cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
EmDrive
Teine generatsioon
Shawyeri valemite järgi saavutavad Teise generatsiooni põtkurid suurusjärkudes paremaid Q väärtusi ja sellega kaasnevaid kordades suuremaid tõukejõude tänu allajahutamisele. Põtkur Q väärtusega 5 x 109 võib Shawyeri sõnul saavutada staatilise spetsiifilise tõukejõu, mis on ligikaudu 3,2 t/kW. Nende meeskond ehitas ühe eksperimentaalse allajahutatud seadme ning katse tulemused näitasid, et sellega oli võimalik saavutada vajalikke teoreetilisi väärtusi. Shawyer ennustas aastal 2006, et kui tema programm saab piisava rahastuse, siis oleks võimalik 2020. aastaks luua kaubanduslikke Maapealseid õhusõidukeid, mis kasutavad EmDrive'i tehnoloogiat. Lisaks on Shawyeri meeskond loonud algsed kontseptsioonid hübriidkanderaketist, mis viiks 50 t materjale ja seadmeid madalale või kõrgele Maa orbiidile ning isegi kuu pinnale ja tagasi.
BMW Z4 (E85)
pisi|BMW Z4 2.2i (E85) BMW E85 oli platvorm, mis oli aluseks aastatel 2002–2008 toodetud BMW uuele kahekohalisele sportautole Z4. E85 märkis rotsterit ja E86 kupeed. Talle eelnes Z3 (E36/7 rotster, E36/8 kupee), sarnaselt eelkäijale toodeti E85 USAs Lõuna-Carolina osariigis Greeri tehases.
E85 disaineriks oli taanlane Anders Warming, disain kinnitati 1. märtsil 2000. Võrrelduna Z3ga oli E85 suurem ning šassii oli jäigem. Auto esmaesitlus toimus oktoobris 2002 Pariisi autonäitusel. USA mudelite müük algas 2003. mudeliaasta autodena novembris, Euroopas märtsis 2003.
Esimesed autod kasutasid M54 ridakuuest mootorit – esimesed mudelid olid 2.5i (192 hj) hinnaga 32500 eurot (USAs 33100 dollarit) ja 3.0i (231 hj) 38500 eurot/40250 dollarit. Aasta lõpupoole lisandus Euroopas mudelivaliku alumisse otsa 2.2i (170 hj), hinnaga 29900 eurot. 2.2i ja 2.5i kasutasid Getrag S5D250G viiekäigulist manuaali, 3.0i Getrag GS6-17BG kuuekäigulist, lisaks olid kõik saadaval ka ZF 5HP19 viiekäigulise automaadiga. 2.5i ja 3.0i olid saadaval ka ZF GS6-S37BG kuuekäigulise järjestiklülitusega manuaaliga SMG-II.
2005. aastal vahetas 2.2i välja uus 2.0i, mis kasutas uut N46 neljasilindrist mootorit (150 hj). Sama aasta septembris esitleti Frankfurdi autonäitusel kupeevarianti E86 ideeautona.
2006. aastal toimus facelift. Uuendati mootoreid – M54 asemele tuli nüüd N52, saadaval kolmes variandis – 2.5i (177 hj, 31400 eurot), 2.5si (218 hj, 34400 eurot) ja 3.0si (265 hj, 40400 eurot). USAs vahetas 2.5i välja uus 3.0i, mis kasutas ka N52 mootorit, kuid võimsuseks oli vaid 218 hj. Lisaks esitleti aprillis New Yorgi autonäitusel E86 kupeed toodanguautona, müüki tuli kupee mais. Kupeed sai ainult kahe võimsama mootoriga – 3.0si ja M. Samuti tuli 2006. aastal välja Z4 M, mis kasutas E46 M3lt pärit 3.2-liitrist S54 mootorit (343 hj), hinnaks 55900 eurot kupeel ja 57900 eurot rotsteril. USA turule tuli Z4M 2007. mudeliaastal, hinnaks 49300 dollarit (kupee) ja 51300 dollarit (rotster). Kõik autod olid nüüd kuuekäigulise manuaalkastiga, 3.0si oli saadaval ka kuuekäigulise ZF 6HP19 automaadiga.
Viimane E85 Z4 – 3.0si rotster – veeres toodanguliinilt maha 28. augustil 2008. Viimastest autodest maksid 2.0i 29900, 2.5i 32900, 2.5si 35900 ja 3.0si 42250 (kupee 40700 eurot), Z4 M rotster 59900 ja kupee 57900 eurot. Kokku toodeti kuue aastaga 180856 rotsterit ja 17094 kupeed. Z4M rotstereid toodeti 5070, millest 3042 Põhja-Ameerika turule. M kupeesid toodeti 4275, millest Põhja-Ameerika turule 1815. 2009. aastal vahetas E85/E86 välja E89.
Aasta naine (täpsustus)
Aasta naine on aunimetus, mida annavad või on välja andnud mitmed Eesti organisatsioonid ja omavalitsused:
Vallaleht (Kareda vald)
Vallaleht oli 1993-2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas endise Kareda valla uudiseid. Lehte andis välja Kareda vallavalitsus. Lehte toimetas Marko Eding. Leht ilmus üks kord kuus.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Kareda vald Järva vallaga, annab endise Kareda valla aladel toimuva kohta uudised edasi Järva Valla Leht.
Halle ringkond
Halle ringkonna pindala oli 8771 ruutkilomeetrit, elanikke oli 1986. aastal 1 783 987.
Victoria Nichols Alexander
Victoria Nichols Alexander on ameerika kirjanik ja teaduskirjanik.
Lepa-kärbseseen
Lepa-kärbseseen (Amanita friabilis) on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik.
Victoria Nichols Alexander
Ta on kirjutanud ka artikleid biosemiootika vallast.
Lepa-kärbseseen
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Victoria Nichols Alexander
Oma dissertatsioonis uuris Alexander juhuslikkuse ja teleoloogia vahekorda Saul Bellow, Henry James'i, Milan Kundera, Vladimir Nabokovi ja C. S. Peirce'i tekstide põhjal.
Lepa-kärbseseen
Eestis võib teda leida paljudest metsatüüpidest.
Harald Leppikson
Harald Leppikson (11. november 1933 Kullamaa – 9. september 2005 Tallinn) oli eesti fotograaf ja ajakirjanik.
Elulugu
Harald Leppikson sündis Kullamaa vallas talupidajate perekonnas. 16-aastaselt asus ta õppima Tallinna Tööstuskooli ning suundus selle lõpetamise järel tööle Dvigateli tehasesse. Pärast teenistust Nõukogude armees jätkas Lepikson tööd Dvigatelis ning alustas ühtlasi õpinguid Tallinna Polütehnikumis.
1978–1994 töötas Leppikson ajalehe Rahva Hääl koosseisulise fotokorrespondendina, 1994–1995 ajalehe Eesti Sõnumid fotograafina. 1995. aastal pensionile jäädes jätkas Leppikson kaastööd ajalehtedele Maaleht ja Sõnumileht ning mitmele ajakirjale.
Harald Leppikson oli ajakirjanik Krista Leppiksoni abikaasa ja Allan Leppiksoni isa.
Looming
Rahva Hääle fotokorrespondendina pildistas Leppikson enam kui 300 000 kaadrit, portreteerides töölisi, põllumehi, kaevureid, õpetajaid, kultuuritegelasi, partei- ja riigijuhte ning jäädvustades ühiskonnaelus aset leidnud sündmusi, sh Eesti taasiseseisvumist. Leppikson pildistas ka 15. mail 1990 toimunud Interrinde rünnakut Toompeale.
Kunstilise foto vallas viljeles Leppikson lavastuslikku stiili, arendades välja oma isikupärase käekirja.
Alates 1971. aastast esines Leppikson kokku 20 isikunäitustega ("Inimene ja aeg", "Inimene ja loodus", "Inimene oma ajas", "Inimene, töö ja rahu", "Sirbist Viljaveski leivani" jt) Tallinnas, Tartus, Hiiumaal, Raplas, Kohtla-Järvel, Moskvas, USA-s ja Indias.
Väljaspool Eestit võttis Leppikson osa näitustest NSV Liidus, Prantsusmaal, Saksamaal, Argentinas, Tšehhoslovakkias, Itaalias, Hispaanias ja Rootsis.
Suurem osa Leppiksoni pildistatud negatiividest on antud hoiule Eesti Filmiarhiivi.
Radeon
Radeon on graafikaprotsessorite (GPU) ja muutmälude (RAM) kaubamärk, mille tootja on Advanced Micro Devices (AMD). AMD asutati 2000. aastal. Alguses oli kaubamärgi nimeks ATI Radeon, kuid 2010. aastal nimetati see ümber AMD Radeoniks. HD 5000 seeriad kannavad ATI Radeoni nime, HD 6000 seeriad ja neist uuemad kannavad AMD Radeoni tootemärki.
Nomenklatuur
ATI (ATI Technologies Inc. 1985–2006) annab igale kaardile nime põlvkonna, seeria ja jõudluse alusel. Esimene number näitab põlvkonda ja videokaardi seotust kiibiga. Teine number näitab seeria kvaliteeti põlvkonnas: 0400–0600 kodukino ja meedia jaoks, 0700 madala intensiivsusega mängudele (mängud, mis on üles ehitatud vanadele graafikamootoritele) või suure intensiivsusega mängudele madalamate seadistustega, 0800 suure intensiivsusega mängudele nagu "Crysis" või "Far Cry 2". 0900 on eriline tähistus, mida esmakordselt kasutas Radeon 5970. See viitab kahesüsteemsele kiibile või sisemisele ATI CrossFire kaardile. Kolmas number näitab suhtelist kvaliteeti. 5870 seeria toode on võimsam kui 5850 seeria toode. Tavaliselt on kõrgema seeria kaart alati suurema töötlusvõimsusega kui madalama seeria kaardid, isegi kui suhteline kvaliteet on parem.
Windows
ATI Radeoni graafikadraiverite paketti Windowsi operatsiooni süsteemide jaoks kutsutakse AMD Catalystiks. Saadaval on mitteametlikud modifikatsioonid nagu Omega draiverid ja DNA draiverid. Tavaliselt koosnevad need draiverid eri draiveriversioonide segust, mille registri muutujad on muudetud. Neid draivereid reklaamitakse kui suurepärast pildikvaliteeti või tulemust pakkuvaid draivereid, kuid neil puudub igasugune toetus ja garantii, et nad töötavad korrektselt. Mõned draiveritootjad pakuvad ka modifitseeritud süsteemifaile riistvara entusiastidele, kes jooksutavad graafikakaarte suuremal võimsusel kui kaardi spetsifikatsioonid ette näevad.
MidnightBSD
MidnightBSD toetab 2D- ja 3D-kiirendust Radeon R100 ja R200 jaoks ning R300 kiibistikke. See toetus sarnaneb FreeBSD ja Linuxi omaga.
AmigaOS
Pärast AmigaOS 4 kasutuselevõttu said kasutajad osalise toetuse R100/R200 Radeoni kaartidele (Radeon 8500/9100 ei toeta 3D-d). AmigaOne X1000, mis tuli välja 2010, hõlmab R700 põhinevat GPU-d.
Kaartide margid
AMD ei müü enam otseselt Radeoni kaarte jaemüügis. AMD müüb hoopis Radeon GPU-sid kolmanda osapoole tootjatele, kes ehitavad ja müüvad Radeonil põhinevat videokaarti OEM-i ja jaekaubanduse kaudu. Radeoni kaartide tootjate hulka kuuluvad Sapphire, XFX, Asus, Gigabyte, MSI, Biostar, Gainward, Diamond, HIS, PowerColor, Club 3D, VisionTek ja Force3D.
Elmar Saarepere
Elmar Voldemar Saarepere (3. august 1914 Saare vald – 7. august 2015 Austraalia) oli eesti kooliõpetaja ja koorijuht ning eesti aktivist Austraalias.
Pärast õpetajate seminari lõpetamist töötas ta õpetajana Kabalas-Villeveres, Kambjas ja Ahjal; lisaks juhatas ta neis kohtades ka koore. Aastatel 1941–1942 oli ta Kambja kooli direktor.
Tema algatusel moodustati teel Austraaliasse Eesti Meeskoor Austraalias. Austraaliasse jõudes asus ta metsatöödele Boneillasse (Victoria osariigis) ning koori liikmetel õnnestus korraldada, et nad saadeti tööle samasse kohta. Koori juhataja ta oli vahelduvalt aastatel 1947–1987.
Fittsi seadus
Fittsi seadus on mudel inimese liikumisest, mida kasutatakse peamiselt inimese-arvuti interaktsiooni ning kasutajaliidese ergonoomika iseloomustamiseks. selle kohaselt on kiiresti sihtalasse liikumiseks kuluv aeg funktsioon sihtala kaugusest ning suurusest.
Fittsi seadust kasutatakse osutamise modelleerimiseks, olgu selleks siis käega mingi eseme puudutamine või osutusseadmega arvuti kuvari ekraanil kursorit liigutades mõnele objektile osutamine. Paul Fitts pakkus selle seaduse välja 1954. aastal.
Mudel
Fittsi seadust saab matemaatiliselt formuleerida mitmel viisil. Üks tavalisemaid kujusid, mille pakkus välja Yorki ülikooli professor Scott MacKenzie, on ühes mõõtmes liikumist kirjeldav Shannoni valem:
kus:
Selles võrrandist järeldub, et kaugemal asuvaid või väiksemaid objekte on kursoriga raskem tabada.
Matemaatilised detailid
Logaritmi Fittsi seaduses nimetatakse vaadeldava objekti keerulisusindeksiks ID, mille mõõtühik on bitt. Seadus on kirjeldatav kujul: kus Seega on b ühikuks aeg/biti kohta, näiteks ms/biti kohta. Konstant a hõlmab näiteks reaktsiooniaega ja/või hiireklikile kuluvat aega. Mõlemad konstandid sõltuvad osutusseadmest, ning on seega on need väärtused näiteks arvutihiire ja digilauda osutuspliiatsi puhul erinevad.
Sisendseadme iseloomustamiseks on võimalik koostada sisendjõudluse indeks (IP), mille mõõduks on bitti ajaühikus. Sisendjõudluse indeks iseloomustab kui kiiresti on võimalik konkreetse seadme abil osutada, sõltumata sihtmärgiks olevast objektist. Eksisteerib kaks arusaama sisendjõudluse arvutamisest: Sõltumata leidmise viisist võimaldab sisendjõudluse indeks võrrelda kahte seadet pidades silmas nende osutamisvõimet.
Ofsettrükk
Ofsettrükk (inglise keeles offset printing) on lametrükimenetlus, mille puhul trükivärv kantakse trükivormilt paberile elastse kattega vahesilindri abil.
Fittsi seadus
Matemaatilised detailid
Fittsi esialgne formuleering erineb levinud Shannoni formuleeringust: Kordaja 2 ei ole antud logaritmis oluline (selle neelavad konstandid a ja b), oluline on aga Shannoni variandis olev "+ 1", viimane annab suurima vahe just väikeste D/W väärtuste juures.
Ofsettrükk
Ofsettrüki leiutas 1904 USA trükkal Ira Washington Rubel, kuid laialdaselt juurdus see tehnika sajandi keskpaigas.
Fittsi seadus
Matemaatilised detailid
Shannoni formuleeringu eeliseks esialgse Fittsi formuleeringu ees on see, et Shannoni omas pole ID kunagi negatiivne, ning see, et katseliselt on Shannoni formulatsioon täpsemaks osutunud.
Ofsettrükk
pisi|200px| Ofsettrükimasina tööskeem: 1 – trükivormi kandev silinder; 2 – elastse katmikuga ofsetsilinder; 3 – survesilinder; 4 – veeanum; 5 – niisutusvaltsid; 6 – trükivärv; 7 – värvivaltsid; 8 – paber
Trükivormi valmistamiseks kaetakse õhuke karestatud alumiiniumplaat valgustundliku kihiga ning kopeeritakse sellele paljundatav kujutis (koosneb enamasti küljendatud tekstist ja piltidest). Seejuures moodustuvad trükivormi valgustatud ja valgustamata aladel lahustuvad ja mittelahustuvad kohad. Lahustatud emulsiooniga kohtadelt paljanduvad trükielemendid (trükkivad elemendid), mis võtavad hästi külge trükivärvi, muu pind (mittetrükkivad vaheelemendid) aga nakkuvad hästi ainult veega.
Fittsi seadus
Seaduse tähtsus ja mõju
Seaduse kehtivust on näidatud vägagi erinevais tingimustes: erinevate kehaosade puhul (käed, jalad, pea ja pilk), erinevate sisendseadmete puhul, füüsiliste keskkondade puhul (kaasa arvatud veealune), ning ka erinevate kasutajagruppide puhul (noored, vanad, erivajadustega kasutajad, rohtude mõju all kasutajad). Tasub tähele panna, et a,b ja IP omavad erinevatel tingimustel erinevaid väärtusi.
Ofsettrükk
Silindrile kinnitatud trükivormile kantakse kõigepealt niisutusvaltsidega (ehk -teladega) õhuke veekiht, mis kinnistub vaid trükivormi vaheelementidel. Seejärel kannavad värvivaltsid trükivormile õhukese kihi ofsetvärvi, mis nakkub ainult trükielementidega. Silindri edasisel pöörlemisel kandub trükielementidelt värv kõigepealt trükisilindri ehk ofsetsilindri elastsele (kummist) katmikule ja sellelt omakorda paberile (paberipoognale või rullpaberi laiule).
Kuna kujutist pööratakse trükimehhanismis kaks korda, siis trükiplaadil olev õigetpidi kujutis kandub tagurpidi kummisilindrile ning sealt õigetpidi paberile (AB – BA – AB).
Fittsi seadus
Seaduse tähtsus ja mõju
Fittsi esialgsetele publikatsioonidele üles ehitatud uurimistöö, mille viisid läbi Card, English ja Burr aastal 1978 ning milles võrreldi erinevate sisendseadmete sisendjõudluse indeksit (IP), viis arvutihiire tööstusliku tootmiseni Xeroxi poolt.
Ofsettrükk
Trükimasinas on iga värvi (vt CMYK) jaoks oma trükivorm.
Fittsi seadus
Seaduse tähtsus ja mõju
Graafiline kasutajaliides on oma algusest peale olnud Fittsi seaduse rakendusalaks, seda kasutatakse kursoriga näiteks nupule või muule objektile osutamise keerulisuse hindamiseks. Seadus kehtib nii osutamis-klõpsamistegevuste kui ka objektide lohistamise puhul.
Ofsettrükk
Ofsettrükimenetluse eelisteks on trükivormi vähene kulumine, lihtne teostatavus, universaalsus ja suur trükikiirus. Seepärast trükitakse suuretiraažilisi väljaandeid, näiteks ajalehti, ainult sellel menetlusel. Samuti trükitakse sel meetodil alates 1970. aastatest rohkem kui 90% raamatutest.
Fittsi seadus
Seaduse tähtsus ja mõju
Algsest formuleeringust kõrvale kaldumata:
Kui eeldame Fittsi seaduse kehtivust, on graafilise kasutajaliidese disaini puhul oluline järgmine:
Takistustermoandur
pisi|Termoandur Pt100 Takistustermoandur on andur, mille talitlus põhineb elektrijuhi takistuse temperatuursõltuvusel. Elektrijuhtidena kasutatakse puhtaid metalle, sest neil on suhteliselt suur ja konstantne takistuse temperatuuritegur. Metallidest on eriti kohaseks osutunud plaatina, mille füüsikalised omadused on ka ajaliselt stabiilsed. Plaatinaanduriga termomeetrit nimetatakse RTD-termomeetriks (lühend ingliskeelsetest sõnadest Resistance Temperature Detector).
Termoanduritena kasutatakse ka metallioksiididest või pooljuhtmaterjalist takistuselemente ‒ termotakisteid; neil on tunduvalt suurem takistuse temperatuuritegur kui metalltakisteil ning seega ka suurem tundlikkus, ent väiksem mõõtetäpsus ja stabiilsus.
Plaatinaanduritega mõõdetava temperatuuri väärtused võivad jääda vahemikku ‒200 °C kuni +800 °C, termotakistite mõõtepiirkond on ahtam.
Termotakistusandur ühendatakse termomeetri takistuse mõõtmise lülitusega, milleks on enamasti sildlülitus, kahe-, kolme- või neljasoonelise kaabli abil. <br style="clear:both;" clear="all" />
Staszów
Staszów on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas, Staszówi maakonna ja Staszówi valla halduskeskus. Staszów asub Kielce kesklinnast umbes 52 km kagus.
Asula oli olemas juba 13. sajandil. Staszów sai linnaõigused 1525. aastal.
Dresiin
pisi|Mahajäetud mootordresiin [[Lepassaare raudteejaam|Lepassaare raudteejaamas.]] Dresiin (saksa keeles Draisine) on kerge kaheteljeline raudteesõiduk.
Imanta (Riia)
pisi|Imanta asendikaart pisi|Imanta Imanta on asum Lätis, Riia linna Kurzeme rajooni osa pindalaga 9,003 km². Asub Riia läänepiiril Tukumsisse viivast raudteest põhjas ja Kleistist lõunas. Asumi idapiiriks on Bolderājasse viiv raudtee. Asumis on 49 867 elanikku (2010).
Dresiin
Nimetus "dresiin" tuleb saksa leiutaja Karl Draisi (1785–1851) perekonnanimest.
Imanta (Riia)
Valdav osa asumist asub madalal alal (4–6 meetrit üle merepinna). Asulat läbib aga luidete ahelik, kus absoluutkõrgused ulatuvad 16–20 meetrit üle merepinna. Suurim haljasala on Anniņmuiža park.
Asumi aladele jagati juba XV sajandil suvemõisate jaoks maad. Tähtsamad mõisad asumi aladel olid Anniņmuiža mõis ja Zolitūde mõis. 1877. aastal valmis Tukumsisse viiv raudtee, selle äärde aga Zolitūde raudteejaam. Anniņmuiža elanike protestide tõttu aga nihutati jaama asukohta. 1928. aastal sai jaama nimeks Imanta. Zolitūde raudteejaama vanasse asukohta rajati 1989. aastal aga Zolitūde peatus.
Dresiin
Dresiine kasutatakse tavaliselt raudteede ülevaatlusel ja remontimisel.
Imanta (Riia)
Asumi aladel algas aktiivsem ehitustegevus 1920. aastatel, mil rajati nn Imanta liinid, kaheksa tänavat raudtee ääres. Neid maju haldas elamukooperatiiv Imanta, selle järgi sai piirkond ka nime – Imantciems, millest sai hiljem Imanta. Sel ajal (1924. aastal) liideti ka Imanta maad Riia linnaga. Teine piirkond, kus toona maju ehitati, oli ala Bolderāja raudtee ääres.
Imanta asumis algasid aktiivsemad ehitustööd aga 1960. aastatel. Sel ajal planeeriti paneelidest korruselamud ümber asumi keskse haljasala – Anniņmuiža pargi. Valmis ka asumi suurim ettevõte – Riia Raadioelektroonika Tehas.
Kultuuriloolise väärtusega paigad on Imanta asumis Anniņmuiža mõisa mõisakompleks ja Sudrabkalniņš – bermondtiaadi ajal Bolderājas ja Anniņmuiža all langenud Läti sõdurite mälestusmärk.
Timo Švedko
Ta on lõpetanud 2006. aastal Nõo Reaalgümnaasiumi ja 2017. aastal EELK Usuteaduse Instituudi. Ordineeriti 3. novembril 2018 kirikuõpetajaks.
Ta oli 3. novembrist 2018 kuni 31. oktoobrini 2021 Rannu koguduse õpetaja ning on jaanuarist 2020 Tartu Maarja koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema abikaasa vanavanaema onupoeg Arnold Võsu oli eesti vaimulik.
Ludvig Kurist
Aastal 1945 anti talle Kuldtähe medal ja 1945. aastal nimetati ta ka Nõukogude Liidu kangelaseks.
Ühtluskool
Ühtluskool on koolikorraldus, milles iga järgmine kooliaste põhineb eelmisel, võimaldades seeläbi tõrgeteta üleminekut ühest koolist teise.
Ühtluskooli nõuet hakati juurutama 17. sajandil (Jan Amos Komenský).
Ühtluskooli põhimõte on tänapäeval kasutusel enamikus arenenud riikides.
Åsa Larsson
pisi|Åsa Larsson (2010) Åsa Elena Larsson (sündinud 28. juunil 1966 Uppsalas) on Rootsi jurist ja kirjanik.
Elukäik
Larsson kasvas üles Põhja-Rootsis Kirunas, kuhu tema perekond kolis kui ta oli 4-aastane.
Ta õppis Uppsala Ülikoolis õigusteadust ning on töötanud maksujuristina.
2006. aastal pälvis ta ametiühingu Vision välja antava Rootsi aasta kirjaniku auhinna. Valik sünnib ametiühingu liikmete seas läbi viidava hääletamise tulemusel.
2007. aastal tehti "Päikesetormi" põhjal samanimeline film, kus peaosa mängis Poola–Rootsi näitleja Izabella Scorupco.
Rebecka Martinssoni ainetel on tehtud ka teleseriaal. 2017. aastal oli Rootsi kanali TV4 eetris sarja esimene hooaeg ning 2020. aastal teine hooaeg. Mõlema hooaja jooksul näidati 8 osa, kokku on tehtud 16 osa.
Aastatel 2014–2018 kirjutas Larsson koos Ingela Korselliga kümneosalise 9–12 aastastele lastele mõeldud põnevuslugude sarja "PAX".
Isiklikku
Tema isapoolne vanaisa Erik Larsson oli suusataja ning esindas Rootsit 1936. aasta olümpiamängudel, kus võitis kuldmedali ja pronksmedali.
Gera ringkond
pisi|Gera ringkond Gera ringkond (saksa Bezirk Gera) oli Saksa DV  ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal.
Gera ringkonna pindala oli 4004 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanikke 739 856.
Loknja rajoon
Loknja rajoon on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis.
Rajoonis on Loknja alev ja 3 külaasundust.
Niccolò Albergati
pisi|"Kardinal Niccolò Albergati portree", [[Jan van Eycki maal (u 1431)]] Niccolò Albergati (1373 Bologna – 9. mai 1443 Siena) oli itaalia kardinal ja diplomaat.
Ta tegutses mitme paavsti saadikuna, külastades teisi Itaalia piirkondi ja Prantsusmaad.
25. septembril 1744 kuulutati Albergati õndsaks.
Juhan Sillaste
Juhan Sillaste (18. veebruar 1943 Kunda – 16. oktoober 2017) oli eesti majandusteadlane ja publitsist.
Tšernjanka
Asulast on esimene teade 1656. aastast, 1958. aastal sai aleviks.
Rickie Lambert
Rickie Lee Lambert (sündinud 16. veebruaril 1982 Kirkbys) on endine Inglismaa jalgpallur, ründajana.
Juhan Sillaste
Elukäik
Töö kõrvalt lõpetas 1961 keskkooli, 1967 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna. Kaitses 1977 pärast aspirantuuri väitekirja Moskvas Varustuskomitee teadusinstituudis.
Tšernjanka
2021. aasta alguses oli elanike arv 14 896.
Juhan Sillaste
Elukäik
1967. aastast alates töötas ta Eesti NSV keskasutustes. 1969. aastast oli ta Eesti NSV Teenindusministeeriumi osakonnajuhataja ja kolleegiumi liige (1971), 1978. aastast sama ministeeriumi instituudi teadusdirektor. Aastal 1979 NSV Liidu Plaanikomitee ekspertkomisjoni liige. 1983 määrati ta NLKP Keskkomitee Poliitbüroo moodustatud sotsialismimaade kogemusi ja nende rakendamise võimalusi selgitava komisjoni töögrupi koosseisu, mille põhiseisukohad avaldati ajalehes Pravda(1).
Vene autorid Jevgenia Albats ja Nikolai Ševjakov on arvamusel, et Poliitbüroo selle otsusega ning töögrupi pakutud lahenditega käivitusid protsessid, mis lõppkokkuvõttes viisid Nõukogude Liidu lagunemiseni.
Järgnes NSV Liidu juhtorganite (Plaanikomitee, Ministrite Nõukogu) individuaaltööd (praeguse terminoloogia järgi füüsilisest isikust ettevõtja) ja kooperatiive (praeguses mõistes eraettevõtteid) seadustavate dokumentide koostamine. Sovetoloogia autoriteet Anders Aslund luges Sillastet tol perioodil paarikümne nõukogude mõjukama majandusteadlase hulka koos Rein Otsasoniga ainsatena väljaspool Moskvat ja Novosibirskit.
Teoreetilised seisukohad leidsid väljundi eeskätt Eesti NSV-s. 1985. aasta nn teeninduseksperimendi raames asendus lepingutöö nime all käsumajandus esmakordselt Nõukogude Liidu majanduspraktikas lepinguliste suhetega ettevõtte ja töötajate vahel (sisuliselt oli tegemist tootmisvahendite ja ruumide liisimisega). 1986. aastal märgiti see töö ära riikliku preemiaga majandusteaduse valdkonnas. Teeninduskooperatiividega alustati samuti Eestis, saadud kogemus oli lähtekohaks NSV Liidu kooperatiiviseaduse koostamisel ja vastuvõtmisel.
1986 nimetati Sillaste Nõukogude Liidu Tööinstituudi Eesti filiaali direktoriks. Aastatel 1989–1990 kuulus ta Eesti NSV valitsuse koosseisu.
1991 moodustas osaühingu Hansar koosseisus sotsiaalmajanduslike uuringute büroo (hilisem Eesti Sotsiaalmajandusliku Analüüsi Instituut).
1992. aastast oli ta Tiit Vähi valitsuse nõunik, teadusnõunike grupi juht, koos rahareformi komiteega tegutsenud majandusreformi komitee liige. 1994–1997 oli ta Eesti Linnade Liidu tegevdirektor.
Ta oli tegev Eesti, NSV Liidu, ÜRO, Euroopa Nõukogu, Euroopa Liidu, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni ja muudes rahvusvahelistes struktuurides (nõukogud, komisjonid, töörühmad, toimetuskolleegiumid jt) ning essines ettekannetega paljudel teadusüritustel.
Pärast Eesti Sotsiaalmajandusliku Analüüsi Instituudi tegevuse lõpetamist tegutses ta aastast 2007 vabakutselisena.
Töid
Avaldanud koos kaasautoritega üle 40 raamatu ja brošüüri ning ligi 400 muud publikatsiooni (sellest Eesti artiklite andmebaasis ISE – Index Scriptorum Estoniae 172 nimetust). Kaasautorina on ta kirjutanud Nõukogude Liidu esimesed individuaaltööd ja kooperatiive käsitlevad monograafiad (4 ja 5). Lisaks suur hulk kirjutisi Nõukogude Liidu juhtivates perioodilistes väljaannetes ja teaduskogumikes. Neist umbes 30 avaldati tõlkena Defence Technical Information Centeri poolt perioodilises väljaandes USSR Report.
Isiklikku
2014. aastal moodustati Riigiarhiivis Juhan Sillaste isikufond tähisega ERA.5106.
Tal on poeg ja tütar ning neli lapselast.
Carlos de la Mota
Carlos de la Mota  (sündinud 19. oktoobril 1975 La Vegases Dominikaani Vabariigis) on Dominikaani arhitekt, näitleja ja laulja.
Winchester Model 1895
Winchester Model 1895 on Ameerika Ühendriikide vibulukuga tulirelv, mille arendas 19. sajandi lõpus välja ettevõte Winchester Repeating Arms Company. Neid on konstrueeritud kasutama täissuuruses sõjaväe- ja jahipadruneid 7.62×54mm R, .303 British, .30-03, .30-40 Krag, .30-06 Springfield, .35 Winchester, .38-72 Winchester, .40-72 Winchester ja .405 Winchester.
Ühisabi
Ühisabi oli 1930–1940 Tartus tegutsenud heategevusorganisatsioon.
Organisatsiooni algataja oli metodisti kiriku pastor Aleksander Kuum.
Tartu organisatsiooni eeskujul asutati Ühisabi-nimelisi organisatsioone ka näiteks Tallinnas ja Pärnus.
Toidutehnoloogia
Varajased teaduslikud uuringud keskendusid toidu säilivusaja pikendamisele. 1810. aastal Nicolas Apperti välja töötatud konserveerimismeetod osutus otsustavaks sündmuseks. Konserveerimine mõjutas toidu säilitusmeetodeid väga, kuid sel ajal ei teadnud Appert veel, mis põhimõttel tema meetod töötab. Louis Pasteuri 1864. aasta uuring veini käärimisest ja selle vältimisest oli varajane katse läheneda toidutöötlemisele teaduslikult. Lisaks veini käärimisele uuris ta veel alkoholi, äädikat, veini, õlut ning piima hapnemist. Ta töötas välja pastöörimise – piima ja piimatoodete kuumutamise riknemist põhjustavate organismide hävitamiseks. Oma teadustööga sai Pasteurist bakterioloogia ja kaasaegse ennetava meditsiini teerajaja.
Industrialiseerimine
pisi|[[Lahustuv kohv]]
Toidutehnoloogia arengus on andnud suure panuse paljud toidutööstused. Kasutatavate meetodite ja toodete näiteid:
Vastuvõetavus tarbijale
Varem polnud tarbija arvamus toidu tehnoloogilise poole kohta tähtis. Tänapäeval on toidu tooteahel pikk ja keeruline, sest toidud ja nende tootmise tehnoloogiad on erinevad. Tihtipeale ei saa tarbijad olla kindlad toidu kvaliteedis ja ohutuses ning nende jaoks on keeruline sellest teemast sügavamalt aru saada. Seetõttu on tarbija heakskiit toidu tehnoloogia suhtes väga tähtis. Kuid tänapäeval oleneb vastuvõetavus tihti potentsiaalsest kasust ja riskist, mis kaasneb tootega. Siia kuulub ka tehnoloogia, kuidas toode töödeldud on. Teadmatus ja infopuudus äratab tarbijas kahtlust ning suure tõenäosusega seda toodet ei usaldata. Tihtipeale peetaks uuenduslikke tehnoloogiaid riskantseteks ning usaldus neisse on väike.
Erinevate meetodite vastuvõetavus on väga erinev. Kui pastöörimine on laialdaselt tuntud, siis töötlemine kõrgrõhul ja mikrolainetel arvatakse olevat riskantsed. Hightech Europe projekti andmetel on traditsioonilised meetodid paremini vastu võetud kui uuenduslikud tehnoloogiad.
Tarbijate heakskiit uuenduslike toidutehnoloogiate suhtes tuleneb teadmistest ja arvamustest riskide ja kasulikkuse kohta. Samuti oleneb see inimese kogemusest. Uuenduslike meetodite vastuvõetavust saab parandada, kui tagada ülevaatlik ja emotsioonidevaba info tehnoloogiliste protsesside kohta. HighTech projekti andmetel on kirjalik informatsioon tõhusam kui audiovisuaalne teave.
Pim Meurs
thumb|Pim Meurs (2010) Pim Meurs (sündinud 23. jaanuaril 1988) on Hollandi meeskabetaja, juunioride maailmameister (2006) ja Euroopa meeste meistrivõistluste kahekordne pronks (2010 ja 2012), rahvusvaheline suurmeister aastast 2010. Ta kuulus ka Hollandi meeskonda Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel 2010. aastal Tallinnas.
Pilistvere kirik
pisi|Pilistvere kirik. Pilistvere kirik (ka: Pilistvere Andrease kirik) asub Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Pilistvere külas.
Kiriku väga paksud müürid ehitati 13. sajandi II poolel. Kiriku pikihoone ristvõlvid, mis toetuvad kahele piilarile, valmisid hiljemalt 14. sajandi alguses.
17. ja 18. sajandil purustati kirik mitu korda. Põhjalikult rekonstrueeriti seda aastal 1762 (teistel allikatel juba 17. sajandi lõpul). Selle käigus ehitati kirikule ka kõrge kivist torniosa.
Pilistvere kirik on 70 meetriga kõrgeim Eesti maakirik ning Oleviste ja Niguliste järel kõrguselt kolmas Eesti kirikutorn.
Kirikut kasutab Pilistvere kogudus.
Suhli ringkond
pisi|Suhli ringkond Suhli ringkond (saksa Bezirk Suhl) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal.
Johan Erik Lindh
Johan Erik Lindh (11. oktoober 1793 Roslagen – 21. jaanuar 1865 Helsingi) oli Rootsi Kuningriigi päritolu maalikunstnik, kes elas Soome Suurvürstiriigis.
Täislause
Tüüpiline lause on täislause, s.o ehituselt täielik lause, mis väljendab terviklikku mõtet. Täislause sobib paljudesse kontekstidesse ja on mõistetav ka kontekstist lahus. Igal täielikul lausel on kaks osa:
Täislause on grammatiliselt kujundatud ja intonatsiooniliselt vormistatud. Täislause koosneb tüüpiliselt finiitverbist (verbi pöördelisest vormist) ja selle juurde kuuluvatest nominaalsetest liikmetest, mida tavaliselt on vähemalt üks, näiteks
Mūrnieki (Drabeši vald)
Mūrnieki on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Külas asub Mūrnieki bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 55 elanikku.
Tatjana Popova
Tatjana Popova (sündinud 1. augustil 1950 Kurskis) on Eesti rohuteadlane ja laboriarst.
Elulugu
Tatjana Popova on teenistuja tütar.
Lõpetas 1967 Krasnodari krai Severski 43. Keskkooli, 1973 Leningradi Keemia-Farmaatsia Instituudi farmaatsia osakonna, bioloogiakandidaat (1990, Leningradi Arstide Täiendusinstituut), väitekiri "Оценка влияния длительных плаваний в тропиках на организм рыбаков по гематологическими и ЭКГ-показателям и фармакопрофилактика дезадаптивных реакций". Täiendas end 1980 Leningradis kliinilises biokeemias. Töötas 1974–86 Eestis praktilises meditsiinis, aastast 1978 Tallinna Vabariikliku Haigla kliinilises laboris, osales 1983–86 Atlandi ookeanil rahvusvahelises programmis "Inimene ja ookean". Oli 1987–1992 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni Teadusliku Uurimise Instituudi (EMHI) (aastast 1988 Profülaktilise Meditsiini Instituut) teadur, 1993–2000 Tallinna Vabariikliku Keskhaigla laboriarst, aastast 2001 erameditsiini konsultant.
Michalina Wisłocka
Michalina Anna Wisłocka (neiupõlvenimega Braun; 1. juuli 1921 – 5. veebruar 2005) oli Poola günekoloog ja seksuoloog.
Ta oli populaarse raamatu "Sztuka kochania" ("Armastuse kunst", ilmus inglise keeles pealkirjaga "A Practical Guide to Marital Bliss", 1978) autor. "Sztuka kochania" oli esimene avalikult seksuaalelust rääkiv teos kommunistlikes riikides. Tema raamatust sai Poolas menuk, mida osteti kokku üle 7 miljoni eksemplari ning mis muutis ühiskonna arutelu soo ja seksuaalelu küsimustes avatumaks.
Ta oli seltsi Society of Sensible Maternity kaasasutaja, kus töötas viljatusravi ja abordi osakonnas. Wisłocka oli Varssavis asuva Ema ja Lapse Instituudi juhataja. 1970. aastatel oli ta pereplaneerimise ühingu eesotsas ja tsütodiagnostik.
Wisłocka suri Varssavi Solski haiglas südameinfarkti tüsistuste tõttu. 11. veebruaril 2005 maeti ta Augsburgi evangeelsele kalmistule Varssavis.
Film
Wisłocka elust on tehtud dokumentaalfilm "Sztuka kochania. Historia Michaliny Wisłockiej" ("Armastuse kunst: Michalina Wisłocka lugu"), mis esilinastus 2017. aastal.
Dmitri Kordas
Dmitri Kordas (sündinud 19. augustil 1986) on Eesti näitleja.
Isiklikku
Ta on aastast 2011 abielus näitleja Jekaterina Kordasega (neiuna Jekaterina Nikolajeva).
Lehise-õõspuravik
Lehise-õõspuravik (Suillus cavipes, sünonüüm Bovetinus cavipes) on tatikuliste sugukonda tatiku perekonda kuuluv seeneliik. Varem arvati see liik õõspuraviku perekonda.
Eestis võib teda leida arumetsadest.
Tiit Kaasik
Tiit Kaasik (sündinud 29. juulil 1971) on eesti ettevõtja ja omavalitsusjuht.
Kaasik on töötanud  Kuressaare linnavalitsuse liikmena (2017), Kuressaare bussijaama juhina (19.08.2005 – 03.01.2008) ja Eesti Posti Saare-Hiiu piirkondliku postkontori juhina (07.02.2012-) ning vallavanemana kunagises Torgu vallas (2. jaanuarist 1. juunini 2008). Tiit Kaasik on olnud Pihtla vallavolikogu esimees, Pihtla abivallavanem ja Kaali põhikooli hoolekogu esimees. Aastatel 2013–2018 oli ta SDE liige.
Aggeneys
Aggeneys on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Namakwa ringkonnas Khâi-Ma vallas.
Aggeneys on 1976. aastal asutatud kaevanduslinn. Kaevandatakse tsinki, pliid, vaske ja hõbedat.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Aggeneysi elanikest värvilisi 61,76%, mustanahalisi aafriklasi 23,08%, valgeid 14,28%, India või Aasia päritolu inimesi 0,57% ja teisi 0,27%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 81,44% inimesi, koosa keelt 10,32%, tsvana keelt 3,34%, inglise keelt 2,86% ja suulu keelt 0,68%.
Hagiograafia
Hagiograafia (kreeka keeles ἅγιος hagios 'püha'ja γραφία graphia 'kirjutamine') on pühakuid, nende elu ja tegusid käsitlev kirjandus ning uurimistöö. See hõlmab kirjeldusi märtritest, nende kohtuotsustest ja surma üksikasjadest; pühakuks kuulutatud munkade, piiskoppide, vürstide ja neitsite elulugusid ja kirjeldusi imedest, mis on seotud pühakute haudade, reliikviate või pühakujudega.
Ajaloost
Hagiograafiaid on kirjutatud juba 2. sajandist peale lugejate valgustamiseks ja pühakute ülistamiseks. Keskajal oli tavaks lugeda valjult ette vastava päeva pühakute elulugusid nii tunnipalvustel kui ka õhtusöögi ajal munkade refektooriumis. Üksikute pühakute elulugude kõrval kirjutati teoseid teatud liiki pühakutest, näiteks Eusebiuselt Caesareast pärinevad teated Palestiina märtritest 4. sajandist ja paavst Gregorius I "Dialoogid" käsitlevad Benedictust ning teisi 6. sajandi munkasid. Oletatavasti kuulsaim hagiograafiline kogumik on 13. sajandist pärit Jacobus de Voragine "Legenda aurea" ("Kuldlegend"). Uusaegne kriitiline hagiograafia sai alguse 17. sajandi Flandrias jesuiidi Jean Bollandi ja tema järgijate, bollandistide tegevusega.
Erfurdi ringkond
pisi|Erfurdi ringkond Erfurdi ringkond (saksa Bezirk Erfurt) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal.
Erfurdi ringkonna pindala oli 7349 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanikke 1 235 785.
Piipkann
Piipkann (Saaremaal ka killakann, Põhja-Eestis piirekann, Kesk-Eestis langukann, Lõuna-Eestis tiipkann ) on suur ülalt ahenev  puukann, mida kasutati keldrist või aidast, kus asusid vaadid, õlle tuppa toomiseks ning joogikannudesse ümbervalamiseks.
Kirjeldus
Piipkannu tunnuseks oli valamistoru ehk piip (murdekeeltes ka tori, tiba, naba). Toru saamiseks valiti üks oksaharuga küljelaud ning puuriti selle sisse auk. Kann oli ilma kõrvata ning selle kaanel oli kandmiseks ja sulgemiseks sang. Sang oli läbi kaane, mille põhja all oli põõn, mis pööramisel sulges kaane. Piipkannu küljalaudadel olid põletuskirjad kaunistuseks.
Pidude ajal riputati õlut täis kann lakke käeulatuse kõrgusel ning valati sealt väiksematesse kannudesse. Piipkannudega võeti tööle kaasa kalja ja suppi.
Piipkann võis olla ka kahe toru ja kahe ruumiga – üks õlle, teine viina jaoks. .
Piipkann jäi kasutuselt kõrvale 19. sajandi lõpul.
Viivi Glass
Viivi Glass (sündinud 1944 Tartumaal) on eesti ajaloolane.
Öör
thumb|right|300px|1 Rootsi öör, 1873 Öör on Rootsi (öre), Norra, Taani (mõlemal øre) ja Islandi (eyrir) peenrahaühik, varem ka münt. 1 öör on võrdne 1/100 krooniga.
Viivi Glass
Ta lõpetas 1975. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna.
Öör
Ööre hakati esimest korda müntima 1522. aastal Rootsis. Varem, alates 11. sajandist, oli see olnud ainult arvestusühik (üks kaheksandik marka). Öörid kaotati käibelt 1776. aastal, kuid võeti uuesti kasutusele 1855. aastal (üks sajandik riigitaalrit).
Eestis münditi ööre 17. sajandil, kui Eesti ala kuulus Rootsile (Rootsi aeg). Aastail 1597–1674 vermiti 1-, 2- ja 4-ööriseid hõbemünte Tallinnas ja 1670–1674 ka Narvas.
Viivi Glass
Aastast 1968 töötas ta Eesti Ajaloomuuseumis, on olnud seal ka vanemteadur.
Ines Jaagus
Ta lõpetas 1940. aastal Elfriede Lenderi Eragümnaasiumi ja 1942. aastal Tallinna Pedagoogiumi.
Ta töötas aastatel 1950–1981 Tartus, algul linna peaarhitekti projekteerimis-geodeetilises büroos (Arnold Matteuse käe all), seejärel arhitektina ja peaarhitektina Eesti Projekti Tartu osakonnas. Ta oli aastast 1958 Eesti Arhitektide Liidu liige.
Isiklikku
Tema vennad olid helilooja Arne Oit ja tehnikateadlane Edgar Oit.
Laarid
pisi|Laari kujuke Laarid (ladina keeles ainsuses lar, harilikult mitmuses, lares) olid Vana-Rooma maja ja perekonna (lares familiares, lares domestici) ning põldude (lares rurales) ja ristteede (lares compitales) kaitsejumalused.
Kaitsevaimude kujukesi hoiti kodudes ja ristteedel vastavas kapikeses ning kaunistati pühade ajal lilledega. Kaitsejumaluste auks peeti Compitalia nimelisi pidustusi.
Kareličy
Alevis on toiduainete tööstus, töödeldakse ka lina. Kareličy on traditsiooniliselt olnud kohalikuks tikandite valmistamise keskuseks.
Haridust annavad keskkool ja põhikool. Alevis on raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik aastast 1938, õigeusu kirik aastast 1877, park ja mõisakompleks XIX sajandi lõpust, pruulikoda aastast 1858.
Ajalugu
Alevit on esimest korda mainitud 1395. aastal, mil seda rüüstasid ristirüütlid. Taas on Kareličyt mainitud XV sajandil, mil see kuulus Leedu suurvürstile ja asus Navahradaki vojevoodkonnas. 1505. aastal rüüstasid asulat krimmitatarlased.
Aastaks 1594 oli Kareličyst saanud alev. XVI sajandil läks alev Czartoryskite valdusse, aga XVII sajandil Radziwillidele. 1655. aastal rüüstasid alevit Vene väed, veidi hiljem aga rootslased. XVII sajandi keskel hakkas alevis tegutsema tikandimanufaktuur, mille asutasid Radziwillid. Lisaks tikanditele valmistati seal diivaneid, gobelääne ja kuntušše. Põhjasõja ajal rüüstasid rootslased taas Kareličy. 1757. aastal valmis raekoda.
Alates kolmandast Poola jagamisest aastal 1795 oli Kareličy Venemaa koosseisus. Aastast 1828 läks alev Wittgensteinide valdusse, aga hiljem Puttkameritele. XX sajandi alguseks oli alevis 1500 elanikku, seal tegutses postkontor ja telegraaf. Pärast esimest maailmasõda kuulus Kareličy Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu.
Olaus Magnus
Olaus Magnus (1490–1557) oli Rootsi kirjamees ja katoliiklik vaimulik.
Tema tuntuim töö on kaardiatlas "Carta marina".
Jacob Jordaens
Jacob Jordaens (20. mai 1593 Antwerpen, Holland – 18. oktoober 1678) oli flaami maalikunstnik ja üks olulisemaid flaami baroki esindajaid.
Elulugu
Jordaensi isa oli linakaupmees Jacob Jordaens ja ema Barbara van Wolschaten. Nende peres oli 11 last, Jacob sündis esimesena. Sotsiaalklassis, kuhu Jordaens kuulus, pöörati suurt tähelepanu korraliku hariduse saamisele: Jordaens oskas prantsuse keelt ja tal oli hea käekiri. Lisaks sai Jordaens oma õppetöö käigus teadmisi mütoloogiast. Mitmetel tema maalil esineb piiblilugude motiive.
Jordaensi õpetajaks oli Adam van Noort, kelle õpilaste hulgas olid ka kunstnikud Peter Paul Rubens ning Jan van Balen, kuid kelle õpingud olid juba lõppenud ajaks, mil Jordaens sai van Noorti õpilaseks. Meistri ranged kombed meeldisid Jordaensile ning ateljeest sai tema teine kodu. Õppimise käigus elas Jordaens oma meistri juures ja 1616. aastal abiellus ta van Noorti tütre Catherine van Noortiga. Nende perre sündis kolm last. Õppetöö van Noorti juures kestis kaheksa aastat, pärast lõpetamist liitus Jordaens Antwerpeni Püha Luuka gildiga ning hakkas akvarellkunstnikuks. Tema kõige varasemad akvarelltööd pole säilinud.
Adam van Noort polnud ainuke meister, kelle juures Jordaens õppis. Järgmiseks meistriks valis ta Peter Paul Rubensi, kelle õitsenguperiood oli tolleks hetkeks juba alanud. Rubensi ateljees tegeles Jordaens nende maalide kopeerimisega, mida Rubens tõi Veneetsiast. Selline praktika aitas Jordaensi maalimisoskuse arenemisele kaasa, mistõttu sai temast hiljem iseseisev kunstnik. On teada, et 25-aastaselt võttis ta osa Rubensi allegooriliste maalide loomisest, kus oli kujutatud Marie de Medicisit.
Rubensi mõju
Rubensi ja Jordaensi töödes oli palju sarnaseid jooni. Jordaensi maale esitleti sageli Rubensi omadena ja vastupidi. Rubensit iseloomustas elav kujutlusvõime ja tema mõtteid peeti geniaalseks. Jordaensi kunstiteostele oli omane aga nende tõelisus. Jordaensi tugevaks küljeks peetakse ka tema väljendusoskust. Tema maalid on täis jõudu ja värve ning maalidel kujutatud tegelased demonstreerivad täielikku heaolu. Nii Rubens kui ka Jordaens kujutasid maalidel oma abikaasasid: esimese kunstniku teoste puhul on tegemist Isabella Brandtiga, Jordaensi puhul aga Catherine van Noortiga. Mõlemad kunstnikud eelistasid oma loomingus kasutada soojemaid värve. Pärast Rubensi surma sai Jordaens Antwerpeni kõige mõjukamaks kunstnikuks.
Kunstistiil
pisi|"Püha perekonna tagasitulek Egiptusest" (1616). Jordaens tundis suurt huvi naturalismi vastu. Talle olid väga tuttavad chiaroscuro ja tenebrism 'i stiilid. Pärast 1655. aastat hakkas Jordaens rohkem kasutama külmemaid värve. Erinevalt tema aja kunstnikest polnud ta kunagi käinud Itaalias, seega oli tema loomingus ülekaalus just flaami stiil, mitte klassikaline itaalia barokk. Jordaensi teosed vastavad järgmistele omadusele: värskus, energilisus ja erksus. Oma maalidel kujutas ta peamiselt tugevaid naisfiguure. Elusuuruses kuju portree sai kunstnikul sageli valmis vaid ühe poseerimisega. Jordaensist sai edukas portreemaalija, kes kujutas oma loomingus ka piibellikke, mütoloogilisi ja allegoorilisi motiive. Samuti esinesid ta maalidel loomad, nagu kassid, koerad ja kodulinnud.
"Kuningas joob"
pisi|237x237px|"Kuningas joob" (1638) Kuninglik kunstimuuseum, Brüsselis. Jordaensi maalidel on kujutatud tugevat valguse ja varju kontrasti ning kompositsioon on täis figuure. Sellist kompositsiooni on näha ka maalil "Kuningas joob" ("The King Drinks"), mis valmis 1638. aastal. Maali keskel on istuv kuningas. On väidetud, et tegemist on tema esimese õpetaja Adam van Noorti portreega. Kunstiajaloolaste arvates võib maalil kujutatud olukord väljendada sellist eluviisi, millest Jordaens loobus, sest võttis vastu protestantsimi.
"Oakuninga pidu"
pisi|235x235px|"Oakuninga pidu" (1640–1645) Kunstiajaloo muuseum, Viin. Jordaensi maal "Oakuninga pidu" ("The Feast of the Bean King") sarnaneb oma kompositsiooni ja tegelaste poolest maaliga "Kuningas joob", kuid erineb sellest, kuna maalil tagaplaanil oleva seina peale on paigaldatud kartušš. Teksti eestikeelne tõlge võiks kõlada järgmiselt: "Purjus inimene on teistest hullem". Kujutis pärineb kombest kuulutada pühadel peokuningaks see isik, kes leiab õhtuks koogitükki peidetud oa.
pisi|242x242px|"Noore abielupaari portree" (1615–1620) Kaunite kunstide muuseum, Boston.
"Noore abielupaari portree"
Mõned Jordaensi teosed viitavad tema küpsusaja algusele. Nende hulgas on maal “Noore abielupaari portree” ("Portrait of a Young Married Couple"), mille ta lõi aastatel 1615–1620. Maali sõnum avaldub väiksemates detailides: kuigi naine istub tagasihoidlikult, väljendub tema rahulikkuses perekonna stabiilsus.
Surm
Jordaensi tähtsust kunstnikuna toetab tema õpilaste arv. Ametlikult oli neid 15, kuid hiljem selgus, et Jordaensil oli veel kuus õpilast, kes polnud gildiga seotud. Võimalik, et Jordaensi õpilaste arv oli veel suurem. Olenemata sellest, et kunstnik võttis protestantismi vastu, jätkasid katoliiklikid kirikud Jordaensi loodud teoste tellimist.
Jacob Jordaens ja tema tütar Elisabeth surid 18. oktoobril 1678. aastal. Surma põhjus oli "inglise higistamishaigus". Mõlemad maeti protestantslikule kalmistule, mis asub Puttes. Sinna maeti ka tema abikaasa Catherine, kes suri 19 aastat varem. Hiljem paigaldati Putte külla Jordaensi monument, mis asub hävitatud kiriku ja kalmistu aladel.
Schwerini ringkond
pisi|Schwerini ringkond Schwerini ringkond (saksa Bezirk Schwerin) oli Saksa DV ringkond (1. järgu haldusüksus). See moodustati 1952. aastal.
Schwerini ringkonna pindala oli 8672 ruutkilomeetrit, 1986. aastal oli elanikke 592 519.
Ringvall-linnus
Ringvall-linnus on IV linnustetüüpi kuuluvate linnustega. Tegemist on peamiselt Saaremaal, Muhu saarel ning Lääne-Eestis esinevate peamiselt tasasele maale rajatud kindlustatud linnustega. Nagu nimetus ütleb, olid seda tüüpi muinaslinnused täielikult ümbritsetud vallidega. Sellised linnused on jagatud kahte rühma:
Madala valliga ringvall-linnused
I rühma kuuluvad linnused paistavad silma madalate vallidega. Vallid ei ole kõrgemad kui 70–90 cm. Selliste linnuste rajamise aeg jääb II ja I aastatuhandesse eKr. Need linnused on ühtlasi ka tagasihoidlike kaitseelementidega. Head näited on Päelda maalinn, Sõtke linnus ja Pidula maalinn.
Kõrge valliga ringvall-linnused
IV linnusetüübi teise rühma linnuste tunnused on kõrgemad ja ka keerulisema ehitusega vallid ning enamjaolt ringikujulise õuealaga. Keskmine valli kõrgus on 7 m. Need ringvall-linnused on enamasti rajatud kuni 3 m kõrgusele kõrgendikule. Selle rühma linnuste head näited on Muhu maalinn, Valjala maalinn, Pöide maalinn ja Kaarma maalinn.
Québeci prantsuse keel
304px|pisi|Québeci provintsi prantsuskeelne kaart 304px|pisi|Québeci prantsuse keelt kõnelev inimene Québeci prantsuse keel (prantsuse keeles français québécois või français du Québec) on Kanada ametlikes ja mitteametlikes registrites domineeriv prantsuse keele variant. Peaasjalikult Québeci provintsis kõneldavat keelt kasutatakse igapäevases suhtluses, samuti hariduses, meedias ja valitsuses.
Kalnavērši
Kalnavērši on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Kalnavērši asub valla keskosas merepinnast 109 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ausmasest 7 ja Riiast 81 kilomeetri kaugusele.
Külas asuv Ainavase kallas on looduskaitse all. Asula jääb Gauja rahvusparki.
Aastal 2007 oli külas 21 elanikku.
pisi|tühi|Ainavase kallas
Igaunis
Igaunis ('eestlane'; naissoo vorm Igaune) on lätipärane perekonnanimi.
Repositoorium
Repositoorium on elektrooniliste õppematerjalide ja õpiobjektide varamu, kus säilitatakse sinna üles laaditud materjale.
Esimesed õpiobjektide repositooriumid
Esimesed õpiobjektide repositooriumid tekkisid 1990. aastate teises pooles koos õpihaldussüsteemide kasutuselevõtuga. Õpiobjektide repositooriumid võimaldavad enamasti seada piiranguid õpiobjektide kättesaadavusele. Näiteks on võimalik anda juurdepääs ainult kindla ülikooli õppejõududele. Kõige piiratumal juhul näeb kasutaja vaid õpiobjekti metaandmeid ning peab õpiobjektile juurdepääsu saamiseks kontakteeruma autori või kirjastajaga. Samuti võimaldavad repositooriumid enamasti saada ülevaadet õppematerjalide kasutamise kohta.