cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lüneburgi nõmm
Asustus
Lüneburgi nõmm oli alati suhteliselt hõredat asustatud kehvade muldade tõttu piirkonnas. Piirkonnas valitses nõmme põllumajandus, mis oli vähem intensiivne maakasutuse vorm, kui vajalik viljatu maastiku ja nõmmemaa suurele alale. Tähtis majanduslik kõrvaltegevus möödunud sajanditel oli nõmmemaa mesindus. Külad olid tavaliselt ümbritsetud väikeste metsatukkadega, mida mõnikord eraldasid põllud või niidud ja mis ilma selgete piirideta ümbritsevasse maastikku sulandusid. Talud paiknesid suhteliselt meelevaldselt, paljud seisid üksteisele väga lähestikku, teised olid eemal. Need olid hajakülad (lockere Haufendörfer). Et vältida karja trampimist, lisati majadele aiad, külatänavad ääristati puittaradega ja hiljem iseloomulike kiviseintega. Talumaja tüüpiline kuju oli Fachhallenhaus, suur puitraamistusega üksikhoone, milles inimesed ja loomad elasid ühe katuse all. Igas külas oli suhteliselt vähe täielikke talusid; Wilsedes oli ainult neli, Undeloh kirikukülas (Kirchdorf) oli üksteist, kuid see oli erand. Lisaks olid veel Koten (tillukesed, üksikhooned), lambaaedikud ja pagaritöökojad. Talud ise olid siiski väga suured. Wilsedes võib veel kõiki siinkirjeldatud nõmmeküla tunnuseid näha. Wilsede nõmmemuuseum (Heidemuseum Wilsede) rajati ühes Fachhallenhaus ja see annab ülevaate töö- ja elutingimustest nõmmemaa talus umbes 1850. aasta paiku. Rischmannshofi nõmmemuuseum oli üks esimesi Saksa vabaõhu muuseume ning portreteerib ka nõmmemaa rahva elu. Piirkonna maakohtades kasutatakse veel tänapäevalgi alamsaksa murret Heidjerisch. See sõna tuleneb Lüneburgi nõmme asukatele antud nimest – Heidjer.
Nõmmekonvendid
Lüneburgi nõmme piirkonnas on keskajast säilinud kuus nunnakloostrit, mis muutusid pärast reformatsiooni protestantlikeks konventideks. Konvendid sisaldavad huvitavaid kunstitöid, mida võib näha. Need kloostrid on: Ebstorf, Isenhagen, Lüne, Medingen, Wienhausen ja Walsrode.
Nõmmepõllumajanduse lõpp 19. sajandil
pisi|left|Totengrund pisi|Männimets
Aastast 1831 kaotati feodalism Hannoveri kuningriigis ja need nõmmemaa alad, mis oli külade ühismaa, jagati üksiktalunike vahel. Nõmmemaa põllumajandus suri 19. sajandi lõpus välja. Paljud talunikud müüsid oma maa Preisi riigikassale või Hannoveri kloostrite ametile, kes metsastasid maa mändidega. Selle tulemusel vähenes nõmme ala drastiliselt.
Aastal 1800 olid suured Loode-Saksamaa alad kaetud nõmmede ja sooga. Tänapäeval on kontrastina ainus suur, pidev, allesolev nõmmeala Lüneburgi nõmme looduskaitsealal ja mõnel sõjaväepolügoonil.
Maastiku taju aja jooksul
19. sajandi keskpaiku tekkisid esimesed positiivsed nõmme kirjeldused, inspireerituna algselt romantistlikust liikumisest. Tööstusliku pöördega Saksamaal muutus puutumatu loodus rahvale veelgi olulisemaks, pakkudes teretulnud kontrasti kiirelt kasvavatele linnadele. Kuna Põhja-Saksamaa nõmmed olid põllumajanduse ja taasmetsastamisega järjest hävinud, oli tulnud aeg allesolevaid nõmmesid kaitsta. Arvukalt kirjanikke ja maalijaid portreteeris nõmme ilu, eriti õitsemise aegu augustis ja septembris. Üks tähtis nõmme kunstnik oli Eugen Bracht. Ja kõige kuulsam nõmme poeet oli kohalik kirjanik Hermann Löns (1866–1914), kes elas mõnda aega jahimajakeses Westenholzi lähistel. Ta töötas nõmmel oma raamatute jaoks ja algatas esimese Saksa looduskaitseala asutamise Lüneburgi nõmmel. Ta maeti aastal 1934 kadakatukka Tietlingenis Walsrode lähistel. Tema tööd olid allikaks kodumaad tutvustavatele filmidele (Heimatfilme), mis toodeti Lüneburgi nõmmel, nagu "Grün ist die Heide" ("Roheline on nõmm") aastast 1932 ja selle 1951. aasta uusversioon, samuti "Rot ist die Liebe" ("Punane on armastus") aastast 1956.
Lüneburgi nõmme kaitsmise ajalugu
1900. aasta paiku kasvasid nõuded päästa Loode-Saksamaa nõmmemaa ja sood, mida ähvardasid taasmetsastamine ja kuivendus. Lüneburgi nõmmel oli Wilhelm Bode, siis Egestorfi pastor, eriti aktiivne survestamisel ohustatud maa kaitsmiseks. Aastal 1905 tutvus ta plaanidega nädalalõpu majade ehitamiseks Totengrundis. Selle ärahoidmiseks veenis ta professor Andreas Thomsenit Münsterist omandama ala looduskaitsealaks. Aastal 1909 hoidsid pastor Bode ja kreisi administraator (Landrat) Fritz Ecker ära kavandatud Wilseder Bergi metsastamise.
Samal aastal ilmus ajakirjas Kosmos Dr. Curt Floerike pöördumine – tsiteerides olukorda USA-s – rahvusparkide asutamiseks Saksamaal. Selle teostamiseks asutati 23. oktoobril 1909 Münchenis rahvuspargi ühing (Verein Naturschutzpark). Nad kavandasid rahvusparkide loomist Alpides, Keskkõrgustikul ja Põhja-Saksamaa nõmmepiirkonnas. Aastaks 1913 oli ühingul juba 13 000 liiget koos liikmemaksude ja annetustega.
Lüneburgi nõmm Wilsede lähistel valiti Põhja-Saksa rahvuspargi asukohaks. Rahvuspargi ühingu raha eest osteti või renditi aastaks 1913 rohkem kui 30 km² nõmmemaad. Aastal 1921 võeti politseikorraldusega rohkem kui 200 km² Lüneburgi nõmmest kaitse alla, Saksamaal saavutati see esmakordselt. Üks probleem, mis kerkis juba aastaks 1920, oli pidevalt kasvav külastajate arv. Aastal 1924, et hoida külastajaid tundlikest nõmmemaa aladest eemal, asutati vabatahtlik nõmmekaitse (Heidewacht).
Aastal 1933, natsiajastul, võeti vastu riigi kaitse seadus. Lüneburgi nõmm kuulutati nüüd ametlikuks looduskaitsealaks. Järgnevatel aastatel suutis ühing vältida kiirtee läbi pargi ehitamise plaane ja nõmme kasutamist polügoonina. Aastal 1933 saadeti Heidewacht laiali, peamiselt selle pärast, et selle liikmed olid sotsiaal-demokraatlike noorteorganisatsioonide liikmed. Aastal 1939 võeti vastu uus seadus, mis andis esimehele – füürerile – laiaulatusliku võimu. Juudid ei saanud enam olla ühiskonna liikmed.
pisi|Tanki jäljed Wilsede lähistel
1891. aasta ja Teise maailmasõja vahel rajati Lüneburgi nõmmele suured sõjaväe polügoonid, sealhulgas suurim Euroopas, Bergen-Hohne polügoon Südheides. Seal on nõmmemaa laialdaselt säilinud, kuigi pole enam üldsusele kättesaadav.
Suure ala ühingule kuulunud looduspargist Schneverdingeni lähistel võttis Briti Reiniarmee aastal 1945 tankipolügoonina kasutamiseks üle. 1950. aastatel liikusid Briti tankid sõjaliste õppuste ajal isegi kuni Wilseder Bergini. Alles Soltau-Lüneburgi lepinguga, mis sõlmiti aastal 1959 Saksamaa Liitvabariigi, Suurbritannia ja Kanada vahel, fikseeriti tankipolügooni piirid. Pidev soomustehnikaga harjutamine alal hävitas täielikult Osterheide taimestiku Schneverdingen lähistel, tekitades suured liivadüünide alad. 1994. aastal andis Suurbritannia niinimetatud Punased alad tagasi looduspargi ühingule, kes föderaalvalitsuse rahalise abiga hakkas sealset loodust taastama.
Metsatulekahju
Augustis 1975 puhkes Südheides tulekahju, mis osutus suurimaks metsatulekahjuks Lääne-Saksamaal selle ajani. Tõsised metsatulekahjud puhkesid piirkonna lõunaosas Stüde, Neudorf-Platendorfi, Meinerseni lähistel ning siis Eschedes Celle lähistel, mis nende laastava mõju ja surmajuhtumite tõttu sai tuntuks kui katastroofiline metsatulekahju Lüneburgi nõmmel.
Saksamaa alistumine Teise maailmasõja lõpul
Nõmm oli piirkond, kus Saksa väed Põhja-Saksamaal, Taanis ja Hollandis alistusid 4. mail 1945 teise maailmasõja lõppedes tingimusteta välimarssal Bernard Montgomery juhitud liitlastele. See on ka piirkond, kuhu tähistamata hauda maeti salaja pärast tema enesetappu Natsi-Saksamaa juhtfiguuri ning SS-i pealiku Heinrich Himmleri keha.
Maanteed
Lüneburgi nõmme läbib kolm kiirteed (Autobahn): A 7, A 27 ja A 250, samuti mitmeid üleriigilisi maanteid, B 3, B 71, B 440 ja muud.
Raudteed
Lüneburgi nõmme läbivad järgmised raudteeliinid:
Turism
Tänapäeval on piirkond populaarne turismi sihtpunkt. Sellele aitavad kaasa teemapargid Heidepark Soltaus, Weltvogelpark Walsrode ja Serengeti-Park Hodenhagenis, samuti pakuvad paljud talud puhkusemajutust, tehes Lüneburgi nõmme eriti atraktiivseks perekondadele. Teine grupp turiste on vanurid tasuta giidiga bussireisil (Kaffeefahrten), peatudes tunniks talus kohvipausiks enne Lüneburgi ekskursiooni.
Oskar Savik
Oskar Savik (13. jaanuar (vkj)/ 25. jaanuar 1890 – 7. juuni 1985 Tallinn) oli Austraalia ja Eesti aednik ja aiandustegelane.
Ta läks 1926. aastal Austraaliasse. Töötas maalri ja kingsepana, hiljem rajas orhideekasvanduse.
Tema paarikümne-aastase tegevuse tulemus oli suur orhideekollektsioon. Ta hakkas 1950. aastate lõpul võtma ühendust Eesti NSV aiandustegelastega, tema kollektsioonist saadud paljundusainesest rajati 1960. aastate esimesel poolel Tallinna Botaanikaaia orhideekollektsioon.
Pärast oma teise abikaasa surma 1964. aastal Austraalias ning suureneva orhideekasvatuse konkurentsi tõttu USA-s likvideris ta oma kasvanduse, võttis kaasa oma parima paljundusainese ning repatrieerus 1966. aastal Eesti NSV-sse.
Ta töötas alates 1967. aastast Tallinna Botaanikaaias vanemaednikuna ja orhideekasvatamise konsultandina.
Maa ja rahvas
"Maa ja rahvas" on eesti kirjaniku Rudolf Sirge 1959. aastal ilmunud romaan, mis käsitleb 1940. aasta sündmuste kajastusi Eesti külaühiskonnas.
Šļukumi
Šļukumi on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunlaicene vallas. Küla asub merepinnast 168 m kõrgusel ja jääb piirkonna keskusest Alūksnest 20 ja Riiast 186 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee A2.
Aastal 2007 oli külas 8 elanikku.
Bulskamp
Bulskamp on hollandikeelne küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne haldusringkonnas Veurne vallas.
Veurnest umbes kilomeetri kaugusel edelas asuv Bulskamp on Veurne osavald alates 1971. aastast.
1297. aasta 20. augustil toimus prantsuse ja flaami vägede vahel Bulskampi lahing, mida peetakse ka eelmänguks viis aastat hiljem toimunud Kuldkannuste lahingule.
Ermelo
Ermelo on linn ja vald Hollandis Gelderlandi provintsis.
Ermelot on esmamainitud 855. aastal.
Hansumäe Keldrirahn
pisi|Hansumäe Keldrirahn detsembris 2019
Hansumäe Keldrirahn (ka: Hansumäe hiidrahn, Keldrikivi) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Viimsi vallas Muuga külas ; üks Hansumäe kivikülvi rahnudest.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,2 m, laius 7,8 m, kõrgus 4,5 m, ümbermõõt 31,2 m, maht u 200 m³.
Püstiste seintega tahukakujuline rabakivirahn, mille lääneküljele koguneb märjal aastaajal madal veeloik. Rahnu lagi on suhteliselt tasane, kaguküljele on rajatud kunagi talukeldri seinana kasutatud müüritis, mis osaliselt säilinud. Sellest veidi põhja pool paikneb väike ca. 2 m rahn, pearahnust mõni meeter eemal veel teinegi.
Mäkaste ohvrikivi
Mäkaste ohvrikivi on hiidrahn Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Nõva külas.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,4 m, laius 5,6 m, kõrgus 1,3 m, ümbermõõt 22,9 m.
Canal Saint-Denis
pisi|Kanali asukoht Canal Saint-Denis on 6,6 kilomeetri pikkune kanal, mis asub Prantsusmaa pealinnas Pariisis. See ühendab Canal de l'Ourcqi linna läbiva Seine'i jõega.
Deon Hemmings
Deon Hemmings (sündinud 9. oktoobril 1968 Saint Annis) on Jamaica endine naiskergejõustiklane (tõkkejooksja), Jamaica esimene olümpiavõitja.
Mulla degradatsioon
Mulla degradatsioon ehk mulla degradeerumine on mulla viljakuse vähenemine orgaanilise ja mineraalosa muundumise, mõningate ainete eemaldumise ning tallamise tagajärjel.
Ángel Romero
Ángel Rodrigo Romero Villamayor (sündinud 4. juulil 1992 Fernando de la Moras) on Paraguay jalgpallur, kes mängib vasaku äärepoolikuna Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians ja Paraguay jalgpallikoondises.
Canal Saint-Martin
pisi|Kanali asukoht Canal Saint-Martin on 4,6 kilomeetri pikkune kanal, mis asub Prantsusmaa pealinnas Pariisis. See ühendab Canal de l'Ourcqi linna läbiva Seine'i jõega.
Ángel Romero
Ta alustas klubikarjääri Paraguay klubis Cerro Porteño, debüteerides Paraguay kõrgliigas 2011. aastal. 2013. aastal valiti Romero Paraguay aasta jalgpalluriks.
Aastatel 2014–2018 mängis ta Brasiilia kõrgliigaklubis Corinthians, kellega tuli aastatel 2015 ja 2017 Brasiilia meistriks.
Aastatel 2019–2021 mängis Romero Argentina kõrgliigaklubis San Lorenzo ja 2022. aastal Mehhiko kõrgliigaklubis Cruz Azul.
2023. aasta jaanuaris naasis ta Corinthiansi, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.
Paraguay jalgpallikoondises tegi Romero debüüdi 6. septembril 2013 MM-i valikmängus Boliivia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. novembril 2014 sõprusmängus Peruu vastu. Ta kuulus Paraguay koondisse 2021. aasta Copa Américal, kus lõi esimeses alagrupimängus kaks väravat Boliivia vastu.
Tema kaksikvend Óscar Romero on samuti jalgpallur.
Karl Eduard Söödi lasteluuleauhind
Karl Eduard Söödi lasteluuleauhind on alates 1988. aastast igal aastal välja antav kirjandusauhind luuletajale ja illustraatorile. Auhinda annavad välja Luunja vallavalitsus ja Luunja Keskkool. Auhinna idee autorid on Helju Hallap ja Toivo Ärtis.
Luulepäeva tähistatakse aktusega, kus antakse teada, missugune eelmisel aastal ilmunud lasteluulekogu on luule- ja raamatuillustratsioonide ekspertidest koosneva žürii hinnangul parim. Žürii on selleks ajaks oma otsuse teinud ning kõige terviklikuma luulekogu autorit ja luulekogu illustraatorit tänatakse pidulikul üritusel tunnustuse ja rahalise preemiaga.
2018. aastal anti esimest korda välja ka lasteluulekogu lugeja auhind. Selle valisid lasteaedade ja koolide õpilased hääletuse teel. Lugeja auhinna pälvinud autoritele teevad aktusel üllatuskingituse Luunja valla lapsed.
Tantsuteater
Tantsuteater on tantsu, teatrit ja muusikat ühendav teatri valdkond.
Intensionaalne kontekst
Intensionaalne kontekst ehk intensionaalne lause on lause, milles mingi väljendi asendamine samaosutusliku väljendiga võib lause tõeväärtust võib muuta.
Näiteks kui tõeses lauses "On paratamatu, et 8 on 8", asendada esimene "8" samaosutusliku väljendiga "Päikesesüsteemi planeetide arv", saame väära lause "On paratamatu, et Päikesesüsteemi planeetide arv on 8".
Vēciņi
Vēciņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunlaicene vallas. Küla asub merepinnast 189 m kõrgusel ja jääb piirkonna keskusest Alūksnest 22 ja Riiast 187 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee A2. Seal asub Vēciņi bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 12 elanikku.
Rundikeelne Vikipeedia
Rundikeelne Vikipeedia on Vikipeedia rundikeelne versioon.
Rundikeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
Hannes Vanaküla
thumb|Hannes Vanaküla ja üks tema energeetilisest maailmast füüsilisse maailma visandatud kristallidest. Ta nimetab seda inimese "juhtruumiks" Hannes Vanaküla (sündinud 23. novembril 1966 Tallinnas) on Eesti maag ja ravitseja.
Ta on loonud vaimse koolkonna Arengumaagia. Tema ümber on koondunud mõnikümmend järgijat-õpilast, mistõttu Vanaküla on nimetatud ka sekti juhiks. Laiem avalikkus teab Vanaküla telesaate "Selgeltnägijate tuleproov" esimesest hooajast, mis oli eetris 2008. aastal. Vanaküla on välja andnud kaks raamatut, kus käsitleb oma vaimset õpetust (’’Maagia alustalad: Kakskümmend ülekandeliini,’’ ilmunud 2007, ning ’’Mees ja Naine. Inimese kirjeldus,’’ ilmunud 2009).
Kujunemine
Vanaküla sündis esimese lapsena tööliste perekonnas, tal on kaks nooremat venda. Suure osa lapsepõlvest veetis Vanaküla Vormsi saarel esivanemate talus. Vanaküla lõpetas 1985. aastal Tallinna 1. Keskkooli matemaatika-füüsika kallakuga klassi. Olles alati huvitatud olnud reaalainetest, peab ta ka oma vaimsete teooriate aluseks füüsikat ja matemaatikat.
Aastatel 1985–1986 teenis Vanaküla Nõukogude armees Moskvas. Ta õppis mõnda aega ka Tallinna Polütehnilises Instituudis automatiseeritud juhtimissüsteeme.
Huvi vaimsuse vastu tekkis tal umbes 25-aastaselt seoses isiklike probleemide kuhjumisega. Aastaid tegeles Vanaküla töötamise kõrvalt ka vaimsete praktikate uurimisega. Töötanud on ta näiteks baarmeni ja nahavärvijana. Enne oma vaimse teooria (arengumaagia) loomist on teda huvitanud šamanistlikud praktikad, David Icke’i ja Barbara Ann Brennani teosed. Esimest korda veendus Vanaküla oma võimetes, kui oli suutnud leevendada oma vanaisa terviseprobleeme vaimse mõjutamise teel. Ravitsemisega on Vanaküla tegelenud alates 30.eluaastast. 2009. aastast alates on ta teeninud leiba ainult nõiana ega ole muudes ametites töötanud.
Koolkond arengumaagia
Arengumaagid (Vanaküla ümber koondunud seltskond vaimsete huvidega inimesi) on varem defineerinud ennast ’’paganatena’’ ning koolkonda ’’paganlusena’’. Paganluse ja paganate mõiste kasutamine on seotud vastandumisega kristlusele ning teistele usunditele. Seoses identiteedi ja eesmärgi täpsema sõnastamisega võeti kasutusele mõisted ’’arengumaagia’’ ning ’’arengumaagid’’ illustreerimaks ideed pidevalt arenevast inimesest ja ka pidevalt arenevast teooriast. Esimene artikkel Hannes Vanakülast kui nõiast ilmus 2004. aastal esoteerilises ajakirjas Avanemine Anne-Liis Õiguse toimetamisel. Umbes samal ajal toimus ka uue koolkonna sünd. Vaimse koolkonna rajamisel oli oluliseks verstapostiks Vaimumaailm.ee foorumi loomine internetis aastal 2004. Foorumi lõi Vanaküla, kuna olemasolevates vaimseid teemasid käsitletavates foorumites kustutati tema postitused. Niimõnestki Vaimumaailm.ee foorumi külastajast sai hiljem Vanaküla õpilane. Foorumi külastastajatest kasvas tema ümber ühiste vaimsete huvidega tutvusring, kes hiljem hakkasid ka regulaarselt koos käima. Lisaks iganädalastele kogunemistele, kus täiendatakse vaimset teooriat, toimuvad neli korda aastas traditsioonilised pööripäevade tähistamised ning mitmepäevane suvine kokkutulek. Arengumaagidel eesotsas Vanakülaga on iga nädal Nõmme Raadio eetris oma saade ’’Valguse ja varju piirimaal’’, kus samuti arutatakse vaimseid teemasid. Oma vaimses õpetuses vastandab Vanaküla ennast ja oma koolkonda enamikule religioonidele, eriti kristlusele. Ise peab ta oma õpetuse keskmeks ja ühtlasi teistest eristuvaks teguriks seda, et kui teistes õpetustes tuleb teenida jumalat, siis Arengumaagias on inimene ise jumal. Teooriate loomisel on tähtsaks informatsiooni allikaks vaimsed rännakud. Arengumaagide siseringi võib pidada üsna suletuks, kuna kasutusele on võetud rohkesti uusi mõisteid, sõnu ja väljendeid, mida kehtivas kirjakeeles ei eksisteeri. Õpetuse sisu jääb arengumaagide siseringist väljaspool olevale inimesele, juba ainuüksi uute loodud sõnade ja olemasolevatele sõnadele uute tähenduse andmise tõttu enamasti tabamatuks.
Kuvand meedias
Meedias on Vanaküla süüdistatud diktaatorlikus sektijuhtimises, ajupesus ja manipuleerimises ning seksuaalsuhetes oma sektiliikmetega. Vanaküla ja tema sekti on arvatud olevat ka sisejulgeoleku ohuks Eesti riigile. Keskerakond on teinud ka tema kohta arupärimise riigikogus toonasele siseministrile Jüri Pihlile.
Aastal 2009 aitas Vanaküla üles leida kadunud Kaido Sireli surnukeha. Vanakülaga võtsid ühendust ja palusid tal appi tulla kadunu omaksed, kui Sirel oli juba üle kahe kuu kadunud olnud. Vanaküla sõnade kohaselt nägi ta kujutluses, et kadunu on kõrkjate juures. Kohale jõudes küsis Vanaküla teed lähima veekoguni ja pereliikmed juhatasid ta koos "Selgeltnägijate tuleproovis" osalenud Geidi ja Teuriga Taebla jõe äärde, kust kadunu leitigi. Politsei pressiesindaja ei osanud öelda, miks surnukeha varem leidmata jäi, ehkki politsei oli sama piirkonna varem läbi kamminud.
Kuigi Vanaküla loeb just ennast surnukeha leidjaks, siis hukkunu õe arvates poleks selgeltnägijad meest ilma temata leidnud. Ka sihtasutuse "Kadunud" asutajad Aare Rüütel ja Peeter Kaaret väljendasid selgeltnägija abi suhtes skeptilist suhtumist, küsides "Kas laip leiti või näidati kätte selle asukoht?" ja "Miks on Eestis üle 500 inimese teadmata kadunud, kui meil on nii võimekad selgeltnägijad?"
Isiklikku
Alates 2007. aastast elab Vanaküla koos endast kakskümmend aastat noorema elukaaslasega tagasihoidlikus korteris kogupinnaga 16 ruutmeetrit. Vanaküla on poliitilistelt vaadetelt rahvuskonservatiiv. Ta on tegelnud fotograafia, rahvatantsu ja tervisespordiga.
Xiangtan
Xiangtan (湘潭; Xiāngtán) on linn Hiinas Hunani provintsi keskosas Xiang Jiangi jõe ääres, Xiangtan Shi allprovintsilinna keskus.
Xiangtani pindala on 280 km² ja elanike arv umbes 684 600 (2010. aasta rahvaloendus). 1990. aasta andmetel oli elanikke 1,5 miljonit.
Pojalikkus
Pojalikkus (hiina keeles 孝, pinyinis: xiào) on Hiina traditsioonilise ja eriti konfutsianismi sotsiaaleetika põhimõistete hulka kuuluv voorus, mis kitsamalt tähendab isa-ema ja vanema põlvkonna sugulaste austamist ning laiemalt esivanemate, õpetajate ja ülemate austamist üldiselt.
Tortuži
Tortuži on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunlaicene vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 20 km ja Riiast 192 km kaugusele.
Küla lähedalt läheb läbi riigimaantee. Tortuži asub Dēliņkalnsi mäe jalamil merepinnast 190 meetri kõrgusel.
Aastal 2007 oli külas 12 elanikku.
Rise Like a Phoenix
"Rise Like a Phoenix" on 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võidulaul, mida esitas Conchita Wurst. Laulu on kirjutanud Ali Zuckowski, Charlie Mason, Joey Patulka ja Julian Maas.
Laul esitati 8. mail Kopenhaagenis esimeses poolfinaalis kuuendana, enne Leedut ja pärast Poolat. Laul sai poolfinaalis 169 punktiga esikoha ja pääses finaali. Finaalis 10. mail tuli Austria 290 punktiga võitjaks. 12 punkti saadi 13 riigilt.
Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium
Ullo Toomi nimeline rahvatantsustipendium on aastast 1987 välja antav auhind eesti rahvatantsu ja autoritantsu valdkonnas silmapaistnud inimesele.
Stipendiumi annab välja Eesti Rahvuskultuuri Fondi allfondina tegutsev Ullo Toomi Fond. Laureaadid kuulutatakse välja Ullo Toomi sünnipäeval 14. septembril.
Nils Otto Taube
Parun Nils Otto von Taube (25. juuli 1928 Eesti – 11. märts 2008 London, Suurbritannia) oli Eesti päritolu Suurbritannia ärimees, fondihaldur, teaduse sponsor Eestis.
Ta sündis Eestis ja kuulus ühte vanemasse Rootsi-Eesti aadliperekonda. Pärast teist maailmasõda jõudis ta 1946. aastal Inglismaale, elas ja töötas seal investeerimispankurina.
Pärast Eesti Vabariigi taastamist oli ta 1990. aastatel Eesti Teadus- ja Arendusnõukogu liige, nõustas Eesti valitsust riigiinvesteeringutes ja aitas töös hoida Avatud Eesti Fondi, kuuludes Avatud Eesti Fondi nõukogusse.
Nils Taube asutas Tartu Ülikooli juurde vähiuuringute labori, mis võimaldas rajada esimese nüüdisaegse molekulaarmeditsiini ja rakubioloogia keskuse unisoonis Tartu Ülikooli Molekulaar- ja Rakubioloogia Instituudi ja Eesti Biokeskusega.
Tal on märkimisväärne osa Eesti teaduse, esmajoones biomeditsiini arendamisel, annetades selleks üle 50 miljoni krooni. On finantseerinud ka programmi, mille alusel mitmed lastepsühholoogid said pikaajalise süvaväljaõppe Inglismaal autistlike laste rehabiliteerimise alal.
Ullo Toomi Fond
Ullo Toomi Fond on rahastu, mis annab välja Ullo Toomi nimelist rahvatantsustipendiumi.
Ullo Toomi Fondi asutasid Ullo Toomi (1902–1983) mälestuse jäädvustamiseks1994. aastal Eesti Üldlaulupeo Direktsioon (Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus), Eesti Rahvatantsu ja Rahvamuusika Selts ning AS Norma.
2001. aastast tegutseb Ullo Toomi Fond Eesti Rahvuskultuuri Fondi allfondina. Fondi tegevust juhib 6-liikmeline halduskogu.
Perkloorhape
Perkloorhappe aniooni nimetus on perkloraat, aniooni valem ClO4-.
Neosti kivikülv
Sellest rahnudereast lõuna pool on olnud veel mitmeid väiksemaid rahne, mis on lõhatud. Kõige põhjapoolsema rahnu lähedal, sellest põhja pool on samuti mitmeid rahnusid, ühel neist on ümbermõõt peaaegu 10 m, kõrgus 1,9 m. Seega on nõlvaastang olnud rahnudele omapäraseks koondumisvööndiks, võimalik et juba mandrijää liikumisel.
Neli suurimat rändrahnu on alates 2006. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Meeli Truu
Meeli Truu (27. aprill 1946 Tallinn – 7. august 2013) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas aastal 1963 Tallinna 20. Keskkooli ja aastal 1969 arhitektina ERKI.
Ta töötas aastatel 1969–1992 EKE Projektis ja aastast 1992 aktsiaseltsis Nord Projekt. Ta oli aastast 1973 Eesti Arhitektide Liidu liige.
Isiklikku
Tema ema Silvia Truu (1922–1990) oli eesti laste- ja noorsookirjanik.
Vittorio Alfieri
pisi|Vittorio Alfieri ([[François-Xavier Fabre'i portree, 1793)]] Vittorio Alfieri (16. jaanuar 1749 Asti – 8. oktoober 1803 Firenze) oli itaalia luuletaja ja näitekirjanik, keda peetakse itaalia klassitsistliku tragöödia rajajaks.
Tema teostes kajastuvad 18. sajandi lõpu vabariiklikud vabaduseideed ning põlgus igasuguse türannia vastu. Need avaldasid suurt mõju 19. sajandi Itaalia ühinemisliikumisele ehk risorgimento ' le. Alfieri leiutas tramelogöödia žanri.
Alfieri kirjutas 22 tragöödiat (näiteks "Saul", 1782; "Maria Stuart", 1788; "Alkestis", 1797), kuus komöödiat, satiire ja poliitilist proosat (nt "Türanniast"). Säilinud on ka tema autobiograafia.
Viktor Rassadin
Viktor Rassadin (jakuudi keeles Виктор Рассадин; sündinud 1993. aastal Srednekolõmski ulussis Sahhas  ) on jakuudi maadleja, maailma karikavõistluste medalist, suurmeister.
Ta on Sahha vabamaadluse koondise kapten. Rassadin on kolmel aastal kuulunud Venemaa koondisse maailma karikavõistlustel vabamaadluses kaalukategoorias 61 kg (2015, 2016, 2017).
2016. aastal tuli ta Çorumis Türgis üliõpilaste maailmameistriks vabamaadluses.
Maailma karikavõistlused
2015. aastal sai Venemaa koondis, kuhu kuulus ka Viktor Rassadin, Los Angeleses korraldatud maailma karikavõistlustel vabamaadluses meeskondliku neljanda koha.
2016. aastal taas Los Angeleses peetud karikavõistlustel pääses Venemaa koos Iraaniga finaali. Rassadin kaotas finaalkohtumises varem MM-idelt kaks medalit toonud iraanlasele Masoud Esmaeilpourile; ka meeskondlikult jäi Venemaa Iraanile alla. Meeskondlik teine koht tagas aga Rassadinile maailmakarikavõistluste hõbemedali.
2017. aasta veebruaris Kermānšāhis Iraanis peetud karikavõistlustel kaotas Rassadin teises ringis (USA–Venemaa kohtumises) maailmameistrile ameeriklasele Logan Stieberile. Lõppkokkuvõttes saavutas Venemaa meeskondliku 5. koha.
Haridustee
Viktor Rassadin õpib Ammossovi-nimelises Kirde Föderaalülikooli kehakultuuri ja spordi instituudis individuaalgraafiku alusel.
Kaplice
Kaplice (saksa keeles Kaplitz) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Český Krumlovi ringkonnas. Kaplice asub Austria piirist 10 km kaugusel, Český Krumlovist umbes 15 km kagus ja České Budějovicest ligikaudu 26 km lõunas.
Kaplicet on esmamainitud 1257. aastal, linnaõigused sai 1382. aastal.
Jerlani
Jerlani on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Kalncempji vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 20 ja Riiast 202 km kaugusele.
Küla jääb riiklikest teedest eemale.
Halduskrahvkond
Halduskrahvkond (inglise keeles administrative county) oli haldus- ja omavalitsusüksus Suurbritannias Inglismaal ja Walesis ning Iirimaal.
Inglismaa
pisi|[[Inglismaa halduskrahvkondade kaart, mis kehtis 1965–1974]] pisi|[[Inglismaa halduskrahvkondade kaart, mis kehtis 1890–1965]]
Halduskrahvkonnad Inglismaal olid haldus- ja omavalitsusüksused aastail 1889–1974.
1890. aastal lisandus Inglismaa halduskrahvkondade nimistusse Isle of Wight, mis algselt oli Hampshire'i krahvkonna koosseisus.
Enamik halduskrahvkondi Inglismaal loodi ajalooliste krahvkondade baasil. Kuid loodi ka täiesti uusi haldusüksusi, näiteks Londoni krahvkond, mille loomiseks tuli kärpida Londonit ümbritsevate krahvkondade (home counties) piire.
Alates 1894. aastast rakendati krahvkondades (välja arvatud Londoni krahvkonnas) kahetasandilist omavalitsusstruktuuri, mille tulemusena halduskrahvkondades moodustati omavalitsusüksused – linnringkonnad (urban districts), maaringkonnad (rural districts) ja munitsipaallinnaosad (municipal boroughs). Londoni krahvkonnas loodi madalama tasandi omavalitsusüksustena aastal 1900 linnaosad (metropolitan boroughs).
Londoni krahvkond eksisteeris aastani 1965, teised halduskrahvkonnad kaotati 1974. aastal 1972. aastal vastu võetud kohaliku omavalitsuse õigusaktiga, mille alusel 1974. aastal moodustati Inglismaa territooriumil linnkrahvkonnad ja mittelinnkrahvkonnad.
Vahel on teatmekirjanduses halduskrahvkondadeks nimetatud ka Inglismaa linnkrahvkondi (kuni 1986) ja mittelinnkrahvkondi.
Inglismaa halduskrahvkondade nimistu
Halduskrahvkondi moodustati Inglismaal kokku 50. Aastal 1891 olid need alljärgnevad:
Jacques Anquetil
pisi Jacques Anquetil (8. jaanuar 1934 – 18. november 1987) oli Prantsusmaa jalgrattur. Ta võitis esimesena 5 korral Tour de France'i (1957 ja 1961–1964). 1960 ja 1964 tuli ta Giro d'Italia üldvõitjaks ja 1963 Vuelta a España üldvõitjaks.
1952. aasta suveolümpiamängudel võitis ta meeskondlikus maanteesõidus Prantsusmaa koondises pronksmedali.
Chandra kosmoseteleskoop
Chandra kosmoseteleskoop (Chandra X-ray Observatory (CXO), varasema nimega Advanced X-ray Astrophysics Facility (AXAF)) on NASA kosmoseobservatoorium, mis uurib röntgenikiirgust ja on röntgenikiirtele 100 korda tundlikum kui varasemad kosmoseteleskoobid. Kosmoseteleskoop on röntgenikiirguse vaatlusteks hädavajalik, sest kosmilise röntgenikiirguse uurimine pole Maal asuvates observatooriumides võimalik, kuna Maa atmosfäär neelab enamiku röntgenikiirtest enne nende maapinnale jõudmist.
Chandra kosmoseteleskoobi viis 1999. aastal missiooni STS-93 raames orbiidile kosmosesüstik Columbia. Kosmoseteleskoop on nimetatud India-USA astrofüüsiku Subrahmanyan Chandrasekhari järgi.
Pulmarong
Pulmarong on pulmaliste pidulik sõit ühest pulmaga seotud kohast teise.
Talupoja pulm
Veel 17. sajandil sõideti Eesti talupojapulmades ratsa. 19. sajandil ratsutasid pulmarongi eesotsas vaid peiupoisid, sõiduvahendiks oli vedruvanker või saan. Liiguti suure käraga, hõisati, helistati kelli, paugutati püsse. Lärm pidi eemal hoidma kurjad olevused. Pulmarongiga sõitsid pulmalised kirikusse, mõrsja järele ja peiu koju, vaesemates pulmades oli 4-5 hobuveokit, jõukamates kümne ümber. Järjekord oli traditsiooniline: kõige ees isamees või ajumees, siis peig ja peiupoisid, siis teised pulmalised. Enamasti oli kaasas pulmalipp (v.a kirikusse minnes).
Vanema tava kohaselt sõitsid pruut ja peig eri sõidukites. Pruudi sõidutaja (harilikult pruudivend) püüdis teel pruuti "ära ajada" ja minema sõita, mille pidid ära hoidma vastaspoole peiupoisid. Kui äraajamine õnnestus, pidid peiupoisid mõrsja välja lunastama. Pulmarongiga on seotud mitmesuguseid uskumusi: kui mõrsja tagasi vaatas, sündisid lapsed tema nägu; risteest üle sõites pidi mõrsja poetama säärepaela või sõrmuse, et loomadele kahju ei sünniks; jõest üle sõites viskas mõrsja samad annid vette, et lastel ei oleks veesurma karta. Kui saajarahva rong peiukoju jõudis, ei sõidetud sisse väravast (selle kaudu oli viidud surnuid), vaid lõhuti tarast tükk maha uueks sissesõiduks.
Külainimesed võisid tavaõiguse kohaselt tulla pulmarongi vaatama ja mõned osalesid ka pulmas lapulistena. 19. sajandil hakati pulmarongidele külapoiste poolt tõkkeid seadma, mis sümboliseerisid eluraskusi. Süüdati lõke, ehitati tara või tõmmati köis. Tõkkest läbipääs tuli lunastada pulmapassiga.
19. sajandi teisel poolel, kui pulmadega seostus kiriklik laulatus, muutus kõige pidulikumaks sõit kirikust tagasi pruudikoju (auväravad jms.).
Tänapäeva pulm
Enne pulmaliste autorongi liikuma hakkamist teatab isamees(pulmavanem) edasistest plaanidest ning jagab autodele päevakohased valged lindid.
Peigmees aitab kõigepealt mõrsja autosse, ise siseneb juhipoolsest tagumisest uksest. Lilled paigutatakse üldjuhul mujale autosse, sest pulmaauto pagasiruumis võivad paikneda pulmadega seotud tarvikud (auväravate-napsud, pulmavanema kohver, noorpaari riided jne.). Auto esiistmele istub pulmavanem (kui tal eraldi transporti ei ole) või fotograaf, pruutneitsi, peiupoiss jne., vastavalt vajadustele ja võimalustele. Kui kasutatakse limusiini, istuvad auto peale ka väikesed lilleneiud. Kui sõit pulmamajja tuleb väga pikk, tehakse võimalusel peatusi. Sõidutempo on selline, et kõik pulmarongi liikmed järgi jõuaksid. Võimalusel ja soovi korral sõidab noorpaar koos pulmalistega läbi tutvumispaigast, lapsepõlvekodust, koolimajast, sünnitusmajast jne. Mõnikord korraldavad pulmarongi liikmed nn "ussitamist", kui sõidetakse teel sinka-vinka vasakule ja paremale.
Traditsioonilised tegevused autorongis on kurepesa alusposti külge tellimuslindi sidumine (võimalikult kõrgele) või kaardi postitamine kurele, neiupõlvenime ära saatmine (õhupalliga), patu ehk murekivi ärasaatmine-viskamine, joomine ühisest anumast, “võimu ja raha jagamine” jne. Kui teele on üles seatud “auväravad”, pulmarong peatub. Noorpaari jaoks on ette valmistatud nn.“sobivuskatsed”, mida korraldajad viivad sealsamas läbi (näiteks puu(tamme)pakk antakse peigmehele lõhkuda, pruut pannakse kinnastega kuduma jms.). Vastutasuks oodatakse nn.”teemaksu”, et lubada edasisõitu - välja pandud tühjad pudelid asendatakse pulmaliste poolt täispudelitega. Esineb ka nn külameeste pulmarongi liikumise takistamist köiega, mille peale tuleb anda pulmapass (pudel viina).
Mõnel juhul sõidab pulmarong läbi ka tee peale jäävatest looduskaunitest paikadest, linnustest, muuseumidest jne.
Luukapäev
Luukapäev, 18. oktoober on rahvakalendri järgi üks vaiksem päev, sest see oli ka usupäev. Mehed käisid veskil – luukapäeval jahvatatud jahu ei pidanud minema koitama. Loomad pidid juba laudas olema, muidu tulevat kuri vaim karja. Linnased pandi kasvama, et mardipäevaks õlut saada ja perenaised alustasid linaropsimist.
Kristlik kunst kujutab Luukast kõige sagedamini kirjatööd tegemas. Teda peetakse raamatuköitjate, samuti arstide ja kunstnike kaitsepühakuks. Laudaukse kohale tuli lüüa hobuseraud, et kurja eemal hoida. Ukse ette pidi õhtul tuhka raputama, et hommikul saaks näha, kas kuri on tahtnud lauta minna.
Christoph Martin Wieland
pisi|[[Ferdinand Jagemann. Christoph Martin Wielandi portree. 1805]] Christoph Martin Wieland (5. september 1733 Oberholzheim – 20. jaanuar 1813 Weimar) oli saksa valgustuskirjanik.
Tema teostest on tuntuimad romaanid "Agathon" (1766–1767) ja "Die Abderiten" ("Abderiidid" 1781) ja värsis kirjutatud eepos "Oberon" (1780). 1773 asutas ta esimese silmapaistva saksa kirjandusliku kuukirja "Der Teutsche Merkur". pisi|püsti|Geschichte der Abderiten (1887)
Rooi-Els
Rooi-Els on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Overstrandi vallas. Rooi-Els asub Atlandi ookeani rannikul.
Rooi-Els on asutatud 1948. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rooi-Elsi elanikest valgeid 92,00%, mustanahalisi aafriklasi 1,60% ja teisi 6,40%. Inglise keelt pidas emakeeleks 48,80%, afrikaani keelt 47,20% ja teisi keeli 4,00%.
Minu suur O!
Film räägib vibraatori sünnist viktoriaanlikul Inglismaal seoses hüsteeriaraviga. Filmi lavastas Tanya Wexler ning peaosades mängivad Felicity Jones, Maggie Gyllenhaal, Rupert Everett ja Hugh Dancy.
Poort (riietus)
Poort (Hiiumaal toot) on seeliku alläärde kaunistuseks või pikenduseks õmmeldud riideriba.
Julius Fučík (helilooja)
thumb|200px|right|Julius Fučík Julius Fučík (18. juuli 1872 – 25. september 1916) oli tšehhi helilooja ning sõjaväeorkestrite dirigent.
Suurema osa oma elust oli Fučík sõjaväe puhkpilliorkestrite juht. Viljaka heliloojana kirjutas ta üle 400 marsi, polka ja valsi. Kuna enamik ta teostest on mõeldud sõjaväeorkestritele, on teda hüütud "Böömimaa Sousaks".
Fučíku marsse esitatakse Tšehhi Vabariigis tänapäevalgi isamaalise muusikana. Tema ülemaailmne kuulsus püsib siiski vaid ühel teosel: marssi "Gladiaatorite sissemarss" ("Vjezd gladiátorů", opus 68) tuntakse ühe populaarseima viisina tsirkusemuusikas, eriti klounide sisenemise saateks. Pala algne nimi oli "Grande Marche Chromatique". Teine tema marssidest, "Firenzelaste marss" ("Florentiner Marsch"), ei ole küll sama populaarne, kuid puhkpilliorkestrid esitavad seda siiski sageli.
Arthur Brown noorem
Arthur Brown noorem (1874–1957) oli Ameerika Ühendriikide arhitekt, kes elas San Franciscos ja projekteeris mitmed sealsed maamärgilise tähendusega ehitised, nagu Coit Toweri. pisi|vasakul|[[San Francisco raekoda]]
Julius Fučík (helilooja)
Fučík oli Natsi-Saksamaa režiimi poolt hukatud ajakirjaniku Julius Fučíku onu.
Coit Tower
Coit Tower on 64 meetri kõrgune torn California osariigi suuruselt neljandas linnas San Franciscos. Telegraph Hilli naabruskonnas Pioneer Parki haljasalal asuv art déco stiilis ehitis pakub panoraamvaateid nii linnale kui ka lahele. See ehitati Lillie Hitchcock Coiti pärandusest aastatel 1932–1933.
29. jaanuaril 2008 kanti ehitis Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places).
Sulev Kuuse
Sulev Kuuse (sündinud 15. jaanuaril 1962 Tartus) on eesti raku- ja molekulaarbioloog.
Haridus
Ta lõpetas 1985 Tartu Riikliku Ülikooli zooloog-ökoloogina. Diplomitöö teema oli „Eesti karihiirte süstemaatika, morfoloogia ja histoloogia“.
Töökäik
Pärast lõpetamist on Kuuse olnud pidevalt seotud TÜ loodusteaduste valdkonnaga (olnud aspirant, assistent, spetsialist, nooremteadur jne). Alates 2002 töötab Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituudi vivaariumi juhatajana. Koos professor Alar Karisega on ta Eesti vabariigis esimene transgeense tehnoloogia rakendaja laboriloomadel. Ta on lugenud alates 1985. aastast arengu- ja rakubioloogia, geneetika, molekulaarbioloogia, katseloomade ning geneetiliselt modifitseeritud organismidega seotud kursuseid, samuti juhendanud praktikume Tartu Ülikoolis ja Tallinna Tehnikaülikoolis nii bakalaureuse- kui ka magistriõppes.
Sulev Kuuse on mitme kõrgkooliõpiku toimetaja ja kaasautor: Ain Heinaru „Geneetika“ (2012) toimetuskolleegiumi juht koos Mart Viikmaa ja Rein Sikutiga, „Rakubioloogia“ e-õpiku (2018) autor ja koostaja koos Toivo Maimetsaga, "Geneetika sõnastiku" (2020) autor koos Ain Heinaruga. Lisanduvad teaduspublikatsioonid ning populaarteaduslikud artiklid Eesti ajakirjades ja perioodikas.
Kuuse on teadus-, õppe- ja administratiivse tegevuse kõrval väga aktiivne ja mitmekülgne teaduse populariseerija. Alates 2009. aastast on ta Eesti bioloogiaolümpiaadi gümnaasiumiastme žürii esimees, rahvusvahelise bioloogiaolümpiaadi Eesti võistkonna juht ja peamentor, rahvusvahelise bioloogiaolümpiaadi IBO žürii liige.
Ta on MTÜ Eesti Talendikeskuse asutaja- ja juhatuse liige (2016), Tartu Mänguasjamuuseumi Sõprade Seltsi liige (1996, esimees 2002–2010, juhatuse liige tänaseni), Tartu Ida Tantsukooli juhatuse liige 1998–2012.
Tunnustus
2012 Tartu Ülikooli aumärk
Isiklikku
Sulev Kuusel on neli tütart.
Tema hobid on fotograafia, matkamine, peotants, suusatamine. Alates 1997 on Sulev Kuuse kas üksi või sõpradega korraldanud 10 fotonäitust Eesti eri paigus. Samuti on Sulev Kuuse kureerinud mitmeid näitusi. Matkanud on ta alates 1977. aastast (jalgsi-, vee-, mägimatkad, alpinism) nii Eestis, Venemaal, Euroopas, Aafrikas kui ka Aasias ja Ameerikas. Worldloppeti suusamaratonide sarja meister.
Peeter Toominga fotopreemia
Peeter Toominga fotopreemia on aastast 1999 üle aasta välja antav preemia fotoloomingu alal väljapaistnud inimesele. Preemia väljaandmisega propageeritakse fotoloomingut ja tunnustatakse valdkonna edendajaid.
Fotopreemiat annab välja Haljala vald ja selleks korraldatakse avalik konkurss.
Viljandi jõulukuusk 2018
Viljandisse Kösti ristmikule tehti 77 tänavalambist 8 meetri kõrgune valguskuusk.
Lambid olid Viljandi tänavatel kasutusel 40 aastat.
Tänavalampidest jõulupuud saab vaadata vähemalt 2019. aasta alguseni.
vt fotosid aadressilt http://www.delfi.ee/news/paevauudised/eesti/fotod-viljandisse-pustitati-vanadest-tanavalampidest-joulupuu?id=84817877
Ostrovi merelennuväebaas
Ostrovi merelennuväebaas, tuntud ka kui Gorohhovka lennuväli ja Veretje lennuväli, on sõjaväelennuväli Venemaal Pihkva oblastis, 7 km kaugusel Ostrovist kagus ja 57 km kaugusel Pihkvast lõunas. Ostrovi merelennuväebaas on olnud tuumarelvi kandvate pommitajate baas.
Õudusunenägu (film)
"Õudusunenägu" on Georges Mélièsi poolt Prantsusmaal 1896. aastal loodud tummfilm.
Kaldre
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaldre 109 inimesel: 46 mehel ja 63 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaldre meeste puhul 2307. kohal ja naiste puhul 1730. kohal.
Kaldre oli levinumaks nimeks vanuserühmas 40–44 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 1,27. Perekonnanimi Kaldre oli kõige sagedasem Lääne-Viru maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 1,38 inimest.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kaldre uueks nimeks kokku 40 korral. Loobuti nimedest 	Grenzstein ja Zirnask kolmel juhul, samuti nimedest	Busch, Grahovski, Kahlberg,	Kalgushkin,	Karlfeldt,	Kaufeldt,	Kesner, Kolgushkin, Krüger, Kukeinsmann,	Kuutenberg, Mustikas,	Staroi,	Trehvelt jne.
Curriculum vitae
Curriculum vitae ehk elulookirjeldus (lühend CV) on tavaliselt mingil ametlikul otstarbel esitatav isiku õpingute ja tööalase elukäigu lühikirjeldus.
Praktilisi näpunäiteid CV koostamiseks
CV peab olema selge, lihtsasti loetav, loogilise ülesehitusega, ülevaatlik ja korrektne. Väldi kirjavigu, kontrolli õigekirja ning lase kellelgi enne saatmist üle lugeda.
Kas elulookirjeldusele tuleb lisada foto?
Siin pole kõik nii ilmne, nagu näib. Lõppude lõpuks on teie jätkamise peamine eesmärk näidata oma väärtust tulevase töötajana. Tehke väike uurimine - saate teada vabade ametikohtade ulatusest ja vastutusest, millele kandideerite.
Tavaliselt on foto vajalik näitlejate, modellide ja müügiesindajate jaoks ning koht, kus töö on seotud klientidega. Kuid on ka juhtumeid, kus ilma fotota jätkamist ei arvestata, millisel juhul vajate fotot.
Soovitame järgmist:
Näidis 1
Curriculum vitae
/Nimi/ Mari Mets
/Sünniaeg ja -koht/ sündinud 12.01.1975 Tallinnas
/Aadress/ elukoht Roosikese tee 561-56, 12345 Tallinn
Telefon 156 5566 (kodune) 5950500 (mobiil)
/E-posti aadress/ e-post mari.mets@mail.ee
Hariduskäik
2013 – ... Tartu Ülikool, majanduse magistriõpe (kaugõpe)
Magistritöö teema "Ühiskonna kihistumine majanduslanguse tingimustes Lõuna-Eesti äärealadel". Loengud läbitud. Eeldatav lõpetamise aeg: kevad 2015
1994–1998 Tallinna Ülikool, haldusjuhtimise bakalaureuseõppe
1982–1994 Tallinna 69. keskkool, inglise keele klass
Täiendkoolitus
september 2013 – raamatupidamise baaskoolitus, SA Bilanss, maht 120 tundi
jaanuar 2011 – konfliktisituatsiooni lahendamise koolitus, MTÜ Lahendaja, maht 8 tundi
jaanuar 2011 – müügitöö koolitus, OÜ Ettevõtlik Koolitaja, maht 16 tundi
Intentsionaalne objekt
Intentsionaalseteks objektideks peetakse nii partikulaare (näiteks füüsilisi esemeid) kui ka asjade seise. Näiteks nii Teine maailmasõda kui see, et Teine maailmasõda lõppes 1945. aastal, on ühe minu uskumuse (kui intentsionaalse vaimuseisundi) intentsionaalsed objektid.
Franz Brentano postuleeris psüühilise nähtuse ja selle intentsionaalse objekti vahel, mille kohta ta käib, intentsionaalse suhte, kuid möönis, et intentsionaalset objekti ei pruugi olemas olla. Seetõttu on hakatud asetama intensionaalset entiteeti suhtesse representatsioonilise sisuga.
Kasimir IV (Pommeri)
thumb|Kasimiri pitser
Curriculum vitae
Näidis 1
Töökäik
Kasimir IV (Pommeri)
Kasimir IV (poola: Kazimierz IV või Kaźko Słupski) (1351 - 2. jaanuar 1377) oli Pommeri-Stolpi hertsog 1374. aastast.
Curriculum vitae
Näidis 1
juuli 2004 – august 2013 OÜ Minult Sinule, müügiosakonna juhataja
Lillie Hitchcock Coit
Lillie (Elizabeth) Hitchcock Coit (23. august 1843 West Point – 22. juuli 1929 San Francisco) oli sotsialiit, San Francisco vabatahtlike tuletõrjujate patroon ja filantroop, kes annetas vahendid Coit Toweri ehitamiseks.
Priit Kasesalu
Priit Kasesalu (sündinud 10. aprillil 1972) on eesti programmeerija ja tarkvaraarendaja. Ta on tuntud eelkõige Skype'i tehnilise lahenduse ühe väljatöötajana. Ta on arendanud ka programme Kazaa ja interneti-TV rakendust Joost.
Curriculum vitae
Näidis 1
Ettevõtte tegevusala: kaubandus
Pomaretto
Pomaretto kõrgus merepinnast on 630 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Priit Kasesalu
2007 anti talle Valgetähe V klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Skype'i looja ja arendajana.
Curriculum vitae
Näidis 1
Peamised tööülesanded: 25 töötajaga müügiosakonna töö korraldamine, uue kliendihaldusprotsessi käivitamine
Stageira
Strabon (Geograafia VII.33) paigutab ta Akanthosest lõunasse ning ütleb, et selle vastas on väike saar Kapros (Κάπρος), ilmselt tänapäeva Kafkanási saar: "Ja kaugus merd mööda Akanthose linnast Stageiroseni, Aristotelese linnani, on nelisada staadioni. Sellel rannal on sadam nimega Kapros ning ka väike saar, millel on sama nimi nagu sadamal."
Curriculum vitae
Näidis 1
mai 2000 – mai 2004 OÜ Koolitaja, müügijuht
Stageira
Tänapäeva asula Stágira on umbes 8 km edela pool sisemaal Stratonikió mäest lõuna pool.
Curriculum vitae
Näidis 1
Ettevõtte tegevusala: koolitus ja konsultatsioon
Stageira
Stageira (ja Akanthose) järgi sai nime 1997. aastal moodustatud Stageira-Akanthose vald (Δήμος Σταγίρων-Ακάνθου), mille territooriumil praegu on Stageira-Akanthose vallaüksus (Δημοτική Ενότητα Σταγίρων-Ακάνθου).
Curriculum vitae
Näidis 1
Peamised tööülesanded: ettevõtte müügitöö korraldamine, reklaami korraldamine, müügiosakonna töö (4 töötajat) korraldamine, klientide nõustamine
Stageira
Ajalugu
Linna asutasid umbes 655 eKr Joonia kolonistid Androse saarelt (Herodotos 7.115; Thukydides 4.88.2, 5.6.1). Varsti liitusid nendega kolonistid Chalkisest. Kreeka-Pärsia sõdade käigus vallutas linna 480 eKr Xerxes I, olles tulnud üle Syleuse tasandiku Akanthosest. Pärast sõda astus Stageira Ateena Mereliitu. Peloponnesose sõjas kuulus ta algul Ateena liitlaste hulka, kuid 424 eKr otsustasid kodanikud Sparta väejuhi Brasidase edu mõju all minna üle vastase poolele. Ateena väejuhil Kleon piiras Stageirat, kuid tal ei õnnestunud linna vallutada. (Aristophanes pilkab Kleonit selle pärast näidendis "Ratsanikud". Kleon sai samal aastal Amphipolise lahingus surma.) Nikiase rahuga (421 eKr) kuulutati linn sõltumatuks, kuid ta pidi hakkama Ateenale andamit tooma. Hiljem sai Stageirast Chalkise liidu liige.
Stageiros on filosoof Aristotelese kodulinn; ta sündis seal 384 eKr. Seetõttu tuntakse Aristotelest ka Stageiralase nime all. Aristoteles olevat Philippost või Aleksander Suurt, kelle õpetaja ta mõnda aega oli, ajendanud linna taas üles ehitama. Legendi järgi taastas linna ja tõi sinna elanikud tagasi tänutäheks Aristotelesele Aleksandri õpetamise eest, tõenäoliselt aga taastas linna Aleksander. Ehitati muu hulgas akvedukt, kaks Demeteri pühamut ja palju maju. Pärimuse järgi viisid stageiralased Aristotelese põrmu oma linna, matsid selle sinna ning hakkasid tema auks pidama pidustusi aristoteleiasid.