cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tuulispask
Matthias Johann Eisen tuulispasa kohta
Matthias Johann Eisen kirjutab: ''Tuulispask kannab mitut nime: tuulispea, tuulepööris, tuulevood; isegi jäneseks kutsutakse teda. Lõuna pool nimetatakse tuulispaska ka ebajalaks. Ebajalg avaldab iseäranis suurt jõudu, viib isegi heinasaod ja -kuhjad kaasa. Wiedemanni ütluse järgi olla tuulispasaks kaks tonti, kahe järve peremehed, kes teineteisega kokku puutudes kohe tülli sattuda. Üldise arvamise järgi tekib tuulispask hoopis teisel kujul. Nagu targa hing kehast lahkub, haldjate maailmast teateid saama minnes, nii lahkub hing veel teisel otstarbel kehast: moondab ennast väikseks tiivuliseks olendiks ja lendab endale varandust hankima. Tavalisesti peetakse tuulispasaks minejat nõiaks, kes teeleminekul maha heidab, enesel kõik hingamiskohad mullaga kinni topib ja ainult suu hinge väljalendamiseks lahti jätab. Suust tulnud tiivuline moondab enese varsti tuulispasaks. Kohati räägitakse, et niisugune tuulispasaks mineja peab jalataldu enne seda kolm neljapäeva õhtut verega võidma. Teisal ei teata niisugusest võidmisest midagi.''
''Mitmed väidavad, nagu oleks tuulispasaks käija naisterahvas. Tuntakse ometi juhtumeid, mil meesterahvaski tuulispasaks käinud. Virus nimetatakse niisugust naisterahvast tihti "vanaks Soome eideks", Võru pool "Viru tädiks". Usutakse, et mõni nõid võib inimesi tuulispasaks moondada. Kuna muidu terariistaga visates tuulispasaks käija haavu saab, päästab viimasel juhtumisel terariistaga viskamine tuulispasaks käija nõiduse küüsist.''
GeoEye-1
GeoEye
Tuulispask
Matthias Johann Eisen tuulispasa kohta
''Tuulispasaks käija püüd on saaki röövida. Siit röövib ta saaki põllult, sealt kuhilaid, siit heinasaadusid, sealt kuivama pandud pesu, lühidalt: kisub kaasa kõike, mis talle meeldib. Püüab keegi teda takistada, sasib ta takistaja riideid ja juukseid ehk veeretab teda mööda maad, nii et takistaja luud-kondid ragisevad.''
''Tuulispasaks läinud nõia haldjas jääb vaatajale tavalisesti nägematuks. Teatakse ometi juhtumistest kõnelda, et nõia kujugi ilmub niisugusel korral, kui keegi tuulispaska narrib ehk vihastab. Niisugusel puhul vahib tuulispasast kole inimese kuju narrijale, vihastajale vastu. Aga muulgi juhtumisel võib tuulispasas nõida näha. Rahva väite järgi tarvis kummargile lasta ja läbi reite vaadata. Kui tuulispasaks käija tuttav isik, võib teda kohe ära tunda. Vaatajat püüab tuulispask alati nuhelda: käib temaga nagu mängupalliga ümber.''
''Näha saamiseks ja äratundmiseks kiidab rahvas veel hea olevat sülitada ja terariistaga, kas noaga, kirvega, sirbiga ehk muuga, tuulispaska visata. Wiedemann kiidab selles suhtes heaks abinõuks hüüda: "Tuulispask, tuhakott! Võta nii palju kui Jumal annab, sitta suhu, paska parda!" Tuulispaska püütakse tihti kahjutegemise pärast nuhelda. Terariistaga visatud tuulispask saab viskamisest enesele haava. Kui tuulispasaks läinud isiku hingeta keha leitakse ja ümber pöördakse, ei pääse hing enne sisse kui keha endises olekus. Suuremad nõiad oskasid tuulispasaks käija oma sõnadega kinni panna. Igatahes tuleb tuulispasaks käijaid vähemate nõidade hulka lugeda, isikuteks, kes ainult varanduse korjamiseks endid tuulispasaks moondavad. Korra tuulekeerutuse ajal vangi pandud ehk terariistaga haavatud tuulispask saab enesele sellest niisuguse õpetuse, et enam iialgi tuulispasaks ei käi.''
Karumarjad
Karumarjad on mitme taime rahvpärane nimetus:
Mihklipäev
pisi|Neli peainglit: [[Gabriel, Miikael, Uriel, ja Raafael]]
Mihklipäev on peaingel Miikaeli nimepäev, mida tähistatakse 29. septembril. Maausulistel on sama päev tähistatud nimetusega kasupäev.
Katoliku kirikus on 29. septembril kirikupüha, pühade peainglite Miikaeli, Gabrieli ja Raafaeli püha. Anglikaani kirikus on sel päeval püha Miikaeli ja kõikide inglite püha.
Püha Miikaeli kultus sai alguse 4. sajandil idakirikus ning jõudis läänekirikusse 5. sajandiks, mil tema püha hakati tähistama 29. septembril.
Keskajal oli mihklipäev suur usupüha. Paljudes Euroopa maades langes see lõikuse ajale. Tekkisid mihklipäevaga seotud rahvatraditsioonid.
Mihklipäev eesti rahvakalendris
Mihklipäev lõpetas jüripäevaga alanud suvepoolaasta. Selleks päevaks pidid välistööd olema lõpetatud. Mihklipäeval tapeti lammas, mille juurde öeldi: "Igal oinal oma mihklipäev". Pruuliti õlut, toidulaud oli rikkalik. Söödi sülti, klimpide ja aedviljaga lihasuppi, keedetud liha ja verikäkke – kõik lambast. Mõnel pool tapeti ka kodulinde. Küpsetati rukki-, odra- ja nisuleiba, sepikut, saia ja kooke, samuti naerist ja kaalikaid.
Lõikuspüha ja välistööde lõpu kõrval pühitseti ka suvilistega lepingute lõpetamist ning mõisast vabastati teovaimud. Käidi kõrtsis ja mihklilaadal.
Karjased tegid koos mihklituld, sellel küpsetati kaasavõetud kaalikaid ja kartuleid. Tartu- ja Võrumaal ajasid nad valget oinast või kodukitse kolm korda ümber kivi, et lumi rutem maha tuleks. Karja koju tulles vaadati, kas loomadel on kõrsi suus – see tähendas talvist toidupuudust. Pärast mihklipäeva karja eriti välja ei aetud, kui veel aetigi, siis kariloomad ilma kelladeta ja karjane karjasesarveta. Usuti, et mihklipäevast on hundil luba loomi murda, ega jäetud loomi ööseks välja.
Kuuvalge ja päikesepaiste mihklipäeval tähendasid, et loomasöödast puudust ei tule.
Inglismaa
Inglismaal ja Walesis oli mihklipäev (Michaelmas) üks aastaaja vahetuse, maksude tasumise ning sulaste ja teenijate palkamise päevadest (quarter day).
Inglismaal söödi mihklipäeval hane: see pidi järgneval aastal päästma rahahädast.
Iirimaa
Iiri kalendris oli mihklipäev (Michaelmas) üks aastaaegade vahetuse ja maksude tasumise päevadest (quarter day).
Iirimaal tähendas mihklipäevakoogi sisse peidetud sõrmuse leidmine peatset abiellumist.
Taara (täpsustus)
Taara on mitmetähenduslik sõna.
Iisaku valla vapp
thumb|[[Iisaku vald|Iisaku valla vapp]] Iisaku valla vapp on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Iisaku valla vapp.
Kogutoodang
Kogutoodang on tootja või tootjate rühma poolt mingi ajavahemiku jooksul toodetu või selle hulk, mida väljendatakse arvuliselt, mahuliselt, kaaluliselt või rahaliselt.
Iisaku valla vapp
Vapp on kinnitatud 20. detsembril 1994.
Vapi kirjeldus
Rohelisel kilbil on hõbedane alt saehambuline palk. Selle kohal on kaks ja all üks kuldne istuv orav.
Põhjendus
Vapil kajastub mets ja selle töötlemine. 3 oravat sümboliseerivad hoolsust, töökust ja kokkuhoidlikkust ning neil omadustel põhinevad vallarahva tulevikulootused.
Jaan Tõnissoni teine valitsus
Jaan Tõnissoni teine valitsus oli Eesti Vabariigi Valitsus 30. juulist 1920 kuni 26. oktoobrini 1920.
Supermodell
Enamasti kasutatakse mõistet "supermodell" naissoost modellide kohta, kuid 1990. aastatel hakati seda valikuliselt kasutama ka üksikute meesmodellide kohta.
Eestist pärit supermodellid
Moemaailmas on kuulsad olnud vähemalt kaks eestlasest supermodelli: Carmen Kass ja Tiiu Kuik.
Carmen Kassi supermodelli staatuse alguseks võib pidada aastaid 1998–1999, kus ta kaunistas paljude moeajakirjade esikaasi nagu Vogue ja Elle ning osales paljude tuntud moeloojate lavasõudes. Aastal 2000 nimetati ta VH1/Vogue Fashion Awardsil aasta modelliks.
Tiiu Kuiki võib pidada 21. sajandi supermodelliks, kelle foto samuti olnud mitu korda ajakirja Vogue kaanel ja kes on osalenud mitmekümnel moesõul.
Klas Horn
Klas (Klaus, Claus, Claes, Clas) Horn on mitme ajaloolise isiku nimi:
Davlekanovo rajoon
Davlekanovo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Davlekanovo.
Rajoonis on 1 linna-asundus ja 16 külaasundust, kus on kokku 92 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 40 381. 2010. aasta seisuga olid elanikest 36,3% baškiirid, 36,1% venelased, 17,5% tatarlased, 3,4% tšuvašid ja  3,3% ukrainlased.
Kęstutis Trečiokas
pisi|Kęstutis Trečiokas (paremal) Kęstutis Trečiokas (sündinud 3. märtsil 1957 Telšiais) on Leedu poliitik (Kord ja Õiglus). Ta on 17. juulist 2014 Leedu keskkonnaminister.
Ta lõpetas aastal 1975 Telšiais keskkooli. Aastal 1982 lõpetas ta Kaunase Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna. Aastal 1991 lõpetas ta Vilniuse Ülikooli mänedžmendi erialal.
Ta töötas aastatel 1982–1993 algul elektriinsenerina, hiljem kommertsdirektorina trikotaažiettevõttes Mastis. Aastatel 1993–1998 töötas ta aktsiaseltsis Telteksa. Lisaks oli ta aastatel 1995–2011 Telšiai rajoonivolikogu saadik.
Veebruarist 2013 kuni juulini 2014 oli ta Leedu asemajandusminister. 17. juulist 2014 on ta Leedu keskkonnaminister.
Ta oli aastatel 1987–1990 Leedu Kommunistliku Partei liige, aastast 1994 kuulus ta Leedu Tsentristide Uniooni, aastast 2002 Leedu liberaaldemokraatlikku parteisse, aastast 2006 kuulub ta erakonda Kord ja õiglus.
Isiklikku
Kęstutis Trečiokas on abielus, tal on kaks poega.
Guanajuato vald
Guanajuato vald on vald Mehhikos Guanajuato osariigis.
Guanajuato valla halduskeskus on Guanajuato.
Veski tänav (Tartu)
Eesti NSV perioodil kandis see tänav nime Nikolai Burdenko tänav (nimetatud arst Nikolai Burdenko järgi).
Veski tänaval on elanud Karl Ernst von Baer, Juri Lotman, Eino Krall, Dmitri Uljanov, Karl August Hermann, Dmitri Kudrjavski.
Hoonestus
pisi|[[Tartu Kolgata kirik (Veski 40)]] Tänava ääres asuvad alates tänava algusest:
Kujutle mind ja sind
"Kujutle mind ja sind" on Suurbritannia romantiline komöödiafilm, mille tegevus toimub Londonis.
Filmi keskmes on Racheli (Piper Perabo) ja Luce'i (Lena Headey) suhe. Luce töötab lillekaupluses ning on teinud lilleseaded Racheli ja Hectori (Matthew Goode) pulmadeks. Naised kohtuvad Racheli ja Hectori pulmapäeval ning armuvad teineteisesse esimesest silmapilgust. Püüdes säästa suhet mehega, proovib Rachel kasvavaid tundeid maha suruda, ent see ei õnnestu.
Filmi pealkiri on esimene rida ansambli The Turtles laulust "Happy Together". Filmi pealkirjaks planeeriti algselt panna "Click", aga et see langes kokku Adam Sandleri planeeritava filmi pealkirjaga, otsustati sellest loobuda.
STS-83
STS-83 oli NASA Space Shuttle'i programmi missioon.
Missioon startis 4. aprillil 1997 ning see oli Microgravity Science Laboratory esimene lend. Missiooni teenindanud kosmosesüstik Columbia jõudis edukalt orbiidile, kuid missioon tuli katkestada kui kolmest Columbia kütuseelemendist ühe töö muutus ebastabiilseks ja tuli välja lülitada.
Columbia naasis Maale 8. aprillil.
Kuna missioon pidi esialgsete plaanide kohaselt kestma 15 päeva ning see katkestada vähem kui neli päeva pärast starti, otsustas NASA sama missiooni uuesti kosmosesse saata ning sama meeskond lendas kaks kuud hiljem missioonil STS-94.
Hüdraloomad
Hüdraloomad (Hydrozoa) on ainuõõssete hõimkonda kuuluvate väga väikeste loomade klass. Enamik hüdraloomi elab meres, üksikud perekonnad (näiteks pärishüdra (Hydra)) ka magevees.
Hüdraloomad on röövloomad, kes võivad elada nii kolooniatena kui ka üksikult.
Hüdraloomade tuntuimad esindajad on perekondadest pärishüdra (Hydra), kurdhüdra (Obelia), Physalia, Tubularia jt.
Hüdraloomad on omapärased selle poolest, et üksikisendid võivad teatud eluetapil esineda polüploidselt (sageli sessiilne eluvorm) ja teisel etapil medusoidselt (enamasti vagiilne eluvorm).
Dariuse kalender
Dariuse kalender on Thomas Gangale'i poolt 1985. aastal tulevaste Marsi kolonistide tarbeks leiutatud kalender, mille ta nimetas oma poja järgi.
Joanna Lossow
Aastal 1931 lõpetas ta Poznańi Ülikooli prantsuse filoloogia alal. Aastal 1933 sai ta frantsisklaseks. Ta õppis edasi Lublini Katoliiklikus Ülikoolis, mille ta 1949 lõpetas kristliku filosoofia erialal. Aastal 1959 sai ta samas teoloogialitsentsiaadiks.
Ta on avaldanud üle 60 kirjutise oikumeeniast ning teda on nimetatud poola oikumeenia emaks. Teda on hüütud ka Ühtsuse Johannaks (Joanną od Jedności).
Sterlibaševo rajoon
Sterlibaševo rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Sterlibaševo.
Rajoonis on 15 külaasundust, kus on kokku 69 asulat.
Pentti Saarikoski
pisi|Pentti Saarikoski (1958) Pentti Ilmari Saarikoski (2. september 1937 Impilahti – 24. august 1983 Joensuu) oli soome kirjanik ja tõlkija, teise maailmasõja järgse Soome kirjanduse silmapaistvamaid esindajaid.
Sterlibaševo rajoon
2016. aastal oli rajooni elanike arv 18 469. 2010. aasta seisuga olid elanikest 54,3% tatarlased, 36,2% baškiirid, 5,9% venelased ja 5,9% tšuvašid.
Pentti Saarikoski
Saarikoski avaldas luuletusi 1950. aastatest oma surmani. Läbimurde saavutas ta 1962 ilmunud luulekoguga "Mitä tapahtuu todella?", milles ta pani aluse nn osalusluulele. Ta tõlkis soome keelde antiikkirjandust (sealhulgas Homerose "Odüsseia"), James Joyce'i "Ulyssese", Aristotelese "Luulekunstist" ning mitu Saul Bellow', Henry Milleri ja Philip Rothi teost.
Ta kirjutas varjunime Nenä ('nina') all ka vesteid ajalehtedele Ylioppilaslehti, Uusi Suomi ja Kansan Uutiset. Ta pilkas kirikut, sõjaväge, poliitikat ja kõike konservatiivset ning parodeeris osavalt Soome poliitikute kasutatavat kantseliiti.
Saarikoski oli aktiivne kommunist ja kandideeris korduvalt Eduskunna liikmeks, kuid ei osutunud valituks.
Pentti Saarikoski on maetud Heinävesi Valamo kloostri surnuaiale.
Isiklikku
Ta oli neli korda abielus. 1975. aastal kolis ta oma neljanda naise Mia Berneriga Rootsi, kus elas Göteborgi lähedal Tjörni saarel. Tema isiksusele ja loomingule avaldas suurt mõju rohke alkoholitarbimine. Juba 1968. aastal sattus ta deliiriumis haiglaravile, kuid jätkas ülemäärast alkoholitarbimist surmani. Kireva eraelu tõttu jälgiti tema tegemisi pidevalt ajakirjanduses.
Kirjandusteadus
Kirjandusteadus on filoloogia haru, mis uurib ilukirjandust.
Kirjandusteaduse allharudest võib tuua esile kirjandusteooria, mis käsitleb ilukirjanduse eripära, vorme ja funktsioneerimist, kirjandusajaloo, mis käsitleb maailmakirjanduse ja selle harude ajaloolist arengut, samuti üksikuid kirjanikke ja teoseid kirjanduse ajaloo perspektiivist, ning kirjanduskriitika, mis analüüsib kirjandust toimiva protsessina, spetsiifilisematest distsipliinidest poeetika ja stilistika.
Samuti on kirjandusteadusel kolm alldistsipliini (haru). Need on bibliograafia, historiograafia ja tekstoloogia.
Kirjandusteadus on tihedalt seotud esteetikaga.
Illuka valla vapp
thumb|[[Illuka vald|Illuka valla vapp]] Illuka valla vapp on Ida-Viru maakonna endise Eesti haldusüksuse Illuka valla vapp.
Vapi kirjeldus
Punase kilbi keskel allasuunatud hõbedase tera ja kuldse käepidemega mõõk, saatena säärest äralõigatud labajalad 1 + 1, varbad väljapoole. Jalgade kohal mõõgast läbistatud kuldne viie kolmiklehega kroon.
Põhjendus
Illuka vald oli tuntud Kalevipoja muistendite rohkuse poolest. Legendaarne Eestimaa kuningas leidis oma lõpu vaenlase käe läbi Kuremäel ja on rahvajutu järgi maetud Kivinõmme metsa. Vapi punane värv ja mõõk räägivad muistsest kuritööst, kroon (eeposes on kuningakssaamisel mainitud kuldset kübarat, kuid kuna Kalevipoja täpset tegutsemisaega on võimatu kindlaks teha, siis on kasutatud Euroopas tuntud kuningavõimu sümbolit - krooni.) sümboliseerib legendaarset hiidu - kuningat Kalevipoega. Hiiu jalgadega on seotud ka Konsu järve tekke muistend.
Bertold
Bertold või Berthold on eesnimi, mille all on tuntud mitmed inimesed:
Berthold (Liivimaa piiskop)
Berthold või Bertold (surnud 24. juulil 1198) oli Üksküla ehk Liivimaa piiskop 1196/1197–1198. Enamik infost tema elu ja tegevuse kohta pärineb Henriku Liivimaa kroonikast.
Piiskopina Ükskülasse jõudes võttis ta kiriku varanduse oma valdusse ja püüdis joogi, toidu ja kingitustega paganate ja kristlaste poolehoidu võita, kuid Holmi kalmistu pühitsemise ajal hakkasid kohalikud liivlased vaidlema, kas ta koos kirikuga ära põletada, maha lüüa või uputada. Nad heitsid talle ette vaesust. Seda nähes põgenes ta Ojamaa kaudu Saksimaale ja kaebas paavst Coelestinus III-le, kes seepeale lubas piiskopil Liivimaa kristlaste kaitseks ja apostaatide usku tagasisundimiseks kasutada ristisõdijaid, kellele ta omalt poolt selle eest pattude kustutamise garanteeris.
Sõjaväega naastes nõudis ta liivlastelt kristlusse tagasipöördumist ja julgeolekuks pantvange, et nad enam paganlusse tagasi ei langeks, nagu nad olid mitu korda teinud. Sõlmiti vaherahu, kuid see lõppes, kui liivlased hobusemoona otsivaid sakse tapnud olid. Järgnenud lahingus tulevase Riia linna asukohal kandis hobune Bertoldi liivlaste keskele, kus Ymaut (kroonika hilisemates tekstides tekkinud ümberkirjutusvea tõttu on juurdunud ekslik nimekuju Imant, lätipäraselt Imants) torkas ta selja tagant odaga läbi ja teised rebisid ta lõhki.
Vanim Henriku kroonika tekst (Codex Zamoscianus) ei nimeta Bertholdi surmapäeva. Hilisemates käsikirjades on sellena antud üheksas päev enne augusti kalende (24. juuli). Pole teada, millal see kiilund tekkis ja kui põhjendatud ta on. See võis olla tuletatud Bertoldi hauakirjast Riias. Lübecki Arnoldi kroonika järgi toimus lahing kuumal aastaajal.
Pärast Bertholdi surma sõlmiti Üksküla ja Holmi liivlastega rahu ja nad lasksid end preestritel ristida, lubades neid ka ülal pidada. Kui ristisõdijad olid ära läinud, pesid liivlased Väina jõe veega ristimisvee maha, võtsid vaimulikelt nende varad ära ja ajasid nad minema.
Vaatlus
pisi|Lennuliikluse vaatlemine [[Ööbikuorg|Rõuge Ööbikuoru kiige vaateplatvormil]] Vaatlus on tähelepanekute tegemine füüsilisest maailmast meeltetaju abil.
Vaatlus on üks tähtsamaid uurimismeetodeid empiirilistes teadustes – loodusteaduses ja teistes reaalteadustes.
Kitsamas mõttes mõeldakse teadusfilosoofias vaatluste all protsesside jälgimist niisugusel kujul, nagu nad eest leitakse. Nii mõistetud vaatlust eristatakse eksperimendist, mille puhul jälgitav protsess toimub katse korraldaja poolt olulisel määral kontrollitavates tingimustes.
Eelarvamustevaba vaatluse võimatus
Francis Bacon leidis, et teaduslikud vaatlused peavad olema täiesti eelarvamustevabad (vt Induktsioon).
Tegelikult aga pole vaatlusi võimalik teha ilma eelneva arusaamata vaadeldava loomusest. Vaatlus eeldab ka arusaama sellest, millistele asjadele või omadustele tuleb tähelepanu koondada. See arusaam võib olla teooria-eelne ja isegi teadvustamata.
Ka Baconi enda meetod eeldab andmete kogumisel suunatust teatud kindlat laadi vaatlusandmete otsimisele. Ka tabeli kasutamise juures Baconi meetodi puhul tehakse faktiliselt eeldus, et see, mille näiteid uuritakse, on loomulik liik. Teisest küljest, seda, mis tegelikult on loomulik liik, ei pruugi me ühe mõiste alla paigutada. Üldsegi ei saa sündmuste või asjade sarnasust täheldada ilma mingi eelduseta, sest iga kaks asja on milleski sarnased ja milleski mitte. Samuti ei saa ilma mingi eelduseta täheldada eri laadi sündmuste koosesinemist. Ei ole võimalik tähele panna kõike: teooria suunab meie tähelepanu.
Vaatlus ilma teooriateta, eeldusteta, "iidoliteta" on võimatu. Samuti nagu vaatlus ilma teadvuse, küllaldase intelligentsita on võimatu ja tähenduseta, sest pole konteksti, süsteemi, kuhu vaatluse tulemused paigutada. Vajalik on ka keele, semiootilise süsteemi olemasolu, et vaatlust kirjeldada. On tarvis ka teadvusega olendite kogukonda, kes siis vaatluse tulemusest teada saaksid ja seda mõistaksid. Vaja on inimest, inimühiskonda ja ajastu ajalooline taust, arengutase, tõekspidamised, eelarvamused mõjutavad seda, kuidas ühte ja sama fakti vaadeldakse, kuidas seda seletatakse. Kui kasutada Kuhni sõnu, siis võib öelda, et vaatleja saab vaadelda tegelikkust, reaalsust üksnes kehtiva teadusliku paradigma piirides.
Näited. Isaac Newton ei oleks Baconi meetodil suutnud avastada seost loodete, planeetide tiirlemise ja õuna kukkumise vahel. Ignaz Semmelweis ei oleks Baconi meetodil leidnud seost lapsevoodipalaviku ja laipade lahkamise vahel.
Seega vaatlus on ikka mõjutatud eelarvamustest. Kuid toetudes vaatlustele jääb ekslikele eelarvamustele, fiktsioonidele, üha vähem ruumi, need asenduvad tõepärasemate eelarvamustega. Inimajaloos toimunud maailmavaatelist pööret, mis seab vaatluse ja fakti tähtsamale kohale kui dogmaatilise eelarvamuse, mis peab vaatlust teisejärguliseks, vähem tähtsaks, on raske alahinnata. Suurem usk vaatluse ja katse faktidesse võrreldes üksnes teooriate, filosoofiliste või religioossete hinnangutega ei saanud valdavaks üleöö. Teaduslik maailmapilt muutus valdavaks järk-järgult. Vähetähtis polnud sealjuures ka tehnika areng, mis võimaldas korraldada üha täpsemaid, usaldusväärsemaid vaatlusi ja katseid.
Kivimurru männik
Kivimurru männik on männimets Jõgevamaal Jõgeva vallas Mustveest ligi 2 km kaugusel loodes vanade liivaaukude ümbruses.
Kivimurru männiku kaitseala loodi 1968. aastal, selle pindala oli 54 ha. 2013. aastal moodustati senise kaitseala piirides Kivimurru looduskaitseala.
Boriss Jefimov
Ta sündis Kiievis juudi peres perekonnanimega Fridljand (Läänes kasutatakse ka nimekuju Friedland). Peagi kolis perekond Białystokki. Esimese maailmasõja ajal tuli pere Kiievisse tagasi. Aastal 1917 alustas juuraõpinguid Kiievi ülikoolis, kuid need jäid pooleli.
Esimese poliitilise karikatuuri avaldas ta 1919. aastal. 1920–1921 töötas ta Agitpropi heaks. 1924. aastal ilmus tema esimene raamat "Poliitilised karikatuurid", millele kirjutas eessõna Lev Trotski.
Jefimov sai tuntuks Teise maailmasõja ajal oma karikatuuridega Hitlerist ja teistest Natsi-Saksamaa juhtidest. Pärast sõda sõitis ta Nürnbergi, kus joonistas karikatuure Nürnbergi protsessi süüalustest.
Ta pälvis Stalini preemia 1950 ja 1951. Ta tegi kaastööd ajalehele Pravda 1980ndateni.
Boriss Jefimov elas Moskvas. Alates 2007. aastast oli ta ajalehe Izvestija peakarikaturist.
Boriss Jefimovi vend oli Nõukogude Liidu 1920.–1930. aastate esipublitsist Mihhail Koltsov.
Kosmoloogia
Kosmoloogia on füüsika seadustel ja astronoomilistel vaatlustel põhinev teadusharu, mis uurib Universumi ehitust ja muutumist.
Ajalugu
1920ndatel avastasid Edwin Hubble ja teised punanihke, millest järeldati, et kauged taevakehad eemalduvad meist kiirusega, mis on võrdeline nende kaugusega meist. Seega Universum paisub.
1920ndatel ja 1930ndatel pakuti välja hulk üldrelatiivsusteoorial põhinevaid kosmoloogilisi mudeleid, mis ennustasid Universumi paisumist. Vaatlusandmetega oli kõige paremini kooskõlas Friedmanni universumiks nimetatav mudelite klass. Neis on ruum homogeenne, seega isotroopne (on kõigis suundades ühesugune). Homogeensuse eeldusest järeldub, et neljamõõtmeline aegruum jaguneb kolmemõõtmelisteks ruumideks, kusjuures igal ruumil on konstantne kõverus. Kui kõverus on null, siis saadakse eukleidiline geomeetria, kui positiivne, siis sfääriline geomeetria, ja kui negatiivne, siis hüperboolne geomeetria. Ühe ruumi geomeetria on teise ruumi geomeetriaga seotud skaalateguri S(t) kaudu. Selleks et saada teada taevakehade paari vahelist kaugust aja t pärast, tuleb praegune kaugus korrutada skaalateguriga.
Et need mudelid kirjeldavad Universumi tegelikku struktuuri väga täpselt, siis on mõistlik järeldada, et Universum ei ole alati eksisteerinud.
Ent 1950ndatel ja 1960ndatel oli valdav arvamus, et singulaarsus Friedmanni mudelis tuleneb väärast idealiseerivast eeldusest, et ruum on täiesti homogeenne. Ent Robert Geroch, Stephen Hawking ja Roger Penrose tõestasid singulaarsuse teoreemid, mille järgi peaaegu kõik võimalikud aegruumid on singulaarsusega ning peaaegu kõik kosmoloogilised mudelit kirjeldavad lõpliku vanusega universumit.
Aastal 1965 avastati kosmiline mikrolaine-taustkiirgus. Pärast seda sai Suure Paugu mudelist kosmoloogia standardmudel. Kosmoloogiat hakati nimetama ka füüsikaliseks kosmoloogiaks. Aastal 1971 ilmus Jim Peeblesi selle pealkirjaga raamat.
Teaduslik kosmoloogia ja religioosne kosmoloogia
Monoteistlike usundite järgi (sealhulgas kristluse, judaismi ja islami järgi on Universumi loonud ja säilitab seda transtsendentne ja kõikvõimas Jumal.
19. sajandi teisel poolel hakati arutama termodünaamika teise seaduse kosmoloogilisi järelmeid seoses kristliku õpetusega maailma ajalisest algusest ja lõpust. Uus arutelu algas 1930ndatel seoses Universumi paisumise ja võimaliku ajalise alguse avastamisega.
Teoloogilist huvi pakkuvate kosmoloogiliste küsimuste seas on järgmised. Miks Universum on olemas? Kas Universumi algusest on möödunud lõplik ajavahemik? Kas Universumile tuleb lõpp? Miks on Universumi evolutsioon ja loodusseadused just niisugused, et mõistusega olendid saavad eksisteerida?
Suur Pauk ja maailma loomine
Paljud teistid, sealhulgas Pius XII, Francis Collins, William Lane Craig ja Hugh Ross, on pidanud Friedmanni universumit ja singulaarsuse teoreeme kinnituseks kreatsionistlikule väitele, et Jumal lõi Universumi eimillestki.
Teism ei nõua iseenesest, et Universum oleks lõpliku vanusega. Aquino Thomase ("De aeternitate mundi") järgi ei saa mõistusega tõestada maailma lõplikku vanust, küll aga Jumala olemasolu, järelikult ei nõua Jumala kui Looja mõiste maailma lõplikku vanust; selle saame teada üksnes ilmutusest. Teoloogide Arthur Peacocke'i ja Ian Barbouri järgi tuleb õpetust maailma loomisest tõlgendada Universumi ajatu sõltuvusena Jumalast. Samal seisukohal on jesuiit ja kosmoloog William Stoeger (2010), kelle väitel saab teaduslik kosmoloogia teoloogiat puhastada, kuid ei saa olla vastuolus teoloogia legitiimsete väidetega.
Need teistid, kelle meelest maailm on umbes 6000 aastat vana, (noore Maa kreatsionistid) ei saa kinnitust teadlaste väitest, et Universum on umbes 13,8 miljoni aasta vanune. Kristlasest teist, kes lakkab uskumast Piibli loomisloo sõnasõnalist tõesust, kaotab ühe (ja võib-olla ainsa) põhjendi uskumiseks, et Universum on lõpliku vanusega. Nende teistide jaoks, kes ei loe Piiblist välja Universumi konkreetset vanust, võib Suure Paugu teooria olla pigem loomisloo kinnituseks.
Kui maailma loomine eimillestki on ime, mida ei saa loodusseadustega seletada, siis miks peaks teist pöörduma kinnituse saamiseks teaduse poole? Siis võib vabalt olla, et elegantseima teadusliku teooria järgi on maailm lõpmatu vanusega, kuid tegelikult lõi Jumal maailma lõpliku ajavahemiku eest. Kui aga otsida kosmoloogiast mitte loodusseadusi, vaid ajaloolisi andmeid, siis pöördumine kosmoloogia poole mitte seletuse saamiseks, vaid fakti kinnituseks, on asjakohane.
Lõplikku aega võib matemaatiliselt vaadelda ka lõpmatuna : vahemik (0, t) on homöomorfne  vahemikuga (−∞, t). Homöomorfismi realiseeris Charles Misner, seades ajamuutuja t väärtustele −log t. Misner leidis, et isegi singulaarsusega algavates mudelites "on Universum mõttekalt lõpmata vana, sest pärast algust on juhtunud lõpmata palju asju." Katoliiklik teadusfilosoof Ernan McMullin (1981) märkis võimalust, et lõpliku ja lõpmatu aja eristus on konventsionaalne, ning jõudis järeldusele, et loomist eimiskist ei tule tõlgendada kindla meetrika abil, vaid piirdudes järjestusega: ajal on esimene punkt. Kuid Friedmanni universumis ei ole esimest punkti, samas aga võib igale mudelile esimese punkti lisada Parem sisulise singulaarsuse tunnus on see, et aegruumi mudel sisaldab lõpliku pikkusega geodeetilisi jooni, mis ei ole minevikku pikendatavad. Friedmanni universum rahuldab seda kriteeriumi. Selle kriteeriumi puudused on seotus kindlat tüüpi füüsikaliste mudelitega ning arusaamatus tavainimesele.
Üldrelatiivsusteoorial põhinev kosmoloogia ei kehti singulaarsuse ümbruse kohta, kus väga tugeva gravitatsiooni tõttu etendavad olulist rolli kvantefektid, mida see teooria ei arvesta. Kuni puudub relatiivsusteooriat ja kvantmehaanikat ühendav teooria, pole kindel, kas selle järeldused jäävad jõusse.
Tavaliselt arvatakse, et Suure Paugu teooria on traditsioonilise teismi suhtes neutraalne või toetab seda, mistõttu ateistid on tavaliselt lihtsalt püüdnud Suurele Paugule toetuvate teoloogide argumente ümber lükata. Mõned ateistid, sealhulgas Adolf Grünbaum ja Quentin Smith, on aga väitnud, et Suure Paugu teooria toetab ateismi. Smith toetub lisaks ka kvantkosmoloogiatele. Üks nende argument on, et Friedmanni universumis ei ole esimest seisundit. Seega puudub seisund, milles Jumal oleks maailma loonud. Teine argument ütleb, et kui pole Suure Paugu eelset aega, siis ei saa rääkida Universumi põhjustamisest. Sellele argumendile vastavad paljud teistid, et Universumi põhjustamine on ajatu.
Kvantkosmoloogiad ja loomislugu
Paljud kvantkosmoloogiad postuleerivad universumite tõenäosusjaotuse, mille järgi saab kindlaks määrata üht või teist tüüpi universumi eksisteerimise tõenäosuse. Meie Universumi taolise universumi eksisteerimise tõenäosus on suur. Seda võib tõlgendada nii, et kvantkosmoloogiad annavad Universumi olemasolule teistlikule seletuse alternatiivse seletuse. Teistid (näiteks Craig (1997), Deltete ja Guy (1997) ning Oppy (1997)) väidavad, et kvantkosmoloogiad räägivad ainult tinglikest tõenäosustest. Quentin Smith (1998) kaitses väidet, et kvantkosmoloogias on jutt tingimatutest tõenäosustest. Raskused kvanttõenäosuste tõlgendamisel tulenevad ka Kocheni-Speckeri teoreemist.
Kosmolooge
Eestis on kosmoloogiaga professionaalselt tegelenud Arved Sapar.
Narva sünagoog
Narva sünagoog oli sünagoog Narvas, mis avati 1870. aastatel (teistel andmetel 1850. aastatel ).
Luba selle ehitamiseks saadi 1877. aastal (teistel andmetel ehitati juutide ostetud hoone sünagoogiks ümber 1876. aastal arhitekt Novitski projekti järgi). Sünagoog ehitati 1884. aastal. Aastatel 1890–1895 oli see suletud. Sünagoog põles Vabadussõja ajal maha.
Oletatavasti sünagoog taastati ja tegutses Teise maailmasõjani. Sünagoog hävis Teise maailmasõja ajal 1944. aastal.
Kultuuriteooria
Määratledes kultuuri näiteks kui keelevõime ja sellest tulenevate märgisüsteemide pärandumisprotsessi (ehk loomise pärandumist), on kultuuriteooria objektiks selle protsessi seaduspärad.
Kultuuriteooria tähtsaks lähenemisviisiks on Juri Lotmani ja ta kolleegide kujundatud kultuurisemiootika.
Kultuuriteooria lõimib seega mitmeid sotsiaal- ja humanitaarteaduse harusid – semiootika, antropoloogia (eriti kultuuriantropoloogia), sotsioloogia, etnoloogia, kunstiteooria, samuti ajalooteadus, politoloogia, inimgeograafia jt.
Kultuuriteooriat õpetatakse Eestis Tartu Ülikoolis (semiootika ja kultuuriteooria õppekava) ning Tallinna Ülikoolis (kultuuriteooria õppetool). 2008. aastal loodi Kultuuriteooria tippkeskus.
Enno Penno valitsus
Enno Penno valitsus oli ametis 20. juunist 1990 kuni 15. septembrini 1992.
Enno Penno valitsus otsustas 16. juulil 1992 lõpetada oma tegevuse üheaegselt VII Riigikogu esimese istungjärgu algusega 5. oktoobril samal aastal. Kuid sel päeval selgus valitsusele ebameeldiva üllatusena, et majandusminister Mihkel Mathiesen, kes oli tegevuse lõpetamise vastu protesteerinud juba 16. juulil, on 15. septembril nimetanud uue valitsuse.
Põllu tänav
Põllu tänav on mitme tänava nimi Eestis:
Põllu tänav on Tartu Nurme tänava varasem nimi. Luige (Kiili)
Marana
Marana on küla Saarde vallas Pärnu maakonnas.
Echekrates
Echekrates (Ἐχεκράτης) Phleiusist (sündis umbes 417 eKr ) oli vanakreeka filosoof, pütaagorlane, Philolaose ja Eurytose õpilane.
Echekrates palub Platoni dialoogis "Phaidon" Phaidonil, kellega ta kohtub mõnda aega pärast Sokratese hukkamist, jutustada Sokratese elu viimastest tundidest ja surmast. Phaidoni jutustusse sekkub ta vähe, katkestades selle üksnes kohas, kus räägitakse sellest, et hinge võib käsitada keha funktsioonide "harmooniana", ning veel ühes kohas.
Aristoxenos, kes Echekratest isiklikult tundis, nimetas teda üheks viimastest pütaagorlastest.
Tõenäoliselt on tegu sama Echekratesega, kellele viitas ajaloolane Timaios Tauromenionist.
Echekratest mainib ka Aulus Gellius.
Echekratest Phleiusist samastatakse Echekratesega Lokroist, keda mainib Cicero (De finibus bonorum et malorum). Władysław Witwicki oletab sissejuhatuses "Phaidoni" poolakeelses väljaandes, et echekrates oli pärast Suur-Kreeka linnast Lolroist, dialoogi tegevusajal aga hiljuti elama asunud Phleiusi. Ta viitab sellele, et "Phaidonis" ei tunne Echekrates Päris-Kreeka tavasid ja olusid. Ta oletab, et Phleiusi asus Echekrates elama sellepärast, et tegu on Pythagorase esivanemate kodukohaga.
Echekratese vaadetest pole teada muud peale selle, et ta oli pütaagorlane ning tundis austust ja huvi Sokratese vastu. "Phaidonis" esineb ta demokraatia vastasena.
Jõhvi valla lipp
thumb|[[Jõhvi vald|Jõhvi valla lipp]] Jõhvi valla lipp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Jõhvi valla lipp.
Lipp on kinnitatud 20. juulil 1992.
20. juulist 1992 kuni 1. jaanuarini 2006 oli lipp kasutusel Jõhvi linna lipuna. 2005. aastal linn ja vald ühinesid ja senine linna lipp sai tekkinud omavalitsuse, Jõhvi valla sümboliks. Varasemal Jõhvi vallal lipp puudus.
Lipu kirjeldus
Jõhvi valla lipp on täisnurkne riidelaid, mille kõrguse ja laiuse suhe on 1:2. Lipp koosneb viiest ribast: äärtel ja keskel 1/7 laiused valged ribad, nende vahel 2/7 laiused rohelised ribad.
Schönberg (Saksimaa)
Schönberg on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Zwickau kreisis Schönbergi vallas.
Ranniksekvoia
Ranniksekvoia (Sequoia sempervirens) on igihaljas okaspuuliik sekvoia perekonnast, selle perekonna ainuke liik. Koos mammutipuu (Sequoiadendron giganteum) ja metasekvoiaga (Metasequoia glyptostroboides) kuulub ta küpressiliste sugukonna alamsugukonda sooküpressilised.
Väidetavalt said kõik kolm liiki oma nime tšerokii silptähestiku looja Sequoyah' järgi.
Kirjeldus
Ranniksekvoia on maailma kõrgeim puu, mille üksikud isendid võivad kasvada kõrgemaks kui 110 meetrit. Puu on erakordselt pikaealine, tule- ja haiguskindel. Teadaolevalt kõrgeim elus sekvoia on 2006. aastal mõõdetud Hyperion, mille kõrgus on 115,55 meetrit.
Puu võra on koonilise kujuga, oksad sirutuvad horisontaalselt või veidi allapoole. Tüve läbimõõt võib ületada 4,5 meetrit.
Koor on kuni 30 sentimeetri paksune, pehme ja kiuline. Koorele annab tema punase värvuse parkhape. Paksu koore happelisus kaitseb puud putukate, haiguste, seente ja tule vastu. Intensiivne tuli võib koore siiski läbida ja puu seest õõnsaks põletada. Kui vähegi elusat kude säilib, taastab puu oma jõuvarud ja põlemishaavad armistuvad.
Võra ülaosas ja päikese käes on okaste pikkus 5–10 millimeetrit; noorematel puudel ja varjulistel okstel aga 15–25 millimeetrit. Albiinopuudel puudub klorofüll ning need toituvad, jagades juuresüsteemi roheliste puudega. Käbid on 15–32 millimeetri pikkused. Puu tolmleb hilistalvel.
Puud kasvavad sageli ringikujuliselt. Puu võib anda juurevõsusid igas suunas ning noored puud kasvavadki tavaliselt ringis emapuu ümber. Vahel ei ole nende okastik piisava valguse ning klorofülli puudumise tõttu roheline, kuid emapuu toidab ja kasvatab oma juurestiku kaudu noori puid sellisena palju aastaid ning üsna suurte mõõtmeteni. Ranniksekvoia on ainuke okaspuu, mis ajab juurevõsusid, kui puu maha raiuda. Lähestikku kasvavate puude juured põimuvad tihedalt omavahel läbi, pakkudes üksteisele tugeva kaitse tuulte vastu.
Seemned satuvad harva viljakale pinnasele, sest maapind on kaetud okaste ja lehtedega; ainult tulekahjud ja üleujutused loovad neile soodsad tingimused.
Pahkjate moodustiste all on uinunud pungad, mis vajadusel võrseid ajama hakkavad.
Levila
Ranniksekvoia kasvab uduses ja niiskes kliimas, kitsal umbes 750 kilomeetri pikkusel ribal 30–65 kilomeetri kaugusel Vaikse ookeani rannikust, USA California osariigi keskosast kuni Oregoni osariigi piirini. Vahetu ookeani rannik on puu jaoks liiga liivane, tuuline ja soolane.
Suurem osa levilast jääb merepinnast kõrgusele 30–750 meetrit, kuid harvemini kasvab ranniksekvoia ka meretasapinnal või kuni 920 meetri kõrgusel. Eelistatav kasvuala on mägedes, eriti aga nendevahelistes sügavates orgudes, kus tänu sagedasele udule võib leida kõige kõrgemaid ja vanemaid sekvoiasid.
Paljude isendite vanus ulatub üle 600 aasta, vanim teadaolev sekvoia on umbes 2200-aastane. Noored puud kasvavad väga kiiresti; esimese 20 aastaga võib puu kasvada kuni 20 meetri kõrguseks.
Ranniksekvoia kasvab tavaliselt koos erinevate ebatsuugade, kiviviljakute, läänetsuuga ja hariliku maasikapuuga, alustaimestikus on mitmesugused sõnajalgtaimed, oregoni jänesekapsas, roniv mürgipuu. Loomariiki esindavad erinevad hirved, oravlased, rähnid ja värvulised.
Kasutamine
Ranniksekvoia puit on väga väärtuslik. Et sekvoia tüvi on tavaliselt väga sirge, saadakse sellest kvaliteetset ja sirgekiulist puitu, mis on küll suhteliselt pehme, kuid mädanemiskindel. Puit on ilusa tekstuuriga, kerge ja vaiguvaba. Raudteede rajamise ajastul valmistati sekvoiapuidust liipreid ja ehitati raudteesildu. Nii tüvepuitu kui ka pahkasid kasutati mööbli ja treitud tarbeesemete valmistamisel. Tänapäeval rajatakse puidu saamiseks ranniksekvoia kultuurpuistuid.
Välislingid
Sequoia
Marina küla
Külast voolab läbi Ura jõgi. Jõel on Marina paisjärv.
Teine sugupool
„Teine sugupool“ (pr k Le Deuxième Sexe) on Simone de Beauvoiri filosoofiline teos, milles autor analüüsib naise olukorda ühiskonnas eksistentsialistlikust vaatepunktist. Täies mahus ilmus teos 1949. aastal (kahes köites, kokku 978 lk), kuigi mõned peatükid olid ilmunud juba varem ajakirjas Les Tempes Modernes. „Teist sugupoolt“ peetakse üheks feministliku filosoofia alustekstiks, teoses esitatud ideedest sai alguse teise laine feminism.
Esimene osa
Beauvoiri põhiväiteks on, et mehed suruvad süstemaatiliselt naisi alla, määratledes end neile vastanduvatena, seega võttes naisi kui Teist, st objekti. Sealjuures on mees olemine võrdsustatud inimeseks olemisega, mis on neutraalne positsioon, naine on aga mehele vastanduv, miinusmärgiga, tal pole inimsust. Mees on transtsendentne, naine immanentne. Beauvoiri käsitluses tähendab transtsendents vabadust ja tuleviku poole pürgimist erinevate projektide – loomise, leiutamise ja tegutsemise kaudu, immanents aga stagnatsiooni, ettemääratud tulevikuga leppimist.
„Teises sugupooles“ püüab Beauvoir leida põhjusi, miks sellised soorollid tekkinud on. Esimeses köites "Faktid ja müüdid“ otsib ta vastuseid bioloogiast, psühhoanalüüsist ja ajaloolisest materialismist. Beauvoir jõuab järeldusele, et need distsipliinid on pidanud naise alamat positsiooni enesestmõistetavaks, naine on justkui olemuslikult alaväärne.
Seejärel analüüsib autor müüte, mis naiselikkuse kohta ühiskonnas levinud on. Beauvoiri arvates on need tekkinud seoses naise võimega sünnitada. Emadust on läbi ajaloo nii ülistatud kui ka põlatud, naine valvab justkui olemise ja mitteolemise piiri. Elu ja surma kaudu on ta loodusele lähemal kui mees, ja nagu looduski, on naine seetõttu müstiline ja kohati lausa hirmuäratav. Neid müüte taastoodab inimkond pidevalt kirjanduses, teaduses, ajalookäsitluses ja mujal.
Teine osa
„Teise sugupoole“ teine köide algab kuulsa lausega: „Naiseks ei sünnita: naiseks saadakse.“ (lk 185). Simone de Beauvoir soovib tõestada, et naine pole sündinud naiselikuks, vaid teda kujundatakse vastavaks elu jooksul. Naise subjektiivsus surutakse alla, ta muudetakse mehe vajadustele sobivaks, objektiks. Autor jälgib seda protsessi elu erinevates staadiumites – lapsepõlves, nooruses, suguellu pühitsemisel, abielunaise ja ema rollis. Sellele järgnevalt analüüsib Beauvoir vanaks saamise traumat – kui naine kaotab oma reproduktiivse võime, kaotab ta ka oma peamise rolli ühiskonnas ning seega kogu identiteedi. Eelviimases peatükis „Naise olukord ja loomus“ lükkab Beauvoir ümber eelarvamuse, nagu tuleneks naise alam olukord tema loomusest. Keskpärasus, passiivsus, laiskus jms on allasurumise tagajärg, mitte põhjus.
Beauvoir lõpetab teose peatükiga „Iseseisev naine“, jõudes järeldusele, et naine vajab vabaks saamiseks täielikku materiaalset iseseisvust.
Mõju ühiskonnas
Beauvoir asus teost kirjutama 1946. aastal. Prantsusmaa naised olid kaks aastat varem saanud valimisõiguse. Samas veel 1943. aastal giljotineeriti Marie-Jeanne Latour abortide tegemise eest. Teine maailmasõda oli äsja lõppenud, mehed tulid sõjast koju tagasi ja soovisid naasta oma vanadele töökohtadele, mille naised vahepeal täitnud olid.
Sellises olukorras osutus „Teine sugupool“ oma ideedega väga populaarseks ja mõjukaks. Esimese nädalaga müüdi raamatut 22 000 eksemplari. Teost saatis edu ka mujal maailmas, eelkõige USAs. Oma populaarsuse on teos säilitanud tänapäevani.
„Teine sugupool“ tõstis soo- ja identiteediteemad ühiskonnas tähtsale kohale. Teose põhiseisukohtadest inspireeritud teise laine feminism käsitleb inimese isiklikku elu ja identiteeti poliitilisena. Filosoof ja soouurija Judith Butler on öelnud, et Simone de Beauvoir oli esimene, kes eristas inimese bioloogilise soo (ingl k sex) ja sotsiaalse soo (ingl k gender). Selline eristus on saanud kogu nüüdisaegse sookäsitluse aluseks.
Kriitika
Teost on kritiseeritud ka feministliku diskursuse sees. Ette on heidetud liigset toetumist Freudile ja psühhoanalüüsile. Judith Oakley on välja toonud, et Beauvoir keskendub teoses pigem iseendaga sarnaste naiste olukorrale, töölisklassi kuuluvatest ja teistest rassidest naistest kirjutab ta vähe. Samuti suhtub ta emadusse kui millessegi pigem negatiivsesse. Beauvoiri vabaduseidee kipub vaatamata raamatu eesmärgile olema sarnane ühiskonnas konstrueeritud mehelikule vabaduse ideaalile.
Krasnokamski rajoon
Krasnokamski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Nikolo-Berjozovka.
Rajoonis on 14 külaasundust, kus on kokku 68 asulat.
2016. aastal oli rajoonis 27 626 elanikku. 2010. aasta seisuga olid elanikest 31,3% baškiirid, 26,5% marid, 25,8% tatarlased ja 14,7% venelased.
Raul Mälk
Raul Mälk (sündinud 14. mail 1952 Pärnus) on Eesti diplomaat ja väliskommentaator.
Ta lõpetas aastal 1970 Nõo Keskkooli. Aastal 1975 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli majandusküberneetika erialal cum laude. Aastatel 1975–1977 töötas ta ENSV Teaduste Akadeemia majandusinstituudis nooremteadurina. 1983–1985 õppis Leningradi Kõrgemas Parteikoolis ja oli 1990. aastani NLKP liige. Enne Eesti Välisministeeriumisse tööle asumist oli Raul Mälk Eesti Raadios välisuudiste toimetuses väliskommentaator ning alates 1990. aastast töötas Ülemnõukogu esimehe Arnold Rüütli kantseleis.
1992.–1993. aastal oli Mälk välisministri nõunik, 1993–1994 ministri kantseleiülem, 1994–1996 asekantsler poliitika- ja pressiküsimustes ning 1996–2001 suursaadik Suurbritannias, mille vaheajal, 14. oktoobrist 1998 kuni 25. märtsini 1999 (pärast T. H. Ilvese tagasiastumist), jõudis ta olla ka välisminister. Raul Mälk on juhtinud Eesti delegatsiooni piiriläbirääkimistel Venemaaga.
Ta on töötanud Välisministeeriumi poliitika planeerimise osakonna peadirektorina. 1. juunist 2007 kuni 29. augustini 2011 oli ta Eesti Vabariigi suursaadik Euroopa Liidu juures.
Raul Mälk on laiemale avalikkusele tuntud välispoliitikaeksperdina. Ta astub regulaarselt üles välispoliitilisi teemasid lahkavates tele- ja raadiosaadetes ning on avaldanud artikleid välispoliitika kuukirjas Diplomaatia, mille toimetuse kolleegiumisse ta ka kuulub. Teda hinnatakse kõrgelt tema suure töövõime, hea huumorimeele ja suurepäraste välispoliitikaalaste teadmiste pärast.
Isiklikku
Raul Mälk on vallaline.
Mustla (Saarde)
Mustla on küla Saarde vallas Pärnu maakonnas.
Küla asub Valga–Uulu maantee ääres.
Kivim
alt=|pisi|Kivim Kivim on mineraalidest koosnev looduslik tahke kogum (erandina võib kivim olla ka orgaanikat sisaldav tahke kogum, näiteks kivisüsi).
Kivimid ei pea olema tingimata kristallilisel kujul. Näiteks obsidiaanil ehk vulkaanilisel klaasil ei ole kristallstruktuuri.
Kivimid koosnevad enamasti mitmest, harvemini ühest mineraalist.
Tekkeviisi järgi jaotatakse kivimid kolme rühma: tardkivimid, settekivimid ja moondekivimid. Kivimirühmade piires eristatakse tekke, mineraalse ja keemilise koostise, struktuuri ning tekstuuri alusel mitmesuguseid kivimitüüpe, näiteks rabakivi, kvartsprofüür, savikilt.
Kivimi värvus, tihedus, poorsus, kõvadus ja teised omadused olenevad tema mineraalsest ja keemilisest koostisest, struktuurist ja tekstuurist.
Kivimitest koosnevad maakoor ja vahevöö. Tard- ja moondekivimid moodustavad maakoorest 95%, kuid maapinda katavad 75% ulatuses settekivimid, sest settekivimid paiknevad maakoore ülaosas. Allpool asuvad kivimid on kas moondunud või kristalliseerunud magmast. Eestis moodustavad settekivimid pealiskorra, tard- ja moondekivimid aga Proterosoikumi vanusega aluskorra.
Kivimite uurimiseks kasutatakse ka elementanalüüsi ja mikroskoopilist petrograafiat. Kristalsete kivimite koostist, ehitust, muutumisi ja omadusi uurib petroloogia, settekivimeid litoloogia.
Kivimeid kasutatakse keemiatööstuse toorainena (näiteks põlevkivi), metallurgias (näiteks lubjakivi), ehitusmaterjalina (näiteks graniit) jne.
Kivimite hulka ei loeta tehiskive (näiteks betooni).
Näpumäng
Näpumängud on sõrmede mängulised harjutused, mille kaudu saab kaasa aidata näiteks sõrmelihaste, mälu, kujutlusvõime ja käe peenmotoorika arengule. Mängud loovad positiivse meeleolu. Laps õpib näpumängude abil jäljendama ning lisatud rütmitekst aitab parandada kõne rütmi ja selgust.
1933. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
1933. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 3. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 6.–10. veebruarini Innsbruckis Austrias. Võistlustel oli mängus 6 komplekti medaleid (kolm ala nii meestele, kui naistele).
Kivim
Ülevaade levinud kivimeist
Tardkivimid tekivad magma tardumise tulemusena. Olenevalt sellest, kas magma tardub sügaval maakoores või maapinnal, eristatakse süvakivimeid ning vulkaanilisi kivimeid. Levinud süvakivimid on graniit, granodioriit, dioriit, gabro, peridotiit, süeniit jne. Levinud vulkaanilised kivimid on basalt, andesiit, datsiit, trahhüüt, pimss, rüoliit, obsidiaan, tuff jne.
Settekivimid on tekkinud olemasolevate kivimite murenemissaaduste kuhjumisel ning mattumisel. Suurima levikuga settekivimid on savikilt, liivakivi ja lubjakivi. Esineb ka põlevaid settekivimeid, näiteks kivisüsi, põlevkivi, mida kasutatakse fossiilkütustena. Omaette grupi moodustavad evaporiidid ehk vesilahustest keemiliselt settinud soolad, näiteks kivisool.
Moondekivimid on sette- ja tardkivimite kõrge rõhu ja temperatuuri tingimustes ümberkristalliseerumise tulemusel tekkinud kivimid. Levinud moondekivimid on marmor, gneiss, sarvkivi, kristalne kilt, kilt jne.
1933. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
Kiirlaskumine
Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 64 Maailmameister 1932: Gustav Lantschner  , Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
Finaal: 8.-9. veebruar Osavõtjaid: 42 Maailmameister 1932: Otto Furrer  , Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />