cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Danske Bank
AS Sampo Pank
AS Sampo Pank tegutses Eestis 24. jaanuaril 2001 välja antud krediidiasutuse tegevusloa nr. EP-03PO/1 alusel. AS Sampo Pank ainuaktsionäriks oli Sampo Bank plc. Sampo Panga nimetust kandis ettevõte kuni 15. novembrini 2012, sest 1. veebruaril 2007 ostis Danske Bank Group Sampo plc kontserni üksused Soomes ja Baltimaades ning ka Sampo Liising ja Danske Markets ühendati koos pangaga ühtse kaubamärgi Danske Bank alla. 1999. aastal oli sõlmitud ühinemislepinguga AS Sampo Eesti Varakindlustus liitnud endaga Eesti Varakindlustuse ASi ja Sampo Kindlustuse ASi. AS Sampo Eesti Varakindlustus kannab alates juunist 2009 nimetust AS If P&C Insurance. Sampo finantskontsern Sampo Bank Group müüdi 4,05 miljardi euro ehk 63,4 miljardi Taani krooni eest. 2. aprillil kiitis Eesti finantsinspektsioon heaks Danske Bank A/S and AS Sampo Pank liitumise 1. juunist 2008. pisi|Renoveeritud Sampo Panga ja hilisema Danske Banki Eesti filiaali peakontor Tallinnas Narva maantee 11
Danske Bank A/S Eesti filiaal
15. novembrist 2012 kandis Sampo Bank Plc oma Taani emapanga nime, Danske Bank. Filiaal Eestis oli Danske Bank A/S Eesti filiaal. Danske Bank A/S Eesti filiaal tegutses Eestis 12.03.2008 välja antud krediidiasutuse tegevusloa nr. 4.1-1/20 alusel.
Eestis oli Danske Bankil 2012. aasta novembris üle 500 töötaja, enam kui 110 000 era- ja 20 000 äriklienti. , peakontor Narva maantee 11 Tallinnas ning 13 harukontorit Eestis (sh Kristiine kontor, Kuressaare kontor, Rocca al Mare kontor, Pärnu kontor Hommiku tänav 1) ning tema esinduskontor Venemaal. Sampo Panga Gruppi kuulus ka AS Sampo Varahaldus, AS Sampo Liising, AS Sampo Kinnisvara.
2016. aastal müüs pank oma jaepanganduse ärid Leedus ja Lätis Swedbankile ning pani müüki Eesti jaepanganduse äri. Samal aastal läksid müügiks ka Danske Banki pensionifondid. Danske Banki varahaldusettevõtte Danske Capital AS-i aktsiad omandas LHV Pangale kuuluv AS LHV Varahaldus.
AS Sampo Panga juhatuse esimees 1998 –2006 oli Härmo Värk. Aastatel 2006–2015 oli (aastani 2012 AS Sampo Panga tegevjuht) Danske Banki Eesti filiaali juhatuse esimees Aivar Rehe, 2015–2018 oli Danske Banki Eesti haru tegevjuht ja Balti panganduse juht on Ivar Pae.
19. veebruaril 2019 tegi Eesti Finantsinspektsiooni juhatus Taani panganduskontsernile Danske Bank ettekirjutuse, millega keelas panga filiaali tegevuse Eestis. Finantsinspektsioon rõhutas, et Danske rikkus Eestis tegutsedes aastaid rahapesu tõkestamise vastaseid regulatsioone, lastes kõrge rahapesuriskiga klientidel teha panga vahendusel kahtlasi tehinguid. Lisaks eksitas pank Eesti riigiasutusi, esitades neile puudulikku teavet ning seeläbi tegelikult takistas tegevust. Pangal on Eestis 2018. aasta lõpu seisuga ligi 14 700 hoiustajast klienti ning 12 300 laenuklienti. Danske Bank A/S alustas Eesti filiaali likvideerimist 1. oktoobrist 2019.
Rahapesu skandaal
Finantsinspektsioon viis 2014. aastal Danske panga Eesti filiaalis läbi ulatusliku kohapealse kontrolli. Selle tulemusena tehti Danske Bank A/S Eesti filiaalile 15. juulil 2015 ettekirjutus, millega nõuti tuvastatud rikkumiste lõpetamist ning kohustati panka viima oma tegevus kooskõlla krediidiasutuste seaduse ning rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seadusega. Lisaks kohustas Finantsinspektsioon krediidiasutust muutma oma protseduurireegleid, tuvastama nõuetekohaselt kliendiga sõlmitud ärisuhte eesmärk ja olemus, rakendama piisavaid meetmeid klientide tegevuse jälgimisel ning tagama muude rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise kohustuste kohane täitmine. Danske Bank A/S Eesti filiaal võttis tarvitusele meetmed tuvastatud puuduste kõrvaldamiseks.
2017. aasta märtsis avaldas rahvusvaheline ajakirjanike rühm koostöös Venemaa ajalehega Novaja Gazeta oma kolm aastat kestnud uurimistöö tulemused selle kohta, kuidas rahvusvahelised pangad osalesid 20,8 miljardi USA dollari väärtuses Venemaa päritolu raha pesemises. Eesti pankade kaudu pesti ajavahemikul 2011–2014 1,6 miljardit dollarit, millest suurem osa liikus läbi Danske panga Eesti filiaali.
Danske Banki nõukogu liige teatas 2017. aastal, et kuna Venemaa musta raha pesti ka nende panga kaudu, on Eestis kasutusele võetud kontrollsüsteemid ning määratud kohapeal tööle uus juhtkond. 2015. aastal lahkus Danske Banki Eesti filiaali juhi kohalt ootamatult Aivar Rehe, kes oli panga Eesti haru juhtinud alates 2006. aasta algusest (2006–2012 Sampo panga tegevjuhina kuni ülevõtmiseni Danske poolt).
2018. aasta 19. septembril avaldatud panga sisejuurdluse aruande järgi liigutasid aastatel 2007–2015 15 000 mitteresidenti läbi panga Eesti haru 9,5 miljoni tehinguga 200 miljardit eurot. Sisejuurdlus ei suutnud kindlaks teha, kui suur osa sellest võis rahapesu olla. Samal päeval teatas panga tegevjuht Thomas Borgen tagasiastumisest. Borgen vastutas aastatel 2009–2012 Danske panga rahvusvahelise panganduse ja sealhulgas Eesti filiaali tegevuse eest. Aruande järgi ei olnud panga Eesti filiaali kontrollisüsteemid piisavad, kahtlastest tehingutest teavitamine oli puudulik ja Eesti haru juhtkond tegeles rahapesu tõkestamisega liiga loiult. Pangagrupi tasandil leiti, et Danske kontrollsüsteemid ei olnud piisavalt põhjalikud ning kahtlustele reageeriti liiga aeglaselt.
13.12.2022 teavitas USA justiitsministeerium, et Taani suurim pank Danske Bank tunnistas end läbi Eesti filiaali toimunud pangapettuses süüdi ja nõustus kokkuleppega maksma kaks miljardit dollarit. Pank tunnistas avalduses, et pettis aastatel 2008–2016 USA panku. Selle käigus teenindas panga Eesti haru mitteresidente, kes olid pärit ka Venemaalt.
Lissaboni strateegia
Lissaboni strateegia oli 2000. aastal Lissabonis aastateks 2000-2010 koostatud Euroopa Liidu tegevus- ja arenguplaan, mille eesmärgiks on muuta Euroopa maailma kõige dünaamilisema ja konkurentsivõimelisema teadmistepõhise majandusega kohaks, kus on siht võetud jätkusuutliku kasvu, suurema sotsiaalse võrdsuse ja keskkonna puhtuse poole.
Lissaboni strateegia ja kõrgharidus
Olles peamiselt majandusliku suunitlusega, omas Lissaboni strateegia Euroopa Liidus väga suurt mõju kõrgharidusruumi arengule.
Lissaboni strateegia võtmesõnaks oli teadmistepõhine majandus. Nii Euroopa kui ka Eesti tasemel mõisteti, et ainus võimalus säilitada riigi-regiooni majanduslik konkurentsivõime on hariduse ning teadus- ja arendustöö kaudu. Selles kontekstis on kõrgharidusel eriline roll, kuna kõrghariduse muutumisega massihariduseks kaasnev teadmiste ja oskuste lai levik loob laia kõrgelt kvalifitseeritud töötajate baasi. Samas nähti Lissaboni strateegias ette ka kõrghariduse muutumist ja spetsialiseerumist, kus arendus- ja teadustegevus koonduks suurtesse keskustesse ning kohalikud kõrgkoolid oleksid orienteeritud pigem kohalikule tööturule vajamineva haritud tööjõu tootmisele.
Kui Euroopa üliõpilane näeb Bologna protsessi mõjusid oma igapäevaelule vahetult, siis Lissaboni strateegia mõjud on pigem pikemaajalised ning kaudsemad. Lissaboni strateegia mõjutab pigem kõrgkoolide tasandit läbi üldiste õppekavade suunitluse ning kõrghariduse rahastamissüsteemide. Laia kõrgharitud inimeste ringi ei saa luua suurendamata märgatavalt investeeringuid kõrgharidusse ja nii avaldatakse kõrgkoolidele survet otsida oma tegutsemisse lisaks riiklikule rahastamisele ka alternatiivseid rahastamisallikaid.
Haridusministrite kohtumisel 2002. aasta Barcelonas võeti vastu detailne tööprogramm, milles defineeriti Lissaboni strateegiast lähtuvalt haridusvaldkonna eesmärgid ja tähtajad. Samuti pandi paika vajalikud indikaatorid ning põhimõtted riikidevaheliseks edusammude võrdlemiseks. Riigid peavad iga aasta andma välja aruande strateegia rakendamise kohta ja iga kahe aasta järel tehakse kokkuvõtted ning omavahelised võrdlused. Vajalike eesmärkide saavutamise kindlustamiseks, lisati Barcelonas kokkulepitud tegevused paljudes riikides siseriiklikesse tegevuskavadesse.
Lissaboni strateegia ja kõrgkoolide juhtimine
Lissaboni strateegia järgi tuleb muuta kõrgkoolide struktuure, parendamaks nende majandamist ja nii rahaliste kui inimressursside efektiivsemat kasutamist, et oleks võimalik saavutada maksimaalne tulem minimaalsete ressurssidega.
Vajaliku efektiivsuse saavutamiseks soovitakse muuta kõrgkoolide sisemist ülesehitust, otsustusmudelit, administreerimissüsteemi ja rahaliste vahendite kasutamist. Leitakse, et demokraatlik otsustuskogu, kuhu on kaasatud tudengid, juhtkond ja töötajad, on vajaliku paindlikkuse ja efektiivsuse saavutamisel liigsuureks takistuseks ja tuleks välja vahetada ühel inimesel põhineva juhtimissüsteemiga, mis suudaks kõrgkooli kiiresti kohandada tööturu ja teaduse vajadustega.
Kohver (perekonnanimi)
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kohver 21 mehel ja 30 naisel.
Lilian Looring
Lilian Looring (õieti Luise Liliane Looring; 15. september 1899 Tallinn – 2. mai 1963 Tallinn) oli eesti baleriin ja tantsupedagoog.
1918–1927 töötas ta vaheaegadega Estonia teatris; oli teatri esimene eestlasest klassikaline baleriin.
1932–1940 pidas ta Tallinnas oma tantsustuudiot – Lilian Looringu tantsustuudio.
Oli 1941–1955 represseerituna Siberis.
Isiklikku
Ka tema õde Hermiine Looring oli baleriin, kes tantsis Budapestis.
Holbrook (Nebraska)
thumb|left|Puidust onn Holbrooki pargis Holbrook on küla Ameerika Ühendriikides Nebraska osariigis Furnasi maakonnas.
Holbrook asub 674 meetri (2211 jala) kõrgusel üle merepinna.
Niels Kaj Jerne
Niels Kaj Jerne, (23. detsember 1911 – 7. oktoober 1994) oli taani immunoloog. Ta pälvis Nobeli auhinna meditsiini ja füsioloogia valdkonnas 1984. aastal koos Georges J. F. Köhleri ja César Milsteiniga. Auhind saadi immuunsüsteemi arengu ja kontrolli teooriate ning monoklonaalsete antikehade tootmise põhimõtete avastamise eest.
Jerne on peamiselt tuntud kolme teooria tõttu. Arvati, et organism toodab antikehi vastusena antigeenidele. Jerne aga arvas, et immuunsüsteemil juba on olemas spetsiifilised antikehad antigeenidega võitlemiseks. Teiseks, oli teada, et immuunsüsteem on tolerantne organismi enda suhtes. Jerne postuleeris, et selle "õppimine" toimub tüümuses. Kolmandaks, oli teada, et T-rakud ja B-rakud suhtlevad teineteisega. Jerne teooria kohaselt on erinevad antikehad seotud teineteisega samade kohtadega, millega need seovad ennast antigeenidega. Nii moodustavad nad stabiilse "võrgu". Kui antigeen satub organismi, tasakaal häirub ja kujuneb immuunvastus.
Lapsepõlv ja noorus
Tema vanemad Hans Jessen Jerne ja Else Marie Lindberg elasid Fanø saarel Taanis. 1910. aastal kolis perekond Londonisse ja sealt esimese maailmasõja ajal edasi Hollandisse. Oma noorusaja veetis Jerne Rotterdamis. Ta õppis kaks aastat Leideni Ülikoolis füüsikat, kuid jätkas seejärel õpinguid ja teadustööd Kopenhaageni Ülikoolis meditsiini erialal. Seal omandas ta meditsiinikraadi 1947. aastal ja kaitses doktoritöö 1951. aastal.
Teaduskarjäär
1943–1956 oli Jerne teadur Taani Riiklikus Seerumiinstituudis. Seal töötatud aja jooksul formuleeris ta antikehade tekke teooria. 1956. aastal läks Jerne tööle Maailma Terviseorganisatsiooni Genfi. 1962. aastal kolis ta Ameerika Ühendriikidesse ja asus tööle Pittsburghi Ülikoolis mikrobioloogia professorina. Samal ajal jätkas ta tööd Maailma Terviseorganisatsiooni heaks. 1966. aastal kolis Jerne tagasi Euroopasse ja asus tööle eksperimentaalravi professorina Johann Wolfgang Goethe Ülikoolis Frankfurdis. 1969. aastal läks Jerne tööle Šveitsi Baselisse, kus ta oli kuni 1980. aastani Baseli Immunoloogiainstituudi direktor.
Isiklikku
Jerne oli kolm korda abielus. Tal oli Tjek Jernega kaks poega: Ivar Jerne (sündinud 1936) ja Donald Jerne (sündinud 1941) ning Gertrud Wettsteiniga poeg Andreas Wettstein (sündinud 1971).
Bignoonialised
Bignoonialised (Bignoniaceae) on õistaimede sugukond iminõgeselaadsete seltsist.
Püha Rosalia
Püha Rosalia (1130–1166; sitsiilia keeles Rusulia), teise nimega La Santuzza ('väike pühak') on Itaalia linna Palermo ning kolme Venezuela linna: El Hatillo, Zuata, ja Anzoátegui kaitsepühak.
Carraccid
Carraccid olid 16. sajandi lõpus ja 17. sajandi alguses tegutsenud Bolognast pärit kunstnikud: Ludovico Carracci ning tema nõod Agostino ja Annibale Carracci. Carraccidel oli oluline roll barokkstiili väljakujunemisel itaalia maalikunstis ning nende rajatud Accademia degli Incamminati (it. k 'uuele teele asujate akadeemia') sai eeskujuks Euroopas järgnevatel sajanditel loodud kunstiõppeasutustele.
Carraccid
Ludovico Carracci (1555–1619) on peamiselt tuntud oma religioosse sisuga töödega ning Carraccide loodud Accademia degli Incamminati eestvedajana.
Annibale Carracci (1560–1609) oli Carraccidest kõige kuulsam ning tema rolli klassikalise maalikunsti taaselustamisel renessansi eeskujude abil peetakse kõige suuremaks.
Agostino Carracci (1557–1602) loomingus on oluline osa gravüüridel Tiziani, Tintoretto ja Federico Barocci töödest, tänu millele said Põhja-Itaalia kunstnike teosed tuntuks üle kogu Euroopa.
Carraccidele oli vastumeelt nende kaasaja maneristliku stiili kunstlikkus ja liialdused ning nad eelistasid tagasipöördumist naturalistlikuma kujutamisviisi juurde, ühendades selle samal ajal Põhja-Itaalia kõrgrenessansi meistrite, nagu Correggio, Tiziani ja Veronese eeskujuga.
Kujunemisaastad
Ludovico Carracci õppis esialgu maalimist Bolognas maneristist kunstniku Prospero Fontana juures, liikus aga peagi edasi Firenzesse Domenico Passignano käe alla, kus tema põhitegevuseks oli Andrea del Sarto teoste kopeerimine. Seejärel külastas Ludovico Carracci omal käel Parmat, Mantovat ja Veneetsiat, et uurida Põhja-Itaalia olulisemate meistrite töid. 1578. aastaks naasis ta Bolognasse ja ühines sealse maalijate gildiga.
Agostino Carracci, kes alustas kullassepa õpipoisina ja õppis seejärel samuti lühikest aega Prospero Fontana käe all, sai oma kunstialase väljaõppe hoopis graveerijana Domenico Tibaldi töökojas. 1579. aastal valminud Agostino Carracci gravüürid Michelangelo ja Baldassare Peruzzi kuulsatest teostest pälvisid oma tehnilise meisterlikkusega tähelepanu ka väljaspool Bolognat ning peagi kutsuti Agostino Carracci tööle Veneetsiasse graveerima Veronese ja Tintoretto töid.
Annibale Carracci omandas esialgsed teadmised maalikunsti kohta Ludovico Carracci enda käe all, õppides lisaks graveerimiskunsti Agostino Carraccilt. 1580. aastal sõitis Annibale Carracci Ludovico soovitusel Parmasse, et tutvuda Parmigianino ja Correggio töödega, seejärel aga järgnes Agostino Carraccile Veneetsiasse, kus oli vennale abiks mitmete gravüüride valmistamisel.
Bologna aastad. Accademia degli Incamminati
1582. aastal naasid Agostino ja Annibale Carracci Bolognasse, kus nad koos Ludovico Carracciga asutasid Accademia degli Incamminati. Akadeemia toimis omamoodi töökoja ja õppeasutuse ühendusena, mille kaudu Carraccid said praktikas ellu viia oma reiside ja erinevate kogemuste käigus kujunenud uued ideed kunsti kohta ning neid samal ajal õpilastele edasi anda.
Carraccid nägid ennast suure kunstitraditsiooni edasiviijana ja pidasid end eelkõige Põhja-Itaalia meistrite pärijaks. Nii nagu Correggio, Tizian, Tintoretto ja Veronese, pöörasid nad suurt tähelepanu värvile ja valgusele, kuid lisasid sellele omakorda rõhuasetuse maailma otsesele kopeerimisele ning emotsioonide edasiandmisele. 1580. aastate alguseks olid Carraccid ühed kõige radikaalsemad kunstnikud Euroopas, maalides ebakorrapäraste pintslitõmmetega otse natuurist võetud stseene ning rõhutades valgusefekte ja liikuvust.
Suundumus Põhja-Itaalia maalilisema käsitluslaadi poole ei tähendanud, et Carraccid joonistamisoskust tähtsaks ei pidanud. Nende jaoks ei olnud aga joone valdamine oluline mitte teose ettevalmistuse ja teostuse funktsioonis, vaid see oli vahend maailma otseseks tundmaõppimiseks. Kui tavaliselt kopeerisid kunstiõpilased teiste meistrite töid või antiikskulptuure, siis Carraccide akadeemias rõhutati modelli natuurist joonistamise olulisust, mis andis võimaluse õppida tundma nii loomulikke kehahoiakuid kui ka keha liikumisega kaasnevaid iseärasusi. pisi|Carraccid. Palazzo Magnani fresko|alt= Bologna aastate eksperimenteerimise käigus kujunesid välja ka Carraccide isikupärad, mis avaldusid nii nende töödes, rollides kui ka üldises nägemuses kunstist. Ludovico Carracci oli olnud esimene Carraccidest, kes hakkas otsima viise maneristliku stiili keerukuse, ülepakutuse ja kunstlikkuse asendamiseks, ning jäi selles võtmes akadeemia peamiseks loojaks ja edasiviijaks. Tema maalimislaad eristus suurema tähelepanu poolest spontaansetele liigutustele, pilkudele ja emotsioonidele, mis muutis pühaliku inimlikuks ja lasi vaatajal kergemini kujutatavaga samastuda. Intellektuaalselt võimekas Agostino Carracci oskas suurepäraselt akadeemia õpilastele oma praktilisi teadmisi edasi anda, kunstnikuna jäi tema peamiseks väljendusvahendiks aga gravüür, kuigi ta osales koos Annibale Carracciga ka mitmete maalitsüklite loomisel. Annibale Carracci jätkas oma stiili arendamist, ühendades oma maalides Põhja-Itaalia õrnad värviüleminekud ja soojad toonid Kesk-Itaaliale iseloomuliku kompositsiooni ja joonekäsitlusega ning andes oma figuuridele samal ajal enneolematu massi, tekstuuri ja konkreetsuse.
Pärast akadeemia loomist said Carraccid tellimuse Palazzo Fava dekoreerimiseks Bolognas, mille käigus 1584. aastal valminud maalitsüklit esitasid Carraccid kui oma uue kunstilise nägemuse esimest terviklikku teostust. Järgnesid tähtsad tööd – suured altarimaalid – nii Bolognas kui ka selle ümbruses. Palazzo Fava freskode edu tagas Carraccidele ka tellimused monumentaalsete maalitsüklite loomiseks: valmisid freskod Palazzo Manganis Bolognas (1589–1590), maalid Palazzo dei Diamanti jaoks Ferraras (1592) ja teosed Palazzo Sampieris Bolognas (1594).
Rooma aastad. Palazzo Farnese
1595. aastal läks Annibale Carracci kardinal Odoardo Farnese kutsel Rooma, et dekoreerida laemaalidega viimasele kuuluv Palazzo Farnese. Agostino Carracci järgnes vennale kahe aasta pärast, Ludovico Carracci jäi aga Bolognasse Academia degli Inccamminati tööd juhtima. Roomas viibimine andis Annibale Carraccile võimaluse tutvuda otse nii Michelangelo kui ka Raffaeli töödega, aga ka antiigi pärandiga, ning ühendada need muljed oma juba niigi paljutõotava loomestiiliga. Kui Annibale Carracci esimeses töös Roomas, Palazzo Farnese väikese Camerino dekoratsioonides, on veel valitsev Põhja-Itaalia meistrite mõju, siis asudes oma tähtsaima freskode tsükli kallale Palazzo Farnese galeriis, on Rooma mõju nii kompositsioonis kui ka figuurikäsitluses juba selgesti tuntav. pisi|Annibale Carracci. Palazzo Farnese fresko|alt= Palazzo Farnese galerii pikk võlvitud lagi andis Carraccidele vabaduse väljendada ennast suurejoonelises ja monumentaalses stiilis, milleks neil varem Bolognas väiksemamõõduliste ja vähem loovust võimaldavate süžeedega tööde puhul võimalust ei olnud. Võttes eeskujuks nii Michelangelo Sixtuse kabeli laemaalid kui ka Raffaeli tööd Villa Farnesinas, katsid Carraccid lae mütoloogiateemaliste freskodega jumalate armuseiklustest, mis võimaldas neil kujutada kangelaslikke alasti inimkehi erinevates asendites. Palazzo Farnese galerii fantaasiarikas teemakäsitlus, humoorikad viited teiste kunstnike teostele ja jõuline teostus viisid paratamatult Carraccide stiili muutumisele vähem natuurilähedaseks, kuid võrreldes ülejäänud kaasaegse Roomas loodava kunstiga jäi Carraccide kujutamisviis vägagi elulähedaseks ja loomulikuks, saades nii eeskujuks terve järgneva sajandi kunstile.
Carraccide uute maalikunsti puudutavate vaadete levikul oli neist igaühel oma eripärane osa. Agostino gravüürid Põhja-Itaalia kunstnike olulistest teostest panid aluse nende meistrite tuntuse levikule ning aitasid kaasa Michelangelo ja Raffaeli kanoonilise staatuse nõrgendamisele ja seega avatusele uute suundade suhtes maalikunstis. Peale Annibale ja Agostino Carracci lahkumist Rooma jäi akadeemia tööshoidmine Ludovico Carracci kanda ning just tema oli vastutav Bologna uue koolkonna koolitamise eest. Ludovico Carracci käe all õppisid 17. sajandi olulisemad kunstnikud nagu Francesco Albani, Domenichino, Guido Reni, Giovanni Lanfranco ja Guercino. Annibale Carracci osa oli viia Bolognas välja töötatud ideed juhtivasse kunstipealinna Rooma, kus ta suutis need ühendada seal levinud kunstikaanonitega viisil, mis muutis Carraccide loodud stiili valdavaks nii Itaalias kui ka rahvusvahelises plaanis.
Melanhoolne depressioon
Melanhoolne depressioon ehk melanhoolsete tunnustega depressioon on kliinilise depressiooni alamtüüp.
Nähud ja sümptomid
pisi|Accademia - La Meditazione, Domenico Fetti 1618 Diagnoosimiseks peab esinema vähemalt üks järgnevatest sümptomitest:
Ja vähemalt kolm järgmistest:
Melanhoolsed tunnused kehtivad depressiooni episoodi kohta, mis esineb osana depressioonist või I või II tüüpi bipolaarsest häirest.
Põhjused
Arvatakse, et melanhoolset tüüpi depressiooni põhjused on enamasti bioloogilised tegurid; häire võib olla päritav. Stressirohked olukorrad võivad vallandada melanhoolse depressiooni episoode, kuigi stress on antud häire puhul pigem soodustav tegur, kui vajalik või piisav põhjus. Ka psühhootiliste sümptomitega inimesed on melanhoolse depressiooni suhtes vastuvõtlikumad. Häiret esineb sageli vanemas populatsioonis ja tihti peetakse sümptomeid ekslikult dementsuseks — depressioon on eraldi seisund, mis võib eakatel dementsusega kaasneda.
Ravi
Melanhoolset depressiooni peetakse sageli isiku bioloogilises eripäras põhinevaks ja eriti raskeks depressiooni vormiks. Ravi hõlmab antidepressante, elekterkrampravi või muud empiirilist ravi (kognitiivset käitumisteraapiat ja interpersonaalset teraapiat). 2008. aasta unipolaarset depressiooni käsitlevas uuringus leiti melanhoolsete tunnuste esinemissageduseks 23,5%. Melanhoolne depressioon oli esimene põhjalikult uuritud depressiooni alatüüp.
Esinemissagedus
Melanhoolse depressiooni esinemissagedus paistab populatsioonis kasvavat, kui piirkonna temperatuur on madal ja/või päikesevalgust on vähe. Vastavalt DSM-IV-le (Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders) võib "melanhoolsete tunnuste" spetsifikatsiooni rakendada ainult järgmiste häirete puhul:
Micrelaps
Micrelaps on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Micrelaps klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Nad elavad valdavalt Aafrikas ja Lähis-Idas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Micrelaps seisuga 13.12.2013.
Robert Huth
Aastal 2004–2009 esindas ta Saksamaa jalgpallikoondist 19 mängus ja lõi kaks väravat.
Šnautser
Šnautser on Saksamaalt pärinev koeratõug, üks kolmest erinevast šnautseri tõust.
Henri Pirenne
pisi Henri Pirenne (23. detsember 1862 Verviers – 22. oktoober 1935 Uccle) oli Belgia ajaloolane.
Ta oli 1886–1930 Genti ülikooli keskaja ajaloo ja Belgia ajaloo professor.
Ta väitis, et islami sissetung tekitas Lääne- ja Põhja-Euroopa ühiskondlikus ja majanduslikus arengus suurema katkestuse kui suur rahvaste rändamine (Pirenne'i tees). Ta kinnitas, et Belgia territoorium on keskajast saadik olnud poliitiliselt ühtne ning oli romaani ja germaani rahvaste vaimse ja kaubandusliku läbikäimise tulipunktis. Ta uuris ka keskaegse linna elu.
Ta oli üks Annaalide koolkonna inspireerijaid.
Esimese maailmasõja ajal oli ta Saksa okupatsiooni aegse vägivallatu vastupanu üks juhtkujusid.
Pierre Goubert
Pierre Goubert (25. jaanuar 1915 Saumur – 16. jaanuar 2012 Issy-le-Molyneaux) oli prantsuse ajaloolane.
Isokyrö vald
Isokyrö (rootsi keeles Storkyro) on vald Lääne-Soomes Lõuna-Pohjanmaa maakonnas. Vald piirneb Vaasa ja Seinäjoki linnaga.
Vallas elab 4475 inimest (2021). Umbes 98,3% inimestest on soome keelt rääkivad, 0,8% on soomerootslased ja 0,9% kõnelevad muud keelt.
Väepõlgur
Väepõlgur on sõjaväe sundajateenistusest või mobilisatsioonist kõrvalehoidja.
Mõnes riigis on usulistel või kõlbelistel põhjustel kaitseväeteenistusest keeldunud kutsealusel võimalik läbida asendusteenistus.
Late Night Talking
"Late Night Talking" on Briti laulja Harry Stylesi laul. See ilmus 20. mail 2022 teise singlina tema kolmandalt stuudioalbumilt "Harry's House" (2022).
Taust
1. aprillil 2022 andis Styles välja juhtiva singli "As It Was", mis saavutas kriitikute tunnustuse ja ärilise edu. Lugu debüteeris tema Coachella 2022 ajal koos teiste "Harry's House'i" avaldamata lugudega. Ta esitas loo 19. mail saates Today Show ja lisas selle loo ka BBC Radio 1 jaoks esitatavasse komplekti koos lauludega "As It Was", "Boyfriends" ja 24. mail 2022 ilmunud laulja Wet Legi loo "Wet Dreami" kaas.
Rabakas
Ta kasvab peaaegu ainult rabaälvestes ja laukaservades. Eesti rabades tavaline.
ÜRO Uimastite ja Kuritegevuse Büroo
pisi|UNODC peakorter Viinis ÜRO Uimastite ja Kuritegevuse Büroo (inglise keeles United Nations Office on Drugs and Crime, UNODC) on ÜRO juurde kuuluv organisatsioon, mis edendab rahvusvahelist kuritegevusvastast koostööd. See on United Nations Development Groupi liige. Täpsemad tegevusalad on ebaseadusliku migratsiooni, inimkaubanduse, narkootikumide kasutamise, korruptsiooni ja rahvusvahelise terrorismi vastu võitlemine ning kuritegevuse ennetamine ja kriminaalõigus. UNODC asutati 1997. aastal ning selle peakorter on Viinis. 2016–2017 oli UNODC kahe aasta eelarve 700 miljonit USA dollarit.
Organisatsiooni struktuur
UNODC heaks töötab 1500–2000 inimest üle maailma. ÜRO Viini keskuse juurde kuulub 21 valdkonnakontorit, peale selle tegutseb kaks välisbürood Brüsselis ja New Yorgis. ÜRO peasekretär määrab ametisse UNODC tegevdirektori, kelleks on alates 2010. aastast Juri Fedotov. Büroo eesmärk on valitsuste ettevalmistamine jätkusuutlikult narkootikumide, kuritegevuse, korruptsiooni ja terrorismiga seotud probleemidega tegelemiseks, maksimeerides teadlikkust ja koostööd valitsusinstitutsioonide ja -agentuuride vahel ning suurendades avalikkuse teadlikkust globaalsel, riiklikul ja kogukonna tasandil.
Umbes 90% organisatsiooni rahastusest tuleb vabatahtlikelt toetajatelt, peamiselt valitsustelt. Eesmärke täidetakse kolme funktsiooni abil: teadustöö, suunamine ja valitsusasutuste toetamine, et nad saaksid uusi kuritegevus-, narkootikumi-, terrorismi- ja korruptsioonivastaseid meetmeid võtta ja ellu viia. Peale selle veel tehnoloogiline ja finantstugi konkreetsetele valitsustele, et olukorra ja probleemidega neis valdkondades paremini hakkama saada.
Kampaaniad
UNODC algatab kampaaniaid, et suurendada teadlikkust narkootikumide ja kuritegevusega seotud probleemide kohta. Iga aasta 26. juunil tähistatakse rahvusvahelise narkootikumide kuritarvitamise ja ebaseadusliku kaubitsemise vastast päeva. 9. detsember on nimetatud rahvusvaheliseks antikorruptsiooni päevaks.
Suuremad kampaaniad
Bleona Qereti
Bleona Qereti (sündinud 14. mail 1979) on Albaania laulja.
Tartu Ülikooli kogudus
pisi|Endise Tartu Ülikooli kiriku hoone Tartu Ülikooli kogudus oli luterlik kogudus Tartus.
Skutāni
Skutāni asub valla loodeosas.
Aastal 2003 oli külas 10 elanikku.
Tartu Ülikooli kogudus
Ajalugu
Tartu ülikooli saksakeelne kogudus asutati 2. detsembril 1855. Koguduse jumalateenistusi peeti algul Tartu Jaani kirikus ja Tartu Maarja kirikutes ning ülikooli raamatukogus.
Eesti Vabariigi moodustamise järel ja eestikeelse ülikooli loomisel 1919. aastal, moodustati 1921. aastal ka eestikeelne kogudus ja kogudus jagunes kaheks rahvuslikuks pihtkonnaks, millest eestikeelne kogudus allus otse EELK piiskopile ning saksakeelne kogudus kuulus Saksa praostkonda.
Ülikooli kogudus likvideeriti 12. märtsil 1948 Tartu linna täitevkomitee poolt. Tartu ülikooli kogudus moodustati uuesti 1. oktoobril 1995. EELK Konsistoorium kinnitas seda oma otsusega 6. novembril 2005 ning Eesti Vabariigi Siseministeeriumi usuasjade talituses registreeriti ühendus 22. aprillil 1996.
1. jaanuaril 2001 ühines Tartu Ülikooli kogudus Tartu Jaani kogudusega ning ühendatud kogudus kannab nime Tartu Ülikooli-Jaani kogudus.
Muinsuskaitseameti raamatukogu
pisi|Pikk tänav 2 paremal (2010) Muinsuskaitseameti raamatukogu on erialaraamatukogu Muinsuskaitseameti haldusalas. Raamatukogu asub Tallinnas, Pikk tänav 2.
Raamatukogu eesmärk on kultuuripärandi kaitset käsitleva kirjanduse kogumine, säilitamine ja lugejatele kättesaadavaks tegemine. Raamatukogu suurus on umbes 14 500 teavikut. Raamatukogu on avalik ning teenindab kõiki inimesi. Teavikutega saab tutvuda kohapeal või laenutada koju.
Jäähoki 1932. aasta taliolümpiamängudel
thumb|300px|right|Saksamaa mängija [[Martin Schröttle Ajmāni emiraadi postmargil]] Meeste jäähokiturniir 1932. aasta taliolümpiamängudel Ameerika Ühendriikides Lake Placidis oli neljas olümpiaturniir ja ühtlasi ka kuues maailmameistrivõistlus. Turniir toimus 4.–13. veebruarini 1932. Kanada, keda esindab Winnipegi hokiklubi, võitis neljanda olümpiakulla ja kuuenda MM-i. USA võitis hõbemedali ja Saksamaa võitis ühe kolmest kõigi aegade hokimedalist, võites pronksi (Lääne-Saksamaa võitis pronksmedali 1976. aastal ja Saksamaa meeskond 2018. aastal hõbeda). Kokku osales vaid neli meeskonda, sest enamik Euroopa võistkondi pidas Ameerikasse sõitu ülemaailmse majanduskriisi oludes liiga kulukaks.
Tulemused
thumb|300px|right|Poola koondis 1932. aasta taliolümpiamängudele
Finaalvoor
Kuna osales ainult neli meeskonda, siis peeti turniir topeltvooruna.
Keskmine vanus
Saksamaa meeskond oli turniiri vanim meeskond, keskmiselt 25 aastat ja 6 kuud. Kuldmedalist Kanada oli turniiri noorim meeskond, kes oli keskmiselt 24 aastat ja 5 kuud. Turniiri keskmine vanus oli 24 aastat ja 9 kuud.
Kesksaksa keel
pisi|Kesksaksa keele murded Kesksaksa keel (saksa keeles Mitteldeutsch, mitteldeutsche Dialekte või mitteldeutsche Mundarten) on rühm kõrgsaksa murdeid, mida räägitakse Reinimaalt läänes kuni Saksamaa endiste idapiirkondadeni.
Idakesksaksa murded on kõrgsaksa keelele (peamiselt kirjakeelele) lähedasimad, tänapäevane k'rgsaksa keel arenes välja peamiselt idakesksaksa (eriti saksi) murretest tänu Martin Lutheri, Johann Christoph Gottschedi ja Johann Christoph Adelungi tegevusele Saksimaa kuurvürstiriigis.
Vürtspõõsalised
Vürtspõõsalised (Calycanthaceae) on õistaimede sugukond loorberipuulaadsete seltsist.
Õppelaen
Õppelaen on õpilasele ja üliõpilasele antav riigi tagatud madala intressiga laen hariduse omandamisega kaasnevate kulutuste katmiseks.
Õppelaen Eestis
Õppelaenule on õigus Eesti kodanikul või Eestis alalise või tähtajalise elamisloa alusel viibival isikul, kelle õpingute kestus õppekava järgi on üheksa kuud või enam ning kes õpib täiskoormusega õppes keskhariduse baasil tegutsevas kutseõppeasutuses või omandab kõrgharidust kõrgkoolis. Õppelaenu on õigus saada õppekava nominaalkestuse aastate arvule vastav arv kordi. Õppelaenu maksimaalmäär 2010/2011. õppeaastal on 30 000 krooni.
Õppelaenu väljastamine
Õppelaenu annavad krediidiasutused. Õppelaenu saamiseks on vaja tagatise või kahe käendaja olemasolu. Igal aastal kehtestab Vabariigi Valitsus maksimaalse antava laenusumma selle õppeaasta kohta. Selles ulatuses tagab riik laenusaaja õppelaenu, millel on kindel ja muutumatu intress 5% ning mille arvestamine ja maksmine algab juba õpingute ajal. Laenu tagasimaksmist alustab laenusaaja hiljemalt aasta pärast õpingute lõpetamist, kui ta pole selle aja jooksul asunud õpinguid jätkama keskhariduse baasil tegutsevas kutseõppeasutuses või kõrgkoolis, sh välisriigi õppeasutuses.
Õppelaenude hüvitamine
Kutseõppeasutuse või kõrgkooli lõpetanud isiku õppelaenu tagasi maksmata põhiosa kustutab kokkuleppeliselt riigi- või kohaliku omavalitsuse asutusse või avalik-õigusliku juriidilise isiku juurde tööle asumisel vastav asutus või juriidiline isik. Õppelaenu osalist kustutamist on võimalik taotleda ka lapse sünniga. Ühe lapse sünni korral kustutab riik 50% tagasimaksmata laenu põhiosast, teise ja iga järgmise lapse sünni korral kustutatakse omakorda 50% tagasi maksmata laenusummast, kolmikute sünni korral kustutatakse laenusumma täielikult. Õppelaenu kustutamine toimub vastavalt tagasimakse graafikule. Õpingud lõpetanud noor jätkab ka laenu kustutamise korral intresside maksmist.
Õppelaenude hüvitamine avaliku sektori töötajatele ja lapsevanematele lõpetati alates 30. juunist 2009 Riigikogu otsusega seoses vajadusega kärpida riigieelarvet. Mitmed õppelaenu võtnud on õppelaenu hüvitamise lõpetamise vaidlustanud kohtus.
Õppelaenude väljastamise kriitika
Õppelaenusüsteem on saanud tõsise negatiivse kriitika osaliseks. Esiteks ei ole õppelaen kättesaadav kõigi jaoks – taotlemiseks vajalik käendajate või tagatise olemasolu võib vähendada kõigi vajajate võimalusi laenu saada. Osakoormusega õppijatel puudub riikliku laenu võtmise võimalus. Samuti võib ebakindlus laenu tagasimaksmise suhtes takistada just vähem kindlustatud üliõpilastel laenu võtmast, sest riik kindlustab pangale küll laenu tagasimaksmise, kuid madalapalgalisi kõrghariduse omandanuid võlakoormast ei vabastata.
Õppelaenuvõlgased
Kui 2008. aastal oli õppelaenu laenuvõlglasi kokku 450 inimest ja nende võlg riigi ees moodustas 14,3 miljonit krooni, siis 2009. aastal oli võlgnike arv suurenenud juba 695 inimeseni ja riik tasus nende eest pankadele ligi 22 miljonit krooni. Käesoleva aasta viie kuuga on riigi poolt krediidiasutustele tasutud 338 võlgniku õppelaenud summas 13,2 miljonit krooni. Õppelaenuvõlgnike poolt on riigile tasumata laene kokku 90,5 miljoni krooni ulatuses. Avaliku sektori õppelaenude kustutamine – õppelaenude põhiosad + erisoodustusmaksud – kasvas 2009. aastal võrreldes 2008. aastaga 1,5% ja seda vaatamata asjaolule, et alates 1. juulist 2009 uusi õppelaenude kustutamise taotlusi ei lisandunud.
2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlused
pisi|2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistluste logo Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. märts 2015 2015. aasta juunioride iluuisutamise maailmameistrivõistlused toimusid 2.–8. märtsini 2015 Tallinnas Tondiraba jäähallis.
Võistlusel tehti kindlaks 2014.–2015. hooaja juunioride maailmameistrid meeste (Shoma Uno Jaapanist) ja naiste üksiksõidus (Jevgenija Medvedeva Venemaalt), paarissõidus (Yu Xiaoyu ja Jin Yang Hiinast) ning jäätantsus (Anna Janovskaja ja Sergei Mozgov Venemaalt).
Eestit esindasid Samuel Koppel meeste üksiksõidus, Kristina Škuleta-Gromova naiste üksiksõidus ja Marina Elias Denis Korelinega jäätantsus.
Cluny kloostrikirik
Cluny kolmas kloostrikirik oli Cluny kloostri kirik, millest tänapäeval on säilinud vaid väike osa (umbes 10% algsest ehitisest): pikema transepti lõunapoolne haru koos torniga ja lühema transepti üks külg koos apsiididega. Keskajal ja varauusajal oli Cluny kloostrikirik pikka aega Euroopa suurim kirik enne Rooma Peetri kiriku püstitamist 16. sajandil.
Cluny I
Esimene Cluny kloostri kirik abt Berno ajal võis olla lihtne kolmelööviline transeptita basiilika, võib-olla tornidega nagu kirjutab ette umbes 800. aasta paiku Sankt Gallenis kirjutatud ideaalse kloostri plaan.
Cluny II
Abt Odo ajal laienes klooster tunduvalt ja mõnikümmend aastat hiljem ehitati abt Majoluse ajal teine kloostrikirik, mis õnnistati 981. aastal. Selle ehitise kohta on oletusi tehtud kirjalikele allikatele ja arheoloogilistele väljakaevamistele toetudes. See oli arvatavasti kolmelööviline puulaega basiilika, selle lääneotsas asus narteks kahe läänetorniga ning idaotsas torniga ja kabelitega kooriruum. Kirikul oli ka märgatavalt eenduv transept, millest kooriruumi suunas jäi läbikäidavate kabelite rida, neid kabeleid on peetud ka täisnurkse lõpuga kõrvalkoorideks. Cluny II kavatis mõjutas Burgundia, aga ka Normandia ja Saksamaa romaanikat.
Cluny III
Kolmanda kiriku ehitust alustati 1085. aastal ja see pühitseti 1130. aastal. Kirik oli viielööviline kahe transeptiga basiilika, mille idaosas asus kabelipärjaga kooriümbriskäik. 13. sajandi algul lisati sellele kolmelööviline eeskirik. Oletatakse, et kloostrikiriku kesklööv oli kaetud silindervõlviga ja külglöövid ristvõlvidega. Sisearhitektuuris kasutati rooma arhitektuurist laenatud kanneleeritud pilastreid, mida kohtab ka mujal burgundia romaanikas (näiteks Autuni katedraalil, Langresi katedraalil jt). Kiriku väisilme kujundasid arvukad tornid – kaks nelitistorni, transepti kohal paiknevad tornid, läänefassaadi raamivad läänetornid ja trepitornid transepti otstes.
Cluny kloostrikiriku arhitektuuriline võimsus ja julgete konstruktsioonivõtete rakendamine (varane teravkaare kasutus võlvides, oletatud on isegi mingit tüüpi tugikaarte kasutust) ehitises mõjutas 12. sajandil oluliselt eelkõige Burgundia ehituskoolkonda, aga ka ehituskunsti Prantsusmaa kaugemates provintsides ja välismaal.
Kirik rüüstati Prantsuse revolutsiooni ajal kui üks vana korra sümboleid, selle raamatukogu ning arhiiv põletati. Laguneva mahajäetud hoone kivisid kasutati ehitusmaterjalina. Tänapäeval on kunagisest võimsast hoonest säilinud ainult riismed. 1928. aastal ameerika arheoloogi Kenneth J. Conanti juhtimisel toimunud väljakaevamised paljastasid kloostri alusmüürid ja kiriku sammaste baasid, mis andsid tunnistust kloostri kunagisest suurusest.
Stukalova Balka
Stukalova Balka asutati 1962. aastal.
Külas elab 153 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
2014. aasta Donbassi sõja ajal, 5. augustil, toimus küla lähisel lahing valitsusvägede ja Venemaa-meelsete separatistide vahel.
Õisluhalised
Õisluhalised (Juncaginaceae) on konnarohulaadsete seltsi kuuluv taimede sugukond.
Sellesse sugukonda kuulub kahe Eestis kasvava liigiga perekond õisluht.
Peegel (film 1913)
"Peegel" on Anthony O'Sullivani poolt Ameerikas 1913. aastal loodud tummfilm.
Harri Paris
Harri Paris (18. aprill 1891 Viljandi – 7. oktoober 1941 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Ta lõpetas Pärnus gümnaasiumi, õppis seejärel Kiievi ülikoolis rohuteadust ja Peterburis Nikolai Smolitši teatrikoolis, käis õppereisidel Saksamaal, Austrias ja Prantsusmaal.
Ta alustas lavategevust aastal 1910 Pärnu seltsides, mängis aastatel 1912–1921 Peterburi ja Venemaa provintsilinnade teatreis. Aastatel 1921–1941 oli ta Estonia teatri näitleja ja lavastaja.
Isiklikku
Harri Paris oli abielus juudi rahvusest Keila Parisega (sünninimi Keila Sand, 1891 – 7. oktoober 1941). Kui Saksa okupatsiooni ajal sai naine kutse „ilmuda politseisse end registreerima kui juut”, otsustas abielupaar ühiselt oma elu võtta. See juhtuski 7. oktoobril 1941.
Ferdinand von Walter
Carl Ferdinand Eduard von Walter (3/15. veebruar 1844 Tartu – 6. detsember 1892 Rooma) oli Tartu raehärra ja sündik aastail 1885–1889.
Macrelaps
Macrelaps on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Macrelaps klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Selle perekonna ainus liik Macrelaps microlepidotus on endeemne Lõuna-Aafrikas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Macrelaps microlepidotus seisuga 13.12.2013.
Tunnijooks
Tunnijooks ehk 1 tunni jooks on pikamaajooksude hulka kuuluv kergejõustiku jooksuala, kus võistlejad püüavad ühe tunni jooksul läbida võimalikult pika vahemaa.
Eesti tipptulemus tunnijooksus kuulub Lembit Virkusele, kes 14. septembril 1960 Tartus läbis ühe tunniga 19 887 meetrit.
Kääriseened
Kääriseened (Schizosaccharomycetes) on kottseente klass.
Eesti NSV riiklik preemia
Eesti NSV riiklik preemia oli Eesti NSV autasu, mis asutati 1982. aastal EKP Keskkomitee ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu määrusega seniste Nõukogude Eesti preemiate asemele.
Papaialised
Papaialised ehk melonipuulised (Caricaceae) on õistaimede sugukond kapsalaadsete seltsist.
Ranoidea caerulea
Ranoidea caerulea (sünonüüm Litoria caerulea) on sugukonda Pelodryadidae kuuluv päriskonnaline. Ta on pärit Austraalia põhja- ja idaosast, aga ka Uus-Guineast.
Tegemist on suurte konnadega – täiskasvanud isendi suurus võib olla 13 sentimeetrit. Tavaline värvus on roheline, kuigi nad võivad olla ka pruunid, kui nad on stressis või nende keskkond pole õige.
Lemmikloomadena
Austraalia valge puukonna õige keskkonna tagamiseks on vajalik hea ventilatsiooniga terraarium (minimaalselt 45cm*45cm*60cm), UVB lamp (5-7%), soojuslamp, hüdromeeter, termomeeter, veekauss, taimed, puud ja peidikud.
Kogenud omanikud soovitavad terraariumi niiskust hoida 40–50% juures, aeg-ajalt tõsta see korraks 80%. Kuigi mitmed konnaliigid vajavad kõrget niiskusetaset, siis valgete puukonnade puhul tuleb see hoida madalana, et konnad oleksid terved. Liiga palju niiskust võib viia erinevate bakteriaalsete infektsioonideni.
Saksamaa endised idapiirkonnad
pisi|300px|Saksamaa endiste idapiirkondade kaart {{Legend|#FF0000|[[Saksamaa tänased piirid}} {{Legend|#000000|Territooriumid, mis kaotati pärast Teist maailmasõda}} {{Legend|#676767|Territooriumid, mis kaotati pärast Esimest maailmasõda}}]] Saksamaa endised idapiirkonnad (saksa keeles Ehemalige deutsche Ostgebiete) viitavad kunagistele Saksamaa piirkondadele, mis asusid tänastest piiridest (vt Oder–Neisse'i joon) idas. Need piirkonnad, mis asuvad suuresti tänastes Poola piirides, kaotati pärast Teise maailmasõja lõppu.
Kuldreegel
Kuldreegel (ingl golden rule) ehk kõlbluse kuldreegel on põhimõte, mille kohaselt peaksid inimesed tegema teistele nii, nagu nad tahavad, et teised neile teeksid. Mõnes religioonis käsitletakse seda ka kui vastastikkuse seadust.
Etümoloogia ja süntaks
Terminit "kuldreegel" hakkasid laialdaselt kasutama inglise anglikaani teoloogid ja preestrid 17. sajandi alguses. Teadaolevalt võtsid mõiste esimesena kasutusele anglikaanid Charles Gibbon ja Thomas Jackson 1604. aastal. Seda altruistlikku mõttetera kasutatakse nii jaatavas kui ka eitavas lauseehituses:
Kuldreegel religioonis
pisi|Jeesus õpetas kuldreeglit mäejutlusel Mingis vormis leidub kuldreegel peaaegu kõikides religioonides ja eetikasüsteemides. Kristluses esineb kuldreeglit erinevates versioonides ja sõnastustes sagedasti. Matteuse ja Luuka evangeeliumis on kuldreeglit sõnastatud nõnda:"Kõike siis, mida te iganes tahate, et inimesed teile teeksid, tehke ka nendele! See ongi Seadus ja Prohvetid. (Mt 7:12)""Ja nii, nagu te tahate, et inimesed teile teeksid, nõnda tehke neile! (Lk 6:31)"Samuti peetakse kuldreegli mõtteliseks adaptatsiooniks kristlikku põhimõtet: "Armasta oma ligimeest nagu iseennast.""Ära tasu kätte ja ära pea viha oma rahva laste vastu, vaid armasta oma ligimest nagu iseennast! Mina olen Issand! (3Ms 19:18)""Sest kogu Seadus sisaldub täielikult ühes lauses: 'Armasta oma ligimest nagu iseennast!' (Gl 5:14)"
Filosoofiline taust
Kaalutlusi ehk põhjendusi või motiive, miks just nii-ja-nii tuleb käituda, nimetas Immanuel Kant maksiimideks (ld maxima sententia) ehk käitumisreegliteks. Kanti arvates on iga maksiimi puhul võimalik hinnata, kas see on kõlbeliselt õige. Sellist põhimõtete põhimõtet, mis võimaldab eristada, mis on meie kohus ja mis mitte, nimetas ta kategooriliseks imperatiiviks ning selle järgi peab käitumise maksiim olema selline, mille puhul võiks soovida, et see saaks üleüldiseks tavaks: Kanti kategooriline imperatiiv näibki lähtuvat kõlbluse kuldreeglist."'Talita niisuguse maksiimi järgi, mis ise kohe võib üldiseks seaduseks saada.'"Thomas Hobbesi arvates on kõlbluse kuldreegel üks loomulikest inimese kooselu seadustest. Claude Adrien Helvetius leidis aga, et tegemist on teisejärgulise põhimõttega. Kõrgeimaks seaduseks peaks olema hoopis ühiskonna heaolu: rahva hüvang on ülim seadus (ld salūs populi suprēma lēx est). Mõnikord on seda reeglit parodeeritud: "Tee teistele nii, nagu sa tahad, et nad endale teeksid." Erinevalt ütlusest do ut e– – annan (selleks), et sina annaksid v – –tu, on kuldreegel ühepoolne moraalne teiste heaolule orienteeritud põhimõte, mis ei oota midagi vastu.
Teised kontekstid
Kuldreegli mõistet võib selgitada nii psühholoogia, filosoofia kui ka sotsioloogia aspektist. Psühholoogia mõistes hõlmab see inimese empaatilist suhtumist teistesse. Filosoofias tähendab see teiste inimeste tajumist nagu iseennast. Sotsioloogias kehtib kristlusest tuntud ütlus "armasta oma ligimeest nagu iseennast" nii üksikindiviidide, gruppide kui ka indiviidi ning grupi vahel. Evolutsioonis nähakse vastastikust altruismi märkimisväärse eelisena inimgruppide ellujäämisel ja paljunemisel, kuna meie ajud vajavad erakordselt pikka lapsepõlve ning kestvat järelevalvet ja kaitset lisaks lähiperekonnale ka teistelt.
Ka Eesti vanasõnad väljendavad sama mõtet: "'Mis sa omale hea tunned olevat, seda soovi ka teisele.'""'Mis sa tahad, et teised peavad sinule tegema, sedasama tee sina ka teistele.'"
Beaver City
Beaver City asub 664 meetri kõrgusel üle merepinna.
pisi|tühi|Furnasi maakonna kohtumaja 2010. aastal
Majaka tänav
thumb|250px|Majaka tänav [[2010. aasta aprillis]] Majaka tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Sikupilli asumis. Majaka tänav algab Lasnamäe tänavalt, ristub Pallasti, Sikupilli ja Tuulemäe tänavaga ning Majaka põiguga ja lõpeb Peterburi teel.
Majaka tänav on peaaegu loode-kagusuunaline ja ligikaudu 880 meetri pikkune.
Hoonestus
Majaka 2 asus Tallinna 10. Algkool, Tallinna 16. Keskkool, hoones paikneb nüüd Tallinna Teeninduskool.
Majaka tänava kesk- ja kaugemas osas lammutati pärast Teist maailmasõda eramud, nende asemele ehitati kahe- ja kolmekorruselinsed kivielamud. Hiljem tihendati hoonestust hruštšovkade ja ühe paneelelamuga.
Majaka 10 asus Tallinna Puu- ja Köögivilja Kaubastu kaupluse nr 1 filiaal kauplus Vaida.
Ajalugu
Pärast teist maailmasõda ehitatud Majaka tänava, Kivimurru tänava ja Peterburi tee vahelise kvartali hoonetele on iseloomulikud stalinistlik arhitektuuri ühised õuealad ning kvartalipõhine planeering. Kasutusel olid ranged majade tüüpprojektid: Tüüp A-1 või U-2.
Alates 1955. aasta juulist kulgeb Majaka tänavat pidi trammitee. Esialgu oli trammitee üherealine, 1962. aasta algusest aga kaherealine.
Praha rotipüüdja
pisi|Praha rotipüüdja Praha rotipüüdja (tšehhi keeles Pražský krysařík) on kohalikult tunnustatud koeratõug. Ajalooallikatest ilmneb, et Praha rotipüüdja tõu ajalugu ulatub kaugele Tšehhi riigi minevikku.
Kuna see koeratõug on väikest kasvu, kuid kiire ja hästi arenenud lõhnatajuga, siis on teda palju kasutatud hiirte ja rottide püügiks. Sellest on tulnud ka tõu nimi.
Ajalugu
Praha rotipüüdja kaunistas sageli Tšehhi aadlike õukondi ja bankette. Tšehhi kuningate hinnalise kingitusena jõudis see koerake ka teiste Euroopa valitsejateni. Hiljem said need populaarseks ka kodanike hulgas. Ajalooallikate põhjal võib väita, et Praha rotipüüdja pärinebki Tšehhist.
Aastal 1980 sätestati Tšehhis tõu regenereerimine, mis toimib siiani edukalt. Praha rotipüüdja on uuesti populaarne ja huvi selle tõu vastu levib kiiresti ka teistes riikides.