cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Posti Group
Ligi 400. aastase ajalooga Posti Grupi müügitulu oli 2020. aastal 1,6 miljardit eurot. Ettevõttes töötas 21 000 töötajat. igi 400-aastane ajalugu. Tähtsaimad kliendivaldkonnad olid müük, teenused ja meedia. Ahvenamaa maakonnas tegutseb iseseisev postiettevõte Posten Åland.
Posti peakontor asub Helsingis Põhja-Pasilas. Kontserni juht on Turkka Kuusisto ja juhatuse esimees Sanna Suvanto-Harsaae.
Tegevusvaldkonnad
Tegevus on jaotatud kolme tütarettevõtte vahel järgmiselt:
Rahvusvaheline tegevus
Posti Group tegutseb 11 riigis.
Atakpamé
Atakpamé on linn Togos, Mägipiirkonna halduskeskus.
Atakpamé asub 161 km pealinnast Lomést põhjas riigi lõuna- ja põhjaosa ühendava maantee ja raudtee ääres.
Atakpamé on Togo suuruselt neljas linn. Aastal 2010 elas linnas 69 261 inimest.
Asula rajasid jorubad. Kuni Esimese maailmasõjani oli Atakpamé Saksa Togomaa keskus.
Linn on tööstus- ja kaubanduskeskus.
pisi|püsti|tühi|Tänav Atakpamés
Räni mõis
Räni mõis (varem Seamõisa) (saksa keeles Renningshof, varem Zeamoise) oli rüütlimõis Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Nüüdisajal jääb mõis Tartu maakonna Kambja valla Räni aleviku territooriumile.
Varasem ajalugu
Räni mõis (tollal Seamõisa) rajati XVI sajandi keskpaiku. See kuulus nimekale Ungerni vasalliperekonnale. Poola võimuperioodil doneeris Poola kuningas selle poolakas Jan Karowskile (suri pärast 1618), kes täiesti tühja mõisa 1618. aastal ära müüs.
Räni riigimõis
Riigile kuuluv Räni mõis jäeti siiski esialgu soodsatel tingimustel Rennide käsutusse. Jakob Renni pärijate valduses oli see revisjoni andmetel 1687. aastal. 1699. aastal esineb mõis tertsiaalmõisate loendis. XVIII sajandi alguses oli mõis rendil Jakob Renni tütre Sophie (suri pärast 1714) käes, kes oli abielus Tartu maakohtunik kapten Gustav Johann Leyoniga.
Räni eramõis XVIII sajandil
pisi|150px|Sieversi suguvõsa vapp 1712. aastal mõis restitueeriti, kuid kuna see oli võlgadega koormatud, anti see immissioonina võlausaldajate käsutusse. 1721. aastal valdas seda maakohtu assessor Johann Daniel von Spalchhaber (suri 1748). Tema omanduses oli see pandimõis veel 1744. aastal. Lisaks Ränile oli tema käes rendil Ropka riigimõis. Pärast tema surma päris mõisa tema teine abikaasa Sophie Elisabeth von Spalchhaber (sündinud von Igelström) (1700−1768), kes selle enne 1756. aastat ära müüs. Selle omandanud salanõunik vabahärra Otto Hermann von Vietinghoff (1709−1792) seda aga kaua oma valduses ei hoidnud ja müüs selle koos Tähtverega Ropka mõisnikule õuemarssal vabahärra (a-st 1760 krahv) Karl Sieversile (1710−1774). Edaspidi olid Ränil ja Ropkal ühised omanikud. Õuemarssali valduses oli Räni mõis 1758. aastal. Temalt päris selle poeg polkovnik krahv Johann Karl Sievers (1749−1805), kes mõlemad mõisad 1790. aastal Liivimaa maanõunikule vabahärra Johann Gustav von Löwenwoldele (1733−1791) müüs. Viimase pärijad pantisid mõisa 1800. aastal Braschidele.
Braschide suguvõsa 1800−1919
pisi|150px|vasakul|Braschi suguvõsa aadlivapp Räni ja Ropka mõisa võttis 90 aastaks pandile Liivimaa õuekohtu assessor õuenõunik Gottlob Siegmund von Brasch (1752−1803), kes oli Liivimaale saabunud mõned aastakümned varem; mõlemad mõisad jäid tema järeltulijate kätte rohkem kui sajaks aastaks. Ta suri aga peagi ning Räni ja Ropka mõisa päris 1803. aastal koostatud testamendi alusel tema vanem poeg Liivimaa õuekohtu assessor Konrad Siegmund von Brasch (1779−1835), kelle ajal 1806. aastal muudeti pandileping ostumüügilepinguks. Pärast tema surma pärisid mõisa lesk Alexandrine Katharina Elisabeth von Brasch (sündinud krahvinna Dücker) (1786−1846) ja lapsed, kes 1845. aastal pärandi omavahel ära jagasid. Mõisa omandas vanem poeg sillakohtunik Karl Gustav Leonhard von Brasch (1811−1867), kelle nimele see kinnistati 1860. aastal. Tema surma järel kinnistati mõis 1868. aastal tema lese Anna Ida Sophie von Braschi (1818−1902) ja laste ühisomandiks. 1875. aastal sõlmitud pärandijagamislepinguga sai mõisa omanikuks noorem poeg filosoofiadoktor Viktor Ernst August von Brasch (1850−1877). Viimane suri varakult ja tema valdused läksid tema vendadele sillakohtu-adjunkt Konrad Eduard Amadeus von Braschile (1844−1882) ja kreisisaadik Arved Konrad Magnus von Braschile (1847−1899), kelle ühisomandiks see kirjutati 1879. aastal. Viimane sai pärast oma venna surma ainuomanikuks; mõis oli tema nimel 1892. aastal. Temalt pärisid mõisa 1900. aastal lesk Eva Marie Luise Alexandrine von Brasch (sündinud vabapreili von Stackelberg) (1859−1939) ja kolm last. 1913. aastal sai mõisa viimaseks omanikuks vabaproua Margarethe Mary Elisabeth von Grotthuss (sündinud von Brasch) (1881−1959), kellelt see 1919. aastal võõrandati.
Mõisa suurus
Räni mõis oli kogu oma ajaloo jooksul võrdlemisi väike maavaldus. 1699. aastal oli selle suurus 1 1/4 adramaad, millega see oli üks kihelkonna pisemaid (sellest väiksemad olid veel vaid Ülenurme ja Kirjutajamõisa mõis). XVIII sajandi algul kõneldi sellest kui pisimõisast (Gütchen). 1909. aastal hinnati selle suuruseks 450 tiinu (492 hektarit); talumaad mõisal siis enam ei olnud. Varem oli mõisa kogusuurus (koos müümata mõisa-, talu- ja kvoodimaaga) olnud küll 820 tiinu (896 hektarit), kuid liigitus kummatigi väikeste mõisate (kuni 1000 tiinu) hulka.
Mõisamajandus 1909. aastal
Mõisas asus piimatööstus (Molkerei), mille toodangut käideldi siiski Ropka mõisas. Ühe versta kaugusel mõisasüdamest asus tuuleveski. Mõisas kasvatati ka lina. Aastast 1889 oli mõisavalitsejaks E. Mercklin, kes elas Ropkas.
Mõisa nimest
Varasemal ajal tunti mõisa Seamõisa nime all. 1627. aastal esineb see allikas nimega Szoeha. Veel XVIII sajandi keskpaiku oli see nimekuju käibel (Zeamoise oder Renningshof). Hilisema saksa- ja eestikeelse nime sai XVII sajandil mõisa omanud Tartu raehärra Hans Renni järgi.
Mõisaansambel
Ansambel oli vabakujuline. Selle tuumikuks oli ristpalkidest pikk häärber (praegu varemeis), mille ümber paiknesid laut, tall (tänapäeval kasutuses küünina) ja moonakamaja (praegu elumaja). Ka veidi eemal oli väiksemaid mõisahooneid. Park on tänaseks hävinud. Kaugemal maantee ääres paiknes mõisa kõrts.
Super League
Super League on mitme liiga nimi.
Kraini mark
pisi|300px|Kraini mark (Mark Krain) 10. sajandi Saksa-Rooma riigi kaguosas (all paremal). Selle algne pealinn oli Krainburgi/[[Kranj, hiljem sai selle suurimaks ja tähtsaimaks linnaks Laibach/Ljubljana]]
Kraini mark (sloveeni Kranjska krajina, saksa Mark Krain) oli Saksa-Rooma riigi kagupoolne osastisriik kõrgkeskajal, Kraini hertsogkonna eelkäija. See vastab umbkaudu Kraini piirkonnale tänapäeva Sloveenias. Loomise ajal oli mark piirikaitseks Ungari ja Horvaatia kuningriikide vastu.
Ajalugu
Enne roomlaste tulekut (u 200 eKr) elasid Kraini põhjaosas tauriskid, kaguosas Pannoonia hõimud, edelaosas japoodid või keldi hõim karnid.
Krain moodustas osa Rooma Pannoonia provintsist; põhjaosa ühendati Noricumiga, edela- ja kirdeosad ning Aemona linn Veneetsia ja Istriaga. Augustuse ajal kuulus kogu piirkond Aemonast Kolpa jõeni Savia provintsi.
Pärast Lääne-Rooma riigi langust (476) liidendati Krain Itaalia kuningriiki ja Theoderichi ajal (493) moodustas see osa Idagootide kuningriigist. Sava ülemjooksu ja Soča jõe vahel elasid karnid ja 6. sajandi lõpul asusid slaavlased piirkonda, mida ladina kirjanikud kutsusid Carnia või Carniola, mis tähendas "väikest Carniat", s.o osa suuremast Carnia'st. Hiljem nimi muundus Krajina või saksapäraselt Chrainmark. Uued asukad olid avaaride alamad, kuid vabanesid nende ikkest ja ühinesid Samo suure slaavlaste riigiga.
Murat Kardanov
Murat Nausbijevitš Kardanov (sündinud 14. jaanuaril 1971) on endine Venemaa maadleja.
Kraini mark
Asutamine
Kraini mark Julia Alpide idanõlvadel pärineb tõenäoliselt 9. sajandi lõpust, kui see moodustati Kärnteni, Istria ja Pannoonia markide kõrvale. Lõunapoolsemad nendest, Kärnten ja Krain, kannatasid eriti madjarite rünnakute all. Aastal 952 läks Krain Baieri hertsogkonna võimu alla, nagu ka Kärnten, Istria ja Friuli. Aastal 976 nimetas keiser Otto II oma vennapoja Otto Baieri hertsogiks ja eraldas margid hertsogkonnast. Ta tegi Kärnteni hertsogkonnaks Heinrich Nooremale Baieri Luitpoldingi dünastiast, kes toimis nagu "piiripolitsei ülem", kontrollides Istria, Verona (Friuli) ja Kraini marke.
Murat Kardanov
1991. aastal võitis ta Noorsoo Maailmameistrivõistlustel kuldmedali.
Kraini mark
Asutamine
1040. aastal eraldas Saksamaa kuningas Heinrich III Kraini Kärnteni hertsogkonnast ja andis endisele Windischi margi. Jagamise põhjus oli osaliselt sõjalistel kaalutlustel ja osaliselt piirkonna kaasasündinud erisustel, kuna Saksa kolonisatsiooni muster siin erines Kärnteni omast Karavanki mägedest põhjas. Kraini olid lisaks asunud enamasti baierlased koos švaabi vähemusega ja see säilitas oma sloveeni kultuuri, samas kui enamus Kärntenist omandas saksa kultuuri. Kõige tähtsamad Baieri perekonnad olid Hoflein, Stein, Hertenberg, Reydeck ja Rabensberg, samas Švaabi perekonnad Auersperg, Osterberg ja Gallenberg olid ka esindatud. On ka võimalik, et Krainis oli isegi germaani asustus Völkerwanderungi ajast: väike metsaga ümbritsetud Gottschee linn Ljubljanast kagus.
Veszprémi komitaat
Veszprémi komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari lääneosas. Hõlmab Bakonyi mäed ja Balatoni põhjakalda.
Kraini mark
Asutamine
Algselt piirnes markkrahvkond Kärnteni ja Steiermargiga põhjas, Horvaatia ja Slavooniaga idas, Istria ja Dalmaatsiaga lõunas ning Friuli, Gorizia, Udine ja Gradiscaga läänes. Kraini maad olid mitteametlikult seotud teiste markidega keisririigi kaguosas, mille tõttu kutsuti neid Austria kompleksiks ülemvõimu järgi, mille Austria kiiresti teiste üle saavutas ja kuidas nad kaldusid teda järgima. Tänu sellele mitteametlikule ühtekuuluvusele oli Krain rohkem nagu geograafiline osa kui tervik ja seda kombineeriti sageli naabritega ja anti välja tasuna valimistoetuse eest. Sellest hoolimata aitas selle seisund kõige kagupoolsema margina säilitada sel oma margi privileege hästi 13. sajandini ja see kaotas need kaua pärast teisi piirkondi, eriti Friulit.
Patriarhi võim
11. juunil 1077 andis Saksamaa kuningas Heinrich IV Kraini ja Istria võimsale Aquileia patriarhaadile. Sellest hoolimata nimetati ikka veel markkrahve ja territooriume hallati eraldi provintsidena. Pärast Weimari Tüüringi dünastia hääbumist seoses markkrahv Ulrich II surmaga 1112. aastal (ta võis loobuda oma margist aastal 1107 või 1108) võtsid patriarhid territooriumi valitsemise üle, vaatamata Reini Spanheimide vastupanule, kes olid 1122. aastast Kärnteni hertsogid. Patriarhid jagasid territooriumi mitmeks võimsaks lääniks, millest kõige tuntumaid omasid Andechsi krahvid (hiljem Merania hertsogid), Görzi Meinhardiinide dünastia ja Celje krahvid.
12. sajandil omandas Veneetsia vabariik järk-järgult Istria rannikumaa ja Krain võttis kontrolli ülejäänud Istria margi üle Pazini (Mitterburg) ümber. Varsti laienes Krain üle Karsti platoo ja sai kaks väikest rannikuala Trieste lahes ja Kvarneri lahes. See ulatus Isonzo oruni, kuid mitte jõe endani. See muutus geograafilises koosseisus kaasnes kasvava huviga naabruses asuvate sisemaiste jõudude poolt. 1245. aastal andis patriarh Berthold Kraini kuningliku nõusolekuga Babenbergist Austria hertsogile Friedrich II Riiakale.
Böömimaa võim
Umbes 1254. aastal kaotas Krain oma margiprivileegid. Kui Friedrich Riiakas 1246. aastal suri, anti Krain patriarhi nõole, viimasele Spanheimi hertsogile Ulrich III-le. Ulrich arendas Kraini, andes palju maid kirikule ja rajades Kostanjevicas rahapaja. Ta pärandas oma maad 1268. aastal Přemysliidist Böömimaa kuningale Otakar II-le. Otakar omandas samuti Austria ja Steiermargi ning pärast Ulrichi surma aastal 1269 ühendas ta Kärnteni ja Kraini oma krooniga, mis juba ulatus Königsbergini, mille ta oli asutanud oma Preisi ristisõjas. Seega oli Krain lõunapoolseim valdus joonel Aadria meri – Läänemeri.
Austria võim
Rudolf andis Kraini aastal 1282 pärast kohtumist Augsburgis oma poegadele Albrecht I-le ja Rudolf II-le, kuid tegelikult liisis Kraini oma liitlasele, Görz-Tirooli krahvile Meinhardile, Kärnteni hertsogile aastast 1286. See jäi Meinhardiinide dünastiale kuni hertsog Heinrich von Kärnteni surmani aastal 1335. Kuningas Johann von Luxemburg loobus oma pärimisõigusest ning Habsburgi hertsogid Otto ja Albrecht II said Kraini vaatamata kokkuleppele, mille Heinrich tegi keiser Ludwigiga Baierist, millega tema tütred Adelheid ja Margarete von Tirol pidid maa pärima.
Albrechti poeg, Austria hertsog Rudolf IV kuulutas Kraini aastal 1364 hertsogkonnaks, kuigi nagu tema tiitli "Austria ertshertsog" omandamine, kinnitati ka see palju hiljem: seekord aastal 1590. 1379. aasta Neubergi lepinguga läks Krain Habsburgi dünastia Sise-Austria valduste hulka.
Murat Kardanov
Ta on neljakordne Venemaa meister Kreeka-Rooma maadluses.
Helen Tammemäe
pisi|Helen Tammemäe 2022. aasta Arvamusfestivalil Helen Tammemäe, kunstnikunimega Leene Nola, (sündinud 19. juulil 1988 ) on Eesti kunstnik ja kultuuriväljaande Müürileht endine peatoimetaja.
2007. aastal lõpetas ta Vanalinna Hariduskolleegiumi Kunstikooli. 2013. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli semiootika ja kultuuriteooria eriala bakalaureuseõppes.
Tammemäe sai Müürilehe peatoimetajaks 2010. aastal. Tema järel sai 2021. aasta mais uueks peatoimetajaks kultuurikriitik ja ajakirjanik Aleksander Tsapov.
Murat Kardanov
Ta on Kabardi-Balkaari Vabariigi spordiminister. .
Hannes Kulla
Hannes Kulla (21. juuni 1961 Tallinn – 2. juuni 2021 Pärnu) oli eesti näitleja ja matusekõneleja.
Ta lõpetas aastal 1979 Pärnu 2. Keskkooli, õppis aastatel 1979–1980 Tartu Riiklikus Ülikoolis inglise filoloogiat. Ta lõpetas aastal 1984 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 11.lennu.
Veszprémi komitaat
Komitaadi halduskeskus on Veszprém, teised suuremad linnad on Pápa, Ajka ja Várpalota.
Komitaat on rikas maavarade poolest. Kaevandatakse pruunsütt, mangaanimaaki ja boksiiti.
Ukraina majandus
Ukraina majandus põhineb turumajandusel. Pärast iseseisvumist 1991. aastal takistasid Ukraina majandusarengut peamiselt korruptsioon, kapitali väljavool ja reformide puudumine. 2022. aastal takistab tugevalt nende majanduse arengut Venemaa sissetung Ukrainasse. Paljud sõjategevusega hõlmatud aladel paiknevad ettevõtted on olnud sunnitud oma tegevuse ajutiselt peatama või lõpetama.
Alates iseseisvuse taastamisest 1991. aastal on Ukraina majandus olnud pidevalt majanduskriisi lävel. 2008/2009. aasta ülemaailmse finantskriisi ajal päästis Ukrainat riigi pankrotist Rahvusvahelise Valuutafondi (IMF) mitme miljardi dollari suurune abi. Ka 2014. aastal pärast Krimmi annekteerimist ning Donetski ja Luhanski Rahvavabariigi teket oli Ukraina majandusraskustes ning sai Rahvusvahelisest Valuutafondist abi.
Venemaa 2022. aasta sissetungi esimese kuue kuu jooksul sai Ukraina umbes 38 miljardi dollari väärtuses rahvusvahelist abi.
Ukraina tähtsaimad majandusharud on põllumajandus ja mäetööstus.
Põhinäitajad
Ukraina oli 2018. aasta seisuga Euroopa vaeseim riik. Rahvusvahelise Valuutafondi andmetel ületas Moldova SKP elaniku kohta 2018. aastal Ukraina oma, mis oli 2963 USA dollarit (8% väiksem kui Moldoval). Anders Åslundi hinnangul ei kajastu pool majanduses toimuvast ametlikus statistikas. Samas on riigi majanduskasv 2016. aastast olnud 3% aastas.
Hinnanguliselt võib Ukraina majandus langeda 2022. aastal Venemaa sissetungi tõttu 30–35%. 2023. aastal oodatakse Ukraina majanduse kuni 15% kasvu.
2022. aasta juuli lõpu seisuga oli 35% riigi tööealisest elanikkonnast töötu.
Maailmapanga prognoosi järgi elab 2023. aasta lõpuks tõenäoliselt 55% ukrainlastest vaesuses. Enne Venemaa sissetungi elas vaesuses 2,5% ukrainlastest.
Ärikeskkond
2014. aastal oli Ukraina Doing Businessi indeksis 112. kohal, kuid 2018. aastaks suutis riik tõusta samas indeksis 76. kohale. 2019. aastal asus riik World Justice Projecti õigusriigi indeksis 77. kohal.
Põllumajandus
Põllumajandus on Ukraina tähtsaim majandusharu ja suurim ekspordisektor, kuna umbes 70% riigi territooriumist moodustab põllumajandusmaa (41,5 miljonit hektarit). Siin on ka umbes 25% maailma musta mulla varudest. 2020. aastal andis Ukraina põllumajandussektor ligikaudu 9,3% riigi SKTst. Põllumajandussaaduste tootmine jaguneb Ukrainas kahe ettevõtlusvormi vahel – põllumajandusettevõtted ja kodumajapidamised. Esimene toodab 55% kogutoodangust ja koosneb 45 000 ettevõttest. Teise rühma moodustavad enam kui 4 miljonit leibkonda, kes harivad igaüks keskmiselt 1,23 hektarit maad, mis annavad ligi 45% põllumajanduse kogutoodangust.
Ukraina impordib 67% riigis müüdavatest põllumajandusmasinatest ja -seadmetest.
Ukraina on maailmas suuruselt kaheksas nisu kasvataja ja kuues eksportija. Eksporditavast nisust tarnitakse (2021. aasta andmetel):
Ukraina on maailmas suuruselt seitsmes maisi kasvataja ja neljas eksportija (USA, Argentina ja Brasiilia järel). Maisi kasvatatakse peamiselt riigi põhja ja keskosas.
Talinisu, oder ja mais on riigi peamised teraviljakultuurid. Päevalilled ja suhkrupeet on peamised tehnilised ehk tööstuslikud põllukultuurid. Nisu kasvatatakse kogu riigis, kuid peamised tootmispiirkonnad on Kesk-, ida ja Lõuna-Ukraina. Umbes 95 protsenti Ukrainas kasvatatavast nisust on talinisu.
Põllumajanduse ajalugu
Ukrainas likvideeriti sohvoosid ja kolhoosid 2000. aastal. Pärast seda jagati põllumajandusmaa põllumajandustööliste vahel, kes enamasti rentisid selle uutele eraomandil põhinevatele põllumajandusettevõtetele. Põllumajanduslik maakasutus on osaliselt muutunud pärast seda, kui Ukraina kuulutas end Nõukogude Liidust sõltumatuks 1991. aastal. Aastatel 1991–2000 vähenes külvipind umbes 5 protsenti.
Mäetööstus
2018. aastal moodustas maavara kaevandamisõiguse tasu 5% Ukraina riigieelarve tuludest.
Ukraina on maailmas suuruselt
Viimastel aastatel on valitsus oluliselt täiustanud ja lihtsustanud maavarade kaevandamiseks lubade andmise süsteemi.
Peamiselt eksporditakse maavarasid Hiinasse, Euroopa Liitu ja Venemaale.
Infotehnoloogia sektor
Infotehnoloogia valdkond on üks Ukraina majanduse olulisemaid valdkondi. Eeskätt on tema olulisus suurenenud peale Venemaa sissetungi Ukrainasse. 2022. aasta esimeses kvartalis eksportisid Ukraina infotehnoloogia valdkonna ettevõtted teenuseid 2 miljardi dollari väärtuses. Sama aasta esimesel poolaastal eksporditi teenuseid kokku 3,74 miljardi dollari väärtuses, mis oli 23% enam kui eelmisel aastal samal ajal.
Kaulakiai
Kaulakiai on küla Leedus Raseiniai rajoonis, Pagojukai valla halduskeskus. Külas on kultuurimaja, postkontor ja raamatukogu. Sealne kool on Raseiniai Šaltinise progümnaasiumi filiaal.
Külas asub Dubysasse voolaval Liolinga ojal 13,1 hektari suurune 1980. aastal rajatud paisjärv. 2000. aastal rajati selle juurde väike hüdroelektrijaam võimsusega 250 kW. Külas on kolm saekaatrit, seal tegutseb ka ühistu RWProduktai, mis toodab puidugraanuleid.
Kollavestide liikumine
Liikumise juhid valisid kollase helkurvesti meeleavalduste sümboliks, sest alates 2008. aastast on mootorratturid Prantsusmaal seadusega kohustatud helkurvesti kandma, peale selle on helkurveste igal pool saada, need on odavad ja sümboolsed.
15. detsembril 2018 oli üle Prantsusmaa väljas rohkem kui 10 000 lisapolitseinikku, kes hoidsid korda kollavestide meeleavalduste ajal. Toulouse'is lasi politsei protestijate suunas pipragaasi.
Mere puiestee (täpsustus)
Mere puiestee on mitme Eesti tänava nimi:
Fremonti maakond
Fremonti maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Lydia Koidula tänav (Rakvere)
Lydia Koidula tänav on tänav Rakveres Õpetaja Heinamaa linnaosas. Põhja-lõunasuunaline tänav on 475 meetrit pikk, algab põhjas Võimla tänava ristmikult, ristub Silla tänavaga ja lõpeb lõunas Vee tänava ristmikul.
Hoonestus
pisi|[[Rakvere Karmeli koguduse varasem hoone, praegu lammutatud]] Aadressil Lydia Koidula 5 asub Rakvere Karmeli koguduse kirik koos ametiruumidega. Endises, praeguseks lammutatud koguduse hoones elasid lapsepõlves vennad Jaan Arder ja Ott Arder, kelle isa oli samas kirikuõpetaja Arpad Arder. Uus koguduse hoone projekteeriti ja ehitati 2019–2022 aastal.
Selle vastas, aadressil Lydia Koidula 4 asub Muusika- ja Kunstikool KAUR. Supeluse pargi tiigi kohal, aadressil Lydia Koidula 24 paiknes 20. sajandi keskel kasutuses olnud, 1930. aastatel Soolikaoja baasil rajatud väliujula, mis ehitati koos eelsoojendustiikide ja puidust ujulahoonega. Välibassein avati 1937. aastal, ujulahoone avati 1938. aastal. Viimast kutsuti ka Konnakohvikuks. Tänapäeval asub endises ujulahoones (Lydia Koidula 22) pansionaat Kuldne Sügis.
Laia tänava ja Lydia Koidula tänava pikkuste muutmine
Rakvere Linnavolikogu 26. augusti 2020. aasta otsusega "Lai tänava ja Lydia Koidula tänava ruumikujude muutmine" muudeti alates 6. märtsist 2021 Laia tänava ja Lydia Koidula tänava ruumikujusid ehk pikkust. Selle tulemusel kannab Võimla tänava ja Vee tänava vahelises lõigus kulgev tänav Lydia Koidula tänava nime ja Turu platsi ja Tuleviku tänava vaheline lõik pikenes Laiaks tänavaks.
Lydia Koidula tänava aadressimuudatused alates 6. märtsist 2021
Vana aadress:                      Uus aadress:
Philip Reeve
pisi|püsti|Philip Reeve (2016) Philip Reeve (sündinud 28. veebruar 1966 Brighton) on inglise lastekirjanik.
Granti maakond (Oregon)
pisi|Asend Oregoni osariigis pisi|Granti maakonna kohtumaja pisi|[[John Day jõgi]] Granti maakond (Grant County) on maakond USA-s Oregoni osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Canyon City.
Maakonna pindala on 11 730 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7445. Aastal 2000 oli elanike arv 7935.
Asuja künnapuu
Asuja künnapuu on künnapuu Pärnu maakonnas Saarde vallas Laiksaare külas. See oli Eesti kõrgeim künnapuu. Puu on hävinud.
Puu rinnasümbermõõt on 510 cm ja kõrgus 31,3 m.
Miastkowo
Miastkowo on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Łomża maakonnas, Miastkowo valla halduskeskus. Miastkowo asub Łomżast umbes 16 km läänes.
Miastkowot on esmamainitud 1413. aastal. Miastkowo sai linnaõigused enne 1735. aastat, kuid kaotas need 1801. aastal.
Friederici
Friederici oli Saksamaalt pärit aadlisuguvõsa.
Suguvõsa esindaja Busso Christian Friederici tuli 18. sajandil Saksamaalt Mecklenburgist Venemaale, kus Venemaa armees tõusis kindralleitnandi astmeni. Ta sai ka Vene riigilt aadlitiitli. 1756 kanti suguvõsa Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Busso poeg Hermann Johann Friederici oli Virumaal Koila mõisa mõisnik.
¡Bastardos en Vivo!
"¡Bastardos en Vivo!" on ansambli Blues Traveler kontsert-EP (2006).
Lood salvestati mitmel 2006. aastal toimunud kontserdil.
Ülo Oll
Ülo Oll (17. august 1927 Härjanurme vald, Tartumaa – 31. jaanuar 1997 Tartu) oli eesti põllumajandusteadlane.
Oll töötas ka Eesti Põllumajanduse Akadeemia zooinseneriteaduskonna dekaanina.
Ta oli ÜS Liivika vilistlane.
Tema sulest on ilmunud ligi 400 trükist eesti, vene, saksa ja inglise keeles. Nendest 25 on õpikud, käsiraamatud ja monograafiad. Ülo Oll töötas ka ajakirja Agraarteadus peatoimetajana.
Kruusaranna tee
Kruusaranna tee on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Coop Konsum
pisi|[[Raasiku Konsum]] Coop Konsum on Coop Eesti üks kauplusekett.
Kruusaranna tee
Kruusaranna tee sai nime 11. märtsil 1977.
Coop Konsum
Esimene Konsumi kauplus avati 1992. aastal Tallinnas Narva maanteel.
Rudolf Georg Gabrel
Rudolf Georg Gabrel (perekonnanimi ka Gabriel; 20. august (vkj)/ 1. september 1871 Küti vald, Viru-Jaagupi kihelkond, Virumaa – 23. juuli 1940 ) oli eesti jurist, poliitik ja kohtunik.
Ta õppis aastatel 1882–1883 Rakvere linna algkoolis, aastatel 1884–1886 Rakvere kreiskoolis, aastatel 1887–1888 Hugo Treffneri Gümnaasiumis, aastatel 1889–1892 Tartu kroonugümnaasiumis. Aastatel 1892–1894 õppis ta õigusteadust Tartu Ülikoolis, aastatel 1894–1896 Moskva Ülikoolis, mile ka lõpetas.
Izbica
Izbica on linn Poolas Lublini vojevoodkonnas Krasnystawi maakonnas, Izbica valla halduskeskus. Izbica asub Krasnystawist 10 km lõunas ja Lublinist ligikaudu 57 km kagus.
Rudolf Georg Gabrel
Aastatel 1897–1902 oli ta kohtuametikandidaat Riia ringkonnakohtus. Aastatel 1903–1918 töötas ta notarina Võrus; lisaks oli ta aastal 1917 Võru maavalitsuse liige.
Izbica
Izbica sai linnaõigused 1540. aastal. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Izbica 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Alates 1809. aastast oli Izbica Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Izbica 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Izbica linnaõigused.
1. jaanuaril 2022 sai Izbica linnaõigused tagasi.
Rudolf Georg Gabrel
Aastatel 1920–1921 oli ta Riigikohtu tsiviilosakonna sekretär; aastatel 1921–1922 oli ta Tartu-Võru Rahukogu alaline liige; aastatel 1922–1923 oli ta Kohtupalati liige. 12. oktoobrist 1923 kuni 15. detsembrini 1925 oli ta kohtuminister (Konstantin Pätsi teises valitsuses, Friedrich Akeli valitsuses ja Jüri Jaaksoni valitsuses). Lisaks täitis ta 20. veebruarist 1924 kuni 27. märtsini 1924 haridusministri kohuseid (nii Konstantin Pätsi teises valitsuses kui ka Friedrich Akeli valitsuses). Aastatel 1925–1933 oli ta Tartu-Võru Rahukogu esimees ; aastast 1933 oli ta riigikohtunik.
Välislingid
]
Kurdikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Kurdikeelne Vikipeedia (kurdi keeles Wîkîpediyaya kurdî) on Vikipeedia kurdikeelne versioon.
Kurdikeelsele Vikipeediale pandi alus 7. jaanuaril 2004.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Paul Neerot
Paul Neerot (13. august 1922 – 4. september 1988) oli Eesti NSV partei-, riigi- ja ametiühingutegelane.
Aastatel 1956–1959 oli ta EKP Rakvere Rajoonikomitee I sekretär.
Aastatel 1959–1971 oli ta Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu esimees.
Dendermonde
Dendermonde on hollandikeelne linn ja vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis. Dendermonde asub Denderi ja Schelde jõe ühinemiskohal (hollandikeelne sõna monde tähendab suuet).
Paul Neerot
1980. aastast oli ta Eesti NSV Rahvakontrolli Komitee esimehe esimene asetäitja.
Dendermonde
Nimekujud
Tenremunde (1088, asula esmakordne mainimine), Thenremunde (1095), Tenremont (1127), Teneramunda (1130), Teneremonde (1215), Denremonda (1232). Alates 14. sajandist on kinnistunud Derremonde ehk Denremonde.
Paul Neerot
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Dendermonde
Asulad
1825. aastal linnaõigused saanud Dendermonde jaguneb pärast 1971. ja 1977. aasta ümberkorraldusi järgmisteks asulateks, osavaldadeks ja piirkondadeks:
Kiviranna tee
Kiviranna tee on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Kiviranna tee sai nime 11. märtsil 1977.
Wasco maakond
pisi|Asend Oregoni osariigis pisi|Wasco maakonna kohtumaja The Dalles pisi|[[Mount Adams]] Wasco maakond (Wasco County) on maakond USA-s Oregoni osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on The Dalles, kus elab umbes kaks kolmandikku maakonna elanikkonnast.
Maakonna pindala on 6200 km², millest 40 km² moodustab veepindala. Maakond piirneb põhjas mööda Columbia jõge Washingtoni osariigiga.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 26 670. Aastal 2010 oli elanikke 25 213 ja 2000. aastal 23 791.
Z-teisendus
Z-teisendus on diskreetse-ajalise signaali muutmine sagedusruumi komponentideks (sageduskomponentideks). Diskreetne-ajaline signaal võib olla reaalarvuline või kompleksarvuline.
Wasco maakond
Ajalugu
Wasco maakond moodustati 11. jaanuaril 1854. Maakond sai nime selles piirkonnas elava tšinuki indiaanihõimu Wasco järgi.
Maakonna loomise ajal oli Wasco suurim maakond Ameerika Ühendriikides, hõlmates 340 000 km². Maakonna põhjapiiriks oli Washingtoni territoorium. 1860. aastatel läks Wasco maakonna idapoolsemad osad vastavalt Dakota, Idaho ja Montana territooriumile. Vahemikus 1862–1908 loovutas Wasco maakond oma alasid lisaks üheksale teisele Oregoni maakonnale.
1980. aastatel sattus Wasco maakond maailma huviorbiiti seal tegutsenud guru Rajneeshi (Osho) tegevuse tõttu, kes oli sinna kolinud mais 1981, kui oli sattunud vastuollu India võimudega. Rajneesh koos oma ligi 7000 järgijaga moodustasid maakonna kaguosas 5,75 miljoni dollari eest ostetud 64 281 aakrise (260 km²) Big Muddy Ranch rantšo alal kommuuni Rajneeshpuram. Rajneesh ise sõitis seal tihtipeale ringi Rolls-Royce'idega. Nad sattusid aga kiirelt vastuollu kohalike elanikega maakasutuse osas, kuna nad olid väitnud, et kavatsevad asutada väikese põllumajandusliku kogukonna, kuid rajasid rohkem linnataolist asundust.
Z-teisendus
Kahepoolne Z-teisendus
kus n on täisarv ja z on üldjuhul kompleksarv: kus A on z kompleksarvu absoluutväärtus, j on imaginaarühik ning \phi on kompleksarvu argument radiaanides.
Ühepoolne Z-teisendus
Juhul, kui x[n] on defineeritud ainult n \ge 0 jaoks, ühepoolse Z-teisenduse valem on defineeritud selliselt:
Wasco maakond
Ajalugu
Konflikti keskpunktiks sai Antelope'i väikelinn, mis oli rantšole lähim asula, seal elas alla 50 inimese, kuid rajneešlased olid seal ostnud maatükke. Kui Antelope keeldus rajneešlastele andmast ettevõtte jaoks tegevusluba, kolisid paljud rajneešlased sinna. Aprillis 1982 korraldas Antelope referendumi disinkorporeerimiseks, et vältida asula langemist rajneešlaste kätte, kuid selleks ajaks oli sinna kolinud nii palju rajneešlasi, et referendum kukkus läbi.
Z-teisendus
Ühepoolne Z-teisendus
Seda definitsiooni saab signaalitöötluses kasutada diskreetse-ajalise põhjusliku (kausaalse) süsteemi ühiku siirdega filtri Z-teisenduse välja arvutamiseks.
Wasco maakond
Ajalugu
Kuna aga ligi pool maakonna elanikke elas The Dallesi linnas maakonna põhjaosas, proovisid rajneešlased maakonna kaguosas korraldada valimispettust. Korraldatud "Share-a-Home" programmiga transporditi Rajneeshpuramisse tuhandeid kodutuid ja prooviti neid valijateks registreerida. See aga kukkus läbi, kui maakonna sekretär seadis sisse reegli, millega valijaks registreeruvad pidid esitama oma kvalifikatsioonid. Seepeale korraldasid rajneešlased 29. augustil–10. oktoobril 1984 USA esimese ja seni suurima bioterrorirünnaku The Dallesis, kui kümne kohaliku restorani salatibaari mürgitati kasutades bakteri Salmonella enterica serotüüpi Typhimurium. Kokku haigestus 751 inimest, kellest 45 vajasid haiglaravi, kuid ühtegi surmajuhtumit ei esinenud. Kohalikud elanikud, kahtlustades rünnakus rajneešlasi, tulid valimispäeval novembris kohale massiliselt, et vältida ühegi rajneešlaste kandidaadi võitu. Samas käisid ligi 7000 rajneešlasest kokku valimas vaid 239, kuna enamus ei olnud USA kodanikud.
Z-teisendus
Ühepoolne Z-teisendus
Üks näide ühepoolsest Z-teisendusest on tõenäosuse genereeriv funktsioon, kus komponent x[n] on tõenäosus, et diskreetne juhuslik muutuja omandab väärtust n ning funktsioon X(z) on üldiselt kujutatud nagu X(s) (kus s=z^{-1}). Z-teisenduse omadustel on kasulikud interpretatsioonid tõenäosuseteooria kontekstis.
Wasco maakond
Ajalugu
Rajneešlaste tegevus maakonnas lõppes peale Rajneeshi vahistamist 27. oktoobril 1985. Peale seda Rajneeshpuram disinkorporeeriti.
Z-teisendus
Pöörd-Z-teisendus
Pöörd-Z-teisendus on
kus C on vastupäeva suletud rada mis ümbritseb algpunkti ning mis on täielikult konvergentsipiirkonnas. Juhul, kui konvergentsipiirkond on põhjuslik (kausaalne) (vaata Näide 2), see tähendab, et C rada peab ümbritsema kõik X(z) pooluseid.
Kontuurintegraali erijuht ilmub, kui C on ühik ring. Sellist kontuuri saab kasutada, kui konvergentsipiirkond sisaldab ühikringi, mis on alati garanteeritud kui X(z) on stabiilne, ehk siis, kui kõik pooluseid on ühikringi sees. Sellise kontuuriga pöörd-Z-teisendus taandub ühikringi läheduses Z-teisenduse perioodiliste väärtuste diskreetse-ajalise pöörd-Fourier' teisendusele:
Z-teisendus n lõpliku vahemikuga ja ühtlaste vahedega z väärtuste lõpliku arvuga saab välja arvutada kasutades Bluestein FFT algoritmi. Diskreetne-ajaline Fourier' teisendus on z piiramisega ühikringile saadud Z-teisenduse erijuht.
Konvergentsipiirkond
Konvergentsipiirkond on komplekstasandi punktide hulk, millele Z-teisenduse summeerimine koondub.
Näide 1 (ilma konvergentsipiirkonnata)
Vaadates summa
Näide 2 (põhjuslik (kausaalne) konvergentsipiirkond)
Olgu (kus u on Heaviside funktsioon). Laienedes x[n] intervaalis (−∞, ∞) see muutub
Vaadates summa
Viimane võrdsus tuleneb lõpmatust geomeetrilisest rajast ja võrdsus kehtib ainult kui |0.5z−1| < 1 mis saab olla ümber kirjutatud kui |z| > 0.5. Seega konvergentsipiirkond on |z| > 0.5. Sel juhul konvergentsipiirkond on komplekstasand kus raadiuse ring 0.5 on nö "välja löödud".
Näide 3 (antikausaalne konvergentsipiirkond)
Olgu (kus u on Heaviside funktsioon). Laienedes x[n] intervaalis (−∞, ∞) see muutub
Vaadates summa
Jälle kasutades lõpmatu geomeetrilist rada, võrdusus kehtib ainult kui |0.5−1z| < 1 mis saab olla ümber kirjutatud kui |z| < 0.5. Seega konvergentsipiirkond on |z| < 0.5. Sel juhul konvergentsipiirkond on algpunktis keskendatud ring raadiusega 0.5.
Sellist näidet eelnevast eristab ainult konvergentsipiirkond. See on selleks, et näidata, et ainult teisenduse tulemust ei ole piisav.
Näidete kokkuvõte
Näited 2 ja 3 näitavad, et x[n] Z-teisendus X(z) on unikaalne siis ja ainult siis, kui määratletakse konvergentsipiirkonda. Poolus-null graafiku loomine kausaalse ja antikausaalse näidete jaoks näitab, et konvergentsipiirkond mõlemal juhul ei sisalda poolust, mis asub 0.5 peal. See laieneb mitme poolustega juhtumitele: konvergentsipiirkonda ei sisalda pooluseid mitte kunagi.
Kausaalne süsteem näites 2 annab konvergentsipiirkonda, mis sisaldab |z| = ∞ ning kausaalne süsteem näites 3 annab konvergentsipiirkonda, mis sisaldab |z| = 0.
Mitme poolustega süsteemides on võimalik saada konvergentsipiirkonda, mis ei sisalda mitte |z| = ∞ ega |z| = 0. Konvergentsipiirkond loob ringkujulist ala. Näiteks,
sisaldab pooluseid 0.5 ja 0.75 peal. Konvergentsipiirkond tuleb 0.5 < |z| < 0.75, mis ei sisalda mitte algpunkti ega lõpmatust. Sellist süsteemi nimetatakse segakausaalsuse süsteemiks, sest see sisaldab kausaalse piiri (0.5)nu[n] ja antikausaalse piiri −(0.75)nu[−n−1].
Süsteemi stabiilsus saab olla määratud teades ainult konvergentsipiirkonda. Kui konvergentsipiirkond sisaldab ühikringi (|z| = 1), siis süsteem on stabiilne. Üleval süsteemidel kausaalne süsteem (Näide 2) on stabiilne sest |z| > 0.5 sisaldab ühikringi.
Olgu meil on süsteemi Z-teisendus ilma konvergentsipiirkonnata (ebamäärane x[n]). Me saame määrata unikaalset x[n] tingimusel, et soovime:
Komárom-Esztergomi komitaat
Komárom-Esztergomi komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari põhjaosas. Piirneb põhjas Slovakkiaga. Põhjapiiril voolab Doonau.
Z-teisendus
Näidete kokkuvõte
Stabiilsuse jaoks konvergentsipiirkond peab sisaldama ühikringi. Kui meil on vaja kausaalset süsteemi, siis konvergentsipiirkond peab sisaldama lõpmatust ja süsteemi funktsioon tuleb parempoolseks jadaks. Kui meil on vaja antikausaalset süsteemi, siis konvergentsipiirkond peab sisaldama algpunkti ja süsteemi funktsioon tuleb vasakpoolseks jadaks. Kui meil on vaja nii stabiilsust kui ka kausaalsust, siis kõik süsteemi funktsiooni pooluseid peab olema ühikringi sees.
Komárom-Esztergomi komitaat
Komitaadi halduskeskus on Tatabánya, teised suuremad linnad on Esztergom, Tata ja Komárom.
Z-teisendus
Näidete kokkuvõte
Seejärel saab leida unikaalset x[n].
Komárom-Esztergomi komitaat
Komitaadis asub 1997. aastal loodud Duna-Ipolyi rahvuspark.
Z-teisendus
Omadused
Parseval teoreem
Neeruti Orajärv
Neeruti Orajärv on järv Lääne-Virumaal Kadrina vallas.
Orajärv on Eesjärvest umbes 0,4 kilomeetrit põhja pool, mõlemad on Neeruti järvede hulgas.
Fremonti maakond (Colorado)
thumb|[[Culebra Peak San Isabeli metsakaitsealas]] thumb|[[Mount Lindsey San Isabeli metsakaitsealal]] thumb|[[Taylor Mountain]] thumb|[[San Isabeli metsakaitseala]] Fremonti maakond (Fremont County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°48' N, 105°44' W.
Maakonna pindala on 3973 km². Veepindala on 3 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 46 284. Aastal 2000 oli elanikke 46 145.
Zolotonoša
Zolotonoša (ukraina keeles Золотоноша) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Tšerkassõ oblastis. Zolotonoša on Zolotonoša rajooni keskus, kuid linn ei kuulu rajooni koosseisu. Zolotonoša asub Tšerkassõst umbes 25 km põhjas.
Fremonti maakond (Colorado)
Maakonnas asub 15 vanglat, kaasa arvatud Florence'i vangla, mis on USA ainus kõige rangema, supermax-režiimiga vangla, kus hoitakse ühiskonnale kõige ohtlikumaid kurjategijaid, ning Colorado osariigivangla, kus viiakse täide ka osariigi surmanuhtlusi. Maakond on USA kõige suurema vangide osakaaluga maakond, ligi 20% maakonna elanikest on vangid mõnes maakonna vanglas.
Ajalugu
Maakond on nime saanud USA maadeuurija John Charles Frémonti järgi. Maakond moodustati 1871. aastal ning see on üks 17 esialgsest maakonnast Colorado osariigis.
Zolotonoša
Kirjalikes allikates mainitakse asulat esimest korda 1576. aastal, ürikutes on Zolotonošat linnaks nimetatud 1616. aastal. Magdeburgi linnaõigused sai Zolotonoša 1635. aastal.
Zbigniew Herbert
pisi|Zbigniew Herbert Zbigniew Herbert (29. oktoober 1924 Lwów – 28. juuli 1998 Varssavi) oli poola luuletaja, esseist ja näitekirjanik.
1944. aastal kolis koos vanematega Poolasse Punaarmee eest.
Poola linnas Kielce on tema mälestuseks püstitatud Arkadiusz Latose loodud büst.
Herberti luuletused on klassitsistlikud, innustatud antiikkirjandusest.
Fremonti maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Fremonti maakonnas oli 46 145 inimest, 15 232 leibkonda ja 10 494 perekonda.
Kerdo
Kerdo on eesti mehenimi.
Fremonti maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Rahvastiku tihedus oli 12 in/km².
Elamuüksusi oli 17 145 (keskmine tihedus 4/km²).
Kerdo
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Kerdo 169 mehel. Kerdo on Eestis levikult 493. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Kerdo vanuserühmas 10–14, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 4,95, ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 5,36. Kerdo oli keskmiselt 16 aasta vanune (mediaanvanus oli 13).
Fremonti maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Rassiline koosseis oli:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 10,35%.
15 232 leibkonna seas oli
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 39 aastat.
Bienvenido, Mister Marshall
"Bienvenido, Mister Marshall" on Hispaania komöödiafilm (1953). Seda peetakse üheks Hispaania filmikunsti tähtteoseks. Filmi lavastas Luis García Berlanga.
Petri Sarvamaa
pisi Petri Ilari Sarvamaa (sündinud 15. septembril 1960 Joensuus) on Soome poliitik, ta kuulub Rahvuslikku Koonderakonda. Ta on aastast 2012 Euroopa Parlamendi liige, kuuludes Euroopa Rahvapartei fraktsiooni.
Fremonti maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 133,90 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 143,50 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 34 150 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 42 303 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 30 428 dollarit, naistel 23 112 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 17 420 dollarit.
11,70% elanikkonnast ja 8,30% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 14,80% alla 18-aastasi ja 7,40% üle 65-aastasi.
Markkus
Markkus on mehenimi.
Kilu tänav
Kilu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis.
Teatro de la Zarzuela
Ajalugu
Teatri rajamiseks moodustasid 1850. aastal nimekad heliloojad Francisco Asenjo Barbieri, Joaquin Gaztambide, Cristóbal Oudrid, Rafael Hernando ja Jose Inzenga, samuti bariton Francisco de Salas, libretist Luis de Olona ja pankur Francisco de las Rivas ühingu Sociedad Artistico Musical ('muusikakunsti selts'). Teatri projekteeris arhitekt Jerónimo de la Gándara, võttes eeskujuks Milano La Scala hobuserauakujulise saali põhiplaani ning lisas kolme avatud rõdukorrust.
Hoone avati 10. oktoobril 1856 kuninganna Isabella II sünnipäeva tähistamise ürituste raames tollal populaarsemate zarzuela komponistide Emilio Arrieta, Francisco Barbieri, Ramón Carniceri ja Joaquín Gaztambide teoste galakontserdiga. 1859. aastal hakati seal korraldama reedeti vaimuliku muusika kontserte. Zarzuelade teater sai lisatuntuse sellega, et 26. novembril 1896 toimus seal Madridi esimene avalik kinoseanss. 1909. aastal hävis teatrimaja tules. Arhitekt Cesareo Iradieri ümberehitamise projekt vähendas puidu ja metalli osatähtsust maja konstruktsioonis. Avati taastatuna 1. veebruaril 1913 maskiballiga.
Kilu tänav
Kilu tänav sai nime 15. septembril 1995.
Teatro de la Zarzuela
Omanikud vahetuvad
Kuna Madridi ooperiteater Teatro Real oli aastatel 1925–1997 suletud, jäi Teatro de la Zarzuela poole sajandi jooksul Madridi juhtivaks muusikateatriks. 1955. aastal müüdi helilooja Rafael Calleja Gómezi ja tööstur Manuel del Río Bengoechea pärijate omanduses olnud teatrimaja Hispaania Üldisele Autorite Ühingule (Sociedad General de Autores de España). Uued omanikud renoveerisid teatrihoone. Ehitati ümber vaatesaal ja fassaad. Algselt olid vaatesaali laes kunstnike Francisco Hernández Tomé ja Manuel Castellanose suurepärased tööd, kuid need hävisid. 1964. aastal ostis Prantsusmaa Informatsiooni ja Turismi ministeerium (Ministère de l'Information et du Tourisme) 75% teatri aktsiatest ja korraldas seal esimese ooperifestivali. 1984. aastal läks teater Hispaania Kultuuriministeeriumi (Ministerio de Cultura) valdusse ja sai nimeks Teatro Lírico Nacional la Zarzuela. 1990. aastal taastati algne nimetus.
Webley revolver
Webley revolver (ka Webley Top-Break Revolver või Webley Self-Extracting Revolver) on Suurbritannia revolver. Selle paljud versioonid olid aastatel 1887–1970 Suurbritannia, Briti impeeriumi ja Rahvaste Ühenduse relvajõudude standardsed teenistusrevolvrid.
Teatro de la Zarzuela
Tegevus tänapäeval
1997.-1998. aastal teatrimaja rekonstrueeriti, taastati suures osas algne struktuur ja vorm ning ja avati 23. jaanuaril 1998 Federico Chueca "El chaleco blanco" ja Amadeo Vivesi "La Gran Via" etendustega. Alates 1998. aasta jaanuarist on teatri resideeriv orkester Madridi kogukonna orkester (Orquesta de la Comunidad de Madrid). Vaatamata sellele, et konkureeriv Teatro Real on suurema haardega teater, on Teatro de la Zarzuela Madridi populaarseim muusikateater, mis pool hooaega esitab hispaania heliloojate populaarseid zarzuelasid ja teise poole valiku itaalia heliloojate, eriti Verdi sageli mängitavaid oopereid. 2018. aastal pidi küll toimuma teatri liitmine Teatro Realiga, kuid kultuuriministeerium lükkas selle ühinemisprojekti tagasi.
Teatril on oma koor, mida alates 1994. aastast juhatab Antonio Fauró. 2023. aasta novembris asub muusikajuhina tööle Isamay Benavente, kellest saab viieks aastaks esimene naine, kes teatrit selle 167-aastase ajaloo jooksul juhib.
Webley revolver
Webley on lahtimurtav revolver: relva lahtimurdmine käivitab väljuti, mille abil väljuvad padrunid trummsalvest. Webley Mk I võeti kasutusse aastal 1887, Mark IV sai tuntuks aastatel 1899–1902 teises buuri sõjas. Tõenäoliselt tuntuim Webley revolveritest on Mk VI, mis võeti kasutusse aastal 1915, esimese maailmasõja ajal.
Revolver kasutab padrunit .455 Webley, mis teeb sellest ühe ajaloo võimsaima murtava revolvri. .455 kaliibriga Webley mudelid enam teenistuses ei ole, küll aga kasutatakse endiselt erinevates riikides Webley revolvreid padruniga .38 S&W.
Teatro de la Zarzuela
Zarzuelade esiettekanded
Teatris on olnud esiettekandel suur osa Hispaania parematest zarzueladest (valikuga):
Teise kodu turism
Teise kodu turism on turismiliik, millel puudub ühtselt kokku lepitud mõiste. Üks vanemaid ja lihtsamaid määratlusi on, et see on teise kodu külastamine nädalavahetustel või pühadel. Teine kodu on eluase, mis on ostetud teise elupinnana enamasti turismi, puhkuse, vaba aja veetmise ja majanduslikul eesmärgil ning kuulub inimesele, kellel on olemas alaline elukoht (tavaliselt linnas), kuid kes külastab nimetatud kohta talle sobival ajal.
Enamik autoreid, riike, asutusi ja teadustöid käsitleb teist kodu erinevalt. Dykes ja Walmsley (2015) arvates on selle põhjuseks ebakõlad nende (teise kodu) tüüpides ja funktsioonides, põhiandmete piirangutes, muutuvates mustrites ja akadeemilise tähelepanu all olevates eridistsipliinides. Kui määratletakse kodu teiseks, võidakse omanikku vaadelda kui ajutist elanikku või kõrvalseisjat. Seega võiks teise kodu turismi juurde võtta kasutusele alternatiivse kodu termini. Kui akadeemilises kirjanduses anda terminile ametlik definitsioon, oleks lihtsam koguda statistikat ja võrdlusi eri riikide vahel.
Teise kodu turismi ajalugu
Idee teisest kodust sai alguse juba ammustel aegadel, kui jõukad (linna)kodanikud soovisid end rutiinist lahti rebida, ent neil puudusid tänapäevased liikumisvõimalused. Selline nähtus tõi endaga kaasa ajutise rände kohtadesse, kus sai puhata ja lõõgastuda. Ajaga on see mõiste muutunud ja arenenud välja nähtuseks, mida nimetatakse teise kodu turismiks.
Teise kodu turism sai alguse Vana-Egiptusest, kus võimukad ja rikkad tahtsid puhata villades, mis olid eemal linnakärast. Hellenistlikus Kreekas, II ja III sajandil eKr, reisis ülemklass selleks, et leida lohutust, rahu, nautida loodust ning meelelahutust. Mindi eraldatud kohtadesse, et veeta mitu päeva enda teises kodus. Selline tegevus sai alguse Rooma kultuuriruumis pärast Puunia sõdu. Rooma impeeriumis kuulusid jõukatele kodanikele linnaäärsed majad, mis olid omandatud selleks, et põgeneda avaliku tähelepanu ja igapäevamurede eest. Pärast nn klassikalist teise kodu perioodi kasutati teist kodu juba mitmel muul eesmärgil. Inimeste arv, kes said endale teist kodu soetada, suurenes märgatavalt. Keskklassi tekkimise ja elanikkonna ostujõulisemaks muutumise tõttu pole teise kodu soetamine enam üksikute inimeste eelis, vaid võimalik juba mõnele protsendile rahvastikust. Seetõttu on hakatud seda nimetama üldiseks nähtuseks ja seda käsitletakse kui turismi ühte tüüpi.