cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Merike Vaher
Aastatel 1973–1978 õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis. 1999. aastal kaitses ta Tallinna Tehnikaülikoolis magistritöö ja 2002. aastal samas doktoritöö.
2007. aastal sai ta Eesti Vabariigi teaduspreemia.
Carlos Strandberg
pisi|Carlos Strandberg (2015) Sergio Carlos Strandberg (sündinud 14. aprillil 1996 Göteborgis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib ründajana Türgi kõrgliigaklubis Hatayspor.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis BK Häcken, mille meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2013. aastal. Hiljem on ta mänginud veel Rootsi kõrgliigas klubide AIK-i, Malmö ja Örebro koosseisus, lisaks Venemaa kõrgliigas Moskva CSKAs ja Ural ning Belgia kõrgliigas Westerlo.
2019. aasta augustis suundus Strandberg Malmöst laenule Saudi Araabia kõrgliigaklubisse Al-Hazem, kellega sõlmis 2020. aastal püsiva lepingu. Hooajal 2020/21 oli ta Al-Hazemist laenul Saudi Araabia kõrgliigaklubis Abha Clubi. Hooajal 2019/20 lõi Strandberg Saudi Araabia kõrgliigas 13 väravat ja 2020/21 hooajal 14 väravat. Hooaja 2021/22 keskel liitus ta Katari kõrgliigaklubiga Al-Sailiya, kus mängis poolteist hooaega.
2023. aasta juulis sõlmis Strandberg nelja-aastase lepingu Hataysporiga.
Aastatel 2013–2018 mängis Strandberg Rootsi noortekoondistes. 2013. aastal saavutas Strandberg Rootsi kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel kolmanda koha.
VapoChill
VapoChill on faasivahetusel põhinev süsteem arvuti- ja graafikaprotsessorite jahutamiseks, mida kasutavad riistvaraentusiastid ja arvutimängurid. VapoChilli on loonud ja kaubamärgina registreerinud äriühing Asetek.
VapoChill maksab tavaliselt peaaegu sama palju kui keskmine arvutikomplekt: umbes 800 USA dollarit.
Asetek
Asetek on firma, mis kavandab, arendab ning turustab arvuti- ja graafikaprotsessorite vedelikjahutusi. Hetkel toodab Asetek jahutusi eelkõige tervete arvutikomplektide jaoks.
Asetek asutati aastal 2000. Firma esimene toodang oli mitmeid auhindu võitnud VapoChill jahutite seeria, mis oli mõeldud eelkõige mänguritele ning arvutientusiastidele. 2006. aastal otsustas juhtkond teha strateegilise muutuse – suunata oma põhitähelepanu arvutikomplektidele. Tutvustati esimest täielikult komplekteeritud ja tehases suletud vedelikjahutussüsteemi. Lisaks tootmise lihtsustamisele ning 50 000-le hooldevabale töötunnile langetas see toode hoobilt ka vesijahutuste hindu.
Praeguseks on Aseteki protsessorijahutid esmane valik mitmetele tehases valmistatud ja seal üle kiirendatud mängurisüsteemidele. Sinna kuuluvad näiteks Dell Alenware, Acer ja mitu muudki väiksemat mänguarvutibrändi.
Faasivahetuse mehhanism
Auru kokku suruv faasivahetusjahuti on tavaliselt arvuti kõrval olev kast, mis on protsessoriga ühendatud toru kaudu. Põhielemendiks on sama tüüpi kompressor, mis näiteks õhukonditsioneeris. Kompressor surub kokku gaasi (või gaaside segu), mis kondenseerub vedelikuks. Seejärel pumbatakse see vedelik protsessori juurde, kust ta möödub kas lihtsalt kapillaartoru või keerukama soojuspaisuva klapi kaudu. Vedelik aurustub (faas muutub), neelates protsessilt kuumust nagu ka ümbritsevast keskkonnast. See aurustumisprotsess võib langetada temperatuuri 15.–150. kraadi võrra Celsiuse järgi, sõltuvalt koormusest, protsessori kuumaeraldatusest, kuumuse eraldamise süsteemist ning kasutatavast gaasisegust. Gaas voolab kompressorisse tagasi ning tsükkel algab taas otsast peale.
Seda tüüpi süsteemil on üsna mitmeid probleeme, kuid üks ja kõige suurem on kondensatsioon – kõik madala temperatuuriga süsteemi osad tuleb isoleerida ümbritsevast keskkonnast, kuna sinna tekkiv kondensatsioonivesi võib hakata tilkuma tundlikele elektroonikakomponentidele.
Tooteseeria
Tegu on põhimõtteliselt arvutikorpustega (v.a. LS), millele on kompressor ja jahutustoru sisse ehitatud. Nende muudatuste pärast on nad tava-ATX mõõtu korpusest mõnevõrra kõrgemad ja laiemad. Jahutil on olemas ka oma tarkvara, millega on seadet võimalik jälgida ja juhtida ka operatsioonisüsteemist.
LightSpeedi puhul on tegemist alusega, millele on arvutikorpus hiljem vaja külge kinnitada. Kuna ATX standardi järgi peab protsessor arvuti põhjast kindlal kaugusel olema, siis sobib põhimõtteliselt suvaline korpus, aga ideaalse sobimise jaoks soovitatakse kindlaid Lian-Li korpusemudeleid (PC-60, PC-61, PC-65, PC-7, PC-12, PC-37, PC-82, PC-601, PC-0700,PC-0716a, PC-0716s, PC-6077, PC-6085A).
Alternatiivid
Lisaks Asetekile toodab faasivahetusega jahutuslahendusi ka ettevõte nimega Nventiv. VapoChilli kaubamärgile vastab neil Prometeia. Prometeia on alati olnud paremate näitajate ning jahutusomadustega, kuid Aseteki toodang on odavam ning selle hinna-jõudluse suhe on rohkem tasakaalus.
Bautzen
Bautzen (ülemsorbi keeles Budyšin) on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal, Bautzeni kreisi keskus. Asub Spree jõe ääres. Bautzen on sorbi kultuuri keskus.
Ajalugu
1213. aastal sai Bautzen linnaõigused.
Teise maailmasõja järel, kui paljud Saksa idapoolsed alad anti Poolale, siis Bautzen ja Görlitz jäid Saksa DV-le.
Valkeakoski linn
Valkeakoski on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Pirkanmaa maakonnas. Asub Mallasvesi ja Vanajavesi järvede ühinemiskohas.
Valkeakoski sai aleviks 1923 ja linnaks 1963. 1973. aastal liideti linnaga Sääksmäki vald.
Valkeakoski on paberitööstuse keskus. Seal asuv Tervasaari paberitehas on Euroopas suuruselt neljas.
Linna jalgpalliklubi FC Haka on mitmekordne Soome meister.
Ignacio Zuloaga
thumb|Zuloaga ausammas Eibaris pisi|"San Millani vanamoorid" (1907) Ignacio Zuloaga y Zabaleta (26. juuli 1870 Eibar – 31. oktoober 1945 Madrid) oli baski päritolu Hispaania maalikunstnik.
Ta sündis Baskimaal ja õppis Pariisi vabaakadeemiates. Tema esimene maal jõudis Pariisi Salongis näitusele 1890. aastal.
Ta maalis peamiselt portreid ja maastikke. Tema stiil põhines Hispaania klassikaliste kunstnike traditsioonil.
Zuloaga oli samuti kunstikoguja. Tal oli Hispaania vanade meistrite teoseid, lisaks keskaegset kunsti.
Zumaias on tema majamuuseum.
Karl Aru
Konstantin Karl Aru-Kaušinski (venepäraselt Карл Иванович (Яанович) Ару) (30. mai 1902 Tarva küla, Veltsa vald Haapsalu kreis Eestimaa kubermang – 28. veebruar 1994 Tallinn) oli Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu sõjaväelane, suurtükiväe kindralmajor. Teise maailmasõja järgses Eestis tunti teda Karl Aru nime all. Karl Aru oli Narva (1974) ja Velikije Luki (1985) aukodanik.
Elulugu
Karl Aru isa ja ema olid Aru mõisa mõisamoonakad. Aastal 1914 lõpetas Aru 5-klassilise kohaliku Tarva ministeeriumikooli ja läks Tallinna juuksuri õpilaseks. Juuksuritöö kõrvalt hakkas ta õppima õhtukoolis ja kahe aasta pärast sooritas ta eksternina linnakooli eksamid.
1917. aasta revolutsioon
Elades Tallinnas oma juuksurist tädimehe Jaan Jürmani juures sattus 1917 Karl Aru 1917. aasta revolutsioonisündmuste ajal bolševistlikult meelestatud seltskonda, liitus Punakaardiga ja 1918. aastal Saksa okupatsiooni alates lahkus ta Venemaale Jääretke käigus enamlastega – esialgu Petrogradi ja seejärel edasi Vjatkasse, kus teenis raudtee valveüksustes. Vjatkas astus Aru 16-aastaselt 5. juulil 1918 Punaarmeesse, teenides Vjatka kubermangu Sõja-Revolutsioonikomitee käskjala ja ratsaluurajana.
Venemaa kodusõda
27. augustist 1918 saadeti Aru Vene kodusõjas Idarindele, Siberisse nõukogude võimu viima, kus osales Vene kodusõjas nõukogude võimu vastaste Vene valgekaartlaste sõjajõudude vastu, Krasnoufimski ja Aktšinski lähedal Jekaterinburgi piirkonnas.
Eesti Vabadussõjas
1918. aasta sügisel pärast Nõukogude vägede pealetungi Eestile ja Eesti Vabadussõja algust saadeti Aru detsembrikuus Narva, kus ta määrati Eesti Töörahva Kommuuni Eestimaa Revolutsioonilisse Kaitsepolku. Nõukogude vägede koosseisus osales K. Aru lahingutes Viru rindel ja Rakvere, Tapa all.
Kuna nõukogude punaarmee väed Eesti sõjaväe poolt 1919. aasta veebruari alguseks Eestimaast välja aeti, tuli Arulgi taganeda koos Eesti kütivägedega Narva ja Pihkva alt Võrusse, kus August Männioksa poolt formeeriti 3. eesti kommunistliku kütipolk ja seejärel 1. veebruaril 1919 Põhja-Lätisse, Alūksne (Marienburg)i piirkonda.
1. Eesti Kütidiviisi 5. Võru Eesti kommunistlik kütipolgu 3. pataljoni 1. roodu koosseisus osales K. Aru 1919. aasta veebruaris lahingutes Kagu-Eestis Misso ja Munamäe piirkonnas, kuni Punaarmee taganemiseni veebruarikuus.
1919. aasta 30. juulil sai K. Aru Ostrovi lähedal mürsukilluga puusast haavata.
Pärast paranemist astus K. Aru 1. Eesti Kommunistlikku Ratsapolku, mis sõdis alul Looderindel Peipsi taga, seejärel aga Lõunarindel Ukrainas. Seal haigestus K. Aru tüüfusse, millest paranes 1920. aasta kevadeks.
Kuna Tartu rahu kohaselt saadeti Eesti kommunistlik brigaad laiali, astus Aru Punaarmee 13. armee 3. Kaasani laskurdiviisi suurtükipatareisse, millega osales 1919. aasta oktoobris Lõunarindel võitlustes kindralleitnant Peter von Wrangelli vägede vastu ja Krimmi vallutamisel.
Teenistus Punaarmees
Pärast Kodusõja lõppu jätkas Karl Aru teenistust nõukogude suurtükiväes. Õppis aastatel 1925–1929 Odessa suurtükiväekoolis, teenis seejärel Leningradi oblastis ja Valgevenes.
1. augustil 1938 Karl Aru arreteeriti, teda süüdistati "rahvavaenlaseks" olemises, kuid vabastati 1939. aasta oktoobrikuus. Aru saadeti esialgu Sevastopoli õhutõrjesuurtükiväe kooli vanemõpetajaks; 1941. aasta mais aga Krasnodaris loodavasse õhutõrjesuurtükiväe kooli.
II maailmasõjas
1942. aasta aprillis komandeeriti alampolkovnik K. Aru Uurali sõjaväeringkonda Sverdlovskisse, kus määrati 249. Eesti Laskurdiviisi 779. suurtükipolgu ülemaks.
Teel Kalinini rindele viidi ta sama aasta 21. novembrist üle 7. Eesti Laskurdiviisi 23. suurtükipolgu ülemaks; osales selle polguga Velikije Luki lahinguis.
1944. aasta 23. märtsil pärast seda, kui senine Eesti Laskurkorpuse suurtükiväe ülem polkovnik Johann Mäe Narva jõe idakaldal miinikillust surma sai, määrati K. Aru Laskurkorpuse suurtükiväe ülemaks, kellena juhtis Eesti Laskurkorpuse suurtükiväeosasi Narva lahingus; sisenes 2. eelsalgaga, koos Lembit Pärnaga Tallinnasse 24. septembril. Juhtis kahe korpuse eelsalga rünnakut Läänemaale ja Muhule. Osales 925. laskurpolguga Muhu vallutamisel. 1945. aastal edutati ta suurtükiväe kindralmajoriks.
Tegevus pärast II maailmasõda
Aastatel 1946–1948 oli Aru armee suurtükiväe juhataja asetäitja Leningradi sõjaväeringkonnas. 1948. aasta mais asus Aru õppima Vorošilovi-nimelisse Kõrgemasse Sõjaväeakadeemiasse. Lõpetas selle 1951, kuid juba 1949. aastast sai seal vanemõpetajaks, millist ametit pidas 1960. või 1961. aastani.
Pensionil olles tegeles Aru nõukogude ja patriootliku kasvatustööga. Ta oli Nõukogude Sõjaveteranide Komitee Tallinna sektsiooni esimees, matka "Tunne oma kodumaad" staabiülem ja ENSV Kodusõja Veteranide Koondise esimees. 1967 ilmutas ta mälestusteraamatu "Suurtükiväelasena sõja-tandril" ning 1984 koos polkovnik Feodor Paulmaniga raamatu Lembit Pärnast "Meie kindral".
Kindralmajor Aru suri 28. veebruaril 1994 Tallinnas ja maeti Metsakalmistule.
Citizendium
Citizendium on Vikipeedia asutaja Larry Sangeri poolt 2006. aastal alustatud paralleelprojekt. See on vaba entsüklopeedia, kus toimetajad peavad esinema oma pärisnimede all (kokkuleppel toimetusega võidakse kasutada varjunimesid) ning artiklite versioonid läbivad heakskiidetud artikliks tunnistamise protseduuri. Heakskiitmise õigus on kasutajatel, kes on tõendanud, et nad on valdkonna eksperdid.
Seisuga 17. mai 2008 on töös 6400 artiklit ning heaks kiidetud on 65 artiklit.
Seisuga 23. mai 2009 on töös üle 10 800 artikli.
Seisuga 23. märts 2010 on töös üle 13 300 artikli, millest 121 on eriala asjatundjate poolt heaks kiidetud.
Välislingid
Larry Sanger
Fédération Internationale Féline
Fédération Internationale Féline (lühend FIFe) on rahvusvaheline kassiregistrite liit.
FIFe tegutseb 41 riigis üle maailma ja seda on nimetatud ka kasside ÜRO-ks.
FIFe loomise idee algatas 1930. aastatel prantsuse kassisõber Marguérite Ravel.
Eestist kuulub organisatsiooni Eesti Kassikasvatajate Liit Felix.
IRF3710
IRF3710 on isoleeritud paisuga väljatransistor, mida kasutatakse nõrga signaali elektriahelates lülitina audiotehnikas ja autodes.
Kerberos
Etümoloogia
Kerberose kreekapärasest nimest "Κέρβερος" tuleb ka ladinapärane nimi "Cerberus". Inglise keeles hääldatakse "Cerberus" enamasti ['sɜrbərəs], kuigi antiikse häälduse järgi oli nii kreeka kui ka ladina keeles "c" häälduseks eesti keele "k".
Rinnaleht
Rinnaleht on ripatsina kaelakees kantav lai õhukesest hõbe plekist rinnaehe.
Kerberos
Mütoloogia
pisi|Vaasimaal, millel [[Herakles viib kahepealist Kerberost allilmast välja]] Kerberose vanemateks olid Echidna, kes oli pooleldi naine ja pooleldi madu, ning Typhon, saja maopeaga tuld sülgav hiiglane, keda isegi Olümpose jumalad kartsid. Kerberose venda Orthrost kujutati kahepealise põrgukoerana. Kreeka mütoloogias ja kunstis kujutatakse Kerberost tavaliselt kolme peaga. Enamikus teostes esindab ja näeb üks pea minevikku, teine olevikku ja kolmas tulevikku, teistes allikates esindavad pead sündi, noorust ja vanadust. Kõik Kerberose pead söövad väidetavalt ainult elavate liha ja seetõttu lubavad meeleldi surnute hingi allmaailma, kuid ei luba kellelgi neist sealt lahkuda. Kerberos valvab allilma väravaid ja on Hadese truu valvekoer.
Rinnaleht
Suuri sõõrikuid kandi Eestis juba nooremast rauaajast kuni 16. sajandini. Seejärel levisid pikliku puulehekujuga rinnalehed, mis siiski hiljem jäid kaelarahade kõrval tagaplaanile. Rinnalehti kandsid 19. sajandil vähesel määral veel Setu naised.
Kerberos
Heraklese kaheteistkümnes vägitegu
pisi|vasakul|Etruski vaas (ca 525 BC) – [[Herakles viimas Kerberost Eurystheusele]] Kerberose elusalt kinnipüüdmine oli viimane vägitegu, mida kuningas Eurystheus sundis Heraklest sooritama, et heastada tema ja Megaira laste tapmine. Seetõttu oli see ka kõige raskem vägitegu. Pärimuse kohaselt ei pidanud Herakles algselt Kerberost kinni püüdma, kuid Eurystheus ei võtnud kahe eelmise ülesande täitmist arvesse, kuna Herakles oli saanud abi. Peale ülesande saamist läks Herakles Eleusisesse, et liituda Eleusise Müsteeriumiga, kus ta õppis, kuidas siseneda Allilma ja lahkuda sealt elusalt, ning samas ka, et saada andeks kentauride tapmise eest. Ta leidis sissepääsu Allilma Tainaronist ning Athena ja Hermese abiga sai nii sisse kui ka välja. Charonist möödus ta tänu Hestia abile ja ta enda kurjadele pilkudele. Allilmas kohtus Herakles Theseuse ja Peirithoosega, kes olid vangistatud, kuna nad proovisid röövida Hadese abikaasat Persephonet. Ühe pärimuse järgi kerisid maod nende jalgade ümber rõngasse ja muutusid kiviks, teise järgi teeskles Hades külalislahkust ning palus neil istuda unustuse toolidesse ja nad jäid alatiseks kinni. Kui Herakles tõmbas Theseuse ta toolist, jäi osa ta reiest sinna kinni, kuid kui Herakles proovis Peirithoost päästa, värises maa, sest Peirithoose soov jumala naist endale saada oli nii solvav, et ta pidi igaveseks kinni jääma. Herakles leidis Hadese ja palus luba Kerberose maapinnale toomiseks, Hades nõustus juhul, kui Herakles suudab Kerberosest paljaste kätega jagu saada. Herakles sai sellega hakkama ja tiris ta Allilmast Peloponnesosel asuva koopa kaudu Eurystheuse juurde. Kuningas kartis Kerberost nii väga, et hüppas pithosesse, suurde hoiustusvaasi, ja palus Heraklesel Kerberos allilma tagasi viia, vastutasuks vabastas ta vägitegudest. pisi|Herakles ja Kerberos. Rooma mosaiik
Kirjandus
pisi|Kerberos [[Dante Alighieri|Dante "Jumalikus komöödias", Gustave Doré illustratsioon]] Kerberost kujutati paljudes silmapaistvates kreeka ja rooma kirjandusteostes, kuulsamatest näiteks Vergiliuse "Aeneises", Rhodose Peisandrose "Heraklese vägitöödes", Platoni Orpheuse loos ja Homerose "Iliases". Eri teosed ja autorid kujutavad Kerberost küllaltki sarnaselt – tal on alati madudest lakk, samuti mao saba, enamikus tolleaegsetest kirjandusteostest on Kerberosel kolm pead, ainult Hesiodose "Theogonias" on tal 50 pead. Enamik antiikkirjanduse allikatest pöörleb ümber tekkiva ohu, kui Kerberos ületatakse ja elusolend saab ligipääsu allilmale – "Aeneises" uinutati Kerberos mürgitatud meekookidega, Orpheus suigutas Kerberose oma muusikaga. Kerberose elusalt tabamine oli Heraklese kaheteistkümnes ja samas ka viimane vägitöö. Dante Alighieri "Põrgu" kuuendas laulus karistab Kerberos põrgu kolmandas ringis inimesi apluse eest, mis on üks seitsmest surmapatust, rebides neid tükkideks. Kerberose tähtkuju avastas Johannes Hevelius 1687. aastal. John Milton kirjeldab "Kadunud paradiisis" Kerberose koeri põrgus.
Kunst
pisi|Kerberose kuju Stockholmis [[Rootsi Kuninglik Tehnoloogiainstituut|Rootsi Kuningliku Tehnoloogiainstituudi ees]] pisi|Kerberos [[William Blake'i maalil]] Antiik-Kreeka ja -Rooma arheoloogilistel kaevamistel on leitud arvukaid viiteid Kerberosele nii kujudel kui ka arhitektuuris. Kunstis ei ole Kerberose kujutis nii kindel kui kirjanduses – kreeka ja rooma poeedid ja keeleteadlased olid enamasti tema väljanägemise suhtes ühel meelel. Klassikalises kunstis on tema kujutamisel korduvateks motiivideks maod, kuid peade arv erineb. Kuju Borghese galeriis kujutab Kerberost kolme peaga ja Hadese kõrval istuvana, Heraklese kaheteistkümnendat vägitööd kujutav pronkskuju näitab Kerberost aga kahepealisena. Enamikul vaasidel, mis kujutavad kaheteistkümnendat vägitegu, on Kerberosel samuti kaks pead. Kriitikud on kõige loomingulisemaks Kerberose esituseks pidanud ühte umbes 560. aastal eKr loodud Lakoonia vaasi, millel Kerberost on kujutatud kolme pea ning keha ja päid katvate madudega.
Selgitused
Kreeka filosoof Herakleitos väitis euhemeristiliselt, et Kerberosel oli kaks kutsikat, kes ei olnud oma isast kunagi eemal, nii et Kerberos oli tegelikult väga suur, kuid tavaline koer, aga kunstnike piltidel jääb neist kolmepealise koera mulje. Klassikalised ajaloolased peavad Herakleitose selgitust nõrgaks. Mõned eksperdid arvavad, et Kerberose kuju aluseks on šaakal.
Maade haaramine
Maade haaramine või ka maade hõivamise all mõistetakse suuremahulisi tehinguid maaga, mille käigus rahvusvahelised või kohalikud ettevõtjad, avalik-õiguslikud juriidilised isikud või füüsilised isikud ostavad või rendivad suuri maatükke arengumaades. Rahvusvaheliselt tunnustatud ühtset definitsiooni maade haaramise kohta ei ole.
Käbikeha
Käbikeha ehk käbinääre ehk pineaalkeha ehk epifüüs ehk pineaalnääre (ladina keeles glandula pinealis, corpus pineale, epiphysis cerebri (pinus on ladina keeles mänd)) on enamikul selgroogsetel loomadel vaheaju epitalamuses asuv sisenõrenääre. Käbikeha reguleerib organismi ööpäevarütmikat ja sünteesib serotoniinist hormooni – melatoniini.
Maade haaramine
Termin „maade haaramine“ viitab 21. sajandil suuremahulistele tehingutele maaga, mille arv suurenes järsult pärast 2007.–2008. aasta ülemaailmset majanduskriisi. Toiduhindade järsk tõus ülemaailmse majanduskriisi ajal põhjustas arenenud riikides vajaduse kindlustada end toiduga ning uued majanduslikud võimalused, mis avanesid sellega seoses põllumajanduslikele investoritele, tõid omakorda kaasa kiire suuremahuliste põllumajanduslike investeeringute sissevoolu globaalsesse lõunasse. Suures ulatuses on maade haaramine leidnud aset Aafrikas, Lõuna-Ameerikas ja teistes sellistes piirkondades, kus maa hind on odavam kui arenenud riikides ja maailmas keskmiselt. Investeeringud pärinevad peamiselt rahvusvahelistest ettevõtetest ning nende eesmärgiks on tööstuslik toidu ja biokütuste tootmine. Hoolimata sellest, et Maailmapank on püüdnud maade haaramise juures esile tuua selle positiivset mõju kohalikule kogukonnale, on selline tegevus leidnud palju kriitikat mitmete kodanikuühiskonna organisatsioonide ja liikumiste poolt põhjusel, et maade haaramisel on suur negatiivne mõju kohalikule kogukonnale.
Käbikeha
Käbikeha on jaotatud sagarikeks, mis sisaldavad pinealotsüüte ja neurogliiarakke.
Käbikeha pärsib varajast sugunäärmete arengut. Pineaalkeha talitluse lakkamine tingib enneaegset suguküpsust. Isendi vanaduses käbikeha taandareneb.
Käbikeha areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Kõikidel tänapäeval elavatel madudel on käbinääre, kuid selle ülesanded pole päris selged. Katsed harilike tripimadudega (Thamnophis sirtalis parietalis) näitasid, et isased maod, kes ei ole talveune ajal madalatel temperatuuridel maha jahtunud, ei ole võimelised kevadise paaritumise ajal emaste madudega paljunemisele suunatud käitumise osas läbi käima. Uurijad seostavad seda osaliselt käbinäärme talitlusega. Koduloomadel koosneb käbinääre kehast (corpus), varrest (pedunculus) ja käbisopisest (rec. pinealis).
Ajaloolist
Käbikeha kirjeldus omistatakse René Descartesile ("Hinge passioonid", "Les Passions de l'âme", 1649).
Metoik
Metoik (vanakreeka keeles metoikos 'ümberasuja') oli antiikajal Kreekas, eeskätt Ateenas elav vaba isik, kes polnud sündinud polise kodanike järglasena, vaid oli mujalt sissesõitnu. Metoikidel polnud kodanikuõigusi. Nad olid põhiliselt kaupmehed ja käsitöölised ja mõnedki neist said väga rikkaks. Elamis-, kauplemis- ja käsitööõiguste eest maksid nad erilist kaitseraha (metoikioni).
Tuntumad metoikidest on näiteks Lysias, Aristoteles jt.
Promill
Promill (lad pro mille, tuhande kohta) on ühik, mis väljendab arvulist suhet üks tuhandikosa tervikust. Promilli tähis ehk märk on ‰.
Promilli kasutatakse muu hulgas merevee soolsuse, vere alkoholisisalduse ja eesnime esinemissageduse näitamiseks. Demograafias kasutatakse promilli sündimuse üldkordaja, suremuse üldkordaja ja loomuliku iibe kordaja näitamiseks.
Kontsert (barokk)
Kontsert on barokiajastu muusikažanr, mis omakorda jagunes allžanriteks:
Try Honesty
"Try Honesty" on Billy Talenti esimene edukas singel ansambli debüütalbumilt "Billy Talent", mis jõudis poelettidele aastal 2003.
Muusikavideo
"Try Honesty" muusikavideo, mille lavastas Sean Michael Turrell, tegevus leiab aset mahajäetud hullumajas, kus bänd mängib. See hoone asub Ontario provintsis Whitbys (samas kohas tegi Our Lady Peace oma fotosessiooni). Video annab mõista, et selles hoone kummitab mitmel moel, näiteks sealsed varjud on ilma kehadeta, elutud asjad liiguvad (nukk avab silmad, ilma et teda oleks puudutatud, mööbel liigub, inimesed, kes on perepildil, liigutavad ennast).
"Try Honesty" on ka Tiger Woodsi 2004. aasta PGA turnee soundtrack.
Jugoslaavia riigipeade loend
Jugoslaavia riigipeade loend esitab Jugoslaavia riigipead aastatel 1918–2006 sõltumata nende ametinimetusest.
Aastatel 1918–1929 kandis Jugoslaavia ametlikult nime Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriik, kuid selle territoorium kattus hilisema Jugoslaavia territooriumiga ja Jugoslaavia oli mainitud kuningriigi õigusjärglane.
Aastatel 2003–2006 kandis see riik Serbia ja Montenegro nime. Selle moodustanud kaks riiki, Serbia ja Montenegro, käsitlesid uut liitriiki Jugoslaavia ainsa õigusjärglasena, kuigi teised varem Jugoslaavia koosseisu kuulunud riigid ei nõustunud selle pretensiooniga.
Uri kanton
Uri ['uuri] on kanton Šveitsis.
Uri kanton jaguneb 20 vallaks.
2012. aastal oli 94,1% elanike emakeel saksa keel ja 81,6% elanikest olid katoliiklased.
Nothos
Nothos (eesti keeles 'vallaslaps', 'segavereline', 'ebaehtne'; mitmus nothoi) oli antiikajal Ateenas elav isik, kelle isa oli kodanik, ema aga ori või konkubiin. Nothos ei omanud kodanikuõigusi, kuid polnud ka lihtsalt metoik, vaid nothoi moodustasid polises omaette ühiskonnagrupi.
The Ex
"The Ex" on Billy Talenti teine singel nende debüütalbumilt "Billy Talent".
Laulu video lavastasid Shawn Maher ja Billy Talent. Video tegevus leiab aset väikeses suitsuses ning halvasti valgustatud ruumis, mis on täis inimesi, kes tantsivad ja elavad kaasa Billy Talentile, kes neile esineb.
Kuiperi vöö
pisi|Päikesesüsteem, helerohelisega on tähistatud Kuiperi vöö objektid Kuiperi vöö ehk Edgeworthi-Kuiperi vöö on Neptuuni orbiidist kaugemal asuv Päikesesüsteemi piirkond, mis sisaldab kääbusplaneete ja tuhandeid komeedisarnase koostisega taevakehi.
Kuiperi vöö sarnaneb Marsi ja Jupiteri orbiitide vahel paikneva asteroidide vööga. Kuiperi vöö taevakehade orbiidid järgivad enam-vähem ekliptika tasandit, erinedes seega umbes tuhat korda kaugemal paiknevast Öpiku-Oorti pilve objektidest.
Kuiperi vöö objektide tähistamiseks kasutatakse lühendit KBO (inglise keeles Kuiper Belt Object). Objektideks nimetatakse neid osalt seetõttu, et vältida nende klassifitseerimist asteroidideks või komeetideks, sest neil on nii ühtede kui ka teiste omadusi.
Kuiperi vöö olemasolu hüpoteesi esitas 1949. aastal Kenneth Edgeworth ning kaks aastat hiljem Edgeworthist sõltumatult Gerard Kuiper. Hiljem on selgunud, et sarnaseid ideid on enne Edgeworthi ja Kuiperit 1930. aastail esitanud ka Ameerika astronoom Frederick Leonard.
1992. aastal avastasid David Jewitt ja Jane Luu Neptuuni-taguselt orbiidilt taevakeha nimega 1992 QB1. Seda peetakse ühtlasi ka Kuiperi vöö avastamiseks, sest enne seda oli Neptuuni-taguse orbiidiga Päikesesüsteemi taevakehadest teada vaid Pluuto koos oma kaaslase Charoniga.
Kuiperi vöö algab kohe pärast Neptuuni orbiiti, selle välispiiri ei ole seni rangelt paika pandud, kuigi mõnikord tõmmatakse piir 55 astronoomilise ühiku kaugusele. Kuiperi vöö on asteroidide vööst 20–200 korda massiivsem. Jane Luu hinnangul moodustab Kuiperi vöö taevakehade kogumass umbes kümnendiku Maa massist.
Kuiperi vööd peeti algselt lühikese perioodiga komeetide allikaks, kuid nüüdseks on selgunud, et suurem osa Kuiperi vöö objektidest on stabiilsetel ning erinevalt komeetidest suhteliselt vähe väljavenitatud orbiitidel. Vaid hajuskettaks nimetatud Kuiperi vöö osast pärinevad väljavenitatud orbiidiga objektid võivad sattuda Päikese lähedusse ning muutuda sabaga komeediks. Neptuuni kaaslane Triton on astronoomide arvates tõenäoliselt pärit Kuiperi vöö hajuskettast.
Kuiperi vöö suurimateks teadaolevateks objektideks on varem planeedi seisuses olnud Pluuto ning 2005. aastal avastatud 136199 Eris. Erist peetakse isegi pisut suuremaks, kuid seda on järeldatud vaid heleduse, mitte füüsilise suuruse mõõtmise põhjal.
Harilik sarapuu
pisi|Noored pähklid pisi|Emasõisik Harilik sarapuu (Corylus avellana) on kaseliste sugukonda sarapuu perekonda kuuluv heitlehine põõsas.
Rahvapärased nimetused ja teaduslik nimetus
Sarapuu rahvapärased nimetused on kahesugused. Lõuna-Eestis nimetatakse teda pähklipuuks, pähklipõõsaks ja pähkmepuuks, aga Põhja-Eestis on ta sarap, sarakas ja sarapuu.
Põhja-Eesti nimetus tuleb sõnast "sarg" (omastav "sara"), mis tähendab taraga ümbritsetud ja tavaliselt väikest põldu. Põhja-Eestis meeldib sarapuule kasvada just tarade ja kiviaedade ääres ning sellest ta saigi nimetuse.
Sõnaga "pähklipuu" tähistatakse tänapäeval eesti keeles hoopis perekonda Juglans, mis kuulub pähklipuuliste sugukonda. Eestis pähklipuud looduslikult ei kasva.
Teaduslikult kirjeldas sarapuud esimesena Linnaeus ja andis talle ka nimetuse. Üldiselt arvatakse, et ta valis sellise Itaalias Vesuuvi põhjanõlval asuva Avella linna järgi (ladina keeles Abella), mis oli Vana-Rooma tähtsaim pähklikasvatuskeskus. Seal asusid esimesed sarapuuistandused ja arvatavasti oli see paik sarapuude kultuursortide aretamise keskus.
Mõne autori arvates aga andis Linnaeus sarapuule teadusliku nimetuse Väike-Aasias asuva Abellina linna järgi, kus juba antiikajal kasvas rohkelt sarapuid.
Sarapuu perekonnanimi Corylus tuleb kreekaleelsest sõnast korys, mis tähendab kiivrit või kübarat ja viitab viljale, täpsemalt öeldes kas tugeva kestaga pähklile või selle mütsitaolisele kattele lüdile.
Sarapuumetsa nimetatakse sarapikuks.
Levila ja kasvukoht
Sarapuu levila langeb üldjoontes kokku hariliku tamme ja hariliku saare omaga, kuid ulatub kaugemale põhja : Kesk-Skandinaaviasse ja Kesk-Uuralisse. Lisaks Euroopale kasvab sarapuu Väike-Aasias, Taga-Kaukaasias ja Loode-Iraanis. Sarapuu on tavaline kogu Eestis, enam Lääne- ja Põhja-Eestis.
Sarapuu eelistab värskeid viljakaid sügavaid parasniiskeid huumuse- ja lubjarikkaid muldi. Ta kasvab ka karbonaatsetel kruusase aluspõhjaga muldadel ja kuival liivsavisel klibumullal. Tema lehed kõdunevad kiiresti ja sellepärast parandab sarapuu ise oma kasvukoha mulla viljakust.
Kirjeldus
Tavaliselt elavad tüved paarkümmend aastat vanaks, aga erandjuhtudel kuni 80 aastat. Põõsas tervikuna võib elada üle 100 aasta vanaks. Saksamaal Tüüringis on teada puukujuline sarapuu, mille tüve ümbermõõt on 125 cm ja vanus tükk maad üle 100 aasta.
Eesti jämedaim sarapuu kasvab Jõgevamaal Jõgeva vallas Luual Tamme talu aias. Selle tüve ümbermõõt on 8 dm kõrguselt 116 cm.
Sarapuupõõsas kasvab jõudsalt eriti esimestel eluaastatel. Viljuma hakkab ta 5-6-aastaselt, aga kõige rikkalikumad saagiajad algavad 10–15-aastaselt. Istandikud annavad pähkleid umbes 30 aastat.
Sarapuu koor on sile ja pruunikashall. Noored võrsed on hallikaspruunid ja tihedalt näärmekarvased, vanemad võrsed on paljad. Pungad on laiovaalsed, pruunikad kuni rohekad ja neid katavad servast ripsmelised pungasoomused.
Hariliku sarapuu 6–12 cm pikad ja 4–10 cm laiad lehed on ümarad või laiäraspidimunajad, nurgeliselt hõlmised ning teritunud tipuga. Leheserv on harilikult kahelisaagjas.
Põhiliselt paljuneb sarapuu pähklitega, kuid mitte ainult. Kui sarapuupõõsas maha raiuda, siis annab ta rohkelt sihvakaid kännuvõsusid. Ta võib paljuneda ka juurevõsudest. Sarapuud saab kergesti paljundada lookvõrsikust ehk maha painutatud ja mullaga kaetud oksast, samuti pistoksast ja põõsa jagamise teel. Sorte paljundatakse pookimisega.
Õitsemine
pisi|Isas- ja emasõied koos Sarapuu on tuultolmleja. Sellepärast õitseb ta varakevadel enne lehtimist, sest tihe lehestik takistaks õietolmu kandumist isasõitelt emasõitele.
Isasõied asetsevad kahe- kuni neljakaupa rippuvais urbades, mis on 5–12 cm pikad. Nad on tekkinud juba eelmise aasta südasuvel. Varakevadel urvasoomused avanevad ning seni jäigad olnud urvad muutuvad nõtketeks, ühtaegu pikemateks ja jämedamateks. Igas isasõies on 4 kaheharulist tolmukat. Kergegi tuulepuhang või okste puudutus tõstab urbadelt õhku tolmuterade pilve, mis on mõeldud kanduma emasõiteni.
Emasõisikud moodustuvad seevastu alles varakevadel. Emasõied on väga väikesed ja asuvad paari- või mitmekaupa punga meenutavas munajas emasõisikus, mille tipust turritab välja nagu punane pintslike. Selle karvad on botaanilises mõttes emakasuudmete niitjas kimp.
Viljad
pisi|Sarapuupähklid kestaga ja ilma pisi|Pähklid Sarapuu vili on sarapuupähkel (rahvasuus ka metspähkel). Sarapuu viljad on üksikuna kasvavad või 2–4 (5) kaupa kobaras asuvad helerohelise lüdi ehk kuupulaga ümbritsetud pähklid, mis on tugeva puitunud kestaga ja õlirohked. Lüdi on servast narmastunud rohtjas viljakate. Pähkel on 1–2,5 cm pikk ja 1–2 cm lai, ümar, kuid mitte kerakujuline, vaid lopergune. Pähklit ümbritseb täielikult, harvem osaliselt pähklikoor. Pähklikoore kuju ja ehitus ning pähklite kasvukoht puuvõras on tähtsad sarapuuliikide eristamise tunnused.
Eesti sarapuupähklid kaaluvad 0,9–1,2, erandjuhtudel kuni 1,5 g.
Pähkel saavutab täissuuruse augusti alguseks, aga küpseb alles septembri keskpaigaks. Siis muutub valkjas pähklikoor pruunikaks, vili eraldub kergesti lüdist ja pähklid hakkavad varisema.
Korjata tohib üksnes täiesti küpseid pähkleid. Toored pähklid säilivad halvasti ja nende maitse on palju halvem. Pärast korjamist tuleb pähklid õhu käes kuivatada.
Sellepärast oli vanadel eestlastel kombeks pähkleid korjamas käia ühiselt sügise hakul, peamiselt odralõikuse ajal septembris. Selliseid ühiseid pähklikorjamisi nimetati pähklipäevadeks. Pähklipäeva korraldamise mõte oli selles, et siis ei korja inimesed tooreid pähkleid. Mõnes piirkonnas kujunesid pähklipäevadest rahvalikud peod. Näiteks 18. sajandil Otepääl peetud pähklipäevad (saksa keeles Nußtag) on andnud sellele paigale koguni rahvapärase nime Nuustaku.
Glehn
Glehn (varem ka Gelehn) (vene keeles фон Глен) on Reinimaalt Aachenist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa.
Harilik sarapuu
Viljad
Sarapuupähkel on valgu- ja kiudainerikas. Samuti sisaldab see B-rühma vitamiine ja E-vitamiini.
Glehn
Suguvõsa Eestimaa haru esiisa, Aachenis ja Lübeckis kaupmehena tegutsenud, Heinrich von Glehn tuli Eestimaale 17. sajandi keskel.
Harilik sarapuu
Viljad
Sarapuupähkleid süüakse maiustusena ning kasutatakse laialdaselt kondiitriäris, näiteks kompvekkide, halvaa, pralinee ja sarapuupähklivõi valmistamiseks.
Pähkleid armastavad süüa paljud imetajad (kaelushiir, metssiga, orav) ja linnud (pähklimänsak, pasknäär, puukoristaja, rähnid). Kõik nad korjavad pähkleid toidutagavaraks, peites neid pragudesse või maa sisse. Osa pähklitest jääbki pärast välja otsimata ja läheb idanema. Niimoodi aitavad need looma- ja linnuliigid sarapuudel levida.
Glehn
Suguvõsal oli Venemaa Keisririigi teenistusaadli tiitel.
Harilik sarapuu
Kasvatamine
pisi|Hariliku sarapuu sort 'Contorta' Juba 2300 aastat tagasi kaubeldi Väike-Aasias sarapuupähklitega. Tänapäeval annab Türgi lõviosa, 70% maailma sarapuupähklitoodangust. Euroopa suurim sarapuupähklitootja on Itaalia. USA Oregoni osariigi pähklisaak hõlmab maailma kogutoodangust küll 5%, aga sealsete istanduste keskmine hektarisaak (2–4 t/ha) on maailma suurim ja kvaliteet parim.
Glehn
Glehnidele kuulus Eestimaal Jälgimäe mõis (Jelgimeggi), mille nad ostsid 1821. aastal krahv Karl Friedrich von Rehbinderilt ning mis kuulus neile 1919. aasta maareformini. 19. sajandi lõpus rajasid nad Kõrgepea karjamõisa (Hohenhaupt).
Harilik sarapuu
Kasvatamine
Tänapäeval on suurem osa kaubeldavatest pähklitest pärit istandustest, mitte metsikutest puudelt. Neid kasutatakse toiduks ja pähkliõli valmistamiseks. Pähkliõlist tehakse õlimaalivärve ja masinaõli, parfümeerias seepe ja ihuvõideid.
Glehn
Aacheni liin
Johann von Gelehn (1500−1568)
Harilik sarapuu
Kasvatamine
Eestis kasvatatakse peamiselt Saksamaalt, Taanist ja mujalt Euroopast toodud sarapuusorte, näiteks 'Cosford', 'Gunslebert' ja 'Gustav Zeller'. Kuid 1940. aastate karmidel talvedel hävisid Eestis peaaegu kõigi sarapuusortide põõsad. Üksikuid suureviljalisi sarapuid säilis näiteks Hiiumaal, Haapsalus ja Viljandis.
Glehn
Lübecki liin
Peter von Glehn (1594−?), Lübecki kaupmees; abiellus 1) Elisabeth Wollmariga, 2) Lucia Carstensiga
Harilik sarapuu
Kasvatamine
Pärast Teist Maailmasõda on sarapuid aretatud Polli Aianduse Instituudis ja Eksperimentaalbioloogia Instituudis. Kuid kõige silmapaistvama tulemuse saavutas hoopis ilutaimede uurija Alli Süvalep oma koduaias. Seda ei ole sordina tunnustatud, nii et seda nimetatakse lihtsalt aretiseks 'Alli'.
Glehn
Tallinna liin
Heinrich von Glehn (1639–1693), Lübeckis sündinud kaupmees, Eestimaa haru esiisa; abiellus 1668 Agneta Meyeriga (1642–1708)
Harilik sarapuu
Kasutamine
pisi|Sarapuu tüve ristlõige Sarapuu puit on punakasvalge, tihe (630 kg/m³ ), kõva, elastne, ühtlase ehitusega, painduv ja vastupidav.
Glehn
Inglismaa liin
Robert Wilhelm von Glehn (1801–1855); abiellus Agnes Duncaniga (1814–1881)
Harilik sarapuu
Kasutamine
Poleeritud puidust valmistatakse mööblit ja nipsasju ning tehakse ilusat materjali nõudvaid viimistlustöid. Vanasti kasutati sarapuu painduvaid oksi korvide punumiseks ja tünnivitstena. Puidust tehakse tööriistade varsi ja tarbeesemeid, ta sobib ka puuvoolimiseks. Sarapuulatte on kasutatud vetruvateks õngeritvadeks ja piirdeaedade ehk sarade rajamisel.
Glehn
Jälgimäe liin
Peter von Glehn (1796–1843), Jälgimäe mõisnik, vallakohtunik, Keila kirikueestseisja; abiellus 1) 1823 Sophie Elisabeth Burchardtiga (von Bellavary de Sycava), 2) 1831. Auguste Caroline Marie Burchart von Bellavaryiga (1814–1862).
Harilik sarapuu
Kasutamine
Veel kasutatakse sarapuu puitu kütteks ja joonistussöe valmistamiseks.
Glehn
Venemaa liin
Paul Leonhard von Glehn (1810−pärast 1845), meditsiinidoktor; abiellus Amalie Langeringiga
Harilik sarapuu
Kasutamine
Kuna sarapuude lehed kõdunevad kiiresti, saab neid kasutada pinnaseparanduseks.
Sarapuud on kasutatud maastikukujunduses kas vabakujuliste või kärbitud piirete või kaitseribadena.
Sarapuust on aretatud hulk sorte, millest paljusid kasvatatakse pähklite, aga mõnd ka ilu pärast. Viimastest levinuimad on 'Fuscoribra' ehk punaselehine harilik sarapuu, mille lehed on suve esimesel poolel lillakaspunased ja alles suve teisel poolel muutuvad pruunikasrohelisteks, ning 'Red Zellernut', mis jääb punaseks sügiseni.
Mitte kõik Eestis kasvatatavad sarapuud pole hariliku sarapuu sordid. Nende seas on ka sama perekonna teisi liike. Näiteks võib tuua Väike-Aasiast pärit kõrgetüvelise sarapuu, mis oma kodumaal kasvab kuni 30 m kõrgeks ja 1 m jämedaks, aga ka Tartus Raadi dendropargis kasvab 18 m kõrgeks. Tema pähklid on paksu kestaga ja väiksemad kui harilikul sarapuul.
Paljude liblikaliikide jaoks on sarapuu tähtis toidutaim. Leidub koguni selliseid liike, kes üksnes sarapuudel toituvad.
Kahjurid
Hariliku sarapuu peamine kahjur on pähklikärsakas Curculio nucum. See on pika kärsakuga väike pruunikashall mardikas, mis närib noortesse pähklitesse augu, kuhu muneb ühe muna. Sellest koorub valge jalgadeta ja pruuni peaga tõuk, kes toitub pähklituumast. Kui pähkel sügisel maha pudeneb, siis närib vastne end sellest välja, kaevub mulda ja nukkub. Kevadel ilmub nukust mardikas ja elutsükkel kordub.
Kuivadel suvedel võivad pähklikärsaka vastsed ära süüa kuni 4/5 pähklisaagist. Kahjustatud pähklit aitab ära tunda väike auk kestas ja see, et putuka rikutud pähklid ei tule lüdi küljest lahti.
Sarapuu mütoloogias
Keldid pidasid pähkleid tarkuse ja inspiratsiooni allikaks. Seda tõendab sarnasus keldi sõnade "cno" [knoo] ('pähkel') ja "cnocach" ('tarkus') vahel. Arvukalt on variatsioone muinasjutust, kus 9 sarapuud kasvavad püha allika või tiigi kaldal, pähklid kukuvad nendelt vette ja keltide püha kala lõhe sööb neid. Niimoodi muutuvad lõhed hästi targaks ja täppide arv lõhe kehal näitab, mitu pähklit nad on ära söönud. Omakorda sellist lõhet süües võib sööja omandada lõhe tarkuse.
Xasthur
Xasthur asutati detsembris 1995 Ameerika Ühendriikide California osariigis Alhambra linnas pärast seda, kui Conner oli mänginud koos mitme kohaliku death metal ' i bändiga Lõuna-Californias. Muutuva koosseisuga bänd tegi proovide ja salvestustega algust kodustuudios. Kümne looga linti nende varaste salvestistega levitati kaubanduses. Kuigi selle lindi originaal on tänaseks hävinud, siis ilmuvad mõned lood albumite uusväljaannetel.
Albumi "Split" jaoks koos Orosiusiga liitus Maleficuga trummist ja lauljast sõber bändist Draconis, kes kasutas lavanime Ritual (eesnimi Mike, perekonnanimi Pardi). Seejärel sai Xasthurist Maleficu sooloprojekt, vaatamata sellele, et Khaija "Blood Moon" Ausar (ansamblitest Dacon ja Crimson Moon) osales sessioonmuusikuna EP-del "A Curse for the Lifeless" ja "Xasthur". Enne esimese ametliku täispika albumi väljaandmist 2002. aastal levitati salvestisi piiratud väljaannetena, mis anti hiljem välja Swedish Total Holocaust Recordsi ja teiste vähetuntud väljaandjate poolt.
Esimene album "Nocturnal Poisoning" (salvestatud aprillist septembrini 2001) ilmus 2002. aastal korraga kahes indie-plaadifirmas – Blood Fire Death ja Red Stream. 2005. aastal andis Southern Lord Records välja remasterdatud topelt-LP versiooni. Järgmistel aastatel ilmusid Xasthuri täispikad albumid plaadifirmades Displeased Records, Moribund Cult, Total Holocaust Records, Battle Kommand Records ja Hydra Head Records. Peale demo ja EP salvestiste on Xasthuril ilmunud mitmed split-albumid teiste black metal ' i bändidega nagu Orosius, Acid Enema, Nachtmystium, Striborg, Angra Mainyu, Leviathan ja Nortt. Xasthur on kaasa teinud mitmel tribüütplaadil Ildjarnile, Burzumile ja Judas Iscariotile ning mitmel kogumikalbumil. Lisaks on Malefic koostööd teinud teiste hulgas ka drone metal ' i-projekti Sunn O))), black metal ' i "supergrupi" Twilighti ja Mordiga (ansambli Lugubre liikmed).
Princeton
Princeton on linn Ameerika Ühendriikides New Jersey osariigis Merceri maakonnas.
Aastal 2010 oli linnas 28 572 elanikku. Aastal 1783 oli Princeton Ameerika Ühendriikide pealinn.
Princeton on tuntud kui teadus- ja ülikoolilinn; seal asub Princetoni ülikool. Aprillis 1955 suri Princetonis Albert Einstein.
River Below
"River Below" on Kanada ansambli Billy Talent singel.
Video
Laulu video lavastaja on Sean Michael Turrell. Video peategelaseks on skisofreenikust mees, kes kuuleb oma peas hääli, mis ütlevad talle, et ta ehitaks pommi ja õhiks selle. Temast on seinal foto, mis näitab, et ta on osalenud sõjas. Telerit vaadates näeb ta pomme, mis kukuvad linnale peale. Billy Talent mängib samal ajal garaažis, mis on üle tee tema majast. Arvatakse, et video sündmustik leiab aset aastal 1960, võttes arvesse tegelaste riietusstiili. Video lõpeb sellega, et mees teeb pommi valmis ja laseb ennast õhku, tappes kõik enda rajoonis.
See video tõusis edetabelite tippu, kuid sai ka negatiivset vastukaja, kuna ilmus veidi aega pärast pommiplahvatust Madridi rongis.
Päraldis
Päraldis on vallasasi, mis teenib teist asja (mida nimetatakse peaasjaks) ning on sellega ruumilises seoses, kuid ei ole peaasja koostisosa. Näiteks ettevõtte juurde kuuluvad masinad on ettevõtte päraldised ja auto ohukolmnurk on auto päraldis.
Päraldised on küll iseseisvad asjad, kuid nende õiguslik staatus on tihti seotud peaasja omaga. Näiteks kinnisasja ostulepingu tingimused laienevad ka selle päraldistele.
Suaavid
Suaavid (ka: zuaavid) on kabiili berberite hõimurühm Alžeeria kirdeosas Constantine'i provintsis Djurdjura mägedes.
Aastal 1830 moodustasid Prantsusmaa koloniaalvõimud suaavide korpuse (Corps de Souaves), kuhu hakkas 1831 saabuma suaave. Suaavide nimi üldistus algul Põhja-Aafrikast värvatavatele vägedele üldse. 1840. aasta paiku hakati Suaavide Korpusesse võtma ainult prantslasi. Nimetus üldistus ka teiste riikide vägedele, mis kandsid sarnast idamaist mundrit.
Este dünastia
Este dünastia on Itaalia aadlisuguvõsa, kes valitses Ferrara (1240–1597) ning Modena ja Reggio hertsogkonnas (1288–1796).
Dünastia jagunes kaheks haruks, esimene neist, Welf-Este ehk Welfi dünastia oli vanem haru; noorem haru, Fulc-Este, on tuntud Este dünastiana.
Este dünastia Ferraras ja Modenas
Ferrara isandad Järgnes Veneetsia, siis paavstivõim 1308–1317 thumb|Este dünastia [[Ferrara hertsogkond aastal 1494 (tähistatud helekollasega)]]
Ferrara hertsogid thumb|Põhja-Itaalia aastal 1494: Este territooriumid (Modena, Reggio ja Ferrara) kollasega
Modena hertsogid Järgnes liit Tsisalpiini vabariigiga.
Almatõ metroo
Almatõ metroo (kasahhi Алматы метросы) on Almatõs ehitatav metroo.
Asendusrühm
pisi|n-propüül-, i-propüül- ja tsüklo[[propüülrühmad]] pisi|[[Vinüülrühm ja allüülrühm]] Asendusrühm (nimetatakse ka rühm, grupp, substituent) on orgaaniliste molekulide struktuuriga seotud mõiste – see on aatom või aatomite rühm, mis asendab tüviühendis vesiniku aatomit. Tüviühendis, see tähendab hargnemata ahelaga atsüklilise või tsüklilise süsivesiniku molekulis, ei ole asendusrühmi, aga kui selles molekulis mõne vesiniku aatomi asemel on mingi teine aatom või aatomite rühm, siis viimaseid vaadeldakse asendusrühmadena.
Asendusrühmad on nii tüviühendi põhiahelaga seotud ainult süsiniku ja vesiniku aatomeid sisaldavad kõrvalahelad (alküülrühmad, arüülrühmad jmt) kui ka heteroaatomeid (O, N, S, Cl, B, Si jt) sisaldavad funktsionaalrühmad. Asendusrühmadega on seotud spetsiifilised elektroonsed (mesomeerne efekt, induktsioonefekt) ja steerilised efektid, mis mõjutavad reaktsioonide kineetikat ja moodustuvate produktide koostist, kui see rühm on seotud reaktsioonitsentriga (α-asendusrühm), aga paljudel juhtudel on mõju ka kaugematel (β-, γ-, δ-, ε-) rühmadel.
Orgaaniliste ühendite süstemaatilised IUPAC-i nimetused tuletatakse nii, et tüviühendi süsiniku aatomid nummerdatakse ja vastava numbriga asendusrühma(de) nimetus(ed) kirjutatakse tüviühendi nimetuse ette. Mõned lihtsad näited (valem, triviaalne nimetus, IUPAC-i nimetus):
PhCH(CH3)2 ehk CH3CH(Ph)CH3 – kumeen – 2-fenüülpropaan
OHCH(CH2OH)2 ehk OHCH2CH(OH)CH2OH – glütserool – 1,2,3-propaantriool
CH2=C(CH3)C(CH3)=CH2 – dimetüülbutadieen – 2,3-dimetüül-1,3-butadieen
(CH3)2C(OH)CH2CH3 – tert-amüülalkohol – 2-metüül-2-butanool
Ühendite nimetamise lihtsustamiseks on enamesinevate asendusrühmade jaoks kokku lepitud nende triviaalnimetused. Näiteks vinüülrühm, allüülrühm, prenüülrühm, fenüülrühm (sümbol Ph), bensüülrühm (Bn), atsetüülrühm (Ac), alkoksürühm (RO või AlkO), karboksürühm, iso-propüülrühm (i-Pr) tert-butüülrühm (t-Bu) jt. Alküülrühmadel ja funktsionaalrühmadel on IUPAC-i poolt vastuvõetud nimetused.
Nicola Fago
Francesco Nicola Fago; hüüdnimi II Tarantino (26. veebruar 1677 Taranto – 18. veebruar 1745 Napoli) oli itaalia barokiajastu helilooja.
Ooperid:
Asendusrühm
Asendusrühmade sümboleid
pisi|Primaarne, sekundaarne, tertsiaarne ja kvaternaarne süsinikuaatom pisi|Asendusrühmade märkimine [[benseeni derivaatide korral: orto-ksüleen, meta-ksüleen, para-ksüleen]] pisi|1-Hekseen – kreeka tähtede kasutamine Ainete triviaalnimetustes kasutatakse asendusrühmade lihtsustatud sümboleid ja kindla tähendusega eesliiteid, mis iseloomustavad süsinikuskeleti hargnemist või asendusrühmade vastastikust asendit molekulis.
Eesliited
Benseeni derivaatide korral, kui tsüklis on rohkem kui üks asendusrühm, kasutatakse asendusrühmade vastastikuste asendite märkimiseks eesliiteid järgmiselt:
Mitme ühesuguse asendusrühma puhul kasutatakse eesliiteid:
Tihti kasutatakse asendusrühma reaktsioonitsentrist või aktiivsest tsentrist (tähistatud C*) kauguse märkimiseks kreeka tähestiku tähti. Loendamist alustatakse reaktsioonitsentris olevast süsinikuaatomist, millega on seotud α-asendusrühm ja edasi järgmiste süsinikuaatomite juures on vastavalt β-, γ-, δ-, ε- jne asendusrühmad. Molekuli (makromolekuli) põhiahela "viimase" süsinikuaatomi juures olevat rühma tähistatakse ω:
Vaata ka
Compresseur (audio)
Tuhande laiba maja
"Tuhande laiba maja" (originaalpealkiri "House of 1000 Corpses") on 2003. aastal valminud õudusfilm, mille režissöör ja stsenarist on muusik Rob Zombie.
Filmis osalesid Sid Haig, Bill Moseley, Chris Hardwick.
Sisu
Neli teismelist rändavad ringi mööda Texast ja püüavad kontrollida linnalegendide tõesust dr. Satan'i suhtes. Filmis on rohkelt mõrvu ning kannibalismi ja satanismi kujutavaid stseene.
Torino Juventus
Juventus Football Club (ladina keeles 'noorus'; ka Torino Juventus) on Torino elukutseliste jalgpalliklubi, mis mängib Itaalia kõrgliigas Serie A-s. Klubi asutas rühm õpilasi 1897. aastal. 1923. aastal ostis klubi Agnelli perekond, kes on siiani selle omanik.
Friedrich Hohbach
Friedrich Hohbach (1809–1877) oli saksa kunstnik.