cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ujumise maailmameistrivõistlused
Ajalugu
Võitjate hulgas oli palju neid, kes olid aasta varem Müncheni olümpiavees kuulsust võitnud: Roland Matthes, John Henckens, Gunnar Larsson, Keena Rothammer, Ulrika Knape, Klaus Dibiasi ja teised (olümpiamängude kangelane Mark Spitz ei võistelnud).
Sõõru
Eesti NSV perioodil kuulus Sõõru küla Saare külanõukogu koosseisu, aastatel 1992–1996 Saare valla koosseisu. Saare ja Pala vallavolikogude otsustega 1996. aasta oktoobrist arvati Sõõru küla Pala valda.
Ujumise maailmameistrivõistlused
Ajalugu
Järgmine MM peeti kahe aasta pärast 1975. aastal Colombias Cali linnas. Kolmas MM toimus 1978. aastal Lääne-Berliinis. Edasi otsustas Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon hakata MM-i korraldama olümpiamängudevahelistel paarisaastatel. Alates 2001. aastast korraldatakse maailmameistrivõistlusi iga kahe aasta tagant paaritutel aastatel.
Sõõru
Sõõru külas asub 1910. aastast pärit tulevalvetorn.
Aakre metskond
Aakre metskond oli metskond Valga maakonna põhjaosas. Metskonna kontor asus Soontaga külas.
Metskond haldas 13 207 ha maad, sealhulgas 11 848 ha metsamaad.
Aakre metskond moodustati 1920. aastal Aakre, Puka, Kuigatsi, Vaalu, Suure-Rõngu, Puugi, Soontaga ja Mägiste mõisa maadel. Algselt oli kantselei Laanetagusel.
1997. aastal liideti sellega osa endisest Pikasilla metskonnast ja osa endisest Tõrva metskonnast. 1999. aastal liideti metskonnaga endine Otepää metskond.
Ashleigh Barty
Ashleigh Barty (sündinud 24. aprillil 1996 Ipswichis) on Austraalia endine tipptennisist ja endine kriketimängija.
Aakre metskond
Metskond on kuulunud Valgamaa metsamajandisse. Ta on olnud katsemetskond.
Ashleigh Barty
Ta oli naiste üksikmängus WTA edetabeli põhjal maailma esinumber (alates 24. juunist 2019 kuni profikarjääri lõpuni märtsis 2022). Endise tennisisti Evonne Goolagong Cawley järel oli ta teine austraallannast üksikmängu esinumber maailmas.
Aakre metskond
2008. aastast kuulub Aakre metskonna maa-ala Valgamaa metskonda.
Ashleigh Barty
Paarismängus on tema kõrgeim koht WTA edetabelis olnud 5. koht.
Barty on võitnud üksikmängus kaksteist WTA turniiri ja paarismängus üksteist WTA turniiri. Nende hulka kuuluvad üksikmängus kaks suure slämmi turniiri: 2019. aasta Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused ja 2021. aasta Wimbledoni turniiri, ning paarismängus koos CoCo Vandeweghega üks suure slämmi turniir: 2018. aasta USA lahtistel meistrivõistlused. Samuti on ta võitnud üksikmängus WTA aastalõputurniiri 2019. aastal.
23. märtsil 2022 teatas ta elukutselise tennisemängija karjääri lõpetamisest.
Stockholmi Arlanda lennujaam
Stockholmi Arlanda lennujaam (IATA: ARN, ICAO: ESSA) on Rootsi peamine ja suurim rahvusvaheline lennujaam. See on Põhjamaade suuruselt kolmas lennujaam ja rahvusliku lennufirma SAS-i kodulennujaam. Lennujaam asub Sigtuna vallas 42 km Stockholmist põhjas.
Lennujaamal on kolm maandumis-hoovõturada:
Lennujaama hakati ehitama 1959. aastal ja see avati 1960. aastal.
Lennufirmade teenused
Lennujaamas on 4 terminali. Terminalid 2 ja 5 on mõeldud rahvusvahelistele lendudele, terminalid 3 ja 4 riigisisestele lendudele.
Palearktis
pisi|Palearktis on suurim maismaariikkond Maal Palearktis on üks kaheksast maismaariikkonnast Maal.
54,1 miljoni km² pindalaga on Palearktis kõige suurem maismaa riikkond maakeral. Palearktise piiresse jääb kogu Euroopa maismaaline osa, Aasias Himaalaja mäestikust põhja pool asuv ala (ka Araabia poolsaare põhja- ja keskosa) ja Põhja-Aafrika.
Mõnikord on Palearktist koos Nearktisega käsitletud ka Holarktise alla kuuluva regioonina.
Palearktise floora ja fauna on suhteliselt liigivaesed. Endeemsetest perekondadest väärivad mainimist näiteks mutt, metskits, kanarbik.
Anna Jürnas
Anna Jürnas (sündinud Anna Karus ; 6. jaanuar 1892 Õisu vald (Paistu kihelkond) – 22. märts 2000 Tartu) oli pikaealine eestlane.
Tsaariajal rändas tema perekond Simbirskisse, kuid pöördus 1934. aastal Eestisse tagasi ning asus elama Tartumaale Vara valda. Viimased 40 aastat elas Anna Jürnas Tartus Kabeli tänaval.
Punikvere
Punikvere on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Dikembe Mutombo
Dikembe Mutombo Mpolondo Mukamba Jean-Jacques Wamutombo (sõpradele, Kongo) (sündinud 25. juunil 1966 Kinshasas Kongos) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 18 hooaega. Neljal korral NBA parima kaitsemängija tiitli pälvinud Mutombo on kaheksal korral valitud NBA tähtede mängule ning kuulub korvpalli kuulsuste halli.
Karjäär
1991. aastal värvati Dikembe Mutombo NBA draft'i 4. valikuna Denver Nuggetsi võistkonda, kus ta viskas kohe esimesel aastal oma karjääri parimad 16,6 punkti mängus ja pääses esmakordselt NBA tähtede mängule. Oma kolmandal hooajal (1993/94) blokeeris Mutombo viiemängulises väljalangemismängude avaseerias 31 viset, kui kaheksandana asetatud Nuggets lülitas konkurentsist kõrgeima asetuse saanud Seattle SuperSonicsi. See oli esimene kord liiga ajaloos, kui kaheksandana asetatud võistkonnal õnnestus võita väljalangemismängude seeria.
Hooajal 1995/96 blokeeris Mutombo Nuggetsi eest keskmiselt 4,5 viset mängus, lisades sinna kõrvale veel ka 11 punkti ja 11,8 lauapalli. Kongolasest oli saanud NBA-s arvestatav jõud, keda vastasmängijad pidid kartma. Kuid Mutombo sõrmeviibutusžest tõstis ta järgmistel aastatel ka fännide silmis üheks liiga populaarsemaks mängijaks.
1995/96. hooaja eel sõlmis Mutombo lepingu Atlanta Hawksiga, kelle eest mängis kuni veebruarini 2001. Seejärel siirdus Mutombo Philadelphia 76ersi ridadesse ning jõudis kohe samal aastal NBA finaali, kus 76ers kaotas Shaquille O'Neali ja Kobe Bryanti juhitud Los Angeles Lakersile mängudega 1 : 4.
Poolteist hooaega 76ersis veetnud Mutombo vahetati seejärel New Jersey Netsi, kus ta jõudis hooajal 2002/03 vigastuse tõttu kaasa teha vaid 26 mängus. 2003. aasta oktoobris sõlmis Mutombo kaheaastase lepingu New York Knicksiga, kuid juba 2004. aasta augustis vahetati ta edasi Houston Rocketsisse. Rocketsis mängis vahetusmängija rolli taandunud Mutombo pika karjääri viimased viis hooaega.
23. aprillil 2009 teatas 18 aastat NBA-s mänginud Dikembe Mutombo ametlikult karjääri lõpetamisest.
Pärand - kuulus sõrmeviibutus
Mutombo suurimaks pärandiks jääb kuulus sõrmeviibutus – žest, mida ta tavatses vastasmängija suunas teha pärast seda, kui oli tolle viske blokeerinud. NBA-s tekitas selline käitumine terve tema karjääri jooksul kahetisi tundeid, kuna osade arvates oli tegemist ebasportliku käitumisega ja vastaste mõnitamisega; teised jälle väitsid, et NBA vajabki selliseid kaubamärke ja persoone. Üks oli aga selge – fännidele Mutombo meeldis ning tema sõrmest on vähemalt sama palju räägitud kui Michael Jordani keelest, mis pidevalt mängu ajal suust väljas rippus.
Kuigi Mutombo kasutas seda liigutust vastasmängijate õrritamiseks juba ka kolledžis ja esimestel aastatel NBA-s, jõudis sõrmeviibutus massidesse just Atlanta Hawksi päevil. Paljud vastasmängijad ja treenerid juhtisid kohtunike tähelepanu sellele, et Mutombo tegevus on vastast alandav, kuid kongolane ei jätnud fännide rõõmuks oma sõrme peitu, vaid õõnestas sellega iga vastase enesekindlust, kelle vise tal oli õnnestunud blokeerida.
Kui NBA juhid keelasid Mutombol žestikuleerimise ära, lubades teda iga kord karistada tehnilise veaga, helistas kongolane Rod Thornile, kes oli tol ajal NBA komissari David Sterni parem käsi, ning nõudis, et tal lubataks sellist tegevust jätkata. Mutombo keeldus kõnet enne lõpetamast, kui oli saanud Thorniga kokkuleppele, et võib sõrme edasi viibutada, kuid mitte enam vastasele otsa vaadates. Mutombo leppis olukorraga ja viibutas edaspidi fännide suunas, kes alati oma iidolit jäljendades samaga vastasid.
Paljud mängijad on Mutombo žesti proovinud üle võtta või mõelnud endale välja mõne sarnase rutiinse liigutuse, kuid vähesed on saanud sellise populaarsuse. Mutombo vahetu käitumine ja tema sõbralik iseloom olid põhjuseks, miks tema žestikuleerimine ei tundunud kohatu või piinlik ning isegi olukorras, kus liigutus vahel tema kahjuks pööras, meeldis see fännidele meeletult, sest kongolane ei jäänud kunagi vastasele võlgu.
Thivencelle
Thivencelle on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Marly kantonis.
Larissa Kurkina
Larissa Kurkina (sündinud 18. detsembril 1973 Brjanskis) on vene endine murdmaasuusataja.
Taavi Pedriks
Taavi Pedriks (2. november 1971 – 21. detsember 2000) oli eesti näitleja ja laulja.
Ta läks 2000. aastal vabasurma.
Riia lennujaam
Riia rahvusvaheline lennujaam ehitati 1973. aastal, et ajale jalgu jäänud Spilve lennujaam ja Rumbula lennuväli välja vahetada. Lennujaam asub Riia kesklinnast 13 kilomeetri kaugusel edelas Skultes Mārupe piirkonnas. Riia lennujaam on Baltikumi suurim lennujaam.
Lennujaam on Läti riigi omanduses ja see on kodulennujaam Baltikumi suurimale lennufirmale airBaltic. 2018. aastal teenindas lennujaam 7,06 miljonit reisijat.
2006. aastal avati põhjaterminali laiendus, mis pärast Läti liitumist Schengeni viisaruumiga võimaldab eraldada mitte-Schengeni maadest saabuvad reisijad.
Riiast Tallinna lendas aastail 1996−2001 ja 2012 Estonian Air, 1996. aastast ka airBaltic.
Riia rahvusvahelisse lennujaama on ka planeeritud Rail Baltica üks kahest rahvusvahelisest peatustest.
Tulevikuplaanid
Läti valitsus kavatseb ehitada veel ühe terminali, mis suudaks aastas teenindada umbes 10 miljonit reisijat. 2013. aastaks on kavas rajada uusi hotelle, tööstuspark, teine reisijatesild, uus parkla, teine maandumisrada, uus lennujuhtimistorn, kiirtrammiliin kesklinna ning uus registreerimissaal. Samuti plaanib lennujaam pikendada olemasolevat maandumisrada ja uuendada valgustussüsteemi. Maandumisraja uus pikkus senise 2550 meetri asemel on 3200 meetrit. Samuti laiendatakse ruleerimisradu. Projekti kogumaksumus on 21,8 miljonit eurot.
2. märtsil 2021 teatas RB AS (Rail Balticu ühisfirma), et sõlmis lepingu Riia rahvusvahelise lennujaama peatuse ja sealse infrastruktuuri ehitamiseks. Lepingu kogumaksumus on 237 miljonit eurot (ilma käibemaksuta). Jaamahoone ja kogu infrastruktuuri ehitushanke võitis konsortsium B.L.S Infra (ettevõttesse kuuluvad Austria ehitusfirma Swietelsky AG ning Läti ehitusfirmad SIA Binders ja AS LNK). Jaamahoone ja infrastruktuuri ehitust alustatakse sama aasta mais ning tööd teostatakse mitmes etapis. See peaks valmima detsembril 2025.
Reisijad
pisi|Riia lennujaama reisijate arv kuude kaupa, 2016−2017 Riia lennujaam on Baltikumi suurim õhuvärav.
Kaubavedu
Kaubaveo maht Riia lennujaamas (t), 2007–2017. Allikas http://www.riga-airport.com/en/main/about-company/statistics/in-total-per-year
Vaemla jõgi
Vaemla jõgi on jõgi Hiiumaal.
Vaemla jõgi saab alguse Käina alevikust 5 km loode pool Kaupsi soos ja suubub Jõeküla juures Vaemla lahte. Jõe pikkus on 13 km ja valgla pindala 71,2 km².
Alvin Goldman
Alvin I. Goldman (sündinud 1938) on USA filosoof.
Sai doktorikraadi Princetoni ülikoolist.
Oli 2002. aastani Arizona ülikooli filosoofiaprofessor ja teadur kognitiivteaduse alal. Töötab alates 2002. aastast Rutgersi ülikoolis.
On olnud Filosoofia ja Psühholoogiaseltsi ning Ameerika filosoofiaühingu Vaikse ookeani divisjoni president.
Tema põhilised uurimisvaldkonnad on epistemoloogia, vaimufilosoofia ja kognitiivteadus. Ta on kirjutanud ka metafüüsikast, poliitika- ja õigusteooriast ning teadusfilosoofiast.
Epistemoloogias on ta pooldanud kausaalset teadmisteooriat (artikkel "A causal account of knowing"), relevantsete alternatiivide lähenemist teadmisele ja religabilismi õigustusteoorias.
Raamat "Epistemology and Cognition" ("Epistemoloogia ja tunnetus") 1986) uurib epistemoloogia ja kognitiivteaduse vahelisi seoseid.
Raamat "Knowledge in a Social World" ("Teadmine sotsiaalses maailmas"; 1999) väljendab tõele orienteeritud sotsiaalse epistemoloogia kontseptsiooni ja näitab, kuidas tõe poole püüdlemist võivad edendada hea inimestevaheline argumenteerimine ja hästi projekteeritud avaliku kommunikatsiooni tehnoloogiad ja institutsioonid. Jutt on teadusest, õigusest, demokraatiast ja haridusest.
Raamatusse "Pathways to Knowledge" ("Teed teadmiseni"; 2002) on koondatud uuemad artiklid episteemilisest internalismist, aprioorsest volitusest (warrant), filosoofilistest intuitsioonidest ja usaldusest ekspertide vastu.
Goldman kirjutab raamatut inimesetundmise simulatsiooniteooriast, ühendades vaimufilosoofiast, arengupsühholoogiast ja kognitiivsest neuroteadusest pärit lähenemisi.
Lendkalad
thumb|Kunstniku kujutlus pääsukalast Parexocoetus brachypterus, kalal on silmatorkavad rinnauimed Lendkalad ehk lendavad kalad on selliste kalade koondnimetus, kes suhteliselt pika aja jooksul suudavad veepiirist kõrgemal "lennata" ning kellel on selleks tekkinud teatud kohastumusi.
Enamik lendkalu kuulub pääsukalalaste (Exocoetidae) sugukonda, neist tuntuim on harilik pääsukala (Exocoetus volitans). Pääsukalad elavad soojades troopika ja subtroopika vetes.
Andres Vana
Andres Vana ehk Aleksander Vana (sündinud 10. septembril 1971 ) on ansambli Kosmikud kitarrist.
Lendkalad
Lendkalade, eriti hästi ilmneb see pääsukalade puhul, silmatorkavaim morfoloogiline iseärasus on nende ebatavalised suured rinnauimed, mis talitlevad justkui tiibadena.
Andres Vana
Ta oli ka ansambli Metro Luminal kitarrist.
Lendkalad
Pääsukalalaste sugukonda kuuluvad mõned liigid suudavad "lennata" tavaliselt 30–50 m, kuid täheldatud on ka üle 100 m lende.
Lendkalu on ka teistes sugukondades, kuid enamasti pole nende lennuvõime nii täiuslik kui pääsukaladel.
Alviine Rohtla
Alviine Rohtla (13. detsember 1892 Viitina vald, Võrumaa – 11. jaanuar 2001) oli eesti pikaealine.
Vicq (Nord)
Vicq on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Marly kantonis.
Alviine Rohtla
Ta oli elu lõpul sisse kirjutatud Viljandimaal Pärsti vallas Kirikumõisas, kuid elas oma vanema tütre juures Haanjamaal. Ta elas 108-aastaseks.
Endotsütoos
Endotsütoos on väliskeskkonnast transportvesiikulite abil makromolekulaarsete komponentide omastamine. Makromolekulid seonduvad membraani või retseptoriga ja see põhjustab plasmamembraanist koosneva vesiikuli moodustumise ehk endosoomi, mis tagab transporditavate ainete jõudmise rakku. Makromolekulaarsed ained ei läbi passiivselt hüdrofoobset plasmamembraani ning peavad seetõttu kasutama endotsütoosi. Mõiste võttis kasutusele 1963. aastal Christian de Duve. Endotsütoosile vastupidine protsess on eksotsütoos.
Fagotsütoos
Fagotsütoos esineb rakkudes, mis on spetsialiseerunud suuremate partiklite ja mikroorganismide fagotsüteerimisele ehk kahjutuks tegemisele. Imetajates on nendeks ühisest eellasest arenenud makrofaagid ehk suur-õgirakud ning neutrofiilid ehk vere valgelibled, mis suuri võõrkehi "alla neelates" moodustavad fagosoomi. Fagosoomiga interakteerudes moodustab lüsosoom fagolüsosoomi. Paljudele ainuraksetele loomadele on fagotsütoos ainus toitumisviis.
Pinotsütoos
Pinotsütoos on lahustunud makromolekulide sissevõtmine väikeste vesiikulite abil. Pinotsütoos jaguneb kolmeks alatüübiks: pisi|400px|Pildil on põhilised endotsütoosi komponendid ja mehhanismid
Endotsütoosi ja lüsosoomi ühendus
Lüsosoom on membraaniga ümbritsetud hüdrolüütilisi reaktsioone teostav organell ning katalüüsimisele kuuluv aine saadakse endotsütoosi teel moodustunud vesiikulitest. Kõigepealt toimub väliskeskkonnast endotsütoosi teel vesiikuli moodustumine, mis ühineb varajase endosoomiga. Seal eemaldatakse spetsiifilised retseptorid, mis transporditakse tagasi plasmamembraani koostisse. Varajased endosoomid muutuvad aja möödudes hilisteks endosoomideks, kuhu transporditakse trans-Golgi kompleksist ka happelisi hüdrolüüse. Viimati nimetatud transpordiks on vajalik mannoos-6-fosfaat retseptor, mis eemaldub hilises endosoomis ning liigub hiljem tagasi Golgi kompleksi. Hilised endosoomid muutuvad lüsosoomideks, kus algab ainete degradeerimine ehk lahustumine. Endosoomide küpsemisel mängib rolli pH langus ehk hapestumine, mida reguleerivad ATP-sõltuvad prootonpumbad ja ioonkanalid. Varajastes endosoomides on pH umbes 6,2 ning hilistes endosoomides on pH umbes 5,5.
Eksotsütoos
Eksotsütoos on transportvesiikulite abil sisekeskkonnast makromolekulaarsete komponentide omastamine ning nende ühinemine raku välismembraaniga.
Eksotsütoosi rajad
Mõned näited reguleeritud endotsütoosist:
Endotsütoosi ja eksotsütoosi tasakaal
Raku ruumala ja pindala on konstantsed ehk püsivad, seega endotsütoosi ja eksotsütoosi omavaheline tasakaal peab olema stabiilne, et tagada võimalikult püsiv rakusisene keskkond. Iga vesiikul on määratud ühinema ainult kindla membraaniga. Tulemuseks on makromolekulide suunatud liikumine raku sise- ja väliskeskkonna vahel. Transportvesiikulite teket katalüüsivad spetsiifilised kattevalgud. Katetena kasutatakse sihtkoha-spetsiifilisi valke:
Et transportvesiikulid tunneksid ära õige sihtmembraani, osalevad protsessis SNARE-valgud. SNARE-valgud on transmembraansed valgud, mis jagunevad vastavalt kaheks, kas valk asub vesiikulil (vSNARE) või sihtmembraanil (tSNARE). Vesiikuli ühinemine sihtmembraaniga ei toimu iseeneslikult, vajalikud on Rab perekonna GTP siduvad valgud.
Dingo
Levila
Esineb kogu Austraalias ja Uus-Guineal. Ei ela Tasmaanias.
Kirjeldus
Dingol on lihaseline ja võimas kehaehitus. Tema karvastik võib olla erinevat värvi - alates kuldkollasest kuni tumepruunini ja mustani. Kõige tüüpilisemad on ruuget värvi dingod. Välimuselt meenutab dingo kodukoera. Keha pikkus on 1,5 meetrit. Saba pikkus 35 sentimeetrit. Kaal 20 kilogrammi. Turja kõrgus 50 sentimeetrit. Tal on pikk koon võimsate purihammaste ja hundilaadsete kihvadega. Eluiga kuni 14 aastat.
Eluviis
Elavad perekondlike karjadena väikestel territooriumitel, isased kaitsevad ala kutsumata külaliste ja teiste karjade eest. Perekondlikes karjades on sageli eelmise pesakonna kutsikaid. Jooksuajal ühinetakse suurteks karjadeks.Noored isased peavad jahti iseseisvalt ning võivad küttides ühe ööga läbida kuni 60 km. Vanad ja nõrgad loomad aetakse sageli toiduallika juurest minema, seetõttu surevad nad mõne aja pärast nälga.
Toitumine
Kuna suurem osa saakloomi väljub urgudest öösiti, siis on ka dingod aktiivsed öösiti. Jahiretkele suundutakse kas karjas või üksikult. Üksik jahimees püüab küülikuid või sisalikke. Karjas jahtides ollakse suutelised kinni püüdma ka hiidkänguru. Ülejäägid maetakse maha. Toidunappuse korral süüakse linde ja nende mune ning putukavastseid. Suurt looma taga ajades väsitatakse see kõigepealt ning siis alles rünnatakse.
Huvitavat
• Kui Austraaliasse saabusid esimesed ümberasujad Euroopast imestasid nad põliselanike ja dingode lähedaste suhete üle - naised toitsid dingokutsikaid rinnaga ning sooja saamiseks magasid aborigeenid koos dingodega.
• Vanimad praegu leitud dingoskeletid on 3000 aastat vanad. Siiski arvatakse, et esimesed dingod tulid koos inimestega Austraaliasse juba 8000 aastat tagasi.
• Üks emane dingo suutis öö jooksul kanda oma 6 kutsikat uude 9 kilomeetri kaugusel asuvasse urgu. Ööga läbis ta 108 kilomeetrit.
• Eksisteerivad dingod, kes sünnivad pärilikult ilma sabata.
• Toitev emane dingo vajab piima tekkeks rohkesti vedelikku. Kolmandik vajaminevast kogusest saadakse kutsika väljaheiteid süües.
Halljänes
Halljänes (Lepus europaeus; rahvapäraste nimetustega haavikuemand, haavikuisand, välejalg, pikk-kõrv, kikk-kõrv, letu, põllujänes ) on jäneslaste sugukonda kuuluv imetaja. Koos valgejänesega on halljänes üks kahest Eestis esinevast jäneseliigist.
Välimus
Halljänese karvastik on suvel pruunikashall valge kõhualusega ja talvel helehall, saba pealmine osa on must. Halljänesel on valgejänesest pikemad kõrvad ja pikem saba. Täiskasvanud halljänesed on valgejänestest suuremad.
Toitumine
Halljänes on taimtoiduline. Ta toitub peamiselt kõrrelistest ja liblikõielistest taimedest, talvel sööb ka puude ja põõsaste oksi ning koort. Nagu paljud teised jänesed, söövad ka halljänesed tavaliselt (90–95% juhtudest) ära oma korra soolestiku läbinud toidu – seda nähtust nimetatakse autokoprofaagiaks. See võimaldab halljänesel kätte saada enamiku toitainetesse talletunud energiast.
Sigimine
On levinud arvamus, et halljänesed lähevad märtsis "hulluks" ning et isased ajavad sel ajal üksteist taga ja peavad poksikahevõitlusi. Anthony Holley ja Paul Greenwood (1984) on kindlaks teinud, et märts ei erine innahooaja teistest kuudest (jaanuarist augustini ja mõnikord kauem) ning poksimine on emase ja isase võitlus, kui emane tõrjub isast.
Halljänesed saavad suguküpseks aastaselt ja siis algab ka sigimine, mis toimub 2–3 korda aastas. Eestis on keskmine pesakonna suurus 3 poega, tavaliselt on nende esimene pesakond väiksem kui järgnevad. Tiinus kestab 40–44 päeva. Halljänes on võimeline veel enne eelmise tiinuse lõppu uuesti tiinestuma (superfetatsioon).
Muu
Halljänes on tavaline jahiloom, kuid tal on ka looduses palju vaenlasi. Teda ohustavad enamik suurkiskjaid ja suuremad röövlinnud, poegadele on ohtlikud rongad ja varesed. Halljänes eelistab avamaastikku. Ta on aktiivne hämaras ja öösiti.
Halljänes ei ole Eestis kaitse all.
Halljäneseid introdutseeriti Eestisse korduvalt 20. sajandi alguses.
Brisingr
"Brisingr" on USA kirjaniku Christopher Paolini sarja "Pärand" kolmas romaan. See avaldati septembris 2008. Eesti keeles ilmus raamat 24. aprillil 2009.
Piirivarbe
Piirivarbe on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Brisingr
Algselt triloogiana kavandatud sarjas on autori sõnul oodata siiski ka neljandat osa, kus senised sündmused leiavad lahenduse.
Süžee
Viimane vaba ratsanik ja tema säravsinine lohe Saphira pääsevad Leegitsevate Väljade lahingust Impeeriumi vägede ja kuningas Galbatorixi uue Ratsaniku Murtaghi ja punase lohe Astla vastu hädavaevu eluga. Murtaghis jätkub halastust ja ta laseb neil minna. Aga sellega ei ole Ratsaniku ja lohe võitlused lõppenud. Eragon avastab, et on andnud liiga palju lubadusi,mida ta võib-olla ei suudagi pidada. Ta tõotas oma nõole Roranile, et aitab vabastada tolle kallima Katrina Helgrindi sügavustest. Ta lubas päkapikk Orikile, et maksab kätte päkapikkude kuningas Hrothgari surma eest. Ta vandus vardjate juhile Nasudale igavest truudust. Ta lubas, et maksab kätte Bromi ja onu Garrow' surma eest. Ta lubas... Kui Vardjate ja Surda kuningas Orrini sõjavägi jõuab Impeeriumi aladele, on neid ähvardavad ohud kasvanud. Kuningas saadab nende vastu jõud, mille sarnaseid ei ole Alagaesias varem nähtud. Vardjatel, päkapikkudel ja haldjatel on kätte jõudnud aeg astuda ühes koos ühise vaenlase vastu, kui nad tahavad elada vabana Galbatorixi ikkest.
Piirivarbe
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Now That's What I Call Pop
Now That's What I Call Pop on 2015. aastal ilmunud eri esitajate kogumikalbum. Albumi kolmel CD-l on kokku 66 laulu.
Lahing Lenina all
Lahing Lenina all oli lahing Teises maailmasõjas, selle osapoolteks olid Saksamaa Wehrmacht ühelt poolt ja Nõukogude Punaarmee, Poola väed ning Vaba Prantsusmaa väed teiselt poolt. Lahing kestis 12. oktoobrist 13. oktoobrini 1943. Lahing oli osa suuremast Orša operatsioonist.
Lahing Lenina all oli esimene Poola relvajõudude lahing Nõukogude vägede koosseisus.
Orša operatsioon
Nõukogude väed alustasid 12. oktoobril 1943 Orša operatsiooni, et murda läbi Saksa vägede kaitsest Valgevene idaosas. üks esimesi lahinguid selles operatsioonis oli lahing Lenina all. GULAGist vabanenud ja halvasti relvastatud Poola vägedele anti ülesandeks murda Lenina all läbi Saksa kaitseliinist, hõivata Miereja jõe läänekaldal kõrgustik 215,5 ja jõuda välja Dnepri jõeni.
Lahingu algus
9. oktoobril käskis Zygmunt Berling oma vägedel sooritada maastikuluuret. Saksa väed nurjasid selle suurtükitulega, ühtlasi said nad teadlikuks ette valmistatavast rünnakust. Järgmine katse maastikuluureks tehti 11. oktoobril. Luurerühm ei suutnud luuret teostada, nad olid sunnitud kindlustuma ja jäid oma kindlustatud positsioonidele lahingu alguseni.
12. oktoobril kell 8.20 avasid Nõukogude väed Saksa vägede positsioonidele suurtükitule. Planeeritud 100 minuti asemel kestis see alla tunni. Poola väed hõivasid seejärel sakslaste eelnevalt hüljatud esimese kaitseliini ja ägeda lahingu käigus ka teise kaitseliini. Neid toetama pidanud Nõukogude vägede rünnak aga hilines ja ei saavutanud oma eesmärke. Ka ei suutnud rünnakut toetama pidanud tankid ületada soiste kallastega Miereja jõge, sest Saksa õhujõud suutsid kontrollida võimalikke ületuskohti.
Lahingu esimene päev
Kell kaks päeval asusid Saksamaa väed vasturünnakule ning hõivasid Palzuchi ja Tryhubava külad. Vaid intensiivne Nõukogude suurtükivägituli päästis Poola väed ümberpiiramisest. Poola vägede komandör saatis seepeale lahingusse reservüksused, mida saatsid 16 jõe ületada suutnud tanki. Vasturünnaku käigus ei suutnud poolakad aga Saksa vägede teist kaitseliini enam ohustada. Öösel hõivasid Poola väed taas Tryhubava. Sakslased saatsid seepeale Poola vägede ridadesse poola keelt oskavad sõdurid, kel õnnestus tappa mõned ohvitserid ja tekitada Poola sõdurite seas segadust.
Lahingu teine päev
Lahingu teisel päeval sai Poola jõudude komandörile Berlingile selgeks, et rünnaku edasisel jätkamisel pole mõtet. Nõukogude suurtükiväel oli laskemoon lõppemas ja sakslaste teine kaitseliin oli tugev. Gordov käskis siiski vägedel rünnakut jätkata. Seepeale helistas Berling Aleksandr Vassilevskile ja kandis olukorrast ette. Kell 5 päeval saabus peakorterist ka käsk rünnak lõpetada. Poola väed viidi seejärel tagalasse, sellal kui Gordovi väed jäid Lenina sillapead kaitsma.
Lahingu tagajärjed
Lahingu tagajärjel jäi Nõukogude vägede valdusse Lenina küla Miereja läänekaldal, mis oli hilisemate rünnakute ajal väärtuslikuks sillapeaks. Lahingu käigus õnnestus ründajatel vaatamata suurtele kaotustele hävitada 72 Saksa kuulipildujat, 42 suurtükki, 2 tanki ja viis lennukit. Sellele vaatamata jäid hõivamata tähtsad kõrgendikud Leninast läänes, mis jäid sakslaste valdusse kuni juunini 1944.
Mälestamine
Pärast sõda muudeti Tryhubava küla nimi Kasciuškavaks, kuna Poola diviis kandis Tadeusz Kościuszko nime. Aastal 1968 avati Leninas lahingu mälestuseks memoriaalkompleks. Samal aastal anti Leninale Grünwaldi rist.
Piibumäe
Piibumäe ehk Sepametsa on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Riguldi jõgi
Riguldi jõgi on jõgi Läänemaal Lääne-Nigula vallas Riguldi, Suur-Nõmmküla, Vanaküla ja Väike-Nõmmküla ja Niibi külas.
Ta algab Niibi raba põhjaservast Kaevandu järve lähedalt ning suubub Riguldis Hosgrunne saare vastas Läänemerre.
6,8 km suudmest suubub paremalt jõkke Leidissoo peakraav, 1,6 km suudmest suubub paremalt jõkke Höbringi oja.
Riguldi jõe keskkonnaregistri kood on VEE1103900.
Holarktis
Holarktis ehk holarktika ehk holarktiline riikkond oli varem suurim Maa maismaariikkond, mis hõlmas suure osa põhjapoolkerast. Ehkki mõned autorid käsitlevad seda veel riikkonnana, ei tunnista selle staatust Maailma Looduse Fond (WWF), kes jagab Holarktise Nearktiseks ja Palearktiseks.
Nearktise ja Palearktise suhteline ühetaolisus tuleneb sellest, et geoloogilises ajaskaalas on need riikkonnad näiteks põhja poolt olnud ühenduses Beringi väina kohalt.
Anatoomia
pisi|Inimese [[pea anatoomiline külgvaade]] Anatoomia kõige üldisemas mõttes on organismide väliskuju ja siseehitust ning nende elundite asendit, kuju ja ehitust uurivate teadusharude kogum.
Anatoomia kuulub bioloogia (sealhulgas inimese bioloogia, zooloogia ja botaanika) valdkonda ning moodustab osa morfoloogiast laiemas mõttes. Humaanmeditsiini ja veterinaarmeditsiini jaoks on anatoomia üks bioloogilisi alusdistsipliine. Seetõttu tegelevad anatoomiaga peale bioloogide ka arstiteadlased ja veterinaararstiteadlased. Anatoomia uurimisega tegeleja on anatoom.
Anatoomias kasutatakse ladinakeelset anatoomianomenklatuuri.
Organismide rühmade järgi
pisi|Inimese ja elevandi luustiku võrdlus Eristatakse inimese anatoomiat ehk antropotoomiat ja loomaanatoomiat ehk zootoomiat.
Taimeanatoomia ehk fütotoomia all mõeldi varem taimede anatoomiat üldse, praegu aga taimede peenehitust ehk mikrostruktuuri uurivat teadusharu.
Makroskoopiline ja mikroskoopiline anatoomia
Makroskoopiline anatoomia ehk makroanatoomia käsitleb organismi ehitust, niivõrd kui see on paljale silmale nähtav. mikroskoobiga ja teiste Optiliste seadmetega nähtavat ehitust käsitleb mikroskoopiline anatoomia ehk mikroanatoomia, mis ulatub molekulaartasandini ning on seoses molekulaarbioloogiaga; luubiga nähtavat ehitust käsitleb makromikroskoopiline anatoomia. Kudesid ja rakke uuritakse valgusmikroskoobi või elektronmikroskoobiga pärast preparaadi fikseerimist ja värvimist; mõnikord toimub lahtilõikamine mikroskoobi all. Kudede mikroskoopilist ehitust uurib histoloogia, rakkude ja nende koostisosade ehitust tsütoloogia; histoloogiale toetub koebioloogia, tsütoloogiale rakubioloogia.
Süstemaatiline ja topograafiline anatoomia
Kirjeldav anatoomia ehk deskriptiivne anatoomia on endine anatoomia haru, mis kirjeldas organismi elundite paiknemist, kuju ja ehitust ning andis organismi osadele nimed. Tänapäeval vastab sellele süstemaatiline anatoomia, mis kirjeldab ka elundkondi ning süstematiseerib organismi osi elundkondade kaupa. Eristatakse osteoloogiat, artroloogiat, müoloogiat, angioloogiat, splanhnoloogiat ja neuroanatoomiat. Süstemaatiline anatoomia on ühtlasi funktsionaalne anatoomia ehk talitlusanatoomia, mis uurib elundite kuju ja nende omavahelises seoses ning seoses funktsioneerimisega; funktsionaalne anatoomia on seotud füsioloogiaga.
Topograafiline anatoomia ehk topoanatoomia ehk kirurgiline anatoomia uurib elundite paiknemist ja omavahelisi suhteid mitte elundkondade, vaid kehapiirkondade kaupa. Topograafiline anatoomia on tähtis eriti kirurgia seisukohast.
Rakendusanatoomia
pisi|Hiire kolju ja esikäpad Rakendusanatoomia ehk kliiniline anatoomia on seotud anatoomia rakendustega humaanmeditsiinis ja veterinaarmeditsiinis ning muudes valdkondades. Selle osad on näiteks kirurgiline anatoomia ja radioloogiline anatoomia (sealhulgas röntgenanatoomia).
Uuritakse ka organismi suuruse ja proportsioonide individuaalset, soolist ja ealist varieerumist. Seda rakendatakse ergonoomikas.
Plastiline anatoomia
Plastiline anatoomia ehk anatoomia kunstnikele ehk taideanatoomia uurib lähtudes kujutava kunsti vajadustest inimese keha väliskuju eri asendites ja eri liigutuste korral ning inimese keha proportsioone.
Võrdlev anatoomia
Võrdlev anatoomia ehk komparatiivanatoomia uurib eri taksonitesse kuuluvate organismide ehituse sarnasusi ja erinevusi, arvestades taksonitevahelisi sugulus- ja põlvnemissuhteid. Lähtutakse eri taksonite organismide osade vahelisest homoloogiast.
Arenguanatoomia
Arenguanatoomia (embrüoloogiline anatoomia ja ealine anatoomia) uurivad anatoomiliste seikade muutumist ontogeneesi jooksul.
Normaalne ja patoloogiline anatoomia
Normaalne anatoomia ehk normaalanatoomia uurib tervet, normaalset organismi, patoloogiline anatoomia uurib haigustest tingitud anatoomilisi muutusi.
Ajalugu
pisi|[[Mondino dei Liuzzi, Anathomia, 1541]] Esialgu hoiduti religioossetel põhjustel inimese keha lahkamisest ning andmeid inimese siseehituse kohta saadi kaudsel teel. Inimese keha hakkasid anatoomiliselt lahti lõikama umbes 300 eKr Herophilos ja Erasistratos Aleksandrias (Aleksandria meditsiinikoolkond). Nad tegid palju olulisi avastusi. 2. sajandil pKr võttis Galenos süstemaatiliselt kokku kõik vanakreeka anatoomide teadmised; ta kasutas loomade, eriti ahvide lahkamist. Galenos, kelle anatoomia oli osalt spekulatiivne, oli keskaja Euroopas vaieldamatu autoriteet anatoomia alal; lahkamisi tehti väga vähe. 16. sajandi alguses koostas Leonardo da Vinci oma lahkamiste põhjal täpsed anatoomilised joonised. Uusaja makroskoopilisele anatoomiale pani aluse Andreas Vesalius teosega "De humanis corporis fabrica libri septem" (1543), mis oli esimene kõikehõlmav illustreeritud anatoomiaõpik. See tegi lõpu Galenose autoriteedile. Vesalius kirjeldas luustikku, lihaseid, veresooni, närvisüsteemi ja seedeelundeid, tema järglased Padova ülikoolis (Hieronymus Fabricius, Gabriello Fallopius, Bartolomeo Eustachi) kirjeldasid ka näärmeid, erituselundeid ja suguelundeid. See andis tõuke füsioloogia arengule, näiteks vereringe avastaja William Harvey toetus Fabriciuse kirjeldusele veeniklappidest. Inimese makroskoopiline anatoomia arenes kuni 19. sajandi keskpaigani.
Mikroskoopiline anatoomia sai alguse Marcello Malpighist, kes 17. sajandi keskel avastas kapillaarid. Robert Hooke avastas taimede rakud. Antonie van Leeuwenhoek avastas lihaskiud ja spermatosoidid. Kui 1830ndatel võeti kasutusele akromaatilised läätsed, said Matthias Jakob Schleiden ja Theodor Schwann kinnitada, et rakk on kõigi organismide ehitusüksus. Prepareerimisel võeti 19. sajandi lõpuks kasutusele mikrotoom õhukeste kihtide saamiseks ning sünteetiliste värvidega värvimine kudede eristamiseks. 19. sajandil said alguse histoloogia ja tsütoloogia. 20. sajandi keskpaigas võeti kasutusele elektronmikroskoop ja tekkis molekulaaranatoomia.
Nearktis
thumb|300px|Nearktis hõlmab suure osa [[Põhja-Ameerikast]] Nearktis on üks kaheksast maismaariikkonnast Maal.
Anatoomia
Ajalugu
Võrdlevale anatoomiale pani aluse Aristoteles, kes eristas loomaliike muu hulgas anatoomiliste tunnuste järgi. Linné võttis anatoomilised tunnused aluseks loomade ja taimede süstemaatikas. Georges Cuvier uuendas võrdlevat anatoomiat.
Perametsa (Peipsiääre)
Perametsa on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Anatoomia
Ajalugu
pisi|[[Rembrandt. Doktor Tulpi anatoomialoeng]]
Perametsa (Peipsiääre)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pala valda.
Nearktis
Mõnikord käsitletakse Nearktist ja Palearktist Holarktise alla kuuluva regioonina.
Nearktise ja Palearktise floora ei erine märgatavalt, üks erinevusi on Nearktise suurem arv okaspuuperekondi.
Peakate
pisi|Erinevaid peakatteid Peakate on peas kantav rõivastusese, kaitsevahend või ehe.
Maapirn
Maapirn ehk topinambur ehk mugul-päevalill (Helianthus tuberosus) on korvõieliste sugukonda päevalille perekonda kuuluv taim.
Kirjeldus
Nimetus mugul-päevalill on taime kohta üsna täpne, kuna pealtpoolt näeb ta välja kui päevalill, kuid mullas arenevad mugulad. Ebasobivates kasvutingimustes ei pruugi õisik välja arenedagi, mistõttu Eestis on maapirn pigem juurvili kui lill. Taim moodustab rohkesti maa-aluseid võsundeid, millel arenevad mugulad. Mugulate suurus ja koore värvus oleneb sordist. Mugul võib kaaluda 10–100 g ja koore värvus varieerub roosast violetseni. Ka maapirni koor on söödav, mugulat tuleks vaid harjaga pesta. Õhukese koore tõttu ei säili mugulad kaua.
Kasvatamine
Saaki tuleks koristada valikuliselt. Siis, kui sügisesed külmad on lehestiku hävitanud, võib varred maha lõigata. Mugulad keldris ei säili, seepärast jäetakse osa saagist pigem kasvukohta talvituma. Selleks, et mugulaid saaks võimalikult kaua mullast üles võtta, kaetakse maapind multšiga.
Amiinid
Amiinid on ammoniaagi (NH3) derivaadid, milles üks, kaks või kolm vesiniku aatomit on asendatud orgaanilise asendusrühmaga.
Maapirn
Välislingid
pisi|Maapirni mugulaid pisi|Maapirni mugulaid
Amiinid
Jaotamine
Amiine jaotatakse asendatud vesinikuaatomite arvu järgi:
Fenüültuumaga seotud amiine nimetatakse aniliinideks.
Keemilised omadused
Amiinid on aluseliste omadustega, sest lämmastiku peal asub nukleofiilsustsenter.
Olof Palme
pisi|Olof Palme 1970. aastate alul Sven Olof Joachim Palme (30. jaanuar 1927 Stockholm – 28. veebruar 1986 Stockholm) oli rootsi poliitik, Rootsi peaminister 1969–1976 ja 1982–1986.
Elukäik
Olof Palme sündis Stockholmis Östermalmis. Tal puudus traditsiooniline sotsiaaldemokraatlik taust: tema isa Gunnar Palme oli rikas kindlustusärimees ja vanaisa Sven Palme oli samuti ärimees ning liberaalist poliitik. Olof Palme ema Elisabeth Sophie von Knieriem oli pärit Liivimaalt, tema vanaisa Alexander oli Vene impeeriumi Senati peaprokurör ning Riiginõukogu liige. Isapoolsed esivanemad olid muuhulgas sellistest tuntud aadliperekondadest nagu von Born, de Geer, von Rotkirch, von Sydow jt. Olof Palme abikaasa Lisbet oli samuti kõrgest aadlisoost, krahvide ja vabahärrade Beck-Friiside perekonnast.
Palme oli sotsiaaldemokraat ja erakonna Rootsi Sotsiaaldemokraatlik Töölispartei juht alates 14. oktoobrist 1969 kuni surmani.
Tapmine
pisi|Olof Palme mälestustahvel thumb|Olof Palme haud Stockholmis Olof Palmele ei meeldinud ihukaitsjaid kasutada. Neid polnud tal kaasas ka 1986. aasta 28. veebruari õhtul, kui ta koos abikaasa Lisbetiga pärast kinos käimist kodu poole jalutas. Kui Palmed olid Sveavägeni ja Tunnelgatani ristmikul sisenemas metroosse, et sõita koju umbes kahe kilomeetri kaugusel vanalinnas, ilmus mõrvar, tulistas Palmele Magnum 357-st kuuli selga, saatis teise kuuli Lisbeti poole ning põgenes Tunnelgatani kaudu ida suunas. Palme suri silmapilkselt, mõnede hinnangute järgi koguni enne kukkumist. Lisbetti kuul ei tabanud.
Tema mõrv oli pikka aega lahendamata. 1988. aasta detsembris arreteeriti mõrvas kahtlustatavana Stockholmi allilmas tuntud Christer Pettersson. Lisbet Palme tuvastas ta oma mehe tapjana, ning Pettersson läks kohtu alla, kus ta mõisteti 27. juunil 1989 süüdi, kuid ringkonnakohus vabastas ta hiljem süüdistuse vähese tõendatuse tõttu. 1990. aastate lõpus tuli ilmsiks uusi tõendeid Petterssoni vastu, kuid mais 1998 keeldus Rootsi ülemkohus uut menetlust alustamast.
2020. aasta 10. juunil toimunud pressikonverentsil kinnitas Rootsi peaprokurör Krister Petersson, et Olof Palme mõrva lahendamiseks algatatud kriminaalasja menetlus on lõpetatud, süüdlaseks tunnistati 2000. aastal surnud Stig Engström.
Tsitaat
Ütlen, et Sovet on kommunistlik diktatuurimaa, mille vastu tunneme samasugust vastikust, kui kõikide diktatuuride vastu. (30. augustil 1973; tsitaat on võetud Teatajast, tõlge rootsi keelest)
Mälestuse jäädvustamine
Alates 1987. aastast annab Olof Palme mälestusfond välja Olof Palme auhinda.
Permi Amkar
Permi Amkar on Venemaa jalgpalliklubi, mis alates hooajast 2004 mängib riigi kõrgliigas.
Gudermess
pisi| Gümse värav Gudermess (Gümse) on linn Tšetšeenias, Gudermessi rajooni halduskeskus.
Linn asub Gudemessi aheliku põhjaosas Tšetšeenia tasandiku idaosas Sunža ja Gumsi jõe ääres, 36 kilomeetrit Groznõist idas.
Gudermess sai linnaks 1941. aastal.
Gudermessi rahvaarv on 2006. aasta andmetel 39 000, 2002. aasta andmetel oli 33 756.
Linn on tähtis raudteetranspordisõlm.
Mart Kadastik
Elulugu
Ta on Alma Kadastiku ja Heiti Kadastiku poeg.
Anatoomia mõisteid
''Siin on loetletud inimese ja teiste selgroogsete loomade morfoloogia, anatoomia, embrüoloogia ja histoloogia mõisteid.
Mart Kadastik
Elulugu
1973. aastal lõpetas Kadastik Tartu 5. Keskkooli, 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonnas ajakirjanduse eriharu.
2013. aasta augustis teatati, et Schibstedi kontsern peab läbirääkimisi oma Eesti meediaäri, sh Postimehe ja trükikoja Kroonpress müügiks Eesti haru juhtide osaühingule, mille üks osanik on ka Mart Kadastik. Müügitehing leidis aset sama aasta septembris ning selle käigus omandas Margus Linnamäe poole Eesti Meediast ja teine 50% jäi juhtkonna ettevõttele TAMM Meedia, millest 58% kuulus Mart Kadastikule. Kaks aastat hiljem müüsid Mart Kadastik, Meelis Luht, Andres Kull ja Toomas Issak oma osaluse Margus Linnamäele kuuluvale ettevõttele ning Kadastik lahkus ettevõtte nõukogu juhatuse kohalt.
Aastail 1983–1986 õpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduskateedris.
Kadastik oli Maailma Ajalehtede Liidu juhatuse liige aastail 1994–2000.
Kadastik on aidanud kunagisel Eesti peaministril Andrus Ansipil kõnesid vormistada.
Looming
Mart Kadastik on kirjutanud ühiskonnateemalisi artikleid, samuti tõsielu- ja dokumentaalfilmide stsenaariume.
2013. aasta aprillis ilmus Kadastiku sulest esimene ilukirjandusteos, romaan "Kevad saabub sügisel". Autori sõnul on 2/3 raamatu sündmustest tegelikult juhtunud. Raamatut arvustati nii heatahtlikult kui ka kriitiliselt, Kadastik ise on nimetanud kriitika põhjuseks kirjanike olelusvõitlust. Pigem õnnestunuks on seda nimetanud kriitikud Jan Kaus ja Kaarel Kressa. Romaanile ilmus 2013. aastal järg "Suvi sulab talvel", mille tegevus toimub 2013. aasta suvel ja sügisel.
2014. aastal avaldasid Kadastik ja Katariina Tammert koos Varraku kirjastuses romaani "Paarismäng".
KGB materjalide kasutamine ja dissidentide vaenamine ajakirjanduses
1980. aastatel kirjutas Mart Kadastik ajalehes Edasi pseudonüümi Jaak Kalju all toona dissidentidena Eesti Vabariigi taastamist nõudnud inimeste, sh Lagle Pareki suhtes kriitilisi artikleid, kasutades muuhulgas Nõukogude Liidu julgeolekuametkonna KGB antud materjale. Nii kirjutas Kadastik 1984. aastal ajalehes Kodumaa värskelt süüdi mõistetud dissidentide Pareki, Arvo Pesti ja Heiki Ahoneni kohta: "Kui ebameeldiv seda ka ei ole eelnimetatutel tunnistada, ometi toimis neile peamise käivitava jõuna isiklik kasu. Olgu või rahuldus oma nime kuulmisest välismaistes raadiosaadetes." Sama aasta Edasis vene dissidentliku kirjaniku Aleksandr Solženitsõni kohta: "Apoliitiline silmakirjatseja, kes ei usu demokraatiasse, vaid on autoritarismi (eeskätt fašismi) ägeda pooldajana kohutanud isegi oma seniseid soosijaid Läänes." 1988. aastal kritiseeris ta nn nelja mehe ettepanekut Eesti isemajandamiseks (IME): "Isemajandamise ettepanekut arendades on juba jõutud nõudeni taastada kodanliku Eesti aegne riik ja kord. Kes vähegi poliitikat jagab, saab aru, et selline avantürism kompromiteerib meie teadlaste ja loovintelligentsi pingutusi vähendada kohaliku elu sõltuvust keskorganite suvast, puhub üles umbusaldust meie taotluste poliitiliste eesmärkide suhtes. /---/ Muide, olen lihtsate inimeste suust juba korduvalt kuulnud väiteid: Lagle Parek ja tema mõttekaaslased olla tegelikult provokaatorid, kes kaitsevad ühiskonna demokratiseerumise vastaste huve."
Ufa rajoon
Ufa rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Ufa.
Mart Kadastik
KGB materjalide kasutamine ja dissidentide vaenamine ajakirjanduses
Kadastik ise selgitas oma tegevust 1992. aasta 31. augustil ilmunud arvamusloos "Versioon 80. aastatest": "Mis ikka sundis tollast "Edasi" toimetajat osalema selles ahelas, mille jämedat otsa hoidis enda käes KGB? /---/ Jäin nõusse põhjusel, mis täna on ilmselt raskendav asjaolu: hasartne soov vahendada seda ajakirjanduslikult põnevat teemat senisest mitmekülgsemalt, inimlikumalt, trafaretivabalt. /---/ Ma ei mõistnud neid inimesi, vabadusvõitlus sellises vormis tundus siis absurdne, peamiselt vaid oma isiklike komplekside väljendusena. Mulle oli arusaamatu selle grupi sallimatus kõigi "harilikult" elavate eestlaste, eriti intelligentsi vastu."
Väidetavalt on just need kunagised kirjutised põhjus, miks Kadastik pole osalenud poliitikas. 1992. aastal kirjutas ta: "Minu vahetu poliitiline tegevus katkes siis, kui pettusin Rahvarinde režiimis. /---/ Süümevannet ma anda ei kavatse. Ehkki ma pole eales andnud KGB-le informatsiooni, olen ajakirjanikutöös kasutanud KGB andmeid." 2007. aastal avaldas Kadastik Postimehes arvamusloo "Rääkige ära!", kus kirjutas põhjustest, miks nõukogude ajal tehtust sageli avameelselt kõnelda ei taheta: "Kes tahakski rääkida lojaalsuse murdumisest. Vene ajal kaotasid paljud, kellelt nüüd oodatakse ülestunnistust, usu oma riigi ideesse. /---/ Nad vaikivad, ja teevad ilmselt õigesti. Ühiskond on valmis kuulma, aga mitte kuulama." Selles sõnavõtus kunagise tegevuse õigustamist nähes on Kadastikku kritiseerinud muuhulgas poliitik Indrek Tarand  ja Keskerakonna häälekandja Kesknädal.
Ufa rajoon
Rajoonis on 19 külaasundust, kus on kokku 89 asulat.
2010. aastal oli rajooni elanikest 45,2% venelased, 33,9% tatarlased, 14% baškiirid, 2% tšuvašid ja 1,2% ukrainlased.
Mart Kadastik
Arvamusi
Meediajuhina on Kadastik kritiseerinud veebiportaalide kommentaariume ("Kommentaarium on väga inetu, ma ei soovita kellelgi seal käia") ning näinud Eesti Rahvusringhäälingu laienemises kõmumeediasse (seoses ERR-i portaali menu.err.ee avanemisega) ohtu avalik-õigusliku ja erameedia vahelisele tasakaalule ("Kui maksumaksja rahaga tullakse internetimeediasse, siis see on väga suur risk"). Ta seisis ka Postimehe Tartust Tallinna kolimise eest 1995. aastal.
Tartu linna aukodaniku nimetusest loobumine
2016. aasta veebruaris esitasid Eesti Ajalehtede Liidu tegevdirektor Mart Raudsaar ja Äripäeva peatoimetaja Igor Rõtov Mart Kadastiku Tartu linna aukodaniku kandidaadiks. Põhjenduseks toodi Kadastiku tegevus meediakontserni Eesti Meedia looja ja juhina, kus ta "on oluliselt panustanud sõnavabaduse, meediavabaduse ning Eesti kvaliteetajakirjanduse arengusse". Samuti nimetati tema rolli Jaan Tõnissoni ausamba rajamisel Tartusse ning Tartu linnavalitsuse ja Postimehe ühise konkursi "Aasta tegu" algatamisel.
Pärast kandidatuuri avalikustamist saatis Eesti eurosaadik Indrek Tarand 16. veebruaril Tartu linnavalitsusele ja -volikogule avaliku kirja, milles avaldas arvamust, et Kadastiku tegevuse tõttu Nõukogude okupatsiooni lõpuaastail ajalehe Edasi peatoimetajana ja sidemete tõttu KGB-ga ei peaks Kadastik saama Tartu aukodanikuks. Tarand nimetas Kadastiku 1980. aastatel ajakirjanduses avaldatud tekste vihakõneks ning soovitas esitada kõik kolm aukodaniku kandidaati hääletusele eraldi. Kirjale järgnes avalik poleemika, kus kõrvutati Kadastikku kui potentsiaalset aukodanikku varem aukodanikuks valitud poliitvangi Enn Tartoga ning tõstatati ka küsimus Kadastiku rollist Postimehe viimisel Tartust Tallinna.
Linnavolikogu hääletusele 18. veebruaril esitati Kadastik siiski koos kardioloog Jaan Eha ja lastekirjanik Tiia Toometiga. Volikogus puhkenud vaidlusele vaatamata kiideti kõik kandidatuurid heaks 21 poolt- ja 18 vastuhäälega.
19. veebruaril teatas Mart Kadastik, et loobub aukodaniku nimetusest. Loobumise põhjendusena nimetas ta ka Postimehe olukorda pärast selle müümist Margus Linnamäele: "Mitte üldsegi mineviku pärast, vaid tuleviku pärast – täna veel ei ole mul täit veendumust, et olen andnud Eesti Meedia kontserni koos 'Postimehega' üle kätesse, kus ta on mitte ainult kahe käega, vaid ka südamega hoitud.".
Reekviem (muusika)
Reekviem on liturgilise muusika vorm ja žanr, mis põhineb katoliku kiriku leinamissal reekviemil.
Reekviemis on 11 osa.
Katoliku kiriku matuseteenistusena lauldakse reekviemi ühehäälselt ladina keeles gregooriuse koraali viisidega. Viimasel ajal kasutatakse ka tõlkeid.
Reekviemi esitab koor ning kaastegevad võivad olla solistid, orkester ja orel.
Reekviem koosneb kindlakskujunenud ladinakeelsete tekstidega lauludest, kuigi iga teos neid kõiki ei sisalda. Reekviemi laulud langevad osaliselt kokku tavalise missa osadega, ära jäävad Gloria ja Credo.
Requiem aeternam dona eis, Domine (Igavest rahu anna neile, Issand) on reekviemi avalaul, mis annab zanrile nimetuse.
Dies irae (Viha päev) sisuks on viimsepäevakohus ja maailmalõpp. Selle osa tekst loodi XIII sajandi keskel.