cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lümfotsütoos
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Lymphocytosis seisuga 26.02.2014.
Viro tsässon
Tsässona asukohta tähistab Viro kivirist. Tsässonas asunud kivirist pärineb Vilemon Talomehe arvates Petseri kloostri asutamise aegadest (15.–16. sajand). Ristil on kirjad, mis pole loetavad. Risti mõõtmed on: kõrgus 1,3 m, laius 0,92 m ja paksus 0,3 m.
Risti kohal asunud tsässon oli Hilläkeste, Palandõ ja Viro küla Issanda Muutmise pühale (setu keeles paasapäiv, 6. august) pühendatud tsässon (ka Palandõ tsässon). Veel 1994. aastal olid hoone seinad püsti, aga katus juba sisse langenud. 2000. aasta kevadel koristas Priit Laanoja lagunenud tsässona palgid ning kohale jäi ainult tsässonas olnud kivirist.
Kreutzwaldi memoriaalmuuseumi ekspeditsiooni andmetel oli tsässon nelinurkse põhiplaaniga rõhtpalkehitis. Palgid olid kirvega tahutud ning põrand oli kirvega tahutud poolpalkidest. Katus oli laastukatus ning katusel oli rist. 1974. aastaks oli säilinud ainult ikooniruum, eeskoda oli varematel aegadel maha lõhutud. Tsässona mõõdud olid: pikkus 3,6 m, laius 3,4 m ja kõrgus 2,85 m.
Eestimaa au ja uhkuse orden
Eestimaa au ja uhkuse orden on Barclay de Tolly Sõprade Klubi igal aastal välja antav teenetemärk (orden). Ordenit antakse aastast 2016. Ordenit antakse inimesele, kes on Eestile rahvusvahelist au ja uhkust toonud.
Wake'i maakond
pisi|Asend Põhja-Carolina osariigis pisi|[[Fallsi järv]] Wake'i maakond (Wake County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna pindala on 2220 km², millest 65 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 900 993. Aastal 2000 oli elanike arv 627 846.
Wake'i maakond on elanike arvult Põhja-Carolina teine maakond.
Ajalugu
Wake'i maakond moodustati 4. juunil 1771. aastal Cumberlandi, Johnstoni ja Orange'i maakonna osadest.
École normale supérieure de Cachan
École normale supérieure de Cachan (ENS Cachan) on Prantsusmaa kõrgkool. See on riigi üks prestiižsemaid.
Kool asub Cachanis ja on asutatud 1912. aastal.
ROSAT
ROSAT ehk Röntgensatelliit oli saksa kosmoseobservatoorium, mis viidi orbiidile 1. juunil 1990. Orbiidi esialgne kõrgus oli 580 km ja kaldenurk 53°, satelliit kaalus 2400 kg. Röntgenteleskoobi elueaks kavandati 18 kuud, aga see töötas üle 8 aasta ning mõõtmised peatusid 12. veebruaril 1999. Atmosfääris pidurdumise tõttu kukkus ROSAT kuskile Kagu-Aasiasse 22. oktoobril 2011.
ROSAT-i seadmete rivist väljamineku põhjuseks peetakse Venemaalt lähtunud küberrünnakut NASA Goddardi keskuse Astrofüüsikakeskusele, kust juhiti satelliiti. Vead satelliidi orientatsioonis põhjustasid seadmete ülekuumenemise ja riknemise.
Trosna rajoon
Trosna rajoon (vene keeles Троснянский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Trosna küla.
Rajoon piirneb põhjas Kromõ rajooniga, idas Glazunovka rajooniga, lõunas ja läänes Kurski oblastiga ning loodes Dmitrovski rajooniga.
Rajooni pindala on 769,7 km². Elanike arv oli 2012. aastal 9998, 2009. aastal 11 509 ja 2002. aastal 12 453.
Trosna rajoonis on 96 asulat, mis kuuluvad kaheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Svapa.
Kaspars Gerhards
Kaspars Gerhards (sündinud 7. veebruaril 1969 Jelgavas) on läti ökonomist ja poliitik (kuuludes erakonda Isamaale ja Vabadusele/LNNK). Alates 23. jaanuarist 2019 kuni 14. detsembrini 2022 oli ta põllumajandusminister Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses.
Ta lõpetas aastal 1993 Läti Ülikooli majandusteaduskonna. Akadeemiliselt kuulub ta Korporatsiooni Lettonia.
20. detsembrist 2007 kuni 12. märtsini 2009 oli ta Läti majandusministriks (Ivars Godmanise valitsuses). 12. märtsist 2009 kuni 3. novembrini 2010 oli ta Läti transpordiministriks (Valdis Dombrovskise esimeses valitsuses). 5. novembril 2014 sai ta Läti keskkonnaministriks (Laimdota Straujuma teises valitsuses).
Gustav Sergo & Ko
Gustav Sergo & Ko (ka G. Sergo & Ko) oli Eesti reeder, mis tegeles eelkõige reisilaevandusega.
Ühingu peaosanik ja direktor oli Gustav Sergo koos Rudolf Sergo (1897–1942), Bernhard Sergo (1911–1963) ja Mihkel Sergoga (1878–1954). Laevakompanii põhialuse moodustas Sergode suguselts eesotsas Johannes Sergo poja Gustaviga, peale selle kuulusid kompaniisse viimase kaks venda Rudolf ja Mihkel Sergod ning Hans Sergo poeg Bernhard Sergo. Kompaniis olid osanikud veel Hiiumaa mees Johannes Koor, Ulrich Alguist Noarootsist ja Haapsalu mehed Aleksander Läntsi, Erich Wast ja Johannes Tammekänd.
1925. aastal ostis ühing Gustav Sergo & Ko esimese laeva - 8000-tonnise aurulaeva „Vendlus", mis aga varsti uppus . 1927. aastal osteti juba 600-tonnine aurik „Valve", millega aeti äri 1929. aastani, kuni laev maha müüdi. 1930. aastal ostis ühing Taanist 2 väikest jääklassiga aurikut (Gustav ja Rudolf), mis hakkasid sõitma Väinamerel. 1930. aasta novembris alustas aurik Gustav Rohuküla–Heltermaa laevaliinil. ja aurik Rudolf Virtsu ja Kuivastu liinil.
Tegevusloa sai laevakompanii Veeteede Valitsuselt. Ühingul oli mandril kolm töötajat.
Aurik Rudolf hakkas sõitma Virtsu–Kuivastu laevaliinil, mille piletihind oli 60 senti. 1933. aastal langetas ühing Virtsu–Kuivastu laevaliini piletihinda 30 sendile. Aurikule Rudolfi pileti ostnu sai kapten Mihkeli loal kruusi õlut tasuta. Konkurentsi tõttu müüs Balti Päästeselts ühingule laeva Polaris. Ühing ristis laeva Viireks ks. Pärast laeva ostu tõstis ühing Virtsu-Kuivastu liini hinna 75 sendile ning lõpetati tasuta õlle pakkumine.
1936. aastaks oli ühingul 5 liini- ja 2 tramplaeva. 1936. aastal osteti juurde reisiaurikud Kumari ja Ruhno, mis suvekuudeks pandi liinile Stockholm-Haapsalu-Pärnu-Riia. 1938. aastal sõitis Ruhno Tallinn-Kopenhaageni laevaliinil, Kumari aga Narva-Kotka laevaliinil.
Enne 1940. aastat kuulus ühingule 16 laeva. : Abruka, Aegna, Gustav, Hiiula, Juku, Kessu, Rudolf, Ruhno, Sõmeri, Vaindlo, Vilsandi, Viire, Vohi, Priidik. 1940. aastal ühing natsionaliseeriti. Pärast II maailmasõda tegutses ühing veel mõnda aega Rootsis kaubaveonduses.
Salvimise sakrament
Salvimine on üks õigeusu kiriku sakramentidest, mille käigus salvitakse koguduse liige püha mürriga Püha Vaimu nimel. Salvimise kaudu antakse Püha Vaimu armuand, mis aitab kaasa kasvamisele ja kinnitumisele vaimulikus elus. Salvimist võidakse toimetada koos ristimisega või eraldi juhul, kui koguduse liikmeks saaja on varem ristitud mõnes muus kirikus. Salvimise sakrament pole sama mis haigete õlitamine.
Kirjeldus
Salvimise sakramendis teeb preester püha mürri sisse kastetud pintsliga ristimärgi salvitava otsaette, silmadele, ninale, kõrvadele, suule, rinnale, kätele ja jalgadele. Iga ristimärgi juures ütleb ta: "Püha Vaimu anni pitser" ja salvitav (või ristivanem tema eest) kinnitab: "Aamen".
Salvimise sakrament toimetatakse tavaliselt kohe pärast ristimist. Need moodustavad selliselt koos ühe terviku. Neil on isegi ühine epistli- ja evangeeliumitekst. Enne neid piiblilugemisi käib uus kirikuliige koos ristivanema ja preestriga kolm korda ümber ristimislaua. Ristitaval ja ristivanemal on käes põlev küünal, preestril käsirist. Samal ajal lauldakse: "Kõik kes teie olete Kristuse sisse ristitud, olete ka ennast Kristusega ehtinud. Halleluuja!"
Täiskasvanud inimene, keda on varem mõnes teises kirikus ristitud, käib õigeusu vastu võtmisel piiskopi või preestri juures pihil ning seejärel ta salvitakse õigeusu koguduse liikmeks. Temagi saab endale ristivanema, kuid vastutus oma elu eest koguduseliikmena on täiskasvanul endal, ristivanema ülesanne on toetada ja eelkõige palvetada ristilapse eest.
Tähendus
Sõnad "Püha Vaimu anni pitser" põhinevad Pauluse sõnadel: "Kes meid ühes teiega kinnitab Kristusesse ja kes meid on võidnud, see on Jumal, kes meid ka on kinnitanud pitseriga ja on andnud Vaimu pandi meie südamesse (Pauluse teine kiri korintlastele, 1:21-22).
Ajaloost
Kristuse õpetuse järgi peab inimene pääsemiseks "sündima veest ja Vaimust" (Johannese 3:5). Jüngrid said nelipühi päeval Püha Vaimu anni ja vahendasid ristitavatele inimestele sedasama armu käte pealepanemisega (Apostlite teod 8:14-17). Samamoodi annavad piiskopid kui apostlite töö jätkajad edasi Püha Vaimu armu.
Kui kristaste ja koguduste arv kasvas aja jooksul, osutus piiskoppidel keeruliseks isiklikult toimetada käte pealepanemist kõigile ristitavatele, seepärast hakati kasutama piiskoppide poolt pühitsetud mürri, mis on tunnistuseks Püha Vaimu armu jagamisest.
Püha mürri valmistatakse paljudest erilistest lõhnataimedest; nimetus mürr tuleneb kreekakeelsest sõnast myrias 'kümme tuhat' või määratul hulgal. Piiskopid valmistavad mürri teatud aastatel ja alati Suurel Neljapäeval. Igal autokefaalsel kirikul on õigus valmistada mürri, kuid enamus neist saab mürri emakirikust e patriarhaadist. See on sümboolseks tunnistuseks Kiriku ühtsusest: ühe ja sama mürriga salvitakse kõik Kiriku liikmeks saajad.
Siiski, käte pealepanemise traditsioon kehtib tänaseni vaimulikuks pühitsemise sakramendis.
Roomakatoliku ja luteri kirik on säilitanud käte pealepanemise traditsiooni – konfirmatsiooni – ka ristitavate puhul.
Nógrádi komitaat
Nógrádi komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari põhjaosas. Piirneb põhjas Slovakkiaga.
Suuremad jõed on Ipoly, Zagyva ja Galga.
Komitaadi halduskeskus on Salgótarján, teised suuremad linnad on Balassagyarmat, Bátonyterenye ja Pásztó.
Komitaadis on kuus ringkonda, mis jagunevad 131 vallaks.
Välislingid
🇭🇺
Curaçao jalgpallikoondis
Curaçao jalgpallikoondis on Curaçao rahvuskoondis jalgpallis, mis esindab Curaçaod alates 2011. aastast. Seda haldab Curaçao jalgpalliliit, mis on 1921. aastal asutatud Hollandi Antillide jalgpalliliidu õigusjärglane.
Curaçao koondis on Põhja- ja Kesk-Ameerika jalgpalliliidu CONCACAF liige, kuuludes Kariibi jalgpalliliitu.
Paolo Soleri
pisi|Majad [[Arcosantis]] Paolo Soleri (21. juuni 1919 Torino – 9. aprill 2013 Paradise Valley) oli itaalia arhitekt, skulptor ja keraamik.
Paolo Soleri perekond põgenes 1933. aastal fašismi eest Prantsusmaale Grenoble'isse. Hiljem pöörduti kodumaale tagasi.
Õpingud ja karjääri algus
1950. aastal pöördus Soleri Itaaliasse tagasi ja sai tellimuse projekteerida Napoli lähedale Vietrisse Solimene keraamikatehas. Tehas on küll praeguseks suletud ja arvatud Itaalia arhitektuurimälestiste hulka, kuid tänu sellele õppis ta keraamikat lähemalt tundma ja asus hiljem ka ise sellega tegelema. Tema valmistatud keraamilised ja pronksist tuulekellad said hiljem väga tuntuks ning nende abil teenis ta 40 aasta jooksul raha oma projektide teostamiseks.
Tegevus Ameerika Ühendriikides
Paolo Soleri pidas muu hulgas loenguid Arizona osariigi ülikoolis. Ta oli Lindisfarne'i ühingu liige.
Washington Corcorani muuseumi 1970. aastal korraldatud näitus "The Architectural Visions of Paolo Soleri" äratas elavat tähelepanu. Näitus käis ka ringreisil mööda USAd ja Kanadat.
Paolo Soleri oli üks peaesinejaid ÜRO 1976. aastal Vancouveris peetud linnaplaneerimise konverentsil "UN Habitat I".
Tema tuntumate tööde hulgas on kuppelmaja Cave Creekis, Glendale'i kolledžiteater, Arizona ülikooli meditsiinikolledži kabel, Scottsdale'i jalakäijate sild.
Ta oli mitmes vallas aktiivne veel 92-aastaseltki.
Soleri kodumaja ja ateljee Cosanti Arizonas on avatud külastajatele. See on nimetatud Arizona kultuurimälestiseks.
Arcosanti
Soleri sai tuntuks eelkõige Arcosanti linna rajamisega. 1970. aastal hakati Arizona kõrbe umbes 110 km Phoenixist põhja pool rajama uut eksperimentaalset linna, mille ehitamine ikka veel kestab. Soleri püüdis rakendada ökoloogiliselt jätkusuutlikke arhitektuurivõtteid ja töötas välja arhitektuuri ja ökoloogiat ühendava arkoloogia. Sellest lähtudes asutigi uut linna ehitama. Linn planeeriti 5000 elanikule. Eesmärk oli ehitada võimalikult tihedalt, et säilitada kogukond ja lähedane kontakt inimeste vahel; pakkuda samaaegselt ligipääsu nii linnalikule infrastruktuurile kui ka metsikule loodusele, ja teha seda võimalikult vähe keskkonda koormaval viisil. Ehitusel on rohkem kui 40 aasta jooksul osalenud üle 6000 inimese. Asulas elab 50–150 inimest ning sellest on saanud eelkõige koolituskeskus ja turismiatraktsioon. Esialgu kavandatust on valminud vaid murdosa.
Arcosantis korraldatakse koolitusi, kus tutvustatakse Soleri linnaplaneerimise põhimõtteid ning õpetatakse muu hulgas mitmesuguseid põlluharimis- ja ehitusvõtteid. Paolo Soleri kasutas väga palju pinnasevalu, mille puhul valatakse betoon pinnasematerjalidest kujundatud vormi.
Santa Fe amfiteater
1966. aastal hakkas Soleri ehitama amfiteatrit Santa Fe indiaanlaste kooli juurde. Teatris korraldati üritusi aga väga harva ja selle ülalpidamine oli kallis. Et amfiteater kuulus indiaani hõimudele, ei saanud seda ka mälestisena kaitse alla võtta. Rahva protestidest hoolimata otsustas kool 2010. aastal amfiteatri lammutada.
Tunnustus
Paolo Soleri nimetati mitme ülikooli audoktoriks. Ta pälvis 1963. aastal AIA kuldmedali, 1981. aastal Bulgaaria rahvusvahelise arhitektuuriakadeemia biennaali kuldmedali, 1984. aastal Pariisi arhitektuuriakadeemia hõbemedali, 1996. aastal Briti Arhitektide Kuningliku Instituudi auliikme nimetuse, 2000. aastal Veneetsia arhitektuuribiennaali elutööauhinna, 2006. aastal Cooperi-Hewitti disainiauhinna elutöö eest.
Mälestuse jäädvustamine
2013. aastal valmis Paolo Soleri elu kajastav film "The Vision of Paolo Soleri: Prophet in the Desert" (režissöör Lisa Scafuro).
Castlerock
Castlerock on küla Põhja-Iirimaal Londonderry krahvkonnas. Selle lähistel suubub Banni jõgi Põhja-Atlandi ookeanisse. pisi|vasakul|Castlerocki lähedane [[Mussendeni tempel]]
2011. aastal elas seal 1287 inimest.
UNESCO maailmapärand Singapuris
Singapuri alal on UNESCO maailmapärandi nimistus üks objekt ja ootenimistus ka üks objekt.
Nimistusse on kantud:
Ootenimistus on üks objektː
Võhma külanõukogu (Kingissepa rajoon)
Võhma külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.
Võhma külanõukogu moodustati 1945 septembris Saaremaal Mustjala vallas. Külanõukogu keskus asus Võhma külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Võhma külanõukogu 1950 septembris Kingissepa rajooni koosseisu.
1954. aasta seisuga tegutsesid külanõukogus "Kingissepa" ja "Ühinenud Ranna" kolhoos.
1960 septembris Võhma külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Mustjala külanõukogu koosseisu.
Detektoristi Leiud
Detektoristi Leiud on Eestis ilmuv ajakiri, mille artiklites leiavad käsitlemist otsingud metallidetektoriga ja mitmesuguste metallesemete ajalugu. Samuti on kirjutisi detektoristide kaevamisüritustest. Artiklite autorid on detektoristid, arheoloogid ja ajaloolased.
Ajakiri ilmub alates 2016. aastast. Ajakirja väljaandja ja peatoimetaja on Toomas Pranstibel.
Välislingid
https://detektoristileiud.ee/
Bassevelde
Bassevelde on hollandikeelne osavald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Assenede vallas.
Kuni 1976. aastani oli Bassevelde omaette vald.
Võhma külanõukogu (Rakvere rajoon)
Võhma külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Vihula külanõukoguga.
Trapezundi keisririik
Trapezundi Keisririik oli aastatel 1204–1461 Väike-Aasia kirdeosas, Musta mere  lõunarannikul ja Krimmi poolsaare lõunarannikul asunud riik, pealinn Trapezund (nüüd Trabzon).
Trapezundi keisririigi rajasid Gruusia kuninganna Tamari abiga Bütsantsi endise keisri Andronikos I Komnenose pojapojad pärast Konstantinoopoli ristisõdijate kätte langemise ajal, 1204. pisi|vasakul|Bütsantsi järglasriigid 1204: [[Balkanil Epeirose despootkond, Väike-Aasias Nikaia keisririik ja Väike-Aasia kirdeosas, Trapezundi keisririik]] pisi|vasakul|Trapezundi keisririik ja [[Gruusia kuningriik kuninganna Tamari valitsemisajal (1184–1213)]] pisi|vasakul|Trapezundi keisririik, 1400
1461. aastal vallutas riigi Osmanite riigi sultan Mehmet II.
Kasli
Kasli (vene keeles Касли) on linn Venemaal Tšeljabinski oblastis, Kasli rajooni halduskeskus. Kasli asub Irtjaši, Bolšije Kasli, Malõje Kasli ja Kiretõ järvede vahel, Tšeljabinskist ligikaudu 89 km põhjaloodes.
Kasli asutati 1747. aastal seoses malmisulatus- ja rauatootmitehase ehitamisega. Kasli sai aleviks 1932. aastal ja linnaks 1944. aastal.
Linnas on traditsiooniliselt valmistatud malmist kujukesi.
Micheldorf
222px|left|thumb|Micheldorfi kihelkonnakirik Laemaaling - peaingel Miikael
Micheldorf (sloveeni: Mihaelova vas) on vald Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1074. aasta dokumendis. Valla osad on Micheldorf ja Lorenzenberg. Micheldorfis on ka Hirti küla, kus asub Hirti õlletehas.
Molekulaarne ökoloogia
Molekulaarne ökoloogia on üks evolutsioonibioloogia suundi, mis kasutab traditsiooniliste ökoloogia alaste küsimuste (üldine liikide uurimine, bioloogilise mitmekesisusega (elurikkusega) seotud küsimused, liikide ja nende loodusliku asuala suhted, mitmed käitumisökoloogia alased küsimused) lahendamisel molekulaarse populatsioonigeneetika, molekulaarse fülogeneesi ja ka genoomika meetodeid.
Molekulaarne ökoloogia on põhimõtteliselt sünonüümne Theodosius Dobzhansky, E. B. Fordi, Godfrey M. Hewitti ja teiste uurijate algatatud ökoloogilise geneetika suunaga.
Aaron Swartz
pisi|Aaron Swartz Creative Commonsi üritusel (2008) Aaron H Swartz (8. november 1986 – 11. jaanuar 2013) oli Ameerika Ühendriikide programmeerija, kirjanik, arhivaar, poliitiline organisaator ja Interneti-aktivist.
Juba noorena osales ta RSS-i uudisevoogude standardi väljatöötamisel. Samuti oli ta üks Redditi portaali loojaid. Ta aitas peatada 2012. aastal SOPA eelnõu ja osales muudes poliitilistes algatuses. Swartz oli aktiivne Vikipeedia kaastööline ning kandideeris 2006. aastal ka Wikimedia Sihtasutuse juhatusse, kuid ei osutunud valituks.
Swartzi surnukeha leiti 11. jaanuaril 2013 tema korterist New Yorgis Brooklyni linnaosas, kus ta oli ennast üles poonud. Ta perekond ja sõbrad pidasid 2007. aastast saadik depressioonis viibimist tunnistanud Swartzi surmas kaasvastutavaks riikliku süüdistaja bürood, kuulsat Massachusettsi Tehnoloogiainstituuti (MIT) ja JSTORi digiraamatukogu.
JSTORi intsident
Swartz laadis MIT võrguühendust kasutades JSTOR-i teadusartiklite andmebaasist ebaseaduslikult alla umbes neli miljonit artiklit, mida ta arvatavalt plaanis P2P-võrgustikes levitada. Selle eest soovis prokurör talle rohkem kui 30-aastast vangistust ning nõuda ka välja miljoni dollari suuruse kahjutasu. Swartz oli juba 2008. aastal põhjendanud manifesti vormis oma kompromissituid arusaamu avatud juurdepääsu kohta ning oli 2009. aastal uurimise all, kuna laadis koordineeritud aktsiooni käigus ebaseaduslikult alla massiliselt tasu eest avaldatavaid kohtudokumente, et neid seejärel tasuta avaldada. Toona süüdistust ei esitatud.
Lindi mõis
Lindi mõis oli mitme Eesti mõisa nimi:
Vastenjaure
Vastenjaure (Lule saami keeles Vásstenjávrre ) on järv Rootsis Norrbotteni läänis Jokkmoki vallas Norra piiri ääres.
Vastenjaure on Padjelanta rahvuspargi suuruselt teine järv Virihaure järel; selle pindala on 89 km², keskmine sügavus 33,2 m, suurim sügavus 134 m (Rootsi kaheksas), ruumala 2,97 km³. Veetaseme kõrgus merepinnast on 547 m.
Sissevool lühikese kärestiku kaudu Virihaurest, muudest sissevoolavatest jõgedest on olulisim Sareki mägedest tulev Låddejåkkå. Väljavool Vuojatädno jõe kaudu Akkajauresse. Vastenjaure koos temasse suubuvate jõgedega kuulub Luleälveni valgalasse.
Oktoober 2020
Oktoober 2020, kroonika
2020. aasta oktoober algas neljapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast laupäeval.
Oleksi Almaziv
Oleksi Almaziv (ukraina keeles Олексій Дмитрович Алмазів) oli Ukraina sõjaväelane.
Maarja Merivoo-Parro
Maarja Merivoo-Parro (sündinud 25. märtsil 1986 Tallinnas) on eesti ajaloolane ja ajakirjanik.
Aleksander Pallo
Aleksander Pallo (12. märts 1890 Jevpatoria maakond, Tauria kubermang, Krimm – 13. juuni 1958 Stockholm) oli eesti diplomaat.
Maarja Merivoo-Parro
Ta on tegelenud performance-kunsti, moderntantsu ja muusikaga nii instrumentalisti kui ka vokalistina. Ekke Vasli 2009. aasta filmis "Kalevipoeg" mängis ta Tiit Ojasoo Kalevipoja kõrval Saarepiigat ning episoodiliselt on teda olnud näha ka vend Rasmus Merivoo filmides.
Aleksander Pallo
Ta õppis aastail 1910–1914 ja 1922–1924 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Maarja Merivoo-Parro
Maarja Merivoo-Parro kutsus 2016. aastal ellu Raadio 2 iga-aastase bändisärgipäeva ning on kuulunud lauluvõistluste "Eesti laul" ja "Laulukarusselli" žüriisse.
Isiklikku
Tema vend on Rasmus Merivoo.
Aleksander Pallo
1922. aastast töötas Välisministeeriumis, oli Välisministeeriumi informatsioonibüroo juhataja ning erinevatel perioodidel Moskva saatkonna pressiatašee, Helsingi saatkonna sekretär-konsul ja Pariisi saatkonna nõunik.
Ashe'i maakond
pisi|Asend Põhja-Carolina osariigis pisi|Vaade maakonnale Ashe'i maakond (Ashe County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Aleksander Pallo
1941. aastal läks Pariisist Soome, oli Soome raadio eesti- ja venekeelsete saadete toimetaja. 1943 mais astus Soome armeesse, teenis Peastaabi luureosakonnas.
Ashe'i maakond
Maakonna halduskeskus on Jefferson.
Maakonna pindala on 1106 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 27 281. Aastal 2000 oli elanike arv 24 384.
Ajalugu
Ashe'i maakond moodustati 1799. aastal Wilkesi maakonna osast. Maakond on saanud nime üheksanda Põhja-Carolina kuberneri Samuel Ashe'i järgi.
Aleksander Pallo
Ta oli üks Eesti Rahvusfondi asutajaid, Eesti Rahvusnõukogu väliskomisjoni liige.
Wizna
Wizna on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Łomża maakonnas, Wizna valla halduskeskus. Wizna asub Łomżast umbes 22 km idas.
Wiznat on esmamainitud 1113. aastal. Wizna sai linnaõigused 1435. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal.
Wizna lähedal toimus 1939. aasta 7.–10. septembrini Saksa ja Poola vägede vahel Wizna lahing.
Abdusamet Yigit
Abdusamet Yigit (õieti Abdussamet Yigit; sündinud 13. märtsil 1978) on Norras elav kurdi kirjanik.
Ta on sündinud Põhja-Kurdistani Nisebini provintsi Xirabê Sosina külas. Ta on õppinud ajalugu ja filosoofiat ning on kirjutanud mitu raamatut kurdi eepiline. Ta kirjutab kurdi Kurmanji murdes. Tema raamatud, mida Feqiye Teyran ja Shah Maran, koos kirjelduse kurdi kultuuri, ajalugu, religiooni, traditsioonide ja mütoloogia, on oluline, et tänapäeva kurdi kultuuri.
Cullmani maakond
Cullmani maakond (Cullman County) on maakond Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1877. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 80 406.
Allergiline riniit
Allergiline riniit ehk allergiline nohu (ka J30; rhinitis allergica) on osadel loomadel (sh inimestel) esineda võiv ninalimaskesta allergiline põletik, ägeda mitteinfektsioosse riniidi vorm, mis liigitatakse hingamisteede põletike hulka.
Humaanmeditsiinis
Allergiline riniit on ninatalitluse sümptomaatiline häire, mida põhjustab allergeenikontaktist vallandatud ja IgE vahendatud hüperreaktiivsusega kulgev limaskestapõletik.
Allergiline riniit on päriliku soodumusega mitmepõhjuseline haigus, mille kujunemisel on oluline osa ka keskkonnal.
Allergiline riniit on üle maailma sageli esinev haigus, mida esineb hinnanguliselt 5–25% rahvastikust.
Allergiline riniit on tavaliselt krooniline, kudedes esineb neil persisteeriv põletik hoolimata sellest, et periooditi haigussümptomeid ei ole. Sümptomid esinevadki neil teatud ajal aasta jooksul (hooajaline ehk sesoonne) või sõltumata aastaajast (aastaringne ehk perenniaalne). Raskemal juhul võib tekkida anafülaktiline reaktsioon.
Allergilise riniidi korral tekib allergeenide mõjul anafülaktiline reaktsioon (I tüüpi ülitundlikkus), põletikurakud (eosinofiilid, T-rakud, nuumrakud jne) tungivad limaskesta. Tekib rakuline reaktsioon, mille käigus aktiveeritakse eosinofiilid, T-rakud, nuum- ja epiteelirakud; nuumrakkudest ja basofiilidest vabaneb histamiini ning vallandub seroosne eksudatsioon.
Ninalimaskesta rakud ekspresseerivad liigselt tüümuse stromaalset lümfopoetiini.
Submukoossed limanäärmed suurenevad, tekib basaalmembraani hüaliinne paisumus ja limaskesta pinnale koguneb viskoosne lima.
Allergeenideks on sageli õietolmu, lestaliste ja koduloomade irdunud epiteelirakkude sissehingamine.
Kui allergilise riniidi vallandajaks on taimede õietolm, siis nimetatakse seda pollinoosiks.
Jaotused
Allergiline riniit jaotatakse sümptomite kestuse järgi:
Sümptomite raskuse ja mõju kaudu elukvaliteedile jaotatakse allergiline riniit raskusastmete järgi:
Diferentsiaaldiagnostika
Allergilise riniidi diagnoosi kinnitamiseks tuleks teha eristusdiagnoos, välistamaks mitmeid sarnase sümptomaatikaga kas anatoomilisi eripärasusi või haiguslikke seisundeid.
Vahtang Blagidze
Vahtang Blagidze (sündinud 23. juulil 1957) on gruusia rahvusest endise NSV Liidu maadleja.
Ta on olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister Kreeka-Rooma maadluses.
1980. aastal võitis Grand Prix of Germanyl esikoha.
1981. aastal tuli NSV Liidu meistriks.
Juhan Jaska
Juhan Jaska (29. juuni 1888 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti savi- ja tsemenditööstur.
Ta osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas.
Õppinud pottsepaametit Puiatus 1904–1907, tegi ta maal pottsepatööd. 1920. aastal kolis ta Viljandisse, kus töötas Schultsi ja Lutsu savitööstuses. 1922. aastal ehitas Juhan Jaska endale savi- ja 1923. aastal tsemenditööstuse ruumid ning asus iseseisvalt tegutsema, sai meistridiplomi Viljandi Tööoskusametilt.
Herzogenburg
Herzogenburg on linn Austrias Alam-Austria liidumaal Sankt Pölteni ringkonnas. Asub umbes 11 km Sankt Pöltenist põhja pool Traiseni jõe ääres.
1014 ürikutes mainitud asula sai linnaks alles 1927. aastal.
Linn on tuntud kui metallitöötluse keskus.
pisi|tühi|Herzogenburgi kesklinn
Acanthophis cryptamydros
Acanthophis cryptamydros on mürknastiklaste sugukonda, Acanthophis perekonda kuuluv maoliik.
Surmarästikute perekonda liigitatud madusid loetakse inimeste suhtes mürkmadudeks, ohtlik on ka nende 'jahipidamise taktika' 'sit and wait ('istu ja oota').
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Acanthophis cryptamydros seisuga 10.10.2015.
Neil Harbisson
pisi|Neil Harbisson Neil Harbisson (sündinud 27. juulil 1984 Matarós) on Hispaanias sündinud ja New Yorgis elav inglise-iiri päritolu kunstnik, kes esindab küborgismi.
Sihtasutus Kultuurileht
Sihtasutus Kultuurileht on Eesti sihtasutus, mis annab välja Eesti kultuuriajakirju ja -ajalehti. Sihtasutus loodi aastal 1999, praegusel kujul tegutseb aastast 2004, mil sellega ühinesid varem kirjastuse Perioodika alla kuulunud ajakirjad.
Tšiili katoliiklik ülikool
pisi|Vapp Tšiili katoliiklik ülikool (hispaania keeles Pontificia Universidad Católica de Chile) on eraülikool Tšiilis Santiagos; ühtlasi riigi üks vanimaid ülikoole.
Ülikool asutati 1888.
Ülikoolis õpib üle 28 000 üliõpilase (umbes 2015).
Laura Pählapuu
Ta on lõpetanud 2003. aastal Tallinna 21. Kooli ja 2006. aastal Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia erialal (juhendaja Lilja Blumenfeld). 2009. aastal sai magistrikraadi joonistamise erialal. Aastatel 2007–2008 täiendas end Pariisis.
Aastatel 2009–2019 töötas vabakunstnikuna, alates 2019. aastast on Eesti Draamateatri peakunstnik. Alates 2008 on olnud ka Eesti Kunstiakadeemia joonistamise õppetooli õppejõud.
Filmitööd
Dokumentaalfilmi "Jakob" (2007) režissöör, mängufilmi "Kinnunen" (2007) kunstnik
Dokumentaalfilmi "Vaino Vahingu päevaraamat" (2021) (rez. Rainer Sarnet) kunstnik
Isiklikku
Tema elukaaslane on filmirežissöör ja teatrilavastaja Rainer Sarnet.
30. ekspeditsioon
30. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 30. alaline meeskond.
30. ekspeditsiooni esimesed kolm liiget saabusid jaama 16. novembril 2011 ja ekspeditsioon algas 21. novembril. Ekspeditsiooni ülejäänud kolm liiget saabusid jaama 23. detsembril.
30. ekspeditsiooni ajal vaadeldi jaamast ka Lovejoy komeeti, mis jõudis periheeli 16. detsembril 2011. Komeedi tiirlemisperiood on u. 622 aastat ning selle järgmine periheel on 2633. aastal.
Ekspeditsioon lõppes 27. aprillil 2012.
Nagļi
Nagļi (latgali Nagli) on küla (vidējciems) Lätis Rēzekne piirkonnas, Nagļi valla halduskeskus.
Küla asub valla lõunaosas merepinnast 95 meetri kõrgusel Malta jõe kaldal. Nagļi jääb piirkonna keskusest Rēzeknest 41 ja Riiast 215 kilomeetri kaugusele. Külas on kalakasvatus, selle lähistele on rajatud hüdroelektrijaam. Asulas on rahvamaja, postkontor, raamatukogu.
Roberts Kļaviņš
pisi|Roberts Kļaviņš Roberts Kļaviņš (10. november 1885 Liivimaa kubermang – 16. oktoober 1941 Kommunarka, Moskva oblast) oli Vene (alampolkovnik), Läti (kindral) ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kindralleitnant).
Nagļi
Aastal 2018 oli külas 304 elanikku, aastal 2020 aga 284 elanikku.
Roberts Kļaviņš
Ta lõpetas Cēsise linnakooli ja põllutöökooli. Aastatel 1903–1906 õppis ta Vilno Jalaväe Junkrukoolis. Seejärel suunati ta 180. Vindavi jalaväepolku. Aastal 1914 astus ta staabikapteni auastmes Nikolai Kindralstaabi Akadeemiasse, kuid kursust lõpetamata määrati ta oktoobris 1915 teenima 2. Riia kütipataljoni (hilisemasse polku). Aastal 1917 lõpetas ta kiirendatud kursused Nikolai Kindralstaabi Akadeemias.
Gabriel Kirillov
Gabriel Kirillov (vene keeles Гавриил Кириллович Кириллов; 15. veebruar 1891 Meremäe vald, Petserimaa – 2. mai 1973) oli Eesti fotograaf.
Ta õppis Pihkvas fotoateljees ja linna joonistuskoolis. Viimase lõpetanud, täiendas end Petrogradis keiserlike fotograafide, šveitslase Frederick Boassoni ja sakslase Fritz Eggleri juures ning lõpetas Petrogradi fototehnika instituudi fotokunstniku diplomiga.
Alates 1936. aastast käibele lastud Konstantin Pätsi näopildiga postmargid on valmistatud tema tehtud foto järgi.
"Pika tööpraktika kestel on G. Kirillov võitnud endale suure lugupidamise ja tunnustuse, mille mõjule pääsmiseks aitab suuresti kaasa ka ta vastutulelik iseloom, hääsüdamlik huumorimeel ja isiklik kunstimaitse, kuna ta töötab väsimatu innu ja suure vaimustusega, olles enda suhtes väga nõudlik ."
Ta on maetud Tailovo surnuaiale Petseri rajoonis.
Oosteeklo
Oosteeklo on hollandikeelne osavald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Assenede vallas.
Kuni 1976. aastani oli Oosteeklo omaette vald.
Dale'i maakond
Dale'i maakond (Dale County) on maakond Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis.
Maakonna halduskeskus on Ozark.
Ajalugu
Maakond moodustati 1824. aastal.
Michiru Nagatsu
Michiru Nagatsu (sündinud 31. augustil 1978 Niigatas, Jaapanis ) on jaapani teadusfilosoof, endine Tartu Ülikooli õppejõud.
Nagatsu on õppinud õigusteadust (BA) ja avalikku haldust (MA) Tokyo Ülikoolis ning filosoofiat Londoni Majanduskoolis (MSc), Exeteri Ülikoolis (PhD, väitekiri "Psychologizing Economic Man: Foundational Problems in Economics and Cognitive Science", juhendajad Francesco Guala ja John Dupré) ja Manchesteri Ülikoolis (järeldoktorantuur 2009–10). Ta on pidanud loenguid Tartu Ülikoolis, Tallinna Ülikoolis, Eesti Kunstiakadeemias ja Exeteri Ülikoolis ning on üks filosoofiaportaali Philpapers valdkonnatoimetajaist (sotsiaalteaduste filosoofia).
Nagatsu uurimistöö keskendub sotsiaalteaduste filosoofiale, eriti eksperimentaalse majandusteaduse metodoloogiale. Eesti filosoofia aastakonverentsil 2011. aastal esines ta ettekandega "Experimental Philosophy of Science and Scientiﬁc Pluralism".
Ärikeskus
305px|pisi|[[Varssavi keskne ärikeskus ehk śródmieście]] Ärikeskus (inglise keeles central business district ehk CBD), harvem centrum, on enamasti suurlinna kommerts- ja äripiirkond, kus asub arvukalt kontoripindasid. Tihti kõrghoonestatud linnakeskustel on head transpordiühendused ääre- ja eeslinnadega.
Eesti keeles võib sõna ärikeskus tähendada ka äri- ja büroohoonet.
Ärikeskuseid
Põhja-Ameerika suuruselt teisel linnal New Yorgil on välja kujunenud kolm suuremat ärikeskust: Lower Manhattan, Midtown Manhattan ja Downtown Brooklyn. Euroopa suuruselt teisel linnal Londonil on välja kujunenud kaks suuremat ärikeskust: City of London ja Canary Wharf.
Ilmar Öpik
Ilmar Öpik (17. juuni 1917 Tallinn – 29. juuli 2001 Tallinn) oli eesti energeetikateadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1967).
Haridus
Alghariduse omandas Ilmar Öpik kodus ning Tallinna praosti ja Jaani koguduse õpetaja Hans Kubu eragümnaasiumi algkoolis, keskhariduse Tallinna Linna Poeglaste Gümnaasiumis 1929–1931 ja lõpetas Tallinna Linna Gustav Adolfi Gümnaasiumi 1935 kuldmedaliga.
Õppis kahel semestril Tartu Ülikooli tehnikateaduskonnas 1935–1936, lõpetas Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskonnas mehaanikainseneri eriala 1940 (cum laude), oli ka TTÜ esimene aspirant 1941. Dotsent 1947; tehnikakandidaat 1953 (TPI, kinnitus 1954, "Lendtuhasadestiste paatumine põlevkivi-kukersiidi küttega agregaatide küttepindadel"); tehnikadoktor 1963 (Moskva Energeetikainstituut, "Влияние минеральной части сланцев на условия работы котлоагрегата"); professor 1963.
Teenistus
Ilmar Öpik töötas õpingute kõrval Franz Krulli Masinatehase konstrueerimisbüroos 1937–1941. Mobiliseeriti 1941, oli tööpataljonis Sverdlovski oblastis, seejärel töötas kohalike soojuselektrijaamade projekteerimisel ja ehitusel; osales Eesti põlevkivitööstuse taastamisel ja uue elektrijaama rajamisel 1944–1946. TPI mehaanilise tehnoloogia laboratooriumi ajutine abijõud 1940–1941; soojusenergeetika kateedri õppejõud tunnitasu alusel 1944–1945, dotsent 1946–1963, professor 1963–1968, kateedrijuhataja 1958–1968, professor kohakaasluse alusel 1969–1975; soojustehnika instituudi soojusjõuseadmete õppetooli emeriitprofessor 1997-2001.
Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valitud 1967. aastal, 1972 valitud akadeemikuks. Oli aastatel 1968–1977 akadeemia füüsika-, matemaatika- ja tehnikateaduste osakonna akadeemik-sekretär, 1987–1990 akadeemia informaatika ja tehnilise füüsika osakonna büroo liige; 1977–1987 Teaduste Akadeemia asepresident.
Teadustöö põhisuunad
Põlevkivi kasutamine, põlevkivienergeetika ja energiamajandus. Oli kütuse mineraalosa protsesside põletusseadmetes uuringute käsitluse suuna rajaja, Põlevkivikatelde loomine ja evitamine, tema teadustegevus selles valdkonnas saavutas rahvusvahelise tunnustuse ja leidis järgimist mitmetes uurimiskeskustes. Osales 1980ndail mereuurimisekspeditsioonidel.
Avaldas üle 150 teaduspublikatsiooni, sh raamatuid, monograafiaid (nt Põlevkivi mineraalosa mõju aurukatla käitamisel, 1962) ja arvukalt päevakajalisi artikleid. Ilmar Öpiku juhendamisel kaitsti 6 kandidaadiväitekirja. Esines Maailma Energeetikanõukogu konverentsidel (WEC);
Feridun Sinirlioğlu
Ta sündis aastal 1956 Göreles Giresuni provintsis. Ta on lõpetanud Ankara ülikooli rahvusvaheliste suhete alal Poliitiliste teaduste teaduskonnas. Ta sai magistrikraadi Boğaziçi Ülikoolist poliitteaduste ja rahvusvaheliste suhete alal Administratiivjuhtimise teaduskonnast.
Ilmar Öpik
Teaduskorralduslik tegevus
Eesti soojusenergeetikateaduse rajajaid, põlevkiviküttel töötavate aurukatelde konstruktsioonide loojaid ja nende evitajaid elektrijaamades; TPI tööstusliku soojusenergeetika laboratooriumi asutajaid ja teaduslik juhendaja 1960–1984; NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi teaduskraadide ja kutsete atesteerimise komisjoni liige; NSV Liidu Riiklike Preemiate Komitee liige teaduse ja tehnika alal; NSV Liidu kõrgkoolide ühisajakirja Энергетика toimetuskolleegiumi liige. TPI toimetiste soojusenergeetika sarja toimetaja 1966–1971; Eesti NSV Teaduste Akadeemia toimetiste sarja (füüsika, matemaatika) toimetuskolleegiumi liige 1967–1989; ENE peatoimetuse liige 1968–1978, 1985–1989; ajakirja Oil Shale asutaja (koos Agu Aarnaga) ja peatoimetaja 1984–1995, emeriitpeatoimetaja 1996–2001;Eesti Loodusuurijate Seltsi liige 1970–2001.
Vabariigi Valitsuse energiamajanduse ja majandusministeeriumi ekspert, energiamajanduse riikliku arengukava koostajaid 1991–2000. Tallinna Teadlaste Maja asutajaliige. Ilmar Öpik oli üliõpilasselts Liivika liige 1935.
Isiklikku
Ilmar Öpiku poeg oli keemik Andres Öpik, Tallinna Tehnikaülikooli professor, Eesti Teaduste Akadeemia liige. Ilmar Öpiku isa oli eesti majandustegelane ja pankur Paul Öpik.
Ilmar Öpik on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Lindi mõis (Audru)
Lindi mõis (saksa keeles Woldenhof) oli Audru mõisa kõrvalmõis Audru kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Pärnu linna.
Mõisast on teateid alates 16. sajandist.
Nanyangi tehnikaülikool
Nanyangi tehnikaülikool (inglise keeles Nanyang Technological University) on ülikool Singapuris Jurong Westi linnas; ühtlasi Aasia üks prestiižsemaid ülikoole.
Naised teaduses (tähtpäev)
Tähtpäeva Naised teaduses tähistamist alustati ÜRO eestvedamisel 2015. aastal, selle eesmärk on rõhutada naiste ja tüdrukute rolli teaduses, murda soostereotüüpe ning naisi rohkem teadusse tuua – näiteks Tartu Ülikoolis on 2021. aastal üliõpilastest kaks kolmandikku naissoost, kuid teadlaste seas on suhtarv pigem vastupidine.
Nanyangi tehnikaülikool
Ülikool asutati 1991.
Naised teaduses (tähtpäev)
Rahvusvaheliselt on päeva "Women and Girls in Science" tähistamise eestvedajad UNESCO ja ÜRO Soolise Võrdõiguslikkuse ja Naiste Õiguste Edendamise Agentuur.
Nanyangi tehnikaülikool
Ülikoolis õpib üle 33 000 üliõpilase.
Naised teaduses (tähtpäev)
11. veebruaril 2021. aastal peetakse Eestis esimest korda rahvusvahelist päeva "Naised teaduses", mille eestvedajad on Archemy uurimisrühm Tartu Ülikoolist ja Eesti Noorte Teaduste Akadeemia.
Paralepa (Haapsalu)
Paralepa on Haapsalu linnaosa, mis jääb Haapsalu lahe lõunarannikule. Paralepas on Paralepa rand, mis on tuntud sooja vee poolest. Paralepas asuvad ka Paralepa ja Pullapä mets ning Paralepa rändrahn.
Harilik kosmos
Harilik kosmos (Cosmos bipinnatus) on taimeliik korvõielised (Asteraceae) sugukonnas.
Taime looduslik levila on Põhja- ja Kesk-Ameerikas – Arizonas, Mehhikos ja Guatemalast Costa Ricani.
Harilikku kosmost kasvatatakse ilutaimena mitmel pool maailmas ja temast on aretatud mitmeid sorte. Ta on vastupidav lõikelill.
Eesti alpinismi traagilised sündmused
pisi|Mälestusplaat [[Lenini mäetipp|Lenini mäel hukkunutele. Eraldi lisatud plaat kolmele Eesti alpinistidele Foto: Jaan Künnap ]]
Eesti alpinismi traagilised sündmused on kronoloogiline ülevaade traagilistest sündmustest Eesti alpinismi ajaloos.
Mägironimine on väga kõrge riskitasemega ala. Mõned võimalikud ohud mägedes ja mägironimisel on: kivivaringud, jäävaringud, lumelaviinid, liustikulõhed, järsud kaljunõlvad/-seinad, järsud jäänõlvad, järsud lumenõlvad (kaetud lõhed), ilmaolud (äike, lumetorm, vihm, udu) ning ebapiisav aklimatiseerumine ja sellega kaasnev mägihaigus.
Ibar
Ibar on Zapadna Morava parempoolne lisajõgi.
Eesti alpinismi traagilised sündmused
Mägironimine ehk alpinism on ekstreemspordiala, mis nõuab alaga tegelejalt head füüsilist ja tehnilist suutlikkust, kuid väga oluline roll on ka kogemustel. Teinekord osutub vajalikuks ka ellu jäämise oskus.
1972
pisi|[[Eerik Reino, Tõnu Tennisson ja Priit Vürst Foto: Jaan Künnap ]] Heino Paltser, kes 1970. aastal juhtis eestlaste esmatõusu NSV Liidu kõrgeima mäe Kommunismi tippu, hukkus 16. juulil 1972 Svobodnaja Koreja mäel Tian Shanis 5B-kaljumarsruudil juhusliku kivi tabatud löögist.
Ibar
Jõe pikkus on 276 km, valgala 8059 km².
Ibari jõe ääres asub Mitrovicë.
Eesti alpinismi traagilised sündmused
1974
1974. aastal toimus Pamiiris Ilmar Priimetsa juhtimisel ekspeditsioon Leninile (7134 m). Tippu tõusti kahe grupiga erinevatel marsruutidel. 5-liikmeline grupp Enn Saare juhtimisel valis tippu tõusmiseks mitte tavapärase harjapidi marsruudi, vaid ronimise mööda kaguseina (marsruudi raskuskategooria Vene süsteemi järgi 5B). 6800 m kõrgusel tabas neid laviin, milles hukkusid 27. juunil gruppi kuulunud Tartu Alpiklubi Firn alpinistid Eerik Reino, Priit Vürst ja Tõnu Tennisson. Grupi ülejäänud liikmed Jaak Sumeri ja Enn Saar õnnekombel pääsesid. Jäänud ilma telgist, toidust ja kaaslastest, laskusid nad kurnatuna neli päeva, enne kui päästerühm nad leidis.
1983
pisi|[[Jaak Sumeri Foto: Jaan Künnap ]] Jaak Sumeri, kes 1974. aastal pääses õnnekombel laviini alla mattumisest, suri infarkti tagajärjel 1983. aastal töötades Lenini all rahvusvahelises alpilaagris Pamir instruktorina.
1985
Pamiiris tõusul Lenini mäetipule hukkus Alpiklubi Firn alpinist Tiina Tamm (alpiklubi liige 1982. aastast), kes koos Veiko Tammega üritas mitteametlikku tõusu teha.
2004
2004. aasta juulis–augustis toimus Jaan Künnapi juhtimisel Eesti mägiekspeditsioon Han-Tengrile, kus 5. augustil 2004 toimunud maavärin põhjustas jää- ja lumelaviini. Hukkus 11 alpinisti. Laviini puhkemise ajal jäid Eesti ekspeditsiooni liikmed laviini alumisse ossa, kuid pääsesid õnnelikult ja organiseerisid laviini jäänute päästmistöid. Nad päästsid kahe alpinisti elu ning aitasid päästetööle tõhusalt kaasa.
2008
2008. aasta juulis olid Alpiklubi Firn alpinistide grupp Andres Hiiemäe juhtimisel tegemas tõusu Alpides Mont Blanci mäemassiivil Aiguille du Chardonnet'le (3824 m), marsruudi raskuskategooria AD. Kõik jõudsid tippu. Laskuti tavamarsruuti mööda. Ilm oli selge ja suurepärane, kohati puhus harjal mõõdukas tuul. Harjalt tuli sooritada laskumine mööda tugeva jääkoorikuga kaetud umbes 40-kraadist lumenõlva umbes 200 m. Otsustati grupi ohutuse huvides mitte liikuda seongus. Liiguti nõlval teineteisest umbes 5–15 meetriste vahedega. Antud lumelõigu alumises osas, kui jäänud olid vast paarkümmend meetrit laskumisköiteni, kaotas gruppi kuulunud Eva Liivak tasakaalu ning hakkas libisema. Tal ei õnnestunud pidurdusasendit sisse võtta ning mõne hetkega kasvas kiirus suureks. Järgmisel hetkel põrkus ta vastu kivi, mistõttu hakkas rulluma ega saanud ennast enam pidama. Hetk hiljem libises ta üle kaljuserva ning maandus alla liustikule. Grupijuht organiseeris kiiresti päästekopteri. Päästjad jõudsid Liivakuni paarikümne minuti jooksul, kuid Liivak oli juba surnud.
2015
Eesti alpinistide neljaliikmeline grupp koosseisus Tarmo Riga, Jane Riga, Allan Valge ja Annemai Märtson üritas 2015. aasta juunis tõusta klassikalist marsruuti mööda Peruus Andides Cordillera Blanca mäeahelikus Tocllaraju (6034 m) tippu. 7. juunil 2015 hukkusid lumesilla varisemise tõttu Jane Riga, Allan Valge ja hetkel parim Eesti alpinist (nii füüsilises kui ka tehnilises mõttes) Tarmo Riga.
Richard Toming
Richard Toming (30. detsember 1888 Tartu – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti maaler.
Toming oli käsitöölise poeg.
Ta õppis ametit 1904–1908 maaler M. Kochilt, kelle juures töötas sellina kuni 1910. aastani, seejärel asus Tallinna ja töötas seal M. Toomanni ja Kangru juures. 1920. aastal alustas ta tegevust iseseisva maaler-ettevõtjana ja avas maalritöökoja, 30. oktoobril 1934 õiendas Tallinna Tööoskusametis maalermeistri eksami.
Richard Toming oli Käsitööstuskoja juhatuse liige ja II sektsiooni esimees, Tallinna Maalermeistrite Ühingu esimees alates 1933. aastast, St. Kanuti ja Toomgildede Käsitöömeistrite Ühingu, Eesti Motoklubi ja Kaitseliidu Tallinna Kerge Divisjoni liige.
Võlla mõis (Audru)
Võlla mõis (saksa keeles Wölla) oli riigimõis Audru kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 16. sajandi II poolel.
AS Tartu Keskkatlamaja
AS Tartu Keskkatlamaja on kontserni Fortum Tartu kuuluv 13 töötajaga võrguettevõtja ja klienditeenindaja, mille põhitegevusteks on soojusenergia jaotamine ja müük. Soojusenergiat ostab AS Tartu Keskkatlamaja Fortum Tartu kontserni kuuluvalt ettevõttelt AS Anne Soojus.
Ajalugu
Seoses Tartus 1960. aastatel intensiivistunud elamuehitusega rajas Tartu linn aastatel 1964–1967 Tartu keskkatlamaja ehk Turu tänava katlamaja, mida laiendati 1975. aastal.
1971–1992 oli katlamaja Eesti Energia omanduses, pärast seda naasis see Tartu linna haldusse.
Soojusenergiat tootev ja müüv munitsipaalettevõte reorganiseeriti 1996. aastal aktsiaseltsiks (esmakanne registris 1997). Varem linnale kuulunud ettevõte erastati 2000. aasta septembris ja selle uueks omanikuks sai AS Tartu Energia (hilisema ärinimega AS Fortum Tartu).
1. detsembril 2001 sõlmis AS Anne Soojus AS Tartu Keskkatlamajaga pikaajalise rendilepingu, millega omandas õiguse vallata ja opereerida kõiki AS Tartu Keskkatlamajale kuulunud katlamaju.
Turu tänava katlamaja lõpetas tegevuse 2014. aastal. Aktsiaselts Tartu Keskkatlamaja jätkab tegevust soojusenergia jaotamise ja müügi vallas.
Chrístos Kákalos
pisi|Chrístos Kákalos Chrístos Kákalos (kreekapäraselt Χρήστος Κάκαλος, 13. juuli 1882 Litóchoro – 12. aprill 1976 Litóchoro) oli kreeka kaljukitsekütt ja mägijuht, kes viis šveitslaste Daniel Baud-Bovy ja Frédéric Boissonnase 1913. aasta mägironimise ekspeditsiooni Olümposele. Teda peetakse esimeseks teadaolevaks inimeseks, kes tõusis mäemassiivi kõrgeimasse tippu – Mýtikasele.
Korsikakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Korsikakeelne Vikipeedia (korsika keeles Wikipedia in lingua corsa või Wikipedia in corsu) on Vikipeedia korsikakeelne versioon.
Korsikakeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
Jüri Põru
Jüri Põru (21. juuli 1898 Vana-Võidu vald, Viljandimaa – 21. september 1986 Stockholm) oli eesti pangaametnik.
Ta õppis aastail 1932–1935 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusosakonnas ja 1935–1940 õigusteaduskonnas (lõpetas selle), korporatsiooni Vironia vilistlane.
Jüri Põru teenis sundaega Ratsarügemendis, töötas üle kümne aasta A/S Krediit Panga Viljandi osakonnas, viimati panga volinikuna kohtunõudmiste alal. Ta oli ka laskesportlane, Kaitseliidu Sakala maleva liige. Teda autasustati Kotkaristi teenetemärgi kuldristiga. 1944. aastal põgenes ta Rootsi, kuulus seal Eesti Rahvusfondi ja Eesti Rahvusnõukogu organitesse, Eesti Põllumeeste Kogude Rootsis ja Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu juhatusse.
Lihatööstus
Lihatööstus on toiduainetööstuse haru, mis tegeleb veise-, sea-, lamba-, linnu-, küüliku-, hobuse- ning teiste kodu- ja metsloomade liha ümbertöötlemisega.