cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Varaühisuse varasuhe
Ühisvara ja lahusvara
Abikaasade vara jaguneb varaühisuse korral ühisvaraks ja lahusvaraks. Vara kuuluvus ühis- või lahusvarasse võib tuleneda seadusest või abieluvaralepingust. Abieluvaralepinguga on võimalik reguleerida näiteks konkreetsete varaliste esemete või kindlat liiki asjade kuuluvust ühis- või lahusvarasse. Lahusvarasse jääb kõik enne abielu abikaasa omandis olnud vara või abielu kestel pärimise või kinkelepingu (ja muu tasuta käsutuse) teel omandatud esemed. Lahusvarasse kuuluvad samuti isiklikud tarbeesemed ja lahusomandi arvelt omandatu või saadud hüvitised. Kõik omandatud esemed ning teised varalised õigused ja kohustused lähevad varaühisuse varasuhte kestel abikaasade ühisvarasse. Seega on ühisvara tekkimise määramisel oluline ajahetk, mil varaline õigus või kohustus sai võetud, sest ühisvara saab hakata tekkima alles abielu sõlmimise hetkest. Ühisomandisse kuuluvust ei mõjuta see, kui üks abikaasa on panustanud rohkem kui teine. Mõlemad abikaasad teevad vara soetamisel panused oma olemasolevatele vahenditele ja võimetele.
Tehingute tegemine
Ühisvara valitsemise põhimõtte kohaselt viivad abikaasad ühisvaraga seotud õiguseid ja kohustusi ellu ühiselt. Käesolev põhimõte tuleneb sellest, et soetatu on abikaasade omandis ehk tegemist on ühisomandiga ning mõlemal abikaasal on õigus ühisvara vallata, kasutada ja käsutada perekonnaseaduses ja asjaõigusseaduses sätestatu alusel.
Ühisvara valitsemise korral võib omandiga seotud tehinguid teha ja õigusvaidlusi pidada ainult koos või teise abikaasa nõusolekuga. Vallasasja või õiguse käsutamise korral eeldatakse teise abikaasa nõusolekut. Teise abikaasa nõusolekuta võib ühisvara arvelt teha tehingu enda ja perekonna igapäevaste vajaduste rahuldamiseks. Siia kuuluvad majapidamise korraldamise, laste huvide või muude tavapäraste vajaduste katmiseks tehtud tehingud.
Põlula alumine järv
Põlula alumine järv on järv Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Lavi külas. Veekogu pindala on 0,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 314 m.
Varaühisuse varasuhe
Tehingute heakskiitmine
Ühisvaraga tehtud mitmepoolne tehing teise abikaasa kohalviibimise või nõusolekuta on tühine, välja arvatud kui see on tehtud enda ja perekonna igapäevaste vajaduste rahuldamiseks. Sellises olukorras peab teine lepingupool saama heakskiidu abikaasalt, kes kohal ei viibinud või nõusolekut ei andnud. Heakskiit kehtib hetkest, mil see ettepanekutegijale avaldatakse. Heakskiidu saab anda kahe nädala jooksul alates ettepaneku saamisest. Kui ettepanek jääb heaks kiitmata või sellele ei vastata paari nädala jooksul, loetakse tehing mitte heaks kiidetud ja selline mitmepoolne tehing on tühine.
Ühisvara jagamine
Ühisomandis olevad esemed jagatakse alles varasuhte lõppemisel. Varaühisus lõppeb abielu lahutamise, abikaasa surma, abieluvaralepingu sõlmimise või varaühisuse lõpetamise hagi kohtulahendi jõustumisel.
Ühisomandi jagamisel kohaldatakse kaasomandi kohta sätestatut asjaõigusseaduses ja vara saab jagada:
Ühisvara jagamine lahutuse järel
Ühisvara jagamise taotluse võib kohtule esitada juba abielu lahutamise või kehtetuks tunnistamise hagiga. Kuni kohtulahendi jõustumiseni kuulub abielu kestel omandatud vara endiselt ühisomandisse ehk seda tuleb vallata, kasutada ja käsutada ühisvara kohta sätestatu alusel. Ühisvara saab jagada lahutuse korral poolte kokkuleppel ühisvara jagamise lepinguga. Käesolev leping sõlmitakse notari juures. Juhul kui lahutatud ei saavuta vara jagamise kokkulepet, toimub ühisomandi jagamine kohtus. Hagi esitamisel märgitakse jagatava vara ja muude varaliste õiguste koosseis ning jagamise viis. Vara jagatakse võrdsetes osades, kui pole sõlmitud muud kokkulepet.
Ühisvara jagamine abieluvaralepingu sõlmimise korral
Varem valitud varasuhet on võimalik abielu ajal notariaalse abieluvaralepinguga muuta. Uus suhteliik hakkab kehtima varalepingu sõlmimise hetkest. Abieluvaralepingut ei saa sõlmida tagasiulatuvalt. See tähendab, et varalised õigused ja kohustused, mis said omandatud enne varalepingu sõlmimist jäävad endiselt ühisomandisse ning uut varasuhet kohaldatakse lepingu kehtivaks muutumise hetkest alates.
Varaühisuse lõpetamise hagi
Varaühisuse varasuhte saab lõpetada abikaasa avaldusel varaühisuse lõpetamise hagi kohta jõustunud kohtulahendiga. Nimetatud hagi saab esitada kui üks abikaasa tunneb, et teine on korduvalt kuritarvitanud oma õigust ühisomandit valitseda, ei võta osa ühisvara korrapärases majandamisest või ei täida perekonna ülalpidamise kohustust. Hagemise põhjuseks võivad olla näiteks sõltuvus (alkohol, narkootikumid, hasartmängud jms), perekonna hülgamine või varaga seotud maksude maksmata jätmine. Hagi rahuldamisel tekib abikaasade vahel varalahusus.
Toitumisteadus
Toitumisteadus (inglise keeles nutritional science) on teadusharu, mis uurib toitu ja toiduaineid ning nendes sisalduvate looduslike ja sünteetiliste toitainete ning toidulisaainete allikaid ja koguseid. Toitumisteadus uurib toidu ja selles sisalduvate ainete mõju inimorganismile – nii ainete mõju eraldi kui ka vastastikmõju, tasakaalu ning optimaalseid koguseid –, et selgitada välja, kuidas toituda tervislikult ning ennetada ja ravida haigusi. Toitumisteadus uurib ka alatoitumist ja ületoitumist.
Toitumisteadus on tihedalt seotud antropoloogia, bioloogia, biokeemia, anatoomia, farmakoloogia, füüsika, lümfoloogia, keemia, geneetika, rahvatervise, psühholoogia, sotsioloogia, politoloogia, majandusteaduse, meditsiini ja patoloogiaga.
Toitumisteaduse areng ja suunad
Toitumisteadusele eelnesid
Toitumisteaduse noorim haru on toitumisgenoomika ehk nutrigenoomika (inglise k nutritional genomics), mis uurib inimese toitumise ja genoomi vahelisi seoseid ning nende seoste mõju tervisele. Eristatakse nutrigenoomikat, kus uuritakse toitainete mõju tervisele genoomi, proteoomi ja metaboloomi muutmise kaudu, ning nutrigeneetikat, mis uurib, kuidas geenivariandid mõjutavad organismi reaktsiooni toitainetele.
Toitumissoovitused
Briti Meditsiiniuuringute Komitee (Medical Research Committee, hiljem Council, MRC) ja Listeri Instituut (Lister Institute of Preventive Medicine) moodustasid 1918. aastal Toidu Lisategurite Komitee (Accessory Food Factors Committee), mille juhatajaks sai Frederick Gowland Hopkins ja sekretäriks Harriette Chick. Selle komitee peamine ülesanne oli koguda ja levitada uuemat toitumisalast teavet vitamiinide jm nn toidu lisategurite kohta. Viidi läbi mitu olulist uuringut vitamiinide ja haiguste seose kohta. Nende uuringute põhjal soovitasid komitee liikmed süüa töötlemata toiduaineid, kuna töödeldud toiduained (näiteks mehaaniliselt kooritud riis ja nisujahu) ei sisalda piisavas koguses vajalikke nn lisategureid. MRC alustas 1920. aastatel Inglismaal vitamiinide standardimist. Seejärel alustas vitamiinide standardimist ka Rahvasteliidu Terviseorganisatsioon (League of Nations Health Organization, (LNHO)), kes pakkus välja soovituslikud kogused.
Toitumise ja tervisega tegelevad maailma tuntuimad organisatsioonid on Maailma Terviseorganisatsioon (World Health Organization, WHO) ja ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (Food and Agriculture Organization of the United Nations, FAO). 1963. aastal töötasid FAO ja WHO asjatundjad välja ühise toidustandardite programmi ehk Codex Alimentariuse, mille eesmärk on kaitsta tarbijate tervist, tagada aus konkurents rahvusvahelises toidu- ja põllumajandussaaduste kaubanduses ning koordineerida toidustandardite väljatöötamist. Euroopa Liit ühines Codex Alimentariuse programmiga 2004. aastal. Eesti on Codex Alimentariuse komisjoni liige alates 1992. aastast ning osaleb komisjoni, komiteede ja töögruppide töös.
1998. aastal tulid kokku WHO ja FAO asjatundjad, et arutada inimorganismi vitamiinide ja mineraalainete vajadust. Aruanne selle nõupidamise kohta ilmus esimest korda aastal 2001 (Report of joint FAO/WHO expert consultation on human vitamin and mineral requirements). Aastal 2002 avaldati selle nõupidamise aruanne uuesti, koos uue tabeliga, milles esitati vesi- ja rasvlahustuvate vitamiinide soovituslikud kogused. Toitaine soovituslik kogus ehk päevane annus (Recommended nutrient intake, RNI) on WHO/FAO ühisaruande järgi kindla vanuselise ja/või soolise rühma kohta see toitaine keskmine päevane kogus, mis katab peaaegu kõigi ehk 97.5% selle rühma tervete inimeste vajadused. 2004. aastal anti välja ühisaruande uus trükk.
Euroopa Toiduohutusameti ehk EFSA (European Food Safety Authority) ja Ühendkuningriigi (UK) soovituslikud toitainete kogused on WHO/FAO kogustega üsna sarnased. Ühendkuningriigis kasutatakse RNI-d (Reference Nutrient Intake) ning EFSA kasutab väljendit PRI (Population Reference Intake). Peale RNI või PRI on ka teisi toiduga seotud arvnäitajaid, mille koguhulka nimetavad nii Ühendkuningriik kui ka EFSA toidu kontrollväärtuseks (inglise k Dietary Reference Value, DRV).
USA-s ja Kanadas nimetatakse toitainete soovituslikku kogust RDA-ks (Recommended Daily Intake). RDA on üks mitmest arvnäitajast toitainete soovituslike koguste süsteemis (Dietary Reference Intake, DRI system), mille on välja töötanud USA Rahvusliku Akadeemia Meditsiiniinstituut (Institute of Medicine of the National Academies of US) koostöös Kanada teadlastega.
Aia tänav (Tallinn)
Aia tänav on tänav Tallinna kesklinnas Vanalinna asumis.
Tänav algab Viru tänavalt, kulgeb põhja suunas, ristub Vana-Viru, Inseneri ja Kanuti tänavaga, pöörab läände ning lõpeb Uuel tänaval.
Algusest kuni Inseneri tänava ristmikuni ning viimasel ida-läänesuunalisel lõigul on Aia tänav ühesuunaline.
Tänava pikkus on umbes 500 meetrit.
Ajalugu
Aia tänav rajati 19. sajandi keskel pärast Tallinna muldkindlustusvööndi tasandamist. Tänav sai nime tänava ääres Püha Kanuti gildi poolt 1866. aastal omandatud krundile rajatud iluaia (Kanuti aed) järgi. Ajalooliselt on tänav kandnud veel järgmisi nimesid: Valli tänav, Rohuaja tänav; saksa keeles Wallstraße, Gartenstraße; vene keeles Садовая ул. Aastatel 1958–1987 kandis see tänaval (hoones Aia tänav 18) asunud Kalevi siseujula järgi nime Ujula tänav.
Aia ja Vana-Viru tänava nurgal asus AS Esimene Eesti Põlevkivitööstus bensiinijaam.
Celeste Holm
Celeste Holm (29. aprill 1917 New York – 15. juuli 2012 New York) oli USA filmi-, teatri- ja teleseriaalinäitleja. Ta võitis Oscari ja Kuldgloobuse ning tal on Hollywoodi kuulsuste alleel kaks omanimelist tähte. Broadwayl kestis tema karjäär teatrinäitlejana enam kui 50 aastat.
Noorpõlv
Holm sündis 29. aprillil 1917 New Yorgis Brooklyni linnaosas. Ta oli Norra päritolu kindlustusinspektori Theodor Holmi ja kunstnik Jean Parke Holmi ainus laps. Ta kasvas üles Manhattanil ja veetis noorena suviti sageli aega perekonna talus New Jersey osariigis Hackettstownis. Holm huvitus näitlemisest juba lapsena ja õppis näitlemist Chicago Ülikoolis.
Karjäär
pisi|left|Holm [[Oscarit vastu võtmas rolli eest filmis "Džentelmenlik kokkulepe" (1947)]] Holm alustas näitlejakarjääri 1930. aastatel suveteatrites ja ringreisidel. 1937. aastal oli ta ühel ringreisil "Hamleti" tegelaskuju Ophelia varunäitleja. Holmi esimene osa Broadwayl oli 1938. aastal ajaloodraamas "Gloriana". Seejärel esines ta muusikalides "Oklahoma!" ja "Bloomer Girl".
Holm sõlmis 1946. aastal lepingu filmikompaniiga 20th Century Fox ja tegi samal aastal oma filmidebüüdi muusikafilmis "Three Little Girls in Blue". Tema järgmised rollid 1947. aastal olid muusikafilmis "Carnival in Costa Rica" ja Elia Kazani lavastatud antisemitismiteemalises filmis "Džentelmenlik kokkulepe" ("Gentleman's Agreement"), mille eest ta pälvis Oscari parima naiskõrvalosatäitja kategoorias. 1948. aastal mängis ta filmis "Road House". Järgmisel aastal sai ta oma esimesed peaosad filmides "Chicken Every Sunday", "Come to the Stable" ja "Everybody Does It". Osatäitmise eest filmis "Come to the Stable", kus ta kehastas tennist mängivat nunna, oli Holm nomineeritud Oscarile parima naiskõrvalosatäitja kategoorias.
pisi|Celeste Holm (1955) Holmi kolmas Oscari nominatsioon tuli osatäitmise eest filmis "Kogu tõde Eve'ist" ("All About Eve"; 1950), kuid ta vallandati pärast sõda Foxist, kuna nõudis palgakõrgendust. Holmi sõnade kohaselt andis Foxi juhataja Darryl F. Zanuck teistele suurtele filmistuudiotele teada, et ta oli Holmi vallandanud, kuna temaga oli liiga raske töötada. Seetõttu ei andnud Metro-Goldwyn-Mayer (MGM) Holmile rolli filmis "Ameeriklane Pariisis " ("An American in Paris"; 1951), kuna ta oli "liiga kallis". Rolli sai vähem tuntud Nina Foch ja Holm ei mänginud pärast seda filmides viis aastat, eelistades esineda pigem teatris.
1950. aasta alguses naasis Holm Broadwayle, mängides lavastustes "Affairs of State" ning "Kuningas ja mina" ("The King and I"). Lisaks näitles ta televisioonis antoloogiasarjades ja CBSi sarjas "Honestly, Celeste!". Holm naasis filmitööstusse MGM-i filmidega "Peen lõks" ("The Tender Trap"; 1955) ja "Kõrgseltskond" ("High Society"; 1956). Mõlemas filmis mängis ta Frank Sinatra kehastatud tegelaskujusse armunud naist.
Alates 1950. aastatest keskendus ta rohkem teatritööle ja esines Broadwayl ka üle 70-aastaselt. Lisaks mängis ta aeg-ajalt telefilmides ja -sarjades. Holm esines muuhulgas teleseriaalides "Run for Your Life", "The Fugitive", "Lembelaev" ("The Love Boat"), "Falcon Crest" ja "Cheers". Holm mängis vahetevahel ka filmides, sealhulgas muusikafilmis "Tom Sawyeri seiklused" ("Tom Sawyer", 1973) ja komöödias "Kolm meest ja beebi" ("Three Men and a Baby"; 1987). 2010. aastatel tegi ta kaasa veel kahes filmis.
Holmil on Hollywoodi kuulsuste alleel kaks omanimelist tähte, üks filmi- ja teine teleseriaalikarjääri eest. 1992. aastal võeti ta Ameerika teatri kuulsuste halli liikmeks. Lisaks töötas ta UNICEFi heaks. 1979. aastal andis Norra kuningas Olav V talle Püha Olavi Ordeni.
Isiklik elu
Holm oli abielus viis korda, kolm esimest abielu olid üsna lühikesed. Aastatel 1936–1939 oli ta abielus lavastaja Ralph Nelsoniga, aastatel 1940–1945 audiitor Francis Daviesiga ja 1946–1952 ärimees A. Schuyler Dunningiga. Esimesest abielust sündis poeg Ted Nelson (s. 1937), kellest sai infotehnoloog ja Xanadu projekti algataja, ning kolmandast abielust poeg Daniel Dunning. 1961. aastal abiellus Holm näitleja Wesley Addyga. Abielu kestis kuni Addy surmani 1996. aastal. Holmi viies mees oli ooperilaulja Frank Basile, kellega ta abiellus 2004. aastal. Abiellumise ajal oli Holm 87-aastane, samas kui Basile vaid 41-aastane.
Viimastel eluaastatel kannatas Holm tervise- ja mäluprobleemide käes. 2012. aasta juulis viidi ta vedelikupuuduse tõttu haiglasse, haiglas sai ta südameinfarkti. Holm naasis peagi koju, kus ta 15. juulil 95-aastaselt suri.
Päris Meie Mats
Päris Meie Mats oli huumori ja satiirileht, mis ilmus 1907. aastal Tallinnas. Ilmus sagedusega kaks korda kuus.
1906. aastal, kui Jakob Jaason (pseud. Meie Mats) enam Jakob Ploompuuga enam koostööd ei teinud vaid jäi ainult Meie Matsi juurde, hakkas Jakob Ploompuu välja andma erinimelisi "Matse". Kui ajakirja müük ei läinud hästi, tuldi välja järjekordse "Matsiga" ja nende erinumbrite ja lisadega. Väljaandja ja vastutavad toimetajad olid Jakob Ploompuu (nr. 4-6) ja Johannes Normann (nr. 7-8) Ajalehte trükiti trükikodades:
Kaastöölised :
Ajalehel ilmusid ka erinumbrid :
Vaata lisaks
"Meie Mats" (1902) > "Nalja Madis" (1903) > "Nalja Liisa" (1904) > "Meie Matsi vastane" (1905) > "Uus Meie Mats" (1906) > "Meie Mats" > "Päris Meie Mats" (1907) > "Matside Mats" (1907) > "Sakste Mats" (1908) > "Matsi poeg Ats" (1908) > "Matsi poeg Mats" (1908) > "Meie Mats Ise" (1908) > "Vana Meie Mats" (1914)
Hans Niederhauser
Hans Niederhauser (sündinud 14. veebruaril 1929) on Šveitsi endine poksija.
Niederhauser oli kokku kahekordne Šveitsi meister II keskkaalus (kuni 75 kg) aastatel 1951–1952.
Niederhauser osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Niederhauser sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Stig Sjölinile (Rootsi) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Thrymr (kuu)
Thrymr (ka Saturn XXX) on Saturni looduslik kaaslane. Selle kuu avastas 2000. aastal Brett J. Gladmani töörühm.
Algul pandi taevakehale koodnimi S/2000 S 7, kuid siis nimetati ümber Skandinaavia mütoloogia tegelase, jöötun Thrymri järgi (jöötunid on hiiud). Algne nimekuju oli Thrym, IAU planetaarsete süsteemide nomenklatuuri töögrupp lisas lõppu r-tähe , nii jäi nimeks Thrym.
Thrymri läbimõõt on hinnanguliselt 7 kilomeetrit (teistel andmetel 5,6 km), ruumala 180 km3 ning ta tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas, keskmisel kaugusel Saturnist 20 439 600 km. Ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 1,094 ööpäeva. Orbiidi kalle ekliptika suhtes on tal 174° ja ekstsentrilisus ligikaudu 0.5.
Päritolu
Üldiselt on Thrymrist väga vähe teada. Arvatakse, et ta võiks olla Saturni kuu Phoebe küljest lahti löödud tükk. Saturni Norra grupi (Norse group) kuude suured erinevused telje kalletes, orbiitide ekstsentrilistustes ja kuude keskmistes kaugustes Saturnist viitavad, et nad ei pärine ühelt objektilt (selle teise taevakehaga kokkupõrkel purunemisel), vaid on tõenäoliselt pärit mitmelt eri objektilt. Kõik Norra grupi kuud tiirlevad ümber Saturni selle pöörlemisele vastassuunas. Sel põhjusel ning lisaks nende orbiitide kõrvalekalde tõttu ringikujulisusest ja tiirlemistasandi erinevusest Saturni ekvaatori suhtes nimetatakse neid "irregulaarseteks" kuudeks. Sellised "irregulaarsed" kuud arvatakse olevat tulnud Saturni kaaslasteks pigem kuskilt mujalt kui tekkinud samas akretsioonikettas, mis ümbritses noort Saturni ta moodustumisel. Ilmselt on nad Saturnile lähenedes püütud kinni selle gravitatsiooni poolt ning jäänud ümber Saturni tiirlema. Viimane käib ka Thrymri kohta.
Lükati (Tallinn)
Lükati (ka Kose-Lükati, vananenud nimega Vabrikusauna ) on allasum Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Biksti vald
Biksti vald (läti keeles Bikstu pagasts) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Annenieki ja Zebrene vallaga, lisaks veel Tukumsi piirkonna Jaunpilsi vallaga ning Salduse piirkonna Blīdene ja Remte vallaga.
Valla pindala on 96 km². 2021. aasta seisuga elas seal 791 inimest. Valla keskus on Biksti küla. Vallavanem on Irēna Dabra (ühine Zebrene vallaga).
Ajalugu
Valla tänapäevane territoorium on kujunenud Biksti (Bixten) ja Upe (Bächhof) mõisade maadele. Aastal 1935 oli valla pindala 62,6 km² ja seal oli 1265 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Spriņģi ja Biksti külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1950 liideti Biksti külanõukoguga likvideeritav Spriņģi külanõukogu. Aastal 1963 liideti sellega Upenieki külanõukogu Biksti kolhoosi maad, ent Kaķenieki sovhoosi maad liideti Annenieki külanõukoguga. Aastal 1975 liideti sellega likvideeritav Zebrene külanõukogu, ent aastal 1989 moodustati Zebrene külanõukogu taas.
Aastal 1990 moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda.
Loodus
Valda jääb Zebruse järv. Suuremad jõed on Bērze jõgi ja selle lisajõgi Bikstupe.
Looduskaitse all on Zebruse allikad, Vērpji Ohvrikünnapuu, Ruki tamm, Upesmuiža Jäme tamm, Bērziņi elupuu, Bērziņi tamm, Lekužase tamm, Krasti künnapuu ja veel viis nimetut põlispuud. Valda jääb osaliselt Zebruse ja Svēte järvede kaitseala.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Biksti mõisa hoonetekompleks, sealhulgas häärber ja vesiveski, Ezerlūķi linnamägi, Audari muinaskalmed ning Lejascīskase asulakoht.
Kohaliku kaitse all on Upe mõisa hoonetekompleks, sealhulgas park, kaks lauta, teenijate maja ja häärber, Biksti mõisa park, ait, eluhoone ning hiljem teenijate majaks ümber ehitatud laut, Biksti raudteejaam, Smiltnieki linnamägi, Vērpji muinaskalmed ja Zvirgzdi muinaskalmed (ka Rootsi hauad või Kalmekaasik).
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 869 lätlast, 24 venelast, 17 valgevenelast, 10 ukrainlast, 7 poolakat ja 17 leedulast.
Valla keskus Biksti on staatusega vidējciems ja aastal 2022 oli seal 241 elanikku. Sama staatusega on veel Upenieki 103 elanikuga aastal 2005 ja Bērzupe 80 elanikuga aastal 2006. Staatusega mazciems on Bikstu stacija 46 elanikuga aastal 2006, Mazbiksti 67 elanikuga aastal 2006, Līvi 44 elanikuga aastal 2006 ja Jaunā māja 18 elanikuga aastal 2006.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Jüri Kraft
pisi|püsti|Jüri Kraft (2021)
Jüri Kraft (6. jaanuar 1935 Kasepää vald, Tartumaa – 15. märts 2023 Tallinn) oli eesti majandustegelane ja endine Eesti NSV riigitegelane.
Ta lõpetas 1954. aastal Mustvee 1. Keskkooli ja 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna.
Kraft oli aastatel 1963–1972 õmblusvabriku Sangar direktor ja 1972–1974 Vilhelmine Klementi nimelise Õmblustootmiskoondise direktor. Aastatel 1974–1977 oli Kraft Eesti NSV kergetööstuse ministri asetäitja ning 1977–1988 Eesti NSV kergetööstuse minister.
1985–1990 oli Kraft Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige. Ülemnõukogu saadikuna allkirjastas ta 16. novembril 1988 Eesti suveräänsusdeklaratsiooni.
NSV Liidu Rahvasaadikute Kongressi liikmena (1989–1991) aitas Kraft kaasa Molotovi-Ribbentropi pakti avalikustamisele.
Viimastel aastatel osales Jüri Kraft ka heategevuses. Ta kuulus aastaid Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku (EELK) Tallinna Piiskopliku Toomkoguduse nõukogusse ja juhatusse ning oli EELK Kirikufondi nõukogu liige ja annetaja. Ta pidas väga oluliseks Eesti kultuuripärandi säilimist.
Sisuturundus
Sisuturundus on tekstireklaami vorm, mis sarnaneb ajakirjandusartikliga. Sisuturundus keskendub sisu loomisele, avaldamisele ja sihtrühmale edastamisele ning ettevõtted kasutavad seda samadel eesmärkidel kui reklaami, selleks et:
Erinevalt teistest turundusvormidest tugineb sisuturundus kliendi olemasolevatele vajadustele ja nendest arusaamisele, mitte uute vajaduste tekitamisele. Nagu James O'Brian Contelyst kirjutas Mashable'is: “Sisuturunduse peamine idee seisneb selles, et bränd peab andma midagi väärtuslikku, et saada midagi väärtuslikku tagasi. Reklaami asemel ole saade/show. Veebibänneri asemel ole kaanelugu.” Sisuturunduses peaks ettevõtete põhirõhk olema kliendi vajadustel. Vajaduse tuvastanud ettevõte saab mitmel viisil informatsiooni edastada. Näiteks ajakirjanduslikus vormis uudiste, infograafikute, artiklite ja fotode abil või reklaamivorme: videoid, valgeid raamatuid, e-raamatuid, e-posti, uudiskirju, juhtumiuuringuid, juhendeid, küsimusi-vastuseid, fotosid, blogipostitusi jms kasutades.
Ajalugu
Reklaamis on sisu loomist kasutatud juba pikka aega selleks, et bränditeadlikkust suurendada ning et brändi imagot konstrueerida. Näiteks:
Ingliskeelset väljendit “sisuturundus” kasutati esimest korda 1996. aastal, kui John F. Opphedahl juhtis ajakirjanike ümarlauda American Society ajalehe toimetajate jaoks. 2014. aastaks oli ajakiri Forbes kirjutanud artikli seitsmest kõige populaarsemast viisist, kuidas ettevõtted kasutavad sisuturundust. Ajakirjanik tõi välja asjaolu, et 2013. aastaks oli sisuturunduse kasutamine ettevõtete üldise turundusstrateegia osana kasvanud 60%-lt aastas 93%-le.
Sisu loomine
Tavaliselt käivad ettevõtted sisu luues läbi kolme etappi:
Sihtrühma ja selle vajaduste kindlakstegemine
Eduka sisuturunduse kampaania loomise esimene samm on määratleda sihtrühm, mida üldiselt tuntakse kasutaja segmenteerimisena. Edukad sisuturunduse tellijad ei mõtle ainult oma toodete ja teenuste müügile, vaid mõistavad ka klientide vajadusi ning soove. Näiteks, kui turundada food truck´i, siis võib klienti defineerida kui noort 20. sajandi lõpus sündinud inimest, kes töötab viie minuti kaugusel San Fransisco kesklinnast ja naudib tervislikku toitu. Mida kitsamalt on võimalik klienti määratleda, seda lihtsam on kirjutada sisu, mis on suunatud sihtrühmale.
Sisutüüpide määramine
Kõige sagedamini kasutatakse sisuturundust blogipostitustes, kuid ka teised sisutüübid võivad kliendile mõjuda. Sisu hõlmab:
Õige sisutüüp sõltub ettevõtte eesmärkidest ja sihtrühmast. Näiteks arhitektuurifirma, mille sihtrühm on suurte elamurajoonide kinnisvaraarendajad, võib kasu saada nimekirja loomisest, mis toob välja kõik pidepunktid, millega arendaja peaks enne lepingu sõlmimist arvestama. Kohalik toitlustusfirma, mis on suunatud hõivatud perekondadele, võib kasu saada hoopis videost, mis näitab kodus tehtud toidu soojust ja värskust.
Sisuhaldussüsteemi loomine
Selleks et selle reklaamivormiga alustada, on ettevõtetel vaja luua sisuhaldussüsteem (content management system ehk CMS). Kuigi sisuhaldussüsteeme on palju ja need kõik pakuvad erinevaid väärtusi, on enamikul neist eri funktsioone, mis aitavad luua teksti ning hõlmavad väljaandeid ja andmeid, et jälgida oma postituste edukust.
Loomade vangistus
Ajalugu
Loomade vangistuses hoidmise vanim dokumenteeritud vorm on kodustamine. Selle tagajärjel kohanesid metsikud loomaliigid kooseluks inimestega. Kodustatud liikideks nimetatakse neid liike, kelle käitumine, elutsükkel ning füsioloogia on muutunud põlvkondade pikkuse aretuse ja inimesega elamise tõttu. Esimesena kodustasid kütid-korilased u 15 000 eKr ilmselt koera.
Läbi ajaloo pole peetud mitte ainult koduloomi ning kariloomi, vaid ka metsikuid loomi. Oli lihtsalt ebaõnnestunud kodustamiskatseid, kuid varasematel aegadel kogusid rikkad, aristokraadid ning kuningad metsloomi eri põhjustel. Vastupidi kodustamisele sooviti eksponeerida just loomade metsikust ja loomulikku käitumist. Tänapäeva loomaaiad hoiavad loomi teistel põhjustel: looduskaitseks, haridusotstarbel ja teadustöödeks.
Imetajate käitumishäired vangistuses
Vangistuses elavatel loomadel, eriti kodustamata loomadel, võivad vahel areneda korduvad ja otstarbetud motoorsed käitumishäired, näiteks enese hammustamine, sihitult ringilonkimine ja liigne enesehooldamine. Neid käitumishäireid tekitavad nii stress kui ka igavus. Paljud loomade hoiupaigad, eriti loomaaiad ja muud sarnased asutused, üritavad just selliseid stereotüüpseid käitumishäireid vähendada loomade elupaiga rikastamisega.
Üks käitumishäire, mille all osa vangistuses elavaid loomi kannatab, on ennast vigastav käitumine. Selle alla käivad tegevused, mille tagajärjel võib loom end vigastada, nagu näiteks hammustamine, kratsimine, löömine, karvade kiskumine ja silma torkimine. Kuigi sellised käitumishäired esinevad harva, on neid esinenud paljudel primaatidel, eriti neil, kes on kogenud imikueas sotsiaalset isolatsiooni. Ennast vigastavate tegude põhjuseid on vangistuses elavate primaatide puhul palju uuritud. Nii sotsiaalsed kui ka mittesotsiaalsed tegurid võivad selliseid käitumishäireid põhjustada. Sotsiaalsete tegurite alla kuuluvad muutused grupi koosseisus, stress, teiste grupiliikmete agressioon ja eraldatus grupist. Sotsiaalne isolatsioon, eriti varajases eas, on tähtis riskitegur. Uuringud on näidanud, et kuigi ka ema kasvatatud reesusmakaakidel esinevad mõningad ennast vigastavad käitumishäired, siis ilma emata kasvanud ahvidel on selliste ebanormaalsete käitumishäirete esinemised oluliselt sagedasemad. Mittesotsiaalsete tegurite alla kuuluvad ilmastikuolud, inimkontakt, väiksemad vigastused ja ärritajad ning sagedased loomaaiakülastajad. Näiteks tõestas üks uuring, et loomaaiakülastajate sagedus on positiivselt korrelatsioonis gorillade akende peksmisega. Kui külastajaid oli vähem, käitusid gorillad ka rahulikumalt. Vangistuses elavad loomad ei saa tihtipeale külastajate tähelepanu eest põgeneda ning sealt tulenev stress koos looduslike elamistingimuste puudumisega võivad viia ennast vigastavate käitumishäirete kujunemiseni. Katsed on näidanud, et vangistuses elavate loomade ebanormaalset käitumist, sealhulgas ka enese vigastamist, saab edukalt ravida, kui panna varem üksinduses elanud looma keskkonda teine samast soost liigikaaslane. See meetod on eriti efektiivne primaatide puhul, kes on väga sotsiaalsed loomad. Selline kaaslase tutvustamine julgustab loomi suhtlema, vähendades sellega ebanormaalset ja ärevusest tulenevat käitumist.
Vangistuses roomajad
Kodustatud loomade (nt kasside ja koerte) ning kodustamata loomade (nt roomajad) vahel on olulisi erinevusi. Bioloogiliselt on koerad ja kassid, ning ka teised laialdaselt kodustatud liigid nagu hobused ja kariloomad, geneetiliselt eelkohanenud ning neil on õpitavad tunnused, mis muudavad nad sobilikuks kooseluks inimestega. Vastupidi koertele-kassidele on roomajatel väga vähe tunnuseid, mis soodustaks kooselu inimestega ning neil on tugevalt kinnistunud bioloogilised, käitumuslikud ja psühholoogilised tunnused, mis aitavad neil oma looduslikus keskkonnas ellu jääda.
Erinevalt koertest ja kassidest veedab enamus vangistuses olevad roomajad oma elu väikestes, piiratud ning kehva sisustusega terraariumides. Samuti on roomajad palju tundlikumad ja nõudlikumad teiste kunstlike keskkonnatingimuste suhtes. Need tingimused on temperatuur, õhuniiskus, valgus, õhuvool ning sisustus. See, et liikidel on kindlad nõudmised ellujäämistingimustele, seletab osaliselt seda, miks paljude roomajate eluiga on vangistuses lühem. Ekslikult arvatakse, et roomajad on paiksed loomad ning ei liigu väga palju ringi, seega tunnevad nad ennast turvalisemalt väikestes keskkondades. Tegelikult on aga roomajate elupaigad päris suured. Näiteks on paljude väikeste sisalike kodupiirkond üle ühe hektari, karpkilpkonnadel kuni 40 hektarit ja näiteks merikilpkonnade rändeteede pikkused ulatuvad tuhandete kilomeetriteni. Väiksemad liigid ja noorloomad vajavad tavaliselt kas sama palju või rohkemgi ruumi kui suuremad liigid ja täiskasvanud loomad. Kuna väiksemad liigid on tihtipeale putuktoidulised, siis vajavad nad tihemini süüa ning suuremat maa-ala, et oma aktiivseid saakloomi küttida. Olenemata nendest erinevustest on kõik roomajad aktiivsed, sh püütonid, keda ekslikult peetakse paikseteks. Mõne liigi isendid, eriti suured lihasööjad nagu varaanid ja püütonid, võivad pärast suuremat toidukorda mingiteks perioodideks muutuda paikseks, kuid need on mööduvad faasid ning selle põhjal ei tohiks otsustada looma aktiivsusmustrite või eluruumi suuruse vajaduste üle. Nagu teistel loomadel, on ka roomajatel vaja varju, kuhu nad saaksid ennast peita, kui end ohustatuna tunnevad. Seega, kui terraarium on liiga väike, pole loomal kuhugi põgeneda ning see on looma jaoks võrdne lõksus olemisega.
Liiga väikses terraariumis elavatel roomajatel võivad tekkida ka käitumishäired. Kuna roomajad ei ole võimelised eristama läbipaistvat klaasi, siis üritavad nad ruumipuudusel läbi läbipaistva seina saada. Kui seda liiga palju tehakse, võib see kahjustada nende nahka, soomuseid ja lõpuks ka lihaseid. On ka dokumenteeritud, et piisava tegevuse puudumisel võivad roomajad, eriti kilpkonnad, hakata sööma oma terraariumi substraate, näiteks kruusa ja kivikesi. See võib lõppeda looma surmaga.
Üks oluline tegur roomajate hoidmisel on temperatuur. Kuna roomajad on kõigusoojased, siis nende kehatemperatuur sõltub otseselt keskkonnatemperatuurist ja on oluline, et loomal oleks tagatud õige küttekeha ja valgus. Stressiolukordades võivad aga roomajad end liialt üle soojendada või siis tekitada endal alajahtumist. Eriti haiged või vigased loomad otsivad tihtipeale optimaalsest madalamat või väga külma temperatuuri. Osal juhtudel on see positiivne, sest madalamad temperatuurid võivad pärssida mikroobide arengut, kuid liiga stressis loomad võivad end niimoodi surnuks külmetada, kuna neil pole piisavalt energiat, et otsida uuesti soojemat kohta.
Ohud
Metsikute loomade kodus pidamisega kaasnevad ka omad ohud. Kui loomade eest õigesti hoolt ei kanta ja neid valesti kasvatatakse, võivad loomad muutuda agressiivseks. Seda juhtub ka kodustatud loomade, näiteks koerte puhul. Puuduvad küll täpsed andmed, kuid tõenäoliselt saavad kümned miljonid inimesed igal aastal koeralt hammustada ning paljud kannatajad vajavad seejärel arstiabi.
Ohud kaasnevad ka eksootiliste loomade pidamisega. Pole harv juhus, kui kodus peetavad loomad põgenevad või inimesed enam lihtsalt ei soovi või ei ole võimelised looma kodus pidama ning seejärel lasevad looma vabadusse. See aga võib tekitada väga suuri ökoloogilisi probleeme. USA Florida osariigis asuvas Evergladesi looduspargis on just selline olukord: kodust põgenenud või vabaks lastud püütonid on muutunud invasiivseks liigiks. Kokkupuudete arv inimeste ja nende hiiglaslike madude vahel Evergladesi Looduspargis on sel sajandil tõusnud ning juba praegu on näha nende roomajate mõju kohalikule elukeskkonnale. Olles tippkiskjad, pole neil looduslikke vaenlasi ning Evergladesi park on neile väga sobiv elupaik. Nad paljunevad takistamatult ja oma toitumisega hävitavad kohalikke liike nagu jänesed, metskitsed, pesukarud, ning ka linnud. Kuna nad on väga suured, ei ole ka ameerika alligaatorid nende eest kaitstud. Oma aplusega on nad mitu kohalikku liiki ohustatuks muutnud ja tulevikus võib osa liike nende tõttu välja surra.
Dorothea Taanist
pisi|Hertsoginna Dorothea [[16. sajandi miniatuuril]]
Dorothea Taanist (saksa keeles ka Dorothea von Preußen või Dorothea von Brandenburg-Ansbach; taani keeles Dorothea af Danmark; 1. august 1504 Gottorf – 11. aprill 1547 Königsberg) oli esimene Preisimaa hertsoginna.
Elukäik
Dorothea oli Taani printsess, hilisema Taani kuninga Frederik I ja tema esimese abikaasa Brandenburgi Anna tütar. Dorothea sünni ajal oli tema isa Holsteini hertsog ning seetõttu elasid nad Schleswigi linna lähedal asuvas Gottorfi linnuses. 1523. aastal, pärast seda, kui Christian II kukutati ning tema isast sai Taani kuningas, plaaniti Dorothead naita Inglise troonipretendendi Richard de la Pole’iga. Ehkki seda plaani toetas ka Prantsusmaa kuningas François I, ei saanud see siiski teoks.
1525. aastal palus Dorothea kätt just Preisimaa hertsogiks saanud Albrecht von Hohenzollern. Pärast läbirääkimisi, mida korraldas Frederik I Saksa kantsler Wolfgang von Utenhof, abielluski Dorothea Albrechtiga. Abielu sai teoks järgmisel aastal ning 1526. aasta juunis saabus Dorothea Königsbergi.
Dorothea ja Albrechti abielu oli harmooniline ning osaliselt tänu sellele olid Preisimaa hertsogil head ja tihedad suhted ka Taani kuningakojaga. Tema ja Dorothea toetasid Krahvivaenuse ajal Dorothea venda Christian III-t ning Albrecht osales ka viimase kuningaks kroonimisel 1537. aastal. Samuti olid Albrecht ja Dorothea aastail 1536–1542 kasuvanemateks viimase nooremale poolvennale Hansule.
Dorothea paistis Preisimaa hertsoginnana silma heategevusega. Muu hulgas asutas ta Königsbergi ülikooli rajamisel (1544) oma kuludega 10 stipendiumikohta Põhjamaade üliõpilastele. Hertsoginna toetas aktiivselt ka luterlust ning oli lähedastes suhetes Preisimaa reformaatorite Paul Speratuse ning Johannes Polianderiga.
Kohtueelne menetlus
Kohtueelne menetlus (ingl pre-court procedure) on kohtumenetluse ettevalmistamine, millega kogutakse tõendusmaterjali ning selgitatakse välja vajalikud asjaolud.
Dorothea Taanist
Lapsed
Albrechtil ja Dorotheal oli kuus last, kuid ainult vanim neist elas täisealiseks:
Kohtueelne menetlus
Kriminaalmenetluse seadustiku § 211 kohaselt on kohtueelse menetluse eesmärk koguda tõendusteavet ja luua kohtumenetluseks muud tingimused. Kohtueelses menetluses otsustatakse, kas lõpetada kriminaalmenetlus otstarbekuse põhimõtte alusel või jätkata menetlust süüdistusakti koostamisega. Kohtueelse menetluse puhul kehtib vaba kujundamise põhimõte. See tähendab, et prokuratuur ja uurimisasutused võivad koguda tõendusteavet kõigi toimingutega, mis on seadusega lubatud. Vaba kujundamise põhimõtte alusel peab kinni pidama seaduse ettekirjutustest. Näiteks tuleb seadusest kohustus kahtlustatav üle kuulata. Kohtueelse menetluse andmeid võib avaldada ainult prokuratuuri loal ja seaduses sätestatud tingimustel. Muu hulgas sisaldavad need tingimused, et avaldatavad andmed ei tohi:
Dorothea Taanist
Surm ja mälestamine
pisi|Dorothea hauamonument
Kohtueelne menetlus
Eeluurimiskohtunik
Eeluurimiskohtunik on maakohtu kohtunik, kes täidab talle kriminaalmenetluse seadustikuga pandud ülesandeid kohtueelses menetluses ainuisikuliselt. Eeluurimiskohtunik korraldab kohtueelse menetluse menetlusfunktsioone ning ei kuulu kriminaalasja menetlevasse kohtukoosseisu. Viimane on vajalik sellepärast, et kohtu otsus peab kujunema menetluse jooksul. Kui aga kriminaalasja menetlev kohtunik teeb otsuseid kohtueelses menetluses, siis on ta juba enne menetluse algust oma seisukoha võtnud. Eeluurimiskohtunik võib muu hulgas koostada määruse tunnistaja anonüümseks muutmiseks, läbiotsimiseks , kahtlustatava või süüdistatava paigutamiseks raviasutusse ning jälitustoiminguks.
Dorothea Taanist
Surm ja mälestamine
Dorothea suri 11. aprillil 1547 Königsbergis ning ta maeti Königsbergi toomkirikusse. Tema epitaaf oli kiriku koori põhjaküljes ega elanud üle Teist maailmasõda. Hertsoginna hauamonumendiks olnud büst on aga siiani alles ning asub Moskvas Puškini muuseumis.
Kohtueelne menetlus
Uurimistoimingud
Uurimistoimingu kohta koostatakse protokoll, milles sisalduvad toimingu tingimused, käik ja tulemused. Uurimistoimingute alla kuuluvad näiteks ülekuulamine, vastastamine, ütluste seostamine olustikuga, äratundmiseks esitamine, vaatlus, läbiotsimine ja uurimiseksperiment. Eristatakse tunnistaja, kannatanu ja kahtlustatava ülekuulamist. Kannatanu ülekuulamist reguleerivad samad sätted nagu tunnistaja ülekuulamist. Siiski peab meeles pidama, et kannatanu ütlused võivad olla subjektiivsed, kuna talle on tekitatud kuriteoga kahju. Tunnistajaid kuulatakse üle ükshaaval, ilma teiste tunnistajate, kannatanu või kahtlustatava juuresolekuta. Kahtlustatava ülekuulamisel peab ütlema, millises kuriteos teda kahtlustatakse, ning andma talle võimaluse end kaitsta. Vastastamine on eriliigiline ülekuulamine ja seda kasutatakse, et kõrvaldada erinevatest ütlustest ilmnenud vastuolud. Ütluste seostamine olustikuga on vajalik siis, kui menetleja arvates esitatakse valeandmeid või kui ütlused jäävad olustikku teadmata arusaamatuks.
Äratundmiseks esitamine tähendab, et tunnistajale, kannatanule, kahtlustatavale või süüdistatavale esitatakse äratundmiseks isik või asi. Üldjuhul on tunnistajal ja kannatanul kohustus teha koostööd. Vaatluse alla kuulub nii sündmuskoha, dokumendi, muu objekti või asitõendi, isiku-, posti- ja telegraafisaadetise vaatlemine. Läbiotsimise eesmärk on leida:
Uurimiseksperimendiga üritatakse selgitada näiteks isiku tegevuse võimalikkust, seda, kuidas nähtused mõjutavad uuritava sündmuse käiku, kas teatud tingimustes on võimalik kuulda ja näha.
Kohtueelse menetluse lõpuleviimine
Kohtueelse menetluse lõpuleviimise staadiumis otsustab prokuratuur, kas jätkata menetlust üldmenetluse vormis või kasutada mõnda lihtmenetluse vormi. Kohtueelse menetluse lõpuleviimiseks koostab uurimisasutuse ametnik kohtueelse menetluse kokkuvõtte, mis lisatakse kriminaaltoimikusse. Kohtueelse menetluse kokkuvõttele lisatakse muu hulgas kahtlustatava isiku nimi, elu- või asukoht, aadress, isikukood, kodakondsus, haridus, emakeel, õppeasutus või töökoht, kahtlustatava karistatavus ja tõendite loetelu.
Kokkuvõte ja kriminaaltoimik saadetakse prokuratuurile. Kaitsjal on õigus saada kriminaaltoimiku koopia. Kahtlustatav või süüdistatav ei saa endale koopiat, kuid tal on õigus tutvuda toimiku materjalidega kaitsja vahendusel. Kannatanu saab kriminaaltoimikut näha vaid taotluse esitamisel. Peale toimiku tutvustamist koostab prokuratuur süüdistusakti või kokkuleppemenetluse korral sõlmib kokkuleppe. Süüdistusakti põhiosa sisaldab kuriteo asjaolusid, sellega tekitatud kahju laadi ja suurust ning andmeid kuriteoga saadud vara kohta. Süüdistusakti esitab prokuratuur kohtule, süüdistatavale ja kaitsjale.
Otstarbekuse ehk oportuniteedi põhimõte
Otstarbekuse ehk oportuniteedi põhimõte tähendab, et süüdistatav ja prokuratuur lepivad kokku kriminaalmenetluse lõpetamises. Seda põhimõtet ei saa kohaldada esimese astme kuritegude korral. Otstarbekuse põhimõte ei tähenda, et süüdistatav poleks tegu toime pannud, vaid seda, et ta ei pea end süüdi tunnistama.
Selle põhimõtte alusel on kriminaalmenetluse lõpetamise üks tingimustest, et kahtlustatava või süüdistatava isiku süü pole suur. Süü suuruse üle otsustamisel võetakse muu hulgas arvesse tahtlust, isiku vanust, kahju liiki ja suurust. Süü on väiksem ka sel juhul, kui esinevad karistust kergendavad asjaolud.
Kriminaalmenetluse lõpetamiseks otstarbekuse põhimõtte alusel peab puuduma avalik menetlushuvi. Enamasti otsustab prokuratuur, mida avaliku menetlushuvi all mõistetakse. Avalik huvi on olemas, kui isiku karistamine on vajalik, nt isiku-, vara-, keskkonna- ja majandusvastased ning perekonna ja alaealiste vastu suunatud kuriteod. Huvi võib ära langeda näiteks siis, kui kannatanu ei soovi menetlusega jätkata, kuriteo toime pannud isik on alaealine või kuritegu on toime pandud kaua aega tagasi.
Damdin Tsogtbaatar
Damdin Tsogtbaatar (mongoli Дамдин Цогтбаатар; sündinud 14. jaanuaril 1970 Ulaanbaataris) on Mongoolia poliitik.
1994. aastal lõpetas ta Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi poliitikateaduste alal cum laude. 1998. aastal omandas ta Australian National Universitys magistrikraadi rahvusvaheliste suhete alal. 1994–1998 töötas ta Mongoolia Välisministeeriumi Aasia ja Aafrika osakonnas atašeena. 1998–2000 oli ta Mongoolia Välisministeeriumi välissuhete ja koostööosakonna atašee. 2000–2002 oli ta Mongoolia Välisministeeriumi mitmepoolse koostöö osakonna juhataja. 2002–2008 oli ta Mongoolia presidendi välisnõunik. 2008–2011 töötas ta Mongoolia Välisministeeriumi riigisekretärina. 2011–2012 oli ta Mongoolia peaministri nõunik. Aastatel 2012–2014 tegutses ta erasektoris. 2014–2015 oli ta Mongoolia ehituse ja linnaarengu minister. 2015–2016 töötas ta nõunikuna eraettevõtetes. Alates 2016. aastast on ta Suure Rahvahuraali liige.
Alates 4. oktoobrist 2017 kuni 7. juulini 2020 oli Damdin Tsogtbaatar Mongoolia välisminister.
Surnud 18. aprillil
''Siin on loetletud 18. aprillil surnud tuntud inimesi.
Kalina järv
Kalina järv (ka Kallina järv) on järv Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Kalina külas. Veekogu pindala on 3,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 785 m.
Passail
Passail on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas. See asub u. 30 km Grazist kirdes.
Sudaani Vabariik (1956–1969)
Sudaani Vabariik (araabia keeles جمهورية السودان, Jumhūrīyat as-Sūdān) oli aastatel 1956–1969 eksisteerinud iseseisev riik. Riik rajati 1. jaanuaril 1956, kui lõppes Inglise-Egiptuse Sudaani kondoomium, mille raames valitsesid Sudaani ühiselt Egiptus ja Suurbritannia. Enne 1955 oli kondoomiumi all tegutsenud Sudaani autonoomne valitsus Ismail al-Azhari juhtimisel iseseisvusprotsessi ajutiselt seisatanud, kuna loodeti Egiptusega ühineda. Kuigi egiptusemeelne Demokraatlik Unionistlik Partei (NUP) oli 1953. aasta valimised võitnud, otsustas Azhari Egiptusega liitumise plaanid rahva vastumeelsuse tõttu lõpuks katki jätta. Azhari, kes oli varem olnud "Niiluse oru ühtsuse" suur eestkõneleja, hakkas seega hoopis Sudaani iseseisvusvõitlejaks. Sudaani parlament võttis Azhari juhtimisel 19. detsembril 1955 ühehäälselt vastu iseseisvusdeklaratsiooni, mis jõustus 1. jaanuaril 1956. Azhari nõudis võõrvägede lahkumist riigist ning palus Egiptuselt ja Suurbritannialt toetust referendumi korraldamiseks.
Passail
pisi|tühi|Passail vaadatuna lõunast
Radko Gudas
pisi|Radko Gudas (2013) Radko Gudas (sündinud 5. juunil 1990 Kladnos) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Florida Panthers.
Ta alustas karjääri kodulinna klubis HC Kladno. Hooajal 2009–10 mängis ta Western Hockey League'i klubis Everett Silvertips. 2010. aastal valiti ta NHL-i draft'is Tampa Bay Lightningu poolt 66. valikuna. Järgmised kaks hooaega mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Norfolk Admirals. 2012. aastal tuli ta klubiga Calder Cupi võitjaks.
Lightningu meeskonnas debüteeris Gudas 2012–13, kuid mängis suurema osa hooajast AHL-i klubis Syracuse Crunch.
2015. aastal liitus ta Philadelphia Flyersiga, kellega sõlmis 2016. aasta juunis nelja-aastase lepingu. 2019. aasta juunis siirdus ta Washington Capitalsi. 2020. aasta oktoobris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Panthersiga.
Gudas on tuntud vägivaldse mängustiili poolest ning ta on NHL-is saanud korduvalt mitmemängulisi karistusi.
Ta on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2014. aasta taliolümpiamängudel ja kolmedel maailmameistrivõistlustel.
Tema isa Leo Gudas võitis 1992. aasta taliolümpiamängudel Tšehhoslovakkia jäähokikoondise koosseisus pronksmedali.
Würzburgi ülikool
Ülikool asutati aastal 1402.
Väike-punajooksik
Väike-punajooksik (Panagaeus bipustulatus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Eesti keskmine netopalk maakonniti
Eesti keskmine netopalk maakonniti on Eesti Statistikaameti poolt ametlikult deklareeritud andmete alusel arvutatav Eesti maksumaksjate saadav keskmine netokuupalk, millest on maha arvestatud riigimaksud.
Osakoormusega töökohtade puhul arvutab Statistikaamet täiskoha palga, võttes eelduseks, et osakoormus on vastav osa täistöökohast. Et paljusid neist täistöökohtadest ja neile vastavaist täiskuupalkadest pole tegelikult olemas, siis on Statistikaameti arvutatud keskmine palk alati suurem kui see keskmine, mis Maksu- ja Tolliameti andmeil tegelikult välja makstakse.
Kuni 2011. aastani on andmed eurodesse ümber arvutatud koondandmete baasil (1 euro = 15,6466 Eesti krooni).
Paralepa rand
Paralepa rand on rand Haapsalus  Ranna tee 2, Haapsalu lahe lõunakaldal.
See arendati 1928. aastal supelrannaks.
Kaitsevärvid
"Kaitsevärvid" on 1976. aastal valminud Poola mängufilm.
Süžee
Filmi tegevis toimub keeleteaduse üliõpilaste suvelaagris. Vastamisi sattuvad idealistlik Jarosław Kruszyński ja küüniline karjerist dotsent Jakub Szelestowski. Jakub üritab veenda oma nooremat kolleegi, et jõhkras maailmas ellujäämiseks tuleb manipuleerida inimestega ja teha kompromisse, mis on vastuolus südametunnistusega. Nende konflikti jälgivad tähelepanelikult nii õppejõud kui ka üliõpilased.
Virtsiku järv
pisi|Virtsiku järv Virtsiku järv (ka Virtsike järv) on järv Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Vasavere külas. Veekogu pindala on 2,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 555 m.
Franz Mesmer
thumb Franz Anton Mesmer (sünninimi Friedrich Anton Mesmer; 23. mai 1734 Iznang Bodeni järve ääres – 5. märts 1815) oli saksa astroloog ja arst.
Ta sai tuntuks animaalmagnetismi leiutamisega. See ja muud tema leiutatud vaimsed tegevused on saanud koos nimetuse mesmerism. Mesmeri ideede ja nende praktiseerimiste areng viis Šoti kirurgi James Braidi hüpnoosi arendamisele 1842.
Mesmer oli kuulnud, et magnet omab ravitoimet. Ta kinnitas 3 erinevat magnetit keha külge, eesmärgiga tõrjuda „kurjad“ jõud kehast välja (1773). 1774. aastal taipas Mesmer, et lisaks magnetile on veel mingi teine jõud, mis toimet avaldab – „loomne magnetism,“ mis koguneb inimese enda kehasse.