cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abaris
Abaris (vanakreeka keeles Ἄβαρις) (arvatavasti 8. sajand eKr) oli legendaarne hüperborealaste ehk sküütide ravitseja, imetegija ning Apolloni preester. Teda mainivad oma teostes Herodotos ("Historia" 4.36) ja Platon ("Charmides" 158b). Uuspütagoorlased pidasid teda Pythagorase õpetajaks.
Vereja
Vereja on linn Venemaal Moskva oblastis Naro-Fominski linnaringkonnas. Asub Protva jõe paremal kaldal, Moskvast umbes 95 km edela pool.
Verejat on esmamainitud 1371. aastal seoses Leedu suurvürsti Algirdase sõjakäiguga.
2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 5088.
Johann Werner Gilzebach
Johann Werner Gilzebach (1757 – juuni 1814) oli Eesti vaimulik ja Saaremaa superintendent.
Ta oli aastatel 1781–1784 Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja ja Kuressaare linnakooli rektor, aastatel 1784–1788 oli ta Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja ja aastatel 1788–1814 Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja. Aastast 1805 oli ta Saaremaa konsistooriumi assessor ja aastatel 1809–1814 Saaremaa superintendent.
Isiklikku
Tema abikaasa Hedwig Luise isa Leonhard Swahn oli Kärla, Kihelkonna ja Kuressaare Laurentiuse koguduste õpetaja. Poeg Samuel Christoph Gottlieb Gilzebach oli Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja.
Sista jõgi
pisi|Sista jõgi [[alamjooksul (mai, 2008)]] Sista (vene keeles Систа, soome keeles Siestajoki) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis, voolates läbi Volossovo, Kingissepa ja Lomonossovi rajooni ja suubudes Koporje lahte. Jõe pikkus on 64 km.
Jõgi voolab läbi mitmest külast, näiteks Sista, Itšipino, Nežnovo.
Paavian
Paavian (Papio) on perekond pärdiklasi.
Nad elavad kogu Aafrikas ja ka Araabia poolsaare lääneosas.
Liigid
Paaviani perekonda kuulub viis liiki:
Iván Rodríguez del Pozo
Iván Rodríguez del Pozo (sündinud 30. aprillil 1996) on Hispaania jalgpallur (kaitsja), kes mängib Hispaania esiliiga klubis Málaga. Ta on mänginud Hispaania U16 koondises.
19. novembril 2018 pikendas algkoosseisu edutatud Rodríguez oma lepingut Málagaga 2022. aastani.
Näivleetunud muld
Näivleetunud muld ehk kahkjas muld (ka pseudoleetunud muld) on Eestis levinud mulla liik.
Näivleetunud muld on kujunenud punakaspruunil karbonaadivaesel liivsavimoreenil. Sellele on iseloomulik tüse huumushorisont ja kahekihiline lähtekivim – all raskema ja ülal kergema lõimisega.
Näivleetunud muld valiti aastal 2018. aasta mullaks.
Näivleetunud mullad moodustavad umbes 10% Eesti maafondist, põllumajandusmaal on neid üle 20%.
Aida (täpsustus)
Aida võib tähendada järgmist.
EFront
eFront on e-õppe platvorm, mille arendus algas 2001. aastal Kreeka valitsuse rahastusel.
Anu Mänd
Mänd õppis aastatel 1986–1992 Tartu Ülikoolis kunstiajalugu, jätkas aastail 1995–1996 magistriõpinguid Budapestis Kesk-Euroopa ülikoolis ning oli 1996–2000 samas ka doktoriõppes, mille lõpetas summa cum laude. Tema uurimistöö keskendub keskajale, eriti keskaegsele linnaelule ning seal aset leidnud pidustustele ja rituaalidele.
1992–1995 töötas Mänd Tartu Ülikooli raamatukogus vanemraamatukoguhoidjana, 1999–2003 Eesti Kunstimuuseumis teadurina ja alates 2003. aastast Ajaloo Instituudis vanemteadurina.
Alates 2023. aasta algusest on Mänd Tartu Ülikooli kunstiajaloo professor.
Valahhia
Valahhia on ajalooline piirkond Rumeenia lõunaosas Karpaatide ja Doonau vahel.
Männiritsikas
Männiritsikas (Barbitistes constrictus ) on Euroopas elav ritsikaliste hulka kuuluv sihktiivaline.
Valahhia
Antiikaeg
Teises Daakia sõjas (105) sai Lääne-Olteenia osaks Rooma Dacia provintsist, mõned Valahhia osad liideti Moesia Inferior provintsiga. Rooma limes ehitati esialgu piki Olti jõge (119), enne kui see 2. sajandil veidi itta liigutati — siis kulges see Doonault Rucărini Karpaatides. Rooma piir langes tagasi Olti jõeni aastal 245 ja aastal 271 suruti roomlased piirkonnast välja.
Ala oli romaniseerumisele allutatud ka Suure rahvasterändamise ajal, kui enamus tänapäeva Rumeeniast vallutati gootide ja sarmaatide poolt, tuntud kui Tšernjahhivi kultuur, millele järgnesid teiste nomaadide lained. Aastal 328 ehitasid roomlased silla Sucidava ja Oescuse (Gigeni lähedal) vahele, mis näitab, et seal oli märkimisväärne kaubavahetus rahvastega Doonaust põhjas. Lühike Rooma võimu periood piirkonnas on tõendatud keiser Constantinus Suure ajal, pärast teda ründasid aastal 332 goodid (kes elasid Doonaust põhjas). Gootide võimuperiood lõppes, kui hunnid saabusid Pannoonia tasandikule ning ründasid Attila juhtimisel ja hävitasid umbes 170 asulat Doonau mõlemal kaldal.
Männiritsikas
Männiritsika vastsed ronivad puude latvadesse ja jäävadki sinna. Vaid emased tulevad munemiseks uuest maapinnale. Männiritsika laulu kõrge heli on inimese kõrvale suuresti kuulmatu.
Valahhia
Varakeskaeg
Bütsantsi mõju on tõendatud 5. ja 6. sajandil, nagu kohas nimega Ipotești-Cândești, kuid 6. sajandi teisest poolest ja 7. sajandil läbisid slaavlased Valahhia territooriumi ja asusid sinna oma teel Bütsantsi, hõivates Doonau lõunakalda. Aastal 593 võitis Bütsantsi ülemjuhataja Priscus tulevasel Valahhia territooriumil slaavlasi, avaare ja gepiide ning aastal 602 said piirkonna slaavlased tõsiselt lüüa; Flavius Mauricius Tiberius, kes käskis oma armeel Doonaust põhja poole minna, koges oma vägede tugevat vastuseisu.
Männiritsikas
Eestis on ta sagedasem Lõuna-Eestis.
Esimene Genfi konventsioon
pisi|Esimene Genfi konventsioon allkirjastatult Esimene Genfi konventsioon haavatute ja haigete olukorra parandamiseks lahinguväljal võeti vastu 22. augustil 1864 ja see on esimene neljast Genfi konventsiooni leppest. Sellega defineeriti "aluspõhimõtted, millele tuginevad rahvusvahelised reeglid relvastatud konflikti ohvrite kaitsmiseks". Pärast esimese leppe ratifitseerimist 1864. aastal täiendati seda ja asendati uute versioonidega 1906., 1929. ning 1949. aastal. Lepe on lahutamatult seotud Rahvusvahelise Punase Risti Komiteega, mis on nii leppe algataja kui ka selle sätete täitmise kontrollija.
Männiritsikas
Tšehhis on männiritsikas kõige sagedasem kuusikuservades.
Esimene Genfi konventsioon
Ajalugu
1864. aasta Genfi konventsioon loodi Euroopa poliitilise ja sõjalise ajaloo kriitilisel perioodil. Ameerika Ühendriikide kodusõda, mis algas Fort Sumteri lahinguga, oli kestnud alates 1861. aastast ja nõudis lõpuks umbes 750 000 – 900 000 elu. Ajal, mis jäi 1815. aastal toimunud Waterloo lahingu, kus algas Napoleon I allakäik, ja tema nõo Napoleon III 1859. aasta Itaalia kampaania vahele, üritasid riigid hoida rahu Lääne-Euroopas. Siiski jõudis sõda Euroopasse Krimmi sõjaga aastatel 1853–1856. See toimus küll "kauges ja ligipääsmatus regioonis", aga Itaalia teine iseseisvussõda oli "nii ligipääsetav igast Lääne-Euroopa osast, et muutis vaatlejad huvitatuks". Sealne verevalamine ei olnud suur, kuid vaatepilt oli erakordne ja šokeeriv. Konventsiooni loomise eesmärk oli leevendada sõjakannatusi, kuid see tekitas "suurenenud huvi sõjategevuse vastu, millega Lääne-Euroopa rahvad /.../ ei olnud pärast Napoleon I troonilt kukutamist enam harjunud".
Valahhia
Varakeskaeg
Valahhia oli Esimese Bulgaaria tsaaririigi kontrolli all selle loomisest aastal 681 kuni ligikaudu madjarite Transilvaania-vallutuseni 10. sajandi lõpus. Bulgaaria riigi languse ja seejärel Bütsantsi kätte langemisega (10. sajandi teisest poolest kuni 1018. aastani) läks Valahhia petšeneegide (Turgi rahvas) kontrolli alla, kes laiendasid oma võimu 10. ja 11. sajandi kestel lääne suunas, kuni nad said 1091. aasta paiku lüüa, kui Lõuna-Ruteenia polovetsid võtsid kontrolli Valahhia maadel. Alates 10. sajandist mainivad Bütsantsi, Bulgaaria, Ungari ja hiljem Lääne allikad väikeriikide olemasolu, võibolla teiste seas asustatud knjazide ja vojevoodide juhitud valahhide/rumeenlastega. pisi|Valahhia alad 13.–16. sajandil Aastal 1241, mongolite sissetungi ajal Euroopasse polovetside domineerimine lõppes — otsest mongolite võimu Valahhia üle pole tõestatud, kuid selline võimalus jääb. Osa Valahhia üle vaidlesid järgnevalt ilmselt korraks Ungari kuningriik ja bulgaarlased, kuid tundub, et Ungari võimu tugev nõrgenemine mongolite rünnakute ajal aitas järgnenud kümnenditel luua Valahhias uusi ja tugevaid tõestatud riike.
Oru peakraav
Oru peakraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Jalukse, Mõisaküla, Soolu ja Vedra külas.
Valahhia
Valahhia vürstiriik
2. aastatuhande alguses tekkinud piirkonna väikeriikidest moodustus umbes 1324. aastal ühine Valahhia vürstiriik, mis 15. sajandi 2. poolel muudeti Osmanite riigi vasalliks, keskusega Bukarestis.
Esimene Genfi konventsioon
Ajalugu
Sellepärast algatati liikumine, mis pidi looma rahvusvahelise õiguse kogumi, mis reguleeriks haavatute ja sõjavangide ravi ning nende eest hoolitsemist. Liikumist hakkas juhtima kodanikuaktivist Henri Dunant, kes nägi 1859. aastal Põhja-Itaalias pealt Solferino lahingut Prantsuse-Sardiinia ja Austria armeede vahel. Lahingu järel jäi lahinguväljale 40 000 haavatud sõdurit, kes jäeti maha abivahendite ja personali puudumise tõttu. Sõdurite kannatused panid Dunant'i tegutsema. Pärast Genfi naasmist avaldas ta oma muljed raamatus "Un Souvenir de Solferino" ja kasutades ära oma liikmesust ühingus "Genfi kogukond ühiskonna heaoluks", kutsus üles korraldama rahvusvahelise konverentsi. Samuti aitas ta 1863. aastal asutada Rahvusvahelise Punase Risti Komitee. Pärast 1864. aasta Genfi konverentsi kutsuti 1868. aastal kokku uus konverents, mis pidi laiendama allkirjastatud lepet sõjategevusele merel, ent seda lepet ei ratifitseeritud.
Oru peakraav
Peakraavi pikkus on 9,7 km. Peakraav suubub Vedra külas vasakult Salajõkke (4,1 km suudmest). Peakraavi valgla on 17,8 km². Lähe on Jalukse külas. Lähtest põhja poole jääb Leidissoo looduskaitseala. Suudmest lõuna-edela poole jääb Salajõe maastikukaitseala.
Esimene Genfi konventsioon
Ajalugu
Rahvusvaheline Punase Risti Komitee määratles riigi peamise kohustuse ja vastutusena kaitsta oma rahva tervist ning füüsilist heaolu. Samas teadis komitee, et alati säilib vajadus vabatahtlike organisatsioonide järele, kes varustaksid igas riigis sõja osaliste abistamise eest vastutavaid ametlikke agentuure. Komitee missiooni laialdase aktsepteerimise kindlustamiseks vajati reeglite kogumit, mille abil reguleerida komitee enda ja sõja osaliste tegevust.
Oru peakraav
Oru peakraav on tugevasti muudetud mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Esimene Genfi konventsioon
Ratifitseerimine ja muudatused
22. augustil 1864 Genfis kirjutasid esimesele Genfi konventsioonile alla järgmiste Euroopa riikide juhid.
Oru peakraav
Oru peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1104500.
Esimene Genfi konventsioon
Ratifitseerimine ja muudatused
Norra ja Rootsi Ühendkuningriik liitus detsembris.
See "tekitas kohustuse aktsepteerida antud nõusolekut riikide vahel, kes aktsepteerisid ja rakendasid neid reegleid oma militaaroperatsioonide läbiviimisel". Vaatamata sellele algelisele mandaadile oli leping edukas märgatavate ja kiirete reformide läbiviimiseks. Lepingu esimene variant hõlmas ainult:
Mitme küsitavuse tõttu leppe artiklites kasutatud terminite ja kontseptsioonide suhtes ning seoses aina kiiremini areneva sõja olemuse ja militaartehnoloogiaga, täiendati ja laiendati originaalartikleid peamiselt teisel Genfi konverentsil 1906. aastal ning Haagi 1899. ja 1907. aasta konventsioonidega, mis laiendasid sätteid sõjategevusele merel. 1906. aasta versiooni uuendati ja asendati see 1929. aasta versiooniga, kus tehti mõned pisimuudatused. See asendati omakorda 1949. aasta versiooniga. Rahvusvahelise Punase Risti komitee direktor Jean S. Pictet märkis 1951. aastal: "Seadus jääb siiski alati heategevusest maha; see on pikaldane [protsess] - ühildada [seadusi] elu reaalsuse ja inimkonna vajadustega". Sellepärast on Punase Risti kohustus "aidata seaduse rakendusala avardamisel, eeldades, et seadus säilitab samad väärtused", peamiselt läbi revisjonide ja algupärase Genfi konverentsi aluspõhimõtete laiendamise.
Sisu kokkuvõte
Leping koosneb kümnest artiklist, mille peamine sisu on järgnev:
Jaama tänav (Paide)
pisi|Jaamahoone Jaama tänaval Jaama tänav on tänav Paides.
Kastani tänav on umbes 620 meetrit pikk.
Jaama tänav ristub Telliskivi tänavaga.
Tänava ääres asub kunagine Paide raudteejaamakompleks, muuhulgas jaamahoone (praegune bussijaama hoone), kaubaait ja pagasiait.
Revolver (ansambel)
Revolver on 2009 asutatud Eesti rokkansambel.
Jaan Haabjärv
Jaan Haabjärv (sünninimi Behrsin; 13. juuni 1914 Vastalu talu, Karula, Kaagjärve vald – 6. veebruar 1946 Tallinn) oli eesti laulja (tenor). Haabjärve isa oli lätlane, ema eestlane.
Õppis 1945. aastast kuni surmani Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (Tiit Kuusiku klass). Laulis 1938–46 Estonias, algul kooris, aastast 1943 solistina. 1937–44 osales meeskvartetis Heli 4.
6. veebruar 1946 jäi Jaan Haabjärvele viimaseks tööpäevaks Estonia teatris. Ta lõpetas ootamatult ise oma õnneliku saatusega lava- ja elutee.
Isiklikku
Jaan Haabjärve abikaasa oli baleriin Juta Arg.
Colombia pass
pisi|250px|Colombia kodaniku pass. Colombia kodaniku pass on passidokument, mis antakse Colombia kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Alates 2015. aasta septembrist on kasutusele võetud biomeetriline pass. Varasemat masinloetavat versiooni saab kasutada seni, kuni see on kehtiv.
Colombia kodanikud ei pea Argentinasse, Boliiviasse, Brasiiliasse, Tšiilisse, Ecuadori, Paraguaysse, Peruusse, Uruguaysse ja Venezuelasse reisides passi kasutama. Nendes riikides piisab neil oma kodumaisest isikutunnistusest, mille nimetus on Cédula de Ciudadanía.
Vassili Rosladin
Vassili Rosladin (suri 4. veebruaril 1590) oli Ivan Julma repressioonide eest Eestimaale pagenud vene aadlik.
Kui 1580. aastatel oli Vene–Rootsi sõda Narva jõe taha jõudnud, tuli suur hulk Vene tsaaririigi aadlikke Ivan Julma väest üle Rootsi kuninga teenistusse. Vassili Rosladin, koos vendade Pjotri ja Fjodoriga saabusid Narva juunis 1582. aastal. Vassili Rosladin hukkus Virumaal Rootsi poolel sõdides Kõrkküla juures peetud lahingus 4. veebruaril 1590.
Vassili Rosladinile ja ta vennale läänistati Lõuna-Läänemaal Järise ja Sause külad.
Tema mälestuseks püstitati Kõrkküla kivirist.
2000. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus
2000. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus toimusid 12. ja 13. augustil 2000 Tartus Tamme staadionil.
100 m jooks
<br style="clear:both;" />
200 m jooks
<br style="clear:both;" />
800 m jooks
<br style="clear:both;" />
1500 m jooks
<br style="clear:both;" />
5000 m jooks
<br style="clear:both;" />
10 000 m jooks
<br style="clear:both;" />
Poolmaraton
Finaal: 3. september Koht: Tallinn <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 18. juuni Koht: Tallinn <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
<br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
<br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
<br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
<br style="clear:both;" />
Teivashüpe
<br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
<br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
<br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
<br style="clear:both;" />
Kettaheide
<br style="clear:both;" />
Vasaraheide
<br style="clear:both;" />
Odavise
<br style="clear:both;" />
Kümnevõistlus
Finaal: 2.–3. september Koht: Tartu <br style="clear:both;" />
100 m tõkkejooks
<br style="clear:both;" />
Kettaheide
<br style="clear:both;"/>
Seitsmevõistlus
Finaal: 2.–3. september Koht: Tartu <br style="clear:both;" />
Täiskõrglahutus
Täiskõrglahutus (ingl Full HD) on HDTV-võimekusega tarbeelektroonika seadmetel (telerid, kuvarid, videoprojektorid, mängukonsoolid), mis töötlevad ja esitavad ekraanil videosignaali lahutusega 1920×1080 pikslit (2,07 Mpx). Sellise lahutusega seadmed kasutavad nii ülerealaotust (1080i) kui ka järjestlaotust (1080p). Graafilise märgise "Full HD" võttis esimesena (2007. aastal) oma toodetel kasutusele Sony.
Varasem logo HD ready (aastast 2005) näeb ette vähemalt 720-realise kõrglahutuse (720p).
Vilijampolė
Vilijampolė (poola keeles Wiliampol või Słobódka, vene keeles vanasti Вильямпольская слобода ) on Kaunase linnaosa, mis asub linna lääneosas Vilijampolė valla territooriumil. Vilijampolė asub nii Nemunase kui ka Nerise kaldal, see piirneb põhjas Panerysiga ja läänes Veršvaiga. Üle Nerise jõe viivad kaks silda, mis ühendavad linnaosa Žaliakalnise ja Senamiestisega.
Ajalugu
Vilijampolė linnaosa rajati aastal 1652, mil Janusz Radziwiłł lasi välismaise päritoluga kaupmeestel ja käsitöölistel Kėdainiaist sinna ümber asuda. Järgmisel aastal oli Vilijampolėsse ehitatud 24 maja. Põhiosa sealsetest asukatest olid juudid, kellele oli toona keelatud Kaunasesse elama asuda. Sinna rajati esimene kivist sünagoog tänapäeva Kaunase aladel, mille juures hakkas tegutsema ka ješiva. Linnaosa maad kuulusid toona kuningale ja nende kasutamise eest maksti kindlaksmääratud suurusega renti. Sel põhjusel kutsuti sealset asulat Slabada või Sloboda Wiliampolska (tuleneb poolakeelsest sõnast swoboda ehk vabadus) – erinevalt enamikust asulatest ei olnud sealsed riigimaal elavad inimesed pärisorjad. Sealne asula kuulus Trakai vojevoodkonda ja Kaunase maakonda.
Sealne juudi kogukond vähenes tunduvalt pärast aastat 1731, mil Kaunase linn põles maha ja Vilijampolė elanikel avanes võimalus hooneteta jäänud krunte soodsa hinnaga osta. Aastal 1753 keelas August III Vilijampolė juutidel Kaunasesse elama asuda, kuid sinna juba asunud juute enam tagasi ei saadetud. XVIII sajandi alguses rajati ka Vilijampolė juudi kalmistu.
XVIII sajandil ja XIX sajandi alguses oli Vilijampolė alev. See oli sadamapaik ja tähtis ärikeskus, kus asusid mitmed suured laod. Samuti toimus seal aastas neli laata. XIX sajandi keskel oli seal ligi 3000 elanikku, aastal 1888 aga juba 9000 elanikku. Sajandi teisel poolel hakati sinna rajama ka tööstusettevõtteid. Aastal 1863 rajati sinna linnasevabrik, aastal 1868 tikuvabrik.
pisi|left|Püha Joosepi kirik Aastal 1882 pandi alus Kaunase kindlusele ja linna ümber hakati rajama forte ning teisi kaitserajatisi. See tõi kaasa Vilijampolė elanike arvu kahanemise. Aastal 1905 oli seal 8000 elanikku, aastal 1913 6800 elanikku ja aastal 1923 ainult 6500 elanikku. Sellele aitas kaasa ka Kovno kubermangu juutide küüditamine aastal 1915, kuna paljud neist ei tulnud oma endistesse elupaikadesse tagasi.
Aastal 1919 liideti Vilijampolė Kaunasega. Kuigi üle Nerise viis ka varem sild, oli see üsna halvas seisus ja aastal 1923 ehitati pärast üleujutuse tekitatud kahjusid selle asemele lihtsalt uus. Sealsed vabad krundid jagati ilma maata leedulastele. Samuti soodustas Leedu valitsus sinna tööstusettevõtete rajamist, nii ehitati sinna trikotaaživabrik Silva, aastal 1927 ka uus tikuvabrik Liepsna, tööstusseadmeid tootev vabrik Grandis, mööblivabrik, vineerivabrik, mitu saekaatrit, samuti tekkisid sinna käsitööga tegelevad ettevõtted.
Aastal 1929 kavandati linnaosa keskuseks Sąjungos aikštė väljak, millel asub ka väike park. Aastal 1932 ehitati Vilijampolėsse kirik, samuti loodi sealne kihelkond. Aastal 1936 viidi sinna üle ka varem Šančiais ja Žaliakalnises tegutsenud Leedu Veterinaariaakadeemia.
Teise maailmasõja ajal rajati linnaossa juutide geto. Osadest sealsetest juutidest said sunnitöölised, suurem osa neist hukati aga V või IX fordis. Fortides hukatud juudid maeti sealsele juudi kalmistule. Aastal 1943 muudeti sealne geto ametlikult koonduslaagriks.
Pärast sõda muudeti Vilijampolė kirik kahekorruseliseks korterelamuks, aastal 1974 ehitati sealse pastoraadi asemele aga kino Vilnis. Kirikut asuti taastama aastal 1983, mil hoone esimene korrus võeti taas kirikuna kasutusele, teine korrus jäi aga algul ikka korterelamuks, kuigi sinna leiti ruumid ka pastoraadile. Kirik taastati endisel kujul aastal 2004.
Nõukogude ajal rajati linnaossa tuumavarjend, kus aastast 2014 asub tsiviilkaitse muuseum. Aastal 1994 valmis Vilijampolės Leedu vabaduse kabel, mis aga sealsele Püha Joosepi kihelkonnale ei allu. Aastal 1997 rajati Nerise äärde 20,7 hektari suurune park.
Õisu mõisa kalmistu
Õisu mõisa kalmistu on kalmistu Paistu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kalvre külas Mulgi vallas Viljandi maakonnas.
Ajalugu
Kalmistu rajasid Õisu mõisa tollased omanikud Siversid millalgi 1781. aasta paiku, sest 3. jaanuaril 1781 (vkj) suri Friedrich Wilhelm von Sivers ja ta maeti juba uuele kalmistule. Viimane mõisa-aegne matus toimus 1911. aastal, kalmistule on sel ajavahemikul teadaolevalt maetud 49 lahkunut. Kuna ka 1930. aastal toimus üks matus, siis on kalmistule kokku maetud 50 lahkunut.
Matuste arvu poolest on see on üks suuremaid Eesti mõisakalmistuid.
Kirjeldus
Kalmistu jääb kunagisest mõisa südamest linnulennult umbes 1,8 km kaugusele kagu poole, sinna viib tammedega ääristatud allee ning selle pindala on umbes 0,82 ha. Kalmistu on harvaesinevalt kaheksanurkse põhiplaaniga ning see on ümbritsevast maapinnast kõrgem. Kõrgendit ääristab graniitrahnudest kuivmüür.
Tänapäeval on kalmistu jäetud maha ja rüüstatud. Seda korrastati ning sealt võeti 2010. aastal maha puid, kuid 2015. aastaks oli see taas kasvanud täis puid ja võsa.
Merceri maakond (Missouri)
Merceri maakond (Mercer County) on maakond Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1845. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 3785.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Clement Quartey
Clement Quartey (sündinud 12. aprillil 1938 Accras) on Ghana endine poksija. Ta oli esimene Ghana sportlane, kes võitis olümpiamedali.
Gabriel (Urgebadze)
Gabriel (gruusia keeles გაბრიელი, romaniseeritud: gabrieli; sündinud Goderdzi Urgebadze გოდერძი ურგებაძე; 26. august 1929 – 2. november 1995) oli Gruusia õigeusu munk, keda austati pühendunud kloostrielu ja vagaduse pärast. Paljude talle omistatud imede tõttu on Gabrieli haud Mtskhetas meelitanud üha enam palverändureid. Gruusia Õigeusu Kirik kuulutas ta 20. detsembril 2012 ametlikult pühaks, usutunnistajaks ja hulluks Kristuses (წმ. ღირსი მამა გაბრიელი აღმსარებელი-სალოსი).
Läti Radikaaldemokraatlik Partei
Läti Radikaaldemokraatlik Partei (läti keeles Latvijas Radikāldemokrātiskā partija) oli Lätis aastatel 1917 kuni 1920 tegutsenud erakond.
Erakond asutati 1917. aasta 26. märtsil. See ühendas radikaalset kodanlikku intelligentsi ning osa väiketöösturitest ja majaomanikest. Poliitilisel maastikul asus see sotsiaaldemokraatide ja teiste kodanlike erakondade vahel, toetades nii eraomandi puutumatust kui ka kaheksatunnise tööpäeva kehtestamist.
Parteid juhtisid Kārlis Kasparsons, Jānis Zālītis, Gustavs Zemgals ja Rūdolfs Bēnuss, häälekandja on ajaleht Jaunais Vārds.
1917. aasta augustis toimunud Riia linnaduuma valimisteks moodustas erakond koos Rahvusdemokraatliku Partei ja Talurahva Liiduga ühise nimekirja Radikaalide Töögrupp, mis rõhutas vajadust maa ja linna lähenemiseks ning nägi nendes valimistes esimest sammu Riia ja Vidzeme omavalitsuste koostööni. Tegemist oli Lätis esimeste valimistega, kus oli hääleõigus ka naistel. Radikaalide Töögrupi 25 kandidaadist kaks olid naised ja see oli ainuke nimekiri, mis pöördus eraldi naisvalijate poole. Valimistel saadi 3,5% häältest, linnaduumas neli kohta 120-st. Hääletada said ka linnas asuvad sõjaväeüksused. Kui nende hääli mitte arvestada, siis sai Radikaalide Töögrupp 4,1% häältest.
Järgnenud aastatel osales erakond Läti Ajutise Rahvanõukogu, Läti Rahvanõukogu ja Läti Ajutise Valitsuse töös, toetades tugevalt Läti iseseisvumist.
Läti Asutava Kogu valimisteks valmistumisel kaalus erakond liitumist nii endast poliitiliselt vasakul kui ka paremal asunud jõududega. Lõpuks toimus lõhenemine ja suurem osa läks vasakule. 1920. aasta 3. veebruaril langetas erakonna keskkomitee otsuse ühineda Läti Töölisühinguga, et moodustada Läti Tööpartei.
FC Zürich
Fussballclub Zürich (FC Zürich) on Šveitsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Zürichis. Klubi mängib Šveitsi jalgpalli kõrgeimas liigas Super League.
Klubi on asutatud 1896. aastal. Klubi on tulnud Šveitsi meistriks 12 korda, esimest korda 1902. aastal ja viimati hooajal 2008–09. Šveitsi karikavõistlused on võidetud kümme korda. Zürichi kõige edukam peridood oli aastatel 1960–1981. Selles vahemikus tuli seitse korda Šveitsi meistriks ning hooaegadel 1963–64 ja 1976–77 jõudis Zürich Euroopa karikavõistlustel poolfinaali.
Klubi kodustaadion on Letzigrund, mis mahutab liigamängude ajal 26 000 pealtvaatajat.
FC Zürichi linnarivaal on Grasshoppers.
FC Zürichi naiskond on tulnud Šveitsi meistriks 22 korda ja on Šveitsi kõige edukam naiskond.
Luostarinmäe Käsitöömuuseum
Luostarinmäe Käsitöömuuseum (soome keeles Luostarinmäen käsityöläismuseo, rootsi keeles Hantverksmuseet på Klosterbacken) on Soomes Turus asuv vabaõhumuuseum.
Muuseum koosneb 18 ajaloolisest kvartalist, mis on pärit 18. ja 19. sajandist ning säilinud algupärasel asukohal.
Tänu asukohale elas Luostarinmäki 1827 terviklikult üle Turu linna suure tulekahju. 1940. aastaks, mil see paik muuseumiks muudeti, oli see Turu ainus vana säilinud elamurajoon. Muuseumis on muuhulgas välja pandud kaasaegne käsitöö.
1984. aastal pälvis Luostarinmäe Käsitöömuuseum ainsa paigana Fennoskandias rahvusvahelise Golden Apple'i turismiauhinna.
Horvaatia pass
pisi|336x336px|Horvaatia kodaniku pass Horvaatia kodaniku pass (horvaadi keeles: Hrvatska putovnica) on passi dokument, mida antakse Horvaatia Vabariigi kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Passi eesmärk on tõendada Horvaatia kodakondsust ja identiteeti. Vastutus nende väljastamise eest lasub siseministeeriumil; ja välismaal viibivate kodanike jaoks väljastavad passid kohalik saatkond või konsulaat. Horvaatia passid kehtivad kümme või viis aastat ja neid ei saa uuendada. Iga Horvaatia kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides.
Horvaatia alustas biomeetriliste passide väljastamist 1. juulil 2009.
Velká Bíteš
Velká Bíteš (varem Velká Byteš, saksa keeles Groß Bittesch) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Žďár nad Sázavou ringkonnas. Velká Bíteš asub Brno kesklinnast 30 km põhjaloodes, Žďár nad Sázavoust umbes 37 km lõunakagus ja Jihlavast ligikaudu 48 km idakagus.
Velká Bíteš asub 476 meetrit üle merepinna.
Asula on tõenäoliselt rajatud 12. sajandil. Velká Bítešit on esmamainitud 1240. aastal, linnaõigused sai 1408. aastal.
Laisaba
Klassifikatsioon
pisi|Laticauda colubrina pisi|[[Rõngas-laisaba]]
Laisaba perekond liigitatakse roomajate andmebaasis järgmisteks liikideks :
Levila
Nad elavad peamiselt lõunapoolsetes rannikuvetes ja osaliselt ka maismaal Aasia saartest läänes kuni Indiani, põhjas kuni Jaapanini ja Fidžini.
Eluviis ja toitumine
Nad on valdavalt öise eluviisiga ja elavad nii vees kui ka maismaal. Toituvad mitut liiki kaladest.
Paaritumine ja paljunemine
Emased ja isased laisabad paarituvad maismaal. Mitu isast moodustavad ühe emase ümber paaritumiskuhja. Emased munevad munad pessa, mis arvatakse maismaal asuvat.
Álex Mula
Alejandro Miguel "Álex" Mula Sánchez (sündinud 23. juulil 1996) on Hispaania jalgpallur (poolkaitsja), kes mängib Hispaania esiliiga klubis Málaga. Ta on mänginud Hispaania U-17 koondises.
2018. aasta veebruarist juulini oli ta laenul CD Tenerifes.
Kärbla peakraav
Kärbla peakraav (ka Räägu jõgi) on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koela, Kärbla, Linnamäe, Salajõe, Saunja ja Vedra külas.
Peakraavi pikkus on 7 km. Peakraav suubub külas vasakult Salajõkke (1,2 km suudmest). Peakraavi valgla on 16 km². Lähe on Koela külas. Kesk- ja alamjooksul voolab läbi Silma looduskaitseala. Ülemjooksul ületab kraavi Keila–Haapsalu maantee.
Kärbla peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1104600.
Läti pass
pisi|342x342px|Läti kodaniku pass Läti kodaniku pass on dokument, mida väljastatakse Läti kodanikele identiteedi ja rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Kehtiva passi vastuvõtmine on kohustuslik alates 15. eluaastast, kuid passi võib taotleda noorematel lastel, kui see on vajalik reisi eesmärgil. Pass kehtib 10 aastat (kui kodanik on noorem kui 20 aastat, siis kehtib see 5 aastat). Samuti väljastatakse mittekodaniku passe ja pagulaste reisidokumente (passi vormis). Iga Läti kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides.
Lombi kiivrik
pisi|Lombi kiivrik (Daphnia pulex). Lombi kiivrik ehk kammkiivrik (Daphnia pulex) on Daphniidae sugukonda vesikirbu perekonda kuuluv vähilaadne.
Ta on esimene vähilaadne, kelle genoom on järjestatud.
Emaste isendite pikkus on 3–4 mm ja isastel 1–1,5 mm.
Teda leidub Euroopa (sh Eesti), Ameerika ja Austraalia veekogudes.
Hüdrauliline erijuhtivus
Hüdrauliline erijuhtivus (k;, ) iseloomustab juhtkudede (siin ksüleem) kui poorse materjali veejuhtevõimet. See on võrdeline kindla pikkuse ja ristlõike pindalaga ksüleemilõiku läbiva vee vooluhulga ja voolu tekitava rõhugradiendi suhtega. Seega on k leitav oksalõigu pikkuse (L, m) ja vastava hüdraulilise juhtivuse (K) korrutamise teel, jagatud ristlõike pindalaga (A_s) :
Montenegro Airlines
pisi|Montenegro Airlinesi värvides [[Fokker F100]] Montenegro Airlines (Montenegro keel: Montenegro erlajns) on Montenegro lennufirma, mille peakorter asub Podgoricas. Lennufirma kodulennujaam on Podgorica lennujaam.
Hüdrauliline erijuhtivus
Mida suurem on hüdrauliline erijuhtivus, seda väiksem on tema pöörväärtus – eritakistus (r). Praktikas arvutatakse k enamasti vastavalt järgmisele valemile :
Montenegro Airlines
Lennufirma asutas 24. oktoobril 1994 Serbia ja Montenegro valitsus. Esimene kommertslend toimus 7. ​​mai 1997.
Lennukipark
Montenegro Airlinesil on järgnevad lennukid (2013. aasta detsembri seisuga):
Hüdrauliline erijuhtivus
kus k on hüdrauliline erijuhtivus (m^2), L – transporditee pikkus (m) ja A_s – maltspuidu ristlõikepindala (m^2), \Delta \Psi – veepotentsiaalide vahe (Pa) ja \eta – vedeliku dünaamiline viskoossus (ingl. k. dynamic viscosity; Pa \times s).
Vedeliku viskoossus
Hüdrauliliste mõõtmiste puhul tuleb kindlasti arvestada vedeliku viskoossusega, mis sõltub lahustunud ainete sisaldusest. Näiteks kontsentreeritud suhkrulahus on üsna viskoosne ja aeglustab märkimisväärselt voolu.
Johann Martin
Johann Martin (21. detsember 1892 / 2. jaanuar 1893 (ukj) Riia – 21. detsember 1959 Tallinn) oli Venemaa ja Eesti kergejõustiklane (teivashüppaja) ning Eesti kiiruisutaja ja sporditegelane.
Ta lõpetas 1911. aastal Riias kommertskooli. Töötas alates 1911. aastast Riias, hiljem Tallinnas ja Tartus raamatupidajana.
Sportlasena
Sportima hakkas ta 1905. aastal Tartus spordiseltsis Aberg vendade Oskar ja Paul Liidi eestvedamisel. Ta harrastas kergejõustikku (teivas-, kõrgus- ja kaugushüpet), ujumist, uisutamist, võimlemist ja jalgrattasõitu. Hiljem harrastas ka jääpalli ja kiiruisutamist.
Parimaid tulemusi: kergejõustikus 60 m jooks 7,2, kõrgushüpe 1.72, teivashüpe 3.50 (1914); kiiruisutamises 500 m 48,1, 1500 m 2.37,5, 5000 m 9.14,0.
Ta sai Eesti meistrivõistlustel 1920. aastal kõrgushüppes 3. koha.
Kuulus jääpallis Eesti meistrivõistlustel 2. koha saanud Tartu Kalevi meeskonda.
Teivashüppajana
Parimaid tulemusi saavutas teivashüppes. Ta osales Venemaa eest 1912. aastal Stockholmi olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel teivashüppes, kus tal jäi eelvõistlusel algkõrgus ületamata.
Kordas 1910. aastal 3.36-ga Venemaa rekordit, oli aastatel 1913 ja 1914 Venemaa meistrivõistlustel 1., aastatel 1910 ja 1911 2. ning aastatel 1915 ja 1916 3.
Ta osales Eesti eest 1920. aastal Antwerpeni olümpiamängude kergejõustikuvõistlusel samuti teivashüppes, kus tal samuti jäi eelvõistlusel algkõrgus ületamata.
Eesti meistrivõistlustel võitis ta aastatel 1918–1927 2 kulda (1920 ja 1925), 1 hõbeda ja 2 pronksi. Kuulus 2 korda Eesti koondisse.
Kiiruisutajana
Kiiruisutamise Eesti meistrivõistlustel võitis mitmevõistluses 4 hõbedat ja 7 pronksi ning üksikdistantsidel 19 hõbedat ja 21 pronksi, jäädes peamiselt alla oma andekatele õpilastele Aleksander Mitile ja Christfried Burmeistrile. 1934. aastal kuulus ta esimesel Eesti-Läti maavõistlusel 41-aastaselt Eesti koondisse, järgmisel maavõistlusel (1935 Tartus) oli ta juba peakohtunik.
Olaf Langsepp
Olaf Langsepp (25. oktoober 1930 Tallinn – 24. oktoober 2021) oli eesti museoloog, teadur, kehakultuuri ajalugu käsitlev ajakirjanik ja tõlkija.
Empung
pisi|2011. aasta purse Empung on Indoneesias Sulawesi saare põhjaosas asuva kaksikvulkaani madalam tipp. Teine tipp on 2,2 km kaugusel asuv Lokon.
Vulkaani geograafilised koordinaadid on.
Empung on 1340 meetri kõrgune kihtvulkaan. Selle tipus on 400 m laiune ja 150 m sügavune kraater, millest teadaolevalt purskas viimati 18. sajandi lõpul.
Pärast seda on pursanud kraater, mis paikneb kahe vulkaani vahel. Viimati hakkas vulkaan purskama 15. juulil 2011. Selle ümbrusest evakueeriti tuhandeid inimesi.
Olaf Langsepp
Ta lõpetas 1949. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli, kus õppis ajaloo-keeleteaduskonnas.
Ta on töötanud Eesti Spordimuuseumi direktorina (1967–1971), TRÜ teadusliku raamatukogu osakonnajuhatajana (1972–1975), Eesti Põllumajanduse Muuseumi teadurina (1975–1980) ja ajakirja Akadeemia toimetajana (1988–1990).
Alison dos Santos
Alison Brendom Alves dos Santos (sündinud 3. juunil 2000 São Joaquim da Barras) on Brasiilia tõkkejooksja, kelle põhialaks on 400 meetri tõkkejooks.
2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos võitis ta 400 meetri tõkkejooksus Lõuna-Ameerika rekordiga 46,72 pronksmedali.
Singapuri pass
pisi|357x357px|Singapuri kodaniku pass Singapuri kodaniku pass on Singapuri Vabariigi kodanikele väljastatud reisidokument. Selle annab välja Singapuri sisserände- ja kontrollpunktid. Seda passi võivad taotleda ainult Singapuri kodanikud. Singapuri pass on maailma võimsaim pass, millega on viisavaba või viisaga saabumisel 189 riigis ja territooriumil, koos Jaapani ja Lõuna-Korea passidega.
Singapuri pass on võltsijate lemmik sihtmärk, sest Singapuri reisijatele on kehtestatud suhteliselt liberaalsed viisanõuded ja sisseränne suundub Singapuri passi omanikele kiiremini. Immigratsiooni- ja kontrollpunktide amet võttis seega alates 1999. aasta oktoobrist mitmeid meetmeid fooliumitõrjevahendite, sealhulgas digitaalsete fotode ja erivärvide ning biomeetrilise passi kohta alates 2006. aasta augustist.
Brachyophidium
Brachyophidium on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Brachyophidium klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Brachyophidium rhodogaster seisuga 22.12.2013.
Vastastikuse garanteeritud hävingu doktriin
Vastastikuse garanteeritud hävingu doktriin, tuntud ka kui vastastikku tagatud häving (inglise keeles MAD – mutually assured destruction, vene keeles взаимное гарантированное уничтожение), on sõjaline doktriin, mis rajaneb eeldusel, et tuumasõjas hävivad vältimatult mõlemad vaenupooled. See baseerub teisese löögi võimekusel, mida aitab tagada tuumatriaad ja millega on võimalik tuumasõja algatanud pool hävitada, kuna ennetava tuumalöögiga ei ole võimalik kahjutuks teha kogu teise osapoole tuumaarsenali.
See stateegia on näide Nashi tasakaalust, kus tuumarelvi omavatel osapooltel pole huvi neid relvi kasutada ega ka neist loobuda.
Metsari
Metsari oli küla Järvamaal. Küla jääb tänapäeval Kädva küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Juuru kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kädva külaga.
1920. aastatel moodustati Kädva mõisa maadest Laane asundus. Umbes 1939 nimetati asundus ümber Metsari külaks.
Bard Beedle'i lood
"Bard Beedle'i lood" (inglise keeles The Tales of Beedle the Bard) on J. K. Rowlingi 2007. aastal ilmunud lasteraamat. Seda raamatut kirjeldab Rowling Harry Potteri lugude viimases raamatus "Harry Potter ja surma vägised".
Algselt ilmus raamat vaid seitsmes eksemplaris, igaüks Rowlingu enda käsikirjas ja illustratsioonidega. Üks neist müüdi 2007. aasta detsembris oksjonil ligi kahe miljoni Inglise naela eest. 2008. aasta detsembris avaldati teos suuremas tiraažis.
Raamat on ilmunud ka eesti keeles.
Paisktabel
Paisktabel ehk räsitabel (inglise k. hash table või hash map) on andmestruktuur, milles viiakse räsifunktsiooni abil vastavusse võtmete ja väärtuste paarid (näiteks inimeste nimed ja nende telefoninumbrid).
Räsifunktsioon arvutab võtmest räsi, mis määrab elemendi asukoha (indeksi) paisktabeli massiivis. Ideaalis on igal elemendil massiivis oma koht, kuid praktikas juhtub, et kahele võtmele arvutatakse sama asukoht ja tekib kokkupõrge (kollisioon). Sel juhul saab elemendi salvestada järgmisele vabale kohale või teha iga massiivi indeksi kohta eraldi massiivi, kuhu saab salvestada mitu ühele indeksile vastavat elementi.
Paisktabelist võtme järgi elemendi otsimine on tavaliselt kiirem kui muudest andmestruktuuridest, näiteks otsingupuust. Paisktabeli efektiivseks tööks on vaja minimeerida kokkupõrgete võimalust. Selleks tuleb valida selline räsifunktsioon, mille põhjal leitud indeksid kattuksid võimalikult harva. Samuti on oluline kasutada piisavalt suurt massiivi, et elementidele oleks piisavalt kohti.
Paisktabeleid kasutatakse näiteks andmebaasides, vahemäludes ja assotsiatiivsetes massiivides.
Andrea Amati
Andrea Amati (u 1505 Cremona – detsember 1577 Cremona) oli Itaalia viiulimeister, Amati viiulimeistrite dünastia esimene liige.
Elulugu
Pole teada, kus õppis Andrea Amati viiuleid valmistama, kuid juba 1525. aastal töötas ta lauto- või viiulimeistrina ning 1539. aastal oli Andrea Amati iseseisev käsitööline. Teda teati kui viiulimeistrit ka 1576. aastal, kui ta pidas tolle aja ainukest Cremona viiulite töökoda. Andrea Amati rajas Cremona viiulimeistrite koolkonna. Ka tema pojad Antonio Amati ja Girolamo Amati töötasid tema töökojas. Andrea Amati töökoda teati ka väljaspool Itaaliat. Prantsuse kuningas Charles IX tellis Amatilt 68 keelpilli, ühel neist on kirjas aastaarv 1564.
Andrea Amati maeti 24. detsembril 1577 San Domenico kirikusse Cremona kesklinnas. See kirik ei ole säilinud.
Andrea Amati andis viiulile tänapäevase kuju. Tema töökojas kujunesid järgijate poolt aktsepteeritud viiuli mõõtmed, proportsioonid ja materjali valik – puit, värvid, lakid. Varasemad viiulilaadsed pillid olid kolme keelega, Amati lisas neljanda keele.
Andrea Amati töökojas valminud keelpille on säilinud tänini. Kindlalt on teada vähem kui kümme viiulit, kaks vioolat, üks tšello. Kõige paremini säilinud Andrea Amati viiul asub USA-s Dakota muusikamuuseumis. Seal on veel teinegi tema viiul ja üks tšello. Üks tema töökojas tehtud viiul asub USA-s New Yorgi Metropolitani muuseumis. Euroopas on kaks tema viiulit Inglismaal, üks Prantsusmaal Pariisis ja üks Itaalias Cremonas.
Ringkond (Saksamaa)
pisi|Ringkonnad 1. augustist 2008. Kaardil on näidatud ka [[Alam-Saksi, Rheinland-Pfalzi ja Saksi-Anhalti endised ringkonnad]] Ringkond on Saksamaal mõnede liidumaade (Bundesländer) alajaotus.
Nad on kreisist (piirkonniti: Kreis, Landkreis, kreisfreie Stadt või Stadtkreis) kõrgemal. Ringkonda valitseb ringkonnavalitsus (Bezirksregierung) ja juhib valitsuse president (Regierungspräsident).
Ajalugu
Esimesed ringkonnad loodi Preisimaa kuningriigi poolt, kes jagas oma provintsid aastatel 1808/1816 25 ringkonnaks. Nordrhein-Westfaleni ringkonnad on otseselt jätkuks neile, mis loodi aastal 1815. Teised Saksa keisririigi osastisriigid asutasid sarnaseid üksusi nimega Kreishauptmannschaft (Saksimaal) või Kreis (Baieris ja Württembergis) (ei tohi segamini ajada tänapäevase Kreisi või Landkreisiga). Kolmandas Riigis ühtlustas natsi-valitsus nimetust; sellest ajast alates said kõik sellised üksused nimeks Regierungsbezirk.
1. jaanuaril 2000 lõpetas Rheinland-Pfalz oma kolm ringkonda Koblenzi, Rheinhessen-Pfalzi ja Trieri. Kolme ringkonnavalitsuse töötajad ja varad anti üle kolmele riigiasutusele, kes vastutasid kogu liidumaa eest, igaüks neist kattis ringkonnavalitsuse endise vastutuse osa.
1. jaanuaril 2004 lõpetas Saksi-Anhalt oma kolm ringkonda Dessau, Halle ja Magdeburgi. Vastutuse katab nüüd liidumaa haldusamet (Landesverwaltungsamt) kolme osakonnaga ringkonnavalitsuste endistes asukohtades.
Alam-Saksi liidumaa loodi aastal 1946 kolme endise vaba riigi Braunschweigi, Oldenburgi ja Schaumburg-Lippe ning endise Preisimaa provintsi Hannoveri ühendamisega. Kaks endist riiki muutusid laiendatud volitustega halduspiirkondadeks (Verwaltungsbezirke). Nende kõrvale tekkisid vähemautonoomsed Preisi-stiilis ringkonnad, mis koosnesid endisest Hannoveri provintsist ja tillukesest Schaumburg-Lippest. Need erinevused tasandati 1. jaanuaril 1978, kui neli territoriaalselt ümberkorraldatud ringkonda asendasid kahte laiendatud volitustega halduspiirkonda ja kuut vana ringkonda (Braunschweig ja Oldenburg ning Aurich, Hannover (jäi üldiselt samaks), Hildesheim, Lüneburg (vana), Osnabrück ja Stade). 1. jaanuaril 2005 lõpetas Alam-Saksimaa allesjäänud neli ringkonda (Braunschweig, Hannover, Lüneburg ja Weser-Ems).
Aastal 2005 kavatses Nordrhein-Westfalen lõpetada viis ringkonda ja luua kolm omavalitsuslikku üksust. Vana "Preisi stiilis" ringkond ei omanud omavalitsusorganeid.
1. augustil 2008 korrastas Saksimaa oma kreise ja muutis ringkonna (Regierungsbezirke) nime direktsiooniringkonnaks (Direktionsbezirke). See oli vajalik, kuna üks uutest kreisidest ei mahtunud vana ringkonna piiridesse ja mõned vastutusalad on nüüd kreiside kanda. Direktsiooniringkonnad kannavad siiski nimesid Chemnitz, Dresden ja Leipzig. Direktsiooniringkonna valitsus on liidumaadirektsioon (Landesdirektion) ja selle president on liidumaadirektsiooni president (Präsident der Landesdirektion).
Kohalik esinemine
Mitte kõigis liidumaades pole sellist alajaotust; mõned on jaotatud otse kreisideks. Praegu on viis liidumaad jaotatud 19 ringkonnaks, nende rahvaarv on vahemikus 5 255 000 (Düsseldorf) kuni 1 065 000 (Gießen):
Ringkondade piirkondlikud valitsused on enamasti ellu kutsutud kohaliku tasandi administratiivsetel põhjustel. Enamik administratiivseid toiminguid tehakse omavalitsuste (linna või kreisi) poolt, samas seadusi luuakse liidumaa parlamendi või riiklikul tasandil.
Ivar Tammeraid
Ivar Tammeraid (sündinud 25. septembril 1941 Tallinnas) on eesti matemaatik, tehnikateadlane ja professor.
Töökäik
TTÜs 1966–1968, 1971–…: matemaatika kateedri assistent 1966–1968, 1971–1972, vanemõpetaja 1972–1976, dotsent 1976–1992, matemaatikainstituudi matemaatilise analüüsi aseprofessor 1992–1997, matemaatilise analüüsi professor ja õppetooli juhataja 1997–2012, loodusteaduskonna emeriitprofessor 2017–… ,
Teadustöö põhisuunad
Loodusteadused ja tehnika, matemaatika: rakendused tehnikateaduses, jääkliikmega Tauberi teoreemid, matemaatika. Avaldanud üle 40 teaduspublikatsiooni. ,
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
TPI matemaatika kateedri juures tegutsenud matemaatikaseminari juhataja 1974–1986; olnud TTÜ nõukogu teaduskomisjoni liige; Eesti Matemaatika Seltsi asutajaliige 1987–…; Eesti TA toimetiste retsensent 1987–…; Eesti Teadusfondi retsensent 1987–…; TTÜ matemaatika-füüsikateaduskonna nõukogu liige 1993–2003; TTÜ matemaatikainstituudi matemaatilise analüüsi õppetooli juhataja 1997–2012.
DMX
Earl Simmons (esinejanimega DMX järgi; 18. detsember 1970 Mount Vernon, New Yorgi osariik – 9. aprill 2021 White Plains, New Yorgi osariik) oli Ameerika Ühendriikide räppar.
Ta saavutas tuntuse 1998. aastal debüütalbumiga "It's Dark and Hell Is Hot", mis jõudis USA plaadimüügiedetabelis Billboard 200 esikohale. Väga edukad olid ka tema neli järgmist stuudioalbumit.
2000. aastal pälvis ta Ameerika muusikaauhinna parima räppari või hiphopi artisti kategoorias.
Milleri maakond (Missouri)
Milleri maakond (Miller County) on maakond Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis.
Maakonna halduskeskus on Tuscumbia.
Ajalugu
Maakond moodustati 1837. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 24 748.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Subotiv
Subotiv on küla Ukraina Tšerkassõ oblastis Tšerkassõ rajoonis. Küla peetakse ukraina kasakaatamani ja rahvuskangelase Bogdan Hmelnõtskõi sünnipaigaks.
Ajaloost
Arheoloogilistel andmetel oli asula sel kohal olemas juba varasel pronksiajal, sealt on leitud hilisema slaavlaste ja Kiievi-Vene aegsete asunduste jälgi. Kirjalikes allikates on Subotivi esmamainitud 17. sajandil.
Vaatamisväärsused
Illinska kirik (Püha Eelija kirik) ehitati Bogdan Hmelnõtskõi käsul 1653. aastal, kirikusse on ta ka ise maetud. Kirik on jäädvustatud ühel Tarass Ševtšenko 1845. aasta maalil, samuti on seda kujutatud Ukraina viiegrivnasel rahatähel.
Kreeka pass
pisi|332x332px|Kreeka kodaniku pass Kreeka kodaniku pass on dokument, mida väljastatakse üksnes Kreeka kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Biomeetrilisi passe antakse alates 26. augustist 2006, sest vanad passid tunnistati kehtetuks alates 1. jaanuarist 2007. Alates 2009. aasta juunist sisaldab passi RFID-kiip kahe nimetissõrme jälge ning passiomaniku suure eraldusvõimega JPEG-kujutist. Iga Kreeka kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos riikliku isikutunnistusega, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides.
Marsi-missioonide loend
Marssi ja selle kuusid on uurinud ja üritanud uurida mitmed kosmosesondid, maandurid ja kulgurid.
Tavaline sinikrabi
Liiki kirjeldas esimesena USA zooloog Mary J. Rathbun.
Tavaline sinikrabi on pärit Põhja- ja Lõuna-Ameerikast. Euroopa vetes märgati teda esimest korda 1900. Nüüdisajal elab ta ka Lääne- ja Põhjameres, samuti Aasia vetes.
Esku kabel
pisi|Esku kabel Esku kabel on kabel Lääne-Virumaal Haljala vallas Tepelvälja külas.
Kabel ehitati 1845. aastal Sagadi mõisniku Eduard von Focki tellimusel.