cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Põhjasaami keel
Meieisapalve põhjasaami keeles
Áhččámet, don guhte leat almmis. Basuhuvvos du namma. Bohtos du riika. Šaddos du dáhttu, mo almmis nu maiddái eatnama alde. Atte midjiide odne min beaivválaš láibbi. Ja atte midjiide min suttuid ándagassii, nugo miige ándagassii addit velggolaččaidasamet. Alege doalvvo min geahččalussii, muhto beastte min bahás eret. Dasgo du lea riika ja fápmu ja gudni agálašvuhtii. Ámen.
Sotsiaalkindlustus
Sotsiaalkindlustus on sotsiaalpoliitiliste abinõude süsteem, sotsiaalne kaitse sissetulekute katkemise või vähenemise või kulutuste suurenemise korral.
Eesti sotsiaalkindlustustusskeemid on pensionikindlustus, ravikindlustus, töötuskindlustus, peretoetused, vanemahüvitis, puuetega inimeste sotsiaaltoetused ja matusetoetus.
A (kana)
pisi|150px|A (hiragana) pisi|150px|A (katakana) あ hiraganas ja ア katakanas (a rōmajis) on jaapani keele silptähestiku märk, mis märgib vokaali a. pisi|vasakul pisi|vasakul pisi|vasakul
I (kana)
pisi|150px|I (hiragana) pisi|150px|I (katakana) い hiraganas ja イ katakanas (i rōmajis) on jaapani keele silptähestiku märk, mis märgib vokaali /i/.
pisi|vasakul pisi|vasakul
Vao
Vao on kahe küla nimi Eestis.
Meegaste
Meegaste on küla Valga maakonnas Otepää vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puka valda.
Külas kasvab Jaanimäe mänd.
Meegastel asuvad Pärdu järv, Päästjärv, Rahi tiik ja Kutskalomp.
Malle Hunt
Malle Hunt (sündinud 17. mail 1960 Tallinnas) on eesti merendusterminoloog.
1978 lõpetas ta Maardu Keskkooli ja 1985 Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti keele ja kirjanduse erialal.
Aastatel 1978–1994 töötas ta Eesti Keele Instituudis arvutuslingvistika sektoris. Aastatel 1994–2014 oli ta Veeteede Ameti teatmeteoste talituse juhataja. Juunist 2014 on ta Veeteede Ameti keelekonsultant.
Aastast 1998 on ta Merekeele nõukoja liige ja Veeteede Ameti kontaktisik. Alates 2009. aastast on ta Mereviki toimetaja ja administraator.
Vao (Järva)
Vao on küla Järva maakonna Järva vallas. Jääb endisse Koeru kihelkonda.
2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 255 inimest, 1. jaanuari 2009 seisuga 269 inimest.
Vao külas Kubja-Reinu talu lähedal põllul asetseb haruldaselt valge graniitrahn, mille ümbermõõt on 15 m. Kubja-Reinu Valgekivi läheduses asub ka väiksem kultuselohkudega rahn.
Külas tegutseb Vao Raamatukogu.
Ajalugu
Vao küla on kirjalikes allikais esmamainitud 1564. aastal. Mõis rajati sinna Rootsi ajal, 17. sajandi lõpul. 19. sajandi algusest pärineva ühekorruselise puust mõisahäärberi ümber on vabakujuline park, kus peamised puuliigid on kask, nulg, tamm, lehis, vaher ja kastan. Endine mõisa magasiait ja kuivati on arhitektuurimälestisena kaitse all. Kultuurimälestisteks on arvatud ka mõisa peahoone ja mõisa park.
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Koeru valda.
Akrüülkiud
Akrüülkiud on sünteeskiud, mida valmistatakse polüakrüülnitriilist. See on polümeerne ühend, mis koosneb ligi 1900 akrüülnitriili monomeerist ning mille molekulmass on ligi 100 000.
Ajaloost
Akrüülkiud kuulub enim modifitseeritud kiudude hulka. Definitsiooni kohaselt on akrüülkiuga tegemist siis, kui see sisaldab vähemalt 85% akrüülnitriili monomeere. Kui sisaldus on väiksem, vähimalt 35%, nimetatakse kiudu modifitseeritud akrüüliks ehk modakrüüliks.
2006. aastal olid akrüülkiu suurimad tootjad Hiina, Lääne-Euroopa ja Türgi.
Omadused
Akrüülkiu staapelkiu pikkus on 25–150 millimeetrit. Kiu niiskussisaldus on väike ja see elektriseerub kergesti.
Akrüülkiud kuulub kergete kiudude hulka, meenutab katsumisel villa ja akrüülkiust tooted on soojad, pehmed, kerged ning vähekortsuvad. Akrüüllõngast tooteid pole üldiselt vaja triikida.
Akrüüllõnga ja sellest valmistatud esemeid iseloomustab suurepärane vastupidavus päikesevalguse, hallituse, mikroorganismide ja kõdunemise suhtes. Riidekoi vastsed akrüülkiudu ei söö, küll võivad nad aga süüa akrüül- ja villakiust segalõnga.
Erinevalt naturaalsest villast on akrüülkiud tundlik kuumuse suhtes, akrüülkiust ese süttib kergesti ja põleb suure leegiga.
Kasutamine
Akrüülkiudu segatakse peamiselt lambavilla, mohääri, kašmiiri või puuvillkiuga. Püksiriide, vabaajarõivaste ja laste ülerõivaste kangaste jaoks segatakse akrüüli ka muude sünteeskiududega.
Väga palju toodetakse akrüülkiust trikotaažtooteid, näiteks dresse, silmkoes kampsuneid jm. Akrüülkiust tehakse ka parukaid.
Keskkonnamõju
Plymouthi ülikooli juures tegutsev uurimisrühm analüüsis 2010. aastatel 12 kuu jooksul, kuidas käituvad koduste majapidamiste pesumasinais erinevad sünteeskiud erinevatel temperatuuridel ning erinevaid pesuaineid kasutades ja kui palju tekib selle juures mikroplasti. Tulemused olid jahmatavad - iga pesutsükliga võib sünteeskiust esemetest vette jääda enam kui 700 000 mikroskoopilist plastiosakest. Mikroplastiosakesed majapidamiste reovees läbivad osaliselt veepuhastusjaamade filtrid ning jõuavad jõgedesse ning maailmamerre.
Akrüülkiud oli kõige suurem mikroplasti tekitaja – akrüülkiust esemete pesu võis anda kuni 730 000 mikroplastiosakest pesukorra kohta, viis korda enam kui polüestri-puuvilla segakiud ja umbes poolteist korda enam kui polüesterkiust esemete pesemine.
Välislingid
Sünteetilised kiud (2)
Afroameerika kirjandus
Afroameerika kirjandus (varem afro-ameerika kirjandus) on afroameeriklaste kirjutatud ilukirjandus, osa ameerika kirjandusest.
Afroameerika kirjanikud väljendavad afroameeriklaste topeltidentiteeti, püüdes ühelt poolt saavutada väärilist kohta ameerika kultuuris ja teiselt poolt rõhutades afroameeriklaste kultuurilist eripära.
Ajalugu
Enne Ameerika kodusõda olid afroameeriklased enamasti orjad, kellel lugemine ja kirjutamine oli keelatud, mistõttu nende omakultuur elas suulise pärimusena.
Afroameerika kirjandus sai alguse endiste orjade autobiograafiatest, näiteks Frederick Douglassi "Narrative of the Life of Frederick Douglass (1845) ja Harriet A. Jacobsi "Incidents in the Life of a Slave Girl" (1861).
1920ndatel tekkis suurlinnade afroameeriklaste nn Harlemi renessanss. James Weldon Johnson, Jessie Fauset ja Nella Larsen kirjeldasid heale järjele jõudnud afroameeriklaste kogemusi rassilise diskrimineerimisega. Langston Hughesi ja Zora Neale Hurstoni teosed toetusid rahvakultuurile.
Protestikirjanikud Richard Wright ja Ann Petry püüdsid realistlike getosid kujutavate romaanidega "Native Son" (1940) ja "The Street" (1946) avada valgete lugejate silmi rassismi ebainimlikkusele.
1950ndatel ja 1960ndatel tõstsid James Baldwin ja Ralph Ellison esile mustanahaliste inimväärikust ja rikast kultuuri. 1960ndate lõpus tekkis liikumine Black Power, mis pani ka mustanahalised kirjanikud rõhutama oma kultuurilist autonoomiat, mis väljendus muu hulgas Nikko Giovanni uhkes võitlevas luules. Hakati otsima afroameerika kultuuri juuri. Iseloomulikud on naiskirjanike perekonnasaagad, näiteks Alice Walkeri "The Third Life of Grange Copeland"  (1970) ja Nobeli kirjandusauhinna laureaadi Toni Morrisoni "Song of Solomon" (1977). Samalaadne on Alex Haley raamat "Roots" (1976), mille järgi on tehtud ka seriaal.
Rudolf Krupp
Rudolf Krupp (19. jaanuar 1890 Narva – 12. september 1941 Norillagi laager, Krasnojarski krai, Venemaa) oli Eesti ja Nõukogude Liidu sõjaväelane (kolonelleitnant).
Lõpetas Narva gümnaasiumi. Sõjalise hariduse sai Petrogradis Vladimiri sõjakoolis, mille lõpetas 1. juulil 1917. Õppis Tartu Ülikoolis 1920 matemaatikat ja 1921–1928 (lõpetas) majandust, EÜS Põhjala vilistlane.
Osales Vabadussõjas 2. suurtükiväepolgu koosseisus. Rahu ajal teenis mitmesugustel kohtadel rivis, administratiiv- ja staabiteenistuse alal. 1923-24 õppis alalisväe ohvitseride kursusel. 1928 4. Suurtükiväegrupi 6. patarei ülem, 1933 2. Diviisi suurtükiväe adjutant, 1939 1. Suurtükiväegrupi ülem Narvas.
1940. aasta augustist oli Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse 629. haubitsa suurtükiväepolgu komandör (polkovniku auastmes).
Arreteeriti NKVD poolt 1941. Suri eeluurimise ajal vangilaagris.
Knud
Knud (ka Kanute, Knut, Cnut või Kanut) on Skandinaavia mehenimi. Nimi tuleneb vanapõhjakeelsest sõnast knútr, mis tähendas sõlme.
Nime Knud kandsid mitmed Taani kuningad ja kuningliku perekonna liikmed:
Nime Knut kandsid ka kaks Rootsi kuningat:
Nime variante on kandnud ka mitmed teised tuntud inimesed ja loomad:
Knut on paljude, eeskätt Põhja-Saksamaaga seotud aadlisuguvõsade nimi (de)
Valikorienteerumine
Valikorienteerumine on orienteerumise liik, kus etteantud kontrollaja jooksul tuleb läbida võimalikult palju maastikule paigutatud kontrollpunkte.
Valikorienteerumises valib võistleja ise kontrollpunktide läbimise järjekorra ja liikumistee. Kontrollaja ületamist trahvitakse punktide mahaarvamisega. Tulemuste arvestamisel koostatakse paremusjärjestus võistlejate kogutud punktisumma alusel, võrdsete punktide korral järjestatakse võistlejad selle alusel, kellel on sama punktisumma kogumiseks kulunud vähem aega.
Võistkondlikku valikorienteerumist pika kontrollajaga (3 või enam tundi) nimetatakse rogainiks.
Slovakkia jalgpallikoondis
Slovakkia jalgpallikoondis on Slovakkia jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Slovakkiat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Pärast Tšehhoslovakkiast eraldumist pidas Slovakkia esimese ametliku kohtumise 1994. aasta veebruaris, kui võideti Araabia Ühendemiraate tulemusega 1:0.
Pedaste
Pedaste on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Slovakkia jalgpallikoondis
2010. aasta maailmameistrivõistlused olid esimene suurturniir, kus Slovakkia osales. Maailmameistrivõistlustel tuldi oma alagrupis teiseks, viimases mängus võideti valitsevat maailmameistrit Itaaliat tulemusega 3:2. Kaheksandikfinaalis kaotati hilisemale finalistile Hollandile tulemusega 0:1. 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel jõudis Slovakkia samuti kaheksandikfinaali.
Veteli vald
Vald on soomekeelne.
Pedaste
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valga maakonda Puka valda.
Veteli vald
Külad
Aho, Alaspää, Haapala, Haapasalo, Heikkilä, Haukilahti, Isokylä, Kainu (keskus), Kalliojärvi, Nykänen, Patana, Polso, Pulkkinen, Rytiniemi, Räyrinki, Sillanpää, Siponkoski, Torppa, Tunkkari, Yliveteli, Seppälänkylä
Kõveroja (Märjamaa vald)
Kõveroja (ka Ubasalu kraav) on oja Raplamaal Märjamaa vallas Käbikülas ja Lestima külas.
Oja pikkus on 3,7 km ning see suubub vasakult Kasari jõkke (92,6 km suudmest). Oja valgla on 7,6 km².
Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Oja suue jääb Ruunavere sillast umbes 1 km kirdesse.
Slovakkia jalgpallikoondis
Pragune koosseis
Slovakkia koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Kõveroja (Märjamaa vald)
Kõveroja keskkonnaregistri kood on VEE1107300.
Akrofoobia
Akrofoobia ehk altofoobia ehk kõrgusekartus on ebanormaalne kõrgusekartus. See on üks levinumaid foobiaid.
Enamiku inimeste jaoks on teatud hirm kõrgete ja ohtlikuna tunduvate kohtade ees loomulik. Äärmusliku hirmu all kannatajatel võib sellistes olukordades esineda paanikahooge ning nad ei suuda ise ohutumasse kohta laskuda. Ebanormaalse kõrgusekartusega inimeste hulk elanikkonnas jääb kahe ja viie protsendi vahele, nende seas on naisi poole rohkem kui mehi.
Kõrgusekartust püütakse ravida inimest tasapisi kõrgustega harjutades, selle jaoks on kasutatud ka virtuaalreaalsust. Katsetatud on ka ravi kortisoolitablettidega.
Beaucamps-Ligny
Beaucamps-Ligny on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Lille'i 6. kantonis. See moodustati 1927. aastal Beaucampsi ja Ligny-en-Weppesi ühendamisega.
Valgevene jalgpallikoondis
Valgevene jalgpallikoondis on Valgevene jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Valgevenet rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Digitaalsignaal
Digitaalsignaal ehk arvsignaal, ka digitaalne signaal, on diskreetne ehk lõplike vahemikega eraldatud üksikväärtusi omav signaal, millel on lõplik hulk võimalikke väärtusi. See erineb analoogsignaalist, mille väärtused on pidevad. Terminid "digitaal-" ja "digitaalne" on pärit ladinakeelsest sõnast digitus, mis tähendab sõrme. Sellega on sümboliseeritud sõrmedega loendamist. pisi|Digitaalsignaal (punane), mis on saadud analoogsignaali (helehall) diskreetimisel ja kvantimisel Tavaliselt saadakse digitaalsignaal analoogsignaali diskreetimisel ja kvantimisel, kuid digitaalsignaale on võimalik ka genereerida. Diskreetides fikseeritakse analoogsignaali väärtused kindlate perioodiliste intervallide tagant, see tähendab, et teisendatakse pidev aeg või ruum diskreetseks. Kvantimise korral kitsendatakse signaali kõiki võimalikke väärtusi reaalarvudest mõnele lõplikule hulgale. Sellise hulga võimsust ehk elementide arvu kirjeldatakse kvantimistasemete arvuga ehk bitisügavusega (inglise keeles bit depth). Tüüpiline on bitisügavuseks valida mõni kahe aste. Kuigi tavaliselt jäävad kvantimisel saadavad väärtused üsna kitsasse vahemikku, on tegelikult iga mõõtmine kvantimine, kuna mõõtemääramatuse tõttu ei ole võimalik saavutada lõpmatut täpsust. Digitaalsignaali all mõeldakse tihti ka kahendsignaali ehk loogilist signaali. Sellisel signaalil on kaks võimalikku olekut, mida võib kontekstist sõltuvalt kirjeldada kui: "üks" ja "null" või vastavalt "tõene" ja "väär".
Digitaalsignaalide ajalugu
Kuigi digitaalsignaale seostatakse eelkõige tänapäevase elektroonikaga, leidub digitaalsignaale teadaolevalt juba Vana-Egiptusest. Niilus üleujutused mõjutas ka mitu tuhat aastat tagasi Egiptuse tsivilisatsiooni kulgu, määrates iga-aastase saagikuse. Seetõttu oli Niiluse üleujutuste ülesmärkimine olulise tähtsusega, et vältida põua-aastatega kaasnevaid ikaldusi. Palermo kivi on steel, mis pärineb umbes 25. sajandist eKr ning millel on muuhulgas märgitud Niiluse üleujutuste kõrgust. Kuna tegemist on diskreetsete mõõtmistega ja lõpliku täpsusega mõõtetulemustega, on nende andmete puhul tegemist digitaalsignaaliga. Samasuguseid mõõtmisi teostatakse Niiluse käitumise kohta tänapäevalgi ning nende mõõtmiste olemus on suuresti muutumatu.
Definitsioonid ja selgitused
Üks võimalusi digitaalsignaali defineerimiseks on alustada analoogsignaalist ning seda kitsendades jõuda digitaalsignaalini. Analoogsignaal on pidev lõpmatute olekutega signaal, mis on igal hetkel määratud. Analoogsignaali diskreetimisel saadakse diskreetsignaal, mida võib defineerida kui signaali, millele on väärtused omistatud ainult kindlatel hetkedel. Viimaks, kui diskreetsignaali kvantida, on tulemuseks digitaalsignaal, millel on lõplik hulk võimalikke väärtusi lõplikul arvul hetkedel.
Matemaatiliselt võib digitaalsignaali mõista üldistatud kujul kui lõpliku määramis- ja muutumispiirkonnaga funktsiooni. Olgu analoogsignaal mingi funktsioon, kus lähte- ja sihthulgad X ja Y on mõlemad kontiinumi võimsusega. Kuna diskreetimine on olemuselt funktsiooni lähtehulgast lõpliku arvu elementide valimine, siis järelikult on diskreetimise tulemuseks lõpliku arvu elementidega hulk X. Kvantimine tähendab aga, et funktsiooni muutumispiirkonda peab jääma lõplik arv elemente. Kui X ja Y on lõplikud hulgad, siis sellist funktsiooni nimetataksegi digitaalsignaaliks. Samuti järeldub eelnevast, et diskreetimise ja kvantimise tulemusena on võimalik saada analoogsignaalist digitaalsignaal.
Digitaalsignaali esitus
Digitaalsignaali all mõeldakse kõiki selliseid signaale, millel on lõplik arv lõplikke väärtusi. Selliseid signaale on võimalik kirjeldada mitmel eri meetodil. Tihti diskreeditakse analoogsignaale nii, et iga diskreeditud ajahetke tähistatakse täisarvuga. Nende diskreetsete ajahetkedega määratud signaali väärtuste kirjeldamiseks on aga omakorda palju võimalusi. Kuna kvantimist teostatakse enamasti nii, et kvanditud väärtusi oleks võimalik digitaalelektroonikaga, sealhulgas arvutitega, töödelda ja optimaalselt talletada, on tavaliselt kvantimistasemete arvuks ehk bitisügavuseks mingi kahe aste. Tüüpilised bitisügavused võivad olla näiteks 8, 16 ja 32 bitti. Näiteks kaheksa bitiga on võimalik kirjeldada 2^8=256 väärtust. Seepärast kasutatakse kaheksabitilise sügavuse puhul tihti täisarve lõigus [0, 255].
Kuna digitaalsignaalid on enamasti loodud ja mõeldud digitaalelektroonika ja sealhulgas arvutitega kasutamiseks, on üks tüüpilisi viise digitaalsignaalide esitamiseks mitte täisarvudena kümnendsüsteemis, vaid kahendsüsteemis bitijadana ehk loogilise signaalina. Kui iga kvanditud väärtus on kirjeldatav näiteks kaheksa bitiga, siis võib iga väärtust kümnendsüsteemis lõigus [0, 255] kujutada ka kahendsüsteemis kaheksakohalise (ehk kaheksabitilise) arvuga. Näiteks arv 123 kümnendsüsteemis on kahendsüsteemis kaheksa bitiga esitatult ‭01111011‬. Selliseid kahendsignaale on võimalik kasutada digitaalelektroonikas ja seega ka arvutites, kuna digitaalse elektroonika ja arvutite ülesehitus ja toimimine põhineb Boole'i algebral, mis tegelebki ainult kahe võimaliku väärtusega. Nii on võimalik füüsilises maailmas digitaalsignaale lihtsalt edasi anda ja talletada, kuna iga biti väärtust saab kirjeldada näiteks pingega. Enamasti on kahendsüsteemi 1 ehk tõeväärtus "tõene" elektriliselt määratud toitepingega, milleks võib olla näiteks 5 V. Kahendsüsteemis 0 ehk "väär" on määratud seevastu nullnivooga ehk maaga.
Digitaalsignaali eelised
pisi|Mürast sõltumata on võimalik tuvastada, kas tegemist on väärtusega 1 või 0 Digitaalsignaalidel on analoogsignaalidega võrreldes mitmeid eeliseid. Üheks oluliseks eeliseks on suur mürataluvus, kuna kõiki digitaalsignaale saab edasi anda ja hoiustada bittidena. Digitaalsignaali on analoogsignaaliga võrreldes ka lihtsam töödelda ning sellest on välja kasvanud eraldi valdkond – digitaalne signaalitöötlus. Digitaalse signaalitöötlusega on võimalik saavutada traditsioonilise signaalitöötlusega võrreldes suuremat täpsust. Oluline on ka digitaalsignaali sõltumatus andmekandjast ja samuti ei mõjuta digitaalsignaali kvaliteeti kopeerimine ega taasesitamine.
Digitaalsignaali üheks suurimaks eeliseks on pakkimise võimalikkus. Kuna digitaalsignaali esitatakse arvuliselt, saab kasutada paljusid välja töötatud algoritme nende andmete mahu vähendamiseks ehk pakkimiseks. Digitaalsignaale saab pakkida kadudeta või kadudega. Väga efektiivse pakkimise tõttu on võimalik tänapäevased tehnoloogiad nagu kõrglahutusega voogedastus ja reaalaja-arvutimängud.
Muundamine
Analoogsignaali on võimalik muundada digitaalsignaaliks ning selle saavutamiseks kasutatavat seadet nimetatakse analoog-digitaalmuunduriks (ingliskeelne lühend ADC). Samuti on võimalik digitaalsignaali muundada analoogsignaaliks ning sel juhul on vastavaks seadmeks digitaal-analoogmuundur (ingliskeelne lühend DAC). Kuigi võimalik on konstrueerida ka näiteks mehaanilisi muundureid, kasutatakse peamiselt siiski elektroonilisi muundureid. Muundurite olulisteks parameetriteks on nende lahutusvõime (inglise keeles resolution), töökiirus, mis kajastub diskreetimissageduses ehk sämplimissageduses, täpsus ja maksumus. Lisaks sellele on veel palju teisigi parameetreid, näiteks erinevad vead, milleks võivad olla mittelineaarsus, kvantimisviga, nulliviga ja apertuuriviga.
Analoog-digitaalmuunduri tööpõhimõtteks on leida sisendsignaalile vastav arvuline väärtus määratud vahemikust. Eksisteerib mitut eri tüüpi analoog-digitaalmuundureid, nagu näiteks Flash, järgiv, integreeriv ja järjestikuse lähenemise analoog-digitaalmuundur. Digitaal-analoogmuunduri põhimõte seisneb tüüpiliselt vastavale sisendarvule proportsionaalse väljundpinge genereerimises. Selleks on samuti mitmeid meetodeid, mis erinevad kiiruse, täpsuse ja ka maksumuse poolest.
Valgevene jalgpallikoondis
Koondis ei ole seni pääsenud Euroopa või maailmameistrivõistluste finaalturniirile.
Eesti jalgpallikoondisega on Valgevene kohtunud 6 korda, neist 2 mängu on võitnud Valgevene ja 4 Eesti.
Pepe
Nimena
Pepe on eesnime José hüüdnimi hispaaniakeelsetes maades, aga see võib-olla ka perekonnanimi.
Bafingi jõgi
thumb|Bafingi jõgi Bafing on jõgi Aafrika lääneosas.
Algab Fouta Djalloni lavamaalt. Ülemjooksul voolab kirdesse, alamjooksul pöördub loodesse. Ühinedes Bakoye jõega, moodustab Senegali jõe.
Pikkus 344 km.
Knud Valdemarsen
Knud Valdemarsen (surnud 15. oktoober 1260) oli Taani kuninga Valdemar II vallaspoeg ja Eestimaa, Lollandi ja Blekinge hertsog.
Tema isa andis 1219. aastal Eestimaa hertsogkonna Knudile pärusvalduseks. Eestimaa hertsogi tiitlit kandis ta siiski vaid 1223. aastani. 1242. aastal sai ta Blekinge hertsogiks.
Knud toetas oma vendi Abelit ja Christofferi võitluses vanima venna, kuningas Erik IV vastu. 1247. aastal andis kuningas Knudile Blekinge hertsogkonna asemel Lollandi hertsogkonna. Knud sai siiski peatselt Blekinge tagasi ning selle jäi selle valdajaks oma surmani.
Knudi naine oli ilmselt keegi vendi printsess, tõenäoliselt Ida-Pomorze hertsogi tütar. Teadaolevalt oli tal kaks poega: Hallandi hertsog Erik Knudsen ja Visby isand Svantepolk Knudsen.
Ta maeti 1260. aasta oktoobris Ringstedi kirikusse.
Tommy Ingebrigtsen
pisi|Tommy Ingebrigtsen Tommy Ingebrigtsen (sündinud 8. augustil 1977 Trondheimis) on Norra endine suusahüppaja.
2006. aasta olümpiamängudel Torinos sai ta pronksmedali meeskonnavõistluses.
Ingebrigtsen teatas oma suusahüppaja karjääri lõpetamisest 11. aprillil 2007, olles 29-aastane. Viimasel hooajal ei osalenud ta üheksal maailmakarikavõistluste etapil. Tal oli viimastel aastatel enne tippspordist loobumist raske jõuda Norra suusahüppajate põhikoondisse, kuigi ta oli tulnud meeskonnavõistluses maailmameistriks ja võitnud olümpiamedali.
Maailmakarikavõistlustel
Tommy Ingebrigtsen osales 180 korda maailmakarikavõistluste etappidel ja jõudis poodiumile 5 korda, kuid ei saanud ühtegi võitu.
Kuigatsi
Kuigatsi on küla Valga maakonnas Otepää vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puka valda.
Kuigatsit on esmamainitud 1366. aastal. Seal asus Kuigatsi mõis, mida on esmamainitud 1509. aastal. Mõisa peahoone ja mitmed abihooned on säilinud. 1765. aasta käskkirja alusel loodi Kuigatsisse külakool, mis avati 1768. aastal. 20. sajandil tegutses kool mõisa peahoones kuni 1975. aastani. Pärast seda leidis seal koha Valga rajooni erivajadustega laste kool (Kuigatsi Eriinternaatkool), hiljem ka lastekodu. See likvideeriti 2001. aastal.
Kuigatsi on olnud valla keskus. Külas tegutseb alates 1904. aastast ka raamatukogu, mis asub külamajas. Lisaks raamatukogule on samas ka seltsiruumid, noortetuba ja kogukondlike teenuste osutamise saal. Varem asus samas ka kauplus.
Kuigatsis asub bussipeatus ning külakeskusest 2 kilomeetri kaugusel paikneb Mägiste raudteepeatus. Küla läbib Võru–Kuigatsi–Tõrva maantee. Küla iseloomustab hajaasustus, talude nimed on teiste seas Haljamäe, Laudanurme, Pedajamäe, Luiga, Laane, Villemi, Hargo jm.
Kuigatsi külas on sündinud vaimulik Paul Uibopuu ning looduskaitsetegelane ja orienteeruja Madis Aruja. Külas kasvab valge mänd, mis on Eesti suuremate seas.
Jutapere jõgi
Jutapere jõgi (ka Jutapere oja) on jõgi Harjumaal Saue vallas Kustja ja Mustu külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Pajaka külas.
Jõgi suubub Pajaka külas Pajaka sillast umbes 0,5 km kirdes paremalt Kasari jõkke (88,7 km suudmest).
Jõgi on heledaveeline ja vähese orgaanilise aine sisaldusega mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Jutapere jõe keskkonnaregistri kood on VEE1107400.
Susan Brownmiller
Susan Brownmiller (sünninimi Susan Warhaftig; sündinud 15. veebruaril 1935) on Ameerika Ühendriikide feministlik ajakirjanik, kirjanik ja aktivist.
Tema tuntuim teos on 1975. aastal ilmunud Against Our Will: Men, Women, and Rape ("Meie tahte vastaselt: mehed, naised ja vägistamine"). Raamatus väidab Brownmiller, et mehed kasutavad vägistamist oma domineerimise põlistamiseks ning naiste hirmu all hoidmiseks. New York Public Library valis teose üheks 20. sajandi 100 olulisema teose seast. Tema isiklik arhiiv on hoiul Harvardis, Arthur ja Elizabeth Schlesingeri nimelises Ameerika naiste ajaloo raamatukogus.
Varasem elukäik
Brownmiller sündis New Yorgis Brooklynis. Lapsena käis ta kaks korda nädalas East Midwoodi juudi kultuurikeskuses õppimas heebrea keelt ja juudi ajalugu. Ta õppis 1952 kuni 1954 stipendiumiga Cornelli Ülikoolis, kuid ei lõpetanud seda. Hiljem õppis ta New Yorgis näitlemist.
Karjäär
Ta töötas 1959–1960 ajakirja Coronet tegevtoimetaja assistendina, 1961–1962 Albany Reporti toimetajana ja 1963–1964 Newsweeki sisepoliitika toimetuses. 1960. aastate teisel poolel oli ta NBC-TV reporter Philadelphias, kirjutas artikleid The Village Voice 'ile ja töötas ABC-TV uudistetoimetuses. Alates 1968 oli ta vabakutseline ajakirjanik ja kirjanik, kelle raamatuarvustused, esseed ja artiklid ilmusid regulaarselt väljaannetes nagu The New York Times, Newsday, The New York Daily News, Vogue, and The Nation.
Amirandid
Amirandid (ka Admiralisaared) on saared India ookeanis. Pindala 992 ha. Saared on kõik madalad korallatollid. Kuuluvad Seišellidele.
Palamuste
Palamuste Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valga maakonda Puka valda.
Külas asuvad muinaslinnus Aakre Kivivare ja Aakre raudteepeatus.
Jarno Habicht
Jarno Habicht (sündinud 24. aprillil 1976 Tartus) on eesti tervishoiuametnik ja rahvaterviseteadlane.
Haridus
1994. aastal lõpetas ta Gustav Adolfi Gümnaasiumi. 2000. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna.
2010. aastal kaitses Tartu Ülikoolis meditsiinidoktori kraadi väitekirjaga "Health care utilisation in Estonia: socioeconomic determinants and financial burden of out-of-pocket payments".
Töö
Aastatel 2001–2003 töötas ta Eesti Haigekassa tervishoiu spetsialistina. Aastatel 2003–2011 oli ta Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) Eesti esinduse juht, aastatel 2011–2015 WHO esindaja Moldovas, 2015. aastast WHO esindaja Kõrgõzstanis. 2016. aastal avaldas ta soovi hakata juhtima Põhja-Eesti Regionaalhaiglat.
Isiklikku
Tema isa on kirjanik ja tõlkija Juhan Habicht.
Paleogeograafia
Paleogeograafia on loodusgeograafia haru, mis uurib ning kirjeldab geoloogilises minevikus Maal valitsenud looduslikke tingimusi.
Paleogeograafia alla kuulub näiteks mandrite asendi ja kuju rekonstrueerimine, paleoklimaatiliste tingimuste väljaselgitamine jne.
Cochin
Cochin (ka Kochi) on linn India Kerala osariigis Ernakulami ringkonnas. Moodustab linnastu põhja pool asuva Ernakulamiga. Linnastus elab ligi 1,5 miljonit inimest.
Enneaadid VI 6
Plotinose '''"Enneaadide" VI enneaadi 6. traktaat kannab pealkirja "Arvudest"'''.
Teksti tõlge
Kas paljus on taganemine ühest ja piiritus (apeiria) on lõplik äralangemine, sest ta on arvutu paljus, ning sellepärast piiritus on halb ja kas meie oleme halvad, sest oleme paljus?
Just – iga [nähtus] on paljune, kui ta jõuetuna iseendaks jääma valgub laiali ja venib välja oma hajumises; minetades selles laialivoolamises täielikult ühe, saab ta paljuseks, kuna üks osa ei ühine teise osaga.
Kui aga miski jääb oma laialivoolamises alati püsivaks, saab ta suuruseks.
Aga mida on suuruses õudset? See oleks siin, kui [see asi] tunneks seda; nimelt tunneks end iseendast lahkununa väljapoole levivana. Iga asi ei otsi ju muud kui iseennast; väljapoole minek aga on kas asjatu või paratamatu. Pigem aga on iga asi olemas mitte sellepärast, et ta on saanud paljuks või suureks, vaid sellepärast, et ta jääb iseenda juurde, aga olla iseenese juures tähendab olla iseenesega kooskõlas. Ent väljumine, [püüd] saada ühel või teisel määral suureks, kuulub juba sellele, mis ei tea suure tõelist loomust ja mis ei suundu mitte sinna, kuhu tarvis, vaid väljapoole; aga [püüda] enese juurde tähendab olla iseeneses. Selle tõestuseks on [kõik], mis on tekkinud suuruse abil: kui ta eraldub [nii, et] hakkab olemas olema iga tema osa, siis tulevad välja need eraldi [osad], mitte tema ise algsena; kui ta aga on ta ise, siis pidi kõigil osadel olema suhe ühega. Seega ta ei ole iseenesest olemas mitte sellepärast, et ta on suur, vaid sellepärast, et ta on nii või teisiti üks.
Sellegipoolest ta saab tänu suurusele; ja seejuures ta [saab] niivõrd, kuivõrd ta selles suuruses iseendast kaotab; kuivõrd aga ta sisaldab ühtsust, sisaldab ta endiselt iseennast.
Ent Kõiksus on just suur ja kaunis. Ja seda ainult sellepärast, et ta ei saanud püüelda lõpmatusse hajumisse (eis tēn apeirian), vaid on haaratud ühest; ja kaunis ei ole ta mitte sellepärast, et ta on suur, vaid tänu kaunile, ja kaunist hakkaki ta vajama sellepärast, et ta sai suureks, sest ilma kaunitagi osutuks ta seda inetumaks, mida mahukamaks. Ja seega on "suur" "kauni" mateeria, sest paljusena vajab ta ilu, nii et suur on nii korratum kui ka inetum.
Kommentaar
Aleksei Lossevi tõlgenduse järgi teoses "Arvu dialektika Plotinosel" lähtub Plotinos sellest, et hea on vormipärasus, korrastatus, ja kuri on hajutatus, laialivalgumus.
Üks ehk Hüve on kõige absoluutne ühtsus. Kõiksus on lõpule viidud ja rangelt vormipärane. Ta on ühtsus, kuid mitte lihtsalt paljuse ühtsus, vaid üksikute ühtsus. Kuigi iga osa on tervikust erinev, on ta ise terviklik üksik, mis on samane tervikuga kui tervikliku üksikuga. Et asi oleks mõeldav määratletuna, peab ta olema jagamatult üksik ning kõigest muust erinev. Et maailm oleks mõeldav, peab iga asi olema samane maailmatervikuga. Iga vähimgi kõiksuse osa peab olema kõiksuslik. Maailm on absoluutselt üksik, jääb enesesse, seisab iseenesest koos ega tükeldu piiritult. Maailm on Hüve. Hüve on olemise esimene hüpostaas. Ta on maailma absoluutne üksikus, maailma korrastatuse ja terviklikkuse printsiip, mis ei lase tal laguneda ja pimedusse kaduda.
Kuigi suurus erineb Ühest, on ta üksik ning jääb iseendaks. Iga asi või suurus on Ühega samane ja Ühest erinev. Selle erinevuse tõttu on ta iseendast võõrandunud ega ole sama ühtne kui Üks. Asi on hea, niivõrd kui ta on üks, ja halb niivõrd, kui ta ei ole üks. Vormitu paljus on halb, sest ta on võimalik üksnes enesekaotuse ja eneseunustuse tõttu. Vormipärane paljus on hea, sest ta sisaldab ka kõiki oma osi absoluutselt jagamatus üksikuses.
Ühikmaatriks
n-ndat järku ühikmaatriksit tähistatakse In. Kui järk on ebaoluline või kontekstist arusaadav, jäetakse indeks ära: I.
Enneaadid VI 6
Teksti tõlge
Mida öelda niinimetatud piiritu arvu kohta (arithmou tēs apeirias)? Aga eelkõige, kuidas [on võimalik] arv, kui ta on piiritu? – Tõepoolest, lõpmatuid meelelisi asju pole olemas (nii et ei ole ka neile vastavat arvu); ka arvutaja ei arvuta piiritust, vaid isegi kui ta kahekordistab või korrutab, paneb ta piiri, ja isegi kui ta arvab [asju] tulevikku või minevikku või sinna ja siia, paneb ta neile piiri (orizei tauta). Aga võib-olla ei ole arv piiritu mitte lihtsalt, vaid nii, et teda saab alati rakendada? Loomine ei sõltu arvutajast, vaid on juba määratletud ja seisab ees.
Ühikmaatriks
Omadused
Mis tahes maatriksi A korral
Englos
Englos on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Lille'i 6. kantonis.
Enneaadid VI 6
Teksti tõlge
Oleval on piir, ja nii on arulises [maailmas] oleva hulgaga määratud ka arv. Meie aga, samas mõttes, nagu me teeme paljuseks ühe inimene, rakendades talle palju kordi nii ilu kui ka muud, nii ka eidoloniga, igale [asjale] me määrame samal ajal kindlaks ka arvu eidoloni; ja nagu me võime suurendada mingit linna mittesubstantsiaalselt, samamoodi me ka suurendame arve. Ja arvutades näiteks ajavahemikke, kanname neile aegadele üle arvud, tänu millele me need ajad saame, aga arvud on meis.
Risti (Hiiumaa)
Risti on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Risti piirneb põhjas Kodeste, läänes Malvaste ja Kidaste, lõunas Kanapeeksi ning idas Tareste külaga.
Nimi
Kohanimi lähtub arvatavasti talupoja lisanimest, mis võib pärineda Emmaste kihelkonnast. Küla idaosas paikneb Kroogi piirkond. Risti kohanime on esmamainitud 1834. aastal.
Ajalugu
Ala kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1834. aastal elas Kroogil talunik Palli Andrus, kes sai perekonnanimeks nime Uip ja Ulastest pärit talunik Risti Johann sai perekonnanimeks nime Jõhvik (Jõhwik).
Kroogis asus kõrts ja hiljem metsavahikoht.
Risti kuulus varem Koidma koosseisu ja 1917 asus piirkonnas kaks talu. Küla moodustati 1997. aastal.
Taristu
Risti küla läbib Heltermaa–Kärdla–Luidja maantee, kust algavad Risti–Kaibaldi tee, Risti–Kauste tee ja Karjaselja tee. Küla lääneosa piirneb Malvaste–Koidma–Kidaste teega.
Suurbritannia ja Lõuna-Korea kaubandusleping
pisi|352x352px|Suurbritannia ja Lõuna-Korea asukohad maailma kaardil. Suurbritannia ja Lõuna-Korea kaubandusleping on kaubandusleping Suurbritannia ja Lõuna-Korea vahel. Kaubandusleping koostati 9. septembril 2019 ja eeldatavasti jõustub pärast üleminekuperioodi lõppu. Leping on aluseks Suurbritannia ja Lõuna-Korea vahelistele majandus- ja kaubandussuhetele. See asendab ELi ja Lõuna-Korea kaubanduslepingu.
Pirita klooster
thumb|Pirita kloostri asendiplaan [[19. sajandist. Autor: Carl Faehlmann ]]
thumb|Pirita kloostri kiriku fassaad 19. sajandil. Vaade läänest. Autor: [[Carl Faehlmann ]]
Birgitiinide ordu kloostrikorraldus
Püha Birgitta ordu põhimõtteid ja sisekorda järginud klooster asutati 1407. aastal kolme Tallinna kaupmehe – Hinrich Swalbarti, Hinrich Huxeri ja Gerlich Kruse – eestvedamisel.
Klooster oli mõeldud elamiseks 60 nunnale, kelle eluruumid pidid olema eraldatud teiste kloostrielanike ja tööliste ruumidest.
Birgitiinide ordu klooster
Pirita (Püha Birgitta ordu) kloostrit hakati ehitama 1417. aastal, ehitustöid juhtis Hinrich Swalbart, kes on ka kloostrihoonete üldplaani ja kiriku arhitekt. Krundi kinkis kloostrile Liivi ordu.
Pirita klooster oli omal ajal suurim Vana-Liivimaal ja selle kirik oma 1360-ruutmeetrise pindalaga suurim kirikuhoone keskaegses Eestis.
Esimesed neli nunna saabusid Piritale juba 1412. aastal, kloostri kirik valmis ja pühitseti 1436. aastal.
Birgitta ordu eripäraks olid kaksikkloostrid, mis tähendas, et kloostris võisid elada nii mungad kui ka nunnad, kuid nad olid üksteisest rangelt eraldatud ja nad ei kohtunud näost näkku ka mitte palvuse ega jumalateenistuse ajal.
Kloostrikoguduse vaimulikuks ideaaliks oli esimene Jeruusalemma kogudus, kus Jeesus Kristuse ja tema 12 apostli eeskujul oli 13 preestrit ja neil 72 õpilast, kusjuures kloostriõdede eeskujuks oli neitsi Maarja, vendade omaks apostel Peetrus. Keskajal oli püha Birgitta ordul kümneid kloostreid.
Püha Birgitta reegli järgi võis ühel kaksikkloostril olla kõige rohkem 85 õde ja 25 venda (neist 13 preestrit, 4 diakonit ja 8 lihtvenda). Nunnade ja munkade pool asusid teine teisel pool kirikuhoonet, mis oli mõlemale ühine. Kloostri nii nais- kui ka meesklausuuri keskel oli nelinurkne õu, mis oli mõtisklemise koht ja mille ümber paiknesid eluhooned. Õue ümbritses igavikku sümboliseeriv “lõputu tee” – ristikäik, kogunemis- ja jalutuskoht. Mees- ja naisklausuurist oli kloostri kirikusse eraldi sissekäik ja ka kirikus olid vendadel ja õdedel omaette ja eraldatud palvepaigad.
Birgitiinide ordu kloostri kirik
Pirita kloostri kirik, mille sisemõõtmed olid 24×56 m, lääneviilu kõrgus 35 m, pindala 1360 m²) oli suurim kirikuhoone keskaegses Eestis.
Kloostri allakäik ja häving
Kloostri allakäik algas 1525. aasta reformatsiooni järel. 1564. aastal laastas klausuuri kahjutuli. 1575. aastal, Liivimaa sõja ajal, rüüstasid Vene väed Ivan Julma juhtimisel kloostrit esimene kord. Klooster põletati lõplikult maha 1577. aastal, kui seda rüüstasid Liivimaa sõja käigus Tallinna piiravad Vene väed Ivan IV juhtimisel. Lisaks kloostrile hävitati ka lähedal asunud kloostriasula, kus elasid kloostri ilmalikud abitöölised ja kalurid.
Arheoloogilised uuringud
Esimesed arheoloogilised väljakaevamised võeti Pirita kloostrivaremetes ette juba aastatel 1934–1936 Tartu Ülikooli kunstiajaloo professori Sten Karlingi ja tema õpilase Armin Tuulse juhtimisel. Pärast Teist maailmasõda jätkati kloostrikompleksi väliuurimis-ja konserveerimistöid, viimati põhjalikumalt aastatel 1975–1983. Arheoloogilistel väljakaevamistel leitud rikkalik tarbekeraamika, peensepis ning ordusümboolikaga kuldsõrmused, annavad rangete ordureeglite taustal pildi hoopis luksuslikumast elulaadist.
Casablanca
Casablanca (hispaania 'valge maja', araabia الدار البيضاء ad-Dār al-Bayḍāʼ) on Maroko suurim linn. Asub Atlandi ookeani rannikul.
Pirita klooster
Kloostrielu taastamine
1992. aastal taotles Birgitta ordu juht ema Tekla Famiglietti Eesti valitsuselt Birgitta ordu Tallinna kloostri varemete rendilevõttu. 1994. aastal asusid Birgitta ordu nunnad Eestisse. Nad elasid esialgu Vatikani saatkonna hoones Kadriorus ja seejärel katoliku kiriku Peeter-Pauli kogudusele tagastatud majas vanalinnas Munga tänav 4, kus asus ka nende ajutine klooster.
Klooster taastati Pirital 2001. aastal, kui vana kloostri varemete lähedusse ehitati uus kloostrihoone. Aastail 2001–2004 juhtis kloostrit ema Patrizia, aastast 2004 ema Riccarda.
Casablanca
Elanike arv on üle 3,5 miljoni.
Pirita klooster
Kloostrielu taastamine
Pirita kloostris elab kaheksa nunna, kes on sündinud Mehhikos ja Indias.
Casablanca
1943. aastal toimus linnas Casablanca konverents.
Pirita klooster
Kloostrielu taastamine
Kloostri preestrina teenis 2001. aastast surmani 2019. aastal prelaat Vello Salo.
Kloostri nimest tuleb ka eestikeelne kohanimi Pirita.
Peter van Inwagen
Peter van Inwagen (sündinud 21. septembril 1942) on USA filosoof, kes on tuntud töödega metafüüsika, religioonifilosoofia ja tegevusfilosoofia vallas.
Filosoofia
Tema 1983. aasta raamat "An Essay on Free Will" aitas kaasa libertaarse vaba tahte rehabiliteerimisele peavoolu analüütilises filosoofias. Seal võttis van Inwagen kasutusele inkompatibilismi ja kompatibilismi mõiste. Vaba tahte vastane keskne argument ("järelmiargument") on niisugune: "Kui determinism on tõene, siis meie teod on loodusseaduste ja kauge mineviku sündmuste järelmid. Aga meist ei sõltu, mis toimus enne meie sündi, ja meist ei sõltu ka see, millised on loodusseadused. Sellepärast nende asjade järelmid (sealhulgas meie olevikuteod) ei sõltu meist." (lk v) Van Inwagen lisas ka "Mindi argumendi" (selliseid argumente sageli avaldanud ajakirja Mind järgi): "Mindi argument samastab indeterminismi juhusega ning väidab, et sündmust, mis toimub juhuslikult, ei saa nimetada teoks, see ei saa olla oma väidetava tegija kontrolli all ning seetõttu ei saa seda sooritada vabalt. [Selle argumendi] pooldajad järeldavad, et vaba tahe on determinismiga kooskõlas, ja veel enam, sellest järeldub determinism." (lk 16) Järelmiargument ja Mindi argument on klassikalise dilemma ja vaba tahte vastase argumendi kaks sarve. Kui determinism on tõene, siis meie teod ei ole vabad. Kui indeterminism on tõene, siis meie teod on juhuslikud ja meie tahe ei saa olla nendes eest moraalselt vastutav. Van Inwagen teeb järelduse, et vaba tahe jääb mõistatuseks ("Free Will Remains a Mystery"). Kolmandas isikus kirjutatud artiklis "Van Inwagen on Free Will" kirjeldab ta probleemi oma inkompatibilistlikku vaba tahtega, kui "juhus otseselt põhjustab meie tegusid". Ta kujutleb, et Jumal paneb Universumi tuhat korda tagasi "täpselt samadesse asjaoludesse" nagu mingil varasemal ajal ning me saaksime kõiki neid "taasesitusi" vaadelda. Kui tegija teod oleksid juhuslikud, siis ta mõnikord "põhjustaks tegijana otsustava ajusündmuse, mõnikord (ütleme, 70% juhtudest) mitte... Ma teen järelduse, et isegi kui inimese iga tahtliku teo põhjuslike antetsedentide seas on mõni tegija-põhjustamise episood, ei õõnesta need episoodid mitte kuidagi determinismi." Ajakirja The Journal of Ethics artiklis "How to Think about the Problem of Free Will," muretseb van Inwagen vaba tahte mõiste võimaliku mittekoherentsuse pärast. Ta ütleb: "On olemas vastupandamatutena tunduvad argumendid, mis (kui nad tõesti on vastupandamatud) tõestavad, et vaba tahe on determinismiga ühitamatu. Ja on vastupandamatutena tunduvad argumendid, mis ... tõestavad, et vaba tahe on ühitamatu indeterminismiga. Aga kui vaba tahe on ühitamatu nii determinismi kui ka indeterminismiga, siis vaba tahte mõiste on mittekoherentne ning niisugust asja nagu vaba tahe pole olemas.
Van Inwagen pidas 2003. aasta Giffordi loengud, mis avaldati tema raamatus "The Problem of Evil" (2006). Seal väidab van Inwagen, et kurjuse argument on filosoofiline argument ning on kehtetu nagu enamik filosoofilisi argumente.
Hiljem on van Inwagen tegelnud hauataguse elu küsimustega, eriti seoses keha ülestõusmisega. Avaldamata artiklis "I Look for the Resurrection of the Dead and the Life of the World to Come" jõuab van Inwagen järeldusele, et kristlased peavad seletades sama isiku olemasolu pärast surma seletama mingit laadi kehalist pidevust. Ta märgib, et see ei ole probleemiks kristlikule materialistile, kes usub, et inimesed on kehalised substantsid.
Teoloogia
Teoloogia (vanakreeka keelest θεος theos 'Jumal' ja λογος logos 'õpetus, sõna') on sõnasõnaliselt 'õpetus Jumalast'. Laienenud tähenduses on teoloogia ehk usuteadus humanitaarteaduste hulka kuuluv teadusharu, mis uurib usuga seotud küsimusi.
Igal religioonil ehk usundil on oma teoloogia.
Varakristlikud autorid kasutasid kreeklaste sõna "teoloog" inimese kohta, kes kõneleb Jumalast.
Teoloogia vs. religiooniteadus
Nii teoloogia kui ka religiooniteadus uurivad religiooni teaduslike meetodite abil. Enamasti eristatakse neid kahte mõistet selle järgi, et teoloogia püüab seletada ühe religiooni või usulise rühmituse seisukohti süstemaatiliselt ja metoodiliselt; seevastu religiooniteadus aga lähtub kogu religioossest maailmast, keskendumata ühele religioonile. On isegi öeldud, et teoloogia püüab seletada religioosseid asju seestpoolt vaadates, religiooniteadus aga väljastpoolt vaadates.
Teoloogia liigitamine
Teoloogiat jagatakse tavaliselt süstemaatiliseks ja praktiliseks teoloogiaks, kuid on ka teisi jaotusi.
Teoloogia valdkondi
Teoloogia valdkondi: võrdlev usuteadus (ehk religiooniteadus), eklesioloogia, religioonifenomenoloogia, religioonifilosoofia, vaimufilosoofia, liturgika, homileetika, kateheetika, poimeenika, misjoniteadus, küberneetika, apologeetika, eksegeetika, patristika, patroloogia, sümboolika, dogmaatika, kanoonika, oikumeenika, antropoloogia, mütoloogia, inkarnatsiooniteoloogia, moraaliteoloogia, poliitiline teoloogia, eskatoloogia, religioonipsühholoogia jne.
Teoloogia õpetamine Eestis
Eestis õpetatakse teoloogiat järgmistes kõrgkoolides: EELK Usuteaduse Instituut, EAÕK Püha Platoni Seminar, Eesti Metodisti Kiriku Teoloogiline Seminar, Kõrgem Usuteaduslik Seminar, Tartu Teoloogia Akadeemia ja Tartu Ülikool (Tartu Ülikooli usuteaduskond).
Prange
Prange on küla Valga maakonnas Otepää vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puka valda. Küla iseloomustab hajaasustus; suuremate ja vanemate talude nimed on Kõrepi, Upseri, Savikoja, Nõlvaku, Miku, Nurme jm.
Purtsi
Purtsi on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valga maakonda Puka valda.
Albrecht Altma
Albrecht Altma (kuni 1935 Albrecht Altmann, 23. märts 1897 Salatse, Palmse vald, Virumaa – 8. mai 1969 Tallinn) oli eesti füüsik.
Siberi
Siberi on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Küla on erinevatel aegadel nimetatud ka kui Siberi-Liiva, Liiva küla ja Siberi Liivaküla.
Albrecht Altma
Ta oli Tallinna Tehnikaülikooli rektor (1944–1948) ja Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).
Siberi
Küla hakkas 1881. aastal rajama Kunda tsemendivabriku rajaja, Kunda mõisnik John Karl Girard de Soucanton Kunda mõisa, tsemendivabriku ja kaevanduse töötajatele.
Albrecht Altma
Haridus
Albrecht Altma lõpetas Vihula ministeeriumikooli 1912, Rakvere Poeglaste Gümnaasiumi 1918. Teenis Eesti Vabariigi sõjaväes (1918–1920) ja lõpetas Vabariigi Sõjakooli. Õppis Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas 1920–1927; Tartu Ülikooli stipendiaat Müncheni Tehnikaülikooli Füüsika Instituudis 1936–1938.
Siberi
Siberi külas on sündinud kirjanik Jüri Parijõgi ja ajakirjanik Ulvar Käärt.
Albrecht Altma
Töökäik
Tartu Ülikooli füüsikainstituudi ajutine abijõud, noorem- ja vanemassistent 1924–1938. Tallinna Tehnikaülikoolis 1939–1941: eksperimentaalfüüsika adjunktprofessor ja füüsika laboratooriumi juhataja 1939–1940; füüsikakateedri dotsent 1940/41. Punaarmee ehituspataljonis 1941–1942; NSV Liidu TA Uurali Filiaali Metallide Füüsika Instituudi teadur 1942–1944. Tallinna Tehnikaülikoolis 1944–1964: rektor 1944–1948; füüsika kateedri professor ja juhataja 1944-1964.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti 1946. aastal füüsika alal.
Oli vabatahtlikuna Vabadussõjas, suunati sõjakooli; teenis Eesti sõjaväes 1919–1920; Tartu Maleva Gaasikompanii pealik 1930–1935 ja Maleva sõjakeemia osakonna liige. Eesti Üliõpilaste Seltsi liige 1920–1940; Kaitseliidu liige 1926–1935.
Teadustöö
Põhisuunad: magnetdefektoskoopia probleemid, füüsikalised protsessid metalli mikropiirkonnas.
Altma oli röntgenstruktuuranalüüsi uurimissuuna algatajaid Eestis.
Muu teadusega seotud tegevus
Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi nõukogu liige, ühingu Teadus matemaatika, füüsika ja keemia sektsiooni büroo liige, TTÜ nõukogu ja metoodikakomisjoni liige, "Tallinna Tehnikaülikooli toimetiste" toimetuskolleegiumi liige, ajakirja Teadus ja Tehnika (1941, nr 1–8) toimetaja.
Liikmesus
Eesti Üliõpilaste Seltsi liige 1920–1940; Kaitseliidu liige 1926–1935.
Ivano Brugnetti
Ivano Brugnetti (sündinud 1. septembril 1976 Milanos) on Itaalia kergejõustiklane (käija). Olümpiavõitja 2004 ja maailmameister 1999.
Brugnetti käis 1999. aasta maailmakarikavõistlustel 50 km distantsil ajaga 3:51.45 end 26. kohale, kuid hiljem samal aastal tuli Sevillas MM-il maailmameistriks ajaga 3:47.54.
2004. aasta maailmakarikavõistlustel tuli ta 20 km käimises kuuendaks ajaga 1:20.06. Mõni kuu hiljem Ateena olümpiamängudel tuli ta samal distantsil olümpiavõitjaks tulemusega 1:19.40.
Maailmameistrivõistlustel
maailmameister – 50 km käimine 3:47.54
Kōchi
Kōchi on linn Jaapanis, Kōchi prefektuuri keskus.
Linnas on arenenud kalandus, paberi-, tsemendi- ja siiditööstus.
Linnast on pärit näitleja Ryōko Hirosue ja admiral Osami Nagano.
Põhimoreen
Põhimoreen on aktiivse (liikuva) liustiku basaalses kihis moodustuv ja ladestuv moreen.
Vaata ka
Основная морена
Hobuselihaskandaal
Hobuselihaskandaal oli skandaal Euroopa piirkondades, kui veiselihatoitudena pakutavate toitude koostises leiti deklareerimata või valesti deklareeritud hobuseliha, mõnedel juhtudel leiti veiseliha asemel ainult hobuseliha. Leiti ka veiselihatooteid, mis sisaldasid muude loomade liha, näiteks sealiha. Juhtum tuli avalikkuse ette 15. jaanuaril 2013. aastal, kui teatati hobuse DNA leidmisest Iirimaa ja Suurbritannia supermarketites müügil olnud külmutatud veiselihaburgerites.
Juhtum puudutas ka Eestit, kus müüdi märgistusel kajastamata hobuseliha sisaldavaid konserve ning tarniti lihatööstusele tooraineks veiseliha asemel hobuseliha.