cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tüll (riie)
Polüester on kõige tavalisem tülli puhul kasutatav riie, kuid viskoosist tüll on väga haruldane. Tüll on kõige sagedamini kasutatav looride, kleitidel (eriti pulmakleitide) ja balletiseelikute valmistamisel. Tüll on saadaval mitmesugustes värvides ja on kergesti kättesaadav. Seda on võimalik värvida iseseisvalt kodus, tingimusel, et see on valmistatud nailonist, viskoosist või siidist, kuid mitte siis, kui see on valmistatud polüestrist.
Nimi pärineb Prantsusmaal lõunaosas asuvast Tulle linnast. Tulle oli 18. sajandil tuntud pitsi- ja siiditootmise keskus ning tülli võrk on ilmselt pärit sellest Prantsuse linnast. Tüll võeti kasutusele kõigepealt Prantsusmaal Pariisis balletikostüümide valmistamisel. Teistesse riikidesse jõudis see aga hiljem, mis viitab sellele, et tüll võis olla seal kergemini kättesaadav kui mujal.
Üks kõige tavalisemaid tülli kasutamiseviise on rõivaste valmistamine. Tülli kasutatakse sageli kohevuse loomisel, et jätta pitsiline ja õhuline mulje. Tülli võib kasutada ka alusseelikute valmistamises, sageli kasutatakse mitut kihti jäigast tülli, et luua kleidile või seelikule kindel kuju. Tülli kasutatakse ka loori valmistamiseks, sest see varjab näo omadusi, võimaldades samal ajal kandjal näha. Dekoratiivseid kaunistusi võib valmistada ka tüllivõrgust, sageli kasutatakse pulmade ja katsikute kaunistamiseks. Tülli kasutatakse mõnikord ka käsitöös, et lisada projektidele tekstuuri. Erivärvilisest tüllist saab meisterdada tüllist lilli või muid dekoratiivsed elemente.
Kasseli Ülikool
Kasseli Ülikool on ülikool Kasselis Saksamaal.
Ülikool on asutatud aastal 1970.
Seisuga september 2010 õppis seal umbes 18 113 üliõpilast.
Strautmaļi
Strautmaļi on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas.
Küla jääb valla keskusest Priekuļist 8,5, piirkonna keskusest Cēsisest 5 ja Riiast 96 km kaugusele. Asula on kujunenud samanimelise aianduskooperatiivi kohale. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Strautmaļi jääb Gauja rahvusparki. Külas asub natsirežiimi ohvrite matmispaik, mis on tähistatud mälestusmärgiga.
Aastal 2017 oli külas 30 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 28.
pisi|tühi|Strautmaļi külatänav
Valjala külanõukogu
Valjala külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Valjala vallas. Külanõukogu pindala oli 209 km² (1977).
Külanõukogus tegutses Viktor Kingissepa nimeline kolhoos.
Investor
Investor on iga isik või organisatsioon, kes paigutab kapitali, et teenida sellelt kasumit ja kasvatada oma vara. Edukad investorid teevad põhjalikke analüüse, leidmaks sobivaid investeerimispositsioone vastavalt riski ja kasumlikkuse suhtele. Investeerida võib erinevatesse varaklassidesse, näiteks aktsiad, võlakirjad, investeerimisfondid, kinnisvara, toorained jt.
Investori tuluallikas on finantsvaralt laekuvad dividendid, intressid ja renditulu või vara väärtuse tõus.
Investor erineb kauplejast selle poolest, et tema investeerimishorisont on pikem, s.t ta hoiab oma positsioone aastaid kuni aastakümneid.
Investorit, kes omab aktsiat, nimetatakse aktsionäriks.
Investori tüübid
Investoreid saab liigitada kaheks:
Causus defilippii
Causus defilippii on rästiklaste sugukonna maoliik.
Investor
Investorite kaitse Eestis
Eestis on investorite kaitseks asutatud Investorikaitse osafond ehk tagatisfond. Investorikaitse osafondi (IKO) arvel tagatakse ja hüvitatakse investorite, krediidiasutuste klientide ehk hoiustajate ja kohustusliku pensionifondi osakuomanike investeeringud. Eestis registreeritud investeerimisinstitutsioonideks on Finantsinspektsioonilt tegevusloa saanud asutused. Investeeringute kaitse rakendub eelkõige pettuse, haldusliku ametiseisundi kuritarvitamise või tehtud vea korral, mille tõttu investeerimisasutus ei suuda klientidele vara tagastada. Investorikaitse ei taga investeerimisriski, s.t näiteks kahjusid investeeringute turuväärtuse langusest või väärtpaberite väljaandja pankrotist. Alates 2011. aastast on hoiused ja investeeringud tagatud igas tegevusluba omavas panagas 100% ulatuses, maksimumäär ühe hoiustaja kohta on 100 000 eurot. Pensionifondi osakud väärtuses 10 000 eurot hüvitatakse osakuomanikule täielikult, kui kahjusumma on suurem kui 10 000 eurot, siis kuulub kompenseerimisele 90% kahjusummast.
Causus defilippii
Kirjeldus
Causus defilippii keskmine kogupikkus (keha koos sabaga) on 20–35 cm, harva 50 cm.
Investor
Investeerimisstrateegia
Oluline tegur investeerimise puhul on aeg, sest ajapikku toodab intressi nii sisse pandud raha kui ka sellega teenitud tulu ehk rakendub liitintressi kontseptsioon. Investeerimise edasilükkamine suurendab tõenäosust, et suur osa tulust võib jääda saamata. Sellest tulenevalt võib väita, et investeerimises on oluline kannatlikkus ja planeeritus, meetõttu on investori jaoks oluline koostada investeerimisplaan ning seda järgida. Ohtlikumad vead, mida investorid teevad on emotsiooni ajel käitumine, kodutöö tegemata jätmine ning oma plaanidest mitte kinnipidamine. Investeerimisplaani koostamisel on oluline silmas pidada seatud eesmärke. The Motley Fool soovitab investeerimiseesmärkide seadmiseks mõelda välja, mille jaoks investeeritakse, luua seejärel strateegia ning säästa ja investeerida järjepidevalt.
Causus defilippii
Kirjeldus
Pea on lühike ja lai, nokis on esileuletuv, nokisekilbis on suur. Silmad on keskmise suurusega. Silmakilbiste ring koosneb 1–2 silmaeessest, 1–2 silmatagusest ja 1–2 silmaalusest kilbisest mis eraldavad silma ülamokakilbisest. Ülamokakilbiseid on kokku 6–7 ja alamokakilbiseid 7–10. Esimesed 3–4 alamokakilbised on ühenduses eesmiste alalõuakilbistega. Tagumised alalõuakilbised on väikesed ja teistest kilbistest eristamatud. Oimukilbiseid on 2+3, vahel 2+4, ja harva ka 1+2.
Investor
Investeerimisstrateegia
Investorid saab investorid jaotada otse- ning portfelliinvestoriteks.
Causus defilippii
Kirjeldus
Keskkehal on 16–18 rida seljakilbiseid. Kõhukilbiseid 108–128: harva 117 isastel, või ka 118 emastel. Anaalkilbis paaritu. Sabaaluste kilbiste arv 10–19: harvemini 14 isastel, või rohkem kui 15 emastel.
Investor
Investeerimisstrateegia
Väärtpaberiturul tegutsevad investorid jagunevad oma strateegia poolest aktiivseks ja passiivseks ning kasvu- ning väärtusinvestoriteks.
Lisaks saab investorid jagada investeerimisfilosoofia järgi konservatiivseteks, mõõdukateks ja agressiivseteks. Konservatiivne investor keskendub kapitali ja selle ostujõu säilitamisele ning riskide madalal hoidmisele. Mõõdukas investor on see, kes on valmis riske võtma, et suurendada varade väärtust ja jooksvat sissetulekut. Agressiivne investor on huvitatud riskantsematest tehingutest, eesmärgiga suurendada varade väärtust.
Investeerimiskonto
Füüsilise isikuna investeerides saab investeerimistulude deklareerimiseks kasutada tavasüsteemi või investeerimiskonto süsteemi. Avades pangas investeerimiskonto on võimalik finantsvaralt teenitud kasum reinvesteerida ning lükata tulumaksukohustust edasi, kuni tulu hakatakse muul eesmärgil kasutama. Ainult Eesti residentidel on õigus avada investeerimiskonto. Kasutaja muutudes mitteresidendiks, maksustatakse finantsvaralt saadud tulu tema residendiriigis. Eestis võib avada ühe inimese kohta mitmeid investeerimiskontosid.
Investeerida saab ka äriühingu kaudu, eeliseks on maksude maksmise edasilükkamine sellistes varaklassides nagu kinnisvara, väärismetallid, kunst ja ühisrahastus. Puudusteks on dividendiaktsiate topeltmaksustamine ning lisakulude tekkimine näiteks börsil investeerimisel kohustusliku LEI koodi uuendamise tõttu.
Jaeinvestorid
2021. aasta jääb meelde kui jaeinvestorite aasta. Selle aasta jaanuaris toimus GameStopi jt. aktsiate lühilüps.
Kõnealune aasta oli ka Balti börsi jaoks rekordiliselt aktiivne. Suurem huvi investeerimise vastu kutsus esile 2020. aastal alanud pandeemia, sest sellest tulenevate piirangute tõttu hakkas inimestel nii aega kui ka raha üle jääma. Kõigele lisaks on saanud üle maailma tavaks, et koduturul kauplemise puhul teenustasud puuduvad, ka Eestis kaotati 2021. aastal Balti börsil kauplemise teenustasud. Sama aasta suvel hakkasid mitme Tallinna börsil noteeritud aktsiate hinnad tõusma, eeldati, et pensionireformi tagajärjel lisandub turule uusi jaeinvestoreid. Oktoobris toimunud Enefit Greeni IPO pakkumine märgiti baasmahust neli korda üle ning selles osales 60 335 jaeinvestorit, paljud investorid märkisid aktsiat nii eraisiku kui ka ettevõtte alt. Teised kaks aasta suurimate märkijate arvuga IPOd olid Hepsor ja Textmagic. Samuti tegid vastsed väikeinvestorid mitmeid vigu nagu LHV märkimisõiguste ost kalli hinna eest kui ka turuhinnaga sisestatud order, mis oli märkimise hinnast kuni kolm korda kallim.
Vastutustundlik investeerimine
Vastutustundlik investeerimine tähendab, et investeerides hoidutakse ettevõtetest, mis tekitavad keskkonnakahju, rikuvad inimõigusi ning on ebaeetilise juhtimiskultuuriga. Sellise investeerimisviisi puhul hinnatakse ja võetakse lisaks fundamentaalanalüüsile ja hindamisele arvesse ka ESG (environmental, socialm, governance) tegureid. ESG analüüsis kasutatakse avalikku infot, perioodilisi majandusaruandeid, ESG ja jätkusuutlikkuse alaseid aruandeid ning reitinguid, pressiteateid, kohtumisi ettevõtte juhtkondadega.
Causus defilippii
Kirjeldus
Mao soomuste värvus on varieeruv helepruunist punakaspunase, halli või hallikasrohelise põhjaga, mida ilmestavad (süvendavad) erineva kujuga värvilaigud seljal.
Kõhualune on kollakasvalge. Noored maopojad on läikivmustad või hallid.
Levila
Neid võib kohata roomamas Sambias, Tansaanias, Malawis, Zimbabwes, Mosambiigis, Botswanas, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Lüuna-Aafrika Vabariigis ja Svaasimaal.
Pundsu Kõrbjärv
Pundsu Kõrbjärv (ka Kõrbjärv, Kirikumäe Kõrbjärv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Mauri ja Kirikumäe külas. Veekogu pindala on 2,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 802 m.
Rickard Rakell
Rickard Lars Gunnar Roland Rakell (sündinud 5. mail 1993 Sollentunas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Pittsburgh Penguins ründajana vasakäärel.
2010. aastal siirdus ta Rootsi klubist AIK IF Põhja-Ameerikasse, asudes mängima Ontario Hockey League'i klubis Plymouth Whalers.
2011. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i draft'is 30. valikuna. 2012. aasta juulis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris Rakell 19. jaanuaril 2013 mängus Vancouver Canucksi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 25. aprillil 2014 Stanley karika väljalangemismängus Dallas Starsi vastu. Alates hooajast 2014–15 on Rakell kuulunud Ducksi põhikoosseisu.
2016. aasta oktoobris pikendas Rakell Ducksiga lepingut kuue aasta võrra. Individuaalselt on tema seni edukaim hooaeg olnud 2017–18 (34 väravat, 35 väravasöötu). 2018. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule. 2022. aasta märtsis kaubeldi Rakell Pittsburgh Penguinsi.
2012. aastal tuli Rakell Rootsi kuni 20-aastaste koondise koosseisus juunioride maailmameistriks. 2018. aastal tuli ta maailmameistriks Rootsi jäähokikoondisega. 2018. aasta maailmameistrivõistlustel oli Rakell Rootsi resultatiivseim mängija (6+8).
Purdue Ülikool
Purdue Ülikool on ülikool Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis West Lafayette'is.
Ülikool on asutatud aastal 1869.
Christian Ludwig (Mecklenburg-Schwerin)
Tema vanemad oli viimane Mecklenburg-Schwerini suurhertsog Friedrich Franz IV (1882–1945) ja Hannoveri Alexandra (1882–1963).
Purdue Ülikool
Purdue Ülikoolis on töötanud tuntud semiootikud Myrdene Anderson ja Floyd Merrell.
Christian Ludwig (Mecklenburg-Schwerin)
1918. aastal põgenes ta koos oma perekonnaga Taani, naasis 1919. aastal. Osales Teises maailmasõjas kuni 1944. aastani, mil vabastati teenistusest endise valitseva perekonna liikmena. Isa nimetas ta 1943. aastal enda järglaseks, olles tema vanema venna Friedrich Franzi troonipärimisõigusest ilma jätnud, ja 17. novembril 1945 sai ta suurhertsogliku perekonna peaks.
1945–1953 oli ta Nõukogude Liidus sõjavangis. Abiellus 5. ja 11. juulil 1954 Preisi Barbaraga (1920–1994), kaks tütart: Donata (sündinud 1956) ja Edwina (sündinud 1960).
Juurepess (perekond)
Juurepess (Heterobasidion) on pilvikulaadsete seltsi kuuluv seeneperekond.
Juurepess on seenpatogeen, mis tapab ja kahjustab puid. Selle põhjustatud majanduslikku kahju Euroopas hinnatakse kuni 790 miljoni euroni aastas.
Eduard Johannes Rubel
Eduard Johannes Rubel (perekonnanime rööpkuju: Ruubel;, 26. mai 1907 Vana-Kariste vald Pärnumaal – 1997), oli Eesti põllumajandusteadlane.
Juurepess (perekond)
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Heterobasidion seisuga 10.02.2014.
Eduard Johannes Rubel
Elulugu
Eduard Johannes Rubel on talupidaja poeg.
Lõpetas 1926 Pärnu Linna Ühisgümnaasiumi ja 1931 TÜ põllumajandusteaduskonna; agronoomiadoktor (1947, Hohenheimi Ülikool, väitekiri "Milchviehhaltung und Leistung der bäuerlichen Betriebe in Mecklenburg".
Töötas Vana-Antsla ja Audru riigimõisates, oli Karja Keskühisuse ja Aedvilja Keskühisuse direktor, 1939–1940 Põllutöökoja seakasvatuse eriteadlane Tartu-, Võru- ja Viljandimaal, 1941–1943 Viljandi maavalitsuse agronoom ja talupidaja Rimmu vallas, 1943–1944 Põllumajanduse Keskvalitsuse stipendiaat Rostockis. Töötas 1946–1950 Göttingeni Georg Augusti Ülikoolis assistendina. Asus 1950 USA-sse, kus oli ehitusettevõtja.
Anton Üksti (kultuuritegelane)
pisi|Anton ja Raissa Üksti lastega Leisi kaupluse ees, u 1910 Anton Üksti (1866 Uuemõisa vald – 1959 Leisi vald) oli Saaremaal Leisis tegutsenud kaupmees ja kultuuritegelane.
Anton Üksti oli 20. sajandi alguses Triigi sadama rajaja. Ta ehitas Leisi alevikku esimesed majad, sealhulgas Leisi kauplushoone (praegune vallamaja), mis valmis 1908. Üksti pani aluse ka Leisi seltsielule, tema juhtimisel lavastati esimene näitemäng ja asutati laulukoor.
1937. aastal kirjeldas Anton Üksti oma juubelikõnes kultuurielu algatamisest Leisis järgnevalt: "Juubilari [A. Üksti] ''sõnawõtt selgitas kuulajaile wärwikates piltides neid olusid, mis walitsesid Leisis aastat nelikümmend tagasi, kui tema seltskonnategewuse põllul hakkas ajama esimesi wagusid. Takistusi tehti nii ülemalt kui ka alamalt poolt, sest Wene wõimu esindajad ei tahtnud näha mingisugust waimlist tegewust eestlaste poolt, rahwas oma üldsuses oli aga siis weel niiwõrd arenematu, et tal puudus huwi kõige muu vastu peale kõrtsis joomise. Ainukeseks kogunemiskohaks olnud Leisi vana kõrts, kuhu sellal õhtuti kogunenud mitte ainult mehed, waid ka neiud ja sagedasti naised sülelastegagi, et läpastawas kõrtsiõhus meestega wõidu kilatseda ja tantsida. Laulukoori loomisel pidanud härra Üksti koorijuhina parematele lauljatele sagedasti hobuse järele saatma ja nad lauluharjutusele ning tagasi sõidutama. Lauluharjutuse lõpul tulnud lauljaid oma kulul kostitada, muidu olevat kõrts neile suuremat lõbu pakkunud. Esimesed peod peetud kõrtsi hoovis, kuhu sõnnikusele põrandale raputatud saepuru."''
1910. aastal ilmus tal luulekogu "Wälkuwad kiired". 1917. aastal valiti ta Saaremaa maanõunikuks.
Isiklikku
Eesti poliitik Andres Taimla oli tema lapselaps ja eesti kunstnik Siiri Taimla-Rannala on tema lapselapselaps.
Valma külanõukogu
Valma külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1960 ja seejärel liideti see Lalsi ja Uusna külanõukoguga.
Aleksander Burk
Aleksander Burk (21. aprill 1897 – 19. juuli 1957 Paterson, New Jersey osariik) oli Eesti sõjaväelane (veebel).
Osalenud Teises maailmasõjas, taandus ta Saksamaale, teenis USA vägede juures, siirdus 1951. aastal USA-sse.
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi osakond 2-N
Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi osakond 2-N oli Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi struktuuriüksus, mis teostas alates 1947. aasta jaanuarist Eestis sovetivõimuvastase metsavendluse ehk relvastatud "poliitilise banditismi" vastast võitlust.
Organisatsioon
Osakond 2N koosnes Tallinnas ENSV RJM asuvatest keskosakondadest ja maakonnajaoskondadest. 1947. aasta suvel liideti RJM 2N osakonna koosseisu ka senini Eesti NSV SM allunud Eesti NSV SM Banditismivastase võitluse osakonna 154 töötajat ning kohalikest sovetiaktivistidest moodustatud maapiirkondades asuvad hävituspataljoni 276 palgalist liiget.
Eesti NSV tegutsesid 4 linna- ja 13 RJM maakonnaosakonda, mille juures asusid ka 2-N jaoskonnad:
Viljandi Guitar Trio
Viljandi Guitar Trio on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2010.
Ansambli moodustavad kolm kitarri mängivat liiget: Argo Vals, Jalmar Vabarna ja Jaan Jaago.
Yoshinori Shigematsu
Yoshinori Shigematsu (jaapani keeles 重松 良典 Shigematsu Yoshinori; 2. aprill 1930 Hiroshima – 2018) oli Jaapani jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1958 1 mängu.
Pension 2050
Pension 2050 on Eesti Koostöö Kogu algatatud programm, mille peamine eesmärk on olnud avaliku arutelu vedamine tuleviku eakusest. Programmi üheks peaeesmärgiks on suurendada üldsuse teadlikkust sellest, et edaspidi peame kauem töötama, õppima ning paremini ennast eakapõlveks ette valmistama. Avalikku arutellu on oma panuse andnud nii erinevad vabaühendused (näiteks Kuldliiga, 65B), teadlased, mõttekojad ja teised huvigrupid. Programmi käigus on programmijuht kirjutanud mitu arvamuslugu sellest, miks ja kuidas eakapõlveks valmistuda. Lisaks on ilmunud meediaväljaannetes ajakirjanduslikke käsitlusi uue eakuse rahvakogust, seal pakutud ideedest ning nende edasisest käekäigust. raames on paralleelselt tõstetud teadlikkust sellest, et edaspidi peame kauem töötama, õppima ning paremini ennast eakapõlveks ette valmistama.
Smitten
Smitten (vene keeles Смиттен), varem Smitt oli aadlisuguvõsa.
Päritolu ja varasem ajalugu
Suguvõsa päritolu ei ole teada, kuid ilmselt olid nad Rootsi juurtega. Suguvõsaliin algab Hans Smittiga (Schmidt). Tema poeg Jonas Smitt (suri 1701) teenis kapralina Rootsi sõjaväes ja siirdus 1660. aastal koos kindralmajor Per Sparrega Riiga. Ta sõlmis abielu Puurmani mõisnike kojast pärit Dorothea Maria von Güntersbergiga (maeti 1741) ja jäi Liivimaale püsivalt elama. Rootsi kuningas Karl XI tõstis ta 29. augustil 1684 aadliseisusse − rüütelkonda teda Rootsis siiski ei introdutseeritud − ja ta sai perekonnanimeks von Smitten.
Pension 2050
Pension 2050 visiooni lähtekohad
Visiooni loomise tõukeks oli seni valdavalt sotsiaalkindlustussüsteemi finantsilise jätkusuutlikkuse tagamisele keskendunud arutelude ja otsuste ebapiisavus, tagamaks edaspidi kõigile täisväärtuslik vanaduspõlv. Olukorras, kus ametlik vanaduspensioniiga küll pidevalt kasvab (aastaks 2025 65 eluaastani), kuid tegelik esmane pensioni saamise iga pole veel üle 60 aasta tõusnud, on peamine küsimus selles, kuidas inimesed saaksid ja tahaksid töötada kuni vanaduspensioni eani ja tegelikult veelgi kauem.
Smitten
Jõgeveste liin
Jonas von Smitteni poeg Erich Johann von Smitten (1691−1749) naitus Jõgeveste mõisa pärija Helene von Protteniga (1699−pärast 1763). Nende abielusidemete kaudu langes mõis Smittenitele, kes pidasid seda XIX sajandi alguseni. Sellest liinist oli pärit Heinrich Konrad von Smitten (1779−1841), kes oli aastatel 1837−1841 Liivimaa maanõunik. Tema vanem õde Helene Auguste Eleonore von Smitten (1770−1828) abiellus tulevase vürst Michael Andreas Barclay de Tollyga (1761−1818) ja mõis pärandus viimase suguvõsale.
Pension 2050
Pension 2050 visiooni lähtekohad
Pension 2050 visiooni kujundamisel lähtume seega järgmistest asjaoludest
Smitten
Eestimaa liin
Selle liin rajajaks oli Erich Johann von Smitteni noorim poeg major Eberhard Gustav von Smitten (1740−1787), kes omandas 1787. aastal Eestimaal Arbavere pandimõisa.
Smittenid rüütelkonna matriklis
Liivimaal immatrikuleeriti Smittenid 29. juunil (vkj) 1747. aastal. 19. juunil (vkj) 1802 kanti Eberhard Gustav von Smitteni (1740−1787) järeltulijad Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Gustav Magnus von Smitten (1793−1864) võeti 21. jaanuaril (vkj) 1864 Pihkva kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Pension 2050
Pension 2050 programmi peamised tegevused
Pension 2050 visiooni loomiseks korraldasime 2016. aasta esimesel poolel mitmeid fookusarutelusid, et leida uusi ja võimalusel mujal maailmas kasutatud võimalusi tulevase pensioniea kujundamiseks. Arutelud puudutasid vanemaealiste hõive tõstmise ja vaesuse vältimise teemasid, aga ka võimalusi isikliku vastutuse suurendamiseks. 2016 teises pooles korraldasime Pension 2050 visioonikonverentsi, et aruteludest koorunud mõtteid avalikkuses tutvustada ja võtmeringkondadega testida. 2017. aasta alguseks valmis eelnenud töö põhjal uue eakuse visioon aastaks 2050. Visiooon koosneb neljast teemast – eneseteostus, kindlustatus, tervis, muutustega kohanemine – ning kirjeldab aastaks 2050 soovitud olukorda. Selleks, et pidada avalikku arutelu selle üle, kuidas soovitud olukorrani jõuda, käivitasime 2017 märtsis uue eakuse rahvakogu.
Zalău
Zalău on linn Rumeenias, Sălaji maakonna keskus.
Pension 2050
Pension 2050 programmi peamised tegevused
Uue eakuse rahvakogu ja Pension 2050 programm kestab 2017. aasta lõpuni, mil on plaanis teha kokkuvõtvaid üritusi rahvakogu ettepanekute teostumisest ja üldisemalt avaliku arutelu tulemustest.
Zalău
Ajalugu
Esimesed kirjalikud teated on 12. sajandist. Linnaõigused saadi 1473. aastal.
1918. aastal vallutasid linna Rumeenia väed, 1920. aastal läks linn Ungari alt Rumeenia koosseisu. Linn oli aastatel 1940–1944 uuesti Ungari koosseisus, kuid alates 1946. aastast kuulub ametlikult Rumeeniale.
Pension 2050
Pension 2050 programmi ja uue eakuse rahvakogu läbiviimise põhimõtted
Programmi viime ellu hea koostöö ja komplementaarsuse põhimõtteid järgides:
Zalău
Rahvuslik koosseis
1910. aastal oli linna 10 184 elanikust 74% ungarlasi.
Pension 2050
Pension 2050 programmi ja uue eakuse rahvakogu läbiviimise põhimõtted
Pension 2050 programmiga paralleelselt toetab Koostöö Kogu Vabariigi Valitsust pensionisüsteemi seadusandlike muudatuste ettevalmistamisel, sest need on tuleviku pensionipõlve kujundamise eelduseks. Avalikku arutelu veame koostöös põhiliste koostööpartneritega: ministeeriumid, katusorganisatsioonid (tööandjad, ametiühingud, eakate esindusorganisatsioonid), ekspertidega (Praxis, Riigikontroll, Õiguskantsleri kantselei), ülikoolidega (TLÜ, EBS). Teeme seda üksteise tegevusi ja põhisõnumeid täiendades ja võimendades. Avatus ja läbipaistvus: kogu programmi ajal ja eriti uue eakuse rahvakogus kogume ideid, koondame varasemaid ettepanekuid, oleme tagasisideks avatud, soosime konkreetseid algatusi, levitame infot ja viime sarnaste ideede autoreid omavahel kokku.
Riyāḑ Farīd Ḩijāb
Riyāḑ Farīd Ḩijāb (araabia keeles رياض فريد حجاب; sündinud 1966) on Süüria poliitik, kes oli 6. juunist 6. augustini 2012 Süüria peaminister.
Pension 2050
Pension 2050 programmi kokkuvõte
Programmi Pension 2050 raames on paralleelselt tõstetud teadlikkust sellest, et edaspidi peame kauem töötama, õppima ning paremini ennast eakapõlveks ette valmistama. Avalikku arutelu on oma panuse andnud nii erinevad vabaühendused (näiteks Kuldliiga), teadlased, mõttekojad ja teised huvigrupid. Programmi käigus on programmijuht kirjutanud mitu arvamuslugu sellest, miks ja kuidas eakapõlveks valmistuda. Lisaks on ilmunud meediaväljaannetes ajakirjanduslikke käsitlusi uue eakuse rahvakogust, seal pakutud ideedest ning nende edasisest käekäigust.
Riyāḑ Farīd Ḩijāb
Tal on doktorikraad agrotehnika alal.
Pension 2050
Pension 2050 programmi kokkuvõte
Loe põhjalikumalt järeldustest siit.
Riyāḑ Farīd Ḩijāb
Aastal 2008 määrati ta Al-Qunayţirah' provintsi kuberneriks ja veebruaris 2011 Latakia provintsi kuberneriks. Aprillist 2011 kuni peaministriks saamiseni oli ta põllumajandusminister.
Riyāḑ Farīd Ḩijāb kuulus Araabia Taassünni Sotsialistlikku Parteisse.
6. augustil 2012 põgenes ta koos pere ja veel kahe Süüria valitsuse ministriga Jordaaniasse ning teatas, et deserteerub "terroristlikust ja mõrvarlikust režiimist" ning liitub revolutsiooniga.
Zalău
Rahvuslik koosseis
2011. aastal oli elanike arv 56 202, neist 81,59% olid rumeenlased, ungarlased 16,4% ja 1,5% mustlased.
Välislingid
Zalău koduleht (rumeenia keeles)
Vivsjanõkõ (Kozjatõni rajoon)
Vivsjanõkõ (ukraina keeles Вівсяники) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kozjatõni rajoonis. Elanike arv on 834. Pindala on 4,824 km².
Carl Michael Bellman
thumb|Carl Michael Bellman
Carl Michael Bellman (1740–1795) oli rootsi helilooja ja luuletaja.
Bellmann sai kuulsaks luuletaja ja oma laulude esitajana. Tema parimate luuletuste kogumik anti välja üsna hilja: autor saavutas tuntuse alles 1790. aastatel. Sestsaadik peetakse teda väljapaistvaks rootsi luuletajaks.
18. sajandi kontekstis ei tundu tema saavutused eriti olulised, raske on teda kõrvutada näiteks Mozarti ja Haydniga. Rootslastele on tema looming aga suur uhkus. Tema laulutsükkel "Fredmans epistlar" on olnud paljude rootsi lauljate inspiratsiooniallikaks. Kuna helilooja elas galantse stiili epohhil, on laulud peened ning esitamise seisukohalt üpris nõudlikud ja pretensioonikad. Lihtsus ei ole kunagi väga lihtne – seda võiks väita nii Bellmani kui ka Mozarti ja Haydni teoste puhul.
Bellmani luuletused ja laulud on sageli satiirilised, mis on ilmselt rootsi luuletaja Olof von Dalini mõju. Oma loomingus parodeeris Bellman enda kaasaegseid ordusid ja klubisid. Kõik ei saanud tema naljadest aru ja paroodiate tõttu sattus ta korduvalt vanglasse.
Peamised teemad tema loomingus on seksuaalsuhted, purjutamine ja surm (koomilisest aspektist). Samas puudutas Bellmani looming ka armastust, õrnust ja surma tõsisemas mõttes. Näiteks kirjeldab "Fjäriln Vingad" idüllilisi looduspilte ja mütoloogilisi olendeid, kõlades rahulikult ja õnnelikult.
Bellman suri Stockholmis 12. veebruaril 1795.
Hiiekivi (täpsustus)
Hiiekivi on hiies asuv ohvrikivi. Hiiekiviks on nimetatud ka mitut Eesti ohvrikivi:
Asja käik
"Asja käik" oli Hubert Jakobsi avalik kiri 1979. aastast, milles ta avalikustas oma suhted KGB-ga ja seosed tema toimetatud omakirjastuslike väljaannetega ("Kuller", "Tõlet" ja "Poolpäevaleht").
Hubert Jakobsi kiri levis omakirjastuslikul teel.
Eellugu
Aastatel 1968-1973 ilmus Eestis mitmeid omakirjastuslikke almanahhe (Hees, Marm, Kamikadze, Vigilia jt) ilma et nende puhul oleks tekkinud erilisi probleeme võimudega.
1972. aasta sügisel aga hakati Tartu Riikliku Ülikooli rektori Arnold Koobi algatusel uurima luulealmanahhi "Jumala Tuul. Kamikadze". Selle toimetaja, bioloogia osakonna üliõpilane Jaanus Paal, heideti ülikoolist välja. Veidi hiljem pidi ülikoolist lahkuma ka "Vigilia" toimetaja Tõnn Sarv.
1974. aasta detsembris arreteeriti Eesti Demokraatliku Liikumise eestvedajad ning järgmisel aastal saadeti nad vangilaagrisse. Selle protsessi käigus korraldas KGB ülekuulamisi ka Tõnn Sarvele, Peep Gorinovile jt omakirjastuslike väljaannetega seotud inimestele.
Selleks ajaks oli kirjanduslike almanahhide omakirjastuslik väljaandmine Eestis praktiliselt soikunud.
Sisu
Oma avalikus kirjas "Asja käik" (dateeritud august/september 1979) kirjeldab Hubert Jakobs kõigepealt, kuidas ta Peeter Ilusa jt soovituste ja nõuannete põhjal andis 1975. aastal välja kaks numbrit almanahhi "Kuller". Selle moto oli "Ut aliquid fieri videatur" (nähtagu, et midagi tehakse).
Sama aasta sügisel võeti Hubert Jakobs sõjaväkke ja saadeti aega teenima Kasahstani. Koos ühe teise eestlasega planeeriti sealt põgenemist, kuid see plaan luhtus. Jakobsi kaaslane mõisteti süüdi, Jakobsiga aga hakkas tegelema KGB.
Pärast sõjaväeteenistusest vabanemist jätkusid Jakobsi kontaktid KGB töötajatega. Nende teadmisel andis ta 1978. aastal välja almanahhi "Tõlet", kuid selle teisest ja kolmandast numbrist ning "Poolpäevalehe" seitsmest numbrist ei olevat KGB olnud teadlik.
1979. aasta märtsis nõuti Jakobsilt Tartu KGB-s seletuskirja, milles ta tunnistas omaenda ja mitmete teiste inimeste seotust "Poolpäevalehega". Veidi hiljem saatis Jakobs Tartu KGB ülemale kirjaliku avalduse, milles ta ütles lahti oma seletuskirjast ning palus lõpetada repressioonid "Poolpäevalehega" seotud inimeste vastu.
Järellugu
KGB ja teised institutsioonid korraldasid alates 1979. aasta veebruarist korduvaid ülekuulamisi, sundtoomisi, hoiatusi, koosolekuid ja vestlusi paljudele: Doris Kareva, Hubert Jakobs, Arvo Pesti, Jaan Isotamm, Aado Lintrop, Leonhard Lapin, Ott Arder, Matti Milius, Viktor Niitsoo.
Hubert Jakobs tagandati Tartu Noorte Autorite Koondise juhatuse esimehe kohalt.
Tartu Riiklikust Ülikoolist eksmatrikuleeriti või sunniti lahkuma Hubert Jakobs, Arvo Pesti ja Doris Kareva.
Hiljem toimus Hubert Jakobsi elukohas läbiotsimine.
Valtu külanõukogu
Valtu külanõukogu oli külanõukogu Rapla rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Rapla ja Kehtna külanõukoguga.
Piiprellid (tantsurühm)
Piiprellid on rahvatantsuselts, mis tegutseb alates 1989. aastast Kuressaares.
2006. aastal moodustati rühma juurde gümnaasiumiõpilastest noorterühm Öieti.
Seltsi eesmärgiks on arendada Kuressaares rahvatantsu ja seltsielu. Rühma esinemisprogrammi kuuluvad nii folkloorsed kui ka autoritantsud. Pidevalt on programmis üle 20 tantsu, nende hulgas eesti rahvatantsu hümn "Tuljak". Rühma hümn on Helgi Alliku seatud tants "Autojuhtide polka". Rühma juhendaja on Eena Mark.
Kreeta ja Kürenaika
thumb|Rooma riigi Kreeta ja Kürenaika provints esile tõstetud
Kreeta ja Kürenaika (ladina: Provincia Creta et Cyrenaica) oli aastal 67 eKr loodud Rooma keisririigi senatiprovints. See koosnes Kreeta saarest ja Kürenaika piirkonnast tänapäeva Liibüas.
Apioni testament ja Rooma võim Kürenaikas
Hellenistliku Kürenaika kuningriigi viimane kuningas Ptolemaios Apion jättis oma kuningriigi Rooma vabariigile, kui ta aastal 96 eKr lastetuna suri. Rooma võttis selle pärandi Ptolemaios Apionilt meeleldi vastu, kuid eelistas jätta halduse kohalikele valitsejatele, mitte otsese kontrolli all hoidmisele. Kuid 70. aastatel eKr hakkasid juudi asunike ülestõusud provintsi destabiliseerima ja Senat oli sunnitud tegutsema. Aastal 74 eKr saatsid nad madala ametniku, kvestor Cornelius Lentulus Marcellinuse Kürenaikat ametlikult Rooma provintsiks annekteerima ja korda taastama. See, et Senat saatis sellise madala ametniku, näitab poliitilisi raskusi, mis vabariigil oma kasvava riigi valitsemisel oli, samuti viitab kergusele, millega Kürenaika oli valmis alluma Rooma valitsusele ja pakutavale stabiilsusele.
Rooma Kreeta-vallutus
Marcus Antonius Creticus ründas Kreetat aastal 71 eKr ja löödi tagasi. Aastal 69 eKr volitas Rooma Quintus Caecilius Metellust Kreetat vallutama ja pärast metsikut kolmeaastast kampaaniat (66 eKr) Kreeta alistus. Metellus teenis agnomeni "Creticus" auks oma Kreeta vallutamise ja allutamise eest.
Provints
Aastal 67 eKr ühendati Kreeta ja Kürenaika üheks provintsiks keskusega Gortyn Kreetal. Kuna see korraldus oli geograafiliselt ebamugav, jaotas Diocletianus aastal 298 pKr provintsi kaheks.
Tähenduse teejuhid
"Tähenduse teejuhid: usu arhitektuur" ("Maps of Meaning: Architecture of Belief") on Jordan Petersoni raamat. See ilmus esimest korda 1999 Routledge'i väljaandena. Eestikeelne tõlge ilmus 2022 Äripäeva väljaandel Kärt Kunnuse tõlkes.
Eessõna: põrgusse laskumine
Kultuur oma psüühikasiseses ilmnemises kaitseb meid kaose eest, mis kultuuri tekitas.
Carl Gustav Jung on öelnud, et kui mingi probleem on kellegi täielikult haaranud, siis ta on võib-olla oma kannatustega midagi saavutanud. Siis see probleem peegeldub tema elus, nii et ta näitab meile tõde.
Peterson käis lapsena emaga konservatiivsete protestantide jumalateenistuses. Ema ei olnud dogmaatiline ega autoritaarne usklik. Kodus religioonist ei räägitud. Isa oli agnostik ega käinud kirikus. Perekonnas valitses siiski kristlik moraal. Ema pani Jordani leeritundi. Seal talle ei meeldinud mõnede laste usklikkus ning see, et neil puudus ühiskondlik positsioon, samuti koolitaoline õhkkond. Õpetuse sisu oli talle vastuvõetamatu. Pastor ei püüdnudki lepitada Piibli loomislugu evolutsiooniõpetusega ning nähtavasti uskus viimast rohkem. Jordan loobus kirikust käimisest, sest religioon tundus olevat võhikutele, nõrkadele ja ebausklikele. Kirikus ega kodus ei avaldanud tema mässule tõsist vastupanu, osalt sellepärast, et polnud intellektuaalselt vastuvõetavaid vastuargumente. See mäss oli nii tavaline, et keegipeale ema ei teinud sellest välja, ja temagi leppis peagi vältimatuga.
Umbes samal ajal tekkis Jordanil varaküps maailmavalu: miks on maailmas on nii palju ebaõiglust ja kurjust? Ta hakkas tegema vabatahtlikku tööd ühe leebelt sotsialistliku erakonna juures ning võttis selle partei joone omaks. Kurja juur oli selle järgi majanduslik ebavõrdsus. Ühiskond tuli ümber korraldada. Jordan osales selles. Religiooni eeldused tundusid mõistuspäratud, ent poliitilise utoopiaga läks ta kaasa.
Peterson oli alati nautinud vaidlusi kui mängu. Nüüd hakkas ta rääkimise ajal kuulnud peas häält, mis ütles midagi kriitilist. Kordus repliik: "Sa ei usu seda. See ei ole tõsi." Ta teadis, et see hääl on osa temast, kuid see ajas teda veel enam segadusse. Kumb ta siis on, kas see, kes räägib, või see, kes kritiseerib? Teisel juhul kuidas saab peaaegu kõik, mis ta ütleb vale olla. Ta proovis öelda ainult neid asju, mida hääl läbi laseb. Ta pidi kuulama, mida ta ütleb, vähem rääkima, sageli poole lause pealt piinlikkkusega vait jääma ja uuesti mõtlema. Tulemusena oli ta vähem ärev ja rohkem enesekindel. See oli kergendus. Tuli välja, et tema on see, kes kritiseerib. Võttis siiski aega, et leppida mõttega, et peaaegu ükski tema mõte ei olnud reaalne, tõene ega isegi tema oma. Kõik, mida ta "uskus", oli see, mis tundus hea, imetlusväärne, austusväärne, julge, aga ta oli need varastanud. Ta ei teadnud, et ümberlükkamatu argument ei pruugi olla tõene ning et õigus samastada end teatud ideedega tuleb ära teenida. Tal aitas oma kogemusest aru saada Carl Gustav Jungi Persona (individuaalsust teeskleva maski) mõiste. Tal oli valus möönda, et ta ei ole reaalne.
Ta hakkas nägema täiesti talumatuid unenägusid. Need olid elavad nagu reaalsus. Nende eest ei saanud põgeneda ja neid ei saanud ignoreerida. Need keerlesid ümber tuumasõja ja täieliku hävingu. Ta nägi intensiivseid apokalüptilisi unenägusid kaks-kolm korda nädalas vähemalt aasta aega. Talle tundus, et tavamaailma taga on unenägude maailm, mis on reaalne maailm. Ta ei saanud enam aru, mis on reaalne, ja tundis, et ei saa elada, ilma et ta seda teaks. Huvist külma sõja vastu oli saanud obsessioon. Ta mõtles tuumasõja ettevalmistuste peale lakkamatult: kuidas see on võimalik ja kes on süüdi? Tal tekkis suur depressioon ja ärevus. Tal olid ebamäärased enesetapumõtted, kuid peamiselt tahtis ta kõigest lahti. Kord tuli ta hilja õhtul vihaselt ja enese vastu vastikust tundes kolledži joomingult. Ta visandas lõuendile jämeda pildi räigest ja deemonlikust ristilöödud Kristusest, kobra vööna ümber alasti piha. Pilt tundus talle jumalateotusena. Ta ei teadnud, mida see pilt tähendab. Ta ei olnud aastaid religiooni peale mõelnud. Ta peitis maali ära. Ta taipas, et ei saa endast ega teistest midagi aru. See, mida ta ühiskonna ja iseenda loomuse kohta oli uskunud, oli osutunud vääraks. Paistis, et maailm on hulluks läinud. Tema peas toimus midagi veidrat ja hirmutavat. Ajalugu oli õudusunenägu. Ta soovis üle kõige ärgata, nii et õudusunenäod kaoksid. Sellest ajast saadik on ta püüdnud mõtestada inimese, iseenda võimelisust kurjuseks, eriti uskumisega seotud kurjuseks. Kõigepealt tahtis ta mõtestada oma unenägusid. Võib-olla tahtsid need talle midagi öelda. Ta luges Sigmund Freudi "Unenägude tõlgendamist". Ent ta ei saanud pidada oma õudusunenägusid soovide täitumisteks. Samuti tundus, et need ei ole seksuaalsed, vaid religioossed. Ta hakkas lugema Jungi. Temalt leidis Peterson väite, et arhetüübid võivad võtta grotesksete ja kohutavate unenägude ja fantaasiate kuju isegi kõige veendunumal ratsionalistil. Jung vähemalt tunnistas, et see, mis Petersoniga toimus, võib toimuda. Selgus, et kuju, mille arhetüübid unenägudes ja fantaasiates võtavad, saab valgustada usundilugu laiemas mõttes, mis hõlmab ka mütoloogiat, folkloori ja primitiivset psühholoogiat. Selle fantastilise kuju mõtestamiseks on kõige parem kasutata võrdlusi mütoloogiast. Tänu mütoloogia uurimisele Petersoni õudusunenäod kadusidki. Selle teraapia hind oli täielik ja sageli valus transformatsioon: muutusid tema uskumused ja tegutsemisviisid. Ta avastas, et uskumused loovadki maailma, uskumused ongi maailm. See ei teinud teda moraalirelativistiks, vaid ta veendus, et maailm, mis on uskumus, on korrapärane. On universaalsed moraaliabsoluudid, mis siiski jätavad arvamuste lahknemise võimalikuks ja vajalikuks.
Pedejä järv
Pedejä järv (ka Pedejärv, Pedeja järv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Sandi ja Kirikumäe külas. Veekogu pindala on 6,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1089 m.
Kit Carsoni maakond
Kit Carsoni maakond (Kit Carson County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°31' N, 102°60' W.
Maakonna halduskeskus on Burlington.
Maakonna pindala on 5598 km². Veepindala on 2 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8270. Aastal 2000 oli elanikke 8011.
Ajalugu
Maakond asutati 1889 Elberti maakonna osadest.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Kit Carsoni maakonnas oli 8011 inimest, 2990 leibkonda ja 2081 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 1 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 3430 (keskmine tihedus 1/km²).
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 13,67%.
2 990 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,50 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,07 inimest.
Jaroslav Hrõtsak
pisi|Jaroslav Hrõtsak 2012. aastal Jaroslav Jossipovitš Hrõtsak (Ярослав Йосипович Грицак; sündis 1. jaanuaril 1960 Dovges, Strõi rajoonis, Lvivi oblastis) on Ukraina ajaloolane, Lvivi Ukraina Katoliku Ülikooli professor ja Ivan Franko nimelise Lvivi Rahvusliku Ülikooli ajalooinstituudi direktor ning teadusajakirja "Ukraine Modern" peatoimetaja.
Kit Carsoni maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Hadhari Djaffar
Hadhari Saindou Djaffar (sündinud 17. novembril 1978) on Komooride sprinter.
Jaroslav Hrõtsak
Elulugu
Teadusliku aastaraamatu "Modern Ukraine" asutaja ja peatoimetaja, ajakirjade "Ukrainian Humanitarian Review", "Kritika", "Ab Imperio" toimetuskolleegiumi liige.
Kit Carsoni maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Ea mediaan oli 37 aastat.
Jaroslav Hrõtsak
Elulugu
Aastast 2015 juhib Holodomori uuriva Saksa-Ukraina ajalookomisjoni Ukraina sektsiooni.
Hadhari Djaffar
Ta osales 100 m jooksus 2000 ja 2004. aasta suveolümpiamängudel. Ateena olümpiamängudel oli ta Komooride lipukandja.
Kit Carsoni maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 112,20 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 112,10 meest.
Jaroslav Hrõtsak
Elulugu
Üks tema lemmikteemasid on Ukraina rahvusliku liikumise ühe rajaja ja poeedi Ivan Franko elu ja tegevuse uurimine.
Hadhari Djaffar
Talle kuulub Komooride rekord 100, 200 ja 400 meetri jooksus.
Kit Carsoni maakond
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 33 152 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 41 867 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 28 700 dollarit, naistel 19 978 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 16 964 dollarit.
12,10% elanikkonnast ja 9,40% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 16,60% alla 18-aastasi ja 11,10% üle 65-aastasi.
Mullaharimine
Mullaharimine ehk maaharimine on tegevuste kogum, mille sisuks on põllupinna ettevalmistamine taimekasvatuseks.
Jeruusalemm (ooper)
"Jeruusalemm" (Jérusalem) on Giuseppe Verdi ooper neljas vaatuses Alphonse Royeri ja Gustave Vaëzi libretole Temistocle Solera libreto järgi Verdi neljandale ooperile I Lombardi alla prima crociata (1843). Prantslaste grand opera põhimõtetel ümber töötatud variant. Lisatud obligatoorne balletistseen. Lisati uusi muusikalugusid ja tehti faabulas struktuurimuudatusi.
Ajalugu
Pariisi ooperi impressaario Léon Pillet kutsus Verdi 1845. aasta novembris oma teatrile, kuid Verdi keeldus esialgu. See oli Verdi esimene kokkupuude maineka Pariisi Académie Royale de Musique 'iga, nagu tollal Pariisi ooperit ametlikult tunti. Kui Verdi oli mõnda aega ettepanekut kaalunud, jõudis järeldusele, et ka tema peaks prantslastega loominguliselt suhtlema nagu aktiivselt olid teinud Rossini ja Donizetti. Ta pakkus teatrile, et võiks mõne tema varasema oopuse kujundada prantslaste maitsele. Valikuga polnud raskusi, sest just oli suure eduga Milano La Scalas etendatud ooperit I lombardi. Verdi saabus Pariisi 27. juulil 1847 ning asus kohe tööle. Faabulas tuli teha olulisi muudatusi. Oli vaja panna paika prantslaste osalemine esimeses ristisõjas ja tegelaste nimed muudeti itaaliapärastest prantslasse pärasteks. Mitmed algses versioonis esinenud rollid jäeti välja, sealhulgas Oronte juhtiv tenori roll. Romantika tõsteti rohkem esile. Ooper sai õnneliku lõpu. Verdi komponeeris juurde balletistseeni. Oma algsetele kohtadele jäid vaid mõned muusikanumbrid.
Esmaettekanne toimus 26. novembril 1847 Pariisi Académie Royale de Musique'is Salle Le Peletier´s. Esietendus polnud edukas. Prantsuse publik jättis järgmiste etenduste saalid pooltühjaks. Ooper võeti peagi mängukavast maha. Juba proovide ajal saatis Verdi kirja oma kirjastajale Ricordile, et too astuks samme I lombardi prantsuskeelse variandi lavastamiseks Itaalias. Caliusto Bassi tõlkis prantsuskeelse teksti itaalia keelde. Itaaliakeelne variant esitati Milano La Scalas 26. detsembril 1850 nimetuse Gerusalemme all. Kuid see ei suutnud asendada originaali I lombardi. Itaalia publik jäi ükskõikseks. Konstanteeriti, et see ooper pole Verdil eriti õnnestunud. Teos ei leidnud statsionaarset kohta ei Prantsusmaa ega Itaalia teatrite repertuaaris. Seda esitati vaid Torinos (1850) ning ajavahemikul 1854–1865 Veneetsias, Veronas ja kaks korda Roomas. Oli ka ettekandmisel New Orleansis (1850). Ooper langes ligi 100 aastaks ooperimajade tähelepanu alt välja.
Mullaharimine
Minimeeritud harimine
Maaharimine jaotatakse sageli kaheks: minimeeritud harimiseks ja künnipõhiseks harimiseks. Nende kahe maaharimis viisi vahel kindel piir puudub, kuna masinad on väga erinevad ning töötavad eri sügavustel. Üldiselt on minimeeritud harimine maapinnalähedane, ei minna harimisega sügavale. Künnipõhise harimise puhul haritakse mulda sügavamalt, kogu künnikihi ulatuses. Künnipõhise harimisega käib üldiselt kaasas ka põhjalik külvipinna viimistlemine, et saavutada piisavalt tasane pind ja luua põllumajanduskultuuridele piisavalt hea kasvu keskkond. Mõlemad harimisviisid on väga laialdaselt kasutusel ning mõlemal on oma eelised ja puudused.
Intensiivne harimine
Intensiivne harimine jätab mulla pinnale maksimaalselt 15% koristusjärgset põhku ehk kuni 560 kg/ha. Sellist harimisviisi nimetatakse ka tavaviljeluseks. Intensiivse harimise juures kasutatakse mitmesuguseid tööagregaate nagu libisti, randaal või ader. Lisaks kasutatakse veel ka äket, põllurulle ja mullafreese külvi ettevalmistamisel. Võimalusi on mitu.
Jeruusalemm (ooper)
Rollide esmaesitajad
-         Gilbert Duprez (Gaston),
Napoli ülikool
Napoli ülikool (Università degli Studi di Napoli Federico II) on ülikool Itaalias Napolis.
Mullaharimine
Kündmine
Plussid: Miinused:
Jeruusalemm (ooper)
Rollide esmaesitajad
-         Adolphe Joseph Louis Alizard (Roger),
Napoli ülikool
Ülikool on asutatud aastal 1224. Ülikool on nimetatud selle asutaja, Saksa-Rooma keisri Friedrich II auks.
Jeruusalemm (ooper)
Rollide esmaesitajad
-         Julian van Gelder (Hélène),
Napoli ülikool
Ülikoolil on 13 teaduskonda, seal õpib üle 90 000 üliõpilase.
Jeruusalemm (ooper)
Rollide esmaesitajad
-         Hippolyte Bremont (Adhemar de Monteil),
Gottfried Benn
pisi|Gottfried Benn ([[Tobias Falbergi joonistus, umbes 1951)]] pisi|Gottfried Benn Saksamaa 80-pennisel postmargil (1986) Gottfried Benn (2. mai 1886 Putlitz – 7. juuli 1956 Berliin) oli saksa arst, kirjanik, esseist ja ekspressionistlik luuletaja.
Jeruusalemm (ooper)
Rollide esmaesitajad
-         Mme Müller (Isaure),
Gottfried Benn
Gottfried Benn sündis protestantliku pastori perekonnas Mansfeldi külas (tänapäeval osa Putlitzist). Kui ta oli pooleaastane, kolis pere Sellini (tänapäeval Zielin Poolas Gryfino maakonnas).
Jeruusalemm (ooper)
Rollide esmaesitajad
-         M. Barbot (Raymond).
Gottfried Benn
Aastail 1897–1903 õppis ta Oderi-äärses Frankfurdis gümnaasiumis. Tema hinded olid pigem keskmised, ent ta näitas häid tulemusi ladina ja vanakreeka keeles. Hiljem on seda näha tema luule tihedais seostes vanakreeka mütoloogiaga.
Veetav ridasonar
Veetav ridasonar võimaldab suuremat eraldusvõimet ja ulatust võrreldes laeva kere küljes paiknevate sonaritega. Ridasonar võimaldab katta ka kere küljes asuva sonari pimeala. Samas piirab antud süsteemi kasutamine laeva kiirust ja laeva taga veetavat pikka kaablit on kerge vigastada.
Ajalugu
Esimese maailmasõja ajal töötas USA mereväe füüsik Harvey Hayes väljaveetava ridasonari, mida nimetati "elektriangerjaks". Seda süsteemi peetakse esimeseks veetavaks ridasonariks. Süsteem kasutas kahte kaablit, millele mõlemale oli kinnitatud tosin hüdrofoni. Pärast sõja lõppemist jäeti antud arendustöö pooleli.
Vastusena Nõukogude Liidu tuumaallveelaevade väljatöötamisele jätkas USA merevägi 1960. aastatel veetava ridasonari tehnoloogia arendamist.
Veetavate ridasonarite kasutus tänapäeval
Laevadel on transportimiseks veetavate ridasonarite kaablid tavaliselt trumlitele keritud, mis seejärel vajadusel laeva tagant lahti keritakse. USA mereväe allveelaevad hoiavad veetavaid ridasonareid ahtris piki laeva kere kinnitatud toru sees, avaga tüürpoordi tagumises otsas. Samuti on seadmeid ballastipaagis, samal ajal kui süsteemi käitamiseks kasutatav juhtimissüsteem asub allveelaeva sees.
Veetavas ridasonaris paigutatakse hüdrofonid kindlate vahedega piki kaablit. Seejuures esimene ja viimane üksteisest piisavalt kaugele, et oleks võimalik heliallikal asukoha triangulatsiooni abil määrata. Osad sonari elemendid asetatakse nurga alla üles või alla, mis võimaldab triangulatsioon abil sihtmärgi sügavust hinnata. Osadel juhtudel kasutatakse täpsemaks sügavuse määramiseks ka kolme või enamat ridasonarit koos.