cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gustav Jallajas
Gustav Jallajas (29. detsember 1875 Kastre-Võnnu vald, Tartumaa – 11. veebruar 1944 Nõmme) oli Eesti postiametkonna juht 3. septembrist 1924 kuni 1940. aastani ja 1941. aastast kuni 16. maini 1942.
Vetikad
Sümbioos
Samblike ebatavaline vastupidavus on tingitud sellest, et nad koosnevad kahest elusorganismist: seeneniidistikust ja selle vahele põimunud vetikarakkudest. Seeneniidid on võimelised endasse imema õhuniiskust ja võtma ümbritsevast keskkonnast vett, mineraaltoiteaineid ja süsihappegaasi. Seeneniidistik ise pole aga võimeline valmistama toitaineid. Samblikus elavad vetikad sisaldavad nn päikesepatareisid ehk kloroplaste. Vetikad saavad seeneniidistikust vajalikud ained ning toodavad valgusenergiat, kasutades toitaineid, mida seen vetikatest imeb. Nii toimub seene ja vetika vahel kooselu ehk sümbioos.
Gustav Jallajas
Elulugu
Ta lõpetas 1903. aastal Peterburi elektrotehnika instituudi.
Vetikad
Sümbioos
Samblikud paljunevad rakisetükikestega ning rakise pinnalt eralduvate osakeste abil. Iga osake koosneb vetikarakust ja seda ümbritsevatest seeneniitidest. Levimine toimub tuule ja vee abil. Seeneniidid võivad moodustada ka eoseid. Kui aga eosest arenev seeneniit uues kohas vajalikku vetikarakku ei leia, siis ta hukkub.
Gustav Jallajas
Elulugu
Gustav Jallajas teenis alates 1896. aastast Venemaa keisririigi teenistuses posti, telegraafi ja telefoni alal Vilnos, Kurskis ja Turkestanis. 1920. aastal saabus ta Eestisse ja nimetati sama aasta 30. septembril Teedeministeeriumi Postivalitsuse direktori abiks.
Vetikad
Vetikate paljunemine
Vetikad paljunevad suguliselt ja mittesuguliselt, vähesed vetikad ka vegetatiivselt.
Gustav Jallajas
Elulugu
20. juunil 1934 määras Vabariigi Valitsus ta Riigi Ringhäälingu juhataja ajutiseks kohustetäitjaks. Sellel ametikohal oli ta kuni 10. septembrini 1934, mil riigivanem määras Riigi Ringhäälingu juhatajaks Friedrich Olbrei.
Hiljem töötas Teedeministeeriumi Posti-, Telegraafi- ja Telefonitalituse direktorina, kuni vabastati 1. augustist 1940 aastal posti-, telegraafi- ja telefoni talituse direktori ametist oma palvel ja nimetati senine posti-, telegraafi ja telefoni talituse tehnikabüroo juhataja abi Vassili Laak sama talituse direktori kohustetäitjaks, arvates 1. augustist 1940.
Isiklikku
Gustav Jallajas oli abielus Franziska-Isabella Jallajasega (1887 – 23. jaanuar 1932).
Vetikad
Mittesuguline paljunemine
Mittesuguline paljunemine toimub eostega või vegetatiivselt.
Eosed on enamasti ühe kuni mitme viburiga zoospoorid, mida nimetatakse ka rändeosteks. Mõnede vetikaliikide eostel viburid puuduvad. Neid nimetatakse autospoorideks.
Vegetatiivne paljunemine toimub raku või talluse jagunemisel ning sigipungade abil. Viimased moodustuvad mõnede liikide risoididel.
Suguline paljunemine
Suguline paljunemine annab elusolenditele suuri eeliseid ja enamik elusolendeid paljunebki suguliselt. Mõned organismid on sellised, mis paljunevad enamasti mittesuguliselt, kuid neil on siiski olemas ka võimalus suguliseks paljunemiseks. Suguline protsess on avastatud ka ränivetikatel.
Vetikate emas- ja isassuguorganid arenevad kas samal taimel või eri taimedel. Sugurakud moodustuvad gametofüüdi keharakkudes. Munarakud tekivad keharakkudes, mida nimetatakse oogoonideks. Viburitega isassugurakud – spermatosoidid – tekivad isassuguorganites, mida nimetatakse anteriidideks. Oogoonid ning anteriidid on vetikate sugulise paljunemise organid. Viljastumisel ühinevad spermatosoid ja munarakk. Selle tulemusena moodustub sügoot.
Suguline paljunemine võib toimuda ka konjugatsioonil. Sel juhul moodustub sügoot kahe vetika keharakkude ühinemisel. Nii paljuneb osa rohevetikaid.
Mõnel vetikate rühmal puuduvad sugulise paljunemise elundid, ehkki neil esineb regulaarne suguline paljunemine. Sügoot tekib neil spetsialiseerumata rakkude või lülide liitumise tulemusena. Sellist sugulise paljunemise viisi nimetatakse sügogaamiaks. Kui kaks üherakulist isendit liituvad ilma gameete moodustamata, siis nimetatakse seda hologaamiaks.
Nii sugulisel kui suguta paljunemisel järgneb sügoodi moodustumisele puhkeperiood (näiteks talvel). Selle lõppedes jaguneb sügoot meioosi teel neljaks uueks vetikataimeks – gametofüüdiks. Mõnel juhul võib sügoot areneda otse uueks sporofüüdiks. Sporofüüdi keharakkudest moodustuvad sporangiumid, milles tekivad viburitega zoospoorid või viburiteta autospoorid. Eostest arenevad taas gametofüüdid. Mõnede vetikaliikide sporofüüt ja gametofüüt on kujult ja suuruselt sarnased.
Eesti vetikad
Eestile ainuomased vetikaliigid puuduvad. Magevetes on kõige enam üherakulisi ja niitjaid rohevetikaid. Läänemeres esinevatest on tuntuim pruunvetikas põisadru. Tavaline vetikas puutüvedel ja vanadel kivimüüridel on üherakuline pleurokokk.
Hannah Montana film
Sündmustik
Kui superstaar Hannah Montanana edukat karjääri teinud Miley Stewartile kuulsus pähe lööb, otsustab ta isa, et tüdrukul on aeg keskkonda vahetada. Hollywoodi sära asemel peab Miley leppima maaeluga Tennessee farmis. Ta naaseb oma kodukanti ning seisab elu tähtsaima valiku ees. Kas ta suudab olla korraga nii Miley Stewart kui ka Hannah Montana? Sõprade abiga peab neiu valima – kumb roll on talle elus tähtsam.
Film on täis seiklusi, nalja, romantikat ja muusikat.
Vetikad
Eesti vetikad
Arvatakse, et Eestis kasvavate liikide arv on umbes 2500.
Eudoxos
Eudoxos Knidosest (410 või 408 eKr – 355 või 347 eKr) oli Vana-Kreeka astronoom ja matemaatik.
Vetikad
Vetikate õitsemine
Planktonvetikate ajutine vohamine veekogus, tuntud ka veeõitsenguna, on veekogule kahjulik nähtus. Ehkki vetikate vohangud võivad esineda ka looduslikult, siis intensiivsemate ja laiaulatuslikemate vetikavohangute korral on mängus inimtegevus. Sagedasimaks põhjuseks on veekokku jõudvad taimetoitained ehk biogeenid, eeskätt lämmastiku- ja fosforiühendid. Veeõitsenguga võivad kaasneda kalade ja teiste veeloomade hukkumine, sest suure hulga vetikate lagunemisel tekib hapnikupuudus, mis muudab veekogu gaasirežiimi. See omakorda aga vähendab vee läbipaistvust ja kiireneb muda settimine.
Eudoxos
Ükski tema töödest ei ole säilinud ja teda tuntakse teiste õpetlaste tööde kaudu (näiteks Aratose poeem astronoomiast).
Vetikad
Vetikate tänapäevane süstemaatika
Vetikate süstemaatika on aegade jooksul palju muutunud, eriti alates 20. sajandi teisest poolest. Et nüüdseks hõlmab sõna "vetikad" suhteliselt piiritletud ökoloogilist organismide rühma, siis on vaidlused suuresti taandunud vetikarühmi moodustavate taksonite juurde. Ehkki nüüdisajal on vetikate fülogeneesis tehtud suuri edusamme (eriti tänu Thomas-Cavalier Smithi jpt töödele), jäävad vaidlused ilmselt pikaks kestma.
Eudoxos
Eudoxos oli Platoni sõber ja õpilane.
Vetikad
Vetikate tänapäevane süstemaatika
Üks variant nüüdisaja vetikasüstemaatikast:
Eudoxos
Matemaatika
Andis Vana-Kreeka jaoks elegantse ja usaldusväärse põhjenduse, kuidas võrrelda suurusi isegi siis, kui neil pole ühisosa (Vana-Kreekas kerkis probleem, kuidas võrrelda üldjuhul täisnurkse kolmnurga kaateteid ja hüpotenuuse. Tulemuseks võis olla näiteks ruutjuur 2-st – see aga ei olnud kreeklaste jaoks arv. Vt. Pythagorase teoreem).
Astronoomia
Järgides Platoni üleskutset koostas Eudoxos planeetide liikumise matemaatilise mudeli. Eudoxose idee järgi oli planeedid kinnitatud kontsentriliste sfääride külge. Need sfäärid liikusid erinevalt ja mõnikord olid nende pöörlemisteljed üksteise suhtes kallutatud. Kolme või nelja sfääri kasutades suutis Eudoxos kirjeldada Merkuuri, Jupiteri ja Saturni liikumist. Seda mudelit arendasid edasi Kallippos Kyzikosest, kes sfääride lisamisega suutis selgitada ka Kuu, Päikese, Veenuse ja Marssi liikumist ning Aristoteles kes kasutas oma mudelis ühtekokku 55. kristallsfääri. Praktilisteks arvutusteks oli seda süsteemi raske kasutada, hoopis mugavam oli rehkendada Klaudios Ptolemaiose deferentide ja epitsüklite süsteemi järgi.
Vetikad
Vetikate tänapäevane süstemaatika
Tavaliselt jäetakse siit välja samuti fotoautotroofsed rühmad:
Kõige suuremat poleemikat on tekitanud tsüanobakterite paigutamine.
Vanem süstemaatika
Varem laialt kasutatud klassifikatsioon on järgmine.
Truup
pisi|Truup Truup (ka teetruup; varasemas eesti keeles on kasutatud ka sõna trumm) on rajatis, mille abil juhitakse voolavat vett. Truupi võib defineerida nii: truup on mistahes suuruse ja mistahes kujuga kinnise perimeetriga veejuhe. Tavaliselt juhitakse truubiga vesi tee alt läbi. Levinuim truup on teetammi läbiv toru.
Tänapäeval valmistatakse truupe peamiselt terasest, betoonist või plastmassist. Minevikus valmistati truupe sageli kivist. Leidub ka nende materjalide kombinatsioone, näiteks võidakse truubi põhi valmistada betoonist ja ülejäänud osa terasest, samuti võib muus osas terasest tehtud truubile lisada betoonist otsad.
Läbilõikelt võivad truubid olla väga erinevad. Kõige sagedasemad on ümmarguse, elliptilise, tasase põhjaga, pirni- ja ristkülikukujulise ristlõikega truubid. Ka mõõtmetelt, nii läbilõike kui pikkuse poolest leidub väga mitmesuguseid truupe.
Ben-Hur
"Ben-Hur" on 1959. aastal valminud Ameerika Ühendriikide linateos, mille lavastas William Wyler. Film põhineb Lewis Wallace'i jutustusel "Ben Hur ehk Kolgata: Jutustus Kristuse ajast" ning on selle kolmas ekraniseering.
Truup
Teealuseid torutunneleid rajatakse ka läbipääsuks loomadele.
Ben-Hur
"Ben-Hur" pärjati 1960. aastal 11 Oscariga. Film hoidis 38 aastat üksinda enim Oscareid võitnud filmi tiitlit. Nüüd jagab ta seda tiitlit filmidega "Titanic" ja "Sõrmuste isand: Kuninga tagasitulek".
Auhinnad
Oscar (1960)
Truup
Kui vooluveekogu on olemasolevatest truupidest märksa laiem, võib mitu truupi kõrvuti panna. Ameerika Ühendriikide seadused näevad ette, et kui kõrvuti asetatud truubid on kokku laiemad kui 20 jalga (6 meetrit), siis moodustavad nad juriidilises mõttes silla. Riiklikul sillainspektsioonil tekib seejärel kohustus neid truupe korrapäraselt kontrollida.
Truupe on vaja kontrollida sellepärast, et kui truup kokku variseb, siis tavaliselt saab ka üle truubi kulgev tee tugevalt kahjustada. Kergesti võib ka juhtuda, et kui veevool läbi truubi katkeb, siis võib endise truubi juurde tekkida üleujutus, kuni vesi endale uue väljapääsu leiab (ja mitte tingimata sobivas kohas). Mõlemad on ennegi põhjustanud inimohvritega õnnetusi.
Vaata ka
Dalot 溝渠
Ben-Hur
Auhinnad
Kuldgloobus (1960)
Račo Petrov
pisi|Račo Petrov Račo Petrov Stojanov (Рачо Петров Стоянов; 3. märts 1861 – 22. jaanuar 1942) oli Bulgaaria poliitik, sõjaväelane, peaminister lühikest aega 1901. aastal ning 1903. aastast kuni 5. novembrini 1906.
Ben-Hur
Auhinnad
Grammy auhind (1961)
Račo Petrov
Esimeses maailmasõjas juhatas Bulgaaria neljandat armeed.
Sampsa Astala
Sampsa Astala (esinejanimed Kita, Stala; sündinud 23. jaanuaril 1974 Vantaas) on soome muusik.
Ta on tuntud eeskätt ansambli Lordi trummarina aastatel 2000–2010.
Elulugu
Sampsa Astala sündis Vantaas, kuid veetis oma lapsepõlve ja noorusaastad Karkkilas. Varajases nooruses õppis ta Lohja muusikakoolis klassikalist kitarri, kuid tüdines sellest. Ta pääses maksimaalse tulemusega Karkkila muusikakooli, kus hakkas õppima trummimängu.
Sampsa oli teismelisena Soome esiliiga motokrossimees. Tipptaseme saavutas ta 16-aastaselt. 19-aastaselt loobus ta sellest hobist, kui hakkas tõsisemalt tegelema muusikaga.
Astala tutvus Lordi laulja Tomi Putaansuuga 1995. aastal Radiomafia korraldatud Kissi-teemalise raadiomängu kaudu, kuna siis olid mõlemad kirglikud Kissi fännid. Putaansuu ja Astala pääsesid mõlemad finaali, ent Astala võitis Putaansuu tänu viimasele küsimusele. Küsiti, millist Kissi laulu on kaverdanud Foo Fighters, ja õige vastus oli "Ozone". Astala võitis kolm vabalt valitud Kissi CD-plaati. 1996. aastal kohtusid Astala ja Putansuu ka Kissi-laevakruiisil Stockholmi.
Aastatel 1995–1996 õppis Astala muusikat Eurajoki kristlikus rahvaülikoolis. Aastal 2000 lõpetas Helsingi diakooniaülikooli bakalaureusekraadiga sotsioloogia erialal. Pärast ülikooli lõpetamist kuni aastani 2001, mil Lordi saavutas menu, töötas ta Helsingis Malmi kiriku noorsootöötajana.
Pärast seda on ta täielikult pühendunud muusikaga tegelemisele. 2005. aasta kevadel sai ta stuudiotehnikutunnistuse, vastava hariduse omandas ta Orimattila instituudis. Lisaks on Astala olnud ka produtsent Michael Wageneri praktikant USA-s Nashville'is. Ta on teinud ohtralt stuudiosalvestusi ja helipuldis nuppe keeranud. Astalal on ka oma stuudio So Music Finland, kus ta produtseerib, salvestab ja kirjutab laule, samuti on ta olnud taustalaulja mitmete Soome artistide albumitel, sealhulgas ka Soome Eurovisiooni laulja Hanna Pakarineni albumil.
Jana-Gana-Mana
pisi|Instrumentaalversioon "Jana-Gana-Mana" ('sina oled kõigi inimeste meelte valitseja') on India hümn. Selle algsete bengalikeelsete sõnade autor on Rabindranath Tagore. Hümn on kasutusel 1950. aastast.
Sampsa Astala
Elulugu
99% Lordi taustavokaalist on popdžässikonservatooriumis laulu õppinud Sampsa teene.
Jana-Gana-Mana
Tekst devanaagaris
जन गण मन अधिनायक जय हे भारत भाग्य विधाता ! पंजाब सिंधु गुजरात मराठा द्राविड़ उत्कल बंग विंध्य हिमाचल यमुना गंगा उच्छल जलधि तरंग तव शुभ नामे जागे, तव शुभ आशिस मागे, गाहे तव जय गाथा । जन गण मंगलदायक जय हे भारत भाग्य विधाता ! जय हे, जय हे, जय हे जय जय जय जय हे ॥
Sampsa Astala
Elulugu
Oma suurimateks iidoliteks peab ta Kissi Paul Stanleyt, Lenny Kravitzit ja Tommy Leed.
Lordi tegelaskuju Kita, keda Sampsa kehastas, on iidsest tulnukarassist pärinev sauruselaadne inimelukas, kes on pärit Mu-Are tähesüsteemist. Kita nimi tähendab soome keeles '(looma) lõuad'.
Jana-Gana-Mana
Transliteratsioonis
Jana-Gana-Mana-Adhinayaka, Jaya He Bharata-Bhagya-Vidhata Punjab-Sindhu-Gujarata-Maratha Dravida-Utkala-Banga Vindhya-Himachala-Yamuna-Ganga Uchchhala-Jaladhi Taranga Tava Subha Name Jage Tava Subha Ashisa Mage Gahe Tava Jaya Gatha. Jana-Gana-Mangala Dayaka, Jaya He Bharata-Bhagya-Vidhata, Jaya He, Jaya He, Jaya He, Jaya Jaya Jaya, Jaya He
Sampsa Astala
Elulugu
1997. aastast on ta juhtinud bändi SO. (Alates 2010 Stala & SO.), kus ta on laulja.
2010. aasta suvel alustas Sampsa oma esimese sooloalbumi tegemist. Hiljem liitus tema sooloprojekt Stala tema bändiga So. ning uueks bändiks sai Stala & SO.
2010. aasta 4. oktoobril teatati Lordi kodulehel, et Kita (Sampsa Astala) lahkus bändist, kuna ta otsustas oma muusikukarjääriga edasi minna ilma Kita tegelaskujuta, esinedes edaspidi ainult iseendana. . 2010. aasta sügisest jätkas ta karjääri bändiga Stala & SO. (endine nimi SO.), kes kandideeris ka Soome 2011. aasta Eurovisiooni eelvooru.
2011. aastal liitus Sampa Astala juba varem tegutsenud Soome KISSi tribüütbändiga Paul Stanley Boozing Society, kus ta on laulja.
Børselva
Børselva (kveeni keeles Pyssyjoki, põhjasaami keeles Bissojohka) on tuntud lõhejõgi Norra Finnmargi maakonnas Porsangeri vallas.
Raikküla valla lipp
thumb|Raikküla valla lipp Raikküla valla lipp on Rapla maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Raikküla valla lipp.
Lipp kinnitati 12. juunil 1997, kuid lipu sünnipäevaks peetakse 19. oktoobrit 1997.
Lipu kirjeldus
Ristkülikukujuline lipp on jaotatud horisontaalselt kolmeks laiuks, ülemine ja alumine on valged, keskmine laid aga roheline. Valged laiud on 1,5 ühikut ja roheline 4 ühikut lai. Rohelise laiu keskel on kollane ristikuleht.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm, ning laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.
Põhjendus
Roheline tähendab noorust ja lootust, looduslähedust ja valla elanike põhitegevust – põllumajandust. Kollane ristikuleht sümboliseerib samuti põlluharimist ja karjakasvatust – kohaliku rahva põlist elatise ja jõukuse allikat. Kolm ristikulehe südamekujulist haru meenutavad ka valla kolme peamist keskust – Purku, Raikküla ja Tamme küla. Ristikuleht on ühtlasi ristiusu jumaliku kolmainsuse sümbol. Valge on Raikküla valla paese pinnase võrdkuju.
Nokk
thumb
Nokk on lindude peas olev elund, mis on moodustunud oluliselt pikenenud näoluudest ja üla- ning alalõualuust, nokka katab sarvkest. Lindude nokk on sõltuvalt eluviisist ja süstemaatilisest rühmast eriomane ja väga varieeruv.
Selena Gomez
pisi|Selena Gomez (2013) thumb|313x313px|Selena Gomez (2009) Selena Marie Gomez (sündinud 22. juulil 1992) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja laulja.
Selena Gomez on kuulsust kogunud Disney kanali noortesarjaga "Wizards of Waverly Place", kus ta mängib pahandusetegijast nõiatüdrukut Alex Russot.
2008. aastal sõlmis ta oma esimese plaadilepingu plaadifirmaga Hollywood Records.
Ta oli aastail 2015–2018 Instagrami kuulsaim liige, hiljem ületas tema populaarsuse jalgpallur Christiano Ronaldo, kogudes 144 miljonit jälgijat.
Lapsepõlv
Selena Marie Gomez sündis USA Texase osariigis Grand Prairies. Tema isa Ricardo Gomez on pärit Mehhikost ja teatrinäitlejast ema Mandy Teefey (neiupõlvenimi Cornett) on Itaalia päritolu. Ta oli pere ainuke laps. Vanemad lahutasid, kui ta oli viieaastane. Ema abiellus 2006. aastal Brian Teefyga.
Selenale pandi nimi laulja Selena järgi.
Näitlejana
Selena Gomez alustas näitlejakarjääri 7-aastaselt, mängides Giannat sarjas "Barney & Friends" ("Barney ja sõbrad"). Ta mängis Giannat 7. ja 8. hooajal. Sarjas mängis ta koos Demi Lovatoga.
2003. aastal mängis ta filmis "Spy-Kids 3", kus tal oli väike osa. Sellele järgnes veel väike roll telefilmis "Walker, Texas Ranger: Trial By Fire".
2004. aastal mängis Selena Gomez Disney sarjas "The Suite Life of Zack and Cody" Gweni osa. Sarja Hannah Montana 2. hooajal mängis ta Montana rivaali Mikaylat.
2007. aastal sai Selena Gomez peaosa Disney sarjas "Wizards of Waverly Place". Sari esilinastus 12. oktoobril 2007.
Samal aastal valmis film "Wizards of Waverly Place: The Movie", mis esilinastus 28. augustil 2009.
Lauljana
Selena Gomeze muusikukarjäär algas 2006. aastal. Aastal 2008 esitas ta filmis "101 dalmaatslast" laulu "Cruella De Vil". Laul ilmus hiljem plaadil "Disney Mania 6". Filmis "Another Cinderella Story", milles ta ka ise mängis, esitas ta kolm lugu.
Aastal 2009 salvestas Selena koos Demi Lovatoga dueti "One And the Same" filmi "Princess Protection Program" jaoks. Filmis "Wizards of Waverly Place" esitas ta laulud "Everything Is Not What It Seems", "Disappear" ja "Magic".
Muud
2016. aastal sai ta Instagrami kuulsuseks ehk tal on kõige rohkem jälgijaid. Seisuga 29. veebruar 2020 on tal Instagramis 169 miljonit jälgijat.
Isiklikku
2014. aastal ostis Gomez kolme miljoni dollari eest häärberi California osariigis Calabasases.
Bipolaarne häire
Bipolaarne meeleoluhäire ehk bipolaarne häire (varasem nimetus maniakaal-depressiivne psühhoos) on psüühikahäire, mille korral vahelduvad kõrgenenud meeleolu, aktiivsuse ja energiaga vahemikud (maniakaalne episood või hüpomaania) ning meeleolu, aktiivsuse ja energia alanemine (masendus).
Alanenud meeleolu perioodid sarnanevad bipolaarse meeleoluhäire korral tavalise depressiooniga. Maania ajal on patsient ülienergiline, sage on mõttetulv, tihti võtab ta endale võimatuid ülesandeid, mida üritab ka täita. Sageli loobuvad patsiendid täielikult unest ja söömisest, mis viib üldise kurnatuseni. Kui maaniaga kaasnevad psühhootilised sümptomid, võib patsient meelepetete või luulude ajel olla ohtlik enesele ja teistele ning vajab tingimata haiglaravi.
Sageli esineb maania asemel hüpomaania, mille korral on meeleolu võrreldes tavapärasega vaid pisut tõusnud. Eriti sellistel juhtudel on võimalik, et ümbritsevad ei suuda näiliselt suurenenud töövõimes (mis on sageli sihipäratu) probleemi näha ega häiret ära tunda.
Bipolaarne meeleoluhäire on paljude allikate väitel sügavalt aladiagnoositud haigus. Enamik patsientidest saab diagnoosi 5–7 aastat pärast masenduse diagnoosi.
Esinemine
I tüüpi bipolaarse häire levimus on üldrahvastikus ligikaudu 0,5–2,4% ja II tüüpi häire levimus 0,2–5,0% Bipolaarse häire võib avalduda lapsepõlves, teismeliseas, varases või hilises täiskasvanueas – keskmiselt 21-aasta vanuses. Enamasti avaldub häire 15–24 aasta vanuses.
I tüüpi bipolaarset häiret esineb meestel ja naistel võrdselt, II tüüpi häire on naistel sagedasem. Naistel kirjeldatakse kiiresti vahelduvate meeleoluhäireepisoodidega kulgevat (rapid cycling) häiret, hüpomaaniat ja segatüüpi episoode sagedamini kui meestel.
Bipolaarse häire põhjused
Bipolaarse häire põhjused ei ole täielikult selged. Pärilikkuse uuringutest on teada, et suur roll on geneetilistel teguritel – häire päritavus on vähemalt 80%.
Häire avaldumine ehk kliiniline pilt
Bipolaarne häire avaldub väga mitmekesisel moel – erinevad inimesed kogevad sümptomeid isemoodi ning sümptomid varieeruvad päevade, nädalate, kuude ja aastate vältel. Vähemalt pooled I tüüpi ja enamik II tüüpi bipolaarse häirega inimesi pöördub arsti poole esmalt depressiivse episoodi tõttu. Nad ei pruugi ise oma (hüpo)maniakaalsetest sümptomitest rääkida, mistõttu kui arst nende kohta ei küsi, võib bipolaarne häire esialgu jääda diagnoosimata ning episoodi käsitletakse kui tavalist ehk unipolaarset depressiivset episoodi.
Depressiivne faas
Depressiivse seisundi kliinilise pildi kesksel kohal on põhimeeleolu langus kurvameelsuse kujul, kusjuures mõttekäik ning kujutluste sisu on depressiivse suunitlusega. Need on seisundi kindlad sümptomid. Ülejäänud sümptomid on haigetel erinevad, neist juhindub seisundi konkreetne variant. Meeleolu muutusel on mitmeid varjundeid: mure, pessimism, tujutus, nukrus, ahastus, meeleheide. Meeleolu alanemisega kaasneb tihtipeale ka ärevus- ja pingetunne. Seda põhjendatakse sageli kui aimdust varitsevast ohust, õnnetusest või lähedastega toimuvast katastroofist. Haige tegeleb tihti süngete mälestustega oma minevikust või olevikust. Mõtted varieeruvad oma võimetusest kuni tugeva alavääristamiseni. Endas nähakse vaid vigu, mis võib viia enesesüüdistus- või patuluuluni. Depressiooni korral ei paku haigele miski lohutust ega rahuldust, ei tunta millestki rõõmu. Armastustunne, hellus, õrnus lähedaste inimeste vastu on kadunud. Inimeste rõõm ja naer on muutunud vastumeelseks, neile ei osata kaasa elada. Võimetust teistega rääkida põhjendab haige emotsionaalse tuimusena – kliiniliselt valulik tunnetus. Tahteaktiivsus väheneb erineva intensiivsusega. Kerge depressiooni korral on haigel raske end kogu aeg sisemiselt tegutsema sundida. Ka talle antud ülesandeid võib haige teostada osavõtlikult. Raskemal juhul väheneb teotahe niivõrd, et haige tegutseb vaid välisel initsiatiivil. Kõige intensiivsemal juhul istub või lamab haige tundide kaupa liikumatult. Talle ei mõju teiste isikute stimuleeriv kõnelus ega eeskuju. Äreva depressiooni korral on haige meeleolulangusel sisemise pinge ja ärevuse varjund. Ta on kogu aeg pingul, ootab mingit piinlikku situatsiooni, õnnetust või karistust. Tahteaktiivsus on küll vähenenud, kuid tegevustes muutusi ei märgata. Liigutused on vabad ja tempokad. Haige kaebab sisemise piina, vaeva ja halva enesetunde üle. Sage on ängistustunne ja tuim valu rinnus.
Segatüüpi episood
Samaaegselt, vähemalt ühe nädala vältel, esinevad (hüpo)maania ning depressiooni sümptomid sel määral, et saab diagnoosida nii (hüpo)maaniat kui ka depressiooni. Selliseid episoode kogevad naised sagedamini kui mehed, ning need episoodid on seotud suurema suitsiidi riskiga.
Kiirelt vahelduvad episoodid (rapid cycling)
Inimestel, kellel on aastas rohkem kui 4 meeleoluhäire episoodi, diagnoositakse bipolaarse häire kiirelt vahelduvate episoodidega alatüüp. Selline alatüüp on raskemini ravitav ning seotud üleüldise kehvema prognoosiga (raskused igapäevaelus lähisuhete ja tööülesannetega hakkamasaamisega, kaasuvate haiguste kehvem ravisoostumus, suurem suitsiidirisk). Kiirelt vahelduvate episoodide tekkes või püsimises mängib rolli ka bipolaarse häire raviks kasutatavate ravimite ebaregulaarne tarvitamine.
Bipolaarne spekter
Bipolaarse häire spektrisse kuuluvad bipolaarne I tüüpi häire, II tüüpi häire, tsüklotüümia ja teisiti täpsustamata bipolaarne häire.
I tüüpi bipolaarne häire
Iseloomulik on vähemalt ühe maania episoodi esinemine. Depressiooniepisoodi esinemine ei ole I tüüpi bipolaarse häire diagnoosiks vajalik, kuid depressioone kogevad kõik patsiendid ning need on sagedasemad kui maania episoodid.
Maaniaks nimetatakse perioodi, mil meeleolu on ebanormaalselt ja püsivalt kõrgenenud, ekspansiivne või ärritunud, ning mis kestab vähemalt ühe nädala (või on niivõrd väljendunud, et patsient vajab haiglaravi. Sel juhul ei ole episoodi ajaline kestus oluline).
Kolm või enam sümptomit on väljendunud olulisel määral:
Klassikaliselt on maania eufooriline seisund, kuid paljud inimesed tunnevad liigset energiat hoopis ülemäärase ärrituvuse ja kärsitusena. Kriitiline mõtlemine ja otsustusvõime on häiritud. Ligikaudu 2/3 maania episoodide ajal esinevad ka psühhootilised sümptomid (luulud ja hallutsinatsioonid). Maania epsioodi ajal ei ole inimene võimeline oma igapäevakohustusi täitma ning sageli vajab hospitaliseerimist.
Bipolaarse depressiivse episoodi korral esinevad samad sümptomid, mis unipolaarse depressiooni korralgi :
Sagedamini esinevad nn atüüpilised sümptomid nagu liigunisus ja liigne magamine, kaalutõus, depressiivne luul.
II tüüpi bipolaarne häire
Iseloomulik on hüpomaania ja masenduse esinemine. II tüüpi bipolaarse häire korral maania episoode ei esine – kui inimesel, kel on varem esinenud hüpomaania ning depressiooni episoode, tekib maania, diagnoositakse tal I tüüpi bipolaarset häiret.
Ka hüpomaania ajal esineb püsivalt kõrgenenud meeleolu ning energilisus, mis erineb tavapärasest mittedepressiivsest meeleolust, kuid mitte nii väljendunult kui maania korral ega põhjusta häireid sotsiaalses ega tööalases toimimises. Episood kestab vähemalt 4 päeva.
Tsüklotüümia
Vähemalt kahe aasta jooksul on esinenud meeleolukõikumisi, mis ei vasta ei (hüpo)maania ega depressiivse episoodi kriteeriumidele.
Bipolaarne häire eakatel
Mõnikord muutuvad meeleoluhäire episoodid eaga kergemateks. Eakatel inimestel ei erine bipolaarse häire ravi põhimõtted nooremate inimeste käsitlusest. Küll aga võib vaja minna ravimite doosi vähendamist, et vähendada kõrvaltoimete tekkeriski.
Kaasuvad haigused
Paljudel bipolaarse häirega inimestest on lisaks vähemalt 1 psüühikahäire – enamasti on selleks ärevushäire (40%-l) või sõltuvushäire (60%-l). Kaasuvad probleemid mõjutavad negatiivselt elukvaliteeti ja elumust. Üldpopulatsiooniga võrreldes esineb BPH-ga inimestel sagedamini suhkurtõbe, maksaprobleeme ja kardiovaskulaarseid haigusi.
Prognoos
Bipolaarne häire on krooniline häire, mida ei saa välja ravida, kuid mida on võimalik raviga kontrolli all hoida. I tüüpi bipolaarse häirega inimestest 40–50% kogeb pärast esimest maania episoodi teist episoodi kahe aasta jooksul.
Kehvem kontroll meeleolumuutuste üle ehk halvem väljavaade on inimestel, kel: Väljavaade on kehvem ka meessoost isikutel.
Parem kontroll meeleolumuutuste üle on seda tõenäolisem, mida:
Bipolaarse häire ravi põhimõtted
Ravi koosneb mitmest aspektist: medikamentoosne ravi meeleolu stabiliseerivate ravimitega (tümostabilisaatoritega), millele mõnikord depressiivse episoodi raviks lisatakse antidepressant; püsiravi meeleolu stabiliseeriva ravimiga; elustiilimuutused; patsiendi enda ning tema lähedaste õpetamine episoode ära tundma, ennetama ja episoodi ajal käituma.
Ägeda episoodi ravi
Äge maania või segatüüpi episood on erakorraline seisund, kuna võivad kaasneda psühhootilised sümptomid, häiritud reaalsustaju ja suur enesetapu risk.
Maania korral tuleb katkestada maaniat soodustavate ravimite, eelkõige antidepressantide kasutamine. Meeleolu stabiliseerimiseks kasutatakse liitiumit, valproaati, karbamasepiini või atüüpilisi antipsühhootikume. On leitud, et kõik nimetatud ravimid on monoteraapiana maania korral efektiivsed, kuid metaanalüüsi põhjal on kõige efektiivsem atüüpilise antipsühhootikumi ning liitiumi või valproaadi kooskasutamine. Sellisel juhul aga on kõrvaltoimete tekkerisk oluliselt suurem.
Ägeda depressiooni korral kasutatakse atüüpilisi antipsühhootikume, näiteks kvetiapiini monoteraapiana või olansapiini koos antidepressandiga (näiteks sertraliin, fluoksetiin). Bipolaarse depressiooni ravis ei tohi kasutada antidepressanti ilma tümostabilisaatorita, kuna antidepressandid soodustavad (hüpo)maania teket. Efektiivne on ka lamotrigiin monoteraapiana. Veel kasutatakse liitiumi, valproaati kas üksinda või kombinatsioonis serotoniini-tagasihaarde inhibiitorite rühma kuuluva antidepressandiga (näiteks fluoksetiin) või koos bupropiooniga.
Episoodide ennetamine
Meeleoluhäire episoodide ennetamises on olulisel kohal meeleolu stabiliseeriva ravimi regulaarne tarvitamine. Enamasti kasutatakse pikaajalises ravis sedasama ravimit, millel oli ägeda episoodi ravis hea toime, näiteks liitiumi, valproaati, atüüpilist antipsühhootikumi.
Abi võib olla sellistest psühhosotsiaalsetest ravidest nagu interpersonaalne ja sotsiaalsete rütmide ravi, perekeskne ravi, kognitiiv-käitumuslik ravi, mindfullness.
Eesti taru
Eesti taru on lamavtaru Eesti variant.
Tartu taru
Eesti taru oli algselt kolmest küljest soojustatud. Sinna mahtus 12 pesaraami. Veel oli sellel tarul raamide ja katuse vahelkõrge krae, mille tõttu – oli arvestatud, et sinna peale pannakse 12-raamiline täismagasini korpus – meenutas see korpustaru. Katus oli viilkatus (vesi jookseb maha mõlemat külge mööda). Seda taru nimetati Tartu taruks.
Raami mõõdud
Taru raami sisemõõdud olid 400×250 mm, sellist taru kasutati põhiliselt aastatel 1907–1928. Siis töötati välja eesti taru, mida kasutatakse siiani. Aluseks võeti raamimõõt, mida kasutati Tartu tarus.
Erinevused seinte soojustuses ja raamide arvus
Muudeti ka taru seinu. Tartu tarul oli kolm soojustatud seina, kuid eesti tarul jäeti alles kaks soojustatud seina (esi- ja tagasein). Tänu ühe soojustatud otsaseina kaotamisele mahub tarusse nüüd 16 pesaraami. Katusena võeti kasutusele lampkatuseks, seda oli lihtsam ehitada. Ka muudeti raamide peal olevat kraed. Tänu sellele on taruga lihtsam töötada. Kuna krae on madalam, tehti poole raami suurused magasiniraamid. Sellist kraed nimetatakse pooleraamiliseks magasiniks. Edaspidi tehti 16-raamilisest laiem variant, kuhu mahub 22 raami. Sellega sai tarust lamavtaru.
Jüri Valge
pisi Jüri Valge (sündinud 21. oktoobril 1948) on eesti keeleteadlane.
Spede Pasanen
pisi|Spede Pasanen, 1965 Spede Pasanen (õieti Pertti Olavi Pasanen; 10. aprill 1930 Kuopio – 7. september 2001 Kirkkonummi) oli soome komöödianäitleja, tele- ja filmirežissöör ja -produtsent.
Hea Toidu Laat
Hea Toidu Laat on Türi rannas ja lauluväljakul igal aastal peetav tasuta toidulaat. Läbi aastate on Hea Toidu Laata peetud Türil, Tallinnas ja Pärnus.
Spede Pasanen
Karjäär
Spede Pasanen alustas näitlejakarjääri episoodiliste rollidega 1950. aastate Soome filmides. Koomikuna esines ta kõigepealt 1960. aastate algul raadios, esitades enda kirjutatud sketše.
Hea Toidu Laat
Hea Toidu Laat on Hea Toidu Feativali - Grillfest raames peetav toidulaat mis toimub igal aastal. Peale toidukaupade toimub laadal kauplemine kõigega mis puudutab sööki ja jooki, söögi valmistamist ning kööki.
Selle korraldaja on MTÜ Toidukultuuri eest.
Esimest korda korraldati toidulaata 2007. aasta juunis. Siis oli laada nimeks Eesti Toidu Laat. Külastajaid oli 15 000. Aastal 2008 külastas Hea Toidu Laata 16 000 inimest, 2009. aastal oli vihmase ilmaga külastajaid 10 000 ja 2010. aastal 12 000 inimest.
Spede Pasanen
Karjäär
1960. aastatel hakkas Spede ka telesketšisarju tegema. Tele-eetris püsisid aastaid tema "Spede show", "Speden Spelit", "Vesku show" ja "Kymppitonni".
Enamik tema filme olid väikese eelarvega ja kiiruga tehtud; sageli valmis tal mitu filmi aastas. Populaarsusest hoolimata teenisid Spede filmid ja telesketšid ka palju kriitikat. Kriitikud pidasid tema filme primitiivseks ja sisutuks ning nalju maitsetuks. Spede loodud tegelastest on kõige kuulsam umbes 20 filmis esinenud Vesa-Matti Loiri kehastatud Uuno Turhapuro.
Leidurina esitas Spede Pasanen patenteerimiseks poolsada leiutist, millest patendi sai teadaolevalt umbes 10.
Spede suri keset golfimängu saadud infarkti. Tema maeti Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Petko Karavelov
pisi|Petko Karavelov Petko Karavelov (Петко Стойчев Каравелов; 24. märts 1843 – 24. jaanuar 1903) oli Bulgaaria poliitik, neljakordne peaminister (1880–1881,  1884–1886, 1886 ja 1901–1902).
Jura kanton
Jura kanton (ametlikult Jura vabariik ja kanton) on kanton Šveitsis. Asub Šveitsi põhjaosas ja piirneb Prantsusmaaga.
Ajalugu
Jura on Šveitsi noorim kanton. See loodi 1979. aastal piirkonnast, mis pärast Viini kongressi oli olnud osa Berni kantonist. Jura on erinevalt Berni kantonist valdavalt prantsuskeelne ja katoliiklik.
Haldusjaotus
Kanton jaguneb 83 kohalikuks omavalitsuseks.
Oberbergischer Kreis
Oberbergischer Kreis on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaal.
Kami (täpsustus)
Kami on ka mitme koha nimi Jaapanis:
Oberbergischer Kreis
Nimi
Bergisches Landi piirkond kuulus enamuse keskajast Bergi krahvkonnale, sellest ka kreisi nimi. "Oberbergischiks" ("Ülem-Bergiks") kutsutu asub krahvkonna kaguosas: juba 1740. aastal tegi kirjeldus sellest, mis vahepeal sai hertsogkonnaks, vahet "Niederbergischi" osa Wupperi jõest põhja pool ja "Oberbergischi" osa vahel sellest lõuna pool.
1816. aastal, pärast kogu Reinimaa Preisimaasse annekteerimist, loodi Waldbröli, Homburgi, Gimborni, Wipperfürthi ja Lennepi kreisid piirkonnas, kus kreis nüüd on. 1825. aastal liideti Gimborni ja Homburgi kreisid Gummersbachi kreisiks. 1932. aastal liideti see Waldbröli kreisiga ja siis kutsuti seda esimest korda Oberbergischer Kreisiks. Kreiside ümberkorraldamisega aastatel 1969/75 loodi kreis oma praeguses ulatuses.
Geograafia
Valdav kivim on grauvakk, mida kaevandati ja kohati kaevandatakse veelgi suurtes kivikarjäärides.
Majandus
Kreisi majandust iseloomustavad väikesed ja keskmised ettevõtted, eriti plasti- ja metallitöötlemise valdkondades.
Huviväärsused
thumb|150px|Homburgi loss
Ege Hirv
Ege Hirv (sündinud 14. mail 1960 Võrus) on Eesti ärijuht.
Oberbergischer Kreis
Linnad ja vallad
thumb|300px|left|Linnad ja vallad Oberbergischer Kreisis
Ege Hirv
Ta lõpetas 1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise erialal.
Ta oli Eesti Roheliste liige 1988–1997 ning Res Publica liige 2001–2005. Ta on alates 2005. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Hirv kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina ja sai 49 häält. 2015. aasta Riigikogu valimistel sai ta üksikkandidaadina 110 häält.
E STuudio Noortekoor
E STuudio Noortekoor on Tartus E STuudio koori- ja tantsukooli juures tegutsev kammerkoor.
Koor on Eesti Kammerkooride Liidu liige.
Villu Astok
Villu Astok (21. märts 1935 Rakvere – 19. mai 2016) oli eesti geograaf (okeanoloog) ja mälumängujuht.
1958. aastal lõpetas Astok Tartu Riikliku Ülikooli geograafiaosakonna. Ta on töötanud Eesti Hüdrometeoroloogia Valitsuse Hiiumaa ja Tallinna allasutustes, Tallinna Polütehnilises Instituudis, mitmes Eesti NSV Teaduste Akadeemia instituudis, viimati Eesti Mereinstituudis. Uurinud Läänemere Eesti rannavees, eriti Väinameres ja Liivi lahes toimuvaid vee liikumise füüsikalisi protsesse (eelkõige hoovusi).
Ta oli füüsika-matemaatikakandidaat okeanoloogia erialal (1968, Moskva NSV Liidu Teaduste Akadeemia Širšovi-nimeline Okeanoloogiainstituut, kinnitatud 1969).
Astok tegutses ka mälumängude juhina raadios ja televisioonis ("Kasiino", "Tugrikujaht" jmt). Kirjutas koos Jaan Ruusiga dokumentaalfilmi "Veel kord merest" (1971) stsenaariumi.
Tema poeg on Hannes Astok.
Insenerikoda
Asutamine
27. juulil 1934 otsustas Vabariigi Valitsus Insenerikoja ning inseneride, arhitektide ja keemikute kutsetegevuse seaduseelnõude läbivaatamiseks moodustada komisjoni, mille koosseisus olid teedeminister, hariduse- ja sotsiaalminister, majanduseminister ja kohtuminister, algatus teedeministril.
12. jaanuaril 1935 määras Teedeminister Insenerikoja elluviimise komitee järgmises koosseisus:
Insenerikoja sektsioonide koosseis
Ehitus-sektsioon: Elmar Mõttus (esimees), August Ehvert (abiesimees), Konstantin Steinmann, Oskar Hinto ja Artur Pihlak (juhatuse liikmed); Ralf Adams (distsiplinaarkohtu liige); August Vellner ja Maximilian Grasberg (nõukogu liikmed)
Mehaanika-sektsioon: Villem Reinok (esimees), Johannes Verus (abiesimees), Ernst Masik, Ernst Hansen ja Heinrich Uuemõis (juhatuse liikmed); Aleksander Talts (distsiplinaarkohtu liige); Eduard Avik ja Artur Leetberg (nõukogu liikmed)
Elektri-sektsioon: Karl Martin (esimees), August Ratasepp (abiesimees), August Ottenson, Paul Rebane ja Eduard Kokker (juhatuse liikmed); Karl Puidak (distsiplinaarkohtu liige); Richard Jaanus ja Karl Nuter-Tammin (nõukogu liikmed)
Arhitektuur-sektsioon: Edgar Kuusik (esimees), Franz de Vries (abiesimees), Hendrik Otloot, Roman Koolman ja Alfred Kehva (juhatuse liikmed); Erich Jacoby (distsiplinaarkohtu liige; Eugen Habermann ja Artur Perna (nõukogu liikmed)
Keemia-sektsioon: Artur Puksov (esimees), Madis Nõu (abiesimees), Jaan Kark, Leopold Kampmann ja Vilhelm Vöörmann (juhatuse liikmed); Arnold Aljak (distsiplinaarkohtu liige); Johannes Hüsse ja Adolf Parts (nõukogu liikmed)
27., 28. ja 31. mail 1935 valiti täiendavalt koja organid järgmises koosseisus:
Insenerikoja esimees Anton Uesson
Distsiplinaarkohtu esimees Hans Ahven
Inserikoja Nõukogu liikmed: Richard Ambros ja Rahuleid Kask (ehitus-sektsioonist); Edgar Sommer ja Rudolf Brükkel (mehaanika-sektsioonist); Friedrich Olbrei ja Arnold Radik (elektri-sektsioonist); August Volberg ja Alar Kotli (arhitektuur-sektsioonist); Paul Kogerman ja Erich Jakson (keemia-sektsioonist).
1938
20., 21. ja 24. aprillil ning 22., 23. ja 26. mail 1938 valiti Insenerikoja organid järgmises koosseisus:
Insenerikoja esimees Anton Uesson
Insenerikoja nõukogu: Eugen Habermann, Erich Jacoby, Edgar Kuusik, Anton Soans, Richard Ambros, Maximilian Grasberg, Nikolai Jürisson, Ottomar Maddison, Rudolf Lepp, Albert Põdrus, Arnold Radik, Artur Tääker, Johannes Hüsse, Erich Jakson, Paul Kogermann, Madis Nõu, Eduard Avik, Rudolf Prükkel, Edgar Sulg, Johannes Veerus.
Insenerikoja sektsioonide koosseis
Arhitektuuri-sektsiooni juhatus: esimees Elmar Lohk, abiesimees Hendrik Otloot, juhatuse liikmed Adolf Käsper, August Volberg, Alfred Kehva.
Ehituse-sektsiooni juhatus: esimees Artur Pihlak, abiesimees Valter Vöölmann, juhatuse liikmed Villem Lõvi, Oskar Martin, Napoleon Kurrikoff.
Elektri-sektsiooni juhatus: esimees Richard Jaanus, abiesimees August Ottenson, juhatuse liikmed August Ratassepp, Kaarel Martin, Evald Telga.
Keemia-sektsiooni juhatus: esimees Hans Sossi, abiesimees Leopold Kampmann, juhatuse liikmed Hugo Raudsepp, Albert Sikkar, Jaan Kark.
Mehaanika-sektsiooni juhatus: esimees Villem Reinok, abiesimees Edgar Sommer, juhatuse liikmed Heinrich Uuemõis, Felix Jaanivald, Ernst Masik.
BT-5
BT-5 on Nõukogude Liidus, aastatel 1933–1935 tootmises olnud kerge tank.
Insenerikoda
Insenerikoja sektsioonide koosseis
Distsiplinaarkohtu esimees Hans Ahven, liikmed Aleksander Oklon, Anton Parsmann, Karl Puidak, Arnold Aljak, Aleksander Talts.
BT-5
BT-5 (БТ – быстроходный танк 'kiirtank') oli tanki BT-2 edasiarendus, mille korpusele oli paigaldatud uus torn suurtükiga 45 mm Mod.32 L/46, millega paaris oli kuulipilduja DT. Tanki ehitati tehases nr 183 (Harkovi Kominterni nimeline veduritehas) aastatel 1933–1935 kokku 2108 masinat.
Gigantism
Gigantism on haiglaslik hiidkasv.
Gigantismi saab parandada vaid noorukieas.
Pingviinilised
Pingviinilised (Sphenisciformes) on lindude klassi kuuluv selts.
Seltsi kuulub ainult üks sugukond – pingviinlased (Spheniscidae).
Raimond Ellik
Raimond Ellik (sündinud 8. septembril 1968 Saaremaal Valjala vallas) on Eesti põllumajandusettevõtja.
Ta on lõpetanud 1983. aastal Valjala 8-klassilise Kooli ja 1987. aastal Türi Sovhoostehnikumi zootehniku erialal. Ta on Salme Põllumajanduse OÜ tegevjuht.
Aastatel 1998–2007 oli Raimond Ellik Rahvaliidu liige. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina ja kogus 446 häält.
Uno Maasikas
Uno-Georg Maasikas (21. mai 1931 – 13. mai 2019) oli eesti ajakirjanik.
1948. aastal astus Maasikas Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi, kuid enne lõpetamist kutsuti Nõukogude armeesse, kust vabanes alles 1958.
14-aastaselt hakkas ta kaastööd tegema ajalehtedele ja Eesti Raadiole, Eesti Televisiooni kutsuti 1959. aastal informatsioonisaadete toimetajaks.
1968. aastal lõpetas Maasikas Leningradi Kõrgema Parteikooli ajakirjanduse erialal ja paar aastat hiljem, olles õppinud korraga kahes kõrgkoolis, Leningradi Teatri, Muusika ja Kinematograafia Instituudi telerežii osakonna.
Eesti Televisioonis töötas ta korrespondendi, kommentaatori, saatejuhi ja peatoimetajana mitmes peatoimetuses. Muuhulgas juhtis ta saateid "Vaatevinkel" ja "Sõna vastuseks". Maasikas on olnud "Aktuaalse kaamera" asepeatoimetaja ja peatoimetaja ning Eesti Telefilmi kolleegiumi liige ja üleliidulise TV ja Raadio korrespondendipunkti juhataja Eestis.
Leopold von Schroeder
Elulugu
Tema vanemad olid õpetaja Julius von Schroeder (1808–1888) ja tema naine Marie von Schrenck (1817–1895). Tema onu Alexander von Schrenck (1816–1876) oli baltisaksa päritolu.
Uno Maasikas
Isiklikku
Tema poeg on diplomaat Matti Maasikas.
Leopold von Schroeder
Elulugu
Eradotsent Tartu Ülikoolis 1877–1882, dotsent 1882–1894. Aastatel 1894–1899 oli ta professor Innsbrucki Ülikoolis ja 1899. aastast professor Viini Ülikoolis.
Ta töötas üldkeeleteaduse alal, samuti õpetas sanskriti keelt. Ta tõlkis Bhagavadgita sanskriti keelest saksa keelde. Ta on kirjutanud ka uurimuse eestlaste pulmakommetest (1888), mida ta nimetab võrdlev-etoloogiliseks.
Tegutses Õpetatud Eesti Seltsis, oli Austria Teaduste Akadeemia liige (1900).
Martna valla vapp
pisi|Martna valla vapp Martna valla vapp on Lääne maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Martna valla vapp.
Vapp kinnitati Martna vallavolikogu poolt 14. detsembril 2010.
Vapi autor on Arnold Tammemägi.
Vapi kirjeldus
Valla vapiks on pikuti poolitatud kilp, mille parempoolsel, riigilipu värvidega sinimustvalgel väljal on punase kuuega ratsanik hobuse seljas, nende ees kerjus. Kilbi vasakpoolsel, punasel väljal aga vasakule pööratud pea ning väljasirutatud tiivaga must kotkas.
Põhjendus
Martna valla vapi koostamisel on aluseks võetud Martna kiriku ja kihelkonna ajalugu. Nimi "Martna" on seotud Püha Martiniga, keda on kujutatud vapikilbi parempoolsel väljal, annetamas kerjusele poolt oma sinelist. Taustaks Eesti riigilipu sinimustvalge rahvusvärvide kombinatsioon, mis sümboliseerib ühtekuuluvustunnet. Kilbi vasakpoolsel väljal on kujutatud osa Läänemaa vapist. Auraga merikotkas on Läänemaa ajalooline vapilind Saare-Lääne piiskopkonna asutamise ajast.
Vapi ajalugu
Vajadus valla vapi järgi tekkis 1993. aastal ning selle kujundamistöö võttis enese peale Arnold Tammemägi. Kuna eelnevalt ei olnud sellist ühtset ja ilmekat sümbolit, siis tutvudes Rahvusraamatukogu vappidega, sündis idee, mis hõlmaks üheaegselt Martna nimepühakut Püha Martinit kui ka asukohta Läänemaal. Vapp kujundati nii, et seal oli Läänemaa kotkas ja Püha Martin annetamas kerjusele tükki oma rüüst Eesti lipuvärvide taustal. Martna valla esinduse visiidil Marttilasse 29. märtsist kuni 2. aprillini 1993, kus kirjutati alla valdadevahelisele sõpruslepingule, loetaks Martna valla vapi sünnikuupäevaks.
Vastavalt sellel ajal kehtinud seadusele pöördus tollane vallavanem Toivo Kivipuur Riigikantseleisse, et valminud vapp ka ametlikult kinnitada. Vappi ei kinnitatud, sest see oli liiga keeruline ja sellel oli liiga palju värve – sinine, must, punane ja valge. Kinnitamatt vappi aga kasutati valla esindamisel edasi.
Kuna Martna vallal puudus oma lipp kuulutati 2010. aastal välja valla lipu konkurss. Koos lipuga oli plaanis esitada Riigikantseleile ka valla ametlikult kinnitamata vapp, et pärast Riigikantseleilt arvamuse saamist saanuks volikogu nii lipu kui vapi kinnitada. Lipu kujundamisel võeti sageli aluseks vallas aastast 1993 kasutusel olnud aga kinnitamata vapp. Sellest hakkas tekkima probleeme, sest kuni vapi kinnitamiseni võis ka vapi väljanägemine muutuda. Vallavalitsus otsustas alustada vapi kinnitamise protseduuri ja küsida volikogu arvamust.
Riigikantselei sümboolikanõunik külastaski valda 16. augustil 2010. Ta tõi välja kasutusel olnud valla vapi positiivsed ja negatiivsed jooned: "neli värvi nii lipu kui ka vapi puhul on liiga palju, ideaalne oleks kaks värvi. Vapil võiks lihtsustada taustal olevat sinimustvalget välja, taust võiks olla valge. Kotkas võiks jääda mustaks ning hobune, pühak ja kerjus – punaseks, ääristatuna mustade kontuuridega. Taust ei aita rõhutada keskset sümbolit. Liiginformatsioon ei ole hea".
Volikogu istung toimus 5. oktoobril 2010, kus vallavanem tutvustas valla vapi määruse eelnõud.
Heraldikareeglite kohaselt ei tohiks vapil kasutada tähti ning värve ei tohiks olla rohkem kui kolm. Sinine, punane ja must ei tohiks asetseda kõrvuti. Riigikantselei sümboolikanõuniku, Gert Uiboaia peamine soovitus oli võtta värve vähemaks.
Järgnesid katsetused värvidega. Esmalt asendati vapikilbi parempoolse sinimustvalge väli valgega, muutes hobuse, kerjuse juuksed, habeme ja särgi punaseks, et need valgel taustal eristuksid. Seejärel jäeti kõik muu nii, nagu kasutusel oleval vapil, asendati ainult sinine valgega. Edasi vahetati samal taustal hobuse, kerjuse riietuse ning habeme ja juuste värv taas punaseks. Siiski tundus siiani kasutusel olev sinimustvalge väljaga vapp eelmiste kõrval parim variant. Küsimus oli veel kerjuse kuue värvis, kas kujundid alumisel valgel taustal oleksid paremini eristatavad kui kuub oleks näiteks punane või must. Punane ei sobinud, kuna legendi järgi pühak vapil alles annetab kerjusele poolt oma sinelist. Must kuub kerjuse seljas ei andnud samuti asjale midagi juurde.
Leiti, et kasutusel oleva vapi muutmine on keeruline ja ükski teine vapivariant ei tundu vastuvõetav, sest olemasolev vapp oli kasutusel olnud juba 17 aastat. Valla elanikud olid vapi juba omaks võtnud.