cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrés Fernández Moreno
pisi|160px|Andrés Fernández (2012) Andrés Eduardo Fernández Moreno (sündinud 17. detsembril 1986 Murcias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib väravavahina Hispaania esiliiga klubis Huesca.
Klubikarjääri jooksul on ta mänginud Hispaania klubides Osasuna, Huesca, Granada ja Villarreal. Huescas on ta mänginud aastatel 2010–2011 ja alates 2020. aastast. Hooajal 2014–15 mängis ta Portugali kõrgliiga klubis Porto.
Tulejoonel (telesari)
Elisa kodumaine originaalsari „Tulejoonel“ räägib tõsielulistest sündmustest inspireeritud loo elu hammasrataste vahele jäänud Afganistani sõja veteranist, kellest saab pealinna oma hirmuvalitsuse all hoidev pommimees.
Esimene hooaeg esilinastus Elisa Elamuse Huubis 2020. aasta novembris.
Auhinnad
Elisa originaalsari „Tulejoonel“ on tipptasemel teostatud põnevik, milles kassi ja hiirt mängivad ühed andekamad eesti näitlejad – tulejoonel on vastamisi Marko Matvere ja Kaspar Velberg.
2021. aasta EFTA filmiauhindade jagamisel pärjati „Tulejoonel“ seriaalis kaasa teinud Kaspar Velberg parima sarjas osalenud meesnäitleja tiitliga.
1. hooaeg
„Tulejoonel“ on põnevik ja perekonnadraama, milles rulluvad lahti teravad tänapäevased teemad. Sarja keskmes on Marko Matvere kehastatav 57-aastane Jakob Sommer, kelle töö- ja eraelu on karidele jooksnud. Pealtnäha sõbralik ja rahumeelne vanaisa tunneb ühel hetkel, et maailm tema ümber on jäänud võõraks ning otsustab seda plahvatusohtliku missiooniga „parandama“ hakata. Pealinna oma hirmuvalitsuse all hoidvat pommimeest asub jälitama noor kaitsepolitsei tippuurija, keda kehastab Kaspar Velberg. Sari linastus esimest korda PÖFF-il 2020. aastal ja on nähtav Elisa Elamuse Huubis.
Välislingid
Elisa Elamuse Huub voogedastuskeskkond
Harrisoni maakond (Mississippi)
Harrisoni maakond (Harrison County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Maakonna halduskeskused on Gulfport ja Biloxi.
Ajalugu
Maakond moodustati 1841. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 187 105.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Rafael Villagómez
Rafael Villagómez Jr. (sündinud 10. novembril 2001 Leónis) on Mehhiko võidusõitja, kes võistleb 2022. aasta FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel Van Amersfoort Racingu meeskonnas. Ta võitis 2019. aastal konkursi Richard Mille Young Talent Academy.
Madalamad valemid
Briti sarjas saavutas ta alles oma teises sõidus esimese poodiumikoha, olles kolmas. Kuid järgmistel sõitudel ei suutnud mehhiklane seda tulemust korrata ja saavutas edetabelis üheteistkümnenda koha, edestades vaid nelja teist sõitjat.
2020
Villagómez osales 2020. aasta Euroformula Open Meistrivõistlustel viimases ringis Circuit de Catalunya ringrajal Drivexiga külalissõitjana koos Glenn van Berloga.
2021
Ta liitus Van Amersfoort Racinguga 2021. aasta hooajaks koos Andreas Estneri, Casper Stevensoni ja Matías Zagazetaga.
2021. aastal debüteeris mehhiklane FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel HWA Racelabi meeskonnas, sõites koos Matteo Nannini ja Oliver Rasmusseniga, saades esimeseks Mehhikost pärit piloodiks FIA Vormel 3 sarjas. Villagómezi kahjuks ei suutnud ta kogu kampaania jooksul ühtegi punkti koguda, saavutades edetabelis 29. koha parima võistlustulemusega 13. kohal.
2022
Ta sõitis Van Amersfoort Racingu eest hooajajärgsel katsel koos Jack Doohani, Alexander Smolyari, Reece Ushijima ja Filip Ugraniga. Imolas saavutas ta koos Franco Colapinto ja Reece Ushijimaga oma esimese punktikoha.
Thornton Wilder
pisi|Thornton Wilder mängimas oma näidendis "The Skin of Our Teeth" ([[Carl Van Vechteni foto, 18. august 1948)]] Thornton Niven Wilder (17. aprill 1897 Madison, Wisconsin – 7. detsember 1975 Hamden, Connecticut) oli Ameerika Ühendriikide näite- ja romaanikirjanik. Ta võitis kolm Pulitzeri preemiat – 1927. aastal romaani "The Bridge of San Luis Rey" eest, 1938. aastal näidendi "Our Town" eest ja 1942. aastal näidendi "The Skin of Our Teeth" eest.
Elukäik
pisi|Thornton Wilder lapsena koos kahe õe ja isa Amosega perekonna suvilas [[Maple Bluffis Wisconsinis (1900).]] Thornton Wilderi isa oli USA ajalehetoimetaja ja diplomaat Amos Parker Wilder, tema ema oli Isabella Niven Wilder. Pereisa siirdus 1906. aastal Hiinasse, olles Ameerika Ühendriikide peakonsuliks algul Hongkongis, seejärel Shanghais.
Moštšena
Moštšena (ukraina keeles Мощена) on küla Ukrainas Volõõnia oblastis Koveli rajoonis.
Küla elanike arv on 2010. aasta seisuga 581. Elanike arv kasvab, näiteks 2001. aastal elas Moštšenas 546 inimest. Küla pindala on 1,05 km². Küla asub tasandikul, tema suurim kõrgus merepinnast on 179 m.
Moštšena asub 9 km kaugusel Kovelist. Seal on ka lähimad poed. Elanikud käivad kaupa toomas ka Poolast, mis on umbes 60 km kaugusel.
Moštšena asutati aastal 1543. Siis kuulus ta Poolale. Poola kolmanda jalgamise tulemusena läks ta 1793. aastal Venemaale. Esimese maailmasõja tulemusena läks küla vastloodud Poola riigile tagasi, aga Teise maailmasõja ajal läks ta taas NSV Liidule. Pärast NSV Liidu lagunemist 1991. aastal kuulub Moštšena Ukrainale.
1873. aastal rajati raudteeliin Brest–Kiiev ja sellele Moštšena raudteepeatus, mis asub külast 3 km kaugusel. 2001. aastal selle raudtee külalähedane lõik elektrifitseeriti.
1979. aastal rajati külla Kuulsuse obelisk ja 1988 mälestusmärk tundmatule sõdurile.
1997. aastal valmis külas Ülipüha Jumalaema sündimise kabel. See kuulub Ukraina õigeusu kiriku Kiievi patriarhaati. Kirik on valmistatud tellistest.
Külas tegutsevad kultuurimaja ja kool.
Ossõtšna (Orativi rajoon)
Ossõtšna (ukraina keeles Осична) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Orativi rajoonis. Elanike arv on 707. Pindala on 2,287 km².
Tartu Keraamika
Ettevõtte rajas 1939 Valter Kuus.
Nõukogude ajal tootis ettevõte telliseid ja ahjupotte.
Ettevõttel on olnud mitu filiaali, näiteks Tsooru külas asuv filiaal tootis ahjupotte ja Husari külas asuv filiaal telliseid.
Safloor
pisi|Illustratsioon raamatust Deutschlands Flora in Abbildungen, J. Sturm, 1796 pisi|Saflooripall pisi|"Türgi safran" [[Alanya basaaril on tegelikult värvohaka õied]] Safloor on värvisafloorist (Carthamus tinctorius), nimetatud ka värvohakaks, toodetav värvaine (taime putkõied), millega värvitakse tekstiili. Seda kasutatakse ka toidule värvi andmiseks.
Etümoloogia
Eesti keelde on sõna safloor jõudnud arvatavasti saksa keele kaudu, kus Saflor on üks sõna Färberdistel 'värvaliohakas' sünonüüme. Saksa ja inglise keelde on sõna jõudnud keskaegsest prantsuskeelsest safleur, mis omakorda pärineb araabiakeelsest sõnastاَصْفَر, aṣfar ('kollane').
Ajalugu
Värvisafloor kuulub vanimate kultuurtaimede hulka, olles tuntud juba Vanas Egiptuses ja Babüloonias. Taime kreekakeelne nimi κάρθαμος (kārthamos) esineb mitmes kohas Mükeene lineaarkirjas B tahvlitel, kusjuures kahel viisil: valge (ka-na-ko re-u-ka, 'knākos leukā')ja punane (ka-na-ko e-ru-ta-ra, 'knākos eruthrā'). Selgitatud on seda valgete seemnete (ja nendest saadava saflooriõli) ja punaste õite (värvainena) kasutamisega. Õli kasutati antiigist alates toiduks ja lambiõlina, ka tekstiilivärvina kasutamine ulatub kaugesse minevikku. Egiptuse 12. dünastia hauakambrite kollaseks ja oranžiks toonitud tekstiilidest on leitud safloori jälgi ja vaarao Tutanhamoni hauast värvohakavanikuid. Saflooriga erinevate tekstiilide värvimise retsepte võib Euroopas leida alates 16. sajandist, mil taime hakati ka Põhja-Euroopas kasvatama. Venemaal leidis safloor tekstiilivärvina laiaulatuslikku kasutamist 17.–19. sajandil, kuni 20. sajandi alguseni.
Safloori toiduvärvina kasutamist safrani aseainena mainitakse juba 16. sajandi raamatutes. Võrreldes päris safraniga oli safloor, mille nimetus bastard Saffron tähendab tõlkes umbes "sohisafran", kordades odavam toiduvärvaine.
Värvaine
Saflooriks nimetatakse värvisafloori kuivatatud õisi, mis transpordiks ja müügiks mõnikord pressitakse pallideks või kookideks. Õisi saab kasutada ka värskelt. Kuivatamisel tuleb jälgida, et õied oleks kaitstud otsese päikesevalguse eest, et nad ei kaotaks oma värvivaid omadusi. Kollast värvi annab safloorkollane, värvainete indeksi järgi C.I. Natural Yellow 5, punast värvi andev komponent on oranžpunane flavonoid kartamiin, C.I. Natural Red 26.
Värvohakast tekstiili värvimisel saadavate toonide hulgas on puhas kollane, väga erksad roosad toonid (lõheroosa, magentapunane) ning pehmed korallpunased. Toon sõltub peitsainest, lahuse pH-st ja värvitavast kiust. Saflooriga on värvitud siidi, lina ja puuvilla.
Kartamiini on kasutatud ka värvipigmentide toonimiseks. Pigmendivärvainena ei ole kartamiin eriti valguskindel, samuti kipuvad pleekima saflooriga värvitud roosad ja punased kangad.
Kuivatatud värvohakaõisi müüakse ka toiduvärviks, mõnikord ka safrani nime all, tööstuslikult toodetud toiduvärv on safraniga sarnanev kollane pulber. Annab toidule kollase tooni. Kasutatakse ka muude naturaalsete toiduvärvide koostises.
Jututuba
Jututuba on mõiste, mida kasutatakse igasuguse sünkroonse infovahetuse, vahepeal ka asünkroonse infovahetuse kirjeldamiseks. Seega võib see mõiste tähendada mistahes tehnoloogiat, alates reaalajalisest internetipõhisest jututoast ja internetipõhisest suhtlemisest võõrastega (nt foorumid) kuni graafiliste sotsiaalkeskkondadeni.
Jututubasid kasutatakse peamiselt tekstipõhiseks infovahetuseks võõrastega. Võimalus rääkida mitme inimesega samas vestluses eristab jututoad kiirsõnumiprogrammidest, mis on rohkem loodud üks ühele infovahetuseks. Tavaliselt ühendab ühe jututoa kasutajaid ühine huvi või mõni muu seos. Uus tehnoloogia on võimaldanud failide jagamist ja veebikaamera kasutamist mõnedes programmides.
Ajalugu
Esimene internetipõhine jututoa süsteem oli Talkomatic, mille lõid Doug Brown ja David R. Woolley 1973. aastal PLATO süsteemis USA Illinoisi Ülikoolis. See pakkus välja jutukanaleid, mida sai kasutada viis inimest korraga, ning sõnumid tekkisid kõikide kasutajate ekraanidele täht-tähe haaval, nagu kasutaja neid sisestas. Talkomatic oli populaarne PLATO kasutajate seas kuni 1980ndateni. 2014. aastal andis Brown ja Woolley välja Talkomaticu veebipõhise versiooni.
Esimene avalik internetipõhine jututoa teenus oli CompuServe'i CB Simulator aastal 1980, mille lõi CompuServe'i juhataja Alexander "Sandy" Trevor USA Ohio osariigis Columbuses.
Graafilised mitme kasutaja keskkonnad
Visuaalsed jututoad lisavad suhtlemisele graafika, seda kas kahe- või kolmemõõtmeliselt (kasutades virtuaalreaalsuse tehnoloogiat). Kasutajaid iseloomustab graafiline esindaja kasutajast, avatar, kellega nad saavad selles virtuaalses keskkonnas liikuda ja teiste kasutajatega aega veeta. Kõige populaarsemad keskkonnad lubavad kasutajatel luua ja ehitada neid ümbritsevat keskkonda. Kaks kõige populaarsemat 3D-jututuba on IMVU ja Second Life (kuigi neis saab enam teha kui infovahetust). Paljud sarnased rakendused saavad kasumit müües kasutajatele virtuaalseid tooteid kõrge hinnaga.
Mängud
Jututubades mängitakse sageli mänge. Need on tavaliselt rakendatud välise protsessi nagu IRC boti liitumisel jututoaga mängu alustamiseks. Kõige enam levinud on viktoriini mängud. Ajalooline näide on Hunt the Wumpus. Samuti on olemas jututoa-põhised rakendused mängust Maffia. . Samalaadsed, kuid keerulisema stiiliga tekstipõhised mängud on MUD'id, kus mängijad suhtlevad tekstilises ja interaktiivses ilukirjanduslikus keskkonnas.
Käitumisreeglid
Jututubades, eriti nendes, mis on mõeldud lastele, on tavaliselt reeglistik, mida kasutajad peavad jälgima. Reeglid on üldiselt postitatud enne sisenemist, kas veebilehele või päevasõnumina plakatile Interneti Rühmadiskussiooni või teiste tekstipõhiste jututoa süsteemise puhul. Reeglid tavaliselt ei luba kasutajatel kasutada solvavaid/ebaviisakaid sõnu, ega propageerida sallimatust, vägivalda ning teisi negatiivseid küsimusi. Mõned ei luba ka teise inimesena esineda.Jututoad ei luba tihti reklaamimist ega ekraani täitmist korduva tekstiga. Caps Lockiga kirjutamist peetakse karjumiseks (mis viitab vihale) ning seda ei soosita. Need inimesed, kes reegleid rikuvad, võivad saada "kicki" (on sunnitud ajutiselt lahkuma jututoast, kuid on lubatud uuesti siseneda) või on neil ajutiselt või püsivalt keelatud siseneda jututuppa.
Mõnikord on jututoad modereeritud nii, et määratakse piir sellele, kui mitu inimest võib rääkida (see pole levinud), või patrullivad vabatahtlikud jututoa looja määratud moderaatorid, vaadates, ega keegi ei käitu häirivalt. Kõige populaarsemad jututoad ei ole siiski modereeritud ja kasutajad võivad teiste kasutajatega vabalt rääkida.
Eestis
Mõned jututoad Eestis
Jutukas24
Liider
Liider on see keda järgitakse.
Ettevõtluse, riigi vms juhtimise kontekstis on liider see, kes suudab inimeste jaoks luua visiooni tulevikust ja seada selle alusel eesmärgid, millega inimesed saavad oma isiklikke eesmärke siduda. Liidrit eristab tavalisest juhist asjaolu, et tal on olemas vabatahtlikke järgijaid.
Neprjadva
thumb|Neprjadva jõe suue Neprjadva (vene keeles Непрядва) on jõgi Tula oblastis, Doni parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 67 km, valgla pindala 799 km². Saab alguse Volovo alevist idas Nikitskoje küla juures, suubub Doni jõkke Monastõrštšino küla lähedal.
Prõdnistrjanske
Prõdnistrjanske (ukraina keeles Придністрянське) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Elanike arv on 598. Pindala on 3,89 km².
Ants Laikmaa preemia
Ants Laikmaa preemia on Ants Laikmaa mälestuseks õpilastele antav kunstipreemia. Preemiat annab Läänemaa maavalitsus alates 1991. aastast kord aastas. Preemia laureaat valitakse välja preemiakomisjonile esitatud tööde hulgast.
Nõelköis
Nõelköis (Epipremnum) on võhaliste sugukonda kuuluv taimeperekond. pisi|Sulgjas nõelköis Francisco Manuel Blanco taimeatlases "Flora de Filipinas. Según el sistema de Linneo"
Perekonda kuulub umbes 15 liiki. Need on Aasia ja Austraalia päritolu igihaljad ronitaimed.
Issaquena maakond
Issaquena maakond (Issaquena County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Mayersville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1844. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1406.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Aado Algvere
Aado Algvere (sündinud 14. mail 1947) on eesti metallikunstnik.
Isiklikku
Tema abikaasa on maalikunstnik Liia Lüdig-Algvere.
Välislingid
Koduleht
Friends (Justin Bieberi ja Bloodpopi laul)
"Friends" on Kanada laulja ja laulukirjutaja Justin Bieberi ja BloodPopi kirjutatud (kaasautorid) ja esitatud laul, mis on välja antud ka singli ja muusikavideotena.
14. augustil 2017 teatas Bieber uue muusikapala tulekust Twitteri ja Instagrami vahendusel.
Laulu avaldasid 17. augustil 2017 GENPOP Corporation, RBMG Records, School Boy Records, Def Jam Recordings ja Republic Records.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Friends (Justin Bieber and BloodPop song) seisuga 9.09.2017.
Seepialised
Seepialised (ladina keeles Sepiida) on peajalgsete selts kümnehaarmeliste ülemseltsist.
Süstemaatika
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus seltsi kaks alamseltsi :
Douvrin
pisi|Douvrini vallamaja
Douvrin (lääneflaami: Doverin) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Endine söekaevanduslinn asub u 16 km Béthune'ist idas ja 24 km Lille'ist edelas, teede D165, D163 ja N47 ristumiskoha ümbruses. 1960. aastate keskpaigast asendavad söekaevandamist põllumajandus ja kergetööstus.
pisi|tühi|
Ajalugu
11. sajandil on linna mainitud erinevate (tuntud) nimekujudega: Doverin (1098), Dovring (1120), Dovrin (1149), Dovrign (1218), Douvringnum (1229), Douvrin (15. sajandil) ja ka Douvrain (1652).
Esimeses maailmasõjas sai linn suuri purustusi.
Söekaevandamine oli seal peamine elatusallikas sadakond aastat, 19. sajandi keskpaigast kuni 1960. aastateni, mil varud muutusid ebaökonoomseks. 1969. aastast on PSA grupi osa Française de Mécanique tootnud automootoreid tehases valla põhjaosas. Seal töötab üle 3400 inimese ja toodetakse 7000 mootorit nädalas.
Palm (perekonnanimi)
Palm on perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Palm 880 inimesel: 398 mehel ja 482 naisel. Perekonnanimede levikult on Palm 93. kohal (meeste puhul 97. kohal ja naiste puhul 86. kohal). Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 19,7.
Pae sild
Pae sild on mitme Eesti silla nimi:
Forgiveness: A Philosophical Exploration
"Forgiveness: A Philosophical Exploration" on Charles Griswoldi filosoofline raamat. See ilmus 2007. aastal Cambridge University Pressi väljaandel.
Proloog
Kättemaks pakub end impulsiivselt reaktsioonina ülekohtutegemisele ja muutub perversselt magusaks. Isiklikud ja rahvuslikud kreedod toetuvad lugudele ebaõiglusest ja kättetasumise aust. Siiski unistatakse lepitusest. Andestus on väga tähtis nii inimestele kui ka kogukondadele. Tõe- ja lepituskomisjonid otsivad vanadele konfliktidele uusi lähenemisi. Griswold püüab nii inimestevahelist kui ka poliitilist andestust kaitstavalt analüüsida.
Andestuse puhul pole asi lihtsalt selles, kuidas haavatuse, valu ja vihaga toime tulla, kuigi haavamise tekitatust valust ülesaamine käib asja juurde. Jutt ei ole lihtsalt tundetusest ülekohtu suhtes, sest muidu võiks hüpnoosi, amneesiat või rohuvõtmist pidada andestuseks. Võimet andestada õigesti ja õigetel asjaoludel peetakse kiiduväärse iseloomu juurde kuuluvaks. Õigusega laidetakse inimest, kes ei suuda andestada, kui andestus on õigustatud, ja öeldakse, et tal on kõva süda. Kui inimene leiab, et ülekohus on alati andestamatu, siis tundub, et minevik vangistab teda, ta ei suuda kasvada, teda piiravad pahameel. Ta võib tunduda ka liiga uhke, isegi liiga ülbe, kompromissituses kinni. Aga see, kes tavaliselt ühepoolselt ja silmapilkselt andestab, tundub selgrootu. Inimene peaks ülekohtu protestima ja tajuma moraalset tõsidust. Et ülekohut leidub küllaga, tekib pidevalt küsimus, kas, millal ja kuidas andestada ning kuidas andestust mõista. Võib tunduda, et poliitiline või privaatne lepitus ei ole andestuse kaudu võimalik, sest andestus tahab teha võimatut: tehtut teadlikult tühistada. Tundub, nagu see, et minevikku ei saa muuta, ei jätaks muud võimalust kui unustamine, vältimine, ratsionaliseerimine või pragmaatiline aktsepteerimine. Aga andestamine pole ükski neist. Griswold püüab ka näidata, mis mõttes andestus tehtu tühistab. Filosoofid on andestust alatähtsustanud või jätnud selle vooruste hulka arvamata võib-olla ka selle religioosse alatooni tõttu. Kuigi andestuse tõstsid lääne traditsioonis esile judaism ja kristlus, ei nõus see mõiste usulist raamistikku. Griswold analüüsib andestust kui ilmalikku voorust.
Andestus on mõiste, millega käivad kaasas tingimused. Seda reguleerivad normid. Seda ei kingita ega võeta vastu ainult tunnete pärast. Kui ma ütlen "ma annan andeks", siis ma tegelikult võib-olla pole andeks andnud, olgugi et ma ise nii arvan.
Raamatu üks põhiteema on andestus kui moraalne suhe kahe inimese vahel, kellest üks on teisele ülekohut teinud ja kes (vähemalt ideaalis) suudavad hiljem teineteisega suhelda. Selles ideaalses kontekstis nõuab andestus vastastikust suhet. Filosoofid on ühel nõul, et nii tohib seda sõna kasutada, ning Griswoldi ja enamiku teiste jaoks on see paradigmaatiline juhtum. Andestus poliitilises kontekstis on selles valguses vaieldav. Andestusel on modifikatsioone, mille puhul mõni selle mudeli joon puudub. Nende seas on teistele, sealhulgas vahepeal surnutele tehtud ülekohtu andestamine teiste eest (kolmanda isiku andestus), surnutele andestamine), mittekahetsejale andestamine, iseendale andestamine, Jumala andestus, Jumalale andestamine). Tundub, et neid on kõige parem käsitada mõisteliselt sõltuvate lahknemistena paradigmast. Näiteks iseendale andestamise korral on raske rääkida pahameelest, kahetsusest ja paranemisest, kui liiga on tehtud iseendale. Jumalat võidakse pidada mittehaavatavaks, Ja siis võib välja tulla, et Jumala andestus on kolmanda isiku andestus. Neil juhtudel tekivad spetsiaalsed probleemid sellest, et mõni andestuse tunnusjoon on puudu. Teise eest andestamine, surnutele või mittekahetsejatele andestamine on paradigma suhtes puudulikud või ebatäiuslikud: me eelistame, et võimaluse korral oleksid kõik paradigmaatilised tunnusjooned olemas. Kuid nendel juhtumitel ikkagi räägitakse andestusest ja seda sõnatarvitust valeks pidada oleks meelevaldne. Mõistet tuleb mõista, mitte ümber teha. Griswold jätab Jumala andestuse ja Jumalale andestamise vaatluse alt välja, et jääda ilmalikku raamistikku. Sõnal "andestus" on veel tähendusi, mis on andestusega perekondlikus sarnasuses. Need on poliitiline andekspalumine,
Azamara Quest
Azamara Quest (endine Blue Moon, Delphin Renaissance, ehitatud kui R Seven) on R-klassi ristluslaev, mis kuulub Royal Caribbean Cruises Ltd. tütarettevõttele Azamara Club Cruises ja mida käitab laevakompanii Azamara Club Cruises.
30. märtsil 2012 puhkes laeval 139 kilomeetri kaugusel Filipiinide rannikust tulekahju.
pisi|tühi|Delphin Renaissance (2004)
Statsionaarne olek (keemia)
Statsionaarne olek ehk püsiolek keemilise süsteemi selline olek, kui süsteemi karakteristikud on ajas muutumatud, ehkki protsess ajas jätkub. Statsionaarne olek on võimalik, kui toimub ainete püsiv läbivool süsteemist (näiteks läbivoolu reaktor).
Statsionaarne olek erineb keemilisest tasakaalust sellepoolest, et tasakaaluolekus produktide moodustumise ja vastupidise pöördreaktsiooni kiirused on võrdsed.
Statsionaarne olek astmelistes reaktsioonides
Keemilises kineetikas osutub teatud juhtudel otstarbekaks kasutada statsionaarse oleku lähendust. Näiteks astmelised reaktsioonid, milles osalevad aktiivsed intermediaadid (tihti karbokatioonid, karbanioonid, vabad radikaalid jmt), mille tekke kiirus on väike, kuid suure reaktsioonivõime tõttu reageerivad kiiresti edasi andes produkti. Seetõttu püsib protsessi jooksul intermediaadi väga madal praktiliselt muutumatu kontsentratsioon.
See on olukord, kus suletud süsteemis toimub rida keemilisi reaktsioone, kuid intermediaadi sisaldus süsteemis saavutab väga lühikese algperioodi jooksul mingi püsivalt madala kontsentratsiooni, mida saab vaadelda lähedasena statsionaarsele olekule. Seejuures teised süsteemi karakteristikud ajas muutuvad. Taoline olukord lihtsustab kineetiliste võrrandite lahendamist.
Võtame lihtsa näite. Kaks pöördumatut esimest järku reaktsiooni:
Vastavad kineetilised võrrandid saame:
Postuleerides, et statsionaarses olekus (k1 << k2) intermediaadi B kontsentratsioon praktiliselt ei muutu, seega
Siit nähtub, et kiirust limiteeriv staadium määrab kogu protsessi kineetika.
Jaan Lentsius
Jaan Lentsius (11. november 1944 Tartu – 2. jaanuar 1993 Pärnu) oli eesti korvpallur.
Jaan Lentsius lõpetas 1963. aastal Tartu 3. Keskkooli (praegune Tartu Raatuse Kool) ja 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Koolipõlves harrastas ta ka ujumist, ratsutamist ja kergejõustikku. Jaan Lentsius oli 191 cm pikk, tema treener oli Ilmar Kullam.
Lentsius tuli tolleaegse TRÜ meeskonna koosseisus kaheksal korral Eesti meistriks (1969–1978), võitis mitu hõbe- ja pronksmedalit ning Eesti karika. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai Eesti meeskonnaga hõbemedali ja 1971. aastal pronksmedali. NSV Liidu meistrivõistlustel osales Kalevi esindusmeeskonna koosseisus, kellega võitis mitu 4., 5. ja 6. kohta. Lisaks oli ta 1969. aastal NSV Liidu ametiühingute meister ja võitis meeskonnaga mitu korda Baltimaade karika. Jaan Lentsius kuulus 15 aastat (1964–1978) Eesti koondisse ja Kalevi meeskonda, ta oli valitud ka võistkonna kapteniks. Meistersportlase nimetuse sai ta 1967. aastal.
Lentsius töötas hiljem Pärnu Kolhooside Ehituskontoris tehnoloogiainsenerina. Pärast autoõnnetust 1981. aastal jäi ta I grupi invaliidiks, kuid jätkas töötamist tööjaotajana ning juhendas asutuse korvpallimeeskonda.
Mihkel Ilmjärv
Mihkel Ilmjärv (2. detsember 1891 Võisiku vald, Viljandimaa – 30. jaanuar 1951 Viljandi) oli eesti loomaarstiteadlane ja tõuaretaja.
Itawamba maakond
Maakonna halduskeskus on Fulton.
Ajalugu
Maakond moodustati 1836. aastal.
Mihkel Ilmjärv
Elulugu
Mihkel Ilmjärv oli külakooliõpetaja poeg. Ta lõpetas 1913. aastal Riia vaimuliku seminari ja 1917. aastal Tartu veterinaariainstituudi. Ilmjärv töötas loomaarstina aastatel 1916–1920 Kiievis ja 1920 loomaarstina Eesti sõjaväes, 1921 Eesti Vabariigi Põllutööministeeriumi Loomakasvatuse Peavalitsuse veise- ja hobusekasvatuse osakonna juhataja kohusetäitjana, 1921–1922 Lihula jaoskonna ning 1922–1926 Lääne maakonna ja Haapsalu linna loomaarstina, 1926–1947 Tori hobusekasvanduse juhatajana ja 1947–1950 Eesti NSV Teaduste Akadeemia loomakasvatuse ja veterinaaria instituudi hobusekasvatuse sektori juhatajana. Ta oli aastatel 1929–1932 ajakirja Meie Hobune toimetaja.
Itawamba maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 23 401.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Mihkel Ilmjärv
Elulugu
Aastatel 1947–1951 oli Ilmjärv Eesti NSV Ülemnõukogu saadik.
Astor (laev)
Astor (endine Fjodor Dostojevski ja Fedor Dostoevskiy) on kruiisilaev, mis kuulub ettevõttele Premicon Hochseekreuzfahrt GmbH & Co. ja mida käitab TransOcean Kreuzfahrten GmbH & Co. KG.
Laev on 176,26 m pikk, 22,61 m lai ja tema süvis on 5,80 m. Laeva kogumahutavus on 20 606 ja tema suurim kiirus on 18,0 sõlme. Jääklass on E1.
Laeva peamasina moodustavad Sulzer-Wärtsilä 2 diiselmasinat 8ZAL408 ja 2 diiselmasinat 6ZAL40, mille võimsus on 15,4 MW.
Laeval on niihästi reisija- kui kajutikohti 650. Laevaperes on 275 liiget.
Reisijatel on juurdepääs seitsmele tekile. Neist kõige alumine on Kariibi tekk, kus asuvad saun, siseujula, ilusalong ja haigla. Järgmisel, Balti tekil on rõduga ja rõduta kajutid. Atlandi tekil on sviidid ning rõduga ja rõduta kajutid. Promenaaditekil peamine restoran, poed, baar ja raamatukogu. Saabastetekil on sviidid, rõduga kajutid, konverentsisaalid, baarid, välisujula ja päikesetekk. Sillatekil asuvad kaptenisild, baar, jõusaal ja päikesetekk. Kõige ülemisel tekil, mida nimetataksegi päikesetekiks, ongi üksnes päikesetekk.
Ajalugu
Laev ehitati Saksamaal Kielis Howaldtswerke-Deutsche Werfti laevatehases. Laevale pandi kiil 21. jaanuaril 1986 ja laev lasti vette 30. mail 1986. Laev ristiti Astoriks.
Laeva tellis Kaplinnas registreeritud Marine Corporation, aga juba ehituse ajal müüdi see Mauritiuse ettevõttele Marian Corporation. Seetõttu hakkas laev esialgu sõitma Mauritiuse lipu all. Laev anti tellijale üle 14. jaanuaril 1987. Juba samal päeval väljus laev esmareisile Hamburgist Genovasse, aga hiljem suundus üle Atlandi ookeani Lõuna-Ameerikasse.
3. oktoobril 1988 omandas laeva Nõukogude Liidule kuuluv Musta Mere Laevandus. Laeva kodusadamaks sai Odessa, laev nimetati ümber Fjodor Dostojevskiks ning tema korstnale ilmusid Nõukogude Liidu vapp ning sirp ja vasar. Fjodor Dostojevski oli NSV Liidu reisilaevastiku lipulaev. Sellegipoolest opereeris laeva alates 1988. aasta detsembrist TransOcean Kreuzfahrten ja alates 1990. aasta märtsist Neckermann Seereisen.
1991 registreeriti laev ümber eraettevõttele Fedor Dostoevskiy Shipping Co. ja ta hakkas sõitma Bahama lipu all. Laeva kodusadamaks sai Nassau, kuhu laev aga aastate viisi ei jõudnud. Laeva pardale ilmus tema nimi. 1992. aasta alguses eemaldati korstnalt NSV Liidu sümbolid ja laev värviti üle. Muus osas jäid laeva omandisuhted endisteks. 1995 hakkas laeva opereerima ettevõte Aquamarin.
1996 omandas laeva Astor Shipping Co. ja selle opereerimise õiguse sai tagasi TransOcean Kreuzfahrten. Millalgi enne 2008. aastat läks laeva omandiõigus üle Saksamaal paiknevale ettevõttele Premicon, kuid laeva opereerib tänapäevani TransOcean.
Laeva moderniseeriti 2009/10. aasta talvel Lloyd Werft Bremerhaveni laevatehases.
2012. aastal kasutati laeva kruiisideks marsruudil Inglismaa—Island–Norra, Vahemerel, Läänemerel, Norra fjordidest Venemaal oleva Murmanskini.
Vahejuhtumid
28. novembril 2008 ründasid piraadid Astorit Omaani lahes, kuid Saksa fregatt "Mecklenburg-Vorpommern" tõrjus rünnaku suurtükitulega. Sel ajal oli Astor parasjagu teel Egiptuse kuurordist Sharm ash-Shaykhist Araabia Ühendemiraatide pealinna Dubaisse.
Allasum
Allasum on asustusüksus, linna kindlapiiriliste tunnustega osa, mis on asumist väiksem ja kvartalist suurem.
Allasumid on ajalooliselt kujunenud, eraldiseisva piirkonnaidentiteediga tervikalad, millel siiski puuduvad oma haldusorganid.
Näiteks Toompea on Tallinna Kesklinna linnaosa Vanalinna asumi allasum.
Valga haigla
pisi|Valga haigla Valga haigla on haigla Valgas aadressil Peetri tänav 2. Haiglat haldab Tartu Ülikooli Kliinikum. Haigla juhataja on Margus Ulst.
Haigla osakonnad on järgmised: kirurgia osakond, siseosakond, hoolekande osakond ja õendushooldus.
STS-61-C
See oli esimene kord pärast missiooni STS-9, mil missiooni teenindas Columbia. STS-61-C startis Kennedy Kosmosekeskusest 12. jaanuaril 1986 ja maandus 18. jaanuaril. Meeskonnas olid teine afroameeriklasest piloot ja tulevane NASA peadirektor Charles Bolden ning esimene Costa Rica astronaut Franklin Chang-Diaz. Lisaks oli meeskonnas teine ametis olev USA poliitik, Bill Nelson. See oli viimane edukas missioon enne Challengeri katastroofi, mis toimus 10 päeva pärast Columbia maandumist.
Tamara van Ark
Tamara van Ark (sündinud 11. augustil 1974 Haagis) on Hollandi poliitik, ta on erakonna Rahvapartei Vabaduse ja Demokraatia Eest liige. Ta on 9. juulist 2020 Hollandi tervishoiuminister.
Ta on lõpetanud Erasmuse Rotterdami Ülikooli avaliku halduse erialal, aastal 1998 omandas ta seal doktorikraadi.
Ta oli aastatel 2012–2017 Hollandi parlamendi alamkoja liige. 26. oktoobrist 2017 kuni 9. juulini 2020 Hollandi sotsiaal- ja tööhõive ministeeriumi riigisekretär (eesti mõttes kantsler).
STS-61-C
Ettevalmistused
STS-61-C oli esimene missioon enam kui kahe aasta jooksul, mida teenindas kosmosesüstik Columbia, sest pärast missiooni STS-9 saadeti Columbia kaasajastamiseks remonti. Remondi käigus paigaldati Columbia sabakiilu külge infrapunakaamera, mis pidi atmosfääri sisenemise ajal jälgima vasaku tiiva kuumenemist. Kaamerat kasutati veel ainult paaril missioonil, kuid selle kinnituskoht oli Columbial alles kogu ülejäänud teenistusaja. Remondi käigus eemaldati ka pilootide katapultistmed, mis asendati tavaliste istmetega ja paigaldati HUD ekraanid.
Tamara van Ark
9. juulist 2020 on ta Hollandi tervishoiuminister.
STS-61-C
Missiooni kokkuvõte
Missiooni starti tuli edasi lükata neli korda ja algselt 18. detsembril 1985 startima pidanud Columbia startis 12. jaanuaril 1986.
Tamara van Ark
Isiklikku
Ta on kahe tütre ema ning ta on abielus Elbert Dijkgraafiga
STS-61-C
Missiooni kokkuvõte
Missiooni peamine eesmärk oli viia orbiidile Satcom K1 satelliit. Satelliidi orbiidile paigutamine möödus edukalt ja meeskond asus seejärel süstiku pardal tegema teaduslikke eksperimente keemias, bioloogias, astronoomias jne. Muuhulgas tegeles Cenker USA õhujõudude tellitud salastatud eksperimendiga, mis Boldenile antud info kohaselt oli infrapunakaamera prototüüp.
STS-61-C pidi algselt kestma seitse päeva, kuid NASA otsustas missiooni pärast neljandat päeva lõpetada, sest stardi hilinemine oli põhjustanud ka järgmise missiooni, STS-51-L, hilinemise. Maandumine tuli halva ilma tõttu neli korda edasi lükata ja see õnnestus viiendal katsel. Columbia maandus Edwardsi õhujõudude baasis 18. jaanuari varahommikul.
Naljapilt
pisi|300px|keskel|STS-61-C meeskonna naljapilt
Aalsti ringkond
Aalsti ringkond on üks kuuest haldusringkonnast Belgias Ida-Flandria provintsis.
Vallad ja osavallad
Ringkond koosneb 10 vallast ja 81 osavallast.
Kolotilovka
Kolotilovka (vene keeles Колотиловка) on küla Venemaal Belgorodi oblastis Krasnogvardeiskoje rajoonis. Elanike arv oli 2010. aasta seisuga 371.
Riigikantselei heraldikanõukogu
Riigikantselei heraldikanõukogu oli Riigikantselei juures tegutsenud sümboolikaga (sh heraldikaga) tegelenud nõukogu.
Nõukogu asutati 1992 nime all Eesti vabariigi heraldikanõukogu.
Nõukogu esimees oli Ivo Manfred Rebane.
Tänapäeval tegeleb sümboolikaga Riigikantselei valitsuse kommunikatsioonibüroo.
Sean McMeekin
Sean McMeekin (sündinud 10. mail 1974 Idaho osariigis) on ameerika ajaloolane, kes on keskendunud 20. sajandi alguse Euroopa ajaloole, eriti Esimese maailmasõja ajenditele ning Venemaa ja Osmanite impeeriumi rollile. Praegu on ta New Yorgi osariigis Bardi kolledžis Euroopa ajaloo ja kultuuri professor.
Albaania isopolüfoonia
pisi|Albaania meeslauljad Albaania isopolüfoonia on albaania rahvamuusika traditsiooniline osa ning on sellisena kantud UNESCO vaimse kultuuripärandi nimekirja.
Internatuur
Internatuur (inglise keeles internship, vene keeles интернату́ра) on spetsiaalse õppeprogrammi alusel toimuv arsti töötamine ja samaaegne õppimine raviasutuses. Internatuuri lõpetanud arst sai eriarsti kutse. Rõhutamaks õppeprogrammi tulemusena saadavat eriarstikutset, nimetati internatuuri vahel ka eriinternatuuriks.
Internatuur kui õppevorm oli kasutusel endise NSV Liidu meditsiinihariduse süsteemis. Siiani on selline õppevorm kasutusel näiteks Vene Föderatsioonis ja Ukrainas. Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise järel oli internatuur õppevormina kasutusel aastani 2001. 2001. aastal võeti kasutusele residentuur.
Nõukogude meditsiinhariduses oli kasutusel ka teine eriarstikutse omandamise õppevorm. Seda nimetati ordinatuuriks. Võrreldes internatuuriga kestis ordinatuur kauem. Tavaliselt oli õppeaja pikkuseks 2...3 aastat ning õpe lõppes lõpueksamiga. Tulenevalt nõukogude tervishoiukorraldusest, korraldasid ordinatuuriõpet tavaliselt suurhaiglad või elundkonna haigustele spetsialiseerunud instituudid. Internatuuri võis läbida ka väikehaiglas. Lähtudes õppe põhjalikkusest ja pikkusest eeldati, et ordinatuuri läbinud on kõrgemalt kvalifitseeritud kui internatuuri läbinu, kuigi mõlemad said eriarsti kutse.
Soe paisjärv
Soe paisjärv on paisjärv Viljandi maakonnas Viljandi vallas Soe külas.
Järve pindala on 2 ha, kõrgus merepinnast 51 m, kaldajoone pikkus 893 m ja see on paisutatud Soe ojale. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Antiharta
Nn Antiharta (ametlikult tšehhi ja slovaki keeles Za nové tvůrčí činy ve jménu socialismu a míru / Za nové tvorivé činy v mene socializmu a mieru 'Uute loomesaavutuste eest sotsialismi ja rahu nimel'; Anticharta) oli Tšehhoslovakkia kommunistlike võimude reaktsioon opositsioonilisele Harta 77-le.
Antiharta allkirjastamise kampaania kestis aastaid. Sellele kirjutasid alla paljud tuntud tšehhi ja slovaki kultuuritegelased, sealhulgas Karel Gott, Vladimír Neff, Bohumil Hrabal, Jan Werich, Karel Kachyňa ja Vojtech Zamarovský.
Mitte ühelegi Antiharta allkirjastajale ei antud lugeda Harta 77-t, mille vastu Antiharta justkui suunatud oli.
Jasperi maakond (Mississippi)
Jasperi maakond (Jasper County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Maakonna halduskeskused on Bay Springs ja Paulding.
Ajalugu
Maakond moodustati 1833. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 17 062.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Arianna Huffington
pisi|Arianna Huffington 2012. aastal. Arianna Huffington (sünninimega Ariánna Stasinopoúlou; Αριάννα Στασινοπούλου; sündinud 15. juulil 1950) on kreeka päritolu USA publitsist, kolumnist ja ettevõtja. Ta on üks veebilehe Huffington Post asutajaid.
Kuni 1990. aastate keskpaigani oli ta konservatiivne kommentaator, kuid siis muutusid ta vaated vasakpoolsemaks ja temast sai Ameerika mõttes liberaal. Arianna Huffingtoni eksabikaasa on filmiprodutsent, vabariiklasest poliitik ja kunagine kongresmen Michael Huffington.
2003. aastal kandideeris Arianna Huffington sõltumatu kandidaadina California osariigi kubernerivalimistel.
Julius Tarmisto
Julius Tarmisto (1936. aastani Julius Grünberg; 14. detsember 1890 Otepää – 4. september 1956 Tallinn) oli eesti põllumajandustegelane.
Arianna Huffington
2009. aastal oli Huffington ajakirja Forbes hinnangul kõige mõjukamate meedias tegutsevate naiste nimekirjas 12. kohal. 2014. aastal oli ta Forbesi järgi mõjukuselt 52. naine maailmas.
Julius Tarmisto
Ta lõpetas 1914. aastal Leipzigi Ülikooli.
Arianna Huffington
2011. aastal omandas meediakontsern AOL Huffington Posti 315 miljoni dollari eest. Huffingtonist sai The Huffington Post Media Groupi president ja peatoimetaja.
Julius Tarmisto
Julius Grünberg töötas Õisu mõisas asunud Õisu piimanduskooli direktorina. Ta oli üks ajakirja Piimandus asutajatest ning toimetas seda.
Hydrelaps
Hydrelaps on maoperekond.
Arianna Huffington
Elu- ja töökäik
Huffington sündis Kreekas Ateenas. 16. aastaselt kolis ta Suurbritanniasse. Ta õppis Cambridge'i Ülikooli Girton College'is majandusteadust ja oli Cambridge'i üliõpilaste väitlusseltsi Cambridge Union esimeseks välismaalasest ja kolmandaks naissoost presidendiks.
Punane aruhein
Punane aruhein (Festuca rubra) on rohttaimeliik kõrreliste sugukonna aruheina perekonnast.
Julius Tarmisto
1917. aastal ja 28. novembrist 1918 kuni 1919. aastani oli Julius Grünberg Võru maavalitsuse esimees (Võru maavanem).
Punane aruhein
Kirjeldus
Punase aruheina pööris on kuni 6–10 cm pikk, rohekaslillakas, sageli ühe suhteliselt pika alumise haruga. Pähikud 8–12 mm pikad, 4–7 õiega. Välissõkal 0,5–2,5 mm pikkuse ohtega või ogateravikuga tipus. Keeleke lühike või peaaegu puudub. Lehed on punasel aruheinal tume- või sinakasrohelised, ristlõikes enam-vähem kolmnurksed, kõrrelehed lamedad, pealt pikakarvased, sageli pikuti kokku käändunud. Juurmised lehed niitjad. Juurmised vanad lehetuped peaaegu alati punased. Punane aruhein kasvab 20 kuni 100 cm kõrguseks. Taimed õitsevad mais-juunis.
Hydrelaps
Klassifikatsioon
Perekonda Hydrelaps klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üks maoliik :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hydrelaps darwiniensis seisuga 26.11.2013.
Punane aruhein
Kasvukoht
Punane aruhein kasvab niitudel, hõredates metsades, luidetel, kultuurtaimena karjamaadel ja murude külvides.
Arianna Huffington
Elu- ja töökäik
1973. aastal kirjutas Arianna (Stassinopoulou) raamatu "The Female Woman", kus ründas naisõigusluse liikumist. Eriliselt kritiseeris ta Germaine Greeri 1970. aastal ilmunud raamatut "The Female Eunuch".
Purgi järv
Purgi järv on looduslik järv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Anikatsi ja Tagamõisa külas.
Järve pindala on 2,7 ha, pikkus 300 m, laius 100 m ja kõrgus merepinnast 72,5 m. Järvest saab alguse Tarvastu jõkke suubuv Purgi oja. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Punane aruhein
Levik
Eesti sage.
Arianna Huffington
Elu- ja töökäik
USA-s sai Huffington laialdasemalt tuntuks oma tolleaegse abikaasa, vabariiklase Michael Huffingtoni 1994. aasta senaatorikampaania käigus. Michael Huffington senaatoriks siiski ei saanud. Veel 1998. aastal pidas Arianna Huffington end parempoolseks. Tol aastal osales ta iganädalases raadiosaates "Left, Right & Center", kus esindas tsentristliku Matt Milleri ja vasakpoolse Robert Scheeri kõrval parempoolseid vaateid.
Huffington juhib algatust "The Detroit Project", mis teeb autotootjate juures lobitööd, et julgustada neid alustama alternatiivseid kütuseid kasutavate sõidukite tootmist. 2003. aastal põhjustasid vastuolusid telereklaamid, mis võrdsustasid maasturitega sõitmise ja terrorismi. Mitu telekanalit keeldus reklaamide eetrisse andmisest.
pisi|Huffington 2003. aastal California kubernerivalimiste kampaaniat tegemas. 2003. aastal osales Huffington üksikkandidaadina California kubernerivalimistel. Ta kirjeldas Arnold Schwarzeneggeri vastu kandideerimist kui "hübriid versus Hummer" olukorda, viidates sellele, et tema sõitis Toyota Priusega ja Schwarzenegger Hummeriga. 30. septembril 2003 loobus Huffington valimisvõitlusest. Huffingtoni nimi trükiti sellegipoolest valimissedelile ja tema poolt hääletas 47 505 valijat (0,55% valijate koguarvust).
2004. aasta presidendivalimistel toetas ta demokraadist John Kerry kandidatuuri.
Huffingtoni esimene internetialane ettevõtmine oli veebileht Resignation.com, kus vabariiklased kutsusid Bill Clintonit üles tagasi astuma. Enne Huffington Posti juhtis Huffington veebilehte Ariannaonline.com. Huffington Post sai alguse 2005. aastal.
Huffington on teinud külalisrolle telesarjades ja multifilmides (nt "How I Met Your Mother", "Family Guy", "The Cleveland Show", "Roseanne") ning osalenud vestlussaadetes (nt "The Daily Show").
Marju Lepajõe
pisi|Marju Lepajõe 2012. aastal Tartu Ülikooli katusel. Foto: [[Lauri Kulpsoo]] Marju Lepajõe (28. oktoober 1962 Tartu – 4. juuli 2019) oli eesti religiooniloolane, klassikaline filoloog ja tõlkija.
Arianna Huffington
Elu- ja töökäik
2012. aastast kirjutab Huffington suhtlusvõrgustiku LinkedIn tarbeks artikleid, kus kirjutab edukusest ja jagab tööalaseid nippe.
Marju Lepajõe
Elulugu
Ta lõpetas 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti filoloogia erialal (diplomitöö "Johannes Gutslaffi "Observationes grammaticae circa linguam Esthonicam" tõlge", juhendaja Huno Rätsep). Aastail 1988–1991 oli ta statsionaarses aspirantuuris klassikalise filoloogia erialal Leningradi Riikliku Ülikooli klassikalise filoloogia õppetooli juures. 1996 kaitses ta klassikalise filoloogia magistrikraadi Tartu Ülikoolis tööga "Fiktiivne element Dares Phrygiuse Trooja-kroonikas ja selle sidemed kaasaja historiograafiaga".
Arianna Huffington
Isiklikku
1970. aastatel oli Huffington suhtes legendaarse briti ajakirjaniku Bernard Leviniga.1986–1997 oli Huffington abielus Michael Huffingtoniga, kes valiti 1992. aastal USA esindajatekotta, kuid kes 1994. aastal senatisse kandideerides ei osutunud valituks. Huffingtonidel on kaks tütart.
Marju Lepajõe
Elulugu
19. märtsil 2018 kaitses Marju Lepajõe doktoriväitekirja "Pastorid ja kirjakultuur: kristliku humanismi variatsioonidest Eesti- ja Liivimaal XVII sajandi esimesel poolel" ning sai filosoofiadoktori kraadi teoloogia alal. Tema juhendaja oli Anne Kull (Tartu ülikool), oponent Kristiina Savin (Uppsala Ülikool).
Arianna Huffington
Isiklikku
1990. aastal sai Arianna Huffington naturalisatsiooni korras USA kodakondsuse. Ta on kreeka õigeusklik.
Marju Lepajõe
Elulugu
1985–1988 töötas Lepajõe vanemraamatukoguhoidjana Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogu käsikirjade ja haruldaste raamatute osakonnas. 1992–1993 oli ta assistent Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia õppetooli juures ning 1993–1998 ladina ja kreeka keele lektor Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Alates 1998. aastast oli ta Tartu Ülikooli usuteaduskonna kirikuloo teadur, seejuures 1998–2001 ajaloolise usuteaduse ja ladina keele õppetooli hoidja. Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks olid uusplatoonilise filosoofia ja patristilise teoloogia mõju hilisemale kristlikule teoloogilisele mõttele ning teoloogia Eesti vaimukultuuris 17. sajandil.
Ta oli külalisuurija mitme välisülikooli juures (Fribourgi, Göttingeni, Freiburgi, Oslo ja Londoni ülikoolis).
Marju Lepajõe koostas "Kreeka-eesti Uue Testamendi õppesõnastiku" (1. trükk 2000, 2. parandatud trükk 2002, 3. parandatud trükk 2011). Ta tõlkis eesti keelde mitmete antiik-, kesk- ja uusaegsete autorite tekste nagu Platon, Plotinos, Hieronymus, Gregorius Toursist, Innocentius III, Johannes Scotus Eriugena, Bernard Clairvaux'st, Anselm Canterburyst, Aquino Thomas, René Descartes, Martin Luther, Johannes Risingh, Heinrich von Kleist, Otto Wilhelm Masing, Friedrich Robert Faehlmann jt. Samuti oli ta üks Eesti Kultuurkapitali klassikatõlkeprogrammi Hieronymus eestvedajaid ja komisjoniliikmeid ning ajakirja Akadeemia kolleegiumi liige.
Dokumentaalfilm
2018. aastal hakkas režissöör Vallo Toomla tegema dokumentaalfilmi "Marju Lepajõe. Päevade sõnad". Täispika dokumentaalfilmi tegemist toetasid Eesti Filmi Instituut, ERR ja Kultuurkapital. Produtsent on Kaie-Ene Rääk, stsenarist Vallo Toomla. Filmi tootis F-Seitse ja film oli Eesti Televisiooni eetris 18. detsembril 2019.
Mälestuse jäädvustamine
Marju Lepajõe surma järel asutasid tema perekonna esindajad, ajaleht Postimees ja Tartu Ülikooli Sihtasutus Marju Lepajõe mälestusfondi, mille eesmärk on tunnustada ning väärtustada teadus- ja tõlketegevust. 2019. aasta septembris kuulutas fond välja stipendiumikonkursi "vähemalt magistrikraadiga isikutele, kes oma teadus- või tõlketööga panustavad Marju Lepajõe elutöö jätkamisse või jäädvustamisse". Stipendium antakse üle 28. oktoobril 2019.
Andrus Ristkok
pisi|Andrus Ristkok 2011. aastal Andrus Ristkok (sündinud 16. oktoobril 1949 Tartus) on eesti majandusteadlane ja poliitik.
Marju Lepajõe
Isiklikku
Marju Lepajõe vanemad olid põllumajandusteadlased Jaan Lepajõe ja Leida Lepajõe. Tema vanem vend on Tiit ja oli Madis Lepajõe.
Andrus Ristkok
Ta lõpetas aastal 1968 Tartu 7. Keskkooli, aastal 1973 lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli füüsilise geograafia erialal, kitsama spetsialiseerumisega keskkonnakaitsele. Aastast 1985 on ta majanduskandidaat.
Jiříkov
Jiříkov (saksa keeles Georgswalde) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Děčíni ringkonnas. Jiříkov asub Saksamaa piiri ääres, teisel poole piiri on Ebersbach-Neugersdorf.
Andrus Ristkok
Ta töötas aastatel 1973–1987 ENSV TA Majanduse Instituudis. Aastast 1987 töötas ta Pirgu Arenduskeskuses, aastast 1988 juhatajana. Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, olles seal haldusreformikomisjoni esimees. 1993–1998 Tallinna Tehnikaülikooli territoriaalmajanduse instituudi lektor. Aastast 1998 Eesti Kodu-uurimise Seltsi esimees. 20. Augusti Klubi sekretär, Pirgu Arenduskeskuse juhataja.
Jiříkov
Asulat on esmamainitud 1346. aastal. Jiříkov sai alevi staatuse 1753. aastal ja linnaõigused 1914. aastal.
Andrus Ristkok
Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: keskkonnakaitse sidusprobleemid, veemaj, fosforiidikaevandamise toime Eesti majandusele, Eesti halduskorraldus. 70 teadustrükist.
Isiklikku
Tema isa oli hüdrobioloog Jüri Ristkok, vanaisa Vassili Ristkok oli Kuressaare Püha Nikolai koguduse preester.
Christian Wulff
Christian Wilhelm Walter Wulff (sündinud 19. juunil 1959 Osnabrückis ) on Saksamaa poliitik, 30. juunist 2010 kuni 17. veebruarini 2012 oli ta Saksamaa liidupresident.
Wulff õppis Osnabrücki ülikoolis ning on hariduselt jurist.
Christian Wulff kuulub Kristlik-Demokraatlikku Liitu. Aastatel 2003–2010 oli ta Alam-Saksi liidumaa valitsusjuht.
30. juunil 2010 valiti Christian Wulff Saksamaa liidupresidendiks.