cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Imbi Paju
Looming
2006. aastal ilmus Soomes Imbi Paju raamat "Tõrjutud mälestused" ("Torjutut muistot"). Teos võeti Soomes hästi vastu ja sellest on ilmunud juba viis trükki. 2007. aastal ilmus see eesti ja rootsi keeles. See on olnud Rootsi gümnaasiumide "Elava ajaloo" õppeprogrammi soovitusnimestikus, mille eesmärk on peale holokausti ja rassismi valgustada õpilasi kommunismi kuritegudest ja olemusest. 2009. aastal ilmus raamat "Tõrjutud mälestused" inglise keeles ("Memories Denied"), märtsis 2010 vene keeles ja 2014. aasta oktoobris saksa keeles.
Kreeka
Turism
Oluliste vaatamisväärsuste sekka kuuluvad näiteks Ateena akropol, Delfi oraakel ja Olümpia. Populaarsed sihtkohad on ka Korfu (tuntud ka nimega Kérkyra), Metéora kloostrid, mis asuvad järskudel liivakivist mäetippudel, Thessaloníki (Bütsantsi kirikud ja Rooma termid), Rhodos ja Thíra.
Imbi Paju
Looming
Imbi Paju on oma 1. novembril 2005 esilinastunud ajaloolis-psühholoogilise dokumentaalfilmiga "Tõrjutud mälestused" ja selle taustaks kirjutatud raamatuga esinenud rahvusvahelistel filmifestivalidel ning kommunismi ja totalitarismi käsitlevatel rahvusvahelistel seminaridel Euroopas, Aasias ja USA-s. 2006. aastal toimunud Pärnu rahvusvahelisel dokumentaal- ja antropoloogiafilmide festivalil nimetas rahvusvaheline žürii Imbi Paju filmi parimaks Eesti dokumentaalfilmiks. 2009. aastal sai see Eesti filmipäevade preemia ja Kanadas Torontos toimunud EstDocsi filmifestivalil publiku preemia.
2009. aasta märtsis ilmus Imbi Pajul Soomes koostöös kirjanik Sofi Oksaneniga küüditamise 60. aastapäeva puhul artiklikogumik "Kõige taga oli hirm. Kuidas Eesti kaotas oma ajaloo ja kuidas see saadakse tagasi". See pälvis 2009. aastal Helsingin Sanomate kriitikutelt tunnustuse kui enim tähelepanu saanud teatmeteos. Sama aasta detsembris ilmus raamat eesti keeles pealkirjaga "Kõige taga oli hirm".
Novembris 2009 esilinastus Helsingis, Tallinnas ja Brüsselis Imbi Paju uus psühholoogilis-ajalooline dokumentaalfilm "Soome lahe õed". 2011. aastal ilmus Pajult dokumentaalromaan "Soome lahe õed. Vaadates teiste valu", mis on lisaks eesti keelele ilmunud soome ja rootsi keeles.
The Economisti ajakirjanik ja Venemaa ekspert Edward Lucas on kirjutanud Imbi Paju inglis- ja saksakeelse "Tõrjutud mälestuste" eessõnas: "Eesti poliitikutel ja diplomaatidel on palju ära teha, et tugevdada kaitseväge ja julgeolekualaseid suhteid teiste riikidega. Aga on ka teine rinne: pehme jõud. Selles etendavad oma osa sellised raamatud, nagu on näiteks Imbi Paju "Tõrjutud mälestused", tuues esile selle, mis on see, mille eest me võitleme."
2017. aastal toimetas ta kunstnik Külli Suitso loomingust ja tema maalisarjast "Kiivrid" inspireerituna kunsti- ja esseekataloogi "Kiivrid – rahu ja sõja vahel", kuhu kirjutasid peale toimetaja enda ja kunstniku ÜRO erisaadik, endine Soome kaitseminister Elisabeth Rehn, president Toomas Hendrik Ilves, kunstiajaloolane Harry Liivrand, pagulaseesti taustaga Rootsi kirjanik Enel Melberg, USA kunstnik ja inimõigusaktivist Mary Jordan, Taani kirikuõpetaja ja psühholoog Christian Højlund ning Taani kunstiajaloolane Inge Schjødt. Tartu kunstimajas 27.07.–19.08.2017 toimunud kunstnik Külli Suitso näituse "Kiiver. Vol. 3" avamisel toimus Imbi Paju eestvedamisel performance "Kiiver – rahu ja sõja vahel" eesotsas soome kirjaniku ja muusiku Kivi Larmolaga. Selles osalesid veel Külli Suitso, Klea Suitso, Imbi Paju ja Sanna Larmola.
Poliitiline tegevus
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideeris ta Erakonna Eestimaa Rohelised nimekirjas ja sai 297 häält. Ta ei kuulu ühtegi erakonda.
Chavdar
thumb|Chavdar 141 thumb|Chavdar B 13-20 thumb|Chavdar 11-M3
1924. aastal Sofiast 50 kilomeetri kaugusel asuvas Botevgradi (tollal Orhanie) linnas Račo Džambovi (1894–1983) asutatud töökojas valmistati esimene autobussikere Fiati šassiil aastal 1928, vahemikus 1928–1948 toodeti töökojas erinevate automarkide (Ford, Fiat, Fargo, Dodge jne) alusel kokku ligi 200 autobussikeret. 1947 tehas natsionaliseeriti, uueks nimeks sai Georgi Dimitrovi nimeline autokeretehas. Džambov jätkas tehases tehnilise juhi ametikohal.
1948. aasta 1. mail tutvustati rahvale esimest Tšehhoslovakkia päritolu veoauto Škoda 706 alusvankril põhinevat autobussi, mis läks peagi ka seeriatootmisse, 1950. aastatel toodeti busse ka Praga, MAN-i ja Austro-Fiati veokite šassiidel. 1956 anti töökollektiivi soovil tehasele nimi "Chavdar" (bulgaaria keeles Чавдар; Bulgaaria müütilise rahvuskangelase järgi). Tollane tehase võimsus oli ca 100 autobussi aastas. 1962 tutvustati avalikkusele uusi, Škoda agregaatidel põhinevaid autobusse Chavdar M65 ja M66. Samuti toodeti 1960. aastate esimesel poolel ka Nõukogude veoauto GAZ-51 alusel keskmise suurusega autobusse Chavdar Pioner. Tehase aastatoodang suurenes sel perioodil 500–600 sõidukini.
1966 liideti Botevgradi tehas riikliku tööstusgrupiga DSO Avtoprom, mis hõlmas 15 Bulgaaria autoala ettevõtet. 1968 esitleti toona uusimat sõna Bulgaaria autoehituses: LIAZi agregaate kasutanud autobusse M80 ja M81. Nende mudelite täismetallkere oli valmistatud juba SLV tuntud bussitootja Karl Kässbohrer AG (kaubamärk Setra) litsentsi alusel. Seeriatootmisse läksid need mudelid indeksite Chavdar 11 M3 (turismibuss) ja 11 G5 (linnabuss) nimede all.
Suurte linna- ja reisibusside kõrval toodeti ka teisi mudeleid, mainimist väärivad GAZ-66 šassiil nelikveoline väikebuss Chavdar 5C ning 20-kohaline Avial baseeruv midibuss Chavdar LC-51. 1984 osteti Austria firmalt Steyr-Daimler-Puch uue bussipõlvkonna litsents, 1988. aastast läksid tootmisse LIAZ-i agregaate kasutavad mudelid Chavdar 130 (linnabuss), Chavdar 140 (liigendbuss) ja Chavdar 330 (kaugbuss). Nendega asendati tollal juba vananenud mudelid 11 M4 ja 11 G5. 1980. aastate lõpus valmistati ka väikepartii uusi reisibusse Chavdar 410, 420, 430 ja 530.
1993 sõlmiti koostööleping MAN-iga, mille viljaks oli moderniseeritud liigendbuss Chavdar 141. 1999 sattus tehas majandusraskustesse ning lõpetas pankrotiga, see oli ka lõpp Botevgradi autobussiehitusele.
Vilsandi rahvuspark
Vilsandi rahvuspark asub Saare maakonna lääneosas. Looduskaitseala moodustavad Vilsandi saar koos ümbritsevate laidude ja rahudega (sealhulgas Vaika saared) ning Atla, Kihelkonna ja Kuusnõmme laht neis paiknevate saartega. Vilsandi rahvuspargis on ligi sada saart, koos ümbritseva akvatooriumiga ja Saaremaa rannikuga hõlmab see kokku 238,9 km² suuruse ala, millest veeosa moodustab 165,2 km².
Baltimaade vanim kaitseala hõlmab erineva maastikuga looduskomplekse, millest iseloomulikumad on meresaared. Vilsandi on ainuke inimasustusega saar kaitsealal.
Registreeritud on üle 250 linnuliigi, kellest pesitsemas võib kohata 112; arvukamalt hahku (üle 4000 paari). Läbirändel peatub Vilsandi vetes tuhandelistes parvedes valgepõsk-laglesid, kirjuhahku ja teisi merelinde.
Rahvuspargi bioloogiajaam asub Vilsandil.
Vilsandi rahvuspargis Harilaiul asuv Kiipsaare nukk oli filmi "Somnambuul" tegevuspaigaks.
Rahvuspargi ülesanded
pisi|[[Laialepa laht Harilaiul Vilsandi rahvuspargis]]
Ajalugu
21. septembril 1971 suurendati Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega nr 457 Vaika looduskaitseala 10 689 hektarini ja nimetati Vilsandi Riiklikuks Looduskaitsealaks. Looduskaitseala hõlmas nüüd sadakonda mitmesuguses suuruses eriilmelist saart (kogupindalaga 1289 ha).
8. detsembril 1993 moodustati Eesti Vabariigi Valitsuse määrusega Vilsandi Riikliku Looduskaitseala ja Harilaiu botaanilis-zooloogilise kaitseala baasil Vilsandi rahvuspark.
Vilsandi Riikliku Looduskaitseala koosseisu kuulusid: Vilsandi Bioloogiajaam (ladu, saun, generaatorihoone, garaaž-töökoda, pumbamaja, Vikati sadamakai) — Saaremaa, Kihelkonna vald; 2 kordon-elamut; Kuusnõmme teeninduskeskuse vundament — Saaremaa, Lümanda vald; Papisaare ladu — Saaremaa, Kihelkonna vald.
22. mail 1996 Eesti Vabariigi Valitsuse määrusega kinnitati Vilsandi rahvuspargi kaitse-eeskiri ja piirid. Rahvuspark (pindala 23 757 hektarit) hõlmab pankaderohke rannikuala Harilaiust Soegininani, Vilsandi saare, Loonalaiu ning 160 väikesaart ja rahu.
1997 sai Vilsandi rahvuspark rahvusvahelise tähtsusega märgala (Ramsari ala) staatuse. Sama aasta 6. detsembril avati rahvuspargi külastuskeskus Loona mõisas. Alates 1997. aastast kasvatatakse Vilsandil ka jaanalinde.
Külastaja meelespea
Matkarajad läbivad karjatatavaid alasid, mis võivad olla piiratud elektrikarjusega.
Looduses liikumise kohta saab lugeda keskkonnaseadustiku üldosa seadusest ja Vilsandi rahvuspargi kaitse-eeskirjast.
Noored looduskaitsjad Vilsandi rahvuspargis
Igal aastal toimub kõigis Eestimaa rahvusparkides noore looduskaitsja ehk Junior Rangeri koolitusprogramm, mis koosneb suvisest põhikursusest ja sügis- ning kevadseminarist. Koolitusprogrammi eesmärgiks on suurendada noorte keskkonna- ja loodusteadlikkust, süvendada juba olemasolevat loodushuvi ning luua ja arendada noorte koostöövõrgustikku rahvusparkide ümber. Tutvutakse looduskaitse praktilise tööga, omandatakse teadmisi rahvuspargi taimestikust ja loomastikust ning arutletakse laiemalt, kuidas muuta maailma paremaks.
Noore looduskaitsja programmi algatajaks on Euroopa Kaitsealade Liit (EUROPARC Federation). Algatuse eesmärgiks on leida noori aktiivseid inimesi, kes huvituvad loodusest ja tunnevad vastutust Euroopa loodusväärtuste säilitamise eest ning soovivad kaasa rääkida Euroopa arengutes. Nii nägigi aastal 2002 ilmavalgust üleeuroopaline kursus Junior Ranger. Aastal 2004 toimus esimene Eesti noore looduskaitsja kursus, mis leidis aset Lahemaa rahvuspargis. Vilsandi rahvuspark liitus programmiga 2012. aastal. Nüüdseks on aga programmiga liitunud kõik Eesti rahvuspargid.
Kahel kursusel osalenul on võimalus esindada Eestit järgneval aastal rahvusvahelises laagris (International Junior Ranger Camp), mida korraldatakse igal aastal eri riigis. Noored saavad tuttavaks sarnase maailmavaadega noorte looduskaitsjatega. Üheskoos saab arutleda ja arendada ideid ning mõtteid, mis on kasulikud kohalikule kogukonnale ja loodusele laiemalt. Noorte mõtted on kasulikud ka kaitsealade paremaks korraldamiseks. Laagrites tehakse vajalikke töid, mis võivad aidata ohustatud liike ning säilitada kultuuripärandit. Kaitsealade töötajad mõistavad, et nende kogemusi ja teadmisi on vaja jagada noortele, kui tulevastele looduskaitse korraldajatele.
Poolsaared
Eeriksaare poolsaar – Elda poolsaar – Harilaid (poolsaar) – Juksirahu poolsaar – Kakru nukk – Kelba nukk – Kiipsaare nukk – Kubjama säär – Kuusnõmme poolsaar – Maturahu poolsaar – Orjassaare nukk – Panga nukk – Papissaare poolsaar – Pikanina
Lahed
Abaja laht – Atla laht – Auksaare laht – Haagi lõugas – Junkru laht – Kihelkonna laht – Kiirassaare laht – Kiisa laht – Kuusnõmme laht – Kööbe lõugas – Lülle laht – Uudepanga laht
Saared
Aherahu – Alumine Vaika saar – Antsulaiud – Innarahu – Kalarahu – Karirahu – Keskmine Vaika saar – Kitselaid – Kolmekivirahud – Koerakuiv – Kuivarahu (Telve juures) – Kuivarahud (Vilsandi lõunarannikul) – Kullipank – Kurgurahu – Käkimaa – Käkirahu – Laasirahu – Lambarahu – Lausma saar – Linderahu – Loonalaid – Mihklirahu – Mustpank – Noogimaa – Nootamaa – Pihlalaid – Piskumadal – Punasekivirahu – Pätsurahu – Rannasitik – Riinurahu – Saarejaagu rahud – Salava – Sepasitik – Sokulaid – Säinaste kuiv – Telve – Umalakotid – Urverahu – Vasikalaid – Vesiloo – Vilsandi – Võrkrahu – Ülemine Vaika saar
Antiik
Sõna "antiik" kasutatakse eesti keeles tihti lühivormina sõnade antiikaeg ja antiikkultuur asemel.
John R. Bolton
John Robert Bolton (sündinud 20. novembril 1948 Baltimore'is Marylandi osariigis) on Ameerika Ühendriikide diplomaat ja riigiametnik, poliitikakommentaator ja jurist.
Antiik
Antiik võib tähendada ka vanakraami.
Antiikfilosoofiaks nimetatakse õhtumaist filosoofiat selle algusest kuni hellenismi lõpuni.
John R. Bolton
Elulugu
Bolton sündis tuletõrjuja pojana ja kasvas üles Baltimore'i töölisrajoonis. Ta õppis koos Bill ja Hillary Clintoniga Yale'i Ülikoolis õigusteadust. Bolton omandas Yale'is bakalaureusekraadi summa cum laude ning 1974. aastal doktorikraadi.
Ehkki Bolton põhimõtteliselt toetas Vietnami sõda ja astus Marylandi Rahvuskaardi liikmeks, ei läinud ta ise sõdima, sest tema sõnul oli talle ajaks, mil ta ülikooli lõpetas, juba selge, et sõda on kaotatud.
Bolton abiellus Gretchen Smithiga, kellel on teaduskraad Wellewley College'ist ja New Yorgi Ülikoolist. Nad elavad Marylandi osariigis. Neil on tütar Jennifer Sarah, kes lõpetas Yale'i samal erialal kui isagi.
1974–1981 ja 1983–1985 töötas Bolton Washingtonis õigusbüroos Covington & Burling. 1993–1999 oli ta osanik õigusbüroos Lerner, Reed, Bolton & McManus.
USA presidentide Ronald Reagani ja George Bush vanema ajal töötas Bolton mitmel ametikohal Riigidepartemangus, justiitsministeeriumis ja Rahvusvahelise Arengu Agentuuris.
1997–2000 töötas ta tasuta (pro bono) James Bakeri assistendina. Baker oli endine riigisekretär, rahandusminister ja Valge Maja personaliülem, kes sel ajal töötas ÜRO peasekretäri Kofi Annani saadikuna Lääne-Saharas.
George W. Bushi ajal 2001–2005 oli Bolton riigisekretäri asetäitja relvastuskontrolli ja rahvusvahelise julgeoleku alal.
2005. aasta augustist kuni 2006. aasta detsembrini oli ta Ameerika Ühendriikide saadik ÜRO-s. Praegu töötab Kirkland and Ellise õigusbüroo nõunikuna.
Bolton osaleb mitmes uuskonservatiivses rühmituses, näiteks Uue Ameerika Sajandi Projektis, Riikliku Julgeoleku Juudi Instituudis ning Lahe Rahu ja Julgeoleku Komitees. Ise Bolton ennast uuskonservatiiviks ei pea, väites, et on konservatiiv olnud sellest ajast peale, kui ta 1964. aastal tegi kampaaniat Barry Goldwateri presidendiks saamise poolt.
2009. aasta jaanuaris tegi Bolton ettepaneku lahendada Palestiina konflikt niimoodi, et Gaza tsoon läheks Egiptuse kontrolli alla ja Läänekallas läheks mingil kujul Jordaania kontrolli alla.
Meedia ja mõttekojad
Bolton on konservatiivse mõttekoja American Enterprise Institute liige ja Fox News Channeli poliitikakommentaator.
Kroodi oja
Kroodi oja (ka Kroodi kanal) on oja Harjumaal Maardu linnas. Kroodi oja saab alguse Maardu järve põhjakaldalt, voolab läbi Maardu linna ja suubub Muuga lahte.
Kroodi oja on üks Eesti reostunuimaid veekogusid. Oja vee kvaliteeti mõjutas piirkonnas pika aja jooksul toimunud fosforiidi kaevandamine ja rikastamine.
Vee kvaliteet ja selle parandamine
Oja vee kvaliteet oli halvim 1960. ja 1970. aastatel, mil Maardu keemiakombinaadis toodeti väävelhapet ja superfosfaati. Sel ajal ei rakendatud vee kaitseks mingeid meetmeid ja kogu reostus juhiti ojja, mille kaudu see jõudis Maardu järve ja Muuga lahte. Olukord hakkas paranema 20. sajandi sajandi lõpus, kui fosforiiditootmine Maardus lõppes ja ettevõtted hakkasid pöörama tähelepanu ka keskkonnale.
Tänapäeval on vee kvaliteet paranenud, ent vees leidub jätkuvalt jääkreostust.
2015. aastal läbi viidud uuringu tulemusena selgus reostuse levik ja iseloom:
2017. aastal sõlmis Keskkonnaministeerium ettevõtetega Savaterra Oy ja SavaClean OÜ lepingu oja puhastamiseks. Puhastustööd lõppesid 2021. aasta lõpus. Tööde 8,8 miljoni euro suurusest maksumusest tuli 85% Euroopa Liidu Ühtekuuluvusfondist ja 15% osa kaeti Keskkonnainvesteeringute Keskuse keskkonnaprogrammist ja riigieelarvest.
Narva Kreenholmi Gümnaasium
Narva Kreenholmi Gümnaasium on gümnaasium Narva lõunaosas Kreenholmi linnaosas aadressil Vassili Gerassimovi tänav 2.
Kooli ajalugu algab 1. septembrist 1945 '''Narva 4. Algkooli''' nime all. See tegutses Narva linna haigla poolhävinud hoones. 1945. aasta detsembris oli koolis 234 õpilast. Septembrist 1949 töötas kool majas aadressil Joala 24. Alates 1. septembrist 1951 tegutses kool uues hoones Pargi tänaval (jaanuaris 1953 ümbernimetatud Vassili Gerassimovi tänaval).
1968. aastal sai see taas keskkooliks. Alates 1994. aastast oli kooli nimi Narva Kreenholmi Kool, alates 2003. aastast Narva Kreenholmi Gümnaasium.
Kooli õppekeel on vene keel, gümnaasiumiastmes eesti keel.
Kooli direktori kohusetäitja on Irina Janovitš.
Tuvalu kuningas
pisi|Tuvalu praegune kuningas [[Charles III.]] Tuvalu kuningas, täistiitliga Tuvalu ja Tema teiste riikide ja territooriumite kuningas, Rahvaste Ühenduse juht (inglise keeles King of Tuvalu and of His other Realms and Territories, Head of the Commonwealth), on Tuvalu riigipea, kelleks on Suurbritannia monarh. Kohapeal esindab teda kindralkuberner, kelleks on alates 16. aprillist 2010 Iakoba Italeli.
Alates Tuvalu muutumisest sõltumatuks Rahvaste Ühenduse kuningriigiks 1. oktoobril 1978 valitses Tuvalu kuningannana Elizabeth II. Kuninganna koos oma abikaasa prints Philipiga külastas Tuvalut 26. ja 27. oktoobril 1982. Pärast Elizabeth II surma 8. septembril 2022 on Tuvalu kuningaks Charles III.
2008. aastal lükkas rahvahääletus (häältega 1260:679) tagasi ettepaneku muuta Tuvalu vabariigiks.
Detlev Plate
Detlevi vanemaid pole teada, küll aga tema vend Hartwig, kes abiellus Anna Taubega. Samuti oli tema sugulaseks Harju-Viru vasall Henning Passow. Ta oli ka üks väheseid teadaolevaid Liivi ordu liikmeid, kes oli pärit Liivimaalt, täpsemalt Viljandist 50 kilomeetrit edelas asuvast Veelikse rüütlimõisast (Hof Felix). Võimalik, et tema esivanemad pärinesid Tallinna kodanike hulgast. Tema vend oli orduvasall ning ordunõunik, samuti kuulus too Järva meeskohtusse.
1516. aastal sai Detlevist Maasilinna kumpan, selles ametis oli ta umbes 1520. aastani. 1531. aastal sai ta Sēlpilsi foogtiks ja pidas seda ametit 16 aastat. 1555. aastal ta suri.
Budějovice
Budějovice all võidakse silmas pidada kahte linna Tšehhi Vabariigis:
Balletto
Balletto on muusikas 16. sajandi lõpul ja 17. sajandi algul levinud kergesisuline mitmehäälne laul, mis levis päritolumaalt Itaaliast ka teistesse maadesse. Väga iseloomulik balletto 'le on salmilisus ja "falala"-refrään.
Kirjeldus
Balletto on tantsulise karakteriga ja sel on kergesti eristatav rõhuliste ja rõhutute löökide vaheldumise muster, mis oli tavaline selle perioodi meelelahutuslikumas muusika vormides, nagu canzonetta, villota, villanesca või villanella. Ta sarnaneb põhijoontes 16. sajandi kõige tavalisema mitmehäälse ilmaliku vokaalmuusika vormi madrigaliga, on tüüpiliselt salmistruktuuriga, mille värsse korratakse ja iga korratud rea järele lauldakse balletto 'le väga iseloomulik "falala"-refrään.
Ajaloost
Nimetus on pärit 16. sajandist ja ilmus esmakordselt itaalia helilooja Giovanni Gastoldi 1591. aastal ilmunud laulukogumiku "Balletti a cinque voci ... per cantare, sonare, et ballare" tiitlil.
Itaalia balletto'st mõjutatuna kirjutas balletto 'sid ka inglise helilooja Thomas Morley ja avaldas need kogumikus "First Booke of Balletts" (1595), tõlgendades balletto 't küll omal moel, nii et need on selgelt eristatavad itaalia balletto 'dest. Morley stiil omakorda mõjutas mitte ainult teisi inglise heliloojaid, vaid ka sakslast Hans Leo Hasslerit ja tema nooremaid kaasaegseid, kes kirjutasid 17. sajandi alguses balletto 'st inspireeritud instrumentaalteoseid sellele iseloomulikus akordilises stiilis. Johann Hermann Scheini süidid ja ka 17. sajandi alguse Itaalia instrumentaalteosed, näiteks Girolamo Frescobaldi omad, sisaldavad sageli selliseid balletto-osi.
Veel ka 18. sajandil on Johann Sebastian Bachi sulest ilmunud instrumentaalpalasid, mis on määratletud kui balletto.
Muusikafolkloristika
Muusikafolkloristika ehk muusikaetnoloogia on teadusharu, mis uurib teoreetilisest ja rakenduslikust küljest rahvamuusikat.
Muusikafolkloristika on muusikateaduse aladistsipliin.
Koosa jõgi
Koosa jõgi eraldub Kavastust idas Emajõest ja suubub Peipsi järve 1,5 km Emajõest põhja pool. Jõe pikkus on 10,7 km. Jõgi kuulub Emajõe vesikonda.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
pisi|600px|[[Los Angelese olümpiastaadion]] 1932. aasta suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlused toimusid Los Angeleses 31. juulist 7. augustini.
Suurendatud kvart
thumb|< 4 [[loomulik mažoor|loomulikus mažooris C-duuris]]
Suurendatud kvart on intervall, mille astmeline suurus on 4 ja tooniline suurus 3 tervetooni.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
Võistlustest võttis osa 385 sportlast, kellest 330 olid mehed ja 55 naised. Välja jagati 29 medalikomplekti, millest 23 ala oli meestele ja 6 naistele.
100 m jooks
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 32 Maailmarekord: 10,3 (1930) Percy Williams, Kanada Olümpiarekord: 10,6 (1924) Harold Abrahams, Suurbritannia Olümpiavõitja 1928: 10,8 Percy Williams, Kanada <br style="clear:both;" />
Suurendatud kvart
Suurendatud kvardi enharmooniline intervall on vähendatud kvint. Suurendatud kvart on dissoneeriv intervall ja seepärast nõuab lahendust.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
200 m jooks
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: 20,6 (1926) Roland Locke, USA Olümpiarekord: 21,6 (1904) Archie Hahn, USA 21,6 (1924) Jackson Scholz, USA Olümpiavõitja 1928: 21,8 Percy Williams, Kanada <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Finaal: 5. august Osavõtjaid: 27 Maailmarekord: 46,4 (1932) Benjamin Eastman, USA Olümpiarekord: 47,6 (1924) Eric Liddell, Suurbritannia Olümpiavõitja 1928: 47,8 Ray Barbuti, USA <br style="clear:both;" />
Suurendatud kvart
Suurendatud kvardi lahendamine mažooris
< 4 ehitub
Lahendamisel liiguvad mõlemad intervalli moodustavad kulgevad astmed laienevas suunas püsivaisse astmeisse: VII - I-sse ja IV - III-sse; II - III-sse ja VI - V-sse.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
800 m jooks
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 19 Maailmarekord: 1.50,0 (1932) Benjamin Eastman, USA Olümpiarekord: 1.51,8 (1928) Douglas Lowe, Suurbritannia Olümpiavõitja 1928: 1.51,8 Douglas Lowe, Suurbritannia <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Finaal: 4. august Osavõtjaid: 27 Maailmarekord: 3.49,2 (1930) Jules Ladoumègue, Prantsusmaa Olümpiarekord: 3.53,2 (1928) Harri Larva, Soome Olümpiavõitja 1928: 3.53,2 Harri Larva, Soome <br style="clear:both;" />
Suurendatud kvart
Suurendatud kvardi lahendamine mažooris
loomulik mažoor             harmooniline mažoor 3                               /III 2                             II  1    /I 7 VII 6                            VI          5                                 \V 4 IV       3   \III 2 1
Suurendatud kvardi lahendamine minooris
< 4 ehitub
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
5000 m jooks
Finaal: 5. august Osavõtjaid: 19 Maailmarekord: 14.17,0 (1932) Lauri Lehtinen, Soome Olümpiarekord: 14.31,2 (1924) Paavo Nurmi, Soome Olümpiavõitja 1928: 14.38,0 Ville Ritola, Soome <br style="clear:both;" />
10 000 m jooks
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 16 Maailmarekord: 30.06,2 (1924) Paavo Nurmi, Soome Olümpiarekord: 30.18,8 (1928) Paavo Nurmi, Soome Olümpiavõitja 1928: 30.18,8 Paavo Nurmi, Soome <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 7. august Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 2:29.01,8 (1925) Olümpiarekord: 2:32.54 (1928) Boughera El Ouafi, Prantsusmaa Olümpiavõitja 1928: 2:32.54 (1928) Boughera El Ouafi, Prantsusmaa <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 17 Maailmarekord: 14,4 (1929) Erik Wennestrom, Rootsi 14,4 (1931) Bengt Sjostedt, Soome 14,4 (1932) Percy Beard, USA 14,4 (1932) Jack Keller, USA Olümpiarekord: 14,8 (1920) Eral Thompson, Kanada 14,8 (1928) Sydney Atkinson, Lõuna-Aafrika Vabariik Olümpiavõitja 1928: 14,8 Sydney Atkinson, Lõuna-Aafrika Vabariik <br style="clear:both;" />
Suurendatud kvart
Suurendatud kvardi lahendamine minooris
Lahendamise põhimõte on sama nagu mažooris.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
400 m tõkkejooks
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 18 Maailmarekord: 52,0 (1928) F. Morgan Taylor, USA Olümpiarekord: 52,6 (1924) F. Morgan Taylor, USA Olümpiavõitja 1928: 53,4 David Burghley, Suurbritannia Teisena lõpetanud Glenn Hardini aega 52,0 loetakse sellepärast olümpiarekordina, kuna olümpiavõitja Robert Tisdalli poolt ühe tõkke mahaajamise tõttu ei kinnitatud tema aega 51,8 ei olümpia- ega maailmarekordina. <br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
Finaal: 6. august Osavõtjaid: 15 Maailmarekord: 9.14,5 (1932) Joseph McCluskey, USA Olümpiarekord: 9.21,8 (1928)Toivo Loukola, Soome Olümpiavõitja 1928: 9.21,8 Toivo Loukola, Soome <br style="clear:both;" />
Suurendatud kvart
Suurendatud kvardi lahendamine minooris
loomulik minoor             harmooniline minoor 3   /III 2 II                             1                                     /I 7                               VII 6 VI                             5     \V 4                                IV       3                                     \III 2 1
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
4×100 m teatejooks
Finaal: 5. august Osavõtjaid: 8 võistkonda Maailmarekord: 40,6 (1932) Saksamaa Olümpiarekord: 41,0 (1928) USA Olümpiavõitja 1928: 41,0 USA <br style="clear:both;" />
4×400 m teatejooks
Finaal: 7. august Osavõtjaid: 7 võistkonda Maailmarekord: 3.12,6 (1931) USA Olümpiarekord: 3.14,2 (1928) USA Olümpiavõitja 1928: 3.14,2 USA <br style="clear:both;" />
Suurendatud kvart
Suurendatud kvardi lahendamine minooris
Kõige kasutatavamad on < 4 lahendamine loomulikus mažooris ja harmoonilises minooris IV astmelt.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
50 km käimine
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 15 Maailmarekord: 4:30.22 (1928) Romano Vecchietti, Itaalia <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 14 Maailmarekord: 2.03 (1924) Harold Osborn, USA Olümpiarekord: 1.98 (1924) Harold Osborn, USA Olümpiavõitja 1928: 1.94 Bob King, USA <br style="clear:both;" />
Charles Sibley
Charles Gald Sibley (7. august 1917 – 12. aprill 1998) oli Ameerika Ühendriikide ornitoloog ja molekulaarbioloog.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
Teivashüpe
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 8 Maailmarekord: 4.37 William Graber, USA 16. juuli 1932 Olümpiarekord: 4.20 (1928) Sabin Carr, USA Olümpiavõitja 1928: 4.20 Sabin Carr, USA <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 12 Maailmarekord: 7.98 (1931) Chuhei Nambu, Jaapan Olümpiarekord: 7.73 (1928) Edward Hamm, USA Olümpiavõitja 1928: 7.73 Edward Hamm, USA <br style="clear:both;" />
Charles Sibley
Haridustee
Charles Sibley õppis California Ülikoolis Berkeleys, kus sai 1948. aastal filosoofiadoktori kraadi.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
Kolmikhüpe
Finaal: 4. august Osavõtjaid: 16 Maailmarekord: 15.58 (1931) Mikio Oda, Jaapan Olümpiarekord: 15.52 (1924) Anthony Winter, Austraalia Olümpiavõitja 1928: 15.21 Mikio Oda, Jaapan <br style="clear:both;" />
Charles Sibley
Edasine elu- ja töökäik
Ta rändas palju, tegi oma esimesed välitööd 1939. ja 1941. aastal Mehhikos, seejärel Saalomoni saartel, Bismarcki saartel, Paapua Uus-Guineas ja Teise maailmasõja ajal Filipiinidel. Ta oli Ameerika Ühendriikide merevägede leitnant. Sõja ajal viibis ta pikka aega Emirau saarel Paapua Uus-Guineas.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
Kettaheide
Finaal: 3. august Osavõtjaid: 18 Maailmarekord: 51.73 (1930) Paul Jessup, USA Olümpiarekord: 47.32 (1928) Bud Houser, USA Olümpiavõitja 1928: 47.32 Bud Houser, USA <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 14 Maailmarekord: 57.77 (1913) Patrick Ryan,USA Olümpiarekord: 54.74 (1912) Matt McGrath, USA Olümpiavõitja 1928: 51.39 Patrick O'Callaghan, Iirimaa <br style="clear:both;" />
Charles Sibley
Teosed
Charles Sibley rakendas alates 1960. aastate algusest lindude süstemaatika uurimiseks molekulaarbioloogiat. Aastakümneid kestnud töö tulemusena valmis koostöös Jon Edward Ahlquistiga teos "Phylogeny and Classification of Birds" (1991) ja koostöös Burt L. Monroe nooremaga "Distribution and Taxonomy of Birds of the World". Need on ühed enim viidatud ornitoloogiateosed. Koostöös Burt L. Monroe nooremaga valmis ka "A World Checklist of Birds" (New Haven: Yale University Press, 1993).
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
Odavise
Finaal: 1. august Osavõtjaid: 14 Maailmarekord: 74.02 (1932) Matti Järvinen, Soome Olümpiarekord: 66.60 (1928) Erik Lundqvist, Rootsi Olümpiavõitja 1928: 66.60 Erik Lundqvist, Rootsi <br style="clear:both;" />
Kümnevõistlus
Finaal: 5.-6. august Osavõtjaid: 14 Maailmarekord: 8255 (1930) Akilles Järvinen, Soome Olümpiarekord: 8053 (1928) Paavo Yrjölä, Soome Olümpiavõitja 1928: 8053 Paavo Yrjölä, Soome <br style="clear:both;" />
Charles Sibley
Tunnustus
Charles Sibley valiti 1986. aastal Ameerika Ühendriikide teaduste akadeemia liikmeks. 1990. aastal valiti ta Rahvusvahelise Ornitoloogiakongressi presidendiks.
Kergejõustik 1932. aasta suveolümpiamängudel
80 m tõkkejooks
Finaal: 7. august Osavõtjaid: 6 Maailmarekord: 11,8 (1931) Marjore Clark, Lõuna-Aafrika Vabariik Olümpiarekord: esmakordselt kavas <br style="clear:both;" />
4×100 m teatejooks
Finaal: 7. august Osavõtjaid: 6 Maailmarekord: 48,8 (1930) Saksamaa Olümpiarekord: 48,4 (1928) Kanada Olümpiavõitja 1928: 48,4 Kanada <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 7. august Osavõtjaid: 10 Maailmarekord: 1.62 (1932) Lien Gisolf, Holland Olümpiarekord: 1.59 (1928) Ethel Catherwood, Kanada Olümpiavõitja 1928: 1.59 Ethel Catherwood, Kanada <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 2. august Osavõtjaid: 9 Maailmarekord: Olümpiarekord: 39.62 (1928) Halina Konopacka, Poola Olümpiavõitja 1928: 39.62 Halina Konopacka, Poola <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 31. juuli Osavõtjaid: 8 Maailmarekord: 46.75 (1932) Nan Gindele, USA Olümpiarekord: esmakordselt kavas <br style="clear:both;" />
Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil
pisi|Švejk Josef Lada järgi "Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil" (originaalpealkirjaga "Osudy dobrého vojáka Švejka za světové války") on Jaroslav Hašeki lõpetamata jäänud satiiriline romaan.
Raamatu idee sündis juba kümme aastat enne selle ilmumist, autori abikaasa kirjeldas seda nii: "Hašek jõudis koju, oli päris kõvasti vintis, kuid siiski leidis ta endas veel nii palju tahet ja jõudu, et kritseldada paberile kirjanduslik mõttevälgatus, mis oli teda kogu aja vaevanud. Hommikul vara ta ärkas, hakkas kohe otsima väikest paberitükki, millel tema kinnitust mööda oli kirjas geniaalne idee, kuid oma õuduseks oli ta selle unustanud. Vahepeal olin mina selle paberitüki prügikorvi visanud... Õngitsesin selle välja ja hoidsin alles. Mainitud paberilipakale oli selgesti kirjutatud jutustuse pealkiri "Kompanii lollpea" ja sellele joon alla tõmmatud. Siis oli seal veel esimene lause: "Ta pani ennast ise proovile, kas ta on võimeline käituma korraliku sõdurina." Järgnesid mõned loetamatud sõnad."
Hašek kirjutas raamatut aastatel 1921–1922 (1923. aasta 3. jaanuaril ta suri). Algselt plaanis ta kirjutada Švejkist kuus jagu, kuid jõudis neist valmis vaid neli. Pärast Hašeki surma illustreeris romaani Josef Lada.
Esimene jagu: Tagalas
Raamat algab sellega, et Švejk kuuleb uudiseid ertshertsog Franz Ferdinandi mõrvamisest Sarajevos, mis saab Esimese maailmasõja üheks ajendiks. Sõjaveteran Švejk, kes põeb reumat, läheb proua Müllerova abiga ratastoolil sõjaväkke. Enne on ta läbinud kohtuarstide sõjaväekõlblikkuse katsed ning istunud mitmes kinnipidamisasutuses.
Kui Švejk koos paljude simulantidega kuulab välipreester Otto Katzi välimissat, saab ta pärast mitmeid vahejuhtumisi tolle tentsikuks. Hiljem mängib Katz Švejki kaardimängus maha ja Švejkist saab ülemleitnant Lukaši tentsik.
Teine jagu: Sõjaväljale
Švejk kui ülemleitnant Lukaši tentsik reisib rongiga České Budějovicesse, kus nad peaksid jõudma sõjaväljale. Rongis seletab Švejk aga raudteelasele hädapiduri tööd, mis hiljem ka rongi lühiajaliselt seisma paneb. Järgmises jaamas määratakse talle trahv ja ta jääb rongist maha, tema ülemus Lukaš aga jätkab koos Švejki dokumendiga reisi Budějovicesse. Jaamas tõuseb Švejki pärast skandaal ning läbi seiklustejada jõuab ta lõpuks ikkagi Budějovicesse, kus tema sõjaväerühm jätkab teekonda Ungari poole.
Kolmas jagu: Mehine nahatäis
Švejk, kes on vahepeal "ülendatud" 11. marsiroodu käskjalaks, üritab täita oma kohust. Siinses jaos tekib tal palju sekeldusi marsiroodu kõrgemate peadega.
Neljas jagu: Mehise nahatäie järg
Kui Švejk koos veltveebel Vaněkiga rändavad Feldšteini suunas, tekib neil tee valikul vaidlus. Švejki ja Vaněki teed lähevad lahku. Švejk, kes satub peale suplevale Vene sõdurile, otsustab viimase mundri selga panna, mistõttu Austria-Ungari patrull toimetab ta sõjavangide hulka. Švejk pääseb sõjavangist napilt eluga – talle loetakse juba "viimast tröösti", mida tehakse sõjaväelastele, keda valmistutakse üles pooma. Pikaleveninud kohtuotsusega pääseb Švejk siiski tagasi oma roodu juurde, kes tema tagasitulekust on vaimustuses.
Uurimused
Juba 60 keeles ilmunud romaanil on kahtlemata ka lai mõju. Nii on inglise psühholoogid loonud mõiste "Vahva sõduri Švejki sündroom", kirjeldamaks olukorda, kus inimene kasutab oma psühhoosi isiklikes huvides, et vältida konfliktse olukorrale lahendamist. Teisalt on leitud, et näiliselt idiootne peategelane on tegelikult nutikas võimu õõnestaja.
Arnold Knüpffer
Arnold Knüpffer on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Kohtla jõgi
Kohtla jõgi on jõgi Ida-Viru maakonnas. Purtse jõe parempoolne lisajõgi.
Jõe lähe asub Mäetaguse aleviku lähedal ning see suubub Purtse jõkke, olles 29 km pikk ja 189 km² valgalaga.
Vagula järv
Vagula järv on järv Võru maakonnas Võru linnast 2 km lääne pool. Selle pindala on 518,7 hektarit.
Ta pikkus ida-lääne suunas on 4,6 km, laius ligi 1,7 km. Kõige sügavam (11,5 m) on järv keskosast kagu pool (keskmine sügavus 5,3 m). Järve veetaset alandati 1934 üle 1 m. Praegu on järve kõrgus merepinnast 69,2 m. Vagula kaldad on madalad, kohati lausad, põhja, ida ja lääne pool enamasti liivased, kohati kruusased või klibused, lõunas ja kirdenurgas lubimudased. Põhja pool leidub ka turbakallast. Suurem asula Vagula ääres on loodekaldal paiknev Järvere, seal on endise Võru metsamajandi keskus ja looduskaitse alla kuuluv park. Järve põhi on kalda lähedal enamasti liivane või kruusane, järve kaguosas on Liivapealseks nimetatav ulatuslik liivase põhjaga ala. Sügavamal on põhi kaetud mudaga, milles paiguti leidub limuste kodasid ja järve põhjaosas 3-6 m sügavusel järvemaaki. Järvest on leitud mammuti ja ürgveise luid.
Järv on suure valgala ja tugeva läbivooluga. Järve voolavad Võhandu ehk Pühajõgi, Kondi oja, Kivioja, Üra oja, lisaks pisemad kraavid ja kaldaallikad. Järve kirdesopist lähtuv Võhandu jõgi viib (nn Itaalia kanali kaudu) Vagula vee Peipsisse.
Järve vesi paistab vähe läbi. Olulist temperatuurikihistust ei ole, kuid põhjalähedane veekiht on väga hapnikuvaene.
Taimestik kattis 1952. aastal viiendiku järvepinnast. Füto- ja zooplankton on rohke ja liigirikas. Viimaste hulgas leidub haruldusi. Põhjaloomastikku oli 1952. aastal keskmiselt; on leitud haruldusi. 19. sajandi lõpul oli järv väga vähirikas; vähikatk jõudis sinna 1898. aastal ja pärast seda vähistik ei taastunud.
Järve kalastik on liigirikas. Kõige ohtramad on latikas, ahven ja särg; leidub hauge, kohasid, säinaid, linaskeid, kiisku, viidikaid, rünte, hinke, vingerjaid, luukaritsaid, teibe, turbi, jõeforelle, vikerforelle, ojasilmu, lepamaime ja isegi peipsi siigu. Sealt on saadud kuni 7 kg raskusi kohasid ja 14 kg raskusi hauge.
Veelinnustikult on Vagula vaesem kui Tamula järv. Seal pesitsevad tuttpütt, lauk, sinikael, piilpart, rootsiitsitaja ja teised linnuliigid.
Vagula on Võru elanike armastatud ujumis- ja puhkekoht.
Tre corde
Tre corde (mõnikord ebatäpselt ka tre corda, itaalia keeles 'kolm keelt') on klaveri parempoolne pedaal.
Selle pedaali vajutamisel tõuseb keeltelt summutusmehhanism ning keeled helisevad kauem, ka pärast klahvide vabastamist. See lisab klaverimuusikale ekspressiivsust ja paremat võimalust nootide sidumiseks.
Interpretatsiooniteooria
Interpretatsiooniteooria on distsipliin, mis käsitleb muusikateoste tõlgendamist.
Interpretatsiooniteooria on muusikateaduse aladistsipliin.
Michał Woś
pisi|Michał Woś (2018) Michał Piotr Woś (sündinud 8. veebruaril 1991 Racibórzis) on Poola jurist ja poliitik. Ta on 5. märtsist 2020 Poola keskkonnaminister.
Ta on lõpetanud Krakówi ülikooli õigus- ja haldusteaduskonna. Magistrikraadi kaitses ta Varssavi majanduskoolis (Szkoła Główna Handlowa w Warszawie).
Ta on 5. märtsist 2020 Poola keskkonnaminister.
Oskar Kallas
pisi|Oskar Kallas Helsingi-õpingute ajal (1892–1893)
Osales Miina Härma Gümnaasiumi ja Eesti Olümpiakomitee asutamises ning juhtis Eesti Rahva Muuseumi asutamist. Kogus rahvaluulet ning tegi uurimisretki lutsi maarahva, setude ja Kraasna eestlaste juurde.
Elulugu
Aastal 1887 astus Kallas pärast Kuressaares gümnaasiumi lõpetamist Tartu Ülikooli õppima klassikalisi keeli ning astus Eesti Üliõpilaste Seltsi. Jakob Hurda üleskutsel kogus Saaremaalt rahvapärandit ning hiljem korraldas kogumisretki ka Viru- ja Läänemaale.
Aastal 1892 lõpetas ta Tartu Ülikooli ja siirdus õppima Helsingisse (1892–1893), kus keskendus etnograafiale ja soome-ugri keeltele. Helsingis omandas ta 1901. aastal doktorikraadi käsitledes oma doktoritöös "Die Wiederholungslieder der estnischen Volkspoesie" Eesti rahvalaule ja nende levikut. Seejärel töötas mõned aastad Peterburi ülikoolis võrdleva keeleteaduse eradotsendina, kust suundus 1903. aastal perega Tartusse.
Osales Miina Härma Gümnaasiumi asutamises 1906. aastal ja oli selle kooli esimene juht. Samuti juhtis ta alates 1907. aastast Eesti Rahva Muuseumi asutamist. Kallas aitas täiendada EÜSi raamatukogu, mis kingiti muuseumile, millest kasvas hiljem välja Eesti Kirjandusmuuseum.
Aastatel 1918–1920 oli Kallas Helsingis Eesti diplomaatiline esindaja, oli ka Asutava Kogu liige 1919. Ta oli 1920 –1922 Eesti saadik Soomes ning 1922–1934 Suurbritannias ja Hollandis asukohaga Londonis.
Külastas 1896. aastal olümpiamänge ning propageeris olümpiaideid. Tegutses 1912. aastal Stockholmis Eesti olümpiareporterina ning koostas 1919. aastal Eesti Spordi Liidu põhikirja. Oli üks Eesti Olümpiakomitee asutajaliikmeid.
19. novembril 1929 sai ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Elas alates 1934. aastast Tallinnas.
1944. aastal põgenes Rootsi, kus kaks aastat hiljem suri. Tema põrm maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Ta on uurinud põhjalikult lutsi maarahva keelt ja kultuuri.
Isiklikku
Oskar Kallase vanemad olid Kaarma koguduse köster Mihkel Kallas (1824–1896) ja Wilhelmine Allas (1829–1894). Ta oli alates 1900. aastast abielus kirjanik Aino Kallasega, kelle isa oli Helsingi ülikooli professor Julius Krohn.
Oskar Kallase vend Rudolf Gottfried Kallas (1851–1913) oli eesti koolikirjanik, pedagoog ja vaimulik; vend Eduard Kallas (1858–1900) avaldas mitu luulekogu; õde Ida Kallas (1853–1930) abiellus eelkoolipedagoogika teerajaja Carl Heinrich Niggoliga ja oli Jakob Hurda laste kasvataja; õde Wilhelmine (1863–1923) abikaasa oli Kaarma Õpetajate Seminari kauaaegne vanemõpetaja Johann August Kirotar ja nemad olid diplomaat Elmar Kirotari vanemad.
Oskar ja Aino Kallase elust valmis 1997. aastal režissöör Kirsti Petäjäniemi Soome-Eesti ühisfilm "Põletav armastus" ehk "Palava rakkaus". Film esilinastus Eesti Televisioonis 26. detsembril 1997.
Muusikapedagoogika
Muusikapedagoogika on distsipliin, mis käsitleb muusika õpetamist, uurides selle kogemusi ja luues õppeteooriaid.
Muusikapedagoogika on muusikateaduse aladistsipliin.
Roswelli juhtum
pisi|Roswelli Ufomuuseum Roswelli juhtumiks nimetatakse Ameerika Ühendriikide õhuväe seireõhupalli allakukkumist New Mexico osariigi Roswelli linna lähedal. Juhtum on pälvinud laialdast huvi, kuna õhupalli on peetud maaväliseks kosmoselaevaks.
8. juulil 1947 avaldas Roswelli baasi teabeohvitser Walter Haut pressiteate, milles väitis, et baasi isikkoosseisu valduses on Roswelli-lähedase rantšo territooriumil alla kukkunud "lendava taldriku" (flying disc) jäänused. USA õhuvägi lükkas pressiteate väite samal päeval ümber.
Õhupall oli seotud USA armee salajase projektiga "Project Mogul", mille eesmärk oli õhupallidele pandud mikrofonide abil seirata Nõukogude Liidu tuumakatsetuste tekitatud õhulaineid. Projekti salajase loomu tõttu väitis USA õhuvägi, et tegu oli ilmajaama õhupalliga ega avaldanud seadme tegelikku eesmärki.
Roswelli juhtumi teemal on tehtud dokumentaalfilme ja seriaale, kirjutatud raamatuid ja loodud lugematu hulk veebilehti.
Saint Kittsi ja Nevise kuningas
pisi|Saint Kittsi ja Nevise praegune kuningas [[Charles III.]] Saint Kittsi ja Nevise kuningas, täistiitliga Saint Christopheri ja Nevise ning Tema teiste maade ja territooriumite kuningas, Rahvaste Ühenduse juht (inglise keeles King of Saint Christopher and Nevis and of His other Realms and Territories, Head of the Commonwealth), on Saint Kittsi ja Nevise riigipea, kelleks on Suurbritannia monarh.
Kohapeal esindab kuningat kindralkuberner, kelleks on alates 1. septembrist 2015 Sir Tapley Seaton.
Alates Saint Kittsi ja Nevise saamisest sõltumatuks Rahvaste Ühenduse kuningriigiks 19. septembril 1983 valitses seda kuningannana Elizabeth II. Pärast tema surma 8. septembril 2022 asus valitsema kuningas Charles III.
1888
1888. aasta (MDCCCLXXXVIII) oli 19. sajandi 88. aasta.
Ratatouille
right|thumb|Ratatouille - hautis pannil Ratatouille (ratatouille niçoise) on baklažaani-puhmik-õlikõrvitsa-kabatšokihautis.
Ratatouille on pärit Provence'ist, eriti Nice'ist, sarnaseid köögi- ja juurviljahautisi leiab ka teiste rahvaste köökidest.
right|thumb|Ratatouille niçoise
Artur Taevere
pisi|püsti|Artur Taevere (2017)
Artur Taevere (sündinud 1980) on üks Heateo Sihtasutuse ja sihtasutuse Noored Kooli asutajaid.
Artur Taevere propageeris Eestisse taaskasutus-/uuskasutuskeskuse loomise ideed, oli sellise keskuse loomise juures ning juhatas ise mõnda aega seda asutust.
Isiklik
Tema isa oli teleajakirjanik ja dokumentalist Mart Taevere, ema on ajakirjanik ja toimetaja Aime Taevere.
Whistler
pisi|Suusakeskus Whistleris Whistler on linn Kanadas Briti Columbia provintsis.
Linna geograafilised koordinaadid on 50°07′ N, 122°57′ W. Linn asub umbes 125 km Vancouverist põhja pool.
Elanike arv oli 2006. aastal 9248.
Linn on tuntud talispordikeskusena. Whistleris peeti 2010. aasta taliolümpiamängude murdmaasuusatamise, suusahüpete, kahevõistluse, mäesuusatamise, bobisõidu, skeletoni ja kelgutamise võistlused.
Alates 2014. aastast toimub linnas TEDActive'i konverents.
Kosmopolitism
Kosmopolitism (kreeka keelest kosmopolitēs 'maailmakodanik') on mõtteviis, mille kohaselt ei ole tähtsust isiku rahvusel, usul ega päritolul.
Kosmopolitism ei ole kindlapiiriline ideoloogia ega usk, kuid toetab enamasti demokraatlikku globaliseerumist, ühist suhtluskeelt, ühisvaluutat, universaalset haridus- ja tervishoiusüsteemi, viisavabadust jne.
Antiikajal väljendas kosmopolitism rahulolematust polise piiratuse vastu; renessansi- ja valgustusajastul feodaalse killustatuse ning eraldatuse vastu. Kapitalismi ajal kajastub kosmopolitismis ka patsifism: sõdades nähakse natsionalismi avaldust või suurriikide ülemvõimutaotlusi.
Kosmopolitismi vastandiks on natsionalism.
Animism
Animism (ladina keeles animus hing, vaim) on hingeusk, usk elusolendite ning elutute esemete (sealhulgas taeva ja maa) ja loodusnähtuste hingestatusesse.
Mõiste võttis kasutusele briti antropoloog Edward Burnett Tylor 1871 aastal ilmunud teoses "Primitiivne kultuur". Tylori väitel esineb teatud koguses animismi kõikides usundites.
Animismi peetakse üheks varaseimaks religiooni vormiks, mis esines juba paleoliitikumis.
Monoteismieelsetes usundites kasutati palju tõrje- ja kaitsemaagiat.
Seversk
Seversk on linn Venemaal Tomski oblastis. Asub Tomi jõe ääres, 13 km Tomskist loodes.
Seversk on kinnine linn. Linna haldusalasse kuulub 3 alevit ja 2 küla.
Ajalugu
Linn asutati 1949. aastal seoses tuumaelektrijaama ja keemiakombinaadi rajamisega. Linnaõigused sai 1956. aastal. 1958. aastal avati Siberi TEJ, mis oli esimene tööstuslik tuumaelektrijaam maailmas võimsusega 100 MW. Linnas asuv Siberi Keemiakombinaat toodab uraani ja plutooniumit. 1992. aastani oli linna nimi Tomsk-7.
Pillitundmine
Pillitundmine on muusikateaduse aladistsipliin, mis käsitleb muusikainstrumentide ehitust, akustilisi omadusi ja väljendusvõimalusi.
Mikk Sarv
Mikk Sarv (10. august 1951 – 6. aprill 2018) oli eesti rahvaluuleteadlane, regilaulik, bioloog, maaelu aktivist, helilooja, raadio- ja telesaatejuht, näitleja ja koolitaja.
Sarv oli regilaulutraditsiooni propageerija ja regilauluansambli "Hellero" asutajaid. Mikk Sarv on kirjutanud filmimuusikat Rein Marani loodusfilmidele "Üheksavägised", "Otsi looduses liitlast", "Laanetaguse suvi", "Euroopa naarits", "Varjuelu", "Sookured", "Nõialoom", "Ilus on maa", ja "Tavaline rästik". Veel on ta heliloojaks filmidel: Elo Tusti "Kuulugu", Vello Pohla "Veskikivi" ja "Kiviaid", Mark Soosaare "Ühepuulootsik", Illis Vetsi "Uurimusfilm doktor Enn Vetemaa märkmeraamatute põhjal "Eesti näkid"", Enn Säde "Isand ja ori".
Ta on teinud raadio- ja telesaateid põlisrahvastest, loodusest ning rahvamuusikast. Esimesena võttis Sarv kasutusele eestikeelsed mõisted õuesõpe (inglise outdoor learning vastena) ja elurikkus (biodiversity vastena) 2005. aastal, mõnus minek ("sustainable development" vastena, tavavaste on jätkusuutlik areng) 2005. aastal, õhinapõhine 2010. aastal ja sõna räst diagonaalristi ehk andrease risti ehk saltiiri kohta 2013. aastal.
Sarv oli Eesti Koolimetsade Ühenduse juhatuse esimees.
Töö- ja haridustee
Sarv õppis Tartu Riiklikus Ülikoolis bioloogiat, Eesti Põllumajanduse Akadeemias metsandust ja lõpetas Tallinna Ülikooli haridusteaduse magistrikraadiga 2012.
Mikk Sarve esimene töökoht oli ENSV TA Fr. R. Kreutzwaldi nimelises kirjandusmuuseumis vanemteadurina.
Sarv on õpetanud Michael Harneri tuumšamanismi meetodi kursuseid.
Osalemine organisatsioonides
pisi|Mikk Sarv 12. aprillil 2014 [[Eesti Rahvusraamatukogu suures konverentsisaalis kosmonautikapäeva tähistamisel]]
Isiklikku
Tema vanaisa oli matemaatik Jaan Sarv, isa Hans Sarv, vennad on Tõnn Sarv ja Heno Sarv, esimene abikaasa Marju Peterson (abielu ajal Sarv), lapsed Kaur Sarv ja Lill Sarv, ning teine abikaasa Kristel Vilbaste, tütar Ann Aotäht Sarv.