cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Austerlitzi lahing
Kokkuvõte
Lahingust kirjutas 1806. aasta juulis täpse kirjelduse selles osalenud Austria kindral Karl Wilhelm von Stutterheim.
Johann Voldemar Jannsen
pisi|Johann Voldemar Jannsen thumb|Johann Voldemar Jannsen
Johann Voldemar Jannsen (sünninimi Jaan Jensen; 16. mai (vkj 4.mai) 1819 Vana-Vändra vald – 13. juuli (vkj 1. juuli) 1890 Tartu) oli eesti ajakirjanik, koolmeister ja üks rahvusliku liikumise juhte.
Elulugu
Jannsen sündis Vana-Vändra vallas Vändra mõisas möldri ja Tõrvaaugu kõrtsmiku Ado Jenseni esimese pojana. 7-aastaselt isa kaotanud, õnnestus andekal ja visal talupoja perest pärit poisil end üles töötada.
Tema haridustee algas alles 12-aastaselt. Ta õppis kaks aastat vallakoolis ja seejärel Vändra kihelkonnakoolis, mille lõpetas aastal 1836. Hea iseloomuga musikaalne ja religioonihuviline noormees köitis pastor Carl Eduard Körberi tähelepanu, kes ta pärast kooli lõpetamist oma tiiva alla võttis. Jaan Jensen kolis pastoraati ja hakkas seal esialgu kutsariametit pidama. Juba 19-aastaselt, aastast 1838, töötas ta kantori, köstri ja koolmeistrina. Körber soovitas noormeest Vändra kihelkonnakooli õpetaja abiliseks. Aastal 1841 sõitis ta seoses kirikutööga neljanädalasele reisile Soome.
1842. aasta jaanuaris vallandati senine Vändra kihelkonnakooliõpetaja R. M. Koch küündimatuse tõttu ametist ning Jaan Jensen kinnitati ametlikult kohaliku köstri- ja kooliõpetaja ametisse. Tekkis vajadus nimi ära muuta ja selleks sai nüüd Johann Voldemar Jannsen. Sama aasta märtsis abiellus Jannsen Emilie Kochiga, oma endise õpetaja vennatütrega. Järgmisel aastal, 1843, sündis nende esiklaps Lydia.
1850 kolis pere Pärnusse, kus Jannsen oli kuni 1863. aastani Pärnu Ülejõe Algkooli (vallakooli) juhataja. Pärnus hakkas Jannsen õpetajatöö kõrvalt andma välja esimest eestikeelset nädalalehte Perno Postimees (1857). Detsembris 1863 kolis Jannsenite pere elama Tartusse.
Eesti Laulik
Tema kirjanduslik tegevus algas vaimulike laulude tõlkimisega. Esmalt tõlkis ta saksa keelest eesti keelde 330 kirikulaulu ning avaldas need 1845. aastal pealkirja all "Sioni-Laulo-Kannel". Aastail 1853 ja 1860 ilmusid lauluraamatu teine ja kolmas osa. Kokku sisaldasid tema kolm avaldatud teost 1003 laulu koos viisidega, neil oli ja on eesti vaimulikus kirjanduses oluline koht. Et hõlbustada laulukooride tööd, andis Jannsen 1860. aastal välja ka ilmalike laulude kogu "Eesti Laulik". Tema loomingus on siiski peamised küla- ja ajalooainelised jutud.
Pärnu Postimees
Otto Wilhelm Masingu Maarahva Nädalalehest eeskuju võttes otsustas Jannsen taotleda ajalehe väljaandmisluba. Keiser Aleksander II troonile tulles vajalik luba saadi ja 1857. aasta suvel asutas Jannsen esimese järjepidevalt pikemat aega ilmunud eestikeelse nädalalehe Pärnu Postimees (algupäraselt Perno Postimees ehk nädalaleht), mis ilmus Pärnus aastatel 1857–1886. Lisaks Postipapale aitas lehe ilmumisele ka kaasa Friedrich Wilhelm Borm. Jannsen toimetas Pärnu Postimeest aastatel 1857–1863. Ajaleht väärtustas tugevalt eestlaste rahvustunnet ja väärikust, samas pakkus vaesele talupojale teavet maailma kohta. Pärnu Postimehe esimese numbri avaluuletuses pöördus Johann Voldemar Jannsen esimest korda senise "maarahva" asemel "Eesti rahva" poole, olles üks esimesi haritud eestlasi, kes julges oma rahvaga ühtekuuluvust niivõrd julgelt tunnistada. Jannsen kasutas Perno Postimehes hiljem uut kirjaviisi, aidates kaasa selle ülemaalisele levikule.
Eesti Postimees
1863. aastal asus Jannsen elama Tartusse, kus hakkas välja andma uut ajalehte Eesti Postimees, mille sisu oli sarnane Perno Postimehe omaga. Perekond Jannseni kodu muutus tolleaegse haritlaskonna üheks peamiseks kooskäimise kohaks. Lisaks Carl Robert Jakobsonile ja Jakob Hurdale võis seal kohata ka eesti kultuuri huvilisi Soomest ja Ungarist. Aja jooksul jäid Jannseni seisukohad aga enamiku rahvuslaste arvates liialt alalhoidlikuks ning võimudepoolseid piiranguid kartes sulges Jannsen oma leheveerud rahvusradikaalidele, eestkätt Jakobsonile, aga Hurdale.
Mõni kuu enne esimest laulupidu (1869) ilmus Jannsenilt "Eestirahwa 50-aastase Jubelipiddo-Laulud". Tuntud on ka isamaalaulud: "Eesti vennad laulgem rõõmsast", "Minu kallis isamaja" ning "Mu isamaa, mu õnn ja rõõm". Viimane laul koos Soome helilooja Paciuse viisiga on Eesti hümniks. Esimese üldlaulupeo ajal nimetasid sakslased Jannsenit enda kõige kurjemaks vaenlaseks.
Jannseni tegevuse tippajaks oligi rahvusliku ärkamisaja esimene pool ehk 1860. aastad ning 1870. aastate algus: 1865. aastal asutas ta Tartusse laulu- ja mänguseltsi "Vanemuine", kus lavastati ka esimesed eestikeelsed näidendid; 1869. aastal organiseeris esimese üldlaulupeo; 1869 andis välja Eesti Postimehe lisana esimese eestikeelse põllundusajakirja Eesti Põllomees, mille toimetamisel oli suuresti abiks tema tütar Lydia Koidula. Jannsen osales Eesti Aleksandrikooli liikumises, olles 1870. aastast Eesti Aleksandrikooli peakomitee liige.
Lubja
Lubja on küla Harju maakonnas Viimsi vallas.
Johann Voldemar Jannsen
Eesti Postimees
pisi|Jannseni haud Tartus. 1880. aastal haigestus Jannsen afaasiasse, ta suri kümme aastat hiljem 13. juulil 1890 Tartus.
Jannsenite perekonna maja Tartus Tiigi tänaval hävis II maailmasõjas, kuid säilinud on nende aeda istutatud "Koidula tamm".
Kriitika
19. sajandi teisel poolel levitasid Jannsenile vaenulikud äärmuslased väidet, mille kohaselt Jannsen oli sakslaste poolt ära ostetud, et ta oma ajalehes Eesti Postimees kirjutaks sakslastele meelepärast juttu. Voldemar Miller leidis 1940. aastail arhiivist materjale regulaarsete toetussummade maksmise kohta Eesti Postimehele, mida tavaliselt peetakse selle väite tõestuseks. Eestimaa kindralsuperintendendi Woldemar Schultzi ringkirjas 17/29. detsembrist 1870 on öeldud, pärast nentimist, et kristliku rahvalehe asutamiseks pole luba antud: ''...Jannsen on oma suure hulga ettetellijate ees raskes seisukorras ja tervitaks tublisid kaastöölisi ajalehele kui igatsetud abi nende mõõdutundetuse vastu, – ta on nõus tõrkumata vastu võtma korralikke või patriootilisi, ühtsust ja rahu sisendavaid artikleid. Et aga organiseeritud kaastöö, mis saksa keeles kirjutatuna ja Jannseni poolt eesti keelde ümberpanduna vastu võetakse, tooks kaasa ajalehe ja toimetamistöö laienemise, siis on härra v. Samson pakkunud talle subventsiooni katmaks ettetellijatearvu teatavat kaotust ja Jannsen on sellise asjade korraldamisega nõustunud, ilma et ta vabadusest oma arvamisavaldusele loobuks .'' Jannsen püüdis rahvuslikku liikumist ja aadlit lepitada, ent 1870. aastate Eestis polnud see ilmselt enam võimalik.
Mälestuse jäädvustamine
1893. aastal avati Tartu Maarja kalmistul pidulikult Johann Voldemar Jannseni mälestussammas, kus hallist marmorist sambas asuvas õõnsuses seisab August Weizenbergi loodud Jannseni marmorbüst.
Ajalooline Pärnu Tallinna-Posti tänav nimetati 1924. aastal Johann Voldemar Jannseni ja tema tütre Lydia Koidula mälestuseks Johann Voldemar Jannseni tänavaks.
Pärnu linn annab alates 1994. aastast Johann Voldemar Jannseni nimelist auhinda.
2007. aasta juunis avati Pärnus Rüütli tänaval Jannseni pronkskuju, mille autor on Mati Karmin.
2018. aastal avati Tartus Ülejõe pargis Kaarsilla lähedal Lydia Koidula ja Johann Voldemar Jannseni mälestusväljak. Koidula ja Jannseni skulptuurid lõid vastavalt Bruno Kadak ja Mare Mikof.
Adolf Herm
Adolf Herm (18. november 1909 Tartu – 5. veebruar 1945 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant, 1934).
9 aastaselt läks kooli, 1926. aastani õppis Hugo Treffneri eragümnaasiumis. Samal aastal asus õppima Sõjakooli, mille lõpetas 1929, auastmelt nooremleitnant. 1934-1936 õppis Kõrgemas Sõjakoolis, peale seda asus tööle Võru-Petseri sõjaväeringkonna 1. osakonna ülema abina, kus teenis 1940. aastani. 20. juulil 1941 asus Saksa SD üksusesse. 1943 astus omal soovil Eesti Leegioni.
Arreteeriti 30. novembril 1944 NKVD poolt, mõisteti süüdi KrK § 581b järgi ja hukati. 1992 veebruaris rehabiliteeriti A. Herm postuumselt.
Nostradamus
thumb|Nostradamuse kaasaegne portree, mille autor on tema poeg Cesar
Nostradamus (Michel de Nostredame; 14. detsember või 21. detsember 1503 – 2. juuli 1566) oli prantsuse apteeker, arst ja ennustaja.
Ta sai tuntuks raamatuga "Les Propheties" ("Ennustused", 1555). Tihti on teda peetud maailmaajaloolise tähtsusega sündmuste küllaltki täpseks ettekuulutajaks, kuid samas olid tema ennustused ülimalt ebamääraselt tõlgendatavad.
Lapsepõlv
Michel de Nostredame sündis 1503. aastal Lõuna-Prantsusmaal Saint-Rémy-de-Provence'is, kus ta väidetav sünnimaja on siiani alles. Michel de Nostredame oli üks Reynière de St-Rémy ja Jaume de Nostredame'i vähemalt kaheksast lapsest. Pere oli juudi juurtega, kuid 1455. aasta paiku oli Jaume'i isa omaks võtnud katoliku usu ning koos sellega kristliku nime Pierre ja perekonnanime Nostredame. Nostradamuse teadaolevad õed-vennad olid Delphine, Jehan (u 1507–1577), Pierre, Hector, Louis (s 1522), Bertrand, Jean ja Antoine (s 1523).
Nostradamuse lapsepõlvest teatakse vähe, aga traditsiooniliselt arvatakse, et teda õpetas emapoolne vanavanaisa Jean de St. Rémy, kes aga kadus ajaloolistest allikatest juba 1504. aastal, kui laps oli vaid aastane.
Kooliaastad
15-aastaselt läks Nostradamus Avignoni ülikooli bakalaureusekraadi omandama. Vähem kui aasta pärast oli ta sunnitud Avignonist lahkuma, kui ülikool suleti katkuhirmu ees. 1529. aastal, olles vahepeal töötanud apteekrina, läks ta Montpellier' ülikooli, et saada doktorikraad meditsiinis, aga ta visati koolist välja, kuna avastati et ta oli töötanud apteekrina, mis oli ülikooli poolt keelatud. Pärast seda jätkas Nostradamus töötamist (eeldatavasti jälle apteekrina) ja sai tuntuks "roositableti" leiutamisega, mis väidetavalt kaitses katku vastu.
Abielu
1545. aastal oli Nostradamus abiks Marseilles katku vastu võitlemises väljapaistvale arstile Louis Serrele. Hiljem jätkas ta katku vastu võitlemist omal käel. 1547. aastal abiellus ta rikka lese Anne Ponsarde'iga ja paar asus elama Salon-de-Provence'i. Nad said kuus last: kolm tütart ja kolm poega.
Ennustused
pisi|Nostradamus
Pärast järgmist käiku Itaaliasse kaugenes Nostradamus meditsiinist ja hakkas tegelema okultismiga. Minnes ajaga kaasa, kirjutas ta 1550. aastal astroloogilise almanahhi ja muutis nime "Nostredame" ladinapäraseks – Nostradamus. Almanahhi edu järel otsustas ta neid aastas kirjutada kaks-kolm. On teada, et Nostradamuse loodud almanahhid sisaldasid kokku vähemalt 6338 ettekuulutust. Tänu almanahhide kirjutamisele hakkasid aadlikud ja teised esinduslikud inimesed temalt küsima nõu ja horoskoopide koostamist. Sel ajal alustas ta ka raamatu kirjutamist, mis pidi sisaldama tuhandet katrääni, mille poolest ta tänapäevalgi kuulus on. Kuna Nostradamus tundis hirmu usufanaatikute ees, kes oleks raamatu avaldamist oluliselt mõjutanud, segas ta oma ettekuulutustes kreeka, itaalia, ladina ja provanssaali keeli. Neid sisaldav Nostradamuse kuulsaim raamat "Les Propheties" ("Ennustused") sai pärast avaldamist vägagi erinevate reageeringute osaks. Mõned arvasid, et Nostradamus oli kurjuse teener, pettur või hullumeelne, samas kui paljud kõrgklassi inimesed arvasid, et tema loodud katräänid olid Jumala inspireeritud. Nostradamus ise oli vägagi aldis seda väitma. Hiljem hakati seda ennustusteraamatut nimetama "Centuries" ("Sadakonnad").
Nostradamuse katräänid on raamatusse paigutatud ilmselt suvalises ajalises järjekorras, kasutades mitmekordselt šifreeritud isiku- ja kohanimesid ning keerukat ümber- ja kaudeütlemist. Mõned Nostradamuse uurijad on vahel väitnud, et katräänide paigutuses on mingi süsteem. Paraku nende autorite väidetavad tulevikku puudutavad tõlgendused on ekslikeks osutunud. Aastaarve leidub ennustustes vähe, üheks erandiks on ettekuulutus katräänis 1072 1999, mida vahel peeti saabuma pidanud maailma lõpuks. Ometi katrääni hoolikal lugemisel ei leia sealt sõnagi maailmalõpu kohta. Selle asemel võib leida ennustusest vihjeid 2001. aasta New Yorgi terrorirünnaku ja 2003. aastal alanud Iraagi sõja kohta. Kogu see segadus loob Nostradamuse ennustuste uurijaile piisava kombineerimisoskuse juures hiilgava võimaluse lugeda prohveti ennustustest väga erinevaid sündmusi, piirkondi, isikuid või olukordi (näiteks on sama katrääni tõlgendatud nii Karl Marxi kui ka Adolf Hitleri kohta käivana). Tuleviku ennustamisel Nostradamusest paraku abi ei ole, eri autorite esitatud tulevikustsenaariume võib pidada vaid nende endi oletusteks, mitte tõsiseltvõetavateks Nostradamuse ennustusteks. Kõik Nostadamuse väidetavasti ennustatud sündmused on sellistena tuntuks saanud alles tagantjärele.
Tuntuim Nostradamusele omistatud ja tema eluajal täitunud ennustus on ettekuulutus Prantsusmaa kuninga Henri II surmast turniiril.
Nostradamus suri 1566. aastal podagrast tekitatud tüsistustesse. Legendi kohaselt olevat hauarüüstajad leidnud Nostradamuse kirstust vaskplaadi, millele oli graveeritud nende sisenemise kuupäev.
Marcus (täpsustus)
Marcus võib tähendada mitut asja.
Puäntillism
Puäntillism on maalikunstis tehnika, milles pilt luuakse pintsli otsaga täpitades.
Tehnika lõid 1886. aastal prantsuse kunstnikud Georges Seurat ja Paul Signac.
Kamarna
Kamarna on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kamarna külas 4 elanikku, kõik eestlased.
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste Euroopa valikturniir
2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste Euroopa valikturniir oli 2006. aasta maailmameistrivõistluste kvalifikatsioonivõistlus. Osales 51 meeskonda.
Linux
Linuxi all mõeldakse tavaliselt Linuxi tuumal põhinevat operatsioonisüsteemi, kuid algselt tähendas see ainult Linuxi tuuma. Linux võib tähendada ka selle operatsioonisüsteemi distributsiooni.
Linux on UNIXi-laadne ja suuremas osas POSIX-i nõuetele vastav operatsioonisüsteem, mis ühendab Linuxi tuuma, GNU projekti teegid ja abiprogrammid ning muu tarkvara terviklikuks operatsioonisüsteemiks. Selle tõttu väidab Free Software Foundation, et operatsioonisüsteemi peaks nimetama GNU/Linux, et mitte alahinnata GNU osa operatsioonisüsteemi loomises. See väide on aga vaidlusalune – ka Linuxi algse looja Linus Torvaldsi poolt, kuna on olemas ka Linuxi tuuma kasutavaid operatsioonisüsteeme, mis ei sisalda GNU komponente.
Linux arendati algselt vaba operatsioonisüsteemina Intel x86 arhitektuuriga personaalarvutitele, kuid aja jooksul on seda kohandatud ja arendatud rohkematele riistvaraplatvormidele kui ükski teine operatsioonisüsteem. Kuna Linuxil põhinev Android on nutitelefonides võrreldes teiste mobiilseadmete operatsioonisüsteemidega suures ülekaalus, on Linux paigaldatud kõige suuremale hulgale tavakasutaja seadmetele maailmas. Lisaks sellele on Linux oma tavavormis juhtiv operatsioonisüsteem superarvutitel ning infrastruktuuri- ja tavaserveritel. Personaalarvutites kasutab Linuxit aga ligikaudu 1,5% kõigist arvutikasutajatest.
Linux jookseb ja on väga populaarne ka manussüsteemidel – seadmetel, mida luuakse vastavalt vajadusele. Nendel seadmetel on tihti operatsioonisüsteem juba püsivaraga kaasas, nagu näiteks ruuterid, televiisorid, tahvelarvutid ja mobiiltelefonid.
Linux on tuntuim näide vabast ja avatud lähtekoodiga arendusmudelitega tarkvarast – erinevalt teistest levinumatest operatsioonisüsteemidest (nt Microsoft Windows ja Mac OS X) on kogu selle lähtekood avalik ja igaüks võib seda kasutada, muuta ja levitada GNU Avaliku Litsentsi määratud tingimustel.
Suuremad/levinumad Linuxi distributsioonid on Ubuntu (Estobuntu, Kubuntu, Edubuntu, Xubuntu), Red Hat (Fedora, Centos, Scientific Linux), openSUSE, Debian, Mandriva, Gentoo, Arch Linux ja Slackware.
Personaalarvutite jaoks kohandatud distributsioonides on lisaks Linuxi tuumale enamasti ka X11 graafiline kasutajaliides ja mitmed distributsioonist olenevad tööriistad, samas kui serveritele või isegi manussüsteemidele mõeldud Linuxi distributsioonid võivad lihtsuse, töökindluse ja kiiruse nimel välja jätta suure osa oma tööriistadest, graafilistest liidestest või isegi tuumast.
Eelkäijad
Linuxi põhiliseks eelkäijaks peetakse operatsioonisüsteemi Unixi, mille lõid aastal 1969 Ameerika Ühendriikides AT&T Bell laboratooriumides Ken Thompson, Dennis Ritchie, Douglas McIlroy ja Joe Ossanna. Unix oli täielikult kirjutatud assemblerkeeles, kuna see oli tollel ajal hea praktika. Aastal 1973 kirjutas põhiliselt Dennis Ritchie selle ümber C programmeerimiskeelde.
Linuxi loomisel oli veel eeskujuks Andrew S. Tanenbaumi 1987. aastal õppeotstarbeks loodud Unixi-laadne 16-bitine MINIX, mis mahtus ühele ümbrikkettale (disketile). Kuigi MINIXi lähtekood oli avalik, ei lubanud litsentsitingimused MINIXit tasuta kasutada muudel eesmärkidel kui õppetööks.
Loomine
1991. aastal alustas Helsingi Ülikooli üliõpilane Linus Torvalds tööd oma operatsioonisüsteemi kallal, millest sai alguse Linuxi tuum. Torvalds ei olnud rahul litsentsiga, mis lubas MINIX-it kasutada ainult õppetööks. Torvalds viis oma operatsioonisüsteemi GNU litsentsi alla, mis lubab lähtekoodi kasutada ja levitada, kuidas kasutaja ise soovib ja kasutab siiani kompileerimiseks GCC-d. Kogu edasine Linuxi tuuma ja rakenduste areng on olnud GNU litsentsi all.
Nimetamine
Torvalds tahtis kutsuda enda loodud operatsioonisüsteemi Freaxiks. Kokku pandud sõnadest free (ingl. 'tasuta') ja x vihjena Unixile. Selle nime all hoidis ka Linus vajalikke faile. Ta oli ka mõelnud siis nimele Linux, aga loobus sellest ideest, kuna see tundus liiga egoistlik.
1991. aastal laaditi failid üles FTP-serverisse, et oleks lihtsam teha koostööd kaastöötajatega. Kuna aga Helsingi Tehnikaülikooli failiserveri haldurile Ari Lemmkele see nimi ei meeldinud, muutis ta projekti nime Linuxiks ilma Linusega konsulteerimata. Lõpuks Linus nõustus nimega.
Linus on ka andnud välja helijuhise, kuidas tuleks nime "Linux" hääldada.
Praegune arendustöö
pisi|Linus Torvalds, Linuxi tuuma autor Linuxi tuuma arendamist juhib seniajani Linus Torvalds (november 2015). Free Software Foundation arendab ja toetab GNU osasid ning Linuxi kommuun ning korporatsioonid arendavad kolmanda-osapoole GNU väliseid komponente. GNU väliste osade hulka kuuluvad Linuxi tuuma moodulid, kasutajate programmid ja tarkvarateegid.
Linuxi kommuuniga liitumiseks tuleb liituda Linuxi arendajate postiloendiga ja lugeda nende kodulehel asuvat õpetust.
Ülesehitus
Linuxipõhine süsteem kasutab modulaarset Unixi sarnast operatsioonisüsteemi, kus operatsioonisüsteemi keskmes on monoliitne Linuxi tuum, mis korraldab arvuti tööd, arvutivõrguga suhtlemist ning juurdepääsu välisseadmetele ja failisüsteemidele. Välisseadmete kontrollerid võivad olla kas tuuma osad või laaditakse moodulitena mällu arvuti töötamise ajal.
Monoliitne tuum on operatsioonisüsteemi arhitektuur, kus terve operatsioonisüsteem töötab teises ruumis kui kasutaja, mida kutsutakse tuuma ruumiks (ingl kernel space) ja kontrollib kõike masinas toimuvat superviisorina. Selline tuum erineb teistest selle poolest, et see saab üksinda hakkama virtuaalse kõrgema taseme liidese loomisega arvuti riistvara peale, mille puhul kasutavad programmid süsteemi kutseid (ingl system call) suhtlemiseks tuumaga.
pisi|center|Monoliitse, mikro- ja hübriidtuumapõhiste operatsioonisüsteemide võrdlus|800px
Graafiline kasutajaliides
Personaalarvutites on populaarsed graafilised kasutajaliidesed, millega tuleb kaasa töölaud, nagu GNOME, KDE, Xfce, LXDE, FVWM, Enlightenment, Window Maker. Graafilised kasutajaliidesed töötavad valdavalt X-serveri keskkonnas (X Window System), mis võimaldab graafilistel programmidel samas võrgus suhelda üle vajaliku protokolli ja lubab näidata ühes süsteemis töötavaid graafilisi rakendusi teises süsteemis nii, et ka kasutaja saab seda mõjutada. On mitmeid X-serveri süsteeme, aga X.Org on siiamaani kõige populaarsem.
Wayland on uuemat tüüpi graafiline server mille algne eesmärk oli asendada x11 protokoll. Aasta 2015 seisuga ei ole veel Waylandi suuremas mastaabis kasutusele võetud.
Käsurida
Käsurida, tuntud ka nimetusega shell, on käsurealiides, millega saab kasutada Linuxi süsteeme. Käsurida on tekstipõhine kasutajaliides, mis kasutab teksti nii sisendiks kui ka väljundiks. Kõige populaarsem käsurealiides on GNU Bourne-Again Shell (bash), mis algselt arendati GNU projekti raames. Käsurida kasutab suurem osa madala tasandi Linuxi osasid, kaasa arvatud mitmed osad kasutaja ruumist. Käsurida sobib eriti hästi korduvate tegevuste automatiseerimiseks, sest see on loodud kiiresti tegutsema suure hulga andmetega ja sellel on väga hea protsesside vaheline suhtlus. Lisaks on Linuxi kogukond loonud tööriistu enamiku tihti esinevate ülesannete täitmiseks ja lisaks sellele saab käske omavahel siduda, suunates ühe käsu väljundi teise käsu sisendisse. Käsurida on kasutatav ka graafilises kasutajaliideses terminali emulaatori aknas või eraldi virtuaalsel konsoolil.
Kasutusalad
Linuxi distributsioonid on tihti disainitud kindlaks eesmärgiks. Kuigi iga levinud distributsioon saab enamasti levinud probleemidega hakkama, on kõvasti optimaalsem kasutada selleks loodud distributsiooni.
Personaalarvutid
Linuxi kasutusmugavuse tõstmiseks personaalarvutitel on pühendatud viimasel ajal palju ressursse. Projektid nagu Upstart ja Systemd üritavad saavutada kiiremat käivitumist ja parandada kasutajamugavust. Samal ajal projektid Wayland ja Mir tahavad asendada x11 graafilist süsteemi, et suurendada jõudlust ja turvalisust.
Personaalarvutitel levinud Linuxi distributsioonid tulevad tihti graafilise süsteemiga ja neil on enamasti olemas vahendid kontoritööks, pildi- ja muusikatöötluseks, programmeerimiseks, andmebaaside haldamiseks. Vaba tarkvarana kättesaadava tarkvara hulk on väga suur ja mitmekesine. Veelgi lihtsamaks teeb kasutaja jaoks asja pakihaldussüsteem, mis lubab toetatud tarkvara paari nupuvajutusega installeerida repositooriumitest. Mitmed tarkvarafirmad pakuvad ka kommertstooteid paralleelselt MS Windowsile, Macile ja Unixile, kaasa arvatud Linux, nagu näiteks Mozilla Firefox, LibreOffice ja Blender.
Populaarsemateks personaalarvutite distributsioonideks peetakse Fedorat, Ubuntut, Mageiat, Debiani ja Linux Minti.
Klastrid ja superarvutid
Linux on populaarseks operatsioonisüsteemiks kobar- ja superarvutitel. 2015. aasta juunis töötas 500-st maailma parimast superarvutist 488 Linuxi operatsioonisüsteemiga.
Linux on väga paindlik – selle saab võtta väga väikesteks tükkideks nii, et alles jääb ainult optimaalne osa. Lisaks on Linux olemas väga paljudes süsteemides ja arhitektuuridega. Seega võib öelda, et Linux on hästi laienemisvõimeline.
Nutiseadmed
Mitmed operatsioonisüsteemid nutiseadmetele, nagu nutitelefonid, tahvelarvutid ja televiisorid, põhinevad Linuxil. Suuremad sellised platvormid on näiteks Android, Firefox OS, Mer ja Tizen.
Android on nutitelefonide seas kõige populaarsem operatsioonisüsteem. Aasta 2015 teise kvartali seisuga on 82,8% müüdud nutitelefonidest Androidi operatsioonisüsteemiga.
Linuxiga töötas 19. aprillil 2021 Marsil esimese lennu teinud NASA helikopteri juhtarvuti.
Peamiselt tuleneb Linuxi populaarsus selle paindlikkusest, modulaarsusest ja GNU litsentsist, mille tõttu on kõvasti lihtsam kohandada Android vastavalt vajadusele kui on luua uus nutiseadmele sobiv operatsioonisüsteem.
Coriolisi teoreem
Coriolisi teoreem on teoreem teoreetilises mehaanikas, mille kohaselt punkti liitliikumisel absoluutne kiirendus võrdub kaasaliikumise kiirenduse, relatiivse kiirenduse ja Coriolisi kiirenduse geomeetrilise summaga.
Vaata ka
Теорема Кориолиса
Leppneeme
pisi|Droonivideo Leppneeme sadamast ja külast 2022. aasta juunis Leppneeme on küla Harju maakonnas Viimsi vallas.
Külas asub Leppneeme sadam.
Kaidma
Kaidma on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kaidmas 20 elanikke, neist eestlasi 18 (90,0%).
Cynthia Nixon
Cynthia Nixon (sündinud 9. aprillil 1966) on Emmy ja Tony auhinnaga pärjatud USA näitleja.
Auhinnad
Emmy
Tony auhind
Valgusaasta
Valgusaasta on vahemaa, mille valgus läbib vaakumis ühe Juliuse aasta jooksul.
1 valgusaasta = 9,4605 × 1012 km = 9 460 500 000 000 km = 0,307 parsekit = 63 240 astronoomilist ühikut.
Valgusaasta ligikaudseks väärtuseks võetakse sageli 0,3 parsekit, mis ligikaudu võrdub 9,2 × 1012 kilomeetriga.
Jaama (Alutaguse)
Jaama (varem Vihtse, Wichtisby) on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas, Jaama jõe ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jaama külas 30 elanikku, sealhulgas mitte ühtegi eestlast.
Karoli
Karoli on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Karoli külas 3 elanikku, sealhulgas mitte ühtegi eestlast.
Vektorgraafika
Vektorgraafika (inglise vector graphics) on arvutigraafika liik, milles kuva moodustatakse asukohavektorite kogumina elementaarkujutiste (sirg- ja kõverjoonte) abil, seega mitte pikslitena, nagu rastergraafikas.
Objektide kuju ja omadusi väljendavad vektorid esitatakse koordinaatide või funktsioonidena. Elementaarkujutistena kasutatakse sirglõike, hulknurki, ringjoont ja selle kaari.
pisi|right|150px|Ringjoon vektorkujutisena (näha on ka võimalik kujutis [[rastergraafikas)]] pisi|150px|Vektograafikas joonestatud sirglõik
Näiteid
Ringjoone saamiseks on vaja järgmisi andmeid:
Et joonestada sirglõiku, anname arvutile järgmise võrrandi:
Selles on öeldud, et kui X1 on väiksem kui X2, siis tuleb liita X1-le üks ja joonestada seda antud koordinaatide vahemikus; käsk Loop ütleb arvutile, et protseduuri tuleb korrata seni, kuni X1 saab võrdseks X2-ga. Näites toodud juhul kordub see protseduur 14 korda.
Kasutamine
Vektorgraafikas valmistatakse jooniseid, diagramme ja logosid, samuti ka arvutikirjatüüpe (fonte). Vektorgraafika leiab kasutamist ka arvutimängude loomisel, raalprojekteerimisel jm.
Failivormingud
Tüüpilisteks vorminguteks on olnud kasutusel Postscript ja sellel põhinev PDF. Veebis esitatakse vektorgraafikat valdavalt SVG-vormingus (soovitatav kasutada ka Vikipeedias). CAD-programmidel on omad failivormingud.
Roseau
2001. aastal elas Roseaus rahvaloenduse andmetel 14 539 inimest. Linna geograafilised koordinaadid on 15°18′N 61°23′W.
Vektorgraafika
Failivormingud
Vektorgraafikal põhinevad joonistusprogrammid Adobe Illustrator, CorelDraw, Inkscape jt.
Roseau
Roseau on üks vanemaid asulaid saarel, olles rajatud kalinago indiaanlaste muistse küla Sairi asukohale. Alates 16. sajandist kontrollisid saart vaheldumisi Prantsusmaa ja Inglismaa, kuni saar 1763. aastal lõplikult Suurbritannia võimu alla läks. Inglise koloniaalvõimu perioodil kandis Roseau vahepeal nime Charlotte Town. Kui Dominica 1978. aastal iseseisvus, sai Roseaust riigi pealinn.
Linnas asub väike lennujaam. Roseau on ka saare kõige olulisem kaubanduskeskus. Peamisteks kaubandusartikliteks on laimid, laimimahl, looduslikud õlid, troopilised puuviljad ja vürtsid.
Vektorgraafika
Vektorkujutise plussid ja miinused
Plussid:
Miinused:
Laiaküla
Laiaküla on küla Harju maakonnas Viimsi vallas.
Küla piirneb põhjas ja idas Maardu linnaga, lõunas Iru külaga ja läänes Tallinna Laiaküla asumiga.
Külas asus varem puukool. Tänapäeval on pool endise puukooli alast täis ehitatud.
Elektronkimp
pisi| Elektronkimbuks nimetatakse kiirete elektronide voogu. Elektronkimpe kasutatakse näiteks röntgenikiirguse tekitamiseks, metallide sulatamiseks ja lõikamiseks.
Triptühhon
thumb|F. McCubbini triptühhon "Pioneer" aastast 1904 Triptühhon ehk kolmikteos on kolmeosaline kunstiteos, näiteks altar või maal, mis on valmistatud kolmes osas. Triptühhonisse kuuluvad teose osad moodustavad terviku, neid ei tohi üksteisest eraldada ja neid eksponeeritakse üksteise kõrval autori poolt määratud järjestuses.
Kivinõmme
Kivinõmme on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kivinõmme külas 12 elanikku, kõik eestlased.
Kinobuss
pisi|Kinobuss parkimas [[Telliskivi loomelinnakus 13. oktoobril 2012]] Kinobuss on alates 2001. aastast mööda Eestit ja ka muud maailma ringi liikuv nosuninaga KAvZ-buss, mida teatakse suviste filmituuride järgi.
Kinobussi kui maskoti taga seisab aasta läbi tegutsev filmiorganisatsioon, mis korraldab üle Eesti toimuvaid filmiseansse ja koolitusi. Filmiseansid toimuvad nii vabas õhus kui ka siseruumides, ning filmi- ja meediahariduse koolitust korraldatakse igas eas inimestele.
Taustalugu
Eesti taasiseseisvumise järel kuivas seni tegutsenud kinode võrgustik kokku – suleti 90% väikestest maakinodest, mida tõestab ka tolleaegne statistika: kui 1990. aastal tegutses Eesti alal kokku 611 kino, siis 1992. aastal oli neid Eestis 452.
Taasiseseisvumine, tsensuuri lõpp ja turumajandus tagasid 1990. aastate Eestis filmide kättesaadavuse teistest allikatest, mis asendasid kinoskäimist, ning millest väärivad märkimist järgmised tegurid:
1997. aastal oli järel vaid 53 tegutsevat kino; neist ainult kaksteist tegutses pidevalt. Samal aastal sai alguse Tallinna Pimedate Ööde Filmifestival ehk PÖFF.
Tavalisest filmiseansist eristab Kinobussi filmiseanssi vaid see, et filmid viiakse publikule n-ö koju kätte. Koostöös koolide, kultuurimajade ja seltsidega pakutakse väärtfilmielamust kõigile huvitatuile ning filmitegemise oskusteavet koolieelikutest õpetajateni.
Organisatsioon ja eesmärk
Kui 2000. aastate alguses korraldas Kinobuss eelkõige töötube, kus lastel-noortel avanes võimalus oma silmaga kaamerat näha ja ise oma lihtne multikas või film teha, siis nüüdseks on Kinobuss keskendunud süvendatud kursuste ja koolituste korraldamisele. Lisaks koolitab Kinobuss ka õpetajaid.
Projektid ja rahvusvaheline koostöö
"Kinobuss tuleb!" on kõige laialdasemalt tuntud Kinobussi projekt – suvine rändfilmifestival. Festivali kontseptsiooniks on üks peatus/üritus igas maakonnas, igal aastal erinevad asulad, kokku 15 päeva üritusi. Programm keskendub Eesti uute filmide ja muu maailma filmide tutvustamisele, lisaks filmiloengud tuntud tegijatelt, filmitöötoad. 2007. toimus formaadi muutus, Kinobussi asemel viidi festival läbi hoopis "Kinolodi" nime all, kus sõiduvahendiks Emajõe Lodjaseltsi lodi. Peatuspaigad ja üritused toimusid Suure ja Väikese Emajõe, Peipsi ja Võrtsjärve ääres. Esimest korda Eestis näidati purjekino, filmiprogramm projitseeriti Lodja suurele 10x10 m purjele. 2008 toimus "KiBuRoLo", kus sõiduvahenditeks Kinobuss, KinoRong ja KinoLodi. Näidati nii rongivaguni- kui ka purje- ja trümmikino. Kehva majandusliku olukorra tõttu jäid suved 2009 ja 2010 puhkamiseks ning ideede arendamiseks.
Mitmed haridusprojektid on seotud motoga "õppimine filmi kaudu". Koostöös Eesti koolidega on toimunud projektid "Kinobuss narkootikumide vastu" (2004), "Keskkond filmi kaudu – Looduslodi" (2006, 2009), kus film toetab aine omandamist ja analüüsi.
Rahvusvahelise koostöö tulemusena on välja töötatud metoodika ja interaktiivne õppematerjal "Animapuu".
Samuti loodi alus üleriigilisele "Koolifilmifestivalile". Põhjus oli lihtne: üle Eesti oli tekkinud väga palju häid ja aktiivseid noori filmitegijaid, kuid enamasti piirdus nende eneseväljendus väikeste kohalikel tasandil või koolipõhiste festivalidega. Koolinoorte looming vajas laiemat tähelepanu ja tunnustust. Esimene festival kutsuti ellu 2007. aastal. Järgmine toimus aga alles 2010. aastal koostöös Eesti Televisiooniga.
Eesti filmikultuuriga maailmas
Kinobussi on aastate jooksul kutsutud õpetama ja Eesti filmikultuuri tutvustama ka Euroopasse ning isegi Ameerikasse. Kinobuss on toimetanud Rootsis, Soomes, Lätis, Saksamaal, Austrias, Serbias, Kosovos, Albaanias, Montenegros, Bosnias ja Hertsegoviinas, Horvaatias, Sloveenias, USA-s, Venemaal ja Hollandis. Ameerikas esindas Kinobuss Eestit Washingtonis toimuval ja Euroopa lastekultuuri tutvustaval "Kids Euro Festivalil" (2008 ja 2009). 2008 võeti osa rahvusvahelisest rändkultuurifestivalist "Moving Baltic Sea". See Saksamaalt alguse saanud rändfestival ühendas kultuuri – filmi- ja keskkonnateemad, peatudes kokku 5 riigis (Saksamaa, Poola, Venemaa, Läti ja Eesti).
2010 tõi mahuka Euroopa-ringsõidu. Alustati Balkani poolsaarelt, kus kokku külastati 7 riigi (Serbia, Kosovo, Albaania, Montenegro, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia, Sloveenia) noori. Film kui kultuuridevaheline dialoog – pakkus järgnevalt tegevust ka Austrias Euroopa kultuuripealinnas Linzis (koos Emajõe Lodjaseltsiga) ning rahvusvaheliste hansapäevade raames Novgorodis Venemaal
Konsu
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Konsu külas 24 elanikku, neist eestlasi 17 (70,8%).
Viroidid
Viroidid on väikseimad teadaolevad patogeenid. Nad kujutavad endast väikesi tsirkulaarseid RNA molekule, millel on selgelt väljendunud sekundaarstruktuur. Valdavalt on tegu taimepatogeenidega, mis ei kodeeri valke ja replitseeruvad sõltumatult taimeviirustest.
Teada on üle 50 viroidi isolaadi nukleotiidse järjestuse, mille alusel on eristatud 16 erinevat viroidi, mis jagunevad viide gruppi.
Aleksander Häelme
Aleksander Häelme VR I/3 (30. märts 1891 Ropka, Tartumaa – 20. juuli 1942 Norilsk, Venemaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
3. Üksiku Jalaväepataljoni ülem.
Arreteeriti NKVD poolt 15. juunil 1941 Elvas. Surmaotsus, hukati.
Maria Gripe
Maria Gripe (25. juuli 1923 Vaxholm – 5. aprill 2007 Rönninge) oli Rootsi kirjanik, kelle looming on suunatud lastele ja noortele täiskasvanutele.
Eluloolist
1946. aastal abiellus ta kunstnik Harald Gripega, kes on illustreerinud enamiku tema raamatuid. Tütar Camilla Gripe on samuti lastekirjanik ja tõlkija.
Maria Gripe kirjutas 38 raamatut ja teda on tõlgitud paljudesse keeltesse, samuti on tema raamatuid dramatiseeritud ja nende alusel on tehtud filme. Tänapäeval loetakse teda Astrid Lindgreni kõrval olulisimate Skandinaavia lastekirjanike hulka. Ta on pälvinud mitu kirjandusauhinda, sealhulgas maineka Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemia 1974. aastal.
Tammneeme
pisi|Droonivideo Tammneemest 2021. aasta aprillis Tammneeme on küla Harju maakonnas Viimsi vallas Viimsi poolsaare idarannikul. Küla on mere ja metsa vahel paiknev pikk ja kitsas asustusala – idas külgneb asula Muuga lahega, põhjas Leppneeme ja lõunas Randvere külaga. Läänes ulatub küla keskosa ligi kilomeetri jagu poolsaare siseossa. Viimsi poolsaare metsane siseala eraldab läänes Tammneemet Lubja külast.
Külavanem on 2005. aastast Raivo Kaare. Tammneemes tegutseb Tammneeme külaselts. Tammneemes asub Tammneeme paljand, Tiirukivi ja Leppneeme-Tammneeme maastikukaitseala.
Ajalugu
Esimesed märgid inimtegevusest Tammneemel pärinevad nooremast pronksiajast: 1898. aastal leiti Kalda talu rabapõllu kündmisel kivikirves. Kirjalikult mainitakse 1491. aastal Maardu mõisa müügidokumentides Iversbacki küla, mille asukoht jäi arvatavasti Tammneeme keskossa. Esimesed elanikud võisid olla rannarootslased, alates 16. sajandi keskpaigast lisandusid eestlased. Rannarootslaste küla nimi oli Turisnäs (1376 Thurnes või Thusnes).
Tammneeme nime sarnast kuju Tammonimi mainitakse 1682. aastal paralleelselt kohanimega Iversback.
Kuni 1891. aastani kuulus Tammneeme Maardu valla alla, seejärel liideti Nehatu vallaga ja tekkis Iru vald. 1919. aastal liideti Tammneeme Viimsi vallaga. Nõukogude perioodil kuulus Tammneeme Viimsi külanõukokku, 1990. aastast jälle Viimsi valda.
Varasema kaluriküla üksikud kalurid sundkollektiviseeriti 1940. aastate teisel poolel, mil Tammneeme ja Randvere kalurid koondati artelli Randlane. 1950. aastal liideti neli Viimsi artelli üheks S. M. Kirovi nimeliseks kalurikolhoosiks. Nõukogude perioodil tegutses Tammneeme sadam ja kala vastuvõtupunkt, mis suleti 1968. aastal – pärast sadama sulgemist hakkas ka küla seni põhitegevuseks olnud kalastustegevus hääbuma. 2000. aastatel on sadama kohal mänguväljak ja jaanituleplats, samas toimuvad ka külakoosolekud.
18. sajandi lõpuaastatel elas külas ligi 50 inimest, 19. sajandi keskpaigaks oli elanike arv ligikaudu 70. 1975. aastal oli külas 121 elanikku ja selles asus filmistuudio Tallinnfilm nukufilmipaviljon. Küla 2000. aastate kuju on mõjutanud 1960.–1970.aastate suvila- ja aianduskooperatiivid, 2000. aastatel on piirkond kujunenud püsivaks elupiirkonnaks.
Ohakvere
Ohakvere on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ohakveres 19 elanikku, neist eestlasi 12 (63,2%).
Õelad tüdrukud
"Õelad tüdrukud" (eesti keeles ka "Julmad tüdrukud"; ingliskeelne pealkiri "Mean Girls"; algne tööpealkiri "Queen Bees and Wannabes") on USAs 2004. aastal Rosalind Wisemani teose "Queen Bees and Wannabes" põhjal valminud noortekomöödia.
Jungide kursused
Jungide kursused ehk Jungide kool (Jung – junga) oli Eesti merejõudude juures tegutsenud õppevorm, mille lõpetamisel oli alaealistel kursantidel võimalik saada mereväe allohvitseriks ja omandada keskharidus.
Õelad tüdrukud
Sisu
Film on Aafrikas zooloogide peres kasvanud 15-aastasest tüdrukust Cady Heronist (Lindsay Lohan), kes on suurlinna kolinud ning läheb seal esimesse klassi. Seal saab ta sõbraks Damiani (Daniel Franzese) ja Janisega (Lizzy Caplan), kes on teiste poolt tõrjutud. Varsti kohtub ta "plastikutega", kelleks on kolm ilusat, populaarset ja julma tüdrukut Regina (Rachel McAdams), Gretchen (Lacey Chabert) ja Karen (Amanda Seyfried). Algab psühholoogiline sõda Cadys eneses.
Jungide kursused
Tegevus
Jungide kursused algatati merejõududes vabadussõjajärgse demobilisatsiooniga tekkinud suure allohvitseride puuduse likvideerimiseks. Kursusele võeti 16–18-aastasi. Õppeasutus tegutses 31. oktoobrist 1922 kuni 1926. aastani ja selle lõpetas kaks lendu.
1930. aastatel moodustasid jungide kursuse lõpetanud merejõudude allohvitserkonna tuumiku.
Seriin
pisi Seriin (C3H7NO3, lühend Ser või S) on aminohape, mis esineb enamikus valkudes. See on treoniini kõrval üks kahest aminohappest, mis sisaldab hüdroksüülrühma (OH). Esineb kahe isomeerina, L- ja D-vormis, millest vaid L-vorm esineb looduslikult.
Seriin on oluline siidi koostisaine. Siidi ladinakeelsest nimetusest sericum on tuletatud seriini nimetus.
Seriinil on oluline roll ainevahetuses, kus see osaleb puriinide ja pürimidiinide, aga ka aminohapete tsüsteiini ja trüptofaani biosünteesis.
Äkässaivo
Äkässaivo on Soome mandrijää ihutud kanjonijärv Saivonsuvanto jõe lähedal Muonio vallas. See on Pakasaivo järve sarnane, kuid laugemate kallastega. Äkässaivo rannal kõrgub umbes 20 meetri kõrgune seidakivi.
Järve äärde minekuks tuleb sõita umbes kolm kilomeetrit mööda Äkäskero teed, pöörata ristmikul paremale ja siis liikuda veel umbes üks kilomeeter edasi. Sinna pääseb ka mööda tähistatud Saivonkierrose matkarada ja Äkässaivo loodusrajalt, mis algab Äkäslompolo-Kittilä teelt Äkäsjoki silla juurest.
Saamidele on järv olnud püha paik, mistõttu julgesid seda vaatama minna vaid vähesed.
Robert Andrews Millikan
pisi Robert Andrews Millikan (22. märts 1868 Morrison, Illinois – 19. detsember 1953 San Marino, California) oli Ameerika Ühendriikide füüsik. Ta tõestas aastatel 1909–1912 korraldatud eksperimentidega elementaarlaengu olemasolu.
Kaksikteos
Kaksikteos on kas
Angola Rahvademokraatlik Vabariik
Angola Rahvademokraatlik Vabariik (portugali: República Popular de Angola) oli end ise deklareerinud sotsialistlik (üldiselt peeti riiki läänes kommunistlikuks) riik, mis rajati aastal 1975, pärast Portugalilt iseseisvuse saamist; sarnane olukord oli ka Mosambiigi Rahvademokraatlikus Vabariigis. Vastasutatud riigil olid soojad suhted Nõukogude Liidu, Kuuba ja Mosambiigi Rahvademokraatliku Vabariigiga. Riiki juhtis Rahvuslik Liikumine Angola Vabastamise Poole (MPLA), tänu millele võeti riigis vastu kommunism. Liikumist toetasid nii Nõukogude Liit kui ka Kuuba. MPLA-vastane liikumine, Angola Täieliku Vabanemise Rahvuslik Liit (UNITA), alustas nendega kodusõda. UNITA-t toetasid Lõuna-Aafrika Vabariik ja USA.
Aastal 1991 allkirjastasid MPLA ja UNITA rahulepingu, mille tulemusel said toimuda esimesed mitmeparteilised valimised. Kuigi pärast seda jätkusid suuremad konfliktid osapoolte vahel, sai Angola RDV-st 1992. aastal tänapäevane Angola vabariik.
Kuningaküla
Kuningaküla on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Lembit Peterson
Lembit Peterson (sündinud 18. augustil 1953) on eesti näitleja, lavastaja ja teatripedagoog.
Ta on lõpetanud Tallinna 20. Keskkooli 1971. aastal ja Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri näitleja ja lavastajana 1976. aastal (7. lend).
Kuningaküla
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
Lembit Peterson
Töökäik
Lembit Peterson on töötanud raamatukoguhoidjana, tehnilise toimetajana, ajakirjanikuna, katlakütjana ja ehitustöölisena. Teatri alal on ta olnud lavastaja, näitleja ja pedagoog.
Kuningaküla
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kuningakülas 22 elanikku, neist eestlasi 3 (13,6%).
Karl Kool
pisi|Karl Kool 1920ndad Karl Aleksander Kool VR I/3 (20. märts 1891 Tartu – 1. november 1934 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Lembit Peterson
Ühiskondlik tegevus
Lembit Peterson oli 40 kirja üks allakirjutajaist.
Kuningaküla
Küla asub Narva jõe kaldal. Kui pärast 1939. aasta valdade reformi hakati venepäraseid asulanimesid eestistama, siis nimetati Knjaz Selo (vene keeles Князь-Село) ümber Kuningakülaks.
Karl Kool
Karl Kool alustas sõjaväelase karjääri Venemaa keisririigi armees, kus ta omandas suurtükiväelase eriala.
Lembit Peterson
Ühiskondlik tegevus
Ta on olnud Eesti Humanitaarinstituudi (1988), Vanalinna Hariduskolleegiumi (1987) ja fondi Hereditas (1993) asutajaliige. Ta kuulus ka Eesti Humanitaarinstituudi esimesse kolleegiumi ning oli Vanalinna Hariduskolleegiumi vanematekogu liige.
Karl Kool
K. Kool osales suurtükiväelasena Ukraina Rahvavabariigi relvajõududes ja Eesti Vabadussõjas, 1919. aasta veebruarist 2. Suurtükiväepolgus, patarei nr. 2 patareiülemana.
Lembit Peterson
Ühiskondlik tegevus
8. detsembril 1994 asutas koos Juhan Viidingu, Eesti Humanitaarinstituudi üliõpilaste ja Vanalinna Hariduskolleegiumi töötajatega EHI ja VHK baasil koostöös fondiga Hereditas stuudioteatri Theatrum, mille Nõukogu esimees ja kunstiline juht on ta siiani.
Isiklikku
Lembit Peterson on abielus Mare Petersoniga, neil on kuus last:
Karl Kool
1921. aasta oktoobrini oli Sõjakooli suurtükipatarei ülem ja 1921. aasta oktoobrist kuni 1923. aasta juulini oli Karl Kool Soomusrongide brigaadi ülema abi. Aastatel 1925–1927 õppis ta Kõrgemas Sõjakoolis.
1928. aasta jaanuarist detsembrini oli ta 1. Soomusrongirügemendi ülema kohusetäitja.
Kaitseväe varustusvalitsuse tehnilise asjanduse juhataja kolonel Karl Kool hukkus 1. novembril 1934 õnnetusjuhtumi tagajärjel Tallinnas (sai kodus relva puhastades surma) ning on maetud Tartu Peetri koguduse vanale kalmistule.
Viimsi
Viimsi on alevik Harju maakonnas, Viimsi valla keskus.
Kelvingi
Küla ümbritseb kolmest küljest mets ja ühest küljest piirneb merega. Sadamas on ruumi ligi 56 väikelaevale.
Nime päritolu
Kelvingi nimi on tuletis rannast poole kilomeetri kaugusel asunud saare rootsipärasest nimetusest: Kellynckholmi saart mainitakse 1497. aastal seoses Maardu ja Viimsi mõisate vahelise piiri mahamärkimisega. 200 aastat hiljem valminud rootsiaegsele kaardile on joonistatud Kelli Kori Sahr. 19. sajandi keskpaiku veeti aga saare pinnas Tallinna sõjasadama ehituseks ja saare asukohta tähistavad nüüd üksikud suured kivid ja veealused karid.
Tunnustus
2005. aastal võitis Kelvingi Harjumaa Omavalitsuse Liidu konkursil Ilus küla I koha, aasta hiljem sai presidendi tunnustuse Kauni kodu konkursil, 2017. aastal valiti kõige iseseisvamaks külaks.
Ongassaare
Ongassaare on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Illuka valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ongassaare külas 6 elanikku, neist eestlasi 5 (83,3%).
Seal on sündinud eesti helilooja ja koorijuht Alfred Karindi.
Sergei Ratnikov
Sergei Ratnikov (sündinud 21. novembril 1959 Pärnus) on Eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Koondisekarjäär
Oma koondisedebüüdi tegi Ratnikov 3. juunil 1992 sõpruskohtumises Sloveenia vastu. 46. minutil vahetas ta välja Indro Olumetsa. See oli koondise esimene kohtumine pärast Eesti iseseisvuse taastamist. Oma debüüdi samas mängus tegid veel Mart Poom, Meelis Lindmaa, Urmas Kaljend, Urmas Hepner, Igor Prins, Toomas Kallaste, Martin Reim, Indro Olumets, Tarmo Linnumäe, Risto Kallaste, Viktor Alonen, Aleksandr Puštov, Urmas Kirs, Marko Kristal. Mäng lõppes viigiga 1:1. Ratnikov oli mängupäeval 32-aastane.
Isiklikku
Tema pojad Eduard Ratnikov ja Daniil Ratnikov on jalgpallurid.
Tšeremhovo
Tšeremhovo on linn Venemaal Irkutski oblastis. Asub Irkutskist 131 km loodes.
Tšeremhovo on asutatud 1772. aastal. Linnaõigused sai 1917. aastal. Söekaevandamise ja masinatööstuse keskus.
Temperatuur
Temperatuur on füüsikaline suurus, mis iseloomustab süsteemi või keha soojuslikku olekut ehk soojusastet.
Termodünaamilise tasakaalu puhul on süsteemi kõigi osade temperatuur ühesugune. Temperatuuride erinevuse korral siirdub soojus kõrgema temperatuuriga osadelt madalama temperatuuriga osadele kuni temperatuuride ühtlustumiseni.
Molekulaarkineetilise teooria kohaselt iseloomustab tasakaalustatud süsteemi temperatuur aatomite, molekulide ja teiste süsteemi moodustavate osakeste soojusliikumise intensiivsust.
Statistilise füüsika seadustega kirjeldades on temperatuur süsteemi (keha) mikroosakeste soojusliikumise keskmise kineetilise energia mõõt.
Temperatuuri mõõtmine
Temperatuuri mõõtmise seadet nimetatakse termomeetriks. Lihtsaima võimaluse temperatuuri kvantitatiivseks iseloomustamiseks annab mitmesuguste vedeliktermomeetrite kasutamine (vedeliku soojuspaisumise määr sõltub temperatuurist). Kuid kuna soojuspaisumistegur sõltub ise ka temperatuurist, ei saa sellist temperatuuriskaalat pidada universaalseks. Parema temperatuuriskaala annab gaasitermomeeter (põhineb gaasi paisumisel), sest reaalsed gaasid käituvad teatavatel tingimustel sarnaselt ideaalse gaasiga.
Absoluutne temperatuur
Üks lihtsamaid teid absoluutse temperatuuri defineerimiseks on soojusjõumasina kasuteguri kaudu (termodünaamikas näidatakse, et mistahes ideaalse soojusmasina kasutegur on määratud ainult soojendaja ning jahutaja temperatuuride vahega ega sõltu töötava substantsi loomusest). Sellisel viisil defineeritud absoluutne temperatuur osutub võrdseks gaasitermomeetri temperatuuriga. Erinevalt teistest temperatuuriskaaladest langeb absoluutse temperatuuriskaala nullpunkt kokku selle temperatuuriga, kus aine sisemuses igasugune soojusliikumine lakkab (Celsiuse temperatuuriskaalal on see –273,15 °C).