cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wartislaw III
Ometi suutis Wartislaw põhjas laiendada oma mõjusfääri kuni Rycki jõeni Hilda territooriumile, nüüd Rügeni vürstide poolt rajatud Eldena klooster. Wartislaw osales Eldena turu ja rannikuasula Greifswaldi arendamises, andes sellele koos Rügeni vürstiga turuõigused ja saades 1248. aastal linna Eldenalt läänina.
Lisaks võitlustele naabritega jõustas Wartislaw oma hertsogkonnas Ostsiedlungi, nagu tema nõbu ja Pommeri kaasvalitseja Barnim I-gi. Ta kutsus Saksa aadlikke oma õukonnaga liituma ja asunikke maaelu arendamiseks. Samuti andis ta linnaõigused Lübecki õiguse kujul kasvavatele linnadele: Greifswald (1250), Demmin (~ 1250), Kolberg (Kołobrzeg) (1255, koos Kammini piiskopi Hermann von Gleicheniga), Greifenberg (Gryfice) (1262), veel koos Barnim I-ga Wolgast (1257), Wollin (Wolin) (1262) ja Stavenhagen (1252).
Kui Wartislaw lastetuna suri, oleks Pommeri-Demmin läinud Brandenburgile, kui Barnim I ei oleks 1250. aasta Landini lepinguga kaasvalitsejaks saanud ja seega pärast 1236. aasta territoriaalseid kaotusi allesjäänud Pommeri-Demminit oma Stettini hertsogkonnaga liitnud. Wartislaw III ja tema ema Ingardise matmispaik on Eldena klooster Greifswaldi lähedal.
McDuffie maakond
McDuffie maakond (McDuffie County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Thomson.
Ajalugu
Maakond moodustati 1870. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 28 120.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Leonid Šebaršin
Leonid Šebaršin (vene keeles Шебаршин, Леонид Владимирович, 24. märts 1935 Moskva – 30. märts 2012 Moskva) oli NSV Liidu ja Venemaa riigiametnik, sõjaväelane (kindralleitnant) ja luureasutuse (NSV Liidu RJK Esimese Peavalitsuse) juhi kohusetäitja ühe päeva jooksul augustiputši ajal 22.–23. augustil 1991.
Ta tegi enesetapu lasuga pähe pärast seda, kui oli eelmisel päeval pimedaks jäänud.
Matisene
Matisene (ka Beja) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 11 ja Riiast 212 km kaugusele.
Külast lähevad läbi maanteed V396, V399 ja V400. Seal asub Beja bussipeatus.
Matisene tekkis endise Beja vallamaja, vallakooli ja Matisene kõrtsi (Mattisen) juurde. Asula kasvas nõukogude perioodil, mil seal asus aastani 1971 kohaliku külanõukogu keskus. Toona oli Matisena ka kolhoosi Gaišais ceļš keskasulaks. Hiljem oli küla sovhoosi Alūksne keskasulaks. Tänapäeval jääb küla maadele ka endise Babecka mõisa kompleks.
Külas on raamatukogu.
Aastal 2015 oli külas 110 elanikku.aastal 2017 oli elanikke 94, aastal 2019 aga 86.
Klaidsdeili hobune
Klaidsdeili hobune (ingl Clydesdale) on raskeveohobuse tõug, mis on pärit Lanarkshire'i piirkonnast Šotimaal.
Nimetuse on ta saanud Lanarkshire'i endise nime Clydesdale'i järgi. Seda tõugu hobused on äratuntavad suure kasvu ja iseloomulike valgete märgiste poolest jalgadel ja näol. Klaidsdeili hobune sarnaneb šairi hobusega. Tegu on siiski kahe eraldi tõuga, kuigi neid on tõuomaduste parandamiseks ristatud.
Sīmašas
Sīmašas (ka Sīmošas) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.
Klaidsdeili hobune
Ajalugu
Selle tõu algusajaks peetakse 18. sajandi keskpaika, kui kohalikke Lanarkshire'i märasid ristati Flandriast sissetoodud täkkudega, et saada suuremat kasvu tugevaid loomi. Tugevate veohobuste järele oli vajadus nii põllumajanduses, kivisöe tööstuses kui ka mitmesugustel töödel linnades.
Sīmašas
Sīmašas asub valla keskosas Pļaviņase–Gulbene raudteeliini ääres.
Klaidsdeili hobune
Ajalugu
Klaidsdeili hobuste tõuühing loodi Šotimaal aastal 1877, samal aastal loodi ka tõuregister.
Sīmašas
Aastal 2007 oli külas 23 elanikku.
Klaidsdeili hobune
Ajalugu
Aastate jooksul on neid imporditud üle kogu maailma – näiteks Austraaliasse, Uus-Meremaale, Ameerika Ühendriikidesse ja Kanadasse. Ameerika Ühendriikides on klaidsdeili hobused eriti populaarsed.
Tõu välimus on 20. sajandi jooksul muutunud. Varem olid klaidsdeilid väiksemat kasvu ja toekama kehaehitusega. Tänapäeval aga soositakse aretuses suuremat kasvu hobuseid, kes sobivad näituseringi ja uhkete rakendite ette. Nagu enamikku teisi raskeveohobuseid, on ka klaidsdeilide arvu mõjutanud masinate kasutuselevõtt. Väidetavalt on praeguseks maailmas järel vaid 5000 isendit, kellest suurem osa elavad Ameerika Ühendriikides.
Välimus
pisi|Budweiseri klaidsdeilid Klaidsdeili hobused on suurt kasvu ja tugeva kehaehitusega. Selle tõu aretamisel sooviti, et ta oleks tugev, kuid kompaktne. Turjakõrgus on tavaliselt 163–183 cm ja kaal 770–900 kg. Täiskasvanud täkud või ruunad võivad olla kõrgemad ja raskemad.
Liikumise juures on soovitav, et hobune tõstaks kõikides allüürides jalad korralikult üles, nii et tagantvaates oleks iga sammu juures kabjaalused näha.
Pea on profiilis sirge. Otsaesine on lai, silmad intelligentsed ja kõrvad suured. Nina on lai ja suurte sõõrmetega. Kael on pikk ja kaarjas. Turi on esileulatuv ning selg lühike ja lai. Sääre- ja tuharalihased on tugevad. Jalgadel on allpool randme- ja kannaliigeseid siidised pikad karvad. Tagajalad võivad kannaliigeste kõrguselt sissepoole pöörduda (iksjalgne). Kõige tavalisemad värvused on kõrb ja pruun, aga ka must, hall, kimmel ja raudjas. Enamikul klaidsdeili hobustel on jalgadel valged märgised, mis ulatuvad randmete ja kandadeni, vahel kõrgemalegi. Lai valge lauk näol on tavaline. Võib esineda valgeid laike kõhu all või mujal kehal.
Kasutusalad
Klaidsdeili hobuseid kasutatakse endiselt raskeveo- ja rakendihobustena, aga peamiselt peetakse neid hobi- ja näitusehobustena. Tänapäeval harrastatakse nendega üha enam hobiratsutamist ja nad on võimelised ka koolisõiduks.
Alates 1933. aastast on Ameerika õlletootja Budweiser kasutanud klaidsdeili hobuseid oma reklaamides ja õllevankrite ees. Kõik Budweiseri klaidsdeilid peavad vastama teatud normidele. Näiteks on nad kõik ruunad, vähemalt 183 cm turjakõrgusega ning värvuselt kõrvid valgete jalgade ja lauguga.
Allainville
lisaks:
Allainville-en-Beauce, asula Outarville'i vallas Loiret' departemangus
Lennunduse mõisteid
''Siin loetletakse lennunduse mõisteid. Teisi lennundusega seotud loendeid võib leida vastavast kategooriast.''
Jevgenija Kolodko
pisi|Jevgenija Kolodko (2011) pisi|Jevgenija Kolodko [[Euroopa U23 meistrivõistlused kergejõustikus| Euroopa U23 MV Ostravas (2011)]]
Jevgenija Nikolajevna Kolodko (vene keeles Евгения Николаевна Колодко; sündinud 22. juulil 1990 Nerjungris Nerjungri rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Sahha kergejõustiklane (kuulitõukaja), Venemaa teeneline meistersportlane,  Põhjatähe ordeni kavaler.
Olümpiamängud
2012. aastal võitis Jevgenija Kolodko Londoni olümpiamängudel kuulitõukes hõbemedali, kuid 2016. aastal tühistas Rahvusvaheline Olümpiakomitee dopingutarvitamise tõttu tema Londoni olümpiamängudel saadud võistlustulemused. Olümpiamedal tuli tal tagastada. Kolodko võeti vahele dopinguproovide järelkontrolli abiga.
Aadu Oll
Aadu Oll (16. oktoober 1932 Käina vald, Hiiumaa – 29. oktoober 2003 Tallinn) oli eesti vabadusvõitleja.
Tema vanemad küüditati 1941. aasta juunis, isa hukkus vangistuses.
Aadu Oll arreteeriti 1950. aasta juulis Abhaasias Gagras ja talle mõisteti karistuseks 10 aastat sunnitööd reetmise, nõukogudevastase agitatsiooni ja propaganda eest. Viibis kuus aastat Venemaa vanglates ja Magadani oblastis Orotukani sunnitöölaagris. Vabanes 1956. aasta jaanuaris.
Ta lõpetas insenerina Üleliidulise Kaugõppe Polütehnilise Instituudi. 1970. aastal naasis Eestisse. Töötas projekteerimisasutustes andmetöötluse valdkonnas, hiljem Tallinna Pelgulinna Haigla barokambrite insenerina.
Ta oli Eesti Õigusvastaselt Represseeritute Liidu "Memento" asutajaliige ja esimene esimees, Eesti Endiste Poliitvangide Liidu esimehe asetäitja, demokraatlik-rahvuslike jõudude koostöökoja ja Okupatsioonide Repressiivpoliitika Uurimise Riikliku Komisjoni liige.
1995. aastast surmani oli ta Inimõiguste Instituudi juhatuse esimees.
Aadu Oll on maetud Liiva kalmistule.
Tihase tänav
Tihase tänav algab Kotka tänavalt ja lõpeb Mooni tänaval.
Tihase tänav on idakagu–lääneloodesuunaline ja ligikaudu 1070 meetri pikkune.
Tihase tänav 34 tegutses EKP Keskkomitee Asjadevalitsuse Autobaas.
Pontormo
Jacopo Carucci (24. mai 1494 Pontorme – 2. jaanuar 1557 Firenze), tuntud ka kui Jacopo da Pontormo, Jacopo Pontormo või lihtsalt Pontormo, oli itaalia maneristlik maalikunstnik ja portreemaalija Firenze koolkonnast.
Disainisprint
Disainisprint (ka Google'i disainisprint) on (originaalis) viiepäevane struktureeritud protsess lahendamaks ärikriitilisi probleeme kasutades disainmõtlemise metoodikaid ja testimist lõppkasutajate peal.
Ajalugu
Viiepäevane disainisprint sai alguse Google'ist 2010. aastal. Selle looja Jake Knapp on kirjutanud oma raamatus "| Sprint: How to solve big problems and test new ideas in just five days", kuidas ta jõudis disainsprindi kontseptsioonini. Ta hakkas oma meeskonnas ajurünnakute töötube läbi viima. Sealt tekkinud ideedega polnud midagi peale hakata, sest veel paremad ideed tekkisid alles pärast töötuba. Talle esitati küsimus, kuidas hinnata ajurünnatu töötubade tulemuslikkust. Tekkinud vastuseid edasi arendades ja katsetades jõudis ta esialgse sprindini. Idee jõudis firmani Google Ventures, kus tekkis idee rakendada sprinti uute idufirmade ideede valideerimiseks. Sealt leidis ta partnerid Braden Kowitz, John Zeratsky ja Michael Margolis, kellega nad jõudsid lõpliku disainsprindini ning avaldasid mainitud raamatu 2016. aastal.
Kuidas disainisprint töötab
Disainisprint koosneb konkreetsetest töötubadest, mis on jaotatud viiele päevale tööaja piires. Kõik päevad on sisutihedad ning ajaliselt väga täpselt planeeritud, sealhlgas ka pausid ja lõuna.
Palivere linnus
Palivere linnamägi (ka Palivere Pikajalamägi või Pikajalamägi või Pikajala mägi) on muinaseestlaste linnamägi. Linnamägi asub Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Palivere suusahüppemäel, Piirsalu metskonnas 53.
Disainisprint
Kuidas disainisprint töötab
Iga päev tähendab järgmist etappi sprindis.
Palivere linnus
Kirjeldus
Linnust katab 10–15 m kõrgune segamets.
Disainisprint
Meeskond
Meeskond koosneb 4–7 liikmest. Autor Jake Knapp on eelmainitud raamatus kirjutanud, et 7 ja alla selle on ideaalne arv, sest sellest suuremate liikmete korral muutub protsess aeglaseks ning keerulisem on hoida fookust. Meeskonnaliikmete komplekteerimisel on oluline, et nad oleksid erinevate pädevustega. Ühte rolli võib täita mitu inimest ning kõik rollid ei pea olema esindatud.
Palivere linnus
Kirjeldus
Linnuseala piirab mõlemast otsast välisküljel kuni 2,5 m kõrgune kruusavall. Sealt on leitud tumedamat pinnast, sütt ja lagunenud tukke arvatavatest palkkonstruktsioonidest. Poolovaalse kujuga õueala on ligikaudu 10 000 – 11 000 ruutmeetri suurune, kuid selles puudub kultuurkiht. Kagupoolne, kaarjalt põhja suunas pöörduv vall on 90 m pikk. Väljaspool on kohati kuni 10–12 m laiune nõgu. Loodepoolne vall on jälgitav umbes 30 m pikkuselt, kuid see on osaliselt lõhutud. 10–12 m väljaspool on 2 m sügavune kraavinõgu.
Disainisprint
Meeskond
Olulisemad meeskonna rollid on järgmised:
Kõige olulisem on disainisprindi rühmajuht (ingl facilitator). Tema ülesanne on juhtida disainsprinti, vastutada selle ajakava täitmise eest ja modereerida vestlust. Oluline on, et rühmajuht on erapooletu ega sekku protsessi.
Kus kasutada disainisprinti
Disainsprinti sobib kasutada siis, kui puudub kohe hea lahendus probleemile . Lisaks peaks see probleem olema piisavalt mahukas, et see vajab viite päeva ja 7-liikmelise meeskonna ressurssi.
Selle kasutamine ei pea piirduma ainult digitaalsete toodetega, vaid seda võib kasutada ka teenuste, füüsiliste toodete ning ideede avastamiseks.
Hiidsaarmas
Nimi
Nii hispaania kui ka portugali keeles võidakse seda looma nimetada hiidsaarmaks (vastavalt nutria gigante ja lontra gigante), jõehundiks (hispaania lobo de río) ning veekoeraks (hispaania perro de agua). Viimane variant oli tavalisem 19. sajandi ja 20. sajandi alguses. Lõuna-Ameerikas on kasutusel neljaski nimi ariraí või ariranha. Indiaani hõimudel on tema jaoks oma nimed, atšuarid kutsuvad teda sõnaga wankanim ja sanumad sõnaga hadami.
Disainisprint
Kohandused
Viiepäevase sprindi puhul kerkisid üles ajaprobleemid: keeruline on leida võtmeisikutel 5 vaba tööpäeva, et keskenduda ainult sprindil osalemisele. See ajendas ka leidma uuemaid versioone.
Disainisprint 2.0
Disainisprint 2.0 on poolametlik versioon originaalsest Google'i disainisprindist. Jake Knappi ja disainistuudio AJ&Smart edasiarendus aastatepikkusele kogemusele tuginedes.
Hiidsaarmas
Nimi
Perekonnanimi Pteronura pärineb vanakreeka sõnadest πτερον (pteron, 'sulg' või 'tiib') ja ουρά (ura 'saba'), mis viitavad tema tiivakujulisele sabale.
Disainisprint
Disainisprint 2.0
Suurimad erinevused algupärase versiooniga on järgmised:
Hiidsaarmas
Taksonoomia
Hiidsaarmas on oma perekonna ainus liik. Eristatakse kaht alamliiki: põhjapoolset brasiilia hiidsaarmast P.b. brasiliensis ja lõunapoolset paraguay hiidsaarmast P. b. paraguensis. Paraguay hiidsaarma levila on varasemast palju väiksemaks muutunud ning ta on välja surnud Argentinast, Uruguayst ja Brasiilia lõunaosast. Kõik bioloogid pole nõus hiidsaarma alamliike eristama, viidates asjaolule, et need on väga sarnased.
Disainisprint
Disainisprint ainult veebis
2019. aasta pandeemia mõjutas disainisprindi korraldust. Sprint, mis muidu toimus alati ühes ruumis, pidi muutuma virtuaalseks. Virtuaalsel sprindil läheb rohkem aega ettevalmistamisele, et leida sobivad tööriistad ja need tööks valmis seada. Näiteks tuleb valida suhtlemiseks keskkond, virtuaalne tahvel ning kasutajatestimiseks sobivad vahendid. Lisaks on oluline panustada ka meeskonna loomise tegevustele (ingl team-building activities), kuna puudub otsene kontakt ning pausid, kus muidu saaksid meeskonna liikmed vabalt suhelda.
Hiidsaarmas
Taksonoomia
1998. aasta fülogeneetiline analüüs näitas, et hiidsaarmas on kogu alamsugukonnas, kõigi saarmaliikide hulgas kõige omapärasem liik ja nendest esimesena eraldunud, hinnanguliselt 10–14 miljonit aastat tagasi. Selle uuringu põhjal eraldunuks hiidsaarmas teistest saarmastest veel enne kui näiteks kärp, naarits ja tuhkur.
Kuid 2005. aasta analüüs tõstis selle aja hilisemaks, vahemikku 5–11 miljonit aastat tagasi. Selle järgi pole hiidsaarmas oma alamsugukonna basaalne liik, vaid kõigepealt eraldus ülejäänutest perekond Lontra ja alles pärast seda Pteronura (hiidsaarmas).
Hiidsaarmas ei kujunenud välja Ameerikas, vaid kusagil Aasias. On oletatud, et hiidsaarma kõige lähedasem sugulane on Indias ja Kagu-Aasias elav Lutrogale perspicillata, kes on hiidsaarma moodi käitumise, häälitsuse ja kolju kuju poolest. Mõlemal liigil tekib isas- ja emaslooma vahel tugev side ja mõlemal liigil hoolitseb isasloom järglaste eest. Ameerikasse asusid hiidsaarmad elama alles pliotseenis või pleistotseeni alguses, kui liik oli juba välja kujunenud.
Levik
Hiidsaarma levila on tunduvalt vähenenud ja tänapäeval on see katkendlik. Seda on põhjustanud mitmekümne aasta pikkune salaküttimine sametpehme karusnaha saamiseks, eriti 1950. ja 1960. aastatel. Alates 1999 kuulub hiidsaarmas ohustatud liikide hulka ja looduses hinnatakse selle arvukuseks alla 5000 isendi. Hiidsaarmas on üks kõige suuremas hävimisohus olevaid imetajaliike Neotroopises. Suurim nüüdisaegne oht temale on keskkonna hävimine.
Vangistuses on hiidsaarmas samuti haruldane. 2003. aasta seisuga elas loomaaedades ainult 60 isendit.
Välimus
pisi|vasakul|Hiidsaarma kere ja käpad on kohastunud ujumiseks Hiidsaarmas on suurim kärplane. Tema tüvepikkus on kuni 1,8 meetrit, pikkus sabaga kuni 2,7 meetrit. Isendid kaaluvad 22–26 kg. Kaalu järgi võib teda ületada kalaan, aga keha on tal lühem.
Hiidsaarma kere on sigarikujuline, kere esiotsas on väike ümmargune pea ja tagaotsas on võimas saba, mille viimane kolmandik on lapik. Käppadel on viis varvast, mis on ühendatud ujunahkadega. Ujumisel kasutatakse esikäppi ainult liikumissuuna korrigeerimiseks, tagakäppi ja saba aga liikumiskiiruse suurendamiseks. Vastuvett ujudes kasutab hiidsaarmas nelja käppa.
Hiidsaarmal on 8 mm pikkune karvkate. Karvastik on tumepruun kogu keha ulatuses, välja arvatud kaelal, kus paiknevad kreemjad laigud, mille muster on igal isendil isesugune. Rasvakiht hiidsaarmal peaaegu puudub, kehatemperatuuri aitab säilitada erakordselt tihe ja paks aluskarv pikkusega 4 mm.
Elukeskkond ja ökoloogia
Hiidsaarmas elutseb aeglase vooluga jõgedes, järvedes ja ojades. Mõnikord kohtab teda tehisveekogudes, kanalites, põldudel ja tiikides, kuigi ta eelistab jõekallaste laugeid nõlvu ja eraldatud alasid veealuse taimestikuga.
pisi|Hiidsaarmas on väga seltskondlik loom Hiidsaarmad moodustavad 3–20 isendi suurusi karju. Karjas domineerivad isane ja emane ning nende eri vanusega pojad. Rühma juhib emane, kes valib puhke- ja jahikohti. Domineeriv isane hiidsaarmas kaitseb territooriumi, mis ulatub mõlemal jõe kaldal 12–20 km kaugusele. Territooriumi piire märgistatakse väljaheidetega. Peale domineeriva paari ei tohi hiidsaarmaste karjas teised loomad paarituda.
Rühmas on liikmete vahel väga tihedad seosed. Nad jahivad ja mängivad koos ning hoolitsevad üksteise karvkatte eest. Üksinda võib kohata vaid suguküpset isendit, kes otsib endale paarilist ja ala. Õnnetuse korral pöördub ta vanasse karja tagasi.
Üldiselt on hiidsaarmad rahumeelsed, aga kuna nad on territoriaalsed, siis esineb karjadevahelisi võitlusi.
Toitumine
pisi|Hiidsaarmas sööb Hiidsaarmas toitub peamiselt veekogu põhja lähedal elutsevatest kaladest, eriti kirevahvenlastest, haratsiinilistest (sealhulgas piraajadest) ja sägalistest. Ühe aastapikkuse uurimuse käigus uuriti Amasoonias elavate hiidsaarmaste väljaheiteid, et teada saada, mida nad söövad. 100% väljaheidetest sisaldas kalade jäänuseid. Ahvenaliste jäänuseid sisaldas 97% väljaheidetest ja põhiliselt oli söödud kirevahvenlasi. Karpkalaliste, näiteks haratsiinide jäänuseid oli 86% väljaheidetes. Enamasti sööb hiidsaarmas keskmise suurusega parvekalu, kes eelistavad madalat vett, sest just seal saab hiidsaarmas kasutada oma kõige teravamat meelt – nägemist. Saakloomade seas on ka põhjakalu, kes ujuvad üksnes lühikesi vahemaid. Kuid üldiselt pole hiidsaarmal toidueelistusi ja ta sööb seda, keda kätte saab.
Mõnikord sööb ta vähilaadseid, madusid, väikesi linde ja nende mune ning hiiri. Teda on täheldatud söömas isegi väikseid kaimaneid ja anakondasid.
Nad võivad jahti pidada nii üksikult, paarikaupa kui ka rühmadena. Mõnikord on rühmakaupa jahipidamine lihtsalt juhuslik ja tuleb sellest, et hulk isendeid püüab toitu lähestikku. Kuid neil on täheldatud ka tõeliselt kooskõlastatud tegevust, milles nad püüavad selliseid isendeid, kellega üksik hiidsaarmas hakkama ei saaks, näiteks täiskasvanud anakonda või must kaiman.
Hiidsaarmas võib saaki haarata nii vee pealt kui ka vee alt. Viimasel hetkel enne saagini jõudmist pöörab ta end ja haarab saagi lõugade vahele. Rünnak on ootamatu ja kiire ning üldjuhul õnnestub. Kinnipüütud saagi võtab hiidsaarmas kindlalt esikäppade vahele ja sööb selle otsekohe kärarikkalt ära, alustades peast. Ööpäevas sööb ta toitu kuni 20% kehakaalust, kuid teistel, vangistuses saadud andmetel 10% kehakaalust (3 kg).
Käitumine
pisi|Igal isendil on kaelal isemoodi muster Hiidsaarmas on päevase eluviisiga loom. Ööd veedavad hiidsaarmad kogu perega ruumikas urus.
Hiidsaarmas on saarmastest kõige lärmakam. Tema olemasolust annavad märku valjud kõlavad häälitsused, mille tekitamiseks pistab ta pea tihti veest välja.
Paljunemine
pisi|Hiidsaarmapaar [[Eskilstuna loomaaed|Eskilstuna loomaaias ]] Hiidsaarmad on multiöstroossed, st innaaja ja tiinuse esinemine on võimalik aasta ringi. Innaaeg kestab veidi üle kahe kuu. Emased sünnitavad maismaal urus 1–5 pimedat poega.
Pojad sünnivad karvaste ja pimedatena. Poegi kasvatavad mõlemad vanemad ja isegi eelmiste põlvkondade õed-vennad, kuigi nood võivad esimestel nädalatel pärast järgmise pesakonna sündi ajutiselt koduurust lahkuda. Poegade silmad avanevad neljandal elunädalal, kõndima hakkavad pojad viiendal ja ujuma 12.–14. elunädalal. Nad võõrutatakse emapiimast 9 kuu vanuselt ja hakkavad kohe pärast seda end ise jahipidamisega toitma. Kümnekuused hiidsaarmad on täiskasvanud, aga suguküpseks saavad nad kaheaastaselt ja iseseisvat elu alustavad 2–3 aasta vanuselt.
Paljude vaenlaste tõttu (kaimanid, jaaguarid jt) toimub poegimine kaks korda aastas.
Hiidsaarmas on inimtegevuse suhtes väga tundlik. Keegi pole veel suutnud hiidsaarmapoegi üles kasvatada, kui vanematele pole pakutud piisavat võimalust end kõrvaliste pilkude eest varjata. Inimeste nägemisest ja kuulmisest põhjustatud stress võib viia poegade hülgamise ja koguni tapmiseni, samuti võib rinnapiima eritus emasloomal väheneda. On oletatud, kuigi mitte tõendatud, et vabas looduses võib inimeste kohtamine hiidsaarmale samamoodi mõjuda. Teisest küljest kaitsevad vanemad oma poegi väga ja kõik rühma liikmed on sissetungijate suhtes agressiivsed, rünnates isegi paate, milles leidub inimesi.
Looduses elavad hiidsaarmad keskmiselt 10 aastat, teistel andmetel maksimaalselt 8 aastat. Vangistuses on nad seevastu elanud 17 aastat, mitteametlikel andmetel koguni 19 aastat.
Hiidsaarmad on vastuvõtlikud mitmesugustele haigustele, sealhulgas koerte parvoviirusele. Neil esineb nii välis- kui ka siseparasiite. Levinud surmapõhjused on veel õnnetused, gastroenteriit, poegade tapmine vanemate poolt ja epilepsia.
Laura Omloop
Laura Omloop (sündinud 18. mail 1999 Berlaaris Belgias) on Belgia poplaulja. 2009. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel Kiievis esindas ta Belgiat lauluga "Zo verliefd (Yodelo)", mis sisaldas joodeldamist. Omloopi saavutatud neljas koht oli Belgia seni parim tulemus Laste Eurovisioonil.
Eurovisioonil oli kümneaastane Omloop noorim osaleja.
2010. aasta juunis avaldas Omloop singli "Stapelgek op jou", koos plaadiga "Verliefd". Singli videost võib näha, et laulja on vasakukäeline.
Diskograafia
Plaadid koos kohaga flaami muusika edetabelis "Vlaamse Ultratop 50":
Singlid koos kohaga flaami muusika edetabelis "Vlaamse Ultratop 50":
Aldino
thumb|Aldeini valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Aldein (itaalia: Aldino) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 15 km Bolzanost lõunas.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 1664 inimest.
Geograafia
Valla pindala on 63,2 km².
Aldein külgneb järgmiste valdadega: Bronzolo, Carano, Daiano, Montan, Deutschnofen, Auer, Truden ja Varena.
Frazioni
Aldeini vallas on frazione (alljaotus) Radein (Redagno).
Juured
Asulat nimega Aldinum on esmamainitud 1177. aastal. 1185. aastal ilmus nimekuju Alden.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 98,07% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 1,74% itaalia keelt ja 0,19% ladiini keelt.
Ķipēni mõis
pisi|left|Mõisa peahoone Ķipēni mõis (saksa keeles Eck, varem Neu-Eck, läti keeles Ķipēnu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja Katvari valda Pociemsi küla maadele.
Ajalugu
Esimene teadaolev omanik oli Gottschalk von der Pahl, kuigi mõis võis seal asuda juba varem. Aastal 1392 mainis liivlane Simon Tayte Ķipēnit oma testamendis, nii arvavad mõned, et juba toona asus seal mõis.
Aastal 1435 andis piiskop Henning Scharpenberg mõisa Hans von Anenile (tõenäoliselt Hahnide suguvõsast). Aastal 1542 müüs Kersten Hahn mõisa 6000 marga eest Johann von der Pahlele. Pahlenite valdusse jäi mõis aastani 1701, mil selle ostis 4300 taalri eest Martin Schlüter. Seejärel pärisid mõisa tema lesk ja kasupoeg Gerhard Bluhm. Aastal 1738 sai Bluhmist mõisa ainuomanik. Ta pani mõisas panti ja aastal 1732 müüs vabahärra von Campenhausen, kellele mõis oli panditud, osa maadest Vecķipēni mõisa nime all Lemsalu mõisale. Aastal 1775 ostis ülejäänud osa Friedrich Reinhhold von Berg.
Aastal 1789 ostis Ķipēni mõisa Carl August von Transehe, kes selle 1801. aastal 24 650 taalri eest Christian von Wesselile pantis. Mõis panditi 90 aastaks. Aastal 1804 loovutas Wessel pandiõigused 28 000 taalri eest kapten Reinhold von Alstile. Aastal 1830 omandas mõisa 16100 rubla eest de la Duboissere, aastal 1832 aga 19 000 rubla eest Adolph von Pfeiffer. See kirjutas aastal 1835 mõisa oma nimele ja pantis 1849. aastal 39 000 rubla eest Ferdinand Palmzweigile. Aastal 1857 tasus Adolph pandisumma ja müüs mõisa veel samal aastal 60 000 rubla eest Georg von Loudonile. See müüs mõisa 1859. aastal 71 000 rubla eest Adalbert Mengdenile, kelle omandiks see järgmisel aastal ka kinnitati.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 5 ja 3/4 adramaad, sellele allus 69 mees- ja 67 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 5 ja 1/2 adramaad. Aastal 1688 oli mõisa suurus 6 ja 1/2 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 3 ja 3/8, aastal 1757 aga 5 ja 3/4. Aastal 1823 oli mõisa suurus 3 ja 13/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 3 ja 13/30, aastal 1881 aga 2 ja 3/80, lisaks 3 ja 64/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Mõisale kuulus aastal 1816 üks karjamõis: Jahnemuische.
Ploskums
Ploskums on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 18 ja Riiast 220 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee P40. Seal asub Ploskumsi bussipeatus.
Neelupõletik
Neelupõletik e kurgupõletik e farüngiit, on neelu limaskesta äge põletik.
Neelupõletik on Eesti külmas kliimas üks kõige sagedamini levinumaid põhjuseid arsti juurde pöördumiseks. Haigus esineb igas vanuses inimestel, põhiliselt külmadel aastaaegadel. Kurgupõletikku tuleb eristada angiinist e kurgumandlite põletikust, kuna kaebused on mõlema haiguse puhul väga sarnased. Äge neelupõletik on üldine neelu limaskesta põletik ja võib esineda ka siis, kui mandlid on ära opereeritud. Tavaliselt kestab farüngiit 5-10 päeva.
Ägedat neelupõletikku põhjustab kõige sagedamini viirus, aga vahel võivad tekitajateks olla bakterid. Bakterid ja viirused tekitajad levivad õhu kaudu ja satuvad sissehingamisel neelu limaskestale põhjustade seal põletiku.
Ägeda neelupõletiku puhul esinevad üldsümptonid nagu palavik, peavalu, lihasvalud, väsimus ja isutus. Üldsümptomid on iseloomulikud peaaegu kõikidele ägedatele põletikkudele. Lisaks esineb veel kurguvalu ja valulikkus neelamisel. Sageli kaasneb ka nohu ja köha, mis viitab just viiruslikule põletikule. Kaela lümfisõlmed võivad olla suurenenud ja valulikud, mis on tingitud sellest, et inimese immuunsüsteem võitleb põletiku tekitajaga.
Põhiline diagnoosimise meetod on vaatlus, mille käigus vaadeldakse neelu, surudes spaatliga keel kergelt alla. Kurgulima külv näitab, millised mikroobid kasvavad neelus. See uuring võidakse teha sellisel juhul, kui tekib kahtlus, et põletiku tekitajaks on hoopis bakter. pisi|286x286px|Neelupõletik e farüngiit Kuna põhiliselt on põletiku tekitajateks viirused, on vajalik vaid üldine toetav ja sümptomaatiline ravi: piisav puhkamine ja palaviku alandamine, vajadusel võtta ka paratsetamooli. Neelu valu leevendavad paikselt kasutatavad aerosoolid nt. hexoral sprei, taruvaigu ja saialille aerosool ja soojad joogid. Tablettravi antibiootikumidega osutub vajalikuks sellisel juhul, kui tegemist on bakteriaalse põletikuga. Esmavaliku ravimiks on penitsilliin või amoksitsilliin. Ravikuuri kestuseks on 7-10 päeva.
Imre Kaas
Imre Kaas on sündinud Pärnumaal Tootsi alevikus. Elanud Pärnumaal Kabli külas ja Pärnu linnas.
Töökohad
Imre Kaas on töötanud reporterina Pärnu Postimehes ja toimetajana Raadio Pärnus. Aastatel 2003–2021 töötas ta telekanalis Kanal 2.
Aastail 2006–2013 juhtis Imre Kaas kriminaaluudiste saadet „Krimi”. 2013. aastast aitas Kaas teha Kanal 2 uudistesaadet "Reporter". Ta on osalenud kahel hooajal Kanal 2 mälumängusaates "Mis? Kus? Millal?", kus Tiit Naaritsa juhitud võistkonnas tuldi esimese hooaja võitjaks.
Veebruarist 2021 töötab Kaas Terviseameti kommunikatsioonijuhina.
McIntoshi maakond (Georgia)
McIntoshi maakond (McIntosh County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Darien.
Ajalugu
Maakond moodustati 1793. aastal.
Rahvastik
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Murjāņi (Alūksne piirkond)
Murjāņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas.
Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 14 ja Riiast 216 km kaugusele. Murjāņi asub Alūksne jõe kaldal.
Külast läheb läbi maantee V399. Seal asub Murjāņi bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 4 elanikku.
Ivo Eensalu
Ivo Eensalu (sündinud 3. aprillil 1949) on eesti näitleja ja lavastaja.
Alates 2001. aastast on Ivo Eensalu keskendunud rohkem õppejõutööle ja lavastanud külalisena mitmes Eestis teatris.
Näitlejana sai Ivo Eensalu laiemalt tuntuks Mõmmi rolliga Eesti Televisiooni lastelavastuses "Mõmmi ja aabits" (1973–1976). Ta mängis Mõmmit ka lavastuses "Mõmmi ja päkapikud" (2011).
Isiklikku
Ivo Eensalu on 1971. aastast abielus ooperilaulja Marika Eensaluga.
Putāni
Putāni (kohalikus murdes Putani) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas. Küla asub merepinnast 19 m kõrgusel ja jääb piirkonna keskusest Alūksnest 5 ja Riiast 206 km kaugusele.
Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.
Tolmupüünis
pisi|Tolmupüünised maja katusel. [[Pristina, Kosovo]]
Tolmupüünis (ka tolmupüüdur, tolmueraldi, tolmuärasti) on seade tolmu jt mehaaniliste lisandite kõrvaldamiseks gaasivoolust (sh õhust).
Tolmupüüniseid saab sõltuvalt rakendatavast füüsikalisest nähtusest ja seadme ehitusest liigitada järgmiselt :
Charles Thomson Rees Wilson
pisi Charles Thomson Rees Wilson (14. veebruar 1869 Midlothian – 15. november 1959 Edinburgh) oli šoti füüsik ja meteoroloog, Nobeli auhinna laureaat.
Aastal 1927 sai ta aurukambri leiutamise eest Nobeli füüsikaauhinna. Ta jagas auhinda Arthur Comptoniga, kelle avastatud Comptoni efektile õnnestus Wilsoni kambri abil kinnitus saada.
Wilson õppis esialgu Manchesteri ülikoolis bioloogiat ja kavatses arstiks saada, hiljem aga õppis Cambridge'i ülikoolis füüsikat ja keemiat ning huvitus meteoroloogiast. Aastal 1893 hakkas ta pilvi uurima. Ta töötas muu hulgas Ben Nevise observatooriumis, kus uuris pilvede moodustumist. Seejärel proovis ta nähtut esile kutsuda laboris kinnises anumas. Tema katsetuste põhjal sündis aurukamber (Wilsoni kamber), mis võimaldas laetud osakeste teekonna nähtavaks muuta.
Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühing
Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühing (ka Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlike Ühingute Liit; lühend NNKÜ-NMKÜ) on praegusel kujul 1994. aastast tegutsev organisatsioon.
Ajalugu
Organisatsiooni ajalugu ulatub 1920. aastate algusse. 1925. aastal asutati Noorte Meeste Kristlik Ühing (lühend: NMKÜ). 1931. aastal registreeriti Noorte Naiste Kristlik Ühing (lühend: NNKÜ) põhikiri.
1994. aastal need kaks organisatsiooni ühinesid ja moodustati Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühing.
Verev viirpuu
Nimetus
Vereva viirpuu rahvapärased nimetused on ka haukaküüdse, jahumarjapuu, jooksvapuu, leivamarjapuu, luupuu, mähkmarjapuu, okaspihelgas, türnpuu ja ussiviherpuu.
Perekonnanimetuses eesliide viir- tuleb liivi, vadja, soome, isuri või vepsa keelest, kus sarnane sõna tähendab kollast või rohelist värvi, kuna läänemeresoomlased kasutasid viirpuud riide värvimisel rohekate toonide saamiseks.
Liiginimetus verev on otsetõlge ladina keelest, kus sanguinea tähendab veripunast värvi. See nimetus tuleneb sellest, et puu võrsed on punakat värvi.
Kirjeldus
Verev viirpuu kasvab kuni 4 m kõrguseks. Võrsed läikivad punakaspruunilt või purpurpunaselt. Okste küljes on 2,5–3 cm pikkused pruunid astlad. Lehed on nõrgalt 3–7-hõlmalised, 5–8 cm pikad ja 3–5 cm laiad. Kuju poolest on nad munajad või lairombjad, terava tipuga. Lehed on pealt tumerohelised, alt heledamad ning sageli mõlemalt poolt karvased. Leheroots on 0,5–2 cm pikk. Õied on valged, 1,5 cm läbimõõduga, tihedates 6–10-õielistes kännastes. Emakakaelu on 3 või 4. Vili on veripunane, kerajas või piklik, läbimõõdus 0,8–1 cm, läbipaistev, jahukas, 3–4 luuseemnega. Õitseb mais ja juunis, viljad valmivad septembris.
Levik ja kasvukoht
Verev viirpuu kasvab looduslikult Venemaal, Hiinas, Kasahstanis ja Mongoolias. Sisse on ta toodud Rootsi, Soome ja Balti riikidesse. Eestisse toodi verev viirpuu sisse 19. sajandi esimeses pooles aeda istutamise eesmärgil. Suurim verev viirpuu kasvab Ameerikas, Seattle'is Volunteer Parkis ning on 11.6 m kõrgune.
Eestis kasvab verev viirpuu vaid elamute juures ja parkides ning nende ümbruses, kuid looduslikult kasvab ta jõgede ümbruses segametsades.
Rahvameditsiinis
Ravimina kasutatakse kuivatatud õisi ja vilju. Mõlemad sisaldavad flavonoide, triterpenoidseid saponiine, parkaineid, koliini, karoteeni, C-vitamiini ja muid aineid. Peamisteks toimeaineteks on flavoonglükosiidide segu, leukoantotsüanidiinglükosiidid ja saponiinid. Preparaadiga ravitakse südamehäireid nagu virvendav arütmia, paroksüsmaalne tahhükardia, angioneuroosi ja hüpertooniatõbe.
Söögiks
Vereva viirpuu marjad on söödavad nagu ka kõigi teiste viirpuude marjad. Marjadest tehakse ka kompotti, siirupit ja kisselli.
Puutööks
Viirpuu puit on kollast või punast värvi ning kõva ja raske. Seega sobib puit hästi väikeste iluesemete nikerdamiseks ja jalutuskeppide voolimiseks. Juuri, lehti ja juuri saab ka kasutada riide kollaseks värvimiseks.
Wooster
Wooster on linn Ameerika Ühendriikides Ohio osariigis, Wayne'i maakonna halduskeskus.
2010. aasta rahvaloenduse järgi elas Woosteris 26 119 inimest.
Linnas tegutseb Woosteri kolledž.
Woosterist olid pärit Comptoni vennad – füüsikud Arthur Compton ja Karl Taylor Compton ning majandusteadlane Wilson Martindale Compton.
pisi|tühi|Woosteri kesklinn
Ante Pavelić
pisi|Ante Pavelić (1942) Ante Pavelić (14. juuli 1889 Bradina – 28. detsember 1959 Madrid) oli Horvaatia fašistlik poliitik ja jurist. Ta oli Ustaša liikumise asutaja ja juht. Aastatel 1941–1945 oli ta Sõltumatu Horvaadi Riigi juht tiitliga poglavnik 'peamees'.
Ta sündis aastal 1889 Bradinas Bosnias ja Hertsegoviinas Austria-Ungaris. Ta lõpetas aastal 1910 Zagrebi Ülikooli õigusteaduskonna.
Kui kuningas Aleksandar I aastal 1929 diktatuuri välja kuulutas, asus ta Itaaliasse ning hiljem Viini, seejärel uuesti Itaaliasse, kus ta elas valenimede all.
6. aprillil 1941 tungis Saksamaa Jugoslaaviasse. Ta oli 10. aprillist 1941 kuni 8. maini 1945 Sõltumatu Horvaadi Riigi juht (poglavnik).
Ubrzeż
Ubrzeż on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Bochnia maakonnas Łapanówi vallas. Ubrzeż asub Bochniast umbes 14 km edelas ja Krakówist ligikaudu 36 km kagus.
Neuropsühholoogia
Neuropsühholoogia on psühholoogia haru, mis uurib aju struktuuri ja funktsioonide seotust erinevate psühholoogilistele protsesside ja käitumisega.
Neuropsühholoogia ajalugu
Neuropsühholoogia on suhteliselt uus teadusharu psühholoogia valdkonnas, kuigi neuropsühholoogia ajalugu on võimalik jälgida kuni kolmanda dünastiani iidses Egiptuses – võib-olla isegi varem. Palju on arutletud selle üle, millal inimesed hakkas tõsiselt vaatama eri elundite funktsioone, kuid on kindlaks tehtud, et kaua aega vaadeldi aju kui kasutut elundit, millest üldiselt loobuti matmise ja lahkamise käigus. Meditsiini arenedes muutus inimese arusaam anatoomiast ja füsioloogiast. Arenesid teooriad selle kohta, miks ja kuidas inimkeha talitleb. Oli tavaline, et organismi funktsioonidele omistati tähendus lähtudes religioossest seisukohast ja mis tahes kõrvalekalletes peeti süüdlasteks halbu vaime ja jumalaid. Aju ei ole alati olnud teadlaste jaoks isiku võimete kriitiline keskus nagu meie teame, et see on. On kulunud sadu aastaid, et arendada arusaama aju kohta ja selle mõju otseselt meie käitumist. Mitmed geniaalsed uurijad on pühendanud oma elu sellele, et uurida kuidas meie keha töötavad nii normaalses kui ebanormaalses seisundis.
Imhotep
Oluline ajuuurija leidub Egiptusest 3500 eKr. Imhotep, kõrge preester ja üks esimesi arste ajaloos, on kui üks peamisi teerajajaid aju ajaloo mõistmisel. Imhotep võttis rohkem teadusliku, mitte maagilise lähenemise meditsiinile ja haigusele. Tema kirjutised sisaldavad detailset informatsiooni mitut liiki traumade, häirete ja ravimite kohta, millest oli tulevastel arstidel palju kasu. Lisaks kogus Imhotep väga detailse andmestiku aju ja ülejäänud keha kohta. Vaatamata üksikasjalikule informatsioonile egiptlased ei arvanud, et aju on teadvuse ja kontrolli asukoht või väga märkimisväärne elund kehas. Egiptlased arvasid, et süda on hinge asukoht ja sellest loobuti matustest.
Hippokrates
Kreeklased siiski vaatles aju nagu hinge asukohta. Hippokrates nägi seost aju ja käitumise vahel ja ütles "aju kasutab suurimat jõudu mehes". Lisaks selle, et Hippokrates viis fookuse südamest ajju hinge asukohtana, ta ei kirjelda aju talitlemist üksikasjalikult. Kuid suunatest tähelepanu ajju, oli võimalik alustada rohkem teaduslik uurimisprotseduur selle suhtest, et kuidas antud organ mõjutab meie käitumist. Sellest ajast aastaid edasi teadlased olid inspireeritud uurima organismi funktsioone ning leidma konkreetseid selgitusi nii normaalsele ja ebanormaalsele käitumisele. Teaduslik uurimus lubas uskuda, et on olemas looduslikud ja orgaanilised põhjused, mis aitavad selgitada organismi erinevaid funktsioone ja see kõik võiks olla taandatav ajule. Hippokrates tutvustas meele mõiste – mida on juba laialdaselt vaadeldi eraldi seisvana funktsioonina peale aju.
René Descartes
Filosoof René Descartes laiendas seda ideed ja ongi paremini tuntud oma tööst keha ja vaimu probleemi kallal. Sageli Descartes ideesid vaadeldi kui liiga filosoofilised millelt puudus piisav teaduslik taust. Descartesi anatoomiaeksperimendid keskendusid tihti ajule, pöörates erilist tähelepanu ajuripatsile – kus tema arvates, oli tegelik "hinge asukoht". Sellel ajal ühiskonnas valitses sügavalt vaimne väljavaade mis suunas teadusmaailma. Keha väidetavalt oli surelik ja hing surematu. Ajuripatsis oli siis arvatavasti koht, kus hing suhtles sureliku ja masinaga sarnaneva kehaga. Sel ajal Descartes oli veendunud selle üle, et meel süütis kontrollida käitumist aga ka seda, et kehale oli võimalik mõjutada aju. Seda seisukohta nimetatakse dualismiks. Idee sellest, et hing kontrollis keha, kuid keha võiks seista vastu või isegi mõjutada käitumist oli suur pöördepunkt sellele, kuidas paljud arstid vaatasid aju. Meel oli võimeline mitte ainult reageerima, vaid ka olema ratsionaalne ja talitluslikult organiseeritud, mis oli palju komplitseeritum tegevus kui mida Descartes arvas, et loomade maailmas võimalik on. Kuigi teised uurijad eirasid Descartesi ideesid alguses aitasid need ideed palju hiljem arstidel laiendada enda teadmisi sellest kuidas aju juhtis käitumist hästi detailsel tasemel ja kuidas see mõjutas inimese iga päevast elu ja ka seda, mis ravimeetodit on kõige parimaks abiks nendele, kellel oli düsfunktsionaalne meel. Keha ja vaimu probleem, mille kallal René Descartes oli töötanud, on olemas tänapäevani ja leidnud filosoofidelt nii poolt kui ka vastuhääli. Hoolimata sellest, kui vastuolulised Descartesi ideed olid, jäi värske ja hästi mõeldud perspektiiv mõjutama modernset meditsiini ja psühholoogiat tänapäevani. Eriti aitas Descartes rõhutada meele ja aju erinevust, et seletada käitumise põhjuseid.
Franz Joseph Gall
Samal ajal kui arendati uusi lokalisatsiooniteooriaid, tegi füsioloog Franz Joseph Gall mõningaid suuri edusamme neuroloogia ja psühholoogia erialal, et paremini mõista aju. Gall keskendus oma karjääri jooksul sellele, et arendada oma teooriaid sellest, kuidas isik oli vahetult seotud aju funktsioonide ja struktuuridega. Kuid Galli peamine panus neuroteaduste vallas oli tema leiutis frenoloogia. See uus teadusharu vaatles aju kui meele organit ja mille järgi kolju kuju võib lõppkokkuvõttes aidata kindlaks teha isiku intelligentsuse tase ja isiksuse omadused. See teooria sarnanes teistega sel ajal, kuna teadlased püüdsid seletada isiksuse omadusi ja intelligentsuse tasemed näo ja pea omaduste järgi. Erinevus oli selles, et Gall tegi neid järeldusi peamiselt aju põhjal. Palju arutleti selle üle, kas Galli väited on tõesed, kuna ta oli tihti väga tugevasti eksinud. Ta saadeti valuvorm filosoof Rene Descartes koljust ja läbi frenoloogia meetodi väitis Gall, et Descartesil oli väga piiratud vaimsed võimed. Kuigi Galli arvamused frenoloogia kohta olid vastuolulised ja sageli valed, aitas tema panus siiski paremini mõista aju kortikaalset struktuuri ja lokaliseeritud talitlust. Tema töö on kriitilise tähtsusega neuropsühholoogia erialale, mis arenes väga võimsalt järgmiste aastakümnete jooksul.
Jean-Baptiste Bouillaud
19. sajandi lõpuks oli hüljatud usk sellesse, et kolju kuju või suurus aitab otsustada isiku intelligentsuse taseme üle. Füüsik Jean-Baptiste Bouillaud laiendas Galli ideesid ja võttis uurimus objektiks idee selgelt defineeritud ajupiirkondadest millel on teineteisest sõltumatu funktsioon. Bouillaud oli eriti huvitatud kõne tootmisest ja kirjutas palju väljaandeid aju anterioorses piirkonna kohta, mis tema arvates oli vastutav kõne tootmisest. See avastus põhines peamiselt Galli uurimistöödel. Jean-Baptiste Bouillaud oli üks esimesi kes kasutasid suuri valimeid teadusuuringute jaoks, kuigi võttis aastaid, et see meetod sai üldiselt aktsepteeritud. Vaadates läbi sadu erinevaid juhtumianalüüse, tuli Bouillaud järeldusele, et kõne toodetakse ja mõistetakse erinevatest aju piirkondades. Jälgides ajukahjustustega inimesi tema teooriast sai konkreetsem. Bouillaud, koos paljude teiste pioneeridega tegi toll ajal suuri edusamme neuroloogia erialal, eriti lokaliseerimise funktsiooniga. Palju on vaieldud selle üle, kes väärib kõige rohkem tunnustust selliste avastuste üle, ja sageli ühegi uurija nime ei mainita, kuid Paul Broca on ilmselt üks kuulsamaid ja tuntumaid neuropsühholoogia toetajaid – keda sageli nimetatakse ka selle valdkonna "isaks".
Paul Broca
Aju-uuringute teaduslikest edusammudest inspireeritud Broca pühendas suure osa oma uurimustest sellele, et mõista, kuidas artikulatsioon ja arusaamine toimub. Läbi oma uuringute Broca leidis, et kõne tootmisel oluline on vasakupoolne aju poolkera. Broca tähelepanekuid ja meetodeid peetakse laialdase modernse eriala lähtepunktiks, milles neuropsühholoogia uurimus tõesti võtab äratuntava ja järgitava kuju. Selle arusaamaga, et konkreetsed ja sõltumatud ajupiirkonnad olid vastutavad artikulatsioonist ja arusaamisest oli võimalik saada aru, kui keeruline organ on aju.
Töö (ajaleht)
Töö : politikaline, majandusline, teadusline ja ilukirjandusline nädalaleht oli aastatel 1908–1909 Tallinnas välja antud Eestimaa Ametiühingute ajaleht.
Ajalehe toimetamises osalesid Eesti sotsiaaldemokraatliku liikumise menševikest (August Rei) ja bolševikest (J. Elbe, J. Saks, Jaan Anvelt, Villem Buk, Juhan Lilienbach, Hans Pöögelmann jt) liikmed.
Laiuti otsing
pisi|300px| Laiuti otsing (ka laiutiotsing) on graafi läbimise algoritm. Algoritm alustab etteantud tipust, läbib kõik selle tipu naabrid, siis naabrite naabrid jne. Algoritm lõpetab töö, kui kõik võimalikud teed on läbitud või kui otsitav tipp on leitud.
Meriwetheri maakond
Meriwetheri maakond (Meriwether County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Järva Maakohus
Järva Maakohus oli Eesti Vabariigi esimese astme kohus aadressil Paide, Tallinna tänav 18. pisi|Tallinna 18, Paide kohtuhoone 1. jaanuaril 2006 liideti Järva Maakohus Pärnu Maakohtuga.
Meriwetheri maakond
Maakonna halduskeskus on Greenville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1827. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 992.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Tokyo Sexwale
pisi|Tokyo Sexwale (2011) Mosima Gabriel "Tokyo" Sexwale (sündinud 5. märtsil 1953 Orlando Westis (tänapäeval Soweto)) on Lõuna-Aafrika Vabariigi poliitik ja ettevõtja.
Tokyo Sexwale on venda rahvusest. Ta on pärit Godlieve ja Frank Sexwale kuuelapselisest perekonnast. Keskkooli lõpetas ta 1972. aastal. Hüüdnime Tokyo sai ta seetõttu, et ta tegeles karatega. Juba keskkooliõpilasena osales ta poliitilises tegevuses, toetades Aafrika Rahvuskongressi ja olles Musta Teadvuse Liikumise (Black Consciousness Movement) ja Lõuna-Aafrika Üliõpilaste Liikumise (South African Students' Movement) liige. Ülikooli ärinduse alal lõpetas ta Svaasimaal. 1975. aastal sõitis ta Nõukogude Liitu, kus sai Moskvas ja Simferopolis poliitilist ja sõjalist väljaõpet.
1976. aastal pöördus ta Lõuna-Aafrika Vabariiki tagasi. 1977. aastal ta vahistati ja mõisteti 1978. aastal 18 aastaks vangi. Vanglast vabanes ta ennetähtaegselt 9. juunil 1990. 1990. aasta septembris valiti ta Aafrika Rahvuskongressi Gautengi piirkonna täitevkomiteesse ning ta oli Aafrika Rahvuskongressi juhatuse avalike suhete osakonna juhataja. 1991. aasta septembris sai ta Aafrika Rahvuskongressi Gautengi piirkonna juhatajaks.
Los simuladores
pisi|Los simuladores "Los simuladores" on Argentina telesari. Selle kaks hooaega olid eetris aastatel 2002 ja 2003, kumbki 13 osaga, iga osa kestus oli 60 minutit.
Tokyo Sexwale
7. maist 1994 kuni 19. jaanuarini 1998 oli ta Tokyo Sexwale Gautengi provintsi peaminister.
Los simuladores
Sari räägib neljaliikmelisest meeskonnast, kes korraldab "simulatsioone" ehk petuskeeme kliendile pinnuks silmas olevate inimeste eksitamiseks.
Tokyo Sexwale
1998. aastal lahkus poliitikast ja asus tegutsema eraettevõtluses.
Los simuladores
Sari võitis Argentina tähtsaima tele- ja raadioauhinna, Martín Fierro auhinna.
Tokyo Sexwale
2007. aasta detsembris valiti ta Aafrika Rahvuskongressi Rahvusliku Täitevkomitee liikmeks. 10. mail 2009 sai ta elamumajanduse ministriks. President Jacob Zuma vabastas ta ministriametist 9. juulil 2013.
Nha Trang
Nha Trang on linn Vietnami kagurannikul, Khánh Hòa provintsi keskus.
2009. aastal elas seal 392 279 inimest.
pisi|tühi|Nha Trang
Omadussõna
Omadussõna ehk adjektiiv (ladina keeles nomen adiectivum) väljendab asjade, olendite või nähtuste omadusi ja seisundit, vastates algvormis küsimusele missugune? Omadussõnade sõnaliiki kuuluvad sõnad, mida kasutatakse nimisõna või nimisõnafraasi täiendina sellega tähistatud asja omaduse (või ka suhte) märkimiseks, samuti öeldistäitena niisuguse omaduse preditseerimiseks asjale, mida tähistab lause alus. Omadussõna väljendab asjade, olendite või nähtuste omadusi ja seisundit, vastates algvormis küsimusele missugune? Morfoloogiliselt on tegemist käändsõnaga. Süntaktiliselt on adjektiiv tihedalt seotud nimisõnaga, ühildudes sellega enamasti arvus ja käändes. Adjektiiv on laiendatav kas asesõna või määrsõnaga. Adjektiiv seondub käände-, arvu- ja võrdluskategooriaga.
Liigitus
Adjektiivid liigitatakse morfoloogiliselt käänduvateks ja käändumatuteks (viimased on käändekategooria seisukohalt vaegsed) ning kompareeruvateks ja kompareerumatuteks (komparatsioonikategooria seisukohalt vaegsed e vaegomadussõnad). Vormiliselt saab võrdlusastmeid moodustada kõigist omadussõnadest, v.a vaegomadussõnad.
Tähenduse tõttu vaegvõrdelised on järgmised sõnad: