cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peenar
pisi|Lillepeenar Peenar (inglise keeles bedding; garden plot) on piiritletud ala aias või pargis, mis on ette valmistatud taimede kasvatamiseks. Peenras võib kasvatada nii ilutaimi kui ka saagitaimi.
Peenra tüübid
Peenrakastid on tavaliselt tehtud puidust, kivist või betoonist ja võivad olla eri pikkuse ja kujuga. Peenrakastidega tõstetakse muld näiliselt tavalisest maapinnast kõrgemale, see on eriti hea külma kliima puhul, sest nii soojeneb muld kiiremini. Peenrakastid on kasulikud, sest ei soodusta umbrohu teket ja pikendavad kasvuperioodi. Maapinnast kõrgemal paiknevad istutuskastid jäävad jalgrajalt kõrvale ning seetõttu ei teki kokkusurutud mulda, mis häiriks taimede kasvamist.
Köögiviljapeenraks peetakse peenart, kus kasvatatakse taimi inimese tarbeks, enamasti toiduks. Tavaliselt kasvatatakse tarbepeenral maitsetaimi ja juurvilju.
Piiritletud peenrad on tavaliselt istutatud aia, hoonete või teede äärde. Enamasti on loodud esteetilisel otstarbel.
Kiviktaimla on iluaia osa, kus korrapäraselt või vabalt paigutatud looduslike kivide vahel kasvatatakse peamiselt mägiste või kiviste alade taimi.
Kuidas rajada peenart
Peenra rajamiseks tuleb kõigepealt valida istutusala asukoht, mis vastab taimede nõudmistele valguse osas. Ala pinnavorm võiks olla tasane, nii jaotub vesi pinnal ühtlaselt. Mulla testimine annab ülevaate mulla koostisest. Tuleb veenduda, et taimed valitakse aeda mullastiku- ja valgustingimusi arvestades. Kõik taimed, millel on samad kasvutingimused, sobivad üksteise kõrvale.
Valitud ala tuleb seejärel puhastada umbrohust ning valmistada ette vastavatele taimedele vajalike toitainete ja väetisega. Järgmiseks tuleb mulda kaevata augud või vagu, mis on kuni 50 cm sügavune. Samuti tuleb mulda kobestada, et seal poleks tükke. Tuleb lisada väetis ja istutatavad seemned ning katta need õrna mullakihiga. Pealeaetava mulla paksus sõltub taimedest ning järgida tuleb just liigile vastavaid nõudeid. Sibulate istutamise puhul peab mugula pealmine osa olema 3-4 cm sügavusel õrna mullakihi all. See jälle oleneb istutavast taimest. Pinnast tuleb regulaarselt kasta, et muld ei oleks kuiv.
Tatjana Kotova
Isiklik rekord: 7.42 (23. juuni 2002 Annecy)
Isiklikku
Tatjana Kotova on 182 cm pikk ja kaalub 67 kg. Ta kuulub Moskva klubisse Trade Unions ja treenib Vladimir Kudrjavtševi juhendamisel.
Ruutmaatriks
Ruutmaatriks on maatriks, millel on võrdne arv ridu ja veerge. n×n-ruutmaatriksi ridade (või veergude) arvu n nimetatakse selle maatriksi järguks ja kõneldakse n-ndat järku ruutmaatriksist. Sellise maatriksi üldkuju on
Näide
Maatriks on kolmandat järku ruutmaatriks.
Vaata ka
Matrix (mathematics)
1973. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 18. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1973)'''
Peakohtunik: Rein Käärik
12. märts
12. märts on Gregoriuse kalendri 71. (liigaastal 72.) päev. Juliuse kalendri järgi 27. veebruar (liigaastal 28. veebruar; 1901–2099). Aasta lõpuni on 294 päeva.
Kabala raudteejaam
Kabala raudteejaam on raudteejaam Lääne-Virumaal Vinni vallas Viru-Kabalas.
Juurjalgsed
Juurjalgsed (Sarcodina, ebakorrektselt ka Rhizopoda) on ainuraksed loomad.
Juurjalgsed liiguvad ja haaravad toitu kulendite ehk pseudopoodide abil.
Kabala raudteejaam
Läbi Kabala kulgeb laiarööpmeline Tallinna–Narva raudtee.
Raudteejaam asub Tallinnast 121,9 km, Tapast 44,3 km ja Narvast 87,7 km kaugusel.
Juurjalgsed
Juurjalgsete klass jagati traditsiooniliselt kaheks:
1. Actinopoda (jäigad, toestatud kulendid)
Kabala raudteejaam
Jaamas peatuvad Elroni idasuunalised reisirongid liinil Tallinn–Narva. Mõlemal suunal peatub Kabalas päevas kaks reisirongi. Jaamas asub üks lühike perroon, mille tõttu toimub väljumine ja sisenemine rongi ainult läbi C-ala.
Juurjalgsed
– Radiolaria (kiirelised) – Heliozoa (päikeseloomad, päikeselised)
2. Rhizopoda (toeseta pseudopoodid)
Kabala raudteejaam
Jaamahoone
1990. aastatest alates seisab jaamahoone kasutuseta ja on halvas seisukorras. Kuigi hoone on autentselt säilinud ja sel on selgelt põhjust väärtustamiseks, on selle kasutusperspektiiv ja elujõulisus küsitavad.
Elisabeth (Austria-Ungari)
Elisabeth (24. detsember 1837 München – 10. september 1898 Genf) oli Austria keisrinna ja Ungari kuninganna, keiser Franz Joseph I abikaasa.
Tema hüüdnimi oli Sisi, ka Sissi.
Lapsepõlv
Elisabeth Amalie Eugenie Wittelsbach sündis Münchenis pere kaheksast lapsest neljandana. Tema isa oli hertsog Maximilian ja ema hertsoginna Ludovika. Elisabeth kasvas üles Baieris Possenhofeni lossis Starnbergeri järve ääres.
Keisrinnaks saamine
Aastal 1853 läks Elisabeth koos ema ja 18-aastase õe Helenega reisile Austria kuurorti Bad Ischli lootuses, et Helene võidab seal 23-aastase Austria keisri Franz Josephi südame. Kuid Franz Joseph armus hoopis 16-aastasesse Elisabethi. Nad abiellusid 24. aprillil 1854 Viinis Püha Augustinuse kirikus.
Keisrinna ja kuninganna
Elisabethil oli Habsburgide range õukonnaprotokolliga raske kohaneda. Riigiasjadega Elisabeth ei tegelenud.
Kabala raudteejaam
Jaamahoone
2019. aastal avaldatud nimekirja kohaselt kuulub Kabala jaamahoone ehitiste hulka, millest Eesti Raudtee soovib vabaneda.
Elisabeth (Austria-Ungari)
Keisrinna ja kuninganna
Elisabeth hoolitses väga oma välimuse eest. Tal olid väga pikad juuksed, mis võimaldasid õukonnajuuksuril fantaasiarikkaid soenguid teha.
Elisabeth toitus väga rangelt ja kandis korsetti, et säilitada 172 cm pikana oma 50-kilost kehakaalu. Tänapäeva mõistes elas ta anoreksia piiril.
1860 Elisabeth haigestus. Haiguse põhjused arvati olevat psühhosomaatilised, see tähendab psüühikast, mitte välismõjudest tingitud. Enda ravimiseks reisis Elisabeth mööda Euroopa kuurorte, näiteks Madeiral, Ungaris, Inglismaal ja Korful. Viinis tabas teda siiski haigushoog.
Elisabeth ei olnud truu abielunaine. Tal oli hulk armukesi, nende seas Winston Churchilli äi George Middleton. Elisabeth talus ka oma mehe abieluvälist suhet näitleja Katharina Schrattiga.
Atentaat ja surm
pisi|vasakul|Kunstniku joonistus keisrinna pussitamisest 1898. aastal reisis ta hoolimata atentaadihoiatustest inkognito Genfi. 10. septembril lahkus ta hotellist, et minna koos krahvinna Irma Sztáray de Sztára et Nagymihályga Genfi järvel oodanud aurulaevale. Kuna keisrinnale ei meeldinud rongkäigud, oli ta kaaskonna rongiga sihtkohta saatnud.
Kui nad mööda promenaadi kõndisid, lähenes keisrinnale 25-aastane Itaalia anarhist Luigi Lucheni. Kui mees jõudis keisrinnani, teeskles ta, nagu oleks komistanud, ja pussitas märkamatult keisrinnat 10 cm pikkuse viiliga.
Juurjalgsed
– Lobosea (loboossed amööbid ehk loboosid)
Miyazaki prefektuur
Haldusjaotus
Miyazaki prefektuur on jaotatud 30 omavalitsusüksuseks, neist 9 linna (市, shi).
Sümbolid
Miyazaki prefektuuri tunnuslind on faasan (Phasianus soemmerringii ijimae), tunnuspuu on kanaari dalipalm (Phoenix canariensis) ja tunnuslill jaapani kriinum (Crinum asiaticum var. japonicum).
Elisabeth (Austria-Ungari)
Atentaat ja surm
Tegelikult oli Lucheni soovinud tappa Orléansi hertsogi, aga mees lahkus Genfist varem ja Lucheni ei leidnud teda. Kuulnud, et keisrinna on linnas, otsustas ta mõrvata hoopis keisrinna.
Juurjalgsed
– Granuloreticulosea (pseudopoodid moodustavad võrgustiku)
Elisabeth (Austria-Ungari)
Atentaat ja surm
Pärast pussitamist varises naine kokku, aga ta aidati püsti ja toimetati laevale. Keegi ei saanud aru, et keisrinnat on pussitatud. Laeval kaotas ta teadvuse ja kukkus kokku. Laeval arsti ei olnud, aga pardal leidus reisijate hulgas endine meditsiiniõde, kes soovitas naise tagasi hotelli viia. Laev oli aga sadamast väljumas ja meeskond laeva ümber ei pööranud. Kolm meest toimetasid Elisabethi viimasele tekile ja panid pingile lamama. Keisrinna tuli teadvusele ja krahvinna Nagymihály küsis, kas tal on valud. Elisabeth vastas eitavalt ja küsis: "Mis on juhtunud?" Seejärel kaotas ta uuesti teadvuse. Siis avaldas krahvinna laeva kaptenile Elisabethi tegeliku identiteedi ning kapten käskis laeva ümber pöörata ja tagasi sadamasse sõita. Sadamas toimetasid laeva meeskonnaliikmed naise improviseeritud kanderaamil tagasi hotelli. Kui ta tõsteti kanderaamilt voodisse, oli ta juba surnud. Kui saabusid kaks arsti, jäi neil üle konstateerida naise surma: kell 14.40 kuulutati keisrinna surnuks.
Elisabeth oli selleks ajaks olnud 44 aastat Austria keisrinna ja Ungari kuninganna.
Lapsed
Elisabeth ei kasvatanud oma lapsi ise; seda tegi tema ämm Sophie, kes pidas Elisabethi "rumalaks nooreks emaks". Elisabeth nägi oma lapsi harva, sest eelistas reisida.
Tripura
Tripura on India osariik. See asub riigi idaosas ning piirneb põhjas, läänes ja lõunas Bangladeshiga. Idas piirneb see Assami ja Mizoramiga.
Tripura on mägine, selle kõrgus merepinnast on 15–940 m.
Osariigi pealinn on Agartala. Ametlikud keeled on bengali, inglise ja kokboroki keel.
Haldusjaotus
Halduslikult jaguneb osariik neljaks ringkonnaks.
Välislingid
🇮🇳
Türkmenistani lipp
thumb|[[Pilt:FIAV 111000.svg|20pxProportsioonid 2:3]] Türkmenistani lipp on kasutusel alates 24. jaanuarist 2001.
Enne Türkmenistani iseseisvumist oli kasutusel Turkmeeni NSV lipp.
Ruutkilomeeter
Ruutkilomeeter (tähis km²; kasutatud ka qkm) on pindalaühik, mis võrdub 1 000 000 ruutmeetriga:
Üheruutkilomeetrine pindala on ruudul, mille külje pikkus on 1 kilomeeter.
Quadratmeter
Ekerö vald
Ekerö vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Stockholmi läänis Upplandi maakonnas. Ta asub Stockholmist läänes ja hõlmab Mälareni idaosas asuvad 140 saart, millest suuremad on Adelsö, Munsö, Ekerö, Färingsö ja Lovö.
Björkö saarel asub viikingiaegne Birka asulakoht.
Välislingid
Ekerö
Dorota Rabczewska
Dorota Rabczewska, artistinimega Doda (sündinud 15. veebruaril 1984) on kuulus Poola rokk- ja poplaulja. Ta on kõige rohkem auhindu võitnud laulja Poolas. Doda on tuntuks laulnud sellised hitid nagu "Szansa", "Katharsis" ja "Nie Daj Się".
Ulla Länts
Ulla Länts (sündinud 28. jaanuaril 1959) on eesti raadioajakirjanik.
Ta on õppinud Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust.
Ta on töötanud Eesti Raadios ja Tartu Raadios.
Ta töötas 1994–2021 Kuku Raadios.
Jaan Oad
Jaan Oad (9. detsember 1899 Kihnu – 5. juuni 1984 Toronto) oli eesti maalikunstnik ja meremees.
Jaan Oad õppis Kihnu algkoolis ning töötas seejärel laevakoka ja ehitustöölisena. Aastal 1925 ehitas ta endale mootorpurjeka ning vedas sellega kive Tallinna, Pärnusse ja Riiga.
Ta põgenes 1944. aastal Rootsi ning siirdus sealt 1949. aastal Kanadasse.
Kunstnikuna oli Oad iseõppinu. Ta maalis erksavärvilisi ja üksikasjalikke naivistlikke pilte, peamiselt maastikke, laevu, mere- ja rannaelu; vähem portreesid. Kanadas maalis ta ka sarja pilte Kihnu ajaloost.
Borgarnes
pisi|Vaade Borgarnesile Borgarnes on linn Islandil, Vesturlandi piirkonna ja Borgarbyggði valla halduskeskus.
Toussidé
Toussidé on vulkaan Tšaadis, Tibesti mägismaal. Geograafilised koordinaadid 21,03° N, 16,45° E. Kõrgus 3265 meetrit.
Borgarnes
Borgarnes asub pealinnast Reykjavíkist 60 km põhja pool Borgarfjörðuri fjordi ääres. Üle fjordi on ehitatud riigi pikkuselt teine sild Borgarfjarðarbrú.
Borgarnesi elanike arv oli 2003. aastal 2000, 2006. aastal 1800, 2007. aastal 1950.
Borgarnesi on esmamainitud Egilli saagas (Digranes).
Jaani kihelkond
Jaani kihelkond (lühend Jaa; saksa keeles Kirchspiel St. Johannis) oli kirikukihelkond Saaremaal  ja Liivimaa kubermangus Kuressaare kreisis. pisi|[[Eestimaa kubermangu Kuressaare kreis. Liivimaa atlas (1798)]]
Piirkonna ajalugu
Kihelkond moodustati 1675. aastal Maasi piirkonnast, mis eraldati Pöide kihelkonna maadest.
Saaremaa Jaani kirik ehitati aastal 1703.
Kihelkonna alad tänapäeval
Jaani kihelkonna alad hõlmavad nüüdse Saare maakonna Saaremaa valla loodepoolse ala.
Arguni jõgi
thumb Argun (vene Аргунь) on jõgi Aasias.
Algab Suure Hingani läänenõlvult. Ülemjooksul voolab valdavalt läände. Seejärel pöördub kirdesse. Ühinedes Šilkaga, moodustab Amuuri.
Pikkus 1620 km. Aasta keskmine vooluhulk on 190 m³/s.
Rein Pärn
Rein Pärn (sündinud 10. juulil 1980 Tallinnas ) on eesti ajakirjanik.
Pärn õppis Tallinna Pedagoogikaülikooli režii õppetoolis raadiorežii erialal, ülikooli lõpetas 2003. aastal.
2022. aasta seisuga on ta Kuku Raadio mittekoosseisuline kaasautor.
Peeraselkä
Peeraselkä (põhjasaami Bearaćielgi) on mägi Soomes Lapi maakonnas Enontekiö vallas Peeravaara mäe ja Peera lähedal.
Jönköpings Södra IF
Jönköpings Södra IF (ametlikult Jönköpings Södra Idrottsförening) on 1922 asutatud Rootsi jalgpalliklubi, mille kodulinn on Jönköping.
Peeraselkä
Kõrgus on umbes 720 m merepinnast.
Death Magnetic
"Death Magnetic" on USA metal-bändi Metallica üheksas stuudioalbum, mis ilmus poelettidele 10. septembril 2008.
Album on bändi esimene, kus mängib uus bassist Robert Trujillo ning mille on produtseerinud Rick Rubin. Samuti on see esimene kord, mil kõigi lugude kirjutamises osalesid võrdselt kõik bändi liikmed. Album salvestati aprillist 2007 maini 2008 California stuudiotes.
Umbes nädal enne "Death Magneticu" ametliku müügi algust lekkis see Internetti, kuid sellest hoolimata tõusis see USA-s suurima läbimüügiga albumiks.
Väljaandmine
Esimesena anti "Death Magnetic" ametlikult välja Mehhikos ja Suurbritannias 10. septembril 2008. Enamikus muudes riikides, sealhulgas USA-s, Mandri-Euroopas ja ka Eestis, juhtus see 12. septembril. Austraalias jõudis album poelettidele 13. septembril.
Hinnangud
Hinnangud alumile on suhteliselt vastukäivad, mitmed kriitikud on seda pidanud üheks paremaks Metallica albumiks vähemalt viimase 20 aasta jooksul, teisalt on aga seda kritiseeritud seetõttu, nagu püütaks seal kunstlikult kokku panna 1980. ja 1990. aastate Metallica kõla ning jõutakse nõnda eneseparoodiani. Kritiseeritud on ka muusika produtseeringut, mis on jätnud kõlapildi pigem kontserdi kui albumi puhaste helide sarnaseks. Üldiselt on vastuvõtt olnud siiski pigem positiivne ning enamik on albumit pidanud paremaks bändi eelmisest, St. Angerist.
Singlid
Enne albumi ilmumist anti välja neli singlit: "The Day That Never Comes" (21. augustil 2008), "My Acopalypse" (26. augustil), "Cyanide" (1. septembril) ja "The Judas Kiss" (8. septembril). Neist esimene jõudis USA Billboardi edetabeli esikohale.
Biotehnoloogia
Biotehnoloogia on rakendusliku bioloogia valdkond, mis kasutab elusorganisme ja nende saadusi inimese tervise ja elukeskkonna parandamisel. Biotehnoloogia on tänapäevane viis lahendada keerukaid probleeme odavalt ja keskkonda säästvalt.
Biotehnoloogias on ühendatud geneetika, rakubioloogia, embrüoloogia ja mikrobioloogia teadmised. Seejuures põhinevad biotehnoloogia teadmised geenide, valkude, rakkude ja isegi tervete elusorganismidega manipuleerimisel. Biotehnoloogia abil otsitakse lahendusi probleemidele agrikultuuris, bioenergeetikas, materjaliteaduses, nanotehnoloogias, meditsiinis ja regeneratiivses meditsiinis. Biomeditsiin kasutab biotehnoloogilisi teadmisi muteerunud geenide, denatureerunud ja funktsiooni kaotanud valkude ja patoloogiliste kudede eristamisel. Biotehnoloogilised saavutused võimaldavad seejuures kiiremat diagnoosi, paremat ravi ja haigusi ennetavat praktikat.
Biotehnoloogia alustala on DNA ja valdav osa manipulatsioone viiakse läbi nukleiinhapete tasandil. DNA olulisus põhineb molekuli universaalsusel. Kõik elusorganismid ükskõik kui varieeruvad kodeerivad eluks vajalikku teavet DNA molekuli kujul. Seetõttu on võimalik manipuleerida näiteks pärmirakku tootma inimese insuliini molekule. Biotehnoloogia hõlmab lisaks palju varieeruvaid tehnikaid ja manipulatsioone. Esmased võtted biotehnoloogia valdkonnas ilmnesid loomade kodustamisel ja algse põlluharimise käigus. Võtted nagu selektiivne paljundamine ja kunstlik valik. Maailma suurenenud nõudlus energia järgi on põhjustanud bioenergeetika valdkonna laienemist, sealjuures eriti biokütuste kasutamise vallas. Biokütuste tootmine toimub üha enam GMO-taimede baasil. USA valitsus on seadnud eesmärgiks suurendada aastaks 2017 bioetanooli tootmist 35 miljardi gallonini aastas. USA naftapõhine energiasektor kasutab bioetanooli mootorikütuse lisandina, seejuures väheneb sõltuvus välismaisest naftast.
Biotehnoloogia kasutusalad
Biotehnoloogia on leidnud kasutust igas suuremas tööstusvaldkonnas. Valdkonnad hõlmavad meditsiini, biomaterjalide ja -kütuste tootmist, keskkonnatehnoloogiat, agrikultuuri ning merendust. Laialivalgunud kasutusalade klassifitseerimisel kasutatakse värvkoodi.
Biotehnoloogia ajalugu
pisi|Varajane biotehnoloogia oli oluline õlle villimisel
Biotehnoloogia praktiseerimine sai alguse antiikajal enne kui inimene oli avastanud mikroorganismid. Alguses kasutati mikroorganisme toidu käitlemisel. Alkoholi kääritamine suhkrust oli üks esimesi meetodeid ja kasutuses juba 6000 aastat tagasi nii Sumeris kui ka Babüloonias. Suhkru kääritamine võimaldas õlu villimist. Egiptuses võeti samal ajal kasutusele leiva kääritamine pagaripärmi abil. Seejuures põhjustab pagaripärmi elutegevus CO2 teket, mis ongi leivataina kerkimise põhjus. Umbes 5500 aastat tagasi valmistasid assüürlased veini ja Aasias säilitati piima Kluyveromycesi perekonna bakteritega hapendades. Piima hapendamisel saadi jogurtit, keefiri ja kumõssi. Piimast tehti bakterite ja hallituse abil ka juustu. Babüloonias õpiti datlipalme selektiivselt paljundama. Kui algselt kasutati biotehnoloogias kääritamisprotsesse alkohoolsete jookide valmistamisel, siis hiljem levisid erinevad toidu säilitamise viisid fermentatsiooniga.
2500 aastat tagasi kasutati Hiinas esimest antibiootikumi, kusjuures tegemist oli hallitanud sojaubadega, millega raviti koeranaela. Koeranaela ehk furunkuli näol on tegemist mädase karvanääpsupõletikuga, mida põhjustab rasunäärmest sisenenud stafülokokk. Hiinas pärineb ka teadolevalt esimene insektitsiid, mis koosnes jahvatatud krüsanteemist.
Inimesed on tuhandeid aastaid kasutanud selektiivset ristamist nii taimede tolmeldamisel kui ka loomade viljastamisel. 1322. aastal kasutas araabia sõjapealik kunstlikku seemendamist superioorse hobusetõu aretamisel.
Ajalooline geograafia
Ajalooline geograafia on ajaloo ja geograafia piiriteadus, mis uurib maade ja piirkondade teatud ajajärkude loodus-, ühiskonna-, poliitilist ja rahvastikugeograafiat. Tekkis 16. sajandi ajaloo abiteadusena.
Biotehnoloogia
Biotehnoloogia ajalugu
Biotehnoloogia arengule aitas märkimisväärselt kaasa 1944. aastal bakterioloog Oswald Avry ja tema kolleegide avastus. Nimelt avastasid nad, et DNA kannab edasi pärilikku infot. 1953 avaldasid James Watson ja Francis Crick manuskripti DNA bihelikaalsest struktuurist. Edasised avastused üha kiirendasid biotehnoloogia arengut ja 1960. aastatel avastati RNA ja seletati lahti koodonikasutus. 1970. aastal avastati restriktsioonilised nukleaasid, mis teevad võimalikuks nukleiinhapete rekombinantse manipulatsiooni.
Tõeline võidujooks biotehnoloogias sai alguse 1980 Ameerika Ühendriikide Ülemkohtu otsusega lubada patenteerida elusorganisme. Selle tulemusena patenteeris Exxon Mobil naftat lagundava mikroorganismi. Patenteerimine elavdas biotehnoloogiat ja sellesse valdkonda hakkas voolama rohkesti riskikapitali. 2003. aastal lõppes 13 aastat väldanud inimgenoomiprojekt (Human Genome Project), mis tuvastas inimesel 20 000 – 25 000 geeni. Esialgne mustand inimese genoomist sai valmis juba 26. juunil 2000.
Hiljutine areng biotehnoloogias võimaldavad tuhandete geenide samaaegset uurimist, nende transkriptide tuvastamist, üksikindiviidi genoomi sekveneerimist, kus seejuures seostatakse haigusele omaseid geene ja üksiku nukleotiidi polümorfisme inimese haiguste ja käitumuslike eripäradega.
Max Jakobson
thumb|Max Jakobson (2008) Max Jakobson (30. september 1923 Viiburi – 9. märts 2013 Helsingi ) oli juudi päritolu Soome diplomaat, poliitik ja ajakirjanik.
Karjääri alustas ta BBC-s ajakirjanikuna töötades. Aastatel 1953–1974 töötas ta Soome välisteenistuses, olles muuhulgas suursaadik Rootsis ja ÜRO juures. Sel perioodil aitas ta kaasa Soome külma sõja aegse neutraalsuse hoidmisele.
1971. aastal kandideeris Jakobson ÜRO peasekretäri kohale, kuid kaotas viimasel hääletusel Kurt Waldheimile.
Max Jakobson oli ka Eestis kommunistide ja natsionaalsotsialistide poolt toime pandud Inimsusevastaste Kuritegude Uurimise Eesti Rahvusvahelise Komisjoni esimees.
Egbad
Egbad (Egba) on jorubate subetnos.
Nad elavad Nigeeria lääneosas. Paljud egbad elavad Oguni osariigi pealinnas Abeokutas.
Ajalugu
Egbad kuulusid algselt Oyo kuningriiki. Kui Oyo riik 19. sajandi esimesel poolel kokku varises, said egbad iseseisvaks.
Egbad pidasid edukaid hõimusõdasid Dahomee kuningriigiga. Nende edu põhines osalt sellel, et nad varjusid Olumo kaljusse, mille juurde nad rajasid Abeokuta ('kalju all') linna.
Egbad jagunevad akedeks (Ake), ovudeks (Owu), okeonadeks (Okeona), gbaguradeks (Gbagura) ja ibaradeks (Ibara). Igal rühmal on oma kuningas. Koloniaalvõimu ajal määrasid britid Ake alake (Ake kuninga) ülemvalitsejaks. Seetõttu kutsutakse teda nüüd sageli Egbamaa alakeks. Mainitud rühmade kuningate tiitlid on Egbamaa alake, Owu olowu, Gbagura agura, Okeona oshinle ja Ibara olubara.
Frankensteini pruut
"Frankensteini pruut" (originaalpealkirjaga "Bride of Frankenstein", esialgse pealkirjaga "The Return of Frankenstein") on 1935. aasta USA õudusfilm.
Ajakiri Time valis selle üheks aegade parimaks filmiks.
Süžee
Film põhineb Mary Shelley romaanil "Frankenstein".
Vana tuuliku põlengus on monstrum imekombel ellu jäänud. Elusa peletise pealtnägijate heietused tekitavad linnarahvas taas paanikat ning taas hakkavad vihased kodanikud monstrumit taga ajama.
Samal ajal paraneb Henry kodus haigevoodis. Teda külastab dr Pretorius, kes ka ise elu loomisega tegeleb, kuigi väheke teiste meetodite abil. Dr Pretorius soovib dr Frankensteini kaasabil veel ühe elu luua, seekord naise, millest Henry aga midagi kuulda ei taha.
Südametoonid
Tervel täiskasvanul on tavaliselt kuulda kaks südametooni: S1 ja S2. S1 tekib kui veri voolab vastu sulgunud kodade ja vatsakeste vahelisi klappe. S2 tekib, kui veri voolab vastu sulgunud kopsuarteri ja aordiklappi. S1 ja S2 loetakse normaalseteks südametoonideks.
Lisaks normaalsetele südametoonidele esineb inimesel ekstratoone ja kahinaid. Ekstratoonid (S3, S4, EC ja OS) pärinevad südamest ajal, kui kahinad võivad pärineda ka väljastpoolt südant.
Esimene südametoon S1
S1 on südametoon, mis tekib vere põrkumisest vastu sulgunud atrioventrikulaarklappe vahetult pärast südame vatsakeste kokkutõmbe algust. S1 koosneb kahest komponendist, milliseid saab kuuldavas helipildis esile tõsta auskulteerimisvahendi liigutamisega südamepiirkonnas. Heli tähistusega Ms (mitraalklapp sulgub) pärineb vasakust südamepoolest. Vere liikumise teel sulgunud klapi näol tekkinud takistus vasaku koja ja vatsakese vahel on heli tekkimise põhjuseks. Heli tähistusega Ts (trikuspidaalklapp sulgub) tekib sarnaselt Ms-ga, kuid südame paremas pooles. Esimese tooni iseloomu mõjutavad peamiselt järgmised asjaolud: vatsakestesisese rõhk ja selle tõusu kiirus, klapiosade seisund, klapi avatus, südame kaugus rindkere seinast ja rindkereseina ehitus. Heli kõrgust mõjutab aga enim klappide olukord. Üldreeglina kehtib S1 kohta reegel, mida kiirem on südametöö ning mida kiiremini ja jõulisemalt tõmbub süda kokku, seda valjem on esimene toon. Füüsilise koormuse ajal valjeneb niisiis igal inimesel S1 ja see ei ole haiguslik seisund iseendas. Rahuolekus valjenenud ja mõnel juhul ka kõrgenenud heliga S1 annab seevastu tunnistust atrioventrikulaarklapi jäikuse tõusust. Inimesel on sellise nähtuse põhjuseks tüüpiliselt kaltsiumi haiguslik ladestumine klapihõlmadele. Haiguslikult valjenenud S1- le on iseloomulik, et aastate möödudes haiguslikult valjenenud toon vaigistub ja muutub tuhmiks. Viimast eeldusel, et haigust ei ravita. Esimese südametooni füsioloogiline tuhmiks muutumine e haigusliku leiuta vaikseks muutumine on seotud reeglina rohke rasvkoe kogunemisega naha alla.
S2
thumb|Rõhulaine registreerituna vasakus vatsakeses võrrelduna südametoonide tekkimisega. A – positiivne rõhulaine vasaku vatsakese täitumisel; C – kokkutõmbe algus; E – rõhu maksimum; O – vasaku atrioventrikulaarklapi avanemine; F- vasaku vatsakese täitumine S2 on südametoon, mis tekib vere põrkumisest vastu aordi ja kopsuarteri klappi kohe pärast südame lõõgastusfaasi algust. S2 koosneb sarnaselt S1 ga kahest komponendist kuid erinevalt S1 st on mõjutatud inimese sisse- ja väljahingamisest. Kuulates S2 te sissehingamise faasis ehk õhuga täitunud kopsudega võib kuulda teise tooni lõhestumist. Selliselt juhul eristuvad helid As (aordiklapp sulgub) ja Ps (pulmonaalklapp sulgub) teineteisest võrdlemisi selgelt. Iseloomulik on ka väljahingamise faasis toimuv toonide liitumine, mille järele on S2 kuuldav jälle ühe toonina. Teise tooni lõhestumine on sageli kuuldav kõhnadel inimestel. Tegemist ei ole haigusliku seisundiga.
S3
S3 on südame lisatoon. S3 on kuuldav enamasti 0,12–0,17 sekundit pärast S2-tooni. Kolmas südametoon tekib vere voolamisel südame vatsakestesse. Hetkel, kui vatsakesed on täitunud umbes poole ulatuses, tekib seal piisava tugevusega vedeliku turbulents, mis tekitab kuuldavat heli. Kolmas südametoon on normaalselt kuuldav eelkõige lastel ja noortel täiskasvanutel. Peale 30 eluaastat ilmnev kolmas toon on sageli, kuid mitte alati haigusseisundi tunnuseks, milleks eelkõige on veremahu ülekoormusega seotud südamehaigused. 30 eluaasta piiri tõmbamisel tuleb teha erand sportlastele.
S4
S4 on südame lisatoon. S4 on kuuldav vahetult enne S1 te ja illustreerib olukorda, kus südamekojad peavad ülemäära intensiivselt vere vatsakestesse surumiseks pingutama. Esimesele toonile eelneva tooni lugemine neljandaks tekitab vahel segadust, mistõttu tuleb toonide tähistamisel olla tähelepanelik. Südametöötsüklis saab toone järjestada vaid järgneval viisil: S4, S1, S2, S3. Normaalselt on S4 kuuldav lastel ja sportlastel. Teistel on see reeglina haigusliku iseloomuga toon. Neljas toon viitab südame siserõhu haiguslikule tõusule.
Muhu kihelkond
Muhu kihelkond (lühend Muh; saksa keeles Kirchspiel Mohn (Moon) in Oesel (inseln Mohn)) oli kihelkond Liivimaa kubermangu Kuressaare kreisis, nüüdse Muhu valla alal.
Piirkonna ajalugu
Muinasajal kuulus Horele-Mone muinaskihelkonda. Muhu Katariina kirik (Liiva külas) valmis arvatavasti 13. sajandi lõpus.
Õigeusukirikud
Aastal 1868 valmis Õigeusu kiriku Eesti Muhu-Hellamaa vene õigeusu Apostlite Peetruse ja Pauluse kirik, aastal 1873 valmis Paenase külas õigeusu Muhu-Rinsi Kaasani Jumalaema Kuju kirik.
Must vägihein
Must vägihein (Verbascum nigrum) on taimeliik mailaseliste sugukonnast vägiheina perekonnast.
Nimetus
Vägiheina nimetus on tuntud ja kasutusel üle Eesti. Nimetus "vägihein" tuleneb taime omadustest. Vägiheinaks hakati kutsuma taime tema imelise väe järgi inimkeha hädade ehk vaeguste vastu.
Rahvasuus on mustal vägiheinal erinevaid nimetusi. Üks neist tuleneb musta vägiheina sarnasusest ühe teise vägiheinaliigi esindaja üheksavägisega (Verbascum thapsus). Seega kutsutakse ka musta vägiheina teinekord "üheksavägiseks" või "üheksaväeliseks". Teine rahvasuus levinud nimetus pärineb musta vägiheina õite sarnasusest lõvilõua õitega. Sellest rahvapärane nimetus "hobuse-lõvirohi". Kuid rahvapäraselt on levinud ka veel nimetused "metsatubak" ja "üdisma".
Kasvupiirkond
Must vägihein on laialdaselt levinud Põhja-Aafrikas, Siberis ja Euroopas. Looduslikult kasvab ka Ida- ja Lääne-Siberis, Vahemere maades ning valdavas osas Lääne-Euroopas. Eesti tingimustes on tegemist tavalise taimega, kuid ta ei esine meil massiliselt. Kasvukohana eelistab liivapinnast.
Kasvukohana eelistab must vägihein avatud ja päikselist paika, kuid samas suudab leppida ka varjulisema paigaga. Tegemist on põuakindla taimega. Seega eelistab ta mõõdukalt kuiva kuni kuiva, toitainetevaest mulda. Kasvamas võib teda näha jõekallastel, teeservadel, nõlvadel, kõrgendikel, raiesmikel. Tema silmapaistvuse ja ilu tõttu leiab teda ka aedadest ja parkidest.
Morfoloogia
Vars on püstine ning oma värvilt punakas kuni mustjas. Varred on kaetud tähtkarvadega. Vart katavad hõredalt tumerohelised lehed, mis on pealt paljad, alt sageli heledamad ning valgeviltjate karvadega kaetud. Eristatakse nii juurmisi kodarikulehti kui ka varrelehti. Lehed on täkilise servaga, tömbi tipuga ning munaja kujuga. Lehtede pikkus võib ulatuda 30 cm-ni. Musta vägiheina õitel on eristavad nii tupp- kui ka kroonlehed. Kroonlehed on kollased ning kaetud värvitute täppidega. Tolmukad on väga omanäolised ning on kaetud violetsete, näsajate villkarvadega. Just need violetsed õieosad eristavad teda üheksavägise õitest. Tegemist on putuktolmleja taimega. Seetõttu pakub must vägihein oma õitsemise ajal ilusat värvide mängu. Õied on koondunud varre tippu kuni 40 cm pikkusse kobarõisikusse. Must vägihein õitseb juunis ja juulis.
Paljunemine
Must vägihein paljuneb seemnete abil. Seemned on paigutunud vilja.
Musta vägiheina viljaks on elliptiline umbes 5 mm pikkune paljuseemneline kupar.
Kui soovida musta vägiheina ise kasvatada, siis piisab seemnete külvamisest avamaale maikuus. Kuna tegemist on mitmeaastase taimega, siis esimesel aastal areneb välja suur lehtedest rosett. Õitseb must vägihein alles teisel aastal.
Ravimtaimena
Musta vägiheina raviomadused sarnanevad üheksavägise omadega. Droogina kasutatakse õie kroonlehti. Sarnaselt teiste kollaste õitega taimedega on ka must vägihein sekreeti veeldav ja röga lahtistav. Kasutatakse peamiselt köha hingamisteede põletike korral.
Kuid paraku on musta vägiheina raviomadused oluliselt nõrgemad kui üheksavägisel.
Droogi kuivatamiseks tuleb asetada õie kroonlehed ühe kihina varjulisse ning sobiva temperatuuriga paika. Kuivatamise vältel tuleb droogi aeg-ajalt segada, et kuivamine oleks ühtlane.
Musta vägiheina lehed sisaldavad ohtralt C-vitamiini.
Muudel viisidel
Mustav vägiheinal on ka muid kasutusalasid. Nimelt sisaldab ta toksilist ainet (iridoide), mis on inimestele ohutu, kuid surmav putukatele. Seega võib teda kasutada loodusliku putukamürgina. Kui musta vägiheina äraõitsenud varred kasta pigi ja tõrva sisse, saab neid kasutada tõrvikute valmistamiseks.
Sonda raudteejaam
Sondas peatuvad Elroni reisirongid liinil Tallinn–Narva. 2012. aastal avati jaamas uus lühike 550 mm kõrgune teedevaheline ooteplatvorm (35 m), mille tõttu toimub väljumine ja sisenemine rongi ainult rongi C-ala kaudu.
Ajalugu
pisi|vasakul|Sonda teine jaamahoone ümberehitamata kujul, aasta 1916 pisi|Sonda raudteejaam vaatega Narva poolt
Jaamahoone
pisi|vasakul|Sonda teine jaamahoone 1930. aastatel. Kuigi hoone on märkimisväärselt ümber ehitatud on hoone keskosas äratuntavaid sarnasusi [[Lagedi raudteejaam|Lagedi jaamahoonega]] pisi|Sonda [[Stalinistlik arhitektuur|stalinistlik jaamahoone valmis 1950. aastate alguses (2020)]] Sondas on aegade jooksul asunud kokku neli jaamahoonet. Esimene jaamahoone rajati praegusest umbes 1,3 km Narva suunas. Peale raudteejaama ümberkolimist (ebasobiva asukoha tõttu) oli hoone kasutusel elamuna. Ehitis hävis 1930. aastatel.
Teine jaamahoone ehitati 1897. aastal seoses jaama liigutamisega praegusesse asukohta. Sellest sai ühtlasi ühine jaamahoone laiarööpmelisele ja kitsarööpmelisele raudteele. Hoone oli ehitatud sarnaselt Lagedi jaamahoonega, kuid hilisemate laienduste tõttu kadus algne esinduslik dekoor, lihtsustus välisilme ning hoone muutus tundmatuseni. Aastatel 1926 ja 1933 ehitati hoonele juurde ruumid puhveti ja postkontori jaoks. Jaamahoone hävis 1941. aasta suvel lennukipommi tabamusest.
Kolmas ajutine jaamahoone ehitati Saksa okupatsiooni ajal; see meenutas oma askeetliku välimuse tõttu rohkem puukuuri.
Praegune jaamahoone on neljas ja see valmis 1950. aastate alguses. Stalinistlikus stiilis kivist jaamahoone ehitati tüüpprojekti järgi analoogselt näiteks Vaivara jaamahoonega. Jaamahoonel domineerib keskne klaasitud kaarava ja kõrgendatud keskviil, samas lisab kummalise arhailise noodi poolkelpkatus.
Alates 2000. aastate algusest seisab AS Eesti Raudteele kuuluv jaamahoone tühjalt ja on halvas seisukorras.
2019. aastal avaldatud nimekirja kohaselt kuulub Sonda jaamahoone ehitiste hulka, millest Eesti Raudtee soovib vabaneda.
Vaata ka
pisi|Sonda raudteejaam vaatega Tallinna poolt
Tuudur Vettik
Tuudur Vettik (Theodor/Feodor Fabian) (4. jaanuar 1898 Pudivere, Vao vald, Virumaa – 20. mai 1982 Tallinn) oli eesti helilooja, koorijuht ja pedagoog.
Muusikalise hariduse sai ta 1919–1926 Tallinna Konservatooriumis õppides seal viiulit, kompositsiooni ning muusikapedagoogikat, milles ta sai diplomi (August Topmani klass). Paljudele oma koori- ja soololauludele kirjutas ta ise ka sõnad. Segakoorilaul "Su Põhjamaa päikese kullast", mis autori poolt oli mõeldud hümniks (sõnad Markus Univer), on alates 1938. aastast korduvalt kõlanud laulupidudel, ka 1969 ja 1980 autori juhatusel. Viimati 2007 noortelaulupeol Ilmapuu.
Boulogne'i mets
pisi pisi Boulogne'i mets (prantsuse keeles Bois de Boulogne) on 8,459 km² suurune park Pariisi lääneosas, kilomeetri kaugusel Triumfikaarest.
Tuudur Vettik
1950. aastal ta arreteeriti ja ta viibis mitmes vangilaagris.
1956. aastal ta vabanes ja asus tööle Tallinna Riiklikus Konservatooriumis koorijuhtimise õppejõuna. Tema õpilased olid näiteks Ants Üleoja ja Roland Laasmäe. T. Vettik on kirjutanud rohkesti artikleid, arvustusi ja õpikuid, sh Koorijuhi käsiraamatu (1965).
Boulogne'i mets
Pargi põhjaosas on lõbustuspark Jardin d'Acclimatation.
Öösel kogunevad Boulogne'i metsa prostituudid kliente otsima, ehkki viimastel aastatel on Prantsusmaa valitsus püüdnud prostitutsiooni pargist välja juurida.
Ajalugu
Boulogne'i mets on jäänuk kunagisest suurest tammikust, mida esmamainiti 717. Childerich II läänistas selle metsa Saint-Denis' abtile, kes lasi metsa mitu kloostrit ehitada. Philippe Auguste ostis metsa munkadelt tagasi ja lõi sinna kuningliku jahiala.
Saja-aastase sõja ajal oli mets röövleid täis. 1416–17 põletas Burgundia hertsog osa metsa maha. Louis XI laskis metsaala jälle täis istutada ja rajas läbi metsa kaks teed.
Pärast seda, kui François I laskis 1526 metsa rajada Madridi lossi, muutus Boulogne'i mets pidustuste kohaks, ehkki teeröövlid jäid maanteedele alles. Henri II ja Henri III ehitasid jahiala ümber müüri, milles oli 8 väravat.
Novembris 1783 tegid Pilâtre de Rozier ja markii d'Arlandes Boulogne'i metsas esimese õnnestunud mehitatud lennu vendade Montgolfieride ehitatud kuumaõhupalliga.
1852 muutis Napoleon III Boulogne'i metsa pargiks ja sinna istutati hulgaliselt puid, nii pärismaiseid kui eksootilisi. Loodi ülemine ja alumine järv, mida ühendas kosega jõgi. 1855–1858 rajati hipodroom. Ümberkujundamist juhtis Pariisi peaarhitekt parun Haussmann ja seda rahastati metsa põhjaosa müümisega elamukruntideks Neuilly-sur-Seine'is.
Boulogne'i mets arvati ametlikult Pariisi territooriumi hulka 1929. Paljud siiski ei pea seda (nagu ka Vincennesi metsa) Pariisi õigeks osaks, sest seal ei ela inimesi.
Kevadine sealõuarohi
Kevadine sealõuarohi (Scrophularia vernalis) on taimeliik sealõuarohu perekonnast ja mailaseliste sugukonnast.
Haryana
Haryana on India osariik riigi põhjaosas.
Ajalugu
Osariik moodustati 1. novembril 1966, kui hindikeelse elanikkonnaga ala eraldati Pandžabi osariigist.
Rahvastik
89% rahvastikust on hinduistid, 6% sikhid ja 4% muslimid. Suuremad linnad on Farīdābād, Rohtak, Pānīpat, Hisār, Sonīpat, Karnāl ja Yamunānagar. Osariigi pealinn asub Chandigarhis, mis moodustab iseseisva liiduterritooriumi.
Majandus
Haryana on India rikkaim osariik elanike sissetuleku järgi. See on üks tööstuslikult arenenumaid India osariike. Haryanas toodetakse 50% India autodest ja mootorratastest, 30% külmkappidest ja 25% traktoritest.
Haldusjaotus
Haryana jaguneb 20 ringkonnaks, mis administratiivselt on koondatud 4 jaotiseks.
Välislingid
🇮🇳
5. märts
5. märts on Gregoriuse kalendri 64. (liigaastal 65.) päev. Juliuse kalendri järgi 20. veebruar (liigaastal 21. veebruar; 1901–2099). Aasta lõpuni on 301 päeva.
Andres Raja
Andres Raja (sündinud 2. juunil 1982 Leningradis) on Eesti kergejõustiklane (kümnevõistlus).
Andres Raja alustas mitmevõistluse treeninguid alles 2004. aastal. Tema treenerid olid varem Remigija Nazarovienė ja seejärel Andrei Nazarov.
2005. aastal võitis ta kümnevõistluses Sloveenia meistrivõistlused.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai ta isikliku rekordiga (8118 punkti) 12. koha.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel parandas ta oma isiklikku rekordit ühe punktiga (8119) ning sai 15. koha.
2. veebruaril 2013 teatas Andres Raja, et loobub tippspordist. 29. juunil ja 30. juunil 2013 osales Raja mitmevõistluse karikavõistluste superliigas Eesti koondise koosseisus, kus ta sai individuaalarvestuses 7909 punktiga 6. koha.
Maailma hooaja edetabelis on ta olnud seitsmevõistluses 2009. aastal 10. ja 2011. aastal 6. kohal. Kümnevõistlejana jõudis ta küll nn 8000 punkti meeste klubisse, kuid Eesti kõigi aegade esikümnesse ta ei mahu.
Osalenud ise lapsena Eesti Televisiooni võistlussarjas "TV 10 olümpiastarti", on Andres Raja pärast tippspordist loobumist treeneri ja Tallinna Kuristiku Gümnaasiumis kehalise kasvatuse õpetajana töötades jõudnud uuesti laste spordi juurde.
Isiklikku
Andres Raja oli tippsportlasena 187 cm pikk ja kaalus 80 kg.
Madutähed
Madutähed ehk ofiuroidid (Ophiuroidea) on okasnahksete hõimkonda kuuluvad mere-elulised loomad, kes on suguluses meritähtedega. Tänapäeval teatakse umbes 1500 liiki madutähti.
Tavaliselt elavad nad sügaval merepõhjas, üle 500 m. Madutähed on bentilised, roomates mööda merepõhja.
Nende keha koosneb tsentraalsest kettast ja sellest väljuvatest kiiresti liikuvatest kiirtest (tavaliselt viis). Nii ketas kui kiired on kaetud okkaliste kilpidega. Kiirte pikkuseks võib suurimatel madutähtedel olla kuni 60 cm.
Madutähtedel puudub pärak ja soolestik, mida asendab üksnes magu. Eritatavad ained väljutatakse hingamispaunade ehk bursade kaudu, viimaste kaudu toimub ka nende hingamine. Madutähed toituvad hiljuse- ehk ambulakraaljalakeste abil. Nende toiduks on enamasti plankton ja detriit, vähem on röövtoidulise eluviisiga vorme.
Madutähed on lahksugulised.
Neil on suur regeneratsioonivõime.
Meritäht
Meritäht (Asterias) on perekond meritähtede klassist.
Merry Christmas
Merry Christmas (ingliskeelne fraas tähenduses 'häid jõule') võib tähendada järgmist:
Arenaria
Arenaria on ladinakeelne sõna, mis tähendab 'liivaauku'.
Nimetusena tähistab Arenaria kaht perekonda:
Christian Chávez
thumb|Christian Chávez Pressikonverents, 03.02.2006
Christian Chávez (täisnimi José Christian Chávez Garza; sündinud 7. augustil 1983 Reynosas Mehhikos) on Mehhiko laulja ja näitleja. Ta sai tuntuks Giovanni Méndeze rolliga Mehhiko seebiooperis "Rebelde" ja on praegu ansambli RBD laulja.
Erich von Manstein
Erich von Manstein (24. november 1887 Berliin – 9. juuni 1973) oli Saksamaa väejuht.
Christian Chávez
Aastatel 2002–2003 mängis Chávez telesarjas "Clase 406" ja aastatel 2004–2006 telesarjas "Rebelde". Koostööst kaasnäitlejatega sündis ansambel RBD, mis tegi oma debüüdi detsembris 2004. Sellest ajast on RBD ja sellega koos ka Chávez hispaaniakeelses maailmas populaarsust kogunud, lisaks on nad sisenenud edukalt ka Brasiilia ja Ameerika Ühendriikide turule.
Erich von Manstein
1939. aasta septembris, Poola invasiooni ajal teise maailmasõja alguses, teenis ta Gerd von Rundstedti alluvuses väegrupp Süd staabiohvitserina.
Christian Chávez
1. märtsil 2007 avaldas Christian Chávez ansambli RBD veebilehel pöördumise oma austajate poole, kus tunnistas avalikult oma homoseksuaalsust. Chávez tegi avalduse pärast seda kui ilmsiks tulid fotod temast ja ta poiss-sõbrast 2005. aastal Kanadas abielu sõlmimas.
Chávezest sai Mehhiko esimene tippartist, kes on avalikkuses oma homoseksuaalsusest rääkinud. Tema avaldus kutsus esile vastakaid arvamusi Mehhiko ühiskonnas, ärgitades diskussiooni seksuaalse sättumuse ja sallivuse teemadel.
Erich von Manstein
Adolf Hitler valis Mansteini strateegia 1940. aasta mai invasiooni kohta Prantsusmaale, mille hiljem ratifitseeris Franz Halder ja teised OKH liikmed. Kindlate liitlaste reaktsioonide ennetamiseks peaks sissetungi peamiseks rünnakusuunaks olema Madalmaad, Manstein kavandas uuendusliku operatsiooni, hiljem tuntud kui Sichelschnitt ("sirpide lõikamine") – mis nõudis rünnakut läbi Ardenne metsa ja kiiret jõudmist La Manche'i väina, seeläbi lõigates ära Prantsusmaa ja liitlasvägede armeed Belgias ja Flandrias. Kampaania lõpus kindrali auaste saavutanud, osales ta Nõukogude Liidu invasioonis 1941. aasta juunis ja Sevastopoli piiramises (1941–1942), ning 1. juulil 1942 ülendati ta feldmarssaliks. Ta osales ka Leningradi piiramises.
Saksa õnn sõjas hakkas ebasoodsat pööret võtma 1942. aastal, eriti katastroofilises Stalingradi lahingus, kus Manstein juhtis detsembris ebaõnnestunud väegrupp Doni (operatsioon "Talvine torm"). Hiljem tuntud kui "tagasilöök" – Mansteini vasturünnak Kolmandas Harkovi lahingus (veebruar-märts 1943) tõi endaga kaasa olulise territooriumi ning lõppes kolme Nõukogude armee hävitamisega ja veel kolme taandumisega. Ta osales ka Kurski lahingus (1943. aasta juulis-augustis) olles üks peamisi juhte ühes ajaloo suuremas tankilahingus. Tema jätkuvad erimeelsused Hitleriga sõja läbiviimise osas viisid tema vallandamiseni 1944. aasta märtsis. Ta langes Briti sõjavangi augustis 1945, mitu kuud pärast Saksamaa lüüa saamist.
Manstein andis 1946. aasta augustis tunnistusi Nürnbergi sõjakurjategijate kohtuprotsessil ja valmistas ette paberi, mis koos tema hilisemate memuaaridega aitasid kaasa luua "puhta Wehrmachti" müüdi – müüdi, et Saksa Wehrmachti relvajõud ei olnud süüdi holokausti hirmuäratavuses. 1949. aastal mõisteti ta süüdi üheksas seitsmeteistkümnest süüdistusest, sealhulgas sõjavangide halvas kohtlemises. Tema 18-aastane vanglakaristus vähendati hiljem kaheteistkümnele aastale, aga ära jõudis ta kanda ainult neli aastat, enne kui ta 1953. aastal vabastati. 1950. aastate keskel aitas ta Saksamaa relvajõude taastada. Oma memuaarides "Verlorene Siege" (1955, "Kaotatud võidud") kritiseeris ta Hitleri juhtimisviisi ning käsitles teise maailmasõja sõjalisi aspekte, ignoreerides selle poliitilist ja eetilist konteksti.
Manstein suri Münchenis 1973. aastal.
Uganda lipp
Uganda lipp on Uganda ametlik lipp.
Riigi- ja rahvuslipp
9. oktoobril 1962 kinnitati Uganda ametlikuks riigi- ja rahvuslipuks Uganda Rahvuskongressi lipuvärvid. Lipp oli jagatud kuueks horisontaalseks laiuks: must, kollane, punane, must, kollane, punane. Lipu keskel on kahe laiu (punane-must) kõrgune valge sõõr, selle keskel aga kroonkurg näoga varda poole. Kurg pärineb koloniaalaegselt lipult.
Must sümboliseerib Uganda elanikkonda, kollane (PMS 116C) ekvaatoril asetsevale riigile otse paistvat päikest, punane (PMS 186C) aga vendlust ja solidaarsust.
Riigipea lipp
Uganda presidendi standart võeti kasutusele 26. septembril 1963. Selle punase välja keskel on Uganda vapp, lippu alaservas aga rahvusvärvides laiud (kuus laidu nagu rahvuslipulgi). Lipu proportsioonid on 1:2.
Uganda ajaloolised lipud
Koloniaalperioodil 1914–1962 kasutati sinist lippu, mille vardapoolses ülanurgas oli Suurbritannia lipp ja lehvil Uganda protektoraadi vapp. Vapp sarnanes praegusel rahvuslipul oleva embleemiga, ka sellel oli kroonkure kujutis.
Pärast Uganda iseseisvumist 1962 kasutati ajutiselt (märtsist oktoobrini) vertikaalsete laidudega rohe-sini-rohelist lippu. Rohelisi ja sinist laidu eraldasid kitsad kollased laiud, sinise välja keskel oli kollane kroonkure kujutis.
Kuni 1967. aastani oli Uganda liitriik, mis koosnes kuningriikidest (Ankole, Buganda, Bunyoro, Busoga ja Ruwenzururu Kuningriik). Ka kõigil kuningriikidel olid oma lipud.
Andmesisestus
pisi|Iga [[sõrmistiku toksimine ei ole veel andmesisestus]]
pisi|Wikimaanikud andmeid vikistamas
Andmesisestus on andmete masinloetavale kandjale panemise protsess andmetöötluses ning infotehnoloogia mõiste.
Jharkhand
Jharkhand on India osariik.
Osariik moodustati 15. novembril 2000 Bihari lõunapoolsest osast.
Haldusjaotus
Osariik jaguneb 24 ringkonnaks:
Välislingid
🇮🇳
Jammu ja Kashmir
Jammu ja Kashmir oli India põhjapoolseim osariik. Selle endine maa-ala asub peamiselt Himaalaja mäestikus. Osariik piirnes Pakistani ja Hiinaga, lõunas Himachal Pradeshi ja Pandžabi osariigiga.
Halduslikult jagunes osariik 22 ringkonnaks, mis asusid kolmes piirkonnas: Jammu, Kashmiri org ja Ladakh.
2019. aastal jagati Jammu ja Kashmiri osariik Jammu ja Kashmiri ning Ladakhi liiduterritooriumiks.
Kuninganna Maudi maa
thumb Kuninganna Maudi maa (norra Dronning Maud Land) on piirkond Antarktises, mida nõuab endale Norra.
Ala hõlmab sektori 20°00' W ja 44°38' E vahel.
Selle pindala on umbes 2 800 000 km2.
Seal asub kaks Norra polaarjaama: Troll ja Tor. 2005. aastal külastas esimest kuninganna Sonja. Läheduses asuvad ka Soome polaarjaam Aboa ja Rootsi jaam Wasa.
Piirkonna staatust reguleerivad Norra seadus 27. veebruarist 1930 nr 3 "Lov om Bouvetøya, Peter I's øy og Dronning Maud Land m.m.", Stortingi otsus 23. aprillist 1931 ja kuninglik teadaanne 14. jaanuarist 1939.
Eesti Vabariigi põhiseadus (1934)
Eesti Vabariigi põhiseadus oli Eesti Vabariigi teine põhiseadus. See võeti vastu rahvahääletusel 14.–16. oktoobril 1933 ja jõustus 24. jaanuaril 1934. Seadus kaotas kehtivuse, kui 1938. aastal jõustus Eesti Vabariigi kolmas põhiseadus.
Sisu
Erinevalt senisest põhiseadusest oli 1934. aasta põhiseadus presidentaalne, Riigivanema institutsioon lahutati Vabariigi Valitsuse juhi omast; Peaministri juhitav Vabariigi Valitsus oli nüüd Riigivanema juures asuv ja tema poolt ametisse kutsutav kolleegium riigi valitsemiseks, tal pidi olema Riigivanema ja Riigikogu usaldus. Vabariigi Valitsuse ülesandeks oli hoolitseda selle eest, et Riigivanema otsused ei oleks seadusevastased, selle tagamiseks olid Riigivanema otsused kehtivad ainult Peaministri või vastava ministri kaasallkirjaga, millega ta võttis otsuse eest poliitilise vastutuse Riigikogu ees enda peale.
Riigikohut täiendati Riigikohtu enda poolt esitatud kandidaatide hulgast Riigivanema poolt.