cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bálint Balassi
Noorus
1575. aasta suvel vallutasid türklased Balassate Nógrádi komitaadis asuvad linnused Kékkő ja Divény koos nende juurde kuuluvate maavaldustega. Samal ajal saatis vahepeal lipuhärraks ülendatud János Balassi, et kinnitada ustavust õukonnale, oma poja Stefan Batory vastaste mässuliste sekka, kuid vürsti sõjamehed võtsid selle vangi juba Transilvaania piiril. Batory hoidis noorukit oma õukonnas Gyulafehérváris ja võttis ta 1576. aasta kevadel, kui ta valiti Poola kuningaks, endaga Krakówisse kaasa. Seal sai Balassi aasta aega õukonnaelu nautida. Ta valmistus juba kojusõiduks, kui tema isa 6. mail 1576 Vágbeszterces suri. Kui ta kodumaale tagasi jõudis, oli talle elukohaks jäänud ainult 1554. aastal omandatud pandivaldus, Tatrate jalamil asuv Liptóújvár. Võib-olla oli just tema romantilise lugulaulu "Euryalus ja Lucretia" autor, mis valmis 1577. aastal Sárospataki kastellaani roosiaias (Gombos-kert) Aeneas Sylvius Piccolomini (hilisem paavst Pius II) antiikaja eeskujudel põhineva erootilise novelli põhjal. Tollal sai ta veel hästi läbi oma nõo ja eestkostja András Balassaga, kellega ta kümme aastat hiljem tülitses Végleshuta pärandi ja Liptóújvári omandiõiguse pärast.
Ta kurameeris abiellumise eesmärgil mitme neiuga ning kirjutas neile tolleaegse kombe kohaselt komplimente tegevaid luuletusi. Need on tollal moes olnud lauluviisidele loodud, õukonnaarmastuse norme järgivad, isegi mõningate petrarkismi ja uusplatonismi sugemetega luuletused, milles esineb ka Ungari lillelaulude fraseoloogiat. 1578. aasta paiku kohtus ta uuesti lapsepõlvest tuttava Anna Losonczyga ja armus temasse. Anna oli siis Egeri linnuse ülema Kristóf Ungnádi abikaasa ja Balassi kirjutas talle terve sarja luuletusi. Naine vastas mõnda aega luuletaja tunnetele ja see astus Egeri linnuse teenistusse, et viibida oma kallima lähedal ja teenida välja rüütlitiitel. Aga Anna oli just siis sunnitud Egerist lahkuma, et järgneda oma baani tiitli saanud abikaasale Horvaatiasse. Balassi taotles sõjanõukogult luba minna Egeri asemel Poolasse, kuid tema taotlus lükati tagasi. Nii elas ta Anna äraolekul kuulsas piirilinnuses viiekümne ratsaväelase kaptenina 1579. aasta suvest 1582. aasta sügiseni ohjeldamatut ja liiderlikku rüütlielu. Ta võttis osa mitmest edukast sõjakäigust ja tormijooksust.
Täisiga
Alates 1583. aastast, kui ta viibis juba tagalas, saatsid tema tegevust innukad rünnakud. Zólyomi ja Selmecbánya kodanikud vihkasid Balassit ja tahtsid ta oma linnast minema kihutada, süüdistasid teda ühe noore lesknaise vägistamises. Tollal sattus talle kätte Michael Marulluse, Hieronymus Angerianuse ja Johannes Secunduse armastusluuletuste antoloogia, 1582. aastal Pariisis välja antud ladinakeelne antoloogia "Poetae tres elegantissimi", millel oli otsustav roll tema luule uuendamises. Sealtpeale muutus tema luules domineerivaks fiktsioon, mida ta ise nimetas "luuletaja väljamõeldiseks”, ja antiikmütoloogia raames ilmuv petrarcalik armastusfraseoloogia.
1585. aasta sügisel sündis tal poeg János. Samal ajal kirjutas ta raske haiguse ja patutunde käes vaeveldes testamendi. 24. augustil 1586 pöördus ta Nagyszombati linnas koos abikaasaga katoliku usku. Tema ootamatul usulisel pöördel võisid olla mitmekihilised põhjused: otsuse tegemist võisid lisaks tundmatutele hingelistele teguritele põhjustada türgimeelsuse süüdistuse tõrjumine ja Habsburgidele lähenemise eesmärk. Tähendusrikas on ka fakt, et sealtpeale otsis ja hoidis ta suhteid peamiselt jesuiitidega, sest talle meeldis ordu sõjaväestatud struktuur ja selle liikmete rafineeritud haritus.
1587. aasta suvel murdis äreva eluga rahulolematu abikaasa talle truudust ja nende abielu kuulutati hiljem kehtetuks. Sama aasta sügisest 1588. aasta alguseni, kartes riigijuhtide tõenäoliselt süüdimõistvat otsust, redutas ta Egeri lähedal Szarvaskő lossis. Tema asjad võtsid siiski soodsa pöörde ja sellest julgust saades otsustas ta abielluda 1587. aasta novembris leseks jäänud Anna Losonczy. Ta hakkas uue jõuga luuletama ja lõi meisterlike siseriimidega Balassi stroofi. Vahepeal teenis ta viiekümne ratsaväelase kaptenina Érsekújváris. Sealt pidi ta aga vastabiellunud linnuseülema igati põhjendatud armukadeduse tõttu häbiväärselt varakult lahkuma.
1589. aasta alguses kirjutas ta itaallase Cristoforo Castelletti karjusedraama "Amarilli" ainetel lavateose "Szép magyar komédia" ("Uus ungari komöödia"). Erinevalt algteosest leiab purunev, kuid taastuv armuidüll aset ungarlaste jaoks atraktiivsemas keskkonnas, sõjaväelaste seas. Sõdurielu ülistab ka Balassi kuulus luuletus "A végek dicsérete" ("Piirikindluste kiituseks"). Transilvaania ülikute abikaasadele pühendatud komöödia eessõnas sõnastab Balassi oma armastust ülistavad vaated. Samal ajal sulges ta arvu kolm sümboolikat kasutava ja oma komöödia süžeed jäljendava köitekompositsiooni, milles luuletuste jada paisus tema lüüriliseks autobiograafiaks. Luuletuste tsükli peategelane Anna Losonczy ei ole enam siit ilmast pärit naine, vaid üleneb fiktiivse Júlia nime all jumalannaks. Samal ajal sünnivad türgi diivaniluulest pärinevad beidid, mis samuti kiidavad sõnulseletamatult kaunist Júliat. 1589. aastaks selgus, et kättesaamatu naine ei abiellu temaga, vaid Zsigmond Forgáchiga.
1589. aasta sügisel lahkus ta Ungarist ja siirdus Poolasse. Krakówis ja Dębnos külastas ta ungarlasest varahoidjat Ferenc Wesselényit. Vaatamata levinud arvamusele ei tõenda miski, et tal oleks olnud armusuhe temaga ühevanuse ungari üliku abikaasa Anna Szárkándiga. Seepärast pole vaja pidada seda naist kümnest luuletusest koosneva "Caelia luuletuste" tsükli inspireerijaks. Balassi kavatses osa võtta poolakate sõjakäigust türklaste vastu. Poolakad sõlmisid aga 1590. aasta lõpus sultaniga rahu, kuigi olid olnud sõjaks valmis. 1591. aasta alguses käis Balassi Preisimaal Braunsbergis, kus otsis üles sealse jesuiitide kolleegiumi. Siit läks ta edasi, päris ookeani ("Óceánum-tenger") rannikuni välja, aga sellest teekonnast pole säilinud mingeid andmeid. Umbes sellel ajal kirjutas ta enamiku oma usulistest luuletustest, milles kasutas samuti uusladina eeskujusid, näiteks prantslase Théodore de Bèze ja šotlase George Buchanani psalmiparafraase.
1591. aasta sügisel, pärast András Balassa surma, pöördus ta tagasi Ungarisse. Siis tuli tal võidelda isegi oma elukoha Liptóújvári säilitamise eest. Kohtuvaidlustel ei olnud otsa ega äärt ja poeet pidi aega ja jõudu raiskama poleemiliste kaitsekõnede koostamiseks.
Rahapuuduse leevendamiseks püüdis ta kaubitseda Transilvaania hobuste ja Tokaj veinidega. 1593. aastal nimetas ta oma viimase, salapärase kallima Fulviaks. Sellest ajast pärineb viis ühestroofilist šedöövrit, mis on säilinud ühest paberilehest koosneva autograafina Körmendi Batthyány arhiivis. Kirjades endast paarkümmend aastat nooremale Ferenc Batthyányle näitab ta end juba iseteadliku luuletajana.
Surm
1593–1594 võttis Balassi osa nn pikast sõjast ehk sõjakäigust türklaste vastu. 1593. aasta sügisel, viieteistkümneaastase sõja alguses, osales ta oma suguvõsa linnuste tagasivallutamisel. Esztergomi piiramisel 19. mail 1594 tabas jalaväerünnaku käigus tema mõlemat reit suurtükikuul. Arstid oleksid jäseme amputeerimisega suutnud tema elu päästa, kuid ta polnud nõus, öeldes, et rüütel ei saa jalutuna elada. Verekaotuse ja veremürgistuse tõttu suri ta 30. mail pärast pikka piinlemist Esztergomis Szentkirályi sõjaväelaagris. Tema surivoodil seisis jesuiit Sándor Dobokay.
Luule
Balassi luuletused on sageli kirjutatud mingi konkreetse laulu viisile, mis on nimetatud pealkirja all.
Armastusluule
Tähtsus: Balassi koondas oma armastusluuletused esimesena tsüklisse. Teda peetakse ungari armastusluule rajajaks. Tema luuletustes on tunda renessansi ajastu inimese eneseteadvust, ta peab armastust inimese kõige kõrgemaks väärtuseks.
Paljud tema armastusluuletused on tõlked, tema teostes on tunda Itaalia renessansi, eriti Francesco Petrarca mõju. Enamik Balassilt säilinud luuletustest on armastusteemalised.
Muusad
Perioodid
(Fulvia – üheainsa luuletuse "tegelane", oletatav hilisem muusa, kelle tegelikku isikut ei ole võimalik kindlaks teha.)
Anna luuletused
Anna luuletused on "tiivaharjutused", mis sündisid igale renessansiajastu armastuslaulikule kohustusliku kaanoni, petrarkismi mallide järgi. Nende teema: lüüriline ja lootuse kaotanud mees imetleb ligipääsmatut, täiuslikult kaunist daami. Suur osa nendest luuletustest on tõlked: mitte küll sõnasõnalised, vaid autor väljendab oma isiklikku sõnumit valitud teose ümbertöötamisega. (Renessansiajal ei taotlenud kirjanikud veel originaalsust.)
Júlia luuletused
Bálint Balassi teene pole mitte ainult kurtuaasse armastuse ideaali kodustamine Ungaris, vaid ja värsitehnilised uuendused. Vanaungari luulet iseloomustab isomeetria (igas taktis on ühepalju silpe, iga värsis ühepalju takte ja igas stroofis ühepalju värsse) ja lausriim (sama riimi kordumine: a-a-a-a jne). Balassi kasutas ka keerukamaid värsivorme. Tema järgi on nime saanud Balassi stroof, mis koosneb kolmest ülipikast, 19-silbilisest värsist, mida kaunistavad lõpp- ja siseriimid.
Júlia luuletustes on tunda tugevat lillelaulude ehk ilmalike armastusluuletuste mõju. Luuletuste kujundikeel ja kõneleja siiras hääletoon annab tunnistust läbielatud tunnetest – need on varasemas luulest sügavmõttelisemad, südamepõhjast tulevamad. Teemad ulatuvad laial tundeskaalal ülekeevast rõõmust õnneliku kohtumise üle täieliku lootusetuseni mahajätmise korral. Sellega paralleelselt muutub Júlia üha kättesaamatumaks ideeks, elu mõtte ainsaks sümboliks.
Júlia luuletuste rafineeritud stiil, täiuslik rütmika, uudne stroofistruktuur, sümmeetriline renessanslik kompositsioon ja sisemiste tunnete arengukäiku peegeldav seoste süsteem teeb sellest luuletsüklist Balassi luule tippsaavutuse.
Siit saab vaevu leida otseseid elulisi elamusi (inventio poetica – luulelised leiud). Need luuletused ei ole järjestatud kronoloogiliselt, vaid nende järjekord on teadliku komponeerimise tulemus.
"Júlia tsükli" luuletused:
Célia luuletused
See tsükkel on luulekogude koostajate hulgas tekitanud kõige rohkem vaidlusi. Palju küsimusi on tekitanud ainuüksi muusa isik: kaua aega peeti selle tsükli inspireerijaks Sándor Eckhardti arvamust järgides Anna Szárkándyt, uued oletused peavad võimalikuks muusaks ka poeedist lahku läinud ja uuesti abiellunud Krisztina Dobót, pakutud on isegi Anna Losonczy nime. Célia luuletused annavad tunnistust kahepoolsest armastusest, sügavamast suhtest. Sealgi on kasutatud Balassi stroofi, kuigi luuletuste struktuur on muutunud lihtsamaks.
"Célia tsükli" luuletused:
Kangelasluule
Vaatamata laialt levinud arvamusele on Balassil kõigest üksainus "sõduriluuletus", nimelt "Egy katonaének" ("Üks sõdurilaul"). Ta on kasutanud ungari kirjanduses esimest korda sõnaühendit édes hazám 'kallis kodumaa', nimelt luuletuses "Búcsút mond hazájának, barátainak és mindenkinek akit szeretett".
Usuluule
Erialakirjandus peab Balassit kõige olulisemaks usuliseks luuletajaks ungari kirjanduses enne Endre Adyt. Balassi kirjutas vaimulikke laule igal eluperioodil, kõige püsivama väärtusega laulud sündisid aga tema elu kriisiaastatel.
Usulise teemaga kaasneb isiklik sõnum – nii muutub usuline lüürika tema kunstis renessansi luule osaks. Ta igatseb usu järele, näeb selles Jumalat, ei tunnista kirikuid, peab teed Jumala juurde raskemaks, on veendunud oma patususes, kahtleb lunastuse leidmises – tunneb, et tema usk on nõrk, seab kahtluse alla hauataguse elu.
Usulises hoiakuski on tema hääl iseloomulik: tema luules on võrdselt olulised nii palvetamine, patukahetsus kui ka vaidlus Jumalaga.
Draama
Balassi ainus näidend on "Szép magyar komédia" ("Ilus ungari komöödia"). Selle õukonnadraama tekst on säilinud ainult ühe käsikirjalise ärakirjana. Samuti on säilinud paarist lehest koosnev trükisekatkend. Selle algupärand on üks itaallase Cristoforo Castelletti itaaliakeelne karjasenäidend. Balassi tõlkis selle ungari keelde ja töötas ümber. Näidend on kirjutatud proosas, kuid sellesse on põimitud värsse.
Bálint Balassi eesti keeles
Ellen Niit on tõlkinud eesti keelde viis Balassi luuletust (nimekuju Balassa all):
Sander Liivak on tõlkinud eesti keelde kolm Balassi luuletust:
Vedelikusammas
Vedelikusammas on vedelikust mõtteliselt või ka reaalselt eraldatud risttahukas või silinder, mille üks põhjatasand asub vedeliku pinnal ja teine vaadeldaval sügavusel vedelikus.
Vedelikusamba kõrgust mõõdetakse vertikaalsihis.
Rõhku, mida vedelikusammas avaldab aluspinnale, nimetatakse vedelikusamba rõhuks.
Roopa tänav (täpsustus)
Roopa tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Alksniai
Alksniai on küla Leedus Rokiškise rajoonis Juodupė vallas.
Külas asub 15 meetri kõrgune Alksniai linnamägi, mille pindala on 40x30 m. Linnamägi oli kasutusel esimesel aastatuhandel enne Kristust ja esimese aastatuhande alguses.
Küla rahvaarv väheneb. Kui 1959. aasta rahvaloenduse järgi elas Alksniais 59 inimest, siis 2001. aastal oli elanike arv 25 ja 2011. aastal oli see 17. Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Alksniai kihistik.
Puhk
Puhk on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Puhk 35 mehel ja 28 naisel.
Perekonnanimi Puhk on levinuim Tartu maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 0,98.
Haldreka päevamärk
pisi|Haldreka päevamärk (2009)
Haldreka päevamärk on päevamärk Hiiu maakonnas Haldreka külas.
Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 28 meetrit. Alumises osas katab seda valge ja ülemises musta värvi laudis.
Päevamärk ehitati 1956. aastal.
Enn Ehala (karikaturist)
Ta on lõpetanud kõrgema sõjakooli ja aastal 1959 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaarteaduskonna.
Töötanud Eesti NSV riigi- ja parteiorganites:
Eesti vabariigis ajalehetoimetustes.
On valitud Eestimaa Ühendatud Vasakpartei juhatusse ja volikogusse ning 2004–2013 oli Euroopa Vasakpartei (Party of the European Left) täitevjuhatuse liige.
Viljeleb põhiliselt satiiri, poliitilist karikatuuri ja šarži. Esinenud karikatuurinäitustel ja festivalidel, samuti konkursialbumites ja kogumikes üle maailma. Mitmed tema tööd on püsiekspositsioonidel Lõuna-Korea, Seouli, ja Gabrovo muuseumides.
Karikaturisti töid on eksponeeritud Gabrovo ja Teherani biennaalil, Põhja-Makedoonias, Rumeenias, ta on osa võtnud Venemaa lahtistest meistrivõistlustest karikatuuris, osalenud Brüsselis toimuval võistlusel. Tema karikatuure on avaldatud peamiselt ajalehtedes Kesknädal (Pärnu), Meie Maa ja Oma Saar aastatel 1993–2006 ja 2009–2013. Tema karikatuure on avaldatud ka ajakirjas The New Yorker.
Diplomitega on auhinnatud karikaturisti Daejeoni ja Sejongi rahvusvahelistel konkurssidel aastatel 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2017, Süürias 2008, Venemaa Smileanapa festivalil 2012, Gruusia illustratsioonide, karikatuuride ja kalligraafianäitusel 2016, Serbia Banja Luka Nosorogi rahvusvahelisel šarživõistlusel 2018, Horvaatia satiirilise graafika rahvusvahelisel festivalil 2018, Rumeenia rahvusvahelisel huumorifestivalil 2018 jm.
Ta on olnud Haifa (Iisrael) rahvusvahelise karikatuurivõistluse žürii liige 2013. aastal.
Üldse on osalenud rahvusvahelistel konkurssidel ja festivalidel Iraanis, Türgis, Belgias, Itaalias, Hiina RVs, Venemaal, Portugalis, Hispaanias, Rumeenias, Argentinas, Brasiilias, Peruus, Jaapanis, Nigeerias, Egiptuses, Norras, Kanadas, Iisraelis jm.
Kuulub mitmesse maailma karikaturistide ühendusse, näiteks World Cartoonist Group, Federation of Cartoonists Organisation (FECO), World Cartoonists United Artists jt. Karikaturist on kantud ka maailma karikatuurientsüklopeediasse.
Enn Ehala ka maalib. Õli-, pastell- ja akrüültehnikas maalid on leidnud tee Austraaliasse, USAsse, Suurbritanniasse, Soome, Rootsi jm.
Lambasihver
Lambasihver on episoodiline tegelaskuju Tammsaare romaanis "Tõde ja õigus", Oru Pearu abikaasa, Oru perenaine.
Võnnu Jakobi kogudus
EELK Võnnu Jakobi kogudus on luterlik kogudus, mis tegutseb Võnnu kihelkonnas.
Lambasihver
Lambasihver on hüüdnimi, mis tähendab lambakarjust, lammaste hoidjat (tuletatud saksa keelest schäfer, karjane), s.t pigem väär on käsitlus, justkui püüaks Pearu oma naist selle nimega alandada, pigem on hüüdnimes viide abikaasa tööle või igapäevastele ülesannetele. Lambasihver on tõusnud perenaiseks ühiskondliku hierarhia madalamalt astmelt, kuna on sauniku tütar, mitte peretütar. Pearu aga pole teinud sellest probleemi, kui kunagi Lambasihvri kosis. Samas on romaanis viide Oru perenaise mõneti uhkele olemisele.
Kasepää raamatukogu
pisi|Kasepää raamatukogu Kasepää raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Kasepää külas. See on Mustvee raamatukogu haruraamatukogu.
Lambasihver
Lambasihver kannatab Pearu sagedaste meeleolumuutuste ja otsese vägivalla all. Vahel on ta sunnitud end peksuhirmus aita lukustama ning koos lastega isa paluma, et see kaevu ära ei reostaks. Samas suudab Lambasihver kavalusega oma abikaasat ka taltsutada. Näiteks hoiab ta ära võimaliku tüli Andrese ja Pearu vahel, kui viimane tahab purjuspäi minna Mäele, et külastada Andrest ja Krõõta. Lambasihver tuletab mehele meelde, et nemad olid Vargamäel ammu enne Mäe peret, mistõttu peaksid naabrid neile esimesena külla tulema, ning Mäe rahval on allamäge ka märksa lihtsam tulla, kui neil üles ronida. Pearu ülistab naise tarkust ja jätabki külaskäigu ära. Lambasihvril on abivalmis loomus. Ta on Mäe perel abiks, kui sureb Krõõt ning tunneb südamest kaasa Krõõda lastele, kes on jäänud emata.
Võnnu Jakobi kogudus
Kogudus kuulub Tartu praostkonda.
Lambasihver
Lambasihver sureb enne Pearut. Surma aeg või asjaolud romaanist ei selgu, ent epopöa V köites avaldub, et Lambasihver on siitilmast lahkunud ning Pearu peab üksildast lesepõlve.
Kasepää raamatukogu
Raamatukogu juhataja on Helju Raudsepp.
Võnnu Jakobi kogudus
Koguduse õpetaja on Urmas Paju, organist on Merike Paap ja juhatuse esimees on Aivar Kõivistik.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11 Võnnu kirikus. Koguduse kantselei asub Võnnu alevikus kiriku kõrval.
Lambasihver
Filmis "Tõde ja õigus" kehastas Lambasihvrit Liisa Aibel, teatrilaval on teda mänginud näiteks Linda Kolde, Jaanika Arum, Marje Metsur ja Tiia Porss.
Remmelga tänav (täpsustus)
Remmelga tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Nacho Vidal (jalgpallur)
Ignacio Vidal Miralles (tuntud kui Nacho Vidal; sündinud 24. jaanuaril 1995 El Campellos) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Osasuna.
2009. aastal liitus ta Valencia noorteakadeemiaga. Aastatel 2014–2017 mängis ta klubi reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Valencia põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 18. augustil 2017 mängus UD Las Palmase vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas sama aasta 24. septembril mängus Real Sociedadi vastu.
2018. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Osasunaga, mis mängis toona Hispaania esiliigas. Hooajal 2018–19 kindlus ta klubiga pääsu Hispaania kõrgliigasse.
Rozītes
Rozītes (ka Gobas) on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonna Lēdmane vallas.
Küla asub valla keskosas Ogre jõe kaldal, Riiast 65 kilomeetri kaugusel. Sinna jäävad Rozītese bussipeatused.
Looduskaitse all on jalakas ümbermõõduga 3,25 meetrit ja mänd ümbermõõduga 2,7 meetrit. Küla jääb osaliselt Ogre oru loodusparki.
Aastatel 2009–2021 jäi asula Lielvārde piirkonda. Aastal 2017 oli külas 25 elanikku.
Suur
Suur on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Suur 310 inimesel (150 mehel ja 160 naisel). Perekonnanimede levikult oli Suur meeste puhul 462. ja naiste puhul 480. kohal.
Perekonnanimi Suur on levinuim Põlva maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 10,84.
Kuremaa raamatukogu
pisi|Kuremaa raamatukogu Kuremaa raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Kuremaa asulas. Raamatukogu juhataja on Marika Aavasalu.
Jeep Cherokee
Jeep Cherokee on USA autotootja Jeep maasturi mudel. Seda on toodetud alates 1974. aastast 5 põlvkonda.
Auto on saanud nime Põhja-Ameerikas elavate Cherokee suguharu indiaanlaste järgi.
Esimene põlvkond (SJ)
Esimese põlvkonna Cherokee oli tegelikult kahe uksega ja veidi muudetud disainiga Jeep Wagoneer. Tootmisaastad 1974–1983.
Cherokeed tutvustati kui sportlikku kaheukselist universaali, mis väidetavalt ületas ka CJ-5 maastikusõiduvõimekuse.
Teine põlvkond (XJ)
Teise põlvkonna Cherokee, mida tutvustati 1984. aastal, oli ehitatud juba täiesti uuele platvormile. Cherokee puhul loobuti esimese Jeepi mudelina redelraamile ehitatud kerest ning kasutusele võeti oluliselt kergem kandevkere konstruktsioon. Teise põlvkonna Cherokeed müüdi 3- ja 5-ukselise kerega ja auto oli kas taga- või nelikveoline.
1997. aastal läbis Cherokee mudeliuuenduse, mille käigus muudeti veidi auto välis- ja sisedisaini ning teise põlvkonna Cherokee tootmine lõppes 2001. aastal.
Kolmas põlvkond (KJ)
Kui Põhja-Ameerika turul müüdi seda autot Jeep Liberty nime all eesmärgiga eristada teda suuremast ja kallimast Grand Cherokeest, siis väljaspool USA turgu kandis see auto endiselt Cherokee nime. Cherokee oli tootmises 2001-2007 ja hinnapoolest asus see Wrangleri ja Grand Cherokee vahel ning tegu oli väikseima neljaukselise Jeepi mudeliga kuni 2007. aastani kui turule toodi veel väiksemad Patriot ja Compass.
Viies põlvkond (KL)
2013. aastal esitletud 5. põlvkonnaga sai Cherokee nime tagasi viimaks ka Põhja-Ameerika turul ning mudelirivis asus Cherokee suurema Grand Cherokee ja väiksema Compassi vahel. Tegu oli esimese Jeepi mudeliga, mis kasutab Chrysleri ja Fiati koostöös valminud Fiat Compact Wide platvormi.
Cherokeel on uus 9-käiguline automaatkäigukast ning 3 mootorit: 2 bensiini- (3,2 V6 ja 2,4 R4) ja 2-liitrine diiselmootor.
Orotši keel
Orotši keel on Venemaal Kaug-Idas Habarovski krais orotšite räägitud tunguusi keel. See on nanai ja udehe keele lähedane sugulaskeel.
Orotši keel on hääbunud. Viimane aktiivne kõneleja suri 2008. aastal, kuigi ka hilisematel rahvaloendustel on märkinud mitmed inimesed end keele oskajateks. 2010. aasta Venemaa rahvaloenduse andmeil oskas Venemaal orotši keelt 8 inimest ja 2021. aasta rahvaloendusel oli 119 inimese emakeeleks märgitud orotši keel, kuid neist olid rahvuselt orotšid vaid 9. Orotšeid oli 2000. aastate alguses ametlikel andmetel veidi alla 1000, kuid tegelik arv on tunduvalt väiksem, sest orotšiteks nimetavad end ka mõnede teiste väikerahvaste esindajad.
Orotši kirjakeel ei ole välja kujunenud.
Matrjoška
pisi|Matrjoška Matrjoška (oletatavasti hellitusvorm nimest Matrjona, mis tähendas "tähtsat daami") on vene rahvuslikuks sümboliks peetav puust mänguasi: kirevalt maalitud lahtivõetav nukk, mille sees on samalaadsed väiksemad nukud. Tavaliselt on nukke üksteise sees vähemalt kolm.
Peaaegu alati on matrjoška munakujuline, lameda põhjaga ning koosneb kahest osast: ülemisest ja alumisest. Traditsiooniliselt kujutatakse matrjoškal naisterahvast punases sarafanis ja kollases kleidis. Tänapäeval on maalingute teemad mitmekesised: muinasjutukangelased, Venemaaga seotud või perekonnad. Levinud on ka poliitikute paroodiad – see teema erineb suuresti matrjoškade tavapärasest maalingust, millel kujutati naist, mitte meest.
Matrjoška järgi on nimetatud ka multimeediafailide andmevorming Matroska Multimedia Container, mille failinimelaiendid on videofailil .mkv, helifailil .mka ja subtiitrifailil .mks.
Päritolu
pisi|Komplekt 37 matrjoškast 1890. aastail tõi A. Mamontova Moskva mänguasjatöökotta "Детское воспитание" ('lastekasvatus') Jaapanist daruma-kujukese, millele oli maalitud kiilakas vanamees Fukuruma. See koosnes mitmest õõnsast, üksteise sisse asetatud kujust. Töökoja puunikerdaja Vassili Zvjozdotškin valmistas puust sarnased kujukesed, kunstnik Sergei Maljutin maalis neile tüdrukud lihtrahva linnarõivas: sarafanis, põlles ja kukega kleidis. Ehkki esimesed matrjoškad olid kallid, oli nõudlus suur. Peagi valmistasid neid mitmed töökojad toona Moskvast 70 km põhjas asunud käsitöölinnakus Sergijev Possadis. 20. sajandi alguses hakati matrjoškasid massiliselt eksportima.
Matrjoškade eeskujuks võib pidada ka Venemaal traditsioonilisi üksteise sisse paigutatud puust lihavõttemune. Matrjoškad erinevad siiski nii munadest kui ka darumadest selle poolest, et nad on alt lamedad. Darumad aga sarnanevad Eestiski tuntud jonnipunnidega: nad on alt ümarad, kuid madala raskuskeskmega, nii et pikali lükatud kujuke tõuseb alati püsti.
Matrjoškade valmistamine
Puitu tuleb töödelda, kuni see on pool-, mitte täiskuiv. Iga matrjoška valmistamisel on enam kui kümme etappi. Esimesena valmib kõige väiksem nukk, mis pole lahtivõetav. Järgmised tehakse suuruse järjekorras, viimasena kõige suurem. Iga nuku jaoks vajaliku kõrgusega tükk töödeldakse ning lõigatakse pooleks, esimesena valmib alumine osa. Seejärel eemaldatakse mõlema osa seest sisu nii, et väiksem nukk sinna tihedalt sisse mahuks. Nukkude arv komplektis varieerub.
Tööprotsessi lõpus kaetakse kõik nukud õlilakiga. Pärast täiendavat kuivatust ja poleerimist asub kunstnik maalima. Värvidena tarvitatakse nii guašš- kui ka õlivärve.
Matrjoškamuuseumid
Tänapäeval tegutsevad mitmes linnas matrjoškamuuseumid: Moskvas Leontjevi põiktänavas, Nižni Novgorodis, Tveri oblastis Kaljazini linnas, Nižni Novgorodi oblastis Voznessenski asulas, Sergijev Possadis jm.
Popkultuuris
Matrjoškat on rohkesti kasutatud visuaalkunstiteostes kunstilise kujundina ja sõna ennast pilkupüüdva pealkirjana. Nii sisaldub sõna "matrjoška" rohkem kui 40 filmi või teleseriaali pealkirjas.
Eestiski on näidatud (TV6, 2008 ja 2011) näiteks Belgia 20-osalist sarja "Matrjoškad" (hollandi keeles "Matroesjka's", inglise keeles "Russian Dolls: Sex Trade"). Sari räägib Belgia kurjategijatest, kes üritavad Balti riikidest värvata noori naisi seksiorjusse. Sari valmis aastatel 2005–2008, stsenaristid ja režissöörid on Guy Goossens ja Marc Punt.
Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus (EAS) korraldas 2013. aastal vene turistide Eestisse meelitamiseks nn matrjoškakampaania. Kampaania jaoks tehtud sotsiaalmeedia klipid laulvate matrjoškadega tekitasid Eesti ühiskonnas nii palju negatiivseid emotsioone, et EAS oli sunnitud reklaamklipid YouTube'ist kõrvaldama.
Venemaal asuv Art Lebedev Studio toodab aga pärnapuust IT-teemalisi matrjoškasid, mis kujutavad IT-valdkonna mäluühikuid ja nendevahelist suhet: kõige väiksema nuku nimi on Bitt ja suurim on Terabait.
Sulustvere ohvrikivi
Sulustvere ohvrikivi on ohvrikivi Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Pauastvere küla territooriumil metsas. Endise haldusjaotuse järgi jäi see Viljandimaale Põltsamaa kihelkonna Mõrtsi külasse. Ohvrikivi lähedal asub Rahakirstumägi.
Kivi on pealtvaates veidi trapetsit meenutava kujuga. Selle pikkus põhja-lõuna suunas ulatub 4,7, laius 3,7 ja kõrgus 1,75 meetrini. Ümbermõõt on 13,45 meetrit (0,3–0,4 meetri kõrgusel maapinnast). Kivil puuduvad kultuslohud või liujäljed. Selle kõrgemas põhjapoolses osas asetsev üsna lame vagumus on tõenäoliselt loodusliku tekkega.
Pajusi vallas Mõrtsi küla all rabas Rahakirstumäe juures asuvat ohvrikivi on maininud esmakordselt Jaan Jung 1898. aastal. Tema teatel olevat rahvas selle kivi peal "jumalatele ohverdanud, et nad riisujad ja vaenlased maalt välja ajaks."
Puidu tänav
Puidu tänav on mitmes Eesti asulas:
Hara päevamärk
pisi|Hara päevamärk (2008) Hara päevamärk on päevamärk Harju maakonnas Kuusalu vallas Hara saarel.
Päevamärgi geograafilised koordinaadid on.
Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 24 meetrit.
Ajalugu
1909. aastal ehitati Hara saarele tuletorn, mille kõrgus oli 16 meetrit. Torn koosnest kolmest sõrestiksektsioonist, rõdust ja laternaruumist.
1954. aastal lõigati rõdu ja latern maha, keevitati juurde kaks sektsiooni ning nende peale tõsteti algne rõdu ja latern. Torni kõrgendati 24 meetrini. 1980. aastatel asendati valgusseadme vedelkütust kasutav jõuallikas tuumkütust kasutava elemendiga.
1993. aastal demonteeriti valgusseade ning tuletornist sai päevamärk.
Sebastián Uriza
Sebastián Uriza (1861 Bluefields – 1926) oli Nicaragua sõjaväelane ja poliitik, Nicaragua presidendi kohusetäitja 11.–14. novembril 1926.
Sebastián Uriza sündis 1861. aastal Bluefieldsis Moskiitorannikul, aladel, mis läksid Nicaragua koosseisu aastal 1894, mil José Santos Zelaya piirkonna annekteeris. Aastal 1907 lasi Theodore Roosevelt linna USA huvide kaitseks hõivata, samal aastal liitus Uriza ülestõusuga Zelaya vastu. Pärast konservatiivide võimuletulekut sai temast El Rama piirkonna saadik. Aastal 1911 oli ta Bluefieldsi piirkonna rahvasaadik.
Bartolomé Martíneze ja Emiliano Chamorro Vargase vaheliste konfliktide tõttu lõhenes konservatiivide partei. Uriza jäi Vargase toetajaks, kuigi valimistel sai võidu nende vastaspartei ja presidendiks sai Carlos José Solórzano.
25. oktoobril 1925 korraldas Emiliano Chamorro riigipöörde. 17. jaanuariks 1926 oli ta võimu riigis faktiliselt enda kätte võtnud. Asepresident Juan Bautista Sacasa pagendati kaheks aastaks Nicaraguast ja Carlos José Solórzano kaotas sisuliselt oma ameti, kuigi Chamorro kuulutas end presidendiks alles hiljem. USA tema võimu ei tunnistanud. Pärast seda, kui Vargas USA surve tõttu võimult lahkuma pidi, andis presidendi kohusetäitjaks saanud Sebastián Uriza presidendi ametiposti üle mitte presidendiks valitud Carlos José Solórzanole, vaid Adolfo Díazele, kel olid USA-ga head suhted ja kelle võimu USA ka tunnistas.
Mieszkowice
Asulat on esmamainitud 1295. aastal, linnaõigused sai enne 1298. aastat. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Vedelikusamba rõhk
Vedelikusamba rõhk on võrdeline vedelikusamba kõrgusega. Kuna vedelikus antakse rõhk edasi igas suunas ühteviisi, siis rõhub vedelik (näiteks vesi) nii anuma seintele kui ka vees olevale kehale. Mistahes kujuga anuma põhja kohale (või vedelikus asetseva keha kohale) võib paigutada mõtteliselt toru. Selles torus olevat vett võib vaadelda vedelikusambana. Vedelikusammas rõhub raskusjõu tõttu anuma põhja pinnale. Kui vedelikusamba poolt avaldatav raskusjõud F jagada toru ristlõike pindalaga A, siis saame vedeliku poolt avaldatava rõhu
Ehk sõnades: vedeliku rõhk anuma põhjale võrdub vedelikusamba kõrguse h, vedeliku tiheduse ρ ja vaba langemise kiirenduse g korrutisega.
Veesamba rõhule liitub õhurõhk p_0 veesamba kohal.
Eestimaa suvemängud
Eestimaa suvemängud on Eesti Olümpiakomitee egiidi all toimuv spordiüritus.
Ajalugu
Eesti maaspordimängud said alguse 1959. aastal, kui 1.–5. augustini korraldati Pärnus Eesti I maaspordimängud (MSM). Kavas oli kergejõustik, jalgrattasport, klassikaline maadlus, sportlik võimlemine, ujumine, laskesport, jahilaskmine, ratsasport, võrkpall, korvpall, jalgpall, mootorisport ja kaasaegne kolmevõistlus.
Armstrong-Siddeley Lynx
Armstrong Siddeley Lynx oli 7-silindriline õhkjahutusega tähtmootor, mis töötati välja Suurbritannias 1920. aastal.
Aastatel 1920 kuni 1939 toodeti kokku üle 6000 Lynx mootori. Itaalias tootis Alfa Romeo aastatel 1930 kuni 34 sama mootorit nimetus Alfa Romeo Lynx (450 eksemplari) ja Piaggio nimetuse Piaggio P.II all.
Püha Veronika meister
Püha Veronika meister (saksa keeles Meister der heiligen Veronika, inglise keeles Master of St Veronica) 14. ja 15. sajandil Saksa aladel tegutsenud maalikunstnik.
Looming
Aastail 1395–1415 oli ta märkimisväärseim Kölni maalija rahvusvahelise gootika laadis. Nimetuse on ta saanud 1420. aastal loodud maalide järgi Veronikast rätikuga, millest üks paiknes triptühhoni kesktahvlina algselt Kölni Püha Severinuse kirikus.
Kunstniku käekirjas on tuntav Prantsusmaa õukonnakunsti, eriti raamatumaali mõju. Oletatakse, et kunstnik õppis Dijonis ja Pariisis. Tema stiil toetub tugevalt 14. sajandi Kölni traditsioonile, kuid tema teadmised läänepoolsest kunstitraditsioonist ilmnevad 1400. aasta paiku. Veronika meistri teosed kehastavad kõige ilmekamalt 14. sajandi lõpul ja 15. sajandi algul valitsenud rahvusvahelist stiilikeelt ja see on mõjutanud ka järgmist kunstnikepõlvkonda.
Laulasmaa päevamärk
pisi|püsti|Laulasmaa päevamärk (2009)
Päevamärgi geograafilised koordinaadid on.
Terasest metallsõrestiktorni kõrgus jalamist on 44 meetrit.
Päevamärk ehitati 1951. aastal.
Rītarasas
Rītarasas on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Ogre piirkonna Lēdmane vallas.
Küla asub valla keskosas Lobe jõe kaldal, Riiast 67 kilomeetri kaugusel.
Aastatel 2009–2021 jäi asula Lielvārde piirkonda. Aastal 2017 oli külas 79 elanikku.
Pruchnik
Pruchnik on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Jarosławi maakonnas, Pruchniki valla halduskeskus. Pruchnik asub Jarosławist umbes 17 km edelas.
Pruchnik sai linnaõigused 1370. aastal, kuid kaotas need 1935. aastal. 1. jaanuaril 2011 sai Pruchnik linnaõigused tagasi.
Hannoveri verekoer
Hannoveri verekoer on Saksamaalt pärit koeratõug, kelle sugupuu ulatub aega 5000 aastat enne meie ajaarvamist. Koera on kasutanud haavatud jahisaagi leidjana.
Stemonitis
pisi|350px|Stemonitis fusca. Stemonitis on perekond limakuid seltsist Stemonitales.
Lümati raamatukogu
Lümati raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Lümati külas, mis on asutatud 1913. aastal.
Raamatukogu sajandat aastapäeva tähistati 9. novembril 2013 Ranna rahvamajas.
Michael Gallagher
pisi|Michael Gallagher 2014. aastal Tartus Michael Gallagher (sündinud 2. septembril 1955 Philadelphias) on USA-Eesti advokaat.
Lümati raamatukogu
Raamatukogu juhataja on Moonika Metsma.
Michael Gallagher
Gallagheril on bakalaureusekraad Tuftsi ülikoolist (1977) ja õigusteaduste doktori kraad Villanova ülikoolist.
Gallagher valiti 2000. aastal Tartu Ülikooli Euroopa Kolledži direktoriks. Oma ametiaja jooksul algatas ta välisüliõpilastele suunatud ingliskeelse täiendkoolitusprogrammi "Prometheus".
Ta on töötanud Eesti Õiguskeskuses nii konsultandi (1995–2003), tegevdirektori (2004) kui ka direktorina (2004–2007). Õiguskeskuses vastutas ta õppeprogrammide väljatöötamise ja läbiviimise eest.
Ta on endine Domus Dorpatensise nõukogu liige.
Michael Gallagheri ema on eestlane ja isa ameeriklane.
Tartu sillad
pisi|Kui varem peeti Tartu üheks sümboliks Kivisilda, siis tänapäeval seostub Tartuga sageli Kaarsild. Tartu sillad on eeskätt seitse Emajõge ületavat silda, kuid sildade hulka kuuluvad ka viaduktid ja jalakäijate sillad. Mõned neist sildadest on linna jaoks eluliselt üliolulised, kuna Tartu linna jagab kaheks Emajõgi.
Kui linnas oli vaid üks sild (nüüdse Vabadussilla kohal), toimus suur osa liiklusest kahe kalda vahel parvedega. Kui sillad sõdades purustati, ehitati ajutisi pontoonsildu. Tänapäeval on liikluskoormuse kasvu tõttu rajatud Tartus 7 silda üle Emajõe, samuti mõned viaduktid ning jalakäijate sillad.
Emajõe sillad on tänapäeval allavoolu lugedes järgmised: Kroonuaia sild, Vabadussild, Kaarsild, Rahu sild, Turusild, Sõpruse sild ja Ihaste sild. Praeguse Kaarsilla kohal paiknes Katariina II ajal ehitatud Kivisild, mis aga lasti õhku Teises maailmasõjas. Linna lähedal ülesvoolu paikneb Emajõel Jänese raudteesild.
Linna liiklusvoogude seisukohalt on olulised ka viaduktid: Riia tänava raudteesild ja Variku viadukt. Idaringtee projekti raames lisandusid veel Võru tänava viadukt, Ihaste teed ületav viadukt, Soojuse teed ületav viadukt ja kolm kergliiklusteed ületavat viadukti. Riia ringristmiku eritasandiliseks ehitamise käigus rajati veel Riia viadukt, kaks viadukti üle Aardla tänava ja 7 kergliiklusteed ületavat viadukti.
Tartu sildu on korduvalt kujutatud kunstis, samuti postmarkidel. Ainsana on kahel korra postmargile jõudnud Kivisild (1941 ja 1997).
2014. aasta juunist novembri alguseni oli Eesti Rahva Muuseumi Postimuuseumis avatud näitus Tartu sildadest ja nende kujutamisest postmarkidel. Näitus tähistas 230 aasta möödumist Kivisilla avamisest ja 460 aasta möödumist Emajõe esimese püsisilla esmamainimisest.
Autodafee
pisi|[[Francisco Rizi maal aastast 1683, millel on kujutatud 1680. aastal Madridi keskväljakul Plaza Mayoris peetud autodafee]] Autodafee (portugali keelest auto da fé 'usutegu') oli hukka mõistetud usutaganejate ja ketserite avalik patukahetsuste rituaal, mis leidis aset Hispaania inkvisitsiooni, Portugali inkvisitsiooni ja Mehhiko inkvisitsiooni ajal. Inkvisitsioonikohtu otsustatud karistustele järgnes tsiviilvõimude poolne pidulik täideviimine. Kõige karmim karistus, mis määrati süüdimõistetutele, oli põletamise teel hukkamine tuleriidal. Sealhulgas võidi põletada keelatud raamatuid.
Muhu kihistu
pisi|Kihistu stratotüüp Üügu pank Muhu kihistu (inglise keeles Muhu Formation) on siluri ladestu Jaagarahu lademe kihistu.
Kihistut hakkas esimesena eristama Artur Luha aastal 1930. Kihistu stratotüübiks on Üügu pank. Kihistule on nime andnud Muhu saar.
Kihistus eristuvad järgmised kihid:
Kihistu esineb Muhu saarel, Saaremaa kirdeosas ja Eesti mandriosas. See koosneb peaaegu täielikult ühtlasest dolomiidist, mille ülemine osa on peaaegu kõikjal hiljem kulutatud. Kihistu paksus on 20-40 meetrit.
Jõune ohvrikivi
Jõune ohvrikivi on ohvrikivi Tartumaal Kursi kihelkonna Jõune külas.
Saue Riigigümnaasium
Saue Riigigümnaasium (lühend SRG) on Harjumaal Saue vallas Laagris 1. septembrist 2022 tööd alustanud riigigümnaasium. Saue Riigigümnaasiumi koolihoone asub Saue vallas Laagris aadressil Veskitammi 24.
Kooli direktor on Taavi Vilba, kes kinnitati 20. mail 2021 Saue Riigigümnaasiumi esindusõiguslikuks isikuks.
Ajalugu
Läbirääkimised Laagrisse riigigümnaasiumi rajamiseks algasid 2013. aastal. Laagrisse riigigümnaasiumi rajamise kinnitas Eesti haridus- ja teadusminister käskkirjaga 1. septembril 2019. 11. oktoobril 2019 jõustus Laagri Gümnaasiumi põhimäärus. 15. juunil 2020 kuulutas Riigi Kinnisvara AS välja hanke Laagri Gümnaasiumi õppe- ja spordihoone ehitamiseks.
2021. aasta kevadel pöördus Saue vallavolikogu Haridus- ja Teadusministeeriumi poole ettepanekuga muuta gümnaasiumi nimi Saue Riigigümnaasiumiks. Haridus- ja teadusministeerium kinnitas Laagri alevikku rajatava riigigümnaasiumi põhimääruse muudatuse, mis jõustus 13. augustil 2021 ja mille kohaselt kannab 1. septembril 2022 avatav kool nime Saue Riigigümnaasium. Saue linnas tegutsev Saue Gümnaasium (munitsipaalgümnaasium) jätkab pärast 31. augustit 2022 põhikoolina ja saab nimeks Saue Kool. Saue Gümnaasiumi gümnaasiumiastmes õppivatel noortel on õigus jätkata 1. septembril 2022 õpinguid Saue Riigigümnaasiumis.
Välislingid
Kooli koduleht
Hyde Park
pisi|Vaade Hyde Parkile ja Kensington Gardensile õhust Hyde Park on üks suuremaid Londoni kesklinna parke ning see moodustab ühe osa Londoni Kuninglikest parkidest. Hyde Parki teeb iseäranis kuulsaks selles paiknev Speakers' Corner ('kõnepidajate nurk', 'kõnenurk'), kus pühapäeviti võib iga soovija oma kõnega esineda.
Aegade jooksul on seal aset leidnud palju üritusi ja sündmusi. 1851. aastal toimus Hyde Parkis 1851. aasta maailmanäitus, mille puhuks ehitati pargi lõunaserva arhitekt Joseph Paxtoni projekteeritud Kristallpalee. Park on protestimiitingute traditsiooniline toimumiskoht. Seal on meelt avaldanud tšartistlikust liikumisest osavõtjad, Reform League'i toetajad, naisõiguslased ja Iraagi sõja vastased. 2002. aastal alustasid tuhanded uue jahiseaduse eelnõu vastased just nimelt Hyde Parkist oma protestimarssi.
20. juulil 1982 said Hyde Parkis ja Regent Parkis sõjaväelise tseremoonia ajal toimunud kahes pommiplahvatuses, mille korraldamist seostati Ajutise Iiri Vabariikliku Armeega, surma Household Cavalry ja jalaväerügemendi Royal Green Jacket kaheksa liiget ning seitse ratsahobust.
Ajalugu
pisi|vasakul|Hyde Park, u 1833. Rotten Row ehk Kuninga eratee
1536. aastal ostis kuningas Henry VIII Hyde'i aadlimaja Westminster Abbey kanoonikutelt, kelle valduses oli see olnud juba enne normannide sissetungi Briti aladele 11. sajandil. Park ümbritseti piirdeaiaga ning kogu ala muudeti hirveaiaks, jäädes erajahimaaks seniks, kuni James I andis vähestele aadlikele loa pargis käia. James I nimetas ametisse pargivahi, kelle ülesandeks oli pargiala eest hea seista.
Charles I rajas pargi keskosas, praegustest Serpentine'i järve paadimajakestest põhja pool, ringtee (The Ring) ning avas pargi üldsusele 1637. aastal. Ringjas pargitee muutus peagi populaarseks kohaks, kust härrasrahvas kalessides ja tõldades tavatses läbi sõita ja mõned tiirud teha, et vaadata teisi ja lasta end teistel vaadata.
1689. aastal asus William III elama Hyde Parki kaugemas nurgas asuvasse Kensingtoni paleesse, kasutades pargist läbisõitmisel piki selle lõunaserva kulgevat teed, mida tollal nimetati Kuninga erateeks. See on praegugi olemas laia sirge kruusliivase teena, kulgedes Hyde Park Corneri läänepoolsest servast Kensingtoni palee suunas. Praegu nimetatakse seda teed Rotten Row'ks, ent varasemad nimekujud on ka Ratten Row (otsetee), Route du roi (Kuninga tee) ja rotten (teed katva pehme pinnakattematerjali nimetus). Inglise kodusõja ajal 17. sajandil kasutasid seda teed ratsaväelased; 19. sajandi lõpul oli jõukatel aadlikel kombeks sel pargiteel ratsutada.
Pargiala tervikliku ümberkujundamisega alustati esimest korda kuninganna Caroline'i valitsusajal. Töid juhatas Charles Bridgeman Metsade ja Jõgede Järelevalveameti ülema (Surveyor-General of Woods and Forests) Charles Withersi valvsa silma all, kes võttis ettevõetud tööde rahastamiseks ka laenu. Pargi sai ümber kujundatud 1733. aastal, tööd läksid riigikassale maksma 20 000 naela. Ch. Bridgemani rajatud veekogu, nimega Serpentine, saadi tammi ehitamisel väiksele Westbourne'i jõele, mis voolas läbi Hyde Parki ning polnud üldsegi maalilise lookleva Serpentine'i jõe moodi, mida kirjeldas William Hogart, vaid üksnes tavapärasest erinev lauge jõekäär.
1739. aastal määrati Hyde Parki järelevaatajaks Thomas Thynne, 2. Weymouthi vikont, kes peagi pärast ametisse määramist laskis kaevata Serpentine'i järve sarnase veesilma ka oma Longleati häärberi juurde.
Kuigi Hyde Parki järve nimetatakse Serpentine'iks, kannab tegelikult sellist nime ainult järve idapoolne osa; läänepoolset osa nimetatakse Long Wateriks. Georges Rennie projekteeritud sild (1826) Long Wateri juures jaotab järve otsekui kaheks ja on ühtlasi piiriks Kensingtoni aedade ja Hyde Parki vahel.
Üks tähtsamaid pargis toimunud üritusi oli 1851. aasta maailmanäitus, mistarvis ehitati pargi lõunapoolsesse serva Kristallpalee (arhitekt Joseph Paxton) – hiiglaslik klaasist maja. Kuna näituse lõppedes ei soovinud enamik londonlasi hoonet pargialal enam näha, rajas arhitekt raha kogumiseks fondi ja ostis Kristallpalee viimaks ära, viies selle üle Lõuna-Londonis asuvasse Sydenham Hilli.
Teine oluline ajalooline sündmus Hyde Parkis oli esimene Victoria Risti pälvinud sõjameeste autasustamistseremoonia 26. juunil 1857, mil kuninganna Victoria autasustas Briti kõrgeima ordeniga 62 meest. Lisaks kuningannale viibisid tseremoonial prints Albert ja teised kuningliku perekonna liikmed, sealjuures ka tulevane väimees Preisimaa kroonprints Friedrich, hilisem keiser Friedrich III (viide 11)
Suur värav
pisi|Hyde Parki Suur värav
Hyde Parki Suur värav, mida tuntakse ka Kuninganna Elizabethi väravana, paikneb Hyde Park Corneri juures Apsley House'i kõrval ning püstitati Decimus Burtoni projekti järgi aastatel 1824–1825. Varajane kirjeldus annab teada järgmist:
Vaatamisväärsused
pisi|Terrorismiohvrite mälestusmärk 7/7 Hyde Parkis on arvukalt vaatamisväärsusi: mälestusmärke, skulptuure, purskkaevusid jm. Pargi kirdeosas, Marmorkaare (Marble Arch) ja endise Tyburni võllapuu asukoha ligidal, paikneb Speakers' Corner, pargi lõunaservas asub Rotten Row – omaaegne kuninga eratee. Serpentine'i järve lõunakaldal paikneb Walesi printsessi Diana mälestuseks rajatud purskkaev (Diana, Princess of Wales Memorial Fountain) – ovaalne kiviring voolava veega –, mis avati 6. juulil 2004. Serpentine'ist ida pool, otse tammi lähedal väiksel aiaalal paikneb mälestuskivi holokausti ohvritele (Holocaust Memorial; Holocaust Memorial Garden). Terrorismiohvrite monument 7/7 on püstitatud 7. juulil 2005 aset leidnud terrorirünnakus hukkunute mälestuseks, kujutades 52 terasposti – üht sammast iga hukkunu kohta. Üks tuntumaid mälestusmärke Suure värava lähedal on skulptuur "Achilleus" ehk Wellingtoni monument, püstitatud 1822. aastal kuulsa inglise väejuhi mälestuseks.
Mitmete skulptuurinäituste ajal on pargis eksponeeritud ka üpris eriskummalisi skulptuure. Neist enim tekitasid omal ajal kõneainet "Jooja hobune" (Drinking Horse; praegu (2013) paikneb see pargi põhjapoolsel küljel), populaarsest inglaste maiustusest inspireeritud skulptuur "Kummikommid" (Jelly Babies) ja skulptuur "Põrr-põrr-põrr" (Vroom Vroom).
Pargi botaaniliseks harulduseks on nn Nuttev pöök, Fagus sylvatica pendula, mida rahvasuus nimetatakse "tagurpidi puuks". 1994. aastal rajas firma "Colvin ja Moggridge Maastikuarhitektid" parki roosiaia.
Hyde Park Corneri vastas seisab Londoni üks suurimaid luksushotelle The Lanesborough, kus kuni 1970. aastateni paiknes St George Hospidal.
Pargi politseivalve
Alates 1867. aastast valvab pargialal korda politsei (Metropolitan Police). Hyde Park on Kuninglikest parkidest ainus, kus on alaline politseivalve, seda eelkõige võimalikke probleeme tekitava Speakers' Corneri tõttu. Politseijaoskond paikneb pargi keskel. 1872. aasta pargimäärusega loodi pargivalvuri ametikohad; selles toodi esile, et "Igal politseikonstaablil, kes kuulub politseijõududesse piirkonnas, kus on park, aed või valdus, mille suhtes antud määrus kehtib, on selle pargi, aia või valduse pargivalvuri volitused, õigused ja immuniteet."
Üritusi ja sündmusi
pisi|Heategevuskontsert Live 8, 2005 pisi|vasakul|Paavst Benedictus XVI õhtupalvusel Hyde Parkis 2010. aastal
Hyde Parkis on esinenud paljud kuulsad rokkansamblid ja lauljad (Pink Floyd, Queen, Rolling Stones, Blur; Bruce Springsteen, Paul McCartney, Madonna jt). Vaatamata vaidlustele pargikontsertide helivaljuse ja linna öörahu häirimise üle on Hyde Park jätkuvalt kontserdipaigana kasutusel.
Alates 2007. aastast toimub igal aastal Hyde Parkis "Talvine imemaa", kus lisaks talvelaadale, liuväljale ning muudele atraktsioonidele on arvukalt avatud baare, restorane ja kohvikuid.
16.–19. septembril 2010 tegi paavst Benedictus XVI visiidi Suurbritanniasse, viies 18. septembril Hyde Parkis läbi õhtupalvuse ligikaudu 80 000 inimese osavõtul.
2012. aasta suveolümpiamängude ajal võisteldi pargis mitmetel olümpiakavva kuulunud spordialadel.
Transport
Hyde Parki ja sellega piirnevate Kensingtoni aedade lähedal on viis Londoni metroojaama. Need on Hyde Park Corner, Knightsbridge, Queensway, Lancaster Gate, Marble Arch. Lisaks on Queensway lähedal ka Bayswateri metroojaam.