cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lamar Odom
NBA karjäär
2003. aastal Miami Heati siirdunud Odom vahetati pärast üht hooaega Shaquille O'Neali vastu Los Angeles Lakersisse, kus ta veetis oma karjääri kõige edukamad aastad. Lakersis seitsme hooajaga kahekordseks NBA meistriks (2009, 2010) tulnud ja parimaks vahetusmängijaks (2011) valitud Odom vahetati 2011. aasta detsembris Dallas Mavericksi.
Vaid ühe hooaja Dallases mänginud Odom vahetati seejärel 2012. aasta suvel tagasi esimesse koduklubisse Clippersisse, kus ta tõi oma viimasel NBA hooajal vahetusmängijana ligi 20 minutiga keskmiselt 4 punkti ja 5,9 lauapalli mängus.
Rahvuskoondis
Odom võitis USA korvpallikoondise koosseisus 2004. aasta olümpiamängudelt pronksi ja 2010. aasta maailmameistrivõistlustelt kulla.
Rootsiküla
Rootsiküla on mitme koha nimi Eestis:
Karlmann (majordoomus)
Karlmann (706, 708, 714 või 716 – 17. juuli või 17. august 754) oli Frangi riigi hertsog ja Austraasia majordoomus aastatel 741–747.
Karlmann oli majordoomus Karl Martelli poeg ja hilisema Frangi kuninga Pippin Lühikese vend. Tõenäoliselt oli ta viimasest mõne aasta võrra vanem. Seetõttu pärandas isa talle Austraasia majordoomuse koha, millele lisandus veel võim Alemannia üle ning Baieri kui vasall. Esialgu tegid Pippin ja Karlmann koostööd: 742. aastal vangistasid nad oma poolvenna Grifo ja saatsid ta kloostrisse. 743. aastal panid nad troonile viimase Merovingist valitseja, Childerich III. Nad aitasid üksteist ka mässuliste vasallide vastu: 742 ja 745. abistas Karlmann Pippinit Akvitaania hertsogi Hunaldi vastu, 742 ja 744 Pippin Karlmanni Baieri hertsogi Odilo vastu. Lisaks sõdisid nad 742–743 ka saksidega, võites nende hertsogit Theoderichi.
Karlmann oli sügavalt usklik valitseja ja tema ajal algas hilisema Saksamaa territooriumil laiaulatuslik kristlik misjon, mida juhtis Püha Bonifatius. Sisepoliitikas oli ta aga karm, surudes veriselt maha alemannide vastuhaku 746. aastal korraldas Austraasia majordoomus Karlmann, Karl Martelli vanem poeg Cannstattis, kõikide alemannide ülikute kohtumise, kus Karlmann vahistas mitu tuhat ülikut, keda süüdistati Theudebaldi ja Odilo ülestõusust osavõtus, ning lõpuks hukkas nad kõik riigireetmise eest. Cannstatti verekohus kõrvaldas peaaegu kogu alemannide hõimu juhtkonna ja lõpetas Alemannia hertsogkonna iseseisvuse, seejärel mida valitsesid seda Frangi hertsogid.
747. aastal loobus Karlmann aga ootamatult ilmalikust elust ja läks kloostrisse. Võimalik, et selle taga oli tema venna Pippini salasepitsus, kuid otseseid tõendeid selle kohta pole. Karlmanni poeg Drogo sai tema asemel Austraasia majordoomuseks, kuid kõrvaldati peagi Pippini poolt võimult. 754. aastal sekkus Karlmann veel viimast korda poliitikasse, kui paavst palus Pippinilt abi langobardide vastu ja saatis Kalrmanni oma saadikuna tema juurde. Pippin keeldus aga paavsti aitamast ning vangistas oma venna. Vangistuse ajal Karlmann ka suri.
Velise Sillaotsa Talumuuseum
Velise Sillaotsa Talumuuseum (ka: Sillaotsa Talumuuseum) on muuseum Raplamaal Märjamaa vallas.
Muuseumi rajas 1982. aastal kodu-uurija ja kultuuriloolane Aleksei Parnabas (1919–1986).
Ekspositsioon annab ülevaate Kagu-Läänemaa (Velise ja Märjamaa valla) maarahva elust, töödest ja tegemistest ning tööriistadest 19. sajandi keskpaigast lähiminevikuni. Suurem osa põllutööriistu on kohalike tehtud. Haruldane eksponaat on kohaliku meistrimehe valmistatud kettaajamiga rehepeksumasin. Mitmed eksponeeritud masinad on ikka veel töökorras.
Muuseumis peetakse talguid ja teemapäevi, rahvapidusid ja näitemänge.
Žõdatšiv
Žõdatšiv (ukraina Жидачів, poola Żydaczów) on linn Ukrainas Lvivi oblastis Strõi rajoonis. Kuni 2020. aastani oli Žõdatšivi rajooni halduskeskus. Žõdatšiv asub Strõi jõe ääres, Lvivist umbes 51 km lõunas ja Strõist ligikaudu 26 km kirdes.
Žõdatšivit on esmamainitud 1164. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1393. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Žõdatšivi elanikest ukrainlasi 96,34%, venelasi 2,21%, poolakaid 0,90% ja valgevenelasi 0,27%.
Mägiristik
Mägiristik kasvab Kesk- ja Lõuna-Euroopas. Ida poole ulatub tema levila Lääne-Siberi, Kaukaasia ja Iraanini. Eestis on ta tavaline.
Mägiristik kasvab kuivadel niitudel. Ta õitseb juunist augustini. Õied on tugeva meelõhnaga. Ta kasvab 15–40 cm kõrgeks.
Mägiristik on Oslo tunnuslill.
Langus
Langus ehk jõe langus on jõe lähte ja suudme absoluutse kõrguse vahe meetrites.
Jõe langus sõltub pinnamoest – mäestikes on jõe langus suur ja tasandikujõgedel väike.
Biotsönoos
Biotsönoos ehk tsönoos ehk (elu)kooslus on ökotoobi elustik, see tähendab enam-vähem ühesuguste keskkonnatingimustega alal (biotoobis) elavate organismide kogum, ehk mingi piirkonna kõigi elusolendite populatsioonidest moodustuv kogum.
Kesk-Euroopa ja vene ökoloogiaalases kirjanduses on biotsönoos biogeotsönoosi biootiline komponent.
Teadusharu, mis uurib biotsönoose, nimetatakse biotsönoloogiaks.
Disinflatsioon
Disinflatsiooni ei tohi segi ajada deflatsiooniga. Disinflatsiooni käigus raha väärtus langeb endistviisi, ainult väiksema kiirusega.
Autökoloogia
Autökoloogia on ökoloogia haru, mis tegeleb organismide keskkonnanõudluste ja keskkonna-suhete uurimise ja kirjeldamisega.
BRDM-2
BRDM-2 (vene keeles БРДМ-2) (Bojevaja Razvedovatelnaja Dozornaja Mašina 'lahinguluure- ja patrullmasin') on Nõukogude Liidus valmistatud luuresoomuk.
Iseloomustus
BRDM-2 on kastikujulise kerega kiirekäiguline amfiibne soomuk. Jõuseade asub tagaosas, lahingruum eespool. Kraavide ja pehmete alade hõlpsamaks ületamiseks on kahe telje keskele paigaldatud alla lastavad väiksemad abirattad. Pöördtorn koos relvastusega on üle võetud soomustransportöörilt BTR-60PB. Olemas on massihävitusrelvakaitsesüsteem.
BRDM-2 meeskonnas on viis liiget: komandör, juht, laskur ning kaks vaatlejat (parem- ja vasakpoolne).
BRDM-2 peamine voorus on hea läbivus maastikul.
BRDM-2 puudused on nõrk soomuskaitse ja sisenemis-väljumisluukide ebasoodne asukoht. Masinasse siseneda ja sealt väljuda saab ainult torni ees asuvatest katuseluukidest, mistõttu masinast väljumine lahinguväljal on praktiliselt võimatu.
Ajalugu
BRDM-2 eelkäija oli BRDM-1. Et see ei vastanud uutele lahingulistele nõuetele (puudusid öövaatlusvahendid ja korralik relvastus), siis töötati välja uus soomuk.
Uus luuremasin BRDM-2 võeti relvastusse 1962. aastal ja seda näidati avalikult esmakordselt 1966. aastal. Soomukit toodeti Arzamassi Masinaehitustehases 1963–1989. Kokku valmistati umbes 7200 seda tüüpi soomukit.
Kasutamine
2007. aasta seisuga oli seda soomukit 49-s riigis.
BRDM-2 Eesti kaitsejõududes
1990. aastate algul õnnestus kaitseväelastel ja kaitseliitlastel Eestist lahkuvalt Vene armeelt üle võtta 6–10 mitmesuguses seisukorras BRDM-2. Osa neist remonditi ja võeti kasutusele, osa jäeti seisma varuosadeks ja osa paigaldati tankitõrjesihtmärkideks. Peamiselt kasutati BRDM-2-sid Kaitseväe Lahingukoolis, kus nad etendasid peamiselt õppustel vastase soomustehnikat, ja Kalevi Üksik-jalaväepataljonis. 2 soomukit anti politseile, kus need värviti sini-valgeks. Praeguseks on kõik masinad kasutusest maha võetud. Kinnitamata andmetel on BRDM-sid olnud ka Kaitseliidus.
2008. aastal plaaniti kaitseväe soomukeid müüa interneti enampakkumisel, kuid kaitsevägi peatas tehingu.
Üks BRDM-2 (ilmselt endine politsei oma) on üle antud Eesti Vabadusvõitluse Muuseumile Lagedil.
James Burton
James Burton (sündinud 21. augustil 1939 Mindenis Louisiana osariigis) on USA kitarrist, kes on tausta mänginud nii stuudios kui laval umbes tuhandele artistile, sealhulgas ka Ricky Nelsonile, Elvis Presleyle ja John Denverile.
Ta kuulub nii Rock'n'roll 'i Kuulsuste Halli kui Rockabilly Kuulsuste Halli.
Novodvinsk
Novodvinsk on linn Venemaal Arhangelski oblastis. Asub Dvina jõe ääres 20 km kaugusel Arhangelskist.
Asutatud 1936. aastal tselluloosi- ja paberivabriku juurde Vorošilovski külana. 1957 nimetati Pervomaiskiks. Pervomaiski sai linnaõigused 1977. aastal.
Lisaks paberivabrikule on linnas mööblikombinaat ja betoonelementide tehas.
Bernhard II
Bernhard II nime kandvaid valitsejaid on olnud mitu:
Suure-Jaani Kooli Sürgavere õppekoht
Suure-Jaani Kooli Sürgavere õppekoht (endise nimega Sürgavere Põhikool) on Suure-Jaani Kooli õppekoht Sürgavere külas vanas mõisamajas. 2014. aastani oli see iseseisev põhikool.
Samas hoones asub ka Sürgavere lasteaed Vembu.
Ajalugu
Kool moodustati 1921. aastal Lõhavere ja Kookla kooli liitmisel. Mõisa härrastemajas alustati tööd kolmeklassilisena, 1944. aastaks oli kasvatud seitsme- ja 1988. aastaks üheksaklassiliseks. 2005. aasta suvel remonditi koolimaja põhjalikult.
Staatikaga määratavad ülesanded
Staatikaga määratavad ülesanded on tugevusõpetuse ülesanded, mis on lahendatavad tasakaaluvõrrandite abil.
Temperatuuri muutumisel staatikaga määratavad konstruktsioonid deformeeruvad, kuid seejuures ei teki sisejõude. Staatikaga määramatute konstruktsioonide temperatuuri muutumisega kaasneb sisejõudude teke.
Västerbotteni lään
Västerbotteni lään on 1. järgu haldusüksus Rootsis. Piirneb loodes Norraga ja põhjas Norrbotteni lääniga.
Haldusjaotus
Västerbotteni läänis on 15 valda:
Viited
🇸🇪
Norrbotteni lään
Norrbotteni lään on 1. järgu haldusüksus Rootsis. See on Rootsi põhjapoolseim lään. Lään piirneb Soome ja Norraga.
Haldusjaotus
Norrbotteni läänis on 14 valda:
Viited
🇸🇪
Paldiski lõunasadama tee
Paldiski lõunasadama tee (registrinumbriga 11180) on 0,7 km pikkune kõrvalmaantee Paldiski linnas (Paldiski linna tänavana Rae põik). Tee saab alguse Paldiski–Padise tee teisel kilomeetril.
Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Digiteerimine (majandus)
Digiteerimine on digitaalsete tehnoloogiate kasutamine äriprotsesside loomiseks digitaalses maailmas või ärimudelite transformeerimine digimaailma. Digiteerimisel on mitu tähendust: paberivabaks muutumine, andmeanalüütika, tehisintellekt, avatud plaaniga kontor ja agiilsed meeskonnad. Samuti on see ka kultuuriline muutus, mis nõuab organisatsioonidelt uute teguviiside katsetamist ja tihti ka leppimist läbikukkumistega.
Digitehnoloogiad häirivad turge, kus ettevõtted tegutsevad. Sealhulgas hõlbustavad need olemasolevate toodete ja teenuste uuesti kombineerimist, luues uusi digitaalse pakkumise vorme, mis vähendavad turule sisenemise tõkkeid, eelistavad teenuseid toodetele ning takistavad ettevõtete monopoli tekkimist. Veel enam on digitehnoloogiatel tugev mõju nende tarbijate käitumisele, kellel on juurdepääs informatsioonile ja suhtlusvõimalustele.
Kategooriad
Digitaalne transformatsioon on ettevõtete tegevust mõjutanud järgmistes valdkondades.
Strateegiad
Digitaliseerimise strateegiad koosnevad nii strateegia määramisest ja ka selle elluviimiseks eraldatavate ressursside üle otsustamisest, et ettevõtte eesmärgid saavutada. Seda on võimalik jälgida neljas valdkonnas: tehnoloogia kasutamine, muutused ettevõtte väärtustes, struktuursed muutused ja finantsilised võimalused.
Tehnoloogia kasutamine väljendab firma suhtumist uutesse tehnoloogiatesse ja selle võime neid enda kasuks rakendada. Firma võib luua uusi tehnoloogiaid, mis annab konkurentide hulgas edumaa, kuid võib ka kasutada standardseks saanud tehnoloogiaid. Ettevõtte perspektiivist tekivad sellega ka muutused ettevõtte väärtustes. Selle magnituud oleneb sellest, kui kaugel on ettevõtte hetke tegutsemisviis digitaliseerimisest. Struktuursed muutused ettevõtte tegutsemisel on tihti vajalikud, et kaasas käia eelnimetatud muutustega. Muutused võivad tekkida nii toodetes, protsessides kui ka oskustes. Kõik eelnev on võimalik vaid siis, kui firmal on selleks vajalikud finantsilised võimalused. Eduka digitaalse transformatsiooni jaoks peavad kõik neli valdkonda koostöös toimima.
Polikliinik
Polikliinik on ambulatoorseid (ravi- ja profülaktika-) teenuseid osutav suurem haiglaväline tervishoiuasutus.
Karl-Kristjan Kingi
thumb|Karl-Kristjan Kingi esinemas ansambliga [[Epordwerk SunFestil 2010 Pirita kloostri varemeis]] Karl-Kristjan Kingi (sündinud 11. detsembril 1990 Pärnus) on eesti trummar ja poplaulja.
Polikliinik
Polikliinikus töötavad perearstid ja eriarstid.
Karl-Kristjan Kingi
Haridus
Karl-Kristjan Kingi on õppinud Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis.
Ansamblis Bedwetters
Ta oli aastatel 2005–2013 ansambli Bedwetters trummar, kes vajadusel mängis samas ansamblis ka kitarri ja laulis.
2007. aastal võitis ansambel Bedwetters, mille koosseisus oli ka Kingi, MTV auhinna New Sounds of Europe.
Poplauljana
Kui Bedwetters lõpetas 2013. aastal tegevuse, oli Kingi jõudnud mängida-laulda ka ansamblites Epordwerk ja Outloudz.
Ta on käinud esinemas ka ühemehebändina: ise lauldes ning ise akustilist kitarri või klaverit mängides. Nii on Kingi esinenud sageli Tallinna pianobaaris Bart laulva baarmenina.
Muu tegevus
Kingi on töötanud restorani Kärbes mänedžerina ja raadio SkyPlus sotsiaalmeedia spetsialistina.
Isiklikku
Peale muusika huvitub ta veemootorispordist. Rivo Kingi on Karl-Kristjan Kingi vend.
Õnnistus
pisi|[[Margus Rump, "Õnnistus" (2001)]]
Õnnistus (õnnistamine) on tavatähenduses kellelegi või millelegi õnne soovimine, millegi heakskiitmine.
Õnnistamine kristlikus tähenduses erineb selle sõna tavakasutusest. Üldiselt õnnistatakse asju, kive, mälestusmärke, hooneid, maad, jne. Sõna kasutamine inimese kohta tähistab lootust Jumala väe edasikandumiseks õnnistajalt õnnistatule. See on õnnistamisel seotud sisetundega ja erineb pühitsusest, mille käigus muutub inimese amet ja staatus ühiskonnas. Õnnistuse saab ära võtta, tühistada; pühitsus on jääv.
Örebro lään
Örebro lään on 1. järgu haldusüksus Rootsis.
Haldusjaotus
Örebro läänis on 12 valda:
Viited
🇸🇪
Gamelan
pisi| pisi| pisi| Gamelan on Indoneesias (peamiselt Bali ja Jaava saarel) kasutatav kindla olemusega instrumentide kogum ehk ansambel, milles on esindatud metallofonid, ksülofonid, trummid ja gongid; bambusflöödid, poognaga mängitavad ja näppe-keelpillid. Koosseisu võivad kuuluda ka lauljad. Mõiste gamelan viitab rohkem pillikoosseisule kui muusikutele. Gamelani-pillid on loodud ja häälestatud koos kõlama – erinevate gamelanide pillid ei ole tavaliselt vahetatavad.
Olenevalt gamelan'is kasutatavatest pillidest, häälekasutusest, häälestusest, repertuaarist ja stiilist ning kultuurilisest kontekstist on iga gamelan erinev. Üldiselt ei ole kaht ühesugust gamelani, igal koosseisul on oma stiil, mis võib geograafiliselt lähedal tegutsevate gamelanide korral üldistuda piirkondlikuks stiiliks.
Traditsiooniliselt gamelan'i-muusikat kirja ei pandud, see levis suuliselt, kuid 19. sajandil loodi Yogyakarta ja Surakarta sultanaatides repertuaari talletamiseks eriline nootide üleskirjutamise viis. Seda kasutati eelkõige teoste säilitamiseks, mitte muusika noodist esitamiseks.
Jüri Jevdokimov
Jüri Jevdokimov (sündinud 3. juunil 1988) on Eesti jalgpallur, kes mängib Eesti meistriliiga klubis Paide Linnameeskond.
Gamelan
Gamelan ja klassikaline muusika
Gamelan on inspireerinud Lääne klassikalise muusika heliloojaid, teiste seas Claude Debussyd, kes kuulis jaava gamelan'i esitust 1889. aasta Pariisi maailmanäitusel. (kuuldud gamelan oli slendro helireas ja selles mängisid Kesk-Jaava muusikud ). Kuigi Debussy oli gamelanist huvitatud, ei leia ta loomingust otseseid viiteid gamelani heliridadele, meloodiatele ega rütmidele. Samas leidub sellest ajast tema muusikas täistoonidega võrdtempereeritud helirida ja mõnikord jaava gamelan'iga sarnanevad heterofoonilised tekstuurid, eriti sooloklaverile kirjutatud teose "Estampes" esimeses osas "Pagodes" (1903), milles esiletungiva kvindiga imiteeritakse suure gongi korduvat rütmi.
Jüri Jevdokimov
Enne seda on ta muu hulgas mänginud klubides Viljandi JK Tulevik, Nõmme Kalju, ja Infonet.
Gamelan
Gamelan ja klassikaline muusika
Otseseid austusavaldusi gamelan'i-muusikale leiab John Cage'i Lääne instrumentidele loodud heliteostest, eriti ta paladest prepareeritud klaverile, samuti Colin McPhee, Lou Harrisoni, Béla Bartóki, Francis Poulenci, Olivier Messiaeni, Bronisław Kaperi ja Benjamin Britteni teostest.
Gamelani-instrumentidele või terviklikele gamelani-ansamblitele on teoseid kirjutanud ka USA heliloojad Henry Brant, Steve Reich, Philip Glass, Dennis Murphy, Loren Nerell, Michael Tenzer, Evan Ziporyn, Daniel James Wolf ja Jody Diamond ning Austraalia heliloojad Peter Sculthorpe, Andrew Schultz ja Ross Edwards.
I Nyoman Windha on üks Indoneesia nüüdismuusika heliloojaid, kes on kirjutanud teoseid, kus kasutatakse koos Lääne ja gamelan'i instrumente. Ungari helilooja György Ligeti on kirjutanud gamelan'ist inspireeritud klaverietüüdi "Galamb Borong".
Gamelan ja elektrooniline muusika
Gamelan on inspireerinud ka elektroonilise muusika tegijaid. Üks vanemaid näiteid on Texase bändi Drain album "Off Speed and In There", mis sisaldab kahte lugu, kus trip-hop-rütmid on sobitatud kokku Jaavalt ja Balilt pärit gamelan'i-tsüklitega. Hilisemaid populaarsemaid näiteid on Sofa Surfersi lugu "Gamelan" ning Haruka Shimotsuki laul "EXEC_PAJA/.#Orica extracting" filmi "Ar tonelico: Melody of Elemia" muusikast.
Gamelan filmimuusikas jm
Näiteid gamelan'i kasutamisest filmides ja mujal:
Sepise
Sepise on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Edmund Arthur Wilhelm Adelheim
Edmund Arthur Wilhelm Adelheim (5/17. mai 1843 Tallinn – 17. veebruar/2. märts 1911 Tallinn) oli arst Tallinnas 1870–1871 ja 1873–1904 ning Viinis 1871–1873. Dr.med. 1869 Forensisch-chemische Untersuchungen über die wichtigsten Aconitum-Arten und ihre wirksamen Bestandtheile
Rootsiküla (Saaremaa)
Rootsiküla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. Küla läänerannal on Papissaare sadam, mille kaudu pääseb Vilsandile.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Küla järgi on nime saanud Siluri lubjakivikiht Rootsiküla lade ja selle Rootsiküla kihistu.
Kõver mets
pisi| pisi| pisi|Kaart Kõver mets (poola keeles Krzywy Las, Krzywy las) on Poola lääneosas Saksamaa piiri lähedal kasvav mets, mille moodustavad moondunud tüvega männid.
Mets asub Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Nowe Czarnowo küla lähedal. Läheduses asub ka Dolna Odra soojuselektrijaam.
Männiku moodustavad sada kuni kolmsada puud, mis kasvavad umbes 0,3 hektaril (teistel andmetel 1,7 hektaril). Kõverat metsa ümbritsevas männikus on kõik puud sirgetüvelised.
Puud istutati tõenäoliselt 1934. aastal. Kõigi puude tüved on vahetult maapinna kohal või veidi kõrgemal (10–50 cm kõrgusel ) pöördunud enam-vähem täisnurga all põhjasuunas, moodustavad seejärel suure kaare, ja lõpuks suunduvad ülespoole. Kaardunud on umbes kolme meetri kõrgune osa tüvest. Kõige suuremate puude kõrgus on umbes 15 meetrit.
On oletatud, et puude kasvamist võisid teadlikult kujundada näiteks tislerid, puusepad, saani- ja paadimeistrid, kes soovisid saada sobiva kujuga toormaterjali. Puude kõverdumise põhjust on otsitud ka asjaolust, et piirkonnas peeti Teise maailmasõja ajal ägedaid lahinguid. Puude kuju on püütud põhjendada ka üleloomulike jõudude või erakordsete ilmastikunähtustega.
Saksa populaarteaduslikus telesaates "Galileo" jõuti järeldusele, et tõenäoliselt on puud kõverad, kuna kunagi on need maha saetud, kuid seda piisavalt kõrgelt, nii et mõni allesjäänud oks on edasi kasvanud ning saanud ise puu peatüveks. Kuna algselt teises suunas kasvanud puuoks on hakanud otse üles kasvama, siis ongi peatüveks saanud oksa kuju kõver. Puud saeti tõenäoliselt maha jõulupuudeks.
Materjal (tugevusõpetus)
Materjal on pidev keskkond, mis täidab keha ruumala.
Väsimus
pisi|[[Christian Krohg, "Väsinud" (1885)]]
Väsimus on pingelise või kestva tegevuse tagajärjel tekkiv füsioloogiline seisund, mis toob kaasa organismi talitluse halvenemise ja töövõime languse.
Must September
Must September oli palestiinlaste rühmitus, mille liikmed Müncheni suveolümpiamängude käigus 1972. aastal pantvangistasid ja tapsid 11 Iisraeli sportlast.
Eesti tsiviillennukite loend (1921–1940)
Alates 18. juulist 1939 määras registreerimismärgi tähed Teedeministeeriumi Õhusõiduosakond õhusõiduki täiskaalu alusel. Õhusõidukitel täiskaaluga kuni 1000 kg oli registreerimismärgi esimene täht E, kuni 2500 kg – I, kuni 5000 kg – O ja üle 5000 kg – A.
Purilennukite registreerimismärgi esimene täht oli P (RT 1939, 60, 500).
Kirjandus
Frederik Gerdessen, Toivo Kitvel, Johannes Tilk. Aeg. Mehed. Lennukid. Eesti lennunduse arengulugu kuni 1940. aastani. Tallinn, 2001.
Kongregatsioon
Kongregatsioon on katoliiklusest pärinev mõiste, mis tähendab religioosset liitu või ühendust.
Katoliiklus
Katoliku kiriku kanoonilise õiguse kohaselt on kongregatsioon vaimulike ühendus, mille liikmed (preestrid, vennad, õed) annavad niinimetatud lihtsad tõotused. Tegu on lihtsustatud variandiga orduliikmete antavatest pühalikest tõotustest, milles nad lubavad olla vaesed, kasinad ja kuulekad.
Enamik pärast 16. sajandit katoliku kirikus asutatud vaimulike ühendusi on kanoonilise õiguse järgi just kongregatsioonid, mitte ordud.
Katoliiklikus kontekstis võib kongregatsioon tähendada ka kloostrite liitu. Sellises tähenduses on see sõna näiteks kasutusel Püha Benedictuse Ordus, mis koosneb peamiselt geograafilistel põhimõtetel välja kujunenud kongregatsioonidest ehk kloostriliitudest.
Väsimustugevus
Väsimustugevuseks nimetatakse materjali võimet vastu panna vahelduvast koormusest tingitud purunemisele.
Valge ristik
Valge ristik (Trifolium repens) on mitmeaastane ühekojaline rohttaim liblikõieliste sugukonnast ristiku perekonnast.
Väsimustugevus
Praktilisi võtteid väsimustugevuse tõstmiseks
Ainuüksi pinna kõvaduse tõstmisega kalestamise teel, mis nõuab tähtsusetuid lisakulutusi, saab detailide tööiga suurendada 2–3 korda.
Kongregatsioon
Katoliiklus
Samuti nimetatakse kongregatsioonideks Rooma kuuria allüksusi. Tänapäeval eksisteerib üheksa kongregatsiooni: usudoktriini, idakirikute, jumalateenistuse, piiskoppide, katoliikliku hariduse, pühakuks kuulutamise, vaimulikkonna, evangelisatsiooni ning pühitsetud elu institutsioonide kongregatsioon.
Valge ristik
Levila ja kasvukoht
Valge ristik kasvab Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Lääne-Aasias. Eestis on ta tavaline. Lisaks sellele on ta sisse viidud paljudesse kohtadesse mujal maailmas karjamaataimena, eriti levinud on ta Põhja-Ameerikas ja Uus-Meremaal.
Kongregatsioon
Muud usundid
Kongregatsioon võib ka muudes usundites tähendada vaimset liitu või ühendust, õpetusliini, koolkonda, vennaskonda vmt.
Valge ristik
Kirjeldus
pisi|left|Ristiku nutt pisi|left|Leht Valge ristik on madal taim. Tema varred on roomavad, kasvavad kuni 18 cm aastas ja toimivad võsunditena, see tähendab, et kui varre sõlmekoht vastu maad puutub, võib ta selles punktis endale juured alla võtta. Mitme taime varred võivad üksteisega läbi põimuda ja niimoodi mati moodustada.
Ristiku nutid on valkjad, vananedes võivad omandada roosaka või kreemika varjundi. Nutid on 1,5–2 cm laiad ja asuvad 7 cm pikkuse õierao otsas.
Taime lehed moodustavad tuntud ristikheinalehekujundi. Nad kasvavad kolmekaupa leherootsu otsas, on sileda servaga, elliptilised kuni munajad.
Nagu teisedki ristikud, on ka valge ristik putuktolmleja. Tavaliselt tolmeldavad teda mesilased.
Murutaim
Valge ristik suudab kasvada väga mitmesugustel maastikel, sealhulgas muru sees ja põllul, ta talub söömist ja maapinna lähedalt niitmist. Ta talub mitmesuguse pH-ga pinnast, kuid eelistab savipinnast.
Valge ristik suudab siduda lämmastikku. Lämmastiku sidumine vähendab pinnase leetumist ja takistab mõne muruhaiguse levikut, mida väetised muidu soodustavad. Selletõttu peetakse teda kasulikuks murutaimeks. Ta suudab koguni teisi umbrohtusid välja tõrjuda. Seetõttu vaesestab valge ristik maastiku bioloogilist mitmekesisust, eriti viljakal pinnasel. Ja vastupidi: valge ristiku puudumist peetakse bioloogilise mitmekesisuse tunnuseks.
Ristikuõied meelitavad ligi mesilasi. Paljajalu võib niimoodi mesilasele peale astuda, misjärel mesilane astujat jalatalda nõelab. Seetõttu ei peeta mõnel pool valget ristikut (nagu teisigi ristikuid) murus soovitavaks.
Toidutaim
Valge ristik on suurepärane toit mitmesugustele kariloomadele. Kevadel tuleb loomade karjatamisega ristikupõllul olla ettevaatlik, sest värske ristik paisub kõhus pisut ja loomad võivad end mahlakast ristikust lõhki süüa.
Hädakorral võivad valget ristikut süüa ka inimesed: see sisaldab palju proteiine, on laia levilaga ja teda kasvab tavaliselt suurtes kogustes koos. Inimesed on ristikut kasutanud sajandite viisi salatina ja teiste toitude juurde, mis sisaldavad lehttaimi.
Kolmekeisriliit
Kolmekeisriliit (saksa keeles Dreikaiserabkommen, vene keeles Союз трёх императоров) oli esimese Saksamaa riigikantsleri Otto von Bismarcki algatusel sõlmitud neutraliteedi- ja sõprusleping Saksa keisririigi, Austria-Ungari ja Venemaa keisririigi valitsejate vahel.
Liit sai alguse 1872. aastal, mil kohtusid keisrid Wilhelm I, Franz Joseph I ja Aleksander II. Bismarcki, kes kohtumise oli korraldanud, eesmärgiks oli eestkätt siduda Saksamaaga Austria-Ungari, et too ei läheneks revanšismimõtteis olevale Prantsusmaale. Pikemas perspektiivis oli suurem tähtsus aga Venemaa sidumisel, sest ennekõike soovis ta vältida sõda kahel rindel. Austria-Ungari huvides oli oma rahvusvahelise positsiooni tõstmine pärast 1866. aastal kaotatud Preisi-Austria sõda. Ehkki tema poliitika oli selle mõjul olnud küllaltki Saksa-vaenulik, oli tal hädasti vaja liitu, et oma ambitsioone Balkanil kindlustada. Seal oli tema põhikonkurendiks Venemaa, kellega loodeti selles liidus olles erimeelsusi siluda. Venemaa huvides oli liit juba seepärast, et mitte isoleeruda muust Euroopast, pealegi kehastasid teised keisrid riigi jaoks väga olulisi konservatiivseid väärtusi.
Liit sõlmiti ametlikult 1873. aastal. Ometi ei püsinud liikmete üksmeel kuigi kaua, sest nende erimeelsused osutusid siiski sellest suuremateks. Lõpliku hoobi kolmekeisriliidule senisel kujul andis Vene-Türgi sõda aastatel 1877–1878, milles Austria-Ungari nägi oma Balkani-huvide räiget rikkumist. Selle tulemusena sõlmiti 1879. aastal salajane Venemaa vastu suunatud Austria-Saksa liit, millega 1882. aastal ühines ka Itaalia, nõnda tekkis Kolmikliit. Samas püüdis Bismarck ikkagi jätkata ka kolme keisri omavahelist koostööd, 1882. aastal liitu pikendatigi, ehkki sedakorda ainult neutraliteedilepinguna. 1887. aastal pikendati seda veel korda, siis Edasikindlustamislepingu nime all. Kolmekeisriliidu hävitas lõplikult aga Wilhelm II ajal muutunud välispoliitika, mille tulemusena Bismarck 1890. aastal vallandati ning mõni aasta hiljem Edasikindlustamislepingut enam ei pikendatud. See andis võimaluse Prantsuse-Vene liidu tekkeks, millest hiljem arenes välja Antant.
Karl Julius Friedrich von Baer
Karl Julius Friedrich von Baer (9. veebruar 1822 Königsberg – 30. märts/11. aprill 1843 Tartu) oli Karl Ernst von Baeri vanim poeg, arstiteaduse üliõpilane.
Ta õppis 1841–1843 Tartu ülikoolis arstiteadust ja loodusteadusi, Korporatsioon Livonia asutajaliige.
241
241. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad
Aastad: 236 237 238 239 240 - 241 - 242 243 244 245 246
Keskmine ristik
pisi|Karukimalane keskmise ristiku õiel Keskmine ristik (Trifolium medium) on liblikõieliste sugukonda ristiku perekonda kuuluv mitmeaastane ühekojaline rohttaim.
Keskmine ristik kasvab kõikjal Euroopas. Ida poole on ta levinud kuni Siberi ja Ees-Aasiani. Eestis on ta tavaline.
Ta kasvab 30–50 cm kõrgeks. Lehed kasvavad kolmekaupa nagu ristikutel ikka, on 1,5–5 cm pikad ja 0,8–2 cm laiad.
Keskmine ristik õitseb juunist augustini. Ristikunutt on läbimõõduga 15–18 mm ja punane, harva valge.
Ferenc Zenthe
pisi|Ferenc Zenthe Ferenc Zenthe (24. aprill 1920 Salgótarján, Ungari – 30. juuli 2006 Budapest) oli ungari näitleja.
240
240. aasta
Ferenc Zenthe
Ta on mänginud ka raadio- ja telesarjades ning 71 mängufilmis. Eestlastele tuntuim on tema roll 18. sajandi vabadusvõitleja kapten Tenkesina, kellest 1963–1965 valmisid telesari ja mängufilm.
240
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Ferenc Zenthe
2005. aastal sai ta Ungari rahvanäitleja tiitli. 30. juulil 2006 suri ta vähki.
Tagamõisa (Saaremaa)
Tagamõisa on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Tagamõisa poolsaarel. Kuni 1998. aastani kandis küla nime Tagala.
240
Aastad: 235 236 237 238 239 - 240 - 241 242 243 244 245
Väsimus (tugevusõpetus)
Väsimuseks nimetatakse materjali tugevuse vähenemist vahelduva koormuse mõjul.
Tagamõisa (Saaremaa)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Väsimus (tugevusõpetus)
Vahelduvale koormusele on iseloomulik, et detail puruneb väsimusprao järkjärgulise arenemise tõttu. Termin väsimus tekkis nähtuse esimeste uurijate vääroletusest, et vahelduvate pingete mõjul halveneb metalli struktuur. Praeguseks on aga kindlaks tehtud, et struktuur vahelduval koormamisel ei muutu. Väsimuspurunemise põhjus on seotud metalli molekulaar- ja kristallstruktuuri iseärasustega. See seisneb metalli struktuuri ebaühtluses. Metalli üksikutel kristallidel on erinevates sihtides erinev tugevus, seepärast teatud pingete juures tekivad mõningates kristalliitides plastsed deformatsioonid. Korduv koormuse eemaldamine ja koormamine põhjustab nende kristallitide kalestumise koos hapruse kasvuga. Lõppude lõpuks koormuse paljukordsel kordumisel tekib mikropragu ühel kristalliitide libisemispindadest. Tekkinud pragu muutub võimsaks pingekontsentraatoriks ja suureneb järk-järgult, viies lõpuks purunemiseni.
Purunemiskohal on näha kaks selgesti eraldatavat piirkonda: sileda, lihvitud pinnaga piirkond, kus järk-järgult arenes pragu ja kareda teralise pinnaga piirkond, kus toimus lõplik purunemine.
Tagamõisa (Saaremaa)
Tagamõisa külas on sündinud kirjanik Voldemar Miller.
Väsimus (tugevusõpetus)
Oluline tähtsus väsimusprao tekkimisele ja arenemisele on mitte ainult materjali struktuuridefektidel (praod, räbupesad), vaid ka detaili pinna töötlemise defektidel (kriimustused, lõiketera või lihvketta jäljed jmt.).
Uurimused näitavad, et masinadetailide purunemine toimub valdaval osal juhtudest väsimuspragude tõttu.
Ferdinand Kabe
Ferdinand Kabe (kuni 1935. aastani Ferdinand Kreitzmann; 14. november 1883 Küti vald Virumaa – 1963) oli eesti õpetaja.
Ferdinand Kreitzmann sündis kooliõpetaja perekonnas (õpetajad olid nii isa kui ka vanaisa).
Alghariduse omandas ta Vinni külakoolis. Aastal 1904 lõpetas ta Tallinnas 4-klassilise linnakooli ja 1907 pedagoogilised kursused. Seejärel täiendas ta end kursustel Tallinna Õhtukeskkoolis ning asus õppima Peterburi Psühhoneuroloogia Instituuti, kust kaks aastat hiljem lahkus majanduslike raskuste tõttu.
Aastal 1935 eestistas Ferdinand Kreitzmann oma perekonnanime Kabeks.
Ta suri 1963. aastal ning on maetud 7. märtsil 1963 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Teenistuskäik
Tallinnas andis ta tunde 2., 5., 6., 8., 9., 27. algkoolis ja mujalgi. Mitmes koolis andis ta tunde korduvalt. Ta kandideeris mitu korda mitmesuguste lasteasutuste juhataja kohale (J. Poska nimeline lastekodu, 4. ja 14. algkool), üritas saada gümnaasiumi psühholoogiaõpetajaks. Ta taotlused jäid rahuldamata, kuid samas määrati ta korduvalt erinevate algkoolide juhataja ajutiseks kohusetäitjaks.
Mäesuusatamine 1984. aasta taliolümpiamängudel
Mäesuusatamisvõistlused 1984. aasta taliolümpiamängudel peeti 14.–19. veebruaril. Mehed sõitsid Bjelašnicas ja naised Jahorinas.
Kiirlaskumine
16. veebruar, 61 võistlejat
Suurslaalom
14. veebruar, 108 võistlejat
Slaalom
19. veebruar, 101 võistlejat
Kiirlaskumine
16. veebruar, 32 võistlejat
Suurslaalom
17. veebruar, 54 võistlejat
Slaalom
17. veebruar, 45 võistlejat
243
243. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad
Aastad: 238 239 240 241 242 - 243 - 244 245 246 247 248
Pott
pisi|Tahmunud alumiiniumpott, mida kasutati toiduvalmistamiseks lahtisel tulel pisi|Roostevabast terasest pott Pott on sügav ja tugev anum või nõu, tavaliselt asjade hoidmiseks või toidu valmistamiseks, on kasutatud ka väiksema tulekoldena.
Tänapäevased toiduvalmistamise potid on enamasti mittenakkuva pinnakattega, alumiiniumist kestaga, mille siseküljel on mõõteskaala, vastupidava mitmekihilise roostevabast terasest põhjaga, mittekuumenevate bakeliidist käepidemetega, klaasist kurnamisavaga kaanega, millel on silikoonist serv.
Kokandus
Potte kasutatakse vedela toidu valmistamiseks ja hoidmiseks.
Ajaloost
Savipotte kasutati juba kiviajal. Keskaegses Euroopas oli alt laienevad pronks- või malmpotid laialt levinud, kuid Eestis nad üldiselt kasutust ei leidnud. Venemaal ja setudel oli potis ahju roogade valmistamine tavaline. 19. sajandi keskpaiku hakati idanaabrite eeskujul Ida-Eestis kasutama tasapinnalise põhjaga ning ülespoole laienevaid malmist (võru murdes tsugun) või savist ahjupotte. Poti ahju ja ahjust väljatõstmiseks võeti kasutusele pika puuvarrega potihark (võru murdes uhvar).
Pärnu Rannastaadion
Pärnu Rannastaadion on mitmeotstarbeline kergejõustiku- ja jalgpallistaadion Pärnus. Staadion asub Pärnu rannarajoonis, aadressil Ranna puiestee 2.
Pärnu Rannastaadion koosneb peaväljakust, harjutusväljakust, hostelist, saunast ning jõusaalist. Staadion vastab IAAF-i ja UEFA II-le kategooriale. Staadioni tribüünil on 1501 istekohta. Lisaks on staadioni ümbruses umbes 1000 seisukohta.
Staadioni põhikasutajad on Pärnu Spordikooli kergejõustiklased ja jalgpalliklubid Pärnu JK Vaprus ja Pärnu JK.
Velodroom
19. sajandi lõpus soovisid sakslastest velosipedistid Pärnusse velodroomi rajada ja küsisid selle jaoks linnavalitsuselt maad. Linnavalitsus otsustaski 1895. aastal anda nende käsutusse karjamaa Kaarli tänava ja mere vahel. Saksa rattasõitjate selts asus kohe territooriumi korrastama ning velodroom avati 1896. aastal. Lisaks ehitati ringraja äärde ka klubihoone.
Rattasõidu kõrval kasutati velodroomi ka muudeks kultuuriüritusteks. Vene sõjaväelased süütasid klubihoone 1915. aastal põlema ja velodroomile kaevati sakslaste võimaliku dessandi tõrjumiseks kaitsekraavid.
Tervise spordiväli ja staadionikomisjon
1921. aastal sõlmis äsja asutatud Pärnu SS Tervis linnavalitsusega lepingu velodroomi kasutamiseks viieks aastaks. 1922. aastal ehitati platsile jooksurajad ja 1923. aastal toimus staadionil laulupidu.
1926. aastal lõppes rendileping Tervisega. Seltsi tolleaegne juht Eduard Oja kutsus sama aasta novembrikuus kokku spordiorganisatsioonide esindajad, et pidada nõu edasise spordivälja korralduse asjus. Asutati seltsidevaheline platsikomisjon, mida hiljem hakati nimetama staadionikomisjoniks.
1928. aasta alguses koostati liidu põhikiri, kuhu kuulusid Pärnu Jalgpalli Klubi esimees Arvid Kristjanson, Pärnu SS Vapruse esimees Villiam Puust ja Pärnu Saksa Spordiselts volinik Stakelberg. vasakul|pisi|Pärnu staadion 1929. aastal
Pärnu staadion
Laulupeo toimkonna nime all tegutsenud komisjonid ehitasid platsile plankaia ning kaks laululava. Viimase laululava ümberehitamisest ja täiendamisest kerkis staadionile esimene tribüün. Tribüün läks maksma 15 000 krooni, millest 5500 krooni andis linnavalitsus ja ülejäänud ehituskulud kandis laulupeo toimkond. Tribüünil oli umbes 700 istekohta.
Ehitise all asusid kohvik, riietusruumid koos pesemisvõimalustega nii meeste- kui naisterahvastele. Tribüüni esiküljel rõdu kohal oli nimetus "Staadion". Väljaspoosel küljel asus lipukiri "Tervis – Jõud – Ilu". Tribüüni paremas tiivas asus kaks kassat ja kaks pesemisruumi. Vasakus tiivas oli kohvik. Tribüünil oli neli sissepääsu. Ukse kaudu pääses tribüünilt tänavapoolsele rõdule, kust avanes kaunis vaade üle puiestiku rannale ja merele.
Jalgpalliväljaku mõõtmed olid 101x65, mida ümbritses 367 meetri pikkune jooksurada. Ühte staadioni otsasegmenti olid veel loodud tingimused kõrgushüppeks, kuulitõukeks ja odaviskeks ning rööbiti muruväljakuga oli ka kaugus- ja kolmikhüppe jooksuala ning liivakast. Teise otsasegmenti ehitati võrkpalliplats. pisi|1933. aastal valminud tribüün 14. juuli 1929 toimus Pärnu staadioni pidulik avamine, millest võttis osa kogu Eesti spordieliit. Pidustused algasid sportlaste rongkäiguga, mille järel peeti staadionil kergejõustikuvõistlused, kus Felix Beldsinski jooksis 3000 meetri jooksus uue Eesti rekordi. Avamine lõppes Tallinn-Pärnu jalgpallimatšiga, mille võitis 2:1 Pärnu, kuid inetu skandaaliga.
Staadioni tribüün süüdati 9. veebruaril 1933. Politseil ei õnnestunud süüdlasi tabada. Kuna tribüün oli kindlustatud, siis projekteeris linnaarhitekt Olev Siinmaa koos insener N. Leydeniga uue ja veel uhkema tribüüni. Selle avamine toimus 9. juulil 1933. Jälle korraldati rongkäik ja kergejõustikuvõistlused, kus püstitati üks uus Eesti rekord ja parandati kolme Pärnumaa tippmarki.
Staadioni tribüün elas üle teise maailmasõja ja sellel peeti kõik sõjajärgsed laulupeod. 1965. aastal vahetati staadioni kate. Ajahambast puretud tribüün lammutati 1981. aastal. pisi|left|Pärnu Kalevi staadioni tribüünid 2007. aastal
Kalevi staadion
Uue tribüüni ehitus võttis aastaid ja see valmis alles 1987. aastal. Vahepeal oli staadion läinud spordiselts Kalevi käsutusse ja staadioni hakati kutsuma Pärnu Kalevi staadioniks.
Eesti taasiseseisvumise järel jäi staadioni korrastamine unarusse. Eriti halvas seisundis olid tribüün ja jooksurajad. Seetõttu andis Pärnu linn 2005. aastal spordiselts Kalevile staadioni hoonestusõiguse 99 aastaks. Lepingu järgi pidi Kalev kolme aasta jooksul staadioni renoveerima.
Rannastaadion
pisi|Pärnu Rannastaadion 2016. aastal 2013. aastal korraldas linnavalitsus staadionile ideekonkursi, mille võitjaks tunnistati Kamp Arhitektid OÜ esitatud töö nimega „Sprint“. 2014. aasta veebruaris nimetati staadion ümber Pärnu Rannastaadioniks. Samal aastal kuulutas linn välja riigihanke staadioni ehitamiseks. Algselt loodeti, et staadion valmib 2015. aastal, kuid ehitushanke tulemused vaidlustati kohtus.
Rannastaadioni jooksuraja kate hakkas lagunema juba mõni kuu pärast jooksuraja avamist ja seetõttu vahetati katet juba 2019. aastal, kuigi see oleks pidanud remondita säilima vähemalt 10 aastat.
Spordikompleks
2016. aastal avatud Pärnu Rannastaadionil on iga päev avatud nii tavakülastajatele, harrastus- kui ja tippsportlastele. Rannastaadioni kompleksi kuulub lisaks peaväljakule ka harjutusväljak, hostel, merevaatega jõusaal, seminariruum ja kohvik Statka Resto. Peaväljakul leiavad aset nii jalgpallimängud kui ka kergejõustikuvõistlused. Peaväljakust idas asub 12 500 m²-ne muruga harjutusväljak. Rannastaadioni hostelis on kokku 25 tuba, millest 3 on kolmesed toad ning 22 kahesed toad.
Jalgpall
Rannastaadion on jalgpalliklubide Pärnu JK Vaprus ja Pärnu JK meeste ning naiste põhivõistkondade kodustaadioniks.
Kergejõustik
Rannastaadionit kasutavad Pärnu Spordikooli, Spordiklubi Altius ja Niidupargi Kergejõustikuklubi kergejõustiklased.
242
242. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad - 240. aastad - 250. aastad 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad
Jamdat Naşr
Jamdat Naşr (varem eesti keeles Džemdet-Nasr) on arheoloogiline leiukoht tänapäeva Iraagis Bābili kubernerkonnas.
Selle leiukoha järgi on nime saanud Jamdat Naşri periood, mille õitseaeg oli 30. sajand eKr.
Tammese
Tammese on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Küla lähistel on Iiesoo.
Roheline saagrai
Roheline saagrai (Pristis zijsron) on saagrailaste sugukonda saagrai perekonda kuuluv kala, keda võib leida Vaikse ookeani lääneosas ja keskosas, troopilistes ja lähistroopilistes vetes. Tema arvukus on tohutult vähenenud ning tänapäeval peetakse teda kriitiliselt ohustatud liigiks.
Kirjeldus
Roheline saagrai on tõenäoliselt suurim saagrai liik, kelle kogupikkus võib ulatuda kuni 7,3 meetrini, kuid tänapäeval harva üle 6 meetri. Kala ülaosa on toonides rohekaspruunist kuni oliivipruunini, samas kui kõhualune on valkjas.
Teistest saagrai liikidest on teda võimalik eristada järgmiste tunnuste järgi: rohelisel saagrail on hambad ninamiku lähedal, mõlemal küljel 23–37 hammast. Hambad ninamiku otsaosas on üksteisele lähemal kui tagapool. Ninamik ise on suhteliselt kitsas, laiusega 9–17% selle pikkusest, moodustades 23–33% kogu kala pikkusest. Rinnauimed on lühikesed ning seljauim on selgelt tagapool kõhu uimedest.
Levik ja elupaik
Roheline saagrai on levinud Vaikse ookeani lääneosas, keskosas, troopilistes ja lähistroopilistes vetes. Ajalooliselt hõlmas tema levik 5 900 000 km2 ja see ulatus Lõuna-Aafrikast põhja Punase mereni ja Pärsia laheni, idast Lõuna-Hiina mereni, läbi Kagu-Aasia kuni Austraaliani.Tänapäeval on ta aga enamikust ajaloolisest asualast hävinenud.
Kaitse
Rohelise saagrai arvukus on tohutult vähenenud ning IUCN on ta kandnud kriitiliselt ohustatud liikide nimekirja. Peamiseks ohuks on kalapüük, kuid teda ohustab ka elupaikade kadumine. Eriti haavatavaks teeb rohelise saagrai tema ninamik, mis jääb võrkudesse väga tugevalt kinni. Ajalooliselt on rohelist saagrai registreeritud 34 riigis, kuid välja surnud on ta kahest ning võimalik, et veel 24 riigist. Nii on veel vaid 10 riiki, kus ta kindlasti elab.
Mustpeade maja
Mustpeade maja (ka mustpeade vennaskonna hoone, varem ka mustapeade maja) on üks väheseid Tallinna vanalinnas säilinud renessanssehitisi. Selle aadress on Pikk tänav 26. Mustpeade maja asub Pika tänava ja Pühavaimu tänava vahelisel kõrgendikul ja on loodusliku asendi tõttu mitmetasandiline: Pühavaimu tänava poole jäävad hoone 1. ja 2. korrus, Pika tänava poole aga 3. ja järgmised korrused.
Hoones on neli saali: Valge saal, Olavi saal, Vennaste saal ja Keldrisaal.
Ajalugu
pisi|left|Mustpeade vennaskonna hoone pisi|püsti|Lambert Glandorp. Mustpeade epitaaf pisi|püsti| Mustpeade vennaskonda Tallinnas on esmamainitud 1400. aastal ja selle tekke ajaks loetakse 1399. aasta. Vennaskond ühendas noori vallalisi kaupmehi enne nende Suurgildi vastuvõtmist ja välismaiseid kaupmehi, kes viibisid küll pikka aega, kuid mitte alaliselt Tallinnas. Mustpeade vennaskonna nimetus on seostatav nende kaitsepühaku Püha Mauritiusega, kes legendi järgi oli Aafrikast pärit mustanahaline. Püha Mauritiuse pea on ka vennaskonna vapimärk. Vennaskond oli tegev ainult Eesti ja Läti aladel (Tallinnas, Riias ja Tartus), mujal Euroopas on ta tundmatu. Vennaskonna liikmed lahkusid Tallinnast 1940. aastatel. 1990. aastate lõpus esitasid vennaskonna esindajad oma endise maja tagastamise taotluse ja sellest alates käib kohtuvaidlus taotluse õiguspärasuse üle. Tagastamise vastuargumentideks on maja mahukas ümberehitamine pärast vennaskonna lahkumist ja maja kasutamine linnale olulise kultuurikeskusena.
Mustpeade vennaskonna hoone kohal paiknes elamu arvatavasti juba 14. sajandil. 16. sajandi esimesel poolel ostsid selle mustpead, mil ehitati ka uus võlvimata laega saal.
1597. aastal tehti suurem ümberehitus, mille käigus kujundati fassaad Madalmaade renessanssarhitektuuri vaimus rikkalike ornamentide ja nikerdatud kaunistustega. Tallinna üks pilkupüüdvamaid värvikaid uksi pärineb 1640. aastatest. Olevi gildilt ostetud kahelöövine ja võlvitud gildisaal on pärit 15. sajandist.
Järgmine suur ümberehitus tehti hoones 1908. aastal, ent see puudutas vaid interjööri, mis sai uusklassitsistliku välimuse. 1970. aastate lõpus võeti ette suurem restaureerimistöö seoses 1980. aasta suveolümpiamängude purjeregati toimumisega Tallinnas. Suur osa vanalinna hoonestusest sai enne seda sündmust uue viimistluse. Pilkupüüdvateks elementideks on mustpeade maja välisuks ja fassaadil asuvad bareljeefid. Mustpeade maja interjöör uuendati 1990. aastate lõpus. Maja Olavi saalis asub Tallinna Linnavalitsuse kingitud maal "Püha Olav" (autor kunstnik Jüri Arrak).
Eelmise sajandi teisel poolel võeti hoone kasutusele kultuurikeskusena. 1944–1965 kandis nime J. Tombi nimeline Kultuurihoone. Pärast Salme kultuurikeskus valmimist Vabriku tänaval kolis sinna J. Tombi nimeline Kultuuripalee, mustpeade majas alustas tegevust Noorsoo Kultuuripalee (1965–1968), 1969–1991 Jaan Kreuksi nimeline Noorsoo Kultuuripalee. Majas tegutsesid paljud isetegevuskollektiivid. Neist tuntumad on tantsuansambel Sõprus (juhendaja Ilma Adamson), segakoor Noorus, meesansambel Vanad sõbrad, tantsuklubi Hõbe-Must (juhendaja Ants Tael, ansambel Elektra, Horre Zeigeri Big Band jt.
Aastatel 2000, 2001, 2002 ja 2006 krooniti Mustapeade majas aasta Eesti miss Estoniaks Evelyn Mikomägi, Inna Roos, Jana Tafenau, Kirke Klemmer ja mister Eestiks V. Loonde.
Tohku
Tohku on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Keskväljak (täpsustus)
Keskväljak on asula keskosas olev ala (väljak).
Keskväljak on ka kohanimi või aadressikoht mitmes Eesti asulas:
Enn Terasmäe
Enn Terasmäe (aastani 1936 Nikolai Roosa; 20. detsember 1899 Villevere, Kabala vald, Viljandimaa – 17. august 1990 Frankford, Ontario) oli eesti ja Kanada põllumajandusteadlane.
Elulugu
Aastatel 1918–1920 võttis Terasmäe osa Vabadussõjast. 1927. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli. 1929. aastal sai ta magistrikraadi agronoomias (väitekiri "Esimese vilja tasuvusest madalsool"), 1934. aastal sai doktorikraadi (dr. agr.) väitekirjaga "Külviaja mõjust lõikustoodangule madalsool". Kuulus EYS Veljestosse, hiljem korporatsioon Rotaliasse.
1944. aastal põgenes Terasmäe Rootsi, kust 1952. aastal siirdus Kanadasse. Seal töötas ta Guelphi Ülikoolis, kus uuris taimede mikroelementide tarvet ja nende toimet taimekasvule, oli aastatel 1960–1965 samas taimekasvatusprofessor.
Isiklikku
Enn Terasmäe poeg on geoloog Jaan Terasmäe.
Laoküla tee
Laoküla tee (registrinumbriga 11181) on 0,8 km pikkune kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas Laoküla külas.
Tee saab alguse ja ka lõpeb Paldiski–Padise tee kolmandal kilomeetril.
Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi, bussipeatusi teele ei jää.
Tee on mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirang 40 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Vaigu
Vaigu on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.