cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Endel Nelis
Ta õppis Pärnu poeglaste gümnaasiumis, kust mobiliseeriti pä­rast 10. klassi lõpetamist Eesti Leegioni, keskkooli lõpudiplomi sai eksternina. Aastatel 1946–1947 õppis ta Leningradis Lesgafti-nimelises Kehakultuuriinstituudis. Aastal 1950 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Vehklemisega hakkas ta tegelema Tartu Ülikoolis Erich Lukini juhendamisel. Pärast Tartu Riikliku Ülikooli lõpetamist suunati ta Haapsallu, kus ta alustas kehalise kasvatuse õpetaja ja vehklemistreeneri tööd.
Hiljem asutas Endel Nelis vehklemisklubi En Garde, mis tegutseb siiani. Nelise tuntumad õpilased on Olev Piirsalu, Rein Kamarik, Boris Joffe, Valeri Rossar, Kaido Kuur, Peeter Nelis, Andres Lipstok ja Ants Veetõusme.
Järvevälja luitestik
pisi|right|Luitevall [[Järvevälja maastikukaitsealal]] Järvevälja luitestik (ka: Järvevälja luiteväli) on luitestik Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas. Luitestik on arvele võetud ürglooduse objektina. Luitestikku kaitstakse Järvevälja maastikukaitseala koosseisus.
Endel Nelis
Mängufilm
2013. aastal andis soome filmirežissöör Klaus Härö teada, et hakkab Läänemaal Haapsalus tegema mängufilmi, mis on saanud inspiratsiooni vehklemistreeneri Endel Nelise elust. Filmi tööpealkiri oli "Mõõkade tants", filmi tegevus leiab aset aastail 1952–1953.
Irši
Irši on küla (vidējciems) Lätis Aizkraukle piirkonnas Irši vallas.
Endel Nelis
Mängufilm
Film "Vehkleja" valmis märtsis 2015, peaosas on Märt Avandi.
Tallinna–Helsingi laevaliin
Laevaliinil on järgmiste laevaettevõtete laevu:
Endel Nelis
Mängufilm
Film esitati Soome kandidaadiks võõrkeelse filmi Oscarile.
Irši
Asulas asub muu hulgas vallavalitsus, Pērses'i põhikool, raamatukogu, postkontor, katoliku kirik.
Nüüdisaegne asula on endisaegse Irši mõisa (Hirschehof) keskus. Aastatel 2009–2021 jäi asula Koknese piirkonda.
Antikythera mehhanism
thumb|Põhifragment Antikythera mehhanismist Antikythera mehhanism on antiikajast pärit mehaaniline arvuti, mis oli konstrueeritud arvutama ja osutama astronoomia nähtusi, näiteks kuu- ja päikesevarjutused, kuufaasid, planeetide liikumine tähistaevas jne. Arvatakse, et see ehitati aastatel 150–100 eKr. Mehhanismi jäänused leidsid merepõhjast 1901. aastal käsnakogujad laevavrakilt, mis oli leitud aasta varem Antikýthira saare lähedalt.
Viited
pisi|
Galgauska
pisi|left|Gaulgauskase postkontori hoone (november 2014) Galgauska (varasema lätikeelse nimega Veiši) on küla (vidējciems) Lätis Gulbene piirkonnas, Galgauska valla halduskeskus. Küla asub Riiast 176 ja piirkonna keskusest Gulbenest 17 kilomeetri kaugusel, merepinnast 120 meetri kõrgusel.
Külas asuvad lisaks vallavalitsusele veel kogukonna vabaajakeskus Lāčsalas, põhikool, raamatukogu, postkontor ja kultuurimaja. Asulas on Galgauska bussipeatus. Seal asub mälestusmärk II maailmasõjas hukkunud valla elanikele.
Galgauska küla kujunes endise Galgauska mõisale kuulunud Veiši karjamõisa (Weissenhof) juurde pärast seda, kui sinna oli rajatud Galgauska vallamaja. Ieriķi–Gulbene–Abrene raudtee rajamisel seal algselt peatust ei olnud, ent aastal 1973 avati küla juures Galgauska raudteepeatus. Asulasse ehitati praegu muinsuskaitse all olevad põhikooli hoone ja Galgauska lauluseltsi maja. Nõukogude ajal oli küla kolhoosi Kopdarbība keskasulaks.
Külas elas 2007. aastal 180 inimest. Aastal 2017 oli elanikke 198, aastal 2022 aga 185.
Ello-Rahel Karelson
Ello-Rahel Karelson (sündinud 6. augustil 1946) on eesti biokeemik, Tartu Ülikooli meditsiinilise biokeemia emeriitdotsent.
1972. aastal lõpetas Karelson Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, asudes tööle TÜ biokeemia kateedri ja sekretoorsete protsesside biokeemia laboratooriumi vanemlaborandina. 1977. aastal lõpetas ta aspirantuuri biokeemias väitekirjaga teemal "Aju N,K-ATP-aasi roll mõnede neurotroopsete ravimite põhilise mõju mehhanismides". 1979–1996 oli Karelson Eesti Biokeemia Seltsi Tartu osakonna sekretär. 1979–89 töötas ta biokeemia kateedris vanemõpetajana, 1989–2009 biokeemia instituudis dotsendina. 1994–1996 oli ta TÜ meditsiinilise biokeemia õppetooli hoidja ning 2004-2009 aastast õppetooli dotsent. 2009. aastal valiti ta emeriitdotsendiks.
Karelson kaitses doktoriväitekirja 19. märtsil 1999 Tartu Ülikoolis teemal "Modulation of adenylate cyclase activity in the rat hippocampus by neuropeptide galanin and its chimeric analogs"; tema juhendaja oli Ülo Langel.
Tema peamised uurimisvaldkonnad on neuropeptiidide ja neuroprotektorite molekulaarsed mehhanismid aju G-valk-vahendatud signaalradade tasandil normaalsel vananemisel ja neurodegeratsiooni puhul. Ta on uurinud ka Alzheimeri tõve molekulaarseid mehhanisme postmortaalse inimaju tasandil.
Karelson on avaldanud enam kui 100 teadustööd, koostanud õpikuid ja õppevahendeid ning juhendanud kaht doktoritööd.
Isiklikku
Tema isa Johannes Paesalu oli Viru-Nigula koguduse õpetaja, tädi Erna Viitol oli skulptor, vanaonu Johannes Uustal oli Helme Maarja koguduse õpetaja, vend Joel Paesalu on füüsik.
Buntingville
Buntingville on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis OR Tambo ringkonnas Nyandeni vallas.
Buntingville on alguse saanud metodistide misjonijaamast.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Buntingville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,82%, värvilisi 0,09% ja teisi 0,09%. Koosa keelt pidas emakeeleks 98,26% inimesi, tsvana keelt 0,83%, viipekeelt 0,28% ja inglise keelt 0,28%.
Personaalne meditsiin
Personaalne meditsiin ehk personaliseeritud meditsiin on arstiteaduse valdkond, kus raviotsuseid langetatakse vastavalt iga inimese unikaalsele genoomile. Geneetilise info teadmine võimaldab ennetada haigusi, mille tekkeks on soodumus. Samuti saab selle abil määrata patsiendile ravimeid, mille toime on tõhusam ning millega ei kaasne ohtlikke ega ebameeldivaid kõrvaltoimeid. Personaalse meditsiini võimalused:
Taust
1990.–2003. aastal viidi läbi "Inimese genoomi projekt" (inglise keeles Human Genome Project), mille eesmärk oli inimese genoomi sekveneerimine, et uurida geenide funktsioone. Projekti lõpetamise ajal kulus genoomi sekveneerimiseks 3–4 kuud ning 10–50 miljonit USA dollarit. Vahepealne kiire tehnoloogia areng on muutnud selle väga palju kiiremaks ja tuhandeid kordi odavamaks. Tänapäeval kulub genoomi sekveneerimiseks 1–2 päeva ning vähem kui 1000 USA dollarit.
Genoomide sekveneerimine võimaldab kindlaks teha indiviididevahelisi erinevusi. Kõige levinumad on ühenukleotiidsed polümorfismid (inglise single nucleotide polymorphism, SNP) ehk ühe DNA aluspaari muutused. Nende muutuste järgi saab ennustada inimeste vastuvõtlikkust teatud haiguste suhtes ja reaktsiooni ravimitele.
Haiguste ennetamine
Personaalmeditsiin aitab tuvastada haiguse tekkimise riski enne sümptomite avaldumist. Selleks on loodud üle 15 000 testi, mille abil saab paljude haiguste tekke suurenenud riske hinnata. Teatud haigusriske on võimalik vähendada, muutes elustiili või käies tihedamini tervisekontrollis. Näiteks teades geneetiliselt suurenenud riski hüperkolesteroleemia tekkeks, mis omakorda suurendab südamehaiguste esinemisvõimalust, peaks inimene juba varakult jälgima oma elustiili rohkem, kui väiksema haigusriskiga inimesed. Uuringud on näidanud, et ilma geneetilise tõendusmaterjalita jälgis oma elustiili 38% riskirühmas olevatest patsientidest. Geenitestid tõstsid nende patsientide hulga 86%-ni. Rinnavähk on üks tuntumaid haigusi, mille esinemisriski tuvastatakse geenitestidega. Naistel, kellel on mutatsioon BRCA1 või BRCA2 geenides, on risk rinnavähi tekkeks suurenenud. Teades seda on võimalik haiguse varajaseks ennetamiseks tihedamini mammograafiauuringul käia või kriitilistel juhtudel profülaktilise kirurgia kasuks otsustada.
Farmakogeneetika
Farmakogeneetika uurib, milline mõju on geneetilistel mutatsioonidel ravimite metabolismile. Farmakogeneetiliste testide abil saab kindlaks teha, millised ravimid ja kui suur annus on patsiendi jaoks parim. Teadmata patsiendi geneetilist informatsiooni, kirjutatakse sageli välja ravimeid, mis ei mõju. Eriti on see probleemiks vähi, Alzheimeri, artriidi, diabeedi ravi puhul. Praegu kasutusel olevate ravimite sobivust hinnatakse rahvastiku keskmiste põhjal, kuid kuna kõigi inimeste DNA on erinev, on tõenäoline, et standardne ravimidoos ei sobi vähemalt pooltele inimestele. Personaalmeditsiini abil saab vältida probleeme, mis tekivad nendest erinevustest.
Inimese genoomi projekti käigus avastati 57 CYP-geeni, mis vastutavad peamiselt ravimite metabolismi eest. Üksiknukleotiidsed polümorfismid nendes geenides põhjustavad patsientidel erinevat ravimite toimet ja kõrvaltoimeid.
Ravimi kõrvaltoime
Kindlaks on tehtud vähemalt 28 ravimi metabolismiga seotud geeni, mille mutatsioonid põhjustavad ravimi kõrvaltoimet. On kliinilisi tõendeid, et nende mutatsioonide tõttu võib teatud ravimite manustamine patsiendile lõppeda kahjulike või isegi eluohtlike kõrvaltoimetega. Eri uuringutega on kindlaks tehtud, et 5–6% hospitaliseerimisjuhtudest on tingitud ravimi kõrvaltoimest. Valede ravimite ja ravimiannuste manustamine on Ameerikas neljandal kohal surmade põhjustest.
Näiteks TPMT geenil on tuvastatud vähemalt 45 alleeli, millest osadel on selge mõju TPMT valgu ekspressioonitasemele ning seeläbi ka ensüümi (tiopuriinmetüültransferaas) aktiivsusele. See tsütoplasma ensüüm viib inimese organismis läbi tiopuriinravimite metüleerimist. TPMT ensüümi normaalse aktiivsuse korral omab ravimi standarddoos terapeutilist ehk toimivat mõju ning ebanormaalse aktiivsuse korral võib ravimite manustamine esile kutsuda kõrvalnähte ning põhjustada toksilisust.
Kodeiin
Kodeiin on laialdaselt kasutusel olev valuvaigisti. Ravim kodeeritakse maksas ümber morfiiniks, mis on palju efektiivsem vaheühend. Kodeiinist põhjustatud kõrvaltoimete teket on täheldatud patsientidel, kellel on mutatsioon geenis CYP2D6. Kokku on selles geenis leitud üle 100 võimaliku mutatsiooni. Mõned neist põhjustavad kodeiini muundamist morfiiniks eluohtlikus koguses, teised põhjustavad aeglast metabolismi, mille tõttu ravimi mõju puudub.
Rakendamine
Kuigi on avastatud ja kliiniliselt tõestatud mitmeid näiteid geeni ja ravimi koosmõju kohta, on nende teadmiste praktiline kasutuselevõtmine väga harv. Raviasutused, kes rakendavad farmakogeneetikat ravimite väljakirjutamisel, teevad patsiendile geneetilise testi kindla geeni kohta, millel on tõestatud koosmõju mõne ravimiga, mida soovitakse välja kirjutada. Iga geeni eraldi testimine on kallis ning aeglane, mille tõttu enamik kliinikuid kirjutab pigem testimise asemel välja kõrge kõrvaltoime riskiga ravimeid. Oleks parem, kui geneetiline info oleks arstidele teada juba varem, näiteks patsiendi ravimikaardil. Tänu sekveneerimistehnoloogia arengule on patsientide genotüüpimine tunduvalt odavam kui eraldi testide tegemine. Genotüüpimise puhul määratakse ainult inimese geenialleelid. Võimalik oleks ühe korraga teha kindlaks kõik geenid, mis on seotud farmakogeneetiliselt kõrge riskiga ravimi metabolismiga. Üldiselt põhjustavad ohtlikke kõrvaltoimeid 12 geeni variatsioonid.
Personaalse meditsiini rakendamise takistusteks peetakse farmakogeneetiliste andmete kasutamise juhiste puudumist, geneetiliste andmete haldamisega seotud infrastruktuuri puudumist, arstide vastumeelsust, vähest rahastust. Raviasutustevahelise ühise infrastruktuuri puudumine on probleem, kui inimene kolib teise kohta ning tema ravikaardil olev geneetiline info, mille jaoks testi peaks tegema üks kord elus, ei jõua tema uude elukohta.
Personaalmeditsiin Eestis
2000. aastate alguses loodi Tartu Ülikooli Eesti Geenivaramu, mille direktor on Andres Metspalu. Geenivaramu biopanka on tänaseks kogutud umbes 52 000 (5% rahvastikust) Eesti inimese geeniandmed. Nendest andmetest on täielikult sekveneeritud 2500 inimese genoomne DNA, genotüübitud üle 20 000 genoomi. Tänu kogutud andmete hulgale, kõrgel tasemel geeniteadusele ning üleriigiliselt ühtsele e-tervise süsteemile võiks Eesti olla personaalmeditsiini arendamises maailmas esirinnas.
2015.–2018. aastal viidi Eestis Sotsiaalministeeriumi juhtimisel läbi katseprojekt, mille eesmärk oli arendada personaalmeditsiiniga seotud e-lahendusi, mis sisaldavad nii geeni-, tervise- kui ka käitumisandmeid, ning hinnata nende kasutamisvõimalusi kardioloogia, onkoloogia ja endokrinoloogia valdkonnas. Lisaks oli projekti sihiks arendada teadus- ja raviasutustevahelist koostööd.
Audru Kool
Audru Kool on põhi- ja huvikool Pärnu maakonnas Audru alevikus aadressil Lihula mnt 10.
Ajalugu
Audru Kooli ajalugu ulatub aastasse 1687, mil B. G. Forseliuse seminari lõpetanud Reinu käe all õppis Audrus 17 poissi.
8. oktoobril 1939 õnnistati sisse praeguse koolimaja esialgne hoone. Tööd alustas Audru 6-klassiline Algkool, mille direktoriks sai Jakob Tamm.
Rehbinder
1642. aastal kuulus perekonnale Udriku mõis.
Audru Kool
Ajalugu
Aastatel 1962–1982 tegutses kool kaheksaklassilisena – Audru 8-klassiline Kool (seejuures 1978–1982 Erich Tarkpea nimeline Audru 8-klassiline Kool). 1982. aastal muudeti kool keskkooliks ja kuni 1990. aastani kandis nime Erich Tarkpea nimeline Audru Keskkool. Aastatel 1990–2013 kandis kool nime Audru Keskkool.
Rehbinder
1746. aastal immatrikuleeriti perekond Eestimaa ja 1747. aastal Liivimaa rüütelkonda.
Perekonnale kuulusid Eestimaa alal erinevatel aegadel järgmised mõisad: Udriku, Polli, Pala, Imastu, Kodasoo, Rummu, Kääniku, Lümandu, Kurtna, Saku, Saue, Liigvalla, Varangu, Essu, Seljaküla, Illuka, Neeruti, Jõetaguse, Võduvere, Vandu, Vanamõisa, Seira, Lautna, Venevere, Luusika, Tamsalu, Vardi, Prääma, Maidla, Mahtra, Juuru, Suur-Kullamaa, Udeva, Kostivere, Saksi, Kärbla, Röa, Härgla, Rahula, Jälgimäe, Käravete, Kurtna, Väike-Pungerja, Nõmmküla, Jäneda mõisad.
Audru Kool
Ajalugu
Alates 2013. aastast tegutseb kool taas põhikoolina ja kannab kool nime Audru Kool.
Põhikoolis õpib umbes 300 õpilast ja huvikoolis 150 õpilast.
Endel Kama
Endel Kama (kuni 1939 Endel Kamma; 19. juuni 1919 Elva – 15. mai 1979 Tartu) oli eesti arst.
Diego Costa
Diego da Silva Costa (sündinud 7. oktoobril 1988 Lagartos) on Brasiiliast pärit Hispaania jalgpallur (ründaja).
Roland Engman
Roland Engman (10. märts 1935 Tallinn – 9. oktoober 2017) oli eesti näitleja.
Diego Costa
Hooajal 2013–2014 Madridi klubi koosseisus tuli Costa Hispaania La Liga meistriks, lüües hooaja jooksul 27 väravat.
Roland Engman
Ta lõpetas aastal 1950 Haapsalu tööstuskooli, ta on õppinud Draamateatri õppestuudios.
Diego Costa
Aastatel 2014–2017 mängis ta Inglismaa klubis Chelseas, kellega tuli kahel korral Inglismaa meistriks.
2021. aastal mängis ta Brasiilia kõrgliigaklubis Atlético Mineiro.
Roland Engman
Ta töötas aastatel 1953–1963 ja 1964–1966 teatris Endla, aastatel 1963–1964 teatris Vanemuine ja aastatel 1966–1971 Tallinna Draamateatris. Ta oli aastatel 1958–1973 Eesti Teatriühingu liige. Hiljem töötas ta Kalevis transpordiosakonna juhataja asetäitjana.
Diego Costa
2022. aasta septembris naasis Costa Inglismaa kõrgliigasse, sõlmides hooaja lõpuni lepingu Wolverhampton Wanderersiga.
2013. aastal Diego Costa tegi kaks mängu Brasiilia koondises, aga kuna tegemist oli sõprusmängudega, otsustas ta hakata esindama hiljem Hispaaniat. Debüüdi Hispaania koondises tegi Costa märtsis 2014 ja koondise peatreener Vicente del Bosque otsustas võtta ta 2014. aasta maailmameistrivõistlustele.
Klaus Bodinger
Klaus Bodinger (14. mai 1932 Wrocław, Poola – 6. aprill 1994 Strasbourg, Prantsusmaa) oli saksa ujuja, kes oli spetsialiseerunud 200 m rinnuliujumisele. Sellel alal tuli ta aastatel 1952–1953 kaks korda riigi meistriks ja aitas Ida-Saksamaal 1954. aastal Euroopa meistriks tulla. Seejärel kolis ta Lääne-Saksamaale, kus tuli aastatel 1955, 1957 ja 1958 kolm korda riigi meistriks. Samuti aitas ta Lääne-Saksamaal võita 1958. aastal Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali.
Bodingeri treenis Herbert Neweklowsky, kes oli enne teist maailmasõda Spandau linnas veepalli mänginud. 1952. aastal tuli Bodinger BSG Steel North Leipzigi klubi koosseisus esimest korda Saksa DV meistriks 200 meetri rinnuliujumises. Järgmisel aastal liitus ta BSG Motor Gohlis-Nordiga. Ta tuli taas Saksa DV meistriks 200 meetri rinnuliujumises ning võitis 100 meetri rinnuliujumises ja 4 x 200 meetri teateujumises teise koha. Pärast seda, kui ta oli 1954. aastal parandanud Saksa DV rekordi 200 meetri rinnuliujumises 2.40,0 minutini, ujus ta 1954. aastal Torinos toimunud Euroopa ujumise meistrivõistlustel 200 meetrit 2.40,9 minutiga ja tuli sellega meistriks.
Juba Euroopa meistrivõistluste ajal olid Neweklowsky ja Bodinger ühendust võtnud Lääne-Saksamaa ametnikega, 1955. aasta alguses lahkusid nad koos Saksa DV-st ja liitusid Karlsruhe ujumisklubiga Neptune 1899. Lääne-Saksamaa meistrivõistlustel 1955. aastal tuli Bodinger 200 meetri rinnuliujumises esimest korda Lääne-Saksamaa meistriks. 1957. ja 1958. aastal ta kordas seda. Lisaks tuli Bodinger Karlsruhes lühirajaujumise meistriks ja võitis ka kaks teatevõistlust. 1958. aastal Budapestis toimunud Euroopa ujumise meistrivõistlustel võitis ta ajaga 2.41,4 pronksmedali Nõukogude Liidu ujuja Leonid Kolesnikovi ja itaallase Roberto Lazzari järel.
Bodinger lõpetas oma sportlaskarjääri 1950. aastate lõpus ja otsis tööd kontoritöötajana. Lihavõtte pühapäeval 1994 suri Bodinger Strasbourgis hotellitoas.
Otto Wilhelm Thomé
Otto Wilhelm Thomé (22. märts 1840 Köln – 26. juuni 1925) oli saksa botaanik, illustraator ja pedagoog.
Otto Wilhelm Thomé promoveeriti doktoriks Bonni Ülikoolis (varasem nimetus Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität Bonn) 13. detsembril 1862. 1876. aasta juunis määrati ta Vierseni kooli (Bürgerschule in Viersen) rektoriks. 1. aprillil 1880 Kölnis kõrgema linnakooli (höheren Bürgerschule in Köln) rektoriks.
Otto Wilhelm Thomé initsiatiivil loodi 1887. aastal Kölnis Vorgebirgstori botaanikaaed. 1912. aastaks oli aia pindala 1,5 hektarit ja seal kasvas 1,4 miljonit taime. Botaanikaaia taimed olid osa Kölni koolide õppetööst.
Thomé on mitmete õpikute autor. Ta on tuntust kogunud oma botaaniliste illustratsioonide koguga "Flora von Deutschland, Österreich und der Schweiz in Wort und Bild für Schule und Haus" (1885). Tema illustratsioone on kasutanud Ain Raal oma "Maailma ravimtaimede entsüklopeedias" (2010).
Tema nimelühend on  Thomé .
Karin
Karin on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 52. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Karin 2727 naisel.
Troškūnai
Troškūnai (, poola keeles Traszkuny) on linn Leedus Utena maakonnas Anykščiai rajooni Troškūnai vallas ja on selle valla halduskeskus. Linn asub Anykščiaist 18 kilomeetrit läänes Nevėžise tasandiku idaservas, merepinnast 100 meetri kõrgusel Juosta jõe ja Juostinase järve kaldal.
Troškūnais on postkontor ja raamatukogu, sealne keskkool asub aga Žiedoniai külas. Ka asub seal Troškūnai raudteejaam. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1787 valminud katoliku kirik, aastal 1796 rajatud endine koolihoone ja XVIII sajandil rajatud bernardiinide klooster.
Troškūnais sündis aastal 1579 Leedu kirjanik Konstantinas Sirvydas.
Nimetus
Troškūnai nimi on patronüüm. Selle varasem nimekuju oli Troška. Alev kuulus XVII sajandil Vladislovas Sakalauskasele, kelle järgi see kandis XVII sajandi lõpust XVIII sajandi lõpuaastateni nime Vladislavov. See säilis asula paralleelse venekeelse nimekujuna ka tsaariajal (Владиславовъ). Alevi vana nime tüvi säilis aga rahvasuus, omandades sel ajal praeguse nimelõpu.
Asula poolakeelne nimekuju on Traszkuny, ent varem olid kasutusel nimekujud Troskinowo ja Trokinowo. Veel XX sajandi alguseni oli kasutusel ametliku nimekujuna Traškūnai, mis asendati praeguse nimekujuga aastal 1920.
Ajalugu
pisi|Troškūnai klooster
Troškūnaid on kirjalikes allikates esmamainitud 1506. aastal. XVI sajandil rajati Troškūnai mõis. Alevi staatuse sai asula XVII sajandil. See ja järgmine sajand olid Troškūnai õitsenguaastad, kuna aastal 1696 püstitati sinna kirik ja rajati kloostrikompleks, ühtlasi sai asula alevi staatuse. Aastal 1698 sai alev õiguse rajada turuplats.
Kuna suures tulekahjus hävisid kõik alevi puidust hooned, hakati aastast 1770 sinna ehitama vaid kivihooneid. Aastal 1773 hakkas kloostri juures tegutsema kool, kus ei antud õpetust mitte üksnes aadlikele, vaid ka alevielanike ja talupoegade lastele. See kool suleti tsaariajal koos kloostriga. Tsaariajal kasutati alevi kohta venekeelset nimekuju Трашкуны. Aastal 1897 elas alevis 779 juuti.
Suvel 1941 hukkasid Leedu vabadusvõitlejad kümmekond alevi juuti. Augustis 1941 asustasid saksa okupatsioonivõimud 200 Troškūnai juudid Panevėžysi getosse, kus nad hiljem selle likvideerimisel hukati. Nõukogude perioodil tegutses seal Anykščiai kutsehariduskool. 1956 sai Troškūnai linnaõigused.
Nõukogude võimud küüditasid 11 Kavarskase elanikku. Teise maailmasõja ajal põles maha alevi keskosa, hävis ka sealne veski. Suvel 1941 hukati sealsed juudid. Sõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude perioodil oli Kavarskas kohaliku kolhoosi keskasulaks. Kavarskas sai linnaks 1956.
Elanikkond
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Troškūnai elanikest leedulasi 94,1% ja mustlasi 2,66%.
Troškūnai on elanike arvu väiksuselt teine linn Leedus.
Heinrich von Langen
Heinrich von Langen oli Liivi ordu liige ja Grobiņa foogt 16. sajandi alguses.
Heinrichi vanemad pole teada, kuid ta pärines Münsteri stiftist Everswinkelist. Tema suguvõsa oli piirkonnas üks mõjukamaid ja on teada tema sugulasi, kes samuti Liivi ordu liikmeks astusid.
1507. aastal sai Heinrich Grobiņa foogtiks ja pidas seda ametit 16 aastat. Seejärel teated temast lõppevad.
Sieglinde Gstöhl
Sieglinde Gstöhl (sündinud 1964) on Liechtensteini publitsist, kes kirjutab peamiselt Euroopa Liidu teemadel.
Gstöhl õppis majandust ja sotsiaalteadust Sankt Galleni Ülikoolis, mille ta lõpetas 1988. aastal. Hiljem õppis ta rahvusvahelisi suhteid ja politoloogiat Genfi Ülikoolis. Ta on olnud Harvardi Ülikooli rahvusvaheliste suhete keskuse liige.
Tal on kaks vanemat õde. Tema isa on Georg Gstöhl ja ema Lore Gstöhl (suri 1996).
Sankt Andrä (Kärnten)
Sankt Andrä (sloveeni: Sveti Andrej) on linn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas. See on saanud nime Püha Andrease järgi.
Peamine kirik on endine Püha Andrease toomkirik, 1829. aastani Lavanti piiskopitooli asukoht.
Sankt Andrä
Sankt Ändra on mitme koha nimi.
Austrias:
Hans Gillhaus
Hans Gillhaus (sündinud 5. novembril 1963) on Hollandi endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Hollandi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1987–1994 9 mängu ja lõi 2 väravat.
Väikeaju
Väikeaju ehk tserebellum (ladina keeles cerebellum) on kesknärvisüsteemiga loomadel aju osa. Väikeaju paikneb tagumises koljuaugus (fossa cranii posterior) ajutüve taga, ja on ühendatud valgeainest väikeajuvartega. Koos sillaga moodustab ta tagaaju.
Väikeaju areneb neljanda ajuvatsakese ülemisest tagumisest seinast.
Väikeaju areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Väikeaju ülesandeks on liigutuste aga ka emotsioonide ja õppimisega seotu koordineerimine.
Roomajatel
Kõikidel tänapäevastel roomajatel on väikeaju.
Maolistel
Madude väikeaju sisaldab väikeaju tuumasid.
Madude väikeajukoore histoloogiline ehitus sarnaneb imetajate omaga. Eristatakse kolme rakukihti: molekulaarne rakukiht, Purkinje rakkude kiht ja granulaarkiht. Purkinje rakud on madudel ka molekulaarses rakukihis.
Imetajatel
pisi|Inimese väikeaju asend (punasega).
Koduloomadel on väikeaju tagaaju osa ja paikneb rombaugu kohal. Loomadel on väikeaju ülesanneteks skeletilihaste motoorika koordineerimine ja osalemine (ka väikeaju-ussi kaudu) tasakaalu tagamisel.
Väikeaju välispind on sügavate kitsaste väikeajulõhedega (fissurae cerebelli) ajukäärudeks, mida nimetatakse väikeajulehtedeks (folia cerebelli), liigendunud.
Väikeaju on teiste ajuosadega seotud valgeainest väikeajuvarte kaudu. Kaudaalne väikeajuvars (pedunculus cerebellaris caudalis) on ühenduses piklikajuga. Keskne väikeajuvars (pedunculus cerebellaris medius) on aga ühendatud sillaga ja rostraalne väikeajuvars (peduculus cerebellaris rostralis) keskajuga.
Inimestel
Inimestel paikneb väikeaju suuraju poolkerade kuklasagarate all, piklikaju ja ajutüve taga.
Väikeajukoore (cortex cerebelli) välimise kihi moodustab 1–2 mm hallaine kiht. Väikeaju keskel aga on valgeaine kiht, milles leidub ka hallaine paarilisi tuumasid: hammastuum (nucleus dentatus), korktuum (nucleus emboliformis), keratuum (nucleus globosus) ja telgihammastuum (nucleus fastigii). Sügav vagu jaotab väikeaju kaheks väikeaju poolkeraks (hemisph(a)erium cerebelli) vasakuks ja paremaks väikeaju poolkeraks, nende vahel paikneb paaritu väikeaju-uss (vermis cerebelli). Väikeaju pealmisel pinnal kulgeb fissura primaria, mis jagab väikeaju sagarateks, eesmiseks ja tagumiseks sagaraks ning madalamad lõhed jaotavad nimetatud sagarad omakorda sagarateks (ajukäärudeks): lingula, lobulus, centralis, culmen, declive, folium, tuber, pyramis, uvula, tonsil, nodulus ja flocculus.
Funktsionaalne jaotus
Funktsionaalsuse alusel jagatakse väikeaju:
Kuulmine
1970. aastatel avastasid neurobioloogid, uurides kasse ja rotte, kelle kuulmissüsteem sarnaneb inimese omaga, et sisekõrv ei saada kõike kuuldut kohe ajukoore kuulmiskeskusse, vaid väikeajusse, nii et kuulmismeele puhul võib veidi liialdatult väita: me kuuleme, kui me ei kuule.
Histoloogiline ehitus
Väikeajukoore kõige välimine rakukiht on molekulaarne rakukiht. Molekulaarne rakukiht koosneb peamiselt granulaarrakkude aksonitest ning vähesel hulgal paiknevad siin veel ka täht- ja korvrakud (interneuronid). Molekulaarse rakukihi all paikneb ühe kihina Purkinje rakkude suurtest rakukehadest koosnev kiht. Purkinje rakud kasutavad neurotransmitteritena gamma-aminovõihapet (GABA). Purkinje rakkude all paikneb granulaarkiht. Granulaarkiht koosneb peamiselt granulaarrakkudest aga siin on ka väikseid tühimikke ehk väikeaju päsmakesi (glomeruli cerebelli).
Patoloogia
Väikeajuga seostatakse mitmeid haiguslikke seisundeid nagu hüpotoonia, ataksia (sh väikeajuataksia, spinotserebellaarataksia), treemor, kasvajad ja väikeaju insuldid. Väikeaju kahjustus võib põhjustada silmade liigutamisega seotud häireid nagu nüstagm, üleslööginüstagm jt.
Andres Kons
Andres Kons (30. jaanuar 1831 – juuni 1933) oli Tallinna vanim kodanik.
Ta oli elukutselt laudsepp. Elu lõpul elas ta Iru vanadekodus.
Andres Kons oli kaks korda abielus, tal oli neli tütart.
Preitenegg
Preitenegg (sloveeni: Pratnik) on vald Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.
Preitenegg asub Kärnteni kirdeservas ülemises Lavanti orus. Vald ulatub piki Packalpe ja Koralpe mäestike nõlvu, (Lavanttali Alpid). Idas tähistab Packi sadula mäekuru piiri Steiermargi liidumaaga. Maalilise asukoha tõttu tugineb mägiküla tänapäeval tugevalt turismile, sealhulgas talviti murdmaasuusatamisele.
Ajalugu
thumb|left|Püha Nikolause kihelkonnakirik
Alates 11. sajandist kuulus Lavanti ülemine org Bambergi valdustesse Kärnteni hertsogkonnas, seda valitsesid ministeriaalid Waldensteini lossist Wolfsbergi lähedal. Kohalikku Püha Nikolause kirikut on esmamainitud 1288. aastal, kui foogtkond (Vogtei) läks Lavanti piiskopile.
Portenschlagi kellukas
pisi|350px|Portenschlagi kellukas Portenschlagi kellukas (Campanula portenschlagiana, sünonüüm Campanula muralis) on kelluka perekonda kuuluv taimeliik.
Liik on pärismaine Dalmaatsia mägedes Horvaatias.
Rohkelt ja korduvalt õitseva potilillena on Portenschlagi kellukas saanud Eesti lillepoodides populaarseks eriti 2010ndatel. Enamasti on tegu kultuursordiga 'Ambella'.
Vladislav Ivanov
Vladislav Ivanov (sündinud 24. jaanuaril 1986 Narvas) on vene jalgpallur (ründaja).
Ta mängis viimati Eesti klubis JK Narva Trans.
Klubikarjäär
Viimane mäng 30.06.2012
Karmen
Karmen on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 167. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Karmen 1156 naisel.
Priit Raudkivi (näitleja)
Priit Raudkivi (varem Friedrich Raudkivi; 29. mai 1920 Paatsalu – 3. mai 1970 Tallinn) oli eesti näitleja.
Tema vanemad olid postiametnikud. Ta on õppinud Tallinna kommertskoolis ja lõpetas aastal 1950 Eesti Riikliku Teatriinstituudi. Teises maailmasõjas osales ta Eesti Laskurkorpuse koosseisus.
Ta oli aastal 1946 Rahva Hääle ajakirjanik. Aastatel 1946–1949 töötas ta näitlejana teatris Estonia, 1949–1959 Draamateatris (olles seal ka õppestuudio juhataja). Aastatel 1959–1963 oli ta režissööri assistent Tallinnfilmis ja aastast 1963 harrastusnäiteringide juht.
Ta on kirjutanud dramatiseeringuid (Eduard Vilde "Kippari unerohi").
Isiklikku
Tema abikaasa oli raadioajakirjanik Hilda Raudkivi, poeg on ajaloolane Priit Raudkivi.
Mahla tänav
pisi|Mahla tänav (september 2013) Mahla tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Liiva ja Männiku asumis. Mahla tänav algab Orava tänavalt ja lõppeb umbtänavana. Mahla tänav on ligikaudu 2000 m pikkune.
Euroopa tsivilisatsioon
Euroopa tsivilisatsioon on erinevate rahvusriiklike kultuuriruumide ühisosa.
Euroopa tsivilisatsiooni juured on Vana-Kreekas ning laiemalt antiikmaailmas ja kristluses. Euroopa tsivilisatsioon pärineb renessansi, valgustusaja ja modernsest mõtlemisest (maailmatajust, maailmapildist), mis tänapäeval kohandub üleilmastumisega.
Euroopa tsivilisatsiooni tunnused tänapäeval: Euroopa Liidu keskne tunnus ühise koostöösoovi kõrval on soov vältida edasisi maailmasõdu ja kohanduda üleilmastumisega.
Alates 18. sajandist, kui euroopalikud väärtused (eelkõige isikuvabadused) võeti aluseks USA-s, seejärel Austraalias ja Uus-Meremaal, kasutatakse ühisnimetust Lääne tsivilisatsioon.
Tedre tänav
pisi|Tedre tänav [[Mooni tänavaga ristumise kohas (veebruar 2014)]] Tedre tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi ja Lilleküla asumis.
Tänav algab Kotka tänavalt ja suundub loodesse. Tänav ristub Ööbiku, Spordi, Västriku, Käo, Vindi tänavaga, Nõmme teega, Rästa põigu, Tedre põigu, Lehe tänava, Mõtuse, Vuti, Mooni ja Keemia tänavaga ning lõpeb Kuldnoka tänavaga ristudes.
Tedre tänav sai nime 27. augustil 1930. Tänav rajati juba 1653. aastal heinamaadevahelise teena.
Le ravissement de Psyché
„Psyche röövimine“ (prantsuse keeles „Le ravissement de Psyché“) on prantsuse kunstniku William-Adolphe Bouguereau õlimaal lõuendil.
1895. aastal valminud teosel on kujutatud Psychet ja Amorit. Erakogus oleva teose täpne asukoht on teadmata.
Ivo Leito
pisi|Ivo Leito (2007) Ivo Leito (sündinud 10. juunil 1972 Saksamaal) on Eesti keemik, Tartu Ülikooli analüütilise keemia professor.
Isiklikku
Tema isa oli Toomas Leito ja vend Priit Leito.
Ruts Bauman
Ruts Bauman (õieti Rudolf Bauman, ka Karl-Rudolf Bauman; 9. veebruar 1892 Viduva-Jaani talu, Maidla küla, Kalju vald, Läänemaa – 17. september 1960 Ellamaa) oli eesti näitleja.
Lõpetas Tallinnas 4-klassilise linnakooli. Aastatel 1911–1912 õppis põllumajandust ja karjakasvatust Laitse ja Aaspere mõisas, 1914. aastal omandas kontroll-assistendi kutse.
Töötas erinevatel ametikohtadel: mõisakirjutaja, velsker, postijaama pidaja, kaupmees, raudteetööline, kolhoosnik.
Näitlejateed alustas Bauman 1910. aastal asjaarmastajana. Aastatel 1916–1919 töötas ta näitlejana Tallinna Draamateatris ja 1931–1941 Tallinna Töölisteatris. Hiljem oli ta 1951-1956 Ellamaa rahvamaja juhataja ja näiteringi juht. Maetud Tallinna Metsakalmistule, teatritegelaste kvartalisse.
Bauman on kirjutanud mälestusteraamatu "Minu teekond lavale" (1938). Ruts Baumani tütar Lia-Lilli Kevvai on kirjutanud isast mälestusraamatu "Moemees" (1999).
Filip Kiss
pisi|Filip Kiss 2011. aastal [[Cardiff City FC|Cardiff City särgis]] Filip Kiss (sündinud 13. oktoobril 1990 Dunajská Stredas) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Ettifaq.
Sügav ja terviklik vabakaubanduspiirkond
pisi|369x369px|Sinisega: Euroopa Liit, helesinisega: EL siseturul osalevad [[EFTA riigid, välja arvatud Island, Liechtenstein, Norra, Šveits ja rohelisega: DCFTA riigid, kellel on juurdepääs ELi siseturule valitud sektorites: Gruusia, Moldova, Ukraina]] Sügav ja terviklik vabakaubanduspiirkond (DCFTA) on kolm Euroopa Liidu ning Gruusia, Moldova ja Ukraina vahel loodud vabakaubanduspiirkonda. DCFTA-lepingud on osa iga riigi EL-i assotsiatsioonilepingust. Need võimaldavad Gruusial, Moldoval ja Ukrainal pääseda valitud sektorites Euroopa ühtsele turule ja võimaldavad nendes sektorites tegutsevatele ELi investoritele assotsieerunud riigis sama regulatiivse keskkonna kui ELis. Moldova ja Gruusiaga sõlmitud lepingud on ratifitseeritud ja need jõustusid ametlikult 2016. aasta juulis, ehkki osa neist kohaldati juba ajutiselt. Ukrainaga sõlmitud lepingut kohaldati ajutiselt alates 1. jaanuarist 2016 ja see jõustus ametlikult 1. septembril 2017.
Filip Kiss
Ta alustas klubikarjääri Slovakkia klubis Bratislava FK Inter. Aastatel 2009–2010 mängis ta Slovakkia kõrgliigas FC Petržalka ridades.
Sügav ja terviklik vabakaubanduspiirkond
Erinevalt tavalistest vabakaubandus piirkondadest on DCFTA eesmärk pakkuda assotsieerunud riigile ELi ühtse turu "nelja vabadust": kaupade, teenuste, kapitali ja inimeste vaba liikumist. Inimeste liikumine toimub aga viisavabaduse vormis lühiajaliseks reisimiseks, samas kui töötajate liikumine jääb ELi liikmesriikide pädevusse. DCFTA on "näide EMP-väliste riikide integreerumisest ELi ühtsele turule".
Filip Kiss
2010. aastal liitus ta Bratislava Slovaniga, kellega tuli hooajal 2010–11 Slovakkia meistriks. 2011. aasta juulis läks ta laenule Inglismaa esiliiga klubisse Cardiff City. 2012. aasta augustis sõlmis ta Cardiff Cityga püsiva lepingu, kuid sai järgneval hooajal klubi põhimeeskonnas vähe mänguaega. Aastatel 2014–2015 mängis ta Cardiff Cityst laenul Šotimaa kõrgliiga klubis Ross County.
Sügav ja terviklik vabakaubanduspiirkond
Euroopa Parlament võttis 2014. aastal vastu resolutsiooni, milles öeldakse, et "vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 49 on Gruusial, Moldoval ja Ukrainal, aga ka kõigil muudel Euroopa riikidel Euroopa perspektiiv ja nad saavad taotleda EL-i liikmeks saamist vastavalt demokraatia põhimõtteid, põhivabaduste ja inimõiguste austamist, vähemuste õigusi ning õigusriigi põhimõtte tagamist ", tunnistades ametlikult kolme riigi tulevase ELiga ühinemise võimalust.
Filip Kiss
2015. aasta augustis läks ta Cardiff Cityst laenule Norra kõrgliiga klubisse FK Haugesund, kellega sõlmis 2016. aastal püsiva lepingu. 2017. aastal siirdus ta Ettifaqi.
Slovakkia jalgpallikoondises tegi Kiss debüüdi 2014. aastal.
Roman Ratušnõi
Roman Ratušnõi (ukraina keeles Роман Тарасович Ратушний, 5. juuli 1997 Kiiev – 9. juuni 2022 Izjumi rajoon) oli Ukraina aktivist ja sõjaväelane.
Lapsepõlv ja varane noorus
Roman Ratušnõi sündis Kiievis 5. juulil 1997, olles mitmendat põlve kiievlane.
2012. aastal asus ta õppima Kiievi rahandus- ja õiguskolledžisse rahanduse ja krediidi erialal, hiljem omandas kõrghariduse õiguse erialal.
Ta on töötanud ajakirjanikuna.
Ühiskondlik tegevus
Ratušnõi võttis 2013. aasta sügisel osa Euromaidani meeleavalduste algusest ning oli üks neist, keda Berkut toona jõuga laiali ajada püüdis.
2018. aastal juhtis ta algatust "Kaitseme Protasiv Jari" ("Захистимо Протасів Яр"), mis 2019. aastal registreeriti samanimelise kodanikuühendusena. Organisatsiooni eesmärk oli takistada Kiievi Protasiv Jari roheala ja rekreatsioonipiirkonna täisehitamist. 2020. aastal muutiski Kiievi linnavalitsus üldplaneeringut ja taastas piirkonna roheala staatuse. Seoses vastuoludega kinnisvaraarendajatega ähvardati Ratušnõid 2019. aastal korduvalt, ent ähvardajate suhtes kriminaalmenetlust ei alustatud.
2020. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris ta Kiievi linnavolikokku Vitali Klõtško partei UDAR nimekirjas, samas parteisse kuulumata.
2021. aasta märtsis esitati talle süüdistus huligaanitsemises presidendikantselei juures aktivist Serhi Sternenko toetuseks toimunud meeleavaldusel. Süüdistuse aluseks sai mustal taustal valgeid täppe kujutanud foto, millel tunnistajad olevat ta väidetavalt ära tundnud.
Sõjaväelasena
Pärast Venemaa täiemahulise rünnaku algust astus Ratušnõi vabatahtlikuna Ukraina relvajõududesse ja võttis esialgu osa Kiievi kaitsmisest. Seejärel osales ta 93. üksiku mehhaniseeritud brigaadi "Holodnõi Jar" koosseisus Trostjanetsi vabastamisel ning lahingutegevuses Sumõ oblastis ja Izjumi ümbruses.
Mälestuse jäädvustamine
Ajaloolane Vahtanh Kipiani teatas peagi pärast Ratušnõi hukkumise teatavaks saamist kavatsusest asutada Roman Ratušnõi nimeline auhinnafond noortele autoritele Kiievi ajalugu käsitlevate publikatsioonide eest. Samuti teatas Ratušnõi-nimelise fondi loomisest veebiportaali Novõnarnja peatoimetaja Dmõtro Lõhhovi. Sellest fondist tasustatakse Lõhhovi sõnul sõjaväelaste elu ja tegevust kirjeldavate reportaažide autoreid. Mõlema fondi asutamine sai võimalikuks tänu Roman Ratušnõi ema annetusele, kuna Roman Ratušnõi sooviks oli olnud toetada sõltumatuid meediaprojekte.
Juulis 2022 teatas Kiievi ülikool Roman Ratušnõi nimelise stipendiumiprogrammi asutamisest. Stipendium on mõeldud aktivistidele, kes soovivad omandada õigusalast kõrgharidust.
Isiklikku
Roman Ratušnõi vanemad on liikumise "Päästa vana Kiiev" ("Збережи старий Київ") aktivist ja ajakirjanik Tarass Ratušnõi ning kirjanik Svitlana Povaljajeva.
Hannoveri ringkond
Hannover oli aastatel 1946–2004 Regierungsbezirk Alam-Saksimaal. See paiknes liidumaa lõunaosas ümber Hannoveri linna. Selle pindala oli 9046,82 km², 30. septembril 2004 elas seal 2 167 343 inimest.
Margus Prangel
Margus Prangel (sündinud 7. juulil 1974 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas Tallinna Järveotsa Gümnaasiumi ja Tallinna 15. Kutsekeskkooli kokana. 2000. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (19.lend). Töötas aastatel 2000–2011 Eesti Draamateatris näitlejana. Pärast seda on olnud vabakutseline.
Ta on mänginud filmides ja teleseriaalides.
Erich Moisar
Erich Johannes Moisar (4. detsember 1915 Tallinn – 16. juuni 1977 Tallinn) oli eesti arst.
1961. aastast oli abielus laulja Sophie Sooäärega (1914–1996).
Yohan Goutt Goncalves
pisi|Yohan Goutt Goncalves Yohan Goutt Goncalves (sündinud 20. detsembril 1994 Suresnesis Prantsusmaal) on Ida-Timori mäesuusataja.
Ta oli esimene Ida-Timori sportlane, kes võttis osa 2014. aasta taliolümpiamängudest, mäesuusatajana, saavutades meeste slaalomis 43. koha. Ta osales slaalomis ka 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis, kuid katkestas.
Ta on sündinud Suresnesis (asub Hauts-de-Seine departemangus Île-de-France piirkonnas Prantsusmaal). Tema ema on pärit Ida-Timorist ja isa Prantsusmaalt, kuid tema isal on veidi eesti verd. Tema isa Pierre Goutt (sündinud 1957) tegeleb Pariisis äriga, isapoolne vanaema Eva Goutt (neiuna Liiv; sündinud 1924 Eestis, elab Pariisis), isapoolse vanaema isa August Liiv (1882–1931) oli muusik, kes emigreerus 1927. aastal perega Austraaliasse, kus ta 1931. aastal Sydneys suri; samuti oli muusik isapoolse vanaema vanaisa Elias Liiv (1857–1892); Eliase vennad olid kirjanikud Jakob ja Juhan Liiv. Yohani onu Maurice Goutt on Prantsusmaal elav estofiil, kes on abielus eestlanna Airega. Yohani onupoeg Kaido Goutt on Tallinna Ülikooli prantsuse keele õppejõud.
Željana Zovko
pisi|Željana Zovko Željana Zovko (sündinud 25. märtsil 1970 Mostaris) on Bosnia ja Hertsegoviina endine diplomaat, alates 24. oktoobrist 2016 Horvaatiast valitud Euroopa Parlamendi liige.
Zovko kandideeris 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Horvaatia Demokraatliku Liidu nimekirjas, sai 2392 häält ning valituks ei osutunud. Ta sai Euroopa Parlamendi liikmeks Davor Ivo Stieri asendusliikmena 2016. aastal. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai ta 9861 häält ning osutus valituks.
2004–2008 oli ta Bosnia ja Hertsegoviina suursaadik Prantsusmaal, 2008–2011 Hispaanias ja 2015–2016 Itaalias. 2012–2015 töötas ta Bosnia ja Hertsegoviina peaministri välisnõunikuna.
Heinrich von Kloster
Heinrich von Kloster oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastatel 1524–1529.
Heinrichist pole aga peale selle, et ta oli Toolse foogt, sisuliselt midagi muud teada.
521
521. aasta
B1-vitamiin
B1-vitamiin ehk tiamiin on koondnimetus B1-vitamiini laadset antiberibeeri ja antineuriitilist toimet avaldavate, nii looduslike kui ka sünteetiliste ainete kohta ning B-rühma hulka liigitatud väga termolabiilne (temperatuuritundlik) vesilahustuv vitamiin.
Nomenklatuur ja nimetused
Muud nimetused:
Saamine ja omandamine
Inimene saab tiamiini järgmiselt. Mitmete taimesaadustega (vaba tiamiin) ja loomsete saadustega (peamiselt tiamiindifosfaat) seedekulglasse sattunud B1-vitamiin imendub peensoolest kandja vahendatud aktiivse transpordi teel. Kui tiamiini tase on peensooles kõrge, domineerib imendumisel passiivne difusioon.
Imendumist segavad alkohol, kohv ja antibiootikumid, aga ka mitmed peensoole haiguslikud seisundid nagu Crohni tõbi jne.
Imendunud tiamiin satub värativeeni kaudu maksa, kus osa fosforüülub – tekib tiamiindifosfaat. Osa transporditakse maksast edasi kudedesse, kus ta fosforüülub samuti tiamiindifosfaadiks. Inimorganismis on 80% tiamiinist tiamiindifosfaadina, mis paikneb rakkudes. Vaba tiamiin on põhiliselt veres. Umbes 50% tiamiindifosfaati lokaliseerub skeletilihastes, 40% maksas, südames, ajus ja neerudes.
Liigne tiamiin väljutatakse organismist kiiresti, peamiselt uriiniga, nii vaba tiamiinina kui ka mitme metaboliidina.
Allikad
Märkus. Toiduainete töötlemine (kuumutamine jne) vähendab toitainetes B1-vitamiini sisaldust (kuni 70% võrra).
Biofunktsioonid
Seega vajavad tiamiini:
Defitsiit
Defitsiiti normaalse toitumise ja tervislike eluviiside puhul ei esine. Kuna tiamiini vajavad mitmed metabolismi võtmeensüümid, siis häirib tema defitsiit väga tugevasti glükoosi ehk veresuhkru lõhustamist metaboolse energia saamiseks, samuti rasvhapete ja aminohapete lõhustamist.
Eeskätt just glükoosi katabolismi sügavast häirumisest on põhjustatud tõsised närvitalitluse häired tiamiini puudusel, sest närvikude ei saa sel juhul oma põhilist energiasubstraati glükoosi normaalsel viisil kätte ja tekivad toksilised vaheühendid, mis kuhjuvad.
Transketolaasi häire pärsib ka nukleotiidide sünteesi (väheneb riboos-5-fosfaadi teke).
Kestev alkoholi, kohvi ja musta tee tarbimine, suitsetamine ja antibiootikumide kasutamine tekitab mõningase defitsiidi. Defitsiiti võib tekitada ka kestev väga rohke suhkru tarbimine.
Defitsiidi esmatunnused:
Kersti
Kersti on naisenimi.
B1-vitamiin
Defitsiit
Defitsiit tingib näiteks maolimaskesta rakkude transketolaasi aktiivsuse languse tõttu NADPH taseme alanemise, mille tagajärjel häirub HCl teke ja sekretsioon.
Kersti
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 53. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kersti 2720 naisel.
B1-vitamiin
Defitsiit
Avitaminoosiks on beribeeri, mille juhtsümptomiks on polüneuriit (kuiv beribeeri) või südamepuudulikkus ja tursed (märg beribeeri).
Kersti
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Kersti 7 inimesel.
B1-vitamiin
Wernicke entsefalopaatia
Alkohoolikutel tekib B1-vitamiini defitsiidi tõttu Wernicke-Korsakoffi sündroom ehk Wernicke sündroom ehk Wernicke entsefalopaatia:
Manustamine
thumb|Tiamiini struktuurvalem RDA (soovitatav ööpäevane B1-vitamiini kogus):
Tiamiini vajadus sõltub ka kulutatud kaloritest: vajadus on umbes 0,5 mg tiamiini iga kulutatud 1000 kcal kohta. Kui tarvitada kestvalt rohkelt alkoholi, ülemäära kohvi ja musta teed ning suitsetada, tuleb tiamiini lisaks manustada.
Tiamiini puhul tuleb silmas pidada kolmetasemelist lähenemist:
B1-vitamiini manustamine on hädavajalik selle defitsiidile viitavate sümptomite korral. Selle oskuslik/adekvaatne manustamine võib olla ravi ühe komponendina efektiivne alkoholismi, seniilsuse, Alzheimeri tõve, diabeedi, aneemiate ja muude haiguste korral.
Manustada tuleks koos riboflaviini, foolhappe, C- ja E- vitamiini ning mangaaniga.
Toksilisust normaalsel tarbimisel ei esine. Päevane ohutu koguannuse ülempiir korduval manustamisel on 50 mg ja ühekordsel 80 mg. Suuremad annused on toksilised.
Toksilisuse varased sümptomid:
Tugeva toksilise efekti sümptomid:
Dietrich Boven
Dietrich Boven oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastal 1523.
Dietrichi vanemaid ega päritolukohta pole teada. Ainus, mis temast teada on, ongi fakt, et ta oli Toolse foogt.
Ogaterav penikeel
Ogaterav penikeel (Potamogeton friesii) on taimeliik penikeeleliste sugukonnas penikeele perekonnast.
Taim kasvab järvedes, tiikides, jõgedes, riimvees. Taime leidub Eestis paiguti, ent kõige rohkem Kagu-Eestis.
Dave Lepard
Dave Lepard (sündinud David Roberto Hellman; 28. mai 1980 – 20. jaanuar 2006 Uppsala, Rootsi) oli Rootsi glam metal 'i bändi Crashdïet laulja ja kitarrist.
Elukäik
1990. aastate keskel oli ta laulja vana kooli death metal 'i bändis Warpath. 2000. aastal lõi ta bändi Crashdïet, ent 2002. aastal bänd läks lahku ja jätkas uue koosseisuga. Nende muusika oli 1980. aastate glam metal 'i bändide stiilis, nagu Mötley Crüe ja Twisted Sister, ning bänd sai kiiresti kuulsaks, eriti Rootsis.
Crashdïet ilmutas debüütalbumi "Rest in Sleaze", millest sai Rootsis suur hitt, ning singlina ilmusid laulud "Riot in Everyone", "Breakin' the Chainz", "Knokk 'Em Down" ja "It's A Miracle".
Surm
26. jaanuaril 2006 tegi 25-aastane Dave Lepard enesetapu. See juhtus ta enda korteris depressioonihoo käigus. Tema kolm bändikaaslast korraldasi veebruaris tema austuseks mälestuskontserdi. Nad otsustasid endiselt kokku jääda ja 2007. aasta oktoobris teatasid nad pärast läbirääkimisi Lepardi perekonnaga, et jätkavad endiselt Crashdïet' nime all. Uueks lauljaks sai H. Olliver Twisted.
Savariņi mõis
Savariņi mõis (saksa keeles Beatenthal, läti keeles Savariņa muiža) oli poolmõis Liivimaal Volmari kreisis Veide kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Valmieras Savariņa iela ümbruskonns.
Sankt Georgen im Lavanttal
Sankt Georgen im Lavanttal (sloveeni: Šent Jurij v Labotu) on linn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.
Omavalitsus asub Lavanti jõe alumises orus 17 km Wolfsbergist lõunas.
Arsenal (Tallinna relvaladu)
Arsenal (saksa Rüsthaus, Arsenal, Büchsenhaus, Artileriehaus) oli Tallinnas aastatel 1544–1840 omaaegses Katariina kloostri viljaaidas olnud relvaladu. pisi|[[Püha Katariina klooster|Püha Katariina kloostri Kloostri ait, Vene tänav 14]] Peale kaasaegsete relvade säilitati laos ka vanaaegseid relvi, pidades neid vaatamisväärsusteks.
Lao järgi kandis praegune Vene tänav 19. sajandi lõpus nime "Rüststrasse".
Vaata ka
Püha Katariina kloostri Kloostri Ait