cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lennundus
Eesti vabariigi noorim lennureisija oli Rhona Villanueva. Ta lendas äsjasündinuna koos vanematega isa Ulrich Brasche eralennukis Tallinnast Viljandisse.
Tagil
pisi|[[Vasekaevandus|Vasekaevanduse põhjustatud keskkonnareostus Tagili jões Ljoviha küla lähistel Sverdlovski oblastis 2018. aastal]] Tagil on jõgi Aasias Venemaa Sverdlovski oblastis. Algab Kesk-Uurali idanõlvult Nižni Tagilist ida pool. Voolab ülemjooksul põhja, seejärel pöördub kirdesse ja laskub Lääne-Siberi madalikule. Suubub paremalt Turasse. Ülemjooksul on kärestikud, alamjooksul jõgi lookleb.
Toitumine on mitmekesine ja vaheldusrikas, peamiselt lume sulamisvetest. Veetaseme kõikumine on umbes 3,3 m. Tagil on jääkattes novembri algusest aprilli teise pooleni. Tagilil asuvad Verhnetagili veehoidla ja Nižnitagili veehoidla ning Verhni Tagil ja Nižni Tagil.
Paralleelreaktsioonid
Paralleelreaktsioonid ehk konkureerivad reaktsioonid (competing reactions) on samal ajal kulgevad keemilised reaktsioonid, millel on vähemalt üks ühine lähteaine. Harvem esineb paralleelseid reaktsioone, milles osalevad erinevad lähteained, kuid on ühine produkt.
Iga reaktsiooni korral esineb põhimõtteliselt konkurents võimalike (mitte kõikvõimalike!) reaktsioonisuundade vahel. Oluline on, mil määral üks või teine suund realiseerub: kas 0,1 või kuni 99,9%. Näiteks elimineerimisprotsessides on E1 ja E2 mehhanismid kaks konkureerivat reaktsiooni teed. Lisaks esineb elimineerimisreaktsioonide konkurents nukleofiilse asenduse reaktsioonidega: E2 vs SN2 ja E1 vs SN1. Veelgi enam, karbokatioonsete mehhanismide korral (E1 ja SN1) võivad esineda mitmed karbokatioonidele iseloomulikud reaktsioonid, näiteks isomerisatsioon.
Näiteid:
Kui paralleelselt kulgevad sama järku reaktsioonid, siis moodustuvate produktide X1, X2 ja X3 kontsentratsioonid igal ajamomendil on määratud vastavate produktide moodustumise kiiruskonstantidega k1, k2 ja k3:
Rudolph Giuliani
thumb|[[Pilt:Rudy Giuliani Signature.svg|link=]] Rudolph William Louis Giuliani (Rudy Giuliani, sündinud 28. mail 1944 New Yorgis Brooklynis) on Ameerika Ühendriikide jurist, ärimees ja poliitik.
Giuliani alustas poliitikas demokraadina. Ta armastas Kennedyte perekonda ja kui Robert Kennedy kandideeris presidendiks, töötas tema kampaanias vabatahtlikuna. Alates ajast, mil Gerald Ford oli USA president (1974–1977), hakkas Giuliani vabariiklastelt tööd saama ja 1975 lahkus ta Demokraatlikust Parteist. 8. detsembril 1980, kuu aega pärast Ronald Reagani valimist presidendiks, liitus ta vabariiklastega.
1983 määrati Giuliani New Yorgi lõunapiirkonna riiklikuks süüdistajaks. Süüdistajana keskendus Giuliani narkokaubanduse, maffia ja korruptsiooni vastu võitlemisele. Ta saavutas oma ametiajal 4152 süüdimõistvat kohtuotsust, millest ainult 25 tühistati. Paljusid nendest kohtuprotsessidest kajastati ajakirjanduses laialdaselt. Ta astus ametist tagasi 1989. aasta jaanuaris pärast seda, kui Reagan ametist lahkus.
1985–1986 oli Giuliani süüdistaja suures maffiaprotsessis, kus vahistati kõigi 5 suurima New Yorgi organiseeritud kuritegeliku rühmituse juhid ja 6 nende alluvat. Kõik nad mõisteti aastakümneteks vangi. Niisugused protsessid suurendasid Giuliani tuntust ja populaarsust.
Esimest korda kandideeris Giuliani New Yorgi linnapeaks 1989, aga kaotas David Dinkinsile kõige tasavägisematel valimistel New Yorgi ajaloos. Järgmistel valimistel 1993 ta võitis Dinkinsit, keskendades oma kampaania suurele kuritegevusele linnas.
1. jaanuarist 1994 kuni 31. detsembrini 2001 oli ta New Yorgi linnapea. Linnapeana pani ta suurimat rõhku kuritegevuse vähendamisele ning juurutas niinimetatud nulltolerantsi seaduserikkumiste suhtes. See poliitika osutus üllatavalt edukaks: kui 1993, enne Giuliani linnapeaks saamist sooritati New Yorgis iga 100 elaniku kohta umbes 8 kuritegu ja USA keskmine oli pisut üle 5, siis 2003 sooritati iga 100 elaniku kohta New Yorgis 3 ja USA-s 4 kuritegu.
Tegevuse eest 11. septembri rünnakute ajal nimetas ajakiri Time Rudy Giuliani 2001. aasta inimeseks.
Aastal 2008 kandideeris ta presidendivalimistel Vabariikliku Partei eelvalimistel, kuid loobus varakult toetajate vähesuse tõttu ja asus toetama John McCaini kandidatuuri.
James Carnegie, kolmas Fife'i hertsog
thumb|right|James Carnegie, 1985 James George Alexander Bannerman Carnegie (23. september 1929 – 22. juuni 2015) oli kaheteistkümnes Southeski krahv ja kolmas Fife'i hertsog.
Lapsepõlv
James sündis Charles Carnegie ja Maud Carnegie ainsa lapsena. Southeski krahvi pojana kandis ta sünnijärgselt Kinnairdi lordi tiitlit.
James Carnegie õppis Gordonstouni koolis Ludgrove'is ning Kuninglikus Põllumajanduskolledžis Cirencesteris. Aastatel 1948–1950 teenis ta Malaias Šoti rügemendis.
Fife'i hertsog
Fife'i hertsogkonna andis Jamesi vanaisale Alexander Duffile kuninganna Victoria 1889. aastal pärast Duffi abiellumist printsess Louise'iga. 1900. aastal muutis ta tiitli statuuti, lubades seda pärandada ka naissoost pärijale, kuna Alexandril ja Louise'il polnud poega. Tiitel läks pärast Duffi surma tema vanemale tütrele Alexandra Connaughtile.
Alexandra suri 26. veebruaril 1959 ning James päris temalt Fife'i hertsogi ja MacDuffi markii tiitli, kuna Alexandra ainus poeg ja Jamesi ema olid juba surnud. 16. veebruaril 1992 päris ta oma isalt Southeski kaheteistkümnenda krahvi tiitli.
James Carnegie on kuningas Edward VII tütretütrepoeg ning laiendatud Briti kuningliku perekonna liige. 1. augusti 2007 seisuga on ta Briti troonipärilusjärjestuses 54. kohal ning esimene, kes pole George V järeltulija. Ta ei täida kuninglikke kohustusi ega saa rahalist toetust.
Abielu
11. septembril 1956 abiellus James Carnegie leedi Caroline Dewariga. Nad lahutasid abielu 1966. aastal. Paaril oli kolm last:
Loksa vapp
pisi|Loksa vapp Loksa vapp on Harju maakonnas asuva Eesti linna Loksa vapp.
Loksa vapp on kinnitatud 8. märtsil 1996. Vapi autor on Heino Prunsvelt.
Vapi kirjeldus
Kilbi punasel taustal on kujutatud kuldset mändi, mille mõlemal küljel paiknevad kaks identset kaluripaati.
Põhjendus
Kuldsed kaluripaadid peaksid näitama, et Loksa elanikkond on alati tegelnud kalapüügi, laevaehituse ja kaubaveoga.
Kilbipõhja punane värvus sümboliseerib nii Loksa kuuluvust Harju maakonda, kui linna kunagist kuulsat tellisetööstust ning Loksa ümbruskonna ajaloolist ja linna praegust sidet Taaniga (Taani hindamisraamat, taani munkade klooster, Loksa Laevatehase AS).
Tsna
Tsna on vähemalt 8 jõe nimi, sealhulgas:
Lidingö vald
Lidingö vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Stockholmi läänis. See asub Lidingö saarel Stockholmist idas. Vald kasutab oma nimena ka Lidingö linn (Lidingö stad).
Ligi 40% valla elanikest elab eramutes, 60% kortermajades.
Kadri Simson
pisi|Kadri Simson 2022. aasta Arvamusfestivalil Kadri Simson (sünninimi Kadri Must; sündinud 22. jaanuaril 1977) on Eesti poliitik, alates 1. detsembrist 2019 Euroopa Komisjoni energeetikavolinik von der Leyeni komisjonis.
1819
1819. aasta (MDCCCXIX) oli 19. sajandi 19. aasta.
Kadri Simson
Haridus
Kadri Simson on lõpetanud 1995. aastal Tartu 10. Keskkooli ja 2000. aastal cum laude Tartu Ülikooli ajaloo erialal. Tal on politoloogia magistrikraad University College Londonist (2003).
Poliitiline tegevus
Kadri Simson kuulub alates 1995. aastast Eesti Keskerakonda ja on selle Pärnumaa piirkonna esimees. Aastatel 2003–2007 oli ta Eesti Keskerakonna peasekretär. Aastatel 2007–2015 ja taas alates 5. novembrist 2016 Keskerakonna aseesimees. Ta on olnud XI, XII, XIII ja XIV Riigikogu liige. Aastatel 2009–2016 ja 2019 ka Riigikogu Eesti Keskerakonna fraktsiooni esimees.
23. novembrist 2016 kuni 29. aprillini 2019 oli Kadri Simson Eesti Vabariigi majandus- ja taristuminister.
Eesti Keskerakonna XV kongressil 29. novembril 2015 kandideeris Simson erakonna esimeheks, sai 486 häält (47%) Edgar Savisaare 541 hääle vastu. Lubas kandidaadina suuremat tähelepanu erakonna piirkondadele väljaspool Tallinna, selgemaid rahaasju ning erakonna tugevamat kaasatust üleriigilistel teemadel.
1999 töötas ta Tallinna linnavalitsuse ning 2001–2002 Tallinna linnapea nõunikuna.
Tegevus ühingutes
Kadri Simson on korporatsiooni Amicitia vilistlane ja MTÜ Lähiajaloo Uuringute Instituut juhatuse liige. Samuti on ta olnud Eesti NATO Ühingu nõukogu aseesimees ning Eesti Välispoliitika Instituudi nõukogu liige.
Håkon V Magnusson
Håkon V Magnusson (1270 – 8. mai 1319) oli Norra kuningas aastail 1299–1319. Ta oli viimane Kaunisjuukse dünastiast pärit Norra kuningas.
Håkon sündis Norra kuninga Magnus Lagabøte ja tema abikaasa Taani Ingeborgi noorema pojana. 1299. aastal suri Håkoni vanem vend Eirik Magnusson. Et Eirikul ei olnud meessoost järeltulijat, sai troonile Håkon.
Tereski mõis (Haljala)
Tereski mõis oli Kavastu mõisa karjamõis.
Håkon V Magnusson
Võimule saades jätkas ta oma venna vaenulikult meelestatud poliitikat Taani suhtes, kuid 1309. aastal sõlmis ta Taaniga rahu. Sisepoliitikas piiras ta suurülikute võimu ja suurendas kuninga oma.
Håkoni surma järel sai troonile tema alaealine tütrepoeg Folkungite dünastiast Magnus Eriksson, kes aastast 1319. valitses Norrat ja Rootsit (1319–1343)
Perekond
Håkon oli abielus Rügeni vürsti Wizlaw II tütre Eufemiaga. Abielust sündis:
Abieluväliselt oli Håkonil ka tütar Agnes, kes oli abielus Hafthor Jonssoniga.
Põhjala teooria
Põhjala teooria on teooria rassilisest üleolekust, mis oli valdav peamiselt 19. sajandil ja 20. sajandi alguses.
Teooria väidab, et Põhja-Euroopa inimesed, eriti skandinaavlased, moodustavad tänu oma kaasasündinud liidri- ja ka loomevõimetele valitseva rassi.
Renessansi ajal peeti blonde juukseid ja heledat nahka ilu sümboliks, seda mainiti tihti kirjanduses.
Alates 17. sajandist, mil Põhja-Euroopa riigid hakkasid muutuma üha tugevamaks ja teistest tehniliselt arenenumaks, hakkasid Põhjala inimesed rohkem huvituma taolistest ideedest rassilisest üleolekust.
Benjamin Franklin pakkus välja mõtte, mille järgi peaks Ameerika Ühendriigid immigrantidena eelistama valgeid eurooplasi, mitte tumedaid eurooplasi, nagu näiteks itaallased, prantslased, venelased ja hispaanlased.
Sellised argumendid said eriti tähtsaks, kui 19. sajandi keskel lisandusid arianismi ideed. Selle teooria kohaselt on peamiselt indoeuroopa keelte rääkijad ülimuslikum inimharu, tänu kellele enamik inimkonna saavutustest on olemas.
1880. aasta paiku olid paljud antropoloogid arvamusel, et aarjalased ise pärinevad kusagilt Põhja-Euroopast. Thedor Poesche pakkus välja idee, et aarjalased pärinevad põhjast. Karl Penka populariseeris seda ideed ning lisas, et aarjalaste tunnuseks on blondid juuksed ja sinised või rohelised silmad. Tunnustatud bioloog Thomas Henry Huxley nõustus temaga, kasutades terminit Xanthochroi järeldades, et heledama nahatooniga eurooplased (erinevalt tumedama nahatooniga vahemerelastele, keda Huxley kutsus Melanochroi'deks) on kõrgema intelligentsitasemega ja seega aarjalased. Huxley ideid toetas Charles Morris, kes kirjutas raamatu "The Aryan Race". Raamatus kirjeldas Morris, et aarjalased olid algselt blondide juuste ja siniste silmadega. Vacher De Lapouge kirjutas oma raamatus "L’Aryen", et kõrgema kolbaga blondid on oma liidrieelduste tõttu rahvuslikud liidrid ja seega määratud valitsema madala kolbaga inimeste üle. 1902. aastal väitis Saksa arheoloog Gustaf Kossina, et ta on kindlaks teinud algsete aarjalaste matmispaiga Põhja-Saksamaal. Ta arvas, et aarjalased olid just sealt rännanud teistesse Euroopa piirkondadesse.
20. sajandi alguses tunnustati seda teooriat ka ülikooli tasemel. Sealt edasi hakkasid sotsioloogid kasutama terminit "blond rass" ettevõtlike ja innovaatiliste heledajuukseliste isikute kohta Euroopa populatsioonis.
Fakt, et Vahemere rass on loonud suursuguseid antiikkultuure, pani mitmed teadlased arvama, et põhjalalased moodustasid antiikkultuuride ülemised kihid, mis hiljem kadusid.
Motiși kindluskirik
Motiși kindluskirik (rumeenia Biserica evanghelică din Motiș) on kindluskirik Transilvaanias, tänapäeva haldusjaotuse järgi Rumeenias Sibiu maakonna Valea Viilori vallas Motiși asulas.
Barokne altar ja kantsel kõlaräästaga on pärit 1791. aastast. Orel (meister Michael Gross) on 10 registriga.
Kiriku ansamblisse kuuluvad ka välised kindlusehitised (kolmnurkne ringmüür, kolm torni, sealhulgas üks värava- ja kiriku kellatorn jpm), mis kokku moodustavad linnuse.
Kirik on pühitsetud pühale Martinile.
Kiriku ansambel (rumeenia Ansamblul bisericii evanghelice fortificate) on Rumeenia kultuurimälestis nr SB-II-a-B-12473.
Coswig (Saksimaa)
Coswig on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Coswig on suur kreisilinn.
1818
1818. aasta (MDCCCXVIII) oli 19. sajandi 18. aasta.
Lommatzsch
Lommatzsch on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Eiki Berg
pisi|Eiki Berg 2007. aastal Eiki Berg (sündinud 13. jaanuaril 1970) on eesti politoloog, Tartu Ülikooli rahvusvaheliste suhete teooria professor.
Haridustee
Berg lõpetas 1993. aastal Tartu Ülikooli geograafia eriala, 1995. aastal sai sealsamas magistrikraadi ning 1999. aastal kaitses bioloogia-geograafiaosakonnas doktoritöö teemal "Estonia's Northeastern Periphery in Politics: Socio-Economic and Ethnic Dimensions" (juhendajad Ott Kurs ja Jörgen Elklit).
Ta on erialaselt täiendanud end Arhusis (1996-98), Oslos (1997-98), Kopenhaagenis (1999), Münchenis (2000), Helsingis (2006) ja Taipeis (2011).
Töökäik
Eiki Berg oli aastatel 1993–1995 Eesti Rahva Muuseumi teadur, 1996–1999 Tartu Ülikooli korraline lektor ning 1999–2001 politoloogia osakonna juhataja. Aastatel 2001–2003 oli ta sotsiaalteaduskonna prodekaan ning 2006–2009 sama teaduskonna dekaan. Tartu Ülikooli korraline professor on ta aastast 2004.
Lisaks akadeemilisele karjäärile on Berg teostanud ennast poliitiku ja rahvusvahelise konsultandina. Ta on kuulunud ÜVE Res Publica fraktsiooni liikmena Riigikogu X koosseisu 04.2003–09.2004, olles samal ajal ka Euroopa Parlamendi vaatleja. Euroopa Rahvaerakonna (Kristlike Demokraatide) ja Euroopa Demokraatide fraktsiooni liikmena tegutses Berg Euroopa Parlamendis 01.05.2004–19.07.2004.
Aastatel 2011-2017 nõustas Berg Armeenia Diplomaatide Kooli ülesehitustööd, esmalt Euroopa Liidu nõuandva rühma (EU Advisory Group) liikmena ning hiljem Brugges paikneva Euroopa Kolledži väliseksperdina.
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Berg oli aastatel 2001-2010 ECPR Standing Group on International Relations juhatuse liige, 2006-2010 Central and Eastern European International Studies Association (CEEISA) nõukogu liige, alates 2014. aastast teadlasvõrgustiku “New Approaches to Research and Security in Eurasia (PONARS-Eurasia)” liige ning alates 2018. aastast on ta Soome Välispoliitika Instituudi teadusalase nõukoja liige.
Ta on mitme rahvusvahelise väljaande toimetuskolleegiumi liige, nagu Small States and Territories, Global Affairs, Cooperation and Conflict ning Journal of International Relations and Development.
Jordaania
Jordaania on riik Lähis-Idas. Piirneb läänes Iisraeli ja Jordani Läänekalda, põhjas Süüriaga, kirdes Iraagiga ning idas ja lõunas Saudi Araabiaga.
Kuni 1946. aastani kandis riik nime Transjordaania.
Loodus
Riik jaguneb kolmeks looduspiirkonnaks. Jordaania lääneosas põhjast lõunasse kulgevas Jordani orus Surnumere ääres on Maa madalaim kuiv punkt (425 m alla merepinna). Jordani org on osa Ida-Aafrika riftivööndist, mis jätkub lõuna poole Al-‘Aqabah' lahe kaudu Punasesse merre.
Riigikaitse
Kogu Jordaania territoorium on jaotatud 4 ringkonnaks: Keskpiirkond (‘Ammān), Lõunapiirkond (Al-‘Aqabah sadam), Põhjapiirkond (Irbid) ja Idapiirkond (Azraq).
Haldusjaotus
pisi|Jordaania kubernerkonnad
Kubernerkonnad
Jordaania jaguneb 12 kubernerkonnaks (muḩāfaz̧ah).
Rahvastik
2015. aastal elas Jordaanias hinnanguliselt 8 117 564 inimest.
Rahvastiku tihedus oli 88 inimest ruutkilomeetri kohta.
Jordaania sündimuskordaja oli 2015. aastal 25,37 promilli ja suremuskordaja 3,79 promilli.
Keskmine eluiga oli 74,35 aastat (meestel 73 aastat, naistel 75,78 aastat).
Rahvuslik koosseis
Põhiosa elanikkonnast moodustavad araablased (98%). Suuremad vähemusrahvused on tšerkessid 1% ja armeenlased 1%.
Kirjaoskus
Kirjaoskus on 95,4% (2015).
Religioon
Valitsev religioon on islam. 97,2% elanikkonnast moodustavad moslemid (peamiselt sunniidid) ja 2,2% kristlased.
Majandus
Jordaania 2011. aasta SKP oli 36,04 miljardit USA dollarit.
2014. aastal oli töötus 11,9%. 14,2% rahvastikust elab allpool vaesuspiiri (2002).
Väliskaubandus
Jordaania suurimad ekspordiartiklid on rõivad, väetis, kaaliumkarbonaat, köögiviljad ja ravimid. Tähtsaimad ekspordipartnerid (2013) on Iraak (18,4), Ameerika Ühendriigid (17,7%), Saudi Araabia (13,6%), India (7,3%) ja Araabia Ühendemiraadid (4%).
Ajalugu
Jordaania alad Lähis-Idas on kuulunud Rooma, Bütsantsi (4. sajand), Araabia Kalifaadi (630. aastast) ja Osmani impeeriumi (1517–1918) koosseisu.
I maailmasõja lõpul tõrjuti Suurbritannia toel Jordaania aladelt türklased välja.
1920. aastal liideti Jordaania territoorium Suurbritannia hallatud Palestiina mandaatterritooriumi osaga. 1921. aastal eraldati sellest Transjordaania, mis sai iseseisvaks emiraadiks.
Jordaania kuningriik
1946. aastal loodi sõltumatu Transjordaania Hašimiidi Kuningriik. ÜRO Peaassamblee otsuse alusel kuulutati 14. veebruaril 1948 välja Iisraeli riik, partitsioneerimisresolutsiooni järgi pidi moodustatama allesjäänud 25 protsendile Palestiina alast juudiriik ning teine Palestiina araablaste riik (Transjordaania oli esimene). 14. mail 1948 kuulutasid juudid oma territooriumil välja Iisraeli riigi. Järgmisel päeval ründasid vastloodud riiki seitse naaberriiki – Egiptus, Jordaania, Süüria, Liibanon, Saudi Araabia, Iraak ja Jeemen. Iisraeli rünnanud Araabia riikide valitsused kutsusid Iisraeli alal elavaid araablasi üles lahkuma, kuid neile lubati võimalust pärast sõjategevuse lõppu tagasi pöörduda. Iisraelil õnnestus araabia riikide rünnak tagasi lüüa, ta okupeeris 6700 km2 Palestiina Araabia riigile määratud alast ja Ida-Jeruusalemm. Palestiina aladelt põgenes naaberriikidesse umbes 900 000 araablast. Ülejäänud Palestiina-osa, mis oli määratud Araabia riigile, liidendati Jordaaniaga. pisi|[[Kuuepäevane sõda|Kuuepäevases sõjas vallutas Iisrael Gaza tsooni ja Siinai poolsaare Egiptuselt ning Jordani läänekalda Jordaanialt ja Golani kõrgendikud Süürialt ]] Transjordaania annekteeris Läänekalda ametlikult 1950. aastal ning kõigile seal elavatele araablastele anti kodakondsus. Kuna Transjordaania paiknes Jordani jõe mõlemal kaldal, sai riigi nimeks Jordaania. Ala, millest oleks pidanud saama teine Palestiina araablaste riik, oli okupeeritud. Gaza maariba kuulus Egiptusele ning Juudea ja Samaaria ehk Jordani Läänekallas Transjordaaniale. Transjordaania valdusse jäi ka enamik Jeruusalemmast, sealhulgas vanalinn ja Nutumüür. Nii läks araablaste valdusse kokku 85 protsenti kunagisest Suurbritannia mandaadiga piiritletud alast. Aastast 1950 on Jordaania Hašimiidi Kuningriik. 1958. aasta veebruaris sõlmisid Lähis-Ida Hašimiidide dünastia monarh Ḩusayn Jordaanias ja Iraagi kuningas Fayşal II vastukaaluks Egiptuse ja Süüria Ühendatud Araabia Vabariigile, Iraagi ja Jordaania föderatsiooni (Araabia Föderatsioon). Föderatsioon aga lagunes juba juulis, kui Iraagis kukutati Fayşal II monarhia.
1967. aastal kaotas Jordaania Kuuepäevases sõjas Iisraeliga Ida-Jeruusalemma ja Jordani läänekalda, mille tagajärjel elab Jordaanias ligi 2 miljonit Palestiina põgenikku, mis moodustab kolmandiku riigi rahvastikust.
Alates aastast 1955 on Jordaania ÜRO liige.
Locarno konverents
Locarno konverents oli 1925. aastal Šveitsis Locarnos 5. oktoobrist kuni 16. oktoobrini aset leidnud tippkohtumine, millest võtsid osa Suurbritannia, Prantsusmaa, Itaalia, Belgia, Poola, Tšehhoslovakkia.
Vasco da Gama (F330)
NRP Vasco da Gama (F330) on Portugali mereväe fregatt.
Fregatt on nime saanud Portugali meresõitja ja maadeavastaja Vasco da Gama (1460 või 1469 – 1524) järgi. NRP märgib Portugali mereväge (Navio da República Portuguesa).
Fregatt ehitati Blohm + Vossi tehases Hamburgis (Saksamaal) esimesena kolmest Vasco da Gama klassi fregatist.
Laeva meeskonna suurus on 180.
27.–31. märtsini 2008 peatus Vasco da Gama Tallinna Vanasadamas.
Nossen
Nossen on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Mikrofon
pisi|100px| Mikrofoni tingmärk
Elektromehaanilise muunduri tööpõhimõtte järgi jagunevad tänapäeval laialdaselt kasutatavad mikrofonid elektrodünaamilisteks ja elektrostaatilisteks, viimase alaliigid on kondensaatormikrofon ja elektreetmikrofon. Eriotstarbel kasutatakse piesoelektrilisi (kristall-) mikrofone ja elektromagnetilise muunduriga mikrofone.
pisi|225px|Dünaamiline mikrofon (1950. aastatest)
Ajaloost
Häälevõngete elektrisignaaliks muutmise katseid hakati tegema juba 19. sajandi keskel. Esimese telefonitehnikas kasutamist leidnud mikrofonitüübi valmistas D. E. Hughes 1878. aastal. See oli süsimikrofon, milles kasutati vooluahelasse ühendatud söetüki elektritakistuse muutumist metallmembraani poolt avaldatava surve mõjul. Täiustatud kujul, nn söepulbermikrofonina oli see ka raadio stuudiomikrofonina kasutusel kuni 1930. aastateni.
Elektrostaatiline ehk kondensaatormikrofon töötati välja USA Bell Labsis 1920. aastail, võnkepooliga elektrodünaamiline mikrofon patenteeriti 1931. aastal. Mõlema mikrofonitüübi talitluspõhimõte leiab rakendust tänaseni. Piesoefektil põhinev kristallmikrofon oli odavuse ja kõrge väljundpinge tõttu levinud kuni 1960. aastateni, eriti magnetofoni signaaliallikana.
pisi|300px|Elektrodünaamilise mikrofoni ehituspõhimõte: 1. helilained; 2. [[membraan (tehnika)|membraan; 3. võnkepool; 4. püsimagnet; 5. audiosignaal]]
Dünaamiline mikrofon
Elektrodünaamilise ehk lühemalt dünaamilise mikrofoni membraani küljes olev võnkepool asub püsimagneti magnetahela rõngakujulises õhupilus. Kui membraan hakkab helirõhu muutuse mõjul võnkuma, lõikavad võnkepooli mähise keerud magnetvälja jõujooni ja neis indutseerub elektripinge, mis on võrdeline membraani liikumise kiirusega.
pisi|300px|Kondensaatormikrofoni ehituspõhimõte: 1. helilained; 2. [[membraan (tehnika)|membraan; 3. paigalseisev plaat; 4. polariseerimispinge allikas; 5. takisti; 6. audiosignaal]]
Kondensaatormikrofon
Elektrostaatiliste mikrofonide tüüpiline esindaja on kondensaatormikrofon, mis muundab helirõhu muutuse elektrimahtuvuse muutuseks. Füüsikaliselt moodustavad kondensaatori kaks plaati: üheks plaadiks on siin metallitatud membraan, mis asetseb teisest, paigalseisvast plaadist ainult paarikümne mikromeetri kaugusel. Kuna membraan on väga kerge, järgib ta täpselt helirõhu muutusi kuni kõrgeimate helisagedusteni. Membraani võnkumisel muutub kondensaatori mahtuvus helirõhu muutuste taktis.
Plaadid on ühendatud mikrofonivõimendi sisendahelasse järjestikku polariseerimispinge allikaga. See elektriahel teisendab mahtuvuse ja sellele vastava elektrilaengu muutused vahelduvaks elektripingeks. Pingevõimendi koos toitepatareiga paikneb mikrofoni korpuses. Paiksetes helivõimendusseadmetes antakse toitepinge mikrofonile signaalijuhtmeid mööda fantoomtoitena (vt allpool). Kondensaatormikrofonidel on avar sagedusala ja ühtlane sageduskäik, nii et nad järgivad võrdlemisi täpselt ka kõrgeid toone ja impulsshelisid. Samuti on nad dünaamilistest mikrofonidest suurusjärgu võrra tundlikumad, reageerides ka nõrgale signaalile ja eemal asuvale heliallikale.
pisi|150px|Elektreetmikrofoni kapslid pisi|150px|[[Isoleeritud paisuga väljatransistor|Impedantsimuunduriga elektreetmikrofoni skeem]]
Aken
pisi|Aknad Soomes Varjakansaaris pisi|[[Nikolai Triik|Nikolai Triigi akvarell "Aknast" (1913)]] Aken on hoone, sõiduki või muu objekti seinas, katuses või ukses paiknev ava, mis tavaliselt võimaldab lasta sisse valgust ja õhku.
Mikrofon
Elektreetmikrofon
Elektreetmikrofon on kondensaatormikrofoni erikuju ning ka elektroakustiliste omaduste poolest sellele lähedane. Elektreet on püsimagneti elektriline analoog. Ta saadakse dielektriku (nt fluorplasti) elektriseerimisel kõrgel pingel ja temperatuuril. Õhuniiskusel alla 90% ja toatemperatuuril püsib selline materjal elektriseerituna aastakümneid. Elektreediga on kaetud üks kondensaatori plaatidest. Elektreedi laengust põhjustatud potentsiaalide vahe plaatidel asendab harilikus elektrostaatilises mikrofonis kondensaatorile rakendatavat polariseerimispinget. Siiski vajab elektreetmikrofon sisemist võimendit, mis ühtlasi alandab suure väljundtakistuse paari kilo-oomini.
Aken
Tänapäeval on aknad tavaliselt klaasitud või kaetud mõne muu läbipaistva materjaliga. Ka lükandosad ja raam viitavad aknale. Paljusid hoonete või sõidukite klaasitud aknaid saab avada, et ruumi ventileerida või sulgeda, et vältida väliseid ilmaolusid. Enamasti on akendel riiv või muu mehhanism, mille abil saab aknaid sulgeda või avada. Sedamööda, kuidas hoonetes on levinud sundventilatsioon, mis võimaldab õhuvahetust akent avamata, on hakatud ehitama ka mitteavanevaid aknaid.
Mikrofon
Elektreetmikrofon
Elektreetmikrofonid on kondensaatormikrofonidest odavamad, mehaaniliselt tugevad ja kompaktsed (kapsli läbimõõt mõnest millimeetrist mõne sentimeetrini). Neid kasutatakse laialt kõnesideseadmeis (mobiiltelefonid, peakomplektid, kuuldeaparaadid), ka nt vestluste edastamisel klambermikrofonina (Lavalier’ mikrofon, clip-on mic). Mõõduka helitaseme korral on mittelineaarmoonutus väike ja sageduskäik hea (kvaliteetsetel mudelitel 20 Hz kuni 20 kHz, ±3 dB).
Juhtmeta mikrofon
Juhtmeta (ühenduskaablita) mikrofonisüsteemis edastatakse signaal raadio teel UHF-sagedustel (sadades megahertsides), sidekaugus kuni 250 m. Saatja võib olla mikrofoniga kokku ehitatud. Ka mikrofoni ja vööle kinnitatava eraldi saatja vahel võib olla raadioside. Kindla ühenduse tagab aktiivantenni(de)ga vastuvõtja; selle väljundist saadakse mikserpuldi liinisisendi tasemel pingega audiosignaal.
Aken
Peamiselt on aknad tänapäeval ristküliku kujuga, kuid kasutatakse ka viguraknaid (ümarad, ovaalsed jms).
Mikrofon
Tundlikkus
Tundlikkus on mikrofoni väljundpinge (millivoltides) ja tema membraanile telje sihis mõjuva helirõhu (paskalites) jagatis. Mõõdetakse kajata ruumis koormuseta (tühijooksu-) režiimis signaali sagedusel 1 kHz ja helirõhul 1 Pa (vastavalt helirõhu tasemel 94 dB). Tundlikkus on dünaamilisel mikrofonil enamasti 0,5–1,0 mV/Pa ja kondensaatormikrofonil 10–30 mV/Pa. Tundlikkus sõltub ka mikrofoni mõõtmetest: näiteks elektreetmikrofoni väikestel, 1/4-tollistel kapslitel on see 5–10 mV/Pa, 1/2-tollistel 30–50 mV/Pa ja 1-tollistel kuni 100 mV/Pa.
Aken
Akent ümbritseb tavaliselt aknaraam – hoone seinast eraldiseisev puidust, plastist või metallist raamistik, mille külge kinnitub aknaklaas. Raam võimaldab klaasi kergemini vahetada ja liigendada suuri aknapindu. Liigendamisel tekkivaid väikesi klaasipindu nimetatakse aknaruutudeks.
Akna alumises servas paiknevat plaati nimetatakse aknalauaks. Tihti tarvitatakse aknalaudu iluesemete, näiteks lillepottide paigutamiseks. Selline asetus võimaldab lilledel saada rohkem valgust kui toas ning samal ajal kaunistada akent nii sees kui ka väljas viibijate jaoks.
Ruumi ja akna vahele riputatakse sageli aknakardinad – tekstiilist eesriided, mis piiravad hoones toimuva nähtavust väljas viibijate jaoks ning võimaldavad reguleerida tuppa pääsevat välisvalgust.
Mikrofon
Sagedusala
Talitlussagedusala on helisageduspiirkond, mille ulatuses sageduskäigu ebaühtlus ei ületa tootja antud väärtust (nt 6 või 12 dB). Sagedusala piirid on dünaamilistel mikrofonidel keskmiselt 50 – 16 000 Hz ja kondensaatormikrofonidel 40 – 18 000 Hz, stuudiomikrofonidel ka 20 – 20 000 Hz.
Müratase
Mürataset määratletakse ekvivalentse helirõhuna, mis põhjustab mikrofoni väljundis niisama suure pinge kui mikrofoni omamüra kasuliku signaali puudumisel. Mürataset väljendatakse detsibellides kuuldelävele vastava helirõhu suhtes, kusjuures müramõõturis kasutatakse filtrit vastavalt standardile IEC 651 (koos A-ribafiltriga, mis arvestab kõrva sagedustundlikkust, vt Helivaljus). Parematel mikrofonidel jääb müratase vahemikku 10–20 dB (A). Signaali-mürasuhe on vastavalt 84–74 dB (A).
Aken
Akna- ja ukseavadesse paigaldatavaid aknaid ja uksi nimetatakse ehituses avatäideteks.
Mikrofon
Suunadiagramm
Suunadiagramm väljendab polaarkoordinaadistikus tundlikkuse sõltuvust nurgast mikrofoni telje esisuuna ja heliallikat mikrofoni keskmega ühendava sirge vahel. Suunadiagrammi kuju määrab see, kas mikrofoni elektromehaaniline muundur on tundlik ainult helirõhule või selle esi- ja tagaküljele mõjuvate helirõhkude erinevusele – helirõhu gradiendile. Ainult helirõhule tundliku mikrofoni tundlikkus ei sõltu madalatel sagedustel helilaine saabumise suunast ja suunadiagramm on ringikujuline ( salvestab hästi ka ruumikõla). Helirõhu gradiendile tundlike mikrofonide suunadiagramm võib sõltuvalt muunduri esi- ja tagaküljele mõjuvate helirõhkude vahekorrast olla kardioidikujulisest (ühesuunamikrofonil), mis võtab vastu põhiliselt eest ja külgedelt saabuvat heli, kuni kaheksakujuliseni (kahesuunamikrofonil).
Aken
Liigitus
pisi|Kaasaegne puidust raamiga aken, mis on paigutatud 14. sajandil ehitatud vesiveskile Lyme Regises Ühendkuningriigis pisi|Plastaken hoonel [[Lihulas]]
Kujunduse järgi
Kujunduse järgi liigitamise aluseks on akna ehitus ja peamine ülesanne. Kujunduse järgi liigitamisel arvestatakse:
Mikrofon
Suunadiagramm
pisi|150px|Kontaktmikrofon Poolringikujuline suunatunnusjoon on kontaktimikrofonil (lühend PZM, pressure zone microphone). See on spetsiaalne lameda tugipinnaga kondensaator- või elektreetmikrofon paigutamiseks seinale või põrandale, et vähendada peegelduvate helilainete mõju.
Aken
Kujunduse järgi
Üldiselt klassifitseeritakse aknaid järgmiselt:
Mikrofon
Suunadiagramm
pisi|150px|Suundmikrofon Ettepoole väljavenitatud kaheksakujuline suunatunnusjoon on suundmikrofonil. Selline suunatunnusjoon on helirõhu gradiendile tundlikul mikrofonil, mille esiosas on külgpiludega interferentstoru. Suunatoime hakkab eriti avalduma alates sagedusest 1–2 kHz.
Aken
Kujunduse järgi
Ajalooliselt on piirkonniti välja kujunenud oma aknakujundustraditsioonid, mistõttu mitmed aknad kannavad piirkonna nime.
Mikrofon
Suunadiagramm
Stereomikrofonis võib olla süsteem
Aken
Kujunduse järgi
Mõned aknatüübid lähtuvalt piirkondlikest kujundustraditsioonidest ja akna funktsioonidest:
Mikrofon
Suunadiagramm
pisi|400px | Kondensaatormikrofoni fantoomtoite skeem
Mikrofoni ühendamine
Mikrofon on sümmeetrilise signaali allikas, mida on võimalik salvestusseadme ja võimendiga ühendada sümmeetrilise või ka ebasümmeetrilise skeemi järgi. Ebasümmeetrilise ühenduse korral juhib signaali ühesooneline kaabel, milles signaali tagasijuhtmeks on kaablivarje. Sümmeetrilisel kaablil on kaks signaalisoont, nii et mõlemad signaalikandjad on varje suhtes samaväärsed. Kaablisoontesse kanduvad siis ühesuurused häirepinged, mis võimendi diferentssisendis kompenseeruvad. Sümmeetriline kaabel võib olla küllaltki pikk, ilma et oleks karta kõrgete helisageduste sumbumist või häirete, eriti võrgumüra sissetungimist.
Aken
Komposiitaknad
pisi|Näiteid kaasaegsete plast- ja puitakende profiilidest koos isoleeritud klaasiga Komposiitaknad, tuntud ka kui hübriidaknad, leiutati 1998. aasta alguses, kui kombineeriti materjale nagu alumiinium ja PVC või puit, et säilitada kummagi materjali funktsionaalsed eelised teise ees.
Mikrofon
Mikrofoni ühendamine
Kuigi sümmeetrilise kaabli soonte kaudu antakse edasi vahelduvvoolusignaali, võivad kontaktide juures olla tähised pluss (+, ka IN-PHASE või HOT ’kuum’) ja miinus (–, OUT-OF-PHASE, COLD ’külm’). Vaadeldaval juhul tähistavad need märgid signaalipinge faasiolekut (samalaadselt kui valjuhääldi ja kõlari klemmide juures). Faasipolaarsuse tähiseid tuleb arvestada stereomikrofoni kanalite õigeks edastamiseks ja kahe või enama mikrofoni õigeks faseerimiseks. Ühe mikrofoni vale faseerituse korral on selle signaal faasilt 180° pööratud, s.t tema väljundsignaal vastandfaasiline, mille tagajärjel nõrgenevad eriti madalad toonid.
Aken
Komposiitaknad
Tüüpiliselt paigaldatakse soojustatud klaas akendena koos uPVC aknaraamidega.
Spetsiaalne klaas koos PVC-aknaraamidega ehk uPVC aknaklaasid raamidega said tuntuks alles 20. sajandi lõpus, eriti Euroopas. Aastaks 1998 tehti Euroopas 83,5 miljonit taolist paigaldust aastas ning need arvud on siiani kasvanud.
Mikrofon
Mikrofoni ühendamine
Kondensaator- ja elektreetmikrofon saab vajaliku toitepinge patareist või seadmest, mille külge ta on ühendatud. Kasutatakse nn fantoomtoiteskeemi, mispuhul alalispinge pluss on mõlemal signaalisoonel ja miinus varjel. Seega puudub mikrofoni signaalisoonte vahel alalispinge.
Aken
Päikesekalde mõju
Ajalooliselt on aknaid disainitud hoonete vertikaal- või horisontaalpindadele. Antud disain lubab loomulikul valgusel tuppa paista. Katust saab akna kohal ka pikendada, et piirata valguse ligipääsu aknale. Samuti saab akna teha kaldes olevale seinale, et just piirata või lubada aknale valgust (nt katuseaknad).
Alternatiivne meetod on kalkuleerida optimaalne päikesekalle ning suund, kust päike teatud aastaaegadel paistab ehk kui palju ja mis ajal päike aknast sisse paistab.
Päikeseenergiat kasutavad aknad on samuti populaarsemaks muutunud, eriti soojadel maadel. Üldjuhul on nad suuremad, seega lubavad rohkem valgust sisse. Päikeseenergiat kasutavad aknad on nn roheline viis, kuidas elektrit säästlikumalt kasutada, kuid neil on ka eraldi akud, mis püüavad ja säilitavad päikeseenergiat.
Aknakatted
Aknakatted on väga populaarsed ja mitme funktsiooniga. Teatud eesriided võivad olla lihtsalt moepärast ehk silmale ilusad, kuid samuti pakuvad nad privaatsust ning on ka funktsionaalsed ehk nende abil on võimalik piirata valgust tuppa. Nendele alternatiivina kasutatakse ka nn tarkasid klaase ehk toonitud tumedaid klaase, mis samuti piiravad valgust, neid kasutatakse üldiselt mitmekorruselistel hoonetel, nt büroohooned vms.
Mikrofon
Kasutusjuhiseid
Mikrofon tuleb valida ühe kvaliteediklassi võrra parem trakti ülejäänud aparatuurist või sellega vähemalt ühest klassist.
Mikrofoni ühendusjuhtme pikendamisel halveneb kõrgete sageduste edastus seda enam, mida suurem on mikrofoni väljundtakistus. Mikrofoni väljundpinge väheneb 3 dB võrra sagedusel, millel ühendusjuhtme mahtuvustakistus on võrdne koormustakistusega. Sellest, nn lõikesagedusest kõrgemal sagedusel väheneb võimendi sisendpinge 6 dB oktavi kohta. Pika ühendusliini korral tuleb selle otstesse ühendada sobitustrafod. Need peavad olema väikese puistega ja hästi varjestatud.
Tavakeel
Tavakeel vastandub oskuskeelele.
Ludwig Wittgenstein mõistis oma hilisfilosoofias tavakeele all keelekasutust, mis on rikkumata filosoofilistest konstruktsioonidest. Tavakeelele toetudes on võimalik filosoofilised probleemid hajutada, näidates, et need tulenevad tavakeele "grammatika" vääritimõistmisest.
1950. aastatel õitses eriti Oxfordis tavakeelefilosoofia, mis pidas filosoofia põhiliseks vahendiks ja eesmärgiks tavakeele uurimist.
Andres Võsand
Andres Võsand (sündinud 10. märtsil 1966 Rakveres) on endine Eesti, Nõukogude Liidu ja Saksamaa tennisist.
Ta on olnud maailma edetabeli esisajas ning suutnud suure slämmi tenniseturniiridel 1. ringist kaugemale pürgida (parim tulemus 3. ringi ehk 32 parema hulka jõudmine 1988. aasta Prantsusmaa lahtistel meistrivõistlustel). Parim koht ATP edetabelis 81 (1989).
Kait Tamra
pisi|Kait Tamra (2023) Kait Tamra (sündinud 14. jaanuaril 1962) on eesti laulja ja helilooja.
I.Q.Zero
I.Q.Zero on Pärnu punkansambel.
Ajalugu
Ansambli loomises lepiti kokku 1996. aasta lõpus. Esimene koosseis alustas proove 6. jaanuaril 1997.
Kait Tamra
2002 andis ARM Music välja Kait Tamra omaloomingulise CD „Kõigel on kõigega seos“.
Samal ajal hakkas ta andma soolokontserte ja esinema koos teiste eesti muusikutega (Tajo Kadajas, Indrek Kalda, Tõnis Mägi, Ivo Linna).
2010 ilmus CD „Ainuke aeg“ ja noodiraamat „Kait Tamra laulud“. 2011 jõudis tema lugu „Lubadus“ Eesti Laulu finaali.
Kait Tamra (sõnad Hando Runnel) laul „Kodu“ oli 2007. aastal XXV laulupeo poistekooride ja noorte meeste kooride repertuaaris (seade Oleg Pissarenko, dirigeeris Hirvo Surva).
XXVI laulupeol 2014. aastal kõlas ühendkooride esituses Kait Tamra enda sõnadele loodud "Oma saar" (seade Andres Lemba, dirigeeris Alo Ritsing).
2019.a. ilmus 3 CD plaati kogumikus Eesti Kullafond ( Hitivabrik).
Kait Tamra helilooming on kantud sügavalt läbi tunnetatud olulistest ja kestvatest moraalsetest väärtustest: ausus, hoolivus, väärikus, lugupidamine oma maa, keele ja rahvuse vastu.
Lisaks oma tekstidele on ta viisistanud Eesti tuntumaid luuleklassikuid: Anna Haava, Betti Alver, Artur Adson, Marie Under, Viivi Luik, Hando Runnel, Juhan Viiding, Jaan Kaplinski, Villu Kangur, Virve Osila.
Isiklikku
Kait Tamra isa oli dirigent Ako Tamra ning ema Eha, arst. 2006. aastast abielus Ave Tamraga. Tal on ka kolm tütart- Maarja, Nora ja Mia.
Radebeul
Radebeul on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Radebeul on suur kreisilinn.
Jõgeva alevivolinike loend 1934
14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Jõgeva alevivolinikeks järgmised isikud (RTL 1934, 18):
São Nicolau
pisi|Asend Roheneemesaarte hulgas
São Nicolau on saar Atlandi ookeanis, üks Roheneemesaartest. Pindala 388 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1304 meetrit. Kuulub Roheneemesaartele.
Radeburg
Radeburg on linn Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Ain Seppik
Ain Seppik (sündinud 12. märtsil 1952 Tallinnas või Nissis) on Eesti poliitik.
Haridus
Ain Seppik on lõpetanud A. Lauteri nimelise Märjamaa Keskkooli 1972 ning Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna 1977.
Töökäik ja tegevus ühingutes
Ain Seppik on töötanud Ta on Tartu Ülikooli kuratooriumi ja SA Turvaline Saaremaa liige.
Tegevus prokuröri ja kohtunikuna Nõukogude Liidus
Ain Seppik osales prokurörina dissidentide ja Nõukogude Liidust põgeneda soovinute vangimõistmises.
1984. aastani oli ta Tallinna Linna Mererajooni Rahvakohtu rahvakohtunik. 27. detsembrist 1984 oli ta Eesti NSV Ülemkohtu liige.
1985. aastal mõistis ta Eesti NSV Ülemkohtu kohtunikuna kolmeks aastaks vangi kolm 16–19-aastast noorukit. Noorukitele pandi süüks eriti küünilisi ja jõhkraid huligaansusi: majaseintele nõukogudevastaste loosungite sodimist, Tallinnas Harjumäel «Linda» kuju täisjoonistamist ja Balti jaama naabruses asunud 1924. aasta kommunistlikust 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnute ausamba süütamist. Alaealised Peeter Bötker ja Toomas Ild said karistuseks kolm, Kaido Siider kaks aastat vabadusekaotust üldrežiimiga kasvatusliku töö koloonias, Toivo Paabo aga kaks aastat vabadusekaotust tingimisi.
Poliitiline tegevus
Ain Seppik oli Tallinna Linnavolikogu liige 1999–2002, samuti X Riigikogu ja XI Riigikogu liige. 2002–2003 oli ta siseminister Siim Kallase valitsuses, kuid astus ise tagasi, kui tuli ilmsiks tema osalus 1985. aastal "Nõukogude võimu solvanud" koolipoiste vangi mõistmisel.
Kuulus alates 1998. aastast Eesti Keskerakonda. 20. märtsil 2012 teatas Seppik otsusest erakonnast lahkuda, tuues põhjuseks rahulolematuse Edgar Savisaare autokraatse juhtimisstiili ja hoiakutega. .
23. augustist 2012. aastal arvati Ain Seppik Tallinna linnavolikogu Keskerakonna fraktsiooni koosseisust välja A. Seppiku tema avalduse alusel, kuid A. Seppik jätkab Tallinna volikogus fraktsioonituna ja volikogust lahkuda ei kavatse.
2015. aasta Riigikogu valimistel sai Ida-Virumaal, Valimisringkonnas nr 7 kandideerinud Seppik 326 häält ega osutunud valituks.
Porkuni mänd
thumb|Porkuni mänd
Porkuni mänd on Porkuni lähedal kasvav omäparane jändrik ja keerdkasvuline looduskaitsealune põlispuu.
2010. aasta seisuga oli männi ümbermõõt 3,0 m ja kõrgus 9 m.
Eesti-Perevoloka
Küla nimel oli slaavi juured, perevolok tähendab vene keeles lohistuskohta. Paate tuli lohistada eelkõige madala veeseisu ajal ning kärestikulistes kohtades.
Küla asus Karoli küla kõrval, tänapäeval ei ole küla enam olemas.
Nordea Pank
Nordea Pank (Nordea Bank Oyj) on Põhjamaade suurim finantskontsern. pisi|Nordea Panga esindus Peterburi tee 2F
Ajalugu
Nordea Pank tekkis Rootsist, Soomest, Norrast ja Taanist pärit nelja panga, vastavalt Nordbankeni, Merita panga, Kreditkasseni ja Unibanki ühinemisel aastail 1997–2000. Tänapäeval nimetatakse neid nelja haru vastavalt Nordea Bank Sweden, Nordea Bank Finland, Nordea Bank Norge ja Nordea Bank Danmark. Lisaks kuuluvad Nordea kontserni kindlustusettevõtted Vesta, Livia ja Nordea Life ning pankade liisingu, kinnisvara ja väärtpaberitega tegelevad tütarettevõtted.
Nordea tegutseb kolmes ärivaldkonnas: jaepangandus, äri- ja institutsionaalne pangandus ning varahaldus ja elukindlustus.
Põhjamaades on Nordea kontsernil peaaegu 11 miljonit klienti, neist 10 miljonit eraklienti ja 0,7 miljonit äriklienti, ning 1150 pangakontorit. Nordea on 5,9 miljoni e-kliendiga üks maailma suuremaid internetipanganduse ettevõtteid. Igal aastal teeb Nordea Pank internetipanga kaudu üle 260 miljoni ülekande.
1998. aasta sügisel avas uksed esimene kontor Riias. 1999. aasta aprillis loodi kontserni koosseisus Baltikumi ja Poola Regionaalpank, mille osa on ka Eesti filiaal. 2000. aastal laieneti Leedusse. Poolas tegutses Nordea Bank Polska.
Baltimaades oli esindatud jae- ja korporatiivpangandusharu, Eestis vähemal määral ka varahaldus.
Lisaks Põhjamaadele, Baltikumile ja Poolale on Nordea esindatud veel 18 riigis maailmas. Tema äripanganduse harul on esindused Hiinas (Shanghais), Saksamaal (Maini-äärses Frankfurdis), Singapuris, Suurbritannias (Londonis) ja USA-s (New Yorgis). Rahvusvahelise jaepanganduse haru peakorter asub Luksemburgis ning selle osakonnad on Belgias (Brüsselis), Hispaanias (Fuengirolas), Prantsusmaal (Cannes'is) ja Šveitsis (Zürichis). Pangal on esindused ka Brasiilias São Paulos ja Hiinas Pekingis. Kontsernil on üle 7000 korrespondentkonto maailma eri pankades. Muuhulgas on Nordea osanik Moscow International Bankis.
Nordea Panga aktsiad on noteeritud Stockholmi, Helsingi ja Kopenhaageni börsil.
Wangari Maathai
thumb|upright|Wangari Maathai (2001) Wangari Muta Maathai (1. aprill 1940 Ihithe, Nyeri ringkond – 25. september 2011 Nairobi) oli Keenia keskkonna- ja ühiskonnaaktivist, Nobeli rahuauhinna laureaat (2004).
Ta kuulus Keenia suurima rahva kikujude hulka.
2003. aasta jaanuarist kuni 2005. aasta novembrini oli ta president Mwai Kibaki valitsuses keskkonna- ja loodusvarade abiminister.
Elulugu
Ta sai hea hariduse kloostrikoolis ning õppis USA-s ja Saksamaal bioloogiat. Aastal 1971 sai ta esimese Keenia päritolu naisena doktorikraadi (Nairobi Ülikoolist). Samal aastal sai temast selle ülikooli esimene veterinaaranatoomia professor.
Aastal 1977 kutsus ta ellu rohelise vöö liikumise, milles osalejad rajasid paljudes Aafrika maades puukoole ja istutasid puid kaitseks erosiooni eest.
Maathaid, kes vastustas president Daniel arap Moid, vangistati ja piinati 1990ndatel korduvalt. Ka Amnesty International astus korduvalt tema vastu välja.
Aastal 1997 kandideeris Waathai edutult parlamendiliikmeks ja presidendiks. Aastal 2002 valiti ta Rahvusliku Vikerkaarekoalitsiooni kandidaadina Keenia parlamenti. Uus Keenia president Mwai Kibaki nimetas Maathai keskkonnakaitse aseministriks.
Arvutikeel
Arvutikeel (inglise keeles computer language) on keel, mida kasutavad arvutid või mida kasutatakse seoses arvutitega. Sageli kasutatakse sõna "arvutikeel" programmeerimiskeele sünonüümina, ent arvutikeel ei pruugi olla programmeerimiskeel. Näiteks arvutikeeled HTML, CSS ja SVG pole programmeerimiskeeled.
Wangari Maathai
Elulugu
Waathai tegeles ka globaalse soojenemise ja kliimaõigluse probleemidega. Ta oli Rooma Klubi liige.
Arvutikeel
Näited
Arvutikeeli on mitut liiki, sealhulgas:
Pariisi metroo
thumb|Metroorong Pariisis Pariisi metroo (prantsuse Métro de Paris) on metroo Pariisis.
Metroo avati 19. juulil 1900. See on vanuselt neljas metroo maailmas.
Pariisi metrool on 16 liini ning kokku 384 jaama. Metroo kogupikkus on 213 km. Pariisi metroos tehakse päevas üle 9 miljoni sõidu.
Metroo on avatud kella 5-st hommikul kuni südaööni.
Wangari Maathai
Elulugu
Ta suri emakavähi opereerimisel tekkinud tüsistustesse.
Wangari Maathai järgi on saanud nime Keenias elav haruldane kiil Maathai pikkjalg (Notogomphus maathaiae).
Isiklikku
Wangaril sündisid lapsed Waweru, Wanjira ja Muta.
1980. aastal laskis abikaasa end temast lahutada, sest naine olevat "liiga haritud, liiga tugev, liiga edukas, liiga isepäine ja liiga raskesti kontrollitav".
Kose (täpsustus)
Kose on mitme koha nimi Eestis:
Jüri Uluotsa valitsus
Jüri Uluotsa valitsus (12. oktoober 1939 – 18. september 1944) oli Eesti Vabariigi 27. valitsus. pisi|[[Jüri Uluots]] Jüri Uluotsa valitsus nimetati ametisse Vabariigi Presidendi eriõigusel antud käskkirjaga nr 111 12. oktoobril 1939 ja astus ametisse pühaliku tõotuse andmisega samal päeval. Õigusliku järjepidevuse põhimõtte alusel kestsid tema volitused ka esimese Nõukogude okupatsiooni ja Saksa okupatsiooni ajal kuni Otto Tiefi valitsuse ametisse astumiseni 18. septembril 1944.
Valitsuse koosseis
Valitsuse tegevus oli välispoliitiliselt raskendatud Eestis asuvate Nõukogude Liidu sõjaväebaaside ja Nõukogude Liidu kasvavate nõudmiste tõttu.
Valitsuse viimane koosolek toimus 21. juunil 1940 kell 8.30 kuni 9.15 Toompea lossis. Võeti vastu otsus maksta toetust sõjaväelastele ja riigiteenijaile, kes on kohustatud NSV Liidu sõjaväelaste ja asutuste ning ametisikute majutamise tagajärjel lahkuma oma elukorteritest. Riigikontrolör Karl Soonpää on koosolekut oma päevikus kirjeldanud järgmiselt: "Simin. Jürima seletab, et öösil on rvl. Unt, Jõeäär ja N. Ruus töölismajasse sisse murdnud ja selle "üle võtnud". Nüüd nõudvat Unt luba töölistele korraldada miitingut Vabaduse platsil. Kui Simin luba andmast keeldunud, ähvardanud Unt sellest hoolimata töölised viia Vab. platsile. Simin palub Vab. Val. juhtnööre, kas lasta töölistel miitingule koguneda? Oma seisukohta ei avalda; tundub aga, et politsei kalduks nagu mittevahelesegamise poole! President osutab parlamendi kokkukutsumise mõtet, mis aga kahjuks maha laidetakse (Piip, Jürima). Laidoner arvab, et Ždanov, kes uue Valitsuse kujundamise asjus Eestis viibib, otsib miitingult tuge võimalikkude loosungite näol, et nõuda rohkem punast värvi kujundatavasse valitsusse. Ta arvab, et kuna venelaste sissemarss Tallinnasse sündis ilma vähemagi korrarikkumiseta või vahejuhtumiseta, siis ei oleks ka Ždanovil nagu muidu põhjust valitsuses muudatusi nõuda! Nii kaldub valitsuse arvamine selle poole, et miitingule mitte takistusi teha, kuigi kindlat otsust vastu ei võeta ."