cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Typhlophis
Levila
Need maod elavad Brasiilias, Prantsuse Guajaanas, Trinidadi saarel ja Venezuelas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Typhlophis squamosus seisuga 14.08.2014.
Mariana (Millais)
"Mariana" on inglise kunstniku Sir John Everett Millais' maal.
Lokulaud
Lokulaud (ka lokk, kola, Võru murdes klopp) on heli tegemise vahend, mis koosneb kahest püstpostist ja nende peale pandud põikpuust, mille küljes ripub laud. Heli tekitamiseks lüüakse seda rippuvat lauda puidust vasaraga.
Mariana (Millais)
Teosel on kujutatud William Shakespeare'i teose "Mõõt mõõdu vastu" tegelaskuju Marianat.
Lokulaud
Kasutamine
Kahe puuvasaraga lokulauda vaheldumisi lüües sai edastada rütmilisi signaale (löödi lokku). Seda kasutati Eestis inimeste kokkukutsumiseks mõisate ja suurtalude juures, samuti karja kojukutsumiseks jms.
Lokulauana on kasutatud ka üles riputatud rauatükki. Raudlokku lüües kutsuti Setumaal külakabelisse (tsässon) palvusele.
1930. aastatel püüti lokulauda levitada taludes kohustusliku vahendina tulekahjust teadaandmiseks.
Maicel Uibo
Maicel Uibo (sündinud 27. detsembril 1992 Põlvas) on eesti kümnevõistleja.
Ta on lõpetanud 2012. aastal Audentese Spordigümnaasiumi ja 2016. aastal Ameerika Ühendriikides Georgia ülikooli.
Eesti meistrivõistlustel noorte vanuseklassides on Maicel Uibo võitnud 2007.–2013. aastal mitmel kergejõustikualal 14 medalit. Ta on võistelnud 2009. aastal noorte maailmameistrivõistlustel ning Euroopa noorte olümpiafestivalil kõrgushüppes ja 2013. aastal U23 Euroopa meistrivõistlustel kaugushüppes.
Beetadinutuksimaab
Beetadinutuksimaab (ka Dinutuksimaab beeta) on onkoteraapias (immunoteraapia) kasutatav veenisisese infusioonilahuse kontsentraat, mis on kimäärne monoklonaalne IgG1 antikeha ja toodetud Hiina hamstri munasarjarakkudes rekombinantse DNA-tehnoloogia baasil.
Maicel Uibo
Euroopa Kergejõustikuliit (EAA) valis Uibo 2013. aasta aprilli parimaks meessportlaseks. Samal kuul valis USA Kergejõustiku ja Krossijooksu Treenerite Liit Uibo ühe nädala parimaks meeskergejõustiklaseks.
Beetadinutuksimaab
Farmakoterapeutiline rühm: kasvajavastased ained, monoklonaalsed antikehad, ATC-kood: L01XC.
Maicel Uibo
Maicel Uibo võitis 13. juunil 2014 Ameerika Ühendriikide üliõpilasmeistrivõistlustel kümnevõistluses kuldmedali punktisummaga 8182. Kuldmedali võitis ta veel 2015. aastal ja pronksmedali 2016. aastal. Meeste seitsmevõistluses tuli 2014. aastal hõbedale.
Beetadinutuksimaab
Beetadinutuksimaabi tohib Euroopa Liidus välja kirjutada. Euroopa Komisjon on ravimile 2017. aasta II kvartalis väljastanud müügiloa.
Maicel Uibo
Mais 2015 püstitas ta Ameerika Ühendriikides isiklikuks rekordiks 8326 punkti, mis on püstitamise ajal maailma hooaja tippmark. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis saavutas ta 8245 punktiga 10. koha. Kõrgushüppes sai ta tulemusega 2.13 alavõidu. Valiti 2015. aastal Põlvamaa parimaks meessportlaseks.
Beetadinutuksimaab
Haigus ja ravi
Neurobastoom on sageli embrüonaalset päritolu vähkkasvaja, mille levik saab alguse autonoomse närvisüsteemi ebaüpsetest närvirakkudest, sageli sümpaatilisie närvisüsteemi närvikudedest neerupealises. Esineb harilikult väikelastel.
Maicel Uibo
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros jäi 24. kohale tulemusega 7170 punkti, kuna kuulitõukes tulemust kirja ei saanud.
Beetadinutuksimaab
Haigus ja ravi
Beetadinutuksimaab Apeiron on näidustatud kõrge riskiga neuroblastoomi ravis üle 12 kuu vanustel vähipatsientidel, kes on eelnevalt saanud induktsioon-keemiaraviga vähemalt osalise ravivastuse, millele on järgnenud müeloablatiivne teraapia ja tüvirakkude siirdamine, aga ka neil vähipatsientidel, kel haigus taastekkinud või refraktoorne neuroblastoom koos residuaalse haigusega või ilma.
Maicel Uibo
2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel võitis ta seitsmevõistluses 6265 punkti ja isikliku rekordiga pronksmedali.
Beetadinutuksimaab
Haigus ja ravi
Anamneesis taastekkinud/refraktoorse neuroblastoomiga vähipatsientidel, kellel esmavaliku raviga ei ole saavutatud täielikku ravivastust, tuleb beetadinutuksimaab Apeironi kombineerida interleukiin-2-ga (IL-2).
Maicel Uibo
Aprillis ja mais 2018 püstitas Uibo kümnevõistluse kogusummas lausa kaks isiklikku rekordit. Aprilli alguses USA-s Athensis toimunud võistlustel kogus ta 8407 punkti. Mai lõpus Götzises võisteldes jäi lõpptulemuseks 8512 punkti ning maineka võistluse teine koht. Ühtlasi tõusis Uibo Eesti kõigi aegade kümnevõistluse edetabelis kolmandale kohale. Valiti Euroopa Kergejõustikuliidu (EAA) poolt 2018. aasta aprillikuu parimaks meessportlaseks.
2019. aasta MM-il Dohas võitis Uibo isikliku rekordiga (8604 punkti) hõbemedali, see tulemus tõstis ta Eesti kõigi aegade edetabelis teiseks. Hõbemedali võitmise eest pälvis 2020. aastal Eesti Vabariigi spordipreemia. Mitmevõistluse võistkondlikel Euroopa meistrivõistlustel 2019. aastal saavutas ta Eesti koondise koosseisus esikoha, olles individuaalselt teine (koondisse kuulusid veel Kristella Jurkatamm, Mari Klaup-McColl, Risto Lillemets, Janek Õiglane, Kristjan Rosenberg, Hanna-Mai Vaikla, Grit Šadeiko).
Tōkyōs 2021. aastal toimunud XXIII suveolümpiamängudel tuli ta 15. kohale tulemusega 8037 punkti, kusjuures teivashüppes sai alavõidu, ületades kõrguse 5.50.
XVIII kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Ameerika Ühendriikides Eugene'is 2022. aastal saavutas Maicel Uibo 8425 punktiga 7. koha.
Eesti meistriks on Uibo tulnud 2018. aastal 110 m tõkkejooksus (tulemus 14,57) ja teivashüppes (5.20) ning 2022. aastal kümnevõistluses (8289 punkti).
Beetadinutuksimaab
Haigus ja ravi
Beetadinutuksimaab Apeironi ravi koosneb viiest järjestikusest ravikuurist, millest iga pikkuseks on 35 päeva. Igale patsiendile määratakse individuaalne annus kehapindala järgi ja selleks on kokku 100 mg/m2 ühe ravikuuri kohta.
Maicel Uibo
Treenerid
Maicel Uibo on treeninud Põlvas Sulev Arundi, Audentese Spordigümnaasiumis Tõnu Kaukise ja hiljem USA-s Petros Kyprianou (2012–2016) ja Lance Braumani (alates 2017) käe all.
Beetadinutuksimaab
Haigus ja ravi
Enne iga ravikuuri alustamist tuleb hinnata järgmisi kliinilisi näitajaid. Kuni allpool toodud väärtuste saavutamiseni tuleks ravi edasi lükata:
Maicel Uibo
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Beetadinutuksimaab
Beetadinutuksimaabi kõrvaltoimete profiil
Beetadinutuksimaab on suhteliselt uus ravim ja selle ohutust on hinnatud ravimi eriloaga kasutamise programmis (1. uuring) 54 patsiendil, kliinilist ohutust 514 patsiendil. Esmane efektiivne tulemusnäitaja oli 3 aasta sündmusvaba elumus; teisene tulemusnäitaja üldine elumus.
Maicel Uibo
Välivõistlustel
Tema üksikalade tulemused rekordseerias olid (nende toimumisjärjekorras) 11,10 / 7.46 / 15.12 / 2.17 / 50,44 // 14,43 / 46.64 / 5.40 / 63.83 / 4.31,51
Isiklikku
2016. aasta aprillis kihlus ta kaasüliõpilase, Bahama tippsprinteri Shaunae Milleriga. 4. veebruaril 2017 nad abiellusid.
Beetadinutuksimaab
Beetadinutuksimaabi kõrvaltoimete profiil
Opioidravi on beetadinutuksimaabi kasutamise korral tavapraktika (ei sisaldu ravimi hinnas, eraldi kuluartikkel) ja soovitatavalt tuleb enne morfiini intravenoosse püsiinfusiooni alustamist 2 tundi enne beetadinutuksimaabi infusiooni alustada morfiini boolusinfusiooniga kiirusega 0,02...0,05 mg/kg kehakaalu kohta tunnis.
Eesti ravipraktika
SA Hille Tänavsuu Vähiravifondile tehtud annetuste toel sai Eestis võimalikuks 7-aastase Annabeli ravi selle uue ravimiga, ravi maksumus on 172 000 eurot.
Ekstreemturism
pisi|250x250px|Sierra Madre [[džungel]] paremal|pisi|286x286px|[[Benji-hüpe|Benji-hüpe Victoria joa sillalt]] Ekstreemturism on turismi haru, mis hõlmab reisimist ohtlikesse kohtadesse (mäed, džunglid, kõrbed, koopad, kanjonid jne) või osavõttu ohtlikest tegevustest või üritustest. Nagu ekstreemsporti, harrastatakse ka ekstreemturismi riskide nautimiseks.
Ekstreemturismi alla kuuluvad näiteks jääsukeldumine Valges meres ja reisimine Tšornobõli alal.
Mõned kuulsamad ekstreemturismi sihtkohad ja vaatamisväärsused maailmas:
Adolphe Sax
Antoine-Joseph Sax (6. november 1814 – umbes 4. veebruar 1894) oli Belgia muusik ja pillimeister.
Ta leiutas saksofoni.
STS-105
STS-105 oli NASA Space Shuttle'i programmi missioon Rahvusvahelisse Kosmosejaama, mida teenindas kosmosesüstik Discovery.
Missioon startis 10. augustil 2001 ja see oli viimane Discovery missioon enne missiooni STS-114, sest kosmosesüstik läks remonti ning pärast kosmosesüstik Columbia katastroofi said kõik kosmosesüstikud lennukeelu.
Missiooni peamisteks eesmärkideks oli jaama varustamine, kasutades selleks Multi-Purpose Logistics Module'it ja 2. ekspeditsiooni vahetamine 3. ekspeditsiooniga. Meeskond väljus kaks korda avakosmosesse ja tegi missiooni ajal teaduslikke katseid.
Innamoramento
"Innamoramento" on Mylène Farmeri viies stuudioalbum. See ilmus 7. aprillil 1999.
"Innamoramento" on itaaliakeelne sõna, mis tähendab armumist (ingl. k. Falling in love).
Lõuna-Tšehhi ülikool České Budějovices
pisi| Ülikooli rektoraadi hoone (2010) pisi| Ülikooli põllumajandusteaduskonna üks hooneid (2015)
Lõuna-Tšehhi ülikool České Budějovices (tšehhi keeles Jihočeská univerzita v Českých Budějovicích, ladina keeles Universitas Bohemiae Meridionalis Budovicensis) on Tšehhi ülikool České Budějovices.
Ülikool asutati 1991. aastal.
2014. aastal õppis ülikoolis bakalaureuseõppes 8700 ja magistriõppes 2360 üliõpilast. Doktoriõppes õppis 610 doktoranti.
Külalislektor Eestist
2017. aastal töötas ülikoolis lühikest aega külalislektorina Eesti mullateadlane Alar Astover.
Tarneahel
pisi|paremal|Lihtsustatud näide tarneahelast. Joonisel on näha tarnijate koostöö ning see, kuidas toode lõpuks kliendini jõuab
Tarneahel ehk logistiline ahel, logistiline kett või tarnekett on protsesside, inimeste, tegevuste, info ja ressursside süsteem, mida on vaja mingi toote või teenuse jõudmiseks tootjast tarbijani.
Tarneahel näitab, millistest etappidest koosneb lõpptoote kujunemine. Logistilises ketis olevad protsessid muudavad looduslikud ressursid ja toorained lõppsaaduseks, mis toimetatakse tarbijale. Tarneahelasse võivad iga osa juures siseneda ka tooted, mis on taaskasutatavad ja ümbertöötatavad.
Tarneahela juhtimine Eestis
Alates 2012. aastast saab Tallinna Tehnikaülikoolis õppida tarneahela juhtimise eriala. Tegemist on magistriõppekavaga, millesarnast lähiriikide ülikoolide programmis ei ole. Tarneahelate juhtimist peetakse maailmas üheks kõige populaarsemaks erialaks, sest nende spetsialistide järele on pidev suur nõudlus.
Ettevõtjad osutavad tarneahelate haldamise teenust ning pankade poole saab pöörduda riskide ja finantsküsimustega.
Trins
Trins on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Innsbrucki ringkonnas. Vald asub 1270 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 48,8 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1268 inimest. Vald paikneb 20,3 km Innsbruckist lõunas Gschnitzbachi ääres.
Shing Tung Yau
pisi|Shing-Tung Yau (2004) Shing Tung Yau (Qiū Chéngtóng; sündinud 4. aprillil 1949 Guangdongis Hiinas) on Hongkongi ja Ameerika Ühendriikide matemaatik, Fieldsi medali kavaler ja Crafoordi auhinna laureaat.
Trins
Küla on esmamainitud 1030. aastal (Trunnes). Olles varem olnud Gschnitzi osa, sai Trinsist 1811. aastal eraldi vald.
Kultuur
Film "The Last Valley" on filmitud Trinsis.
Shing Tung Yau
Haridus- ja töökäik
Aastatel 1966–1969 õppis ta matemaatikat Hongkongi Hiina Ülikoolis. 1971. aastal sai ta California Ülikoolist Berkeleys doktorikraadi. 1974. aastast sai ta Stanfordi Ülikoolis kaasprofessoriks. 1985. aastal andis MacArthuri fond talle MacArthuri stipendiumi. Alates 1988. aastast töötab ta Harvardi Ülikoolis professorina.
Ta on Kaasani ülikooli väljaantava Lobatševski medali rahvusvahelise žürii liige.
Isiklikku
Tema isa Chiou Chenying oli Hongkongis filosoofiaprofessor.
1990. aastal sai Shing Tung Yau USA kodakondsuse.
Aluoja Ohvriallikas
Aluoja Ohvriallikas on kaitsealune allikas Ida-Viru maakonnas Toila vallas; Aluoja allikatest suurim. Allika vooluhulk on kuni 40 l/s.
Sikuti
Sikuti (ka sikuska või tirk) on õngpüünis röövkalade püügiks, enamasti talvel jääaugust. On nimetatud ka ahunaõng, mänguõng, tilbutamise õng.
Eesti
Oli 19. sajandil kasutusel põhiliselt Peipsi ümbruses ja Kagu-Eestis, hiljem levis kogu Eestis.
Kasutamine
Sikuti on tuntud suurel alal Lääne-Siberist Lääne-Euroopani. Tänapäeval kasutavad sikutit peamiselt kalasportlased ja harrastuspüüdjad.
Kiirikmadu
Kiirikmadu (Xenopeltis unicolor) (alamselts maolised, sugukond kiirikmadulased) on maoliik.
Kirjeldus ja eluviis
Nad elavad Lõuna-Aasias, Birmast ja Hiina lõunaosast kuni Jaava, Kalimantani ja Sulawesi saareni.
Need väiksed maod kasvavad kuni 1 m pikkuseks.Seljasoomused on neil musta või kohvipruuni värvi kuid kõhualune üsna valkjas. Päikesevalguses muudavad soomused aga värvi ja sillerdavad kas smaragdse, sinise, punase või vaskja läikega.
Nad on valdavalt öise eluviisiga. Päeval aga osalt kaevuva eluviisiga: kaevudes metsas pehmesse maapinda, kivide alla ja urgudesse.
Nad toituvad väiksematest selgroogsetest loomadest, sealhulgas teistest madudest.
Kiirikmaol on säilinud mõlemad kopsud.
Suguküpsed emasloomad munevad kuni 10 muna.
Šõmanivka
Šõmanivka (ukraina keeles Шиманівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Teplõki rajoonis. Elanike arv on 530. Pindala on 0,199 km².
Sineus
Sineus oli varjaag, kes kutsuti Nestori kroonika andmetel 859. aastal idaslaavlasi (hilisemat Kiievi-Venet) valitsema.
Ta asus Belozerskisse ja valitses oletatavalt valdusi praeguse Venemaa, Eesti ja Läti aladel. Truvor suri kroonika andmetel mõni aasta hiljem (umbes 862) järeltulijateta ning tema valdused päris temaga üheaegselt idaslaavlaste juurde kutsutud varjaag, Sineuse sugulane Rjurik.
Võimalik, et Sineust polnud ajaloolise isikuna olemas, vaid tema nimi oli tuletatud vanarootsikeelsest väljendist "tema kodakondsed" (sine hus). Vene kroonikakirjutajad mungad võisid seda aga vääriti tõlgendada ja kirja panna nimena. Sama kahtlus kehtib ka teise varjaagi Truvori kohta (trú vor 'meie ustav').
Arheoloogiliste leidude põhjal on arvatud, et Sineuse residentsiks võis olla pigem Pihkva kui Belozersk.
Sineuse olemasolu kaheldavusest hoolimata on ta Vene ajaloolises traditsioonis saanud olulise koha ning Irboska muinaslinnust nimetatakse tihti Truvori linnuseks. Selle lähedal asuvat suurt kiviristi kutsutakse Truvori ristiks, ehkki see pärineb 14.–16. sajandist ja muinasskandinaavlasest Truvor oli pagan.
Rotterdam (1997)
Rotterdam on ettevõttele Holland America Tours kuuluv ristluslaev, mis on ehitatud 1997. aastal Fincantieri tehases Veneetsias Itaalias.
Asenduskoduteenus
Asenduskoduteenust võib osutada füüsilisest isikust ettevõtja, juriidiline isik, kohaliku omavalitsuse asutus, valitsusasutus või valitsusasutuse hallatav asutus, kellele on teenuse osutaja tegevuskohajärgse maavanema antud kehtiv tegevusluba.
Asenduskoduteenust rahastab riik.
Asenduskoduteenus on reguleeritud sotsiaalhoolekande seaduses.
Põhjala Maja Fääri saartel
pisi|Põhjala Maja (1984). pisi pisi|Põhjala Maja koos [[Hans Pauli Olseni skulptuuridega.]] Põhjala Maja Fääri saartel (fääri keeles Norðurlandahúsið í Føroyum) on Põhjamaade Ministrite Nõukogu kultuurikeskus Fääri saarte pealinnas Tórshavnis aadressil Norðari Ringvegur 10, üks Fääri saarte tähtsamaid kultuurikeskusi.
Maja avati 8. mail 1983.
Põhjala maja eesmärk on edendada Põhjamaade ja fääri kultuuri. Siiski korraldatakse seal ka mujalt pärit kunsti näitusi.
Hoonel on tähelepanuväärne arhitektuur. Ta on kaetud Fääri saarte traditsioonilise rohukatusega. Seda peetakse üheks Põhjamaade kaunimaks hooneks.
Põhjamaade Ministrite Nõukogu katab igal aastal 92% Põhjala Maja baaseelarvest. Ülejäänud 8% kuludest kannab Fääri Saarte Maavalitsus.
Majas korraldatakse muu hulgas kontserte, näitusi, etendusi ja konverentse. Kohvikus pakutakse kohvi, teed, võileibu, suppi ja salatit; seal saab lugeda kõigi Põhjamaade ajalehti. Majas on ka raamatute ja mänguasjadega lastenurk ja fääri kunstkäsitöö müügipunkt. Maja on avatud kell 10–18, pühapäevadel ja pühadel kell 14–18.
Põhjamaade Maja idee autoriks peetakse Erlendur Paturssoni, kes esindas Fääri saari Põhjamaade Nõukogus. Aastal 1977 kuulutati Põhjamaade arhitektide seas välja konkurss. Selles osales 158 arhitekti. Võitjateks tulid Ola Steen (Norra) ja Kollbrún Ragnarsdóttir (Island). Hoone projekteeriti haldjamäe sarnaseks. Põhjamaade Nõukogu maksis kinni kaks kolmandikku ehituskuludest (kokku 70 miljonit Fääri krooni).
Põhjala Maja juhatuses on kaheksa liiget, neist kolm Fääri saartelt ning viis mujalt Põhjamaadest. Nõuandvasse komisjoni kuulub 15 Fääri saarte kultuuriinimest. Juhatus võtab viieaastaseks ametiajaks tööle direktori. Aastal 2005 sai direktoriks Niels Halm.
Arhitektuur ja sisekujundus
Läbi suurte klaaside paistab Tórshavni panoraam, meri ja Nólsoy saar.
Hoones on suurejooneline vestibüül, kohvik, parkettpõrandaga tantsusaal fääri rahvatantsude (fääri aheltantsu) tantsimiseks ja näituste jaoks ning suur saal, mis mahutab üle 400 inimese. On ka amfiteatri sarnane ruum, mille saab suure saaliga üheks ruumiks teha.
Põhjala Maja valiti aastal 2007 Fääri saarte seitsme ime hulka.
Välislingid
''Kasutatud on saksa ja taani Vikipeedia artiklit seisuga 14.4.2011 ja inglise Vikipeedia artiklit seisuga 17.4.2011.
Kaluri tänav
Kaluri tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Soome saadikud Eestis
Soome suursaadik Eestis on Soome volitatud suursaadik Eestis. Suursaadik resideerib Soome suursaatkonnas Tallinnas.
John Treloar
John Francis Treloar (19. jaanuar 1928 – 23. juuli 2012) oli Austraalia kergejõustiklane, jooksja.
John Treloar võitis 1950. aastal Aucklandis toimunud Rahvaste Ühenduse mängudelt kolm kuldmedalit (100 jardi, 220 jardi ja teatejooks).
1952. aasta suveolümpiamängudel Helsingis sai ta 100 meetri jooksus kuuenda koha. Tema aeg oli kõigest 0,1 sekundit võitjast maas.
Ruhja-Riia raudtee
Ruhja-Riia raudtee oli raudteeliin Lätis.
Raudteeliini pikkus oli 148 kilomeetrit (Skultest 169, Mõisakülast 171 km). Eestis jätkus see Mõisaküla-Pärnu raudteena. Sellest on tänapäeval alles Riia-Skulte elektriraudtee.
Ajalugu
Esimese maailmasõja eel kavandati Mõisaküla raudteejaamast algavat ja Riias lõppevat uut raudteed. Mõisaküla raudteetöökojad ehitasid selle tee tarbeks isegi 120 uut kaubavagunit. Sõja puhkemine tõmbas sellele plaanile kriipsu peale.
Lätlased alustasid sellele trassile uue raudtee ehitamist alles aastal 1933, ent Mõisaküla asemel kujunes neil uue tee lõppjaamaks Ruhja raudteejaam.
Muwenda Mutebi II
27. augustil 1999 abiellus ta Sylvia Naggindaga. Neil on üks tütar.
Fröjeli kirik
Fröjeli kirik (rootsi keeles Fröjel kyrka) on keskaegne kirik Fröjelis Ojamaal. Arhitektuurilt on see romaanika-gootika üleminekustiilis ehitis. Interjööri kaunistavad 14. sajandi seinamaalingud. Fröjeli kirik kuulub Rootsi kiriku Visby piiskopkonnale.
Arhitektuur
Fröjeli kirik võis olla ehitatud mitte ainult pühakojaks, vaid ka kindluskirikuks ja paopaigaks. Sellele viitab kiriku asukoht, mis asub kõrgemal kohal mere lähedal ja kiriku lähedal asuvad keskaegse kaitsetorni varemed. Kirik on ehitatud kristluse-eelse kivilabürindi, võimaliku kunagise kultusekoha lähedusse.
Kirik on ehitatud lubjakivist. Hoone vanim osa on pikihoone, mis pärineb 12. sajandist. Torn paistab olevat löövist hilisem. Ruumikas ning löövist kõrgem kooriruum pärineb umbes 1300. aastast ja on juba gooti vormides, mitte romaanipärane nagu kiriku teised osad. Võimalik, et ka kogu kirik plaaniti uuesti ehitada gooti stiilis, kuid valmis ainult kooriosa.
Ablusekare
Ablusekare (ka Abluse kare, Arbu kare) on Saare maakonda Muhu valda Linnuse küla alale jääv saar (kare).
Fröjeli kirik
Interjöör
Interjööris on arvukalt 14. sajandi alguse seinamaalinguid, mis kujutavad lohesid, hirvi, lõvisid ja greife. Ristimiskivi jalg on vanem ja selle autoriks peetakse Ojamaal töötanud meister Byzantiost; ristimiskivi fantaasiaolenditega kaunistatud kupa pärineb 14. sajandist.
Ablusekare
Väikesaare koordinaadid on. Kare on loode-kagu suunal pikliku kujuga. Kare taimkatte moodustavad roostik ja rohttaimestik.
Fröjeli kirik
Interjöör
Suur keskaegne triumfirist võidukaares on samuti 14. sajandist. Barokne altariretaabel ja nelja evangelisti kujudega kantsel on mõlemad loodud 17. sajandil.
Riidaja Põhikool
Riidaja Põhikool on kool Valgamaal Tõrva vallas Riidaja külas.
Ajalugu
1833. aastal asutas mõisaomanik George Constantin von Stryk Riidajasse vallakooli - Morsel-Podrigel Schule. 1869. aastal sai vallakool uue koolihoone. 1882. aastal asutas mõisaomanik Friedrich von Stryk Riidajasse mõisatööliste tarvis mõisakooli, mis tegutses paarkümmend aastat.
1923. aastal viis Riidaja vallavalitsus kooli üle endisesse Riidaja mõisa härrastemajja.
1944. aasta detsembris sai Riidaja 6-klassilisest algkoolist Valgamaa Riidaja Mittetäielik Keskkool. 1961. aastal muudeti kool 8-klassiliseks.
1988. aastal muudeti kool 9-klassiliseks.
1991. aastal nimetati kool Riidaja Põhikooliks.
5. septembrist 2005 on koolimajas ka lasteaia liitrühm.
Unnur Brá Konráðsdóttir
Unnur Brá Konráðsdóttir (sündinud 6. aprillil 1974) on Islandi poliitik (Iseseisvuspartei).
Unnur Brá Konráðsdóttir lõpetas Islandi Ülikooli õigusteaduse erialal 2000. aastal. Ta töötas ringkonnakomissari esindajana Ísafjörðuris 2000–2002. Oli aastatel 2002–2004 Selfossi ringkonnakomissari esindaja ja Suðurlandi piirkonna ringkonnakohtu assistent. Töötas Islandi Kinnistusameti juristina 2004–2006. 2006–2009 oli Rangárþing eystra vallavanem. Aastatel 2009–2017 oli ta Alþingi liige. Ta oli 2009–2013 Alþingi aseesimees ja 2017. aastal Alþingi esimees.
Hemirhagerrhis nototaenia
Hemirhagerrhis nototaenia on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid madusid võib kohata Burkina Fasos, Nigeris, Kamerunis, Kesk-Aafrika Vabariigis, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Tšaadis, Sudaanis, Lõuna-Sudaanis, Etioopias, Somaalias, Keenias, Tansaanias, Malawis, Zimbabwes, Mosambiigis, Sambias, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Namiibias, Botswanas ja Angolas.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Hemirhagerrhis nototaenia seisuga 25.03.2015.
Rachel de Queiroz
pisi|Rachel de Queiroze kuju [[Fortalezas]] pisi|Rachel de Queiroz koos oma sõprade [[Adonias Filho ja Gilberto Freyrega]] Rachel de Queiroz (17. november 1910 Fortaleza, Ceará – 4. november 2003 Leblon, Rio de Janeiro) oli Brasiilia kirjanik ja ajakirjanik.
1977. aastal sai ta esimese naiskirjanikuna Academia Brasileira de Letras liikmeks.
Valeri Brjussov
pisi|Valeri Brjussov [[Sergei Maljutini maalil (1913)]] Valeri Brjussov (vene keeles Валерий Яковлевич Брюсов; 13. detsember 1873 Moskva – 9. oktoober 1924 Moskva) oli vene kirjanik ja tõlkija, sümbolist.
Tõlkinud muuhulgas vene keelde Vergiliuse "Aeneise".
Broadway (täpsustus)
Broadway võib tähendada mitut asja.
Pseudokuppel
Pseudokuppel on vormilt kuplit meenutav ruumi kattev ümar tarind, mis koosneb üksteise peale laotud ahenevatest kiviringidest.
Värvimiskamber
pisi|Värvimiskamber Värvimiskamber on suletud kamber, kus saab muuta temperatuuri, õhurõhku, -voolu ja -niiskust, et tagada ideaalsed olud värvimiseks. Kamber on varustatud ühe või mitme ventilatsioonisüsteemi ja põletiga, et soojendada ventileeritavat õhku.
Värvimiskambreid kasutatakse näiteks autotöökodades autokerede värvimisel.
Alutaguse külanõukogu
Alutaguse külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1954–1976 ja seejärel liideti see Vaivara külanõukoguga.
Biķernieki kihelkond
300px|pisi|right|Riia kreis [[Ludwig August Mellini kaardil Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel (1798)]] Biķernieki kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Bickern, läti keeles Biķernieku draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Riia kreisis. See asus Riia linnasarases Daugava jõe paremal kaldal.
Hans Jendretzky
pisi|Hans Jendretzky (1947) pisi|Hans Jendretzky esinemas Saksa Vabade Ametiühingute Koondise kongressil Berliinis (1947) pisi|Hans Jendretzky kohtumas noortega (1972) Gustav Ernst Hans Jendretzky (20. juuli 1897 Berliin – 2. juuli 1992 Berliin) oli saksa poliitik ning Saksa DV riigi- ja ametiühingutegelane.
Hans Jendretzky oli pärit raamatutrükkali perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta kutsekoolis ja ehituskoolis ning töötas seejärel lukksepa ja tehnikuna. Juba 1912. aastal ühines ta ametiühinguliikumisega. 1919. aastal astus ta Saksamaa Sõltumatusse Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse ja 1920. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. 1927–1929 oli ta Punaste Rindevõitlejate Liidu Berliin-Brandburgi piirkonna juhataja. 1928–1932 oli ta Preisi Maapäeva liige. 1933–1934 oli Jendretzky Saksamaa Kommunistliku Partei piirkonnajuhatuse liige.
1934. aastal vahistati Hans Jendretzky natsionaalsotsialistlike võimude poolt ja teda karistati kolmeaastase vabaduskaotusega. Vangistusest vabanes ta 1938. aastal ja töötas seejärel lukksepana. 1943–1944 võttis ta osa põrandaalusest vastupanuliikumisest. Uuesti vahistati ta 1944. aasta augustis ja talle määrati kolmeaastane vabaduskaotus. 1945. aasta aprillis põgenes ta vanglast.
Teise maailmasõja järel osales Hans Jendretzky 1945. aastal Saksamaa Kommunistliku Partei taastamises ja ta sai Keskkomitee liikmeks. 1945–1946 juhtis ta Berliini Linnavalitsuse tööosakonda. 1946. aasta mais oli ta üks Saksa Vabade Ametiühingute Koondise asutajatest ja kuni 25. oktoobrini 1948 selle esimees. 1948–1953 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berllini piirkonnaorganisatsiooni juht.
1950. aasta juulis sai Hans Jendretzky Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks.
Pärast 1953. aasta 17. juuni ülestõusu mahasurumist sattus Jendretzky ebasoosingusse, kuna teda peeti Wilhelm Zaisseri ja Rudolf Herrnstadti grupi pooldajaks. Ta vabastati Berllini parteijuhi ametikohalt ja ta kaotas oma koha poliitbüroo liikmekandidaadina. 1953–1957 oli ta Neubrandenburgi ringkonna Maapäeva liige ja ringkonnanõukogu esimees.
Pärast NLKP 20. kongressi Hans Jendretzky rehabiliteeriti 1956. aasta juulis ja võeti 1957. aasta veebruaris Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks. 1957–1959 oli ta siseministri asetäitja ja kohalike nõukogude riigisekretär. 1960–1961 oli Hans Jendretzky riigisekretär ja Saksa DV Ministrite Nõukogu sekretariaadi juhataja. 1961. aasta novembrist kuni 1963. aasta maini oli ta Riigikontrolli Keskkomisjoni minister ja juhataja. 1963–1965 oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise Eestseisuse Presiidiumi sekretär. 1959. aastast kuni 1989. aasta novembrini oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise Berliini piirkonna eestseisuse liige. 1950–1954 ja 1958–1990 oli Hans Jendretzky Rahvakoja (parlamendi) liige. Alates 1965. aastast oli ta Saksa Vabade Ametiühingute Koondise parlamendifraktsiooni esimees.
La sposa e lo sposo
„Pruut ja peigmees“ (itaalia keeles „La sposa e lo sposo“), tuntud ka kui „Õnnelikud abikaasad“ (prantsuse keeles „Les Epoux Heureux“), on itaalia kunstniku Amedeo Modigliani õlimaal lõuendil.
Mirzə Bala Məmmədzadə
Mirzabala Mamedzade (aserbaidžaani keeles Mirzə Bala Məmmədzadə, türgi keeles Mirza Bala Mehmetzade; 13. august 1898 Zirə – 8. märts 1959 İstanbul) oli aserbaidžaani publitsist, tõlkija, näitekirjanik, ühiskonnategelane. Ta elas aastast 1927 Türgis, oli aastatel 1955–1959 Müsavati partei juht.
La sposa e lo sposo
Ajavahemikus 1915–1916 valminud teos asub New Yorgi moodsa kunsti muuseumi kogus.
Mirzə Bala Məmmədzadə
Ta sündis 1898. aastal Zirə külas (praeguse haldusjaotuse järele Bakuus Xəzəri rajoonis) kaluri peres. Peagi kolis pere Bakuusse ja asus elama Çəmbərəkəndi piirkonda. 1907. aastal astus ta Bakuu vene-tatari kooli, mille lõpetas 1914. aastal, seejärel jätkas ta hariduse täiendamist Bakuu Tehnilises Tööstuskoolis. Pärast isa surma oli ta sunnitud tegelema kaubandusega. Tema esimene raamat ilmus kooliajal (aastal 1912). Tema lähedane tutvus intellektuaalidega ühenduses "Məhəmmədiyyə" mõjutas tõsiselt tema maailmavaate kujunemist. Aastast 1915 osales ta ühingu ajalehe "Açıq söz", olles ühtlasi iganädalase ajakirja "Bəsirət" peatoimetaja. Oktoobris 1919 sai temast Müsavati partei Bakuu komitee liige.
La sposa e lo sposo
Tegemist on ühega vähestest teostest, millel kunstnik kujutas enam kui ühte inimest.
Mirzə Bala Məmmədzadə
Pärast Aserbaidžaani Demokraatliku Vabariigi okupeerimist 11. Punaarmee üksuste poolt moodustati 28. aprillil 1920 salajane vastupanukomitee, mida juhtis Aserbaidžaani rahvusliku vabastamisliikumise juht ja Müsavati partei esimees Məhəmməd Əmin Rəsulzadə. Selle komitee esimeheks määrati Mirzabala Mammadzade. Toimkonna liikmed asutasid salatrükikoja ja andsid välja ajalehte Isiglal. Koos sellega oli Mammadzade tõlk Rahvamajanduse Ülemnõukogus ja õpetas erinevates koolides. Sel ajal avaldas ta hulga artikleid Aserbaidžaani ajaloost. 1922. aastal ilmus Bakuus tema raamat "Aserbaidžaan-Turk yatbuaty". 1923. aastal avastasid omavalitsusasutused ajalehe Isiglal trükikoja ja Mirzabala Mammadzade arreteeriti. Peagi ta aga vabastati. Mais 1924 emigreerus ta Bandar-e Anzali linna Iraanis.
1927. aastal kolis Mirzabala Mammadzade İstanbuli. Ta astus İstanbuli Ülikooli õigusteaduskonda. Nendel aastatel ilmusid seal tema raamat "Azer misagi-milli - 28. mai stigl beyannamesinin tehlili" ja "Armeenlased ja Iraan". Mirzabala Mammadzade tegi tihedat koostööd ajakirjadega Azeri-Turk (1928-1931) ja Odlu Yurd (1929-1933), mida toimetas Məhəmməd Əmin Rəsulzadə.
1932. aastal kolis Mirza Bala Mammadzade Poola. Nendel aastatel ilmusid Berliinis Rasulzade toimetuse all ajaleht Istiglal (1932-1934) ja ajakiri Gurtulush. Mirzabala Mammadzade ilmus nende väljaannete lehtedel artiklitega, milles ta rääkis Aserbaidžaani iseseisvusest. 1938. aastal ilmus tema raamat "Aserbaidžaani rahvuslik liikumine, rahvusliku Aserbaidžaani Musavati partei ajalugu".
Aastal 1939 (pärast Poola okupeerimist) asub ta uuesti İstanbuli. İstanbulis töötab ta Türgi Entsüklopeedia ja Islami Entsüklopeedia toimetuses. 1949. aastal moodustati Ankaras tema osalusel "Aserbaidžaani kultuuriring". 1951. aastal trükiti selle ringi abiga Mammadzade teos "Türgi Albaania Aserbaidžaani ajaloos". 1952. aastal hakkas see ring välja andma ajakirja "Aserbaidžaan". Aastatel 1954–1959 oli ta Ameerika Ühendriikide Münchenis loodud NSV Liidu Uurimise Instituudi Kaukaasia filiaali esimees.
Laensõna
Laensõna on teisest keelest laenatud sõna, mis on eesti keeles kohanenud meie keele häälikulise struktuuriga. Kuna laensõnadel ei ole võõrsõnade tunnuseid, ei saa nende kasutajad üldiselt aru, et need sõnad tulevad teisest keelest. Keelde tuleb juurde palju uusi sõnu just laensõnadena, sest kultuurikontaktid toovad juurde uusi mõisteid. Need uued mõisted võetakse omakorda kasutusele koos neid tähistava sõnaga. Laensõnu iseloomustab see, et need on võetud võimukatest kontaktkeeltest, millel on palju rääkijaid ja millel arvatakse olevat rohkem autoriteeti.
Laensõnade liigid
Tsitaatlaen – teisest keelest üle võetud sõna või sõnaühend täpselt kirjapildi järgi, võõrtähed ja võõrapärasused jäävad sisse, hääldatakse lähtekeele häälduse lähedaselt. Muust eesti tekstist eristamiseks tuleb tsitaatsõnad või -väljendid kirjutada teises, harilikult kursiivkirjas. Muutumatute sõnadega on lihtsam, nt de iure (ld) [de juure] ’õiguslikult’, crescendo (itaalia) [krešeʹndo] ’helivaljuselt kasvades’. Käänd- ja pöördsõnade puhul peab arvestama muutmise raskepärasusega: eesti tüvevokaal või muutelõpp tuleb liita ülakoma abil ja püstkirjas.
Kaudlaen – teisest keelest mingi kolmanda keele (vahenduskeele) vahendusel laenatud keelend. Nt admiral < sks Admiral < pr a(d)miral < ar emir-al-bahr (admirali oleme laenanud araabia keelest prantsuse ja saksa keele vahendusel).
Pärislaen ehk otselaen – teisest keelest üle võetud sõna kas kirjapildi või häälduse järgi, mugandatud oma keelele sobivaks. Näiteks inglise keelest laenamisel näeb 1935. aastal sõnastatud üldpõhimõte ette häälduskuju kasutamist, seda küll eesti keele foneetikaga kohandades. Nii on laenatud nt bagi, disain, koomiks, meik, taimer, teip.
Tõlkelaen – liitsõna või sõnaühend, harvemini tuletis, mis on teisest keelest sõna-sõnalt või morfeem-morfeemilt tõlgitud ja millel on samast laenatud tähendus. Nt raamatupidaja (sks Buchhalter).
Tähenduslaen – eesti keeles olemasolevale sõnale on laenatud mujalt uus tähendus, mida eesti sõnal enne polnud. Nt sõnadele hiir, mälu, aken, kodu on inglise sõnade mouse, memory, window, home järgi laenatud juurde vastavad arvutiala tähendused.
Laenlühenditega moodustatud liitsõnad – võetakse inglise kirjapildis, aga eesti häälduses lühend ja kasutatakse seda liitsõna täiendosana. Lühendit ja liitsõna põhiosa ühendab sidekriips. Nt e-sõnade sari, kus e = elektrooniline, elektron-: e-hääletus, e-riik.
Siselaen – Murdest kirjakeelde või ühest murdest teise võetud laenkeelend.
Laensõnad eesti keeles
Eesti keelde on laensõnu tulnud endistelt Eesti alade valitsejatelt: alamsaksa, rootsi ja vene keelest. Vanemad laensõnad, eriti ristiusuga seonduvat sõnavara, on eestlasteni on jõudnud, kasutades alamsaksa keelt kui vahendajakeelt või alamsaksa keele toel, aga mitte otse.
Torikulised
Torikulised (Polyporaceae) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente sugukond.
Laensõna
Laensõnad eesti keeles
Eesti keeles moodustavad kõige suurema laensõnade grupi alamsaksa laenud 13.–17. sajandist. Eesti keelde on sõnu laenatud ka ülemsaksa keelest 16.–20. sajandist. Mitte kummagi täpne laensõnade arv pole kindel. 1983. aastal oli Huno Rätsepa sõnul eesti keeles alamsaksa laensõnu 771 (ja kuni 850), aga "Eesti etümoloogiasõnaraamat" väideti 2012. aastal, et neid on 476 kuni 659. Huno Rätsepa arvestuse järgi oli eesti keeles (ülem)saksa laene vähemalt 486 (ja kuni 520) ning "Eesti etümoloogiasõnaraamatu" järgi oli neid 356 kuni 506.
Tähendussuhted eesti keeles
Eesti keelde tulnud laensõnade tähenduserinevusi on üldiselt kolme liiki: tähenduse kitsenemine, laienemine ja teisenemine. On võimalik, et laenatud sõna kattub osaliselt originaaliga.
Tähenduse kitsenemine
Üldjuhul saab laenatud sõna tähendus kitseneda, kui originaalsõnal on mitu tähendust või see märgib suhteliselt laia mõistet. Tihti on juhtunud, et originaalkeeles mitme tähendusega sõna on eesti keelde laenatud ainult mõiste või selle osa tähistamiseks. Kui laenatud sõnal on ainult üks tähendus, võib sellest saada veelgi kitsama tähendusega termin.
Noemi
Veronica Scopelliti (esinejanimega Noemi; sündinud 25. jaanuaril 1982 Roomas) on Itaalia laulja ja laulusõnade kirjutaja.
Laensõna
Tähenduse teisenemine
Tähenduse muutub mingi seose tõttu. Tähendus võib muutuda ka siis, kui doonor- ja laensõnal ei ole mitte ühtegi kattuvat tähendust. Tänapäeval on raske aru saada, mis seos on laensõnal ja selle allikal. Tähendus võib muutuda rahvaetümoloogia tõttu, kus laensõna sobitatakse häälikuliselt lähedase, keeles varem olemasoleva, aga teise tähenduse ja päritoluga tüvega. Niimoodim võidakse tähendust tõlgendada vale mõiste alusel.
Tähendusmuutuste tekitajad
Kultuuriuuendus ja laensõna tulevad sageli samast allikast, sest laenatud sõnaga kaasneb tihti ka mingi uuendus. Sel juhul märgib laensõna spetsiifilist uut asja isegi, kui originaalsõnal on mitut tähendust. Mõnikord on uus allikaga sarnane, aga sellest siiski erinev tähendus seotud tabuga. Selle tõttu on näiteks üritatud vältidaa paljude metsloomade ja jahiloomade nimetusi, võttes nende asemele muud, tihti laenatud nimetused. Ka koduloomade nimetustes on olnud tähendusmuutusi. Näiteks on üldnimetus kokku langenud emase looma nimetusega. Arvatavasti selle tõttu, et emaseid peeti sel ajal rohkem, kui sõna kasutusele võeti. Väikeloomade nimetustest on mõnikord tekkinud kastreerimata looma nimetused, kuid need levisid tihti ka hellitusnimedena. Hiljem keelde tulnud laensõnade tähendusmuutuste taga on nii looduslikud erinevused, põllumajanduslikud tavad kui ka eri taime- ja loomaliikide levimine. Selle tõttu on läänemeresoome keeltes sarnastel laensõnadel eri tähendused.
Noemi
Auhinnad
300px|pisi|Noemi koos Fiorella Mannoiaga
Eesti Põllumajandusülikooli mullateaduse ja agrokeemia instituut
Eesti Põllumajandusülikooli mullateaduse ja agrokeemia instituut oli üks Eesti Põllumajandusülikooli agronoomiateaduskonna koosseisu kuulunud allüksus.
Instituut tegutses aastatel 1994–2005. 2005. aastal moodustati Eesti Põllumajandusülikooli restruktureerimise käigus Eesti Maaülikooliks Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituut, mille üks osakond hakkas tegelema mullateaduse ja agrokeemiaga (Mullateaduse ja agrokeemia osakond).
Instituudis on õppejõuna töötanud Loit Reintam (sai 1999. aastal akadeemikuks), Raimo Kõlli (professor 1991), Paul Kuldkepp (professor 1995), Hugo Roostalu (professor 1996) ja teised.
Instituuti juhatas aastatel 1994–2004 Raimo Kõlli.
Tsitre fosforiidimaardla
Tsitre fosforiidimaardla on üleriigilise tähtsusega fosforiidimaardla, mis asub Harju Viru maakonnas Kuusalu vallas. Maardla pindala on 1106 ha.
Tootsa kihi paksus on keskmiselt 1,7 m ja geoloogiliselt pärineb see kiht Ordoviitsiumi ladestu Pakerordi lademest. Fosforiidiks on maardlas nn oobolusliivakivi. Maardla katendi paksus on 7 – 32 m.
Eestis maardlast pole kaevandatud, ehkki hüdrogeoloogilised tingimused on kaevandamiseks soodsad.
Graham Norton
Graham Norton (pärisnimega Graham William Walker; sündinud 4. aprillil 1963 Dublini äärelinnas Clondalkinis) on iiri päritolu meelelahutuslikult tuntud koomik, näitleja, kirjanik ning telesaatejuht. Ta töötab alaliselt Ühendkuningriigis, kus juhib 2007. aastast alates rohkelt auhindu võitnud telesaadet “The Graham Norton Show”.
Frögärd i Ösby
pisi|200px|right|Upplandsi ruunikirja U 194 omistatakse Frögärdile Frögärd Ulvsdotter i Ösby (tegutses 1017. aasta paiku) oli Rootsi viikingiaja ruunimeister. Ta on ainuke ajalooliselt kinnitatud naissoost ruunimeister Rootsis.
Graham Norton
Teda iseloomustab mõistaandev ja naljatlev väljendus (vt innuendo) ning toretsev esitlus. Ta on olnud raadiohääl BBC Radio 2-s ja Virgin Radio UK-s
Kenneth Grahame
Kenneth Grahame (8. märts 1859 – 6. juuli 1932) oli šoti kirjanik.
Graham Norton
2009. aastast on ta olnud Eurovisiooni lauluvõistluse kommentaator Ühendkuningriigis. Ta võttis töö üle Terry Woganilt, kes oli jõudnud kommenteerida kokku 35 lauluvõistlust. Liverpoolis toimunud 67. lauluvõistlusel oli ta õhtujuhiks finaal-ülekandes (13. mail 2023).
Kenneth Grahame
Tema tuntuim teos on "Tuul pajuokstes" (1908).
Graham Norton
Ta on olnud drag queenide võistluslikus telesaates “RuPaul's Drag Race UK” kõigi nelja hooaja vältel žüriiliige.
Ta on ülesastuja mitmetes telesaadetes ja filmides, kehastades enamasti iseennast.
Isiklik elu
Ta elab Wappingi linnaringkonnas Tower Hamletsi linnaosas, Londonis. Lisaks on tal korter New Yorgis ning maakodu Iirimaal Corki krahvkonnas Muntervary poolsaarel.
Ta on avalikult gei.
Alexandra Kehayoglou
Alexandra Kehayoglou (sündinud 1982 Buenos Aireses) on Argentina tekstiilikunstnik. Ta on kreeka immigrantide järeltulija, kelle perele kuulub üks Lõuna-Ameerika suuremaid vaibatehaseid El Espartano, mille asutas tema vanaema Elpinka.
Kehayoglou lõpetas Buenos Airese ülikooli kunstiosakonna IUNA reklaami ja fotograafia alal 2008. aastal. Pärast ülikooli töötas ta disainerina El Espartanos, kus asus vabal ajal lõngajääkidega katsetama.
Looming
Alexandra Kehayoglou loomingut mõjutab teda ümbritsev loodus. Ta on üles kasvanud suure aiaga majas ning tunneb end linnas halvasti. Kehayoglou käib palju looduses jalutamas ja jälgib detaile.
2014. aasta Pariis moenädalaks tellis Dries van Noten Kehayogloult taftingvaiba, mis kattis kogu lava. Vaip koosnes neljast osast ning oli kokku 144 m2 suurune. See valmis kolme 10-liikmelise meeskonna tööna 16 päeva jooksul. Vaip kujutab endast abstraktsiooni Argentina maastikust, kus kunstnik elab ja mida ta soovib päästa.
Argikare
Argikare (ka Argi kare) on Saare maakonda Muhu valda jääv saar (kare). Saare pindala on 4,38 hektarit ja rannajoone pikkus 1 kilomeeter.
Saar kuulub Väikese väina hoiualasse.
Saare koordinaadid on.
Pellet
pisi|Puidugraanulid ehk puidupelletid pisi|Graanulikujuline hobusesööt Pellet on väike, kerajasse või silindrilisse vormi kokkusurutud tahkis.
Graanuli vormi kasutatakse peamiselt teatud kütuste ja loomasöötade puhul.
Küttegraanuleid valmistatakse peamiselt kokkusurutud puidust (puidugraanulid) või muust orgaanilisest ainest. Puidugraanuleid valmistatakse enamasti kokkupressitud saepurust või muudest purustatud puidujääkidest. Küttegraanulid on enamasti silindrilise kujuga, kodutarbimises sageli 6 või 8 mm läbimõõduga, tööstuslikud graanulid ka 10 või 12 mm läbimõõduga. Küttegraanuleid põletatakse spetsiaalsetes graanulikateldes, -ahjudes või -kaminates.
Söödagraanuleid kasutatakse muu hulgas linnu- ja hobuste söödana, aga ka koduloomade toiduna.
Graanulite valmistamiseks kasutatakse graanuliveskeid, kus peenestatud tahkis pressitakse graanulikujuliseks.
Żulinki
Żulinki on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Radzyń Podlaski maakonnas Komarówka Podlaska vallas. Żulinki asub Radzyń Podlaskist ligikaudu 23 km idakirdes.
Urotrakti infektsioon
pisi|[[Leukotsüüt|Leukotsüüdid urotrakti infektsiooniga inimese uriinis, nähtavad mikroskopeerimisel]] Urotrakti infektsioon (rahvusvaheline lühend UTI) on nakkus mõnes organismi urinaarsüsteemi osas. Mõned tuntumad neist on näiteks alumisi kuseteid haarav tsüstiit ja ülemises trakti osas paiknev püelonefriit, neeru ja tema karikate infektsioon.
Alumiste kuseteedede nakatumise korral on sümptomid valulik, sage ja tugeva eelneva pakitsusega urineerimine, kuid kõrgemal paikneva haiguse korral on lisaks neile palavik ja valu küljel. Vanematel ja väga noortel inimestel võivad sümptomid olla ebamäärased ja mittespetsiifilised. Peamine põhjustaja on Escherichia coli ning harva mõni teine bakter, viirus või seen.
Soovitatav päevane kogus
Soovitatav päevane toitainete hulk (inglise RDA recommended daily allowance'') on USA Teaduste Akadeemia teadlaste poolt USA ja Kanada elanikkonna tarbeks koostatud raportid koos statistiliste standardnäitajate ja tabelitega inimeste vitamiinide ja teiste toitainete päevase vajaduse näitlikustamiseks. RDA tabelites toodud standardnäitajaid eraldi seadusandlikku vormi ei oma aga neid kasutab FDA õiguslike standardite, mida tuntakse soovituslike päevakogustena e DRV-dena (Daily Reference Values), komplekteerimiseks. RDA on soovituslik ning peetakse sobilikuks keskmise, turvalise ja adekvaatse päevase toiduga saadavate vitamiinide koguste tarvis, mis sobib 97–98% näiliselt tervete meeste, naiste, tüdrukute, poiste ja muude vanusegruppide tarbeks, hoidmaks ära vitamiinipuudusest tingitud haiguslike seisundite tekkimist. RDA-d kasutavad organisatsioonid FAO ja WHO 2001. aastast alates toitainete, vitamiinide, mikroelementide optimaalse päevase koguse soovitusena.
DRI-d(?) ja RDA-d(?)
1990. aastate lõpust hakati RDA-tabeleid asendama Teaduste Akadeemia Meditsiini Instituudi Toiduainete ja Toitumise Komitee (Standing Committee on the Scientific Evaluation of Dietary Reference Intakes (DRI Comittee) of the Food and Nutrition Board) poolt toiduga saadavate ainete soovituslike koguste e DRI-dega (Dietary Reference Intakes), mis sarnaselt RDAga on tõenduspõhised soovituslikud toitumisjuhised USA ja Kanada elanikkonna eri vanusegruppide tarbeks. Esimene DRI raport avaldati 1997. aastal ja teine juba 1998. aastal.
DRI raportid koosnevad kolme liiki soovitustest:
Maia Juhkam
Maia Juhkam (aastani 1972 Maia Koolberg; 8. august 1940 Tallinn – 13. märts 2017) oli eesti keraamik.
Ta õppis aastatel 1947–1954 Tallinna 14. 7-klassilises koolis ning lõpetas aastal 1958 Tallinna 20. Keskkooli. Aastatel 1959–1965 õppis ta ERKI-s keraamika erialal, dip­lomitööks oli keraamikas teostatud monumentaalne figuraalne reljeef – Pirita tee Lillepaviljonis.
Aastatel 1963–1965 juhendas ta Nõmme Pioneeride Majas kunstiringi. Aastatel 1965–1992 töötas ta Tartu Arsi keraamikaateljees kunstni­kuna, seejuures aastast 1980 peakunstnikuna. 1967–1968 töötas Tartu kunstikoolis kunstiõpetajana. 1967–1971 töötas ta Tartu Ülikooli Kunstikabinetis kunstiõpetajana. 1972–1975 töötas ta Tartu Kunstimuuseumi kunsti kaugõppekursustel kunstiõpetajana. 1992–1996 töötas ta AS Artesi peakunstnikuna, 1996–2003 töötas ta Stuudio Ceramicum juhatajana. 2001–2003 töötas ta Tartu slaavi gümnaasiumis kunstiõpetajana. 2006–2013 töötas ta Tartu Katoliku Hariduskeskuses kunstiõpetajana.
Tartu Arsi keraamikaateljees töötades tegi ta unikaalkeraamikat ja tarbenõude näidiseid. Tema 1970.–1980. aastatel valminud vormidel leidub figuraalset dekoori. Tööde peamised teemad olid teater ja muusika. 1990. aastal toimus Tartu Kunstnike Majas tema isikunäitus "Väike kontsert I–VI 1990". Juhkami töid on näidatud Soomes, Norras, Rootsis, Saksamaal jm. Tema töid on eksponeeritud Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis.
Juhkam astus 1969. aastal Eesti Kunstnike Liidu ja 1993. aastal Eesti Keraamikute Liidu liikmeks. Aeg-ajalt oli ta ka nende liitude juhatuses.
Klinte kirik
Arhitektuur
Klinte kiriku vanim osa on torni alumine osa, mis pärineb 13. sajandi algupoolelt ja on romaani vormides, olles arvatavasti säilinud varasemast romaani ehitisest. 1300. aasta paiku ehitati uues gooti stiilis ümber kiriku pikihoone ja kooriruum, mis on tänaseni säilinud. Umbes sel ajal kõrgendati ka kirikutorni.
Torniosa punasest ja hallist kivist portaal ja aknad on romaani ümarkaartega. Torni kõrgemas osas on teravkaarsed gooti aknad. Kooriruumi avanev lõunaportaal on teravkaarne astmikportaal, mille palestiku pungkapiteelid on kõrgetasemelise ja ajastule iseloomuliku raiddekooriga.
Interjöör
Kooriruumi võlvi ehivad seinamaalingud, mis stiililt sarnanevad Rone kiriku maalingutega. Kiriku suures ehisraamistikuga idaaknas on säilinud mõned paneelid algsetest klaasvitraažidest, mis arvatakse olevat sama meistri töö, kes töötas Alskogi kirikus.
Sisustuses on säilinud 15. sajandist pärinev triumfirist. Liivakivist altariretaabel 1643. aastast on skulptor Gert van Egheni töö. Ristimiskivi on 1667. aastast ja kirikupingid pärinevad samuti 17. sajandist.
1933. aastal kirikut renoveeriti.
Mullastikukaart
Mullastikukaart on maakaart, millele on märgitud mingi ala muldade paiknemine. Neid kasutatakse muldade leviku iseloomustamiseks, ülevaate saamiseks muldadest kui loodusvarast ja tootmisressursist. Mullastikukaartide kontuurid eristatakse reeglina muldade geneetilis-morfoloogilise klassifikatsiooni alusel.
Susanne Lothar
pisi|Susanne Lothar 2011. aastal Susanne Lothar (15. november 1960 Hamburg – 21. juuli 2012 Berliin) oli saksa filminäitleja.