cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Frankfurdi suurhertsogkond
Ajalugu
Frankfurt kaotas oma vaba riigilinna staatuse aastal 1806, kui kaotati Saksa-Rooma riik. Linn anti endisele Mainzi peapiiskopile Karl Theodor von Dalbergile ja sellest sai Frankfurdi vürstkond. Kui Dalberg oli sunnitud oma Regensburgi vürstkonna aastal 1810 Baieri kuningriigile andma, liitis ta oma ülejäänud territooriumid Aschaffenburgi, Wetzlari, Fulda, Hanau ja Frankfurdi uueks Frankfurdi suurhertsogkonnaks.
Kuigi suurhertsogkond sai nime Frankfurdi linna järgi, resideeris Dalberg Aschaffenburgi linnas. Kuid territooriumi valitsesid tegelikult Prantsuse volinikud. Suurhertsogkonna põhiseaduse järgi pidi pärast Dalbergi surma riigi pärima Napoleoni kasupoeg Eugène de Beauharnais.
Dalberg loobus Eugène kasuks troonist 26. oktoobril 1813, pärast Napoleoni kaotust Leipzigi lahingus. Suurhertsogkond lakkas olemast pärast detsembrit 1813, kui linna okupeerisid liitlaste väed. Kuigi Frankfurt ise sai taas kord vabalinnaks, annekteeris enamuse suurhertsogkonna territooriumist lõpuks Baieri kuningriik.
Katalepsia
pisi|Katalepsiast põhjustatud kehajäikuse demonstreerimine Katalepsia on inimese seisund, mille korral tema keha või osa kehast on pikemat aega jäigalt ühes asendis, mida tavaseisundis võib olla raske hoida. Seejuures ei saa inimene asendit tahtlikult muuta. Hingamine ja muud kehatalitlused võivad olla aeglustunud.
Katalepsia võib kaasneda näiteks skisofreenia, hüsteeria või Parkinsoni tõvega. Katalepsia võib esineda ka sügavas hüpnoosis.
Katalepsiat võib põhjustada suur lihasepinge, pidurdus aju liigutuskeskustes või tahte vähene aktiivsus.
Venzava kihid
Venzava kihid (inglise keeles Venzava Beds) on siluri ajastu Ohessaare lademe Tārgale kihistu alumised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Rita Ulste aastal 1976.
Kihid on nime saanud endiselt Venzava külalt. Kihtide stratotüüp on Piltene 1 puurauk, kus nende kivimid esinevad 436.0..470.0 meetril.
Kihtidel lasuvad Gārzde kihid. Venzava kihid koosnevad erinevatest mergli kihtidest, millest osad on osaliselt dolomiidistunud. Esineb ka katkestuspindadega lubjakivi kihte, mis sisaldavad konglomeraati.
Žiguljovsk
Žiguljovsk asutati naftatööliste asulana 1949. aastal. Linnaks sai Žiguljovsk 1952. aastal.
Raido Roman
Raido Roman (sündinud 22. novembril 1987) on eesti jalgpallur (poolkaitsja).
2015. aastal valiti Romani Tartu Tammekale 11. septembril löödud värav Eesti Meistriliiga aasta kauneimaks tabamuseks.
Efektiivne altruism
Efektiivne altruism on filosoofia ja sotsiaalne liikumine, mis kasutab mõistust ja tõendusmaterjale määramaks, millised on kõige efektiivsemad viisid maailma paremaks muutmiseks. Efektiivne altruism julgustab inimesi arvesse võtma kõiki kaasusi ja tegevusi ning seejärel käituma nii, et sellel tegevusel oleks suurim võimalik positiivne mõju. See lai teaduslik lähenemine eristab efektiivset altruismi traditsioonilisest altruismist või heategevusest.
Kuigi suur osa efektiivseid altruiste on keskendunud mittetulundussektorile, siis efektiivse altruismi filosoofia tegevusvaldkond on laiem. Tähtsustatakse hinnanguliselt kõige rohkem elusid päästvaid ja parandavaid teaduslikke projekte, ettevõtteid ja poliitilisi algatusi.
Liikumisega seotud tunnustatud inimeste seas on filosoof Peter Singer, Facebooki kaasasutaja Dustin Moskovitz , Oxfordi filosoof William MacAskill , teadlane Toby Ord ja elukutseline pokkerimängija Liv Boeree.
Filosoofia
Efektiivne altruism erineb teistest heategevuslikest praktikatest, sest see paneb rõhku heategevuslike tegevuste kvantitatiivsele võrdlusele eesmärgiga suurendada teatud moraalseid väärtusi. Nii sarnaneb see konsekventsialismiga, mida mõned liikumise liidrid selgelt toetavad.
Kaasuse prioriseerimine
Kuigi järjest enam pannakse mittetulunduslikes organisatsioonides rõhku efektiivsusele ja tõendusmaterjalidele, tehakse seda tavaliselt ühe kaasuse nimel, nagu näiteks haridus või kliimamuutused. Efektiivsed altruistid aga võrdlevad eri kaasuste suhtelist tähtsust.
Efektiivsed altruistid püüavad valida kõige prioriteetsemaid kaasusi selle alusel, kuidas iga kaasus saaks tõhusalt edendada suuri eesmärke, nagu näiteks loomade või inimeste heaolu. Seejärel pööravad nad tähelepanu kõrge tähtsusega aladele. Mitmed organisatsioonid teevad kaasuse tähtsustamise alal uurimistööd.
Mõned efektiivsete altruistide tähtsamad kaasused on arengumaade vaesus, loomade kannatused tööstustaludes ja inimkonna pikaajaline tulevik.
Kulutõhusus
Efektiivsed altruistid püüavad määrata kõrge kulutõhususega heategevusorganisatsioonid ehk sellised, mis teevad teatud rahasumma eest võimalikult palju head. Näiteks valivad nad tervisealaseid kaasusi nende mõju põhjal, vaadatakse, mitu elu päästetakse dollari kohta, kvaliteetselt elatud eluaastate (QALY) juurde lisamine dollari kohta või haiguskoormuse tõttu kaotatud eluaastate (DALY) ärahoidmine dollari kohta.
Efektiivse altruismi organisatsioonid kasutavad randomiseeritud kontrollitud uuringuid primaarsete tõendusmaterjalidena. Randomiseeritud kontrollitud uuringuid peetakse usaldusväärseks teadusliku tõendi vormiks tõendite hierarhias, mis mõjutab tervishoiupoliitikat ja -praktikat.
Efektiivsete altruistide organisatsioonid väidavad, et mõned heategevuslikud organisatsioonid on teistest efektiivsemad kas seetõttu, et mõned neist ei saavuta oma eesmärke või seetõttu, et nende eesmärkide saavutamise kulud on erinevad. Tervise parandamisega seotud kõrge mõjualaga projektid võivad olla sada korda efektiivsemad kui madala mõjualaga projektid.
Erapooletus
Efektiivsed altruistid ei poolda seisukohta, et ühed elud on teistest väärtuslikumad. Näiteks usuvad nad, et arengumaal elav inimene on sama väärtuslik kui inimene nende enda kogukonnas. Peter Singer kirjutas oma 1972. aasta essees "Famine, Affluence, and Morality" järgmist:
„Pole vahet, kas inimene, keda ma aidata saan, on 10 jardi eemal asuv naabri laps või bengal, kelle nime ma kunagi teada ei saa. [...] Moraalne seisukoht nõuab, et vaataksime kaugemale enda ühiskonna huvidest. Varem ei olnud see eriti võimalik, kuid nüüd on küll. Eetilisest vaatenurgast peab miljonite inimeste nälgimise ennetamine olema meie ühiskonnas vähemalt sama aktuaalne kui omandiõiguste tagamine.“
Kontrafaktiline analüüs
Efektiivsed altruistid väidavad, et kontrafaktiline analüüs on oluline, et määrata, milline tegevus maksimeerib positiivset mõju. Paljud inimesed oletavad, et otsesed meetodid, nagu näiteks heategevus või sotsiaalteenuste pakkumine, on kõige parem viis teisi aidata. Kuna heategevusorganisatsioonid ja sotsiaalteenusepakkujad tavaliselt leiavad inimesi, kes sooviksid töötada nende jaoks, siis efektiivsed altruistid võrdlevad kellegi positiivset mõju konventsionaalsel altruistlikul töökohal selle mõjuga, mida oleks olnud paremuselt järgmisel kandidaadil sellele ametikohale. Selle analüüsi kohaselt võib traditsioonilise altruistliku karjääri valiku mõju olla väiksem, kui näib.
Teenida-et-anda-strateegia on võimaliku strateegiana efektiivsetele altruistidele välja pakutud. See strateegia sisaldab töötamist kõrgelt tasustatud töökohtadel selge eesmärgiga annetada suuri rahasummasid heategevusse. Benjamin Todd ja William MacAskill on väitnud, et kellegi potentsiaalselt ebaeetiliste tegevuste mõju sellisel tulutooval karjääril oleks väike, kuna keegi oleks niikuinii neid teinud, kuid annetuste mõju oleks olnud suur.
Annetamine
Paljud efektiivsed altruistid annetavad oluliselt rohkem, kui nende ühiskonnas tavaks on. Mõned usuvad, et neil on moraalne kohustus leevendada kannatusi, annetades nii, et ärajäänud ostud ei põhjusta neile kannatusi. Nii elavad mõned neist võimalikult kokkuhoidlikult, et rohkem head teha.
Teised efektiivsed altruistid püüavad rohkem annetada, töötades kõrgelt tasustatutel ametikohtadel, nagu näiteks tehnoloogia või majanduse vallas, millest viimane on äratanud vaidlusi. New York Timesi kolumnist David Brooks on kritiseerinud selle strateegia valinud efektiivseid altruiste. Ta kirjutas, et suurem osa inimesi, kes töötavad majanduse valdkonnas ja teistel kõrgelt tasustatud aladel, kasutavad raha eelkõige isiklikel eesmärkidel ja selliste inimeste ümber olemine muudab efektiivsed altruistid vähem altruistlikeks. Mõned efektiivsed altruistid teadvustavad seda võimalust ja on seadnud endale eesmärgiks vähendada seda riski sidususkogukondade, avalike tõotuste ja doonorfondi annetuste kaudu.
Kaasuse prioriteedid
Efektiivne altruism on põhimõtteliselt avatud mistahes kõige enam head tegevate valdkondade aitamisele. Praktikas on aga efektiivsete altruistide liikumine tähtsustanud järgmist kolme valdkonda.
Globaalse vaesuse leevendamine
Giving What We Can, The Life You Can Save jt organisatsioonid samuti keskenduvad suuremal või vähemal määral ülemaailmse vaesuse vähendamisele. Sellega tegeleb ka Peter Singeri raamat "The Life You Can Save" (sellest sai organisatsioon alguse).
Kuigi algul keskenduti rohkem otsestele strateegiatele, nagu tervisealastele sekkumistele, rahaülekannetele, mikromaksetele ja mikrolaenudele, siis samuti on huvitutud süstemaatilisematest sotsiaalsetest, majanduslikest ja poliitilistest reformidest, mis aitaksid kaasa pikaajalisele vaesuse vähendamisele.
Loomade heaolu
Paljud efektiivsed altruistid usuvad, et loomade kannatuste vähendamine peaks olema peamine prioriteet ja et praegu on selle saavutamiseks olemas kulutõhusad viisid. Põhiliseks selle valdkonnaga tegelevaks efektiivse altruismi organisatsiooniks on Animal Chairy Evaluators (ACE), mis hindab ja võrdleb kulutõhususe ja läbipaistvuse alusel loomadega seotud heategevusorganisatsioone, iseäranis neid, mis võitlevad tööstusliku põllumajandustootmise vastu. Filosoof Peter Singer tsiteerib aktivistide hinnangut, et üle saja miljoni kana sõna otseses mõttes kannatavad suurfarmides surmani, ja väidab, et efektiivsed loomade heaolu altruistid peaksid esikohale seadma tööstusfarmid, mitte ülerahastatud populaarsed kaasused, nagu näiteks koduloomade heaolu. Samuti leiab Singer, et kui farmiloomadele nagu kanadele rohkem tähelepanu pöörata, siis tööstuspõllumajandusliku tootmise vähendamise püüded on veelgi enam alafinantseeritud ja kulutõhusam viis globaalse kannatuse vähendamiseks kui inimeste vaesuse leevendamine.
Kauge tulevik ja globaalsed katastroofiriskid
Mõned efektiivsed altruistid usuvad, et kauge tulevik on äärmiselt tähtis. Eriti leiavad nad, et mistahes tähendusrikka mõõdiku (rikkus, kannatamise potentsiaal, õnne potentsiaal jne) koguväärtus summeerituna üle tuleviku inimpõlvede on palju suurem kui tänapäeva inimeste kohta.
Mitmed organisatsioonid, mis teevad aktiivselt uuringuid ja propageerivad kauge tuleviku paremaks muutmist, olles ühtlasi seotud efektiivse altruismi liikumisega, on Future of Humanity Institute, Centre for the Study of Existential Risk ja Future of Life Institute. Machine Intelligence Research Institute keskendub kitsamale eesmärgile arendada sõbralik tehisintellekt enne ebasõbralikku.
GiveWell
Heategevust hindav organisatsioon GiveWell alustas tegevust 2007. aastal. Eesmärk on keskenduda eelkõige kaasuste ja heategevuste tuvastamisega, mida hinnatakse kasulikkuse seisukohalt. Enamus organisatsiooni soovitustest on seotud maailma tervishoiu arendamisega ja vaesuse leevendamisega. GiveWell on osa efektiivse altruismi liikumisest.
2011. aasta septembris teatas organisatsioon GiveWell Labsi avamisest, et avastada veelgi enam potentsiaalseid kaasusi. 2014. aasta augustis teatati nimemuutusest „Open Philanthropy Project“. Eesmärk oleks koostöö GiveWell ja Good Venturesi vahel, viimane on heategevusfond, mille asutasid Facebooki kaasasutaja Dustin Moskovitz ja tema abikaasa Cari Tuna.
Giving What We Can
Giving What We Can (GWWC) on grupp inimesi, kes huvituvad maksimaalsest heategevusest, mida nad saavad maailmale teha annetuste kaudu. Organisatsiooni asutas 2009. aasta novembris filosoof Toby Ord ning selle eesmärk on keskenduda kaasustele, mis leevendavad globaalset vaesust. Kuigi GWWC tegeleb osaliselt organisatsioonisisese uurimistööga, mille käigus hinnatakse kaasusi ja heategevusprojekte, toetutakse suurel määral teiste organisatsioonide, näiteks GiveWelli uurimustele. Giving What We Can tõotusega liitudes annavad inimesed lubaduse, et annetavad vähemalt 10% oma sissetulekust kaasustele, mis nende arvates on kõige efektiivsemad. Giving What We Can organisatsiooni juhib heategevuslik organisatsioon Centre for Effective Altruism.
80 000 Hours
80 000 Hours on Oxfordi ja Suurbritannia organisatsioon, mis uurib karjääre, millel on positiivne sotsiaalne mõju, ja tegeleb karjäärinõustamisega. Grupp rõhutab, et ametivaliku positiivset mõju tuleks mõõta heategudes, mis tehakse kaudselt karjääri valimisel, mitte otsestes heategudes. Võetakse arvesse kaudseid viise, kuidas saab head teha, näiteks teenides kõrget palka ja annetades sellest osa ära, aga ka otseseid viise, näiteks teaduslikud uurimistööd. 80 000 Hoursit juhib heategevuslik organisatsioon Centre for Effective Altruism. Organisatsiooni nimi tuleneb sellest, et terve inimene töötab oma karjääri jooksul 80 000 tundi.
Teised organisatsioonid
Veel mitmed heategevuslikud organisatsioonid on seotud efektiivse altruismi liikumisega:
Sotsiaalse liikumise ajalugu
William MacAskill on öelnud, et nimi „efektiivne altruism“ jäi kasutusele 2011. aasta lõpust, mil „Centre for Effective Altruism“ (CEA) valiti organisatsiooni nimeks, mille alla kuuluvad Giving What We Can ja 80 000 Hours. See oli suuresti organisatsioonisisene nimi, kuid need, kes järgisid sarnast lähenemist, koondasid tegevused ühe nime alla.
Efektiivse altruismi konverents on iga-aastane üritus, mida peetakse 2013. aastast alates.
2015. aastal avaldas Peter Singer efektiivse altruismi raamatu „The Most Good You Can Do“.
Eestis tegeleb selle mõtteviisi tutvustamisega MTÜ Efektiivne Altruism Eesti
Peter Singer
Filosoof Peter Singer on kirjutanud mitmeid töid efektiivse altruismi kohta, sealhulgas:
Ta on asutanud efektiivse altruismi mittetulundusühingu The Life You Can Save, mis edendab efektiivsetele heategevustele andmist. Peter Singer ise annetab vähemalt 33% oma sissetulekust efektiivsetele heategevustele.
Toby Ord
Toby Ord on Oxfordi ülikooli eetik. Ta edendab konsekventsialistlikku eetikat ja tegeleb globaalse vaesuse ning katastroofiliste riskide vähendamisega. Ta asutas organisatsiooni Giving What We Can, mis julgustab inimesi andma vannet annetada 10% oma sissetulekust heategevusele. Ta elab umbes 25 000 euro (27 000 USA dollari) eest aastas ja annetab ülejäänud osa sissetulekust heategevusele.
William MacAskill
William MacAskill on Oxfordi Lincolni ülikoolis dotsent. Ta on ka organisatsiooni 80 000 Hours asutaja ja president ning organisatsiooni Giving What We Can kaasasutaja ja asepresident. MacAskilli vanne on annetada kõik, mis tema sissetulekus ületab 32 870 eurot aastas, organisatsioonidele, mis tema arvates teevad kõige rohkem head, sealjuures arvestades inflatsioonimäära ja elatustasemega. Tema lubadus tähendab umbes 60% oma eluaja sissetulekute äraannetamist.
Kriitika
David Brooks on seadnud kahtluse alla selle, kas kaugemates riikides elavaid lapsi tuleks kohelda samamoodi ja moraalselt võrdsetena läheduses elavate lastega. Tema väidab, et moraal peaks olema "seesmiselt õilistav".
Nikolai von Glehni tänav
pisi|Nikolai von Glehni tänav 2019. aasta juulis Nikolai von Glehni tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme ja Rahumäe asumis. Tänav on nimetatud Nikolai von Glehni järgi.
Efektiivne altruism
Kriitika
Ajakirjas Jacobin väitis Mathew Snow, et efektiivne altruism "palub inimestel kasutada oma raha, et võimaldada eluks vajalik nendele, kes seda meeleheitlikult vajavad, kuid ei ütle sõnagi süsteemi kohta, mis üldse määrab, kuidas need eluks vajalikud asjad on toodetud ja jaotatud".
Nikolai von Glehni tänav
Tänav sai nime 1927. aastal (tollal Glehni tänav).
Poldri tänav
Poldri tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.
Poldri tänav sai nime 13. augustil 2008. Poldri tänav on saanud nime lähedal asuva Tuukri tänava varasema nime (Hollandi tänav) mõjul (polder – allpool naaberveekogu pinda asuv üleujutuse eest tammistatud ala).
Hübris
link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/96/Atlas_Typhoeus_Prometheus.png/220px-Atlas_Typhoeus_Prometheus.png|pisi| [[Mustafiguuriline stiil|Mustafiguuriline keraamika (550 eKr), mis kujutab Prometheust karistust kandmas, seotuna samba külge.]] Hübris (vanakreeka keeles ὕβρις) või harvemini ka hybris, kirjeldab isiksuse omadust olla äärmiselt või ülemääraselt uhke või omada ohtlikku ning ülemäärast enesekindlust, mis esineb sageli kombinatsioonis arrogantsiga (või on selle sünonüümiks). Mõiste arrogantsus pärineb ladina sõnast adrogare, mis tähendab "tunnet, et inimesel on õigus nõuda teistelt inimestelt teatud hoiakuid ja käitumist". Arrogeerida tähendab "nõuet või enda valdusse võtmist ilma omamata selleks õigust, esitada alusetuid väiteid omamise kohta", või "nõudma või anastama ilma õiguseta või siis omistama ilma põhjuseta". Mõistet pretensioon seostatakse samuti mõistega hübris, kuid ta ei ole selle sünonüüm.
Poldri tänav
Ajalugu
Sadama asumi ja Poldri tänava piirkonna areng on seotud 19. sajandi viimane veerandiga, kui pärast Tallinna kindluse likvideerimist anti 1873. aastal linnale kogu Tallinna sadama sisesadam. Piirkonda asuti ehitama tööstusettevõtteid ja laohooneid.
Hübris
Uuringute kohaselt on hübris, ülbus, ja pretensioonikus seotud teatava võiduvajadusega (isegi kui see ei tähenda alati võitu), selle asemel, et pühenduda mingi kokkuleppe saavutamisele. Hübrist tajutakse tavaliselt pigem üksikisiku kui grupi tunnusena, kuigi ka grupile, kuhu kurjategija kuulub, võivad koos õigusvastaste tegudega kaasneda selle tagajärjed. Hübris viitab sageli kontakti kaotusele reaalsusega ning enda kompetentsi, saavutuste või võimete ülehindamisele. Nimisõnale hübris vastav omadussõna vorm on hübristlik.
Mõiste hübris pärineb Vanakreeka keelest, kus sellel oli sõltuvalt kontekstist mitu erinevat tähendust. Juriidilises kasutuses tähendas see kallaletungi või seksuaalkuritegusid ja avaliku vara vargust, religioosses mõttes aga jumalavastast üleastumist.
Üldine kasutamine
Vanakreeka keeles viitas hübris "nördimusele": tegevused, mis rikkusid loomulikku korda või häbistasid ja alandasid ohvrit, mõnikord vägivallatseja rõõmuks või rahulduseks. Mõnes kontekstis oli sellel terminil seksuaalne varjund. Häbi kandus sageli üle ka kurjategijale.
Õiguslik kasutamine
Õiguslikus mõttes hõlmasid hubristlikud seaduserikkumised seda, mida tänapäeval võib nimetada kallaletungiks, seksuaalkuriteoks või avaliku või püha vara varguseks. Vana Kreeka silmapaistva riigimehe ja kõnemehe Demosthenese kõnedest on teada kaks tuntud juhtumit. Need kaks näidet leidsid aset siis, kui Midias lõi teatris Demosthenesele rusikaga näkku (Midiase vastu ) ja teiseks siis, kui (Cononi vastu) kostja väidetavalt ründas meest ja röökis oma ohvri peale. Veel üks näide hübrisest ilmub raamatus Aischines Timarchuse vastu, kus Timarchust süüdistatakse hübrise seaduse rikkumises prostitutsiooni ja anaalvahekorra pärast. Aischines esitas selle põhjal hagi Timarchose vastu, et keelata tal poliitilise ametikoha õigused ja tema hagi rahuldati.
Vanas Ateenas käsitleti hübrist kui vägivalla kasutamist ohvri häbistamise eesmärgil (selles mõttes võib hübrise all mõelda ka vägistamist). Aristoteles määratles hübrist kui ohvri häbistamist, mitte sellepärast, mis juhtus toimepanijaga või mis võis juhtuda toimepanijaga, vaid ainult selle toimepanija enda rahulduse pärast:"tekitada ohvrile häbi, mitte selleks, et sinuga midagi juhtuks, ega sellepärast, et sinuga on midagi juhtunud, vaid ainult sinu enda rõõmuks. Hübris ei ole varasemate solvangute hüvitamine; see on kättemaks. Mis puudutab naudingut hübrisest, siis selle põhjus on järgmine: naiivsed mehed arvavad, et teisi halvasti koheldes muudavad nad enda üleoleku veelgi suuremaks."Selle määratluse jaoks on üliolulised Vana-Kreeka mõisted au (τιμή) ja häbi (αἰδώς). Au mõiste ei hõlmanud mitte ainult au saaja ülendamist, vaid ka häbistatu alandamist läbi hübrise. See au kontseptsioon sarnaneb nullsummamänguga. Rush Rehm lihtsustab seda hübrise määratlust tänapäevase "julmuse, põlguse ja liigse vägivalla" mõistega.
Päevakord
"Päevakord" on prantsuse kirjaniku Éric Vuillardi ajalooline jutustus. Esmalt aastal 2017 prantsuse keeles ilmunud raamat tõlgiti eesti keelde aastal 2021 ning see ilmus Loomingu Raamatukogu sarjas. Tõlkija Indrek Koff kirjeldab saatesõnas Vuillardi omapärast meetodit, kus autor loob jutu erinevatest, eraldiseisvalt väheolulistest, piltidest. "Päevakord" tõi autorile prantsuse mainekaima kirjandusauhinna Goncourt'i.
Sisu
Raamatu tegevus keskendub 1930. aastate lõpu Austriale ning näitab, kuidas tuli võimule Saksa natsipartei ja toimus anšluss. Vuillard süüvib põhjalikumalt Austria suurärimeeste ja poliitikute Kurt Schuschniggi, Joachim von Ribbentropi, Adolf Hitleri ja muude oluliste otsustajate tegevusse.
Hübris
Kaasaegne kasutus
Kaasaegses kasutuses mõistetakse hübrise all ülemäärast eneseuhkust, millega kaasneb veel ka ülbus ja arrogants. Hübrist on sageli  seostatud alandlikkuse puudumisega. Mõnikord kaasneb hübris ka lihtsalt inimese teadmatusega. Süüdistus hübrises eeldab sageli seda, et tulemas on kannatus või karistus, sarnaselt Vanakreeka mütoloogias vahel esineva hübrise ja nemesise koosnemisega. Arvatakse, et vanasõna "uhkus kaob enne hävingut, kõrk vaim enne langemist" (piibli Õpetussõnade raamatust, 16:18) võtab kokku nüüdisaegse arusaama hübrisest. Hübrist on nimetatud ka "uhkuseks, mis pimestab", kuna see paneb hübrise toimepanija sageli käituma sedavõrd rumalal viisil, mis ei allu tervele mõistusele. Teisisõnu võib tänapäevast määratlust pidada ka "uhkuseks, millele on vahetult järgnemas langus". link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9d/Paradise_Lost_12.jpg/220px-Paradise_Lost_12.jpg|pisi| Illustratsioon [[John Milton|John Miltoni " Kadunud paradiisile ", autor Gustave Doré (1866). Luciferi vaimne laskumine saatanasse, üks kuulsamaid hübrise näiteid.]] Näiteid hübirisest esineb sageli kirjanduses, arhetüüpselt Kreeka tragöödiates ja väidetavalt kõige tuntumalt John Miltoni teoses " Kadunud paradiis ", kus Lucifer üritab sundida teisi ingleid teda kummardama, pärast mida Jumal ja süütud inglid heidavad to põrgusse, kus ta kuulutab: "Parem valitseda põrgus kui teenida taevas." Victor Mary Shelley Frankensteinis ilmutab hübrist püüdes saada suureks teadlaseks; ta loob elu tehnoloogiliste vahenditega, kuid hakkab lõpuks oma projekti kahetsema. Marlowe'i näidend "Doktor Faustus" kujutab samanimelist tegelast õpetlasena, kelle ülbus ja uhkus sunnivad teda sõlmima lepingu kuradiga ning säilitama oma upsakuse kuni surma ja hukatuseni, hoolimata asjaolust, et tal oleks lihtne olnud meelt parandada, kui ta oleks otsustanud seda teha.
Kindral George Armstrong Custer tõi 1876. aasta Little Big Horni lahinguga kulmineeruvate otsuste puhul ajaloolise näite hübrisest; kui ta hüüatas apokrüüfselt: "Kust kõik need neetud indiaanlased siia tulid?"
Larry Walli sõnul on "programmeerija kolm suurt voorust: laiskus, kannatamatus ja hübris ".
Mõistet hübris on hakatud kasutama ka Vladimir Putini viimase aja tegevuste iseloomustamiseks.
Arrogantsus
Oxfordi inglise sõnaraamat defineerib "arrogantsust" kui "kõrget või ülehinnatud arvamust oma võimete, tähtsuse jms kohta, mis tekitab liigset enesekindlust või tunnet või suhtumist, et ollakse teistest parem [. . . ]." Adrian Davies peab arrogantsi üldisemaks ja vähem karmimaks kui hübrist.
Vana-Kreekas
Kreekakeelne sõna patu kohta hamartia (ἁμαρτία) tähendas algselt vanas dialektis "viga" ja seetõttu kasutasid luuletajad nagu Hesiodos ja Aischylos sõna "hübris" jumalatevastaste üleastumiste kirjeldamiseks. Levinud viis hübrise toimepanemiseks oli see, kui surelik väitis, et ta on teatud oskuste või omaduste poolest jumalast parem. Sellised väited jäid harva karistamata ja nii muutus noor andekas kuduja Arachne ämblikuks, kui ta ütles, et tema oskused ületasid jumalanna Athena omasid. Täiendavate näidete hulka kuuluvad Icarus, Phaethon, Salmoneus, Niobe, Cassiopeia, Tantalus ja Tereus.
Kõigile nendele näidetele on omane piiride rikkumine, kuna kreeklased uskusid, et Moirad (Μοῖραι) olid määranud igal olendi vabadusele kindlad piirid, mida isegi jumalad ei tohtinud ületada.
Kristluses
Vanas Testamendis tähendab "hübris ohjeldamatut uhkust, ülemeelsust või arrogantsi, mille tagajärjeks on sageli saatuslik kättemaks või vihavaen ". Õpetussõnad 16:18 ütleb: "Uhkus tuleb enne hukatust, üleolev vaim enne langemist."
Sõna hübris, nagu seda kasutatakse Uues Testamendis, on paralleelne heebrea sõnaga pasha, mis tähendab "üleastumist". See esitab uhkust, mis "paneb inimese Jumalat trotsima", mõnikord sel määral, et inimene peab ennast Jumalaga võrdseks. Erinevlt sellest oli tavaline vaste sõnale "patt" hamartia, mis viitab eksimusele ja mis peegeldab inimese seisundi keerukust. Selle tagajärjeks on pigem süü kui otsene karistus (nagu hübrise puhul).
C. S. Lewis kirjutas ajakirjas Mere Christianity, et uhkus on "jumalavastane" seisund, olukord, kus ego ja mina on Jumalaga otseselt vastandatud. "Ebapuhtus, viha, ahnus, joobumus ja kõik see on sellega võrreldes pelgalt nõmedad; alles uhkuse kaudu sai kuradist kurat; uhkus viib kõikide teiste pahedeni; see on täielik jumalavastane meeleseisund."
Teatro Comunale di Bologna
pisi|Teatri saal Teatro Comunale di Bologna (Bologna Linnateater või Bologna munitsipaalteater) asub Põhja-Itaalia suures tööstuslinnas Bolognas aadressil Largo Respighi 1.
Juan Jiménez Mayor
thumb|Juan Jiménez Mayor (Lima, 2012) Juan Federico Jiménez Mayor (sündinud 5. augustil 1964 Limas) on Peruu poliitik. Ta oli 23. juulist 2012 kuni 31. oktoobrini 2013 Peruu peaminister.
Hainjärv
pisi|Hainjärv Hainjärv on järv Haanja vallas.
Teatro Comunale di Bologna
Bolognas võeti juba 17. sajandi alguses kasutusele Firenzes ellu kutsutud ooperi, kui uue lavalise meelelahutuse suund. 18.–19. sajandil kujunes see linn üheks ooperimuusika viljelemise keskuseks Itaalias. Linna keskne geograafiline asend teel Roomast Veneetsiasse ja Milanosse võimaldas häid kontakte Itaalia ooperimuusika keskustega. Kuni 17. sajandi keskpaigani organiseerisid ooperietendusi peamiselt kohalikud aristokraadid ja intellektuaalid. Ooperite esitamiseks kutsuti kohale lähedal asuvate Veneetsia ja Modena trupid. 18. sajandi kõrgperioodil oli linnas korraga neli alaliselt tegutsevat ooperiteatrit. Lisaks sellele anti etendusi ka ülikute paleedes, nende linnaäärsetes villades, kloostrites ja koolides. Neid üritusi toetasid rahaliselt meelsasti linna varakad perekonnad.
Ajalugu
pisi|Teatro Comunale 1653. aastal avati Teatro Malavezzi, mis paistis silma kohalike heliloojate Domenico Gabrielli, Attilio Ariosti, Giuseppe Aldrovandini ja Giacomo Antonio Perti loomingu esitajana ning oli kuni tulekahjus hävimiseni aastal 1745 linna juhtivaks ooperimajaks. Selle asemel rajati 1750. aastal arhitekt Antonio Galli Bibiena projekti järgi uus hoone, millel oli kellakujuline saal, kuningaloož ning neli rõdukorrust, mille 99 loožist 35 müüdi eravaldusesse. Kohti kokku oli 1500-le pealtvaatajale. Teatrit siiski lõpuni välja ei ehitatud, sest lavatagune tehnika valmis alles 1805. aastal ja tänapäevane fassaad Umberto Rizzi projekti järgi alles 1933. aastal. Teater kandis esialgu nime Nuovo Teatro Publicco, kuid mõne aja pärast muudeti nimi Teatro Comunaleks. Selle nime all avati esimene hooaeg 14. mail 1763 Christoph Willibald Glucki ooperiga Il trionfo di Clelia, mis oli selleks puhuks komponeeritud. See teater võttis sisse linna juhtteatri positsiooni ning on püsinud ühe Itaalia mainekama ooperimajana tänapäevani.
Repertuaaripoliitika
pisi|Ooperi "Aida" ettekanne 1981. aastal. [[Paolo Monti foto]] Teatril on ühe võimekama Itaalia provintsiteatri maine. Aastatel 1820–1860 domineerisid repertuaaris Morlacchi, Mercadante, Rossini, Bellini ja Donizetti ooperid. 1830. aastatel esitati lausa kakskümmend Gioachino Rossini ja seitse kümnest Vincenzo Bellini komponeeritud ooperist. Alates 1843. aastast domineeris Verdi oma loominguga. Teater paistis silma kolme hooaja korraldamisega aastas, kusjuures iga hooaeg avati vastkomponeeritud ooperiga. Tavaliselt mängiti uut ooperit 30–40 korda. 19. sajandi teisel poolel lisandusid repertuaari Giacomo Meyerbeeri ja Richard Wagneri ooperid.
1871. aastal toimus selles teatris Wagneri ooperi Lohengrin Itaalia esiettekanne. Edaspidigi oli Bologna mitme teise Wagneri ooperi esiettekande toimumispaigaks Itaalias. 1. jaanuaril 1914 oli Richard Wagner isiklikult kohal kui toimus ooperite Rienzi ja Parsifal Itaalia esiettekanded. Bologna sai lausa hüüdnimeks „Wagneri linn” ja saksa heliloojale anti isegi Itaalia aukodakondsus.
Teine ooperimaailma tollane suurkuju Arturo Toscanini oli Teatro Communalega tööalastes suhetes, juhatades 1894. aastal Verdi Falstaffi etendusi. 14. mail 1931 pidi Toscanini juhatama galakontserti Itaalia helilooja, dirigendi, pianisti ja muusikaõpetaja Giuseppe Martucci mälestuseks. Toscanini keeldus esitamast fašistlikku hümni „Giovinezza” ja Itaalia riigi kuninglikku marssi „La Marcia reale”. Kohal oli Itaalia admiral ja fašistlik poliitik Costanzo Ciano ning fašistliku partei liige ja Itaalia spordijuht Leonardo Arpinati, kellele Toscanini keeldumine ei meeldinud. Nad korraldasid mainekale dirigendile fašistlike mustasärklaste rünnaku teatrimajast lahkumisel. Seejärel pidas Toscanini targemaks üldse Itaaliast lahkuda.
Renoveerimised
Teatrimaja renoveeriti 1818–1820, 1853–1854 ja 1859. aastatel. Pärast seda, kui tulekahju hävitas 1931. aastal suure osa lavaalast, teater suleti. Avati pärast renoveerimist alles 14. novembril 1935 Verdi Aida etendusega. Teater muutus tüüpiliseks stabiilse hooajaga repertuaariteatriks, kus suurt tähelepanu pöörati uutele teostele ja teiste maade heliloojate ooperitele. 1938 muudeti teatrimaja kinoks, kuid pärast sõda jätkas ooperiteatrina. 1980–1981. aastal toimus hoone järjekordne renoveerimine. Algne kellakujuline vaatesaal asendati hobuseraua kujulisega, kus oli kohti 1034 inimesele. Teater etendab tänapäeval ühe hooaja jooksul ligi 80 ooperietendust ja annab 30 sümfooniakontserti.
Adaptatsioon (kirjandus)
Adaptatsioon ehk kohandamine on kultuuriteaduste valdkonnas protsess, mille käigus muudetakse objekti nii, et ta vastaks uuele / alternatiivsele eesmärgile, keskkonnale või funktsioonile.
Kirjanduses tähendab adapteerimine kirjandusteose (nt romaani, näidendi, luuletuse) ülekandmist teise liiki, žanrisse või meediumisse, näiteks teksti kohandamist näidendiks, filmiks, koomiksiks, videomänguks või teemapargiks. Adaptatsioon võib samuti tähendada kirjandusteose muutmist sama žanri piires nii, et muudetakse teksti eesmärki (nt kohandatakse tekst mõnele teisele lugejate sihtrühmale või kirjutatakse alustekstist lihtsustatud versioon (nt "Gulliveri reisid" lastele). Tavapärane on see, kui muudetakse alusteksti žanri (nt Seth Grahame-Smith on kirjutanud Jane Austeni klassikalise romaani põhjal õudusromaani "Uhkus ja eelarvamus ja zombid"; Eno Raud on regivärsilise "Kalevipoja" ümber jutustanud proosavormis).
Ajalugu
Ajalooliselt on suuline pärimus ja legendid on pakkunud inspiratsiooni kunstiteoste loomiseks ning olnud aluseks eeposte ja romaanide sünnile. Näiteks Shakespeare’i "Romeo ja Julia" aluseks on Rooma poeedi Ovidiuse "Pyramus ja Thisbe", millest omakorda kohandati menukas Leonard Bernsteini muusikal "West Side Story", hiljem veel Aasia gangsterite märulifilm "Romeo peab surema" (režissöör Andrzej Bartkowiak) ja kaasajastatud uusesitus "Romeo + Julia" (režissöör Baz Luhrmann). A. Dumas romaani "Kameeliadaam" põhjal kohandas Giuseppe Verdi ooperi "La Traviata", nii romaan kui ka ooper olid omakorda aluseks Baz Luhrmani filmile "Moulin Rouge!".
Kirjanduslikust adaptatsioonist hakati rohkem rääkima 20. sajandi algul, mil kultuuripilti tõusis kinokunst. Filmi ajaloolise algusega käib kaasa kirjandusteoste ja näidendite adapteerimine suurele ekraanile. Esimestest ekraanikohandustest alates võib täheldada ka pingeid kirjanduse ja filmi vahel. Robert Stam toob välja põhjused, miks kirjandus on säilitanud privilegeeritud positsiooni filmikunsti ees. Sotsiaalsete klasside eelarvamused, ikonofoobia (pildikeele kartus ja umbusaldus), logofiilia (usk kirjasõna primaarsusse) on vaid osa neist põhjustest. Leo Tolstoi nägi filmis otsest rünnakut kirjanduse vastu. Virginia Woolf leidis, et kinokunst ja eriti kirjanduslikud adaptatsioonid ekraanil põhjustavad moraalset allakäiku ja kaasaegse ühiskonna vulgariseerumist, film on tema sõnutsi "parasiit" ja kirjandus selle "ohver".
Madalmaa tänav
Madalmaa tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.
Madalmaa tänav sai nime 13. augustil 2008. Tänav on saanud nime lähedase Tuukri tänava varasema nime (Hollandi tänav) mõjul.
Arne Jacobsen
Arne Emil Jacobsen (11. veebruar 1902 – 24. märts 1971) oli Taani arhitekt ja disainer.
Ta oli üks Skandinaavia moodsa arhitektuuri mõjukamaid esindajaid koos Børge Mogenseni ja Hans Wegneriga.
Tema arhitektuuriteostest on tuntumad valge funktsionalistlik Bellavista korrusmajade piirkond Klampenborgis (1933–1934) Bellevue teater (1935–1936), Århusi raekoda (1939–1942), Söllerådi raekoda (1940–1942), Söholmi paarismajad Klampenborgis (1950–1954), Rödovre raekoda (1957), Glostrupi raekoda (1958), Munkegårdi kool Kopenhaagenis (1955–1959), SAS Royal Hotel Kopenhaagenis (1958–1960), Tomsi šokolaaditehas Ballerupis (1961), Taani pangamaja (1965) ning St Catherine's College Oxfordis (1964–1966).
Mööblidisainerina jäi Jacobseni tuntuimaks mööbliesemeks tool "Sipelgas". Tuntud ja auhinnatud toolid on ka "Muna" ja "Luik", mis on algselt loodud Kopenhaageni hotelli SAS Royal Hotel interjööri osana.
Tema kujundatud sööginõude ja söögiriistade hulgast tuuakse esile tavaliselt söögiriistade komplekti Flatware ja nõudekomplekti Cylinda Line.
Põllumajandusühistu
Põllumajandusühistu on talupidajate majanduslik ühistegevusühing.
Põllumajandusühistu aitab talupidajail soetada loomi ja põllumajandusseadmeid ning töödelda või realiseerida põllumajandussaadusi.
Eesti esimene põllumajandusühistu oli 1897 asutatud Restu-Antsla piimaühistu. Eriti rohkesti asutati põllumajandusühistuid kuni 1920. aastani. 1949. aasta alguses oli Eesti NSV-s 679 põllumajandusühistut, neist 196 masinaühistut, 143 piimaühistut ja 214 mitme tegevusalaga ühistut. Põllumajandusühistute tegevust juhtis ja kooskõlastas 1945–1948 Põllumajanduse Ühistegevuse Peavalitsus, 1948–1950 Põllumajanduse Ühistute Keskliit.
1980. aastate lõpul hakati Eestis taas põllumajandusühistuid asutama, näiteks 1989 asutati Eesti Piimaliit.
Aivo Peterson
Aivo Peterson (sünninimi Krõlov; sündinud 13. mail 1970) on Eesti massöör ja poliitik ning endine piirivalvur.
Elulugu
Peterson õppis Palupera koolis, Helme sanatoorses internaatkoolis ning Jäneda Põllundustehnikumis.
Pärast ajateenistust Nõukogude armees õppis Peterson alates 1992. aastast Remniku õppekeskuses piirivalvuriks ja töötas seejärel Narva piiripunktis. Ta vabastati töölt 2004. aastal Narva-Jõesuu piirivalves tervislikel põhjustel. Hiljem on ta töötanud kinnisvaramaakleri, pulmakorraldaja ja massöörina.
Poliitiline tegevus
Aivo Peterson oli aastatel 2002–2008 Eesti Keskerakonna liige ja 2008–2011 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
2005. aastal kandideeris ta Narva linnavolikokku valimisliidus Linnakodanik ja 2009. aastal Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas, tema poolt anti vastavalt 132 ja 351 häält, kuid valituks ta ei osutunud.
2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris Aivo Peterson Narva-Jõesuu linnavolikogusse Keskerakonna nimekirjas, kogus 17 häält ja valituks ei osutunud.
Koos krüptoärimees Oleg Ivanoviga juhib ta 19. mail 2022 loodud Kremli-meelset poliitilist liikumist Koos/Вместе, mis 2023. aasta Riigikogu valimisteks liitus valimisliiduks Eestimaa Ühendatud Vasakparteiga.
Valimiste eel sõitis Peterson Venemaa okupeeritud Ukraina aladele ja tegi sealt rašistlikke propaganda videoülekandeid.
Aivo Peterson kogus XV Riigikogu valimistel 3968 häält, mis oli Mihhail Stalnuhhini järel teine tulemus Ida-Virumaa valimisringkonnas. Sellest ei piisanud Riigikokku saamiseks, kuid teda nimetati siiski üheks valimiste suurüllatajaks ja Eesti tuntuimaks putinistiks.
10. märtsil 2023 arreteeris KAPO Petersoni kahtlustatuna Eesti Vabariigi vastase suhte loomises. Koos temaga arreteeriti samade süüdistustega veel Dmitri Rootsi (liikumise Koos/Vmeste aktivist) ja Venemaa kodanik Andrei Andronov.
Kulla hiietamm
Kulla hiietamm oli pühapuu Viljandimaal Halliste kihelkonna Kulla külas, mis praegu kuulub Mulgi valda.
Ringkonnakohus
Ringkonnakohus on Eesti kohtusüsteemi teise astme kohus, kes vaatab apellatsiooni korras läbi maa- ja halduskohtu lahendeid nendele esitatud apellatsioon- ja määruskaebuse alusel. Eestis on ringkonnakohtuid kaks: Tallinna Ringkonnakohus ja Tartu Ringkonnakohus.
Roanoke
pisi|Roanoke'i kesklinn, vaade Milli mäelt Roanoke (varem Big Lick) on linn ja omavalitsusüksus Ameerika Ühendriikides Virginia osariigis. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli linnas 97 032 elanikku. Roanoke asub Roanoke'i orus, Virginia osariigi Roanoke'i piirkonnas.
Ringkonnakohus
Haldus
Ringkonnakohtu ametitegevust ja õigusteenust korraldavad koostöös kohtute haldamise nõukoda (edaspidi nõukoda) ning Justiitsministeerium. Nõukoja nõusolekuta ei saa justiitsminister teha otsuseid halduse olulistes küsimustes, teisalt pole nõukoda pädev tegema iseseisvaid haldusotsuseid. Justiitsministeerium rahastab ringkonnakohtute eelarvet, mille kinnitab justiitsminister. Minister peab rahastamisel arvestama nõukoja seisukohaga.
Einmani vald
Einmani vald (varem Einmanni vald; saksa keeles Gemeinde Korps) oli vald Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal 1866–1892 ja 1895–1939. Vallamaja asus Vajangu külas. 24. augustil 1935 muudeti valla nimi Vajangu vallaks.
Ringkonnakohus
Haldus
Vabariigi President nimetab kohtuniku ametisse Riigikohtu ettepanekul. Ringkonnakohtu üldkogusse kuuluvad kõik ringkonnakohtu kohtunikud. Üldkogu kinnitab tööjaotusplaani, nõustab kohtu esimeest töökorralduslikes asjades ning annab justiitsministrile arvamuse ringkonnakohtu esimehe ametisse nimetamise kohta. Ringkonnakohtu esimees nimetatakse kohtunike seast seitsmeks aastaks. Esimees kontrollib, et õigust mõistetaks korrapäraselt, kohtunikud täidaksid kohustusi ja et andmed edastataks infosüsteemi.
Roanoke
Roanoke on Edela-Virginia suurim omavalitsus ning keskne omavalitsusüksus Roanoke'i linnastus, milles 2010. aastal elas 308 707 inimest. Selles asuvad Roanoke'i ja Salemi linn ning Botetourti, Craigi, Franklini ja Roanoke'i maakond. Roanoke'i jagab kaheks Roanoke'i jõgi. Linn on Edela-Virginia majandus- ja kultuurikeskus. Roanoke'i pindala on 110 km2, asustustihedus 870 in/km2. Linn rajati 1852. aastal ning sai linnaõigused 1874. Selle algne nimi Big Lick tulenes Roanoke'i jõe ääres asunud soolakust.
Einmani vald
1. aprillil 1939 liideti 1939. aasta vallareformiga valla maa-ala uue Vajangu vallaga.
Ringkonnakohus
Piirkondlik tööjaotus
Tallinna Ringkonnakohus vaatab apellatsiooni korras läbi Harju ja Pärnu Maakohtu ning Tallinna Halduskohtu lahendeid. Ringkonnakohtus on 12.02.2021. seisuga 29 kohtunikku. Tartu Ringkonnakohus vaatab apellatsiooni korras läbi Tartu ja Viru Maakohtu ning Tartu Halduskohtu lahendeid. Ringkonnakohtus on 12.02.2021. seisuga 16 kohtunikku.
Töökorraldus
Ringkonnakohtus lahendab kaebusi kolmeliikmeline kohtukolleegium. Kohtukolleegiume on kolme liiki: kriminaalkolleegium, tsiviilkolleegium ja halduskolleegium.
Põhiseadus näeb ette kohtukorralduslikud piirid. Seega on kohtusüsteemi osade pädevus piiritletud. Kohtusüsteem on üles ehitatud nii, et kohtuasja menetlus algab esimese astme kohtust ehk maa- või halduskohtust. Esimese astme kohtu lahendeid saab ringkonnakohus läbi vaadata üksnes apellatsiooni korras ning keelatud on algatada kohtuasju ringkonnakohtus.
Oma tegevuses on kohus sõltumatu ja lähtub üksnes seadustest. See tähendab nii sõltumatust teistest võimuharudest kui ka erapooletust oma ülesannete täitmisel. Sõltumatus tagab kõigi võrdsuse kohtu ees ning seaduse erapooletu rakendamise. Välisel isikul on keelatud õigusemõistmisse sekkuda või seda häirida.
Ülesanded
Ringkonnakohus mõistab õigust kooskõlas põhiseaduse ja teiste seadustega. Õigusemõistmisena tuleb käsitada tsiviilvaidluste lahendmist, kuriteo või väärteo toime pannud isikute süü kindlakstegemist ja neile karistuse mõistmist, ning avaliku võimu asutuste aktide seaduslikkuse kontrollimist.
Ringkonnakohtud kontrollivad esimese astme kohtute lahendite õiguspärasust, kui esmase lahendi vaidlustab mõni menetlusosaline. Ringkonnakohtu ülesanne on avastada ja kõrvaldada esimese astme kohtute vead. Kohtuvea tuvastamisel otsustab ringkonnakohus, kas tühistab lahendi ja teeb selle asemel uue või saadab lahendi tagasi esimese astme kohtusse.
Saksa DV Teaduste Akadeemia
pisi|330px|Saksa DV Teaduste Akadeemia peahoone [[Gendarmenmarktil Berliini kesklinnas (foto 1950)]]
Ringkonnakohus
Ülesanded
Kui ringkonnakohus leiab, et vaidlust puudutav õigusnorm või -säte on vastuolus põhiseadusega, võib ta algatada põhiseadusliku järelevalve menetlust. Ringkonnakohus esitab sellekohase otsuse Riigikohtule, kes jätkab järelevalvemenetlust.
Saksa DV Teaduste Akadeemia
Saksa DV Teaduste Akadeemia (saksa keeles Akademie der Wissenschaften der DDR) oli Saksa Demokraatliku Vabariigi riiklik teaduste akadeemia.
Teise maailmasõja järel Nõukogude okupatsioonitsoonis moodustatud Saksa Demokraatliku Vabariigis asutati 1. juunil 1946 Ida-Berliinis akadeemia algse nimega Saksa Teaduste Akadeemia Berliinis (saksa keeles Deutsche Akademie der Wissenschaften zu Berlin). Asutamine toimus dekreedi alusel, mille allkirjastas armeekindral Vassili Sokolovski, Saksamaal asuv Nõukogude sõjalise juhtkonna ülem. 1972. aastal nimetati akadeemia ümber Saksa Demokraatliku Vabariigi Teaduste Akadeemiaks.
Saksa Demokraatlik Vabariik liideti Saksamaa Liitvabariigiga 1990. aasta oktoobris ning selle territooriumil moodustunud liidumaad asutasid (või taasasutasid) endi teadusakadeemia (näiteks Saksimaa Teaduste Akadeemia Leipzigis ja Berliini-Brandenburgi Teaduste Akadeemia). Saksa DV Teaduste Akadeemia saadeti laiali ja akadeemia varad anti üle selle liidumaa omandisse, kus nad paiknesid.
Liikmeskond
1980. aasta seisuga oli akadeemial 153 tegevliiget ja 76 korrespondentliiget.
Nazim Azman
pisi|Nazim Azman 2022. aastal Austrias Nazim Azman (sündinud 17. augustil 2001 Kuala Lumpuris) on Malaisia võidusõitja, kes osales viimati FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel Hitech Grand Prix'ga.
Karjäär kardispordis
Azman alustas kardisõitu 2012. aastal. Sel aastal võitis ta Rotax Max Challenge Malaysia MicroMaxi kategoorias ja saavutas Rotax Max Challenge Asia kolmanda koha. Ta liikus Euroopa võistlustele 2013. aastal, saavutades Itaalias ROK Cupi rahvusvahelises finaalis kolmanda koha, edestades tulevase Indy Lightsi pilooti Antonio Serravalle'i.
Euroformula Open
2021. aastal siirdus Azman Euroformula Open Meistrivõistlustel, partneriks endise Briti Vormel 3 rivaali Louis Fosteri ja Filip Kaminiarziga CryptoTower Racingul. Ta alustas oma hooaega positiivselt, saavutades sarjas esimese poodiumikoha, saavutades Algarve rahvusvahelisel ringrajal teisel võistlusel teise koha. Kolmandas voorus Spa-Francorchampsis saab Azman oma hooaja parima nädalavahetuse, lõpetades tribüünil kõigil kolmel võistlusel, millele järgnes malaisialane, saavutades järgmises voorus veel ühe poodiumipaari.
FIA Vormel 3 meistrivõistlustel
Azman osales FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel hooajajärgsel katsel Valencias, sõites Šveitsi varustuses Jenzer Motorsport ja Sauber Junior Team by Charouz koos Roberto Faria (hiljem Enzo Trulli), Filip Ugrani (hiljem William Alatalo), Nicola Marinangeli ja László Tóthiga, vastavalt. Vahetult enne hooajaeelset testi Bahreinis teatas Azman, et ühineb 2022. aasta kampaaniaks Hitech Grand Prix'ga, tehes koostööd Red Bull Junior Teami liikme Isack Hadjari ja 2020. aasta Briti Vormel 3 tšempioni Kaylen Frederickiga. Seda tehes sai Azmanist esimene Malaisia sõitja, kes osales FIA Vormel 3 Meistrivõistlustel. Azmanit edestaksid Hadjar ja Frederick kogu hooaja jooksul tohutult. Azman lõpetas meistrivõistluste üldarvestuses punktideta 32. kohal, olles saavutanud kolm korda parima 16. koha.
Kirju liblika suvi
“Kirju liblika suvi” on Leelo Tungla lastejutustus, mis esimest korda ilmus 1986. aastal. Jutustuse keskmes on 10-aastane Tiina, kes vaatab tagasi oma kooliajale, mil ta käis Karila ja Maimetsa koolis, ning meenutab, milliste murede ja rõõmudega ta silmitsi pidi seisma.
Sisukokkuvõte
Teose peategelane on Tiina, kes elab emaga kahekesi Karilas. Emal käivad tihti külalised, kellega koos juuakse. Tiina hinded sõltuvad sellest, kas õhtul oli võimalik õppida või mitte.
Klassikaaslased narrivad ja kiusavad teda, sest ta hinded on enamasti kehvad, riided tihtilugu määrdunud ja kortsus ning ta on häbelik ja pisut saamatu. Ta peab ennast teistest erinevaks, tunneb end viletsama, inetuma ja arglikumana. Kaaslased kutsuvad teda halvustavate hüüdnimedega: Viina-Tiina, Õnnetusehunnik, Hädavares. Tal pole sõpra, kellele oma muresid kurta. Kartes lastekodusse saatmist, ei julge ta ka õpetajatele avameelselt rääkida kodusest olukorrast ega kiusamisest.
Alguses on Tiina raamatukogu juhataja pakkumisest vaimustuses, kuid koju jõudes leiab tütar oma ema voodist ega suuda uudisest rääkida. Ta viivitab sellega nii kaua, et lõpuks tuleb raamatukogu juhataja tema juurde koju ja ta peab tunnistama, et tahab siiski emaga jääda.
Suve hakul saab Tiina ema lähedaseks Elmariga, kellega tutvus kabeturniiril. Mees käib neil tihti külas ja lõpuks otsustatakse Elmari juurde Maimetsa kolida. Nende naabruses elab perekond, kel on kaksikud tüdrukud, keda Tiina meelsasti hoiab. Sügisel läheb Tiina Maimetsa kooli, kus ta võetakse kohe omaks ning ta leiab esimest korda endale sõbrad. Hinded paranevad, sest kodune keskkond on harmoonilisem, alkoholi ei tarvitata ning segavaid külalisi ei käi. Nende pere kasvab, Tiina saab endale väikese venna Kalevi.