cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Folkboot
Kirjeldus
Folkboot on lihtsa ehitusega, kerge ja odav purjejaht.
Jahi pikkus on 7,68 m ja veeliini pikkus 6,00 m, süvis 1,20 m, laius 2,2 m ja mass 1930 kg.
Jahi purjepindala on 24,0 m², millest suurpurje pindala on 17,0 m² ja eespurje pindala 7,0 m².
Ajalugu
1942 korraldas Põhjamaade Purjetamisliit jahtide konstrueerimise võistluse, lootes saada odavat ja kergesti juhitavat paati. Võitjat võistlusel ei selgunudki, kuid ürituse organisaatorid võtsid laekunud võistlustööde parimad osad ja tellisid nende põhjal elukutseliselt laevade projekteerijalt Tord Sundénilt (1909–1999) niisuguse jahi projekti, mis vastaks konkursi kõigile tingimustele. Niimoodi saadud jaht muutus kiiresti meremeeste lemmikuks kogu maailmas ja seda kasutatakse laialdaselt tänapäevani. Esimene Folkboot valmis Göteborgis.
1966 valmistas Sundén Folkbootist uue versiooni. Traditsiooniline Folkboot oli klinkerplangutusega, aga uus versioon oli karveelplangutusega. Uus projekt ei erinenud vanast palju, kuid pakkus rohkem mugavust allpool tekki ja tal oli veest ise tühjenev kokpit. Sundén pakkus uue versiooni nimeks International Folkboat, kuid see osutus vana versiooni nimega liiga sarnaseks ja keelustati seetõttu. Sellepärast sai uusversioon nimeks IF-paat. Seda toodeti Rootsis Smålandis kuni 1984. aastani.
1968 mindi Folkbootide valmistamisel puidult üle klaasplastile. Sealjuures säilitati laeva iseloomulik lihtsus. Kõik kaalud ja mõõtmed jäeti hoolikalt samaks, et puidust ja klaasplastist laevu saaks omavahel võrrelda ja samas klassis võistlema lubada.
Folkboot köitis kiiresti pikamaapurjetajate tähelepanu oma merekindluse ja tagasihoidliku hinnaga. Kui 1960 korraldati esimene üksi üle Atlandi ookeani purjetamise võistlus, tuli kolonelleitnant Herbert Hasler 48 päeva, 12 tunni ja 2 minutiga Folkboodil teisele kohale. Sama paadiga sõitis ta ka 1964 korraldatud teisel üksi üle Atlandi purjetamise võistlusel, saades 37 päeva, 22 tunni ja 5 minutiga 5. koha. 1962–1963 purjetas Adrian Hayter Folkboodil üksinda Uus-Meremaalt Panama kanali kaudu Suurbritanniasse. Ann Gash Austraaliast purjetas sellel 1975–1977 üksinda ümber maailma.
2007. aasta seisuga on maailmas rohkem kui 4000 Folkbooti. Neist on registreeritud Rootsis 1300, Taanis 1125, Saksamaal 900, Soomes 400, Suurbritannias ja USA-s 100 ning Hollandis 48. Jahiklaasi reegleid administreerib Folkbootide Rahvusvaheline Assotsiatsioon.
Draakon (jahiklass)
Draakon on ühtsusklassi kiiljaht. Draakoni võistkonnal on massi kogupiirang 285 kg. Enamasti tähendab see kolmeliikmelist võistkonda, kuigi reeglid ei keela võistlemast ka kahe või nelja liikmega.
Draakoni üldpikkus on 8,9 m, laius 1,96 m ja süvis 1,2 m. Ta on valmistatud klaasplastist ja puidust ning tema mass on vähemalt 1,7 t. Jahi purjepind (grootpuri ja genuafoka kokku) on 22,35 m². Kiiljahil on üks mast bermuuda purje ja taglastusega. Tekk on kaetud, kuid kokpit on lahtine.
Draakoni projekteeris ja selle esimese eksemplari valmistas 1929. aastal norralane Johan Anker. Tema väliskuju on jäänud muutmata, aga tänapäeval kasutatakse jahi valmistamiseks paremat tehnoloogiat, et jaht oleks vastupidavam ja kergem hooldada. 1973. aastal võeti vastu uus standard, mille järgi kasutatakse Draakonite valmistamiseks klaaskiudu, vineeri, komposiitmaterjale ja karveelplangutust.
2004. aasta seisuga oli maailmas registreeritud 1444 Draakonit, mida kasutati 5 mandril ja 26 riigis. Aastas valmistati keskmiselt 45 uut jahti.
Tippvõistlused Draakonil
pisi|Draakon on [[loovimine|loovides kreenis ja meeskond kallutab jahti]] Jahiklass Draakon oli 1948.–1972. aasta suveolümpiamängude purjetamisprogrammis. Kahel esimesel korral tuli olümpiavõitjaks Norra jaht Pan koosseisus Håkon Barfod, Sigve Lie ja Thor Thorvaldsen. Norra on ka ainus riik, kuhu on läinud kaks olümpiakulda Draakonil. Kõige rohkem medaleid (4) on läinud Taanisse.
Maailmameistrivõistlusi peetakse Draakonil alates 1965. aastast paaritutel aastatel. Maailmameistrikarika pani välja Kreeka kuningas Konstantinos II, kes ise tuli Draakonil olümpiavõitjaks 1960. aasta suveolümpiamängudel Roomas, kui ta veel oli kroonprints. Taani paatkond on tulnud maailmameistriks 7 korda ja võitnud 17 medalit, ükski teine riik pole üle 3 korra tulnud maailmameistriks. Austraalia on võitnud 11 medalit, ükski muu riik pole võitnud üle 7 medali.
Euroopa meistrivõistlusi peetakse Draakonil alates 1978. Esialgu toimusid need igal paarisaastal ja vahel harva ka paaritutel aastatel, aga alates 2002. aastast igal aastal. 2004. aasta Euroopa meistrivõistlused purjetamises toimusid Tallinnas. Kõige rohkem (9 korda) on Euroopa meistriks tulnud Taani, aga Saksamaa ja Lääne-Saksamaa on kahe peale kokku võitnud 8 meistrikulda.
Alates 1937 korraldatakse Draakonil võistlusi Kuldkarikale, mida enne 1965. aastat peeti mitteametlikeks maailmameistrivõistlusteks. Võistlus on saanud nime sellest, et võitnud paatkond saab ehtsast kullast rändkarika. Võistlus toimub tänapäevani igal aastal ja kõik riigid tohivad osaleda, aga võistlus on suhteliselt Põhja-Euroopa-keskne: võistlus korraldati kaua aega üksnes kas Läänemerel või Põhjamerel. Esimest korda toimus see mujal Iirimaal 1977. aastal, hiljem veel Bretagne'is 1981, Portugalis 1998 ja Hispaanias Vahemerel 2007. Seni on kõik Kuldkarika regatid peetud Euroopas ja see kajastub ka medalivõitjate geograafilises jaotuses: kuni 2011. aastani on peetud 66 võistlust Kuldkarikale, millest kõigest 3 võitu on läinud väljapoole Euroopat. Taani on võitnud 30 korda, Saksamaa ja Lääne-Saksamaa kokku 15 korda, ükski muu riik pole võitnud üle 4 korra.
Viimasel ajal on väga kõrgeks muutunud Ukrainast ja Venemaalt pärit Draakonil sõitjate tase. 2008–2011 jätsid need kaks riiki 12 Euroopa meistrivõistluste medalist ülejäänutele ainult 3 (varem polnud Ukraina ja Venemaa saanud ühtegi medalit) ja 2009–2011 9 Kuldkarika medalist said teised riigid kõigest 2 (varem polnud Ukraina ja Venemaa samuti saanud ühtegi Kuldkarika medalit).
Dorje Shugden
pisi|Dorje Shugdeni skulptuur Ballard Kadampa templis Dorje Shugden ehk Dhol-rgyal (tiibeti keeles rdo-rje shugs-ldan 'Võimas Välk') on uus budistlik jumalus, keda peetakse surnud laama raevukaks vaimuks, deemonlikuks jõuks või Mandžušri raevukaks aspektiks. Peamiselt seostatakse Dorje Shugdeni geluugi koolkonna kahe mõjuka laamaga: Pabongka Rinpoche ja Triyang Rinpochega.
Shugdeni pooldajate liikumine on koondunud ümber Geshe Kelsang Gyatso, gelugpa munga, kes lõi Uue Kadampa Traditsiooni, et rõhutada Atiša reforme ja õpetuse puhtust. Kelsang nimetabki omaloodud kogukonda Puhtaks Gelugpaks ja see on õpetuse puhtana hoidmise poolt. Samas võib ju pidada tema loodud kogukonna uskumisi vasturääkivateks: ühelt poolt eitades tantristikke traditsioone, teiselt poolt pooldades Shugdeni kummardamist kuni sinnamaani, et temast on tehtud valgustatud tarkusejumalus. Gelugpa puristid peavad dzogcheni (ühte nyingma koolkonna õpetatavat tantristlikku praktikat) klammerdumiseks "enese" külge, tagasipöördumiseks hindu vedanta juurde, mis õpetas, et olemas on üks jumal, mis on kõiges, ja kõik muu on illusoorne. Läbi ajaloo ei ole nyingma koolkonnal olnud eriti poliitilisi ambitsioone. Küll aga on seda olnud gelugil, kes selle süsteemi lõi.
Dorje Shugden on otseselt või kaudselt vastu dalai-laama administratsioonile, seda toetavad rituaalid ei saa koos eksisteerida. Nendega on seotud kaks jumalust, kelle vastu ta on: Padmasambhava, kes on gelugi jaoks vaenuliku nyingmapa koolkonna looja ja peamine kaitsja, ning Pehar, keda vöib nimetada rivaalitsevaks nõuandjaks valitseja kõrva ääres. Mõne allika kohaselt oli ka Pehar algselt nyingma koolkonna jumalus ja Padmasambhava allutas ta nagu paljud teisedki usukaitsjad tööle budismi heaks.
Tänapäeval oluline riigioraakel Dorje Drak-den (Nechung) on peamine Tiibeti valitsuse jumalus ja dalai-laama kaitsja. Selle tõttu on Nechungile Tiibeti eksiilvalitsuses antud aseministri koht. Aastasadu on dalai-laamal ja valitsusel olnud uue aasta pidustuste ajal traditsioon küsida nõu Nechungi jumaluse esindaja, Nechungi oraakli käest. Tema käest võib nõu küsida teistelgi aegadel. XIV dalai-laama ütleb, et kui ta vaatab ajas tagasi, siis näeb, et iga kord on oraakli nõu õige ja sobilik olnud. Ei saa öelda, et ta sõltuks ainult oraakli nõuandest.
V dalai-laama aeg
Sündmusi, mis ümbritsevad Drag-pa Gyaltseni surma, tuleb mõista ka nende ajaloolises kontekstis, arvestades poliitilisi sündmusi, mis kaasnesid dalai-laama institutsiooni ja keskvalitsuse loomisega 17. sajandi teisel poolel. Selle valitseja võim oli ka paljudele gelugpadele vastumeelt. On võimalik, et Drag-pa Gyaltseni nähti pärast tema surma dalai-laama võimu ohvrina ja sellepärast sai ta opositsiooni sümboliks.
Põhiline vastuolu dalai-laama ja gelugi hierarhia vahel seisnes viimaste soovis asetada võimule ainult gelugi valitsus. Gelug tahtis alla suruda kõiki teisi koolkondi, kelle vastu nad eelnevatel sajanditel olid sõdinud. V dalai-laama möistis, et selline valitsus oleks teravdanud vägivalda, mis kestis Tiibetis viimased 2 sajandit. Et seda vältida, üritas ta luua riiki, mida ta esitas vana Tiibeti impeeriumi taasasutamisena. Tema võimu pidi toetama gelugi traditsioon, kuid seal pidi olema ka teiste traditsioonide esindajaid.
V dalai-laama suhtus eriti pooldavalt ja lugupidavalt nyingma koolkonda, millega tema perekonnal olid tugevad ja kauaaegsed sidemed. See tekitas gelugi tippude hulgas paksu pahameelt.
Pärast V dalai-laama surma võttis gelugi hierarhia valitsemise enda kätte ja muutis dalai-laama institutsiooni radikaalselt. Kui Shugden kaitses gelugi hierarhiat dalai-laama diktaatorluse vastu, siis oleks ta ju oma eesmärgi saavutanud hetkel, mil ta sai võimu enda kätte. Pärast VI dalai-laamat, kellel polnud tegelikku võimu, muudeti dalai-laama rolli nii, et see muutus rohkem ainult gelugi traditsiooniks.
Alates VII dalai-laamast
20. sajandi alguses oli XII dalai-laamal (Thubten Gyatso, 1876–1933) rivaal Pabonkha Rinpoche (1878–1941), kes propageeris Tsongkhapa õpetust suure entusiasmiga ja teatas, et see on parim õpetus. Pabonkha õpetaja Mahasiddha Tapo Dorje Chang olevat kohtunud Tušita taevas Tsongkhapaga, kelle trooni alt tulid viis Dorje Shugdeni erinevat vormi. Dorje Shugden andis talle täielikud juhised ja Mahasiddha naasis Tiibetisse koos tekstidega. Pärast tema surma levitas Pabonkha Rinpoche Dorje Shugdeni praktikat ning 1920. aastate alguses oli tal palju kuulsaid ja tarku õpilasi. Pabonkha oli küll olnud nyingma koolkonna pärija, kuid tema perekond oli läbi ajaloo Dorje Shugdenile pühendunud. Vahepeal kannatas ta tõsise haiguse all, mida ta võttis märgina, et ta pole puhtal teel püsinud. Sellest peale lõpetas ta nyingma praktiseerimise ja propageeris Dorje Shugdeni praktikaid. Sellele propagandale järgnes tõsine lõhenemine ja dalai-laama keelas tal õpetamise. Pabonkha lubas loobuda, kuid ei pidanud oma lubadust. Ta hakkas Shugdeni propageerima gelugi peamise usukaitsjana. 1940. aastatel muutus gelugi koolkond agressiivsemaks oma opositsioonis teiste koolkondade vastu. Ühe Pabonkha õpilase juhtimisel sunniti mitut nyingma kloostrit hakkama gelugi pooldama. Mõned gelugi fanaatilised pooldajad tahtsid teisi koolkondi hävitada ja seda just Shugdeni nimel. Shugdeni kujutatakse usukaitsjana ja vastutavana selle eest, et gelugpa pooldajad ei taha teiste koolkondade õpetuste vastu huvi tunda. Mõned gelugi õpetajad tundsid ennast ebamugavalt Shugdeni praktika pärast, aga vaatamata pingele Pabonkha ning XIII dalai-laama vahel ei tehtud sellest suurt probleemi: Pabonkha oli küll populaarne, aga ta oli siiski üks laama teiste oluliste gelugi laamade hulgas. XIV dalai-laama õpetajaks sai Kyaye Triyang Dorje Chang (1900–1981), kes oli ka Pabonkha pärimuse järgija. Dalai-laamal oli veel üks õpetaja: Ling Rinpoche, kelle tagasihoidlik iseloom jättis ta vaidlustest kõrvale. Enamus teisi gelugi laamasid jäi Tiibetisse. Triyang rõhutas oma õpetustes seda praktikat ja viis Shugdeni ülistuse veel kaugemale kui seda oli teinud Pabonkha, toonitades, et see jumalus on lõppkokkuvõttes täielikult valgustunud buddha, kes lihtsalt ilmub ilmaliku jumalusena.
Kui XIV dalai-laama oli veel noor, siis jälgis ta oma õpetajate nõuandeid ja praktiseeris ainult gelugi rituaale. Kui ta sai vanemaks, hakkas ta kahtlema selles suunitluses. Lõpuks loobus ta täielikult Shugdeni praktikast, sest ta ei saanud samal ajal kasutada Nechungi, kaitsjat, keda seostatakse guru Rinpotšega ehk Padmasambhavaga. Dalai-laama on kirjeldanud oma keerulisi suhteid Nechungiga, mis puutub Shugdeni. Oraakel väljendas oma vastumeelsust Shugdeni suhtes, nimetades teda "uudsuse otsijate õpetajaks", ja kaebas, et Shugdeni praktiseerimine nõrgendab teda. Dalai-laama käskis alguses Nechungil sel teemal vaikida, mõistes, milline konflikt sellest võib tulla. Dalai-laama hakkas oma isiklikus Namgyali kloostris taas populariseerima Nyingma praktikat. Ta kutsus mitu Nyingma laamat sinna õpetama ja pühitsusi andma. Teine strateegiline tegu oli tagasipöördumine V dalai-laama rituaalisüsteemi juurde.
Oktoobris 1975 tehti iga-aastasel tseremoonial tuhandeid ohverdusi guru Rinpotšele. See sündmus ei olnud aga eriti edukas: paljud gelugi mungad ja nunnad ei tundnud asja vastu huvi, paljud avaldasid lausa pahameelt ega tulnud sündmusele. Nad põlgasid ära traditsioonid, mis tulid neile võõrast koolkonnast.
Kollane raamat
1975. aastal avaldas Zeme Rinpoche, ustav Shugdeni praktiseerija, Shugdeni kohta nn Kollase raamatu. Kogu probleem sai alguse sellest raamatust ja dalai-laama reaktsioonist sellele. Mõned arvavad, et enne seda oli dalai-laama ja mõne gelugpa vahel küll pinge, aga tegelikult polnud tõelist probleemi. Kollane raamat oli mõeldud täiendusena Pabonkha Shugdeni ülistamisele. Raamat koosneb lugudest, mida autor oli kuulnud Triyangilt mitteametlikes vestlustes paljude aastate jooksul, ja ta soovis, et need ei läheks järeltulevate põlvede jaoks kaotsi, kui Triyang sureb. Raamatus on palju lugusid laamadest, kelle elutee olevat lühikeseks jäänud Shugdeni meelepaha tõttu, kuna nad praktiseerisid nyingma õpetust. Kõigepealt kirjeldatakse Shugdeni viha objektina V pantšen-laamat, kuna ta võttis omaks nyingma õpetuse. Vaatamata Shugdeni hoiatustele jätkas ta. Pärast ebaõnnestunud enesekaitserituaali suri ta 29-aastaselt. Raamat kirjeldab palju sarnaseid juhtumeid.
Raamatu peamine sõnum seisneb selles, et gelugi laamad ei tohiks praktiseerida õpetusi teistest koolkondadest, muidu tõmbavad nad enda peale Shugdeni viha ja surevad enneaegselt. Dalai-laama jaoks oli selline raamat rünnak tema rolli vastu dalai-laamana, tema usuliste õpetuste tagasilükkamine ja tema Tiibeti vabastamiseks tehtavate pingutuste petmine. Dalai-laama esimene avalik reaktsioon oma meelepaha väljendamiseks oli keeldumine "pika elu soovidest" tiibeti uusaasta saabudes. See on traditsiooniline rituaal ning dalai-laama aktsepteerib need soovid märgina puhtast sidemest enda ja tiibetlaste vahel. See sümboliseerib tema pühendumust jätkata dalai-laamana ja tiibetlaste truudust talle. Kui Rahvusassamblee üritas XIV dalai-laamat mõjutada neid vastu võtma, rääkis ta neile oma unenägudest, kus tal paluti tulla tagasi Puhtale Maale. Sellistest unenägudest rääkimine oli tiibetlaste jaoks peaaegu sama mis kuulutada, et ta loobub maailmast ja oma rollist selles. Nechung soovitas tiibetlastel lugeda palju bodhisattva Avalokitešvara mantrat, kelle kehastus dalai-laama on. Mõned tiibetlased aga ei võtnud nendest riitustest osa ja säilitasid rahu. Nemad kuulusid Triyangi järgijate hulka ning nägid dalai-laama reaktsioonis oma õpetaja petmist ja tema õpetuse tagasilükkamist. Triyangi peeti gelugi koolkonna üheks olulisimaks õpetajaks ja selle ortodokssuse valvajaks. 1976. aasta keskel võttis dalai-laama lõpuks pika elu soovid Tiibeti valitsuselt ja tiibetlastelt vastu ning peale selle võttis ta ette samme, et kinnitada gelugi lojaalsust, hakates survet avaldama Shugdeni praktika vastu, pannes sellele piiranguid. Kolmel suurel tiibeti kloostril Drepungil, Gadenil ja Seral ning kahel tantristlikul koolil keelati Shugdeni lepitamine avalikel tseremooniatel. Mitu Shugdeni kuju eemaldati nendest kloostritest. Lõpuks keelas dalai-laama Sera munkadel kasutada hoonet, mis algselt ehitati igakuise Shugdeni rituaali jaoks. Individuaalselt võis igaüks praktikat jätkata, kuni seda tehakse diskreetselt.
Kollane raamat ja Shugdeni lepitamine ohustasid süsteemi, mis põhines guru Rinpoche (Padmasambhava) ja Nechungi soosimisel. Shugdenit esitatakse jumalusena, kes karistab gelugi munki, kes võtavad üle nyingma praktikaid. Need on aga omakorda tihedalt seotud pühendumisega Padmasambhavale. Sellega õõnestas Kollane raamat V dalai-laama rituaalisüsteemi ja praeguse dalai-laama pingutusi seda süsteemi veelgi enam täide viia. Ja loomulikult tundis dalai-laama ennast otseselt rünnatuna selle raamatu poolt, sest kes siis veel kui mitte tema oli see inimene, kes üritas õõnestada gelugi puhtust teiste koolkondade rituaalidega?
1978 kõneles dalai-laama esimest korda avalikult Shugdeni vastu. 1993 külastas dalai-laama Lõuna-Indias Hunsuris asuvat tiibeti kogukonda ja suur hulk ilmalikke tiibetlasi soovis tema juurde audientsile. Nad palusid dalai-laama abi, kuna neid ähvardati Shugdeni meelepahaga. Kolm aastat hiljem, 1996. aasta kevadel soovitas dalai-laama kõigil neil, kes soovivad järgida teda vaimse juhina, ja neid, kes soovivad töötada Tiibeti heaks, lõpetada Shugdeni soosimine. Shugden on tema arvates deemon ja ta tunnistas, et oli ka ise varem seda jumalust välja kutsunud, kuna tal puudus asjast õige arusaamine. Aga pärast asja uurimist ta lõpetas, sest sai aru, et see mõjub halvasti. Ta ütles, et tema loengutesse ja pühendamistele ei tohi tulla need, kes on seotud Shugdeni praktikaga, sest kui nad tahavad Shugdeni kummardamist jätkata, õõnestab see õpetaja–õpilase vahelisi suhteid või isegi lühendab õpetaja eluiga.
Dalai-laama vastased, Shugdeni pooldajad, aga ütlevad, et dalai-laama teadis täpselt, millele rõhuda, et tiibetlased teda järgiksid, kui ütles, et tema elu on ohus. Selle nimel on tiibetlased valmis ükskõik mida tegema.
Dalai-laama ütles oma kõnes, et vaidlus Shugdeni üle gelugpa koolkonnas on kestnud nelisada aastat, kuid probleem on tekkinud alles viimase sajandi jooksul, kui Shugdeni kummardajad on hakanud teda pidama Buddha kehastuseks. See, mis algselt oli olnud vaimu lepitamine või vaigistamine, on muutunud selle vaimu kummardamiseks. Teisisõnu: maine kaitsja on saanud olulisemaks kui see doktriin, mida ta peaks kaitsma. Võrdluseks võiks tuua riigipea ja tema ihukaitsja – kas poleks imelik, kui viimast austatakse rohkem kui teda ennast?
1996. aastal juulis moodustati Dorje Shugdeni küsimusega tegelemiseks spetsiaalne komitee. Selle komitee ühehäälne otsus oli, et Tiibeti valitsuse alla kuuluvad poliitilised ja religioossed alaüksused ei tohi tegeleda selle jumaluse praktikatega. Üksikisikuid tuleb aga selle praktikaga kaasnevatest kahjudest teavitada, kuid jätta neile vabadus käituda nii, kuidas nad soovivaid. Siiski ei saa praktikaid jätkavad tiibetlased enam dalai-laama käest pühendusi Vadžrajaāna õpetustes. Komitee loomise eesmärk oli lahendada selles küsimuses tekkinud probleeme. Üks ülesannetest oli veel välja selgitada tõde ja ümber lükata väiteid, nagu oleks paljud tiibeti ametnikud Dharamšalas oma tööst ilma jäänud, kuna nad on Shugdeni pooldajad.
Dalai-laama vastusüüdistamine religioosses tagakiusamises
Sellisele ärakeelamisele tuli loomulikult vastureaktsioon. Asutati Shugdeni Pooldajate Heategev ja Religioosne Ühing, mis peamiselt asub Indias ning millel on liikmeid rohkem kui 20 riigis maailmas, sh Nepalis, Tiibetis, Mongoolias, Suurbritannias, Šveitsis ja USAs. Nad saatsid India valitsusele kirja, mis süüdistas Tiibeti valitsust religioosses tagakiusamises järgmistes punktides:
1996. aasta juunis võttis Tiibeti eksiilparlament ühehäälselt vastu resolutsiooni, et avaldada tänu Tema Pühadusele dalai-laamale ja lubada järgida tema iga nõuannet. Tänatakse kloostreid ja teisi institutsioone, laamasid, munki ja tavalisi inimesi, kes on võtnud kuulda dalai-laama nõuannet. Ning neil, kes ei ole nõu kuulda võtnud, palutakse kuulata kassette ja lugeda kirjandust dalai-laama nõuande kohta. Neil palutakse kohe teha oma otsus. Öeldakse, et ühe kindla religiooni piires teatud praktika kohta nõu andmine ei kuulu religioosse tagakiusamise alla. Samuti eitatakse inimeste tagakiusamist.
Vägivallakampaania
Need ei olnud tühjad ähvardused. 27. mai õhtul tehti Mundgodis ebaõnnestunud katse tappa Thupten Wangyal, endine Gadeni kloostri Jangtse ülikooli ülem, pannes põlema tema maja, kui ta oli seal sees. 1997. aasta jaanuaris sai Jangtse kolledžist pärit Geshe Trinley julmalt peksa Delhi Tiibeti laagris. 9. jaanuaril 1997 pandi põlema Jangtse küün ja viljaait.
Dharamšala mõrvad
4. veebruaril 1997 leiti 3 Shugdeni kriitikut mõrvatuna. Need mõrvad on kõige rohkem kajastamist leidnud Shugdeni pooldajate vägivallaaktina. Asi olevat alguse saanud Shugdeni pooldajate ähvardava sisuga kirjast 3. juulist 1996 Budistlike Dialektide Instituudi direktorile Lobsang Gyatsole, kes nagu järgis dalai-laama soovitust Shugdeni küsimuses. Kirjas sõimatakse teda moraalselt allakäinud ja budistlikule institutsioonile häbiplekiks olevaks argpüksiks, kes peaks julguse kokku võtma ja kohtuma nende esindajatega, "nagu täi kohtub pöidlaga".
7 kuud hiljem leiti direktor ja tema kaks õpilast oma kodust Dharamšalast mõrvatuna. 31. märtsil 1997 saadeti ‘Lobsang Jungney’ nime all veel üks ähvarduskiri, mis rõõmustas Lobsang Gyatso ja tema õpilaste surma üle ning lubas veelgi verevalamist. Põhilisteks süütõenditeks olid ähvarduskiri ja telefonikõne Chime Tseringile, Shugdeni Toetajate Ühingu sekretärile, mille mõrvarid olid teinud teel Dharamšalasse. Politsei sõnul jäi juurdlus pooleli Karnatakas, kus on palju Shugdeni pooldajaid, väga mõjukaid inimesi, ja seal ei saa Tiibeti kogukonnalt eriti abi. Kuid oletatavast 6 mõrvarist on teada 4 isiku nimed.
Asjade sellise käigu tulemusena andis 17. septembril 1997 Tiibeti eksiiliparlament välja veel ühe resolutsiooni, mille kohaselt tuleb seaduse piires kontrollida ja kasutusele võtta tõhusamaid meetmeid Shugdeni pooldajate väärteabe jagamise piiramiseks. Tuleb pingutada, et piirata Shugdeni aktivistide kampaaniat hirmutada ja petta inimesi ning ohvritele tuleb võimaldada kaitset. Eriti just kolmes suures munklikus ülikoolis, Seras, Gadenis ja Drepungis tuleb hoiduda selle praktiseerimisest.
Mundgodi intsident
2000. aasta septembris toimus Indias Tiibeti asulas Mundgodis seminar, mis lõppes kivide loopimisega, milles said haavata 3 politseiniku ja rohkem kui 30 tavainimest. Juba teel peatati saadikuid, kes olid seminarile teel, et kontrollida, kas neil pole relvi, sest kaks kohalikku organisatsiooni, Tiibeti Naiste Ühendus ja Tiibeti Noorte Kongress, kartsid, et Shugdeni pooldajad on dalai-laama vastu. Politsei pidaski piiril SSC peasekretäri Geshe Cheme ja tema kaks kaaslast kinni ega lubatud neil edasi minna. Järgmisel päeval kogunesid Mundgodis üle 2000 laama (sh 200 naist) protsessioonile, et takistada seminari toimumast. Nad tahtsid hävitada Shugdeni templit ja hakkasid Shugdeni pooldajaid kividega loopima. Ülejärgmisel päeval lahkusid Shugdeni pooldajad, kes olid sinna kogunenud üle India ja Nepalistki, kuid neid ootasid laagrisse asunud Shugdeni vastased. Kui kohalikud mungad olid ära saatnud neid külastanud saatkonna, sattusid nood nende keskele ja said ilma igasuguse armuta peksa.
Shugdeni pooldajate süüdistused jätkuvad
Samal ajal muutusid Shugdeni pooldajad oma kampaanias väga agressiivseks. Nad täitsid interneti, meedia ja poliitilised ringkonnad süüdistustega Shugdeni pooldajate vastasest religioossest tagakiusamisest ja füüsilistest ähvardustest, süüdistades Tiibeti valitsust humanitaarabi mitteandmises Shugdeni pooldajatele. Seetõttu otsustasid paljud ajakirjanikud asja ise uurida ja üldiselt olid nende artiklid Shugdeni pooldajatele pigem kahjulikud.
Nechungi kohta ütlevad Shugdeni pooldajad, et ta on kurikuulus selle poolest, et teeb kogu aeg vigu. XIII dalai-laama olevat surma saanud sellepärast, et Nechung andis talle kogemata mürki. 1959. aastal, kui põgeneti Tiibetist, olevat dalai-laamat aidanud just Shugden. Hiljem sai Nechung kadedaks. Dalai-laama ütleb, et Shugden oli teinud ennustuse, millal sureb XIII dalai-laama, ja tundnud suurt rõõmu, kui tema ennustus täide läks.
8. veebruaril 1997 vahistas India politsei 5 shugdeni järgijat, kahtlustades neid mõrvade organiseerimises. Olevat olnud nii-öelda sihtmärkide loend, kus oli 14 nime. Shugdeni pooldajate juht Geshe Dragpa Gyaltsen lükkab tagasi kõik süüdistused ja kartis, et Shugdeni pooldajatest saavad budismi juudid. Samas nimetas vastaspool süüdistades neid budismi Talibaniks.
UKT – Uus Kadampa traditsioon
UKT ei ole idas eriti tuntud, kuid Euroopas tuntakse seda hästi. See on kõige kiiremini kasvav sekt Suurbritannias, kus 1997. aastal oli 3000 liiget. Samuti on tal keskusi Austraalias, Malaisias, Brasiilias, Mehhikos, USA-s ja Mandri-Euroopas.
1991. aastal asutas üks vanem munk Kelsang Gyatso uue Dorje Shugdeni ordu: Uue Kadampa Traditsiooni, mis asub Inglismaal. Kelsang kutsuti Inglismaale Tiibeti kloostrist 1977, et ta Cumbrias õpetaks. 1980. aastatel sai ta endale hulga järgijad. Kelsangi onu on Dorje Shugdeni meedium. UKT läks varsti õitsele, kuna lubas vaimset tasu rahalise annetuse eest. Selline tegutsemine oli dalai-laama meelest ebapüha müügivõte ja see suurendas nendevahelist vastuolu.
Kelsang Gyatso kinnitab, et tema järgijatel ei ole mingit pistmist Dharamšala mõrvadega ja et nende iidoli raevukas aspekt on ainult sümboolne. Ta ütles, et isegi kui tema parim sõber oleks need mõrvad sooritanud, mõistaks ta need hukka. Kelsang kirjeldas UKT-d kui "puhtaid gelugpasid" ja maalis vaenuliku portree dalai-laamast, mis on muule maailmale raskesti äratuntav: ta süüdistab dalai-laamat Tiibeti mahamüümises Hiinale ja usuvabaduse piiramises.
Dalai-laama on öelnud, et tegelikult on Shugdeni kultus see, mis diskrimineerib usuvabadust: kui näiteks inimene soovib praktiseerida nyingmad, siis öeldakse, et see kaitsja kahjustab teda. See takistab usuvabadust. Dalai-laama üritab aidata eri uskudel rahulikult koos eksisteerida, kuid Shugdeni pooldajad ütlevad, et gelugpad isegi ei tohiks puudutada nyingma dokumente. Keshe Kelsang on oma õpetuses keskse koha andnud Dorje Shugdenile. Dalai-laama usub, et Shugden on maine jumalus, Kelsang usub, et ta on Buddha manifestatsioon. UKT keskustes on keelatud dalai-laama pildid ja tema nime mainimine. Keshe Kelsang ütleb, et tema jaoks on vastuvõetamatu, et dalai-laama on nii vaimne kui ka ilmalik juht. Tema arvates peaksid need kaks asja seisma eraldi. Dalai-laama on tema arvates diktaator. UKT liikmed räägivad dalai-laamast, et ta on kahtlustav diktaator, kes sõltub oma oraaklitest ja jumalustest. Nad annavad ülevaate, mis sobiks võib-olla rohkem mõnda keskaegsesse õukonda:
Laama, kes tapeti 1997. aasta veebruaris, oli tuntud Shugdeni vastane. Üks UKT teooriatest tema mõrva seletamiseks oli see, et ta saabus just Taiwanilt suure summa rahaga ja tekkis probleem, kuidas raha jaotada. XIV dalai-laama vend olevat nende mõrvadega seotud. Mõrvad olevat organiseerinud Khampa sissiorganisatsioon, mis juhtis võitlust 1959. aastal, kui dalai-laama põgenes Tiibetist. Shugdenlased lükkavad tagasi kõik süüdistused, et nad kasutavad oma jumalust raha saamiseks, kuid teine pool väidab, et Shugdeni pooldajad on alati uskunud, et nende kaitsja annab neile maiseid rõõme, ja UKT on seda uskumust ära kasutanud. XIV dalai-laama ütleb: "Keegi ei paluks Buddhalt õnnistust parema äri jaoks, kuid just selliste soovidega minnakse Shugdeni juurde – ja see on see, kuidas ta on muutunud vaimuks, kelle poole palvetada".
Arvamuse, et UKT on ainult raha peal väljas, levimisele aitas kaasa 1996. aasta juulis Londoni ajalehes The Guardian ilmunud artikkel, kus ajakirjanik Madeleine Bunting usutles endisi UKT liikmeid, kellelt on nõutud raha. Ta toob tsitaate inimestelt, kes arvavad, et Kelsang ei saa tegelikult aru lääne inimestest ja nende mõtteviisist, kuigi ta ise ütleb, et tema õpetus näitab, "kuidas säilitada rahulikku meelt päeval ja ööl läbi kogu elu, ning see lahendab inimeste probleemid". Nad kirjeldavad tema artiklis põhiliselt seda, kuidas neilt raha nõuti ja mis neile selle ühingu juures ei meeldinud. Kuigi nad ütlevad, et Kelsang on väga lahke ja oskab inimesi aidata, jätab tema artikkel UKT-st ja Geshe la’st – nagu teda kutsuvad tema järgijad – halva mulje kui ühingust, mille eesmärk on inimestelt raha välja pressida.
Järgnes UKT koolkonna vastuväide sellele artiklile: selle autor olevat ühe rivaalitseva budistliku sekti liige, teiste allikate kohaselt aga hoopis pühendunud katoliiklane.
Hiina osalus
"Dorje Shugdeni kirjeldatakse nii: nelja kihvaga, mis on teravad kui jääliustik, kolm veripunast silma ja juuksed kui põlevad maod. Tal on kaelakee 50 inimese pealuust. Mitu korda on dalai-laama hoiatanud, et Dorje Shugden on oht iseseisvuda üritavale Tiibetile ja ka tema isiklikule turvalisusele. Mida rohkem võiksidki hiinlased tahta oma uuest, teisest maailmast pärit sõbrast?"
Selles, et teda sellisena kirjeldatakse, pole siiski midagi erilist, sest tegelikult, nagu juba eelpool kirjeldatud, kujutatakse kõiki usukaitsjaid väga raevukates ja vihastes poosides.
Üks põgenik Inglismaal ütleb: "Me teame, et hiinlased julgustavad Shugdeni pooldajaid nii Tiibetis kui ka väljaspool Tiibetit. Aga meil ei ole täpseid tõendeid – eriti Läänes -, kuidas nad seda rahastavad."
Välistiibetlased ja india uurijad kahtlustavad Pekingit Shugdeni pooldajate ja dalai-laama eksiilvalitsuse vahelise vaenu õhutamises. Kõikjal Tiibetis jagavat hiinlased raha Shugdeni templite ja pühamute ülesehitamiseks, mis hävitati kultuurirevolutsiooni käigus. Sonam Topgyal, dalai-laama valitsuse minister, väidab, et valitsuse töötajad, kes avalikult tunnistasid, et nad on Shugdeni pooldajad, said Tiibeti uue aasta saabudes preemiat. Hiina ajakirjandus avaldab hea meelega Shugdeni pooldajate süüdistusi, et dalai-laama sunnib oma rahvale peale oma usku.
India võimud uurivad võimalikku seost kahe väidetava hiina spiooni ja Shugdeni toetajate vahel. Kuid Geshe Cheme Tsering, Dorje Shugdeni kogukonna peasekretär New Delhis, ütleb: "See on vaid politsei spekulatsioon, meil pole sellega mingit seost".
Need, kes vastutavad Tiibeti vaimse juhi elu ja turvalisuse eest, võtavad ähvardusi siiski tõsiselt. 1997. aasta jaanuaris hakkas politsei saama teateid selle kohta, et Shugdeni pooldajate tõttu võib dalai-laama elu ohus olla. Nad palusid dalai-laamal katkestada reis Tiibeti pagulaste kogukondadesse Lõuna-Indias, kus asub Shugdeni pooldajate keskus, kuid dalai-laama keeldus. "Meie jaoks on ohu märkamine äärmiselt tõsine ja me peame jätkame ööpäevaringset valvet," ütles üks ohvitser. Mõned India ametnikud kahtlevad, kas hiinlased tahavad dalai-laamat tappa. Üks indialasest Hiina spetsialist ütleb, et neil oleks lihtsam oodata, kuni dalai-laama sureb. Siis ei oleks kedagi, kes vaidleks nende valitsemise vastu Tiibetis. Aga hiinlastel võib puududa kannatlikkus tema loomulikku surma oodata.
Hiina spioon Dharamšalas
Välistiibetlastel on kombeks korra kuus külastada dalai-laamat. 1998. aasta suvel vahistati sellisel sündmusel üks hiina spioon, noor tiibetlane Chomphel.
Ajaleht kirjeldab seda sündmust üsna värvikalt: "nende hulgas oli üks noor tiibetlane, kes näitas üles vähest huvi dalai-laamaga kohtumise vastu ning selle asemel pööras oma tähelepanu kaitsesüsteemidele ja hoonete asetusele. Kui teised olid ametis usuliste toimetustega, nähti teda avatud templi väljakul joonistamas kaarti ja mõõtmas, kui palju läheb munkadel aega oma rituaali täitmiseks: võilampide täitmiseks ja templi pühkimiseks. Ta jälgis India politsei ja sõdurite liikumist linna ümber. Lõpuks tabasid India salaagendid ta joonistamas pilti armee garnisonist. Küsitlemisel tunnistas Chomphel, et ta kuulub Hiina armee luuresse ja ta oli saadetud Indiasse, et koguda teavet veel samal aastal toimuva operatsiooni jaoks, millesse on hõlmatud 10–15 hiina agenti. Joonised, mis temalt leiti, panid Tiibeti kaitseväed Dharamšalas uskuma, et hiinlastel võis olla kavas lasta maja ühe kogunemise ajal õhku."
Karze kloostri juhtum
Tiibeti idaosas Karze piirkonnas 31. oktoobri 1999 demonstratsioonil osalejatest on Hiina vahistanud umbes 80 inimest, ütleb tiibeti allikas. Seal osales umbes 3000 tiibetlast, kes nõudsid oma vaimse õpetaja Geshe Sonam Phuntsoki ja tema abilise vabastamist. Nad vahistati 24. oktoobril. Hiina teatab, et vahistamise põhjuseks oli seotus pommide ja postrikampaaniaga, mis viimasel ajal on Karzes toimunud. Kuid Tiibetis usutakse, et vahistamise põhjustas Karze kloostri keeldumine Dorje Shugdeni pooldajaid toetamast. Teatatakse, et Karze klooster keeldus Shugdeni pooldaja Thupteni kingitustest ja kutsest lõunale. Thupten on Šveitsis asuva Rabten Choeling Dharma Keskuse munk ja Karze tihe külaline. Karze mungad keeldusid pakkumisest, et näidata välja oma rahulolematust Rapten Choelingi kloostri keeldumise üle dalai-laama nõu järgimast. Rabten Choeling on tugev Shugdeni pooldajate keskus. Hiina võimukandjad on vahistanud ka mitu Shugdeni kriitikut Tiibetis.
Gangcheni kloostri juhtum
UKT on praeguseks lõpetanud protestide korraldamise. Põhjuseks tuuakse, et see on üha enam ja enam ebasobiv. UKT sekretar ütleb, et nad pole enam osalised Dorje Shugdeniga seotud vastuoludes, kuigi möönab, et mõned liikmed võivad isiklikult olla. Kui dalai-laama selle ära keelas, siis nad küll võitlesid nende inimeste eest Indias, kes soovisid seda praktikat jätkata, kuid lõpetasid oma osaluse, kuna asi läks liiga vastuoluliseks.
1998. aastal kuulutasid nad ametlikult, et on lõpetanud arutelu dalai-laamaga ega ole kuidagi seotud sektidega Indias ja Nepalis, kes tegelevad ähvardustega.
Tundub, et tegelikkuses on probleem juba vaibunud. Kõikide Tiibeti koolkondade juhid on ametlikult teatanud, et on Shugdeni praktikast loobunud. Mitu mõjukat gelugi laamat ja mitu Gandeni kloostriülemat on Shugdeni vastu kõnelenud.
Chankya Rolpai Dorje ütleb: "Je Lama (Tsonkhapa) ja tema õpilased ei tegelenud maiste jumaluste ja maiste kaitsjate lepitamisega ning isegi mitte Mancheni kivivarega, tema kodukoha jumalusega ... Minevikus siiski mõned Gandeni kloostriülemad lepitasid Shugdenit ja kogesid ebaõnne. Lõpuks Trichen Dorje Chang võttis maha Shugdeni kujutise ja templi ning ajas vaimu kloostrist välja."
Praegune Sakya koolkonna juht ütleb oma kirjas Tiibeti Rahva Asetäitjate Assambleele, et sakya koolkonnas pole ühtki kloostrit, kus praktiseeritaks Shugdeni, ning et juba tema eelkäijad võtsid kasutusele vahendeid, et julgustada loobumist Shugdeni praktikast ja ajasid Shugdeni välja kõigist sakya kloostritest.
Lõpetus
Nii et riik, mis peaks kogu oma jõu suunama vabaduse saavutamisele Hiina võimu alt, peab tegelema veel siselõhedega.
Tundub, et sõda käib enamuse ajast väljal, mis inimesele mõistetamatu. Kuid kas siiski pole tegu poliitiliste ambitsioonidega? Läbi ajaloo on juhtidel olnud kombeks kasutada arusaama teispoolsusest oma eesmärkide täitmiseks. Need on asjad, milles tavainimesel justkui poleks sõnaõigust, mis pannakse paika "kõrgemate võimude" poolt. Näiteks sel juhul inimesed, kes on oma elu veetnud, tegeledes Shugdeni praktikaga, leidsid oma maailmapildi lõhutuna, kui kuulsid, et tegemist on deemoniga. Kas võib aga päriselt asetuda nende poolele, kes selles küsimuses pimesi uskudes dalai-laamat järgivad?
Kartogramm
pisi|Maailma [[temaatiline kaart, mis kujutab rahvastiku tihedust piirkonniti]] Kartogramm on arvjoonis maakaardil, millel mingi nähtuse esinemust või esinemuse muutumise intensiivsust kujutatakse vastavat ala katvate erinevate värvidega või erisuguse viirutusega.
Let's Talk About Love (Modern Talkingu album)
"Let's Talk About Love" on Saksa popmuusikadueti Modern Talkingu teine album, mis avaldati 14. oktoobril 1985. Albumilt on pärit singel "Cheri, Cheri Lady".
Otsak
Otsak on tööriista või millegi muu ilma avata otstükk. Näiteks voolikul, torul, puuril.
Rainer Schönfelder
Rainer Schönfelder (sündinud 13. juunil 1977 Wolfsbergis Kärntenis) on Austria mäesuusataja. Põhiliselt võistleb ta slaalomis.
Esimest korda püüdis ta maailma karikavõistluste etapil osaleda 26. jaanuaril 1998 Austrias Kitzbüheis, kuid ei saanud kvalifikatsioonist edasi. Teine katse 22. novembril 1998 USA-s Park Citys lõppes katkestamisega. 28. novembril 1998 toimus USA-s Aspenis kolmas katse, mis lõppes üllatavalt edukalt: 12. kohaga. Viies katse 6. jaanuaril 1999 Sloveenias Kranjska Goras lõppes juba 4. kohaga. Sel hooajal sõitis ta MK-etappe üksnes slaalomis ja see tulemus jäigi parimaks.
Esimest korda jõudis ta MK-etapil esikolmikusse 6. veebruaril 2000 Saksamaal Todtnaus, kus ta võitis MK-etapi slaalomis.
2001. aastal saavutas Schönfelder Austria meistrivõistlustel kaks 4. kohta: 26. märtsil slaalomis ja 5. aprillil suurslaalomis.
2002. aasta taliolümpiamängudel USA-s Salt Lake Citys saavutas Schönfelder 13. veebruaril Alpi kahevõistluses 4. koha, olles kiirlaskumises 13. ja slaalomis 2. Seevastu slaalomis katkestas ta esimese laskumise. Järgnenud sõjaväelaste ja politseinike maailmamängudel tuli Schönfelder 27. veebruaril Sloveenias Kranjska Goras teiseks ja 2. aprillil võitis ta esimese, hõbedase medali Austria meistrivõistlustelt, suurslaalomist.
24. novembril 2002 võitis Schönfelder oma teise MK-etapi: Park Citys slaalomis. MM-il Šveitsis Sankt Moritzis saavutas ta Alpi kahevõistluses 6. veebruaril 10. koha (kiirlaskumine 10. + slaalom 5.), slaalomi ta 16. veebruaril katkestas. 8. märtsil 2003 võitis ta Jaapanis Shigakogenis kolmanda MK-etapi.
8. veebruaril 2004 võitis ta Šveitsis Adelbodenis neljanda MK-etapi.
2005. aasta MM-il Itaalias Bormios saavutas Schönfelder suurslaalomis 9. veebruaril 8. ja slaalomis 12. veebruaril oma kaasmaalase Benjamin Raichi järel teise koha. Sel MM-il anti välja ka võistkondlikud medalid 3 mehe ja 3 naise kohapunktide summana ja Austria (sealhulgas Schönfelder) pälvis Saksamaa järel hõbemedali.
2006. aasta taliolümpiamängudel Itaalias Torinos saavutas Schönfelder 14. veebruaril Alpi kahevõistluses pronksmedali, olles kiirlaskumises 3. ja slaalomis 11. kohal – harilikult oli tal slaalom märgatavalt parem. 20. veebruaril saavutas ta suurslaalomis 8. koha ja 25. veebruaril pronksmedali.
2007. aasta MM-il Rootsis Åres saavutas ta 8. veebruaril Alpi suurkahevõistluses 16. koha (kiirlaskumises oli 14. ja suurslaalomiga langes 16. kohale). 14. veebruaril oli ta suurslaalomis 25. ja 17. veebruaril katkestas slaalomi.
Maailma karikavõistlustel
2004 võitis Schönfelder slaalomis maailma karika, 2005 tuli ta sel alal teiseks ja 2003 kolmandaks.
Schönfelder on osalenud 15. märtsi 2010 seisuga 183 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 22 korda. 5 etappi on ta võitnud.
Kleebis
Kleebis on trükisesse kleebitud vaheleht.
Bologna FC 1909
Klubi on asutatud 1909. aastal. Klubi oli 1929. aastal kõrgliiga asutajate seas ning on liigameistriks tulnud seitsmel korral.
Praegune koosseis
''Seisuga 8. oktoober 2020''
Festina lente
Festina lente on ladinakeelne mõttetera ja oksüümoron, mis tähendab "rutta aeglaselt".
Selle mõtteteraga võib võrrelda eesti vanasõna "Tasa sõuad, kaugele jõuad".
Hellenid
Helleniteks (Έλληνες) nimetati algul üht Põhja-Kreeka hõimu, hiljem kõiki kreeka hõime.
5. sajandist eKr eristati selle nimetusega kreeklasi kreeka keelt mittekõnelevatest rahvastest (barbaritest).
Hellenismi ajal nimetati helleniteks Aleksandri suurriigis ja diadohhide riikides tekkinud kreeka segakultuuriga rahvast.
Go
pisi|Go laud Go on Hiinast pärit umbkaudu 4000 aasta vanune lihtsate reeglite, ent keeruka strateegiaga lauamäng.
Mängitakse ruudulisel 19 × 19 mängulaual. Ühel mängijal on mustad, teisel valged nupud, mida kutsutakse kivideks. Nii algajad kui ka elukutselised mängijad kasutavad mõnikord väiksemaid, näiteks 9 × 9 ja 13 × 13 joonega laudu.
Populaarseim on go Aasias, kus seda mängivad miljonid inimesed. Jaapanis, Koreas, Hiinas ja Taiwanil on elukutselisi mängijaid, kes võistlevad omavahel turniiridel, mille auhinnaraha ei jää alla elukutseliste tennise- või golfiturniiride auhinnafondidele. Kuni 2015. aastani oli go ainuke strateegiline lauamäng, milles arvutid ei suutnud elukutselisi go-mängijaid võita (mõeldud on võrdset, ilma n-ö händikäpkivideta mängu). 2016. aasta märtsis suutis ettevõtte DeepMind loodud programm AlphaGo võita maailma parimat go-mängijat Lee Sedoli 4 : 1.
Nimetus
Go (碁) on mängu jaapanikeelne nimetus. Hiinas tuntakse seda lauamängu nime wéiqí all. Hiina traditsioonilises kirjas 圍棋, lihtsustatud kirjas 围棋. Koreas on kasutusel nimetus baduk (바둑) ja Jaapanis peale go (碁) veel igo (囲碁). Kanji-märk 囲 on algse hiinakeelse hanzi-märgi 圍 jaapanipärane lihtsustus ja tähendab tegusõnana 'ümbritsema, ümber piirama'. Selle üks hääldusvariant (kunyomi) on "kakomu". Algupärases hiinakeelses nimetuses wei-qi on sama märk nimetuse esimeses osas (hääldus "wei"). See iseloomustab ilmekalt mängu põhistrateegiat: vastase kivide, neist moodustunud gruppide ja samas tühja ala ümbritsemist.
Reeglid
Go põhireeglid on lihtsad. Maailmas on küll kasutusel reeglite variatsioone (kaks peamist on Hiina ja Jaapani reeglid), kuid erinevused seisnevad sisuliselt ainult punktide lugemises pärast mängu lõppu.
1. Mängus on kaks mängijat, ühel on mustad ja teisel valged kivid. Must alustab mängu.
Informatsiooniteooria
Informatsiooniteooria on matemaatika haru, mis tegeleb informatsiooni kvantifitseerimisega. Informatsiooniteooriasse kuuluvad näiteks informatsiooni entroopia, kommunikatsioonisüsteemid, krüptograafia, andmete pakkimine, veakorrektsioon jne. Informatsiooniteooria valdkonda ei kuulu raamatukogundus ja infotehnoloogia.
Go
Reeglid
2. Mängijad asetavad oma kive kordamööda lauale vabadele joonte ristumiskohtadele. Oma käik on lubatud vahele jätta ehk passida. Kord juba lauale asetatud kivi ei tohi liigutada.
Informatsiooniteooria
Kaasaegsele informatsiooniteooriale pani aluse Claude Shannon oma 1948. aastal avaldatud artiklis "A Mathematical Theory of Communications". Tema järgi on informatsiooniks ainult need sõnumid, mille esinemist ei saa vastuvõtja ennustada. Teates leiduva info hulk on võrdne bittide minimaalse hulgaga, mida läheb vaja teate kõikvõimalike väärtuste kodeerimiseks eeldades, et kõik teated on võrdse tõenäosusega. Näiteks andmebaasis läheb nädalapäevade tähistamiseks vaja kolme bitti:
Go
Reeglid
3. Vastase kive võib n-ö vangistada, piirates need oma kividega sisse sellisel moel, et vastase kivil või ühendatud (joonte kaudu ühenduses, kokkupuutuvatel) kividel ei ole ühtki horisontaalset või vertikaalset ühendust ühegi vaba joonte ristumiskohaga. Kõik vabad kivi(de) kohad on täidetud.
4. Laual võivad tekkida siiski nn keelatud kohad, kuhu käia ei tohi. Keelatud on asetada kivi kohale, mis on vastase kividest täielikult ümber piiratud, näiteks nn Ponnuki olukorras. Samuti ei tohi käia vastase ala sees paiknevatele oma kivide rühmale lisaks viimast võimalikku kivi, mille tagajärjel ei jääks neile mitte ühtegi vaba kohta. Seega on go 's enesetapp keelatud. Samas tohib sellise käigu teha juhul, kui vähemalt osa vastaste piiravast grupist on samuti atari-seisus ja need viimase vaba koha hõivamisega laualt ära võetakse. Nii saavad ümber piiratud kividest vabadustega, n-ö hingavad, elujõulised kivid.
Informatsiooniteooria
Kui seda kõike esitada tavaliste tähejadade abil, siis on nende säilitamiseks vaja rohkem ruumi, kuid rohkem infot need ei sisaldaks.
Go
Reeglid
Keelatud koht tekiks joonisel 4. Juhul kui valge käiks 12. käigu mujale, ei saaks ta järgmisel käigul lisada kivi oma viiekivisele grupile nurgas. Kui aga valge 12. kivi on paigas (nagu joonisel), tohib ta nurka käia, võttes laualt neli musta kivi.
Informatsiooniteooria
Formaalselt mõõdetakse teates \mbox{M} sisalduva info hulka selle entroopiaga \mbox{H(M)}. Üldjuhul sõnumi entroopia (bittides)
Go
Reeglid
5. Mängija ei tohi asetada kivi lauale moel, mis põhjustaks mängu seisu kordumise enne kõnealust käiku (ko reegel). Enne tuleb teha käik mujale, alles seejärel võib ko-seisu muuta. Võtta tagasi kivi, mis ko-seisus ennist kivi laualt ära võttis.
Informatsiooniteooria
kus n on sõnumi võimalike väärtuste arv. Seejuures eeldatakse kõikide väärtuste puhul nende esinemise võrdset tõenäosust.
Go
Reeglid
6. Mäng lõpeb, kui mõlemad mängijad on järjest passinud, loobunud käigust. Surnuks osutunud kivid, mis pole suutnud luua eluks vajalikku kahte silma ja pole ka seki-olukorras, ning mängu kestel vangi võetud kivid, mis on laualt eemaldatud, asetatakse täitena kaotanud mängija kättevõidetud tühja ala sisse. Seega pole oma kive liiga kergekäeliselt hea kaotada. Samas sisaldab edukas ja tõhus mängustrateegia tihti mõningast arukat ohverdamist. Lõpuks loetakse tühjad väljad kokku ja lisatakse valgele mängijale hiljem alustamise eest komi. Lisaks aitab see viigiseisu vältida. Mängu on võitnud see pool, kummal on rohkem tühje, vabu ristumiskohti võrreldes kaasmängijaga. Mõnikord mängitakse ka neljakesi, paarismänguna.
Järgud
Järgud madalaimast kõrgeima tasemeni
Go Eestis
12. veebruaril 2008. aastal asutati mittetulundusühing Tallinna Goklubi.
Aktiivselt mängib go 'd umbkaudu 20 inimest Tallinnas ja Tartus. 2013. aasta seisuga on Eestis juba mitu dan-tasemega mängijat. Enamjaolt mängitakse Kiseido Go Serveris ruumis "Eesti asi".
Turniirid toimuvad kaks korda aastas: Go turniir ja Mõttemängude festival noortele.
AlphaGo
pisi|Alphago logo 2015. aasta sügisel võitis Google DeepMindi loodud arvutiprogramm AlphaGo esimest korda Euroopa meistrit Fan Huid viies ilma händikapkivideta mängus tulemusega 5 : 0. AlphaGo arvutiprogramm, mis proovib jäljendada inimaju mõtlemisprotsessi, õpib ja parandab iseseisvalt, ilma inimese sekkumiseta oma strateegiat ja taktikat, analüüsides nii ajaloolisi meistrite kui ka enda mänge. Programmis on kasutatud tehisnärvivõrkude tehnoloogiat.
pisi|left| Lee Sedol aastal 2012 AlphaGo versus Lee Sedoli (9-dan) mäng lõppes 2016. aasta märtsis seisuga 4 : 1.
2016. aasta lõpus ja 2017. aasta alguses võitis AlphaGo internetis maailma parimate go-mängijate vastu kõik 60 mängu. 2017. aasta mai lõpus võitis AlphaGo maailma kõrgeima reitinguga Hiina mängijat Ke Jied 3 : 0.
Dokument
thumb|Allkirjastamist ootav [[leping]] Dokument on teabekandjale jäädvustatud teabe tervik, mis on loodud või saadud isiku(te) tegevuse käigus ning mille sisu, vorm ja struktuur on küllaldane faktide või tegevuse tõestamiseks.
Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2003/98/EÜ punkt 11 järgi on dokument mis tahes tegevuse, faktide või andmete väljendus või nende tegevuste, faktide või andmete kogum, olenemata andmekandjast (paberile kirjutatud või elektroonilises vormis või heli-, visuaal- või audiovisuaalsalvestisena säilitatav), mis on avaliku sektori asutuste valduses.