cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Matanuska-Susitna maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 2,50%.
20 556 leibkonna seas oli
Majapidamises oli keskmiselt 2,84 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,29 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 34 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 108,20 meessoost inimest. Iga vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 108,10 meest.
Karitsa (Rapla)
Karitsa on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1993–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Kaiu vallas.
Esmamainitud 1241. a Taani hindamisraamatus kui Kariscae (5 adm). Hiljemalt 1287. a omandas küla Tallinna Püha Miikaeli nunnaklooster. 1651. a kinkis Rootsi kuninganna Kristiina Kuimetsa mõisa, mille külade hulka kuulus ka Karitsa küla, Eestimaa Rüütelkonnale lauamõisaks. 1663. a eraldati Kuimetsa mõisast Kaiu mõis (sh. Karitsa küla). Aastatel 1669-1678 küla mõisastati ja rajati Karitsa mõis. 1919. a maaseaduse alusel mõis võõrandati ja rajati Karitsa asundus. 1977. a liideti Karitsa asundus ja Salutaguse küla ning moodustus Karitsa küla.
Hassiidide lood
"Hassiidide lood" on Martin Buberi teos, mis lõplikult valmis 1947. aastal ja ilmus Zürichis 1949. aastal.
Kokkuvõte sissejuhatusest
Raamat tutvustab legendaarse reaalsuse maailma. See on legendaarne, sest tegemist pole kroonikaga. Legendid pärinevad innukatelt inimestelt meenutustest selle kohta, mida nad oma innus on näinud või arvanud nägevat. See on reaalsus, sest see on innukate hingede reaalsus. Kõik see ei ole mitte ainult psühholoogiline tõsiasi, vaid ka elu tõsiasi. Juhtus midagi, mis hinge virgutas ja sellel oli mingi tagajärg. Seda tagajärge edasi andes ilmutab pärimus selle põhjuse ning virgutaja ja virgutatava vahelise kontakti.
Virtuaalne kogukond
Virtuaalne kogukond on võrgustik inimestest, kes ühiste huvide või eesmärkide lahendamise nimel suhtlevad tehnoloogilise sidevahendi kaudu. Kõige levinumad virtuaalsed kogukonnad kasutavad interneti vahendeid.
Sotsioloog Howard Rheingold (s. 1947) käsitles virtuaalset kogukonda raamatus "The Virtual Community", 1993.
Hassiidide lood
Kokkuvõte sissejuhatusest
Lugudes on juttu virgutajatest tsadikitest. Seda sõna (mitmuses zaddikim) tõlgitakse tavaliselt 'õiglased', kuid tegelikult tähendab see 'läbikatsutud' ehk 'läbiproovitud'. Need on hassiidide juhid. Ja virgutatavad, hassiidid (hasidim) on 'andunud'. Raamatus räägitakse sellest, kuidas tsadikid oma hassiididega elasid.
Hassiidi õpetuse tuum on innukast rõõmust täidetud elu. Tegemist ei ole teooriaga, mis ei sõltu sellest, kas see on tegelikkusele üle kantav. See on teoreetiline lisa tsadikite ja hassiidide elule, eriti esimese kuue põlvkonna jooksul, millest raamat räägib.
Kõikide suurte religioonide eesmärk on viia eluni täis vaimustust ja indu, mida mitte mingi kogemus ei saa lämmatada ja mis seetõttu peab pärinema suhtest igavesega, mis on sealpool igasuguseid individuaalseid kogemusi. Et aga inimese kontaktid maailmaga ja endaga ei pruugi teda innustada, juhivad usulised mõisted ta teistsuguse olemiseni, täiuslikkuse maailmani, milles ka tema hing võib täiuslikuks saada. Võrreldes täiusliku olemise seisundiga, tundub elu maa peal ainult eestoana või illusiooniga ja kõrgema elu väljavaatel on ülesanne tekitada innukust pettumust valmistavate välis- ja sisekogemuste palge ees, tekitada innukat veendumust, et kõrgem elu on olemas ning on inimese hingele kättesaadav või saab tasapisi kättesaadavaks. Kuigi usk tulevasse elusse on judaismile üldine, on alati püütud leida täiuslikkusele koht ka maa peal. Messianistlik arusaam tulevasest elust maa peal, mille ettevalmistamisele saab igaüks kaasa aidata, ei saanud anda igapäevaelule seda kohkumatut ja vaimustunud rõõmu siin ja praegu, mis saab tuleneda üksnes täitumusest olevikus, mitte lootusest täitumusele tulevikus. Selleni ei viinud ka kabala õpetus hingede rändamisest, mis võimaldas igaühel samastada oma hinge mõne Messia-põlvkonna hingega ning seega tunda oma osasaamist Messia tulekust. Alles messianistlikes liikumistes, mis põhinesid usul täiuslikkusele, mis oli kohe-kohe teoks saamas, hakkas innustus täitma kogu elu. Kui Sabbatai Zevi liikumine ja selle järelmõjud olid lõppenud usust taganemise ja meeleheitega, siis oli aeg proovile panna usu jõud, sest nüüd ei piisanud juutidel ellujäämiseks enam kurbuse leevendamisest, vaid oli tarvis elu täis innukat rõõmu.
Hassiidi liikumine ei nõrgendanud lootust Messiasse, kuid ta sütitas oma järgijates rõõmu maailmas, nagu ta on. Nüristamata südametunnistust ja varjutamata lõhet inimese ideaali ja tegelikkuse vahel, näitab hassidism inimestele, kuidas Jumal elab nende juures keset nende ebapuhtust. Vähendamata Toora rangust, täitis hassidism traditsioonilised käsud rõõmutoova mõttega ning kaotas isegi piirid sakraalse ja profaanse vahel: iga profaanse akti võib selle sooritamise viis muuta sakraalseks. Sellel polnud mingit pistmist panteismiga, mis hävitab või kidutab suurima kõigist väärtustest: vastastikuse suhte inimese ja Jumala vahel, Mina ja Sina reaalsuse, mis ei lakka igaviku veerel. Kuid hassidism näitas Jumala peegeldust, Jumala sädemeid, mis sätendavad kõikides olendites ja kõikides asjades ning õpetanud olendeid ja asju oma algse juure juurde tagasi viima. Talmudi ja kabala õpetus Shekhinah 'st (Jumala ligiolekust maailmas) saab uue ja intiimse tähenduse ja rakendatavuse. Kui sa suunad oma innukuse kogu väe Jumala maailmasaatusele, kui sa teed seda, mida sa just praegu pead tegema, mis see ka ei oleks, kogu oma jõuga ning kavvanah 'ga (püha kavatsusega), siis sa tekitad Jumala ja Shekhinah ', igaviku ja aja vahele ühenduse. Selleks ei pruugi sa olla õpetlane ega tark. Sul peab olema hing, mis on iseendas ühendatud ning on jagamatult suunatud oma jumalikule eesmärgile. Maailm, kus sa elad, just niisugusena, nagu ta on, pakub sulle selle ühenduse Jumalaga, mis sind lunastab. Ja sinu enda iseloom moodustab sinu erilise lähenemise Jumalale. Ära lase end häirida oma rõõmust loodud olendite ja asjade üle! Ent ära lase end aheldada loodud olendite ja asjade külge; läbi nende mine edasi Jumala poole. Ära mässa oma soovide vastu, vaid haara neist kinni ja seo nad Jumalaga. Sa ei pea mitte lämmatama oma voogavaid vägesid, vaid laskma neil teha püha tööd ja puhata püha puhkust Jumalas. Kõik vastuolud, millega maailm sind vaevab, on ainult selleks, et sa avastaksid nende seesmise tähenduse, ja kõik vastakad kalduvused, mis sind piinavad sinu enda sees, ainult ootavad, et sa neid oma sõnaga rakendaksid. Igasugune kaasasündinud kurbus tahab ainult voolata sinu rõõmu innukusse.
Kuidas pidi inimene, eriti "lihtinimene", kellega hassiidi liikumine eeskätt tegeleb, jõudma eluni innukas rõõmus? Kuidas pidi ta kiusatuse tules muundama kurja tungi tungiks hea poole? Kuidas pidi ta jõudma ekstaatilise sidemeni kõrgemate maailmadega? Kuidas pidi ta olendeid ja asju kohates saama teadlikuks temas peituvatest jumalikest sädemetest? Kuidas pidi ta püha kavvanah 'ga valgustama igapäevaelu? Teame küll, et tarvis pole muud, kui et hing ühineks iseendas ning oleks jagamatult suunatud oma jumalikule eesmärgile. Ent kuidas pidada maapealses elukaoses seda püha eesmärki silmas? Kuidas säilitada ühtsust keset ohtu ja survet, keset tuhandeid pettumusi ja pettekujutlusi? Ja kuidas kaotatud ühtsust taastada? Inimene vajab nõu ja abi, teda tuleb tõsta ja lunastada. Ja ta ei vaja seda kõike mitte ainult oma hinge suhtes, hinge alad on läbi põimunud elu enda suurte ja väikeste muredega, ja kui nendega ei tegelda, kuidas siis minna kõrgemate asjade juurde? On tarvis aitajat nii ihule kui ka hingele, nii taevastes kui ka maistes asjades. Aitajat nimetatakse tsadikiks. Ta võib arstida nii haiget ihu kui ka haiget hinge, sest ta teab, kuidas üks on seotud teisega, ja see teadmine võimaldab tal mõlemat mõjutada. Tema saab sind õpetada ajama asju nii, et sinu hing jääb vabaks ja ta saab sind õpetada oma hinge tugevdama, hoidma end vankumatuna saatuselöökide all. Ikka ja jälle võtab ta sind käekõrvale ja talutab sind, kuni sa julged üksi edasi minna. Ta ei vabasta sind selle tegemisest, mida sa oled küllalt tugev ise tegema. Ta ei võta sinu hingelt võitlust, mida ta peab pidama, et täita oma erilist ülesannet selles maailmas. Kõik see kehtib ka hinge suhtlemise puhul Jumalaga. Tsadik peab suhtlemise Jumalaga hassiididele kergemaks tegema, kuid ei saa neid asendada. See on Baal Shemi ja temale järgnenud suurte hassiidide õpetus; kõik muu on moonutus ja selle märgid ilmnevad suhteliselt vara. Tsadik annab oma hassiidile jõudu kahtlusetunnil, kuid ta ei immuta teda tõega läbi, vaid ainult aitab tal seda endale vallutada või taasvallutada. Ta arendab hassiidi enda võimet õigesti palvetada, õpetab teda andma palvesõnadele uut suunda, ühendab oma palve õpilase palvega ja annab talle julgust, kasvatab tema jõudu, annab talle tiivad. Hädatunnil palvetab ta oma õpilase eest ning annab talle endast kõik, ent ei luba kunagi hassiidi hingel nii täielikult tema hingele toetuda, et ta loobub iseseisvast keskendumisest ja pingest, teiste sõnadega, loobub hinge püüdlemisest Jumala poole, ilma milleta jääb elu siin maa peal kindlasti täitumata.
1988. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
1988. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 5. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, kus osalesid naised. Võistlused toimusid 29. veebruarist 6. märtsini Chamonix's Prantsusmaal.
Samal aastal peetud taliolümpiamängude tõttu meestele maailmameistrivõistlusi ei peetud. Viimast korda toimusid eraldi naiste ja meeste maailmameistrivõistlused, alates 1989. aastast peeti meeste ja naiste maailmameistrivõistlusi koos.
Pärast seda, kui Saksamaa sportlased eelmisel aastal esimest korda võistlesid, võitis Petra Schaaf sprindis kuldmedaliga naiste laskesuusatamises Saksamaa Liitvabariigi esimese medali. Esimest korda ei võitnud kumbagi sprindi- ega individuaalvõistluse kahest kuldmedalist Nõukogude Liit. Viiendat korda järjest võitis teatevõistlustel kuldmedali Nõukogude Liit.
5 km sprint
Kuupäev: 18. veebruar Osavõtjaid: 47 võistlejat Riike: Maailmameister 1987: Elena Golovina <br style="clear:both;" />
Tartu Ülikooli raamatukogu
pisi|Semiootik [[Juri Lotmani mälestusmärk raamatukogu ees]] pisi|Raamatukogu fassaad pisi|Tartu Ülikooli raamatukogu 2017. aasta augustiõhtul. pisi|[[Juri Lotmani büst ülikooli raamatukogus (Lev Razumovski, 1981, kips)]] Tartu Ülikooli raamatukogu (ametlik lühend TÜR, mitte ametlikumalt ka utlib) on üldkasutatav universaalne teadusraamatukogu kõikides Tartu Ülikooli uurimisvaldkondades.
Lääne-Eesti saarestik
pisi Lääne-Eesti saarestik (Muhu väina järgi nimetatud ka Moonsundi saarestikuks) on saarterühm Läänemere idaosas. Selle pindala on 3933 km2, elanikke 46 000 (2003). Saarestikku eraldab Mandri-Eestist Väinameri ja Läti Kuramaast Kura kurk.
Tartu Ülikooli raamatukogu
Raamatukogus on 3,7 miljonit trükist, mis võtavad enda alla 62 000 laudimeetrit.
Maag (Fowles)
"Maag" on John Fowlesi esimene romaan, kuid ilmus alles pärast romaani "Liblikapüüdja" suurt edu. Fowles hakkas seda raamatut kirjutama 1950. aastatel, osaliselt toetudes isiklikele kogemustele, mis ta sai inglise keele õpetajana Kreeka saarel Spétsesel.
Tartu Ülikooli raamatukogu
1982. aastal valminud Tartu Ülikooli raamatukogu hoone aadressil Wilhelm Struve tänav 1 arvati 2017. aastal kultuurimälestiseks. See on esimene kultuurimälestiseks arvatud hoone Tartus, mis valmis Nõukogude ajal. Enne sinna kolimist tegutses raamatukogu Tartu toomkirikus, õpperaamatukogu ehk humanitaarraamatukogu ülikooli endises kirikus ehk nn "tuubikumis".
Flower power
pisi|Lillelaste ja rahusõprade kirjadega [[mikrobuss]] Flower power oli 1960. aastate teisel poolel ja 1970. aastate alguses Ameerika Ühendriikides levinud noorsoo protestiliikumise loosung, mis oli suunatud esmajoones Vietnami sõja vastu.
Tartu Ülikooli raamatukogu
Varane ajalugu
1632. aastal asutas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Tartus ülikooli, mis tegutses aastatel 1632–1656 Academia Gustaviana ja 1690–1710 Academia Gustavo-Carolina nime all. Ülikooli juurde kuulus ka umbes 3300-köiteline raamatukogu, mis pärast ülikooli tegevuse katkemist 1710. aastal evakueeriti Rootsi, kus selle põhiosa 1717. aastal ühendati Stockholmi Kuningliku Raamatukoguga. Enamiku sellest kogust moodustas umbes 2700 Rootsi diplomaadile Nils Gyldenstolpele kuulunud raamatut, mis viimane kuningas Karl XI korraldusega kinkis 1690. a Academia Gustavo-Carolinale.
Flower power
Selle spontaanse, ideeliselt segase liikumise esimesel manifestatsioonil – hipide demonstratsioonil 1966. aastal – ehtisid meeleavaldajad end rahu, armastuse ja vendluse märgiks lilledega.
Lääne-Eesti saarestik
Saarestiku suurimad saared on Saaremaa, Hiiumaa, Muhu ja Vormsi.
Tartu Ülikooli raamatukogu
Varane ajalugu
Tartu Ülikooli raamatukogu peab oma sünniaastaks siiski 1802. aastat, kui Tartus taasavati ülikool. Raamatukogu asutamise päevaks loetakse esimese laenutuse sisekannet laenutuspäevikusse 23. juunil 1802. aastal. Ülikooli esimese allasutusena alustas tegevust raamatukogu umbes 4000 koosneva koguga. Raamatukogule panid aluse annetustena saabunud krahvinna M. A. v. Lestocqi (sünd paruness v. Mengden) rohkem kui 350-köiteline kogu 1800. aastast, suurvürst Konstantin Pavlovitši Peterburi Marmorpalees asunud raamatukogu (682 köidet), mis algselt oli kuulunud Aleksander I-le, ning ostudena J. G. v. Loewenwolde Ropka mõisa 1137-köiteline raamatukogu ja J. F. Ungern-Sternbergi ligi 900-köiteline kogu. Raamatukogu esimene direktor oli kõnekunsti, klassikalise filoloogia, kirjandus- ja kunstiajaloo professor Johann Karl Simon Morgenstern (1770–1852). Raamatukogu asus kuni 1982. aastani Tartu Toomkiriku kooriosas, misjärel koliti üle hoonesse aadressil W. Struve 1.
Lääne-Eesti saarestik
Kliima ja loodus
Lääne-Eesti saarestiku kliima on Läänemere vahetu läheduse tõttu Mandri-Eestist merelisem. Selle loodus on isepärane ja seal leidub mitmeid taimeliike, mida Mandri-Eesti territooriumil ei kasva (näiteks harilik jugapuu).
Tartu Ülikooli raamatukogu
Varane ajalugu
Tartu Ülikooli raamatukogu komplekteeriti algusest peale kindlate põhimõtete järgi:
Lääne-Eesti saarestik
Ajalugu
Ajalooliselt ja teistes keeltes on saarestikku nimetatud Moonsundi arhipelaagiks (vene keeles Моонзундский архипелаг). See oli ka 18.–20. sajandil Vene Keisririigi ja Nõukogude Liidu sõjanduses kasutatav termin Lääne-Eesti saarestiku kohta.
Flower power
Flower power oli vägivalda eitava ideoloogia ja passiivse vastupanu sümbol.
Parimad (Monitori album)
"Parimad" on ansambli Monitor 2009. aasta album.
Lääne-Eesti saarestik
Ajalugu
Saarestikul oli suur tähtsus Peeter Suure Merekindluse Väinamere positsiooni ja Kura kurgu positsioonide koosseisus Peterburi kaitses. Tähtsus oli võrreldav Edela-Soome rannikul asuva Hanko saarega ning Soome lahes asuvate Aegna saare ning Porkkala saarestikuga.
Tartu Ülikooli raamatukogu
Varane ajalugu
I maailmasõja ajal evakueeriti suurem osa raamatukogu varadest Voroneži, kus raamatud seisid lahti pakkimata Tartusse tagasitoimetamiseni. Iseseisva Eesti Vabariigi tingimustes hakkas Tartu Ülikooli raamatukogu direktor Friedrich Puksoo (1890–1969) juhtimisel täitma ka rahvusraamatukogu funktsioone.
1988. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
10 km eraldistardist sõit
Kuupäev: 20. veebruar Osavõtjaid: 47 võistlejat Riike: Maailmameister 1987: Sanna Grønlid <br style="clear:both;" />
Tartu Ülikooli raamatukogu
Varane ajalugu
Fr. Puksoo tõi esimesena esile teadusraamatukogude neli kõige olulisemat ülesannet:
1056
1056. aasta
1988. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
3x5 km teatesõit
Kuupäev: 19. veebruar Osavõtjaid: 11 võistkonda Maailmameister 1987: Elena Golovina, Venera Tšernõšova, Kaija Parve <br style="clear:both;" />
Tartu Ülikooli raamatukogu
Varane ajalugu
Aastast 1919 saadi Eestis ilmuva kirjanduse sundeksemplare, mille alusel koostati iga kuu ilmuvat registratsioonibibliograafiat "Eesti raamatute üldnimestik" (1924–1939).
1056
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad - 1050. aastad - 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad
Tartu Ülikooli raamatukogu
Nõukogude aeg
1950–1958 kandis raamatukogu nime Tartu Riikliku Ülikooli Pearaamatukogu.
1056
Aastad: 1051 1052 1053 1054 1055 - 1056 - 1057 1058 1059 1060 1061
Tartu Ülikooli raamatukogu
Tänapäev
Seoses "raudse eesriide" langemisega 1980. aastate lõpul ja Eesti taasiseseisvumisega 1991. aastal leidsid raamatukogus aset suured muutused: endisest raamatute kogust pidi saama nõudliku lugeja kõiki vajadusi rahuldav informatsioonikeskus.
Cao Cao
pisi|Cao Cao Cao Cao (hiina 曹操; pinyinis Cáo Cāo; 155 – 15. märts 220 Luoyangis) oli Vana-Hiina väejuht, poliitik ja luuletaja, Hani dünastia eelviimane peaminister.
Tartu Ülikooli raamatukogu
Tänapäev
Raamatukogu praegune hoone avati lugejatele 22. veebruaril 1982, selle hoidlates on ruumi 5,6 miljonile trükisele, lugemissaalides 1097 kohta. Lisaks õppe-, teatme- ja erialalugemissaalidele on majas ka muusika- ja keeleõppekeskus, individuaaltööruumid. Konverentsiteenust pakub konverentsikeskus. Raamatukogul on viis filiaali, mis asuvad ülikooli õppehoonetes (biomeedikumi, füüsika-, keemia- ja majandusraamatukogu). 1992. aastast on raamatukogu Euroopa Liidu dokumentatsioonikeskus.
Cao Cao
Tema isa oli eunuhh Cao Tengi kasupoeg Cao Song.
Cao Cao sai tuntuks Kollaste Turbanite ülestõusu mahasurujana.
Cao Caod kujutatakse sageli julma ja halastamatu türannina, kuid samas peetakse teda ka osavaks valitsejaks ja geniaalseks väejuhiks.
Talle anti postuumselt aunimetus Wei keiser Wu (魏武帝, Wèi Wǔdì). Tema poeg Cao Pi sai esimeseks Wei riigi keisriks.
Detsembris 2009 leiti Anyangi lähedalt Henani provintsist Cao Cao haud.
Tartu Ülikooli raamatukogu
Tänapäev
1990. aastal tähistati laialdaselt raamatuteadlase ja Tartu Ülikooli raamatukogu direktori Friedrich Puksoo 100. sünniaastapäeva. Raamatukogu osaleb Fr. Puksoo auhinna väljaandmisel.
12. mail 1993 võeti raamatukogus eksemplaride arvestuses arvele viiemiljones trükis. Kevadel 1993 käivitati Eesti esimene veebiserver, serveri nimeks oli toona kilu.utlib.ee, säilinud on veebitõmmis aastast 1996
29. novembril 1994 sisestati esimesena Eesti raamatukogudest esimene kirje oma arvutikataloogi INGRID. Liigitamisosakonnas oli alustatud Sirje Nilbe ja Helgi Laanese juhtimisel samanimelise märksõnastiku koostamist.
Aastal 1999 võeti raamatukogus kasutusele elektrooniline infosüsteem INNOPAC, praegu on kasutusel selle infosüsteemi versioon Sierra. Raamatukogu on enamiku ELNETi infosüsteemide serverite majutajaks.
Jaanuaris 2008 – mais 2009 ühendati Tartus koostatud tesaurus INGRID ja Tallinna Rahvusraamatukogu Eesti üldine märksõnastik (EÜM). Tesaurus sai uue nime: Eesti märksõnastik (EMS).
Raamatukogu haldab TÜ digitaalarhiivi DSpace'is, kureerides selles infosüsteemis nii raamatukogus digiteeritud ainest kui ka TÜ teiste struktuuriüksuste teavet.
Uuendused
Eesti raamatukogudes kasutusele võetud elektrooniline kataloog ESTER tähistab uut tasandit raamatukogude lugejateeninduses. Oluline on koostöö teaduskondadega erialakogude komplekteerimise valdkonnas ja õppematerjalide kättesaadavuse parandamine.
Kasutusele on võetud mitmeid infosüsteeme, eelistatud on vabavaralised lahendused. Nende hulgas on tarkvara nime järgi saanud andmebaasid, nagu näiteks ojs.utlib.ee, rescarta.ut.ee, dspace.ut.ee. Tuntud on arendus Eeva (Eesti vanema kirjanduse digitaalne tekstikogu). Olles osaline Eesti Raamatukoguvõrgu Konsortsiumis (ELNET Konsortsium), osaletakse Eesti raamatukogunduslike infosüsteemide arenduses ja halduses, koostatakse ja toimetatakse Eesti märksõnastikku EMS, mis pälvis Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu auhinna "Aasta tegu 2009 teadusraamatukogus".
Olulisemad üritused
Oluliselt mõjutas raamatukogu tegevust eesti raamatu aasta, mis kestis 23. aprillist 2000 kuni 23. aprillini 2001. Raamatukogu osales raamatuaasta ettevõtmistes kolmes plaanis: näitused, konverentsid, trükised. Kõige rikkalikumal Eesti raamatunäitusel eksponeeriti 2434 trükist, illustreerivat lisamaterjali oli paigutatud 10 stendile.
18. oktoobril 2005 kuulutati välja Heateenindus.ee korraldatud konkursi HEA TEENINDUSTEGU 2005 võitjad. Aasta 2005 teenindustegu on Tartu Ülikooli Raamatukogu teenindusprojekt "Kuidas ületada kliendi ootusi: projekt Ööraamatukogu." Eksamiperioodil selgus, et raamatukogu lahtiolekuajad ei vasta üliõpilaste vajadustele. Nii sündiski projekt, mille käigus pikendatakse eksamite ajal raamatukogu lahtiolekuaega, et üliõpilased saaksid oma raamatud kätte ka hilistel õhtutundidel. Sama projekt pälvis ka publiku lemmiku tiitli ja Hansapanga eripreemia.
Projektid
2006. aasta novembris esitas TÜ raamatukogu konkursile "5th IFLA International Marketing Award 2007" projekti "Ööraamatukogu ja tudengiemade raamatukogu". Esitluse pani kokku teenindusosakonna juhataja Olga Einasto, Tartu Ülikooli raamatukogu tunnustati esikohaga. Konkursil osales 24 projekti 12 riigist (Argentina, Austraalia, Kanada, Horvaatia, Eesti, Soome, Peruu, Holland, Portugal, Singapur, Ühendkuningriik, USA). Teise ja kolmanda koha said Mladen Masar (Zadari rahvaraamatukogust) ja Doris Yyon Samanez Alzamora Peruu Lima rahvaraamatukogust.
Tartu Ülikooli raamatukogu e-pood
Raamatukogul on e-pood, kus müüakse kasutatud raamatuid. Muu hulgas saab sealt osta raamatuid, mida TÜ raamatukogus on vajalikust rohkem. Raamatuid on eri keeltes ja nende hulgas on õpikud, teaduskirjandus, ilukirjandus, teatmeteosed. Ostetud raamatud saadetakse postiga või antakse kätte raamatukogus.
Raamatukogu ajaloos olulised inimesed
pisi|Raamatukogu esimese direktori [[Karl Morgensterni auks püstitatud mälestusmärk Toomemäel]] Raamatukogu esimene direktor oli kõnekunsti, klassikalise filosoofia, kirjandus- ja kunstiajaloo professor Johann Karl Simon Morgenstern, kes oma 37 tegevusaasta jooksul komplekteeris rikkaliku fondi. Morgensterni isikliku raamatukogu, mis oli tol ajal suurim erakogu Tartus, pärandas Morgenstern oma 1851. aastal koostatud testamendi järgi ülikooli raamatukogule, kuhu lesk Minna Morgenstern selle 1852. aasta detsembris üle andis. Morgensterni raamatukogu säilitatakse ülikooli raamatukogus tema memoriaalkoguna (tähis Mrg). Ülikooli raamatukogus säilitatakse ka Morgensterni isiklikku käsikirjakogu, mis sisaldab teiste seas umbes 3000 kirja ligi 700 isikult. Kirjade korrespondentideks on eri alade inimesed, teiste hulgas Preisimaa kuningas Friedrich I, erilist uhkust tundis Morgenstern kirjade üle, mille olid talle saatnud Friedrich von Schiller, Johann Wolfgang von Goethe ja Immanuel Kant.
1919. aastal valiti Friedrich Puksoo raamatukogu juhataja kandidaadiks ja 1920. aasta algul juhatajaks, kellena ta töötas 25 aastat järjest. Kvalifikatsiooni tõstmiseks sooritas ta rohkesti õppe- ja uurimusreise Euroopa maadesse: 1919. aastal Soome, kus ta töötas kõigis Helsingi ülikooli raamatukogu osakondades, 1920. aastal tutvus ta Petrogradi ja Moskva raamatukogudega, 1922. aastal käis Saksamaal ja Austrias, 1924. aastal Poolas, Saksamaal, Prantsusmaal ja Belgias, 1925 ja 1931 Taanis ja Rootsis, korduvalt käis ta Lätis ja Soomes.
TÜ raamatukogu direktorid on hiljem olnud Kaja Noodla (1949–1951), Aimi Hiir (1951–1962), Laine Peep (1962–1990), Malle Ermel (1990–1995, direktori kohusetäitja 2010–2012), Peeter Olesk (1995–1999), Toomas Liivamägi (1999–2004), Martin Hallik (2005–2010 ja 2016–2018), Liisi Lembinen (direktori kohusetäitja 2013–2016) ja Krista Aru (2019–).
Infosõda
Infosõda ehk teabesõda on kahe või enama osapoole vahel toimuv elanikkonna teadvuse mõjutamise protsess, mis toimub suunatud informatsiooni edastamisega massiteabevahendite kaudu. Infosõja eesmärk on inimeste käitumise muutmine või neile esialgselt mitteomaste eesmärkide sisendamine. Infosõda on sõda, mille eesmärk ei ole mitte territooriumi hõivamine, vaid inimeste, nende mõtete ja väärtushinnangute suunamine – olenemata sellest, kus territooriumil need inimesed elavad.
Infosõjas kasutatakse samu mõisteid, mida klassikalises sõjas: inforünnakud (kaitse ja vasturünnak), inforinded, infokaitse, infovastupanu, infoohvrid, infokaotus, infoarmeed, infosõjaväli (meedia ja ajakirjandus), infotegevuse planeerimine, inforelvad, infoterror, infosõja agendid. Infosõja tõhusus on seotud inforuumi suletuse ja avatusega ning infosõja objektide mõjutatavusega.
Liigitus
Infosõda jaguneb laias laastus kaheks:
Tuntud infosõjateoreetik Martin Libicki on välja pakkunud seitse infosõja kategooriat:
Juhtimissõda – operatsioonijulgeoleku, sõjalise pette, psühholoogiliste operatsioonide, elektroonilise sõja ja füüsilise purustamise integreeritud kasutamine vastastikuses koostöös luurega, selleks et mõjutada, halvendada ja hävitada vastase juhtimis- ja kontrollivõimet ja -võimekust ning kaitsta oma juhtimis- ja kontrollivõimet ja -võimekust sarnase tegevuse eest.
Luurepõhine sõda – termin "luurepõhine sõda" (intelligence-based warfare) on laialdaselt kasutusel nii militaar- kui ka kaitsepoliitikas, kuid on praegu vaid üks paljudest uudissõnadest, mille sünonüümideks võib pidada kübersõda, digitaalset sõjapidamist, "netisõda", arvutisõda jne. Tegelikult on luurepõhine sõda selline tegevus, millega ei kaasne vastaspoole hävitamist või otsest konflikti.
Elektrooniline sõda on meetmete kogum, milles kasutatakse elektromagnetilist spektrit vaenulike jõudude vastu, säilitades samas võime ise nende kasutamiseks. Psühhosõda on tänapäeva info-psühholoogilises sõjas üks kasutatavaid tegureid välispoliitikas. See valdkond nõuab uusi tänapäevaseid uurimismeetodeid, mis võimaldaksid, olenevalt konkreetsest poliitilisest olukorrast, uurida eri tasandite teabevälja ja võtta kasutusele õigeaegseid meetmeid. Kontseptuaalselt on psühholoogilise sõjapidamise haldamine tegevus, mille eesmärk on muuta sõjapidamise funktsioone valitud suunas koos välise poliitilise mõjuga.
Häkkerisõda – küberruumi on võimeline iga inimene mõjutama. Infotehnoloogias toimunud areng on põhjustanud tohutu innovatsiooni ning kogu maailm on suuremas sõltuvuses tehnoloogia põhifunktsioonidest, mis omakorda suurendab haavatavust küberruumis.
Maailmas on levimas online-aktivismi meetod, mis hõlmab tungimist serveritesse või veebisaitidele, lisades või muutes seal olemasolevat teavet. Samuti leiavad aset kriminaalsed häkkimised, mida tuleks käsitleda kui küberterrorismi.
Häkkerite keskkonnas algasid suured muutused 1990. aastate alguses. Arvutikasutajate jaoks kadusid ära mitmed tehnilised tõkked ning igapäevaseks muutusid allalaaditavad ja graafilised häkkimiseks sobivad programmid.
Majanduslik infosõda – enamasti peetakse infosõda militaarseks valdkonnaks, kuid lähiaastatel on sellest saanud ühiskondlik probleem. Internetipõhiste odavate küberrelvade kättesaadavus, milliseid on võimalik suunata tsiviil- ja andmevara vastu, on järjest kasvav oht majanduslikule stabiilsusele ning kaasaja ühiskonnale. Küberkuritegevuse suundumine ärimaailma sunnib organisatsioone kaitsma oma andmebaase ja arvutivõrke. Kübertehnoloogia on üha enam organiseeritud kuritegevuse liik, ja internetipõhine majanduskuritegevus on üks kiiremini kasvavaid kuriteoliike.
Kübersõda – küberrünne koosneb tavaliselt suunatud sissetungist arvutivõrku, et varastada või muuta andmeid või kahjustada süsteemi. Selleks võivad olla pahatahtlikud koodid, viirused jmt, mis levivad arvutites ja häirivad nende funktsionaalsust või teenuste toimimist. Samuti on võimalik pommitada arvutivõrke ülekoormamise eesmärgil, et need ei saaks toimida. Kübersõjaks saab sellist tegevust nimetada alles siis, kui sellest võtab osa kaks või enam osapoolt.
Ajalugu
Sõjapidamises, diplomaatias ja poliitikas on kasutatud mittesõjalisi vahendeid inimeste mõjutamiseks juba aastatuhandeid ning sellekohaseid viiteid on teada vanast Kreekast, Roomast ja Hiinast. Näiteks peetakse mitmete tänapäeva käsitluste kohaselt infosõja ja mõjutustegevuse teerajajaks 6. sajandil e.m.a elanud Hiina strateegi Sun Zi-d. Tema filosoofiateoses "Sõja seadused" on sõda kavaluse kulg ja aktiivsest sõjategevusest väehulkadega lahinguväljal on tunduvalt parem ja kasulikum selline sõda, kus sõda tegelikult ei toimugi, vaid vastase armee ja linnad alistatakse ilma teda ründamata strateegiliste plaanide ja diplomaatia abil (Sun Zi, 2001, lk 125). "Võtta riik üle tervena on parem, kui riik puruks lüüa" (Sun Zi, 2001, lk 134). Eduks vajaliku osana nägi Sun Zi tõese teabe kogumist ning vastase ülekavaldamist ja eksitamist väära teabe levitamisega, salakuulajate abil.
Mongolite juhi, Tšingis-khaani, suurte sõjakäikude ja vallutuste ajal liikusid tema vägede ees "agendid", kes õhutasid kohaliku elanikkonna seas kuulujutte ja levitasid väärinfot, millega hirmutati rünnatavat rahvast, et Tšingis-khaani sõjavägi on suurem kui tegelikult, ja veendi vastaseid, et allaandjatesse suhtutakse armulikult, vastuhakkajaid koheldakse aga karmilt. Selline strateegia oli efektiivne ning võimaldas Tšingis-khaanil rajada ajaloos ühe teadaolevalt suurima riigi – Mongoli impeeriumi.
Nii mongolid kui ka hiinlased kasutasid edukalt mittesõjalisi strateegiaid, mille keskmes oli informatsiooniga manipuleerimine ja väärinfo levitamine, et alistada vastase tahe ja panna ta käituma endale soovitud viisil. Samuti on ajaloos näiteid sihtrühmade informatsioonilisest mõjutamisest otsese pettuse, desinformatsiooni ja enda jaoks sobiliku teabe levitamise näol. Näiteks Vana-Kreekas võltsiti jumalikke endeid oma sõdurite tahte ja moraali tõstmiseks ning uuema ajastu sõjapidamises hakati kasutama vastase demoraliseerimiseks valjuhääldite abil edastatavat teavet ning õhusõidukitelt alla pillutavaid lendlehti.
Pärast Teist maailmasõda ja teabeedastussüsteemide kiiret levikut ning täiustumist hakati seda ära kasutama töötamaks välja uusi meetodeid avaliku arvamuse mõjutamise ja inimeste tegude ning käitumise suunamise eesmärgil. Konfliktides ja sõdades muutus informatsiooniruumi domineerimine ja infoga manipuleerimine üheks kaalukamaks väljakutseks.
Lahesõda (1990)
Peter van der Veeri järgi kasutati 1990. aastal Lahesõjas ohtralt desinformatsiooni ja valesid – näiteks levitati Iraagi-vastase sõja toetuse eesmärgil avalikkusele teadlikult väärinfot, mille kohaselt tapsid Iraagi sõdurid Kuveidis imikuid. Informatsiooni osakaalu tähtsust sõjalistes konfliktides väljendab ka CNN efekt, mille kohaselt dikteerib informatsiooniline päevakord riigi poliitilise päevakorra ja mõjutab sõjalisi otsuseid. Seega omab sihtrühmade informatsioonilise mõjutamise idee mittesõjaliste vahendite hulgas olulist rolli nii vaenlase kui ka oma sõdurite ja avalikkuse mõjutamises. Seejuures on uute tehniliste võimaluste kasutuselevõtuga tekkinud uued võimalused, kuidas efektiivsemalt inimpsühholoogiani jõuda.
Krimm (2014)
Uusim näide vaenuliku informatsioonilise mõjutustegevuse efektiivsusest on Venemaa Föderatsioon Krimmi annekteerimine 2014. aastal. Sündmus toimus vägivallatu massiliste desinformatsiooni- ja infomanipulatsioonikampaaniate abil ning sõjaväe toel. Valet edastati nii Venemaa enda kodupublikule poolehoiu konstrueerimiseks, kui ka Ukraina elanikele ja selle liitlastele üle kogu maailma segaduse tekitamiseks. Krimmi annekteerimine on kaasaegne näide, kuidas vaenuliku teabe tegevusega saab rünnaku võõrriigi vastu läbi viia nii, et rünnatav ei hakka isegi agressioonile vastu, vaid aitab sellele hoopis kaasa. Venemaa näitas kogu maailmale seda, milleks teabesõda tegelikult võimeline on, kasutades seejuures erinevaid meediakanaleid (raadio, televisioon, e-võrk) ning samuti inimressurssi (diplomaadid, eksperdid, poliitikud, akadeemikud, kultuurinimesed), toetamaks oma desinformatsioonikampaaniaid valitud eesmärkide saavutamiseks.
Priidu Aavik
Priidu Aavik (22. aprill 1905 Novgorod – 22. aprill 1991 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.
Elulugu
Priidu Aavik sündis kooliõpetaja Eduard Aaviku (pedagoog) üheksalapselise pere viienda lapsena. Isa töötas Novgorodi saksa kogukonna kooliõpetajana. 1914. aastal ta vallandati ning perekond kolis Tallinna. 1917. aastal koliti Hagerisse Maidla mõisa, kus Priidu Aavik läks Hageri kihelkonnakooli. 1918. aastal ema suri ja perekond lagunes, vanemad lapsed asusid tööle, nooremad jaotati sugulaste vahel. Priidu Aavik asus elama Kernu valda Haiba külla perekond Kruuside juurde. 17-aastaselt kolis ta Tallinna, kus töötas ja õppis Ants Laikmaa ateljeekoolis.
1934 astus Aavik Kõrgemasse Kunstikooli Pallas, kus õppis Nikolai Triigi ja Ado Vabbe käe all kuni kooli lõpetamiseni 1938. Seejärel kolis ta Tallinna, kus asutas oma stuudio. 1939. aastal sõitis ta õpinguid jätkama Pariisi, kuid sõja puhkemisel oli sunnitud tagasi pöörduma.
1941. aasta suvel mobiliseeriti Aavik Punaarmeesse. Ta võttis osa lahingutest Tallinna ja Leningradi lähistel, hiljem siirdus Jaroslavli, kus oli üks Jaroslavli eesti kunstnike kollektiivi ja Eesti Nõukogude Kunstnike Liidu asutajaid.
Eestisse naasnult töötas ta aastatel 1944–1946 Tartu Riikliku Kunstiinstituudi direktori ajutise kohusetäitjana, 1945–1947 Eesti Nõukogude Kunstnike Liidu juhatuse esimehena ja 1947–1948 Tallinna Kunstifondi esimehena. Aastatel 1951–1953 oli ta Üleliidulise Põllumajandusnäituse Eesti paviljoni peakunstnik ja 1954–1962 Eesti NSV Rahvamajandusnäituse peakunstnik.
Looming
Tema loomingusse kuuluvad peamiselt ajaloo-, maastiku- ja olustikumaalid (enamasti kalurielu teemadel). Osales loomingulisel reisil kalatraaleriga 1942–1943 Norra merel ja 1944–1945 Atlandi ookeanil ja Nigeerias. Suviti armastas maalida Prangli rannakalurite elu ja maastikke. Näitustel hakkas esinema alates Tartus 1938. aastal toimunud Kõrgema Kunstikooli Pallas lõpetajate näitusest.
Isiklikku
Priidu Aavik oli abielus kunstnik Salome Trei õe Helmi Treiga.
Eesti Raadio Meeskvartett
Kvartett saavutas suure populaarsuse eesti heliloojate algupäraste laulude ja rahvusvaheliste lööklauludega. Pärast Uno Loobi siirdumist Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadiorkestri solistiks tehti mõned heliülesvõtted ka triona, aga ka kvartetina koosseisus Eri Klas, Kalju Terasmaa, Vello Marken, Tiit Varts. Eesti Raadio Meeskvartett andis välja ka vähemalt ühe heliplaadi, mille pealkiri oli "Eesti Raadio meeskvartett".
Sõrandu
Sõrandu on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Kohanimekäändeks on "Sõrandusse".
Sõrandu asub edelas oleva Huuksi ja kirdes oleva Silmsi vahelise tee ääres. Lõunasse jääb Pätsavere, loodesse Väike-Kareda küla. Muudest paikadest asuvad lähedal põhjas olev Kiiluküla ja idas olev Sigapusma.
Ajalugu
Sõrandu küla esmamainiti 1564 kujul Sernisz.1615 nimetati teda Serrantt, 1726 kujul Sarrando ja 1796 kujul Serrando.
Küla kuulus Peetri kihelkonda. 16. sajandil allus ta Mäo mõisale ja kuulus ka Prandi vakuse koosseisu. 1615 mainiti seda küla kroonule kuuluvate tühjade maade hulgas. 18. sajandil kuulus Sõrandu taas Mäo mõisale, veel hiljem Koigi mõisale.
Sõrandu külas sündis 1900. aastal skulptor Johannes Hirv.
1937 arutas Koigi vallavolikogu Sõrandu ja Sigapusma küla elanike palvet need külad ühendada ning anda neile uueks nimeks Koigi küla, sest nende vanad nimed olevat halve kõlaga. Kohta tuntavat juba nagunii Koigina endise Koigi vallamaja järgi ja peetavat Koigi valla keskuseks. See palve jäi tagajärjeta. 1939 tehti uus ettepanek vähemalt Sigapusma küla Sõranduga liita. 1945. aasta külade loendis enam Sigapusmat polnudki.
1977 liideti Sõranduga Kiiluküla, mis koosnes endistest Sõrandu küla saunadest.
Nime päritolu
Lauri Kettunen esitas külanime päritolu kohta kaks selgitust. Nime alus sõrama tähenduses 'särama' on neist kahest vähem usutav. Tõenäolisem nime alus on sõna sõõrd : sõõru 'maharaiutud võsa'. Peale selle võib nime aluseks olla sõna "sõrg", näiteks sõraliste loomade kohta öeldi sõrane. Nimelõpp -ndu võib olla vana tuletusliide, aga võib olla ka kunagise liitsõna teise poole -niidu lühenenud kuju.
Helihark
Helihark ehk kammertoon on U-kujuline metallhark, mida kõige sagedamini kasutatakse muusikas noodikõrguste määramiseks. Helihark tekitab heli võnkuma lüües, näiteks koputades sellega vastu mõnd objekti või pinda. Helikõrgus, mida helihark tekitab sõltub tema U-kujuliselt asetsevate harude pikkusest. Kõige levinum on 1. oktavi a ehk la-noodi helihark, mille helisageduseks on 440 Hz.
Helihargi leiutas 1711. aastal Inglise muusik John Shore, kes tegutses trompetisti ja lautomängijana õukondades ning spetsiaalselt talle kirjutasid teoseid nii Händel kui ka Purcell. Tol ajal (1750–1820) oli peamiseks a-noodi helisageduseks 423,5 Hz.
Põhjus, miks helihark on U-kujuline, on selles, et resoneerides tekitab see väga puhta tooni, milles suurem osa võnkumisest kulub põhihelile ning vaid väike osa ülemhelidele. Selle omakorda põhjustab esimese ülemheli ligi 2,5-oktavine kaugus põhihelist (võrdluseks: keelpillide keeltel asub esimene ülemheli ligi 1 oktavi kaugusel põhihelist). Heliharki kasutatakse instrumentide häälestamiseks ja näiteks koorile referentstooni andmiseks enne pala esitamist.
Kõige sagedamini on helihark kasutusel muusikas, kuid seda kasutatakse ka tehnika valdkonnas, näiteks kellade sees, ja meditsiinis.
pisi| Stimmgabel90degree
Aerohooria
pisi|[[Võrkohakas|Võrkohakal on udelevised]] Aerohooria ehk anemohooria ehk tuullevi ehk õhklevi on taimede levimine tuulega.
Kasutatud allikad
Seed dispersal
1057
1057. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad - 1050. aastad - 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad
Aastad: 1052 1053 1054 1055 1056 - 1057 - 1058 1059 1060 1061 1062
Väike-Kareda
Väike-Kareda on küla Järva maakonnas Järva vallas. Külas on olnud Väike-Kareda mõis.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koigi valda.
Põldvarblane
Välimus
Põldvarblase üldpikkus on 12,5–14 cm. Ta on koduvarblasest väiksem. Mõlemal sugupoolel on tunnuslikud kastanpruun pealagi ja kukal, neerukujuline must laik valgel põsel, ja kaks kitsast valget tiivavööti. Noorlinnud on vanalindudest tuhmimad. Häälitsused on koduvarblase sarnased. Isas- ja emaslinnud on samasuguse välimusega. Põldvarblane laulab kiirete silpidega. Kutsumiseks teeb tsu-itt. Hoiatuseks täriseb teravalt.
Elupaik
Põldvarblane on Eesti mandriosa kultuurmaastikul ja asulates tavaline. Läänesaartel ja Saaremaal oli pool sajandit tagasi haruldane, ent tänapäeval tavaline. Põldvarblane on Euroopas põllumaastike lind, seevastu Aasia idaosas laialt levinud linnades ja teistes asulates. Vastupidi ladinakeelsele nimetusele pole põldvarblane tavaliselt mägede lind. Kui põldvarblane ja koduvarblane esinevad koos ühessamas piirkonnas, pesitseb koduvarblane linnades ja põldvarblane maapiirkondades. Seal kus puid on napilt, nt Mongoolias, kasutavad mõlemad varblaseliigid pesitsemiseks inimkäte loodud kohti.
Toitumine
Põldvarblase toidu moodustavad pesitsusajal ülekaalulalt putukad, väljaspool pesitsusaega peamiselt seemned, pungad ja toidujäätmed. Toitub salkadena maapinnal, sageli koos koduvarblaste, vintide või tsiitsitajatega. Külastab lindude toitmispaiku.
Vaenlased
Põldvarblase looduslikud vaenlased peale inimese on haukad, pistrikud ja kakud, mõnikord ka valge-toonekurg. Mune ja poegi võtavad harakad, näärid, nirk, rotid, kassid ja maod.
Arvukus
Põldvarblase ülemaailmne arvukus on teadmata. Euroopas hinnatakse nende arvuks 52–96 miljonit isendit. Populatsiooni arvukuse suundumusi (trende) pole hinnatud.
Kuigi põldvarblane on Fennoskandias ja Ida-Euroopas levilat laiendamas, on suures osas Lääne-Euroopas tema arvukus vähenenud, nagu ka kiivitaja, põldlõokese ja halltsiitsitaja arvukus. Põldvarblase arvukus Suurbritannias vähenes 95% aastatel 1970–1998.
Eestis pesitseb 80 000 – 110 000 paari.
Suurekivi
Suurekivi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1993–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Kaiu vallas.
Suurekivi küla paikneb Harju maakonna ja Järva maakonna piiri lähedal. Külast edelas paikneb Põlliku, kagus aga Vahastu küla.
Taga-Põlliku
Suurekivi külast kirdes paikneb endine Taga-Põlliku küla (18. sajandi kaartidel Takka Pollik). Taga-Põllikust kirdesse jääb Harju maakonna Aela küla.
Andrei Stepanov
Andrei Stepanov (sündinud 16. märtsil 1979 Tallinnas) on Eesti jalgpalliagent ja endine jalgpallur (keskkaitsja).
Peale tegevjalgpalluri karjääri lõpetamist asutas ta koos Jevgeni Novikoviga jalgpalliagentuuri Nesta Sport Group OÜ. Stepanov on ka FC Tallinna spordidirektor.
Klubikarjäär
Stepanov sai väljaõppe FC TVMK noortemeeskonnas. 1998 jätkas ta mängimist Flora süsteemis: kõigepealt 1998–1999 duubelmeeskonnas Lelle SK, seejärel aga 2000–2003 juba FC Flora põhimeeskonnas.
Venemaa
Stepanov sõlmis oma esimese välislepingu 2004, kui siirdus Venemaa kõrgliigasse Moskva Torpedo ridadesse. Kui Torpedo langes 2007 esiliigasse, palkas Stepanovi Moskva oblasti meeskond FC Himki. Sügisel 2008 jäi lepinguta.
Watford FC
Mitme ebaõnnestunud katse järel leidis Stepanov uue tööandja märtsis 2009, kui sõlmis lühiajalise lepingu tol ajal Inglismaa esiliigas mänginud Watfordiga. . Meeskonnakaaslaseks sai Eesti koondise kauaaegne väravavaht Mart Poom, kes Stepanovit klubi juhtkonnale soovitas. Ainsa liigamängu esindusmeeskonna ridades pidas 7. aprillil Southamptoni vastu, kui pääses väljakule lõpuminuteil. Mais teatas peatreener, et Stepanovi teeneid enam ei vajata.
Bakuu Neftçi
Juulis 2009 käis Stepanov Inglismaa kolmandas liigas (Football League One) palli mänginud Southend Unitedi katsetel, kuid venitas kontrollkohtumises Great Wakering Roversi vastu jalalihast ja jäi lepinguta. Augustis sõlmis ta lepingu Aserbaidžaani klubi Bakuu Neftçiga, kus Dmitri Kruglovi ja Taavi Rähni näol mängisid sel ajal juba kaks Eesti koondislast.
FK Himki
Stepanov siirdus märtsis 2010 taas Venemaa klubi FK Himki ridadesse.
Koondisekarjäär
Stepanov on osalenud Eesti jalgpallikoondises 81 kohtumises ja löönud ühe värava. Koondisedebüüdi tegi Stepanov 30. oktoobril 1999 sõpruskohtumises Iraagi jalgpallikoondise vastu. Ta viibis platsil kõik 90 minutit. Mäng lõppes 1:1 viigiga. Mängu päeval oli Stepanov 20-aastane. Ta oli koos Raio Piirojaga aastaid koondise keskkaitsepaar.
Kahtla Lasteaed-Põhikool
Kahtla Lasteaed-Põhikool on lasteaia ja põhikooli ühisasutus Saaremaa vallas Kahtla külas Orissaare-Kuressaare maantee 20. kilomeetril.
Kooli ajalugu loetakse alates 1836. aastast. Juba teist sajandit on kooli asukohaks Laimjala Vassilius Suure kiriku kõrval olev maa-ala. 1924. aastast töötas kool 6-klassilisena ning sai aastate jooksul klasse juurde, kuni 1988. aastal avati 9. klass ning 1992. aastal sai kooli nimeks Kahtla Põhikool. Lasteaiaga ühendati kool 2006. aastal.
2000. aastal õppis koolis 138 õpilast, 2010. aastal aga vaid 37.
Koolis tegutsevad kodutütarde ja noorkotkaste klubi.
Porsche 928
Porsche 928 on eesmootoriga neljaistmeline Gran Turismo klassi sportauto, mida aastail 1978–1995 tootis Saksamaa autotootja Porsche.
Kivimi tekstuur
Kivimi tekstuuri moodustavad peamiselt kivimi makroskoopilist ehitust iseloomustavad tunnused.
Porsche 928
Ajalugu
1960. aastate lõpus oli Porsche loonud endale maine võimekate sportautode tootjana. 1970. aastate naftakriisi mõjul aga hakkas Porsche juhtkond, kaasa arvatud omanik Ferdinand Porsche, kavandama mudeligammase kütusesäästlikuma luksusliku GT-auto (sportlik kupee, mis sobiks ka pikkadeks reisideks) lisamist. Porsche peadirektor Ernst Fuhrmann veenis Ferdinandi toetama uue mudeli arendust, kuna mudel 911 oli jõudmas oma potentsiaali tippu, lisaks kardeti Porsche põhiturul USAs tulevat võimalikku seadusandlust, mis võinuks tagamootoriga autod keelata. Fuhrmann arvas, et Porsche tulevikuks olnuks tavapäraste mootoritega GT-autode, mitte ebatavaliste sportautode tootmine. Lisaks oli 911 müük hakanud vähenema, millest järeldati, et see oli jõudmas oma elutsükli lõppu. Fuhrmann arvas, et Porsche uueks lipulaevaks peaks olema GT-auto sportliku kupee ja luksusliku sedaani parimate omadustega, võrrelduna suhteliselt spartaliku sisustuse ja sportautoliku jöudlusega 911-ga. Auto pidi suutma konkureerida Mercedes-Benzi ja BMW toodanguga ning lisaks ka olema edukas Porsche põhiturul USAs. Ferdinand nõustus ning Fuhrmann alustas uue auto kavandamist. 928 oli ka esimene Porsche täiesti enda disainitud mudel - 356 disain oli sarnane Volkswagen Põrnikale, 911 oli 356 evolutsioon, 914 oli loodud koostöös Volkswageniga vahetama välja nii Porsche 912 kui Volkswagen Karmann-Ghia ning 924 oli Volkswageni ja Audi katkestatud projekt.
Kivimi tekstuur
Sageli on tekstuur paremini jälgitav paljandeis kui käsipalades või õhikuis. Siiski ei hõlma tekstuur ainult kivimi makroskoopilisi tunnuseid. Mõned tekstuurielemendid, nagu näiteks miarooliline tekstuur, ongi sageli nähtavad vaid mikroskoopi kasutades.
Porsche 928
Ajalugu
Algselt plaaniti uut autot luua kas taga- või keskmootoriga, kuid esilekerkinud tehniliste probleemide tõttu nendest loobuti. Tagamootoriga 911 probleemiks olid mootori, käigukasti, katalüsaatori ja väljalaskesüsteemi mahutamine vähese ruumiga tagaosas, mistõttu oli saaste- ja müranormide täitmine keeruline. Keskmootor ei oleks jätnud ruumi reisijatele ja seetõttu otsustati auto luua eesmootoriga. Insenerid tahtsid autole suure töömahuga mootorit ja prototüüpidel kasutati 5-liitrist V8 mootorit (300 hj). Ferdinandi õepoeg Ferdinand Piëch tegi ettepaneku luua auto jaoks 4,6-liitrine 90-kraadine V10 mootor, mis baseerunuks Audi viiesilindrisel ridamootoril. Porsche juhtkond oli aga sellele vastu, kuna see oleks andnud aluse kuulujuttudele, et uus 911 tuleb Volkswagenilt pärit eesmootoriga, samas on ka arvatud, et Porsche tahtis kaugeneda Volkswagenist.
Kivimi tekstuur
Tekstuur ja struktuur
Üldiselt nimetatakse kivimi struktuuriks kivimi koostisse kuuluvate mineraalide suurust ja omavahelisi suhteid, tekstuuriks aga nende paigutust ja nn ruumitäitmisviisi. Erinevalt tekstuurist on enamik struktuurseid tunnuseid paremini jälgitavad mikroskoobi abil.
Porsche 928
Ajalugu
Lõpuks loodigi uus V8 mootor tähistusega M28. Algsetel prototüüpidel olid veel karburaatorid, kuid seeriatoodangu autod varustati Bosch K-Jetronic kütuse sissepritsega. Naftakriisi tõttu tekkisid aga küsimused auto mootori osas. Fuhrmann plaanis autol kasutada hoopis 3,3-liitrist 180 hj mootorit, kuid insenerid laitsid selle maha. Lõpuks otsustati kasutada 4,5-liitrist V8 mootorit võimsusega 240 hj (176 kW), USAs 220 hj, mida peeti heaks jõudluse ja kütusekulu kompromissiks.
Autot esitleti esmakordselt 1977. aasta Genfi autonäitusel. Algselt oli autol 4,5-liitrine vesijahutusega 16-klapine V8-mootor võimsusega 240 hj (176 kW). Auto disainiti Wolfgang Möbiuse ja Anatole Lapine'i poolt. Kere oli galvaniseeritud terasest, kuid uksed, esitiivad ja mootorikate olid alumiiniumist. Porsche 928 oli oma aja üks luksuslikumaid sportautosid, enamikul valmistatud masinatel oli nahksisu ja väga rikkalik lisavarustus. Aastal 1978 valiti Porsche 928 Euroopa aasta autoks.