cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Viljandi Pedagoogiline Kool
Viljandi Pedagoogiline Kool asutati 22. augustil 1949. Kooli lõpetas seitse lendu, kokku 497 keskeriharidusega algklassiõpetajat. Aastatel 1952–1954 tegutses kooli juures ka kaugõppeosakond, milles 1952/53. õppeaastal täiendas end 68, 1953/54. õppeaastal 98 tegevõpetajat.
Kooli asutamise tingis vajadus algklassiõpetajate järele: 1949. aastal puudus kolmandikul algklassiõpetajatel vastav algklassiõpetaja kutse. Selleks, et anda soodsamaid õpivõimalusi Kesk- ja Lõuna-Eesti noortele, otsustati luua õppeasutus ka Viljandisse (õpetajate seminarid tegutsesid ka Haapsalus, Rakveres, Tallinnas ja Tartus).
Asutamisaastal õppis koolis kahel kursusel kokku 120 õpilast. Kooli juhtisid direktori kohusetäitja Peeter Toome ja õppealajuhataja Voldemar Toome. 1950. aasta märtsis määrati kooli direktoriks varasem Läänemaa koolide inspektor Kaljo Vedler. Tema juhtimisel koliti kool Valuoja äärde praegusse Viljandi Gümnaasiumi hoonesse ja kool kujunes nelja kursusega õppeasutuseks. Kooli ühiselamutena kasutati kaht hoonet Jakobsoni tänaval. Kooli lähedale, Valuoja äärde rajati õppe- ja katseaed ning spordiväljak. Kooli esimene lend lõpetas 1952. aasta kevadel.
1955. aastal uut esimest kursust Viljandi Pedagoogilises Koolis enam ei avatud: pedagoogiliste õppeasutuste võrgus oli alanud uus reorganiseerimine, et valmistada edaspidi õpetajaid ette keskkooli eelhariduse baasil.
10. juulil 1999 tähistati Viljandis kooli 50. sünniaastapäeva.
Elliot Giles
Elliot Giles (sündinud 26. mail 1994) on Suurbritannia kergejõustiklane (800 m jooksja).
Isiklikud rekordid
Välitingimustes:
Sisetingimustes:
Eduard Peedosk
Eduard Peedosk (17. august 1897 Räpina vald, Võrumaa – 9. juuni 1977 Alaküla külanõukogu, Põlva rajoon) oli eesti ettevõtja ja omavalitsustegelane.
Ta oli I Riigivolikogu liige (valitud 78. valimisringkonnast).
Tegeliku Zooloogia Kabinet
Tegeliku Zooloogia Kabinet (ka: Praktilise Zooloogia Kabinet) oli Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna õppe- ja uurimisasutus. Asutus keskendus põllumajanduslikule ja metsazooloogiale. Asutus loodi 1921. aastal.
Tõnu Ploompuu
pisi|Tõnu Ploompuu [[Eesti Vabaerakond|Eesti Vabaerakonna vestlusringis Hiiu pubi teisel korrusel Foto: Ave Maria Mõistlik, 14. veebruar 2015 ]] Tõnu Ploompuu (sündinud 17. jaanuaril 1960 Tallinnas) on eesti botaanik.
Elulugu
Tõnu Ploompuu on inseneri ja kunstnik Imbi Ploompuu poeg.
Ta lõpetas 1978 Tallinna 43. Keskkooli, 1983 TÜ bioloogiaosakonna, 1985–87 Tallinna Botaanikaaia aspirant, M.Sc. (botaanika ja mükoloogia, 2002, TÜ), väitekiri "Tallinna krundid võõrliikide kasvukohana". Oli suvedel 1980 Karjalas Kivatši ja 1981 Putorana (tulevase) looduskaitseala laborant, 1983–84 Eesti Noorte Loodusmaja ringijuht, 1988–1992 Tallinna Botaanikaaia insener, 1992– TPÜ (aastast 2005 TLÜ) loodusteaduste osakonna bioloogia õppetooli assistent ja lektor, ühtlasi aastast 1999 TTÜ (lepinguline) botaaniline lektor.
Poliitiline tegevus
Riigikogu valimistel sai ta Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas 2007. aastal 119 häält ja 2011. aastal 51 häält. 2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta Eesti Vabaerakonna nimekirjas 143 häält.
Alates oktoobrist 2014 on ta Eesti Vabaerakonna liige.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: floristika, süstemaatika, inimmõjustatud kooslused, rabade ökoloogia, looduskeskkonna seire ja kaitse, evolutsiooniteooria, bioloogiline reduktsionism. Osalenud rahvusvahelistes uurimisprojektides "Quantification of alkaline and acidifying deposition loads from Estonian Industry" (2000–01) ja "Failure of Grass Cover Layers at Seaward and Shoreward Dike Slopes" (2007). Aktiivne teaduse populariseerija ja publitsist. Looduseuurijate Seltsi (1979) ja Pärandkoosluste Kaitse Ühingu liige (2003). Ploompuu järgi on nimetatud kuningkepi pisiliik Oenothera ploompuui Rostanski (2001). Üle 40 teadustrükise, üle 50 aimeartikli.
Pärnu Linnakohus
Pärnu Linnakohus oli Eesti Vabariigi esimese astme kohus aadressil Pärnu, Rüütli tänav 19. Kohtu tööpiirkond oli Pärnu linn.
1. detsembril 1999 liideti Pärnu Linnakohus Pärnu Maakohtuga.
Zeebrugge
Zeebrugge on endine küla Belgias, asum Brugge Lissewege linnaosas. Asub Põhjamere ääres.
Zeebrugges on Belgia suuruselt teine sadam ja Belgia mereväe baas.
Vana-Varbla mõis
pisi|Vana-Varbla mõis
Vana-Varbla mõis (saksa keeles algselt Werpel, hiljem Alt-Werpel) oli mõis Varbla kihelkonnas Läänemaal. Tänapäeval asub kunagine mõisasüda Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Mõisahoone ei ole säilinud.
Algselt kuulusid Varbla alad Soontagana muinaskihelkonda. Ristisõdijate vallutuste tulemusena olid aastaks 1226 Soontagana maad ristitud ning maid valitsesid Mõõgavendade ordu ja seejärel Saare-Lääne piiskopkond. Lihulas resideerinud piiskop läänistas osa maadest oma ustavatele vasallidele. Nii jagatigi Vaiste, Saulepi ja Varbla alad Fahrensbachile. Fahrensbachid olid need alad saanud pärisomandiks juba aastaks 1382. Seejärel lasi Wilhelm von Fahrensbach (Farensbach) ehitada uue mõisa Varblasse. Mõisat on kirjalikult esmamainitud 23. aprillil 1426. Siis kutsuti kohta nimega Werpel ja see nimi oli seejärel kasutusel veel sajandeid. Ürikutesse sattus aga Varbla selle mõisa maade läänistamise ja müümisega seoses tekkinud tüli tõttu piiskop Christian Kubandiga. Aastal 1426 nähtavasti Fahrensbach ise enam Varbla maade omanik ei olnud, sest olevat need edasi müünud Saare-Lääne piiskopile Caspar Schuwenflugile, kes aga suri juba 1423. aastal. Kas see päris nii oli, pole selge, sest veel aastal 1511 on Varbla mõisa omanikuna mainitud Elisabeth Fahrensbachi, kes oli abielus Diedrich Tiesenhauseniga.
Aastaks 1538 oli Varbla endale omastanud pururikas Johann Zöge, kes aastatel 1535–1537 oli Saare-Lääne stiftfoogt Läänemaal. Temale kuulusid need valdused aastani 1582. Enne seda oli ta aga Liivi sõja ajal olnud hertsog Magnuse poolel. Kuna aga Rootsi kuningas võitis sõja, siis võeti loomulikult Johann Zögelt maad ära – mõis redutseeriti. Varasematelt omanikelt ära võetud maad jagati kuninga poolt ustavatele väepealikele ja kaasvõitlejatele. Nii läksid Varbla, Saulepi, Vaiste ja Virtsu kandi maad Gustaf Banéri suguvõsa liikmete valdusse. Nende käes olid mõisad ümmarguselt sada aastat. Nemad ehitasid ka mõisahoone praegu tuntud Vana-Varbla mõisa aladele. Rahalistesse raskustesse sattumise tulemusena jäid nad kõigepealt ilma Vaiste mõisast (1661), seejärel Varblast (1684) ja Saulepi mõisast.
Pärast Benéride pankrotti oli Varbla mõis renditud Staelbornile ja rittmeister Friedrich von Nolckenile. 1690 sai mõisaomanikuks Niklas von Preutz, kes suri 1696.
Alates 24. jaanuarist 1698 kuulus Varbla mõis Nasackinite suguvõsale, kes said pärast Niklas von Preutzi surma omanikuta jäänud Varbla mõisa endale kompensatsiooniks Soomest redutseeritud mõisamaade eest. Esialgu oli selle omanikuks von Nasackinite väimees Otto Magnus von Wolffeldt, kes oli abielus Helene von Nasackiniga. Mõisast Otto Magnus von Wolffeldt ise huvitatud polnud ja rentis selle oma naise Helene vennale Magnus Johann von Nasackinile.
Aastal 1793 siirdus mõis pärandusena Reinhold Magnus von Nasackinile. Tol mehel tekkis aga tüli oma noorema venna Adam Gustav von Nasackiniga, mille tulemusena määras Vene keiser Paul I oma ukaasiga 1797 Saulepi mõisa kroonumõisaks. Kaks aastat hiljem, 1799, jõudsid kaks tülitsevat venda kokkuleppele ja mõis jagati kaheks. Sedasi hakati Reinhold Magnus von Nasackinile jäänud senist Varbla mõisa nimetama Vana-Varbla mõisaks ning sellest pisut lõuna pool asuvat Adam Gustav von Nasackinile jäänud Uue-Varbla mõisaks. Vana-Varbla mõis püsis Nasackinite järglaste käes kuni mõisate võõrandamiseni Eesti Vabariigi poolt 1919. Perekonnanimed küll vahetusid (Pröbsting ja Cube), aga suguvõsa oli sama.
Mõisa viimane peahoone lammutati 1939.
Vinir Sjonna
Vinir Sjonna oli Islandi ansambel, mis esindas riiki 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Coming Home".
Ellen Plotnik
Ellen Plotnik (12. september 1926 Püssi vald, Virumaa – 30. september 2004 Tallinn) oli eesti ajaloolane.
Vinir Sjonna
Islandi laulja Sjonni Brink suri 2011. aasta algul kõigest mõni päev enne seda, kui ta oleks pidanud esitama Islandi Eurovisiooni eelvoorus laulu "Aftur heim". Artisti mälestuseks moodustasid tema sõbrad ansambli Vinir Sjonna (tõlkes "Sjonni sõbrad") ja esinesid sama lauluga ise.
Ellen Plotnik
Elulugu
Ellen Plotnik oli rannatalupidaja tütar.
Vinir Sjonna
Ansamblisse kuulusid Gunnar Ólason, Vignir Snær Vigfússon, Pálmi Sigurhjartarson, Matthías Matthíasson, Hreimur Örn Heimisson ja Benedikt Brynleifsson. Gunnar Ólason oli Islandit esindanud ka 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ansambli Two Tricky koosseisus.
Ellen Plotnik
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: Eesti Vabariigi ajalugu ja kultuurilugu, EKP (Eestimaa Kommunistlik Partei) ajalugu, historiograafia ja allikaõpetus. Uurinud põhjalikult Hans Pöögelmanni elu ja tegevust. Koostanud ja kommenteerinud Hans Pöögelmanni "Valitud teosed". Üle 70 teadustrükise, sh 2 raamatut, arvukalt aimeartikleid.
Vinir Sjonna
Kohalik eelvoor võideti lauluga "Aftur heim" ja Eurovisioonil esitati laulu ingliskeelset versiooni "Coming Home". Finaalis saavutati 20. koht.
Demarkatsioonijoon
Demarkatsioonijoon on maariba või piirjoon, mis eraldab vaherahu sõlminud sõdivaid vägesid (nt. Lõuna-Korea ja Põhja-Korea riigipiir).
Nureddin Nebati
pisi|Nureddin Nebati (2019) Nureddin Nebati (sündinud 1. jaanuaril 1964 Viranşehiris) on Türgi poliitik, ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta on 2. detsembrist 2021 Türgi rahandusminister.
Ta sündis aastal 1964 Viranşehiris Şanlıurfa provintsis. Pärast õpinguid Istanbuli ülikoolis politoloogias ja samas ülikoolis rahvusvaheliste suhete magistrikraadi omandas Nebati Kocaeli ülikoolis doktorikraadi riigiteadustes ja avalikus halduses.
Ta valiti 2011 ja 2015. aasta Türgi parlamendivalimistel ning 2015. aasta Türgi erakorralistel parlamendivalimistel Türgi Suure Rahvuskogu ridadesse.
1. detsembril 2021 nimetas president Recep Tayyip Erdoğan Nebati ministriks, ametisse nimetamine jõustus järgmisel päeval, kui see avaldati Türgi ametlikus väljaandes.
Georgius Hollant
Georgius Hollant (ka Georg; Holland, Hollandt; surnud 12. oktoobril 1484 Karksis) oli Preisimaa päritolu Vana-Liivimaa kõrgvaimulik.
Hollant pärines Kulmi (hiljem Chełmno) diötseesist Preisimaalt, ta oli Riia peapiiskopi Silvester Stodewescheri õepoeg. 1440. aastal immatrikuleeriti ta Leipzigi ülikooli. 1452. aastal astus ta Bologna ülikooli, kust sai 1454. aastal litsentsiaadi kraadi, 1466. aastal sai ta samas doktoriks. 1455. aastal on teda esmamainitud Tartu toomhärrana, 1458. aastal sai ta Saare-Lääne toomdekaaniks. Tartu ja Saare-Lääne toomhärrana on teda mainitud kuni 1463. aastani, Saare-Lääne dekaan oli ta 1468. aastani. 1469. aastal nimetas paavst ta Roomas Riia toompraostiks, sellesse ametisse jäi ta kuni surmani.
1479. aastal võttis Liivi ordu Hollanti vangi, alates aasta lõpust viibis ta vangistuses Karksis, kus ta 1484. aastal ka suri.
Abu Simbeli templid
350px|pisi|Abu Simbeli templid: [[Ramses II suur tempel (vasakul) ja Hathori ja Nefertari väike tempel (paremal)]] pisi|Ramses II templi sisevaade Abu Simbeli templid on kaks kaljutemplit Nuubias, Egiptuse lõunaosas. Need on nimetatud Abū Sunbuli linna järgi.
Kaksiktemplid lasi Niiluse kaldale ehitada vaarao Ramses II 13. sajandil eKr.
Et vältida templite jäämist sügavale vee alla pärast Aswāni paisu ehitamist, koliti kogu kompleks 1968. aastal senisest asukohast kõrgemale. Kolimiseks saeti templid tükkideks ja pandi uues paigas taas kokku.
Suure templi fassaad on 35 meetrit lai ja 30 meetrit kõrge. Templi sissepääsu külgedel asetseb neli hiiglaslikku istuvat kuju, mille kõrgus on üle 20 meetri. Üks kujudest sai maavärinas kahjustusi, mille tagajärjel murdus selle ülakeha. Hilisemate rekonstruktsioonitööde käigus otsustati kahjustused säilitada ning eraldunud osa asetseb endiselt kuju jalutsis ehk seal, kuhu see maavärina ajal kukkus.
Templisse sisenedes jõutakse aatriumisse, mida toestab kaheksa kaunistatud sammast. Aatriumi taga paikneb väiksem sammassaal, kust pääseb pühamusse, kus istuvad kolm jumalat koos vaaraoga.
Jim Meskimen
pisi|Jim Meskimen ([[2014)]] James Ross "Jim" Meskimen (sündinud 10. septembril 1959 Los Angeleses California osariigis) on Ameerika Ühendriikide koomik, filmi- ja seriaalinäitleja.
Flamingolill
pisi|[[André flamingolill (Anthurium andraeanum).]] Flamingolill (Anthurium) on taimeperekond võhaliste sugukonnast.
Eesti U-16 jalgpallikoondislaste loend
Eesti jalgpallikoondislaste loend on nimekiri Eesti U16 koondises mänginud jalgpalluritest, nende tegevusaastatest, osaletud kohtumistest ja löödud väravatest. Nimekiri on sorditav nimede, aastate, mängude ja väravate kaupa.
Flamingolill
Perekonda kuulub umbes 1000 liiki. See on võhaliste sugukonna suurim perekond. Perekonna pärismaine levila asub Ameerikas, ulatudes Põhja-Argentinast Põhja-Mehhikoni.
Eesti U-16 jalgpallikoondislaste loend
Viimati uuendatud pärast 10. septembril 2017 peetud mängu Saksamaaga.
Flamingolill
Paljud liigid on epifüüdid.
Taim on inimesele mürgine.
Neid kasutatakse tihti toataimedena. Mitmeid aretisi on liigist André flamingolill (Anthurium andraeanum).
Sacramento maakond
pisi|Sacramento Sacramento maakond (Sacramento County) on maakond USA-s California osariigis.
Maakonna halduskeskus Sacramento on ühtlasi osariigi pealinn.
Maakonna pindala on 2578 km², millest 77 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 418 788. Aastal 2000 oli elanike arv 1 223 499.
Ajalugu
Sacramento maakond moodustati 18. veebruaril 1850. Maakond sai nime Sacramento jõe järgi.
Kösti vesiveski
Kösti vesiveski on kaitsealune veskihoone Viljandi linnas Oja teel.
Veski on rajatud Uueveski ojal asuva Kösti Veskijärve paisule arvatavasti juba 18. sajandi lõpul. Praeguse hoone vanem osa on ilmselt ehitatud 19. sajandi teisel poolel. 1930. aastatel ehitati hoone kohati kahekorruseliseks ning jõepoolsesse otsa liideti mootoriruum. Pärast Teist maailmasõda asus veskihoones kohvi- ja kamatööstus ning hoonet ehitati ümber ja lisati ka juurdeehitisi.
Tänapäeval töötab veskihoones Kösti hüdroelektrijaam.
Aasnurm
Aasnurm on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel on perekonnanime Aasnurm antud Halinga ja Holstre vallas isikutele, kelle varasem perekonnanimi on Adamson.
Eduard Aasnurme palvel kanti perekonnanimi Aasnurm perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 227 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aasnurm äärmiselt väikese levikuga perekonnanimi, see on alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Tappev lähedus (film 2008)
"Tappev lähedus" (inglise keeles "Bangkok Dangerous") on 2008. aastal esilinastunud USA märulifilm, mille on lavastanud kaksikvennad Oxide Pang Chun ja Danny Pang Phat.
See on remake vendade 1999. aastal Tais tehtud samanimelisest filmist, millele Nicolas Cage'i produktsioonifirma Saturn Films oli ostnud remake´i tegemise õigused.
Peaosa mängib Nicolas Cage.
Hennef
pisi Hennef on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Rhein-Sieg-kreisis. Asub Bonnist idas Siegi jõe ääres.
Linn koosneb paljudest väikestest asulatest, mistõttu kutsutakse Hennefit 100 küla linnaks.
Hennefi vald loodi praegustes piirides 1969. aastal kolme valla (Hennef, Lauthausen ja Uckerath) liitmisel. 1981 sai vald linnaõigused. Praegune linnaosa Blankenberg oli linn aastatel 1245–1805.
Timotheus Polus
Timotheus Polus (* 1599 Bad Lauchstädt Merseburgi lähedal – 2. märts 1642 Tallinn) oli Tallinna Gümnaasiumi poeesiaprofessor.
Elukäik
Timotheus Polus käis Halles koolis ja immatrikuleeriti 1610 Leipzigi ülikoolis. 1623. a. õppis ta Strasbourgi ülikoolis. Kõige hiljemalt 1628. a. märtsis saabus ta Tallinna. Tallinna Gümnaasiumi asutamisega 1631. a. sai temast kohe selle poeesiaprofessor. 1632. a. vallandati teda tülis Tallinna raega, aga pärast andeks palumist sai ta tööd jätkata oma surmani.
1631. a. Polus abiellus Elsken von Wehreniga. Abielupaaril oli kolm last: Johann(es) (surnud 9. oktoober 1674 ), kes oli pastoriks Haapsalus, Thomas (1634-1708), kellest sai Rootsi riigitegelane, kantseleinõunik ja Karl XII õpetaja, ning noorelt surnud Christine (surnud 3. mai 1635 ).
Kirjanduslik tegevus
Juba oma õpingute ajal Strasbourgis tutvus Polus saksa barokkluuletaja Martin Opitzi luuleteooriaga, mis ilmus raamatus Buch von der Deutschen Poeterey ('Raamat saksa luulekunstist', 1624). Opitzi uuenduslikkus seisnes selles, et ta näitas, et ka rahvakeeles, antud juhul saksa keeles, on võimalik luuletada. Enne teda mõeldi, et "õige" luuletamine on võimalik ainult ladina või kreeka keeles. Tallinnas poeesiaprofessor olles ei piirdunud Polus järelikult mitte ladinakeelse luuletamisega, vaid hakkas ka saksakeelset juhuluulet vormistama.
Kui Reiner Brocmann 1634. aastal Tallinna saabus ja järgmisel aastal ka saksa barokkluuletaja Paul Fleming seal viibis, liitusid nad – muuhulgas koos Timotheus Polusega – nn. lamburiseltsiks ja harrastasid juhuluulet. Saksa- ja ladinakeelse luule kõrval sündis nüüd ka eestikeelne luule, mille esimene viljelija oli Reiner Brocmann. Eesti kirjanik Herbert Salu on sellest ajast kirjutanud muuhulgas romaani Lasnamäe lamburid (1978). Tõenäolistelt on just Timotheus Poluse teene, et Opitze reeglid juurutati ka Eestimaal sisse.
94 (Tallinna bussiliin)
Tallinna ööbussiliin 94 sõidab Balti jaama ja Priisle vahel. Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub reedel, laupäeval ja pühapäeval öösel.
Ajalugu
Ööliin avati 19.05.23 samal marsruudil. Aastal 1995-1999 oli MRP Linna Liinid marsruudil Kaubamaja – Pae – Lasnamäe Maksimarket.
Jaanus Riibe
pisi|Jaanus Riibe Kristiine kevadlaadal Foto: Ave Maria Mõistlik, 27. mai 2022 Jaanus Riibe (sündinud 18. juunil 1986 Tallinnas ) on Eesti poliitik, alates 28. novembrist 2017 Kristiine linnaosa vanem.
Hariduskäik
2005. aastal lõpetas Riibe medaliga Gustav Adolfi Gümnaasiumi reaalklassi. 2010. aastal kaitses ta Tallinna Tehnikaülikoolis magistrikraadi tööstus- ja tsiviilehituse erialal.
Töökäik
Aastatel 2006–2007 juhtis Jaanus Riibe Tallinna Tehnikaülikooli Ehitusteaduskonna Üliõpilasnõukogu ning aastatel 2007–2008 Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlauda. Hiljem töötas Eesti Üliõpilaskondade Liidus arendusjuhina. Tallinna Linnakantseleis töötas Riibe alates 2009. aasta augustist Edgar Savisaare referendina, kuni 2011. aasta novembris sai temast Lasnamäe linnaosavalitsuse asevanem, kes juhtis ligi kuus aastat linnaosa kultuuri- ja noorsootööd.
Poliitiline tegevus
Aastatel 2011–2013 oli Jaanus Riibe Eesti Keskerakonna Noortekogu esimees ja kuulus ühtlasi Eesti Keskerakonna juhatusse. Lisaks oli ta Eesti Keskerakonna Noortekogu Akadeemilise Ühenduse aseesimees, Kesklinna Klubi esimees ja peasekretär.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 490 häält ning ei osutunud valituks.
Liikmesus
Jaanus Riibe on kuulunud Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpilasomavalitsusse, Eesti Väitlusseltsi, Tallinna Tehnikaülikooli üliõpilasesindusse, Tallinna Üliõpilaskondade Ümarlauda, Eesti Üliõpilaskondade Liitu, Eesti Noorteühenduste Liitu jm. Ta on olnud Tallinna Linna Noortenõukogu aseesimees.
Zaprešić
Zaprešić on linn Horvaatias Zagrebi maakonnas.
Elisar von Kupffer
Elisar von Kupffer (pseudonüüm Elisarion; 20. veebruar 1872 Tallinn – 31. oktoober 1942 Minusio, Šveits) oli baltisaksa kunstnik, luuletaja, ajaloolane, tõlkija ja näitekirjanik.
Madruse tänav
Madruse tänav on tänav Tartus Kvissentali linnaosas.
Munarakk
Inimese munarakk
Inimese munaraku diameeter on 120 µm (s.o 0,12 mm). Munarakk on kerajas, tema keskel on rakutuum ja ta on kaetud mitmete munakestadega. Munarakkudes on haploidne kromosoomistik: 22 autosoomi ja 1 gonosoom (X). Munarakkude ainevahetus on suhteliselt väheaktiivne. Nii väheneb risk kahjulike muutuste tekkeks sugurakkudes.
Madruse tänav
Madruse nime kannab ka Pärnus endise kalakombinaadi ala uusarenduspiirkonda kavandatav tänav, mille naabruses on Pootsmani, Tüürimehe ja Junga tänav. Ala asub Pärnu jõe vasakkaldal Papiniidu sillast kesklinna pool. Kuressaares on Madruse tee.
Tänava nimetamine
2015. aasta 19. märtsil otsustas Tartu linnavolikogu nimetada Madruse tänavaks osa varasemast Kvissentali teest, kuna senine tänav hargnes, tekitades segaduse majanumbritega. Rühm kohalikke elanikke esitas selle kohta aprillis vaide Aivar Pilve advokaadibüroo vahendusel, kuna nende hinnangul on tänavanimi Madruse halvustav ning nad tahaksid kas Kvissentali tee nime taastamist või tähtsamat tänavanime nagu Admirali: "Tänavanimetus Madruse on ka kummastav olukorras, kus kõrvalasuvad tänavad on tähistatud nimedega Kapteni ja Lootsi. See toob kaasa põhjendamatu ebavõrdsuse ning Madruse tänavanimega elanike alavääristamise."
Munarakk
Inimese munarakk
Naise munarakud tekivad munasarjades. Inimese munarakud tekivad folikulaarses oogeneesis. Kõik munarakud on moodustunud juba lootelise arengu perioodil ja naise elu jooksul neid juurde ei moodustu. Vastsündinu munasarjades on ligikaudu 400 000 munarakku, millest elu jooksul ovuleerub umbes 400. See on 0,1% kogu naise munarakkude kogusest.
Ajalugu
Imetajate munaraku avastas 1827. aastal embrüoloogia- ja arengubioloogiaalase uurimistöö käigus Eestist pärit ja Tartu Ülikoolis õppinud teadlane Karl Ernst von Baer.
Madruse tänav
Tänava nimetamine
21. mail arutas Tartu linnavolikogu linnavalitsuse ettepanekut tühistada nimepaneku määrus. Plaanis on anda tänavale uus nimi Uus-Kvissentali, mille vastu ei olnud Postimehe teatel ka need 15 Kvissentali elanikku, kes andsid allkirja seisukohale, et ei nõustu Kvissentali tee ümbernimetamisega Madruse tänavaks. "See Madruse alavääristas neid, aga nüüd on nad kahjuks häbivääristanud end minu silmis," kommenteeris protesti linnavolikogu kultuurikomisjoni esimees Nikolai Põdramägi. "Väga ilus nimi oli tegelikult. Meie komisjon arutas päris põhjalikult enne nime panemist variante ja ei tulnud selle pealegi, et selline korralik nimi nagu Madruse ei sobi."
Kohalikud ei mõistnud, miks on vaja muuta tänava nime, kus asuvad näiteks Kvissentali tee bussipeatus, Kvissentali alajaam, ehitatav Kvissentali paadisadam ja kus tegutseb Kvissentali vee-motoklubi. Samuti nimetati osa Kvissentali teest ümber Kapteni tänavaks juba 1999. aastal, aga teise tänavaosa ümbernimetamiseni jõuti alles 2015, kui paljud elanikud olid vana tänavanimega harjunud.
Veebruaris 2016 pani Tartu volikogu taas tänavale nimeks Madruse.
2017. aastal kinnitas Tartu Ringkonnakohus, et elaniku soov tühistada tänavale nime määrav volikogu otsus ei oma õiguslikku alust.
Batakiai
Batakiai on alev Leedus Tauragė rajoonis, Batakiai valla halduskeskus. Alev asub Ančia jõe kaldal. Batakiai vana saksakeelne nimekuju oli Botocken, venekeelne aga Ботоки.
Alevis on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on aastal 1885 ehitatud luteri kirik.
Ajalugu
Alevis asub Batakiai linnamägi, mida ajaloolaste arvates nimetati XIII ja XIV sajandite kroonikais Aukaimiseks. Batakiai mõisa mainiti esimest korda aastal 1448, selle varaseimad omanikud olid Kęsgailad.
Alev sai Batakiaist aastal 1528, kuigi turuprivileege selle nimetusega algselt ei kaasnenud. Turuplats rajati aastal 1588. Aastal 1776 ehitati Batakiaisse katoliku kirik (põles maha aastal 1971).
Peale Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli alev kohaliku kolhoosi keskuseks.
Hugo Adolf Reiman
Elulugu
Hugo Adolf Reiman oli käsitöölise poeg.
Lõpetas 1927 Viljandi Maakonnagümnaasiumi ja 1932 Tartu Ülikooli veterinaarina. Oli 1932–1941 loomaarst Viljandis, Võrus ja Tallinnas, 1938 Põllutööministeeriumi veterinaariatalituse instruktor. 1941–1944 osales II maailmasõjas Nõukogude armee ridades diviisi veterinaararstina. 1944–1946 Põllutöö Rahvakomissariaadi Veterinaaria Valitsuse juhataja, 1946–1957 Sovhooside Ministeeriumi peaveterinaararst, 1957–1962 Põllumajandusministeeriumi peaveterinaararst, 1962–1963 Tallinna Vabariikliku Veterinaaria Labori direktor, 1963–73 Tõuloomade Varumise Koondise peaveterinaararst. Eesti NSV teeneline veterinaararst (1957).
Teadustöö
Uurimisvaldkond: loomahaiguste ravi ja tõrje.
Jahihooaeg (film)
Jahihooaeg on 2021. aasta Eesti komöödiafilm.
“Jahihooaja” (Jagtsæson) originaalstsenaariumi autorid on Claudia Boderke ja Lars Mering. Eestikeelse stsenaariumi on loonud Martin Algus ja filmi režissöör on Ergo Kuld.
Sisu
45-aastane Eva on hiljuti lahutanud ja kardab nüüd kaotada nii oma poja kui ka sõbranna eksmehe uuele noorele, edukale ja säravale armsamale Isabelile. Et oma positsioonid tagasi võita, läheb Eva koos sõbranna Marleeni ja oma uue särava rivaali Isabeliga road-trip 'ile, mis viib naised kokku erinevate meestega, ülikoomiliste äpardustega, veelgi koomilisemate tülidega, päris tõelise jahipidamisega ja eelkõige iseendaga, et keset jõulusaginat mõista, mis on ikkagi elus kõige olulisem.
Kalaränne
Kalaränne on paljude kalaliikide esindajate perioodiline liikumine veekogudes teise kohta, tavaliselt toidu leidmise või paljunemise eesmärgil. Kalaränne võib olla igapäevane kuni iga-aastane või veel pikemate perioodidega. Vahemaad varieeruvad mõnest meetrist tuhandete kilomeetriteni.
Tofu
pisi|Toores siidine tofu|alt= Tofu on sojapiimast valmistatud kohupiima- või juustulaadne toiduaine. Tofu valmistamiseks leotatakse ja purustatakse sojaoad, segu keedetakse ja kurnatakse. Saadud sojapiim kalgendatakse soolade (nt kaltsiumsulfaat ja magneesiumkloriid) või hapete abil ning tahke mass pressitakse kokku.
Tofut liigitatakse pehmuse järgi: siidine, pehme ja kõva. Tänu tofu õrnale maitsele on võimalik seda kasutada magusates ja soolastes roogades. Tofut kasutatakse vahel lihaasendajana.
Tofu ja sellest valmistatud toidud on Hiina, Jaapani ja mõne Kagu-Aasia köögi traditsiooniline osa. Hiinas on tofut tarbitud juba üle 2000 aasta.
Tofu on väikese kalorsuse ja suure valgu sisaldusega, lisaks on tofus palju rauda. Sel toiduainel võib olla ka suur kaltsiumi- või magneesium isisaldus, mis sõltub tootmises kasutatavatest kalgenditest (nt kaltsiumkloriid, kaltsiumsulfaat, magneesiumsulfaat).
Tootmine
pisi|Tofu valmistamine Tofu tootmine koosneb kolmest etapist:
Tofu tegemine sarnaneb piimajuustu valmistamisega, kus loomne piim kalgendatakse, pressitakse ja laagerdatakse. Tüüpilised protseduurid tofu valmistamisel on sojaubade puhastamine, leotamine, jahvatamine vees, filtreerimine, keetmine, kalgendamine ja pressimine.
Kaubanduslikult kasutatakse kahte tüüpi kalgendajaid: soolad ja happed.
Tofu sordid
pisi|Pehmest tofust tehtud magustoit
Siidine tofu
Siidine tofu on suure veesisalduse ja õrna tekstuuriga, kuna seda ei pressita. Toode valmib anuma sees ise tänu kalgendajale. Tavaliselt kasutatakse siidise tofu kalgendamiseks glükonodeltalaktooni.
Vilija Matačiūnaitė
pisi|Vilija Matačiūnaitė 2014. aastal Vilija Matačiūnaitė (sündinud 24. juunil 1986 Vilniuses) on Leedu laulja.
Tofu
Siidine tofu
Siidine tofu on rammus ja kreemjas ning selle tõttu kasutatakse seda tihti veganimajoneeside ja magustoitude jaoks. Seda on võimalik kasutada ka kastmena või vahukoore- ja muna asendajana. Siidine tofu mureneb väga kergelt ning liigse vee väljapressimine ei ole soovitatav. Aseptilises anumas hoitud siidise tofu säilivusaeg on 12 kuud.
Vilija Matačiūnaitė
2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Leedut lauluga "Attention".
Tofu
Pehme tofu
Erinevalt siidisest tofust on pehme tofu pressitud plokiks. Pehmel toful on käsnjas tekstuur, mis meenutab toorest liha, ning see säilitab hästi oma kuju. Pehmel toful on suur veesisaldus.
Pehme tofu imab endasse maitseid ning seetõttu sobib hästi marineerimiseks. Samas kasutatakse pehmet tofut ka erinevate kastmete jaoks või supilisandina. pisi|Kõva tofu viilud
Kõva tofu
Kõva tofu on ideaalne praadimiseks, grillimiseks ja frittimiseks.
Oscar Montelius
Gustav Oscar August Montelius (9. september 1843 – 4. november 1921) oli rootsi arheoloog, kes tegeles Euroopa esiaja uurimisega. Koos rootsi kultuuriajaloolase ja arheoloogi Hans Hildebrandiga töötas välja arheoloogias üldtunnustatud tüpoloogilise uurimismeetodi ja pani aluse Euroopa pronksi- ja rauaaja kronoloogilisele jaotusele.
Oscar Monteliuse medal
Pronksmedal (Svenska fornminnesföreningens Oscar Montelius-medalj) tema mälestuseks asutati 1947. aastal. Medalit annab välja Rootsi muististekaitse ühing isikutele, kellel on arvestatavaid teeneid arheoloogilise uurimistöö arendamises, muististe kaitsmisel või arheoloogilises-museaalses töös. Eeskirja järgi pidi medalit välja antama 1947. aastast iga kahe aasta järel, kuid esimene medal anti välja alles 1952. aastal (selle sai norra arheoloog Haakon Shetelig) ja teine medal 1962. aastal (selle sai Rootsi kuningas Gustaf VI Adolf).
Medal on antud järgmistele isikutele:
Vaidas Baumila
pisi|Vaidas Baumila
Vaidas Jacob Baumila (sündinud 28. märtsil 1987) on Leedu laulja.
2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Baumila koos Monika Linkytėiga Leedut lauluga "This Time".
Albrecht I (Mecklenburg-Schwerin)
1396–1397 oli ta Tartu piiskopkonna koadjuutor.
FK Vilnius naiskond
Futbolo klubas Vilnius (ka FK Vilnius) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Vilniuses. Naiste jalgpalliklubi, mis osaleb naiste jalgpalli kõrgliigas. Klubi loodi 2019 ja naiskond moodustati 2020.
Praegune koosseis
Seisuga 19. aprill 2022. www.lietuvosfutbolas.lt
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | ! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Berlingo
Berlingo on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Berlingos.
121 meetri kõrgusel merepinnast asuva Berlingo asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Berlingo piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Lograto, Maclodio, Rovato, Travagliato, Trenzano.
EMP
EMP on lühend, mis võib tähendada:
Leonhard Wilhelm Pallon
Leonhard Wilhelm Pallon (15. august 1859 Jõgeveste – 2. jaanuar 1923 Rakvere) oli eesti vaimulik.
Pallon õppis aastatel 1871–1879 Tartus gümnaasiumis ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Helme Maarja koguduses (Ernst Behse juures). Ordineeriti 20. jaanuaril 1885 Tartus õpetajaks.
Ta oli aastatel 1885–1886 Helme Maarja koguduse adjunktõpetaja, 1886–1891 Paldiski Nikolai koguduse õpetaja ning 1891–1923 Rakvere Kolmainu koguduse ülemõpetaja ja ka kooli usuõpetuse õpetaja. Lisaks oli ta Viru maakonna koolirevident.
Isiklikku
Tema poeg Egon Leonhard Pallon oli Rakvere Kolmainu koguduse ülemõpetaja; 1936. aastal põgenes Saksamaale ja oli seal kirikuõpetaja.
Salvador Allende
Salvador Guillermo Allende Gossens (26. juuni 1908 Valparaíso – 11. september 1973 Santiago) oli Tšiili poliitik, aastatel 1970–1973 Tšiili president.
Salvador Allende sündis kõrgklassi perekonnas. Tema suguvõsa liikmed olid olnud poliitiliselt aktiivsed. Tema vanaisa oli olnud Tšiili vabamüürlaste suurmeister ja Salvador Allende oli vabamüürlane juba enne Teist maailmasõda. Salvador õppis Valparaísos keskkoolis. Teismelisena mõjutas tema kujunemist itaalia päritolu anarhist Juan De Marchi, kelle kingsepatöökojas ta pärast kooli aega veetis.
Aastal 1933 sai temast üks Tšiili Sotsialistliku Partei asutajaid ning 1936 üks Rahvarinde asutajaid. (Hoolimata nimetusest ei esindanud Tšiili Sotsialistlik Partei tollal läänelikku sotsiaaldemokraatiat, vaid marksismi-leninismi.)
Alates 1937. aastast oli ta Rahvuskongressi liige. Allende juhtis 1938. aastal Rahvarinde valimiskampaaniat ning pärast võitu valimistel loobus oma kohast kongressis ja temast sai tervishoiuminister. Selles ametis oli ta aastatel 1939–1942.
Aastatel 1945–1970 oli Allende senaator, 1966–1969 senati esimees.
Ta kandideeris presidendiks 1952, 1958 ja 1964 ning sai vastavalt 5,4; 28,5 ja 38,6 protsenti häältest.
Salvador Allende püüdis ühendada riigi vasakjõude. Aastal 1970 valitigi ta vasakparteisid ühendava Rahvaühtsuse Rinde kandidaadina presidendiks. Ta sai 36,2 protsenti häältest ning võitis endist presidenti Jorge Alessandrit, kes sai 34,9 protsenti häältest.
Salvador Allende oli esimene demokraatlikult valitud marksistist riigipea Ladina-Ameerikas. Presidendina edendas ta suhteid Nõukogude Liiduga, riigistas ettevõtteid, sealhulgas Ameerika Ühendriikide kaevandusi ning jätkas oma eelkäija Eduardo Frei Montalva alustatud maareformi teostamist. Allende majanduspoliitika viis riigi kaosesse, SKP langes, defitsiidiks sai peaaegu kõik (inimesed olid sunnitud tõusma juba kell viis hommikul leivajärjekorda asumiseks ).
Märtsis 1973 toimunud üldvalimistel said Allende pooldajad 44% ja opositsioon 56% häältest. Juri Andropovi hinnangul ei oleks ka rahaline laen Allendet päästnud
11. septembril 1973, kui Augusto Pinocheti korraldatud ja Ameerika Ühendriikide toetatud sõjaväelise riigipöörde käigus presidendipalee vallutati, pidas Salvador Allende raadios hüvastijätukõne ning sooritas seejärel enesetapu. Enesetapu sooritamiseks kasutas Salvador Allende automaati AK-47, mille oli talle kinkinud ta sõber ja Kuuba revolutsionäär Fidel Castro.
Isiklikku
Aastal 1940 abiellus Salvador Allende Hortensia Bussiga. Neil sündis kolm tütart. Ka tütardest Beatrizist ja Isabelist said poliitikud.
Kirjanik Isabel Allende on Salvador Allende nõo tütar.
Monika Linkytė
pisi|Monika Linkytė Monika Linkytė (sündinud 3. juunil 1992) on Leedu laulja.
2015. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas Linkytė koos Vaidas Baumilaiga Leedut lauluga "This Time".
Aartselaar
Aartselaar (vanemas kirjapildis Aertselaer) on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.
A&A
A&A (variantpealkiri A ja A) oli 1998–2011 ilmunud Eesti infotehnoloogia ajakiri. Ajakirja andis välja Tallinna Tehnikaülikool. Ajakirja peatoimetaja oli Paul Leis.
Ajakirja illustraator oli kunstnik Hugo Hiibus.
Ajakirja eelkäija oli 1987–1997 ilmunud ajakiri Arvutustehnika ja Andmetöötlus.
Holstein-Glückstadt
Holstein-Glückstadt või Schleswig-Holstein-Glückstadt on historiograafiline nimi, samuti kaasaegne lühinimi Schleswigi ja Holsteini hertsogkondade osadele, mida valitsesid Taani kuningad Schleswigi ja Holsteini hertsogite ülesannetes, seega tuntud ka kui Kuninglik Schleswig-Holstein. Hertsogkondade muid osi valitsesid Schleswig-Holstein-Gottorpi hertsogid. Holstein-Glückstadti territooriumid asusid tänapäeva Taani ja Saksamaa territooriumitel. Peamine halduskeskus oli Segeberg ja 1648. aastast Glückstadt (asutati 1617. aastal) Elbe jõe ääres.
Aarne Sarjas
Ta lõpetas 1983. aastal õpingud Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonnas. Aastatel 1983–1993 töötas ta prokuratuuris stažööri, vanemuurija ja eriti tähtsate asjade uurijana.
19. augustil 1993 nimetas president Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Aarne Sarja kohtunikuks Tartu Ringkonnakohtusse. Ta töötab tänini Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis.
Ta on Tartu Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumi esimees.
Raimonds Bergmanis
Ta lõpetas 1984. aastal Riia 49. Keskkooli. Aastal 1991 lõpetas ta Riia Tehnikaülikooli insener-keemiku kvalifikatsiooniga. Aastal 2003 lõpetas ta Läti Spordipedagoogika Akadeemia magistrikraadiga spordipedagoogika alal.
1992, 1996 ja 2000 esindas ta Lätit olümpiamängudel. 1992 kandis ta olümpiamängude avatseremoonial ka Läti lippu.
1997. aastal võitis ta Euroopa meistrivõistlustel tõstmises hõbeda üle 108 kg kaalukategoorias.
Ta valiti 2014. aastal, 2018. aastal ja taas 2022. aastal Läti parlamenti.
PAL
PAL (lühend inglise fraasist phase alternating line 'faasivaheldusega read') on kõige laiemalt kasutusel olnud värvilise analoogtelevisiooni kolmest standardist (ülejäänud kaks on NTSC ja SECAM). PAL-süsteem töötati välja Telefunkeni firmas ja võeti kõigepealt kasutusele 1967. aastal Saksa Liitvabariigis.
pisi|350px|Värvitelevisioonisüsteemide kasutamine maailmas (PAL on sinine) PAL-süsteem on Ameerika NTSC-süsteemi edasiarendus. NTSC-i puuduseks oli vajadus värvitooni ja värviküllastust aeg-ajalt käsitsi järele häälestada. Selle puuduse kõrvaldamiseks muudetakse PAL-süsteemis televisioonikaadris uuele pildireale üleminekul iga kord signaali faas vastupidiseks (180°); see asjaolu väljendubki süsteemi nimetuses.
Eesti telesaatjad läksid PAL-ile üle 1999. aastal. Enne PAL-süsteemi oli Eestis kasutusel Prantsuse süsteem SECAM (prantsuse k sõnadest Séquentiel couleur avec mémoire ’värvivaheldus koos mäluga'), mis erineb  peamiselt punase ja sinise värvikomponendi edastamise meetodi poolest.
Galvanotehnika
Galvanotehnika on esemete elektrolüütiline katmine metalli- või metallisulamikihiga. Galvanotehnikas eristatatakse galvanosteegiat ja galvanoplastikat.
Welcome to Estonia
"Welcome to Estonia" on Eesti rahvusvaheliseks turundamiseks loodud märk ja loosung, mis töötati välja 2002. aastal Inglise firma Interbrand Newell and Sorrell Ltd poolt. Loovdirektoriks oli Marksteen Adamson ja projekti koordineeris Evelin Int-Lambot (hilisem Evelin Ilves).
Märk on pälvinud nii kriitikat kui ka heakskiitu. Selle väljatöötamine maksis 13 miljonit Eesti krooni. Emori uuringu järgi 2015. aastal on "Made in Estonia" või "Welcome to Estonia" märki oma toodet või teenust eksportides kasutanud ainult 4% firmasid. 2015. aastaks on 2% selle kasutamise lõpetanud.
Julia Savitševa
pisi|Julija Savitševa 2015. aastal Julija Savitševa (vene Юлия Станиславовна Савичева; sündinud 14. veebruaril 1987 Kurganis) on Venemaa laulja.
2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Venemaad lauluga "Believe Me".
Sotsiaaldemokraat (SDE ajaleht)
Sotsiaaldemokraat on aastast 2004 ilmuv Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (SDE) ajaleht. Ajakirja annab välja Sotsiaaldemokraatlik Erakond. Ajalehe eelkäija oli ajaleht Rahva Hääl (1998–2004) ja nendevahelist järjepidevust näitab ka numeratsiooni jätkumine.
Ajaleht ilmub üks kord kuus.
Elektroonika ja kommunikatsioon
Elektroonika ja kommunikatsioon (Communicative electronics) on magistriõppe taseme õppekava nimetuseks TTÜs.
Õppekava kood on IVEM. Õppekava praegune versioon on IVEM11/18, mille nimetus on Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad.
Õppekava eesmärk on anda lõpetajale oskused ja teadmised tarkade elektrooniliste süsteemide, sidesüsteemide ja nende komponentide loomiseks, analüüsimiseks ja arendamiseks, kasutades seejuures elektrilisi ja füüsikalisi printsiipe ning sidetehnoloogia ja signaalitöötluse meetodeid.
Õppekava annab võimaluse järgmisteks spetsialiseerumisteks: 1) Sideelektroonika     2) Kognitiivne elektroonika
Õppetöö keel on inglise keel.
Vastav bakalaureuseõppe õppekava on Elektroonika ja telekommunikatsioon.
Välislingid
Magistriõpe erialal Elektroonika ja kommunikatsioon
Masters studies in Communicative electronics
Codex Regius
Codex Regius (islandi keeles Konungsbók; tõlkes 'Kuningaraamat'), arhiivitähistusega GKS 2365 4º (Gammel Kongelig Samling), on keskaegne Islandi manuskript (koodeks), milles on kirjas "Vanema Edda" moodustavad 29 vanapõhjakeelset poeemi.
Codex Regiuse päritolust ja varasest ajaloost on väga vähe teada, kuid arvatakse, et see kirjutati 1270. aasta paiku.
On teada, et 1643. aastaks oli see Lõuna-Islandil asuva Skálholti piiskopi Brynjólfur Sveinssoni valduses, kes saatis selle 1662. aastal sünnipäevakingina Taani kuningas Frederik III-le.
Mõnede teadlaste arvates on võimalik, et manuskripti saatis Brynjólfurile Islandi poeet Hallgrímur Pétursson. Seejärel hoiti seda pikka aega Kopenhaagenis asuvas Taani Kuninglikus Raamatukogus. 21. aprillil 1971 saadeti koodeks tagasi Islandile, kus seda hoitakse Reykjavíkis asuvas Árni Magnússoni instituudis. Kuna õhutransporti ei peetud piisavalt turvaliseks, toimetati manuskript Islandile laevaga, mida saatis sõjaväeline eskort.
Aleksei Vorobjov
pisi Aleksei Vladimirovitš Vorobjov (Алексей Владимирович Воробьёв; sündinud 9. jaanuaril 1987) on Venemaa laulja ja näitleja. Ta kasutab ka esinejanime Alex Sparrow.
2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Venemaad lauluga "Get You", mis kogus finaalis 77 punkti ja saavutas 16. koha.
Hüpassaare
pisi|Mart Saare majamuuseum Hüpassaares, ehitatud 1911. aastal Hüpassaare on metsatalu Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Karjasoo külas. See asub Suure-Jaanist 10 km kaugusel läänes.
Hüpassaare on helilooja Mart Saare sünnikoht. Hüpassaares asub Mart Saare majamuuseum.
Joseph Strauss
Joseph Strauss võib tähendada:
Tracy Caldwell Dyson
pisi|Tracy Caldwell Rahvusvahelises kosmosejaamas Tracy Caldwell Dyson (sündinud 2. juunil 1969) on Ameerika keemik ja NASA astronaut. Ta osales augustis 2007 kosmosesüstiku Endeavour lennul STS-118.
Ta kuulus 4. aprillist 25. septembrini 2010 rahvusvahelise kosmosejaama 24. ekspeditsiooni meeskonda.
Ta on käinud avakosmoses 3 korda, kokku üle 22 tunni. .
Duminitši rajoon
Duminitši rajoon (vene keeles Думиничский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Duminitši alev.
Rajooni pindala on 1174 km². Elanike arv oli 2012. aastal 14 984, 2009. aastal 15 077 ja 2002. aastal 16 264.
Duminitši rajoonis on 78 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Duminitši) ja kolmeteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Žizdra.
Miroslav Červenka
Miroslav Červenka (5. november 1932 Praha – 20. november 2005 Praha) on tšehhi kirjanik, tõlkija ja kirjandusteadlane.
Ta on muu hulgas tõlkinud eesti keelest tšehhi keelde.
Päikesekollektor
Ajalugu
Esimese päikesekollektori leiutas 1767. aastal Šveitsi teadlane ja aristokraat Horace de Saussure. Kollektori avastamiseni viis klaasist kasvuhoonet meenutava musta põhja ja soojustatud seintega kuumkasti uurimine. Sajandite vältel täiustasid süsteemi veel mitmed teadlased. Seoses urbaniseerumise ja teaduse ning tehnika arenguga tekkis vajadus päikeseenergiat salvestada. 20. sajandi keskpaigas hakati tootma esimesi vaskplaatpäikesekollektoreid, mis ühendati soojustatud veemahutiga. Need kollektorid olid suuresti praeguste eelkäijateks.
Tööpõhimõte
Päikesekollektori süsteem koosneb soojusvahetina töötavast kollektorist, torustiksüsteemist, milles ringleb soojuskandja, ja akumulatsioonipaagist, kust tuleb külm ning kuhu juhitakse kollektoris soojenenud vesi.pisi|420px|Süsteemi tööpõhimõteSüsteemi tööd kontrollivad temperatuuriandurid, et vältida vee keema minemist või vajadusel suunavad vee kütmise üle muule süsteemile. Külm vesi jõuab kollektorisse pumba abil. Süsteemi osad on: kollektor, soojuskandja, torustik, akumulatsioonipaak, temperatuuriandurid, pump. Päikesekollektorsüsteemi lihtsustatud variandis kasutatakse soojuskandjana vett ning see süsteem toimib piirkondades, kus aastane temperatuur püsib ühtlane ega lange alla nulli. Süsteem toimib järgmiselt: akumulatsioonipaagi põhjas olev jahe vesi pumbatakse üles kollektorisse, kus vesi soojeneb ning tõuseb kollektori ülaossa. Sealt juhitakse soojenenud vesi torustiku kaudu akumulatsioonipaaki. Akumulatsioonipaak on omakorda ühendatud torude kaudu boileriga.
Päikeseküttesüsteemi efektiivseks toimimiseks on vaja, et:
Põhjamaades ja muudes piirkondades, kus temperatuur võib langeda alla nulli, tuleks eelistada süsteeme, mille soojuskandja miinuskraadidega ei külmuks. Sel juhul võib soojuskandjana kasutada glükooli-, piirituse- või muid spetsiifilisi lahuseid. Lahuse puhul on oluline, et ta oleks hea soojusmahtuvusega ning ei oleks oksüdeeriv. Mitteoksüdeerivus on oluline sellepärast, et süsteemis ei tekiks roostet ega katlakivi, mis võiks süsteemi ummistada.
Plaat- või vaakumtorukollektorid paigaldatakse tavaliselt katustele horisontaalpinnast lähtuvalt 46–65° nurga all. Päikesekollektorite kasutusvaldkond on väga lai. Kollektoritega saab kütta nii tarbe- kui ka basseinivett või kasutada sooja vett täiendavalt keskküttes. Eestis on päikesekollektoreid võimalik kasutada täiendkütte allikana keskmiselt märtsist oktoobrini.
Plaatkollektor ehk lamekollektor
Plaatkollektor ehk lamekollektor (ingl k flate plate collector) on esimene levinud päikesekollektori tüüp. Plaatkollektorid jagunevad süsteemi alusel omakorda avatud või suletud plaatkollektoriteks.pisi|Plaatkollektor Avatud plaatkollektori puhul on tegu tumedat värvi soojusvahetiga, mis on asetatud päikeselisse kohta. Suletud plaatkollektor on eelmise edasiarendus, kus tume päikest neelav soojusvaheti on paigaldatud pealt klaasiga ja külgedelt ning põhjast soojustatud kasti. Selle tulemusena ei jahuta jahe tuul kollektoreid nii kiiresti maha ja soojustoodang on suurem kui avatud süsteemis. Suletud süsteemis läbib päikesekiirgus läbipaistva katteplaadi ning langeb mustale päikesekiirgust absorbeerivale pinnale. Absorbeeriv pind on kontaktis kollektori tavaliselt vasest torudega ning absorbeerunud päikesekiirgus kantakse soojusena üle torudes voolavale soojuskandjale. Soojuskandja transpordib soojuse edasi tarbijani või akumulatsioonipaaki. Absorberpinna all on soojusisolatsioonikiht, mis aitab vähendada soojuskadusid. Lamekollektori tööks optimaalne temperatuurivahemik on 30–80 °C. Plaatkollektorid on päikeseküttekollektoritest tagasihoidlikuma soojustoodanguga.