cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pruun-harjasvöölane
Vaenlased
Ohu lähenedes tõuseb loom saba appi võttes nuusutades tagajalgadele ning seejärel jookseb siksakki mööda liikudes ära või peidab end urgu. Ta võib ohu korral ka suhteliselt kiiresti kaevuda. Peale selle võib ta kilbise liikuvate paelte abil end kõverasse tõmmata ning jalad küünistega mulla sisse ankurdada. Nii on kiskjatel teda raske liigutada.
Parasiidid
Pruun-harjasvöölase välisparasiidina on teada puuk Amblyomma, mille mitu liiki teda ründavad. Peale selle on teada kirbud, näiteks Tunga ja Phthiropsylla; esimese perekonna kirpe leiti 25 protsendil Argentina idaosa uuritud pruun-harjasvöölastel.
Siseparasiitide seas on eelkõige ümarussid. Sagedased perekonnad on Aspidodera, Orihelia, Trichohelix ja Mazzia. Peale selle kannab ta keeritsussi (Trichinella), kes võib inimesel toore liha söömise korral tekitada trihhinelloosi.
Arv
Pruun-harjasvöölane on üks arvukamaid vöölasi. Argentinas on ta kõige arvukam vöölane.
Ohustatus ja kaitse
Laia leviku ning arvu oletatava suurenemise tõttu on pruun-harjasvöölane IUCN-i järgi mitteohustatud (least concern). Ta elab paljudel kaitsealadel.
Loomaaed
2013. aasta seisuga elavad Tallinna loomaaias pruun-harjasvöölased. Nõmme loodusmaja elavnurgas elas aastatel 2003-2021 pruun-harjasvöölane Nuhvik.
Labor
Pruun-harjasvöölane on hea laboriloom, sest ta kohaneb hästi ning on suhteliselt hea stressitaluvusega.
Kirjandus
2007. Retroposed Elements and Their Flanking Regions Resolve the Evolutionary History of Xenarthran Mammals (Armadillos, Anteaters and Sloths). – Molecular Biology and Evolution 24, lk 2573–2582. Handbook of the Mammals of Paraguay'' 11, 2008, lk 1–15. Veebiversioon (pdf)
ÜRO Keskkonnaprogramm
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Keskkonnaprogramm (inglise keeles United Nations Environment Programme, lühend UNEP ) on ÜRO haru, mis koordineerib ÜRO keskkonnaalast tegevuskava ning aitab ja juhendab liikmesriike keskkonnaküsimustes.
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Keskkonnaprogrammi asutas Maurice Strong 1972. aasta juunis. Selle peakontor asub Keenia pealinnas Nairobis.
Alates 2019. aastast on ÜRO Keskkonnaprogrammi tegevjuht taanlane Inger Andersen.
ÜRO Keskkonnaprogramm on haldavas või sekretariaadi rollis paljudes rahvusvahelistes lepetes ja muudes ühingutes, näiteks bioloogilise mitmekesisuse konventsioonis (lühend CBD), loodusliku loomastiku ja taimestiku ohustatud liikidega rahvusvahelise kaubanduse konventsioonis (lühend CITES), valitsustevahelises kliimamuutuste paneelis (lühend IPCC), püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioonis jpm.
Miguel de Cervantese auhind
Miguel de Cervantese auhind (hispaania keeles Premio de Literatura en Lengua Castellana Miguel de Cervantes) on Hispaania kirjandusauhind.
Auhinna asutas Hispaania kultuuriministeerium 1976. aastal. See sai nime Miguel de Cervantese järgi. Auhind antakse elutöö eest hispaania keeles kirjutavale kirjanikule. Auhinna suurus on 125 000 eurot.
Arthur Bliss Lane
pisi|Arthur Bliss Lane Arthur Bliss Lane (16. juuni 1894 – 12. august 1956) oli USA diplomaat.
Ta oli USA saadik Nicaraguas 1933–1936, Eestis, Lätis ja Leedus 1936–1937, Jugoslaavias 1937–1941 ja Costa Ricas 1941–1942, seejärel suursaadik Colombias 1942–1944 ja Poolas 1944–1947 (algul Poola eksiilvalitsuse juures, hiljem Poola Rahvavabariigis). Ta oli antikommunist ja lahkus ametist, protesteerimaks Poola loovutamise vastu Nõukogude Liidu mõjusfääri.
Teenusedisain
Teenusedisain on interdistsiplinaarne valdkond, mis ühendab teadmised juhtimisest, turundusest, uurimistööst ja disainist. Teenuste disain tegeleb teenuste funktsionaalsuse ja osutamisprotsessi analüüsiga kliendi vaatekohast ning püüdleb selle poole, et teenuste osutamisel kasutaja/kliendi ja teenuseosutaja kokkupuude – e-teenuste puhul kasutajaliides (interface) – oleks kliendile väärtuslik, kasulik, kasutajasõbralik ja ihaldusväärne ning teenuseosutaja jaoks efektiivne ja konkurentidest eristuv.
Mis on teenusedisain?
Disain tähendab millelegi vormi andmist, ideede viimist sellisele kujule, et neid on võimalik tegelikult teoks teha. Disain on probleemi lahendamine nii, et võetakse arvesse nelja olulist tahku: arusaadavus, kasutatavus, erinevus, esteetika.
Vastuste leidmiseks tuleb teenuse disaini puhul läbi mõelda järgmised etapid: kliendi teekonna kaardistamine; hüpoteeside tõestamine; puutepunktide kaardistamine; puutepunktide maatriksi joonistamine ja paranduste hierarhia koostamine.
Probleemkohad tuleb esialgu välja selgitada ning iga ettevõtte puhul on see tegevus erinev.
Kokkuvõtvalt: teenusedisain on kvalitatiivne töömeetod. Tööprotsesse illustreeritakse ja visualiseeritakse. Intervjuusid tehakse süvitsi, mitte aga suure arvu inimestega. Kasutatakse antropoloogilisi uurimismeetodeid, mitte ankeete. Kuna inimesed ei oska niikuinii vastata küsimusele: „Mida soovite?”, siis tuleb pigem jälgida nende käitumist. Miks ostetakse asju? Mida nendega tehakse? Kuidas ostetu kohandatakse oma vajadustele vastavaks ja nii edasi?
Teenusedisaini esimene ja ainus reegel
Teenusedisainis on vaid üks reegel – kasutajakesksus, s.t kaasatud on kõik asjaosalised, nagu klient, teenuseosutaja ja muud huvirühmad. Probleemi tuvastamise ja lahendamise aluseks on see, mida päris inimesed tegelikes olukordades teevad, mitte idealiseeritud ettekujutus sellest, kuidas kliendid ja töötajad eeldatud käitumismustritele reageerivad.
Teenusedisaini võib võrrelda idufirmaga. Selle eesmärk on pidevalt teha väikeseid muudatusi, viia need kliendini, koguda tagasisidet ja teha uusi muudatusi. Mida väiksemad sammud, seda kiiremini on tulemust näha. Suurkontsernides muutusi läbi viia on oluliselt keerukam, sest protsessid võtavad rohkem aega.
Teenus ja inimene
Et teenust inimese jaoks kujundada, mis on teenusedisaini eesmärk, tuleb luua inimtüübid. Selleks, et inimtüüpi paremini mõista, luuakse empaatiakaart, mille eesmärk on visualiseerida kliendi otsustusprotsessi nii, nagu see tegelikult käib. Protsess aitab ettevõttel aru saada, millistel hetkedel kogeb klient raskusi, mis võivad ta eemale peletada, kui nende kõrvaldamiseks midagi ette ei võeta.
Milliseid teenuseid on võimalik disainida?
Sarnaselt turul eristuvate ja konkurentsivõimeliste disaintoodetega saab teenuste disainimisega täiustada näiteks finantstasutuse, advokaadibüroo, IT-arenduse, hotelli või riigi teenuseid. Ehk kokkuvõtvalt: teenuseid saavad disainida kõik asutused ja ettevõtted, kes teenuseid pakuvad. Ei ole vahet, mis kanaleid pidi või kellele teenuseid osutatakse.
Teenusedisain Eestis
Teenusedisainile on Eestis spetsialiseerunud agentuurid Trinidad Wiseman ja Rethink. Eesti disainiagentuuride hulgas, kes teenusedisainiga tegelevad, on veel näiteks Nortal, Velvet, Disainiosakond, Brand Manual, Disainivõti, Identity, Proekspert, Mobi Lab, NOPE Creative, Iglu jt.
Valik teenusedisaini kasutajad: Hoolekandeteenused AS; Politsei ja Piirivalveamet, passi ja ID-kaardi väljastamine, vahetamine; Sotsiaalministeerium mitmete uute teenuste väljatöötamisel; Maanteeamet; Maksu- ja Tolliamet; RMK kuuseostmisteenus; Põhja-Eesti Regionaalhaigla; SEB; Apollo; R-Kiosk; Hektor Design Hostels.
Teenusedisaini on võimalik õppida Tartu Ülikooli Pärnu kolledži kaheaastasel magistriõppekaval teenuste disain ja juhtimine.
Arsen Pavlov
Arsen Pavlov (2. veebruar 1983 Uhta – 16. oktoober 2016 Donetsk), tuntud ka kui Motorola, oli Venemaa kodanik, kes juhtis 2014. aasta aprillis alanud Donbassi sõjas valitsusvastast Pataljoni Sparta.
Elulugu
Pavlov hukkus improviseeritud lõhkekeha plahvatuse läbi Donetskis asuva elamu liftis.
Prantsuse keele geograafiline leviala
upright=2|pisi|Prantsuse keele kõnelejate kaart riigiti (2022) {{legend|#084594|50%+}} {{legend|#1B57A5|40-49%}} {{legend|#3369B0|30-39%}} {{legend|#517CB3|20-29%}} {{legend|#778EAC|10-19%}} {{legend|#959EA9|1-9%}} Organisatsion internationale de la Francophonie (OIF) 2014. aasta aruande kohaselt kõneleb prantsuse keelt 274 miljonit inimest, kellest 212 miljonit kasutab keelt iga päev, ülejäänud 62 miljonit on seda õppinud võõrkeelena.
Kõrge levimus
Üle poole elanikkonnast valdab prantsuse keelt järgmistes riikides ja territooriumitel:
Rava (Jõgeva)
Rava oli küla Jõgevamaal.
Küla on mainitud 1922.
1977. aastal liideti Rava, Lehtmetsa, Kasvandiku, Kirikuküla, Mõisaküla ja Vanatänava küla Laiusevälja külaks.
Leonardo Valts
Leonardo Valts (18. aprill 1907 Rakvere – 14. september 1941 Tapa) oli Eesti raudteelane ja Eesti NSV I Ülemnõukogu liige.
29. juulil 1940 naasis Moskvast Eesti NSV I Ülemnõukogu NSV Liiduga ühinemise deklaratsiooni esitama sõitnud delegatsiooni erarong, mis peatus Tapa raudteejaamas. Jaamas väljusid vagunist orkestri marsihelide saatel Riigivolikogu delegatsiooni liikmed eesotsas Tapalt valitud saadiku Leonardo Valtsi ja peaminister Johannes Vares-Barbaruse, sotsiaalminister Neeme Ruusi ja välisminister Nigol Andreseniga.
Veisiejai vald
Veisiejai vald (leedu keeles Veisiejų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Lazdijai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 226 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2367 inimest. Valla keskuseks on Veisiejai linn, kus 2011. aastal oli 1430 elanikku. Vallavanem on Zenonas Sabaliauskas. Tänapäevastes piirides on vald 2014. aastast, mil sellega ühendati Veisiejai linn.
Eesti Kergejõustikuliit
Eesti Kergejõustikuliit (harvem kirjutatud ka Eesti Kergejõustiku Liit; lühend EKJL) on mittetulundusühing, mis edendab ja koordineerib kergejõustikualast tegevust Eestis.
Liit asutati 20. jaanuaril 1920. See on kergejõustiku alal tegutsevate ühingute katusorganisatsioon.
Eesti Kergejõustikuliit on IAAF-i ja Euroopa Kergejõustikuliidu liige.
Huko Lumet
Huko Lumet (kuni 1935 Hugo Liibek; 29. mai 1907 Kolgaküla, Kõnnu vald, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 25. juuli 1981 Tallinn) oli Eesti Nõukogude riigitegelane, kirjandus- ja teatrikriitik ning näitekirjanik.
Ta lõpetas 1927. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ning õppis aastatel 1928–1930 Tartu Ülikooli usu- ja 1938. aastal filosoofiateaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta EÜS Ühenduse liige.
1941 töötas ta ajalehe Noorte Hääl toimetuses. 1941–1944 oli ta sõja ajal NSV Liidu tagalas.
1944–1947 ajalehtede Õhtuleht ja Rahva Hääl, 1947–1950 ajakirjade Stalinlik Noorus ja Pikker toimetuse liige, 1950–1951 Eesti TA toimetus-kirjastusnõukogu toimetaja, 1951–1956 Eesti NSV Teatriühingu vastutav sekretär, almanahhi "Eesti Nõukogude Teater" toimetaja. 1964. aastal sai ta Eesti NSV personaalpensionäri staatuse.
Tegevus Nõukogude võimuorganites
II Riigivolikogu valimistel 14. ja 15. juulil 1940 oli ta NSV Liidu poolt organiseeritud Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaat.
Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseisu saadik.
NLKP liige 1947. aastast
Looming
Esimesed artiklid avaldas 1936. aastal. Kirjutanud näidendeid, libretosid, teatrikriitikat ja humoreske.
Lille'i I ülikool
Lille'i I ülikool (prantsuse keeles: Université Lille-I) oli üks kolmest riiklikust ülikoolist Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Villeneuve-d'Ascqi lähedal Lille'i linnas. Ülikool tegutses aastatel 1970-2017.
Ülikool asutati 1854. aastal kui tehnikaülikool ja liideti 1896. aastal Lille'i ülikooliga. 1970. aastal sai sellest jälle iseseisev ülikool, mis hakkas kandma nime Lille'i teadus- ja tehnikaülikool (Université des sciences et technologies de Lille (USTL)). 2009. aastal nimetati kool ümber Lille'i I ülikooliks (Université Lille-I).
Andrei Oja
Andrei Oja (1. juuli 1908 Meremäe vald, Petserimaa – 21. detsember 1941) oli eesti rätsep.
Balázs Dzsudzsák
pisi Balázs Dzsudzsák (sündinud 23. detsember 1986 Debrecenis) on Ungari jalgpallur, poolkaitsja. 2018. aastast alates mängib ta Araabia Ühendemiraatide klubis Al-Ittihad Kalba. Ta on ka Ungari jalgpallikoondise kapten.
Alates 2007. aastast on ta mänginud Ungari jalgpallikoondises. 100 koondisekohtumises on ta löönud 21 väravat (seisuga 18.11.2018). 10. septembril 2013 lõi ta 2014. aasta MM valikmängus Eesti koondise vastu värava, mille tulemusel jäi kohtumise lõppseisuks 5:1.
2007. aastal valiti ta Ungari aasta jalgpalluriks. 2008. aastal tuli ta PSV Eindhoveniga Hollandi meistriks.
Dzsudzsák on 179 cm pikk ja kaalub 72 kg.
Kontiinum
Kontiinum (ladina keeles continuum) on pidev ning katkematu kulgemine. See on nähtuste, vaadete, teooriate, probleemide, reeglite, objektide, andmete ja fenomenide katkestuseta üleminek üksteiseks või üksteisesse sulandumine.
Botaanika
Botaanikas on kontiinum taimekoosluste katkematu üksteiseks üleminek taimkattes.
Füüsika
A. Einstein kirjeldab oma erirelatiivsusteoorias, et maailm, milles me elame, on neljadimensiooniline aegruumi kontiinum. Sealt tuleneb Hermann Minkowski aegruumi mudel, mis on teisiti kutsutult ka tema aegruumi kontiinumi mudel.
Strukturaallingvistika
Strukturaallingvistikas on kasutusel mõiste dialektide kontiinum. Selle võttis kasutusele Leonard Bloomfield ja defineeris seda järgmiselt: "Dialektide kontiinum on erinevate murrete rääkimine mingis geograafilises piirkonnas, kus naaberaladel erinevad murded väga minimaalselt, kui aga liikuda mingis suunas, siis erinevused kuhjuvad nii palju, et rääkijad erinevatest kontiinumi otsadest ei ole enam vastastikku arusaadavad."
Leksikaliseerumise määratlemine
Leksikaliseerumist on mitmeti defineeritud, sest on erinev arusaam sellest, mis kuulub leksikoni ja mis grammatikasse, mis on leksikaalne ja mis grammatiline. Mõneti sõltub määratlemine ilmselt ka traditsioonist; enamasti ei käsitleta leksikaalsust ja grammatilisust diskreetsete kategooriatena, vaid kontiinumina. Tulenevalt kontiinumist, kuna seda ei ole võimalik ühtselt piiritleda, erineb ka leksikaliseerumine keeles.
Matemaatika
Matemaatikas on kontiinum punktide või arvude pidev ja ühtlane hulk. Kaht hulka nimetatakse ekvivalentseteks (ehk sama võimsusega hulkadeks), kui nende elemendid on seatavad üksühesesse vastavusse. Iga hulka, mis on ekvivalentne naturaalarvude hulga kõikvõimalike alamhulkade hulgaga, nimetatakse kontiinumi võimsusega hulgaks ehk kontiinumiks. Samuti on matemaatikas kasutusel kontiinumi hüpotees.
Folkloorirühm
Folkloorirühm (rahvamuusika esitajad: folklooriansambel) on folkloori viljelevatest harrastajatest koosnev rühm.
Folkloorirühm võib esitada veel elujõulist rahvakultuuri (nt Kihnu või Setumaa kultuuri viljelevad rühmad) või kadunud rahvakultuuri, ühtlasi seda siis taaselustades.
Botaanika terminoloogia komisjon
Botaanika terminoloogia komisjon on Eesti Looduseuurijate Seltsi juures tegutsev eestikeelsete taimenimetuste ja botaanika terminite loomise, korrastamise ja taimenimetuste andmebaasi pidamisega tegelev mitteformaalne ühendus.
Ajalugu
Botaanika terminoloogia komisjoni on aegade jooksul korduvalt moodustatud, igatahes komisjoni ajalugu on jäädvustatud ebapiisavalt ja ebaühtlaselt. Komisjon loeb oma algusajaks 1907. aastat, mil Eesti Üliõpilaste Seltsi loodusteaduste osakond avaldas üleskutse eestikeelsete taimenimetuste kogumiseks. Pärast materjali kogumist asus EÜSi loodusteaduste osakond 1915. aasta kevadel nimetusi kindlaks määrama. Tulemusena ilmus Eesti taimede nimestik 1918. aastal.
Senised komisjoni liikmed
Komisjoni on kuulunud nii botaanikuid, teisi loodusteadlasi kui ka aednikke: Aleksander Audova, Hendrik Bekker, Artur Luha, Hugo Kaho, Teodor Lippmaa, Gustav Vilbaste, Karl Eichwald, August Vaga, Erast Parmasto, Maret Kask, Viktor Masing, Aleksei Paivel, Jaak Palumets, Erich Kukk jmt.
Keeleteadlasi on komisjonis olnud kolm:
Komisjoni liikmed 2019
2019. aasta seisuga kuuluvad komisjoni botaanikud, aednikud ja keelekorraldaja:
Botaanika terminoloogia komisjoni tegevus
Komisjon peab eestikeelsete taimenimetuste andmebaasi (taimenimed.ut.ee).
Arvestades maailma taimeliikide suurt hulka (vähemalt 300 000 liiki), pole lootust ega ka põhjust neile kõigile eestikeelseid nimetusi panna. Uued taimenimetused luuakse vastavalt vajadusele. Uusi eestikeelseid nimetusi vajavad eelkõige:
Eestikeelsete taimenimetuste moodustamise põhimõtteid
Uute eestikeelsete taimenimetuste moodustamisel on neli põhilist võimalust.
Ruunavere
Ruunavere on paikkond (varem küla) Harju maakonnas Märjamaa vallas Pajaka küla alal.
Küla on mainitud 1922. Paikkonna või paigana on see tuntud alates 1930. aastatest.
Ruunavere läheduses toimus Liivi sõja ajal Ruunavere lahing.
Aleksei Zõbin
Aleksei Zõbin (11. august 1933 Rootsiküla – 27. juuli 2005) oli Eesti insener ja poliitik.
Ta lõpetas aastal 1957 Leningradi Raudteeinseneride Instituudi.
Hannes Hanso
Hannes Hanso (sündinud 6. oktoobril 1971 Tartus) on Eesti poliitik ja diplomaat, 1. juunist 2022 Eesti suursaadik Hiinas.
Ta on olnud kaitseminister Taavi Rõivase teises valitsuses ja 2019. aastal Euroopa Parlamendi liige.
Aastatel 1992–1994 õppis ta Tartu Ülikoolis õigusteadust ja aastatel 1996–1998 Sichuani Ülikoolis hiina keelt. 2004. aastal omandas ta Londoni Ülikoolis bakalaureusekraadi politoloogia erialal ja 2005. aastal magistrikraadi Aasia poliitika alal. Hanso on korp! Sakala liige.
Hanso kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel Hiiu-, Lääne- ja Saaremaa valimisringkonnas nr 5, sai 2038 häält ning osutus valituks XIII Riigikogu liikmeks ringkonnamandaadiga. XIII Riigikogus valiti ta väliskomisjoni esimeheks.
Alates 14. septembrist 2015 kuni 22. novembrini 2016 oli Hanso kaitseminister Taavi Rõivase teises valitsuses. 2016. aasta detsembris sai Hansost Riigikogu riigikaitsekomisjoni esimees.
17. septembril 2018 teatas Hanso, et lahkub poliitikast ja 2019. aasta valimistel Riigikokku ei kandideeri.
Isiklikku
Hanso on abielus, tal on kuus last. Ta on teletoimetaja Heidi Hanso, arboristi Heiki Hanso, Hendrik, Hallike ja Hille Hanso vend.
Loodusvara kasutusõiguse tasu
Loodusvara kasutusõiguse tasu ehk loodusvara maks (inglise natural resource charge) on rahaline makse, millega loodusvara kasutaja hüvitab kulutused, mis ühiskond on teinud loodusvarade otsimiseks, säilitamiseks, taastamiseks ja võimalike tulevaste asendajate leidmiseks. Loodusvara maks peab katma ka kulutused, mis johtuvad loodusvarade ja nende ammutusviiside seostest.
Loodusvara kasutusõiguse tasu on
Aleksei Zõbin
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik.
Ta oli 1994 asutatud Eesti Vene Rahvapartei juht, hiljem Vene Erakonna Eestis juhatuse liige.
Zõbin oli Tallinna linnavolikogu liige.
Wartislaw IX
Wartislaw IX (u. 1400 - 17. aprill 1457) oli Pommeri hertsogi Barnim VI (Pommeri dünastia) ja Nürnbergi linnakrahvi Friedrich V tütre Veronika vanim poeg. Ta valitses 1417. aastast kuni oma surmani ja oli 1420. aastast abielus Saksi-Lauenburgi hertsogi Erich IV tütre Sophiega. Nad said neli last: Erich II, Wartislaw X, Elisabeth ja Christoph (suri noorelt).
Nooruses oli Wartislaw IX saanud halbu kogemusi. Pommeri-Wolgasti kõrgmarssal Degener Buggenhagen tapeti tema silme ees 1417. või 1419. aastal tema onu Wartislaw VIII lese, hertsoginna Agnese soosiku Henneke von Behri poolt. Ta tegi seda seetõttu, kuna Buggenhagen oli eelnevalt tapnud Curdt Bonowi, teise hertsoginna soosiku. Henneke von Behr anti kohtu alla. Mõne allika sõnul uppus ta Usedomi lossist põgeneda üritades; teiste allikate sõnul võeti ta Nustrowi lossis vangi ja hukati Stralsundis. Tõenäoliselt mõjutatuna nendest sündmustest leppis Wartislaw IX oma riigi linnade ja aadliga kokku Quatemberi kohtu loomises, et tagada õigusriik.
1425. aastast pidi Wartislaw jagama võimu Ees-Pommeris Peene jõest põhja pool oma venna Barnim VII ning oma nõbude Barnim VIII ja Swantibor IV-ga. Siiski elas ta neist kõigist kauem ja oma elu lõpul valitses ta Pommeri-Wolgastit Świna jõest läänes üksi. Sarnaselt oma nõbudega Stettinis pidi ta tegelema Hohenzollernite ambitsioonidega, kes 1411. aastast alates naabrit Brandenburgi valitsesid. Tema mure keskendus Brandenburgi valdustele Torgelowile ja Pasewalkile, mida Wolgasti hertsogid 1369. aastast laenu tagatisena valdasid. 1448. aasta rahuleping andis nende valduste omandiõiguse Pommerile.
1452. aasta niinimetatud Goldenes Privilegiga andis Wartislaw ulatuslikke soodustusi linnadele, eriti võimsale Stralsundi linnale (linnapea Otto Voge). Kestvaks pärandiks oli Greifswaldi ülikooli asutamine 1456. aastal. Ta suri vaid kuus kuud pärast alma mater gryphiswaldensis ametlikku avamist, kuid ta oli korraldanud arvukalt toetusi ja uus ülikool oli rahaliselt kindlustatud.
Vanatänava
Vanatänava oli küla Jõgevamaal.
Maximinus Daia
pisi|Maximinus Daia
Vanatänava
Küla on mainitud 1922.
Maximinus Daia
Maximinus Daia (ladina keeles Gaius Valerius Galerius Maximinus Daia Augustus; 20. november 270 – juuli/august 313), tuntud ka kui Maximinus II või Maximinus Daza, oli Vana-Rooma keiser aastatel 308 kuni 313.
Vanatänava
1977. aastal liideti Vanatänava, Lehtmetsa, Kasvandiku, Kirikuküla, Mõisaküla ja Rava küla Laiusevälja külaks.
Ljubõtino
Ljubõtino on alev Venemaal Novgorodi oblastis, Ljubõtino rajooni keskus. Asub Msta jõe paremal kaldal. Alevit läbib Neboltši ja Okulovka vaheline raudtee.
Asulat on esmamainitud 1581. aastal Bežetski viiendiku maksuraamatus. 1931. aastani oli küla nimi Beloje. 1965. aastal sai aleviks.
Dan Flavin
Dan Flavin (1. aprill 1933 – 29. november 1996) oli Ameerika Ühendriikide kunstnik, minimalist.
Ta oli üks esimesi, kes hakkas kunstis kasutama valgusinstallatsioone (alates aastast 1961).
Loodusvara lubatava kasutuse määr
Loodusvara lubatava kasutuse määr (inglise resource use rate) on teatud ajavahemikuks administratiivselt kehtestatav loodusvarade (nt mets, ulukid, kalavarud) kasutamise piirmäär, mille kehtestamisel arvestatakse looduskasutuse mõju keskkonnaseisundile.
MCP
MCP on lühend, mis võib tähendada:
Loodusvara säästev hind
Loodusvara säästev hind (inglise sustainable price for a resource) on hind, mis tagab kauba või teenuse tootmisel tekkinud negatiivsete keskkonnamõjude leevendamise vastuvõetavale tasemele.
Golf (täpsustus)
Golf võib tähendada mitut asja:
Rõika
Rõika oli küla (1920. aastatel alevik) Viljandimaal.
İzmiri provints
İzmiri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lääne-Türgis, provints asub Egeuse mere ääres. Provintsi keskus on İzmir.
Rõika
Asulat on esimest korda mainitud 1797 (Reika oder Kathrin).
İzmiri provints
Välislingid
🇹🇷
Rõika
1977. aastal liideti Rõika küla Lalsi külaga.
Asula on tuntud eelkõige Rõika-Meleski peeglivabriku pärast.
Vladimír Coufal
pisi|Vladimír Coufal (2017) Vladimír Coufal (sündinud 22. augustil 1992 Ostravas) on Tšehhi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis West Ham United ja Tšehhi jalgpallikoondises.
Pärtli Liisu
Pärtli Liisu on tammepuust skulptuur Paduvere talumuuseumi õuel. Skulptuuri autor on Peterburi kunstnik Grigori Azarenkov.
Vladimír Coufal
Tšehhi kõrgliigas debüteeris Coufal 2012. aastal Liberci Slovani meeskonnas. Aastatel 2018–2020 mängis ta Tšehhi kõrgliigas Praha Sparta ridades. Hooaegadel 2018–19, 2019–20 tuli ta klubiga Tšehhi meistriks.
2020. aasta oktoobris siirdus ta 5,4 miljoni naelsterlingi eest West Ham Unitedi, kellega sõlmis kolmeaastase lepingu. Klubi meeskonnas debüteeris ta 4. oktoobril 2020 liigamängus Leicester City vastu.
Suurtükkide loend
Suurtükkide loend on loetelu toodetud suurtükkidest.
Suurtükk on mürskudega tulistav vint- või sileraudne tulirelv kaliibriga vähemalt 20 mm. Suurtükke kasutatakse enamasti brigaadi või diviisi taseme tuletoetuseks. Suurtükk on relv, mis on loodud laskemoona tulistamiseks pika vahemaa taha, kuhu tavaline jalaväerelvastus ja miinipildujad ei ulatu. Tehnoloogia arenedes muutusid suurtükid järjest kergemaks ja mobiilsemaks. Tänapäeval on suurtükid muutunud iseliikuvaks ja väga mobiilseks.
Hennapunane
Hennapunane on pruuni poole kalduv punakas värvitoon, mille värvust seostatakse taimse värvaine hennaga värvitud naha või juuste värvusega.
Hennapunasena võidakse kirjeldada juuksevärvust.
Kummiaraabik
Kummiaraabik, ka araabia kummi (ladina keeles gum arabic) on soojas vees lahustuv kumjas polüsahhariidide segu, mida saadakse teatud akaatsialiikide tardunud piimmahlast.
Hennapunane
Variatsioonid
Pantone värvivaliku toon 19-1334 Henna on peaaegu lillakaspruun
Kummiaraabik
Saamine
Kummiaraabiku saamiseks kasutatakse umbes kümmet akaatsialiiki (akaatsia perekonda kuulub umbes 550 liiki, mis kasvavad peamiselt Austraalia kuivematel aladel ja Aafrika savannides). Akaatsiate tüvevigastustest välja imbuv vedelik tardub kuiva õhu toimel elastseks massiks. Tähtsaimateks akaatsialiikideks kummiaraabiku tootmisel on kummiakaatsia (Acacia senegal), taalakaatsia (Acacia seyal) ja kuldakaatsia ehk austraalia kummiakaatsia (Acacia pycantha). Suurem osa maailmas kasutada olevast kummiaraabikust pärineb Põhja- ja Kesk-Aafrikas kasvavatelt puudelt, põhitootjateks on Sudaan, Tšaad, Senegal ja Nigeeria. Eritist kogutakse käsitsi, abivahenditeks on vaid kirved, noad, kaabitsad ja kogumisnõud. Kogumiseks tehakse puutüvedele sisselõikeid või eemaldatakse neilt kooreribasid. Kummit saab nii metsikult kui ka istandustes kasvavatelt akaatsiatelt. Kvaliteetse kummi eritumist ja kogumist soodustavad päikeselised ja kuivad ilmad, mil nõrguv vedelik hangub pisarataolisteks tilgakesteks ja materjal muutub ligikaudu kuu ajaga korjekõlblikuks. Vihmaste ja niiskete ilmadega pikeneb korjeaeg. Noortelt puudelt saab ühe kogumisperioodiga 200–300 grammi kummit, vanadelt ja suurtelt puudelt võib saada kümme korda enam. Maailma kogutoodang on ligikaudu 60 000 tonni. Toodangu järsku langust võivad aga põhjustada rändtirtsud, kes söövad akaatsialehti, puud küll tavaliselt ei hukku, kuid jäävad põdema ja kummisaak väheneb.
Ajaloost
Nn Araabia kummit tunti ja pruugiti antiikkultuurides juba aastatuhandete eest, arvatavasti juba 3000 aastal eKr. Muistsed egiptlased kasutasid kummiollust muumiate palsameerimise segudes ja juba 1600 aastatel eKr värvide valmistamisel sideainena, roomlased ja kreeklased kasutasid seda arstimina. Peale kulla, viiruki ja elevandiluu kuulus see kaubaartikkel sajandeid tähtsamate Aafrikast väljaveetavate kaupade nimistusse.
Hennapunane
Variatsioonid
RAL Design värvikaardi toon 040 40 50 Hennarot on soojatooniline pruunikaspunane.
Kummiaraabik
Ajaloost
Kummiaraabik jõudis Euroopasse Araabia kaudu, mille järgi on saanud ka nimetuse. Senegalist toodud kummi oli Euroopas tuntud arvatavasti juba 14. sajandil, kuid laialdasemat kasutust hakkas ta leidma alles 17. sajandil Prantsusmaal. 18. sajandi lõpust alates hakati teda tööstuslikult kasutama ja tema tähtsus kasvas 1830. aastail.
Omadused
Koostiselt on kummiaraabik orgaaniliste ühendite segu, koosnedes erinevatest süsivesikutest ja liitvalkudest. Evolutsiooniliselt on selle aine roll kaitsta puud tüvevigastuste eest ja parandada neid. Lahustudes väga hästi vees, annab kummiaraabik tihke lahuse, kuid pikemat aega õhu käes seistes hakkab tahkuma. Värvilt on kummiaraabik pruunikas või hall, puhastatult värvusetu.
Loe lähemalt https://toidutare.ohtuleht.ee/947046/kummiaraabik-mis-ja-milleks Lahustub vees vahekorras 1:2 ja 1:1. Kummiaraabiku kleepuvat lahust on kasutatud paberiliimina. Liimi saamiseks jäetakse kummi kuuma vette, millega ta väga hästi seguneb ja jäetakse ööpäevaks seisma. Pärast seda on liim kasutamiseks valmis ja ei vaja säilitamiseks konservante. Elastsuse säilitamiseks lisatakse glütseriini. Kummilahuse viskoossus sõltub lahuse pH-st. Kõige viskoossem on lahus pH 7 juures. Kummiaraabik vananeb hapete, soolade, UV-kiirguse ja mehaaniliste pingete tulemusena. Üle 1000 °C soojendamisel muutub kummi pruuniks ja vees lahustumatuks. Kummiaraabikut on võimalik piirituse toimel lahusest välja sadestada. Ei lahustu atsetoonis nagu lahustuvad looduslikud toorkummid kautšuk ja gutapertš.
Kummiaraabiku eristamiseks asendajast, näiteks dekstriinist, kasutatakse joodi, mis dekstriini või muu ühendiga annab punase värvuse, kuid ehtsa kummiaraabikuga mitte.
Kunstis
Kunstitarvetes kasutatakse kummiaraabikut peamiselt akvarellvärvide, tintide ja guaššvärvide sideainena, samuti mitmesugustes kleepainetes. Kummiaraabiku lahust kasutatakse vahel akvarellimisel kattemeediumina, et kaitsta neid kohti akvarellil, mi töös peaksid jääma valgeks.
Fotograafias kasutatakse kummiaraabikut fotoemulsioonide koostisosana.
Kangaste apreteerimisel ja trükkimisel on kummiaraabik üks pinnatöötlusvahendite ja värvide koostisosi.
Meditsiinis
Farmaatsias kasutatakse kunstvere valmistamisel, pillide ja pastade sideainena ja emulsioonide stabiliseerijana. On leidnud kasutust sideainena kosmeetikatööstuses.
Toiduainetetööstuses
Kasutatakse sideainena ka toiduainetööstuses. Kummiaraabikut kasutatakse paksendamiseks, emulsioonide tegemiseks ja stabiliseerimiseks, näiteks närimiskummide tootmisel, samuti puuviljapastilaa ja marmelaadi tegemisel. Lisaks võib kummiaraabiku abil muuta torte läikivaks. Toidulisaainena on kummiaraabiku tähis E414.
Hugo Juhvelt
Hugo Juhvelt (30. aprill 1911 Paide – september 1941) oli eesti kommunist.
Hugo Juhvelt õppis Paide gümnaasiumis, kus kooliõpilasena tegutses illegaalses noorsotsialistlikus initsiatiiv-rühmas juhtiva tegelasena ning hiljem legaalses noorsotsialistide ühingus. Samuti oli ta juhtiva isikuna tegev Noorsoo Liidus ja mujal. Õppis Tartu ülikooli õigusteaduskonnas.
Hugo Juhvelt töötas mitmesugustel juhutöödel maanteedel, sihiajamistel jne kuni teenistuseni endise Mäo valla kantseleis. Seejärel sai koha Järva maavalitsuse teedeosakonnas ja hiljem Järvamaa maahaiglas, kus teenis kuni abimaavanema ülesannetesse asumiseni. H. Juhvelt oli kahes koosseisus Paide linnavolinik ja II Riigivolikogu liige.
Ta oli Järva abimaavanem ja alates 27. juulist 1940 Järva maavanem.
Juhvelt oli II Riigivolikogu (Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseisu) liige.
Emerilloni keel
Emerilloni keel on tupii-guaranii keelkonda kuuluv keel, mida räägivad tänapäeva Prantsuse Guajaanas Camopi ja Oiapocki jõe ning Maroni jõe ümbruses elavad emerillonid.
2012. aastal hinnati keele kõnelejate arvuks 400. Emerilloni keele rääkijad on võimelised aru saama vajampi keelest. Emerilloni keelt oskavad teise keelena ka mõned vajampid. Emerilloni keel on tõsiselt ohustatud.
Emerilloni keeles on 16 konsonant- ja 7 vokaalfoneemi. Sõnajärg on SOV. Kasutatakse tagasõnu ja prefikseid. Tegusõnade isikut ja arvu, aega ja aspekti märgitakse liidetega.
Jeff Garlin
pisi|Jeff Garlin Jeffrey Todd Garlin (sündinud 5. juulil 1962 Chicagos) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja produtsent.
Manco Inca Yupanqui
pisi Manco Inca Yupanqui (tuntud ka kui Manco II, ketšua keeles Manqu Inka Yupanki; 1516–1544) oli Inkade riigi ülemklassi liige (Sapa Inka), Inkade riigi viimase valitseja Atahualpa vend.
Tema isa oli Inkade riigi üheteistkümnes valitseja Huayna Capac.
Pertti Ahonen
Pertti Pellervo Ahonen (sündinud 23. detsembril 1952) on soome poliitikateadlane ja semiootik.
Paradise Cay
Paradise Cay on Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala Californias Marini maakonnas. Ala on täielikult ümbritsetud Tiburoni linna territooriumiga.
ÜRO Inimõiguste Nõukogu
pisi|ÜRO Inimõiguste Nõukogu saal [[Rahvaste palee|Rahvaste palees (Genf)]] Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Inimõiguste Nõukogu (inglise keeles United Nations Human Rights Council, lühend UNHRC) on ÜRO süsteemi valitsustevaheline organ, mille 47 liikmesriigi vastutusalas on inimõiguste edendamine ja kaitsmine kogu maailmas.
ÜRO Inimõiguste Nõukogu on ÜRO Peaassamblee allorgan, ÜRO Inimõiguste Komisjoni järglane. ÜRO Inimõiguste Nõukogu moodustati ÜRO 2006. aasta 15. märtsi otsusega A/RES/60/251.
ÜRO Inimõiguste Nõukogu 47 liiget valitakse ametisse ÜRO Peaassamblee poolt.
Rjažski rajoon
Rjažski rajoon (vene keeles Ряжский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Rjažski linn.
Rajoon piirneb põhjas Korablino rajooniga, idas Uhholovo rajooniga, kagus Aleksandro-Nevski rajooniga, edelas Lipetski oblastiga, läänes Miloslavskoje rajooniga ja loodes Skopini rajooniga.
Rajooni pindala on 1019 km². Elanike arv oli 2012. aastal 29 281, 2009. aastal 29 352 ja 2002. aastal 31 097.
Rjažski rajoonis on 61 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Rjažski linna) ja viie külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Ranova ja Hupta.
Ooberst von Schwartz
Ooberst von Schwartz on tammepuust skulptuur Paduvere talumuuseumi õuel. Skulptuuri on valmistanud Peterburi kunstnik Grigori Azarenkov.
Skulptuur kujutab Vaimastvere mõisa omanikku Christoph Jacob Schwartzi.
Keskkonnakulutused
Keskkonnakulutused (inglise environmental expenditures) on kulutused keskkonnakaitse meetmete kavandamiseks ja rakendamiseks, samuti keskkonnale tekitatud kahju hüvitamiseks või olukorra parandamiseks.
Aserbaidžaani president
Aserbaidžaani Vabariigi president on Aserbaidžaani Vabariigi riigipea.
Aserbaidžaani neljas ja praegune president on İlham Əliyev, kolmanda presidendi Heydər Əliyevi poeg. Ta valiti presidendiks 31. oktoobril 2003, pärast oma isa tagasiastumist tema nõrga tervise tõttu.
Tiburon
Tiburon on linn Ameerika Ühendriikides Marini maakonnas Californias. Linn asub Tiburoni poolsaarel.
Rannaõigus
Rannaõigus on ajalooliselt olnud rannaelanike tava võtta enda valdusse merehätta sattunud laevu ja nende lasti või randa uhutud esemeid.
Tava esines nt keskajal Läänemere-äärsetes piirkondades kuni ristiusustamiseni, mille järel kiriku- ja riigivõimud selle vastu võitlema asusid. 1211. aastal määras Riia piiskop Albert, et laevnikud säilitavad omandiõiguse oma avariist päästetud varandusele, hilisemad piiskopid ja ordumeistrid uuendasid rannaõiguse keeldu korduvalt. 1254. aastal tühistas kuningas Wilhelm Saksamaal rannaõiguse paganliku tavana. 16.–18. sajandil tavast loobuti ja see kuulutati suureks kuriteoks.
Harku kapitulatsiooniakt
Harku kapitulatsiooniakt (ka Harku kapitulatsioon, lühemalt kapitulatsioonid, ka niinimetatud Harku rahu) oli 29. septembril/10. oktoobril 1710 Harku mõisas Rootsi, Eestimaa, Tallinna ja Venemaa esindajate vahel sõlmitud kapitulatsioonilepingud, mis lõpetasid Põhjasõja Eesti alal.
Lepinguga tagati Eestimaa rüütelkonnale ja Tallinna linnale kohaliku elukorralduse, õiguste, usundi ja saksa keele, seega Balti erikorra säilimise ning Eestimaale laialdase omavalitsuse. Rootsi Tallinna garnisonil lubati takistamatult Eestimaalt lahkuda.
Vallamaja
pisi|Eesti vanim vallamaja – 1863 ehitatud Vana-Kuuste kohtumaja Vallamaja on omavalitsuse juhtorganite jaoks ehitatud või kohandatud hoone.
Kujunemislugu
1802. ja 1804. aasta talurahvaseadustega loodi Eesti- ja Liivimaal (Saaremaal 1819) mõisast sõltuvad kogukonna- ehk vallakohtud, mis täitsid 1866. aastani ka teatud haldus- ja politseifunktsioone. Vallakohus käis koos mõisa eraldatud ruumides – tavaliselt kas valitseja- või teenijatemajas. Enne 1866. aasta vallareformi on teada ainult üks spetsiaalselt kohtumajaks ehitatud hoone, mis püstitati 1863 Vana-Kuuste mõisa majandusõue.
1866. aasta Balti kubermangude vallakogukonnaseadusega vabastati vallad mõisa järelevalve alt. Seadus kohustas vallakohtud üle viima mõisatest vallamaadele, mis pani aluse kohtumajade ehitamisele, kus hakkas koos käima ka valla täis- ja volikogu. pisi|Lõuna-Eestile iseloomulik 1868 ehitatud vanabalti tüüpi Adavere vallamaja Liivi- ja Eestimaa kubermangus toimus pärast 1866. aastat valla- ja kohtumajade ehitamine erinevalt. Jõukamas Lõuna-Eestis püstitati hulganisti piirkonnale iseloomulikke vanabalti ehk urbalitisch-tüüpi poolkelpkatusega palk- või telliskivihooneid, millest paljud on säilinud. Need olid enamasti nii suuremahulised, et ei vajanud hiljem erilisi juurdeehitusi ning nendes tegutsesid vallavalitsused Eesti Vabariigi lõpuni. Eestimaa kubermangus püstitatud vallamajad olid reeglina märksa tagasihoidlikumad. Majandusliku kitsikuse tõttu ehitati siin kuni 1890. aastateni enamus valla- ja kohtumaju kokku koolimajadega. Nendes, kogukonnamajadeks kutsutud hoonetes oli enamus ruume kooli ja koolmeistri käsutuses, vallavalitsuse ja -kohtu tarbeks ainult üks-kaks. Selliseid kogukonnamaju on säilinud ainult mõned.
1889 leidis aset Balti kubermangudes kohtu- ja talurahvaasutuste reform, mille käigus loodi valdade järelevalveks talurahvaasjade komissaride ametikohad. Need tsaarivalitsuse ametnikud viisid 1890. aastate algul läbi ulatusliku valdade liitmise – rohkem kui 1000 Eesti vallast jäi järele 365. Talurahvaasjade komissarid hakkasid ka nõudma, et uutel ühendvaldadel oleksid esinduslikud valla- ja kohtumajad, kus oleksid olemas uue kohtuseadusega ettenähtud ruumid. Lõviosa enne II maailmasõda ehitatud Eesti vallamajadest ongi püstitatud talurahvaasjade komissaride tegutsemise ajajärgul 1889–1918.
Tüpoloogia
pisi|Saaremaa tüüpprojekti järgi 1892–1893 ehitatud Kihelkonna vallamaja pisi|Järvamaale iseloomulik 1893 ehitatud Ambla vallamaja pisi|Eesti esinduslikemaid vallamaju – 1889–1890 ehitatud Tori vallamaja Eestis eri piirkondade vallamajade arhitektuuris võib märgata teatud kohalikke iseärasusi. Ainulaadsed on Saaremaa 10 vallamaja, mille tüüpprojekti tellis sealne talurahvaasjade komissar J. Kossatzky Riiast kubermanguvalitsuse arhitektilt. Kesk-Eestis, eriti Järvamaal, võib leida pikki massiivseid krohvitud paekivihooneid, millele on iseloomulikud jõulised aknapiirded ja nurgaliseenid ning viilul olevad ümaraknad. Sarnasusi on ka osadel Virumaa ning Hiiumaa vallamajadel. Samuti saab eristada piirkondadele omast materjalikasutust nagu Tartumaal olevate tellistest vallamajade puhul. Suur osa vallamajadest olid küllalt tagasihoidlikud kroonuehitised, kuid mõned, nagu näiteks 1890 valminud Tori, püstitati tähelepanuväärsete eriplaanide järgi.
Ruumilahendus
pisi|Keila vallamaja kohtusaal Pärast 1889. aasta reformi ehitatud vallamajades pidi olema teatud kindlad ruumid: kohtusaal, tunnistajate tuba, kohtumeeste nõupidamistuba, kaks arestikambrit (üks meestele, teine naistele), vallavalitsuse kantselei, vahimehe tuba ning vähemalt kahest toast ja köögist koosnev vallakirjutaja korter. Osades vallamajades oli veel eriruum valda külastavatele ülemustele ehk nn komissari tuba ning paljudes kivist tulekindel võlvialune laekaruum raha ja väärtpaberite hoidmiseks. Vallamaja kõige esinduslikum ruum oli kohtusaal, mis oli jagatud treitud pulkadest võreaiaga kaheks. Suuremas osas olid publikule mõeldud pingid, balustraadi taga võimu sümboli kohtukulliga kohtulaud, selle kohal valitseja portree ning taga kolme kohtumehe toolid. Kohtulaud asetses tihti kõrgemal poodiumil, mille tõttu kasutati kohtusaali enne seltsimajade ehitamist esinemispaigana. Kohtusaal oli tihti kaunistatud trafarettmaalingute, krohvist ehisrõngaste jms.
Vallamajad Eesti Vabariigis 1918–1940
pisi|1931–1932 ehitatud Vana-Põltsamaa vallamaja, arhitekt Nikolai Thamm (jun) Eesti Vabariigi tekkega võeti 1918 vallakohtuilt tsiviil- ja kriminaalkohtu funktsioonid ning nad jäid tegutsema üksnes eestkoste- ja hooldusasju käsitlevate vaeslastekohtuina. 1920. aastate algul taasiseseisvus mitu talurahvaasjade komissaride poolt sundliidetud valda, mistõttu kohandati vallamajadeks varem muud funktsiooni täitnud ehitised: mõisahooned, kõrtsid, postijaamad ning elamud. 1930. aastatel võeti ette vallamajade ulatuslik moderniseerimine: kasvanud ametkond vajas eluruume ning muutusid ka omavalitsuste funktsioonid. Vallamajadesse oli vaja paigutada kabinetid vallavanemale ja perekonnaseisuametnikule, leida ruumid postiagentuurile ja telefoni kõnepunktile, ehitada tulekindlad arhiiviruumid. Selleks ehitati tavaliselt välja hoonete kasutuseta olnud katusealused ja lisati mansard- või täiskorrused. Päris uusi vallamaju ehitati kahe maailmasõja vahel suhteliselt vähe – kõigest paarkümmend. Erinevalt tsaariajast, mil hoonete plaanid tegid peamiselt ehitusmeistrid, kasutati nüüd professionaalsete inseneride või arhitektide tehtud projekte. pisi|1938. aasta vallamajade arhitektuurivõistluse võidutöö alusel 1939–1940 ehitatud Puurmani vallamaja 1938 viidi Eestis läbi ulatuslik vallareform, mille käigus vähendati oluliselt nende arvu – 1. aprilli 1939 seisuga jäi alles 248 valda. Samal aastal korraldas Maaomavalitsuste liit riigi toetusel arhitektuurivõistluse eeskujulike vallamajade ehituskavandite saamiseks, kuna valdav osa vallamaju ei rahuldanud uue aja nõudmisi. Võistlusel anti välja viis auhinda ja kolm ostupreemiat. Auhinnatud projektide alusel jõuti ehitada üks vallamaja, milleks oli arhitektide Artur Jürvetsoni ja Johannes Pikkovi võidutöö järgi 1939–1940 ehitatud Puurmani (Kursi) vallamaja.
Vallamajad pärast II maailmasõda
pisi|2010 valminud Sõmeru vallamaja, arhitektid Maarja Kask, Ralf Lõoke, Karli Luik, Kristiina Arusoo, Margit Argus Teises maailmasõjas hävis Eestis 36 vallamajaks ehitatud hoonet. Kuigi 1950. aasta haldusreformiga vallad kaotati, jätkasid enamasti vanades vallamajades tööd külanõukogud.
Pärast Eesti Vabariigi taastamist 1991 on päris uusi spetsiaalselt vallamajaks mõeldud hooneid püstitatud väga vähe: mainida võib Kohila, Luunja ja Palamuse vallamaja ning märkimisväärseimana 2010 valminud Sõmeru vallamaja.
Susan Oyama
Ta problematiseerib vaidlusi loomuse ja kasvatuse üle. Tema arengusüsteemi mõiste võimaldab ümber hinnata arengu ja evolutsiooni, keha ja vaimu ning paigalseisu ja muutuse dihhotoomia. Arengusüsteemide teooria on mõjutanud tunnetusteadust, psühholoogiat ja bioloogiafilosoofiat.
Keskkonnakahju
Keskkonnakahju (inglise environmental damage) on oluline ebasoodne mõju keskkonnale, sh elupaigale, liigile, kaitstavale alale, veele või pinnasele.
Kamikaze
Kamikaze ' d (jaapani keeles 神風 kamikaze [kamikadze] 'jumalik tuul') ehk surmalendurid olid Jaapani lennuväes 1944–1945 tegutsenud lendurid, kes lõhkeainelastis lennukiga rammisid vastase sihtmärke, hukkudes ise koos lennukiga.
Kamikaze'de eesmärgiks oli rammida lennukitega vastase sõjalaevu, eesmärgiga need hävitada. Selleks kasutati kahte võitlustaktikat: rünnet madal- või kõrglennult. Esimese taktika puhul lähenes lennuk laevale 10–15 meetri kõrgusel veepinna kohal lennates, tõusis siis 400–500 meetri kõrgusele ning pikeeris seejärel laevatekile.
Teise taktika järgi alustas lennuk rünnakut 6000–7000 meetri kõrguselt, võttes 20 kraadise laskumisnurga, et suurendada lennuki kiirust ning välja rihtida tabamispunkt. 1000–2000 meetri kõrgusel suurendas piloot laskumisnurka 45–60 kraadini ning hoidis seda kokkupõrkeni.
Kamikaze'de põhibaasid asusid Taiwani saarel, eriti palju oli neid aga Kyūshū saarel.
Kuni 1945. aasta 15. augustini pani Jaapani armee kokku 510 kamikaze-üksust, millest missioonile läks 141. Keskmiselt koosnes üksus kümnest lendurist.
Nick Winter
Anthony William Winter (25. august 1894, Brocklesby – 7. mai 1955 Pagewood) oli Austraalia kergejõustiklane.
Ta võitis kuldmedali kolmikhüppes 1924. aasta suveolümpiamängudel Pariisis.
Voldemar Pärtelpoeg
Voldemar Pärtelpoeg (25. oktoober 1872 Kuremaa – 8. detsember 1955 Tartu) oli eesti trükkal, mitme trükikoja juhataja.
Ta sündis Palamuse kihelkonnas Kuremaa mõisas lossiteenija pojana. Vanemate elukohavahetuste tõttu elas lapsepõlves Võtikvere, Saduküla ja Põlgaste mõisas, kus tema isa pidas karjamehe ametit. Tema perekond kolis 1884. aastal Tartusse, kus Voldemar Pärtelpoeg õppis lühikest aega eesti ja saksa algkoolis, seejärel kaks aastat venekeelses 6-klassilises koolis.
Aastal 1887 sai temast Karl August Hermanni Postimehe trükikoja õpilane, kes viieaastase õppeaja järel 1892 tunnistati trükitöölise abiliseks, mille järel ta paar aastat Tartus "kirjaladujana" töötas.
Pärtelpoeg asus 1894. aastal elama Peterburi, kus töötas samuti trükikodades ja ajalehetoimetustes. 1896. aastast töötas ta saksakeelses ajalehes Sankt-Petersburger Herold, kus ta oli 1899–1914 kuulutuste osakonna juhataja (trükikoda suleti sõja puhkedes). Edasi asus ta juhatama Schraederi trükikoda Vassili saarel ja 1917. aastast osaühisuse Eesti trükikoda, olles samal ajal 17. riigitrükikojas korrektoriks.
Pärtelpoeg opteerus 1920. aastal koos perekonnaga Eestisse. Tööle asus ta uuesti EKÜ Postimees trükikojas, kus oli aastatel 1923–1926 juhataja. Kolm järgmist aastat oli Pärtelpoeg Pärnus trükikoja Oma juhataja, misjärel uuesti Tartusse elama asus ja Gustav Rohti trükikoda juhatama hakkas – kuni selle natsionaliseerimiseni 1940. aastal. 1932. aastal registreeriti Voldemar Pärtelpoeg Tartu tööoskuse ametis "meistriks trükiladumise töö alal". Sõjajärgsetel aastatel oli ta kuni 80. eluaastani Postimehe/Edasi korrektor.
V. Pärtelpoeg oli ühiskondlikult aktiivne: Tartus Karskuse Sõbra kirjatoimetaja abi (1894), Peterburi Ustavuses kirjatoimetaja (1895–1896), 1905. aastast Peterburi saksa trükitööliste Esimese Abiandmise Kassa laekahoidja ja 1927. aastast kuulus ta Eesti Kirjanduse Seltsi liikmeskonda.
Peterburi aastatel tegi Voldemar Pärtelpoeg kaastööd kodumaa ajalehtedele: Eesti Postimehele kirjutas 1894. aastal kaks juhtkirja: saksa keelest eesti seltsides ja M. Veske unustatud hauast. 1895. aastal avaldas Lindas kirjutise "Karskus ja kirjandus", 1895.–1897. aastani saatis Eesti Postimehele sõnumeid ja kirjutisi Peterburi eestlaste tegevusest ja seltsielust.
Aastatel 1889–1894 saatis Pärtelpoeg seitsmel korral rahvaluulet Jakob Hurdale.
Voldemar Pärtelpoeg on maetud Tartu Raadi kalmistule.
Głowaczów
Głowaczów on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Kozienice maakonnas, Głowaczówi valla halduskeskus. Głowaczów asub Kozienicest ligi 17 km lääneloodes ja Varssavist umbes 71 km lõunas.
Aastatel 1445–1869 olid Głowaczówil linnaõigused.
Pierre Maranda
Ta oli Claude Lévi-Straussi õpilane. Tema oluliseks uurimisteemaks oli Saalomoni saarte etnoloogia.
Madis Kõmmus
Madis Kõmmus (23. juuni 1898 Kärdla – 27. oktoober 1941 Kärdla) oli eesti tööline.
Eesti NSV Eesti NSV I Ülemnõukogu liige Madis Kõmmus tabati ja hukati 1941. aastal Hiiumaal
Pedro Aquino
Pedro Jesús Aquino Sánchez (sündinud 13. aprillil 1995 Limas) on Peruu jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Mehhiko kõrgliigaklubis Club América ja Peruu jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Peruu klubis Sporting Cristal. Peruu kõrgliigas tegi ta debüüdi 2013. aastal.
Aastatel 2017–2018 mängis ta Mehhiko kõrgliigaklubis Lobos BUAP ja 2018–2020 Club Leónis. 2020. aastal tuli ta Leóniga Mehhiko meistriks. 2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Américaga.
Jean-Éric Vergne
pisi| Jean-Éric Vergne (sündinud 25. aprillil 1990 Pontoise'is) on prantsuse vormelisõitja.
Ta tuli 2010. aastal Briti Vormel 3 meistriks.
2012–2014 sõitis ta Vormel 1 sarjas Toro Rosso meeskonnas.
Moonika Teemus
Moonika Teemus (sündinud 26. oktoobril 1979) on eesti kunstiajaloolane.
Õppis Tartu Ülikoolis 2003–2010 kunstiajalugu. Kaitses aastal 2010 teadusmagistri (MA) kraadi kunstiajaloo erialal tööga "Musée Napoléoni maaligalerii Karl Morgensterni pilgu läbi 1809. aastal. Kunsti retseptsioonist Eestis 19. sajandi alguskümnendil".
Töötab alates 2002. aastast Tartu Ülikooli raamatukogus, esimesed 19 aastat kunstikogu hoidjana ning alates 1. septembrist 2021 on ta käsikirjade ja haruldaste raamatute osakonna juhataja.