cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maleturniiri kategooria
Madalaim kategooria (I kategooria) antakse meistritaseme turniirile, mille osalejate keskmine ELO-reiting jääb vahemikku 2251–2275. Kõrgeimale kategooriale (XXIII kategooria) vastab turniir, mille osalejate keskmine reiting jääb vahemikku 2801–2825. Sellise tasemega turniir peeti esmakordselt 2014. aastal Saint Louises (kuue tippmängijaga Saint Louise maleturniir, mille Fabiano Caruana võitis maailmameister Magnus Carlseni ees).
Suitsuahi
Suitsuahi on toiduainete suitsutamiseks mõeldud seadeldis.
Tööstuslikult toodetud suitsuahju küpsetuskamber on tavaliselt silindrikujuline. Põhja külge kinnitatud, lühem ja väiksema diameetriga silinder on mõeldud tulekoldeks. Liha küpsetamiseks süüdatakse väike tuli koldesse, kus õhuvoog on tihedalt kontrollitud. Kuumus ja suits juhitakse toruga või otse läbi ava küpsetuskambrisse. Enamiku tootjate mudelid põhinevadki sellel lihtsal, kuid efektiivsel süsteemil. Sama süsteemi kasutatakse ka kaubanduslikul tootmisel.
Trummelsuitsuahi
Püstine trummelsuitsuahi koosneb püstisest terasest trumlist, mida on kohandatud pseudo-kaudseks kuumsuitsutamiseks. Trumli allosas asub korv söe hoidmiseks ja küpsetuskott ahju eesotsas. Trummel on kaetud ventileeritud kaanega. Kasutatakse eri suurusega terasest trumleid, näiteks 110 liitrit, 210 liitrit ja 320 liitrit, aga eriti populaarne on 200-liitrine trummel. Temperatuuri kontrollitakse õhu pealevooluga trumli põhjast ja võimaldades õhu väljumist kaanes asuvatest aukudest. Püstised trummelsuitsuahjud on väga tõhusad ja paindlikud oma võimaluste poolest tagamaks õiged suitsutamisvõimalused, kas siis kasutades veepanni/rasvapanni või mitte. Enamus trummel-suitsuahju kasutajad eelistavad veepanni mitte kasutada, sest rasv, mis tilgub liha pealt, peaks kukkuma sütele, seal ära põlema ja andma lihale ainulaadse maitse.
Vesisuitsuahi
Püstine vesisuitsuahi (kuju järgi nimetatud ka kuulsuitsuahjuks) erineb trummelsuitsuahjust. See kasutab puusütt või puitu, et tekitada suitsu ja kuumust. Tule ja küpsetusrestide vahel asub veepann. Veepann tagab optimaalse suitsutamistemperatuuri ja lisab suitsuahju kambrisse niiskust. Veeaur ja suits kondenseeruvad, maitsestades suitsutatavat toodet. Veepann püüab kinni kogu rasva, vähendades nii tulekahju ohtu. Püstised vesisuitsuahjud on äärmiselt stabiilse temperatuuriga ja nõuavad väga väikest kohendamist, kui soovitud temperatuur on saavutatud. Nende suhteliselt madala hinna ja stabiilse temperatuuri tõttu on neid kasutatud mõnikord ka grillimisvõistlustel, kus propaan- ega elektrilised suitsuahjud pole lubatud.
Propaansuitsuahi
Propaansuitsuahi on disainitud nii, et saaks suitsutada liha mõnevõrra rohkem kontrollitud keskkonnas. Peamised erinevused teiste suitsuahjudega tulenevad soojusallikast ja suitsust. Propaansuitsuahju kuumus luuakse gaasipõletiga. Kuumus liigub terasest või rauast tehtud kasti, mis on täidetud puidu või söega, mis toodab kuumutamisel suitsu. Metallist kasti pealmises osas on ventilatsiooniaugud. Aukudest väljub põlemiseks vajalik hapnik, et kastis olev puit või süsi ei süttiks põlema.
Harald Peep
Harald Peep (nime rööpkujud: Harald Heino Peep, Harald-Heino Peep; 26. märts 1931 Valga – 8. oktoober 1998 Jyväskylä) oli eesti kirjandusteadlane. Ta on uurinud 20. sajandi eesti kirjandust ja kirjandusteooriat.
Aaron
pisi|120px|Aaron kujutatuna tundmatuks jäänud keskaegse maalija poolt Aaron oli Vanas Testamendis Moosese vanem vend ja Iisraeli esimene preester. Tema peamiseks ülesandeks oli Moosese abistamine.
Aaroniga on seotud mitmed vastuolud nagu näiteks kuldvasika valmistamine ja kummardamine (2 Mo 32) ning avalik vastuseis Moosesele (4 Mo 12).
Harald Peep
Ta oli TRÜ filoloogiateaduskonna dekaan 1973–1976 ja 1984–1989.
1970. aastal sai filoloogiadoktori kraadi. Harald Peep oli NLKP liige aastail 1954–1989.
Ta on koostanud õpikuid.
Isiklikku
Ta on olnud abielus Laine Peebuga ja Külvi Pruuliga.
Trollhättan
thumb Trollhätte kosk Göta jõel|thumb Trollhättan on linn Rootsis Västra Götalandi läänis, Trollhättani valla keskus. Asub Göta jõe ääres Göteborgist 55 km põhja pool.
Linnaõigused sai 1916. aastal.
Trollhättan on tööstuslinn, kus asuvad Saab Automobile ja Volvo tehased.
Mariner 10
Mariner 10 lõppsiht oli Merkuur. Ta kasutas esimesena oma lennutrajektoori muutmiseks Veenuse gravitatsioonitõmmet. Lähisultravioletset filtrit kasutades tegi ta esimesed selged ülesvõtted Veenuse pilvedest ning tegi teisi Veenuse atmosfääri uuringuid.
Merkuurist möödus Mariner 10 kuuekuuliste intervallidega kolm korda (29. märts 1974, 21. september 1974, 16. märts 1975). Möödalendudel kaardistas ta 45% protsenti planeedi pinnast. Merkuuri aeglase pöörlemise tõttu jäi teine pool planeedist iga kord pimedusse.
Viited
Mariner
327
327. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 322 323 324 325 326 - 327 - 328 329 330 331 332
Lindi raba
Lindi raba jääb Lindi looduskaitseala territooriumile. pisi|Peegeldus Lindi rabalaukal
Aleatooriline muusika
Aleatooriline muusika on 20. sajandil tekkinud muusikaliik, mida iseloomustab helide, motiivide jt heliteose osade juhuslik paigutus ja/või järjekord.
Kalavõrk
Kalavõrk on eriline hõre kangas, millest valmistatakse kalapüüniseid. Vanasti kooti võrku käsitsi linasest või puuvillasest niidist ui abil, tänapäeval toodetakse vabrikus sünteetilistest kiududest. Kalavõrgu sordid erinevad kasutatud niidi jämeduse ja võrgusilma suuruse poolest. Kalavõrk kas piirab kalad ümber või siis (nakkevõrk) peab kala võrgusilma kinni jääma.
Dodekafoonia
Dodekafoonia (kreeka keelest dodeka, kaksteist + phone, hääl) ehk kaksteisttoontehnika ehk kaksteisthelitehnika ehk helikõrguste serialism on muusika kompositsioonimeetod, mille põhiliseks omaduseks on kaheteistkümne võrdtempereeritud häälestuses heli võrdne kasutamine. Dodekafoonia tekkimisele aitas kaasa tonaalsuse lagunemine ja atonaalsuse tekkimine 20. sajandi alguse muusikas. Dodekafoonia üks rajajaid oli Arnold Schönberg.
Meetodi kirjeldus
Muusika ajaloos kujunes dodekafoonia seriaalse meetodi esimeseks rakendusfaasiks: heliteose loomisel on aluseks kaheteistkümnest kindlas järjestuses heliklasside rida ehk helikõrguste seeria.
Rida võib esineda neljal reakujul:
Rea helid võivad kõlada nii erineval ajal kui ka üheaegselt.
Rida võib olla augmentatsioonis või diminutsioonis.
Rida võib segmenteerida: tuntud on näiteks Arnold Schönbergi meetod jaotada rida kaheks heksakordiks või Anton Weberni meetod kasutada reakujude invariantseid trikorde ja tetrakorde.
Tonaalsete keskuste tekkimise vältimiseks järgiti põhimõtet, et rea järgmine läbiviimine võib alata alles siis, kui eelmine on lõpule jõudnud.
Samal ajal võib kõlada mitu rida.
Range dodekafoonia puhul koosneb rida kõigist kaheteistkümnest erinevast heliklassist. Vabas dodekafoonias on võimalikud ka vähema- või rohkemahelilised read:
Dodekafoonia eesti muusikas
Eesti heliloojatest on dodekafooniat rakendanud 1960.–1970. aastatel näiteks Arvo Pärt, Jaan Rääts, Jaan Koha ja Veljo Tormis.
Maatriks (ajakiri)
Maatriks oli alates märtsist 2007 kuni 2009. aastani Eestis kord kuus ilmunud tehnikaajakiri. Ajakirja väljaandja oli OÜ Tuleviku Kirjastus ja peatoimetaja Andrus Laansalu.
Ajakirja iseäraks oli humanitaarse tahu esiletõst suhetes masinate, tehnika ja tehnoloogiatega. Seda kajastab ka ajakirja alapealkiri, mis oli "Ajakiri teadlikule tehnikahuvilisele" ning alates maist 2008 "Igati inimlik tehnikaajakiri".
Ajakiri lõpetas majandusraskuste tõttu ilmumise alates märtsist 2009.
Leena
pisi|Leena [[NSV Liit|NSV Liidu postmargil (1959)]] pisi|[[Jäätee mööda Leenat]] Leena (vene keeles Лена, jakuudi keeles Өлүөнэ (Ölüöne)) on jõgi Venemaal Siberis Irkutski oblastis ja Jakuutias.
Leena pikkus on 4400 km, valgla 2,49 miljonit km², keskmine vooluhulk suudmes umbes 17 000 m³/s.
Leena saab alguse Irkutski oblastis Baikali järve loodekalda lähedalt Baikali aheliku läänenõlvult. Algul voolab ta Leena-Angaraa platool edelasse, siis läände, Katšugis pöördub loodesse ja Žigalovos, kus temasse vasakult suubub Ilga, põhja. Ust-Kut on ainus koht, kus Leena kohtub raudteega. Seal pöördub jõgi kirdesse. Jõe paremal kaldal asub Makarovo, selle lähedal suubub temasse paremalt Kirenga ja selle suudmes asub Leena vasakul kaldal Kirensk. Kusagil sealkandis või Irkutski oblasti piiril jõuab jõgi Leena platoole. Leenasse śuubuvad paremalt Tšaja ja Tšuja, viimase suudmes ületab Leena Irkutski oblasti piiri ja jõuab Jakuutiasse. Kohe pärast seda suubub Leenasse paremalt Vitim ja selle suudmes on samanimeline asula. Selle lähedal on jõe vasakul kaldal Pelledui, edasi jõe paremal kaldal Jaroslavski ja vasakul kaldal Lensk. Seal pöördub Leena itta. Vasakul kaldal asub Njuja ning seal suubuvad Leenasse vasakult Njuja jõgi ja Derbe. Paremal suubub temasse Suur-Patom ja suubumiskohas on vasakul kaldal Tšapajevo. Seal jõuab korraks Leenani Taga-Baikali krai piir. Seejärel suubub Leenasse paremalt Oljokma ning suudmes on vasakul kaldal Oljokminsk ja paremal kaldal Zaretšnõi. Vitimi ja Oljokma suudme vahel jääb jõe paremale kaldale Patomi mägismaa. Vasakult suubuvad jõkke Namana ja Marha ning nende vahel on vasakul kaldal Horintsõ. Siis suubub Leenasse paremalt Tuolba ja suudmes on vasakul kaldal Sanõjahtahh. Seejärel voolab jõgi läbi Lenskije Stolbõ rahvuspargi. Edasi suubub temasse vasakult Sinjaja ja suudmes asub vasakul kaldal Sinsk. Seejärel suubub temasse paremalt Buotama ja suudme lähedal asub vasakul kaldal Mohsogollohh ja selle kõrval Pokrovsk. Sealkandis pöördub jõgi põhja ning voolab läbi vasakul kaldal oleva Jakutski ja paremal kaldal oleva Nižni Bestjahhi vahelt. Veel jääb vasakule kaldale Namtsõ. Paremalt suubub Leenasse Aldan ja selles kohas pöördub Leena loodesse. Aldani suudmest kuni peaaegu mereni asub Leena paremal kaldal Verhojanski mäestik. Leena paremal kaldal asub Sangar. Pärast seda suubuvad jõkke vasakult Viljui ja Linde ning paremalt Djanõška. Seejärel on Leena vasakul kaldal Bestjahh, Bahhanai ja Žigansk ning paremal kaldal Kõstatõam (viimases suubub Leenasse Sobolohh-Majan). Jõkke suubuvad vasakult Muna jõgi, paremalt Menkere ja Džardžan, vasakult Molodo ja paremalt Bjosjuke. Kahe viimase vahel asub vasakul kaldal Siktjahh. Edasi jäävad jõe paremale kaldale Kjusjur ja Verhojanski mäestiku põhjapoolseim mägi, 994 m kõrgune Sukuidahh-Hajata, aga vasakule kaldale jääb Tšekanovski ahelik. Seejärel moodustub tohutu Leena jõe delta ja jõgi suubub Laptevite merre.
Leena delta hõlmab umbes 30 tuhat km². Umbes 150 deltaharust suurimad on Trofimovski (70% vooluhulgast), Olenjoki ja Bõkovski haru (viimane on 110 km pikk ja laevasõidus tähtsaim).
Ülemjooksul on jõgi kärestikuline, org kitsas ja järsuveeruline. Ülemjooks ulatub Vitimi suudmeni. Keskjooksul org laieneb, ulatudes Oljokma suudmes 30 kilomeetrini. Jakutskist allpool voolab Leena laias orus soisel järverohkel madalikul. Alamjooksul jõeorg aheneb Verhojanski mäestiku põhjaosa ja Tšekanovski seljandiku vahel.
Leena on jääkattes ülemjooksul novembrist maini, alamjooksul oktoobrist juunini. Vastavalt on Leena laevatatav 130–160 päeva aastas. Teistkordne suurvesi saabub suviste vihmade ajal. Leenale tekib ebaharilikult külma, pika ja lumevaese talve tingimustes harukordselt paks ja tugev jää ning sellepärast toimub igasuvine jääminek erilise võimsusega, sellega kaasnevad tohutud ummistused ja üleujutused. Kõige varem, aprilli lõpus algab jääminek Kirenski kandis ja liigub pikkamööda allavoolu, kuni jõuab alamjooksule juuni keskel. Järgnenud suuevee ajal kerkib veetase ülemjooksul 6–8, keskjooksul 10–15 ja alamjooksul kuni 18 meetrit.
Leena kaldad on väga hõredalt asustatud, ainsaks erandiks Jakutski piirkond, aga muidu võib naaberasulate vahele jääda sadu kilomeetreid taigat või tundrat. Kohtab niihästi mahajäetud kui ajutisi asulaid. Ainult kuuel asulal on Leena kaldal linna õigused. Need on lähtest suudme poole minnes Ust-Kut, Kirensk (vanim linn Leena kaldal, asutatud 1630), Lensk, Oljokminsk, Pokrovsk ja Jakutsk. Viimane neist on asutatud 1632 ja oma 289 tuhande elanikuga on ta Kirde-Venemaa suurim linn.
Kõige suuremad jõesadamad Leena kaldal on lähtest suudme poole minnes Ossetrovo (3500 km suudmest, asub Ust-Kutis), Kirensk, Lensk (2648 km, teenindab Mirnõi teemandikaevandusi), Oljokminsk, Pokrovsk, Jakutsk (1530 km), Sangar ja Tiksi (asub deltas, 0 km).
Maanteed asuvad Leena kaldal üksnes lühikeste lõikudena: Katšugist Žigalovoni, vasakul kaldal Lenskist Njujani ja Pokrovskist Namtsõni ning paremal kaldal Mohsogollohhi vastast kuni Nižni Bestjahhini.
Tayshaun Prince
Tayshaun Durell Prince (sündinud 28. veebruaril 1980 Comptonis) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega. Enamiku karjäärist Detroit Pistonsisse kuulunud Prince tuli Pistonsiga 2004. aastal NBA meistriks ja USA koondisega 2008. aastal olümpiavõitjaks.
Kõrgkool
Prince õppis aastatel 1998–2002 Kentucky ülikoolis ja lõpetas selle teaduskraadiga sotsioloogia alal.
Prince mängis ülikoolikorvpalli Kentucky Wildcatsi meeskonnas, visates nelja hooajaga keskmiselt 13,1 punkti ja hankides 5,6 lauapalli mängus. Tähelepanuväärseks osutus mäng Põhja-Carolina vastu, mis võideti 79 : 59. Prince viskas selles kohtumises 31 punkti, võttis 11 lauapalli, andis 4 resultatiivset söötu ja lõikas vahelt 4 palli. 2002. aastal viskas ta NCAA finaalturniiril 87:82 võidumängus Tulsa üle 41 punkti, lisades sinna kõrvale 9 lauapalli, 4 korvisöötu ja 3 blokeeritud viset.
Prince'i ajal võitis Kentucky 97 ja kaotas 39 mängu ning edenes igal aastal NCAA finaalturniirile. 2001. aastal valiti ta NCAA kagukonverentsi aasta mängijaks, ühtlasi oli ta sel aastal kagukonverentsi täpseim vabaviskaja (84,3%). Sellel ja järgmisel aastal nimetas Associated Press ta kagukonverentsi sümboolsesse viisikusse.
NBA
Prince liitus Detroit Pistonsiga 2002. aastal NBA draft'i 23. valikuna ja mängis end teiseks hooajaks algkoosseisu. 2004. aastal tuldi koos Ben Wallace'i, Rasheed Wallace'i, Richard Hamiltoni ja Chauncey Billupsiga NBA meistriks. Finaalis mängis Pistons 4 : 2 üle Los Angeles Lakersi.
2004/05. hooajal olid Prince'i keskmised näitajad 14,7 punkti, 5,3 lauapalli ja 3 resultatiivset söötu mängus. Samal aastal jõudis Detroit taas finaali, kus kaotati 3 : 4 San Antonio Spursile.
Hooajal 2005/06 tõi Prince keskmiselt 14,1 punkti ja 4,2 lauapalli mängus. Pistonsi teekonna lõpetas Miami Heat idakonverentsi finaalis.
2006/07. hooajal olid Prince'i keskmised näitajad 14,3 punkti, 5,2 lauapalli ja 2,8 resultatiivset söötu mängus. Väljalangemismängudes kaotati idakonverentsi finaalis Cleveland Cavaliersile.
Hooajal 2007/08 viskas Prince keskmiselt 13,2 punkti, noppis 4,9 lauapalli ja jagas 3,3 tulemuslikku söötu mängus. Detroit alistas väljalangemismängudes Philadelphia 76ersi 4 : 2 ja Orlando Magicu 4 : 1, kuid jäi idakonverentsi finaalis 2 : 4 alla Boston Celticsile.
2008/09. hooajal keskmiselt 14,2 punkti ja 5,8 lauapalli mängus toonud Prince aitas Detroiti taas väljalangemismängudele, kus kaotati esimeses ringis 0 : 4 kõrgeima asetusega Cavaliersile. Sealjuures jäi Prince'i panus palju väiksemaks kui põhihooajal: keskmiselt 3,8 punkti ja 3,5 lauapalli mängus.
2013. aastal Memphis Grizzliesesse vahetatud Prince siirdus seejärel 2015. aasta alguses esmalt Boston Celticsisse, kuu aega hiljem tagasi Pistonsisse ja 2015. aasta augustis oma karjääri viimasesse klubisse Minnesota Timberwolvesi.
Koondisekarjäär
2007. aastal arvati Prince USA korvpallimeeskonna koosseisu Ameerika meistrivõistlusteks, kus USA alistas kõik kümme vastast vähemalt 25-punktise vahega.
326
326. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Poeet külmetab klaasmäel
"Poeet külmetab klaasmäel" on kitarristi ja laulja Riho Sibula 2000. aastal ilmunud album, tema esimene sooloplaat.
Kuresoo
Sood:
Muu:
324
324. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Šotimaa
pisi|Šoti rahvalaul "Leis a Lurrighan" Ceili Mossi esituses 2006. aastal Šotimaa on Suurbritannia ajalooline autonoomne osa Suurbritannia saare põhjaosas ja seda ümbritsevatel saartel. Šotimaa maapiiri pikkus Inglismaaga on 96 km ja piir kulgeb mööda Tweedi jõge. Peamised saarerühmad on Shetlandi saared, Orkney saared ja Hebriidid.
Sümbolid
Šotimaa rahvuslill on karuohakas ja rahvusloom ükssarvik.
Šotimaa kaitsepühak on apostel Andreas. Šotimaa lipul on Andrease rist.
Loodus
Grampiani mägedes paikneb Suurbritannia ja ühtlasi Briti saarte kõrgeim tipp Ben Nevis (1343 m). Suurimad järved on Loch Lomond ja Loch Ness.
Rahvastik
Suurimad linnad on Glasgow, Edinburgh, Aberdeen, Dundee, Inverness ja Stirling.
Šoti päritolu inimesi elab väljaspool Šotimaad palju rohkem kui Šotimaal. 9,2 miljonit USA elanikku väidab end olevat vähemalt osaliselt šoti päritolu. Šoti päritolu kanadalasi on Kanada rahvaloenduse andmeil 4,7 miljonit. Viiendik Uus-Meremaale asunud inimestest pärineb Šotimaalt.
Majandus
Nii nagu teiste Euroopa Liidu osade, nii on ka Šotimaa majandus tihedalt seotud teiste Euroopa Liidu osadega.
Kuni 1970. aastateni domineeris Šotimaa majanduses rasketööstus, mida vedasid laevaehitus Glasgow's, kivisöe kaevandamine ja terase tootmine. Põhjamerest kaevandati naftat.
Alates 1970. aastatest on Šotimaal tugevalt arenenud kolmanda sektori majandus: turism ja pangandus. Edinburgh on Euroopa suuruselt kuues rahanduskeskus Londoni, Pariisi, Maini-äärse Frankfurdi, Zürichi ja Amsterdami järel.
Ajalugu
Šotimaa asustati 3. aastatuhandel eKr. 1. aastatuhandel eKr asusid sinna keldi hõimude hulka kuuluvad piktid. 82. aastal tungisid Šotimaale roomlased, kuid ei suutnud kogu Šotimaad vallutada. 82–186 pKr oli Lõuna-Šotimaa (Kaledoonia) roomlaste võimu all. Et kaitsta end iseseisvaks jäänud piktide eest, rajasid roomlased 122–128 Tyne'i ja Solway suuete vahele Hadrianuse vall. 142–144 ehitati 60 km pikkune Antoninuse vall, millest põhja poole jäänud ala nimetati Kaledooniaks.
5.–6. sajandil tuli Šotimaale Iirimaalt keldi hõim skotid (nendelt Šotimaa nimi), Lõuna-Šotimaale osa Inglismaalt tõrjutud britte ja angleid. 6. sajandi II poolel võtsid šotlased vastu ristiusu.
843. aastal ühendas kuningas Kenneth Mac Alpin piktid ja keldid ühe võimu alla, Alba kuningriiki. 1296. aastal anastas Inglismaa kuningas Edward I Šotimaa, kuid juba 1297. aastal lõid šotlased William Wallace'i juhtimisel Stirling Bridge'i lahingus inglise vägesid. 1314. aastal lõid šotlased Bannockburni lahingus Robert I juhtimisel inglasi, keda juhtis Edward II.
Kaugatoma
Kaugatoma (1977. aastani Mõisaküla, 1977–1997 Kaugatuma) on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas endise Anseküla kihelkonna territooriumil.
Šotimaa
Ajalugu
Aastal 1603 päris Šotimaa kuningas James VI Inglismaa trooni ja kolis Londonisse, kus hakkas valitsema James I nime all. Sellega tekkis Inglismaa ja Šotimaa personaalunioon. 1. mail 1707 ühinesidki Šotimaa kuningriik ja Inglismaa kuningriik, Suurbritannia kuningriigiks. Šotimaal säilis eraldi õigusruum.
Kaugatoma
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda. Haldusreformi käigus liideti külaga Mõisaküla.
Küla territooriumil on Kaugatoma pank. Küla järgi on nime saanud Kaugatuma lade nig selle Kaugatuma kihistu.
Šotimaa
Ajalugu
18. sajandil ja 19. sajandi alguses tärkas ja õitses Šotimaal ratsionalistlik ja humanistlik periood, mida kutsutakse šoti valgustusajastuks. See pani aluse pöördelisele tööstusrevolutsioonile.
Kultuur
pisi|Sean Connery kildis Šoti rahvariiete hulka kuulub meeste kantav seelik kilt. Šoti rahvamuusikast on tuntud torupillimäng, tantsudest džiig.
Marion Jones
Marion Lois Jones (tuntud ka kui Marion Jones-Thompson; sündinud 12. oktoobril 1975 Los Angeleses) on USA kergejõustiklane, kolmekordne maailmameister.
Šotimaa
Kultuur
Šotimaa vanim ülikool on 1410–1413 vahel asutatud Saint Andrewsi ülikool, suurimad on Glasgow' ülikool, Aberdeeni ülikool ja Edinburghi ülikool.
Šotimaa rahvusluuletajaks on Robert Burns. Tuntud kirjanike seast on šotlased Walter Scott, Arthur Conan Doyle ja Iain Banks.
Marion Jones
Tal on USA ja Belize'i (ema kodumaa) topeltkodakondsus.
2007. aasta oktoobris tuli avalikuks tema ülestunnistus, et ta tarvitas alates 1999. aastast kahe hooaja vältel dopingut, ning ta tagastas Sydney olümpiamängudel võidetud medalid. 11. jaanuaril 2008 mõisteti ta steroidide kasutamise kohta valevande andmise eest kuueks kuuks vangi.
Šotimaa
Kultuur
Tuntud šoti näitlejad on Sean Connery, Ewan McGregor ja Deborah Kerr.
Sport
Kui võrrelda Šotimaad teiste omavalitsuslike piirkondadega maailmas, siis Šotimaa jaoks on sport eriti tähtis. Šotimaa kuulub paljude spordialade katusorganisatsioonidesse mitte Suurbritannia kaudu, vaid iseseisvalt ja osaleb rahvusvahelistel võistlustel oma võistkonnaga. Niisuguste spordialade hulka kuuluvad näiteks jalgpall, ragbi ja kriket. Siiski osalevad Šotimaa sportlased olümpiamängudel eranditult Suurbritannia võistkonna koosseisus, kuid Rahvaste Ühenduse mängudel osaleb ta eraldi.
Rahvaste Ühenduse mängud on toimunud Šotimaal 1970., 1986. ja 2014. aastal.
Šotimaa jalgpallikoondis on asutatud 1872 ja vanuselt teine jalgpallikoondis maailmas Inglismaa järel. Jalgpalli maailmameistrivõistlustele on Šotimaa pääsenud koguni 8 korda ja Euroopa meistrivõistlustele 2 korda, kuid pole kordagi alagrupist edasi pääsenud.
Haldusjaotus
pisi|Šotimaa haldusjaotuse skeem Šotimaa on jaotatud 32 omavalitsuseks ehk regiooniks (council area)
Välislingid
🇬🇧
Asta Vihandi
Asta Vihandi (neiupõlvenimega Kronberg, 1947–1958 Vihandi, 1958–1970 Ostmein, 1970–1980 Panksepp; 21. juuli 1929 Tartu – 5. märts 1993 Tallinn) oli Eesti ooperilaulja ja näitleja.
Aastatel 1945–1947 õppis ta Tartu 5. Õhtukeskkoolis ja 1946 Vanemuise balletistuudios. Laulmist õppis ta Pärnus Klaudia Taevi juhendamisel ning Tallinnas Linda Sauli ja Elsa Maasiku juhendamisel.
Aastatel 1947–1948 oli ta Vanemuise koorilaulja. 1948–1950 oli ta Endlas nii näitleja kui ka koorilaulja ja tantsija. 1950–1985 oli ta Estonia ooperilaulja. 1985. aastast töötas ta Eesti NSV Riikliku Filharmoonia administraatorina.
Ta mängis mitmes filmis (näiteks "Pöördel" (1957), "Perekond Männard" (1960) ja "Noor pensionär" (1972)).
Ta suri 5. märtsil 1993 Tallinnas ja on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku
Aastatel 1947–1958 oli ta abielus laulja, näitleja ja fotograafi Oskar Vihandiga.
Mercurius
Mercurius on vanarooma kaubanduse-, kasu- ja ärijumal.
Tema nimi on nähtavasti tuletatud ladinakeelsest sõnast merx – 'kaup' või mercator – 'kaupmees'. Ta sarnaneb väga vanakreeka jumala Hermesega ja etruskide Turmsiga.
Mercuriuse tempel Aventinuse mäel rajati 495 eKr.
15. mail toimusid Mercuriuse auks merkuraalid (Mercuralia). Kaupmehed piserdasid tema pühast kaevust Porta Capena lähedal endale vett pähe.
Rooma impeeriumi vallutatud rahvaste seas sai Mercurius väga populaarseks. Keldid austasid teda ning germaanlased samastasid teda Wodaniga.
Teda nimetati ka Alipes ('tiivuliste jalgadega').
Teda on tihti kujutatud caduceus ' ega käes.
Lahetaguse
Lahetaguse on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Seal on Lahetaguse laht.
Ajalooliselt asus küla Kihelkonna kihelkonna piirides.
Lahetaguse mõisas sündis baltisaksa päritolu meresõitja, Venemaa admiral Fabian Gottlieb Benjamin von Bellingshausen.
Lassi (Saaremaa)
Lassi ehk Kuldi küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonna piirides.
Pille-Riin Purje
Pille-Riin Purje (sündinud 19. augustil 1963) on eesti teatrikriitik.
Pille-Riin Purje on lõpetanud 1981. aastal Tallinna 2. Keskkooli ning 1989. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Ta alustas ülikooliõpinguid statsionaaris, kuid lõpetas kaugõppes.
Isiklikku
Tema ema oli näitleja, teatripedagoog ja publikuteenindaja Ester Purje.
Samuil Vainštein
Vainštein sündis Žõtomõris arstide perekonnas. Hiljem asus perekond elama Peterburi. 1912. aastal astus Vainštein Keiserliku Peterburi Polütehnilisse Instituuti majandust õppima.
Vainštein mängis 1914. aasta suvel rahvusvahelisel maleturniiril Saksamaal, kui algas esimene maailmasõda. Ta interneeriti Saksa võimude poolt koos teiste Venemaa maletajatega. Hiljem lubati tal kodumaale minna. Jätkas maletamist. Tuli kolmel korral Petrogradi meistrivõistlustel esikümnesse.
Vainštein oli 1914. aastal Ülevenemaalise Maleliidu asutajaid, mille tegevus seoses sõja algusega soikus. Liit taasloodi 1923. aastal. Esimeheks valiti Vainštein. Aasta hiljem Ülevenemaaline Maleliit likvideeriti.
Vainštein suri jaanuaris 1942 Leningradi blokaadis.
Sappho
Sappho (ka: Sapfo) oli Antiik-Kreeka luuletajanna ja pedagoog, kes sündis Lesbose saarel. Tema sünniaeg jääb vahemikku 630–612 eKr, surmaajaks märgitakse sageli 570 eKr, ehkki see päris kindel pole. Sünnikohaks arvatakse olevat kas Eresos või Mytilene – Lesbose linnad. Enamik tema kirjatööst on hävinenud, kuid tema tohutu maine nii pedagoogi kui lüürikuna on säilinud.
Elulugu
Arvatakse, et Sappho oli Skamandronymose ja Kleïsi tütar ning Sapphol oli kolm venda. Ta oli ilmselt abielus (Atika komöödia järgi rikka kaupmehega), kuid kindlaid tõendeid selle kohta pole. On leitud ka tõendeid, et Sapphol võis abielust olla tütar Kleïs, kellele Sappho ka mitmeid luuletusi pühendas.
Sappho rajas Mytilenes tütarlasteringi, kus õpetas tüdrukuile kombeid ja kodumajapidamist. Ehkki Vana-Kreekas ei olnud kombeks tüdrukuid harida, oli Lesbose saarel neidude kasvatus vabamas vormis. Nõnda on arvatud, et tütarlasteringis võis Sappho õpetada ka kehalise naudingu võtteid. Siit pärineb ka mõiste lesbism ehk sapfism, mida eeskätt seostatakse Sappho tegevusega Lesbose saarel.
Sappho temaatikat on käsitlenud paljud kirjanikud, samuti on temast inspireeritud mitmed kunstiteosed.
Looming
Oletatakse, et Sappho kirjutas ühtekokku 12 000 värssi, neist on säilinud aga umbes 193 fragmenti, tervikuna ka luuletus "Palve Aphroditele". Tema luuletustes kajastatakse sageli sügavaid tundeid ja elamusi. Tänapäeva luules kasutatakse ka Sappho stroofi.
Tekstinäide
Δέδυκε μὲν ἀ σελάννα καὶ Πληίαδες· µέσαι δὲ νύκτες, πάρα δ᾿ ἔρχετ᾿ ὤρα· ἔγω δὲ μόνα κατεύδω
Tõlge
On loojunud ammu kuu ning Plejaadidki loojas, kesköö käes, aeg läheb mööda aina, kuid üksi ma voodis ikka.
(fragment 168B Lobel–Page; tõlkinud Janika Päll)
Tarvo Sõmer
Tarvo Sõmer (sündinud 5. mail 1973 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1996. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (XVII lennus).
Samast aastast on ta Rakvere teatri näitleja.
Ta on tuntud eeskätt selle järgi, et on sadades telesarjaosades kehastanud seadusesilma: alates 1995. aastast on ta mänginud telesarjas "Õnne 13" politseinik Priit Torimit ja alates 2011. aastast telesarjas "Kättemaksukontor" uurija Tiit Marvelit.
322
322. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 317 318 319 320 321 - 322 - 323 324 325 326 327
Vojvodina
Vojvodina on autonoomne piirkond Serbia koosseisus.
Etniline koosseis
Vojvodina etniline koosseis 2002:
Haldusjaotus
Vojvodina jaguneb seitsmeks ringkonnaks:
323
323. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 318 319 320 321 322 - 323 - 324 325 326 327 328
Kaspar Raudkivi
Herlend-Kaspar Raudkivi (hüüdnimega Mini/Miniatuur) on ansambli Põhja-Tallinn laulja. Õppis laulmist Kaari Sillamaa Kaunite Kunstide Koolis ning räppis juba enne 2000. aastat.
Ta on teinud lugusid koos Veiko Marley (Bob) ja Kristjan Soomrega. Veiko Marley ja Kaspar Raudkivi laulsid ansamblis "Redcap Goblins"
2011. aasta mais valmis Põhja-Tallinnal muusikavideo loole "Me ei salli vaikust", milles teevad kaasa sellised artistid nagu Mini, Wild Disease, Chance, Fate ja Kenny. See lugu on ka Chris Kala raamatu "Ebaõnnestunud" treileri taustamuusikaks ja läks samanimelise filmi taustamuusikaks.
Kui 2015. aasta alguses lahkus bändist Kenneth Rüütli, läks Kaspar Raudkivi, kes vahepeal oli laulnud ansamblis Redcap Goblins, ansamblisse tagasi.
Aastal 2016 kandideeris Mini Põhja-Tallinna koosseisus Eesti Laul 2016.
Avalikustamise strateegia
Avalikustamise strateegia on peamiselt riigiasutuste ja kohalike omavalitsuste, vähem teiste organisatsioonide strateegia avalikkuse teavitamiseks ning dokumentide avalikkusele kättesaadavaks tegemiseks.
Avalikustamise strateegia ruumilise planeerimise kontekstis on elanikkonna (kodanike), ettevõtjate, maaomanike ja teiste huvitatud isikute kaasamine arengukava või planeeringu ja selle keskkonnamõju strateegilisse hindamise protsessi. See on vajalik, sest planeeringute koostamine on planeerimisseaduse järgi kohustuslik läbi viia avalikult ja avalikkust kaasavalt.
Helmut Thielicke
Helmut Thielicke (4. detsember 1908 – 5. märts 1986) oli saksa protestantlik teoloog ja Hamburgi Ülikooli rektor 1960–1978.
Avalikustamise strateegia
Avalikustamise strateegia olulisus peitub selles, et teadlikult ja õiges järjekorras ning õigetele sihtrühmadele infot andes välditakse segadust, vastutöötamist jms ebasoodsaid olukordi. Praktikas on negatiivse avaliku arvamuse positiivseks muutmine pikk ja keerukas protsess. Avalikustamise strateegia puudumisest lähtuvalt on mitmed planeeringud ja projektid jäänud ellu viimata. Samuti võib avalikustamise strateegia puudumine tekitada ettevõtte töötajate või ettevõtte klientide seas segadust, mille tulemuseks on kas töölt lahkumine või lepingute ülesütlemine.
Härgmäe lahing
Härgmäe lahing ehk Oomuli lahing oli lahing Vene-Liivi sõjas, mis peeti 2. augustil 1560 Õhne jõe keskjooksu alal Liivi ordu ja Moskva tsaaririigi vägede vahel. See oli Liivi ordu viimane välilahing.
Lahingu eel avastasid väljale hobuseid söötma läinud sakslased väikese vene väe, kes põgenes. Ordu väerühm, umbes 500 ratsanikku, maamarssal Philipp Schall von Belli juhtimisel, arvates, et venelasi on kõigest kuni 500, tungis keskpäeval, kui vaenlane parajasti puhkas, neile peale. Rünnati vahtkonda, kes põgenes laagrisse. Selgus aga, et see oli Viljandi poole liikvel olnud suurem sõjavägi, umbes 12 000 meest. Hõlpsa vaevaga piirasid venelased otse laagri varitsusse tormanud ründajad ümber ja purustasid nad täielikult. Vähestel läks korda põgeneda. Sakslasi langes või võeti vangi 261. Venelasi sai surma 14 vankritäie jagu. See oli raske löök Liivi ordule, sest siin sai surma ja langes vangi palju kõrgemaid väepealikuid.
Härgmäe lahing tegi ordu ja kogu Liivimaa seisundi väga raskeks. Siitpeale ei suutnud orduvägi enam välivõitlusi pidada. Ta kaitses end veel ainult linnustes.
Vangi langenud maamarssal Philipp Schall von Bell viidi Moskvasse, kus hukati, teised vangilangenud hukati aga Pihkvas.
Lõmala
Lõmala küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonna piirides.
Inglismaa
Inglismaa on Suurbritannia ajalooline osa. See on teistest osadest (Šotimaa, Wales ja Põhja-Iirimaa) nii rahvaarvult kui ka pindalalt suurem, hõlmates kaks kolmandikku Suurbritannia saare lõunaosast.
Inglismaal on maismaapiir põhjas Šotimaa ja läänes Walesiga.
Sümbolid
Inglismaa rahvuslill on punane ja valge roos ning kaitsepühak on püha Jüri.
Territoriaal-haldusjaotus
pisi|350 px|Inglismaa territoriaal-haldusjaotuse skeem. Skeemil on [[Tervikomavalitsus (Inglismaa)|tervikomavalitsuste (ingl unitary authorities) hulka arvatud ka eristaatusega Scilly saared, mis omavalitsustüübilt on nendega sarnased]] pisi|350 px|Inglismaa halduskaart (2010). Kaardil on tähistatud kõik põhilised omavalitsusüksused: 27 [[mittelinnkrahvkonda, 201 mittelinnaringkonda, 36 linnkrahvkonna linnaosa, 55 tervikomavalitsust, Suur-London, selle 32 linnaosa ja 2 eristaatusega üksust]]
Inglismaa territoriaal-haldusjaotus ei ole ühetaoline ning seda on mitu korda põhjalikult ümberkorraldatud.
Piirkondlik jaotus
Praegu on Inglismaa territoorium jaotatud üheksaks piirkonnaks. Vaid Suur-Londoni piirkonnal on haldusfunktsioonid, teised piirkonnad on eelkõige territoriaalsed ja statistilised üksused.
Aastail 1994–2011 oli Inglismaa piirkondadel mingil määral halduslik roll Suurbritannia valitsuse poliitika elluviimisel. Neid nimetati ka valitsuspiirkondadeks (ingl government office regions).
Enam-vähem samal ajavahemikul tegutsesid piirkondades (välja arvatud Suur-Londonis, kus haldusorganid valiti teisiti) piirkondlikud assambleed (ingl regional assemblies), mille koosseis täideti kaudsete valimiste teel.
Inglismaa piirkonnad on ühtlasi ka Euroopa statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri taseme NUTS 1 piirkonnad.
Piirkonnad:
Kohalik omavalitsus
Inglismaa haldusjaotus ühtib suurel määral kohaliku omavalitsuse struktuuriga, mille järgi eristatakse krahvkonna-, ringkonna- ja vallatasandit. Esimesed kaks on põhitasandid, mistõttu kasutatakse Inglismaa omavalitsusstruktuuri iseloomustamiseks sageli väljendeid "kahetasandiline" või "ühetasandiline".
1990. aastatel lisandus kohaliku omavalitsuse süsteemi uus omavalitsusüksuse tüüp – tervikomavalitsus (ingl unitary authority), kus ringkonna- ja krahvkonnatasandi haldusfunktsioonid on ühendatud.
Inglismaal on pärast viimaseid, 2009. aasta reorganiseerimisi 354 põhilist omavalitsusüksust (ingl principal local authority). Nende hulka kuuluvad 27 mittelinnkrahvkonda, 201 mittelinnaringkonda, 36 linnkrahvkonna linnaosa, 55 tervikomavalitsust, Suur-London, selle 32 linnaosa ja 2 eristaatusega üksust.
Inglismaa madalaima tasandi omavalitsusüksused on vallad (ingl civil parishes), mis on moodustatud põhiliselt mittelinnaringkondades ja tervikomavalitsustes. Inglismaal on kokku umbes 4500 valda.
Krahvkonnatasand
Krahvkond on sajandeid olnud Inglismaa põhilisim territoriaal-haldusüksus. Tänapäeval nimetatakse põliseid krahvkondi ajaloolisteks krahvkondadeks. Kohaliku omavalitsemise õigusaktiga reorganiseeriti need 1889. aastal halduskrahvkondadeks (ingl administrative counties) ja krahvkond-linnadeks (ingl county boroughs). Sellistena püsisid nad peaaegu muutumatult kuni 1974. aastani. Uue kohaliku omavalitsemise õigusaktiga reorganiseeriti need linnkrahvkondadeks (ingl metropolitan counties) ja mittelinnkrahvkondadeks (ingl non-metropolitan counties).
Aastal 1986 kaotasid linnkrahvkonnad oma haldusfunktsioonid. 1990. aastail muudeti hulk mittelinnkrahvkondi tervikomavalitsusteks.
Ringkonnatasand
Ringkond (ingl district) on alates 1889. aastast olnud kahetasandilises omavalitsemisstruktuuris madalama tasandi omavalitsusüksus. Seejärel hakati halduskrahvkondades eristama kolme tüüpi – linnringkonnad (ingl urban districts), maaringkonnad (ingl rural districts) ja munitsipaallinnaosad (ingl municipal boroughs). Kohaliku omavalitsemise õigusakt (1888) sätestas ka krahvkondadest halduslikult sõltumatud ringkonnad – krahvkond-linnad.
Kõik eelnevalt nimetatud ringkonnatüübid kaotati 1972. aasta reformiga, et aastast 1974 moodustada linnkrahvkondades madalama tasandi üksused linnkrahvkonna linnaosad (ingl metropolitan boroughs) ja mittelinnkrahvkondades mittelinnaringkonnad (ingl non-metropolitan districts).
Vallatasand
pisi|[[Weston-super-Mare raekoda, milles asub valla võimuorganina linnanõukogu (ingl town council)]] Vallad on ringkondade ja tervikomavalitsuste allüksused, mille keskmes on tavaliselt küla või väikelinn. Valdade rahvaarv varieerub mõnesajast inimesest kuni mitmekümne tuhandeni. Suurima elanikkonnaga on Somersetis asuv merekuurort Weston-super-Mare, kus elab üle 70 000 inimese.
Suur-London
Suur-London (ingl Greater London) on ainulaadne haldusüksus. Aastal 2000 taastati 1986. aastal kaotatud Suur-Londoni kõrgema tasandi haldusvõim, kuid juba piiratud kujul. Täitevvõimu teostamiseks moodustati Suur-Londoni Administratsioon (ingl Greater London Authority).
Stirlingi Ülikool
pisi|Ülikooli raamatukogu ja administratiivhoone pisi|Ühiselamud Stirlingi Ülikool on 1967. aastal asutatud ülikool Šotimaal Stirlingis.
Ülikoolis õpib 9000 üliõpilast. Ülikoolil on üliõpilaslinnak, kus elab umbes kolmandik üliõpilastest.
Inglismaa
Tseremoniaalkrahvkonnad
Monarhi osa Suurbritannia poliitilises elus ja riigipeana on tseremoniaalne. Tseremoniaalsed on ka asehaldurkonnad (ingl lieutenancy areas), mis jagavad kogu riigi territooriumiteks. Neid territoriaalüksusi nimetatakse riigi eri ajaloolis-geograafilistes piirkondades erinevalt, näiteks Inglismaal tseremoniaalkrahvkondadeks või ka geograafilisteks krahvkondadeks. Asehaldurkondadesse määrab monarh administratsiooniülemaks oma esindajana Lord Lieutenant 'i.
Inglismaal on 48 tseremoniaalkrahvkonda.
Rahvastik
Inglismaa suurim linn on London, mis on ühtlasi kogu Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi pealinn.
Majandus
Inglismaa majandus, mis järgib anglosakside majandusmudelit, on üks suuremaid maailmas ning suurim neljast majandusest Suurbritannias. London seejuures on üks maailma suurimaid majanduskeskusi. Maailma ühe enim arenenud riigina on Inglismaa liider keemia- ja farmaatsiasektoris ning oluline tehnilistes tööstusharudes, eelkõige lennunduses, relvatööstuses ja tarkvara tootvas sektoris.
London ekspordib peamiselt toodetud kaupu ja impordib materjale (näiteks naftat, teed, villa, toorsuhkrut, puitu, metalli ja liha).
Suurbritannia keskpank, mis seab intressimäärad ja rakendab rahapoliitikat, on Londonis asuv Bank of England. London on koduks ka Londoni börsile, mis on peamine väärtpaberibörs Suurbritannias ja suurim Euroopas. London on üks rahvusvahelisi juhte rahastamises ja suurim finantskeskus Euroopas.
Traditsioonilised raske ja töötlev tööstus on Inglismaal viimaste aastakümnete jooksul järsult vähenenud, nagu ka ülejäänud Suurbritannias. Samal ajal on teenindavad tööstusharud jõudsalt arenenud: turism on suuruselt kuues tööstusharu Suurbritannias, panustades 76 miljardit naela riigi majandusele. 2002. aasta andmete järgi annab turismitööstus tööd 1,8 miljonile täistööajaga töötavale inimesele, mis on 6,1% tööealisest elanikkonnast. Kõige suurem turismikeskus on London, mis meelitab igal aastal kohale miljoneid inimesi maailma eri paigust.
Inglismaa ametlik rahaühik on Suurbritannia naelsterling (tähis GBP), tuntud ka kui Inglise nael.
Keldi Britannia
Keldi kultuur jõudis Britanniasse umbes 600. aastal eKr. Uuem laine koos meisterliku metallikunstiga, millest on säilinud pronkspeeglid ja mustritega kaunistatud kilbid, järgnes umbes 250. aastal eKr. Lääne poole liikumine on jälgitav Briti saarte keelte põhjal. Vanem oifeli keel peegeldub Iirimaa ja Põhja-Britannia gaeli keeles. Braitoni keelerühmast kujunesid aga välja kõmri, korni ja bretooni keel ning ilmselt ka piktide keel mõnel pool Šotimaal. Roomlaste tulekuni ja ka sajandeid pärast seda elasid keldid kõikjal üle kogu Briti saarte. Mandri lääneserval, Britannias ja Cornwallis ning eelkõige Walesis ja Iirimaal leidsid keldid endale püsivama elupaiga.
pisi|vasakul|[[Rooma keisririik aastal 125 eKr]]
Suurbritannia saare lõunaosa Rooma Impeeriumi provintsina
Nimi "Britannia" on ladinakeelne. Seda kasutasid muinasroomlased umbes 55. aastast eKr. Nime päritolu ei ole teada, kuid arvatakse, et see tuleb keldi sõnast Pritani (ee värvitud), sest Briti saarte elanikud tegid kehamaalinguid ja tätoveeringuid. Vanakreeka meresõitja Pytheas külastas 4. sajandil eKr Pretaani saari. Inglismaa on saanud nime (lad Anglia, ingl England) germaani hõimu anglite järgi. Anglid asusid teiste germaani hõimude seas praeguse Inglismaa alale elama 5. sajandil ja rajasid seal kolm kuningriiki. pisi|Inglismaa Rooma Impeeriumi provintsina u 400. aastal
Inglismaa, Suurbritannia saare lõunapoolse osa vallutasid 44. aastal Vana-Rooma keiser Claudiusele allunud 4 leegionit. Alade lõplik alistamine kestis ligi 40 aastat. Britannica provintsi valitsesid Rooma väejuhid Traianus (Vana-Rooma keiser aastail 98–117) ja Hadrianus (Vana-Rooma keiser aastail 117–138). Hadrianus pidas korduvalt sõdu alistamata šoti hõimudega Suurbritannia saare põhjaosas. Rooma riigi provintsi Britannia valduste keskus oli 1.–5. sajandil London (Londinium). pisi|vasakul|[[Lääne-Rooma keisririik aastal 395]]
Rooma võimu all oleva territooriumi kaitseks ehitati saare keskossa Hadrianuse vall. Pärast Rooma keisririigi lagunemist Ida-Rooma ja Lääne-Rooma keisririigiks jäi Britannica Lääne-Rooma keisririigi koosseisu.
Anglosaksi Inglismaa
pisi|Inglismaa kaart u 700. aastal, kuningriigid ja hõimud [[Britannias]]
Anglid ja saksid rajasid Inglismaale mitu kuningriiki, traditsiooniliselt arvatakse neid olevat seitse (heptarhia): Northumbria, Mercia, Ida-Anglia, Essex, Kent, Sussex ja Wessex. 927. aastal liitis kuningas Athelstan need Inglismaa kuningriigiks. Skandinaavia viikingite esimesed rüüsteretked Briti saartele 8. sajandi lõpul olid peamiselt kirikutesse ja kloostritesse, mida peeti rikkuse keskusteks. Anglosaksi kroonika kohaselt rüüstati püha Lindisfarne'i saar aastal 793. Rüüsteretked lõppesid seejärel umbes 40 aastaks. Umbes aastast 835 hakkasid rüüsteretked aga üha regulaarsemalt toimuma. 860. aastatel korraldasid taanlased rüüsteretkede asemel sissetungi. Aastal 865 saabus suur armee ja kümne aasta jooksul langesid peaaegu kõik anglosaksi kuningriigid sissetungijate kätte. Vaid Wessexi kuningriik püsis. Wessexi anglosaksi kuningas Alfred moodustas 878. aastal armee, mis võitis viikingite armeed Edingtoni lahingus. Lõpuks andsid taanlased alla ja nende juht Guthrum nõustus taanduma Wessexist ja lasi end ristida. Järgnes rahuleping Alfredi ja Guthrumi vahel, milles sätestati taanlaste ala (Danelaw) ning Wessexi ala. Wessexi kuningriik hoidis enda kontrolli all osa keskmaast ja kogu lõunat, välja arvatud Cornwalli, mis oli endiselt brittide käes. Taanlastele kuulusid põhjaosa ning East Anglia. pisi|Inglismaa kaart aastal 878, Danelaw' piirkond Inglismaal
Danelaw' Inglismaa
Skandinaavia viikingiajal sooritasid viikingid sõja- ja röövretki Ida-Inglismaale, kus nad 9. sajandi teisel poolel allutasid Inglismaa piirkondlikud kuningad ning kehtestasid aastateks 886–954 Ida- ja Põhja-Inglismaal taanlaste ülemvõimu.
pisi|Euroopa poliitiline kaart umbes 1000. aastal
Anglonormanni Inglismaa
1066. aastal tungis Inglismaale Normandia hertsog Guillaume, alustades normanni vallutust Inglismaal. Normandia hertsog Guillaume II võitis Hastingsi lahingus anglosakse ja tõusis 1066. aastal Inglismaa troonile William I nime all. Normanni dünastia valitses Inglismaal kuni Plantageneti dünastiani 1154. aastal.
Ühendkuningriigi sünd
1. mail 1707 ühinesid Suurbritannia kuningriigiks Šotimaa kuningriik ja Inglismaa kuningriik, mis alates 1603. aastast olid olnud personaalunioonis (Inglismaa ja Šotimaa monarhid: James I, Charles I, Oliver Cromwell, Richard Cromwell, Charles II, James II, Mary II, William III, Anne).
Välislingid
🇬🇧
Kerpen
Kerpen on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Kölni ringkonnas Rhein-Erfti kreisis. Asub Kölner Buchtis, Kölnist mõni kilomeeter ida pool. Linna idaosa läbib Erfti jõgi.
Ajalugu
Kerpenit on mainitud asulana 871. aastal. Pärast Worringeni lahingut 1288. aastal sai linnast Brabanti hertsogkonna eksklaav Kölni piiskopkonna valdustes. 1477 läks vahepeal Burgundia hertsogi valduses olnud asula Habsburgide valdusse. 1522-1712 oli Kerpen Hispaania kuninga valdus. Linnaõigused sai alles 1941. aastal. Tänapäeva linn loodi haldusreformi käigus 1975. aastal Kerpeni ja seitsme lähivalla liitmisel.
Suuremad vaatamisväärsused on Bergerhauseni kindlus ning Lörsfeldi ja Türnichi loss.
Kerpen koosneb 12 linnaosast.
Kerpenist on pärit Adolph Kolping.
Kaarma õpetajate seminar
Kaarma õpetajate seminar (vene keeles Кармельская учительская семинария) oli Saaremaal Kaarmal asunud pedagoogikaõppeasutus, mis tegutses aastail 1871–1910.
Asutamine ja ülevalpidamine
Kuni 19. sajandi keskpaigani said Saaremaa luteri usu vallakoolid õpetajaid peamiselt kohalikest kihelkonnakoolidest. Et Saaremaa kihelkonnakoolide õpetuse tase jäi tunduvalt maha Liivimaa mandriosa koolidest, oli ka sealsete rahvakooliõpetajate pedagoogiline ettevalmistus nõrgem. Külakoolmeistrite haridustaseme tõstmiseks valis Saaremaa sinod 1867. aastal õpetajate seminari asutamiseks komitee, kes pöördus vastavasisulise ettepanekuga Saaremaa rüütelkonna poole. Saaremaa rüütelkond otsustas seminari finantseerimise enda kanda võtta, andes asutamiskuludeks 2000 hõberubla ning määras iga-aastaseks toetuseks 1000 hõberubla. Seminari jaoks renditi talu Kaarma kirikumõisalt ja 1870. aastaks valmis ühekordne seminarihoone.
Seminari üle teostas järelevalvet Saaremaa ülemkirikuvöörmünder. Alates 1882. aastast vähendati kiriku osa seminari juhtimises ja õppeasutus allutati rohkem Saaremaa rüütelkonnale. 1886. aastast teostas seminari üle järelevalvet inspektor. Seminari tööd juhtis direktor.
Direktorid ja õpetajad
Seminari esimene direktor aastatel 1871–1875 oli Kaarma pastor Julius Leo Immanuel Girgensohn. Talle järgnes aastatel 1876–1878 Christoph Friedrich von Mickwitz. Pärast Christoph Friedrich von Mickwitzi lahkumist täitis Kaarma õpetaja ametit Kärla koguduse õpetaja Johannes Kerg, kes oli aastatel 1879–1882 ka Kaarma õpetajate seminari direktor. Talle järgnes aastatel 1882–1884 Kaarma pastori ja seminari direktorina luuletaja ja kultuuriloolane Martin Lipp. 1884. aastal kutsuti Martin Lipp Kaarmalt Nõo koguduse õpetajaks. Koguduse ja seminari eest hoolitses taas Johannes Kerg. 1885. aasta sügisel asus Kaarma koguduses õpetajaks ning ühtlasi ka Kaarma õpetajate seminari direktoriks ja usuõpetajaks Friedrich Wilhelm Ederberg, kes jäi sinna 17 aastaks (kuni 1902. aastani). Friedrich Wilhelm Ederberg on ka Saaremaa kurttummade asutuse kuratooriumi liige. Viimane Kaarma õpetajate seminari direktor oli aastatel 1903–1910 August Pass.