cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Noovum
Näiteid kirjanduses
Tegemist on 1953. aastal ilmunud düstoopilise romaaniga, mille põhiline teema on raamatute põletamine, millega tegelevad tuletõrjujad. Raamatuid inimestel olla ei tohtinud ja veel vähem tohtis neid lugeda. Kui kellelgi avastati raamat olevat, kutsuti tuletõrjujad, kes olukorra lahendasid ja raamatu ära põletasid. Sedasama käitumist võib tõlgendada kui noovumit – ebatavaline tegevus, millega lugejal tänases reaalsuses kokkupuude puudub, kuid samas võib ette kujutada, kuidas tulevikus ei olegi raamatutel enam inimeste elus kohta. Raamatud on teoses asendatud erinevate tehnoloogiliste lahendustega. Inimestel on tubades seintel suured ekraanid, mis neid igast küljest ümbritsevad ja mille ees nad oma päevi mööda saadavad. Peale selle on neil kõrvas merekarbid, mis neile aina mingit infot edastavad. Suuri ekraane täis tuba ja merekarbi moodi kõrvaklapid olid teose ilmumise hetkel kindlasti noovumid, sest toona ei olnud tehnoloogilised lahendused nii peened. Tänapäeval see enam otseselt noovumina ei mõju, sest erinevad ekraanid ja kõrvaklapid on muutunud igapäevaseks nähtuseks. See on ka näide sellest, kuidas noovum võib aja jooksul muutuda.
Georg (Mecklenburg)
thumb|
Surnud 24. novembril
Siin loetletakse 24. novembril surnud tuntud isikuid.
Georg (Mecklenburg)
Georg (12. august 1779 – 6. september 1860) oli Mecklenburg-Strelitzi suurhertsog 1816. aastast kuni oma surmani.
Noorus
Mecklenburgi hertsog Georg Friedrich Karl Joseph sündis Hannoveris Karl II ja selle esimese naise Friederike kaheksanda lapsena. Pärast tema ema surma 1782. aastal abiellus tema isa kaks aastat hiljem 1784. aastal ema õe Charlottega ja perekond kolis Hannoverist Darmstadti. Georg jäi Darmstadti 1794. aastani, kui tema isast sai Mecklenburg-Strelitzi valitsev hertsog ja Georg läks koos isaga Neustrelitzisse.
Troonijärglane
Varsti pärast Neustrelitzisse saabumist astus Georg Rostocki Ülikooli, kus ta õppis 1799. aastani. Pärast ülikoolist lahkumist läks Georg Berliini, kus ta elas Preisi õukonnas. Georgi õde Luise abiellus Preisi kuninga Friedrich Wilhelm III-ga. 1802. aastal läks ta Itaaliasse, kus ta elas 1804. aastani, ja tuli siis tagasi Saksamaale ja asus Darmstadti.
Pärast Jena ja Auerstedti lahingut 1806. aastal reisis Georg Pariisi, kus ta rääkis läbi Mecklenburg-Strelitzi astumise Reini Liitu. Ta osales 1814. aastal ka Viini kongressil, kus Mecklenburg-Strelitz ülendati suurhertsogkonnaks.
Suurhertsog
Kui Georg järgnes 6. novembril 1816 oma isale kui suurhertsog, leidis ta suurhertsogkonna halvas seisus. Ta asus oma alamate haridustaset tõstma koolide ehitamise kaudu. Tema valitsusaja lõpuks oskas enamus tema alamaid lugeda ja kirjutada. Ta parandas ka suurhertsogkonna põllumajandust ja kaotas pärisorjuse.
Georg suri 6. septembril 1860 Neustrelitzis ja talle järgnes suurhertsogina tema vanem poeg Friedrich Wilhelm.
Roger Cotes
pisi|Roger Cotes Roger Cotes (10. juuli 1682 Burbage, Leicestershire, Inglismaa – 5. juuni 1716 Cambridge, Inglismaa) oli inglise matemaatik, Londoni Kuningliku Seltsi liige, kes valmistas koos Isaac Newtoniga trükiks ette Newtoni suurteose "Principia" teise väljaande. Ta leiutas ka kvadratuuri valemid, mida tuntakse Newtoni-Cotesi valemitena, ja võttis esimesena kasutusele valemi, mida tänapäeval teatakse Euleri valemina.
Mihhailov
Mihhailov võib tähendada järgmist:
Roger Cotes
1707. aastast kuni oma surmani oli Cotes esimene Plume'i astronoomia ja eksperimentaalfilosoofia professor Cambridge'i Ülikoolis.
Noorpõlv ja õpingud
Cotesi vanemad olid Burbage'i rektor Robert ja tema abikaasa Grace (neiupõlvenimega Farmer). Rogeril olid vanem vend Anthony (sündinud 1681) ja noorem õde Susanna (sündinud 1683). Algul käis Roger Leicesteri koolis, kus torkas silma ka tema matemaatikuanne. Tema tädi Hannah oli abiellunud vaimuliku John Smithiga, kes hakkas Rogerit õpetama. Smithide pojast, hilisemast matemaatikust Robert Smithist, sai Roger Cotesi eluaegne sõber.
Hiljem õppis Cotes St Pauli koolis Londonis ja astus 1699. aastal Cambridge'i Ülikooli Trinity College'isse. Ta sai bakalaureusekraadi vabades kunstides 1702. aastal ja magistrikraadi 1706. aastal.
Ülikoolis juhendasid Cotesi Isaac Newton ja Richard Bentley. Tema õpilaste seas olid Robert Smith, James Jurin ja Stephen Gray.
Astronoomia
Roger Cotesi panus tänapäeva astronoomia ja matemaatika arvutusmeetoditesse on ulatuslik. Cotes alustas karjääri astronoomias. 1707. aastal sai temast Trinity college'i liige ning 26-aastaselt esimene Plume'i astronoomia ja eksperimentaalfilosoofia professor. Professoriks määramisel avas ta toetusnimekirja, et rajada Trinitysse observatoorium. Kahjuks oli see Cotesi surma ajal endiselt lõpetamata ja lammutati 1797. aastal.
Kirjavahetuses Isaac Newtoniga kavandas Cotes heliostaatilise teleskoobi, mille peeglit liigutas kellamehhanism. Ta arvutas uuesti läbi Giovanni Domenico Cassini ja John Flamsteedi tabelid päikese ja planeetide liikumise kohta ning kavatses luua tabelid Kuu liikumise kohta, toetudes Newtoni põhimõtetele. 1707. aastal rajas ta koos William Whistoniga Trinity juures füüsikateaduste kooli.
"Principia"
Aastatel 1709–1713 tegeles Cotes ulatuslikult Newtoni gravitatsiooniteooriat seletava raamatu "Principia" teise väljaande trükiettevalmistusega. "Principia" esmatrükk oli väike ning vajas hädasti toimetamist, et hõlmata ka Newtoni teooriaid Kuu ja planeetide liikumise kohta. Algul suhtus Newton töösse pealiskaudselt, kuna ta oli aktiivsest teadustööst peaaegu loobunud. Cotesi innukus ajendas aga ka Newtoni nälga teaduse järele. Kahekesi kulutasid nad raamatu läbitöötamisele ligi kolm ja pool aastat, tuletades Newtoni liikumisseadustest kuu, võrdpäevsuste ja komeetide orbiitide teooriad. Teine trükk avaldati vaid 750 eksemplaris, kuid enamiku nõudlusest rahuldas Amsterdamis ilmunud piraatkoopia. Tänutäheks töö eest sai Cotes osa tulust ja 12 eksemplari. Cotesi algupärane panus raamatusse oli eessõna, mis kaitses Newtoni printsiipide eeliseid tollal populaarse gravitatsiooni keeristeteooria ees, mida pooldas René Descartes. Cotesi hinnangul kinnitasid Newtoni gravitatsiooniseadust taevanähtuste vaatlused, mis aga ei sobinud kartesiaanide keeristeteooriaga.
Matemaatika
Ehkki Cotesi stiil oli segasevõitu, hinnati kõrgelt tema süsteemset lähenemist integreerimisele ja matemaatikateooriale. Cotes avastas tähtsa teoreem ühe n-ndate juurte kohta, nägi ette vähimate ruutude meetodit ning avastas viisi binoomsete nimetajatega murdude integreerimiseks. 1714. aastal võttis ta kasutusele radiaani mõiste. Hinnati ka tema saavutusi arvutusmeetodites ja tabeliehitustehnikaid. Cotesi peeti üheks vähestest Briti matemaatikutest, kes suutsid mõista Isaac Newtoni teoseid.
Mauser C96
Mauser C96 (Construktion 96) on Saksa poolautomaatpüstol, mida aastatel 1896–1937 tootis Mauser. 20. sajandi esimesel poolel toodeti selle litsentsimata koopiaid ka Hispaanias ja Hiinas.
C96 iseloomulikud tunnusjooned on päästiku ees olev lehtsalv, pikk vintraud, puidust õlalaad, mida saab kasutada ka kabuuri või relva karbina ning luuavart meenutav käepide. Püstolkäepideme järgi kutsuti seda ingliskeelses maailmas "luuavarreks" (broomhanlde). Hiinas kutsuti relva C96 selle karbikujulise salve ja karbiks tehtava kaba pärast "karpkahuriks" (hiina keeles 盒子炮; pinyinis: hézipào).
Roger Cotes
Surm ja hinnang
Cotes suri 33-aastaselt Cambridge'is palavikku. "Kui ta oleks elama jäänud, oleks me kõik üht-teist teada saanud," nentis selle kohta Isaac Newton.
Mauser C96
Pikk vintraud ja kiire laskemoon andsid Mauser 96-le enamikust oma aja püstolitest parema laskeulatuse ja läbistavuse; 7.63×25 mm Mauser oli kaubanduslikus tootmises olevatest püstolipadrunitest kuni 1935. aastani kiireim, siis hakati tootma padrunit .357 Magnum.
Mauser tootis umbes 1 miljon püstolit C96, Hiinas ja Hispaanias toodeti palju koopiaid, kuid nende täpne arv ei ole teada.
Monika Tsõganova
Monika Tsõganova (sündinud 8. augustil 1969 Kohtla-Järvel) on Eesti maletaja ja maletreener, naiste rahvusvaheline meister (1991).
Ta lõpetas aastal 1987 Tallinna Spordiinternaatkooli. Aastatel 1987–1991 õppis ta Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas.
Eesti meistrivõistlustel on ta saanud 9 kulda (1994–1995, 1997, 1999, 2001, 2004–2005, 2007–2008), 6 hõbedat (1990, 1992, 1996, 2003, 2014, 2015) ja 2 pronksi (1998, 2006).
Isiklikku
Ta oli abielus kiiruisutamistreeneri Olaf Olmanniga, abielust sündisid tütar ja kaks poega.
Sten Teino
Sten Teino (sündinud 2. aprillil 1991) on Eesti jalgpallur ja saalijalgpallur.
Klubikarjäär
Ta on Eesti saalijalgpallikoondise liige.
Kaarel Valter
Kaarel Valter (28. veebruar 1987 – 12. veebruar 2022) oli eesti DJ ja raadioajakirjanik.
2018. aastal oli ta IDA raadio hommikusaate juht.
Kaarel Valter on osalenud ka kahes tudengifilmis :
Anne Parijõgi
Anne Parijõgi (neiupõlvenimega Anne Kadarpik; 1931 – 5. veebruar 2022) oli eesti raadioajakirjanik.
Ta toimetas Eesti Raadios peamiselt laste muusikasaateid. Eesti Raadio arhiivis on ligi 200 tema 1970.–1980. aastatel toimetatud raadiosaadet, nende hulgas "Võlulaegas", "Pillihääled", "Muusika võlupeegel", "Rõõm muusikast".
Tema toimetatud saadetes esinesid mitmed Eesti muusikaelu suurkujud. Hulk saateid käsitles muinasjutte ja loodust kui muusika loomise inspiratsiooniallikaid.
Raadioajakirjanikuna kandis ta edasi Riho Pätsi muusikakasvatuse ideaale.
Isiklikku
Anne oli abielus Jüri Parijõe poja Endel Parijõega.
Kleisti
Suur osa asumist asub soisel ja madalal (0–2 meetrit üle merepinna) Spilve luhal. Kõrgeim koht ulatub küll 27 meetrit üle merepinna. Asumi põhjaosas asuvad Bolderāja-Priedaine luited. Ala kuivendamiseks on läbi aegade rajatud mitmeid kraave, nende seas on ka Hapakase kraav.
Enne Riia linnaga liitmist asus piirkonnas mitu mõisa, millest märkimisväärseim oli Kleisti mõis. Aastal 1873 ehitati Riia–Bolderāja vaheline raudtee, mis on praegu asumi idapiiriks. Pärast Läti iseseisvumist liideti piirkond Riiaga (1924). Piirkond jäi küll hoonestamata, alles XX sajandi teisel poolel rajati Kleistisse Läti Teaduste Akadeemia mikrobioloogia ja viroloogia instituut, praegu asub seal ka Läti biomeditsiini keskus.
Hispania Baetica
thumb|300px|Hispania Baetica provintsi asukoht Ibeeria poolsaarel
Hispania Baetica, sageli lühendatult Baetica, oli üks kolmest Rooma provintsist Hispanias (Ibeeria poolsaarel). Baetica külgnes läänes Lusitaaniaga ja kirdes Hispania Tarraconensisega. Baetica jäi läänegootide alluvuses üheks Hispania põhijaotuseks aastani 711. Baetica oli Al-Ándalusi osa mauride alluvuses 8. sajandil ja vastab ligikaudu tänapäevasele Andaluusiale.
Nimi
Ladina keeles on Baetica adjektiivne vorm sõnast Baetis, Guadalquiviri jõe Rooma nimi, mille viljakas org moodustas ühe kõige olulisema osa provintsist.
Ajalugu
Enne romaniseerimist hõivasid mägipiirkonna, millest pidi saama Baetica, mitu Ibeeria hõimurühma. Keldi mõju ei olnud nii tugev, nagu see oli keltibeeride põhjas. Geograaf Ptolemaiose sõnul olid põlisasukateks Guadalquiviri orus läänes Lusitaaniaga külgnevad võimsad turdetaanid ja osaliselt helleniseerunud turduulid oma linna Baeloga sisemaal Foiniikia rannikukaubanduskolooniate taga, mille puunia asukaid nimetas Ptolemaios "bastuulideks". Foiniikia Gadir (Cádiz) asus saarel Hispania Baetica rannikul. Teised olulised ibeerid olid bastetaanid, kes hõlmasid Almería ja mägised Granada piirkonnad. Puunia mõju levis Kartaago linnadest rannikul kagusuunas: Uus-Kartaago (Rooma Cartago Nova, nüüd Cartagena), Abdera ja Malaca (Málaga).
Mõned Ibeeria linnad säilitasid oma indoeuroopa eelsed nimed Baeticas läbi kogu Rooma aja. Granada oli roomlastele Eliberri, Illiberis ja Illiber; baski keeles tähistab iri-berri või ili-berri veel 'uut linna'.
Ibeeria poolsaare lõunaosa oli põllumajanduslikult rikas, pakkudes väljaveoks veini, oliiviõli ja kääritatud kalakastet garum, mis oli Vahemere toidu põhiosa, ja selle tooted moodustasid osa Lääne-Vahemere kauplemismajandusest juba enne Roomale allutamist aastal 206 eKr. Pärast Kartaago kaotust Teises Puunia sõjas, mis leidis oma casus belli Baetica rannikul Saguntumis, romaniseeriti Hispania märkimisväärselt 2. sajandi jooksul eKr, millele järgnes turdetaanide algatatud ülestõus aastal 197. Keltibeerid keskel ja kirdes järgisid varsti eeskuju. See oli Cato Vanem, kes sai aastal 195 eKr konsuliks ja kellele anti kogu poolsaare juhtimine, kes surus maha mässu kirdes ja Alam-Ebro orus. Siis marssis ta lõunasse ja surus maha turdetaanide mässu. Cato naasis Rooma aastal 194, jättes kaks preetorit juhtima kahte Ibeeria provintsi. Hilises Rooma vabariigis jäi Hispania jaotatuks nagu Gallia, "lähemaks" ja "kaugemaks" provintsiks: Hispania Citerior (Ebro piirkond) ja Ulterior (Guadalquiviri piirkond). Lahingud Hispanias 1. sajandil eKr piirdusid suuresti põhjaosaga.
Keisririigi ümberkorraldamisel aastal 14 eKr, kui Hispaniasse tehti kolm keiserlikku provintsi, valitses Baeticat prokonsul, kes oli varem olnud preetor. Õnn naeratas rikkale Baeticale, mis oli Baetica Felix, ja seal kujunes välja dünaamiline, ülespoole liikuv sotsiaalne ja majanduslik keskkiht, mis haaras vabastatud orjad ja edestas kaugelt rikka eliidi. Senatiprovints Baetica sai nii turvaliseks, et ühtegi leegioni ei pidanud seal alaliselt asuma. Legio VII Gemina paigutati püsivalt põhja, Hispania Tarraconensisesse.
thumb|Betica [[amfora, leitud Essaouirast, 1.–2. sajand pKr]]
Lucius Junius Moderatus Columella, kes kirjutas kaheteistkümnes köites traktaadi Rooma põllumajanduse kõigist aspektidest ja tundis viinamarjakasvatust, pärines Baeticast. Baetica suured õlipuuistandused vedasid ranniku sadamatest oliiviõli meritsi Rooma leegionite varustamiseks Germaanias. Amforaid Baeticast on leitud kõikjalt Lääne-Rooma keisririigis. Rooma leegionite varustamist tuli hoida mereteede kaudu, keisririik vajas Lusitaania kaugete rannikute ja Põhja-Hispania Atlandi ranniku kontrollimist.
Pauldingi maakond (Ohio)
Pauldingi maakond (Paulding County) on maakond USA-s Ohio osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Paulding.
Maakonna pindala on 1085 km², millest 6 km² moodustab veepindala.
Hispania Baetica
Ajalugu
Baetica oli rikas ja ülimalt romaniseeritud, faktid, mida keiser Vespasianus premeeris, kui ta andis Hispania elanikele Ius latii, mis laiendas Rooma kodakondsusega seotud õigusi (latinitas), au, mis tagas Baetica eliidi ja keskklassi lojaalsuse. Rooma keiser Trajanus, esimene provintsis sündinud keiser, tuli Baeticast, ehkki oli Itaalia päritolu, ning tema sugulane ja järeltulija Hadrianus tuli perekonnast, kes elas Baeticas, kuigi Hadrianus ise oli sündinud Roomas. Baetica oli Rooma kuni vandaalide ja alaanide lühikese sissetungini 5. sajandil, millele järgnes püsivam läänegootide kuningriik. Provints moodustas osa Aafrika eksarhaadist ja ühendati Mauretania Tingitanaga pärast Belisariose Aafrika-tagasivallutust. Baetica katoliiklikud piiskopid, keda kindlalt toetasid kohalikud elanikud, suutsid ariaanist läänegoodi kuninga Rekkaredi ja tema aadlikud ümber pöörata. 8. sajandil rajasid islamistlikud Põhja-Aafrika berberid ("maurid") Córdoba kalifaadi, vallutades Baetica. Piirkond oli neile tuntud nimega Al-Ándalus.
Pauldingi maakond (Ohio)
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 19 614. 2000. aastal oli elanikke 20 293.
Hispania Baetica
Ajalugu
20. sajandi alguse helilooja Manuel de Falla kirjutas klaveriteose "Fantasia Bætica", kasutades Andaluusia meloodiaid.
Võsu sadam
pisi|Võsu sadam vahetult pärast avamist 2015. aastal|338x338pxVõsu sadam (sadama kood: EE VOS) on Käsmu lahe lõunakaldal Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas asuv väikesadam. Praeguse sadama rajamise eeltöid alustati 2011. aastal ja sadam avati 2015. aastal.
Sadama koordinaadid on 59°35'07.43N ja 25°58'20.27E. Sadam laiub 1,4881 hektaril ning selle territooriumil asub kolm kaid üldpikkusega 80 m. Suurim sügavus kai ääres on 1,5 m. Sadamateenuseid osutatakse vaid alla 24-meetrise kogupikkusega veesõidukitele. Suurim võimalik laev, mida sadamas teenindatakse, on pikkusega 10 m, laiusega 4 m ja süvisega 0,8 m.
Sadamas on elektrivarustus, saab varuda joogivett, ära anda olmeprügi ja kasutada tualetti. Sadamas asuvad ka slipp ja autoparkla. Kütust on võimalik tankida makseterminaliga konteinertanklas.
2017. aastast tegutseb Võsu sadamas restoran Wöse, mis on saanud nime Võsu omaaegse kohanime järgi. pisi|Restoran Wöse|alt=|tühi
Ajalugu
Praeguses sadamakohas Võsul asus Palmse mõisa telliselöövi sadamasild. Mõis ehitas aastatel 1895–1904 tellisetehase rekonstrueerimise käigus randa sadamasilla ja pani maha raudteerööpad. Tellised laaditi käsitsi vagunitesse, veeti mööda raudteed paatidesse ja sealt laevadele. Pärast Võsu tellisetehase sulgemist 1933. aastal jäi muul kuni 1944. aastani kohalikele kaluritele kasutada, misjärel hakkas see lagunema.
Eesti Rahva Muuseumi sanitaar-topograafiline arhiiv
Eesti Rahva Muuseumi sanitaar-topograafiline arhiiv on osa Eesti Rahva Muuseumi käsikirjade arhiivist.
Arhiivi ainese moodustavad aastail 1922–1927 professor Aleksander Rammuli juhtimisel kogutud andmed, 340 käsikirjalist vihku 10 304 leheküljega. Uuringu eesmärk oli välja selgitada, millistes tervishoidlikes oludes elas eesti rahvas, millised nakkushaigused olid levinud ja mida tehti nende vältimiseks. Kogutud andmete põhjal anti aastail 1928–1938 välja maakondade tervishoiulised kirjeldused.
Andmestik sisaldab üksikasju, mida peetakse etnoloogilise materjali kogumisel (mitte ainult Eestis) liiga madalaks ja tähelepanu mitte väärivaks või mida tavaliselt varjatakse. Arhiivi andmestik lükkab ümber levinud müüdi eesti talupoegade erilisest puhtusearmastusest. Tihti puudusid saunad ja väljakäigukohad (viimased olid ehitatud Saksa okupatsioonivõimude käsul 1918. aastal ja seda korraldust kui pealesunnitut üritati igati saboteerida), nägu pesti pühapäeva hommikuti, hambaid ei pestud enamasti üldse, eluruume ei koristatud, need haisesid loomade virtsast, majades leidus rohkelt parasiite, õhk oli lämmatavalt kuum ja niiske.
Eluruumid olid väga madalad ja pimedad, kõikvõimalikku koli täis kuhjatud. Isegi uutes eluruumides olid üles riputatud värskelt nülitud nahad, kuna nii oli lihtsalt kogu aeg olnud. Isegi pärast korstende ehitamist lasti esimene suits ikka sisse, kuna muidu poleks toad soojaks läinud. Põrandaid ei pestud, sest siis oleksid raske vaevaga käsitsi lõigatud põrandalauad mädanema läinud. Mõtted kodukaunistamisest, puhtusest ja ilust olid võõrad nii talumeestele kui ka paljudele haritlastele.
Tihti oligi rehielamu algelistes oludes võimatu puhtust pidada, kuid suure osa ebahügieenilistest tingimustest põhjustas ainult talupoeglik kavalus ja harjumus.
Steriilset puhtust on kogu maailmas olnud võimalik pidada ja enesestmõistetavaks lugeda ainult väga hiljutisest ajast ja peamiselt tsiviliseeritud maades. Näiteks Rootsis olid talumajad 19. sajandi algupoolel väga mustad, neid koristati jõulude ja jaanipäeva ajal; talupoja käsi pidi olema nii must, et kui sinna panna seeme, läheks see kasvama.
Bonfire Heart
"Bonfire Heart" on Briti laulja ja muusiku James Blunti (kaasautorina) kirjutatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.
Videod
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Bonfire Heart seisuga 14.04.2015.
Aino Lehis
Aino Lehis (aastani 1956 Aino Rosenup; sündinud 29. augustil 1928 Tallinnas) on eesti nahakunstnik.
Ta õppis aastatel 1936–1942 Hiiu algkoolis ja 1942–1947 Tallinna 10. Keskkoolis. Aastal 1947 asus õppima Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, mille lõpetas aastal 1953 ERKI nahkehistöö erialal.
Ta on kujundanud toodangut Kunstitoodete Kombinaadile ARS.
1953–1959 oli ta Nõmme Pioneeride Maja kunstiringi juht ning 1961–1993 Eesti Riikliku Kunstiinstituudi õppejõud.
1956. aastast alates on Eesti Kunstnike Liidu liige.
2009. aastast alates Eesti Nahakunstnike Liidu auliige.
Isiklikku
Abikaasa Enno Lehis (1912–2011) oli eesti maalikunstnik, akvarellist. Tütar akvarellist Pille Lehis ja lapselaps laulja Tui Hirv.
Karl Helemäe
Aastatel 1972–1975 oli ta ajalehe Noorte Hääl peatoimetaja, hiljem toimetaja asetäitja. 1980. aastatel oli ta ajalehe Komsomolskaja Pravda Eesti korrespondent.
Ta oli ka ELKNÜ Keskkomitee büroo liige ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asunud Vabariikliku Alaealiste Asjade Komisjoni liige.
Tema kirjutatud jutustusel "Kevadkülvi volinik" (ilmus 1977. aastal ajakirjas Looming) põhineva stsenaariumi järgi tegi Peeter Simm 1980. aastal filmi "Ideaalmaastik".
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Lielkaļi
Lielkaļi on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Galgauska vallas. Küla asub valla edelaosas. Looduskaitse all on külas kasvav pärn.
Jüri Randla
Jüri Randla (7. november 1936 – 19. märts 2022) oli Eesti mootorrattasportlane, ringrajasõitja.
Caeleb Dressel
Caeleb Remel Dressel (sündinud 16. augustil 1996 Green Cove Springsis Florida osariigis) on Ameerika Ühendriikide ujuja, seitsmekordne olümpiavõitja ja kolmeteistkordne maailmameister. Ta on spetsialiseerunud vabaltujumise 50 meetri ja 100 meetri ja liblikujumise 50 meetri ja 100 meetri distantsile.
Jüri Randla
1965. aastal sai Randla ringrajasõidu MM-i Soome etapil 7. koha (350 cm3). NSV Liidu meistrivõistlustel võitis ta 1959–1970 ringraja- ja jäärajasõidus 11 medalit (kaks kulda, viis hõbedat ja neli pronksi), seitsmel korral tuli Tööjõureservide meistriks. Aastatel 1957–1970 tuli Randla ringrajasõidus ning tali- ja motokrossis 15 korda Eesti NSV meistriks. Kuulus 1982–1990 NSV Liidu ja 1960–1990 Eesti NSV mootorrattaspordi föderatsiooni, kus oli presiidiumi liige ja esimees.
Hiljem oli Randla tootmiskoondise Vihur peakonstruktor, aastatel 1988–1991 NSV Liidu ja Ida-Saksa ühisettevõtte ESTTEC tehnikadirektor ja programmijuht ning seejärel spordiklubi RaCo Racing direktor ja AS-i Termoran konstrueerimisinsener.
Kobinsaare
Külast on teateid alates 1922.
Esperance
Esperance on mitme asula nimi:
Esperance oli ka mitme laeva nimi:
Valgu Põhikool
Valgu Põhikool on põhikool Rapla maakonnas Märjamaa vallas Valgu külas. Kool tegutseb Valgu mõisa peahoones. Kooli direktor on Ants Riismaa.
Esimesed teated kooliharidusest Valgus pärinevad 1771. 1858 asutati Valgu vallakool.
1925 sai kooli nimeks Valgu 4-klassiline algkool. 1929 nimetati kool ümber Valgu 5-klassiliseks algkooliks ja 1929 nimetati ümber Valgu 6-klassiliseks algkooliks.
Aastast 1941 töötab kool Valgu mõisa peahoones.
1944 nimetati kool ümber Valgu 7-klassiliseks kooliks ja 1961 Valgu 8-klassiliseks kooliks. 1988 nimetati kool ümber Valgu 9-klassiliseks kooliks. Aastast 1991 kannab kool nime Valgu Põhikool.
2006 liideti Valgu lasteaed põhikooliga, ent lasteaed-põhikooli ametlik nimi jäi samaks: Valgu Põhikool.
Soome 2016. aasta suveolümpiamängudel
Soome osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel. Soome on osalenud oma koondisega kõikidel suveolümpiamängudel alates 1908. aastast.
Soomet esindas 52 sportlast 17 spordialal. Ainukese medali tõi Soomele Mira Potkonen, kes võitis pronksmedali poksis.
Olümpiapääsme said järgmised sportlased:
Peruu pass
pisi|Peruu pass Peruu pass on reisidokument, mis väljastatakse Peruu kodanikele, et identifitseerida ja reisida väljaspool riiki. Selle on välja andnud Peruu sisserände- ja naturalisatsiooniamet, mis on Peruu siseministeeriumi osa, Superintendencia Nacional de Migraciones.
IDA raadio
IDA raadio on Tallinnas ja Helsingis asuv veebiraadio, mis mängitab peamiselt avangard-, ambient-, džäss-, hiphop-, indie-, boogie- ja klubimuusikat.
Raadio alustas tegevust 1. mail 2018 Telliskivi Loomelinnakus raadiostuudioks kohandatud merekonteineris.
IDA raadio algatajad ja eestvedajad on Natalie Mets, Ats Luik ja Robert Nikolajev.
Sergei Birjuzov
pisi|Sergei Birjuzov (1941) Sergei Semjonovitš Birjuzov (vene Сергей Семёнович Бирюзов; 21. august 1904 Skopin – 19. oktoober 1964 Belgrad) oli NSV Liidu sõjaväelane (Nõukogude Liidu marssal, 1955).
Plēķi
Plēķi on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Galgauska vallas. Küla asub valla põhjaosas. Asulast idas asub Plēķi tiik.
Sergei Birjuzov
Sergei Birjuzov oli kommunistliku partei liige alates 1926. aastast, NLKP Keskkomitee kandidaatliige 1956. aastast ja liige 1961. aastast ning NSV Liidu Ülemnõukogu saadik 2.–6. koosseisu ajal.
Kier Group
Kier Group on Suurbritannia ehitusfirma.
Ajalugu
Firma asutasid Inglismaal 1928. aastal taani ehitusinsenerid Jorgen Lotz ja Olaf Kier nime Lotz & Kier all. Paar aastat hiljem loobus Lotz firma juhtimisest, peakontor viidi üle Westminsterisse ja firma nimeks sai JL Kier & Co Ltd. Selle nime all töötas firma üle neljakümne aasta.
Aastail 1934–1938 töötas firmas peakonstruktorina Ove Arup.
Objekte
1930. aastatel ehitas JL Kier & Co Ltd Londoni loomaaia pingviinide basseini (1934) ja Londonis Highgate'is kaks korterelamut kaheksakorruselise Highpoint I (1935) ja Highpoint II (1936–1938).
Tania Singer
Tania Singer (sündinud 8. detsembril 1969 Münchenis) on saksa neuroteadlane ja psühholoog.
Ta on 2010. aastast Leipzigi Tunnetus- ja Neuroteaduste Max Plancki Instituudi direktor.
Niidu-kaelustäks
pisi|Niidu-kaelustäks Niidu-kaelustäks (Saxicola maurus) on rästaslaste sugukonda kuuluv lind.
Tania Singer
Uurimistöö
Ta uurib inimese sotsiaalse käitumise aluseks olevaid neuronaalseid ja hormonaalseid mehhanisme, täpsemalt sotsiaalse tunnetuse ja sotsiaalsete emotsioonide (näiteks empaatia, kaastunne ja õiglustunne) aluseid ning sotsiaalset otsustamist ja kommunikatsiooni, samuti koostöö ja altruistliku käitumise aluseid ning nende lakkamist teatud tingimustes. Tema lähenemine eeldab neuroteaduste, psühholoogia, biopsühholoogia, bioloogia, majandusteaduse, filosoofia ja antropoloogia interdistsiplinaarset koostööd.
Niidu-kaelustäks
Eestis on ta eksikülaline.
Tania Singer
Uurimistöö
Ajakirjas Science ilmus 2004. aastal artikkel, milles Tania Singer esimesena näitas, et ajupiirkonnad, mis on aluseks inimese enda valutöötlemisele, aktiveeruvad ka siis, kui katsealused näevad oma partneri valu. Kaks tema uurimust näitavad, et empaatiaga seotud ajupiirkondade aktiveerumist mõjutab see, kas katsealune peab teist inimest oma rühma kuuluvaks ja kas ta peab teda õiglaselt käituvaks.
FidoNet
Ajalugu
FidoNet oli algselt rajatud mittekaubandusliku võrguna 1984. aastal Tom Jenningsi poolt. Aja jooksul said paljud teatetahvlisüsteemid (BBS, Bulletin Board Systems) FidoNeti protokollide toe ja arvutivõrk muutus arvutikasutajate vahelises suhtluses populaarseks. Fidoneti peamine kasutusaeg jääb 1990. aastate keskele. Kuigi FidoNeti kasutamine on võrreldes 1990. aastatega dramaatiliselt kukkunud, on see siiski kasutusel paljudes riikides, eriti Venemaal, sh need, mis on nüüd kasutajatele saadaval koos Interneti ühendustega läbi telneti.
Tania Singer
Isiklikku
Ta on neurofüsioloog Wolf Singeri tütar.
Põhjamaade Metsauuringute Koostöökomitee
Põhjamaade Metsauuringute Koostöökomitee (rootsi keeles SamNordisk Skogsforskning, lühend SNS; inglise keeles Nordic Forest Research Co-operation Committee) on Põhjamaade Ministrite Nõukogu alluvuses tegutsev koostööorgan metsauuringute edendamiseks Põhjamaades.
FidoNet
Fidoneti võrk Eestis
__                 /  \                 /|oo \ (_| /_)                 _`@/_ \    _                |     | \   \\                | (*) |  \   ))    ______       |__U__| /  \// / FIDO \      _//|| _\   / (________)    (_/(_|(____/
Põhjamaade Metsauuringute Koostöökomitee
Metsauuringute komitee asutati 1972. aastal.
Komitee eesmärk on tagada metsa säästlik majandamine; metsa ja puiduvarude sotsiaalselt, majanduslikult ja ökoloogiliselt vastutustundlik hooldamine ja kasutamine. Ta toimib ka Põhjamaade Ministrite Nõukogu nõustajana metsandusküsimustes.
FidoNet
Fidoneti võrk Eestis
Algupärane FidoNet-i logo ascii-s
Põhjamaade Metsauuringute Koostöökomitee
Komitee edendab eri Põhjamaade uurijate koostööd ja kogemuste vahetamist. Ta aitab luua uurijate võrgustikke, käivitada projekte, korraldada kohtumisi ja uurimisasutuste ühiskasutust, algatab töörühmi uutes uurimisvaldkondades, innustab osalema rahvusvahelistes projektides, edendab koostööd Baltimaade ja Loode-Venemaaga.
FidoNet
Fidoneti võrk Eestis
Eestis oli FidoNet populaarne ajal, kui internetiühendust veel ei olnud, ning ka hiljem, kui internetiühendus tavatarbijale oli kallis.
Põhjamaade Metsauuringute Koostöökomitee
Põhjamaade Metsauuringute Koostöökomitee toetab ajakirjade Scandinavian Journal of Forest Research ja Wood Material Science and Engineering väljaandmist.
FidoNet
Fidoneti võrk Eestis
Eesti FidoNeti administraatorid ja kasutajad korraldasid 1991. aastast alates suvist kogukonnaüritust BBSummer ning 1994. aastast ka talvist üritust BBWinter. Tippaegadel oli neil üritustel osalejaid üle saja, nt 1993. aasta BBSummeril Saarjärvel osales üle 140 inimese.
Põhjamaade Metsauuringute Koostöökomitee
Komitee juhatusse kuuluvad eri maade uurimisasutuste, metsanduse ja metsatööstuse esindajad. Juhatusse kuulub kaks liiget Islandilt, Norrast, Rootsist, Soomest ja Taanist ning üks vaatlejaliige Ahvenamaalt, Fääri saartelt ja Gröönimaalt. Sekretariaat roteerub eri Põhjamaade vahel. Komitee aastaeelarve on umbes 700 000 eurot.
FidoNet
Fidoneti võrk Eestis
FidoNeti kõrgaeg jäi 1990. aastate keskele, 1997. aasta juulis oli Eesti sõlmede lõpppunktide nimekirjas 653 kasutajat. Fidoneti kasutamine Eestis vähenes peamiselt interneti leviku ja telefoni kõnealustustasu kehtestamisega 1999. aasta mais Eesti Telefoni poolt.
Konverentsid
FidoNeti avalikuks foorumiks olid EW konverentsid, mida oli kõrgajal 30 ringis. Konverentsidel olid oma reeglid ja moderaatorid, kes neid jõustasid.
Geograafiline struktuur
FidoNet on poliitiliselt jaotatud puu struktuuri. FidoNeti hierarhia koosneb vöönditest, piirkondadest, võrkudest, sõlmedest ja punktidest, mis on enam-vähem geograafiliselt jaotatud. Kõige kõrgem tase nendest on vöönd (Zone):
Iga vöönd jaguneb piirkondadeks (Regions), mis omakorda jaguneb võrkudeks (Networks). Võrgud koosnevad üksikutest sõlmedest (Nodes).
FidoNeti aadressid ja sõlmenimistud
FidoNeti aadressid sisaldavad vööndi numbrit, võrgu numbrit (regiooni numbrit) ja sõlme numbrit: vöönd:võrk/sõlm. FidoNeti struktuur võimaldab ka piirkonna, võõrustaja ja hubi staatuste tähenduslikku markeeringut, kuid see staatus ei ole otseselt pea-aadressis kajastatud. Näiteks Tulsa, Oklahoma, USA annab vööndi numbriks 1, regiooni numbriks 19, võrgu numbriks 170 ja sõlme numbriks 918. Sealse süsteemi FidoNeti aadress oleks 1:170/918. Regiooni kasutati halduslikel otstarvetel ja oli ainult osa aadressist, kui sõlm loendati otse regionaalse koordinaatori (Regional Coordinator) all.
FidoNeti poliitika eeldab, et iga FidoNeti süsteem säilitab iga teise liikme süsteemi sõlmenimistut (nodelist). Igal sõlme kohta saadaolev info sisaldab süsteemi või teadetetahvlisüsteemi (BBS) nime, sõlme operaatori nime, sõlme asukohta, telefoninumbrit ja tarkvara suutlikkust. Sõlmenimistut (Nodelist) uuendatakse iga nädal, et ära hoida segavaid "kõnesid" sõlmedele, mis on välja lülitatud. Et teha regulaarseid uuendusi, säilitavad iga võrgu koordinaatorid kohaliku süsteemilisti.
Sõlmedest madalamal tasemel võivad FidoNeti topoloogias olla ka punktid, mille on sõlm reserveerinud oma kasutajatele sõnumite saatmise optimeerimiseks. Sellise sõlme puhul saab adresseerida sõnumi kujul vöönd:võrk/sõlm.punkt, nt 2:490/14.41 on lõpppunkt Priit Kasesalu Dark Corner BBSis.
FidoNeti sõnumi saatmine
Teoorias peaks sõlm saatma sõnumid hub-ile. Hub, käitudes nagu teadete jaotuspunkt, edastaks selle võrgu koordinaatorile (Net Coordinator), kust edasi läheks see läbi regionaalse koordinaatori (Regional Coordinator). Teistesse vöönditesse saatmine toimuks läbi tsoonivärava(Zone Gate). Näiteks, 1:170/918 (node) -> 1:170/900 (hub) -> 1:170/0 (net coordinator) -> 1:19/0 (region coordinator) -> 1:1/0 (zone coordinator). Edasi edastataks see sihtpunkti sõlmedele.
Tegelikult ei ole kindlat suhet võrgu numbrite ja regioonide vahel. Mõnes FidoNeti alas, enamasti 2. vööndis, seos regiooni ja võrgu numbri vahel on põimunud. Näiteks, 2:201/329 on võrgus 201, mis on regioonis 20, samal ajal kui 2:2410/330 on võrgus 2410, mis on regioonis 24. 2. tsoon seostab sõlme numbri hub-i numbriga, kui võrk on piisavalt suur, et sisaldada hub-e. Seda efekti võib näha nodelist-is, kui vaadata võrgu 2410 ehitust, kus sõlm 2:2410/330 on hub 300 all.
See ei puutu teistesse vöönditesse. 1. vööndis on olukord teine. 1. vöönd on lähtepunkt, ja kui moodustatakse tsoonid ja regioonid, siis eksisteerivad võrgud jaotatakse regionaalselt osadesse kindla formaadita.
Tehnilised iseärasused
pisi|Andmete liikumine FTN süsteemides FidoNet koosnes süsteemide ühildumiseks vajalikest mitmesugustest tehnilistest lahendustest. Kõige põhilisem oli FTS-0001, ja teised FidoNeti süsteemid pidid vähemalt vastama selle süsteemi nõuetele. FTS-0001 määratleti:
pisi|Fidoneti maileri qcc-0.57.1xe pealehe ekraanitõmmis. Ülal on näha kavandatavate ühenduste järjekord, all logis on näha süsteemi haldaja (SysOp) tegevused. Aktiivseid ühendusi pole
Fidoneti sõlme ülesehitus ja tarkvara
Võrgusõlmedes kasutati mitmesugust tarkvara. Funktsioonide järgi olid need järgmised:
Hiljem loodi eraldi sõnumilugerid ja redaktorid, mis olid teadetetahvlisüsteemi (BBS) tarkvarast sõltumatud.
Algupärast Fido BBS tarkvara ja teisi FidoNeti toetavaid programme 1980. aastatest tänapäeval mitmel põhjusel enam ei kasutata, nt probleemid seoses aasta 2000 probleemide (Y2K bug) ja ühilduvusega.
Mitmeid ketta-opsüsteemile DOS tehtud Fidoneti mailer-id 1990. aastate esimesest poolest, näiteks FrontDoor, Intermail, MainDoor ja D'Bridge, on ka tänapäeval rakendatavad ilma modemita Windowsi keskkonnas, kasutades vabavaralist draiverit NetFoss Telnet FOSSIL ja virtuaalset modemit (Virtual Modem), näiteks NetSerial.
Riistvara poolelt vaadates olid Fido süsteemid omal ajal (1990-ndatel) hästi varustatud, kiirete protsessoritega, ülikiirete modemitega ja asünkroonsete jadaportidega 16550, mis olid sel ajal tõusujoonel.
FidoNews
FidoNews on FidoNeti kogukonna infoleht, mida hakati välja andma 1984. aastal. See ilmub igal nädalal; selle hüüdnimi on The Snooze. Aja jooksul on selle väljaandjad (sh International FidoNet Association) vahetunud.
Makaveipäev
Eestis on seda päeva tähistatud üksnes Setumaal.
Stalingradi rinne
Stalingradi rinne (vene keeles Сталинградский фронт) oli Teises maailmasõjas Idarindel võidelnud Nõukogude Liidu Punaarmee väekoondis.
Ajalugu
Stalingradi rinne formeeriti 12. juulil 1942 STAVKA reservis olnud 62., 63. ja 64. armeest, Kagurinde 21. armeest ning 8. õhuarmeest. Erinevatel aegadel allusid rindele 28., 38., 57., 66., 24. armee, 1., 2. kaardiväearmee, 5. löögiarmee, 1. ja 2. tankiarmee ning 16. õhuarmee.
17. juulist alates oli rinne lahingkontaktis Stalingradi poole tungivate sakslastega. Alanud Stalingradi lahingus kandsid selle rinde väed põhiraskust. 7. augustil jaotati vahepeal 800 kilomeetri pikkuseks veninud kaitseliin Stalingradi ja uuesti formeeritud Kagurinde vahel ära.
28. septembril otsustas STAVKA Stalingradi rinde ümber nimetada Doni rindeks ja senise Edelarinde Stalingradi rindeks. Rinde koosseisu jäid 28., 51., 57., 62., ja 64. armee ning 8. õhuarmee. Detsembri jooksul lisandusid veel 5. löögiarmee ja 2. kaardiväearmee.
Alates 20. novembrist osales Stalingradi rinne operatsioonis Uranus, mille käigus piirati koostöös Doni ja Edelarinde üksustega ümber Stalingradis asuvad Saksa väed. 12.–30. detsembrini lõid Stalingradi rinde väed tagasi Saksa vägede rünnakud ümberpiiratud üksuste vabastamiseks.
1. jaanuaril 1943 nimetati Stalingradi rinne ümber Lõunarindeks.
Helgi Peeba
Helgi Peeba (aastani 1961 Helgi Jaanson; 8. juuli 1932 Tallinn – 13. veebruar 2013 Tallinn) oli eesti ujuja, raamatukogundustegelane ja bibliograaf.
Ujumist hakkas ta harrastama 1947. aastal Eduard Takkeri õpilasena, hiljem jätkas Friedel Raudsepa juhendamisel. Tuli 1950–1953. aastal 5 korda vaba-, külili- ja teateujumises Eesti NSV meistriks ning püstitas 6 Eesti NSV rekordit.
Gefrorene-Wand-Spitzen
Gefrorene-Wand-Spitzen on kaks tippu Tuxi harjal (Tuxer Kamm), mäeahelikul Zillertali Alpides, mis on üks Kesk-Ida-Alpide mäestikke Austria Tirooli liidumaal. Põhjatipp (Nordgipfel) on kirjanduses 3286 m kõrgune, kuid on Bundesamt für Eich- und Vermessungswesen andmetel 3288 m kõrgune. Lõunatipp (Südgipfel) seevastu on vaid 3270 m kõrgune. Kahe tipu vahekaugus on umbes 300 m. Nad paistavad põhjast kõleda, koonusekujulise, firniga kaetud kuplina, kuid idast peletava, tumeda kaljuseinana. Teravad ja silmatorkavad seljandikud kiirgavad mäetippudest piki mäestiku peaharja kirdesse ja edelasse. Kaksiktipud on kõrgeimad punktid suvises suusapiirkonnas Hintertuxi liustikul ja alates 1990. aastate lõpust on neile Hintertuxist juurdepääs köisraudteede ja suusatõstukitega; mis teeb neist päevareisijate populaarse sihtkoha. Põhjatipp vallutati esimest korda 1867. aastal Dr. Berreitteri poolt, lõunatipp 7. septembril 1872 vendade Max ja Richard von Frey poolt Salzburgist.
NextJet
pisi|266x266px|NextJeti [[Saab 340]] NextJet on Rootsi suurim regionaal lennufirma, mille peakorter asub Solnas Stockholmis Rootsis. Lennufirma kaks kodulennujaam on Stockholmi Arlanda lennujaam ja Maarianhamina lennujaam. Lennufirmal on 15 lennukit ja opereerib 20 sihtkohta.
Gefrorene-Wand-Spitzen
Ümbruskond
Gefrorenen-Wand-Spitzen on ümbritsetud liustikest. Läänes ulatub tohutu Gefrorene-Wand-Kees tippudeni; edelas ulatub Große Riepenkees 3000 m kõrguseni; kirdes asub väike Friesenbergkees ja kagus on Kleine Riepenkees. Nende naabertipud on: piki kirdeharja (Nordostgrat) Friesenbergschartega (2904 m) eraldatud Riffler (3231 m); piki edelaharja (Südwestgrat) laia Riepeni sadulaga (Riepensattel) eraldatud Olperer (3476 m), kõrgeim tipp Tuxi harjal. Loodes langeb maastik Tuxer Tali ja edelas Zamser Grundile. Oluline asula on Hintertux, linnulennult umbes 6 km kaugusel põhjas. Finkenbergi küla Ginzlingis asub veidi alla 11 km idas.
Pôle universitaire Léonard-de-Vinci
pisi|Pôle universitaire Léonard-de-Vinci Pôle universitaire Léonard-de-Vinci on Prantsuse ülikoolide klaster, mis asub La Défense'is.
Leonardo de Vinci ülikoolikeskuse lõi 1995. aastal Hauts-de-Seine'i üldnõukogu, mida juhtis Charles Pasqua, mistõttu nimetatakse seda sageli kõnekeeles hüüdnimega “Pasqua ülikool” (Fac Pasqua). Klaster oli eraõiguslik Prantsuse kõrgharidusasutus. Algselt rahastati seda peamiselt riiklikest vahenditest. Klastrit haldab nüüd Leonardo da Vinci Assotsiatsioon (ALDV) ning see ei saa enam Hauts-de-Seine'i subsiidiume. Alates 2012. aastast juhib seda Pascal Brouaye ning alates 10. jaanuarist 2018 on sellel EESPIG-i sertifikaat.
Koera
Koera oli küla Viljandimaal, ajalooliselt Õisu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Sultsi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Paistu kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Sultsi külaga.
Aarne Hermlin
Ta lõpetas.
Aastal 1975 võitis ta Pärnu turniiri.
Koera
Külast on teateid alates umbes 1900 (Койракюля).
Aarne Hermlin
Ta võitis Eesti meistrivõistlustel 1968 kulla, 1981 hõbeda ning 1965 ja 1984 pronksi.
Bradley Cooper
Bradley Charles Cooper (sündinud 5. jaanuaril 1975 Philadelphias Pennsylvania osariigis) on USA filminäitleja.
Mesostoma
pisi|[[Mesostoma ehrenbergii]] Mesostoma on ripsusside perekond.
Kolmekeelne vioola
pisi Kolmekeelne vioola või ka Transilvaania vioola on poogenkeelpill, vioola eriversioon.
See pill on levinud ungari, rumeenia ja mustlaste rahvamuusikas, põhiliselt Transilvaania piirkonnas. Seda kasutatakse peamiselt rütmilise harmoonia mängimiseks kolmeheliliste akordidena. Süvamuusika mängimiseks seda ei kasutata.
Mängimine
Kuna kolmekeelsel vioolal mängitakse akorde, erineb selle hoidmine mängimise ajal klassikalise vioola hoidmisest. Pilli hoitakse kehaga risti nii, et keeled on maapinnaga paralleelselt ja poogen liigub keelte vastas üles-alla. Selline hoid on kõige mugavam, kuid erinevad mängijad võivad pilli hoida veidi erinevalt. Mängimisel liigub poogen kõigil kolmel keelel korraga ja võrdse tugevusega, välja arvatud harvadel juhtudel, kui üks akordi heli on tahtlikult välja jäetud.
Tavaliselt mängivad ansamblis koos kolmekeelse vioolaga viiul ja kontrabass, harvem cimbalom, klarnet või muu pill. Mõnes ansamblis mängib korraga kaks kolmekeelset vioolat, et kõlajõudu suurendada.
Viited
''Selles artiklis on kasutatud ungarikeelset artiklit hu:Háromhúros brácsa seisuga 18. august 2011.
2010. aasta Kõrgõzstani revolutsioon
Rahutused algasid 6. aprillil Talasis ja levisid järgmisel päeval teistesse Kõrgõzstani põhjaosa linnadesse. Rahutustes hukkus vähemalt 85 inimest, täiendavaid ohvreid tõid kaasa järgnenud korratused.
Rahutuste põhjused
thumb|left Võimuvahetuse järel kokku tulnud "sõltumatu ühiskondlik komisjon" 6. kuni 8. aprilli sündmuste uurimiseks, leidis, et rahutused põhjustas Bakijevi korruptsioonis, onupojapoliitikas ja riigi vara kõrvaletoimetamises süüdistatud valitsuse "laostav poliitika", sotsiaalse kindlustunde vähenemine, laiade ühiskonnakihtide vaesumine (ostujõu vähenemine ja kiire inflatsioon), opositsiooni ja ajakirjanike laiaulatuslik tagakiusamine, poliitiliste mõrvade seeria ning sõltumatute trükiväljaannete, raadio- ja telekanalite sulgemine.
Talasi sündmused
6. aprilli hommikul vahistati Talasis partei Ata-Meken aseesimees Bolotbek Šernijazov. Lõunaks kogunes sadu vahistatu poolehoidjaid miilitsajaoskonna juurde ja Šernijazov vabastati. Meeleavaldajad liikusid oblastivalitsuse hoone juurde ja võtsid pantvangi oblastijuhi. Hangiti kive ja bensiini, valmistati ette pudeleid süüteseguga.
Õhtul saabusid Biškekist lennukid ja helikopterid 200 korrakaitsejõudude teenistujaga, kes pidid asepeaminister Akõlbek Džaparovi juhtimisel läbi viima erioperatsiooni oblastijuhi vabastamiseks. Meeleavaldajate vastu kasutati pisargaasi, kummikuule ja valgusmüra granaate(?). Oblastijuht vabastati ja Bolotbek Šernijazov võeti jõudu kasutades uuesti vahi alla.
Rahvahulk piiras sisse grupi miilitsatöötajaid, asus neid peksma ja süütas oblastivalitsuse hoone, kuhu umbes 150 miilitsat varjunud olid. Miilitsail lõppes erivarustus, täiendusi toonud sõiduki hõivasid mässajad ja kasutasid valdusse võetud vahendeid miilitsa vastu.
Ööl vastu 7. aprilli vahistati Biškekis ja Ošis mitu opositsioonijuhti, sealhulgas Ömürbek Tekebajev, Almazbek Atambajev ja Temir Sarijev.
Tuhanded inimesed kogunesid piirama presidendi- ja valitsushoonet Biškekis. Julgeolekujõud kasutasid rahva laialiajamiseks tulirelvi. Bakijev lahkus pealinnast Džalal-Abadi. Roza Otunbajeva, Tekebajev, Atambajev ja teised tuntud opositsionäärid kuulutasid endid ajutiseks valitsuseks. Bakijev varjas end kuni 15. aprillini ja lahkus seejärel Valgevenesse.
Carl Wilhelm Rosenkrantz
Ta sai 1899. aastal toimunud Balti Maleliidu esimesel mängul (saksa 1. Kongress des Baltischen Schachbundes) teise koha.
Paraguay pass
pisi|Paraguay diplomaatiline, ametlik ja konsulaar passid Paraguay pass on dokument, mis väljastatakse Paraguay kodanikele reisimiseks väljaspool Paraguayd. Mercosuri riikides reisimiseks saavad Paraguay kodanikud kasutada oma isikutunnistust (Cédula de Identidad).
Passi on kolme liiki, kuigi Paraguay valitsus on alates 1. aprillist 2010 standardina välja andnud biomeetrilisi passe.
Eestimaa Provintsiaalmuuseum
pisi|Ungern-Sternbergide palee Toompeal, kus aastatel 1911-1946 asus Eestimaa Provintsiaalmuuseum (Kohtu 6, ehitatud 1865–1868, arhitekt [[Martin Gropius)]] Eestimaa Provintsiaalmuuseum (ka: Tallinna Provintsiaalmuuseum) oli 1842. aastal asutatud Eestimaa Kirjanduse Ühingu juurde 1864. aastal loodud muuseum.
Muuseumikogud koosnesid kultuur- ja kunstiloolistest ning loodusteaduslikest kogudest. Hiljem tekkis raidkivide kogu, kuhu olid koondatud peamiselt Tallinna meistrite valmistatud ehitusdetailid, hauakivid jne. Muuseumi tegevust toetas Tallinna linnavalitsus. Muuseumi kogudes oli tallel hulk esemeid ja maale Tallinna ja selle ümbruse kirikutest. Seal asus Jüri kiriku keskaegne altar, mis varem kuulus Oleviste kirikule, Jüri kiriku 18. sajandist pärinevad vitraažid ning endine Toomkiriku altar. Leidus hulk tsunftidele kuulunud esemeid, etnograafiakogu ning arheoloogiline kogu, mis sisaldas 19. sajandi lõpus Tallinnast leitud esemeid. Oli ka oma kunstikogu.
3. detsembril 1911 avati Provintsiaalmuuseumi ekspositsioon Tallinnas Toompeal, Ungern-Sternbergi palees. Hoone suurest saalist vasakul asuvas ruumis oli eksponeeritud mitu kollektsiooni. Saalist paremal asuvas ruumis oli kodumaise fauna ekspositsioon. Vestibüülist vasakul asus kunstisektsiooni koosolekute ruum ja ühtlasi väike kunstisalong õlimaalidega seintel. Vestibüülist paremal asus tammepaneelidega vooderdatud suur lugemistuba, kus asetseva kahe pika laua taha mahtus 30 inimest. Lugemissaal pakkus lisaks kirjandusele saksa-, vene- ja prantsuskeelseid päevalehti ning oli avatud kella 9–22. Hoone teise korruse Pika jala poole pööratud keskne saal oli jaotatud kolmeks, seal asusid Idamaade materjale sisaldavad etnograafiakogud, muinasaja mälestiste ekspositsioon ning võõramaiste relvade, klaasi, portselani ja kuriositeetide kogud.
Teise korruse peasaalist paremale jäi saal Tallinna ajalugu kajastavate materjalide ja Raeapteegi pidaja Johannes Burchart VIII kollektsiooniga "Mon Faible", vasakule jäi paleontoloogia kabinet. Korruse hoovipoolsetesse ruumidesse paigutati mündid, medalid, pitserid ja herbaariumid ning eksootilise fauna kollektsioon. Hoovipoolsetesse ruumides asusid ka raamatuhoidlad, tehnikasektsiooni ja muinsussektsiooni tööruumid.
Hoone keldris asusid raamatukogu ja arhiiviruumid, pööninguruumi kasutati hoiuruumina.
Muuseumi natsionaliseerimine
1939. aasta oktoobris alanud baltisakslaste ümberasumise käigus nõudsid sakslased Eesti riigilt Õpetatud Eesti Seltsi varade väljaandmist, kuid pärast 1940. aasta juunipööret ja uue sovetivõimu kehtestamist Õpetatud Eesti Selts likvideeriti, hoone ja varad natsionaliseeriti ning anti Eesti NSV võimude poolt Ajaloo- ja Revolutsioonimuuseumile, mis aga 1952. aastal kolis praegusse asukohta Tallinna Suurgildi hoones.
Välislingid
Eestimaa Provintsiaalmuuseumi kollektsioonide kataloog 11 litograafilise tahvliga aastast 1875.
Jevgenija Albats
pisi|270px|Jevgenija Albats (2006)
Jevgenija Markovna Albats (vene keeles Евгения Марковна Альбац; sündinud 5. septembril 1958 Moskvas) on Venemaa ajakirjanik, politoloog, publitsist ja ühiskonnategelane.
Ta on 2009. aastast Moskvas väljaantava ajakirja The New Times peatoimetaja ja 2004. aastast raadiojaama Ehho Moskvõ autorisaate "Polnõi Albats" saatejuht, samuti Ehho Moskvõ saate "Osoboje mnenije" ("Eriarvamus") sagedane külaline.