cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti jõgede loend
M
Maademäe oja - Maadevahe jõgi - Maalse peakraav - Maando peakraav - Maardu oja (Kroodi oja) - Maaritsa oja - Madala kraav - Madala oja - Madi kraav - Madise kraav - Madissaare oja - Madruse peakraav - Maeru oja - Maetsma peakraav - Maidla jõgi - Maima peakraav - Maimoja - Maistemäe kraav - Maistu oja - Maksima oja - Malda oja - Malla oja - Mallavere peakraav - Mardi oja - Marga oja - Marguse oja - Marimetsa oja - Marisoo oja - Marjametsa kraav - Marjassaare kraav - Maru oja - Masa peakraav - Massu jõgi - Matsimäe soon - Matsi kraav - Matsi peakraav - Matsuri oja - Matuoja - Matussaare kraav - Meegomäe oja - Meeksi oja (Võrumaa) - Meeksi oja (Tartumaa) - Meelste oja - Meelva kraav - Meerapalu oja - Mehide oja - Meleski oja - Melliste oja - Meose oja - Mereküla oja - Mereäärse kraav - Meriküla oja - Meti kraav - Metsaaluse oja - Metsa kraav - Metsakivi jõgi - Metsa peakraav - Metsanurga kraav - Metsapere peakraav - Metsasoo kraav - Metskovka oja - Metsküla oja - Metsküla peakraav - Metslõugu peakraav - Miiaste kraav - Mihklimurru oja - Miksi peakraav - Milloja - Moldova kraav - Molozva jõgi - Moora oja - Morna oja - Mudajõgi - Muda kraav - Mudaoja - Muhkametsa oja - Muike kraav - Mukri oja - Mukura oja - Mulgu kraav - Munalaskme oja - Muraka kraav - Muraka oja - Murakaraba kraav - Muri kraav - Murisoo peakraav - Murusepa kraav - Musta jõgi (Sauga jõgi) - Mustajõgi - Mustamäe oja (Soone oja) - Mustapali peakraav - Mustaru oja - Mustasoo oja - Mustika peakraav - Mustjõgi (Endla) - Mustjõgi (Gauja jõgikond) - Mustjõgi (Jägala jõgikond) - Mustjõgi (Tallinn) - Mustjärve oja - Mustla peakraav - Mustoja (Lahemaa) - Mustoja (Mustjala) - Mustoja (Pelska jõgi) - Mustoja (Pärnumaa) - Mustoja (Pärnu) - Mustoja (Savioja) - Mustoja (Tallinn) - Mustoja (Vastseliina) - Mustoja (Värska laht) - Mustvee jõgi - Mutsu oja - Muuga oja - Mõega kraav - Mõisamaa peakraav - Mõniste oja - Mõnnuste kraav - Mõra jõgi - Mõraoja - Mõrasoo kraav - Mädajõgi - Mädajärve oja - Mädara jõgi - Mäeküla oja - Mäesalu kraav - Mäetaguse jõgi - Mägara oja - Mägari kraav - Mäha oja - Mähe oja - Mähkküla peakraav - Mähma peakraav - Männikraav - Männiksaare oja - Männiku kraav - Männiku oja - Männiku oja - Männiku oja - Männiku oja - Männiku peakraav - Männimäe peakraav - Männipõllu oja - Märdoja - Märgmetsa kraav - Märjamaa peakraav - Märssoo kraav - Märssoo peakraav - Mäända peakraav - Määrama oja - Määra peakraav - Määrastu peakraav - Möldreoja - Möldri oja - Mügra oja - Mürgi oja
N
Naadimetsa peakraav - Nabala peakraav - Naelaoja - Naelavere peakraav - Naerissaare oja - Naha oja - Nahavere oja - Nahkle oja - Napanurga peakraav - Napi kraav - Naravere oja - Narva jõgi - Nasva jõgi - Nava oja - Nava jõgi - Navesti jõgi - Neanurme jõgi - Nedrema kraav - Neemi peakraav - Neeva kanal - Neitla kraav - Neitsi oja - Neitsijärve oja - Nellise kraav - Nenu peakraav - Nepste oja - Nigula oja - Niguri oja - Niidu oja - Niine kraav - Niinemurru oja - Nilbe oja - Ninasi oja - Nipernaadi kraav - Norra oja - Nossa kraav - Nossa soon - Nurga kraav - Nurmepere kraav - Nurmsi peakraav - Nurtu jõgi - Nuudi kraav - Nuudsaku oja - Nuutri jõgi - Nõmavere peakraav - Nõmme jõgi - Nõmmeküla oja - Nõmmitsa oja - Nõmmküla kraav - Nõmmoja - Nõo oja (Nabaoja, Timuski oja) - Nõrga oja - Nõusaare kraav - Nõva jõgi - Nälgu oja - Näpi oja - Nätsi kraav - Nätsi peakraav - Nüpli oja
O
Oara oja - Obinitsa oja - Odiste peakraav - Oela kraav - Oese peakraav - Ogerna peakraav - Ohkatsi kraav - Ohtja kraav - Ohtla peakraav - Ohtu peakraav - Ohukotsu oja - Oidrema peakraav - Oitme oja - Oiu peakraav - Oja kraav - Ojalepa oja - Ojamaa jõgi - Ojamaa peakraav - Ojapera oja - Ojari peakraav - Oju peakraav - Oldoja - Olevi peakraav - Ollepa peakraav - Ollima kraav - Olustvere kraav - Omedu jõgi - Onga jõgi - Ontika peakraav - Oonurme oja - Oostriku jõgi - Oraaru peakraav - Orajõgi - Oraoja - Orasoja - Orava oja - Orgita peakraav - Orinõmme kraav - Oru peakraav - Oti oja - Otiku peakraav
R
Raadi oja - Raadna oja - Raagsilla oja - Raagsilla peakraav - Raagsilla peakraav - Raagsoo oja (Raamsoo oja) - Raana oja - Raasiku jõgi - Raasiku-Anija peakraav - Raasna kraav - Raba oja - Rabavere kraav - Rabi peakraav - Rae-Lagedi peakraav - Rahksoon - Rahinge oja - Raiendiku kraav - Raigla peakraav - Raikküla peakraav (Raikküla-Järvakandi peakraav) - Raiste kraav - Raja kraav - Raka oja - Raka peakraav - Ramata jõgi - Rammuli kraav - Rampe oja - Randa peakraav - Randküla oja - Rannametsa jõgi - Rannamõisa jõgi - Rannapungerja jõgi - Rannu peakraav - Rasina kraav - Rasivere kraav - Rassi kraav - Ratva oja - Rauakõrve oja - Rauba oja - Raudemetsa peakraav - Raudi kanal - Raudi-Konsu kanal - Raudjõgi - Raudna jõgi - Raudoja - Raudoja - Raudoja - Raudoja - Raudsepa kraav - Raudsepa oja - Raukla oja - Rausi oja - Rausvere jõgi - Rautina oja - Rebase peakraav - Rebasmäe oja - Rebasselja peakraav - Rebaste kraav - Reedo oja - Reedu oja - Rehe kraav - Rehe kraav (Põlvamaa) - Rehemaa oja - Rehemetsa peakraav - Rehessaare oja - Reidepõllu peakraav - Reiemäe oja - Reimani jõgi - Reiu jõgi - Rekka oja - Remniku oja - Remsi oja - Reopalu jõgi - Repsi oja - Restu oja - Reti peakraav - Retla kraav - Retla jõgi - Ribasoo oja - Ridaküla oja - Ridaküla peakraav - Ridalepa oja - Riguldi jõgi - Rihula kraav - Rihula oja - Riiasoo kraav - Riidaja peakraav - Riidama kraav - Riimaru oja - Riisa kraav - Riisa oja - Riisipere peakraav - Riisupi oja - Riksu oja - Rima oja - Risti jõgi - Risti-Hatu peakraav - Ristiku oja - Ristiküla peakraav - Ristimurru kraav - Ristioja - Ristioja - Ristivälja peakraav - Risturi oja - Riuma peakraav - Rogenese oja - Rohe peakraav - Roigu oja - Rokamäe peakraav - Ronkuse oja - Roometi oja - Roosi kraav - Roosteoja - Rootsi kraav - Rootsi oja - Rootsioja - Rosona jõgi - Rossa oja - Rosseli oja - Ruhja jõgi - Rummu peakraav - Rutikvere peakraav - Ruudiküla peakraav - Ruukli oja - Ruunaoja - Ruunoja - Ruupa oja - Ruupa peakraav - Rõhu oja - Rõhu peakraav - Rõikoja - Rõõsa oja - Rägina peakraav - Räisa oja - Rängle peakraav - Räpu jõgi - Räpu oja - Räsna oja - Räägi kraav - Räägu kraav - Räägu oja - Rääguoja - Rääka kraav - Rääma oja - Rõngu jõgi - Rõude jõgi - Rõuge jõgi - Rõuma kraav
S
Saabolda oja - Saadu kraav - Saapasoo peakraav - Saardu peakraav - Saare kraav - Saare kraav - Saare kraav - Saare kraav - Saare peakraav - Saareküla kraav - Saarevälja oja - Saarjõgi - Saarjärve peakraav - Saburi oja - Saduküla kraav - Sae oja - Sae-Paunküla kanal - Saeveski peakraav - Sagadi peakraav - Saha peakraav - Saiga oja - Saire kraav - Saki jõgi - Sakla peakraav - Saksaare peakraav - Saksasilla jõgi (Karusilla oja) - Saksniidu oja - Saku jõgi (Vääna jõgi) - Salajõgi (Läänemaa) - Salajõgi (Lääne-Virumaa) - Salevere kraav - Salla jõgi - Salme jõgi - Salubi oja - Salu kraav - Salu peakraav - Sambla kraav - Sambliku kraav - Sambliku kraav - Samme peakraav - Sandisuu oja - Sandla kraav - Sanga oja - Sangla peakraav - Sanniku oja - Sapraša jõgi - Saraveri kraav - Sargvere peakraav - Saru peakraav (Haavistukraav) - Sarve peakraav - Satsu oja - Saue kraav - Saueaugu oja - Sauga jõgi - Saunamäe kraav - Sauniku oja - Sauste peakraav - Sausti peakraav - Saviaru oja - Savijõgi - Savimäe kraav (Põlvamaa) - Savimäe kraav (Viljandimaa) - Savimäe oja - Savioja - Savioja (Meremäe vald) - Savioja (Võru vald) - Savioru oja - Savisoo peakraav - Seinapalu peakraav - Seinapalu peakraav - Selise peakraav - Selja jõgi - Seljamäe oja - Selja peakraav - Sepa kanal - Sepaoja - Sepasoo peakraav - Setteoja - Siberi oja - Sigaste oja - Sihikraav - Siila kraav - Siilivaski kraav - Siimu kraav - Siimu oja - Siiraku oja - Sikasaare kraav - Siksali oja - Sildsoo peakraav - Silgi oja - Silla oja - Sillaotsa jõgi - Sillasoo oja - Silmaoja - Silmsi oja - Sinalepa peakraav - Sindi oja - Sindla kraav - Sinialliku oja - Sinika peakraav - Sinilille oja - Sipa kraav - Sipa peakraav - Sipelga kraav - Sipe peakraav - Sirtsi oja - Sirtsi peakraav - Sitapätsi jõgi - Smolnitsa kraav - Soelaanõ kraav - Soe oja (Võrumaa) - Soe oja (Viljandimaa) - Soku kraav - Soldina peakraav - Sonni peakraav - Soo oja - Sooba oja - Sooba jõgi - Soodevahe peakraav - Soodi oja - Soodla jõgi - Soodla-Aavoja kanal - Sookalda kraav - Soolikaoja (Linnaoja) - Soometsa kraav - Soomevere kraav - Soona oja - Soonda oja - Soone oja - Sooneoru oja - Sooniste kraav - Soonpää peakraav - Soontaga oja (Aakre oja) - Soo-otsa peakraav - Soosaare kraav - Soosaare peakraav - Soosalu oja - Sootaga peakraav - Sootaga peakraav - Sootaguse peakraav - Sootalu peakraav - Soovälja peakraav - Sooääre kraav - Sopi oja - Struuga jõgi (Jaama jõgi) - Suitsu peakraav - Sulaoja (Leevi lisajõgi) - Sulaoja - Sulaoja (Sinialliku oja lisajõgi) - Sulustvere oja - Surja oja - Surju oja - Surjupera oja - Sutesoo oja - Sutlepa kraav - Sutte oja - Suureküla peakraav - Suuremetsa oja - Suuremõisa jõgi - Suurevare kraav - Suurevälja peakraav - Suurindõ kraav - Suurkraav - Suurlageda oja - Suurmäe oja - Suuroja - Suurupi kraav - Suurõniidü kraav - Sõeru peakraav - Sõmera kraav - Sõmeru jõgi - Sõrandu peakraav - Sõreda oja - Sõtke jõgi - Sõtküla peakraav - Sämi jõgi - Sätsuvere peakraav - Sääse peakraav - Sääsküla oja - Süsinõmme kraav - Süväoro oja
Z
Zerna kraav
T
Taaliku peakraav - Tabra oja - Taebla jõgi - Tagajõgi - Tagametsa oja - Tagasoo kraav - Tagavälja peakraav - Taheva oja - Tahkuranna oja - Taidra peakraav - Tamma oja - Tammaru oja - Tammaru peakraav - Tammeküla oja - Tammela peakraav - Tamme peakraav - Tammela peakraav - Tammelaane kraav - Tammikmäe peakraav - Tammiku kraav - Tammiku peakraav - Tammispea oja - Tammispää peakraav - Tammõoja - Tamsi peakraav - Tapiku oja - Tarakvere jõgi - Tarbja oja - Tareste oja - Tartussaare oja - Tarumaa peakraav - Tarvastu jõgi - Tarvasjõgi - Tatra jõgi - Tatsu kraav - Teelahkme kraav - Teenuse jõgi - Teesuuoja - Teeääre oja - Tehumardi peakraav - Teilma peakraav - Terase peakraav - Teraseoja - Terikeste peakraav - Terjatu peakraav - Tiduvere oja - Tiheda oja - Tihu kraav - Tihulaane oja - Tikasi kraav - Tikuti oja - Tilana oja - Tilla oja - Tillunire - Tilsi oja - Timmkanal - Timo oja - Tindi oja - Tinni oja - Tinu oja - Tipina oja - Tirgu oja - Tiri oja - Tirtsi jõgi - Tiru oja - Tiskre oja - Tobia peakraav - Tohera oja - Toila peakraav - Tolkuse oja - Tomsi oja - Tondinõmme peakraav - Toolamaa oja - Toolse jõgi - Tooma oja (Järveotsa oja) - Tooma peakraav - Toomika kraav - Toominga oja - Toonoja - Toovere kraav - Topi jõgi (Vääna jõgi) - Tori jõgi - Tori peakraav - Torila oja - Torilaane oja - Tossu oja - Trangi peakraav - Treimani oja - Treimani oja - Treppoja - Triigi peakraav - Trummi kraav - Tsiretoki oja - Tsirgu oja - Tsirgu oja - Tsirksi kraav - Tsooru oja - Tsopa oja - Tubaka kraav - Tubaoja - Tuderna oja - Tudulinna oja - Tuhalaane oja - Tuhala jõgi - Tuiu oja - Tulimurru jõgi - Tulimurru peakraav - Tuplevo jõgi - Turba peakraav - Turu kraav - Turvaste oja - Tusti oja - Tuti kraav - Tuudi jõgi - Tuula peakraav - Tuulavere oja - Tuuliku kraav - Tuuliku peakraav - Tuulna oja - Tuuraste oja - Tõdva jõgi (Vääna jõgi) - Tõivere peakraav - Tõkkeoja - Tõlga oja - Tõlla oja - Tõnu oja - Tõntsu kraav - Tõramaa jõgi - Tõre peakraav - Tõrvajõgi - Tõrvanõmme oja - Tõrvanõmme peakraav - Tõrvase oja - Tõrvasoo peakraav (Tõrvasõoja) - Tõrve peakraav - Tõrvoja - Tõrvoja - Tõstamaa jõgi - Tõõrakõrve kraav - Tõõtsi oja - Tähemaa oja - Tähtvere kraav - Tänassilma jõgi - Tännassilma kraav - Tännassilma oja - Täsvere oja - Tääksi oja - Tündre oja - Türisalu oja - Tüükri kraav - Tüüringi oja
U
Ubajärve oja - Ubasalu kraav - Ubasalu oja - Udria oja - Udriku oja - Uduvere peakraav - Uhe peakraav - Uhmardu jõgi - Uia oja - Uibujärve oja - Ujuste oja - Ulila jõgi - Ullaste peakraav - Ulpesoo peakraav - Ulvi oja - Umbsaare oja - Umbsoo oja - Umbusi jõgi - Ungru oja - Unnioja - Ura jõgi - Urevere oja - Urita kraav - Uruste oja (ka Uruste jõgi) - Uuejõe peakraav - Uuemõisa oja - Uuemõisa oja - Uuemõisa oja - Uueveski oja - Uugla kraav - Uulu kanal - Uusküla kraav - Uusküla jõgi (Võerdla peakraav) - Uusküla oja - Uustalu kraav
Õ
Õhne jõgi - Õngu oja - Õru oja
Ä
Ädara jõgi - Ämmaoja - Ängi oja - Änglema oja - Änilase peakraav - Ärmä jõgi - Ärnu jõgi - Ätte peakraav - Äühvoja
Ö
Ördi kraav - Ördi peakraav - Österby peakraav (Österbi peakraav) - Ööbiku kraav - Öötla oja
Ü
Üksnurme peakraav - Ülejõe peakraav - Üra oja - Üra oja
Vaata ka
Vooluveekogud (alam)vesikondade kaupa veeseaduse alusel kehtestatud määruse järgi:
Tiiu Pirsko
Tiiu Pirsko (sündinud 15. märtsil 1955) on eesti graafik.
Mäetaguse valla lipp
thumb|Mäetaguse valla lipp Mäetaguse valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Mäetaguse valla lipp.
Lipu kirjeldus
Roheline kangas on jaotatud Y-kujulise kollase joonega nii, et vardapoolsesse osasse tekib roheline võrdhaarne kolmnurk.
Vanim eesti mees
Vanim eesti mees on mingil ajavahemikul vanim elusolev Eesti elanikest mees. Teadaolevad andmed nende kohta on esitatud tabelis.
Hüpotenuus
pisi|a ja b on [[kaatetid ning c on hüpotenuus]]
Väänkael
Väänkael (Jynx torquilla) on pruuni-hallikirju väike linnuliik rähniliste seltsist rähnlaste sugukonnast väänkaela perekonnast.
Hüpotenuus
Hüpotenuus on täisnurga vastaskülg täisnurkses kolmnurgas; ka selle külje pikkus.
Väänkael
Levila
Väänkael on laialdaselt levinud Euraasia parasvöötmes, Portugalist ja Norra keskosast üle Kaukaasia, Siberi ja Kirde-Hiina kuni Sahhalini ja Jaapanini. Väänkael on rändlind, ta talvitub Põhja-Aafrikas ja Lõuna-Aasias. Väänkael on Eestis väikesearvuline haudelind, tema arvukus on siin viimase paari aastakümne jooksul tunduvalt vähenenud. Väänkaela arvukust on hinnatud 5000 – 10 000 paarile.
Välimus
Väänkaelal on varjevärvus, ta on üleni kirjatud puukoore sarnase mustriga, nagu ka öösorr. Kehakujult sarnaneb punaselg-õgija või vööt-põõsalinnuga. Lend on lainjas. Väänkaela häälitsused sarnanevad lõopistriku ja väike-kirjurähni omadega. Häirimise korral pöörab väänkael kaela mitmes suunas nagu madu ja ka sisistab rästiku moodi. Rahvasuu tunneb teda seetõttu ka nõidmao nimetusega.
Laul
vasakul|pisi|Väänkaela laul Tartus
Toitumine
Väänkael sööb peamiselt sipelgaid, vähem lehetäisid, rohutirtse ja teisi putukaid. Ta pistab oma pika kleepuva keele sipelgapessa ja haarab selle külge jäänud sipelgad kiiresti suhu. Sipelgaid, eriti metsale kasulikku salukuklast, hävitab väänkael suurel hulgal.
Veeaurudestillatsioon
pisi|Veeaurudestillatsiooni seade Veeaurudestillatsioon on destillatsiooniprotsess, mida kasutatakse kõrgemalt keevate vedelike korral, mis normaalrõhul destilleerides hakkavad lagunema.
Väänkael
Pesitsemine
Väänkael pesitseb hõredates leht- ja segametsades, saludes, puisniitudel, parkides, suuremates aedades jt puistutes, samuti üksikutes puudes ja asulate servades. Pesa teeb rähni või puukoristaja vanasse õõnde või pesakasti või looduslikku puuõõnsusse. Päris pesa väänkael ei tee, kuid pesa põhi on peaaegu alati vooderdatud mingi taimeprahiga. Liigikaaslaste vastu on väänkael agressiivne, sellepärast ei pesitse kaks väänkaela teineteisele lähemal kui kakssada meetrit. Sobivaid pesakohti on vähe, sellepärast, kui väänkael leiab juba hõivatud pesakoha, siis kihutab ta selle omaniku minema, pillub munad pesast välja ja hukkab linnupojad. Väänkael ei armasta puhtust: tema pesa on räpane. On teada juhtumeid, kus väänkael on munenud enda tapetud teise liigi poegade peale.
Veeaurudestillatsioon
Veeaurudestillatsioon on kasutatav ainete eraldamiseks, mis on vees lahustumatud või raskesti lahustuvad. Eelduseks on eraldatava komponendi lenduvus koos veeauruga. Veeaurudestillatsioon võimaldab destilleerida aineid madalamal temperatuuril (praktiliselt 100 °C) võrreldes nende keemistemperatuuriga normaalrõhul. Protsessi tulemusena saadakse destilleeritud aine segu veega, millest vesi tuleb hiljem eraldada.
1) Aine üleajamine vedelikust. Veeaurudestillatsiooni seade erineb lihtdestillatsiooni seadmest sellega, et destillatsioonikolvi põhja lähedale juhitakse toru kaudu tugev veeauru juga, mis genereeritakse keevas veekolvis (nn veeauru moodul). Destilleerimiseks soojendatakse aurumoodulit (selleks võib olla suurema mahuga kolb, mis on varustatud kaitsetoruga) intensiivselt, et destilleeritavat segu läbiks tugev aurujuga. Vajadusel juhitakse aur läbi ülekuumendi, mis võimaldab suurendada destilleeritava aine kontsentratsiooni kondensaadis. Kolbi destilleeritava ainega soojendatakse ettevaatlikult, et kolvis olev vedeliku hulk ei suureneks. Destilleeritava segu üleviske vältimiseks võib kolvi ainega paigutada ka kaldu, nii et pritsmed ei satuks otse jahutisse. Destilleerimine lõpetatakse kui kondensaadis puudub destilleeritav aine ja kondensaat on muutunud läbipaistvaks.
Väänkael
Pesitsemine
Eestisse saabub väänkael hilja, alates aprilli teisest poolest või mai algusest, ja lahkub septembris.
Veeaurudestillatsioon
Teada on aurudestillatsiooni variatsioon, kus farnesüülkloriid (C15H25Cl) destilleeriti etüleenglükooli aurudega vaakumis. Siin on tegu aine kaasdestillatsiooniga mitteseguneva vedelikuga.
2) Lenduvate ainete üleajamine tahkest materjalist. Veeaurudestillatsioon on üks põhilisi meetodeid eeterlike õlide eraldamiseks taimsest materjalist või taimsest materjalist pressitud õlist. Kasutatakse kahesuguseid seadmeid: droog ja vesi pannakse koos destillatsioonikolbi või droog on eraldi anumas, millest juhitakse läbi veeaur.
Samaaegne destillatsioon-ekstraktsioon (SDE) on veeaurudestillatsiooni modifikatsioon, mille puhul jahuti allotsast püütakse hüdrofoobne veeauruga kaasadestilleerunud aine veega mitteseguneva orgaanilise lahustiga vastuvõtjasse.
Gott mit uns
Gott mit uns (Jumal on meiega) oli Preisimaa kuninglik moto ja osa Preisi ning hiljem Saksa sõjalisest embleemist.
Kõlleste valla lipp
thumb|Kõlleste valla lipp Kõlleste valla lipp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kõlleste valla lipp.
Lipp kinnitati 5. septembril 2003.
Lipu kirjeldus
Kõlleste valla lipp on vapilipp. Sinise kanga ülaservas valge laid, mis on eraldatud sinisest väljast okaspuuoksalõikega. Sinisel väljal on aga valge kollaste manustega kivi hoidev kurg.
Põhjendus
Lipu sinine põhivärvus ning okaspuutaimelõige sümboliseerib valla kaunist loodust oma metsade, orgudes sädelevate järvede ja kauguses sinavate mägedega. Lipu ülaosas olev valge on puhtuse, parema tuleviku lootuse ja progressi võrdkujuks. Keskseks kujuks olev valge kurg, kes hoiab ülestõstetud kivi on heraldikas tähelepanelikkuse, erksuse ja valvsuse sümbol. Kui lind peaks tukastama, siis maha kukkuv kivi ärataks ta kohe üles. Sellega iseloomustatakse valla inimeste usinust ja virksust nii oma igapäeva töödes kui ka tundeerksat loovust kodukandi kultuuripõllul. Kured on Kõlleste valla loodusele iseloomulikud püsiasukad, seega sobib kurg valla lipule.
Juan de Borbón, Barcelona krahv
pisi|Juan de Borbón, [[Barcelona krahv. 1959. aasta foto.]] Juan de Borbón, Barcelona krahv (Don Juan Carlos Teresa Silverio Alfonso de Borbón y Battenberg; 20. juuni 1913, Granja de San Ildefonso, Segovia, Hispaania – 1. aprill 1993, Madrid) oli kuningas Alfonso XIII kolmas poeg, Hispaania troonipärija aastatel 1933–1941 ja de jure Hispaania kuningas ja troonipretendent aastatel 1941–1977.
Monarhistidele oli ta Hispaania kuningas paguluses. Seetõttu nimetatakse teda vahel ka Juan III-ks ja selle nimega, koos kuningale kuuluvate auavaldustega, on ta ka maetud San Lorenzo de El Escoriali kloostri kuningate hauakambrisse Madridi lähedal.
Don Juan sai Hispaania troonipärijaks pärast oma kahe vanema venna, Alfonso ja Jaime, loobumist 1933. aastal. 15. jaanuaril 1941 loobus Alfonso XIII oma õigustest Hispaania troonile Juani kasuks ja suri 28. veebruaril 1941 Roomas, kus ta oli elanud paguluses alates Teise Hispaania Vabariigi väljakuulutamisest 14. aprillil 1931. Kinnitamaks oma õigustatud nõuet troonile, kasutas Juan isa surma järel Barcelona krahvi tiitlit – üht Hispaania krooniga seotud suverääni tiitlitest. 14. mail 1977 loobus ta temale õigusega kuulunud nõudest Hispaania kuninga troonile ja tunnustas Hispaania kuningakoja ainsa peana oma poega Juan Carlos I-st, kes oli 1975. aastal kuningaks saanud.
Don Juani abikaasa oli Doña Maria de Borbón y Orléans. Neil oli neli last:
Eveli Varik
Eveli Varik (sündinud 28. juunil 1970) on eesti kunstnik.
Ta on õppinud Tartu Kunstikoolis tekstiili, Konrad Mäe stuudios maali ning Eesti Kunstiakadeemias ruumikujundust ja graafikat. Ta on lõpetanud Eesti Kunstiakadeemia graafikamagistrantuuri.
Ta on vabakutseline kunstnik, mööblidisainer, sisekujundaja ja Eesti Kunstiakadeemia Avatud Akadeemia õppejõud.
Varik on Eesti Kunstnike Liidu ja Tartu Kunstnike Liidu liige.
Eberhard von Groote
Eberhard Rudolf von Groote (19. märts 1789 Köln – 15. aprill 1864 Köln) oli saksa germanist.
Ta õppis Heidelbergi ülikoolis õigusteadust, filosoofiat ja ajalugu ning lõpetas selle doktorikraadiga.
Ta oli Kölni ülikoolis Saksa õiguse professor.
Preisi kroonprintsi adjutandina tegi ta 1814 kaasa sõjakäigu Prantsusmaale. Pariisis tegi Gebhard Leberecht Blücher talle ülesandeks leida ja tagasi tuua arvukad prantslaste poolt Reinimaalt röövitud kunstivarad, sealhulgas Peter Paul Rubensi Peetruse ristilöömine ja kuulsad Aacheni sambad. Selle ülesandega tuli Groote väga edukalt toime.
1816–1827 oli ta Kölni valitsuse assessor ning sealsamas 1831–1851 sõjaväehalduse president. Viimases ametis, samuti Kölni toomkiriku ehituse seltsi eestseisuse liikmena ja esimehena töötas ta väga viljakalt.
Samal ajal tegeles ta innukalt germanistikaga. Ta andis 1816 koos Friedrich Wilhelm Carovéga välja aastaraamatu Taschenbuch für Freunde altdeutscher Zeit und Kunst auf das Jahr 1816 (Taskuraamat vanasaksa aja ja kunsti sõpradele aastaks 1816). Groote andis välja vanasaksa kirjandust, sealhulgas esmaväljaannetena.
Tema väljaannete seas olid:
Adolf Giesen on 1929 kirjutanud temast monograafia.
Elisa Eesti
Elisa Eesti AS (varem Radiolinja Eesti) on telekommunikatsiooniettevõte Eestis. Elisa omanik on Soome firma Elisa Oyj.
2014. aasta seisuga on see omataoliste seas suuruselt teine mobiilsideoperaator Eestis.
Elisal on tänapäeval kogu Eestit hõlmav mobiilside- ja teleteenuseud osutav ettevõte, mille levialas elab 99% Eesti elanikest. Elisa mobiilne internet ulatub nii väli- kui ka sisetingimustes kõikjale, kus on olemas mobiililevi.
Eesti Päevalehe ja sõltumatu allika Pemetel mõõtmistulemused näitasid, et Elisa pakub operaatoritest parimat 4G-levi siseruumides.
Hu Jintao
thumb|Hu Jintao (2002) Hu Jintao (Hú Jǐntāo; lihtsustatud hiina kirjas 胡锦涛; traditsioonilises hiina kirjas 胡錦濤; sündinud 21. detsembril 1942 Jiangyanis Jiangsu provintsis) on Hiina poliitik, endine Hiina Rahvavabariigi president.
Ta on elukutselt hüdraulikainsener ja on lõpetanud Qinghua ülikooli.
Varem on ta töötanud Tiibeti autonoomse piirkonna parteisekretärina.
Poliitikas on ta rahvale rohkem avatud kui tema eelkäija. Näiteks on Hiina uudisteagentuur Xinhua avalikustanud niisuguseid üksikasju poliitbüroo istungitest, mis varem olid salajased. Ta on loobunud mitmest oma eelkäija naeruväärseks peetud tavast, nagu välisvisiitide korral pidulik ärasaatmine ja vastuvõtt riigi juhtkonna poolt. Ta on pööranud rohkem tähelepanu varanduslikule ebavõrdsusele, riigi piirkondade ebaühtlasele arengule ja keskkonnakaitsele.
Sellegipoolest ei ole Hu Jintao liberaal, vaid pragmaatiline kõva käe liini pooldaja. Ta on korduvalt lasknud blokeerida juurdepääsu Hiinast ebasoovitavatele veebisaitidele, sealhulgas ajalehtede New York Times ja The Washington Post, võrguväljaannetele ning Vikipeediale. Detsembris 2004 avaldas Hongkongi ajaleht Open tema juhised propagandaametnikele, milles ta rääkis vajadusest õppida Kuubalt ja Põhja-Korealt ning nimetas Mihhail Gorbatšovi sotsialismi reeturiks. Põhja-Korea poliitilisi vaateid nimetas ta põhiliselt õigeteks ja selle riigi majandusraskusi ajutisteks.
Sinikas
Sinikas (Vaccinium uliginosum) on kanarbikuliste sugukonda mustika perekonda kuuluv mitmeaastane kääbuspõõsas.
Rahvapärased nimetused on joovikas, rukkisinikas, soomari.
Kirjeldus
Taime kõrgus on 30...70 cm. Puitunud vars on püstine, tugev ja harunev. Lehed on munajad, sinakasrohelised; lehe pikkus on tavaliselt 8...20 mm ja laius 4...20 mm. Noortel taimedel võivad lehed püsida ka üle talve.
Sinikas paljuneb valdavalt vegetatiivselt, kuid lagedatel niisketel kohtadel võib paljuneda ka seemnetega. Seemned levivad lindude abil.
Mari on sinine, kaetud valkja vahakirmega, veidi pikergune, paljuseemneline. Marjad valmivad juulis. Sinikas on hea saagikusega.
Mari on mahlakas ning veidi lääge, vesise maitsega, sest sisaldab suhteliselt palju suhkruid ja vähe happeid. Rahvapärane nimetus "joovikas" on pärit ilmselt sellest, et sinikast on valmistatud koduveine ja nastoikasid. Laialt levinud arvamus, et sinika joovastav toime tuleneb sookailuga kõrvuti kasvamisest, on ilmselge võhiklikkus. Jõhvikas (vahel ka pohl) kasvab sarnaselt sinikaga sookailuga sarnastes kohtades, ometigi sookailu joovastava toime siiret jõhvikale ei mainita.
1173
1173. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Kabe mõisteid
''Siin on loetletud kabemänguga seotud mõisteid.
Willi Hennig
Emil Hans Willi Hennig (20. aprill 1913 – 5. november 1976 Ludwigsburg) oli saksa bioloog, keda peetakse kladistika rajajaks. Tema evolutsiooni- ja süstemaatikaalased tööd aitasid luua selgust organismide loomulikule põlvnemisele. Taksonoomina uuris ta peamiselt kahetiivalisi.
Surnute ülestõusmine
Kõigi surnute ülestõusmine on kristluses, judaismis, islamis ja zoroastrismis esinev uskumus, mille kohaselt viimselpäeval tõusevad kõik surnud ellu ning nende üle hakatakse kohut mõistma.
Mati Veermets
Mati Veermets (sündinud 13. novembril 1956) on eesti disainer ja graafik.
Ta õppis Eesti NSV Riiklikus Kunstiinstituudis sisekujundust ja graafikat (lõpetas aastal 1988 graafika erialal ).
Mati Veermets on üks skulptuuri "Elu puu" autoreid (teine autor on Tiiu Pirsko), skulptuur asub Maarjamõisa kliiniku peaukse lähedal.
Välismaa fotograafide loend
''Siin on loetletud tuntud välismaa fotograafe.
Anna Ekston
Anna Ekston (aastani 1925 Epstein; 17. september 1908 Tartu – 24. detsember 1992 Tallinn) oli eesti baleriin, ballettmeister ja pedagoog.
Ta õppis Berliinis, Pariisis ja Moskva koreograafiakoolis.
Aastail 1940–1941 töötas ta Estonias balletipedagoogina, hiljem oli samas 1944–1951 balletijuht ja ballettmeister.
Teise maailmasõja ajal kuulus ta 1942–1944 Eesti NSV Riiklikesse Kunstiansamblitesse.
Tema algatusel rajati Tallinna Koreograafiakool, hiljem oli ta samas direktor ja pedagoog.
Miura
Miura (jaapani 三浦) on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris. Asub Miura poolsaare tipus. Piirneb põhjas Yokosukaga.
Miura loodi Miura maakonna Misaki ja Minamishitaura linna ning Hasse küla liitumisel 1955. aastal.
Linnas asub Misaki sadam.
Sõpruslinnad on Suzaka ja Warrnambool.
Kagu-Aasia Lepingu Organisatsioon
Kagu-Aasia Lepingu Organisatsioon (inglise keeles South-East Asia Treaty Organization, lühend SEATO) oli Kagu-Aasia ja Vaikse ookeani maade sõjalis-poliitiline rühmitus, mis loodi USA algatusel võitluseks kommunismi ja revolutsiooniliste liikumise vastu. Manila paktile kirjutas 8. septembril 1954 alla kaheksa riiki: USA, Suurbritannia, Prantsusmaa, Austraalia, Uus-Meremaa, Filipiinid, Pakistan ja Tai, leping jõustus 19. veebruaril 1955. Liikmesriikide vahel on sõjaline (peale USA osalesid Vietnami sõjas Austraalia, Uus-Meremaa ja Tai), sotsiaalne, majandus- ja kultuurialane koostöö. 1960. aastate lõpul tõmbus Pakistan ja 1970. aastate algul Prantsusmaa SEATO tegevusest tagasi. Tähtsaim organ oli välisministrite nõukogu, peasekretariaat asus Bangkokis. SEATO saadeti laiali 1977.
Born Villain
"Born Villain" on Marilyn Mansoni kaheksas täispikk stuudioalbum. Album avaldati kogu maailmas 1. mail 2012. See on Mansoni esimene album pärast Interscope Recordsiga lepingu lõppemist. Albumi avaldasid Mansoni enda stuudio Hell, etc. ja Cooking Vinyl. Albumilt ilmus kolm singlit ("No Reflection", "Slo-Mo-Tion" ja "Hey, Cruel World...") ja samanimeline lühifilm. Ameerika Ühendriikides saavutas album esimesel müüginädalal 10. koha. Bänd reklaamis albumit maailmatuuriga "Hey, Cruel World...Tour", kus osalesid ka Alice Cooper ja Rob Zombie. Manson kirjeldas seda kui comeback-albumit.
Oru valla lipp
thumb|Oru valla lipp
Lipp oli kasutusel 3. juunist 1998 kuni 20. oktoobrini 2013, mil ühineti Taebla ja Risti vallaga ühtseks Lääne-Nigula vallaks.
Lipu kirjeldus
Oru valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on vertikaalselt keskelt poolitatud viljakõrrega, vardapoolne väli on roheline, lehvipoolne aga sinine. Lipu keskel on ristatud kolm kollast viljakõrt.
Põhjendus
Roheline ja sinine värv sümboliseerivad valla mereäärset asukohta. Viljapeade kimp sümboliseerib valdavalt põllumajanduslikku tegevust vallas.
Castellóni provints
Castellóni provints ehk Castelló provints on provints Hispaanias Valencia autonoomse piirkonna põhjaosas. Provintsi keskus on Castellón de la Plana.
Kliima
Castellóni aastane keskmine temperatuur on +16,7 °C, jaanuaris +10,1 °C, augustis +24,4 °C.
Aastas sajab keskmiselt 478 mm, sealhulgas jaanuaris 36 mm ja augustis 35 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2638 tundi, sealhulgas jaanuaris 173 ja augustis 271 tundi.
Juris Kronbergs
pisi Juris Kronbergs (9. august 1946 Stockholm – 6. juuli 2020 Stockholm) oli läti luuletaja, kes elas Rootsis.
Lisaks luuletamisele mängis ta mitmes rokkansamblis.
Ta töötas kultuuriatašeena Läti suursaatkonnas Stockholmis.
Teosed eesti keeles
"Maa-alune luule", Loomingu Raamatukogu 2007/6. Tõlkinud läti keelest Guntars Godiņš ja Livia Viitol.
Komplekstasand
Komplekstasand polaarkoordinaatides
Iga kompleksarvu z saab esitada ka eksponent- või trigonomeerilisele kujul, mis on vastavalt
kus r on kompleksarvu absoluutväärtus ja φ selle argument.
Nõo valla lipp
thumb|Nõo valla lipp Nõo valla lipp on Eesti haldusüksuse Nõo valla lipp.
Lipp on kinnitatud 27. mail 1996 ning õnnistatud sama aasta 2. juulil Nõo kirikus Tartumaa praosti Harald Tammuri poolt.
Lipu kirjeldus
Valge kirikutorni kujutis sümboliseerib Nõo alevikku, kaks tähte kirikutorni kõrval tuletavad meelde taevakehi, mida vaadeldakse Tõravere observatooriumis. Tõravere on Nõo kõrval valla teine suurem asula.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
1171
1171. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Aastad: 1166 1167 1168 1169 1170 - 1171 - 1172 1173 1174 1175 1176
Taga-Karpaadi oblast
pisi|Petrose mägi, Karpaatia looduskaitseala, Taga-Karpaatia 2013. aastal Taga-Karpaatia ehk Taga-Karpaadi oblast (ukraina keeles Закарпатська область) on 1. järgu haldusüksus Ukraina lääneosas. Piirneb Poola, Slovakkia, Ungari ja Rumeeniaga.
Taga-Karpaadi oblast kattub suuresti Taga-Karpaadi ajaloolise piirkonnaga (ukraina keeles Закарпаття; eesti keeles ka Ruteenia või Russiinimaa). Russiinid kuuluvad Esindamata Rahvaste Organisatsiooni.
Loodus
Taga-Karpaatia asub Ida-Karpaatide põhjaosa edelanõlvadel ja Kesk-Doonau madalikul (täpsemalt Taga-Karpaatia madalikul). Territooriumist on 80% mägine.
Taga-Karpaatia linnad
Taga-Karpaatia oblastis on 11 linna:
Haldusjaotus
Alates 2020. aastast jaguneb oblast 6 rajooniks ja 5 oblastilise alluvusega linnaks: [[Pilt:Etnos0.gif|pisi|Taga-Karpaatia etniline kaart 2001. aasta seisuga.
{{legend|#FFB6C1|Ukrainlased}} {{legend|#90EE90|Ungarlased}} {{legend|#FBEC5D|Rumeenlased}} {{legend|#4682B4|Segaasustus: ukrainlased ja venelased}}]]
Linnad
Berehove, Hust, Mukatševe, Tšop, Užhorod.
Ajalugu
Piirkond kuulus 10.–11. sajandil Kiievi-Vene riiki. 11. sajandist kuni I maailmasõja lõpuni kuulus Austria-Ungari Ungari kuningriiki. Pärast esimest maailmasõda kuulus ala loodud Tšehhoslovakkia koosseisu.
Müncheni kokkulepete järel oli piirkonnal 1938–1939 autonoomia. 1939. aasta märtsis kuulutati Taga-Karpaatia mõneks tunniks iseseisevaks Karpaatide-Ukraina Vabariigiks, kuid annekteeriti kohe Ungari poolt (aastani 1944).
1945. aastal liideti Nõukogude Liiduga. 29. juunil kirjutati alla Nõukogude Liidu ja Tšehhoslovakkia Vabariigi vahel leping Taga-Karpaatide kohta. Lepingu kohaselt ühendati Taga-Karpaatia, mis 1919. aastast alates kuulus autonoomsena Tšehhoslovakkia Vabariigile, taas Ukrainaga ja liideti Ukraina Nõukogude Sotsialistliku Vabariigiga. Ukraina NSV-sse kuuluv Taga-Karpaadi oblast moodustati 22. jaanuaril 1946.
Eesti lipp
pisi|[[Pilt:FIAV 110100.svg|20px Külgede suhe 7:11. Majalipu vähimad mõõtmed 105 × 165 cm]]
Eesti lipp on Eesti riigilipp ja eestlaste rahvuslipp. Eesti lipu kohta kasutatakse ka sõna "sinimustvalge". Maailma riikidest vähem kui kümnendikul on lipp üle 100 aasta vana. Veel haruldasem on see, et esimene lipp on alles.
Värvid ja mõõdud
Eesti lipp on ristkülikukujuline ja sellel on ülevalt alla kolm võrdse laiusega rõhtset värvilaidu:
Lipu külgede suhe on 7:11 (laius:pikkus). Tavasuuruses lipu mõõtmed on 105 x 165 cm.
Eesti Üliõpilaste Selts
pisi|Eesti Üliõpilaste Seltsi ajalooline lipp, mida säilitatakse Eesti Rahva Muuseumis 29. septembril 1881 määrati üliõpilaskorporatsiooni Vironia (Eesti Üliõpilaste Seltsi baasil registreerida loodetud korporatsiooni, mis ei ole seotud hilisema korporatsioon Vironiaga) asutamiskoosolekul Aleksander Mõttuse idee põhjal Tartus kindlaks korporatsiooni värvid:
Ühe teate järgi olevat võetud eeskujuks Soome rahvusvärvid ja lisatud must. Üldise arvamuse järgi sümboliseeris sinine usku eesti rahva tulevikku, must eesti mullapinda, rahvuslikku musta kuube ja rasket minevikku, ning valge väljendas lootust ilusamale tulevikule. Lipuvärvide tõlgendus sisaldub ka Martin Lipu luuletuses "Eesti lipp".
Et korporatsiooni ei lubatud asutada, anti värvid hoiule Eesti Üliõpilaste Seltsi (EÜS-i).
26. märtsiks 1884 (vana kalendri järgi; 7. aprilliks uue kalendri järgi) valmis Karl August Hermanni abikaasa Paula eestvõttel ja Miina Hermanni (Miina Härma) ning Põltsamaa kihelkonna koolmeistri Gustav Beermanni tütre Emilie Beermanni kaasabil EÜS-i lipp.
Teise versiooni järgi ostis Emilie Beermann Põltsamaalt Leihbergi riidekauplusest kolm tükki siidriiet ja õmbles selle kokku oma toas, mis asus jõeäärses kihelkonnakooli majas. Gustav Beermanni puutöötoas valmis varras ja tema poeg Christoph Beermann viis lipu Tartusse. See siidist lipp, mida hiljem säilitati rahvusliku reliikviana, sai Eesti lipu emalipuks.
4. juunil 1884 õnnistas ja pühitses selle lipu Otepää kirikla saalis õpetaja Rudolf Kallas. Heinrich Rosenthal ütles tseremoonial: "Olgu Eestimaa täis kuradeid, meie lippu nad ei võida."
1. novembril 1905 esines EÜS-i lipp esimest korda avalikult Tartu meeleavaldusrongkäigul. Lipp seostus edaspidi eesti rahvuslusega.
Riigilipp
24. veebruaril 1918 kuulutati sinimustvalgete lippude lehvides välja Eesti Vabariik. (Pärnus päev varem 23. veebruaril)
25. veebruaril 1918 heiskasid lipu Pika Hermanni torni tippu kapten Schmidt, lipnikud Sälg ja Lippus.
12. novembril või 12. detsembril 1918 heisati sinimustvalge lipp Toompeale Pika Hermanni torni tippu. Lipu heiskajad olid Kaarel Uusma, Oskar Siiak ja Karl Kriisk.
21. novembril 1918 esitas Ajutine Valitsus sinimustvalge lipu Maapäevale kinnitamiseks Eesti riigilipuna, kuid Maapäeva kinnitust ei järgnenud.
Esimene iseseisvuse periood
27. juunil 1922 võttis Riigikogu vastu Riigilipu seaduse, mis fikseeris lõplikult sinimustvalge lipu staatuse riigilipuna. Sini-must-valge värvikombinatsiooniga lipp (eelnõus ette nähtud sini-valge-musta asemel) võeti vastu Aleksander Hindi ettepanekul. Vabariigi Valitsuse pakutud kolme variandi hulgas oli ka Eestimaa roheline-violett-valge lipp, kusjuures ükski variant ei olnud sini-must-valge.
1934. aastal väideti vapside ajalehes Võitlus, et valitsus on rahval keelanud riigilipu tarvitamise. "Sini-must-valge ei ole enam rahvuslipp. ...saagu meile uueks rahvuslipuks vabadussõjalaste valge-must, märgiks, et sellega me matame maha kõik vana mustuse ja ehitame uue puhta Eesti."
Helesinine, must ja valge olid kuni 1940. aastani Eesti riigilipu värvid. Ametliku indranteensinise lipu näidist hoiti igas politseiprefektuuris. Eesti Üliõpilaste Seltsi värvidel ja praegusel riigilipul kasutatakse helesinise asemel tumesinist.
Okupatsiooniaeg
Nõukogude okupatsiooni ajal keelati Eestis sinimustvalge lipu kasutamine.
Nõukogude okupatsioon 1944–1991
Nõukogude okupatsioonivõimu taaskehtestamisega Eestis Teise maailmasõja lõpus oli Eesti lipp rahvuslipuna ja rahvusvärvid sini-must-valge värvikombinatsioonina mitteametlikult keelatud. Eesti lipu heiskajaid karistati enamasti "eriti jõhkra ja küünilise huligaansuse" eest ning paigutati poliitvangilaagritesse, mõnel juhul saadeti ka psühhiaatrilisele sundravile. Sellest hoolimata ning vastupanu näitamiseks heisati Eesti lippu sageli Eesti Vabariigi aastapäevadel jm puhkudel.
pisi|140px|Baltica-Borussia Danzigi korporatsiooni värvid 1952. aastal võttis Eesti lipu algsed värvid, helesinine, must ja valge, kasutusele 1860. aastal Karlsruhes asutatud üliõpilaskorporatsioon Baltica-Borussia Danzig (algse nimega Livonia).
1980. aasta Moskva olümpiamängude Tallinnas peetud purjeregati tseremooniatest jäädvustatud fotodel ja filmikaadritel on näha, et Tallinna Olümpiapurjespordikeskuse, Raekoja platsi Matkamaja akna ja Russalka ümbruse ehtimisel kasutati kollaste, oranžide ja punaste kõrval ka siniseid, musti ja valgeid kangalaide.
Ajakirja Looming 1981. aasta septembrinumbris ilmus leheküljel 1311 kunstiüliõpilase Andrus Rõugu luuletus, akrostihhon "Silmades taevas ja meri", mille ridade esimesed tähed andsid ülalt alla lugedes kokku Eesti lipu värve markeeriva sõna "sinimustvalge".
Laulev revolutsioon
pisi|Eesti lipu heiskamine Pika Hermanni torni 24. veebruaril 1989 Foto: Jaan Künnap 24. veebruaril 1989 heisati sinimustvalge lipp rahvuslipuna Pika Hermanni torni. Riigilipuna võeti see taas ametlikult tarvitusele Eesti Vabariigiks ümber nimetatud Eesti NSV lipuna 7. augustil 1990.
pisi|püsti|Sinimustvalge Pika Hermanni tornis
Pärast iseseisvuse taastamist
7. juulil 1992 kinnitas Riigikogu vastava seadusega riigilipu ja riigivapi etalonkujutised.
Eesti lipu muuseum
1996. aastast on Otepää kiriklas, kus pühitseti 4. juunil 1884 Eesti Üliõpilaste Seltsi sinimustvalge lipp, muuseumituba – Eesti lipu muuseum. Muuseumist leiab põhjaliku ülevaate Eesti lipu saamisloost.
Ametlikud variandid
pisi|Vabariigi Presidendi lipp pisi|Eesti mereväe lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:13 pisi|[[Güüs]]
Vabariigi Presidendi lipp on riigilipp, mille keskel on suur riigivapp (vaata Eesti vapp).
Heiskamine
pisi|Eesti lipp paavst [[Johannes Paulus II matusepäeval poolde vardasse heisatuna Eesti saatkonna hoone ees Helsingis]]
Heiskamise päevad
Lipupäevadel heiskavad Eesti lipu riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutused ning avalik-õiguslikud juriidilised isikud.
Vabariigi Valitsuse korraldusel võidakse välja kuulutada ka teisi lipupäevi.
Heiskamise ja langetamise ajad
Riigilipp heisatakse päikesetõusul, kuid mitte hiljem kui kell 8.00. Lipp langetatakse päikeseloojangul, kuid mitte hiljem kui kell 22.00, kui valitsus ei ole andnud erikorraldust riigilipu heiskamise ja langetamise kohta mõnel teisel kellaajal.
Jaaniööl riigilippu ei langetata.
Heiskamise viis
Riigilipp heisatakse lipumasti või pannakse lipuvardaga vastavasse hoidikusse, mis asub hoone peasissekäigu juures, või mujale selleks sobivas (väärikas ja hästinähtavas) kohas. Lipul peab olema piisavalt lehvimisruumi. Lipukangas ei tohi puutuda vastu hoonete seinu, puid, juhtmeid ja muud sellist.
Heisatud riigilipu alumine serv peab olema vähemalt kolme meetri kõrgusel maapinnast. Lipuvardad ja -mastid on soovitatav värvida valgeks.
Linnas kasutatakse enamasti 2,5–3 m pikkuste puidust varraste külge kinnitatud normaalsuuruses lippe. Suuremad hooned ja avaram planeering eeldavad ka suuremaid lippe, mis tuleks heisata kas seinalt eenduvasse, katuselt tõusvasse või hoopis eraldi seisvasse lipumasti.
Maapinnalt tõusva lipumasti kõrgus on lipu laiusest ligikaudu kuus korda suurem. Seinal asuva lipuvarda pikkus on ligikaudu kolm korda suurem kui lipu laius.
Lipulaul
Eesti lipulaul on "Eesti lipp", mille muusika on kirjutanud Enn Võrk ja sõnad Martin Lipp. Laulu sõnu on kõvasti muudetud võrreldes algsega, näiteks Martin Lipu viis salmi koondati kokku kolmeks.
Alicante provints
Alicante provints on provints Hispaanias Valencia autonoomse piirkonna lõunaosas. Provintsi keskus on Alicante linn.
Eesti lipp
Lipulaul
Algversiooni esimene ja viimane salm:
Alicante provints
Alicante provints on üks Hispaania tähtsamaid turismipiirkondi.
Eesti lipp
Lipulaul
Ehitagem eesti kojad kolme kodu-värviga! Võtku nendel Eesti pojad ennast ükskord ühenda', võtku kuldse armuköie venna-arm neil veerita', vastaku neil vägev hüüe: «Eesti, Eesti, ela sa!»
Alicante provints
2007. aastal oli provintsi elanikest 21,4% välismaa kodanikud ja 2009. aastal 23,6%. Kõige rohkem oli Suurbritannia, Saksamaa, Maroko, Ecuadori ja Rumeenia kodanikke.
Eesti lipp
Lipulaul
Sinine ja must ja valge ehitagu Eestimaad! Vili võrsugu siin selge, paisugu tal täieks pead! Vaprast meelest, venna-armust eesti kojad kõlagu, kostku taeva poole põrmust: «Eesti, Eesti, ela sa!»
Alicante provints
Kliima
Alicante provintsi aastane keskmine temperatuur on +17,8 °C, jaanuaris +11,6 °C, augustis +25,5 °C.
Eesti lipp
Alternatiivsed ettepanekud
1919. aastal tegi Oskar Kangro ettepaneku võtta Eesti lipuks punase ristiga valge lipp". 1920. aastail avaldatud lipukavandite hulgas on muuhulgas ristiga neljaks ruuduks jagatud lipp, mille üks ruut on must ning kolm valged, musta ruudu sees orjaööd ja valguse tulekut sümboliseerivad tähed, ning kollane lipp päikesega, mis pidi sümboliseerima eestlaste "kollast ehk Mongoli tõugu".
Alicante provints
Kliima
Aastas sajab keskmiselt 357 mm, sealhulgas jaanuaris 20 mm ja augustis 10 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2900 tundi, sealhulgas jaanuaris 178 ja augustis 308 tundi.
Aleksandr Dõbman
Aleksandr Dõbman (vene keeles Александр Борисович Дыбман; sündinud 1962) on praegu Saksamaal elav juudi päritolu kabetaja, 2-kordne maailmameister (1986, 1987) rahvusvahelises kabes.
1172
1172. aasta
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Aastad: 1167 1168 1169 1170 1171 - 1172 - 1173 1174 1175 1176 1177
Põhja suusaalad 1936. aasta taliolümpiamängudel
pisi|Olümpiasümbol Põhja suusaalade 1936. aasta taliolümpiamängude võistlused toimusid Garmisch-Partenkirchenis viiel alal: murdmaasuusatamises (18 km, 50 km ja esimest korda 4×10 km teatesõidus), kahevõistluses ja suusahüpetes. Võistlused olid ühtlasi 1936. aasta maailmameistrivõistlused.
18 km
Kuupäev: 12. veebruar
<br style="clear:both" />
50 km
Kuupäev: 15. veebruar
<br style="clear:both" />
30px Kahevõistlus
Kuupäev: 10. veebruar
<br style="clear:both" />
30px Suusahüpped
Kuupäev: 6. veebruar
<br style="clear:both" />
Johannese Kool ja Lasteaed Rosmal
pisi|[[Rosma koolimaja, kus tänapäeval on lasteaiarühmad]] pisi|[[Himmaste Algkooli hoone, kus õpivad Johannese Kooli lapsed alates 2014. aasta sügisest]] Johannese Kool ja Lasteaed Rosmal on eraalgatuslik koolieelne lasteasutus ja üldhariduskool Põlva maakonnas Põlva vallas Rosma külas. Kooli peab MTÜ Rosma Haridusselts.
Kool asutati 1989. aastal, õppetöö algas 1990. aasta sügisel. See oli üks esimesi Eestis rajatud waldorfi pedagoogikal põhinevaid koole. 1999. aastaks kasvas kool põhikooliks.
Esimeseks koolihooneks oli Eesti kooliuuendaja Johannes Käisi sünnikodu Rosma külas - Rosma koolimaja. 2005. aasta sügisest avati selles majas lasteaed.
1992. aastal alustasid lapsevanemad omaalgatuslikult uue koolihoone ehitamist. Selle projekteeris heategevuslikus korras kooli lapsevanem arhitekt Marika Saks. Siiski süvenes ruumipuudus ja pärast Himmaste Algkooli sulgemist 2013. aastal sõlmiti Põlva vallaga pikaajaline tasuta varakasutusleping Himmaste koolimaja kasutuselevõtuks.
Ávila provints
Ávila provints on provints Hispaanias Castilla-Leóni autonoomse piirkonna kaguosas. Provintsi keskus on Ávila linn.
Kliima
Ávila aastane keskmine temperatuur on +10,4 °C, jaanuaris +3,2 °C, augustis +19,4 °C.
Aastas sajab keskmiselt 365 mm, sealhulgas jaanuaris 28 mm ja augustis 18 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2653 tundi, sealhulgas jaanuaris 26 ja augustis 18 tundi.
Lydia Aadre
Lydia Aadre (24. juuni 1904 Peterburi – 2. september 1957 Baltimore, Marylandi osariik) oli Eesti ooperilaulja.
1944. aastal põgenes ta Saksamaale, 1951. aastast elas Ameerika Ühendriikides.
Hausdorffi ruum
Hausdorffi ruum on topoloogiline ruum, milles on rahuldatud Hausdorffi aksioom, st ruum, mille igal kahel erineval punktil leiduvad ühisosata ümbrused.
Iga meetriline ruum on Hausdorffi ruum, kuid Hausdorffi ruum ei pruugi olla metriseeritav.
1170
1170. aasta
Mauricius (õpetlane)
Ta õppis Kölnis ja Pariisis aastail 1268–1272. Pariisis puutus ta arvatavasti kokku Aquino Thomasega. Mauricius oli millalgi enne 1277. aastat ja ka vähemalt 1284. aastal Tallinna konvendi lektor.
1170
Aastakümned: 1120. aastad 1130. aastad 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad - 1170. aastad - 1180. aastad 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad
Aastad: 1165 1166 1167 1168 1169 - 1170 - 1171 1172 1173 1174 1175
Lvivi oblast
pisi|Roztotšia looduskaitseala Lvivi oblastis 2019. aastal Lvivi oblast on 1. järgu haldusüksus Ukraina lääneosas.
Lvivi oblast piirneb põhjas Volõõnia oblastiga, idas Rivne ja Ternopili oblastiga, lõunas Ivano-Frankivski ja Taga-Karpaatia oblastiga ning läänes Poolaga.
Aastatel 1918–1939 kuulusid oblasti alad Poolale Lwówi vojevoodkonna koosseisu. Lvivi oblast loodi Ukraina NSV koosseisus 4. detsembril 1939, pärast Poola okupeerimist. 1959. aastal liideti Lvivi oblastiga Drohobõtši oblast.
Haldusjaotus
Lvivi oblast jaguneb seitsmeks rajooniks: