cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jeppe Aakjær
Sajandi lõpus töötas ta mõne aasta ajakirjanikuna Kopenhaagenis, kus teda köitsid Georg Brandese ideed ja sotsialism. Niipea kui võimalik (1907), läks ta kodukanti tagasi, et tegelda kirjatööga ning talupoegade harimisega. Romaanist "Hvor der er gaerende Kraefter" ('Kus on käärivaid jõude') ilmneb, kui tähtsaks ta peab sotsiaalset võitlust. Järgmises romaanis "Vredens børn" (1904; 'Viha lapsed') domineerivad mässumeeleolud. See jõuline raamat sillutas teed mõnedele reformidele.
Tuntumad luulekogud on "Rugens sange" (1906; 'Rukki laulud') ja 'Heimdali rännud' (1924), kus ta luuletab kodukohast. Luules kasutab ta psalmide ja rahvaluule motiive ning taunib Taani maaproletariaadi ekspluateerimist.
Ta on kirjutanud ka novelle, näidendeid ja muud. Ta kirjutas ka oma lemmiku, Steen Blicheri eluloo "Steen St. Blichers Livstragedie" ('Steen St. Blicheri elutragöödia').
Sõjakuritegu
pisi|Delegaadid Haagi esimesel rahukonverentsil 1899. aastal Sõjakuritegu on rahvusvahelise sõjaõiguse rikkumine sõja ajal. Sõjakuriteod on näiteks vägivald haavatute ja alistunute vastu, tsiviilisikute tahtlik tapmine ning pantvangide võtmine.
Ajalugu
Reegleid sõjaliste konfliktide reguleerimiseks on olnud juba iidsetes tsivilisatsioonides. Muinas-Hiinas oli tavaks lahingu päev ja koht varem kokku leppida. Suuremad rahvusvahelised lepingud sõja reguleerimiseks võeti vastu alles 20. sajandil.
Harvik
Harvik on metsanduses keskealine või vanem puistu täiusega 0,1–0,2 ja noorendik täiusega 0,1–0,3, mis on kujunenud raie, tormi, tulekahju või putuka- ja seenhaiguste tagajärjel.
Sõjakuritegu
Ajalugu
1899. ja 1907. aastal toimusid Haagi rahukonverentsid, kus võeti vastu Haagi konventsioonid. Konventsiooniga keelustati dumdumkuulide, lämmatavate gaaside ja õhupallidelt laske- või lõhkerelvade kasutamine.
Harvik
Harvikust erineb hõrendik selle poolest, et hõrendik on kujunenud raskete kasvuolude tõttu, mitte mingi õnnetuse, inimtegevuse või haiguse tagajärjel.
Sõjakuritegu
Ajalugu
Genfi konventsioonid koosnevad neljast 1949. aastal sõlmitud rahvusvahelisest lepingust ja nende kolmest lisaprotokollist. Kaks konventsiooni olid enne olemas, kuid neid täiendati oluliselt. Täpsemalt määratletakse sõjakuriteod I lisaprotokollis, mida ei ole ratifitseerinud näiteks USA, India, Türgi, Iraan ja Pakistan. Venemaa võttis 2019. aastal lisaprotokollilt allkirja tagasi.
Harvik
Tänapäeval mõistetakse harviku all üksikpuude rinnet, mis on madala täius (metsandus)ega (alla 30%) ning koosneb põhirindest kõrgematest ja vanematest puudest. Üksikpuudena kirjeldatakse ka puid, mis oma vanuse või dimensioonide poolest vastavad vähemalt latiealise puistu kriteeriumitele. Üksikpuude rinde kirjeldamine on kohustuslik, kui nende tagavara on vähemalt 10 kuupmeetrit ja neid puid on vähemalt 20 hektari kohta.
Sõjakuritegu
Põhikuriteod
Sõjakuriteod on määratletud 1949. aasta Genfi konventsioonides ja nende lisaprotokollides. Genfi konventsiooni on ratifitseerinud kõik ÜRO liikmed. Enamik sõjakuritegudest on nimetatud 1977. aasta I lisaprotokollis.
Sõjakuritegu on:
Järvekoolkond
Järvekoolkond ehk leikistid oli loominguline ühendus, kuhu kuulus kolm Inglise romantismiajastu luuletajat, kes elasid 19. sajandi esimeses pooles Inglismaa järverikkas Lake Districti piirkonnas. Need olid William Wordsworth, Samuel Taylor Coleridge ja Robert Southey. Järvekoolkonna nimi anti neile ajakirja Edinburgh Review halvustavas artiklis.
Sõjakuritegu
Põhikuriteod
Sõjakuritegusid eristatakse inimsusvastastest kuritegudest. Inimsusvastased kuriteod on näiteks genotsiid, apartheid ja orjastamine. Neid saab toime panna nii sõja- kui rahuajal. Inimsusvastased kuriteod on toime pandud laiema riikliku poliitikana, üksikud teod loetakse sõjakuritegudeks.
Vastutus
Tavaliselt võetakse rahvusvahelise õiguse rikkumise korral vastutusele riik. Sõjakuritegude puhul karistatakse võimalusel ka tegude eest vastutavaid üksikisikuid. Individuaalne kriminaalvastutus on määratletud Rahvusvahelise Kriminaalkohtu Rooma statuudis. Üksikisikute vastutuse kindlaks määramisel tuleb välja selgitada, milline isik vastutas millise tegevuse osa eest. Selle selgitamiseks on olemas kolm meetodit.
Teiseks saab vastutusele võtta isikud, kes andsid sõjakuriteo toimepaneku käsu või juhtisid sõjakuriteo sooritanud rühma. Selle näiteks on kindral Yamashita juhtum pärast Teist maailmasõda. Kindral Yamashita juhatas Filipiinidel sõjakuritegusid toime pannud sõjaväelasi, kuid ei viibinud ise seal ega saanud nende tegevust otseselt mõjutada. Sellegipoolest mõisteti ta sõjakuritegudes süüdi, sest ta pidi nendest teadma.
Kolmandaks võib käsu täitmine süüd vähendada või sellest vabastada. Isik vabaneb süüst, kui ta ei teadnud, et käsk on ebaseaduslik ja selle ebaseaduslikkus polnud ilmselge. Siiski ei vabasta käsu täitmine süüst genotsiidi ja inimsusvastaste kuritegude puhul.
Krahvkond
Krahvkond (inglise keeles county) on territoriaalüksus Suurbritannias.
Inglismaa
Inglismaa on tänapäeval jaotatud linnkrahvkondadeks ja mittelinnkrahvkondadeks. Peale selle on olemas tseremoniaalkrahvkonnad, mis ühendavad väikesed mittelinnkrahvkonnad piirkondadeks, mis laias laastus põhinevad ajaloolistel krahvkondadel. Aastatel 1889–1974 oli Inglismaa jaotatud halduskrahvkondadeks ja county borough 'deks.
Enamikul mittelinnkrahvkondadel on krahvkonnanõukogud ning nad on jaotatud mittelinnaringkondadeks, millest igaühel on oma nõukogu. Kohalike võimude pädevuses on tavaliselt haridus, päästeteenistused, planeerimine, sotsiaalteenused jt ülesanded.
Sõna county võeti kasutusele normannide ajal. Normannidel tähendas see krahvi (count) hallatavat ala. Krahvkonnad säilitasid anglosaksi shire 'i piirid ja nimed. Mõned traditsioonilised krahvkonnad, näiteks Essex, Sussex ja Kent, olid algselt iseseisvad kuningriigid ning pärinevad ajast, mil Alfred Suur ei olnud Inglismaad ühendanud.
Põhja-Iirimaa
Põhja-Iirimaal kaotati 1973 krahvkonnad haldusüksustena: krahvkonnanõukogud kaotati ning moodustati 26 omavalitsusringkonda. Kuuel traditsioonilisel krahvkonnal on säilinud kultuuriline tähtsus.
Wau
Wau on linn Lõuna-Sudaanis, Wau osariigi keskus. Asub Jūri jõe ääres.
Linna asutasid 19. sajandi lõpus orjakaupmehed. Aastani 2015 oli ta Lääne-Bahr el Ghazali osariigi keskus.
Pangenees
Pangenees ehk pangeneesi hüpotees on Charles Darwini esitatud arusaam organismide pärilikkusest. Selle kohaselt saavad kõik keharakud osaleda vanemate omaduste ülekandumisel järglastele.
Wau
Elanikkond on etniliselt kirev, seal elavad fertitid, dinkad, luod, araablased ja teised rahvused.
Pangenees
Pangeneesi hüpoteesi kohaselt on keharakkudes gemmulad, mis koonduvad sugurakkudesse viljastumise eel. See võimaldab omandatud tunnuste pärandumist.
Wau
Waust on pärit modell Alek Wek ja korvpallur Luol Deng.
Pangenees
Darwin esitas pangeneesi vaate aastal 1868 ilmunud raamatus "The Variation of Animals and Plants Under Domestication".
Wau
pisi|tühi|Wau
Pangenees
Francis Galton lükkas oma eksperimentide alusel pangeneesi hüpoteesi ümber. Alates August Weismanni töödest eitab nii neodarvinism kui ka enamik muid bioloogia suundi omandatud tunnuste pärandumise võimalikkust. Seda kinnitab ka Cricki dogma.
Neugrundbretša
thumb|Neugrundbretša [[rahn Ristna neemel.]] Neugrundbretša (enne Neugrundi kraatri avastamist gneissbretša) on peamiselt bretšastunud gneisist ja amfiboliidist koosnev kivim, mis on pärit Neugrundi meteoriidikraatrist.
Meteoriidi löögi tagajärjel purunes kivim kildudeks. Kildude uuesti kokku tsementeerudes moodustuski neugrundbretša.
Osmussaarel ja mujal Loode-Eestis on mitmeid neugrundbretša rahne. Suurim Eesti mandriosal olev bretšarahn on Toomanina Suurkivi.
Jakob Johann von Patkul
Jakob Johann von Patkul (20. veebruar (vkj 9. veebruar) 1757 – 15. mai (vkj 3. mai) 1811 Ääsmäe mõis) oli baltisaksa poliitik.
Jakob Johann von Patkul sündis Ämari, Rägavere ja Tohisoo mõisniku Wilhelm Rudolf von Patkuli ja Gertrude Margarethe Stael von Holsteini pojana.
1776–1777 teenis Patkul Württembergi armees.
Embrüo
Embrüo arengut nimetatakse embrüogeneesiks. Suguliselt paljunevates organismides on seemneraku ja munaraku ühinemise tulemuseks diploidne rakk, mida nimetatakse sügoodiks. Sügoot saab kummaltki vanemalt pool oma DNA-st. Sügoodi jagunemisel tekib hulkrakne organism. Taimedes, loomades ja mõnedes protistides on jagunemine mitootiline ning areneval organismil on diploidne kromosoomistik.
Inimene
Viljastumisel ühinevad naise haploidne munarakk ja mehe haploidne seemnerakk, moodustades diploidse sügoodi. Sügoot sisaldab kogu edasiseks arenguks vajaminevat informatsiooni. Pool sellest informatsioonist tuleb emalt ja pool isalt.
Jakob Johann von Patkul
Talle kuulusid Ämari, Ääsmäe, Tohisoo, Rägavere ja Põriki mõis.
Embrüo
Inimene
Järgmised mitu päeva liigub sügoot munajuhast emakasse. Samal ajal toimub lõigustumine, mis algab ligikaudu 24–30 tundi pärast viljastumist.
Jakob Johann von Patkul
Perekond
Jakob Johann von Patkul abiellus 1781. aastal vabapreili Juliane Charlotte von Wrangelliga (1765–1830). Abielust sündisid:
Embrüo
Inimene
3.–4. päevaks areneb sügoodist moorula ehk kobarloode: lõigastunud rakud võtavad keraja kuju.
Jakob Johann von Patkul
Perekond
1798. aastal abiellus Patkul Charlotte Juliane Luise von Helwigiga (1778–1804). Abielust sündis:
Embrüo
Inimene
4.–5. päevaks moodustuvad lõigustumise tulemusena välimine ja sisemine rakukogumikud, rakukera sisse moodustub õõnsus. Sellel etapil nimetatakse embrüot blastotsüstiks ehk lootepõiekeseks. Sisemises rakukogumikus asuvad embrüonaalsed tüvirakud, millest hakkab arenema embrüo. Välimisest rakukogumikust arenevad kaitsvad membraanid.
Blastotsüst jõuab emakasse 5. päeval ja kinnitub ehk implanteerub emakaseina 6. päeval. Embrüo rakud hakkavad diferentseeruma – tüvirakkudest tekkivad spetsiifilise funktsiooniga rakud. Sel ajal on embrüo kergesti kahjustatav alkoholi, teatud ravimite, infektsioonide, toitainete defitsiidi, X-kiirte ja radiatsioonteraapia poolt.
Pärast pesastumist hakkab emakalimaskestast ja embrüo trofoblastidest moodustuma platsenta, mis loob ühendust ema vereringesüsteemiga läbi vasakute ja paremate nabaarterite ehk nabaväädi kaudu. Platsenta funktsioonideks on:
Embrüonaalne periood
1. nädalal moodustuvad sisemisest rakukogumiku rakkudest hüpoblast ja epiblast. Hüpoblastist areneb rebukott, mille kaudu ema varustab embrüot toitainetega. Epiblastist moodustub loote veekest, milles areneb embrüo.
Kahe ja poole nädalaga moodustuvad lootelehed: ektoderm, mesoderm ja endoderm. Lootelehed on aluseks elunditele.
3. nädalaks jaguneb aju ees-, kesk- ja tagaajuks. Hakkavad arenema hingamis- ja seedeelundkond. 22. päevaks pärast viljastumist hakkab lööma süda.
4. nädalaks on nähtavad aju, selgroog ja süda. Embrüot ümbritseb läbipaistev veekest, milles on steriilne lootevesi. Veekest kaitseb embrüot vigastuste eest. Ajus toimuvad muutused. Ilmuvad jäsemepungad, millest algab jäsemete areng. Nahk koosneb ühest rakkude kihist ja on seetõttu läbipaistev. Algab neerude areng, mille ümbrusse liikuvad algstaadiumis olevad sugurakud ehk idurakud.
5. nädalaks moodustab pea umbes kolmandiku embrüo suurusest, aju on jaotatud viieks osaks. Algab kõhrede areng. Maksas hakkavad tekkima verelibled ja lümfotsüüdid.
6. nädalaks hakkab embrüo tegema spontaanseid ja refleksiivseid liigutusi. Diafragma on peaaegu väljaarenenud. Registreeritakse algelisi ajulaineid. Algab luude areng.
8. nädalaks hakkavad arenema silmalaud. Sõrmed on eraldunud, varbad on ühenduses nende alguspunktis. Põlveliigesed on välja arenenud. Selleks ajaks on võimalik tuvastada paremakäelisust, mis ilmub 75% embrüotest. Aju moodustab peaaegu poole embrüo kehamassist. Embrüo on kehaliselt aktiivsem. Lootevette väljutatakse neerude toodetud uriini. Ilmuvad katkendlikud hingamisliigutused. Nahk ei ole enam läbipaistev. See nädal on viimane embrüonaalses perioodis. Selle perioodi lõpuks sarnanevad embrüos arenenud struktuurid täiskasvanute omadega. Siit algab fetaalne ehk looteline periood ja embrüo nimetatakse feetuseks ehk looteks.
Raseduse tuvastamine
Raseduse tuvastamiseks kasutatakse rasedusteste, mis reageerivad platsenta eritatud hormoonidele. Juba enne esimese viljastumisjärgse nädala möödumist hakkab embrüo tootma koorioni gonadotropiini (hCG), mida tuvastab enamik rasedusteste. Vere- ja uriinianalüüsid saavad tuvastada rasedust 12. päevast pärast implantatsiooni. Vere rasedustestid on tundlikumad kui uriinitestid.
Raseduse katkemine
Mõned embrüod surevad enne kaheksandat elunädalat. Raseduse katkemine võib toimuda spontaanselt või tahtlikult. Rasedus võib katkeda mitmel põhjusel, millest kõiki ei saa kindlaks teha. Põhjuseks võivad olla geneetilised ja hormonaalsed häired, suguteede infektsioonid või kudede tagasilükkamine.
Uuringud, kus olid kasutatud väga tundlikud varase raseduse testid, näitasid, et 25% embrüotest hukkub enne neljandat nädalat pärast viljastumist, ka siis, kui naine sellest ei tea. Raseduse katkemine pärast neljandat elunädalat moodustab 8% juhtudest. Kõige levinum loomulik raseduse katkemise põhjus on geneetilised häired (kromosomaalsed kõrvalekalded). Sel põhjusel hukkub vähemalt 50% uuritud varastest embrüotest.
Indutseeritud abort
Esilekutsutud ehk indutseeritud abort on raseduse tehislik katkestamine. Suurem osa tehisabortidest esinevad embrüonaalses staadiumis. Indutseeritud aborti saab teha mitmel meetodil, sealhulgas ravimitega ja kirurgilisel teel. Vaakumaspiratsioon on kõige levinum meetod embrüo eemaldamiseks USA-s.
Sagedasemad põhjused esilekutsutud abordiks on soov edasi lükata või lõpetada lapseootust, mure töötamise või õpingute katkestamise pärast, sissetuleku või suhete ebastabiilsus, ebaküpsus ja probleemid tervisega.
Diagnoos
Sünnieelne diagnostika või implantatsioonieelne diagnostika seisneb embrüote haiguste või seisundite testimises. Diagnostika eesmärgiks on avastada väärarengud, nagu neuraaltoru defektid, Downi sündroom, kromosomaalsed kõrvalekalded, geneetilised haigused.
Elujõulisus
Praegune tehnoloogia ei võimalda inimese embrüol jääda ellu väljaspool emakast või olla siiratud ühe naise emakast teise naise emakasse.
Elujõulisuse piir on gestatsioonivanus, mille puhul enneaegselt sündinud lootel on 50% tõenäosus jääda ellu väljaspool ema emakat. Praegu peetakse inimese embrüo elujõulisuse piiriks 24 nädalat.
Kaks tegurit, mis oluliselt mõjutavad embrüo elujõulisust, on vanus ja kaal. Vastsündinu gestatsioonivanus ja kaal sündimise momendil määravad, kas ta jääb ellu või mitte.
Kaksikud
Kui viljastatud munarakk jaguneb kaheks, siis tulemuseks on identsed kaksikud, keda nimetatakse ühemunakaksikuteks. Enamik nendest jagavad ühte koorioni. Nendel on ka ühine platsenta, kuigi kumbagi neist võib ümbritseda oma amnion (vesikest).
Kui korraga viljastub kaks munarakku, siis tulemuseks on kahemunakaksikud. Kummalgi on oma koorion ja amnion.
Teised loomad
pisi|Hiire embrüo, mille juures on uuritud geeniekspressiooni Sügoodi areng embrüoni kulgeb läbi selliseid äratuntavaid etappe nagu blastula, gastrula ja organogenees. Blastula etapp on tavaliselt vedelikuga täidetud õõnsus – blastotsööl, mis on ümbritsetud blastomeerideks nimetatud rakkudega. Platsentaga imetaja embrüo on määratletud kui organism sügoodi esimesest jagunemisest, kuni ta muutub feetuseks. Loomi, kes arenevad munades väljaspool ema organismi, on nimetatud embrüoteks kogu sünnieelse arengu vältel.
Gastrulatsiooni ajal läbivad blastula rakud koordineerituid raku jagunemisi ja migratsioone, et moodustada kahte või kolme lootelehte. Kolme lootelehega organismides kujunevad välja entoderm, mesoderm ja ektoderm. Lootelehtede paigutus on liigispetsiifiline. Organogeneesi ajal molekulaarsed ja rakkudevahelised interaktsioonid ajendavad rakkude edasise diferentseerumise elundite spetsiifilistesse rakkudesse.
Uuringud
Inimembrüote uuringutest loodetakse leida abi haiguste ravimisel. Peamiselt on neid uuritud tüvirakkude uuringutes ja kloonimise juures. Embrüote uurimine on paljude jaoks eetiliselt vastuoluline teema.
Embrüoid on kasutatud kunstliku viljastamise tehnoloogiates, näiteks in vitro viljastamises ja embrüodoonorluses.
Mullateaduse mõisteid
Siin on loetletud mullateadusega seotud mõisteid.
Alexander von Keyserling
Alexander von Keyserling sündis Kuramaal Kabile mõisas krahv Heinrich Dietrich Wilhelm von Keyserlingki ja Anna Amalia Benigna von Nolde pojana.
Kuni 19-aastaseks saamiseni õppis koduõpetaja Adolph Wilhelm Riemschneideri käe all.
Aastal 1834. asus ta Berliini Ülikoolis õigusteadust õppima kuid peagi vahetas selle loodusteaduste vastu. Keyserling kaitses 1841. aastal seal doktoriväitekirja.
1840–1843 osales ta mitmel teaduslikul uurimisreisil Siberisse. 1843. aastal sai ta kammerjunkru tiitli.
1846–1847 oli ta suurvürstinna Jelena reisikaaslane.
1847. aastal asus ta elama naise kaasavarana saadud Raikküla mõisa.
1848–1857 ja 1876–1879 oli ta Eestimaa Põllumajanduse Seltsi president.
1857–1862 oli Keyserling Eestimaa rüütelkonna peamees ja 1861–1862 ja 1873–1891 Eestimaa rüütelkonna maanõunik.
Aastast 1858. oli Peterburi Teaduste Akadeemia kirjavahetajaliige ja aastast 1887 auliige.
1859–1862 ja 1890–1891 oli ta Eestimaa Kirjanduse Ühingu president. 1859. aastal sai Keyserling kammerhärra, 1866. aastal õuemeistri tiitli.
1862–1869 oli ta Tartu Ülikooli kuraator. 1869 sai ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Charles Darwin märkis oma teoses "Liikide tekkimine" Keyserlingi kui üht oma eelkäijat evolutsiooniõpetuse väljatöötamisel.
Isiklikku
Alexander von Keyserling on maetud Raikküla mõisa lähedal asuvale perekonnakalmistule.
Tema poeg oli Leo Keyserling ja pojapoeg oli filosoof Hermann Keyserling.
Jim Jones (räppar)
Joseph Guillermo Jones II (rohkem tuntud esinejanimega Jim Jones) on Ameerika Ühendriikide räppar ja muusik.
Jim Jones kuulub hiphopbändi The Diplomats ja on samanimelise plaadifirma omanik.
Samuti teeb ta soolot Columbia plaadifirma all ja on kuulunud Bloodsi jõuku.
Oma esimese sooloalbumi "On My Way to Church" andis Jim Jones välja 2004. aastal. Plaadi suurimaks hitiks sai "Certified Gangsta", mida räpiti koos kuulsa The Game ja Lil'Flipiga. Järgmine album "Harlem: Diary of a Summer" anti välja 2005. aastal singliga "What You Been Drankin On?". Kolmas album on seni tema kuulsaim koos singliga "We Fly High". See lugu tõusis suurimas muusikaedetabelis "Billboard 200" koguni viiendale kohale.
Filmograafia
Lisaks muusika tegemisele on Jim Jones osalenud kolmes mängufilmis ja kehastanud vaid iseennast.
Kuulmeluud
Kuulmeluud on imetajatel vasar, alasi ja jalus.
Edinburghi hertsog
pisi|[[Charles III vapp Edinburghi hertsogina enne Briti troonile asumist.]] Edinburghi hertsog (inglise keeles Duke of Edinburgh) on kuninglik hertsogitiitel Ühendkuningriigi aadlis (Peerage of the United Kingdom), mida on alates 1726. aastast loodud kolmel korral Briti kuningliku perekonna liikmete jaoks.
Praegune Edinburgi hertsog on Prints Edward. Emnne teda oli kuninganna Elizabeth II ja tema abikaasa prints Philipi vanim poeg Charles III, kes päris selle isa surma järel ja kandis seda kuni 8. septembrini 2022, mil ta kuninganna surma järel troonile asus ning tiitel kaotati.
Hertsogi abikaasa kannab viisakustiitlit Edinburghi hertsoginna.
Esimene loomine (1726)
pisi|150px|vasakul|[[Frederick, Walesi prints Philippe Mercier' maalituna (u 1735–1736).]] Tiitli asutas kuningas George I 26. juulil 1726 Suurbritannia aadli koosseisus oma popojale prints Frederickile, kes sai järgmisel aastal ka Walesi printsiks. Tiitliga ühes loodi Suurbritannia aadli koosseisus viisakustiitlid Snowdoni parun (Caernarvoni krahvkond), Launcestoni vikont (Cornwalli krahvkond), Elthami krahv (Kenti krahvkond) ja Ely markii.
Kolmas loomine (1947)
pisi|150px|[[Prints Philip, Edinburghi hertsog (1992)]] Kolmandat korda, 19. novembril 1947, asutas tiitli kuningas George VI Philip Mountbatteni jaoks, kui too abiellus printsess Elizabethiga ja sai kuninga väimeheks. Elizabeth kandis kuni troonile tõusmiseni 1952. aastal koos nimega tiitlit "Tema Kuninglik Kõrgus Printsess Elizabeth, Edinburghi hertsoginna". Tiitliga kaasnesid Ühendkuningriigi aadli koosseisus olevad viisakustiitlid Merionethi krahv ja parun Greenwich (Londoni krahvkond).
Samal aastal varem oli Philip loobunud oma Kreeka ja Taani kuninglikest tiitlitest (ta sündis Kreeka ja Taani printsina, olles meesliinis Kreeka kuninga Geórgios I lapselaps ja Taani kuninga Christian IX lapselapselaps) ning õigusest Kreeka troonile. 1957. aastal sai Philipist Ühendkuningriigi prints.
2021. aastal päris prints Philipi surma järel tiitli tema poeg Charles III (toona Walesi prints), kes kandis seda kuni 8. septembrini 2022, mil ta Elizabeth II surma järel uueks monarhiks kuulutati ning tiitel sellega seoses kaotati.
Neljas loomine (2023)
1999. aastal, mil prints Edward (toona Wessexi krahv) abiellus, teatas kuningakoda, et Edwardile antakse tulevikus Edinburgi hertsogkond. Mõte pärines prints Philiplt. Edward, kes toona oli troonipärilusjärjekorras seitsmes, eeldas, et tiitel läheb tema vanemale vennale prints Andrewile.
2022. aasta novembris spekuleeriti, et kuningakoda võib tiitli anda hoopis kuningas Charles III lapselapsele Walesi printsess Charlotte'ile, et tunnustada tema positsiooni esimese naissoost kuningliku perekonna liikmena, kelle kohta troonipärilusjärjekorras ei saa muuta noorema venna sünd.
10. märtsil 2023 anti tiitel siiski Edwardile, kel oli samal päeval 59. sünnipäev. Tiitel loodi aga eluaegsena, mis tähendab, et Edwardi surma järel liidetakse see uuesti krooniga ja kaotatakse.
48 võimuseadust
"48 võimuseadust" ("The 48 Laws of Power") on Robert Greene'i 1998. aastal ilmunud raamat. Raamat on mõjutusi saanud 36 strategeemist ja selle kommentaaridest. Seda on võrreldud Sunzi "Sõja seadustega" ning osaliselt kattub ka Niccolò Machiavelli "Vürstiga".
Raamat õpetab läbi nägema võimumänge, kuid ka seda, kuidas võimu võita ja säilitada ning kaitsta end nende eest, kes elu ohustavad. Teos on siiani Amazoni bestsellerite nimekirja sotsiaalfilosoofiliste raamatute esiotsas. Isegi kümme aastat pärast avaldamist oli see ameerika vangide hulgas populaarne, olles nende jaoks kui juhend enese ülestöötamiseks.
Green kasutab kogu maailma ja eri aegade allikatest pärit lugusid, esitades neid ladusalt ja lühidalt enda kirjeldatud seaduste näitlikustamiseks. Nende hulgas on lausa anekdootlikke lugusid ja kilde Louis XIV-st, Talleyrandist, Otto von Bismarckist, Mao Zedongist ja mitmest tuntud suurpetturist. Näilise muretusega avab ta võimu ja argielu kulissidetagust, jättes eetilisuse lugeja enese otsustada. Sealjuures üldistab teos Machiavelli, Sunzi, Karl von Clausewitzi ja teiste suurte mõtlejate filosoofilisi tõekspidamisi.
Käsitluse eripära
pisi|Must pärl ebapärlikarbis Kui lähtuda üksikseaduste sõnastusest, ei ärata raamat teiste samalaadsete keskel erilist tähelepanu. Kaks seadust pärinevad sõna-sõnalt "36 strategeemist" ja mõned on variandid nendest. Samuti on seadusteks ka "Muutuste raamatus" sisalduvaid nõuandeid. Seadusi pole korrastatud ega rühmadeks liigendatud.
Teiste seast tõstab raamatu esile hoopis hea ja laia valikuga tehtud rikkalike näidete küllus, nende lööv lühidus ja selgus. Raamatu väärtust peegeldab taoistlik legend ostjast, kes ostis pärlimüüjalt vaid pärli hoolikalt tehtud ehistopsi.
Solre-le-Château
Solre-le-Château on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
Antirealism
Antirealismiks mingit laadi entiteetide suhtes nimetatakse analüütilises filosoofias filosoofilist positsiooni, mis eitab nende tõelist olemasolu või eitab, et väited nende kohta on kas tõesed või väärad.
Tartu Pauluse kogudus
EELK Tartu Pauluse kogudus on luterlik kogudus Tartus.
Kogudus kuulub Tartu praostkonda.
Koguduse õpetaja on Kristjan Luhamets, abiõpetaja Marek Roots, peaorganist Anna Humal. Juhatuse esimees on Koit Pindmaa.
Koguduse loomine
Pauluse kogudus eraldus Tartu Maarja kogudusest 1910. aastal. Uus kogudus ühendas seni Maarja kogudusse kuulunud linnaelanikke. Maarja kogudusse jäid maapiirkonna inimesed.
31. mail 1915 pandi nurgakivi Tartu Pauluse kirikule, mis 1. oktoobril 1917 sisse pühitseti.
Kaks pihtkonda
Aastal 1933 vahetus koguduse õpetaja. Sellega seoses jagati suur kogudus kaheks osaks (pihtkonnaks) ning kumbki osa sai oma õpetaja (1. phtk Harri Haamer). Pihtkonnad ühinesid taas 1945. aastal.
17. juunil 1937 likvideeriti konsistooriumi otsusega Tartu Pauluse kogudus ühes mõlema pihtkonnaga ja asutati Tartu Pauluse I kogudus ja Tartu Pauluse II kogudus, mõlemad kuuluvusega Tartu praostkonda.
Nõukogude ikkes
25. augustil 1944 põles kirik varemeiks. Kogudus tegutses 1944–1946 Aleksandri kirikus, 1946 Ülikooli kirikus ning 1946–1966 Tartu Pauluse kiriku taastatud tiibhoones.
Kiriku taastamistööd ning piiblitunnid üliõpilastele põhjustasid koguduse õpetaja Harri Haameri arreteerimise ja Siberisse küüditamise 1948. aastal. Vaatamata arvukatele takistustele (sealhulgas Tartu linna täitevkomitee otsus Pauluse kiriku varemed lammutada) õnnestus kogudusel kirik taastada ning jumalateenistusi alates 1966. aastast seal pidama hakata.
Et Teine maailmasõda oli koorilauljad laiali pillutanud, alustas sõja järel tegevust vaid väike naisansambel, millest on välja kasvanud praeguseni tegutsevad koorid.
Tänapäev
Aastal 1989 alustas taas tegevust pühapäevakool ja hoogustus laulukooride tegevus.
Pereraadio kuulajateni jõudis jumalateenistus Tartu Pauluse kirikust esmakordselt 17. märtsil 1996. Alates 14. jaanuarist 2001 läheb igal pühapäeval Pereraadio eetrisse otseülekanne jumalateenistusest, mida saab kuulata ka interneti vahendusel. Alates 2015. aastast saab ülekannet ka vaadata YouTube'is.
Alates 1997. aastast hakkas kiiresti kasvama koguduse liikmete arv. Aastal 1999 taastati kiriku tornikiiver. Kiriku taastamine lõppes 2015. aasta septembris. Kiriku tiibhoones tegutseb Eesti suurim kristliku kirjanduse ja sümboolika kauplus Tartu Pauluse raamatupood. Tiibhoone keldris jagatakse vältimatut sotsiaalabi.
Lauseloogika
Lauseloogika ehk lausearvutus on loogika valdkond, mis uurib tõefunktsionaalseid tehteid propositsioonidega (loogikatehteid).
Lausete all mõeldakse lauseloogikas propositsioone.
Lausearvutuse valemeid moodustatakse lauseid tähistavatest muutujatest ja tehtemärkidest.
Lause
Lause A on propositsioon, mis on kas tõene või väär (millel on kas tõeväärtus tõene või tõeväärtus väär). "Pooltõdesid" ei ole. Propositsiooni võib väljendada nii loomuliku keele lause kui ka matemaatiline valem.
Juba (Lõuna-Sudaan)
Juba on Lõuna-Sudaani pealinn ja Jubeki osariigi keskus. Asub Valge Niiluse ääres. Iseseisvumise ajal (2011) oli linnas hinnanguliselt 372 410 elanikku. Aastani 2015 oli ta Kesk-Ekvatoriaalprovintsi keskus.
Jubas on Juba Ülikool.
pisi|tühi|Juba linnatänav Hai-Amarat linnaosas
Andrus Rõuk
Andrus Rõuk (sündinud 28. septembril 1957 Tallinnas) on eesti kunstnik ja luuletaja.
Elukäik
Pärast Tallinna 46. Keskkooli lõpetamist 1976. aastal asus ta tööle toonasesse Noorsooteatrisse reklaamikujundajana. Kunstnikudiplomi sai Andrus Rõuk Eesti Riiklikust Kunstiinstituudist, olles seal õppinud aastail 1979–1981 arhitektuuri ja 1984–1989 teatrikujundust.
Kunstilooming
Oma esimese ühisnäituseni Tartu Ülikooli vanas kohvikus jõudis Andrus Rõuk geomeetriliste guaššjoonistustega 1977. aastal. Maalijana võib tema inspiratsiooniallikana näha nn maalilisejärgse abstraktsionismi voolu, mis kerkis Ameerikas esile 1960-ndate alguses reaktsioonina ülispontaansele abstraktsele ekspressionismile. Teravad, konkreetsed piirjooned (hard-edge) ja tasapinnaline dekoratiivne kujutis olid sellise maalikunsti iseloomulikud jooned. Ka Rõugu 1990-ndate abstraktsetes maalides on eri pindade lõikumist, hallikasvalge varjupoole ähvardavat pealetungi värvilistele pindadele.
Tema loomingu ühe osa moodustavad oma olemuselt ja stiilsuselt maalidega ühtivad, siiditrüki tehnikas graafilised tööd. Kohtab ka tušipliiatsiga tehtud abstraktseid joonistusi – mustvalgeid ja koloreerituid. Nende seas leiab kummalisi maailmu, aga leiab ka inimesi, inimloomi, justkui hirmuunenägude tegelasi.
Osalenud riiklikel ülevaatenäitustel ning ühisnäitustel nii Eestis, Soomes kui ka mitmes endise Nõukogude Liidu osas. Autori teoseid on Eesti Kunstnike Liidu kunstikogus ning mitmetes ühiskondlikes hoonetes, asutustes ja erakogudes. Ta on Eesti Maalikunstnike Liidu ja Kunstnike Liidu liige aastast 1993.
Teatrilavastustest on ta kujundanud 1988 Rakvere Teatris Perviku-Tootsi "Kunksmoori", 1989 Riiklikus Nukuteatris Ionesco-Lumiste "Ninasarviku" ning osalenud kunstniku-lavastajana 1990 valminud Sulev Keeduse telemängufilmis "Ainus pühapäev".
Kirjanduslik tegevus
1981. aasta Loomingu septembrinumbris 1311. leheküljel ilmus Andrus Rõugu luuletus, akrostihhon "Silmades taevas ja meri", mille ridade esimesed tähed andsid ülalt alla lugedes kokku sõna "sinimustvalge":
<poem style="margin-left:5em;"> Silmades taevas ja meri Inimene sinisilmne Nagu peoga kühveldet teri Imeline valge
Meeled tuultele valla Uued vaod vaotuman palge Süda sädemeid kalla Tuli kõik neelab alla
Voogab päev üle lõõsan maa Algaman merel kui tõus Lebada kauem ei saa Geenid veel jõus Eestimaa (1980)
Andrus Rõuk heideti seetõttu kunstiinstituudist välja ja sai õpinguid jätkata alles mitme aasta pärast. Tema luuletusi on avaldatud veel Loomingus 1979/9, 1988/8 ja 2019/8. Samuti Vikerkaares 2019/4-5 ja 2020/3.
2021. andis autor välja luulekogu "Joon ja luule: joonistused ja luuletused", (Aegviidu-Tallinn, väljavõtted joonistuspäevikust 2020, 48 lk.)
Admiralty saar
pisi Admiralty saar (inglise Admiralty Island, tlingiti Xootsnoowú) on saar Põhja-Ameerika läänerannikul Aleksandri saarestikus.
Saar on 145 km pikk ja kuni 56 km lai. Pindala on 4264 km2. Ta on pindalalt Ameerika Ühendriikide seitsmes saar.
Ainus asula saarel on Angoon, kus elavad tlingitid. Saar on kõige tihedama pruunkarude populatsiooniga ala Põhja-Ameerikas. Admiralty saarel elab umbes 1600 karu, ligi 3 korda rohkem kui inimesi.
Saarel on 3860 km² suurune kaitseala Admiralty saare rahvusmälestis (Admiralty Island National Monument).
Greens Creeki maa-alune hõbedakaevandus on maailmas toodangult 5. kohal. Kõrvaltootena saadakse ka kulda.
Holmenkollen
right|thumb|200px|Holmenkolleni hüppemägi Holmenkollen on Norras Oslos Vestre Akeri linnaosas paiknev mägine asum. See on tuntud igal aastal toimuvatest Holmenkolleni mängudest, kus võisteldakse murdmaasuuusatamises, kahevõistluses, suusahüpetes ja laskesuusatamises.
Holmenkollen on maailma vanim suusahüppajate võistlusi korraldav koht. Esimesed mängud toimusid seal 1892. aastal ja see on olnud ka üks 1952. aasta taliolümpiamängude võistluspaiku. Seal on peetud mitmeid suusatamise maailmameistrivõistlusi (1930, 1966 ja 1982). Seal toimusid ka 1986., 1990., 1999., 2000. ja 2002. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused ning 2011. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused.
Et täita FIS-i nõudeid saamaks 2011. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistluste korraldusõigus, lammutati 2008. aastal vana Holmenkolleni suusahüppemägi ning asemele ehitati uuem ja kaasaegsem hüppemägi.
Solrinnes
Solrinnes on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Solrinnes
Ernesaks
Ernesaks on Eesti perekonnanimi.
Nime anti 1835. aastal üldise perekonnanimede paneku kampaania raames vabastatud talupoegadele ainult ühes kohas – Harjumaal Perila mõisas, kus see oli hüüdnimena kasutusel juba varasemast ajast.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2019 perekonnanimi Ernesaks 29 mehel ja 59 naisel. Perekonnanimede levikult on Ernesaks meeste puhul 4043. ja naiste puhul 1905. kohal.
Bertold (Lääne-Eesti rüütelvend)
Bertoldi on mainitud 1254. aastal rüütelvennana Pöides või Lihulas. On tõenäolisem, et ta oli Lihulas, sest tolle aja kohta pole Pöide foogtkonnast veel mingeid andmeid ja ordu ning piiskoppide võim Saaremaa üle oli kohati pigem nimeline kui reaalne. Friedrich von Benninghoven on arvanud, et antud orduvend võis olla identne 1252. aastal Järva foogtiks Bertold olnuga, too aga võis olla Bertold von Billinghausen, keda selle nime all on märgitud Kuldīgas 1253. aastal. Täit kindlust selles siiski pole.
Turgor
Turgor ehk turgestsents (ka prinkolek ) on organismi kudede pingeseisund, hüdrostaatiline rõhk, taimerakkude siserõhk. See siserõhk võimaldab rakkudel olla pingul (turdunud). Taimerakkude rakukestadele mõjuv rõhk hoiab taime püsti.
Tavaliselt on rakusisese mahla kontsentratsioon välisest kõrgem ja hüpotoonilisest väliskeskkonnast siseneb osmoosi teel rakku vett. Selle tagajärjel tekib raku sees osmootne rõhk. Raku veeimamisjõud lõpeb, kui siserõhk võrdsustub rakukesta vastusurvega.
Kudede haiguslik turgori suurenemine põhjustab turseid.
James Wyatt
thumb| James Wyatt (3. august 1746 Burton Constable – 4. september 1813 Marlborough' lähedal) oli inglise arhitekt, üks 18. sajandi viimase kolmandiku tähtsamaid inglise arhitekte.
Kriitikud nimetavad teda Wyatt Lõhkujaks, pidades silmas tema rohkeid halastamatuid gooti stiilis katedraalide restaureeringuid ja täiendusi (näiteks Salisbury katedraal, Durhami katedraal ja Herefordi katedraal).
Hemofiilia
Hemofiilia ehk veritsustõbi (ladina keeles haemophilia) on ühe või mitme hüübimisfaktori kaasasündinud vaegusel või hüpofunktsioonil põhinev pärilik veritsushaiguste rühm.
Hemofiilia on kaasasündinud pärilik vere hüübimise puudulikkus, mille tagajärjel ei teki veresoone vigastuse korral vere hüüvet ehk trombi, mis peataks verejooksu. Enamasti on hemofiilia pärilik, kuid vahel harva leitakse haigust põhjustavas geenis mõni täiesti uus defekt. Hemofiiliahaigel on verejooks keskmisest pikaajalisem, tekivad kergesti verevalumid ning tal on suurenenud risk liigese- ja ajusisesteks verejooksudeks.
Klassifikatsioon
Eesti Haigekassas (2013) rakendatavas rahvusvaheliste haiguste klassifikatsioonisüsteemis RHK-10-s klassifitseeritakse autoimmuunsed veritsustõved alampeatükis "Koagulatsioonidefektid e hüübivuspuuded, purpur ja muud hemorraagilised seisundid", mida vajadusel täpsustatakse alamjaotistes:
Diagnoos
Hemofiilia puhul on iseloomulikuks veritsuse esinemine kas ühel või mitmel meessoost inimesel suguvõsas. Diagnoosi täpsustamiseks määratakse vere hüübimisnäitajad: IX hüübimisfaktor, VIII hüübimisfaktor, trombotsüütide hulk, APTT (osaline tromboplastiini aeg), PT (protrombiini aeg), veritsusaeg, fibrinogeeni hulk. Kui veritsushaigus diagnoositakse perekonnas esmakordselt, on vajalikud mitmesugused hüübimissüsteemi uuringud. Kui on kindlaks tehtud, missuguse hüübimisfaktori aktiivsus on normist väiksem, siis diagnoositakse teistel pereliikmetel haigus juba kiiremini.
Raskusaste
Hemofiiliat põhjustavad mitmed erinevad mutatsioonid VIII, IX või XI hüübimisfaktori geenis. Raske hemofiilia korral on hüübimisfaktori aktiivsus väga väike (vähem kui 1%), keskmise hemofiilia korral 1–5% ja kerge hemofiilia korral 5–40% terve inimese hüübimisfaktori aktiivsusest.
Sümptomid
Hemofiiliale on iseloomulikud sisemised ja välimised verejooksud. Sõltuvalt haiguse raskusastmest on verejooksude esinemissagedus erinev. Raske hemofiilia põhjustab sagedasi verejookse, kuid kerge hemofiilia korral võib verehüübimisprobleem kaasneda ainult trauma või operatsiooni tagajärjel.
Haigusega kaasneb haiguslik kalduvus verejooksude tekkeks, mis ei peatu ning seda põhjustab vere puudulik hüübimisprotsess. Hemofiiliale on iseloomulik verejooks liigestesse ja lihastesse, veritsus tekib mõne aja pärast peale kerget traumat või ka iseeneslikult. Verejooks liigesesse põhjustab valu ja liigese turset ning võib põhjustada püsivaid liigesekahjustusi. Haavad veritsevad kaua (nahavigastus, hamba eemaldamine, operatsioon). Sisemine verejooks soolde või kuseteedesse põhjustab vere eritumist väljaheitega või uriiniga. Eluohtlikud on ajusisesed verejooksud ja hingamisteede sulgust põhjustavad verejooksud. Raskemal juhul avaldub hemofiilia juba varases lapseeas, kergema vormi korral alles täiskasvanueas.
Keskmine eluiga
Nagu enamik haiguse näitajaid, sõltub ka eluiga haiguse raskusest ja ravi kättesaadavusest. Inimestel, kellel on raske hemofiilia ja kes ei saa adekvaatset tänapäevast ravi, omavad oluliselt lühenenud eluiga ja tihti ei jõuta täiskasvanu ikka. Enne 1960. aastaid, kui tõhus ravi ei olnud veel kättesaadav, oli nende keskmine eluiga vaid 11 aastat. Tänapäeval on hemofiiliahaigete eluiga pikenenud ning adekvaatse ravi korral on enamikul haigetel võimalik elada täiskasvanuks ning osaleda aktiivselt igapäevaelus.
Chichagofi saar
Chichagofi saar (inglise Chichagof Island) on saar Põhja-Ameerika läänerannikul Aleksandri saarestikus. Asub Baranofi saarest põhjas.
Kolonelleitnant
Kolonelleitnant vastab Vene alampolkovniku ja Saksa ooberstleitnandi auastmele.
Chichagofi saar
Saar on 120 km pikk ja kuni 80 km lai. Pindala on 5306 km2. See on pindalalt Ameerika Ühendriikide viies saar ja maailma 109. saar.
Kolonelleitnant
Eesti
Eesti kaitseväes on kolonelleitnant maaväe ja õhuväe vanemohvitseri auaste, mis on koloneli auastmest madalamal ja majori auastmest kõrgemal. Mereväes vastab kolonelleitnandile kaptenleitnandi auaste.
1918–1940
Kolonelleitnandi (kaptenleitnandi) auastmele võis ülendada ohvitsere, kes teenisid VII (üksiku pataljoni ülem) ja VIII (rügemendiülema abi) astme ametikohal.
Chichagofi saar
2000. aasta rahvaloenduse ajal elas saarel 1342 inimest. Asustus on koondunud saare põhjaossa, kus asuvad Hoonah, Pelican, Tenakee Springs ja Elfin Cove.
Peamised majandusharud on küttimine, kalastus ja metsaraie.
Hemofiilia
Pärilikkus
Hemofiiliat põhjustavad mutatsioonist X-kromosoomis. Hemofiilia haigust põhjustavad mutatsioonid kahes erinevas lookuses. VIII hüübimisfaktori geen on Xq28 regioonis ja IX hüübimisfaktori geen Xq27 regioonis.
Polyphemos
pisi|Polyphemos ja [[Odysseus Jakob Jordaensi maalil]] Polyphemos (kreeka keeles Πολύφημος) on ühesilmne kükloop vanakreeka mütoloogias, Poseidoni ja nereiid Thoosa poeg. Illüüria asutaja Illyrios on Appianose üleskirjutatud asutamisloo järgi Polyphemose ja merenümf Galateia üks kolmest Sitsiiliasse ümber asunud pojast. Polyphemose ülejäänud kaks poega andsid nime keltidele ja galaatidele.
Kõige rohkem tuntakse Polyphemost episoodi järgi "Odüsseiast", kus Odysseus ja üksteist tema laevameest lähevad kükloopide saarele ja leiavad seal Polyphemose kodukoopa lammastega. Nad tapavad, küpsetavad ja söövad lambaid, kuni Polyphemos tuleb ja suure kivi koopasuu ette veeretab.
Paleontoloogia mõisteid
Siin on loetletud paleontoloogiaga seotud mõisteid.
Hemofiilia
Vere hüübimine
Vere hüübimisel toimub hüübimisvalkude järjest aktiveerimine veresoone vigastuse kohas, mille tulemusel kaasates koefaktorit ja aktiveerunud trombotsüüte tekib verehüüve ehk tromb. Vere hüübimiseks vajalikke valke nimetatakse hüübimisfaktoriteks, tähistatakse Rooma numbritega ning neid sünteesitakse peamiselt maksas.
Polyphemos
Odysseus tutvustab ennast Polyphemosele nimega Eikeegi (kr οὔτις 'mitte keegi', isikunimena muudetud rõhuga Οὖτις) ja mehed joodavad Polyphemose veinist purju, kuni too magama jääb. Kui Polyphemos magab, torkavad mehed tulise odaga tal silma peast. Polyphemos kutsub teisi kükloope appi, karjudes, et Eikeegi on talle viga teinud. Teised kükloobid aga arvavad, et Polyphemos on peast segi läinud ega tule appi.
Hemofiilia
Vere hüübimine
pisi|Faktor VIII kontsentraat
Polyphemos
Hommikul seob Odysseus oma mehed Polyphemose lammaste alla ja haarab ise kinni jäära kõhukarvadest. Kui pime kükloop oma lambaid koopasuust ükshaaval välja sööma laseb, katsub ta ainult nende karvaseid selgi ja laseb niiviisi teadmata Odysseuse ja tema mehed koopast välja.
Hemofiilia
Ravi
Kasutatakse inimese vereplasmast eraldatud VIII või IX hüübimisfaktori preparaate, mida manustatakse veeni. Manustamine toimub vastavalt vajadusele (verejooks on olemas või on kahtlus verejooksule) või profülaktiliselt verejooksu ennetamiseks. Profülaktilist manustamist 2–3 korda nädalas kasutatakse lastel verejooksude ennetamiseks.
Polyphemos
Rahvusvahelised ja eesti paralleelid
See nõndanimetatud Polyphemose müüt on laialt levinud rahvusvaheline muinasjututüüp "Polyphemose pimestamine" ehk ATU 1137 (kuulub klassifikatsiooni järgi rumala vanapagana juttude tsüklisse), mille teisendeid on üles kirjutatud ka soome, eesti, liivi ja saami ning kogu ülejäänud Euroopa rahvapärimusest.
Polyphemose looga ühendatakse folkloristikas tihti lugu "Silmarohi" (ATU 1135). "Silmarohu" loo eesti redaktsioonis veenab tina sulatav sepp või Kaval-Ants Vanapaganat, et keedab silmarohtu. Kui Vanapagan on lasknud ennast pingile siduda, valab kavaldaja talle kuuma tina silma, tehes ta ühest silmast pimedaks. Kavaldaja võib ennast tutvustada nimega Ise, mispeale Vanapagan käib ringi, pink selga seotud, ja karjub: "Ise tegi! Ise tegi!" või vastab sama lausega pärimistele, kes talle kurja tegi.
Hemofiilia
Ravi
Nii A- kui ka B-hemofiilial on sõltuvalt hüübimisfaktori puudusest kolm raskusastet. Raske hemofiilia korral on hüübimisfaktori kontsentratsioon organismis alla 1%, mõõduka hemofiilia korral 1–5% ja kerge korral üle 5%. Vastavalt raskusastmele saab inimene ka vastavat ravi.
Hemofiilia edasikandjad (nii hemofiiliat põdevad kui ka ühe geeni koopiaga inimesed) peavad teadma hemofiilia ravi võimalusi ja hoolduse olukorda, et arvestada, millega peab hemofiiliahaige hakkama saama.
Puuduva hüübimisfaktori asendamiseks verejooksu korral süstitakse selle hüübimisfaktori kontsentraat veeni. Kaks-kolm korda nädalas saadakse puuduva hüübimisfaktoriga (VIII või IX) ravi, mida regulaarselt tehes väheneb spontaansete verejooksude ja liigesekahjustuste risk. Hemofiilia raskete vormide korral ja ka näiteks operatsioonide eelselt kasutatakse hüübimisfaktori manustamist profülaktiliselt, et vältida verejooksu teket.
Geeniteraapia
Hemofiiliat põhjustab mutatsioon hüübimisfaktorit kodeerivas geenis ning seetõttu on teadlastel olnud väga suur huvi leida sobiv geeniteraapia meetod selle kaasasündinud eluaegse haiguse ravimiseks.
2011. aastal teatasid Briti ja Ameerika uurijate meeskond eduka ravi avastamisest B-hemofiilia raviks, kasutades geeniteraapiat. Uurijad sisestasid hüübimisfaktor IX geeni adeno-assotsieerunud viirusvektorisse, mis süstiti veeni ning mis jõudis maksarakkudesse, kus IX hüübimisfaktorit toodetakse, ning mis jääb väljapoole kromosoome ja ei mõjuta teisi geene. Vältimaks keha kaitsereaktsiooni viirusevektori vastu, raviti patsiente steroididega, et pärssida nende immuunvastust. Ühest viirusvektori süstist piisas 4 haigele 6-st, et patsient hakkas tootma IX hüübimisfaktorit ning tema verejooksude sagedus vähenes ja ta vajas vähem asendusravi. Teadlased on esialgu keskendunud B-hemofiilia ravimisele, sest IX hüübimisfaktori geen on palju väiksem kui VIII hüübimisfaktori geen ja sellega on kergem töötada.
Alternatiivne meditsiin
Alternatiivsed ravimeetodid võivad kergendada valu, kuid verejooksu peatamiseks on vajalik siiski asendusravi, et asendada puuduolev hüübimisfaktor.
Kuigi see pole tavapäraste ravimite asendus, näitavad esialgsed teaduslikud uuringud, et hüpnoos ja enesesisendus võivad olla tõhusad, et vähendada verejooksu ja lühendada selle kestust ja seega ka asendusravi sagedust. Maitsetaimed ja ravimtaimed, mis tugevdavad veresooni ja soodustavad veresoone kudede kokkutõmmet, võivad kaasa aidata vere hüübimisel, kuid täielikuks vere hüübimiseks on vajalik ikkagi puuduoleva hüübimisfaktori manustamine. Samas pole ametlikult heakskiidetud teaduslikke uuringuid, et toetada neid väiteid.
Ennetamine
Hemofiilia puhul peaks inimene hoiduma aspiriini ja teiste verd vedeldavate ravimite kasutamisest. Ettevaatlik tuleks olla ka K-vitamiini sisaldavate taimede ja vitamiinipreparaatidega, sest need võivad soovimatult mõjutada vere hüübimist. Hemofiiliat põdevale inimesele ei tohi teha lihasesiseseid süste, sest süsti kohta võib tekkida suur verejooks. Hemofiilia raviks kasutatava inimese vereplasmast eraldatud hüübimisfaktori kontsentraadiga võib olla risk üle kanda haigustekitajaid sh hepatiit B. Seetõttu peaks veritsustõbe põdevat inimest vaktsineerima B-hepatiidi vastu. Siiski on tänapäeval viirusinfektsioonirisk kõvasti vähenenud tänu vereplasma doonorite selektsioonile ja korralikule testimisele ning kontsentraadi tootmisprotsessis kasutatavatele viirusinaktivatsioonimeetoditele. Haiguse esinemisel perekonnas on võimalik haiguse kandjad geneetilise uuringu abil kindlaks teha.
Hemofiilia Eestis
Eestis on 2016.a aasta andmetel 107 hemofiiliahaiget (97 hemofiilia A, 10 hemofiilia B), 96 von Willebrandi haiget ja 68 teiste verehüübimishäiretega haiget. Nendest 61% on vanuses 19–44 aastat ja 21% vanemad kui 45 aastat.
Eestis elab 2013. aasta seisuga teadaolevalt veidi alla saja hemofiiliat põdeva inimese, kelle igapäevane toimetulek sõltub otseselt õigeaegse ravi kättesaadavusest. Nende hulgas on ka lapsi. Eesti on ainus riik Euroopas, kus hemofiiliahaigetel ei ole ligipääsu kaasaegsele ravile ehk rekombinantsete faktori preparaadile, mis võimaldaks hemofiiliahaigete riskivaba ravi. Eesti Hematoloogide Selts on selle lisamist Haigekassa raviteenuste nimekirja taotlenud alates 2009. aastast.
Inimese vereplasmast valmistatud hüübimisfaktori kontsentraatide probleemid
Enne 1985. aastat polnud USA-s ühtegi seadust, mis oleksid kehtestanud inimvere plasmast valmistatavate veretoodete analüüse. Selle tagajärjel oli paljudel hemofiiliaga patsientidel, kes said testimata ja kontrollimata hüübimisfaktorit enne 1992. aastat, eriti suur oht nakatuda HIV-ga ja C-hepatiidi viirusega nende veretoodete kaudu. Arvatakse, et rohkem kui 50% hemofiilia populatsioonist ehk üle 10 000 inimese ainuüksi Ameerika Ühendriikides nakatus HIV viirusega kasutades hüübimisfkatori kontsentraate, mille valmistamisel oli kasutatud HIV viirusega nakatunud vereplasmat.
Tänapäeval Eestis haigete raviks kasutatav ravim on toodetud inimeste doonorverest, kuid mille tootmisprotesse on täiendatud viirusinaktivatsioonimeetoditega, mis tähendab et on olemas risk ravi saades nakatuda vere kaudu leviva viiruse või haigustekitajaga (Creutzfeldti-Jakobi tõbi, hepatiit, HIV jt).