cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mūrmuiža vasallilinnus
Ajalugu
1702. aastal Põhjasõja ajal torn põles. Hiljem ehitis remonditi ja seda kasutati aidana.
XVIII sajandil on torni mainitud tühjalt seisvana.
1793 anti Mūrmuiža valdus kolm aastat varem surnud Vene-Türgi sõja kangelase kindral-parun Johan Möller-Zakomelsky pärijatele, kes müüsid selle 10. novembril 1798 44 000 riigitaalri eest ülemleitnant Magnus Johann von Lilienfeldile.
1828. aasta 21. augustil ostis Mūrmuiža Lilienfeldidelt 28 320 hõberubla eest Riia raehärra Cristoph Drachenhauer.
1981 viis Läti Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituut läbi väljakaevamised 60 ruutmeetri suurusel alal linnusetorni ees, kust leiti umbes 2 m paksune kultuurikiht.
pisi|
Ehitus
See on 2-korruseline ristkülikukujuline maakividest ja tellistest tornlinnus põhiplaaniga 7,36 × 10,4 m ja kõrgusega 10 m, millel on algselt arvatavasti pidanud olema ka kolmas korrus. 1. korrusel asusid eluruumid, 2. korrusel oli kabel ja 3. korrus pidi olema kaitsekorrus. Sissepääs on algselt asunud teisel korrusel põhjapoolsel küljel, hiljem on ukseava tehtud esimesele korrusele. Tornil on olnud talalaed. Arhitekt P. Blūmu on esitanud hüpoteesi, et torn on ehitatud XVI sajandi viimasel veerandil Poola võimu aegse vastureformatsiooni-peapiiskopi O. Schenkingu linnalähedaseks suvemajaks. Schenking resideeris Võnnus. Hüpoteesi on põhjendatud sellega, et hoone 2. korruse aknad on orienteeritud kristlikule kirikule kohaselt ida-lääne suunas ja nišid akende ümber on olnud kaunistatud viinapuu motiiviga. 1. korrusel asus ka kamin. Tornil on olnud ka puidust ja kivist kõrvalhooned.
Praegune seisukord
Tegemist on ainukese allesoleva renessanss-stiilis elementidega tornlinnuse tüüpi eluhoonega Lätis. Säilinud on kaks korrust, mis on kaetud kelpkatusega.
Mihhail Maslovi tänav
Mihhail Maslovi tänav (vene keeles улица им. Михаила Маслова) on tänav Narvas Kreenholmi linnaosas. Tänav algab Spordi tänavalt, kulgeb idast läände ja lõpeb Kreenholmi tänavaga ristudes. Tänava pikkus on 354 m.
E-Kunstisalong
E-Kunstisalong on Tartu üks vanemaid kunstigaleriisid, mis tegutseb 1997. aastast.
Nime sai galerii algse asukoha järgi Karlovas Tehase tänaval asuvas E-Kaubamajas. 2001–2002 paiknes E-Kunstisalong Zeppelini kaubanduskeskuses, 2002–2005 taas E-Kaubamajas, 2005–2009 Tartu Kaubamajas. Seejärel Raekoja platsil tegutsenud galerii kolis 2015. aasta aprillis tagasi E-Kaubamajja.
E-kunstisalong on korraldanud Navitrolla, Peeter Mudisti, Pille Tammela jpt kunstnike näitusi.
Silmjärvikas
Silmjärvikas (Littorella uniflora) on teeleheliste sugukonda kuuluv õistaim.
Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse.
Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub ainult Saaremaa lääneosa madalates riimveeloikudes (silmades).
Ravi tänav (täpsustus)
Ravi tänav on mitme tänava praegune või endine nimi:
ELIKO
ELIKO, täpsemalt nüüd OÜ Eliko Tehnoloogia Arenduskeskus, on Tallinna Tehnikaülikooli asutatud ettevõte, mille ülesandeks oli elektroonikaalaste teadustulemuste rakendamine uute toodete loomisel.
ELIKO asutajate hulgas oli professor Mart Min.
Valgevenelased
link=https://et.wikipedia.org/wiki/Pilt:Historical_borders_of_Belarusians.png|alt=Valgevenelaste asuala|pisi|280x280px|Valgevenelaste asuala 1903. aastal (kollane punktiir) ja 1919. aastal (punane punktiir). Kaardil on näidatud ka praeguse Valgevene piiridValgevenelased (endanimetus беларусы) on idaslaavi rahvus, Valgevene Vabariigi põhirahvus. Kohaliku rahvaloenduse järgi oli Valgevene Vabariigis 2009. aastal 7 957 252 valgevenelast.
Valgevenelased räägivad emakeelena valgevene keelt. Paljud suhtlevad igapäevase keelena vene keeles ning levinud on ka vene-valgevene segakeel trasjanka.
Valgevenelasi elab rohkem kui 20 riigis, suuremad kogukonnad on Venemaal, Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Lätis ja Leedus.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 12 579 valgevenelast, neist Tallinnas 6229. 1. jaanuari 2015 seisuga elas Eestis 12 215 valgevenelast.
Kodumaal elavatest valgevenelastest seostab end usundiga u 60% inimestest. Neist u 80% on õigeusklikud, 12% katoliiklased ja 8% tunnistavad omaks mõnda muud religiooni.
Varajane staadium
Etnose kujunemine tänapäeva Valgevene alal sai alguse umbes 5000 aastat tagasi. Esimeses arengujärgus ilmusid Väina ja Soži jõge ümbritsevatele aladele soomeugrilased. Seda tõendavad Uurali, iseäranis soome-ugri asustusele omased kohanimed ning märgid iseloomulikest kalapüügi- ja küttimisviisidest. Üsna pea jõudsid Prõpjatsi ja Jaselda lähistele põlluharimise ja karjapidamisega tegelevad indoeurooplased. Algas Valgevene kirde- ja lõunaalade tänapäevani jätkuv diferentseerumine. Aja jooksul hakkasid indoeurooplased domineerima soomeugrilaste üle ning varsti olid viimased peahõimudesse sulandunud. Pikka aega oli Prõpjatsi jõgi etniliseks piiriks lõuna pool elavate slaavlaste ja põhjas olevate balti hõimude vahel. 6. sajandil algas aga slaavlaste massiline ränne seni baltlaste asustatud aladele. Slaavlased asusid elama Dnepri ja Berezina ning hiljem ka Neemeni ja Väina jõe naabrusse. Laialdase rändamisega kaasnes balti ja slaavi hõimude sulandumine, mille käigus moodustusid uued etnilised grupid: krivitšid, radiimitšid ja dregovitšid.
Kolmest rühmast asusid Valgevene põhjapoolsematel aladel krivitšid. On teada, et nende kombed ja tavad erinesid piirkondlikult. Enamasti tehakse vahet kahel suurel grupil: Polotsk-Smolenski ja Pihkva krivitšitel. Valgevene territooriumil elasid neist esimese, selgete balti kultuurielementidega grupi liikmed. Dregovitšide peamiseks asualaks oli Prõpjatsi jõe lõunakallas. Nende kultuuris olid esikohal slaavilikud tunnused, kuid hõimurühma tähistav nimetus tuleneb arvatavasti balti keeltest ning tähendab niisket või rõsket. Soži jõe lähikonnas Valgevene idapoolsetel aladel asusid radiimitšid. Sarnaselt dregovitšidega domineerisid nende traditsioonides slaavi kultuurile omased elemendid. Siiski on radiimitšite balti päritolu kolme etnilise grupi seas kõige selgemalt märgatav. Radiimitšitel on leitud ühisjooni ka lääne-slaavi rahvastega.
Protorahvad ja regioonid
Neist eespool mainitud etnilistest rühmadest arenesid rahva ja hõimu vahepealsed kultuurilised kogukonnad, mida nimetatakse protorahvasteks. Senine suguseltsiline elulaad asendus poliitilise korraga. Dregovitšid ja krivitšid moodustasid päriliku monarhiaga väikesed vürstiriigid. Valgevene alal asunud protorahvad sõltusid juba mõnda aega teistest kaugemal elanud etnilistest gruppidest. Näiteks pidid krivitšid maksma koormisi varjaagidele ning radiimitšitel oli kohustusi kasaaride ees. 9.–10. sajandil hakkas Valgevene territooriumi eelkõige mõjutama kahe olulise keskusega Kiievi-Vene riik. Valgevene põhjaalad, sh Vitsebsk ja Polatsk, sattusid Novgorodi mõjusfääri ning lõunaalad allusid Kiievi võimule. Selle tagajärjel tugevnes üldine slaavistumine.
13. sajandil algas uus kultuuriline diferentseerumine ning kujunesid välja eristatavad regioonid ja neis elavad subetnosed. Valgevene lõunaosas formeerus iseloomulike kultuuriliste, lingvistiliste ja antropoloogiliste tunnustega regioon Polesje, mis on ka tänapäeval ülejäänud riigist erinev. Polesjelased on valgevenelaste ja ukrainlaste vahepealne subetnos, mille esindajatel on mõlema rahva etnilisi tunnusjooni. Valge-Veneks nimetati Väina ja Dnepri naabrusse jäänud alasid. Mõne käsitluse järgi hõlmas see ka palju suuremat piirkonda, ulatudes isegi Tveri oblastini. Eri ajaperioodidel on selle kohanimega tähistatud varieeruva ulatusega territooriumi. Must-Vene oli Navahrudaki, Slonimi, Volkovõski ja Nesviži linnade haldusalasse jäänud regioon. Arvatakse, et seda nimetust hakkasid esimesena kasutama balti rahvad, kellele valge tähendas ida ja must läänt. Eelmistest mõnevõrra arenenum oli Kesk-Valgevene alal asunud paikkond Litva, mis paiknes vaenlastest suhteliselt kaugel. Piirkonnas elanud rahva kohta kasutati etnonüümi litwiny.
Leedu suurvürstiriigist tänapäevani
Oluline ajajärk valgevene rahvuse arengus on kuus sajandit kestnud geopoliitiliselt stabiilne Leedu-Vene riigi periood. Sel ajal sai soodsa asendiga Litva peamiseks valgevene etnose kujunemise kohaks, kuid ka muudes riigi piirkondades ei olnud valgevenelaste eneseteadlikkuse suurenemine takistatud. Seda kinnitab näiteks asjaolu, et Leedu-Vene riigi hilisemasse pealinna Vilniusse 1579. aastal rajatud ülikoolis räägiti teiste hulgas ka vanavalgevene keelt. Kui Leedu-Vene ja Poola ühinesid ühtseks riigiks Rzeczpospolitaks, hakkas valgevene ala oluliselt mõjutama Poola kultuur. Üldiselt ei tunnistanud aga seni õigeusklikud valgevenelased omaks katoliiklust ja muid Poola tavasid. Siiski leidis katoliku usk 16. sajandiks mõningast poolehoidu tänapäevase Valgevene läänepiiri äärsetel aladel.
Poola jagamiste tagajärjel sattus Valgevene ala 18. sajandi lõpus Venemaa Keisririigi koosseisu. See tõi kaasa valgevene kultuuri arengu madalseisu ja venestamise. Kirikutes ja koolides ei tohtinud valgevene keeles rääkida ning keelati valgevenekeelse kirjanduse trükkimine. 20. sajandi alguses rahva eneseteadvus tõusis ning hakkas välja kujunema tänapäevane valgevene rahvus. Rahvusriigi rajamine sai teoks Esimese maailmasõja järel 1918. aastal. Omariikluse periood jäi aga lühikeseks ning aastatel 1921–1939 oli Valgevene ala tükeldatud kahe naabruskonnas asuva suurriigi vahel. Teise maailmasõja puhkedes lakkas Poola Vabariik olemast ning kogu Valgevene etniline territoorium liideti NSV Liiduga. Järgnevatel aastakümnetel oli valgevene etnose arenemine ja rahvuslik eneseteostus repressioonide tõttu pärsitud. Tänapäeva Valgevene Vabariik on endise Valgevene NSV järeltulija. Kuna palju valgevenelaste enamusega alasid on aja jooksul loovutatud lähikonnas asuvate riikide koosseisu, on tänapäevane Valgevene pigem iseseisev haldusterritoorium kui rahvusriik. Sellegipoolest on valgevenelaste eneseteadvus pärast NSV Liidu lagunemist tugevasti kasvanud.
Valgevenelased Eestis
Esimesed teated valgevenelastest Eesti territooriumil pärinevad 16. ja 17. sajandi vahetusest, mil nii Valgevene ala kui ka osa Eestist oli Rzeczpospolita valitsemise all. Lõuna-Eestis teenivate Poola sõjaväelaste seas oli ka valgevenelasi. Samuti on tõendeid selle kohta, et 1583. aastal asutatud Tartu jesuiitide gümnaasiumis õppisid teiste hulgas ruteenlased, keda seostatakse valgevenelastega. 19. sajandi lõpus suurenes Tartu Ülikoolis õppivate valgevenelaste arv. Seni olid valgevene üliõpilased jaotunud vene või poola üliõpilasühendustesse, kuid nüüd hakati looma rahvuslikke organisatsioone, milles rõhutati valgevene kultuuri olulisust. Eesti Vabariigi algusaastatel rajati Eesti valgevenelaste koondamiseks Valgevene Rahvuskomitee. Tollal Eestis elanud valgevenelaste olukord on andmete puudumise tõttu ebamäärane, kuid on teada, et neid oli iseseisvas Eestis suhteliselt vähe. Nõukogude okupatsiooni ajal tõusis järsult Eestisse rännanud valgevenelaste arv. Samal ajal süvenes Eesti valgevenelaste venestumine, kuna puudusid rahvuslust propageerivad seltsid ja huviringid. Valgevene keele tunnistas emakeeleks 1979. aastal 34,6% ja 1989. aastal 31,9% valgevenelastest.
Kellerii
Kellerii on eesti nelikvärsiline, lõppriimiline luulevorm, riimiskeemiga ABAA, kusjuures riime moodustab üks ja seesama sõna.
Valgevenelased
Valgevenelased Eestis
Valgevenelaste seltsides tegutsevad laulu- ja tantsurühmad. Kultuuriühingus Ljoss käib koos ansambel Ljanok, mis on osalenud ka rahvusvahelistel festivalidel. Seltsidel on välja kujunenud isemoodi traditsioonid, kuid ühiseks jooneks on valgevene rahvuspühade tähistamine. Iga-aastaseks suurürituseks on 1994. aastast korraldatav spotkanje, millele tulevad esinema Valgevene tuntud muusikakollektiivid ja artistid. Ürituse raames on Eestis käinud näiteks ansambel Pesnjarõ, Minski Väikse Teatri näitlejad ja Valgevene sümfooniaorkester. Mõndagi on tehtud ka valgevene keele edendamiseks. Kultuuriselts Grünwaldi juures tegutsenud kirjastus on välja andnud paar numbrit ajalehte, mõned sõnaraamatud ja Vladimir Dehteruki luulekogu. 1989. aastal hakkas Raadio 4 edastama valgevenekeelset saadet "Batkavštšina", mis oli saatekavas 15 aastat. 2010. aastal asutati Uladzimir Karatkevitši nimeline Tallinna Valgevene Kultuuri Pühapäevakool, kus 6–16-aastastele lastele õpetatakse valgevene keelt ning tutvustatakse valgevene ajalugu ja kultuuri.
Valgevenelaste kultuur ja kombestik
Valgevenelaste kultuur on rikkalik ning kujunenud läbi aastasadade. Nagu paljudel teistel rahvastel, on ka valgevenelastel oma rahvarõivad, mida pühade ja tähtpäevade puhul kantakse. Nii igapäeva-, pulma- kui ka matuseriideid iseloomustab valge põhitooniga kangas, millele tikitakse rahvuslikke mustreid ja ornamente. Tikkimisele lisaks on levinud käsitööliikideks kangakudumine, nahakunst ja punumine. Klassikalised on Slutski vööd, mida vanasti kudusid ja kandsid ainult mehed, ning linane rätik või laudlina rušnik.
Valgevene rahvuskööki kuuluvad maitsvad söögid ja joogid. Roogi valmistatakse paljudest toiduainetest, kuid peamine Valgevene köögi tooraine on kartul. Sellest tehakse näiteks draniki 'sid, mis on kartulipannkoogid hapukoorega. Kõrvale pakutakse sea-, looma- või linnuliha. Olulisel kohal Valgevene köögis on seened, mida marineeritakse või kasutatakse kastmetes. Valgevene köögist ei puudu ka supid. Muuseas keedetakse pekist tehtud rammusat veretšjaka 't ning valgevene borši, mis erinevalt Ukraina boršist ei sisalda kapsast. Iseloomulikeks jookideks on varieeruva kangusega alkohoolsed joogid krambambuli (krambambulja), krupnik ja medovuhha.
Kellerii
Nimetus "kellerii" ongi tuletatud isikunimest 'K(alle) Eller' ja selle lõi tema mälestuseks Peep Ilmet. Kelleriist inspireerituna on Peep Ilmet loonud omakorda luulevormi "ilmerii".
Valgevenelased
Valgevenelaste kultuur ja kombestik
Valgevene rahvakalendri pühad on seotud aastaaegade vaheldumisega. Kevade alguses peetakse võinädalat (maslenitsa), mil valgevenelased rõõmustavad, et talv on läbi saanud ning päevad lähevad üha pikemaks. 6. ja 7. juuli vahelist ööd peavad valgevenelased kõige kaunimaks ööks aastas. Seda kutsutakse kupalskaja 'ks ning see on osa valgevene suvisest pühast kupalje 'st, mil sarnaselt jaanipäevaga hüpatakse üle lõkke ja otsitakse sõnajalaõit. Suve lõppu ja saagi koristamist tähistatakse pühadega jablotšnõi spas ja dažinki. Viimane on kujunenud igal aastal septembris toimuvaks suureks rahvaürituseks. Tähistatakse ka kirikukalendri pühasid, millest olulisimad on jõulud ja ülestõusmispühad.
Kellerii
Esmakordselt ilmusid esimesed kolm kelleriid omakirjastuslikus almanahhis „Õitsev tuul. Kamikadze” (Tartu, 1969). Veel kaks kelleriid lisandusid Kalle Istvan Elleri luulekogus „Bärsärk” (Tartu, Ilmamaa, 2001).
Kellerii näide:
Kanarikumäe järv
Kanarikumäe järv (ka Kalatiik nr. 8) on järv Võru maakonnas Antsla vallas Antsu külas. Veekogu pindala on 32 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 4523 m. Veekogus on 11 saar.
Meelis Kanep
pisi|Meelis Kanep 12. jaanuaril 2014 Tallinnas kiirmaleturniiril "Meenutades Paul Kerest" [[Igor Kovalenko vastu mängimas]] Meelis Kanep (sündinud 27. mail 1983 Võrus) on Eesti maletaja, suurmeister.
Andrei Netšajev
pisi|Andrei Netšajev (2015) pisi|Andrei Netšajev miitingul [[Moskvas (2015)]]
Andrei Aleksejevitš Netšajev (vene keeles Андрей Алексеевич Нечаев; sündinud 2. veebruaril 1953 Moskvas) on Venemaa poliitik ja majandusteadlane, professor, Venemaa Föderatsiooni esimene majandusminister.
Ta oli aastatel 1992–1993 Venemaa majandusminister ja 1993–2013 panga Venemaa Finantskorporatsioon president. Netšajev on 2012. aasta aprillis Aleksei Kudrini eestvedamisel loodud ekspertkogu Kodanikualgatuse Komitee liige. 2013. aastal rajas ta koos mõttekaaslastega poliitilise partei Kodanikualgatus ("Гражданская инициатива"). Partei asutamiskongressil valiti ta partei esimeheks. Partei eesotsas oli ta kuni 23. juunini 2018. Partei kongressil 2018. aasta juunis valiti partei uueks esimeheks Dmitri Gudkov. Netšajev valiti partei poliitnõukogu liikmeks. Partei muutis oma nime Muutuste Parteiks.
2016. aastal kandideeris Netšajev Riigiduumasse, kuid mandaati ei saanud.
Haridus ja töökäik
Netšajev lõpetas 1975. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal ja 1978. aastal samas aspirantuuri.
1979. aastal kaitses ta MRÜ-s kandidaadikraadi ja 1998. aastal Venemaa Föderatsiooni juures asuvas Rahvamajanduse Akadeemias majandusteaduste doktori kraadi. 1991. aastal oli ta Moskvas asuva Rahvamajanduse majanduspoliitika instituudi teadusdirektor.
1991. aasta novembris sai Netšajev Vene NFSV majandus- ja rahandusministri esimeseks asetäitjaks ja 1992. aasta veebruaris Jegor Gaidari valitsuses Venemaa Föderatsiooni majandusministriks. 1993. aasta märtsis läks Netšajev ministriametist erru. Aastatel 1993–2013 oli ta panga Venemaa Finantskorporatsioon president.
Eesti Superkarikas 2014
Mängu eel
Levadia on Florat võitnud viimases kaheksas ametlikus omavahelises kohtumises järjest, lisaks jäi Levadia peale ka kuu aega tagasi toimunud hooajaeelses halliturniiri mängus. Floral on seetõttu eriti palju tahtmist oma rivaali lõpuks ometi võita. Superkarikafinaalis on Levadia ja Flora varem kokku saanud kuuel korral. Neli korda on parem olnud FC Flora (sealhulgas kaks korda penaltiseeria abil) ja kaks korda Levadia. Kui antud meeskonnad esmakordselt superkarikafinaalis kohtusid (aastal 1999), mängis praegune Levadia peatreener Marko Kristal Flora särgis ja sai 73. minutil punase kaardi. Kokkuvõttes on Flora võitnud seitse ja Levadia viis superkarikat, kõik teised klubid kokku on teeninud superkarikaid kuus.
Peale mängu
Superkarikafinaalis florakate protokollis oli pingile märgitud noor keskkaitsja Gerdo Juhkam, keda ei olnud aga mängupäevaks veel sellel hooajal ühtegi meeskonda registreeritud. Kuna Juhkam väljakul ei käinud, jääb florakate väljakul kätte võideldud võit siiski jõusse ning tulemust ei tühistata. Küll sai aga klubi jalgpalliliidult rahatrahvi. "Flora sai vastavalt juhendile 100 eurot trahvi" kinnitas vutiliidu avalike suhete juht Mihkel Uiboleht Soccernet.ee-le.
Jaapani animatsiooni filmifestival
Festival toimub peamiselt Tallinnas ja Tartus.
Aspektverb
Aspektverb ehk aspektiline verb on sihiline tegusõna, mis väljendab tegevust, millele on omane sisemine piirivõimalus. S.t et seda tegevust on võimalik piiritleda näiteks kestuse või tulemuslikkuse alusel, pidada lõpetatud või lõpetamata tegevuseks. Aspektverb on verb, millel on oma leksikaalne aspekt. Aspektverbile vastandub partitiivverb, mis väljendab piiritlemata tegevust.
Eesti keel
Kuna piirivõimalus võib, aga ei pruugi lauses realiseeruda, võimaldab aspektverb eesti keeles kasutada nii nimetavas, omastavas kui ka osastavas käändes sihitist.
Näited:
Seevastu partitiivverb võimaldab kasutada lauses ainult osasihitist. Näiteks partitiivverbi nägema laiendab vaid osastavas käändes sihitis. Võimatu on öelda Ma nägin meri/mere, võimalik on vaid Ma nägin merd.
Kuritse järv
Kuritse järv (ka Palsi järv, Pelsi järv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Tagula külas. Veekogu pindala on 12,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1714 m.
Heinrich Kristal
Heinrich Kristal (aastast 1935 Heino Kaaremäe; 27. november 1906 Triigi vald, Harjumaa – surmaaeg teadmata, Vene NFSV) oli Eesti maadleja.
Saavutused
Ta on seitsmekordne Eesti meister vabamaadluses (1925, 1926, 1927, 1928, 1929, 1931, 1932);
Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
1937 Pariis – 4. koht;
Nõukogude okupatsioonivõimud arreteerisid ta, suri vangilaagris Vene NFSV-s.
August Kukk
Iseseisvas Eestis esindas Kukk Tallinna Sporti, Eesti NSV-s Tallinna Spartakit.
1931 ja 1932
Mõlemal aastal tuli Kukk Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse keskkaalus.
1931 tuli Kukk Eesti meistriks vabamaadluse kergekeskkaalus.
1934
18. ja 19. märtsil toimus Helsingis Teine Turaani turniir. August Kukk osales Eesti koondises kergekeskkaalus. Soome kogus maksimaalsed 21 punkti, võites kõigis kaaludes. Eesti kogus 12 ja Ungari peaaegu minimaalsed 9 punkti.
1935
Raskejõustiku mängudel tuli Kukk Osvald Laane järel ja Edgar Puusepa ees teiseks.
1936
Kukk oli üks väheseid Eesti maadlejaid, kes korralikumalt vabamaadlust harrastas. Sellepärast arvati ta Eesti koondisse Berliinis toimunud 1936. aasta suveolümpiamängudele. Ta osales seal kergekeskkaalus, kuid ei õigustanud lootusi. Avaringis sai ta suure punktikaotuse Šveitsi maadlejalt Willy Angstilt ja teises ringis väikese punktikaotuse Ungari maadlejalt Kalman Sovarilt ning sellega võistlus talle lõppeski. Kuid olümpiamängud ise olid Eesti maadlejaile edukad: nii Kristjan Palusalu kui Ago Neo võitsid kaks medalit.
1945
Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.
Nõukogude Liidu meeskondlikke meistrivõistlusi ei korraldatud liiduvabariikide, vaid linnade koondiste vahel. Esimeses ringis loositi Tallinna koondisele vastu Riia koondis, keda Tallinnas Tondi maneežis võideti 6:1. Kukk kaotas ainsana keskkaalus A. Āboliņšile, kes edaspidi tuli NSV Liidu meistriks. Seejärel sõideti Sverdlovskisse, keda seal samuti 6:1 võideti. Tallinn pääses 4 parema hulka finaalturniirile, aga sinna Kukke koondisse ei pandud. Tallinn jäi napilt Moskva järel teiseks.
1946
Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.
1947
Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vabamaadluses oli Kukk 7. Eesti sportlastest võitsid Juhan Looaru kärbeskaalus ja Johannes Kotkas raskekaalus, kusjuures kokku saadi 5 medalit.
1948
Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.
Nõukogude Liidu meistrivõistlustel vabamaadluses oli Kukk 9. Eesti sportlastest võitis Looaru teist korda järjest, Kotkas sai hõbemedali.
1949 ja 1950
Kukk tuli Eesti meistriks vabamaadluse keskkaalus.
1958
Kukk sai vabariikliku kategooria maadluskohtunikuks.
Pointe Rosée
Pointe Rosée on neem Codroy küla lähedal Newfoundlandi saare edelaosas Kanada atlandirannikul.
2015. aastal avastas dr Sarah Parcaki ja tema abikaasa dr Gregory Mumfordi juhitud arheoloogide meeskond infrapunafiltrit kasutavaid satelliidijäädvustusi uurides sealsete pinnasetete alt hoomatavad moodustised, mida nad usuvad olevat vanapõhjala asustus. Kui see teaduslikult kinnitatakse, oleks L'Anse aux Meadowsi järel tegu teise teadaoleva ja ühtlasi läänepoolseima viikingite asundusega Põhja-Ameerikas. Nood olid esimesed eurooplased, kes jõudsid Uude Maailma.
Sofia (eesnimi)
Sofia on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 94. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Sofia 1895 naisel. (2016 – 1626 naisel)
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Sofia 1999 naisel. Sofia oli levikult 87. naisenimi. Sofia oli keskmiselt 16 aasta vanune (mediaanvanus oli 8). Kõige populaarsem oli eesnimi Sofia vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 80,81. Aastatel 2016–2018 sai eesnime Sofia 366 last ja see oli populaarseim eesnimi Eestis. 2021. aasta 1. jaanuaril oli Eestis eesnimi Sofia 2197 naisel. Sofia oli levikult 73. naisenimi.
Grant Hanley
pisi|Grant Hanley (2018) Grant Campbell Hanley (sündinud 20. novembril 1991 Dumfriesis) on Šotimaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Norwich City ja Šotimaa jalgpallikoondises. Ta on klubi meeskonna kapten.
Ta alustas klubikarjääri 2010. aastal Inglismaa kõrgliiga Blackburn Roversis. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 5. märtsil 2011 mängus Fulhami vastu. Alates hooajast 2012–13 mängis ta Blackburn Roversiga Inglismaa esiliigas. Hooajal 2015–16 valiti ta Blackburn Roversi hooaja parimaks mängijaks.
2016. aasta juulis liitus ta Inglismaa esiliiga klubiga Newcastle United. 2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Norwich Cityga. Hooajal 2018–19 võitis ta Norwich Cityga Inglismaa esiliiga.
Debüüdi Šotimaa jalgpallikoondises tegi Hanley 25. mai 2011 mängus Walesi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 22. märtsil 2013, kui MM-i valikmängus kohtuti taas Walesiga.
Kullamaa kirikuaed
Kullamaa kirikuaed on Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas Kullamaa kiriku juures olev kirikuaed. Kirikuaia lähedal põhja pool on Kullamaa kalmistu.
Luděk Pachman
pisi| Luděk Pachman pisi| Luděk Pachman [[Wijk aan Zees Hoogovensi maleturniiril (1973)]]
Luděk Pachman (saksa keeles Ludek Pachmann; 11. mai 1924 Bělá pod Bezdězem – 6. märts 2003 Passau) oli Tšehhoslovakkia ja Saksamaa maletaja, maleliteraat ja poliitiline aktivist, rahvusvaheline suurmeister (1954).
1943. aastal Prahas toimunud turniiril, mille võitis Aleksandr Alehhin (Paul Keres tuli teiseks) sai Pachman 9. koha. 1946. aastal tuli ta Tšehhoslovakkia malemeistriks. Pachman oli seitsmekordne Tšehhoslovakkia meister (1946, 1953, 1957, 1959, 1961, 1963, 1966) ja mängis Tšehhoslovakkia võistkonna koosseisus kaheksal maleolümpial (1952–1966).
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele suurmeistri ja rahvusvahelise meistri nimetuse. Pachmanile anti 1950. aastal rahvusvahelise meistri nimetus. Suurmeistriks sai ta 30-aastaselt 1954. aastal.
Ta mängis kuuel maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril (1948, 1952, 1955, 1958, 1964, 1976). Parima tulemuse sai Pachman 1958. aastal Portorožis (21 osavõtjat), kus ta jagas 7–11. kohta (kuus paremat pääses pretendentide turniirile).
Pachman oli Praha kevade aktiivne osaline. Pärast Nõukogude Liidu vägede sissetungi hoiti teda poolteist aastat vangistuses. 1972. aastal lubati tal emigreeruda Lääne-Saksamaale. Pärast seda kui 1976. aastal võeti temalt Tšehhoslovakkia kodakondsus, hakkas ta esindama rahvusvahelistel malevõistlustel Saksamaa Liitvabariiki. 1978. aastal tuli ta Lääne-Saksamaa malemeistriks.
Pärast sametrevolutsiooni külastas Pachman korduvalt Tšehhit.
Aaloeleheline tääkliilia
Aaloeleheline tääkliilia (Yucca aloifolia L.) on agaaviliste sugukonda juka (Yucca) perekonda kuuluv mitmeaastane taim.
Taime nimetatakse Hispaania pistodaks. Enne õitsemist meenutab aaloeleheline tääkliilia oma kujult hiiglaslikku sparglit.
Gruberi kosmoloogiaauhind
Gruberi kosmoloogiaauhind on Peter ja Patricia Gruberi sihtasutuse poolt välja antav Gruberi auhind kosmoloogia valdkonnas.
Aaloeleheline tääkliilia
Kirjeldus
Aaloeleheline tääkliilia on igihaljas põõsas, mis kasvab kuni 8 m kõrguseks. Taimel on 1–3 peamist odakujulist vart, mille pikkus on 12–40 cm ja laius 25–60 mm. Aaloelehelise tääkliilia lehed on teravate otstega. Aaloeleheline tääkliilia õitseb harva iga 2–3 aasta järel. Taim on suure linoolhappesisaldusega – 70,77%.
Gruberi kosmoloogiaauhind
Gruberi sihtasutuse kosmoloogiauhinnaga autasustatakse juhtivaid kosmolooge, astronoome, astrofüüsikuid või teadusfilosoofe teoreetiliste, analüütiliste või kontseptuaalsete avastuste eest, mis viivad fundamentaalsete saavutusteni nendes valdkondades.
Endokriinseid häireid põhjustavad kemikaalid
pisi|Struktuurne sarnasus loodusliku hormooni [[östradiooli ja endokriinseid häireid põhjustavate kemikaalide hulka liigitatud bisfenool A vahel.]] Endokriinseid häireid põhjustavad kemikaalid (ka hormonaalset tasakaalu kahjustavad kemikaalid; ingl k endocrine disrupting chemicals või endocrine disruptors ehk EDCd) on suhteliselt väikese molekulmassiga (enamasti alla 500 g/mol) sünteetilised orgaanilised ühendid ja nende metaboliidid (organismi ainevahetuse tulemusena tekkinud modifikatsioonid), mis osaliselt jäljendavad või blokeerivad hormoonide toimet organismis. Sellest tingituna võivad EDCd organismi kuhjumisel või elusolendi pikaaegsel kokkupuutel suure EDCde arvu/kontsentratsiooniga viia patoloogiateni. Näiteks on intensiivselt uuritud EDCde seost viljatuse, ülekaalulisuse , diabeedi , südame-veresoonkonna haiguste , erinevate vähitüüpide  ja muude tervislike seisunditega.
Gruberi kosmoloogiaauhind
2000. aastal asutatud Gruberi kosmoloogiauahinnaga kaasneb 500 000-dollariline auhinnaraha. Alates 2001. aastast kaasrahastab kosmoloogiaauhinda Rahvusvaheline Astronoomialiit. Lisaks rahalisele preemiale saab iga laureaat kuldse nimelise laureaadimedali ja tunnustusteksti.
Aaloeleheline tääkliilia
Leviala ja kasvukoht
Aaloeleheline tääkliilia on levinud USA Atlandi ookeani rannikul ehk Põhja-Ameerika kesk- ja lõunaosas ning Lääne-India saarestikus. Taim kohanes Bahama, Argentina, Uruguay, Itaalia, Pakistani ja Lõuna-Aafrika elupaikadega ning teda leiab kasvamas Portugali ja Hispaania aedades ning parkides. Taim eelistab kasvada väikese niiskusesisalduse liival rannikupiirkonnas. Tääkliilia talub hästi põuda ja tuult. Toataimena kasvatades sobib toitainerikas muld, tasub vältida savikamat mulda.
Endokriinseid häireid põhjustavad kemikaalid
EDCd sattuvad inimeste ja teiste elusolendite organismi läbi saastatud keskkonna (nt põhjavee kaudu) või otsekontaktis kemikaale sisaldava tootega (nt kosmeetika, riiete või pakendatud toiduga). EDCde hulka kuuluvad näiteks paljud pestitsiidid, herbitsiidid, fungitsiidid, plastifikaatorid, pindaktiivsed ja süttimisvastased ained.
Aaloeleheline tääkliilia
Paljundamine
Toataimena kasutamisel on ümberistumiseks sobiv aeg märtsist juunini. Paljundamiseks sobib lõigatud varreosa. Aaloelehelise tääkliilia seemnete idandamiseks sobib temperatuur 15–21 ºC.
Endokriinseid häireid põhjustavad kemikaalid
Näiteid EDC määratluse alla kuuluvatest tuntud ühenditest
pisi|Diisononüülftalaadi ehk DINPi keemiline struktuur. pisi|[[Polüklooritud bifenüülide ehk PCBde üldistatud struktuur.]] EDCde hulka kuuluvad näiteks:
pisi|Perfluorooktaanhappe ehk PFOA keemiline struktuur. EDCde hulka loetakse teisigi kemikaale, nt polüklooritud dibenso-p-dioksiine, parabeene (parahüdroksobensoaadid), polütsüklilisi aromaatseid süsivesinikke (PAH), nonüülfenoole jpm. pisi|p,p'-diklorodifenüüldikloroetüleeni ehk DDE keemiline struktuur. Keskkonnas vähelagunevate EDCde kohta (nt PCB, PFAS) kasutatakse ka mõistet „igavesed kemikaalid“ (ingl k forever chemicals) või „püsivad orgaanilised saasteained“ ehk POPid (ingl k persistent organic pollutants).
Obwaldeni kanton
Obwalden on kanton Šveitsi keskosas. Riigiõiguse seisukohalt on Obwalden poolkanton ja saab saata vaid ühe esindaja Kantonite Nõukogusse.
Aaloeleheline tääkliilia
Kasvatamine
Aaloeleheline tääkliilia vajab kasvuks sooja päikeselist ja liigniiskuse eest kaitstud kasvukohta. Eestis on teda võimalik kasvatada toataimena, kuid arvestada tuleks sellega, et alates novembrist sobib talle jahe ja valge ruum temperatuuriga 12–16 ºC. Talvel pimedal ajal, kui valgust pole piisavalt ja kui toatemperatuur on soovitatavast kõrgem, võivad aaloelehelise tääkliilia lehed kasvades välja venida, samuti võib taim olla vastuvõtlik haigustele ning kilp- ja villtäiele. Tääkliilia on tundlik kastmise ning sageda ja tugeva väetiselahusega väetamise suhtes.
Obwaldeni kanton
Kantonis on seitse valda:
Madukaelkilpkonn
Madukaelkilpkonn on kilpkonnaliste perekond.
Obwaldeni kanton
pisi|tühi|Kantoni valdade kaart
Madukaelkilpkonn
Klassifikatsioon
Madukaelkilpkonnad klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmisteks kilpkonnaliikideks :
Endokriinseid häireid põhjustavad kemikaalid
Üldised keemilised ja bioloogilised omadused
Keemiliste omaduste poolest on EDCd enamasti kas osaliselt või täielikult hüdrofoobsed, mis aitab sageli kaasa nende ladestumisele rasvkoes. Seepärast on mõngaid EDCde uuringuid keeruline tõlgendada. Näiteks esineb selge korrelatsioon suurenenud kehakaalu ja rasvladestuvate EDCde sisalduse vahel, kuid põhjuslikku seost on raske paika panna: kas kemikaalide sisaldus ringes on suurem seetõttu, et keha rasvasisaldus on suurem või et ülekaalulisega kaasnevad EDCde ainevahetuse iseärasused – või hoopis põhjustavad EDCd ülekaalulisust? Kuna aga esineb ka seoseid suurenenud kehakaalu ja mitte-rasvladestuvate EDCde (nt mõnede ftalaatide) sisalduse vahel, siis peetakse EDCsid nn obesogeenseteks (ehk rasvumist soodustavateks).
Samas lagundatakse ja/või väljutatakse erinevaid tüüpe EDCsid inimorganismist väga erineva tempoga. Kõrvuti eespool mainitud „igavestele kemikaalidele“, mida saab tuvastada isegi surmajärgselt (nt lahangutel saadud bioloogilistes proovides), lagunevad mõned EDCd organismis tundide skaalal (nt on näidatud, et vinüülkloriidi ja dikloroetaaniga tegelevate tehaste töötajate uriiniproovides on EDCdest tekkivat tiodiatseethapet mõttekas analüüsida 24–48 h pärast vahetut kontakti lähtekemikaalidega). pisi|Struktuurne sarnasus loodusliku hormooni östradiooli (terve graafiline valem) ja nonüülfenooli ühe isomeeri (sinisega tähistatud sidemed ja aatomid) vahel. EDCde bioloogiline toime on vähemalt osaliselt tingitud sellest, et EDCd seostuvad hormoonide retseptorite külge. Seejuures võivad need olenevalt struktuurist, kogusest ja konkreetse koe kontekstist käituda kas agonistina (ehk kutsuda esile retseptori aktivatsiooni, sarnaselt loodusliku hormooniga), osalise agonistina või antagonistina (ehk blokeerida retseptorit, takistades hormooni seostumist). Samuti võivad EDCd seostuda ensüümidele, mis vastutavad hormoonide muundamise ja sünteesi eest. Kuna aga hormoonidel põhinev signaaliülekanne organismis on kontrollitud mitmete tagasisidestus-mehhanismidega, tingib EDCde toime hormonaalse tasakaalu häirumist (nt võib organism hakata tootma teatud hormooni tavapärast vähem, kui see saab signaali, nagu oleks hormoon juba ringes olemas). Kuna EDCd sarnanevad keemilise struktuuri poolest kõige rohkem steroidhormoonidega (östrogeenid, androgeenid), siis keskenduvad mitmed uuringud tuntud ja potentsiaalsete EDCde omaduste mõõtmisele mudelsüsteemides, kus esinevad steroidhormoonide retseptorid või steroidogeneesiga seotud ensüümid.
Toksikoloogia uuringute põhjal on selgunud, et EDCdele on iseloomulikud ebatüüpilised doos-vastus kõverad (ingl k dose-response curve). Kui tavakäsitluse kohaselt on aine toime sõltuvus aine kogusest sigmoidse kujuga (ehk suurem doos omab suuremat toimet, kusjuures esineb selge üleminekuala, kus kontsentratsioonist sõltuvus on eriti suur), siis EDCd omavad sageli U-kujulist doos-vastus kõverat (ehk efekt esineb madalatel ja kõrgetel, aga mitte vahepealsetel doosidel). Ühest seletust sellele nähtusele pole seni suudetud leida, kuid tõenäoliselt on üheks põhjuseks ka EDCde piiratud lahustuvus vees ja vesilahustes, mis on tüüpiliselt kasutusel nii in vivo kui in vitro bioloogilistes katsetes.
Rahvusvahelised regulatsioonid
Kuna EDC määratluse alla kuuluvad erinevate keemiliste struktuuridega ja rakendusaladega ained, ei eksisteeri ühest rahvusvahelist seadust EDCde lubatud kokkupuute-piirnormide kohta või maksimaalselt lubatud sisalduse kohta toodetes, toiduainetes või joogivees. Näiteks on Euroopa Liidus keelatud 7 ftalaadi (DEHP, BBP, DBP, DINP, DIDP, DNOP, DIBP) kasutamist laste mänguasjades ja kosmeetikas; USAs on 7 ftalaadile (DPENP, DHEXP, DCHP, DINP, DIDP, DNOP, DIBP) aga kehtestatud maksimaalne piirnorm (ei ole lubatud, et ainete sisaldus laste mänguasjades ja kosmeetikas ületaks 0,1%).
Samas on mitmete EDCde tootmist ja importimist keelustatud USAs 1976. aasta mürgiste ainete piiramise seadusega (ingl k Toxic Substances Control Act, TSCA) ja ülemaailmselt 2001. aasta Püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooniga (jõustus 2004. aastal).
Postkolonialism
Postkolonialism on kriitiline poliitilis-intellektuaalne suund, mis uurib kolonialismi ja imperialismi mõju kultuuridele minevikus, koloniaalsuhete taastootmist ja muutumist tänapäeval, samuti nende kirjeldamist ja avaldumisvorme. Postkolonialistlikest avaldumisvormidest on olulisemad ökokolonialism, sotsiaalne ja ökoloogiline dumping ja biopiraatlus. Täpsemalt on tegu enamasti Euroopa koloniaalvõimude ajaloo, kultuuri, kirjanduse kriitilise uurimisega.
Postkolonialism hõlmab tervet rida teoreetilisi lähenemisviise, mistõttu pole seda võimalik ühtselt defineerida. Antropoloogiliselt lähenedes näiteks võidakse uurida koloniseeritud inimeste kogemusi. Lisaks sellele uuritakse sotsiaalseid ja poliitilisi suhteid, mis põlistavad kolonialismi või neokolonialismi. Seega on kolonialismiuuringud tihedalt seotud lähiajaloo, antropoloogia, politoloogia, filosoofia, sotsioloogia ja inimgeograafiaga. Postkolonialismi uuringute alamdistsipliinid uurivad koloniaalvõimu mõjusid näiteks feministlikust, anarhistlikust või marksistlikust perspektiivist.
"Kolonialism" on mitmetähenduslik mõiste, tähendades nii valitsemissüsteemi kui ka selle valitsemissüsteemi taga peituvat ideoloogiat või maailmavaadet. "Postkolonialismi" all aga mõeldakse enamasti postkolonialismi uuringuid (postcolonial studies), ehk filosoofilist vastust kolonialismile, mitte lihtsalt süsteemi, mis tuli pärast kolonialismi (nagu eesliite alusel võiks arvata). Niisiis võib postkolonialismist mõelda kui reaktsioonist kolonialismile samamoodi nagu postmodernism on reaktsioon modernismile (eriti kuna termin "postkolonialism" on loodud termini "postmodernism" eeskujul ning jagab sellega mitmeid filosoofilisi ja teoreetilisi lähtekohti).
Olga Knjazeva
Olga Knjazeva (9. august 1954 Kaasan – 3. jaanuar 2015) oli Nõukogude Liidu vehkleja.
Lageraie
Lageraie on metsa majandamisel raie viis, mille korral eemaldatakse piiritletud alalt enamik puid.
Lageraie tulemusel tekib raiesmik.
Ökoloogilise majandamise korral eelistatakse lageraiele valikraiet. Looduskaitsealadel on tavaliselt lageraie keelatud.
Mõju elurikkusele
Lageraied vähendavad puistute struktuurse ühtlustamise kaudu bioloogilist mitmekesisust.
Lageraie asemel on võimalik senisest enam kasutada turberaiet ja valikraiet. Alternatiivsete raieviiside senisest edukamat kasutamist võimaldavad muudatused viidi 2016. aastal metsaseadusse ja metsa majandamise eeskirja. Kehtima hakkasid need majandusmetsade suhtes, vajalik on leevendada kehtivaid turberaiete ja valikraie kriteeriume piiranguvööndi metsades, et soodustada metsade edukat looduslikku uuenemist.
Lageraiepõhise metsamajanduse (LMP) ohud elustikule ja teistele ökoloogilistele funktsioonidele
Uuringud näitavad, et LPM ohud elustikule on seotud paljude protsessidega: peamised on elupaikade ja populatsioonide lokaalne hävimine ning ökoloogiliste seoste muutused, tulenevalt raiehäiringust, sellele järgneva suktsessiooni laadist ja mitmetest sekundaarsetest mõjudest. Maastikes moodustuvad liitunud puistute ja raiesmike mosaiigid, kus raiesmikel on ühtaegu spetsiifiline ökoloogiline roll (sh mõnedele ohustatud liikidele) ja riskid. Enamik negatiivseid mõjusid tugevnevad metsamajanduse intensiivistudes ja raiemahtude suurenedes; need tulenevad nt lühemast raieringist, väiksemast põlispuude ja kõdupuidu hulgast, ulatuslikest raiesmikest, märgalade kuivendamisest, teedest jne. LPM olemasoleva leevendusmeetmena on kesksed säilikpuude hulk ja kvaliteet, millest kummagi osas on Eestis potentsiaal alakasutatud (nt u 40% säilikpuudest ei täida efektiivselt eesmärki). Puuduv meede on teiste raieviiside süsteemne kasutamine maastikes, sest LPM ei taga ka koostoimes rangelt kaitstavate alade ja säilikpuudega kõigi metsaliikide elujõulisust. Peamine probleem tuleneb intensiivse LPM tingimustes ühetaolisest puistuarengust ja majandatavate metsamaastike homogeniseerumisest.
Elurikkus seostub mikroelupaikade ja substraaditüüpide ajalise ja ruumilise järjepidevusega, sest paljud metsaspetsiifilised liigid on ohustatud vanade puistute uuendusraiega või vanametsa-struktuuri-elementide eemaldamisega (Jüriado et al. 2003, Jüriado & Liira 2009, 2010; Lõhmus 2003, Lõhmus & Lõhmus 2005, 2008). Ligikaudu veerand metsaliikidest vajavad mingi osa oma elust kõdupuidu mikroelupaiku (Siitonen 2001, Stokland jt 2004). Looduslähedane metsandus suudab pakkuda peenemaid surnud puidu fraktsioone sarnasel määral põlismetsaga. Probleemiks on aga jämeda kõdupuidu, nii seisva kui lamava, puudus majandusmetsades (Kraut ja Lõhmus 2010).
Mõju turismile
Lageraied häirivad nii turismisektorit kui ka metsade sotsiaalset ja rekreatsioonilist funktsiooni.
Majanduslik külg
Lageraiejärgne puistustruktuur on üheealisuse ja ühekülgse häiringurežiimi tõttu vaesunud.
Olga Knjazeva
Olga Knjazeva tuli naiskondlikus floretis olümpiavõitjaks 1976. aastal ja maailmameistriks aastatel 1974, 1975, 1977 ja 1978. Individuaalarvestuses võitis ta 1975. aasta maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Postkolonialism
Postkolonialismi nimekate esindajate seas on Gayatri Chakravorty Spivak, Homi K. Bhabha, Edward Said, Dipesh Chakrabarty, Amar Acheraiou ja Frantz Fanon. Eestis tegelevad postkolonialismi uuringutega näiteks Tiina Kirss ja Piret Peiker.
Toivo Paikre
Toivo Paikre (1936 aastani Pormann; 22. aprill 1933 Tallinn – 11. veebruar 2017 Tallinn, Eesti Vabariik) oli raadiokuuldemängude autor ja raadioentusiastist tehnikakirjanik, hariduselt elektritehnika insener.
Ta lõpetas aastal 1958 Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna tööstusettevõtete ja -seadmete elektrivarustuse erialal.
Toivo Paikre suri 11. veebruaril 2017 Tallinnas ja ta maeti 15. aprillil 2017 Rahumäe kalmistule.
Ivtša
Ivtša (ukraina keeles Івча) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 1136. Pindala on 4,155 km².
Padsviłle
Padsviłle (Poolapäraselt Podświle, taraškievica nimekuju Падсьвільле (Padśville), transkribeerituna Padsville) on alev Valgevenes Viciebski oblastis Hłybokaje rajoonis, Padsviłle külanõukogu halduskeskus. Asub Aloizbergi järve ja Belaje järve kallastel. Läbi asula viib raudteeliin Połack-Maładziečna.
Padsviłles asuvad keskkool ja laste muusikakool. Asulas on postkontor, kaks raamatukogu, kultuurimaja ja polikliinik. Asulas on Hłybokaje jõusöödavabriku filiaal ja tselluloosivabrik, Valgevene metsandusinstituudi katsebaas.
Asulas on 1920 aastal Nõukogude-Poola sõjas langenud Poola sõdurite hauad.
Vahekiirukilbis
Vahekiirukilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Sisalikel
Sisalikel paikneb vahekiirukilbis kiirukilbiste vahel.
Kullamaa kalmistu
Kullamaa kalmistu on Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kullamaa külas Kullamaa kiriku lähedal olev kalmistu. Kalmistust lõunas kiriku juures on Kullamaa kirikuaed.
Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Laubaeesne kilbis
Laubaeesne kilbis  (ladina scutum praefrontale, sün praefrontale, mitm scuta praefrontalia) on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Laubaeessed kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Robert
Robert on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 72. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Robert 2282 mehel.
2019. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 68. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Robert 2349 mehel.
2020. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 67. mehenimi. 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Robert 2405 mehel.
2021. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 62. mehenimi. 1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Robert 2482 mehel.
Võõrandamisleping
Võõrandamisleping on võlaõiguslik tehing, mille alusel üks isik kohustub võõrandama teatava vara teisele isikule. Lepingu objektiks võib olla mistahes õiguse objekt, mida saab üle anda ehk mille kuuluvust saab tehinguga muuta.
Christian August Lorentzen
pisi|Autoportree Christian August Lorentzen (10. august 1749, Sønderborg – 8. mai 1828, Kopenhaagen) oli taani kunstnik, Martinus Rørbye mentor. Aastatel 1809–1810 oli ta Kuningliku Taani Kunstiakadeemia direktor.
Võõrandamisleping
Võõrandamislepinguid käsitletakse kohustustehingutena, millest tulenevate kohustuste täitmiseks on vajalik lepingueseme käsutamine. Võlaõiguslik võõrandamisleping eristub asjaõiguslikust käsutustehingust, millega kantakse ese võõrandaja vara hulgast omandaja vara hulka.
Eesti võlaõigusseaduses jagunevad võõrandamislepingud müügi-, vahetus-, faktooringu- ja kinkelepinguks.
Müügileping
Müügileping on võõrandamislepingute kõige olulisem alaliik. Müügilepinguga kohustub müüja andma ostjale üle teatava asja ning tegema võimalikuks asja omandi ülemineku ostjale. Ostja kohustub asja eest kokku lepitud ostuhinna rahas maksma ja asja vastu võtma.
Müügilepinguga luuakse omandiõiguse üleandmise kohustus, selle sõlmimisel ei toimu veel omandiõiguse üleminekut ehk käsutustehingut. Eesti õiguses on sätestatud lahutamispõhimõte, mille alusel tuleb need kaks tehingut lahus hoida.
Tarbijalemüügileping
Tarbijalemüügileping on müügilepingu alaliik, mis täpsustab lepingupooled ja -eseme. Müüja peab olema ettevõtja ning ostja tarbija. Tarbijalemüügilepingu ese on vallasasi.
Tarbijalemüügilepingut eristavad müügilepingust teatavad erisätted, mistõttu tuleb seda üldisest müügilepingust eristada.
Vahetusleping
Eeldatakse, et vahetatavate esemete väärtused on kokkuleppeliselt võrdsed. Sellest tuleneb ka eeldus, et hoolimata võimalikust väärtuste erinevustest ei ole kummalgi poolel kohustust väärtuste erinevust teisele poolele kompenseerida.
Vahetuslepingut vaadatakse kui eritüübilist müügilepingut ehk selle puhul kohaldatakse müügilepingu sätteid.
Faktoorileping
Faktoorilepinguga kohustub faktooringu klient loovutama faktoorile ehk teisele isikule rahalise nõude kolmandale isiku ehk faktoorivõlgniku vastu. Loovutatav rahaline nõue tuleneb lepingust, mille alusel faktooringu klient müüb faktoorivõlgnikule oma majandus- või kutsetegevuse eseme või osutab teenuse.
Kuigi faktoorileping on vormiliselt võõrandamisleping, ei ole selle peamine eesmärk lepingu esemeks olevate nõuete võõrandamise tehing, vaid faktooringu kliendi krediteerimine talle kolmandate isikute vastu kuuluvate nõuete tagatisel.
Kinkeleping
Kinkelepinguga kohustab kinkija tasuta kingisaajale üle andma talle kuuluva eseme ning tegema võimalikuks omandi ülemineku. Alternatiivselt kohustub kinkija varalisest õigusest kingisaaja kasuks loobuma või muul viisil kingisaajat rikastama. Kinkeleping on seega ühepoolselt kohustav leping, mille esemele ei ole nõudeid.
Kinkelepingu subjektid võivad olla nii füüsilised kui ka juriidilised isikud. Nende lepingutega võidakse muuhulgas täita moraalseid kohustusi. Kinkelepingu reguleerimisel võetakse arvesse ka vajadust kaitsta kinkijat kingisaaja tänamatuse eest ning antakse õiguslik tähendus ühiskonnas aktsepteeritud eetilise käitumise standardite järgimisele.
Rabka-Zdrój
Rabka-Zdrój (kuni 1999. aastani Rabka ) on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas, Rabka-Zdrój valla halduskeskus. Rabka-Zdrój asub Nowy Targist umbes 16 km põhjakirdes ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 53 km lõunas.
Tanni tiik
Tanni tiik on järv Võru maakonnas Antsla vallas Antsu ja Tagula külas. Veekogu pindala on 5,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 2399 m.
Rabka-Zdrój
Asulat on ürikutes esmamainitud 1254. aastal, linnaõigused sai 1953. aastal.
Rüütli 45
Rüütli 45 on ärihoone Pärnus aadressil Rüütli tänav 45.
Tänapäeval tegutsevad gootipäraselt historitsistliku välisilmega hoones hotell Bristol, restoran Beijing, Elleni Pagariäri, karaokebaar Coco Loco ja põgenemistuba.