cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hechtsee
Järv asub Brandenbergi Alpides Kiefersfeldeninst (Baieri) läänes ja Kufsteinist (Tirool) põhjas. Järve veepeegli pindala on 0,28 km² ja maksimaalne sügavus 57 m. Järve lõunakülje lähedal asub Thierbergi mägi (721 m). Mõne meetri kaugusel järve põhjakaldast asub Saksamaa ja Austria vaheline riigipiir.
Ivar Abner
Ivar Abner (sündinud 28. oktoober 1962 Amblas) on endine eesti maadleja.
Saavutused
Üheksakordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (1984, 1985, 1991, 1992, 1993, 1995, 1997, 1998, 1999).
1986. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht;
1987. aasta Eesti NSV Suvespartakiaad – 2. koht
1989. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht;
2000. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht
Euroopa meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
1992 Kopenhaagen – 11. koht (57 kg)
Sõjaväelaste maailmameistrivõistlused
2002. aasta Tallinn – 11. koht (58 kg);
Rahvusvahelised turniirid
Põhjamaade meistrivõistlused
Sesvenna Alpid
Sesvenna Alpid on mäestik, mis paikneb Ida-Šveitsi, Põhja-Itaalia ja Lääne-Austria Alpides. Neid peetakse Kesk-Ida-Alpide osaks.
Carmel-by-the-Sea
Carmel-by-the-Sea (sageli lihtsalt Carmel) on linn USA-s California osariigis Monterey maakonnas. See asub Vaikse ookeani ääres Monterey poolsaarel San Franciscost umbes 190 km lõunas ja Montereyst 5 km lõunas.
Ivar Abner
Rahvusvahelised turniirid
1991. aasta – 4. koht;
Carmel-by-the-Sea
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 3220. Aastal 2010 oli elanikke 3722.
Petra Pau
pisi|Petra Pau (2008) Petra Angelika Pau (sündinud 9. augustil 1963 Ida-Berliinis) on Saksamaa poliitik (Vasakpartei).
Carmel-by-the-Sea
Linnaõigused sai Carmel-by-the-Sea 31. oktoobril 1916.
Petra Pau
Petra Pau õppis polütehnilises keskkoolis ja Pioneeriogranisatsiooni Keskinstituudis, mille ta lõpetas 1983. aastal. 1983. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse (millest 1990. aastal sai Demokraatliku Sotsialismi Partei). 1988. aastal lõpetas ta Parteikõrgkooli "Karl Marx" ühiskonnateadlasena. 1983–1985 töötas ta õpetaja ja pioneerijuhina. 1988–1990 töötas ta Saksa Vaba Noorsoo Liidu Kesknõukogus. 1991. aasta jaanuarist kuni oktoobrini oli ta Berliini Marzahn-Hellersdorfi linnaosa Demokraatliku Sotsialismi Partei allorganisatsiooni esimees. 1991. aasta oktoobrist kuni 1992. aasta oktoobrini oli ta Demokraatliku Sotsialismi Partei Berliini allorganisatsiooni esimehe asetäitja ja 1992–2001 esimees. 1995. aasta novembrist kuni 1998. aasta oktoobrini oli ta Berliini Linnavolikogu liige. Alates 1998. aasta oktoobrist on Petra Pau Saksamaa Liidupäeva liige. 2000. aasta oktoobrist kuni 2002. aasta oktoobrini oli ta Demokraatliku Sotsialismi Partei fraktsiooni aseesimees ja partei esimehe asetäitja. Alates 2006. aasta aprillist on Petra Pau Liidupäeva asepresident.
Carmel-by-the-Sea
Carmel-by-the-Seas valitseb California rannikualadele iseloomulik jahedate suvedega lähistroopiline vahemereline kliima. Keskmine õhutemperatuur on jaanuaris 6−15°C, juulis 15−21 °C. Sajab 517 mm aastas. Sademeid langeb peamiselt oktoobrist aprillini. Suvekuudel sajab harva. Suved on sageli pilvised.
Koljuots
Koljuots (ka Kolju nukk) on neem Harju maakonnas Jõelähtme vallas Ülgase külas. Neemel asub Koljuotsa sadam.
Carmel-by-the-Sea
Linn on tuntud oma looduskauni maastiku ja rikka kultuuriajaloo poolest. 1910. aastal kirjutati, et 60% linna hoonetest olid ehitanud inimesed, kelle töö oli seotud esteetilise kunstiga. Linnas on elanud palju kultuuriinimesi, näiteks kirjanik Jack London ja fotograaf Edward Weston. Paljud linna volikokku valitud esindajad on olnud seotud kunstiloomega, samuti on Carmel-by-the-Sea linnapeade seas olnud palju kunstnikke ja luuletajaid. Aastatel 1986–1988 oli Carmel-by-the-Sea linnapea filminäitleja ja -lavastaja Clint Eastwood.
Ivar Abner
Rahvusvahelised turniirid
1996. aasta – 3. koht;
Carmel-by-the-Sea
1935. aastast peetakse Carmel-by-the-Seas Johann Sebastian Bachi muusikafestivali.
Koljuots
Neeme koordinaadid on.
Ivar Abner
Rahvusvahelised turniirid
Georg Lurichi mälestusvõistlused
Ivan Poddubnõi mälestusvõistlus
Sesvenna Alpid
Sesvenna Alpid on eraldatud Silvretta Alpidest põhjas ja Albula Alpidest läänes madalama Engadini oruga; Livigno Alpidest edelas Ofeni kuru ja Val Müstairiga; Ötztali Alpidest idas ülemise Adige oru ja Rescheni kuruga.
Sesvenna Alpidest voolavad välja Inni ja Adige jõed.
Tipud
Sesvenna Alpide peamised tipud on:
Kurud
Peamised Sesvenna grupi kurud on:
Ukraina 2018. aasta taliolümpiamängudel
Ukraina lippu kandis avatseremoonial laskesuusataja Olena Pidgrušna.
Olümpiavõitjaks tuli vigursuusataja Oleksandr Abramenko meeste vigurhüpetes.
Mnohopillja
Mnohopillja on küla Ukrainas Donetski oblastis Amvrossijivka rajoonis, 34 km kaugusel Donetskist kagus.
Mnohopillja kõrgus merepinnast on 210 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 310 inimest.
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 29. augustil, sattus Mnohopilljas valitsusvastaste relvajõudude piiramisrõngasse valitsusvägede pataljon Donbass.
Equinet
Equinet on Euroopa võrdsete võimalustega tegelevate asutuste võrgustik. Equinet toetab võrdõiguslikkusega tegelevaid asutusi nende töös ning nõustab võrdõiguslikkuse ja diskrimineerimise vastast poliitikat.
Riiklikud võrdsete võimaluste asutused on võrdõiguslikkuse põhiväärtuse eestvedajad ja diskrimineerimise eest kaitsjad.
Equinet asutati 2007. aastal ja selle peakontor asub Brüsselis. 2019. aasta seisuga kuulus ühendusse 49 liiget. Eestit esindab võrgustikus soolise võrdõiguslikkuse ja võrdse kohtlemise volinik.
Maailmakaitsja
Maailmakaitsjad või neli suurt valitsejat (caturmahārājanas) on budismis maailma ja Buddha õpetuse kaitsjad, kes asuvad neljas ilmakaares ning kuuluvad budistlikus kosmoloogias kõige madalamas taevas asuvate jumalate hulka, olles seega inimestele kõige lähemal asuvad jumalad.
Nende üle valitseb Śakra Trāyastriṃśa taevas. Maailmakaitsjad vahendavad neile inimeste maailmas toimuvat ja kaitsevad asurate rünnakute eest.
Maailmakaitsjate kujud asuvad budistlike templite eesruumides, et peletada eemale kurje vaime. Neid mainitakse juba budismi varajastes tekstides. Buddha elu kirjeldavates legendides ilmuvad nad välja olulistel momentidel, et teda aidata. Budismis esinevad maailmakaitsjad järgmiste nimede all.
Hinduismi mütoloogias oli maailmakaitsja (sanskriti keeles lokapāla) algselt jumalate nimetus, kelle Brahma seadis nelja ilmakaare kaitsjateks: Indra asub idas, Jama lõunas, Varuna läänes ja Kubera põhjas. Vahel räägitakse ka kaheksast maailmakaitsjast, lisaks nimetatutele veel Vivasvat, Soma, Agni ja Vāju.
Nurgaleht
pisi|Nurgaleht. Joonis entsüklopeediast "Meyers Konversationslexikon"
Nurgaleht on puulehte meenutav ehisdetail samba baasi nurkadel, mis moodustab ülemineku neljakandiliselt sambaaluselt (plint, kreeka keeles πλίνθος) ümmargusele mõikale. Nurgaleht on tunnuslik romaani ja varagooti kunstile. Võib olla kujult ka pungataoline, õie või õisiku, või ka looma- või inimfiguuri kujuline.
Eesti arhitektuuris on üks näide nurgalehest Viljandi ordulinnuse varemetest välja kaevatud raidkividetailid – paarissammaste pungkapiteelid ja neile vastavad nurgalehega peenelt töödeldud baasid. Nurgalehemotiiv esineb ka Haapsalu toomkiriku poolsammaste baasidel.
Roosakas tammenääts
Roosakas tammenääts (Pachykytospora tuberculosa) on torikuliste sugukonda perekonda Pachykytospora kuuluv seeneliik.
Aleksei Basmanov
Aleksei Danilovitš Basmanov (suri 1571) oli Moskva tsaaririigi väejuht 16. sajandi teisel poolel.
Kirimale naiste rahvusvaheline meister
Kirimale naiste rahvusvaheline meister (inglise keeles Correspondence Chess Ladies' International Master; lühend LIM) on kirimales sportlike saavutuste eest naismaletajatele tulemuspõhiselt antav nimetus.
Roosakas tammenääts
Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Aleksei Basmanov
Basmanov mängis olulist rolli ka Liivi sõjas, sh juhtis Moskva vägesid Narva vallutamisel 1558. aastal.
Roosakas tammenääts
Eestis võib teda leida salumetsadest.
Aleksei Basmanov
Ta oli opritšnina juht. Ta oli vastu Novgorodi veresaunale.
Kirimale naiste rahvusvaheline meister
Nimetuse võttis kasutusele Rahvusvaheline Kirimaleföderatsioon (ICCF) 1972. aastal. Esimesena anti see nimetus samal aastal lõppenud esimeste naiste kirimale maailmameistrivõistluste finaalturniiril (1968–1972) esikoha saanud Olga Rubtsovale (sai ühtlasi kirimale rahvusvahelise meistri nimetuse).
1970. aastatel sai kirimales naiste rahvusvahelise meistri nimetuse kokku 13 maletajat, sealhulgas 1975. aastal anti nimetus kolmele, 1976. aastal kahele, 1977. aastal viiele ning 1978. ja 1979. aastal ühele kirimaletajale.
2012. aasta novembri seisuga oli kirimale naiste rahvusvahelise meistri nimetuse saanud kokku 95 maletajat, 2019. aasta oktoobri seisuga 182 maletajat, sealhulgas Eestist kaks maletajat.
Zach Whitecloud
pisi|Zach Whitecloud (2018) Zach Whitecloud (sündinud 27. mail 1996 Brandonis Manitobas) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Vegas Golden Knights.
Aastatel 2016–2018 mängis ta kaks hooaega Bemidji State University jäähokimeeskonnas. Enne seda mängis ta Manitoba Junior Hockey League'is.
VLB
pisi|VLB ja ISA siinid emaplaadil
VLB siin (lühend sõnadest VESA Local Bus, inglise keeles 'VESA lokaalsiin') on riistvara liides emaplaadil, mis on kinnitatud laienduskaartide pessa. Paigaldades videokaardi VLB pessa, saab arvuti graafikat oluliselt parandada. Liides toetab 32-bitist andmevoogu kiirusega kuni 50 MHz.
VLB on VESA konsortsiumi poolt välja töötatud lokaalsiini standard, mis oli enamasti kasutusel personaalarvutites.VESA siin (nagu kõik teised arvutisiinid) tähendab elektriliste ühenduste kogumit, mille kaudu andmeid kandvad elektrisignaalid liiguvad ühest arvutisüsteemi osast teise. VESA lokaalsiin töötas kõrvuti ISA siiniga. 1990. aastate algul leppisid kiibistiku ja graafikaadapterite tootjad omavahel kokku ja moodustasid VESA (Video Electronics Standards Association) konsortsiumi, mis töötas välja uue kiire siinistandardi, mida hakati nimetama VESA Local Busiks (VLB-ks). Uus standard lubas lisada 486 tüüpi emaplaadile 2 või 3 laienduspesa, mida kasutati põhiliselt graafikakaartide ja IDE kontrollerite ühendamiseks.
VLB põhiprobleemiks oli tihe seotus protsessori tööga. Liiga paljude seadmete ühendamine võis põhjustada protsessori töö segamist, eriti nende signaalide poolt, mis tulid läbi ühenduspesade. VESA konsortsium soovitas emaplaadile mitte ühendada rohkem kui 2 pesa sagedusel kuni 33 MHz. 50 MHz-st kõrgemal sagedusel töötavad 2 seadet soovitati ehitada emaplaadile.
Ajalugu
1990. aastate alguses sai I/O ISA siini ribalaius probleemiks peamiselt graafikakaartidele, kuid samuti ka varundusseadmetele. IBM-i katse toota järeltulevat standardit MCA, põrus tänu sellele, et nad kaitsesid oma standardit omandiõigustega, samal ajal kui otsiti uut standardit juba varem aktsepteeritud EISA standardile, sest see ei pakkunud enam piisavalt kasulikku edasiminekut ISA standardi ees. Lühikest aega lisasid riistvara tootjad emaplaatidele siine, mis ühildusid ainult sama tootja riistvaraga. See tõi kaasa selle, et 1992. aastal määratles VESA konsortsium VLB standardi.
VLB pesa ise oli laiendus olemasolevast ISA pesast. Ometigi võis nii VLB kui ISA kaarte ühendada VLB pesasse. See tegi VLB kaardid üsna pikaks, meenutades ISA laiendiga kaarte vanadest XT aegadest (mis olid pikad, mitte nende pikkade pistikute pärast, vaid seetõttu, et nendel paiknesid elemendid hõredalt ja suur kiipide arv nõudis rohkem trükkplaadi pinda). Nende liitmikud sarnanesid PCI omadega ja kasutasid samasuguseid ühendusi, ainult lühemaid. Et eristada ISA ja VLB siinide pesasid, olid VLB pesad tavaliselt pruuni värvi.
VLB siini puudused
pisi|VLB pesasse paigaldatav graafikakaart ATI MACH64
Tänu ISA siini piiratud ribalaiusele loodigi ajutiseks lahenduseks VLB siin. VLB-l on aga puudusi, mis piiravad oluliselt selle kasulikku eluiga:
Vaatamata nimetatud probleemidele kasutati VESA siini laialdaselt 486 tüüpi emaplaatidel. Tõenäoliselt enamus 486-baasil töötavad emaplaadil omasid VESA siinile paigaldatavat videokaarti, kuigi varasematel 486-emaplaatidel puudusid VLB pesad täielikult, sest VESA siin debüteeris alles aastaid hiljem pärast 486 protsessori tutvustamist. 1996. aastaks oli Pentium turult kõrvaldanud 80486 emaplaadi ja VESA siini koos sellega. Viimastel 80486 emaplaatidel olid VLB pesade asemel (vahel ka koos nendega) paigaldatud PCI pesad. Enamik emaplaatidel olid PCI või VLB pesade kõrval ka endiselt üldlevinud ISA pesad. Niinimetatud VIP-emaplaadid, kus olid olemas kõik kolm siini (VESA, ISA, PCI), olid ebatavalised.
Carl Friedrich Glasenapp
pisi|Carl Friedrich Glasenapp (1908) Carl Friedrich Glasenapp (3. oktoober 1847 (ukj) Riia – 14. aprill 1915 Riia) oli baltisaksa filoloog ja kirjanik.
Ta tuntuim teos on 3-köiteline "Das Leben Richard Wagners in sechs Büchern dargestellt (1894–1911)", milles käsitletakse helilooja Richard Wagneri elulugu.
1873–1875 oli ta Pärnu gümnaasiumi õpetaja.
Bruno Le Maire
pisi|Bruno Le Maire (2014) Bruno Le Maire (sündinud 15. aprillil 1969 Neuilly-sur-Seine'is) on Prantsusmaa poliitik ja diplomaat. Ta oli aastatel 2009–2012 Prantsusmaa põllumajandusminister. 17. maist 2017 on ta Prantsusmaa rahandusminister.
Ta sündis aastal 1969 Neuilly-sur-Seine'is Île-de-France'i piirkonnas Hauts-de-Seine'i departemangus Nanterre'i ringkonnas. Aastal 1989 asus ta õppima École normale supérieure'i prantsuse kirjandust. Lisaks lõpetas ta Pariisi Poliitikauuringute Instituudi ja Rahvusliku Juhtimiskooli (pr. École nationale d’Administration).
Isiklikku
Ta on aastast 1998 abielus Pauline Doussau de Bazignaniga, neil on neli poega. Ta räägib prantsuse, inglise ja saksa keeles.
A Ying
A Ying (阿英, Ā Yīng; kodanikunimi Qian Xingcun (钱杏邨, Qián Xìngcūn; 6. veebruar 1900 Wuhu, Anhui provints – 17. juuni 1977 ) oli hiina kirjanik, kirjandusteadlane ja kriitik.
Ta kirjutas ajaloolisi draamasid, filmistsenaariume, novelle ja luuletusi ning töid hiina uuemast kirjandusest ja esseesid väliskirjandusest. Üks tema näidend räägib Li Zichengist.
Elulugu
Ta osales 4. mai liikumises. Aastal 1926 astus Hiina Kommunistlikku Parteisse. Ta asutas Shanghais koos luuletaja Jiang Guangci'ga ühingu Taiyang (太阳, 'Päike') ning sai üheks proletaarset kirjandust taotleva liikumise algatajaks Hiinas. Talvel 1930 osales ta Vasakpoolsete Kirjanike Liiga (左翼作家同) ettevalmistustöös; ta valiti selle büroosse ja täitevkomiteesse. Teise Jaapani-Hiina sõja ajal 1930ndate lõpus oli ta Shanghai päevalehe Jiuwang Ribao (救亡日报, Jiùwáng ​Rì​bào) kirjandustoimetaja. Aastal 1941 juhtis ta propagandatööd Uues 4. Armees. Hiina Rahvavabariigis töötas ta kultuuri juhtimise alal, jätkates ulatuslikke kirjandusteaduslikke uurimusi. Kultuurirevolutsiooni ajal kiusati teda taga. Ta suri vähki.
Andrej Staś
pisi|Andrej Staś (2011) Andrej Lieanidavič Staś (valgevene keeles Андрэй Леанідавіч Стась; sündinud 18. oktoobril 1988 Minskis) on Valgevene jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Tšeljabinski Traktor.
Hooajal 2006–07 debüteeris ta Valgevene kõrgliigas Minski Junosti meeskonnas.
Alates hooajast 2008–09 on ta mänginud KHL-is. Esimesed kuus hooaega mängis ta Minski Dinamos. Hooajal 2014–15 mängis ta Moskva CSKA ridades. Seejärel liitus ta Nižnekamski Neftehimikiga. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta taas Minski Dinamos. Aastatel 2017–2021 mängis ta Omski Avangardis. 2021. aastal võitis ta Avangardiga Gagarini karika. 2021. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase lepingu Traktoriga.
2016. aastal valiti ta Valgevene aasta jäähokimängijaks.
Valgevene jäähokikoondise koosseisus on Staś alates 2009. aastast osalenud üheksatel maailmameistrivõistlustel ning 2010. aasta taliolümpiamängudel.
Saratov Airlinesi lend 703
Saratov Airlinesi lend 703 (6W703/SOV703) oli Saratov Airlinesi riigisisene lend, mis väljus 2018. aasta 11. veebruaril Moskva Domodedovo lennujaamast Orenburgi oblasti Orski lennujaama suunas. Reisilennuk kadus lennujaama radaritelt umbes kell 14.27 (UTC+3), 6 minutit pärast starti. Kõik pardalolnud hukkusid.
Lennuk
Õnnetusse sattunud õhusõiduk oli Antonov An-148-100B, mille ehitaja oli Voronezh Aircraft Production Association. Selle esimene lend toimus 2010. aasta mais ning lennuk registreeriti Rossiya Airlinesis 2010. aasta 23. juunil. Lennukiga on ka varem kahel korral juhtunud väikseimaid hooldusega seotud intsidente: 28. juulil aastal 2013 lakkas töötamast mootor, sama aasta 23. augustil ebaõnnestus esiratta tõttu õhkutõus. Saratov Airlines rentis lennuki 2017. aasta veebruaris.
Õnnetus
Lend oli regulaarselt ja plaanipäraselt toimuv Venemaa siselend Moskva Domodedovo lennujaamast Orski lennujaama, linna Kasahstani piiri ääres. Lennu eest vastutas Venemaa regionaalne lennufirma Saratov Airlines. Planeeritud väljumisajaks Moskvast oli 14.00, lennuk tõusis õhku aga 14.21.
Mõni minut pärast õhkutõusmist Moskvas hakkasid lennuki kiirus ja kõrgus ebakindlalt kõikuma. Hetk enne avariid oli õhusõiduk saavutanud kõrguse 1800 meetrit (5900 jalga) merepinnast ja lennuki kiirus oli 600 km/h (320 kn). Seejärel hakkas lennuk langema, kuni see kadus radariekraanilt umbes 900 m (3000 jala) kõrgusel.
Lennuk kukkus alla Argunovo ja Stepanovskoje küla lähistel Ramenski rajoonis Moskva oblastis. Õnnetus toimus kuus minutit pärast õhkutõusmist, kohaliku aja järgi 14.27 (11.27 UTC). Uurimise käigus selgus, et paar minutit enne õnnetust andis piloot lennujuhtidele teada, et kuskil on rike ning ta soovib hädamaandumist Žukovskis. Uurimiskomisjon lükkas selle aruande tagasi. Pealtnägijate sõnul oli lennuk leekides juba laskumise ajal. Õnnetuse jäädvustas lähedal asuva maja küljes olnud valvekaamera. Salvestatud video näitas, et lennuk kukkus alla ning plahvatas kohe põlema.
Venemaa prokuratuur käivitas kriminaalmenetluse lennuliikluse ohutuse eeskirjade rikkumise kahtluse tõttu. Prokuratuur leidis, et lennuettevõtjal oli alates 2015. aastast keelatud rahvusvahelistel liinidel lendamine ning seetõttu muudeti 2016. aastal enda poliitikat. Venemaa Föderaalne Transpordi Järelevalveamet Rostransnadzor märkis, et õnnetusjuhtumite lennukõlblikkuse kontrolli käigus rikkus lennuettevõtja käigukastiga õli vahetamise ja õhkkäivitusfiltri pesemise protseduuri.
Reisijad ja meeskond
Lennudokumendi kohaselt oli lennul 65 reisijat ja 6 meeskonnaliiget. Enamik reisijatest olid Orenburgi elanikud. Venemaa Hädaolukordade Ministeerium teatas, et kõik, välja arvatud kaks reisijat, olid Venemaa kodanikud. Üks reisija oli Aserbaidžaani ja teine Šveitsi kodanik. Kõik pardal olnud inimesed hukkusid. Päästetöötajad jõudsid kohale 2,5 tundi pärast allakukkumist.
Piloot oli 51-aastane ning tal oli 5000-tunnine lennukogemus, millest 2800 tundi oli lennanud Antonov An-148 pardal. Esimese ohvitserina oli piloot lennanud ainult 58 tundi. Tema tervisetõend oli aegunud kaks päeva enne lennuõnnetust. Pardal olnud esimene ohvitser oli 35-aastane.
Uurimine
Venemaa Institutsioonidevaheline lennunduskomitee algatas õnnetuse juurdluse. Venemaa president Vladimir Putin moodustas lennuõnnetuse uurimiseks erikomisjoni. Juurdluse esimeste tundide jooksul teatas Venemaa Transpordiministeerium kahest õnnetuse põhjuse teooriast: ilmastikuolud ja inimfaktor.
Lend 703 lennuki vrakk oli hajutatud laial maa-alal. Ametnikud teatasid, et lennukirusude leiuala raadius oli umbes üks kilomeeter. See lisas kahtlust, et õhusõiduk võis laguneda juba lennu ajal. Kuna tunnistaja väitis, et lennuk oli laskumise ajal leekides, esitasid mitmed uurijad teooria, et lennukis oli pomm. Mõlemad pardaregistraatorid (FDR ja CVR) leiti 12. veebruaril.
Saratov Airlinesi dokumendid, mis olid õhusõidukiga seotud, konfiskeeriti uurimise osana. Pärast õnnetust on Venemaa Hädaolukordade Ministeerium arutanud, kas tuleks kõigil Antonov An-148 lennukitel ajutiselt lennuluba ära võtta. Küsitleti ka Moskva Domodedovo lennujaama personali.
Venemaa uudisteagentuur Rambler News Service (RNS) teatas, et piloot loobus õhusõiduki jäätumise vastasest ülessulatamisest enne lennu väljumist. METAR-i ilmateate kohaselt oli Domodedovo lennujaamas kell 11.00 lumesadu ja temperatuur -5 °C.
13. veebruaril teatas Sisejulgeolekuministeerium lennuandmete salvesti andmete esialgsest analüüsist, mis näitas, et pitot toru kütteseadmed ei olnud sisse lülitatud ja lennukiirusel oli pilootidele kuvatud erinevaid näitajaid, kusjuures üks õhkkiiruse näitaja näitas suurenevat õhkkiirust, teine vähenevat õhkkiirust ja kolmas, et õhkkiirus puudub. Andmed näitasid ka seda, et õhusõiduk oli käsitsijuhtimise all kuni selle nina langes umbes 30° horisontaaltasapinnast allapoole ja jäi sellesse asendisse nii kauaks, kuni see põrkas vastu maapinda. Esimene ohvitser püüdis peatada järsku laskumist, kuid ei suutnud kaptenit veenda kontrolli kaotamiseks.
Järelmõju
Orski lennujaama asutati kriisikeskus, kuhu transporditi ohvrite sugulasi. Orenburgi valitsus määras 12. veebruari leinapäevaks. Töö- ja sotsiaalministeeriumi juhataja Maksim Topilin teatas, et kõigile ohvrite sugulastele antakse 2 miljonit rubla (ligikaudu 35 000 USA dollarit). Katastroofi tõttu tühistas president Vladimir Putin varemkavandatud reisi Sotši. Valitsus teatas, et president hakkab koordineerima enda loodud erikomisjoni.
12. veebruaril peatas Saratov Airlines kõik An-148 lennud ja kõik oma Orskisse minevad lennud. Saratov Airlines jätkas An-148 lende 16. veebruaril pärast kõikide An-148 lennukite tehnilist ülevaatust. Pärast järjekordset eeskirjade rikkumiste avastamist peatas Rostransnadzor 20. märtsil kõik Saratov Airlinesi lennud.
Ukraina Riiklik Statistikateenistus
Ukraina Riiklik Statistikateenistus (ukraina keeles Державна служба статистики України) on Ukraina majandusarengu ja kaubanduse ministeeriumi (Міністерство економічного розвитку і торгівлі України) haldusalas olev Ukrainas statistiliste andmete kogumise ja levitamise eest vastutav organ.
Minu Eesti Noored
MTÜ Minu Eesti Noored on eesti mittetulundusühing, mis on asutatud 2009. aastal.
Ukraina Riiklik Statistikateenistus
Kuni 2010. aastani oli asutuse nimi Ukraina Riiklik Statistikakomitee (Державний Комітет Статистики України).
Minu Eesti Noored
Noorteliikumine Minu Eesti Noored kogub Raasiku valla noorte ideid ja unistusi, et neid üheskoos ellu viia. Korraldatakse üritusi, kursuseid, luuakse ringe, trenne, klubisid, kõike, mis muudab noorteelu koduvallas elavaks.
Ühingu aktiivsemad juhid on Henri Reeder ja Kaspar Aren.
Phasi Charoen
Phasi Charoen (tai ภาษีเจริญ) on Bangkoki linnaosa (khet).
Linnaosa koosneb seitsmest asumist (khwaeng): Bang Wa, Bang Duan, Bang Chak, Bang Waek, Khlong Khwang, Pak Khlong Phasi Charoen ja Khuha Sawan.
Phasi Charoeni linnaosa on moodustatud 1972. aastal.
Ṭhitañāṇo bhikkhu
pisi Ṭhitañāṇa Cārumayo ([hääldus: thitanjaana tšaarumajoo]; kodanikunimega Andrus Kahn, sündinud 24. märtsil 1971 Tartus) on theravaada traditsiooni järgiv buda munk ehk bhikkhu. Ta on Eesti Theravaada Sangha asutaja ja juht, Eesti Theravaada Sangha kloostri asutaja ja peamunk, Aegna saarel asuva WDS Aegna Meelearenduskeskuse asutaja ja juht ning Vanalinnas asuva Bodhi templi asutaja ja peamunk.
Andrus Kahn pühitseti Buddha mungaks 2014. aastal Wat Hatai Nareshi templis Tais ja tema nimeks sai Ṭhitañāṇa Cārumayo koos tiitliga "Auväärne".
Ta on avaldanud ligi 50 psühholoogia- ja budismialast artiklit nii eesti kui ka inglise keeles ning praktilisi käsiraamatuid. Ta on Buddha õpetust tutvustavate kirjutiste ja raamatute, sh Eesti esimese budaliku lasteraamatu "Siddhatthast Buddhaks" autor.
Haridus
Aastatel 1991–1993 õppis Andrus Kahn Tallinna Tervishoiu Kõrgkoolis, millele järgnesid 1997–2004 psühholoogiaõpingud Tartu Ülikoolis. Ta jätkas psühholoogiaalaste teadmiste täiendamist Pärnus asuvas Eesti NLP Instituudis, kus omandas aastatel 2004–2005 neurolingvisilise programmeerimise (NLP) praktiku (NLP Practitioner) ja 2006–2007 NLP meistri (NLP Master) diplomi.
Aastatel 2004–2005 läbis ta Stern Koolituses suhtlemis- ja motivatsioonitreeneri väljaõppe ning jätkas 2005–2008 erialast täiendamist Prantsuse Hüpnoteraapia Assotsiatsiooni (Association Française d'Hypnose (AFHyp)) ja Jauno Psühholoogia Keskuse (Jauno Psiholoģiju Centrs Riias) koostöös korraldatud hüpno- ja psühhoterapeutide väljaõppes.
Aastatel 2012–2015 õppis ta Bangkokis asuvas Mahachulalongkornrajavidyalaya ülikoolis. Tema lõputöö "A Comparative Analysis of the Concepts of Non-Violent Communication of Marshall Rosenberg and Theravada Buddhism" hinnati 2015. aasta parimaks. Pärast magistrikraadi omandamist jätkas ta aastal 2015 budoloogia õpinguid sama ülikooli doktorantuuris.
Aastal 2020 kaitses ta edukalt dissertatsiooni teemal "Kasiṇa Bhāvanā Theory and Practice In Theravada School: A Case Study" ning omandas filosoofiadoktori (PhD) kraadi. Õpingute ajal töötas ta samas ülikoolis õppejõuna.
Töökäik
Sterni Erakoolis (Stern Koolituse allasutuses) oli Andrus Kahn aastaste väljaõppekursuste "Suhtlemis- ja motivatsioonitreenerite väljaõpe", "Praktilise psühholoogia kursus juhtidele" ja "Neurolingvistilise programmeerimise (NLP) põhikursus" juhtivaks treener-koolitajaks.
Biograafiline veste
Martti Kalda koostatud raamat "Erakuelu" räägib Auväärse Ṭhitañāṇa kogemustest, mis mängisid olulist rolli tema Buddha mungaks saamisel.
Bohumil Hrabal
Bohumil Hrabal (sünninimi Bohumil František Kylián; 28. märts 1914 Brno – 3. veebruar 1997 Praha) oli tšehhi kirjanik.
Hrabal on 20. sajandi üks tuntumaid Tšehhi kirjanikke. Tema loomingut on tõlgitud ligi 30 keelde, sellest on inspiratsiooni saanud filmi- ja teatrilavastajad. Eesti keeles on tema teostest ilmunud romaan „Ma teenindasin Inglise kuningat“ (originaalis „Obsluhoval jsem anglického krále“, tõlkinud Küllike Tohver; Loomingu Raamatukogu nr 24–27/2013 ja kirjastus Tänapäev, 2019) ja jutustus "Liiga vali üksindus" (Loomingu Raamatukogu nr 6–7/2020).
Eesti keelde on tõlgitud ka Péter Esterházy romaan „Hrabali raamat“ (tõlkinud Lauri Eesmaa; Loomingu Raamatukogu nr 18–20/2017), mille kirjutamiseks sai autor inspiratsiooni Hrabali loomingust. Romaan sisaldab ohtralt Hrabali loomingu tsitaate, Hrabal esineb naispeategelase Anna pihtimuste adressaadina.
Tema loomingu põhjal on filme lavastanud tšehhi režissöörid Jiří Menzel, Jan Němec, Evald Schorm, Věra Chytilová jt.
Elulugu
Hrabal sündis Brnos kohaliku taidlusteatri näitleja abieluvälise lapsena. 1920. aastal abiellus ta ema František Hrabaliga ja koliti Nymburki (praeguse haldusjaotuse järgi Kesk-Tšehhi maakonnas), kus võõrasisa töötas õlletehase direktorina.
Aastal 1935 asus Hrabal õppima Karli ülikooli õigusteaduskonda. Teise maailmasõja ajal töötas ta ametnikuna notaribüroos ja jaamakorraldajana raudteel, pärast sõda kindlustusametnikuna, kaubareisijana, hooajatöölisena valutehases, vanapaberi pakkijana ja teatris lavatöölisena.
Kirjandusliku loometee algus jääb aastasse 1962. Hrabali romaanid said aga vabalt ilmuda vaid 1968. aastal toimunud Praha kevade sündmusteni. Sellest ajast alates viibis ta oma vaadete ja sidemete tõttu sisepaguluses, mistõttu paljud ta teosed ilmusid põrandaalustena.
Hrabal suri 3. veebruaril 1997 Prahas asuva haigla viienda korruse aknast väljakukkumise tõttu. Tema põrm on maetud Hradiško linna kalmistule perekonna hauaplatsile.
Sokolski avang
Sokolski avang on maleavang, mis algab käiguga b4.
Avangut on nimetatud ka Orangutani avanguks (Savielly Tartakoweri poolt) ja Poola avanguks. Avangut uuris põhjalikult peamiselt kirimaletajana tuntud nõukogude maletaja Aleksei Sokolski (1908–1969), kelle auks sai avang nime.
Avakäik b4 on kahekümnest võimalikust avakäigust populaarsuselt üheksas. Tegu on ebahariliku avakäiguga ja ECO liigituse alusel on selle koodiks A00.
Mari Ivask
Mari Ivask (sündinud 21. novembril 1951 Kivi-Vigalas) on eesti mullabioloog ja ökoloog.
Haridus
Ta lõpetas Märjamaa Keskkooli 1969; õppis Tartu Riikliku ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas 1969–1974, lõpetas ülikooli 1974. aastal lõpetas bioloogi-zooloogi erialal. Eesti TA aspirant 1976–1981. Täiendas end Suurbritannias 1996. ja Saksamaal 1998. aastal.
Bioloogiakandidaat 1983 (TRÜ, teema: ”Hariliku kuuse Picea abies (L.) Karst. võra kalorsuse ökoloogiline analüüs”).
Töökäik
Eesti NSV TA Zooloogia ja botaanika instituudi nooremteadur 1975–1984; Tartu Riikliku Ülikooli nooremteadur, vanemteadur 1984–1988; TTK Eesti Loomakasvatus väikeettevõte ELVI-Aqua juhtivteadur 1989–1993; Eesti Põllumajandusülikooli Keskkonnakaitse Instituudi vanemteadur 1993–1995; EPMÜ professor (keskkonnakaitse) 1995–2005; EPMÜ Keskkonnakaitse Instituudi õppedirektor 1998–2004. Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledži (kuni 31.08.2007 Säästva Tehnoloogia Instituut) keskkonnakaitse professor 2005–2018, õppetooli juhataja. Alates 1. septembrist 2018 Tallinna Tehnikaülikooli Inseneriteaduskonna Tartu kolledži emeriitprofessor.
Teadustöö põhisuunad
Bio- ja keskkonnateadused, ökoloogia, biosüstemaatika ja -füsioloogia (pedobioloogia, bioindikatsioon). Uurinud mullaelustiku ökoloogiat, rohttaimekoosluste produktsiooni, rohu- ja metsakooslustes toimuvaid lagunemisprotsesse ning põllumajandusega seotud keskkonnaprobleeme. Avaldanud üle 90 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 5 magistritööd.
Dassault Aviation
Dassault Aviation on Prantsuse lennukitootja, mille asutas 1929. aastal Marcel Dassault ja kes on endiselt viimane lennundusgrupp maailmas, mis kuulub selle asutaja perekonnale ja kannab tema nime.
See on hargmaine ettevõte, mis annab tööd 12 757 inimesele, sealhulgas Prantsusmaal 9 700, 90 riigis on teeninduses üle 2100 ärilennukiga Falcon ja üle 1000 lahinglennuki.
Eksport moodustab 2019. aasta käibest 87,6%.
Vene sõdurite piinamine Mala Rohanis
Vene sõdurite piinamine Mala Rohanis oli intsident 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse, mis leidis aset Mala Rohani külas. ÜRO inimõiguste ülemvoliniku dokumentide kohaselt tulistasid Ukraina relvajõudude liikmed kolme vangistatud Vene sõduri jalgu ja piinasid haavatud Vene sõdureid. Juhtum leidis tõenäoliselt aset 25. märtsi 2022 õhtul ja sellest teatati esmakordselt pärast tundmatu autoriga video avaldamist sotsiaalmeedias ajavahemikus 27. märtsist 28. märtsini. Sõjavangide kiire hukkamise ja piinamise korral võib juhtum kvalifitseeruda sõjakuriteoks.
Video
27. märtsi hommikul postitati Redditi ja Twitterisse kaks videot ning hiljem ilmus YouTube'is täielikum, kaks minutit pikem versioon. The Times teatas, et videoid levitas Maria Dubovikova Venemaa rahvusvaheliste suhete nõukogust, kuid nende algallikas on ebaselge. Libérationi faktikontrolliteenistuse BBC Newsi ja CheckNewsi andmetel näitavad piirkonnas tegutsenud Aasovi rügemendiga seostatava Krakeni rügemendi võitlejate avaldatud videod mitukümmend vene vangi, kellest mõned olid aluspesus, reastatud kraavi ette ja seejärel sõidukitesse kuhjatud; teises videos on näha kinniseotud silmadega Vene vange Ukraina hümni laulmas.
Veel kaks inimest aetakse kaubikuga hoovi ja lasti kohe jalga, lisaks veel üks lähedal seisev mees. Üks uustulnuk saab püssipäraga pähe. Kaamera tagant kostab vangide ülekuulamist mehe poolt, aga ka venekeelset vestlust ilma võõrkeelse aktsendita, arvatavasti raadiosaatja kaudu.
Ilmaolude ja päikese asukoha põhjal oletas BBC, et video võis filmida 26. märtsi varahommikul. France 24 pakkus, et video võis olla filmitud ajavahemikus 11.-27. märts, jällegi ilmastikutingimuste põhjal. Avaandmete uurija Erich Auerbach teatas, et tegevus leidis aset Mala Rohani küla talus, mis asub Harkivi kesklinnast 18 km idas. Selle geograafilise asukoha kinnitasid Human Rights Watch ja The Washington Post. Ukraina väidete kohaselt vallutasid Ukraina relvajõud selle küla tagasi kaks päeva enne esimeste videote ilmumist.
Videos olevad süüdistatavad kandsid siniseid käepaelu, mida Human Rights Watchi teatel kannavad tavaliselt Ukraina väed, samas kui kõigil peale ühe sõjavangi (kes kandis punase) olid valged käepaelad, mõlemat värvi kasutavad Vene väed. Human Rights Watchi andmetel on kurjategijate kuuluvus ebaselge: nad on riietatud erinevatesse vormiriietustesse, käes on erinevaid relvi ning neil on mitmesugune varustus ilma ilmse sümboolikata. Kuningliku Ühendatud Kaitseuuringute Instituudi sõjaväeekspert Nick Reynolds ütles, et videol olev ründerelv meenutas Ukraina erioperatsioonijõude maskeeritud relvi, kuid erineb veidi kõigist, mida ta oli varem näinud; ta märkis ka, et mõlemad konflikti osapooled kasutasid teiselt poolelt tabatud relvi.
13. mail avaldasid Prantsuse väljaande Le Monde uurivad reporterid video, milles nad määrasid video geograafilise asukoha, kinnitades Erich Auerbachi tehtud järeldusi. Le Monde'i andmetel näitavad ilmastikuolude analüüs ja piirkonnas filmitud videod, et video Vene sõjavangidega on filmitud 25. märtsi õhtul. Mala Rohani eest peetud lahingu ajal Ukraina sõjaväelaste poolt filmitud videotes on näha Harkivi politsei pataljoni ja nende juhti Andrei Jangolenkot on selgelt samas kaadris vangidega, keda hiljem tulistati põlvi. Selles kaadris näib ta koguvat kolme vene vangi 700 meetri kaugusel talust, kus nad maha lastakse.
29. juunil avaldas ÜRO Inimõiguste Ülemvoliniku Amet aruande, milles Mala Rohanis toimunud intsidenti mainitakse ühena kahest "dokumenteeritud juhtumid, kus Ukraina relvajõudude liikmed on väidetavalt toime pannud Venemaa sõjavangide ja "hors de combat" isikute hukkamise ja piinamise." Nagu inimõiguste agentuur teatas, tulistasid Ukraina relvajõudude liikmed kolme vangistatud Vene sõduri jalgu ja piinasid haavatud Vene sõdureid. Raportis mainitakse ka seda, et üks sündmusel osaleja tunnistas hiljem, et mõned tema kaaslased tõepoolest piinasid Vene sõdureid.
Üks venelanna väitis, et üks videos näidatud vene sõjavangidest on tema adopteeritud poeg Ivan Kudrjavtsev, 20-aastane ajateenija Omski oblastist. Teda tuvastatakse kui haavatud sõdurit, kes ülekuulamisel minestab. 29. aprillil kinnitas Venemaa kaitseministeerium, et ta jäi ajateenistuse ajal kadunuks.
Ukraina võimudelt
27. märtsil nimetas Ukraina relvajõudude ülemjuhataja Valeri Zalužnõi videot lavastatud ja süüdistas Venemaad selle loomises Ukraina vägede diskrediteerimiseks. Ukraina tollane inimõiguste ombudsman Ljudmõla Denissova lükkas kaadrid ümber kui võltsingud.
Veel samal päeval ütles Ukraina presidendi kantselei juhi nõunik Oleksi Arestovõtš, et vangide ebaseaduslik kohtlemine kvalifitseerub sõjakuriteoks ja seda tuleks karistada. Ta teatas ka, et viiakse läbi uurimine ja kaitseväelastele korratakse selliste toimingute lubamatust.
Ukraina peaprokurör Irõna Venediktova ütles toona, et juurdlusi ja vastutusele võtmist viiakse läbi, kui tõendid on piisavalt tugevad.
Venemaa võimudelt
Venemaa presidendi pressisekretär Dmitri Peskov ütles, et videod sisaldavad "koletuid kaadreid" ja advokaadid peaksid neid uurima.
Fredy Guarín
pisi|Fredy Guarín (2014) pisi|Fredy Guarín (2014) Fredy Alejandro Guarín Vásquez (sündinud 30. juunil 1986 Puerto Boyacás) on Colombia jalgpallur, kes mängib Brasiilia kõrgliiga klubis Vasco da Gama. Ta on mitmekülgne mängija, kes võib mängida kesk-, kaitsva või parempoolkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri 2002. aastal Colombia klubis Atlético Huila. Ta on mänginud veel Colombia klubis Envigado, Argentina suurklubis Boca Juniors, Prantsusmaa kõrgliiga klubis Saint-Étienne, Portugali kõrgliiga klubis Porto, Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Hiina kõrgliiga klubis Shanghai Shenhua. Kõige edukamad on olnud Portos veedetud aastad 2008–2012, mil ta tuli kolm korda Portugali meistriks ning võitis hooajal 2010–11 UEFA Euroopa Liiga. Vasco da Gamaga liitus ta 2019. aasta septembris.
Ta kuulus Colombia jalgpallikoondisse aastatel 2006–2015 kokku 57 korda ja lõi neli väravat. Ta kuulus Colombia koondisse 2005. aasta CONCACAF Gold Cupil, 2011. aasta Copa Américal ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tšervonosilske
Tšervonosilske on küla Ukrainas Donetski oblastis Amvrossijivka rajoonis, 36,6 km kaugusel Donetskist kagus.
Tšervonosilske kõrgus merepinnast on 158 meetrit.
2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas asulas 126 inimest.
Koljuots (Kuusalu vald)
Koljuots (ka Juminda neem) on neem Harju maakonnas Kuusalu vallas Juminda poolsaare tipus. Neeme lähedal asub Juminda tuletorn.
Gordon Allport
Gordon Willard Allport (11. november 1897 – 9. oktoober 1967) oli USA psühholoog.
Ta sündis 1897. aastal Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis arsti perekonnas. Siirdunud vanema venna eeskujul Harvardi ülikooli psühholoogiat õppima, lõpetas ta seal haridustee siiski majandusteaduse ja filosoofia erialal. 1919. aastal läks Allport mõneks ajaks Konstantinoopolisse inglise keelt ja sotsioloogiat õpetama. 1922. aastal omandas ta doktorikraadi psühholoogias ning töötas seejärel paar aastat Euroopas: Saksamaal Berliini ja Hamburgi ülikoolis ning Inglismaal Cambridge'i ülikoolis. Naasnud Ameerikasse, luges ta Harvardi ülikoolis kahel aastal isiksusepsühholoogia kursust, sai sealsamas 1942. aastal profressoriks ja jätkas elu lõpuni tööd õppejõuna. Allport suri üsna kõrges eas 1967. aastal.
Isiksuse teooria
Allport on psühholoogias tuntud ühe kõige visama ja põhjalikuma isikuomaduste uurijana. Koos Henry Sebastian Odbertiga leidsid nad Websteri sõnastiku 1925. aasta väljaandest 18 000 inimest kirjeldavat sõna, millest ligemale neljandik iseloomustab nende hinnangul isiksust. Osa leitud sõnu kirjeldasid iseloomujooni (nt töökas), teised psüühilisi seisundeid (nt ärevuses), kolmandad kujutasid endast inimese hinnangulisi määratlusi (nt ebameeldiv), ülejäänud aga inimese füüsilisi omadusi (nt kleenuke). Allporti isiksuseteooria peamine põhimõte: inimene on see, millised on tema (juhtivad ja unikaalsed) iseloomujooned.
Iseloomujooned
Isiksuse omadused on need, mis määravad ära käitumise iseärasused. Iseloomujooned määravad potentsiaalsete käitumisvariantide hulga, keskkond determineerib konkreetse variandi. Inimene tõlgendab maailma läbi oma isiksuseomaduste, seega näiteks optimistlik inimene omab kalduvust näha teistes optimismi.
Isiksusejoonte kategooriad:
Kardinaalsed isiksusejooned: üksikomadused, mis on inimese olemuseks ja enamuse käitumise aluseks. enamusel inimestest on ühe või kahe kardinaalse joone asemel Kesksed isiksusejooned: inimese peamised iseloomustajad, nende arv ühel inimesel on tavaliselt 5–10 (nt ausus, sotsiaalsus). Teisesed isiksusejooned: omadused, mis mõjutavad inimese käitumist harvem ettetulevates situatsioonides.
Isiklikku
Tema vend Floyd Henry Allport oli Syracuse'i ülikooli sotsiaalpsühholoogia ja poliitilise psühholoogia professor aastatel 1924–1956 ning külalisprofessor California Ülikoolis Berkeleys.
Lõpuvaheldus
Lõpuvaheldus on lõpphäälikute poolest erinevate tüvevariantide vaheldumine sõna vormistikus. Lõpuvahelduseta sõnade vormistikus on kasutusel üheainsa lõpphäälikuga tüvekuju või tüvekujud, lõpuvahelduslike sõnade paradigmas leidub erinevate lõpphäälikutega tüvevariante.
Lõpuvahelduse puhul saab eristada kolme põhilist liiki: lisandumine, kadu ja asendumine. Leidub ka juhtumeid, mis ei kuulu lõpuvahelduse alla.
2. Nimetavas käändes on rohkem häälikuid kui omastavas (kadu)
Kadu korral võetakse lähtetüve lõpust üks foneem ära, et moodustada muutetüvi, nt mühakas → mühaka.
3. Nimetavas ja omastavas käändes on erinevad lõpphäälikud (asendumine)
Asendumise korral muutetüve moodusta­mi­seks tuleb sõna viimane või viimased foneemid asen­dada ühe kuni kolme teise foneemiga, nt meri→ mere, vari → varju, õpilane → õpilase, seitsmes → seitsmenda, või vahetavad kaks viimast foneemi kohad, nt haigur → haigru.
Pöördsõna tüvekujude lõpphäälikute erinevused
Pöördsõna lõpuvaheldused on sarnased käändsõna omadega. Siingi jagunevad tüvekujude erinevused: 1) olevikuvormis esineva tüvekuju lõpus olevat häälikut ei ole ma-tegevusnimes esineva tüvekuju lõpus (lisandumine); 2) ma-tegevusnime tüvekuju lõpus olevat häälikut ei ole da-tegevusnime tüvekuju lõpus (kadu); 3) tüvekujude lõpus olevad häälikujärjendid erinevad (asendumine).
1. Olevikuvormis esineva tüvekuju lõpus on häälik, mida ma-tegevusnimes esineva tüvekuju lõpus ei ole (lisandumine)
Ma-tegevusnimes vaheldub konsonantlõpuline tüvekuju olevikuvormis esineva a- või e-lõpulise tüvekujuga. Olevikuvormis esineva tüve lõpus on a umbes üheksakümnes sõnas (nt laul/ma : laula/n). Olevikuvormis esineva tüve lõpus on e üheteistkümnes sõnas (nt jooks/ma : jookse/n).
2. Ma-tegevusnime tüvekuju lõpus on rohkem häälikuid, kui da-tegevusnime tüvekuju lõpus (kadu)
Ma-tegevusnimes vaheldub vokaallõpuline tüvekuju da-tegevusnimes esineva konsonantlõpulise tüvekujuga (nt kogele/ma : kogel/da, kõnele/ma : kõnel/da).
3. Da- ja ma-tegevusnime tüvekujude lõpphäälikud paiknevad erinevas järjestuses (asendumine)
Asendumise puhul vaheldub pöördsõna paradigmas ma-tegevusnimes esinev le-lõpuline tüvekuju da-tegevusnimes esineva el-lõpulise tüvekujuga (nt võimle/ma : võimel/da, suple/ma : supel/da).
Hugo Kuusner
Hugo Jakob Kuusner (19. märts 1887 Pärnu – 23. märts 1942 Sevurallagi vangilaager, Sosva, Sverdlovski oblast) oli Eesti advokaat ja poliitik.
Ta oli Pärnu linnapea, Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu, Eesti Asutava Kogu ja Seadusandliku Delegatsiooni liige.
Roll Eestimaa iseseisvumisel
Enamlased arreteerisid Kuusneri 18. jaanuaril 1918, kuid tal õnnestus tänu oma abikaasa Marta aktiivsele tegutsemisele vanglast vabaneda. Saanud Tallinnas teada, et Estonia teatrimajas toimub juhtivate poliitikute salakoosolek, kus vaetakse poliitilist olukorda Eestis, läks temagi sellele koosolekule.
Koosolekul otsustati Eesti Vabariik võimuvaakumi tekkimisel sobivas kohas välja kuulutada ja koosolijatele tutvustati äsja koostatud iseseisvusmanifesti. Pärast koosolekut sõitis Kuusner koos abikaasaga rongiga Pärnusse ja jäi haigeks. Järgmisel päeval tuli aga tema poole Maapäeva asjadevalitseja Jaan Soop ja tõi salaja kaasa iseseisvusmanifesti korraldusega organiseerida Pärnus selle väljakuulutamine pidulikus õhkkonnas.
23. veebruaril 1918 Pärnus luges ta publikule ette "Eesti iseseisvuse manifesti". Järgmisel päeval koostasid erakondade ja ühiskondlike organisatsioonide esindajad linnavalitsuses vastava akti, millega tõendati manifesti ette lugemist ja Eesti Vabariigi väljakuulutamist.
Kui algas Saksa okupatsioon, pidas Kuusner oma missiooni lõplikult täidetuks sellega, et käis Maapäeva liikmena Saksa okupatsioonivõimule deklareerimas, et Eesti on ennast iseseisvaks vabariigiks kuulutanud. Algul jäi Kuusnerile mulje, et seda aktsepteeritakse, aga juba paari päeva pärast, 6. märtsil 1918 sakslased arreteerisid ta. Kuusner oli 7,5 kuud vanglas ja koduarestis.
Pärast vabadussõda tundus Kuusnerile, et |Eesti Vabariigi väljakuulutamist Pärnus hakatakse järjest rohkem ignoreerima ja moonutama, millega ta ei saanud mitte kuidagi nõus olla. Esimese katse tõe jalule seadmiseks tegi ta avalikult 23. veebruaril 1928. aastal, kui kirjutas Pärnu Postimehes Eesti Vabariigi 10. aastapäevale pühendatud pikema artikli ja jutustas, kuidas iseseisvumise väljakuulutamine aset leidis.
16. juunil 1933 mõistis Viljandi-Pärnu rahukogu ta ametialase kuriteo (omastamise ja raiskamise) eest 1,5 aastaks vangiroodu ühes kõigi õiguste kaotamisega. Pärast mida ta loobus poliitikast ja advokaadipraksisest ning hakkas aiandusega tegelema.
Pärast vanglast vabanemist taotles Hugo Kuusner 23. veebruaril 1937 Eesti Vabariigi aastapäeva tähistamist 21. või 23., aga mitte 24. veebruaril. Riigiarhiivi direktor Gottlieb Ney leidis, et "...peab jõudma otsusele, et Eesti vabariigi algpäevaks tuleb pidada 24 veebruari 1918, s. o. päeva mil pealinnas kuulutati välja iseseisvus ja mil ka tegelikult läks kõrgeim võim selleks valitud organite (esialgu Päästekomitee, siis ajutise valitsuse) kätte. "
Pärnu linnapea (1918-1919)
5. märtsil 1919 ütles Pärnu linnapea Hugo Kuusner: "Maal tuleb sunnivõtmine kõige karmimate abinõudega läbi viia. Teatud määr vilja tuleb põllumeestelt karistussalkadega kokku võtta. Vähemalt põllumeestelt on halvem vilja kätte saada, aga järelandmist nende vastu ei tohi olla. Põllumeestelt tuleb linnalaste heaks kas või viimane leivapäts ära võtta. Läbiotsimised maal vilja revideerimisel ei tohiks ühtegi põllumeest haavata, kui sõjavägi selleks välja on komandeeritud."
Surm
14. juuni 1941 arreteeriti Kuusner NKVD poolt ja küüditati perekonnaga Siberisse, kus ta hukkus 23. märtsil 1942. Tema ja veel kahe endise Pärnu linnapea (Oskar Kask ja Priit Suve) mälestuseks on Pärnu Alevi kalmistule püstitatud hauakivi.
Isiklikku
Oli abielus Marta Kuusneriga (1889–1942, suri asumisel), Naiskodukaitse ja skauditegelasega.
Eugen Tanner
Eugen Tanner (kuni 1939 Eugen Reinhold Tannebaum; 16. detsember 1892 Tauria kubermang – 16. juuli 1960 Tallinn) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas Pärnu Gümnaasiumi. Aastal 1911 õppis ta Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas, aastatel 1912–1916 usuteaduskonnas. Ordineeriti 16. novembril 1919 õpetajaks.
Aastatel 1919–1933 oli ta Noarootsi koguduse pastor ning aastatel 1923–1933 Saarte-Lääne praost.
Vjatšeslav Hromov
Vjatšeslav Hromov (sündinud 1936) on Eesti tõlkija. Ta on tõlkinud ladina keelest eesti keelde.
Balti esperanto päevad
Balti esperanto päevad (lühendiga BET) on aastast 1959 igal aastal Baltimaades toimuvad esperanto keelt tutvustavad üritused.
Patküla vald
Patküla vald (saksa keeles Owerlack) oli vald Viljandimaal Helme kihelkonnas ja Valga maakonnas. Vallamaja asus Tõrvas. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Vald eksisteeris aastatel 1866 –1939.
Balti esperanto päevad
Esimene BET toimus 1959. aastal Lätis Baltezersis. Teine BET toimus 1960. aastal Eestis Käärikul.
Patküla vald
1900. aastal liideti Patküla vallaga Holdre vald.
1921. aastal arvati Patküla vald Valga maakonna koosseisu, 1921. aastal eraldati Patküla vallast Holdre vald ja Tõrva alev.
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Patküla valla senise Leebiku valla kahe tüki vahel asuva lahustüki ja Väike-Emajõe ääres asuva lahustüki Peedukse, Liiva, Suitso, Pikasilla koolimaa nr. 38, nr. 15 ja Parve talude maa-aladest; senise Leebiku valla maa-alast; senise Riidaja valla maa-alast; osaliselt senise Lõve valla maa-alast; senise Suislepa valla maa-aladest; senise Kärstna valla maa-aladest; seniste Helme ja Jõgeveste valla Väike-Emajõe ja Pikasilla juures asuvate lahustükkide maa-aladest Põdrala vald.