cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Preetor
Pärast reforme 360. aastatel eKr kandis seda tiitlit patriitsist magistraat, kes vastutas peamiselt õigusemõistmise eest, kuid võis juhtida ka sõjaväge, olles konsulite noorem kolleeg. Preetor jäi harilikult Rooma, kui konsulid sõjavägedega sõtta läksid. Hiljem lubati preetoriks saada ka plebeidel. Aastal 242 eKr loodi ka teise, ainult Itaalia eest vastutava preetori ametikoht nimetusega praetor peregrinus (võõrastepreetor. Esimene preetor (praetor urbanus) linnapreetor) jäi Rooma.
Aastal 227 eKr lisati veel kaks preetorit, kes vastutasid vastavalt Sitsiilia provintsi ning Sardiinia ja Korsika provintsi eest. Pärast provintside loomist Hispaanias (Hispania Citerior ja Hispania Ulterior) 197 eKr kasvas preetorite arv kuuele.
Preetorid valiti tsenturiaatsetel komiitsidel (Comitia centuriata; see oli rahvakoosolek, milles osalesid Rooma elanikud vastavalt varandustsensusele).
Alates seadusest Lex Vibia annalis (180 eKr) oli preetori nõutav miinimumvanus 40 aastat. Veidi hiljem sai praetor urbanus uue ülesande: ta pidi juhatama kohut, mis mõistis kohut korrumpeerunud kuberneride ja valitsejate üle.
Pärast Sullat kasvas preetorite arv 8 või 10-le, pärast Julius Caesarit oli see kas 10 või 12. Keisririigi ajal kõikus preetorite arv 10 ja 18 vahel. Miinimumvanust alandati 30-le ja preetorile lisati veel üks ülesanne: ta pidi maksma maksu Rooma mängude tarbeks.
Preetoril oli kuus ihukaitsjat (liktorit (lictores)) ja tal oli lubatud kanda lilla äärisega toogat.
Rahva ja eluruumide loendus
Rahva ja eluruumide loendus 2011
2011. aastal toimus Eestis üheteistkümnendat korda rahva ja eluruumide loendus. Selle käigus loeti üle kõik Eesti püsielanikud ja eluruumid. Rahvaloendus on ainus uuring, mis annab põhjaliku statistika selle kohta, kui palju on Eestis elanikke, millistes piirkondades ja tingimustes me elame ning millised me oleme. Need teadmised on Eesti tuleviku kavandamise jaoks üliolulised.
Rahvaloendus kestis kokku kolm kuud ning see toimus kahes osas:
Rahvaloendused Eestis
Ajavahemikus 1782–1858 korraldati Eestis seitse hingederevisjoni, mida võib pidada tänapäevaste rahvaloenduste eelkäijateks. Esmakordselt toimus rahvaloendus Liivimaa linnades 3. märtsi 1867. See hõlmas Eesti alal viis tollal Vene impeeriumi Liivimaa kubermangu kuulunud linna: Pärnu, Tartu, Valga, Viljandi ja Võru. 16. novembri 1871 seisuga korraldas Eestimaa Kubermangu Statistikakomitee rahvaloenduse Tallinnas.
Esimene kogu Eestit hõlmav rahvaloendus toimus 29. detsembril 1881.
Kogu Eestit hõlmavaid rahvaloendusi on toimunud kokku üksteist: 1881., 1897., 1922., 1934., 1941., 1959., 1970., 1979., 1989., 2000 ja 2011. aastal. 2011. aasta loendus on järjekorras üheteistkümnes.
Kavilda jõgi
Kavilda jõgi on Emajõe parempoolne lisajõgi, mis asub Tartu maakonna lääneosas.
Ta voolab välja Verevi järvest ja suubub Emajõkke 76,4 km kaugusel suudmest. Kavilda jõe pikkus on 27 km ja valgala pindala on 69,2 ruutkilomeetrit.
Tema muud nimed on: Soova, Verevi, Rämsi, Aru jõgi; alamjooksul: Nasva jõgi.
Oskolki
pisi|Oskolki kaanepilt aastast [[1911]] Oskolki (vene keeles Осколки, 'killud') oli ajakiri, mis ilmus Venemaal Peterburis aastail 1881–1916. Ajakiri ilmus korra nädalas ning oli liberaalse hoiakuga kirjanduslik-kunstiline huumoriajakiri.
Esimene peatoimetaja oli Roman Golike. Aastal 1882 sai peatoimetajaks Nikolai Leikin, kes oli selles ametis aastani 1906. Seejärel oli kaks aastat peatoimetaja Viktor Bilibin. Viimased peatoimetajad olid K. Barantsevitš ja K. Mihhailov.
Ajakiri oli algselt üks liberaalsemaid huumoriajakirju Venemaal. Ajakirja illustreerisid kunstnikud Aleksei Afanasjev ja Nikolai Tšehhov. Kaastööd tegid Aleksandr Amfiteatrov, Vladimir Giljarovski, Pjotr Gneditš, Liodor Palmin ja Aleksei Budištšev.
Ajakirjale tegi oma loomeperioodi alguses kaastööd ka Anton Tšehhov. Aastail 1882–1887 avaldas ajakiri üle 270 Tšehhovi teose. Aastal 1884 ilmus seal ka esimene Tšehhovi jutukogu "Melpomene muinasjutud". Hiljem avaldas ta ajakirjas neli jutustust veel aastal 1892.
Prefekt (Vana-Rooma)
Prefekt oli Rooma ametnik, kelle määrasid ametisse magistraadid või keiser.
Sõna praefectus tähendab 'see, kes seisab teiste ees'.
Keisririigi ajal oli prefektide määramise õigus ainult keisril. Sellel ajal levisid laialt tsiviilprefektid. Ometi säilis prefektidel alati teatud side militaarsusega.
Senaatorite kategooriast on teada järgmised prefektid:
Kvestorite kategooriast on teada järgmised prefektid:
Walther Schmied-Kowarzik
Walther Schmied-Kowarzik (22. mai 1885 Mödling – 24. juuli 1958 Mödling) oli Austria filosoof.
Ta töötas Tartu Ülikoolis filosoofia ja psühholoogia professorina aastail 1920–1925.
Berounka
thumb|Berounka [[Tetíni lähistel]] Berounka (saksa Beraun) on Vltava lisajõgi Tšehhis. Pikkus 139 km, valgala 8 861 km². Jõgi saab alguse Plzeňi linnas nelja jõe (Mže, Radbuza, Úhlava ja Úslava) liitumisel. Suubub Praha äärelinnas Vltavasse. Berounka ääres asub Berouni linn.
Nikaia kirikukogu
Nikaia kirikukogu on kahe oikumeenilise kirikukogu nimetus:
Leetrid
Leetrid (ladina morbilli, inglise measles, rubeola) on leetriviiruse põhjustatud lümfotroopne lööbega kulgev väga nakkav nakkushaigus inimestel.
Leetriviirus
Leetriviirus on lipiidkestaga üheahelaline RNA-viirus, mille genoomis on tuvastatud 6 geeni: N, P, M, F, H, L.
1990. aastast alates on tuvastatud järgmised genotüübid: A*, B2, B3, C1, C2, D2, D3, D4, D5, D6, D7, D8, D9, D10, D11, G2, G3, H1, H2.
Leetriviirus (Edmonstoni tüvi) eraldati (korjati) 1954. aastal neerurakkudest John F. Endersi ja tema kaastöötajate poolt.
Nakkus ja viiruse paljunemine peremeesorganismis
Leetriviirus levib inimeselt inimesele hingatava õhu kaudu või nakatunu nina- ja suueritistega kokku puutudes. Leetriviirus siseneb ülemiste hingamisteede (ninaneelu epiteeli) kaudu ja liigub lähedal paiknevatesse lümfisõlmedesse.
Viiruse transkriptsioon elusrakkudes toimub lümfisüsteemi kudedes ja elundites ning lümfisüsteemi rakkude (näit dendriitrakud, monotsüüdid,T-lümfotsüüdid) tsütoplasmas ja rakumembraanis.
Vireemiat kutsuvad esile vereringe kaudu tsirkuleerivad nakatunud T- ja B-rakud.
Edasi paljuneb leetriviirus peremeesorganismi teistes vastuvõtlikes ja koostööaldistes elundites nagu nahk, mandlid, silmasidekest, kopsud, seedekulgla, maks, neerud, apendiks, põrn, suguelundite limaskest ja peaaju teatud rakupopulatsioonid.
Viiruse paljunemise täpseid molekulaarseid tasandeid tänapäeval veel ei tunta, samuti puudub kõikehaarav ülevaade osalevatest valkudest, geenidest ja signaaliradadest.
Sümptomaatika
Infektsioonnakkuse asümptomaatiline peiteaeg pärast leetriviirusega kokkupuutumist on 8–14 päeva. Harilikult alates 10. päevast tekib nakkushaigusele iseloomulik väliste ilmingutega periood, mis kestab 3–5 päeva. Seda perioodi iseloomustab valguspelgus, anoreksia, silmasidekesta põletik, ninapõletik, kurgupõletik ja kuiv köha. Nimetatud perioodi lõppedes, enne leetrite lööbe ilmnemist, ilmuvad suu limaskestale helepunased Kopliki laigud. Keskmiselt 5 päeva jooksul pärast Kopliki laikude ilmumist tõuseb kõrge palavik (40 °C või kõrgem) ja nahale ilmub lööve, mis algab kõrvade tagant ja levib näole, kaelale, silmalaugudele, kätele, rinnale, seljale, kintsudele ja jalgadele. Lööve on algul roosa, hiljem punetav, kestab 5 päeva taandudes pea samas järjekorras kui levis. Pärast lööbe ilmumist ei ole patsient enam nakkuseallikaks.
Asümptomaatilised leetrid
Asümptomaatiliste leetrite puhul, harilikult noorukitel ja täiskasvanutel, keda on vaktsineeritud, aga ka immuunpuudulikkusega inimestel, võib enamik sümptomeid puududa. Esineda võib palavikku ja väiksemaid lööbelaigukesi keha erinevais paigus. Kuna sümptomid erinevad leetrite omast tunduvalt, on asümptomaatilisi leetreid raske diagnoosida.
Diagnoos
Diagnoosikoodi paneb Eestis kirja perearst või haiglas valvearst.
Rahvusvahelise haiguste klassifikatsiooni 9. versioonis tähistatakse leetreid koodiga 055, mida tüsistuste korral täpsustatakse.
Eristusdiagnoos
Arvatavasti seoses vaktsineerimiste ja vähenenud haigusjuhtumite statistika tõttu ja ka asümptomaatiliste leetrite tõttu ei pööra osa meditsiinitöötajad nii suurt tähelepanu leetrite diagnoosimisele.
Kliiniline diagnoos on tänapäeval ebausutav.
Diagnoosimiseks tuleks läbi viia eristusdiagnoos, eraldamaks leetreid teistest viiruste põhjustatud lööbehaigustest, nagu herpesviirusnakkused, äkkeksanteem, punetised ja tuulerõuged. Samuti tuleks välistada Kawasaki haigus, ravimite indutseeritud lööbed, Zika-viirusinfektsioon jne.
Laboratoorne diagnoosimine
Leetrite haiguskahtluse korral võidakse haigustekitaja tuvastada vereanalüüside alusel, milles saaks alates 4.–5. päevast pärast lööbe teket vastavate laboratoorse diagnostika vahenditega tuvastada leetriviirusevastaseid spetsiifilisi IgM-antikehi.
Immuunvastused
Esmase immuunvastusena leetriviirusele toodavad normaalse anatoomia ja füsioloogia korral vastavad rakud ja retseptorid leetriviiruse vastaseid antikehi: immunoglobuliin G (IgG), immunoglobuliin M (IgM).
Arvatakse, et järgmisel kokkupuutel viirusega kutsub see esile tugeva immuunvastuse (IgG-de osalus), mis osade uurijate arvates hoiab ära haiguse avaldumise.
Immuunpuudulikkusega inimestel toimub viiruseosakeste suhtlus rakkudega teisiti.
Immunopatoloogia
Leetriviirus põhjustab nakatunul raskekujulist immunosupressiooni, mis kujuneb peiteperioodi 10. päeval ja kestab 3–4 nädalat pärast lööbe kadumist. Leetrite indutseeritud immunosupressiooni tekkemehhanisme veel hästi ei tunta, kuid arvatakse, et viiruse tõttu
Leetriviiruse osakeste märklaudelundiks on tüümus.
Ravi
Leetrite ravi siiani puudub. Patsiendil soovitatakse palju vedelikku juua, puhata. Arsti soovitusel võib pakkuda palavikku alandavaid ja valu vaigistavaid vahendeid aga võimalikud riskid jäävad siin siiski leetrihaige (ja/või tema vanemate) kanda – niigi alla surutud immuunsüsteemil tuleb lisaks haigustekitajale veel ka 'ravimitega kommunitseerida'.
Uuringud (sh metaanalüüs) on tuvastanud, et suuremates kogustes A-vitamiini manustamine võib vähendada alla kaheaastaste laste kopsupõletikku ja suremust.
Tüsistused
Leetride nähtavad haigusilmingud kaovad harilikult 10 päeva jooksul. Tüsistusteks on keskkõrvapõletik, nibujätkepõletik, kaela lümfisõlmepõletik ja surm.
Hingamiselundkonnaga seotud tüsistusteks võivad olla kopsupõletik, trahheiit, äge obstruktiivne kõripõletik, pneumotooraks, interstitsiaalne emfüseem, tselluliit, hüpokaltseemia, lihasepõletik, neerupõletik, neerupuudulikkus ja alatoitumus.
Pärast leetrite põdemist võib lastel hiljuti põetud tuberkuloos uuesti puhkeda.
Närvisüsteemiga seotud tüsistused: vapluskrambid, entsefaliit, Guillaini-Barré sündroom, Reye sündroom. Mitme aasta jooksul leetrite põdemisest võib välja areneda ohtlik kesknärvisüsteemi viirusnakkus – subakuutne skleroseeruv panentsefaliit (RHK-10 [A81.1]).
Nägemiselundkonnaga seotult keratiit, sarvkestapõletik, corneal perforation, võrkkestaveeni tsentraalne sulgus, pimedaks jäämine.
Kardiovaskulaarsüsteemiga seoses: müokardiit, perikardiit.
Tüsistustega põetud leetrite klassifikatsioon
WHO andmetel oli leetritesse surnud inimeste arv 2000. aastal hinnanguliselt 562 400 ja 2012. aastal 122 000.
Haigestumine Eestis
Eestis ei ole Terviseameti andmetel 2014. aastal registreeritud ühtegi leetrite haigusjuhtu.
Eestis registreeriti Terviseameti andmetel 2015. aasta detsembrikuu seisuga 4 leetrite haigusjuhtu.
2018. aastal registreeriti Eestis 10 leetrite haigusjuhtu. 2019. aasta 11 kuuga registreeriti 26 haigusjuhtu.
Epideemiad
Eestis on leetriepideemiad olnud aastatel 1965–1966 (haigusjuhtude arv 42 665 ja surmajuhtude arv 3) ning aastail 1981–1982 (haigusjuhtude arv 9485 ja surmajuhtude arv 0).
2014
2014. aastal olid puhangud Kõrgõzstanis (7500 haigusjuhtu), Bosnia ja Hertsegoviina on teatanud 5340 haigusjuhtumist, Venemaal ja Gruusias oli kummaski riigis ligi 3300 haigestunut.
Itaalias oli ligi 1700 ja Kasahstanis 540 haigestunut.
2014. aasta Berliini leetripuhang
2014. aasta oktoobris hakkas Berliinis levima leetripuhang, nakatunuid on 574. Seisuga 23. veebruar 2015 on teatatud ühe pooleteistaastase väikelapse surmast.
26. veebruari 2015 seisuga on nakatunute arv 637, märtsi alguse seisuga 724.
3. aprillil aga on teatatud 970 leetrite haigusjuhust.
2015. aasta Baden-Württembergi leetripuhang
Baden-Württembergi tervishoiuametkonnad on registreerinud 23 leetrite haigusjuhtu.
2015. aasta Baieri leetripuhang
Baieri tervishoiuametkonnad on registreerinud aasta algusest 75 leetrite haigusjuhtu, neid juhte on küll pea poole rohkem kui möödunud aastal samal ajal, kuid ametnikud on lootusrikkad.
2015. aasta Tüüringi leetripuhang
Tüüringi liidumaal on tervishoiuministeeriumi teate kohaselt nakatunud 138 last ja täiskasvanut, enamik haigusjuhte on seotud Erfurdi kooliga, kus ametnike soovitusi vaktsineerimiseks ei võetud kuulda.
Leetrite haigusjuhud Aafrikas
Jaanuaris on Libeerias täheldatud leetritesse haigestumise sagenemist.
Dr Elliotsoni klassifikatsioon (avaldatud 1839)
Leetrite liigid klassifitseeris ta nahahaiguste III seltsi Exanthemata I perekonda Rubeola.
Leetrite liigid : Rubeola Vulgaris, Rubeola sine Catarrho, Rubeola Nigra.
Termin
Rubeola sünonüümid : Morbilli, Blacitae, Febris morbillosa (Hoffman), Phoeicismus (Plouquet), Typhus morbillosus (Cricton), Enanthesis rubeola (Good).
Kirjandusteaduse mõisteid
''Siin on loetletud kirjandusteaduse mõisteid.
A
absurdikirjandus - aforism - ajalooline romaan - ajaluule - aleksandriin - algriim - alguskordus - allegooria - alliteratsioon - alltekst - allusioon - amfibrahh - anafoor - anapest - aoid - apofaasia - arenguromaan - armastusromaan - assonants - auto - autobiograafia
C
cantiga de amigo
D
daktül - dialoog - diegees - dokumentaalromaan - draama - dramaatika - dramatiseering - duoloog
E
eepika - eepos - eesti haiku - epifoor - epigramm - epiniikion - epiteet - epopöa
G
gaseel - gregeriia - grotesk - günokriitika
H
haiku - heksameeter - hermetism - humoresk - hälbekirjandus - hümn - hüperbool
I
ilmerii - ilukirjandus - intertekstuaalsus - intriigikomöödia - inversioon - irdriim
J
jamb - jambograafia - jutustus - jõgiromaan
K
kaanon - kakofoonia - kangelaslaul - kassetipõlvkond - katrään - kellerii - kiriromaan - kirjandusajalugu - kirjanduslugu - kirjandusteooria - kirjanik - kompositsioon - komöödia - konkreetne luule - kriminaalromaan - kulminatsioon - kõlakujund - kõnekujund
L
lastekirjandus - lai - liivik - limerik - lugemisdraama - luule - luulekassett - luuletaja - luuletus - lõpplahendus - lõppriim - lühijutt - lühiromaan - lüürika
M
maagiline realism - meelika - meesriim - memuaarid - metafoor - metonüümia - miljöö - monoodiline meelika - monoloog - motiiv - mudelsituatsioon - must komöödia - mõttekordus - mõttetera
N
naisriim - naistekas - narratiiv - narratoloogia - neljajalgne trohheus - noovum - novell - näidend - näitekirjanik
O
oksüümoron - oktett - omaelulookirjutus - Onegini stroof - onomatopöa - ood
P
paarisriim - parallelism - paroodia - paskvill - pastišš - pendlitakt - peripeetia - personifikatsioon - pleonasm - poeem - poeetika - polüloog - proletaarne kirjandus - proloog - proosa - proosakirjanik - proosaluuletus - protagonist - psühholoogiline romaan - publitsist - publitsistika - publitsistlik romaan - puänt
R
retoorika - riim - riimiline luule - ristriim - robinsonaad - romaan - rubaii - rüütlikirjandus - rüütliromaan
S
saaga - saatüridraama - sekvents - salm - satiir - segariimilisus - sentents - siire - sketš - sonetipärg - sonett - spiooniromaan - spondeus - stiil - stiilimeetria - stroof - sõjaromaan - sõlmitus - süliriim - süžee
T
tanka - tekst - tekstikriitika - tertsett - tetraloogia - torm ja tung - tragikomöödia - tragöödia - travestia - triloogia - trohheus - troop - truväär
U
ulmekirjandus - uuskriitika
V
vaimulik kirjandus - vene formalism - veste - voolulooline meetod - võrdlev kirjandusteadus - võrdmõõdulisus - värsijalg - värsimõõt - värsiõpetus - värsisüsteem - värss - värssromaan - väärtkirjandus
Õ
õuduskirjandus
Ö
ökokriitika
Diapasoon
Diapasoon ehk helikõrguslik ulatus on muusikas muusikainstrumendi, sealhulgas inimhääle kõigi võimalike tekitatavate helikõrguste hulk madalaimast kõrgeimani.
Inimhääle puhul kasutatakse diapasooni tähenduses ka sõna hääleulatus.
Näiteks klaveri diapasoon võib olla A2 – c5, harfi diapasoon võib olla Ces1 – fis4 ja flöödi dipasoon võib olla h – c4.
Diapason
Lawrence Johnson
Lawrence Johnson (sündinud 7. mail 1974 Norfolkis Virginia osariigis) on USA endine teivashüppaja.
Sydney olümpiamängudel 2000. aastal pälvis ta hõbemedali, 2001. aastal tuli sisemaailmameistriks.
Põšma
Põšma on alev Venemaal Sverdlovski oblastis, Põšma rajooni keskus. Linn asub Põšma jõe ääres Jurmatši jõe suudme juures186 km Jekaterinburgist ida pool.
Seisuga 1. jaanuar 1996 oli alevis 11 600 elanikku. 2006. aasta lõpu hinnangul oli elanike arv 10 094.
Majandus
Alevi põhiline tööstusettevõte on masinatehas. On ka piimatöötlemise ettevõte ja metsamajandusettevõtted.
4 km kaugusel on Oštšepkovo jaam (rajatud 1885) Jekaterinburgi ja Tjumeni vahelisel raudteelõigul (Siberi raudtee 1996. kilomeetril Sverdlovski raudteeliinil).
Ajalugu
Põšma asutati 1646 slobodaana (Põšminskaja Sloboda).
Aastal 1655 ehitati kindlusvangla, kus 1826 ja 1827 peatusid Siberisse sunnitööle saadetavad dekabristid.
Aastal 1949 sai Põšma alevi õigused.
Kultuur
Põšmas asub põlluharimise ja talurahva elu-olu muuseum.
François Mauriac
François Charles Mauriac [franssu'a mori'ak] (11. oktoober 1885 Bordeaux – 1. september 1970 Pariis) oli prantsuse kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat.
Solor
Solor on vulkaaniline saar Väikeste Sunda saarte hulka kuuluvas Solori saarestikus Florese saarest idas. Saar kuulub Indoneesiale.
Saarel on vähemalt viis vulkaani.
Saare elanikud kõnelevad adonara ja lamaholoti keelt. Nad on aastasadu tegelnud vaalapüügiga.
Saarel on järgmised asulad: Aplame, Balawelin, Kelike, Kukuwerang, Lamakera, Lamawolo, Lewograran, Liko.
Surimask
thumb|[[Blaise Pascali surimask]] Surimask on inimese surma järel tema näost valatud plastiline jäljend (enamasti kipsist või vahast).
Kimalane
Kimalane (Bombus) on kiletiivaliste seltsi mesilaslaste sugukonda kuuluv putukate perekond.
Kimalase rahvapärased nimetused on kumalane, maamesilane, metsmesilane. Kõige tuntumad on mustad, erekollaste või punaste triipudega kimalased, aga palju on ka vesihalle ja pruune. Kimalasi on umbes kakssada liiki, kellest Kesk- ja Põhja-Euroopa maades elab 25–30, Eestis 28. Sagedamini võib neist kohata viitteist liiki, peaaegu alati ja igal pool üheksat. Teised on haruldasemad.
Talukimalane (B. hypnorum) erineb põldkimalasest vaid tagakeha valge tipu poolest.
Välimus
Kimalane koosneb peast, rindmikust ja tagakehast. Rindimiku külge kinnituvad kuus liigestatud jalga. Kimalastel on pikad lülilised tundlad, allasuunatud pea kahel küljel läigivad suured liitsilmad. Viimaste vahel ülal paiknevad kolmnurgana või kolme punktina ühes reas, eri liikidel erinevalt, mustad lihtsad täppsilmad. Neli tiiba on seljal kokku pandud ja katavad kitsa läikiva vöödina keskselga ja tagakeha esimesi lülisid. Kimalased on karvase kasukaga putukad, kelle värvus võib sisaldada musta, valget, punast, oranži, halli, kollast, pruuni ja nende variatsioone. Igale kimalaseliigile on omane teatud värvikombinatsioon, mille järgi kimalasi Eestis grupeeritakse.
Suiste pikkus
Kimalased võib jaotada lühikeste, keskmiste ja pikkade suistega liikideks. Tulenevalt suiste pikkusest erinevad mõnevõrra ka liikide toidueelistused. Pikasuiselised liigid on kõige kitsama toiduvalikuga ja seetõttu kõige ohustatumad. Lühisuiselised liigid on vähim ohustatud. Pikasuiselised liigid on eriti olulised, kuna suudavad tolmeldada ka pika õieputkega kultuurtaimede õisi (nt punane ristik, põlduba) – meemesilastel oma lühikeste suiste tõttu sellega hakkama ei saa.
Mürgiastel
Nii nagu meemesilastel ja herilastel on ka kimalastel mürgiastel ning ohu korral ründavad nad häirijat raevukalt. Erinevalt meemesilasest kimalased pärast nõelamist ei sure ja võivad end teinegi kord kaitsta. Astlaga on varustatud siiski ainult ema- ja töökimalased, kes moodustavad suurema osa perest. Ka töölised on emasloomad. Isakimalased on täiesti relvitud ja ohutud. Tavaliselt ilmuvad nad suve lõpul ja elavad üpris lühikest aega. Sellest hoolimata kaitseb kirev rüü ka neid võimalike vaenlaste eest.
Pere suurus
Olenevalt liigist on suve lõpul normaalselt arenenud kimalasperes kuni mõnisada töölist. Liigiti võib pere suurus erineda – enamasti on suurema perega liigid ka suurema lennuraadiusega. Siin pere suurus jaotatud: väike (kuni ~100 töölist), keskmine (100–200 töölist), suur (kuni mõnisada töölist).
Pesakoht
Mõned kimalased pesitsevad maapinna läheduses, mõned sügavamal pinnases (mõni sentimeeter kuni üle meetri) ning mõned maapinnast kõrgemal – kus täpsemalt, sõltub mingil määral liigist. Pinnases olevatesse avaustesse pesa rajavate liikide jaoks on soodne hiireurgude ja avatud kraavide olemasolu. Maapinnal pesitsejad on tundlikud mehaanilisele häirimisele ja kulu põletamisele, pinnases pesitsejad kündmisele. Harvemini esinevate liikide pesakohad pole veel hästi teada. Liigiti erineb kimalaste tolerantsus inimese läheduse suhtes.
Peamine elupaik
Kimalased eelistavad elada avamaadel. Neile ei sobi pimedad metsad ja võsastunud niisked alad. Nende eelistused on päikeseküllased metsaservad, lagendikud, niidud, puisniidud, raiesmikud, samuti põllud ja aiad. Olenevalt liigist võib eristada kimalaste põhilisi elupaigaeelistusi (metsade lähedus avatud alad jne).
Soojusrežiim
Kimalased ja meemesilased ei suuda lennata, kui nende lennulihased on liiga külmad. Seevastu kimalased suudavad end kiiremini üles soojendada, samal ajal kui meemesilased on maadligi ja liikumisvõimetud. Kimalased suudavad lihaselise tegevusega efektiivsemalt tõsta kehatemperatuuri ning tänu karvkattele on ka soojuskadu aeglasem. Tänu soojale kasukale on kimalased võimelised toitu koguma ka jahedama ja vihmase ilmaga, kõrgetel laiuskraadidel ning kõrgustes, kus meemesilaste populatsioonid vastu ei peaks. Lisaks on kimalased suutelised toitu koguma mitu tundi päevas, samas kui meemesilased ilmutaksid end päeva kõige soojematel hetkedel ja lühikeseks ajaks.
Toidu kogumine
Kimalaste toiduks on nektar ja õietolm. Kuna toitu kogutakse kogu perele, mitte ainult endale, on vaja pidevalt korjel käia ja palju õisi külastada. Selleks on emaisenditel tagajalgadel suirakorvikesed, kus võib näha eri värvi õietolmupalle. Toiduressursi leidmisel on abiks õite lõhn ja suured liitsilmad, millega kimalased suudavad värvusi eristada. Tänu õppimisvõimele ja energiakulude vähendamise vajadusele on kimalased õiekonstantsed ehk ühe korjelennu jooksul koguvad toitu kahelt-kolmelt taimeliigilt, mis teeb neist head tolmeldajad. Kimalased vajavad kevadest sügiseni rikkalikku korjemaad õierikkas piirkonnas. Mõned massiliselt õitsevad kultuurtaimed (nt ristik, lutsern, raps) pakuvad kimalastele samuti rikkalikku toidulauda, kuid toitu vajatakse ka siis, kui kultuurtaim parajasti ei õitse.
Pere elutsükkel
Emakimalane erineb töökimalastest ainult suuruse poolest. Sagedased on vahevormid, millest tõuseb peres palju pahandust. Suuremad ja tugevamad töökimalased kipuvad võimu haarama, nemadki tahavad muneda. Nad ei suuda aga asendada emakimalast, sest nende munetud viljastamata munadest arenevad vaid isakimalased. Aga alati leidub ka nooremaid emasid, kes võtavad pesa jõuga üle, sundides pesarajaja lahkuma. Vaatamata ägedale konkurentsile elavad just emakimalased teistest pereliikmetest kõige kauem. Kuid järglaste üleskasvatamine on nii raske töö, et võtab emakimalase kogu energia ja ka ilu. Sügiseks on ta sametine rüü muutunud hõredaks või hoopis ära kulunud ja tiibadest on järel vaid räbalad. Talve elavad üle vaid noored viljastatud emakimalased. Pere elutsükkel on seega ainult aastane.
Kimalaste tähtsus
Kimalaste tähtsus seisneb selles, et nad pakuvad n-ö tolmeldamisteenust:
Millal ja kus võib kimalasi kohata?
Veebruari ja märtsi päikselistel päevadel saame jälgida emaisendeid, näiteks karukimalast (B. terrestris) ja niidukimalast (B. pratorum). Neile meeldib toimetada õitsevatel pajupuudel ja krookustel. Kõige sagedamini on võimalus kimalasi kohata lilledel. Alates aprillist hakkavad lilli külastama töökimalased, kes on võrreldes emakimalastega tunduvalt väiksemad, kuid neil on samasugused värvimustrid. Isakimalased tunneb ära selle järgi, et nad eritavad spetsiifilist roosilõhna. Juunis-juulis on kõik eri värvimustrites töökimalased vaadeldavad, aga augustis ja septembris enamik liike kaob. Pruunid liigid on viimased, keda võib avamaadel kohata – peamiselt põldkimalane (B. pascuorum).
Eesti kimalased
pisi|[[Põldkimalane]] pisi|[[Triipkimalane]]
Eesti kägukimalased
pisi|[[Põld-kägukimalane]]
Mudjug (laev)
Mudjug on Vene jäälõhkuja.
Laeva ninaosa asendati 1986 Emdenis (Saksamaa) uudse konstruktsiooniga vööriga. Uuendatud jäämurdja on lameda põhjaga, tunduvalt pikem ja umbes 2 meetrit laiem. Põhja all on olemas süsteem, mis juhib kõrgsurve all oleva vee ja õhu segu. Jäämurdmisvõimet on parandatud: varem suutis Mudjug liikuda pideva käiguga täpselt meetri paksuses jääs, nüüd jõuab laev aga seisma jäämata liikuda 1,4 meetri paksuses jääs.
Pikomeeter
Pikomeeter (tähis pm) on SI-süsteemi pikkusühik, mis võrdub ühe triljondiku meetriga:
Tim Lobinger
thumb|Tim Lobinger Tim Lobinger (3. september 1972 Rheinbach, Nordrhein-Westfaleni liidumaa – 16. veebruar 2023 München) oli Saksamaa teivashüppaja.
Pikomeeter
Seda mõõtühikut kasutatakse peamiselt aatomi suurusjärgus pikkuste mõõtmisel. Aatomite raadiused on vahemikus ca 53 pm vesinikul kuni 156 pm uraanil, aatomituumade läbimõõdud on vahemikus umbes 0,00175 (H) kuni 0,0117 pm (U). Pikomeetrit kasutatakse ka molekulide keemilise sideme pikkuse väljendamiseks. Röntgenikiirte lühemad lainepikkused on 10 pm ringis.
Tim Lobinger
Ta oli 2003. aasta sisemaailmameister. Tema isiklik rekord teivashüppes on 6 meetrit.
Kuu-võtmehein
Kuu-võtmehein (Botrychium lunaria) on maokeeleliste sugukonda võtmeheina perekonda kuuluv sõnajalgtaim.
Kuu-võtmehein kasvab põhjapoolkeral nii Euraasias, Alaskal kui Gröönimaal, lisaks kasvab ta Lõuna-Ameerikas ja Austraalias. Ta kasvab parasvöötmes ja tundras, Lääne-Gröönimaal kuni laiuseni 69° 30' ja Ida-Gröönimaal kuni laiuseni 72°, Islandil, kogu Skandinaavias, Kolgujevi saarel, Malozemelskaja ja Bolšezemelskaja tundras, Polaar-Uraalis ning Obi ja Kolõma alamjooksul. Lõunas ulatub levila Venemaa ja Mongoolia vahelise piiri, Mandžuuria ja Kesk-Jaapanini. Taime võib kohata ka Kesk-Aasia ja Himaalaja mägedes. Põhja-Ameerikas kulgeb levila lõunapiir mööda USA territooriumi.
Eestis esineb taim hajusalt, kuid on siin kõige levinum võtmehein. Eestis võib teda kohata kuivadel niitudel, ka puisniitudel. Nagu mujal levilas, nii ka Eestis on kuu-võtmehein tavaline, kuid mitte kusagil sage.
Kuu-võtmeleht on kuni 30 cm kõrge. Taim koosneb lehest, millel on kaks osa: viljatu ja viljakas. Viljatu leheosa on püstine või kuni 12 cm pika varrega, 4–10 lehehõlma paariga. Viljakas leheosa on haraline sporangium 5–10 cm pikkusel varrel. Sporangiumi tipp ulatub üldjuhul maapinnast kõrgemale kui lehetipp. Eosed valmivad juunis-juulis. Leht ilmub kevadel ja sureb suve teisel poolel. Kuu-võtmehein on diploidne taim, millel on 90 kromosoomi.
Võtmeheinad paljunevad väga vaevaliselt: selleks, et eosest areneks taim, kulub kümmekond aastat, kusjuures see enamikul juhtudest hoopis ebaõnnestub, kui ei leita sobivat mükoriisa-partnerit. Võtmeheinte arvukus kõigub aastati, sest mõnel aastal maapealne osa ei arene, taimed jäävad puhkeolekusse.
Põldtsiitsitaja
Välimus
Üldpikkus 15–16,5 cm. Vanalinnud sarnased, mõlemal kollakas kurgualune ning kollakasroosa rind ja kõhualune. Emaslinnu ja noorlinnu pugualal ja pealael on tume triibustus. Kutsehüüd on vii-üt ja jük. Laul on varieeruv, mahedakõlaline ja tüüpiliselt kõlab kui trii-trii-trii trütrütrü. Lauluperiood kestab saabumisest kuni juuli alguseni.
Elupaik
Asustab kuiva kultuurmaastikku, kus leidub üksikult või rühmadena kasvavaid puid. Eelistab mosaiikset maastikku liivastel ja savikatel pinnastel.
Pesitsemine
Pesa ehitab emaslind. Pesa koosneb kõrtest ja peentest taimejuurtest, sisevooderdises on jõhve ja karvu. Kurnas 4–5 muna. Haub peamiselt emaslind. Poegi toidavad mõlemad vanalinnud peamiselt putukate, kuid ka pugus eelnevalt pehmendatud seemnetega. Pojad lahkuvad pesast lennuvõimetutena üle nädala vanustena. Põldtsiitsitaja pesitseb kaks korda suve jooksul.
Arvukus Eestis
Põldtsiitsitaja on Eesti faunas suhteliselt uus tulija, teda on siin kohatud alates 19. sajandi lõpust. Esimene pesitsemine tehti kindlaks 1896. aastal Saaremaal. 20. sajandi esimesel kümnendil leidus teda vaid läänesaartel ja mandri läänerannikul. 1910–1920 asustas põldtsiitsitaja Harjumaa, ja tema levikupilt laienes iseäranis 1930.–1950. aastatel. Viimastel aastakümnetel on liigi arvukus tunduvalt vähenenud. 1990. aastate algul hinnati liigi pesitsusaegset arvukust 5000 – 10 000 paarile. Praegune arvukuse hinnang on 200–300 paari.
Põldtsiitsitaja saabub meile aprilli lõpul – mai algul, lahkub augustis-septembris. Rändab üksikult või väikeste salkadena.
Põldtsiitsitaja on Eestis II kaitsekategooria liik.
Abakus (täpsustus)
"Abakus" on mitmetähenduslik sõna.
Vittjärvsträsket
Vittjärvsträsket on järv Rootsis Norrbotteni läänis Bodeni vallas Vittjärvist põhjas.
Toevaheldus
Toevaheldus on ottode ja romaani kirikuarhitektuuri iseloomustav ehitustava, mille puhul basiilika kõrgseina arkaadis vahelduvad rütmiliselt piilarid ja sambad. Levis lisaks Saksamaale ka Prantsusmaal ja Itaalias.
Sihitis
Sihitis ehk objekt ehk grammatiline objekt on lauseliige, mis väljendab seda, millele tegevus on suunatud või mis on tegevuse tulemuseks.
Eesti keel
Sihitise esinemine lauses sõltub tegusõnast. Sihitis esineb lauses üldjuhul koos sihilise tegusõna ehk transitiivse verbiga.
Sihitis võib olla osastavas (keda? mida?), omastavas (kelle? mille?) või nimetavas (kes? mis?) käändes. Peamine sihitise kääne on osastav.
Osasihitis
Osasihitis on osastavas käändes sihitis, mis vastab küsimustele keda?, mida?:
Tegusõnad, mis võimaldavad kasutada ainult osasihitist, on partitiivverbid, näiteks armastama, kallistama, austama, märkama, kartma, alahindama, meenutama, soovima, tahtma, nägema, kuulma.
Poolkaitsja
Poolkaitsja on jalgpallis mängija, kelle positsioon on tavaliselt kaitsjate ja ründajate vahel. Kõiki poolkaitsjaid kokku nimetatakse keskväljaks.
Sihitis
Osasihitis
Osasihitist kasutatakse alati eitava lause korral:
Karjaküla tee
Karjaküla tee (registrinumbriga 11194) on 2,5 km pikkune kõrvalmaantee Lääne-Harju vallas.
Poolkaitsja
Jalgpalliklubi poolt mängu jooksul kasutatav poolkaitsjate arv sõltub võistkonna mängustiilist ja iga mängija ülesandest.
Sihitis
Täissihitis
Täissihitis on nimetavas ja omastavas käändes sihitis.
Karjaküla tee
Tee on mustkattega, kuid klassita. Liiklussagedus teel on 500–1000 autot ööpäevas. Tee lõpuosas Karjaküla aleviku tiheasustusega alal on kiiruspiirang 50 km/h. Teevalgustus puudub.
Sihitis
Täis- ja osasihitise vaheldumine
Sihitise käände valiku määravad tegevuse piiritletus ja objekti hulga või koguse piiritletus.
Täissihitist kasutatakse:
Osasihitist kasutatakse:
Ühes vormis sihitise saab asendada teisega, kui:
Põhja-Makedoonia president
Põhja-Makedoonia president on Põhja-Makedoonia Vabariigi riigipea.
President esindab Põhja-Makedoonia Vabariiki kodumaal ja välismaal. Ta on Põhja-Makedoonia Vabariigi relvajõudude ülemjuhataja ja Julgeolekunõukogu esimees.
Presidendikandidaat peab olema Põhja-Makedoonia Vabariigi kodanik ja valimiste päeval üle 40 aasta vanune. Kandidaadi peavad esitama vähemalt 10 000 valijat või vähemalt 30 parlamendiliiget. Ta osutub valituks, kui tema poolt antud häälte arv on vähemalt 50% valijate üldarvust pluss üks hääl.
President tugineb oma ametis konstitutsioonile ja tegutseb konstitutsiooni ja seaduste raames. Ta sõlmib rahvusvahelisi leppeid Makedoonia Vabariigi nimel. Ta nimetab ja kutsub tagasi Põhja-Makedoonia suursaadikud ja saadikud ning võtab vastu välismaa diplomaatiliste esindajate volikirju ja tagasikutsumiskirju. President määrab peaministri kandidaadi ja annab talle volituse moodustada valitsus. Ta nimetab kolm Julgeolekunõukogu liiget, teeb ettepaneku Rahvustevaheliste Suhete Nõukogu liikmete, kahe Konstitutsioonikohtu kohtuniku ja kahe Vabariigi Kohtunõukogu liikme ametissenimetamiseks ja täidab teisi konstitutsiooniga ette nähtud kohustusi.
Presidendi ametikoht ei ole ühitatav teiste avalike ametitega, kutsealal tegutsemisega ega parteilise ametikohaga. Tal on immuniteet ja vetoõigus. Ta on kohustatud kord aastas informeerima parlamenti oma tegevusest.
Sõjaseisukorra ja erakorralise seisukorra ajal on presidendil erakorralised volitused. Kui parlament ei saa kokku tulla, kuulutab president välja sõjaseisukorra ja nimetab ametisse või vabastab ametist valitsuse või üksikud ametnikud.
Kui presidendil pole võimalik oma kohuseid täita, astub tema asemele parlamendi president.
Senised Põhja-Makedoonia presidendid on loetletud Põhja-Makedoonia riigipeade loendis.
Poolkaitsja
Mõned poolkaitsjad mängivad rohkem kaitses, teised ründavad rohkem aega vastaste väravat. Mõnikord on raske vahet teha, kas on tegemist poolkaitsja või ründajaga.
Poolkaitsjate positsioonid
Eristatakse kaitsvaid poolkaitsjaid, keskpoolkaitsjaid, ründavaid poolkaitsjaid ja äärepoolkaitsjaid.
Kaitsev poolkaitsja
Peale selle nõutakse neilt sageli osalust mängu ülesehitamisel. Neil peab olema hea väljakutunnetus ja söödutäpsus. Nad peavad kiiresti ära tundma mängusituatsioonid, näiteks kui pall on just saadud ning on võimalik on alustada vasturünnakut.
Sageli nimetatakse kaitsva poolkaitsja positsiooni positsiooniks number 6. Kuni viimase ajani on kaitsvad poolkaitsjad enamasti kandnud särginumbrit 6.
Keskpoolkaitsja
Keskpoolkaitsja on paljudes mänguskeemides kaitsjate ja ründajate vaheline ühenduslüli. Nagu ka kaitsev keskpoolkaitsja, peab ta palli kätte saama, kuid ta peab suutma ka rünnakuid algatada. Peale kaitsvalt poolkaitsjalt nõutavate omaduste peab ta olema väga hea jooksja, sest ta peab tegutsema nii kaitses kui ka ründes. Ta pendeldab sageli ühe karistusala juurest teise juurde, kattes pikki vahemaid.
Ründav poolkaitsja
Ründav poolkaitsja on ette nähtud väljaku keskelt algavate rünnakute jaoks ning ta täidab sageli rünnaku algataja rolli. Üks tema põhiülesandeid on väravate ettevalmistamine ning ka väravate löömine. Tähtis on ka tema koostöö kaitsva poolkaitsjaga. Ilma koostööta äärtel tekivad lüngad, mida vastane saab hõlpsasti ettelöökideks ära kasutada. Ta mängib sageli vastase karistusalal ja selle lähedal. Enamasti on ta väga hea söötja ning omab väga head väljakutunnetust; need omadused tulenevad sageli väga heast perifeersest nägemisest. Ründav poolkaitsja kannab sageli särginumbrit 10.
Ääremängija
Mittelfeldspieler
Santa Ana
Santa Ana on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis, Orange'i maakonna halduskeskus.
Linna asutas 1869 Kentucky osariigist tulnud William H. Spurgeon.
Nikaia I kirikukogu
Nikaia esimene kirikukogu peeti Nikaias, tänapäeva Türgi aladel, 20. mai kuni 25. juulil 325.
Kirikukogu kutsus kokku Vana-Rooma keiser Constantinus I 325. aastal. Tegemist oli esimese oikumeenilise, kõiki kristlikke piiskoppe ühendava konverentsiga. I Nikaia kirikukogu on tähtsaim kontsiil kirikuajaloos, selle tulemusena moodustati esimene uskumiseks kohustuslik reegel, Nikaia usutunnistus.
Kontsiil kutsuti kokku, et lahendada Aleksandria kirikus tekkinud erimeelsusi Jeesuse olemuse kohta ja tema suhte kohta Jumal-Isaga. Sooviti otsustada, kas Jeesusel on sama olemus/substants (ousia) kui Jumal-Isal või sarnane. Aleksandria Alexander ja Athanasios väitsid, et Jeesus ja Jumal on oma olemuselt üks (monofüsiitlus). Nende vastane oli populaarne piiskop Areios, kes väitis, et Jeesus ei ole Jumalaga üks, vaid lihtsalt sarnase olemusega.
Kirikukogu otsused
Kirikukogu hääletas üksmeelselt Ariuse (kreekapäraselt Areios) vastu (vaid kaks olid poolt) ning pooldas Athanasiuse ja Aleksandria Alexanderi seisukohta. Hääletamine ei olnud õiglane, paljudel Areiose pooldajatel takistati kirikukogule jõudmist, tohutu tähtis oli ka keisri enese isiklik arvamus, kes kontsiilil samuti viibis. Constantinus andis selgelt mõista, et ei suhtu soosivalt Areiose pooldajatesse, seetõttu juba pelgalt Constantinuse soosingu võitmiseks paljud hääletasid Areiose vastu. Areiose pooldajaid siiski kirikukogu otsusega vaikima panna ei suudetud, ariaanide ketserlik liikumine oli väga elujõuline ning võimas läbi terve esimese aastatuhande.
Teine asi, mida Nikaia kirikukogul arutati, oli ülestõusmispühade (paasapühade) kuupäeva kindlaks määramine. Tegemist oli tähtsaima pühaga kristlikus kalendris ning 4. sajandil valitsesid suured erimeelsused pühade toimumise aja kohta kõikjal Rooma impeeriumis. Kirikukogu otsustas, et Jeesuse ülestõusmist tuleb tähistada esimesel pühapäeval pärast esimest täiskuuööd, mis järgneb kevadisele pööripäevale. See langes teisele kuupäevale kui juutide paasapühad.
Ajalooliselt on I Nikaia kirikukogu äärmiselt tähtis, see on esimene üritus jõuda konsensusele kirikus läbi üleüldise arutelu. Teoloogiliselt oli see eksitus, kuna alustati usutunnistuse väljatöötamisega, mis tugines antiikaja moefilosoofiale, platonismle. Kirikukogu otsus ei kujunenud normatiivseks kristlastele, mis põhjustas järgnevate kirikukogude kokkukutsumise.
Riikliku kristluse tekkimine
Pärast Nikaia kirikukogu ja Constantinuse valitsemisaega muutus kirik autoriteetseks, tsentraliseeritud ja Rooma keisririigiga seotud organisatsiooniks, mille seisukohti ei tohtinud kritiseerida.
Pärast Constantinust valitsenud keiser Theodosius I muutus kirik veelgi autoritaarsemaks, ta keelas kristlikel teisitimõtlejatel kogunemise, andis kõik kirikud üle kolmainsuse idee pooldajatele ning lasi 390. aastal hävitada Aleksandrias Serafi kuju.
Arkadi Popov
pisi|Arkadi Popov kõnelemas eriolukorra lahendamisel abiks olnutele korraldatud tänuüritusel 2020. aasta suvel Arkadi Popov (sündinud 30. oktoobril 1971) on Eesti arst ja tervishoiujuht. Ta on Lääne-Tallinna Keskhaigla juhatuse esimees ning endine Põhja-Eesti Regionaalhaigla kiirabikeskuse juhataja. Koroonapandeemia alguses Eestis oli ta Terviseameti kriisistaabi hädaolukorra meditsiinijuht.
Haridus
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis arstiteadust (lõpetas ravi eriala 1995. aastal) ja Peterburis psühholoogiat.
Töö
Popovi juhtimisel algatati Eestis telemeditsiini projekt, mis vahendab arstiabi üle interneti maale, väikesaartele ja kiirabiautodesse.
2019. aastal alustati Popovi eestvedamisel projekti Kopter, mille raames saadetakse liiklusõnnetuses raskelt vigastada saanud kannatanule appi PPA helikopter reanimobiilibrigaadiga ning patsient toimetatakse sündmuskohalt otse Põhja-Eesti traumakeskusse, mis võimaldab säästa kuni 45 minutit aega. Regionaalhaigla reanimobiilid hakkasid esimestena Eestis kasutama haiglaeelselt vereprodukte ja ultrahelidiagnostikat.
Popov on korraldanud mitmeid kriisiõppusi. Näiteks 2006. aastal organiseeris ta õppuse "Pandora", kus harjutati Regionaalhaiglas valla pääsenud nakkushaiguse isoleerimist ning tõkestamist. Selle käigus kirjutati Regionaalhaigla jaoks kriisiplaan, mis sai peaaegu valmis. 2019. aastal harjutati tema käe all Ebola pandeemia käsitlemist. Sama aasta septembris korraldas Popov haiglatele suurõnnetuse õppuse "Pattaya tuul", kus harjutati reageerimist ohtliku viirusnakkuse levikule Aasiast Eestisse. Jälgides korooniaviiruse levikut Hiinas (enne kui see rahvusvahelise pandeemia mõõtmed võttis) ja nähes Wuhanis toimuvat hea kriisisimulatsiooni stsenaariumina, kavandas ta 2020. aasta sügisesse "Pattaya tuule" jätkuõppust nimega "Wuhani vaikus". Sealt pärinev viirus jõudis aga Eestisse päriselt kohale juba enne plaanitud õppust.
24. märtsil 2020 määrati Popov ametisse terviseameti kriisistaabi hädaolukorra meditsiinijuhina. Terviseametile alluva meditsiinijuhi kohal oli tema ülesanne kuni 9. juunini koordineerida Eesti raviasutuste tegevust hädaolukorra vältel üle Eesti ning tal oli õigus anda korraldusi tervishoiuteenuste ümberkorraldamiseks.
Alates 5. detsembrist 2020 juhib ta Lääne-Tallinna Keskhaiglat.
Popov mängis Ilmar Raagi mängufilmis "Kertu" kiirabimeeskonna juhti.
Tegevus poliitikas
2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris Popov Keskerakonna nimekirjas ja valiti 2438 häälega Tallinna linnavolikogu liikmeks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 3 (Tallinna Mustamäe ja Nõmme linnaosad) 1488 häält ning ei osutunud valituks.
Kaitsja (jalgpall)
Kaitsja on jalgpallis mängija, kelle põhiline ülesanne on takistada vastaste rünnakuid. On neli tüüpi kaitsjaid: keskkaitsja, äärekaitsja, vabakaitsja (libero) ja full-back.
Öeldis
Öeldis ehk predikaat ehk grammatiline predikaat on lauseliige, mis väljendab tegevust; vastab üldistavalt küsimusele mida teeb?
Eesti keel
Öeldiseks on
Öeldise grammatilised kategooriad
Öeldise grammatilised kategooriad on öeldisverbi grammatilised vormid, milles avalduvad situatsiooni kui tervikut hõlmavatest grammatilistest tähendustest aeg, tegumood, modaalsus, teatelaad ja kõneliik ning situatsiooni osalisi hõlmavatest tähendustest isik ja arv.
Need tähendused võivad väljenduda
2) selliste tarindite kaudu, mis koosnevad üldise tähendusega verbist ja põhiverbi käändelisest vormist, nt saab olema tuleviku väljendamisel, pidi lugema kaudsuse väljendamisel.
Öeldise leksikaalsed kategooriad
Öeldise leksikaalsed kategooriad on tunnused, mille alusel öeldised liigituvad. Öeldise leksikaalsed kategooriad on agentiivsus, transitiivsus, tegevuslaad ja aspekt.
Öeldise leksikaalsed kategooriad iseloomustavad konkreetsete öeldisverbide käitumist lauses. Näiteks nende omadust väljendada/mitte väljendada suunatud, s.o sihilist tegevust ja sellega seoses nõuda/mitte nõuda enda kõrvale lauses sihitist – tegusõna on siis vastavalt sihiline (transitiivne) või sihitu (mittetransitiivne).
Paljudes käsitlustes ei ole aspekti ja tegevuslaadi vaheline piir selge. Tegemist on olemuslikult sarnaste kategooriatega. Mõnes keeles väljendatakse aspekti grammatiliste, mõnes keeles leksikaalsete vahenditega. Seetõttu on üldkeeleteaduslikes käsitlustes liigendatud aspekt tihti öeldise grammatiliste kategooriate alla. Eesti keeles võivad lause aspekti muuta ka määrsõnad läbi, ära jmt ja sihitise kääne.
Öeldise ühildumine alusega
Öeldise vormi mõjutab see, milline on tegijate sisuline arv ja aluse keeleline vorm – ainsus või mitmus, millest sõltuvad täisaluse ja kindla kõneviisi jaatava öeldise ühildumisreeglid ning otseselt käskiva öeldise vorm.
Öeldise asend lauses
Iseseisvas jaatavas lauses on öeldisverb harilikult teisel kohal, teemana esineva lauseliikme järel. Kui teemaks on alus, siis tuleb öeldis selle järel nt Ema armastas lapsi terve eluaja. Kui teemaks on mingi muu lauseliige, siis vahetavad alus ja öeldis harilikult kohad, nii et verb jääb ikka teisele kohale nt ''Lapsi armastas ema terve eluaja. Terve eluaja armastas ema lapsi.''
Kõrvallausetes, eitavates lausetes ning küsi-, käsk-, soov- ja hüüdlausetes asub verb sageli kas lause lõpus või algul. Verbi paigutamisega lause algusse ja sellest tingitud aluse ja öeldise kohavahetusega on eesti keeles võimalik väljendada:
Verb pannakse sageli lause algusse ka minevikutegevust edastava jutustuse lauseis, Istun mina oma kabinetis ja kirjutan aruannet, ning temaatilistel põhjustel, ''Ma lahkun hommikul – Lahkun ma hommikul. Ma ei tee seda – Ei tee ma seda.''
Verb võib olla lause lõpus ka mõningais kõrvallauseis:
Jaatava ja väitva pealause puhul sidesõnadega et, sest, kuna, ka võrdlussidesõnadega nagu, kui otsekui, justkui jt algavad kõrvallaused on alati pealause sõnajärjega. ''Kord juhtus nõnda, et Juss ja Mari käisid kahekesi kodumail. Ma usun, et sel õhtul peeti igal pool pidu. Eile läks meil hästi, kuna meid kõiki lubati varakult koju.''
Jota-
Jota- (sümbol Y) on suurim SI-prefiks mõõtühikute SI-süsteemis, mis tähistab 1024 ehk 1 000 000 000 000 000 000 000 000 kordset.
Sõna tuleneb vanakreekakeelsest sõnast ὀκτώ (októ), tähendades kaheksat, kuna ta on võrdne arvuga 10008.
2011. aasta seisuga on jota- suurim ja viimane kinnitatud SI prefiks.
12 grammis süsinik-12 (1 moolis), on keskeltläbi 6,023×1023 aatomit ehk 0,6 jotta-aatomit.
1 jottabait on 280 ehk 1 208 925 819 614 629 174 706 176 baiti.
Lapi tsiitsitaja
Lapi tsiitsitaja ehk keltsalind (Calcarius lapponicus L.) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast.
Levila
On pesitsusajal levinud tsirkumpolaarselt Euraasias ja Põhja-Ameerikas. Polaarjoonest lõuna pool ulatub pesitsusaegne levila ainult mägedesse. Ta on rändlind. Talvitub avamaastikul Taanis, Inglismaal, Kesk- ja Ida-Aasias ja USA lõunaosas.
Välimus ja käitumine
Üldpikkus 14–15,5 cm. Hundsulestikus isaslind sarnaneb põhjatsiitsitaja ja rootsiitsitaja vanalindudega, kuid tal puudub valge lahuriba ning must värvus ulatub pugualale ja kehakülgedele. Puhkesulestikus on sulestik tuhmim ja mustad suled heledate ääristega. Erinevalt rootsiitsitajast ei tegutse ta kunagi roostikus.
Elupaik ja pesitsemine
pisi|Lapi tsiitsitaja munad Pesitsusajal asustab tundrat ja mägitundrat, tavaliselt soode ja veekogude lähedal. Pesa rajab maapinnale, kurnas on 2–4 muna.
Toitumine
Pesitsusajal on toiduks peamiselt putukad, muul ajal rohkem seemned.
Viljandi kultuurimaja
Viljandi kultuurimaja oli kultuurimaja, mis tegutses Viljandis aadressil Tallinna tänav 5. Alates 2012. aasta sügisest tegutseb Viljandi Kultuurimaja õigusjärglasena Sakala Keskus.