cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aslan Abašidze
Poliitiline tegevus
Adžaarias rajas ta sõltumatu võimubaasi, jäädes Thbilisi keskvalitsuse ja opositsiooni vahepealsele kursile. Ta rajas vastukaaluks president Zviad Gamsahhurdiat pooldavatele ja vastustavatele üksustele oma sõjaväe.
Kui Gamsahhurdia pooldajate ja vastaste vahel puhkes talvel 1991/92 ja sügisel 1993 kodusõda, hoidis Abašidze mõlemad pooled Adžaariast eemal, nii et sõda Adžaaria territooriumile ei ulatunud.
Abašidzele on ette heidetud karmikäelist valitsemist, mida on nimetatud isegi feodaalseks. Igatahes paistab tal olevat rahva seas väga suur poolehoid.
1998 valiti Abašidze 93% häältega Adžaaria presidendiks. Venemaa vaatlejate hinnangul oli tegemist üldiselt vabade ja õiglaste valimistega. Seda hinnangut võis mõjutada Abašidze Venemaa-sõbralik poliitika.
Abašidze ei ole taotlenud üleriigilist võimu. Ta on toetanud neid jõude, kellest ta on lootnud toetust oma positsioonile Adžaarias. Ta sõlmis kokkuleppe president Eduard Ševardnadze, kes nähtavasti eelistas Adžaaria pooliseseisvust järjekordsele kodusõjale. Nende suhted muutusid halvaks 1990. aastate lõpus, kui nad süüdistasid teineteist korruptsioonis ja riigireetmises.
Kui Ševardnadze oli novembris 2003 sunnitud tagasi astuma, tekkis Abašidze ja uue keskvalitsuse vahel poliitiline kriis. Opositsioon oli Ševardnadzet teravalt kritiseerinud selle eest, et ta ei suutnud lahendada separatismiprobleemi, mis hõlmas ka keskvõimu kontrolli puudumise Adžaaria üle. Abašidze nägi selles ohtu oma positsioonile ja Adžaaria pooliseseisvuse püsimisele ning kuulutas Ševardnadze kukutamise riigipöördeks. Ta kuulutas Adžaarias välja erakorralise seisukorra ja taotles Venemaa toetust avaliku konflikti puhuks. Kuid tal ei õnnestunud Venemaalt kuigi palju toetust saada ning samal ajal avaldas USA talle tugevat survet, et ta läheks järeleandmistele. 25. jaanuaril 2004 kohtus Abašidze Bathumis Gruusia ametisse astuva presidendi Mihhail Saakašviliga ning teatas kavatsusest teha Saakašviliga koostööd.
Sellest ei tulnud midagi välja. Saakašvili tõotas taastada keskvõimu kontrolli Gruusia separatistlike regioonide üle. 14. märtsil 2004 ei lasknud Adžaaria piirivalve autokolonnil, mis viis Saakašvilit 28. märtsiks planeeritud Gruusia parlamendivalimiste kampaania raamides ette nähtud üritustele, Adžaariasse siseneda. Abašidze süüdistas Saakašvilit selles, et ta toob Adžaariasse sõjaväekonvoi, et teda kukutada, ja kuulutas Adžaarias välja hädaolukorra ja relvastatud formeeringute mobilisatsiooni. Vastuseks esitas Saakašvili Abašidzele ühe ööpäevase tähtajaga ultimaatumi keskvõimu tunnustamiseks ning Adžaaria poolsõjaväeliste jõudude laialisaatmiseks.
Johan Järv
Johan Järv (17. märts 1886 Holstre vald, Viljandimaa – 24. märts 1946 Sevurallag, Sverdlovski oblast) oli eesti arst.
Aslan Abašidze
Poliitiline tegevus
Gruusia sulges Adžaaria kaubateed. Välismaa valitsused ja rahvusvahelised organisatsioonid pöördusid mõlema poole üleskutsega lahendada omavahelised erimeelsused rahumeelselt.
Johan Järv
Tunnistati arsti astme vääriliseks 1919, Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Aslan Abašidze
Tunnustus
Venemaa ühiskompanii "Kosmos ja Maa" on otsustanud nimetada nimetu tähe Amburi tähtkujus Aslan Abašidze nimega.
Isiklikku
Aslan Abašidze abikaasa Maguli Gogitidze on elukutselt muusik ja Adžaaria Kultuurifondi esimees ja rahvusvahelise organisatsiooni "Gruusia naised rahu ja elu eest" esinaine.
Tal on tütar Diana, kes on USAs õppinud keeleteadlane, ja poeg Giorgi, kes on olnud Bathumi linnapea, ning lapselapsed Giorgi ja Rihhard.
Hans Alver
pisi Hans Otto August Alver (11. aprill 1887 Valga – 24. aprill 1942 Sevurallag, Sosva, Sverdlovski oblast) oli eesti arst.
Aslan Abašidze
Isiklikku
Tema hobid on joonistamine ja skulptuur.
Hans Alver
Ta õppis aastatel 1896–1902 Valga Kreili eraalgkoolis ja Tõnis Grünbergi progümnaasiumis ja aastatel 1896–1902 Pärnu gümnaasiumis. Ta lõpetas 1918. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Ta oli üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.
Esimese maailmasõja ajal tegutses arstina Vene sõjaväes.
Pärast ülikooli lõpetamist siirdus Läänemaale ja ta tegutses aastatel 1918–1919 arstina Lihulas. Vabadussõjas oli ta vanemarst Kuperjanovi pataljonis.
1921. aastal valiti dr Hans Alver Haapsalu linnavolikokku. Samal aastal loodi tema algatusel Haapsalu Kaunistamise Selts, mis hoolitses aastatel 1921–1940 Haapsalu heakorra eest. Aastatel 1929–1940 oli dr Hans Alver Haapsalu linnapea. Tema panus Haapsalu väljakujundamisel rahvusvaheliselt tunnustatud kuurortlinnaks on väga suur. Samuti hakati tema linnapeaks olemise ajal korraldama iga-aastaseid majade ja aedade nägusamaks muutmise võistlusi.
Arstide Koja nõukogu liige.
NKVD arreteeris ta 14. juunil 1941 ja Hans Alver lasti maha 24. aprillil 1942 Sevurallagis Sosvas Sverdlovski oblastis.
Mälestuse jäädvustamine
Alates 1989. aastast antakse Haapsalus välja Hans Alveri preemiat.
Johan Järv
Ta oli 1935. aastast Petseri haigla arst. Arstide Koja nõukogu liige.
Arreteeriti NKVD poolt 10. juunil 1941 Petseris. Suri Nõukogude vangilaagris.
Antonie Soonpää
Antonie Soonpää (neiupõlvenimi Antonie Adamson; 25.juuli/5. august 1898 Luke, Nõo kihelkond, Tartumaa – 20. jaanuar 2006 Los Angeles, USA) oli Eesti pikaealine, kes suri 107-aastaselt.
Oli abielus riigikontrolöri Karl Soonpääga.
Tee õnnele
"Tee õnnele" (originaalpealkirjaga "Wege zum Glück") on saksa seriaal, mida hakati tootma 2005. aastal.
August Pruuel
August Pruuel (5. aprill 1900 – 21. jaanuar 2004) oli Eesti Vabadussõja veteran.
Aastavahetusel 1918–1919 sai tollane Härjanurme villavabriku 18-aastane tööline kutse tulla Puurmani mõisa. Seal korraldas Julius Kuperjanovi partisanide pataljoni. Vigastatud käe tõttu teda tegevteenistusse siiski ei võetud. August Pruuel suunati teenima Tartusse eriroodu valveteenistusse. Veidi hiljem oli ta ohvitseride kasiino köögis abitöödel. Tartus tervitas ta ka rahulepingut.
Alates 1922. aastast Otepääl elav Pruuel oli iseseisvuse ajal saapavabriku omanik ja kuulus 1936. aastal Otepää linna esimesse volikogusse, esindades seal ärimehi. 2002. aastal kandideeris August Pruuel 101-aastaselt Otepää valla volikokku, kuid ei osutunud valituks.
Pruuelit tunnustati Kotkaristi III klassi mõõkadega teenetemärgi, Soome Vabadussõdurite Hooldusühingu Sinise risti teise klassi aumärgi ning Otepää aumedaliga.
Avatud süsteemide sidumise arhitektuur
Avatud süsteemide sidumise arhitektuur (inglise keeles Open Systems Interconnection model, OSI model) on ISO ja ITU-T koostöös 1977. aastal valminud andmesideprotokollide kontseptuaalne mudel (OSI-mudel). Seda hallatakse standardiga ISO/IEC 7498.
OSI-baasmudel (ka OSI-raammudel) on seitsmekihilise arhitektuuriga ning see annab loogilise struktuuri konkreetsetele andmesidevõrkude standarditele. OSI-baasmudeli kohaselt jagatakse sõnumi edastamiseks vajaminevad funktsioonid 7 kihi vahel. Iga kiht suhtleb otseselt vaid naaberkihtidega ja madalamate kihtide kaudu ühenduspartneri sama kihiga. Iga kiht täidab ühte osa tervikust.
OSI-projekt lõpetati 1996. aastal. Praegu kasutatakse seda mudelit õppevahendina andmesidevõrkude tööpõhimõtete tundma õppimiseks.
OSI-mudeli 7 kihti
Füüsiline kiht ühendab seadme meediumiga (edastuskeskkonnaga) ja edastab andmed füüsilise bitijadana.
Kanalikiht ehk lülikiht ehk andmelülikiht (data link layer) jagab andmepaketid enne füüsilisse kihti saatmist kaadriteks ning võtab füüsilisest kihist vastu kinnituskaadreid (kaadreid, mis vastuvõtupool veakontrolliks tagasi saadab), teostab veakontrolli ning vea avastamise korral edastab kaadri uuesti. See omakorda jaguneb kaheks alamkihiks:
a) ülemine loogilise lüli reguleerimiskiht (LLC) tagab universaalse liidese kanalite vahetuseks võrgukihiga;
b) alumine meediapääsu reguleerimiskiht (MAC), mille ülesandeks on adresseerimine ja kanalipöörduse juhtimine.
Võrgukiht kontrollib sõnumite marsruutimist võrgus. Levinuim võrgukihi protokoll on IP.
Transpordikiht korraldab sõnumite transporti (TCP).
Seansikiht korraldab dialoogi kahe jaama vahel ja teisendab nimesid ja aadresse.
Esitluskiht määrab andmete edastusviise ja tegeleb kodeerimise/dekodeerimisega.
Rakenduskiht suhtleb teenuseid kasutatavate rakendusprotsessidega (nt elektronposti klient).
Ajalugu
Arvutivõrkude algusaegadel (1970. aastad) oli igal suuremal arvutitootjal ka oma arvutivõrgu protokoll:
Need protokollid ei olnud ühilduvad ja võrgus said koos töötada vaid ühe tootja arvutid. Eeltoodud probleemi lahendamiseks alustas Rahvusvaheline Standardiorganisatsioon ISO 1977. aastal mudeli loomist, mis võimaldaks erinevate tootjate seadmetel töötada koos ühes arvutivõrgus. 1983 tutvustas ISO töö tulemust, OSI raammudelit – avatud süsteemide ühendamise mudelit.
Türi järv
Türi järv on paisjärv Järva maakonnas Türi linna idaservas. Järv on linna elanikele mõeldud avalik supluskoht.
Türi järv on 5,5 ha suurune. Selle keskmine sügavus on 3,2 m.
Tehisjärv avati 1992. aastal Kirna kolhoosi veehoidla nime all. Järv rajati Pärnu jõe sängi ja lammialale.
pisi|left|Türi tehisjärve läänekallas.
Sapsan
Venekeelse nime on rong saanud rabapistriku (ladina Falco peregrinus, vene Сапсан) järgi.
Vana-Vastseliina
Vana-Vastseliina ehk Vahtsõliinamõisa ehk Vastseliina-Asunduse ehk Vastseliina küla asub Võru maakonnas Võru vallas.
Sõudmine 2008. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olympische Ringe right|150px|Rudern Sõudmine 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–17. augustini Sõudmisvõistlustel osales 548 sportlast 59 riigist. Välja jagati 14 komplekti medaleid, millest 8 ala on meestel ja 6 ala naistel. Võistlused peeti Shunyi sõude- ja aerutamiskanalil olümpiapargis, mis asub Chaobai jõe ääres ja on ligi 30 km kaugusel Pekingi kesklinnast.
Vana-Vastseliina
Aastatel 1991–1997 asus küla Meremäe vallas ja aastatel 1998–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) Vastseliina vallas.
Sõudmine 2008. aasta suveolümpiamängudel
Naised
Kõikidele paadiklassidele oli võistlusraja pikkuseks 2000 m. Kergekaalus oli meestel piirkaaluks 70 kilo ja naistel ei tohtinud see ületada 57 kilo.
Vana-Vastseliina
Vana-Vastseliinas asuvad Vastseliina piiskopilinnus ja Piiri kõrtsihoone.
Sõudmine 2008. aasta suveolümpiamängudel
Eestlaste osalemine
Eestlased osalesid Pekingis kolmes paadiklassis. Ühepaadis võistles Andrei Jämsä. Paarisaerulisel kahepaadil asusid võistlema Jüri Jaanson ja Tõnu Endrekson. Paarisaerulise neljapaadi koosseisu kuulusid Igor Kuzmin, Vladimir Latin, Allar Raja ja Kaspar Taimsoo.
Ühepaat
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 31 Olümpiavõitja 2004: Olaf Tufte, Norra Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Paarisaeruline kahepaat
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 15 Olümpiavõitja 2004: Sebastien Vieilledent - Adrien Hardy, Prantsusmaa Ametlikud tulemused: Finaal - Eelsõidud <br style="clear:both;" />
Roolijata kahepaat
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 14 Olümpiavõitja 2004: Drew Ginn, James Tomkins Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kergekaalu roolijata neljapaat
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 13 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Taani Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Roolijata neljapaat
Finaal: 15. august Osavõtjaid: 15 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Suurbritannia Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kaheksapaat
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 8 võistkonda Olümpiavõitja 2004: USA Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Ühepaat
Finaal: 16. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: Katrin Rutschow-Stomporowski, Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Paarisaeruline kahepaat
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 10 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Georgina Evers-Swindell, Caroline Evers-Swindell, Uus-Meremaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kergekaalu paarisaeruline kahepaat
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 17 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Constanta Burcica, Angela Alupei Rumeenia Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Paarisaeruline neljapaat
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 8 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kaheksapaat
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 7 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Rumeenia Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Soovõhk (perekond)
Soovõhk (Calla) õistaimede perekond võhaliste sugukonnast, kuhu kuulub üks liik – soovõhk (Calla palustris).
Vehka
FIFA edetabel
FIFA edetabel (FIFA/Coca-Cola World Ranking) on rahvusvahelise jalgpalliliidu FIFA edetabel, mis moodustatakse jalgpalli meeste A-koondiste alusel. Edetabelit peetakse 1993. aasta jaanuarist. FIFA muutis 2006. aasta MM-i järel tabeli koostamise reegleid ja esimene uuel moel esitatud edetabel avaldati 12. juulil 2006.
Edetabeli punktid sõltuvad kõik A-koondiste viimase nelja aasta jooksul mängitud mängudest, kuid nii, et varem mängitud mängude väärtus langeb aja jooksul (100%, 50%, 30%, 20%). Kõikidest mängudest saadavaid punkte mõjutab mängu lõpptulemus (võit, viik või kaotus), mängu tähtsus, vastase koht sel ajal edetabelis, meeskonna piirkondlik tase ja aasta jooksul mängitud mängude arv. Väravate arv ja kodumängu eelis ei määra uute reeglite puhul midagi.
Jevgenia Altosaar
Evgenia Altosaar (13. detsember 1898 Riia – 19. mai 2005 Võru) oli eesti pikaealine.
Võrru sattus ta 1916. aastal, kui asus telegrafistina tööle kohalikus postkontoris. Sealt sai alguse ka tema tutvus tulevase abikaasa Kaarel Altosaarega, kes suri 1970. aastal.
16. veebruaril 2005, kui suri Liisi Vilt, sai Altosaar Eesti vanimaks elanikuks. Kuid vanimaks eestlaseks ta ei saanud, selleks sai USA-s elanud Antonie Soonpää.
Formaliin
Formaliin on formaldehüüdi e. metanaali 37-protsendine vesilahus, millele tavaliselt on lisatud mõni protsent metanooli.
Peaaegu kogu metanaal on formaliinis polümeriseerunud.
Formaliinil on tugev desinfitseeriv toime, mistõttu teda kasutatakse konserveerimis- ja desinfitseerimisvahendina. Näiteks konserveeritakse formaliinis laipu ja elundeid, mida kasutatakse õppevahenditena ja muuseumieksponaatidena.
Bataavia Vabariik
Bataavia Vabariik (hollandi keeles Bataafse Republiek) oli Prantsuse 1. Vabariigi vasallriik praegusaegse Madalmaade Kuningriigi aladel.
Riik loodi Ühendatud Madalmaade Vabariigi asemele aastal 1795 ning eksisteeris aastani 1806, mil sellest sai Napoleoni korraldusel Hollandi Kuningriik.
Carmen Franco y Polo
'''María del Carmen Franco y Polo, 1. Franco hertsoginna, Hispaania grand''' (14. veebruar 1926 Oviedo – 29. detsember 2017 Madrid) oli Francisco Franco tütar.
Ta oli Francisco Franco Rahvusliku Fondi aupresident.
Orgemäe
Orgemäe on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Vladimirs Svešņikovs
Vladimirs Svešņikovs (vene keeles Владимир Евгеньевич Свешников Vladimir Jevgenjevitš Svešnikov; sündinud 6. mail 1986 Riias) on vene päritolu Läti maletaja, rahvusvaheline meister (2011).
Svešņikovs sai 2011. aastal Riia Tehnikaülikooli A-turniiril kolmanda koha, edestades seejuures kuut suurmeistrit. 2016. aastal tuli ta Läti malemeistriks. Läti võistkonna koosseisus on ta mänginud kahel maleolümpial (2010, 2016).
Tema isa Jevgeni Svešnikov oli malesuurmeister.
SRK suvine kokkutulek
pisi|SRK suvise kokkutuleku suurtelk, kus peetakse kõnesid
SRK suvine kokkutulek on vanalestaadiuslaste Soome Rahuühenduste Keskühingu iga-aastane neli päeva kestev suvepidu Soomes. Esimene suvine kokkutulek organiseeriti 1906. aastal Oulus. Tänapäeval osaleb kokkutulekutel igal aastal umbes 60 000 – 70 000 inimest. Enamik kokkutulekulistest on lapsed ja noored.
Kokkutulek on kõigile avatud üritus. Suvise kokkutuleku kava koosneb jutlustest, kirikulauludest ja Siioni lauludest. Jutlused tõlgitakse viide keelde ja viipekeelde.
Kokkutulekul on igal aastal oma moto, mis valitakse Piiblist. 2007. aastal Valkeala vallas korraldatud kokkutuleku teemaks oli valitud piiblilause "Jumala riik on teie seas".
Suvise kokkutuleku ajalugu ja vallad
Suvise kokkutuleku toimumiskohad on kindlaks määratud kuni 2025. aastani, kui kokkutulek peetakse Ruuki vallas.
Kokkutulekud aastati
1936. aasta kokkutulek lükati edasi 7.–9. päeva ajani parlamendivalimise tõttu. 1922. aasta kokkutulek Viiburi vallas ja 1951. kokkutulek Rovaniemi vallas peeti enne jaanipäeva. Esmaspäev sai püsivaks kokkutulekupäevaks aastal 1966.
Kokkutuleku tunnusobjektid
Suvise kokkutuleku kõige selgemad tunnusobjektid on kokkutulekutelk, piduvärav ja lipurivi. Enne mobiiltelefonide üldiseks muutumist oli mitu meetrit pikk teadetetahvel selgelt nähtav tunnusobjekt.
Kokkutulekutelk ehk suurtelk on 80 meetrit pikk ja 35 meetrit lai. Telgis on istekohad 4200 inimesele. Enne kui telk oli kasutusel, peeti suviseid kokkutulekuid kirikutes ja teistes avalikes kogunemiskohtades. Kokkutulekutelk oli esimest korda kasutusel 1938. aastal Kajaanis. Suvisel kokkutulekul Oripääs 2009. aastal võeti kasutusele neljas suvise kokkutuleku telk.
Piduvärav kujutab kokkutuleku motot, mis valitakse Piiblist. Moto on ka kirjutatud värava peale. Esimest korda ehitati värav 1949. aastal Haapajärvi vallas, kus motoks oli "Sa oled hästi teinud, et sa tulid" (sm "Sinä teit hyvin kun tulit").
Lipurivis on praegu kuusteist lippu, kuna alguses, 1932. aastal Iisalmi vallas kasutati peale Soome lipu ainult Rootsi, Norra ja Ameerika Ühendriikide lippu. Lipud on prantsuse tähestiku järjestuses. Kui Soome tegutseb Euroopa liidu eesistujana, on lipurivis ka Euroopa Liidu lipp. Jämijärvi kokkutulekul 1991. aastal võis kurioosumina näha, et tegelikult ateistlike Nõukogude lipp lehvis lippude hulgas. Pyhäjoki kokkutulekul lehvis 19 lippu, millest uusimad olid Senegali ja Ecuadori lipp. Lipud kujutavad neid riike, kus SRK korraldab reeglipäraseid kokkutulekuid.
Raadio- ja kõlarimast on suurtelgi juures. Mast on 24 meetrit kõrge, aga koos piksevardaga on selle pikkus 30 meetrit. Mast koosneb neljast kuuemeetrisest elemendist. See kannab häält üle raadiosagedustele kuue saateantenni kaudu. Mastil on ka 20 suurt kõlarit, mille abil hääl kõlab üle kokkutulekualale. Esimene suvise kokkutuleku raadioülekanne toimus Kemis 1939. aastal.
Suvised kokkutulekud väljaspool Soomet
Lisaks Soomele korraldatakse samasuguseid suviseid kokkutulekuid teistes riikides, näiteks Põhja-Ameerikas, Rootsis, Venemaal ja Eestis. Need pole nii suured kui Soomes korraldatud, aga kava on sama – jutlused ja laulud.
Vatsa
Vatsa on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Külas asub Viitka Ristimägi.
BP
pisi|BP reklaam [[Inglismaal Portsmouthis]] pisi|[[Animatsioon plahvatusest BP Texase naftatöötlustehases (2005. aasta 23. märtsil), kus hukkus 15 ja sai vigastada üle 180 inimese]] BP p.l.c., varasema nimega British Petroleum, on rahvusvaheline naftaettevõte, maailma suurimaid energiaettevõtteid.
BP peakorter asub Londonis. Ettevõtte tegevjuht oli alates 2007 Tony Hayward. 1. oktoobril 2010 asus tegevjuhi ametisse Bob Dudley.
Ajalugu
BP ajalugu algas 1901. aasta mais, kui Pärsia šahh andis William Knox D'Arcyle kontsessiooni nafta otsimiseks. D'Arcy avastas naftat 1908. aasta mais. See oli esimene majanduslikult tähelepanuväärne naftaleiukoht Lähis-Idas. 14. aprillil 1909 moodustati Inglise-Pärsia Naftakompanii, esialgu Birma Naftakompanii tütarettevõttena, et seda leiukohta ekspluateerima hakata. 1935 sai see iseseisvaks Inglise-Iraani Naftakompanii (AIOC) nime all.
Pärast teist maailmasõda hakkas Iraanis kasvama surve valitsusele muuta kontsessioonileping Iraanile kasulikumaks. Nii valitsus kui AIOC seisid sellele kavale esialgu vastu. Kuid 1951. aasta märtsis mõrvati läänemeelne peaminister Ali Razmara ja parlament valis tema asemele rahvuslase Mohammed Mosaddeghi. Sama aasta aprillis võttis parlament ühel häälel vastu seaduse, millega kogu naftatööstus natsionaliseeriti. AIOC põhjal moodustati Iraani Riiklik Naftakompanii. Suurbritannia valitsus kaebas selle otsuse Haagi rahvusvahelisse kohtusse, kuid jäi kaotajaks.
Pärast riigipööret muudeti Iraani Riiklik Naftakompanii rahvusvaheliseks konsortsiumiks, millest pool kuulus väliskapitalile ja pool Iraanile, kuid iraanlasi ei lubatud ettevõtte direktorite nõukogusse ning Iraani audiitoritel ega teistel ametnikel polnud õigust selle raamatupidamist kontrollida. Ettevõte sai tagasi oma endise nime (AIOC). Lisaks otsustati, et ükski ettevõte ei tohi kontrollida kogu Iraani naftatööstust nagu enne riigipööret. AIOC sai Iraani naftast 40%, 40% läks viiele USA naftaettevõttele ning 20% läks Royal Dutch Shellile ja Prantsuse Naftakompaniile, mis tänapäeval kannab nime Total S.A.
1954. aastal sai AIOC nimeks British Petroleum Company. 1959 laiendas ta oma tegevust väljapoole Lähis-Ida, alustades tööd Alaskal. 1965 sai ta esimeseks ettevõtteks, kes hakkas naftat puurima Põhjameres.
Aastatel 1998–2000 (pärast ühinemist Amocoga) kandis ettevõte lühikest aega nime BPAmoco.
pisi|Tulekahju Deepwater Horizonil 20. aprillil 2010 toimus BP heaks töötanud naftaplatvormil Deepwater Horizon plahvatus ja puhkes tulekahju. Ülejärgmisel päeval platvorm uppus. Kokku sai selle käigus surma 11 inimest. Tekkis ulatuslik naftareostus.
BP lubas võitluseks naftareostusega kulutada 7 miljonit USA dollarit päevas. Võrdluseks: 2010. aasta I kvartalis sai BP kasumit keskmiselt 61 miljonit dollarit päevas.
BP aktsiatest kuulub Suurbritannia kodanikele umbes 40% ja USA kodanikele umbes 39%. BP maksab välja seitsmendiku kõigist dividendidest, mis Suurbritannias üldse välja makstakse. Sel põhjusel moodustab BP paljude pensionifondide investeeringutest olulise osa.
Deepwater Horizoni õnnetuse tulemusena langes BP aktsia väärtus rohkem kui poole võrra, olles 20. aprillil 2010 60,57 $ ja 9. juunil 29,20 $. 2010. aasta lõpuks oli aktsia tõusnud 44,14 $-ni.
2011. aastal sõlmisid BP ja Vene riiklik naftafirma Rosneft 16 miljardi USA dollari väärtuses aktsiate vahetuslepingu, mille käigus Vene riiklik naftafirma Rosneft sai 5% BP ja BP 9,5% Rosnefti aktsiatest, lisaks BP poolt eelnevalt omandatud 1,2% aktsiatele. Ettevõtted on leppinud kokku ka kolme litsentseeritud Vene arktilise mandrilava bloki uurimise ja arendamise asjus, mille piirkond on pindalalt ja perspektiividelt võrdne Suurbritannia osaga Põhjamerest. Kokkulepet kinnitati ametlikult paar tundi pärast seda, kui BP tegevjuht Bob Dudley kohtus Venemaa peaministri Vladimir Putiniga.
David Storey
David Malcolm Storey (13. juuli 1933 Wakefield, Yorkshire, Suurbritannia – 27. märts 2017) oli inglise näitekirjanik, romaanikirjanik ja filmistsenarist.
Tema tuntumate teoste seas on 1976 ilmunud romaan "Saville", mille eest ta pälvis samal aastal Bookeri auhinna.
Storey oli abielus. Tal oli neli last. Ta elas Londonis.
105
105. aasta oli 2. sajandi 5. aasta.
Agafja Lõkova
Agafja Karpovna Lõkova (Агафья Карповна Лыкова; sündinud 23. aprillil 1944) on Hakassias erakutena elanud vanausuliste Lõkovite perekonna viimane liige.
Oskar Friberg
pisi Oskar Friberg (16. august 1919 Vormsi - 10. mai 2019 Vormsi) oli vanim Vormsi elanik ja viimane enne Teist maailmasõda elanud inimene saarel.
Ta oli rannarootslane.
Oskar Friberg teenis 1940. aasta okupatsiooni ajal Eesti sõjaväes ning arvati automaatselt Nõukogude vägede koosseisu, kus ta sõdis Kuramaani välja.
1941. aastal sai ta haavata. Koju pääses ta alles 1946. aastal. Seejärel ehitas ta paar aastat paate ja püüdis kala, kuid siis ei lastud enam rootslasi merele. Pärast seda oli Friberg 55 aastat ta Norrby majakavaht.
2014. aastal õnnitleti teda 95. sünnipäeval.
Isiklikku
Tema lellepoeg oli kettaheitja Algot Friberg.
Nõid
pisi|Kristjan Raud. "Nõid ja põrsad". 1914 pisi|Nõid vene graafikateosel. 1897 Nõiaks nimetavad paljud rahvad isikut, keda usutakse suutvat oma teadmiste, oskuste ning eriliste võimete või sidemete abil mõjutada maailma ja seda valitsevaid jõude. Eri rahvaste usundid seletavad nõidade, šamaanide, manatarkade, võlurite, teadmameeste, posijate, ravitsejate jts võimete allikaid ja olemust erinevalt.
Nõidust seostatakse tänapäeval enamjaolt ebausuga ning põhjendatakse uskumisega maagilistesse jõududesse ja nende inimliku mõjutamise võimalikkusse.
Ristiusk suhtub nõidusse taunivalt ning peab nõidade nõiavõimete allikaks tavaliselt ühendust saatanaga. Keskajal kasutati kristlikus Euroopas mitmesuguseid meetodeid nõidade tuvastamiseks. Kuna nõidumine oli karistatav ilmaliku või kirikliku seadustiku alusel, peeti nõidade üle kohtuprotsesse (vt nõiajaht, nõiaprotsessid), mille süüdimõistva tulemuse korral nõidu sageli hukati. Eestis põletati esimene nõid väidetavalt 1588. aastal. Hukatud nõidade arvu hinnangud eri allikais kõiguvad väga laialt.
Muinasjuttude ja nendest mõjutatud ilukirjanduse, filmide jms põhjal on popkultuuris välja kujunenud ettekujutus nõiast, kes kannab teravatipulist kübarat, loeb salapäraseid nõiaraamatuid, keedab katlas nõiarohtusid ja lendab luua seljas ning kelle seltsilisteks on must kass, vares, öökull või kärnkonn. Head ja kurjad nõiad on mitmete populaarsete lasteraamatute peategelasteks.
Lääne-Euroopas levinud kujutluspilt nõiast, kui teravatipulise kübara, katla, luua ja kassiga naisest on inspireeritud naispruulimeistritest, sest kuni keskajani oli õlle valmistamine eelkõige naiste töö. Nõiaprotsessid muutsid aga seda praktikat, sest selles äris töötamine muutus naistele liiga ohtlikuks.
Padakõrve
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Küla territooriumil asub osa Padakõrve looduskaitsealast.
Ilmārs Starostīts
pisi|200px| Ilmārs Starostīts (2011)
Ilmārs Starostīts (sündinud 30. mail 1979 Rēzeknes) on läti maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2010).
Starostīts sai 2001. aastal FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 31-aastaselt 2010. aastal. 2002. aastal tuli ta Läti malemeistriks. Läti võistkonna koosseisus on Starostīts mänginud kahel maleolümpial (2002, 2012).
Tõrvase
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Taheva vallas.
Nina küla
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Esimesed andmed külast pärinevad 1582. aastast (Noss Derevnja). Nina küla on nime saanud järve ulatuvast ninakujulisest kaldajoonest. 17. sajandi teisel poolel kujunes Ninal välja püsiv vene küla, millel on tüüpilise vene küla jooned: elamud asuvad fassaadiga tänavajoonel ning paiknevad ümber suletud hoovi. 2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 131 elanikku.
Kirikukoolina 1847. aastal loodud kool tegutses külas 1973. aastani.
pisi|Nina kirik ja tuletorn. Vaade lõunast
Leonhard Hantsoo
Leonhard Hantsoo, ka Leonard Hantsoo (2. detsember 1904 Tallinn – 20. aprill 1982 Hyattsville, Maryland, Ameerika Ühendriigid) oli eesti arst.
Ta lõpetas Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi ning õppis aastatel 1925–1931 Tartu Ülikoolis, kus lõpetas arstiteaduskonna. Ta oli üliõpilasselts Raimla vilistlane.
Põgenes 1944 Saksamaale, 1950 siirdus USA-sse.
Peeter Hansen
thumb|Peeter Hansen Peeter Hansen (31. jaanuar 1889 Holstre vald, Viljandimaa – 9. juuli 1950 Stockholm) oli eesti arst.
1914. aastal lõpetas Hansen Tartu ülikooli, 1924. aastal sai meditsiinidoktori kraadi (doktoritöö "Katselised uurimised Chatis'e viiruse üle"). Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Hansen oli Tartu Ülikooli õppejõud, Tartu vangla arst ja eraarst Tartus. Tartu Eesti Arstide Seltsi ja Eesti arstide Seltsi Rootsis liige.
Kelly Holmes
Kelly Holmes (sündinud 19. aprillil 1970 Pemburys) on Suurbritannia endine kergejõustiklane (põhidistantsid olid 800 m ja 1500 m). Kahekordne olümpiavõitja (2004).
Holmes on Briti armee soomuskorpuse aukolonel. Ta külastas 2020. aastal Tapal teenivaid Briti kaitseväelasi.
Olümpiamängudel
Sydney 2000 Ateena 2004
Maailmameistrivõistlustel
Göteborg 1995 Pariis 2003
Euroopa meistrivõistlustel
Helsingi 1994 München 2002
Briti Rahvaste Ühenduse mängudel
Victoria 1994 Kuala Lumpur 1998 Manchester 2002
Isiklikku
Kelly Holmes oli sportlasena 164 cm pikk ja kaalus 55 kg.
David Cameron
David William Donald Cameron (sündinud 9. oktoobril 1966 Londonis) on Suurbritannia poliitik, peaminister 2010–2016, Briti Konservatiivse Partei juht 2005–2016. Esimest korda valiti ta parlamendi alamkoja liikmeks 2001. aastal Oxfordshire'i Witney valimisringkonnast.
Ta õppis Oxfordi Ülikoolis filosoofiat, politoloogiat ja majandusteadust (Philosophy, Politics and Economics).
Opositsiooniliidrina (detsembrist 2005 maini 2010) soovis ta enda sõnul Suurbritannias erakorralisi valimisi sellest ajast peale, kui Gordon Brown ametist tagasi astunud Tony Blairi asemel 2007. aasta mais-juunis Suurbritannia peaministriks sai.
Opositsiooniliidrina kasvatas Cameron Konservatiivse Partei toetust tunduvalt. 2006. aasta oktoobris oli see 39% Leiboristliku Partei 29% vastu. 2007. aasta suvel oli õnnestunud valitsusevahetus tõstnud leiboristide toetuse 10% võrra kõrgemaks konservatiivide omast, aga oktoobris oli konservatiivide toetus taas suurem.
2010. aasta Suurbritannia parlamendivalimised võitis Cameroni juhitud Konservatiivne Partei, kuid ei võitnud piisavalt kohti, et üksi valitsus moodustada. Konservatiivid jõudsid koalitsioonivalitsuse moodustamises kokkuleppele liberaaldemokraatidega.
Pärast Gordon Browni tagasiastumist 11. mail 2010 palus kuninganna Elizabeth II David Cameronil moodustada uus valitsus ning ta sai Suurbritannia peaministriks.
Cameroni kabineti asepeaminister oli liberaaldemokraatide juht Nick Clegg ja varakantsler George Osborne.
Cameron armastab jalgrattaga sõita. 2006. aastal pildistati teda jalgrattaga tööle sõitmas, aga tema järel sõitis tema auto koos autojuhiga, kes toimetas tema asjad tööle. Konservatiivse Partei pressiesindaja teatel oli see tavaline.
13. juulil 2016 lahkus ta peaministri ametist.
Heinrich Multer
Heinrich Multer VR I/3 (21. mai 1884 Tallinn – 29. märts 1953 Stockholm) oli eesti arst ja sõjaväelane (kolonelleitnant).
Kurt Weill
pisi|Kurt Weill (1932) pisi|Kurt Weilli mälestusmärk [[Dessaus (2009)]] Kurt Julian Weill (2. märts 1900 Dessau, Saksamaa – 3. aprill 1950 New York) oli juudi päritolu Saksamaa ja USA helilooja.
Heinrich Multer
Lõpetas 1917 Tartu ülikooli.
Kurt Weill
1933. aastal emigreerus ta Saksamaalt ja 1935. aastal läks USA-sse. Aastal 1943 sai ta USA kodakondsuse.
Heinrich Multer
1944 põgenes Rootsi.
Kurt Weill
Ta kirjutas muusika Berthold Brechti näidendile "Kolmekrossiooper" (1928) ja tegi Brechtiga koostööd ka teiste teoste loomisel.
Rootsi peaministrite loend
Siin loetletakse Rootsi peaministreid.
瑞典首相
Lülijalgsed
Lülijalgsete kehaehituse iseloomulikumateks tunnuseks on kitiinist välisskelett ja lüliline kehaehitus. Lülijalgsed jagunevad klassideks, millest suurimad on putukad (Insecta), ämblikulaadsed (Arachnida) ja vähid (Crustacea).
Lülijalgsete süstemaatika
Lülijalgsed on traditsiooniliselt jagatud 5 alamhõimkonda, millest 1 on väljasurnud.
Passi
Passi on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Murdmaasuusatamine
'' pisi|2006. aasta FIS maailmakarikasarja Otepää etapp, meeste 15 km klassikastiilis pisi|Suusarada murdmaasuusatajatele aastal 2015. Võimaldab suusatada nii klassikatehnikas (äärtel) kui ka vabatehnikas (keskel). Murdmaasuusatamine on spordiala, milles võisteldakse suusatamises vahelduvate pinnavormidega maastikul.
Varustus
Klassikalises ja vabatehnikas sõitmiseks tarvitatakse parimate tulemuste saavutamiseks eri omadustega suuski. Uisusuusk on lühem ja jäigem kui klassikatehnika suusk. Klassikalise sammu sõitmise puhul määritakse suusa keskosale pidamis- ja muule osale libisemismääret, uisusammu sõitmiseks määritakse libisemist tervele suusale.
Suusasaapad on klassikalise sammu sõitmiseks madalamad ja lubavad kanna-pöialiigesel rohkem liikuda kui uisusammu saapad, mis toetavad liigest tugevalt külje pealt. Suusavahetusega sõidu puhul tarvitatakse universaalsaapaid.
Ajalugu
Esimesed murdmaasuusatamise võistlused peeti 1767. aastal Norras Kristianias (praegune Oslo).
Murdmaasuusatamine on taliolümpiamängude kavva kuulunud 1924. aastast. Esimestel mängudel võistlesid mehed 18 ja 50 km distantsil. 1936 lisandus olümpiaprogrammi 4×10 km teatesuusatamine. 1952 võistlesid murdmaasuusatamises esimest korda naised (10 km distantsil). 1956 asendati meeste 18 km distants 15 km distantsiga ning võeti kavva naiste 3×5 km teatesuusatamine. 1964 lisandus naiste 5 km distants ning 1976 suurendati teatenaiskonda 1 liikme võrra. 1984. aastast võisteldakse ka naiste 20 km distantsil. Igal individuaalalal võib olümpiamängudel ühest riigist võistelda 4 sportlast ning teatesuusatamises 1 võistkond.
1925. aastal Rahvusvahelise Suusaföderatsiooni korraldatud suusavõistlused meestele nimetati 1937 tagantjärele maailmameistrivõistlusteks, naised võistlevad murdmaasuusatamises maailmameistrivõistlustel 1954. aastast.
Kuni 1980. aastateni tunti laialt ainult klassikalist sõiduviisi. Mõneti varem, 1970. aastatel, hakkas soomlane Pauli Siitonen kasutama pooluisusammu ja see levis seeläbi vaikselt maratoonarite seas. Siit korjas uisusammu üles 1980. aastate alguses ameeriklane Bill Koch, kelle tegevus muutis selle stiili rahvusvaheliselt tuntuks. Eraldi sõiduviisina sai uisusamm eluõiguse MM-l 1987 ja taliolümpiamängudel 1988. See tähendab, et osa distantse sõidetakse klassikalises, osa vabatehnikas. Teatesuusatamises näiteks sõidetakse kaks esimest etappi klassikalises ja kaks viimast vabatehnikas.
Eestis hakati sportlikku suusatamist laialdasemalt harrastama alles pärast Esimest maailmasõda. Esimesed Eesti meistrivõistlused peeti 1921 Tartus Emajõe jääl, distants oli 25 km. 1923 selgitati Viljandi järvel 3 km distantsil esimene naissuusatajate Eesti meister. Murdmaal hakati meistrivõistlusi korraldama 1929. 1936. aastal võtsid Eesti sportlased Lahtis (Soome) osa MM-võistlustest, kuid tulemused olid tagasihoidlikud.
Esimese suusatajana Eestist osales taliolümpiamängudel 1936. aastal Vello Kaaristo (Vassili Krassikov), kes tuli 18 km distantsil 30. ja suusamaratonis 23. kohale.
Terminoloogiast
Klassikaliste sõiduviiside kirjeldamisel kasutatakse sõnapaare klassikatehnika või klassikaline sõiduviis (Näit. - vahelduvtõukeline klassikatehnika; paaristõukeline ühesammuline klassikaline sõiduviis). Vabatehnika terminoloogias kasutatakse liitsõnu uisutehnika või uisusõiduviis (Näit. - paaristõukeline kahesammuline uisusõiduviis). Sõidutehnikate kirjeldamist alustatakse üldjuhul kätetöö iseloomustamisest (kepitõuketa, vahelduv- ja paaristõukelised sõiduviisid) ning seejärel täpsustatakse jalatõugete osa (sammuta, ühe- ja kahesammulised sõiduviisid).
Sõna "stiil" ei ole sõidutehnika kirjeldamisel korrektne. Sõidustiil iseloomustab isikupärast sõiduviisi (esituslaadi) ja on pigem ilukirjanduslik väljend (näiteks "Veerpalu klassikastiil on ilus vaadata", "Elofssoni lennukas uisustiil").
Shunsuke Nakamura
Karjäär
Nakamura alustas jalgpalli mängimist 5-aastaselt. 12-aastaselt liitus ta Nissan FC noorte koondisega. 1997. aastal tõusis ta esindusklubi Jaapani liigas J1 League (Nippon Puro Sakkā Rīgu või J Rīgu) Yokohama F. Marinosi koosseisu. 1999. aastal valiti ta liiga tähtede koondisse ja aasta hiljem liiga parimaks mängijaks. 2002. aastal siirdus ta Itaaliasse Serie A klubisse Reggina Calcio 3,5 miljoni USA dollari suuruse lepingusumma alusel. Nakamura mängis Regginas 3 hooaega. 25. juunil 2005 siirdus ta 2,5 miljoni naelsterlingi eest Celticusse. Esimesel hooajal Šotimaal mängis Nakamura 32 mängu ja lõi 6 väravat. Celtic tuli Šotimaa meistriks ja võitis ka karika. 2009–2010 mängis ta La Liga klubis Espanyol. 2010. aasta veebruaris läks ta oma kodumaale Yokohama F. Marinosi klubisse. 2013. aastal sai ta esimeseks mängijaks Jaapani kõrgliiga ajaloos, kes on teist korda valitud liiga parimaks mängijaks.
1996. aastal osales ta Aasia noorte meistrivõistlustel. Järgmisel aastal mängis ta noorte maailmameistrivõistlustel. 2000. aastal oli ta kaasas Sydney olümpiamängudel. Nakamura debüteeris Jaapani rahvuskoondises 15. veebruaril 1998, kui mängiti Austraaliaga. Ta kuulus koondisse 2000. aastal, kui Jaapan võitis Aasia meistrivõistlused, kuid jäi välja 2002. aasta maailmameistrivõistluste koondisest. Kui Zico tuli pärast MM-i rahvuskoondise peatreeneriks, arvati Nakamura jälle koondisse. Ta valiti 2004. aasta Aasia meistrivõistluste väärtuslikemaks mängijaks, kui Jaapan tuli Aasia meistriks. Ta oli ka 2003. ja 2005. aastal Konföderatsiooni karikale mänginud meeskonnas ning kuulus koondisse 2010. ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.
Nakamura mängis aastatel 2000–2010 koondises 98 korda ja lõi 24 väravat.
Isiklikku
Shunsuke Nakamura on 178 cm pikk.
104
104. aasta
Roman Laamann
Roman-Karl Laamann, ka Laaman (22. juuni 1888 Tartu – 7. september 1963 Singen, Saksamaa) oli eesti arst ja sõjaväelane (kolonel).
Ta lõpetas 1914. aastal Tartu ülikooli ja oli korporatsiooni Fraternitas Estica auvilistlane.
1944. aastal põgenes Saksamaale.
104
Aastad: 99 100 101 102 103 - 104 - 105 106 107 108 109
Tsirgumäe
Tsirgumäe on küla Valga maakonnas Valga vallas Eesti-Läti piiri ääres.
Küla lõunapiir jookseb mööda Koiva jõge. Küla piires suubub Koiva jõkke Mustjõgi. Jõgedeäärset ala kaitstakse Koiva-Mustjõe maastikukaitseala koosseisus. Looduskaitse all on ka Kõõvistmäe looduskaitseala ja Taheva mõisa park. Osaliselt jääb küla alale Koiva-Mustjõe luha hoiuala.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Taheva vallas.
Külas asus Taheva mõisa keskus. Säilinud mõisahooned ja hoonete varemed on arvele võetud kultuurimälestistena.
Tsirgumäe külas kasvavad Tsirgumäe ohvrimänd ja Koiva tamm ehk Sõatamm.
Seal asub Tellingumägi, mille ääres on RMK laagriplats ning mille tippu on püstitatud 24 meetri kõrgune puidust vaatetorn.
Iași maakond
Iași maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Moldova piirkonnas. Piirneb idas Moldovaga.
Elanikest on 98% rumeenlased.
Heinrich Schultz
Heinrich Schultz (vales vormis ka Heinrich Schults; 23. september 1924 Valga – 1. oktoober 2012 Tallinn) oli Eesti kultuuritöötaja, džässifestivalide organiseerija.
Heinrich Schultz sündis baltisaksa metsapraakeri peres. Teenis Teises maailmasõjas 8. Eesti Laskurkorpuses roodukirjutajana.
Olles Tallinna Linna TSN Täitevkomitee kultuuriosakonna juhataja 1961-1967, organiseeris muuhulgas Tallinna rahvusvahelisi tantsuturniire ja džässifestivale. Suurima rahvusvahelise ja riigisisese kõlapinna saavutas 1967. aasta mais Kalevi Spordihallis toimunud džässifestival "Tallinn '67", mille tippesineja oli Charles Lloydi kvartett USAst. Ürituse tohutu edu ehmatas tollaseid kommunistlikke riigivõime sedavõrd, et džässifestivalid keelati ära. ”Ainusüüdlaseks” kuulutati peakorraldaja Heinrich Schultz ning teda karistati kultuuriosakonna juhataja kohalt vallandamise ja tavaametnikuks üleviimisega. 1967. aasta džässifestivali on Eestis isegi peetud esimeseks impulsiks Nõukogude Liidu lagunemisele.
Heinrich Schultz maeti 6. oktoobril 2012 Metsakalmistule.
Jevgeni Svešnikov
pisi|Jevgeni Svešnikov (1981) pisi|Jevgeni Svešnikov (2006)
Jevgeni Ellinovitš Svešnikov (vene keeles Евгений Эллинович Свешников; läti keeles Jevgeņijs Svešņikovs; 11. veebruar 1950 Tšeljabinsk – 18. august 2021) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1977).
Svešnikov täitis meistrinormi 1967. aastal. Suurmeistriks sai ta 27-aastaselt 1977. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
1983. aastal tuli ta Moskva malemeistriks. Aastavahetusel 1984/1985 võitis Hastingsi jõuluturniiri. NSV Liidu meistrivõistlustel sai parima tulemuse 1978. aastal (5.–8. koht). Svešnikov võitis NSV Liidu võistkonna koosseisus 1977. aastal Moskvas kuldmedali Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (osales varumängijana).
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist asus Svešnikov elama Lätti. Omas Venemaa kodakondsust. Aastatel 2002–2015 esindas malevõistlustel Lätit, alates 2015. aastast Venemaad. Ta on kolmel korral tulnud Läti malemeistriks (2003, 2008, 2010). Läti võistkonna koosseisus on ta mänginud kolmel maleolümpial (2004–2008).
Svešnikov tuli 2017. aastal Acqui Termes seenioride maailmameistriks U65+ vanuseastmes. Samal aastal tuli ta viieliikmelise Peterburi võistkonna koosseisus Kreetal seenioride võistkondlikuks maailmameistriks vanuseastmes 65+.
Tema poeg Vladimirs Svešņikovs on rahvusvaheline meister males.
Lisette Kampus
Lisette Kampus on olnud üks tänapäeva Eesti seksuaalvähemuste liikumise liidreid. Ta on tegelenud selliste küsimustega nagu samasooliste partnerite võrdsed õigused, erineva seksuaalse sättumusega inimeste positsioon ühiskonnas, nende õiguste kaitse ning sallimatuse ja diskrimineerimise vastu võitlemine Eestis.
Aastatel 2005–2007 elas Kampus Poolas Varssavis ning töötas sealse suurima seksuaalvähemuste õiguste organisatsiooni Kampania Przeciw Homofobii juures Euroopa Liidu koordinaatorina. Alates aastast 2006 on ta üle-euroopalise Brüsselis asuva seksuaalvähemuste katusorganisatsiooni ILGA-Europe juhatuse liige. Aastatel 2004–2007 oli ta Tallinn Pride'i (iga-aastane seksuaalvähemuste õiguste toetuseks korraldatav festival) korraldaja ning pressiesindaja.
Kampus oli aastatel 2006–2011 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Alates 2008. aastast töötas ta SDE sisekommunikatsiooni juhina, nõustades erakonna juhtpoliitikuid. Lisette Kampus on töötanud näiteks koos Jüri Pihli, Katrin Saksa ja Sven Mikseriga, kuuludes viimase lähimate toetajate sekka erakonna juhi valimistel 2010. aastal.
Isiklikku
Ta on näitleja Mart Kampuse ja liikumise “Tallinn – Euroopa roheline pealinn 2023” juhi Krista Kampuse (sünd. 9. augustil 1962) tütar.
Tunnustus
2007. aastal nimetati Lisette Kampus üheks aasta vabatahtlikuks.
Madal-Tatra
pisi|Madal-Tatra asukoht Slovakkias (halliga) pisi|Kráľova hoľa Madal-Tatra (slovaki Nízke Tatry) on mäestik Euroopas, osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Fatra-Tatra piirkonnast. Selle regiooni kõrgeim tipp on Ďumbier (2043 m).
Kulgeb ida-lääne suunas. Mäestikul on lame hari. Kõrgemad tipud on Ďumbier (2 043 m), Štiavnica (2 025 m), Chopok (2 024 m), Dereše (2 004 m), Chabenec (1 955 m) ja Kráľova hoľa (1 948 m).
Mäestiku nime võttis kasutusele geoloog Dionýz Štúr. Tema kasutas nimekuju Nižné Tatry, n-i asendas mäestiku nimes k-ga ungari geograaf Hunfalvy János.
Madal-Tatra mägedes asuvad Demänova koobas ja Demänova jääkoobas.
Mäestikus eristatakse kahte osa, mida eraldab Čertovica sadul. Idapoolne kannab nime Kráľova hoľa Tatrad. Selle moodustavad moondekivimid (põhiliselt paragneiss ja Vepori plutooni granitoidsed kivimid (granodioriit, tonaliit). Põhja pool on purskekivimite osakaal väiksem, seal esinevad valdavalt moondekivimid (amfiboliit), esineb ka mesosoikumi settekivimeid - lubjakivi, liivakivi, dolomiiti.
Kõrgem lääneosa kannab nime Ďumbieri Tatrad. Selle moodustavad kolm geoloogilist vööndit: kaks neist moodustuvad mäetekke käigus kujunenud settekivimitest, kolmanda moodustavad kristalsed kivimid.
Asend
Madal-Tatra piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Harghita maakond
Harghita maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Transilvaanias.
Elanikest on 85% ungarlased ja 13% rumeenlased.
Madal-Tatra
Asend
Staré Hory mäestikust eraldab seda Hiadeľi sadul. Spiši-Gemeri karstist eraldavad mäestikku Vernári sadul, Vernári org ja Kopaneci sadul.
Rabapistrik
Rabapistrik (Falco peregrinus) on pistriklaste sugukonda kuuluv röövlind.
Rabapistrik on tugeva kehaehituse ja kõrge rinnaga lind. Tema kehapikkus on 39–50 cm, tiibade siruulatus 95–115 cm. Linnu ülapool on terashall, sabapealne veidi heledam. Noorlinnud on pruunikamad. Kurgualune on hele, kõhualune selgete vöötidega. Silmast allapoole ulatub selgelt eristuv mustjas haberiba. Nokk on must.
Rabapistrik toitub keskmise suurusega lindudest, keda ta püüab õhust. Teadaolevalt on ta kiireim elusolend kogu loomariigis (suurim mõõdetud sööstukiirus 389 km/h).
106
106. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 50. aastad 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad - 100. aastad - 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad
Aastad: 101 102 103 104 105 - 106 - 107 108 109 110 111
Göran Persson
thumb|Göran Persson (keskel) Hans Göran Persson (sündinud 20. jaanuaril 1949 Södermanlandi läänis Vingåkeris) on Rootsi poliitik, aastatel 1996–2007 Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei esimees ja 1996–2006 Rootsi peaminister.
Töölisklassi perekonnast pärit Göran Persson asus õppima Örebro kolledžisse sotsioloogiat ja politoloogiat, kuid lahkus sealt 1971. aastal õppeasutust lõpetamata. Aastal 2005 anti talle vaatamata lõpetamata kõrgharidusele Örebro Ülikooli audoktori kraad meditsiini alal.
Poliitikas on Persson osalenud juba 1970. aastate algusest. Aastatel 1972–1975 kuulus ta Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Noorteühenduse juhatusse. Hiljem oli ta tegev munitsipaalpoliitikuna Katrineholmi vallas ja loobus 1979 isegi parlamendiliikme kohast, et jätkata tegevust Katrineholmis.
Aastatel 1989–1991 oli Göran Persson Ingvar Carlssoni valitsuses koolide minister ja 1994–1996 rahandusminister. Pärast Carlssoni pensionile minekut valiti Persson Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Partei uueks esimeheks ja 22. märtsil 1996 kinnitas parlament ta ühtlasi riigi uueks peaministriks.
Aastal 1998 toimunud parlamendivalimistel kaotasid sotsiaaldemokraadid kõvasti hääli, saavutades vaid 36,4% valijate toetuste. Teiste vasakpoolsete parteide toel õnnestus Perssoni valitsuskoalitsioonil siiski püsima jääda. Järgmistel valimistel parandasid sotsiaaldemokraadid oma valimistulemust, kuid ei moodustanud koalitsiooni, vaid jätkasid vähemusvalitsuses.