cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Premium liiga
Publik ja poolehoidjad
Meistriliiga mänge jälgis 2017. aastal keskmiselt 282 pealtvaatajat, mis on Euroopa kõrgliigade madalaim näitaja.
Gonzaga hertsogipalee
Kunstiväärtused
Hertsogipalee kunstiväärtused:
Premium liiga
Publik ja poolehoidjad
Meistriliiga publikurekord pärineb 2023. aasta 28. juunist, kui hooaja teise vooru kohtumist Tallinna FC Levadia ja Tallinna FC Flora vahel jälgis 3510 pealtvaatajat.
Gonzaga hertsogipalee
Aadress
Museo di Palazzo Ducale, Piazza Sordello 40, 46100 Mantova
Premium liiga
Publik ja poolehoidjad
Ametlikult registreeritud fänniklubid on vaid FC Floral.
Jalgpallikultuurile omane rivaliteet on suurim Flora ja Levadia vahel, kuid fännide arveteõiendamised on harvad.
Meistriliiga ajaloo tõsiseim vägivallajuhtum leidis aset 1. augustil 2009, kui Sillamäe Kalevi kodumängul FC Floraga läksid omavahel kähmlema vastasleeride poolehoidjad. Kohalik politsei kutsus tülitsevate jalgpallifännide ohjeldamiseks abijõudusid nii Narvast kui ka Jõhvist. Korrakaitsjad jätsid umbes 30 Flora fänni staadionile ja suunasid ligikaudu 70 sillamäelast sealt minema, konstaablijaoskonda toimetati kolm isikut. EJL-i distsiplinaarkomisjon karistas Kalevit mitterahuldava mängukorralduse eest kolme miinimumpalga suuruse rahatrahviga (umbes 13 000 krooni), ühemängulise koduväljaku keelu ja ühemängulise koduväljaku tingimisi keeluga; Florat trahviti poolehoidjate käitumise eest ühe miinimumpalga suuruse rahatrahviga.
2010. aastast on staadionitel lubatud kasutada pürotehnikat.
Meedia ja turundus
Meistriliiga tulemusi edastavad kõik suuremad meediaväljaanded. Pikemaid reportaaže teeb Õhtuleht ja Vikerraadio sporditoimetus igaesmaspäevases nädalarubriigis Vutimehed, põhjalikult kajastab liigat jalgpalliportaal soccernet.ee. Korrapäraste teleotseülekannetega alustas esimesena Kalev Sport 2008. aastal. Pärast Kalev Spordi pankrotti aasta hiljem võttis ülekandeõigused üle TV14. Hooajal 2011 kandis mänge üle TV 6. Ajakirjadest on Meistriliigast kirjutanud Sporditäht ja Jalka.
Eesti Jalgpalli Liit avaldab alates 2009. aastast iga vooru sümboolse koosseisu, mis koosneb väravavahist, neljast kaitsemängijast, neljast poolkaitsjast, kahest ründajast ja peatreenerist.
Alates 2008. aastast näeb kohtumisi regulaarselt otsepildis teleekraanil. Iga vooru ühest mängust toimub otseülekanne. 2014. aastast kannavad mänge üle ETV, Postimees ja ERRi spordiportaal.
2014. aastal näeb otseülekande vahendusel 102 Premium liiga kohtumist, mis on kõigi aegade rekord.
Reeglid välismängijatele
Võistlustel on lubatud ühte võistkonda registreerida 4 välismängijat, kellel pole Eesti või Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriigi kodakondsust ega Eestis välja antud välismaalase passi. Välismängijate arvestusse ei loeta mängijaid, kes on sündinud Eestis või kes on mänginud Eesti jalgpalli meistrivõistlustel vähemalt 7 hooaega. Mänguprotokolli tohib kanda 4 välismängijat. Väljakul tohib olla üheaegselt 3 välismängijat.
Varasemad meistrid
Meistriliiga loodi 1992. aastal, kuid Eesti jalgpalli meistrivõistlusi on peetud alates 1921. aastast.
Eesti meistrid 1921–1944
Hooajad 1941–1944 on II maailmasõja ajal toimunud mitteametlikud meistrivõistlused.
Mänsak (perekond)
Mänsak (Nucifraga) on värvuliste seltsi vareslaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Klassifikatsioon
Mänsakute perekonda kuulub kolm liiki :
Kirjeldus
thumb|Hallmänsak Mänsakutel on suhteliselt lühike saba, laiad tiivad ja pikk sirge terava tipuga nokk. Nad on metsalinnud ja seotud okasmetsadega.
Nad on kohastunud toituma männiseemnetest ja pähklitest. Neil on alanoka sees seljak, mis võimaldab pähkleid suhteliselt hõlpsasti purustada. Mänsakute keele all on paun, mis võimaldab neil kanda suurt kogust pähkleid ja seemneid pessa või panipaika. Igal vanalinnul on arvukalt selliseid panipaiku ja igal paaril on need paigutatud hajali üle oma valduse.
Aasta jooksul võib mänsak ära peita mitusada tuhat seemet, palju kordi rohkem kui ta sööb. Ülesleidmata seemned lähevad sageli kasvama. Niimoodi taastoodab mänsak omaenda elukeskkonda. Eriti oluline on tema tegevus põlendikel pärast metsatulekahjusid ja raiesmikel.
Mänsakute pesitsusedukus on seemnete suure saagikusega aastatel kõrge, kuid ikaldusaastatel on osa linde sunnitud oma kodumetsast toidu otsingul välja rändama. Pesitsemine toimub ikka vara, isegi enne lumesulamist. Pesa asub tavaliselt kõrgel okaspuu otsas. Tavaliselt on pesas 2–4 muna, mida hautakse 18 päeva.
Mänsakud on ainsad vareslased, kellel haudumisest võtavad osa mõlemad sugupooled. Ka poegi toidavad mõlemad vanemad. Pojad on pesas umbes 23 päeva ja jäävad pärast veel mitmeks kuuks vanematega kokku, et õppida neilt toiduvarude kogumist.
Pyhäjärvi linn
Pyhäjärvi on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas. Asub Pyhäjärvi ääres.
Ookeaniline platoo
Ookeaniline platoo on ulatuslik ümbritsevast abüssaalsest tasandikust kõrgem ala ookeani põhjas.
Ookeanilised platood tekivad vulkaaniliselt. Tegemist on veealuste suurte magmaprovintsidega. Kivimiliselt koosnevad nad peamiselt basaldist ning mõnikord nimetataksegi neid ookeanilisteks basaltplatoodeks. Tänapäeval on enamik neist siiski kaetud mitmesuguste meresetetega, sest vulkaaniline tegevus on tavaliselt hääbunud.
Ookeanilised platood liiguvad mandrite triivi tõttu ümbritsevate mandrilise maakoorega plokkide suhtes ning põrkuvad lõpuks nendega kokku. Et ookeaniline maakoor on sellistel aladel mitme kilomeetri võrra paksenenud, ei ole ookeanilist platood subduktsiooni läbi võimalik vahevöösse sukeldada. Seetõttu usuvadki teadlased, et ookeaniliste platoode teke ja hilisem liitumine mandritega on üks olulisi mehhanisme, mille läbi mandrite pindala on läbi geoloogilise aja kasvanud.
Ookeanilised platood tõusevad ümbritsevast ookeanipõhjast umbes kaks kuni kolm kilomeetrit kõrgemale. Maailma suurimad ookeanilised platood on Ontong-Java platoo Vaikses ookeanis ja Kergueleni platoo India ookeanis.
Absoluutne sagedus
Absoluutne sagedus on statistikas väärtusele vastav objektide arv.
Kontseptualism
Kontseptualismiks nimetatakse filosoofias vaadet, mille kohaselt universaalid küll eksisteerivad, kuid üksnes mõistetena vaimus.
Calcidius
pisi|Calcidiuse poolt ladina keelde tõlgitud Platoni dialoogi "Timaios" käsikiri, 10. saj. esimene pool Calcidius (ka Chalcidius; 4. sajand või 5. sajandi esimene pool) oli filosoof, kes tõlkis ladina keelde Platoni dialoogi "Timaios" alguse (7a–53c; pole teada, kas ta tõlkis ka ülejäänud osa) ning varustas selle kommentaaridega. Tõlge on pühendatud Hispaania piiskopile Córdoba Osiusele.
See oli ainus Platoni teos, mida varakeskaegses Lääne-Euroopas (kuni "Menoni" ja "Phaidoni" tõlkeni 1158) tunti. See teos tõi varakeskaegsesse mõttemaailma maailmahinge idee, mis mõjutas Chartresi koolkonda (Bernard Chartresist, Thierry Chartresist), ning suletud korrastatud universumi idee.
Ko Akuma Usagi no Koibumi to Machine Gun
Ko Akuma Usagi no Koibumi to Machine Gun (小悪魔USAGIの恋文とマシンガンe.p.; Väikese Deemonküüliku Armastuskiri ja Automaatpüstol) on An Cafe kolmas EP, mis ilmus Jaapanis 29. oktoobril 2008.
Dražee
Meditsiinis kasutatakse dražeed mõnede ravimite seespidise manustamise hõlbustamiseks. Dražeede valmistamisel kaetakse suhkrugraanulid paljukordselt ravi- ja abiainetega. Dražeedes on raviained kaetud kattekihiga, mis maskeerib nende maitse või kaitseb neid maomahla eest.
Ühekroonine münt (kullavärviline)
pisi|Eesti ühekroonised mündid Kuldkollaseid ühekrooniseid münte vermiti alates aastast 1998, enne seda vermiti ühekrooniseid münte hõbedasest sulamist.
Kujundus
Kuldkollane münt kaalub 5 grammi, selle läbimõõt on 2,325 sentimeetrit ning selle serv on katkendlikult rihveldatud (vaheldumisi sile ja rihveldatud pind; nii sileda kui ka rihveldatud ala järjestikune pikkus on umbes 13 mm ja mõlemaid on mündi serval 3 korda).
Avers
Mündi esiküljel on Eesti väike riigivapp ning vermimise aasta.
Revers
Mündi tagaküljel on sõnad EESTI VABARIIK ning nimiväärtus 1 KROON.
Vermimisaasta erimid
Kuldkollaseid 1-krooniseid münte vermiti aastatel 1998, 2000, 2001, 2003 ja 2006 ning ainus visuaalne erinevus müntidel on aastaarv.
Gustav Otto Douglas
Krahv Gustav Otto Douglas-Skenninge (Оттон Густав Дуклас (Дуглас-Скеннинген); 23. veebruar 1687 Stockholm – 2. veebruar 1771 Tallinn) oli šoti päritolu Rootsi ja hiljem Venemaa sõjaväelane ning riigitegelane.
Gustav Otto Douglas sündis Västerbotteni lääni kuberneri ooberst Gustaf Douglase (1648–1705) ja Beata Margareta Stenbocki (1661–1735) pojana. Tema isapoolne vanaisa oli Rootsi feldmarssal Robert Douglas ja emapoolne vanaisa feldmarssal Gustaf Otto Stenbock.
Ta teenis noorena Rootsi armees, kuid langes 1709. aastal Poltava lahingus vangi ja alates 1714. aastast teenis Vene sõjaväes, osaledes Soome okupeerimisel Isoviha ajal. Oli hiljem Eestimaa maanõunik.
1725. aastast oli ta kindralmajor ja 1729. aastast kindralleitnant. 1735–1739 osales Douglas Vene-Türgi sõjas ning sai 1737. aastal général en chefi auastme.
11. august 1738 – 22. märts 1740 oli Douglas Eestimaa kuberner.
1740. aasta juunis ta arreteeriti.
Piiskopi tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - Douglase tänav, Duglase tänav, Tuglase tänav, Kallaku tänav; saksa keeles Douglasstraße, Douglasberg.
Perekond
Ta abiellus 26. oktoobril 1715 Tallinnas Eestimaa kindralkuberneri Wolmar Anton von Schlippenbachi tütre Helena von Schlippenbachiga. Abielust sündisid:
Le Mans
Le Mans on linn Prantsusmaal Pays de la Loire'i piirkonnas, Sarthe'i departemangu keskus. Asub Sarthe ja Huisne jõe liitumiskohas.
Le Mans on Lääne-Prantsusmaal asuva kunagise Maine'i piirkonna, ning tänapäevase Sarthe'i departemangu pealinn. Kohalike elanikke kutsutakse Manceaux ja Mancelles.
Le Mansi peetakse esimeseks linnaks Euroopas, mis alustas "sõpruslinnade" traditsiooni. Le Mansi esimeseks sõpruslinnaks sai Paderborn Saksamaal aastal 836. See ühendus ristiti Euroopa Valguseks.
Asend ja suurus
Le Mans on Sarthe ja Huisne jõe ristumiskohas, umbes 220 km Pariisist ja 200 km Nantes'ist. Geograafililiselt jääb Le Mans suurte ja tähtsate maanteede ristumiskohale Põhi-Lõuna: Calais-Bayonne (Inglismaa-Hispaania).
Linna pindala on 52 km², mille järgi on Le Mans pärast Nantes'i Prantsusmaa lääneosa üks suuremaid linnu.
Elanikkond
Elanike arvuks loeti 2007. aastal 148 340. Mis tähendab, et Pays de la Loire's on Le Mans pärast Nantes'i ja Angersi kolmandal kohal, 16. kohal Prantsusmaal.
Majandus
Raudteede loomisega suurenes linn järsult. 1842. aastal lõi Ernest Sylvain Bollée kellade valamise tööstuse, millele järgneb rida suuri ettevõtteid. Tema poeg Amedee Bollee tootis 1873. aastast alates mitu aurumasinat. 1896. aastal valmis esimene bensiinimootoriga auto. Aastal 1906 toimus esimene Prantsuse Grand Prix, millest hiljem sündis "24 tunni ralli" loomise idee. Lennunduse pioneerid vennad Wilbur ja Orville Wright tulid Bollee vendade kutsel Le Mansi katsetama lennukit Flyer Model A, mis tõusis õhku 8. augustil 1908.
Ajalugu
pisi|püsti|Tänav vanalinnas pisi|Gallo-Rooma linnamüür
Inimasustuse alguseks loetakse umbes 4000. aastat eKr. Esimesed elanikud sarnasesid keldi hõimudele: Aulerc'id, hõim Loire'i ja Seine'i jõe vahel. Neist saab oluline rahvas ehituses, põllumajanduses ja kaubanduses. Leiud on tõestanud nende kaubandusliku tähtsust, ning "raha" kasutusele võttu juba enne 1. sajandil eKr. Ka Caesari märkmed 5000 Cenomanist Gallia sõja Vercingétorix' lahingus, mis olevat veerand kogu lääne Gallia sõjaväest, annavad tunnistust piirkonna tähtsusest.
Esmamainitud geograaf Ptolemaiose poolt kui Vindinium või Vindunum, mis on keldi päritolu nimi, kus Vindo tähendab "valge" või "hele", ja dunum tähendab "küngas" või "kindlus". Roomlased vallutasid linna 47 eKr, muutes selle Rooma provintsiks Gallia Lugdunensis. 1.–3. sajandil Rooma impeeriumis muudeti linna nimi Subdunumiks, mille algus oli keldikeelne ja mis muutub läbi ladina keele prantsuspärasemaks, kuid mis tähendab "linna kindluse jalamil". Aulerci pealinnana on Le Mans tuntud ka kui Civitas Cenomanorum (Cenomani'de linn). Jäljed 3. sajandil ehitatud amfiteatrist on tänaseni säilinud, üks osa rooma vannidest on tänaseni konserveeritud, paraku suurem osa rooma vannidest jäid 3. sajandi keskel keerulise poliitilise olukorra tõttu ehitatud linnamüüride alla, mis on üks paremini omal kujul säilinud Gallo-Rooma linnamüüre Euroopas.
Maine pealinnana oli Le Mans tunnistajaks 11. sajandi võimuvõitlusetele Põhja-Prantsusmaa Anjou ja Normandia hertsogi dünastiate vahel. Normandia hertsogi võiduga Maine üle, sai sellest ka tugipunkt Normandia hertsogkonna valitsejale William Vallutajale Inglismaa vallutamisel 1066. aastal. Kuigi 1069. aastal linnaelanike ülestõusuga läks linna võim Hugh V 'ile (Anjou) kellest sai Maine hertsog, ning sama pärilusliini kaudu jäi Maine valitsema Anjou dünastia. Anjou Geoffroy V abiellus 17. juunil 1128, Le Mansi katedraalis Inglismaa-Mathilde'ga (William Vallutaja lapselaps): liit, millest sai aluse Inglismaa kuninglik Plantagenet'e dünastia. Liidust 1130. aastal sündinud Henry II Plantagenet ristiti Le Mansi katedraalis ning 1154 päris ta ka Inglismaa trooni.
Plantagenet impeeriumist sai suurim kuningriik, suurem kui Prantsusmaa kuningriik kuni 1189. aastani, mil Prantsuse kuningas Philippe Auguste alustas rünnakut Inglismaa vastu püüdes Le Mansi enda valdusse saada. Linn jäi Richard I Lõvisüdame lese Navarra Bérangère kaasavaraks, kes veedab surema osa oma üksikust elust Le Mansis ning kes on ka maetud linna lähedale tema enda rajatud l'Epau kloostrisse. Iidsed Rooma müürid kaitsesid linna 1356. aastal Lancasterite rünnakute vastu Saja-aastase sõja (1337–1453) alguses, kuid hiljem sai linn tunda kibedat kohtlemist, kuni 1448. aastani, mil läks taas prantslaste valdusse.
Mootorisport
Vaatamata oma värvikale ajaloole on tänapäeval linn rohkem tuntud Le Mansi 24 tunni võidusõit (24Heures Du Mans) poolest, mida peetakse seal aastast 1923. Linnas on kaks eraldi võidusõidu rada, mis kohati ka ristuvad. Väiksem rada Bugatti Circuit, mis on pühendatud Ettore Bugattile, on aasta läbi kasutuses olev rada. Pikem ja kuulsam Circuit de la Sarthe koosneb kohati ka tavalisest maanteest, mis võistluste ajal avalikuks kasutuseks suletakse. Esimene Prantsuse Grand Prix toimus Le Mansis aastal 1906.
Deemon
pisi|Mihhail Vrubeli "Istuv deemon", inspireeritud Lermontovi luuletusest "Deemon" pisi|Detail [[freskost, mis kujutab deemoneid Rila kloostris Bulgaarias]] Deemon on folklooris, mütoloogias ja religioonis esinev üleloomulik olend. Sõna "deemon" pärineb kreekakeelsest sõnast daimon, mis algselt tähendas jumalust või üleloomulikku vaimolendit, kes oli vahendajaks jumalate ja inimeste vahel – inimese kaitsehaldjat või tema saatust suunavat vaimu. Alles ristiusk samastas deemonid kurjade vaimudega.
Vanas Testamendis ja juudi mütoloogias nimetati deemoneid se'irim 'karvased olendid'. Nende juhiks oli Asaseli (Azazel) nimeline kõrbedeemon, kellele lepituspäeval saadeti kõrbesse sokk pärast seda, kui inimeste patud talle üle olid kantud (patuoinas). Deemonite koduks peeti metsikut loodust, nende põhjustatuks mitmesuguseid õnnetusi. Usuti, et nad võivad esile kutsuda haigusi ja hullumeelsust. Eriti ohtlikud olid deemonid öösiti – enne hommikust kukelaulu kardeti väljas viibida ja võõraid kõnetada. Eriti kriitiliseks ajaks peeti neljapäeva ja laupäeva (sabati) ööd aga ka suvist keskpäeva.
Hea või halb
Vana-Kreeka sõna δαίμων (daimōn) tähistab vaimu või üleloomulikku jõudu. Daimōn pärineb tõenäoliselt kreeka tegusõnast daiesthai (ee k jagama). Algne kreeka sõna daimōn ei sisalda negatiivset või pahatahtlikkuse varjundit: vastupidi, εὐδαιμονία (eudaimonia, otsetõlkes hea tuju või õnn) tähistab rõõmu.
Deemonid sai oma negatiivse varjundi heebrea piibli Septuaginta tõlkes kreeka keelde, mis tugines semiidi mütoloogiale, kust see kandus edasi Uue Testamendi teksti. Läänemaailma keskaegne ja uuskeskaegne arusaam deemonist tuleneb hilisantiigi kultuurist.
Paganlikes usundites on nii hea- kui ka pahatahtlikke deemoneid, nii näiteks agatodeemonid ehk eudeemonid olid head, kakodeemonid pahad. Näiteks Kreeka filosoof Sokrates kirjeldas oma deemonit kui olendit, kes sunnib teda otsima ja rääkima tõde.
Päritolu
Deemonite päritolu kohta on erinevaid teooriaid. Üldtunnustatud on, et nad tekkisid inglite Jumalale vastuhaku ja nende taevast pagendamise tagajärjel. Selles kontekstis on vastuhakkajate juhiks ingel Lucifer, kellest peale langust saab Saatan. Judaistlikus teoloogias esineb ka käsitlusi, mille kohaselt deemonid on poolinimlikud olendid, kes sündisid Aadama ja Eeva patuelust vaimudega paradiisist välja heitmise järel. Teise teooria kohaselt lõi jumal Aadamale enne Eevat Lilithi-nimelise naise, kelle ühendusest Aadamaga deemonid alguse said. Esineb ka teooria, mille kohaselt on deemonid veeuputuses hukkunud inimeste hinged. Varakristlikud autorid on deemonitena käsitanud ka Vana-Rooma paganlikke jumalaid.
Võimed
Kristlik demonoloogia omistas deemonitele üleloomulikke võimeid, mis jäid Jumala omadele siiski alla. Deemonid omasid nii üleloomulikke füüsilisi kui ka vaimseid võimeid. Näiteks on nad üliväledad ja väsimatud, igavese mäluga ning kõiketeadvad, kes võivad näha isegi tulevikku. Neile omistati esmaklassilisi teadmisi kõigis tolle aja teadustes ja keeltes (muuhulgas ka lindude ja loomade keeles). Vaidlusaluseks oli see, kas deemonid suudavad inimese mõtteid lugeda või mitte. Deemoneid tunti ka oskuslike valetajatena.
Deemonite arv
Deemonite arvu üle on kristlikus traditsioonis palju vaieldud. Varakeskajal hinnati deemonite arvuks vahemikku kümnendikust kolmandikuni inglite koguarvust. Hiljem, demonoloogia arenedes jõuti ka täpsema arvuni. Näiteks kinnitas saksa arst ja õpetlane Johannes Weyer, et on olemas 1111 leegioni 6666 deemoniga. Teiste spetsialistide kohaselt oli see inglite koguarv, ning deemonite arv oli sellest vaid kolmandik. Pakuti välja ka oluliselt suuremaid numbreid, isegi kuni kümme tuhat miljardit (10 000 000 000 000 000).
Jaotus
Traditsiooniliselt jaotati deemonid sarnaselt inglitega üheksasse järku. Esines ka jaotust vastavalt pahedele – seitsme surmapatu järgi. Selle kohaselt seostati Luciferi uhkusega, Mammonit ahnusega, Asmodeusi liiderlikkusega, Saatanat vihkamisega, Beelzebubi liigsöömisega, Leviathani kadedusega ja Belphegorit laiskusega. Renessansiperioodil hakati deemoneid jaotama ka antiikmütoloogia põhjal saatüriteks, faunideks, nümfideks jne. Esineb ka riigil põhinevat jaotust, kus Saatan on vürst ja ülejäänud deemonid moodustavad tema valitsusaparaadi.
Patria Pasi
Sisu Pasi on Soomes Oy Sisu Auto Ab toodetav amfiibne soomustransportöör.
Sõiduki nimes tähendab "Sisu" tootjat, aga "Pasi" on lühend sõnadest "panssari-sisu", mis soome keeles tähendab soomustatud sõidukit.
Kirjeldus
Väliskujult ja ehituselt sarnaneb Sisu Pasi enamiku kolmeteljeliste lääne soomustransportööridega.
Sisu Pasi on 7,35 m pikk, 2,90 m lai ja 2,77 m kõrge. Ta kaalub 13,5 t. Tema meeskond on kaheliikmeline ja lisaks saab ta peale võtta kuni 16 reisijat.
Maanteel suudab Pasi arendada kiirust kuni 100 km/h, vees 10 km/h. See kehtib aga üksnes põhiversiooni kohta, sest kõik versioonid ei ole ujumisvõimelised. Pasi käiguvaru on 900 km.
Pasi võimsus on 240 hobujõudu ning võimsuse ja massi suhe on 17,5 hj/t.
Sisu Pasil on 6–12 mm paksune terasest soomus. Sõiduki põhi on maamiinikindel, esiaknad kuulikindlad ja varustatud kaitseluukidega. Sõidukil on sõltuv vedrustus, täielik kuuerattavedu ja võrdlemisi hea sõiduvõime maastikul. Ta suudab sõita kuni 60° tõusul. Siiski jääb masin läbivuselt alla 4-teljelistele BTR-seeria soomustransportööridele. Teiste sarnaste sõidukitega, näiteks TPz Fuchs ja BTR-80 võrreldes on tema sees rohkem ruumi.
Sisu Pasil ei ole standardrelvastust. Sõiduki katusel on pöördtorn, millesse võib paigutada kerge- või raskekuulipilduja või automaatsuurtüki. Külgedel ja taga on 8 BMP-tüüpi laskeava, mille kaudu reisijad, harilikult jalaväeüksus, saavad tulistada, ise soomuse taha varjununa. Sõidukit on lihtne juhtima õppida ja tal on korralik kiirus nii maanteel kui ka maastikul. Võrreldes teiste sarnaste sõidukitega, on Sisu Pasi sisemuses rohkem ruumi.
Probleemidena on avaldunud sildade konstruktsiooni nõrkus ning vastupidavuse kiire vähenemine lisakaalu ja raske maastikusõidu korral.
Versioonid
pisi|Pasi XA-180EST [[Vabaduse väljakul (2010)]] pisi|Pasi XA-180EST Vabaduse väljakul (2010) pisi|Pasi XA-180EST Kaitseväe paraadil
Nendest peamistest versioonidest on valmistatud arvukalt alamversioone, näiteks sõjaväeüksuste teisaldamiseks, laatsareti jaoks, sidepidamiseks, õhutõrjerelvade kandmiseks, radari kandmiseks, juhtkonna jaoks, tulekahjude kustutamiseks ja tankidega võitlemiseks.
Versioonid XA-180 ja XA-185 on võimelised veekogusid ujudes läbima.
Ajalugu
Tänapäeval on Sisu Pasi rahuvalvemissioonidel populaarne oma mobiilsuse, rahumeelse välimuse ja hea kaitsevõime tõttu maamiinide, isevalmistatud lõhkekehade, mürsukildude ja väikesekaliibriliste relvade tule vastu.
Sisu XA seeria järeltulija on Patria AMV.
Saarijärvi linn
Saarijärvi on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Lääne-Soome läänis, Kesk-Soome maakonnas. Saarijärvi naabervallad on Kannonkoski, Karstula, Multia, Uurainen ja Äänekoski linn. Vallas räägitakse soome keelt. 1. jaanuaril 2009 liideti linnaga Pylkönmäki vald. Enne liitmist elas linnas 9800 inimest ja rahvastiku tihedus oli 11,1 in/km².
Külad
Hännilä, Kolkanlahti, Kalmari, Konttimäki, Kuoppala, Tarvaala, Rahkola, Lannevesi, Mahlu, Leuhu, Pajupuro, Kekkilä, Häkkilä, Lehtola, Koskenkylä, Muittari, Kohmu, Heinäpohja, Peltokylä
Demonoloogia
Demonoloogia on õpetus deemonitest.
Kristlik demonoloogia tunneb suurt hulka mitmesuguseid deemoneid ja langenud ingleid, kes võivad inimesi eksitada, neid pattudele juhtida jne. Usutakse, et deemoneid on võimalik välja kutsuda, nendega lepinguid sõlmida ja nendega koostööd teha. Keskaegne inkvisitsioon süüdistas nõidu deemonitega suhtlemises. Tänapäeval suheldakse deemonitega satanismis, voodoo 's, nõiakunstis, maagias, uuspaganluses jpm alternatiivsetes religioossetes liikumistes.
Deemonite loend kristlikus demonoloogias
Aamon - Abalam - Abalim - Abigor - Adramelech - Agares - Aim - Allocer - Amaymon - Amdukias - Amduscias - Amoymon - Amy - Andras - Andrealphus - Andromalius - Ashtoroth - Astaroth - Ayperos - Ayporos - Aym
Baal - Balam - Barbas - Barbatos - Bathin - Bathym - Beal - Beale - Beall - Beball - Beelzebub - Behemoth - Belial - Beleth - Belphegor - Berith - Betryal - Bifrons - Botis - Buer - Bune
Caacrinolaas - Caassimolar - Caim - Camio - Carabia - Cerbere - Chax - Cimeies - Classyalabolas - Corson - Crocell - Curson
Dantalion - Decarabia
Flavros - Flauros - Focalor - Foraii - Foras - Forcas - Forneus - Forras - Furcas - Furfur
Gaap - Gamigin - Glassia-labolis - Glasya-Labolas - Gomory - Gremory - Gusion - Gusoin - Gusoyn
Haborym - Haagenti - Halphas - Havres - Hauras - Haures
Incubus - Ipes - Ipos
Kimaris
Labal - Lamia - Leraje - Leraie - Leviathan - Lucifer - Malaphar - Malephar - Malphas - Malthus - Mammon - Marax - Marbas - Marchosias - Marthim - Mathim - Mephistopheles - Merihem - Molech / Moloch / Moolok - Morax - Murmur
Naberius - Naberus - Naphula
Oray - Orias - Oriax - Orobas - Orobos - Ose - Oso - Otis
Paimon - Paimonia - Paymon - Phenex - Pithius - Procell - Pruflas - Pruslas - Purson
Raim - Raum - Ronove - Ronwe
Sabnock - Saleos - Satan - Scox - Seir - Shax - Sidragasum - Sitri - Stolas - Succubus - Surgat
Zagan - Zepar - Ziminiar
Xaphan
Kumulatiivne sagedus
Kumulatiivne sagedus (sageduste summa) on statistika mõiste. Kumulatiivse sageduse puhul absoluutsed sagedused liidetakse kuni käsiloleva väärtuse sageduseni (kaasa arvatud), kasutatakse ka kumulatiivset suhtelist sagedust (liidetakse suhtelised sagedused).
Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts
Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts on mittetulundusühing, mille eesmärgiks on seksuoloogia kui teaduse edendamine Eestis; seksuaalsusega seotud teadmiste taseme tõstmine; inimeste seksuaalse ja reproduktiivse tervise edendamine; seksuoloogiaalase uurimistöö edendamine; inimeste seksuaalsete ja reproduktiivsete õiguste esindamine ning seksuoloogia erialastandardite väljakujundamine, kontroll ja kaitse.
Eesti Akadeemilise Seksuoloogia Selts ühendab inimsuhete seksuaaltemaatikaga seotud kõrgharidusega inimesi – meedikuid, psühholooge, õpetajaid, filosoofe, kirjanikke, ajakirjanikke –, kes seltsi ühinenult aitavad kaasa seksuoloogia kui teaduse arengule ja inimeste seksuaalteadmiste rikastamisele.
Eesti Akadeemiline Seksuoloogia Selts loodi 1998. aasta sügisel.
Masi Oka
pisi|Masi Oka 2015. aastal Masi Oka (õieti Masayori Oka; jaapani keeles 岡 政偉 Oka Masayori; sündinud 27. detsembril 1974 Tōkyōs Jaapanis) on Kuldgloobusele nomineeritud Jaapani-Ameerika Ühendriikide näitleja ja digitaalefektide looja.
Tema tuntuimaks telerolliks on Hiro Nakamura osatäitmine Ameerika Ühendriikide draamasarjas "Kangelased" ja Franklini roll komöödiasarjas "Kollanokad". Lisaks on ta loonud digitaalefekte filmidele "Star Wars: Osa II - Kloonide rünnak", "Star Wars: Osa III - Sithi kättemaks", "Maailmade sõda" ja "Kariibi mere piraadid: Surnud mehe aardekirst".
Valka vald
pisi|[[Luke vasallilinnuse asukoht]]
Valka vald (läti keeles Valkas pagasts) on vald (2. järgu haldusüksus) Lätis Valka piirkonnas. 2009. aastani kuulus Valka rajooni. Vald piirneb sama piirkonna Valka linnaga ja Zvārtava, Vijciemsi ning Ērģeme vallaga, samuti ka Valmiera piirkonna Plāņi ja Jērcēni vallaga. Eestis piirneb Valka vald Valgamaa Tõrva (varem Hummuli) ja Valga vallaga (varem Tõlliste, Karula ja Taheva vallaga ning Valga linnaga).
Vald ümbritseb Eesti-Läti piiril asuvat Valka linna. Pindalalt on tegemist endise Valka rajooni ja nüüdse Valka piirkonna suurima vallaga.
Valla pindala on 280 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1295 inimest. Valla keskus on Lugaži küla. Vallavanemaks on Pēteris Pētersons.
Ajalugu
Vald tekkis 1909. aastal. Aastal 1935 oli valla pindala 120,5 km² ja elanikke oli seal 1660. Tänased piirid on vallal juba 1954. aasta haldusreformist alates, mil Valka külanõukoguga liideti likvideeritavad Lugaži ja Pedele külanõukogud. Ajalooliselt on valla majanduskeskuseks olnud 1334. aastast teada olev Lugaži mõis. Suurema osa vallast võtavad enda alla metsad, mistõttu peamisteks tegevusaladeks on kujunenud metsamajandus ja puidutööstus.
Loodus
Valla suuremad jõed on selle lõunapiiril voolav Koiva koos oma lisajõe Ujustega, Säde jõgi oma lisajõgede Purgaile ja Rikandaga ning Pedeli jõgi.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Luke vasallilinnuse varemed ja Lejasmuižnieki muinaskalme. Looduskaitse all on Vārna tamm, Kalnslīpi kask, Puņģi tuulepesaga mänd, Pastsili nõialuuaga mänd, Senči kuusk, Kalnslīpi pärn, Kalnslīpi tamm, Pedele mänd, Bērzezersi tamm, Kalnķimburi kask, Ārnieki tamm, Ķeizari tamm, Lielsproģi künnapuu, Austrumi kask, Austrumi kaksikkuusk, Kalnkrieviņi tamm, Burga tamm, Liepmuiža tamm, Garsarise mänd, Kurmīši mänd, Ķeļļesi tamm, Ruņģi kaksikkuusk, Medņi saar, Skujase mänd, Saule mänd, silmakujulise pahaga mänd, Vekši tammed, Vekši mänd, Vekši Pika Jala künnapuu, Sala tamm, Mācītājkaktise tamm, Vecāsgauja mänd, Aņņi küüni tammed, Marsi majandi tamm, Marsi majandi mänd, Bekase mänd, Sviļi mänd, Salaszvirgzdi tammed, Lejasvīndedzesi tamm, Vīndedzesi tamm, Lejasbozese pärn, Lejasbozese tamm ja Ķini tamm. Valla lõunaosas Koiva jõe kallastel kasvab ka arvukalt nimetuid kaitsealuseid põlispuid. Vallas asuvad 81 hektari suurune kaitseala Bulvāra riests, 183,3 ha suurune Burga aasa hoiuala, valla lõunaosa asub Ziemeļgauja kaitstaval maastikul, vald ise asub osaliselt Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealal.
Sümboolika
Valla vapi kilp on osalt hõbedane, pooleldi aga purpurne. Purpursel poolel on kujutatud hõbedasi jumalakäpa õisi, mida Lätis kohtab väga harva, ent Valka vallas – Ziemeļgauja (Põhja-Koiva) maastikukaitseala territooriumil on see sage. Purpurne värv rõhutab vallale iseloomulikke läti-eesti ühiseid jooni, sest nii Valka ümbruskonnas kui ka naaberkihelkondade eesti rahvariietel on sageli näha purpurivärvi. Ka jumalakäpa õied on purpursed.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 768 lätlast, 253 venelast, 48 valgevenelast, 40 ukrainlast, 6 poolakat ja 9 leedulast, lisaks veel 35 muude rahvaste esindajat.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Saatanlik Piibel
"Saatanlik Piibel" ("The Satanic Bible") on teos, mille kirjutas Anton Szandor LaVey aastal 1969 ning mis on üks tänapäevase ehk ratsionaalse satanismi alustekste.
Raamatusse on kogutud tähelepanekuid, esseesid ning põhilisemate satanistlike rituaalide kirjeldusi. Samuti on seal visandatud LaVey algupärane satanistlik filosoofia, mida on mõjutanud teiste seas Aleister Crowley, Friedrich Nietzsche ja Ragnar Redbeard.
"Saatanliku Piibli" tõlkimist eesti keelde alustas Musta Veenuse Ordu asutaja Jason 1999. Tõlke esimene trükk ilmus 2001 Burton H. Wolfe'i eessõnaga ning Musta Veenuse Ordu juhatuse esimehe Jasoni järelsõnaga. Aastal 2005 tuli müügile teine, veidi suuremas formaadis ja kvaliteetsem trükk, millele on lisatud eessõna Kalle Kulbokilt ning mille järelsõna on kirjutanud taas üks Musta Veenuse Ordu liikmetest. Kolmas trükk ilmus 2008. aastal kirjastuselt Algol. Sissejuhatuse on kirjutanud CoSi ülempreester Peter H. Gilmore. Lisalehele on kaassõna kirja pannud Sven Kivisildnik.
Sagedustabel
Sagedustabel - võtab andmetabelist kokku mitmel objektil mingit väärtust esineb ehk esitab vastava sageduse.
Peame teadma milliseid väärtusi tunnus võib omandada ja kui sageli iga väärtus esines (...mitmel üliõpilasel on hallid silmad...).
Tallinna–Keila raudteelõik
Tallinna–Keila raudteelõik on 26,8 kilomeetri pikkune laiarööpmeline raudtee Tallinna (Balti jaama) ja Keila raudteejaama vahel. 2023. aastal valmis raudtee ümberehitus, tänu millele on Tallinna–Keila raudteelõik nüüd täies pikkuses kahe peateega. Varem oli raudtee 19,5 kilomeetri ulatuses kahe- ja 7,3 kilomeetri ulatuses üheteeline. Elektrifitseeritud kogu raudtee pikkuses. Kuulub AS Eesti Raudteele.
Peale ümberehituse valmimist Tallinn–Keila raudteelõigul 2023. aastal tõusevad ka rongide piirkiirused endiselt 120 kilomeetri tunnikiiruselt kuni 140 tunnikiirusele.
Tallinna piires kuni Pääskülani kehtib rongidele endiselt 70 km/h samuti vahetati ümberehituste käigus ära fooride- ja tõkkepuude juhtimissüsteem raudtee lõigul kuna vana juhtimissüsteem oli pärit Nõukogude ajast vahemikus 1958-1981.
Tallinna–Keila raudtee äärde on rajatud 3 raudteejaama: Balti jaam, Pääsküla, Keila ja 12 peatuspunkti: Lilleküla, Tondi, Järve, Rahumäe, Nõmme, Hiiu, Kivimäe, Laagri, Urda, Padula, Saue, Valingu. Samuti loetakse sellele kuuluvaks Kopli kaubajaam.
Reisijateveol on raudtee jagatud 1., 2., ja 3. tsooniks. 1. tsoon jääb Balti jaama ja Laagri raudteepeatuse vahele, kuni Valingu raudteepeatuseni on juba 2. tsoon. Valingu raudteepeatus asub samaaegselt kahes tsoonis ning Padula raudteepeatuses toimub rongi sisenemine ja väljumine ainult läbi rongi C-ala.
Rongiliinid
Tallinna–Keila raudtee piires toimub reisijatevedu kuni Pääskülani ja Keilani (tava- ja ekspressliin). Elektrirongide sõit liinidel algab depoost ja lõpeb depoos, see tähendab marsruudil Pääsküla–Tallinn.
Keilast on võimalik edasi sõita elektrirongidega Paldiskini, Kloogarannani ja Turbani.
Jaamad ja peatuskohad
pisi|left|[[Balti jaam]] Et raudtee rajamine soodustas uute asunduste tekkimist, sai raudteelõigul pärast selle avamist kõige tulusamaks veoliigiks reisijate vedu. Esimesed uued peatuspunktid Keila ja Tallinn (mõlemad avati 1870) vahel rajati 1872. aastal Sauele (Friedrichshof) ja Nõmmele. 1876. aastast sai Nõmmest pooljaam, kuhu ehitati 1888 uus perroon ja kõrvaltee.
Tallinna–Keila raudtee elektrifitseerimine (1924) soodustas uute peatuskohtade rajamist. Juba olemasolevatele Pääskülale (1915) ja Järvele (1923) lisandusid Kivimäe (1924), Rahumäe (1926), Hiiu (1926), Laagri (1928), Lilleküla (1929) ja Tondi (1934). Nüüdisajal on rajatud Urda (2008) ja Padula raudteepeatus (2008).
Viaduktid, sillad ja ülesõidud
pisi|Raudtee Valingu külas
Ajalugu
pisi|[[Keila raudteejaam Nõukogude ajal]] pisi|[[Rahumäe viadukt Tallinnas]]
Orkney saared
Orkney saared on saarestik Suurbritannia saare põhjaranniku lähedal.
Koosneb üle 70 saarest, millest 20 on asustatud. Suurim saar on Mainland. Kuuluvad Suurbritanniale ja moodustavad Šotimaa haldusüksuse.
Suurim asula ja ühtlasi saarte administratiivne keskus on Kirkwall.
Orkney saartel asuvad neoliitilised asulakohad on ühed vanimad ja kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse. Saared on olnud asustatud juba vähemalt 8500 aastat.
Peetruse rist
pisi|Tagurpidi [[Ladina risti nimetatakse Peetruse ristiks]] pisi|Peetruse ristilöömine ([[Filippino Lippi, 14. sajand)]] Peetruse rist ehk tagurpidi rist on kristlik sümbol. Väidetavalt löödi Peetrus risti pea alaspidi, sest ta ei pidanud end selle vääriliseks, et teda hukataks samal viisil kui Jeesust. Peetruse risti seostatakse alandlikkusega. Püha Peetrusele pühitsetud kirikute tornid kannavad sageli Ladina risti asemel Peetruse risti.
Tänapäeval seostatakse Peetruse risti mõnikord antikristuse ja satanismiga, kuna väidetavalt sümboliseerib tagurpidi rist kristluse põhitõdede pea peale pööramist. Peetruse risti selline tähendus pole kooskõlas kristliku traditsiooniga.
Suur-Soome idee
pisi| Suur-Soome moodustamiseks [[Soomele lisatavad alad. sinakashall – Ida-Karjala tumesinine – Eesti ja Ingerimaa roheline – osa Finnmargist lilla – osa Tornio jõe orust Soome piirid on kaardil kujutatud nii Tartu rahulepingu 1920 kui Pariisi rahulepingu 1947 järgselt. ]]
Marroquí neem
thumb|Punta de Tarifa (vasakul) Marroquí neem (hispaania keeles Punta de Tarifa, Punta Marroquí) on neem Hispaanias Tarifa linna lääneserval Gibraltari väina ääres. See on Pürenee poolsaare ning Euroopa mandriosa lõunapoolseim punkt.
Suur-Soome idee
Suur-Soome (soome keeles: Suur-Suomi) oli idee, mis sündis maa põlisasukatele tagastamise poliitika liikumiste hulgas ning väljendas Euroopa rahvusluse Soome vormi enne Teist maailmasõda. Selle järgi pidid ühinema Soome, teised soomlaste, sealhulgas ingerisoomlaste asualad ning eestlaste ja kveenide asualad. Suur-Soome idee kaotas populaarsuse ning mõju 1917. aastal ning kaotas poolehoiu pärast Jätkusõda ja Teist maailmasõda. Suur-Soome ideed kandis ja levitas aastail 1922–1944 tegutsenud Akadeemiline Karjala Selts (Akateeminen Karjala-Seura).
Marroquí neem
Gibraltari väina kitsaskoht tekitab neeme ääres iilidena puhuva tugeva tuule, mis on soodne surfajatele.
Suur-Soome idee
Suur-Soome idee populaarseim versioon oli ühendada Soomega piirnevad alad, kus elasid soomlased ja karjalased. Mõned idee pooldajad lisasid ka Ingerimaa, Eesti, Põhja-Finnmargi ja Tornio jõe oru.
Mõnedes utoopilistes või naljatavates nägemustes taheti ühendada kogu ala Põhjalahest kuni Uurali mäestikuni ning ka kaugemad Lääne-Siberi alad, kus soome-ugri keelte kõnelejad elavad ka tänapäeval.
Suur-Soome idee pooldaja Eestis oli Konstantin Päts, kes tegi korduvalt ettepanekuid Eesti-Soome ühisriigi loomiseks.
Jätkusõjas vallutas Soome 1941. aasta oktoobri alguseks Petroskoi. Algas Karjala soomestamine (Юкка Куломаа... lk 185, 235). Slaavlaste tarvis rajati 6 koonduslaagrit, linna uueks nimeks sai kapten Eino Leskineni ettepanekul Äänislinna. 1942. aasta aprillis tähistas Akadeemiline Karjala Selts seal oma 20. tegevusaastat. Osales üle 300 noore ohvitseri, kelle idee oli ühendada Soomega Ida-Karjala ja ka kõik sugulusrahvad. Pärast okupantide taganemist 27. juunil 1944 kannab linn oma ajaloolist nimekuju Petrozavodsk (Peetritehas) ja Suur-Soome idee vaibus (Юкка Куломаа... lk 197, 201, 226).
Seksuaaltervise Kliinik
Seksuaaltervise Kliinik on Tallinnas asuv raviasutus, mis pakub abi seksuaalsuse ja seksuaaltervise probleemide korral.
Kliinik on asutatud 2002. aastal, selle asutamist toetas Euroopa Liidu PHARE-programm.
Goddert von Plettenberg
Goddert von Plettenberg (ka Gotthard) oli Liivi ordu maamarssal aastatel 1450–1461.
Goddert oli Wolter von Plettenbergi sugulane. Võimalik, et Wolteri karjäär ordus sai alguse just tänu talle. Aastatel 1447–1449 oli Goddert ka Narva foogt.
Cool Vibes
"Cool Vibes" on laul, millega ansambel Vanilla Ninja esindas Šveitsi 2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. Laul saavutas lauluvõistlusel 8. koha.
Laulu on kirjutanud David Brandes, Jane Tempest, John O'Flynn ja Bernd Meinunger. Autorite osas on erinevad allikad eri arvamusel nii sõnade kui viisi osas. Sõnade autoriks on pakutud ka Katrin Siskat.
Harilik pilliroog
Harilik pilliroog (Phragmites australis) on kõrreliste sugukonda pilliroo perekonda kuuluv taim.
Pilliroo sünonüümidena on kasutatud Arundo phragmites L. (basionüüm), Phragmites altissimus, P. berlandieri, P. communis, P. dioicus, P. maximus ja P. vulgaris. Lisaks on pillirool arvukalt rahvapäraseid nimetusi: roog, kõrkmed, merihain, vesiroog, sonn.
Pilliroog on levikult kosmopoliit.
Pilliroog on Eesti suurim kõrreline. Ta paljuneb siin peamiselt vegetatiivselt, moodustades suuri roostikke, mis koosnevad kloonidest. Need võivad olla enam kui ruutkilomeetri suurused. Pilliroo seemned valmivad Eestis harva.
Algselt oli pilliroog mageveetaim, aga ta on halohüüt ehk teisisõnu armastab soolast. Seetõttu talub ta hästi riimvett ja Eestis kasvab ta mererannal sama edukalt kui järvekaldal.
Pilliroog kasvab kuni meetrisügavuses vees, aga on juhtunud, et pilliroog kasvab ujuva matina. Taime vars on 2–6 m pikk. Kõrgemad taimed kasvavad sooja suve ja viljaka pinnasega paigus. Soodsates tingimustes võib ta vegetatiivselt levida kiirusega 5 m aastas.
Pilliroo lehed on 20–50 cm pikad ja 2–3 cm laiad. Õied puhkevad hilissuvel ja moodustavad tiheda tumelilla pöörise, mis on 20–50 cm pikk.
Pilliroog kaob seal, kus pidevalt kariloomi karjatatakse, või kasvatab endale nii lühikesed võrsed kui rohul tavaliselt on.
Pilliroovarsi kasutatakse ehitusmaterjalina, samuti punumistöödeks. Pilliroovarsi lõigatakse talvel ja see on taastuv loodusvara, sest ei kahjusta kuidagi taimekasvu ja juba järgmisel aastal kasvavad samasse uued taimevarred.
Pilliroog mütoloogias
Vanakreeka mütoloogias karistas Apollon kuningas Midast sellega, et laskis talle kasvada eesli kõrvad. Midas häbenes seda ja kandis edaspidi peakatet, kuni tema juuksed kasvasid nii pikaks, et neid tuli lõigata. Midas pidi oma kõrvu juuksurile näitama, aga see tõotas surma ähvardusel, et ei räägi kuninga kõrvadest kellelegi. Saladuse hoidmine osutus tema jaoks siiski raskeks. Lõpuks kaevas ta jõe kaldale augu, sosistas sinna sisse: "Kuningas Midasel on eeslikõrvad!" ja ajas augu kinni. Rohkem saladus teda enam ei vaevanud, kuid järgmisel kevadel kasvas augu kohale pilliroog ja kui tuul seda lehvitas, siis kohises pilliroog kuuldavalt: "Kuningas Midasel on eeslikõrvad." Nii sai kogu rahvas asjast teada.
Piiblis mainitakse pilliroogu paarkümmend korda.
Moosese ema pani kolmekuuse Moosese pilliroost tehtud tõrvatud ja vaiguga määritud laekasse ja asetas laeka Niiluse jõe äärde kõrkjaisse, kust vaarao tütar selle leidis, poisile halastas ja ta üles kasvatas (2 Mo. 2:3–6).
Kui Jeesust enne ristilöömist piinati, siis löödi teda pillirooga pähe (Mt 27:29-30, Mk 15:18-19) ja talle anti pilliroo otsa pandud käsnast äädikat juua (Mt 27:48, Mk 15:36).
Noa laev väidetakse olevat tehtud goferipuust ning seest ja väljast tõrvatud (1Mo 6:14). Mis puu on goferipuu, seda pole selgitatud, kuid heebrea keeles nimetatakse sama sõnaga korvi, milles Mooses Niiluse kaldale pandi, nii et seetõttu oli ka Noa laev pilliroost valmistatud.
Latt
Sõnal "latt" on mitu tähendust.
Eesti Seksuaaltervise Liit
Eesti Seksuaaltervise Liit (lühendina ESTL; varem Eesti Pereplaneerimise Liit, lühendina EPPL) on Eesti mittetulundusühing, seksuaal- ja reproduktiivtervise ja -õiguste eestkosteorganisatsioon. Selle tegevuse eesmärk on kõigi Eestis elavate inimeste reproduktiiv- ja seksuaaltervise parandamine.
ESTL (tollal EPPL) asutati 18. novembril 1994. Liidu tegevuse fookuses on noored, kuid samuti tegutseb ESTL pereplaneerimise, rasestumisvastaste vahendite ja seksuaalsel teel levivate haiguste valdkonnas, tutvustab ja edendab Eestis seksuaalõigusi kui inimõigusi, edendab soolist võrdõiguslikkust ning võitleb seksuaalvägivalla vastu.
Roosilõhnaline kuldjuur
Levila
Kuldjuur kasvab looduslikult külmas kliimas: Arktikas, Kesk-Aasia mägedes, Kaljumäestikus, Uuralis, Lõuna-Siberi ja Kaug-Ida mägedes ning Euroopa mäestikes: Alpides, Püreneedes ja Karpaatides, lisaks Skandinaavias, Koola poolsaarel, Islandil, Soomes, Suurbritannia saarel ja Iirimaal. Mägedes kasvab ta kuni 2280 meetri kõrgusel.
Kirjeldus
Roosilõhnaline kuldjuur on kahekojaline taim. Ühel taimel on mitu (10–15) 5–35 cm kõrgust vart. Harva kohtab ka ühe varrega isendeid. Juured on tugevad, pealt kuldse varjundiga, seest valged. Juurikal on iseloomulik roosilõhn. Juurikat nimetatakse küll kuldjuureks, aga tegelikult on juurikas pigem pronksja või pärlmutterjat värvi.
Taime lehed on piklik-munajad, ellipsikujulised või terava otsaga, tipuosas saagja servaga.
Taim õitseb juunis-juulis. Õied on kollased. Õisikud meenutavad korvõieliste õisi, kuigi kuldjuur pole nendega sugulane. Vili on rohekas püstiseisev kukkur. Viljad küpsevad augustis.
Kasutamine
Roosilõhnaline kuldjuur võib olla tõhus meeleolu parandamisel ja depressiooniga võitlemisel. Pilootuuringud inimestel on näidanud, et ta parandab füüsilist ja vaimset võimekust ning võib vähendada väsimust. Ka katsed rottidega on näidanud, et roosilõhnaline kuldjuur hoiab ära stressiga seotud muutusi söögiisus, kehalises aktiivsuses, kaalus ja sigimistsüklis. Inimesel on annus 340–680 mg päevas näidanud 18–70-aastastel mees- ja naispatsientidel olulist mõju kerge või mõõduka depressiooni korral. Kuldjuureekstrakti kasutamine suurendab vaimset võimekust, eriti keskendumisvõimet, nii tervetel inimestel kui ka kroonilist väsimust põdevatel läbipõlemissündroomi all kannatavatel isikutel.
See mõju on seotud serotoniini ja dopamiini taseme parandamisega kehas monoamiinoksidaasi pärssimise tõttu ja mõju pärast opioidsetele peptiididele, näiteks beetaendorfiinidele, kuigi neurokeemilised mehhanismid ei ole veel teadusuuringute abil täpselt dokumenteeritud.
Taime kuivatatud risoom sisaldab eeterlikke õlisid. Üks uuringuist tuvastas 86 lenduvat komponenti, millest kõige rikkalikumalt olid esindatud monoterpeen-süsivesikud, monoterpeen-alkoholid ja sirge ahelaga alifaatsed alkoholid.
Peamine lõhna tekitav aine on geraniool, seda täiendavad geranüülatsetaat, bensüülalkohol ja fenüületüülalkohol.
Rahvameditsiinis
1970–1973 uuriti Gorno-Altaiskis võimalusi taime introdutseerimiseks. Mitmesugustesse tingimustesse rajati istandusi ja vaadati, kuidas kasvab. Üldiselt kasvas kenasti, kasvatada oli lihtne. Selgus, et seemnest ja juurest kasvatatud taimedel oli oluline erinevus: seemnest kasvatatud taimede juurikas kasvas kuni 20 korda raskemaks. Kõige tõhusam seemnetest paljundamise meetod oli nende külvamine vahetult enne talve. Taim ei ole nõudlik soojuse ega valguse suhtes, küll aga nõuab pidevat niisutamist.
Rahvameditsiinis kasutatakse ravimina enam kui 2 varrega taime juuri. Neid kogutakse augustis-septembris. Teist korda võib samast kohast juuri koguda 10–15 aasta pärast. Juurest valmistatakse ekstrakt näiteks nii: 10 g kuldjuurele valatakse 100 g viina, lastakse 10 päeva seista, loksutatakse sageli ja pärast võetakse pool teelusikatäit päevas.
Vikerkaar (ajakiri)
Ajalugu
Ajakirja Vikerkaar esimene peatoimetaja kinnitati Moskvas Üleliidulise Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu Keskkomitees R. Veidemanni järgi juba 1985. aastal, seega veel enne seda, kui ajakiri tegelikult asutati. EKP Keskkomitee büroo määras esimese peatoimetaja kohale veebruaris 1986. Esimene number ilmus 1986. aasta juulis. "Sellele aitas kaasa mitme õnneliku asjaolu kokkusattumine. Kõigepealt muidugi aeg, mis partei XXVII kongressiga oli teinud täispöörde ja nõudis seda ka ajakirjanduselt. – Õige pea sai toimetus imeilusa "korteri" Gagarini pst. 30, uhiuue mööbli, kõik muu vajaliku tööks autorite ja käsikirjadega."
Ajakirja esiknumbri saatesõnas ütleb esimene peatoimetaja Rein Veidemann: "Meie ajakiri alustab ilmumist Tuglase 100. sünniaastal. Meie tulek leiab aset ajal, mil kogu Nõukogudemaa on alustanud aastatuhande vahetuseni ulatuvate sihtide püüdlemist tõsisemalt kui kunagi varem. Meie tee algab partei XXVII kongressi aastal, kongressi, mille pöördelisuse tunnistajaks äsja olime, mille pöördelisust tunnistavad meie sõbrad ja mille pöördelisust on sunnitud tunnistama ka meie oponendid. Me alustame ülemaailmsel rahuaastal. "Vikerkaare" esimene number jõuab lugejani päevil, mil sotsialistlikku Eestit saab nelikümmend kuus aastat. Kõik see ajakirja ilmumistausta juurde kuuluv lisab meie etteastele erilisust."
Rein Veidemann on öelnud: “Vikerkaare ja tema venekeelse sõsara Raduga – taga oli NLKP Keskkomitee otsus asutada «internatsionaalset kasvatust» silmas pidades kõigis toonastes liiduvabariikides niisugune kakskeelne noorte väljaanne. Aga kui asi 1985. aasta lõpus tegelikuks muutus, oli 1982 Brežneviga alanud nõukogude parteijuhtide «surmaseriaal» lõpu korral ja Gorbatšov lootusetuks muutuvat süsteemi päästma määratud.” – Vikerkaare sünnile andis “erilise hoo see, et sündmus sattus perestroika ja üldise ühiskondlik-vaimse vabanemise ja pulbitsemise aegadesse.” Marek Tamm: “Nagu olen hiljem kuulnud, tegutses Vikerkaare toimetus üksaegu kui Rahvarinde staap.”