cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Müürisepp
Aastatel 1948–1983 töötas ta Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis. Ta oli üks Eesti NSV Ministrite Nõukogu Geoloogia ja Maapõuevarade Kaitse Valitsuse asutamise korraldajaid ning aastatel 1957–1959 selle asutuse esimene juhataja.
Karl Müürisepp avaldas uurimusi Eesti maavarade kohta ning oli peamine geoloogiaalaste väljaannete refereeringute koostaja ja toimetaja. Ta tegeles ka looduskaitsega ja koduloo uurimisega ning mõõdistas rändrahne. Ta oli üks "Eesti ürglooduse raamatu" koostajaid.
Bosneki bussiõnnetus
Turismireisilt Türki naasvad reisijad olid valdavalt noored, 20–30-aastased inimesed, kaksteist bussipõlengus tuhastunud reisijat olid alaealised. Hukkunud olid pärit peamiselt Põhja-Makedoonia albaanlaste kogukonnast.
Laura-Ly Uussaar
Muusika vastu huvi tundma suunas teda ema.
Bosneki bussiõnnetus
Bussiõnnetuses hukkunute ja päev varem Ida-Bulgaarias Rojaki hooldekodu põlengus hukkunud üheksa inimese mälestuseks kuulutati Bulgaarias välja kolmepäevane lein.
Laura-Ly Uussaar
Uussaar käis lasteaia kooris ja näidendites.
Vinjett
pisi|Vinjett raamatu peatüki lõpus Vinjett (prantsuse sõnast vignette 'väike viinapuu') on teose harilikult tiitellehel, algus- või lõppleheküljel või peatüki lõpul olev graafiline kaunistus. Vinjett ei seostu teose sisuga.
Laura-Ly Uussaar
Ta käis koolikooris ja kooliansamblis.
Ta hakkas muusikat ise looma 14-aastaselt, kui ta sai DJ Cityflashilt meili ja hakkas käima eralauluõpetaja juures.
Corry Vreeken
pisi|260px|Corry Vreeken (1968)
Maria Cornelia Vreeken (sündinud 22. detsembril 1928 Enkhuizenis Põhja-Hollandi provintsis) on hollandi maletaja, naiste ausuurmeister (1987).
Vreeken on viiekordne Hollandi naiste malemeister (1960, 1962, 1964, 1966, 1970). Kahel korral mängis ta maailmameistrivõistlustel: 1971. aastal Ohridis toimunud tsoonidevahelisel turniiril jäi ta 14. kohale ja 1976. aastal Roosendaalis (Hollandis) toimunud tsoonidevahelisel turniiril sai ta Tatjana Fomina ja Milunka Lazarevići järel 10. koha.
Vreeken sai FIDE-lt 1968. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 1987. aastal naiste ausuurmeistri nimetuse.
Stabiilse sobitamise probleem
Stabiilse sobitamise probleem on matemaatikas, majandusteaduses ja informaatikas esinev probleem, kus tuleb kahe ühesuuruse grupi vahel moodustada paarid nii, et tekkinud sobitus oleks stabiilne ehk ei esineks olukorda, kus
Stabiilse sobitamise probleemi sõnastasid 1962. aastal USA matemaatikud ja majandusteadlased David Gale ja Lloyd Shapley, kes esitasid probleemile ka lahenduse: Gale'i-Shapley algoritmi.
Ajalugu
1962. aastal avaldasid USA matemaatikud ja majandusteadlased David Gale ja Lloyd Shapley ajakirjas American Mathematics Monthly artikli "Vastuvõtud kolledžitesse ja abielu püsivus". Nad sõnastasid stabiilse sobitamise probleemi ning pakkusid sellele välja lahenduse Gale'i-Shapley algoritmi näol. Lisaks tõid nad välja, et isegi stabiilne sobitus võib soosida üht osapoolt.
2012. aastal anti Shapleyle ja Alvin Rothile Nobeli majandusauhind "stabiilse jaotuse teooria ja turu planeerimise ellurakendamise eest". Roth on stabiilse sobitamise probleemi ja Gale'i-Shapley algoritmi printsiipe käsitlenud keskkoolidesse kandideerimise, meditsiinitudengite residentuuri määramise jaelundidoonorite patsientidega sobitamise võtmes.
Teooria
Gale ja Shapley sõnastasid probleemi järgnevalt : Kogukonnas elavad n meest ja n naist. Igaüks järjestab vastassoo esindajad vastavalt oma eelistustele abikaasa leidmisel. Me otsime rahuldavat viisi kõigi kogukonna liikmete paari panemiseks. [...] Nimetame sedasi tekkinud abielude hulga ebastabiilseks [...], kui leiduvad üks mees ja üks naine, kes pole abielus, aga eelistavad teineteist oma tegelikele kaasadele.
KÜSIMUS. Kas mistahes eelistuste komplekti jaoks on võimalik leida stabiilset abielude hulka?
Valdkonnad
1952. aastal loodi USAs meditsiinitudengite residentuuri määramiseks programm NRMP (National Resident Matching Program). Selle tarbeks lõid John Stalknaker ja F. J. Mullen IBM-i seadmetele kirjutatud algoritmi, mis võttis arvesse nii haiglate kui ka tudengite vastastikuseid eelistusi. 1984. aastal näitas Roth, et süsteemi teoreetilised alused olid samad, mis Gale'i ja Shapley kaheksa aastat hiljem avaldatud artiklis, ning 1999. aastal täiendas süsteemi, tagamaks stabiilseid sobitusi ka juhul, kui arvesse võtta abielupaaride soovi töötada lähestikku.
Gale ja Shapley toovad oma artiklis "Vastuvõtud kolledžitesse ja abielu püsivus" näiteks kolledžitesse kandideerimise. 2003. aastal võttis NYCDOE (New York City Department of Education) õpilaste New Yorgi keskkoolides jaotamiseks kasutusele uue, Gale'i-Shapley algoritmist lähtuva ning õpilasi soosiva süsteemi.
Stabiilse sobitamise probleemina käsitletakse ka kasutajate sobitamist veebiserveritega. Kasutaja eelistusjärjekord kujuneb serveri läheduse põhjal ja serveri eelistusjärjekord kujuneb kasutaja ressursinõudlikkuse (jõudlus, mälu, signaali ribalaius) põhjal.
Kurnamissõda
Kurnamissõda on sõjastrateegia, mis seisneb vaenlase järjepidevas "kurnamises" (st kaotuste põhjustamises nii inimjõus kui ressursside näol) kuni punktini, mil vastasel pole enam võimalik sõdimist jätkata. Sellise strateegia korral võidab sõja osapool, kelle varud on suuremad.
Kurnamissõja kasutamise tuntuimaks näiteks on esimese maailmasõja läänerindel asetleidnud sõjategevus. Täpsemalt näiteks 1916. aasta Verduni lahing, mis kestis järjest üheksa kuud. Saksa kindralstaabi ülem Erich von Falkenhayn on hiljem väitnud, et ta eesmärk Verduni all ei seisnenud üldsegi linna enda vallutamises, vaid seda kaitseva Prantsuse maaväe hävitamises, lastes nad järjestikuste rünnakutega "verest tühjaks".
Petšeneegid
Petšeneegid olid petšeneegi keelt kõnelnud turgi rändhõimud. Mitmete uurijate arvates kuulus petšeneegi keel turgi keelte oguusi rühma
Antropoloogiliselt oli petšeneegid kaasaegsete kirjelduste kohaselt europiidid. pisi|Balkani ja petšeneegide alad, ca 965. aastal Esimest korda on petšeneege mainitud Hiina allikates 7. sajandil. Siis elasid nad Sõr-Darja ääres. Naaberrahvaste survel alustasid nad millalgi aastatel 790–850 lääne poole rändamist. 889. aastal ületasid nad Volga. 895. aastal saavutasid nad koos Bulgaaria tsaari Simeon I-ga võidu Musta mere põhjarannikul Etelközis elanud ungarlaste üle, kes seejärel suundusid üle Karpaatide tänapäeva Ungari territooriumile. pisi|vasakul|Petšeneegide khanaat, ca 1015. aastal pisi|Petšeneegide alad, ca 1030. aastal 10. sajandil võitlesid petšeneegid Kiievi-Vene ja Kasaari kaganaadiga. Pärast Kasaari kaganaadi purustamist Svjatoslav I poolt 965. aastal saavutasid petšeneegid võimu Volgast lääne pool asuvate stepialade üle. 968. aastal piirasid nad Kiievit, kuid ei suutnud seda vallutada. 972. aastal tapsid nad Kiievi-Vene suurvürsti Svjatoslav I, kes pöördus tagasi sõjakäigult Bütsantsist.
1036. aastal said petšeneegid Jaroslav Targalt lüüa. 11. sajandi keskpaiku liikusid nad kumaanide survel lääne poole Doonau äärde. 1091. aastal lõid bütsantslased Alexios I-se juhtimisel koos kumaanidega Bütsantsi riiki tunginud petšeneege Maritsa jõe orus (tänapäeva Lõuna-Bulgaaria) Levounioni lahingus.
Valahhias eksisteeris viimane petšeneegide riik kuni 1171. aastani, mil kumaanid selle vallutasid.
2. aastatuhande alguses kaotasid nad oma etnilise identiteedi ja assimileerusid teiste rahvaste, eelkõige ungarlaste ja bulgaarlaste sekka. Osadest petšeneegidest kujunesid gagauusid. 15. sajandil võtsid Ungaris mõned inimesed perekonnanimeks Besenyö, mis on petšeneegide nime ungarikeelne vaste.
Mulgi vald
Vallakeskus asub Abja-Paluojal. Mulgi valla vallavanem on Imre Jugomäe.
Asustus
Vallas on kolm linna, kaks alevikku ja 58 küla.
Alevikud: Halliste, Õisu
Külad: Abja-Vanamõisa, Abjaku, Ainja, Allaste, Atika, Ereste, Hirmuküla, Hõbemäe, Kaarli, Kalvre, Kamara, Karksi, Kulla, Kõvaküla, Laatre, Lasari, Leeli, Lilli, Maru, Metsaküla, Morna, Mulgi, Muri, Mõõnaste, Mäeküla, Naistevalla, Niguli, Oti, Penuja, Polli, Pornuse, Põlde, Päidre, Päigiste, Pärsi, Pöögle, Raamatu, Raja, Rimmu, Räägu, Saate, Saksaküla, Sammaste, Sarja, Sudiste, Suuga, Tilla, Toosi, Tuhalaane, Umbsoo, Univere, Uue-Kariste, Vabamatsi, Vana-Kariste, Veelikse, Veskimäe, Äriküla, Ülemõisa
Ajalugu
Vald moodustati 24. oktoobril 2017 Mõisaküla linna ning Karksi, Abja ja Halliste valla liitumisel.
Moodustamise eel pakuti valla nimeks ka Halliste-Karksi valda. Kohanimenõukogu hinnangul on Mulgi vald eksitav, kuna hõlmab vaid kolmandikku ajaloolisest Mulgimaast, täpsemalt Halliste ja Karksi kihelkonna. Muret on tuntud Abja nime kadumise üle ja juhitud tähelepanu sellele, et samas piirkonnas oli enne 1962. aastal toimunud Viljandi rajooni piiride laiendamist Abja rajoon.
Tornikiiver
pisi|[[Suure-Jaani kiriku tornikiiver]] Tornikiiver ehk kiiver on mõjuvust taotlev torni katus.
Kuju järgi jaotatakse kiivrid koonuse- või püramiidikujulisteks telkkiivriteks ja poolümarateks või sibulakujulisteks kuppelkiivriteks.
Kinemaatiline viskoossus
Kinemaatiline viskoossus (tähis \nu) on vedeliku dünaamilise viskoossuse \eta ja tiheduse \rho jagatis:
Kinemaatise viskoossuse mõõtühik SI-süsteemis on m2/s. Vana ühik on stooks (tähis St), kusjuures 1 St = 10−4 m2/s.
Viited
Viscosity
Nepalikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Nepalikeelne Vikipeedia (nepali keeles नेपाली विकिपीडिया) on Vikipeedia nepalikeelne versioon.
Nepalikeelsele Vikipeediale pandi alus 2002. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Semstvo
Semstvo oli 1864. aasta keiser Aleksander II semstvoreformi tulemusel Venemaa keisririigi sisekubermangudes moodustatud maapiirkondade kohalikud omavalitsused.
Jaak Peebo
Jaak Peebo (25. oktoober 1933 Tartu – 2. detsember 2016) oli eesti keeleteadlane.
Stradi vald
pisi|Šķieneri küla Stradi vald (läti keeles Stradu pagasts) on vald Lätis Gulbene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Gulbene linnaga, Beļava, Stāmeriena, Litene ja Daukstese vallaga ning Balvi piirkonna Rugāji vallaga.
Jaak Peebo
Elulugu
Jaak Peebo oli tisleri poeg.
1952. aastal lõpetas ta Elva Keskkooli ja 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) eesti filoloogia osakonna. Aastatel 1960–1963 oli ta TRÜ eesti keele kateedri aspirant, filoloogiakandidaat (1973, TRÜ), väitekiri ""Kalevipoja" sõnavara".
1963–1969 oli ta TRÜ eesti keele kateedri vanemlaborant, 1969–1981 vanemõpetaja, 1981–1992 dotsent. 1992. aastast oli eesti filoloogia osakonna ja eesti keele õppetooli dotsent; ühtlasi oli 1974–1976 Helsingi Ülikooli ja 1983–1984 Oulu Ülikooli eesti keele lektor.
Stradi vald
Ajalugu
Aastal 1945 loodi Vecgulbene valla alal Stradi külanõukogu, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti sellega likvideeritav Krope külanõukogu. Aastal 1965 liideti Daukstese külanõukoguga Stari külanõukogu «Stari» sovhoosi maad, aastal 1977 veel osa Stradi külanõukogu aladest, aga Stari külanõukoguga liideti osa Beļava ja Stāmeriena külanõukogu maid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Gulbene piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Antani muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Antani II muinaskalmed, Dziesnieki talu hooned ja Jaunpommeri muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu.
Loodus
Looduskaitse all on Vecupe tamm, Vainagi tamm, Krustalīce Lejasstradi tamm, Siljāņi tammed, Zeltaleja tammed, Pededze Osmoderma tamm, Osmoderma tamm, Kaļņa riests, Avenāji tamm, Skudri tamm ja Aizvēji tamm. Lisaks neile kasvab vallas veel mitu nimetut põlist looduskaitsealust tammepuud. Valla lõunaosa jääb osalt Lubānsi märgala hoiualale idaosa aga Mugurve luha hoiualale.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 1600 lätlast, 166 venelast, 15 valgevenelast, 25 ukrainlast, 9 poolakat ja 8 leedulast.
Valla külad on:
Jaak Peebo
Elulugu
Peebo pidas loenguid Kreutzwaldi sõnavarast, tänapäeva eesti keelest ning eesti ja soome keele erinevustest.
Kaitseliidu Jõgeva malev
Kaitseliidu Jõgeva malev on Kaitseliidu territoriaalne üksus, mis tegutseb Jõgeva maakonnas.
Jõgeva maleva pealik on alates 4. juunist 2012 major Mati Kuusvere, kes 2011. aasta 1. juunist juhtis malevat malevapealiku kohusetäitjana.
Koosseis
Lisaks allub malevale Kirna õppekeskus.
Ajalugu
Kaitseliidu Jõgeva maleva pealik oli selle loomisest 1990. aasta 23. augustil kuni 2002. aasta 31. juulini major Ants August Nurk.
Malevapealik oli 1. augustist 2002 kuni 1. juunini 2011 major Janno Rosenberg, kes oli malevas varem teeninud ka väljaõppeohvitseri ja instruktorina.
Jaak Peebo
Elulugu
Oli aastast 1995 Tartu Ülikooli eesti keele õppetooli toimetiste toimetaja.
Jevgeni Pigussov
Jevgeni Anissimovitš Pigussov (vene keeles Евгений Анисимович Пигусов; sündinud 31. märtsil 1961 Kemerovos) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1987).
Pigussov võitis aastavahetusel 1980/1981 Groningenis peetud Euroopa juunioride meistrivõistlustel hõbemedali. 1983. aastal sai ta FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 26-aastaselt 1987. aastal.
Jaak Peebo
Teoseid
Üle 30 teadustrükise, on koostanud õppevahendeid.
Jevgeni Pigussov
Ta mängis 1993. aastal Bielis FIDE maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisel turniiril (74 osavõtjat), kus jäi 42. kohale.
2000. aastal anti Pigussovile Venemaa suurmeistri nimetus.
2001. aastal Elistas Venemaa meistrivõistlustel jagas ta 4.–20. kohta ja kvalifitseerus samal aastal Ohridis toimunud Euroopa meistrivõistlustele, kus sai 45. koha.
2002. aastal pääses Pigussov mängima Moskvas peetud FIDE maailmameistrivõistlustele (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 49. asetuse. Ta kaotas teises ringis Zhang Pengxiangile ja langes edasisest konkurentsist välja.
Viljandi Katariina kabel
Kirjeldus
Kabel koosnes ruudulähedase põhiplaaniga pikihoonest ja nelinurksest kooriruumist. Hoone mõlemad osad olid silmatorkavalt asümmeetrilise kujuga. Portaal paiknes lõunaseinas. Kabeli pikihoone võis olla kahelööviline ja kahetraveeline nelja võlvikuga ja keskpiilariga ruum. Et müürid olid säilinud meetrikõrguselt, ei ole akende olemasolu ega arv teada. Võlvide kohta annavad tunnistust leitud trapetsiaalsed võlvikivid ja kaksikmõigasroiete profileeritud kiilkivid. Leiti põrandat katnud glasuuritud põrandaplaatide jälgi. Viljandi muuseumis asub kaheksakandiline madal talumitaoliselt laieneva kujuga piilarikapiteel, mille lamereljeefses siluetitaolises dekooris võib ära tunda üksikuid motiive - kotkas, draakon, viinapuuleht, tammeoks jt. Kabeli väljakaevamistel 20. sajandi algul leitud raiddetaili lamereljeefne kujundus sarnaneb stiililt Tallinna Suurgildi hoone kapiteelide raiddekoorile ja on dateeritud 15. sajandi algusse.
Ajaloost
1506. aastal esmamainitud kabeli juurde maeti Poola revisjoni teatel orduvendi. Kroonik Dionysius Fabriciuse teatel lammutati see väljaspool linnamüüri paiknenud ja orduvendade matusepaigana teeninud kabel (sacellum D. Katharinae dicatum) ordumeister Wilhelm von Fürstenbergi (1557-1559) käsul pärast seda, kui moskoviidid 1558. aasta juulis Vene-Liivi sõjas Narva ja Tartu vallutasid.
Blue Time
Blue Time oli 1989–1997 tegutsenud ansambel, mille moodustasid Tõnis Mägi ja Avo Ulvik.
Kirikutorn
pisi|[[Ulmi toomkiriku torn on maailma kõrgeim kirikutorn]] Kirikutorn on kirikuhoone juurde kuuluv torn.
Enamikus kristlikes maades on torniga saal kiriku põhiskeem, kuigi sel pole teoloogilist põhjendust.
Reincarnation
"Reincarnation" on debüüt-EP Rootsi DJ Tobtokilt. Avaldatud 6. märtsil 2012.
Diplomaatilisus
Diplomaatilisus ehk diplomaatlikkus on võime läbimõeldud jutu abil konflikte vältida ja lahendada.
Martina Majerle
pisi|Martina Majerle Martina Majerle (sündinud 2. mail 1980 Rijekas) on Horvaatia laulja.
Ta esindas koos ansambliga Quartissimo Sloveeniat 2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Love Symphony", mis kogus teises poolfinaalis 14 punkti ja jäi 16. kohale.
Las Tunase provints
Halduslikult jaguneb kaheksaks omavalitsuseks.
Armstrongi maakond (Texas)
Armstrongi maakond (Armstrong County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Claude.
Robert Scott
Robert Scott on mitme tuntud inimese nimi:
Ilona Laaman
Ilona Laaman (10. veebruar 1934 Tallinn – 26. juuni 2017 Uppsala) oli eesti luuletaja.
Anna Ilona Laaman oli eesti ajakirjaniku ja poliitiku Eduard Laamani (1888–1941) tütar. Pärast Eesti okupeerimist nõukogude vägede poolt arreteeriti ta isa 1941. aasta veebruaris okupatsioonivõimude poolt ning hukati mõni kuu hiljem Kirovi vanglas. Isa saatusest teavitati perekonda alles destaliniseerimise käigus.
1944. aastal põgenes Ilona Laaman koos ema, õigusteadlase Tatjana Poska-Laamani (1900–1988) ja õe Silviaga Rootsi. Pärast abituuriumi lõpetamist 1953. aastal õppis ta 1954/1955. aastal Uppsala Ülikoolis. Seitsme aasta jooksul töötas ta meditsiiniõena vaimse puudega inimeste hooldekodus. 1983. aastal tegi ta lõpueksamid prantsuse, vene ja eesti filoloogia erialal.
Ilona Laaman on tuntuks saanud eelkõige luuletajana. Tema tihti irooniliste luuletuste teemadeks on muuhulgas protest kehtivate normide vastu. Tihti on tajutav ka tema skeptilisus religiooni suhtes.
Ta kuulus Välismaisesse Eesti Kirjanike Liitu. Tema teosed on ilmunud väliseesti kirjastustes Kanadas (Toronto), Ameerika Ühendriikides ja Rootsis. Laaman kuulub nende väliseestlaste põlvkonda, kes on oma koolihariduse omandanud valdavalt väljaspool Eestit.
Lisaks luuletustele kirjutas Laaman ka lühiproosat ning tõlkis eesti keelest rootsi keelde ilukirjandust, sealhulgas Valev Uibopuu loomingut.
1997. aastal avaldas ta kergelt võõrandatud, ilukirjanduslikus vormis oma autobiograafia "Vesi ahjus".
Ilme Randalu
Ilme Randalu (aastani 1940 Ilme Pill, 15. mai 1918 Tartu – 4. juuni 1986 Tartu) oli Eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu
Ilme Randalu oli Mihkel Pilli tütar ja Hillar Randalu abikaasa, Ann Pikveri ja Kadri Järve ema.
Randalu lõpetas 1931 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi ja 1947 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna. 1958. aastal kaitses ta Eesti Teaduste Akadeemia juures põllumajanduskandidaadi kraadi väitekirjaga "Odra helmintosporiooside levik ja kahjustus Eesti NSV-s ning nende tõrje". 1947–83 oli ta Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) noorem- ja vanemteadur, 1962–79 taimekaitse osakonna juhataja.
Teadustöö
1973. aastal valmis Ilme Randalust 1 min ja 27 s pikkune kroonikafilm "Põllumajandusteadlane Ilme Randalu" (ka "Saku Maaviljeluse Instituudi teaduslik töötaja Ilme Randalu"; režissöör Valeria Anderson) osana ringvaatest "Nõukogude Eesti" nr 6, 2/6.
August 2011
August 2011, kroonika
2011. aasta august algas esmaspäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast kolmapäeval.
Anna Brandenburg-Ansbachist
Anna Brandenburg-Ansbachist (Anna von Brandenburg-Ansbach; 5. mai 1487 Ansbach – 7. veebruar 1539) oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi tütar ning abielu kaudu Cieszyni ehk Tescheni hertsoginna.
Elukäik
Anna oli markkrahv Friedrich II ja tema abikaasa, Poola kuninga Kazimierz IV tütre Zofia Jagiellonka tütar. Tal oli 10 venda ja 6 õde.
Anna abiellus 1518. aasta 1. detsembril Tescheni hertsogi Wacław II-ga (saksapäraselt Wenzel II). Kuna Wenzel II suri juba enne oma isa, Kazimierz II, siis sai järgmiseks valitsevaks hertsogiks 1528. aastal Anna ja Wacław II poeg Wacław III (Wenzel III), kelle eestkostjateks said tema ema Anna ning Böömi aadlik Johann von Pernstein. Samuti lepiti kokku Wacław III hilisem abielu Pernsteini tütre Mariaga.
Järglased
Abielust Wacław II-ga sündis Annal kolm last:
Gruzdžiai
Gruzdžiai on alev Leedus Šiauliai rajoonis, Gruzdžiai valla halduskeskus. Alev asub merepinnast 103 meetri kõrgusel.
Haridust annavad gümnaasium ja Joniškise põllumajanduskooli filiaal. Vaatamisväärsusteks on aastail 1896–1904 püstitatud uusgooti stiilis katoliku kirik, kirikuaia müür ja selle väravad, Gruzdžiai mõisa hoonetekompleks, kirjanik Marius Katiliškise maja, pühamu, vana apteegihoone ja hobuste muuseum.
Ajalugu
Gruzdžiai mõisa on esimest korda mainitud XVI sajandil, küla aga aastal 1623. Asulale ja mõisale on ilmselt nime andnud sealsete valduste omanik Kristupas Gruzdys. Aastal 1636 sai see Užmūšė või Zamūšė nime all aleviks. Aastal 1649 põles asula maha. Aastal 1670 ehitati sinna esimene kirik. Aastast 1676 on teada, et alevis oli 40 maja, neist 35 olid kõrtsid.
Põhjasõja ajal laastasid alevit Rootsi väed. Aastal 1793 sai asula omanikuks Platon Zubov. XIX sajandi alguses ehitati Gruzdžiaisse puidust sünagoog, mis põles Teise maailmasõja ajal maha. Aastal 1830 laastas alevit koolera. Ka kannatas see korduvate tulekahjude käes, põledes aastail 1891, 1910, 1915, 1929 ja 1931.
Aastal 1936 püstitati Gruzdžiaisse raamatukogu. Aastal 1923 rajati mõisa juurde põllumajanduskool. Aastal 1941 lasid Saksa okupatsiooniväed maha 40 alevist pärit juuti. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Gruzdžiai kohaliku kolhoosi keskasula.
Leedu meedia
Leedu meedia on meedia Leedus.
Pärast iseseisvuse taastamist on Leedus meedia kontrolliks olnud väga liberaalne süsteem. 1996. aastal võeti vastu seadus, mis keelas monopoliseerumise, tsensuuri ja riigi sekkumise meediasse. See põhines eneseregulatsioonisüsteemil ja riigi meediapoliitikal, mille eest hoolitseb kultuuriministeerium. Leedus on kaks põhilist meedia regulatsiooni organit: eetikainspektor ehk ombudsman ja vastav eetikakomisjon. Leedu eneseregulatsiooni mehhanismi võib pidada ebatõhusaks, kuna puudub kriitiline arutelu tagasiside kohta ning meedial pole kohustust avalikkusele aru anda.
Trükimeedia
2009. aastal anti Leedus välja 298 ajalehte, millest 23 olid päevalehed. Kõik ajalehed on eraomanduses, ükski ei kuulu riigile. Suurima tiraažiga kvaliteetpäevaleheks on Lietuvos rytas, mida antakse alates 1990. aastast välja Vilniuses, selle suurimaks konkurendiks on ajaleht Respublika. Kõik ajalehed peavad ennast vabaks ja sõltumatuks. Pärast Leedu taasiseseisvumist 1990. aasta märtsis viidi läbi reformid vaba ajakirjanduse alustamiseks. Koos loodud vabaturumajandusega muutis meedia oma orientatsiooni kapitalistlikuks ja demokraatlikuks. Keele seisukohalt on uudisteturg homogeenne, enamus ajalehtedest on leedukeelsed, 18 ajalehte on venekeelsed. Leedu press on märkimisväärne oma kvantiteedi, kontsentreerituse ning mitmekesiste suundade ja ajalehtede poolest. Järgitakse niinimetatud keskmist suunda – ühes väljaandes on segunenud kvaliteet- ja kollane ajakirjandus.
Uudisteturul on kaks uut agentuuri, mis on võrdselt konkureerivad: Leedu Uudisteagentuur ELTA (omanik MG Baltic Media) ja ülebaltiline uudisteteenus BNS (omanik Alma Media Soomest). Veebiprojekt VZ Online, mida annab välja päevane ärileht Verslo žinios (omanik Swedish Bonnier), tegutseb uudisteagentuurina, kuid kajastab peamiselt finants- ja äriuudiseid.
Leedu meediasüsteemi omadused
Suurimad ajalehed
Kõik need ajalehed, mida antakse välja kuuel päeval nädalas, on leedukeelsed päevalehed. Kõik päevalehed on hommikused ajalehed, kuna Leedus ei ole õhtu- ega pühapäevaajalehti. Ajalehti Lietuvos rytas ja Lietuvos žinios antakse välja Vilniuses (mõlema omanik Leedu ettevõte Lietuvos rytas ja Achemos) ja Kauno diena (omanik Norra ettevõte Orkla) Kaunases. Lietuvos rytas on kõige kallim ajaleht (hind 2,50 latti ehk 0,73 eurot), hind on kõrgem laupäeviti – 1 euro, kui ajalehega on kaasas ajakirjad ja telekavad. Tavaliselt tellitakse lehti vähem kui müüakse kioskites. Tähtsad ajalehed on näiteks veel Respublika ja Verslo žinios. Riiklik igapäevane Respublika on olnud viimased kümme aastat tugev konkurent ajaleheturul, kuid sellel ei ole oma veebiväljaannet. Verslo žinios on juhtiv tehnoloogiliste uuenduste kohal pealt Leedu ajaleheturul.
Herbert Viiding
Herbert Viiding (6. aprill 1929 – 25. september 1988) oli eesti geoloog ja looduskaitsja.
Leedu meedia
Trükimeedia
Veebimeedia
Herbert Viiding
Herbert Viiding lõpetas 1952. aastal Tartu Riikliku Ülikooli. Aastatel 1955–1966 oli ta ülikoolis õppejõud, seejärel töötas Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis.
Leedu meedia
Trükimeedia
Meelelahutuslikud elemendid on veebilehtedes napid. Kauno diena on ainus väljaanne, kus on informatsiooni nimepäevade ja horoskoobi kohta. Ajalehed sisaldavad väheseid illustratsioone. Leedu ajakirjandus on tugevalt orienteeritud uudiste edastamisele. Uudiste loojateks on ajakirjanikud, mitte uudisteagentuurid.
Leedu oli esimene riik, kus lugejatel oli võimalik uudiseid internetis kommenteerida.
Herbert Viiding
Ta uuris rändrahnude, meteoriitika ja petrograafia valdkonda ning teadusajalugu.
Leedu meedia
Leedu Rahvusringhääling
Leedu Rahvusringhäälingu (LRT – Lietuvos Nacionalinis radias ir televizija) alla kuulub nii avalik-õiguslik televisioon kui ka raadio. Alates 1926. aastast on LRT pakkunud Leedu rahvale regulaarselt raadiosaateid ning alates 1957. aastast on LRT teinud teleülekandeid. LRT-l on kolm raadiokanalit ja kaks telekanalit. LRT rahastamine toimub u 75% ulatuses riigi toetusel ning selle tegevust reguleerib LRT nõukogu.
Herbert Viiding
Ta oli "Eesti ürglooduse raamatu" koostamise algataja.
Herbert Viidingu ettepanekul võeti kasutusele termin "laam".
Leedu meedia
Raadio
Leedus on 49 tegutsevat raadiojaama. Nende hulgas on 11 üleriigilist, 8 regionaalset ja 30 kohalikku jaama. Raadioprogramme edastavad 48 kommertsraadiojaama ja üks avalik-õiguslik raadiojaam – Leedu raadio.
Riiklik raadiojaam Lietuvos radijas toodab kolme programmi: Leedu Raadio 1 (LR 1, mis on ühtlasi ka kõige populaarsem), klassikalise muusika raadio LR Klasika ja elektroonilisele muusikale keskendunud Opus 3. Lisaks sellele on Leedus internetiraadio – @radijas. Kõige suuremad eraraadiojaamad kuuluvad järgmistesse gruppidesse: 1) M1, M1 Plius, Lietus, Launa, Raduga, 2) Radiocentras, RC2, Russkoje Radio Baltija, 3) Pukas, Pukas – 2, 4) European Hit Radio and Super FM (Balcytiene, 2006). Leedu raadio (LR) hoiab nende hulgas tugevat positsiooni.
Leedu raadio (LR) kuulajad on valdavalt vanemaealised inimesed. LR 1 on muusika ja uudiste raadiojaam, Lieutvos Radijas „Klasika“ mängib klassikalist muusikat ning Lietuvos Radijas Opus 2 mängib elektroonilist ja tantsumuusikat. 2006. aasta andmete järgi kuulab Leedu raadiot (LR) 23,3% elanikkonnast. Leedus kuulab 15–74-aastane raadiot keskmiselt 2 t 59 min – 3 t 1 min päevas (2007. ja 2009. aasta andmetel).
Kaasaegne/täiskasvanute raadio: Laisvoji Banga (täiskasvanute kaasaegne raadiojaam), M-1 plius (kaasaegne/täiskasvanute raadiojaam), Pukas 2 (kaasaegne/täiskasvanute raadiojaam).
Vaid uudised: Žinių Radijas (uudised)
Niširaadio: Santariškių radijas (meditsiini uudised/informatsioon), Start FM (Vilniuse Ülikooli kampuse raadio), Znad Wilii (poolakeelne raadiosaade), Marijos radijas (religioosne katolik raadio).
Internetiraadiod: Mazeikiu Aidas 100,4 FM (tantsumuusika), Lafesta (mitmekesine programm).
Televisioon
2008. aasta uuringute kohaselt on Leedus 1,3 miljonil majapidamisel ühendus televisioonivõrguga ning nendest 372 249 majapidamisel kaabeltelevisioon. Umbes 92% Leedu territooriumist on kaetud digitelevisiooniga. Analoogtelevisiooni kasutas 2009. aastal 42,1% ja digitelevisiooni 55,6% majapidamist. Leedu televisiooniturg on läbi aastate süvenenult killustunud ning telekanaleid on järjest juurde tekkinud. Leedus on 3 üle riigi levivat eratelejaama (mis annavad edasi viit programmi) ning 1 riiklik televisioonijaam – Leedu Televisioon, mis annab edasi kahte teleprogrammi LTV 1 ja LTV 2. Nelja üleriigilise kanali (LNK, TV3, LTV1, BTV) osa kogu vaatamisajast moodustab umbes 70%. Kõige populaarsemad telekanalid on LNK ja TV3.
Täpiku tänav
Täpiku tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Leedu meedia
Televisioon
Vastavalt 2007. ja 2009. aasta meediatarbimise uuringutele on kõige populaarsemaks meediumiks täiskasvanute seas (vanuses 15–74 aastat) televisioon, mida vaadatakse keskmiselt 202–212 minutit päevas. Ajakirjade ja ajalehtede tarbimine väike – 7–24 minutit päevas.
Täpiku tänav
Täpiku tänav on umbes 220 meetrit pikk umbtänav, mis algab Sompa teelt.
Täpiku tänav sai nime 19. veebruaril 1999. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Perekond täpik kuulub koerlibliklaste perekonda. Täpiku tänav on rajatud endise Lepiku küla Soone talu maadele.
Leedu meedia
Internet
2010. aastal oli 53,8% majapidamistes arvuti ja juurdepääs internetile oli 54,9% elanikkonnal. Kokku oli Leedus 2009. aastal internetikasutajaid 2,103 miljonit (59,2% elanikkonnast), internetikasutajate hulga kasv aastatel 2000–2010 oli 834,9%. Leedu interneti kasutajate kasv on olnud kiirem kui vastaval perioodil Euroopas keskmiselt.
Carl von Clausewitz
Carl Philipp Gottlieb von Clausewitz (1. juuli 1780 Burg bei Magdeburgi lähedal – 16. november 1831) oli Preisimaa sõjaväelane (kindralmajor), sõjandusloolane ja -teoreetik.
Voose lahingu mälestussammas
pisi|Mälestussammas (september 2012) Vabadussõja Voose lahingu mälestussammas on Harju maakonnas Anija vallas Voose külas Vabadussõja Voose lahingut meenutav mälestussammas. Sammas on arvele võetud ajaloomälestisena.
Carl von Clausewitz
Tema tööd puudutavad eelkõige sõja psühholoogilisi ja poliitilisi aspekte. Tema kõige tuntum teos, raamat "Sõjast" ("Vom Kriege") jäi surma tõttu lõpetamata. Tema teooriad olid uudsed ning kuuluvad tänapäevalgi sõjaväelaste õppematerjali hulka.
Voose lahingu mälestussammas
Sammas avati 20. juulil 1930. Samba autor oli vabakunstnik R. Sõrmus. Samba hävitamise aeg ei ole teada. Sammas taasavati Voose küla päeva raames 24. augustil 1991.
Leedu meedia
Internet
2009. aastal kasutati 96,1% töökohtadest arvuteid ning neist oli internet olemas 95% arvutitest.
16–24-aastastest kasutab internetti 94,2%, 25–34-aastastest 83,4%, 35–44-aastastest 68% ja 65–74-aastastest 9,6%.
Leedulaste peamised tegevused internetis on suhtlemine (54%), e-post (49,5%), kaupade ja teenuste kohta informatsiooni otsimine (41%), ajalehtede lugemine (52,3%) ning mängude mängimise ja muusika kuulamisega seotu (32,2%).
2002. aastal algatati liikumine „Langas j ateitj“ ('aken tulevikku'), kus Leedu juhtivad telekommunikatsiooni ettevõtted ja pangad, koostöös riigi ja Euroopa Liiduga lõid 2008. aastaks Leedusse rohkem kui 800 punktist koosneva avalike internetipunktide võrgustiku.
Leedu külastatuimad veebisaidid :
Telekommunikatsioon
Leedus on 1,333 miljonit internetikasutajat. Fikseeritud võrgu telefone on kasutuses 799 400 ja mobiiltelefone 4,912 miljonit.
Pavol Skalický
pisi|Pavol Skalický (paremal) 2015. aastal Slovakkia koondises mängimas Pavol Skalický (sündinud 9. oktoobril 1995 Gelnicas) on Slovakkia jäähokimängija, kes mängib ründajana Soome kõrgliiga klubis Lukko.
Ignatius
Ignatius on ladina päritolu nimi.
Pavol Skalický
Slovakkia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2013–14 ning tuli samal hooajal HC Košice meeskonnaga Slovakkia meistriks.
Ignatius
Ignatius (kirjutati ka kujul Egnatius) oli Vana-Rooma suguvõsanimi. Etümoloogiliselt on seda nime seostatud ladinakeelse sõnaga ignis ('tuli') ja arvatud, et see võiks tähendada 'tuline'.
Hilisemal ajal on see olnud kasutusel nii mehenime kui ka perekonnanimena. Eesnimena hakkas see laiemalt levima kristlaste seas 1. sajandil elanud Antiookia piiskopi Ignatiuse järgi.
Pavol Skalický
Aastatel 2018–2020 mängis Skalický Tšehhi kõrgliiga klubis BK Mladá Boleslav.
2020. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Lukkoga. 2021. aastal tuli ta Lukkoga Soome meistriks.
2015. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis Skalický Slovakkia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Slovakkia jäähokikoondise koosseisus on Skalický alates 2016. aastast osalenud kolmedel maailmameistrivõistlustel.
Ignatius
Nime kreekapärane kuju on Ignátios (Ιγνάτιος) ja venepärane kuju Ignati (Игнатий). Ka nende mõlema nime kandjaid on eesti traditsioonis vahel nimetatud Ignatiusteks.
Clarice Benini
pisi|300px|[[Corry Vreeken ja Clarice Benini maleturniiril Amsterdamis (1962)]]
Benini oli kahekordne Itaalia naiste malemeister. 1936. aastal võttis ta osa tugevakoosseisulisest maleturniirist Semmeringis, kus jäi Sonja Grafi järel teiseks (maailmameister Vera Menchik kaasa ei teinud). 1937. aastal naiste maailmameistrivõistlustel sai Benini Vera Menchiku järel teise koha, kuid edestas Sonja Grafi.
Pärast sõda võttis Benini osa 1949/1950. aastavahetusel peetud MM-turniirist, kus selgitati uus naiste maailmameister. Benini jäi seal 9. kohale. 1950. aastatel osales ta kahel MM-i tsooniturniiril, kuid edasi ei pääsenud: 1951. aastal Veneetsias jagas ta 3.–4. kohta ja 1957. aastal jäi ta 6. kohale.
1976. aastal Clarice Benini hukkus traagiliselt kodukohas.
Sügislase tänav
Sügislase tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Sügislase tänav sai nime 26. juunil 2002. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja ning on pandud sügislase järgi. Sügislase tänav rajati endise Lepiku küla Potsepa talu maadele.
Detailplaneeringu alusel rajatud Sügislase tänav oli algselt umbes 220 meetrit pikk tänav, mis kulges kaarjalt Kloostrimetsa tee ja Lepiku tee vahel. Tänava keskosa oli läbitav üksnes jalgsi, nii et liikluse seisukohalt oli tegemist kahe umbtänavaga, millest üks algas Kloostrimetsa teelt ja teine Lepiku teelt. Tallinna linnavalitsuse 6. mai 2015 korraldusega muudeti Sügislase tänava leviala ning anti senise Sügislase tänava Lepiku teelt algavale osale nimeks Karuslase tänav. Nüüdne Sügislase tänav on Kloostrimetsa teelt algav umbes 100 meetrit pikk umbtänav.
Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool
K. D. Ušinski nimeline Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool on Jaroslavlis asuv kõrgkool. Kool on asutatud aastal 1908.
Ajalugu
Aastal 1908 asutati Jaroslavlis Jaroslavli Õpetajate Instituut, mis valmistas kümne aasta jooksul ette ligi 200 õpetajat. Aastal 1918 sai õppeasutuse nimeks Jaroslavli Pedagoogiline Instituut, aastal 1919 Jaroslavli Rahvahariduse Instituut. Aastatel 1922–1924 tegutses õppeasutus Jaroslavli Riikliku Ülikooli pedagoogikateaduskonnana. Aastast 1924 sai õppeasutuse nimeks Jaroslavli Riiklik Pedagoogiline Instituut, aastal 1946 nimetati instituut Konstantin Dmitrievitš Ušinski nimeliseks. Aastal 1993 sai kõrgkool ülikooli staatuse.
Moldova Vabariigi Sotsialistide Partei
Partei liider Igor Dodon valiti 2016 Moldova presidendiks. Partei on NATO-, ELi- ja Rumeenia-vastane ja venemeelne. Mitmel partei rahvaesindajal on samas Rumeenia kodakondsus. Partei on kategooriliselt LGBT-marsside lubamise vastu.
Jaroslavli Riiklik Pedagoogikaülikool
Pedagoogikaülikooli teaduskonnad
Jaroslavli Riikliku Pedagoogikaülikooli postiaadress on 150000 Venemaa, Jaroslavl, Respublikanskaja 108/1.
Keijo Virtamo
pisi|Keijo Virtamo perega 1953. aastal Keijo Kalervo Virtamo (7. august 1919 Akaa – 19. november 2021 Helsingi ) oli soome entsüklopedist, kes osales mitme suure Soome entsüklopeedia koostamises. Ta kirjutas artikleid Soome valdadest entsüklopeediasse "Otavan iso tietosanakirja" ja soome muusikast entsüklopeediasse "Otavan Suuri Ensyklopedia".
Virtamo kuulus Soome meeskonda telemälumängus "Naapurivisa" ning osales 1960. aastatel ka mälumängudes "Tupla tai kuitti", "Viisasten kerho" ja "Arpa on heitetty".
Agrigento
Agrigento on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Sitsiilia maakonnas, samanimelise provintsi keskus.
Agrigento asutamisajaks peetakse aastat 580 eKr ning see oli Magna Graecia üks olulisemaid linnu. Agrigento on Empedoklese ja Pirandello sünnilinn.
Agrigento kõrgus merepinnast on 230 meetrit, asustustihedus keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus
Agrigento piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Aragona, Cattolica Eraclea, Favara, Joppolo Giancaxio, Montallegro, Naro, Palma di Montechiaro, Porto Empedocle, Raffadali, Realmonte, Sant'Angelo Muxaro, Siculiana. pisi|left|San Lorenzo kirik Agrigento halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Favara, Fiumenaro, Giardina Gallotti, Montaperto, San Leone Mosè, San Michele, Villaseta.
Loodus
Strateegiliselt tähtsal mäeahelikul asuva Agrigento territooriumil voolavad Sant’Anna ja Akragase jõed, edelapiiriks on Vahemere rannik.
Kolmekümne aasta (1961–1990) vaatluste andmetel on kõige jahedam kuu jaanuar (keskmine temperatuur +11,00 °C) ja kõige soojem kuu august (keskmine temperatuur +28,5 °C).
Ajalugu
Linnal on selle pika ajaloo jooksul olnud neli nime: Ἀκράγας (Akragas) kreeklastele, Agrigentum roomlastele, Kerkent või Gergent araablastele; normannidele Girgenti. Kuni 1929. aastani oli linnal sama nimi, mis rooma ajalgi, Agrigentum. Praeguse nime, Agrigento, sai linn 1927. aasta 16. juuni kuningliku dekreediga.
Agrigento polise asutajateks olid Gelast pärit kreeka kolonistid, kes andsid asulale nimeks Akragas.
Esimese Puunia sõja ajal võitlesid linna pärast roomlased ja kartaagolased. 262. aastal eKr piirasid roomlased linna sisse ning vallutasid selle pärast kartaagolaste abijõudude purustamist 261. aastal eKr. Linna elanikkond müüdi orjusesse. Teise Puunia sõja ajal (218–201 eKr) võitlesid Rooma ja Kartaago linna pärast taas. Roomlased vallutasid linna 210. aastal eKr ja andsid sellele nimeks Agrigentum. 205. aastal eKr vallutasid kartaagolased linna küll tagasi, kuid rahulepinguga jäi linn Rooma valdusse. Linna elanikud said Rooma kodakondsuse pärast Julius Caesari surma 44. aastal eKr.
Normannid, Roger I juhtimisel, vallutasid linna 1087. aastal. II maailmasõja ajal sai linn kannatada läbi mitmete pommirünnakute.
Sakraalarhitektuur
pisi|Cattedrale Metropolitana di San Gerlando
Ülikool
Agrigentos asub Palermo ülikooli haru. 2008/2009 õppeaastal omandas selle 6 teaduskonnas teadmisi 3613 üliõpilast.
Raudtee
Agrigentos on kaks raudteejaama ning kaks 19. sajandi II poolel avatud raudteeliini, Palermo-Agrigento-Porto Empedocle ja Agrigento-Caltanissetta Xirbi
Pavel Varunin
Pavel Varunin (sündinud 12. mail 1961 Tartus) on illustraator, kirjanik ja ikooninikerdaja. Ta on 1998. aastast Eesti Vanausuliste Koguduste Liidu ning Eesti Vanausuliste Kultuuri- ja Arendusühingu juhatuse esimees.
Haridus
14-aastaselt hakkas Varunin graveerimist õppima Tartus graveerija ja peenmehaaniku Elmar Allekande juures. 1978. aastast töötas graveerijana Tartu Aparaaditehases. 1986. aastal lõpetas ta Moskvas Kunsti Kaugõppe Rahvaülikoolis graafiku eriala, kus oli õppinud 1982. aastast.
Erialane tegevus
Varunin on raamatuid illustreerinud 2004. aastast. Varunini raamatute illustratsioonid on lubokid, mille näitusi on tehtud nii Eestis, Leedus, Lätis kui ka Venemaal.
2020. aastal avati Varunini initsiatiivil Peipsimaa Külastuskeskuses lubokiõu, kus on üleval nii Varunini näitused kui ka Varunini enda valmistatud käsitrükipress õpitubade tegemiseks ja lubokikunsti tutvustamiseks.
Esimene Varunini autoriraamat on 2010. aastal ilmunud "Родное слово детей староверов Эстонии". Varunini tuntuimaks ilukirjandusteoseks nii Eesti kui ka välismaa venekeelses kogukonnas võib pidada 2018. aastal ilmunud raamatut "Славка и страна Древлесловия" ("Slavka ja Vanakeele maa"), millega Varunin pälvis 2019. aastal Eesti Kultuurkapitali venekeelse autoripreemia.
Eesti- ja venekeelses kogukonnas on üsna hästi tuntud ka vanausuliste pärimuskultuuri tutvustav nn Rääbu lugude sari, mis on ilmunud nii vene kui ka eesti keeles. Sarja esimene raamat "Ряпуша. Причудская сказка с причудами" ilmus 2012. aastal (Peeter Volkonski tõlkes "Rääbu. Peipsiveere muinasjutuveeretus", 2014), teine raamat "Ряпуша и Белое Причудье" ilmus 2014. aastal (Volkonski tõlkes "Rääbu ja Valge Peipsimaa", 2015) ja kolmas raamat "Ряпуша и Чугунная Голова" ilmus 2020. aastal (Volkonski tõlkes "Rääbu ja Malmpea", 2021).
Hea vastuvõtu on pälvinud vanausuliste kogukonnas 2015. aastal ilmunud "Lesenka dobrodeteli", mis räägib vanausuliste usualustest.
1998. aastast hakkas Varunin tegema vanausuliste puunikerdatud ikoone ning on 2020. aastaks teinud enam kui 40 ikooni. Varunini ikoone leiab näiteks Eestis Kallaste vanausuliste palvemajast, Mustvee vanausuliste palvelast ja Tallinna vanausuliste palvelast, kolm ikooni on Riias Pomoorlaste Jumala ilmumise koguduse palvelas (Рижская Богоявленская Поморская община), Leedus, mitmetes Venemaa vanausuliste palvelates (Pustozersk, Novgorod jne) ning paljudes erakogudes.
Varunini jaoks on kõige olulisemad Venemaal Pustozerski kabelisse tehtud ikoonid "Protopop Avvakum", "Preester Lasar", "Diakon Feodor" ja "Munk Epifani".
Alutaguse Elu
Ajalehte andis viimasena välja kirjastusühistu Põhja-Eesti. Ajalehe viimane vastutav toimetaja oli A. Speek.
Hilda Aagaard
Ta oli ringkonnaarst Vilhelm Tetensi ja Marie Bramseni tütar.
Ta avaldas kristlikul alusel põhineva seisukoha, et mees on aktiivne ja naine passiivne ning mees peab valitsema.
Isiklikku
28. novembril 1856 abiellus ta Lauritz Aagaardiga (1821–1877), kes oli Amtsforvalter Ulrik Aagaardi (Nyborg) poeg ning Fuglsø (Jüütimaal) esimene omanik ja Nybogårdi (Sjællandil) omanik.
Tiibhoone
pisi|Peahoone mõlemas küljes on tiibhoone. Pildil [[Pharo palee Marseilles]] Tiibhoone on enamasti peahoonega ühenduses olev külgehitis, abi- või lisahoone.
Andesiin
pisi|Andesiin Andesiin on silikaatne mineraal, plagioklass keemilise valemiga Na0.7-0.5Ca0.3-0.5Al1.3-1.5Si2.7-2.5O8.
Audru Kuldlõvi kõrts
Audru Kuldlõvi kõrts (ka Audru Suurkõrts) on endine kõrts Pärnu maakonnas Pärnu linnas Audrus. Kõrtsihoonet peetakse üheks väljapaistvamaks klassitsistlikus stiilis Eesti kõrtsihooneks.
Rakvere Näitustemaja
pisi|Endine kohtu- ja haldushoone [[Tallinna tänav (Rakvere)|Tallinna 3, mis praegu on kasutusel Virumaa Muuseumide näitustemajana]] pisi|Hoovipoolne hoone Tallinna 3a, kus on muuseumi fondihoidla Rakvere Näitustemaja on sihtasutuse Virumaa Muuseumid hoone, mida sihtasutus kasutab näitusteks.
Diepsloot
Diepsloot on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Johannesburgi linnaringkonnas.
Rakvere Näitustemaja
Hoone valmis 1786. aastal.
Diepsloot
Diepsloot on asutatud 1995. aastal.
Hi-Fi (ansambel)
Hi-Fi on Vene popansambel, mis tegutseb aastast 1999.
Rakvere Näitustemaja
Pikemat aega on näitustemajas eksponeeritud Rakvere rentei (teatav rahaasutus) teemalist näitust.
Diepsloot
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Diepslooti elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,05%, värvilisi 0,18%, valgeid 0,16%, India või Aasia päritolu inimesi 0,11% ja teisi 1,51%. Pedi keelt pidas emakeeleks 22,83%, suulu keelt 19,87%, tsonga keelt 10,54%, ndebele keelt 10,47%, venda keelt 9,38%, tsvana keelt 7,79%, koosa keelt 5,71%, sotho keelt 4,25%, inglise keelt 2,56%, svaasi keelt 1,00%, afrikaani keelt 0,50%, viipekeelt ja teisi keeli 4,85%.
Joseph Poelaert
Joseph Poelaert (21. märts 1817 Brüssel – 13. november 1879 Brüssel) oli Belgia arhitekt.
Tuntuimad tema projekteeritud hooned on Brüsseli kohtumaja (Palais de Justice de Bruxelles; 1866–1883) ja Laekeni Jumalaema kirik (1854–1909). Ta on ka Brüsseli Kongressi väljaku servas asuva Kongressi ausamba (1850–1859) autor.
Elukäik ja looming
Joseph Poelaert sündis 1817. aastal Brüsselis jõukas kunstilembeses perekonnas. Tema isa oli tuntud arhitekt Philippe Poelaert (1790–1875). Ta alustas arhitektuuriõpinguid isa käe all ning jätkas lühikest aega Brüsseli Académie Royale des Beaux-Artsis arhitekt Tilman-François Suysi juhendamisel. Seejärel suundus ta Pariisi õppimaks École des Beaux-Artsis, kus tema juhendajaks sai Louis Visconti, ja paralleelselt Jean-Nicolas Huyot' ateljees.
Poelaerti esimesed projektijoonised jäävad tema kahekümnendatesse eluaastatesse. Pärast kooli lõpetamist töötas ta algul arhitekti ja hoonete ülevaatajana, seejärel Brüsseli kommunaalarhitektina, kuni nimetati 1855. aastal Brüsseli linnaarhitektiks. 1850. aastatel kavandas ta Kongressi ausamba (1850), projekteeris Püha Katariina kiriku (1854) ning töötas välja La Monnaie teatri (1855) uuenduskava.
1860. aastal kuulutas kuningas Léopold I välja konkursi uue kohtuhoone ehitamiseks. Pärast mitme konkursi nurjumist pakkus toonane justiitsminister Victor Tesch välja aastatega aina enam mõjukust kogunud Poelaerti nime. Projekt oli kaalukas, sest hoone pidi hakkama asuma suurel alal ja linnapildis domineerima. Poelaert pakkus välja klassitsistlikus stiilis ja oma täiendustega nägemuse. Kuna hoone ehitamise tõttu lammutati ümbruskonnas palju hooneid ja kolima sunnitud elanikele maksti küsitavatel põhjustel eri suurusega hüvitisi, hakati teda rahvasuus kutsuma nimetusega schieven architect ('häbiväärne arhitekt').
Poelaert on maetud Laekeni kalmistule.
Evald Nikolai Peebsen
Evald Nikolai Peebsen (nimekuju ka: Evald Nikolai Pebsen, 23. detsember 1900 Peterburi – 20. august 1987 Tartu) oli Eesti loomaarstiteadlane.
Elulugu
Evald Nikolai Peebsen oli lukksepa poeg.
Lõpetas 1926 Tartu Õhtuühisgümnaasiumi, 1932 TÜ loomaarstiteaduskonna, veterinaariakandidaat (1947, TÜ), väitekiri "Hallitusseente arenemise iseloom lihal ja nende resistentsus liha soolamisel tarvitatavate keemiliste vahendite suhtes".
Oli 1929–32 TÜ loomaarstiteaduskonna abijõud ja nooremassistent, 1932–33 Tallinna tapamaja ja konservivabriku juhataja, 1933–41 Tallinna Eksporttapamaja, 1941 ja 1945–51 TÜ kateedri juhataja, dotsent, 1942–45 veterinaararst Harjumaal ja Tallinnas, 1947–51 TÜ ja 1951–52 EPA veterinaariateaduskonna dekaan; 1951–63 EPA epizootoloogia, mikrobiol ja  kateedri juhataja, dotsent, 1963–65 mikrobioloogia kateedri juhataja, dotsent, 1965–75 liha-piimatehnoloogia ja mikrobioloogia kateedri dotsent. Õpetas, karusloomade haigusi, tapasaaduste tehnoloogiat, koostanud õppevahendeid.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: loomatervishoid (peamiselt karusloomade haigused), vet mikrobiol,. Töid siberi katku, ulukite trihhinelloosi, lihasaaduste riknemise, tapaloomade transpordiväsimuse ja karusloomade haiguste alalt. Orden "Austuse märk" (1961).
Auditi liigid
Audit liigitub sõltuvalt organisatsiooni eesmärkidest muuhulgas kuueks auditi tüübiks:
Finantsaudit
Finantsauditi eesmärk on organisatsiooni finantsaruannete ja finantsaruandluse protsesside sõltumatu, objektiivne hindamine. Finantsaudit annab riigiasutustele, investoritele, direktoritele ja juhtidele kinnituse, et finantsaruanded on täpsed ja täielikud. Finantsaudit ei anna täielikku garantiid. Auditiga kontrollitakse, kas ettevõttel on kontrolliprotsessid, mis on vajalikud täpse finantsaruande koostamiseks. Kui need on olemas, siis audiitor järeldab, et ettevõtte finantsaruanded on täpsed ja asjakohased.
Kellele on audit kohustuslik?
Vastavalt Eesti audiitortegevuse seadusele on raamatupidamise aastaaruande audit kohustuslik raamatupidamiskohustuslasele, kelle raamatupidamise aastaaruandes toodud aruandeaasta näitajatest vähemalt kaks ületavad alljärgnevaid tingimusi :
või vähemalt üks ületab alljärgnevaid tingimusi: