cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riiklik Katsekoda
Aastatel 1936–1944 (1936 kaotati Tallinna tehnikum) tegutses katsekoda Tallinna tehnikainstituudi (praegune Tallinna Tehnikaülikool) juures. Pärast Nõukogude võimu lõppemist taasavati katsekoda 1993. aastal Tallinna Tehnikaülikooli juures.
Vargas
Vargas on hispaania perekonnanimi.
Valentina Tolkunova
Isiklikku
Tolkunova esimene abikaasa oli helilooja ja orkestrijuht Juri Saulski, see abielu kestis viis aastat. 1979. aastal abiellus laulja ajakirjaniku ja kirjaniku Juri Paporoviga, sellest abielust on poeg Nikolai. Lauljatari vend Sergei Tolkunov on samuti laulja; ta esines koos õega kontsertidel.
Sussexi kuningriik
Lõunasakside kuningriik (vanainglise Sūþseaxna rīce), tänapäeval tuntud kui Sussexi kuningriik, oli sakside koloonia ja hiljem sakside sõltumatu kuningriik Inglismaa lõunarannikul. Sussex oli üks anglosaksi seitsmest kuningriigist. Selle piirid kattusid üldiselt varasema regnenside kuningriigi ja hilisema Sussexi krahvkonna piiridega. Suurt osa selle territooriumist kattis algusaegadel Andredi mets. See mets oli vastavalt Anglosaksi kroonikale 120 miili lai ja 30 miili sügav (kuigi arvatavasti pigem 90 miili lai). Seal elasid hundid, metssead ja võib-olla isegi karud. See oli nii tihe, et mõnesid selle asukaid ei kantud isegi Domesday Book.
Lõunasakse valitsesid Sussexi kuningad.
Asutamine
Lõunasakside kuningriigi asutamislegend on antud Anglosaksi kroonikas, mis märgib, et aastal 477 saabus Ælle koos oma kolme pojaga kolmel laeval kohta nimega Cymenshore. Kroonika kirjeldab, kuidas randunud Ælle tappis kohalikud kaitsjad ja ajas ülejäänud Andredi metsa. Kroonika kirjeldab Ælle lahingut brittidega aastal 485 Mercredesburne'i kalju juures ja tema Pevensey piiramist aastal 491, pärast mida asukad mõrvati.
Cymenshore arvatakse olevat olnud kohas, kus nüüd on Owers Rocks Selseyst lõunas, siiski ei ole siin arheoloogilisi tõendeid toetuseks Ælle ja tema kolme poja olemisest Selsey alal. Enamus ajaloolasi peab Sussexi asutamist Ælle randumisega kolme laeva ja kolme pojaga müüdiks.
Olemasolevad arheoloogilised tõendid, mis näitavad selle aja asustatud ala, on kalmistute asukohad. Asukate päritolu on võimalik tuletada, võrreldes hauapanuste ja keraamika disaini sarnaste esemete disainiga Germaani kodumaal. Asustuse põhiala 5. sajandil on tuvastatud Ouse'i ja Cuckmere'i jõgede alamjooksude vahel Ida-Sussexis, mis põhineb anglosaksi kalmistute arvul siin. Siiski on erandkorras kaks kalmistut Lääne-Sussexis Highdownis, Worthingi ja Apple Downi lähistel, 11 km või 7 miili Chichesterist loodes. Ala Ouse'i ja Cuckmere'i vahel usuti olevat olnud anglosaksi palgasõduritest föderaatide lepingulise asuala asukohaks.
On mõningaid tõendeid lepinguhüpoteesi toetuseks, mis põhinevad selle perioodi haualeidudel. Näiteks väljakaevamised ühel kalmistul Rookery Hillis, Bishopstone'is, Ida-Sussex, andsid hilisrooma või saarerooma metallitöö, sealhulgas rõngasprossi stiilis pannal, mis viitab asustusele siin 5. sajandi alguses. Edasised väljakaevamised tõid avalikuks märkimisväärse ala sakside ehitistega. 22 väljakaevatud ehitisest 3 olid uppunud hütid, 17 olid nelinurksed, püstitatud üksikutele postidele aukudes, 1 oli aukudes postidega, mille vahel olid talapesad ja üks 8 üksiku suure postiga.
Highdown on ainus 5. sajandi sakside kalmistu, mis leitud väljaspool Ouse/Cuckmere ala, ja on 2 km Rooma kulla- ja hõbeda-aardest, mis leiti aastal 1997. Patchingi aare, nagu see tuntuks sai, sisaldab münti aastast 461. Seega oli Highdowni kalmistu sakside poolt kasutusel, kui aare Patchingis maeti. Asustus, kes kasutas Highdowni 5. sajandil matmiskohana, pole tuvastatud, kuid Sally White oletab, et Patchingi ja Highdowni vahel võis olla mingi side ning M. G. Welch vihjab, et siin oli rooma-briti kogukond ja et see kontrollis gruppi saksi palgasõdureid.
7. sajand
Pärast aastat 491 tühjenes Sussexi kirjutatud ajalugu aastani 607, kus ürikud teatavad, et Wessexi Ceolwulf võitles lõunasakside vastu.
Aastal 681 saabus maapakku saadetud Selsey kloostri asutaja, Northumbria Wilfrid lõunasakside kuningriiki ning jäi siia viieks aastaks jutlustama ja rahvast ristima. Beda järgi ristiti Sussexi kuningas Æthelwealh esmalt Mercias Wulfhere soovitusel, kes esitles talle Wighti saart ja meonvaare.
thumb|left| upright=1.0 |16. sajandi Barnardi pilt Cædwallast, kes annab Wilfridile maad.
Lõunasakside maal oli nälg, kui Wilfrid saabus. Wilfrid õpetas kohalikele kalapüüki ja need imetlesid Wilfridi õpetusi ning nõustusid ristimisega en masse. Ristimise päeval sadas vihma "janusele maale", lõpetades nii nälja.
Æthelwealh andis Wilfridile 87 hide (maa-ala) ja kuningliku vill, mis võimaldas tal asutada Selsey klooster. Klooster sai lõpuks lõunasakside piiskopi residentsiks, kuhu see jäi kuni Normanni vallutuse järgse ajani, mil see viidi 1075. aasta Londoni kirikukogu otsusega Chichesterisse.
Varsti pärast Wilfridi saabumist laastati kuningriik ja tapeti Æthelwealh maapakku sunnitud läänesakside printsi Cædwalla poolt. Viimane aeti Æthelwealh'i järglaste, kahe ealdormani, Berthuni ja Andhuni poolt lõpuks välja. Aastal 686 ründasid lõunasaksid Kenti kuningat Hlothhere'i, toetades tema vennapoega Eadricit, kuid varsti pärast seda tapeti Berthun ja kuningriik alistati mõneks ajaks Cædwalla poolt, kellest nüüd oli saanud Wessexi kuningas.
Hilisematest lõunasaksi kuningatest on vähe teada, väljaarvatud juhuslikest hartadest.
Aastal 692 tegi kuningas Nothhelm (või Nunna) oma õele annetuse, mida tunnistas teine kuningas Watt. On teooria, et Watt võis olla alamkuningas, kes valitses tänapäeva Hastingsi ümbruses Ida-Sussexis rahvakildu, tuntud kui haestingid, ja Nunna't kirjeldatakse Anglosaksi kroonikas kui sugulast Wessexi Inele, kes võitles aastal 710 koos temaga brittide kuninga Gerainti vastu. Beda järgi oli Sussex aastaid Ine alam.
8. sajand
Vastavalt 775. aasta hartale andis kuningas Nunna endisele Selsey abtile, Selsey piiskopile Eadberhtile (u. 705/709 – 716) kingitusena maad; dokumendis on tunnistajana mainitud kuningas Watt. Siiski usutakse nüüd, et harta on 10. või 11. sajandi alguse võltsing.
Nunna viimane säilinud harta, mis on aastast 714, vea tõttu justkui aastast 717, sellel on tunnistajaks kuningas Æthelstan.
Anglosaksi kroonika ütleb, et "aastal 722 põgenes Ealdberht Surrey'sse ja Sussexisse, ja Ine võitles lõunasakside vastu".
Veidi hiljem oli Æthelberht Sussexi kuningas, kuid ta on teada vaid hartadest. Æthelberht'i valitsusaeg on teadmata, väljaarvatud fakt, et ta oli Selsey piiskopi aastast 733 Sigeferthi kaasaegne, kuna Sigeferth oli tunnistajaks Æthelberhti dateerimata hartale, milles Æthelberhti nimetatakse Ethelbertus rex Sussaxonum.
Pärast seda pole midagi rohkem kuulda umbes aastani 765, kui maa-annetuse tegi kuningas Ealdwulf, kus tunnistajaks oli kaks muud kuningat, Ælfwald ja Oslac.
Aastatel 765 ja 770 tegi annetusi kuningas Osmund, viimast kinnitas hiljem Mercia Offa.
Offa kinnitas ka Æthelberhti kaks hartat ja aastal 772 annetas ta Sussexis maad iseendale, tunnistajaks oli Oswald, dux Suðsax'. On tõenäoline, et umbes sel ajal liidendas Offa Sussexi kuningriigi, kui mitmed isikud, Osmund, Ælfwald ja Oslac, kes varem kasutasid kuningatiitlit, on nüüd allkirjastanud kui dux.
Mercia võim lagunes Offa surmale järgnenud aastatel ja aastaks 796 taastusid lõunasaksid sõltumatu poliitilise üksusena. See seisund oli lühiealine, kuna Wessexi võim kasvas ja Sussex oli esimene Seitsmest kuningriigist, mis annekteeriti protsessis, mis tõi kaasa Ænglecynne järkjärgulise ühendamise ja ühendatud Inglismaa loomise.
9. sajand
Aastal 825 alistusid lõunasaksid Wessexi Egbertile ja sellest ajast alates jäid nad läänesaksi dünastia alamateks. Sussexi krahvkond näib hiljem olevat mõnikord olnud ühendatud Kentiga.
Aastast 895 kannatas Sussex sagedaste taanlaste rünnakute all kuni ühinemiseni Knudiga, misjärel tekkis kaks suurt jõudu, Godwini ja Normannide dünastiad. Godwin oli arvatavasti põliselt Sussexist pärit ja Edward Usutunnistaja valitsusaja lõpuks oli kolmandik krahvkonnast tema perekonna käes.
900–1066
Arvatakse, et Æellingi (lõunasaksi kuningakoda) jätkas Sussexi valitsemist krahvidena (eorlderman) läänesaksi ülemvõimu all kuni normannide vallutusteni Inglismaal aastal 1066.
Sussexi ealdorman Eadwine surm on üles tähendatud aastal 982, kuna ta maeti Abingdoni kloostrisse Berkshire'is, kus koostati Anglosaksi kroonika üks versioon. Vastavalt kloostri ürikutele, milles teda kutsuti princeps Australium Saxonum, Eadwinus nomine (lõunasakside juht Eadwine), pärandas ta oma maad neile, kuigi dokument ise pole säilinud. Varem samal aastal oli ta olnud tunnistajaks kuningas Ethelred Nõutu hartale kui Eaduuine dux. Tema nimi oli lisatud ka võltsitud hartale aastast 956 (arvatavasti vea tõttu aastast 976).
Järgmises põlvkonnas mängis Sussexi thegn Wulfnoth Cild Inglise poliitikas olulist osa. Aastal 1009 põhjustasid tema teod Inglise laevastiku hävitamise ja aastaks 1011 oli Sussex üheskoos enamuse Kagu-Inglismaaga taanlaste käes. Kohaliku valitsusreformi varajase näitena saadeti anglosaksi krahvkonnad Taani kuningate poolt laiali ja asendati vähema arvu suuremate krahvkondadega. Wulfnoth Cild oli Godwini isa, kes tehti Wessexi krahviks aastal 1020. Tema krahvkond hõlmas Sussexi. Kui ta aastal 1053 suri, järgnes Wessexi krahvina (sealhulgas Sussex) Godwin koos oma poja Haroldiga, kes oli varem olnud East Anglia krahv.
14. oktoobril 1066 tapeti viimane saksist Inglismaa kuningas Harold II Hastingsi lahingus ning Inglise armee alistati William Vallutaja ja tema armee poolt. On tõenäoline, et kõik Sussexi võitlevad mehed olid lahingus, kuna krahvkonna thegnid hävitati ja mõni ellujääja jäeti tema maadest ilma. Vähemalt 353 mõisa 387-st krahvkonnas võeti nende saksi omanikelt ja anti Vallutaja poolt võidukatele normannidele, sakside võim Sussexis oli lõppenud.
Jin Yang
pisi|[[Yu Xiaoyu ja Jin Yang 2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlustel Tondiraba jäähallis Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. märts 2015 ]] Jin Yang (金杨, Jīn Yáng; sündinud 16. mail 1989 või 1994 Harbinis) on Hiina meesiluuisutaja.
Oma partneri Yu Xiaoyuga on ta tulnud paarissõidus juunioride iluuisutamise maailmameistriks kahel korral (2014 ja 2015) ning võitnud 2012. aasta noorte taliolümpiamängud.
Peter Otto Hermann Paulsen
Peter Otto Hermann Paulsen (11. juuli 1907 Tallinn – 16. detsember 1999 Ebenhausen, Bayern, Saksamaa) oli Eesti vaimulik.
Õppis Tallinna Toomkoolis. Alates aastast 1919 elas Schondorf am Ammersees (Baieris), kus ta lõpetas ka keskkooli. Õppis aastatel 1926–1928 Erlangeni Ülikooli usuteaduskonnas. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1929–1932. Lisaks õppis ta aastal 1931 Tübingeni Ülikoolis. Oli prooviaastal Rapla, Viru-Jaakobi ja Tallinna Jaani koguduses. Ordineeriti 1. oktoobril 1933 Tallinnas.
Oli 1933–1934 Emmaste Immanueli koguduse vikaarõpetaja, aastatel 1934–1938 õpetaja. Aastatel 1938–1939 teenis ta Piirsalu kogudust.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli 1939–1940 õpetaja Rokstedtis (ka Roksättis) Posenis (praegu Rokietnica Poznani maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas), aastatel 1940–1943 oli pastor Schmiegelis (praegu Śmigiel Kościani maakonnas Suur-Poola vojevoodkonnas). Aastatel 1943–1945 teenis Wehrmachtis, aastatel 1945–1950 oli Vene sõjavang. 1950–1952 oli tööl abistamiskontoris Großhaslachis Ansbachi maakonnas Kesk-Frangimaa ringkonnas Baieri liidumaal. Aastatel 1952–1965 oli teine pastor Bad Neustadt an der Saales (Rhön-Grabfeldi kreisis Alam-Frangimaal Baieri liidumaal). 1965–1973 oli haiglavaimulik Münchenis. Aastal 1973 jäi emerituuri, asus elama Irschenhausenisse (Ickingi linnaosas Bad Tölz-Wolfratshauseni kreisis Ülem-Baieri ringkonnas Baieri liidumaal).
Mustvee vald
Mustvee vald on omavalitsusüksus Eestis Jõgeva maakonnas.
Mustvee vald moodustati 2017. aastal Avinurme valla, Kasepää valla, Lohusuu valla, Mustvee linna ja Saare valla ühinemise teel. Samuti liitus Mustvee vallaga Torma valla koosseisus olnud Võtikvere küla.
Mustvee vald piirneb põhjas Alutaguse ja Vinni vallaga, lääneosas Jõgeva valla ning lõunaosas Tartu ja Peipsiääre vallaga. Valla idapiiriks on Peipsi järv. Valda läbib Jõhvi–Tartu–Valga põhimaantee ning tugimaanteedena Jõgeva–Mustvee, Rakvere–Luige, Iisaku–Tudulinna–Avinurme ja Aovere–Kallaste–Omedu maantee. Vallakeskus Mustveelinn asub maakonnakeskusest Jõgeva linnast 37 km kaugusel ja riigi pealinnast Tallinnast 173 km kaugusel.
Alevikud
Avinurme ja Lohusuu.
Külad
Mustvee vallas on 56 küla: Adraku, Alekere, Halliku, Jaama, Jõemetsa, Kaasiku, Kaevussaare, Kallivere, Kalmaküla, Kasepää, Kiisli, Kiissa, Koseveski, Kõrve, Kõrvemetsa, Kõveriku, Kärasi, Kääpa, Kükita, Laekannu, Lepiksaare, Levala, Maardla, Maetsma, Metsaküla, Nautrasi, Ninasi, Nõmme, Odivere, Omedu, Paadenurme, Pedassaare, Piilsi, Putu, Pällu, Raadna, Raja, Ruskavere, Saarjärve, Separa, Sirguvere, Sälliksaare, Tammessaare, Tammispää, Tarakvere, Tiheda, Tuulavere, Ulvi, Vadi, Vanassaare, Vassevere, Veia, Vilusi, Voore, Võtikvere, Änniksaare.
Mustvee vald
Mustvee vald on saanud nime valla keskuse, Mustvee järgi, mis omakorda on saanud nime läbi turbamaade voolanud tumeda veega kohaliku jõe järgi. Piirkonna ajalooline märkimine ulatub muinasaega, mil tolleaegne väikemaakond, Vaiga, asus arvatavalt tänapäeva Jõgeva maakonna idaosast kuni Peipsi järveni ning põhja pool tänapäeva Avinurme ümbruses. Praeguse Mustvee valla aladel asuv Kasepää küla on üks esimesi teadaolevaid Peipsi-äärseid külasid.
Mustveed on esimest korda mainitud 1493. aastal osana orduriigist, mis langes Liivi sõjas, ning Liivimaa, k.a Mustvee, läks 1582. aastal Poola võimu alla. Et saada selgust rahvastiku jaotusest antud aladel, viidi 1599. aastal läbi Poola revisjon, milles märgiti Laiuse staarostkonna (tolleaegse Mustvee regiooni) aladeks: Lohusuu, Tammispää, Ninasi, Vilusi, Ranna-Piilsi, Kükita, Maa-Kasepää, Omedu ja Mustvee küla. Kõik need alad kuulusid Mustvee mõisa alla.
pisi|[[Peterburi–Riia postimaantee ääres asunud Ninasi postijaama kivist peahoone ehitati 1824. aastal]] Põhjasõja ajal liideti Mustvee piirkond Venemaaga, millele järgnevalt muutus Mustvee ülekaaluka vene elanikkonnaga regiooniks. Samuti asusid 18. sajandil neile aladele vene vanausulised. Omedu küla on mainitud esimest korda 1590. aastal ning see on olnud koduks eesti talukultuurile ümbritsevate vene vanausuliste asulate vahel. 1722. aastast peale on mainitud Ninasi kõrtsi kui üht peamist peatust teel Peterburi. Lohusuu idakaldale asusid 18. sajandil elama Vene vanausulised, kelle järgi hakati idakalda asulat kutsuma Vene-Lohusuuks, läänekallast aga Eesti-Lohusuuks. Lohusuus on sündinud näiteks Otto Wilhelm Masing, kes võttis eesti keeles kasutusele Õ|õ-tähe ja kirjeldas esimesena peipsivenelaste etnograafiat. Raja küla ja Kükita asustasid samuti 17. ja 18. sajandil Loode-Venemaalt tulnud ümberasujad.
Mustvee vald eksisteeris aastatel 1866–1921 Laiuse kihelkonnas, tolleaegse Tartumaa koosseisus. 1950. aastal, Vene võimu ajal oli Mustvee haldusüksuseks Mustvee rajoon, mille keskus oli Mustvee. See liideti hiljem Jõgeva rajooniga.
Vanausulised Mustvee aladel
Vanausulised asusid kodumaalt usulise tagakiusamise tõttu Peipsi läänekaldale 17.-18. sajandil. Eesti talupojad elasid Peipsi järvest kaugemal sisemaal. Ajalooliselt on paljud väiksemad külad Mustvee vallas saanud alguse vanausuliste küladena, nende hulgas Raja, Kükita ja Kasepää. Vanausulisi asus elama ka teistesse Eesti piirkondadesse, näiteks Tallinna, kus oli 1807. aastal ligi 160 vanausulist, kellest suurem osa järgmise poole sajandi jooksul sealt ka lahkusid. Tänapäeval on Eesti 11 registreeritud vanausuliste kogudust, millest 9 asuvad Peipsi-äärsetel aladel, 1 Tallinnas ja 1 Tartus.
Gheorghe Crețu
Gheorghe Crețu (sündinud 8. augustil 1968 Constanțas) on Rumeenia endine võrkpallur ja praegune võrkpallitreener.
Ta oli aastatel 2014–2019 Eesti võrkpallikoondise peatreener. Ühtlasi on ta ka Poola võrkpalliklubi ZAKSA Kędzierzyn-Koźle peatreener.
Mustvee vald
Rahvarõivad
Meeste rahvarõivakomplekt koosnes särgist, kintspükstest, tumedast pikk-kuuest, vööst, vatist, kaapkübarast, sukkadest, säärepaeltest ja mustaks pargitud pasteldest.
Gheorghe Crețu
Gheorghe Crețu juhendamisel võitis Eesti võrkpallikoondis 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel 11. koha, mis on seni koondise parim koht. Aastal 2016 võitis koondis Euroopa liiga finaalturniiril kuldmedali ja pääses edasi Maailmaliigasse.
Mustvee vald
Rahvarõivad
Naised kandsid särki, kampsunit, seelikut, kirivööd, sukki koos sukapaeltega, musti pastlaid. Noortele naistele oli iseloomulik kaelarätt, abielunaised kandsid kindlasti ka põlle ja peakatet (tanu ja/või rätik). Särgi kaelus kinnitati vitssõlega. Lisaks kanti iga päev mitmevärvilistest klaas- või kivihelmestest valmistatud keesid, millel arvati olevat kaitsemaagiline toime. Pidulikul puhul kinnitati rinnale 6–10 cm läbimõõduga kuhiksõlg või prees.
Ave-Lii Laas
Ave-Lii Laas (sündinud 12. veebruaril 1999 Põlvas) on Eesti naiste jalgpallikoondise poolkaitsja.
Mustvee vald
Mõisad
thumb|[[Saare mõis (Maarja-Magdaleena)|Saare mõisa kahekilomeetrine Saare järve äärde suunduv allee kevadel]]
Ave-Lii Laas
Klubijalgpalli mängimist alustas Põlva Lootose naiskonnas.
Mustvee vald
Mullastik ja maavarad
Peamiselt on valla maadel levinud leostunud ja leetjad gleimullad. Valla lõunaosas toimub üleminek gleistunud kahkjatele leetunud muldadele, nendest natuke väiksema osa haaravad ka madalsoomullad. Põhjaosas esineb kohati gleistunud leetunud muldi ja leedemuldi, leede-turvastunud muldi ning ka siirdesoo- ja rabamullaalasid. Tegemist on üldiselt liigniiskete muldadega, mille viljakus on keskmisest madalam.
Maavaradest leidub valla territooriumil pinnakatte savi ja kruusa. Vallas on mitu turbamaardlat (Tõikvere, Rahivere, Kaiu, Kullavere, osa Tudulinna maardlast) ning liivamaardlat (Veia, Jaska, Odivere, Jaama, Maetsma), ka Adraku kruusamaardla.
Veekogud
Lisaks jõgedele on voolavatest veekogudest vallas 22 oja: Tiheda jõgi, Annoja, Kruusoja, Raadna, Ulvi, Ninasi, Lagedi, Linnanõmme, Vassevere, Rausi, Kullamäe, Imukvere, Karusilma, Tõlga oja, Alekõrre, Lümati, Pala, Rehessaare, Kiissa ja Punasoo oja, ning Maetsma ja Rajametsa kraav.
Vallas on 10 looduslikku järve (Jõemõisa Särgjärv, Lutikajärv, Arujärv, Papijärv (Jõemõisa Papijärv), Peipsi, Saare, Ruskavere, Erese, Jõemõisa ja Kaiu järv), 7 paisjärve (Haavakivi, Kose, Leedimäe ja Kiisli järv, Veia, Voore ja Tarakvere paisjärv) ja 1 tehisjärv (Odivere tiik).
Looduskaitse
pisi|[[Kääpa maastikukaitseala|vasakul]] Mustvee vallas on hulgaliselt kaitsealasid, millest 13 kuulub Natura 2000 võrgustikku. Need on Tellise, Võtikvere, Kärasi ja Paadenurme looduskaitseala, Järvevälja ja Kääpa maastikukaitseala, Saarjärve looduspark, Änniksaare, Adraku, Sahmeni ja Avijõe loodusala, Loode-Peipsi linnuala ning vaid osaliselt Mustvee valla territooriumil olev Tudusoo loodus- ja linnuala.
Lisaks Natura 2000 võrgustikku kuuluvatele kaitsealadele on vallas Kivimurru ja Tarakvere looduskaitseala ning kaitsealused Roela ja Saare mõisa park.
Valla territooriumilt leitud viis I kategooria kaitsealust loomaliiki: lendorav, kalakotkas, merikotkas, must-toonekurg ja väike-konnakotkas. I kategooria kaitsealustest seeneliikidest on leitud limatünnikut.
Rahvastik
2021. aasta 1. jaanuari seisuga elas Mustvee vallas 5204 inimest.
Valla elanike arv on viimase 10 aasta jooksul vähenenud 18%. Rahvastik on vananev ja loomulik iive negatiivne. Vanuselist koosseisu soopõhiselt arvestades on seis üsna võrdne, va vanusevahemikus 25–39, kus on naisi 32% vähem kui mehi. Seega on vallas probleemiks nn pruudipõud.
Mustvee vald on puuete ja erivajadustega inimeste arvukuse poolest teine vald Eestis. 2021. aastal oli puue määratud 1337 Mustvee valla isikule, mis moodustab 25,7% kogu elanikkonnast.
Majandus
pisi|[[S. Kirovi nimeline näidiskalurikolhoos|S. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi Omedu valgumarja tsehh on tänapäeval varemetes]] Valla olulisemaid ettevõtlusvaldkondi on põllumajandus, kalandus ja metsandus, samuti ehitus ja turism. Mustvee vallas on registreeritud 708 ettevõtet, mis annavad tööd 808 inimesele. Üle 80% valla ettevõtetest töötab alla viie töötaja.
Suurim ettevõte on haagiste, poolhaagiste ning konteinerite, terasvaatide ja muid metalltooteid tootev Maetsma külas asuv Birger OÜ, mis andis 2021. aasta III kvartali seisuga tööd 195 inimesele. Suuruselt teises ettevõttes (Ess.O.Ess OÜ) töötab 100 inimest ning kolmandas ettevõttes (SA Mustvee Tervis) 40 inimest. Rohkem kui kümnele isikule pakub tööd veel 19 valla ettevõtet.
Avaliku sektori suurim tööandja on Mustvee Vallavalitsus, kus 2021. aasta seisuga töötas 135 inimest.
2020. aastal oli Mustvee valla palgatöötaja keskmine kuu brutotulu 1103 eurot, mis on Eesti keskmisest – 1380 eurot – väiksem.
Haridus
Mustvee vallas on neli lasteaeda: Avinurme lasteaed Naerulind, Mustvee lasteaed, Voore põhikooli lasteaed ja Lohusuu kooli lasteaiarühm.
Vallas on kolm põhikooli: Mustvee Kool, Lohusuu Kool ja Voore Põhikool, ning kaks põhikooli- ja gümnaasiumiosaga kooli: Avinurme Gümnaasium ja Peipsi Gümnaasium. Vallas tegutseb Mustvee Muusika- ja Kunstikool.
Kultuuriasutused
pisi|[[Mustvee Kultuurikeskus|Mustvee kultuurikeskus]] Mustvee vallas on viis kultuuriasutust: Mustvee ja Avinurme kultuurikeskused, Kasepää ja Saare rahvamaja ning Raja vabaajakeskus.
Raamatukogud
Mustvee valda teenindab Mustvee raamatukogu, mille allraamatukogud on Avinurme, Kasepää, Voore, Raja, Lohusuu, Saare haruraamatukogu ja Ulvi väliteeninduspunkt.
Meedia
Vald annab välja vallalehte Mustvee Valla Teataja, mis ilmub koos ajalehega Vooremaa. Leht ilmub kord kuus, välja arvatud juulis.
Religioon
pisi|[[Mustvee kirik|vasakul]] Mustvee vallas on Kükita Vanausuliste palvela ja Raja vanausuliste palvemaja.
Segregatsioon
Segregatsiooniks nimetatakse inimgeograafias teatud rahvastikurühmade eraldatust ülejäänud rahvastikust, kus alarühmade liikmed on võrreldes ülejäänud rahvastikuga ruumis ebaühtlaselt jaotunud. Geograafiline segregatsioon uurib rahvastikurühmade ebaühtlast paiknemist linnaruumis (näiteks rassiline segregatsioon). Sotsiaalgeograafias eristatakse etnilist ja sotsiaalmajanduslikku segregatsiooni ning nende mõõtmiseks kasutatakse mitmesuguseid indekseid (näiteks dissimilaarsuse indeks).
Mustvee vald
Religioon
Ajalooliselt on pühakojad koondunud Mustvee linna, kust leiab viis eri usuga kirikut:
Huviväärsused
pisi|[[Avinurme muuseum-raudtee|Avinurme muuseumrong]] Olulisemad huviväärsused:
Segregatsioon
Suur segregatsiooni määr märgib tugevat rahvastikurühmade eraldatust, ja vastupidi, väike segregatsioon tähendab madalat ruumilist ebavõrdsust.
Mustvee vald
Huviväärsused
pisi|[[Saare järv asub Saarjärve looduspargis ]] Loodushuvilistele on vallas eri raskusastmetega õppe- ja matkaradu. Jõemõisa matkarada (0,5 km), Saare järve õpperada (3,5 km) ja Tammeluha matkarada (3 km) on sobilikud kiireks jalgsimatkaks. Rattamatkahuvilistele on sobilikud Koseveski rattarada (20 km) ja Kaiu rattarada (45 km). Lisaks on valla looduskaunistes paikades loodud hulgaliselt lõkkekohti ja mõned telkimisalad.
Segregatsioon
Ruumilisel segregatsioonil eristatakse viit mõõdet: ühtlus, kokkupuutuvus, koonduvus, tsentralisatsioon ja klasterdumine.
Mustvee vald
Juhtimine
Valda juhib 21-liikmeline volikogu ja 7-liikmeline vallavalitsus. Volikogus on moodustatud 10 alatist komisjoni: arengu ja eelarve-, majandus-, haridus- ja noorsootöö, kultuuri- ja spordi-, sotsiaal- ja tervishoiu- ja revisjonikomisjon. Vallavalitsuses on vallavanem, abivallavanem ja 5 liiget piirkondlikest kogukondadest.
2017. aastal sai Mustvee vallavanemaks Jüri Morozov. 2019. aasta jaanuaris avaldati talle umbusaldust, heites ette piirkonnale oluliste projektide mitte elluviimist ja probleemide lahendamise suutmatust. Sama aasta märtsis valiti Morozovi asemel vallavanemaks Märt Kraft.
2020. aasta aprillis teatas Märt Kraft ametist lahkumisest patendiametisse tööleasumise tõttu. Vallavanemaks sai Aivar Lainjärv, kes oli ametis veidi üle aasta, kuni talle avaldati 2021. aasta augustis juhtimisvigade tõttu umbusaldust ja ta vabastati ametist.
Segregatsioon
Segregatsiooniindeksid
Segregatsiooni dimensioone mõõtvad indeksid mõõdete kaupa:
Mustvee vald
Sümboolika
pisi|Mustvee valla vapp Valla lipu ja vapi autor on Priit Herodes. Autori sõnul viitab kuuselõige metsarikkusele, lainelõige jõe- ja järveveele. Kuuskede arv tähistab Mustvee vallaks ühinenud viit võrdväärset omavalitsust. Kaheksanurkne täht vapil sümboliseerib taassündi ja on teednäitav õnnemärk. Sinine tähistab rahu ja head tahet ning usku – on Jumalaema kui Taevase Kuninganna tunnusvärv, samuti esimene Eesti lipu värvidest. Hõbedane märgib valgust, tarkust, ustavust ja hingepuhtust. Must osutab valla nimele, tähistab ka vastupidavust, kannatlikkust ja empaatiavõimet.
Segregatsioon
Ühtlus
Ühtlus väljendab elupiirkondades kahe sotsiaalse grupi ruumilist eristavat jaotust. Vähemusgruppi peetakse segregeerunuks, kui see on ruumiüksustes ebavõrdselt jaotunud. Ühtlust ei mõõdeta absoluutskaalal, vaid alati mingi teise grupi suhtes. Ühtlus on maksimaalne ja segregatsioon minimaalne, kui kõikides ruumiüksustes on suhe vähemuse ja enamuse vahel sama mis linnas tervikuna.
Mustvee vald
Tunnustamine
Mustvee valla aukodaniku aunimetuse on pälvinud Mustvee koguduse õpetaja Eenok Haamer.
Vald jagab silmapaistvatele isikutele ka teenetemärke. 2019. aastal tunnustati Zinaida Palki, kes on kultuuriseltsi Pritšudje asutaja ja kauane juht, Peipsi-äärse kultuuriajaloo koguja ja tutvustaja ning ürituste korraldaja; Natalaja Tumanovat, kes on MTÜ Logovest asutaja ja juht ning kes on pühendunud Peipsi-äärse ajaloo ja kultuuri säilitamisele, hoidmaks elus vene kultuuri, traditsioone ja elulaadi; ning Eveli Toomingut Eesti suurima puidukaubamaja Avinurme Puiduait loomise ja kohaliku kogukonna arendamise eest.
Segregatsioon
Ühtlus
Kõige levinum valem residentsiaalse ühtluse mõõtmiseks on dissimilaarsuse indeks. Indeks varieerub 0 ja 1 vahel ning väljendab vähemusliigete proportsiooni, kes peaksid muutma oma elukohta, et saavutada linnas tervikuna ühtlane vähemuse ja enamuse jaotus.
Mustvee vald
Tunnustamine
2020. aastal pälvisid teenetemärgi Kalevipoja muuseumi renoveerimise projektijuht Külli Must ning Avinurme naiskoori juhataja ja piirkonna muusikalise hariduse edendaja Maris Laht, kelle töö tulemusena on koor olnud esindatud nii ülevabariigilistel võistlustel kui laulupidudel.
Segregatsioon
Ühtlus
Dissimilaarsuse indeksi valem:
Mustvee vald
Tunnustamine
pisi|Mati Undi mälestusbareljeef Voorel
Segregatsioon
Ühtlus
See on näide valemist, kus võrreldakse kahte rahvastikugruppi:
Kokkupuutuvus
Kokkupuutuvus väljendab vähemus- ja enamusgruppide omavahelise kokkusaamise tõenäosust ning potentsiaalse kontakti määra linnaruumis. Kokkupuutuvusindeksid mõõdavad vähemus- ja enamusgruppide füüsilise kokkupuutumise ulatust sama töö-ja elupiirkonna jagamise tõttu. Residentsiaalset kokkupuutuvust mõõdetakse kahe põhilise indeksiga: Liebersoni interaktsiooni- ja isolatsiooniindeksiga.
Koonduvus
, kus
Lisaks deltaindeksile on kasutusel ka absoluutse ja suhtelise koonduvuse indeksid.
Tsentralisatsioon
Tsentralisatsioon on segregatsiooni neljas parameeter ja väljendab grupi ruumilise paiknemise määra linnakeskme läheduses. Grupid, mis asuvad linnakeskuse lähedal, on üldiselt ka ruumiliselt koondunud. Enamikus industrialiseeritud riikides koonduvad rassilised ja etnilised vähemused kesklinna piirkonda ning elavad vanemates ja ebastandardsetes majutustüüpides.
Tsentralisatsiooni mõõtmiseks on välja pakutud mitmeid indekseid. Kõige lihtsam, kesklinna proportsiooni indeks on järgmine:
Klasterdumine
Residentsiaalse segregatsiooni viies parameeter on klasterdumine, mis näitab vähemusgruppide klasterdumise määra ruumis ehk vähemusliigete üksteisega kokkupuutumise ja külgnemise ulatust. Seda kutsutakse kabelaua probleemiks (inglise keeles checkerboard problem). Kõrge klasterdumise tase viitab residentsiaalsele koostisele, kus vähemusgruppide piirkonnad on üksteisega piirnevad ning lähedalt seotud. Indeksitest on välja töötatud absoluutse klasterdumise indeks, mis väljendab külgnevate ruumiüksuste vähemusgrupi liikmete arvu proportsiooni ümbritsevate alade kogurahvastiku suhtes. Indeksi väärtused varieeruvad 0 ja 1 vahel. Lisaks on välja töötatud ka White’i ruumilise läheduse indeks ja suhtelise klasterdumise indeks.
Suhtelise klasterdumise indeks:
, mis väljendab X vähemusgrupi liikmete üksteise vahelist suhtelist kaugust Y enamusgrupi liikmete suhtelise kaugusega. Indeksi nullväärtuse korral on vähemusgrupi liikmete klasterdumine võrdne enamusgrupiga. Positiivsed väärtused väljendavad vähemusgrupi suuremat klasterdumist võrreldes enamusgrupiga.
Segregatsioon Eestis
Eestis on uuritud soolist segregatsiooni tööturul ning on leitud, et üks olulisemaid soolise palgalõhe tekkimise ja püsimise allikaid on segregatsioon tööturul. Segregatsioon põhjustab palgaerinevust, kuna naised koonduvad tegevus- või ametialadele, mis on keskeltläbi madalamalt tasustatud, ja vastupidi.
Etnilise segregatsiooni poole pealt on arvamust avaldatud, et Eestis toimub integratsiooni asemel eestlaste ja venelaste üksteisest eraldumine ehk segregatsioon.
Viited
Segregación Сегрегация
Robinson R44
R44 prototüübi esmalend toimus 31. märtsil 1990 ja FAA luba saadi 1992. aasta detsembriks. Robinson R44 on 21. sajandi suurima läbimüügiga kopter, neid müüdud ligikaudu 5800.
Tehnilised andmed
Kopteri avioonika võimaldab lennata lihtsates ilmaoludes, maksimaalse lennukiirusega 240 km/h. Uue ostetud Robinson R44 hind jääb 400 000 euro piiresse, kasutatud kopteri võib saada 70 000 euro eest.
Robinson R44 Eestis
Eesti Lennuameti registris on neli Robinson R44.
Laasme klaasikoda
Laasme klaasikoda on 18. sajandil Puurmani mõisa alla kuulunud klaasikoda, mis asus Laasme külas Jõgevamaal.
Klaasikojast
Laasme klaasikoda jäi Puurmani mõisast 3 km põhja poole. Selle rajas Andreas Gotthard von Manteuffel (1714–1768). See tegutses ilmselt 1764. aastast 1780. aastateni. Teistel andmetel asus see tööle 1765. aastal ning sulges uksed 1782. aastal.
1770. aastatel asuti Laasme ja Altnurga klaasikodades lihtsa puutuha asemel kasutama puhtamat potast, mis tõstis valmistatud klaasi kvaliteeti märgatavalt ning võimaldas toota värvitut klaasi.
Toodang
Laasme klaasikojast toodeti rohekast võsaklaasist pudeleid, ümaraid väikeseid pudelikesi ja piimahapendamise kausse ning värvitust klaasist joogiklaase.
Arheoloogia
Klaasikoja asukohalt on arheoloog Andres Tvauri 2010.–2011. aastal toimunud välitööde käigus leidnud 100 m diameetriga alalt klaasitootmisjääke. Laasme klaasikoda on arvel pärandkultuuriobjektina.
Little Italy (Manhattan)
pisi|258x258px|Little Italy Little Italy on naabruskond Lower Manhattanil New Yorgis Ameerika Ühendriikides.
Koht oli varem tuntud selle järgi, et seal elas palju ameerikaitaallasi. Nüüdseks on seal vähe itaaliapäraseid poode ja restorane.
Tribeca
pisi|Tribeca või TriBeCa (roosa piirjoonega) Tribeca, algselt kirjutatud kui TriBeCa, on naabruskond Lower Manhattanil New Yorgis Ameerika Ühendriikides.
Tribeca on lühend sõnadest "Triangle Below Canal Street". Tribeca on 0,86 ruutkilomeetrit suur ja seal elab umbes 17 000 inimest.
Anders Christiansen
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Lyngby BK ning debüteeris hooajal 2008/09 Taani esiliigas. Taani kõrgliigas mängis ta esmakordselt hooajal 2010/11.
Aastatel 2012–2015 mängis ta Taani kõrgliigaklubis FC Nordsjælland.
2015. aasta jaanuaris siirdus ta Itaalia kõrgliigaklubisse ChievoVerona, kuid sai seal vähe mänguaega.
2016. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Malmöga. Aastatel 2016 ja 2017 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks. 16. oktoobril 2017 lõi ta 3:1 võidumängus IFK Norrköpingi üle kaks väravat ja andis lisaks väravasöödu. See mäng kindlustas kolm vooru enne hooaja lõppu Malmöle järjekordse Rootsi meistritiitli. 2017. aastal lõi Christiansen Rootsi kõrgliigas viis väravat ja andis seitse väravasöötu ning valiti hooaja lõpus liigahooaja parimaks poolkaitsjaks ja väärtuslikumaks mängijaks.
2018. aasta jaanuaris asus ta mängima Belgia kõrgliigaklubis Gent, kuid sarnaselt ChievoVeronas oldud ajaga ei saanud ta ka seal piisavalt mänguaega.
2018. aasta juulis naasis Christiansen Malmösse. Pärast seda, kui Markus Rosenberg mängijakarjääri lõpetas, määrati Christiansen 2020. aasta juunis Malmö uueks kapteniks. 2020. aastal lõi Christiansen Rootsi kõrgliigas 13 väravat ja tuli Malmöga taas Rootsi meistriks. 2020. aastal valiti Christiansen taas Rootsi kõrgliiga hooaja väärtuslikumaks mängijaks. Malmöga võitis ta neljanda Rootsi meistritiitli 2021. aastal.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Christiansen 31. jaanuaril 2013 sõprusmängus Mehhiko vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.
JPMorgan Chase
JPMorgan Chase'i aktsiad on noteeritud New Yorgi börsil (sümbol JPM), aktsia hind kuulub Dow Jonesi indeksi koosseisu.
Bank of America, Citigroup, Wells Fargo ja JPMorgan Chase moodustavad Ameerika Ühendriikide pankade niinimetatud suure neliku (Big Four). 2009. aastal oli neis neljas pangas kokku 39 protsenti kõigist USA pangaklientide hoiustest.
2008. aasta märtsis ostis JPMorgan Chase raskustesse sattunud investeerimispanga Bear Stearns.
Septembris 2008 sattus raskustesse seni hoiu-laenuühistule kuulunud pank Washington Mutual, mille Ameerika Ühendriikide valitsus üle võttis ja mille pangandusega tegelevad tütarettevõtted JPMorgan Chase'ile müüs.
Mägijumikas
Mägijumikas (Centaurea montana) on korvõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taime kasvatatakse Eestis aia-ilutaimena. Harva võib taim metsistuda.
Muriel Barbery
pisi|Muriel Barbery (2009) Muriel Barbery (sündinud 28. mail 1969 Casablancas) on prantsuse kirjanik ja filosoofiaõppejõud.
Barbery õppis Lycée Lakanalis, astus 1990. aastal École Normale Supérieure de Fontenay-Saint-Cloud'sse ning lõpetas selle filosoofia alal 1993. Seejärel õpetas ta filosoofiat Bourgogne'i ülikoolis, ühes lütseumis ja Saint-Lô õpetajakoolituse instituudis (Institut Universitaire de Formation des Maîtres). 2008. aastal loobus ta õpetamisest ning kolis koos abikaasaga elama Jaapanisse Kyōtosse.
Barbery romaan "Siili elegants" ("L'Élégance du hérisson") oli Prantsusmaa raamatumüügi edetabeli tipus 30 nädalat järjest. See on olnud menuk mitmel teiselgi maal ning on pälvinud arvukalt auhindu. Raamatu tegelased on jõuka Pariisi korterelamu asukad, eelkõige varjatud intellektuaalsete huvidega majahoidja Renée Michel ning ühe majas elava perekonna üliintelligentne enesetappu kavandav tütar Paloma.
"Siili elegantsist" valmis 2009. aastal ka film ("Le hérisson", režissöör Mona Achache).
Jürgen Locadia
pisi|Jürgen Locadia (2014) Jürgen Leonardo Locadia (sündinud 7. novembril 1993 Emmenis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib ründaja või äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis VFL Bochum.
Ta on Curaçao päritolu.
Locadio alustas profikarjääri kodumaal Eindhovenis. Debüüdi Hollandi kõrgliigas tegi ta hooajal 2012–13. Tema liigadebüüt toimus 30. septembril 2012 mängus VVV-Venlo vastu. Ta sekkus mängu 22 minutit enne mängu lõppu, kuid suutis mängus teha kübaratriki ja tuua Eindhovenile 6:0 võidu. Ta sai esimeseks mängijaks pärast Harald Berg (Berg tegi debüüdi 10. augustil 1969), kes suutis oma debüütmängus Hollandi kõrgliigas kübaratriki teha. Nädal aega hiljem sõlmis Locadia Eindhoveniga viieaastase lepingu. Ta veetis Eindhovenis järgmised neli ja pool hooaega ning tuli hooaegadel 2014–15 ja 2015–16 klubiga Hollandi meistriks. Individuaalselt oli tema edukaim hooaeg 2013–14, kui ta lõi liigas 13 väravat.
2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Inglismaa Premier League'i klubiga Brighton & Hove Albion. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 24. veebruaril 2018 mängus Swansea City vastu. Hooaja 2019–20 esimeses pooles mängis ta laenul Saksamaa kõrgliiga klubis TSG 1899 Hoffenheim, kus lõi 11 liigamänguga neli väravat. 2020. aasta veebruaris suundus ta laenule Major League Socceri klubisse FC Cincinnati.
2022. aasta jaanuaris siirdus ta VFL Bochumi.
Aastatel 2009–2014 mängis Locadia Hollandi noortekoondistes.
Lisaks jalgpallurikarjäärile tegeleb Locadia laulmisega ning ta on välja andnud mitu singlit.
Γ-butürolaktoon
Gammabutürolaktoon ehk γ-butürolaktoon (γ-butyrolactone; GBL) on niiskust imav, värvitu, õiljas vedelik, vähese talle iseloomuliku lõhnaga ning on vees lahustuv laktoon. GBL on levinud lahusti ja kemikaal keemias ning teda kasutatakse plekieemaldina, superliimi eemaldajana, värvi eemaldajana ja mõningates alumiinium-kondensaatorites. Inimkasutusel töötab see nagu uimastina tuntud GHB. Seda kasutatakse lõõgastumiseks ning vaba aja veetmisel pidudel, kuna toime ja tunnused on alkoholi omadega väga sarnased.
Ettevalmistamine
GBL-i saab kasutada sünteesimaks gammahüdroksübuturaati (GHB). Omakorda gammaaminovõihapet (GABA) on võimalik konventeerida GBL-iks läbi Sandmeyeri reaktsiooni. Saadavast tulemist ehk gammabutüürlaktioonist on edasi võimalik valmistada GHB-d. GBL kombineerituna õigetes vahekordades naatriumhüdroksiidiga annabki naatrium gammahüdroksübuturaadi (Na-GHB).
Farmaatsia
GBL ei ole sellisena täielikult GHB omadusi edasiandev; Selle mehhanism ja mürgisus erineb GHB-st.
GHB uinutav efekt tuleb kasutades alkoholiga. 2003. aastal rottidega tehtud katse näitas, et GBL kombineerituna etanooliga näitas kiiremini magama jäävaid rotte ja nende pikemat uneaega.
GBL muundub GHB-ks läbi ensüümide, mida leidub inimese veres. GBL-i mõjud tulevad peale kiiremini, kuigi ta ei ole GHB-ga võrdväärne. Vere ensüümi tasemed kõiguvad olenevalt inimesest. See tähendab, et esmakasutajatel võib täheldada ettearvamatuid tulemusi, isegi väikestes annustes. Näiteks ei pruugi see mõjuda esimesel katsel ning järgnevad peavalud, poolteadvusetus. Juhul kui proovitakse hiljem uuesti, võib juhtuda, et kõrvalefekte pole ja GBL mõjub ilma kõrvaltoimeteta. GBL-iga saavutatakse toime kiiremini, kuid see kestab lühemalt kui GHB toime.
Kasutamine lihaste kasvatamisel
Kuna GBL on GHB-ga vägagi sarnane ning GHB on keelatud, kasutatakse seda mõnel puhul kasvuhormoonina. Katsetes on täheldatud, et võttes GBL-i aeg-ajalt ja väikestes doosides, suudab see kasvuhormoone kasvatada 5 korda rohkem, kui inimene tavaliselt suudab.
Üldist
GHB ja GBL on ained, mida kasutatakse tihti lõõgastavatel eesmärkidel. GHB-l on kaks toimet: väikestes doosides on tal eufooriline toime (mis on põhjuseks miks kutsutakse teda vedelaks ecstasy 'ks). Suuremates doosides käitub see tugevalt rahustavana ning võib inimesel teadvusekaotuse esile kutsuda väga kiiresti.
Annustamine
1 milliliiter puhast GBL-i teeb umbes 1,4 g GHB-d, seega doose mõõdetakse hoolikalt ühe milliliitri kaupa, mitte ei võeta liiga palju korraga, vaid aeg-ajalt õhtu jooksul. GBL-il on talle omane, kergelt laki lõhna meenutav maitse ja lõhn, kirjeldatud kui põlenud plastik või kaua seisnud vesi. See erineb märgatavalt GHB-st, mida on kirjeldatud kui "soolase" või "soola" maitsega.
Jusuf Nurkić
Jusuf Nurkić (sündinud 23. augustil 1994 Tuzlas) on Bosnia ja Hertsegoviina korvpallur, kes mängib 2017. aastast NBA klubis Portland Trail Blazers.
Karjäär
Enne NBA-sse siirdumist mängis Nurkić Horvaatia klubis Zagrebi Cedevita.
Nurkići valis 2014. aasta NBA draft 'ist 16. valikuna Chicago Bulls, kes vahetas ta kohe edasi Denver Nuggetsisse. Kaks ja pool hooaega Nuggetsis mänginud Nurkić tõi selle ajaga keskmiselt 7,5 punkti ja 5,9 lauapalli mängus.
2017. aasta veebruaris vahetati Nurkić Portland Trail Blazersisse, kus ta kogus esimesel täishooajal (2017/18) keskmiselt 14,3 punkti ja 9 lauapalli mängus.
1. jaanuaril 2019 tegi Nurkić karjääri ühe parima mängu, kui tema arvele jäi 24 punkti, 23 lauapalli, 7 resultatiivset söötu, 5 vaheltlõiget ja 5 viskeblokeeringut ning Trail Blazers alistas lisaajal 113 : 108 Sacramento Kingsi.
2018/19. hooajal keskmiselt 15,6 punkti ja 10,4 lauapalli mängus toonud Nurkići hooaja lõpetas jalaluumurd 25. märtsil 2019. Ta naasis väljakule alles 31. juulil 2020, misjärel kogus kaheksa mänguga keskmiselt 17,6 punkti, 10,3 lauapalli, 4 resultatiivset söötu, 1,4 vaheltlõiget ja 2 viskeblokeeringut.
Rahvuskoondis
Nurkić debüteeris Bosnia ja Hertsegoviina korvpallikoondises 2013. aasta Euroopa meistrivõistluste valikmängudes. 2017. aasta Euroopa meistrivõistluste valikturniiril kogus ta keskmiselt 19,2 punkti ja 13,5 lauapalli mängus.
Andrew Ridgeley
pisi|Andrew Ridgeley 2019. aastal pisi|Andrew Ridgeley 1985. aastal Andrew John Ridgeley (sündinud 26. jaanuaril 1963) on inglise laulja, laulukirjutaja, muusik ja plaadiprodutsent, kes on tuntud oma loomingu poolest 1980. aastatel ansamblist Wham!.
Leo Jaago
Leo Jaago (ka Leonhard või Leonard; 5. jaanuar 1927 Tartu – 1. detsember 2015 Uus-Lõuna-Wales, Austraalia) oli eesti päritolu Austraalia erusõjaväelane (warrant officer class two; vastab Eesti kaitseväe vanemveeblile ehk NATO OR-8).
Teise maailmasõja ajal astus ta 14-aastaselt Saksa sõjaväkke. Ta võttis osa lahingutest Daugavpilsi, Tartu, Riia ja Oppelni all. Hiljem sattus ta nn Tšehhi põrgusse. Sealt pääses ta üle Elbe jõe ameeriklasteni, kelle juures oli kaks aastat sõjavangis.
1947. aastal rändas ta Saksamaalt Austraaliasse. Pidanud seal mitmesuguseid ameteid, astus ta Austraalia sõjaväkke, kus teenis kokku 25 aastat. Selle koosseisus sõdis ta Malaisias ja Vietnamis.
Kaarel Kais
Kaarel Kais (sündinud 13. septembril 1974 Tallinnas) on Eesti rannavõrkpallur ja advokaat.
Haridus
Ta on lõpetanud 1992. aastal Pärnu 1. Keskkooli ja 2006. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Töö
Ta on 2006. aastast Eesti Advokatuuri liige ja 2010. aastast vandeadvokaat. Oktoobris 2015 asutas ta advokaadibüroo Kais, Pihlak & Partnerid. Veebruaris 2017 asutas advokaadibüroo Premium, kus tegutseb tänaseni advokaadibüroo omaniku ja juhtivpartnerina.
Sport
Alustas sportlasteed isa Peeter Kaisi juhendamisel. Aastatel 1995–2002 esindas koos vend Kristjan Kaisiga rannavõrkpallis Eestit rahvusvahelistel suurvõistlustel ja karikasarjades. Parim saavutus rahvusvahelistelt suurvõistlustelt on rannavõrkpalli EM-i 9. koht (1997). 2010. aastal tegi koos vahepeal samuti tippspordist taandunud vend Kristjan Kaisiga comeback 'i rahvusvahelisel areenil, aidates Eesti rannavõrkpallikoondisel võita Londoni olümpiamängude valikturniir Kreekas.
On tulnud kuuel korral Eesti meistriks rannavõrkpallis (1999–2002 koos vend Kristjaniga, 2008 ja 2012 koos Argo Arakuga) ning võitnud seitse hõbemedalit (1994–1998, 2006 ja 2009) ja neli pronksmedalit (2003, 2007, 2011 ja 2021). Koos vennaga oli ta Eesti parim rannavõrkpallur 1999–2002. Võitnud kahel korral Eesti Rannakuninga turniiri. Lisaks võitnud Eesti meistrivõistlustel saalivõrkpallis kaks hõbemedalit (aastal 1999 Pärnu Võrkpalliklubi ja aastal 2001 Tartu Pere Leiva meeskonnas).
2009. aastast juhib spordiklubi Rannahunt, mille alla kuulub muu hulgas Eesti meeste võrkpalli esiliiga meeskond AB Premium/Rae vald.
Poliitiline tegevus
Kohalike omavalitsuste volikogude valimistel aastatel 2013 ja 2017 kandideeris Eesti Reformierakonna nimekirjas Rae vallas ja sai vastavalt 116 ja 143 häält, millega osutus mõlemal korral valituks. Aastatel 2013–2017 oli Rae vallavolikogu aseesimees ning 2013–2021 ka Rae vallavolikogu haridus- ja kultuurikomisjoni esimees.
Isiklikku
Sündinud Tallinnas, kuid üles kasvanud Pärnus. Kaarel Kais on 189 cm pikk ja kaalub 85 kg. Vend Kristjan Kais on samuti võrkpallur. Nende isa Peeter Kais on võrkpallur ja sporditegelane.
Čierna hora
pisi|Čierna hora asukoht Slovakkias (tähistatud punasega) pisi|Čierna hora Čierna hora (tõlkes ' must mägi') on mäestik Slovakkia idaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Slovaki maagimäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Roháčka (1028,5 m).
Mäestik on saanud nime seda katvate metsade järgi. Metsad katavad sellest 70 %, valdavaks liigiks on harilik pöök. Geoloogiliselt moodustavad selle kildad ja paragneiss, põhja- ja lõunanõlvadel esinevad kvartsiit ja savikildad. pisi|left|Roháčka
Mäestiku põhjaosas asub selle kõrgeim osa Roháčka, mille kõrgeimaks kohaks on samanimeline mägi. Ülejäänud tipud on madalamad, selle kõrguselt teine tipp on Koľvek (800 m). Piirkonna madalamad osad jäävad lõunasse, kus piirkond ulatub 330 meetrit üle merepinna.
Asend
Čierna hora piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Esiliiga 1992
Esiliiga 1992 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga Esiliiga 1992. aasta hooaeg.
5.-8. koha peale
1Meeskonnad mängisid ainult kahe vastasega teisest eelvooru tsoonist. Sama eelvooru tsooni meeskondade omavahelised tulemused ja punktid toodi Finaalvooru üle. 2Mõlemad klubid säilitasid koha esiliigas 1992/93, kuna Tallinna Tempo ja Tallinna Metallist loobusid.
Reimsi Saint-Remi basiilika
Saint-Remi basiilika (prantsuse keeles Basilique Saint-Remi) ehk Saint-Remi kloostrikirik on 11. sajandist pärinev kirik Reimsis, pühale Remigiusele pühitsetud endine kloostrikirik. Romaanikas alustatud ehitist on 12. sajandil täiendatud gooti juurdeehitistega.
Kirik kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse koos Reimsi katedraali ja peapiiskopi paleega (Palais du Tau).
Kirjeldus
Hoone on kahe läänetorniga kolmelööviline basiilika, mille siseruum on 122 m pikk ja ainult 26 m lai. Pikihoone, transept ja lõunatorn on romaani stiilis, kooriümbriskäigu ja kabelipärjaga kooriruum ja läänefassaad gooti stiilis. Kirikus on säilinud hulk 12. ja 13. sajandist pärit vitraažaknaid.
Kirikus asuvad paljude peapiiskoppide ja mõnede frangi kuningate, sealhulgas Karlmann I (surnud 771), Louis IV (surnud 954) ja Lothaire (surnud 986) hauad.
Ajaloost
Kirikus asus Prantsuse revolutsioonini Püha ampulla (prantsuse keeles Sainte Ampoule) püha õliga, mis legendi kohaselt oli saadetud taevast pühale Remigiusele Chlodovechi kroonimisel ja mida kasutati kõigi Prantsusmaa kuningate kroonimisel Reimsi katedraalis.
Tödwen
pisi|Tödwenite vapp Tödwen oli vana Eestimaa aadlisuguvõsa.
Suguvõsa esiisa oli arvatavasti taanlasest rüütel ja 1266. aastast Tallinna kapten Wogen Palnisun. Suguvõsa nimi pärineb Tõdva (saksa Tödwen) asulast, mis jäi Tallinnast 21 km lõunasse.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Saku ja Rõngu mõis.
Osten
Osten oli Pommerist pärit vana aadlisuguvõsa. Balti aadlisuguvõsana kandis see nime Osten-Sacken.
Ostenite suguvõsa esindajaid liikusid 13. sajandil Baltikumi.