cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pablo Picasso
Elukäik
Pärast esimest maailmasõda muutus Picasso radikaalseks patsifistiks. Ta ei võtnud osa esimest maailmasõjast, Hispaania kodusõjast ega isegi teisest maailmasõjast ainuüksi patsifistlike põhimõtete tõttu. Pärast esimest maailmasõda austas ta kõrgelt kommunistlikku ideoloogiat. Picasso sõjaperioodide kuulsamaid teoseid on "Guernica", kus kajastatakse sõjakoledusi ja verevalamise mõttetust.
Pärast teist maailmasõda astus Pablo Prantsuse Kommunistlikku Parteisse. Kuigi partei kritiseerimine Stalini juhikultuse ümber jahendas kunstniku suhtumist kommunismi, ei hüljanud ta oma nägemusi ideoloogiast kui ühest riigikorrast. Lojaalse kommunismipooldajana sai ta kaks korda NSV Liidu rahupreemia: ja 1962. aastal Lenini rahupreemia.
Picasso eraelu
vasakul|pisi|[[Juan Gris. Pablo Picasso portree]] Juba lapsepõlvest peale meeldis Picassole inimestega suhelda, ta lausa vihkas üksindust, välja arvatud juhtudel, kui ta maalis mõnda oma teost. Tema sõprade rohkust on raske hinnata, kuigi neid, kes tema teostele otsest mõju avaldasid, ei olegi nii palju.
Esimestel Pariisi-aastatel oli tal eriti lähedane suhe Fernande Olivier'ga, naisega, kes teda suuresti inspireeris. Kui Picasso Fernande'i hülgas, soojenesid tema suhted Marcelle Humbertiga (tegelik nimi Eva Gouel). Picasso kutsus teda hellitavalt Evaks. Picasso armastus selle naise vastu kajastub ka paljudes tema kubistlikes teostes. Kui Marcelle’il tuvastati vähk, oli entusiastlik kunstnik oma muusale igati toeks.
1918. aastal abiellus Pablo Picasso Olga Hohlovaga, kes oli elukutseline baleriin. Sel ajajärgul elab Pablo luksuslikku ja kõrgkihile omast elulaadi. Abielupaaril sündis poeg Paulo, kellest sai liiderlik ja kombelõtv mootorrattur (elukutseline võistleja), ta oli kaua aega oma isa sohver. Kuigi suhtes Olgaga tekkis mitu jahenemisperioodi, kestis abielu siiski paberite järgi 1955. aastani. Oleks rumal uskuda, et Picasso sel ajal ei kurameerinud ka teiste daamidega, seejuures peamiselt väga noortega. Kui Pariis 1944. aastal vabastati, kiindus Picasso noorde kunstiõpilasse – Françoise Gilot’sse. Neil sündis kaks last: Claude ja Paloma.
Järgnesid mitmed lühisuhted ja seiklused: Picasso ei olnud inimene, kes hoiaks oma südame ainult ühele ja ainsale. Kunstnik oli tänu oma laiale sõpruskonnale kutsutud osalema ka mitmesse filmi, millest ta ei loobunud. Filmides mängis ta peamiselt iseennast. Ehedamaiks näiteks võiks tuua "Orfeuse testament", aastal 1959 valminud linateos.
Kunsti(stiilide) perioodid
pisi|Picasso skulptuur "Naise pea" [[Halmstadis]] Picasso teoseid on sageli kategoriseeritud perioodidesse, ehkki tema kunstnikukarjääri hilisemate teoste perioodikuuluvust on ka vaidlustatud. Sellest hoolimata saab eristada järgmisi perioode:
Viimased karjäärikümnendid
1950. aastatel pühendus Pablo teiste suurte kunstnike teoste imiteerimisele, ta lõi nende põhjal uusi maale. Teda huvitas sel perioodil eriti Velázqueze, Goya, Poussini ja Courbet' teosed. Sel aastakümnel pani ta suurt rõhku ka skulptuuride loomisele. Eriti silmapaistvaks said tema teosed Chicagos, kuulsaim neist kannab isegi nime "Chicago Picasso". Selle skulptuuri motiivi ja kujutatut ei oska keegi kindlalt öelda. Arvatakse nagu olevat lind, hobune, isegi naine või lihtsalt üks abstraktne kunstniku üllitis. On huvitav tõdeda, et Picasso loobus saamast 100 000 dollarit säärase šedöövri eest.
Kunstniku elu kaks viimast aastakümmet olid kõige viljakamad tema pika kunstikarjääri jooksul. Pablo kunstilaad sel perioodil oli segu paljudest kunstiliikidest, mis tema teostes ka kajastusid. Pablo tegeles palju vasegravüüriga. Selle aja teosed on tal üsna erootilise kallakuga. On huvitav märkida, et mõned tema teosed ei olnud mitte signeeritud ainult kuupäevaga, vaid isegi numbritega; see tähendas, et ta oli päevas loonud mitu teost! Sellest ajast pärinevad näiteks säärased teosed nagu "Musketäär", "Härjavõitleja ja alasti naine", "Embus" ja üks viimaseid teoseid, mis valmis 1972. aastal, oli tema enda autoportree.
20. sajandi suurkunstnik suri 8. aprillil 1973 ning maeti Vauvenargues' pargi surnuaeda. Matuste juures oli kummaline, et tema lastel ei lubatud peiedel osaleda. On isegi teada Pablo Picasso elu viimased sõnad. Need kõlavad "drink to me", mis peaks eesti keelde panduna tähendama 'jooge minu mälestuseks'.
Pärand maailmale
Suurkunstniku pärandit maailmale on raske hinnata. Vaatamata omaenda kunstiteoste tohutule arvule armastas ta koguda ta teiste kuulsate maalikunstnike, näiteks Henri Matisse'i teoseid. Pärast kunstniku surma oli paljude Picasso maalide saatus üpris lahtine. Paljud suurteosed läksid oksjonile, osa kunstimuuseumidesse jne. Tema teoste hinnad oksjonil olid hiiglaslikud, näiteks teos "Pierrette'ide abielu" müüdi 51 miljoni dollari eest.
1996. aastal tehti kunstniku eluloofilm "Looja ja hävitaja Picasso" ("Surviving Picasso"). Telesarja "Geenius" 2018. aastal 2. hooajal mängis Picassot Antonio Banderas.
Võru vapp
pisi|Võru vapp
Võru vapp on Võru maakonnas asuva Eesti Võru linna vapp.
Vapp on kinnitatud 19. septembril 1994.
Vapi kirjeldus
Rohelise äärisega kuldsel kilbil on roheline kuusk.
Vapi ajalugu
Võru vapi kinnitas Võrule kui vastloodud maakonnakeskusele 4. oktoobril 1788 Venemaa keisrinna Katariina II: "Vapil on kuldsel väljal kuusk kui märk sellest, et selle linna ümbruses on küllalt palju seda puud kasvamas." Ilmselt oli selle puu sagedane esinemine tähelepanu äratanud.
1864. ja 1866. senatile esitatud Võru linna vapi kujutised on samasugused kuni varasem vapp.
Eesti Vabariigi ajal kasutati ajaloolist vappi – kuuske kuldsel põhjal.
17. detsembril 1937 kiideti vapp linnavolikogu koosolekul heaks, sest muudetud oli vaid vapikilbi kuju. Vapi värvid võeti ka lipule: kollane – roheline – kollane.
Honey Aaltonen
Honey Aaltonen (õieti Isko Kaleva Honey Aaltonen; 9. veebruar 1960 – 29. oktoober 2022 ) oli Soome trummar, laulja, raadiotoimetaja ja kirjanik.
Ta on avaldanud ansambli Hurriganes biograafia. Ta töötas väljaande Blues News toimetajana.
Kaneto Shindō
Kaneto Shindō (jaapani keeles 新藤 兼人 Shindō Kaneto; 28. aprill 1912 Hiroshima – 29. mai 2012) oli jaapani filmilavastaja ja stsenarist.
Enne Teist maailmasõda kirjutas ta stsenaariume teistele filmirežissööridele.
1950. aastal asutas ta koos Yamada Tengo, Itoya Hisao ja Tonoyama Taijiga filmistuudio Kindai Eiga Kyokai.
Suurima edu saavutas ta 1960ndatel. 1960. aasta film "Alasti saar" sai Moskva rahvusvahelise filmifestivali suure auhinna.
Ta võitis mitu Jaapani Filmiakadeemia auhinda, sealhulgas elutöö auhinna 2003. aastal.
Isiklikku
Ta oli abielus näitlejanna Nobuko Otowaga, kes mängis mitmes tema filmis.
Fraas (muusika)
Fraas on muusikas motiividest koosnev muusikavorm.
Fraas on tavaliselt tuvastatav tsesuuri abil.
Pikad fraasid võivad koosneda lühematest fraasidest.
Fraasid moodustavad lause.
Реченица (музика) Rečenica (muzika)
Homileetika
Homileetika on praktilises teoloogias jutlustamisõpetus.
Elektrijaam
pisi|[[Soojuselektrijaam. Taamal jahutustornid ehk gradiirid]] thumb|[[Olkiluoto tuumaelektrijaam Soomes]] Elektrijaam on energia muundamise seadmete ja rajatiste kompleks, mis toodab elektrienergiat teistest energialiikidest. Elektrijaamu liigitataksegi selle järgi, millist liiki energiat – primaarenergiat – elektrienergiaks muundatakse:
Soojuselektrijaamadeks laiemas tähenduses loetakse kõik elektrijaamad, mis põhinevad nii kütuse põletamisel kui ka soojuse otsesel kasutamisel, seega siis ka tuuma-, päikesesoojus- ja geotermaalelektrijaamad. Kui soojuselektrijaam annab tarbijale lisaks elektrienergiale ka soojust, nimetatakse seda koostootmisjaamaks.
Elektrijaamades muundatakse primaarenergia elektrienergiaks peamiselt mehaanilise energia vahendusel turbiini abil: soojuselektrijaamas paneb elektrigeneraatori pöörlema auruturbiin või gaasiturbiin, hüdroelektrijaamas hüdroturbiin ja tuuleelektrijaamas tuuleturbiin. Peamiselt teisaldatavas elektrijaamas võib elektrigeneraatorit käitada sisepõlemismootor. Primaarenergia vahetu muundumine elektrienergiaks toimub fotoelektrilises päikeseelektrijaamas, samuti kütuseelementide kasutamise korral.
Primaarenergiat elektrienergiaks muundav seadmestik moodustab tavaliselt tervikliku ploki. Enamasti töötab elektrijaamas rööbiti mitu energiaplokki. Lisaks energiaplokkidele kuuluvad jaama koosseisu energiakandjate vastuvõtu ja töötlemise seadmed, juhtimis- ja reguleerimisseadmed, elektrienergia väljastamise ja jaotamise seadmed, samuti mitmesugused abiseadmed ja hoonestus.
Elektrijaamast läheb elektrienergia elektriliini(de) kaudu elektrivõrku.
Kolm monarhi ja viis keisrit
Kolm monarhi ja viis keisrit olid Muinas Hiina Xia dünastia eelse perioodi osati mütoloogilised valitsejad ja kultuuriloojad ajavahemikul umbes 3500 eKr kuni 2000 eKr.
Periood (muusika)
Periood on muusikavorm, mis koosneb tavaliselt vähemalt kahest lausest. Tonaalses muusikas perioodi eelviimane lause lõpeb poolkadentsi ja viimane täiskadentsiga.
Laskesuusatamine 1964. aasta taliolümpiamängudel
Laskesuusatamine 1964. aasta taliolümpiamängudel toimus 4. veebruaril Innsbrucki lähedal Tiroolis Seefeldis, mille maksimaalne kõrgus merepinnast on 1356 meetrit. Maksimumini jõuti üheksa kilomeetri pärast. Kogu distantsil oli kokku 792 meetrit tõuse, pikim katkematu tõus oli 96 meetrit ülesmäge. Nagu 1960. aastal, peeti ainult üks laskesuusatamise võistlus, meeste 20-kilomeetrine individuaalvõistlus. Selles saavutasid Nõukogude Liidu sportlased kaksikvõidu: Vladimir Melanin triumfeeris Aleksander Privalovi ees.
Olümpiaspordina oli laskesuusatamine vastuoluline nii enne olümpiamänge kui ka pärast neid. Eriti kritiseeriti, et kahe karistusminuti saamisel suusatamisega ei suudetud kuidagi seda vahet korvata. Paljude vaatlejate sõnul oli headel laskuritel parimate suusatajate ees selge eelis. Teisest küljest oli korraldaja ülevaade väga positiivne, eriti seetõttu, et pealtvaatajate arv oli oluliselt suurem kui eelmistel olümpiamängudel 1960. aastal.
20 km
Kuupäev: 4. veebruar Osavõtjaid: 51 võistlejat Riike: 14 Olümpiavõitja 1960: Klas Lestander <br style="clear:both;" />
Katehheetika
Katehheetika ehk kateheetika on praktilises teoloogias õpetus kiriklikust kasvatusest.
170
170. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad
Aastad: 165 166 167 168 169 - 170 - 171 172 173 174 175
169
169. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad- 160. aastad - 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad
Aastad: 164 165 166 167 168 - 169 - 170 171 172 173 174
Paul Poom (näitleja)
Paul Poom lõpetas 1976. aastal Tallinna 37. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri IX lennu. Aastatel 1980–1988 töötas Eesti Draamateatris. Ta on osalenud Eesti Raadio kuuldemängudes ja Eesti Televisiooni telelavastustes.
Adra
Adra on küla Harku vallas Harju maakonnas.
Paul Poom (näitleja)
Paul Poomi esimene teatriroll oli 1978. aastal Eesti Draamateatris, esimene tuntum roll aga don Juani osatäitmine IX lennu diplomietenduses "Don Juan ehk Peetri pidusöök". Tema hilisemad tuntumad rollid on osatäitmine telelavastuses "Vandersellid", Timotheus von Bocki roll Mikk Mikiveri lavastuses "Keisri hull", Guillaume'i roll Eero Spriidi lavastuses "Mamouret", jt. Ta on olnud mitme lavastuste muusikaline kujundaja ja lavastaja assistent ("Makarenko koloonia" ).
Adra
2012. aastal elas seal 105 inimest.
Paul Poom (näitleja)
Esimese pillimehe tükki läbivas osas leiab Paul Poom saaliga kena vahetu kontakti. Ta ei mängi mingit abstraktset headust, vaid natuke flegmaatilist ja natuke iroonilist meest, kes hõljub oma muusikas argielu kohal. Poom ise on üleni musikaalne: milline vaba lust muusika väljameelitamises kääridest või konservipurgist! Näitleja peab ainult täpselt tajuma temast olenevate stseenide mõõtu, sest «Hõbejäneste» Rebase Reinuna on oht venitatusele ja osatäitja edevusele.
Isiklikku
Abielust Mare Poomiga on tal tütar Mari-Lin Poom, kellel on pojad Oskar ja Otto. Järgnenud kooselust Anne Paluveriga on tal poeg Paul.
Paul Poomile tungiti 1993 Tallinna vanalinnas kallale, mille tõttu ta invaliidistus.
Trần Đại Quang
Trần Đại Quang (12. oktoober 1956 – 21. september 2018) oli Vietnami poliitik, ta oli alates 2. aprillist 2016 kuni surmani Vietnami president.
Enne presidendiks saamist oli ta avaliku julgeoleku minister.
Liturgika
Liturgika on praktilises teoloogias õpetus jumalateenistusest.
Lause (muusika)
Lause on muusikavorm, mis koosneb tavaliselt fraasist, fraasi (varieeritud) kordusest ning summeerivast osast, mis tonaalses muusikas lõpeb tavaliselt poolkadentsiga.
Lääne muusikateooriasse on lause mõiste analoogia põhjal võetud keeleteadusest. Keeles tähistab lause lõpetatud, teatud mõttes eneseküllast seisukohaväljendust. Muusikavormide hõlmavuse hierarhias paikneb lause kusagil keskel: ta on vähem hõlmav kui näiteks periood, lõik või heliteose osa, kuid hõlmavam kui motiiv või fraas.
Karl Marx
Karl Heinrich Marx (5. mai 1818 Trier, Saksamaa – 14. märts 1883 London) oli juudi päritolu Saksa filosoof, majandusteadlane ja revolutsionäär. Marx ei olnud ainult sotsioloog ja politoloog, vaid ka aktiivne revolutsiooni organiseerija.
Kuigi enamik tänapäeva majandusteadlasi end marksistideks ei pea, teevad seda ikkagi tuhanded inimesed kogu maailmas. Tema suurt panust majandusteaduse arengusse üldiselt ei vaidlustata. Koos Charles Darwini ja Sigmund Freudiga on Marx suurimaid maailmapildi mõjutajaid 20. sajandil. 1999 valisid inglased Marxi lõppeva aastatuhande maailma kõige enam mõjutanud inimeseks. Tunnustus on tulnud suuresti tagantjärele, näiteks John Stuart Mill ei olnud sellisest mehest oma eluajal isegi kuulnud.
Marx sündis 1818 Saksamaal Trieri linnas. Ta oli päritolult juut, kuid Karl oli esimene oma perekonnas, kes oma rahvust eitas. Teda mõjutasid nii William Shakespeare'i romantilised lood kui ka Newtoni, Locke'i ja Leibnizi ratsionaalne mõtteviis.
Poimeenika
Poimeenika on praktilises teoloogias õpetus hingehoiust.
Karl Marx
Bonni ülikoolis, kus Marx õigusteadust õppis, vaevas teda kõige enam alkoholism, mis sundis teda siirduma Berliini ülikooli, kus ta hakkas õppima filosoofiat. Berliini ülikooli jäigad protseduurireeglid ja Marxi boheemlaslik elu ei sobinud kokku, lisaks sellele jäid oma ametikohtadest ülikoolis ilma Marxi toonased hegellastest mõttekaaslased ning doktorikraadi filosoofia alal sai Marx lõpuks hoopiski Jena Ülikoolist. Pärast seda töötas Marx ajalehe Rheinische Zeitung ajakirjanikuna, kust ta peagi pidi poliitilistel põhjustel lahkuma.
Seejärel kolis Marx Pariisi, kus ta tutvus paljude teiste noorte sotsialistide seas ka Friedrich Engelsiga.
Alates 1849. aastast elas Marx Londonis.
Materialistist ajaloolane
Marxi filosoofia kasutas Hegeli sõnu teises järjekorras. Kui Hegeli meelest oli Jumal see, kes meid kapitalismi juhtis, siis Marx väitis: "Jumal on ainult mask inimliku ahnuse ja ihade varjamiseks". Marxi kuulus sentents on: "Religioon on oopium rahvale." Marx väitis, et inimkonna areng kulgeb ürgkogukondlikust korrast läbi orjandusliku korra feodaalaega, sealt kapitalismi ja edasi sotsialismi. Areng toimub tootmissuhete ehk toodangu ja inimeste vaheliste suhete arenedes. Kes Vanas Roomas omas orja, omas ka orja toodangut. Seega elas omanike klass tööliste töö arvel. Kas see ei anna töölistele suurt eelist oma õigusi nõuda? Samas väitis Marx, et tundub, nagu ei vajaks omanikud töölisi niipalju kui töölised omanikke. Siinkohal väitis Hegel, et omanike klass tagab kultuuri, teaduse, usu, moraali jne.
Tänapäeval peetakse tööajast mittekinnipidamist ebamoraalseks, ebakultuurseks jne. Marx küsis, miks peaksime kinni pidama omanike poolt respekteeritud moraalist ja seadusandlusest? Marxi arvates on eraomandust soodustavatel seadustel hullutav mõju massidele. Kui omanike klass ise ei ole valmis muudatusi omandisuhetesse viima, siis peab seda tegema revolutsioon. Kuna kapitalism kui klassisüsteem ei ole võimeline arenema, oli tööliste võit ja klassivaba ühiskonna loomine ilmne. Kapitalism on sotsialismi tekkeks vajalik eeltingimus, kuna sotsialismi kehtestamiseks on vajalik materiaal-tehniline baas. Marxil ei tulnud Venemaa meeldegi, ta pidas oma eluajal isegi revolutsiooni Saksamaal ennatlikuks, kuna ainult 4% meestest töötas tootmissfääris. Revolutsioon pidi alguse saama Inglismaalt, levima Prantsusmaale ja alles sealt Saksamaale.
Marx kui sotsioloog
ORGAANILINE TERVIKLUS MAJANDUSLIKU SEKTORI TÄHTSUS
KONFLIKTI ROLL AJALOO KUJUNDAMISEL
DIALEKTIKA
Marxi kriitika
Kolm Marxi ideed, millest on välja kasvanud erinevad sotsioloogilised voolud:
Marx inimese ja ühiskonna olemusest
Karl Marx leidis, et inimene on hea, koostöövalmis ja mugav ning et ühiskonnavormi määrab majandus kui ühiskonna domineeriv institutsioon. Marxi käsitlus inimesest rõhutab heatahtlikkust ja koostöövalmidust. Põhjus, miks inimesed pahatihti teisiti käituvad, tuleneb ühiskonnast.
Selleks, et sotsiaalseid probleeme lahendada, on vaja muuta sotsiaalset keskkonda: ühiskondlikke struktuure ja institutsioone.
Ühiskonnas kujuneb keskseks institutsiooniks see sotsiaalsete suhete kogum, mis kõige enam mõjutab inimeste elutegevust (sotsiaalseid suhteid, väärtushinnanguid, norme jne.). Sellisteks institutsioonideks võivad olla perekond, poliitiline kord, haridus, religioon või majandus.
Just ebaloomulikud ja ebaõiglased majandussuhted on tekitanud inimeste ja sotsiaalsete gruppide konfliktid ja vastuolud. Ebavõrdsed majandussuhted on tekkinud dialektiliste muutuste protsessis. Igas sotsiaalses situatsioonis toob ühe jõu (tees) olemasolu kaasa vastandjõu (antitees). Vastandlikud jõud tekitavad konflikti, mille lahendamisel tekib kolmas komponent – süntees, mis lahendab varasema vastuolu. Marxi ühiskonnakäsitluse tunnusjooneks on arusaam, et sotsioloogia kui ühiskonnateaduse eesmärk on ühiskonna paremaks muutmine. Ühiskonna uurimisel pole mõtet, kui tegelikult midagi ei muutu. Selleks, et ühiskonda oleks võimalik paremaks muuta, on vaja selgitada sotsiaalsete probleemide põhjused ning need kõrvaldada. Ühiskonda tuleb uurida kriitilisest perspektiivist lähtudes.
Majandus tingib ühiskonnas kõik ülejäänu; seal on olulised kategooriad:
Kapital ja kapitalismi hukk
Pärast kahte aastat majandusalaste materjalide läbitöötamist Briti Muuseumis ilmus lõpuks 1867 esimene osa "Kapitalist".
Meie käsitleme "Kapitali" kolmes osas:
Tuletades meelde, et Marx oli hegeliaan, üritab ta näidata, et kapitalism kui ühiskonnakord on määratud hukkumisele. Seega kasutab Marx klassikalise ökonoomika vahendeid. Nagu Smith ja Ricardo, nii ka Marx näitas, et toote väärtus on määratud tööjõuga, mis selle tootmiseks on kulunud. Kuna töölised ei teeni oma töö eest võrdselt toote müügihinnaga, siis kapitalist teenib kasumit tööliste arvelt ja seega ekspluateerib töölisi. Kasutades Marxi termineid: konstantse kapitali ehk masinate ja sisseseadele kulunud raha ning muutuvkapitali ehk töölistele makstava palga summa peab olema võrdne toote hinnaga. Kuna see nii ei ole, on tegemist lisaväärtusega. Lisaväärtuse võtab kapitalist endale. Seda nimetatakse töötajate ekspluateerimiseks. Lisaväärtuse ja palga suhe näitab ekspluateerimise suhtarvu. Kapitalistik kord ei lase õiglasel jaotusel tekkida, kuna ta loob tööpuuduse ja seega tööliste reservväe, kes ootavad võimalust kelleltki töökoht ära võtta, juhul kui saadava palgaga ei olda rahul.
Vähenevad kasumid ja kapitali akumulatsioon
Nagu Smith, nii ka Marx väidab, et tootja peab arvestama konkurentsiga. Mida suurem firma, seda efektiivsemalt saab ta toota, seega kui üks innovaatiline firma laiendab oma tegevust, siis paneb ta ka konkurendid seda tegema. Laienemisega seoses vajatakse rohkem töölisi, kuid firmal on kasulikum töölised masinatega asendada. Samas peab firma maksma masinate eest nende tegelikule väärtusele vastavalt, seega hakkavad kasumid vähenema. Ja nii on kapitalistid dilemma ees: kas osta masinaid ja teenida väiksemat kasumit või keelduda masinate ostmisest ja riskida turu kaotamisega. Kuna kasumid vähenevad, hakkavad firmad töölisi veelgi enam ekspluateerima.
Majandusliku võimu kontsentreerumine
Kuna suured firmad toodavad kaupu odavamalt, siis on loomulik väikefirmade väljasuremine. Rahvuslik turg tõrjub välja kohaliku turu, aga rahvusvaheline rahvusliku turu.
Süvenev kriis ja depressioon
"Lapse lalin, jama, seebimull." Selliseid sõnu kasutas Marx Say teooria kohta stabiilsest kapitalismist. Kes ostavad kaupu, kui firmaomanikud otsustavad tootmist suurendada? Keegi ei osta, oli Marxi vastus. Järgnevad pankrotid, tekib paanika, investeerimine lõpetatakse.
Industriaalne reservarmee
Asendamiste ja depressiooni tõttu visatakse järjest enam töölisi tänavale. Esialgu tundub, et see armee ei saa olla militaarsem kui inglite armee. Tööliste rohkus aitab kapitalistidel võimul olla, vähemasti esialgu.
Marxi ajalooliste formatsioonide teooria
Ühiskonna valitsev tootmisviis määrab ära kogu ühiskonna näo. Vastuolu, mis valitseb tootlike jõudude ja tootmissuhete vahel, viibki muutustele ühiskonnas ja formatsioonide vaheldumisele. Ühiskonna arengus eristatakse viis formatsiooni:
Marx klassivõitlusest
Marx keskendus majanduskeskkonna arengu uurimisele. Teda huvitas sotsiaalse ebavõrdsuse põhjuste ja olemuse väljaselgitamine. Ta on andnud erilise panuse ühiskonna sotsiaalse kihistumise uurimisse (Max Weberi kõrval).
Marx töötas välja teooria, mille kohaselt ühiskond on jaotatud vastandlikeks klassideks – tootmisvahendite omajateks ja mitteomajateks (erinevates formatsioonides on nendeks orjad ja orjapidajad; talupojad ja feodaalid; töölised ja kapitalistid).
Klassidel on vastandlikud majanduslikud ja sotsiaalsed huvid, mis tekitavad klassikonflikti (klassid on peamine side tootmissuhete ja ülejäänud ühiskonna pealisehituse vahel). Ühiskond tugineb valitsevate klasside majanduslikele huvidele. Ebaõiglast ühiskonnakorraldust on võimalik muuta klassivõitluse teel. Klassivõitlus on edukas üksnes siis, kui rõhutud klassidel on välja kujunenud klassiteadvus, mida iseloomustab ühine arusaam klassivõitluse eesmärkidest ja ülesannetest. Klassisuhted on peamine telg, mille ümber jaotub poliitiline võim ja millest sõltub poliitiline organisatsioon. Poliitiline ja majanduslik võim on omavahel lähedalt seotud.
Ühiskonna ajalugu kirjeldab Marx klassivõitluse ajaloona:
Marx dialektilistest muutustest
Just ebaloomulikud ja ebaõiglased majandussuhted on tekitanud inimeste ja sotsiaalsete gruppide vahelised vastuolud. Ebavõrdsed majandussuhted on tekkinud dialektiliste muutuste tulemusena. Igas olukorras toob ühe jõu (tees) olemasolu kaasa vastandjõu (antitees). Vastandlikud jõud tekitavad konflikti, mille lahendamisel tekib kolmas komponent – süntees, mis lahendab varasema vastuolu. Marxi ühiskonnakäsitluse tunnusjooneks on arusaam, et sotsioloogia kui ühiskonnateaduse eesmärk on ühiskonna paremaks muutmine. Ühiskonna uurimisel pole mõtet, kui tegelikult midagi ei muutu. Selleks, et ühiskonda oleks võimalik paremaks muuta, on vaja selgitada sotsiaalsete probleemide põhjused ning need kõrvaldada. Ühiskonda tuleb uurida kriitiliselt.
Peet Vallak
Peet Vallak (kodanikunimega Peeter Pedajas; 23. juuni 1893 Männiku talu, Suitsuküla (tänapäevane Väljaküla), Voltveti vald (hilisem Tihemetsa), Saarde kihelkond, Pärnumaa – 17. märts 1959 Tartu) oli eesti prosaist ja tõlkija.
Sääse raamatukogu
thumb Sääse raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu (endine Mustamäe III raamatukogu). Raamatukogu asub Tallinna Mustamäe linnaosa Sääse asumis, aadressil Sõpruse pst 186. Pindala 449 m2 ja kogus on ligi 30 000 teavikut. Raamatukogus on võimalik kasutada Wi-Fi-t.
171
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Sääse raamatukogu
Raamatukogu asub hoones, mille ehitas EKE Projekt. 9-korruselise elumaja projekteerimise eeltingimus oli ka uute linnaraamatukogu ruumide ehitus. Raamatukogu avati 1984. aastal. Algusaastal hakkas raamatukoguhoidjate eestvedamisel koos käima täiskasvanud lugejatele mõeldud kirjanduslik klubi Tarapita. 1985. aastal koliti Keskraamatukogu muusikaosakond Lasnamäelt Mustamäe III (praegune Sääse) raamatukogusse. 1990. aastatel viidi see üle Keskraamatukogu ruumidesse. Lastefondi hakati looma 1990. aastate lõpul. Raamatukogu ruume on kasutanud ka seltsid ja muud asutused: Eesti Esteetilise Kasvatuse Keskus, Eesti Muinasteadlaste Selts, Eesti Leedu Selts, Vabariiklik Koerakasvatajate Klubi jt. Selles on peetud ka keeleõppekursusi.
Peet Vallak
Elulugu
Peet Vallak sündis talumehe pojana. Tema isa Jaan Pedajast (1861–1926) iseloomustati kui vaikse iseloomu ja hea huumorimeelega töökat talupoega. Ema Miina Pedajas (1863–1944, neiupõlvenimega Siitan) oli heasüdamlik ja jutukas inimene, kes armastas väga seltskonda. Oma kirjanikuande päris Peet oma vanematelt. Jaanil ja Miinal oli neli last: poeg Hans (sündinud 1886), tütar Leena (1887), tütar Juula (1890) ja poeg Peeter (1893). Peedu lapsepõlveaastad olid hõlpsad ja mõnusad. Tal oli harmooniline ning töökas kodu, talle jätkus nii ema armastust kui isa tarkust. Tema noorusaastate aeg oli harmooniline, ilma eriliste raskuste ja viperusteta. Peeter oli tagasihoidlik, vaikne poiss, kes õppis hästi ning torkas koolis silma oma joonistusoskuse ja karikatuuridega. Ilukirjanduse ja kunsti kõrval tundis Peeter huvi muusika vastu. Kooliõpilasena harrastas ta viiulimängu.
171
Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad
Sääse raamatukogu
2005. aastal tehtud remondi järel on raamatukogu üle läinud arvutiteenindusele.
Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.
Peet Vallak
Elulugu
Peeter õppis Voltveti ministeeriumikoolis 1903–1906 ja Pärnu progümnaasiumis 1906–1911. Pärast progümnaasiumi läks Peeter lühikeseks ajaks Pärnu kunstniku Rudolf Lepiku juurde. 1913. kevadpoolaastal pühendus kunstiõpingutele Tartus Kristjan Raua õppestuudios ja sama aasta sügisel astus Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi kunstikooli (õppis vahemikus 1913–1916).
Esimese maailmasõja ajal tegutses ajakirjanikuna Tartus ja Tallinnas, tegi Päevalehe kirjasaatjana reisi Siberisse. 1918–1920 võttis osa Vabadussõjast, õppis 1920–1922 Tartus Kunstiühingu Pallas kunstikoolis. Pärast seda töötas kirjanikuna Tartus. 1929. aastal liitus orbiitlaste kirjanikerühmitusega, kuid jäi selle üritustes passiivseks. 1927. aasta 2. aprillist Eesti Kirjanike Liidu liige ja 1930. aastail juhatuse sekretär. 1940–1941 Eesti Nõukogude Kirjanike Liidu orgbüroo asjaaja. 1937. aastal reisis Poolas ja 1938. aastal Soomes. Esialgu töötas Vallak ajakirjanikuna ja joonistajana. 1938–1940 aastatel töötas Vanemuise teatri dramaturgina.
Pärast sõda tegeles Vallak peamiselt tõlketööga. 1953. aastal haigestus raskelt, millest tekkis osaline mälukaotus. 1959. aastal suri Tartus ja ta on maetud Raadi-Maarja kalmistule.
Pärnumaal Väljaküla (Voltveti) koolis oli Vallaku memoriaaltuba, mis likvideeriti koos kooliga.
Looming
Vallaku novelle ("Lodjavahi surm", "Relvad vastamisi", "Laip metsas", "Omakohus", "Saladus") on lavastatud teatrites. "Epp Pillarpardi Punjaba potitehas" (Endla 1991) sai tunnustuse osaliseks rahvusvahelistel teatrifestivalidel. Tema novelli "Teise eest" järgi on tehtud telefilm "Viimne võitlus" (1999, režissöör M. Kalmet). Vallaku üksikuid novelle on tõlgitud prantsuse, kreeka, läti, ukraina, tšuvaši, saksa, bulgaaria, soome ja rootsi keelde.
Isiklikku
Tema abikaasa oli 1927. aastast tõlkija ja ajakirjanik (Marie Vasar) Marje Pedajas (1895–1992).
Rahvusvahelise Olümpiakomitee istungjärk
Rahvusvahelise Olümpiakomitee istungjärk on Rahvusvahelise Olümpiakomitee kõrgeim organ.
Guttanneni vapp
Guttanneni vapil on kollasel põhjal nulg või kuusk (Tanne) ning kaks punast tähte, mis sümboliseerivad Guttannenit ja Bodenit.
Rahvusvahelise Olümpiakomitee istungjärk
ROK-i istungjärgud toimuvad reeglina kord aastas. Kõik istungjärgud on kinnised, osa võtavad ainult ROK-i liikmed ja auliikmed.
Istungjärkude vaheajal tegutseb ROK-i täitevkomitee, mille koosseisu kuuluvad president, kolm viitsepresidenti ja viis liiget.
Rahvusvahelise Olümpiakomitee auliige
Rahvusvahelise Olümpiakomitee auliikmeks võidakse nimetada isik, kes on aktiivselt tegutsenud olümpialiikumise arendamisel. Auliikmeks olemine annab võimaluse osa võtta ROK-i istungjärkudest (ilma hääleõiguseta) ja olümpiakongressidest ning auliige kutsutakse külalisena olümpiamängudele ROK-i liikmetega võrdsetel alustel.
Lubezere
Lubezere on küla (vidējciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Ārlava valla põhjaosas.
Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel Lubezersi järve põhjakaldal. Lubezere jääb valla keskusest Valdemārpilsist 5,9, piirkonna keskusest Talsist 20 ning Riiast 138 kilomeetri kaugusel.
Küla on tekkinud endise Lubezere mõisa (Lub-Essern, Lubessern) keskuse juurde. Nõukogude perioodil oli Lubezere samanimelise sovhoosi keskasulaks.
Aastal 2017 oli külas 190 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 175.
pisi|tühi|Lubezere mõisa häärber
Gadmen
Gadmen on asula Berni kantonis Interlaken-Oberhasli ringkonnas, Gadmeni valla keskus.
See asetseb umbes 1205 m kõrgusel üle merepinna ning on kõrgeim asula Berni Alpides.
Ārlava
Küla asub merepinnast 38 meetri kõrgusel Sasmaka järve põhjakaldal. Ārlava jääb valla keskusest Valdemārpilsist 2,8, piirkonna keskusest Talsist 17 ning Riiast 135 kilomeetri kaugusel.
Ārlava nimi tuleneb läänemeresoome keeltest. Esimene pool tuleneb oletatavalt eesti keelest (aru), teine pool aga liivi keelest (vell tähendab põldu).
Ārlavat mainiti kirjalikult esimest korda aastal 1231. Küla vanad nimekujud on Arowelle, Erwahlen, Arwalen, Arwal, Arevale, Arwallenn. Aastal 1253 hakkas asula kuuluma Kuramaa piiskopkonale. XVI sajandil asus seal tõenäoliselt Arlava piiskopilinnus. Küla oli ka Ārlava kihelkonna keskuseks, millele aastani 1644 allus ka Ruhnu saar. Hiljem asus külas Ārlava mõis.
Ārlava kirikuõpetajaks oli Läti kirjameeste seltsi juhataja aastail 1851-1854 Karl Friedrich Jacob Hugenberger.
pisi|tühi|Ārlava
172
172. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad
Aastad: 167 168 169 170 171 - 172 - 173 174 175 176 177
Harilik porss
Harilik porss (Myrica gale) on porsaliste sugukonda porsa perekonda kuuluv puittaim (põõsas).
Nimetus
Porsa rahvapärased nimetused on lutikarohi, murdid, soo kaerad, rabaumalad.
Levila ja kasvukoht
Harilik porsa areaal on Euroopa, Aasia ja Põhja-Ameerika põhjapoolsed piirkonnad. Ta kasvab pärismaisena Eesti lääneosas.
Kirjeldus
Taime kõrgus on 1–1,5 m. Ta on püstine tihe põõsas.
Koor on hallikaspruun, võrsed peened, punakas- kuni mustjaspruunid, kollakate näärmetäppidega. Pungad munajaskoonilised, kattesoomused punakaspruunid, heleda servaga ning kollakate näärmetäppidega.
Porsal on vahelduvad lihtlehed. Lehed on äraspidimunajad, kuni 4 cm pikad, tipuosas saag­ja servaga, alus pikalt kiiljas. Pealt tumehallikasrohelised, alt veidi karvased. Lehtede mõlemal küljel kollakad näärmed. Leheroots on lühike.
Porss õitseb aprillis. Ta on kahekojaline liik. Õied paiknevad püstistes urbades, mis asuvad eelmise aasta võrsetel.
Kasutamine
Lehti ja vilju on kasutatud ravivahendina nahahaiguste, nahalööbe, eriti kärnade vastu. Seespidiselt on kasutatud aborti esilekutsuva vahendina. Lehtedest saab porsaõli. Koor sisaldab parkaineid. Vaigunäärmete tõttu on kasutatud õlle ja likööri maitsestamiseks ja vaha valmistamiseks, muudab õlle kangemaks, on joovet tekitav. Porsaõlu on tervisele ohtlik. Lehtedes ja okstes sisalduv vaik on mürgine. Värskeid porsaoksi pannakse rõivaste vahele riidekoide peletamiseks.
Guttannen
Guttannen on küla Šveitsis Berni kantoni Oberhasli ringkonnas, Guttanneni valla keskus.
Ta asub 1006 m kõrgusel merepinnast.
Kristallimuuseum
Aastast 1975 on Guttanneni külas kristallimuuseum, kus on mineraale kogu Šveitsist. See on Rufibachi perekonna erakogu.
Föön
Guttanneni vald on üks suuremaid föönipiirkondi, sest sinna puhub tuul üle Grimseli kuru. Külas on kuni 120 föönipäeva aastas. Föön tekitab talvel lund sulatades laviiniohtu (näiteks veebruari alguses 2003 lõikas laviin küla välismaailmast ära), suvel kõrvetab karjamaid. Samuti tekitab ta tuleohu. Fööni ajal ei tohi külas vabas õhus suitsetada ega üldse mingit tuld teha, isegi mitte grillida (talvel on tuleoht väiksem). Öösiti on väljas tulevalvepatrullid ("föönivahid"). Küla on juba kolm korda maha põlenud, näiteks 1803 hävis küla koos 52 maja ja küüniga.
Reikama
Reikama on küla Hiiumaa vallas Kärdla ja Suuremõisa vahel. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda.
Reikama piirneb põhjas ja läänes Partsi, edelas Leerimetsa, lõunas Hellamaa ning idas Pühalepa-Harju ja Kuri külaga.
Loodus
Reikama piirneb edelas Suuremõisa jõega.
Talud
Reikama ajaloolised talud 1939
Taristu
Reikamat läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee, kus asuvad Reikama ja Pühalepa bussipeatus. Küla piirneb lõunas Tammela–Hellamaa teega.
Kultuur
Reikamas asus varem Suuremõisa valla vallamaja, mille asukohta püstitati 2017. aastal skulptor Enn Johannese tehtud mälestuskivi.
Suurbritannia Eurovisiooni lauluvõistlusel
1999. aastal toimunud reeglimuudatustega lubati Suurbritannial, Prantsusmaal, Saksamaal ja Hispaanial saada kohe järgmise aasta lauluvõistluse finaali, olenemata eelmise võistluse tulemusest. Õigus omandati tänu sellele, et need neli suurriiki maksavad kõige rohkem raha eelarvesse. 2008. aastal räägiti n-ö suure neliku automaatse kvalifitseerituks arvamise kaotamisest, mis oleks tähendanud, et suurriigid oleksid esimest korda pidanud osalema lauluvõistluse poolfinaalides. EBU teatas siiski, et suur nelik saab automaatselt finaali ka 2009. aasta võistlusel.
Kuni 1998. aastani (kaasa arvatud) jõudis Suurbritannia lauluvõistlustel peaaegu alati esikümnesse, erandiks 11. koht 1978. ja 13. koht 1987. aastal. Lisaks jäädi enne 1981. aastat esinelikust välja vaid neljal korral: 1957., 1966., 1978. ja 1979. aasta võistlustel. Alates 1999. aastast riigi edu pöördus kuni 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel saadud nulli punktini, mis viis riigi esimest korda viimasele kohale. Seda ennustas ette ka Suurbritannia Eurovisiooni kommentaator Terry Wogan, kuna sellel aastal osales Suurbritannia Iraagi sõjas. Suurbritannia ebaedu üheks põhjuseks võib pidada 1999. aastal EBU 1977. aasta reegli tühistamist. Reegli kohaselt pidi iga riigi laul olema selle riigi ametlikus keeles, kuid peale tühistamist on enamik laule olnud ingliskeelsed. Enne võisid inglise keeles laulda ainult Suurbritannia, Iirimaa ja Malta.
Teist korda pidi Suurbritannia leppima viimase kohaga Belgradis toimunud 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. 2007. aastal andsid Suurbritanniale punkte vaid Malta ja Iirimaa. Suurbritannia oli punktitabelis eelviimasel kohal, temast tagapool oli vaid Iirimaa. 21. sajandi esimesel kümnendil on Suurbritannia esikümnesse viinud vaid kaks lauljatari: Jessica Garlick 2002. aastal Tallinnas ja Jade Ewen 2009. aastal Moskvas. Garlick saavutas kolmanda ja Ewen viienda koha.
Hoolimata hilisemast ebaedust on Suurbritannia ilmselt endiselt lauluvõistluse kõige edukam riik, olles esiviisikuse jõudnud kokku 29 korda (millest 23 esikolmikus). Prantsusmaa on esiviisikusse jõudnud 25 (16 korda esikolmikus) ja Rootsi 23 (13 korda esikolmikus) korda. Suurbritannia oli 20. sajandil Eurovisiooni edukaim riik: 1957.–2000. aasta 43 osalemise jooksul ei jõudnud riik vaid neljal korral esikümnesse ning jõudis 27 korral nelja parema sekka, millest 22 korral esikolmikusse, viiendat kohta ei saanud riik 20. sajandil ei saanud kordagi. Prantsusmaa jõudis 23 korda nelja parema sekka ja 16 korda esikolmikusse. Iirimaa võitis samas ajavahemikus rohkem lauluvõistlusi (7), kuid esiviisikusse jõudis vaid 18 ja esikolmikusse 12 korral.
Piirkondade iseseisva osalemise püüdlused
1969. aasta lauluvõistlustel tahtis Wales osaleda iseseisvalt, kõmrikeelse BBC Cymru ringhäälingu kaudu, ning korraldas ka Cân i Gymru eelvaliku, kuid kuna Wales ei ole iseseisev riik, ei lubatud Walesil osaleda, sest Suurbritanniat võib võistlusel esindada ainult BBC. Šoti Rahvuspartei on tahtnud, et Šotimaa saaks iseseisvalt võistlusel osaleda, kuid viimatinimetatud põhjusel ei ole lubatud Šotimaal iseseisvalt võistlusel osaleda. 11. veebruaril 2008 lubati küll Šoti ringhäälingul saada Euroopa Ringhäälingute Liidu liikmeks, kuid siis ei oleks Šotimaa ikka saanud Eurovisioonil iseseisvalt osaleda, kuna BBC esinduse ainuõigus kehtib terves Suurbritannias.
25. novembril 2013, Šotimaa iseseisvusreferendumi eel, koostati plaan, mille kohaselt oleks BBC Scotland üle viidud Scottish Broadcasting Services'i alla, mis oleks pärast ERL-i liikmeks astumist võimaldanud Šotimaal esineda. Kuna aga 18. septembril 2014 otsustas enamik Šotimaa valijatest jääda edasi Suurbritannia koosseisu, jäi ka BBC esinduse ainuõigus terves Suurbritannias kehtima ka Šotimaal.
Rekordid
Suurbritannia on võitnud lauluvõistluse viiel korral, mis tähendab, et ta jagab kolmandat kohta koos Prantsusmaa ja Luksemburgiga, kõige enam kordi võitnud riikide järjestuses.
Suurbritanniale kuulub siiani Eurovisioonil katkematu osalemise rekord – alates 1959. aastast on riik osalenud igal lauluvõistlusel, seega kokku 57 korda. Kuigi Saksamaa on kokku osalenud rohkematel lauluvõistlustel – 59 korral, katkes Saksamaa katkematu osalus 1996. aastal, pärast 40 võistlust, ning Saksamaa on 2015. aasta võistluse järel osalenud järjest vaid 18 võistlusel. Praegu on siin Suurbritannia rivaaliks vaid Hispaania, mis on osalenud järjest 55 lauluvõistlusel – alates debüüdist 1961. aastal igal võistlusel. Kolmandal kohal on Rootsi 40 järjestikuse osalusega alates 1976. aastast.
1976. aastal kogus Suurbritannia 17 riigilt 164 punkti, mis on keskmiselt 9,64 punkti iga riigi kohta. See rekord püsib siiani ning arvatavasti jääbki püsima, kuna osalevate riikide arv on mitmekordistunud. Kuigi 2009. aasta võitja Norra kogus keskmiselt 9,44 punkti 41 riigilt, mis on 0,20 punkti väiksem püsivast rekordist.
Suurbritannia on jõudnud kõige rohkem teisele kohale – aastatel 1959–1999 15 korda.
Hääletamise ajalugu (1975–2017 finaalid)
Suurbritannia on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Käntu-Kastja hoiuala
Käntu-Kastja hoiuala on Natura 2000 võrgustikku kuuluv kaitseala, mis asub Lääne-Eesti madaliku keskosas Kasari jõe keskjooksu naabruses. Halduslikult jääb kaitseala Lääne-Nigula, Lääneranna ja Märjamaa valla territooriumile.
Pindala on 3212 hektarit. Keskkonnaregistri andmetel on hoiuala pindala Läänemaal 2166,8 ha ja Raplamaal 760,4 ha. Natura-alade pindala on Keskkonnaregistri andmetel 3125,9 ha.
Kaitseala hõlmab Käntu sood, Keskküla raba servaalasid, Kasari jõe äärseid niitusid ning Kastja küla naabruses olevaid metsi.
Läänemaal
Käntu-Kastja hoiuala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide – jõgede ja ojade, niiskuslembeste kõrgrohustute, lamminiitude, aas-rebasesaba ja ürt-punanupuga niitude, lubjarikkal mullal kuivade niitude, puisniitude, rabade, siirde- ja õõtsiksoode, puiskarjamaade, soostuvate ja soo-lehtmetsade kaitse ning liikide ja elupaikade kaitse. Liigid, kelle elupaiku kaitstakse, on järgmised: saarmas (Lutra lutra), võldas (Cottus gobio), jõesilm (Lampetra fluviatilis), paksukojaline jõekarp (Unio crassus), suur-konnakotkas (Aquila clanga), laanepüü (Bonasa bonasia), rukkirääk (Crex crex), teder (Tetrao tetrix), metsis (Tetrao urogallus) ja kiivitaja (Vanellus vanellus).
Raplamaal
Käntu-Kastja hoiuala kaitse-eesmärk on elupaigatüüpide – jõgede ja ojade, lubjavaesel mullal liigirikaste niitude, rabade, siirde- ja õõtsiksoode, vanade loodusmetsade, puiskarjamaade, soostuvate ja soo-lehtmetsade, siirdesoo- ja rabametsade ning liikide – saarma (Lutra lutra), hariliku võldase (Cottus gobio), jõesilmu (Lampetra fluviatilis) ja paksukojalise jõekarbi (Unio crassus) elupaikade kaitse.
Käntu-Kastja hoiuala keskkonnaregistri koodid on KLO2000257 (Läänemaa) ja KLO2000182 (Raplamaa).
Bellona (organisatsioon)
Bellona on rahvusvaheline keskkonnakaitseorganisatsioon, mis asutati 1986. aastal Norras Oslos. Organisatsiooni eesmärk on propageerida looduse ja inimese tervise säästmist ning teavitada avalikkust aegsasti ökokatastroofidest.
1989. aastal spetsialiseerus üks osa organisatsioonist Põhja-Venemaa keskkonnaprobleemidele. Organisatsiooniharud ehitati Peterburi ja Murmanskisse. A1994. aastal avalikustati ka esimene kokkuvõttev ettekanne Põhja-Venemaa olukorrast, mis pälvis avalikkuse, eriti teadlaste suurt tähelepanu.
1996. aasta veebruaris arreteeris Venemaa Föderaalne Julgeolekuteenistus (FSB) Bellona Vene eriteadlase Aleksander Nikitini, kes oli varem teeninud Põhjamere laevastikus ja hiljem kaitseministeeriumi tuumareaktorite inspektsioonis. Tema avaldatud ülevaateid ja olukorrakirjeldusi laevastiku tuumaarsenali turvalisuse suhtes, mis ta on avaldanud ka Bellonale, peab FSB riigi reetmiseks ning halvimal juhul võib teda ähvardada surmanuhtlus.
Anne Kull (teoloog)
Anne Kull (sündinud 30. juunil 1959) on eesti teoloog.
Ta on lõpetanud 1977. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja on kaitsnud doktoriväitekirja Chicago Ülikooli juures.
Ta töötab Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. 2005. aastast on ta süstemaatilise usuteaduse professor.
Anne Kull on 2002. aastal asutatud teaduse ja religiooni kolleegiumi asutaja ja juhataja.
Isiklikku
Tema isa oli jurist, poliitik ja ühiskonnategelane, Eesti Vabariigi Rahvuskomitee asutajaliige Ernst Voldemar Kull.
173
173. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad
Aastad: 168 169 170 171 172 - 173 - 174 175 176 177 178
Põhjasõda
Põhjasõda oli 1700.–1721. aastal Läänemere ülemvõimu pärast peetud sõda, milles osalesid ühel pool Rootsi, vastaspoolel Moskva tsaaririik, Taani, Saksimaa, Rzeczpospolita ning 1713. aastal liitusid nendega Preisimaa ja Hannover (Suurbritannia).
Sõda lõppes Rootsi kaotusega, mis vormistati Uusikaupunki rahuga. Rootsi kaotas ülemvõimu Läänemere ja meretagused territooriumid, suurriigiks sai Moskva tsaaririik, uue nimega Venemaa keisririik.
16. sajandi lõpu ja 17. sajandi vallutuste tulemusel muutus Rootsi Euroopa suurriigiks Karl X ja Karl XI ajal. Rootsi oli vallutanud Karjala ja Ingeri (vallutused kinnitati Stolbovo rahuga 1617. aastal), Eestimaa, Liivimaa ning Kolmekümneaastases sõjas muuhulgas Lääne-Pommeri, Wismari, Bremeni hertsogiriigi ja Verdeni. Samuti oli Rootsi vallutanud maakondi Taanis ja Norras: Taanis Skåne, Blekinge ja Hallandi (vallutus kinnitati Roskilde rahuga 1658), Norras Jämtlandi, Härjedaleni, Trondheimi ja Bohusläni. Lisaks vallutas Rootsi Saaremaa ja Ojamaa.
Naaberriikide rahulolematust põhjustas see, et Läänemeri oli muutunud justkui Rootsi sisemereks ning Hansa Liit oli oma mõju minetanud ja Rootsi hoidis enda kontrolli all olulisi sadamaid. Rahulolematus avaldus juba mõnes varasemas väiksemas sõjas, sealhulgas Skåne sõjas (1675–1679).
Pärast Ingeri ja Karjala loovutamist Rootsile 1617. aasta Stolbovo rahuga jäi Venemaa ilma otsesest ligipääsust Läänemerele. Venemaa ainuke meretee Euroopasse oli Arhangelskist, mis oli jäävaba mõne kuu aastas. Ivan IV katse vallutada Baltimaad oli nurjunud (Liivi sõda 1558–1583). 17. sajandil oli Venemaal kodusõda ning polnud võimalik Rootsile kaotatud alasid tagasi võita. Vene tsaar Peeter I oli 1696. aastal vallutanud Azovi kindluse Musta mere ääres. Karlowitzi rahuga tagas ta rahu oma riigi lõunaosas. Järgmisena püüdis ta Läänemere äärde välja jõuda.
Taani tahtis Rootsilt tagasi saada Skånet, Blekinget ja Hallandit, mis olid 17. sajandi sdades kaotatud. Samuti tahtis Taani, et Rootsi väed lahkuksid Rootsi satelliitriigist Holstein-Gottorpist. August II Tugev uue Poola kuningana tahtis vallutada Liivimaa, et kindlustada end kuningana. Ta soovis laiendada Poola territooriumi ning enda maksubaasi. pisi|[[Poola kuningas|Poola kuninga ja Saksimaa kuurvürsti August II Tugeva valdused 1701. aastal]] 24. märtsil 1698 sõlmiti liit Saksimaa kuurvürstiriigi ja Moskva tsaaririigi vahel.
Augustis 1698. aastal leppisid Peeter I ning Saksi kuurvürst ja Poola kuningas August II Tugev kokku Rootsi-vastases liidus Rava-Ruskas, väikelinnas Lvivist põhja pool. Liivimaa aadlik Johann Reinhold von Patkul lubas August II-le Liivimaa aadli abi Rootsi-vastases võitluses. Moskva tsaar Peeter I ja August II Tugev olid ühel meelel, et kogu Vana-Liivimaa peab jääma pärast Rootsi alistamist Rzeczpospolitale.
12. novembril 1699 ühines liiduga Taani kuningas Frederik IV, et võita tagasi Taani kaotatud positsioon Läänemerel. Taani mobiliseeris oma sõjalaevastiku ning koondas oma armee Rootsi liitlase Holstein-Gottorpi hertsogiriigi piirile. Hiljem ühines liiduga Brandenburg-Preisimaa.
Liitlased eeldasid, et 1697. aastal Rootsis võimule tulnud noor kuningas Karl XII ei suuda neile sõjalist vastupanu osutada.
Sõja algus
Sõda algas 22. veebruaril (Juliuse kalendri järgi 12. veebruaril) 1700 Saksimaa kuurvürsti ja Poola kuninga August II Tugeva vägede ootamatu, ilma sõjakuulutuseta rünnakuga Riiale. Liivimaa aadel ei asunud Saksi poolele. Riia kindlust vallutada ei õnnestunud, Augusti sõjaline edu oli tagasihoidlik.
Rzeczpospolita tundis end August II poolt petetuna ning kuulutas, et Poola ei ole Rootsiga sõjas. Kuningas August II Tugevaga liitusid alguses üksikud magnaadid, sealhulgas vürst Hieronim Augustyn Lubomirski.
Kuulnud Riia ründamisest, otsustas Taani kuningas Frederik IV rünnata Rootsi liitlast Holstein-Gottorpi. 11. märtsil kuulutas Taani Rootsile sõja ja Taani väed marssisid Holstein-Gottorpi sisse, vallutades selle Schleswigi-osa.
Võit Taani üle
Rootsi kuningas otsustas saata Holsteini 17 000 sõdurit ning kuulutas välja mobilisatsiooni. Rootsi sõjavägi oli hea ettevalmistusega, sõjavägi oli paremini välja õpetatud kui naaberriikide omad ning suutsid nii lahinguväljal paremini manööverdada.