cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Digital Underground
See mitmeliikmeline hiphopigrupp mängis tähtsat rolli lääneranniku räpi rambivalgusesse viimisel. Bändi juhtliige oli Greg "Shock G" Jacobs, kes veetis suurema osa oma noorusest New Yorgis ja Lõuna-Floridas. Digital Underground sai mõjutusi 1970ndate funk-bändidest, nende muusikat sämpeldas räpigrupp pidevalt ja sellest sai defineeriv element lääneranniku räpile. Digital Undergroundi looming liigitub alternatiivräpi alla, nad ei tegelenud gangsta räpiga.
Buzuluki jõgi
Buzuluk (vene Бузулук) on jõgi Euroopas Venemaa Volgogradi oblastis. Algab Volga kõrgustikult. Voolab valdavalt läände, alamjooksul edelasse. Suubub vasakult Hopjori.
Digital Underground
Nende album sumises kõvasti üle minuti algusest, andes albumile jam-sessioni tunde, tehes raadiosingli raskesti muudetavaks. Eeldatavasti oli algselt plaanis grupi nimeks panna The Black Panther, pühendusena sotsiaalaktivistidele. Kuid kui Public Enemyst sai prominentne bänd, otsustas Jacobs võtta grupi imidžiks veidrama suuna ja tuua P-Funk-i hiphopi kuulajaskonnale. Tänu Digital Undergroundile sai tuntuks ja oma muusikukarjäärile hoo sisse räppar Tupac Shakur.
Buzuluki jõgi
Pikkus 314 km, valgla 9510 km².
Digital Underground
Digital Undergroundi esimene album, 1990. aasta "Sex Packets" nimetati Schmoovy-Schmoovi (bändiliige kodanikunimega Earl Cook) leiutusliku idee järgi, milleks oli orgasmi tekitav hallutsinogeen. Albumi reklaamimiseks lasti California haiglates ringlusesse võlts uudisteleht, tänu millele mainiti 'sex packeteid' ka USA Todays. Uudisteleht väitis, et NASA töötas salaja välja ravimit astronautidele seksuaalse kergenduse saamiseks.
"Underwater Rimes" oli varajane singel, millest sai üllatushitt Madalmaades, "Doowutchyalike" oli Ameerika hitt 1989. aastal. Kolmandast avaldatud singlist "The Humpty Dance" sai klubihitt, mis tõusis Billboard Hot 100 edetabelis 11. kohale. Selle singliga saavutas bänd laiema populaarsuse ning album "Sex Packets" (lindistatud koos artistidega Chopmaster J, Mobey-B ja DJ Fuze) sai hitiks. Album sai plaatinaplaadi staatuse, seda müüdi üle 1 miljoni eksemplari.
Järgnevate aastate jooksul avaldati albumid "Sons Of The P" (1991), "The Body-Hat Syndrome" (1993), "Future Rhythm" (1996), "Who Got The Gracy?" (1998) ja "The Lost Files" (1999).
Shock G oli rahulik ja lahe, maheda häälega räppar. Teisest küljest, tema salajane alternatiivego, Humpty Hump, oli vaoshoidmatu kloun Groucho Marxi prillide ja ninaga ning sutenööri riietes. Kontsertidel mängis Jacobs salaja ühte või teist persooni ehk suitsupommi või mõne lavalise triki ajal vahetas ta varustust ja riietust ning räppis teise isikuna. Jacobs esines ka MC Blowfishina loos "Underwater Rhymes".
Grupp esines ka Dan Aykroydi filmis "Nothing But Trouble", kus nad esitasid lood "Same Song" ja "Tie The Knot". Muusikavideo loole "Same Song" sisaldab klippe filmist. See on ka esimene video, kust esimest korda esineb noor Tupac Shakur.
Hazarad
Väljarände tõttu elab neid ka Iraanis, Pakistanis (eriti Quettas, kus nad moodustavad Mariabadi linnaosas enamuse), Põhjamaades, Austraalias, Uus-Meremaal ja vähemal määral mujal. Afganistanis on nende peamised asualad Bāmīāni provints, Dāykondī provints (varasemates piirides Orūzgāni provintsi põhjaosa, Ghaznī provints ja Vardaki provints.
Usund
Nad on valdavalt šiiidid (Põhja- ning Loode-Afganistanis on ka ismailiite ja sunniite), mis on Kesk-Aasias erandlik (Afganistanis on šiiidid veel kõzõlbašid).
Sunniitidest hazarad on sageli tadžikkidest ja puštudest raskesti eristatavad.
Keel
Nad kõnelevad peamiselt hazara keelt. Hazara keeles on palju mongoli ja turgi laene.
Linnades (Kabulis, Mazār-e Sharīfis) elavad hazarad kõnelevad dari keelt.
Quetta hazarate keeles (nad on seal 1890. aastast) on palju urdu ja inglise sõnu.
Herāti lähedal kõneleb käputäis hazaraid mongoli keelte hulka kuuluvat mogoli keelt.
Hazarate arv
Et täpsed rahvaloenduseandmed puuduvad ning hesaare on sajandeid diskrimineeritud, on hazarate arvu hinnangud üsna erinevad ning väga politiseeritud.
Nende koguarv on eri hinnangutel 2–15 miljonit.
Tavaliselt nimetatakse nende osatähtsuseks Afganistani rahvastikus 9% (arvuliselt 3,2 miljonit; teistel hinnangutel ulatub nende arv Afganistanis 5 miljonini). Mõningate hazarate arvates võib nende osatähtsus olla kuni 33%; kaks puštu poliitikud on öelnud selleks 2%.
Iraanis arvatakse olevat 200 000 – 300 000 hazarat, Pakistanis 900 000 (teistel andmetel 100 000) ning Austraalias 10–20 tuhat.
Nimi
Hazarate nimi tuleb pärsia sõnast hezār 'tuhat' või hezārhā 'tuhatkond'. Seda on seostatud Tšingis-khaani tuhatkondadega.
Päritolu
Kõige levinuma seisukoha järgi on hesaarid mongoli päritolu, kuid on mingil määral segunenud europiididega. Sellest annavad tunnistust nende välimus ning osalt keel ja kultuur. Arvatakse, et nad pärinevad Tšingis-khaani poolt sisse toodud sõduritest ja asunikest, kes jõudsid sellesse piirkonda 12. sajandil. Hazarate pärimuse järgi põlvnevad nad Tšingis-khaanist endast. Geneetilise genealoogia meetoditega tuvastati umbes kahel kolmandikul hazara meeste valimist "Tšingis-khaani Y-kromosoom", mis on iseloomulik mongoli päritolu inimestele. See peaaegu puudub väljaspool esimese mongolite riigi piire, välja arvatud hazaratel, kelle juures selle sagedus on suurim üldse. Seda seisukohta kinnitab ka asjaolu, et Hulagiidide dünastiasse kuulunud mongoli valitsejad (ilkhaanid) alates Ūljāytūst olid šiiidid.
Alternatiivina on väidetud, et praeguse Afganistani keskossa tunginud Tšingis-khaani väed kohtasid Bāmīāni ümbruses ägedat vastupanu kohalikelt elanikelt, kes võisid välimuselt sarnaneda mongolitega. Need võib-olla uiguuri päritolu inimesed võisid seal elada ammu enne Tšingis-khaani sissetungi. Vastu räägib aga asjaolu, et pärast Tšingis-khaani lapselapse Mototšüni langemist eriti verises lahingus Bāmīāni lähedal käskis Tšingis-khaan kättemaksuks Bāmīāni maani maha põletada ning panna sellele nimeks "Ma-Obaliq" ('Asustamatu ala'). Endised elanikud asendati tema sõdurite ja asunikega.
Kolmanda versiooni järgi on hazarad kušaanide, Bāmīāni Buddhade ehitajate järglased. Selle seisukoha pooldajad osutavad nende Buddha-kujude näojoonte sarnasusele hazarate omadega.
Ajalugu
"Bāburnāmas" mainitakse hazaraid, eristades neid usbekkidest.
Poliitika
Alates 1990ndate algusest on tähtsaim hazarate poliitiline liikumine Afganistanis erakond Afganistani Islami Ühtsuspartei (Ḩezb-e Waḩdat, Ḩezb-e Waḩdat-e Eslamī-ye Afghānestān). Selle mõjukaim liige oli ‘Abdol ‘Alī Mazārī, kelle Ţālebān vangistas ja hukkas, nii et temast sai hesaaride märter ja kangelane.
Hazarad on poliitiliselt aktiivsed ka Quettas, kus neil on erakond Hazara Demokraatlik Partei. Praegune Belutšistani spordiminister on hazara.
Väljarändajad
Peale suurte hazara kogukondade Quettas ja Iraanis on suured kogukonnad ka Austraalias, Uus-Meremaal, Kanadas, USA-s, Suurbritannias ning Põhjamaades, sealhulgas Rootsis ja Taanis.
Paljud noored hazarad õpivad õppimis- või töölubadega arenenud riikides, näiteks Austraalias.
Paljud Afganistani hazarad on emigreerunud arenenud riikidesse, eriti Austraaliasse, asüülitaotlejatena. Tuntud on juhtum, kus Norra prahilaev MV Tampa päästis laevatäie põgenikke, kellest enamik olid hazarad, ning seejärel saadeti nad Naurule. Austraalia on paljudele põgenikele ära öelnud ning saatnud nad Uus-Meremaale, kus kõik peale ühe on vastu võetud.
Varkause lennujaam
Varkause lennujaam (soome Varkauden lentoasema) on väike lennujaam Soomes Joroineni vallas, 16 km Varkausest lõunas.
Virtsu mõis
pisi|Virtsu mõisa väravahoone Virtsu mõis ehk Vana-Virtsu mõis (saksa keeles Schloß Werder, Alt-Werder) oli rüütlimõis Hanila kihelkonnas (Kirchspiel Hanhele) Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõisa keskus Pärnu maakonda Lääneranna valda Virtsu aleviku territooriumile.
Ajalugu
Virtus mõisast on teateid 1459. aastast; see asus esimest korda 1465. aastal mainitud, kuid tõenäoliselt 15. sajandi keskpaiku rajatud Uexküllide läänilinnuse juures. 1534. aasta kevadel müüs Uexküllide Paadrema haru esivanem Peter von Uexküll (surnud umbes 1547; Otto Uexkülli vend) mõisa ning selle aladel olnud külad (Kaybell, Kokull, Ramme, Kassenküll, Kurrefer, Kassalour, Essefer, Reps, Udenküll) oma vennale Johann von Uexküllile, kelle omanduses olid ka Tartu piiskopkonnas paiknenud Antsla ja Mõniste mõisad. Mõisa juures asunud vasallilinnus purustati Saare-Lääne vaenuse aegu 1535 või 1536 ja jäeti seejärel mõneks ajaks taastamata. Mõis püsis Uexküllide pärusomandina 1586. aastani.
9. augustil 1582 kinkis kuningas Johan III mõisa Gustaf Banérile. Tema pärijast poeg Nils Gustafsson Banér hukkus 1614 aga Ingeri sõja ajal Venemaal Staraja Russas, mille tagajärjel sai mõis uuesti kroonu omandiks. Kuninganna Kristiina kinkis 8. juulil 1645 Varbla ja Virtsu mõisa Gustaf Banéri poja Per Gustafsson Banéri (1588–1644) pojale rittmeister Nils Persson Banérile, kes aga samuti suri vallalisena ja Banérite pärusmõis läks 1649. aastal Nilsi onu, Rootsi väejuht Johan Gustafsson Banéri (1596–1641) pärijatele. 1663. aastal oli omanik Johani poeg, hilisem Ingeri kindralkuberner krahv Gustaf Adam Banér, kes 1669. aastal müüs Virtsu kommertskolleegiumi komissar Wilhelm Böös Drakenhielmile (1624–1676) (immiteeriti kuberner Bengt Horni käsul). Drakenhielmi pärijatelt mõis redutseeriti. Põhjasõja ajal 1704. aastal tagastati mõis Drakenhielmi väimehe, varasema Virtsu rentniku krahv Erik Dahlbergi lastele.
1771. aastal eraldati Virtsu mõisast iseseisvaks mõisaks Kause, Kõmsi ja Rame küla hõlmanud Uue-Virtsu mõis, mis oli edaspidi Virtsu kõrvalmõis, omades ühiseid omanikke. Virtsu mõis oli edaspidi Vana-Virtsu mõis.
1777 ostis Vana-Virtsu mõisa Karl Thure von Helwig, kes kujundas üpris nooblilt välja mõisasüdame ja veidi hiljem ka lähikonda jääva Puhtulaiu. 18. sajandi lõpus ehitati Virtsu mõisa väravahoone. Mõisa puidust peahoone oli põhiosas ühekorruseline, keskelt aga kahekorruseline. Peahoone taga oli kivimüüriga ümbritsetud regulaarstiilis (Prantsuse stiilis) park. Peahoone ees oli avar auring, mille esiservadesse ehitati üksteise suhtes nurgi asetsevad 11 kaaravaga ait ja 1806. aastal ehitati mõisa paekivist tall-tõllakuur (mõisatall) ja 1807. aastal tõllakuur. Virtsu maanteelt suundus mõisakompleksi kilomeetri pikkune põhja-lõuna suunaline allee, mis suundus otse peahoone keskteljele. pisi|Peahoone põles maha 1917. aastal. Säilis kelder, mis kohendati 1970. aastatel baariruumideks Mõis pärandus enne 19. sajandi keskpaika Uexküllidele ja jäi nende kätte Eesti Vabariigi alguseni. Aastail 1865–1913 oli mõisa omanik Elisabeth von Uexküll. 1913. aastal müüs Elisabeth von Uexküll Vana-Virtsu, Uue-Virtsu (733 tessatiini) ja Paadrema (2756 tessatiini) oma vennapojale Jakob Johann von Uexküllile.
Uhkete seinamaalingute ja rokokooahjudega Virtsu mõisa mõisamaja hävis 1917. aasta suvel, Vene sõjalaevadelt Slava ja Graždanin maale tulnud revolutsiooniliste madruste rüüstetöö käigus. Praegu kasutab selle keldreid, 1970. aastatel asutatud "Mutionu baar". Kõrvalhoonetest on säilinud väravahoone, ait , tall-tõllakuur , Virtsu mõisa valitsejamaja ja veel mitu muud kõrvalhoonet.
Mõisa kalmistu
Kalmistu rajati arvatavasti 1780. aastatel. Seda rüüstati põhjalikult 1917. aastal. pisi|Virtsu mõisapargi allee
1783
1783. aasta (MDCCLXXXIII) oli 18. sajandi 83. aasta.
Sangaste mõis
pisi|300px|Peahoone pisi|300px|Peahoone pisi|300px|Peahoone Sangaste mõis (saksa keeles Schloß Sagnitz, vene keeles Шлосс-Загниц) oli rüütlimõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Valga maakonna Otepää valda.
Ajalugu
Keskajal oli Sangaste Tartu piiskopi tähtsama lauamõisa omanik tema poeg, galeerilaevastiku komandör admiral Aleksandr Golovin (surnud 1766), kelle tütre Katariina abielu kaudu ülemõuemarssali vürst Nikolai Golitsõniga (1727–1787) läks mõis nende pojale kammerjunkrule ja hilisemale kammerhärrale vürst Aleksandr Golitsõnile. Viimane pantis Sangaste koos Kaagjärve mõisaga 1797. aastal kolleegiuminõunikule parun Karl Georg von Arpshofenile (1742–1804).
Selle järel oli mõis lühikest aega Arpshovenite käes ja 1808. aasta kevadel ostis selle Friedrich Georg von Berg (1763–1811), kelle poegadest 1839. aastal sai omanikuks hilisem Venemaa kindralfeldmarssal krahv Friedrich Wilhelm Rembert von Berg (1793–1874) ja 1851 Johanniitide ordu rüütel krahv Gustav von Berg (1796–1861). Kui enamik mõisaid võõrandati, jäeti Sangaste mõis edasi rendile krahv Friedrich Georg Bergile (1845–1938), teenete eest põllukultuuri alal. Soome valitsuse survel mõisasüda tagastati ning kuulus endistele omanikele 1939. aastani.
Sangaste mõisa maad tükeldati 1. maist 1927. aastal ja 10 hektari suurune koht Sangaste mõisa maast anti tähtajalisele rendile ka kirjanik Richard Rohtile. Krahv Bergi pärija Erna Berg rentis pärast Friedrich Georg Bergi surma, mõisale kuulunud maa vakamaaviisi ümbruskonna talupidajaile. Lossi vallasvara müüdi oksjonil. pisi|200px|Veetorn
Mõisakompleks
1870. ja 1880. aastatel rajati Friedrich von Bergi (1845–1938) eestvedamisel Eesti üks esinduslikemaid mõisakomplekse, mille tähelepanuväärseim osa on Otto Pius Hippiuse projekteeritud kahekorruseline peahoone.
Historitsistlik hoone on väga liigendatud ja selle fassaadi kaunistab sihvakas torn.
Ka enamik kõrvalhooneid on kujundatud lossiga samas stiilis. Märkimist väärivad kindlust meenutav tallikompleks ja veetorn, piirdemüürid , mõisa teede piirdepostid. Mõisakompleksi kuulusid veel tall-tõllakuur, valitsejamaja , ait , meierei , aednikumaja , mõisa aedniku tööriistakuur , rehi ja Sangaste mõisa 2 rehehoone varemed ning Sangaste surnuaia kabelid.
Mõisasüda püsis Bergide kasutuses 1939. aastani. Praegu hooldab seda Otepää vald.
Sangaste mõisa park
Sangaste mõisa park oli mõisaansamblisse kuuluv üks suurimaid, 77,8 ha, vabakujunduslikke liigirikkamaid parke. Parki toovad eri suundadest kilomeetrite pikkused lehtpuualleed, mis on olulised maastikumärgid mõisasüdamikust. Tänapäevani säilinud vabakujundusliku metsapargi rajas krahv Berg isiklikult, istutades parki 170 liiki puid. Pargis kasvab TBA andmeil 424 taksonit puid ja põõsaid (okaspuid 61 taksonit, lehtpuid 145, põõsaid 218).
Karise linn
Karise linn oli kakskeelne omavalitsusüksus. Umbes 60% elanikest olid rootsikeelsed ja 38% soomekeelsed.
Karis sai aleviks 1930. ja linnaõigused 1977. aastal.
Ukuoru juga
thumb|Ukuoru juga Foto: [[Tõnis Saadre]] Ukuoru juga asub Ida-Virumaal Sillamäe linna loodeosas, Päite panga idaserval.
Joa kõrgus on 6 meetrit. Varem oli Ukuoru juga, mis langes tõelisse Ukuorgu, madalam, kuid kuna Nõukogude perioodil kasutati tõelist Ukuorgu prügimäena, siis kaevati Ukuojale uus säng. Selle tulemusena muutus joa pangalt allalangemise koht ja kerkis joa kõrgus. Vahetult pärast juga suubub Ukuoja kosena merre. Kuivematel perioodidel on Ukuoja sageli veeta.
Sillamäe sadama kaldarajatiste ehituse ajal muudeti veelkord Ukuoja sängi lääne suunas ning Ukuoru juga sai jällegi uue (kolmanda) langemiskoha Päite pangalt.
Seoses Sillamäe sadama ehitusega on Ukuoru juga hävitatud.
Kaude
Kaude on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Aaspere vald
Aaspere vald (saksa keeles Kattentack) oli vald Haljala kihelkonnas Viru kreisis ja Viru maakonnas, aastatel 1866 –1939. Vallamaja asus Võipere külas. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]]
1939. aasta vallareformiga moodustati Aaspere vallast - väikeste piirimuudatustega - Aaspere vald ning Vohnja ja Aaspere vallast moodustati Vohnja vald.
Taiwani jeen
pisi|Taiwani jeen 1915 aastal Taiwani jeen oli rahaühik, mis käibis Taiwanil Jaapani võimuperioodi jooksul aastail 1895–1946.
Taiwani jeen oli võrdväärne Jaapani jeeniga, jagunes sajaks seeniks, eksisteeris ainult paberrahana. Asendati 1946 vana Taiwani dollariga.
Kire lõksus
"Kire lõksus" ("Acorralada") on Venevisioni toodetud seebiooper. See filmiti aastal 2007 USA Florida osariigis Miamis. Eestis näitab seda Kanal 2.
Sisu
Kirglik lugu armastusest, vihkamisest ja kättemaksust lõputus luksuses. Üüratud villad, pimestavad ookeanivaated, maailmakuulsad rannad ja imekaunid inimesed… Gaviota-Fedora (rollis tuntud Sonya Smith), kunagine jõukas parfüümitööstur vabaneb 20-aastasest alusetust vangipõlvest ja tõotab üles otsida oma tütred ja tagasi saada hävitatud elu.
Salina
pisi|Lipari saared pisi|Salina saar Salina (sitsiilia keeles L'ìsula di Salina) on saar Türreeni meres, üks Lipari saartest.
Pindala 26 km². Saar on mägine. Saare kõrgemaks ja ühtlasi ka kogu saarestiku kõrgeimaks tipuks on Fossa delle Felci kõrgusega 962 meetrit. Porri mäe kõrgus on 859 meetrit.
Saarel elab umbes 2300 inimest.
46. Relva-SS Grenaderirügement
46. Relva-SS-i grenaderirügement (saksa keeles Waffen-Grenadier Rügement der SS 46) oli põhiliselt eestlastest koosnev jalaväerügement Relva-SS-i koosseisus aastatel 1943–1945.
Algselt oli rügemendi nimi 43. vabatahtlike SS-Rügement (43. SS-Freiwilligen Regiment), kuni see kuulus 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi (3. Estnische SS-Freiwilligen-Brigade) koosseisu. Relva-SS-i vägedesse kuulunud mittesakslasi eristati sakslastest, mis väljendus ka SS-i auastmetes: 1942. aastal nimetati mehi leegionärideks (näiteks Legion-Obersturmführer), 1943. aasta oktoobrist SS-vabatahtlikeks (SS-Freiwilliger) ja 1944. aasta suvest Relva-SS-lasteks (nt Waffen-Hauptsturmführer der SS).
Novembris 1943 nimetati rügement ümber 46. Relva-SS grenaderirügemendiks (SS-Rgt.46), mis allutati jaanuaris 1944 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisile.
Kuni 1944. aasta aprillini kuulus rügementi kaks pataljoni, siis moodustati 660. Eesti Pataljonist juurde III pataljon, mida täiendati mobiliseeritud meestega.
Georg Schenking
Georg Schenking (ka Jerzy, George, Georgi Schencking ; surnud 10. november 1605 ) oli Liivimaa Võnnu vojevoodkonna Võnnu linnuskonna kastellaan ja Tartu ökonoom. Võnnu piiskop Otto Schenkingi vend.
46. Relva-SS Grenaderirügement
1944. aasta 26. mail nimetati rügement 20. relvagrenaderide SS-diviisi (1. eesti) (''20. Waffen-Grenadier-Division der SS (estnische Nr. 1)'') 46. Relva-SS Grenaderirügemendiks.
Georg Schenking
1588 andis Poola kuningas Zygmunt III talle Vana-Antsla mõisa, kus ehitas sealsest vasallilinnusest kaitsemüüri ja valliga kastell-tüüpi kindluse, mis Poola-Rootsi sõja (1600–1611) ajal purustati. Mõisa andis Rootsi kuningas Gustav II Adolf 1625 aastal kammerjunkur Åke Tottile, kelle poeg Claes Tott selle hiljem 14 500 riigitaalri eest maha müüs.
46. Relva-SS Grenaderirügement
Iga rügement koosnes 4 kompaniist numbritega 46/1-46/12.
Sõjategevus Eestis 1944
1944. aasta 24. veebruaril ründasid Narva lahingutes 46. rügemendi II pataljoni osad SS-i Haupsturmführer ' i Rudolf Bruusi juhtimisel Riigiküla sillapead (1200 m pikk ja 300 m lai) põhjast, I pataljon lõunast. Pärast suurtükitule ettevalmistust varajastel hommikutundidel, kell 5:15 asus 6. kompanii 20-meheline löögirühm SS-i Oberscharführer ' Rein Männiku juhtimisel käsigranaatidega kaevikuid rullima. Kella 17:00 paiku õhtul oli sillapea hävitatud. Lahing kestis üle kümne tunni ning sillapea likvideeriti. Vaenlasi langes üle 300, Eesti Diviis kaotas 2 ohvitseri, 11 sõdurit ning 32 sai haavata. Sillapea purustamise eest autasustati SS-i Oberscharführer ' it Rein Männikut korraga nii I kui ka II klassi Raudristiga, mis tegi temast esimese eestlase, kes sai sellise au osaliseks. Rügemendiülemat, SS-i Haupsturmführer ' t Rudolf Bruusi autasustati I klassi Raudristiga. Riigiküla sillapea purustamise eest sai 46 eesti sõjameest II klassi Raudristi ja 5 I klassi Raudristi. pisi|Punaarmee pealetung Narva jõe idakaldalt [[Tõrvala juurest,  Riigiküla ja Kudruküla suunal. Narva-Jõesuu-Narva joonelt Narvast põhjasuunas]]
25. juulil 1944 hommikul alanud suurrünnakus murdsid 2 Punaarmee pataljoni, Narva-Jõesuu-Narva joonelt Narvast põhjas 46/II ja 46/III kaitseliinidest läbi. 46/II lõigus Riigiküla juurest ja 46/III Kudruküla juurest. Pärast suurtükitule ettevalmistust oli III pataljonis rivis umbes 100 meest. III pataljoni allesjäänud mehed taganesid Auga suunas. Pataljoni riismed olid kuni rinde maha jätmiseni septembris varus. Punaarmee 2. löögiarmee 131. LD ja 191. LD väeosad ületasid Kudruküla juures Narva jõest põhja pool Narva linna. Lõunaks jõuti Tallinna–Narva maanteeni Peeterristi ja Puhkova juures. Punaarmee jõudis 26. juulil Saksa vägede poolt mahajäetud Narva lääneservale. III SS-soomuskorpuse üksused alustasid taganemist Sinimägedesse. Läbimurre peatati 46. rügemendi II pataljoni poolt major Friedrich Kure juhtimisel.
25. juuli õhtul said ka Auvere piirkonnas kaitsel olevad Eesti üksused taandumiskäsu Tannenbergi liinile, 45. rügemendi taandumist jäi kaitsma 46. rügemendi II Pataljoni 7. kompanii Obersturmführer Edgar Vaikma juhtimisel.
Lahingutegevus
, Sinimägede lahing , Tartu lahing (1944)
Pärast Eestist evakueerumist koondati oktoobris 1944 Eesti väeosad Saksamaal Neuhammerisse (tänapäeva Poolas 100 kilomeetrit Wroclawist loodes) ning kõik eestlastest koosnevad väeosad koondati 20. Eesti diviisi üksustesse. Eestist taganemise järel koondati 20. diviis lühiajalisele puhkusele ja reorganiseerimisele Alam-Sileesiasse Neuhammeri õppelaagrisse, Żagańi lähedal.
12.–15. jaanuaril 1945 murdis Punaarmee saksa rinde Läänemerest kuni Karpaatideni läbi ning liikus läände. 23. jaanuariks 1945 olid Punaarmee üksused ületanud Oderi jõe ja seal sillapead moodustanud, neid ei suudetud likvideerida. Oderi kaitsele suunati kõik väeosad, ka Eesti diviis pidi nüüd võitlusse astuma.
22. jaanuaril 1945 paisati võitlusgrupp Oppelni ja Breslau-Briege rindelõiku Punaarmee pealetungi pidurdama. Võitlusgrupp koosnes diviisi staabist, kahest jalaväerügemendist, tankitõrjeüksusest, kahest suurtükiväe divisjonist ja toitlustusrühmast. 26. jaanuaril lahkus Neuhammerist 46. Relva-SS Grenaderirügement A. Rebase juhtimisel ja 22. jaanuari õhtul 45. rügement H. Riipalu juhtimisel. , Oppelni lahing
Bournemouthi lennujaam
Bournemouthi lennujaam (enne Hurni lennujaam ja Bournemouthi rahvusvaheline lennujaam) on lennujaam Lõuna-Inglismaal Bournemouthi linnas, Dorseti krahvkonnas. See avati 1. augustil 1941.
Midway lahing
Midway lahing oli 4. juunist kuni 7. juunini 1942 Vaikse ookeani Midway saartel USA ja Jaapani merevägede vahel toimunud lahing, mis lõppes jaapanlaste lüüasaamisega. Jaapan soovis pärast rünnakut Pearl Harborile elimineerida USA mereväe võitlusvõime, et sundida USA sõjast väljuma. Jaapanlased lootsid, et veel üks raske kaotus sunniks Ameerika Ühendriigid kapituleeruma ja see oleks võimaldanud jaapanlastel kehtestada Vaiksel ookeanil Jaapani ülemvõimu. Jaapanlaste lahinguplaani õnnestumisel oleks USA lennukikandjad lõksu meelitatud ja hävitatud, ning see oleks võimaldanud valmistuda Fidži, Samoa ja Hawaii vallutamiseks.
Jaapanlaste plaan ebaõnnestus, sest ameeriklaste mereväge alahinnati ja USA signaalluure suutis määrata kindlaks rünnaku kuupäeva, asukoha ja lahinguplaani, mis võimaldas USA mereväel lahinguks valmistuda ja jaapanlasi üllatada. Jaapan kaotas lahingus kõik oma suured lennukikandjad ja raskeristleja, samas kui USA kaotas ainult ühe lennukikandja ja hävitaja. Pärast Midway lahingut ja osade Saalomoni saarte tagasivallutamist ei suutnud Jaapan oma kaotatud laevu ega meeskondi enam uutega asendada, mistõttu peetakse Midway lahingut II maailmasõja üheks pöördepunktiks.
Jasper von Münster
Jasper von Münster (ka Caspar von Munster; umbes 1500, Friisimaa – 1577, Aizkraukle) oli Liivi ordu maamarssal koadjuutorivaenuse ajal.
Jasperi vanemad oli Rolf von Münster ja Bauwe von Heemstra. Ta sündis Kesk-Friisimaal Duursum in den Hami valdustes Groningeni lähedal. Tema suguvõsa pärines Vestfaalist Münsteri piiskopkonnast, kuid oli Friisimaale välja rännanud. Tema isa oli Utrechti piiskopkonnas mitmetes olulistes ametites, vend Jürgen oli aga Friisi krahvide ja Gelderni hertsogi teenistuses. Jasperi vennapoeg Johann von Münster oli Riia toomhärra ning elas pärast Liivi ordu likvideerimist koos oma onuga Aizkraukles. Jasperi teine sugulane Hermann von Münster oli 1544. aastal Võnnus vürstlik hoovikohtunik ja talliülem. Liivi ordu teenistuses asus ka Jasperi vend Georg, kes 1550. aastatel saadeti Vestfaali ordule vägesid koguma.
Münster saabus tõenäoliselt 1510. aasta paiku Liivimaale ning astus 1515. aasta paiku Liivi ordusse. 1538. aastal oli ta ordu majandusülem (Schäffer) Võnnus, 1540. aastal sai tast Aluliina komtuur. 1551. aastal valiti Münster Liivi ordu maamarssaliks. Münster tegutses korduvalt Liivimaa orduharu diplomaadina, aastail 1543–1544 viibis ta Saksamaal, kus ta osales uue Saksa ordu kõrgmeistri Wolfgang Schutzbari ametisse kinnitamisel ning samuti Speyeri riigipäeval.
Münsterit on süüdistatud selles, et ta püüdis kokku mängida Riia peapiiskop Wilhelm von Hohenzollerni ja tema koadjuutori Christoph von Mecklenburgiga, et ordumeistriks saada ja Vana-Liivimaad seejärel sekulariseerida. Münsteri lootis tõepoolest, et eaka ordumeistri Heinrich von Galeni peatse surma järel valitakse ta uueks ordu juhiks. Münsteri poliitilised veendumused erinesid aga tunduvalt Galeni ja ordu mõjukuselt kolmanda mehe Wilhelm Fürstenbergi omast, sest marssal soovis Venemaa nõudmistele (eriti Tartu maksule) vastuseismiseks luua suurt liitu Rootsi ja Poola-Leeduga. Enamik teistest ordukäsknikest oli selle vastu, sest kartsid, et liit Zygmunt II-ga võiks kaasa sellest sõltuvusse langemise. Mõned siiski ka toetasid Münsteri poliitikat ja nii tekkis hiljemalt 1554. aastaks ordu sees kaks rivaliteetset gruppi, millest ühte juhtis Münster, teist aga Fürstenberg. Münster püüdis oma positsiooni parandamiseks leida toetust ka väljastpoolt ordut, mistõttu sõlmis ta head suhted peapiiskop Wilhelmiga, kes samuti pooldas liitu Poola-Leeduga. Kuid see muutis Münsteri suhteid ordu ülejäänud juhtkonnaga tunduvalt vaenulikumaks, sest peapiiskoppi arvati sepitsevat koos venna ja Zygmunt II-ga orduvastaseid plaane. Kuni 1556. aasta alguseni lõhe ordus siiski veel põhimõtteliseks ei muutunud: 1555. aasta suvel püüdis Galen Münsterit ja Fürstenbergi lepitada, pakkudes välja Rootsi-liidu idee, mis küll ebaõnnestus.
Kivijärve
Kivijärve on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Jasper von Münster
1556. aasta märtsis toimunud maapäeval pakkus Münster veel kord välja suure liidu idee Rootsi, Poola ja Preisimaaga. Sealjuures kristiseeris ta tugevalt Fürstenbergi väidetavat Vene-sõbralikkust ja soovitas kõigest hoolimata loota ennekõike Poolale. Ordule osutus see ettepanek aga vastuvõetamatuks. Aprillis valiti ordumeistri koadjuutoriks Fürstenberg, mille järel Münster tundis ennast tugevalt solvatuna. Ordus toetuseta jäänuna pöördus ta Wilhelmi ja tolle venna Albrechti poole. Viimane soovitas talle aprilli lõpus Dünamündesse minna ja orduvastaseks rünnakuks valmistuda. Kuid temale alluvad Dünamünde ja Aizkraukle komtuurid jäid ordumeistrile ustavaks ja Münster oli sunnitud peapiiskopi juurde põgenema. Mai lõpus lahkus ta maalt ja resideeris aastaid Kaunases. Tänu sellele pääses ta ka vangistamisest ja koadjuutorivaenuses otseselt ei osalenud. Ka Posvoli leping ei võimaldanud Münsteril naasta, ehkki ta palus Poola kuningal end marssaliks või ordumeistri koadjuutoriks ennistada. Alles 1560. aastal, kui Poolaga liidu sõlminud uus ordumeister Gotthard Kettler ta kõigist reetmissüüdistustest vabastas, sai Münster Liivimaale tagasi tulla. 1561. aastal sai ta oma valitsuse alla Vindavi komtuurkonna, ordu likvideerimise järel elas ta Kuramaa hertsogiriigis Aizkraukles, kus venelased ta 1577. aasta sõjakäigu ajal tapsid.
Kivijärve
Külas asuvad Kivijärve soo, Lehtmetsa soo ja Palupere soo. Seal asub ka Kivijärv.
Kanaldamine
Kanaldamine (inglise keeles channeling) on (väidetav) informatsiooni vastuvõtmine üleloomulikul teel.
Nähtus sai tuntuks 19. sajandil spiritismis. Termini võtsid 1950. aastatel kasutusele rühmad, kes väitsid end olevat ühenduses ufodega. Kõige mahukamaks kanaldatud teoseks peetakse "Urantia raamatut". See moodustab õpetusliku aluse Urantia liikumisele, mis kuulub uususundiliste liikumiste hulka. Terminit kasutatakse eriti New Age'i liikumises.
Kanaldaja ehk meedium on isik, kes väidetavalt võtab vastu informatsiooni (enamasti teksti) intuitiivselt või meelteväliselt ning fikseerib selle (enamasti) üles kirjutades (vt ka automaatkirjutamine) või (mõnedel juhtudel) edasi rääkides. Informatsiooni allikaks peetakse enamasti üleloomulikke olendeid, jumalaid, surnute hingi, tulnukaid, vaime vmt. Kanaldamise tulemuseks on meediumkirjandus ehk meediumiraamatud.
Johannes Jalak
Johannes Jalak (18. veebruar 1899 Avinurme vald – 23. jaanuar 1942 Perm) oli Eesti sõjaväelane (major, 1940).
Jalak osales Gattšina sõjakooli kursandina vabatahtlikult Vabadussõjas. Ta lõpetas hiljem Tallinna Sõjatehnika Kooli ning teenis 1. Soomusrongi Rügemendis Tapal ja aastast 1936 Tallinnas Raudteevalitsuses ja Sõjaministeeriumis insenerina. Koostas õpikud "Telefoniasjandus" ja "Gaasikaitse". Jalak oli Ohvitseride Keskkogu liige. Autasustati 1938. aastal Valgetähe V klassi teenetemärgiga.
Abielust Jenny Ottmanniga sündisid lapsed Inge ja Ennu. Jalak päris pärast isa surma Maetsmas Avijõe kaldal oleva Kaunissaare jahu- ja saeveski.
Pärast 1940. aasta riigipööret jäi Jalak edasi väeteenistusse. Ta ütles: "Põgenemist ei peeta heaks tooniks. Ma olen vande andnud, sõdureid ei saa üksi jätta." Jalak arreteeriti NKVD poolt 30. aprillil 1941 ja saadeti Nõukogude Liidu koonduslaagrisse. Teda süüdistati luuretegevuses Nõukogude Liidu vastu 1937. aastal, sest ta kogunud konduktorite käest andmeid Venemaa raudteepöörmete kohta, mida "Eesti rünnakul" Venemaa vastu oleks saadud kasutada. Selle eest mõistis Nõukogude Liidu sõjatribunal ta surma. Johannes Jalak lasti sõjatribunali otsusel maha 23. jaanuaril 1942 Permis.
Johannes Jalak rehabiliteeriti 25. veebruaril 1991 Eesti NSV Ülemkohtu määrusega tühistada sõjaväeosa nr 4165 sõjatribunali otsus kuriteokoosseisu puudumise tõttu.
Välislingid
Ohvitseride andmekogu
Narva Peetri kirik
pisi|Narva Peetri kiriku mälestusmärk Narva Peetri kirik oli luterlik kirik Narvas Vestervalli ja Valge tänava nurgal, Fama bastioni lõunaküljel.
Kiriku ehitamist alustati 23. juunil 1885. Projekti autor oli Peterburi insener Rudolf Bernhardt. Ehitamiseks kasutati bastioni müüridest võetud tahutud paekivi.
17. sajandist tegutses Narvas eesti kogudus soome koguduse koosseisus Rootsi kirikus. 19. sajandi teisel poolel asutati kaks iseseisvat eesti kogudust – linna ja tööliste oma. 1884. aastal valmis Narva Aleksandri kirik Kreenholmi Manufaktuuri töölistele, 1886. aastal aga linnaelanikele mõeldud Peetri kirik.
See oli neljakandilise põhiplaaniga saali tüüpi kirik 1200 istekohaga. Kiriku lääneküljel oli kellatorn, mis lõppes teravatipulise tornikiivriga. 9. novembril 1886 pühitseti kirik apostel Peetrusele.
1902. aastal asutati kiriku juures heategevusega tegelev Naisterahva selts. 1916. aastal asutati Peetri koguduse Vaesteabi selts vaestemaja hooldamiseks. Peetri kiriku kogudusele kuulus kalmistu Siivertsis. 1925. aastal asutati noortekoondis Astra, mille liikmed koondusid spordi, muusika ja kirjanduse ringidesse, ning 1931. aastal rajati pühapäevakool. pisi|left|400px|Narva Peetri kirik Eesti Vabadussõja ajal sai kirik pommitamiste tõttu kannatada, kuid taastati ja parandati põhjalikult 1923. aastal.
1944. aastal, teise maailmasõja ajal, lõhkusid Nõukogude Liidu pommituslennukid kiriku katuse. Kirik lammutati pärast 1953. aastat ja selle kive kasutati Narva raudteejaamahoone ehitamiseks.
Tor Arne Hetland
Hetland võitis sprindis kuldmedali nii 2001. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis, kui ka 2002. aasta olümpiamängudel Salt Lake Citys. 2003. aasta MM-il Val di Fiemmes oli ta sprindis kolmas ja 2005. aasta MM-il Oberstdorfis teine. Lahti MM-il kuulus ta ka 4×10 km teatesõidus maailmameistriks tulnud Norra meeskonda ning Oberstdorfis võitis ta koos Tore Ruud Hofstadiga kuldmedali esimest korda maailmameistrivõistluste kavva võetud teatesprindis.
Hetland lõpetas sportlaskarjääri 2009. aastal.
Maailma karikasarja etapivõidud
Tor Arne Hetland osales karjääri jooksul 169 maailma karikasarja etapil ja jõudis poodiumile 35 korral, millest 13 korral kõige kõrgemale astmele.
Nõmme bussipeatus
alt=|pisi|Nõmme bussipeatus turu ees
Nõmme bussipeatus asub Nõmme linnaosas Nõmme asumis Turu platsil ja Pärnu maanteel.
Liinid
10 (Väike-Õismäe - Vana-Pääsküla)
23 (Kadaka - Bussijaam)
27 (Harkujärve (Oja tee) - Laagri Alevik (Laaniku))
33 (Männiku - Kopli(Maleva))
36 (Väike-Õismäe - Viru)
45 (Väike-Õismäe - Ülemiste(Kaubajaama))
Lõhe (geoloogia)
pisi|Lõheline [[Kesk-Ordoviitsiumi lubjakivi Osmussaare looderannas]] Lõhe on rike kivimeis, kus kaks kivimkeha on teineteisest eemaldunud.
Erinevalt murrangust ei ole lõhe puhul tegemisikest ning fluididest mineraalide väljakristalliseerumise teel lõhetäited, mis koosnevad sageli hästi väljakujunenud morfoloogiaga kristallidest, mistõttu pakuvad nad huvi gemmoloogidele ning mineraalide kollektsioneerijatele.
Püha Neitsi Maarja kirik
Püha Neitsi Maarja kirik on mitme kiriku nimi.
Lainepikkus
pisi|Siinusvõnkumise lainepikkus
Lainepikkuseks nimetatakse füüsikas kaugust kahe teineteisele lähima samas faasis võnkuva punkti vahel. Siinuslaines on lainepikkuseks näiteks vahemaa kahe lähima laineharja või lainenõo vahel.
Lainepikkust tähistatakse kreeka tähega \lambda (lambda).
Lainepikkus on võrdne laine levimiskiiruse v ja laine sageduse f jagatisega:
Helilainete puhul on levimiskiiruseks helikiirus (õhus umbes ). Elektromagnetlaine levib vaakumis valguse kiirusega
Näiteks mikrolaineahjus kasutatakse mikrolaineid sagedusega 2,455 GHz, seega lainepikkus
Kurista (Jõgeva)
Kurista on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Viggo Jensen (jalgpallitreener)
Viggo Jensen (sündinud 15. septembril 1947) on taani jalgpallitreener ning endine jalgpallur.
Juulist novembrini 2007 oli ta Eesti jalgpallikoondise peatreener.
Olles parasjagu Taani jalgpalliklubi Silkeborg IF treener, valiti ta 1988. aastal Taani aasta jalgpallitreeneriks.
Rahvuskoondistest on ta juhendanud ka Taani U21 koondist (1989–1992) (1992. aastal jõudis ta sama koondisega Euroopa noorte jalgpallimeistrivõistlustel poolfinaali)
Norra ajalehtede loend
Norra ajalehtede loend hõlmab mitmesugustesse kategooriatesse kuuluvaid ajalehti:
Turu suurus
2007. aasta seisuga ilmus Norras 254 ajalehte, neist 26 tasuta lehed.
Ajalehed
Järgnevalt on loetletud valik Norra ajalehti, neist kümme suurimat on esile tõstetud paksus kirjas. Sulgudes on antud keskmine päevatiraaž 2003. aastal ja lehe koht selle alusel koostatud pingereas.
Vaata ka
Norra ajakirjade loend
Üksnurme
Üksnurme on küla Harju maakonnas Saku vallas.
Tambet Seling
Tambet Seling (sündinud 15. veebruar 1980 Pärnu) on eesti näitleja.
2003. aastal lõpetas ta Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri 4. lennus.
2003. aastast töötab Endla teatris näitlejana.
Muid rolle
Kriminaalseriaal "Ohtlik lend" – helimees Tanel Liimand (2006), teleseriaal "Klass: elu pärast" - jurist Rasmus
Molübdeen
Molübdeen on keemiline element, metall järjenumbriga 42. Aatommass on 95,94.
Tal on 7 stabiilset isotoopi massiarvudega 92, 94, 95, 96, 97, 98 ja 100.
Batman
Batman ('nahkhiirmees') on kunstnik Bob Kane'i ja kirjanik Bill Fingeri loodud DC Comicsi koomiksi kangelane, kes ilmus esimest korda avalikkuse ette 1939. aastal koomiksi "Detective Comics" mainumbris (27). Batmani tegelaskuju on ilmunud lisaks koomiksitele ka anima- ja mängufilmides, samuti teleseriaalides ja videomängudes.
Ansambel "Kukerpillid" (1987)
Ansambel "Kukerpillid" on Kukerpillide LP album, mis salvestati 1987. aastal plaadifirma Meloodia poolt.
Batman
Batmani on filmides ja telesaadetes kehastanud sellised näitlejad nagu Lewis Wilson, Robert Lowery, Adam West, Michael Keaton, Val Kilmer, George Clooney, Christian Bale ja Ben Affleck. Eri animatsioonides on Batmani osa lugenud näiteks Kevin Conroy, Bruce Greenwood, Peter Weller, Anthony Ruivivar, Jason O'Mara ja Will Arnett.
Molübdeen
Normaaltingimustel on molübdeeni tihedus 10,22–10.28 g/cm3. Tema sulamistemperatuur on 2623 Celsiuse kraadi.
Batman
2015. aastal valis veebileht FanSided Batmani parimaks superkangelaseks artiklis "50 Greatest Super Heroes In Comic Book History".
Molübdeen
Kasutamine
Umbes 25% toodetud molübdeenist läheb roostevaba terase tootmiseks, umbes 25% määrdeainete tootmiseks ja umbes 50% muuks otstarbeks, peamiselt mitmesuguste rauasulamite tootmiseks.
Jälgimäe
Jälgimäe on küla Harju maakonnas Saku vallas.
Batman
Iseloomustus
Batman on miljardär Bruce Wayne'i salaidentiteet, kelle kutsumus on kaitsta oma sünnilinna Gotham City elanikke ja võidelda kuritegevusega.
Bruce Wayne sündis jõukas peres, kuid kui ta oli alles lapseeas, tapeti tema silme all ühes kõrvaltänavas tema isa ja ema: Thomas ja Martha Wayne. See sündmus mõjutas Bruce'i rängalt ning oli ka üks põhjuseid, miks ta treenis end nii füüsiliselt kui ka vaimselt selleks, et võidelda kuritegevusega linnas, kus seadusi järgivad vähesed. Samuti on tema vanemate vägivaldne mõrv põhjuseks, miks Batman ei kasuta tulirelvi ja oma vastaseid üldjuhul ei tapa.
Bruce Wayne ja tema salaidentiteet pakuvad suurt huvi psühholoogidele ja psühhiaatritele ning tema tegelaskuju on analüüsinud paljude koolkondade esindajad.
Kostüüm ja lisavarustus
Batmani klassikalist kostüümi iseloomustavad must keep, tumehall või must kuulikindel rüü, mille rinnal on nahkhiirekujuline embleem, teravate nahkhiirekõrvadega kiiver, mis jätab katmata vaid suu ja lõua, ning tööriistavöö. Läbi aegade on kostüümi värvilahendused muutunud: vahel on kostüümi juures kasutatud ka erkkollaseid detaile. Keep ja kiiver on alati olnud musta värvi. Ka embleemi kujundus on aastate jooksul muutunud.
Kuna Batman liigub tänavapinnast kõrgemal, kasutab ta selleks haaratsiga köit. Spetsiaalse disainiga keep võimaldab tal õhus lühikesi vahemaid liueldes läbida. Lisaks kostüümiga kaasas olevatele tehnoloogiaseadmetele ja relvadele nagu nahkhiirekujulised bumerangid, mida kutsutakse batarangideks, kasutab Batman ka eri tüüpi masinaid, millest tuntuim on tema auto ehk batmobiil, kuigi tal on mitmesuguseid sõidukeid ka õhus ja vees liikumiseks.
Batmani peakorter asub Wayne'ide häärberi all asuvas koobastikus, mida tuntakse Batcave'i nime all. Seda kasutavad Batman ja tema lähedased liitlased juhtimiskeskusena ning seal hoiab Batman lisaks oma varustusele ka mälestusesemeid.
Gotham City politseijaoskonna katusel asub suur nahkhiiresümboliga prožektor, mida nimetatakse Bat-Signaliks ning mida Batmani liitlased politseijaoskonnas kasutavad tema kutsumiseks.
Varustus
Batman liigub tihti ringi kõrgustes, kasutades selleks köit, vaenlastega võitlemiseks aga bumerangi ehk batarang 'i ja muid vahendeid. Ringi liigub ta spetsiaalselt disainitud ja varustatud autoga ehk batmobiiliga, ringi lendab spetsiaalse lennuki ehk batplane 'i või batwing 'iga, vee peal liikumiseks on paat ehk batboat jne. Batmani tugipunkt asub Wayne'i perekonna häärberi all asuvas koopas ehk batcave 'is, kus ta arendab ja hoiab ka oma varustust, mida tal on igaks otstarbeks. Vajadusel kutsub komissar Gotham City politseist Batmani välja, kasutades Batmani märgiga prožektorit (varasemates versioonides ka spetsiaalset telefoni).
Alfred Pennyworth
Perekonna ülemteener, kes pärast Wayne'ide mõrva kasvatas noore Bruce'i üles, mistõttu tunneb ta Bruce'i kõige paremini ja on talle isakujuks. Esimest korda ilmus tegelaskuju koomiksi "Batman" numbris 16 aastal 1943.
"Batman family"
Kõnekeelne nimetus grupile tegelastele, kes tegutsevad Batmani loal ja/või juhendusel Gotham Citys superkangelastena. Nende hulka kuulub lisaks teistele politseiülema tütar Barbara Gordon.
Jim Gordon
Gotham City politseiülem Jim Gordoni tegelaskuju ilmus esimest korda koomiksi "Detective Comics" numbris 27 aastal 1939 – samaaegselt Batmani endaga, mistõttu loetakse teda Batmani vanimaks liitlaseks.
Robin
Robin ilmus esimest korda koomiksi "Detective Comics" numbris 38 aastal 1940.
Õigluse liiga
Superkangelaste meeskond, kelle üheks asutajaliikmeks oli Batman. Liikmete hulka kuuluvad kangelased nagu Superman, Wonder Woman, Aquaman ja paljud teised.
Vaenlased
Batmani vaenlaste hulka kuulub nii tavainimesi kui superkurjategijaid. Tema põhivastaste koondnimetusena kasutatakse väljendit rogues gallery, mis tähendab politsei säilitatavat kogumikku kurjategijate ja kahtlusaluste fotodest, mille abil neid tuvastada.
Paljud Batmani vastastest peegeldavad negatiivselt mingit aspekti tema iseloomust. Batmani peavaenlaseks on Jokker, kes ilmus koomiksi "Batman" esimeses numbris 1940. aasta aprillis. Teiste Batmani põhiliste vaenlaste hulka kuuluvad näiteks tegelased Jäämees, Hernehirmutis, Kaksnägu, Kassnaine, Mõistataja, Pingviin ja Poison Ivy.
Batman muus meedias
Lisaks koomiksitele on Bruce Wayne'i / Batmani tegelaskuju ilmunud filmides, teleseriaalides ja videomängudes.
Metodism
Metodism on protestantlik kristlik liikumine, mis tekkis 18. sajandil äratusliikumisena anglikaani kirikus ning levis innuka misjonitöö tulemusena üle kogu Briti impeeriumi, Ameerika Ühendriikide ja mujale. Esialgu leidis metodism pooldajaid eriti tööliste, talumeeste ja orjade hulgas. Selle liikumise juht oli anglikaani kiriku preester John Wesley, kes jäi oma elu lõpuni Inglismaa Kiriku preestriks ega soovinud ka luua uut denominatsiooni. Selle asemel oli John Wesley juhitud äratusliikumise eesmärk vaid reformida anglikaani kirikut. Johni kõrval seisis selles töös tema vend Charles, kes samuti oli Inglise Kiriku preester ja kes viljaka kirikumuusikuna on kirjutanud palju anglikaani hümne ning enamiku metodistide kirikulauludest. Pärast John Wesley surma osutus lõhe metodistide ja ülejäänud anglikaani kiriku vahel nii suureks, et mindi Inglismaa kirikust täielikult lahku. Mitmete sisemiste lahknemiste tulemusena tekkis üsna varsti mitmeid metodistlikke kirikuid.
Tänapäeval koondab metodiste Metodisti Maailmanõukogu, mis koosneb 77 metodistlikust denominatsioonist. Ühtekokku rohkem kui 80 miljonit inimest koondava Metodisti Maailmanõukogu suurim denominatsioon on Maailma Kirikute Nõukogusse kuuluv ligikaudu 12 miljoni liikmega Ühinenud Metodisti Kirik. Eesti metodiste koondab Ühinenud Metodisti Kiriku iseseisva liikmeskirikuna Eesti Metodisti Kirik. Eesti 2011. aasta rahvaloenduse andmetel nimetas Eestis end metodistiks 1098 inimest.
Õpetus
Metodismi õpetuses on peamised protestantliku kiriku seisukohad Piibli inspiratsioonist ning autoriteedist usu ja elu jaoks, samuti õpetus kolmainsusest, Jeesuse jumalikkusest ning armu vajalikkusest, et päästa inimest patu tagajärgedest. Sakramendid on ristimine ja armulaud. Wesley õpetuse kohaselt peavad kristlased püüdma Jumala Vaimu kaasabil elu pühaduse poole, mida ta nimetas "täiuslikuks armastuseks". Ta algatas rühmade koosolekud, millel julgustatakse kaaskristlaste isiklikku kasvamist usus.
Enamik metodiste tunnistab arminiaanlikku vaba tahte kontseptsiooni jumala armu läbi, vastandina absoluutse ettemääratuse teoloogilisele fatalismile. Ajalooliselt eristab see metodismi reformikirikutes valdavast kalvinistlikust traditsioonist. Radikaalsema reformi aladel nagu Wales on aga säilinud ka kalvinistlikud metodistid, keda kutsutakse Walesi Presbüterlikuks Kirikuks (Presbyterian Church of Wales).
Metodisti vaimulikuks õppijad uurivad John Wesley tõlgendust kiriku tavadest ja õpetustest. Üks metodistliku doktriini populaarseid väljendusi on Charles Wesley hümnides. Kuna entusiastlik ühislaul oli osa varasest evangeelsest liikumisest, juurdus ja levis selles Wesley teoloogia.
Metodism kinnitab usku traditsioonilisse kristlikku kolmainsusse - Isasse, Poega ja Pühasse Vaimu -, samuti ortodokssesse arusaama Jeesuse üheaegsest inimlikkusest ja jumalikkusest. Enamik metodiste tunnistab ka apostlikku ja Nikaia usutunnistust. Öeldavasti võtavad metodistlikud konfessioonid omaks piibli tunnistuse jumala tegevusest loomisel ja sekkumisest ajaloo kulgu, ning ootavad jumalariigi tulekut.
Viited
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Metodism seisuga 02.06.2011.
Poolpõõsas
pisi|Harilik puju Poolpõõsas on taimede eluvorm, mille alumised osad (võsud ja maa-alused osad) puituvad. Seega võib teda üheaegselt lugeda nii puittaimeks kui ka rohttaimeks. Vegetatsiooniperioodi lõppedes poolpõõsaste rohtsed osad hävivad, puitunud osad aga säilivad.
Poolpõõsad on põõsastest üldjuhul madalamad ja lühemaealised.
Eestis kasvavatest taimedes on poolpõõsad näiteks pujud ja soopihlad.
Poolpõõsaid on eriti palju kõrbete ja poolkõrbete taimestikus.
Death Row Records
Death Row Records on plaadifirma, mis asutati 1991. aastal Suge Knighti ja Dr. Dre poolt, ning oli kunagi kodu sellistele räpi suurkujudele nagu Tupac Shakur, Dr. Dre, Snoop Doggy Dogg ja The Dogg Pount (Kurupt ja Daz).
Death Row plaate on maailmas müüdud ligi 50 miljonit eksemplari ja nendega teenitud ligi 750 miljonit USA dollarit.
Plaadifirma all olid kunagi ka sellised artistid nagu RBX, The Lady Of Rage, Michel'le, Danny Boy, DJ Quik, Mark Morrison, MC Hammer, Crooked I, O.F.T.B., Eastwood ja Gina Longo, olles ainus valgenahaline artist Death Row Recordsis. Ka Lisa "Left Eye" Lopes TLC-st oli lepingusuhtes selle plaadifirmaga, kui ta autoõnnetuses hukkus.
Pearl Harbor
pisi|Sõjalaevad Pearl Harboris (2004) pisi|Mereväebaas õhust (1986) Pearl Harbor on Ameerika Ühendriikide rajatud sadam Hawaii saarestikus O'ahu saarel, Hawaii osariigi pealinnast Honolulust lääne pool. Tõlkes tähendab nimi "pärlisadamat".
7. detsembril 1941 korraldas Jaapani keiserlik merevägi Pearl Harbori mereväebaasile üllatusrünnaku, hävitades suure osa Vaikse Ookeani Laevastikust ja sundides Ameerika Ühendriike astuma Teise maailmasõtta.
Mehhiko
Mehhiko (ametlikult Mehhiko Ühendriigid) on föderaalne konstitutsiooniline vabariik Põhja-Ameerikas. Mehhiko piirneb põhjas Ameerika Ühendriikidega, lõunas Guatemalaga ja kagus Belize'iga. Ulatub Vaiksest ookeanist Kariibi mereni. Mehhiko on suuruselt viies riik Ameerikas ja rahvaarvult 10. maailmas. Mehhiko on maailmas tuntud eelkõige ligemale 3000 aasta vanuste põlisrahvaste kõrgkultuuride poolest (asteegid, olmeegid, tolteegid, misteegid, sapoteegid, maiad). Mehhiko föderatsioon koosneb 31 osariigist ja eraldiseisvast México linnast.
Asend ja mõõtmed
Riigi mandriosa paikneb Põhja-Ameerika mandri lõunaosas. Mehhiko piirneb põhjas USA-ga ning lõunas (Yucatáni poolsaarel) Guatemala ja Belize'iga. Läänes piirneb riik Vaikse ookeani ja California lahega, idas Atlandi ookeanist, Mehhiko lahe ja Kariibi merega.
Riigi pindala on 1 964 375 km². Mandriosa pindala on 1 959 248 km², saarte pindala 5127 km² või 5073 km².
Rannajoone pikkus on 11 122 km. Selle näitaja poolest on Mehhiko Ameerika riikide seas Kanada järel teisel kohal.
Mehhiko on kõige laiem oma põhjapiiril.