cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ameerika Ühendriikide Postiteenistus
USPS-i ajalugu ulatub tagasi 1775. aastal kogunenud II Kontinentaalkongressini, mis määras oma 25. juuli dekreediga postiteenistuse juhiks (ametinimega Postmaster General) Benjamin Franklini. 1792. aastal loodi ametlikult Ameerika Ühendriikide Postiamet (United States Post Office Department). 1872. aastal inkorporeeriti ametkond Ameerika Ühendriikide valitsuskabineti koosseisu ja 1970. aastal korraldati ümber praegusel kujul toimivaks iseseisvaks valitsusametiks.
Postiteenistusel on 2019. aasta seisuga 469 934 täiskohaga töötajat ja 136 174 ajutist või osalise tööajaga töötajat. USPS on seaduslikult kohustatud teenindama kõiki ameeriklasi, olenemata nende geograafilisest paiknemisest, ühesuguse hinnakirja ja kvaliteedinõuete alusel. Postiteenistusel on juriidiline monopol nii kirjakande korraldamiseks kui ka ligipääsuks postkastidele, kuid pakiveos tuleb neil konkureerida eraettevõtetega nagu United Parcel Service (UPS), FedEx ja Amazon.
Günter Behnisch
thumb|Müncheni olümpiakeskus Günter Behnisch (12. juuni 1922 – 12. juuli 2010) oli saksa arhitekt.
Mustlaik-apollo
Mustlaik-apollo tiibade siruulatus on 51–63 mm, tiiva ülakülg on valge, eestiiva tipuosa poolläbipaistev, eestiiva ülaosa keskel kaks musta laiku. Mustlaik-apollo röövikud toituvad vaid hariliku lõokannuse lehtedest. Mustlaik-apollo on levinud peamiselt jõeäärsetel niitudel. Valmikud on päikeselembesed ja lendavad avamaastikul, kuid röövikute toidutaimed lõokannused kasvavad leppade läheduses. Lennuaeg on mai lõpust juuni lõpuni.
Mustlaik-apollo on Eestis looduskaitse alla võetud II kaitsekategooria liik.
Hatten
Hatten on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Oldenburgi kreisis.
Mustlaik-apollo
2017. aasta sügisel esitati mustlaik-apollo üheks Eesti rahvusliblika kandidaadiks.
Hatten
Valla pindala on 103,44 km². 31. detsembril 2017 elas seal 14 201 inimest. See asub 16 km Oldenburgist kagus, Wildeshausen Geesti looduspargi loodeservas. Lisaks esteetiliselt ja ökoloogiliselt atraktiivsele maapiirkonnale, mida ta eksponeerib, on vald moodne ja tulevikule orienteeritud. Kohaliku majanduse nurgakiviks on põllumajandus, mitu muud sektorit mängivad kasvavalt olulist rolli.
Tegevused
Turismipürgimustes rõhutatakse piirkonna vabaaja- ja spordivõimalusi. See hõlmab Kirchhatteni kõrval suurt puhkekeskust, kus on bassein, näitus ja muid rajatisi. Paljud külastajad naudivad kanuusõitu piirkonna suurel Hunte jõel. Hatteni lennuväli, Flugplatz Oldenburg-Hatten, sobib väikestele lennukitele. See hõlmab ka lennukooli ja seal saab ka ekskursioone teha.
Oranžpunane
Oranžpunane ehk punakasoranž on värvus, mis hõlmab vahetoone nähtava valguse spektris punase ja oranži vahel, vahemikus umbes 605-620 nanomeetrit. HSV-mudelis on oranžpunase vahemik värvitooni (hue) teljel 11° kuni 20°.
Hatten
Tegevused
Piirkonda teenindab ulatuslik ühistranspordisüsteem, mis ühendab piirkondlikke keskusi regulaarsete busside ja rongide (NordWestBahn) sõiduplaanidega. Need pakuvad juurdepääsu silmapaistvatele turismiobjektidele, mis Sandkrugis on sepakunsti- ja trükimuuseumid. Lisaks on Sandhattenis tuntud Euroopa kunstniku Martin McWilliami töökoda, samuti u. 6000-aastane kivikalme.
Oranžpunane
Punakasoranž ja oranžpunane on erksad ja selged värvused; madala heledusega ja vähese küllastuse korral (tumedad murtud toonid) saab neist kastanpruun või burgundiapunane värvus, valgega segatult roosiroosa või mõne muu soojatooniline roosa värvus.
Hatten
Hatter Sprudel (allikavesi)
Osenberge ümbrusest ammutatud veele antud nimi on teada, et see on üks puhtamaid allikaid kogu Saksamaal. See ei sisalda olulisi bakterioloogilisi lisandeid, mistõttu pole vaja lisada kloori. Sellest allikast pärit vesi on piisav umbes 60% Suur-Oldenburgi ala vajaduste rahuldamiseks.
thumb|right|Kivipaigutus Hattenis thumb|right|Hunte Hattenis thumb|right|Metsarada Hattenis thumb|right|Põllumajandus Hattenis
Oranžpunane
Värvitoonide näited
Oranžpunased on korallpunane, vähkpunane, moonpunane, mennikpunane, pruunikamatest variantidest tellispunane ja soojatoonilisem madarapunane.
Hatten
Ajalugu
Hattenile või selle sisemisele jaotusele Kirchhattenile omistati 860. aastal esmakordselt nimi "Hatho". Tuletatud germaani Hathus või Hadu murretest, võib sõna olla lõdvalt tõlgendatud "sõda", "sõjajumal" või "õnnelik sõdalane".
Oranžpunane
Värvitoonide näited
RAL Classic värvikaardi toon 2001 Rotorange on veidi pruunikas oranžpunane.
Airi Allvee
pisi|Airi Allvee 2017. aasta augustis pisi|Airi Allvee 1993. aastal Airi Allvee (sündis 2. veebruaril 1972 Rakveres) on eesti laulja.
Hatten
Ajalugu
Küttide traageldused eksisteerivad kiviajast, samuti hilisematelt germaani hõimudelt ja saksidelt. On teada, et asulad on piirkonnas arenenud osaliselt viljakate põllumajandusmaade arvukuse tõttu.
Airi Allvee
Ta on lõpetanud 1987. aastal Kaiu 8-klassilise Kooli.
Airi Allvee on õppinud muusikat Rapla Lastemuusikakoolis ja lõpetanud 1992. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli pop-jazz-laulu erialal. Ta osales kahel korral Eesti Televisiooni saates "Kaks takti ette". Esimesel korral jäi ta žürii tähelepanuta, teisel korral, paar aastat hiljem, 1991. aastal võitis ta aga konkursi.
Mamuka Bahtadze
Mamuka Bahtadze (gruusia keeles მამუკა ბახტაძე; sündinud 9. juunil 1982) on Gruusia poliitik.
Ta oli 13. novembrist 2017 kuni 13. juunini 2018 Gruusia rahandusminister.
20. juunist 2018 kuni 8. septembrini 2019 oli ta Gruusia peaminister. 2. septembril 2019 astus ta ametist tagasi, kuid jätkas valitsusjuhi kohusetäitjana kuni uue valitsuse moodustamiseni.
Klebniškės
Klebniškės (poola keeles Chlebniszki) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lõunaosas Naujininkai valla territooriumil. Klebniškės piirneb läänes Mickūnaiga, lõunas Barkiškėsega, kagus Baraškosega, kirdes aga Daškūnaiga.
Radioaktiivne reostus
Radioaktiivne reostus ehk radioaktiivne saastumine on saastumine, mis seisneb radiaktiivsete osakeste sattumises pinnasesse, veekogudesse, atmosfääri või elusorganismidesse.
Radioaktiivse reostuse potentsiaalseteks allikateks on õnnetused tuumaelektrijaamades või tuumajäätmete transpordil või ladudes.
Aktiivsus
Aktiivsus on toekus, toimekus, agarus. Sõna on kasutusel ka terminina:
Einar Klaamann
Einar Klaamann (26. märts 1933 Rakvere – 11. juuli 1986 Tallinn) oli eesti geoloog ja paleontoloog.
Klaamann oli tisleri poeg.
Ta õppis Rakvere 3. algkoolis / 7-klassilises koolis ja lõpetas 1952. aastal Rakvere 1. Keskkooli. 1957 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli; 1959–1962 õppis ta Geoloogia Instituudi juures aspirantuuris, 1963 kaitses Eesti Teaduste Akadeemia juures geoloogia-mineraloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti NSV ordoviitsiumi ja siluri tabulaadid ja nende stratigraafiline levik".
1957–1969 oli ta Geoloogia Instituudi teadur, 1969–1973 teadussekretär ja 1973–1986 biostratigraafia sektori juhataja.
Teadustöö
Ta uuris Eesti aluspõhja, Lõuna-Baltikumi, Skandinaavia maade ja Briti saarte Ordoviitsiumi ja Siluri tabulaate, nende tafonoomiat, muutlikkust, biostratigraafilist levikut, paleoökoloogiat ja -biogeograafiat ning faatsieste ja koralļikoosluste vahelisi seoseid, olles selle uurimissuuna rajajaid. Osales Balti Siluri basseini ökoloogilise mudeli väljatöötamises ning oli koguteose "Eesti silur" (1970) Ülem-Siluri lademete stratigraafiat käsitlevate peatükkide autor. Korallide süstemaatikuna ja biostratigraafina kuulus akadeemik Boriss Sokolovi koolkonda.
Korraldas ekspeditsioone Ukrainasse, Ojamaale, Lätti ja Leetu, osales 1978 NSV Liidu TA Kaug-Ida Teaduskeskuse ekspeditsioonis Austraaliasse Suurele Vallrahule. Käsitles ka nüüdisaegseid korallriffe, Eesti maavärinaid, Eesti geoloogilist uuritust ja geoloogia ajalugu.
Inimeste ja rahvaste traagilisest elutundest
"Inimeste ja rahvaste traagilisest elutundest" ("Del sentimiento trágico de la vida en los hombres y en los pueblos") on Miguel de Unamuno filosoofiline teos. Selle esmaväljaanne ilmus 1913.
Raamat ilmus eesti keeles Ilmamaa väljaandel Avatud Eesti raamatu sarjas Ruth Liase tõlkes Jüri Talveti järelsõnaga 1996 (ISBN 9985821696) ning parandatud trükina 2008 (ISBN 9789985773017).
I Luust ja lihast inimene
Filosoofia on palju lähemal luulele kui teadusele. Teaduse tulemusi sünteesivad filosoofilised süsteemid on vähem järjekindlad ja elulised kui autori kogu hingeigatsust väljendavad teosed. Konkreetsed teadused jäävad meile nimelt kaugemaks kui filosoofia, sest need täidavad objektiivsemaid, meie suhtes välisemaid ülesandeid. Teaduse teoreetilised saavutused on nagu leiutised, mis on lihtsalt kasulikud millegi jaoks, mis meile tõeliselt korda läheb. Filosoofia vastab vajadusele luua maailmast ja elust kõikehaarav arusaam, et sellest järelduks tunne, mis tekitab seesmise hoiaku ja motiveerib tegu. Aga see tunne ei ole tegelikult mitte maailmavaate, filosoofia tagajärg, vaid selle alus. Tunde juured on aga alateadlikud. Optimism või pessimism ei tule ideedest, vaid on füsioloogilise, võib-olla patoloogilise päritoluga ja kujundavad ideid. Inimene on tundeline loom, ja just tunne, mitte mõistus, eristab teda teistest loomadest. Kass pigem peab aru, kui nutab või naerab. Nii et filosoofi puhul peaks meid huvitama eeskätt inimene.
Võtame inimese Immanuel Kanti, kes tegi hüppe "Puhta mõistuse kriitikast" "Praktilise mõistuse kriitikasse". Ta põrmustas peaga jumalatõestused Aristotelese abstraktse Jumala kohta, kuid ehitas Lutheri vaimus südamega üles südametunnistuse Jumala, kellelt pärineb moraalne kord. Mõistuslik Jumal on abstraktse inimese projektsioon lõpmatusse väljaspool inimest, tundeline ja tahteline Jumal on konkreetse lihast ja luust inimese projektsioon lõpmatusse. Inimest Kanti huvitas väga hinge surematuse probleem, ta ei leppinud surmaga. "Praktilise mõistuse kriitikas" tõestatakse Jumala olemasolu hinge surematuse põhjal, mitte ümberpöördult. Kategooriline imperatiiv nõuab hinge surematust, ja selle tagab Jumal. Kõik muu on filosoofilised trikid. Inimene William James ütles, et Jumal on enamiku inimeste jaoks surematuse andja; nende hulka kuuluvad ka Kant, James ja lugeja. Unamuno rääkis ühele talupojale oletusest, et Jumal on küll taeva ja maa valitseja, kõiksuse südametunnistus, kuid sellepärast ei ole veel iga hing surematu; talupoeg vastas: "Milleks siis Jumal?". Nõnda vastasid oma südametunnistuse ees ka inimene Kant ja inimene James. Professoritena pidid nad seda mõistuspäratut hoiakut mõistuspäraselt põhjendama. Mitte et see oleks absurdne.
Nisu tänav
Nisu tänav on tänav Tartus Veeriku linnaosas.
Tänav algab Tulbi tänavalt, suundub alguses edelasse, ristub Ravila, Õie, Kressi ja Kannikese tänavaga, pöördub siis lõunasse ja lõpeb Viljandi maanteel.
Tänava pikkus on 0,89 km.
Hwang In-beom
Aastatel 2015–2019 mängis ta Lõuna-Korea klubis Daejeon Citizen ja 2019–2020 Major League Socceri klubis Vancouver Whitecaps FC.
2020. aasta augustis liitus ta Venemaa kõrgliigaklubiga Kaasani Rubin. Pärast 2022. aasta veebruaris alanud Venemaa sissetungi Ukrainasse läks ta mõni aeg hiljem laenule Lõuna-Korea klubisse FC Seoul.
2022. aasta juulis sõlmis Hwang lepingu Olympiakósega.
2018. aasta Aasia mängude jalgpalliturniiril võitis Hwang Lõuna-Korea võistkonnaga kuldmedali. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris ta 7. septembril 2018 sõprusmängus Costa Rica vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 16. oktoobril sõprusmängus Panama vastu. Ta kuulus Lõuna-Korea koondisse 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel, kus jõuti veerandfinaali. 2019. aasta detsembris võitis ta Lõuna-Korea koondisega Ida-Aasia meistrivõistlused.
Kfz 13
Kfz 13 (pikalt Maschinengewehr-Kraftwagen Kfz 13) oli Adler Standard 6 põhjal ehitatud pealt lahtine Saksa soomusauto, mida ehitati aastatel 1932–1934 114 tükki. Sama keret ja veermikku kasutades valmistati ka 40 sideautot Funkkraftwagen Kfz 14. Reichswehris ja hiljem Wehrmachtis olid need kasutusel kuni operatsiooni Barbarossa esimeste etappideni, kuid eemaldati juba 1941. aastal tegevteenistusest ja saadeti õppeüksustesse.
Kirjeldus
Kfz 13 oli pealt lahtine ees paikneva mootoriga soomusauto. Autol oli kaks telge, kuid vedav oli ainult üks. Meeskond koosnes ainult kuulipildurist ja autojuhist. Kõigi auto külgede soomuse paksus oli 8 millimeetrit, mis kaitses tavaliste, kuid mitte terassüdamikuga püssikuulide eest. Mati Õuna järgi oli ka põhi kaitstud 5-millimeetrise soomusega. Relvastus koosnes ühest 7,92-millimeetrisest MG 13-st, mille jaoks oli masinas 1000 padrunit. Kuju tõttu hüüti autot pesuvanniks (saksa keeles Badewanne). pisi|vasakul|Keskel Kfz 13 tagantvaates Sideauto Kfz 14 nägi üldjoontes samasugune välja, kuid kere kohal paiknes raamikujuline antenn ja masinas väliraadio. Meeskond oli kolme liikmeline ja et soomusauto oli relvastamata, sai meeskond ennast kaitsta ainult isiklike relvadega.
Kasutamine
Algselt määrati soomusautod Kfz 13 ratsarügementide kuulipildujakompaniidesse, kuid teise maailmasõja alguseks olid nad viidud jalaväediviiside luurepataljonidesse. Nad olid suhteliselt aeglased ja kehva maastikuläbivusega. Poola kampaania näitas, et nad ei sobi eesliinile ja suunati seetõttu tagalasse sisejulgeolekut tagama. Veel alles olevad masinad osalesid ka Prantsuse ja Flandria kampaaniates ning Barbarossa plaani algetapis, kuid suunati juba 1941. aasta jooksul õppeüksustesse.
Kfz 13 järeltulijat, SdKfz 221 hakati välja töötama 1935. aastal.
Märkused
Mati Õuna raamatu järgi on baasmasinaks Adler 3Gd, kuid teised allikad seda ei kinnita.
Neptuuni-tagused objektid
Neptuuni-tagused objektid on Kuiperi vöö kääbusplaneedid, asteroidid ja komeedid, mis tiirlevad Neptuuni orbiidist kaugemal.
Janokjärv
Tsähkna veski talu on olnud mõnda aega ka Anna Haava vanematekoduks. Kuulmaoru veerel, vaatega Janukjärvele on tähistatud koht, kus poeet kirjutas luuletuse "Järv leegib eha paistel".
Neptuuni-tagused objektid
Kääbusplaneedid on: Pluuto, Eris, Makemake, Haumea ja Sedna.
Janokjärv
Legendid
Esimese vabariigi ajal oli üks talumees tahtnud heinakoormaga läbi oru minna. Enne orgu tuli mees hobuselt maha, et mäest alla hobuse kõrval kõndida. “Jõudnud mäe alla, jäänud ohjad talle jalgu ja ta kukkus maha. Hobune aga arvas, et teda ohjast tõmmati, ja keeras vankri perve otsa ning koorem kukkus mehele pääle.” Nii saanudki mees hukka. Samas pajatavat teised muistendid, et järve olla peaaegu tühjaks joonud Kalevipoeg ise. M. J. Eiseni kogutud materjalide järgi olla järves ka kuldsammas, mida võivat selge ilmaga näha.
Neptuuni-tagused objektid
Pluuto
Pluuto asub päikesest 30-49 aü (4,4-7,4 miljardi km) kaugusel. Pluuto tiirlemisperiood on 248,09 aastat. Pluuto diameeter on 2390 km. Pluutol on viis kaaslast: Charon, Nix, Hydra, Kerberos ja Styx.
Janokjärv
Legendid
Oru nõlvadel on rohkelt kääpaid. Legendide järgi olla neisse maetud Põhjasõjas vaherahu ajal järve tühjaks joonud ja lõhkijoomise tõttu hukkunud sõdurid. Legendist on mitmesuguseid versioone: See oli Rootsi sõja ajal, kui oli verine kokkupõrge rootslaste ja venelaste vahel. Väed sõdisid teine teisel pool järve, nii et rootslased olid põhja pool ja venelased lõuna pool. Kange põua ajal oli järv järk-järgult kuivemaks jäänud. Et aga palju sõdijaid oli ja sõda 7 kuud järve ääres kestis, siis joodi see järv tühjaks. Pärast, kui järv oli tühi, kihutasid venelased rootslaste kannul läbi tühja järve. Pääle sõja oli järve jällegi vett kogunenud ja järv oli endine. Ja siis oligi selle järvele nimeks pandud “Januk” järv. Seejärv asub Valgjärve vallas, Võrumaal, Vana-Piigaste mõisa läheduses, Tiksi külas.
Neptuuni-tagused objektid
Eris
Erise afeel on 97,65 aü ehk 14,60 miljardit kilomeetrit. Erise periheel on 5,72 miljardit kilomeetrit. Erise tiiremisperiood on 558 Maa aastat. Erisel on kaaslane Dysnomia.
Janokjärv
Legendid
Valgjärve vallas Tiksi talu juures on järv nimega Janukjärv. Põhjasõja ajal olnud lähedal orus palju Rootsi sõdureid haavatutena sääl maas. Neil olnud kange janu ja nad tahtnud järvest minna janu kustutama. Enne, kui nad aga sinna jõudsid, surid nad janusse. Sellest saanudki see järv nimetuse ja seda orgu, kus nad surid, hakatud kutsuma Kuulmeoruks.
Neptuuni-tagused objektid
Makemake
Makemake pinnatemperatuur on umbes -243 celsiuse skaalal. Makemakel ei ole kaaslasi.
Janokjärv
Legendid
Võrumaal, Piigastes, Janutjärve ümbruses on palju Rootsi sõjaaegseid pikerkuisi ja ümarikke kääpaid. Janutjärv on kahe mäe vahel. Lahingu ajal on seisnud venelased ühel pool järve, rootslased teisel pool. Sõjamehed olla niivõrd janunenud olnud, et järve tühjaks joonud. Sellest saanudki järv nimetuse.
Neptuuni-tagused objektid
Haumea
Haumea on munakujuline taevakeha. Haumeal on kaks kaaslast: Hi,iaka ja Namaka.
Fircks
pisi|Fircksi suguvõsa aadlivapp Fircks (läti keeles fon Firksi või fon Firkss) oli Eestimaa päritolu Kuramaa aadlisuguvõsa.
Aadlisuguvõsast on teateid alates 1306, kui mainitakse Taani kuninga vasalli rüütel Gerhard von Ferckis't.
1620 kanti suguvõsa Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 1908 kanti parun Ernst von Fircks Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Suguvõsale on kuulunud Majori mõis ja Nurmuiža mõis.
Rauchwart
Rauchwart ([ʁaʊxˈvaʁt]; ungari: Rábort) on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Güssingi ringkonnas.
thumb|Rauchwarti katoliku kirik
Kesk-Ontario
pisi| {{legend|#f07568|Tuumikala}} {{legend|#fdf9d2|Ülejäänud osariik}} Kesk-Ontario (prantsuse keeles Centre de l'Ontario, inglise keeles Central Ontario) on Kanada provintsi Ontario regiooni Lõuna-Ontario alaregioon.
Valtaiķi kihelkond
thumb|250px|[[Kuramaa kubermang]] Valtaiķi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Neuhausen) oli haldusüksus Aizpute kreisis Kuramaa kubermangus, Lätimaal.
Wardenburgi vald
Wardenburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Oldenburgi kreisis.
Tüügassiga
Tüügassiga (Phacochoerus) on loomade perekond sõraliste seltsist, sigalaste sugukonnast, kes on saanud nimetuse ninamikul kasvavate hiigeltüügaste järgi. Nad elutsevad Sahara-taguses Aafrika savannides, hõredates põõsastikes ja hõrendikes, vältides tihedaid metsi. Perekonda kuulub kaks liiki: harilik tüügassiga (Phacochoerus africanus) ja kõrbe-tüügassiga (Phacochoerus aethiopicus).
Tüügassead on eelkõige rohutoidulised, kuid söövad vahel ka muud taimset toitu ja väikseid loomi. Võimsate kihvadega, mis võivad eriti isasloomadel kasvada kuni 25–65 cm pikkuseks, suudavad nad end tihti edukalt kaitsta muuhulgas lõvide, leopardide ja hüäänkoerte vastu.
Varem käsitleti tüügassigu ühe liigina (Phacochoerus aethiopicus), kuid nüüd on see nimetus kasutusel ainult kõrbe-tüügassea kohta.
Sillart
Sillart on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Sillart uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Stroshe ja Vessart. Rudolf Sillarti palvel kanti Sillart perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 331 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. juulist 1937).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sillart Eestis 14 mehel ja 20 naisel.
Hans Christian Hansen
Hans Christian Svane Hansen (tuntud ka kui H. C. Hansen; 8. november 1906 – 19. veebruar 1960) oli Taani poliitik. Ta kuulus parteisse Sotsiaaldemokraadid.
Hans Christian Hansen õppis põhikooli lõpetamise järel trükiladujaks. Ta oli aastatel 1929–1933 sotsiaaldemokraatliku noorteorganisatsiooni Danmarks Socialdemokratiske Ungdom sekretär ja 1933–1937 esimees.
Alates 1936. aasta detsembrist oli ta Folketingi liige. Ta oli Taani rahandusminister 1945. aasta 5. maist kuni 7. novembrini ja 13. novembrist 1947 kuni 16. septembrini 1950. Lühikest aega oli ta Taani kaubanduse, tööstuse ja meresõiduminister 1950. aasta 16. septembrist kuni 30. oktoobrini. Ta oli Taani välisminister 30. septembrist 1953 kuni 8. oktoobrini 1958.
Alates 1. veebruarist 1955 kuni surmani oli ta Taani peaminister ja partei Sotsiaaldemokraadid esimees.
Nõmme tuulik
pisi|Nõmme tuulik 2022. aastal Nõmme pukktuulik asub Hiiumaal Harju külas.
Otto Jastrow
Otto Jastrow (sündinud 19. veebruaril 1942 Saarimaal Saksamaal) on saksa semitist, Tallinna Ülikooli arabistika professor.
Nõmme tuulik
Tuulik valmis aastal 1781. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks.
Otto Jastrow
Otto Jastrow on õppinud Saarbrückeni ülikoolis, Tübingeni ülikoolis, İstanbuli ja Beiruti ülikoolis. Aastast 1973 on ta töötanud õppejõuna mitmes ülikoolis. Ta on üks tuntumaid araabia ja aramea keelte dialektide eksperte maailmas. Ta on osalenud üle 50 lingvistilisel välitööl Lähis-Idas (sh Türgis, Iraagis, Jeemenis, Süürias, Iisraelis jm) ning on ainsa teadlasena dokumenteerinud üle tosina dialekti.
Nõmme tuulik
Samas Harju külas asub ka Rätsepa tuulik.
Otto Jastrow
Ta on 12 raamatu ja rohkem kui 70 artikli autor. Tema uurimisvaldkonnad on uute Lähis-Ida keelte didaktika. Eriti on ta uurinud semiidi (araabia ja uus-aramea) keeli ja dialekte ning avaldanud nende kohta publikatsioone.
Ilja Kutepov
thumb|Ilja Kutepov (2017) Ilja Olegovitš Kutepov (vene Илья Олегович Кутепов; sündinud 29. juulil 1993 Stavropolis) on vene jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana alates 2012. aastast Venemaa jalgpalliklubis Moskva Spartak ja 2016. aastast ka Venemaa jalgpallikoondises.
Elulugu
Ilja Kutepov on pärit põlisest Stavropoli suguvõsast, tema esivanemad olid samas linnas kaupmehed. Isa Oleg tegeles nooruses võitluskunstidega. Kutepovite perekonnas on kaks poega, Ilja ja temast kaheksa aastat vanem vend Oleg.
Ilja Kutepov alustas kooliteed Stavropoli 30. Gümnaasiumis, alates kaheksandast eluaastast tegeles kergejõustikuga ja huvitus selle kõrvalt üha enam jalgpallist. Vaatamata intensiivsetele treeningutele õppis koolis hästi, iseäranis humanitaarainetes. 12-aastaselt asus õppima Gelendžikis, kus tegutses Brasiilia jalgpallikool. Sealt läks ta 14-aastaselt üle Togliattis tegutsevasse Juri Konopljovi nimelisse Jalgpalliakadeemiasse. 2010. aastal stažeeris ta 17-aastaselt kümme päeva Suurbritannias Londonis jalgpalliklubi Chelsea FC juures.
Klubikarjäär
2010. aastal hakkas ta mängima Konopljovi jalgpalliakadeemiaga seotud Togliatti klubis Akademija, mis sel ajal osales Venemaa teises liigas. Seal mängis ta vaid ühe hooaja. Novembris 2011 huvitus temast Peterburi jalgpalliklubi Zenit, kuid vaatamata esialgsele huvile konkreetset pakkumist Kutepovile ei tehtud.
Mais 2012 pääses ta jalgpalliklubi Moskva Spartak duubelkoosseisu ja ta tegi nendega kaasa rahvusvahelised võistlused Saksamaal, astudes üles kõigil matšidel. Kutepov jättis treeneritele soodsa mulje ja sama aasta 11. juunil allkirjastas ta Spartakiga pikaajalise lepingu. Uue klubi põhikoosseisus astus ta esimest korda üles 10. detsembril 2012, tulles väljakule lisaajal (93. minutil) mängus Kaasani Rubini vastu. Moskva Spartak võitis mängu tulemusega 1:0. Aastatel 2015–2016 Spartaki peatreenerina töötanud Dmitri Alenitšev hakkas alates novembrist 2015 Kutepovit kasutama mängudel algkoosseisus. Oma esimese värava Spartaki koosseisus lõi ta 2016. aasta Venemaa meistrivõistlustel mängus Mahhatškala Anži vastu.
Daškūnai
Daškūnai (poola keeles Daszkuny) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lõunaosas Naujininkai valla territooriumil. Daškūnai piirneb põhjas Pupinėga, edelas Klebniškėsega, lõunas Baraškosega, idas aga Katiliškėsega.
Codex Calixtinus
Kogumik on loodud eesmärgiga olla juhatuseks palverändureile Jaakobiteel (Camino de Santiago), teekonnal apostel Jaakobuse pühamusse, mis asub Santiago de Compostelas Galicias, Põhja-Hispaanias. Kogumik sisaldab jutlusi, püha Jaakobuse imede kirjeldusi ja liturgilisi tekste, samuti laule koos nootidega, osa neist polüfoonilised. Samuti leiab sellest Jaakobitee olude, teel asuvate vaatamisväärsuste ning kohalike rahvaste tavade kirjeldusi.
Klaaskiud
pisi|Klaaskiudn Klaaskiud on pikk peenike klaasist valmistatud kiud. Tootmise käigus tõmmatakse klaasisulamist peenikesed niidid ja töödeldakse neid mitmesugusteks lõpptoodeteks.
Codex Calixtinus
"Codex Calixtinus" ja teised "Liber Sancti Jacobi" koopiad kanti 2017. aastal UNESCO maailma mälu registrisse (UNESCO Memory of the World Register)
Klaaskiud
Klaaskiud on keemiliselt vastupidavad ja mittesüttivad, samuti vastupidavad vananemisele ja ilmastikumõjudele. Suur elastsusmoodul võimaldab kasutada klaaskiudu plastmaterjalide ja betooni mehaaniliste omaduste parandamiseks. Klaaskiude kasutatakse optiliste lainejuhtmetena andmeedastuseks ja valguse paindlikuks edasijuhtimiseks, ka kuumuskindla tekstiilmaterjalina.
Tootmine
Klaaskiu peamine toormaterjal on puhas kvartsliiv. Sulast klaasimassist saadakse kiud tõmbamismeetodil. Vastavalt kasutusotstarbele toimub klaaskiudude tõmbamine läbi eelvormi või läbi kuumutatud düüside.
Eelvorm on kiudude hilisema ristlõike suurendatud koopia. Düüsiprotsessis kasutatakse tuhandete aukudega plaatinasulamitest valmistatud kuumutatud seadist – filjeeri, mida läbib kindla temperatuurini (nt 1200 °C) kuumutatud klaas ja millest väljuvad katkematult peened kiud, mida samaaegselt jahutatakse. Väljatõmbekiirus võib olla näiteks 50 m/s.
Mõlema meetodi korral sõltub kiudude lõplik läbimõõt algtemperatuurist ja tõmbamiskiirusest.
Lähteaineteks võivad peale ränidioksiidi (SiO2) olla alumiiniumoksiid (Al2O3), magneesiumoksiid (MgO), boortrioksiid (B2O3) ja kaltsiumoksiid (CaO). Valitud materjalid ja nende puhtus määravad ära kiudude optilised, mehaanilised ja keemilised omadused.
Nii tekstiil- kui ka optilisi kiude tuleb kohe tõmbamise järel kaitsta purunemise eest adhesiooni soodustavast ainest kattekihiga. Selliseksaineks võib olla näiteks alkoksüsilaan, milles on hüdrofiilsed (klaasiga) ja hüdrofoobsed (vaiguga) aatomirühmad. Kattekiht võib põhineda ka sünteetilisel vaigul (kasutatakse heide töötlemisel).
Kasutamine
Klaaskiude kasutatakse paljudes tehnilistes rakendustes: valgusjuhtmetena andmeedastuses, dekoratiivvalgustuses, tugevduskomponendina ehitusmaterjalides ja tekstiilis. Klaaskiust valmistatakse sõude- ja purjepaate, samuti muid suure mehaanilise tugevusega tooteid.
Klaaskiu mehaaniliste omaduste kasutamine
Mehaaniliste rakenduste jaoks kasutatakse klaaskiudu tavaliselt heide, lausriide või kootud kangaste kujul. Profiilide puhul kasutatakse seevastu ühesuunalisi, paralleelseid kiude (näiteks vibunooled).
Kuna klaaskiud on väga täkketundlikud (võrdle klaasilõikuri töörežiimi), kasutatakse tootmise ajal või enne kudumist spetsiaalset määrdeainet (nt silaani), mis eemaldatakse pärast kudumist keemiliselt. Seejärel kantakse klaaskiududele viimistlusliim, mis soodustab klaaskiudude ja kiudkomposiitmaterjalides kasutatava sünteesvaigu vahelist adhesiooni. See võib moodustada kuni kaks protsenti massist, kuid tavaliselt on see 0,3–0,8 protsenti.
Tugevus
Klaaskiu tõmbe- ja survetugevus tagab plastmaterjalile jäikuse, säilitades samal ajal teatud painduvuse tänu suurele elastsele (võrreldes nt terasega). Klaaskiudude tugevusomadusi kasutatakse näiteks ülitugevate ja kergete komponentide (nagu sportpaadid, õngeridvad jm klaaskiuga tugevdatud plastprofiilid) valmistamisel. Ka tugevalt söövitavate ainete mahutid ja torud valmistatakse enamasti klaaskiuga tugevdatud plastikust.
Jäikus
Klaaskiudude elastsusmoodul erineb vähe kompaktse klaasmaterjali omast. Erinevalt aramiidkiududest või süsinikkiududest on klaaskiul amorfne struktuur. Nagu kompaktse aknaklaasi puhul, on ka kiududes molekulide orientatsioon juhuslik. Seega on klaaskiudude mehaanilised omadused isotroopsed. Klaaskiud käituvad pikisuunas ideaalselt elastselt, kuni nad purunevad.
Klaaskiuga tugevdatud plastist valmistatud reaalse komponendi jäikus oleneb klaaskiudude elastsusmoodulist, jõu mõjumise suunast ja vähesel määral ka maatriksmaterjali omadustest, sest see on palju pehmem. Puhta klaaskiu elastsusmoodul (70–90 GPa) on ligikaudu sama mis alumiiniumil.
pisi|Klaaskiudude kimp (heie) plasti tugevdamiseks
Tugevduskiudude kasutamine
Klaaskiud betoonis toimivad materjalis tugevdusena (nagu terasvarrastest sarrus). Klaaskiuga armeeritud raudbetooni kasutatakse fassaadipaneelide või laineplaatidena. Klaaskiudu kasutatakse ka tasanduskihis. Lisaks tugevdatakse peeneteralist betooni klaaskiudtekstiilidega.
Laialdaselt kasutatakse klaaskiududega tugevdatud plasti (paadid, bobikelgud jm). Lennundus- ja autotööstuses kasutatakse pikki klaaskiude peamiselt kandekonstruktsioonides.
Elektrotehnikas kasutatakse tugevdavaid klaaskiude trükkplaatides, ka elektromagnetiliselt läbipaistvates katetes (nt radarikuplites). Kõrgepingeisolaatorites annavad klaaskiud isolaatoritele suure tugevuse ja head isoleerivad omadused.
Codex Calixtinus
Muusika
"Codex Calixtinus" sisaldab muusikat kolmes kohas: esimeses käsikirjaosas Anthologia ... (enamjaolt ühehäälne muusika, üks pala mitmehäälne), ning kahes lisas (Appendix I, Appendix II). Osal juhtudel on viisi juures kirja pandud autor, kelle omaks teost peetakse. Notatsioon sarnaneb neumakirjaga, mis on paigutatud neljale noodijoonele. Käsikirjakogumiku lõpus, teises lisas asuv palverändurite laul Dum pater familias on ainuke muusikapala, mis on kirja pandud akvitaania neumakirjas võtmemärkide ja joonteta, mida kasutati Hispaania aladel. Muu muusika on kirja pandud lotringi neumakirjas, mida kasutati Burgundia piirkonnas.
"Codex Calixtinuse" kahehäälsed organumid esindavad tüüpi, mida nimetatakse melismaatiliseks organumiks või kaunistatud organumiks. Selle põhitunnus on paljunoodilised melismid ülemises hääles (vox organalis), võrreldes alumises hääles asuva põhiviisiga (vox principalis). Samas käsikirjaosas leiduv kolmehäälne conductus Congaudeant catholici, milles kolmas hääl on punase tindiga lisatud vox principalis ' e reale, on varaseim seni leitud kolmehäälne kompositsioon muusikaajaloos.
Muusikateadlastele pakuvad need noodid jätkuvalt suurt huvi, kuna tegemist on olulise allikaga St. Martiali koolkonna mitmehäälsuse kohta Euroopa muusikaajaloos. Erandliku kolmehäälse conductuse dissonantskõlad on tekitanud vaidlusi ses osas, kas need on olnud eesmärk või on tegemist veaga notatsioonis, kuid käsikirjas leiduv kahehäälne muusika annab tunnistust, et melismaatiline organum oli selleks ajaks oletatavast algsest improvisatsioonilisest praktikast muutunud väljakujunenud ja lõpetatud muusikavormiks.
Karl Kanger
Karl Kanger (27. veebruar 1898 Tallinn – 1986) (vene Кангер Карл Карлович) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (erupolkovnik) ja parteitegelane.
Ta võttis osa Vabadussõjast ja Teisest maailmasõjast.
1918. aastal osales ta 2. Viljandi Eesti kommunistliku kütipolgu 2. polgu I pataljoni juhtkonna koosseisus osales Narva lahingus.
1919. aasta veebruarist augustini 2. Viljandi Eesti kommunistliku kütipolgu komandör.
01.12.1941 – 30.06.1942 oli 7. Eesti Laskurdiviisi ülem.
24.06.1942 – 28.09.1942 249. Eesti Laskurdiviisi ülem.
8. Eesti Laskurkorpuse komandöri asetäitja alates 1942. aastast.
Foley Square
pisi|Foley Square Foley Square on väljaku moodustavate tänavate ristmik New Yorgis Alam-Manhattani naabruskonnas Civic Centeris, mis sisaldab väikest kolmnurkset parki nimega Thomas Paine Park. See piirneb kirdes Worth Streetiga, kagus Center Streetiga ja loodes Lafayette Streetiga. See sai nime Tammany Halli piirkonna juhi ja kohaliku kõrtsiomaniku Thomas F. Foley (1852–1925) järgi.
Barstyčiai vald
Valla pindala on 75 km². 2011. aasta seisuga elas seal 969 inimest. Valla keskuseks on Barstyčiai alev (2010 aastal 528 elanikku). Vallamaja asub aadressil Skuodo g. 2. Vallavanem on Gintautas Čičirka.
pisi|tühi|Skuodase rajooni omavalitsused
Vallas on järgmised külad.
East Coast Main Line
pisi|East Coast Main Line kaardil East Coast Main Line (aruandlusmärgina ECML) on 632,7 km pikkune elektrifitseeritud raudtee, mis ulatub Londonist mööda Suurbritannia idarannikut Edinburghi, vahepeatustega Peterboroughis, Doncasteris, Yorkis, Darlingtonis, Durhamis and Newcastle'is. Raudtee kulgeb paralleelselt A1 maanteega, selle algpeatus on London King's Cross ja lõpp-peatus Edinburgh Waverley.
Kolle
Kolle on mitmetähenduslik sõna.
Edela-Ontario
pisi| {{legend|#f07568|Tuumikala}} {{legend|#fdf9d2|Ülejäänud osariik}} Edela-Ontario (prantsuse keeles Sud-ouest de l'Ontario, inglise keeles Southwestern Ontario) on Kanada provintsi Ontario regiooni Lõuna-Ontario alaregioon.
Rätsepa tuulik
pisi|Rätsepa tuulik Rätsepa pukktuulik (Harju-Rätsepa tuulik) asub Hiiumaal Harju külas.
Tuulik valmis aastal 1892. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks.
Samas Harju külas asub ka Nõmme tuulik.
Harpstedti ühisvald
thumb|Samtgemeinde Harpstedti paiknemine Oldenburgi kreisis
Harpstedt on valdade ühendus (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Oldenburgi kreisis.
Selle pindala on 210,39 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 825 inimest. Selle keskus on Harpstedt.
Samtgemeinde Harpstedt koosneb järgmistest valdadest:
Aabajõe
Aabajõe on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabajõe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kiss (1939. aastal Tartus).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Geert Hofstede
Geert Hofstede (õieti Gerard Hendrik Hofstede; 2. oktoober 1928 Haarlem Holland – 12. veebruar 2020) oli mõjukas Hollandi teadlane, kelle uurimistöö keskmes on organisatsioonikultuur, kultuuriökonoomika ja juhtimisteooria. Ta on eelkõige tuntud kultuuridimensioonide teooria autorina.
Ta oli paljude ülikoolide audoktor. 2012. aastal promoveeriti ta ka Tartu Ülikooli audoktoriks.
Piiratud vastutusega äriühing
Piiratud vastutusega äriühing (inglise keeles limited company) on majandusühenduse vorm, kus omanikud oma isikliku varaga äriühingu kohustuste eest ei vastuta, vaid ettevõte vastutab oma kohustuste täitmise eest äriühingu varaga.
Eesti
Eesti Vabariigis on äriseadustiku kohaselt piiratud vastutusega äriühingute vormideks:
Venemaa Föderatsioon
Venemaa Föderatsioonis on vastavalt VF tsiviilkoodeksile ja föderaalseadusele "Piiratud vastutusega ühingutest" piiratud vastutusega äriühingute vormideks: AO asutajateks (aktsionärideks) võivad olla Vene Föderatsiooni juriidilised isikud ja füüsilised isikud, aga samuti välismaised füüsilised isikud ja juriidilised isikud. AO võib asutada ka üks isik, kes saab selle ühingu ainuomanikuks. Ainuomanikuks ei või olla teine ühing, millel on ainult üks omanik. Avatud aktsiaseltsi (OAO) aktsionäride arv ei ole piiratud, kinnise aktsiaseltsi (ZAO) aktsionäride arv ei tohi olla üle 50. Kui nimetatud aktsionäride piirarv ületatakse, tuleb aasta jooksul ümber kujundada avatud aktsiaseltsiks.
Tooma tuulik (Jausa küla)
Tooma pukktuulik asub Hiiumaal Jausa külas.
Sass (aadlisuguvõsa)
Sass ehk Saß (harvem ka Sasse, Sachse) on Saaremaa, Liivimaa ja Kuramaa aadlisuguvõsa.
Tooma tuulik (Jausa küla)
Tuulik valmis 1852. aastal ja on arvatud ehitismälestiseks. Seintele ja jahukastile on sisse lõigatud rohkesti purjekate kujutisi.
Ole von Uexküll
pisi|Ole von Uexküll. Jens Ole von Uexküll (sündinud 24. veebruaril 1978) on rootslasest taastuvenergia asjatundja ning alates 2005. aastast Õige Elamisviisi Auhinna tegevdirektor.
Sass (aadlisuguvõsa)
Saaremaa Saßidest on teateid alates 1453, kui Hinrick Saß omandas pandina Kappeli küla (hilisem pärusvaldus Sassi mõis).
Ole von Uexküll
Pere
Tema ema vend on Jakob von Uexküll.
Sass (aadlisuguvõsa)
16. sajandil liikusid suguvõsa esindajad ka Liivimaale ja alates 17. sajandist on neid mainitud ka Kuramaal. Tänapäeva Riia aladel kuulus neile Zasa mõis, samanimeline mõis kuulus neile ka Jēkabpilsi lähistel.
Georg Friedrich von Saß oli Saaremaa maamarssal 1800–1806 ja Peter von Saß 1816–1818.
Aeroni lade
Aeroni lade on Siluri ladestu Llandoveryi ladestiku globaalne kronostratigraafiline üksus (lade). Sellele on nime andnud Cwm-coed-Aeron`i farm Llandoverys. Lademele andis nime aastal 1971 piirkonnas töötanud L. R. M. Cocksi juhitud geoloogide grupp.
Lademe alumist piiri määratleb Cwm-coed-Aeroni farmi lähistel Trefawri paljandis graptoliitide Monograptus triangulatus esinemistsooni algus ja graptoliidi Monograptus austerus sequens ilmumine Trefawri kihistusse, lademe ülempiiri märgib brahhiopoodide Eocoelia intermedia kadumine ja Eocoelia icurtisi ilmumine Wormwoodi kihistus Cefn-cerigi tee ääres asuvas mahajäetud kivimurrus.
Aeroni lade lasub Rhuddani lademel ja see lamab Telychi lademe all. Lademe vanus on 439...436 miljonit aastat. Eestis vastab sellele Raikküla lademe ülemine osa.
Madapolaam
Madapolaam on sile läikiv labases siduses ja kergelt batistiga sarnanev peen puuvillane kangas.
Omadused
Kootud peentest puuvill-lõngadest, kanga tihedus on 40x31 lõnga ühe ruutsentimeetri kohta. Madapolaamist valmistatakse särke, kleite ja voodipesu. Kasutatakse tikkimiskangana šveitsi tikandis ja kangatrükiks.
Kanga nimi on tuletatud 17. sajandil esmavalmistamise kohast, India linna Narsapuri linnaosa Madhavayapalemi nimest.
Sinikalju
Sinikalju on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Sinikalju uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Sinisov ja Sinnisov. Alfred-Elmar Sinikalju palvel kanti Sinikalju perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 32 all (Siseministeeriumi teadaanne 12. märtsist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Pupinė
Pupinė (poola keeles Popowszczyzna) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lõunaosas Naujininkai valla territooriumil. Pupinė piirneb põhjas Pakupečiaiga, läänes Kuzmiškėsega, lõunas Daškūnaiga, idas aga Ąžuolynėga ja Basiukaiga.
Praeguse linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Selle maad liideti Vilniusega aastal 1996.
Otávio Edmilson da Silva Monteiro
Ta alustas klubikarjääri Internacionalis, millega liitus 2010. aastal. Brasiilia kõrgliigas debüteeris ta	Internacionali meeskonnas 2012. aastal. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta 8. juunil 2013 mängus Cruzeiro vastu.
2014. aasta septembris siirdus ta Portosse. Hooaja 2014–15 esimees pooles mängis ta Porto reservmeeskonnas Portugali esiliigas. 2015. aasta jaanuaris suundus ta laenule Portugali kõrgliiga klubisse Vitória de Guimarães, kus ta mängis kuni hooaja 2015–16 lõpuni. Seejärel on kuulunud ta Porto põhimeeskonda. Hooaegadel 2017–18, 2019–20 ja 2021–22 on ta tulnud Portoga Portugali meistriks. Hooajal 2019–20 valiti Otávio lisaks Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Aastatel 2014–2015 mängis Otávio Brasiilia kuni 20-aastaste koondises. 2021. aasta märtsis sai ta Portugali kodakondsuse. Portugali jalgpallikoondises debüteeris ta 4. septembril 2021 sõprusmängus Katari vastu ja lõi selles mängus ka värava.
Terase tänav
pisi pisi Terase tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Raua asumis. Terase tänav algab Raua tänavalt, ristub Tina tänava ja Hõbeda tänavaga ja lõpeb Friedrich Robert Faehlmanni tänaval. Terase tänav on ligikaudu 255 meetri pikkune.
Tänava nimed ja ajalugu
Tänava esialgne nimi oli Tšortovi tänav (saksa keeles Tschortow Strasse ehk Tschortow Gasse, vene keeles Чертовая улица). Selle nime oli tänav saanud Narva maantee ja praeguse Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänava nurgal asunud Tšortovi trahteri (Tschortow-Tracteur) järgi.
30. mail 1880 pandi tänavale nimeks Suur-Epinatjevi tänav (saksa keeles Grosse Epinatjev–Strasse, vene keeles Большая Епинатьевская улица) sealse majaomaniku Aleksei Dimitrijevitš Epinatjevi perekonnanime järgi.
Praeguse nime sai Terase tänav 17. jaanuaril 1923.
Üstirt
pisi| Üstirt ehk Üstirti platoo on platoo Kasahstanis ja Usbekistanis, mis paikneb Mangõšlaki poolsaare ja Garabogazi lahe ning Araali mere ja Amudarja delta vahel.
Üstirti platoo pindala on umbes 200 000 km², absoluutkõrgused üle 300 m. Maastikus on enamasti esindatud savikõrb, kus kasvavad pujud ja ogamaltsad, kaguosas on savi- ja kivikõrb. Kohati on solontšakid, põhjaosas ka liivakõrb.
Üstirti platool on korraldatud maa-aluseid tuumarelvakatsetusi, sh 1970. aastatel pandi toime kolm plahvatust Manggõstau oblastis Mangõšlaki poolsaarel.
Kultiveerimine
Kultiveerimine ehk kultivatsioon on millegi harimine, rajamine, viljelemine; millegi kultuurseks muutmine ehk kultuuristamine.
Vladimir Meema
pisi|Vladimir Meema Hirvepargi seinal 1982. aastal. Vladimir Meema (varem Vladimir Vladimirov-Meema; sündinud 1. veebruaril 1962) on Eesti alpinist.
29-aastaselt sai ta Lumeleopardiks. Ta on noorimaid selle aunimetuse saanud Baltimaade alpiniste.
Ta võttis osa 1990. aastal Jaan Künnapi juhtimisel läbi viidud ekspeditsioonist Tian Shani ja selle käigus jõudis seitsmetuhandelise Han-Tengri (7010 m) tippu.
Aastatel 1990–1994 juhtis ta mitmeid ekspeditsioone Pamiiri ja Tian Shani. NSV Liidu kõrgeima mäe – Kommunismi mäetippu (7495 m) – tõusis ta koos kaaslastega 1991. aastal vene-eesti ekspeditsiooni käigus.
Poliitiline kaart (geopoliitika)
Poliitiline kaart on maailma või mingi piirkonna maade kogum, mis on kujunenud mingiks hetkeks. Poliitilist kaarti iseloomustavad mitmesugused tunnused: maade arv, piirid nende vahel, nende suurus ja rahvaarv, riigivalitsemise vormid (vabariik, monarhia), riigikorralduse vormid (unitaarne riik, liitriik), riikide tüübid (arenenud riik, arengumaa) jm.
Iga piirkonna poliitiline kaart on pidevas muutumises. Need muutused võivad olla kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed.
Kvantitatiivsed muutused on seotud territooriumi pindala ja piiride muutustega, mis toimuvad rahulikult (nt Siberi vallutamine venelastega 17. sajandil, Alaska otsimine USA-ga Venemaalt 1867. aastal, vabatahtlik loovutamine Prantsusmaaga oma Aafrika koloniaalvalduste osa Saksamaale 1911. aastal jne) või sõjategevuse käigus (riikidevaheliste piiride muutumine Esimese ja Teise maailmasõja tulemusel, Mehhikole kuuluva Texase vallutamine USA armeega 1845. aastal jt). Samuti on kvantitatiivsed muutused riikide lagunemine ja ühinemine (nt Saksamaa taasühinemine, endiste NSV Liidu ja Jugoslaavia lagunemine jt).
Kvalitatiivsed muutused on seotud riigivalitsemise või riigikorralduse vormi muutusega (nt endine monarhia Nepal sai vabariigiks 2006. aastal jne).
Poliitilise kaardi kujunemine toimub mitu tuhandet aastat ja jaotatakse järgmisteks perioodideks:
Sillasoo
Sillasoo on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Sillasoo on pandud Jõe mõisas Maarja-Magdaleena kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Sillasoo uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Simmulson, Teekmann ja Veinberg. Johannes-Robert Sillasoo palvel kanti Sillasoo perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 359 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. maist 1938).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sillasoo Eestis 14 mehel ja 22 naisel.
Saksimaa hertsogiriik
pisi|Saksimaa hertsogkond umbes aastal 1000
Keskaegne Saksimaa hertsogkond oli varakeskaja lõpul "Karolingide hõimuhertsogkond", mis hõlmas suure osa Põhja-Saksamaast.
Hertsogkond hõlmas tänapäeva Saksamaa liidumaade aladest Bremeni, Hamburgi, Alam-Saksi, Nordrhein-Westfaleni ja Saksi-Anhalti ning suurema osa Schleswig-Holsteinist. Hertsog Heinrich Lõvi vallutas Mecklenburg-Vorpommerni.
Saksid olid üks kõige sõjakamaid hõime selle aja hõimude hulgas ja on pärandanud oma hõimu nime mitmele tänapäevasele geopoliitilisele territooriumile alates Vana-Saksimaast Elbe jõe suudmealal kuni Elbet pidi ülesvoolu minnes Saksimaa kuningriigini ja kolme Saksamaa liidumaani (Alam-Saksi, Saksi-Anhalt ja Saksimaa) (vaata kaarti allpool).
Ajalugu
pisi|[[Saksamaa kuningriik|Saksamaa kuningriigi kaart Saksi dünastiast Otto I Suure valitsemise ajal aastal 972 (tumesinine) ja keisririigi edasine laienemine kuni Saali Konradi valitsemiseni]]
Sakside varasema ajaloo kohta enne ühendamist Saksa-Rooma riiki vaata Vana-Saksimaa.
Vana Saksimaa hertsogkond
Pärast Frangi riigi võitu sakside üle hakkas Widukind valitsema 804. aastast Frangi riigi koosseisus olevat Saksimaa hertsogkonda ja nõudis paganlikelt saksidelt katoliikluse tunnistamist. Widukind sai esimeseks Saksimaa hertsogiks, Saksimaa hertsogkond loodi aastal 785, mis koosnes Engernist, Vestfaalist, Ostfaalist ja Nordalbingiast (tänapäeva Schleswig-Holstein).
Liudolfingi dünastia valitsusaeg
Kui Frangi riik Verduni lepinguga (843) jagati, tekkis Reinist ida poole Ida-Frangi riik, millest arenes välja tänapäeva Saksamaa. Nõrkade Karolingidest Ida-Frangi kuningate valitsemise ajal puudus tugev keskvõim. Kõik Saksa hõimud olid sunnitud end sissetungijate vastu kaitsma, viikingid põhjast ja slaavlased idast. 852. aastal asutas Liudolf, Widukindi järglane ja esimene Ottoonide (Saksi dünastiast), Gandersheimi kloostri. Saksi dünastia oli Saksa kuningate dünastia (919–1024), mis sai nime päritolu järgi, kuid mida selle esimese keisri järgi tuntakse ka kui Ottoonide dünastiat. Perekonda ennast tuntakse varaseima teadaoleva liikme Liudolfi järgi mõnikord ka kui Liudolfingid.
880. aastal langes Brun, Liudolfi poeg lahingus viikingitega. Tema noorem vend Otto sai Saksimaa hertsogiks. Saksimaa hertsog Otto I Hiilgav (880–912) Liudolfingi dünastiast (Liudolfi järeltulija) laiendas oma võimu Tüüringi hertsogkonnale. Tüüringite markkrahv Burchardi, kes kaitses Tüüringit madjarite rünnakute eest tapeti lahingus 908 ja väikseim niinimetatud noorematest hõimuhertsogkondadest ja neelati pärast Burchardi surma Saksimaasse. Tüüringid jäid eraldi rahvaks ja keskajal organiseeriti nende maa Tüüringi maakrahvkonnaks.
pisi|[[Kesk-Euroopa kaart aastatel 919–1125, William Robert Shepherdi järgi. Hõimuhertsogkonnad on: Saksimaa (kollane), Frankimaa (sinine), Baieri (roheline), Švaabimaa (heleoranž), Alam-Lotring (tumeroosa), Ülem-Lotring (heleroosa) ja Tüüringi (tumeoranž).]]
Heinrich, Otto poeg oli tema järglane Saksimaa hertsogina (912–936), 919. aastal valiti Heinrich Fritzlaris Saksi ja Frangi vürstide ühisjõududega ka Saksamaa kuningriigi kuningaks (919–936). Heinrich I Linnupüüdjat kutsutakse õigustatult Saksa riigi tegelikuks asutajaks. Heinrich I pidas peamiselt oma hertsogkonna huvides pikka ja rasket võitlust lääneslaavlaste Polaabi slaavlastega oma maa idapiiril, mille tulemusel moodustati alasid kontrollinud Gero mark.
Hertsogkonna idapiiril kujunesid piirimargid:
Hertsogkond piirnes läänes Friisimaa, Alam-Lotringi ja Ülem-Lotringi ning lõunas Frangimaa hertsogkonnaga.
Billungite dünastia valitsusaeg
938. aastal sai hertsogkonna kirdeosas asunud Billungite margi valitseja Hermann Billung, Billungite dünastiast Saksimaa markkrahviks ning 953. aastal ülendas Saksa kuningas Otto I Hermann Billungi Saksimaa hertsogi õigustesse ja andis talle laiad valitsemisõigused. 960 andis Otto I Saksimaa hertsogi võimu üle krahv Hermannile, kes oli end esile tõstnud võitluses slaavlastega, ja hertsogi tiitel muutus krahv Hermanni perekonnas pärilikuks. 961. aastast algas Billungite valitsusaeg Saksimaa hertsogiriigis (961–1106). 973. aastal suri Hermann Billung Quedlinburgis ja Bernhard I Billung sai Saksimaa hertsogiks. Samal aastal suri ka Saksa-Rooma keiser Otto I Memlebenis ning Saksi dünastiast Otto II sai keisriks.
983. aastal toimus Schleswigis Taanlaste ülestõus Hedebys ja lääneslaavlaste ülestõus Nordalbingienis.