cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mindaugas Kvietkauskas
Ta on lõpetas aastal 2000 Vilniuse ülikooli leedu keele ja kirjanduse erialal. 1999-2002 töötas ajakirja Metai toimetuses. Aastatel 2002–2003 õppis judaismi Oxfordi ülikooli heebrea ja judaismi uuringute keskuses. 2005 alustas õpetamist Vilniuse ülikoolis; 2006 sai humanitaarteaduste doktoriks, 2015. aastast dotsent.
Ta oli 15. jaanuarist 2019 kuni 11. detsembrini 2020 Leedu kultuuriminister.
Teuvo Hakkarainen
pisi|Teuvo Hakkarainen (aastal 2011) Teuvo Mauno Kalervo Hakkarainen (sündinud 12. aprillil 1960 Viitasaaril) on Soome poliitik, Euroopa Parlamendi liige. Ta kuulub erakonda Põlissoomlased.
Ta valiti nii 2011. kui ka 2015. aasta Soome parlamendivalimistel Eduskunna liikmeks (Põlissoomlaste nimekirjas).
Enne poliitikasse asumist töötas ta ligikaudu 40 aastat Viitasaaril saeveskit pidavas pereettevõttes Oy Haka-Wood AB.
Valge Roos
Valge Roos oli Teise maailmasõja ajal natsionaalsotsialistliku Saksamaa vastu tegutsenud haritlaste vastupanuliikumise grupp.
Teuvo Hakkarainen
Eduskunnas oli ta rahanduskomisjoni liige ning põllumajanduse ja metsanduse komisjoni asendusliige.
Valge Roos
Grupi tuumiku moodustasid Müncheni ülikooli tudengid, nende hulgas ka üks ülikooli professor.
Teuvo Hakkarainen
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta 128 234 häälega Euroopa Parlamendi liikmeks.
Valge Roos
Ühenduse eesmärk oli kutsuda üldsust üles teadvustama ja taunima natsistliku režiimi kuritegusid. Grupi tegevus väljendus eeskätt anonüümsete lendlehtede ja opositsioonilise sisuga grafitite levitamises.
Organisatsiooni tuumiku moodustasid Hans ja Sophie Scholl, Alexander Schmorell, Willi Graf, Christoph Probst ning Müncheni ülikooli muusikateaduse ja filosoofia professor Kurt Huber.
Lac-operon
Lac-operon ehk laktoosioperon on operon, mis on vajalik laktoosi transpordiks ja metabolismiks bakteris Escherichia coli ja paljudes teistes sooles elevates bakterites. Laktoosioperon koosneb kolmest struktuurgeenist, promootorist ja operaatorist. Kolm struktuurgeeni on lacZ, lacY ja lacA. Laktoosioperoni geeniregulatsioon oli esimene välja töötatud geeniregulatsiooni mehhanism ja seetõttu on seda ka väga palju uuritud. Kasutatakse prokarüootse geeniregulatsiooni näitena.
Valge Roos
18. veebruaril 1943 arreteeris Gestapo Hans ja Sophie Scholli Müncheni ülikooli peahoones, kui nad olid levitamas lendlehti. 22. veebruaril toimus kohtuprotsess (kohtunik Roland Freisler). Osa grupi liikmeid hukati kohtuotsuse põhjal juba samal päeval.
Lac-operon
Struktuur
Lac-operon koosneb kolmest struktuurgeenist ning operaatorist, promootorist ja regulaatorist. Kolm struktuurgeeni on:
Laktoosi metabolismiks on vaja kahte ensüümi – permeaasi, mis transpordib laktoosi rakku ja β-galatosidaasi, mis lõikab laktoosi molekuli, et toota glükoosi ja galaktoosi. Transatsetülaasi pole laktoosi metabolismiks vaja. Kõik kolm geeni transkribeeritakse ühte mRNA molekuli.
Kuninglik Maroko Sandarmeeria
Kuninglik Sandarmeeria (araabia keeles الدرك الملكي المغربي, ad-darak al-malikiyy al-maḡribiyy) on Maroko Kuningriigi riiklik sandarmeeria. See on riigikaitse, siseministeeriumi ja justiitsministeeriumi eest vastutavate eriministrite ühises haldusalas.
Lac-operon
Struktuur
Neljas geen on lacI (ingl k inducibility), mis kodeerib laktoosi repressorvalku ja kinnitub Lac operaatorile. LacI asub küllaltki lähedal teistele laktoosioperoni geenidele, kuid lähedus pole selle funktsioonile tähtis. Laktoosioperoni repressor on valk, mis koosneb neljast identsest alaühikust. Igal tetrameersel molekulil on neli allosteerilist saiti. Promootoril on RNA polümeraasi kinnitumissait, sellega initsieeritakse transkriptsioon ja geenid ekspresseeritakse.
Regulatsioon
E. coli eelistab süsinikuallikana glükoosi, alles selle puudumisel võetakse laktoos kasutusele. Kui on mõlemad saadaval rakule, kasutatakse esmalt siiski glükoos ära ja alles siis lülitatakse sisse lac-operon. Selline süsteem on välja kujunenud kuna glükoosi metabolism toodab rakule rohkem energiat kui laktoosi metabolism.
Laktoosianaloogid
Laktoosi asemel võivad repressoriga seonduda ka struktuurselt sarnased molekulid ehk laktoosianaloogid. Lac-operoniga töötamise jaoks on leitud mitmeid laktoosi tuletisi, mis on üldiselt asendatud galaktosiidid. Selline on näiteks isopropüül-β-D-tiogalaktosiid (IPTG). See seondub repressorile ja inaktiveerib selle, aga ta ei ole lähteaine β-galatosidaasile. IPTG-d on hea kasutada in vivo katsetes indutseerijana, kuna E. coli ei metaboliseeri seda ja IPTG kontsentratsioon jääb konstantseks, seega on stabiilne ka geenide ekspressioon.
Mõned ühendid näitavad β-galaktosidaasi aktiivsust värvi muutes. Selline on näiteks ONPG (o-nitrofenüül- β-D-galaktopüranosiid), mis muidu on värvitu, aga selle produkt ONP (o-nitrofenüül) on kollane. ONPG-d on lihtne kasutada, kuna peab ainult jälgima, kui kiiresti lahus kollaseks muutub (ONPG laguneb), ja seejärel mõõtma spektrofotomeetriga. Värvi muutuse järgi saab määrata β-galaktosidaasi aktiivsust ka X-galiga (5-bromo-4-kloro-3-indolüül- β-D-galaktopüranosiid). See on kiire meetod, kus geeni ekspressioon väljendub tumesinise värvusena.
Ajalugu
Jacques Monod uuris, kuidas erinevate suhkrute kombinatsioonid toimivad toitainete allikana E. colis ja B. subtilises. Ta sai teada, et kui kasvatada bakterit mitme erineva suhkruga, siis tavaliselt oli bakteril ka mitu kasvufaasi. Näiteks, kui glükoos ja laktoos olid mõlemad bakterile kättesaadavad, metaboliseeriti esimesena glükoos ja alles siis laktoos. Monad nimetas sellist süsteemi diauksiaks.
François Jacob ja Monod vaatasid E. coli laktoosi metabolismi süsteemi, et välja uurida, kuidas toimib ensüümide induktsioon ehk kuidas rakk teab milliseid ensüüme kindlatest substraatidest sünteesida. Nad indutseerisid β-galaktosidaasi ja permeaasi ensüümi. Viimane on vajalik laktoosi transpordiks rakku. Nad said aru, et iga ensüüm on kodeeritud erineva geeniga. Jacob ja Monod identifitseerisid kolm geeni: Z geen, mis kodeerib β-galaktosidaasi, Y geen, mis kodeerib permeaasi ja A geen, mis kodeerib transatsetülaasi. Nad avastasid, et need kolm geeni on kromosoomis lähedalt seotud.
1966. aastal isoleerisid Walter Gilbert ja Benno Müller-Hill repressori, kui nad jälgisid, kuidas seondub indutseerija IPTG'ga. Nad näitasid, et repressor on valk, mis koosneb neljast samasugusest alaüksusest. Igal molekulil on neli IPTG-seondumise kohta. Gilbert avastas ka operaatori järjestuse, lõhkudes DNaasiga DNA, mis oli repressoriga seotud. Sealt õnnestus tal saada lühikesi DNA ahelaid, mis olid muidu repressor molekuliga kaitstud. Operaatori järjestus kinnitati ja leiti, et see asus natuke enne Z struktuurigeeni.
Thomas Nast
Nast sündis Saksamaal, kuid immigreerus 1846. aastal New Yorki, kus asus 1855. aastal vaese üliõpilasena tööle ajakirja Leslie's illustrated juurde. Aastatel 1859–1860 ja 1862–1886 töötas ta ajakirjale Harper's Weekly.
Lac-operon
Kasutus molekulaarbioloogias
Laktoosioperoni geene saab kasutada molekulaarbioloogias reportergeenina bakterite selektsiooniks. Selline on näiteks kaksikhübriid analüüs, mida kasutatakse valk-valk interaktsioonide või valk-DNA interaktsioonide avastamiseks. Näiteks saab testida seostumisi transkriptsionaalse aktivaatori ja spetsiifilise promootori järjestuse vahel. X-gal'i sisaldavatel LB plaatidel saab jälgida valgete rakukolooniate muutumist tumesiniseks. Veel saab kasutada tetrasooliumi laktoosi, MacConkey agarit ja ONPG vedelagarit.
Thomas Nast
Tema tähelepanuväärseimateks töödeks peetakse tänapäevase jõuluvana kujutis t(mis põhines pühal Nikolausel ja saksa Weihnachtsmann 'il) ja Vabariikliku Partei logol olev elevanti. Vastupidi levinud kuulujuttudele ei loonud ta Onu Sami (USA valitsuse personifikatsioon), Columbiat (USA väärtuste naiselik kujutist) ega Demokraatliku Partei logol olevat eeslit, kuid kujutas neid sümboleid tihti oma teostes ning tänu temale said need tuntust juurde.
Narva Noorte Meremeeste Klubi
Narva Noorte Meremeeste Klubi on Narvas tegutsev merendushuvilistele noortele suunitletud huvikool.
Klubil on umbes 200 liiget ja 10 palgalist töötajat. Klubi liikmed peavad tasuma väikest kuumaksu.
Tegevus
Huvitegevus on jaotatud neljaks põhisuunaks:
Klubi laevastik koosneb peamiselt sõudepaatidest ja purjejahtidest. Klubil on Narva jõe ääres, Jõe tänav 3 oma paadisadam ja õppehoone Viru tänav 18.
Rukkilillesinine
Rukkilillesinine on üks sinistest värvitoonidest, heledapoolne särava ja kergelt lillaka tooniga sinine värvus, mis sarnaneb rukkilille kroonlehtede värvusega. Võrreldes meelespeasinisega on toon lillakam, võrreldes lavendlivärviga sinisem.
Värvus on karakterilt kevadine, õrn, kerge ja värske.
Variatsioonid
RAL Design värvikaardi toon 270 50 40 Kornblumenblau on keskmise tumedusega puhas sinine, ilma lillaka varjundita
Veebivärv CornflowerBlue on hele lillakas sinine.
Kasutamine
Ajutise Valitsuse otsusega 21. novembrist 1918 (nr. II) määrati Eesti lipu värvideks sinine (täpsustusega "rukkilille sinine"), must ja valge (tänaseni säilinud Eesti Üliõpilaste Seltsi lipu sinise algset värvust kirjeldatakse ka taevasinisena ).
Kaitseliidu Valgeristi ja Kaitseliidu teenetemedali lindi põhitoon on rukkilillesinine (koos valge ja oranžiga).
Töö Lipp
Töö Lipp oli Kiviõlis 6. septembrist 1955 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Kiviõli Rajoonikomitee ja Kiviõli Rajooni TSN häälekandja. Ajalehe eelkäijaks oli aastatel 1951-1955 ilmunud Stahhanovlik Töö.
Ajaleht ilmus 3 korda kuus. Ilmus ka venekeelne paralleelväljaanne Знамя Труда.
Ajalehe ilmumine lõppes seoses Kiviõli rajooni likvideerimisega.
Adeodatus I
Adeodatus I (ka Deusdedit I) oli paavst 615–618. Ta oli 68. paavst.
Adeodatus sündis Roomas. Ta oli alamdiakon Stephanuse poeg.
Ta oli Gregorius I ajal diakon (kardinaldiakon). Hiljem sai temast Santi Giovanni ehk Paolo kiriku preester.
Tema nimekujuga on allikates segadus; võimalik, et see on põhjustatud nime tähendusest: a deo datus tähendab ladina keeles "Jumala poolt antud", Deus dedit aga "Jumal on andnud". "Liber Pontificalises" on teda nimetatud algul Deusdeditiks ja hiljem Adeodatuseks.
Paavstiks saamine
Adeodatus I pühitseti paavstiks 19. oktoobril 615, kui Bütsantsi keiser Herakleios I oli teda tunnustanud. Ta oli esimene preester pärast Johannes II-t, kes valiti paavstiks. Ta oli paavstiks saades üsna eakas.
Poliitilised olud
Adeodatus I ajal tabasid Roomat maavärin ning mitmesugused haigused, nagu pidalitõbi ja katk. Itaalias viibinud Bütsantsi väed ei saanud palka, mis tõi sõdurite seas kaasa mässu, mille käigus tapeti eksarh Johannes.
Paavst kohtus Roomas uue eksarhi Eleutheriusega, kes siirdus seejärel mässu maha suruma. Peatselt asus Eleutherius mässama Bütsantsi vastu, kuid sai Roomat rünnates surma.
Eduard Tamm (sportlane)
Eduard Tamm (8. juuli 1914 Ufa kubermang (Baškortostan) – 21. september 2010 Rakvere) oli eesti sportlane ja spordipedagoog.
Adeodatus I
Suhtumine munklusse
Adeodatus I taunis munklust ja nõudis munkadelt, kes olid Gregorius I-lt saanud varasid, nende üleandmist sekulaarvaimulikele.
Sellele vaatamata on mõned kirikuajaloolased pidanud teda benediktiini mungaks, kuid paljud kirikuajaloolased pole seda fakti kinnitanud.
Eduard Tamm (sportlane)
Tamme vanemad olid August ja Elisaveta Tamm. Kuni 1921. aastani elas perekond Venemaal, siis opteerus perekond Eestisse.
Adeodatus I
Bulla
Adeodatus I oli esimene paavst, kes andis välja bulla ja kasutas selle kinnitamiseks vastavat pitserit.
Liturgilised otsused
Adeodatus I lubas vaimulikel pidada päevas (hommikul ja õhtul) või eri kirikutes kahte missat ("Liber Pontificalise" teksti tõttu erinevad tõlgendused).
Eduard Tamm (sportlane)
1934. aastal lõpetas Tamm Jäneda põllutöökooli ja 1939. aastal sõjakooli. Juba aasta varem oli temast saanud kaadriohvitser ratsaväerügemendis. Eesti sõjaväkke jäi ta kuni riigi okupeerimiseni ja oli kuni 1941. aastani ka Punaarmees. Aastal 1944 mobiliseeriti ta aga Saksa sõjaväkke, kus ta teenis piirikaitserügemendis.
Pärast seda, kui Nõukogude Liit Eesti uuesti okupeeris, õnnestus Tammel 1946. aastal lõpetada Tartu Riiklik Ülikool spordipedagoogika erialal, kuid kaks aastat hiljem arreteeriti ta kodumaa reetmise süüdistusega ning talle määrati karistuseks 25 aastat vabadusekaotust koos viieaastase sundasumisega. Esialgu saadeti ta Magadani oblastisse Beregovoilagi, seejärel Irkutski oblastisse Taišetlagi, 1950. aastal aga tagasi Magadani oblastisse Kolõmasse. 1956. aastal Tamm vabastati ning ta naasis Eestisse.
Spordiga hakkas Tamm tegelema juba nooruses, võisteldes kergejõustikus, ujumises, suusatamises ja ratsutamises. Alates 1970. aastatest osales ta suure eduga ka veteranide võistlustel. 1991. aastal võitis ta veteranide ülemaailmsetel sisemängudel kõrgushüppe ja 1999. aastal krooniti ta samal alal oma vanuseklassi maailmameistriks. 2000. aastal võitis ta veteranide EM-ilt aga kaks kulda. Tamm tegeles spordiga kuni 90. eluaastani. Suure osa oma medalitest on ta andnud Eesti Spordimuuseumile.
Tema vanem vend oli raskejõustiklane ja politseinik Villem Tamm.
Ta oli spordiühingu Kalev auliige (1973)
Adeodatus I
Surm
Adeodatus I suri 8. novembril 618 Roomas võib-olla katku ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Ta oli esimene paavst, kes oma surivoodil andis korralduse jagada paavsti rahaline pärand vaimulikele pärast oma surma.
Teda austatakse katoliku kirikus pühakuna, kelle mälestuspäev on 8. november.
Hinnang
Honorius I iseloomustas Adeodatus I-t kui lihtsat, vaga, tarka ja arukat vaimulikku. Ta oli pärimuse järgi suudelnud katkuhaigete haavu.
Lady Bird
Film kogus kriitikutelt positiivseid arvustusi. Kinokriitikaportaalis Rotten Tomatoes on filmi keskmine hinnang 8.75/10, portaalis Metacritic on keskmine hinnang 94/100.
John Felton (märter)
John Felton (surnud 8. augustil 1570) oli inglise katoliku märter, kes hukati Elizabeth I valitsusajal.
Felton vahistati, kuna ta kinnitas Londoni piiskopi palee värava külge Saint Pauli katedraali lähedal paavst Pius V bulla "Regnans in Excelsis" ("valitsemas kõrgel"), mis milles paavst ekskommunikeeris kuninganna Elizabethi. See oli riigireetmine, kuna dokumenti, mis vabastas Elizabethi alamad lojaalsusest kuningannale, tuli Inglismaal levitada, enne kui see juriidiliselt jõustus. Feltoni tegu lõpetas senise tolerantsuse nende katoliiklaste suhtes, kes käisid aeg-ajalt kodukirikus, hoides oma tõelise usu enda teada. Peagi paistis reaktsioon õigustust leidvat: Piuse kirjutise levitamisest Inglismaal sai ajendi Ridolfi vandenõu, mille käigus Norfolki hertsog kavatses röövida või mõrvata kuninganna Elizabethi, panna troonile Šoti kuninganna Mary ning seejärel temaga abielludes saada de facto kuningaks.
Kohtutoimikute andmeil pani Felton teo toime 24. mail 1570 kella 11 paiku õhtul, kuid Salisbury väitel juhtus see hiljem, kella kahe ja kolme vahel öösel. Felton sai bullad Calais's ning andis ühe oma sõbrale William Mellowesile Lincoln's Innist. See eksemplar avastati 25. mai hommikul ning piinapingil rääkis Mellowes Feltonist, kes vahistati 26. mail. Felton võttis teo kohe omaks ja ülistas seda, "väites riigivastaselt, et kuninganna ... ei peaks olema Inglismaa kuninganna". Ta saadeti ikkagi piinapingile, kuna võimud püüdsid tema tunnistuse abil veeretada süü Hispaania saadiku Guerau de Spesi peale. 4. augustil mõisteti Felton süüdi ja poodi neli päeva hiljem Saint Pauli kiriku aias Londonis. Köie otsast võeti ta elavana alla neljakskiskumise jaoks. Tütre sõnul lausus Felton kord või kaks Jeesuse nime, kui timukas ta südant peos hoidis. 1886. aastal kuulutas paavst Leo XIII John Feltoni õndsaks.
Elizabethi riiklike dokumentide seas on säilinud kohtuistungi materjalid ning kuninganna salanõukogu paberid suhete kohta Hispaaniaga, mida säilitataks Public Record Office'is.
Karl Sitska
Karl Sitska (ka Karl Sitzka ja Carl Sitzka; 23. september/6. oktoober 1863 Tali (Saarde kihelkond) – 1. detsember/14. detsember 1912 Pöide) oli eesti vaimulik.
Õppis kohalikus vallakoolis, Halliste kihelkonnakoolis, Pärnu gümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis aastatel 1887–1894. Ordineeriti 2. juunil 1896 õpetajaks.
Oli aastatel 1896–1901 Helme- ja Taagepera koguduse adjunktõpetaja. 1901. aastal kandideeris ta Pöide koguduse õpetajaks koos Harald Hornbergi ja Aleksander Siegfriediga. Teenis aastatel 1902–1912 Pöide Maarja kogudust ja Saaremaa Jaani kogudust.
Maetud Pöide kalmistule.
Vladimir Kolev
Vladimir Kolev (bulgaaria keeles Владимир Колев; sündinud 18. aprillil 1953 Sofias) on Bulgaaria näitleja ja endine poksija.
Poksijana
Ta oli vähemalt kahekordne Bulgaaria meister I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) aastatel 1975 ja 1976.
Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1976. aasta Montréali olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades hilisemale hõbemedalivõitjale Andrés Aldamale (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta sai I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 1. maailmameistrivõistlustel (Havanna, 1974) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Ayub Kalulele (Uganda).
Ta sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 20. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1973) pronksmedali, kaotades hilisemale hõbemedalivõitjale Manfred Weidnerile (Ida-Saksamaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 21. Euroopa meistrivõistlustel (Katowice, 1975), kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Ulrich Beyerile (Ida-Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Film
Kolev on alates 1984. aastast olnud filmi- ja seriaalinäitleja, ta on kasutanud ka nimesid Victor Kohl ja Vlado Kolev.
Kūdums
Kūdums (vanasti ka Kūdummuiža) on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas Raiskumsi vallas.
Kuni 1949. aastani oli asula Kūdumsi valla keskus. Aastani 2021 kuulus küla Pārgauja piirkonda. Külas on Kūdumsi bussipeatus.
Kūdums jääb osaliselt Gauja rahvusparki. Külas kasvav hõberemmelgas ümbermõõduga 4,95 ja kõrgusega 14 m, ning hõberemmelga ümbermõõduga 5,83 ja kõrgusega 15 m on looduskaitse all.
Aastal 2015 oli külas 79 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 76, aastal 2021 aga 73.
Tööliste Leht
Tööliste Leht oli Tartus 1921. aastal ilmunud ajaleht. Ajalehe väljaandja oli A. Lieberg, vastutav väljaandja R. Veiram.
Ühtekokku ilmus ajalehte 20 numbrit. Ajalehte trükiti Varraku trükikojas.
Teet
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 224. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Teet 662 mehel.
47th Street
pisi|Vaade Fifth Avenue ja 47th Street ristmikult [[Diamond Districtile ]] 47th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Tee harutänavatena
Püstsirge edela-kirdesuunaline Fifth Avenue poolitab rõhtsirge tee kaheks harutänavaks: West 47th Street ja East 47th Street.
Mõlemal harutänaval loendatakse aadressinumbreid alates linnaosa peamisest avenüüst lähtuvalt, vastavalt loodesuunal Hudsoni jõeni (nn läänes) ja kagusuunal East Riveri suudmelaheni (nn idas).
Kompozitor Glazunov
Kompozitor Glazunov (vene keeles Композитор Глазунов) on kahe tekiga kahekümne neljas Rossija-klassi (projekt 785/OL800, II seeria) Venemaa jõereisilaev, mis kuulub ettevõttele Volga-Kama Laevakompanii (ООО Волжско-Камское судоходное общество) ning mida rendib ja käitab ettevõte OOO SK Junona I Avosj. Laev sai nime vene helilooja Aleksandr Glazunovi auks.
Laev tehasenumbriga 425 ehitati Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1956. aastal Volga jõelaevakompaniile. Alates 1962. aastast kasutab laeva Kama Laevakompanii. 2011. aasta suvel sõitis Kompozitor Glazunov Volga jõe sadamate vahet liinidel Nižni Novgorod–Samara, Nižni Novgorod–Tver, Nižni Novgorod–Tšerepovets–Uglitš, Nižni Novgorod–Astrahan.
Pärast Bulgarija uppumist peatas Venemaa valitsus Rossija-tüüpi laevade kasutamise.
Syöte rahvuspark
Syöte rahvuspark (soome keeles: Syötteen kansallispuisto) on Soome rahvuspark, mis asub Pudasjärvi, Posio ja Taivalkoski vallas Lapi maakonnas.
Syöte rahvuspark asutati 2000. aastal ja selle pindala on 299 ruutkilomeetrit. Pargis on umbes 122 km tähistatud matkaradu, pikimad rajad on umbes 38 km ja lühimad 500 meetrit pikad.
Syöte rahvusparki külastas 2018. aastal umbes 69 000 inimest.
Herbert Kickl
pisi|Herbert Kickl (2020) Herbert Kickl (sündinud 19. oktoobril 1968 Villachis) on Austria poliitik (Austria Vabaduspartei).
Ta on õppinud Viini Ülikoolis filosoofiat, ajalugu, publitsistikat ja poliitikateadusi.
2005. aastast kuni 2018. aasta jaanuarini oli Herbert Kickl Austria Vabaduspartei peasekretär. 30. oktoobrist 2006 kuni 17. detsembrini 2017 oli ta Austria parlamendi liige.
Alates 18. detsembrist 2017 kuni 22. maini 2019 oli ta Austria siseminister.
Alates 7. juunist 2021 on ta Austria Vabaduspartei esimees.
Hermanowa
Hermanowa on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Rzeszówi maakonnas Tyczyni vallas. Hermanowa asub Tyczyni kesklinnast vähem kui 3 km lõunaedelas ja Rzeszówist ligikaudu 10 km lõunas.
Hermanowat on 1450. aastal kirjalikes ürikutes mainitud Tyczyni eeslinnana. Eraldi külaks sai Hermanowa 1478. aastal.
Vahipostil
Ajalehel oli ka venekeelne paralleelväljaanne На страже (Na Straže).
Gavriil Frolov
Gavriil Jefimovitš Frolov (1854 Tšernigivi kubermang – 28. september 1930 Raja) oli nüüdses Jõgeva maakonnas (toona Tartumaal) Kasepää vallas Peipsi-äärses Raja külas tegutsenud vanausuline ikoonimaalija.
Frolovi on nimetatud Eesti ainsa ikoonikoolkonna rajajaks ning kõigi aegade tuntuimaks Eestis elanud ikoonimaalijaks. Tallinna kunstnik Nikolai Kormašov on ütelnud: "Gavriil Frolov on XX sajandi Andrei Rubljov."
Frolovi isa pidas ikoonimaalitöökoda Lätis Rēzeknes, samas omandas ka Frolov esimesed kogemused ikoonimaalijana. 19. sajandi lõpul rändas ta Venemaal: Moskvas, Novgorodis, Pihkvas, Vladimiri kubermangus, Kaasanis ja Samaaras.
Raja külla asus Frolov Voronežist kas 1887. või 1890. aastal koos oma venna Titiga Tihhotka küla elanike kutsel, elades seal surmani 1930. aastal. Meistritempli pälvis ta 1894. aastal. Frolov on maetud Raja vanausuliste kalmistule.
Ikoonimaalijana elas ta ranget ja kasinat mungaelu, süües vaid kaks korda päevas ning kandes palvemantlit – azjamit. Frolov keskendus oma tööle ja koguduse elukorraldusele. Ta koostas Raja koguduse raamatukogu ning ehitas külla palvekoja (Raja palvemaja), mille kaunistas kümnete enda maalitud ikoonidega (hoone valmis 1910, sisustus 1920. aastail ; hävis Teises maailmasõjas 1944). Usuliselt kuulus ta fedossejevlaste hulka.
Ikoonimaalitöökoda tegutses Raja külas kuni Frolovi surmani 1930. aastal.
Mari-Liis Paaveri hinnangul andis Frolovi töö Eesti vanausulistele eelise teiste riikide usukaaslaste ees, kuna siinseis palvelais olid terviklikud ikonostaasid, mujal tuli neid aga vähestest kättesaadavatest ikoonidest komplekteerida. Frolovi õpilased õpetasid ikoonimaalijaid nii Lääne-Euroopas kui ka Ameerikas. Nende hulka kuulusid Mark G. Solntsev, Jefim Kekišev, Filipp A. Mõznikov, Pimen Sofronov jt.
Kunstnikuna järgis Gavriil Frolov hoolikalt fedossejevlaste kanoonilist tehnikat, lihtsust ja tavapärast ikonograafiat, püüdmata uuendada ikoone natuurilähedusega. Küll valis ta oma teemad laias diapasoonis, piirdumata üksnes levinud ja populaarsete pühade ja pühakutega. Frolovi ikoone leidub ohtralt Peipsiääre vanausuliste kogudustes, kuid need on esindatud ka Eesti Kunstimuuseumi kogudes.
Frolovist kirjutas 2003. aastal Tartu Ülikoolis magistritöö kunstiajaloolane Külli Erikson ("Ikoonimaalija Gavriil Frolov (1854–1930) ja Peipsiäärse Rajaküla ikoonimaalitöökoda", juhendaja Kaur Alttoa).
Osvald Jungberg-Noormägi
Osvald Jungberg-Noormägi (Oswald August Otto Jungberg; 16. november 1880 Tartu – 8. oktoober 1937 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.
Ta sündis 1880. aastal Tartus kaupmehe perekonnas. (Sageli on ekslikult kasutusel sünniaeg 20. november 1881.)
Jungberg-Noormägi õppis Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumis ja kunsti õppis Tartu Saksa Käsitööliste Seltsi joonistuskoolis R. J. von zur Mühleni juures. Oli 1898–1905 Peterburis A. L. Stieglitzi kunsttööstuskoolis vabakuulaja. Täiendas end K. Manovski juures ja 1912 Pariisis Academie Julianis. Omandas Peterburis 1909 KA juures joonistamisõpetaja elukutse.
Joonistas ka karikatuure, mida avaldati väljaannetes Naer ja Lõbu (1906) ja Meie Mats (1911). Tema juugendlikke joonistusi avaldati veel väljaannetes Lasteleht, Linda (1904–1905), Tervis, Kodu (1908–1909 ja 1920–1922) ja Virulane. Tema maaliloomingust on kõige rohkem hinnatud portreemaale.
Osales Vabadussõjas. Oli üks Eesti Kunstnikkude Liidu asutajatest (1923). Kirjutanud raamatud „Kunstnik ja modell” (1923) ja „Itaalia renaissance” (1923).
Oswald Jungberg-Noormägi on maetud Tartu Maarja kalmistule.
Isiklikku
Tema onu oli skulptor August Weizenberg.
Valga Rahva Leht
Valga Rahva Leht oli Hummulis aastatel 1992–1994 ilmunud ajaleht. Ajalehe väljaandja oli Valgamaa Taluliit.
Ajaleht ilmus 1 kord kuus.
Heino Sepp
Heino Sepp on olnud mitme inimese nimi:
48th Street
pisi|228 East 48th Street 48th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Tee harutänavatena
Püstsirge edela-kirdesuunaline Fifth Avenue poolitab rõhtsirge tee kaheks harutänavaks: West 48th Street ja East 48th Street.
Castle
"Castle" on USA kriminaalseriaal, mis oli eetris 9. märtsist 2009 kuni 16. maini 2016.
Sisu
Sarja peategelased on edukas kriminaalromaanikirjanik Richard Castle ja NYPD 12. jaoskonna mõrvauurija Kate Beckett. Beckett on alguses üsna ärritunud, et peab kirjanikuga koostööd tegema, ja annab oma parima, et viimane enda teelt eest hoida. Varsti ta ikkagi harjub sellega ja avastab, et tema rühmal on Castle'i ideedest mõrvajuurdlustes palju kasu. Edasistel hooaegadel nad armuvad teineteisesse.
Diana Taalfeld
Diana Taalfeld (sündinud 14. aprillil 1979 Võrus) on eesti arhitekt.
Ryūnosuke Akutagawa
pisi|Ryūnosuke Akutagawa Ryūnosuke Akutagawa (jaapani keeles 芥川 龍之介 Akutagawa Ryūnosuke; 1. märts 1892 Tōkyō – 24. juuli 1927 Tōkyō) oli jaapani kirjanik.
Diana Taalfeld
Ta on lõpetanud Tallinna Tehnikakõrgkooli rakendusarhitektuuri eriala (2009), Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri ja linnaplaneerimise magistriõppe (2019).
2007 asutas OÜ NU arhitektuuri.
Ryūnosuke Akutagawa
Tema auks on nimetatud kaks korda aastas välja antav kirjandusauhind, Akutagawa auhind.
Ta tegi 35-aastaselt enesetapu.
Diana Taalfeld
Ta on projekteerinud eramuid, kortermaju, kauplusi, tööstushooneid, koolimaju, linnaväljakuid ning teinud ka sisekujundusi.
E-kodaniku harta
E-kodaniku harta on kodaniku ja avaliku sektori elektroonilise suhtlemise kvaliteedistandard.
E-kodaniku põhimõtted on kokku pandud 2008. aastal Riigikontrolli poolt koostatud e-riigi harta alusel, keskendudes e-kodaniku õiguste (mitte e-teenuste osutamise) vaatele.
Paranenud ravist hoolimata
"Paranenud ravist hoolimata" (originaali pealkiri Parantunut hoidosta huolimatta – Päättömiä potilaskertomuksia) on Mervi Marttila kirjutatud raamat kõikvõimalikest keeleapsakatest meditsiinilises suhtlemises. Raamat ilmus Soomes 2005. aastal kirjastuse Otava väljaandel.
Oma eessõnas ütleb autor, et ta on aastaid töötanud haigla osakonnasekretärina ja kirjutanud diktofonilindilt maha arstide dikteeritud juttu. Autor ei taha väita, et Soome arstid oleksid mingilgi määral ebakompetentsed, vaid et teinekord moodustuvad kiiruga loetud sõnadest absurdsed laused. Eessõna lõpus ütleb autor, et raamatus toodud ehedad sõnavääratused on naerutanud nii teda ennast kui ka tema kolleege.
Krakau
Krakau on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas. See loodi 1. jaanuaril 2015, kui ühendati endised Krakaudorfi, Krakauhintermühleni ja Krakauschatteni vald.
pisi|tühi|püsti|Püha Oswaldi kirik
Krakau asub kõrgplatool Schladmingi Tauerni lõunaosas.
Bonifatius V
Bonifatius V (ka Bonifacius V) oli paavst 619–625. Ta oli 68. paavst.
Bonifatius sündis Napolis. Ta oli Johannese poeg.
Ta oli Adeodatus I ajal San Sisto kiriku preester (kardinalpreester).
Paavstiks saamine
Bonifatius V pühitseti paavstiks 23. detsembril 619, kui Bütsantsi keiser Herakleios I oli teda tunnustanud. Pikk interregnum oli põhjustatud arvatavasti sellest, et keiser sõdis samal ajal Pärsiaga.
Suhted Northumbria kuningaga
Bonifatius V kirjutas aastal 625 Northumbria kuningale Edwinile ja tema abikaasale Æthelburgile.
Suhtumine munklusesse
Bonifatius V taunis munklust.
Liturgilised otsused
Bonifatius V kinnitas kirikute asüüliõiguse.
Ta sätestas, et ainult preestrid tohivad märtrite reliikviaid transportida. Seni tegid seda akolüüdid.
Ta sätestas, et akolüüdid ei tohi Lateraani basiilikas ristida diakonite asemel.
Ta sätestas, et kiriku notarid peavad alluma tsiviilõigusele.
Misjon
Bonifatius V kirjutas Canterbury piiskopile Mellitusele ja Rochesteri piiskopile Justusele. Ta saatis aastal 624 Justusele palliumi.
Ordinatsioonid
Bonifatius V ordineeris 29 piiskoppi, 26 või 27 preestrit ja 4 diakonit.
Bonifatius V kultuuriloos
Bonifatius V lasi rajada Roomas Nicomedia kalmistu.
Surm
Bonifatius V suri 25. oktoobril 625 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Ta jättis surres vaimulikele pärandi.
Teresa Claramunt
pisi|Teresa Claramunt i Creus Teresa Claramunt i Creus (4. juuni 1862 Sabadell, Hispaania – 11. aprill 1932 Barcelona, Hispaania) oli katalaani päritolu Hispaania anarhosündikalist.
Elulugu
Teresa Claramunt oli tekstiilivabriku tööline. Ta rajas Sabadellis anarhistliku rühma, mida mõjutas Fernando Tarrida de Mármol. Rühm osales 1883. aastal seitsmenädalases streigis, millega nõuti tööpäeva lühendamist vähemalt kümnetunniseks. 1884. aasta oktoobris oli ta üks anarhokollektivistliku töölissektsiooni loojatest Sabadellis (Secció Vària de Treballadores Anarco-col·lectivistes de Sabadell).
Teresa Claramunt arreteeriti pärast pommiplahvatust Barcelona Gran Teatre del Liceus 1893. aastal ning hiljem veel kord Montjuïci protsessi ajal 1896. aastal. Tol korral peksti teda rängalt, nii et see rikkus ta tervise kogu eluks. Ehkki teda ei mõistetud üheski kuriteos süüdi, pidi ta jääma 1898. aastani Inglismaale. Ta asutas 1901. aastal ajakirja El Productor (Tootja) ning osales 20. sajandi alguse sotsiaalses protestiliikumises. Ta tegi kaastööd ajakirjadele La Tramuntana ja La Revista Blanca ning oli 1907–1908 ajalehe El Rebelde peatoimetaja.
1902. aastal osales Claramunt meeleavaldustes streikivate metallitööliste toetuseks ja 1902. aasta veebruari üldstreigis. Pärast Kataloonia Traagilise nädala (Setmana Tràgica) sündmusi augustis 1909 arreteeriti ta taas. Ta oli vangis Zaragozas, kus 1911. aastal aitas kohalikel ametiühingutel suurendada Rahvusliku Tööliste Konföderatsiooni (Confederación Nacional del Trabajo) liikmeskonda. 1911. aasta üldstreigi järel vangistati ta uuesti. Ehkki ta oli juba väga haige ning liikus vaevalt voodi ja tooli vahel, otsis politsei ta korteri läbi pärast kallaletungi kardinal Juan Soldevilla y Romerole Zaragozas 4. juunil 1923, otsides süüdimõistvaid tõendeid. 1924. aastal naasis ta Barcelonasse, kuid süvenev halvatus ei lasknud tal avalikus elus osaleda.
Võrkklaas
Võrkklaas ehk reticello (itaalia keeles vetro a reticello, sõnast reticello 'võrk') on klaasikunsti tehnika, mille puhul kuumtöötlustehnikas valmistatud klaaseseme dekoori moodustavad klaasi sees omavahel ristuvalt kulgevad enamasti valged poolläbipaistvad klaasniidid (latticini). Võrkklaas liigitatakse filigraanklaasi (filigrana) tehnikate alla. Eriti virtuoosselt viljeldi võrkklaasitehnikat 16. sajandi Veneetsias.
Tõnu Kibena
Tõnu Kibena (26. september 1937 Koolitare küla, Aleksandri vald, Võrumaa – 13. märts 2021 Võru) oli Eesti võrkpallur ja võrkpalli edendaja.
Märtsiküüditamisest pääsenuna lõpetas ta 1952. aastal Luutsniku 7-klassilise kooli ning jätkas õpinguid tehnik-tehnoloogi erialal Võru Tööstustehnikumis.
Võrkpallitreeninguid alustas Kibena tööstustehnikumi päevil ning tuli 1954. aastal Võru meeskonnaga Eesti NSV noortemeistriks. Ta kuulus spordiühingu Jõud võrkpallikoondisse ja osales esimesel Jaan Gutmanni nimelisel rahvusvahelisel võrkpalliturniiril 1959. aastal. Tõnu Kibena tuli Eesti meistriks ka bridžis nii individuaalselt (1974) kui paarismängus (2008).
Isiklikku
Tõnu Kibena isa oli Voldemar Kibena ja onu Jaan Kibena.
Paju tänav
Paju tänav on tänav Tartus Annelinna ja Ülejõe linnaosa piiril.
Tänav algab Turusilla otsa juurest ning lõpeb Jaama tänava, Puiestee tänava ja Jaamamõisa tänava ristmikul. Tänava pikkus on ligikaudu 650 meetrit.
Menetlusautonoomia
Liikmesriikide menetlusautonoomia piiramist tõhususe ja võrdväärsuse põhimõtetega nimetatakse ka EK-poolseks negatiivseks harmoniseerimiseks. Eelnimetatud printsiibid tagavad EL-i õiguse maksmapaneku läbi liikmesriikide kehtestatud takistavate menetlusnormide eemaldamise. Menetlusautonoomia on kui delegeeritud jõustamismudel, mis on mõeldud piiritlemaks menetluskorra loomist, mitte selle kohaldamist.
Menetlusautonoomia mõiste
Menetlusautonoomia kerkis Euroopa Liidu õiguse doktriinina esile 1970. aastatel. Menetlusautonoomia mõiste võttis 1972. aastal kasutusele prantsuse jurist Joel Rideau. Kuigi Euroopa Kohtu kohtujuristid hakkasid oma ettepanekutes mõistet regulaarselt kasutama juba 1990. aastate teisel poolel, ilmus see EK kohtuotsuses esmakordselt 2004. aastal. Menetlusautonoomia mõistet kasutatakse kohtuotsustes tänini harva.
Põhimõtte esmakordne sisustamine
Esimene otsus, kus EK menetlusautonoomia ideed sisustas, oli 1976. aasta Hollandi ettevõtte Comet BV kaasus. Lihtsustatult öeldes on põhimõtte sisu jäänud kohtu esmasisustamisest tänini samaks (vt lahendi kokkuvõtte p 2), kuid nüüdseks on printsiip saanud kindla formuleeringu ning selle konkreetsemaid elemente ja sisu on oluliselt enam lahti mõtestatud.
Hollandi regulatsiooniga kehtestati ekspordimaks ilutaimede tarnimisel Saksamaale, mille tõttu tekkisid Cometil 1968. aasta lõpu ja 1969. aasta alguse seisuga maksuvõlad. Pärast võlgade mitu aastat hiljem tasumist väitis Comet, et tegi seda kogemata, kuna 1969. aasta EL-i regulatsioon keelas samalaadsete eksportmaksude kogumise. Seega soovis Comet nõuete tasaarvestust ühe teise, 1975. aastal täiesti teistel alustel tekkinud sama haldusorgani nõudega. Haldusorgani väitel oli aga tasaarvestuse nõue aegunud, kuna seda ei esitatud maksuteatiste ja meeldetuletuste kättesaamisest 30 päeva jooksul. Comet leidis, et selline siseriiklik regulatsioon on EL-i õigusega vastuolus.
Kohus leidis, et kuivõrd EL-i õigust menetlevad normid ei tohi olla ebasoodsamad neist, mille kaudu reguleeritakse sarnaseid riigisiseseid olukordi, ei ole selline siseriiklikult kehtestatud aegumistähtaeg EL-i õigusega vastuolus seni, kuni sama aegumistähtaega kohaldatakse ka sarnaste riigisiseste küsimuste puhul. Kohus rõhutas, et liikmesriigi õiguskorra huvides tuleb EL-i piisavate eeskirjade puudumisel määrata riigil enesel pädevad riigisisesed kohtud ning kehtestada isikutele menetlusnormid liidu õiguse otsesest mõjust tulenevate õiguste kaitsmiseks. Konkreetses asjas otsustas kohus, et 30-päevast aegumistähtaega kehtestav regulatsioon vastab eelnevalt välja toodud nõuetele ega ole ebasoodsam teistest sarnaseid riigisiseseid olukordi reguleerivatest normidest.
Mõiste esmakordne kasutamine
Maavarade kaevanduse kõrval elav eraisik Delena Wells esitas 2002. aastal taotluse Ühendkuningriigi riigisekretärile, et tühistada kaevandamisega tegeleva ettevõtte kaevandusluba. Wells leidis, et kaevandusluba oli antud Euroopa Nõukogu direktiivi nõutavat keskkonnamõjude hindamist läbi viimata. Taotlusest keeldumise peale esitas Wells Inglismaa ja Walesi ülemkohtusse kaebuse. Kohus küsis seejärel EK-lt eelotsustust direktiivi vahetut õigusmõju puudutavas küsimuses, millele vastates kasutas EK esmakordselt oma otsuses menetlusautonoomia mõistet.
EK leidis, et heakskiitev otsus kaevanduse avamiseks on käsitletav uue tegevusloa andmisena, mistõttu oleks tõepoolest direktiivist tulenevalt pidanud läbi viima keskkonnamõjude hindamise. Kohtu hinnangul on liikmesriigi asutused oma pädevuse piires kohustatud kasutusele võtma kõik vajalikud riigisisesed meetmed, et heastada hindamise tegemata jätmine, näiteks hindamise läbiviimiseks kaevandusluba ära võtma või selle kehtivuse ajutiselt peatama (vt lahendi p 65). Sellega kinnitati menetlusautonoomia kui termini tunnustamist kohtuotsuses kajastuva kindla printsiibina – direktiivist tulenevad suunitlused tuleb paika panna siseriiklikul tasandil.
Otsusest nähtub, et õiguskindluse printsiibi järgi on välistatud olukord, kus direktiiv tekitab üksikisikule kohustusi juurde. Indiviidi tasemel saavad direktiivid vaid õigusi juurde luua. See tähendab, et üksikisikule ei tohiks direktiividest tuleneda vahetut õigusmõju. Üksikisik ei saa minna liikmesriigi vastu, tuginedes direktiivile, mis reguleerib riigi ja kolmanda isiku – antud kaasuses kaevandamisega tegeleva ettevõtte – vastastikuseid kohustusi. Samas tuleneb EK otsusest kindlalt, et üksikisikute õiguste rikkumine ei pea igal juhul otsekohaldatavust välistama ning antud juhul oli direktiivi otsekohaldamine asjakohane.
Ainja Sinejärv
Ainja Sinejärv (ka Sinejärv, Ainja Sinijärv, Sinijärve allikajärv) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku lõunaosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Ainja külas.
Menetlusautonoomia
Piirangute esmakordne sisustamine
1968. aastal jõustus Saksamaal kohtuotsus, mille kohaselt pidid põllumajandusettevõtted Rewe-Zentralfinanz EG ja Rewe-Zentral AG maksma riigile fütosanitaarkontrollist tulenevat maksu Prantsusmaalt imporditud õunte eest. Liikmesriik nõudis seda vastuolus EL-i õigusega, kuna sisuliselt sarnanes see tollimaksuga.
Ainja Sinejärv
Kirjeldus
Järve pindaja on 1,8 ha, pikkus 150 m, laius 40 m, keskmine sügavus 7 m, kaldajoone pikkus 654 m ja kõrgus merepinnast 95 m. Ainja Sinejärv asub Ainja külas, järve lõunakallas Äriküla külas. Järv asub järskude nõlvadega seljandike vahel ja selle pinda on paisuga tõstetud.
Menetlusautonoomia
Piirangute esmakordne sisustamine
1973. aastal esitasid kõnealused ettevõtted Saksamaa halduskohtule (Verwaltungsgericht für das Saarland) taotluse kohtuotsus tühistada ja tagastada makstu koos intressidega. Kohus leidis, et siseriikliku õiguse järgi oli taotluse esitamise tähtaega ületatud, mistõttu keelduti taotluse menetlusse võtmisest. Samale seisukohale asus ka Saksamaa kõrgem halduskohus (Oberverwaltungsgericht). Alles ülemhalduskohtul (Bundesverwaltungsgericht) tekkis küsimus, kas EL-i õiguse rikkumisele saab tugineda, olenemata siseriikliku normiga määratud tähtaja ületamisest. Teisisõnu, kas EL-i lepingu sättel on ka sel juhul otsene mõju. Eelotsusetaotlusega pöörduti EK poole.
Vihmavarjud
„Vihmavarjud“ (prantsuse keeles „Les Parapluies“) on prantsuse kunstniku Auguste Renoiri õlimaal lõuendil.
Aastatel 1881–1886 kahes järgus valminud maal on vaheldumisi väljas Rahvusgaleriis Londonis ja Hugh Lane’i galeriis Dublinis.
Menetlusautonoomia
Piirangute esmakordne sisustamine
EK selgitas, et EL-i õigusel on liikmesriigile otsene mõju ja see on otsekohaldatav ka liikmesriigi kodanikele, tagamaks nende õiguste kaitse. Olukorras, kus puuduvad menetlusnormid liidu tasandil, on iga liikmesriik kohustatud need normid ise määrama. Seejuures ei tohi need olla ebasoodsamad analoogseid riigisiseseid küsimusi reguleerivatest normidest (võrdväärsuse põhimõte) ega muuta õiguse kohaldamist võimatuks ega ülemäära raskeks (tõhususe põhimõte). Samuti on liikmesriigid kohustatud hoiduma meetmetest, mis võiksid ohustada EL-i eesmärkide saavutamist.
Tõhususe põhimõte
Tõhususe põhimõtte kohaselt peab liikmesriigi õigust rakendama selliselt, et see ei takistaks EL-i õiguse kohaldamist ega muudaks EL-i õiguse realiseerimist võimatuks. Põhimõtte kohaselt on oluline, et siseriiklikul tasandil nähtaks ette õiguskaitsevahendid, misläbi saaksid üksikisikud kaitsta oma EL-i õigusest tulenevaid subjektiivseid õigusi olukorras, mil riigisisesed seadusandlikud organid on nende vastu eksinud või pole õiguskaitse võimalusi loonud.
EK praktika kohaselt tuleb tõhususe printsiibi pinnalt analüüsida iga juhtumit, mille puhul tekib küsimus, kas mingi siseriiklik menetlusnorm muudab isikule EL-i õiguskorrast tulenevate õiguste kasutamise praktiliselt võimatuks või ülemäära raskeks. Seejuures tuleb arvesse võtta normi rolli menetluses ning menetluse kulgu ja eripära liikmesriigi ametiasutustes.
Näiteks võib tõhususe põhimõtet ohustada olukord, kus hagi aegumiseks määratud tähtaeg ei anna isikule piisavalt aega hagi aluseks olevatest asjaoludest teadasaamiseks ning selleks ettevalmistamiseks. EK on pidanud tõhususe põhimõtte täidetuks, kui õiguskindluse huvides on määratud sellised aegumistähtajad, mis ei muuda EL-i õiguskorra alusel antud õiguste kasutamist praktiliselt võimatuks ega ülemäära raskeks.
Tõhususe põhimõtet on Euroopa Kohus käsitlenud mitmes otsuses, millest järgnevalt on välja toodud mõni.
Kas selline riigisisene regulatsioon, mis sätestab kolmekuulise tähtaja EL-i õigusest tuleneva õiguse realiseerimiseks, on kooskõlas tõhususe põhimõttega?
Madalmaade halduskohus esitas asjas C-380/17 EK-le eelotsusetaotluse küsimusega, kas perekonna taasühinemise õigust reguleeriva direktiiviga on vastuolus Madalmaades tähtajalise elamisloa taotlemist käsitlev õigusnorm. Täpsemalt uuriti, kas perekonna taasühinemise eesmärgil esitatud taotluse võib jätta rahuldamata põhjusel, et seda ei esitatud riigisiseses õiguses ette nähtud kolmekuulise tähtaja jooksul.
Kõnealuses asjas leidis EK, et kolmekuulist tähtaega sätestavad riigisisesed õigusnormid ei muuda direktiiviga tagatud perekonna taasühinemise õiguse teostamist võimatuks või ülemäära keeruliseks vaid sellisel juhul, kui seadus näeb ette võimaluse esitada sama taotlus mõne muu korra alusel. Selles kaasuses esitati elamisloa taotlus pagulastele kohaldatavate soodsamate sätete alusel. Kui taotlus on jäetud rahuldamata soodsamate sätete alusel, on isikul siiski võimalus taotlus esitada ka muu siseriikliku korra alusel. Algsele elamisluba taotlenud isikule võib uue taotluse esitamisega kaasneda küll ebamugavusi (viivitus, suurem halduskoormus jm), ent seda mõju ei saa pidada nii suureks, et see takistaks isikul perekonna taasühinemise õiguse tõhusat kasutamist.
Kas selline siseriiklik regulatsioon, mille kohaselt on madalama astme kohtul kohustus lähtuda kõrgema astme kohtu EL-i õigusega vastuolus olevast otsusest, on kooskõlas tõhususe põhimõttega?
Veel on tõhususe põhimõtet käsitlenud Hispaania esimese astme kohus kohtuasjas C-486/16, milles esitati EK-le eelotsusetaotlus ebaõiglaseid tingimusi tarbijalepingutes käsitleva direktiivi tõlgendamise kohta. Hispaania kohus uuris, kas tõhususe põhimõttega on vastuolus taoline riigisisese õiguse tõlgendamine, mis ei võimalda esimese astme kohtul lepingu ennetähtaegse lõpetamise tingimust kõrvaldada seetõttu, et madalama astme kohtule on siduv kõrgema astme kohtu (liidu õigusega vastuolus olev) otsus. EK leidis, et seesugune riigisisese menetlusõiguse tõlgendamine rikub tõhususe printsiipi. Praktikas tähendaks säärane olukord, et tarbijale jääb siduvaks ebaõiglane lepingutingimus. See muudaks aga liidu õigusega tarbijate õiguste kasutamise võimatuks või ülemäära keeruliseks.
Lisaks tõi EK lahendis välja, et kui teatavaid riigisisesed mehhanisme ei ole ühtlustatud, siis tuleb lepingutingimuste õiguspärasust hinnanud kohtu pädevus kehtestada vastavalt menetlusautonoomia põhimõttele liikmesriikide oma õiguskorra raames, sealjuures vastates tõhususe ja võrdväärsuse põhimõtetele. EK rõhutas, et tarbijale tõhusa kohtumenetluse tagamiseks peab kohtul, mis ei otsusta asja üle viimase astmena, olema võimalus esitada EK-le otsustamisel tekkivaid küsimusi. Seda eriti juhul, kui ta leiab, et kõrgema astme kohtu varasem õiguslik hinnang võib teda sundida tegema kohtuotsust, mis on vastuolus EL-i õigusega. Menetlus, kus õigusnormidest või kohtupraktikast tulenevad riigisisesed eeskirjad taolist kohtu otsustamisvabadust segavad, on tarbijale ebatõhus.
Võrdväärsuse põhimõte
Võrdväärsuse põhimõtte kohaselt peab liikmesriigis EL-i õigust puudutavaid küsimusi reguleeriv menetluskord olema sama soodne kui sarnase siseriikliku menetluse korral. Põhimõtte eesmärk on vältida olukordi, kus samasisulisi kaasusi käsitletakse erinevalt, kuigi selleks puudub õigustus.
EK praktika nõuab, et asjakohast liikmesriigi õigusnormi peab saama kohaldada vahet tegemata, s.o samamoodi, olenemata sellest, kas kohtuasi põhineb õigustel või nende rikkumisel, mis tulenevad õigussubjektidele liidu või riigisisesest õigusest, kui neil hagidel on sarnane ese ja alus.
Kohtupraktikast nähtub, et normide võrdväärsuse üle otsustamisel on oluline kontrollida vaidlusaluste normide sarnasust nii objektiivsel kui ka abstraktsel tasandil. Analüüsi käigus tuleb arvesse võtta kõnealuste normide eripära, asendit menetluses tervikuna ning menetluse enda kulgemist.
Eelnevast lähtuvalt on võrdväärsuse põhimõtte hindamisel kaks põhilist sammu:
Võrdväärsuse põhimõtet on Euroopa Kohus käsitlenud mitmes otsuses, millest järgnevalt on välja toodud mõni.
Kas sellisel liikmesriigi organil, mis on seadusega asutatud liidu õiguse kohaldamise tagamiseks, peab olema võimalik jätta kohaldamata liidu õigusega vastuolus olev siseriiklik õigusnorm?
EK on selgitanud võrdväärsuse põhimõtte järgimise olulisust siseriiklike menetlusnormide kehtestamisel lahendis C-378/17, kus tõstatus küsimus selle üle, milline organ on pädev jätma kohaldamata EL-i õigusega vastuolulist riigisisest normi. Konkreetses asjas keeldus Iirimaa politseiamet kahte kodanikku teenistusse võtmast, sest nad olid ületanud teenistusse võtmise vanuse ülempiiri (35 eluaastat). Iirimaa töösuhete komisjonile (varem võrdõiguslikkuse kohus ) esitati kaebus, milles paluti tunnistada siseriiklik seadus, mis sätestab politseiteenistusse võetavate isikute vanuse ülempiiri, EL-i õigusega vastuolus olevaks. Selline seadus on diskrimineeriv ning keelatud nii EL-i võrdset kohtlemist töö saamisel puudutava direktiivi kui ka Iirimaa õigusnormide kohaselt. Probleemkohaks kujunes see, et töösuhete komisjon ei kuulunud vastavalt Iiri õigusele õigustmõistvate asutuste hulka. Sellest tulenevalt puudus töösuhete komisjonil pädevus siseriiklik EL-i õigusega vastuolus olev norm kaebuse alusel kohaldamata jätta, kuna selline pädevus oli Iiri õiguse kohaselt üksnes Iirimaa kõrgemal kohtul (High Court).