cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ackermans & van Haaren
Ehitustööd Eestis
Ackermans & van Haaren teostas suure osa Tallinna uue sõjasadama ning uute laevatehaste (Vene-Balti laevaehitustehas, Noblessneri laevatehas) süvendus- ja vesiehitustöödest.
AvH rajas Väikese Paljassaare idarannikule oma ehitusaegse linnaku, kus olid tööliselamud, betoonitehas, laod, väike tehaseraudteevõrk, sadam. Selle linnaku kõige tähtsam ehitusobjekt oli suur lainemurdja (tänapäeval Katariina muul). Kontor rajatigi Keisripaviljoni, kus oli 12. juulil (vkj 29. juunil) 1912 viidud läbi keiser Nikolai II osavõtul sõjasadama nurgakivi (resp põhjakivi) paneku tseremoonia.
Vesiehitustöid tehti ka Mõntu sadamas Sõrve poolsaarel.
Eestist väljaspool tehti Peterburi merekaitse ehitistel vesiehitustöid ka Viaporis (tänapäeval Suomenlinna Helsingis) ja Peterburis. Esimese maailmasõja algusest alates juhiti AvH töid nende Haagi kontori kaudu, sest Saksamaa sõdis Belgiaga, aga Holland oli sõjas neutraalne.
Tänapäeval
Ackermans & van Haaren on kontsern, mis kuulub Belgia ettevõtete tippu (on Brüsseli börsil noteeritavate nn BEL20 hulgas). Tegeletakse muuhulgas pangandusega, energiatööstusega, põllumajanduse ja toiduainetööstusega, investeerimisega, meelelahutustööstuse ja vanurite hoolendeteenustega.
Peamised tütarettevõtted ehituse alal on maailma üks suurimaid vesiehitusettevõtteid DEME ja Belgia suurim ehituse peatöövõtja Van Laere.
Jenni Vartiainen
pisi|Jenni Vartiainen esinemas [[Joensuu Ilosaarirockil 2010. aastal]]
Jenni Mari Vartiainen (sündinud 20. märtsil 1983 Kuopios) on soome lauljatar ja laulukirjutaja.
Aastal 2007 alustas ta soolokarjääri ja avaldas oma esimese sooloalbumi "Ihmisten edessä", mille parim koht Soome ametlikus edetabelis oli kuues. Järgmine album "Seili" (2010) jõudis edetabelis esimesele kohale, seda müüdi rohkem kui 145 000 tükki ja see tõusis Soome muusikaajaloos kõige rohkem müüdud 30 heliplaadi hulka. Oktoobris 2013 ilmus tema kolmas album "Terra", mis läks kohe esimesel nädalal edetabeli tippu. Vartiainen on saanud 9 Emma kuju, mis on Soome tähtsaim muusikaauhind, tema plaate on ostetud kokku üle 300 000 ning tema nimi on jõudnud Soome muusikaajaloo 70 kõige populaarsema muusikaartisti hulka.
1743 Schmidt
1743 Schmidt on asteroid.
Selle avastasid 24. septembril 1960 Palomari observatooriumis Tom Gehrels, Ingrid van Houten-Groeneveld ja Cornelis Johannes van Houten.
Asteroid on nimetatud Eesti astronoomi Bernhard Schmidti järgi.
Frederik Magle
pisi|Frederik Magle dirigeerimas Frederik Reesen Magle (sündinud 17. aprillil 1977) on taani helilooja, organist ja pianist.
Ta kirjutab nii tänapäevast klassikalist muusikat kui ka klassikalise muusika ja muude žanrite ühendusi. Tema heliteoste seas on kammermuusikat, kantaate, orkestriteoseid ja sooloinstrumentidele (peamiselt orelile) mõeldud teoseid, mille hulgas on ka Taani kuningliku perekonna tellitud teoseid.
Elukäik
Frederik Magle sündis Stubbekøbingis. Tema ema oli näitleja ja kirjanik Mimi Heinrich, isa aga organist, maalija ja skulptor Christian Reesen Magle. Tema vanaonu oli kuulus helilooja Emil Reesen. Teda peeti juba varakult lapsgeeniuseks ning tema esimesed esinemised meedias toimusid 9-aastaselt. Ta kogus kuulsust orelivirtuoosina.
Magle omandas esialgse hariduse eraõppe vormis Leif Thybo (muusikateooria ja kompositsioon) ja Ib Bindeli (orel) käe all. Talle õpetati alates kuuendast eluaastast klaverimängu, noodikirja lugemist ning muusikateooriat. 16-aastaselt võeti ta vastu Taani Kuninglikku Muusikaakadeemiasse, kus ta õppis muusikateooriat Yngve Jan Trede käe all. Pärast poolteist aastat kestnud õpet otsustas ta õpingud pooleli jätta, põhjendades seda sellega, et ta ei suutnud samal ajal akadeemias õppida ning iseseisvalt heliloojana töötada. Ta on hiljem väitnud, et otsus oli talle keeruline ning tal oli väga paljugi üle vaja järele mõelda, kuid ta ei kahetse oma otsust.
1993. aastal määrati talle krahvinna Erna Hamiltoni stipendium. 1994. aastal võitis ta organistina Taanis noortele mõeldud Eurovisioni kvalifikatsiooniringid ja finaali ning saadeti edasi Euroopa finaali, mis toimus 14. juunil 1994 Varssavi filharmoonia kontserdisaalis. Esialgu olid poolakatest ürituse organiseerijad kvalifikatsiooniringid mujal korraldada plaaninud, kuid need viidi kõik üle Varssavi filharmoonia kontserdisaali, ainuüksi selleks, et Frederik Magle saaks osaleda, kuna seal on orel.
Magle isa suri 1996. aastal, vahetult enne Magle jõulukantaadi "A newborn child, before eternity, God!" esiettekannet. Seetõttu on see kantaat pühendatud Magle isale. 2001. aastal pälvis Magle auhinna Freemason's Arts Prize.
Magle on öelnud, et tihtipeale saab ta oma ideed unenägudest ning seetõttu magab ta alati märkmik padja kõrval, juhul kui ta peaks unes saama idee, mida oma töös ära kasutada.
Muusika
Frederik Magle esimene avalik esinemine toimus ühel lihavõttepühade hommikul 7. aprillil 1985 Stubbekøbingi kirikus, kus lastekoor esitas tema komponeeritud lihavõttehümni. 1987. aastal esitas näitleja ja laulja Annie Birgit Garde Lyngby kirikus toimunud kontserdil kuus tema hümni, millele ta ema oli sõnad kirjutanud. Samal aastal esitas Magle muusikat esimest korda televisioonis. 1988. aastal toimus kahe tema suurema töö, kantaadi "We are afraid" ja minimuusikali "A Christmas Child" esiettekanne Grundtvigi kirikus, kus pealtvaatajaid oli ligi 2000. 1990. aastal hakkas ta koostööd tegema viiuldaja Nikolaj Znaideriga ning nad esinesid koos kontsertidel. Hiljem esitas Znaider koos pianist Daniel Gortleriga esimest korda Magle variatsioone viiulile ja klaverile – "journey in time" – Amsterdamis Concertgebouws. Teos annab edasi "teatud stseene või muusikalisi pilte", kuna teose autor kasutab selleks teravaid dissonantse, keerulisi rütme ning dramaatilisi üleminekuid ja teemamuutusi.
1993. aastal komponeeris Magle muusikat eksperimentaalteatri lavastusele "Der Die Das", mida esitas Kirsten Delholmi juhendamisel teatritrupp Hotel Pro Forma. Teised näidendiga seotud artistid olid arhitekt Thomas Wiesner, skulptorid Anders Krüger ja Frans Jacobi, kunstnik Tomas Lahoda ja kostüümidisainer Annette Meyer. Lavastus esitati 4. rahvusvahelisel tantsufestivalil Münchenis ning selle eesmärk oli olla kaasaegne "Gesamtkunstwerk", kus on ühendatud arhitektuur, kunst, muusika ja näitemäng.
Magle kontsert orelile ja orkestrile "The Infinite Second" esitati ja esmasalvestati 1994. aastal 3. rahvusvahelisel muusikafestivalil Lätis Riia katedraalis. Organist oli Magle ise ja orkestriks oli Dzintars Jostsise juhendamisel Läti filharmoonia kammerorkester. Berlingske Tidende kriitik Steen Chr. Steensen kirjeldas kontserti kui "pikka protsessi pimedusest valgusse, mis tonaalselt sarnaneb prantsuse orelimuusika koolkonna stiiliga". 1996. aastal avaldati see teos CD-l koos tema teise sümfooniaga "Let there be light", mille esiettekanne toimus Riia katedraalis 1993. aastal. Kultuuriajakirjanik Jakob Levinsen kirjutas Magle tööde struktuuri kohta järgmist:
"...ta muusika tundub küll traditsiooniliste muusika parameetrite järgi küllaltki konventsionaalsena, milleks on kaarduvate vormide eelistamine ning suhteliselt konservatiivne vaba tonaalsuse kasutamine meloodia ning harmoonsuse koha pealt, kuid tema muusika dramaatilised iseloomujooned tulenevad kindlasti juba oreli enda spetsiifikast. Iseloomujoonteks on tihti esinev kontrast väga madalate ja kõrgete tämbrite vahel, kontrast selgelt defineeritud meloodiliste joonte ning tihedalt punutud muusikaväljade vahel, kontrast massiivsete akordide ning energeetiliselt liikuvate rütmimustrite vahel. See kõik käib ka tema kahe domineeriva muusika struktureerimise meetodi kohta (...) iseloomustavad dünaamiline pingete kasvamine aina rohkemate ja rohkemate muusikakihtide lisandumisel, järsud muutused madala ja kõrge, jõulise ja rahuliku, selge ja varjutatu vahel. Sealhulgas sisaldub teostes ka julgus mõningaid parameetreid ekstreemsusteni viia – selle näiteks on juhud, kus rütmiline muster muutub nii tihedaks, et sisalduvate muutuste kontuurid muutuvad nii häguseks, et ainult muutumiste piirjooned jäävad alles..." Jõulukantaadi "a newborn child, before eternity, god!" esiettekanne toimus 1996. aastal, teose tellis Kulturby 96 – Euroopa kultuuripealinn 1996. 1997. aastal avaldati teos CD-l, esitajateks olid solistid Ingibjörg Gudjonsdottir (sopran), Elisabeth Halling (alt), Gert Henning-Jensen (tenor) Christian Christiansen (bass), kaks segakoori, kaks lastekoori, puhkpilliansambel, üks organist ja üks löökpillimängija. Dirigendiks oli Steen Lindholm. Teose tekst pärineb 6. sajandi muusikapalast, mille on taani keelde tõlkinud preester Kristian Høeg. Kriitik meediaväljaandest Jyllands-Posten kirjeldas kantaati kui raskelt klassifitseeritavat ning tõi välja robustsuse religioosses narratiivis.
1995. ja 1996. aastal komponeeris Magle sümfoonia klaverile ja sümfooniaorkestrile – "Lego Fantasia". Teose tellis ettevõte Lego Group. Sümfoonia esimene ettekanne toimus 24. augustil1997 Windsori lossis St. George kabelis. Esitajaks oli David Parry dirigeerimisel Londoni Filharmoonikute orkester ning pianistina astus üles Magle ise. Samad esitajad osalesid ka sama teose CD-salvestusel.
1998. aastal tellis Maglelt teose Amnesty International, kellele ta komponeeris klaveripala "Flammer for Frihed". Teos trükiti sama pealkirjaga raamatusse, mis koosnes 24 taanlase kirjutatud esseest (kirjutajate hulgas oli toonane Taani peaminister Poul Nyrup Rasmussen, endine peaminister Poul Schlüter, Tøger Seidenfaden, Ghita Nørby jt). Raamatu toimetas Monica Ritterband ning raamat avaldati inimõiguste ülddeklaratsiooni 50. aastapäeval.
Magle kirjutatud kantaat solistile, koorile, lastekoorile ja kammerorkestrile "Cantata to Saint Cecilia" tuli esiettekandele 22. novembril 1998 Kopenhaagenis Ny Carlsberg Glyptotekis. Aasta hiljem salvestati ja avaldati kantaat albumil "Cæciliemusik". Esitajateks olid Gunnar Svenssoni juhendamisel Danish Cæciliekoret ning solistid Birgitte Ewerlöf (sopran), Tuva Semmingsen (alt) ja Jørgen Ditlevsen (bass). Kantaadi sõnad kirjutas kirjanik Iben Krogsdal ning need põhinevad Püha Cecilia lool – püha Cecilia suri kohutaval moel oma kristliku usu tõttu. Kantaati on kirjeldatud kui "mõõdukat modernismi erilise Taani alatooni ning läbipaistva kammermuusika instrumentatsiooniga".
pisi|[[Frobenius Orgelbyggeri|Frobeniuse orel Jørlunde kirikus]] Tema 2001. aasta puhkpilliansamblile, koorile, orelile ja löökpillile kirjutatud teos "The hope" kanti esimest korda ette 1. aprillil 2001 Kopenhaageni lahingu 200. aastapäeva mälestusteenistusel. Teose tellisid Kopenhaageni reformistlik kirik ja organisatsioon Søværnets Operative Kommando. "The hope" salvestati ning teose avaldas 2005. aastal albumil "Søværnet Ønsker God Vind" Kuninglik Taani Merevägi.
Magle koostas spetsifikatsioonid ja tonaalse disaini Jørlunde kirikusse loodud uuele orelile. Orel pühitseti sisse oktoobris 2009 ning 2010. aastal avaldas Magle topeltalbumi "Like a Flame" uuel orelil tehtud improvisatsioonidest. Kriitikute arvustused albumi kohta olid valdavalt positiivsed,   kuid leidus ka karmimat kriitikat; eriti halva hinnangu improvisatsioonidele andis taani oreliajakiri ORGLET, mille koostajad rõhutasid traditsiooniliste fuuga- ja koorivormide olulisust ning seda, kuidas neid vorme ei kõlba asendada vaba improvisatsiooniga. Üks kriitikutest kaebas ka albumi pikkuse üle, kuna albumi kestus oli üle kahe tunni. Magle vaba improvisatsioonilise vormi kaitseks astus välja organist, džässpianist ja helilooja Henrik Sørensen, oma arvamusartikliga taani oreliväljaandes Orgelforum.
Luduș
Luduș (ungari keeles Marosludas, saksa keeles Ludasch) on linn Rumeenias Transilvaanias Mureși maakonnas. Linn asub Mureși jõe ääres, maakonnakeskusest Mureșist ligikaudu 44 km läänes.
Linna haldusalasse kuulub kuus küla: Avrămești (Eckentelep), Cioarga (Csorga), Ciurgău (Csorgó), Fundătura (Mezőalbisitelep või Belsőtelep), Gheja (Marosgezse) ja Roșiori (Andrássytelep).
Ludușit on ürikutes esmamainitud 1330. aastal. Linnaõigused sai Luduș 1960. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Luduși elanikest rumeenlasi 65,94%, ungarlasi 23,2%, mustlasi 6,28% ja teistest rahvustest inimesi 0,11%. Rahvus oli teadmata 4,44%-l elanikest.
Malta lennukompaniide loend
Siin loetletakse Malta lennufirmasid.
Taevaskodade matkarada
Taevaskodade matkarada on Põlva maakonnas Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal asuv matkarada.
Raja tutvustus
pisi|Taevaskoja Emalätte koobas Ringikujulise matkaraja pikkus on 3 kilomeetrit. Matkaraja alguses on infostend raja ja puhkeala kaardiga ning rada tähistavad teeviidad. See võtab aega umbes poolteist tundi ja sobib ka lastega peredele. Rada on ratastooliga liigeldav kuni Väikese Taevaskojani (edasi-tagasi umbes kaks kilomeetrit).
Vaatamisväärsused
Suur Taevaskoda, Väike Taevaskoda, Emaläte, Neitsikoobas, Salakuulajakivi, Savimägi, Ahja jõgi.
Brasiilia Keisririik
Brasiilia Keisririik (portugali keeles Império do Brasil) oli ajavahemikul 1822–1889 Lõuna-Ameerikas paiknenud riik, mille territoorium hõlmas tänapäeva Brasiiliat ja kuni 1828. aastani Uruguayd.
Riik oli parlamentaarne põhiseaduslik monarhia, mida valitsesid Pedro I ja alates 1831. aastast tema poeg Pedro II.
15. novembril 1889 kukutati keiser juhtivate sõjaväelaste korraldatud riigipöördega, mille eesmärgiks oli luua diktaatori juhitud Esimene Brasiilia Vabariik.
pisi|tühi|Impeeriumi pealinn [[Rio de Janeiro aastal 1889]]
Pirgu Arenduskeskus
Asutus loodi 1987 Rapla rajooni agrotööstuskompleksi juurde. Aastal 1990 muudeti asutus õiguslikult vormilt majandusühinguks.
Arenduskeskus projekteeris muu hulgas haldus- ja infosüsteeme, koostas õppe- ja arenduskavasid, koolitas täiskasvanuid (nt mahepõllumajanduses).
Pirgu Arenduskeskuse mälusektor
Arenduskeskuse juures tegutses 1987. aastast ka Merle Karusoo juhitud Pirgu Arenduskeskuse mälusektor, mis kogus 20. sajandi eestlaste elulugusid ja kasutas kogutud materjale teatrilavastustes.
Despatch
Despatch on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Nelson Mandela Bay linnaringkonnas.
Despatch asutati 1942. aastal, linnaõigused sai 1945. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Despatchi elanikest valgeid 44,72%, mustanahalisi aafriklasi 36,91%, värvilisi 17,79%, India või Aasia päritolu inimesi 0,21% ja teisi 0,37%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 59,73% inimesi, koosa keelt 33,21% ja inglise keelt 5,06%.
Mathias Jensen
pisi|Mathias Jensen (2018) Mathias Jensen (sündinud 1. jaanuaril 1996 Jerslevis) on Taani jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Brentford ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis FC Nordsjælland, mille meeskonnas debüteeris ta Taani kõrgliigas 2015. aastal. Hooajal 2017–18 lõi ta Taani kõrgliigas 12 väravat ja valiti Nordsjællandi hooaja parimaks mängijaks.
2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Celta de Vigo. Vigastuse tõttu jäi tal hooaeg suuremas osas vahel ning ta sai hooajal 2018–19 Hispaania kõrgliigas kirja vaid kuus mängu.
2019. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Brentfordiga.
Taani jalgpallikoondises tegi Jensen debüüdi 7. oktoobril 2020 sõprusmängus Fääri saarte vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 28. märtsil 2021 MM-i valikmängus Moldova vastu.
The Strife of Systems
"The Strife of Systems: An Essay on the Grounds and Implications of Philosophical Diversity" on Nicholas Rescheri filosoofiline raamat. Selle avaldas 1985 The University of Pittsburgh Press.
Eessõna
Filosoofide lahkarvamuste põhjus on vastuolus olevad kognitiivsed väärtused, mis puudutavad tähtsust, kesksust ja eelnevust ning millest tulevad standardid, millest lähtudes hinnatakse analoogiaid, mis määravad nende süsteemipositsioonide fundamentaalsete väidete usutavust. Need vaidlused ei lõpe ja orientatsioonipluralism on vältimatu. Skeptitsism traditsioonilise filosoofia suhtes ei ole siiski õigustatud. Et väärtused, sealhulgas kognitiivsed väärtused, on meile tähtsad, siis on filosoofia ikkagi tähtis ja mõttekas, kuigi pole võimalik fundamentaalsetes küsimustes ratsionaalselt konsensusele jõuda. Konsensus ei olegi mõistlik eesmärk, ja see, et seda ei saavutata, pole puudus. Raamatus kritiseeritakse traditsioonilise filosoofia hülgamist või revideerimist Richard Rorty ja Robert Nozicki vaimus. Arutatakse, miks filosoofilised probleemid tekivad ja kuidas filosoofid neile lähenevad. Aporeetiliste kobarate abil saab vaadelda filosoofiliste probleemide vahelisi suhteid ja probleeme selgemalt näha. Seda lähenemist on mõjutanud Georg Wilhelm Friedrich Hegel, Johann Friedrich Herbart ja Wilhelm Dilthey, kuid autor ei nõustu nendega selles, et filosoofia saab oma ajaloo abil oma ajaloolisust ületada ning kaotada pluralismi, hõlmates pluraalsust. Autori vaade on suuresti historistlik, pluralistlik ja relativistlik: filosoofilised tendentsid on igavesed, kuid filosoofilised süsteemid on oma ajas ja on tingitud vaatepunktist, nii et alati on tegu ühe alternatiiviga teiste seas.
1. Süsteemide tüli
Lahkarvamused on filosoofiale igiomased. Rohkem kui kaks tuhat aastat on filosoofid tegelnud inimese kohaga looduses ja ühiskonnas ega ole lahenduseni jõudnud. Pole üldtunnustatud "filosoofilist fakti", milles oleks konsensuseni jõutud. Kas filosoofide lahkarvamused on paratamatud? Miks ei jõuta üksmeelele?
2. Probleem on ise eriarvamuste fookus
Isegi küsimuses eriarvamuste põhjuse kohta pole konsensuseni jõutud.
1) Metodoloogilised seletused ütlevad, et on kasutatud puudulikke filosoofilise praktika mehhanisme. René Descartesi järgi pole kasutatud õiget uurimismeetodit. David Hume'i järgi pole avastatud õigeid esimesi eeldusi. Charles Sanders Peirce'i järgi pole adekvaatse tähendusteooria puudumise tõttu terminite definitsioonides kokku lepitud. Historistide arvates on asi filosoofide presupositsioonide põhieeldustes. Lahkarvamused sisuküsimustes pannakse ka selle arvele, et on lahkarvamused tõestuse standardites ning argumentatsiooni paikapidavuse kriteeriumides. Need lahkarvamused pole imekspandavad, sest ratsionaalse tunnetuse alge ei ole ratsionaliseeritav. 2) Epistemoloogilised seletused panevad lahkhelid erinevate "loogikate" või "heade põhjendite" erinevate standardite või erinevate järeldamisparadigmade arvele (näiteks Stephen Pepperi juurmetafoori teooria).
3) Psühholoogilised seletused panevad lahkhelid filosoofide erineva psühholoogilise konstitutsiooni, näiteks temperamendi või isiksuse erinevuse arvele (näiteks William James, F. C. S. Schiller, Wilhelm Dilthey, Morris Lazerowitz).
4) Sotsioloogilised seletused väidavad näiteks, et filosoofia tunnustamissüsteem töötab üksmeelele vastu: nõustujat peetakse pelgaks eksegeediks või sünkretistiks, kellel pole midagi öelda ja keda pole põhjust tõsiselt võtta. Lahkhelid võivad tulla ka sellest, et üksteist ei mõisteta, sest enesekaitseks aetakse jutt meelega segaseks: millest ei saada aru, seda ei julgeta kritiseerida (F. C. S. Schiller).
5) Kultuuriliste seletuste järgi tulevad lahkhelid kasvatuse, hariduse, kogemuse ja elulaadi erinevustest (Wilhelm Dilthey).
Kuigi igas seletuses on tõetera, pole ühelgi päris õigus. Põhjust tuleb otsida filosoofilise uurimise ülesehitusest, filosoofiliste probleemide loomusest. Sellisel juhul lahkarvamused filosoofiale omased ja vältimatud. Robin George Collingwoodi järgi tuleb see filosoofilise mõtlemise loogilisest ülesehitusest. See on ka autori vaade.
Seletuseks ei sobi ka filosoofilistele probleemidele omane keerukus (Frank Dilley). Vaevalt saab väita, et filosoofia probleemid on iseenesest keerukamad kui matemaatika, füüsika, meditsiini ja tehnika probleemid. Peab olema veel mingi just filosoofiale omane tegur.
3. Platoni ideaali paikapidamatus
Antiikajal oli jõus Platoni ideaal, et filosoof taipab tõeselt päris reaalsuse loomust, nii et kohase ettevalmistuse puhul on see kõigile taibatav ja veenev. Seda on enda kohta arvanud näiteks Ludwig Wittgenstein "Loogilis-filosoofilises traktaadis", Hans Reichenbach (ja üldse loogiline positivism ja Edmund Husserl). Üha uued filosoofid osutavad varasema filosoofia "fundamentaalsele veale", ning nende järglased toimivad nendega samamoodi. Iga süsteem pretendeerib sellele, et ta on esimest korda tõeline filosoofia, mis on olulistes joontes ümberlükkamatu. Filosoofia on alati igatsenud absoluutsust, peaaegu iga filosoof on püüdnud anda probleemidele lõpliku vastuse, mis on kõigile ratsionaalsetele inimestele veenev. Ei saa ju olla kahtlust, et probleemidel on transtsendentne tähtsus. Kui meil pole rahuldavaid vastuseid eksistentsi miksidele, eksime arusaamatuses ja segaduses teadmatuse labürindis. Meil on vajadus oma sügavatele küsimustele vastused saada. Ent hoolimata filosoofia absolutistlikest nõuetest on meil vaid hulk ajaloolisi versioone. Filosoofia legitiimsust õõnestab selle ajalugu. Need küsimused, millele õnnestub lõplikult vastata, paigutatakse teaduse valdkonda, ning ülejäänuid nimetatakse filosoofiaks (Bertrand Russell). Võib-olla siis tulevikus saab ka näiteks epistemoloogiast ja eetikast teadus. Aga nii see pole: on küsimusi, milles pole praegu vähem lahkarvamusi kui antiikaja: füüsilise reaalsise loomuse tunnetuse ulatus ja piirid, riigi võimu alus, inimese õnne loomus jne; nähtumus ja reaalsus, loomulik ja kunstlik, hea ja õige, teadmine ja arvamus, keel ja mõtlemine. Nähtavasti filosoofilisi probleeme ei saa lõplikult ja veenvalt lahendada. Filosoofid pole tahtnud möönda, et lahkhelid käivad paratamatult asja juurde. Vastuolu ajaloolise mitmekesisuse kasvu ja filosoofide universaalse kehtivuse nõude vahel on aina teravnenud.
4 Kas lahkarvamused on illusioon?
Mõnikord eitatakse filosoofilisi lahkarvamusi, vaid öeldakse, et tegu on hoopis üksteise mittemõistmisega. Lahkarvamused tekivad kujutlusega oponendi vaadetest. Kõik, mida tõeline filosoof ütleb, on täiesti õige; kui nad tunduvad vastuolus olevat, siis nad vastavad erinevatele küsimustele. Kui me saaksime filosoofist täielikult aru, siis me näeksime, et see, mida ta öelda tahab, on täiesti arusaadav ja kõigile aktsepteeritav. Arusaamine on aktsepteerimine. Näivad lahkarvamused tulevad väärtõlgendusest või liiga sõnasõnalisest tõlgendamisest. Nii ütleb Friedrich Wilhelm Joseph Schelling, kelle järgi erinevate aegade filosoofiad on ühe organismi faasid või osad. Filosoofilised süsteemid on erinevad katsed väljendada samu põhitõdesid. Iga süsteem peegeldab sama reaalsust oma vaatepunktist.
Filosoofid mõistavad tõesti sageli üksteist vääriti. Aga väide, et lahkarvamused tulevad alati vääritimõistmisest, on väga problemaatiline, põhjendamatu, Uusi positsioone töötataksegi välja sellepärast, et vanadest saadakse aru. (Mõnikord öeldakse hoopis, et lahkarvamusi pole sellepärast, et filosoofid on üksteisest väga kaugel.) Filosoofide mõtlemisviis on küll mõnikord väga erinev, aga järeldused on omavahel selges vastuolus.
Väidetakse ka, et filosoofilised lahkhelid on optiline illusioon, mis tuleb sellest, et probleeme vaadatakse liiga suurelt distantsilt. Ainult jämedates joontes paistavad asjad nii üldised, et filosoofilised doktriinid paistavad omavahel vastuolus olevat; kui vaadata üksikasju, saab neist ühtse süsteemi. Aga see ei ole nii, sest filosoofilisi teooriaid töötataksegi välja selleks, et nad oleksid eelmistega vastuolus. Kui hakata neid lepitama, võetakse neilt vägi välja. Mida lähemalt filosoofilisi süsteeme uurida, seda paremini tulevad nende erinevused välja.
5. Fataalne puudus?
Kuidas saab filosoofia olla legitiimne, kui targad inimesed annavad samadele küsimustele nii erinevaid vastuseid ja filosoofid peavad samu vaidlusi üle kahe tuhande aasta? See tekitab pettumust ja rahulolematust. Richard Rorty ütleb, et teised intellektuaalid naeravad filosoofide üle. Paljud filosoofid peavad süsteemide tüli nii suureks skandaaliks, et kui sellele rohtu pole, siis on parem filosoofiast üldse loobuda. Aga võib-olla see on tarbetult pessimistlik reaktsioon liialdatud ootuste vältimatule mittetäitumisele.
Raamatu teema on filosoofiliste lahkarvamuste seletamine, aga keskne küsimus on see, kas filosoofial on mõtet, kui see mitte kunagi ei anna küsimustele konsensuslikku vastust. Raamat püüab näidata, et lahkarvamused ei diskrediteeri filosoofiat ega õõnesta selle kasulikkust ja kehtivust.
1. Filosoofia ülesanne
Filosoofial ei ole spetsiifilist ainet. Selle ülesanne on seletada kogu maailma, esitada elu suuri küsimusi, mida inimesed järele mõeldes küsivad, ja vastata neile. Filosoofia püüab anda süstemaatilist tervikteadmist. Filosoofia aine on universaalne ja kõikehõlmav. Tal pole ka spetsiifilist meetodit, tema uurimis- ja mõtlemisviis on liiga mitmekesine. Ta uurib suuri küsimusi, kasutades kõiki kättesaadavaid meetodeid. Inimesed ei alusta tunnetust kunagi tühjalt kohalt, vaid toetuvad eelkäijate kogutud tarkusele, kuid mis on filosoofia andmed? Nende seas on: 1) terve mõistuse uskumused, 2) teaduse faktid, ekspertide ja autoriteetide vaated, 3) meie kogemused igapäevaelust, 4) kaasaja maailmavaade, ajavaimule ja kultuurikontekstile vastavad vaated, 5) pärimus ja esivanemate tarkus (sealhulgas religioon) ja 6) ajaloo õppetunnid.
Filosoofia andmeteks on igasugune usutav info maailma asjade kohta, "kogemuse faktid" on filosoofia materjal. Üldkohtade seas võib olla ka kolklikke sidumusi, aga need jätame siin kõrvale, sest filosoofia peaks jääma palja mõistuse piiresse. Kõiki neid antusi ei tule võtta kindlate faktidena, mida tuleks tervenisti ja mööndusteta toetada; iga antus võib olenemata allikast lõpuks osutuda hüljatavaks. Ka terve mõistus ei ole püha lehm. Et filosoofia püüab teha meie uskumused sidusaks, siis millestki, millesse me oleme sügavalt kiindunud, tuleb loobuda, ja ei saa ette teada, mis see on. Kõigisse andmetesse tuleb aga suhtuda austusega, sest nad on usutavad, kuigi nad pole ümberlükkamatu teadmine. Oleks väga mugav, kui need osutuksid tõesteks.
Filosoofia andmed on liiga rikkalikud ning tekitavad tunnetusliku ülesidumuse, mille tagajärjeks on vastuolud. Erinevalt loodusteadusest, kus andmed alamääravad teooria, filosoofias andmed ülemääravad teooria.
Filosoofias on kaks käsku:
2) Hoia oma sidumused kooskõlas! Ära ütle nii palju, et ühed osad oleksid teistega vastuolus.
Nende käskude vahel on pinge. Ülesanne on teha lahknevad tunnetuslikud sidumused mõttekaks ning anda neile nii suur sidusus ja ühtsus kui võimalik. Filosoofia esimeses, süsteemieelses staadiumis on meil enam-vähem usutavad esialgsed sidumused, mis ei ole omavahel ühitatavad. Teises faasis toimub süstematiseerimine, mis taastab sidususe. Filosoofia ei anna uusi alusfakte, vaid süstematiseerib ja koordineerib vanad sidusateks struktuurideks, mille abil saab vastata suurematele küsimustele. Nii et filosoofia põhiülesanne on asjakohased andmed süstematiseerida, muuta need sidusaks ja eelkõige kooskõlaliseks. Mõtted, mis tavaliselt on mugavalt lahus, viiakse kokku. Filosoofia on mõtlemise politseinik. Filosoofiat on tingimata tarvis, sest meil on küsimused ja me nõuame veenvaid vastuseid.
2. Antinoomiad ja tunnetuslik ülesidumus
Aporeetiline kobar on niisugune filosoofiliselt oluliste väidete kobar, et 1) tõendid räägivad iga väite kasuks ja 2) nad ei ole omavahel kooskõlas. Nad on kõik usutavad, kuid ei saa olla kõik tõesed. Me ei tea, kus on viga, ja tõendid ei anna lahendust. Teoreetiliselt võiks jätta asja otsustamata, aga see on liiga kõrge hind, sest liiga paljud küsimused jääksid vastamata. Me loobuksime infost ilma vajaduseta ja liiga ebamugavasti.
Apooria tekitab kehtivate arutluste rühma, kus järeldused on omavahel vastuolus, kuid eeldused on kõik usutavad. Millestki tuleb loobuda, kuigi ei pruugi olla selge, millest.
Hermann Abendroth
pisi|Hermann Abendroth Hermann Paul Maximilian Abendroth (19. jaanuar 1883 Frankfurt – 29. mai 1956 Jena) oli saksa dirigent.
Saksimaa kommunistlikud võimud vallandasid ta, kuigi ta väitis, et pole ühelgi poliitilisel koosolekul osalenud. Aastal 1946 sai ta tööd Tüüringis Weimari riikliku kapelli peadirigendina. Tal õnnestus oma maine puhastada ning 1949 naasis ta Leipzigisse, kus ta sai Leipzigi ringhäälingu sümfooniaorkestri peadirigendi koha. Ta oli ainus, kellel lubati Leipzigi raadiomajas suitsetada.
Abendroth oli esimene sakslane, kes pärast sõda Nõukogude Liitu dirigeerima kutsuti. Ta dirigeeris peamiselt kommunistlikus Ida-Euroopas, kuid ka Soomes ja Šveitsis.
Aastast 1953 oli ta Berliini ringhäälingu sümfooniaorkestri peadirigent.
Augusta Carolina
"Augusta Carolina" on Gert Helbemäe 1942. aastal valminud ajalooline näidend neljas vaatuses, mis käsitleb aastatel 1787–1798 Koluvere piiskopilinnuses aset leidnud sündmusi.
Näidend on ümber töötatud samanimelisest kuuldemängust, mis võitis 1939. a. Riigi Ringhäälingu kuuldemängude võistlusel kolmanda koha.
Sisu
Peategelane on Braunschweig-Wolfenbütteli printsess Auguste Karoline, kes on 17-aastaselt abiellunud Württembergi printsiga. Prints asub Soome asehaldurina Katariina Suure teenistusse. Printsessi edasine abielu areneb teravate konfliktideni oma mehega ning Katariina Suur saadab õnnetu printsessi kuni ametliku lahutuseni Eestisse Koluvere piiskopilinnusesse. Printsessi saabumisega Koluvere lossi näidend algabki. Prints oma lastega lahkub Venemaalt. Eemal kodust ja palavast armastatud lastest, ootab printsess Koluveres peaaegu kaks aastat otsust, mis teda lossi müüride vahelt vabastaks, olles samal ajal täiesti omapärase lossivalitseja meelevallas. 1788. aastal sureb printsess väga salapärastel asjaoludel ja maetakse Kullamaa kirikusse, ilma et lossi müüride vahel toimunud tragöödiat kunagi oleks suudetud täielikult selgitada. Selline on näidendi ajalooline tagapõhi.
Sisulise ülesehituse huvides ei ole autor ajaloolistest tõsiasjadest täielikult kinni pidanud, vaid on andnud ruumi oma fantaasiale ja julgetele oletustele.
Tarja Turunen
Tarja Soile Susanna Turunen Cabuli (sündinud 17. augustil 1977) on soome laulja, laulukirjutaja ja helilooja.
Turunen õppis laulmist Sibeliuse Akadeemias ja Karlsruhe muusikaülikoolis. Ta on tuntud kui kutseline klassikalise lied ' i laulja ja sümfoonilise metal-bändi Nightwish endine solist.
Tarja Turunen asutas Nightwishi koos Tuomas Holopaineni ja Erno Vourineniga 1996. aastal. Bänd saavutas kiiresti populaarsuse ja nende sümfoonilise metal 'i stiil on inspireerinud paljusid teisi metal-bände ja lauljaid.
Turunen visati bändist 21. oktoobril 2005 isiklikel põhjustel välja. Ta alustas soolokarjääri jõulualbumiga "Henkäys Ikuisuudesta". 2007. aastal ilmus tema album "My Winter Storm" ja ta läks Storm World Tourile. Kolmas album, "What Lies Beneath", ilmus 2010. aastal. Ta esines kontsertidel Euroopas, esinedes ka metal-muusika festivalidel, nagu Graspop Metal Meeting ja Wacken Open Air, enne kui alustas turneed "What Lies Beneath World Tour".
1977–1995: lapsepõlv ja kooliaeg
Tarja Turunen sündis väikeses Puhose külas Kitee lähedal. Tal on vanem vend Timo ja noorem vend Toni, ema Marjatta Turunen töötas linnavalitsuses ja isa Teuvo Turunen oli puusepp.
Tema andekus laulmises avaldus, kui ta laulis kolmeaastaselt Kitee kirikus laulu "Enkeli taivaan". Ta läks kirikukoori laulma ja hakkas laulutunde võtma. Kuueaastaselt hakkas ta klaverimängu õppima.
Aastaid esitas ta paljusid Whitney Houstoni ja Aretha Franklini lauldud laule, sealhulgas soulmuusikat. Hiljem kuulas ta laule klassikalaulja Sarah Brightmani esituses. Eriti võlutult kuulas ta lugu "Ooperifantoom", ja otsustas keskenduda sellele muusikažanrile. 18-aastaselt kolis ta Sibeliuse Akadeemias õppimiseks Kuopiosse.
1996–2005: Nightwish
Detsembris 1996 kutsus endine klassikaaslane Tuomas Holopainen Tarjat uude muusikaprojekti. Turunen oli kohe nõus. Esimest demo lindistades avastas Tuomas, et tänu klassikalise muusika laulutundidele oli Tarja hääl muutunud palju võimsamaks kui koolipäevil. Emppu Vuorinen kasutas järgmises bändiproovis elektrikitarri akustilise kitarri asemel, sest ta tundis, et see annab parema saate Tarja häälele. Holopainen otsustas Nightwishi moodustada metal-bändina.
Nightwish salvestas järgmise demo "suurejoonelisemate ja dramaatilisemate" lauludega 1997. aasta septembris. Holopainen kasutas seda materjali, et veenda Spinefarm Recordsi avaldama debüütalbumit "Angels Fall First". Esimese plaadi edu tuli üllatusena, plaat pääses Soome Top40 edetabelitesse ja Nightwish alustas turneed "The First Tour of the Angels". Samal aastal esines Turunen esimest korda Savonlinna ooperifestivalil, lauldes Richard Wagneri ja Verdi laule.
Bändis kaasalöömise tõttu ei saanud Turunen piisavalt keskenduda koolitööle, see segas akadeemias õpinguid. 1998. aastal avaldas Nightwish oma teise albumi "Oceanborn". See album keskendus kiirele, meloodilisele klaverimängule, kitarrisoolole ja Turuneni dramaatilisele häälele. "Oceanborni" Euroopa-turnee (1999) ajal laulis Turunen ka soolot Waltari rokkballetis "Evankeliumi" (nimetatud ka "Evangelicum") väljamüüdud esinemistel Soome Rahvusooperis. 2000 ja 2001 salvestas Nightwish "Wishmasteri" ja "Over the Hills and Far Away" ning käis turneel Euroopas ja Lõuna-Ameerikas (The Wishmaster World Tour). Wishmaster World Touri ajal tutvus ta argentiinlasest ärimehe Marcelo Cabuliga, kellega ta 2003. aastal abiellus.
Pirgu Arenduskeskuse mälusektor
Pirgu Arenduskeskuse mälusektor oli aastal 1987 Pirgu Arenduskeskuse juurde loodud osakond, mida juhtis Merle Karusoo.
Osakond kogus 20. sajandi eestlaste elulugusid ning kasutas kogutud materjale teatrilavastustes. Aastatel 1987–1991 teatraliseeris materjale osakonna juures tegutsenud Pirgu Laulu- ja Näitemängu Seltskond, kuhu kuulusid näiteks Katrin Saukas, Jaak ja Mart Johanson, Marko Matvere, Jaan Tätte.
Example
Elliot John Gleave (esinejanimega Example; sündinud 20. juunil 1982) on inglise muusik, laulja, laulukirjutaja, räppar ja muusikaprodutsent.
Michael Pärt
Michael Pärt (sündinud 17. augustil 1977 Tallinnas) on eesti muusikaprodutsent.
Ta on ettevõtte Michael Pärt Musik OÜ asutaja ja Arvo Pärdi Keskuse üks kaasasutajaid, Arvo Pärdi Keskuse nõukogu esimees.
Tema isa on helilooja Arvo Pärt.
Taani kliima
pisi|[[Kopenhaageni kliimadiagramm]] Taani kliima on valdav heitlik, niiske ja sombune parasvöötme mereline kliima. Taani asub Põhjamere ääres ning tema kliimat mõjutab Golfi hoovuse lähedus.
Talved on heitlikud, lumevaesed (lumi sajab harva ja sulab kohe), pilvised, tuulised, niisked ning soojad (mõõduka pakasega; keskmine temperatuur umbes 0,5 °C). Jaanuari keskmine temperatuur on umbes 0 °C, veebruari keskmine temperatuur 0...1 °C. Talveilm kestab detsembrist märtsini.
Kevad on pikk, algab umbes märtsis. Ilm on päikesepaisteline ja pilvitu, väheste sademetega (isegi võrreldes talvega), kuid jahe ja tuuline. Keskmine temperatuur on 3...13 °C.
Suved on vihmased ja suhteliselt jahedad. Keskmine temperatuur umbes 16 °C (13–20 °C). Juunis on keskmine temperatuur umbes 18 °C ja juulis 15...17 °C. Kuumi ilma praktiliselt ei ole, tavaliselt ei tõuse temperatuur üle 26 °C. Sageli on ilm pilvine, kuid sajab vähem kui teistel aastaaegadel. Juuli ja august on kõige stabiilsema ilmaga, soojemad ja päikesepaistelisemad.
Sügis on pikk ja vihmane. Septembris ja oktoobris tavaliselt soojem kui kevadel, kuid vihmasem ja tuulisem. Sügisel on keskmiselt 7–14 °C.
Aasta keskmine sademete hulk on idas 600 mm, läänes 800 mm. Vihmapäevi on aastas keskmiselt 121. Kõige sademerikkamad on september, oktoober ja november (umbes 70 mm kuus), kõige sademevaesem on veebruar (keskmiselt 38 mm).
Piirkondlikud erinevused on väikesed. Mere ääres on pisut jahedam. Suvel on kõige soojem Lõuna-Jüütimaal, Lollandil ja Falsteril. Mere ääres on mere tasandava mõju tõttu suve ja talve temperatuurierinevused väiksemad. Ka sademeid on enam-vähem ühepalju. Kõige vähem sajab Suur-Beldi ümbruses (umbes 500 mm aastas), kõige rohkem Kesk-Jüütimaa lõunaosas (üle 900 mm aastas).
Motswedi
Motswedi on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ramotshere Moiloa vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Motswedi elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,75%, India või Aasia päritolu inimesi 0,18% ja värvilisi 0,07%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 93,92% inimesi, inglise keelt 2,51% ja suulu keelt 1,00%.
Kõdersamblalised
Kõdersamblalised (Anthocerotaceae) on kõdersammalde klassi kuuluv sugukond.
Katapõõsa lehed
Katapõõsa lehed (Cathae edulis folium, folia Cathae) on katapõõsa saadused, mida kasutatakse väga erinevatel eesmärkidel ja valmistusviisidel nii töönduslikult kui ka kodumajapidamises.
Tavakeeles nimetatakse katapõõsa lehti ka khati taime lehtedeks ehk khati põõsa lehtedeks.
Droogina
Droogina tarvitatakse okste tippudelt noorena kogutud värskeid katapõõsa lehti.
Hoidmine ja kasutusviisid
Noored võrsed ja lehed keeratakse banaanilehte, paberisse või kilesse, et need enne kasutamist ära kuivaks. Neid võib ka panna sügavkülma või ära jahvatada. Lehti näritakse või neist tehakse teed või pastat, mida saab suitsetada ja mis talub ka transporti. Lehtedest võib mee ja suhkru lisamisel teha ka maiustusi. Samuti segatakse neid kohvi hulka. Kuivatatud lehte võib suitsetada paljalt või hašiši hulka segatuna. Katalehti näritakse mõned minutit ja hoitakse suus nagu närimistubakat, mida aeg-ajalt näkitsetakse või neelatakse.
Toime
Katapõõsa lehtedes olevad ained mõjutavad tõenäoliselt kolinergilisi ja adrenergilisi närviimpulsse. Kata toime põhineb suures osas katinoonil, mis stimuleerib serotoniini, dopamiini ja norepinefriini vabanemist, mistõttu toimib nagu kokaiin ja amfetamiin. Kata ergutab meeli, parandab füüsilist vastupidavust ja keskendumisvõimet, kõrgendab meeleolu ning vähendab une- ja toiduvajadust. Kata on ka pikaajalise toimega valuvaigisti, mille toime võib kesta poolest tunnist ööpäevani.
Islamimaades kasutatakse katat suhtlus- ja esinemisoskuse parandamiseks, samuti peetakse seda armurohuks ning võetakse masenduse, peavalu, gonorröa, maovaevuste, maohaavandite, köha, astma ja palaviku korral.
Hoiatus
Katapõõsa lehtede pikemajaline tarvitamine põhjustab erutust, ängistust, maaniat, isutust, pupillide laienemist, hüperaktiivsuse suurenemist, vererõhu ja kehatemperatuuri tõusu, mao-, kurgu- ja söögitorupõletikku, seedetrakti haavandeid, maksa- ja neerukahjustusi, bronhiiti, vähki, migreeni ja ajuverejooksu.
Aastatepikkune tarvitamine, ka kogustest olenevalt, võib põhjustada hallutsinatsioone ja psühhoosi ning isiksuse degradeerumist ja meestel sugutungi kadumist.
Muu
Katapõõsa lehtedes sisalduvast katinoonist valmistatakse sünteetilist uimastit metkatinooni.
Õigusregulatsioon
Kationiin on Eestis kantud "Narkootliste ja psühhotroopsete ainete I ja II nimekirja.
Katapõõsa lehti kontrollivad Euroopas 2008. aasta seisuga 11 riiki.
Tallinna Üleskutse
Tallinna Üleskutse (Tallinn Call for Action 2017)  on dokument, milles rõhutatakse teaduse ja innovatsiooni olulisust Euroopa riikide arengule ja konkurentsivõimele ning kutsutakse riike üles kiires korras kindlustama teadus- ja innovatsioonisüsteemi piisav rahastamine.
Tallinna Üleskutse valmis Eesti Euroopa Liidu Nõukogu eesistumise ajal 2017. aastal. Selle andis Eesti Vabariigi peaminister Jüri Ratas 12. oktoobril 2017 Tallinnas peetud rahvusvahelisel tippkonverentsil „Euroopa tippteaduse mõju ja väärtus ühiskonnale“ sümboolselt üle teadussüsteemi eri sektorite esindajatele (poliitikutele, teadlastele, rahastajatele, ajakirjanikele).
Eesti on sarnaselt teiste Euroopa riikidega seadnud strateegiliseks eesmärgiks teadus- ja arendustegevuse (TA) kulutuste kasvatamise. Nii peaksid Eesti TA kulutused jõudma 2020. aastaks 3%-ni SKP-st. Enamik Euroopa riike on hädas endale seatud TA rahastuseesmärkide täitmisega. Et kindlustada Euroopa elanike heaolu ka tulevikus ning hakkama saada uute ja ootamatute globaalsete probleemidega, kutsutakse Tallinna Üleskutses kõiki teaduse- ja innovatsioonisüsteemis osalejaid ühiselt tegutsema selle nimel, et suurendada teaduse ja innovatsiooni rahastamist, nende investeeringute mõju ning tõsta teaduse ja ühiskonna ning teadussüsteemi esindajate vastastikust usaldust.
Dokumendis kutsutakse üles seitsmele tegevusele:
Tallinna Üleskutse üleandmisel lausus peaminister: „''Investeerimine teadusesse ja innovatsiooni pole kindlasti mitte luksus, vaid konkurentsivõime tagamiseks möödapääsematu eeltingimus. Tarkus, loovus ja tegutsemisvalmidus on Euroopa tugevuse ja jõukuse peamised allikad. Kui avaliku sektori kulutused teadusele ja innovatsioonile stagneeruvad või neid kärbitakse, siis ei suuda Euroopa uute säravate ideede loojana ja uute teadmiste rakendajana maailmas esirinnas olla.''”
Nohipalo õpperada
Nohipalo õpperada on 3 km pikkune õpperada, mis asub Põlvamaal Räpina vallas Nohipalo külas.
Vaatamisväärsused
Õpperajal on mägralinnak, palumetsad, oosid, nõmmemetsad ja kopra tegevusjäljed.
Pokaal
Pokaal on jalaga, enamasti klaasist anum, millest juuakse või ka süüakse (nt salatit, jäätist jne).
Tiksoja matkarajad
Tiksoja matkarajad on Tartu maakonnas asuvad 1 ja 2 kilomeetri pikkused ringikujulised metsarajad ja -teed. Need saavad alguse Tiksoja lõkkekoha parklast ning on tähistatud viitadega. Radadel on 9 loodust tutvustavat huvipunkti.
Asukoht
Matkarajad asuvad Tartumaal Tartu linnas. Et kohale jõuda, tuleb sõita Tartu-Ilmatsalu ringteelt 2 km Tallinna mnt poole, kus puidust teeviit näitab RMK Tiksoja lõkkekohale. See asub maanteest 80 meetri kaugusel.
Pokaal
Ajalooliselt on pokaaliks nimetatud kaanega karikat, nagu ananasspokaal, kurekellpokaal või nautiluspokaal (viimatinimetatut esineb ka kaaneta).
Tiksoja matkarajad
Radade tutvustus
Tiksoja matkarajad koosnevad kahest eri pikkusega metsateest. Lühema raja pikkus on 1 kilomeeter, pikema raja pikkus 2 kilomeetrit. Matkarajad on sobilikud jalutamiseks, tervisespordiks ja vaba aja veetmiseks. Teekonnal asub 9 tähistavat huvipunkti, mis tutvustavad ümbritsevat metsa ja selle majandamist.
Loodus
Tiksoja matkaraja vaatamisväärsuste hulka kuuluvad mitmesugused puu- ja raieliigid. Metsas kasvavad marjad (mustikad, metsmaasikad) ja seened.
Madisepäev
Madisepäev on eesti rahvakalendris kahe tähtpäeva nimetus.
Aserbaidžaan 2022. aasta taliolümpiamängudel
Aserbaidžaan osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis kahe sportlasega ühel spordialal. See oli seitsmes kord, kui Aserbaidžaan taliolümpiamängudest osa võttis.
Sportlased
Aserbaidžaani esindasid iluuisutajad Vladimir Litvintsev ja Jekaterina Rjabova.
Ondrej Duda
Ondrej Duda (sündinud 5. detsembril 1994 Sninas) on Slovakkia jalgpallur, ründav poolkaitsja.
Heeros
Heeros oli vanakreeka mütoloogias Olümpose panteoni jumala ja inimese suhtest sündinud pooljumal.
Heerostena austati hõimude esiisasid, linnade ja riikide rajajaid.
Tuntumad heerosed on Herakles, Kastor ja Polydeukes, Peleus, Pelops, Kadmos, Achilleus, Aineias, Sarpedon ja Theseus, roomlased lisasid Romuluse ja Remuse.
Ülekantud tähenduse nimetatakse heeroseks kangelast, sangarit.
Muukeelne haridus Eestis
pisi|Tallinna Humanitaargümnaasium on vene õppekeelega kool Muukeelne haridus on õpe, mis toimub muus keeles peale riigikeele ehk Eesti oludes muus keeles peale eesti keele.
Kooli või klassi õppekeel on keel, milles toimub vähemalt 60 protsenti õppest. Kui õpe ei toimu üheski keeles 60 protsendi ulatuses, loetakse õpe kakskeelseks. Eestis on õppekeeleks eesti keel. Põhikoolis võib kogu koolis või selle üksikutes klassides olla õppekeeleks ka muu keel, mille üle otsustab valla- või linnavolikogu. Munitsipaalgümnaasiumites võib õppetöö Vabariigi Valitsuse loal toimuda osaliselt võõrkeeles, riigigümnaasiumites toimub õppetöö eesti keeles. Ülikoolis on õppekeel eesti keel, ülikooli nõukogu otsusega võib teatud õppekavadel või üksikutel kursustel toimuda õpe ka mõnes muus keeles.
2024 kuni 2030 on plaanis Eestis viia kõik võõrkeelsed munitsipaalpõhikoolid ja -lasteaiad üle ainult eestikeelsele õppele.
Vene õppekeel
pisi|Paldiski Vene Gümnaasium
Vene õppekeelega munitsipaalgümnaasiumides tuleb 60% minimaalsest kohustuslikust õppemahust õpetada eesti keeles. Kool on kohustatud oma õppekavaga tagama eestikeelse õppe vähemalt selles ulatuses gümnaasiumiastmele kehtestatud minimaalsest lubatud õppemahust. Eesti kirjandust, Eesti ajalugu, ühiskonnaõpetust, muusikat ja geograafiat tuleb õpetada eesti keeles. Sellist 60/40 mudelit kasutatavates koolides õpetatakse vene keelt emakeelena ning eesti keelt teise keelena. Vene keelt ja kirjandust õpetatakse samas mahus nagu eestikeelse õppega koolides õpetatakse eesti keelt ja kirjandust. Vene õppekeelega gümnaasiumis õppinud õpilased võivad sooritada eesti keele teise keelena riigieksami. Õpilane on eksamist vabastatud, kui talle on väljastatud eesti keele oskuse kõrgtaseme tunnistus.
2024. aastal algab Eestis üleminek vene õppekeelega munitsipaalpõhikoolides ja -lasteaedades ainult eestikeelsele õppele. 2024/2025 kooliaastaga alustavad eesti keeles haridusega kõik lasteaiad ja põhikoolide 1. ja 4. klassid. Üleminek plaanitakse lõpule viia 2030.
Õpe muudes võõrkeeltes
pisi|Kadrioru Saksa Gümnaasium Mõnes koolis toimub õppetöö vastavalt rahvusvahelise bakaleureuseõppe organisatsiooni (IBO) õppekavale või Euroopa Koolide põhikirja alusel välja töötatud õppekavale (EB). Eestis on nn IB programmide õppekeeleks inglise keel. IB või EB õppekava on võimalik läbida seitsmes Eesti koolis: Tallinna Euroopa Kool, Eesti Rahvusvaheline Kool, Miina Härma Gümnaasium, Tallinna Inglise Kolledž, Audentese Erakool, Tartu Rahvusvaheline Kool ja Tallinna Rahvusvaheline Kool. Inglise keeles on nii Tallinnas kui ka Tartus võimalik omandada ka alusharidust kas täielikult inglise õppekeelega või ingliskeelse õpperühmaga lasteaedades.
Riikidevaheliste lepingute alusel tegutsevad Eestis saksa keele süvaõppega (osaliselt saksakeelse õppega) Tallinna Saksa Gümnaasium ja Kadrioru Saksa Gümnaasium ning Soome õppekava järgiv Tallinna Soome Kool.
Tallinnas on võimalik alusharidust omandada ka prantsuse keeles. Prantsuskeelsed õpperühmad on Tallinna Euroopa Kooli lasteaias, eralasteaias Kalli-kalli ning eralasteaias Memme Musi.
Niidiksamblalised
Niidiksamblalised (Cephaloziellaceae) on lehthelviksammalde klassi kuuluv sugukond.
Runaway (Bon Jovi laul)
"Runaway" on Ameerika rokkansambli Bon Jovi singel. See salvestati demona aastal 1981 stuudios Power Station.