cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
MI5
Organisatsioon
Põhja-Iirimaal tegeles iiri terrorismiga Royal Ulster Constabulary (RUC), mis nimetati 4. novembril 2003 ümber ja üksuse uus nimi on Police Service of Northern Ireland (PSNI).
Ajalugu
Suurbritannia esimene vastuluureasutus loodi 1. oktoobril 1909 Suurbritannia ja Saksamaa Keisririigi vahel toimunud rivaliteediolukorras saksa spionaaži vastu võitlemiseks. Esialgne nimetus oli Sõjaministeeriumi Salateenistuse Büroo (Home Section of the Secret Service Bureau), mis jaotus 1910. aastal kaheks – sise- ja välisosakonnaks.
MI5 Esimeses maailmasõjas
Esimese maailmasõja alguses 1916. aastal reorganiseeriti Suurbritannia Sõjaministeeriumi siseosakond Sõjaväeluure osakonnaks MO-5 (War Office's Directorate of Military Operations, section 5 (MO5)), mis varsti nimetati ümber MI5 (Military Intelligence section 5) ja välisosakond MO-6 (hiljem MI6). Sõja ajal tegi MI5 vastuluuret juba kogu Suurbritannia vägede kontrolli all olevas Euroopas, kus avastati 35 vastase luurajat ja ametis oli 850 töötajat. Pärast Esimest maailmasõda oli MI5 põhiliseks ülesandeks Euroopas leviva kommunismi ja Kominterni tegevuse tõkestamine, kes toetas Suurbritannia kommunistlikku parteid selle "maailmarevolutsiooni" elluviimise plaanis. 1929. nimetati MI6 ümber Kaitse Julgeolekuteenistuseks (Defence Security Service). 1931. nimetati lõplikult ümber Julgeolekuteenistuseks (Security Service), kuid laialt kasutatakse endist nimetust MI5. Aja jooksul MI5 tähtsus riigi sisejulgeoleku süsteemis vähenes ning kokkuhoiupoliitika tulemusena 1939. aastaks oli Briti Impeeriumi vastuluureteenistusse töötajaid jäänud ainult 30.
Secret Service pärast Teist maailmasõda
Pärast Teist maailmasõda muudeti vastuluureasutus MI5 peaminister Winston Churchilli otsusega tsiviilasutuseks, nimetati Secret Service ' iks ('salateenistus') ja allutati siseministrile. Välisluureasutus MI6 nimetati Secret Intelligence Service ' iks ('salaluureteenistus') ja allutati välisministrile. Põhiliseks tegevuseks külma sõja ajal oli võitlus NSV Liidu ja tema "sotsialismimaadest" satelliitide luuretega.
Aas
pisi Aas (kõnekeeles ka niit, karjamaa ) on harva või lühikest aega üleujutatav lammirohumaa.
Viited
Prato Prat Preri
Tuumakaitse
Tuumakaitse (ka aatomikaitse) on vägede kaitsmine tuumarelva eest.
Parvāni provints
Kabuli provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
🇦🇫
Samara oblast
Suuremad linnad on Samara, Togliatti, Sõzran, Novokuibõševsk ja Tšapajevsk.
Oblastis kehtib Samara aeg. 28. märtsist 2010 26. oktoobrini 2014 kehtis Moskva aeg.
1991–2007 oli oblasti kuberner Konstantin Titov. 2012. aastast on oblasti kuberner Nikolai Merkuškin.
Rahvastik
2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas oblastis 3 215 532 inimest, kellest 85,6% olid venelased, 4,1% tatarlased, 2,7% tšuvašid, 2,1% mordvalased ja 1,4% ukrainlased.
Linnades elas 80% rahvastikust. Oblastis on 11 linna, neist suuremad on Samara, Togliatti, Sõzran, Novokuibõševsk ja Tšapajevsk.
Haldusjaotus
Oblast on jaotatud 27 rajooniks ja 10 linnaringkonnaks.
Toomas Varek
pisi|Toomas Varek 2014. aastal Toomas Varek (sündinud 6. juunil 1948 Rakveres) on Eesti poliitik.
Haridus
Toomas Varek on lõpetanud Kunda Keskkooli 1967 ja Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehaanikainseneri erialal 1972.
Töökäik ja tegevus ühingutes
Varek on töötanud Haljala kolhoosis osakonnajuhatajana 1972–1975, Kullaaru sovhoosi direktorina 1975–1982, Viru kolhoosi esimehena 1982–1992 ning ASi Viru Õlu tegevdirektorina 1992–1996.
Ta on OÜ Wimberg juhatuse liige, AS Rakvere Haigla nõukogu esimees, SA Põhja-Eesti Regionaalhaigla nõukogu liige, GS1 Estonia MTÜ juhatuse liige, ECR Estonia MTÜ juhatuse liige ning EELK Rakvere Kolmainu koguduse nõukogu liige.
Poliitiline tegevus
Toomas Varek oli Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige 1985–1990 ning NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liige 1989–1991.
Ta oli Haljala Vallavolikogu liige 1993–1996 ja Rakvere linnapea 1996–1999, Rakvere Linnavolikogu liige 1999–2005, IX, X ja XI Riigikogu liige.
Ta oli siseminister Siim Kallase valitsuses 2003 ning Riigikogu aseesimees 2005–2006 ja Riigikogu esimees 2006–2007.
Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ja sai 679 häält, millega ei osutunud valituks.
Varek oli 1997–2012 Eesti Keskerakonna liige. 2012. aasta augustist on ta Rakvere linnapea. Varek astus 2013. aasta juunis Reformierakonda.
2015. aasta Riigikogu valimistel sai Lääne-Virumaal valimisringkonnas nr 6 kandideerinud Varek 907 häält, millega ei osutunud valituks.
Isiklikku
Tema tütar on Rakvere linnapea Triin Varek, kes kuulub Keskerakonda.
Sinilibliklased
pisi|Leek-kuldtiib Sinilibliklased (Lycaenidae) on päevaliblikate hulka kuuluv liblikate sugukond putukate klassist liblikaliste seltsist.
Sinilibliklased on saanud nimetuse erksinise tiivavärvi järgi. Sellised tiivad esinevad siiski enamasti vaid isastel. Emased sinilibliklased on sageli pruunikad. Mõne sinilibliklase tiivad on erkpunased või lillakad.
Nad on kõigil mandritel levinud sugukond, kuhu kuulub umbes 6000 liiki ehk 40% kõigist liblikaliikidest. Eestist on leitud 33 liiki sinilibliklasi.
Enamasti on sinilibliklased väikesed, nende tiibade siruulatus ületab harva 3,5–4 cm. Sinilibliklaste isased on tunduvalt eredamalt värvunud kui emased. Näiteks sinitiibade (alamsugukond Plebejinae) isased on tavaliselt sinaka või violetja ülaküljega, emased on aga pruunid. Alakülg on neil kõige sagedamini hall või valkjas pisikeste silmtähnidega. Kuldtiibade (alamsugukond Lycaeninae) emaste ülaküljel on tunduvalt rohkem tumedat kirja kui isastel.
Neil on veidi lühenenud eesjalad. Säärtel pole harjasjaid karvu.
Röövikud on sinitiibadel lühikesed, jässakad, väikese pea ja koonilise tagakehaga. Nukud on kas vöönukud, köidisnukud või asuvad pinnases. Mõne liigi röövikud on röövloomad, toitudes lehetäidest ja kilptäidest.
Osa sinitiibade röövikutel on avastatud sümbioos sipelgatega. Nimelt eritavad röövikud magusat sekreeti, mida sipelgad lakuvad. Niisuguseid röövikuid ei söö sipelgad ära, vaid isegi kaitsevad neid. Selline eluviis on näiteks kukeharja-sinitiival (Scolitantides orion), tema vanemad röövikud ja nukud asuvad sipelgapesades, sipelgad isegi toovad röövikule toitu. Mõne liigi röövikud suudavad tekitada vibratsiooni ja madalat heli, mida nad kasutavad suhtlemisel sipelgatega. Osa liike nukkub sipelgapesas ja pärast koorumist ei saa kohe tiibu avada, vaid peab esmalt pesast välja roomama.
Kolmveerand sinitiivaliikidest on seotud sipelgatega. Sealhulgas on sugukonnas selliseidki liike, kelle röövikud lähevad pikapeale üle parasitismile, süües sipelganukke.
Sinilibliklaste seas on nii muna, rööviku kui valmikuna talvituvaid liike.
Põllumajandusele kahju toovaid liike sinilibliklaste hulgas ei ole.
Suur osa sinilibliklaste liike on saanud nimetuse vanakreeka mütoloogia tegelaskujude järgi.
Sinilibliklased moodustavad umbes ühe kolmandiku kõikidest liblikaliste klassi ülemsugukonna Papilionoidea liikidest.
Sugukonnas on kaheksa alamsugukonda: Lipteninae, Poritiinae, Liphyrinae, Miletinae, Curetinae, Lycaeninae, Theclinae  ja Polyommatinae.
NSV Liidu Euroopa-osas elas üle 60 siniliblikaliigi, neist pooled ka Eestis.
Eesti liigid
pisi|[[Suur-kuldtiib. Pildistatud Põlva maakonnas.]]
Taimeökoloogia
Taimeökoloogia on ökoloogia haru, mis keskendub taimede (sh. fütotsönooside) ja neid ümbritseva keskkonna vahelistele suhetele.
Tuumamootor
Tuumamootor ehk aatomimootor on hüpoteetiliselt võimalik mootor, mis muundab tuumaenergia vahetult mehaaniliseks energiaks.
Samangāni provints
Samangāni provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
🇦🇫
Saratovi oblast
Saratovi oblast (varem ka Saraatovi oblast) on oblast Venemaal Volga föderaalringkonnas.
Suuremad linnad on Saratov, Balakovo, Engels ja Balašov.
Haldusjaotus
Oblastis on 38 rajooni:
Sar-e Puli provints
Sar-e Puli provints (ka Sar-e Poli provints) on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
Eukalüpt
Eukalüpt (Eucalyptus) on taimeperekond mürdiliste sugukonnast.
Need on igihaljad valdavalt kiirekasvulised puud, mis kasvavad tavaliselt 30–55 meetri kõrguseks.
Arvatakse, et puistute rajamiseks tarvitatakse valdavalt siniseid eukalüpte.
Umbes 500 liiki kasutatakse eeterliku õli (eukalüptiõli) tootmiseks. Tähtsaim neist on sinine eukalüpt.
Levila
Eukalüptid kasvavad looduslikult Austraalias, Tasmaanias ja Uus-Meremaal. Kultuurtaimena kasvatatakse laialdaselt ka troopika ja parasvöötme piirkonnas, näiteks Ameerikas, Euroopas, Aafrikas, Vahemere maades, Lähis-Idas, Hiinas ja Hindustani poolsaarel. Enamik liike on külmakartlikud. Inglismaal on talvekindlatest puudest kõige kiirekasvulisem Gunni eukalüpt (E. gunnii).
Botaaniline iseloomustus
Lehed on kaetud õlinäärmetega, mis toodavad eeterlikku õli (eukalüptiõli). Eukalüptiõli on kergesti süttiv, mistõttu on eukalüptimetsad väga tuleohtlikud. Võsatulekahjudega kohastumisel on oluline roll uinuvatel pungadel, mis pärast tulekahju tärkavad.
Õie kroonlehed on kaetud tolmukatest koosneva õiekattega (operculum), mis on kas valge, kreemjas, kollane, roosa või punane. Õiekatte järgi on eukalüpt ka nimetuse saanud: eu tähendab vanakreeka keeles 'hästi' ja kalyptos 'kaetud'. Punaste õitega on suureõieline eukalüpt (E. macrocarpa) ja viigilehine eukalüpt (E. ficifolia) jt.
Vili on umbes 1 cm pikkune kupar, milles on palju 1 mm pikkusi seemneid. Seemned on väikesed, pulgakujulised, kollakaspruuni värvusega. Üks kilogramm seemneid võib mahutada 500 000 seemet. Seemnete idanemine on kiire, see toimub 4–20 päeva jooksul.
Koore vigastamisel eraldub parkainerikas mahl, mis muutub kuivades vaiguks. Seetõttu kutsutakse eukalüpte ka kummipuudeks.
Eukalüptipuud võivad päris kõrgeks kasvada. Lõuna-Tasmaanias kasvav valitseva eukalüpti (E. regnans) isend Centurion on 2014. aasta andmetel praegu elusolevaist lehtpuudest maailma kõrgeim puu. Selle puu tüve kõrguseks on mõõdetud 99,6 meetrit ja tüve läbimõõduks 405 cm. 80 m kõrguspiiri ületavad veel ka hiigeleukalüpt (E. delegatensis), kõrge eukalüpt (E. obliqua), erivärviline eukalüpt (E. diversicolor), särav eukalüpt (E. nitens). sinine eukalüpt (E. globulus) ja vitseukalüpt (E. viminalis).
Mitte kõik eukalüptid ei kasva hiiglasteks. 2006. aastal avastasid Kew' botaanikaaia juhataja professor Stephen Hopper ja Austraalia botaanik Luke Sweedman Edela-Austraaliast pisieukalüpti (Eucalyptus sweedmaniana), kes kasvab kuni ühe meetri kõrguseks ja on äärmiselt ohustatud liik, kasvades ainult ühes leiukohas Cape Aridi rahvuspargis.
Keemiline koostis
Eukalüptilehed sisaldavad 0,3–4,5% eeterlikku õli. Eukalüptiõli (Eucalypti aetheroleum) põhikomponendiks on 1,8-tsineool ehk eukalüptool, mis võib moodustada kuni 90% õlist ning annab õlile sellele iseloomulikud omadused.
Veel sisaldab õli mürtenooli, pineene, pinokarvooni, p-tsümeeni, aldehüüde, flavonoide (eukalüptriin, rutiin, hüperosiid, kvertsetiin, kvertsitriin), tanniine, kumaarhapet, kohvhapet, feerulahapet.
Õli saadakse paljudest liikidest eukalüptide lehti või oksi veeauruga destilleerides.
Droog
Euroopa farmakopöa kohaselt peab peenestamata droog sisaldama vähemalt 2% ja peenestatult minimaalselt 1,5% eeterlikku õli, mille koostises ei tohi olla vähem kui 70% eukalüptooli.
Õli ja tsineooli kasutatakse laialdaselt linimentide, inhaleeritavate preparaatide, köhasiirupite, salvide, hambapastade ja farmatseutiliste maitseainetena veterinaarias ja stomatoloogias.
Toodete ja preparaatide valmistamisel eelistatakse just puhast eukalüptooli, kuna eukalüptiõli sisaldab aldehüüde, mis võivad limaskesta ärritada.
Toime
Austraalia aborigeenid on juba aastasadu kasutanud eukalüpti palaviku, haavade, astma ja liigesevalude ravimiseks. Samuti tarvitasid nad eukalüpti vähki haigestumise vältimiseks. Juba 19. sajandi lõpus hakati lehti kasutama malaariapalaviku ja peavalu korral.
Eukalüpti eeterlikku õli peetakse üheks tugevaimaks ja laiema toimespektriga antibakteriaalseks eeterlikuks õliks. Bakterivastase toime tõttu kasutatakse eukalüptitinktuuri ja eetrlikku õli hingamisteede limaskestade nakkuslike põletike (näiteks köha ja bronhiit) korral ning välispidiselt haavade ja haavandite töötlemiseks, kaasa arvatud akne korral. Kasutatakse pealemäärimiseks ka reumaatiliste valude ja lumbaago korral. Aroomteraapiat kasutatakse külmetuse ning närvi- ja peavalu korral.
Vastunäidustused
Seespidine kasutamine on vastunäidustatud ägedate mao-, soole-, sapiteede ja maksahaiguste korral, samuti raseduse ja imetamise ajal.
Kõrvaltoimed ja ohud
Harva esinevad kõrvaltoimetena iiveldus, oksendamine ja kõhulahtisus. Eeterlikku õli sisaldavate preparaatide määrimine väikelaste näo piirkonda võib põhjustada astmataolisi bronhide spasme ning omakorda lõppeda lämbumissurmaga.
Täiskasvanu jaoks algab mürgine annus 4–5 milliliitrist õlist, surma hingamisseiskumise tagajärjel on teatatud 4–24 milliliitri eukalüptiõli neelamise tulemusel, kuid samas on teateid ka tervenemisest nende puhul, kes neelanud samas koguses õli.
Muud kasutusalad
Eeterlikku õli ja sellest eraldatud tsineooli kasutatakse lõhnaainena seepides, puhastusvahendites ja kosmeetikas, samuti maitseainena maiustustes ja teistes toiduainetes. Eukalüptiõlist valmistatakse putukatõrjevahendeid.
Eukalüpte on istutatud liigniisketele aladele, et pinnase kvaliteeti parandada. Kuivendamisel kaob ka hallasääskede paljunemiseks soodne keskkond ning seetõttu on vähenenud malaaria levik nendes piirkondades.
Suhe loomadega
pisi|Koaala eukalüptilehti söömas Eeterliku õli toksilisuse tõttu ei toitu paljud loomad eukalüptist. Mõned kukkurloomad, näiteks koaala, toituvad aga ainult eukalüptilehtedest ning veedavad suurema osa elust eukalüptipuul. Seetõttu on koaalade karvkate tugeva eukalüptilõhnaga, mis kaitseb teda kiskjate ja kahjurite eest.
Mopaanipuu (perekond)
Mopaanipuu (Colophospermum) on puude perekond liblikõieliste sugukonnast. Perekonda kuulub üks liik, mopaanipuu.
Zābuli provints
Zābuli provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Afganistanis.
🇦🇫
Elinor Smith
Ta hakkas lendamist õppima juba kümneaastaselt, õpetajaks oli Clyde Edward Pangborn. Lendurilitsentsi omandas Elinor 16-aastaselt, olles omal ajal üks nooremaid litsentsitud piloote maailmas. 1930. aasta märtsis püstitas ta naiste maailmarekordi lennukõrguses 9149 m (27 419 jalga), parandades seda aasta hiljem 10 830 meetrini (32 576 jalga). Oktoobris 1930 tunnistati ta küsitluse tulemusena USA parimaks naispiloodiks.
Star Trek (animasari)
"Star Trek" (inglise keeles "Star Trek: The Animated Series", TAS) on Star Treki ulmemaailma teemaline joonissari, mis oli esmakordselt eetris 1973. aasta septembrist 1974. aasta oktoobrini.
Peategelastele andsid hääled originaalsarjas osalenud näitlejad. Enamikku tulnukate ja puuduvate originaalnäitlejate hääli (ka arvutihääli) tegi Majel Barret, kes oli Gene Roddenberry elukaaslane ja hilisem abikaasa. Samuti andis oma panuse James Doohan, kes mängis nii algses seriaalis, joonissarjas kui esimeses seitsmes täispikas mängufilmis laevamehaanikut.
1974. aastal sai joonissari parima lastesaate Emmy auhinna.
Vene Föderatsioon
thumb Vene Föderatsioon on NSV Liidu haldusüksuse Vene Nõukogude Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi lühendnimetus.
Ekslikult kasutatakse seda nimetust mõnikord ka praeguse riigi Venemaa Föderatsiooni kohta. Naaberriigi nime eesti kirjakeele normi eirav nimekuju on väga levinud Eesti välislepingutes: ajavahemikus detsember 1991 – oktoober 2006 sõlmitud välislepingutest on õiget nimekuju kasutatud ainult ühes. Ka mais 2005 sõlmitud Eesti-Venemaa piirilepingus on kasutusel eesti kirjakeele normi eirav nimekuju. Kuid Eesti-Venemaa 2014. aastal sõlmitud piirilepingus on juba kasutatud Venemaa Föderatsiooni nimetust, seega on ka Venemaa seda nimekuju aktsepteerinud.
Audrey Munson
Audrey Marie Munson (8. juuni 1891 – 20. veebruar 1996) oli Ameerika Ühendriikide modell ja näitleja. Tal oli mitmeid hüüdnimesid: Miss Manhattan, Ameerika Veenus (American Venus) jt.
Ipriit
thumb
Ipriit ehk sinepigaas ehk 2,2'-diklorodietüülsulfiid on sööbiv aine, mida saab kasutada keemiarelvana.
Nimetus
Ipriit on nimetuse saanud Belgia linna Ieperi järgi, mille lähistel Saksa väed seda gaasi 12. juulil 1917 esimest korda sõjategevuses kasutasid.
Eestis
Esimeses maailmasõjas kasutasid gaasirelvi mitme riigi armeed, sealhulgas Vene Keisririigi omad. Seetõttu jäi ka Eestisse ipriiti sisaldavaid mürske. Mõnel määral kasutasid neid Vabadussõjas nii Eesti kui ka kommunistide pool, kuid surmajuhtumeid pole teada. 1937. aasta augustis leidsid aga Viimsis Miiduranna külas karjapoisid kuivaks jäänud kaevust mürsu, mille käsitsi lõhkasid. Selle tagajärjel sai kolm poissi surma ja neljas raskelt viga. Oletatavasti oli mürsk maha jäänud Viimsi merekindluse 7. patareist.
2007. aasta pretendentide turniir
pisi|162px|[[Levon Aronjan, üks neljast, kes 2007. aasta pretendentide turniiril kvalifitseerus MM-turniirile]] pisi|162px|[[Péter Lékó, üks neljast, kes 2007. aasta pretendentide turniiril kvalifitseerus MM-turniirile]] pisi|162px|[[Aleksandr Grištšuk, üks neljast, kes 2007. aasta pretendentide turniiril kvalifitseerus MM-turniirile]] pisi|162px|[[Boris Gelfand, üks neljast, kes 2007. aasta pretendentide turniiril kvalifitseerus MM-turniirile]] pisi|162px|16-aastane [[Magnus Carlsen pretendentide turniiril esimesest ringist küll edasi ei pääsenud, kuid hiljem (2013) tuleb maailmameistriks ja jääb aastateks maleeliidi esinumbriks]]
2007. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir (inglise keeles World Chess Championship Candidates Tournament 2007) oli 2007. aastal Elistas peetud male MM-võistluste pretendentide turniir, mille neli edukamat kvalifitseerusid samal aastal Méxicos toimunud MM-turniirile.
Novembris 2006 teatas FIDE president Kirsan Iljumžinov, et turniiri auhinnafondi annab FIDE 160 000 USA dollarit ja ta ise annetab enda isiklikust fondist 320 000 USA dollarit.
Reglement
Mängiti kaks ringi nokautsüsteemis. Iga kohtumine (matš) koosnes kuuest partiist. Viigilise tulemuse korral (3:3) selgus edasipääseja lisapartiide abil (kiir- ja välkpartiid). Matši põhipartiid (kuus) mängiti ajakontrolliga 120 minutit 40 käigule, seejärel 60 minutit järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta.
Osavõtjate kvalifitseerumine
Noorima osavõtjana pääses pretendentide turniirile 16-aastane norralane Magnus Carlsen, tulevane maailmameister (2013. aastast). Maleajaloos on pretendentide turniiridel sama noorelt mänginud vaid ameeriklane Robert Fischer (hilisem maailmameister), kes osales 1959. aasta pretendentide turniiril.
¹) 2005. aasta FIDE MM-turniiri 1.–4. koha saanud maletajad kvalifitseerusid otse 2007. aastal Méxicos toimunud MM-turniirile
Turniiri lõpptulemus
Kaheringiline nokautsüsteemis mängitud 16 osavõtjaga turniiri eesmärk oli selgitada neli edasipääsejat kolm kuud hiljem Méxicos alanud MM-turniirile.
Pretendentide sekundandid
Sekundandid puudusid Michael Adamsil, Étienne Bacrot'l ja Gata Kamskyl.
Bruiningk
Bruiningk (varem Brüning) (vene keeles Брюнинг) oli Lübeckist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Hellenurme liin
Selle liini rajaja riiginõunik Axel Heinrich Bruiningk (1705−1775) omandas 1737. aasta 14. augustil (vkj) Püha Rooma keisrilt aadlipatendi. Ostis Liivimaal rea mõisaid ja pani nii aluse liini maavaldusele; keskseks mõisaks kujunes Hellenurme. Matriklite koostamise ajal võeti ta 1747. aasta 29. juunil (vkj) Liivimaa rüütelkonna matriklisse. 1759−1769 oli ta Liivimaa maanõunik. Püha Rooma keiser annetas talle 10. oktoobril (vkj) 1777 vabahärra tiitli, kuid see sai talle osaks postuumselt. Tema järeltulijate hulgast võrsus mitmeid olulisi ühiskonna- ja rüütelkonnategelasi. Pojapoeg vabahärra Karl Axel Christer von Bruiningk (1782−1848) oli 1833−1847 Liivimaa maanõunik ja täitis 1836. aastal ka Liivimaa maamarssali kohuseid. Ta oli väljapaistev põllumees: ühena esimestest hakkas ta Liivimaal kasvatama meriinolambaid, samuti oli tal suur roll piimaveiste aretamises. Lõi aktiivselt kaasa Liivimaa sotsieteedi tegevuses ja valiti selle presidendiks. Teenete eest võeti ta 1840. aasta 3. mail (vkj) Kuramaa rüütelkonna matriklisse. Tema poeg Tartu-Võru kreisisaadik vabahärra Karl von Bruiningk (1804−1869) oli suurmaavaldaja: lisaks isalt päritud mõisatele suurendas ta päriseksostu või pantimise kaudu veelgi oma maaomandit ja tema käes oli 13 mõisa.
Lübecki-Narva liin
Liini rajaja kaupmees Joachim Brüning (suri pärast 1630) sai 1630. aastal Lübecki kodanikuks. Tema poeg Joachim Brüning (suri 1679) rändas 1660. aasta paiku tõenäoliselt koos onupoeg Heinrichiga Narva, kus ta sai 1667. aastal kodanikuks. Tema liin kustus juba järgmises põlves XVII sajandi lõpul.
Travendali rahu
Travendali rahu oli rahuleping, mis sõlmiti 18. augustil 1700 Rootsi kuninga Karl XII ja Taani kuninga Frederik IV vahel.
Rahuleppe kohaselt tagastas Taani Schleswigi maakonna Holstein-Gottorpi hertsogile, kes oli Rootsi liitlane. Samuti lubas Taani mitte sõdida Rootsi vastu.
Henrik Koppel
thumb|Henrik Koppel Henrik Koppel (ka Heinrich Koppel ja Hendrik Koppel; 29. detsember 1863 Naela talu, Tõnuküla, Uusna vald, Viljandimaa – 14. detsember 1944 Tallinn) oli eesti arstiteadlane, Tartu Ülikooli rektor aastail 1920–1928.
Elulugu
Henrik Koppel sündis 29. detsembril 1863 Viljandimaal Uusna vallas Naela talus. Ta oli pere vanim laps, kellel õdesid-vendi seitse. Koppel õppis kohalikus vallakoolis, seejärel Viljandis algkoolis ja gümnaasiumis ning Tartu Aleksandri gümnaasiumis, mille lõpetas 1884. aastal. Ta õppis Tartu Ülikoolis arstiteadust ja kuulus Eesti Üliõpilaste Seltsi, olles ka selle esimees. 1890. aastal lõpetas ülikooli.
Doktorikraadi kaitses Koppel järgmisel aastal, seejärel töötas ülikooli polikliinikus ja alustas erapraksist, keskendudes kõrva-nina-kurguhaigustele. Koppel oli 1920–1928 Tartu ülikooli rektor (nimetatud Vabariigi Valitsuse poolt 13. veebruaril 1920 ) ja sisehaiguste polikliiniku juhataja, organiseeris ülikoolis kõrva-nina-kurguhaiguste kateedri (1904) nimetati Tartu Ülikooli audoktoriks (1928). Riigivanema otsusega 7. veebruarist 1934 vabastati ta Tartu Ülikooli eripatoloogia, teraapia ja diagnostika korralise professori kohalt arvates 1. jaanuarist 1934. Edendas tervishoidu, asutas 1903 ajakirja Tervis. Oli juhtivail kohtadel Liivimaa Linna-Hüpoteegi Seltsis, Eesti Rahva Muuseumis ja lauluseltsis Vanemuine. Tema kohta on öeldud, et enne Jaan Tõnissoni esilekerkimist oli ta Tartu eestlaste esimene mees. Koppel propageeris tervishoiuideid ning tegeles eestlastest arstkonna ühteliitmisega. Tema panus ulatub leepravastasest võitlusest looduskaitseni, alghariduse andmise edendamisest Tartu ülikooli juhtimiseni. Ta oli aktiivne seltsiliikumises, Eesti ajakirjanduse ja kiriku ajaloos ning poliitikaelus.
Koppel oli hea looduse (eriti lindude) tundja, tegi looduskaitsealast propagandat ja aitas kaasa kaitsealade rajamises.
1920 valiti ta EÜSi auvilistlaseks. 1926 valiti ta Uppsala ülikooli arstiteaduse audoktoriks, 1927 Läti Ülikooli auliikmeks, 1928 Tartu ülikooli õigusteaduse audoktoriks, 1931 Soome Arstide Seltsi, 1938 Õpetatud Eesti Seltsi ja 26. mail 1940 Eesti Arstide Seltside Liidu auliikmeks.
Nude & Natural
Nude & Natural: The Magazine Of Naturist Living on USA nudistide ajakiri, mida annab välja The Naturist Society.
Ajakiri ilmub neli korda aastas ning sisaldab üle 100 lehekülje. Ajakirjas ilmuvad uudised, arvamuslood ja reportaažid koos rohkete piltidega, samuti teadusartiklid nudismi ajaloost, kultuurist ja õigusküsimustest.
Ajakiri hakkas ilmuma 1980. aastal nimega "Clothed with the Sun". Praeguse nime sai ajakiri 1989. aastal. Alates 2005. aastast ilmub ajakiri täies mahus värvilisena.
Sääre laht
Sääre laht on väike laht Sõrve säärest läänes. Läänest piirab lahte laiduderühm (Suurrahu), lõunast Lombimaa.
Ita Saks
Ita Saks (sünd. Itte Saks ; 3. detsember 1921 Valga – 23. märts 2003) oli juudi päritolu Eesti tõlkija ja publitsist.
Elukäik
Aastatel 1946–1950 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti filoloogiat.
Marcia Cross
thumb|right|Marcia Cross (2008) Marcia Anne Cross  (sündinud 25. märtsil 1962 Marlboroughis Massachusettsis) on USA filminäitleja.
Ita Saks
Elukäik
1953–1956 töötas ta ajalehe Noorte Hääl toimetuses. Aastail 1949–1952 oli Säde vastutav toimetaja. 1957–1971 oli Saks ajakirja Noorus kirjanduse ja kunsti toimetusosakonna juhataja.
Marcia Cross
Ta on võitnud Emmy auhinna ja Kuldgloobuse. Tema tuntumaid filmirolle on Bree Van De Kamp seriaalis "Meeleheitel koduperenaised" ja Dr. Kimberly Shaw seriaalis "Melrose Place" (1992–1997).
Ita Saks
Elukäik
Ta on tõlkinud ilukirjanduslikku proosat, aga ka luulet ja draamatekste peamiselt läti keelest, kuid ka vene ja saksa keelest.
Hemorroidid
pisi|Kolmandas etapis hemorroid Hemorroidid ehk päraku veenikomud (ladina keeles haemorrhoides) on pärakukanali veenilaiendid. Eristatakse seesmisi ja välimisi hemorroide (päraku ava ümbruses).
Ita Saks
Elukäik
Ita Saks oli NLKP liige aastail 1947–1989. Aastal 1980 kirjutas ta alla 40 kirjale. Kirjanike Liidu partei-algorganisatsiooni koosolekul karistati teda selle eest valju noomitusega
Marcia Cross
Eraelu
2006. aasta 24. juunil abiellus Cross börsimaakler Tom Mahoneyga ja 2007. aasta 20. veebruaril sündisid neil kaksikud tüdrukud.
Ita Saks
Isiklikku
Elhonen Saks oli tema vend. Ita Saks oli abielus Juhan Smuuliga. Tal on suhtest Aadu Hindiga tütar Mare Zaneva.
Hemorroidid
RHK-10 alusel klassifitseeritakse hemorroidid alampeatüki (I80-I89) "Veenide, lümfisoonte ja -sõlmede mujal klassifitseerimata haigused" jaotises I84.
Haiguse tunnuseks on valu päraku piirkonnas ja heleda verega veritsus.
Massiühiskond
Massiühiskond on üksteisest ja võimust võõrandunud isiksustest koosnev ühiskond, mis allub manipulatsioonidele massimeedia kaudu. Massimeedia omakorda on vajalik tööriist niihästi massiühiskonna saavutamiseks kui ka selle alahoidmiseks.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee Tartu osakond
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee Tartu osakond oli Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee piirkondlik asutus Tartu linnas, mis asus aadressil Vanemuise 19.
Asukoht
Eesti NSV RJK Tartu osakonna eellane Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Tartu osakond alustas tegevust Tartus 1940. aastal Oskar Sõmermaalt natsionaliseeritud hoones Pepleri tänava ja Riia tänava nurgal, nn hallis majas. Hoones Riia maantee 15b asub 2001. aastal Tartu Linnamuuseumi asutatud KGB kongide muuseum.
1954. aastal pärast Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komiteeks ümbernimetamist tegutses osakond Riia tänav 85 ja siis hõivas asutus Eesti Kirjanduse Seltsi maja (Aia) Vanemuise tänaval nr 19. Endine Sõmermaa maja anti üle Tartu rajooni täitevkomiteele, ning varem eeluurimisvanglana kasutusel olnud hoone kelder muudeti arhiivimaterjalide hoidlaks.
Ajalugu
Eesti NSV RJK Tartu osakonna eellane Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi Tartu osakond alustas oma tegevust Tartus Oskar Sõmermaalt 1940. aastal natsionaliseeritud hoones. Pärast Nõukogude vägede evakueerimist 17. juulil 1941 algasid Pepleri tänava ja Riia tänava nurgal, Riia tänav 15B asunud endise SARK-i maja aias väljakaevamised, kus vaarikapõõsaste vahel satuti kaevamisjälgedele. Aia keskel, umbes poole meetri sügavusel leiti 2 mehe laipa. Maja õuel, ühekorruselise puumaja keldris avastati veel 4 mehe surnukehad. Ära tunti talunik Osvald Hainoja, insener Boris Klompus, mehaanik Arnold Puusik ja raudteelane Karl Reinlo. Suurem osa "Hallis majas" hukatuid maeti koos Tartu vangla massimõrva ohvritega (193 inimest) Pauluse kalmistu ühishauda. 1942. aasta andmetel mõrvati 320 inimest ja arreteeriti 990. Neist 251 jäi teadmata kadunuks. .
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Tartu osakond asus 1940.–1950. aastatel nn Hallis majas, Riia tänav 15b. Aastal 1954 vahetas kohalik Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee Tartu osakonna kontor asupaika ja kolis Vanemuise (Aia) tänav 19.
1941. aasta juuniküüditamine
Vahetult pärast Tartu vallutamist Punaarmee poolt 1944. aasta augustis alustasid linnas tegevust Eesti NSV SARK-i ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi Tartu linnaosakonnad.
Eesti iseseisvumisprotsess
1988. aastal peeti Tartus Pauluse kalmistul mälestusmiiting 192 mõrvatu haudade juures, kes leiti juulis 1941 Tartu vangla kaevust pärast NSV Liidu Punaarmee taandumist Eestist. Kalmistul moodustati 192 sinisest, mustast ja valgest põlevast küünlast rist.
Tartu KGB liikmeid jätkus kõrgel tasemel kõigile üritustele surnuaia-ekskursioonist 14. aprillil (alampolkovnik Vooremaa) loengute ja kinoseanssideni (Albert Gektor, Lemmik Lehtmets, Kozlov, Lartsev, Anti Talur jt).
Tartu RJK hindas oma teeneid muinsuskaitseliikumises isegi nii suureks, et KGB ülem A. Talur pidas õigustatuks Eesti Muinsuskaitse Seltsi reservist pääsmeid taotleda.
Tartu RJK hoone võeti üle 26. augustil 1991. Jüri Adams, Jüri Estam, Viktor Korrovits, Viktor Niitsoo ja Lagle Parek sundisid RJK töötajad majast lahkuma ja pitseerisid ruumid. Maja asus valvama Kaitseliit, hiljem tuli appi ka politsei. Samal päeval võttis Edgar Savisaare valitsus vastu määruse, millega peatati Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Komitee tegevus Eestis.
Lari
pisi pisi|Lari sümbol Lari (gruusia ლარი; ISO-4217 kood: GEL; sümbol ₾) on Gruusia valuuta. See jaguneb 100 tetriks. Lari ei käibi Abhaasias ja Lõuna-Osseetias.
Kuponi
1993. aastal vahetas Gruusia Vene rubla kupon lari vastu välja. See koosnes ainult paberrahadest, sel ei olnud alajaotusi ja kannatas hüperinflatsiooni all.
Lari
Rahaühiku nimi lari on vana Gruusia sõna 'varandus' või 'omandus'. Tetri on Gruusia rahaline termin, mis on kasutusel 13. sajandist.
Gruusia rahatähed on käibel järgnevates vääringutes: 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100 ja 200 lari ning mündid 1, 2, 5, 10, 20 ja 50 tetrit ning 1 ja 2 lari.
Varasemad Gruusia rahaühikud on kandnud nimesid maneti ja abazi.
Agali järv
Agali järves leidub särge, ahvenat, haugi, latikat, linaskit, kiiska, roosärge, lutsu, säinast ja angerjat.
Suurrahu (Sääre)
Suurrahu on 0,15 hektari suurune saar laid Sääre lahest läänes Saaremaa valla Lõmala küla alal. Saare rannajoone pikkus on 305 meetrit. Läheduses on veel mitu nimetut laidu.
Saar asub Lõmala rannast eenduvast neemest 1 km edelas ja on kruusase pinnamoega.
Saar kuulub Riksu ranniku hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Margery Allingham
Margery Allingham (20. mai 1904 – 30. juuni 1966) oli inglise kirjanik, paljude kriminaalromaanide autor.
Tema teoste kuulsaim detektiiv on Albert Campion.
Karin Veissmann
Karin Veissmann (sündinud 22. veebruaril 1968) on eesti koorijuht.
Lõpetanud Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli õpetaja Silvia Melliku ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor Ants Üleoja koorijuhtimise klassis.
Ta on olnud Pärnu segakoori Endla, Pärnu Kunstide Maja lastekoori Pöial-Liisi ja Pärnu Noortekoori juhataja, samuti töötanud Pärnu Muusikakooli solfedžo- ja harmooniaõpetajana. Aastatel 2009-2013 oli ta Pärnu Muusikakooli direktor.
Sārī
Sārī (pärsia keeles ساری) on linn Iraanis, Māzandarāni provintsi keskus ja Kirde-Iraani suuruselt teine linn.
Sārī oli Tapuria ja hiljem Pärsia pealinn 1782–1796.
Umbes pooled elanikest on masandaranlased.
Kalevi jalaväepataljon
Kalevi jalaväepataljon on Eesti maaväe 1. jalaväebrigaadi koosseisu kuuluv jalaväepataljon.
Karin Veissmann
Alates 1989. aastast laulab ta ansamblis Linnamuusikud.
Mitme kollektiivi juhina on ta saavutanud tunnustust ja võistluste esikohti nii Eestis kui ka välismaal.
Kalevi jalaväepataljon
Juhtkond
Kalevi jalaväepataljoni ülem on major Argo Sibul
Kalevi Üksik-jalaväepataljon, asukohaga Jägalas, taasasutati 18. märtsil 1992 (algselt oli asukoht Kose kutsekooli ühiselamu). Pataljoni ülem oli kapten Albert Helme. Tolleaegse pataljoni eesmärk oli koolitada ajateenijatest võitlusvõimelisi jalaväe reservüksusi. Pataljon oli 1990. aastail ka lahinguvalmiduses. Lisaks täideti enne Üksik-vahipataljoni toimima hakkamist tseremoniaalülesandeid. Pataljon oli relvastatud soomustransportööridega BTR-80UNSh ja mõne luuresoomukiga BRDM-2. Väeossa üritati koondada muudki kaitseväe soomustehnikat, mis oli peamiselt saadud lahkuvalt Vene armeelt. Pataljon eksisteeris 2002. aastani, mil likvideeriti seoses linnaku logistiliselt ebasobiva asukohaga ning ebavajalikkusega kaitseväe uues struktuuris ja arengukavas. Soomustehnika ja suur osa kaaderkoosseisust suunati samal ajal Paldiskis rahuvalveüksuse baasil formeeritud Scoutspataljoni. Seal jätkas tegevust ka Kalevi pataljoni ohvitseride kogu.
Jägala linnakusse jäi alles valveteenistus ja seal korraldati hajusalt kaitseväe ja Kaitseliidu väljaõppeüritusi.
1. jaanuaril 2009. aastal taastati Kalevi jalaväepataljon kiirreageerimisüksusena 1. jalaväebrigaadi koosseisus, asukohaga Paldiskis. Pataljoni isikkoosseis formeeriti suures osas Rahuoperatsioonide Keskuse väljaõppesektsiooni kaitseväelastest. Kalevi jalaväepataljon võttis üle 2008. aasta lõpus likvideeritud Rahuoperatsioonide Keskuselt ülesande plaanida ja valmistada ette rahvusvahelistel sõjalistel operatsioonidel osalevaid Eesti kontingentide allüksusi ja kaitseväelasi. Praegu on pataljonil teised ülesanded.
Ajalugu
Kalevlaste Maleva pataljon formeeriti 20. detsembril 1918, asutajad olid Tallinna spordiselts Kalevi liikmed. Kalevlaste Maleva pataljon osales mitmes Vabadussõja lahingus. Alates 1920. aastast seisnes pataljoni edasine tegevus väljaõppes ning piiri valvamises ja kindlustamises. 1940. aasta juunis saadeti väeosa laiali.
Pataljoni ülemad olid:
Caracas
Caracas on Venezuela pealinn ja suurim linn, riigi majandus- ja kultuurikeskus. Linn asub 920 m kõrgusel Ávila mäeaheliku jalamil 18 km kaugusel Kariibi mere rannikust.
Linn koosneb viiest omavalitsusest, millest neli (Baruta, Chacao, el Hatillo ja Sucre) asuvad Miranda osariigis ja viies Libertador moodustab Venezuela pealinna ringkonna.
Valencia linn asub 180 kilomeetrit läänes.
Lootos
pisi|[[India lootose õis]] Lootos (ka lootoslill; ladinakeelne nimetus Nelumbo) on taimede perekond lootoseliste sugukonnast. Perekonnas on kaks liiki: ameerika lootos ehk kollane lootos ning india lootos, mis on India ja Vietnami rahvuslill.
Mütoloogia ja sümboolika
Antiikajal nimetati lootoseks mitmesuguseid taimi, näiteks egiptuse lootost ja india lootost, mesikat ja mõnd puuliiki. Vesiroosi õiepunga ja õie kujutist on kreeka ja rooma kunstis sageli kasutatud ornamendi, näiteks lootospalmettornamendi loomisel.
Vanakreeka mütoloogias elasid Liibüas Suure ja Väikese Syrdi rannikul lotofaagid (tõlkes 'lootoseõgijad'). Kes oli sealseid lootosi söönud, ei tahtnud enam iial sellelt maalt lahkuda.
Nefertem (oli kas Ptahi ja Sehmeti või Ptahi ja Basti poeg). Teda on joonistatud kui suletuttidega kroonitud meest, kes mõnikord seisab ka lõvi seljas. Mõnedel maalidel on tal lõvi pea ning muumia keha. Varastel aegadel sümboliseeris teda lootoseõis, ta oli hea lõhna ehk aroomi jumal (nagu öeldakse Püramiiditekstis, "ta on lootoseõis Ra nina juures"). (Egiptus)
Sinine lootos
Lilleke, mis leiti Egiptuse püramiididest ja Tutanhamoni hauakambrist 1922. aastal, oli samuti lootos. Enam on see tuntud Niiluse liiliana. Tegelikult on see sinine vesiroos (Nymphaea caerulea), mitte lootos. Väidetakse, et sinine Niiluse lilleke sisaldab uimastit apomorfiini, millel on psühhoaktiivne toime.
Ikonograafias
Budistlik ikonograafia eristab kolme värvi lootost.
Mandzushril on see raamatu ehk teksti virna peal ja Tārā hoiab samasugust lootoslille peos.
Vanas Egiptuses seostati lootost jumalatega. Lootos-istmel ehk troonil istuvat Horust seostatakse Pühaliku Vaikusega, Horus oli Isise ja Osirise poeg, kutsuti Horusseks, kes juhib kahe silmaga, mis tähendab Vaikiv Tarkus ja Kaalutlev meel. Seetõttu olid Egiptuses levinud ja populaarsed Horuse silma kujulised amuletid. Horuse vasak silm sümboliseerib Kuud ja parem Päikest. Tema isa, kultusejumalus Osiris, kes on allilma valitseja, armastab lootostega poseerida. Lootosvanikuid seostatakse Egiptuses ka suremise ja matustega. Lootosõis pandi kaasa muumiale reiseks teise ilma ja sealt edasi uude ellu. Lootosevanikuid riputati templite kaunistuseks matuste ajal, samuti majadele. Lootosõie motiiv on kasutusel olnud dekoratiiv-elemendina Egiptuses, kus ta sümboliseerib surma ja taassünni printsiipi.
Nefertemi valitseda on lõhnad ja sinine vesiroos. Lõhnade uimastav mõju meie meeltele on tema teene. Tal on sinistest lootostest kroon peas.
Välislingid
Nelumbonaceae Nelumbonaceae
Hematiit
Hematiit ehk raudläik on oksiidne mineraal.
Hematiit on kolmevalentse raua oksiid (Fe2O3).
Hematiit on magnetiidi kõrval peamine rauamaak.
Hematiit võib esineda nii kristallide kui ka neerjate, muldjate või kiudjate agregaatidena. Hematiit on enamasti hallikat värvi, kuid temaga tõmmatud kriips on alati iseloomulikult kirsipunane. Hematiit annab punaka värvuse rauda sisaldavaile settekivimeile ja mineraalidele. Näiteks liivakivi ja lateriit on punakad peamiselt hematiidisisalduse tõttu. Graniit on enamasti punakat värvi, sest üks tema koostisosa, kaaliumpäevakivi, sisaldab peendispersset hematiiti, mis värvib puhtana valge mineraali roosakaks.
Tardkivimeis on hematiit vähem levinud kui settekivimeis ja nende moondunud ekvivalentides. Hematiit on tihti sekundaarne mineraal, mis tähendab seda, et ta on tekkinud mõne teise rauda sisaldava mineraali arvelt.
Hematiit on polarisatsioonimikroskoobis praktiliselt läbipaistmatu, mistõttu tabelis esitatud kristallooptilised andmed pole enamasti reaalselt jälgitavad.
Pigment
Hematiidi peenestamisel saadakse hea värviandvusega mittemürgine ja lihtsalt kasutatav anorgaaniline pigment, mida nimetatakse punaseks (ja lillaks) ookriks. Savi ja kriidiga segatult on hematiit punase kriidi ehk sangviini peamine koostisosa. Savirikkam hematiiti sisaldav värv on punane boolus, mida kasutatakse kuldamisalusena.
Keraamikas kasutatakse hematiiti angoobide koosseisus savinõude maalimiseks ja katmiseks.
Analoogfotograafias kasutatakse punast hematiitpigmenti suureformaadiliste negatiivide retušeerimiseks selle pigmendi omaduse tõttu kuivada opaakseks, valgust mitte läbilaskvaks, samas jäädes negatiivilt kergesti mahapestavaks.
Ljudmõla Pavlitšenko
Ljudmõla Mõhhailivna Pavlitšenko (ukraina keeles: Людмила Михайлівна Павліченко; vene keeles: Людмила Михайловна Павличенко; 12. juuli 1916 – 10. oktoober 1974) oli ukraina päritolu snaiper, kes võitles Teises maailmasõjas Nõukogude Liidu poolel. Tegu on läbi aegade parima naissnaipriga, kelle arvele jäi 309 vastase elu.
Berezini madal
Berezini madal on madalik Olavi madalast 4–5 km lääne-loodes. Vähim sügavus on 4,5 m.
699
699. aasta
Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand
Aarne Arvonen
Aarne Arvonen osales Esimeses maailmasõjas kaitserajatiste ehitusel. Soome kodusõjas võitles ta punaste poolel ja sattus Ekenäsi vangilaagrisse. Vabanedes elas ta Helsingis Kallios, abiellus ja sai kahe tütre isaks. 1938 jäi ta leseks ja kolis Järvenpääle. Ta töötas mööblitehases ehisdetailide voolijana.
699
Kümnendid: 640. aastad 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad - 690. aastad - 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad
Aarne Arvonen
Oma 100. sünnipäeva sõitis ta tähistama Londonisse. 2005. aastani elas ta omaehitatud majas. Seejärel viidi ta nefriidi tõttu haiglasse, kuid paranes. Seal anti talle esimest korda elus antibiootikume. Kõrges vanaduses elas ta Vanhankylänniemi hooldekodus Järvenpääl ning tema tervis oli kuni 2008. aastani hea, kuni ta jäi pimedaks ja kõva kuulmisega.
Suurrahu (Kaavi)
Suurrahu on 0,43 hektari suurune saar (laid) Kaavi ninast lõuna-edelas Saare maakonnas Saaremaa vallas Koovi küla alal. Saare rannajoone pikkus on 328 meetrit.
699
Aastad: 694 695 696 697 698 - 699 - 700 701 702 703 704
Aarne Arvonen
Ta oli lapsepõlvest saadik astronoomiahuviline. 1921. aastal oli ta üks Soome amatöörastronoomiaseltsi asutajaliikmetest ja oli selle liige 87 aastat.
Aarne Arvonen elas 111 aasta ja 151 päeva vanuseks. Ta oli surres maailma vanuselt 7. inimene, kõigi aegade vanuselt 51. mees, kõigi aegade vanuselt 17. Euroopa mees ja kõigi aegade vanim Soome mees.
Pärast tema surma sai Soome vanima inimese tiitli 1901. aastal sündinud Viljo Kekola.
Suurrahu (Kaavi)
Laiust kirde poole jääb veel üks nimetu laid. Suurrahust kagusse jääb 2 km ulatuses Kaavi madal. Saar asub 200 meetrit Pussa peakraavi suudmest ja 100 meetrit Saaremaa rannikust lõunas.
Saar kuulub Karala-Pilguse hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Keemiarelv
Keemiarelv ehk kemorelv on massihävitusrelv, mille aluseks on toksiliste keemiliste ühendite mõju elusorganismidele. Keemiarelv moodustub ründemürgist ning selle kandjast. Kandjaiks võivad olla raketid, lennukipommid, mürsud ja miinid, granaadid jpm. Keemiarelva võib pihustada ka lennukitelt või balloonidest, lastes tuulel seda vaenlase peale kanda.
Ajalugu
pisi|Keemiarelva kasutamine esimeses maailmasõjas. Saksa väed Idarindel pisi|USA väed pihustamas [[Agent Orange'i mürki Vietnamis]] Keemilisi aineid kasutati vaenlase vastu juba muinasajal. Kasutati nii taimsete kui ka loomsete mürkidega töödeldud torkerelvi ja nooli, aga ka suitsu. Näiteks on teada, et 400 aastat eKr kasutasid spartalased Peloponnesose sõjas puidu, väävli ja pigi põletamisel saadud suitsu.
1855. aastal kasutasid inglased Krimmi sõjas väävli põletamisel tekkivat suitsu.
1907. aastal keelustati Haagi konventsiooniga mürkaineid sisaldavate mürskudega tulistamine. Sellegipoolest kasutati keemiarelva laialdaselt Esimeses maailmasõjas. 22. aprillil 1915 kasutasid sakslased kloori Flandrias. Kogu sõja jooksul kulutati eri liiki ründemürke kokku 113 000 tonni, kannatada sai ligi 1,3 miljonit inimest ja suri umbes 91 000.
Maailmasõdadevahelisel perioodil jätkus keemiarelva arendustegevus ning suurte keemiarelvaarsenalide loomine. Sünteesiti mitmed uued ründemürgid. 1925. aastal Genfi protokolliga keelustati ründamine igasuguste keemiarelvadega. Siiski ei peetud keeldudest alati kinni. Näiteks kasutas Itaalia ründemürke 1936. aastal Abessiinias ja Jaapan 1937. aastal Hiinas.
Teises maailmasõjas kasutati keemiarelva piiratud ulatuses (nt Jaapan Hiina vastu), kuigi ka näiteks Saksamaal olid suured keemiarelvade varud. Pärast sõda uputati suur osa Saksamaa keemiarelvadest Biskaia lahte, Põhja- ja Läänemerre, täpselt märgistamata kohtadesse.
Ründemürkide arendustegevus on jätkunud ka pärast II maailmasõda. 1960ndatel sünteesiti VX gaas, 1970ndatel loodi binaarsed ründemürgid.
Külma sõja ajal oli Ameerika Ühendriikide ja Venemaa keemiarelvade tagavarad nii suured (kümneid tuhandeid tonne), et nendega oleks võinud hävitada suurema osa planeedil Maa eksisteerivatest inimestest ja loomadest. Iraak kasutas keemiarelvi Iraanis 1980ndatel. 1988. aastal kasutas Iraak sinepigaasi ja närvigaase Halabaja elanike vastu Põhja-Iraagis. Halabaja rünnaku ohvrite pildid vapustasid maailma "Keemiarelvade keelustamise konventsiooni" läbirääkimiste ajal.
Keemiarelvi on kasutatud ka hilisemates relvakonfliktides (nt USA Vietnamis ja Iraagis). Samuti on ründemürke kasutatud keemiaterrorismiks: 20. märtsil 1995 Tokyo metroos, kus äärmusliku ususekti Aum Shinrikyo liikmed tapsid sariini kasutades 11 inimest ja umbes 5000 sai mürgistuse. Venemaa kasutas fentanüülgaasi Moskva Dubrovka teatri pantvangikriisi lahendamisel 26. oktoobril 2002, kus ohvreid oli üle saja.
2023. aastal teatas Ameerika Ühendriikide president Joe Biden, et USA on oma keemiarelvade varud hävitanud.
Jaotus
Sõjalise kasutatavuse järgi jagunevad ründemürgid tapvateks ja ajutisi kahjustusi tekitavateks. Ründemürke iseloomustavad parameetrid LC50 – ründemürgi kontsentratsioon (mg/m3 ühe minuti jooksul), mis toob kaasa isikkoosseisu 50% suremuse ja LD50 – ründemürgi doos (mg kehakaalu kg kohta saaduna 1 minuti jooksul), mis toob kaasa isikkoosseisu 50% suremuse.
Mõju järgi inimorganismile jaotatakse mürkained järgmistesse gruppidesse:
Mürgid võivad organismi tungida läbi naha, limaskestade, sissehingamisel või seedeelundkonna kaudu, lämmatavad mürgid ainult hingamisteede kaudu.
Lämmatavad mürgid
Keemiarelvad, mis kasutavad lämmatavaid mürke, on välja töötatud nii, et need pärsiksid ohvri hingamisvõimet. Nende toime põhineb vedeliku kogunemisel kopsudesse, mille tagajärjel ohver lämbub. Sellised kemikaalid on enamasti naha ja silmadega kokkupuutel korrosiivsed, hägustades nägemist ja tekitades sügavaid põletushaavu. Sissehingamisel põhjustavad köha, oksendamist, peavalu, valu ja ängistavat tunnet rinnus, hingamis- ja vereringepuudulikkust. Lämmatavad mürgid on näiteks:
Söövitavad mürgid
Söövitavaid mürke võib sõjategevuses kasutada mitmel eesmärgil, esiteks vastaste mürgitamiseks (sh tapmiseks) ja teiseks eesmärgiga sundida vastase vägesid kandma täiskomplekti kaitsevarustust, mis vähendab nende võitlemise efektiivsust. Söövitavad mürgid põletavad ja ärritavad kokkupuutel nii nahka kui ka teisi kehaosi. Nad mõjuvad silmadele, limaskestadele, kopsudele, nahale ja vereloomeelunditele. Nahale tekitavad ville, haavandeid ja põletushaavu. Sissehingamisel kahjustavad hingamisteid ja allaneelamisel põhjustavad oksendamist ning kõhulahtisust.
Sellised kemikaalid on näiteks: HD ja HN on läbi ajaloo olnud kõige kardetumad söövitavad mürgid, sest nad on keemiliselt stabiilsed ja püsivad, samuti nende laiahaardeliselt kahjustava toime tõttu. Lisaks pole veel väljatöötatud efektiivset ravi nende mürgistuse vastu. Sinepiühendid on oma füüsikaliste omaduste tõttu väga püsivad ka madalatel temperatuuridel ja nende püsivust on võimalik veelgi tõsta, lahustades neid mittelenduvates solventides.
Söövitavaid kemikaale testisid esimest korda sõjategevuses sakslased aastal 1917. Söövitavatel kemikaalidel põhinevaid relvi kasutati hiljem mitmetes konfliktides, kuid kõige rohkem aastatel 1980–1988 Iraani ja Iraagi sõjas. Neid kasutatakse peamiselt vedeliku või aerosoolina. Söövitavatel kemikaalidel on tihti pikaldane mõju, mille jooksul sümptomid süvenevad. Söövitavad kemikaalid ei ole enamasti surmavad (on vaid paaril protsendil juhtudest), kuid põhjustavad pimedust ja püsivaid kahjustusi hingamisteedele.