cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
David Trezeguet
Koondisekarjäär
2002. aasta maailmameistrivõistlustele Lõuna-Koreasse pääses Prantsusmaa tiitlikaitsjana eelvõistlusteta. Kolmandat korda sattusid Prantsusmaa ja Taani samasse alagruppi. Trezeguet alustas kõiki oma koondise mänge algrivistuses. Avamängus kaotas Prantsusmaa Senegali jalgpallikoondisele, mille kõik liikmed mängisid Prantsusmaa liigades, 0:1. Teises mängus Uruguay vastu sai Thierry Henry juba 25. minutil punase kaardi, misjärel Prantsusmaa pidi jätkama vähemuses, kuid suutis hoida väravateta viiki. Trezeguet vahetati 81. minutil välja. Otsustavas kohtumises kaotas Prantsusmaa Taanile 0:2 ja langes välja. Esimest korda jalgpalli MM-ide ajaloos ei suutnud tiitlikaitsja lüüa väravat ja esimest korda jäi ta alagrupis viimaseks.
TNVO-analüüs
TNVO-analüüs ehk SWOT-analüüs (eesti ja inglise sõnade "tugevused" (strengths), "nõrkused" (weaknesses), "võimalused" (opportunities), "ohud" (threats) esitähtede järgi) on majanduses ja halduses strateegilise planeerimise vahend, millega hinnata objekti hetkeseisu.
David Trezeguet
Koondisekarjäär
2004. aasta Euroopa meistrivõistlustele Portugali ei pääsenud Prantsusmaa tiitlikaitsjana eelvõistlusteta, kuid ta võitis kõik 8 valikgrupimängu. Henry, Trezeguet ja Wiltord lõid igaüks 6 väravat ja Prantsusmaa väravate vahe oli 29:2, sealjuures kodus 19:0. Finaalturniiril oli Trezeguet Prantsusmaa iga mängu algrivistuses. Avakohtumises Inglismaa jalgpallikoondise vastu viis Frank Lampard inglased 38. minutil juhtima, aga Zinedine Zidane lõi üleminutitel kaks väravat ja tõi 2:1 võidu prantslastele. Teises mängus viigistas Prantsusmaa Horvaatiaga 2:2, kusjuures Trezeguet lõi 64. minutil viimase värava. Viimases alagrupimängus vahetati Trezeguet 75. miutil seisul 1:1 välja, aga Henry väravatest võitis Prantsusmaa 3:1 ja sellega ka alagrupi Inglismaa ees. Veerandfinaalis Kreeka jalgpallikoondise vastu mängis Trezeguet esimesed 72 minutit. Kreeka võitis Angelos Charistease 64. minutil löödud väravast 1:0. Pärast tuli Kreeka Euroopa meistriks.
TNVO-analüüs
TNVO-analüüsi parameetrid esitatakse TNVO-maatriksis:
David Trezeguet
Koondisekarjäär
2006. aasta maailmameistrivõistlustele Saksamaale jõudis Prantsusmaa alagrupivõitjana Šveitsi ees, seekord 5 võidu ja 5 viigiga. Ka Šveits pääses edasi ja loositi Prantsusmaaga samasse alagruppi. Nad kohtusid alagrupi avavoorus ja tulemuseks jäi väravateta viik. Trezeguet ei mänginud. Ka teises voorus Lõuna-Korea jalgpallikoondise vastu sekkus Trezeguet alles üleajal ja mäng lõppes 1:1. Seevastu Togo jalgpallikoondise vastu mängis Trezeguet kogu kohtumise, mis lõppes 2:0. Alagrupi võitis Šveits Prantsusmaa ees. Järgnesid 3:1 võit Hispaania üle, 1:0 võit Brasiilia üle ja 1:0 võit Portugali üle (neis kolmes kohtumises Trezeguet ei osalenud). Finaalis Itaalia vastu lõppes normaalaeg 1:1 ja lisaajal, 100. minutil sekkus Trezeguet. Mäng lõppes penaltiseeriaga, kus Trezeguet lõi teises paaris ja oli kogu penaltiseeria ainus eksija, ta lõi latti ja Itaalia tuli maailmameistriks.
Trezeguet astus 2008. aasta juulis Prantsusmaa jalgpallikoondisest tagasi.
TNVO-analüüs
TNVO-analüüsi koostamine
TNVO-analüüsi eesmärgiks on hinnata organisatsiooni hetkeseisu ehk käesolevat tegevust (tugevad ja nõrgad küljed) ja organisatsiooni väliskeskkonna tegureid (võimalused ja ohud), mis võivad mõjutada organisatsiooni tegevust tulevikus.
TNVO analüüsi I etapp
Seisneb andmete kogumises organisatsiooni ja selle keskkonna kohta(vt allpool toodud nimestik). Andmed annavad meile fakte (infot) organisatsiooni toimimiskeskkonna, konkurentsi, finantsvahendite, hoonete, töötajate, turunduse, arendustegevuse, juhtimise ja keskkonnategurite (tehnoloogiline, poliitiline, sotsiaalne jne trendid), aga ka organisatsiooni varasema tegevuse ja “maine” (kuvandi) kohta.
Akronüümi TNVO tähendus
Mõningad lähtekohad:
Tugevused, nõrkused (sisekeskkond (ingl k internal environment)
Konkurentsieelis,
Turundus: kaubamärk, turu positsioon, müügikampaaniad, turunduse segu 5P <
Personali juhtimine: töötajate koolitus ja tööstaaž; töötajate teadlikkus (ettevõttest, toodetest /teenustest), tööle võtmise protseduurid, töötajate töö sooritus, hindamise meetodid, töötajate töö kvaliteet, rühmatöö, väljaõpe ja koolitused, töötasud / mitterahalised soodustused;
Finantsid: võime kapitali ettevõttesse tõmmata, finantssuhtarvude analüüs, kapitali/varade efektiivne kasutamine, aktsionäride väärtus;
Ettevõtte kultuur: tegema versus ütlema, loovus, paindlikkus, väärikus, eestvedamine; õppimistahe, kokkulepitud poliitikad, tootlikkus, kvaliteet, visioon;
Ettevõtte struktuur: kommunikatsioon, ettevõtte strateegiad, otsustus-protsess, muutuste juhtimine;
Protsessid: kliendile orienteeritus, klienditeenindus, jaotusvõrk, inventari kontroll, tööjõu kulud, õppimiskõver, protsessid (kvaliteet, võimsus, tootlikkus), väärtuste ahel;
Infotehnoloogia: efektiivne kasutus (automatiseeritus, info- ja andmebaaside juhtimine, e-kaubandus, jne);
Innovatsioon: võime säilitada nõudlus toodete ja kaupade järele, uuringud ja toote/teenuse uuendused, investeeringud tehnoloogiasse ja tulemuslikkus
Strateegiad: pidades silmas kasvu (ühinemised, strateegilised liidud), uue suuna määramist (missiooni kinnitamine, mitmekesistamine, restruktureerimine), funktsioonide lõikes (turundus, personali juhtimine jne), juhtimine (just-in-time), kvaliteedijuhtimine, benchmarking;
Asukoht ;
Rannabarr
Rannabarr on kuhjelisi mererandu ääristav barr, mis on reeglina veepinnast allpool.
TNVO-analüüs
Võimalused/ohud (väline keskkond, ingl external environment)
liitlased, informeeritud ostjate võim ettevõtte toodangu/teenuste üle, hankijate positsioon hinnaläbirääkimistes, potentsiaalsete uute sisenejate poolt tekitatav oht, asenduskaubad, konkurents, rivaalitsemine tegevusharu sees, kulud (materiaalsed ressursid, tööjõud jne), jaotusvõrk, e- kaubandus, majanduskliima, tööjõu koolitatus, looduskeskkonna olukord/nõudmised/huvigrupid, laiendus/arenguvõimalused, turu demograafiline situatsioon,materiaalsed ressursid(näit maa), töötajate ühisused (ametiühingud), kohalikud/rahvusvahelised liidud, uued sisenejad, uued turud, poliitiline kliima /jõud (näiteks seadused), toote elutsükkel, kaubandusliidud ning lepped jne.
Rannabarr
Rannabarrid on piklikud positiivsed pinnavormid. Tavaliselt koosnevad need liivast, aleuriidist ja kruusast. Rannabarrid tekivad sinna, kus lained murduvad. Võivad olla merepinnast kõrgemal. Tihti esinevad üksteisele järgnevad rannabarrid eri sügavusel. Sellised barrid markeerivad erineva lainepikkusega lainete murdumiskohti.
TNVO-analüüs
TNVO-analüüsi läbiviimine
Kui sektorite pidepunktid ehk lahendamist vajavad valdkonnad on paika pandud, viiakse läbi TNVO-analüüs.
Rannabarr
Rannabarrid võivad olla väga erineva suurusega, mõnest meetrist kümnete kilomeetriteni näiteks Mehhiko lahte ääristavate barjäärsaarte puhul.
TNVO-analüüs
TNVO-analüüsi läbiviimine
TNVO analüüsi tulemusel saame firma edasise arengu põhisuunad, tuginedes tugevatele külgedele ning kasutades ära kõik võimalused, samal ajal elimineerides nõrkused ja ohud.
Rannabarr
Väikseid rannabarre esineb ka Eesti liivastel rannanõlvadel.
TNVO-analüüs
TNVO-analüüsi läbiviimine
TNVO analüüs ei otsusta juhtide eest, küll aga hoolitseb selle eest, et kõik eelpooltoodu saaks identifitseeritud, klassifitseeritud ja asetatud prioriteetide järjekorda, näidates lahendamist vajavaid valdkondi ja vajalikke otsuste vastuvõtmist tasakaalustavaid elemente tugevused versus nõrkused ja võimalused versus ohud jne tabelis võtmeküsimustena.
TNVO näidisanalüüs ühe väikeriigi kõrgkooli näitel
ÜHE KÕRGKOOLI TNVO-ANALÜÜS
TUGEVAD KÜLJED - suhteliselt püsiv õpetajaskond
- õppetöö 2 põhikeelega (eesti, vene) mitmes vormis (päevane, õhtune ja kaugõpe)
- suhteliselt väike õppemaks
- suutlikkus ja oskus õpetada erineva tasemega üliõpilasi
- õppejõudude suutlikkus ja tahe tegeleda üliõpilaste sotsiaalsete probleemidega - individuaalne lähenemine
- õppejõudude pühendumus – tegelda üliõpilastega ka väljaspool ülikooli hoonet
- võõrkeelte õpetamine – inglise, jaapani, hiina, vene, saksa, soome, rootsi, hispaania jt keeled
- palju isikulist lähenemist nõudvaid üliõpilasi – töö+lapsed+kehv majanduslik olukord
- amortiseerunud info- ja andmebaas
- kaasajastumine ja enam–vähem ühismõõdustatud õpetamismeetodite standardite puudumine
OHUD - üliõpilaste õpimotivatsiooni ja õppejõudude töömotivatsiooni langus - võimekate õpilaste lahkumine eliitkõrgkoolidesse
- riigi ülikoolivõrguga seotud rutakad otsused (liiga kõrgete nõudmiste esitamine, kõrgkoolide sulgemised)
- kõrgharidust nähakse kui igapäeva tarbimist ning ei väärtustata seda kui investeeringut
- kõrghariduse staatuse ebamäärasus, silmas pidasin kolmnurka “riik, turg ja kõrgharidus”
- erakõrgkooli põhirahastamine peaks toimuma riigieelarvest (õppevahendid, minimaalsed kulutused uuringuteks, õppejõudude palkadeks ja 10 vähekindlustatud, kuid andeka ja hoolsa üliõpilase (nii eesti- kui ka venekeelse) õppemaksu)
VÕIMALUSED - laiendada üliõpilaste valikuvõimalusi
- süvendada koostööd teiste kõrgkoolidega
- benchmarking (võrdlus teiste erakõrgkoolidega)
- tänapäevane info- ja teabesüsteem
- kõrghariduse kõigi astmete (bakalaureuse-, magistri-, doktoriõpe) pakkumine
Sello
thumb Sello on kaubanduskeskus Soomes Espoos Leppävaara linnaosas. Sellos on umbes 160 kauplust, raamatukogu, kino ja kontserdisaal. Hoonel on 4 korrust.
NEOMA Business School
Financial Timesi edetabelis platseerus NEOMA 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 50. kohale.
Sello
Leppävaara raudteejaam asub Sello vastas.
NEOMA Business School
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB. Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehed ja poliitikud, nt Shi Weillang (Huawei France'i tegevjuht) ja teenuste volinik Wilfried Guerrand (Hermès).
XIII üldlaulupidu
XIII üldlaulupidu toimus 21.–23. juulil 1950 Tallinnas.
Okupatsioonivõim kaotas laulupidude nummerduse ning XIII üldlaulupidu nimetati lihtsalt toimumisaasta järgi 1950. aasta üldlaulupeoks. Lisaks lülitati laulupeo kavva kaevurite ja Nõukogude armee koori esinemine.
Enne laulupidu arreteeriti üldjuhid Riho Päts, Alfred Karindi ja Tuudur Vettik.
Rootsi sõjalipp
thumb|Rootsi sõjalipp thumb|Rootsi sõjalipp sõjalaeval [[HMS Gustaf V]] Rootsi sõjalipp on kolme keelega Rootsi lipp, mida kasutavad Rootsi kaitsejõud ja Kaitseministeerium.
Lipu proportsioonid on 1:2 (arvestatud on ka keeli).
Seda lippu kasutatakse ka sõjalaevude plaguna, mille proportsioonid on samad, kuid mõõtmed väiksemad.
Algne kahe keelega lipp oli Rootsi kuninga isiklik lipp.
Seda hakkasid kandma sõjalaevad.
Lipu sinine ja kollane ulatuvad tagasi Folkungite aega.
16. sajandi lõpus kasutati nii triipudega kui ka ristiga sinikollaseid lippe. Ristilipp, millest hiljem sai lipu kõige tavalisem kuju, võib olla inspireeritud tollase "igivaenlase" Taani lipust. Sel ajal kasutati nii sirgelt lõigatud kui ka kahe keelega lippe, aga Gustav II Adolfi ajal võeti kasutusele kolme keelega lipud.
Tänapäeval kasutatakse Rootsi sõjalippu erandina endiselt Stockholmi Kastelleti kindluses. Kui 1990. aastatel andis Rootsi sõjavägi kindluse üle avalikku omandisse, lõppes ka sealne sõjalipu heiskamise tava. Avalikkuse nõudmisel see tava aga taastati ning nii heisatakse kindlusel iga päev just nimelt Rootsi sõjalipp.
Artikli kirjutamisel on kasutatud rootsikeelse Wikipedia artiklit ja ingliskeelse Wikipedia artiklit en:Flag of Sweden.
Pearl Jam
pisi Pearl Jam on Seattle'ist pärit ameerika rokk- ja grungeansambel, mis on asutatud 1990. aastal.
Ansamblisse kuuluvad Eddie Vedder (vokaal, kitarr), Jeff Ament (basskitarr), Stone Gossard (rütmikitarr) ja Mike McCready (kitarr). Praegune trummar Matt Cameron mängis enne 1998. aastat Soundgardenis. Ansambliga teeb nii laval kui stuudios koostööd klahvpillimängija Boom Gaspar.
Pearl Jam kuulub Seattle'i ansamblite "suurde nelikusse" Nirvana, Alice In Chainsi ja Soundgardeni kõrval. Ta on neist ka ainuke, kes tänapäevani tegutseb ja albumeid välja annab. Pearl Jami albumeid on maailmas müüdud üle 60 miljoni.
1993. aastal pälvisid nad MTV aasta muusikavideoauhinna loo "Jeremy" muusikavideo eest. 1996. aastal said nad Grammy parima hard rock 'i loo kategoorias (loo "Spin the Black Circle" eest).
2000. aastal sai Taanis Roskilde festivalil Pearl Jami kontserdi ajal 9 inimest rüseluses surma. Kaheksa inimest hukkus kohapeal ja üks suri hiljem haiglas rinnapiirkonda saadud vigastustesse. Põhjuseks loetakse mitmete kehvade asjaolude kokkulangemist. Kontsert oli just lõppenud ja teine algamas, nii et suuremad rahvamassid olid liikvel. Surma otseseks põhjuseks peetakse tagant peale pressinud rahvamassi ning crowd-surfamist, mis surus mitmed inimesed pikali, mille tagajärjel nad lämbusid. Tragöödias süüdistati ka ansamblit. Pearl Jami liikmed kaalusid selle tõttu isegi laialiminekut, kuid otsustasid tegevust jätkata ja andsid hiljem välja singli "Love Boat Captain", milles on otsesed vihjed sellele tragöödiale.
2017. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.
Meister ja Margarita
"Meister ja Margarita" on Mihhail Bulgakovi romaan. Teost on peetud 20. sajandi parimaks ilukirjanduslikuks teoseks ning üheks tähtsamaks nõukogude ühiskonna vastaseks satiiriks. Prantsuse ajaleht Le Monde valis 20. sajandi 100 parima raamatu hulka.
Ajalugu
Bulgakov alustas teose kirjutamist aastal 1928. 12 aasta jooksul valmis neli käsikirjavarianti. Töö käigus sai talle selgeks, et ühiskonnakriitilise sisu tõttu ei pole teost Nõukogude Liidus võimalik avaldada. Kuna ta polnud nõus teoses kärpeid tegema, suri ta 1940. aastal teadmisega, et teost ei avaldata mitte kunagi. Töö käsikirja kallal lõpetas tema naine.
Teose tsenseeritud versioon ilmus ajakirjas Moskva nr 11 1966 ja nr 1 1967. Avaldamata jäi ligikaudu 12% käsikirjast ning ilmunus esines muudatusi. Teose esimene täielik väljaanne vene keeles ilmus 1967. aastal (kirjastus YMCA-Press, Pariis). Nõukogude Liidus ilmus teos raamatuna esmakordselt 1968. aastal eestikeelses tõlkes ja kärbeteta vene keeles 1973. aastal (kirjastus Hudožestvennaja literatura, piiratud tiraaž 30 000 eksemplari). 1989. aastal ilmus Nõukogude Liidus teose uus väljaanne, mille koostas kõikide käsikirjade põhjal kirjandusteadlane Lidia Janovskaja.
I osa
Patriarhi tiikide juures õpetab Berlioz Bezdomnõid teaduslikele argumentidele tuginedes, et Jeesus Kristus oli mitte lihtsalt kurjategija, nagu püüdlik algaja poeet teda kujutanud on, vaid teda polnud olemaski. Mingil hetkel ühineb nendega veider välismaalane, kes asub jutustama kõikvõimalikest (uskumatutest) asjadest, näiteks et ta sõi koos Kantiga hommikueinet, et Jeesus Kristus oli kindlasti olemas ning et Berliozil lõigatakse pea otsast. "Annuška ostis juba päevalilleõli, ostis ja jõudis maha pillata. Nii et koosolek jääb ära." Berlioz näeb viirastust – ülikummalist pikka, kõhna ja poolläbipaistvat kodanikku, kes kannab džokimütsi ja ruudulist pintsakut. "Evangeeliume ei saa võtta ajalooallikatena /…/ Saatan on olemas," sellest kõigest räägib välismaalane, kelle aktsent vahel kummalisel kombel kaob. Lisaks kõigele väidab ta, et peatub Moskvas olles Berliozi korteris. Berlioz ja Bezdomnõi on veendunud, et professor W on hullumeelne ning Berlioz läheb abi järgi. Teel kohtab ta veel kord viirastust, kes juhatab talle teed pöördvärava juurde, kus Berlioz libiseb, kukub trammi alla ning jääb oma peast ilma.
Pöördvärava juures kuuleb Bezdomnõi pealt naiste juttu, et Annuška olevat päeval oma õlipudeli maha pillanud ning seetõttu Berlioz libiseski. Bezdomnõi läheb tagasi tiikide juurde, kus ootavad teda professor ja Berliozi viirastus (Fagott). Professor aga ei paista enam vene keelest sõnakestki aru saavat. Regent teeb veidi Bezdomnõi kulul nalja ning veidi aja pärast lahkuvad kolm kogu – professor, regent ja kass. Poeet asub neid jälitama. Jälitatavad lähevad igaüks ise suunas. Kass Peemot sõidab trammiga! Bezdomnõi asub jälitama professorit, kaotab ta varsti silmist, kuid usub ta asuvat majas 13 ja korteris 47. Korterist leiab ta hoopis väikese tüdruku ning naise vannist, haarab köögilaualt paberist ikooni ja küünla. Moskva jõe ääres usaldab oma riided tundmatule habemikule ning sukeldub lainetesse; tagasi jõudes leiab ta aga vanamehe koos riietega kadunud olevat, alles on üksnes aluspüksid, küünal, ikoon ja pakk tikke. Bezdomnõid jälitab kuskilt kostnud "Jevgeni Onegini" muusika, ta jätkab otsimist mööda kõrvaltänavaid, kartuses rahvarohketes kohtades aluspesus liikudes liialt tähelepanu äratada, Gribojedovi poole, kus asub MASSOLIT.
Gribojedovis ootavad Berliozi kärsitult teised vaimuinimesed (kirjanikud), kes oma vaidlustes jõuavad välja isegi kadeduseni teiste suvilate vastu. Gribojedovi restoranis seevastu käib igaõhtune pidu delikatesside ja džässiorkestriga. Keskööl tabab restoranis olijaid nägemus: rõdul seisab ilus mustasilmne mees, nugaterava habeme ja frakiga. Saabub teade Berliozi surmast. Rõdule astub ka poolpaljas Bezdomnõi, kes räägib arusaamatut juttu Berliozi mõrvast, professorist jne. Bezdomnõi astub kähmlusesse teda rahustama tulnud mehega ning poeet saadetakse vaimuhaiglasse.
Moskva lähedal asuv närvikliinik. Bezdomnõid on tulnud saatma poeet Rjuhhin ehk Saška. Bezdomnõi nimetab viimast kulakuks, kes on end proletaarlaseks maskeerinud ning jutustab oma uskumatuna tunduvast päevast ka arstile. Helistab miilitsasse ja käsib neil professorit jälitama minna ning üritab viimases hädas akna kaudu põgeneda, kuid lõpetab hoopiski rahustava süstiga oma uues palatis. Masendunud Rjuhhin sõidab autokastis mõtteid mõlgutades Gribojedovi poole.
Korteris nr 50 ärkab Stepan Bogdanovitš Lihhodojev (Varieteeteatri direktor) kohutava pohmelliga – sketšist Hustovi suvilas toimus eelmisel õhtul pidu. Korter on üleüldiselt veider: sealt on teadmatus suunas kadunud näiteks Stjopa ja Berliozi abikaasad. Stjopa leiab oma korterikaaslase Berliozi asemel eest hoopis professor Wolandi, kellega ta olevat sõlminud lepingu viimase esinemiseks Varieteeteatris. Kaetud laual on nii viin kui maitsvad söögid, olgugi et koduabiline Gruna on kadunud (nagu hiljem selgub, siis Voroneži). Stjopa helistab Varietee finantsdirektorile ning veendub lepingu ehtsuses. Avastab ka kinnipitseeritud Berliozi toaukse. Stjopa tuppa on lisaks professorile ilmunud veel kass ja regent, mõne aja pärast astub kapist välja ka Azazello. Kõik neli kritiseerivad Stjopat ning otsustavad ta minema saata, paari hetke pärast leiabki mees end rannast – Jaltas.
Nikanor Ivanovitš Bossoi’lt (maja 302B korteriühistu esimees) tahavad inimesed Berliozi korterit saada, küll meelituste, küll ähvarduste abil. Peremees läheb ise korterisse 50 ning leiab pitseeritud ukse tagant Korovjevi (Fagott), kellega sõlmib nädalase üürilepingu, et professor, kass ja tõlk võiksid jääda korterisse seni kuni etendused on antud. Korovjev annab Nikanorile ka lisaraha 400 rubla, mille viimane peidab oma korteri ventilatsioonilõõri. Woland annab teada, et talle Nikanor ei meeldi, mille peale Korovjev helistab miilitsasse esitledes ennast kui Timofei Kvastsov korterist nr 11 ja teatab, et korteriühistu esimehel on kodus välisvaluutat. Miilits ilmub söögi ajal Nikanori korterisse ning leiabki ventilatsioonist dollarid. Nikanor üritab end kaitsma hakata, kuid tulutult, sest nii leping, kontramargid, üüriraha kui kiri on ta portfellist kadunud. Mees arreteeritakse. Kvastsov kaob oma korterist.
Teatris ootavad Stjopat Rimski (Grigori Danilovitš, kõhn, sarvraamidega prillidega, Varieteeteatri finantsdirektor) ja Ivan Saveljevitš Varenuhha (teatri administraator). Telefon Stjopa juures ei vasta, käivad kontramargilunijad, arutatakse maagilise etenduse üle. Saabub kiirtelegramm Jaltast Stjopalt – arvatakse et tegemist on kas nalja või eksitusega. Saabub järgmine ning sellega koos ka ehtne Stjopa allkiri. Samal ajal vastab korter 50nes telefonile Korovjev, kes ütleb, et Stjopa on hoopis autoga lõbusõidul. Jaltasse ei õnnestu helistada ning Rimski paneb telegrammid ümbrikusse ja palub need Varenuhhal uurimisse viia. Ähvardav telefonikõne ei luba Varenuhhal seda aga teha, mees teeb seda siiski. Varenuhha otsustab enne teele asumist hetkeks aiast läbi astuda ning kohtub seal kassiliku mehe ja Azazelloga, kes temaga tõrelevad ja seejärel maagi korterisse toimetavad. Väljas möllab torm – vihm ja äike. Korteri 50 esikus kohtub Varenuhha punasejuukselise fosforroheliste silmadega alasti näitsikuga (Hella) ja kaotab teadvuse. Bezdomnõi üritab kirjutada avaldust, kuid ettevõtmine ei taha kuidagi õnnestuda ja mees purskab nutma. Õde viib paberid minema, arst teeb rahustava süsti. Bezdomnõis hakkavad võitlema kaks isikut: üks, kes arvab, et professorit tuleb ilmtingimata jahtida, ning teine, kes leiab, et asju tuleb rahulikult võtta. Bezdomnõi palati rõdul on keegi võõras!
Musta maagia etendus. Algab jalgrattatrikkidega. Rimski on segaduses – lisaks Stjopale on nüüd kadunud ka Varenuhha, telefonid ei tööta. Saabub maag oma saatjaskonnaga ning etendus saab alguse juba riietusruumis – inimlikul kombel käituv kass Peemot ja Fagotti trikk Rimski uuriga. Lavaline etendus saab alguse kaarditrikiga, millesse kaasatakse ka publikut. Järgneb rahasadu, mille vastu Žorž Bengalski (tüse, lapselikult rõõmus, teatri teadustaja) meelt avaldama hakkab. Peemot rebib viimasel pea otsast. Jant jätkub moodsa kauba kinkimisega naispublikule ning paljastustega Arkadi Apollonovitš Semplejarovi eraelust. Lõpuks on lava tühi, esinejad kadunud, orkester mängib marssi, Semplejarovi looži jookseb miilits, rahvas tormab meeletuna ringi.
Bezdomnõi rõdul olev mees on samuti kliiniku patsient, kuid temal on õnnestunud näpata võtmekimp hajameelse õe käest. Bezdomnõi lubab luuletamise maha jätta ning jutu käigus selgub tõsiasi, et mõlemad mehed on asutuses ühe sama teguri tõttu – Pontius Pilatuse. Bezdomnõi räägib tundmatule oma loo, mille peale võõras teatab, et professor ei olnud keegi muu kui Saatan isiklikult. Meister räägib ka oma loo: ta oli ajaloolane, kes võitis sada tuhat rubla, mille eest üüris keldrikorrusel kaks tuba ning ostis hulga raamatuid. Kirjutas raamatut Pontius Pilatusest, kuid ühel päeval kohtas tänavanurgal naist, kel olid kollased lilled käes, keda hakkas armastama. Naine käis igal päeval meistri juures, oli lummatud nii mehest kui tema teosest. Raamat sai valmis, kuid toimetaja seda ei avaldanud. Seevastu hakkasid ajakirjanduses ilmuma artiklid, et meister (tol ajal loomulikult veel oma kodanikunimega) on üritanud trükki sokutada Jeesuse apoloogiat (kaitsekõne). Kõige hullema kirjatöö esitas Latunski. Meister jäi järjest haigemaks, armastav naine palus tal mere äärde kosuma sõita. Meister annab oma raha naisele. Näeb hirmuunesid kaheksajalast, kes üritab ta südant endale saada. Üritab oma raamatut põletada, naisel õnnestub sellest siiski osake päästa. Ühel ööl lubas naine, et hommikul tuleb igaveseks meistri juurde, kuid peale naise lahkumist koputati meistri aknale... Aegu hiljem tuli meister vabatahtlikult haiglasse. Sinnasamasse haiglasse on toodud ka Bengalski.
Rimski istub oma kabinetis, kui tänaval läheb lahti uus möll – Fagotti antud rõivaesemed kaovad naistelt. Rimski hakkab juba telefoni haarama, et helistada ja asjaolusid seletada, kuid heliseb telefon ja naisehääl keelab midagi ette võtta. Varsti ilmub tagasi ka Varenuhha, kuid Rimski taipab, et midagi on väga valesti – Varenuhhal pole kõigele lisaks isegi varju! Surnud punapea üritab aknast sisse ronida… Rimski tunneb, et tema lõpp on lähedal, kuid kireb kukk ja mõlemad koolnud hõljuvad aknast välja. Rimski põgeneb teatrist ja sõidab Leningradi rongile, tema juuksed on halliks muutunud.
Nikanor on miilitsas, kuid ei suuda mõistlikku juttu rääkida, annab üksnes üles korteriühistu sekretäri. Miilits käib ka korter 50nes, kuid toad on tühjad. Nikanori järgmine peatuspaik on närvikliinik.
Teatris valitseb segadus – ukse ees on järjekord piletisoovijatest; Varenuhha, Rimski ja Stjopa on endiselt teadmata kadunud; telefonid helisevad pidevalt. Miilits ja koer Ruutuäss Rimski segaminipaisatud toas. Kõik jäljed maagist on kadunud, ei mingeid tõendeid. Kassa jääb avamata. Vassili Stepanovitš Lastotškin (Varieteeteatri raamatupidaja) plaanib sõita raha üle andma ning Vaatemängude ja Kerget Tüüpi Lõbustuste Komisjoni eelnenud päeva sündmustest ette kandma. Sekeldused kümnerublastega! Komisjonis valitses samuti segadus – esimees Prohhor Petrovitš oli kadunud, üksnes tema ülikond tegi laua taga tööd. Kurja juureks paistis jällegi kord olevat Peemot. Ka komisjoni teises filiaalis ei olnud olukord palju parem – seal oli käinud Fagott, mille tagajärjel laulsid nüüd kõik töötajad vahetpidamata. Õige pea saabuvad autod ning sõit Stravinski kliiniku poole läheb jällegi kord lahti. Viimaks jõuab Stepanovitš ka rahandussektorisse ja on valmis raha üle andma, kui selgub, et rublade asemel on tema käes hoopis dollarid ning vaene mees arreteeritakse.
Kiievist saabub veidra telegrammi peale ja lootuses pärida korter Berliozi tädimees Maksimilian Andrejevitš Poplavski, ökonomist-planeerija. Korteriühistus ei ole keegi võimeline temaga rääkima ja suundub siis korterisse 50. Ukse avab kass, Korovjev annab liigutava etenduse, kui murtud ta Berliozi surmast on, kass omakorda vaatab külalise passi ja käsib tal kiiresti tagasi Kiievisse sõita. Azazello juhatab tädimehe välja, loobib ta asjad trepist alla, lööb teda praetud kanaga. Poplavski kohtub trepil mehega, kes pärib temalt korter 50ne asukoha järgi, ning poeb siis kolikambrisse varjule (pärast mõningaid sündmusi sõidab ta ka tagasi Kiievisse). Vastutulijaks ei olnud keegi muu kui Andrei Fokitš Sokov (teatri einela juhataja). Talle avab ukse Hella ning mees juhatatakse elutuppa, kus viibib ka maag. Woland hurjutab külalist viletsa toidu pärast, söödab omaltpoolt parimate paladega. Kümnerublalised Fokitši käes olid muutunud taas kümnerublalisteks. Maag räägib ka Fokitši suurtest säästudest ja sellest, et mees sureb üheksa kuu pärast maksavähki. Fokitš lahkub, kuid peab oma kaabu järgi tagasi tulema, Hella pakub talle ka mõõka. Trepil muutub kaabu esmalt baretiks, seejärel kassiks. Fokitš läheb imekiiresti arsti vastuvõtule, kuid viimane ei leia jälgegi vähist. Arstile jäetud raha muutub kuldrahaks, arsti käes pudelisiltideks. Hiljem ilmuvad doktori lauale veel kassipoeg ja varblane; õeks maskeerunud Azazello kaanidega, mida arst endale tellis. Arst saab vapustuse.
II osa
Margarita Nikolajevna igatseb endiselt meistri järele. Aegu tagasi oli ta lubanud oma abikaasa jätta ja igaveseks meistri juurde jääda, ent tol saatuslikul ööl ei jõudnuki ta abikaasa koju ning hommikul meistri juurde minnes oli ka tema kadunud. Ühel hommikul ärkab Margarita eelaimdusega, et midagi peab sel päeval juhtuma – ta oli meistrit unes näinud. Abikaasa on komandeeringus ning Margarita otsustab välja minna. Toatüdruk Nataša räägib maagist ja tema imelistest kingitustest, mille peale perenaine talle kingib sukad ja pudeli odekolonni ning palub tal naerdes selliseid lollusi mitte enam rääkida. Trolliga sõites kuuleb Margarita, et Berliozi pea on kirstust varastatud. Pargipingil istudes kohtab Azazellot, kes palub teda õhtul isanda juurde külla. Kui naine kuuleb, et õhtul võib ta saada meistrist teateid, on ta rõõmuga valmis minema. Azazello annab talle purgi kreemi ning palub telefonikõnet ootama jääda.
Õhtul helisebki telefon. Azazello käsku täites määribki Margarita end kreemiga kokku ning muutub nooremaks. Kingib oma asjad Natašale; alasti olles narrib oma naabrit Nikolai Ivanovitši; lendab Azazello antud juhiste järgi põrandaharja seljas kohtumispaiga poole, saatjaks valsiviis.
Lendab nähtamatuna linna kohal ja narrib veidike inimesi. Sööstab ka Latunski korterisse, viimast aga pole kodus – viibib nimelt Berliozi matustel. Margarita lõhub ja laamendab korteris nii mis jaksab. Veidi hiljem lohutab samas majas elavat pisikest poissi, kes sellest kärast hirmunud on. Lend jätkub, varsti jõuab talle järgi Nataša, kes end ja Nikolai Ivanovitši kreemitanud oli, viimane oli aga kreemi mõjul hoopiski karvaseks orikaks muutunud. Margarita supleb jões ja talle saab osaks pidulik vastuvõtt. Sõit läheb Moskva poole lahti: seekord autos, mille juhiks on vares.
Margarita uinub/unistab sõidu ajal meistrist ja juba ongi auto kohale jõudnud – surnuaeda. Auto kukutatakse järsakust alla ning vares lendab oma teed. Järgmiseks teejuhiks on Azazello, kes viib Margarita korterisse nr 50. Korovjev võtab nad vastu. Pimedus ja lõputuna tunduv trepp. Margarita nõustub sel ööl olema peoperenaine ning kohtub õige pea ka kogu seltskonnaga, ka Abadonnaga, kes talle hirmu naha vahele ajab. Peemot teeb oma trikke ning perenaisele jõuab järgi ka Nataša.
Margaritat pestakse basseinis verega, lõhnastatakse ja ehitakse. Ballisaalid on vaimustavad! Margarita ülesandeks jääb aga külalisi trepil tervitada, parem põlv padjal. Erilised külalised saabuvad üksteise järel kaminast. Eriti sügava mulje jätab Margaritale naine Freida, kes härdalt palub oma piinade lõpetamist. Toimub värskendamine, jalutuskäik külaliste hulgas ja pidulik lõpp – Berliozi pea, parun Meygel ja Wolandi muututmine verekarikast joomise järel (joob ka Margarita). Söömine ja joomine Wolandi magamistoas. Margarita palub Freida vabastada. Woland toob tagasi ka meistri, kes arvab, et kõik on üksnes uni. "Käsikirjad ei põle" Õnnelik lõpp – vana käsikiri, keldrikorter (pealekaebaja Aloizi Mogarõtš saab oma palga), minema hullumajast; Nataša jääb omal soovil nõiaks; Nikolai Ivanovitš läheb koos tõendiga, oma öiste tegemiste kohta, koju; Varenuhha samuti; Margarita saab Wolandilt kingituseks teemantidest hobuseraua. (mille Margarita kogemata kaotab ning Annuška leiab. Viimane peab siiski leiust loobuma.)
Kõik hakkab lahenema, lõpule jõudma. Margarita ja Meister elavad rõõmsalt keldrikorteris. Linnas püütakse leida seletusi kõikidele viimasel ajal toimunud veidratele sündmustele. Pidevalt kontrollitakse 50ndat korterit – seal paistab elu keevat, ent kui miilits saabub, pole kedagi nähtaval. Kuulatakse üle Arkadi Apollnovitš. Tõendeid Wolandi Moskvas viibimise kohta ei suudeta leida. Prohhor Petroviš on saanud oma õige kuju tagasi. Rimski leitakse Leningradi Astoria hotellist ning pärast miilitsaga rääkimist palub meeleheitlikult kaitset. Bezdomnõi kuulatakse samuti üle, kuid ta on huvi asja vastu kaotanud. Saabub ka Lihhodejev Jaltast. Leitakse ka Varenuhha, kes algul püüab miilitsale valetada, siis aga ikkagi kõik ausalt ära räägib ning palub kaitset kõige kurja eest. Kuulakse üle ka Nikolai Ivanovitš, kelle tunnistustest kerkivad esile veel kaks inimest – Margarita ja Nataša – kes on aga endiselt kadunud. Linnas liigub ohtralt igasuguseid kuulujutte. Laupäeva hommikul läheb miilits taas 50. korterisse, kus seekord leidub elanikke: Peemot lõbustab ennast seadusesilmadega, tulistamine. Aeg on minema hakata! Peemot süütab võõrastetoa ja kaob ise aknast välja; leekidesse ilmub parun Meygeli laip.
Lindamägi
Lindamägi on haljasala (park) Tallinna Kesklinnas Vanalinna asumis Falgi tee ja Hirvepargi vahelisel alal, Toompeast edelasuunal.
Meister ja Margarita
II osa
Margarita ja meistri juures on laud kaetud, tuleb Azazello, kes teeb ettepaneku isandaga jalutama minna. Enne süüakse ja juuakse, ka seda veini, mida külaline on kaasa toonud. Margarita ja meister surevad – üks oma abikaasa majas ja teine kliinikus. Kolmekesi kappavad nad nüüd oma mustadel ratsudel üle linna. Meister külastab Bezdomnõid. Äike. Gribojedov on maha põlenud.
Lindamägi
Haljasala on kujundatud ajaloolisele Tallinna muldkindlustusvööndi Rootsi bastionile. Rootsi kants nimetati ümber Lindamäeks, 24. mail 1939.
Meister ja Margarita
II osa
Kogu seltskond seisab künkal. Meister jätab Moskvaga hüvasti. Margarita näeb Wolandi mantlihõlma vahelt, et Moskva on hävinud, põlenud.
Lindamägi
Lindamäe park
pisi|[[Hirvepark|Hirvepargiga piirnev Lindamägi (endine Rootsi bastion), vaatega Wismari tänava ja Toompea tänava poole]] Lindamäe park paikneb kunagise Tallinna muldkindlustusvööndi Rootsi bastioni peal Falgi tee ja Hirvepargi vahel.
Meister ja Margarita
II osa
Öös jätkub sõit. Fagottist on saanud tumelilla rüütel kuldsete ratsmetega hobusel; Peemot on kõhnuke vaikiv noormees, paaž (narr). Azazello kihv ja kae on kadunud, tema silmad on tumedad ja tühjad. Meistril pikad valged juuksed ning kannused sätendamas saabastel. Woland "lendas sellisena nagu ta tõeliselt oli /…/ tema hobuse valjad, see võis olla kuukiirtest kett ja et hobu pimedus ise, ja tema lakk on kõuepilv ja ratsaniku kannused – valged täheterad." Jõuavad uuele maastikule, kus otsekui kurt peremees (st prokuraator) ja koer vaatavad kuud. Meister: "Vaba! Sa oled vaba! Ta ootab sind!" Igavene elu Margaritale ja meistrile.
Lindamägi
Lindamäe park
Bastioni kohale tehti park 1862. aastal. Pargi kohta kasutati 20. sajandi alguses ka nimetust Roosikrantsi park, parki haldas Saksa Aiatöö Selts.
Meister ja Margarita
II osa
Segadus Moskvas jätkub: kuulujutud, mustade kasside hävitamine, segadused põrgusaadikutele sarnaste inimestega
Romaani läbiv lugu Pontius Pilatusest
Prokuraator Pontius Pilatus vihkab roosiõli lõhna. Jeršlaimi on saadetud mees, kelle üle tetrarh keeldus otsust langetamast, ning andis selle ülesande Pilatusele. Tsensuurio Marcus Rotitapja lööb vangi, sest too ei pöördunud prokuraatori poole sõnaga “hegemoon”. Ješua ehk Ha-Notsri, kes räägib Levius Matteusest ning tema kirjutistest, jutustab ka asjadest, mida prokuraator mõtleb ja tunneb ning kutsub teda Ileoni mäele jalutama, kinnitades, et ei ole õhutanud rahvast templit hävitama. Ješua on rääkinud Juudasele võimust ning tõe ja õiguse riigist – talle määratakse surmaotsus, mis viiakse täide Kolgata mäel. Prokuraator kostab häid sõnu Ha-Notsri eest, ent paasapühade puhul vabastavad kirikuisad hoopis Bar-Rabani, röövel-mõrvari. Pilatus ehk ratsanik Kuldne Oda ähvardab ülempreestrit Kaifat asjatult.
Lindamägi
Linda monument
1920. aastal püstitati parki August Weizenbergi Linda monument, mille järgi sai park oma nime. Skulptuuri algne, 1880. aastal valminud marmorist variant asub Kumus. Rootsi kants nimetati 24. mail 1939 ümber Lindamäeks.
Meister ja Margarita
Romaani läbiv lugu Pontius Pilatusest
Minnakse Kolgata mäele, palavus. Üks pealtvaataja on mäe teisel küljel – Levius Matteus. Algul püüab platsile pääseda, kuid siis loobub. Süüdistab ennast. Varastab leivakaupmehelt noa, neab Jumalat. Kolm surmamõistetut piinlevad ja tapetakse viimaks. Levius lõikab Ješua ristilt maha ja viib kaasa; päästab köidikutest ka teised.
Vihm. Prokuraator mõtleb ja joob. Saabub külaline Afranius. Pilatus räägib, et Juudast tahetakse tappa. Külaline hakkab toimetama. Prokuraatori truu sõber, koer Banga. Niza ja Juudas kohtuvad. Juudas tapetakse. Paasaöö pidustused, Levius Matteuse ja prokuraatori jutuajamine.
Lindamägi
Linda monument
Kaks korda aastas – 1949. aasta märtsiküüditamise aastapäeval 25. märtsil ja 1941. aasta juuniküüditamise aastapäeval 14. juunil – toimusid 2016. aastani Linda kuju juures Eesti Memento Liidu korraldamisel küüditamisohvrite mälestamine.
Monumendi ees on küüditamisohvrite mälestuseks graniittahvel Marie Underi sisseraiutud sõnadega: Ikka mõtlen neile, kes siit viidi... Taeva poole karjub nende äng.
Ajalugu
17. sajandi lõpul alustati Rootsi Läänemereprovintsides Moskva tsaaririigist lähtuva sõjaohu kartuses uute ning senisest hoopiski võimsamate muldkindlustiste planeerimist. 1686. aastal kinnitati Rootsi riigi kõigi kindlustuste ülema Erik Dahlbergi ja Tallinna komandandi Paul von Esseni projekt, mis nägi ette 11 võimsa bastioni (mis pidid olema ristitud Rootsi riigi provintside või linnade nimedega) ja 6 raveliini ehitamist, millega oleks muldkindlustusvööndiga ümbritsetud kogu tollane linn. Lindamäel asus enne Rootsi bastioni ehitamist, keskaja lõpus Toompea linnuse tänase Falgi tee kohal asunud linnuse eesvärava kaitseks ehitatud Roosikrantsi suurtükitorn. Ümara põhiplaaniga torni läbimõõt oli umbes 16,5 meetrit, müüride paksus üle kolme meetri, kuid ehitis oli juba 17. sajandi lõpus mattunud Rootsi bastioni väiksema eelkäija muldkeha alla. Veel 1690. aastatel olid alles suurtükitorni kaks maa-alust korrust, kus asus sepikoda, hiljem püssirohukelder. Roosikrantsi torni vundament osaliselt nähtaval paari aasta eest avatud Kiek in de Köki kindlustustemuuseumi bastionikäikude muuseumis.
Rootsi bastion
Erik Dahlbergi jooniste järgi ehitati Tallinna muldkindlustusvööndi bastione Tallinnas ja ka Narvas, Tartus, Pärnus, Kuressaares jm. Kavandatud bastionidest jõuti Tallinnas valmis ehitada: Ingeri, Rootsi ja Skoone bastion. Enne Tallinna kapituleerumist Põhjasõjas Vene vägedele 1710. aastal jõuti ehitada valmis Ingeri ja Rootsi bastion linna edelaküljel (kõrgusega kuni 22 m) ja uus Wismari raveliin nende ees. Wismari raveliini ees, Tallinna Kaarli kiriku Kaarlimäel asus De la Gardie reduut. Rootsi bastion kandis ka Rootsi kantsi nime (Schweden-Bastion, Шведский бастион, rootsi keeles Bastion Sverige).
Pärast Tallinna kindluse likvideerimist (1857) korraldati Rootsi kants ja Ingeri bastion haljasalaks.
Haljasalale püstitati August Weizenbergi poolt 1880. aastal marmorisse raiutud leinava Linda kuju koopia.
Rootsi kants nimetati ümber Lindamäeks, 24. mail 1939.
Karula (Viljandi)
Küla kuulus Viljandi kihelkonda, külas on olnud Karula mõis.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Saarepeedi valda.
30. strategeem
30. strategeem 36 strategeemist on "saa eikellestki kellekski".
Käopoja strategeem. Karjerism.
V 6. (30.) Tõuse külalisest peremeheks
反客為主 (Fǎn kè wéi zhǔ) Fǎn-kè wéi-zhǔ: muutuda külalisest isandaks (usurpeerida peremehe õigused; rikkuda kellegi suveräniteeti)
Hieroglüüfide paar külaline-peremees on polaarsete terminitena laialt levinud. Seda kohtab näiteks itzinismis, mantikas, meditsiinis, sõjakunstis ja filosoofias (objekt-subjekt).
"Tark talupoeg kummardab isanda ees ja laseb vaikselt peeru."
Põhimõtte selgitus
Kes on võimeline tegelema isanda asjadega suudab taotleda võimu ja saada isandaks. Võim pole saadaval, see võetakse. Kellest lugu ei peeta, sellele sellist võimalust isegi ei avane. Kes ei suuda rahulikult paigal püsida on juhuslik mööduja. Kes ei söanda ust avada, on eksinud kohaga. Kes ukseni ei jõua, see unustatakse.
Sammud külalisest isandaks:
Saada isandaks tähendab vaenlase vägede enda omadega ühendamist. See on "järkjärguline" tõus võimule.
"Daodejing" LXIX:
Mt 20.27-28:
"Sunzi"'s nimetatakse isandaks varem lahinguväljale jõudnut ja seetõttu asukoha valida saanut. Välisele lahinguväljale võib ta saabuda ka hiljem. Oluliseks on oskus näides külaline saavutada vastaspoole etteaimatav aktsioon, mis seob ta jõu kindla välise vormiga mida saab ära kasutada. "Vaenlane ei liigu, mina ei liigu. Vaenlane liigub, mina liigun enne teda."
Tsitaat Muutuste raamatust
Kuusjoone 53. Jian (voolus, edusammud, teenima, täiustama) nimi. Kuusjoones käsitletakse metshane pesa tegemist ja järglaste saamist. Kujundit rakendatakse nii naise mehelesaamise kui ka teenistuses edusammude tegemise kohta. Selle järgud on kirjas eelmises selgituses.
Näiteid
Vanas Jaapanis elas auväärt kendo meister, kes pani oma kolm parimat õpilast proovile. Ta tõi nad ükshaaval vana mägitempli lävele öeldes: „Templis ootab sind viimane katse mis sul tuleb läbida." Seal ootasid hämaras neli kaigastega samuraid. Esimene sai ennem kui ta silmad hämarusega harjusid oma nahatäie kätte ja kukkus läbi.Teine tajus ründajad ja suutis nad võita, kuid ometi luges meister ka selle läbikukkumiseks. Kolmas kuuldes pühakoja lävel asjast kummardas aupaklikult ja lausus: "Auväärne, vastavalt kommetele kõigepealt Teie, kõigepealt Teie kui meister ja vanem." See vastas: "Sa suli (võrukael) oled selgeks saanud kõik, mida mul õpetada on." (Jaapani rahvajutt.)
Viljandi–Rõngu maantee
Viljandi–Rõngu maantee (registrinumbriga 52) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Viljandi linna, Viiratsi aleviku ja Vana-Võidu küla piiril Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee 71. kilomeetril. Tee pikkus on 61,1 km. Tee lõpeb Rõngu alevikus Jõhvi–Tartu–Valga maantee 175. kilomeetril. Viiratsi alevikus kannab tee nime Mustla maantee. Mustla alevikus kannab nime Posti tänav. Rõngu alevikus kannab nime Viljandi maantee.
Sillad Viljandi–Rõngu maanteel
Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist
Asulad Viljandi–Rõngu maanteel
Vana-Võidu küla, Viiratsi alevik, Vardja küla, Mäeltküla küla, Lolu küla, Pirmastu küla, Holstre küla, Viisuküla küla, Pulleritsu küla, Raassilla küla, Metsla küla, Vilimeeste küla, Koidu küla, Ülensi küla, Mustla alevik, Porsa küla, Tinnikuru küla, Jakobimõisa küla, Tarvastu küla, Soe küla, Unametsa küla, Järveküla küla, Suislepa küla, Maltsa küla, Marjamäe küla, Kaubi küla, Pikasilla küla, Purtsi küla, Pühaste küla, Koruste küla, Lossimäe küla, Rõngu alevik.
659
659. aasta
Lähistroopiline vahemereline kliima
thumb|Lähistroopilise vahemerelise kliima levikuala 150px|thumb|Lähistroopilise vahemerelise kliima kliimadiagramm ([[Lissabon, Portugal)]] thumb|Vahemereline igihaljas mets
Lähistroopiline vahemereline kliima on kliimatüüp, millele on iseloomulikud niiske ja soe talv ning palav ja kuiv suvi.
Lähistroopilise vahemerelise kliima levikuala on Euroopa lõunaosa (Pürenee, Apenniini ja Balkani poolsaar, Korsika, Sardiinia ja Sitsiilia), Edela-Aasia (Väike-Aasia poolsaar, Küprose saar, Mesopotaamia madalik; Vahemere idarannik), Aafrika põhjarannik ja edelaosa, Põhja-Ameerika lääneosa (USA läänerannik ja mägised alad), Lõuna-Ameerika lääneranniku osa 30° ja 40°S vahel, Austraalia edelaosa.
Seda kliimatüüpi iseloomustavad vahemerelised igihaljad metsad ja põõsastikud.
1940. aasta Riigivolikogu valimised
1940. aasta Riigivolikogu valimised toimusid 14. ja 15. juuli 1940. Eesti Vabariigi põhiseadust rikkudes kõrvaldati Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaatide vastaskandidaadid.
thumb|Valimiste kandidaadid
Enne valimisi
17. juunil 1940 okupeeris Nõukogude Liit Eesti ja korraldas 21. juunil riigipöörde. NSV Liidu survel nimetas president Konstantin Päts ametisse Johannes Varese prosovetliku nukuvalitsuse. 5. juulil 1940 toimus valitsuse istung, mille otsusega saadeti laiali parlamendi mõlemad kojad ja otsustati kuulutada välja uue Riigivolikogu valimised. Valimistele kandidaatide esitamise tähtajaks seati 10. juuli ehk kolm ja pool päeva. Kandideerida lubati kõigi erakondade kandidaatidel. 10. juuli hommikul teatati, et kõik kandidaadid peavad 10. juulil kella kaheks päeval esitama oma valimisprogrammi.
Valimised
thumb|Valimiste korraldamisest 14. ja 15. juulil toimus tegelikult Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaatide poolt hääletamine. Väljaspool Töötava Rahva Liitu kandideerinud 80 kandidaadist 17 loobusid "vabatahtlikult", 1 vahistati ja 58 kuulutati valmiskomisjonide poolt kõlbmatuiks (kokku 76). Põhilisteks süüdistusteks oli, et esitatud programm oli kopeeritud Töötava Rahva Liidu programmist või oli provokatiivse sisuga. Kandidaate süüdistati nii kriminaalses kui ka rahvavaenulikus või Nõukogude Liidule vaenulikus minevikus. Samuti ei saanud kõik kandidaadid kokku nõutavat 50 toetusallkirja.
Valimised toimusid kõigis 80 valimisringkonnas, kuigi Riigivolikogu valimise seaduse järgi oleksid ühe kandidaadi esitamisel pidanud valimised ära jääma ja esitatud kandidaat saama Riigivolikogu liikmeks ilma hääletamiseta. Hääletamise läbiviimiseks moodustati 1350 valimisjaoskonda. Samal ajal toimusid valimised ka Lätis ja Leedus.
Tulemused
Riigivolikogu valimiste tulemuseks teatati 18. juulil, et valimistest võttis osa 84,1% hääleõiguslikest kodanikest, kellest 92,9% hääletas Töötava Rahva Liidu poolt. Valituks osutusid 80 Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaati.
Valitud saadikud moodustasid II Riigivolikogu.
Ciudad del Este piiskopkond
Ciudad del Este piiskopkond (ladina keeles Dioecesis Urbis Orientalis) on Asuncióni kirikuprovintsi kuuluv katoliku piiskopkond Paraguays. Piiskopkonna keskus asub Ciudad del Este (varasema nimega Puerto Presidente Stroessner) linnas.
Piiskopkonna asutas Alto Paraná territoriaalprelatuurist Alto Paraná piiskopkonna nime all 10. juulil 1993 Johannes Paulus II, praegust nime kannab alates 3. veebruarist 2001.
Piiskopid:
Boris Živković
Boris Živković (sündinud 15. novembril 1975 Živinices) on endine Horvaatia jalgpallur, kaitsja.
Horvaatia jalgpallikoondises mängis Živković aastatel 1999–2007 kokku 39 mängu ja lõi 2 väravat. Debüüt koondises toimus 13. novembril 1999, kui mängiti Prantsusmaaga ja kaotati 0:3. Esimese värava koondises lõi 13. novembril 2001, kui mängiti viiki 1:1 Lõuna-Koreaga.
Isiklikku
Boris Živković on 182 cm pikk.
658
658. aasta
Jamāl ‘Abd an-Nāşir
Nasser sündis keskklassi perekonnas Egiptuses ja teenis juba üpris noorelt sõjaväes. 1952. aastal kuulus ta rahvuslike ohvitseride hulka, kes kukutasid kuningas Faruk I ja rajasid Egiptuse vabariigi.