cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inimeseõpetus
Olümpiaad
Inimeseõpetuse olümpiaadi eesmärgid on:
Aeroobne protsess
Aeroobne protsess on õhu juuresolekul toimuv (enamasti mikrobioloogiline) protsess. Aeroobsele protsessile vastandub anaeroobne protsess.
Harkivi lepingud
Harkivi lepinguteks või ka Harkivi paktiks nimetatakse 2010. aasta 21. aprillil allkirjastatud leppeid, mille kohaselt Ukraina pikendas Sevastopoli mereväebaasi rentimist Venemaale 2017. aastalt 2042. aastani ning Venemaa kohustus varustama Ukrainat odavama maagaasiga. Lepingu allkirjastasid presidendid Viktor Janukovõtš ja Dmitri Medvedev Harkivis. Riikide parlamendid ratifitseerisid lepingu 27. aprillil.
Aeroobne protsess
Aeroobne protsess on nt aeroobne lagunemine, aeroobne hingamine.
Harkivi lepingud
Ukraina opositsioon nimetas lepingut Ukraina huvide mahamüümiseks ja püüdis ratifitseerimist igati takistada. Ülemraada esimeest loobiti munadega, hääletusmasinad kleebiti kinni. Ratifitseerimisotsuse poolt hääletanuteks märgiti saadikuid, kes istungil kohal ei olnud.
2014. aasta märtsis, pärast seda kui Venemaa Krimmi ja Sevastopoli oma territooriumiks oli kuulutanud, teatas Venemaa peaminister Dmitri Medvedev kavatsusest lepingud denonsseerida ja Ukrainalt kahjutasu nõuda.
Kääbusleemurlased
Kääbusleemurlased (Cheirogaleidae) on esikloomaliste sugukond. Nad on väikseimad leemurid ja primaadid ning elavad Madagaskari metsades puude otsas.
Kääbusleemurlaste sugukonnas on viis perekonda:
Enamik kääbusleemurlasi toitub põhiliselt putukatest ja teistest selgrootutest, ainult küütleemurid on spetsialiseerunud toitumisele puude mahlast ja vaigust ning putukate eritistest.
Elar Jaakson
Elar Jaakson (sündinud 20. jaanuaril 1987 Pärnus) on eesti sõudja.
Ta lõpetas aastal 2005 Pärnu-Jaagupi Gümnaasiumi ning aastal 2009 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna bakalaureuseõppe ja aastal 2012 magistriõppe. Tegutsenud 2009–2012 Tartu Ülikooli Akadeemilises Spordiklubis ja aastast 2012 Pärnu Sõudeklubis treenerina. Kuulunud alates 2015 Pärnu Sõudeklubi juhatusse. Aastast 2018 Pärnu Kuninga Tänava Põhikooli kehalise kasvatuse õpetaja.
Sõudmine
186 cm, 82 kg. Sõudma hakkas 1995 Märt Lelle juhendamisel, 1996–1998 mängis Mati Ree treeningurühmas korvpalli ning 1998–1999 tegeles Leo Kreinini juhendamisel Kreeka-Rooma maadlusega.
Hakkas 1999 Raini Lelle kutsel taas harrastama sõudmist.
2004 läks Mihkel Leppiku treeningurühma ning tema üldkehalise ettevalmistuse treener on aastast 2006 olnud Jarek Mäestu.
Tulemused
Kuulus 2009 kaheksapaadil Eesti tipptulemuse 5.33,65 püstitanud meeskonda.
Leo Väisänen
Leo Väisänen (sündinud 23. juulil 1997 Helsingis) on Soome jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Rootsi kõrgliiga klubis IF Elfsborg ja Soome jalgpallikoondises.
Soome kõrgliigas debüteeris ta 2016. aasta aprillis Helsingi JK meeskonnas. 2016. aasta teises pooles mängis ta Soome kõrgliigas Helsingi JK-st laenul PK-35 Vantaas. Aastatel 2017–2018 mängis ta Soome kõrgliigas RoPS-i võistkonnas.
2018. aasta augustis sõlmis ta lepingu Hollandi esiliiga klubiga FC Den Bosch. 2020. aasta augustis siirdus ta IF Elfsborgi, kellega sõlmis kolme ja poole aasta pikkuse lepingu.
Soome jalgpallikoondises tegi Väisänen debüüdi 11. juunil 2019 EM-i valikmängus Liechtensteini vastu. Ta kuulub Soome koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Tema vanem vend Sauli Väisänen on samuti jalgpallur.
Nurrumine
Nurrumine on mõnede kaslaste ning kärpkaslaste tekitatav madala sagedusega korrapäraselt vibreeriv heli. Nurrumise helisagedus on 25 kuni 150 Hz, kodukassidel ~25 Hz.
Aasta õde
Aasta õde on Eesti Õdede Liidu antav aunimetus.
Esimene aasta õe nimetus anti 2015. aastal. Selle pälvis Tartu Ülikooli Kliinikumi diabeediõde Agnes Anton.
Aasta õe laureaadid
Sealhulgas esimene aasta hooldustöötaja nimetus anti 2021. aastal. Selle pälvis Tartu Ülikooli Kliinikumi hooldaja Margit Hünnonen.
Berghausen (Steiermark)
Berghausen oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. 2015. aasta vallareformist saati on see Ehrenhausen an der Weinstraße valla osa.
thumb|Vaade Berghausenile
Berghausen asub Lõuna-Steiermargi Weinstraße idaosas Sloveenia piiri ääres.
TUI fly Deutschland
TUI fly Deutschland (varasema nimega TUIfly) on Saksamaa suuruselt kolmas lennufirma (Lufthansa ja Air Berlini järel), mis loodi lennufirmade Hapag-Lloyd Flug ja Hapag-Lloyd Express liitumisel. TUI fly Deutschlandi peakorter asub Hannoveri lennujaamas Langenhagenis. TUI fly Deutschland korraldab nii tšarterlende kui ka odavlende.
Tõld
pisi|[[Katariina II tõld]] Tõld on endisaegne neljarattaline vedrustusega ja üleni kinnine hobuveok.
Tõldasid tuntakse alates 15. sajandist.
Aadna
Aadna on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadna uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adamson (Koonga vallas 1936. aastal) ja Aderka (Rakveres 1937. aastal). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aadna alla viiel mehel ja 8 naisel.
Chevron
Chevron Corporation on Ameerika Ühendriikide multinatsionaalne energiaettevõte, mis tegutseb enam kui 180 riigis. Tegevusvaldkondadeks on nafta-, gaasi- ja geotermaalenergia tootmine, töötlemine, turustamine ja transport, kemikaalide tootmine ja turustamine ning elektrienergia tootmine. Üks kuuest suuremast mitteriiklikust energiakompaniist (nn supermajor).
Peakorter asub California osariigis San Ramonis.
Ettevõte asutamisajaks loetakse 1879. aastat, mil rajati Chevroni eellane Pacific Coast Oil Company.
Operatsioon Sond Chara
pisi|Kuninglikud merejalaväelased Operatsioon Sond Charal Operatsioon Sond Chara (puštu keeles 'Punane Pistoda') kestis 18 päeva ja see oli suunatud Afganistani Helmandi provintsi Nad-e-Ali linna lähistel asuvatele Ţālebāni tugipunktidele. Operatsioon sai oma nime 3. merejalaväelaste eriüksuse brigaadi liikmete tunnusmärgi järgi. 2008. aasta 7. detsembri öisel jõulueelsel Nad-e-Ali linna lõunaosa Ţālebāni tugipunktide rünnakul osales 1500 briti sõdurit, keda toetasid Taani, Eesti ja Afganistani väed.
Mässajate rünnakute sagenemise ja hääletamise registreerimisprogrammi julgestamise tõttu kaitsti pealetungiga Helmandi provintsi keskust Lashkar Gahi. 300 Ţālebāni liiget üritas tormijooksuga vallutada Lahkar Gahi.
Lahingud olid rasked ning vastasteks olid kiired ja kättemaksuhimulised mässajad 107mm rakettidega. Briti miinipildujad, tankid ja kaugrelvad alistasid mässajad. Briti väed sõdisid I maailmasõja stiilis kaevikutes põlvedega mudas. Osa merejalaväelastest sõdisid 60 km tule all ja halvas olukorras. Lähivõitlus oli tavapärane ning mõned komandörid teatasid, et sõditi 30 m või vähema vahemaa kauguselt.
2008. aasta 25. detsembriks ehk operatsiooni haripunktiks oli tapetud 100 Ţālebāni sõdijat ja üks kõrgem ülem. Rünnaku lõpuks oli tapetud viis briti sõdurit, sealhulgas Briti vägedesse kuulunud üks australlane.
Pärast Lashkar Gahi lõunaosa haarangut leiti 2,61 miljoni euro väärtuses oopiumi, improviseeritud lõhkeaineid, erinevaid uimasteid ja lõhkeaineid.
Boeschepe
Boeschepe on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Bailleuli kantonis, Belgia piiri ääres.
PB Shamshad
Patrullbaas Shamshad on Afganistani Helmandi provintsis asuv välisriikide sõjaväelinnak. Laager asub Garmsīrist 15 km lõunas.
Baasi mehitasid Eesti ja Briti väed. Seal treenitakse Afganistani sõdureid.
Üksused
Laagris on olnud järgmised üksused:
Aaliste
Nimede eestistamisel määrati Aaliste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Ahlberg. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aaliste Eestis 16 mehel ja 17 naisel.
Mašťov
Mašťov (saksa keeles Maschau) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Chomutovi ringkonnas. Mašťov asub Chomutovist ligikaudu 24 km lõunaedelas.
Mašťov asub merepinnast 375 meetri kõrgusel.
Mašťovit on esmamainitud 1196. aastal. 23. oktoobril 2007 sai Mašťov vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Eesti Õdede Liit
Eesti Õdede Liit (lühend EÕL) on Eesti õdede kutseorganisatsioon. MTÜ Eesti Õdede Liit asutati 1998. aastal. EÕL on 1923. aastal asutatud Eesti Õdede Ühingu õigusjärgne organisatsioon. Organisatsiooni kuulub umbes 4000 õendusala töötajat.
Õdede liidu president on Anneli Kannus, asepresident Gerli Liivet.
Alates 2015. aastast annab õdede liit välja aasta õe aunimetust.
Ilves (perekonnanimi)
Ilves on eesti perekonnanimi.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 21. september 2012 seisuga 2236 inimest perekonnanimega Ilves.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Ilves 1078 mehel ja 1164 naisel. Perekonnanimede levikult oli Ilves meeste puhul 10. ja naiste puhul 11. kohal. Nimi on levinuim Võru maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 37,99.
Makk
Makk on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Makk (Mack) on pandud Lagedi mõisas Jüri kihelkonnas ja Ohtu mõisas Keila kihelkonnas Harjumaal ning Uue-Põltsamaa mõisas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Makk Eestis vähem kui viiel mehel ja 8 naisel.
Ratsch an der Weinstraße
Ratsch an der Weinstraße (sloveeni: Račane) oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas. 2015. aasta vallareformist saati on see Ehrenhausen an der Weinstraße valla osa.
thumb|
Ratsch asub Lõuna-Steiermargis Sloveenia piiri ääres.
Salus Populi Romani
pisi|Salus Populi Romani Salus Populi Romani (ladina keelest eesti keelde tõlgituna 'Rooma rahva kaitsja') on Jumalaema ikoon, mis asub Roomas Santa Maria Maggiore basiilikas. Seda peetakse imettegevaks.
Sordellina
Sordellina on maoperekond.
Ivan Mitšurin
Ivan Vladimirovitš Mitšurin (27. oktoober 1855 – 7. juuni 1935) oli vene sordiaretaja.
Sordellina
Klassifikatsioon
Perekonda Sordellina klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Ivan Mitšurin
Tema töid propageeriti eriti lõssenkismi perioodil Nõukogude Liidus.
Mälestuse jäädvustamine
Ivan Mitšurini järgi oli Eestis nimetatud:
Sordellina
Levila
Need maod elavad Brasiilias.
Várkert Bazár
pisi|Várkert Bazár nõlvakul, mis jääb Buda kindluslossi ja Doonau jõe vahele pisi|Várkert Bazári renoveeritud keskosa 2016. aastal Várkert Bazár ehk Várbazár (eesti keeles kui 'lossiaia turg' või 'lossi turg') on kunagine basaar, mis asub Miklósi väljaku ääres Budapesti I ringkonnas, Buda kindluslossi ja Doonau jõe vahelise nõlvaku jalamil.
Sordellina
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Sordellina punctata seisuga 29.05.2014.
Várkert Bazár
Várkert Bazár ehitati uusrenessanslikus stiilis aastatel 1875–1883. Ehitise esmane funktsioon kindluse basaarina oli kaubanduspindade pakkumine, selle kaaristu oli täis poekesi. Aastatel 1883–1888 asus põhjatiivas Buda naiste töökoda, 1890–1895 oli seal ajalooline portreegalerii. Aastatel 1890–1918 asus hoones naiskunstikool. Teises maailmasõjas sai Várkert Bazár suuri kahjustusi. Tänapäeval on see osana Doonau kallaste ja Buda kindluse kvartali mälestisest UNESCO kaitse all.
Regulatiiv
Regulatiiv on mingi määrus, reglement, juhend.
Ajalooliselt ka regulatiiviks nimetatud ka:
Tabivere raamatukogu
Tabivere raamatukogu on raamatukogu Tartu maakonnas Tartu vallas Tabivere alevikus.
Raamatukogu asub Tabivere põhikooli uues hoones aadressil Hariduse 1. Enne kolimist 2020. aasta sügisel asus raamatukogu Tabivere lasteaia majas Tuuliku 11.
Raamatukogu direktor on Anne Aunap.
Raamatukogu eelkäija oli 1920. aastal avatud Voldi Tuletõrjujate Seltsi rahvaraamatukogu. Tabivere raamatukogu asutati 1948. aastal Voldi raamatukoguna. Tabivere sai aleviku ametlikuks nimeks alles 1977. aastal, siis muudeti ka raamatukogu nime.
Alexander Edler
Ulf Niklas Alexander Edler (sündinud 21. aprillil 1986 Östersundis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Los Angeles Kings.
Ta alustas jäähoki mängimist Rootsis. 2004. aastal valis Vancouver Canucks ta NHL-i draft'is 91. valikuna. 2005. aastal siirdus ta Põhja-Ameerikasse, mängides ühe hooaja Western Hockey League'i klubis Kelowna Rockets.
Canucksiga sõlmis Edler lepingu 2006. aasta juulis. NHL-is debüteeris ta 4. novembril 2006 mängus Colorado Avalanche'i vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 30. novembril mängus Anaheim Ducksi vastu. Canucksi põhikoosseisus mängus Edler alates hooajast 2007–2008. Kokku mängis ta Canucksis 15 hooaega. Aastatel 2012, 2018 ja 2019 pälvis ta Canucksi hooaja parimale kaitsemängijale antava auhinna Babe Pratt Trophy. 2012. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. Hooajal 2010–11 jõudis ta Canucksiga Stanley karika finaali, kus kaotati Boston Bruinsile mängudega 3:4. Edleri kõige resultatiivsem hooaeg Canucksis oli 2011–12, mil ta lõi 11 väravat ja andis 38 väravasöötu. Edler on Canucksi läbi aegade resultatiivseim kaitsemängija (925 mänguga kogus ta 409 punkti).
2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Los Angeles Kingsiga.
Gabriel dos Santos Magalhães
pisi|Gabriel 2019. aastal [[Lille OSC|Lille'is mängimas]] Gabriel dos Santos Magalhães (tuntud lihtsalt kui Gabriel; sündinud 19. detsembril 1997 São Paulos) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Arsenal.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Avaí, mille koosseisus debüteeris ta Brasiilia esiliigas 2016. aastal.
2017. aasta jaanuaris liitus ta Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Lille, kellega sõlmis nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. Hooajal 2017–18	mängis ta Lille'ist laenul Prantsusmaa klubis Troeys ja Horvaatia kõrgliiga klubis Zagrebi Dinamo. Hooajal 2018–19 naasis ta Lille'i ja lõi 10. veebruaril 2019 mängus Guingamp' vastu oma esimese värava Prantsusmaa kõrgliigas.
2020. aasta septembris liitus ta Arsenaliga. Inglismaa kõrgliiga hooaja 2020–21 kohe esimeses mängus 12. septembril 2020 lõi ta värava Fulhami vastu.
Merceri maakond
Merceri maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Lõssenkism
Lõssenkism oli Trofim Lõssenko õpetusel põhinev vaadete süsteem bioloogias.
Dmitri Tsvetkov
pisi|Dmitri Tsvetkov. Eesti Rahvusarhiivi Ajalooarhiiv, EAA 2100.1.16962, leht 4p Dmitri Tsvetkov (vadja keeles Dmitri Pavlovic Tsvetkov; 18. (vkj) / 30. oktoober 1890 Jõgõperä, Lužitsõ vald, Jamburgi maakond – 26. august 1930 Narva) oli vadja päritolu Venemaa ja Eesti pedagoog ja keeleteadlane.
Lõssenkism
Lõssenkism pidas õigeks Charles Darwini õpetust, kuid seda vulgariseerides (nimetuse all "loov darvinism") ja, vastandudes mendelistlikule geneetikale, pidades võimalikuks omandatud tunnuste päritavust.
Lõssenkismil oli tugev riikliku ideoloogia poolt toetatud mõju Nõukogude Liidus aastail 1948–1964. Hruštšovi ajal muutus võimalikuks lõssenkismi avalikult kritiseerida, kuid lõplik tabu geneetikalt võeti alles Hruštšovi tagandamise järel.
Dmitri Tsvetkov
Tsvetkovide oli pärit vadja perest, ehkki ema oli tegelikult isur. Pere tegemisi ja jutte on muuhulgas tähendanud üles ka Paul Ariste.
Esimese maailmasõja alguses 1914. aastal võeti ta sõjaväkke, sügisel asus ta õppima Petrogradi Õpetajate Instituuti, kuid kool jäi lõpetamata. Ta läks 1916. aastal Petrogradi Vladimiri sõjakooli, mille lõpetas allohvitseri auastmes. 1917. aastal osales ta lahingutegevuses Bukoviinas, seejärel ta demobiliseeriti.
1918. aastal töötas ta kodukülas õpetajana, kuid Vadjamaal aset leidnud punaterrori mõjul astus ta 1919. aastal Eesti rahvaväe Ingeri polku, kus sai lõpuks rooduülemaks. Juunis 1920 vabanes ta Eesti kaitseväest alamleitnandi auastmes. Ta asus tööle valdavalt isuritega asustatud Narva jõe taguses venekeelses Väiküla algkoolis Eesti-Ingeris.
1922. aastal kohtus ta Tartu Ülikooli läänemeresoome keelte professori Lauri Kettusega, kelle õhutusel asus 1923. aastal vabakuulajana õppima Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda. Ta sai ka vadja keelega tegelemiseks stipendiumi.
1926. aastast ta loobus stipendiumist ja tegelemast vadja keelega ning keskendus vene kultuurile. Ta lõpetas oma venna ainelisel toel ülikooli 1928. aastal, kaitses magistriväitekirja "Путь истины Львом Толстым" ja sai magistrikraadi.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta koolijuhatajana Komarovkas ja Alajõel.
1930. aastal lõpetas ta elu enesetapuga, arvatavasti oli põhjus õnnetu armastus. Ta maeti 29. augustil Narva Jumalailmutuse koguduse kalmistule Jaanilinnas.
Hinnang vene kultuuri vahetamisele vadja kultuuri vastu
Hõimuringide töö jättis Tsvetkovi täiesti külmaks. Õigus on ilmselt Ernitsal, kes ütleb, et Tsvetkov oli ju hingelt venelane, ilmselt seetõttu läks ta kaduma ka soome-ugri keeleteadusele.
Prototüübina ilukirjanduses
Teda on peetud Richard Janno romaani "Metsmees" peategelase mordvalasest üliõpilase Peedra Smirnovi prototüübiks.
Valdek Mikkal
Valdek Mikkal (29. oktoober 1929 Viljandi – 16. detsember 2016) oli eesti keemik, Tallinna Tehnikaülikooli professor.
Erm Lund
Erm Lund (7. veebruar 1914 Tallinn – 22. jaanuar 2003 Tallinn) oli eesti tõstja.
Valdek Mikkal
Ta töötas aastatel 1952–1953 Tallinna Tselluloosi- ja Paberitööstuse Kombinaadis. Aastatel 1953–1956 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli anorgaanilise keemia kateedri assistent, seejärel töötas ta lühikest aega Maardu Keemiakombinaadis, aastatel 1956–1959 töötas ta Ehituse ja Ehitusmaterjalide Instituudis nooremteadurina.
Erm Lund
Sai 1936 Berliini olümpiamängudel sulgkaalus tulemusega 270 (72,5 + 85 + 112,5) 13. koha. I Eesti mängude (1935) võitja kergekaalus. Tuli 1937 sulgkaalus ning 1940–1941 ja 1946–1947 kergekaalus Eesti meistriks. Püstitanud sulgkaalus kuus ja kergekaalus neli Eesti rekordit. Isiklik kergekaalu kolmevõistlusrekord 317,5 (87,5 + 100 + 130).
Tegutses ka kohtunikuna (1960 üleliiduline kategooria). 1946–1954 Eesti NSV Spordikomitee tõstespordisektsiooni aseesimees ja 1955–1957 esimees. 1982–1990 Eesti Spordiveteranide Koondise revisjonikomisjoni esimees. Töötas 1951–1982 Vabariiklikus Raamatukaubastus kaubandusosakonna juhatajana.
Valdek Mikkal
Tema teadustöö põhisuundadeks olid keemiatehnika ja massivahetusprotsessid.
Erm Lund
Erm Lund suri 2003. aastal Tallinnas ning on maetud Tallinna Metsakalmistule
Wilhelm II (Braunschweig-Lüneburg)
Wilhelm II (u. 1300 – 1369) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Lüneburgi vürst aastast 1330 kuni oma surmani.
Abielud ja järglased
Wilhelmil oli tütar igaühega oma neljast naisest.
C. F. Hanseni medal
C. F. Hansen Medal (taani keeles C. F. Hansens Medaille) on Taani Kuningliku Kunstide Akadeemia kõrgeim ehituskunstialane auraha, mis antakse alates 1830. aastast igal aastal arhitektile, kes on andnud väljapaistva arhitektuurilise panuse. Autasustatavaid võib olla üks või mitu. Medal on nimetatud arhitekt C. F. Hanseni auks.
Tapiku raamatukogu
Tapiku raamatukogu on raamatukogu Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Tapiku külas, Põltsamaa Raamatukogu välisteeninduspunkt.
2019. aasta veebruari seisuga on raamatukogu juhataja on Hiie Nugis. Varem oli Tapiku raamatukogu raamatukogujuhataja Virve Etulaid.
Felix Airways
Felix Airways on Jeemeni lennufirma, mille peakorter asub Sanaas.
Lennukipark
Felix Airwaysil on järgnevad lennukid (2010. aasta 8. aprilli seisuga):
Portugali mosaiikkivisillutis
pisi|Mosaiikkivisillutis [[Lissabonis Portugalis]] pisi|Portugali munakivisillutise muster [[Copacabana rannas, Rio de Janeiro, Brasiilia]] Portugali mosaiikkivisillutis (calçada portuguesa Portugalis ja pedra portuguesa Brasiilias) on omapärane kõnniteede ja avalike kohtade sillutamisviis. Selline sillutis on portugali keelt kõnelevates maades väga levinud.
Portugali mosaiikteid ehk calçada ' sid valmistatakse ebakorrapäraste kujudega kividest, tavaliselt lubjakivist või basaldist. Kividest laotakse dekoratiivsed mustrid, millele loob kontrasti erinevat värvi kivide kombineerimine. Traditsioonilised värvid on valge ja must, kuid populaarsed on ka pruun ja punane. Mõnedes Brasiilia paikades võib leida ka siniste ja roheliste kividega teid. Kvalifitseeritud töölisi, kelle ülesanne on selliste mosaiikide loomine, kutsutakse mestres calceteiros.
Portugali mosaiikkivisillutisega teed pärinevad Portugalist, kus neid hakati rajama 19. sajandi teisel poolel. Enamasti kasutatakse sellist sillutamismeetodit jalakäijate aladel, parkides, väljakutel, siseõuedes, aga ka mujal. Brasiilias said kivisillutisega teed 19. sajandil väga populaarseks, sest kive oli lihtne paigaldada ja raske polnud ka mustreid luua. Ehedad näited on Copacabana ranna calçada ja endise Avenida Centrali sillutis. Mõlemad asuvad Rio de Janeiros.
Újfehértó
Újfehértó (saksa keeles Ratzfert) on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Nyíregyháza kreisis. Újfehértó asub Nyíregyházast ligikaudu 17 km lõunas.
Portugali mosaiikkivisillutis
Ajalugu
pisi|left|[[Sérgio Stichini loal calceteiros ' te auks püstitatud monument Rua da Vitórial São Nicolau kiriku ees]] Esimesed mosaiikkivisillutised olid väga mitmekesised ja erinesid tänapäeval levinud sillutistest. Kuningas Manuel I läkitas kaks kirja, ühe 20. augustil 1498 ja teise 8. mail 1500, milles käskis alustada Lissaboni teede sillutamisega. Kõige väljapaistvamaks kujunes a Rua Nova dos Mercadores (endise nimega a Rua Nova dos Ferros). Sellel ajal sai selgeks, et ehitusel peaks kasutama Portost pärit graniiti, kuigi selle transportimine oli väga kallis. 1755. aasta maavärin põhjustas Lissabonis ulatusliku hävingu, mille tõttu oli vaja terve linn uuesti üles ehitada. Rekonstrueerimistöid tehti pigem mõõdukuse piires, mis muutis tol ajal mosaiikkivisillutiste taastamise võimatuks. Kõigele vaatamata alustati juba järgmisel sajandil, täpsemini 1842. aastal, Lissabonis uue lubjakivist mosaiiktee rajamist. Uus tee oli väga sarnane tänapäeva calçada ' dega. Teed ehitasid sunnitöölised, keda kutsuti tol ajal ka grilheta ' deks. Nad kuuletusid São Jorge kindluse (Castelo de São Jorge) valitsejale, kindralleitnant Eusébio Pinheiro Furtadole. Selle tee kavand oli üpris tagasihoidlik (siksakilise mustriga), mis oma aja kohta oli väga ebatavaline. See ajendas ka mitmeid portugali kroonikuid calçada ' dest kirjutama. Neid on mainitud nii Almeida Garretti romaanis "O Arco de Sant'Ana" kui ka Cesário Verde poeemis "Cristalizações".
Hiljem andis Eusébio Furtado oma meestele ülesande sillutada kogu Praça do Rossio, üks tuntumatest kesklinna piirkondadest, mille suurus on 8712 m².
Mosaiikkivisillutise kasutamine levis kiiresti üle terve riigi ja jõudis ka kõikidesse kolooniatesse. Seda peeti moodsaks ja hea maitse näitajaks ning calçada ' d said omaette kunstinähtuseks. Kivisillutisi rajati praktilistel eesmärkidel, samas võimaldasid need luua tõelisi meistriteoseid.
Juba varsti ületas calçada ' de kuulsus riigipiirid ning sellest ajast peale hinnati calceteiros ' te teeneid ja koolitamist ka välismaal.
1986. aastal loodi mestres calceteiros ' te kool (a Escola de Calceteiros da Câmara Municipal de Lisboa). 2006. aastal püstitati Sérgio Stichini loal calceteiros ' te auks monument, mis asub Rua da Vitórial (baixa Pombalinas), Rua da Prata ja Rua dos Douradorese vahel.
Eurocopter H130
Eurocopter H130 (varem EC130) on kerge ühemootoriline üldotstarbeline helikopter, mis on toodetud AS350 Ecureuil' baasil. H130 kopterit toodab prantsuse firma Airbus Helicopters. Kopterist on ka täiustatud versioon H130 T2.
Eestis on üks selline kopter OG Elektra AS-i kasutuses.
Modifikatsioonid
H130 B4 – algne helikopteri mudel.
H130 T2 – tugevama mootori (Turbomecca Ariel 2D) ja muude näitajatega helikopteri uuem mudel. pisi|255x255px|Eurocopter EC130 T2
Tehnilised andmed
Tehnilised andmed pärinevad Airbus Helicopteri kodulehelt.
Juut (perekonnanimi)
Juut on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Juut on pandud Metstaguse mõisas Järva-Jaani kihelkonnas ja Ervita mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal ning Abja ja Vana-Kariste mõisas Halliste kihelkonnas ja Karksi mõisas Karksi kihelkonnas Pärnumaal. Hiljem on võtnud sellenimelised isikud uueks perekonnanimeks Aia, Allik, Jalvendi, Jutt, Jõeäär, Mändla, Ollino, Pärnpuu, Põllussaar, Rainurm, Udumäe ja Velling.
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
2019. aasta Copa América meeskonnad
See artikkel toob 2019. aasta Copa América osalejariikide võistkondade koosseisud.
Brasiilia
Peatreener Tite
Boliivia
Peatreener Eduardo Villegas
Venezuela
Peatreener Rafael Dudamel
Peruu
Peatreener 🇦🇷 Ricardo Gareca
Argentina
Peatreener Lionel Scaloni
Colombia
Peatreener Carlos Queiroz
Paraguay
Peatreener 🇦🇷 Eduardo Berizzo
Katar
Peatreener 🇪🇸 Félix Sánchez
Uruguay
Peatreener Óscar Tabárez
Ecuador
Peatreener 🇨🇴 Hernán Darío Gómez
Jaapan
Peatreener Hajime Moriyasu
Tšiili
Peatreener 🇨🇴 Reinaldo Rueda
Vaheküla
Vaheküla on endine küla Jõgevamaal Jõgeva vallas. 1977. aastal liideti küla Leedi külaga.
Vanemuise teatriuuendus
Vanemuise teatriuuenduseks nimetatakse uue teatrikeele otsinguid, mis toimusid 1960. aastate lõpus ja 1970. aastatel eeskätt Vanemuise teatri noorte lavastajate loomingus ning muutsid põhjalikult teatri väljendusvahendeid.
Ajalugu
1960.-1970. aastatel oli teatri positsioon ühiskonnas võrdlemisi kõrge. Ühest küljest oli teater populaarne kunsti ja meelelahutuse pakkuja, teisalt oli just teater see paik, kus teadlik vaataja sai lugeda ridade vahelt ja see tegi teatrist ühe tähtsama kunstiliigi, mille vahenditega osutati vaimset vastupanu nõukogude süsteemile.
Repertuaaripoliitikas pidid teatrid tollal lähtuma ettemääratud proportsioonidest ja nõuetest. Ette oli nähtud teatud hulk nõukogude näidendeid, samuti pidi repertuaaris olema klassikat ja algupärandeid. Sageli tuli repertuaarivalikus lähtuda riiklikest tähtpäevadest. Piiranguid seadis dramaturgia valikule ka mitmete autorite keelustamine. Otsuseid lavastuste repertuaari võtmise kohta tegid teatrite kunstinõukogud, mille ülesandeks oli seista hea kunstilise taseme eest.
Sellest ajast võib üldistades välja tuua kolm olulisemat teatritegemise suunda eesti teatris: jätkus psühholoogilise teatri traditsioon, mille jõulisemateks esindajateks jäid realistlik-rahvalik, paiguti (uus)naturalistlikki (Kaarel) Ird ja psühholoogiliselt süvitsi minev, senisest märksa üldistusjõulisem teatrimaag (Voldemar) Panso. Teise olulisema liinina tuleb vaadeldaval kümnendil kõne alla sageli filosoofilisi teemasid käsitlev mõtteteater, mille oluliseks esindajaks kujuneb Panso kõrval Mikk Mikiver. Kolmas ja kõige silmapaistvamalt uuenduslik suund tollases eesti teatris väärtustas füüsilist tegevust ja sai ideid näitlejas tekkivaist assotsiatsioonidest. Eriilmelised katsetused selles vallas on kokkuvõetavad mõistega teatriuuendus.
Kirjandus, kujutav kunst ja muusika olid teatri kõrval ja ümber kuuekümnendate keskpaiga Eestis juba hoogsas muutumises. Nõukogude inimese jaoks toimis muu maailm suuremalt jaolt ikka veel suletud piiride taga. Kultuuri puutuvalt pidasid need piirid aga järjest vähem. [---] Noored tegijad tulid jõudsasti esile, toeks ideede senisest hoopis intensiivsem rahvusvaheline levimine. [---] Eesti oli okupeeritud maa. Nende kümnendite eesti teater oli tavalisest hoopis enam sotsiaalne fenomen – rahvuskultuur oma päev-päevalises toimimises. Vaatajaid jagus ning järjepidevalt ja märkamatult kasvas teatri sõltumatus võimust ja selle ideoloogiast – suuresti ka seda võimu esindavate inimeste teadmisel ja toel. Teatri muutumise kõrval oli väga oluline ka selle stabiilsus.
Umbes 1975. aasta eesti teatripilti vaadates võis aga ometi kahtlustada, et hoogsale algusele vaatamata oli radikaalne uuendus raugemas ning jäämas üksnes põnevaks kõrvalepisoodiks. Isegi Vanemuises tundus see taanduvat nurgataguseks stuudiotegevuseks ning teatri pealiinina joonistusid endiselt Irdi hilisaastate hiilgavamad lavastused. Lavastaja ja näitlejate vastastikuses kohanemises jäi üldraamistus traditsiooniliseks, ent samas imbus rollidesse uuenduse tundetoone ja mänguelemente, mis andsid tervikule tegeliku elu. Kuid rangemalt seisukohalt oli see muidugi avangardi lahjendamine.
Teatriuuenduse ehk "uue teater" ehk "noore režii" uudsus seisnes selles, et üritati välja kasvada repertuaariteatri põhimõttest, mis ei toodaks aastas tohutu hulga realavastusi, mis ei too piisavalt publikut saali ja mis ei tekita mitte ühtegi teravat diskussiooni. Tagasivaates on paljud asjaosalised öelnud, et teatriuuendus ei olnud teadlik mässamine, kuid selle perioodi algusaastatel võis seda justnimelt selleks: mäss poliitilise bürokraatia vastu ja mäss teha teatrit kaasahaaravamalt ja julgemalt kui kunagi varem.
Põhijooned
Jaak Rähesoo on teatriuuenduse lavastusi iseloomustanud sõnadega: "teravdatud tunded, sümbolilembus ja agressiivne füüsilisus."
Ülo Tonts kirjutas raamatus "Kolmkümmend aastat teatriehitamist: Vanemuise sõnateatrist 1955-1986", et uuenduse oluliseks tunnuseks peeti metafoorsuse kasvu, aga seda on esitletud ka kui lihtsat teatrit, kus näpuganäitamine kurjast ei ole. Ka hiljem on tähele pandud nende toimumiste sotsiaalset ja poliitilist konteksti, millest otseajas teadagi rääkida ei saanud. "See oli karje vabaduse ja parema maailma järele. Igatsus. Meeletu protest," kommenteeris Jaan Tooming veerand sajandit hiljem Suitsu-õhtut, mille eestvedaja ta oli olnud.
Ajadistantsi kasvamine muudab ka osavõtjate endi arusaamist toimunust. Ülo Tonts küsib: ''"Kas oleks õigem kõnelda uuendamisest või uuenemisest?" "Kõik tuli iseenesest, taotlusteta, pingutuseta"'', on tagasivaates tunnistanud Jaan Tooming. Sedasama oli Tooming küll juba märksa varem ütelnud Suitsu-õhtut kommenteerides: "Ei olnud teadlik eksperiment – tuli südamest – otsiti väljapääsu." Teisel viisil on toimunu uuenemisena mõistmise kasuks rääkinud Mati Unt: ".. lihtsalt taasühinemine maailmateatriga, naasmine "normaalsusesse", ei muud".
Vanemuise teatriuuenduse eestvedajateks kujunenud lavastajate Evald Hermaküla ja Jaan Toominga loomingu põhijoonteks peab kriitik Valdeko Tobro teksti ja plastika traditsiooniliste proportsioonide järsku muutmist, erilist tähelepanu näitleja füüsilisele tegevusele ja püüdu väljendada tekstis sisalduvat lavalise tegevuse abil loodud teatrikujundite kaudu. Tunnustades seda laadi kui eesti teatris kujunenud stambi eitamist, osutab ta samas ohule, et teater rebib end lahti psühholoogilise teatri aluspõhjast. Ohtlik olevat see seetõttu, et eesti teatri baasiks on psühholoogilise teatrikooliga näitleja.
Bogislaus von Rosen
pisi|Bogislaus von Rosen Bogislaus von Rosen (1572– 4/14. detsember 1658 Tallinn – maetud 22. jaanuaril /1. veebruaril 1659) oli Pommeri päritolu Rootsi kuningriigi ja Eestimaa riigimees ja majandustegelane. Roosna-Alliku, Lehmja, Karinu, Viisu, Väinjärve ja Domassova mõisnik, Koporje ja Jamburgi asehaldur. Eestimaa valgete Rosenite suguvõsa asutaja.
Vanemuise teatriuuendus
Põhijooned
Lavaliste väljendusvahenditena tulevad "uue teatri" puhul kõigepealt kõne alla nähtava lava-atribuutika (rekvisiit, kujundus, valgus) kasutamise nihkumine illusionistlikelt taotlustelt metafoorsetele, kujundlikele, aga kindlasti ka näitleja kehalisuse, plastilisuse toonitamine. [---] Näitleja keskseks ülesandeks ei olnud enam võimalikult usutav ning elulähedane ümberkehastumine uueks inimeseks, vaid lavastaja sõnumi võimendamine kõige laiemal sotsiaalpsühholoogilisel tasandil. Etendus pidi mõjuma korraga nii intellektuaalsel, emotsionaalsel kui alateadvuslikul tasandil.
Bogislaus von Rosen
Elulugu
Bogislaus Rosen, kasutatud ka nimekuju Bugislaus Rosen, oli pärit Põhja-Saksamaalt, Pommerist, sai 8/18. jaanuaril 1603 Tallinna kodanikuks ning tegutses Tallinnas eduka kaupmehena ning kuulus ka Tallinna Mustpeade vennaskonda. Bogislaus Rosen oli väga rikas ning andis sõdade tõttu pidevas rahahädas olnud Rootsi kroonile laene ja kujunes nii üheks suuremaks Rootsi riigi võlausaldajaks. pisi|Koporje kindlus 1617. aastal tõstis kuningas Gustav II Adolf ta aadliseisusse. Et vahet teha Vana-Liivimaal juba varem tuntud "punaste" Rosenite aadlisuguvõsaga, lisati nimele täiendavalt „weiss” (valge), valgete Rosenite vapil on kujutatud lõvi ja valged (hõbedased) roosid.
Vanemuise teatriuuendus
Põhijooned
Võtmesõnaks sellele teatrile kujuneb mäng, koos publikuga läbielatud ühine rituaalne akt, mis erines oma alustelt tugevasti stanislavskilikust ümberkehastumise printsiipidest. Evald Hermaküla: "Praktiliselt toimus sel ajal enamik etendusi, teatrimänge selle lihtsa ja väga hea reegli järgi, et mäng on lihtsalt mängult. Kui teatrikeelt kasutada, siis me stanislavskilikku nn neljandat seina – lava ja saali vahel – ja sellest tulenevaid mängupõhimõtteid ei tunnistatud. [---] Meie tol ajal püüdsime mängida vastupidiselt. [---] Küsimus on just nimelt mängureeglites ja mänguvahendites, mitte niivõrd tegelikus sisus. [---] Kindlasti aga tahtsime kõigest hingest, et vaataja ei jälgiks meid ja meie elu seal laval nagu võimalikku vaatemängu, vaid et see oleks tema jaoks midagi tegelikku, mida me ikka tõepoolest teeme ja tahame. [---] Mäng ei ole minu jaoks ühelgi juhul teesklus."
Bogislaus von Rosen
Elulugu
Pärast Rootsi osalust Venemaa pärilussõjas langes Stolbovo rahulepinguga (1617) Ingerimaa koos Käkisalmi lääniga Rootsi valdusse. Samal aastal rentis kuningas Koporje kindluse koos lääniga võlgade katteks Bogislaus Rosenile, kellest sai ühtlasi ka selle piirkonna valitseja (Amtmann). Lisaks rendi tasumisele tuli Rosenil muuhulgas Koporje kindluses ülal pidada ja relvadega varustada sajamehelist garnisoni.
Vanemuise teatriuuendus
Olulisemad lavastused
Kolm olulisemat lavastust teatriuuenduse perioodi alguses 1969. aastal: link=Fail:Evald_Hermaküla_lavastus_%22Tuhkatriinumäng%22_(Vanemuine).jpg|pisi|"Tuhkatriinumäng" Ratastoolis Herta Elviste (Perenaine), poodiumil Raivo Adlas (Prints).
Teatriuuendusest rääkides on oluline seda mitte üle tähtsustada. Need olid üksikud lavastused (sellest ka nende erakordsus, murrangulisus), laias teatriilmas mängiti ikka üsna endistviisi edasi. Ja ega kaasaminejaid, kohe mõistjaid ja heakskiitjaidki massiliselt olnud. Ilmselt oli selline teatritegemise laad laiemale publikule võõrastav. Võib ka väita, et teatriuuenduse mõju oli märksa pikaajalisem kui murrang ise, sest hakkas ju laiemgi teatriilm järk-järgult uuenduslikke elemente enda teatrilaadi sulatama. Levik toimus üsna kiiresti just tänu noorematele lavastajatele, kes uuendusliku liiniga kiirelt kaasa läksid.
Bogislaus von Rosen
Elulugu
1620. aastal pikendati tema rendilepingut piirkonnale ning von Rosen sai rendile ka Jaama ja Ivangorodi lääni ning ta nimetati Koporje (ja Jama) lääni asehalduriks (Statthalter). pisi|Rosenite kabeli ehissein
Valdused Eestimaal
pisi|Valgetete Rosenite suguvõsavapp Lisaks valitsetavatele piirkondadele omas ta ka isiklikku omandit – 6. aprillil 1620 Norrköpingi riigipäeva otsuse alusel läänistatud (s.o meeslääni vormis) Jõelähtme mõisa, küla ja veskit, Kaaruka ja Valaste küla. 4. märtsil 1633 omandas Rosen Viisu, Vedruka, Silmsi, Seliküla ja Ämbra külad. Hiljem omandas Bogislaus Rosen veel 1640. aastal maid: Oeti ja Jõelähtme küla, hilisema Roosna-Alliku mõisa (Kaltenbrunn) valdused moodustusid küladest, mille ta järgemööda omandas: Kuksemägi, Kaguvere, Jõelähtme, Kihme, Kaaruka, Valaste, Härjapea ja Oeti. Lisaks Roosna-Allikule kuulusid Bogislaus Rosenile Eestimaal veel Lehmja, Karinu, Viisu ja Väinjärve, Silmsi mõis. B. Rosenile kuulus Eestimaal ostetud ja riigi poolt võlgade katteks antud 26 küla 338 adramaaga.
Rosenite järgi sai ka Kaltenbrunni mõis eestikeelse nime Roosna-Alliku.
Hauakabel
Bogislaus von Rosen kinkis Tallinna Niguliste kirikule 1624. aastal kantsli koos oma väikese epitaafiga ning 1651. aastal suure epitaafi.
Juba 1651. aastal ostis Rosen kirikusse hauakabeli, mis püstitati endise Püha Jüri kabeli idaossa. Kabeli asukohas paikneb praegu põhjaeeskojast alla garderoobi viiv trepp, küll aga on säilinud 1655. aastal valminud ehissein, mis on eksponeeritud trepi kõrval. Ligi kolme meetri laiune väravana kujundatud ehissein oli ka ühtlasi ukseks hauakambrisse. Sein on jaotatud kaheks horisontaalseks osaks, mis omakorda on sammastega liigendatud kaheksaks pilditahvliks. Kaks keskmist tahvlirida moodustavad hauakabelisse avanenud ukse. Alumise rea tahvlitele on maalitud neli voorust. Esimesed kolm on teoloogilised voorused – Armastus lapsega, Usk raamatuga ning Lootus ankru ja linnuga. Rea lõpetab nelja antiikse põhivooruse hulka kuuluv Õiglus mõõga ja kaaludega. Ülemise rea ažuursetel tahvlitel näeb nelja putot ehk lapsinglit hoidmas Kristuse kannatusriistu – purpurrüüd, äädikatokki, piitsa ja märtrisammast.
Perekond
Bogislaus von Rosen abiellus Tallinna raehärra Johann Stampehli tütre Magdalena Stampehliga (u 1610 – maetud 1654). ning nende järglased olid:
Namgyal Lhamo
pisi|Namgyal Lhamo Namgyal Lhamo on tiibeti laulja ja näitleja.
Jasnõi
Jasnõi (vene keeles Ясный) on linn Venemaal Orenburgi oblastis, Jasnõi linnaringkonna ja Jasnõi rajooni (ei kuulu ise rajooni koosseisu) halduskeskus. Jasnõi asub Kasahstani piirist ligi 24 km kaugusel, Orenburgist umbes 350 km idakagus.
Jasnõi asutati 1961. aastal seoses asbestileiukoha avastamise ja kombinaadi "Orenburgasbest" ehitamisega. Jasnõi sai aleviks 1962. aastal ja linnaks 1979. aastal.
Merceri maakond (New Jersey)
pisi|Asend New Jersey osariigis Merceri maakond (Mercer County) on maakond USA-s New Jersey osariigis. Geograafilised koordinaadid on.
Maakonna halduskeskus on Trenton ja suurim linn Hamilton.
Maakonna pindala on 593 km², millest 11 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 366 513. Aastal 2000 oli elanike arv 350 761.
Naabermaakonnad
pisi|left|[[Delaware'i jõgi]]
Ajalugu
Merceri maakond moodustati 1838. aastal. Maakond on saanud nime kindral Hugh Merceri järgi.
Priit Põldma (dramaturg)
Priit Põldma (sündinud 1. juunil 1994) on eesti dramaturg ja lavastaja. Ta õppis Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikoolis aastatel 2014-2018 (26.lend).
Punapõsk
Punapõsk on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Punapõsk (Punnapaesk, Punnapesk) on pandud Jõgeveste ja Lõve mõisas Helme kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Punapõse-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Puna (1939. aastal Mõisakülas).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Tritonus
Tritonus on soomerootsi kirjaniku Kjell Westö romaan, mis ilmus 2020. aastal.
Sisu kirjeldus
Elus pettunud tippdirigent Thomas Brander on saarele ehitanud uhke villa Casa Tritonuse, kus loodab leida pelgupaiga, kuid tema meelerahu näib ohtu seadvat ekstravertne naabrimees. Branden soovib end tunda mehena parimais aastais, kuid tema minapilt pole enam endine. Aeglaselt, kuid kindlalt leiavad tema ja ta naabri, kooli kuraatori Reidar Lindelli omavahelised suhted ühise tooni ning kahe samas eas, kuid põhimõtteliselt üsna erineva mehe vahel tekib tihe sõprus. Saarel elades ei saa jääda anonüümseks, siin jagatakse üksteise rõõme ja kurbust, istutakse samas paadis – isegi siis, kui see lekib. Romaan võngub harmoonia ja dissonantsi vahel, otsides vastuseid kiireloomulistele küsimustele: kuidas saaksime kõigi oma erinevustega koos eksisteerida praegusel ajal? Kas leppimine ja patukahetsus on võimalik, enne kui kõik on möödas?
Westö teostele iseloomulik joon – ajaloosündmuste mõju hapraile ja haavatavaile inimsuhetele – on hästi esil ka selles romaanis.
Ilmumised
Teos ilmus Soomes ja Rootsis augustis 2020 ning Eestis sama aasta septembris. Eesti keelde tõlkis raamatu Tõnis Arnover ja selle andis välja kirjastus Eesti Raamat.
Alpo Suhonen
pisi| Alpo Suhonen (sündinud 17. juunil 1948 Valkeakoskis) on soome jäähokitreener, teatrilavastaja ja endine jäähokimängija.
Alpo Suhonen mängis aastatel 1965–1971 Soome jäähoki meistrisarjas klubides Porin Karhut, Porin Ässät ja Helsingin Jokerit kokku 103 mängu, tegi 25 väravat ja andis 13 väravasöötu. Aastal 1971 tuli ta klubi Porin Ässät meeskonnas Soome meistriks.
Ta on olnud mitme Soome jäähokiklubi peatreener ning treeninud Soome noortekoondisi. Aastatel 1982–1986 oli ta Soome jäähokikoondise peatreener.
1990. aastatel oli ta muu hulgas Winnipeg Jetsi ja Toronto Maple Leafsi teine treener. Aastal 2000 asus Suhonen tööle Chicago Blackhawksi peatreenerina ja temast sai esimene eurooplasest NHL-i klubi peatreener üle rohkem kui 50-aastase vaheaja. Šveitsi klubide treenerina tuli ta kaks korda Šveitsi meistriks. Alates juunist 2012 on ta Austria jäähokiliidu spordijuht.
Soome jäähokimuuseum valis 2004. aastal Alpo Suhose jäähokilõviks number 149.
Alpo Suhonen on tegutsenud ka teatrilavastajana, juhtinud aastatel 1991–1992 Turu Linnateatrit ja 2003–2004 Pori Jazzi korraldamist.
Ta kandideeris Rohelise Liidu nimekirjas 2011. aasta parlamendivalimistel, kuid ei osutunud valituks.
Alpo Suhose elukaaslane on näitleja Sinikka Sokka.
Peeter Vihalemm
Peeter Vihalemm (sündinud 11. septembril 1944) on ajakirjandusteadlane ja sotsiaalpsühholoog.
Elulugu
Peeter Vihalemm lõpetas 1963. aastal Pärnu 4. Keskkooli, kust läks edasi õppima Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia eriala ajakirjanduse eriharusse. Ülikooli lõpetas ta 1968. aastal cum laude.
Kuni 1972. aastani töötas Vihalemm Tartu Riikliku Ülikooli sotsioloogialaboris nooremteadurina, 1972–1978 oli ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias filosoofia õppejõud.
Ajakirjandusosakonda asus Vihalemm täiskohaga tööle 1978. aasta sügisel. Septembris 1989 sai ta Marju Lauristini asemel ajakirjanduskateedri juhatajaks, selles ametis jätkas kuni 1997. aastani. Vihalemm oli professor aastatel 1992–1997 ja 2001–2009, 2009. aastal sai temast emeriitprofessor.
Isiklikku
Peeter Vihalemm on luuletaja ja kunstniku Arno Vihalemma teine poeg. Tema vend Rein Vihalemm oli teadusfilosoof.
Peeter Vihalemm on abielus (aastast 1978) sotsioloog Marju Lauristiniga.
Publikatsioonid
Tähtsamad publikatsioonid:
Mulgi Elamuskeskus
Mulgimaale rajatakse piirkonna eripära rõhutavat uut turismiatraktsiooni Mulgi Elamuskeskus, mis tugineb Mulgimaa ajaloo- ja kultuuripärandil. Mulgi Elamuskeskus rajatakse endisesse Sooglemäe talukompleksi. Keskus saab olema mulgi maamärk ja identiteedi kandja, mis on nii vaatamisväärsus, muuseum, infokeskus, sündmuste korraldamise koht kui kohalike teenuste-toodete müügikoht. Peamine teenus on mulgi pärandkultuuri tutvustamine läbi atraktiivse arhitektuuri ja ekspositsiooni. Keskus annab kokkuvõtte ja tutvustuse mulkidest, mulgi värgist ja Mulgimaast, tõstab huvi ja austust mulgi kultuuri vastu, võimaldab mulkidel uhkust tunda mulgiks olemise üle ning ühtlasi loob mulkidele autentse kokkusaamise koha, kuhu kutsuda „koju tulema“ ka võõrsil elavaid mulke. Mulgi Elamuskeskus avatakse kevadel 2023.
Mulgi Elamuskeskuse kontseptsioon: Sille Roomets, Maido Ruusmann, Kaja Allilender, Valdur Mikita, Andres Rõigas, Mihkel Laan, Reigo Ahven. Projekteerijad: Tanel Teder, Helen Rebane, Kaie Kuldkepp, Elo-Liina Kaivo (NÜÜD Arhitektid OÜ). Ehituse peatöövõtja: Ehitustrust OÜ.
Mirko Ojakivi
pisi|Mirko Ojakivi 2021. aasta Arvamusfestivalil pisi|Mirko Ojakivi 2018. aastal Mirko Ojakivi (sündinud 23. veebruaril 1981) on ajakirjanik ja saatejuht.
Praegu on ta vastutav toimetaja Eesti Rahvusringhäälingus ning juhib saateid "Uudis+", "Reporteritund", "Stuudios on peaminister" ja "Rahva teenrid" raadiokanalis Vikerraadio.
Töövälist
2012. aastal osales Mirko Ojakivi Riigikohtu kaasuskonkursi žüriis.
On juhtinud mitmeid vestlusringe Arvamusfestivalil.
Osalenud Tartu ülikooli ühiskonnateaduste instituudi vastuvõtuvestluste komisjonides.
Taive Särg
Taive Särg (neiupõlvenimega Viiding; sündinud 17. jaanuaril 1962) on eesti folklorist ja etnomusikoloog.
Mirko Ojakivi
Tunnustus
2022 – Aasta parim intervjueerija (Eesti filmi- ja teleauhinnad)
Taive Särg
2005. aastal kaitses Särg Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Eesti keele prosoodia ning teksti ja viisi seosed regilaulus".
Ta töötab 2000. aastast Eesti Kirjandusmuuseumi Eesti Rahvaluule Arhiivis, kus algul oli teadur ja 2005. aastast on vanemteadur.
Tema ema oli kirjanik Ine Viiding ja isa luuletaja Bernhard Viiding.
Südamediastol
Südamediastol on ajavahemik, mil süda on lõdvestunud ja laienenud (paisunud).
Diastoolne rõhk on konkreetselt minimaalne arteriaalne rõhk südame vatsakeste lõdvestumise ja laienemise ajal. Diastool on aeg, mil vatsakesed täituvad verega.
Vererõhu näidul on diastoolne rõhk tavaliselt teine registreeritud arv. Näiteks vererõhu korral 120/80 ("120 üle 80") on diastoolne rõhk 80. "80" all mõeldakse 80 mm Hg (millimeetrit elavhõbedat).
Hüperreaalsus
pisi|[[Umberto Eco|Eco näitlikustas Disneylandi, mille keskne atraktsioon meenutab juba niigi historisistlikult toretsevat Neuschwansteini lossi]] Hüperreaalsus tähendab semiootikas ja postmodernismis võimetust eristada teadvuses tegelikkust hoopiski tegelikkuse simulatsioonist. Hüperreaalsust nähakse seisundina, mida esineb eriti tihti tehnoloogiliselt arenenud postmodernsetes ühiskondades, kui reaalsus ja fiktsioon segunevad sujuvalt kokku üheseks tajuks. Nii ei ole selget vahet, kus üks lõpeb ja teine algab. Meelepete võimaldab füüsilisel reaalsusel seguneda virtuaalreaalsusega (VR) ja inimese intelligentsusel seguneda tehisintellektiga (AI).
Sel teemal kuuluvad tuntumate teoreetikute hulka Jean Baudrillard, Albert Borgmann, Daniel J. Boorstin, Neil Postman ja Umberto Eco.
Šķērsteni
Šķērsteni on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonna Ķeipene vallas.
Küla asub valla idaosas Plauži järve kaldal. Šķērsteni jääb Riiast 77 kilomeetri kaugusele. Külla jääb Plauži bussipeatus.
Nvidia Optimus
Nvidia Optimus on Nvidia poolt arendatud optimeerimistehnoloogia, mis lülitab graafikaprotsessori automaatselt välja, kui seda vaja ei lähe, ja sisse, kui on vaja suuremat jõudlust. Graafikaprotsessori väljalülitamisel kasutatakse integreeritud graafikaprotsessorit, mis kasutab vähem voolu, aga on väiksema jõudusega. Sellega saab suurendada sülearvuti aku kestust vähenõudliku kasutamise ajal.
Ajalugu
Kõige esimene versioon valitavast graafikaprotsessorist töötas BIOSi tasemel – arvuti käivitamisel sai valida graafikaprotsessori, kuid graafikaprotsessori vahetamiseks pidi arvuti taaskäivitama. 2007. aastal esitles Nvidia tehnoloogiat, mis võimaldas vahetada graafikakaarti arvuti töötamise ajal. Kuigi see teeb graafikaprotsessorite vahel lülitamise lihtsamaks, kulus selleks 5–10 sekundit. See ja teised tüütud tegurid (näiteks programmid blokeerisid graafikaprotsessori vahetamist ja ekraan vilkus graafikaprotsessorite vahetamisel) ei teinud seda lahendust populaarseks.
Tarkvara
Suunamise kiht jälgib riistvara ja draiveri vahelist suhtlust, otsides käske, mille puhul välise graafikaprotsessori kasutamine parandaks programmi jõudlust. Käsu leidmisel lülitatakse graafikakaart sisse (kui see juba ei ole) ning vastavad käsud suunatakse graafikakaardile töötlemiseks. Näiteks otsitakse: