cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Candia kuningriik
Keskvalitsus ja sõjaväe juhtkond
Veneetsia rajatud režiim Kreetal oli kujundatud metropoli eeskujul. Seda juhtis hertsog (duca di Candia) ja see hõlmas ülemnõukogu, senatit, Kümne Nõukogu, Avogadoria de Comùni ja muid institutsioone, mis eksisteerisid metropolis. Kreeta hertsog valiti Veneetsia patriitside hulgast kaheks aastaks ning teda abistasid neli ja hiljem vaid kaks nõunikku (consiglieri), samuti määratud kaheks aastaks; algsest neljast olid kaks saare linnade rektorid. Hertsog ja tema nõunikud moodustasid koos Kreeta Sinjoriia. Seal oli ka kaks ja hiljem kolm kammerhärrat (camerlenghi), kelle ülesandeks olid maksuasjad, ja igal provintsil oli oma varakamber (camera). Hierarhia madalamaid kihte täiendasid kohtunikud ja politseiametnikud (giudici ja Signori di notte), kastellaanid (castellani) ja suurkantsler (cancelliere grande).
Nagu enamikul suurematel erilise sõjalise tähtsusega territooriumidel, anti sõjaline juhtimine kaptenile (capitano). Kriisi või sõja ajal määrati ametisse provveditore generale (provveditore generale [del regno] di Candia), kellel oli kõrgeim võim saarel nii tsiviil- kui ka sõjaväeametnike üle. Pärast 1569. aastat, kui Osmanite oht suurenes, muutus provveditore generale ametisse nimetamine kaheaastaseks ametiajaks regulaarseks ja seda ametikohta asusid täitma mõned Veneetsia silmapaistvamad riigitegelased. Alates 1578. aastast määrati saare ratsaväge juhtima veel üks provveditore generale ja kohalikku mereväge juhtis admiral, "Kreeta kaardiväe [laevastiku] kapten" (Capitano alla guardia di Candia).
Provintsi ja kohalik haldus
Nii nagu Veneetsia linn ise, oli "Ida-Veneetsia" esialgu jaotatud 6 provintsiks või sestiereks. Idast läände olid need:
thumb|right|250px|Kaardil on Kreeta neli territoriat
14. sajandi algusest alates oli saar jaotatud neljaks suuremaks provintsiks (territoria):
Territoriate loomisega hakati nende pealinnadesse ametisse määrama rektoreid (rettori), kellel oli nende provintsides tsiviil- ja piiratud sõjaline võim: 1307. aastast Chaniás ja Rethymnos ning 1314. aastast Sitías. Chaniá rettore oli algselt üks neljast Kreeta hertsogi nõunikust. Chaniá ja Rethymno rektoreid abistasid kumbagi ka provveditore ja kaks nõunikku. Lisaks määrati eraldi provveditore Sfakiále, piirkonnale, mis tegelikult oli enamasti Veneetsia kontrolli alt väljas. Ta allus Candiale (kuid mõnikord ka Chaniále). Provveditored määrati ka olulistesse saare kindlustesse: Soúda (aastast 1573), Spinalógka (aastast 1580) ja Gramvoúsa (aastast 1584). Saar jagunes edasi kastellaaniateks ja feodaalvaldusteks, mida omas kohalik aristokraatia.
Ühiskond
Veneetsia valitsemise ajal puutus Kreeta kreeka elanikkond kokku renessansskultuuriga. Saarel arenes kreeka keele kreeta murdes välja õitsev kirjandus. Tuntuim teos sellest ajast on Vitséntzos Kornárose (Βιτσένζος Κορνάρος) poeem "Erotókritos". Teised suuremad Kreeta kirjandustegelased olid Markos Mousouros (1470–1517), Nikolaos Kalliakis (1645–1707), Andreas Mousalos (1665–1721) ning muud Kreeka teadlased ja filosoofid, kes tegutsesid Itaalias 15.-17. sajandil.
Georgios Hortatzis oli draamateose "Erofili" autor. Maalikunstnik Doménikos Theotokópoulos, kuulus El Greco, sündis sel perioodil Kreetal ja sai Bütsantsi ikonograafia alase väljaõppe enne Itaaliasse ja hiljem Hispaaniasse kolimist.
Magnetiline hüpertermia
Magnetiline hüpertermia on hüpertermia vorm, mille puhul kasutatakse magnetilisi nanoosakesi, et saavutada hüpertermia efekt. Hüpertermia on ravimeetod, mille käigus inimkehas moodustunud kahjulikke rakustruktuure ja nende metastaase kuumutatakse neid hävitava temperatuurini. Enamasti kasutatakse seda vähirakkude ja kasvajate ravimiseks.
Ülevaade
Magnetilise hüpertermia alguseks võib pidada aastat 1957, kui avaldati artikkel selektiivselt kuumutatud kasvajate kohta, kasutades magnetilisi osakesi muutuvas magnetväljas. Magnetilise hüpertermia puhul kasutatakse ferromagnetiliste nanoosakeste küllastuva magneetumise ning selle hüstereesi omadust, et muundada elektrienergiat soojusenergiaks. Kui magnetilised nanoosakesed paigaldada kasvaja rakkudesse ja patsiendile rakendada kiiresti suunda muutvat magnetvälja, siis tõuseb osakestes ning neid ümbritsevates kasvajarakkudes temperatuur. See võib kaasa tuua kasvajate kahanemise. Meetodit kasutatakse ka ravimi otse rakku viimiseks. Ravim eraldub osakesest temperatuuri tõustes, jõudes täpselt soovitud kudedesse.
Magnetiline kuumutamine on kasvajate ravimiseks arengukäigus olev meetod. See on vähem invasiivne võrreldes lõikusega ja selektiivsem võrreldes radio- ja kemoteraapiaga. Nanoosakeste hüpertermia on sobilik lahendus, kui nanoosakeste kontsentratsiooni on võimalik kasvajas suurendada väärtuseni, mis on palju suurem osakeste kontsentratsioonist teistes kudedes. Peale selle on nõutav osakeste piisav omaabsorptsiooni kiirus (self absorption rate, SAR, ingl. k.)
,
kus c on erisoojus, ΔT on temperatuuri tõus aja jooksul ja Δt on aeg kasvaja kuumutamiseks, mida ka kõrval olevad koed kannatavad. Magnetiline hüpertermia on viis kasvajate ravimiseks kogu keha ulatuses. Samu osakesi on ka võimalik kasutada kehast kujutiste saamiseks kontrastainena. Osakeste koostismaterjalina kasutatakse tänapäeval enamasti raua oksiide.
Tänapäeval uuritav magnetilise hüpertermias sobilik väljasagedus on 1kHz kuni 1 MHz. See sagedusvahemik ei ole kehale kahjulik ja on piisavalt suure sisenemissügavusega, et jõuda inimese siseelunditeni.
Meditsiinilised nõuded
Vähi ravimiseks tekitatakse lokaliseeritud hüpertermiat pahaloomulistes kasvajates, kasutades magnetilisi nanoosakesi ja muutuvat magnetvälja. Selle abil on võimalik hävitada vähirakud või vähendada nende vastupidavust kiiritusele ja keemiaravile. Kliinilises ravis kasutamiseks sobilikele nanoosakestele ja nende kasutatavusele seatakse mitmeid nõudeid.
Soojenemine
Materjali soojenemine muutuvas magnetväljas on saavutatav järgmisi füüsikalisi efekte ära kasutades:
Kõigil juhtudel sõltub soojenemine osakese suurusest, kujust ja koertsitiivsusest ning muutuva magnetvälja sagedusest ja amplituudist. Esimesel kahel juhul võivad kuumeneda ja sellega kaasnevalt kahjustuda ka kõrvalised terved koed.
Pöörisvoolude puhul on soojenemist kirjeldav valem järgmine:
,
kus E on pöörisvoolude koefitsient, H on maksimaalne magnetvälja tugevus, d on osakese diameeter. Soojenemine sõltub tugevalt muutuva magnetvälja sagedusest ja on suhteliselt nõrk nanoskaalas. Sageduse suurendamisel mõnesaja kHz suurusjärku toob kaasa ebasoovitava rakkude ülesoojenemise.
Hõõrdumisest tingitud soojenemine toimib järgmiselt. Madala viskoossusega vedelikus magnetiliselt anisotroopne osake hakkab pöörlema muutuvas magnetväljas. Hõõrdumine põhjustab energia kadu ümbritseva keskkonna soojendamiseks. Empiirilised lähendused pakuvad, et tekkiv hõõrdejõud on võrdeline pöörlemise kiiruse ruuduga. Selline soojenemismehhanism ei toimi siis kui osakesed on seotud rakuga ja ei saa toimuda liikumist, mille tõttu ei ole see mehhanism perspektiivikas hüpertermilises teraapias kasutataval soojendamisel. alt=katse|pisi|Hüstereesi silmus. Näitab magnetinduktsiooni B sõltuvust magnetvälja tugevusest H Magnetilise hüstereesi tõttu tekkiv soojenemine on määratletav hüstereesisilmuse abil. Teoreetiline energia kadu soojuseks on leitav korrutades magnetvälja sagedust integraaliga silmuse kõverast. Mida suurem on silmuse kõver, st mida laiem on hüsterees, seda kõvem on magnetmaterjal. Vajalik on suur väliselt rakendatava magnetvälja tugevus selleks, et saavutada küllastusmagneetuvus materjalis. Mida tugevam on materjali koertsitiivsus, seda suurem on energia omaabsorptsiooni kiirus (SAR). Hüstereesil põhineval soojendamisel on kaks praktilist piiri. Nendeks on muutuva magnetvälja sagedus ja amplituud, mida elusrakud kannatavad. On leitud, et madala verevarustusega piirkondades on vajalik võimalikult väike teraapia kestus ja täpne doosi kontroll.
Ühe või väheste osakeste abil on raske lokaliseeritult soojendada, sest rakkudel on suur soojusjuhtivus, kuna rakud koosnevad peamiselt veest. Osakeste suure kontsentratsiooni puhul on võimalik soojendada kude, kui seda teha lühikese perioodi jooksul. Osakese energiaabsorptsiooni kiirus (SAR) määrab ravitava kasvaja maksimaalse suuruse. Näiteks: Kui kasvajas on osakeste kontsentratsioon 0,1 mg/mm³ ja SAR väärtused on 50 ja 500 W/g, siis ravitavad kasvaja suurused on vastavalt 0,1 mm ja 0,6 mm.
Nanoosakesed
Kui materjali suurus on nanoskaalas ehk vahemikus 1–100 nm, võivad materjalis esile tulla uudsed suurusest sõltuvad füüsilised, keemilised, bioloogilised nähtused ja omadused. Nanoskaalal tegutsedes on võimalik liikuda kudedes üksikrakkude ravimise tasandile. Biomeditsiinis kasutamiseks peaks osakestes suutma saavutada võimalikult suurt küllastusmagneetuvust (saturation magnetization). Osakese pinnale peaks saama sidestada funktsionaalrühmi, mille abil osake kinnituks soovitud rakkude või kudede külge. Selleks kasutatakse tihti antikehadele sarnanevaid keemilisi struktuure.
Laialdast kasutust on leidnud kolloidne raudoksiid. Raudoksiidi eelisteks saab lugeda selle sobivaid magnetilisi omadusi ja bioloogilist ühilduvust. Raudoksiidi kasutatakse juba praegu magnetresonantstomograafia kontrastainena. Raudoksiidi pinda on ka võimalik funktsionaliseerida orgaaniliste ja anorgaaniliste ühenditega. Pinna muutmine erinevate funktsionaalgruppidega on oluline mitmetel põhjustel. Füsiokeemilised omadused ei tohiks muutuda kehasisestes tingimustes. Näiteks osakesed ei tohi olla mõjutatud keha pH muutustest ega kehas muutuvast. Osakeste pinnal on vajalikud ligandid, et osake kinnituks soovitud rakkude külge. Osakeste funktsionaliseerimiseks kasutatakse polümeere, viirusi, antikehi, aptameere.
Kõige eelistatum osakeste kehasse viimise meetod on veeni süstimine. Osakeste õigesse piirkonda suunamine toimub magnetitega, osake peab ületama vere voolamisel tekkiva vastupanu. Bioühilduvuse suurendamine on vajalik, et osakesed ei reageeriks immuunrakkudega ega oleks mürgised kehas.
Mart Saare monument (Tallinn)
pisi|Mart Saare monument Mart Saare monument on mälestusmärk, mis on loodud helilooja Mart Saare mälestuseks. 1982. aastal valminud monumendi autorid on skulptor Aime Kuulbusch-Mölder ja arhitekt Ike Volkov. Monument asub Tallinnas Narva maantee ja A. Weizenbergi tänava nurga haljasalal.
Mart Saare monument
Eestis on mitu Mart Saare monumenti:
Airbus A320neo
Airbus A320neo (neo: new engine option; eesti keeles: uue mootori võimalus) on Airbusi lennukite perekond, kuhu kuulub kolm lennukit (319neo-321neo), mis erinevad suuruselt ja lennukauguselt, kuid mille tehnoloogia ja peamised näitajad on sarnased üksteisele. Airbus A320neo lennukite perekond arenes välja Airbus A320 lennukite perekonnast. Lennukite perekonna esimene lend toimus 25. septembril 2014 ning esimene tellimus võeti vastu 25. jaanuaril 2016 Lufthansa poolt. Airbus A320neo lennukite perekond peaks olema 15% rohkem kütuse säästlikum. 2019. aasta veebruari seisuga on Airbus A320neo perekonnast tellitud 6501 lennukit ja vastu on võetud 687 lennukit.
Lennukite perekonna suurimad konkurendid on Boeing 737 MAX, Airbus A220, Comac C919, Embraer E-Jet E2 ja Irkut MC-21.
Airbus A319neo
Airbus A319neo on lennukite perekonnast väikseim lennuk. Airbus A319neo peamine kasutaja on Avianca.
Airbus A320neo
Airbus A320neo on lennukite perekonnast suuruselt teine lennuk. Airbus A320neo kolm peamist kasutajat on AirAsia, IndiGo ja Frontier Airlines.
Airbus A321neo
Airbus A321neo on lennukite perekonnast suurim lennuk. Airbus A321neo kaks peamist kasutajat on Wizz Air ja IndiGo.
Londoni olümpiastaadion
Londoni olümpiastaadion (inglise Olympic Stadium) on Londonis Stratfordi ehitatud staadion, mis oli 2012. aasta suveolümpiamängude peaareen. See mahutab 80 000 pealtvaatajat. See on Suurbritannias suuruselt kolmas staadion Wembley Stadiumi ja Twickenham Stadiumi järel.
Staadioni ehitamine
Staadioni projekteerimise konkurss kuulutati välja 7. novembril 2007. Projekteerijaks valitud Populous on arhitektibüroo, mis on spetsialiseerunud spordiareenide ja messikeskuste ehitamisele.
Kaevetööd staadioni territooriumil algasid 2007. aasta sügisel. Staadioni ehitati neli aastat: 22. juunist 2008 kuni 29. märtsini 2011.
Staadioni kasutusvõimalused
2013. aastast sai staadion jalgpalliklubi West Ham United FC koduväljakuks. Ka jalgpalliklubi Tottenham Hotspur FC osales staadioni kasutusõiguse saamisel. West Ham võitis õiguse staadionit koduväljakuna kasutada sellepärast, et lubas staadionil säilitada jooksurajad. Rahvusvahelise kergejõustikuliidu IAAF-i president Lamine Diack kiitis otsust anda staadion West Hami kasutada. Nii saab staadionil korraldada kergejõustikuvõistlusi ka pärast olümpiamängude lõppu. West Hami soov staadion ära osta ei täitunud, kuid selle rentimise võimalusest West Ham sellegipoolest ei loobunud.
Suurvõistlused
2012. aasta suveolümpiamängudel toimus staadionil ava- ja lõputseremoonia ning peeti kergejõustiku võistlused. Olümpiamängude järel vähendati staadionil pealtvaatajate istekohti 80 000-lt 60 000-ni.
Staadionil peeti ka 2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused.
Iru kalmed
Iru kalmed on muinaskalmed Harju maakonnas Jõelähtme vallas Iru külas Iru linnamäe lähedal.
Kalmeterühma ühe osa moodustavad kivikirstkalmed, mis jäävad Iru linnamäest umbes 0,5 km põhja. Need kalmed on rajatud arvatavasti 1. sajandil pKr või enne seda. Kalmeterühma põhiosa jääb Iru linnamäest umbes 1 km ida poole Iru Nehatu loopealsele. Ühte neist kalmetest kaevati 1936 (Artur Vassar). Hiljem uuris neid rühma põhiosa kalmeid 1974 Vello Lõugas. Kalmeid dateeriti varajasse ja nooremasse rauaaega.
Jeffersoni maakond (Kentucky)
pisi|Asend Kentucky osariigis pisi|Jeffersoni maakonna kohtumaja Louisville'is Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Kentucky osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°19' N, 85°66' W.
Maakonna halduskeskus on Louisville, mis on osariigi suurim linn.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
pisi|Carrier-Belleuse (1864) pisi|Albert-Ernest Carrier-Belleuse'i büst. Autor [[Auguste Rodin]] Albert-Ernest Carrier-Belleuse (12. juuni 1824 Aisne – 4. juuni 1887 Sèvres) oli prantsuse skulptor.
Jeffersoni maakond (Kentucky)
Maakonna pindala on 1032 km², millest 35 km² moodustab veepindala.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
Carrier-Belleuse oli prantsuse kujuri David d'Angers' õpilane. Viimase abil pääses ta 1840. aastal õppima kunstikooli École des Beaux-Arts, kuid püsis seal lühikest aega. Ta otsustas õppida hoopis Petite École'is dekoratiivkunsti.
Jeffersoni maakond (Kentucky)
Ajalugu
Jeffersoni maakond moodustati 1. mail 1780 ja maakond oli üks kolmest esimesest maakonnast, mis moodustati algsest Kentucky maakonnast. Maakond on saanud nime Thomas Jeffersoni järgi, kes oli sel ajal Virginia kuberner.
Rodrigo Becão
Rodrigo Nascimento França (tuntud enam kui Rodrigo Becão; sündinud 19. jaanuaril 1996 Salvadoris) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Fenerbahçe.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
Aastatel 1850–1855 töötas Carrier-Belleuse Inglismaal Wedgwoodi ettevõttes, mis tegutseb tänapäevani ja valmistab portselanitooteid.
Rodrigo Becão
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Bahia. 2015. aastal debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Brasiilia esiliigas.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
1862 oli ta üks kaunite kunstide kooli Société nationale des beaux-arts asutajatest ja ta sai Auleegioni ordeni.
Rodrigo Becão
Hooajal 2018/19 oli ta Bahiast laenul Venemaa kõrgliigaklubis Moskva CSKA. 2018. aasta juulis võitis ta CSKA-ga Venemaa superkarika.
Sompa külanõukogu
Sompa külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Jõhvi külanõukoguga.
Rodrigo Becão
2019. aasta juulis siirdus ta 1,6 miljoni euro eest Itaalia kõrgliigaklubisse Udinese. Itaalia kõrgliigas debüteeris ta sama aasta 25. augustil mängus AC Milani vastu ja lõi mängu ainsa värava.
2023. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Fenerbahçega.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
1864–1870 töötas tema abilisena Auguste Rodin. 1871 sõitsid nad koos Brüsselisse ja Rodin aitas teda Brüsseli börsi jaoks tellitud skulptuuride, näiteks friisi valmistamisel.
Kirsi tänav (Viljandi)
Kirsi tänav on tänav Viljandi linnas.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
Aastast 1875 kuni surmani oli ta Sèvresi portselanivabriku direktor. Aastatel 1879–1882 töötas Auguste Rodin seal tema alluvuses. Rodin teenis sealse tööga hästi ja tegi tänutäheks Carrier-Belleuse'ist büsti.
Kirsi tänav (Viljandi)
Tänava pikkus on 752 m.
Alkeenide metatees
Katalüsaatorid
Sobivate katalüsaatorite kättesaadavus on oluliselt mõjutanud metateesireaktsiooni arengut. Esialgsed katalüsaatorid olid lühikese elueaga, äärmiselt õhu- ja niiskusetundlikud ning põhjustasid kergesti kõrvalreaktsioone.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
1877. aasta paiku valmis Carrier-Belleuse'i skulptuur "Hippodameia röövimine", mille teema ja Hippodameia kujutamine on tüüpilised Carrier-Belleuse'ile, aga kentauri Eurytuse ilme ja lihased lasevad oletada, et need on valmistanud Rodin.
Suurmeister probleemmales
FIDE suurmeister probleemmales (inglise keeles Grandmaster of the FIDE for Chess Compositions ), ka FIDE suurmeister maleprobleemide koostamises, on probleemmales sportlike saavutuste eest tulemustepõhiselt antav nimetus.
Nimetuse võttis kasutusele FIDE probleemmale alaline komisjon (PCCC) 1972. aastal. Oktoobrist 2011 on nimetuse andmine PCCC-i õigusjärglase Probleemmale Maailmaföderatsiooni (WFCC) pädevuses, kes annab seda nimetust probleemmaletajatele koostöös Rahvusvahelise Maleföderatsiooniga.
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
Carrier-Belleuse'i teostest asuvad välismaal muuhulgas Mihai Vapra ratsamonument Bukarestis, José de San Martíni mausoleum ja Manuel Belgrano ratsamonument Buenos Aireses ning Jesuiitide kiriku tulekahju mälestustahvel ja Bernardo O'Higginsi ratsamonument Santiagos.
Alkeenide metatees
Katalüsaatorid
Traditsioonilised tööstuslikud katalüsaatorid on hägusalt määratletud ning neid kasutatakse peamiselt naftatoodete valmistamiseks. Uued kõige edukamad katalüsaatorid on täpselt defineeritud metallorgaanilised molekulid, mis on jaotatud kahte kategooriasse: Schrocki katalüsaatorid ja Grubbsi katalüsaatorid. Shrocki katalüsaatorid on molübdeeni ja volframi derivaadid, milles erinevad mahukad asendajad paiknevad metalli aatomi ümber. Mõni Schrocki katalüsaator:
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
Kuni 1868. aastani signeeris ta oma tööd kujul "Carrier" või "A. Carrier", aga 1868. aastast surmani kujul "Carrier-Belleuse".
Patriarhaat (jurisdiktsioon)
pisi|Rumeenia patriarh Daniel Patriarhaat on õigeusu kiriku jurisdiktsioon, iseseisev õigeusu kirik, mille siseasjadesse ja juhtimisse ei ole teistel kirikutel õigust sekkuda ning mida juhib patriarh.
Suurmeister probleemmales
Nimetuse saamisele saab pretendeerida probleemmaletaja, kes on kogunud FIDE albumites avaldatud tööde eest vähemalt 70 punkti (avaldatud maleülesanne annab 1,0 ja etüüd 1,67 p).
pisi|Esimesi suurmeistreid probleemmales [[Genrihh Kasparjan]] 2019. aasta novembri seisuga on nimetuse saanud 94 probleemmaletajat, teiste seas Genrihh Kasparjan (1972), Lev Lošinski (1972), Vladimír Pachman (1976), Vladimir Korolkov (1976) ja Unto Heinanen (2004).
Albert-Ernest Carrier-Belleuse
Tema pojad olid maalikunstnikud Louis-Robert Carrier-Belleuse (1848–1913) ja Pierre Carrier-Belleuse (1851–1932). Tal oli ka tütar Henriette, kes oli tema õpilane ja lillemaalija. Henriette abiellus Joseph Chéret'ga, kes sai Carrier-Belleuse'i surma järel Sèvresi portselanivabriku direktoriks.
Patriarhaat (jurisdiktsioon)
Näited
Gruusia Õigeusu Kiriku eestseisja Ilia II tiitel on Mitshetise ja Tbilisi metropoliit, kogu Iveeria katolikos-patriarh. Teised patriarhaadid kasutavad patriarhi tiitlit.
Alkeenide metatees
Katalüsaatorid
tava|500px
Grubbsi katalüsaatorid on mitmesugused kompleksühendid, kus tsentraalseks aatomiks on ruteenium:
Väljatöötatud katalüsaatorid on ülistabiilsed, seega ka tööstuslikult toodetavad. Metateesi abil saab tihtipeale vähendada sihtainete sünteesiks vajalike sünteesietappide arvu. Seega on neil katalüsaatoreil kindel panus keskkonnasõbralikuma "rohelise" keemia väljaarendamisse.
Rakendused
Tööstuslikel eesmärkidel kasutatakse alkeenide metateesi esialgu nafta reformimise protsessis pikemaaheliste alkeenide saamiseks. Protsess viiakse läbi kõrgetel temperatuuridel ning suure rõhu all.
Uusi katalüsaatoreid kasutatakse mitmesugustes reaktsioonides, kus sünteesi lähteaineteks on erinevad orgaanilised ühendid ja monomeerid. Tänapäeval kasutatakse alkeenide metateesi ravimite sünteesil, vähirakke ründavate nanoosakeste ettevalmistamisel, ülitugevate materjalide, propüleeni ning juukse- ja nahahooldustoodete valmistamisel.
Alkeenide metateesi tüübid
Olulisemad alkeenide metateesi tüübid on järgmised:
Reaktsiooni mehhanism
pisi|350px|Metateesireaktsiooni võimalikud lähteained, vaheühendid ja saadused. Tähega M on märgitud metallorgaanilist katalüsaatorit. Täht R tähistab asendusrühma pisi|350px|RAMP – ringi avav metatees-polümerisatsioon; RSM – ringi sulgev metatees; RAM – ringi avav metatees; RM – ristmetatees Orgaanilises keemias on metatees topeltsidemega ehk olefiinsete molekulide taoline ümberpaigutumine, kus lähtemolekulidest tekivad uued molekulid. Spetsiifiliste katalüsaatorite toimel saadakse alkeenidest karbeenid (alkülideenid), esoteerilised ja äärmiselt reaktiivsed laenguta vaheühendid, mis reageerivad eelkõige omataolistega. Metateesireaktsioon on läbiviidav ainult metallorgaaniliste katalüsaatorite abil. Metallorgaanilise katalüsaatori d-orbitaalide mõjul väheneb reaktsiooni aktivatsioonienergia piisavalt, et reaktsioon kulgeks hoogsalt ka madalamatel temperatuuridel.
Ristmetateesi ja ringi sulgeva metateesi käitab tihtipeale entroopiliselt kasulik gaasilise etüleeni või propüleeni eraldumine. Seepärast kasutavad ristmetatees ja ringi sulgev metatees reaktsioonides alfaalkeene. Ristmetateesi vastupidine reaktsioon, etenolüüs, toimub kõrge rõhu all. Kõrget rõhku rakendatakse, et tõsta etüleeni kontsentratsiooni lahuses. Ringi sulgeva metateesi vastupidine reaktsioon, ringi avav metatees, toimub alfaalkeenide ülehulgas. Alfaalkeenide liia tekitamiseks reaktsioonisegus lisatakse näiteks stüreeni. Ringi avava metateesi käitab väikese pinges ja deformeerunud molekuli (nt norborneen) avanemine. Seevastu ringi sulgeval metateesil sulgub tsükliks viie-kuue liikmeline ahel, sest nii on energeetiliselt kasulikum kui väikese tsükli moodustamine. Nagu eelnevalt mainitud, eraldub ringi sulgeval metateesil tihtipeale ka etüleeni. Ringi sulgevat metateesi kasutatakse ka suuremate makrotsüklite moodustamiseks. Sel juhul kontrollitakse reaktsiooni kiirust viies reaktsioon läbi väga lahjas lahuses. Atsüklilise dieeni metateesi lähteaine on sama mis ringi sulgeva metateesi korral. ADMET, vastupidi RSMle, viiakse läbi lähteaine kõrge kontsentratsiooni juures. Reaktsioonikiiruse ja saaduste selektiivsuse kasvatamiseks kasutatakse ka Thorpe'i-Ingoldi efekti.
Ajalugu
Metateesireaktsioon avastati juba eelmise sajandi 1950. aastatel, seda eelkõige polümerisatsioonireaktsioonide uurimise käigus. Samas jäi reaktsiooni mehhanism suures osas arusaamatuks, kuni Yves Chauvin esitas 1971. aastal omalt poolt metateesireaktsiooni mehhanismi koos eksperimentaalse kinnitusega, mida peetakse praegu üldtunnustatuks. 1950. aastatel uuris Karl Ziegler etüleeni polümerisatsiooniprotsessi. Peagi selgus, et mõningate metallide juuresolekul tekkis küllastatud süsivesinikahela asemel 1-buteen.
1964. aastal kirjeldas Phillips Petroleum Company uurimisgrupp alkeeni disproportsioneerumisreaktsiooni molübdeeni- ja volframiühendite katalüüsil.
1967. aastal kirjeldas Goodyear Tire and Rubber Company uurimisrühm uudset katalüüsisüsteemi 2-penteen metateesiks. Katalüüsisüsteem koosnes volframheksakloriidist, etanoolist ja alumiiniumorgaanilisest ühendist EtAlMe2. Uurimisrühm pakkus välja ka nime sellele reaktsioonitüübile: alkeenide metatees.
Grubbsi katalüsaator
pisi|350px|Esimene Grubbsi katalüsaatoriga õnnestunud reaktsioon Aastatel 1960–1970 laekus erit uurimisrühmadelt teateid norborneeni ringi avava polümeriseerimise kohta. Reaktsiooni katalüüsiti d-metallide-kloori ühenditega polaarsetes protoonsetes lahustites. See ajendas Robert H. Grubbsi ja ta kolleege otsima ruteeniumil põhinevat katalüsaatorit, mis oleks passiivne vee ja hapniku suhtes. Viimaks õnnestus Grubbsi uurimisrühmal polümeriseerida 7-oksonorborneeni derivaat kasutades selleks ruteeniumtrikloriidi, osmiumtrikloriidi ja volframi alkülideenkomplekse. Samuti avastasid nad, et Ru(II) karbeen on efektiivne ühenditsenter. 1992. aastal avaldasid nad oma uurimustulemused, milles tutvustasid esimest täpselt defineeritud ruteeniumil põhinevat alkeenide metateesi katalüsaatorit: (PPh3)2Cl2Ru=CHCH=CPh2.
Samuti tõestati vastava tritsükloheksüülfosfaankompleksi (PPh3)2Cl2Ru=CHCH=CPh2 aktiivsust.
Schrocki katalüsaator
Schrock alustas alkeenide metateesi alal 1979. aastal, esialgu uurides tantaali alkülideene. Tulemused valmistasid pettumuse, kuna reaktsioonsegu CpTa(=CH-t-bu)Cl2 koos etüleeniga andis saaduseks vaid metalliaatomit sisaldavat tsüklopentaani, mitte aga metateesisaadusi:
tava
Muutes katalüsaatori struktuuri õnnestus metateesi käigus saada cis-2-penteen. Katalüsaatori struktuur: PR3Ta(CH-t-bu)(O-t-bu)2Cl (kloriidrühm asendati t-butoksürühmaga ja tsüklopentadienüül organofosfaaniga). Mõned volframi oksokompleksid osutusid samuti efektiivseteks: W(O)(CH-t-bu)(Cl)2(PEt)3.
1990. aastal alustati Schrocki väljatöötatud alkeenide metateesi jaoks mõeldud katalüsaatorite kommertsialiseerimist, sealhulgas ka ainet Mo(NAr)(CHC(CH3)2R){OC(CH3)(CF3)2}2:
Lumikellukese tee
Lumikellukese tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Lumikellukese tee sai nime 20. detsembril 1996. Enne seda oli tänav Maikellukese tee osa.
Peter Friedrich Bornwasser
Peter Friedrich Bornwasser (3. oktoober 1710 Gross-Pomeiske, Pommeri – 29. juuni / 10. juuli 1777 Rõuge) oli Eesti vaimulik.
Bornwasser sündis Gross-Pomeiskes Bütowi maakonnas Pommeris (praeguse haldusjaotuse ja nimede järgi Pomysk Wielkis Bytówi maakonnas Pomorze vojevoodkonnas), kohaliku pastori perekonnas. Ta õppis Stolpe (praeguse nimega Słupsk) gümnaasiumis. Usuteadust õppis ta (immatrikuleeriti 1. mail 1730) Halle Ülikoolis. Ta töötas ka aastatel 1731–1732 Halle ladina kooli õpetajana. Seejärel tuli ta Urvastesse, kus oli pastor Quandti võõraslaste koduõpetaja. Ordineeriti 25. juulil / 5. augustil 1739 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1739–1743 (kutsuti 3. veebruaril / 14. veebruaril 1739) Paide ja Anna koguduse õpetaja. Aastatel 1743–1777 oli ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Vaadetelt oli ta pietist.
Isiklikku
Tema poeg Anton Friedrich Bornwasser oli Vigala ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja; tema pojapoeg Peter Friedrich Bornwasser oli Rõuge ja Karula koguduse õpetaja, teine pojapoeg Heinrich Wilhelm Bornwasser oli Võru Katariina koguduse õpetaja; tema pojatütar Dorothea Elisabeth oli abielus Hargla ja Lääne-Nigula koguduse õpetaja Johann Theophilus Gottlieb Kettleriga, pojatütar Charlotte Henriette Catharina oli abielus Juuru Mihkli koguduse õpetaja Samuel Christian Kettleriga.
Loogikalülitus
Loogikalülitus on elektroonikalülitus, mis sooritab loogikatehteid.
Anne Metsala
Anne Metsala (aastani 1959 Anne Ellerhein; 13. märts 1934 Tallinn – 13. september 2015) oli eesti muusikapedagoog ja helilooja. Tema isa oli eesti dirigent, kooliõpetaja ning Eesti esimese kuueklassilise kooli puhkpilliorkestri looja Pärt Ellerhein.
Ta alustas muusikaõpinguid aastal 1943 eraviisiliselt oma tädimehe ja ristiisa Cyrillus Kreegi juures. Aastatel 1949–1950 õppis ta Tallinna Lastemuusikakoolis ja aastatel 1950–1952 Tallinna Muusikakoolis klaverit (mõlemas juhendajaks Anna Klas), kuid lõpetas Tallinna Muusikakooli aastal 1953 muusikateooria erialal (juhendajateks Edgar Arro ja lühikest aega Villem Kapp). Aastal 1959 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni erialal (Villem Kapi ja Mart Saare klassis). Ta täiendas ennast aastatel 1988–1989 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis praktilise harmoonia alal (juhendajaks Olav Ehala).
Anne Metsala on töötanud muusikateoreetiliste ainete ja klaveriõpetajana Tallinna Pedagoogilises Instituudis (1959–1960), Tallinna 21. Keskkoolis (1960–1962), Tallinna Muusikakoolis (1961–1999), Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis (1982–1997) ja Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi Muusikakoolis (1999–2006).
Ta on koostanud laulukogumikke ja õpiku „Solfedžo algastmele: I–II klass“ (1996) ning pidanud õpetajate koolitustel metoodikaloenguid. Ka on ta tegutsenud Oleviste kirikus abiorganistina.
Anne Metsala suri 13. septembril 2015 ja ta maeti 17. septembril 2015 Rahumäe kalmistule.
BN
BN võib tähendada järgmist:
Bn võib tähendada järgmist:
Sonda külanõukogu
Sonda külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Erra vallas. Külanõukogu pindala oli 194 km² (1977).
Caddo vald
pisi|Asend Louisiana osariigis pisi|Caddo valla kohtumaja Shreveportis Caddo vald (Caddo Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) USA-s Louisiana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 32°58' N, 93°88' W.
Valla pindala on 2427 km², millest 142 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 254 969. Aastal 2000 oli elanike arv 252 161.
Ajalugu
Caddo vald moodustati 18. jaanuaril 1838. aastal Natchitochese valla osast. Vald on saanud nime kado (Caddo) indiaanlaste järgi.
Air China
Air China (hiina keeles 中國國際航空公司 / 中国国际航空公司 Zhōngguó Guójì Hángkōng Gōngsī) on riigile kuuluv ja pärast China Southern Airlinesi suuruselt teine lennufirma Hiina Rahvavabariigis.
See opereerib 5090 lendu nädalas. Air China on suuruselt viies Aasias, maailmas viies riigisisestel liinidel veetud kauba arvestuses ja maailma 18. lennukipargi suuruse poolest. Lennufirma peakorter asub Tianzhu lennujaama tööstuspiirkonnas Shunyi rajoonis Pekingis. Lennufirmas töötab 20 211 inimest. Air China lennutas 2009. aastal 41,28 miljonit reisijat ja lennukite täituvus oli 76,53%.
Lennukipark
thumb|[[Airbus A340 Shanghai rahvusvahelises lennujaamas]]
Air Chinale kuuluvad järgmised lennukid (2010. aasta novembri seisuga): Novembris 2010 oli Air China lennukipargi keskmine vanus 7,3 aastat.
Naiste Töö ja Elu
Naiste Töö ja Elu oli aastatel 1911–1927 Tartus ilmunud naiste kuukiri.
Ajakiri ilmus esialgu Tartu Naisseltsi väljaande Käsitööleht kaasväljaandena ning kandis kuni 1915. aastani nime Naesterahva Töö ja Elu.
1927. aastal ühines ajakiri väljaandega Naiste Hääl. Tartu Eesti Naesterahva Seltsi ajakirja esimene vastutav toimetaja (1911–1918) oli Marie Reisik, kes kaasas kohe paarkümmend tuntud ja haritud eesti naist ajakirja kaastööliseks. Nende hulgas oli palju tolleaegsed kultuuri- ja ühiskonnategelasi, näiteks Lilli Suburg, Alma Ostra-Oinas, Marta Lepp, Johanna Sild-Rebane, Marta Sillaots, Salme Pruuden jt.
Ajakiri ilmus korra kuus. 1917. aastast alates oli Naiste Töö ja Elu nii Tartu kui ka Tallinna naiste ühenduste ühine häälekandja.
1919. aastal sai vastutavaks toimetajaks Marie Reiman. Väljaanne ilmus kord nädalas. Ajakirja peatoimetaja lubas kajastada naiste õigusi ja teisi teemasid parteideüleselt. Aastail 1923–1924 oli ajakirja toimetaja Helmi Mäelo. Tema järel sai toimetajaks Salme Pruuden ja seejärel Selma Holberg.
1927. aastal andis Tartu Naisselts oma ajakirja Naiste Töö ja Elu ja Käsitöölehe üle Naisliidule, Naisliidu häälekandja „Naiste Häälega“ ühinedes. Naisliit aga lõpetas oma häälekandja väljaandmise aineliste raskuste pärast.
Ajakirjas kajastatud teemad
Naiste Töö ja Elu kaanelt võib leida tutvustuse ajakirja enda kohta: „„Naiste töö ja elu“ on meie kõige vanem ja tunnustatum naiste ja kodude ajakiri. Oma huvitava sisulise praktilise osa kõrval, kus ilmub palju maitserikkaid moodisid, huvitavaid mustreid seletustega ning igasugu tarvilikke juhatusi ja näpunäiteid majapidamise ja keetmise alalt, arendab „Naiste töö ja elu“ oma teoreetilises osas naiste silmaringi ja kasvatab elujõulist ja töötahtelist ilmavaadet. Ta sihiks on jälgida naisliikumist meil ja välismail eri aegadel, kindlustada ja arendada naise õiguslikku ja majanduslikku seisukorda. Tuua teoreetilise ja praktilise sisuga artikleid tervishoiust, lastekasvatusest ja majapidamisest. Peale oma spetsiaalse ala ilmub „Naiste töös ja elus“ väärtuslikku ilukirjandust ja üldharidusliku isuga artikleid. Leht toob palju huvitavaid pilte ja illustratsioone.“
Ajakirjas õhutati naisi rohkem ühiskondlikust elust osa võtma, samuti tutvustati ajakirjas naisliikumist välismaal. Ajakirja väljaandjate eesmärk ei olnud „teha suuri sõnu, tuuletallamist naisõigusluses, huupi ja pimesi mehega ühevääristamistaset ja –soovi või läägesse sentimentalismi kalduvaid ja igasugu ehtsuseta ja sügavuseta ematunnete, ja –tähtsuse ja inimes- ja ligimesearmastuse rõhutamist“ nagu tihti oli teistes naiste ajakirjades. Selle asemel nähti naist kui inimest, uuele ajavaimule vastavat töökat ja kultuurilist naise tüüpi.
Ajakirjale tegid kaastööd parimad kirjanikud, keeleteadlased, arstid, poliitika- ja ühiskonnategelased kui ka kunstnikud. Avaldati näiteks Anna Haava, Aino Kallase, Kristjan Raua ja Friedebert Tuglase ilukirjanduslikke töid.
Ka Miina Hermann (Härma) kutsus Eesti kultuuri tutvustavas artiklis Eesti naisi üles: „[…] Kuigi kõikide võimised pole nii suured kui eelnimetatud kunstnikkudel, siiski võib hea tahtmise juures ka vähema anniga laulu alal palju ära teha. Siin on tänulik tööpõld igal naisel ja emal – tema kodu, tema lapsed. Loogem siin muusikaline õhkkond, pangem ilul helisema meie kodudes Eesti laul ja tõrjugem säält välja võõras viis, millega küllalt mürgitatud meie hinge!"
Eesti naisi kutsuti üles ka näitama teadlikku huvi Eesti oma tööstuse vastu, tutvuda rahvusliku loomingu aineliste väärtustega. Alustati võitlust vabanemaks võõrast majanduslikust survest. Selleks korraldati „Eesti nädalaid“. Esitati üleskutse: „alga võitlust oma riigi majanduslise iseseisvuse eest! Ära jää pealtvaatajaks, ära saa äraandjaks. Ainult ühisel pingutusel suudab meie miljoniline rahvas vabastada end võõrastest hilpudest. […] Kui igaüks püüab osta ainult oma maal valmistatud saadusi, on võimalik neid ka suuremal määral valmistada. See annab tööd kätele, sissetulekut perekondadele, toob jõukuse majasse, majanduslise kindlustuse riigi ellu. […] Naise mõju ulatub kogu perekonna ja lähemate inimeste peale. Naine kasvatab lapsi, jagades neile tulusaid õpetusi elu jaoks. Kus mujal võiks olla veel parem pind Eesti omatööstuse mõtet ja suurt tähendust selgitavale seemneivakesele!"
Absorptsioonikolonn
pisi|Laboratoorne absorber. 1a): CO2 sisend; 1b): H2O sisend; 2): väljund; 3): absorptsiooni kolonn; 4): kolonni täidis
Absorptsioonikolonn ehk absorber on absorbendiga täidetud toru, mida kasutatakse läbivoolutatava gaasi või vedeliku kuivatamiseks (näiteks silikageeliga täidetud kolonn) või mõne gaasisegus sisalduva komponendi absorbeerimiseks (näiteks aktiivsöega).
Kivi tänav (Viljandi)
Kivi tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 223 m.
Kosmiline mikrolaine-taustkiirgus
pisi|[[WMAPi ülesvõte kosmilisest mikrolaine-taustkiirgusest]] Kosmiline mikrolaine-taustkiirgus ehk reliktkiirgus on Universumi algusaegadest pärinev kiirgus kosmoses. Kiirguse avastasid 1964. aastal Arno Penzias ja Robert Wilson. Saadud teadmised võimaldasid tõendada teooriat, et Universum oli kunagi väga tihe ja kuum, andes faktilist tuge Suure Paugu kosmoloogiale. Penzias ja Wilson said avastuse eest 1978. aastal Nobeli füüsikaauhinna.
Taustkiirgus tekkis hinnanguliselt 380 000 aastat pärast Suurt Pauku, mil Universumis algas temperatuuri langemise tõttu aatomite moodustumine. Varasem mateeria oli aatomite tekkeks liiga kuum, temperatuuriga suurusjärgus 109 K, ning oli enamasti plasmaolekus. Kiirgus oli ainega soojuslikus tasakaalus. Tekkinud "külmad" aatomid, mille temperatuur oli suurusjärgus 3×103 K, ei suutnud enam kiirgust neelata, seetõttu hakkasid kiirguse footonid ilmaruumis laiali levima. Universum muutus senise läbipaistmatu "gaasikera" asemel läbipaistvaks (nähtavaks).
Soometsa külanõukogu
Soometsa külanõukogu oli külanõukogu Pärnu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Häädemeeste ja Uulu külanõukoguga.
Paul Kerese mälestusmärk (Narva)
pisi|Paul Kerese mälestusmärk Narvas Paul Kerese mälestusmärk on Paul Kerese 100. sünniaastapäeva puhul Narvas Puškini tänavale Peetri platsi juurde püstitatud mälestusmärk. See avati 7. jaanuaril 2016.
Mälestusmärgil on kujutatud 1975. aastal Vancouveris toimunud Kerese ja Walter Browne'i matši tegelik mängu seis pärast 43. käiku. See jäi Paul Kerese karjääri viimaseks partiiks. Mustadega mänginud Keres andis Browne'i kuningale tuld.
Eksimused
pisi|Veaga kombinatsioon malelaual
BT
BT võib tähendada järgmist:
Maikellukese tee
Maikellukese tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Maikellukese tee sai nime 29. märtsil 1968.
Kasside immuunpuudulikkuse viirus
Kasside immuunpuudulikkuse viirus (FIV) on retroviirus. FIV-ga on maailmas haigestunud kuni 4,4% kassidest.
FIV erineb taksonoomiliselt kahest kaslaste retroviirusest: leukeemiaviirusest (FeLV) ja FFV-st. Mõlemad on seotud inimese immuunpuudulikkuse viirusega (HIV). FIV-is on identifitseeritud viis alamtüüpi nukleotiidijärjestuste erinevusi, mis kodeerivad viiruse ümbrist või polümeraasi. FIV on ainuke mitteprimaatset päritolu AIDSi-laadset haigust põhjustav retroviirus, aga FIV ei ole kassidele letaalne ning nad võivad elada aastaid tervislikult, kuigi on haiguse kandjad. Vaktsiin on saadaval, aga selle mõju on veel teadmata. Pärast vaktsineerimist on kassid FIV-positiivsed.
Haiguse isoleeris esimesena Niels Pedersen 1986. aastal UC Davise veterinaariakoolis, kus kassikoloonias olid suur infektsioonide esinemissagedus ja esialgu kutsuti haigust kasside T-lümfotsüütseks viiruseks (FTLV). Seda on seni avastatud kodukasside populatsioonides üle maailma.
Mõjud
FIV võib kahjustada kasside immuunsüsteemi. FIV nakatab erinevaid peremeesrakke, kaasa arvatud CD4+ ja CD8+ T-lümfotsüüte, B-lümfotsüüte ja makrofaage. Kassid võivad FIVd hästi taluda, kuid see võib lõpuks viia immuunsüsteemi nõrgenemiseni T-helperi (CD4+) nakatumise ja ammendumise tõttu. Võrreldes inimese HIVga, mille nakatumise protsent on umbes 50%, on kasside nakatumise protsent väga väike, vähem kui 5%.
FIV ja HIV on retroviirused. Seevastu inimesed ei ole võimelised nakatuma FIV-sse ja kassid pole võimelised nakatuma HIV-sse. FIV-d kantakse edasi sügavate hammustushaavade kaudu: nakatunud kassi süljes sisalduv viirus siseneb teise kassi keharakkudesse. FIV-positiivsed kassid saavad jagada omavahel vett, sööki ja käia samas liivakastis, ilma et haigus edasi kanduks. Valvas loomaomanik, kes ravib sekundaarseid infektsioone, võimaldab kassil elada majapidamises pikka aega. Oht, et FIV-ga nakatunud kass nakataks teist kassi, on väga väike, kui ei esine kasside vahelist võitlemist või avatud haavu, mis võimaldavad kassidel üksteisele nakkust edasi kanda.
Vastsündinud kassipoegadel võib haigus osutuda positiivseks kuni kuus kuud, aga pärast testimist negatiivseks, sest antikehad kanduvad kassipoegadele ema piima kaudu. Kuue kuu möödudes on uued testid negatiivsed, kuna antikehad ei ole püsivad. Kassipoegi vaktsineerides on testitulemused positiivsed, kuna vereproov näitab antikehade teket.
FIV on tuntud ka teiste kaslaste hulgas ja see on endeemiline suuremate kaslaste hulgas, näiteks Aafrika lõvi.
Patoloogia
Viirus saab siseneda peremeesrakku koostoimes viituse glükoproteiinide ümbrise ja märklaudrakkude pinna retseptorite kaudu. Kõigepealt seondub SU glükoproteiin CD134ga, peremeesraku retseptoriga. Esialgne seondumine muudab SU-valgu kuju selliseks, mis hõlbustab SU ja kemokiini retseptori CXCR4 interaktsiooni[6]. See interaktsioon põhjustab viiruse ja rakkude membraanide sulandumise ja võimaldab viiruse RNA kandumist tsütoplasmasse, kus see pöördtranskribeeritakse ja integreeritakse raku genoomi läbi mittehomoloogilise rekombinatsiooni. Peremeesraku genoomis võib viirus püsida pikka aega asümptomaatilises staadiumis, ilma et immuunsüsteem seda avastaks või põhjustaks rakkude lüüsimist.[7][8]
CD134 on leitav aktiveeritud T-rakkudes ja seostunult OX40 ligandiga, põhjustades T-raku stimulatsiooni, proloferatsiooni, aktivatsiooni ja apoptoosi. T-raku aktivatsioon toob kaasa märkimisväärse kahanemise rakkudes, millel on immuunsüsteemis kriitiline roll. Immuunsüsteemi rakud ja madal CD4+ tase muudavad kassid vastuvõtlikuks haiguste suhtes ning haigus võib progresseeruda omandatud immuunpuudulikkuse sündroomiks (FAIDS)[9].
Levik
Peamiselt levib viirus sügavate hammustushaavade kaudu, kus haigustkandva kassi sülg siseneb teise kassi kudedesse. FIV võib ka tiinetelt kassidelt edasi kanduda oma järglastele emaka kaudu, kuigi seda peetakse väga haruldaseks.[3][9] FIV erineb FeLvst kuna see võib levida sama kammi kasutamisest ja toidukausside jagamisest.
Infektsiooni riskiteguriteks on täiskasvanud isased kassid, kes saavad õues käia. Sao Paulos läbi viidud uuringus leiti, et 75% FIV-sse nakatunud kassidest olid isased. Suurem infektsiooniprotsent esineb isastel seetõttu, et nad hammustavad üksteist tihemini ja kaitsevad oma territooriumi.[8].
Haiguse etapid
FIV progresseerub sarnaselt nagu HIV inimestel. Esimese või akuutse faasiga kaasnevad sümptomid, nagu letargia, anoreksia, palavik ja lümfadenopaatia[9]. Esimene faas on lühike ja sellele järgneb asümptomaatiline staadium, kus kassil ei esine pikemat aega ühtegi märgatavat sümptomit. Mõned kassid püsivad selles staadiumis kuid, teised aga mitu aastat. Tegurid, mis mõjutavad asümptomaatilise staadiumi pikkust, hõlmavad viiruse patogeensust ja FIV alamtüüpi (A-E), kassi vanust ja kokkupuudet teiste patogeenidega. Pärast seda liigub kass viimasesse staadiumisse (FAIDS staadium), kus kass on äärmiselt vastuvõtlik sekundaarsetele haigustele ja paratamatult lõpeb isendi surmaga[8].
Testimine
Veterinaarid kontrollivad kassi ajalugu ja testivad verd FIV antikehade leidmiseks.
Valed positiivsed tulemused ilmuvad, kui kass kannab antikehi (mis on kahjutud), aga ei kanna viirust. Kõige sagedamini juhtub seda, kui kassipojad on tarbinud ema piima ja kui kasse on vaktsineeritud FIV vastu. Sellel põhjusel alla kaheksa nädala vanuseid kassipoegi ja hiljuti vaktsineerituid kasse ei testita.
Kassipojad ja noored kassid, kes on testitud positiivseks FIV antikehade suhtes, võivad osutuda negatiivseks tingimusel, et nad ei ole kunagi FIVga nakatunud ja neil pole kunagi kasutatud FIV-vaktsiini.
Kassid, keda on varem vaktsineeritud, osutuvad FIV-positiivseteks kuni elu lõpuni, kuigi nakatumist ei ole toimunud. Seetõttu ei anna kodutute ja adopteeritud kasside testimine tavaliselt õigeid, kuna on võimatu teada, kas neid on varem vaktsineeritud või mitte. Seega ei tohiks kunagi kasutada eutanaasia põhjusena positiivset FIV antikehade testi[10].
Teste saab teha loomaarsti kabinetis mõne minutiga. Varajane tuvastamine aitab säilitada kassi tervist ning takistab haiguse edasikandumist teistele kassidele. Õige hoolitsusega on kassid võimelised elama pikka ja täisväärtuslikku elu.
Ravivõimalused
Lümfotsüütide T-rakkude immunomodulaator on ette nähtud kasside leukeemia viiruse (FeLv) või kasside immuunpuudulikkuse viiruse (FIV) raviks ning sellega seotud oportunistliku infektsiooni, aneemia raviks. Kui kõrvalnähtuseid ei täheldata, on tootel väga madal toksilisuse profiil.
Lümfotsüütide T-rakkude immunomodulaator on CD-4 lümfotsüütide tootmise ja funktsiooni regulaator[13]. See on näidanud suurendavat lümfotsüütide arvu ja Interleukin2 tootmist loomades[14]. See on üheahelaline polüpepriid ja on tugevalt katioonne glükoproteiin ning seda puhastatakse katioonvahetusvaiguga. Veiselt saadud stroomarakkude supernatandidest pärineva valgu puhastamine annab homogeense teguri, mis ei sisalda võõrkehasid. Veiste valk on homoloogne teiste imetajateliikidega ja on homogeenne 50kDa glükoproteiin, mille isoelektriline punkt on 6,5. Valk valmistatakse lüofiliseeritud 1 mikrogrammi annuses. Lahustumine steriilses lahustis annab naha alla süstitava lahuse.
Vaktsiin
Nagu HIV puhul, on ka FIV vastu efektiivse vaktsiini väljatöötamine keeruline viirustüvede suure arvukuse ja variatsioonide tõttu. "Ühe tüve" vaktsiinid ehk vaktsiinid, mis kaitsevad ainult ühe viirusevariandi vastu, on näidanud juba head mõju homoloogsete FIV-tüvede vastu. 2002. aastal avaldatud kaksik-alamtüüpi vaktsiin Fel-O-Vax FIV vastu tegi võimalikuks kassi immuniseerida teiste FIV-alamtüüpide vastu. See arendati välja, kasutades inaktiveeritud isolaate 2–5 FIV alamtüübist: Petaluma ja D Shizuoka[15]. Vaktsiin osutus A FIV-alamtüübi suhtes mõõdukalt tõhusaks (82% kassidest said kaitstud)[16], aga hiljem tehtud uuring näitas, et see ei paku kaitset alamtüübi A vastu[17]. Samas on vaktsiin näidanud 100% efektiivsust kahe erineva B FIV-alamtüübi vastu[18][19]. Vaktsiinid näitavad positiivseid FIV-testi tulemusi kassidel ning seetõttu on diagnoosimine keeruline. Nendel põhjustel on vaktsiin "mitte keskne" ja vaktsineerimise otsus oleks vaja teha pärast loomaarstiga konsulteerimist[20].
Struktuur
FIV-l on sarnane struktuur primaatide ja kabiloomade retroviirustega. Virioni diameeter varieerub 80 nanomeetrist 100 nanomeetrini ja on pleomorfne. Viiruse ümbrisel on ka väljaulatuvad osad, mis on väikesed, 8 nm, ja katavad pinna ühtlaselt[7].