cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Susan Faludi
Raamatud
Esimeses raamatus vaidles ta vastu väitele, nagu oleks feminism saanud 1980. aastatel tagasilöögi, kuna levis negatiivne stereotüüp karjäärile orienteeritud naisetest. Faludi väitis, et need, kes leiavad, et "naise koht on kodus lapsi karjatades" on silmakirjateenrid, kuna neil on endal sellised naised, keda nad kritiseerivad. See töö sai Rahvusvahelise raamatukriitikute ühenduse auhinna 1992. aastal.
Pirita sadam
Andmed
Sadamas on 26 kaid üldpikkusega 1818 m. Suurim sügavus kai ääres on 4,2 m.
Susan Faludi
Raamatud
Teises raamatus analüüsis Faludi Ameerika meest. Ta väitis, et samal ajal kui paljud nendest, kes on võimu juures on mehed, on siiski paljudel meestel vaid vähene hulk võimu. Ameerika mehed peavad pidevalt tõestama, et nad on tugevad, toetama oma perekonda ja kõvasti tööd tegema. Lõpeks võib selline pingutamine päädida alatasustatud töö või töötusega ja ka naine hülgab lõpuks sellise mehe. Ameerika ühiskonna muutustest on mõjutatud nii mehed kui ka naised ja on vale hukka mõista üksikut meest probleemi eest, mida ta pole põhjustanud ning mille pärast ta kannatab sama palju kui naine.
Pirita sadam
Andmed
Suurim võimalik laev: pikkus 50 m, laius 20 m, süvis 2,8 m.
Susan Faludi
Tunnustus
Ta pälvis Pulitzeri preemia 1991. aastal artikli "Safeway Stores, Inc." kohta. Pulitzeri auhinna komitee leidis, et see artikkel näitas "inimressursi kulude suurt osatähtsust suures rahanduses".
Pirita sadam
Andmed
Sadamasse sissesõitu hõlbustab siht (iseloomuliku kujuga alumise tuletorniga) ning lainetuse eest pakuvad head kaitset ümber sadama rajatud muulid. Akvatooriumi edelaosas asuvad paaditankla ja merepääste õppetaristu. Sadamas on ka piiripunkt.
Bari konföderatsioon
pisi|Bari konföderatsiooni kontrolli all olnud piirkonnad ja tähtsamad lahingud Venemaa vägede vastu pisi|"Pułaski Baris". [[Korneli Szlegeli maal]]
Pirita sadam
Andmed
Sadamast ja jõest kirde poole jääb Tallinna suurim supelrand.
Bari konföderatsioon
Bari konföderatsioon (1768–1772) oli Poola šlahta konföderatsioon, mis loodi 29. veebruaril 1768 Baris Podoolias. Selle asutamisaktis sätestati konföderatsiooni eesmärkidena katoliku usu kaitsmine ja Rzeczpospolita sõltumatus; selle nimel sooviti vabaneda Venemaa eestkostest, kuningas Stanisław August Poniatowskist ja teda toetavatest Vene vägedest. Konföderatsiooni eesmärgiks oli kaotada Venemaa kehtestatud seadused, mis tagasid teiseusulistele riigis võrdsed õigused.
Pirita sadam
Ajalugu
Tõenäoliselt oli Pirita jõesuue paatide randumispaiga ja paadisadamana kasutusel juba muinasajal. 1913. aastal rajati Peeter Suure sadama ehitamise käigus Pirita jõe suudme vasakule kaldale Tallinna Merelennujaam, mis tegutses 1918. aastani. 1919. aastal võeti lennujaama angaarid koost lahti, üks neist viidi Lasnamäele ja teised kaks Tartusse ning pandi seal uuesti kokku.
Johannes Keskküla
Johannes Keskküla (kodanikunimega Ülo Keskküla; 28. september 1952 Tartu – 16. detsember 2009 Tartu) oli eesti õigeusu vaimulik, aastatel 1999–2009 Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartu praost.
Pirita sadam
Ajalugu
1930. aastate lõpul oli Eestis populaarne Artur Rinne laul "Miki merehädas", mille sõnades läheb Miki Piritalt paadi või süstaga merele.
Johannes Keskküla
Elulugu
Ta sündis Tartus tulevase arsti Udo Keskküla ja meditsiiniõe Erna Margareeta Keskküla kolmanda lapsena. 1953. aastal kolis nende perekond Kuremäele, kus isa sai töökoha kohalikus haiglas.
Pirita sadam
Ajalugu
Eesti NSV ajal asusid jõesuudmes Kalevi jahtklubi, spordilaevade katsetehas ja sõjaväe jahtklubi.
Johannes Keskküla
Elulugu
Kooliteed alustas Ülo Keskküla 1959. aastal Kuremäe neljaklassilises algkoolis, 1963 jätkas haridusteed Pagari kaheksaklassilises koolis. A. Kesleri nimelise Kohtla-Järve Keskkooli lõpetas 1970. aastal.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu oli Eesti NSV rahvakomissariaatide juhte ühendav rahvamajanduse kollektiivne juhtorgan ehk valitsus, mis tegutses ajavahemikus 25.08.1940 – 25.03.1946 Tallinnas, sellest 8.juulist 15.juulini 1941 Narvas, 1941–1944 Nõukogude Liidu tagalas. Selle juhiks oli Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu esimees.
Bari konföderatsioon
Mõningate ajaloolaste järgi oli tegemist esimese Poola rahvusliku ülestõusuga.
Pirita sadam
Ajalugu
1980. aasta suveolümpiamängudeks rajati seoses Tallinnas olümpiapurjeregati korraldamisega Pirita jõe suudmesse aastatel 1975–1980 suur ja moodne Tallinna Olümpiapurjespordikeskus, mis muinsuskaitse alla võetuna on säilinud üsna algupärasena tänaseni.
Johannes Keskküla
Elulugu
Õpingute ajal töötas katlakütjana, Meeri internaatkooli kasvataja ja kehalise kasvatuse õpetajana. Ülikooli esimesel kursusel osales Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva Karksi-Nuia rühma töös. Karksi-Nuias tutvus ta kohaliku õigeusu preestri Viktor Linnuga ja osales kohaliku õigeusu kiriku remonttöödel. Ka järgmistel suvedel võttis ta koos venna Ardoga osa õigeusu kirikute remontimisest mitmel pool üle Eesti.
Pirita sadam
Ajalugu
Pärast taasiseseisvumist on sadamal kaks põhivaldajat: Kalevi jahtklubi ja Pirita TOP.
Johannes Keskküla
Elulugu
Ta ristiti Karksi-Nuia Püha Aleksei koguduses ja sai ristimisel nimeks Johannes.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas Ülo Keskküla lühikest aega Tartu Riikliku Ülikooli kommunistliku kasvatuse laboris nooremteadurina, hiljem aga Tartu Ropka keskkatlamaja katlakütjana, trassimeistri ja brigadirina.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 25. märtsi 1946 kujundati Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu ümber Eesti NSV Ministrite Nõukoguks ja Eesti NSV Rahvakomissariaadid Eesti NSV ministeeriumiteks.
Johannes Keskküla
Elulugu
1986. aastal asus tööle Eesti Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi erikonstrueerimisbüroo varustajana.
21. juulil 1989 pühitses metropoliit Aleksius Johannes Keskküla Tallinna Jumalaema Sündimise (Kaasani pühakuju) kirikus preestriks ja määras ta teenima Nõo Püha Kolmainu kogudust. Ühtlasi sai isa Johannesest Tallinna ja Eesti piiskopkonna valitsuse sekretär, kellena ta töötas kuni abipiiskop Korneliuse määramiseni Tallinna ja kogu Eesti piiskopiks 1992. aasta augustis.
Nõo koguduse kõrval määrati ta teenima ka Räpina Püha Sakariase ja Elisabeti kogudust; sealse kogudusepreestrina tuli teenida lisaks veel Mehikoorma ja Võõpsu õigeusu kogudusi.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Moodustamine
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu moodustati Johannes Varese valitsuse asemel alates 25. augustist 1940, pärast II Riigivolikogu poolt 1940. aasta Eesti NSV Konstitutsiooni vastuvõtmist ja seniste Eesti riigiasutuste ümbernimetamist rahvakomissariaatideks. Eesti NSV RKN tegutses kuni 25. märtsini 1946. Seejärel reorganiseeriti asutus Eesti NSV Ministrite Nõukoguks.
Johannes Keskküla
Elulugu
1999. aastal valiti isa Johannes Tartu praostiks ja jäi sellele ametikohale oma surmani. Pärast Räpina kogudusepreestri kohusetäitja ametist vabanemist töötas lisaks kaplanina Tartu Vanglas.
Johannes Keskküla põhikoguduseks jäi kuni surmani Nõo kogudus, kuid hooldajapreestrina teenis ta veel Karksi-Nuia, Lalsi, Kavilda ja Põltsamaa õigeusu kogudusi, samuti pidas jumalateenistusi väliseestlastest õigeusulistele Stockholmis Püha Nikolai koguduses.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Moodustamine
Vastavalt 1940. aasta Eesti NSV Konstitutsiooni §-le 45 moodustati Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu Eesti NSV Ülemnõukogu poolt järgmises koosseisus:
Bari konföderatsioon
Taust
pisi|Bari konföderatsiooni rist pisi|Üks Bari konföderatsiooni vaimseid juhte [[Marek Jandołowicz ehk "isa Marek". Tundmatu kunstniku maal XVIII sajandist]] pisi|Bari konföderatsiooni marssal [[Michał Hieronim Krasiński Türgi saadikut vastu võtmas. January Suchodolski maal]]
Johannes Keskküla
Elulugu
2005. aastal kandideeris Tartus kohalike omavalitsuste valimistel Eesti Keskerakonna nimekirjas.
Joseph Dion Ngute
Karjäär
Ngute on omandanud Suurbritannia Warwicki ülikoolist õigusteaduse doktorikraadi. Aastal 1991 oli ta ühe Kameruni kõrgkooli rektor. Ngutest sai valitsuse liige aastal 1997 ning seda välisministri delegaadina. Märtsis 2018 sai temast vabariigi presidendi eriülesanneteminister.
Viljandi pärimusmuusika festival
pisi|[[Puuluup esinemas 2019. aasta Viljandi pärimusmuusika festivalil.]] pisi|[[Maarja Nuut esinemas 2016. aasta Viljandi pärimusmuusika festivalil.]] Viljandi pärimusmuusika festival, tuntud ka kui Viljandi folk, on iga-aastane pärimusmuusikaüritus, mis toimub alates 1993. aastast juulikuu lõpus Viljandis.
Bari konföderatsioon
Taust
Venemaa poolt heaks kiidetud kandidaat Rzeczpospolita troonile, Stanisław Poniatowski, alustas 1764. aastal poliitilisi reforme, mille eesmärgiks oli alla suruda seni riigis kehtinud šlahtademokraatia. Eriti suuri vastuolusid põhjustasid luterliku Preisimaa ja õigeuskliku Venemaa kavatsused anda Poola Krooni maadel ja Leedus elavatele teiseusulistele katoliiklastega võrdsed poliitilised õigused.
See plaan oli nii revolutsiooniline, et 1766. aastaks olid sellest loobunud isegi reformi algatajad – Czartoryskite pere. Sellest ajast peale oli Stanisław August poliitilises isolatsioonis ja võis tugineda üksnes Katariina II abile.
Viljandi pärimusmuusika festival
19. Viljandi pärimusmuusika festivali 2011. aastal külastas üle 20 000 inimese, lisaks jälgiti videoülekandeid internetis 3059 arvutist kokku 4472 tundi. Esines 42 ansamblit, nende seas Vägilased, Zetod ja Oort (Eesti), Trilok Gurtu (India) ning Hedningarna (Rootsi). Festivali pealkiri oli "Rütm ja pulss", rõhutades rütmilisuse tähtsust lisaks rütmipillidele ka teistel pillidel (viiulil, torupillil, kandlel, lõõtsal) mängitavas tantsumuusikas.
Festivali korraldab Eesti Pärimusmuusika Keskus. Alates 1999. aastast on festival pühendatud millelegi või kellelegi. Näiteks 1999. aasta festivaliga tähistati Eesti rahvamuusika koguja ja populariseerija August Pulsti 110. sünniaastapäeva. Festivalil käib esinejaid igast Euroopa kandist ja väljastpoolt kontinentigi.
Bari konföderatsioon
Taust
1767. aastal ületasid Rzeczpospolita piiri nelisada tuhat Vene sõdurit. Nende kaitse all moodustas Venemaa saadik Nikolai Repnin 20. märtsil 1767 teiseusuliste konföderatsioonid: Słucki konföderatsioon Leedu suurvürstiriigi aladel ja Toruńi konföderatsioon Poola Krooni maadel. Vastuseks sellele moodustasid katoliiklastest šlahtitšid 23. märtsil omakorda Radomi konföderatsiooni, mis oli suunatud Stanisław Augusti poliitika vastu. Selle kasutas kiiresti ära Repnin, suunates konföderatsiooni poliitika just nimelt Poniatowski vastu ja muutes tolle nii täielikult sõltuvaks Katariina II toetusest.
Joseph Dion Ngute
Isiklikku
Ngute on pärit peamiselt ingliskeelsest Edela-Kamerunist (endine Lõuna-Kamerun), kus ta on endiselt rahva seas mõjuvõimas poliitik.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Moodustamine
Eesti NSV RKN ülesanded olid:
Bari konföderatsioon
Taust
Võrdsuse küsimused jäid ka uuel seimil peamiseks lahkarvamuste allikaks. Repnin otsustas saadikuid hirmutada ja lasi Radomi konföderatsiooni liidrid röövida: 14. oktoobril võeti kinni Krakówi piiskop Kajetan Sołtyk, Kiievi piiskop Józef Andrzej Załuski, Poola krooni hetman Wacław Piotr Rzewuski ja tema poeg Seweryn. Hirmutatud saadikud otsustasid Vene saatkonna soovidele vastu tulla.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
ENSV RKN I koosseis
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu I koosseis aastatel 1940–1941:
Bari konföderatsioon
Taust
26. veebruaril võttis seim vastu põhiseaduse, mis muutis teiseusuliste võrdsed õigused Rzeczpospolita võõrandamatuks seaduseks. Selle sündmuse eel lahkusid tulevase Bari konföderatsiooni liidrid Varssavist.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Tegevus aastatel 1940–1941
Teise maailmasõja lahingute ajal Eestis Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu Eestis ei tegutsenud. Aastatel 1941–1944 oli Eestis Saksa okupatsioon ja Eesti Omavalitsus ning 18.–22. septembrini 1944 Otto Tiefi valitsus.
Bari konföderatsioon
Konföderatsiooni rajamine
pisi|vasakul|Bari konföderatsioonile alluva Krakówi konföderatsiooni pitser (1769)
Johannes Keskküla
Isiklikku
Johannes Keskküla oli abielus meedik Diana Keskkülaga. Abielust sündis neli last: tütred Veronika (1975) ja Vivika (1978) ning pojad Toomas (1983) ja Taaniel (1986).
Voroneži oblasti lipp
thumb|Voroneži oblasti lipp.
Voroneži oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Voroneži oblasti lipp.
Ametlikult võeti lipp kasutusele 5. juulil 2005.
Lipu kirjeldus
Voroneži oblasti lipuks on vapilipp, ristkülikukujulise punase kanga vardapoolsel küljel on kujutatud kollastest kividest mäge ning mäe nõlvalt langev kann, millest väljub vesi. Vesi ja kann on valged.
Lipu pikkuse ja laiuse suhe on 2:3.
Voroneži oblasti lipp aastatel 1997–2005
thumb|Voroneži oblasti lipp 1998–2005. 1997. aasta 7. juulil kinnitati Voroneži oblasti lipuks punane kangas, mille vardapoolses osas oli sinine vertikaalne laid. Lipp oli oma kujunduselt väga sarnane Vene NFSV lipuga, puudusid vaid sirp ja vasar ning täht vardapoolses ülanurgas. Ka lipu proportsioonid erinesid, oblasti lipul olid need 2:3.
Paula Hitler
Paula Hitler (21. jaanuar 1896 Hafeld, Austria – 1. juuni 1960) oli Adolf Hitleri noorem õde.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Tegevus aastatel 1940–1941
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu koosseis aastatel 1942–1944:
Paula Hitler
Paula isa oli Alois Hitler ja ema Klara Pölzl. Paula oli Adolfi õdedest-vendadest ainus, kes lapsepõlve üle elas.
Kuni Teise maailmasõja lõpuni töötas Paula sekretärina, samuti toetas teda Hitler Natsi-Saksamaa perioodil.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu
Tegevus aastatel 1940–1941
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu koosseis aastatel 1944–25.03.1946:
Bari konföderatsioon
Konföderatsiooni rajamine
Konföderatsioon loodi 29. veebruaril 1768 Baris. See oli suunatud teiseusuliste, Venemaa keisrinna Katariina II ja kuningas Stanisław August Poniatowski vastu, kes saadik Repnini abiga esindasid Venemaa huve.
Konföderaatide esimeseks parooliks olid Sołtyki sõnad wiara i wolność (usk ja vabadus), konföderatsiooniga liitusid aga reformide vastu olevad konservatiivid.
4. märtsil 1768, Püha Kazimierzi päeval, pandi alus sõjalisele konföderatsioonile.
23. märtsil 1768 võttis Senat vastu otsuse kutsuda kohale Venemaa väed, et suruda maha Bari konföderatsioon. Selle poolt hääletas 14 senati liiget, nende seas ka Poola priimus Gabriel Podolski, Poola krooni ülemlaekur Teodor Wessel, Poola krooni ülemmaarssal Franciszek Wielopolski ja Władysław Gurowski. Stanisław August Poniatowski oli valmis Senati otsusele alla kirjutama, "et näidata oma vagadust ja kõigutamatut ustavust Venemaale", isegi kui see oleks olnud vastuolus senati enamuse tahtega. 21. juunil 1768 kuulutas Krakówi vojevoodkonna marssal koos maanõukogu saadikutega välja Bari föderatsiooni toetava Krakówi föderatsiooni. Selsamal päeval andis Krakówi marssal Michał Czarnocki välja proklamatsiooni, kus kutsus kohalike maakondade esindajaid Podoolia linnas Baris loodud konföderatsiooniga ühinema. Proklamatsioon oli suunatud katoliiklastele, kuulutades, et "endas tuleb leida usk, et on parem kaotada elu, kui vaadata kurnatud katoliku usule ja näha sealjuures Isamaa sügavat hävingut". Samal aastal liitusid konföderatsiooniga Väike-Poola, Suur-Poola ja Ukraina, aastal 1769 ka Leedu.
Konföderatsioon kuulutas Seimi tagandatuks. Oktoobris kutsus see rahvast üles võitlusesse kuninga vasu, ühtlasi nõuti Vene vägede maalt lahkumist.
Konföderatsiooni juhid
Konföderatsiooni loomise algatajad olid Kamenetsi piiskop Adam Stanisław Krasiński ja Poola krooni õuemarssal Jerzy August Mniszech. Konföderatsiooni relvajõude organiseerisid: Michał Hieronim Krasiński (konföderatsiooni marssal Krooni aladel), Joachim Potocki (konföderatsiooni regimentarz Krooni aladel), Michał Jan Pac (konföderatsiooni marssal Leedu aladel), Józef Sapieha (konföderatsiooni regimentaz Leedu aladel), Józef Pułaski (konföderatsiooni vägede sidemarssal ja konföderatsiooni väeülema Kazimierz Pułaski isa), Wawrzyniec Potocki (Suur-Poola esindaja ja nõunik õigusalastes küsimustes, kroonimaade ja konföderatsiooni vägede regimentarz ja hiljem Krasiński asemel konföderatsiooni vägede üldjuht). 1768. aasta mais pidas Katariina II Preisi kuninga Friedrich Suurega nõu ja lasi seejärel konföderatsiooni juhid Michał Hieronim Krasiński ja Józef Pułaski röövida, lootes niiviisi liikumise peatada. Sel otstarbel kasutas ta Moldova Bunia juute, ent tema plaanid tulid ilmsiks.
Ukraina sündmused
pisi|Bari konföderatsiooni sidemarssal ja Püha Risti polgu ülem [[Józef Pułaski. Tundmatu kunstniku portree XVIII sajandist]] pisi|Kazimierz Pułaski Częstochowa all. [[Józef Chełmoński maal aastast 1875]] pisi|Bari konföderatsiooni lipp
Konföderaadid õhutasid riigis kodusõda ja kuulutasid võõrvägede riigist lahkumist ettekäändeks tuues sõja riigis peatuvale Vene armeele, mis oli seal baseerunud alates võimuvaakumist 1763. aastal. 9. juunil 1768 hõivasid vene väed koos kuningas Stanisław Augustile ustavate väesalkadega, kelle eesotsas oli regimentarz Franciszek Ksawery Branicki, Bari. Aadlikud otsustasid seejärel võitlust jätkata muudel Ukraina aladel, lootes toetuda naabruses asuva Türgi abile. Peagi alustasid sealseid haidamakid aga kohalike poola ja juudi soost elanike vastu suunatud tapatalguid (Umani veresaun, Koliivštšina). Verine mäss suruti peagi maha ja seda juhtinud kasakad Ivan Gonta ning Maksim Zaliznjak hukati.
Geopoliitiline olukord
25. september 1768 tõi kaasa selle, et Türgi kuulutas Venemaale sõja, mille ettekäändeks oli Venemaa vägede viibimine Poola pinnal. Samal ajal jagas Nikolai Repnin Rüütlite kooli kasvandikele 5555 tukatit (100 000 Poola zlotti), et tagada nende eemalejäämine Bari konföderatsioonist. Oktoobris asutati Białas Konföderatsioonide Üldraada – Generalność, mille eesmärgiks oli luua diplomaatilised sidemed Prantsusmaaga, saamaks sellelt sõjalist ja majanduslikku abi.
Nii Türgilt kui ka Prantsusmaalt saadav abi turgutas taas Bari konföderatsiooni. Sealt saadi raha, relvi ja sõjalisi instruktoreid (Prantsusmaalt saabus Poola Charles François Dumouriez). Konföderaatide saadikuks Versailles's oli Michał Wielhorski. Prantsusmaa sõdis sel ajal Kanada pärast Inglismaaga ja oli seega huvitatud teiste Euroopa suurvõimude nõrgestamisest. Austerlased lasid konföderatsioonil rajada uue peakorteri Prešovisse, hiljem asus see aga Cieszynis. Diplomaatiliste sidemete rajamisel mängis põhirolli Kamenetsi piiskop Adam Stanisław Krasiński (röövitud Michałi vend).
Novembris 1768 kuulutas Katariina II, et Poolas rikutakse ukrainlaste ja valgevenelaste õigusi, ja see on põhjus, miks Venemaa vägesid Poolas hoiab. Järgnes Poola saatkonna abipalve, mille järel saadeti Poola lisavägesid. Peter von Olitzi juhtimise all oli riigis seni olnud 15 000 Venemaa sõdurit, sellele lisandusid neli karabinjeeripolku ja neli jalaväepolku.
16. detsembril 1768 sõlmis konföderatsioon mitteametliku liidulepingu Osmani impeeriumi ja Krimmiga, kus lubati, et Venemaale ei anta enne asu, kui Poola vana riigikord on taastatud. Lepingu garandiks oli Prantsusmaa. Need riigid pidid ka tagama vastavalt 1711. aastal sõlmitud Pruti lepingule ette nähtud Rzeczpospolita sõltumatuse.
Paavstiriik ja Preisi kuningriik, keda sidus Venemaaga 1767. aastal sõlmitud liiduleping, säilitasid Bari konföderatsiooni suhtes ametlikult neutraliteedi. Mitmed konföderatsiooni juhid leidsid vajaduse korral Preisimaalt ka varjupaika. Paavst Clemens XIV mitte üksnes ei saatnud konföderaatidele hoiatusi, vaid tegi ka lühikese kõne kuninga toetuseks. Samal ajal laiendasid preislased sanitaartsooni Praszka, Rawiczi ja Wschowa all ja Poznańi ümbruskonnas. Preisi ohvitserid ostsid venelastelt välja vangilangenud konföderaate ja võtsid need oma sõjaväkke. Samal ajal sooritasid preisi väed ka rüüsteretki Rzeczpospolita aladele.
Sündmuste edasine käik
Peagi oli kogu riik ülestõusust haaratud. Eriti aktiivselt tegutsesid konföderaadid Suur-Poolas, kus neid juhtis Konsulaarnõukogu. Valgevene aladel toimus 1768. aasta oktoobris (15.–26. oktoobrini) ülestõus, mis lõppes Niasviži alistumisega. Sel ajal kogunesid peaaegu kõik Väike-Poola konföderaatide juhid Jan Mnizchile kuuluvasse Dukla lossi, et kavandada Rymanówi lähistel konföderatsiooni juhtide üldist konverentsi.
6. juulil 1768 valiti Sieniawa all sõjaväelaagriks konföderatsiooni marssaliks Nowotanieci pärija Jakub Ignacy Bronicki. Tema eestvedamisel võeti Dukla ja Sanoki piirkonna slahta üldkoosolekul, kus osales 6000 inimest, vastu otsus luua Sanokimaa konföderatsioon. Seejärel liikus vastne marssal Sieniawast Krosno peale, et viia konföderatsiooni jõud appi Krakówit kaitsvatele jõududele. Pärast linna langemist proovis ta kaitsta Waweli kindlust Vene vägede tormijooksu eest. 15. septembril andis ta konföderaatide liikumise piirkondliku juhina Väike-Poola šlahtitšitele korralduse vastu pidada, ise pages ta aga tänapäeva Slovakkiasse (toonane Ülem-Ungari), kus lõi sidemed Austria kantsleri Wenzel Anton von Kaunitziga. Vahetult pärast seda ta aga suri.
Samal aastal kaitses Kazimierz Pułaski koos 700 konföderatsiooni sõduri ja 800 tsiviilisikuga 17 päeva Berditšivi linna, tõrjudes tagasi kolm venelaste tormijooksu.
26. veebruaril 1769 toimus lahing Žvanetsi all, hiljem ka Okopis, milles osales Mihhail Kutuzov. Tabatud poolakad hukati.
Sándor Stern
Sándor Martin Stern (25. jaanuar 1924 Budapest – 24. juuni 2017) oli Eesti raamatuillustraator, loomamarkide kujundaja ja maalikunstnik.
Bari konföderatsioon
Sündmuste edasine käik
1769. aasta kevadel tegid Józef Bierzyński juhitud konföderatsiooni väed ebaõnnestunud katse vallutada Stará Ľubovňa lossi, mida kaitses Kazimierz Poniatowski. See andis austerlastele ettekäände Spiši alade hõivamiseks.
Sándor Stern
Ta oli mängufilmide "Vallatud kurvid" ja "Ohtlikud kurvid" kaasstsenarist.
Bari konföderatsioon
Sündmuste edasine käik
Konföderatsiooni tegevust segas suurel määral see, et Vene väed olid kogu riigi territooriumil. Nii ei ületanud maksimaalsed jõud, mida nad ühte kohta koondada said, 20 000 meest. 7. aprillil 1769 alustasid konföderaatide ühendatud relvajõud Barwineki küla lähistel koondumist ja neid hakkas juhtima ebaõnnestunult Krakówit kaitsnud Jerzy Marcin Lubomirski. Sinna saabus Podooliast ka Kazimierz Pułaski, kes oli vaatamata oma noorusele (ta oli 24 aastat vana) üks võimekamaid konföderatsiooni väepealikuid. See ühendatud laager oli üks suuremaid konföderatsiooni sõjaväelaagreid. Lubomirski andis Pułaskile Krakówi, Sanoki ja Sandomierzi piirkonna regimentarzi tiitli. Seal koostas Pułaski ka üleskutse, kus kutsus Karpaatide piirkonna šlahtitšeid üles võitlusele. Sama aasta aprillis valiti ta juhtima Poola jõudude rünnakut Jeltšaninovi juhitud Vene vägedele Iwla all. pisi|vasakul|Hesseni maakrahv [[Friedrich II (Hessen-Kassel)|Friedrich II oli mõnede Bari konföderatsiooni liikmete meelest pärast Stanisław August Poniatowski kõrvaldamist parim kandidaat Poola troonile. Johann Heinrich Tischbeini maal (1770)]]
Sándor Stern
Isiklikku
Ta ema oli eestlanna ja isa ungarlane. Tema vend Károly Stern oli Tallinna loomaaia direktor. Tema abikaasa oli luuletaja Eda Stern (1929–2021), äi oli Mihkel Laid.
Bari konföderatsioon
Sündmuste edasine käik
Lahingud toimusid ka Lvivis, 8. augustil Leskos Hoszówi all (seal sai haavata Kazimierz Pułaski nõbu Franciszek Pułaski, kes hiljem, 16. augustil saadud haava tõttu suri ja ameti Lesnosse), Odrzykońi lossi all (Krosno lähistel), Samoklęskis ning Dębowiecis. 15. septembrilsai Łomazy all surma Kazimierz Pułaski vend Franciszek Ksawery Pułaski, kes maeti koos teiste Włodawast pärit sõduritega ühisesse hauda.
Poznańi piiskop Andrzej Stanisław Młodziejowski koostas Venemaa saadiku mõjutusel paavsti juubeli puhul 2. ja 17. veebruaril 1770 manitsuskirjad, kus häbimärgistas nende nimesid, kes "usu ja isamaa reeturitena" julgesid kahelda kuninga vagades ning heades kavatsustes ja olla ühte meelt Bari konföderatsiooni esindajatega.
5. aprillil 1770, pärast lahingut Jedlicze all, kokkupõrkeid Nowy Żmigródi all ja lahingut Siepietnica all, rüüstasid 2000 Ivan Drevici juhitud konföderaate jälitavat Vene sõdurit Bieczi linna, eriti aga sealset frantsisklaste kloostrit, kusjuures mitmed mungad tapeti. Jälitatavad konföderatsiooni väed pääsesid aga Dukla mäekuru kaudu pakku, taandudes Slovakkias Szańce mäel asuvasse kindlustatud laagrisse. Juhatus leidis varju Prešovis, kust nad said Madal-Beskiidides taas üle piiri minna, nii et see piirkond kujunes neile mugavaks sissisõja pidamise piirkonnaks. Sama aasta 18. aprillil kohtusid Nowy Sączi lähistel Łomża marssal Kazimierz Pułaski, Zatori ja Oświęcimi piirkonna marssal Tomasz Wilkowskiga, et arutada Czarny Dunajeci ja Kaniecna vahel asuvate ülestõusnute abistamist. Samal ajal toimusid kokkupõrked Stary Sączi all. Lahingus Izby all osalesid Gostyńi marssali Michał Dzierżanowski juhitud väesalk, aga samuti ka Sochaczewi ja Varssavi väesalgad. 1770. aasta mais mõisteti Krakówis süüdi ja hukati Józef Bierzyński, kelle reeturlikkuse tõttu langes venelaste kätte 300 sõdurit ja enam kui kakskümmend Bari konföderatsiooni ametnikku. 1770. aasta juulis jäi Kazimierz Pułaski Muszynka ning Konieczna küla all 1000–2000 mehega laagrisse, püüdes Ivan Drevici vägesid lõksu meelitada. Vene väed võitsid samal ajal ülestõusnuid lahingus Blechnarka all.
3.–4. augustil ründasidki konföderatsiooni väed Izby ja Wysowa all Vene vägesid, aga Drevic sundis Pułaski taas Ungari aladele taganema. Sealjuures kaotas Drevic 179 sõdurit. Pułaski ise taganes pärast kaotust Wysowa all Zborivisse, kust suundus taas Stary Sączi ümbruskonda. Seal rajasid tema väed kindlustatud laagrid Radoszyce, Barwineki, Muszynka, Izby (seal asus Kazimierz Pułaski mõis), Blechnarka, Konieczna, Czeremcha ja Grabi all, neist suurim oli viimane. Et pidada Blechnarka ja Izby vaheliste laagrite vahel sidet, kasutas Pułaski Lackowa mäge lipusignaalide edastamiseks, seetõttu sai see rahva seas tuntuks kui Pułaski tuulelipp.
Kuna kuningas ei soovinud konföderaatidega läbirääkimisi pidada, leppisid konföderaadid 1770. aasta 13. oktoobril Prešovis kokku, et Stanisław August Poniatowski tuleb troonilt tõugata. Nad püüdsid edutult endi poole meelitada Poola printsi Karl Christian Josephit, soovides just temas näha uut Poola kuningat. Kazimierz Pułaski oli aastail 1762–1763 Karl Christianiga Miitavis (tänapäeva Jelgava) kohtunud. Kuramaa hertsogiriik oli toona formaalselt Poola vasall, ent Venemaa pidas seda oma mõjusfääri kuuluvaks. Katariina II oli määranud August III poja Karl Christiani sealseks hertsogiks. Ajal, mil Pułaski Miitavit külastas, olid linna sisse piiranud aga Vene väed ja hertsog ise saadeti pagendusse.
16. mail 1771 määras Stanisław August kuninglike polkude ja auvahtkonna etteotsa Vene vägede juhi Poolas Ivan Veimarni ja Franciszek Ksawery Branicki, et need viiks nood võitlusse konföderaatide vastu. Sellel eesmärgil sai ta Venemaa saadikult Kasper von Saldernilt väikese summa raha.
Paljud konföderatsiooni liikmed langesid lahingutes, näiteks hukkus Bari konföderatsiooni Połacki piirkonna marssal Kajetan Michał Sapieha. Pärast seda, kui tema vend Józef Sapieha 1769. aasta teisel poolel Leedu pärast peetud lahingutes kaotuse osaliseks saanuna Preisimaale pages, võttis ta sealsete konföderatsiooni vägede juhtimise üle, aga langes siis 23. mail 1771 Lanckorona all, kui tema vastas olevaid vägesid juhatas Aleksander Suvorov. Sealsed väed pidasid aga veel 18. juunil 1771 polkovnik Kieniewiczi ja major Kutacki juhtimisel Marcikowica all venelastega lahingut.
Szymon Kossakowski sooritas oma 4000 mehe suuruse väesalga eesotsas 1771. aasta juulis ja augustis mitmeid julgeid reide Leedu ja Valgevene aladele, mille käigus ta hävitas Vene vägede liikumisteedel asuvaid sildu, purustades selle sidevõrgustikku ja takistades moonavedu. Lõpuks ületas ta Vene piiri ja tungis oma salgaga Smolenski ümbruskonda.
1771. aasta oktoobris tegi konföderaatide ülemjuhataja Michał Jan Pac Kazimierz Pułaskile ülesandeks organiseerida kuninga röövimine ja tema Jasna Górasse toimetamine. Röövi ettevalmistamisel osales ka paavsti nuntsius Rzeczpospolita aladel Angelo Maria Durini. 3. novembril 1791 ründasidki konföderaadid Varssavis Miodowa tänaval kuninga tõlda ja toimetasid peast haavata saanud valitseja linnast välja. Teel suutis kuningas ühe oma röövijatest kahetsema panna ja see aitas tal Marymontis asunud veskist varjupaika leida. See rünnak kuningale tõi kaasa selle, et seni konföderatsiooni tegevust pooldanud ülejäänud Euroopa riigid lõpetasid oma toetuse.
Konföderatsiooni pärand
pisi|vasakul|[[Wacław Pawliszaki maal "Taplus teel"]] pisi|[[Józef Brandti maal "Bari konföderatsioon"]] pisi|[[Józef Brandti maal "Bari konföderatsioon mõisa kaitsmas" ("Obrona zaścianka przez konfederatów barskich")]] pisi|Bari konföderatsiooni sõdur pisi|Vene vägede [[grenaderid ja musketärid aastast 1762]] pisi|[[Józef Sawa-Caliński soomuskrae]] pisi|Medal mälestamaks kuningas Stanisław August Poniatowski röövimist 1771. aastal pisi|Bari konföderatsiooni ratsaväelase munder
Ülestõusu kajastasid oma loomingus ka mitmed kirjanikud, nende seas Juliusz Słowacki, kes kirjutas sel teemal loo jutu "Ksiądz Marek" (Isa Marek) ja tuntuma "Pieśnią konfederatów" (Konföderaatide laul), aga samuti ka näidendi "Sen srebrny Salomei" (Salomea hõbedane unenägu). Konföderatsioonist kujundas rahvusliku müüdi aga Adam Mickiewicz oma 1833. aastal ilmunud teoses "O ludziach rozsądnych i ludziach szalonych" (Mõistlikud inimesed ja meeletud inimesed), milles ta kirjeldab seda kui esimest poolakate rahvuslikku ülestõusu, mis pani aluse rahvuslike ülestõusude korduvale mustrile, kus rahvast ühendavad religioossed sümbolid ja loosungid vabadusest.
Vara (täpsustus)
Vara võib olla ka kohanimi:
Bari konföderatsioon
Tagajärjed
Konföderatsiooni poolel osales lahingutes üle 100 000 inimese ja konföderaadid pidasid oma vastastega üle 500 lahingu. Kuningas Stanisław August Poniatowski hindas oma kõnes 29. augustil 1779 konföderatsiooni kaotuste suuruseks 60 000. Vene saadiku Nikolai Repnini hinnangul saadeti Siberisse 14 000 konföderaati, ülejäänud vangi võetud konföderaadid sunniti liituma Vene sõjaväega. Venelased lõid vangide jaoks koonduslaagrid Varssavi Praga linnaossa ja Polonnesse tänapäeva Ukraina aladel, kust siis võetud vangid edasi Kiievisse, Smolenskisse, Orjoli, Tuulasse, Kaasanisse ja Tobolskisse saadeti. Kuna venelased hukkunute üle arvestust ei pidanud, siis pole meil tegelikku ohvrite arvu ilmselt võimalik teada saada.
Naabermaade propaganda kasutas konföderatsiooni tegevust ettekäändena, et alustada esimest Poola jagamist. Otsus Poola jagamiseks tehti juba 1771. aasta keskpaigas, aga Venemaa saadikul Poolas Kaspar von Saldernil soovitati Poola võime sellest mitte teavitada.
Tänapäeval kritiseerivad mitmed ajaloolased, näiteks Jacek Jędruch, konföderaatide sallimatust, eriti nende suhtumist usuvabadusse. Paljude poolakate jaoks on konföderatsioon aga riiklik müüt, mida on aidanud kujundada mitmed kirjanikud nagu Henryk Rzewuzki, kujutades konföderaate õilsate neitsi Maarja rüütlitena. Isamaa, usu ning vabaduse märtritena on neid kirjeldanud ka romantilised poeedid nagu Adam Mickiewicz, Juliusz Słowacki ja Zygmunt Krasiński.
Mitmesugust
Krakówis Uniwersytet Jagielloński muuseumis on hoiul vanim säilinud poola munder. See kuulus Bari konföderatsiooni ratsaväelasele Romualdz Lisickile ja seda kasutati aastatel 1768–1772. Praegu võib seda näha Krakówi rahvusmuuseumis.
Lahingud
Sõjategevuse ajal Bari konföderatsiooni vastu toimus üle 500 lahingu, aga kuna konföderatsioon ei suutnud kunagi suuri jõude ühte kohta kokku koguda, siis olid need oma mastaabilt väikesed. Mõningad neist olid:
Mälestamine
1990. aastal avati Varssavis Tundmatu Sõduri haua juures mälestustahvel Bari konföderatsiooni liikmetele kirjaga: "BARI KONFÖDERATSIOON 29. II 1768 – 18. VII 1772".
Urita
Urita on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koonga valda.
An-Najafi kubernerkond
An-Najafi kubernerkond on 1. järgu haldusüksus Iraagis.
🇮🇶
Juudi vähemusrahvuse IV kultuurnõukogu
Juudi vähemusrahvuse IV kultuurnõukogu valiti 7. ja 8. juunil 1936.
Bioaktiivne ühend
Bioaktiivse ühendi tähendus on eri teadusharudes pisut erinev:
Jack Davenport
pisi|Jack Davenport 2007. aasta mais Jack Arthur Davenport (sündinud 1. märtsil 1973 Stuffolkis) on inglise näitleja.
Elukäik
Jack elas oma elu esimesed seitse aastat Ibizal koos vanemate Maria Aitkeni ja Nigel Davenportiga, kes on samuti näitlejad. Kui Jack oli seitsmene, lahutasid ta vanemad abielu ning poiss saadeti Dragoni internaatkooli. Seejärel õppis ta Cheltenhami ülikoolis.
Davenporti onu Jonathan Aitken on poliitik.
Radar
pisi|ARPA radar [[Kwajaleini atollil]] pisi|Radareid kasutatakse ka lindude [[ränne|rände uurimiseks, need võimaldavad jälgimistegevust ka öösel. Kaasaegsed lindude jälgimise radarid (vasakul horisontaal- ja paremal vertikaalradar) võimaldavad koguda teavet lindude rändeaktiivsuse, selle fenoloogia, lennukõrguse ja seoste kohta keskkonnatingimustega. Radarseirega on leidnud kinnitust asjaolu, et lindude öine ränne on aktiivseim pilvitu tähistaevaga ning on selgunud ka, et ligikaudu pool kogu rändest leiab aset öötundidel. Pildil olevate radaritega seiratakse lindude rännet Tartu Ülikooli Eesti Mereinstituudi välibaasis Kihnus, Eesti Energia AS tellimusel, et välja selgitada lindude rännet vähem segavaid merealasid tuuleenergeetika arendamiseks]] Radar (varem ka RADAR; inglise keeles radio detection and ranging, 'raadiojälgimine ja kauguse määramine') on õhuruumi raadioseireseadeldis ehk raadiolokaator, mis toimib elektromagnetkiirguse, siin raadiolainete levimise põhimõttel ruumis. Raadiolokaatorit kasutatakse ruumis või veepinnal asuvate objektide avastamiseks ning nende kauguse, kõrguse, kiiruse ja liikumise suuna määramiseks.
Jack Davenport
Elukäik
Jack Davenport on abielus näitleja Michelle Gomezega.
Lembit Kees
Lembit Kees (1. aprill 1931 Jälevere, Taevere vald – 4. oktoober 2000 Pärnu) oli eesti näitleja.
Radar
Eristatakse kolme liiki radareid:
Jack Davenport
Karjäär
Davenporti näitlejakarjäär algas täiesti juhuslikult. Ta oli võtnud ühe aasta ülikoolist vabaks ja osales suvisel draamakursusel, kus teda märkas lavastaja Clwyd Theatr Cymru. 18-aastaselt sattus ta Walesi, kus ta hakkas esinema väikerollides näidendis "Hamlet". Seal sai ta tuttavaks Rhys Ifansiga ("Notting Hill").
Red Star Enterprises
Red Star Enterprises Limited on Gibraltaril registreeritud ettevõte, mis tarnib kütust Ameerika Ühendriikide sõjalistele rajatistele Afganistanis ja Kõrgõzstanis. Ettevõtte ametlik aadress on Londonis.
Jack Davenport
Karjäär
Aasta hiljem läks ta ülikooli East Anglia Ülikooli õppima filmikunsti ja inglise kirjandust. Ta proovis ülikoolis olles mitu korda näitlemist, kuid ei olnud sellest piisavalt huvitatud. Näitlemise asemel soovis ta saada pigem liikmeks filmi meeskonnas, kes jääb kaamera taha. Kuid pärast ülikooli lõpetamist veenis Davenporti ema teda kirjutama kirja John Cleese'ile ja küsima osa tolle uues filmis "Fierce Creatures". Seda siiski kaamera taga esialgu. Cleese aga toimis vastupidi ja saatis Davenporti kirja edasi näitlejate osakonda. Kuigi Davenporti roll filmis oli väga väike, sai ta siiski kaamera ees esinemise kogemuse.
Red Star Enterprises
Red Star on Bagrami õhuväebaasi kütusega ainuvarustaja. Lepingu väärtus on üle miljardi dollari. Lepingu sai Red Star ilma avaliku hanketa.
Radar
Radari saatja pöörlevast suundantennist kiirguvad kitsasse ruuminurka elektromagnetlaine impulsid. Elektromagnetilise laine dielektrilise ja magnetilise läbitavuse erinevuse tõttu keskkonnas on ka peegeldused sealt erineva tugevusega. Peegeldunud raadiolaine võetakse vastu enamasti sama radari vastuvõtuantenniga. Peegeldunud raadiolainete energia moodustab tavaliselt 10−19 kuni 10−3 saatja kiirgusenergiast.
Jack Davenport
Karjäär
Järgmisena sai näitleja osa BBC draamaseriaalis "This Life". Selle rolliga tõestas Davenport ennast näitlejana.
Lembit Kees
Lembit Kees oli pärit taluniku perekonnast. Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja õppis 1952–1955 Draamateatri õppestuudios. Lembit Kees töötas Endla teatris 1957–1984 näitlejana ja 1995–2000 tulevalvurina.
Radar
Radar töötab impulssrežiimis võimsusega kuni mitukümmend MW. Objekti leidmiseks muudetakse antenni suunda, radari ekraanilt jälgitav peegeldunud impulsi hilistus on võrdeline objekti kaldkaugusega (1 mikrosekund vastab 150 m). Ekraanidena kasutatakse tavaliselt elektronkiiretorusid (tänapäeval LCD või muud ekraanid), mille ekraanile on kantud kaugusringid ja äärele asimuudiskaala. Objekti asimuut määratakse suunal, mil objektilt peegeldunud signaal on maksimaalne.
Jack Davenport
Karjäär
Nüüdseks on Davenport näidelnud paljudes edukates filmides ja seriaalides, sealhulgas "The Talented Mr. Ripley", "Coupling", "Ultraviolet" ning hiljutises kassahitis "Kariibi mere piraadid: Musta pärli needus" ja selle järgedes.
Radar
Üheaegselt impulsi kiirgumisega hakkab indikaatori ekraani keskmest radiaalselt liikuma elektronkiire tekitatud helendav täpp; selle heledus on võrdeline saabuva impulsi tugevusega ning kaugus keskpunktist võrdeline ajaga, mis impulsil kulub objektini ja tagasi jõudmiseks. Antenni pöörlemise tõttu kiirgub iga impulss eelmisega võrreldes väikese nurga all ja sama nurga võrra pöördub ka kiir indikaatori ekraanil. Nii saadakse ekraanil erisuguse heledusega täpid. Doppleri efekti põhjustatud peegeldunud signaali sageduse muutus võimaldab määrata objekti radiaalsuunalist kiirust ja välistada seisvate objektide kujutisi. Raadiolained peegelduvad seda tugevamalt, mida suurem on objekt või mida parem on vastuvõtuantenn.
Red Star Enterprises
2010. aastal oli Red Stari kütuseäri kaitseministeeriumiga USA Kongressi uurimise all.
Khmeeri keel
Khmeeri keel (ka keskkhmeeri keel; phéasa Khmêr ភាសាខ្មែរ) on moni-khmeeri keelkonda kuuluv keel, mis moodustab eraldi keelerühma (khmeeri keeled). Ta on vietnami keele järel suurima kõnelejate arvuga keel Austroaasia hõimkonnas.
Red Star Enterprises
Ettevõtte on lähedalt seotud Manasi transiidikeskust lennukikütusega varustava Mina Corporationiga. Varem varustas Manasi transiidikeskust Red Star. Väidetavasti omas Red Star korruptiivseid sidemeid 2005. aastal kukutatud president Askar Akajevi perekonnaga.
Khmeeri keel
Traditsiooniliselt ühtseks peetud khmeeri keel jaotatakse mõistetavuse printsiibi järgi keskkhmeeri keeleks ja põhjakhmeeri keeleks. Traditsiooniliselt on põhjakhmeeri keelt peetud khmeeri keele põhjamurdeks.
Red Star Enterprises
Red Stari ja Mina omanikering on pikka aega olnud selgusetu. Omanikeks on peetud varem Biškekis baari (American Bar and Grill) pidanud Douglas Edelmani ja tema kirgiisist äripartnerit Erkin Bekbolotovit. Pentagoni avaldatud dokumentide kohaselt pole ametlik omanik mitte Edelman, vaid tema abikaasa Delphine Le Dain. Äri tegevjuht on alates 2003. aastast erus luureohvitser ja endine USA sõjaväeatašee Biškekis Chuck Squires, kes on tegutsenud ka CENTCOMi nõunikuna Kesk-Aasia küsimustes.
Khmeeri keel
Kambodžas, kus elab enamik keele kõnelejaid, on keskkhmeeri keel ametlik keel.
Red Star Enterprises
Alates 2002. aastast on DLA-Energy sõlminud Mina ja Red Stariga Manasi baasi varustamiseks neli lepingut koguväärtusega üle 2 miljardi dollari.
Khmeeri keel
Khmeeri keelt räägivad khmeerid.
Khmeeri keele vanimad kirjalikud mälestised pärinevad 6. või 7. sajandist.
Khmeeri kiri (âksâr Khmêr), mida kasutab keskkhmeeri keel, põhineb iidsel India lõunaosas levinud pallava kirjal. Põhjakhmeeri keel kasutab tai kirja.
Khmeeri keelt on oluliselt mõjutanud sanskriti ja paali keel, eriti suurte mõjudega on õukondlik ja religioosne keelekasutus. Naabruse tõttu on khmeeri keel mõjutanud tai, lao, vietnami ja tšaami keelt ning need omakorda khmeeri keelt.
Erinevalt naabruskonna keeltest (sealhulgas tai keel, lao keel ja vietnami keel) ei ole khmeeri keel toonikeel. Keeles esineb aspiratsioon.
Radar
Sarnane süsteem on lidar (Light Detection And Ranging) elektromagnetkiirguse valguskiirguse (optilistel) sagedustel, milles kasutatakse lasereid. Laseri lainepikkus on raadiolainest tublisti väiksem. Lainepikkuse ja optilise süsteemi apertuuri suhe rubiinlaserist väljuva valguskiire jaoks on märksa väiksem kui sama suhe raadiolainete ja näiteks 100-meetrise diameetriga radarpeegli korral – laserikiirega on objekti asukoha täpne kindlaksmääramine radari ees suur eelisega. Paraku muudavad atmosfääris olev niiskus (pilvisus, udu) ja suits laserkiire kasutamise hajumise tõttu sageli vähe tõhusaks.
Ajalugu
2. aprillil 1935 patenteeris Šoti füüsik Sir Robert Watson-Watt radari tööpõhimõtte (radio detection and ranging). Esimesed radarid ehitati Robert Watson-Watti juhtimisel Suurbritannia saare idarannikule, mis olid mõeldud õhuruumi kaitseks ja võimaldasid avastada lennukeid juba 75 miili kauguselt.
Teise maailmasõja ajal olid radarid tugeva kaitsesüsteemi tähtsaks osaks Saksa Luftwaffe pommituslennukite rünnakute vastu. Sõja lõpus kasutati ka mobiilseid lennukitele paigutatud radareid, mis tegi lõpu Saksa allveelaevade laiutamisele Atlandi ookeani vetes.
Radari arengu tähtsaks teetähiseks saab pidada magnetroni leiutamist Birminghami ülikoolis 1940. aasta algul. Magnetron võimaldas inglastel kasutada oma radarites palju kõrgemat raadiosagedust kui sakslastel suurtes kohmakate antennidega radarites. Magnetron on kõigi hilisemate radari arenduste tuumikseadeldis.
Hans Egon Engell
Hans Egon Theodor Otto Martin Engell (15. november 1897 Hof Selmsdorf – 16. august 1974 Bad Salzdeutfurth) oli Saksamaa poliitik.
Al-Muthanná kubernerkond
Al-Muthanná kubernerkond on 1. järgu haldusüksus (kubernerkond) Iraagis.
Viited
🇮🇶
Estados
thumb|300px|NASA pilt Estadose saarest Estados (hispaania keeles Isla de los Estados 'Staatide saar') on saar Argentina äärmises lõunaosas Tulemaa saare idaotsast Mitre poolsaarest idas. Tulemaa saarest lahutab teda 24 km laiune Le Maire'i väin.
Saar kuulub Tulemaa provintsi koosseisu.
Saare geograafilised koordinaadid on umbes 54º (54º49') S ning 63º 47' kuni 65º 46' W.
Saar jääb Ushuaiast umbes 240 km, Río Grandest umbes 200 km kaugusele ja Falklandi saartest umbes 400 km kaugusele.
Saare pindala on umbes 534 km². Saare pikkus lääne-idasuunas on 63–65 km, laius 500 m kuni 15–16 km.
Saare idapoolseim punkt on San Juani neem (Cabo San Juan), teistel andmetel Leguizamo neem (Punta Leguizamo). Kõige läänepoolsem punkt on Cuchillose neem (Punta Cuchillos). Üks neemedest on Rinoceronte neem.
Saarest põhja pool on väiksemaid saari, sealhulgas Observatorio saar ja Goffré saar. Lahtede seas on Flindersi laht põhjakalda lääneosas, Capitán de Canepa laht lõunakalda lääneosas ja Blossomi laht lõunakalda idaosas. On ka Franklini laht, Crossley laht ja San Antonio laht.
Nimi
Saar on nime saanud 1615 oma avastajatelt Willem Schoutenilt ja Jacob Le Maire'ilt Ühendatud Provintside Vabariigi generaalstaatide järgi ('Staatide Isandate maa'). Kui Hedrick Brouwed 1643 avastas, et tegu on saarega, pani ta selle nimeks Staaten Eylandt ('Staatide saar')).
Rannajoon
Rannajoon on liigendatud fjordide, abajate ja lahtedega.
Pinnamood
thumb|250px|Estadose maastik, [[Puerto Cook ]] Saar on peaaegu kõikjal väga mägine, järskude nõlvade ja teravate tippudega ning paljude liustikuorgude ja järvedega. Saare mäed on Andide jätk.
Kaljusel rannal on sügavaid nõgusid.
Veestik
Mägedes on järvi.
Taimed
Taimkatte moodustavad igihaljad kaselehise lõunapöögi ja Winteri vürtskoorepuu metsad ning hõredama metsaga kohtades okaspõõsad (eriti Darwini kukerpuu), lopsakas alustaimestikus domineerivad sõnajalad, samblikud ja samblad.
On ka turbarabasid ja mereäärseid aasu.
Loomad
Saarele on introdutseeritud kodukitsi (Luis Piedra Buena poolt (1868 või 1872)) ja punahirvi (1973).
Kitsi toodi algul sisse 40. Nad on paljunenud inbriidingu tingimustes inimese sekkumiseta ning saarel aklimatiseerunud (kohanenud); teadaolevalt elutsevad nad ainult saare lääneosas. Saare kitsede asurkonda uuritakse igakülgselt Manuel Patricio Ghirardi juhtimisel.
Reservaat
1991. aastal kuulutati saar reservaadiks (Reserva Provincial Ecológica, Histórica y Turística). Teistel andmetel hõlmab reservaat 8300-hektarilise ala, kuhu kuulub ka väikesi saari, sealhulgas Año Nuevo saared.
Ajalugu
thumb|Üks saare avastajatest, [[Willem Shouten, oli Hollandi navigaator]] Saare avastasid 1616 (25. detsembril 1615) laevalt Concordia Willem Shouten ja antwerpenlane Jacob Le Maire, kelle järgi on nime saanud ka Estadost Tulemaa saarest lahutav Le Maire'i väin. Nad nimetasid selle Staatide Isandate maa ega teadnud, et tegemist on saarega. Hollandi kapten Hedrick Brouwed sõitis 1643 ümber saare ning pani sellele nimeks 'Staatide saar'.
Argentina meremees Luis Piedra Buena, kes oli juba päästnud rühma saksa merehädalisi, ehitas 1862 Puerto Cooki lähedale pelgupaiga (vooditega majakese). Ta maalis ühele Hoorni neeme kaljumäele: "Estadose saarel aidatakse merehädalisi." Tol ajal oli läheduses keskmiselt kaheksa laevahukku.
Piedra Buena korraldas saarel aastaid hülgeõli tootmist. Ta oli esimene argentiinlane saarel.
Puerto de San Juan del Salvamentos (San Juan del Salvamiento sadama sissepääsu juures) oli 25. maist 1884 kuni 1899. aastani (või oktoobrini 1902) tuletorn, mis inspireeris Jules Verne'i romaani "Maailma otsa tuletorn" ("Le Phare du bout du monde"; 1905). See oli Argentina riigi esimene tuletorn. Tuletorn rajati sellepärast, et sealt möödus meretee ümber Lõuna-Ameerika ning laevahukud olid selles piirkonnas sagedased. Tuletorni asukoht oli ebaõnnestunud, sest tuli ei paistnud teiste saarte tagant hästi välja. Ka ilmastik tegi tornile kahju. Uus tuletorn rajati Observatorio saarele.
Aastatel 1899–1902 oli saarel sõjaväevangla (Puerto Cookis).
Vastaba
Vastaba on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koonga valda.
Şalāḩ ad-Dīni kubernerkond
Şalāḩ ad-Dīni kubernerkond on 1. järgu haldusüksus (kubernerkond) Põhja-Iraagis. Seda läbib üks Iraagi kahest suurimast jõest Tigris. Şalāḩ ad-Dīni kubernerkonna keskus on selle suuruselt teine linn Tikrīt, kus elas 2003. aastal 180 000 inimest. Kubernerkonna suurimas linnas Sāmarrā’s oli 2003. aastal ÜRO hinnangul 348 700 elanikku.
Şalāḩ ad-Dīni kubernerkonna ala kuulus 1976. aastani Baghdadi kubernerkonda. Uus kubernerkond sai nime kurdi päritolu Şalāḩ ad-Dīni ehk Saladini järgi, kes 12. sajandil rajas Aijubiidide dünastia, valitses sultanina Egiptust ja Süüriat ning lõi Euroopa ristisõdijaid Hattini lahingus (tänapäeva Iisraeli aladel).
pisi|tühi|Sāmarrā’ Suur Mošee koos spiraalminaretiga on üks tuntumaid vaatamisväärsusi Şalāḩ ad-Dīni kubernerkonnas
Kubernerkond on üks Iraagi vanima püsiasustusega piirkondi, kus on rikkalikult ajaloo- ja kultuurimälestisi ning arheoloogilisi leiupaiku. UNESCO maailmapärandi nimekirja on kantud Sāmarrā’ linn (2007) ja Assüüria muistne pealinn Assur (2003). Şalāḩ ad-Dīni kubernerkonda, Tikrīti lähistele jääb ka Iraagi endise diktaatori Saddam Husseini sünnilinn Al-Awja.