cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vasa (laev)
Leiud
Väljakaevamiste käigus leiti 15 skeletti ja veel vähemalt kahe inimese skeleti jäänused ehk umbes poolte arvatavalt hukkunute jäänused. Pärast uurimist maeti need 10. augustil 1963, Vasa uppumise 335. aastapäeval, Galärvarvskyrkogårdeni surnuaiale. Hauda ehivad Vasa ballastikivid, üks sellelt leitud ankur ja Gustav V poja Prints Wilhelmi kirjutatud tekstiga mälestustahvel. Haud avati 1989. aastal täiendavateks uuringuteks.
Uppumise põhjused
Selle ajastu sõjalaevad olid väga ebastabiilsed, isegi kui relvastus oli hästi paigutatud. Ebastabiilsusele aitas oluliselt kaasa kõrge ahtrikastell, mis oli mõeldud sõduritele käsitulirelvade laskeplatvormiks. Vasa puhul võisid olla lisaprobleemiks ülemise kereosa ehitusel kasutatud liiga paksud lauad, mis olid liiga rasked. Selle põhjuseks võis olla kogenematus kahe kahuritekiga laevade ehitamisel või kava laevale hiljem veel võimsam relvastus paigutada. Samas polnud Vasa kere kuju põhimõtteliselt vale vaid oma ajastu kohta tavapärase piires.
Kapten Söfring Hansson asus uue laevaga teele avatud kahuriluukidega, mis oli ebatavaline. Tavaliselt seilati uutel laevadel algul suletud kahuriluukidega, et kapten ja meeskond harjuksid uue laeva sõiduomadustega, kuna igal 17. sajandil ehitatud laeval olid need omamoodi. See otsus võimaldas veel kahuriluukidest sisse tungida, kui need vee alla vajusid. Vee raskus takistas omakorda laeval end püsti ajada ja põhjustas ümbermineku. Lisaks pidi Vasa minema Älvsnabbenisse, välissaarestikus asuvasse mereväebaasi, et kogu varustus ja personal peale korjata. Suurem last oleks võinud ka stabiilsust parandada.
Konserveerimine
pisi|Vasa 1963. aastal, konserveerimise varases staadiumis Kuigi Vasa oli pärast 333 aastat merepõhjas üllatavalt heas seisus, oleks see kiiresti lagunema hakanud, kui kerel oleks lastud lihtsalt ära kuivada. Vasa suur kogu, üle 900 kuupmeetri tammepuitu, tekitas enneolematu konserveerimisprobleemi. Pärast mõningast arutelu otsustati konserveerimiseks kasutada polüetüleenglükooli (PEG), mida kasutati aastaid hiljem ka 16. sajandist pärit Inglise laeva Mary Rose konserveerimiseks. Vasat immutati selle ainega 17 aastat, misjärel seda 9 aastat aeglaselt kuivatati.
Vasa erakordselt hea säilimise põhjuseks pole mitte ainult laevausside puudumine tema uppumiskohas vaid ka asjaolu, et Stockholmi vool oli 20. sajandi lõpuni erakordselt reostunud. Isegi kõige vintskematel mikroorganismidel, mis muidu puitu lagundaks oli raske nii toksilises ja karmis keskkonnas ellu jääda. Kaasa aitas ka Vasa uppumine täiesti uuena. Toksilisel keskkonnal olid ka negatiivsed mõjud. Sulfiidid, mida leidus Vasat ümbritsevate setete uhtvees olid tunginud puidu sisse. Kui Vasa pärast 300 aastat hapnikuvaesest veest taas õhu kätte tõsteti, hakkasid need õhuhapnikuga reageerima. Sulfiidide oksüdeerumise käigus tekkis väävelhape.
Sügisel 2000. aastal märgati Vasa kerel mõne sentimeetri kuni poolemeetrise läbimõõduga valgeid laike. Need osutusid sulfaate sisaldavateks sooladeks, mis olid moodustunud puidu pinnale, kui sulfiidid õhuhapnikuga reageerisid. Plekkide pH oli väga madal ja need olid esimeseks märgiks, et Vasa sisaldab suurt kogust väävelhapet. Laeva pinnale tekkinud soolad pole iseenesest ohtlikud, kuigi rikuvad välimust. Aga kui nad tekivad puidu sees, siis võivad nad puitu paisutada ja pragusid tekitada. Eriti suurt kahju võib see põhjustada peenelt nikerdatud tarbeesemetele ja skulptuuridele. Väävelhappe kogus, mis Vasa keres leidub, oli 2002. aastal hinnanguliselt üle 2 tonni. Laevas on piisavalt sulfiide, et moodustuks veel 5000 kilogrammi väävelhapet. Aastas tekib seda 100 kilogrammi ja see võib laeva lõpuks täielikult hävitada. Üheks põhjuseks, miks Vasa lagunemine järsku kiirenes, võib olla ka metaanhape. Ei ole päris selge, kas see tekib polüetüleenglükooli või puidu enda lagunemisest.
pisi|Vaade Vasa tekile Muuseum jälgib laeva pidevalt, et märgata lagunemise või puidu kooldumise tekitatud kahjustusi. Jätkuvalt otsitakse parimaid viise laeva säilitamiseks tulevastele põlvedele ja analüüsitakse olemasolevaid materjale võimalikult täpselt. Üks praegustest probleemidest on, et vana tamm, millest laev on valmistatud, hakkab järele andma ja laeva koos hoidvad klambrid tungivad iga aastaga sügavamale puusse. Magnus Olofson Vasa muuseumist on öelnud: "See, kui palju kere liigub, on tõeliselt murettekitav. Kui midagi ette ei võeta, siis läheb Vasa tõenäoliselt uuesti ümber." Vasa edasise kindlustamise nimel töötavad praegu Kuninglik Tehnoloogiainstituut, Texase A&M Ülikool ja paljud teised asutused üle maailma.
Vasa vältimatu lagunemise pidurdamiseks hoitakse Vasa muuseumi peasaalis temperatuuri 18–20 °C ja õhuniiskust 55% juures. Aeglustamaks väävelhappe hävitavat mõju on väiksemad objektid suletud lämmastikuga täidetud plastikonteineritesse, kus olev inertne atmosfäär takistab edaspidist sulfiidide ja hapniku reageerimist. Keret ennast on töödeldud aluselises vedelikus leotatud lappidega, et neutraliseerida selle madalat pH-d, kuid see on ainult ajutine meede, sest väävelhapet tekib pidevalt juurde. Originaalpoldid roostetasid pärast laeva uppumist ära, kuid asendati moodsate galvaniseeritud ja epoksüvaiguga kaetud poltidega. Sellest hoolimata on ka uued poldid hakanud lagunema ja eritavad puidu sisse rauda, mis kiirendab lagunemist. Plaanide järgi tuleks vanad poldid asendada uutega mittereageerivast materjalist nagu titaan, süsinikkiud või klaaskiud.
Pärand
pisi|Meened Vasa muuseumi poes Vasa on muutunud populaarseks ja tuntud ajalooliseks Rootsi 17. sajandi suurvõimu perioodi ning varajase Euroopa rahvusriigi arengu sümboliks. Ajalooteaduses ja merearheoloogias on suurt tähelepanu pööratud suurte sõjalaevade vrakkidele 16. 17. ja 18. sajandist, kuna neis nähakse Rootsi endisaegse võimsuse sümboleid. Nende seas on Vasa kõige tuntum näide ja on saanud tuntuks ka välismaal. Suurt osa on selles mänginud teadlik turustamistaktika, mis kasutab Vasat sümbolina Rootsi tutvustamiseks välismaal. Vasa ise on Rootsis muutunud sünonüümiks ajaloolise väärtusega uppunud laeva kohta, kuna teisi vrakke kirjeldatakse ja hinnatakse võrdluses Vasa endaga.
Rootsi merearheoloog Carl-Olof Cederlund, kes on osalenud mitmes Vasaga seotud projektis, kirjeldab seda fenomeni "kuningliku laeva sündroomina" (rootsi keeles regalskepps-syndromet), nimetatud kunagi Rootsi kuningate suurte sõjalaevade kohta kasutatud termini järgi. Ta seostab "sündroomi" ideedeajaloo natsionalistliku külje ja traditsioonilise vaatega kangelaskuningatele ning kuulsuse saavutamisele läbi sõja. See ajaloo teooria keskendub "võimsatele perioodidele" "meie [Rootsi] ajaloos" ja sarnaneb natsionalistlike vaadetega viikingite ajastuga Põhjamaades või üldise Kreeka ja Rooma antiikaja ülistamisega läänemaailmas. Cederlund rõhutab rituaalseid aspekte palju kajastamist leidnud 1961. aastal toimunud Vasa ülestõstmise juures ja võrdleb Vasa muuseumi "templiga selle sõna klassikalises tähenduses". Kuna muuseum paikneb Djurgårdenis, traditsioonilisel krooni maal, ja selle keskendumise tõttu "Kuninga laevale", kirjeldab ta seda kui "kuningliku laeva templit".
Vasa kirjanduses ja popkultuuris
pisi|Vasa välimust imiteeriv ekskursioonilaev [[Ashi järvel Jaapanis]] Vasa on oma ainulaadsuses äratanud märgatavat tähelepanu ja inspireerinud kahte põlvkonda teadlasi, turiste, mudeliste ja autoreid. Kuigi ajaloolise tõepõhjata, on populaarset arvamust, et Vasa ehitamine oli üks halvasti organiseeritud ja vussikeeratud ettevõtmine (nimetatud lausa Vasa sündroomiks), kasutatud paljudes juhtimisõpikutes näitena, kuidas äri ei tohiks korraldada.
Vasa muuseum kaasfinantseeris kahte dokumentaalfilmi Vasa ajaloost ja ülestõstmisest. Mõlemad filmid tegi Anders Wahlgren. Teist filmi näidatakse praegu Vasa muuseumis ning müüakse 16 keelde tõlgituna VHS-il ja DVD-l. Rootsi televisioonis näidati 2011. aasta lõpus kolmandat Vasa filmi, mis oli eelmistest pikem ja oluliselt kallim: Sveriges Television andis selle tegemiseks 7,5 miljonit Rootsi krooni. Muuseumis kasutatakse 17. sajandi laevaehituspõhimõtete ja stabiilsuse selgitamiseks hariduslikku arvutimängu (juba selle teist generatsiooni). Laevast on toodetud mudelikomplekte ja tehtud loendamatu hulk unikaalseid mudeleid. Tokios ehitati 1991. aastal 308-tonnine 650 reisijale mõeldud ekskursioonilaev, mis jäljendab Vasa välimust. Vasa on olnud inspiratsiooniks kunstiteostele, muuhulgas ka Disney-teemalisele paroodiale kullatud skulptuuridest laeva ahtrigaleriil. Kuna tegemist on populaarse turismiatraktsiooniga, kujutatakse Vasat T-särkidel, tassidel, külmkapimagnetitel ja plakatitel. Meeskonnale ja ohvitseridele kuulunud esemete järgi on valmistatud mitmesuguseid müügiesemeid: joogiklaase, taldrikuid, lusikaid ja isegi triktrak.
Kronoloogia
pisi|[[Vasa muuseum Stockholmis]] Tähtsamad sündmused Vasa ajaloos:
John Kuck
John Henry Kuck (27. aprill 1905 – 21. september 1986) oli USA kergejõustiklane, kes võistles peamiselt kuulitõukes.
Kansase osariigis Wilsonis sündinud Kuck esindas USA-d 1928. aasta suveolümpiamängudel Hollandis Amsterdamis, kus ta võitis kulla meeste kuulitõukes.
Ekslikult on arvatud, et ta võis olla eesti päritolu.
Anor
Anor on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Tamás Deutsch
pisi|Tamás Deutsch 2011. aastal Tamás Deutsch (sündinud 27. juulil 1966 Budapestis) on Ungari poliitik, ta on erakonna Fidesz liige. Ta oli aastatel 1999–2002 Ungari spordi- ja noorsootöö minister. Ta on aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige.
Anor
pisi|tühi|Anori raekoda
Tamás Deutsch
Ta õppis Loránd Eötvösi ülikooli õigusteaduskonnas.
1988. aastal osales ta Fideszi asutamises, mis tegutses siis liberaalse noorteorganisatsioonina.
Ta valiti parlamenti nii 1990, 1994, 1998, 2002 kui ka 2006.
Zell am See ringkond
thumb|right|Pinzgau ülemine org
Salzburgi lennujaamast jõuab kuurordisse kahe tunniga. Piirkonna suurim linn on Saalfelden.
Haldusjaotus
Ringkond on jaotatud 28 vallaks, millest 3 on linnad (Stadtgemeinde) ja 4 turulinnad (Marktgemeinde).
Linnad:
Alevid:
Vallad:
tühi|600px|Ringkonna haldusjaotus
Men Qo'shiq
"Men Qo'shiq" on Usbekistani laulja Feruza Jumaniyozova kolmas stuudioalbum. Avaldati aastal 2005.
Irja Piirma
Irja Piirma (aastani 1943 Tiits; 4. veebruar 1920 Tallinn – 5. detsember 2009 Stow, Summiti maakond, Ohio, USA) oli eesti päritolu USA keemik.
Elulugu
Ta lõpetas 1939. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi ja õppis aastatel 1940–1943 Tallinna Tehnikaülikoolis keemiat.
1949. aastal lõpetas Darmstadti Tehnikaülikooli keemikuna ja emigreerus samal aastal Lääne-Saksamaalt USA-sse.
Keemiamagister (Akroni Ülikool, Ohio), PhD (polümeeride keemia, 1960, samas). Oli 1952–1956 Akroni Ülikooli kummiuuringute labori ja 1956–1960 kummiuuringute instituudi teadur, 1960–1963 sama instituudi keemia osakonna lektor /, 1963–1967 keemilise osakonna ja polümeeride instituudi instruktor / , 1967–1976 polümeeride osakonna assistent. professor, 1976–81 associate professor. Aastast 1981 professor polümeeride alal, ühtlasi 1982–1985 osakonnajuhataja.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: polümeeride keemia – polümerisatsiooni kineetika emulsioonides. liige.
Teoseid
Üle 30 teadustrükise.
Muusikaline pinge
Muusikaline pinge (inglise keeles tension) on muusikas dünaamikat määrav kompleksne parameeter, mille väärtusi kuulaja tunnetab vastandlike muusikaliste objektide veel säilinud tasakaalus.
Muusikalist pinget võib kuulaja jaoks luua nii muusikalise struktuuri enda kui ka selle struktuuri interpreteerimise vahenditega.
Muusikalisest pingest rääkides kasutatakse enamasti vastandmõistete paari ‘pingetõus-pingelangus’ (tension–relaxation) ning mõisteid kõrgpunkt, kulminatsioon või kliimaks.
Muusikalise pinge kui olemuselt mitmetasandilise nähtuse võimalikult terviklikuks kirjeldamiseks on tihti vaja rakendada erinevate valdkondade uurimismeetodeid. Muusikalist pinget on püütud mõista nii strukturaalselt, füüsikaliselt kui ka psühholoogiliselt.
Muusikalise pinge mõistet on käsitlenud näiteks Ernst Kurth ja Heinrich Schenker (Rotfarb 2002, Thaler 1984). Paul Hindemith (1939 ja 1940) reastab intervalle nende pingestatuse astme järgi, eristades seejuures intervalli esinemist kas horisontaalse või vertikaalsena. Muusikapsühholoogidest on muusikalist pinget empiiriliste vahenditega uurinud näiteks Krumhansl (1985), Cook (1987 ja 1994) ja Clarke (1989). Krumhansl (1996), Deliège (1989), Deliège, Melen jt. (1996), Baroni (2003) käsitlevad muusikalist pinget muusika segmenteerimise abil klassikalises muusikas. Muusikalise pinge kui struktuurse nähtuse kognitiivse uurimise tähtsust rõhutavad ka tonaalse muusika generatiivse teooria rajajad Fred Lerdahl ja Ray Jackendoff (1983), kes uurivad muusikalist pinget peamiselt harmoonia prolongatsiooni (harmoonilise hierarhia) kontekstis.
Martin Kirschbaum (2001) käsitleb muusikalise pinge tähenduses muusikalise kõrgpunkti (kulminatsiooni) mõistet. Tema meelest on muusikalise pinge loomisel või analüüsimisel olulisteks aspektideks dünaamika, helikõrgus, rütm, tempo, harmoonia, faktuur, instrumentatsiooni ja pillide mänguvõtetega seotud efektid ning muusikaliste sündmuste kontrastsus.
Jere T. Hutcheson (1972) kasutab oma vormianalüüsi õpikus muusikalisest pingest rääkimisel vastandmõisteid 'pingetõus–pingelangus'. Tema meelest muusikalise pinge suurenemine jätab tavaliselt mulje aktiivsuse kasvust, liikumisest n-ö kulminatsioonipunkti poole, samas kui pingelangust tajutakse kulminatsioonipunktist eemaldumisena. Hutchesoni sõnul võib pinge väljenduda näiteks meloodia kõrgpunkti poole liikumise, meloodia helikõrgusliku aktiivsuse kasvu (intervalliline pinge), kõrgete registrite kasutamise (instrumentatsioon), rütmi aktiivsuse tõusu, harmoonia aktiivsuse tõusu, dünaamika (intensiivsuse) ja faktuuri tiheduse tõusu kaudu, kusjuures eelnimetatud aspektid toimivad sageli üksteisega interaktsioonis ning nende tähtsus muusikalise pinge kujundamisel muutub pidevalt. Liikumist kulminatsioonipunktide poole ja nendest eemale, mis väljendub muusikalise pinge kasvus või kahanemises, peab Hutcheson üheks olulisemaks aspektiks muusikalise vormi kujundamisel (Hutcheson 1972: 11).
Muusikalise pingega otseselt seotud on kõrgpunkti mõiste, mille puhul on erinevates keeltes kasutusel mitmed kas sünonüümsed või pisut teise rõhuasetusega mõisted: kõrgpunkt (saksa keeles Höhepunkt, kliimaks (inglise keeles climax), kulminatsioon (inglise keeles culmination point), kõrgpunkt (inglise keeles highpoint). Kõrgpunkti mõistet on seostatud muusikalise vormi ja vahel ka struktuuri erinevate aspektidega, kuid sageli pole seda tehtud kuigi süstemaatiliselt. Näiteks tonaalses muusikas võib harmoonilise pinge kasvu seostada liikumisega toonikalt dominandile ja pinge langust liikumisega dominandilt toonikasse. Tonaalses muusikas võib harmoonia dominanti pidada muusikalist kõrgpunkti loovaks. Dominandiga seotud harmoonia pinge tõusust ja langusest võib rääkida tonaalses teoses kui ühest kõige olulisemast sündmusest juba teose süvatasandil. Sellele tõdemusele põhinebki Schenkeri analüüsi üks põhiideid tonaalse teose redutseerimisest algstruktuurini (saksa keeles Ursatz), mille üheks komponendiks on harmooniajärgnevus I-V-I.
19. sajandi muusikat on kõrgpunkti seisukohalt uurinud Kofi Agawu (1982). Meloodia kõrgpunkte ja nende seostamist esitusega on uurinud Zohar Eitan (1997). Pärast Teist maailmasõda on mõningad uurijad lähenenud muusikalisele pingele fenomenoloogiliselt, nende hulgas Erhard Karkoschka (1974), kes kasutas mõistet 'kõlapingeanalüüs' (saksa keeles Klangspannungsanalyse). Karkoschka käsitleb kõlapingeanalüüsis selliseid aspekte nagu 'intervallipinge' (saksa keeles Intervallspannung), 'akordipinge' (saksa keeles Klangspannung), 'impulsitihedus' (saksa keeles Impulsdichte) ja 'kõlaruum' (saksa keeles durchschrittener Raum) ja kujutab neid ka graafiliselt.
Vlad Miriță
Vlad Miriță (sündinud 2. augustil 1981 Târgoviștes) on Rumeenia laulja.
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Nicoleta Mateiiga Rumeeniat lauluga "Pe-o margine de lume".
Jaunciems (asum)
pisi|Jaunciemsi asendikaart Jaunciems on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 9,132 km². Jaunciems asub Ķīšezersi kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Trīsciemsi asumiga ja kagus Sužiga. 2688 elanikku (2010).
Puugnitsa kääpad
pisi|Kääpa (numbriga 11135) asukoht juunis 2012 pisi|Kääpa (numbriga 11134) asukoht juunis 2012 Puugnitsa kääpad on neli kääbast Võru maakonnas Setomaa vallas Puugnitsa külas. Kääpad on arvele võetud arheoloogiamälestistena. Kääpa suuruse ja kuju järgi otsustades kuulub kääbas 1. aastatuhande II poolde.
Jaunciems (asum)
Jaunciems asub Ķīšezersi-äärsel alal, mis ulatub 7–9 meetrit üle merepinna. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mis ulatuvad 14–16 meetrit üle merepinna, kõrgeim tipp on aga 19 meetrit üle merepinna. Asumi juurde rajati 1993. aastal 320 hektari suurune Jaunciemsi looduspark.
Jaunciems sai alguse 1885. aastal Ķīšezersi järve äärde ehitatud saekaatrist. 1890. aastal hakati seal ka kartongi tootma. Tehase juurde tekkis töölisasula, mis liideti Riiaga 1927. aastal. Aastail 1910–1930 valmis ka Jaunciemsi luteri kirik. Aastail 1952–1959 oli Jaunciems Riiale administratiivselt alluv alev. Asumi hoonete seas on vanu tsaariaegseid töölismaju, XX sajandi alguses rajatud eramaju, 1970. aastatel rajatud korterelamuid. Majade numeratsioon lähtub paberivabrikust, sealt Riia linna poole minnes numbrid kasvavad.
Nicoleta Matei
pisi|Nicoleta Matei (2008) Nicoleta Matei, esinejanimega Nico, (sündinud 1. veebruaril 1970 Ploieștis) on rumeenia laulja.
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Vlad Mirițăiga Rumeeniat lauluga "Pe-o margine de lume", mis kogus finaalis 45 punkti ja saavutas 20. koha.
Lissi Dancefloor Disaster
Nad panid oma duetile nime Johani kassi Lissi järgi.
Nende debüütalbum "Waves" ilmus 27. veebruaril 2013. Johan on ka indie pop 'i ansambli Death Team liige.
Lake Worth
Lake Worth on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigi lõunaosas Palm Beachi maakonnas.
3% linna elanikest räägib emakeelena soome keelt. Seal toimub igal aastal festival "Finlandia Week".
Germogen
thumb|Miniatuur patriarh Germogenist (1905)
Germogen (ka Hermogen või Hermogenes; vene Гермоген, ka Ермоген ; u 1530 – 27. veebruar (vkj 17. veebruar) 1612) oli vene õigeusu vaimulik, aastatel 1606–1612 Moskva ja kogu Venemaa patriarh.
Germogen valitses niinimetatud segaduste ajal. Ta valiti patriarhiks pärast Vale-Dmitri I tapmist ja Vassili Šuiski võimuletulekut. Pärast Moskva langemist Poola võimu alla 1610. aastal nõustus ta esialgu tunnistama Poola printsi Vladislavi Venemaa seadusliku valitsejana, kuid kui Vladislav keeldus õigeusku üle minemast ja Poola vägesid Venemaalt välja viimast, võttis oma õnnistuse tagasi. Poolakad vangistasid Germogeni 1611. aasta alguses ja lasid tal vangistuses nälga surra.
1913. aastal kuulutas Vene Õigeusu Kirik patriarh Germogeni pühakuks.
Elulugu
Arvatakse, et vaimulikku teenistust alustas ta Kaasani Issanda Muutmise kloostris juba selle asutaja püha Varsonofi eluajal. 1579. aastast on teada, et ta teenis kogudusepreestrina Kaasani Nikolai kirikus ja oli seotud Kaasani Jumalaema ikooni leidmisega. Tõenäoliselt kirjutas just tema tsaar Ivan Julmale saadetud lühikese ülevaate ikooni leidmisest ja sellega seotud imedest.
Preestrina kuulus ta valge vaimulikkonna hulka, see tähendab – oli abielus. Pärast oma abikaasa surma sõitis ta Moskvasse, kus võttis 1587. aastal Tšudovi kloostris vastu mungapühitsuse. 1588. aastal nimetati tulevane patriarh Kaasani Issanda Muutmise kloostri iguumeniks, hiljem aga ülendati arhimandriidiks. 23. mail (vkj 13. mail) 1589 pühitseti ta piiskopiks ning nimetati esimeseks Kaasani ja Astrahani metropoliidiks.
Teenistus piiskopina
Peamiselt muslimitega asustatud Tatarimaal muretses uus metropoliit väga õigeusu levitamise ja muslimite keskel elavate kristlaste usu säilimise pärast. Tema ettepanekute põhjal rakendati 1593. aastal ellu esimene riiklik programm õigeusu edendamiseks ja kaitseks Venemaaga hiljuti ühendatud aladel, mis nägi ette Tatarimaa õigeusklike eraldamise teiseusulistest ning islami avalike kombetalituste olulise piiramise, näiteks keelati Kaasanisse mošeede rajamine.
Kaasani metropoliidina viis ta patriarh Iiobi nõusolekul sisse mitmete uute pühakute austamise ja kehtestas uusi kiriklikke tähtpäevi. 1592. aastal hakati tähistama Kaasani vallutamisel langenud sõdurite mälestuspäeva ning ülevenemaaliselt austama kolme muslimite käe läbi hukkunud märtrit, Kaasani Stefanit ja Pjotrit ning Johannes Uut. Samal aastal toodi Moskvast Tatarimaale Svijažskisse üle endise Kaasani peapiiskopi ja Moskva metropoliidi Germani säilmed, keda hakati hiljem austama ka ülevenemaalise pühakuna. 1595 leiti Uglitši püha vürsti Roman Vladimirovitši säilmed. Samal aastal avastati Kaasani Issanda Muutmise kloostri uue kiriku ehitamisel Kaasani pühakute Guri ja Varsonofi säilmed. Kõiki neid kolme hakati samast aastast austama ülevenemaaliste pühakutena.
Tema ajal valmis Kaasani Devitši klooster ja selle juurde kuuluv uus Jumalaema kirik, kus asub imettegev Kaasani Jumalaema ikoon.
Pärast Boriss Godunovi võimuletulekut 1598. aastal sattus metropoliit Germogen ebasoosingusse ja jäi kirikuelus tagaplaanile. Seda on selgitatud nii tema võimaliku kuulumisega Šuiskite suguvõsasse kui ka lihtsalt tema kõrge moraali ja meelekindlusega, mis ei meeldinud autoritaarsele tsaarile Borissile.
Ebasoosing jätkus ka Vale-Dmitri I võimu ajal, sest Kaasani metropoliit Germogen oli üks kahest piiskopist, kes nõudis tsaari väljavalitu, poola katoliiklase Maryna Mniszchówna uuesti ristimist enne tema laulatust tsaariga. Selle taga oli metropoliidi sügav usuline veendumus, et katoliiklased on valeusulised, kelle ristimissakramenti ei saa kehtivaks lugeda. Sel ajal oli see õigeusklike seas üldlevinud seisukoht, kuid vaid kaks piiskoppi julgesid seda avalikult väljendada ja endale kindlaks jääda.
Moskva patriarh
thumb|Patriah Germogeni kuju Venemaa ristiusustamise 1000. aastapäevale pühendatud monumendil Veliki Novgorodis
Vale-Dmitri I mõrvamise järel tagandati ametist kreeklasest patriarh Ignati, kuid uut patriarhi ei suudetud niipea valida. Ka Vassili Šuiski krooniti seetõttu 10. juunil (vkj 1. juunil) 1606 tsaariks senist tava rikkudes, sest patriarhi ametikoht oli täitmata. Kuna Vassilil oli vaja kiiresti oma võimu kindlustada, kuulutati ka 1591. aastal tapetud tsareevitš Dmitri Ivanovitš pühakuks enne uue patriarhi ametisse seadmist, mis oli veelgi tavatum.
13. juulil (vkj 3. juulil) 1606 valis Vene Õigeusu Kiriku täiskogu Germogeni patriarhiks ja samal päeval seati ta ametisse.
Bolotnikovi ülestõus
Tema ametiaja üheks esimeseks väljakutseks oli Ivan Bolotnikovi juhitud talurahvaülestõusu puhkemine, mille ajendas Vale-Dmitri kukutamine ja jätkuvalt viletsad majanduslikud olud Venemaal. Ülestõusnute poole läksid üle ka paljud sõdurid ja kaitsemalevlased, mistõttu õnnestus neil oma kontrolli alla saada paljud linnad. 24. oktoobril (vkj 14. oktoobril) 1606 kuulutas patriarh välja kuuepäevase üleriigilise paastu raskustest ülesaamiseks. Ta püüdis selgitada oma läkitustes, et Vale-Dmitri ei olnud tõeline troonipärija Dmitri Ivanovitš ja et tema käsilased olid püüdnud vene rahvast õigeusust eemale juhtida. Suuresti peetakse tema teeneks seda, et Moskvas ei puhkenud ulatuslikke rahutusi ja linn säilitas tsaar Vassilile ustavuse ajal, mil viimane ei suutnud langetada vajalikke otsuseid ülestõusu ohjeldamiseks.
Veebruaris hakkas patriarh koos kirikukoguga ette valmistama Moskva Jumalema Uinumise katedraalis tseremooniat, millel andestati vene rahvale (sealhulgas Moskva elanikkonnale) tõotuse murdmine tsaar Boriss Godunovi ja tema perekonna ees ning üleminek usurpaatori Vale-Dmitri poolele. Tseremoonia ise leidis aset 2. märtsil (vkj 20. veebruaril) ja seal astus üles ka endine patriarh Iiob, kes selleks puhuks Moskvasse kutsuti.
Ülestõus aga jätkus. Kui esialgu keeldus patriarh Germogen ülestõusnuid kirikuosadusest eemaldamast, siis nende uue pealetungi ajal kevadel 1607, mil nad purustasid tsaari armee Tula all ja murdsid piiramisrõnga Kaluga ümber (hukkus umbes 14 000 inimest ja 15 000 võitlejat läks Bolotnikovi poole üle), pani ta Bolotnikovi koos peamiste lähikondlastega kirikuvande alla. Kui mais 1607 nõustus ka tsaar Vassili lõpuks isiklikult armee etteotsa asuma, pöördus õnn tasapisi võimude kasuks. Patriarh Germogen saatis tsaari toetuseks üle riigi laiali ka läkitused, milles kutsus üles palvetama tsaari edu eest. Oktoobriks 1607 suudeti ülestõus enamikus piirkondades lämmatada.
Uus kodusõda
Juba enne Bolotnikovi ülestõusu lõplikku mahasurumist ilmus välja uus troonipretendent, kes on ajaloos tuntud Vale-Dmitri II nime all. Too väitis, et on imekombel pääsenud Vale-Dmitri I ja kuulutas ennast Starodub-Severskis tsaariks. Tsaar Vassili alahindas seda ohtu, saatis oma armee pärast ülestõusu mahasurumist laiali ja seadis prioriteediks hoopis oma abielu noore vürstinna Marija Buinossovaga. Patriarh Germogen püüdis küll veenda tsaari abielust loobuma ja keskenduma riigi päästmisele, kuid edutult.
Patriarh Germogen vaikis kuni Vale-Dmitri II oli jõudnud Moskva alla ja asus juunis 1608 laagrisse Moskva lähistel Tušinos, kuid ka nüüd ei õnnestunud Germogenil veenda tsaar Vassilit asuma taas vägede etteotsa ja minema usurpaatori vastu sõtta. Kui Moskvas puhkesid veebruaris 1609 rahutused, millel nõuti saamatu tsaari kukutamist ja uue valimist, asus ta siiski tsaari kui seadusliku valitseja kaitsele ja aitas Šuiskil esialgu võimule jääda.
Suveks 1610 olid aga Venemaale tunginud ka Poola ning Rootsi väed ning pahameel tsaari vastu kasvas üha enam ka bojaaride endi seas. 27. juulil (vkj 17. juulil) kukutasid bojaarid Vassili IV ja kaks päeva hiljem pügati ta vastu tahtmist mungaks. Patriarh Germogen keeldus küll mõlema sammu legaalsust tunnistamast, kuid oli sunnitud olukorraga leppima. Kui varem oli seadusliku troonipärija puudumisel võim läinud kirikupea kätte, siis nüüd jäeti patriarh riigiasjade otsustamisest eemale ja Moskvas valitsesid bojaarid kollektiivselt. Kaugemale nende võim ka ei ulatunud, sest linna olid sisse piiranud nii Poola kui ka Vale-Dmitri väed.
Selles olukorras hakkas ka Germogen toetama ideed, et uue tsaari leidmiseks tuleb korraldada valimised. Vastava ringkirja saatis ta ka riiki mööda laiali, kuid kuna ükski tõenäolistest troonikandidaatidest – Mihhail Romanov, Vassili Golitsõn, Fjodor Mstislavski – ei olnud valmis tsaariks kandideerima, kukkus ka see plaan läbi. Üha enam Moskva bojaare oli valmis tunnistama tsaarina Poola printsi Władysławi (venepäraselt Vladislav) ja lõpuks andis ka patriarh tema troonile tulekule oma nõusoleku, kuid ainult tingimusel, et prints võtab vastu õigeusu ja laseb ennast uuesti ristida. Läbirääkimistel venelaste ja poolakate vahel jõuti selles tingimuses kokkuleppele, samuti lepiti kokku, et Poola-Leedu väed ei sisene Moskva linna. Näis, et kriis saab ületatud ja juba Vale-Dmitri I ajal kavandatud Poola-Venemaa liit teostub.
Poola võimu all
thumb|Patriarh Germogen lükkab tagasi poolakate nõuded läkituse allkirjastamiseks. Pavel Tšistjakovi maal (1860)
Kuigi varem oli kokku lepitud, et Poola väed Moskvasse ei sisene, veensid oma turvalisuse pärast muretsevad bojaarid (kardeti nii Vale-Dmitri vägede rünnakut kui ka uut rahvaülestõusu linnas) nii patriarh Germogeni kui ka hetman Żółkiewskit sellest kokkuleppest taganema. 1. oktoobril (vkj 21. septembril) võtsid Żółkiewski väed enda kontrolli alla kõik Moskva kaitserajatised.
Detsembris 1610 tapeti Vale-Dmitri II, umbes samal ajal sai aga teatavaks, et Poola kuningas Zygmunt III on ikkagi huvitatud Moskva allutamisest iseendale, mitte oma pojale. Poola kuninga venelastest toetajad vürst Mihhail Saltõkovi juhtimisel nõudsid, et patriarh laseks rahval truudust vanduda ka Zygmuntile, kuid patriarh Germogen keeldus sellest resoluutselt. Just sel ajal, detsembris 1610 ja jaanuaris 1611 hakkasid levima kuuldused, et patriarh levitab patriootlikke, poolakate vastu suunatud üleskutseid. See on aga kahtluse alla seatud, sest tõenäosus lepingu teostumiseks oli veel olemas ja ühtegi taolist üleskutset pole säilinud. Nii on ka arvatud, et tegemist võis olla Saltõkovi ja tema poolehoidjate ringlema lastud kuulujuttudega, mille eesmärk oli patriarhist kui neile tülikast isikust vabaneda.
Tartu Kolgata Baptistikogudus
Endise kogudusehoone esikülg Tartu Kolgata baptistikogudus on üks kuuest baptistikogudusest Tartus. Kogudus kuulub Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liitu.
Koguduse pastor on Leho Paldre, juhatuse esimees on Daire Tiigivee, noortetööd juhib Sander Tulk, lastetööd Erika Ridaliste, muusikatööd Tähti Lehtsaar. Venekeelseid teenistusi juhib Juri Kobzar.
Germogen
Poola võimu all
Patriarh vangistati Tšudovi kloostrisse. Riigis puhkes samal ajal laiaulatuslik rahvaülestõus poolakate vastu, mida hiljem on seostatud just patriarhi läkitustega. Ainus ajaloos säilinud läkitus pärineb patriarhilt aprillist 1611 ning oli saadetud Nižni Novgorodi ja Kaasani elanikele, sel ajal olid ülestõusnud aga juba Moskva sisse piiranud. Nii ei ole tegelikult võimalik öelda, milline täpselt oli patriarhi roll ülestõusu vallandamisel. On võimalik, et versioon nagu oleks patriarh levitanud ülestõusule õhutavaid läkitusi, oli ikkagi ainult kuulujutt, mis leidis sobiva pinnase ja mida kasutati oma tegevuse õigustamiseks. Kindlaid tõendeid, et patriarh tegelikult õhutas ja õnnistas ülestõusu, ei ole.
ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu
Majandus- ja Sotsiaalnõukogu (prantsuse keeles Conseil économique et social des Nations unies, CESNU; inglise keeles United Nations Economic and Social Council, ECOSOC) on üks kuuest ÜRO põhiorganist. ECOSOCi ülesandeks on edendada majandusarengut, inimõiguste kaitset ja rahvusvahelist koostööd sotsiaalvaldkondades ning koordineerida ÜRO eriagentuuride, programmide ja fondide tegevust.
Tartu Kolgata Baptistikogudus
Kolgata kogudus tegutseb kaasaegses avaras kirikuhoones Veski 40, mis kuni 2013. aastani kuulus Tartu Uusapostlikule kirikule. Enne seda tegutses Kolgata kogudus pikka aega (1931–2013) Karlova linnaosas, aadressil Tähe 66 asunud palvelas. Avajumalateenistus peeti uues kirikuhoones 10. novembril 2013.
Germogen
Poola võimu all
Täpselt on ka teadmata, kuidas patriarh suri. On teada, et teda hoiti rasketes tingimustes, külmas ja näljas. Levinuima versiooni kohaselt surigi ta 27. veebruaril (vkj 17. veebruaril) 1612 nälga.
Tartu Kolgata Baptistikogudus
Koguduses toimub igal nädalal tegevusi lastele, eri vanuses noortele eesti ja vene keeles, toimuvad Alfa-kursused ja muu kogudusetöö.
ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu
Nõukogu algatab või viib läbi uurimusi, annab soovitusi, valmistab ette konventsioone ning korraldab rahvusvahelisi konverentse. Nõukokku kuulub 54 riiki, riigid valitakse ÜRO Peaassamblee poolt kolmeks aastaks. Eesti on olnud ECOSOCi liige aastatel 2015–2017 ja 2009–2011. ECOSOC koguneb iga aasta juulis neljaks nädalaks, aastast 1998 kohtutakse aprillis rahandusministrite ning Maailmapanga Grupi ja Rahvusvahelise Valuutafondi juhtidega.
President
President peab olema pärit mõnest nõukogu liikmesriigist ja ta valitakse ametisse üheks aastaks
Germogen
Poola võimu all
Moskva õnnestus ülestõusnutel vabastada alles 1612. aasta talvel. Pärast patriarh Germogeni surma jäi Moskva patriarhitool tühjaks kuni 1619. aastani, mil patriarhiks valiti tsaar Mihhail I Fjodorovitši isa Filaret.
Tartu Kolgata Baptistikogudus
Ajalugu
Enne Teist maailmasõda oli Tartus eri aegadel neli baptistikogudust: üks sai alguse 1901, teine 1906 ja kolmas 1911. Immaanueli baptistikoguduse palvemaja asus praeguse Kvartali kaubanduskeskuse alal, see palvela põles sõja ajal maha. Peeteli kogudusel ei lubanud nõukogude võim pärast sõda enam rendiruume kasutada. Nii liitusid kolme baptistikoguduse liikmed ainsasse allesjäänud baptistipalvelasse: Kolgata kogudusse, millel oli oma palvela (avatud 1931. aastal).
Sander Pajusalu
Sander Pajusalu (sündinud 7. aprillil 1988 ) on eesti geneetikateadlane, aprillist 2022 Tartu Ülikooli Kliinikumi geneetika ja personaalmeditsiini kliiniku juhataja.
Germogen
Looming
Patriarh Germogen on mitmete pühakute elulugude autor. Ta kirjutas need peamiselt ajal, mil teenis Kaasani ja Astrahani metropoliidina. Neist tuntumad on:
ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu
President
Alates 23. juulist 2021 on 77. presidendina ametis Collen Vixen Kelapile.
Eesti NSV teeneline treener
Eesti NSV teeneline treener on Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium "kõrge kvalifikatsiooniga treeneritele suurte teenete eest kehakultuuri ja spordi edendamisel ja noorte sporti kaasamisel ning sportlaste õpetamise, kasvatamise ja suurvõistlustel edukaks esinemiseks ettevalmistamise eest."
ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu
Liikmed
193st ÜRO liikmesriigist kuulub korraga 54 ECOSOCi, riigid valib ÜRO Peaassamblee kolmeks aastaks. Riigid valitakse piirkondade põhiselt, 18 kohta on mõeldud Aafrika riikidele, 13 kohta Aasia riikidele, 8 kohta Ida-Euroopa riikidele, 13 kohta Ladina-Ameerika ja Kariibi mere regiooni riikidele ning 13 kohta Lääne-Euroopa ja teiste piirkondade riikidele.
Endised liikmed
Germogen
Looming
Lisaks anti tema valitsusajal patriarhina ja tema toimetamisel välja mitmeid jumalateenistusraamatuid.
Austamine pärast surma
Patriarh Nikoni korraldusel viidi Germogeni säilmed 1652. aastal Tšudovi kloostrist üle Moskva Jumalaema Uinumise katedraali. Need paigutati katedraali edelanurka, kus need asuvad tänaseni.
25. mail (vkj 12. mail) 1913 kuulutas Vene Õigeusu Kirik ta seoses Romanovite dünastia võimuletuleku 300. aastapäevaga pühakuks. Moskva Kremlis toimus sel puhul pidulik jumalateenistus, millel teenis Antiookia patriarh Gregorios IV. Järgmisel päeval pühitseti tema nimele ka Tšudovi kloostri maadele ehitatud uus kirik.
Juliuse kalendri järgi, mis on Vene Õigeusu Kiriku liturgiline kalender, mälestatakse teda surmapäeval 17. veebruaril (ukj 27. veebruaril) ja tema pühakuks kuulutamise päeval 12. mail (ukj 25. mail).
25. mail 2013 avati seoses tema pühakuks kuulutamise 100. aastapäevaga Kremli müüri ääres Aleksandri aias Germogeni mälestussammas. Ausammas oli plaanitud talle püstitada juba 1914. aastal, kuid siis rikkus need plaanid Esimese maailmasõja puhkemine.
Bobrivka
Bobrivka (ukraina keeles Бобрівка) on küla Ukrainas Harkivi oblasti Harkivi rajoonis. Elanike arv oli 2001. aasta seisuga 82.
Edmund I
Edmund I (ka Eadmund; 920 või 921 – 26. mai 946) oli Inglaste kuningas 27. oktoobrist 939 kuni oma surmani.
Ta oli kuningas Edward Vanema ja tema kolmanda naise Kenti Edgiva vanim poeg, kuningas Alfred Suure lapselaps. Kui isa Edward 924. aastal suri, asus esmalt troonile Edmundi poolvend Æthelstan, kes aga suri lastetult 939. aastal. Poolvenna surma järel krooniti Edmund 939. aasta oktoobris uueks kuningaks.
Poolvend Æthelstan peetakse esimeseks kogu Inglismaa kuningaks (kaasaegne tiitel Inglaste kuningas), sest ta tungis üle Humberi jõe ja vallutas 927. aastal viikingite valitsetud Jórvíku kuningriigi (tänapäeva Yorkshire). Athelstani surma järel haaras Jórvíkus taas võimu Skandinaavia päritolu Dublini kuningas Olaf Guthfrithson, kes laiendas oma mõjuvõimu Mercia kirdeosas asunud kindlustatud linnadeni, mis on tuntud kui Viis Borough'd. Et Edmundil ei õnnestunud alul alasid tagasi võtta, oli piirkonna kaotus esimeseks suureks tagasilöögiks Wessexi dünastia võimule alates Alfred Suurest. Olukord muutus pärast Olafi surma 941. aastal: 942. aastal võttis Edmund tagasi Viis Borough'd ja taastas 944. aastal võimu kogu Inglismaa üle, tõugates võimult Jórvíkus valitsenud skandinaavlased.
Samuti kindlustas ta Æthelstan saavutatud ülemvõimu teiste Briti võimukandjate üle, rüüstades näiteks 945. aastal skandinaavlaste leeris olnud Strathclyde'i kuningriiki. Samuti jätkas ta sõbralikke suhteid Mandri-Euroopa valitsejatega, kellest mitmed olid abielus tema poolõdedega. Edmundi valitsusajal algas ka 10. sajandi üheks olulisemaks ususündmuseks peetav benediktlaste kloostrireform. Ta nimetas Glastonburi kloostri abtiks Dunstani, kes koos Winchsteri Æthelwoldiga said reformiliikumise juhtideks.
Edmundil oli oma esimese naise Shaftesbury Elgivaga kaks poega Eadwig (ka Edwy) ja Edgar. Oma teise abikaasa Damerhami Æthelflædiga ta lapsi ei saanud. Kui Edmund 946. aasta mais Gloucestershire'i krahvkonnas Pucklechurchis tekkinud kähmluses suri, olid Et pojad olid isa surma ajal liiga noored noored, asus troonile tema vend Eadred, kes valitses kuni oma surmani 955. aastal, mil trooni päris Edmundi poeg Eadwig. Viimase surma järel sai kuningaks Edmundi noorem poeg Edgar, tuntud kui Edgar Rahumeelne.
Anstaing
Anstaing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Nimi on arvatavasti germaani päritolu, tähendades "Ansti küla".
Patron
Patron (ukraina keeles Патрон, ‘padrun/kaitsja’) on Ukraina päästeteenistuse Jack Russelli terjeri tõugu pommikoer.
Tšernihivi demineerimisüksuse teenistuses olev koer osales pärast 2022. aasta Venemaa sissetungi lõhkekehade kahjutustamisel. Ukraina valitsuse ametniku 19. märtsi teate kohaselt oli ta aidanud neutraliseerida ligi 90 lõhkekeha. Ukraina Välisministeeriumi 25. aprilli teates öeldi, et ta on alates sõja algusest avastanud üle 150 lõhkekeha.
8. mail andsid Volodõmõr Zelenskõi ja Kanada peaminister Justin Trudeau koerale üle medali ja koerajuhile üle ordeni teenistuse eest, Patron oli selleks ajaks aidanud kahjutustada 236 lõhkekeha.
ETKVL Kaubandusliku Inventari Tehas
ETKVL Kaubandusliku Inventari Tehas oli Eesti Tarbijate Kooperatiivide Vabariikliku Liidu (ETKVL) 1944–1974 Tartus tegutsenud ettevõte. Ettevõte valmistas muu hulgas mitmesuguseid tooteid, sh mööbliesemeid, mänguasju, telliseid, galanterii tooteid.
Ettevõtte nimed
Ettevõte kandis mitmeid nimesid:
1944 asutatud tööstuskombinaat "Koolivara" oli moodustatud 1934 asutatud Õpetajate Kooperatiivi "Koolivara" baasil.
Elena Gheorghe
pisi|Elena Gheorghe (2009) Elena Gheorghe (sündinud 30. juulil 1985) on rumeenia laulja.
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Rumeeniat lauluga "The Balkan Girls".
Suunamudija
Suunamudija (inglise keeles influencer 'mõjutaja', 'mõjuisik') on 2019. aastal laste sõnavõistlusel auhinna saanud uudissõna, millega mõeldakse digimeedias suure mõjujõu saavutanud arvamusliidrit.
Suunamudijate tegevusväli
Täpsemalt mõeldakse suunamudijaga isikut, kes võtab sageli sõna Internetis levima hakanud suhtlusvõrgustikes ja/või muus digimeedias, kasutades oma meediakanalit ja positsiooni selleks, et reklaamida tooteid, brände või ideid.
Platvormid ja teemad
Levinumad platvormid, kus suunamudijad sõna võtavad, on Facebook, Instagram, TikTok, Twitter, WeChat, WhatsApp ja YouTube. Suunamudimine kui nähtus on eriti levinud laste ja teismeliste seas eeskätt eakaaslaste seas populaarsuse võitmiseks ning kuulsaks saamiseks. Enda huvidest ja soovitud sihtrühmast lähtudes valitakse jututeemad, näiteks arvutimängud, filmid, fantaasiamaailmad, aga ka moeteemad, riietus, meiginipid, moekad mänguasjad jne.
Laste sõnavõistlus
Laste sõnavõistluse korraldasid lasteajakirjad Täheke ja Hea Laps "suure sõnade leiutamise võistlusena". Sõnavõistlus toimus koostöös Eesti Keele Instituudi, Rahva Raamatu ja Eesti Rahvusringhäälingu portaaliga Lastejaam.ee ning oli pühendatud eesti keele aastale. Laste sõnavõistlus toimus 2019. aastal esimest korda.
Konkureerinud uudissõnu
16 võõrsõna vasteks saadeti kokku ligikaudu 600 eestikeelse uudissõna ettepanekut. Sõna "suunamudija" kõrval tõsteti ingliskeelse sõna influencer vasteks pakutud sõnadest esile veel sõnu "mõjumutt", "nutikuulsus" ja "mõjur".
Oleksandr Zahhartšenko
Oleksandr Zahhartšenko (26. juunil 1976 Donetsk – 31. august 2018 Donetsk) oli tunnustamata riigi Donetski Rahvavabariigi juht.
Alates 7. augustist 2014 oli ta Donetski oblasti valitsusvastaste relvajõudude üksuste kontrolli all oleva ala nominaalne juht.
Ukraina Julgeolekuteenistus kuulutas Zahhartšenko 2015. aasta veebruaris tagaotsitavaks terroriühendusse kuulumise tõttu.
Elukäik
Zahhartšenko hukkus 31. augustil 2018 Donetski kesklinnas kohvikus Separ toimunud plahvatuses. Samas plahvatuses sai vigastada Donetski Rahvavabariigi rahandusminister Aleksandr Timofejev.
Longinus
Longinus oli apokrüüfilises Nikodeemuse evangeeliumis, samuti Kuldlegendi järgi Vana-Rooma armee ohvitser, tsentuurio, kes torkas ristilöödud Jeesuse külge odaga (Johannese 19:34 ); traditsiooni kohaselt samastatakse ta väeülema või sadakonnaülemaga, kes nii Matteuse evangeeliumi kui ka Markuse evangeeliumi järgi tunnistas, et Jeesus on Jumala poeg (Matteuse 27:54 , Markuse 15:39 ), kuigi ta nime tekstis ei mainita. Kiriku pärimuse järgi suri Longinus hiljem märtrina.
Nimest
Nimi Longinus on tõenäoliselt latiniseeritud vorm kreeka sõnast λόγχη lonche 'oda', mis esineb Johannese evangeeliumis. Nimi esineb esmakordselt Rabula evangeliaari illustratsioonil aastast 586, kirjutatuna oda hoidva sõduri kõrvale kreeka tähtedega kujul LOGINOS (ΛΟΓΙΝΟϹ). Püha oda või Longinuse oda nime kandev odaots leiab mainimist 6. sajandil Jeruusalemmas asuvate reliikviate hulgas, kuid puuduvad igasugused teated Longinuse-nimelise sõduri kohta.
Austamine
Longinust austatakse märtrina roomakatoliku kirikus, õigeusu kirikus ja Armeenia Apostlikus kirikus. Rooma martüroloogiumides on tema püha 16. oktoobril, kusjuures ei öelda midagi tema märterluse kohta, vaid ainult seda, et ta avas oma odaga Issanda külje. Enne aastat 1969 oli pühaku päevaks roomakatoliku kirikus 15. märts. Õigeusu kirikus mälestatakse teda 16. oktoobril, Armeenia Apostlikus Kirikus 22. oktoobril.
Ikonograafia
Kuldlegendis on pärimus, mille kohaselt Kristuse küljehaavast tilkunud veri sattus pimedale Longinusele silmadesse ja muutis need nägijaks. Seejärel sai temast kristlane, kes suri Kapadookias märtrisurma. Mõned kunstnikud on kujutanud nägijaks saamise momenti, näiteks on Lorenzo ja Jacopo Salimbeni maalitud ristilöömise seinamaalil veri jooksnud mööda oda ta silma, ja kõrvalseisja proovib seda ära pühkida. 1180. aastatest pärit freskol Aquileia Santa Maria Assunta basiilika krüptis on kõige parempoolsem figuur aupaistega ja sõduririietes, ta silmad on pupillideta ja ta on tõstnud žestiks käe.
Üksikuna portreteerituna esineb pühak väga harva. Tuntuim kujutis on Lorenzo Bernini skulptuur Rooma Peetri kirikus, pühaku atribuudiks on traditsiooniliselt oda. Enamasti esineb ta narratiivsetes ristlöömise stseenides lihtsalt kohalolijana, kuid ühel erandlikul 15. sajandist pärineval stseenil Weingarteni kloostrikiriku Püha Vere triptühhonil on ta kujutatud Kristuse veretilku ristilt pudelisse kogumas.
Edward Burkhardt
Edward Arnold Burkhardt (sündinud 23. juuli 1938) on Ameerika Ühendriikide majandustegelane.
Eesti Raudtee erastamine
Edward A. Burkhardt osales ja omandas 2001. aastal toimunud ja 30. aprillil 2001 sõlmitud AS Eesti Raudtee erastamislepinguga 66% riigiettevõtte Eesti Raudtee aktsiatest ettevõtte Rail World Inc. tütarettevõtte Baltic Rail Services kaudu. Teised BRS-i osanikud olid erinevate äriühingute kaudu Jüri Käo, Andres Järving, Armin Kõomägi ja Guido Sammelselg ning Ameerika Ühendriikidest pärit Henry Posner III ja Mark Adam Rosner. Aktsiad omandati Hansapanga ja Swedbanki eestvedamisel moodustatud laenusündikaadist võetud laenuga summas 1,33 miljardit krooni.
Eesti Raudtee taasriigistamine
2006. aastal omandas Eesti riik 66% varem ettevõttele Baltic Rail Services müüdud aktsiatest ja muutis Eesti raudtee uuesti täielikult Eesti riigile kuuluvaks taristuettevõtteks.
Lõvijaht Marokos
"Lõvijaht Marokos" on prantsuse kunstniku Eugène Delacroix' (1798–1863) teos.
Mano Menezes
pisi|Mano Menezes (2011) Luiz Antônio Venker de Menezes (enam tuntud kui Mano Menezes; sündinud 11. juunil 1962 Passo do Sobrados) on Brasiilia jalgpallitreener.
Ta alustas treenerina tööd 1990. aastatel.
2004. aastal jõudis ta Rio Grande do Suli osariigi väikeklubiga Clube 15 de Novembro Brasiilia karikavõistluste poolfinaali, alistades teel sinna muuhulgas Brasiilia kõrgliiga klubi Vasco da Gama.
Aastatel 2005–2007 oli ta Grêmio peatreener. Esimesel hooajal viis ta Grêmio esiliigast tagasi Brasiilia kõrgliigasse. 2007. aastal jõudis ta klubiga Lõuna-Ameerika klubide sarja Copa Libertadorese finaali, kus kaotati Argentina klubile Boca Juniors.
Aastatel 2008–2010 oli ta Corinthianse peatreener. Tal õnnestus sarnaselt Grêmioga esimesel hooajal Corinthianse tagasi Brasiilia kõrgliigasse viia. 2009. aastal võitis ta Corinthiansega Brasiilia karikavõistlused.
2010. aasta juulis määrati ta Brasiilia jalgpallikoondise peatreeneriks. 2011. aasta Copa Américal langes ta Brasiiliaga välja veerandfinaalis, kui penaltiseerias kaotati Paraguayle. 2012. aasta suveolümpiamängudel oli Menezes Brasiilia olümpiakoondise peatreener. Kuigi Brasiilia võitis teel finaali kõik mängud, kaotati finaalis Mehhikole.
Hiljem on ta olnud Brasiilia kõrgliiga klubi Flamengo, taas Corinthianse ja Hiina kõrgliiga klubi Shandong Luneng Taishani peatreener.
2016. aasta juulis määrati ta Brasiilia klubi Cruzeiro peatreeneriks. Ta oli olnud Cruzeiro peatreener ka eelmise hooaja teises pooles, kui tõstis klubi Brasiilia kõrgliigas 16. kohalt kaheksandaks. 2016. aastal paiknes Cruzeiro Brasiilia liigas 19. kohal, kuid taas õnnestus Menezesil klubi väljalangemistsoonist välja viia ja hooaeg lõpetada 12. kohaga. Aastatel 2017 ja 2018 võitis ta Cruzeiroga Brasiilia karikavõistlused. Ta astus Cruzeiro peatreeneri kohalt tagasi 2019. aasta augustis pärast kaotust karikavõistluste poolfinaalis Internacionalile. Cruzeiro oli selleks ajaks võitnud kolme kuu jooksul viimasest 19 mängust vaid ühe ja ei olnud löönud väravat koguni kaheksas viimases mängus järjest.
2019. aasta septembris sai ta pärast Luiz Felipe Scolari vallandamist valitseva Brasiilia meisterklubi Palmeirase peatreeneriks. 2019. aasta detsembris vallandati Menezes ka Palmeirase peatreeneri kohalt. 2020. aasta septembris sai Menezes Brasiilia kõrgliiga klubi Bahia peatreeneriks, kuid ta vallandati juba sama aasta detsembris.
2021. aasta aprillis sai ta Saudi Araabia kõrgliiga klubi Al Nassr peatreeneriks.
Znamensk (Kaliningradi oblast)
Znamensk on alevik (aastani 2005 alev) Venemaal Kaliningradi oblastis Gvardeiski rajoonis.
Kuni 1946. aastani kandis saksakeelset nime Wehlau (poola keeles Welawa, leedu keeles Vėluva).
Asula vana leedukeelse nimekuju järgi on nime saanud Pirgu lademe Vėluva kihistu.
Eduard Piiroja
Eduard Piiroja (6. veebruar 1931 Tallinn – 4. märts 1996 Tallinn) oli eesti keemik.
Haridus
Lõpetas Tallinna Nõmme Gümnaasiumi (Tallinna 10. Keskkooli) 1949, Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemia-mäeteaduskonna anorgaaniliste ainete tehnoloogia erialal 1954 (cum laude), samas aspirantuur, lõpetas 1957. Tehnikakandidaat 1958 (TPI), väitekiri "Mõnede kahealuseliste fenoolide polükondentsatsioonireaktsiooni uurimine"; dotsent 1962; tehnikateaduste doktor 1993 (TTÜ), väitekiri "Oxidation and destruction of polyethylene". Täiendanud end Moskvas 1974.