cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Detsentraliseeritud andmetöötlusplatvorm
Tsentraliseeritud (ka pilvepõhise) arvutisüsteemi eeliseks on see, et pole vaja soetada ega uuendada kasutatavaid programme, nende kasutamisel tasutakse vaid selle eest, mida tegelikult kasutatakse ja see on alati uusimas vormis. Tsentraliseeritud süsteemis on paljudel inimestel võimalik töötada internetis samaaegselt sama dokumendiga, kuigi nad füüsiliselt võivad asuda maailma erinevates otstes.
Detsentraliseeritud arvutisüsteemide kollektsioon on suurema arvutivõrgu komponendid, mida hoiavad võrdselt olulised ja võimekad kohalikud jaamad. Need süsteemid on võimelised töötama üksteisest sõltumatult.
Ajalugu
Detsentraliseeritud andmetöötlust võimaldavale tarkvarale pani aluse ameerika arvutiteadlase ja krüpograaf David Chaumi (s. 1955) oma töödega. 1979. aastal kirjeldas ta detsentraliseeritud arvutisüsteemi. See pakkus lahendust anonüümse e-posti keskkonna loomiseks, mis detsentraliseeris sõnumita autentimise protokolli. Selle alusel loodud anonüümse sidevõrgu Onion Routing’u (TOR-brauseri eelkäia) kaudu propageeris ta detsentraliseerimist propageerivad Mix Network’i filosoofiat. 1980 aastal patenteeris ta detsentraliseeritud maksesüsteemi idee. 1982. aastal kaitses ta väitekirja "Computer Systems Established, Maintained, and Trusted by Mutually Suspicious Groups", milles esitas esimese teadaoleva nägemuse plokiahela protokollist. Bitcoin’i rakendus põhines 90% ulatuses sellel tööl. 1990 aastal käivitas ta maailma esimese digitaalse maksesüsteemi e-Cash. Seetõttu peetakse teda õigustatult digiraha leiutajaks.
P2P lahendus
Partnervõrgustikul (ingl. Peer-to-peer) põhinev süsteem töötab samaaegselt erinevates serverites, mis on omavahel ühendatud kiirete sideliinidega. See eristub tsentraliseeritud süsteemist sellega, et tal ei ole ühtegi peamist operatsiooni-süsteemi, millele tööd läbi viivad arvutid oleksid allutatud. Selline tarkvara arendamise ja teabe töötlemise viis hoiab arendaja kulud madalad ja tagab efektiivse tegevuse. Näiteks LAN-sõnumiside töötab sellisel viisil, s.t suhtleb ilma keskserverita.
Failide jagamise rakendused
Detsentraliseeritud andmetöötluse põhimõttel töötab näiteks Napsteri nime all tuntuks saanud muusikafailide jagamise rakendus. Kuna muusikatööstust valitsevad suurettevõtted kaotasid seetõttu suure osa oma tuludest, siis algatasid nad kohtumenetluse Napsteri vastu. Ja kuna kohus leidis, et Napster levitas faile autoriõiguse seadusi rikkudes, siis selle tegevus lõpetati.
Kuna nõudlus failide jagamist võimaldava tarkvara järele jäi p[sima, siis loodi uus programm - Gnutella nii, et see pakuks vähem võimalusi kohtulikuks vaidlustamiseks. Uus tarkvara võimaldas failide jagamist ilma keskse kataloogita ning selle detsentraliseeritud ülesehitus ja tegevus varjas selle kasutajate toiminguid võimalike süüdistuste eest.
Skierbieszów
Skierbieszów on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Zamośći maakonnas, Skierbieszówi valla halduskeskus. Skierbieszów asub Zamośćist umbes 16 km põhjakirdes ja Lublinist ligikaudu 72 km kagus.
Skierbieszówil olid linnaõigused aastatel 1510–1822.
Zavolžski rajoon
Zavolžski rajoon (vene keeles Заволжский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Ivanovo oblastis, asudes oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Zavolžski linn.
Rajooni pindala on 1148,34 km².
Zavolžski rajoonis on 106 asustatud punkti ja nad kuuluvad ühe linna (Zavolžsk) ja nelja külaasunduse koosseisu.
Ritchie Blackmore
pisi|Ritchie Blackmore (2017) Ritchie Blackmore (õieti Richard Hugh Blackmore; sündinud 14. aprillil 1945 Weston-super-Mare'is Somersetis) on briti kitarrist ja laulukirjutaja.
Ta oli 11-aastane, kui isa talle kitarri kinkis, misjärel õppis ta aasta mängima klassikalist kitarri.
1960. aastatel mängis ta paljudes ansamblites ja oli mitme laulja taustalaulja.
1968. aastal oli ta ansambli Deep Purple üks asutajaliikmetest. Ta lahkus ansamblist 1975. aastal, kuid oli uuesti selle liige aastatel 1984–1993.
Aastal 1975 asutas ta ansambli Rainbow, mille muusika oli algselt segu barokkmuusika mõjutustest ja hard rock'i elementidest. Hiljem läks Rainbow' stiil üle popilikuks põhihoovuse rock'iks.
1997. aastal asutas ta koos Candice Nightiga folkansambli Blackmore's Night, mis sai alguse nende ühisest huvist renessanssmuusika vastu.
29. mail 2003 esines Blackmore koos Blackmore's Nightiga Tallinnas Pirita kloostri varemetes.
2016. aastal võeti Blackmore ansambli Deep Purple'i liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
Blackmore on saanud hüüdnime "The Most Difficult Man in Rock" ('rokkmuusika kõige keerulisem mees'), sest ta on sageli oma bändiliikmetega tülli läinud.
Hannes Maasel
Hannes Maasel (sündinud 10. oktoobril 1951) on Eesti poliitik. Ta oli 1999–2012 Hiiu maavanem.
Haridus
Maasel on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuri erialal.
Poliitiline tegevus
Maasel kuulus aastatel 2001–2017 Reformierakonda.
Ta kandideeris 1993. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valimisliidus Oma Saar, sai 108 häält ja osutus valituks Käina valla volikokku. Ta kandideeris 1996. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valimisliidus Käina koostöö, sai 52 häält ja osutus valituks Käina volikokku.
1999. aastal määrati Maasel Hiiu maavanemaks. Ta kandideeris 2002. aasta kohalike omavalitsuste valimistel valimisliidus Arenev Käina, sai 37 häält ja osutus valituks Käina volikokku, kuid jätkas tööd Hiiu maavanema ametis. Ta kandideeris 2009. aasta kohalike omavalitsuste valimistel, sai 63 häält ja osutus valituks Käina valla volikokku, kuid jätkas tööd maavanemana. Ta kandideeris ka 2013. aasta kohalike omavalitsuse valimistel, sai 69 häält ja osutus valituks Käina valla volikokku. Ta kandideeris 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Käina osavallas valimisliidus Ühine Hiiumaa, sai 70 häält ja osutus valituks Hiiumaa valla volikokku.
Pärast maavanema ametist lahkumist on Maasel olnud 2012 rajatud Käina Spordikeskuse juhataja.
Alshaebyi Boshra
pisi|300px|Alshaebyi Boshra (2016)
Alshaebyi Boshra (araabia keeles بشرى الشعيبي; sündinud 1995) on jordaania maletaja, naiste FIDE meister (2012).
Boshra on kahekordne Jordaania naiste malemeister (2015, 2018). Ta võitis Araabia maade naiste meistrivõistlustel kaks pronksmedalit (2016, 2017).
Ta on mänginud Jordaania naiskonna koosseisus viiel naiste maleolümpial (2010–2018). 2018. aastal maleolümpial Bathumis tegi ta kaasa võistkonna varumängijana. Võitis sellel olümpial individuaalse kuldmedali.
William von Wirén
William von Wirén (ka Villiam Viren; 29. august (vkj) / 11. september 1894 Suuresadama, Hiiumaa – 23. november 1956 Stockholm, Rootsi) oli Eesti olümpiamedalivõitja, purjetaja ja jääpurjetaja. Ta võitis 1928. aasta Amsterdami suveolümpial purjetamises Eesti meeskonna koosseisus pronksmedali ning tuli aastatel 1933, 1934 ja 1936 kolmekordseks Euroopa meistriks jääpurjetamises.
Suguvõsa päritolu
Wirénide suguvõsa pärineb Tampere (Soome) lähistel asunud Virrati (Virdois) kihelkonnast Wiinicka talust. Esimesena hakkas perekonnanime Wirén kandma sellest talust pärit Johann Wiinicka, kes lõpetas teoloogina Turu ülikooli ja tegutses kirikuõpetajana Ingerimaal. Vene senat andis 13. juunil 1896 Johann Wiréni pojale ja William von Wiréni vanaisale Nikolai Wirénile päritava aadlitiitli ning Wirénid võeti vastu Eestimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Nikolai von Wirén oli Omski õpetajate seminari direktor ja Tallinna Aleksandri gümnaasiumi õpetaja.
Sünd ja noorus
William von Wiréni isa, staabirittmeister (hiljem alampolkovnik) Eduard Karl von Wirén, ja ema Wilhelmine Marie von Wirén (Rosenberg) saabusid perega Hiiumaale 1892. aasta paiku. William sündis neljanda lapsena peresse 29. augustil 1894 (vkj). Ta ristiti 7. oktoobril (vkj) kodus. Wirenid lahkusid Hiiumaalt 1900. aasta paiku ja asusid elama Kuressaares.
Wirén hakkas purjespordiga tegelema 17-aastasena. Esimese maailmasõja puhkedes kutsuti ta teenima Vene keisririigi mereväkke, kus ülendati 6. novembril 1914 mitšmaniks ja hiljem leitnandiks. Pärast sõja lõppu ja Eesti iseseisvumist töötas meremehe ja ärimehena. Ta asutas koos Voldemar Beklemisheffi ja Alfred Fleminguga 1923. aastal osaühingu "A. Fleming & Co", mis tegeles mitmesuguste tisleritöödega, sealhulgas mööbli, akende ning uste valmistamisega. Lisaks oli Wirén osanik aktsiaseltsis "Eslon", mis tegeles tubakasaaduste ja paberossikestade müügiga.
Sportlastee algus
Wirén liitus 1920ndate teisel poolel Eestimaa Jahtklubiga ning hakkas tegelema jääpurjetamisega. Üks esimesi rahvusvahelisi võistlusi, millel Wirén osales, oli 1927. aastal Riias toimunud jääpurjetamise nädal. Ta osales Riia jääpurjetamise nädalal ka 1928. aasta veebruaris, võisteldes 15m2 klassis Erich von Landeseni konstrueeritud paadiga "Doris". Paadi omanik oli Emil Fahle.
1928. aasta suveolümpia
Wirén võistles Amsterdami 1928. aasta suveolümpiamängudel Eesti paadi Tutti V meeskonnas. Paadi omanik oli Emil Fahle, kes tellis selle Rootsi jahtlaevade disaineri Gustav Estlanderi firmast. Purjed pärinesid Inglismaalt. Fahle komplekteeris ka meeskonna ning kattis paadi ja meeskonna olümpiamängudele saatmise kulud. Kuna enne seda oli paadi omanikul olnud juba neli Tutti-nimelist alust, sai viies paat nimeks Tutti V.
Meeskonda kuulusid lisaks William von Wirénile vennad Andreas Faehlmann ja Georg Faehlmann, Eberhard Vogdt ja meeskonna kapten Nikolai Vekšin.
Võistlused toimusid 2.-9. augustini 1928 Zuidersee lahel. 6-meetriste paatide klassis osales 13 riiki. Distantsi pikkus oli 12 meremiili, mida sõideti kahe 6 meremiili pikkuse kolmurgana. Sõidud kestsid keskmiselt 2–3 tundi päevas. Kõige pikem oli võistluste viimane, 7. päev. Näiteks Eesti meeskond, kes saavutas sel päeval III koha, oli võistlusrajal 4 tundi 37 minutit. Viimasena lõpetanud rootslastel kestis võistluspäev üle 9 tunni.
Esimese päeva lõpetas Eesti paatkond VI kohaga. Sama tulemus saadi ka teisel võistluspäeval. Kolmandal päeval saavutati II ja neljandal III koht.
Reeglid nägid ette, et võistlust said jätkata vaid need, kes olid esimesel neljal päeval saavutanud vähemalt ühe poodiumikoha. Selliseid võistkondi oli seitse: Norra, Taani, Eesti, Holland, Belgia, USA ja Rootsi. Viies võistluspäev õnnestus eestlastel võita. Kahel viimasel võistluspäeval lõpetati mõlemad sõidud kolmandana ning kokkuvõttes saavutati Norra ja Taani järel III koht.
1928. aasta olümpiamängudel anti meeskondlikel võistlustel kogu meeskonna peale välja üks medal. Tutti V meeskond otsustas selle anda suurtoetajale Emil Fahlele. Eestimaa jahtklubi korraldas olümpiasangaritele 29. augustil 1928 piduliku vastuvõtu, kinkides nii jahi omanikule kui ka meeskonnale klubi mälestusmärgid.
Läbilöök jääpurjetajana
Pärast olümpiatriumfi keskendus Wirén jääpurjetamisele. Ta osales 1930. aastal valmistatud purjekaga Phantom Euroopa meistrivõistlustel jääpurjetamises 20-meetriste purjekate klassis, võites 1933. , 1934. ja 1936. aastal kuldmedali. Lisaks võitis ta 1935. aasta Euroopa meistrivõistlustel Monotype-XV jääpurjekate klassis purjekaga ESYC 33 pronksmedali. Kolmanda koha sai Wirén aasta hiljem monotüüpklassis ka purjekaga Czardas.
1936. aasta suveolümpia
Wirén oli üks kaheksast Eesti purjetajast, kes kandideeris jollisõidus 1936. aasta Berliini suveolümpiamängudele. Ettevalmistusi nõustas Nikolai Vekšin, tema meeskonnakaaslane Amsterdami OMi päevilt. Olümpiapääsme lunastamiseks toimus üle 30 treeningvõistluse. Wirénil ei õnnestunud olümpiale pääseda.
Muud saavutused
Wirén osales 1938. aasta suvel oma meeskonnaga Eestimaa Merejahtklubi 50. juubelipidustuste raames toimunud Tallinna regatil ning saavutas paadiga "Hallo III" hai-klassis esikoha. Sama paadiga võitis ta hai-klassis ka 1939. aasta Eesti Mängude purjetamise võistlustel ja Tallinna rahvusvahelisel regatil "Tallinna Nädal". Neist viimasel tunnustati Wiréni kui Eesti parimat purjejahtide juhti Osilia karikaga.
Õnnetus Ülemiste järvel
1935. aasta 1. jaanuaril sõitis William von Wiréni juhitud jääpurjekas Ülemiste järvel otsa Eestimaa Jahtklubis madrusena töötanud Mihkel Leppmetsale. 31-aastane Leppmets oli järvel üles seadmas rajatähiseid. Nägemist takistas lumesadu. Madrus oli hiivamas klubi lippu posti otsa samal ajal, kui Wiren treenis järvel. Ühel hetkel rammis umbes 80–90 kilomeetrise tunnikiirusega purjekas rajameistrit. Õnnetuse tagajärjel kukkus madrus teadvusetult jääle. Vigastatu toimetati autoga Greiffenhageni kliinikusse, kus tal tuvastati mõlema sääreluu murd. See oli Eesti ajaloos esimene jääpurjekaga juhtunud õnnetus.
Lahkumine Eestist ja surm
Wirén lahkus 1939. aastal Saksamaale ja elas 1950. aastast Rootsis. Ta suri 62-aastasena 23. novembril 1956 Stockholmis.
Eraelulist
Wirén abiellus Anna Timohowitšiga 1927. aasta sügisel. Lapsi neil ei olnud.
Laiksaare raudteejaam
Laiksaare raudteejaam oli raudteejaam kitsarööpmelise Riisselja–Orajõe raudtee 19. kilomeetril. Jaama asukoht jääb tänapäeval Pärnumaa Häädemeeste valla Nepste külla. Jaam avati aastal 1923. Rajamisel jäi see Laiksaare valda.
Laiksaare raudteejaam suleti 1975. aastal. Jaamahoone on varemetes, säilinud on jaama juures asunud saun.
Laiksaarele eelnes Riisselja poolt Timmkanali raudteejaam ja järgnes Massiaru raudteejaam.
Bordeni maakond
Bordeni maakond (Borden County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Gail.
Maakond moodustati 1876. aastal.
Al-Duhail SC
Al-Duhail Sports Club on Katari spordiklubi, mis tegutseb Dohas Duhaili linnaosas. See on eelkõige tuntud tänu oma jalgpallimeeskonnale, mis mängib Katari kõrgliigas Qatar Stars League.
Klubi on asutatud 2009. aastal ja algselt kandis see nime Lekhwiya SC. 2017. aastal liitus see spordiklubiga El Jaish SC, misjärel sai klubi oma praeguse nime.
Jalgpallimeeskond
AFC Meistrite Liigas osaleti esmakordselt 2012. aastal. Parimaks tulemuseks on Meistrite Liigas kolmel korral veerandfinaali jõudmine (2013, 2015 ja 2018).
Praegune koosseis
''Seisuga 6. juuli 2020''
Tom Clancy's Splinter Cell: Blacklist
"Tom Clancy's Splinter Cell: Blacklist" (eesti keeles "Tom Clancy killurakk: Must nimekiri") on Ubisoft Toronto toodetud ja Ubisofti müüdav action-seiklus-videomäng.
See mäng on Tom Clancy killuraku sarja kuues osa ning mängu "Killurakk: Süüdimõistmine" järg. Mäng avaldati 2013. aastal ülemaailmselt järgmistel platvormidel: Microsoft Windows, PlayStation 3, Wii U ja Xbox 360.
Mängijad aitavad neljandale ešeloni heaks töötaval edukal spioonil Sam Fisheril peatada terroristide gruppi Insenerid, kes üritavad sundida kõiki välisriikides asuvaid USA sõdureid naasma kodumaale. "Must nimekiri" sarnaneb oma eelkäijaga, kus mängijate ülesandeks on ülesannete täitmine ja vaenlase kahjutuks tegemine. Mängus on eelkäija tunnuseid, sealhulgas "Süüdimõistmise" loo jätkamine ja salajane tegutsemisviis. Mängus "Must nimekiri" on taas kasutatud asümmeetrilist võrgumängurežiimi spioonid vs. Mercs, mis oli esmakordselt kasutusel mängus "Homne Pandora".
Käosulane
Käosulane (Hippolais icterina) on roolindlaste sugukonda sugukonda käosulase perekonda kuuluv lind.
Taksonoomia
Liigi kirjeldas 1817. aastal esimesena teaduslikult prantsuse ornitoloog Louis Jean Pierre Vieillot, pidades teda põõsalinnuks ja andes tema teaduslikuks nimeks Sylvia icterina. Šveitsi ornitoloog Thomas Conrad von Baldenstein kirjeldas 1827. aastal pöösalindlaste sugukonna all perekond käosulase (Hippolais), mis andis käosulase praeguse teadusliku liiginimetuse esimese poole.
Tänapäeval eristatakse kolme käosulase alamliiki - Hippolais icterina (icterina), Hippolais icterina (alaris) ja Hippolais icterina (magnioculi).
Rahvapäraseid nimetusi
Ööbikuköster, jõhvilind, heinalind, heinaniitja, vikatiluiskaja.
Levila
Käosulase pesitsusaegne levila hõlmab Euraasia lääneosa. Eraldi levila on Iraani põhjaosas. Ta on rändlind ja talvitub troopilises Aafrikas peamiselt lõuna pool ekvaatorit. Eestis on käosulane võrdlemisi üldlevinud harilik haudelind, tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 120 000–200 000 paarile. Käosulane saabub Eestisse enamasti mai keskel, enamus lahkuvad augusti jooksul, üksikud veel septembris.
Välimus
Üldpikkus 12–14 cm. Üsna püstise kehahoiakuga lehelinnu sarnane laululind. Ülapool on pruunikashall ja alapool valkjaskollane, vähestel isenditel luitunud valkjas. Tiival on hele laik. Jalad on hallid. Isas- ja emaslind on sarnased. Hüpleb vilkalt lehestikus, turritades sageli peasulgi. Maapinnale tuleb harva. Kutsehüüd on järsk piti-üü või tekterüi. Käosulane laulab puuvõra keskmises või alumises osas, ta eelistab laulda ilusa ilmaga. Laul on vali, hoogne ja vaheldusrikas, selles korduvad tunnuslikud kõrged kääksuvad helid ja kutsehüüud. Iga fraas kordub 2–5 korda. Käosulane võib oma laulus jäljendada paljude teiste linnuliikide häälitsusi.
Elupaik
Käosulane asustab lopsaka alustaimestikuga salulehtmetsi, puisniite, parke, kalmistuid ja aedu, samuti alusmetsaga kuivi valgusrikkaid männikuid.
Toitumine
Toiduks on mitmesugused putukad ja nende vastsed (sealhulgas kärbsed, liblikad ja nende röövikud), ämblikud ja sügise poole ka marjad.
Raphaël Guerreiro
pisi|Raphaël Guerreiro 2018. aasta MM-il Raphaël Adelino José Guerreiro (sündinud 22. detsembril 1993 Le Blanc-Mesnilis) on Portugali jalgpallur. Ta mängib vasakkaitsja või poolkaitsjana Bundesliga klubis Müncheni Bayern ja Portugali jalgpallikoondises.
Guerreiro sündis Prantsusmaal portugallasest isa ja prantslannast ema lapsena. Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaal. 2008. aastal liitus ta Caeniga. 2012. aastal pääses ta esimest korda klubi põhimeeskonda. Hooajal 2012–13 pidas ta klubi meeskonnas Prantsusmaa esiliigas 38 mängu ja lõi ühe värava ning valiti samal hooajal liiga sümboolsesse koosseisu.
2013. aasta juunis sõlmis ta nelja aasta pikkuse lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Lorient. Debüüdi Prantsusmaa kõrgliigas tegi ta 10. augustil mängus Lille'i vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 1. novembril mängus Paris Saint-Germaini vastu.
2016. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Dortmundi Borussiaga. Arvatav üleminekusumma oli 12 miljonit eurot. Debüüdi Bundesligas tegi ta 27. augustil mängus Mainzi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 20. septembril mängus Wolfsburgi vastu.
Suvel 2023 liitus ta Müncheni Bayerniga.
Koondisekarjäär
Debüüdi Portugali jalgpallikoondises tegi ta 14. novembril 2014 sõprusmängus Armeenia vastu. Neli päeva hiljem lõi ta sõprusmängus Argentina vastu mängu viimasel minutil Portugali võiduvärava.
2015. aastal sai ta Portugali kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali. Guerreiro oli üks viiest Portugali mängijast, kes valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks. Guerreiro valiti turniiri sümboolsesse koosseisu.
Ta on kuulunud Portugali koondisse veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kaja Kõlar
Kaja Kõlar (19. veebruar 1953 Belaja Holunitsa alev, Kirovi oblast – 15. september 1994 Tallinn) oli eesti laulja.
Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 22. Keskkooli.
Artistiaastad
1971. aastal asutas ta ansambli Veenus. . 1970. aastate alguses laulis ta koos õe Ele Kõlariga ka ansamblis Andromeeda ning Kaja eraldi veel ansamblis Laine. Seejärel laulis ta duetis Ele Kõlariga (Ele ja Kaja Kõlar). Duett esines aastatel 1982–1984 soojendusesinejatena ja taustalauljatena Jaak Joala saateansamblis Radar, kellega käidi kontserdiringreisidel Nõukogude Liidu liiduvabariikides ja välismaal. Lisaks esinesid õed rahvalikus ansamblis Peiar. 1980. aastatel oli duett Ele ja Kaja Kõlar tuntud esineja Tallinna varieteedes.
Dueti tuntumad laulud on "Tulen saarelt", "Väike baar", "Olen unustanud kõik", "Soovide maa - see on muusika", "Üks väike rõõm", "Elevanditants" jt.
Kaja Kõlar on mänginud filmis, tal oli kõrvalosa muusikafilmis "Sensatsioon" 1986. aastal.
Isiklikku
Tema isa oli dirigent Erich Kõlar ja ema pianist Leelo Kõlar. Erich Kõlar oli Venemaale küüditatud aastatel 1951.–1957. Kaja ema, Leelo Kõlar järgnes mehele koos vanema õe Elega 1953. aastal. Kaja sündis Venemaal, Kirovi oblastis. Kaja Kõlari emapoolne vanaisa oli Riho Päts ja vanaema Made Päts-Jakobson.
Tema õde on Ele Kõlar ja vend on Paap Kõlar. Pärast vanemate lahkuminekut said nad kaks poolvenda: isa peres sündis Margo Kõlar, ema uues peres poeg Mikk Targo.
Kaja Kõlar on pealkirja all "Laulumängukool" koostanud töövihikuid eelkooliealistele lastele.
Rein Tuus
Rein Tuus (14. aprill 1941 – 31. märts 2005) oli eesti laulja.
Niina Vieveger
Niina Vieveger (1940. aastani Niina Orav; 15. detsember 1917 – 18. jaanuar 1998) oli eesti õpetaja.
Ta oli Tallinna 1. Keskkooli õpetaja ja direktori asetäitja.
Rein Tuus
Aastatel 1960–1966 oli ta solist orkestrites Big-Band Mickeys ja ABC.
Niina Vieveger
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Isiklikku
Tema isa oli eesti õigeusu vaimulik, ülemdiakon Boris Orav. Niina Vievegeri poeg oli pedagoog ja haridusjuht Leonid Fiveger.
Rein Tuus
Isiklikku
Ta oli surmani abielus Marika Tuus-Lauluga.
Tallinna–Rapla rongiliin
pisi|AS [[Elroni Stadler FLIRT tüüpi reisirong väljumas Tallinn-Väike jaamast Rapla suunal]] Tallinna–Rapla rongiliin on Elroni opereeritav rongiliin Eestis. Liin läbib Harju ja Rapla maakonda.
Varem opereeris liini Edelaraudtee.
10. detsembril 2017 lisati liinile Valdeku peatus.
Hurmi mõis
Hurmi mõis (saksa keeles Hurmi) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõis Põlva maakonda Kanepi valda.
Mõis moodustati 1798. aastal Põlgaste mõisast eraldatud osast.
Allouagne
pisi|Vaade Allouagne'ile
Allouagne (pikardi: Allouanne) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Suur põllumajandusküla asub u. 9,7 km Béthune'ist läänes ja 48 km Lille'ist edelas, teede D188 ja D183 ristumiskoha ümbruses. Autoroute A26 möödub põhja pool.
225th Street
228px|pisi|The Promenade Apartments korterelamu aadressil 150 West 225th Street 225th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani üks põhjapoolsemaid nummerdatud teid. See asub Marble Hilli naabruskonnas.
Bosque maakond
Bosque maakond (Bosque County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakond moodustati 1854. aastal.
Umbusi asulakoht
Umbusi asulakoht on kiviaegne asulakoht Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Umbusi külas.
Trinidadi ja Tobago valitsusjuhtide loend
Trinidadi ja Tobago valitsusjuhtide loend esitab Trinidadi ja Tobago peaministrite nimekirja alates selle ametikoha loomisest 1950. aastal.
Umbusi asulakoht
Asulakoht, mis praegu asub Pedja jõgikonnas soo veerul, avastati 1973. aastal ja seda uuriti 1974. ja 1975. aastal. Asulakoht pärineb keskmisest kiviajast ja siis võis see paikneda Suur-Võrtsjärve kirdeossa ulatuval poolsaarel või saarel. Sealt on leitud tulekiviesemeid, mõningaid lihvitud kiviriistade tükke ja luust ahinguotste katkeid.
Trinidadi ja Tobago valitsusjuhtide loend
Erakonnad
Marco Clemente
pisi|Marco Clemente esinemas 25. juulil 2013 Kuressaare Arensburgi ooperikohvikus Marco Clemente (sündinud 29. juunil 1959) on Itaalia diplomaat, Itaalia Vabariigi suursaadik Eesti aastail 2012–2016.
Ta andis Eesti president Toomas Hendrik Ilvesele oma volikirja Itaalia suursaadikuna üle detsembris 2012.
Ames (Pas-de-Calais)
pisi|Ames'i kirik
Ames on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub u. 18 km Béthune'ist läänes ja 50 km Lille'ist edelas, teede D69 ja D91 ristumiskoha ümbruses, Nave'i jõe kallastel.
pisi|tühi|
Jodokus Clodt von Jürgensburg
Tema isa oli 1515. aasta Vestfaalist Marki krahvkonnast Tallinna kolinud Rolof Clodt.
Jost Clodt oli õppinud Wittenbergi ja Marburgi Ülikoolis. 1545. aastal võttis Tallinna raad ta oma teenistusse sündikuna. Clodti soovitajateks olid Lübecki sündik Johannes Rudelius ja Brauschweig-Calenbergi superintendent Antonius Corvinus, viimane oli ka Clodti sugulane. Aastapalgaks oli ette nähtud 500 marka, 20 sülda puid ja prii elamine. 1547. aasta jõuludel võttis Josti oma liikmete sekka ka Tallinna Suurgild.
1550. aastatel hakkas õpetatud jurist Clodt üha enam osutama teeneid ka Saksa Ordu Liivimaa harule. Teda kohtab tihti ordumeistri lähikonnas ja tähtsate diplomaatiliste ülesannete täitmisel. 1552. aastal läänistas ordumeister Heinrich von Galen Jost Clodtile Valkla veski. Clodt oli üks ordumeister Gotthard Kettleri tähtsamaid läbirääkijaid Liivimaa Poolale alistumistingimuste üle. Kui Tallinn 1561. aastal alistus Rootsile, lahkus Clodt linna teenistusest. Temast sai Kuramaa hertsogiks tõusnud Kettleri kantsler. Kettler läänistas talle Jürgensburgi (Jaunpils) mõisa ja linnus, mille järgi Clodti asutatud aadlisuguvõsa hakkas kandma nime Clodt von Jürgensburg. Jost Clodt suri 1572. aastal.
Polügüünia (zooloogia)
Polügüüniaks (inglise polygyny) nimetatakse zooloogias suguliselt paljunevate loomade (näiteks linnud, maod) sigimiskäitumise vormi, mida iseloomustab ühe suguküpse isase isendi paaritumine enam kui ühe suguküpse emasega (mõeldud peamiselt ühe sigimisperioodi kestel).
Polügüünia on arvatavasti sagedamini esinev sigimiskäitumise vorm kui polüandria.
Mõnede uurijate arvates on polügüünia valdav sugulise läbikäimise vorm ka madudel, kuna emaste paaritumisaktiivsus ja -tsükkel võib paiguti korduda, kas kahe või kolme aasta tagant, siis ühe aasta lõikes võib tunduda, et paaritumisküpsed isased maod on, suguküpsete emastega võrreldes, eriliselt aktiivselt valmis emaseid 'saatma' ja paaritumisõiguse eest võitlusse asuma.
Tegelik uurimisstatistika on seni ebapiisav.
Toivo Antikainen
pisi|Toivo Antikainen NSVL postmargil Toivo Antikainen (8. juuni 1898 Helsingi – 4. oktoober 1941 Arhangelsk) oli Soome ja Nõukogude Liidu poliitik ja sõjaväelane. Ta oli üks Soome Kommunistliku Partei asutajatest.
Ta sündis aastal 1898 Helsingis töölisperekonnas. Tema vanemad ja perekonna vanemad lapsed olid töölisliikumise aktivistid.
Ta sai surma lennuõnnetuses.
Zarah Leander
Zarah Leander (sünninimi Zarah Stina Hedberg; 15. märts 1907 Karlstad – 23. juuni 1981 Stockholm) oli rootsi laulja ja filminäitleja. Teise maailmasõja ajal tegutses ta Saksamaal.
Sixten Sild
thumb|right|Sixten Sild Sixten Sild (sündinud 19. juunil 1964 Tartus) on eesti orienteeruja, spordi- ja omavalitsustegelane.
Haridus
Ta lõpetas 1982. aastal Nõo Keskkooli, 1991. aastal Tartu Ülikooli (keemia) ja 1995. aastal Karlstadi Ülikooli (turism).
Töö
2013. aastast on ta Võru abilinnapea.
Sporditegevus
Orienteerumises oli tema esimene treener Toivo Kotov, hilisem Valeri Kisseljov. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel aastatel 1985–2003 kokku 51 medalit (35 kulda, 5 hõbedat ja 11 pronksi) ning Nõukogude Liidu meistrivõistlustel kuld-, hõbe- ja pronksmedali. 1990. aastal saavutas Sild Nõukogude Liidu koondises üliõpilaste maailmameistrivõistluste pronksmedali. 1991. aastal võitis ta orienteerumisjooksu maailmameistrivõistlustel Tšehhoslovakkias Mariánské Lázněs tavarajal pronksi.
2019 novembrist 2021 novembrini oli ta Eesti Orienteerumisliidu president.
Isiklikku
Tema abikaasa on Sarmite Sild, neil on pojad Timo ja Lauri Sild. Terve pere tegeleb orienteerumisega.
Räsa
pisi|Labida varre ühes otsas asub labidaräsa Räsa on põigiti varre otsas olev lühem pulk.
Räsa on näiteks labidal (labidaräsa) või hasplil (haspliräsad).
Ceviche
[[Fail:Ceviche del Perú.jpg|300px|thumb|Peruu ceviche</BR>
Riik: Vaikse ookeani ranniku ääres asuvad Ladina-Ameerika riigid   </BR>
Serveerimine: külmalt, toorelt marineeritult</BR>
Põhilised koostisained: kala, laim, sidrun, sibul, tšillipipar
]]
Ceviche   on populaarne Ladina-Ameerika ja Kariibi mere rannikupiirkondades mereandidest (kalast ja koorikloomadest) valmistatav külmroog.
Kuigi ceviche päritolu üle on tuliselt vaieldud, seostatakse rooga kõige tihedamalt Peruuga. Roog on tavaliselt valmistatud tsitrusmahlas (sidrun või laim) hoitud ning niiviisi marineeritud värskest toorest kalast, mida on vürtsitatud ají (Capsicum baccatum) või tšillipipraga. Täiendavalt võidakse maitsestada hakitud sibula, soola, koriandriga. Ceviche kõrvale pakutakse maitse täiendamiseks tavaliselt magusat kartulit, salatit, maisi, avokaadot või jahubanaane.
Kuna rooga ei valmistata kuumutades, peab see olema hoolikalt ette valmistatud ja tarbitud värskelt, et vähendada toidumürgistuse riski.
Sidruni- ja laimimahl sisaldab sidrunhapet, mis saab muuta õrna kalaliha valkude struktuuri. Kuigi sidrunimahla mõju tugevust ei saa võrrelda ahjus küpsetamise mõjuga, kus valgud lagunevad ja kalaliha muudab oma konsistentsi, on tegu sarnase protsessiga.
Stavroula Tsolakidou
pisi|280px| Stavroula Tsolakidou (2016)
Stavroúla Tsolakídou (kreeka keeles Σταυρούλα Τσολακίδου; sündinud 24. märtsil 2000 Kaválas) on kreeka maletaja, naiste suurmeister (2016).
Tsolakidou tuli noorte maailmameistriks 2013. aastal neidude U14-, 2015. aastal neidude U16- ja 2016. aastal neidude U18-vanuseastmes. 2017. aastal sai ta Euroopa naiste meistrivõistlustel 74. koha.
Ta sai FIDE-lt 2014. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2016. aastal naiste suurmeistri ja 2018. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.
Fort George (Manhattan)
Fort George on New Yorgi linnaosa Manhattani üks põhjapoolsemaid naabruskondasid.
Hanna (film)
"Hanna" on 2011. aastal valminud film.
Angasilla mägi
Angasilla mägi asub Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Mägi võeti 1981. aastal kaitse alla (Angasilla mäe kaitseala; pindala 20 ha).
Võhma asulakoht
Võhma asulakoht on varase rauaaja asulakoht Saare maakonnas Saaremaa vallas Võhma külas.
Asulakohas paikneb kaitsealune Võhma kivikülv.
Godewaersvelde
thumb|tühi|Vana raudteejaam ja kirik
Mwambutsa I
Mwambutsa I Mbariza ehk Mwambutsa III Mbariza ehk Mwambutsa III Syarushambo Butana (suri umbes 1796 Kinywamaganas) oli Burundi kuningas umbes 1767 – umbes 1796 (pärimuse järgi umbes 1800 – umbes 1830).
Tema eelkäija oli Mutaga III. Mwambutsa I järel Ntare IV nime all kuningaks tema ainus poeg Ngambiri.
Mutaga III-st jäi maha kolm poega Mbonyingingo, Sebitungwa ja Ntisemberwa, kes kõik pretendeerisid troonile. Legendi järgi otsustati, et kuningaks saab see, kes tõstab iga-aastasel Muganuro pidustusel üles dünastilise trummi Karyenda. See õnnestus ainult noorel Ntisemberwal, ja kui ta trummi üles tõstis, hakkas trumm iseenesest häält tegema. Ntisemberwa krooniti ja ta võttis nimeks Mwambutsa.
Algul valitses ta mõnest õpetajast regentide abiga. Regendid püüdsid teda mitu korda tappa. Ühe tuntud legendi järgi kutsuti ta Kogabami jõkke ujuma. Jõepõhja olid pandud teravad odad. Mwambutsa, kes kahtlustas atentaati, saatis ette ühe teenri, kes äkki suri, kusjuures vesi värvus punaseks.
Legendi järgi otsustas Mwambutsa võistlejatest lahti saada. Ta korraldas oma lossis peo ning kutsus kõik, keda ta kahtlustas, sealhulgas vennad, kes koos perekondadega olid segatud vandenõudesse. Ta jootis nad Urwarwa (banaaniõluga) täis ja süütas lossi. Kõik põlesid sisse. Tulekahju aga levis kiiresti, süüdates kogu riigi ja põhjustades suure kuivuse. Abapfumud andsid kuningale nõu end ohverdada, et sellele õnnetusele lõppu teha. Kuningas hüppas oma pearesidentsi Kinywamagana söeahju, suri ja päästis sellega riigi.
Margreth Weivers
pisi|Margreth Weivers [[Jeanne d'Arcina (1957)]] Margreth Weivers (õieti Margareta Weivers-Norström; 24. juuli 1926 Stockholm – 3. veebruar 2021 Stockholm) oli rootsi näitleja.
Weivers alustas näitlejakarjääri 1943. aastal ning tegi üle saja tele- ja mängufilmi rolli.
Margreth Weivers oli abielus näitleja ja kirjaniku Bertil Norströmiga.
Saaremaa Gümnaasium
Saaremaa Gümnaasium on riigigümnaasium Kuressaares.
Kool alustas tegevust 1. septembril 2021. Riigigümnaasiumi avamise tõttu Kuressaares muudeti Saaremaa Ühisgümnaasium ja Kuressaare Gümnaasium põhikooliks (vastavalt Kuressaare Hariduse Kool ja Kuressaare Nooruse Kool). Saaremaa Gümnaasiumi jaoks valmis 2021. aastal uus koolimaja. Koolihoone arhitektuurse lahenduse lõi Arhitektuuribüroo Karisma Arhitektid.
Spektrite püsisälkamine
alt=Spektraalsälkamise põhimõte|pisi|300px|Spektraalsälkamise põhimõtteskeem. Monokromaatne laservalgus ergastab vaid neid lisandimolekule, mille neeldumisjoon spektris (punane joonise vasakpoolsel osal) on laseriga resonantsis. Nii kutsutakse esile fotokeemiline reaktsioon, mille tulemusel laseri ergastatud molekulid kaotavad võime neelata valgust endisel sagedusel  – spektrisse tekkib “sälk” (parempoolne kujutis). Spektrite püsisälkamine on tahkiste lisandite optilistesse neeldumisspektritesse kitsaste stabiilsete kahanenud neeldumisega ribade (spektraalsälkude) tekitamine monokromaatse valguse toimel.
Tingimused
Spektrite püsisälkamise varem tuntud analoogiks on küllastussälgud gaaside neeldumisspektrites, mille lühiealisus aga piirab oluliselt nende rakendusi.
Rakendused
Spektrite püsisälkamist on tulemuslikult rakendatud tahkiste (sh ja eriti korrastamata tahkiste nagu nt klaasid) kõrglahutusspektroskoopias. Laboratoorselt on demonstreeritud suurt hulka spektraalsälkamise tehnilisi rakendusi nagu ülitihe optiline infosalvestus spektraalse mõõtme kasutamisega, optilised kitsasribafiltrid, aeg-ruumiline holograafia, väljade (deformatsiooniväli tahkistes, elektriväli jt.) visualiseerimine ja salvestamine jt. Kõigi nimetatud meetodite üldiseks puuduseks on senini olnud vajadus viia töökeskkonnad väga madalatele temperatuuridele (kuni vedela heeliumi keemistemperatuurini 4,2 K).
Kärbsepüünis
Kärbsepüünis (Dionaea muscipula) on huulheinaliste sugukonda kärbsepüünise perekonda kuuluv karnivoorne taimeliik, mis kasvab lähistroopilisel märgaladel. Taimed on pärit USA-st ja kasvavad Põhja- ja Lõuna-Carolinas soistel aladel. Kärbsepüünis on putuktoiduline taim. Oma väikse areaali kohta on kärbsepüünis üllatavalt kohanemisvõimeline erinevate ilmastiku- ning mullatingimuste suhtes. Oluline on tagada kõrge õhuniiskus, toitainetevaene happeline muld (turba-liiva segu) ning valgusrohke kasvukoht. Talveperioodil eelistavad kärbsepüünised jahedamat isegi kuni 10 kraadini langeva temperatuuriga puhkeperioodi. Võrreldes teiste rohttaimedega teeb kärbsepüünise eriliseks tema võime, eluks vajalike ainete saamiseks, püüda ja tarbida putukaid. Kasvukoha happelise mulla tõttu peab kärbsepüünis saama lämmastiku ja fosforit putukaid lagundades, samas kui enamus rohttaimi saavad need ained mullast.
Spektrite püsisälkamine
Avastamine
Nähtuse avastasid 1974. aastal Tartu füüsikud Anšel Gorohhovski, Rein Kaarli ja Ljubov Rebane (ENSV TA Füüsika Instituut) ning Troitski (Nõukogude Liit) teadlased Boriss Harlamov, Roman Personov ja Ljudmila Bõkovskaja (NSVL TA Spektroskoopia Instituut).
Kärbsepüünis
Putukate püüdmine
Kärbsepüünis meelitab ohvri oma lehtede vahele magusalõhnalise nektari abil, millele kärbsed vastu panna ei suuda. Lehtede siseküljel on kolm kuni kuus karvakest, mis tuvastavad puuteid. Kui ühte karvakest puudutada kaks korda või kahte erinevat karvakest 20-sekundilise intervalliga, siis taim sulgeb ohvri kiiresti oma lehtede vahele. Kuna lehekesi lahti hoidvad rakud on ooteasendis suure pinge all, siis tuvastades lehtede vahelt kärbse, pinge annab järgi ja rõhk rakkudes suureneb hüppeliselt ning lehekesed sulguvad murdsekundiga ümber ohvri. Kui ohver vibreerib ning eritab uriinhapet siis lehtede ääred sulguvad veelgi, kuni moodustavad õhukindla keskkonna. Seejärel lagundab Kärbsepüünis oma ohvri ensüümide toimel ning omandab ohvrist  vajalikud ained. Seedimisprotsess kestab 1-2 nädalat. Siis avanevad püünisrauad uuesti ning nende vahelt võib leida tühjaks imetud ohvri jäänuseid. Üks leht ei suuda püüdmise-seedimisega lõputult tegeleda, pärast paari-kolme korda see sureb.
Huvitavaid fakte
Tavaliselt püüab kärbsepüünis väikseid putukaid ja mardikaid aga võib ka juhtuda, et väike konn jääb kärbsepüüniste lehtede vahele.
Kärbsepüünise lagundavad ensüümid on piisavalt tugevad, et lagundada inimese nahkkude.
Piigandi mõis
Mõis asutati 16. sajandi algul. Mõis on nime saanud Wiegant Rumpfi järgi, kellele mõis kuulus 16. sajandi keskel.
1813–1919 kuulus mõis Ungern-Sternbergidele ja viimane omanik oli Gerhard von Ungern-Sternberg (1882–1946).
Bowie maakond
Maakonna halduskeskus on Boston.
Maakond moodustati 1840. aastal.
Maakond on nimetatud legendaarse piiriasuka, Texase rahvuskangelase James Bowie järgi.
Ellef Ringnesi saar
thumb|right|Ellef Ringnesi saare kaart thumb|right|Ellef Ringnesi saare NASA Landsati satelliidipilt Ellef Ringnesi saar on saar Põhja-Jäämeres, üks Sverdrupi saartest.
Deksne
Deksne on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Padure vallas. Küla asub merepinnast 50 meetri kõrgusel,valla keskusest Padurest 3, piirkonna keskusest Kuldīgast 6 ja Riiast 158 kilomeetri kaugusel.
Küla oli varem Padure valla keskuseks. Seal asuvad Padure rahvamaja ja Kuldīga algkooli Padure filiaal. Deksnes asub Amazone bussipeatus.
Küla on tekkinud endise Degsne mõisa (Deksten) keskuse juurde.
Aastal 2005 oli külas 79 elanikku. Aastal 2018 oli elanikke 43, aastal 2020 aga 39.
pisi|tühi
Amettes
pisi|Amettes'i kirik
Amettes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub u. 18 km Béthune'ist läänes ja 51 km Lille'ist edelas, teede D69 ja D341 ristumiskoha ümbruses, Nave'i jõe kallastel.
Vaatamisväärsused
thumb|290px|left|Kiriku interjöör
Toomas Edur
Toomas Edur (sündinud 20. jaanuaril 1969 Tallinnas) on eesti ballettmeister ja endine balletitantsija.
Ta lõpetas 1988. aastal Tallinna Koreograafiakooli ja oli seejärel kuni 1990. aastani Estonia solist. Aastatel 1990–1996 oli Edur Inglise Rahvusliku Balleti solist, 1996–1997 Birminghami Kuningliku Balleti solist ja 1998. aastast töötas ta jälle Inglise Rahvuslikus Balletis.
2009. aasta veebruaris valis Rahvusooper Estonia nõukogu Toomas Eduri Estonia balleti kunstiliseks juhiks, tööle asus ta augustis 2009. Ta töötas Estonia balleti kunstilise juhina kuni 2019. aastani. Toomas Eduri juhtimise ajal nimetati Estonia ballett Eesti Rahvusballetiks.
Isiklikku
Tema ema hukkus Estonia katastroofis.
Ta oli abielus Age Oksaga. Nende tütar Elizabeth sündis 1. jaanuaril 2010.
Brazoria maakond
Brazoria maakond (Brazoria County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Angleton.
Maakond moodustati 1836. aastal.
Aksel Linkhorst
Aksel Linkhorst (1. veebruar 1912 Albu vald, Järvamaa – 4. detsember 1980 New York) oli Eesti diplomaat.
Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1929. aastal cum laude ja õppis aastail 1931–1936 (lõpetas) Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas, oli Korporatsioon Fraternitas Estica vilistlane.
Aastail 1937–1938 oli Aksel Linkhorst Pariisi ja 1938–1940 Stockholmi saatkonna atašee. Alates 1940. aastast oli ta Eesti Abistamisekomitee sekretär ja 1944. aastast Eesti Komitee peasekretär. Aastatel 1948–1949 oli ta Eesti Rahvusfondi peasekretär, alates 1949. aastast Svenska Handelsbankeni ametnik ja 1958. aastast Misomex AB välisosakonna juhataja. Aastatel 1967–1980 oli ta Eesti Vabariigi peakonsulaadi konsul New Yorgis.
23. detsembril 1939 abiellus ta Tallinnas Maimu Maistega.
Eevardi tänav
Eevardi tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Tiskre asumis. Eevardi tänav algab Tiskrevälja tänavalt ja lõpeb umbtänavana. Eevardi tänav on enam-vähem põhja–lõunasuunaline ja ligikaudu 155 meetri pikkune.
Eevardi tänav sai nime 8. detsembril 1995. Tänav on saanud nime Eevardi talu järgi.
Ķimale
Ķimale on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Padure vallas. Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 9,5 ja Riiast 162 kilomeetri kaugusel.
Aastail 1929-2010 asus külas Padure põhikool. Külla jääb Ķimale bussipeatus.
Küla on tekkinud endise Ķimale mõisa (Kimalen) keskuse juurde. Mõisa uksed ja külas asuvad Ābelnieki muinaskalmed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
Külas asuv Ķimale park ja sealne sanglepp ümbermõõduga 2.85 meetrit ja valgepöögid ümbermõõtudega 3.5 ning 2.55 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2005 oli külas 88 elanikku. Aastal 2018 oli elanikke 83, aastal 2020 aga 73.
pisi|tühi|Ķimale mõisa häärber
Annequin
pisi|Annequini kirik
Annequin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Annequin on suur põllumajandus- ja endine kaevandusküla, mis asub u. 6,4 km Béthune'ist idas ja 35 km Lille'ist edelas, teede D61 ja N41 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Hudson Heights
Hudson Heights on New Yorgi linnaosa Manhattani üks põhjapoolsemaid naabruskondasid.
Wurmberg (Harz)
thumb|Wurmberg oma suusahüppemäega thumb|Wurmberg vaadatuna [[Achtermannshöhelt]] thumb|Wurmbergi kivikarjäär thumb|Wurmbergi suusahüppemägi 2006. aastal: Puudeta riba näitab vana [[Saksamaa sisepiiri kulgu; taustal paremal on Schierke eeslinn]] thumb|Kleine Wurmbergklippe gondeltõstuki keskmise jaama juures
Geograafia
Wurmberg asub Goslari kreisis Braunlagest põhjas ja Schierkest läänes. Selle mäetipp asub otse Brockenist lõunas ja umbes 400 m (linnulennult) lõunas Saksi-Anhalti liidumaa piirist. Kahte mäge eraldab Kalte Bode org, mis seal on umbes 660 m kõrgusel üle merepinna.
Wurmbergi looduskaitseala
Oktoobrini 2006 asus Wurmberg Ülem-Harzi looduskaitsealal (Naturschutzgebiet Oberharz). Tolle ajani määratleti vaid kaks ala, kokku 183 ha piirkonna lääne- ja edelanõlvadel, kui Wurmbergi looduskaitseala.
Wurmbergklippen
Wurmbergi lõunaküljel on kaks silmatorkavat künkatippu või Wurmbergklippen, mis on üks paljudest Harzklippen:
Kaljurünka ülemises tipus on kolmnurkne ohvritass (Opferschale või Zwergenmolle). Paljud legendid, peamiselt "Metsikust jahimehest" (Wilden Jäger) ümbritsevad seda tehislikult peiteldatud ristkülikulist auku. Metsik jahimees on tavaliselt jumal Odin (või Thor) Germaani mütoloogias.
Ajalugu
Nimi Wormberch on esinenud juba 13. sajandist Regenstein-Blankenburgi krahvkonna dokumentides ja kaubanimestikes seoses rauamaagi kaevandamisega. 19. sajandil kutsuti mäge veel Wormsberg või Wormberg, kuid nime veenvat päritolu ei ole veel leitud.
1850. aasta paiku püstitati Wurmbergi tippu esimene trigonomeetriline post, mis aitas mõõdistada Harzi mägesid. See asendati 1890. aastal puidust torniga, mida kasutati ka trigonomeetrilistes mõõtmistes, ja seisis kuni 1930. aastani. 1922. aastal ehitati suusahüppemägi oma 28 m kõrge puidust torniga, mis tegutses ka vaatlustornina (vaata allpool). 1950. aastatest alates oli selle torni kõrval restoran. Saksamaa sisepiir, mis eraldas Lääne- ja Ida-Saksamaad külma sõja ajal, jooksis vaid mõnisada meetrit tipust põhjas ja idas.
Külma sõja ajal oli tipuplatool kuulamisjaam. 1972. aastal ehitas Ameerika Ühendriikide salateenistus 81 m kõrguse torni, Wurmbergi Põhjatorni signaalide info jälgimiseks ja salvestamiseks. See jaam lammutati 22. augustil 1994 ja rusud eemaldati. (vaata ka: kuulamisjaam naabruses Stöberhail).
1963/1965. aastast kulges Wurmbergi gondeltõstuk Braunlagest üles mäkke. Selle tõstuki ehitus viidi läbi kahes etapis; 1997. aastal renoveeriti tõstuk täielikult.
Konteineris mäetipul on üks 25 Alam-Saksimaa õhukvaliteedi uurimisvõrgustiku uurimisjaamast (de:Lufthygienisches Überwachungssystem Niedersachsen).
Septembrist 2007 paikneb Alam-Saksi kõrgeimal mäel ka 70 cm amatöörraadio saatejaam. Jaama kutsung on DB0WUR ja edastab sagedusel 438,550 MHz. See võimaldab jõuda suurtesse Alam-Saksi, Tüüringi, Hesseni ja Saksi-Anhalti osadesse.
Ajaloolised kivistruktuurid
Wurmbergi tipp on kaetud mitmesuguste kummaliste kivistruktuuridega, mida tõlgendati pikka aega kui jäänuseid iidsest, kristluse-eelsest kultuspaigast, mitu tuhat aastat vana.
Pikk, sirge tahumata kividest trepp algab kõrgusel umbes 90 m rauamaagi kaevandusala kohal mäe idaküljel ja viib mäetipu platoo serva terrassilisele alale, millel on samalaadsed kivimaterjalid. Kõnekeeles on see astmestik tuntud kui "Nõmmetrepp" (Heidentreppe), kuigi ammustel aegadel oli tavaline nimi "Nõiatrepp" (Hexentreppe). 1856. aastal teatas Heinrich Pröhle oma Harzi legendides, et astmestikust otse oli platool kivitee, mis viis ümara kivilasuni. Kui ta kogus 1851. aastal Braunlage asukatelt oma Ülem-Harzi lugusid, teatasid need, et paigas seisis paganlik tempel.
Aastatel 1949–1956 teostas Walter Nowothnig (1907–1971) Wurmbergil mitu arheoloogilist kaevamist. Pröhle legendide kogu tugevdas tema kahtlusi, et nende astmete kuulujutt, millele pani aluse 1825. aasta paiku Braunlages elanud mees nimega Daubert, ratsanik-metsnik, ei olnud enam paikapidav. Nowothnigi väljakaevamistel avastati taas kivitee ja tee lõpus ka varem avastamata, umbes 10 m läbimõõduga ümar kaitsevall, mis ümbritses ruudukujulise kiviehitise varemeid. Peale selle leiti teest lõunas väikese ümara ehitise vundament. 2006. aastal leiti tipuplatoo lääneservas teine, suurem kaitsevall. Nowothnig ei leidnud viiteid paiga vanuse kohta, mistõttu mainiti seda edaspidi kui eelajalooline kultuspaik tundmatust perioodist.
Ebateaduslikud oletused väitsid kiirelt, et kivistruktuurid oli keldi kultuspaik. Ruudukujuline ehitis kaitsevalli sees kuulutati kiirelt templiks, tees nähti rongkäigu rada, kiviterrassides religioosset teatrit ja väikese ümara ehitise varemeid nimetati Hexenaltar ("nõiaaltar").
Aastatel 1999–2000 teostati Michael Geschwinde ja Martin Oppermanni juhtimisel Wurmbergil veel arheoloogilisi uuringuid. Uuringute tulemused näitasid suuresti, et väited on metsikult liialdatud. Ruudukujuline moodustis osutus ajavahemikus 1820–1840 ehitatud kivionni vundamendiks, mille meistermetsnik Daubert ehitas. Pröhle mainitud onni varemeid ja kivilasu kasutati 1890. aastal ülalmainitud trigonomeetrilise torni ehitamiseks. Ümar paik tekkis esmalt selle torni ehitamise ajal kui toend diagonaaltugedele, mis toetasid torni kõigilt külgedelt. Ja ühelt Hexentreppe kivilt leiti ingliskeelne nupp umbes 1800. aastast, mis tõendas trepi lõpuks Dauberti teiseks tööks. Isegi suur kaitsevall on tõenäoliselt sama metsniku rajatud tarandik. Ümaral Hexenaltaril leiti vana 1850. aasta trigonomeetrilise posti vundament. Vaid kiviterrasside vanust ei saanud ilma kahtluseta selgitada. Geschwinde meeskond tundis oleva tõenäolise, et see oli algselt tugevalt erodeeritud, looduslik geoloogiline moodustis, mida hiljem kunstlikult ümber töödeldi.