kinnitati ametlikult paar tundi pärast seda, kui BP tegevjuht Bob Dudley kohtus Venemaa peaministri Vladimir Putiniga.
Kangrinboqê
thumb|Vaade lõuna poolt
Kailashi mäe floora ja fauna
Kailashi (Kangrinboqê) mäe peal kasvav taimestik on mägiaasade floorale iseloomulikult pinnase suhtes vähenõudlik, kuivalembene ja madal. Siin kasvavad taimedest näiteks üksikud meelespealilled (perekond lõosilm, Myosotis sp.), metsikud sibulad (perekond lauk, Allium sp.), ja vähenõudlik, välimuselt pigem tagasihoidlik Saussurea gossypifolia. Loomadest on siin esindatud jakid (Bos mutus), tiibeti antiloobid (Pantholops hodgsonii) , tiibeti eeslikud ehk kiangid (Equus kiang) , haruldased lumeleopardid (Panthera Uncia) , mägikured (Grus nigricollis) ja Mansarovari järvel elavad luiged.
Alpinism
Mäe religioosse staatuse tõttu ei ole alpinistid sellele tõusnud. Ta on ainus kõrge mägi, kuhu religioossetel kaalutlustel ei tõusta.
Esimese loa mäkketõusuks sai 1985 Reinhold Messner, kes aga seda ei kasutanud. Hiljem ei ole luba saadud. Luba ei antud ka 2001 hispaanlasele Jesús Martinez Novazile, kes kavandas "poliitilist demonstratsiooni keskkonna saastamise vastu ning suurema, globaalse teadvuse nimel". Tema plaani vastu protesteerisid usuorganisatsioonid üle maailma; protestiga ühines ka kuulsaid alpiniste.
Usuline tähtsus
Budismi, hinduismi, džainismi ja böni järgijad peavad mäge selle erilise kuju ning asendi tõttu üheks tähtsamaks pühapaigaks.
Mäge ümbritsev umbes 53 km pikkune tee (tiibeti keeles Kora, sanskriti keeles Parikrama, mis viib umbes 5700 m kõrgusele üle Dölma La (tiibeti keeles 'Roheline Tārā', on nende usundite palverändurite tähtis sihtkoht. Teekonna läbimise suund oleneb usundist: budistid, hinduistid ja džainistid liiguvad päripäeva, böni järgijad vastupäeva. Tiibetlastel on tähtis ka see, millal teekond läbitakse: näiteks arvestatakse Tiibeti kalendri hobuseaastal läbitud ringi kuuekordsena.
Budism
Tiibeti budismis on Kangrinboqê mägi ühe maailmamandala kese. Teda võrdsustatakse müütilise ilmamäe Meru mäega, mis on maailma kesktelg.
Hinduism
Mäge nimetatakse sanskriti keeles कैलास (Kailāsa), hindi keeles कैलाश पर्वत (Kailāśā Parvata).
Ka hinduistid näevad selles mäes Meru mäe ilmingut.
Ühe puraanades sisalduva kirjelduse järgi on Kailāsa mägi maailma kese, mille neli palet koosnevad kristallist, rubiinist, kullast ja lasuriidist. Ta on maailmasammas, on 84 000 tunniteekonda kõrge, on maailmamandala kese ning asub lootost sümboliseeriva kuue mäeaheliku südames. Kailāsast välja voolavad neli jõge voolavad nelja ilmakaarde ning jaotavad maailma neljaks piirkonnaks.
Paljud hinduismi harud peavad Kailāsat paradiisiks, mis asub maailma vaimses keskmes ja kuhu hinged lõpuks jõuavad.
Peale selle on see mägi üks jumal Šiva elupaiku. Müüdi järgi elab kurja ja kurbuse hävitaja Šiva mäel nimega Kailāsa. Mõne pärimuse järgi on mägi Šiva linga ning allpool asetsev Mapam Yumco järv tema abikaasa jooni.
Suurim ja tähtsaim kaljutempel, mis asub Maharashtras Ellora koobastes, on nime saanud Kailāsa mäe järgi. Paljud selle skulptuurid ja reljeefid kujutavad Šiva ja Pārvatīga seotud sündmusi, sealhulgas Rāvana katset Kailāsa mäge raputada.
Džainism
Džainistid nimetavad seda mäge Aštapada 'kaheksajalaline, ämblik'.
Askeetlik teekond ümber mäe annab palverändurile suure pälvimuse.
Bön
Bönis nimetatakse mäge Yundrung Gutseg. Ta oli vana böni riigi Zhang Zhungi vaimne kese.
Hangzhou Xiaoshani rahvusvaheline lennujaam
pisi|273x273px|Hangzhou Xiaoshani rahvusvahelise lennujaama põhiterminal Hangzhou Xiaoshani rahvusvaheline lennujaam (IATA: HGH, ICAO: ZSHC) on peamine lennujaam, mis teenindab Hangzhoud – Jangtse jõe delta piirkonna suurlinna ja Hiinas Zhejiangi provintsi pealinna. Lennujaam asub Qiantangi jõe lõunakaldal Xiaoshanis ja asub Hangzhou kesklinnast 27 km ida pool.
Hangzhou Xiaoshani rahvusvahelise lennujaama projekteeris arhitektuuribüroo Aedas.
Lennujaam on fookuslennujaam Air China, China Eastern Airlinesi, China Southern Airlinesi, Hainan Airlinesi ja Xiamen Airlinesi jaoks.
Harilik valgepöök
Harilik valgepöök (Carpinus betulus) on kaseliste sugukonda, valgepöögi perekonda kuuluv heitlehine puu.
Kirjeldus
Valgepöögid kasvavad 10–20, harva kuni 30 meetrit kõrgeks. Lehed on 3–10 cm pikad, saagja servaga. Isas- ja õied kasvavad samal puul, kuid ühel oksal on kõik õied samast soost. Valgepöök on tuultolmleja. Vili on väike, 3–6 mm pikk pähkel. Pähklid kasvavad kobaras, ühes kobaras tavaliselt 10–30 pähklit.
Kasutamine
Valgepöögi puit on valkjashall. Kuivanud puidu keskmine tihedus on 750 kg/m² ja Brinelli kõvadus 3,5 kgf/mm². Puit kuivab aeglaselt ja selle käigus võivad tekkida praod, sest kuivades väheneb puidu ruumala rohkem kui teistel puuliikidel. Lõikeriistaga on puitu raske töödelda. Ilma eritöötluseta peab puit hallitusele halvasti vastu. Poleerimise suhtes on ta kapriisne.
Valgepöögist valmistatakse muusikariistu, spooni, tisleritooteid ja parketti. Minevikus kasutati puitu masinaehituses, eriti süstikute valmistamiseks. Pöögiparketi tarvitamisel tuleb arvestada, et niiskudes ja kuivades muutub puidu ruumala rohkem kui teistel puuliikidel.
Kooslused
Valgepöögil toituvad mitut liiki liblikate röövikud, näiteks Epirrita autumnata, Hemithea aestivaria, Colotois pennaria, Amphipyra berbera ja harilik külmavaksik.
Tõnija
Tõnija on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda.
Külas on kauplus ja klubihoone ühe katuse all; sellest hoonest üle tee on küla ainuke korterelamu.
Külas on Kuressaare-Veeriku liinibussi lõpp-peatus ja asfalteeritud tee, mis külast väljumisel läheb üle kruusateeks.
Tõnija külas tegutseb ka külaselts. Küla ümbruses on mitmed tarandkalmed.
Naaberkülad on Põlluküla, Laevaranna, Kalli ja Valjala-Kogula.
Ajalugu
pisi|Küla keskel on bussiootepaviljon ja kivi, millel küla esmamainimise aasta Tõnija küla on esmamainitud 1453. aastal nimega Toneyegell, 1592. aastal on mainitud vakust (Tonniel, Tonnigel). Täpsemad andmed pärinevad 1731. aastast, mil Tõnijal elas 10% valla elanikest. Perekonnanimed said külaelanikud 1826. aastal.
Tõnijal asus muistse Saaremaa suurim asustuskoht ning asuvad muinsuskaitse all olevad arheoloogiamälestised, Tõnija kivikalmed. Arheoloog Marika Mägi organiseeris sealkandis aastaid väljakaevamisi. 1995–2000 kaevas Mägi Tuulingumäel, kus on eelrooma rauaaegne (500 eKr–50 pKr) väikeste tarandikega kalme. 2003. aasta suvel kaevas ta Lepna katkuaugust välja Eesti rikkalikema hõbeehete leiu 5.–6. sajandist.
1950. aastatel tegutses Tõnijal 20-liikmeline laulukoor, õpiti näidendeid ja estraadistseene.
1967 valmis Tõnija suurfarmi töölistele küla ainuke korterelamu (kohalike elanike seas tuntud Kukulinnana).
1999. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
1999. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 35. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 2.–14. veebruarini Vailis ja Beaver Creekis USA-s 2499–3483 meetri kõrgusel merepinnast. Võistlustel oli mängus 10 komplekti medaleid (viis ala nii meestele kui ka naistele).
MM-i sangariks oli Norra mäesuusataja Lasse Kjus, kes võitis igal alal medali (kaks kulda ja kolm hõbedat). Austerlane Hermann Maier võitis kaks kuldmedalit. Olgu lisatud, et ülisuurslaalomis said mõlemad kuldmedali, kuna finišisse jõudsid nad võrdse ajaga. Võistluste suurim üllataja oli soomlane Kalle Palander, kes tuli maailmameistriks slaalomis. Naistest oli edukam kahe kuldmedaliga Austriat esindanud Alexandra Meissnitzer.
Slaalom
Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: 83 Maailmameister 1997: Tom Stiansen, Norra Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
Finaal: 12. veebruar Osavõtjaid: 94 Maailmameister 1997: Michael von Grünigen, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Ülisuurslaalom
Finaal: 2. veebruar Osavõtjaid: 50 Maailmameister 1997: Atle Skårdal, Norra Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
Finaal: 6. veebruar Osavõtjaid: 42 Maailmameister 1997: Bruno Kernen, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
Finaal: 9. veebruar Osavõtjaid: 40 Maailmameister 1997: Kjetil André Aamodt, Norra Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 77 Maailmameister 1997: Deborah Compagnoni, Itaalia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Ülisuurslaalom
Finaal: 3. veebruar Osavõtjaid: 41 Maailmameister 1997: Isolde Kostner, Itaalia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
Finaal: 7. veebruar Osavõtjaid: 25 Maailmameister 1997: Hilary Lindh, USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 28 Maailmameister 1997: Renate Götschl, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Medali
Ülisuurslaalomis anti välja kaks kuldmedalit, kuna nii Hermann Maier, kui Lasse Kjus lõpetasid võrdse ajaga. <br style="clear:both;" />
Mihhail Kutuzov
pisi|Mihhail Kutuzov Mihhail Illarionovitš Goleništšev-Kutuzov Smolenski (vene keeles Михаил Илларионович Голенищев-Кутузов Смоленский) ( 5. vkj 16. september 1745 Peterburi – 28. aprill 1813 Bunzlau (tänapäeval Bolesławiec, Poola)) oli Vene väejuht, kindralfeldmarssal ja krahv.
Elulugu
Mihhail Kutuzov asus 1759. aasta juulis õppima Suurtükiväe- ja Insenerikooli, mille lõpetas 1. jaanuaril 1761 insener-praporštšiku auastmes ning suunati 28. veebruaril 1761 teenistusse Insenerikorpusse. Kutuzov on pärit Moskoovia tatari juurtega (Kutuz) bojaarisuguvõsast.
Tal oli üle 6000 pärisorja (meesterahvast) ning Vene kindralite memuaarides (kindral Jermolov "Borodino lahingust" jt kindralid ) oli ta põhihobiks 13–14 aastased pärisorjadest tütarlapsed.
Seosed Eestimaaga
Mihhail Kutuzov oli 1. märtsist 1761 kuni 1762. aastani Eestimaa ja Peterburi kubermangu kindralkuberner hertsog Peter August Friedrich Holstein-Becki tiibadjutandiks ja kantselei juhatajaks.
21. augustil 1762 määrati Kutuzov juba kapteni auastmes Aleksandr Suvorovi juhitava Astrahani jalaväepolgu roodukomandör.
1764. aastast teenis Venemaa vägedes Poolas ja osales sõjategevuses Rzeczpospolitaga.
1767. aastal määrati ta Senati seadusandluse ettevalmistamisega tegeleva juriidilise alamkomisjoni juriidiliseks sekretäriks, kindralprokurör A. Vjazemski käsutusse ja 17. augustist 1767 uue seadusandluse loomiskomisjoni.
Sõjaväekarjäär
Kutuzov alustas oma sõjaväekarjääri Katariina II favoriidi juures poolteenrina, kus sai kõrgseltskonnas hüüdnimeks "kofeinik" (vene keeles). Oli kaval intrigant kuid andetu väejuht.
Kutuzov osales sõjategevuses aastatel 1768–1774: 1769. aastal toimunud sõjas Rzeczpospolitaga, 1770. aastal määrati ta Pjotr Rumjantsevi armee juures ooberkindralkortermeistriks. Vene-Türgi sõdades teenis Aleksandr Suvorovi alluvuses ning ilmutas julgust Türgi kindluse Izmaili ründamisel 1790. aastal (oli 1 ründekolonni ülem).
Esimeses Türgi sõjas sai Mihhail Kutuzov parema silma vigastuse, mille varjamiseks kasutas vahel silmasidet.
Kutuzov oli Rumeenias asuva vene väe juhatajana Venemaa-Türgi rahu sõlmimija Osmani Impeeriumi pealinnas Konstantinoopolis (1812. aastal), mille tulemusena sai Venemaa Türgilt endale Bessaraabia (tänapäeva Moldaavia). Kahtlustati Türgile kasuliku rahusõlmimise järel isikliku kasu saamist.
Kutuzov osales 1806.–1812. aasta Vene-Türgi sõjas. Ettekande järel keisrile Kutuzovi poolt lojult juhitud sõjategevuse ja sõjaväekassa omastamise kohta ning ka Türgiga sõlmitud halva rahulepingu tõttu vallandas keiser Kutuzovi sõjaväest.
20. augustil 1812 määras Aleksander I Kutuzovi Barclay de Tolly asemel Napoleoni eest taganevate Vene armeede ülemjuhatajaks. Määramise põhjused on senini vaid oletatavad.
Kutuzovi juhtimisel kaotati Borodino lahing (1812), mille tagajärjel loovutati Moskva Napoleoni vägedele.
Kohe Borodino lahingu lõppedes teatas Kutuzov keiser Aleksander I-le (kes põgenes sõja alguses koos vend Konstantiniga Peterburi) Vene vägede suurest võidust. Saades Kutuzovi teate võidust autasustas keiser teda.
Hiljem, saanud teada Kutuzovi valest, ei võtnud keiser talle antud autasu ja kindralfeldmarssali aukraadi tagasi. Põhjus oli Vene ajaloo revisjonistide arvates see, et 12 kubermangus toimunud 1812. aasta sügistalvel talurahvarahutuste, ka Liivimaal, verise ning julma mahasurumise eest (mida praegune Vene valitsev ajalugu salastab siiani) ja Aleksander I eneseuhkuse poolest, et tema võitis Borodino lahingu.
Tema adjutandiks 1812 oli Raasiku ja Kambi mõisnik ooberstleitnant Woldemar von Löwenstern (1776–1858).
Kutuzovi väejuhtimisel on toimunud 2 suuremat lahingut (1805 Austerlitz, 1812 Borodino), mis mõlemad tema juhtimisel kaotati Napoleonile.
Surm
. 4. septembril 1933 avati VK(b)P Petrogradi linna Keskkomitee sekretäri Sergei Kirovi korraldusel Kutuzovi hauamemoriaal katedraalis, mis selleks ajaks oli muudetud Religiooniajaloo muuseumiks, levinud kuulujutu kontrolliks. Hauakambri avanud komisjon avastas kivist sarkofaagist, kehast eraldi säilitatud arvatava südame jäänused, misjärel hauakamber suleti. Suure Isamaasõja ajal kasutati 1812. aasta isamaasõja kangelast Kutuzovit patriotismi innustamiseks ning asutati Kutuzovi orden, mis oli üks NSV Liidu tähtsamaid sõjaväelisi autasusid.
Vene keiserriigi suurimad väejuhid 18-19 sajandil olid välismaalased, kuid vene šovinismi eesmärkidel on tõstetud vene nimedega teisejärgulised-andetud väejuhid esimesteks.
Pärast II maailmasõda loodi Poolas Nõukogude vägede (Nõukogude armee Põhjagrupi) kasutuses olnud territooriumil Mihhail Kutuzovi muuseum, mis aga tuli 1991. aastal koos vägedega evakueerida ning muuseumieksponaadid üle anda Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumile. Esemed on nüüd eksponeeritud Peterburis asuvas Suurtükiväe, Inseneri- ja Sidevägede Muuseumi (Музей артиллерии, инженерных войск и связи в Санкт-Петербурге) Kutuzovi saalis.
Stalin korraldas II maailmasõja ajal Kutuzovi kui geniaalse väejuhi kultuse, et õigustada Punaarmee lüüasaamist ja taganemist Moskvani 1941. aastal. (Kutuzovi geniaalsuse ja väljamõeldud vapruse ülistamise eest on sadu nõukogude ja vene ajaloolasi saanud teaduskraade, kuna see oli-on vastavuses riigi määratud poliitilise suunaga ajaloo tõlgendamisel).
Perekond
Abiellus Jekaterina Ilinitšna Bibikovaga (1754–1824), kes oli Tuula relvatehase ülema, insener-kindral-porutšik Ilja Aleksandrovitš Bibikovi (1698–1784) tütar. Abielust sündisid:
Venjamin Gulst
Venjamin Gulst (vene keeles Вениамин Наумович Гульст) (27. juuni 1900 Mõkolajiv, Hersoni kubermang – 1972 Moskva, NSV Liit) oli juudi rahvusest Nõukogude Liidu riikliku julgeoleku- ja siseasjade organite juhtivtöötaja, 1941. aastal Eestis juuniküüditamise üks läbiviijaid, Lavrenti Beria lähedane isik.
Teenistuskäik
1950. aastatel heideti ta NLKP-st välja ja jäeti ilma sõjaväelisest auastmest kindralmajor (põhjus?).
Turja
Turja on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Mali riik
Mali impeerium oli tähtsamaid keskaja riike Lääne-Aafrikas u 1235–1645. Riigi etnilise tuumiku moodustanud malinked rajasid Nigeri ülemjooksu piirkonda esimesed linnad juba 8. sajandil, ent sõltusid tugevasti Ghana riigist kuni 11. sajandini. Saavutas impeeriumi staatuse 13. sajandil, mil malinke päritoluga kuningas Sundiata Keita ühendas Maliga Ghana alad. Kuninga Mansa Musa valitsemise ajal 14. sajandi esimesel poolel ulatus Mali impeerium Atlandi ookeanist Sahara kiltmaani. Samuti oli Mali riik tolleaegse Lääne-Aafrika transiitkaubanduskeskuseks, mille tähtsaimateks linnadeks olid Timbuktu ja Djennè, tihedad kaubandus- ja kultuurisidemed olid ka Põhja-Aafrika islamiriikidega. Kuigi Mali kuningad võtsid omaks islami, järgis valdav osa rahvastikust muistseid paganausulisi kombeid. Riigi suurim eksport oli kuld ning Mali impeerium oli tolleaegses maailmas tuntud oma kullavarude poolest. Kuninga Mansa Musa valitsemise ajal kulla väljavedu Põhja-Aafrikasse kasvas niivõrd, et sellest tekkinud inflatsioon põhjustas majanduskriisi, mis kestis rohkem kui 10 aastat. Ka elavnes Mansa Musa juhtimisel Mali impeeriumis hariduselu: pärast palverännakut Mekasse kutsus kuningas oma riiki araabia arhitekte, saatis noori islamimaadesse õppima ja rajas õppeasutusi, neist kuulsaim oli Timbuktus. 15. sajandil algas Mali impeeriumi nõrgenemine: 1433 vallutasid tuareegid Timbuktu, 15.-16. sajandi vahetusel hõivasid songhaid impeeriumi idaosa. 1670. aastal hävitasid bambarad Mali riigi täielikult.
Species sensibilis
Species sensibilis (mitmuses species sensibiles) ehk tajuspeetsies on skolastilises filosoofias puhtmeelelise tajuga seotud species intentionalis. See on tajutavalt esemelt  eralduv "pilt", mis liigub läbi õhu tajuja sensorium commune 'sse ning kutsub esile meelelise tajumuse. Tajuspeetsiestel on samad kvaliteedid mis tajutaval asjal.
See õpetus on tekkinud Aristotelese ja Demokritose tajuteooria kombinatsioonina.
Sõna species vastab siin Demokritose terminile eidōlon.
Surrey
Surrey on krahvkond Lõuna-Inglismaal Londoni lähedal. Läbi krahvkonna voolab Thames.
Surrey jaguneb 11 omavalitsusüksuseks:
1974. aasta kommunaalreformiga liideti osa krahvkonnast Lääne-Sussexi krahvkonnaga.
Ajalooline keskus on Guildford, kuid krahvkonna volikogu peab istungeid Kingston upon Thamesis, mis halduslikult kuulub Suur-Londonisse.
Nanjingi Lukou rahvusvaheline lennujaam
pisi|288x288px|Nanjingi Lukou rahvusvahelise lennujaama terminal T2 Nanjingi Lukou rahvusvaheline lennujaam (IATA: NKG, ICAO: ZSNJ) on Nanjingi (Jiangsu provintsi pealinn) teenindav peamine lennujaam. See on Jangtse jõe delta piirkonda teenindavadest üks suurimaid lennujaam. Alates 2016. aastast on see Hiina 12. kõige reisijate rohkeim tsiviillennujaam. See asub Jiangningi äärelinna piirkonnas, kesklinnast enam kui 35 km lõunas ja on kiirteede kaudu ühendatud Nanjingi ja naaberlinnadega. Lennujaam on China Eastern Airlinesi kodulennujaam ja Shenzhen Airlinesi fookuslennujaam.
Helmut Kohl
Helmut Josef Michael Kohl (3. aprill 1930 Ludwigshafen – 16. juuni 2017 Ludwigshafen) oli Lääne-Saksamaa ja Saksamaa poliitik. Ta oli liidukantsler 1982–1998 ja Kristlik-Demokraatliku Liidu juht 1973–1998.
Helmut Kohli valitsusajal ühinesid Lääne- ja Ida-Saksamaa. Kohl näitas end osava poliitikuna, suutes võita nii erakorralised valimised, tagada Nõukogude Liidu toetus Saksamaa ühendamisele kui ka säilitada oma partei juhtroll ühinenud Saksamaal.
Elulugu
Kohl sündis Ludwigshafenis, mis tollal kuulus Baierisse, aga praegu Rheinland-Pfalzi. Tema isa Hans (1887–1975) oli teenistuja, ema Cäcilie (1890–1979) oli kodune. Vanemad olid katoliiklased ja katoliikliku Keskpartei poolehoidjad.
Helmuti vanem vend langes teises maailmasõjas teismelisena. Sõja viimastel nädalatel mobiliseeriti ka Helmut, aga ta ei osalenud üheski lahingus.
Helmut Kohl ühines 1946 vastloodud Kristlik-Demokraatliku Liiduga. 1947 oli ta üks selle erakonna noorteosakonna asutajaid Ludwigshafenis. 1954–1955 oli ta Kristlik-Demokraatliku Liidu Rheinland-Pfalzi haru noorteosakonna asejuht. 1956 hakkas ta tegutsema üliõpilasorganisatsioonis AIESEC.
Pärast Max Plancki Gümnaasiumi lõpetamist asus ta 1950 Maini-äärses Frankfurdis õigusteadust õppima. 1951 vahetas ta ülikooli ja jätkas õpinguid Heidelbergi ülikoolis ajaloo ja politoloogia alal. 1958 kaitses ta doktoriväitekirja teemal "Poliitiline areng Pfalzis ja erakondade ülesehitamine pärast 1945. aastat".
Pärast doktorikraadi saamist sisenes Kohl äritegevusse, algul valukoja direktori assistendina Ludwigshafenis, 1959 Keemiatööstusühingu juhina Ludwigshafenis.
1960 abiellus Kohl Hannelore Renneriga, keda ta tundis juba alates 1948. aastast. Neil on kaks poega.
1976. aasta Riigipäeva valimistel oli Kohl KDL-i kandidaat Saksamaa kantsleri kohale ja tema erakonnal läks väga hästi: nad said 48,6% häältest. Kuid jätkas endine koalitsioon ja Helmut Schmidti valitsus ning Kohl sai opositsiooniliidriks Riigipäevas. Ta astus Rheinland-Pfalzi ministerpresidendi kohalt tagasi ja teda asendas Bernhard Vogel.
thumb|Helmut Kohl (1984) thumb|Helmut Kohl (1987) 1980. aasta Riigipäeva valimistel oli KDL-i kandidaat kantsleri kohale Franz Josef Strauß, kes aga ei suutnud samuti suuremat edu saavutada. Tema ei soovinud Baieri ministerpresidendi kohalt tagasi astuda ja nii jäi Riigipäevas opositsiooniliidriks endiselt Kohl.
Valitsus lagunes 17. septembril 1982 tööhõivepoliitikaalaste erimeelsuste tõttu. Vabad demokraadid soovisid Saksa FV tööturgu radikaalselt liberaliseerida, aga sotsiaaldemokraadid eelistasid tagada töö nendele, kellel see juba olemas oli. Vabad demokraadid alustasid läbirääkimisi kristlike demokraatidega. 1. oktoobril esitas KDL valitsusele umbusaldusavalduse, mida vabad demokraadid toetasid, ja 4. oktoobril 1982 astus ametisse uus valitsus, kus kantsleriks oli Helmut Kohl. Võimu legitimeerimiseks aga kaotas Kohl meelega 17. detsembril 1982 umbusaldushääletuse, mispeale saatis liidupresident Karl Carstens Liidupäeva laiali ja korraldas varajased valimised 6. märtsil 1983. KDL võitis valimistel 255 kohta 520st ja moodustas koalitsiooni vabade demokraatidega. Ka sotsiaaldemokraadid kaotasid 26 kohta, samas kui rohelised pääsesid esimest korda parlamenti.
Ka 1987., 1990. ja 1994. aasta valimistel võitis KDL ja Kohl jätkas kantslerina. 1998. aasta valimistele minnes arvati, et Kohl võib KDL parteijuhi kohalt tagasi astuda Wolfgang Schäuble kasuks, kuid aprillis 1997 teatas ta, et kandideerib kantsleriks ka kuuendaks ametiajaks. Kuid taasühinenud Saksamaal oli töötus 8 aastaga kasvanud 4,2 protsendilt 9,4ni, endisel Ida-Saksamaal aga koguni 20 protsendini, mistõttu saavutas valimistel enamuse SPD Gerhard Schröderi juhtimisel, moodustades uue valitsuse rohelistega.
Ål
Ål on asula Norras Vikeni maakonnas, Åli valla keskus. Ta asetseb Hallingdaleni peaoru keskel Strandafjordeni idasopis.
Lõunapassaathoovus (Vaikne ookean)
Lõunapassaathoovus on hoovus Vaikses ookeanis. Algab Vaikse ookeani idakaldalt Peruu hoovusest. Hoovab üle Vaikse ookeani läände. Korallimeres pöördub lõunasse ja muutub Ida-Austraalia hoovuseks.
Jordan Hubbard
pisi|Jordan Hubbard (2005) Jordan K. Hubbard (sündinud 8. aprillil 1963 Honolulus) on programmeerija. Ta tegeleb juba pikka aega vaba lähtekoodiga tarkvaraga ja on FreeBSD projekti kaasautor.
Ta alustas FreeBSD projekti 1993. aastal koos Nate Williamsi ja Rodney W. Grimesiga.
2001. aasta juulis asus ta tööle Hubbard Apple Computersisse ja sai BSD tehnoloogiagrupi mänedžeriks. 2005. aastast on ta Apples olnud UNIX tehnoloogia direktor ja 2007 oktoobrist UNIXi tehnoloogia arendusgrupi direktoriks.
Viited
.
Telglõige
Telglõikeks nimetatakse tasandilist kujundit, mis tekib geomeetrilise keha lõikamisel tasandiga, mis läbib lõigatava keha telge.
Shenyang Taoxiani rahvusvaheline lennujaam
pisi|301x301px|Shenyang Taoxiani rahvusvahelise lennujaama terminal T3 Shenyang Taoxiani rahvusvaheline lennujaam (IATA: SHE, ICAO: ZYTX) on Liaoningi provintsi pealinna Shenyangi teenindav lennujaam. See asub Hunnanis, kesklinnast umbes 20 km lõunas. See on China Southern Airlinesi fookuslennujaam ja 2018. aasta seisuga Hiinas 23. kõige reisijate rohkeim lennujaam 19 027 398 reisijaga.
Gladiaator (film 2000)
"Gladiaator" on 2000. aasta ajalooline märuli-/draamafilm, mis pärjati viie Oscariga. Filmi režissöör on Ridley Scott ja peaosi mängivad Russell Crowe ning Joaquin Phoenix.
Crowe kehastab Maximus Decimus Meridiust, kes reedetakse, kui imperaatori ambitsioonikas poeg Commodus (Phoenix) tapab oma isa ja hõivab trooni. Maximuse perekond tapetakse, kuid ta ise pääseb. Maximus tehakse orjaks, kuid gladiaatorina tema reputatsioon tõuseb ja lõpuks kohtub ta areenil keisri Commoduse endaga, kelle ka tapab.
Goodbye, Mr. Chips
"Goodbye, Mr. Chips" on James Hiltoni romaan, mis ilmus esmakordselt 1934. aastal. Romaani põhjal on loodud samanimeline muusikal ning seda on ka mitmel korral ekraniseeritud:
Neitla
Neitla on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.
Noor Bosnia
pisi|Gavrilo Principi kohtusse viimine Noor Bosnia (bosnia, horvaadi ja serbia keeles Mlada Bosna (Млада Босна)) oli panslavistlik revolutsiooniline salaühing, mis rajati Sarajevos 20. sajandi alguses. Organisatsioon kavandas mässe ja atentaate, et kukutada Austria-Ungari koloniaalvõim Bosnias ja Hertsegoviinas.
Noore Bosnia kõige tuntum ettevõtmine oli Austria-Ungari troonipärija Franz Ferdinandi ja tema abikaasa Sophie mõrvamine Sarajevos 28. juunil 1914.
Sõltuvalt ajaloolaste poliitilistest vaadetest on Noore Bosnia tegevust käsitletud kas vabadusliikumise või terrorismina.
Taust
1878. aastal okupeeris Austria-Ungari Bosnia ja Hertsegoviina. See põhjustas suurt rahulolematust kohaliku elanikkonna, eriti moslemite ja õigeusklike seas.
7. oktoobril 1908, pärast kolmekümneaastast sõjalist okupatsiooni, annekteeriti Bosnia ja Hertsegoviina Austria keisri Franz Joseph Ii dekreediga. See tõi kaasa rahvusvahelise Bosnia kriisi ning ajas raevu Bosnia ja Hertsegoviina revolutsionäärid, kes hakkasid kavandama atentaati Franz Josephile endale.
Noore Bosnia ajalugu
1903. aasta mais kukutas Serbia armee riigipöördega Obrenovići dünastia ning võimule sai populaarne Karađorđevići dünastia. Pärast seda suurenes toetus ideele ühendada serblased ja teised lõunaslaavlased Belgradi juhtimisel ühtseks riigiks. Bosnias kasvas serblaste, horvaatide ja bosnialaste toetus revolutsioonilisele jugoslavismile 1911. aastal.
Noore Bosnia ideoloogiks oli Vladimir Gaćinović, kes pooldas poliitilise võitluse meetodina türannitappu. Gaćinović populariseeris ka nime "Noor Bosnia", mida oli esimesena maininud Petar Kočić ajakirjas Otadžbina.
Noor Bosnia ei olnud selgepiiriline organisatsioon, vaid mässuline noorsooliikumine. Sellel puudus ühtne programm, kindlalt määratletud poliitiline suunitlus ja konkreetne teoreetiline lähenemine. Noore Bosnia ridadesse kuulusid peamiselt kooliõpilased ja tudengid, kes olid mõjutatud panslavismist, aga ka Nietzschest, Marxist, Kautskyst või Vene anarhistidest. Organisatsiooni liikmete ideoloogilistes vaadetes olid nii mõnedki erinevused. Näiteks oli Gavrilo Princip Jugoslaavia rahvusrevolutsionäär, samas kui teine tuntud liige Nedeljko Čabrinović pidas end anarhistiks.
Noor Bosnia sai mõningast abi Mustalt Käelt, salajaselt terroriühingult, mille olid asutanud mõned Serbia ohvitserid. Vladimir Gaćinović oli siiski ainus Noore Bosnia juht, kes sellesse organisatsiooni astus, ja tema mõistis Sarajevo atentaadi avalikult hukka.
Noore Bosnia korraldatud atentaadid
Noore Bosnia liikmed korraldasid atentaate mitmetele Austria militaar- ja administratiivaparaadi juhtfiguuridele Bosnias ja Hertsegoviinas.
Ebaõnnestunud atentaat Franz Josephile (1910)
Üliõpilane Nevesinjest, Bogdan Žerajić, üritas sooritada atentaati Austia-Ungari keisrile Franz Josephile tema külaskäigu ajal Mostaris 1910. aastal.
Ebaõnnestunud atentaat Bosnia ja Hertsegoviina kuberner Marijan Varešaninile (1910)
Bogdan Žerajić saabus Sarajevosse Bosnia parlamendi avamispäeval 10. juunil 1910. Ta sihtis lähedalt kuberner Marijan Varešanini pihta, tegi viis lasku, kuid tulistas kõik viis korda mööda ning sooritas seejärel enesetapu.
Ebaõnnestunud atentaat Franz Josephile (1911)
Noore Bosnia liikmed sooritasid 1911. aastal Viinis atentaadi Austria keisrile Franz Josephile.
Atentaat Franz Ferdinandile (1914)
pisi|Gavrilo Principi arreteerimine pärast Franz Ferdinandi mõrvamist Noore Bosnia kõige tuntum aktsioon oli ertshertsogi Franz Ferdinandi ja tema abikaasa Sophie mõrvamine Sarajevos 28. juunil 1914. Osalised olid Gavrilo Princip, Nedeljko Čabrinović, Vaso Čubrilović, Trifko Grabež, Danilo Ilić, Muhamed Mehmedbašić ja Cvjetko Popović.
Franz Ferdinand saabus Bosnia pealinna Sarajevosse sõjaväemanöövrite läbiviimist jälgima. Kui Franz Ferdinandi autokorteež ületas Cumurja silda, varitsesid seal pommidega varustatud Muhamed Mehmedbašic ja Nedeljko Čabrinović. Ainult Čabrinovićil õnnestus Franz Ferdinandi auto pihta pomm visata. Pomm lõhkes alles järgmise auto all, haavates mitut inimest. Čabrinović neelas seejärel kapsli kaaliumtsüaniidiga, kuid mürk ei avaldanud mõju ning mees üritas end 10 sentimeetri sügavuses Miljacka jões tulemusteta uputada. Čabrinović võeti kinni Austria-Ungari võimude poolt.
Pärast lühikest vastuvõttu Sarajevo raekojas ertshertsogi marsruuti muudeti. Franz Ferdinandi autojuht eksis teel haiglasse ning peatus juhuslikult noore bosnialase Gavrilo Principi ees. Princip haaras revolvri ning tulistas kuus lasku, mis tapsid Franz Ferdinandi ja Sophie. Ka Princip proovis edutult enesetappu tsüaniidiga. Ta arreteeriti sündmuskohal ning mõisteti 20 aastaks vangi.
Hiljem tabas politsei juhuslikult Danilo Ilići, kes pinge all murdudes andis üles ka teised vandenõulased. Kõigile peale Muhamed Mehmedbašići, kellel õnnestus põgeneda, määrati pikaajaline vangistus või surmaotsus.
Sarajevo atentaat oli Austria-Ungarile otsene ajend Serbiale sõja kuulutamiseks. Peagi kasvas see konflikt esimeseks maailmasõjaks.
Serbia kindralstaabi luureosakonna ülem ja salaühingu Must Käsi juht Dragutin Dimitrijevic (tuntud kui Apis) tunnistas 1917. aastal, et oli organiseerinud Austria ertshertsog Franz Ferdinandi atentaadi.
Sarajevo kohtuprotsessi otsused oktoobris 1914:
Orgmetsa
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Albu valda.
Haikou Meilani rahvusvaheline lennujaam
Haikou Meilani rahvusvaheline lennujaam on Hainani suurim ja reisijate rohkeim lennujaam. 2017. aastal oli see Hiina 17. kõige reisijate rohkeim lennujaam.
Vladimir Toporov
Vladimir Nikolajevitš Toporov (vene Владимир Николаевич Топоров; 5. juuli 1928 Moskva – 5. detsember 2005 Moskva) oli vene filoloog, Tartu-Moskva semiootikakoolkonna üks liidreid. Tema uurimisvaldkonnad olid ka indoeuropeistika, slavistika, baltistika, religiooniajalugu ja mütoloogia.
Ta on rohkem kui 1500 publikatsiooni autor. Toporov tõlkis vene keelde Dhammapada.
Mobiilne internetiseade
Mobiilne internetiseade (inglise keeles mobile Internet Device ehk MID) on multifunktsionaalne mobiilne seade traadita interneti kasutamiseks. MID on tavaliselt mõõtmetelt suurem kui nutitelefon, aga väiksem kui tahvelarvuti. Tüüpiline MID on piisavalt väike, et seda oleks käes hoides mugav kasutada. MID-i põhiline funktsioon on pakkuda kasutajale võimalust kasutada internetti ükskõik kus ja millal. Neid seadmeid kasutatakse meelelahutuseks, informatsiooni leidmiseks ja jagamiseks, suhtlemiseks, märkmete tegemiseks, asukohapõhiste rakenduste kasutamiseks ja paljuks muuks. Enamikul tänapäevastel MID-idel on olemas 4–10-tolline multipuute ekraan, vähemalt üks sisseehitatud kaamera, interneti ühenduseks WiFi, 3G/4G ja mõnel juhul ka WiMax tugi ning GPS.
Internet
Tänapäevased MID-id kasutavad internetti ühendumiseks enamasti WiFi-t või 3G võrku. Mõnedel seadmetel on olemas ka WiMaxi tugi. Tulevikus vahetab 3G välja selle edasiarendus 4G. Just tänu 3G ja uuemate standardite kättesaadavuse paranemisele on MID-id levima hakanud.
Intel
Intel esitles oma mobiilse seadme prototüüpi 2007. aastal IDF konverentsil. Inteli MID platvormid põhinevad Inteli protsessoril ja kiibistikul, mis on disainitud tarbima vähem energiat kui muud x86 arhitektuuriga platvormid.
Esimese generatsiooni platvorm, mis sisaldas 90 nm Intel A100/A110 protsessorit, mis töötas sagedusel 400–600 MHz, Intel 945GU Express MCH põhjasilda, integreeritud GMA 950 graafika kiipi ja ICH7-U lõunasilda.
Inteli teine generatsioon sisaldas 45 nm Intel Atom protsessorit, mille taktsageduseks oli kuni 2 GHz. Kiibistikuks oli Intel SCH integreeritud GMA 500 graafika kiibi ja HD audioga.
Kolmas generatsioon kasutas uuemat 45 nm Intel Atom protsessori koodnimega Lincroft ja 65 nm PCH-d (Platform controller hub). Kuna mälu ja graafika kontroller on nüüd integreeritud protsessorisse, on põhjasild eemaldatud ja protsessor suhtleb otse lõunasillaga.
Inteli neljanda generatsiooni platvorm hakkab kasutama 32 nm Intel Atom protsessorit.
Nvidia Tegra
Nvidia Tegra platvorm ühendab ühte füüsilisse kiipi kokku ARM protsessori, graafika kiibi, põhjasilla, lõunasilla ja mälu kontrolleri. Tänu sellele tarbib Tegra platvorm vähem energiat ja pakub head võimekust videofailide mängimisel ja muusika kuulamisel. Tegra platvormi kasutavad seadmed:
Texas Instruments OMAP (Open Multimedia Application Platform)
Texas Instrumendi loodud mikroprotsessorite kategooria, mis on võimeline pakkuma mobiilset tuge multimeedia rakendustele. OMAPi protsessorid jagunevad jõudluse ja hinna järgi kolme suuremasse gruppi: "High performance", "Basic multimedia" ja "Modem and applications". OMAP mikroprotsessorid kasutavad seadmed:
Android
Üks enim levinud mobiilsete seadmete operatsioonisüsteeme. Androidi loojaks oli Android Inc. 2005. aastal ostis Androidi ära Google. Android on vabavaraline ja avatud lähtekoodiga operatsioonisüsteem mis põhineb muudetud Linuxi kernelil. Tänu avatud lähtekoodile on Androidil suur kogukond arendajaid, kes kirjutavad Androidile rakendusi. Androidile on saadaval umbes 100 000 rakendust ja neid tehakse iga päev juurde. Veel üks Androidi eelis on pea lõppematu kohandamise võimalus. Kasutusel näiteks Samsungi Galaxy Tabis ja Dell Streakis ning paljudes muudes seadmetes, sealhulgas paljudes nutitelefonides nagu näiteks HTC Desire HD.
Windows CE
Microsofti operatsioonisüsteem, mis on mõeldud minimalistlikele arvutitele. Windows CE on omaette operatsioonisüsteem, mitte muudetud lauaarvuti versioon.
iOS
Apple'i operatsioonisüsteem, mis loodi algselt iPhone’i jaoks, kuid on kasutusel ka Applei tahvelarvutil iPad. Kuigi Apple ise oma iPadi MID-ks ei pea, on sellel siiski olemas kõik funktsioonid mis ühest seadmest MID-i teevad.
Ubuntu Mobile
pisi|MeeGo kasutajaliides Ubuntu mobile oli Ubuntu Linuxi versioon, mis oli mõeldud Inteli Atom protsessorit kasutavate MID-ide peale. Ubuntu Mobile aktiivne arendamine lõpetati pärast versiooni 9.10 Alpha septembris 2009.
MeeGo
MeeGo oli Inteli ja Nokia ühisprojekt, milles oli ühendatud Inteli Moblini projekti ja Nokia Maemo projekt. MeeGo avalikustati 2010. aasta veebruaris Inteli ja Nokia ühisel pressikonverentsil. Novembris 2010 ühines projektiga ka AMD. MeeGo baseerus Linuxi operatsioonisüsteem, mis toetab nii ARM kui ka Inteli x86 arhitektuuriga protsessoreid. MeeGot kasutati näiteks Nokia N900 peal.
August Pork
August Pork (vene Август Петрович Порк; 27. juuni 1917 Tver – 2002 Moskva) oli Eesti NSV partei-, miilitsa- ja julgeolekutöötaja.
Aastal 1964 sai ta kindralmajori auastme.
Alates 1943. aastast oli ta NLKP liige.
Aastal 1950 lõpetas ta NSV Liidu Siseministeeriumi kõrgkooli.