cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sidus andmesidevoog
Üksiku ühenduse kiirus
Paljud lülitid on PHY-sõltumatud, mis tähendab, et lülitil võib olla segu vask-, SX-, LX-, LX10- või muudest GBIC-ühendustest. Kuigi sama PHY säilitamine on tavapärane lähenemisviis, on võimalik koondada 1000BASE-SX kiudoptika ühele lingile ja 1000BASE-LX (pikem, mitmekesine tee) teisele lingile, kuid oluline on, et kiirus on mõlemal lingil 1 Gbit/s täisdupleks. Ühel liinil võib olla veidi pikem levimisaeg, kuid standard on välja töötatud nii, et see ei tekitaks probleeme.
Sidusa andmevoo mittevastavus
Sidusa andmevoo viga viitab sellele, et sidusustüüp ei vasta ühenduse mõlemas otsas. Mõned ühendused ei rakenda 802.1AX standardit, vaid toetavad ühenduse sidumise staatilist seadistamist. Seetõttu toimib sarnaselt staatiliselt konfigureeritud ühenduste vaheline sidumine, kuid ei toimi staatiliselt konfigureeritud ühendus ja LACP-konfiguratsiooniga seadme vahel.
Spring (raamistik)
Raamistik Spring (ingl Spring Framework) on tarkvara rakenduse raamistik ja Java platvormi kontroll-konteineri ümberpööramismehhanism. Raamistiku põhifunktsioone saab kasutada ükskõik milline Java-rakendus, kuid Java EE (Enterprise Edition) platvormi peal on laiendused veebirakenduste loomiseks. Kuigi raamistik ei kehtesta mingit konkreetset programmeerimismudelit, on see Java ühiskonnas populaarseks saanud kui lisand või isegi asendus Enterprise JavaBeans-i (EJB) mudelile. Spring on avatud lähtekoodiga tarkvara.
Versioonide ajalugu
Esimest versiooni kirjutas Rod Johnson, kes avaldas raamistiku oma raamatus "Expert One-on-One J2EE Design and Development" oktoobris 2002. Selle raamistiku esmakordselt avaldati 2003. aasta juunis Apache 2.0 litsentsi alusel. Esimene verstapost, versioon 1.0 lasti välja 2004. aasta märtsis, kusjuures 2004. aasta septembris ja 2005. aasta märtsis avaldati täiendavaid versioone. Spring 1.2.6 raamistik võitis 2006. aastal Jolti auhinna ja JAX (Java API for XML) innovatsiooniauhinna. Spring 2.0 lasti välja 2006. aasta oktoobris, 2007. aasta novembris Spring 2.5, 2009. aasta detsembris Spring 3.0, 2011. aasta detsembris Spring 3.1 ja 2013. aasta novembris Spring 3.2.5. Raamistik Spring 4.0 ilmus 2013. aasta detsembris. Märkimisväärne täiendus raamistikule Spring 4.0 hõlmas ka Java SE (Standard Edition) 8, Groovy 2, mõningaid Java EE 7 ja WebSocket-i tugiteenuseid.
Raamistik Spring 4.2.0 ilmus 31. juulil 2015 ja sai kohe uuendatud 4.2.1 versioonile, mis ilmus 2015. aasta 1. septembril. See on "ühilduv Java 6, 7 ja 8-ga, keskendudes põhilistele täiustustele ja kaasaegsele veebivõimalustele".
Raamistik Spring 4.3 on avaldatud 10. juunil 2016 ja seda toetatakse kuni 2020. aastani. See on "viimane põlvkond üldises Spring 4 süsteeminõuetes (Java 6+, Servlet 2.5+), [...]".
Spring 5 on ehitatud Reactive Streams'iga ühilduva Reactor Core'i ehitamiseks.
Moodulid
Raamistik Spring sisaldab mitmeid mooduleid, mis pakuvad erinevaid teenuseid.
Kesa põik
Kesa põik on tänav Tartus Variku linnaosas.
Kesa põik algab Kopli tänavalt ja lõppeb tupiktänavana.
Jóhann Berg Guðmundsson
pisi|Guðmundsson 2018. aasta MM-il Jóhann Berg Guðmundsson (sündinud 27. oktoobril 1990 Reykjavíkis) on Islandi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Premier League'i klubis Burnley ja Islandi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodumaal Breiðablikis, kuid mängis noorena ka Chelsea ja Fulhami noortemeeskondades.
2009. aasta jaanuaris sõlmis ta viieaastase lepingu Hollandi kõrgliiga klubiga AZ Alkmaar. Hollandi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 ning ta mängis Hollandi liigas kokku neli hooaega. 2014. aasta juulis siirdus Guðmundsson Inglismaale, mängides kaks hooaega sealse esiliiga klubis Charlton Athletic.
2016. aasta juulis liitus ta äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Burnleyga.
Debüüdi Islandi jalgpallikoondises tegi Guðmundsson 2008. aasta augustis sõprusmängus Aserbaidžaani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. novembril 2012 sõprusmängus Andorra vastu. 6. septembril 2013 tegi ta MM-i valikmängus Šveitsi vastu kübaratriki. Mäng lõppes viigiga 4:4. Guðmundsson kuulus Islandi koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Anna Oxa
pisi|Anna Oxa Anna Oxa (kodanikunimi Anna Hoxha, sünninimi Iliriana Hoxha; sündinud 28. aprillil 1961 Baris) on Itaalia laulja. 1989. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Fausto Leali Itaaliat lauluga "Avrei voluto", mis kogus 56 punkti ja saavutas 9. koha.
Grandi maakond
thumb|[[Willow Creek Pass]] thumb|Fraseri org suusakuurordi taustal thumb|[[Blue jõgi]] thumb|[[Grandi järv]] Grandi maakond (Grand County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°10' N, 106°12' W.
Maakonna halduskeskus on Hot Sulphur Springs. Suurim linn on Granby.
Maakonna pindala on 4800 km². Veepindala on 60 km².
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 15 717. Aastal 2010 oli elanikke 14 843 ja 2000. aastal 12 442.
Ajalugu
Grandi maakond moodustati 2. veebruaril 1874 Summiti maakonna osadest. Pärast Routti maakonna moodustamist 1877. jaanuaris Grandi maakonna läänepiir lühenes.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Grandi maakonnas oli 12 442 inimest, 5075 leibkonda ja 3217 perekonda.
Rahvastikutihedus oli 3 in/km².
Elamuüksusi oli 10 894 (keskmine tihedus 2/km²).
Rassiline koosseis oli:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 4,36%.
5 075 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,37 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,85 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 37 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 112,70 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 115,70 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 47 759 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 55 217 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 34 681 dollarit, naistel 26 445 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 25 198 dollarit.
7,30% elanikkonnast ja 5,40% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 7,90% alla 18-aastasi ja 6,10% üle 65-aastasi.
Giovanni Agusta
1907. aastal konstrueeris ta oma esimese õhusõiduki, milleks oli biplaan AG-1. 1911. aastal astus ta vabatahtlikuna sõjaväkke ja osales Itaalia-Türgi sõjas Liibüas. Samal aastal leiutas ta pidurduslangevarju. 1913. aastal asus ta tööle Caproni ettevõttesse, kus jätkas langevarjude ehituse uurimist.
1923. aastal rajas krahv Giovanni Agusta Cascina Costas lennundusettevõtte Agusta (Costruzioni Aeronautiche Giovanni Agusta S.A.)
Heino Müller
thumb|Heino Müller koos [[Tõnu Lauk|Tõnu Lauguga]] pisi|Heino Müller oma taiesega 1988. aastal pisi|left|Holokausti ohvrite mälestusmärk Klooga koonduslaagri kunagises asukohas (arhitekt [[Rein Luup, kunstnik Heino Müller)]] Heino Müller (2. september 1935 Tallinn – 9. august 2012 Tallinn) oli eesti metallikunstnik.
Riiv (köögiriist)
pisi|Juusturiiv Riiv on teravaääreliste aukude või lõhedega köögiriist, mille abil hõõrutakse toiduained peenteks tükkideks.
Heino Müller
Heino Müller sündis Tallinnas kullassepa perekonnas. Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna 21. keskkooli ja 1962. aastal Tartu Kunstikooli. 1962–1964 oli kultuuritöötaja laeval Johannes Vares ning õppis aastatel 1964–1969 Eesti Kunstiakadeemias.
Pärast ülikooli lõpetamist töötas ARSis ja AS Ars-Sepas. 1991. aastast töötas Kunstiakadeemias metalliosakonnas õppejõuna.
Riiv (köögiriist)
Riivi leiutas François Boullier 1540. aastatel kõva juustu riivimiseks.
Erinevate toiduainete jaoks kasutatakse erineva suuruse ja kujuga avadega riive. Kõige sagedamini riivitakse juustu, sidruni- või apelsinikoort, köögivilju.
Heino Müller
Aastast 1980 kuulus ta Eesti Kunstnike Liitu ning oli aastast 2009 Kunstnike Liidu auliige.
Müller on sepistanud tuulelipu Pika jala väravatornile, kus asus aastakümneid tema ateljee.
Osa 1971–1988 loodud suurejoonelistest sepistest on valminud koostöös Tõnu Lauguga. Muu hulgas valmisid Laugu ja Mülleri ühistööna Tallinna Suur-Karja 8 hoone sepisvärav (1979), Pirita kloostri sepistatud väravad (1980), Lühike jalg 9 akna- ja väravavõred (1983), Niguliste kiriku Antoniuse kabeli väravate võred (1982), Edise mõisa "Valge Hobu" trahteri sepised (1982), Karja Keldri interjöörisepised (1972), Karika baari interjöörisepised (1978), Soome firma Puolimatka Kirkkonummi nõupidamissaali valgustid (1984) ning Narva Hermanni kindluse valgustid ja kaminad (1986).
Lisaks tarbesepistele lõi Heino Müller koostöös arhitektidega ka monumentaalteoseid. Muu hulgas on tema loodud Tallinna vanalinnas Mündi baari sepissilt (1968), diplomitööna Taani kuninga aia "Kuningas" (1969), restorani Gloria rippsilt (1988). 1994. aastal püstitati Kloogale Eestis hukatud juutide mälestusmärk, mille Heino Müller lõi koos arhitekt Rein Luubiga. Tema viimane suurem töö oli 2000. aastal koos arhitekt Tiit Kaljundiga valminud Sinimägede memoriaalkompleksi mälestusrist.
Ingvar Rydell
pisi|Ingvar Rydell (1951) Gustav Ingvar Rydell (7. mai 1922 – 20. juuni 2013) oli Rootsi jalgpallur (ründaja).
Rydell kuulus pronksmedali võitnud Rootsi jalgpallikoondisse 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel ja 1952. aasta suveolümpiamängudel.
Ingvar Rydell mängis rahvuskoondises 13 mängus ja lõi 9 väravat.
Parshall
pisi|Parshalli postkontor Parshall on asula Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis Grandi maakonnas.
Parshall asub 2313 meetri (7589 jala) kõrgusel üle merepinna.
Parshall paikneb Hot Sulphur Springsi ja Kremmlingu vahel Colorado jõe alamjooksul Byersi kanjonis. Asulas on postkontor, kirik, kõrts ja kauplus.
Kaukaasia hanerohi
Kaukaasia hanerohi (Arabis caucasica) on kapsalaadsete seltsi ristõieliste sugukonda kuuluv rohttaim.
Aksel Berg
Aksel Ivanovitš Berg (vene keeles Аксель Иванович Берг; 10. november (vkj 29. oktoober) 1893 Orenburg, Orenburgi kubermang – 9. juuli 1979 Moskva) oli Nõukogude Liidu mereväelane, allveelaevnik, raadiotehnikateadlane ja küberneetik. Admiral-insener.
Elukäik
Tema isa oli soome päritolu Venemaa keisririigi kindral Ivan Berg (soomepäraselt Johan Alexander Berg). Tema ema Elisabeth oli itaalia päritolu. Aksel Bergi isapoolsed vanavanemad olid Viiburi apteeker Alexander Berg ja tema naine Emilia.
Aastatel 1932–1937 oli ta Mereväe Side ja Telemehaanika Teadusinstituudi ülem.
1937. aasta detsembris Berg arreteeriti ja talle esitati süüdistus kodumaa reetmise eest, terroriaktide toimepanekus ja osalemise eest kontrrevolutsioonilistes organisatsioonides. Teda hoiti kinni kuni 9. maini 1940 NKVD erikonstrueerimisbüroos. Vabastati kinnipidamiskohast selgitusega, et tema süü on tõendamata. Juulis sai ta Vorošilovi-nimelise Mereväeakadeemia professoriks.
1941. aasta mais anti talle insener-kontradmirali auaste. Sõja ajal põhjendas ta raadiolokaatorite loomise ja kasutuselevõtmise vajadust. Berg oli aastatel 1943–1944 elektrotehnikatööstuse rahvakomissari asetäitja ja 1943–1947 raadiolokatsiooni nõukogu esimehe Georgi Malenkovi asetäitja. Berg oli Raadiolokatsiooni Üleliidulise Teadusliku Uurimisinstituudi loomise (1943) eestvedajaid ja esimene direktor.
Sõjaväelised auastmed
pisi|60px|[[Admiral-inseneri õlak]]
Eesti-, Liiwi- ja Kuramaa ajalugu
pisi|Raamatu 2. trüki [[tiitelleht]] "Eesti-, Liiwi- ja Kuramaa ajalugu" (1. trüki pealkiri "Eesti, Liiwi ja Kuura maa ajalugu") on 1877 Tartus ilmunud Matthias Johann Eiseni koostatud ja välja antud raamat.
1877 ilmunud raamatus on 152 lehekülge. 1913 ilmus teosest 2. täiendatud trükk, milles on 176 lehekülge.
Kiletransistor
pisi|300px|Kiletransistori struktuur (all asetseva paisu korral, bottom-gate) Kiletransistor (lühend TFT inglise keele sõnadest thin-film transistor) on eritüüpi väljatransistor, täpsemalt isoleeritud paisuga väljatransistor (IGFET ehk MISFET), mida kasutatakse eriti vedelkristallkuvarites, igas pildipunktis kolm transistori.
Heinrich Isaac
Ta oli pärit tänapäeva Lõuna-Hollandi aladelt. Ta kirjutas missasid, motette, laule prantsuse, saksa ja itaalia keeles ja instrumentaalmuusikat. Ta oli Josquin des Prez' kaasaegne ja mõjutas oluliselt muusikaarenguid Saksamaal. Tema nimi esineb eri allikates erinevalt, sealhulgas Ysaac, Ysaak, Henricus, Arrigo d'Ugo või Arrigo il Tedesco (Tedesco tähendab itaalia keeles "flaamlane" või "sakslane").
Kiletransistor
Niisugune transistor saadakse mitmekihilise kilestruktuurina enamasti klaasi pinnal. Kiletransistor erineb tüüpilisest isoleeritud paisuga väljatransistorist (peale kasutatavate materjalide) eelkõige suurepinnalise paisu (Gate) poolest, nii et selle peale mahuvad lätte (Source) ja neelu (Drain) elektroodid. Need on kontaktis pooljuhiga (amorfse räniga), mida isoleerib paisust dielektrikukiht. Paisumaterjaliks on peamiselt nanotehnoloogiline indiumtsinkoksiid (ITO), mis tagab paisu läbipaistvuse ja väikesed mõõtmed.
Heinrich Isaac
Elu
Isaaci noorusest on vähe teada, kuid on tõenäoline, et ta sündis Flandrias, võimalik, et Brabantis. 15. sajandi lõpus anti selles piirkonnas väga head muusikaharidust ning Isaac sai arvatavasti hariduse kodumaal, kuid täpne koht ei ole teada. 16. sajandi muusikateoreetiku Heinrich Glareani väitel oli Isaac sakslane, nimetades teda "Henricus Isaac Germanus", kuid oma testamendis nimetas Isaac ennast "Ugonis de Flandria".
Kiletransistor
Elektroodide vastastikune paigutus võib olla ka joonisel näidatust erinev: suurepinnaline pais võib olla kõige peal (top-gate), ka võib amorfse räni kiht (joonisel sinine) ulatuda üle lätte ja neelu. Kiletransistori elektroodide mõõtmed on enamasti kümnetes ja sadades nanomeetrites.
Heinrich Isaac
Elu
Heinrich Isaaci karjäär kestis üle kolmekümne aasta ning selle käigus reisis ta Saksamaale, Itaaliasse, Austriasse ja ka teistesse Kesk-Euroopa paikadesse. Arvatavasti kirjutas ta muusikat juba 1470. aastatel. Esimene dokument, mis tema nime mainib, on 15. septembrist 1484. Selle järgi oli ta laulja Innsbruckis Tirooli hertsog Sigismundi juures.
Järgmisel aastal läks Isaac Firenzesse, kus leidis tööd lauljana Santa Maria del Fiore kirikus. 1491–1493 oli ta laulja Santissima Annunziata basiilikas. Firenzes veedetud aja jooksul (kuni aastani 1496) kirjutas Isaac arvatavasti mitu missat, motette ja ilmalikke laule, muu hulgas missa "J’ay pris amours". Selle perioodi kohta on säilinud mitmeid dokumente, mis annavad muu hulgas alust arvata, et ta oli töösuhtes ka Lorenzo de' Mediciga. On pakutud, et Medici oligi see, kes kutsus Isaaci 1484. aastal Innsbruckist Firenzesse. Neil pidi olema üsna hea ja lähedane läbisaamine, sest umbes aastal 1488 või 1489 kirjutas Isaac muusika Medici kirjutatud näidendile "San Giovanni e San Paolo". Ning kui Lorenzo 1492. aasta aprillis suri, kirjutas Isaac tema mälestuseks kaks motetti. Lorenzo poeg Piero päris kogu isa vara, muu hulgas ka muusikalised ansamblid. 1492. aasta septembris läks ta koos ansamblitega Rooma, et esineda paavst Aleksander VI kroonimisel.
Firenzes abiellus Isaac Piero Bello tütre Bartolomeaga. Abiellumise täpne aeg ei ole teada, kuid allikad viitavad võimalusele, et selle võis korraldada Lorenzo de’ Medici.
1496. aasta novembris veetis Isaac koos naisega veidi aega Pisas ning läks siis Viini, kus asus keiser Maximilian I teenistusse. Ta oli viimase alluvuses kuni oma surmani, kuid see ei tähenda, et ta oleks paigal olnud. Ta reisis palju, külastades aastatel 1497–1501 Torgaud, Augsburgi, Nürnbergi, Welsi.
1502. aastal naasis ta Itaaliasse. Ferraras Estede õukonnas kirjutas ta kõigest kahe päevaga moteti "La mi la sol la sol la mi" ning võistles Josquiniga ametikoha pärast. Este perekonna nõuandja võrdles kaht heliloojat, öeldes, et Isaacilt tuleb uusi teoseid tihemini. Ta nentis, et Josquini looming on parem, kuid Josquin komponeerib siis kui tahab, mitte siis, kui temalt teost tahetakse.
Aastatel 1505–1512 tegutses Isaac Augsburgis, Firenzes ja Konstanzis. Viimases lõi ta oma suurima teostekogu "Choralis Constantinus", mis sisaldab missa propriumiosi. Selle tellis Konstanzi katedraal 14. aprillil 1508 ning Isaac koos oma õpilase Ludwig Senfliga lõpetasid selle 1509. aasta talveks. Kuna "Choralis Constantinus" saadeti katedraali postiga, olid Heinrich ja Bartolomea üsna kindlalt selleks ajaks juba tagasi Firenzes.
4. jaanuaril 1512 vahetas Isaac oma maja Firenzes väiksema vastu. Ta jäi Firenzesse koos oma naisega kuni surmani, kui välja arvata mõned lühikesed reisid. Kuigi ta elas Firenzes, sai ta jätkuvalt tasu Maximilian I-lt. Paavst Leo X külastas 1517. aastal Firenzet, kus ta peaaegu kindlalt kuulis Isaaci muusikat.
Isaac suri 26. märtsil 1517 ning tema naine Bartolomea 30. mail 1534.
Biograafiad (Ke)
Biograafiad (Ke) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ke".
Krape vald
pisi|Krape kalmistu Krape vald (läti keeles Krapes pagasts) on vald Lätis Ogre piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Madliena ja Lēdmane vallaga, Aizkraukle piirkonna Aizkraukle, Bebri, Skrīveri ja Koknese vallaga.
Valla pindala on 72,5 km². 2011. aasta seisuga elas seal 695 inimest. Aastal 2022 oli elanikke 594. Valla keskuseks on Krape küla. Vallavanem on Inese Sandore.
Loodus
Vallas asub piirkonna suurim järv Lobe järv. 41% valla pindalast katab mets.
Looduskaitse all on Vilciņi tamm, Stūrīši mänd, Krape tammed, Krape esimene kask, Kaļvi tammed, Piegāžese tamm, Stašase tamm ja veel kaksteist nimetut põlispuud. Valla põhjaosa jääb osaliselt Ogre oru loodusparki, osaliselt aga Vērene soode hoiualale.
Ajalugu
Praeguse valla aladel asusid varem Krape ja Viskāļi valla maad. Aastal 1935 oli Krape valla pindala 56,6 km² ja seal oli 989 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Krape külanõukogu, mis likvideeriti aastal 1947. Vald likvideeriti ja külanõukogu taastati aastal 1949. Aastal 1964 liideti Krape külanõukoguga Viskāļi külanõukogu Lenini kolhoosi maad. Aastal 1977 arvati külanõukogu koosseisu osa likvideeritavast Plātere külanõukogust. Aastal 1990 organiseeriti külanõukogu ümber vallaks. 2009. aastal liideti vald Ogre piirkonnaga.
Asustus
2011. aasta seisuga elas vallas 632 lätlast, 47 venelast, 4 valgevenelast, 6 ukrainlast ja 5 leedulast.
Kauba tänav (Kuressaare)
Hoonestus
Aadressil Kauba tänav 2 asub kunagine Kuressaare kaubahoov.
Kauba tänav 5 ja Turu tänava nurgal asub Kuressaare Laurentiuse kiriku pastoraadihoone, mis kuulub koos Kuressaare raekoja, vaekoja ja sadamaaidaga linna vanimate hoonete hulka. Hoone Kauba tänava poolne osa on ehitatud arvatavasti juba 17. sajandi keskpaiku ja see oli tol ajal üks väheseid kivihooneid linnas. Aastail 1838–1847 elas hoones Saaremaa superintendendina töötanud literaat, keelemees Eberhard Gutsleff.
Krape vald
Asustus
Valla külad on:
Kauba tänav (Kuressaare)
Hoonestus
Turu tänava poolne tiib ehitati 18. sajandi lõpus. Hoone kuulus Kuressaare Laurentiuse kogudusele kuni Teise maailmasõja lõpuni. Eesti NSV ajal asusid hoones pikka aega Saaremaa Restaureerimisvalitsuse kontor, laod, töökoda ja ametikorter.
Krape vald
Asustus
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kauba tänav (Kuressaare)
Hoonestus
Hoones Kauba tänav 17 asus aastail 1888–1905 ajalehtede Saarlane ja Arensburger Wochenblatt ('Kuressaare nädalaleht') toimetus ja trükikoda.
Kauba tänav 20 asus Abruka koda.
Dan Clark
Daniel Gregory Clark (tuntud nimega Dan Clark; sündinud 3. juulil 1976) on inglise näitleja, koomik, stsenarist, režissöör ja laulja.
Kõige rohkem tuntakse teda Don Danbury kehastajana BBC Three situatsioonikomöödiast "How Not To Live Your Life" ('Kuidas mitte elada oma elu'). Ta osales sarjas ka stsenaristi ja režissöörina.
Komplemendisüsteem
Komplemendisüsteem on üks olulisemaid osi kaasasündinud immuunkaitses, olles vereplasma valkude kogum, mille komponendid omavahelises koostoimes ründavad rakuväliseid patogeene. Süsteem võib aktiveeruda spontaanselt või patogeenile seostunud antikeha kaudu.
Komplemendisüsteem on aktiveeritav läbi kolme erineva raja, mille tulemusena mirkoorganism kas opsoniseeritakse, mis indutseerib selle fagotsütoosi, või moodustub membraaniründe kompleks ehk MAC – membrane attack complex, mille tulemusena bakterirakk lüüsub. Hilisemate uuringute käigus on selgunud, et komplemendisüsteem pole ainult kaasasündinud immuunkaitse osa, vaid seda vaadeldakse kui silda adaptiivse ja kaasasündinud immuunkaitse vahel.
Rohkem kui 30 valku osaleb komplemendisüsteemi moodustamisel, millest ühed on süsteemi aktivatsioonil esmalt osalevad efektormolekulid (molekulid, mis mõjutavad regulaatormolekulide käitumist ), mis on membraaniründe kompleksi osaks, ja teised, mis on ensümaatilise aktiivsusega valgud – teisisõnu valgud, mis on kaasatud membraaniründe kompleksi moodustamisse. Peale selle osalevad ensümaatilise aktiivsusega valgud veel antigeenide eemaldamise protsessis või põletikulistes reaktsioonides ning täidavad regulatoorset ülesannet.
Ajalugu
19. sajandi lõpul leidis Hans Ernst Buchner, et vereseerum sisaldab mingisugust faktorit, mis on võimeline hävitama baktereid. 1896. aastal demonstreeris noor Belgia teadlane Jules Bordet Pariisi Pasteuri Instituudis vereseerumi kahte komponenti: osa, mis kuumutamisel säilitab bakteritsiidse efekti, ning teist osa, mis selle kaotab. Kuumuse suhtes stabiilsel vereseerumi komponendil leiti olevat vastutav osa spetsiifiliste mikroorganismide vastu immuunsuse kujunemisel. Kuumustundlik osa omas aga mittespetsiifilist antimikroobset aktiivsust. Jules Bordet uskus, et mittespetsiifiline vereseerumi osa toetab kuumuse suhtes stabiilset spetsiifilist osa ehk antikehade efekti, millest tuleb ka nimetus (inglise keeles complement – 'täiendama'). Esimesena võttis mõiste "komplement" kasutusele Paul Ehrlich 1890. aasta lõpus, kui kasutas seda immuunsüsteemi teooria selgitustes.
19. sajandi lõpus tekkis immuunsüsteemi uurivatel teadlastel kaks vastakat arvamust. Ehrlich uskus, et igal antigeenispetsiifilisel antikehal on oma spetsiifiline komplement, kuid Bordet väitis, et on olemas ainult üht tüüpi komplement. 20. sajandi alguses sai see vaidlus lahenduse, kui mõisteti, et komplement võib käituda nii spetsiifiliste antikehadega kombineerudes kui ka omal mittespetsiifilisel viisil seondudes.
Funktsioonid
Komplemendisüsteemi põhilised funktsioonid on järgmised:
Ülevaade
pisi|300px|Komplemendisüsteemi aktivatsioon – klassikaline ja alternatiivne rada Komplemendisüsteemi moodustavad valgud ja glükoproteiinid, mida sünteesivad maksas olevad hepatotsüüdid (maksarakud). Oluline osa valke sünteesitakse ka koe makrofaagide, vere monotsüütide ja suguteede ning seedeelundite epiteeli rakkude poolt. Kõik kolm aktivatsiooni rada – klassikaline, alternatiivne, lektiini – moodustavad C3-konvertaasi (proteaasne aktiivsusus) homoloogseid variante, mis viivad patogeeni tsütolüüsini (osmootse rõhu toimel toimuv rakumembraani purunemine ja rakkude lõhkemine ). Komplemendisüsteemi aktivatsioon läbi klassikalise raja toimub, kui heksameerne komplemendi osa C1q tunneb kehavälise raku pinnalt ära antigeen-antikeha kompleksi. Alternatiivse ja mannoos-seoselise lektiini raja aktiveermiseks on vajalik vaid C3-konvertaasi hüdrolüüs või antigeeni olemasolu (antikeha olemasolu pole oluline). Kõigi kolme raja korral C3-konvertaas lagundab ja aktiveerib C3-komponendi. C3 laguneb produktideks C3a ja C3b, mis käivitavad edasiste reaktsioonide kaskaadi. Komplemendisüsteemi osade hulka kuulub ka kemotaktiline valk C5a, mis kutsub infektsioonisaidile fagotsüüte ja indutseerib põletikku. C5b käivitab membraaniründe raja, mille tulemusena moodustub membraaniründe kompleks (MAC – membrane attack complex), sisaldades C5b-, C6-, C7-, C8- ja polümeerset C9-valku. Membraaniründe kompleks on komplemendisüsteemi ahelreaktsioonide tsütolüütiline lõpp-produkt, moodustades patogeeni membraani transmembraanse kanali, mis põhjustab märklaudraku osmootilist lüüsi. Kupfferi rakud ja makrofaagid aitavad vabaneda lüüsimise käigus tekkinud komplemendiga kaetud patogeenidest. Olles osa kaasasündinud immuunsüsteemist, võib leida komplemendi kaskaadi elemente varasematest organismidest kui seda on selgrootud.
Klassikaline rada
Klassikalise raja initsiatsioon toimub ainult läbi C1q valgu seondumisele antigeen-antikeha kompleksile näiteks viiruse kestal, gramnegatiivse bakteri rakuseinal, tsütoskeleti intermediaalfilamentidel või kesknärvisüsteemi müeliinil. C1r ja C1s-i aktivatsioonile koos C1s esteraasi formuleerumisega järgneb C4 ja C2 lõhustumine, mis vabastab väikseid peptiide ja võimaldab nii C3-konvertaasi, C4bC2a, moodustumist. Seejärel C3-konvertaas lagundab C3, moodustades nii C3b ja C3a. Tekkinud C3b seondub omakorda C4b-ga, mille tulemusena tekib C5-konvertaas. C3b ja selle edasised seondumisproduktid iCb3 ja C3dg saavad interakteeruda komplemendi tüüp 1, 2, ja 3 retseptoritega.
Alternatiivne rada
Alternatiivse raja korral toimub aktivatsioon faktor D (seriini proteaas) poolt, mis lagundab faktor B Ba-ks ja Bb-ks, kui faktor B on liitunud spontaanselt hüdrolüüsunud iC3b-ga. Bb on samuti seriini proteaas, mis moodustab alternatiivse raja C3-konvertaasi C3bBb. Properdiin, mida eritavad aktiveeritud neutrofiilid, suurendab Bb stabiilsust, täites C5 lõhustamise ülesannet. Alternatiivse raja aktivaatorite alla kuuluvad bakteriaalsed või mikroobsed fragmendid, kasvajarakud, viiruste kestad, plastilised pinnad, perifeerne närvi müeliin ja intertsellulaarsed organellid.
Lektiini rada
Lektiini raja aktiveerib mannoosi (monosahhariid) siduvate lektiinide (MBL – mannose-binding lectine) ja fikoliinide seondumine patogeeni pinnal olevatele spetsiifilistele suhkrupolümeeridele. MBL-le ja fikoliinidele seonduvad omakorda MASP1 (mannoosi siduv lektiinseotud seriinproteaas) ja MASP2 molekulid, mis on C3-kovertaasi eelkäijad. Mannoosi siduvate lektiinidega seondudes MASP1 ja MASP2 aktiveeruvad ning MASP2 lagundab C2 ja C4, mille tulemusena moodustuvad C2a, C2b, C4a ja C4b. C2a ja C4b kombineeruvad ning moodustub C3-konvertaas C4bC2a. Sama konvertaasi moodustumine on omane ka klassikalisele rajale.
IgLON
IgLON perekond koosneb neljast liikmest: LSAMP (limbic system-associated membrane protein), Neurotrimin(Ntm)/CEPU-1 (vastavalt roti ja kana ortoloogid), OBCAM (opioid-binding cell adhesion molecule) ja Kilon/Neurotractin (vastavalt roti ja kana ortoloogid). Lisaks kolmele Ig domeeni olemasolule, esineb kõigil IgLON-i perekonna liikmetel glükosüül-fosfatidüül-inositooli (GPI) ankur. IgLON perekonna valkude Ig-domeenid koosnevad 70–110 aminohappest ning nad jagatakse rühmadesse vastavalt suurusele ja funktsioonile. Ig-domeenid sisaldavad antiparalleelseid β-ahelaid, mis moodustavad β-lehti. Hüdrofoobsete aminohapete vahelised interaktsioonid β-lehtedel ja kõrgelt konserveerunud disulfiidsidemed tsüsteiini jääkide vahel muudavad Ig-domeenid vastupidavamaks peptiidide hüdrolüütilisele lagunemisele ehk proteolüüsile ning on seetõttu rakuvälises keskkonnas suhteliselt stabiilsed. IgLON valkudele iseloomulik GPI ankur lisatakse peale translatsiooni valgu karboksüülterminaalsesse osasse ning see on vajalik valgu ankurdamiseks raku välismembraanile. GPI ankur sisaldab glükaanset südamikku, fosfoetanoolamiini lüli ja fosfolipiidset saba.
Komplemendisüsteem
Regulatsioon
Komplemendisüsteem võib potentsiaalselt olla ülimalt kahjulik peremeesorganismi kudedele, mis tähendab, et kogu komplemendisüsteemi aktivatsioon peab olema rangelt reguleeritud. Süsteem on reguleeritud komplemendi kontrollvalkude poolt, mille kontsentratsioon vereplasmas on suurem kui komplemendisüsteemis osalevatel valkude hulk. Osa kontrollvalkudest paiknevad organismi eneserakkude pinnal, hoides nii ära komplemendi poolt äratundmist. Üheks selliseks näiteks on CD59 valk (protektiin), mis inhibeerib membraaniründe kompleksi moodustumise ajal C9 valgu polümerisatiooni. Klassikalist rada inhibeerib C1-inhibiitor, mis seostudes C1 valguga hoiab ära selle aktiveerumise. Alternatiivset rada inhibeerivad faktorid H ja I, mis põhjustavad C3b valgu jagunemist ja Bb valgu lagunemist.
IgLON
IgLON perekonna valgud vahendavad neuronitevahelist kontaktide loomist ning suunavad neuronite kasvu õige sihtmärgi suunas vastavalt rakutüübi spetsiifikale kasutades erinevaid mehhanisme. Senised tulemused näitavad, et IgLON valgud paiknevad peamiselt kolesteroolirikastes lipiidparvedes. IgLON valkude võime moodustada neis parvedes omavahel kobaraid aitab stabiliseerida rakkudevahelisi interaktsioone ja võimaldab aktiveerida teiseseid virgatsaineid (keemiline aine, mille kaudu neuron annab läbi keemilise sünapsi teisele närvirakule edasi närviimpulsi).
Komplemendisüsteem
Evolutsioon
Komplemendisüsteem on arhedelt pärit kaasasündinud immuunsüsteemi osa. Kindlalt pole teada, millal see süsteem evolutsiooni käigus on avaldunud. Tänu suurele hulgale genoomijärjestuse andmetele on tõestatud komplemendisüsteemi olemasolu või puudumist mitmetes mudelorganismides, kelle genoom on täielikult sekveneeritud. Alternatiivne rada, mis on initsieeritud väikse koguse C3 kovalentsest seondumisest hüdroksüül- või amiinrühmadele mikroobi pinnal, on esindatud üle kogu ülemhõimkonna. Lektiini raja olemasolu on näidatud järgmistel rühmadel: ürgkeelikloomad, mantelloomad, süstikkalad ja selgroogsed. Klassikaline rada (antikeha-antigeen sõltuv rada ) on omane ainult kõrgematele selgroogsetele. Kõrgemate selgroogsete eellastel see rada aga puudub.
Komplemendisüsteemi häiretest tingitud haigused
Arvatakse, et komplemendisüsteem võib mängida suurt rolli paljude immuunkompleksi vahendatud haiguste kujunemisel: Barraquer-Simonsi sündroom, astma, erütematoosne luupus, glomerulonefriit, mitmed artriidi vormid, autoimmuunne südamehaigus, mitmed skleroosid, põletikulised seedekulgla haigused jne. Üha rohkem seostatakse komplemendisüsteemi rolli ka kesknärvisüsteemi haigustega – Alzheimeri tõbi ja muud neurodegeneratiivsed seisundid, nagu seda on lülisambavigastused.
IgLON
IgLON valguperekonna tähtsus
IgLON perekonna liikmed on võimelised rakumembraani lipiidiparvedel ühinema ja moodustama seeläbi dimeere, mis koosnevad kahest IgLON valguperekonna liikmest. Ilmselt on kõrge valgujärjestuse struktuuriline sarnasus vajalik perekonnasiseste dimeeride moodustamiseks. Näide Diglonite ehk dimeeride formeerumisest on Diglon-CO, CEPU-1 ja OBCAMi dimeer, mis blokeerib rakukultuuris väikeajus neuriitide väljakasvud.
Iglon valguperekonna erinev ekspressioon
On näidatud, et IgLON-perekonna adhesioonimolekulidel on erinev ekspressioon arenevas ja täiskasvanud organismis.
LSAMP
LSAMP avaldub peamiselt limbilises süsteemis, mis hõlmab kesk-, vaheaju ja suuraju koore erinevaid piirkondi ning on emotsioonide ja naudingu keskuseks. LSAMP ekspressioon on roti ajus määratav embrüonaalse arengu 15. päeval (E15). LSAMP avaldub varajases lootelises arengus närvirakkude jätkete ehk aksonite pinnal. Täiskasvanud isendis LSAMP ekspressioon aksonitel puudub. Ekspressioon esineb hoopis sünapsijärgselt rakukehal ja selle jätketel. Kuna sünapsijärgselt on LSAMP määratav ainult rakukehal ja selle jätketel ning mitte enam aksoni pinnal, leiab LSAMPi avaldumise korral aset ilmselt funktsiooni osaline muutumine arengu käigus.
LSAMP geen
Lsamp geen kodeerib membraanvalku LSAMP (limbilise süsteemiga assotsieeritud membraani proteiin), mille funktsiooni seostatakse peamiselt aju limbilise süsteemiga. LSAMP on 64-68-kDa (kilodalton) glükoproteiin, mis koosneb valgust ja polüsahhariidide ahelast. LSAMP valgul esineb IgLON perekonnale iseloomulikult kolm Ig domeeni ja GPI (glükosüül-fosfatidüül-inositooli) ankur. LSAMP on inimesel ja närilistel 99%-lise identsusega, samuti esineb kanal ja ahvil sarnane geeni avaldumismuster.
Inimesel asub LSAMP geen 3. kromosoomis, olles 2,2 Mb (megaaluspaari) suurune, sisaldades 11 eksonit (DNA lõik, mis ühendatakse mRNA pidevasse järjestusse) ja kahte ekson ühte (1a ja 1b), mis paiknevad üksteisest 1,6 Mb kaugusel. Hiirel esineb Lsamp 16. kromosoomis, geen on 2,28 Mb suurune ja sisaldab samuti 11 eksonit ning kolme ekson ühte (1a, 1a’ ja 1b). Ekson 1a’ ei oma eraldi promootorit (transkriptsiooni alguspunkti) nii nagu 1a ja 1b. Eksonid 1a ja 1a’ kodeerivad alternatiivseid mittetransleeritava ala 5’-otsas (5’ UTR) signaalpeptiide. Geeni transkribeeritakse kahe erineva promootori pealt, mis asuvad vastavalt ekson 1a ja 1b ees. Erinevatelt promootoritelt saadavad transkriptid erinevad signaalpeptiidi poolest, mis hiljem ära lõigatakse. Lisaks esineb Lsamp-mRNA-del ahelate lahtilõikamine ja uuesti ühendamine, mille puhul võidakse eemaldada eksonid 7 ja 8 nii, et lühemal peptiidil on karboksüülterminaalse otsa lähedal 23 aminohapet vähem.
LSAMP valgul on 3 Ig domeeni ja DNA-järjestus, mis kodeerib Ig1, asub täielikult ekson 2-s, ning Ig2 ja mille intronid (DNA aluse vahejärjestus, mis lõigatakse primaarsest RNA transkriptist välja) asuvad Ig3 poolt kodeerivate alade vahel. Ig2 asub eksonites 3 ja 4 ning Ig3 asub eksonites 5 ja 6. Eksonite 3 ja 4 vahele jääb 179 kb suurune intron ja eksonite 5 ja 6 vahele jääb 0.5 kb suurune intron. Ekson 1a sisaldab mittetransleeritavat ala 5' otsas ja ekson 9 sisaldab nukleotiidjärjestust, mis kodeerib LSAMPi karboksüülterminaalselt otsalt ja 3’UTR saiti adeniinnukleotiidide järjestusega. Eksonite 1a, 1a’ ja 1b vahel asuvad kaks kõige suuremat intronit suurustega 799 ja 838 kb (kilo aluspaari). Veel üks suur intron, 355 kb, asub eksonite 1b ja 2 vahel. Suured 5’ intronid on iseloomulikud immunoglobuliinide superperekonna (IgSF) liikmetele ja nad sisaldavad regulatoorseid elemente, mis osalevad geeniekspressiooni vaigistamisel ja võimendamisel. Eksonites 1a ja 1b esineb palju CpG saari (tsütosiini-guaniini järjestuste klastereid, mis paiknevad sageli struktuurgeenide ees), mis on samuti iseloomulik IgSF perekonna raku adhesioonimolekule kodeerivatele geenidele.
LSAMPi funktsioon rakkudevahelises seostumisel pinnaretseptorite kaudu ja neuriitide kasvus
LSAMP kui IgCAM perekonna liige toimib kui adhesioonimolekul, osaledes aksonite kasvukoonuste ühenduse loomisel teiste rakkude ja aksonite membraanidega. Neuriitide kasvamisel esinevad sarnaseid IgCAM-e ekspresseerivate aksonite vahel tihti tõmbejõud. Seega võivad üksikud teedrajavad aksonid, mis ekspresseerivad samu IgCAM-e, suunata järgnevaid aksoneid ekspresseerima omakorda samasuguseid IgCAM-e ja need mõjutada samamoodi järgnevaid aksoneid. Seeläbi saavad teedrajavad aksonid panna aluse suurtele akonaalsetele radadele kesknärvisüsteemis.
OBCAM
OBCAMi esinemine on määratav roti ajus embrüonaalse arengu 16. päeval (E16). Arengu käigus avaldub OBCAM erinevates ajuosades. Seejuures esineb OBCAM ainult hallolluses. Täiskasvanud rotis ekspressioonimuster muutub, esinedes peamiselt suuraju koores, hippokampuses. Vähemal määral esineb ka haistesibulas ja vaheajus ning madal ekspressioon on väikeajus, piklikajus ja seljaajus. Ekspressioon jaotub kahe isovormi vahel, see tähendab, et vormid erinevad üksteisest vaid väheste aminohapete poolest, millest levinum on 51- kDa isovorm. Ainult väikeajus ja haistesibulas esineb 46- kDa vorm. Täielikult diferentseerunud hippokampuse ja kortikaalsetel neuronitel avaldub OBCAM rakukehal ja rakukeha jätketel, kuid mitte aksonite väljakasvudel. OBCAM võib käituda ka kui kasvajate mahasuruva geenina.
Neurotrimiin
Neurotrimiin avaldub roti närvisüsteemis. Sünnihetkel (P0) avaldub erinevates ajuosades, kuid hilisem avaldumine domineerib sünaptilistes ühenduskohtades.
Kilon
Kiloni avaldumine piirdub samuti närvisüsteemiga ja on määratav embrüonaalse arengu 16. päeval (E16), millest alates ekspressioonitase kasvab. Arengu käigus avaldub suuraju koores, ajutüves, hippokampuses ja vähesel määral väikeajus. Täiskasvanud rotis avaldub Kilon peamiselt haistesibulas, suuraju koores, vaheajus, hippokampuses ja väikeajus ning esineb antud regioonides neuronite rakukehal ja rakukeha jätketel sünapsijärgselt.
Fausto Leali
pisi|Fausto Leali Fausto Leali (sündinud 29. oktoobril 1944) on Itaalia laulja. 1989. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Anna Oxa Itaaliat lauluga "Avrei voluto", mis kogus 56. punkti ja saavutas 9. koha.
Ogerna peakraav
Ogerna peakraav (ka Viiandi kraav) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Aulepa, Hara ja Riguldi külas ning Suur-Nõmmkülas ja Vanakülas.
Peakraavi pikkus on 6,2 km. Peakraav suubub Hara lahte. Peakraavi valgla on 5,2 km². Lähe on Suur-Nõmmküla külas.
Ogerna peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Ogerna peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1104200.
Luca Barbarossa
pisi|Luca Barbarossa Luca Barbarossa (sündinud 15. aprillil 1961) on Itaalia laulja. 1988. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Vivo (Ti scrivo)", mis kogus 52 punkti ja saavutas 12. koha.
2022. aasta taliolümpiamängud
pisi|2022. aasta taliolümpiamängude logo 2022. aasta taliolümpiamängud (hiina 第二十四届冬季奥林匹克运动会; pinyin: Dì Èrshísì Jiè Dōngjì Àolínpǐkè Yùndònghuì) olid XXIV taliolümpiamängud, mis toimusid Pekingis Hiinas 4. veebruarist kuni 20. veebruarini 2022. Pekingis olid varem toimunud ka 2008. aasta suveolümpiamängud ja sellega sai Pekingist esimene linn, mis on korraldanud nii suve- kui taliolümpiamänge. Lisaks Pekingile toimusid võistlused Pekingi lähedal Yanqingi linnarajoonis ja Zhangjiakous Chongli linnarajoonis.
2022. aasta taliolümpiamängudel osales 2861 sportlast 91 riigist. Esimest korda osalesid Saudi Araabia ja Haiti. Eestit esindas taliolümpiamängudel 26 sportlast. Kelly Sildaru võitis pargisõidus pronksmedali.
Olümpiamängude ava- ja lõputseremooniad toimusid Pekingi Rahvusstaadionil.
Kandideerinud linnad
Soovist kandideerida teatasid järgmised linnad:
Kandidatuuri esitamise tähtaeg oli 14. november 2013. Tähtajaks esitasid taotluse kolm linna: Almatõ, Oslo ja Peking. 2014. aasta oktoobris loobus Oslo oma kandidatuurist. Rahvusvaheline Olümpiakomitee 127. istungil 31. juulil 2015 Kuala Lumpuris valiti korraldajalinnaks Peking, mis edestas Almatõd häältega 44:40.
Võistluspaigad ja rajatised
pisi|Pekingi, [[Yanqingi linnarajooni ja Zhangjiakou asukoht]] pisi|[[Pekingi Rahvusstaadion]]
Avatseremoonia
Avatseremoonia lavastas Hiina filmilavastaja ja -produtsent Zhang Yimou, kes oli varem lavastanud ka 2008. aasta suveolümpiamängude ava- ja lõputseremoonia.
Avatseremoonial kandsid olümpiatuld lühirajauisutajad Yang Yang, Zhou Yang ja Li Yan, kiiruisutaja Zhao Weichang ning kergejõustiklane Su Bingtian. Olümpiatule süütasid murdmaasuusataja Dinigeer Yilamujiang ja kahevõistleja Zhao Jiawen.
Olümpiamängud avas Hiina Rahvavabariigi president Xi Jinping. Sportlaste nimel andis olümpiavande murdmaasuusataja Wang Qiang ja lumelauasõitja Liu Jiayu, kohtunike nimel Tao Yongchun ning treenerite nimel Ji Xiao'ou.
Eesti lippu kandsid avatseremoonial vigursuusataja Kelly Sildaru ja murdmaasuusataja Martin Himma.
Osalenud riigid
2022. aasta taliolümpiamängudel osales 91 riiki. Esimest korda osalesid Haiti ja Saudi Araabia. Ameerika Samoa osales 2022. aastal taliolümpiamängudel esimest korda pärast 1994. aastat, Trinidad ja Tobago esimest korda pärast 2002. aastat ning Peruu ja USA Neitsisaared pärast kaheksa-aastast pausi. 2022. aasta taliolümpiamängudele kvalifitseerus ka üks Keenia sportlane, kuid osavõtust loobuti.
Eesti sportlaste osalemine
2022. aasta taliolümpiamängudel esindas Eestit 26 sportlast:
Kõnnu külanõukogu
Kõnnu külanõukogu oli mitme Eesti NSV külanõukogu nimi:
Siim Jõgioja
pisi|500x500px|Siim Jõgioja. Foto: Alex Medvedev Siim Jõgioja (sündinud 11. juunil 1989) on eesti muusik, trummar, DJ ja meelelahutaja.
Aastal 2002 osales populaarses Eesti Televisiooni muusikasaates 7 vaprat looga "Ootan Sind", millega pääses finaalsaatesse.
2020.a. talvel andis artistinime Rivercreek alt välja debüütsingli "Young Love" ja asutas Trummishow.ee nimelise meelelahutusprojekti.
Isiklikku
Tema isa on trummar Peeter Jõgioja, vanaisa Heldur Jõgioja oli eesti muusik, helilooja ja kirjanik.
Roman von Rosen
pisi|Roman von Rosen Roman von Rosen (24. veebruar 1847 (ukj) Tallinn – 31. detsember 1921 New York) oli baltisaksa päritolu Venemaa õuemeister ja diplomaat.
Ta oli konsul Yokohamas, saatkonna sekretär ja saadik Tokyos, peakonsul New Yorgis, saadik Mehhikos.
Tema isa oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane Robert von Rosen.
Indiana Dunes National Lakeshore
pisi|Indiana Dunes National Lakeshore liivaluited ja Michigani järv Indiana Dunes National Lakeshore on USA Indiana osariigi loodeosas asuv Michigani järve kallas, mis on U.S. National Lakeshore kaitstavate järvekallaste nimekirjas. Kallast haldab rahvuspargi teenistus.
Kaldal leidub liivaluiteid. Kallas ulatub Michigani järve äärsetest terasetehastest Indiana osariigi loodeosas kuni rannaribani Lake'i maakonna Gary linnas.
Krape
pisi|Krape luteri kirik Krape (ka Veckrape) on küla (vidējciems) Lätis Ogre piirkonnas, Krape valla halduskeskus. Asula asub merepinnast 90 meetri kõrgusel Lobe jõe ääres ja jääb piirkonna keskusest Ogrest 44 ning Riiast 80 kilomeetri kaugusele.
Nii Krape õigeusu kirik kui ka Krape luteri kirik on regionaalse kaitse all olevad muinsusmälestised. Looduskaitse all on pärn ümbermõõduga 3,79 meetrit.
Asula rajati nõukogude perioodil Krape mõisa lähistele vallakooli ja kirikute juurde kui külanõukogu halduskeskus ja Lenini kolhoosi keskasula.
Varem nimetati Krape külaks Lobe küla. Krape oli siis vastavalt Veckrape (Vana Krape).
Aastal 2018 oli külas 177 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 172.
Aleksei Šahmatov
Aleksei Šahmatov (vene Алексей Александрович Шахматов; 17. juuni 1864 (ukj) Narva –16. august 1920 Petrograd) oli vene filoloog, keeleteadlane ja ajaloolane. Ta oli vene keele ajaloolisele uurimisele, vanavene leetopisside ja kirjanduse uurimisele alusepanija.
Pajusaare tee
Pajusaare tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus.
Tänav saab alguse Vana-Tartu maanteelt, ristub Niinesaare põiguga ja lõpeb mõnikümmend meetrit nimetatud ristmikust edasi tupiguga. Tänava ääres paiknevad peamiselt eramajad, vaid tänavalõpu tupiku ääres on kaks ridaelamut. Tänav on ca 320 meetrit pikk.
Plataia lahing
Plataia lahing oli üks viimaseid suuri maismaalahinguid Kreeka-Pärsia sõdades aset leidnud pärslaste teise sissetungi ajal. Lahing toimus augustis 479 eKr muistse Plataia linna lähistel Kithaironi põhjanõlval ja lõppes kreeklaste võiduga pärslaste üle, viies Atika ja Boiootia vabanemiseni Pärsia võimu alt.
Lahingus seisid vastamisi Kreeka linnriikide ühendatud armee Sparta väejuhi Pausaniase juhtimisel, kuhu kaasaegsetel hinnangutel kuulus umbes 80 000 meest, ja Pärsia armee väepealik Mardoniose juhtimisel, kuhu koos pärslaste Kreeka liitlastega kuulus tänapäevastel hinnangutel 70 000 – 120 000 meest.
Pärsia armee sai lahingus hävitavalt lüüa ja nende väejuht Mardonios langes. Paralleelselt Plataia lahinguga toimunud Mykale lahingus hävitati ka pärslaste laevastik. Pärast neid lahinguid läks sõjategevuses initsiatiiv kreeklaste kätte ja pärslased tõrjuti lõplikult Kreeka aladelt välja.
Siilkõder
Siilkõder (Succowia balearica) on taim ristõieliste sugukonnas.
Jalisse
Jalisse on Itaalia ansambel. 1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Fiumi di parole".
Otepää lahing (1210)
Otepää piiramine oli 1210. aastal toimunud Otepää linnuse ja seal varjunud ugalaste piiramine Novgorodi ja Pihkva vürstide väe poolt.
Novgorodi ja Pihkva valitsejate Mstislav Mstislavitši ja Vladimir Mstislavitši sõjakäik võis olla seotud nende tolleaegse liidusuhtega Riia piiskopi Albertiga, kes oli alates 1208. aastat ugalastega sõjajalal. Otepää alistamisega aidati piiskoppi, kuid püüti samas ennetada tema pretensioone sellele piirkonnale, mis varemgi oli Novgorodi ja Pihkva huvisfääri kuulunud. Viimati hävitati Otepää linnus nt 1191/1192. aastal. Veidi enne 1210. aasta sõjakäiku Otepääle oli Mstislav käinud rüüsteretkel ka Virumaal Tõrmas (teise tõlgenduse järgi Tormas).
Henriku Liivimaa kroonika järgi kestis piiramine 8 päeva, kuni seesolijad vee ja toidu nappuse tõttu rahu palusid. Ugalased maksid piirajatele 400 nogaatat (tõenäoliselt umbes 80 kg hõbedat). Mõned ugalased ka ristiti, kuid laiaulatuslikum ristimise lükati tulevikku ja vürstide vägi lahkus. Vene kroonikate järgi võis 1211./1212. aastal toimuda veel üks sõjakäik Otepääle, kuid üldiselt arvatakse, et tegu on Läti Henriku kirjeldatud retke eksliku dateerimisega. Kuna hiljem, 1215. aastal lasi Ugandi ristida ja oma võimule allutada Riia piiskop, siis tekitas see konflikti ja sõja tema ning Novgorodi ja Pihkva valitsejate vahel, kuna kumbki pool pidas piirkonda endale kuuluvaks.
Maidla külanõukogu
Maidla külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Maidla valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Savala asulas.
Lobe järv
Lobe järv (ka Viskāļi järv, läti keeles Lobes ezers) on järv Lätis Ogre piirkonna Krape vallas. Järv piirneb Aizkraukle piirkonna Bebri ja Koknese vallaga.
Järv on eutrofeerunud ja peaaegu täielikult kinni kasvanud. Kolmandikku järvest katab kõrge veetaimestik: kaislad, pilliroog ja kõrkjad. Talvisel ajal põhjustab lagunev taimestik veekogu ummuksile jäämist, mistõttu järv ei ole kaladele hea elupaik.
Järve põhja katab mitme meetri paksune mudakiht, mille all lasub ligi 3,5 meetri paksuse kihina sapropeel. Kevadel tõuseb järve veetase kuni kahe meetri võrra. Järvest voolab välja Lobe jõgi, mille väljavoolu reguleeriti aastail 1926–1927 ja 1951–1953. Selle tagajärjel alanes järve veetase ja vähenes ka järve pindala. Kaldad on madalad ja paljudes kohtades soostunud.
Enrico Ruggeri
pisi|Enrico Ruggeri (2010) Enrico Ruggeri (sündinud 5. juunil 1957 Milanos) on Itaalia laulja. 1993. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Sole d'Europa", mis kogus 45 punkti ja saavutas 12. koha.
Diivan
pisi|Sohva 19. sajandist pisi Diivan ehk sohva on polsterdatud, mitme istekohaga, seljatoega mööbliese istumiseks ja lamamiseks.
Raphael Gualazzi
pisi Raphael Gualazzi (sündinud 11. novembril 1981 Urbinos) on Itaalia laulja ja pianist.
2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Itaaliat lauluga "Follia d'amore".
Hausa keel
Hausa keel on afroaasia keelkonna Lääne-Tšaadi keelte rühma kuuluv keel, mida räägitakse peamiselt Nigeerias ja Nigeris, aga ka Ghanas, Beninis, Kamerunis, Elevandiluurannikul, Sudaanis ja Togos. Seda keelt kõnelevad emakeelena umbes 25 miljonit inimest ja teise keelena umbes 15 miljonit inimest, seega on hausa keel Aafrikas kõnelejate arvult neljandal kohal (araabia, berberi ja suahiili keele järel). Hausa keel on levinuim lingua franca Lääne- ja Kesk-Aafrikas.
Hausa keele standard on Nigeeria suuruselt teises linnas Kanos kõneldav Kano murre, mis kuulub hausa keele idamurderühma.
Fonoloogia
Monoftongid:
a) Lühikesed vokaalid: /a/, /e/, /i/, /o/ ja /u/.
b) Pikad vokaalid: /aa/, /ee/, /ii/, /oo/ ja /uu/.