cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kajaruum
Difuusne heliväli kajaruumis
Standardikohases kajaruumis on nõutud, et heliväli oleks difuusne. Difuusne heliväli tähendab, et ruumi kõigis punktides on helirõhutase ühesugune. Difuusses heliväljas on energia tihedus kogu ruumis ühesugune ja kõik heli levimise suunad esinevad võrdse tõenäosusega. See on võimalik, kui ruum on jäikade pindadega, teatud kindlate mõõtmetega ja need mõõtmed on märgatavalt suuremad vaadeldava heli lainepikkusest.
Tallinna Ülikooli Ajakiri
Tallinna Ülikooli Ajakiri on Tallinna Ülikooli häälekandja. Väljaanne ilmub kaks korda aastas.
Väljaande ajalugu ulatub aastasse 1992, kui hakkas ilmuma Pedagoogikaülikool. 2005 nimetati väljaanne ümber Tallinna Ülikooli Ajaleheks. Praegust nime kannab väljaanne aastast 2009.
Lõuna-silenastik
Lõuna-silenastik (Coronella girondica) on silenastiku perekonna maoliik.
Wallace Clement Sabine
pisi|Wallace Clement Sabine Wallace Clement Sabine (13. juuni 1868 – 10. jaanuar 1919) oli Ameerika füüsik, kes oli arhitektuuriakustika (ehitusakustika) valdkonna looja. Sabine'iga on seotud tema loodud ruumi järelkõla kestuse valem, mida nimetatakse Sabine'i valemiks:
Stewarti maakond (Georgia)
thumb|Stewarti maakonna kohtumaja Lumpkinis thumb|Providence'i kanjon Stewarti maakond (Stewart County) on maakond USA-s Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Lumpkin.
Laatre vald (Ruhja kihelkond)
pisi|Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Laatre vald (saksa keeles Moiseküll) oli vald Valmiera maakonnas Ruhja kihelkonnas. Vald moodustati 1866. Vallamaja asus tänapäeva Laatre küla aladel.
Stewarti maakond (Georgia)
Ajalugu
Stewarti maakond moodustati 23. detsembril 1830 Randolphi maakonna osast. Maakond on nime saanud Ameerika iseseisvussõja veterani Daniel Stewarti järgi.
Verner Eklöf
pisi|Verner Eklöf Chamonix' taliolümpiamängudel 1924. Verner Eklöf (8. märts 1897 Helsingi – 2. detsember 1955 Helsingi) oli Soome jalgpallur ja jalgpallitreener, jääpallur ja suusakahevõistleja.
Laatre vald (Ruhja kihelkond)
Laatre vald kuulus Eesti vabariigis Pärnu maakonda. Selle alad hakkasid aastal 1939 kuuluma uude Rajangu valda.
Verner Eklöf
1923–1926 oli ta Soome jalgpallikoondise kapten.
Päästepaat
pisi|250px|Päästepaadid laeva pardal pisi|250px|Tühi [[Estonia (laev)|Estonia päästepaat peale laeva uppumist]] Päästepaat on uppumise või muu ohuolukorra puhul inimeste päästmiseks ette nähtud uppumatu paat või mootorpaat.
Lõuna-silenastik
Klassifikatsioon
Tänapäeval liigitatakse see madu soomuseliste seltsi Colubridae sugukonna silenastiku perekonna maoliigina ja tema teaduslik ladinakeelne nimetus on Coronella girondica.
Päästepaat
Valmisolekus päästepaat võib paikneda veesõiduki pardal või sadamas (samuti kaldal) sõltuvalt kasutuspõhimõttest.
Laevadel
Päästepaate on laevadele paigutatud juba aastasadu, kuid alles suuremate ja ohvririkkamate laevahukkude järel hakati nende piisavale arvule ja mahutavusele seadma järjest konkreetsemaid nõudeid.
Mereohutuse tagamiseks on tänapäeval suuremate veesõidukite pardale vastavalt rahvusvahelisele konventsioonile SOLAS paigutatud piisaval hulgal päästepaate, et laeva ohtu sattumisel oleks reisijatel ja meeskonnaliikmetel võimalik päästepaatide abil veesõiduki pardalt evakueeruda. Laeva päästepaadid mahutavad tavaliselt 12–150 inimest, neis on alaline magevee- ja toiduainevaru, samuti esmaabi- ja signaalvahendid. Tänapäeval on päästepaate osaliselt asendatud ka päästeparvedega. Kaubalaevadel on tänapäeval enamasti ülatekilt vette langevad kaetud päästepaadid, reisilaevadel taavetite abil piki parrast alla vette langetatavad.
Suurematel reisilaevadel aga peab olema kiire valvepaat, mida on võimalik laeva liikudes veesata. See on tavaliselt kiire mootorpaat, mida kasutatakse üle parda kukkunud inimeste päästmiseks.
Remsi oja
Remsi oja on oja Sakala kõrgustikul, Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Pöögle oja vasakpoolne lisajõgi.
Päästepaat
Kaldal
Alates 19. sajandist laialt levinud merepäästejaamad kasutasid merekindlaid aeru-päästepaate, mis olid võimelised iga ilmaga sõitma ja mille abil sai ohtu sattunud veesõidukitelt inimesi päästa. Erinevate merepäästevahendite levik 20. sajandil, laevadel endil paiknevad päästepaadid ja veesõidukite areng on aga merepäästejaamade tähtsust mõnevõrra vähendanud.
Remsi oja
Oja pikkus on 6,2 km, valgla pindala 8,1 km², langus 23 m ja lang 3,7 m/km. Oja saab alguse 102 m kõrgusel Äriküla külas ning suubub 79 m kõrgusel Metsaküla ja Univere küla piiril Nuuda järves vasakult poolt Pöögle ojasse 12,6 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Päästepaat
Kaldal
Tänapäeval kasutatakse kaldalt lähtuvas merepäästeteenistuses aerupaatide asemel kiirekäigulisi merekindlaid mootorpaate ja kaatreid, mida hoitakse kas vees või hõlpsalt veesatavatena slipil.
Lõuna-silenastik
Klassifikatsioon
Veebipõhises roomajate taksonoomilises andmebaasis on lõuna-silenastikul 2 alamliiki:
Soomused
Lõuna-silenastiku pead katavad läikivad soomused.
Soomused:
pisi|Lõuna-silenastik [[Hispaanias]]
Kirjeldus
Arvatakse, et lõuna-silenastikud on aktiivsed videvikus või öösel, kuid neid võib soodsa välistemperatuuri korral näha ka päeval, kui nad peavad jahti väiksematele saakloomadele, kelle nad kägistavad. Lõuna-silenastikute sülg ei toimi nende järele küünitavatele inimestele toksiinina ja hammustavad nad harva, aga nad võivad väljutada kloaaginäärme nõret ja selle lõhn ei pruugi meeldiv olla.
Graviidsed emased lõuna-silenastikud munevad juunis 6–16 muna (14 × 19 bis 14 × 25 mm). 11–18 cm pikkused maopojad kooruvad augustis või septembris. Suguküpseid (4 a) lõuna-silenastikuid võib tabada paaritumistung. Isased harrastavad sel ajal hoogsaid võitlusi, mille käigus nad oma kehadega teineteise ümber põimuvad. See, kes vastu peab, hakkab vastuvõtlikku emast otsima, et tollega paarituda. Paaritumine võib kesta rohkem kui tunni ja paar võib seda soovi korral mitmeid kordi korrata.
Levila
Lõuna-silenastikuid võib kohata Alžeerias, Hispaanias, Prantsusmaal, Itaalias, Marokos, Portugalis ja Tuneesias.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Coronella girondica ja saksakeelset artiklit de:Girondische Glattnatter seisuga 4.04.2015.
Verner Eklöf
1920ndatel oli ta Tallinna VS Spordi treener.
Wallace Clement Sabine
kus,
Sabine'i valemis leiduv helineelduvuse ühik sabiin on nimetatud Wallace Clement Sabine'i auks tema nimega.
Przasnysz
Przasnysz on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Przasnyszi maakonna halduskeskus. Przasnysz asub Varssavist umbes 90 km põhjas.
Przasnyszi asula oli olemas juba 13. sajandil, linnaõigused sai 1427. aastal. Esimeses maailmasõjas hävis 70% linnast.
Juhuslik graaf
Juhuslik graaf on graaf, mis on saadud teatud juhusliku protsessi teel.
Juhuslike graafide teooria asub graafiteooria ja tõenäosusteooria piirimail. Juhuslik graaf saadakse n tippude hulga tipupaaride vahele servade juhusliku lisamise teel. Erinevad juhuslike graafide mudelid annavad erinevaid tõenäosuste jaotusi graafidel. Tuntud on Edgar Gilberti mudel G(n,p) kus iga serv lisatakse sõltumatult tõenäosusega p.
Kui kõikide n-tipuliste graafide hulka käsitleda graafide süsteemina, siis on võimalik määrata iga graafi olekutõenäosus selles süsteemis.
Kirjandust
Complexe netwerken
Alevi
Alevi on:
Alevi all võidakse mõista ka aleviite.
Maultier
Maultier ehk '''Sd.Kfz. 3''' oli Saksamaal toodetud poolroomiksõiduk.
Vagif Sultanli
250px|pisi|Vagif Sultanli Vagif Sultanli (Aserbaidžaani keeles: Vaqif Sultanlı; sündinud 26. märtsil 1958 Šahseväni külas Kürdämiri piirkonnas Aserbaidžaanis) – Aserbaidžaani kirjanik, kirjanduskriitik, tõlkija ja publitsist, filoloogiateaduste doktor, professor.
Leevi vald (Rõuge kihelkond)
Leevi vald (saksa keeles Löweküll) oli vald Võrumaal Rõuge kihelkonnas. Vald eksisteeris 1876–1892 ja siis liideti see vald Pindi vallaga.
Vagif Sultanli
Elukäik
Vagif Sultanli sündis 26. märtsil 1958 Aserbaidžaani Vabariigi Kürdämiri piirkonnas Šahseväni külas.
Ta on lõpetanud Köhnabazari keskkooli (1964–1974). Keskkoolis õppimise ajal õppis ta ühtlasi Kürdämiri piirkondlikus muusikakoolis (1970–1975). Mõnda aega töötas ta Kürdämiri piirkondlikus elektrivõrgus töölisena (1974–1976). Ta õppis Aserbaidžaani Riiklikus Ülikoolis filoloogiat ja 1981. aastal lõpetas ülikooli kiitusega.
Tööelus alustas ta keele ja kirjanduse õpetajana Galadžigi külas Ismayilli piirkonnas. Seejärel õppis kraadiõppes Aserbaidžaani Riiklikus Ülikoolis kaasaegse aserbaidžaani kirjanduse osakonnas. Ta sai teaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Karakteri probleemid Aserbaidžaani dramaturgias aastatel 1970–1980" (1984), doktorikraadi aga väitekirjaga "Mähämmäd Ämin Räsulzadä elu ja kirjanduslik tegevus" (1997). Alates 1999. aastast töötab ta Baku Riiklikus Ülikoolis aserbaidžaani kirjanduse ajaloo osakonnas professorina.
Ta on tegev ka avalikus elus. 1991. aastal asutas ta Ülemaailmse Aserbaidžaanlaste Assotsiatsiooni ja ta valiti selle esimeheks.
Ta töötas Ameerika raadiojaamades Vabadus ja Vaba Euroopa kirjandussaadete korrespondendina (1995–1998). Ühtlasi on ta olnud mitme ajakirja (nt ajakiri Khudafärin (1995, Poola); Araz (1996–1997, Rootsi); Maailma aserbaidžaanlased (2000–2012, Ameerika Ühendriigid)) peatoimetaja.
Ta on Türgis tegutseva Küprose, Balkani ja Euraasia türgi keelse kirjandusorganisatsiooni KIBATEK Kaukaasia büroo juhataja. 1999. aastal juunist oktoobrini läbis ta Suurbritannias Edinburghi ülikoolis teadusliku praktika inglise filoloogia ja lääne kultuuri alal.
Ta on pälvinud Häsän bäy Zärdabi auhinna (1995), Küprose, Balkani ja Euraasia türgikeelse kirjandusorganisatsiooni KIBATEK rahvusvahelise auhinna türgi keele arendamise eest (2003), Egiptuse Kultuuriministeeriumi aukirja (2014), Türgi Keele Ülestõusmisliikumise Ühingu auhinna „Ülim teenistus“ (2017).
Ta on valitud erinevatel aegadel toimunud Ülemaailmse Aserbaidžaanlaste Kongressi (ÜAK) juhatuse liikmeks Rootsis (2001), Hollandis (2002), Saksamaal (2004), Belgias (2008) ja Ühendkuningriigis (2010).
Ta on 2012. aastal Pekingis asutatud Rahvusvaheline Eepiliste Uuringute Ühingu (The International Society for Epic Studies) liige.
Helmstedti kreis
Kreisi pindala on 674 km². 31. detsembril 2017 elas seal 91 720 inimest.
Vagif Sultanli
Elukäik
2018. aastal valiti ta Ameerika Ühendriikides asuva Rahvusvahelise Kirjanike Liidu (International Writers Association) liikmeks. Tema loomingut on avaldatud USAs, Inglismaal, Saksamaal, Türgis, Taanis, Egiptuses, Iraanis, Venemaal, Ukrainas jt riikides. Ta on osalenud erinevates riikides toimunud rahvustevahelistel sümpoosionitel, konverentsidel, foorumitel ja seminaridel esindades Aserbaidžaani kirjandust ja kultuuri.
Helmstedti kreis
Kreis külgneb (läänest ja päripäeva) Wolfenbütteli kreisi, Braunschweigi linna, Gifhorni kreisi, Wolfsburgi linna ja Saksi-Anhalti liidumaaga (Börde kreis ja Harzi kreis).
Vagif Sultanli
Elukäik
Ta on abielus ja tal on kaks last.
Helmstedti kreis
Loodus
Kreisiga külgnevad Elm (mäeahelik) läänes ja Lappwald (jõeäärne mets) idas. Suured kreisi osad on Elm-Lappwaldi looduspargi osa.
Vagif Sultanli
Looming
Ehkki tema kirjanduslik looming sai alguse väga varakult, avaldati tema esimene jutustus „Koirohu lõhn” 1980. aastal ajakirjas Aserbaidžaani Naine. Sellest ajast alates on ta regulaarselt avaldanud oma lugusid, tõlkeid, teaduslikke ja publitsistlikke artikleid.
Üks autori silmapaistvamaid teoseid on „Surmauni“ (1982), milles jutustatakse surnuaia ümberpaigutamise juhtumist ühiskonnas, mis tekitab tõsise kaose ja paanika. Selle kaudu avaneb võimalus avastada persoonide sisemist vaimumaailma. Kalmistut hävitava buldooserijuhi enesetapuga kulmineeruvas jutustuses järgis kirjanik moraalsete ja kõlbeliste väärtuste hävimist, mis samastub surmaga.
Reaalse ja tavapärase metafoorilise stiili kombinatsioonis kirjutatud romaanil "Inimmeri" (1992) on autori kunstilises loomingus eriline koht. Eelmise sajandi kaheksakümnendate aastate sündmustest rääkivas romaanis käsitletakse võõras linnas tundmatute inimeste sekka sattunud surmanuhtlusest pääsenud inimese salajast elu. Sellega tahab autor lahendada ühiskondliku kasvatuse ja sisemoraali haaranud võõrandumise probleemi.
Ainulaadse esitusstiiliga kirjutatud romaanis „Kõrbesõda“ (2010) kirjeldatud sündmused ilmnevad aja mõranemisega oma tulevikust loobunud ja tagasi minevikku pöördunud kangelase saatuse taustal. Sündmuste selline laialdane kajastamine võimaldab autoril edastada oma filosoofilisi vaateid inimeste ja maailma kohta. „Kõrbesõda“ eristub nii esitusstiiliga kui ka protestivaimuga, mis on suunatud tänapäevast maailma valitseva vaimse kokkuvarisemise probleemidele nagu võõrandumine, mälukaotus, ükskõiksus, tähtsusetuks muutumine ja humaansuse kadumine.
Helmstedti kreis
Ajalugu
20. sajandil kasutas Helmstedti ja Schöningeni vahelist ala pruunsöe kaevandamiseks Braunschweigische Kohlenbergwerke AG. Mitu küla (Alversdorf, Büddenstedt ja Runstedt) hävitati avakaevandamise käigus; nende elanikud kolisid Helmstedti, Schöningeni ja uuesti ehitatud Neu Büddenstedti külla, mis hiljem Büddenstedtiks ümber nimetati.
Vagif Sultanli
Looming
Vagif Sultanli teosed "Valge tee", "Hommikune udu", "Leheta okste roheline laul", "Derviš", "Koobas", "Polaaröö", "Kodumaa", "Saar", "Kangastus", "Tagasivool", „Tumm rõngas“, "Tuhaämber", "Triibuline pesa", "Ristvari", "Savinõidus" jt eristuvad ainulaadse keele ja stiili poolest. Kirjanikul on ka ajaloolisi teemasid käsitlevaid teoseid nagu "Kohtumispaik", "Nävai-Gumru", "Humayun" ja teised.
Helmstedti kreis
Linnad ja vallad
thumb|Linnad ja vallad Helmstedti kreisis
Vagif Sultanli
Looming
Ta on kirjutanud ka palju lüürilisi ja romantilisi miniatuure.
Teadustegevus
Vagif Sultanli on ilukirjanduse kõrval tegelenud ka teoreetilisi ja esteetilisi küsimusi hõlmava kirjanduskriitikaga. Tema retsensiooniraamatute hulka kuuluvad näiteks "Mähämmäd Ämin Räsulzadä kirjandusmaailm" (1993), "Raske saatusega teekäija" (1996), "Vabaduse horisont" (1997), "Aserbaidžaani pagulaskirjandus" (1998), "Kirjandusteooria illustratsioonid" (2000), "Elu päästev kallas" (2004), "Kirjanduskriitika õpetamise meetodid" (2007), "Aserbaidžaani kirjanduskriitika" (2012), "Iseseisvuse armastus" (2014), "Aserbaidžaani kirjanduskriitika" (2019), kusjuures esmatähtsal kohal on tema jaoks olnud Aserbaidžaani pagulaskirjandusega seotud uurimised.
Helmstedti kreis
Linnad ja vallad
Linnad: Vabad vallad: Inkorporeerimata alad:
Vagif Sultanli
Teadustegevus
Ta on paljude ajakirjanduslike artiklite, kirjanduskriitika ja -protsessiga seotud teadus-publitsistlike artiklite autor. Vagif Sultanli teadustegevuse oluline osa on rahvusvahelistel konverentsidel, sümpoosionidel, foorumitel ja seminaridel peetud loengud.
Helmstedti kreis
Linnad ja vallad
Samtgemeinden:
1Samtgemeinde keskus
Vagif Sultanli
Tõlketegevus
Vagif Sultanli on tõlkinud aserbaidžaani keelde palju raamatuid, sealhulgas Rešat Nuri Güntekini romaanid "Lehtede langemine" ja "Veski", Sergei Žitomirski ajaloolise jutustuse "Sürakuusa teadlane", samuti Ervin Strittmatteri, Jaroslav Hašeki, Veri Meri, Gustav Stopka ja teiste jutustusi, ning need Aserbaidžaanis avaldanud.
Ta on vene keelest aserbaidžaani keelde tõlgitud Mähämmäd Ämin Räsulzadä teose "Panturanism" kaastõlkija.
Nierza järv
Nierza järv (ka Nerza järv või Nirza järv, läti keeles Nierzas ezers, Nirzas ezers, Nirza ezers või Nerzas ezers) on järv Lätis Ludza piirkonna Nirza vallas. Järv asub merepinnast 155,9 meetri kõrgusel Latgale kõrgustikul.
Järv asub Velikaja jõgikonnas. Aastal 1933 alandati selle veetaset 3 meetri võrra.
Järv on eutroofne, seal elab 7 liiki kalu. Suuremad asulad selle kallastel on Nierza ja Kušneri. Järve kagukaldal asub kaitsealune Divkši linnamägi ehk Kuldmägi, põhjakaldal aga kaitsealused Nirza muinaskalmed. Järve äärde on rajatud puhkebaas ja võõrastemaja.
Joe Sugg
Karjäär
Sugg lõi oma kanali ThatcherJoe 2011. aasta novembris ja kogus kahe aastaga miljon jälgijat. 26. oktoobril 2017 sai tal täis 8 miljonit jälgijat ja üle miljardi videovaatamise. Tema videod on challenge 'itest, prank 'idest ja häälte jäljendamisest. Ta lõi "YouTuber Innuendo Bingo", mis on sarnane BBC Radio 1 saatega ja hakkas hiljem ka seal ilmuma.
Keturvalakiai vald
Keturvalakiai vald (leedu keeles Keturvalakių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis.
Joe Sugg
Muusika
Sugg kuulus YouTube'i poistebändi, millega koguti raha Comic Reliefi heategevuseks. Poistebänd oli ajalehe The Guardian esindaja.
Keturvalakiai vald
Valla pindala on 93 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1690 inimest. Valla keskus on Keturvalakiai alev (2011. aastal elas seal 113 inimest). Vallavanem on Gintautas Urbšys.
Joe Sugg
Muusika
Sugg laulis ka 2014. aasta singlil "Do They Know It's Christmas?" Band Aid 30 heategevusprojektis, mis kogus raha Ebola viirushaiguse epideemia jaoks Lääne-Aafrikas.
Film
Sugg luges 2015. aastal filmi "Käsna-Kalle Kantpüks" osas kajaka teksti koos toakaaslase Caspar Lee, koomik Alan Carr ja laulja Stacey Solomoniga.
Ta osales ka 2015. aasta filmis "Joe and Caspar Hit the Road", mida näidati Inglismaa telekanalil E4 2016. aasta aprillis. Teine osa ilmus 2016. aastal pealkirjaga "Joe & Caspar Hit the Road USA".
Raamatud
"Username: Evie" teine osa "Username: Regenerated" avaldati 2016. aastal.
21. septembril 2017 avaldas Sugg "Username'i" sarja kolmanda ja viimase osa "Username: Uprising".
Televisioon
Koos juutuuberite Alfie Deyesi ja Marcus Butleriga osales Joe 2. märtsil 2017 Briti telesaates "Release the Hounds".
Isiklik elu
Joe on blogija ja YouTube'is Zoella nime all tundud Zoe Suggi noorem vend.
Peale YouTube'i karjääri on ta töötanud ka katuselõikurina.
Kuni 2016. aastani elas Sugg Londonis koos juutuuber Caspar Leega. Praegu elab ta üksi.
H2O – Merineitsid
Alguses plaaniti teha kahte hooaega jaotatud 52 osa, kuid sarja populaarsuse tõttu otsustati filmida ka kolmas hooaeg. Esimene hooaeg tuli vaatajate ette juulis 2006, teine hooaeg septembris 2007. Kolmas hooaeg jõudis Suurbritannia vaatajate ette oktoobris 2009, Austraalias esilinastus see alles mais 2010.
Stewarti maakond
Stewarti maakond (Stewart County) on maakond USA-s Tennessee osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn Dover.
Maakonna pindala on 1277 km², millest 90 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 324. Aastal 2000 oli elanike arv 12 370.
Ajalugu
Stewarti maakond moodustati 1. novembril 1803. aastal Montgomery maakonna osast. Maakond on saanud nime Mississippi osariigi asekuberneri Duncan Stewarti järgi.
Endurahu
Endurahu on Lääne maakonnas Ridala vallas Topu lahes asuv väike saar (rahu).
Rahu koordinaadid on.
Volga Star (jõelaev)
Volga Star (vene keeles Волга Стар) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 esimene seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1983. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud. Aastatel 2011–2019 kandis laev vene helilooja Igor Stravinski nime.
Ajalugu
pisi|vasakul|Akademik Viktor Gluškov Ukraina lipu all Kiil pandi laevale tehasenumbriga 379 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Hersonis asuvale Dnepri Laevakompaniile (DRPile) üle 1983. aastal nime Akademik Viktor Gluškov all. Kuni 1988. aastani oli laevaomanik RE Glavnoje Upravlenije retšnogo flota (ГП Главное Управление речного флота при Совете Министров УССР), kuni 1990. aastani PO Glavretšflot (ПО Главречфлот). Laevakompanii RE UkrRetšFlot (Межотраслевое государственное объединение Укрречфлот) on kasutanud laeva vene nime ja NSVLi lipu all.
1993. aastal vahetas laev nime, omanikku (eraettevõte ASK UkrRetšFlot) ja kuni 2001. aasta detsembrini sõitis see Dnepril ja Mustal merel Kiievist Sevastopoli ja Odessani ning Kiievisse tagasi ukrainapärase modifitseeritud nime "Академiк Вiктор Глушков"-i ja sini-kollase Ukraina lipu all. Ukraina raske majandusliku seisukorra tõttu müüdi laev Venemaa firmale OOO "RosFlotInvest" (rentnik laevakompanii Doninturflot, Rostov Doni ääres) ja alates 2001. aasta detsembrist sõitis jälle ümbernimetatud Akademik Gluškov Venemaa lipu all.
2011. aastal nimetati laev veel kord ümber ja nõukogude akadeemikust sai helilooja. 29. aprillil 2012 sõitis laev pärast talvitumist Rostovist Doni ääres Moskvasse. 2010. aastal moderniseeriti laev tunduval määral.
Sebra-amadiin
Sebra-amadiin (Taeniopygia guttata) ehk sebravint on värvuliste seltsi ja vintlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Loodusajakirjanik
Loodusajakirjanik on ajakirjanik, kes vahendab ajakirjanduslikus vormis teavet looduse kohta.
Sebra-amadiin
Sebra-amadiin on levinud vint Kesk-Austraalias ja elab suuremal osal mandrist, vältides ainult jahedat niisket lõunaosa ja mõnda piirkonda troopilises põhjas. Lindu võib leida ka Timori saarel. Sebra-amadiin on ka sisse toodud Puerto Ricosse ja Portugali.
Loodusajakirjanik
Loodusajakirjanikud töötavad enamasti loodusteemadele spetsialiseeritud väljaannetes.
Sebra-amadiin
Elupaik ja levik
Sebra-amadiinide kõige tavalisem elupaik on Austraalia mandriosas, kus elab umber 75% maailma sebra-amadiinidest. Seda liiki rannikutel tavaliselt ei leidu, välja arvatud kuivemas lääneservas. Sebra-amadiine leidub üldiselt kuivades piirkondades, kuid veekogude lähedal ja paikades, kus on sadanud vihma. See on tõenäoliselt seotud pigem taimestiku rohkusega kui vee leidumisega. Sebra-amadiine leidub ka haritud aladel, näiteks riisipõldudel. Pidevalt tugevad sademed on sebra-amadiinidele kahjulikud, sest nende pesa ei varja tibusid ega mune vihma eest. Vihmasadu võib mõnikord põhjustada pesitsimise ärajätmine.
Loodusajakirjanik
Kuid üldhuviväljaandes töötava loodusajakirjaniku tööpõld võib peale otseste loodusteemade hõlmata sageli ka keskkonnakaitseteemasid. Eriti pärast ÜRO keskkonna- ja arengukonverentsi 1992. aastal Rio de Janeiros, Agenda 21 levima hakkamist ja säästva arengu liikumise hoogustumist on loodus- ja keskkonnaajakirjanduse ja -ajakirjanike määratlemise piirid hägustunud. Keskkonnateemadele hakati nii riikide valitsustes kui ka ajakirjanduses pöörama senisest suuremat tähelepanu ning traditsiooniline loodusajakirjandus tegi läbi uuenduskuuri.
Harvemini võib kohata seda, et loodusajakirjanikele on pandud kohustus käsitleda loodusteemadena koguni põllumajandust (nt kariloomade tõuge, taimekasvatust) ja kodumajapidamist (nt kassi- ja koeratõuge, maitsetaimi ja vesirotitõrjet).
Sebra-amadiin
Elukäik
Sebra-amadiini eeldatav eluiga on geneetiliste ja keskkonnategurite tõttu väga erinev. Sebra-amadiin võib oma looduskeskkonnas elada kuni viie aastani. Kui neid peetakse puuris, elavad nad tavaliselt 5–9 aastat, kuid võivad elada kuni 12 aastat, rekord on puuris elava linnu puhul 14,5 aastat. Nad hakkavad sigima juba 70-80-päevaselt ja nende pesas on 2-8 muna, keskmiselt viis muna. Pojad lendavad pesast välja 17-18 päevaselt. Poegade eest hoolitsevad mõlemad vanemad.
Loodusajakirjanik
Kuidas loodusajakirjanike ametikohti täpselt nimetada, see sõltub ajakirjandusväljaande suunitlusest ja suurusest.
Sebra-amadiin
Toitumine
Sebra-amadiin sööb peamiselt rohuseemneid, toitudes enamasti poolküpsetest ja küpsetest seemnetest (kuigi võib süüa ka kuivi seemneid). Lisaks sööb ta mõnikord putukaid (peamiset sipelgaid ja termiite). Puuris peetavate sebra-amadiinide lemmiktoit on hirsiseemned.
Suhted inimesega
Sebra-amadiine kasutatakse sageli teadusprojektideks, et saada teada, kuidas linnud käituvad. Neid kasutatakse ka geeniuuringutes. Need linnud on ka väga head lemmikloomad, elades puuris kuni 9 aastat ja vajades vahepeal vett ja seemneid.
Loodusajakirjanik
Hariduselt võib loodusajakirjanik olla nii ajakirjandusharidusega ajakirjanik, kes on spetsialiseerunud loodusteemade käsitlemisele, kui ka loodusteadusharidusega spetsialist, loodusvaldkonna praktik, kes on saanud veidi ajakirjanduslikku lisakoolitust.
Eestis on loodusajakirjanikena tegutsenud näiteks Gustav Vilbaste, Kustas Põldmaa, Fred Jüssi, Ann Marvet, Toomas Jüriado, Kristel Vilbaste, Juhani Püttsepp jt.
Ameerika keskkonnaajakirjanike ühing (Society of Environmental Journalists) loodi aastal 1990.
Volli Käro
Volli Käro (sündinud 13. detsembril 1940) on eesti näitleja.
Aastatel 1965–2011 oli ta Rakvere Teatri näitleja.
Ta on Eesti Teatriliidu (1969) ja Eesti Näitlejate Liidu liige (1993, aastast 2010 auliige).
Isiklikku
Volli Käro oli abielus näitleja Viive Aamisepaga. Nende poeg Allan Käro on ajaloolane. Tema isa vennapoja poeg Kirill Käro (sündinud aastal 1975) on eesti päritolu eesti ja vene näitleja.
Bubert
Bubert on õhuline pudrutaoline magustoit, mis on valmistatud piimast, jahust, suhkrust ja vahustatud munadest.
Bubertit serveeritakse jahtunult kisselli või kompotiga või lihtsalt moosisilmaga.
Valmistamine
Sellest kogusest jätkub neljale. Valmistusaeg: 20 minutit.
Buberti variatsioone
Jahu asemel võib valmistamisel kasutada ka mannat (või jahu mannaga pooleks) või riisi, kuid eriline õhulisus saavutatakse just jahu korral. Bubert on Eesti, Saksa ja Läti köögile omane magustoit. Mannabubert (mannas buberts) on lätlaste rahvustoit.
Loodna vald (Kullamaa kihelkond)
Loodna vald (saksa keeles Pall) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti see vald Luiste vallaga.
Eraisiku pankrot
Eraisiku pankrot ehk füüsilise isiku pankrot on kohtuotsusega väljakuulutatud eraisikust võlgniku maksejõuetus. Maksejõuetus on püsiv suutmatus oma võlgu tasuda. Pankrotiavalduse võivad kohtule esitada nii võlgnik kui ka võlausaldaja(d), kuid menetluskulud peab tasuma võlgnik. Tarbijakaitseameti järgi on eraisiku pankrot makseraskuste lahendamiseks kõige äärmuslikum variant. Enne seda võiks võlgnik proovida muu hulgas laenuandja(te)ga kokkuleppele jõuda.
Füüsilise isiku pankrotistumise peamised põhjused on liiga suur laenukoormus ja käendamine, kuid selle võivad tekitada ka pärandiga kaasnevad kohustused.
Eraisiku pankrot Eestis
Kui Saksamaa põhiseaduse järgi on riigil kohustus füüsilised isikud lootusetust seisukorrast välja aidata, siis Eestis see põhiseadusega määratud ei ole. Pankrotimenetlus on kulukas ja enne 2010. aastat olid sagedased juhud, kus menetlus lõppes enne isiku vabastamist võlgadest. Pärast 1. jaanuaril 2010 jõustunud muudatust tsiviilkohtumenetluse seadustikus on füüsilisest isikust pankrotivõlgnikul võimalus seaduses ettenähtud tingimustel taotleda menetluskulude katteks õigus- ja menetlusabi.
Pankrotimenetlus ja pankroti väljakuulutamine
Pankrotimenetluse algatamiseks on vaja kohtule esitada pankrotiavaldus. Pankrotiavalduse võivad kohtule esitada nii võlgnik kui ka võlausaldaja(d).
Pärast pankroti väljakuulutamist võivad võlgnik ja võlausaldaja(d) sõlmida kompromissi ehk kokkuleppe võlgade tasumiseks. Kompromissi eesmärk on võlgu vähendada või nende tasumise tähtaega pikendada. Kui varem oli võimalik kompromissile jõuda ka enne pankroti väljakuulutamist, siis alates 1. jaanuarist 2004 on see võimalik vaid pärast füüsilise isiku pankroti väljakuulutamist.
Sergei Djagilev (jõelaev)
Ajalugu
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 380 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Doni ääres Rostovis asuvale Volga-Doni Laevakompaniile (ГП Волго-Донское речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1983. aastal Novikov-Priboi nime all. Riigiettevõte Volga-Doni Laevakompanii ja hiljem eraettevõte OAO Volgo-Donskoje Parohodstvo (ОАО Волго-Донское пароходство) on kasutanud jõelaeva Novikov-Priboi enne ja pärast täielikku moderniseerimist aastail 2000–2001 Volgal, Donil ja Neeval välismaa turistide jaoks. 2011. aastal nimetati laev esimest korda ümber Sergei Djagileviks. 2014. aastal sõidab laev Peterburist Moskvasse ja tagasi suvel välis- ja augustis-septembris Venemaa turistidega.
Rock'n'rolli Kuulsuste Hall
pisi|Rock'n'rolli Kuulsuste Hall [[Clevelandis ]] pisi| Rock'n'rolli Kuulsuste Hall ja Muuseum (inglise Rock and Roll Hall of Fame and Museum) on USA-s Ohio osariigis Clevelandis asuv sihtasutus ja muuseum, mille eesmärk on koguda ja säilitada rokkmuusikat märkimisväärselt mõjutanud muusikute ja muusikaprodutsentide ajalugu.
Kuulsuste valimine
Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks on võimalik saada mitte varem kui 25 aastat pärast esimese heliplaadi ilmumist. Kandidaatide valiku otsustab muusikaajaloolastest koosnev komitee. Kuulsuste Hallis on viis kategooriat: lauljad, ansamblid ja pillimängijad (nn performers); heliloojad ja produtsendid (nn non-performers); rock-muusika varased mõjutajad (nn early influences); abimuusikud (nn sidemen, praegu kategooria Award for Musical Excellence); ja singlid. Lõplik valimine toimub hääletamise teel, millest võtab osa umbes 1000 asjatundjat: ülikoolide õppejõud, ajakirjanikud, muusikaprodutsendid jt isikud, kellel on kogemust muusikatööstuse valdkonnas. Valituks saamiseks on vaja koguda vähemalt 50% häältest.
Igal aastal valitakse välja viis kuni seitse inimest, kes New Yorgis toimuval pidulikul tseremoonial Kuulsuste Halli vastu võetakse. Esimesteks Kuulsuste Halli liikmeteks said 1986. aasta jaanuaris Chuck Berry, James Brown, Ray Charles, Sam Cooke, Fats Domino, Everly Brothers, Buddy Holly, Jerry Lee Lewis, Little Richard ja Elvis Presley.
Sihtasutuse ja muuseumi ajalugu
pisi|420px|left|Rock'n'rolli Kuulsuste Hall (vasakul) [[Erie järve kaldal Clevelandis. Arhitekt Ieoh Ming Pei, 1995.]]
Clevelandi linn valiti muuseumi asukohaks rahvahääletusel mitmete linnade seast, nende hulgas tuntud plaadifirmade kodulinnad Memphis (Sun Studios ja Stax Records), Detroit (Motown Records) ja Cincinnati (King Records) ning New York. Lõplikku otsust mõjutas asjaolu, et selles linnas oli 1950. aastate esimesel poolel töötanud raadiojaama WJW disc jockey Alan Freed, kes oli võtnud kasutusele termini rock and roll ja edendanud jõuliselt uut muusikažanrit, ning et Clevelandis toimus 1952. aastal Ameerika Ühendriikide ajaloo esimene rock'n'roll 'i kontsert Moondog Coronation Ball.
Kartuliporss
pisi|Pildilt on arusaadav, miks toidu hoolikalt kujundatud versiooni "põrsasteks" nimetatakse. Kartuliporss ehk kartulipõrsad on väidetav eesti rahvustoit: praetud sealihast ning kartulipudrust valmistatud õhuke ahjus küpsetatav kook või pätsikesed.
Samas pole kartuliporsi kui eesti rahvustoidu kohta gastronoomilistes allikates muid viiteid peale tuntud vene skandinavisti ja kulinaariateadlase William Pohljobkini 1978. aasta raamatu "Meie rahvaste rahvusköögid" ("Национальные кухни наших народов"), kus leidub ohtralt muidki vigu (näiteks nimetatakse eesti rahvustoitudena "makskastmess" ja "hautagul kala"). Kogu järgnev "kartuliporsi" kajastus tugineb Pohljobkinile.
Põhjarinne
Põhjarinne võib tähendada mitmeid ajaloolisi nähtusi:
Outrijve
Outrijve on hollandikeelne osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Avelgemi vallas.
Schelde kaldal asuv Outrijve oli kuni valdade liitmiseni 1977. aastal omaette vald.
Thor (täpsustus)
Thor oli skandinaavia ja varases germaani mütoloogias äikesejumal. Tema järgi on nime saanud:
Alamprefektuur (Prantsusmaa)
thumb|Alamprefektuur [[Verdunis Meuse'i departemangus]] thumb|Alamprefektuur [[Langon (Gironde)|Langonis Gironde'i departemangus]] Alamprefektuur (prantsuse: sous-préfecture) on Prantsusmaal halduskeskus ringkonnas, mis ei sisalda departemangu prefektuuri. Mõistet kasutatakse ka hoone kohta, kus asub ringkonnavalitsuse peakorter.
Alamprefektuuri eest vastutav avalik teenistuja on alamprefekt, teda abistab peasekretär. Maist 1982 veebruarini 1988 olid alamprefektid tuntud kui commissaire adjoint de la République.
Kui ringkonnavalitsust teostatakse prefektuurist, täidab alamprefektiga samaväärseid ülesandeid prefekti peasekretär.
Pariisi, Lyoni ja Marseille linnaringkonnad on pigem linna (või valla) alljaotused kui prefektuurid, seega ei ole need ringkondadega samatähenduslikud.
Newcastle'i Ülikool
pisi|Ülikooli hoone Newcastle'i Ülikool (inglise keeles Newcastle University) on ülikool Inglismaal Newcastle upon Tyne'is.
Ülikool asutati 1834 (meditsiini- ja kirurgiakool).
Jugend debattiert international
"Jugend debattiert international - Kesk- ja Ida-Euroopa riikide vaheline võistlus" on õpilastele suunatud saksakeelne väitluskonkurss, mis toimub Eestis, Lätis, Leedus, Poolas, Venemaal (Moskvas ja Peterburis), Tšehhis, Ukrainas ja Ungaris.
Projekti on ellu kutsunud Goethe Instituut, fond „Erinnerung, Verantwortung und Zukunft“, mittetulunduslik Hertie Fond ja Saksa Välismaise Koolihariduse Keskus. Lisaks sellele toetavad projekti kohalikud asutused – Poolas Saksa-Poola Koostööfond, Tšehhis Saksa-Tšehhi Tulevikufond, Leedus Informatsiooni- ja tehnikakeskus õpilastele, Ukrainas Klitško Fond. Ungaris on toetajaiks Hanns Seideli Fond, E.ON Hungária, Audi Akadeemia, Ungari sakslaste omavalitsus ning Konrad Adenaueri Fond. Jugend debattiert international on senini ainus rahvusvaheline saksakeelne väitluskonkurss õpilastele. Väitluskonkurss õpetab Kesk- ja Ida-Euroopa noortele oma vaateid ja seisukohti sisuliselt põhjendatult ja veenvalt esitama ning soovib konkursiga edendada saksa keelt. Konkursil väideldakse erinevatel teemadel: koolielu, põhiõigusi, ajalugu (eriti just ajalooliste õigusvastaste kogemuste lahtirääkimine) ja Euroopat puudutavatel teemadel. Projekt on suunatud õpilastele alates 10. klassist, kelle saksa keele tase on vastavalt Euroopa keeleõppe raamdokumendi tasemetele vähemalt B2.
Konkurss
2015/2016 õppeaastal osales konkursil ligi 2300 õpilast 157 koolist. Nendes koolides tegeletakse projektiga õppetundides. Välja koolitatud õpetajad õpetavad õpilastele väitlemist ja viivad nendega läbi väitlusi. Parimad õpilased väitlevad seejärel omavahel, kõigepealt oma koolis, kus parimad pääsevad edasi poolfinaali ja finaali. Lõpuks on iga riigi esimese ja teise koha saavutanul võimalus osaleda rahvusvahelises finaalis, kus finalistidele on mentoritena toeks Saksamaal toimuva väitluskonkursi Jugend debattiert kaks paremat.
Väitluse ülesehitus ja hindamine
Väitluses osaleb korraga neli õpilast, kellest kaks on poolt ja kaks vastu. 24 minuti jooksul väitlevad õpilased saksa keeles ühiskonnapoliitiliselt olulistel teemadel (nt „Kas Türgi tuleb vastu võtta ELi liikmeks?“). Väitluse formaat on kindlaks määratud. Igal kõnelejal on alguses kaks minutit kõneaega, kus ta saab esitada oma arvamuse ja argumendid. Seejärel on kaksteist minutit aega vestluseks, mis on tegelik „vaidlusfaas“. Lõppsõnaks on igal õpilasel taas aega üks minut. Väideldakse järgmistel teemadel: koolielu, poliitika, põhi- ja inimõigused, ajalugu (eriti just ajalooliste õigusvastaste kogemuste lahtirääkimine) ja Euroopa.
Väitlust hindab 3-5 liikmeline žürii, kes annab igale väitlejale punkte. Kõiki hinnatakse nelja kriteeriumi alusel: asjatundlikkus, väljendusoskus, veenmisvõime ja kõneoskus. Keelealaseid teadmisi eraldi ei hinnata.
Ajalugu
Jugend debattiert international toimus esmakordselt 2005. aastal Poolas ja Tšehhis. Alates 2006. aastast osalevad selles ka Eesti, Läti, Leedu ja Ukraina koolide õpilased. 2009. aastal lisandusid pärast kaheaastast pilootfaasi ka Moskva ja Peterburi koolid ning 2010. õppeaastal Ungari koolid. Alates 2016. aastast liituvad projektiga Slovakkia ja Sloveenia.
JDI finaalid
Aliis Allas
Aliis Allas (sündinud 30. septembril 1983 Pärnus) on eesti squash 'i-mängija.
Ta on lõpetanud 2002. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi ja 2005. aastal füsioterapeudina Tartu Ülikooli.
Riho Liiva
Riho Liiva (sündinud 4. juulil 1975 Tallinnas) on eesti maletaja, rahvusvaheline meister (1996).
Eesti Mõistatusleht
Eesti Mõistatusleht oli 1934-1936 Tallinnas ilmunud ajaleht, kus sisaldas erinevaid peamurdmist vajavaid ülesandeid. Lehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli V. Ekman, tegevtoimetaja oli E. Ots. Leht ilmus üks kord nädalas.
Holger Marjamaa
Holger Marjamaa (sündinud 27. septembril 1992 Tallinnas) on eesti pianist ja helilooja.
Holger Marjamaa on klaverit õppinud Tallinna Muusikakeskkoolis (professor Aleksandra Juozapėnaitė-Eesmaa). Seejärel on ta õppinud džässklaveri erialal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, Sibeliuse Akadeemias ja Manhattan School of Music kõrgkoolis.
Ta on osalenud muusikakonkurssidel, mänginud ja esinenud mitme orkestriga ning andnud kontserte Eestis, Islandil, Lätis, Ungaris, Soomes, Hispaanias ja Prantsusmaal.
Ta on esinenud muu hulgas selliste muusikutega nagu Dennis Chambers, Lizz Wright, Lonnie Liston Smith, John Riley, Steve Wilson, Mike Phillips, Jukkis Uotila, Lee Ritenour, Mark Gross, Chris Botti. Elab New Yorgis.
Loona vald (Kihelkonna kihelkond)
Loona vald (saksa keeles Kadvel) oli vald Saaremaal Kihelkonna kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kihelkonna vallaga.
Owen Chamberlain
Owen Chamberlain (10. juuli 1920 San Francisco – 28. veebruar 2006 Berkeley) oli Ameerika Ühendriikide füüsik.
1959. aastal anti talle ja Emilio Segrèle Nobeli füüsikaauhind antiprootoni avastamise eest.
Buk
Buk on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas, 30 km kaugusel Poznańist.
2011. aasta 31. märtsil elas asulas 6210 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Karin Mark
Karin Julia Mark (24. märts 1922 Tartu – 4. detsember 1999 Tallinn) oli eesti antropoloog.
Karin Margi uurimisalad olid Eesti ja teiste Baltimaade paleoantropoloogia ja soome-ugri rahvaste etniline antropoloogia. Ta oli Juhan Auli lähemaid kaastöötajaid. Teda peetakse Eesti esimeseks kutseliseks antropoloogiks. Mark oli süstemaatiliste antropoloogiliste uurimiste alusepanija Ajaloo Instituudis, samuti pani ta aluse süstemaatilistele paleoantropoloogia-alastele uuringutele Eestis.
Delice
Delice on Eesti jaeketi Selveri kaubamärk. Delice’i brändi all on kaks toidukauplust: Viimsi Delice (aadressil Randvere tee 6, Viimsi) ja Solarise Delice (Solarise keskuses Estonia pst 9, Tallinn).
Karin Mark
Tema isa oli professor Julius Mark, ema skulptor ja graafik Kristine Mei.
Delice
Delice'i asutas 2009. aastal jaekett ABC Supermarkets AS, mille 2020. aastal ostis Selver AS.
Karin Mark
Haridus- ja elukäik
Alghariduse omandas Tartu Õpetajate Seminari Algkoolis ja Tartu Linna I Algkoolis. Karin Mark lõpetas 1941. aastal Tartu 2. keskkooli. 1941. aasta augustist 1942. aasta veebruarini töötas Tartu Rinnalaste ja Emadekodus lapsehoidjana. 1942. aasta veebruaris astus Tartu Ülikooli arstiteaduskonna rohuteaduse osakonda, kust läks sama aasta oktoobris üle matemaatika ja loodusteaduskonda loodusteaduste osakonda. Õpingute kõrvalt töötas Tartu Ülikooli Antropoloogia Instituudis ajutise abijõuna. 1944. aastast töötas õpingute kõrvalt maateaduse ja loodusloo õpetajana oma endises koolis Tartu 2. keskkoolis. 1949. aastal lõpetas Karin Mark Tartu ülikooli bioloogiaosakonna bioloog-zooloog kvalifikatsiooniga kitsama erialana antropoloogia. Mark täiendas end antropoloogia alal õpingute ajal 1944. aastal Leipzigi Ülikoolis.
Delice
Ajalugu
Esimene Delice'i supermarket avati 10. oktoobril 2009. aastal Solarise keskuses. Kaupluse pindala laiendati 2012. aastal, kui esialgse 1700 m² asemel sai müügisaali suuruseks 2300 m².
Karin Mark
Haridus- ja elukäik
Juba 1947. aastal oli ta alustanud Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi juures tööd mittekoosseisulisena antropoloogina. 1. oktoobril 1949. astus kandidaadi-aspirantuuri TA Bioloogia Instituudi juurde. 1954. aastal kaitses Mark bioloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti NSV paleoantropoloogia". Pärast Tartu ülikooli lõpetamist oli Mark Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi aspirant Moskvas NSVL Teaduste Akadeemia Etnograafiainstituudis.
Delice
Ajalugu
2014. aastal andis MTÜ Mondo Solarise Toidupoele tunnustusmärgi "Õiglase kaubanduse sõber 2014". Seda tiitlit vääriv kauplus tõstab esile õiglase kaubanduse väärtust ja pakub oma kaubavalikus enam kui 30 õiglase kaubanduse märgisega tooteartiklit. alt=Delice|pisi|Delice'i logo 2014. aastal avati Delice'i kauplus Pärnu Keskuses (asus esimesel korrusel, üle 1000 m² müügipinda). Pärnu Delice viidi alates 2021. aasta märtsist Pärnu Keskuse Selveri nime alla.
Rando Roose
https://sport.err.ee/1608144265/zalgirise-susteemiga-liitunud-roose-tuleb-mugavustsoonist-valja-tulla
Karin Mark
Haridus- ja elukäik
Mark töötas kolm aastat kooliõpetajana (1949–1952), seejärel, aastail 1952–1986, töötas ta Ajaloo Instituudis teadurina.
Delice
Ajalugu
Alates 2020. aastast on Delice'i toidukaupluste omanik Eesti kapitalil põhinev jaekett Selver. Delice'i omanikuks sai Selver, ostes kaupluseketi ABC Supermarketsi, mille alla kuulusid lisaks kahele Delice'i toidupoele ja Solarise toidukauplusele veel 16 Comarketit.
Rando Roose
https://sport.err.ee/1608668227/roose-liitub-euroopa-uhe-tugevaima-korvpalliakadeemiaga <references group="Eesti korvpallur" />
Karin Mark
Teadus
Karin Mark juhatas arheoloogilisi kaevamisi keskaja külakalmistuil (Varbolas, Kõrgepalus, Iisakus, Maardus ja mujal), osales 1952–1954 Baltimaade kompleksses antropoloogilises ühendekspeditsioonis (Eestis, Lätis ja Leedus), kogus kõigi soome-ugri rahvaste kohta somatoloogia kohta materjali iga-aastastel ekspeditsioonidel (1955–1976), sealhulgas mitme etnograafilise ja antropoloogilise ekspeditsiooni koosseisus: Mordva etnograafiline ekspeditsioon (1955–1958), NSVL TA Etnograafiainstituudi etnograafiline ekspeditsioon Leningradi oblasti isurite juurde (1965), Soome-Nõukogude antropoloogine ekspeditsioon Soomes (1967, 1968 ja 1974) ja Komimaal (1976), rahvusvaheline antropoloogiline ekspeditsioon Soome Lapimaal (1969). Aastast 1967 korraldas ta antropoloogilisi ekspeditsioone Volgamaade rahvaste, samuti hantide ja manside ning Taga-Karpaatia ungarlaste uurimiseks.
Rando Roose
Jälgi Rando tegemisi Twitteris: @RooseRando
Karin Mark
Teadus
Karin Mark pani Eestis aluse süstemaatilistele paleoantropoloogia-alastele uuringutele.
Eesti muistseid koljusid on uurinud peamiselt Mark. Selle töö tulemusena on saadud teatud ettekujutis Eesti alal varem asunud hõimude antropoloogilisest koostisest ja siin toimunud muutustest, mis annab võimaluse teha mõningaid järeldusi eestlaste praeguste rassitüüpide kujunemise ja eestlaste päritolu kohta.
Rando Roose
Rando Roose - Eesti korvpallur (1,86cm/ 66kg) sündinud 19.06.2004, Tallinn, Eesti
Karin Mark
Teadus
Mark mõõtis antropoloogiliselt umbes 13 000 inimest, kokku 133 etnilist ja territoriaalset rühma, sealhulgas soome-ugri rahvaid (eestlasi, isureid, ingerisoomlasi, soomlasi, karjalasi, vepslasi, saame, ersa-, ja mokšamordvalasi, terjuhaane, karataisid, marisid, sürja- ja permikomisid, udmurte, bessermane, hante, mansisid, ka Taga-Karpaatia ungarlasi), võrdluseks soomeugrilastega ka indoeuroopa ja turgi rahvaid (venelasi, tatarlasi, tšuvašše, baškiire). Kõik mõõtmised ja kirjeldamised tegi ta ise, et vältida mõõtmistehnilisi erinevusi; seostas somatomeetrilisi andmeid paleoantropoloogiliste, arheoloogiliste ja keeleandmetega.
Rando Roose
ema- Margit Roose (endine Teeääre)
Karin Mark
Teadus
Tema eestvõttel alustati 1970. aastail Ajaloo instituudis populatsioonigeneetilisi ja odontoloogilisi uuringuid, milleks koguti materjale kõigist Eesti piirkondadest. Samuti käsitles ta oma uurimustes eestlaste somatoloogiat võrdlevalt nii Eesti rahvusvähemuste kui ka teiste rahvastega, samuti eestlaste etnilist kujunemist.
Rando Roose
isa- Marno Roose
Karin Mark
Teadus
2014. aastal ilmus Teaduste Akadeemia Kirjastuses tema mahukas käsikirja jäänud monograafia "Soome-ugri rahvaste füüsiline antropoloogia".
Rando Roose
Õde- Nataly Roose
Karin Mark
Isiklikku
Karin Mark on Juhan Mei tütretütar, Julius Margi ja Kristine Mei tütar, Elga Kuriku ja Lüüdia Vallimäe-Margi õde, Lydia ja Natalie Mei õetütar.
Rando Roose
pisi|at Kaunas Zalgiris (Lithuania)[[Fail:College basketball jpeg.jpg|pisi|at College basketball (Italy)]]
Treeningud:
2007- 2011 Audentese Spordikool Mudilaste ÜKE
2011- 2020 Korvpalliklubi Viimsi (Eesti)- treenerid: Sulev Särekanno, Zilvinas Strazdas, Valdo Lips
2020- 2022 Kaunase Žalgiris (Leedu)- treener: Edgaras Voronovas
2022- .... Pallacanestro College Basketball (Itaalia)- treener Alex Sarama
Õpingud:
1-6 klass - Merivälja kool (2011-2017)
7-9 klass - Rocca-al-Mare kool (2017-2020)
10 klass - Kuristiku gümnaasium (2020/2021)
11 klass - Kehta Kutsehariduskeskus e-gümnaasium (2021/2022)
12 klass - Kehtna Kutsehariduskeskus e-gümnaasium (2022/2023)
Vaata lisaks Youtube: Rando Roose (@randoroose9237)
Raivo Uukkivi
Raivo Uukkivi (sündinud 9. märtsil 1962 Tallinnas) on Eesti poliitik.
Haridus
Raivo Uukkivi on lõpetanud Tallinna Reaalkooli 1980. aastal, Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehaanikainseneri erialal ning omandanud haldusjuhtimises magistrikraadi Tallinna Tehnikaülikoolis.
Töö
Raivo Uukkivi on varem töötanud Jüri sovhoosi peainsenerina, AS Tallinna Vesi juhatuse liikmena ja ühe direktorina ning Tallinna Prügila AS juhatuse liikmena, kelle juhtimisel rajati ja käivitati moodne Tallinna prügila Jõelähtme vallas.
Rae valla volikokku valitud 2002, 2005, 2009, 2013, 2017.
Harju maakonna Rae vallavanemana oli Raivo Uukkivi ametis 2004. aasta oktoobrist kuni 2010. aasta jaanuarini.
Novembrist 2011 kuni novembrini 2013 oli Raivo Uukkivi Lääne-Virumaal Vihula vallavanem ja alates 2013. aasta detsembrist Raasiku vallavanem. Raivo Uukkivi on kirjutanud vallavanemana töötamisest 3 raamatut, seega nii Rae (2009), Vihula (2013) kui Raasiku (2017) vallajuhina kogetust. Lisaks on kirjutanud 3 raamatut oma tööst Rae volikogu liikmena (2013, 2017, 2021). 2009 ja 2013. aasta kohalikel valimistel kogus ta Rae vallas suurima häälte arvu, mis osutus suurimaks ka üleriigiliselt maaomavalitsuste klassis. Alates 2013. aasta detsembrist kuni 2017. aasta oktoobrini töötas Raivo Uukkivi Raasiku vallavanemana. Tema juhitud meeskond tagas 2016. aastal Raasiku vallas 5000 elaniku kokkusaamise ja Raasiku valla iseseisvana jätkamise pärast 2017 kohalike volikogude valimisi.
Poliitiline tegevus
Raivo Uukkivi kuulus Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda aastatel 2011–2017. Varem oli ta ligi kümme aastat Eesti Keskerakonna liige, kuid astus erakonnast välja 9. mail 2011.
19. märtsil 2016 valiti Raivo Uukkivi Harjumaa sotsiaaldemokraatide üldkoosolekul Sotsiaaldemokraatliku Erakonna Harjumaa piirkonna aseesimeheks. 31. detsembril 2017 aastal lahkus SDE-st.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Keskerakonna nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 224 häält ning ei osutunud valituks.
Muu
Raivo Uukkivi ja Ly Uukkivi on oma 35-aastasest kooselust koostanud teose "Teekond". ja 40-nda kooselu aasta puhul andnud välja täiendatud trüki "Teekond 40".
Peres on kolm poega ja kokku 5 lapselast
2018. aastal valiti Raivo Uukkivi aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.
Raivo Uukkivi hobideks on tervisesport (ujumine, suusatamine, jalgrattaga sõitmine), erinev käsitöö (metall, puit) ja kodu arendamine. Kodukaunistuskonkursilt on saadud preemiaid nii Rae vallast (1999) kui ka vabariigi tasandil (2000)