cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Baincthun
Põllumajandus- ja karjäärivald, u. 6,4 km Boulogne-sur-Merist kagus, teede D341 ja D234 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Pavel Marin
Pavel Marin (sündinud 14. juunil 1995 Keilas) on Eesti jalgpallur. Ta mängib ründava poolkaitsjana Eesti Premium liiga klubis Viljandi JK Tulevik.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Marin 29. mail 2016 Balti turniiril Leedu vastu. Esimese värava lõi ta 22. novembril 2016 Antiguale ja Barbudale.
Klubi
''Uuendatud seisuga 19. november 2017''
Koondis
''Uuendatud seisuga 7. jaanuar 2018''
Õilme
Õilme on eesti naisenimi.
2021. aasta seisuga oli Õilme Eestis esinemissageduselt 488. naisenimi. 1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Õilme 227 naisel. Õilme oli keskmiselt 75 aasta vanune (mediaanvanus oli 75). Kõige populaarsem oli eesnimi Õilme vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 15,71.
Vimma tänav
Vimma tänav sai nime 14. juunil 1996. Tänav on saanud nime kalaliigi vimma järgi.
Õilme
Nime Õilme nimepäev on 13. mai.
Katriņa kirik
Katriņa kirik on luteri kirik Lätis Limbaži piirkonnas Viļķene vallas Viļķenes. See oli Katriņa kihelkonnakirik.
Esimene kirik rajati piirkonda XVII sajandil, esimest korda on seda mainitud aastal 1624. Aastal 1669 koostatud visitatsiooniprotokollis seisab, et selle rajasid omaalgatuslikult kohalikud talupojad, kelle jaoks teekond Lemsalu kirikusse oli liiga pikk. Aastal 1742 rajati vana asemele uus puidust kirik, mis asus tänapäevases asukohas, kiriku varasem asukoht oli tõenäoliselt Baznīckalniņši küngas praeguse kiriku lähistel.
Praegune kirikuhoone rajati Riia linna eestvõtmisel aastal 1867. Kiriku projekteeris Johann Daniel Felsko. Aasta hiljem valmistas meister Augusts Martins kirikule oreli. Juba aastal 1875 algasid kirikus ümberehitustööd, uue välimuse sai kiriku altariosa ja lisati kaks käärkambrit. Kirikukell valati aastal 1910.
Ramma mõis
Ramma mõis (saksa keeles Ramma) oli rüütlimõis Koeru kihelkonnas Järvamaal.
Mõisa omanikud olid Rosenid.
Gedimiinid
pisi|Gedimiinide vapp (Gedimiinide sambad) Gedimiinid (leedu keeles Gediminaičiai, poola keeles Giedyminowicze) oli dünastia, mille esindajad valitsesid 14.–16. sajandini Leedu suurvürstiriiki.
Dünastiale pani aluse Gediminas (1275–1341).
Dünastia ühe haru moodustasid Jagelloonid.
Must nahkhiirelill
Must nahkhiirelill (Tacca chantrieri) on õistaimeliik dioskooriliste sugukonnast.
Levik
Must nahkhiirelill on levinud Kagu-Aasia troopilistes piirkondades, sealhulgas Tais, Malaisias ja Lõuna-Hiinas, aga ka Kambodžas, Indias, Laoses, Myanmaris, Sri Lankal ja Vietnamis.
Kirjeldus
Must nahkhiirelill on mustade nahkhiirekujuliste õitega, mis võivad olla kuni 30 cm läbimõõduga, ja taimel on "vurrud", mis võivad olla kuni 70 cm pikkused. Taim võib kasvada kuni 90 cm kõrguseks. Väiksed üksikud, kuue kroonlehega, kellukakujulised õied on koondunud palja õitseva varre tippu. Tegemist on orhideetüüpi taimega. Nahkhiirelille perekonda kuulub kümme liiki, millel on erinev värvus ja suuruse. Must nahkhiirelill on osaliselt isetolmlev. Nahkhiirelilledel on sapromüiofiilne sündroom: õite värvus ja lõhn jäljendavad mädanevat orgaanilist ainet ning risttolmlemist vahendavad sellisel juhul kärbsed. Tumedat värvi õied ja suured kandelehed on tõenäoliselt seotud kärbse tolmeldamisega.
Kasvunõuded
Must nahkhiirelill eelistab varju ja kõrget õhuniiskust. Enne külvi on seemneid soovitatav leotada üks ööpäev. Idanemine võib võtta kuid ja kogu idanemisperioodi jooksul peaks muld olema püsivalt niiske ja soe. Külvisügavus peaks olema 0,3–0,5 cm. Pinnase mulla reaktsioon võiks olla nõrgalt happeline. Taim õitseb hilissuvest sügiseni. Võimalik on kasvatada toas ja ka soojemas kliimas väljas.
Paljundamine
Nahkhiirelilli saab idandada seemnest, kuid lihtsam on risoome jagada ja igal aastal ümber istutada.
Viidika tänav
Viidika tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Viidika tänav sai nime 14. juunil 1996. Tänav on saanud nime kalaliigi viidika järgi.
Sitsiiliakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Sitsiiliakeelne Vikipeedia (sitsiilia keeles Wikipedia ’n sicilianu) on Vikipeedia sitsiiliakeelne versioon.
Sitsiiliakeelsele Vikipeediale pandi alus 5. oktoobril 2004.
Nick Land
Nick Land (sündinud 17. jaanuar 1962) on Suurbritannia filosoof ja õuduskirjanik.
Reiu mõis
Reiu mõis (saksa keeles Reidenhof) oli linnamõis Pärnu kihelkonnas Pärnumaal.
Nick Land
Oma hilisemates töödes arendas Land koos mõttekaaslase Curtis Yarviniga välja egalitarismi- ja demokraatiavastase mõttevoolu, mida nimetatakse neoreaktsionäärluseks. Hiljem on ta keskendunud teadusliku rassismi ja eugeenika propageerimisele, mida ise nimetab "hüper-rassismiks".
Joosep Sild
Joosep Sild (27. jaanuar 1877 Salla talu, Jõemetsa küla, Avinurme vald, Tartumaa – 1946 vangilaagris Nõukogude Liidus) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja Jõgeva linnapea.
Ta õppis Jõhvi ministeeriumikoolis ja 1898. aastal oli juba sõjaväeteenistuses Soomes, kus teenis Viiburi kindluse suurtükiväes.
Eesti suurtükiväe formeerimisel, 26. detsembril 1917 moodustati 1. Eesti jalaväepolgu alluvuses 1. diviisi komandöri käskkirja alusel suurtükiväelaste komando, mille ülemaks sai nooremleitnant Joosep Sild.
Osales Vabadussõjas, alates 15. jaanuarist 1920 oli Joosep Sild Naissaare komandant (tema juhtimisel korrastati Krimmi sõja aegsed Briti meremeeste hauad Naissaarel ).
1925. aastal lõpetas ta alalisväe ohvitseride kursuse.
1. mail 1929 arvati maakaitseväkke. Pärast Kaitseväest erru saatmist 1929. aastal elas ta Äksis, Jõgeval ja Haapsalus.
Aastail 1942–1944 oli ta Jõgeva linnapea. Linnapeana oli ta Eesti Õhukaitseliidu Jõgeva esinduse juht.
Ka tema kaks poega olid sõjaväelased.
Arreteeriti 1944. aastal.
Viimane võmm
Sarja peategelane Mikk Kotkas (Üllar Saaremäe) on veetnud 20 aastat koomas ja ärkab aastal 2014. Ta naaseb tööle politseisse uurijaks, kus tema uueks paarimeheks osutub nooruke Anders Prikk (Robert Annus). Mikk peab kohanema ka tundmatuseni muutunud eraeluga. Tema naine (Tiina Mälberg) on elanud juba 15 aastat koos ta kolleegiga (Jaanus Rohumaa). Keerulised on ka suhted tütrega (Saara Kadak), kellest on aastatega sirgunud noor ja tark naine.
Sari oli eetris 4. märtsist 2014 kuni 24. maini 2016.
2016. aasta sügishooajal algas jätkusari "Siberi võmm".
Aleksini rajoon
Aleksini rajoon (vene keeles Алексинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tula oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Aleksini linn.
Rajoon piirneb läänes Kaluga oblastiga.
Rajooni pindala on 942,8 km². Elanike arv oli 2018. aastal 67 400.
Aleksini rajoonis on 155 asulat, mis kuuluvad kõik ühe linnaringkonna (Aleksini linn) koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Vašana, Krušma ja Mõšega.
ASE
ASE või ase võib tähendada järgmist:
Leopard 1
Leopard 1 on Saksamaal projekteeritud ja toodetud lahingutank.
Berg (Päri)
Berg (saksa keeles Berg a. d. H. Kattentack, ′Berg Päri kojast′, eristamaks neid teistest Bergi-nimelistest suguvõsadest) on Eestimaa ja Liivimaa aadlisuguvõsa.
Varasem ajalugu
Bergide päritolu on jäänud tänaseni selgusetuks. Nad ei ole suguluses Kaarma Bergide ja Kandla Bergide suguvõsaga. Põlvnemisliin algab XVI sajandil elanud Otto von dem Bergega (Berg). Tema samanimeline poeg oli Liivi ordu vasall ja sai ordumeistrilt 1536. aastal Ruhja kihelkonnas lääniks Mišleri mõisa. Tema järeltulijad omandasid abielusidemete kaudu maavaldusi Läänemaal. Ooberstleitnant Ernst Johann von Bergi (1610−1693) poegadest põlvnes suguvõsa kolm pealiini: Teenuse, Madalmaade ja Luiste haru.
Teenuse liin
Suguvõsa vanima siiani allesoleva liini rajajaks oli major Gustav Eberhard von Berg (1647−1696). Tema poeg kapten Jakob Johann von Berg (1686−maeti 1734) oli aastatel 1723−1734 Eestimaa maanõunik. XIX sajandi alguseks tema järeltulijad Eestimaal enam mõisavaldusi ei evinud ja tegid peamiselt karjääri Venemaa riigi- ja sõjaväeteenistuses. Woldemar Kuno von Berg (1842−1905) oli mitme sõjalaeva komandör ja tõusis lõpuks viitseadmiraliks (1902). Tema järglased elavad tänapäeval Belgias.
Madalmaade liin
Keskmise pealiini rajas 1675. aastal Hollandisse siirdunud kapten Ernst Wilhelm von Berg (1651−1728). Tema poeg Otto Willem von Berg (1688−1773) teenis Madalmaade sõjaväes ja tõusis kindralmajoriks. Viimase pojapoeg õigusteaduse doktor Otto Willem Johan von Berg (1752−1825) omandas Brabantis maavaldusi. 1825. aastal tunnustati Berge Madalmaade aadlikena. Liin on tänaseni alles ja selle esindajad elavad Hollandis.
Inglismaa liin
Selle liini rajas Madalmaade harust pärit Ernst Johan von Berg (1846−1932), kes asus elama Inglismaale. Tema liin on ilmselt alles tänini.
Luiste liin
Kolmas pealiin põlvnes major Otto Reinhold von Bergist (1656−maeti 1715). Tema poeg kapten Gotthard Wilhelm von Berg (1697−1756) valiti 1727. aastal Liivimaa maamarssaliks ja oli seejärel aastatel 1730−1747 Liivimaa maanõunik. Viimase neljast pojast põlvnesid Sangaste, Holstre, Veļķi ja Ropaži-Pociemsi liinid.
Sangaste liin
Sangase liini rajas major Gotthard Ernst von Berg (1714−1766). Tema poeg õuenõunik Friedrich Georg von Berg (1763−1813) omandas 1808. aastal Sangaste mõisa, mis jäi suguvõsa valdusse võõrandamiseni 1919. aastal; tema järeltulijad suurendasid perekonna mõisavaldusi veelgi. Tema poeg Friedrich Wilhelm Rembert von Berg (1794−1874) tegi Venemaa sõjaväes hiilgavat karjääri ja tõusis 1866. aastal kindralfeldmarssaliks. 1849. aastal sai ta Austria keisrilt krahvitiitli. 1856. aastal tehti ta ka Soome suurvürstiriigi krahviks ja võeti järgmisel aastal Soome rüütelkonda. Kuna tal järeltulijaid ei olnud, läks suguvõsaliin edasi tema venna Gustav Gotthard Karl von Bergiga (1796−1861), kelle poeg Friedrich Georg Magnus von Berg (1845−1938) sai samuti 1856. aastal krahvitiitli. Viimane oli teenekas põllumees ja Sangaste rukkisordi aretaja. Tema järeltulijatest põlvnesid Bergide Belgia ja Soome liinid.
Vallikraavivaht
Kuju kinkis linnale rannakalur Urmas Margus. Mälestusmärgi autor on skulptor Rait Pärg.
Berg (Päri)
Veļķi liin
Liini rajas tõeline riiginõunik Karl Gustav von Berg (1724−1800). Tema järeltulijatest võrsus neli sõjaväelast, kes jõudsid kindrali aukraadini. See haru suri välja arvatavasti XIX sajandi 2. poolel.
Gabriel-Beniamin Leș
Gabriel-Beniamin Leș (sündinud 23. detsembril 1975 Satu Mares) on Rumeenia poliitik (Rumeenia Sotsiaaldemokraatlik Partei).
Berg (Päri)
Saaremaa liin
Selle liini rajas Gotthard Wilhelm von Bergi vend Nils Wilhelm von Berg (1707−1755). Tema järeltulijad omandasid Saaremaal mõisavalduse, kuid müüsid selle peagi. Suguvõsaharu kustus meesliinis 1848. aastal.
Gabriel-Beniamin Leș
Bakalaureusekraadi marketingi alal sai ta 2002. aastal Timișoara Lääneülikoolis ja bakalaureusekraadi firmajuhtimise ja raamatupidamise alal 2004. aastal Aradi Lääneülikoolis. 2004–2008 oli ta Satu Mare aselinnapea ja 2009. aastal samas aseprefekt. 2010–2013 oli ta Satu Mare maakonnas Euroopa projektide nõunik. 2013. aasta detsembrist kuni 2015. aasta oktoobrini oli ta Põllumajanduse Maksete ja Toetuste Agentuuri (APIA) Satu Mare maakonna osakonna tegevdirektor. 2015. aasta oktoobrist kuni 2016. aasta oktoobrini oli ta Rumeenia kaitseministeeriumi relvastuse osakonna riigisekretär. Alates 2016. aasta detsembrist on ta Rumeenia parlamendi liige.
Vallikraavivaht
Kalade hukkumine
Kalade hukkumise asjaolude väljaselgitamiseks alustas Keskkonnainspektsioon 16. mail 2010 menetluse, et selgitada, kas Vallikääru ehitustööd olid toimunud nõuetekohaselt ja kas need võisid olla kalade hukkumisega seotud. Menetlus lõpetati sama aasta oktoobris seoses inimsüü puudumisega. Menetluse käigus leiti, et tegu oli mitme ebasoodsa asjaolude kokkulangemisega. Lisaks värske jõevee juurdepääsu sulgemisele vähendas vallikraavi hapnikusisaldust ka äike. Samas ei osanud keegi ennustada, kui palju kalu vallikraavi ajutiselt lõksu jääb. See, et vallikraavis oli nii palju viidikaid, tuli kõigile üllatusena.
Berg (Päri)
Päri liin
Ernst Johann von Bergi (1610−1693) onu Läänemaa meeskohtunik Ernst von Berg (1591−1684) päris 1620. aastal isalt Päri mõisa ja rajas Päri liini. See Bergide haru kustus meesliinis XVIII sajandi alguses.
Gabriel-Beniamin Leș
Gabriel-Beniamin Leș oli Rumeenia kaitseminister 4. jaanuarist kuni 29. juunini 2017. Teist korda oli ta samal ametikohal alates 20. novembrist 2018 kuni 4. novembrini 2019.
Berg (Päri)
Rüütelkonna matriklid
Suguvõsa immatrikuleeriti 1745. aastal Eestimaa, 1747. aastal Liivimaa ja 1857. aastal Soome rüütelkonna matriklisse.
Vallikraavivaht
Mälestusmärgi saamislugu
14. septembril 2010 taotles pärnu rannakalur Urmas Margus Pärnu linnavalitsuselt loa kinkida linnale skulptor Rait Pärjalt tellitud dolomiitskulptuur ja panna see üles vallikraavi kaldale. Avalduses polnud küll kirjas, miks kalur tahab varem oma õueala kaunistanud kuju vallikraavi lähedusse kõigile vaatamiseks paigaldada. Pärnu linnavalitsus käsitles kõnealust dolomiitkuju tunnustatud skulptori kunstiteosena ega näinud põhjust, miks kingitust mitte vastu võtta. Samal ajal ei varjanud Margus kinkimise tagamaid, kui avalikult skulptuurile nime otsis. Kuju nime sai ta laulja Belkalt, kes pakkus “Vallikraavivaht”. Tegu on sõnamänguga, sest “vaht” tähendab eesti keeles nii vahtu kui ka valvurit. Urmas Margus soovis, et mälestuskivi tuletaks inimestele meelde, mis juhtub loodusega, kui jäetakse tegemata keskkonnamõjude hindamine ning rõhutas, et viis-kuus aastat tema eesõue kaunistanud skulptuuri vallikraavi lähedusse kinkimise ajendas kahjutunne suvel vallikraavis hukkunud kalade pärast. Samas ei soovinud ta kuju juurde mingisugust selgitavat teksti, miks see seal on või kes selle kinkis. On inimesi, kes jäävad juhtunut mäletama ja on küllalt neid, kes teavad, miks see juhtus. Pärnu linnavalitsus lubas Margusel mälestusmärgi oma kulu ja kirjadega vallikraavi kaldale üles panna pärast rekonstrueerimistööde lõppu.
Jevgeni (Rešetnikov)
Ta sündis aastal 1957 Majakovski asulas Jesili rajoonis Akmola oblastis Kasahhi NSV-s, kuid kasvas üles Kirovis.
16. aprillil 1994 pühitseti ta Moskva piiskopkonna Vereja vikaarpiiskopiks (ru). 25. veebruaril 2000 ülendati ta peapiiskopiks, 3. juunil 2018 metropoliidiks.
ATZ
ATZ või Atz võib tähendada järgmist:
Bibikov
Bibikov (saksa keeles Bibikow) on tatari päritolu Vene aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Suguvõsa esivanem oli XIV sajandi algul Sinihordist Venemaale Tveri siirdunud mursaa Židimir. Tema pojapojapoeg oli Fjodor, kelle hüüdnimi oli Bibik. Tema järgi sai suguvõsa oma nime. Tal oli arvukalt järeltulijaid ja Bibikovidest sai üks paljuharulisemaid aadlisuguvõsasid.
Bibikovid rüütelkonna matriklis
11. märtsil (vkj) 1725 võeti Eestimaa rüütelkonda kindralmajor Ivan Ivanovitš Bibikov (u 1686−1744). Matriklite koostamise ajal immatrikuleeriti ta aadlimatriklisse. 29. juunil (vkj) 1747 kanti ta ka Liivimaa rüütelkonna matriklisse. 17. märtsil (vkj) 1769 immatrikuleeriti Liivimaal kindralporutšik Ilja Aleksandrovitš Bibikov (1698−1784).
Eesti Vanatehnika Muuseum
Eesti Vanatehnika Muuseum on Tallinnas sihtasutusena tegutsev muuseum, mis kogub ja eksponeerib vanatehnikat. Sihtasutus loodi 2007. aastal.
Muuseum asub endises helikassetitehase hoones.
Karabinjeerid
pisi|Karabinjeeride Alfa-Romeo 159
Sõna on varem tähistanud ka laiemalt Euroopas lühema toruga tulirelvadega (karabiinidega) relvastatud ratsaväeüksuseid (vahel ka jalgsi üksuseid) ja nende üksuste liikmeid. Itaalias ja Hispaanias peeti lühema toruga relvi sobivaks ka korrakaitse funktsioonis sõduritele ja seetõttu hakkati sõnaga vahel tähistama ka piirivalvet ja sõjaväepolitseid.
Bielsky
Bielsky oli Leedu päritolu aadlisuguvõsa.
Lennart Meri Euroopa Sihtasutus
Lennart Meri Euroopa Sihtasutus on 2002 asutatud Eesti sihtasutus, mille eesmärkide seas on Lennart Mere mõtteid kasutades tutvustada Eesti riiki, rahvast, kultuuri ja majandust nii Euroopas kui ka kogu maailmas.
Milovice
Milovice (saksa keeles Milowitz) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Nymburki ringkonnas. Milovice asub Nymburkist ligi 12 km lääneloodes ja Praha kesklinnast umbes 37 km idakirdes.
Lennart Meri Euroopa Sihtasutus
Sihtasutus annab välja Lennart Meri stipendiumi. Sihtasutus on olnud ka Lennart Meri konverentsi korraldajaid.
Milovice
Milovice paikneb merepinnast 191 meetri kõrgusel.
Milovicet on esmamainitud 1396. aastal. 1904. aastal rajati Milovice lähedale Austria-Ungari armee sõjaväelaager. Aastatel 1914–1918 oli Milovice lähedal sõjavangilaager. Alates 1919. aastast oli sõjaväelaager Tšehhoslovakkia armee käsutuses. 21. augustil 1968 võtsid Nõukogude väed Milovice sõjaväebaasi oma kontrolli alla. Milovicesse paigutati Nõukogude armee keskgrupi vägede staap. Nõukogude armee loovutas sõjaväebaasi Tšehhoslovakkiale 1991. aasta juunis. 22. oktoobril 1991 sai Milovice linnaõigused. Sõjaväepolügoon likvideeriti 1995. aastal.
Vana-Umboja tänav
Vana-Umboja tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Gardeja
Gardeja (saksa keeles Garnsee) on küla Poolas Pomorze vojevoodkonnas Kwidzyńi maakonnas, Gardeja valla halduskeskus.
Gardeja sai linnaõigused 1334. aastal, kuid kaotas need 1945. aastal.
Intermodaalne vedu
Intermodaalne vedu on logistikas veoviis, mis hõlmab rohkem kui ühte veoliiki veo teekonna jooksul, kuid veetav kaup on kogu veoprotsessi kestel ühes kindlas veoühikus (näiteks konteineris, treileris, veoauto furgoonis) ja ümberlaadimist ei toimu.
Alaliigid on:
Ariete
Ariete on Itaalia lahingutank.
Tanki töötas välja konsortsium, kuhu kuulusid Iveco-Fiat ja OTO Melara.
Arietet toodeti 200 tükki aastatel 1995–2002.
IP-kood
IP-kood või IP-kaitseaste (inglise Ingress Protection) on standardiga IEC 60529 määratud kaitseastme numbriline näit, mis iseloomustab elektriseadme kaitstust välismõjude, sealhulgas tolmu ja vee vastu. Standardi eesmärk on pakkuda täpset infot elektriseadmete vee- ja tolmukindluse kohta.
Kood koosneb tähtedest "IP" ja kahest numbrist, mis kannavad infot seadme tugevuse kohta. Näiteks kaitseastmele IP22 (lugeda "kaks–kaks", mitte "kakskümmend kaks") vastavasse elektrivõrgu-pistikupessa ei saa toppida sõrmi ja seda ei kahjusta vertikaalselt langevad piisad.
Kaitse tahkete osade eest
IP-koodi esimene number väljendab kaitset tahkete osade sisestamise vastu.
Veekindlus
Teine number näitab korpuse veekindlust.
Vainutalu tänav
Vainutalu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Ovelgönne
Ovelgönne on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wesermarschi kreisis. Valla pindala on 123,81 km². 31. detsembril 2017 elas seal 5361 inimest. Vald asub umbes 27 km Oldenburgist kirdes ja 40 km Bremenist loodes.
Vainutalu tänav
Vainutalu tänav sai nime 15. septembril 1995. Tänav on saanud nime Vainu talu järgi.
Ovelgönne
Ajalugu
Ovelgönne juured on "Oevelgünne" kindluses, mille ehitas 1514. aasta juuni lõpus Oldenburgi krahv Johann V (1482-1526), et kindlustada oma võimu ümbruskonna üle.
1583. aastal sai Ovelgönne veel kindlustusi. Aastatel 1628-1631 Kolmekümneaastase sõja ajal olid keisriväed Ovelgönnes korteris.
Johnny haaras püssi
Johnny haaras püssi (ingl.k Johnny Got His Gun) on 1971. aastal USA kirjaniku Dalton Trumbo loodud sõjavastane draamafilm, mis põhineb tema 1938. aastal kirjutatud samanimelisel romaanil. Film saavutas suurema populaarsuse alles 1980. aastate lõpus, kui heavy metal bänd Metallica kasutas sellest lõike "One" muusikavideos.
Filmi süžee
Filmi peategelane on noor Ameerika sõdur Joe Bonham(Timothy Bottoms). Ta on Esimeses maailmasõjas mürsutabamuse järel rängalt vigastada saanud - ta on kaotanud oma jäsemed, näo ning kõik meeled peale kompimise. Ta on täie teadvuse juures, kuid vigastuste tõttu on ta sisuliselt enda kehas vangis. Haiglavoodis lamades saab ta aegamööda aimu oma seisukorrast ning kõigub oma mõtetega reaalsuse ja fantaasia vahel, meenutades vanu aegu oma pere ning sõpradega. Samuti loob ta mingit sorti sideme teda hooldava medõega(Diane Varsi), kes paistab tema probleemi mõistvat.
Mingil hetkel leiab Joe viisi, kuidas sõjaväeülemate ning haiglapersonaliga suhelda, tagudes oma pead vastu patja, üritamaks rääkida Morse abil, öeldes "S.O.S. Appi." Medõde saab ajapikku aru, mida Joe tahab ning toob palatisse kindrali, preestri ning tõlgi. Kindral küsib Joelt tõlgi kaudu, et mida ta tahab. Joe tahab, et teda viidaks klaaskirstus karnevalile teistele vaadata, et näidata, et mida võib sõda inimesega teha. Kindral ütleb talle tõlgi kaudu, et sellises seisus nagu ta on, pole teda võimalik kuskile viia, mille peale Joe palub lasta end tappa, öeldes: "Kui te ei luba inimestel mind näha, siis tapke mind." Medõde jääb mingil hetkel Joega üksi ning teeb katse teda lämmatada, sulgedes tangidega tema hingamisaparaadi toru, kuid samal hetkel sekkub kindral, naastes palatisse, võttes tangid torult ära ning jättes Joe edasi "elava surma" seisundisse.
Bazinghen
pisi|Bazingheni kirik
Väike põllumajandusvald, u. 13 km Boulogne-sur-Merist kirdes, teede D191 ja D191e ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Krupka
Krupka (saksa keeles Graupen) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Teplice ringkonnas. Krupka asub Maagimäestiku jalamil. Krupka kesklinn paikneb merepinnast 262 meetri kõrgusel. Linna madalaim koht ulatub alla 200 meetri üle merepinna ja kõrgeim koht 807 meetrit üle merepinna.
Krupka vanalinn on alates 1992. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.
Krupkat on esmamainitud 1305. aastal.
Võlumäe-Linnamäe maastikukaitseala
Võlumäe-Linnamäe maastikukaitseala on maastikukaitseala Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Kaitseala pindala on 434 ha.
Kaitseala moodustati 1986. aastal, et kaitsta sealseid pinnavorme ja puhkemaastikku.
Tootmislogistika
Tootmisettevõttes teostatavad logistikatoimingud vahetult enne tootmist, tootmise käigus ja vahetult pärast tootmist kuni toodete paigutamiseni toodangu lattu. Tüüpilisteks tootmislogistika osadeks on materjalijuhtimine, tootmise planeerimine, tootmisega seotud info liikumise korraldamine, materjali ja komponentide optimaalsete varude suuruse ja paiknemise tuvastamine tootmisprotsessis, samuti materjali- ja pooltoodete pakendamine ning tootmisallüksuste vahelise sisetranspordi korraldamine.
Kuuendikumaa
Kuuendikumaa on maa, mis võeti taludelt ära ja anti mõisade käsutusse Eestimaa kubermangus 1856. ja Saaremaal 1865. aasta talurahvaseaduse alusel.
Kuuendikumaa hõlmas umbes kuuendiku senisest talumaast.
Mõisad asundasid kuuendikumaale sageli mõisatöölisi.
Chris Jespersen
pisi|Chris Jespersen Stockholmis (2013) Chris André Jespersen (sündinud 18. oktoobril 1983 Skånevikis) on Norra murdmaasuusataja.
2003 tuli ta juunioride maailmameistriks 30 km vabatehnikasõidus. Parim koht tiitlivõistlustel täiskasvanute klassis on 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis 15 km klassikas saavutatud kuues koht.
Jespersen osales esimest korda maailmakarikasarja etapil 6. detsembril 2003 Toblachis, kui saavutas 30 km vabatehnikasõidus 72. koha. Esimesest korda jõudis ta punktikohale 22. novembril 2008 Gällivares, kui oli 15 km vabatehnikasõidus 13. Esimest korda jõudis ta poodiumile 15. detsembril 2013 Davosis, kui saavutas 30 km vabatehnikasõidus teise koha. 2013.–2014. aasta Tour de Skil saavutas ta üldjärjestuses teise koha. Tour de Ski viimasel etapil saavutas ta oma esimese etapivõidu pärast Johannes Dürri diskvalifitseerimist.
Maailmakarikavõistlustel
Chris Jespersen on individuaalarvestuses osalenud (<FONT COLOR=PURPLE> seisuga 20. veebruar 2015</FONT> ) 61 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud esikolmikusse kuuel korral, neist ühe etappi on ta võitnud.
Proletkult
Proletkult (sulandnimi venekeelsetest sõnadest Пролетарская культура; pikemalt Пролетарские культурно-просветительные организации) oli NSV Liidus aastatel 1917–1932 tegutsenud proletaarne kirjandus- ja kultuuriorganisatsioon, mis eitas klassikalist kultuuripärandit ning seadis eesmärgiks proletaarse kultuuri loomise. Selle liikmete loomingule oli iseloomulik abstraktne sümboolika. Aastatel 1917–1922 oli organisatsioonis kuni 400 000 liiget.
Heinrich von Hastfehr
Heinrich von Hastfehr (1651–1724) oli Rootsi sõjaväelane ja kindralmajor, kes osales Põhjasõjas ning juhatas Tartu maakaitseväepataljoni.
Elulugu
Heinrich von Hastfehr sündis 1651. aastal Liivimaal. Tema vanemad olid Odert von Hastfehr ja Elisabeth Dorothea von Hastfehr.
Sõjaväelist teenistust alustas ta Karjala ratsarügemendis, kus sai 1671. aastal kornetiks. 1675. aastal oli ta juba leitnant ning aasta hiljem kaptenleitnant. 1677. aastal osales ta Lundi lahingus, kust saadud haava tõttu ta ühest käest halvatuks jäi. Selle tõttu pidi ta sõjaväest erru minema.
Siiski asus ta Põhjasõja ajal taas teenistusse. 1701. aastal määrati ta Tartu maakaitseväepataljoni ülemaks, selleks ajaks oli ta ülendatud ka ooberstleitnandi auastmesse. Üksuse juhi koha kaotas ta 1704. aastal Tartu langemisega, kuid see tema sõjaväekarjääri veel ei lõpetanud. 1706. aastal oli ta Vellingki Ingerimaa jalaväerügemendis ooberst.
1710. aastal langes ta Viborgis venelaste kätte vangi. Naasis koju 1722. aasta aprillis ning läks samal aastal kindralmajorina lõplikult erru.
Heinrich Hastfehr suri 22. septembril 1724 Ravlundas.
Zottegem
Zottegem on hollandikeelne linn ja vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.
Heinrich von Hastfehr
Isiklik elu
Heinrich von Hastfehr abiellus Margaretha von Oerteni ning Margaretha Elisabeth Armfeldtiga.
Zottegem
Nimekujud
Zottegem on eri aegadel kandnud järgmisi nimesid: Sottengem (1088), Sottingem (1120), Sotengem (1150–1154), Sothenghem (1174), Sotenchem (1175), Sottenghem (1180), Sotengien (1187), Sotingien (1193), Sotenghien (1193), Sotenghiem (1193), Sotenghem (1195), Sotteghem (1202).
Heinrich von Hastfehr
Isiklik elu
Tal oli viis last: Elisabeth Dorothea, Augusta Eufrosyne, Fabian Heinrich, Odert Johann ja Mauritz von Hastfehr.
Vainutalu põik
Vainutalu põik on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Zottegem
Asulad
Zottegem jaguneb järgmisteks asulateks, osavaldadeks ja piirkondadeks:
Vainutalu põik
Vainutalu põik sai nime 15. septembril 1995. Tänav on saanud nime Vainutalu tänava järgi.
Walter Koppermann
Walter Julius Koppermann (1. juuni 1913 Tallinn – 3. detsember 1982 Allentown, Pennsylvania, USA) oli eesti vaimulik.
Lõpetas Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi. Lõpetas Tartu Ülikooli usuteaduskonna vahetult enne selle likvideerimist, aastal 1940. Oli rindel, sai rügemendis patareiülemaks. Oli põgenikuna Saksamaal, kus õppis ka Balti Ülikoolis. Prooviaastal oli ta praost Aleksander Hinno juures Ambergis Saksamaal. Ordineeriti vaimulikuks 3. aprillil 1949.
Oli 1949–1951 ametis Luterliku Maailmaliidu Müncheni põgenikeosakonnas. 1951. aastal oli ta Lõuna-Rootsi koguduse hooldajaõpetaja. 1952. aastal USA-sse. Hea keeltetundjana sai ta Ameerika Lutheri Kiriku Philadelphia linna Markuse koguduse õpetajaks (Ameerika Luteri Kiriku teenistuses oli ta aastatel 1952–1978). Selle kõrvalt leidis ta ka aega kohaliku eesti koguduse (Philadelphia koguduse, mille asutajate seas ta oli ja mida ta teenis aastatel 1953–1966) jaoks, oli aastal 1952 ka Buffalo Pauluse koguduse organiseerijate seas. Ühtlasi õppis ta ka Philadelphia Ülikooli magistrantuuris, kus ta õiendas usuteaduse magistri eksamid Vana Testamendi usuteaduse alal. Pärast Ameerika Luteri Kirikus töötamist pensionile jäämist pühendus ta eestlaste teenimisele Chicago Esimeses koguduses ja New Yorgi Pauluse koguduses.
Jaama tänav (Lihula)
Jaama tänav on tänav Lihula linna kesk- ja idaosas ning kulgeb loodest kagusse.
Walter Koppermann
Ta kaitses Philadelphia Ülikoolis usuteaduse magistri väitekirja ning pidas aastatel 1979–1982 Vana Testamendi ainetes loenguid Usuteaduslikus Instituudis.
Isiklikku
Walter Koppermanni ema Maria Kopperman (1882–1980) siirdus 1960. aastate lõpus Eestist Läände laste juurde ja avaldas mälestusteraamatu "Minu 12 aastat Siberis".
Jaama tänav (Lihula)
Tänav on 960 meetrit pikk ja keskosas kuni 25 meetrit lai, tänav jätkub lõuna pool Raudtee tänavat 55 m pikkuse lõiguga. Jaama tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, kagu poole kulgedes ristub Pioneeri, Pärna, Vahtra, Uus, Metsa ja Saue tänavaga ning lõpeb Raudtee tänava ristmikul.
Tänaval algus jääb ligikaudu 40 meetri ulatuses Lihula vanima asustuse muinsuskaitsealasse (nr 27014), mis hõlmab ala piki Tallinna maanteed. Jaama tänava pärandkultuuri objektideks on Lihula metskonna kontori asukoht (Jaama tn 45) ja Lihula raudteejaama asukoht tänava lõpus (Jaama tänav L2). Jaama tänava ja Tallinna maantee ristmikul (Tallinna 29) paiknes vanasti Lihula pritsikuur, mis on tänapäeval ümber ehitatud ärihooneks. Aadressil Jaama tn 9 on Lihula Gümnaasiumi hoone koos staadioniga. Tänaval asuvad peamiselt ühepereelamud ja põhjaosas korterelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnnitee on rajatud tänava põhjapoolses lõigus.
Michel von Tell
Michel von Tell (sündinud 8. oktoobril 1980) on Šveitsi koomik, ajakirjanik ja ettevõtja.
Elukäik
Michel von Tell sündis 8. oktoobril 1980 Zürichi kantonis. Ta mängis elukutselisena pesapalli teises rahvaliigas, Šveitsi NLB.
Rahvusrallil Rwanda 2000 sai ta kuuenda koha. Pärast teiste seas NYIF-is õppimist töötas ta alustava ettevõtja ja investorina.
Ta töötab Bundestagi nõustajana.
Eraelus osaleb ta aeg-ajalt pokkeriturniiridel ja kuulub riigi saja edukaima mängija sekka.
Maailmarekord
2020. aasta märtsis püstitas ta esimese elektrilise Harley Davidsoniga maailmarekordi, kui läbis 1723 kilomeetrit vähem kui 24 tunniga.
Pardiralli
Pardiralli on Eesti Vähihaigete Laste Vanemate Liidu korraldatav iga-aastane heategevuslik hooandmise ettevõtmine Liidu eesmärkide poole liikumiseks, vähihaigete laste ja nende perede olukorra teadvustamiseks ning ettevõtete ja eraisikute üleskutsumiseks panustama heategevuslikku abistamisse ja heaolu suurendamisse. Pardiralli haripunktiks oli aastatel 2014-2019 perepäev koos vannipartide võiduujutamisega. Aastatel 2020 ja 2021 toimub Pardiralli ETV vahendusel otseülekandena Kadrioru kanalist.
Liit on toeks neile vanematele, kelle lapsel on vähk, ning aitab perekonnal toime tulla selle raske elumuutuse, vajadusel ravi ja hingelise poolega.
Annetused
Esimene pardiralli toimus aastal 2014, kus plaaniti koguda 25 000 eurot, kuid eesmärk täitus pea kolmekordselt! Teine pardiralli toimus juba oluliselt suuremalt, võistlustulle läksid 10 000 parti ning koguti üle 120 000 euro. Aastatega on partide hulk suurenenud ning 2020. aastal koguti rekordsumma 414 564 eurot ja rallil osales 15 247 vanniparti.
Koostööpartnerid
EVLVL on kaasanud Pardiralli läbiviimisse ka teisi partnereid:
Bang
Bang on:
Liv Boeree
Olivia Boeree (sündinud 18. juulil 1984 Kenti krahvkonnas Inglismaal) on elukutseline pokkerimängija, telesaatejuht ja modell. Pokkeris on tema suurim saavutus EPT 6. hooaja Sanremo etapi peaturniiri esikoht. Karjääri jooksul on ta live-turniiridel võitnud umbes 2 miljonit dollarit auhinnaraha. Enne pokkerimängijaks hakkamist õppis ta Manchesteri ülikoolis astrofüüsikat.
Uppsar
See asutati 2010. aastal Tallinna Tantsuakadeemia juures. Uppsari kunstiline juht on Märt Agu.
Super League (Šveits)
Super League on Šveitsi jalgpalli kõrgeim liiga.
Liiga on asutatud 1898. aastal. Alates hooajast 2023/24 mängib liigas 12 klubi. Enne seda oli klubide arv kümme.
Šveitsi meistriks on tulnud kokku 19 klubi. Kõige edukamad on 27 võiduga Grasshopper, 20 võiduga Basel, 17 võiduga Servette, 16 võiduga Young Boys ja 13 võiduga Zürich.
Klubid
Hooajal 2023–24 mängivad liigas järgmised 12 klubi:
Aia tänav (Lihula)
Aia tänav on tänav Lihula linnas, paikneb linna põhjaosas ning kulgeb läänest itta.
Tänav on 465 meetrit pikk ja kuni 12 meetrit lai. Aia tänav saab alguse Tallinna maantee ristmikult, ida poole kulgedes ristub Pioneeri ja Lasteaia tänavaga.
Tänav lõpeb Aia 16 katastriüksuse piiril, kust edasi kirde suunas kulgeb kinnistusisese avaliku kasutusega teena Sooaluse teeni.
Tänaval algus jääb ligikaudu 125 meetri ulatuses Lihula vanima asustuse muinsuskaitselasse (nr 27014), mis hõlmab maa-ala piki Tallinna maanteed. Aia ja Lasteaia tänava nurgal paikneb Lihula lasteaed. Tänava põhjapoolel on ühepereelamud, lõunapoolel korterelamud. Tänavavalgustus on paigaldatud, kõnniteed puuduvad.
Otłowiec
Otłowiec on küla Poola Pomorze vojevoodkonnas Kwidzyńi maakonnas Gardeja vallas. Otłowiec asub Kwidzynist umbes 9 km lõunas.
Sipa külanõukogu
Sipa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Sipa külanõukogu moodustati 1945 septembris Läänemaal Märjamaa vallas. Külanõukogu keskus asus Sipa asunduses.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Sipa külanõukogu 1950 septembris Märjamaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Sipa külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Märjamaa külanõukogu koosseisu.
Igor Roosaar
Igor Roosaar (6. november 1915 Tallinn – 17. oktoober 1999) oli eesti graafik.
Ta lõpetas Tallinna Linna Saksa Poeglaste Reaalgümnaasiumi algkooli ja 1937. aastal Riigi Kunsttööstuskooli, mille graafikaosakonnas oli õppinud tsinkograafiat. Pärast seda oli lühikest aega vabakutseline tarbegraafik.
1939. aastast töötas ta Päevalehes tsinkograafina. 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse, kus oli tööpataljonis Kotlases ja seejärel Eesti Laskurkorpuses.
Aastatel 1946–1988 töötas ta Üleliidulise Kaubanduspalati Eesti NSV Osakonna kaubanduspropaganda büroos kunstnikuna.
Ta kujundas etikette, pakendeid, plakateid, kaubamärke, reklaambuklette, brošüüre, auaadresse ja kalendreid. 1950. aastatel tegi ka näitusekujundusi. 1960–1980 kujundas ta suure osa Kirovi kalurikolhoosi, Hiiu kaluri, Lääne Kaluri, Tallinna Kalakombinaadi, Toila Kalakombinaadi, Pärnu kalakombinaadi, Eesti Kalatööstuse Tootmiskoondise "Ookean" kalakonservide pakenditest. Ta kujundas ka õlle- ja limonaadipudelietikette Põltsamaa veinitehasele ja Livikole (nt Kännu-Kuke etikett, suveniirpakend Vana Tallinnale, Tartu Porter, Selters jne).
Kampinos
Kampinos on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Lääne-Varssavi maakonnas, Kampinose valla halduskeskus. Kampinos asub Varssavi kesklinnast umbes 33 km läänes.
Palestiina jalgpallikoondis
Palestiina jalgpallikoondis on Palestiina rahvuskoondis jalgpallis.
Palestiina jalgpalliliit võeti FIFA liikmeks 1998. aastal. Koondis ei ole kunagi jõudnud maailmameistrivõistluste finaalturniirile.
2018. aastast on koondise peatreener alžeerlane Noureddine Ould Ali.
Esmaabi
pisi|Väljakutsel kiirabibrigaad Tartus, Supilinnas, Herne tänaval. 2016. aasta november Vältimatu esmaabi on vigastatule või haigele õnnetuskohal osutatav vältimatu abi, millega püütakse takistada abivajaja seisundi halvenemist lisaabi (nt kiirabi, pääste) saabumiseni. Vigastatud või järsult halvenenud tervisliku seisundiga inimene vajab kohest abi. Esmaabi saab anda igaüks, abist ilmajätmine võib abivajaja seisundit oluliselt halvendada. Uuringute järgi on võimelised või valmis esmaabi andma ligi 30 protsenti inimestest. Sageli takistabki abi andmast kartus midagi valesti teha, seega on esimene samm sellest hirmust üle saada.
Ajalugu
Esmaabiga seonduvaid oskusi leiab ajaloo talletamise algusaegadest peale, peamiselt seoses sõjategevusega, näiteks on Kreeka keraamikal 500 a e.Kr kujutatud lahingus saadud haavade sidumist, samuti kirjeldatakse Piiblis tähendamissõnas heast samariitlasest haavade sidumist.
Esimene eestikeelne esmaabi käsiraamat ("Lühhikenne öppetus maa-rahwale, mis wisi nendega peab ümberkäima, kes wees uppunud ja muu willetsusse sisse sanud, ehk äkkitselt surnud, et nemmad ello jälle woiksid sada / üllespandud Obristlieutenant Nicolaus von Hagemeistri läbbi Drostenhoffi moisas") ilmus 1790. aastal, autor oli Nicolaus von Hagemeister.
1830. aastal andis Eesti kuberner välja talupoegadele suunatud esmaabijuhendi õnnetusolukordade jaoks. Juhendis õpetatakse muuhulgas uppunu elustamist, alajahtunu aitamist, vingumürgitsuses kannatanu päästmist, poodu ja välgutabamuse saanu aitamist
1859. aastal kogus Solferino sõjatandril noor Šveitsi ärimees Jean Henri Dunant kokku haavatud ning organiseeris kohalikest külanaistest kannatanute abistamiseks grupi. Hiljem kirjutas ta raamatu “Solferino mälestus”, mille viimases peatükis seisab üleskutse luua vabatahtlikest koosnevaid erapooletuid abistamise gruppe teisteski riikides. Raamat ilmus 1862. aastal ning nii sündis Punase Risti loomise idee. pisi|Esmarchi side koos kasutusjuhendiga 1870. aastal juurutas Preisimaa sõjaväekirurg Friedrich von Esmarch sõjaväes esmaabi ning oli ka esimene, kes tänini kasutusel oleva mõiste erste hilfe ehk esmaabi kasutusele võttis ning õpetas sõduritele, kuidas haavatud võitluskaaslasi eelnevalt õpitud lahaste- ja haavasidumisoskustega aidata ning tema loodud Esmarchi sidet tarvitada. Seda kasutusjuhendipiltidega side jagati kõigile Preisimaa sõduritele.
Ühendkuningriigis mõistis Peter Shepherd Esmarchi uue lähenemise eeliseid ja õpetas sama briti armees. 1878. aastal hakkas ta koos kolonel Francis Duncaniga esmaabivõtteid tsiviilelanike seas levitama, esmajoones eluohtlikes ametites.
Toimimine
Esimene samm on abivajaja vajadusel ohuolukorrast (nt autovrakk) välja tuua, rahulikult olukorda hinnata (kas inimene on teadvusel, kas hingab, süda töötab, on lahtisi haavu, luud ja liigesed terved, muud vigastused), helistada ise või lasta kõrvalseisjal hädaabinumbrile 112 helistada.
Autoõnnetus
Liiklusõnnetuse korral tuleb autol välja keerata süüde, võimalusel lahti ühendada aku. Kannatanut liigutada vaid siis, kui ta elu on ohus (masina süttimine) või kui tuleb teda elustada. Teiste liiklejate otsasõidu vältimiseks tuleb sündmuskoht tähistada 50-100 meetrit enne ja pärast õnnetuskohta.
Elupäästev esmaabi
Kui kannatanu on teadvuseta ja ei hinga, siis tuleb alustada elustamisega: vabastada hingamisteed, teha kunstlikku hingamist ja vajadusel südamemassaaži. pisi|Esmaabivahendid müügil Gröningenis 2019. aastal
Verejooksu peatamine
Verejooksu peatamisel tuleb jälgida, et aitaja ise kannataja verega kokku ei puutuks ja võimalikku nakkust (nt HIV või hepatiit), kasutades vastavaid kaitsekindaid või ka kilekotte. Samuti silmas pidada, et kannatanu šokis pole (kahvatu, kaetud külma higiga, kiire pulss, sage hingamine, rahutus). Panna kannatanu pikali, haava koht suruda kinni sideme või tekstiiliga (vajadusel sidumisvahend rulli keerata), haavatud jäse tõsta üles (välja arvatud lahtine luumurd).
Šokk on eluohtlik seisund, kus vererõhk langeb kiiresti. Šokis kannatanu panna lamama ja tõsta ta jalad üles, katta ta soojalt ning püüda rahustada.
Teadvusetus
Teadvusetu (näiteks raskes joobes) isik asetada stabiilsesse küliliasendisse.
Valmisolek
Eduka esmaabi andmise tagab vaimne, füüsiline ja tehniline valmisolek. Esimesed kaks eeldust tagatakse õppega, viimane eeldab vajaliku varustuse olemasolu: nii peaks esmaabivarustus olema soetatud autosse, koju, tööpostile või ka matkale. Esmaabivarustus sõltubki ka vastavast kontekstist ja keskkonnast: metsatööde jaoks on teistsugune esmaabivarustus kui kontoritöölistel, tehases on teistsugused vajadused kui jahil. Tänapäeval on mitmetes asutustes ka defibrillaatorid olemas. Samuti on ametiasutustes valitud isikud töötajaskonna seast, kes saavad vajaliku koolituse ning jälgivad ohutuse tagamist.
Kvoodimaa
Kvoodimaa on maa, mis võeti taludelt ära ja anti mõisade käsutusse Liivimaa kubermangus 1849. aasta talurahvaseaduse kohaselt.
Ühe adramaa kohta tuli mõisale anda kõige rohkem 36 vakamaad põlispõldu lisaks heinamaale ja karjamaale. Kokku võeti taludelt mõisade kasuks ära pool miljonit vakamaad ehk 1860 km².
Eestimaa kubermangus ja Saaremaal vastas kvoodimaale kuuendikumaa, mida oli pisut vähem, kuuendik talumaast.
Tõstamaa maastikukaitseala
Tõstamaa maastikukaitseala on maastikukaitseala Pärnu maakonnas Pärnu linnas. Kaitseala pindala on 1282 ha, millest maismaaosa on 516 ha.
Talurendimaa
Talurendimaaks ehk vallarendimaaks nimetati talumaad Eestimaa kubermangus pärast 1856. ja Saaremaal pärast 1865. aasta talurahvaseadust. Liivimaa kubermangus vastas talurendimaale vakumaa.
Mõis ei tohtinud talurendimaad majandada.
Vabe tänav
thumb|Vabe tänav
Vabe tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Vabe tänav sai nime 17. detsembril 2003. Tänav on nime saanud kalastusvahendi vabe järgi ('vabe' – õngeritv, võrgu kuivatamise puu).
Jüri Kivistik
Jüri Kivistik (29. veebruar 1928 Taevere vald – 1. november 1976) oli eesti põllumajandustegelane ja majandijuht.
Kivistik õppis Olustvere Põllumajandustehnikumis, lõpetas 1948. aastal.
Aastatel 1952–1961 oli ta Karksi-Nuia MTJ direktor, ja 1963. aastast kuni surmani EPT Nuia osakonna juhataja. Ta suri raske haiguse tõttu.
Kamm
Kamm on piidega ese, mida kasutatakse juuste korrastamiseks, juuste ja peanaha puhastamiseks või soengu kinnitamiseks.
Randvere mõis
Randvere mõis (saksa keeles Randefer) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal.
Mõisa omanikud olid Ungern-Sternbergid, Buxhoevedenid.
Istutustoru
pisi|Metsaistutaja istutustoruga Istutustoru on puude istutamiseks kasutatav tööriist. Istutustoru on kõige tõhusam abivahend taimeistikute käsitsi istutamisel, sest võimaldab istutajal töötada seistes ning hoida ergonoomiliselt korrektset kehaasendit. Õige kasutus tagab mugava ja kiire töötulemuse.
Ajalugu
Istutustoru leiutas Soomes 1970. aastatel Tapio Saarenketo. Ta nimetas tööriista pottiputki'ks, mis tähendab soome keeles potitoru. Leiutis kogus peagi populaarsust ja on tänapäeval laialdaselt kasutusel.
Istutustoru kasutamine
Õiged töövõtted :
Jasseroni senjöörilinnus
Asukoht ja paiknemine
Ajalooliselt on keskajal piirkond kuulunud nii Burgundia kui Savoia feodaalriikide mõjusfääri ja piirialadele. Prantsusmaale läks piirkond ametlikult alles XVII sajandi lõpul. Linnus asetseb kunagises ajaloolises Revermonti maakonnas Jasseroni kirikust 1 km kirdes laugel künkalae serval. Trapetsikujuline pealinnus paikneb nurkadega põhiilmakaarte suundades, selle edela- ja lääneküljele jääb ebakorrapärase kujuga eeslinnuseala
Soldino külanõukogu
Soldino külanõukogu (ka Soldina külanõukogu) oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Jasseroni senjöörilinnus
Ajalugu
863. aasta paiku võitis Burgundia hertsog Richard, keda abistasid "julge mees" (vir strenuus) nimega Manassès ja teised kohalikud isandad, Burgundia külasid ja linnu põletanud ja hävitanud normanne (viikingeid). Aastal 912 elas arvatavasti juba krahviseisusse tõstetud Manassèse nimeline mees Burgundias koos oma naise Hermingardiga, neil oli vähemalt kolm poega: Wallon, Gisalbert ja Manassès. 923 tegi krahv nimega Manassès annetuse Saint-Bénigne kirikule Dijonis. Samal aastal võitles isand Manassès koos teiste isandatega Ragenoldi juhatatud normannide armee vastu. Siit saab järeldada, et X sajandil kandsid mitmed Burgundia krahvid Manassèsi nime, kuid algse Jasseroni linnuse püstitajateks peetavate Coligny rüütlite põlvnemine neist ei ole päris kindel
Soldino külanõukogu
Soldino külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Alutaguse vallas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimisega allutati Sodlino külanõukogu 1950 septembris administratiivselt Narva Linna Töörahva Saadikute Nõukogule.
1954 juunis Soldino külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Alutaguse külanõukoguga.
Jasseroni senjöörilinnus
Ajalugu
X ja XI sajandil, enne linnuseehitust või siis paralleelselt sellega asus esmane Jasseroni feodaalmõis väikesel künkakesel oja ääres hilisemast linnusest ca. 2 km edela suunas, küla lõunaservas, külast algava Jugnoni oja allikate juures
Linnus asutati X sajandi paiku, ning seda laiendati ja ehitati järgnevatel sajanditel mitmeid kordi ümber. Burgundia hertsogkonda valitses siis hertsog Heinrich I Vanem (Suur, valitsusaeg 956–1002), Frangi hertsogi Hugo Vanema (Hugues le Grand, 895–956) poeg ja Prantsusmaad läänefrangi kuningas Lothar (valitsusaeg 954–986). Varemalt, 942 a. novembris oli sõjategevus puudutanud ka Lõuna-Burgundiat, kui Hugo Vanem võitluses kuningas Louis IV d'Outre-Meri (valitsusaeg 936–954) vastu Burgundia hertsogilt Hugo Mustalt (Hugues le Noir, valitsusaeg 923–952) selle hõivas. Arvatakse, et esimese ehitisena pärinebki X sajandist hobuserauakujuline elu- ja valdustorn – donjon, mida hiljem kasutati ka vanglana.
974. aastal kinkis Coligny lord Manassès Marbozi ja Trefforti kirikud Gigny kloostrile. Selles Coligny lossis väljaantud hartas tunnistab krahv Manassès end Burgundia kuninga Conrad III Burgundia (937–993, Conrad III Rahumeelse) vasallina. Ürik on pitseeritud Manassèsi, tema naise Gerberge ja tema kolme poja: Manassèsi, Wallace'i ja Richeri pitseriga. Selles aktis tähistatakse Juura mäestiku nõlvad, mis ulatuvad Colignyst Pont-d'Ainini, Reversus monsi nime all, millest tuleneb ka tänaseni säilinud Revermonti nimi. (Ülem-Burgundia kuningriik kuulus Kapetingide Prantsusmaa alla, Burgundia hertsogkond aga Püha Saksa-Rooma riiki.) Richer pidi saama vaimulikuks.
980.–990. aastatel pühitseti kohalik aadlik Richier de Coligny mungaks, ta astus Saint-Oyend-de-Joux'i abtkonna liikmeks ning kinkis oma vara, millesse kuulus Jasseroni linnus koos majandushoonetega, nimetatud kloostrile. Saint-Oyend-de-Joux (Saint-Claude) oli Burgundia lõunaosas Juura mägedes asuv kuulus ja rikas V sajandil tekkinud benediktiini klooster, millel oli palju majandusmõisaid. Jasseron muutus ka nüüd üheks selliseks. Richier oli Colignyde aadlisuguvõsa esiisaks peetava ja 974. aastal mainitud Manassès I de Coligny poeg. Colignydel olid siis maavaldused Bresse ja Revermonti maakonnas. Tollane linnuse suurus ei ole teada.
Linnuse mungad hooldasid ja hoidsid seda vara sajandeid, kuni XIII sajandi alguseni. XII sajandi algul nimetati Saint-Oyend-de-Joux'i klooster edukalt majandanud XII abti Claude'i auks ümber Saint-Claude'i kloostriks.
1188 abiellus Humbert II de Thoire Cerdoni ja Espierresi käskijanna Alix de Colignyga, kes sai kaasavaraks oma isa Humbert II de Coligny päranduse. Sellega läksid Thoire-Villars perekonna, kes ise pärinesid lõuna pool asuvast Bugey maakonnast, valdusse mitmed regioonid, sealhulgas ka Revermonti maakond.
Umbkaudu 1212 läänistas Saint-Claude'i kloostri abt Bernard III de Thoire Jasseroni oma sugulasele (vennapojale), Thoire-Villarsi lordile Étienne II (Étienne V de Thoire), kes küll valdas linnust ilmselt vaid mõned aastad.
1231. aastaks oli Étienne II alistunud Andeloti senjöörile Amé de Colignyle, ning ka linnus oli viimase valduses. Arvatavasti juba 1230. aastaks olid linnuses toiumunud juba ka esimesed ümberehitustööd ja põhijoontes ehitati välja praegune pealinnuseala. Samal ajal senjöör de Coligny ja Saint-Claude'i abtkonna vahel sõlmitud lepingu järgi püstitati eeslinnusealale järgnevalt munkadele ka elamu ja kabel. Pool linnusest ja ilmselt ka maadest jäi kloostri kasutada ja valitseda.
1265 sõlmiti Jasseroni senjööri Guilliaume de Coligny ja Saint-Claude'i abti vahel leping, mille järgi senjöörid pidasid üleval linnust, kui kloostri tugipunkti
1283 andsid Coligny senjöörid Jasseroni küla elanikele frantsiisilepingu. See tähendas, et külaelanikud võisid kindlaksmääratud tasu eest etteantud tingimustel Jasseroni linnust ja mõisat majandada.
1300. aasta paiku loobus klooster oma õigustest poolele Jasseronile Colignyde kasuks.