cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Linaseemned
Linaseemnejahu
Linaseemnete söömisel tuleb olla ettevaatlik. Inimesed, kellel on insuliinisõltuv diabeet, madal vererõhk, vere hüübimishäired, kellel on olnud soolestikuoperatsioone või kes on rasedad, ei tohiks linaseemneid suuremates kogustes tarvitada.
Droogina
Linaseemneid ja neist valmistatud saadusi kasutatakse rahvameditsiinis homöopaatilise ravimpreparaadina.
Seespidiselt
Alla 6-aastased lapsed tohivad linaseemneid tarvitada üksnes arsti korraldusel. Linaseemnetest võib valmistada leotist, mis aitab näiteks gastriidi ja nina-neelupõletike puhul. Tõmmist kasutatakse divertikuloosi, tsüstiidi ja neerupõletiku korral aga ka ärritunud soole sündroomi puhul. Tee leevendab kuseteede ärritusi, neerupõletikku ja tsüstiiti.
Välispidiselt
Jahvatatud seemnetest ja keevast veest tehtud mähis mõjub hästi põletikulisele aknele ja vistrikele.
Söödana
Seemneid kasutatakse ka söödamaterjalina looma- ja linnukasvandustes, ka loodusliku väetusainena.
Rasvhapped
Linaseemne rasvhapete koostis ja kogus sõltub mulla koostisest, linasordist, ilmastikutingimustest, lisatud väetistest, taime viljumisastmest ja hoiutingimustest. 100 grammis linaseemnetes on keskmiselt 3,633 g küllastunud rasvhappeid, 7,53 g monoküllastumata rasvhappeid ja 28,73 g polüküllastumata rasvhappeid.
Kuna inimorganismis ei elune ensüümid, kes muundaksid muud rasvhapped (nt oomega-6 ja oomega-9 jt) oomega-3-rasvhapeteks, saame oomega-3 üksnes oomega-3-rasvhappeid süües. Nimetatud rasvhapete biofunktsioonideks rakumembraanides on sisesekretsiooni näärmete (lümfisüsteem, neerupealise, munandite, steroidide jne) ja hormoonide (nais- ja meessuguhormoonid, insuliin, kolesterool jpt) ja rakusiseste, rasvlahustuvate hormoonide (prostaglandiinid jt) kooste, toime ning vastuse ja tundlikkuse regulatsioon.
Alfalinoleenhape, mida leidub nii linaseemnetes kui külmpressitud linaõlis, alandab vere kolesteroolinäitajaid.
Sama eesmärki täidavad ka linaseemnetes leiduvad lahustuvad kiudained. Liikudes seedekulglas liituvad kiudained kolesteroolimolekulidega|, samuti liituvad kiudained sapphapetega, andes kehale võimaluse nende juurdetoomiseks. Kuna sapphapete algmaterjal on kolesterool, siis liiguvad kolesteroolimolekulid eesmärgipäraselt ja veres kasvab hea kolesterooli osakaal.
Linaseemnes leiduvad lahustuvad kiudained mõjutavad oluliselt insuliini sekretsiooni ja selle toimemehhanismi – säilitades ja hoides veresuhkru tasakaalu pärast söömist ja seedimise ajal. Uuringud on näidanud, et nn vabad radikaalid on seotud mitmete haiguslike seisundite tekkimisega. Lisaks eelmainitule mõjuvad söödud linaseemnetes leiduvad kiudained tervistavalt kõhukinnisuse, ärritunud soole, gastroenteriidi jt haiguslikele seisundite korral.
Lignaanid
Linaseemnetes leiduvad lignaanid mõjutavad osade kasvajarakkude võimet kinnituda teistele rakkudele ja organismis levida, hoiavad ära uute rakuväliste veresoonte tekke ning tõmbavad sellega osadelt kasvajarakkudelt ära verevarustuse, sundides neid apoptoosile. Hormoontundlike kasvajate korral tuleb olla ettevaatlik linataime saaduste toiduks tarvitamisel.
Linas leiduvad lignaanid toimivad antioksüdantidena. Rottidega tehtud uurimused on näidanud, et lignaanid vähendavad oluliselt oksüdantiivset stressi ja seega ka diabeedi teket.
Lignaanid läbivad raku membraani ning püüavad sobituda östrogeeniretseptoritega, väikestes kogustes tarbituna kannavad nad elustavalt edasi östrogeeniringlust, suurtes kogustes aga blokeerivad östrogeeniringluse.
Võimalik toksilisus
Linaseemned sisaldavad (sarnaselt paljude teiste taimedega, näiteks hariliku sibulaga) tsüanogeenseid glükosiide ja nende hüdrolüüsil võib vabaneda toksiline sinihape (HCN).
Arvatakse aga, et ensüüm linamaraas, mis katalüüsib sinihappe vabenemist, inaktiveerub maos kiiresti ja seetõttu hüdrolüüsub tähtsusetu osa tsüanogeensetest glükosiididest ja mürgistustunnuseid pole täheldatud isegi 150–300 grammi peenestatud linaseemnete manustamisel.
Linaseemnete pikemaajalisel manustamisel koguses näiteks 15 grammi 3 korda päevas võib 3–4 nädala jooksul veres ja uriinis ilmneda tiotsüanaatide taseme tõus, mis vastab muutustele suure nikotiinisõltuvusega suitsetaja organismis.
Grodzisko Dolne
Grodzisko Dolne on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Leżajski maakonnas, Grodzisko Dolne valla halduskeskus.
Grodzisko Dolne sai linnaõigused 1720. aasta paiku, kuid kaotas need 1869. aastal.
Sommaing
Sommaing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Kalev Lillo
pisi|Kalev Lillo 2011. aastal Kalev Lillo (sündinud 30. novembril 1966 Tartus) on Eesti poliitik. Ta oli aastatel 1995–1996 Valga abilinnapea, 1996–1999 Jõgeva linnapea ning 2011–2015 XII Riigikogu liige. Lillo kuulub 1998. aastast Reformierakonda.
Sommaing
pisi|tühi|Raekoda
Kalev Lillo
Elulugu
Ta lõpetas aastal 1985 Tartu 10. Keskkooli ja aastal 1992 Tartu Ülikooli füüsika õpetajana. Ta on Korporatsioon Rotalia vilistlane.
1990–1991 töötas ta Tallinna 32. Keskkoolis õpetajana. 1995–1996 oli Valga abilinnapea ja 1996–1999 Jõgeva linnapea.
1999–2000 oli ta Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudi peadirektori nõunik ja 2001–2003 regionaalministri nõunik. 2006–2011 oli Lillo Eesti Reformierakonna fraktsiooni nõunik.
Kalev Lillo on olnud AS Eesti Loots nõukogu esimees ja Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse nõukogu liige. Täna kuulub ta AS Tallinna Sadama ja Riigi Kinnisvara Aktsiaseltsi nõukokku.
1999. aasta Riigikogu valimistel sai ta 125 häält ja valituks ei osutunud. 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 4 Harju- ja Raplamaal ning sai 474 häält. Ta oli üleriigilises nimekirjas 11. kohal, mis tagas talle kompensatsioonimandaadiga pääsu Riigikokku. 2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta taas Harju- ja Raplamaal ning sai 168 häält. Ta oli üleriigilises nimekirjas 8. kohal, kuid valituks ei osutunud.
2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimisel kandideeris Lillo Saue linnavolikokku, kuid ei osutunud valituks. Ta sai 11 häält.
Lillo oli XII Riigikogu majanduskomisjoni liige. Ta kuulus Eesti-Venemaa, Eesti-Hiina ja Eesti-Kirgiisi parlamendirühma.
Skandaalid
1999. aasta augustis jäi Lillo politseile vahele 2,9 promillises joobes ja astus seejärel tagasi Jõgeva linnapea ametikohalt.
Silver Meikar algatas Reformierakonna rahastamisskandaali, kui väitis, et Kalev Lillo andis talle ümbrikus raha, mille Meikar annetas 2009. ja 2010. aastal Reformierakonnale. Kalev Lillo lükkas Silver Meikari väited tagasi, öeldes, et ei ole Meikarile raha andnud. Riigiprokuratuur alustas 22. mail 2012 kriminaalmenetlust karistusseadustiku paragrahvi 402-1 tunnustel, mis näeb ette vastutuse erakonna majandustegevusele ja varale kehtestatud piirangute rikkumise eest. Kuna kahtlustus kinnitust ei leidnud, siis uurimine lõpetati.
Isiklikku
Kalev Lillo on abielus, tal on kolm last.
Johann Friedrich (Pommeri)
thumb|Johann Friedrich, Pommeri hertsog
Johann Friedrich (27. august 1542 – 9. veebruar 1600) oli Pommeri hertsog aastatel 1560–1600 ja Kammini (Kamień) piiskop aastatel 1556–1574. 1556. aastal piiskopiks valituna ja 1560. aastal hertsogkonna pärijaks saanult jäi ta kuni 1567. aastani oma vanaonu Barnim XI eestkoste alla.
Elulugu
Johann Friedrich oli Pommeri-Wolgasti hertsogi Philipp I kümnest lapsest vanim. 14-aastaselt valiti ta 29. augustil 1556 Kammini piiskopiks. Alates Johann Friedrichist hoidis Pommeri dünastia seda tiitlit kuni viimase hertsogi surmani 1637. aastal, lõpetades sellega piiskopkonna territooriumi märkimisväärse sõltumatuse ülejäänud Pommeri hertsogkonnast. 1560. aastal muudeti piiskopkonna valitsemist vastavalt.
Kui tema isa 14. veebruaril 1560 suri, sai Johann Friedrichist nimeliselt Pommeri hertsog, kuid ta oli ikka veel vanaonu Barnim XI eestkoste all. Kui tema ema määras Ulrich von Schwerini hertsogkonna administraatoriks, läks ta keiser Maximilian II õukonda Viinis ja osales sõjas Osmanite riigi vastu.
Pärast sõjast naasmist 1567. aastal asus Johann Friedrich ametisse Kammini piiskopina ja ka Pommeri hertsogina, mida ta ajutiselt jagas oma venna Bogislaw XIII-ga.
Saulzoir
Saulzoir on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Johann Friedrich (Pommeri)
Elulugu
68-aastane Barnim XI otsustas 1569. aastal hertsogiametist taanduda ja hertsogkond jaotati 23. mail 1569 Jasenitzis (nüüd Police osa) sisemiselt Pommeri dünastia meessoost liikmete vahel, mille kiitis heaks Wollini (nüüd Wolin) maapäev. Johann Friedrich koos oma venna Barnim XII-ga sai Pommeri-Stettini, samas teised vennad Ernst Ludwig ja Bogislaw XIII said Pommeri-Wolgasti ning Kasimir VI sai Kammini piiskopkonna, mille ta Johann Friedrichilt 1574. aastal üle võttis. Kuna Bogislaw ja Barnim loobusid kohe oma osast ning neile kompenseeriti vastavalt Barthi ja Neuenkampi ning Rügenwalde valdustega, sai Johann Friedrich oma osa üksi valitseda.
Ūgrinīki
Ūgrinīki (ka Ugrinieki) on küla (mazciems) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Johann Friedrich (Pommeri)
Elulugu
Johann Friedrichil õnnestus ülendada Stettin (nüüd Szczecin) üheks vaid kolmest kohast, kus Ülem-Saksi ringkonnas oli vermimine lubatud, teised kaks olid Leipzig ja Berliin. Samuti vaidles ta vastu keiserlikule keelule kasutada münte väljastpoolt Saksa-Rooma riiki, väites, et see õõnestas tema hertsogkonna positsiooni piirikaubanduskeskusena.
Ūgrinīki
Küla asub valla keskosas Viļāni linna läänepiiril Malta jõe ja Spierga kaldal. Ūgrinīki jääb valla keskusest Viļānist 4,7 ning Riiast 213,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Johann Friedrich (Pommeri)
Elulugu
thumb|[[Pommeri hertsogite loss Szczecinis|Stettini residents (1939), Johann Friedrichi ümberehitus 1577. aastast]]
Ūgrinīki
Aastal 2020 oli külas 29 elanikku.
Johann Friedrich (Pommeri)
Elulugu
1570. aastal võõrustas Johann Friedrich keiser Maximilian II nimel rahukonverentsi, mis lõpetas Põhjamaade seitsmeaastase sõja Rootsi ja Taani-Norra vahel. Ta oli keisri määratud vahendajate juht. Konverents lõppes Stettini rahu sõlmimisega.
Saulzoir
See asub Selle jõe ääres. Linna asukohas toimus Julius Caesari lahing nervide vastu.
Johann Friedrich (Pommeri)
Elulugu
1568. aastal alustas ta residentsi püstitamist Köslinisse (nüüd Koszalin). 1577. aastal ehitas ta itaalia renessanss-stiilis ümber Stettini residentsi, hävitades ja asendades sellega eelmise palee ja Püha Otto kiriku osi.
Johann Friedrich üritas ka Pommeri sõjalist staatust Ülem-Saksi ringkonnas Saksimaa ja Brandenburgi tasemele tõsta, kuid edutult. Tal ei õnnestunud kõrgemale auastmele jõuda, vaid ta jäi kolmandale auastmele Zugeordneter 'i, Saksimaa Kreisoberst 'i ja Brandenburgi Nachgeordneter 'i järel. Samuti ei õnnestunud tal ringkonnakogus (Kreistag) saada heakskiitu Pommeri hertsogkonnale täiendava Zugeordneter 'i ametikoha andmise kohta. Seetõttu keeldus Johann Friedrich oma kohustusliku rahalise osa maksmisest ringkonna kassasse (Kreiskasten).
Johann Friedrich parandas suhteid Brandenburgiga, abielludes Johann Georgi vanema tütre Erdmutiga (ka Erdmuthe; 26. juuni 1561 – 13. november 1623). Nad ei saanud lapsi.
Johann Friedrich suri 9. veebruaril 1600. Tema ootamatu surm Wolgasti peo ajal aitas kaasa apokalüptilistele hirmudele, mis olid eriti levinud 1600. aastal. Tema järglaseks sai Barnim XII, kes elas vennast vaid kolm aastat kauem.
Saulzoir
pisi|tühi|püsti|Saulzoiri kirik
Piret Ilves (tennisist)
pisi|Piret Ilves 1992. aastal Piret Ilves (aastani 1990 Kallas; sündinud 19. juunil 1970 Tallinnas) on Eesti tennisist ja treener.
Lõpetanud 1989. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli.
Sportlasena
Tennisetreeninguid alustas 1979. aastal Valdur Aksimi õpilasena, treeninud ka Tiiu ja Jaak Parmase juhendamisel.
Võitnud 1987 NSV Liidu noortemeistrivõistlustel naispaarismängus hõbemedali. Tulnud 1987–2016 kaks korda üksikmängus (1988, 2001), kümme korda naispaarismängus ja neli korda segapaarismängus Eesti meistriks, saanud 1985–2016 meistrivõistlustel lisaks 17 hõbe- ja 13 pronksmedalit. Aastatel 2005 ja 2006 naispaarismängus ka Eesti sisemeister.
Kuulunud 1992 Fed Cupi karikavõistlustel Eesti naiskonda. Võitnud rahvusvaheliste veteranide turniiride medaleid.
Jannseni puiestik
pisi|Jannseni puiestik [[Maa-ameti kaldaerofotol]] Jannseni puiestik on parkmets Tallinnas Nõmme linnaosas Jannseni, Põllu ja Olevi tänava vahel. Parkmetsa pindala on 6 ha.
Pajusi mõisa kalmistu
Pajusi mõisa kalmistu on kalmistu endises Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Pajusi külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,35 km kaugusele põhjakirdesse. Kalmistu keskosas paikneb matusekabel, mis on 1993. aastal korrastatud. Kabeli peafassaadil on Wahlide raidvapp.
Ajalugu
Pajusi mõisa omanikud Wahlid rajasid oma kalmistu umbes 1826. aasta keskel, sest sama aasta esimesel poolel maeti veel Põltsamaa saksa kalmistule, aga teisel poolel juba uuele mõisakalmistule. Kalmistu toimis mõisakalmistuna, kuid oli ka sama suguvõsast, aga teistest Wahlide mõisatest (Adavere, Lustivere ja Tapiku mõisast) maetuid. Samal künkal asub tõenäoliselt ka kesk- ja uusaegne külakalmistu.
Kalmistule on teadaolevalt maetud 45 lahkunut, viimati maeti 1996. aastal sinna Tallinna Aleksander Nevski kalmistult ümber Edgar von Wahl.
Lähimuse põhimõte
Lähimuse ehk subsidiaarsuse põhimõte on üks Euroopa Liidu õiguse keskseid põhimõtteid, mille kohaselt on kohustuslik teha Euroopa Liidu sisesed otsused võimalikult madalal tasandil. Sellega tagatakse otsuste tegemine Euroopa Liidu liikmesriikide kodanikele võimalikult lähedal. Euroopa Liit saab teha otsuseid vaid olukordades, kus tal on ainupädevus või on otsuste tegemine vajalik niivõrd kõrgel tasandil. Vajalikkus viitab eelkõige eesmärkide efektiivsemale saavutamisele ja selle määratlemiseks on kasutusel võrdleva tõhususe test (test of comparative efficiency).
Subsidiaarsuse põhimõte tuleneb Lissaboni lepingu artiklist 3b ja on seega osa esmasest õigusest. Sellest tulenevalt on Euroopa Liidu teisene õigus (direktiivid, määrused, otsused, arvamused ja soovitused) kehtetu vastuolu korral subsidiaarsuse põhimõttega. Samuti peab siseriiklik õigus olema kooskõlas Euroopa Liidu õigusega, mistõttu ka subsidiaarsuse põhimõttega. Juhul, kui liikmesriigid leiavad, et institutsiooni tegevus on vastuolus subsidiaarsuse põhimõttega, on neil õigus esitada põhjendatud arvamus Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjoni presidendile ning Euroopa Liidu Nõukogu eesistujale.
Maastrichti leping (hiljem ka Euroopa Liidu leping)
Subsidiaarsuse põhimõtte printsiip kinnitati allkirjadega esimest korda Maastrichti lepingu artiklis 3b 1992. aastal. Põhimõte oli (küll mitte selle nime all) juba 1987. aastal ühtse Euroopa aktiga kasutusele võetud keskkonna valdkonnas. Varem ei omanud subsidiaarsuse põhimõte õiguslikult siduvat jõudu. Sellega on nõustutud ka Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohus lahendis T-29/92 (SPO and OTHERS v COMMISSION), et subsidiaarsuse põhimõte jõustus üldise õiguspõhimõttena Maastrichti lepinguga ning ei oma enne seda tagasiulatuvat jõudu.
Amsterdami leping
Järgnevalt täiendati subsidiaarsuse põhimõtet Amsterdami lepinguga 1997. aastal. Lepingusse lisati subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete kohaldamist käsitlev protokoll, mis andis juhised subsidiaarsuse kontrolli tegemiseks. Protokolli kohaselt võetakse subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamisel arvesse kohaldamiskriteeriumide täpsemat määratlemist ja samuti nende täpset järgimist ning järjekindla rakendamise tagamist kõikides Euroopa Liidu institutsioonides. Protokoll selgitab veel, et subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamisel tuleb arvesse võtta lepingus seatud eesmärke. See võimaldab kasutusele võetud institutsiooni meedet tema volituste piires vajaduse korral laiendada ning piirata või lõpetada, kui selle kasutamine ei ole enam õigustatud.
Lissaboni leping
Lissaboni leping allkirjastati 13. detsembril 2007. Sellega tunnistati kehtetuks varasem Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikkel 5 ja asendati see artikliga 3b. Subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtete kohaldamise protokoll jäi alles, kuid selles on täiendati subsidiaarsuse põhimõtte vastavuse kontrolli võrreldes Amsterdami lepinguga. Eesmärgiks seati ka Euroopa Parlamendi koostöö edendamine liikmesriikide parlamentidega. Sealhulgas võeti kasutusele varajase hoiatamise süsteem, mida on pikemalt käsitletud liikmesriikide kontrolli alapeatüki all.
Subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamisala
Subsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse nendes küsimustes, kus Euroopa Liidul ja liikmesriikidel on jagatud pädevus.
Ainupädevus
Ainupädevus tuleneb Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklist 3 ning tähendab, et ainult Euroopa Liidul on nendes valdkondades pädevus teostada õigusloomet ning vastu võtta õigusakte. Liikmesriigid võivad nendes küsimustes ise ainult siis tegutseda, kui Euroopa Liit neid seda tegema volitab. Näiteks tolliliit on üks selliseid valdkondi, kus ainult Euroopa Liit võib õigusakte vastu võtta.
Jagatud pädevus
Jagatud pädevuse mõiste on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 4 ning tähendab, et nii Euroopa Liit kui ka liikmesriigid on pädevad õigusloomet tegema ning õigusakte vastu võtma. Liikmesriigid teostavad oma pädevust ainult selles ulatuses, milles Euroopa Liit seda ei tee või on otsustanud mitte teha. Praktikas tähendab see, et näiteks tarbijakaitsevaldkonnas on Euroopa Komisjon kehtestanud eeskirju, mida liikmesriigid kindlasti peavad järgima. Samas on liikmesriikidel siiski õigus selles valdkonnas ka ise regulatsioone vastu võtta küsimustes, kus Euroopa Liit ei ole seda teinud.
Toetav pädevus
Toetava pädevuse mõiste tuleneb Euroopa Liidu toimise lepingu artiklist 4 ja selle kohaselt on Euroopa Liit pädev meetmeid ainult siis kasutama, kui see võimaldab liikmesriikide kasutusele võetud meetmeid toetada, koordineerida või täiendada. Näiteks turismiküsimustes võivad õigusakte vastu võtta liikmesiigid, aga Euroopa Liit võib seda valdkonda samuti täiendavalt reguleerida, kui see hõlbustab turisminduse kasvu.
Eripädevus
Lisaks eelnimetatud kolmele pädevuse põhiliigile on Euroopa Liidul erandjuhtudel ka eripädevus. Selle kohaselt võib Euroopa Liit võtta kasutusele meetmeid tagamaks, et liikmesriigid koordineerivad Euroopa Liidu tasemel oma majandus-, sotsiaal- ja tööhõivepoliitikat.
Võrdleva tõhususe test ehk subsidiaarsuse test
Võrdleva tõhususe test (ka subsidiaarsuse test) määrab, kas tegevuses on kinni peetud subsidiaarsuse põhimõttest. Selleks analüüsitakse, kas eesmärgi saavutamine on paremini saavutatav liikmesriigi või Euroopa Liidu tasandil. Seejuures on oluline, et argumente mõlema tasandi poolt ja vastu võetaks arvesse võrdselt.
Võrdleva tõhususe test koosneb negatiivsest ja positiivsest osast. Testi negatiivse osa kohaselt on Euroopa Liidu institutsioonidel õigus võtta meetmeid vaid ulatuses ja olukorras, kus liikmesriigid ei ole võimelised piisavalt saavutama kavandatava meetme eesmärke. Positiivse osa kohaselt on Euroopa Liidu institutsioonidel õigus võtta meetmeid vaid ulatuses ja olukorras, kus kavandatud meetme ulatuse või toime tõttu saab neid eesmärke paremini saavutada Euroopa Liidu tasandil võrreldes liikmesriigi tasandiga.
Eelnevast nähtub, et võrdleva tõhususe test analüüsib üht küsimust kahest eri vaatepunktist: liikmesriigi ja Euroopa Liidu tasandi sobivusest. Seega saab vastuse, kas korrektne on meetme rakendamine liikmesriigi või Euroopa Liidu tasandil.
Võrdleva tõhususe testile on muuhulgas viidanud kohtujurist J. Kokott analüüsides, kas Euroopa Liidu seadusandja oli õigustatud keelustama mentoolisigarettide müüki Euroopa Liidu siseturul. Kohtujuristi arvamust küsivad Euroopa Kohtu kohtunikud, kui nad peavad seda vajalikuks.
Kohtujurist J. Kokott analüüsis testi negatiivses osas liikmesriigi tehnilist ja finantsilist võimekust; riigi, piirkonna ja kohaliku elu eripärasid ning küsimuse piiriülest iseloomu. Seejuures leidis kohtujurist J. Kokott, et testi negatiivne osa on täidetud, kui liikmesriik ei ole tehniliselt ja/või finantsiliselt võimeline tegelema kõnealuse küsimusega ning kui küsimusel on piiriülene iseloom. Samuti on kohtujurist J. Kokott seisukohal, et piirkondlikud ja riigisisesed eripärad viitavad tegutsemisele liikmesriigi tasandil ja seega negatiivse osa mittetäitmisele. Kohtujurist leidis, et tubakatoodete müügil on tugev piiriülene mõju, sest selle eitamisel tekiks olukord, kus tubakatoodete müügile kehtivad erinevad tingimused erinevates liikmesriikides, mis takistab kaupade vaba liikumist. Lisaks kaitstakse sellega inimeste tervist.
Testi positiivses osas analüüsis kohtujurist J. Kokott, kas tubakatoodete müügi reguleerimine Euroopa Liidu tasandil annaks sellele lisaväärtuse võrreldes reguleerimisega liikmesriigi tasandil. Kohtujurist on arvamusel, et küsimuse piiriülene mõju viitab positiivse osa täitmisele, mistõttu on mentoolisigarettide müügi reguleerimiseks sobilik Euroopa Liidu tasand. Euroopa Kohus ei viita sama asja otsuses võrdleva tõhususe testile, kuid tugineb oma põhjendustes muuhulgas ka kohtujuristi arvamusele ning nõustub küsimuse piiriülese iseloomuga.
Kohtulik kontroll
Eesti on subsidiaarsuse põhimõttele vastavuse kontrolli teinud vähesel määral. Osaletud on vaid prooviprojektide tasandil ja COSAC-i nõudel. Iseseisvalt pole initsiatiivi üles näidatud. Seetõttu võib pidada Eesti praktikat Euroopa Liidu eelnõude subsidiaarsuse põhimõttele vastavusele analüüsimises suhteliselt väikeseks.
Subsidiaarsuse põhimõttest kinnipidamist võidakse kontrollida ka tagantjärele (pärast õigusakti vastuvõtmist) Euroopa Kohtu menetluse raames, nagu on ette nähtud ka protokollis. Euroopa Liidu institutsioonidel on selle põhimõtte kohaldamisel lai kaalutlusõigus, kuigi Euroopa Kohus leidis oma otsuses kohtuasjas C-84/94, et vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 296 kehtib subsidiaarsuse põhimõtte kohaldamise suhtes põhjendamiskohustus. Nimetatud nõue on täidetud juhul, kui põhjendusi tervikuna lugedes on selge, et kõnealusest põhimõttest on kinni peetud. Oma uuemas otsuses (kohtuasi C-547/14, Philipp Morris, punkt 218) kinnitas kohus, et kohustuslik on kontrollida, "kas liidu seadusandja võis üksikasjalike andmete alusel järeldada, et seatud eesmärki saab paremini saavutada liidu tasandil võetava meetmega". Mis puudutab menetluslikke tagatisi, eriti kohustust esitada põhjendused subsidiaarsuse põhimõtte seisukohast, siis kohus tuletas meelde, et seda kohustust tuleb "hinnata mitte üksnes vaidlustatud akti sõnastusest lähtudes, vaid võttes arvesse ka selle konteksti ja konkreetse juhtumi asjaolusid" (punkt 225).
Liikmesriigid võivad esitada oma õigussüsteemi kohaselt oma riigi parlamendi või selle koja nimel kohtule õigusakti tühistamise hagi subsidiaarsuse põhimõtte rikkumise põhjendusel. Sama võib teha ka Euroopa Regioonide Komitee õigusaktide puhul, kui Euroopa Liidu toimimise lepinguga on ette nähtud temaga konsulteerimine.
Kui subsidiaarsuse põhimõtet on rikutud, on Euroopa Regioonide Komiteel ja Euroopa Liidu riikidel õigus saata vastuvõetud õigusakt otse Euroopa Kohtule ülevaatamiseks.
Liikmesriikide kontroll
Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 3 teise lõigu ja artikli 12 punkti b kohaselt tagavad liikmesriikide parlamendid, et subsidiaarsuse põhimõttest peetakse kinni vastavalt protokollis nr 2 sätestatud korrale. Kui mõne liikmesriigi parlament on arvamusel, et Euroopa Liidu õigusakti eelnõu ei vasta subsidiaarsuse põhimõttele, võib ta kaheksa nädala jooksul alates eelnõu edastamise kuupäevast saata Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjoni presidendile ning Euroopa Nõukogu eesistujale selle kohta põhjendatud arvamuse.
Kollase kaardi menetlus
Kui põhjendatud arvamuse on esitanud vähemalt üks kolmandik liikmesriikide parlamentidest, siis tuleb eelnõu uuesti läbi vaadata. Komisjonil on õigus otsustada, kas jääda oma ettepaneku juurde, seda muuta või see tagasi võtta. Kõikidel juhtudel peab komisjon oma otsust põhjendama.
Õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimusi käsitlevate õigusaktide eelnõude puhul on piirmäär madalam ning vajalik on vähemalt üks neljandik liikmesriikide häältest.
Seni on kollase kaardi menetlus algatatud kolm korda. Esimesel korral, 2012. aastal, seoses ettepanekuga võtta vastu määrus kollektiivse tegutsemise õiguse kohta, leidis komisjon, et subsidiaarsuse põhimõtet ei ole rikutud, kuid võttis siiski ettepaneku tagasi, sest võttes arvesse esitatud arvamusi, leidis komisjon, et ettepanek ei leia tõenäoliselt selle vastuvõtmiseks vajalikku poliitilist toetust. 2013. aastal kasutati kollast kaarti seoses ettepanekuga võtta vastu määrus Euroopa Prokuratuuri loomise kohta ning 2016. aastal seoses ettepanekuga töötajate lähetamise direktiivi läbivaatamiseks. Mõlemal korral leidis komisjon, et ettepanek on subsidiaarsuse põhimõttega kooskõlas ning otsustas jääda oma ettepaneku juurde.
Oranži kaardi menetlus
Kui vähemalt pool liikmesriikide parlamentidest esitab põhjendatud arvamuse ja eelnõu on esitatud seadusandliku tavamenetluse raames, peab komisjon otsustama, kas jääda oma ettepaneku juurde, seda muuta või see tagasi võtta.
Kui Euroopa Komisjon otsustab oma ettepaneku juurde jääda, peab ta oma otsust Euroopa Parlamendile ja Euroopa Nõukogule põhjendama ning näitama, et ettepanek vastab subsidiaarsuse põhimõttele. Kui Euroopa Parlament ja Euroopa Nõukogu on seisukohal, et ettepanek ei vasta subsidiaarsuse põhimõttele, võib selle tagasi lükata 55% nõukogu liikmete enamusega või Euroopa Parlamendi häälteenamusega ning sellisel juhul ei jätkata ettepaneku menetlemist.
Oranži kaardi menetlust ei ole seni veel kordagi algatatud.
Punase kaardi menetlus
Punase kaardi menetlus ei ole praegu veel kasutusel, kuid seda on arutatud kui võimalikku arengut tulevikuks. Endine Suurbritannia välisminister William Hague pakkus 2013. aastal oma kõnes Saksamaal välja punase kaardi menetluse idee, mis annaks liikmesriikidele õiguse lükata tagasi õigusaktide eelnõusid, kui nende vastuvõtmine Euroopa Liidu tasandil ei ole vajalik.
Neeru fibrooskihn
Neeru fibrooskihn (ladina keeles capsula fibrosa renis) on paljudel selgroogsetel loomadel neerule kinnituv ja seda ümbritsev sidekoekiht.
Neeru fibrooskihnu peal paikneb neeru rasvkihn (capsula adiposa renis). Seda omakorda ümbritseb neerufastsia ehk tihe sassiskiuline sidekude, mis seob neeru ümbritsevate organitega.
Süstemaatiline anatoomia
Käesoleval ajal kehtivas inimese anatoomia standardis Terminologia Anatomica kuulub neeru fibrooskihn kuseelundite süsteemi.
Varem liigitati neeru fibrooskihn kuse-suguelundkonna kuseelundite hulka (Roosalu, 2010:128).
Inimestel
pisi|Inimese neeru ristlõike illustratsioon 1. [[neerupüramiidid • 2. neeru-sagaratevahearterid • 3. neeruarter • 4. neeruveen 5. neeruvärat • 6. neeruvaagen • 7. kusejuha • 8. väikesed neerukarikad • 9. neeru fibrooskihn • 10. extremitas inferior • 11. extremitas superior • 12. neeru-sagaratevaheveenid • 13. nefron • 14. väikesed neerukarikad • 15. suured neerukarikad • 16. neerunäsa • 17. neerusambad ]]
Neeru fibrooskihnu varustavad verega neeru-sagaratevahearterid ja innerveerivad sümpateetilise närvisüsteemi närvid.
Patoloogia
Inimestel seostatakse neeru fibrooskihnuga mitmeid pahaloomulisi kasvajaid.
August Eduard Kastra
August Eduard Kastra; (vene: Август Карлович Кастра; 17. oktoober 1878 Tartu – 21. oktoober 1941) oli XX sajandi alguse eesti ajakirjanik, ühiskonnategelane ja Eesti ametiühingute liider, Eesti Ametiühingute Kesknõukogu esimene esimees, VSDTP Tallinna komitee liige.
Elukäik
Аugust Kastra sündis 17. oktoobril 1878 Tartu linnas veovoorimehe paljulapselises peres (isa Karl Kastra oli rendivoorimees ja ema Liisa Aednik koduperenaine). Kaks venda surid lapseaeas, aga üles kasvasid kolm vanemat õde.
Perekonna sissetulek oli sedavõrd väike, et August Kastra heideti õppemaksu tasumata jätmise pärast gümnaasiumist välja, kuigi Hugo Treffneri gümnaasiumi õppemaks oli väike. Lõpetamata gümnaasiumiharidusega hakkas August Kastra tööle kontoriametniku-telegrafistina Vägeva raudteejaamas. Töötades valmistus ta gümnaasiumi eksamiteks, kuid segas 1905. aasta revolutsioon, millest A. Kastra võttis VSDTP Tartu linnakomitee liikmena osa. Revolutsioonilise tegevuse eest 1907. aastal ta arreteeriti ning 1908. aastal vabastati käenduse alusel vanglast. Pärast vabanemist abiellus August Kastra Alma-Mari Soopiga ning asuti elama Tallinna. Kastra hakkas osalema VSDTP Tallinna linnakomitee tegevuses.
Kuna Kastra oli varem tegelnud ajakirjandusega, asus ta (kirjutas pseudonüümi A.C. all) VSDTP Tallinna komitee soovitusel ametiühingute ajakirja Töö toimetajaks. See andis talle lisaks õigusele osaleda kõigil avalikel ametiühinguorganisatsioonide koosolekutel õiguse osaleda ka Tallinna ametiühingute illegaalse büroo istungitel.
Alates 1910. aasta lõpust töötas A. Kastra ajalehes Tallinna Teataja, kus toimetas rubriike „Töö elu“ ja „Tööliste kinnistamine“. Samal aastal arvati ta VSDTP Tallinna linnakomitee koosseisu, kus omandas kiiresti teatud mõjuvõimu. Tallinna linnakomitee juhtimisel toimuvad streigid ja tööliste muud väljaastumised. A. Kastra oli üks nõudekirjade, lendlehtede, artiklite ja brošüüride kirjutajaid.
Tallinna komitee ja isiklikult August Kastra panustasid oluliselt töölistele sotsiaalkindlustuse seaduse selgitamisele ja rakendamisele: korraldati koosolekuid, trükiti brošüüre tööliste kinnistamisest ja haigekassade tegevuse korraldamisest, suunati tööliste esindajate tegevust.
Tööliste esindajate õiguste piiramise vastu korraldati streike, korjati tööliste allkirju ja saadeti järelepärimisi Riigiduumale. 1912. aastal organiseeriti tööliste ajalehe Kiir väljaandmine Narvas.
1912. aasta lõpus sõitis värskelt Peterburi ülikoolist juristidiplomi saanud tulevane EKP juht ja Kominterni Keskkomitee vastutav sekretär Jaan Anvelt Narva. Ta võttis ajalehe Kiir juhtimise Tallinna komiteelt üle ja kuulutas iseennast selle tegelikuks toimetajaks. Sellest momendist algas Jaan Anvelti võitlus VSDTP Tallinna komitee ja eriti selle juhi August Kastra vahel. J. Anvelt kritiseerib A. Kastrat tema töö tõttu K. Pätsi ajalehes Тallinna Teataja, kuulutas A. Kastra töölisklassi huvide reetjaks ning Eestimaa kubermangu sandarmivalitsuse agendiks.
Apurinani keel
Apurinani keel (ka ipurina keel) on Brasiilias räägitav keel, mis kuulub aravaki keelkonda. Seda räägitakse Amasoonias, peamiselt Purusi jõe äärsetel aladel.
August Eduard Kastra
Elukäik
Vaatamata aastatepikkusele pidevale ja jõulisele Jaan Anvelti mõjutustegevusele, mis viis 1917. juunis August Kastra väljaheitmiseni VSDTP-st, usaldasid töölised A. Kastrat endiselt ja valisid ta Tallinna tööliste ja soldatite saadikute nõukokku, taastatud Tallinna ametiühingute büroosse ja hiljem ka Eesti Ametiühingute Kesknõukogu esimeheks.
Vendegies-sur-Écaillon
Vendegies-sur-Écaillon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Caudry kantonis.
Apurinani keel
Vokaalid
Apurinani keeles on 10 lühikest ja 10 pikka vokaali. Nasaalse vokaali kõrvale sattunud oraalne vokaal nasaliseeritakse.
August Eduard Kastra
Elukäik
Olles samaaegselt Eesti paberi- ja keemiatööliste ametiühingute sekretäriks, esindas A. Kastra 1917. aasta detsembris Eesti ametiühinguid ülevenemaalisel paberitööliste ametiühingute kongressil Petrogradis ning kuulus jaanuaris 1918 Eesti ametiühingute delegatsiooni I ülevenemaalisel ametiühingute kongressil Petrogradis. Paberitööliste kongressil valiti A. Kastra Venemaa Paberitööliste Ametiühingute Liidu Keskkomitee Presiidiumi liikmeks.
Vendegies-sur-Écaillon
pisi|tühi|Vendegies-sur-Écailloni kirik
August Eduard Kastra
Elukäik
1918. aastal Saksa okupatsiooni ajal A. Kastra arreteeriti. Arestist vabanedes sõitis A. Kastra illegaalina Nõukogude Venemaale. Augustis 1919 astus ta VK(b)P liikmeks, kuid vaatamata võimetusele takistada parteisse astumist, ei lõpetanud Jaan Anvelt A. Kastra vastast tegevust.
Edasine A. Kastra töine tegevus toimus nõukogude Venemaal ametiühingute juhtorganites, nõukogudes ning tootmisettevõtete ja organisatsioonide juhina.
Oktoobris 1936 A. Kastra arreteeriti kui NKVD poolt välja mõeldud Eesti kontrrevolutsioonilise terroristliku organisatsiooni Fontannikud (vene: „Фонтанники“), kes planeerisid terroristlikke akte Jaan Anvelti, Hans Pöögelmanni ja teiste EKP Keskkomitee juhtide vastu, samuti III Internatsionaali ja Nõukogude Valitsuse vastu.
Jaan Anvelt ei lasknud käest võimalust klaarida arved A. Kastraga ja saatis A. Kastra peale NKVD Peavalitsusse kaebuse, milles nimetas teda tsaari ohranka agendiks, mis aga tähendas kindlat hukku.
Kuid ilmselt ka tolle aja EKP ühe juhtfiguuri Jaan Anvelti imestuseks ei tabanud tema kaebus märki ja NSV Liidu Ülemkohtu Sõjakolleegium ei võtnud A. Kastra asja menetlusse ning saatis selle tagasi NKVD Peavalitsusse. 1. juunil 1937 mõistis Siseasjade Rahvakomissariaadi erinõupidamine August Kastrale kaheksa-aastase vangistuse.
Vangistuse ajal võitles A. Kastra järjepidevalt temale mõistetud karistuse vastu, taotledes selgust ja asja uut läbivaatamist. Kuid tema katsed olid edutud.
А. Кastra suri 21. oktoobril 1941 Ziznja laagris Sorokskis Karjala ANSV-s.
Tänu August Kastra teise abikaasa I. L. Haritonova püüdlustele rehabiliteeriti A. Kastra 1956. aasta veebruaris ja ennistati märtsis postuumselt NLKP liikmeks.
Vaatamata August Kastra täielikule rehabiliteerimisele valitses Nõukogude Liidus laialdane ja püsiv Jaan Anvelti kultus, mille kohaselt oli piiratud juurdepääs arhiividele ning partei, ametiühingu ja ajalooteaduslikud ringkonnad jätkasid endiselt J. Anvelti joone kohaselt A. Kastra mustamist.
Eesti Vabariigi iseseisvuse taastamise ja nõukogude ajastu lõpuga avanes igaühele laiem võimalus tutvuda arhiividega ja materjalidega, mis näitasid J. Anvelti tegusid nende tegelikus valguses ja tähenduses ning kinnitasid A. Kastra süütust temale J. Anvelti poolt inkrimineeritud süüdistustes.
Apurinani keel
Morfoloogia
Tegusõna puhul kasutatakse isiku märkimiseks ja nimisõna omistusliidetena samu afikseid :
Siim Sõmer
Siim Sõmer (sündinud 11. novembril 1998 Tartus) on eesti džässmuusik, koomik ja helilooja.
Ta õpib Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis rütmimuusika erialal kontsertflööti. Lisaks sooloprojektidele on ta tuntud bändi The Crosslegs üks asutajaliikmeid.
Roland Kriit
Roland Kriit (31. mai 1917 Tallinn – 2. august 1998 Tallinn) oli eesti klarnetist.
Elulugu
Roland Kriit õppis aastatel 1935–1940 klarnetit Tallinna Konservatooriumis Bernhard Luki klassis, 1940–1941 Läti konservatooriumis ja 1943–1944 Moskva konservatooriumis Aleksandr Volodini klassis.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku
Ta oli 1972. aastast abielus flötist Sigrid Orusaarega. Viiuldaja Kristina Kriit on tema tütar.
Rimši
Rimši (ka Rimšas, latgali keeles Rymšys) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla lääneosas Spierga kaldal. Rimši jääb valla keskusest Viļānist 8,4 ning Riiast 211,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 20 elanikku.
Barnim X
thumb|
Barnim X või teise loendamise järgi Barnim XII (15. veebruar 1549 - 1. september 1603) oli Pommeri hertsog ja Pommeri dünastia liige. Ta haldas 1569. aastast Rügenwalde ringkonda. 1600. aastast kuni oma surmani valitses ta Pommeri-Stettinit.
Elu
Barnim oli Pommeri-Wolgasti hertsogi Philipp I ja tema naise Maria kuues laps. Philipp suri 1560. aastal ja temast jäi maha 5 poega; lisaks Barnimile olid vanemad vennad Johann Friedrich (1542–1600), Bogislaw XIII (1544–1606) ja Ernst Ludwig (1545–1592) ning noorem vend Kasimir VI (1557–1605). Eestkostevalitsus seati kõigile vendadele. Sinna kuulusid regent Ulrich von Schwerin ja 11 inimesest regentnõukogu.
Barnim ja tema vend Ernst Ludwig õppisid 1563. aastast Wittenbergi ülikoolis, kus nad elasid 1565. aastani reformaator Martin Lutheri poja Martin Lutheri kodus. Wittenbergis oli ta 1564. aasta suvesemestril rektor.
1569. aastal korraldati Pommeri valitsus ümber. Hertsog Barnim IX, kellel ei olnud elusolevaid poegi, taandus oma nõbude Johann Friedrichi ja Barnim X kasuks. Barnim loobus valitsemisest ja leppis vennaga kokku, et valitseb Rügenwalde ringkonda. 25. juulil 1569 lepiti Pommeri jaotamine Jasenitzi lepinguga kokku.
Pärast Johann Friedrichi surma 1600. aastal sai Pommeri-Stettini valitsejaks Barnim. 1602. aastal kolis ta Rügenwaldest Stettinisse. Rügenwaldes järgnes talle tema noorem vend Kasimir VI.
Barnimile ei meeldinud Pommeri-Stettini valitsemine. Johann Friedrich oli elanud üle oma võimete, jättes võlausaldajatele olulised võlad ja panditud ringkonnad. Barnim kärpis kulutusi, mis muutis ta ebapopulaarseks. Ta suri 1. septembril 1603 Stettinis ja maeti Stettini lossikirikusse. Tal ei olnud lapsi. Tema lesk Anna Maria suri 1618. aastal oma wittumis Wollinis.
Tavaliselt oleks pidanud järgmine Pommeri-Stettini valitseja olema Barnimi noorem vend Kasimir. Kuid Kasimir otsustas oma vanema venna Bogislaw XIII kasuks, kes omakorda määras oma poja Philipp II regendiks.
Ankogel
Ankogel (3252 m) on mägi Austrias Kõrg-Tauerni mäestiku idaosas Ankogeli rühmas. See on kõrguselt teine mägi rühmas, kõrgem on Hochalmspitze (3360 m).
Köisraudtee Mallnitzist tõuseb mäel kuni 2631 m-ni, tehes Ankogelist ühe kõige ligipääsetavama alpitipu.
Silvi
Silvi on Eestis levinud naisenimi, tuletis nimest Silvia.
Calgary Tower
pisi|Calgary Tower Calgary Tower (kuni 1971. aastani Husky Tower) on 190,8-meetri kõrgune vaatetorn Calgary südalinnas Alberta provintsis Kanadas. Torn avati 1968. aasta juunis.
Karin Andrekson
Karin Andrekson (sündinud 12. augustil 1959 Vändras) on eesti laulja (metsosopran).
Ta lõpetas aastal 1982 saksa filoloogia erialal Tartu Riikliku Ülikooli ja aastal 1986 laulu erialal Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli (Aino Kõivu klassis).
Ta töötas aastatel 1982–1986 Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogus bibliograafina. Aastatel 1986–2016 töötas ta teatris Estonia koorilauljana ja aastast 2016 samas tiitrite toimetajana.
Helena Henschen
pisi|Helena Henschen (2008) Helena Henschen (21. märts 1940 Solna – 27. jaanuar 2011) oli Rootsi disainer ja kirjanik. Stockholmis sündinud ja kasvanud Henschen töötas graafilise disaineri ja lasteraamatute illustreerijana. Ta oli disainifirma Mah-Jong kaasasutaja.
2009. aastal võitis ta Euroopa Liidu kirjandusauhinna oma romaani I skuggan av ett brott ("Kuritöö vari") eest, mis käsitleb von Sydowi mõrvu. 7. märtsil 1932 leiti oma kodust Norr Mälarstrandis Stockholmis surnuks pekstuna Rootsi poliitik Hjalmar von Sydow, tema kokk Karoline Herou ja teenija Ebba Hamn. Mõrvariks oli von Sydowi 23-aastane poeg Fredrik von Sydow, kes sama päeva õhtul Uppsala restoranis Gillet lasi esmalt maha oma naise Inguni ja seejärel iseenda.
Helena Henscheni ema oli Fredrik von Sydowi noorem õde.
Elm-Asse ühisvald
pisi|Samtgemeinde Elm-Asse paiknemine Wolfenbütteli kreisis
Elm-Asse on valdade ühendus (Samtgemeinde) Wolfenbütteli kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 213,37 km². 31. detsembril 2017 elas seal 18 345 inimest. See on saanud nime Elmi ja Asse mägede järgi. Selle keskus on Schöppenstedt. See moodustati 1. jaanuaril 2015, kui ühendati endised Samtgemeinded Asse ja Schöppenstedt.
Samtgemeinde Elm-Asse koosneb järgmistest valdadest:
Oderwaldi ühisvald
Oderwaldi ühisvald (Samtgemeinde Oderwald) on ühisvald (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wolfenbütteli kreisis. Selle pindala on 89,04 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6809 inimest. See asub Okeri jõe ääres, umbes 10 km Wolfenbüttelist lõunas. See on saanud nime väikese Oderwaldi mäeaheliku järgi. Selle keskus on Börßum.
Samtgemeinde Oderwald koosneb järgmistest valdadest:
Personaalsed auastmed politseis
Eesti Politsei
1991. aastal Eesti politsei taasloomisel kaotati NSV Liidu Siseministeeriumi miilitsa auastmete süsteem ning kasutati ainult politseiametniku ametikoha nimetust. 2007. aasta 1. märtsil, loodi aga Eesti Politseis politseiametnike ametikohanimetusele lisaks personaalsed auastmed:
Pärast uue politsei ja piirivalve ühisorganisatsiooni loomist Politsei- ja Piirivalveametina 1. jaanuarist 2010 võeti kasutusele auastmed.
Rudolf Milli
Rudolf Milli (15. märts 1903 Narva – 30. juuni 1969) oli eesti viiuldaja.
1926. aastal lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi Johannes Paulseni viiuliklassis.
Aastatel 1919–1969 oli Estonia teatri orkestri viiuldaja. Enne sõda mängis ka Eesti Akadeemilise Helikunstnike Seltsi keelpillikvartetis. Aastatel 1947–1957 mängis ka Eesti NSV Riikliku Raadiokomitee Sümfooniaorkestris.
Isiklikku
Tema vend August Milli (1892–1971) ja poeg Jaan Milli (1943–1984) olid samuti viiuldajad. Ka Jaan Milli pojad Mait (1969) ja Meelis Milli (1970) on kutselised viiulimängijad.
Tehisnärvivõrk
Tehisnärvivõrk on bioloogilise aju eeskujul ehitatud arvutuslik arhitektuur. Närvivõrgud koosnevad omavahel ühendatud elementidest, mida kutsutakse sõlmedeks (vahel ka neuroniteks (tehisneuron)). Närvivõrkudel puudub selge esitlus nendes olevatest teadmistest, selle asemel on teadmised kujutatud mustritena, mis omavahel mõjutavad võrgu komponente. Kõige tuntum versioon tehisnärvivõrgust on pärilevivõrk, milles kõik ühendused sõlmede vahel liiguvad sisenditest väljundite suunas. Tehisnärvivõrkude üks suur eelis on, et neile ei pea suuri ja keerulisi protsesse kirjeldama konkreetses matemaatilises formaadis. Närvivõrku saab vaadelda kui universaalset musta kasti, mis suudab leida peaaegu iga süsteemi jaoks ligikaudse lahenduse või ennustuse. Erinevad tehisintellekti programmid kasutavad tehisnärvivõrke.
Närvivõrgu mudel
Tehisnärvivõrgu struktuur koosneb tavaliselt omavahel ühendatud kihtidest. Kõige tähtsamad kihid närvivõrgus on sisendkiht, varjatud kiht ja väljundkiht. Iga kiht sisaldab sõlmesid oma sisendite ja väljunditega, millel on aktivatsioonifunktsioonid. Kihtides olevate sõlmede ja varjatud kihtide arv sõltuvad närvivõrgu lahendatavast probleemist. Klassikalisel närvivõrgul on lisaks sisend-, väljund- ja varjatud sõlmedele ka vabaliikme sõlmed, mis jooksevad väljund- ja peidetud kihtidesse. Üksikute sõlmede vahelistel ühendustel on kaalud ja need määravad, kui suur osa ühe sõlme väljundist jõuab teise sõlme sisendisse. pisi|Tehisnärvivõrk koosneb omavahel ühendatud sõlmedest, mida kutsutakse ka neuroniteks. Sellel pildil on kujutatud ringikestena üksikud sõlmed ja nooltega nendevahelised ühendused.|461px
Sisendkiht
Sisendkiht koosneb ühest või enamast sisendsõlmest. Sisendkihi sõlmed väljastavad normaliseeritud arvväärtused järgnevatele kihtidele. Väljundi normaliseerimiseks rakendatakse tavaliselt sama aktivatsioonifunktsiooni kui varjatud kihtidel.
Varjatud kihid
Varjatud kiht võib sisaldada üht või enamat varjatud sõlme, mis võtavad sisse endast kõrgemal asuvate sõlmede ja vabaliikme sõlmede väljundi korrutatuna läbi ühenduse kaaluga. Sõltuvalt närvivõrgust võib varjatud kiht närvivõrgust puududa. Klassikaliselt ühe varjatud kihi sõlme väljund leitakse valemiga
kus σ kutsutakse aktivatsioonifunktsiooniks, N on sisendsõlmede arv, Vij on kaalud, xj on sisendid sisendsõlmedele ja Tihid on vabaliige, mis määrab varjatud sõlme lävendi. Aktivatsioonifunktsiooni eesmärk on piirata sõlme väljundit ette määratud vahemikku, et selle väljund ei üleküllastaks järgnevaid sõlmi. Tihti rakendatakse käivitusfunktsioonina kas lineaarseid, sigmoid või Gaussi jaotusel põhinevaid funktsioone. Kaalud määravad, kui suur mõju on igal sisendil sõlme lõppväljundi arvutamisel. Närvivõrgu treenimise käigus muudetakse ainult kaalude väärtuseid.
Väljundkiht
Väljundkiht koosneb ühest või enamast väljundsõlmest, mille tulem ei pea olema normaliseeritud. Väljundkihis olevate sõlmede tulemid loetakse närvivõrgu vastusteks. Sõltuvalt rakendusest võib üks väljundsõlm määrata kuuluvusklassi või on selle asemel mitu sõlme, mis kõik määravad oma klassi kuuluvuse tõenäosust.
Vabaliikmed
Vabaliikmeid kutsutakse ka negatiivseks lävendiks. Vabaliikmed saadavad oma väärtuse peidetud sõlmede ja väljundsõlmede sisenditesse konstantidena. Vabaliikmed hoiavad endas numbrilist väärtust (vaikimisi 1), mis ei muutu õppimisprotsessi käigus, aga selle kaal võib muutuda. Vabaliikmed suurendavad närvivõrgu võimekust, kuna nad toovad sisse konstandid, mis ei sõltu sisendist.
Õppimine
Tehisnärvivõrkude üks erilisemaid omadusi võrreldes teiste arvutuslike arhitektuuridega on selle õppimisvõime. Kui närvivõrgule on määratud kindel ülesanne, funktsioonide hulk, mida ta rakendab ja vaatluste hulk oodatud tulemustest, siis suudab närvivõrk leida kaalud, mille puhul on võimalik teha ennustusi mingi veaga.
Juhendamata õpe
Juhendamata õppe käigus ei anta tehisnärvivõrgule tahetud lõppvastuseid treeningu ajal, selle asemel moodustuvad süsteemid, mis kategoriseerivad peamisi mustreid sisendandmetes. Juhendamiseta õppimismeetodit rakendatakse tihti andmete klasterdamiseks, servade eristamiseks, sarnasuste tuvastamiseks ja olukordades, kus ei ole ette määratud, mis omaduste järgi andmed peaksid jagatud olema.
Juhendatud õpe
Juhendatud õppe käigus on olemas sisendandmete kõrval ka väljundandmed ning lisaks kontrollmaterjalid sarnases formaadis. Tehisnärvivõrk töötleb sisendit ja toodab oma pakutud väljundi, mida võrreldakse soovitud väljundiga. Iga võrdluse käigus leitud viga saadetakse närvivõrgule tagasi ja toimub kaalude uuendamine. Juhendamisega õpet kasutatakse enamasti mustrite tuvastamiseks ja regressioonis, kus klassikaliste meetodite rakendamine on liiga kulukas või keeruline. Kolm kõige tuntumat meetodit, mida rakendatakse juhendamisega õppel, on tagasilevi, simuleeritud lõõmutamine ja geneetilised algoritmid.
Vea arvutus
Närvivõrgu genereeritud väljundit võrreldakse soovutatakse väljundiga ja arvutatakse viga valemiga
kus ti on soovitud väljundi väärtus, yi on närvivõrgu genereeritud väljund, p on väljundsõlmede arv ja P on treeningpunktide arv. Iga iteratsiooniga liigub viga närvivõrgus tagurpidi tagasi ja selle abil muudetakse kaalude väärtuseid.