cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Metallidetektor
Tüüpiline metallidetektor, mida kasutatakse kas miinide või aarde otsimisel, koosneb järgmistest osadest: Metallidetektorid kasutavad üht kolmest tehnoloogiast:
VLF tehnoloogia
VLF (very low frequency, 'väga madal sagedus') on ilmselt kõige populaarsem praegu kasutusel olev detektoritehnoloogia. See süsteem töötab kahe otsimispooliga:
Vool, mis liigub läbi saatja, tekitab elektromagnetilise välja nagu elektrimootor. Magnetvälja polaarsus on risti mähise suhtes. Iga kord, kui vool muudab suunda, muutub magnetvälja polaarsus. Kui magnetväli pulseerib edasi-tagasi maa sees, tekib vastastikmõju iga juhtiva esemega, millega see kokku puutub ning need esemed genereerivad omaenda nõrgad magnetväljad. Esemete magnetvälja polaarsus on täpselt vastupidine saatja magnetväljale: kui saatja väli pulseerib alla, siis eseme väli pulseerib üles. Vastuvõtja on täielikult kaitstud saatja genereeritud magnetväja eest, aga ta pole kaitstud magnetväljade eest, mis tulevad esemetelt maa seest. Järelikult, kui vastuvõtja läheb üle eseme, mis annab magnetvälja, käib väike elektrivool läbi pooli. See vool võngub samal sagedusel, millel võngub ka eseme magnetväli. Pool võimendab sagedust ja saadab selle metallidetektori peakarpi, kus sensorid analüüsivad signaali. Metallidetektor suudab kindlaks teha, kui sügaval umbes ese on. Ta teeb selle kindlaks magnetvälja tugevuse järgi. Mida lähemal pinnale ese on, seda tugevam vastuvõtja mõõdetud magnetväli on, ja seda tugevam on ka elektrivool, mis on genereeritud. Mida sügavamal maa sees on ese, seda nõrgem on magnetväli. Mingist kindlast sügavusest alates on objekti magnetväli pinnal nii nõrk, et vastuvõtja ei suuda seda tuvastada.
BFO tehnoloogia
Kõige tavalisem metalliotsija kasutab tehnoloogiat nimega BFO (beat-frequency oscillator, 'löögisageduse võnkumine'). BFO süsteemis on kaks mähist – üks suur pool on otsimisjuhis ja väiksem pool on peakarbis. Iga pool on ühendatud ostsillaatoriga, mis genereerib tuhandeid vooluimpulsse sekundis. Nende impulsside sagedus kahe pooli vahel on natukene sünkroonist mööda. Kui impulsid lähevad läbi iga pooli, genereerib pool raadiolaineid. Väike vastuvõtja peakarbis loeb raadiolaineid ja loob heliseeriaid, baseerudes sageduste erinevustele. Kui pool läheb otsimispeas üle metallist eseme, tekitab läbi pooli jooksva voolu tekitatud magnetväli magnetvälja ümber selle eseme. Eseme magnetväli segab raadiolaineid, mis on genereeritud otsimispea poolis. Niipea, kui sagedus kaldub kõrvale peakarbis asuva pooli sagedusest, muutub kuuldavate löökide kestus ja toon. BFO-põhiste süsteemide lihtsus lubab neid toota ja müüa väga madala hinna eest ja neid pole ka kuigi raske ise ehitada, aga need detektorid ei paku sellist täpsust nagu VLF- ja PI-süsteemid.
Maraton 1904. aasta suveolümpiamängudel
Võidujooks toimus päeva palavaimal ajal katteta teedel, kus saateautod keerutasid tolmu üles ning joogipunkte nappis, nii et kui võistlusel osales 32 jooksjat neljast riigist, siis neist vaid 14 suutis selle lõpetada. Algselt peeti võitjaks Fred Lorzi, kuid ta diskvalifitseeriti, kuna oli osa distantsist läbinud autoga. Tegelik võitja Thomas Hicks oli finišis kokku kukkumas ja nägi viirastusi, kuna oli treenerite soovitusel manustanud brändit, tooreid mune ja ohtlikus koguses rotimürki. Neljandana finišeerinud Andarin Carvajal sõi jooksu käigus riknenud õunu ning tegi vahepeal uinaku.
Aaduste
Aaduste on eesti perekonnanimi.
Maraton 1904. aasta suveolümpiamängudel
Võistluse taust ja olud
alt=1904 marathon participants Tau and Mashiani stand in a stadium looking at the camera, both wearing hats|pisi|200x200px|Mashiani ja Taunyane enne võistlust alt=A gaunt man sits in an automobile looking exhausted, with a group of men surrounding him, looking considerably healthier. All are looking at the camera.|pisi|Hicks autos puhkamas pärast võitu Võistlus korraldati Saint Louises, kuna samal ajal toimus seal maailmanäitus. Selles osalesid esimest korda Kuuba ja Lõuna-Aafrika võistlejad, samuti osalesid sellel esimest korda kaks mustanahalist: Len Taunyane ja Jan Mashiani, kes viibisid linnas, kuna osalesid Lõuna-Aafrika Maailmanäituse delegatsioonis.
Maratonidistants polnud toona veel standardina fikseeritud, Saint Louises oli see 40 km. Võistlus algas kell kolm päeval, palaval ajal, samas kui enamik tänapäevaseid maratone algab hommikul, et kasutada jahedamat aega. Esmalt tehti viis ringi staadionil, seejärel jätkus jooks tolmustel teedel, samal ajal kui kohtunikud sõitsid jooksjate järel ja ees, keerutades üles tolmupilvi, mis muutsid palavad (32 kraadi sooja) ja niisked olud veel raskemaks. Rada polnud võistluse ajaks muule liiklusele suletud ja teed olid kehva kvaliteediga, jooksjad pidid pidevalt jälgima, et ei põrkaks kokku vankrite, autode, rongide ja koeri jalutavate inimestega.
Aaduste
Nimede eestistamisel on perekonnanime Aaduste pandud isikutele, kelle perekonnanimi oli Homberk (1937. aastal Varangu vallas). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Maraton 1904. aasta suveolümpiamängudel
Maratoni kulg ja võistlejad
Fred Lorz ületas kolme tunni ja 13 minuti järel esimesena finišijoone ja toonase presidendi tütar Alice Roosevelt oli juba kuldmedalit tema kaela riputamas, kui sai teatavaks, et Lorz oli pettusega võitnud. Ilmnes, et tal olid tekkinud vahepeal krambid ja võistluse katkestanud, ta istus autosse ja lehvitas tagasi staadionile sõites pealtvaatajatele, aga kuna mõne aja pärast läks auto rikki, jätkas ta võistlust ning ületas joostes finišijoone. Lorz väitis, et oli teinud vaid nalja, kuid sai siiski eluaegse võistluskeelu, mis hiljem kärbiti ühe aasta peale. Järgmisel aastal võitis ta Bostoni maratoni.
Maratoni võitis Thomas Hicks, kuid kasutas sealjuures abivahendeid, mida tänapäeval poleks lubatud. 13 kilomeetrit enne finišit oli ta võistlust juhtimas, kuid katkestamast takistasid vaid ta treenerid, kes söötsid talle koos brändi ja munavalgega mitu doosi rotimürki (strühniin), mis väikestes kogustes stimuleerib närvisüsteemi. Hicks kannatas hallutsinatsioonide all ja komberdas võistluse lõpuni, ületades finišijoone toetajate najal. Võistluse käigus vähenes ta kehakaal üle kolme kilogrammi ja pärast võistlust oleks ta arvatavasti surnud, kui poleks staadionil arstiabi saanud.
Maratonil osalenud Kuuba kirjakandja Andarín Carvajal (mõnedes allikates ka Felix Carvajal) jõudis võistlusele viimasel hetkel, kuna jäi hasartmängudega New Orleansis rahast ilma ja oli sunnitud Saint Louise hääletades sõitma. Võistluspaika saabus ta joostes ja argiriietes, olles pükstel sääred maha lõiganud, et need lühikesteks muuta. Kuna ta polnud 40 tundi söönud, palus ta ühelt pealtvaatajalt virsikuid, kuid too keeldus, mispeale võistleja virsikud varastas ning põgenes. Hiljem tegi ta vahepeatuse puuviljaaias ja sõi riknenud õunu, mis põhjustasid tal kõhuvalu ning Carvajal pidi seetõttu vahepeal pikali heitma ja magama. Sellele kõigele vaatamata suutis ta neljandale kohale joosta.
Aasta varem Bostoni maratoni võitnud John Lordan oli sunnitud haigestumise tõttu 15 kilomeetri järel katkestama, tolmu tõttu katkestas ka 1902. aasta Bostoni maratoni võitnud Sam Mellor. Tolmu tõttu tekkis eluohtlik terviserike ka William Garcial, kes leiti raskes seisundis tee pealt.
Lõuna-Aafrika jooksjad Len Taunyane ja Jan Mashiani saavutasid vastavalt üheksanda ja kaheteistkümnenda koha – Taunyane pidi vahepeal paar kilomeetrit maratonirajalt kõrvale kalduma, kuna teda ajasid hulkuvad koerad taga.
Osteri jõgi
Oster (ukraina keeles Остер) on jõgi Põhja-Ukrainas Tšernigivi oblastis, Desna jõe vasakpoolne lisajõgi.
Koroonapandeemia Belgias
Koroonapandeemia Belgias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast. pisi|left|[[Tourcoingi ja Mouscron'd eraldavad betoonplokid Prantsuse-Belgia piiril ]] Esimene nakatumisjuhtum tuvastati ühel Hiinast Wuhanist kodumaale naasnud üheksaliikmelise belglaste rühma liikmel Brüsselis 4. veebruaril 2020.
31. mai seisuga oli riigis registreeritud 58 381 haigusjuhtumit, 9467 inimest oli surnud, 15 887 taastunud.
Medical Subject Headings
Medical Subject Headings (lühend MeSH) on bioteaduste ja meditsiiniliste ainealade koondinfot sisaldav veebipõhine vaba juurdepääsuga märksõnastik.
Metaandmetesüsteemi eesmärgiks on nimetatud valdkondade teadusliku kirjanduse indekseerimine.
Meditsiinimärksõnastikku kasutab ka bibliograafiline arvutisüsteem MEDLINE.
MeSH ' i rajas ja seda haldab Ameerika Ühendriikide Rahvuslik Meditsiiniraamatukogu (United States National Library of Medicine).
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Medical Subject Headings seisuga 08.08.2014.
Karogi
pisi|left|Karogi koobas Karogi on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonnas Staicele vallas. Küla asub valla keskusest Staicelest 4, endisest piirkonnakeskusest Alojast 11 ja Riiast 126 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Aloja piirkonda.
Küla lähistel paikneb Karogi liivakivikoobas. Külas asub Karogi bussipeatus.
Karogi hiiepaigana kasutusel olnud Karogkalniņši küngas ja seal asuv Ohvrikivi on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.
Ķila
Ķila on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonnas Staicele vallas. Küla asub valla keskusest Staicelest 4, endisest piirkonnakeskusest Alojast 18 ja Riiast 145 kilomeetri kaugusel. Külas on alla 100 elaniku. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Aloja piirkonda.
Külas kasvavad kaks Ķila paju on looduskaitse all.
Toivo Meikar
Toivo Meikar (sündinud 13. juunil 1947) on eesti metsandusajaloolane.
Abidži keel
pisi|Abidjani lipp Abidži keel on Elevandiluurannikul kõneldav kvaa keel.
Abidži keelt räägib umbes 50 000 inimest Lagunes'i piirkonnas Abidjani departemangus.
Toivo Meikar
Teoseid
Toivo Meikar on kirjutanud, koostanud ja toimetanud raamatuid ning avaldanud arvukalt artikleid, mis mõtestavad Eesti metsa ja metsamajanduse ajalugu.
II noorte laulu- ja tantsupidu
Ametlikult tähistati sellega 50 aasta möödumist Oktoobrirevolutsioonist.
Toimus üks laulupeo kontsert ja kaks tantsupeo etendust.
Aagi
Aagi on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aagi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Moisejev. 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Pajusi mõis
pisi|Pajusi mõisa peahoone Pajusi mõis (saksa keeles Pajus) on endine rüütlimõis Põltsamaa kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub Pajusi mõis Jõgeva maakonna Põltsamaa vallas.
Ajalugu
Mõis rajati 17. sajandil. 1721. aastal kinkis Peeter I mõisa sõjaliste teenete eest riiginõunik Heinrich von Fickile. Alates 1820. aastast kuulus mõis Wahlidele.
Peahoone
Tänapäeval tegutseb mõisa peahoones Pajusi rahvamaja.
Kalmistu
Mõisa südamest linnulennult umbes 1,35 km kaugusele põhjakirdesse jääb mõisa kalmistu.
Ajatamine
Ajatamine on taime (või selle osa) tema puhkeperioodil lehtima või õitsele ajama.
Mitmeid sibullilli (nt tulbid ja hüatsindid) saab ajatada.
Aadva
Aadva on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadva uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Audof ja Tipsner. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aadva 7 mehel ja alla viiel naisel.
Mällikvere mõis
Mällikvere mõis (saksa keeles Melligfer) oli Uue-Põltsamaa mõisa kõrvalmõis Viljandimaal Põltsamaa kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas.
Artomyces
Artomyces on kandseente hõimkonna Agaricomycetes klassi kuuluv perekond seeni.
307 eKr
307. aasta eKr oli 307. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 447 ab urbe condita.
Āne
Āne on küla Lätis Zemgalēs Ozolnieki piirkonnas Lielupe jõe ääres. Seal elab 1288 elanikku. See küla asub 7 km kaugusel Jelgava linnast. Külas asub ka tellisetehas,
mis oli Nõukogude ajal oluline. Seetõttu on küla kutsutakse ka "Sarkanais māls" (eesti keeles punane savi) nime all.
Emir Kusturica
Emir Kusturica 2009. aastal|pisi Emir Nemanja Kusturica ( serbia kirillitsa: Емир Немања Кустурица; sündinud 24. novembril 1954  Sarajevos) on Serbia filmirežissöör, näitleja ning muusik.
Räni Kalk
Räni Kalk (17. märts 1937 Tallinn – 15. veebruar 1991) oli Eesti NSV kohtunik.
Ta lõpetas 1961. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Töötas Tallinna esimese astme kohtutes ja Eesti NSV Ülemkohtus.
Isiklikku
Tema isa oli näitleja Ruudu Kalk.
Qolora Mouth
Qolora Mouth (afrikaani keeles Qoloramond) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Amathole ringkonnas Mnquma vallas. Qolora Mouth asub India ookeani rannikul Qolora jõe suudmes.
Albina Kausi
Albina Kausi (20. märts 1898 Varssavi – 20. veebruar 1976 Tallinn) oli eesti teatri- ja filminäitleja.
Elukäik
Albina Kausi sündis Poolas Wilhelm ja Anna Kausi perekonnas. Alustas lavategevust 1916. aastal Tallinna seltside Valvaja ja Pandoriin näiteringides. Aastatel 1920–1921 töötas miniatuurteatris Apollo.
Aastatel 1921–1949 oli Estonia teatri näitleja.
1960. aastatel pälvis suurt tähelepanu peaosade eest telefilmides "Ühe suve akvarellid" ja "Tädi Rose".
Isiklikku
Albina Kausi oli näitleja Albert Üksipi abikaasa.
Aagmäe
Aagmäe on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aagmäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Aadamberg ja Akberg. 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Modellindus
Modell (prantsuse keeles modèle, varasem nimetus ka mannekeen) on inimene, kelle tööks on edendada, demonstreerida ja reklaamida kaubanduslikke tooteid (eelkõige rõivaid).
Eristatakse moemodelle, kataloogimodelle, glamuurimodelle, fitnessmodelle ja kunstimodelle. Moemaailmas jagunevad modellid kõrgmoe ning kataloogimoe modellideks. Kõrgmoe modellid osalevad moeetendustel ja poseerivad kõrgmoe ajakirjades, nagu Vogue. Headeks näideteks on Cindy Crawford, Naomi Campbell ja Kate Moss. Kataloogimoe modellid esinevad moeajakirjades ja reklaamides ning reklaamivad jaekaubandustooteid. Mõned tuntumad reklaamimodellid on Irina Shayk, Bar Refaeli ja Josie Maran.
Modellinduses on palju erinevaid žanre, sealhulgas moetoimetus, elustiilitoimetus, poodium, reklaam, kataloog, glamuur, treening, ilu, kaunid kunstid ja elustiil. Iga žanr on seotud teatud modellinduse tüübiga. Moemodellid võivad töötada igas žanris. Teisest küljest, teiste modellide, nagu glamuuri- või reklaamimodellide (mõnikord nimetatakse ka elustiilimodellideks) töö võib olla piiritletud.
M1 (Budapesti metrooliin)
Tegu on maailma vanuselt kolmanda metrooliiniga, ainult Londoni ja Chicago esmased metrooliinid on vanemad.
Alfred Ots
Alfred Ots (21. mai 1918 Ilpla – 15. september 1992 Hollywood, Florida) oli eestlasest elektromehaanikainsener USA-s.
Õie Fleig-Tamm
Õie Fleig-Tamm (sünninimi Õie Tamm; 1. abielus 1939–1948 Õie Nurmet; 2. abielus Õie Fleig-Tamm või Õie Fleig; 4. juuni 1921 Orava vald, Vastseliina kihelkond, Võrumaa – 19. oktoober 1981 Langnau im Emmentali vald, Berni kanton, Šveits) oli väliseesti tegelane Šveitsis.
Alfred Ots
Alfred Ots lõpetas 1938. aastal Saaremaa Ühisgümnaasiumi. 1944. aastal põgenes ta Rootsi ning teenis raha edasiõppimiseks. 1957. aastal lõpetas ta elektrotehnikainsenerina Göteborgis Chalmersi Tehnikaülikooli.
Õie Fleig-Tamm
Ta õppis aastatel 1943–1944 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas. Ta oli ka õppinud näitlemist ja etlemist Liina Reimani juures Tallinnas.
Kotka tänav (Tallinn)
pisi|Kotka tänav pisi|Kotka tänav Kotka tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi ja Lilleküla asumis. Kotka tänav algab Nõmme tee ja Tulika tänava ristmikult, on esialgu loode-kagusuunaline, pöördub seejärel lõunakagusse ning kulgeb Tallinna–Keila raudteelõigu ääres, kuni lõpeb Tondi tänaval Tondi raudteepeatuse juures. Kotka tänav ristub Tikutaja, Tedre, Rähni ja Pardi tänavaga. Kotka tänav on ligikaudu 1430 meetri pikkune.
Õie Fleig-Tamm
Teise maailmasõjas toimunud Suure põgenemise ajal läks ta Saksamaale. Ta oli tegev Geislingeni eesti sõjapõgenike laagris ja Geislingeni Eesti Teatris.
Alfred Ots
Seejärel emigreerus ta USA-sse, kus tegi kiiret karjääri NASA kosmoseprogrammis. 1992. aastal jäi ta pensionile ja kolis Californiast Floridasse.
Kotka tänav (Tallinn)
Kotka tänav sai nime 23. septembril 1936. Esialgu ulatus Kotka tänav ainult Tedre tänavani. Tondi raudteepeatuseni pikendati tänavat 1930. aastate lõpus.
Õie Fleig-Tamm
Ta abiellus 1948. aastal uuesti ning asus koos ajakirjanikust abikaasaga elama Londonisse, hiljem aga Šveitsi. Ta tutvustas Šveitsis Eesti ajalugu ja olukorda Nõukogude võimu all ning kultuuri ja kirjandust. Ta pidas loenguid ja seminare Zürichi ja Schaffhauseni rahvaülikoolides, Rotary klubides ja Balti Abistamise Komitees. 1974. aastal oli ta aktusekõneleja Zürichi Kongressihallis, kus pühitseti ühiselt kolme Balti vabariigi aastapäevi. Õie Fleigi julge poliitiline kõne anti osaliselt edasi ka Zürichi TV uudistesaates.
Alfred Ots
Kuna ta suri poissmehena, aga oli avaldanud soovi avada fond Eestist pärit tehnikaüliõpilastele Chalmersi Tehnikaülikoolis õppimiseks, loodi tema pärandi alusel Alfred Otsa fond Rootsis Chalmersi Tehnikaülikooli juures tema sõbra professor Sven Olvingu eestvedamisel. Fondist makstakse stipendiume eesti tehnikaüliõpilastele Chalmersi Tehnikaülikoolis õppimiseks.
Õie Fleig-Tamm
Marie Under ja Henrik Visnapuu olid tema lemmikluuletajad juba koolipõlvest, Visnapuuga oli ta aastatel 1946–1948 ka ise lähedalt seotud. Ta tutvustas mitmel pool nende elukäiku ja esitas nende loomingut, ka Šveitsist väljaspool.
Olgin Krest
pisi|Olgin Krestis asus Nikolai õigeusu kirik Olgin Krest (eesti keeles ka Olga-Risti ; vene Ольгин Крест) oli küla Venemaal Leningradi oblastis Slantsõ rajoonis Narva jõe idakaldal.
Õie Fleig-Tamm
Ta oli Šveitsi Eesti Seltsi aseesimees 1960. aastatest kuni 1973. aastani ja esimees aastatel 1973–1975.
Olgin Krest
1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see kuulus Vaivara kihelkonda.
Õie Fleig-Tamm
Isiklikku
Õie esimene abikaasa oli Eesti ohvitser William Nurmet ja nende tütar on Irja Cilluffo (sündinud 1941), kellest sai 2006. aastal Eesti aukonsul Portsmouthis New Hampshire'i osariigis Ameerika Ühendriikides.
Olgin Krest
Olgin Kresti lähedal asus Skarjatina Gora.
Õie Fleig-Tamm
Isiklikku
Tal olid aastatel 1946–1948 Geislingeni põgenikelaagris lähedased suhted Henrik Visnapuuga, kes ise pidas Õiet 1940. aastate lõpul oma muusaks (Visnapuu kasutatud nimi "Hõde"). Visnapuu pühendas mitu luulekogu Õiele ning ta tütrele Irjale.
Olgin Krest
Olgin Krest oli Kiievi-Vene loodeosa pogostidest vanimaid.
Kohanime Olgin Krest tekkelugu on seotud legendidega 10. sajandil elanud Kiievi suurvürstinnast Olgast, kes kinkinud kohalikele kivist risti, mis aastakümneid hiljem leiti endise kabeli kohalt maa seest.
Olgin Krestis oli Nikolai õigeusu kirik.
Õie Fleig-Tamm
Isiklikku
Õie Fleig-Tamm on koos abikaasa Hansuga maetud Luganos Šveitsis.
Saksi Idamark
thumb|Saksi Idamargi territooriumid (Lausitz, Meißen, Merseburg ja Zeitz) pärast 983. aasta Suurt slaavlaste ülestõusu
Saksi Idamark (Sächsische Ostmark) oli Saksa-Rooma riigi mark 10.–12. sajandil.
Mõiste "idamark" tuleneb ladinakeelsest mõistest marchia Orientalis ja võis algselt viidata kas Ida-Frangi Saksimaa hertsogkonna idapiiril või teisele Baieri hertsogkonna idapiiril loodud margile: Baieri marchia Orientalis (dokumentides 996. aastal kui Ostarrîchi), mis vastas hilisemale Austriale.
Saksi Ostmark viitas algselt tohutule 939. aasta paiku kuningas Otto I valitsemise alla loodud Marca Geronisele (Gero mark) Polaabi slaavlaste (sorbid) asualal Saksi idapiiri taga Elbe ja Saale jõel. Vallutatud territooriume valitses Ostfaali legaat, Nordthüringgau krahv Gero, kellele anti Karolingide markkrahvi tiitel. Tema ülesandeks oli andami kogumine ning rahutuste ja mässude mahasurumine piirialadel, hiljem asendas seda osaliselt Otto Saksi asemik Hermann Billung. 963. aastal korraldas Gero vanas eas veel ühe sõjalise kampaania slaavi luužitsi hõimude vastu, kuni Mieszko I valitsetud Poola maade piirini.
Pärast Gero pärijateta surma 965. aastal jaotati ja korraldati maksualused maad ümber Nordmarki loomisega Brandenburgi ümber, mis laius Elbe ja Odra jõe vahel, samuti Meißeni, Merseburgi ja Zeitzi markide loomisega lõunas. Võim Nordmarki üle taaskaotati Suures slaavlaste ülestõusus 983. aastal.
Seejärel koosnes allesjäänud Saksi Idamark territooriumist idas Saale alamjooksu ja Bóbri jõe vahel, mis vastab laias laastus tänapäeva Alam-Lausitzile. Keiser Otto I andis Saksi krahv Odole (Hodo), kes oli Gero sugulane, markkrahvi tiitli. Idamark kujunes sajandite jooksul Lausitzi margiks.
Saksa-Poola sõja ajal (1002–18) kaotas Odo järglane Gero II margi idaosa Poola Bolesław I-le, sellegipoolest pidi Bolesławi poeg Mieszko II Lambert vallutatud territooriumi 1031. aastal keiser Konrad II-le tagastama. 1046. aastal sai Saksi Wettinist Dedo I margi päranduseks, tema pojale ja järglasele Heinrich I-le andis keiser Heinrich IV 1089. aastal lisaks Meißeni margi. Mõlemad margid jäid Wettinite haldusalasse ja said hiljem Saksimaa kuurvürstiriigi tuumikuks.
Kuigi Landsbergi markkrahvkond ja Brehna krahvkond eraldusid margist, nõudsid täiendavaid osi läänes Askania Saksi-Wittenbergi hertsogid ja Anhalti krahvid. Ülejäänud alad ühendati 1123. aastal Wettinite Meißeni markkrahvkonnaga. Viimane kord, kui Ostmark ja Lausitz ilmuvad lahus, on kui esimese sai 1128. aastal Heinrich von Groitzsch ja viimane oli reserveeritud aastani 1131. Heinrich seda siiski ei valitsenud ja 1136. aastaks oli mark läinud tagasi Wettinist Meißeni markkrahv Konradile. Wettini maade erineva jaotuse ajal jagunes territoorium mitu korda; suurem osa sellest kuulus Ernestiinide hertsogkondadele.
Mõistet Osterland (terra orientalis) kasutatakse tänapäevalgi Saale jõest ida pool asuva ajaloolise piirkonna kirjeldamiseks tänapäeva Tüüringi, Saksimaa ja Saksi-Anhalti liidumaadel, mis kunagi asusid margi keskel. Kuigi Ostmargi piirid muutusid sageli, siis tänapäeval mõistetakse selle all üldiselt Saale ja Mulde jõe vahelist ala.
Girona FC
Girona Futbol Club, S.A.D. on Hispaania jalgpalliklubi, mis tegutseb Kataloonias Gironas. See mängib Hispaania jalgpalli kõrgliigas La Liga.
Klubi on asutatud 23. juulil 1930. Hooajal 1934/35 mängis Girona esmakordselt Hispaania esiliigas. Hispaania kõrgliigasse kindlustati pääs esimest korda alles 2017. aastal, mil Hispaania esiliigas saadi teine koht. Vahepealsetel aastatel mängiti Hispaania tugevuselt 2.–5. liiga vahel. Esimesel hooajal Hispaania kõrgliigas (2017/18) saavutas Girona 10. koha. Järgmisel hooajal langeti liigast välja. Hispaania kõrgliigasse tõusti tagasi 2022. aastal.
Vanem õde
1869. aastal valminud teosel on kujutatud kivil istuvat tütarlast ("vanem õde"), kes hoiab süles uinunud venda ("noorem vend"). Kunstniku modellideks olid tütar Henriette ja poeg Paul.
Girona FC
2017. aasta augustis ostis 44,3% klubist City Football Group.
Vanem õde
1992. aastal annetas anonüümseks jääda soovinud daam maali oma isa mälestuseks Houstoni Kaunite kunstide muuseumile, kus see on pandud välja külastajatele vaatamiseks.
Girona FC
Girona jalgpalliklubi on tuntud seotuse poolest Katalaani rahvuslusega.
Praegune koosseis
''Seisuga 4. veebruar 2023''
Ber-Leib Gassmann
Ber-Leib Gassmann (7. mai 1924 – 27. november 2006 Tallinn) oli Eesti notar.
Ta õppis 1949–1954 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas.
Płudnica
Płudnica on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Radomi maakonnas Iłża vallas. Płudnica asub Iłżast ligi 8 km põhjaloodes ja Radomist umbes 20 km lõunas.
Ber-Leib Gassmann
Alates 1948. aastast oli ta kohtutäitur ja alates 1953. aastast notar Tallinnas. Eesti NSV teeneline jurist (1989).
1998. aastal anti talle Valgetähe IV klassi teenetemärk.
II liiga 2015
II liiga 2015 oli Eesti jalgpalli tugevuselt neljanda liiga II liiga 2015. aasta hooaeg, mis jagunes kahte tsooni - ida/põhi ja lõuna/lääs. Hooaeg algas 3. aprill 2015 ja lõppes 26. oktoober 2015.
II liiga ida/põhi üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad II liiga ida/põhi 12. koht ja III liiga ida ning põhja tsoonide 2. kohad üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal II liigas ning kaotajad III liigas. Kõigepealt mängivad omavahel III liiga ida ning põhja tsoonide 2. ning seejärel mängib nende mängude võitja II liiga ida/põhi 12. kohaga.
Mängutulemused
style="background: #FFDFDF;"|0:02
style="background: #FFDFDF;"|0:23
style="background: #DFE7FF;"|1:04
style="background: #FFDFDF;"|0:55
Kuldev
Kuldev on eesti mehenimi.
II liiga 2015
II liiga lõuna/lääs üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad II liiga lõuna/lääs 12. koht ja III Liiga lõuna ning lääne tsoonide 2. kohad üleminekumängudel, mille võitja mängib järgmisel hooajal II liigas ning kaotajad III liigas. Kõigepealt mängivad omavahel III Liiga lõuna ning lääne tsoonide 2. ning seejärel mängib nende mängude võitja II liiga lõuna/lääs 12. kohaga.
Kuldev
2020. aasta 1. jaanuari seisuga elas Eestis inimesi nimega Kuldev vähem kui 5.
Limšeni
Küla asub Salatsi jõe kaldal. Limšeni on kujunenud endise Limšeni mõisa (Limschen) hoonetekompleksi juurde. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Aloja piirkonda.
II liiga 2015
Mängutulemused
style="background: #DFE7FF;"|1:0 style="background: #DFE7FF;"|5:0
Limšeni
Külas kasvavad Limšēni kask ja Limšēni mänd on looduskaitse all.
II liiga 2015
Mängutulemused
style="background: #DFE7FF;"|5:04
308 eKr
308. aasta eKr
II liiga 2015
Mängutulemused
style="background: #DFE7FF;"|3:06 style="background: #DFE7FF;"|+:-5
style="background: #DFE7FF;"|+:-7
style="background: #DFE7FF;"|+:-
style="background: #FFDFDF;"|-:+ style="background: #FFDFDF;"|-:+ style="background: #DFE7FF;"|6:09
Rihukanalased
pisi|Väikseim rihukanalane – mikroneesia rihukana vasakul|pisi|Kalkun-rihukana tibu Rihukanalased (Medapodiidae) on sugukond kanaliste seltsis.
Rihukanalased on jässakad, keskmise suurusega kana sarnased linnud, kelle pea on väike kuid jalad suured. Nende nimetus (Megapodiidae) tähendab sõna otseses mõttes "suurjalga" (kreeka keeles: "Mega" = suur; "poda" = jalg). Kõik rihukanalased on maapinnal tegutsevad ja asustavad metsasid, välja arvatud kõnnu-rihukana. Enamik liikidest on pruuni või musta värvi hundsulestikuga. Kõik liigid on pärast koorumist, lindude seas erilisena, väga hästi arenenud ega vaja vanemate hoolitsust. Koorudes on nende silmad avatud, koordinatsioon ja lihased hästi arenenud, tiivasuled olemas ning keha katavad üleni pruunid udusuled. Tibud on kohe võimelised jooksma ja lendama.
Kirjeldus
Rihukanalased on keskmise kehasuurusega maismaalinnud, kellel on suured jalad ja teravad küünised. Kehapikkus on vahemikus 28–70 cm. Suurimad liigid kuuluvad perekondadesse Alectura ja Talegalla. Väiksemad rihukanad on mikroneesia rihukana (Megapodius laperouse) ja punaselg-rihukana (Eulipoa wallacei). Kõigil rihukanalastel on väike pea, lühike nokk ja ümarad suured tiivad. Lennuvõime erineb liigiti – mõned on väga head lendajad, teised väldivad lendamist. Nende tagumine varvas on esimestega samal tasemel, see tunnus on ühine sugukonnaga hokolased (Cracidae). Kõigil teistel kanalistel asub tagumine varvas esimestest kõrgemal.
Levik
Rihukanalased elavad Australaasias: Vaikse Ookeani lääneosas, Austraalias, Uus-Guineas ja Indoneesias Wallace Line'i saartest ida pool. Samuti Bengali lahe saarestikel nagu Andaman ja Nicobar. Koos inimeste saabumisega piirkonda on rihukanalased hävinud Fidži, Tonga ja Uus-Kaledoonia saartelt.
Käitumine ja ökoloogia
Rihukanalased on tugevad eraklikud linnud, kes ei hau oma mune ise vaid matavad kõdukihi alla. Munad on erilised oma väga suure rebuosa poolest, mis moodustab 50–70% muna massist. Rihukanad on tuntud oma suurte kõdumaterjalist koosnevate pesakuhilate poolest. Pesade eest hoolitseb üksnes isaslind, lisades vajadusel lehti, oksi, rohtu või eemaldades seda kuhilast, kui temperatuur liiga kõrgele tõuseb. Mõned liigid munevad oma munad vulkaanilise tuha alla, kus munad hauduvad termilise soojuse käes, teised munevad päikesepaistele avatud liivaküngastele, kus mune hoiab sobiva temperatuuri juures päikesekiirgus. Üksikud liigid kasutavad vastavalt vajadusele eri strateegiaid. Vanemhoole puudumine tõstatab küsimuse, kuidas linnud tunnevad suguküpsuse saabudes ära oma liigikaaslased, teiste kanaliste puhul kinnistab imprintingut vanema olemasolu. Viimased uuringud viitavad asjaolule, et oma liigi visuaalsele äratundmisele aitavad kaasa instinktid, iga liik tunneb ära just oma liigile omased liigutused.
Rihukanalaste tibudel puudub munahammas, millega munakoor purustada, selle asemel kasutavad nad munakoorest välja rabelemiseks oma tugevaid jalgu. Jalgade abil ronivad tibud, jalad ees, välja ka pesakuhilast. Koorunud tibud on kohe võimelised lendama ja jooksma. Vanemad nende eest ei hoolitse.
Tim Crane
Alates 2009. aastast on ta Cambridge'i Ülikooli Knightbridge'i filosoofiaprofessor. Sügisel 2017 asub ta tööle Kesk-Euroopa Ülikooli filosoofia osakonna professorina.
Ta on tegelnud põhiliselt vaimufilosoofia ja metafüüsikaga.
Joaillusioon
Artiklis "The Waterfall Illusion" väidab Crane, et joaillusioon tekitab raskuse väitele, et tajuelamuse sisu koosneb mõistetest.
Kui vaadata mõnda aega kindlas suunas liikumist sisaldavat vaatepilti ning seejärel pöörata pilk esemele vaatepildis, kus liikumist pole, siis tundub, nagu see ese liiguks vastassuunas. See on joaillusioon. See liikumine ei leia aset tausta suhtes, selles mõttes on ese ikkagi paigal. Siin on vastuolu, mis tekitab raskuse väitele, et tajuelamuse sisu koosneb mõistetest.
Mis on sellise nägemiselamuse sisu? (Jutt ei ole hoiakust. Illusioon võib aset leida ka siis, kui illusiooni ohver teab tõde. On vaieldud, kas seda saab seletada teooriaga, mille järgi tajumus on uskumus.) Tundub ebausutav, et illusiooni ohver teeks otsustuse, et paigalseisev ese liigub. Müller-Lyeri illusiooni puhul on konfliktis kaks intentsionaalset hoiakut: uskumus, et jooned on ühepikkused, ja paistvus, et jooned on eripikkused. Joaillusiooni puhul aga on vastuolu ühe hoiaku ühes sisus, elamuse enda sisu on vastuoluline. Sel juhul tekib raskus nende jaoks, kes väidavad, et elamuste sisusid saab individueerida teatud printsiipide järgi, mis lähtuvad Gottlob Frege artiklist "Tähendusest ja osutusest". Frege võttis kasutusele tähenduste erinevuse kriteeriumi, mis eristab tähendusi kui väljendite tunnetusväärtust. Lausete tähenduste puhul on see niisugune: kui mõtleja saab aru kahest eri lausest ning peab üht lauset tõeseks, teist mitte, siis lausete tähendus on erinev. See võimaldab erinevaid hoiakuid samade tõesustingimustega lausete suhtes, ja selleks võetakse kasutusele tähenduse mõiste. Lausete tähendused (sisud) on piisavalt peenelt eristatud, et ratsionaalsetele subjektidele ei tuleks omistada vastuolulisi uskumusi. See seletab ka identsuslausete informatiivsuse võimalikkust. Printsiip testib tähenduste tunnetuslikku tähtsust. Ta ei ütle, mis tähendus on, kuid võimaldab tähendusi eristada. Sarnased printsiibid käivad ka sisude koostisosade – üksikterminite ja predikaatide tähenduste kohta. Kui predikaadi tähendust nimetada mõisteks, saab sõnastada mõistete erinevuse kriteeriumi: mõisted F ja G on erinevad, kui ratsionaalsel subjektil on võimalik teha mingi objekti kohta otsustus, et ta on F ja ta ei ole G. See võimaldab ratsionaalsel subjektil rakendada samale objektile ühitamatuid mõisteid, leides erinevuse tunnetuslikust tähtsusest.
Christopher Peacocke'i järgi (sealhulgas tajuelamuse) sisusid ja nende koostisosi niimoodi konstitueeritaksegi. Peacocke peab mõisteliseks tõeks, et teatud representatsioonilise sisuga elamust ei saa omada, ilma et omataks mõisteid, millest see sisu on ehitatud. Kui eeldada, et neid mõisteid individueeritakse eelmise printsiibi järgi, siis saame printsiibi: F ja G on erinevad tajumõisted, kui on võimalik omada ühtaegu elamust sisuga, et a on F, ja elamust sisuga, et a ei ole G. Sellest järeldub, et pole võimalik omada vastuolulise representatsioonilise sisuga elamust. Edward Craig ütleb, et pole võimalik näha Neckeri kuupi ühtemoodi paistvana ja siis kujutleda, et ta samal ajal paistab teistmoodi. Craigil on Neckeri kuubi puhul küll õigus, aga kui seda tahta üldistada, siis joaillusioon on elav vastunäide. Aga kui viimane printsiip on tajumõistete individueerimisel keskne, siis joaillusioon on elav vastunäide teesile, et tajuelamuse sisus on mängus mõisted.
Crane pakub, et tajuvastuolude esinemine näitab, et kirjeldatud printsiibid ei ole tajule rakendatavad: taju on alaratsionaalne. Võib-olla toetab seda Jerry Fodori vaade, et keskse vaimu seisundite sisud ei saa mõjutada tajuseisundite informatsioonilist sisu.
Mõisted tajus
Artikkel "Concepts in Perception" on vastus Hugh Mellori vastuväidetele (Mellor 1988) tema eelmisele artiklile.
Mellori järgi ei tule joaillusiooni sisu mõista mitte vastuolulise konjunktsioonina, vaid konjunktsioonina kahest omavahel vastuolus olevast sisust, millest kumbagi tajuja kaldub uskuma. Üks neist kalduvustest võidab, nähtavasti teiste uskumuste ja tajumuste toetuse tõttu. Mellori järgi vastuolu probleemi ei olegi. Ta püüab säilitada tajumuse samastamist uskumiskalduvusega, sest taju peab püüdlema tõe poole kuidagi sellega seoses, kuidas uskumine tõe poole püüdleb. Crane leiab, et uskumiskalduvus ei iseloomusta tajumuse sisu piisavalt. Kui tajumus on uskumiskalduvus, kuidas siis saab olla, et erinevalt uskumustest ei saa tajuseisundeid uute tõendite valguses revideerida. Mittetajulisi kalduvusi saab. Mis siis eristab tajulist kalduvust mittetajulisest?
Crane möönab, et tajumustega tavaliselt kaasneb uskumiskalduvus. Aga see tähendab lihtsalt, et tajumused on tavaliselt uskumuste tootmisel usaldatavad. Küsimus on selles, kuidas joaillusiooni taolised nähtused tekivad ja mida nad ütlevad tajumuse ja uskumuse erinevuse kohta. Mellori idee järgi, mis on Crane'i meelest osaliselt usutav, tuleb liikumise taju kahest mehhanismist, mis vastavad liikumise ja liikunud olemise mõistele. Mellori arvates tekitavad need tajuelamusi, mille sisud koosnevad mõistetest; Crane sellega ei nõustu. Crane'il tuleb nüüd seletada, kuidas tajumusel, et p, saab olla sisu p, kui see sisu ei koosne nendest mõistetest, millest koosneb uskumuse, et p, sisu.
Filosoofias ja tajupsühholoogias on tekkinud pilt, mille järgi tajusüsteem on infot töötlev protsessor. Süsteemil on informatsioonilise sisuga seisundid, mis tavaliselt toodavad sellesama sisuga uskumusi. Kui meil on uskumused, siis neil on sisud, mis koosnevad mõistetest, mida me omame. Crane'i pildi järgi eristab mõistete omamine ehtsate uskumuste (ja teiste propositsiooniliste hoiakute) omajat lihtsalt infot töötlevast protsessorist. Tajusüsteemi seisundeid saab küll teatud mõistete kaudu kirjeldada, kuid süsteem ise neid mõisteid ei oma. Ta on nagu kraadiklaas, mis ei oma kraadi ega temperatuuri mõistet. Tajusüsteemi infotöötlemisteooria on ligitõmbav muu hulgas sellepärast, et see võimaldab seletada, kuidas tajuvad saavad jõuda teatud laadi seisunditesse selle tõttu, et nende tajusüsteemid on teist laadi seisundites.
Võidakse vastu väita, et kuigi tajusüsteemid mõisteid ei oma, peavad tajujad (võib-olla vaikivalt) omama tajusüsteemide informatsioonilise väljundi iseloomustamiseks vajalikke mõisteid, et neil saaks olla tajumustel põhinevad uskumused. Crane ei nõustu sellega. Esiteks, see vastuväide ei arvesta isiklike ja alaisiklike psühholoogiliste seisundite erinevust. Teiseks on esmapilgul ebausutav, et selleks et tajuseisundites olla, peavad tajujad omama mõisteid, millega saab tajuseisundite sisu iseloomustada. Nägemissüsteemi infotöötlemisteooriad omistavad nägemissüsteemi seisunditele äärmiselt keerulisi sisusid; ei ole usutav, et nägemiseks on tarvis neile vastavaid seisundeid omada. Usutavam on, et uskumuste moodustamine kontseptualiseerib tajuseisundite sisu. Joaillusiooni juhtumil on nägemissüsteemi väljund vastuolu, võib-olla sellepärast, et mehhanism ei toimi õigesti ja nägemissüsteemi seisundid on Jerry Fodori mõttes informatsiooniliselt kapseldunud. Crane'i meelest võimaldab niisugune pilt taju ehitusest selgemini kui uskumusteooriad seletada, miks tajuseisundite sisusid ei saa uute tõendite valguses revideerida.
Üks väidetav analoogia arvude ja propositsioonide vahel
Artiklis "An Alleged Analogy between Numbers and Propositions" väidab Crane, et füüsikaliste suurustega kirjeldatavate objektide suhetel arvudega ja intentsionaalsete seisundite subjektide suhetel propositsioonidega ei ole niisugust analoogiat, millest tuleneks, et intentsionaalsed seisundid ei ole ehtsalt relatsioonilised.
Tänapäeva vaimufilosoofias on üldkoht, et intentsionaalsed seisundid on mõtlejate ja propositsioonide vahelised suhted, "suhtetees". Propositsioone peetakse abstraktseteks objektideks. Seega intentsionaalsed seisundid on suhted abstraktsete objektidega. Kuidas saab sel juhul intentsionaalsetel seisunditel olla põhjuslik jõud? See on üks intentsionaalsuse raskemaid probleeme. Lahendusteks on pakutud suhteteesist loobumist, eitamist, et intentsionaalsed seisundid on põhjused, ja eitamist, et suhted abstraktsete objektidega ei ole põhjused. Crane püüab neid kolme teesi lepitada. Aga sel juhul tuleb näidata, kuidas suhe propositsiooniga saab olla põhjuslikult mõjus, ehk tuleb näidata, milliste põhjuslikult mõjusate omaduste tõttu mõtleja on propositsiooniga suhtes.
Paul Churchland (Scientific Realism and the Plasticity of Mind), Hartry Field ("Mental Representation") ja Robert Stalnaker ("Inquiry") on väitnud, et näivat raskust suhteteesiga saab kaotada, kui võrrelda intentsionaalsete seisundite omistamist füüsikaliste suuruste omistamisega. Propositsioonid on siis intentsionaalsete seisundite indekseerimise vahendid, nii nagu arvud on füüsikaliste suuruste indekseerimise vahendid. Seda analoogiat saab rakendada kahel moel. Esiteks, võidakse öelda, et selles, et intentsionaalsusepsühholoogias viidatakse reaalsetele suhetele abstraktsete objektidega, pole midagi imelikku, sest füüsikas tehakse seda kogu aeg. Aga see ei saa olla tõsi, sest muidu tekiks füüsikaliste suurustega sama probleem. Kui millegi seisund, et tal on mingi temperatuur, on tegelikult suhe mingi abstraktse objektiga, kuidas siis sellel saavad olla tagajärjed? Nii et see tõlgendus on lootusetu. Teine tõlgendus pärineb Paul Churchlandilt, kes püüab suhteteesi õõnestada, osutades sellele, et on ebausutav, et näiteks temperatuuri omamine on arvuga suhtes olemine: pole rohkem alust pidada uskumust ehtsalt relatsiooniliseks kui pidada temperatuuri ehtsalt relatsiooniliseks. Nii nagu objekti temperatuuri saab esitada suhtena arvuga, kuigi see ilmselt pole suhe, saab ka mõtleja intentsionaalset seisundit esitada suhtena propositsiooniga, kuigi see pole suhe. Kui suhteteesist loobuda, pole intentsionaalsusega võib-olla nii suurt probleemi. Intentsionaalsete seisundite relatsioonilisus on võib-olla grammatikast tingitud fiktsioon.
Intentsionaalsuse probleemi kausaalset aspekti ei saa siiski nii hõlpsasti hajutada. Võib-olla küll, et lahendus saab läbi ilma suheteta propositsioonidega, aga see ei käi nii lihtsalt. Temperatuuri omamine ei ole reaalne suhe arvuga, sest see on mitterelatsiooniline omadus. Seda saab suhtena esitada sellepärast, et kõik temperatuurid kuuluvad ühte seesmiste omaduste perre. Neid saab arvuliselt liigitada ja nende käitumist peegeldavad teatud määral teatud matemaatilised tehted. Kui mõõtühik on valitud, siis me saame igale temperatuuride perre kuuluvale omadusele osutada kahekohalise predikaadiga "x-i temperatuur on n kraadi". See aga on üksnes osutamise viis ega näita, et tegu on reaalse suhtega. Et analoogia intentsionaalsete omadustega töötaks, peab näiteks "uskumus" käima mingi mitterelatsiooniliste omaduste pere kohta. Aga kas töötab? Füüsikaliste suuruste puhul sõltub see, milline arv objekti temperatuuri indekseerib, mõõtühiku valikust. Millised arvud siis õiged on? Kas kõik? Või on mingi privilegeeritud arv? See, et üks arv on privilegeeritud, on ebausutav. Mis on selle analoog intentsionaalsete seisundite puhul? See, millise propositsiooniga ma suhtes olen, sõltub küll sellest, millisest hoiakust on jutt, kuid eri hoiakud on eri seisundid. Mõõtühikute analoogid on hoopis keeled. Mõlemal juhul on võimalikud tõlked eri indekseeringute vahel, ja ükski pole privilegeeritud. (Need, kes on propositsioonide suhtes skeptilised, võivad seda analoogiat kasutada illustreerimiseks, et intentsionaalseid seisundeid saab indekseerida ainult lausetega (Donald Davidson, "Reality without Reference"). Probleem on aga ikkagi selles, kuidas suhe abstraktse objektiga saab olla põhjus, ja see probleem säilib ka lausetüüpide puhul.) Nii et ii nagu arvud saavad indekseerida temperatuure mõõtühiku suhtes, saavad laused indekseerida intentsionaalseid seisundeid keele suhtes. Aga propositsioonid ei ole laused, vaid sama tähendusega laused peaksid neid väljendama ja nad peaksid olema kõigi mõtlejate intentsionaalsete seisundite sisud. Nii et ei tohiks arvata, et nad indekseerivad intentsionaalseid sisusid mingi avaliku keele suhtes. Seega analoogia arvude ja propositsioonide vahel ei tööta, sest pole mõõtühiku analoogi. Kui uskumused on suhtes eri propositsioonidega, on nad eri uskumused. Loomuliku keele laused, mis uskumusi indekseerivad, ei ole uskumustele olemuslikud, uskumusi indekseerivad propositsioonid on aga olemuslikud. Propositsioon annab uskumuse tõesustingimused, ja need individueerivad uskumust. Ka soove individueerivad propositsioonid, mis annavad nende rahuldamistingimused.
Mõttekeel: pole süntaksit ilma semantikata
Artiklis "The Language of Thought: No Syntax Without Semantics" väidab Crane, et ei saa olla ilma semantikata mõttekeelt.
Paljud filosoofid (eriti Jerry Fodor, Hartry Field) arvavad, et mingis intentsionaalses seisundis olemine on suhtes olemine mingi vaimukeele (mõttekeele) lausega. Mõttekeele hüpotees ütleb, et kui kellelgi on teatud sisuga uskumus, soov või lootus, siis tal on pähe kirjutatud selle keele lause, millel on see sisu. Neil lausetel on nii semantilised kui ka süntaktilised omadused. Selle seisukoha järgi peaks kognitiivne psühholoogia võtma vaimu osa, millel on tegu intentsionaalsete seisunditega, semantilise ja süntaktilise mootorina. Stephen Stich (From Folk Psychology to Cognitive Science) väitis, et vaimu on alust pidada küll süntaktiliseks mootoriks, kuid mitte semantiliseks. Rahvapsühholoogilisel intentsionaalse seisundi semantilise sisu mõistel pole küpses vaimuteaduses kohta. Mõttekeel on küll olemas, kuid see on puhtsüntaktiline. Ta eksib. Ka Paul Churchland ("Eliminative Materialism and the Propositional Attitudes") ja Patricia Churchland (Neurophilosophy) on rahvapsühholoogiat rünnanud, kuid samuti Stichi süntaktilise vaimuteooria funktsionalistlikku ideed. Nad eksivad. Ei ole vahepealset positsiooni Churchlandi eliminatiivse materialismi ja sisupõhiste vaimuteooriate vahel.
Selleks et see hüpotees oleks usutav, tuleb öelda, kuidas sellel oletataval keelel saab olla süntaks ja semantika. Semantikateooria peaks tegelema sõnade ja asjade vaheliste suhetega: tähendus on vähemalt osalt osutamise asi. Tähendus on kompositsiooniline: lausete tähendused sõltuvad nende osade tähendustest, ja tähenduse teooria peaks ka seda näitama. Aga kuidas saab vaimul olla semantika? Sõnade tähendus on arbitraarne, ja sellise tähenduse fikseerimist seostatakse konventsioonidega. Sõnade tähendust võib pidada määratuks keelekasutajate uskumustega; Ludwig Wittgensteini järgi (Filosoofilised uurimused, § 432) konstitueerib tähenduse tarvitus; tähendust võidakse pidada sõna kasutaja intentsionaalsete seisundite saaduseks (Paul Grice, "Tähendus"; Jonathan Bennett, Linguistic Behaviour). Igatahes saab lausetel ja sõnadel tähendus olla ainult sellepärast, et inimesed neid kavatsuslikult tarvitavad. Aga mõttekeele puhul see nii ei ole, nii et selle sümbolid ei saa olla arbitraarsed ja konventsionaalsed nagu loomuliku keele laused. See saaks nii olla ainult juhul, kui oleks sümbolitega manipuleerivate homunkuluste lõputu regress. Võidakse vastu väita, et mõttekeel teeb oma töö ära, ilma et sellest keelest oleks tarvis aru saada. Kui see on nii, siis seda keelt pole ka võimalik õppida. Kui keel on kaasasündinud, siis seda polegi tarvis õppida. Nii et regressi pole tarvis. Aga kuidas mõttekeele lausetel saab olla semantika, kui neid kavatsuslikult ei kasutata. Seda peab Fodor ise mõttekeele teooria suurimaks raskuseks. Aga tähenduse probleem on igal pool raske. Kuidas mõtete koostisosad on osutamise ja predikatsiooni suhetes maailma asjadega? Fodor on püüdnud vastata tähenduse kausaalse teooria (Fred Dretske, Dennis Stampe) abiga. Kuidas on lood süntaksiga? Loomulik on mõelda, et süntaks tegeleb keeleühikute vormiga, semantika sisuga. Süntaksi ja vormi mõistele ei anta tavaliselt täpset definitsiooni.
Isiklikku
Tim Crane on abielus filosoof Katalin Farkasiga.
Helilooja Laurence Crane on Tim Crane'i vend.
BrewDog
BrewDog on pruulikoda, mis asub Šotimaal Aberdeenshire'is Ellonis.
Bump 'n' Grind
"Bump 'n' Grind" on ansambli The 69 Eyes stuudioalbum, mis ilmus 1992. aasta sügisel.
BrewDog
BrewDogi motod on "Meie missioon on muuta ka teised inimesed sama kirglikeks käsitööõlle austajateks, nagu me ise oleme!" ja "Me oleme BrewDogis väga isekad, sest valmistame ainult sellist õlut, mida ka ise juua tahame."
Ajalugu
BrewDog on kõige suurem iseseisev pruulikoda Šotimaal. Toodangu mahuks on umbes 120 000 pudelit kuus ja õlut eksporditakse üle maailma. Firma asutasid 2007. aastal James Watt ja Martin Dickie. Mõlemad mehed olid siis 24-aastased. Esimene laar õlut valmis sama aasta aprillis Fraserburghis. 2012. aastal kolis tehas oma tootmise Elloni lähistele ja endisi hooneid Fraserburghis kasutatakse nüüd pruulimislaboratooriumina. Seal valmivad eksperimentaalõlled. Tegemist on kiirelt kasvava ettevõttega. Kui esimesel aastal oli pruulikojas tööl kaks inimest, James ja Martin, ning toodeti 1050 hektoliitrit õlut, siis 2008. aastal oli töötajaid juba 9 ning tootmismaht oli kasvanud 4050 hektoliitrini. 2009. aastal korraldati aktsiaemissioon, mille käigus soetas aktsiaid üle 1300 inimese. Samal aastal saavutas nende õlu Punk IPA kõige kiiremini kasvava (in k craft beer) staatuse ja oli kõige suurema läbimüügiga (ing k Indian Pale Ale) Skandinaavias. 2010. aastal avas BrewDog esimese baari oma kodulinnas Aberdeenis. Järgmisel aastal avati baarid veel Edinburghis, Glasgow's ja Londonis. Toodang oli 2011. aastaks kasvanud juba 26 750 hektoliitrini. 2012. aastal oli töötajaid 135. Aktsionäride arv oli kasvanud 6567-ni ja baare oli 10. Toodangu maht oli kasvanud 36 500 hektoliitrini. 2013. aasta septembris esilinastus USA telekanalis Esquire Network saade "Brew Dogs". Saates külastasid James ja Martin Ameerika õllelinnu, kus maitsesid erilisemaid käsitööõllesid ning samas pruulisid ise kohalikule piirkonnale iseloomulikku õlut.
2015. aastal hakkas tööle nende uus purgiõlleliin. Esimene õlu. mis pandi purki, oli Jack Hammer. Sama liini pealt tuli ka maailma kõige kangem purgi ale Black Eyed King Imp.
2016. aasta veebruaris avalikustas BrewDog oma õlleretseptid – vormistades need vabade õlledena. 2015. aastal toimus IV osakute pakkumine. Saadud rahast paigutati üks osa USA pruulikoja ehitusse. Tehas valmis ning hakkas toodangut andma 2016. aastal.