cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paul Aron
Vormeli regionaalsed Euroopa meistrivõistlused
2021. aastal taaasliitus Aron Prema meeskonnaga, kus ta tiimikaaslasteks Vormeli regionaalsetel Euroopa meistrivõistlustel said David Vidales ja Dino Beganovic. Esimesel etapil Imola ringrajal jõudis ta kohe poodiumile, saades etapi teises sõidus teise koha. Järgmisel kahel etapil sai ta esimestes sõitudes kolmandad kohad, kuid seejärel jäi kolmel järjestikusel etapil esikolmikust välja. Ta edukaim etapp oli Mugello ringrajal, kus ta võitis mõlema sõidu kvalifikatsioonid ja põhisõidud (sh teenis teisel sõidul ka kiireima ringiaja). Hooaja viimasel etapil Monza ringrajal saavutas ta teises sõidus teise koha ning lõpetas sarja üldarvestuses kolmandana.
2022. aastal jätaks ta Prema tiimis ning osales hooaja alguses Vormeli regionaalsetel Aasia meistrivõistlustel, kus ta jõudis kolmel korral pjedestaalile (kaks teist kohta Dubais ja kolmas koht Yas Marina ringrajal), mis andis talle üldarvestuses kaheksanda koha. Teist hooaega järjest osales ta Vormeli regionaalsetel Euroopa meistrivõistlustel, kus teenis hooaja peale kuus sõiduvõitu. Enne viimase etapi viimast sõitu hoidis ta sarja üldarvestuses teisest kohast kinni, kuid viimasel sõidul punktilisa ei saanud, kui samal ajal kolmandal kohal olnud Gabriele Minì võttis sõiduvõidu, millega möödus Aronist nelja punktiga.
Vormel 3
2021. aasta novembris osales Aron Prema tiimi hooajajärgsel testimisel teisel ja kolmandal päeval.
Järlepa raamatukogu
Järlepa raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Rapla vallas Järlepa külas. Raamatukogu juhataja on Evi Toomi.
Raamatukogul on ka Härgla teeninduspunkt.
Paul Aron
Vormel 3
2022. aasta septembri lõpus osales Aron taas Prema tiimi F3 vormeli hooajajärgsel testimisel. Juba mõned nädalad hiljem teatati, et Aron hakkab Prema eest 2023. aastal sõitma FIA Vormel 3 sarja.
Vormel 1
2019. aasta juulis lisas Mercedese Vormel 1 meeskond Aroni oma juunioride meeskonda.
Isiklikku
Aroni vanem vend on 2015. aasta Itaalia F4 meister Ralf Aron, kes on Prema Powerteami meeskonna mänedžer.
Tulemused
* Hooaeg alles käimas.
Leloaloa
Leloaloa on küla Ameerika Samoas Ida piirkonnas Maoputasi maakonnas.
2000. aastal elas külas 534 inimest. Keskmine kõrgus merepinnast 7 meetrit, pindala 1,88 km², asustustihedus 284 inimest ruutkilomeetri kohta.
Besseli võrrand
Besseli võrrandiks (ka Besseli diferentsiaalvõrrandiks) nimetatakse matemaatikas harilikku teist järku homogeenset diferentsiaalvõrrandit
kus α on kompleksarvuline parameeter. Besseli võrrandini võib jõuda Laplace'i võrrandi esitamisel silindrilistes koordinaatides, mistõttu nimetatakse Besseli võrrandi lahendeid silindrilisteks funktsioonideks või ka silindrilisteks harmoonikuteks. Viimaste olulisemad erijuhud on Besseli funktsioonid, Neumanni funktsioonid ja Hankeli funktsioonid.
Besseli funktsioon
Besseli funktsiooniks nimetatakse Besseli diferentsiaalvõrrandi kanoonilisi lahendeid y(x)suvalise kompleksarvulise parameetri α korral. Rakendustes võtab α enamasti pool- või täisarvulisi väärtusi. Besseli funktsioone täisarvuliste α korral nimetatakse silindrilisteks funktsioonideks või ka silindrilisteks harmoonikuteks, kuna nendeni jõutakse Laplace'i võrrandi lahendamisel silindrilistes koordinaatides. Sfäärilised Besseli funktsioonid poolarvuliste α väärtuste korral saadakse Helmholtzi võrrandi lahendamisel sfäärilistes koordinaatides.
Berdõtšiv
Berdõtšiv (ukraina keeles Бердичів, vene keeles Бердичев Berditšev, poola keeles Berdyczów, jidiši keeles בערדיטשעוו) on linn Ukrainas Žõtomõri oblastis.
Besseli võrrand
Bessel funktsioonide rakendusi
Besseli võrrand kerkib esile, kui leitakse eraldatavaid lahendeid Laplace'i võrrandile ja Helmholtzi võrrandile silindrilistes või sfäärilistes koordinaatides. Besseli funktsioonid on eriti olulised paljudes lainelevi ja staatilisi potentsiaale käsitlevates küsimustes. Lahendades ülesandeid silindrilistes koordinaatides saadakse tulemuseks (α = n) täisarvulist järku Bessel funktsioonid ; sfääriliste probleemide korral saadakse (α = n + 1/2) pooltäisarvulist järku Besseli funktsioone. Näiteks:
Berdõtšiv
Berdõtšiv on Žõtomõri oblastis elanike arvult teine linn ja üks viiest oblastilise alluvusega linnast. Linn on Berdõtšivi rajooni halduskeskus. Elanike arv on 2021. aasta seisuga 73 999. 2001. aastal oli elanike arv 87 575 ja 1989. aastal 91 629. Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Berdõtšivi elanikest ukrainlasi 84,8%, venelasi 9,5%, poolakaid 5,0% ja juute 0,5%.
Besseli võrrand
Bessel funktsioonide rakendusi
Besseli funktsioonide esinevad ka signaalitöötluse probleemides (näiteks Sagedusliku modulatsiooni süntees, Kaiseri aken või Besseli filter).
Berdõtšiv
Linna vaatamisväärsuste hulka kuuluvad muuhulgas 1739. aastast pärinev karmeliitide kindlustatud klooster ja 1826. aastast pärinev Püha Barbara kirik.
Berdõtšiv paikneb Ukraina peamise raudteevõrgustiku ristmikul. Maanteedest on kõige olulisem Žõtomõrist saabuv ja lõuna poole Rumeenia linna Iașisse kulgev Rahvusvahelise E-teede võrgu maantee E583 ning naaberrajoonidesse edelas suunduv maantee P31. Viie kilomeetri kaugusel linnast läänes asub lennuväli.
Berdõtšivis on sündinud kirjanik Joseph Conrad.
Ajalugu
Asulakohta on esimest korda ürikutes mainitud 1545. aastal. Industrialiseerimisega arenes linn kiiresti. 19. sajandi keskel oli Berdõtšiv tänapäeva Ukraina territooriumil elanike arvu poolest viies linn.
19. sajandil oli Berdõtšiv üks Ukraina ja Ida-Euroopa juutide tähtsamaid keskusi, mida kutsuti ka Volõõnia Jeruusalemmaks. 1863. aastal elas linnas 51 625 inimest, neist oli juute 46 149 (93%). 1897. aasta rahvaloenduse andmetel moodustasid juudid 78,0% Berdõtšivi elanikest.
Vaikne tuul
pisi|Vaikne tuul meres Vaikne tuul on tuul, mille tugevus on 1 pall Beauforti skaala järgi ehk 1 bofoor. Tuule kiirus võib olla 1,1–5,5 km/h ehk 1–3 mph ehk 1–2 sõlme ehk 0,3–1,5 m/s. Selle tugevusega tuult nahk ei tunne ja puulehed on liikumatud, tuulelipp ei liigu. Suits kaldub püstjoonest veidi kõrvale ja märgib tuule suunda. Meres või järves veepind väreleb ilma valgete harjadeta, veelainete kõrgus ei ületa 0,2 meetrit (0–1 jalga).
Uhaku sängi paljandid
Uhaku sängi paljandid (ka: Uhaku jõe kanjoni paljandid) on paljandid Uhaku ehk Erra jõe sängis; halduslikult Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Lüganusel. . Paljandid on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Paljandid on Uhaku lademe ja Koljala kihistiku stratotüübiks.
Paljanduv paas asub kunagise joa juures. Paljandi kõrgus on 1,15 meetrit. Ülemise osa moodustab 80 cm halli õhukesekihilist porsunud lubjakivi, seejärel esineb kahe 15 cm kõrguse astmena kollakashall keskmisekihiline savikas lubjakivi. Astangu all on põrandana 0,5 meetrit tugevamat lubjakivi.
Anneli Porri
pisi|Anneli Porri 2022. aasta Arvamusfestivalil Anneli Porri (sündinud 8. augustil 1980) on kunstiteadlane ja kunstikriitik. Ta õpetab Eesti Kunstiakadeemias kunstiteose analüüsi didaktikat ja galeriipedagoogikat. 2012. aastal kaitses Anneli Porri Tallinna Ülikoolis magistrikraadi teemal "Kohandav esteetika kaasaegses kunstis: teooria ja tõlgendus". Ta on kureerinud arvukalt näituseid ning erinevates tegevussuundades, nii kirjutaja, teadlase kui ka õppejõuna, keskendub ta kunstiharidusele.
Tulsi Gabbard
Tulsi Gabbard (sündinud 21. aprillil 1981 Leloaloas) on Ameerika Ühendriikide poliitik (demokraat), Esindajatekoja liige Hawaii osariigist.
2012. aastal sai Gabbardist esimene samoalasest Ameerika Ühendriikide Kongressi liige, samuti on ta ajaloo esimene hindu USA kongressis. Hawaii Esindajatekoja liikmeks saades oli ta 21 aasta vanune, olles seega noorim USA seadusandliku organi liikmeks valitud naine.
2019. aasta 11. jaanuaril CNN-le antud intervjuus teatas ta kavast kandideerida 2020. aastal Ameerika Ühendriikide presidendiks ja alustada ametlikku valimiskampaaniat järgmisel nädalal.
Noorus ja haridus
Tulsi Gabbard sündis 12. aprillil 1981 Leloaloas, Ameerika Samoas, viielapselise perekonna neljanda lapsena. Tema isa Mike Gabbard, Hawaii osariigi senati liige, on samoa päritolu ameeriklane, sünnijärgne Ameerika kodanik. Tulsi ema Carol Gabbard (neiupõlvenimega Porter) on sündinud Decaturis Indianas. Perekond kolis Hawaiisse 1983. aastal, kui Gabbard oli 2 aasta vanune.
2009. aastal lõpetas Gabbard Hawaii Vaikse ookeani ülikooli.
Sõjaväeteenistus
Tulsi Gabbard alustas teenistust Hawaii armee rahvuskaardi ridades 2003. aastal. Osales 2003–2004 vabatahtlikuna 12-kuisel missioonil Iraagis.
Meeletu maailm
Meeletu maailm võib tähendada järgmist:
Kaiu raamatukogu
Kaiu raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Rapla vallas Kaiu asulas. Raamatukogu juhataja on Külli Kahl.
Soome erakondade nimekiri
See artikkel on Soome erakondade loetelu, mis hõlmab Soome üleriigilise tasandi erakondi ning välistab kohalikud ja provintsiparteid (nt Ahvenamaa parteid). Erakond on määratletud kui poliitiline ühendus, mille olemasolu on kantud Justiitsministeeriumi erakondade registrisse.
Me saame hakkama
"Me saame hakkama" oli Eesti telesari, mida näidati Kanal 2-s aastatel 2001–2002.
Sarjas näitlesid teiste seas Maria Avdjuško, Piret Kalda, Ülle Kaljuste, Mait Lepik, Mait Malmsten.
Jaan Ratassepp
Jaan Ratassepp (sündinud 2. veebruaril 1951 Laevas Tartu rajoonis) on eesti sõudja.
Aastast 1993 OÜ Võluvits juhatuse esimees.
Saavutused
Eesti parima võistkonna liige 1973.
Kristi Karelsohn
pisi|püsti|Kristi Karelsohn (2019)
Kristi Karelsohn (sünninimi Kristi Vuurmann; sündinud 10. aprillil 1968) on Eesti diplomaat.
Ta lõpetas 1986. aastal hõbemedaliga Saku Keskkooli, 1993. aastal Tartu Ülikooli eesti ja soome-ugri filoloogia erialal ning 1994. aastal Eesti Diplomaatide Kooli.
1994. aastal asus ta tööle välisministeeriumisse. Ta on töötanud protokolli- ja välismajanduspoliitika osakonnas ning poliitikaosakonna rahvusvaheliste organisatsioonide büroos. Aastatel 2010–2014 oli ta välismajanduse ja arengukoostöö osakonna kaubanduspoliitika ja majandusorganisatsioonide büroo direktor.
Ta on olnud majandusdiplomaat Eesti suursaatkonnas Lätis ja Soomes. Aastatel 2014–2018 oli ta Eesti suursaadik Iirimaal. Aastatel 2018–2022 oli ta Eesti suursaadik Ungaris, Montenegros, Põhja-Makedoonias ja Serbias.
Notėnai vald
Notėnai vald (leedu keeles Notėnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Skuodase rajoonis.
Valla pindala on 91 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1017 inimest. Valla keskuseks on Notėnai küla. Vallamaja asub aadressil Notės g. 30, vallavanem on Arvydas Mačiukas.
pisi|tühi|Skuodase rajooni omavalitsused
Vallas on järgmised külad.
Fraseerimine
Fraseerimine on muusikas interpreedi teadlikult kontrollitud väljendusvahend esitada helisid noodikirjas kirja pandust veidi erineva agoogika, helitugevuse, rütmi või artikulatsiooniga, muutes neid selle abil kuulaja jaoks paremini hoomatavaks.
Nagu kõnelemisel toimub suurema väljenduslikkuse huvides hääle tugevuse tõstmine ja langetamine, silpide lühendamine ja pikendamine, nii ka muusikas üldiselt ei esitata sama helivältuse või helitugevusega kirja pandud noote täpselt ühesugustena. Helide järgnevustes tekib esituse käigus alati mingi rõhuliste ja rõhutute helide struktuur, mis on tingitud kas meloodilistest, rütmilistest või harmoonilistest põhjustest, nii et üksikud helid või nende rühmad (motiivid, fraasid) eristuvad teistest.
Kohanimeandmebaas
Kohanimeandmebaas on kohanimesid sisaldav andmebaas.
Hotell Narva
pisi|Hotell Narva (aprill 2015) Hotell Narva on hotell Narvas aadressil Aleksander Puškini tänav 6.
Carl Johann Friedrich Mickwitz
Carl Johann Friedrich Mickwitz (14. november 1781 Kaarma – 29. jaanuar 1821 Kaarma) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1801–1803 Jena ülikoolis. Ta ordineeriti 7. veebruaril 1804 õpetajaks.
Oli aastatel 1804–1821 Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema isa Immanuel Mickwitz oli enne teda Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja, onu Christoph Friedrich Mickwitz oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz oli Tallinna Toomkoguduse õpetaja, tema väimees Hermann Johann Friedrich von Harten oli Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja.
Kaks poega olid Vene armee kindralid, 1849 kanti perekonnanimega von Minckwitz Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse:
Pillerkaar
Pillerkaar (ka Washington DC Estonian Folk Dancers "Pillerkaar") on USA eestlaste rahvatantsurühm, mis tegutseb Washingtonis.
Rühm esitab traditsioonilisi eesti, soome ja rootsi rahvatantse. Esitamise ajal kantakse eesti rahvarõivaid.
Rühm asutati 1971 Anu Oinase eestvõttel.
Joe Kovacs
Joseph Mathias Kovacs (sündinud 28. juunil 1989 Pennsylvania osariigis Bethlehemis) on USA kuulitõukaja, kahekordne maailmameister.
Kovacs tuli 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis maailmameistriks, tõugates parimal katsel tulemuseks 21.93 m. 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros võitis ta 21.78-ga kaasmaalase Ryan Crouseri järel hõbemedali. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta hõbeda uusmeremaalase Tom Walshi järel. 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta teist korda maailmameistriks MM-rekordiga 22.91. Tokyo olümpiamängudel tõukas Kovacs 22.65 ning oli olümpiarekordi 23.30 püstitanud Crouseri järel teine. 2022. aasta maailmameistrivõistlustel Eugene'is tõukas ta 22.89 ning võitis maailmameistrivõistluste rekordi püstitanud Crouseri järel hõbeda.
Ameerika Ühendriikide maaväe juhtimis- ja kindralstaabi kolledž
Ameerika Ühendriikide maaväe juhtimis- ja kindralstaabi kolledž (United States Army Command and General Staff College) on USA maaväe sõjaline kõrgkool, mis asub Kansase osariigis Fort Leavenworthis.
Joe Kovacs
Tema isiklik rekord kuulitõukes on välitingimustes 22.91, mis on püstitatud 2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas, ja sisetingimustes 22.05, mis on püstitatud 2021. aastal Genfis. Tulemusega 22.91 jagab ta Alessandro Andreiga kõigi aegade edetabelis neljandat kohta.
Isiklikku
Joe Kovacs on ungari päritolu. Ta on lõpetanud 2011. aastal Pennsylvania Osariigi Ülikooli energiamajanduse ja rahanduse erialal. Tema abikaasa on ka tema treener, endine kuulitõukaja Ashley Kovacs.
Elaine Chao
pisi|Elaine Chao (2017) Elaine Lan Chao (hiina keeles 趙小蘭; sündinud 26. märtsil 1953 Taipeis Taiwani saarel) on hiina päritolu USA poliitik, kes kuulub Vabariikliku Partei ridadesse. Ta oli 31. jaanuarist 2017 11. jaanuarini 2021 Ameerika Ühendriikide transpordiminister. Aastatel 2001–2009 oli ta Ameerika Ühendriikide tööminister. Ta on esimene aasia päritolu naine, kes on saanud USA-s ministriks.
Ta sündis 1953. aastal Taipeis Taiwani saarel Mandri-Hiina põgenike tütrena. Aastal 1961 asus ta koos ema ja kahe õega elama USA-sse (isa tegi seda kolm aastat varem).
7. jaanuaril 2021, päev pärast Kapitooliumi ründamist, esitas ta tagasiastumisavalduse. See jõustus 11. jaanuaril 2021.
Isiklikku
Ta on aastast 1993 abielus USA poliitiku Mitch McConnelliga.
Denis Vavro
Denis Vavro (sündinud 10. aprillil 1996 Partizánskes) on Slovakkia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Taani kõrgliiga klubis FC København ja Slovakkia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Slovakkia klubis MŠK Žilina, debüteerides Slovakkia kõrgliigas 2014. aasta aprillis. Hooajal 2016–17 tuli ta Žilinaga Slovakkia meistriks.
2017. aasta augustis sõlmis ta lepingu Københavniga. Hooajal 2018–19 tuli ta klubiga Taani meistriks.
2019. aasta juulis siirdus ta umbes kümne miljoni euro eest Itaalia kõrgliiga klubisse Rooma Lazio. Hooaja 2020–21 teises pooles oli ta laenul Hispaania kõrgliigas klubis Huesca. 2022. aasta jaanuaris naasis ta laenule Københavni.
Slovakkia jalgpallikoondises debüteeris Vavro 8. jaanuaril 2017 sõprusmängus Uganda vastu ja lõi selles mängus ka värava. Ta kuulus Slovakkia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta seal väljakule ei pääsenud.
2017. aastal valiti Vavro Slovakkia parimaks alla 21-aastaseks jalgpalluriks.
Piret Viirpalu
pisi|Piret Viirpalu 2021. aasta Arvamusfestivalil Piret Viirpalu (sündinud 11. novembril 1970) on Kõrgema Kunstikooli Pallas rektor.
2008. aastal kaitses Viirpalu magistritöö teemal "Kunstiõpetuse õpetajate arusaamad kunstiõpetuse eesmärkidest ja sisust". 2022. aasta seisuga on ta Tartu Ülikoolis haridusteaduse doktorant. Varem on ta töötanud Tartu Lastekunstikooli direktorina, Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia kunstide ja tehnoloogia õpetaja ja programmijuhina ning Tartu Ülikooli kultuuriteaduste instituudi kunstiõpetuse ja metoodika assistendina.
Õisu põrguoru paljandid
Õisu põrguoru paljandid (ka: Õisu paljandid) on paljandid Vidva oja kaldal; halduslikult Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Paljandid on arvele võetud ürglooduse objektina.
Vanalinnastuudio
Vanalinnastuudio oli teater Tallinnas, mis tegutses aastatel 1980–2004. Asutatud Eino Baskini eestvõttel. pisi|260px|püsti|Õpetajate maja esifassaad Teater kuulus aastani 1989 pooliseseisva estraaditrupina Eesti NSV Riikliku Filharmoonia juurde. Lavastati peamiselt estraadietendusi ning satiirilisi ja meelelahutuslike komöödiaid.
2004. aastal koondati suurem osa näitetrupist ja asutati uus teater NO99. Endised Vanalinnastuudio näitlejad siirdusid 2005. aastal Vana Baskini Teatrisse. pisi|260px|Eino Baskin 1994. aastal
Teatri ajalugu
Vanalinnastuudio esimeseks ajutiseks koduks oli Raekoja platsil asuva Õpetajate maja L-tähe kujuline saal, kus lava asetseb kahe saali ühinemiskohas nii, et mängida tuleb korraga kahele poole. Õpetajate majast sai omamoodi Meka, kuhu meelelahutusnäljas publik aina tungles. 1989. Vanalinnastuudio sai iseseisvaks teatriks.
1990. Sakala keskuses (endises Poliitharidusmajas) anti esimene etendus, sellest majast sai teatri teine ajutine kodu.
1992. Vanalinnastuudiole lubati krunt Viru tänaval (tänapäeval De la Gardie kaubamaja).
Kuimetsa raamatukogu
Kuimetsa raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Rapla vallas Kuimetsa külas.
Vanalinnastuudio
Teatri ajalugu
1997. Loodi sihtasutus Vanalinna Teatrimaja, et see hakkaks ehitama ja haldama Vanalinnastuudio päris oma maja Sauna tänaval. Projekt jäi pooleli.
Kuimetsa raamatukogu
Raamatukogu juhataja on Elerin Vilumets.
Vanalinnastuudio
Teatri ajalugu
1999. Sakala keskus anti Vanalinnastuudiole pikaajalisele rendile.
2000. Teater tähistas oma 20. tegevusaastat renoveeritud majas. Saadi black-box-tüüpi teatrisaal. Lisaks ehitati keldrikorrusele väike saal, kus tegutses Supiteater. Vanalinnastuudiol oli sestpeale oma maja.
2001. Vanalinnastuudio direktoriks sai Jüri Järvet juunior ja peanäitejuhiks Roman Baskin.
2003. Vanalinnastuudio direktoriks valiti kaks aastat varem näitlejana koondatud Anne Veesaar, kes kutsus kunstiliseks konsultandiks Georg Malviuse. Töösuhted Roman Baskiniga katkesid.
2004. Veesaar lahkub kokkuleppel kultuuriministeeriumiga teatrijuhi kohalt. Kuni uue juhi valimiseni juhtis teatrit ministeeriumi teatrinõunik Tõnu Lensment. 2004. aasta suvel kinnitati Vanalinnastuudio uueks juhiks Tiit Ojasoo, kes asus looma oma meeskonda. Sündis Teater NO99. Produtsent Aarne Valmise ettepanekul lõi Eino Baskin Vana Baskini Teatri.
Ulrike Meinhof
pisi|Ulrike Meinhof (1964) Ulrike Marie Meinhof (7. oktoober 1934 Oldenburg – 9. mai 1976 Stuttgart) oli saksa ajakirjanik, poliitiline aktivist ja hiljem vasakäärmuslik terrorist.
Ulrike Meinhofi vanemad olid kunstiajaloolased Werner Meinhof ja Ingeborg Meinhof. Vanemad surid varakult ning pärast ema surma 1949. aastal sai Ulrike ja ta vanema õe Wienke eestkostjaks veendunud sotsialist ajaloolane Renate Riemeck.
1955. aastal lõpetas Ulrike Meinhof gümnaasiumi ning õppis seejärel Marburgi ja Münsteri Ülikoolis filosoofiat, pedagoogikat, sotsioloogiat ja germanistikat.
1958. astus ta Sotsialistlikku Saksa Üliõpilasliitu (heideti sealt küll 1959. aastal vasakpoolitsemise tõttu välja) ja hakkas tegutsema ajakirjaniku ja publitsistina. 1959. aastal hakkas ta tegema kaatööd ajakirjale konkret. 1960–1964 oli ta sama ajakirja peatoimetaja. 1961. aastal abiellus ta ajakirja väljaandja Klaus Rainer Röhliga. Neil oli kaks tütart. Abielu lahutati 1967. aastal. Tol perioodil oli Ulrike Meinhof üks Lääne-Saksamaa populaarsemaid ajakirjanikke.
1970. aasta 14. mail osales Meinhof Andreas Baaderi vangistusest vabastamises ja hakkas seejärel elama illegaalselt. Temast sai üks Punaarmee Fraktsiooni loojaid, ideolooge ja juhte.
Jordaanias said Meinhof, Gudrun Ensslin, Andreas Baader, Horst Mahler ja teised väljaõppe relvastatud võitluse alal. Lääne-Saksamaale tagasipöördumise järel osales ta pangaröövides ja korraldas pommiatentaate.
Politsei arreteeris Ulrike Meinhofi 15. juunil 1972 Hannoveris. 29. novembril 1974 mõistis kohus ta kaheksaks aastaks vangi. 21. mail 1975 algas tema ja teiste Punaarmee Fraktsiooni liikmete vastu uus kohtuprotsess. 9. mail 1976 leiti ta oma kambrist ülespooduna. Ametliku versiooni kohaselt oli tegemist enesetapuga.
Poolarv
Poolarv on arv kujul
kus n on täisarv.
Pool paarisarvust ei ole poolarv, see on täisarv, aga pool paaritust arvust on poolarv.
Vatsakestevahesein
Vatsakestevaheseinaks (ladina septum interventriculare) nimetatakse enamiku selgroogsete loomade südame vasaku ja parema vatsakese vahelist, peamiselt südamelihaskoest seina.
Inimestel
Vatsakeste vahesein formeerub lootel 4.–8. rasedusnädalal, arenedes südame tipust ülespoole kasvava kurru liitumisel endokardi padjandist allapoole areneva õhukese membranoosse vaheseinaga.
Patoloogia
Vatsakestevaheseinas olevat auku klassifitseeritakse nii loomadel kui ka inimestel kaasasündinud südamerikkena ja diagnoosiks on vatsakestevaheseina defekt.
70–90% vatsakestevaheseina defektidest asuvad vatsakeste vaheseina basaalses (membranoosses) osas.
Sõltuv muutuja
Sõltuv muutuja (inglise k. dependent variable ehk DV) on muutuja, mis on mingi protsessi väljund või efekt, või mida alles kontrollitakse, kas see on väljund. Tihti vaadeldakse sõltuvat muutujat koos sõltumatu muutujaga, kus eksperimentaator muudab sõltumatut muutuja väärtusi, et mõõta selle mõju sõltuvale muutujale.
Järvevana tee
Järvevana tee sai nime 25. septembril 1959. Tänav on saanud nime legendaarse Ülemiste vanakese järgi. Varem oli Järvevana tee Kaare tee osa.
Ajalugu
Ülemiste järvest on linlased joogivett saanud juba 1345. aastast, kui Taani kuningas Valdemar IV Atterdag andis linnale õiguse rajada kanal Ülemiste järvest. 14. sajandi keskpaigas rajatigi kivist maa-alune veejuhe, mis tõi Ülemiste järve vee Harju väravani. Ülemiste järvest alanud Härjapea jõgi, mis linna veega varustas, suleti 1930. aastatel kinniseks reoveekollektoriks reostuse tõttu.
1920. aastal keelas linnavalitsus Ülemiste järve läheduses igasugused tegevused, mis võisid reostada vett. Elanikkond kasvas kiiresti, kuid veearvestite puudumise tõttu ei olnud võimalik tarbitava vee hulka kontrollida, mistõttu langes raiskamise ja lekete tõttu torudes sageli surve. Ülemiste järve veevarude täiendamiseks ehitati 1922. aastal Pirita-Ülemiste kanal. Kaks aastat hiljem sõlmiti leping veepuhastusjaama projekteerimiseks ja ehituseks; Erich Jacoby projekteeritud Tallinna Filterveevärgi veepuhastusjaam alustas tööd 1927. aastal. Toona rajatud jaam on osaliselt töös tänini. 1928. aastal ehitati Järvevana tee krundisügavusse arhitekt Herbert Johansoni projekti järgi kahekorruselie kaheksa korteriga ridamaja töölistele ja 1934. aastal tee äärde kahekorruseline elamu vahetusmeistritele ja keemikutele, mis on säilinud. Veepuhastusjaama pumbahoone purustati II maailmasõjas ja taastati veidi muudetud kujul 1946. aastal.
pisi|Ülemiste veepuhastusjaam
Smolenski kõrgustik
Smolenski kõrgustiku asukoht Euroopas|thumb Smolenski kõrgustik (vene keeles Смоленская возвышенность) on kõrgustik Venemaa Euroopa-osas, Smolenski-Moskva kõrgustiku osa. Kõrgus kuni 314 meetrit.
Smolenski kõrgustik hõlmab territooriumi Valgevene Orša linnast kuni Moskva oblasti Možaiski rajoonini, peamiselt Smolenski oblastis.
Kõrgustiku lääneosa koosneb devoni ajastu dolomiidi ja lubjakivist, idaosa (Smolenskist ida pool) – karboni ajastu lubjakivist, savi ja merglist. Pinnamood on künklik.
Smolenski kõrgustikust saavad alguse Desna, Ugra, Moskva jõgi ja veel mitu jõge.
Suur-Sõjamäe tänav
pisi|Suur-Sõjamäe tänav kulgeb tänava algusosas rööbiti [[Tallinna–Narva raudteega, vaade 2009. aastal]] pisi|Suur-Sõjamäe tänav ja [[Ülemiste kaubajaama ala 2017. aastal]]
Suur-Sõjamäe tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Ülemiste ja Sõjamäe asumis.
Suur-Sõjamäe tänav algab Ülemiste ristmikult, ristub Keevise tänava, Lõõtsa tänava, Ääsi tänava, Väike-Sõjamäe tänava, Kesk-Sõjamäe tänava, Suur-Sõjamäe põigu, Juhan Smuuli tee, Ruunaoja tänava, Nuia tänava, Tapri tänava, Visase tänava, Lennuradari tee ja lõppeb Tallinnast väljas Tallinna ringteega ristumisel.
Paralleelselt Suur-Sõjamäe tänavaga kulgeb kogu tänava pikkuses Tallinna–Narva raudtee ning teisel pool on Tallinna lennujaama lennurada. Suur-Sõjamäe tänav moodustab kogupikkuses osa Tallinna–Lagedi teest (kõrvalmaantee registrinumbriga 11290).
Ülemiste jalakäijate tunnel
Suur-Sõjamäe tänava ja Ülemiste tänava ning Peterburi tee vahele asub Ülemiste raudteepeatust ja T1 kaubanduskeskust ühendav Ülemiste jalakäijate tunnel.
Transport
Suur-Sõjamäe tänavale on võimalik sõita bussidega 7, 15, 45, 49 ja 65 (nõukogude ajal sõitis Koplist buss nr 2, Kesklinnast buss nr 15 ja hiljem pikendati Mustamäelt bussiliini 17) ning Tallinn–Aegviidu rongiga.
Tänava nimi
Suur-Sõjamäe tänav sai nime 17. jaanuaril 1923. Tänav on saanud nime Sõjamäe mõisa järgi.
Ajalugu
thumb|left|Suur-Sõjamäe Dvigateli tsehid, 2011 thumb|Endine [[Dvigateli tsehh nr 2 ja 1, 2011]] Eesti NSV ajal olid Suur-Sõjamäe tänaval salajased sõjaväetööstuse tehased, mis suleti pärast iseseisvuse taastamist, kuid osa hooneid on alles tänapäevalgi ning neid renditakse välja.
Suur-Sõjamäe tänava ääres asusid tehase Dvigatel tootmishooned. 1990. aastatel asus seal tuletõrjedepoo ja linnalähiliinide bussipark, kuid pärast seda, kui linnalähiliinide teenindamine läks TAK-ilt üle teistele teenusepakkujatele, kadus vajadus selle bussipargi järele.
Suur-Sõjamäe tänaval asus Polümeeri tapeeditsehh. Suur-Sõjamäe tn 31a asus Tallinna Raudbetooni tehas (Tallinna Raudbetoonitehases toodeti detaile paljude suurobjektide jaoks: Olümpia hotell, Pirita purjespordikeskus, Tallinna lennujaama laiendus, Tallinna Linnahall) ja hiljem olmejäätmete sorteerimise tehas.
Melody (laulja)
pisi Melody (õieti Gabriella Abreu Severino; sündinud 4. veebruaril 2007 São Paulos) on Brasiilia laulja ja laulukirjutaja.
Hageri raamatukogu
Hageri raamatukogu on raamatukogu Rapla maakonnas Kohila vallas Hageri asulas. Raamatukogu juhataja on Anneli Vesiallik.
Raamatukogu tegutseb Hageri Rahvamaja ruumides.
Soo-kaksikhammas
Soo-kaksikhammas (Dicranum bonjeanii) kaksikhambaliste sugukonda kuuluv sammaltaim.
Soo-kaksikhammas kuni 12 cm kõrgune roheline või kollakasroheline, muruna kasvav sammal. Varred on alusel vähese tumepruuni risoidvildiga, lubjarikastel kasvukohtadel risoidvilt tihedam.
Cercophis
Cercophis on maoperekond.
Soo-kaksikhammas
Eosed on kollased, läbimõõduga 16–24 µm, valmivad suve lõpus või sügisel. Vegetatiivne paljunemine toimub flagellide abil, mis esinevad peamiselt lubjarikaste kasvukohtade taimedel.
Cercophis
Levila
Selle perekonna ainus liik Cercophis auratus on endeemne Surinames.
Soo-kaksikhammas
Eesti Punase nimestiku andmetel ohuvälises (8) kategoorias.
Cercophis
Klassifikatsioon
Perekonda Cercophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Cercophis auratus seisuga 08.12.2013.
Tarbeelektroonika
Tarbeelektroonika ehk olmeelektroonika (inglise consumer electronics) on igapäevaseks kasutamiseks mõeldud elektroonikatooted.
Tarbeelektroonikat kasutatakse peamiselt meelelahutuseks, suhtlemiseks ja büroos töötamisel. Tarbeelektroonikatooted on näiteks personaalarvutid, telefonid, MP3-mängijad, audiotehnika, televiisorid, GPS-navigatsiooniseadmed ja meedia taasesitus- ja salvestusseadmed, näiteks DVD-mängijad, videomakid või digifotoaparaadid.
Rahvusvaheliselt on elektroonikatööstuses olulisemad USA, Jaapani, Põhjamaade ja Lõuna-Korea ettevõtted.
Tuntumad brändid on Nokia, Ericsson, Samsung, Sony, Panasonic, Toshiba, LG, Apple.
Teater Kelm
Teater Kelm loodi 2016. aastal äsja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXVII lavastajana lõpetanud Karl Koppelmaa initsiatiivil. Karl Koppelmaa kutsus rajatavasse teatrisse kursusekaaslased Lauli Otsari, Markus Habakuke, Jürgen Ganseni ja Risto Vaidla.
Kuni 2018. aasta aprillini tegutses Teater Kelm Kultuuriklubi Kelm ruumides aadressil Vene tänav 33. Seejärel pidid teater ja kultuuriklubi senistest ruumidest välja kolima. Teater leidis uue mängukoha Kanuti Gildi Püha Vaimu Saalis. Teatri repertuaar põhineb suures osas Karl Koppelmaa autoriloomingul.
Eduard Tamm (füüsik)
Eduard Tamm (26. september 1935 – 3. märts 2023) oli eesti füüsik.
Tamm lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal. 1975. aastal sai ta samas füüsika-matemaatikakandidaadiks.
Alates 1958. aastast töötas ta Tartu Ülikoolis, olles nii assistent, vanemassistent, õppelabori juhataja, vanemõpetaja kui ka dotsent. Aastatel 2001–2007 oli ta erakorraline vanemteadur.
Longinuse oda
pisi|[[Fra Angelico (u 1440). "Oda haavab Jeesuse külge". San Marco klooster Firenzes]] Longinuse oda oli oda, mis Johannese evangeeliumi kirjelduse järgi torgati risti löödud Jeesuse külge. Ehkki seda kandnud sõdurit pole Piiblis nimepidi mainitud, kannab ta Longinuse nime hilisemas apokrüüfilises kirjanduses.
Longinuse oda oli üks keskaegseid tuntumaid reliikviaid, millele on omistatud mitmesuguseid müstilisi omadusi.
Piiblis
Oda või piiki (kreeka keeles longche) on mainitud üksnes Johannese evangeeliumis (19:31–37) ning mitte üheski sünoptilises evangeeliumis. Johannese evangeelium väidab, et roomlased tahtsid murda Jeesuse jalad, mis oli tavapärane viis ristilöödu surma kiirendamiseks (tuntud nime all crurifragium). Vahetult enne seda taipasid nad, et Jeesus on juba surnud ning pole põhjust tema jalgu murda. Kontrollimiseks torkas üks rooma sõdur (piiblivälises traditsioonis nimega Longinus) Jeesuse külge oma oda (Johannese 19:34).
Longinus
Kristust longche ' ga torganud sõduri nime ei ole Johannese evangeeliumis mainitud, kuid legendi vanimates kirjeldustes, 4. sajandi käsikirjale "Pilatuse teod" lisatud apokrüüfilises Nikodemose evangeeliumis öeldakse, et ta oli Longinuse-nimeline tsentuurio. Seega on oda "õige" ladinakeelne nimi Lancea Longini.
Longinuse oda reliikviana
Tuntumate reliikviate seas on kolm või neli väidetavat Longinuse oda või selle osa.
Vatikani oda
pisi|[[Mitraga Adhémar de Monteil kannab üht Longinuse odadest Esimeses ristisõjas]]
Esimene teade Longinuse odast kui esemest pärineb 570. aastast Piacenza Antoninuselt, kes palverändurina külastas pühi paiku Jeruusalemmas ning nägi Siioni mäe basiilikas "okaskrooni, millega krooniti meie Issand, ja oda, millega teda külge torgati". Oda mainitakse Püha hauakambri kiriku niinimetatud Breviarium ' is. Reliikvia paiknemist Jeruusalemmas kinnitasid ka Cassiodorus (u 485–u 585) ja Gregorius Toursist (u 538–594), kes ise tegelikult Jeruusalemmas ei käinud.
pisi|vasakul|150px|Rooma Longinuse oda
615. aastal vallutas Jeruusalemma Pärsia kuningas Khosrau II (Chosroes II). Chronicon Paschale järgi andis ta murdunud odaotsa samal aastal Niketasele, kes viis selle Konstantinoopolisse ja majutas Hagia Sophia kirikusse, hiljem aga Pharose Neitsi Maarja kirikusse. Nüüdseks ikoonile kinnitatud odaotsa omandas Ladina keiser Baldouin II, kes müüs selle hiljem Prantsusmaa kuningale Louis IX-le. Seejärel hoiti odaotsa koos okaskrooniga Pariisis Sainte Chapelle'is. Prantsuse Revolutsiooni ajal viidi mõlemad Bibliothèque Nationale'i, kuid läksid hiljem kaotsi. (Praegune "okaskroon" on õlgedest pärg.)
Mis puutub oda suuremasse ossa, siis olevat Arculpus näinud seda Püha hauakambri kirikus Jeruusalemmas umbes 670. aasta paiku, ent muid teateid sellest pärast 615. aasta rüüstamist ei ole. Mõne allika väitel viidi reliikvia 8. sajandil Konstantinoopolisse, võib-olla üheaegselt okaskrooniga. Igatahes on seda seal näinud mitmed palverändurid, eriti venelased, ja kuigi see asetses järgemööda mitmes kirikus, tundub olevat võimalik järgida selle liikumist ning eristada seda odaotsast. Sir John Mandeville väitis 1357. aastal, et ta nägi Longinuse oda tera nii Pariisis kui ka Konstantinoopolis, ning et viimane oli esimesest märksa suurem. Tõsi, Mandeville'i ei arvata üldiselt keskaja kõige usaldusväärsemate tunnistajate hulka ning tema väidetavaid reise peetakse tavaliselt müüdi, legendide ja muude väljamõeldiste seguks. "Oda, mis meie Issanda külge torkas", näidati 1430. aastail koos muude reliikviatega Pedro Tafurile.
Mis iganes Konstantinoopoli reliikvia ka oli, langes see türklaste kätte. 1492. aastal saatis sultan Bayazid II selle Pastori "Paavstide ajaloos" üksikasjalikult kirjeldatud asjaoludel Innocentius VIII-le, et too hoiaks ka edaspidi vangis sultani venda ja konkurenti Zizimi (Cemi). Johann Burchardi kinnitust mööda tunti tol ajal Roomas reliikvia ehtsuse suhtes suurt kahtlust, kuna Longinuse odad olid ka Pariisis (murdunud odaots), Nürnbergis (vaata allpool lõiku "Viini oda") ja Armeenias (vaata allpool lõiku "Etšhmiadzini oda"). 18. sajandi keskel teatas Benedictus XIV, et ta oli saanud Pariisist odaotsa täpse joonistuse ning seda Püha Peetruse basiilikas suurema reliikviaga võrreldes oli ta oma suureks rõõmuks leidnud, et need kaks moodustasid algselt ühe tera. Sestsaadik pole reliikvia Roomast lahkunud ning püsib endistviisi Püha Peetruse basiilikas, ehkki katoliku kirik ei kinnita ega lükka ümber selle autentsust.
Etšhmiadzini oda
pisi|Longinuse oda [[Etšhmiadzinis Armeenias]]
pisi|1655. aastal oli Prantsuse rändur [[Jean-Baptiste Tavernier esimene eurooplane, kes seda reliikviat nägi]]
Longinuse oda (armeenia keeles Geghard) hoitakse tänapäeval Etšmiadzini katedraalis Etšhmiadzinis, Armeenia Apostlik Kiriku pealinnas. Esimesena mainis seda 13. sajandi armeeniakeelne käsikiri "Meie Issanda Jeesuse Kristuse pühad reliikviad". Selle teksti kohaselt tõi oda, mis oli Jeesust haavanud, Armeeniasse apostel Thaddeus. Käsikiri ei täpsusta, kus seda hoiti, ent Longinuse oda kohta antud kirjeldus vastab täpselt odale ja 13. sajandist Geghardavanki ("Püha oda klooster") nime kandvale kloostrile.
1655. aastal nägi seda reliikviat esimese eurooplasena prantsuse rändur Jean-Baptiste Tavernier. 1805. aastal vallutasid kloostri venelased ning reliikvia viidi Tšitšanov Geghardi Thbilisis, Gruusias. Hiljem tagastati oda Etšhmiadzini, kus see on eksponeeritud Manougiani muuseumis, asetatuna 17. sajandi relikviaari.
Etšhmiadzini oda pole kunagi olnud relv. Pigem oli see teemandikujuline rauast sigillumi ots, võib-olla Bütsantsi päritolu, mida kaunistab Kreeka risti kujuline muster. See võib olla Antiookia oda, mille avastas kunagi Pierre Barthelemy, kuna ristisõdijate reliikvia läks kaotsi mitu sajandit enne Geghardi mainimist Armeenia allikais.
Viini oda (Hofburgi oda)
1796. aasta kevadel, mil Nürnbergile lähenes Prantsuse revolutsiooniline armee, otsustas linna raad viia regaalid hoiule Viini. Need usaldati kellegi "parun von Hügeli" hoolde, kes lubas asjad tagasi tuua niipea, kui rahu taastub ja kogu ohutus on tagatud. Paraku saadeti Saksa-Rooma keisririik 1806. aastal laiali ning Reichskleinodien jäi Habsburgide valdusse. Kui Nürnbergi raad reliikviaid tagasi küsis, sai ta vastuseks keeldumise. Neid hoiti osana keiserlikest regaalidest Viini keiserlikus varakambris Schatzkammeris ning oda tunti püha Mauritiuse odana.
Inglise metallurg ja tehnikakirjanik Robert Feather kontrollis oda autentsust 2003. aasta jaanuaris dokumentaalfilmi tarbeks. Talle anti enneolematu luba mitte üksnes uurida oda laboris, vaid ka eemaldada õrnad kuld- ja hõbeümbrised, mis seda koos hoidsid. Featheri ja teiste akadeemiliste ekspertide arvates pärineb odaots kõige tõenäolisemalt 7. sajandist pKr – see on vaid veidi varasem hinnang kui oli muuseumi enda oma. Siiski väitis Feather samas dokumentaalfilmis, et raudora, mis traditsioonilise väite kohaselt oli üks Jeesuse ristilöömisel kasutatud naeltest, taotud odaterra ning kaunistatud pisikeste pronksristidega, võib pikkuse ja kuju järgi olla 1. sajandist pKr pärinev rooma nael.
Teised odad
Veel üht Longinuse oda hoitakse vähemalt 13. sajandist Krakówis, Poolas. Saksa allikate kinnitusel on see siiski Viini oda koopia, mille keiser Heinrich II lasi teha algse oda väikese killu ümber. Veel ühe koopia sai samal ajal Ungari kuningas.
Malmesbury Williami lugu sellest, kuidas Hugo Capet kinkis Longinuse oda Inglismaa kuningale Athelstanile, tundub olevat eksitus.
Ookeanide väetamine
Ookeanide väetamine on teoreetiline geoinseneeria meetod, millega muuta planeedi Maa kliimat. Väetamine peaks soodustama fütoplanktoni kasvu, mis võiks ookeani põhja vajumisel eemaldada atmosfäärist süsinikdioksiidi.
Idee on vastuoluline. Kaheldakse nii selle efektiivsuses kui kardetakse ka võimalikke negatiivseid kõrvaltoimeid.
Abiks Agitaatorile
Abiks Agitaatorile oli Tallinnas 1945. aasta aprillist kuni 1961. aasta veebruarini ilmunud väikeseformaadiline ajakiri, EKP Keskkomitee Propaganda ja Agitatsiooniosakonna väljaanne.
1945–1946 ilmus ajakiri ebaregulaarselt, 1947 3 korda kuus, 1948–1959 2 korda kuus, 1960–1961 1 kord kuus.
Abiks Agitaatorile lõpetas ilmumise seoses ühenemisega ajakirjaga Küsimused ja Vastused.
Aastatel 1948–1959 ilmus ajakirjal ka venekeelne paralleelväljaanne В помощь агитатору.
Diraci deltafunktsioon
pisi|285x285px|Diraci deltafunktsiooni skemaatiline kujutus Diraci deltafunktsioon (δ funktsioon) on matemaatikas füüsiku Paul Diraci poolt kasutusele võetud üldistatud funktsioon või jaotus. Antud funktsiooni kasutatakse punktmassi või punktlaengu tiheduse modelleerimiseks reaalmuutuja funktsioonina, mis võrdub nulliga iga nullist erineva argumendi korral ja mille integraal üle kõikide reaalarvude on võrdne ühega.
Definitsioon
Diraci deltafunktsiooni võrdub nulliga iga nullist erineva argumendi korral ja nulliga võrdse argumendi korral on funktsiooni väärtus võrdne lõpmatusega,
ja teisalt on antud funktsiooni integraal üle reaalarvude võrdne ühega
Scott Thompson
Scott Thompson on mitme tuntud isiku nimi:
Kaupo Kukli
pisi|Kaupo Kukli 2022. aastal Kaupo Kukli (sündinud 22. detsembril 1967) on eesti materjaliteadlane, Tartu Ülikooli materjaliteaduse professor.
Elulugu
Ta lõpetas 1986. aastal Põlva Ühisgümnaasiumi kuldmedaliga pärast mida asus õppima Tartu Ülikooli. 1993. aastal kaitses ta magistrikraadi teemal "Investigation of atomic layer epitaxial growth of tantalum oxide thin films" (juhandaja Jaan Aarik) ja 1999. aastal doktorikraadi teemal "Atomic layer deposition of artifically structured dielectric materials" (juhendaja Lembit Pung).
2016. aastal valiti ta kolmeks aastaks Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professoriks. 2022. aastal kandideeris ta koos Heikki Junnineni ja Toomas Rõõmuga Eesti Teaduste Akadeemia akadeemiku kohale füüsika valdkonnas.
Tunnustus
2007. aastal pälvis Kaupo Kukli koos kolleegidega (Jaan Aarik, Aleks Aidla, Väino Sammelselg, Teet Uustare) dielektriliste materjalide vallas tehtud uurimustetsükli eest Eesti Vabariigi teaduspreemia.
2017. aastal pälvis ta Tartu Ülikooli medali.
Anton Tinnerholm
Anton Lars Tinnerholm (sündinud 26. veebruaril 1991 Linköpingis) on Rootsi jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Rootsi kõrgliigaklubis Malmö FF.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Åtvidabergs FF, mille meeskonnas debüteeris ta 2009. aastal Rootsi esiliigas. Aasta hiljem mängis ta klubiga Rootsi kõrgliigas.
Aastatel 2018–2022 mängis Tinnerholm Major League Socceri klubis New York City FC.
2022. aasta novembris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Malmöga ja sai taas ametlikult Malmö mängijaks järgmise aasta alguses.
Korjausliike
Korjausliike (Parandusliikumine, 2021–2022 Siniset (Sinised), 2017–2021 Sininen Tulevaisuus (Sinine Tulevik) on juunis 2017 asutatud Soome erakond, mille lõid Põlissoomlastest lahku löönud poliitikud Timo Soini juhtimisel.
Erakonnal oli aastatel 2017–2019 19 kohta Eduskunnas. 2019. aasta parlamendivalimistel erakond valimiskünnist ei ületanud.
Surnud 2. juulil
''Siin loetletakse 2. juulil surnud tuntud isikuid.
Immanuel Mickwitz
Immanuel Mickwitz (17. märts 1748 Tallinn – 21. mai 1802 Kaarma) oli Eesti vaimulik.
Oli 1776–1802 Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja, olles aastatel 1791–1802 veel Konsistooriumi assessor.
Isiklikku
Tema isa Christoph Friedrich Mickwitz oli Tallinna Toomkoguduse õpetaja, vend Christoph Friedrich Mickwitz oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja, poeg Carl Johann Friedrich Mickwitz oli Kaarma Peeter-Pauli koguduse õpetaja.
Desna (täpsustus)
Desna on mitme geograafiliste objektide kohanimi
Jõed
Desna (vene keeles Десна) (vana-slaavi keeles деснъ − "parem") — on rida lisajõgede kohanimesid, mis suubusid peajõkke paremalt poolt. Et jõe parema ja vasaku poole on aja jooksul muutunud, siis praegu on mõnedel vasakpoolsetel lisajõgedel ka Desna kohanimi.
MaNga
pisi|maNga 23. mail 2010 Oslos maNga on Türgi räpp-rokiansambel Ankarast, mis esindas Türgit 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "We Could Be The Same". Laul saavutas finaalkontserdil 170 punktiga teise koha.
Ansamblis on viis liiget: Ibrahim Ferman Akgül (vokaal), Yağmur Sarıgül (elektrikitarr), Cem Bahtiyar (basskitarr), Özgür Can Öney (trummid) ja Efe Yılmaz.
BLRT Grupp
BLRT Grupp on Eesti laevatehaste ja metallitööstuskontsern, suuremaid Eesti kapitaliga tööstusettevõtteid.
BLRT Gruppi kuulub 54 tütarettevõtet Eestis, Lätis, Leedus, Ukrainas, Venemaal, Poolas, Soomes ja Norras, sealhulgas mitu laevatehast. Eestis kuulub kontserni Tallinna Laevatehas, Leedus kaks tehast Klaipedas – Vakaru Laivu Gamykla (Western Shipyard) ja Baltija (endine Baltija Shipbuilding Yard, praegu Western Baltija Shipyard) ning Soomes Turku Repair Yard. BLRT Grupil on ka metallitöötlustehased Vilniuses. Kontserni käive 2006. aastal oli ligi 3,5 miljardit krooni (223,7 miljonit eurot), 2014. aastal 411 miljonit eurot, 2017. aastal 399,9 mln eurot, 2018. aastal 425,8 mln eurot.
Kogukasum oli 2017. aastal 283,9 mln eurot, 2018. aastal 302,2 mln eurot. Puhaskasum oli 2017. aastal 18,5 mln eurot, 2018. aastal 15,1 mln eurot.
BLRT Grupil on kokku ligi 4000 töötajat, neist umbes 1600 Eestis.
Juhatuse esimees on Veronika Ivanovskaja, liikmed Anatoli Onolov ja Algerd Andruškevitšus.
Ajalugu
Vene-Balti laevaehitustehas asutati 1912. aastal Venemaa mereväele laevade ehitamiseks Kopli poolsaare tipus. Sama aasta lõpus esitas Venemaa Mereministeerium tehasele esimese tellimuse kuue miiniristleja ehitamiseks. Esimesele laevale, eskaadri miiniristlejale Gavriil pandi kiil 18. novembril 1913. Esimese maailmasõja aegsete varustusraskuste tõttu läks see laev merele alles 22. septembril 1916 ja ka järgmiste laevade ehitusel oli viivitusi.
Pärast esimest maailmasõda jäi ettevõte virelema, kuni likvideeriti Riigikogu otsusega ja osa tehase territooriumist hakkasid kasutama muud ettevõtted.
Balti Laevaremonditehas
Perestroika ajal olid tehase töötajad detsembris 1989 asutanud rendiettevõtte, mis hakkas remontima ka kauba- ja reisilaevu. 1989. aastal remonditi tehases esimene välismaa reederi laev – Soome kuivlastilaev Trаde Wind. 1995. aastal loodi AS Balti Laevaremonditehas. pisi|[[Noblessneri laevatehas|Tallinna Meretehas Noblessneri sadamas ja pildi ülaosas Lennusadam]] 2001. aastal omandas BLRT Grupp nii Tallinna Meretehase kui ka Klaipeda laevaremonditehase Vakaru Laivu Remontas (Western Shiprepair Yard). Samal aastal nimetati Balti Laevaremonditehas ümber kontserniks BLRT Grupp. Kontsern ostis 2007. aastal Soome laevaremonditehase Turku Repair Yard ning 2010. aastal teisegi Klaipeda laevatehase Baltija Shipbuilding Yard ja selle tehase inseneribüroo Baltic Engineering Centre. Need olid kümmekond aastat kuulunud Taani firmale Odense Steel Shipyard.
Nii ettevõtte peakontor kui ka hulk Tallinnas asuvaid tütarettevõtteid tegutsevad Tallinnas Kopli poolsaare lõpus ja Vene-Balti sadamas. BLRT Grupile kuulub ka endise Tallinna Meretehase territoorium, kus on alanud Noblessneri kvartali elamuehitus, ja Peetri sadam, mis nimetati 2013. aastal ümber Noblessneri sadamaks. BLRT Grupi juhatuse esimees on Fjodor Berman, nõukogu esimees Mark Berman.
Kalamehesäärikud
pisi|Kummist kalamehesäärikud Kalamehesäärikud ehk kalamehesaapad ehk kalavinskid (ka kalavintskid) on nahast või kummist pikad, põlvest kõrgemale ulatuvad veekindlad säärikud.
Sõltumatu muutuja
Sõltumatu muutuja (inglise keeles independent variable ehk IV) on muutuja, mis on mingi protsessi sisend või põhjus, või mida alles kontrollitakse, kas see on põhjus. Tihti vaadeldakse sõltumatut muutujat koos sõltuva muutujaga, kus eksperimentaator muudab sõltumatu muutuja väärtusi, et mõõta selle mõju sõltuvale muutujale.
Näiteks uurimaks paberi paksuse mõju paberi puruks rebimise tajutud raskusastmele, võime koostada eksperimendi, kus paberi paksus on sõltumatu muutuja ja tajutud raskusaste sõltuv muutuja. Eksperimentaator annab katseisikule järjest puruks rebimiseks 0,1, 0,2, 0,3, 0,5 ja 1 mm paksuseid pabereid ja mõõdab katseisiku tajutud rebimise raskusastet küsimustiku teel.
Jüri Reimann
Jüri Reimann (30. juuli 1940 Pärnu – 2. juuni 1987 Pärnu) oli eesti sõudja.
Õppis Pärnu õhtukoolis. Töötas 1962–1987 tööstuskombinaadis Säde kellassepana.
Sõudma hakkas 1957 Erich Seileri, Jüri Kuruli ja Mihkel Leppiku juhendamisel. 180 cm, 85 kg.
Isiklikku
Tütar Reet Reimann (sündinud 1972) on tulnud 1988 paarisaerulisel neljapaadil ning 1988–1989 kaheksapaadil Eesti meistriks.
Lukas Lerager
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis AB, debüteerides hooajal 2010–11 Taani esiliigas. Aastatel 2013–2016 mängis ta Taani klubis Viborg.
Hooajal 2016–2017 mängis ta Belgia kõrgliiga klubis Zulte Waregem. 2017. aasta märtsis võitis ta Zulte Waregemiga Belgia karika.
2017. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Bordeaux' Girondins. 2019. aasta jaanuaris läks ta Bordeaux' Girondinsist laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Genoa, kellega sõlmis hiljem püsiva lepingu.
2021. aasta jaanuaris suundus ta Genoast laenule Københavni, siirdudes 2021. aasta suvel püsivalt Københavni.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Lerager 6. juunil 2017 sõprusmängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 16. oktoobril 2018 sõprusmängus Austria vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, pääsedes viimasteks minutiteks väljakule vaid viimases alagrupimängus Prantsusmaa vastu.