cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Johannese basiilika (Efesos)
Arhitektuur
Basiilika on ladina risti kujulise põhiplaaniga, poolringikujulise apsiidiga idaotsas, aatriumiga ja narteksiga lääneotsas. Kirik on käiguga ühendatud kaheksanurkse baptisteeriumiga põhjaküljel. Kunagi oli hoone kaetud kuue kupliga.
Aatrium
Basiilika aatrium on ristkülikukujuline eesõu mõõtudega 47 × 34 m. Mäenõlval asuva aatriumi all on aamvõlvidest ja kaitsemüüridest võimas alusehitis. osa neis võlvidest müüriti Osmanite perioodil veekindla mördiga kinni ja kasutati neid veetsisternidena. Aatriumi ümbritsevad kolmest küljest arkaadidega võlvkäigud.
Kirikuhoone ja hauakamber
Pühaku haua kohale püstitati neljale sambale toetuva ristvõlvi kujuline mausoleum, mis jäi täpselt kiriku keskkupli alla. Mausoleumi põrand ulatub kõrgemale kui ümbritsev maapind ja on kaetud värviliste mosaiikidega. Tänapäeval on mosaiigid kunagiste väljakaevamisjooniste järgi uuendatud. Mausoleumi alla asub mitme ruumiga krüpt, kus ühes ruumis asub ka pühaku haud; krüpti viib apsiidi küljelt algav kitsas trepp. Mausoleumi kapiteelid on varabütsantsi vormides ja kannavad keiser Justinianus I ja tema abikaasa Theodora monogramme, samuti ka ülejäänud kapiteelid basiilikas. Kiriku lõunaseinas on rekonstrueeritud osa kesklöövi kõrgseinast.
Baptisteerium
Kiriku põhjaküljel asub kaheksanurkne baptisteerium, millest on säilinud vaid madalad müürid. Hoone kuppel oli kunagi kaetud mosaiikidega. Põrandas asub ümmargune ristimisbassein, millesse viivad ida ja lääne suunalised kolmeastmelised trepid - ristitav astus läänepoolsest trepist basseini, võttis seal vastu ristimise ja astus välja idapoolseid astmeid pidi.
Kabel ja varakamber
Kiriku põhjaküljel asuv nelinurkne kabel püstitati 10. sajandil. Apsiidi keskel on fresko Kristusest püha Johannesega ja veel ühe pühakuga. Selle ukse kohal on raidkiri, mis viitab ruumile kui secreton'ile, milles piiskop pidi olema, kui tegutses kohtu eesistujana. Kabeli apsiidist viis uks kahekorruselisse varakambrisse, mille keskruumi ümbritses tähekujuliselt kuus väikest kambrit marmoriga kaetud seinaniššidega. Niššides hoiti väärismetallist kirikutarvikuid ja kirikuvarasid. Ehitise kuppel on tänaseks purunenud.
Serbia suurvürstkond
Serbia suurvürstkond või Raška (serbia: Велика кнежевина Србија / Velika kneževina Srbija) oli keskaegne riik, mis asutati aastal 1090 ja lõppes aastal 1217 kuningriigiks ülendamisega. Duklja kuninga Konstantin Bodini valitsusajal nimetati Vukan Raška valitsejaks kui vasall, ja kui Bodin bütsantslaste poolt vangistati, sai Vukan sõltumatuks ja võttis tiitli suurvürst. Kui Bodin suri, muutus Raška tugevaimaks üksuseks, milles Serbia riik asus, Vukanovićide käes.
Vukani poeg Uroš I valitses Serbiat siis, kui bütsantslased tungisid Dukljasse ja Raška oleks olnud järgmine, kuid tänu diplomaatilistele sidemetele Ungari kuningriigiga jäi Serbia sõltumatuks. Uroš II võitles esialgu bütsantslastega, kuid varsti pärast kaotust andis keisrile alluvusvande. Uroš II vend ja esialgne Bütsantsi liitlane Desa pöördus toetuse saamiseks Ungari poole, kuid kukutati aastal 1163, kui keiser pani troonile kõrvalliinist Tihomir Zavidovići (millest sai Nemanjićite dünastia).
Nemanjićite dünastia asutaja Stefan Nemanja sai troonile, võites oma kolme venda, keda toetas keiser. Nemanja hakkas aastal 1199 Serbia kirikut looma kõrvuti oma poja, Püha Savaga, esimese serblaste peapiiskopiga (1219) ja vanima teadaoleva Serbia põhiseaduse, Zakonopravilo autoriga. Sava mõjutas tugevalt ja edendas Serbia keskaegset kirjandust. Sava vanem vend Stefan Esmakroonitu sai aastal 1217 kuningaks.
Bütsantsi anneksioon 969–1043
Pärast Časlavi surma varises riik kokku, kohalik aadel taastas oma kontrolli kõigis provintsides ja Duklja preestri kroonika järgi valitses tema väimees Tihomir Raškat. Varsti annekteerisid Serbia territooriume horvaadid, bulgaarlased ja bütsantslased. Kirjalik teave esimesest dünastiast lõpeb Časlavi surmaga. Rasi katepanikion loodi ajavahemikus 971–976 Ioannes I valitsusajal (969–976). Rasi strategose pitser on dateeritud Ioannese valitsusaega, tehes võimalikuks, et Ioannese eelkäija Nikephoros II saavutas Raškalt tunnustuse. Rasi protospatharios ja katepano oli Bütsantsi kuberner nimega Ioannes. Andmed Rasi katepano kohta Ioannese valitsusajal puuduvad. Bütsantsi sõjaline kohalolek lõppes varsti pärast seda, kui algas sõda Bulgaariaga, ja taastati alles u. aastal 1018 lühiealise Sirmiumi teemaga, mis siiski ei ulatunud kuigi palju Raška põlisvaldustesse.
Duklja tekkimine ja langus
Serbia diplomaatiline missioon, kelle saabumine Konstantinoopolisse aastal 992 pandi kirja aastal 993 kirjutatud Megisti Lavra kloostri hartas, saadeti tõenäoliselt Dukljast.
Aastal 1000 tõusis Jovan Vladimir kõige võimsamaks Serbia aadlikuks. Tema õukond asus Baris Aadria mere rannikul ja tema kontrolli all oli enamus Serbia Pomorjest ('mereäärne'), sealhulgas Travunija ja Zahumlje. Tema riik võis ulatuda läände ja põhja, hõlmates ka Zagorje ('tagamaa', Serbia ja Bosnia sisemaa) osi. Georgios Kedrenos kutsus tema riiki "Trymalia või Serbia", bütsantslased kutsusid Zeta – Serbia, ja selle asukad serblased. Vladimiri kaalukas positsioon teiste slaavi aadlike seas piirkonnas selgitab, miks keiser Basileios II lähenes talle Bulgaaria-vastase liidu pärast. Olles seotud sõjaga Anatoolias, vajas keiser Basileios liitlasi sõjas tsaar Samuili vastu, kes omas enamust Makedooniast. Kättemaksuks tungis Samuil aastal 1009 Dukljasse ja läbis Dalmaatsia kuni Zadari linnani, liidendades oma riigiga Bosnia ja Serbia. Pärast Vladimiri võitmist pani Samuil ta vasallvürstina tagasi troonile. Bütsantslased võitsid Bulgaariat aastal 1014. Aastal 1016 mõrvati Jovan Vladimir Bulgaaria Ivan Vladislavi poolt. pisi|330px|Serbia ja [[Bütsantsi keisririik aastal 1025]] 1034. aasta paiku maksid serblased bütsantslastele kätte. Stefan Vojislav, Travunija serblane ning "Dalmaatsia, Zeta ja Stoni" arhont, võib-olla Jovan Vladimiri sugulane, organiseeris mässu, kui keisririigis toimus parasjagu troonivahetus. Ta võideti aastal 1036 ja saadeti Konstantinoopolisse vangistusse. Duklja haldus taastati Serbia strategosele Theophilos Erotikosele. Aastal 1038 Vojislav põgenes ja naasis Dukljasse, õhutades uuele mässule, pöördudes nüüd ka Bütsantsi liitlaste poole Serbia naaberprovintsides. Vojislav võitis Erotikost aastal 1039 ning juulis sai Ljutovid tiitli "Serbia ja Zahumlje strategos", kusjuures keiser andis Ljutovidile õiguse kõigile Serbia vürstkondadele. Aastal 1042 võitis Vojislav Ljutovidi ja valitses sõltumatult kuni oma surmani aastal 1043.
Vojislavi poeg Mihailo I järgnes kui suurvürst. Aastal 1052 sai ta tiitli protospatharios ja abiellus Konstantinos IX vennatütrega, mis tõi serblaste ja bütsantslaste vahele rahu järgmiseks 20 aastaks. Aastatel 1068–1071 olid bütsantslased hädas, kui kaotasid seldžukkidele Manzikerti all, kui riiki tungisid Itaalia normannid ja kui Michael VII Doukas tegi aastal 1072 riigipöörde. Samal aastal aitas Mihailo Georgi Voitehi ülestõusu, saates oma poja Konstantin Bodini, Komitopuli dünastia järeltulija, võtma trooni kui Bulgaaria tsaar ja juhtima mässu. Bodin võttis Naissuse, valitsedes seda lühikest aega, enne kui Michael Saroniteselt lüüa sai, kes ta ahelais Konstantinoopolisse saatis. Aastatel 1060–1074 pani Mihailo oma poja Petrislavi Raška suurvürstiks. Aastal 1077 pöördus ta läände, paavsti poole, et tagada endale sõltumatus ja kuningatiitel. Pärast Suurt kirikulõhet tahtis paavst meeleldi oma alluvusala laiendada ja sel samal aastal sai Mihailo kuningatiitli. Aastal 1078 päästsid Venezia meremehed Mihailo ja ta läks Dukljasse tagasi, kus ta aastal 1081 suri.
Konstantin Bodin toetas algul Bütsantsi selle sõjas normannide vastu Dyrrhachiumis, kuid jäi siis paigale, nii et normannid võtsid aastal 1081 linna. Bodin abiellus normannimeelse aadliku tütrega Barist. Ta nimetas oma vennapojad Vukani ja Marko Raška županiteks ning Bosnasse nimetas ta ka oma sugulase Stjepani. Aastal 1085 võtsid bütsantslased Dyrrhachiumi tagasi ja Duklja oli nende sihikul.
Vukani valitsemine
Aastal 1091 või 1092 sai Vukan sõltumatuks, võttes suurvürsti tiitli (veliki župan). Tema riigi keskus oli tänapäevane Novi Pazar. Talle allusid kohalikud hertsogid (župan, kes haldas krahvkonnaga võrdset territooriumi), kellel näis olevat rohkem või vähem autonoomiat krahvkonna siseasjades, kuid kes olid kohustatud olema truud Vukanile ja toetama teda lahingus. Näib, et hertsogid olid oma krahvkondade pärilikud valitsejad, kes valitsesid oma maad enne, kui Duklja annekteeris Raška.
1090. aasta paiku hakkas Vukan rüüstama Bütsantsi territooriumi, alguses lähedases Kosovos. Esialgu ei suutnud bütsantslased Vukani vastu samme astuda, kuna seisid silmitsi sissetungivate petšeneegide tõsise ohuga. 29. aprillil 1091 hävitasid bütsantslased petšeneegide väe. Seoses petšeneegide võitmisega sai Alexios I Komnenos nüüd serblaste vastu pöörduda.
Alguses saatis Alexios I armee Durazzo strategose juhtimisel, mille Vukan aastal 1092 võitis. Keiser kogus nüüd palju suurema armee, mida juhtis ise, marssides Raška peale. Vukan saatis saadikud, otsides rahu, millega Alexios I kiiresti nõustus, kuna kodus tekkis uus probleem polovetsidega, kes rüüstasid maad Adrianoopoli juures. Kohe pärast keisri lahkumist murdis Vukan lepingu ja alustas laienemist piki Vardari jõge, saades palju saaki ning võttes Vranje, Skopje ja Tetovo linnad. 1094. või 1095. aastal marssis Alexios I serblaste vastu. Vukan saabus koos oma hertsogitega keisri telki ja pakkus rahu, pakkudes pantvangiks oma poja Uros I (kogu 12. sajandil oli tavaline, et suurvürsti sugulased jäid rahu pandiks keisri õukonda).
Sellest ajast oli Raška sõltumatu – Vukan toimis täiesti omatahtsi, ei olnud enam Duklja vasall. Duklja ei pakkunud ennast kodusõja tõttu Raška-Bütsantsi sõtta.
Vukan marssis taas lõunasse, Makedooniasse. Alexios ei suutnud talle midagi teha, kuna toimus Ristisõda. Aastal 1106 alistus Vukan Alexiosele.
Vainupea neem
Vainupea neem (ka Vainupea nina) on neem Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Vainupea külas. Neemel asub Vainupea tulepaak.
Viimane ühine eellane
Viimane ühine eellane ehk LUCA (inglise keeles last universal common ancestor) või LUA (last universal ancestor) on arvatav organism, millest on arenenud kõik teised elu vormid planeedil Maa. LUCA on nagu evolutsiooni seeme, mis paljuneb ja millest miljardite aastate jooksul saavad alguse kõik evolutsioonipuu oksade harud, kõik liigid eluslooduses.
Kuntsevo kalmistu
pisi|Kuntsevo kalmistu värav Kuntsevo kalmistu (vene keeles Кунцевское кладбище) on kalmistu Moskvas lääneosas Kuntsevo rajoonis.
Kuntsevo kalmistu on üka vanimaid Moskva surnuaedu, mis on tekkinud külakalmistuna 17. sajandi lõpus. Praegust nime kannab kalmistu alates 1928. aastast.
Alates 1960. aastast on Kuntsevo kalmistu linnapiiri laiendamise tõttu Moskva linna territooriumil.
Kuntsevo kalmistu pindala on ligikaudu 17 hektarit.
Matthew Flinders
Matthew Flinders (16. märts 1774 – 19. juuli 1814) oli Briti mereväelane ja kartograaf.
Flinders juhtis esimest ekspeditsiooni, mis Uus-Hollandi (tänapäeva Austraalia) rannikualasid kaardistades tegi tiiru ümber mandri ja pakkus esimesena välja, et mandri võiks nimetada Austraaliaks. Flinders osales aastatel 1791–1803 mitmetel ekspeditsioonidel, millest tuntumad on seilamine ümber Austraalia ja 1798–1799 toimunud ekspeditsioon, millega Flinders ja George Bass tõestasid, et Tansaania on saar.
1803. aastal Austraaliast naasmisel arreteeris Mauritiuse prantslasest kuberner Flindersi. Sel ajal olid Suurbritannia ja Prantsusmaa omavahel sõjas ning Flinders oli ekslikult arvanud, et teadustöö tegemine tagab talle ohutu läbipääsu. Flinders viibis vangistuses enam kui kuus aastat ning vangistuse ajal pani ta kirja oma uurimisretkede kirjeldused ning põhjused, miks tema uuritud manner tuleks nimetada Austraaliaks. Flinders naasis Suurbritanniasse 1810. aastal, kuid vangistus oli ta tervist mõjutanud ning 1814. aastal Flinders suri. Tema haua asukoht oli 19. sajandi keskpaigaks unustatud ning see taasavastati 2019. aastal.
Tema järgi on nimetatud Flindersi Ülikool Adelaide'is
Kirsimägi
Kirsimägi on eesti perekonnanimi.
Statistika
Kirsimägi oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 15–19 aastat, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,27. Nimi oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 1,80 inimest.
Nimede eestistamise käigus võeti 1935.–1939. aastal Kirsimägi uueks nimeks 22 korral, kui loobuti nimedest	Kirschberg kuuel juhul, Kirsberg ja Tõnisson kolmel ning	Kirschenberg kahel juhul, samuti nimedest Anderson,	Kirscenberg, Ivani, Plomberg, Prukk, Ritson, Ühtid ja Vaene.
Sulcis
pisi|Piirkonna asend Sardiinias
Sulcis (sardi keeles Maurreddìa) on piirkond Itaalias Sardiinia saare lõunaosas, osa Sulcis-Iglesiente ajaloolis-geograafilisest piirkonnast.
Piirkonna kaks valda (Domus de Maria ja Teulada) kuulusid Sardiinia maakonna Cagliari provintsi. Ülejäänud vallad kuuluvad Sardiinia maakonna Carbonia-Iglesiase provintsi: Calasetta, Carbonia, Carloforte, Giba, Masainas, Narcao, Nuxis, Perdaxius, Piscinas, Portoscuso, San Giovanni Suergiu, Sant'Anna Arresi, Sant'Antioco, Santadi, Tratalias ja Villaperuccio. Sulcis piirneb Iglesiente piirkonnaga.
Sulcise territooriumile jääb kaks saart: Sant'Antioco ja San Pietro saar.
Sulcis on saanud nime antiikaja Kartaago linna Sulki järgi (vanakreeka keeles Solkoi, Σολκοί; praegune Sant'Antioco). Keskajal kuulus piirkond Sulcise kuratooriumi alla (Curatoria del Sulcis).
Neuchâteli kanton
Neuchâteli kanton on kanton Šveitsi lääneosas. Piirneb läänes ja loodes Prantsusmaaga. Asub Neuchâteli järvest lõunas.
Halduslikult jaguneb 6 ringkonnaks ja 53 vallaks.
Ajalugu
1815. aastal liitus Šveitsi konföderatsiooniga.
Rahvastik
Neuchâteli elanikkond on peaaegu täielikult prantsuskeelne. 2009. aasta andmetel elab kantonis 171 647 inimest. Kantoni keskmine rahvastikutihedus on 209 inimest ruutkilomeetri kohta. Neuchâtel, kus elab 2009. aasta andmete järgi 32 770 inimest, on kantoni pealinn. Kantoni suurim linn on La Chaux-de-Fonds, kus elab 37 413 inimest.
2007. aasta andmetel oli 23,4% elanikkonnast välismaalased.
Žogotas
Žogotas on mitme asula murdekeelne nimi Lätis:
Tõnis Kivisild
pisi|Tõnis Kivisild ETV "[[Ringvaade (saade)|Ringvaate" "Eesti Laulu" avalikul salvestusel ansambel Lenna koosseisus Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. veebruar 2012 ]] Tõnis Kivisild (sündinud 29. jaanuaril 1985) on eesti basskitarrist.
Ta on koostööd teinud näiteks ansamblitega Traffic, Lenna ja Merlyn Uuskülaga.
Tume-pehmekoor
Tume-pehmekoor (Cantharis fusca) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Žagatas (Hopa vald)
Žagatas (kohalikus murdes Žogotas) on küla (mazciems) Lätis Smiltene piirkonnas Hopa vallas. Küla asub merepinnast 113 meetri kõrgusel maantee A2 ääres ja jääb valla keskusest Hopast 13 ning Riiast 185 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.
Vanamõisa paisjärv
Vanamõisa paisjärv (ka Vanamõisa järv, Vanamõisa-Saadu järv, Saadu järv ja Pärsti Vanamõisa järv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Vanamõisa külas.
Järve pindala on 6,3 ha, keskmine sügavus 2,3 m, suurim sügavus 4 m, vee maht 156 000 m³, kaldajoone pikkus 1,853 km ja kõrgus merepinnast 93,5 m. Järv on paisutatud Lemmjõele. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Ajalugu
Järv on ehitatud aastatel 1972-1973 Viljandi Näidissovhoosi tellimusel ja Viljandi EPT poolt ja kandis algselt nime Vanamõisa-Saadu järv. Põhja ja nõlva ettevalmistamiseks veeti pinnasest välja turvast. Järve pais on 4,80 m kõrgune ja 80 m pikkune muldkehand, filtratsioonitõkkeks on saviekraan. Järv võeti kasutusse 1973. aastal.
Murjāņi
Murjāņi on küla (vidējciems) Lätis Saulkrasti piirkonna Sēja vallas. Asub Koiva jõe ääres. Loja jõgi eraldab seda Krimulda valda jäävast samanimelisest külast.
Vani säär
Vani säär on säär Saare maakonnas Saaremaa vallas Muratsi poolsaare tipus.
Murjāņi
Külas asub spordikallakuga gümnaasium, seal on Internātskola ja Murjāņi bussipeatus.
Küla kohal viib üle Koiva püloonidele rajatud sild, mis valmimise ajal (1920) oli pikim omataoline sild Lätis (166,4 m). Aastal 1948 silda remonditi, aastal 1968 ehitati selle asemele aga uus raudbetoonist sild, mis rekonstrueeriti 2008. aastal. Tänapäeval on silla pikkuseks 135 meetrit.
Murjāņist läheb läbi maantee A3. Seal asuvad Murjāņi muinaskalmed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
Külas asub mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud alampolkovnikule Jānis Rainbergsile.
2016. aastal oli külas 357 elanikku, 2018. aastal 288 ja 2019. aastal 280.
Loodusturism
pisi|[[Alpinism on üks loodusturismi vorme]] Loodusturism (nature tourism) on turismi vorm, mis keskendub looduselamuste pakkumisele ja kasutab selleks looduskeskkonda ärilistel eesmärkidel.
Loodusturism on kasvav nišiturg ettevõtetele, mis osutavad teenuseid linnu- ja loodusvaatlejatele, ratturitele, mägiratturitele, eri huvidega matkajatele, süstamatkajatele ja loodusfotograafidele.
Seda osa loodusturismist, mis on loodushoidlik, nimetatakse ka säästvaks turismiks või ökoturismiks. Üks võimalus, millega eristada loodushoidlik loodusturism ülejäänud loodusturismist, on ökomärgistus.
Loodusturismi eesmärgid
Meimeri (1998) järgi on loodusturismil tervistav ja majanduslik eesmärk. Tervistavaks eesmärgiks võime lugeda tervislikku puhkust, mille käigus taastub töövõime. Majanduslik eesmärk peab silmas tulu saamist turismiga seotud ettevõtjatele, reisibüroodele ja ka riigile.
Selleks, et tagada loodusturismi jätkusuutlikkus, on oluline, inimesed oskaksid ja tahaksid käituda loodust kahjustamata. See eeldab looduse ja inimtegevuse seoste mõistmist. Samas on loodusturismi toote keskpunktiks loodusobjektid, mida tutvustades näidatakse seoseid looduse ja inimkultuuri vahel ning pakutakse elamusi, mis mõjutavad osalejate väärtushinnanguid. WTO eeldab 1,5 miljardit turisti 2020. aastaks, kusjuures 2004. aastal oli see arv 760 miljonit. Seega peaks see 16 aasta jooksul kahekordistuma. Suures osas on kasv planeeritud arengumaade suunal. Aafrika turism peaks kasvama 5,5%, Aasias – 6%, kusjuures kogu maailmas keskmiselt 4% aastas. Samuti kasvab jõudsalt siseturism.
Loodusmatkade eesmärkideks on tutvustada oma maa loodust ja kultuuri, anda ülevaade looduskeskkonna hetkeseisust, tutvustada looduskaitsealasid, arendada loodusharidust, vaba aja tegevusi ja matkamist looduses, pakkuda inimestele elamusi ja puhkamisvõimalusi, õpetada inimesi looduses õigesti käituma, juurutada keskkonnasõbralikku mõtteviisi.
Populaarsemad tegevused looduses
Loodusturism on laiemalt turism, mis toimub looduskeskkonnas. Populaarsemate loodustegevuste hulka kuuluvad: giidiga linnu- või loodusvaatlus ning öised „luureretked”, spetsiaalsed retked looduslikult kaunitesse või geoloogiliselt ainulaadsetesse kohtadesse, linnu-, vaala- , hülge- või loodusvaatlus, loodusvaatlused peidikutest või varjenditest koos pildistamise võimalusega, jalutuskäigud fossiilide radadel, maastiku-, ajaloo- ja kultuuriteemalised jalutuskäigud, mille jooksul nähtut interpreteeritakse, väikestes talumajapidamistes tööde vaatlemine ning nendes osalemine.
Aktiivne puhkus looduses
pisi|Ratsutamine Aktiivset puhkust looduses võib põnevamaks muuta muistendite, legendide ja juttudega. Looduses võib harrastada järgmisi aktiivseid tegevusi: jalgratta, tõukeratta sõitmine, koerarakendiga saanisõidud, mootorsaaniekskursioonid, lumeräätsadega matkamine, kalastamine igal aastaajal, retked metsikusse loodusesse, suusatamine, tõukekelguga matkamine, kajakitega, süstadega, paatidega, purjelaevadega, kanuudega sõitmine veekogudel, kalastamine veekogudel, jahtimine, ratsutamine looduses,ratsamatkad.
Loodusturismi harud
Loodusturismiga haakuvad aktiivturism, seiklusturism, rekreatsioon, maaturism, ökoturism, säästev turism, vastutustundlik turism.
Loodusturism Eestis
pisi|[[Hüpassaare raba ]] Harrastus- ja loodusturismi turg on pidevalt otsimas uusi turvalisi ning hea juurdepääsuga sihtkohti, kus loodus-, ajaloo- ja kultuurihuvilisi võtavad vastu väikeettevõtjad, kes oskavad lahti seletada kohalikku kultuuri ja tutvustada loodusressursse.
Matkamine maismaal ja vetel on vanim turismiliik Eestis. Bussiturism sai alguse 1930. aastatel, sellesse kaasati järjest rohkem inimesi tutvumaks looduskaunite paikadega, klassiekskursioonid hoogustusid eriti Nõukogude ajal. Pereautoturism sai hoo sisse 1960. aastatel, kui autoomanikud hakkasid reisima koos perega Eestis ja väljaspool Eestit. Telkimine kui üks puhkuse vormidest looduses, mis muutus populaarsemaks 1960. aastatel, on seotud autoturismi algusega. Kala-, talgu- ja sporditurism on uuema aja trendid.
Eestis on välja töötatud oma ökoturismi kvaliteedimärk – EHE (Ehtne ja Huvitav Eesti). Eesti Ökoturismi Ühendus algatas 2000. aastal märgistamisprotsess. Eesti Ökoturismi Ühendus koostöös Rootsi ökoturismi märgisega Naturens Bäst töötasid välja EHE praegused kriteeriumid ja juhendmaterjalid.
Loodusturismi õpetatakse nii bakalaureuse kui magistriõppes Eesti Maaülikoolis.
George Steiner
pisi|George Steiner (2013) Francis George Steiner (23. aprill 1929 Pariis – 3. veebruar 2020) oli Viinist pärit juudi perekonnas sündinud Ameerika Ühendriikide kirjandusteadlane, kriitik, esseist, filosoof, kirjanik, tõlkija ja õppejõud.
Haridus
George Steiner sündis Pariisis, kus sai ka alghariduse. 1940. aastal kolis perekond Ameerika Ühendriikidesse. Ta sai bakalaureusekraadi Chicago Ülikoolist, magistrikraadi Harvardi Ülikoolist ning doktorikraadi Oxfordi Ülikoolist.
Töö
1952–1956 töötas ta Londonis ajalehe The Economist toimetuses.
Pärast aastatepikkust tegutsemist vabakutselise kirjaniku ja õppejõuna sai ta 1974. aastal Genfi Ülikooli inglise ja võrdleva kirjanduse professoriks. Sellel kohal töötas ta kuni emeriteerumiseni 1994. aastal. Seejärel on ta olnud Oxfordi Ülikooli St Anne'i Kolledži võrdleva kirjanduse professor (1994–1995) ja Harvardi Ülikooli luuleprofessor (2001–2002).
Tunnustus
1984. aastal sai ta Auleegioni ordu liikmeks, alates 1989. aastast on ta Ameerika Kunstide ja Teaduste Akadeemia auliige, 1998. aastal sai ta Briti Akadeemia liikmeks. Ta on kaheksa ülikooli audoktor.
Teoseid eesti keeles
Eesti keeles on ilmunud George Steineri "Valik esseid" (tõlkinud Triinu Pakk, Loomingu Raamatukogu 33–34, 2008).
Adventure of the Seas
Adventure of the Seas on kolmas Voyager-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Adventure of the Seas Inc. – Royal Caribbean Cruises Ltd. ja mida käitab laevakompanii Royal Caribbean International. Laev ehitati Kvaerner Masa-Yardsi (praegune nimi Meyer Turku Oy) Turu laevatehases Soomes ja laeva ristis New Yorgis 10. novembril 2001 tolleaegne New Yorgi linnapea Rudy Giuliani koos Maggie McDonnelli, Tara Stackpole'i, Kevin Hannafini ja Royal Caribbean Internationali peadirektoriga Richard Lucas Richard Fain'ga. Laeva kodusadam on Nassau Bahamal.
18. juunil 2013 Kopenhaagenist 3213 reisija ja 1157 meeskonnaliikmega saabunud Adventure of the Seas külastas Tallinna ja lahkus kell 17 Peterburi suunas.
Bradley maakond
thumb|Bradley maakonna kohtumaja Clevelandis
Josephus Nicolaus Laurenti
Josephus Nicolaus Laurenti (ka Joseph Nicolaus Laurenti) (4. detsember 1735 Viin – 17. veebruar 1805 Viin) oli Austria arst, loodusuurija, herpetoloog ja zooloog.
Bradley maakond
Bradley maakond (Bradley County) on maakond USA-s Tennessee osariigis.
Josephus Nicolaus Laurenti
Laurentit peetakse roomajate klassi esmakirjeldajaks 1768.aastal teoses "Specimen medicum, exhibens synopsin Reptilium emendatam cum experimentis circa venena et antidota Reptilium austriacorum". Roomajate klassile lisaks kirjeldas ta mitmeid kümneid kahepaiksete ja roomajate perekondi nagu Bufo, Hyla, Salamandra, Gekko, Chamaeleo, krokodill (Crocodylus), Iguana, rästik (Vipera), kobra (Naja), Constrictor,  nastik (Natrix) jt.
Bradley maakond
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Cleveland.
Rudolf Bernakoff
Rudolf Bernakoff (18. september 1885 Rõngu vald – 21. oktoober 1959 Tartu) oli eesti arstiteadlane.
Josephus Nicolaus Laurenti
Tema kirjeldatud taksonid ja liigid on tähistatud nimega Laurenti.
Bradley maakond
Maakonna pindala on 859 km², millest 7 km² moodustab veepindala.
Josephus Nicolaus Laurenti
Roomajate liigid
Käesoleval ajal kehtivad roomajate andmebaasis järgmised Laurenti poolt kirjeldatud roomajate liigid :
Bradley maakond
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 98 963. Aastal 2000 oli elanike arv 87 965.
Josephus Nicolaus Laurenti
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit en:Josephus Nicolaus Laurenti seisuga 17.04.2014.
Bradley maakond
Ajalugu
Bradley maakond moodustati 2. mail 1836. aastal. Maakond on saanud nime osariigi seadusandja Edward Bradley järgi.
Varesneem
Varesneem (ka Varesneeme ots, Vareseneem) on neem Harju maakonnas Kuusalu vallas Juminda külas.
Sēja
pisi|left|Sēja tamm Sēja on küla (vidējciems) Lätis Saulkrasti piirkonna Sēja vallas.
Asub Riiast 50 ja valla keskusest Lojast 6,5 kilomeetri kaugusel merepinnast 45 meetri kõrgusel.
Küla on tekkinud Sēja mõisa keskuse juurde. Nõukogude ajal ehitati see välja kui kolhoosi Boļševiks keskasula.
Mõisa pargis kasvab kaks looduskaitsealust põlist tammepuud, neist suuremat tuntakse ka Sēja tammena. Selle ümbermõõt on 9,1 meetrit, kõrgus 23,5 meetrit. Tamme istutas aastal 1527 mõisa toonane omanik Johan Seyge (Zoege), kelle järgi on nime saanud ka mõis.
Kambja metskond
Kambja metskond loodi 1920. aastal Suure-Kambja, Väike-Kambja, Kodijärve, Luke, Vastse-Prangli, Vana-Prangli, Krüüdneri, Reola, Haaslava, Veski, Vana-Kuuste, Kriimani, Unipiha, Kammeri, Kaagvere mõisa, Kambja kirikumõisa ning endise Võru riigimetskonna (Pangodi metsandik) maadel. Kantselei asus Suure-Kambja mõisas.
Knīderi
Knīderi (ka Knīderu pusmuiža ehk Knīderi karjamõis) on küla (mazciems) Lätis Sigulda piirkonna Lēdurga vallas.
Knīderi asub valla kirdeosas Jugla jõe kaldal.
Aastal 2013 oli külas 5 elanikku. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Krimulda piirkonda.
Arnold Siirak
Arnold Siirak (21. veebruar 1900 – 10. veebruar 1956) oli eesti helilooja ja interpreet.
Viis viimast
"Viis viimast" oli sõnakõlks 1980ndate lõpus, mis pärines Toomas Sildami 1989. aasta Noorte Hääle hilissuvisest artiklist "Eesti poisid Mägi-Karabahhis".
Eestimaal oli laulev revolutsioon ja Taga-Kaukaasias algas aasta varem Mägi-Karabahhi (aserbaidžaani keeles Dağlıq Qarabağ, armeenia keeles Արցախ) sõda. "Viis viimast" oli hellitusnimi Eesti poistele, kes seal vastu oma tahtmist teenisid. Nad olid 1988. aasta pogrommide ajal Sumgaitis, samal aastal meelerahutuste aegu Armeenia pealinnas Jerevanis, Askeranis 1989 ja pool aastat enne demobilisatsiooni Karabahhi piiri äärses linnas Agdamis, mis tehti armeenlaste poolt 1993. aastal maatasa (praeguseks kummituslinn). Teenistus kätkes armeenlaste ja aserbaidžaanlaste vahel tekkinud vihavaenu mahasurumist, viaduktide ja naftabaaside valvamist, komandanditunde, bussiliikluse konvoeerimist Agdami ja Šuši linna vahel. Nende väeosa oli pärit Valgevene pealinnast Minskist, NSV Liidu sisevägede operatiivpolgu number oli 3214. Viis viimast olid: Tarmo Ladva, Indrek Mätlik, Aivar Saar, Argos Vals, Marek Ivanov.
Valdar Mälk
Valdar Mälk (12. veebruar 1898 – 20. september 1970) oli eesti põllumees ja omavalitsustegelane.
Omandanud Pärnu ja Kuressaare merekoolis kaugesõidutüürimehe kutse, osalenud Vabadussõjas. Ta oli Lümanda vallavanem ja Kihelkonna põllumeeste konvendi liige.
Isiklikku
Tema vend oli kirjanik August Mälk.
Ühtne modelleerimiskeel
Ühtne modelleerimiskeel, lühendina UML, ka unifitseeritud modelleerimiskeel, UML-keel, ühtne mudelikeel, ühtne visualiseerimiskeel (inglise keeles Unified Modeling Language ehk UML) on üldotstarbeline noteeringukeel keerulise tarkvara, peamiselt suurte objektorienteeritud projektide spetsifitseerimiseks ja visualiseerimiseks. UML põhineb sellistel vanematel noteeringumeetoditel nagu Booch, OMT ja OOSE.
Struktuuriskeemid
Struktuuriskeemidega saab iseloomustada süsteemi struktuurset ülesehitust. Kuid lisaks tarkvarale on olemas vahendid ka riistvara ja tarkvara seostamiseks.
UML struktuuriskeemid
Struktuuriskeemid struktuurimudelite koostamiseks:
Klassid ja objektid
Objektid eksisteerivad reaalses maailmas (või arusaamises maailmast). Objekt saab olla osa ükskõik millisest süsteemist. Objektid tarkvarasüsteemis muutuvad teoreetiliseks, neid saab moodustada tegelike objektide omadusi ja käitumist analüüsides. Objektides peegeldub inimese arusaamine maailmast. Klass kirjeldab objekti tüübi omadusi ja käitumist. Tarkvarasüsteem loob klassist objektide eksemplarid ehk isendid. Objekti ja klassi vahel on sarnane seos nagu muutuja ja andmetüübi vahel.
Süsteemi mudelid ja vaated
Klassiskeeme joonistatakse kogu analüüsi ja kavandamise jooksul ja neid joonistatakse erinevatel tasemetel. Erinevad mudelid, mida klassiskeemi abil joonistatakse on: Kontseptuaalne e. mõistemudel – skeemil kasutatakse uuritava valdkonna mõisteid. Sellel skeemi näidatakse seoseid, mis kehtivad elus. Ehkki need mõisted võivad vastata ka hilisemale realisatsioonile, ei pruugi nad alati üks-üheses vastavuses olla. Mõistevaade tuleb joonistada ilma mõtlemata samal ajal realisatsioonile ja kindlasti programmeerimiskeelest sõltumatult. Mudel on vajalik valdkonnast arusaamiseks. Mõistemudel peaks samal ajal ka kliendile arusaadav olema. See ei pea olema süsteemi täpne mudel, rohkem see, kuidas tegelikust süsteemist aru saadakse. Olenevalt arendusmetoodikast sobib seda nimetada ka valdkonnamudeliks (domain model). Spetsifikatsioonimudel – sellel mudelil peetakse silmas tarkvara liidest, vaadatakse tüüpe, mitte objekte. Aluseks on OO poolt tehtav range eristus objekti liidesele (see, mille kaudu saab objekti kasutada, mida näevad teised objektid) ja realisatsioonile. Klassi tüüp on tegelikult kui liides, millel võivad olla erinevad realisatsioonid sõltuvalt keskkonnast, vajalikust jõudlusest, programmeerijast, jne. OO-keeled seovad liidese ja realisatsiooni ja seepärast vahe nende vahel jääbki teinekord märkamata. Realisatsioonimudel – põhineb realisatsioonile ja seda vaadet kasutatakse kõige enam. Siin on juba tõesti klassid ja keskendutakse sellele, kuidas klassid realiseerida. Realisatsioonimudelist võib olla lootust ka mingit koodi genereerida (eesmärk – teha seda võimalikult põhjalikult). Klasside skeleti genereerimisega saavad juba tänased CASE-vahendid täiesti edukalt hakkama. Kui klassiskeemi joonistatakse, peab kogu skeemi ulatuses kasutusel olema sama vaatenurk, st mudelil peavad kõik klassid olema samal tasemel. Valdkonnamudelile ei tohi sattuda realisatsiooni detailid. Vastasel juhul ei ole mudelit võimalik õigesti tõlgendada. Vaated ei kuulu UMLi alla, sest tegemist on juba kasutusmeetodiga ja mitte skeemi endaga. Skeemi joonistades on oluline vahet teha, millisel vaatel ta põhineb. Ühel arendusetapil joonistatakse üks vaade ja teisel etapil teine vaade. Milleks klassiskeemid? Klassiskeemid on alati kasulikud, kui on tegemist OO-ga. Hea, kui saab piirduda kirjeldatud võimalustega ja ei pea kasutama nn edasijõudnute arsenali. Kes sellest teada tahab, uurigu ise kirjandusest edasi. Igal juhul ei ole vaja kogu klassiskeemi rikkust ühele konkreetsele skeemile paigutada. Olulisemad osad on seega: klassid, sidemed, atribuudid, üldistus, piirangud. Skeem tuleb joonistada konkreetsest vaatest lähtudes: Olles analüüsietapil, joonistatakse mõistevaade ja valdkonnavaade. Sellest tuleb igasugune realisatsioon eemal hoida. Olles projekteerimise juurde jõudnud, joonistatakse spetsifikatsiooni vaade. Realisatsioonivaade jäetakse vahel hoopis tegemata või tehakse ainult mingite osade jaoks. Parem vähem õigeid skeeme, kui hunnik vananenud skeeme kogu süsteemi kohta.
Komponendiskeem
UML1 tegi suuremat vahet skeemil. Vastavalt UML2-le näeb komponendiskeem välja sarnane klassiskeemile. Eristamaks klassidest, saab kasutada väikest komponendiikooni klassi kasti sees või kasutada stereotüüpi < >. Skeemil pole midagi uut. Komponente ühendatakse liideste kaudu, kasutatakse kuuli ja pesaga tähistust. Komponendid kui tarkvarasüsteemi osad peavad olema sõltumatult ostetavad ja värskendatavad seega jaotamine komponentideks on sama palju turu otsus (mida tasub osta/müüa) kui tehniline otsus.
Evitusskeem
Evitusskeem näitab füüsilisi seoseid tarkvara ja riistvara komponentide vahel. Sellega saab näidata, kuidas kogu tarkvara mööda hajussüsteemi laiali paisatud on. Näitab kogu süsteemi topoloogiat – millised on seadmed, töötavad keskkonnad ja tehised, mis on selles arhitektuuris. Saab vaadata igasse sõlme ja näha, mis selles sõlmes paikneb.
Komponendid
Sõlm (node) – tükike riistvara, alates lisaseadmest ja lõpetades suurarvutiga. Sellel saab paikneda tehis. Sõlmel saavad olla alamsõlmed (subnodes), mis võivad olla töötavad keskkonnad. Sõlm võib olla nii tüüp (nt teatud tüüpi protsessoriga arvuti) kui ka isend (üks konkreetne arvuti). Konkreetsete omaduste kirjeldamiseks on sõlmel atribuudid. Teinekord võib osutuda vajalikuks näiteks arvuti konfiguratsiooni kirjeldamine – sellel skeemil saab ka seda teha. Sõlme iseloomustamiseks võib kasutada stereotüüpe < > ja <<execution environment>>. Seega sõlm võib olla ühelt poolt konkreetne seade ja teiselt poolt käituskeskkond (operatsioonisüsteem, andmebaasisüsteem jms) Sõlme juures võib näidata tema kohta igasuguseid omadusi: tootja, opsüsteem, vastavat tüüpi sõlmede arv. Viimase jaoks ei ole eritähistust ette nähtud. Seosed sõlmede vahel (connection) – millised on suhtlusteed, mida mööda süsteemis info liigub. See näitab, et sõlmed suhtlevad üksteisega, saates üksteisele objekte või sõnumeid. Võib lisada stereotüübi, mis näitab, millise protokolli abil suheldakse, nt <<TCP/IP>>. Tehised (artifacts) – Tehised saavad olla mööda sõlmi laiali paisatud. Nad kirjutatakse sõlmede sisse. Pikemate kirjelduste jaoks võib kasutada eraldiseisvat < >-i. St pikemat kirjeldust ei ole mõistlik skeemile lisada ja spetsifikatsiooni võib eraldi lugeda.
Objektiskeem
Objektskeem on teatud tüüpi klassiskeem. Objekt esitab klassi olekut teatud ajahetkel süsteemi töö käigus. Objektiskeem esitab süsteemi erinevate klasside olekuid ning nendevahelisis relatsioone või assotsiatsioone teatud ajahetkel.
Paketiskeem
Pakett on konstruktsioon, mille abil saab võtta suvalise UML-i konstruktsiooni ja grupeerida tema elemendid üldisemal tasemel. Paketiskeemiga näidatakse tavaliselt klasside kogumeid (pakette) ja sõltuvusi nende vahel. Kuid paketti on võimalik kasutada ka teiste UML-i osade juures. Idee poolest saab iga klass UML-mudelis kuuluda vaid ühte paketti, kuid pakett võib kuuluda järgmisesse paketti. Tekib hierarhiline struktuur ja ühes paketis võivad olla koos teised paketid ja üksikud klassid. Programmeerimiskeeltes tagatakse võimalus programmi jagada füüsiliselt erinevatesse failidesse. Sõltuvalt keelest kutsutakse seda konstruktsiooni erinevalt. Mõnel puhul ka paketiks. Iga pakett on eraldi nimeruum (namespace), st klassidel ühes paketis peavad olema unikaalsed nimed. Sama nimega erinevad klassid võivad aga kuuluda erinevatesse pakettidesse. Iga nimi peab kuuluma mingisse nimeruumi. Kui on vaja üheselt näidata, kuhu paketti nimi kuulub, kasutatakse pikka nime (fully qualified name), iga osa vahel on koolonid.
Skeemi komponendid
Paketid (package) – ristkülikud, kus on kirjas ainult paketi nimi või ka temas sisalduvad klassid ja/või teised paketid. Viimased võivad olla välja joonistatud või ainult nimekirjana. Klassid võivad paketis olla public või private. Paketi liides tuleb teha võimalikult väike ja eksportida vaid nende avalike klasside need meetodid, mida vaja on. Kuidas valida, millised klassid ühte paketti kokku panna? Üheks soovituseks on järgmised kaks printsiipi: Kuid mitmed põhjused on seotud ka klasside vaheliste sõltuvustega.
Sõltuvus (dependency) on seos kahe mudelielemendi vahel, kus muudatus ühes (sõltumatus) mudelielemendis mõjutab teist (temast sõltuvat) mudelielementi. Sõltuvust kujutatakse katkendnoolena kahe paketi vahel. Sõltuvus võib eksisteerida ka kahe klassi vahel, kui ühe klassi kirjelduse muutmine võib põhjustada muudatusi teises klassis. Sõltuvust saab põhjustada see, kui:
Sõltuvus on alati suunatud ja ei ole transitiivne, st kui klass1 sõltub klass2st, siis automaatselt klass2 ei sõltu klass1st. Reaalselt võib ka vastassuunas sõltuvus tekkida, kuid siis on tegemist tõsiste disaini probleemidega. Heaks tavaks on süsteemi ülesehitamisel tema kasutajaliidese ja sisu eraldamine. Tavaliselt on sõltuvus sel juhul suunatud kasutajaliideselt sisu poole, st kui muutub töötava süsteemi sisu, tuleb muuta ka kasutajaliidest, kuid kasutajaliidese muutmine ei tohiks põhjustada süsteemi muutmist.
Pakettide vahel on samuti sõltuvused. Esituspaketi ja valdkonnapaketi vahel on sõltuvus siis, kui ükskõik millisel klassil esituspaketis on sõltuvus ükskõik millisest klassist valdkonna paketis.
Gaia Vince
Gaia Vince (sündinud 1973 või 1974 ) on Briti ajakirjanik ja teaduskirjanik, kes esimese naisena pälvis Londoni Kuningliku Seltsi maineka teadusraamatu auhinna.
Ta on õppinud King's College Londonis keemiat ja Bordeaux' Ülikoolis projekteerimist. Saanud magistrikraadi projekteerimises.
Vince on olnud ajakirja Nature Climate Change toimetaja, ajakirja Nature uudistetoimetaja ja New Scientisti veebitoimetaja. Ta on teinud kaastööd väljaannetele The Guardian, The Times, Science, Scientific American, Australian Geographic ja Australian; ta kirjutab BBC Online'ile rubriiki "Smart Planet", teeb BBC-le raadiosaateid ja kirjutab Channel 4-le dokumentaalsarjade stsenaariume.
2016. aastal müüs Vince avalikul oksjonil maha oma teise raamatu "Cultural Being: The Science of our History" ('Kultuuriline olemus. Meie ajaloo teadus') käsikirja kirjastamisõigused kuuekohalise summa eest.
Vince'il on Suurbritannia ja Austraalia kodakondsus.
Eoskuhi
pisi| Eoskuhi on eoslate kogumik sõnajalgtaimede lehtedel.
Vēveri (Hopa vald)
Vēveri (kohalikus murdes Vieveri) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Smiltene piirkonnas Hopa vallas. Küla asub merepinnast 82 meetri kõrgusel valla põhjaosas ja jääb valla keskusest Hopast 3 ning Riiast 180 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.
Triinu Jalg
Triinu Jalg (sündinud 22. juunil 2005) on Eesti kabetaja, juunioride maailmameister (2022).
Vēveri (Hopa vald)
Kõlas kasvav Skripji – Jāki tuulepesaga kuusk on looduskaitse all.
Triinu Jalg
Jalg on pärit Palamuselt ja õpib Tartus Jaan Poska Gümnaasiumis.
Ta esindas Eestit 2017. aasta naiste maailmameistrivõistlustel rahvusvahelises kabes. 2018. aastal Kranevos peetud IDF-i Euroopa meistrivõistlustel vene kabes võitis ta minikadettide vanuseklassis kolm pronksmedalit (klassika, kiir ja välk).
Ka ta vanem õde Merilii Jalg mängib kabet.
Regīna Ezera
Regīna Ezera (pseudonüüm, tegelikult Regīna Kindzule, sünninimi Regīna Šamreto; 20. detsember 1930 Riia – 11. juuni 2002 Ķegumsi lähedal) oli läti kirjanik.
Elulugu
Regīna Ezera (pseudonüüm tuleb lätikeelsest sõnast ezers 'järv') sündis puusepa ja koduperenaise tütrena. Ema poolt oli perekond pärit Latgalest, nii et läti keelt õppis Regīna alles koolis. 1944. aastal viidi ta koos vanematega Saksamaale põgenikelaagrisse, 1945. aastal naasis ta Riiga. 1950. aastal lõpetas ta kooli ja asus õppima Läti Riiklikus Ülikoolis ajakirjandust. Ülikooli lõpetas 1955. aastal.
1951. aastal abiellus ta endise leegionäri Jēkabs Lasenbergsiga ning kandis mõnd aega perekonnanime Lasenberga. 1958. aastal abiellus ta kirjaniku ja tõlkija Česlavs Kindzulisega ning sai perekonnanimeks Kindzule. Mõlemad abielud purenesid ning oma kolm tütart (sündinud 1951, 1955 ja 1957) kasvatas ta üles peamiselt üksi.
Kirjanduslik ja poliitiline tegevus
Esmalt töötas Ezera ajalehtede juures, hiljem pühendus täielikult kirjanduslikule tegevusele. Ta oli ka poliitiliselt aktiivne: 1960. aastail osales ta Riia Linna Töörahva Saadikute Nõukogu töös, 1976–1978 oli NLKP kohaliku komitee liige. 1970. ja 1980. aastail esindas Ezera Läti NSVd NSVL Kirjanike Liidus.
1988–1989 oli ta tegev Läti iseseisvuse taastamisel. 1995. aastal sai ta Läti Vabariigi Kolme Tähe ordeni.
Romaanid
Eesti keeles on ilmunud veel kogumik "Latgale jutustusi" (tõlkinud Petõr Damberg ja Enda Kallas; Loomingu Raamatukogu 32, 1962) ja "Zooloogilised novellid" (tõlkinud Valli Helde; Loomingu Raamatukogu 25/26, 1977).
2007. aastal avaldas läti kirjanik Nora Ikstena Regīna Ezera biograafia "Esamība ar Regīnu" ("Koos Regīnaga").
Ruserahu
pisi|Ruserahu (september 2015) Ruserahu on Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Esiküla alal Õunaku lahes asuv 13,1 hektari suurune saar (rahu). Saare rannajoone pikkus on 1,66 kilomeetrit.
Rahu koordinaadid on. Saar asub 1,5 kilomeetrit Õunaku poolsaarest edelas. Saarel kasvab võsa.
Ruserahu kuulub Käina lahe-Kassari maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Eosla
pisi|[[Põldosi|Põldosja eosla]] Eosla ehk eospesa ehk sporangium on eostaimedel esinev kambrike, milles tekivad eosed.
Esiliiga 2019
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Gallia Lugdunensis
thumb|Provints Gallia Lugdunensis esile tõstetud thumb|400px|Rooma keisririik [[Hadrianuse ajal (valitses 117–38 pKr), Kesk-Gallias on näha keiserlik provints Gallia Lugdunensis (Põhja-/Kesk-Prantsusmaal). Kaardil näidatud rannajoon on tänapäevane, mis erineb Rooma-aegsest]]
Gallia Lugdunensis (prantsuse keeles Gaule Lyonnaise) oli Rooma keisririigi provints tänapäeva Prantsusmaal, keldi Gallia territooriumi osa, mida varem tunti Celticana. See sai nime keskuse Lugdunum (tänapäevane Lyon) järgi, mis oli arvatavasti Rooma Euroopa suurim linn Itaaliast läänes ja suur keiserlik rahapaja.
Gallia vallutamist (58–50 eKr) kirjeldavas teoses "Kommentaarid Gallia sõjast" eristab Julius Caesar provincia nostrat Gallia lõunaosas, mis oli sel ajal juba Rooma provints, ja kolme muud Gallia osa: Aquitani, Belgae ja Galli (tuntud ka kui Celtae). Galli territoorium ulatus Seine'i ja Marne'i jõest kirdes, mis moodustasid piiri Gallia Belgicaga, Garonne'i jõeni edelas, mis moodustas piiri Gallia Aquitaniaga. Augustuse ajal loodi Gallia Lugdunensis Galli territooriumi suuruse vähendamisega: Loire'i ja Garonne'i jõe vaheline osa anti Gallia Aquitaniale ja kesk-idaosad anti uuele Germania Superiori provintsile. Kaart näitab ulatust pärast neid vähendusi. Gallia Lugdunensise loomise aeg on arutluse all, kas 27 ja 25 eKr vahel või 16 ja 13 eKr vahel, Augustuse Gallia-külastuste ajal.
See oli keiserlik provints, mida peeti piisavalt oluliseks, et seda saaks juhtida keiserlik legaat. Pärast Diocletianuse tetrarhiat (296 pKr) oli see diötseesi peamine provints, mida segadusttekitavalt kutsuti Galliae ('Gallia provintsid'), kuhu kuulusid veel ainult helveedi, belgi (mõlemad samuti keldi) ja germaani provintsid; koos Viennensise (Gallia lõunaprovintsid), Britannia (samuti keldi) ja Hispania diötseesidega (kogu Ibeeria poolsaar) moodustas see pretoriaanide prefektuuri, samuti nimega Galliae, läänekeisri alluvuses.
Provints lõpetas tegeliku eksistentsi aastal 486 pKr, kui Rooma kindral Syagrius sai sissetungivatelt frankidelt lüüa.
Punapea-pehmekoor
Putukat on ka Eestis.
2017. aasta Prantsusmaa singlimüügi edetabeli esikümne laulude loend
''Siin on loetletud 2017. aasta Prantsusmaa singlimüügi edetabeli esikümne lugusid.
Pičas
Pičas on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunsāti vallas.
Küla asub valla lõunaosas ja jääb valla keskusest Abavniekist 7,8, piirkonna keskusest Tukumsist 18 ja Riiast 83,4 kilomeetri kaugusele.
Mihhail Saltun
Mihhail Mihhailovitš Saltun (15. märts 1967 Lüübnitsa – 21. juuni 2016 Narva) oli Eesti õigeusu vaimulik.
Saltun sündis toonases Põlva rajoonis ohvitser Mihhail Saltuni perekonnas. Vaimuliku hariduse omandas ta Moskvas vaimulikus seminaris ja Õigeusu Püha Tihhoni Humanitaarülikoolis.
15. veebruaril 2004 pühitses Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Kornelius ta diakoniks. Preestriks pühitseti isa Mihhail 12. juunil 2005, ta kuulus Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku vaimulikkonda.
Aastatel 2005–2013 teenis ta preestrina Nina Jumalaema Kaitsmise kogudust. Seejärel oli ta 2013. aastast kuni surmani Narva-Jõesuu Jumalaema Kaasani Ikooni koguduse esipreester ja teenis ühtlasi ka Narva-Jõesuu Püha Vladimiri kirikus.
Vaimuliku teenistuse kestel pälvis ta mitmeid vaimulikke autasusid – puusaehte, kamilavka ja rinnaristi.
21. juuni öösel 2016 tungiti Saltunile tema kodus terariistaga kallale. Raskete kehavigastustega preester toimetati Narva haiglasse, kus ta suri saadud haavadesse. Rünnakus kahtlustatavana peeti kinni tema 20-aastane poeg Daniil Saltun. Vahejuhtum pälvis laialdast meediakajastust nii eesti- kui ka venekeelses ajakirjanduses. Daniil suunati hiljem Viru Maakohtu otsusega psühhiaatrilisele ravile.
Mihhail Saltuni matusetalitus toimus 28. juunil 2016 Narva-Jõesuu Jumalaema Kaasani Ikooni kirikus, selle viis läbi Narva ja Peipsiveere piiskop Laatsarus. Tema surnukeha maeti Kuremäe kloostri kalmistule.
San Salvadori saar (Bahama)
Kuni 1925. aastani oli saare ametlik nimi Watlingi saar.
Saarel on mitmeid kauneid liivarandu ning peamine majandusharu on turism. 2010. aastal elas seal 930 inimest. Saarel asub San Salvadori rahvusvaheline lennujaam.
Zvaigznes
Zvaigznes on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Sigulda piirkonna Lēdurga vallas.
Zvaigznes asub valla kirdeosas. Seal asub Lapsase bussipeatus.
Jaapani naiste jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Jaapani naiste jalgpallikoondis 2004. aasta suveolümpiamängudel
Vaata ka
Jalgpall 2004. aasta suveolümpiamängudel
Võšgorod (kultuuriajakiri)
Võšgorod (vene keeles Вышгород) oli aastatel 1994–2019 Eestis ilmunud venekeelne kultuuriajakiri.
Ajakiri ilmus alates märtsist 1994, toimetus oli Tallinnas.
Causinae
Causinae on roomajate klassi maoliste alamseltsi rästiklaste sugukonda kuuluv madude alamsugukond.
Võšgorod (kultuuriajakiri)
Ajakirja peatoimetaja oli Ljudmilla Gluškovskaja.
Ajakirja 2019. aasta viimane number teatas ilmumise lõppemisest.
Kangruselja metskond
Kangruselja metskond tekkis 1923. aastal, kui Kuressaare metskond Kangruseljaks nimetati. Kangruselja metskond liideti 1931. aastal Kuressaare ja Karjalasma metskonnaga.
Kriisikommunikatsioon
Kriisikommunikatsioon on suhtekorralduse eriala üks harusid, mille eesmärk on kaitsta indiviidi, firmat või organisatsiooni, kui nende avalik maine maine on ohus. Kommunikatsiooniteadlane Timothy Coombs defineerib kriisi kui taju ettearvamatu sündmuse ees, mis ähvardab osanike olulisi ootusi ning võib tõsiselt mõjutada organisatsiooni suutlikkust ja põhjustada negatiivseid tulemusi. Kriisikommunikatsiooni selgitab ta kui informatsiooni kogumist, töötlemist ja levitamist, mis on vajalikud kriisiolukorraga tegelemiseks.