cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mari Kurismaa
Kurismaa õppis Tallinna 46. Keskkoolis ja lõpetas 1979. aastal ERKI sisearhitektina. 1994. aastal kaitses ta Eesti Kunstiakadeemias kunstimagistri kraadi. 2013. aastal täiendas ta end Suurbritannias ajaloolise interjööri ja kollektsioonide alal Attingham Trusti suvekoolis.
1980. ja 1990. aastatel tegutses Mari Kurismaa peamiselt maalikunstnikuna ja õpetas sisearhitektuuri kateedris maalimist. 1990. aastate lõpus pöördus ta tagasi sisearhitektuuri juurde ja 2002. aastast töötab ta sisearhitektina oma firmas Stuudio Kurismaa OÜ.
Kurismaa on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1987 ja Eesti Sisearhitektide Liidu liige aastast 1999.
Isiklikku
Mari Kurismaa abikaasa on kunstnik Kaarel Kurismaa.
Peruu lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Peruus asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Kopel Koslovski
Kopel Koslovski (Koslovsky) (23. jaanuar 1918 – jäi kadunuks 1941 sügisel ) oli juudi päritolu Eesti jalgpallur.
Ta võitis 1938. aastal Tallinna Spordi meeskonnas Eesti karika. Mängis Eesti koondise 1939. aasta maavõitluses Läti vastu.
Esiliiga 1994/95
Esiliiga 1994/95 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga Esiliiga 1994. ja 1995. aasta hooaeg.
Littlemore Tractus
"Littlemore Tractus" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2000. aastal loodud teos segakoorile ja instrumendile. Muusikateose pikkus on 6 minutit. Teose kandis esimest korda ette Choir of St Martin-in-the-Fields (dirigent Paul Stubbings) 21. veebruaril 2001 Oxfordis Littlemore'i kirikus.
Tanel Sepp
pisi|Tanel Sepp 2021. aasta Arvamusfestivalil Tanel Sepp on eesti diplomaat.
Haridus
Sepp sai põhihariduse Saaremaa Ühisgümnaasiumis ja keskhariduse Nõo Reaalgümnaasiumis. Rahvusvaheliste suhete eriala bakalaureusekraadi sai Tanel Sepp Euroülikoolis ning magistrikraadi Audentese ülikoolis
Töö ja ühiskondlik tegevus
Tanel Sepp on diplomaat alates 2003. aastast, tegelenud välisministeeriumis nii Euroopa julgeoleku kui Lõuna-Aasia teemadega. Neli aastat kaitseministeeriumis töötades tegeles Sepp peamiselt küberjulgeolekuga. Ta on olnud lähetustel Luksemburgis, Brüsselis, Kabulis, Washingtonis ja alates 2020. aastast Addis Abebas.
Robert Chef d’Hôtel
Robert Chef d’Hôtel (2. veebruar 1922 – 19. oktoober 2019) oli prantsuse kergejõustiklane.
Londoni olümpiamängudel 1948 võitis ta Prantsusmaa võistkonna koosseisus Jean Kerebel, Francis Schewetta ja Jacques Lunis hõbemedali 4×400 m teatejooksus ajaga 3.14,8. Kulla võitis USA võistkond.
Lünktarn
Lünktarn (Carex disticha) on tarna perekonda kuuluv taimeliik.
Henn Käärik
Henn Käärik (sündinud 10. septembril 1950 Tartus) on eesti sotsioloog.
Ta lõpetas 1968. aastal Nõo Keskkooli ja 1973. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal.
Korrapäratu galaktika
pisi|Ebaregulaarne galaktika [[NGC 1427A]] Ebaregulaarne galaktika on galaktika, millel pole selget regulaarset kuju. Neil galaktikatel pole selgelt eristunud tuuma ega spiraalgalaktikale omaseid harusid.
Mõned ebaregulaarsed galaktikad on enne ebaühtlase gravitatsiooni mõjul deformeerumist olnud spiraal- või elliptilised galaktikad. Ebaregulaarsed galaktikad on tavaliselt väikesed ja need moodustavad umbes kümnendiku Linnutee massist. Väiksuse tõttu on need kergesti mõjutatavad ja võivad põrgata kokku suuremate galaktikatega.
Patrick Russell
Patrick Russell (sündinud 4. jaanuaril 1993 Birkerødis) on Taani jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Linköping HC ründajana vasakäärel.
Aastatel 2009–2013 mängis ta Linköpingis ka juunioride klassis.
Hooajal 2013–14 mängis ta United States Hockey League'i klubis Waterloo Black Hawks ja aastatel 2014–2016 St. Cloud State University jäähokimeeskonnas.
2021. aasta augustis naasis ta Linköpingi, sõlmides klubiga kaheaastase lepingu.
Taani jäähokikoondise koosseisus on Russell osalenud 2017., 2018. ja 2019. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2022. aasta taliolümpiamängudel.
Buffalo
Buffalo on linn Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis, Erie maakonna halduskeskus. Buffalo asub Erie järve ääres, 165 km Torontost kagu pool.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse järgi 278 349. Elanike arvult on see osariigis New Yorgi järel teisel kohal.
Buffalos asuvad kunstimuuseum Albright–Knox Art Gallery, etenduskunstide keskus Shea's Performing Arts Center, Buffalo ajaloomuuseum, Buffalo teadusmuuseum ja loomaaed. Linnas tegutseb Buffalo filharmooniaorkester.
Buffalos mitu kõrgkooli, sealhulgas Buffalo Ülikool, mille põhilinnak asub Buffalo eeslinnas Amherstis, Buffalo State College ja eraõiguslik jesuiidiülikool Canisius College.
Parma kannikese lilla
Parma kannikese lilla (prantsuse keeles parme) on särav helelilla värvitoon, sirelilillast küllastatum, kassinaerilillast lillakama ja jahedama tooniga.
Värvuse karakter on õrn ja delikaatne. Seda värvinimetust kujul "parmakannikese lilla" on kasutatud Eesti 1930. aastate moesõnavaras, ka kujul "parmakannikese-sinine".
Ajaloost
19. sajandi esimese poole moeartiklitesse ilmub värvinimetus couleur la violette de Parme kangaste kirjeldamiseks.
Parfümeeria vajadusteks kasvatati kannikesi 1755. aastal Grasse'i piirkonnas ja Parma kannikeseks hakati lõhnavat kannikest nimetama keisrinna Marie-Louise'i auks, kellest sai 1814. aastal Parma hertsoginna.
1829. aasta ajakirjas La Mode kirjeldatakse couleur la violette de Parme värvi sametkleiti, aastal 1834 nimetatakse seda värvitooni hetke lemmikvärviks - "[...] est la préférée en ce moment.".
19. sajandi keskel oli värvinimetus lühenenud ühesõnaliseks. Värvainet selle jaoks toodeti orsellist: "C'est à l'aide de l'orseille que l'on produit cette magnifique couleur parme [...]" ('Just orselli abil toodame seda suurepärast värvi parme ' i') ". Aastatel 1850–1865 olid moes violetid – purpurlilla, kassinaerililla ja kannikeselilla –, mille tootmisega nähti palju vaeva; kergesti pleekuva orselli asemel hakati peatselt kasutama erksamaid ja püsivamaid toone andvaid aniliinvärvaineid.
Variatsioonid
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on värvitoon Parma Violet murtud lilla (Strong Violet) ja Parme keskmine lilla (Moderate Violet).
Beatitudines
"Beatitudines" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2001. aastal loodud teos segakoorile ja instrumendile. Teos on pühendatud esiettekandjatele. Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandis esimest korda ette Cappella Musicale del Duomo di Monza (dirigent Giovanni Barzaghi) ja Matteo Riboldi (orel) 24. juunil 2002 Itaalias Monzas Pietro Martire kirikus.
Nordica (ettevõte)
pisi|Logo Nordica on Itaalia ettevõte, mis toodab talispordi tooteid, näiteks suuski, suusasaapaid. Ettevõte kasutab kaubamärki nimega Nordica. Ettevõtte emaettevõte on Tecnica Group.
Ettevõte asutati 1939.
Paul Reubens
pisi|Paul Reubens (2016) Paul Reubens (õieti Paul Rubenfeld; 27. august 1952 Peekskill New York – 30. juuli 2023 Los Angeles California) oli Ameerika Ühendriikide näitleja ja koomik.
Üks tema tuntumaid rolle oli Pee-Wee Herman Tim Burtoni lavastatud filmis "Pee-wee's Big Adventure".
Helmuth Kippar
Helmuth Kippar (10. september 1910 Tallinn – 1. juuli 1969) oli Eesti jalgpallur. 1933. aastast mängis Tallinna Jalgpalli Klubi koosseisus. Mängis 1935. aastal 8 korda Eesti koondises.
Patrice de Mac Mahon
pisiMarie Esme Patrice Maurice, Mac Mahoni krahv, esimene Magenta hertsog (13. juuni 1808 Sully loss Autuni lähedal, Saône-et-Loire'i departemang – 17. oktoober 1893 La Forêt' loss Montcressoni lähedal, Loiret' departemang) oli Prantsusmaa väejuht ja riigitegelane, Prantsusmaa marssal,  Prantsusmaa president  1873–1879.
Ta oli pärit 17. sajandil Prantsusmaale põgenenud iiri perekonnast.
Alates 1827. aastast oli ta sõjaväelane. Paistis silma Alžeerias ja Krimmi sõjas, kus tema juhtimisel vallutati 1855 Malahhovi kurgaan. Pärast võitu Austria keisririigi vägede üle Magenta lahingus Sardiinia sõjas ülendati ta Prantsusmaa marssaliks ja Magenta hertsogiks. Aastatel 1864–1870 oli ta Alžeeria kindralkuberner. Pärast kaotust Sedani lahingus Saksa-Prantsuse sõjas (Prantsuse-Preisi sõjas) võeti ta sõjavangi. Tema juhtimisel surusid Versailles' väed 1871 maha Pariisi Kommuuni.
Aastal 1873 sai ta ajutiseks presidendiks. Ta pooldas Bourbonide restauratsiooni. Aastal 1875 sai ta vabariikliku konstitutsiooni järgseks presidendiks.
Naujoji Ūta
pisi|left
Naujoji Ūta on küla Leedus Prienai rajoonis, Naujoji Ūta valla keskus.
Naujoji Ūtas on postkontor, kultuurikeskus, raamatukogu ja põhikool. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1924 valminud katoliku kirik.
Küla nimi tuleneb saksa keelest. XVII sajandi keskpaigas rajati Senaūtise küla, mis oli leedukeelne mugandus sõnast hütte (väike tööstusettevõte). Toona toodeti sealse piiskonna metsades potast. Aastal 1782 rajas K. Sapieha uue potasetootmiskoha, mille juurde kujunes Naujoji Ūta. Aastal 1924 ehitati külla puidust kirik, mis aastal 1944 osaliselt maha põles, ent taastati aastal 1963. Nõukogude ajal oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Aastal 1958 rajati külla ka metsamajand.
Andam
Andam ehk tribuut on alistatud või valitsetavalt rahvalt nõutav maks, eriti talupojalt nõutav naturaalmaks feodalismiajastul. Andam moodustas 13.–15. sajandil Eestis feodaalkoormiste põhiosa.
Peene
thumb|280px|Peene jõgi [[Jarmeni juures]] thumb|280px|Peene jõgi, selle lisajõed ja Peenestromi väin
Peene on jõgi Saksamaal.
Ökoloogia
Peenetal on üks suuremaid pidevaid madalsoo piirkondi Kesk-Euroopas. Tänu oma kõnnumaale ja puutumatule loodusele kutsutakse Peene jõge ja orgu mõnikord suurustlevalt "Põhja Amazonaseks".
Suured linnad Peene jõel on Malchin, Teterow, Demmin ja Anklam.
Wolgast on Peenestromi väinas.
Svea õuekohus
thumb|Svea õuekohtu peahoone – [[Wrangeli palee Stockholmis Riddarholmenis]] Svea õuekohus on (rootsi keeles Svea hovrätt) Rootsi vanim õuekohus.
Svea õuekohtu asutas 1614 Rootsi kuningas Gustav II Adolf ja see oli ainus õuekohus Rootsis kuni Turu õuekohtu loomiseni 1623 Rootsile kuulunud Soome Suurvürstkonnas. Hiljem loodi Rootsile kuulunud aladel veel Tartu õuekohus (1630), Göta õuekohus (1634) Jönköpingis ja Vaasa õuekohus (1775). Õuekohtud olid kõrgeimad kohtud kuni riigikohtu loomiseni 1789.
Tänapäeval on Svea õuekohus üks kuuest teise astme kohtust Rootsis, mille alla kuuluvad Stockholmi, Uppsala, Södermanlandi, Gotlandi, Västmanlandi ja Dalarna lään.
Alates 2008. aastast on õuekohtu presidendiks endine riigiprokurör Fredrik Wersäll.
Svea õuekohus asub alates 1756 Stockholmi vanalinnas Riddarholmeni saarel.
Meistriliiga 2014
Meistriliiga 2014 (ametlikult sponsornimega Premium liiga 2014) on Eesti jalgpalli kõrgeima liiga 24. hooaeg selle taasasutamisest 1992. aastal. Hooaeg kestis 1. märtsist 8. novembrini 2013. Liigas osales 10 meeskonda, tiitlikaitsja oli Tallinna Levadia.
Meeskonnad
Eelmise hooaja 10. lõpetanud Kuressaare relegeeriti pärast viit järjestikust Meistriliiga hooaega Esiliigasse. 2014. aasta hooajal asendab neid Esiliigast tõusnud Jõhvi Lokomotiv, kelle jaoks on käesoleva hooaja näol tegu nende esimesega Eesti jalgpalli kõrgeimas liigas.
Meistriliiga 2013 väljalangemismängudes kohtusid omavahel Meistriliiga 9. Tartu Tammeka ja Esiliiga 4. Rakvere Tarvas. Tartu Tammeka võitis peetud kohtumised üldskooriga 6–2, säilitas seeläbi oma koha kõrgliigas. 2013. aasta hooaja teisel poolel sattus Tartu Tammeka majandusraskustesse, kuid keeldus Eesti Jalgpalli Liidu poolt pakutud saneerimisettepanekust. 2014. aasta veebruaris kaotas klubi oma Meistriliiga litsentsi, kuna ei suutnud täita selleks vastavaid tingimusi. 2014. hooaja litsents anti Tammeka Jalgpallikoolile, finantsiliselt iseseisvale klubi osale, mida juhivad endise Tartu Tammeka töötajad.
Meistriliiga üleminekumängud
Hooaja lõpus mängis Jõhvi FC Lokomotiv, Premium-liiga 9. koht ja Viljandi JK Tulevik, Esiliiga 2. koht (iseseisvate klubide arvestuses), üleminekumänge järgmise hooaja Premium-liiga koha peale.
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja esimene pool
style="background: #FFDFDF;"|0:02
Tūja mõis
Tūja mõis (saksa keeles Kragenhof, läti keeles Tūjas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Alūksne piirkonnas Alsviķi vallas Tūja külas.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal kuus adramaad, sellele allus 228 mees- ja 251 naishinge. Maareformi ajal aastal 1920 kuulus mõisale 1276 hektarit maad.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Krāgaskaln (Krageskalns). Mõisa hoonetekompleks (laut-küün, laut suletud tagahooviga ja mõisavalitseja maja) on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.
Mõisaansambel
Tūja mõisa hoonetekompleks (rehi-küün, moonakamaja ja eluhoone) on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.
Mõisa juures kasvab looduskaitsealune Tūja lehis.
Metstarn
Metstarn (Carex sylvatica) on tarna perekonda kuuluv taimeliik.
Kõrgus 40–100 cm.
Pähikutelt meenutab läänetarna.
Peeglikatse
Peeglikatse on katse, millega tuvastatakse eneseteadlikkuse olemasolu inimestel ja teatud liiki loomadel.
Katse töötas välja biopsühholoog Gordon Gallup noorem 1970. aastal šimpansite ja teiste ahvide (1972, Amsterdam) imikute peal.
Testiga kontrollitakse katsealuse eneseteadlikkust. Uurides, kuidas reageerivad inimesed ja katseloomad peeglit nähes omaenese peegelpildile.
Katselooma näole tehakse maitsetu ja lõhnatu värvainega täpp ja tema ette asetatakse peegel, delfiinidele reflekteeriv pind. Teadlaste ülesandeks jääb vaadelda ja üles tähendada, kui sageli katsealune loom täppi puudutas või sellele tähelepanu pööras. Seejärel võrreldi tulemusi peeglita kontrollrühma tulemustega.
Tuhmuv pilvik
Tuhmuv pilvik (Russula decolorans) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv laialt levinud söögiseen.
Peeglikatse
Šimpansid on läbinud katse ning ka teistel suurtel ahvidel – bonobotel ehk kääbusšimpansidel, orangutanidel ja gorilladel – on vastavat suutlikkust demonstreeritud. Hiljem on peegelkatse läbinud emased aasia elevandid ja isane silmikdelfiin (Tursiops truncatus).
Tuhmuv pilvik
Kübar on punakaskollane. Vananedes muutub halliks. Jalg on valge, vigastatud või muljutud kohtades muutub halliks.
Peeglikatse
Lindudest on katse sooritanud harakas.
Tuhmuv pilvik
Tuhmuv pilvik on hea söögiseen, mis ei vaja kupatamist.
Ta on Eestis väga sage ja saagikas.
Sein
pisi|Seina joonis Sein on hoone harilikult püstne piirdetarind, mis võib olla ka kandetarindiks.
Abfaltersbach
Abfaltersbach on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 983 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 10,27 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 644 inimest.
Käru paisjärv
pisi Käru paisjärv on mitteavalik paisjärv Ingliste ojal Järvamaal Türi vallas Käru alevikus.
Aia tänav (Rakvere)
Aia tänav on tänav Rakvere linna lõunaosas. Tänav on põhja-lõunasuunaline ning selle algus on linna keskväljakust linnulennult 1,2 km kaugusel.
Tänav, mille pikkus on 1215 meetrit ja laius 12–15 meetrit, eraldab piiritänavana Kondivalu ja Lepiku linnaosa. Tänav lõpeb lõuna pool Palermo linnaosas. Saades alguse Karja tänavalt, ristub lõuna suunas liikudes Oru, Rahu, Mäe, Maasika, Sõstra, Tikri, Sinilille, Metsa ja Lilleoru tänavaga ning lõpeb Linnametsa kinnistu juures. Kulgeb suures osas paralleelselt Tartu tänavaga.
Aia tänav kandis kuni 1939. aastani Vaestemaja tänava nime. See nimi tuli asjaolust, et majas nr 15 olevat asunud vaestemaja. Aadressil Aia 13 tegutses üks Rakvere vanemaid nahavabrikuid. Aia 11 hoone oli esimese maailmasõja ajal koduks vendadele Olev ja Ants Eskolale, kes olid seal sõjapaos.
Tänava ääres asuvad ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi teisel poolel. Aadressil Aia 16 asub AS GoBus Rakvere büroo. Aia tänav külgneb lõunaosas ida poolt linnametsaga. Tänava lõpus, aadressil Tartu tn 55, paikneb kauplus Lilleoru.
Varem, 19. sajandil, kandis Rakveres Aia tänava nime praegune Rohuaia tänav.
Rein Männik
Elulugu
Ta lõpetas 1963. aastal Põltsamaa Keskkooli ning õppis aastatel 1963–1972 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-keemia teaduskonna füüsika osakonnas, mille lõpetas 1972. aastal. Ta teenis aastatel 1964–1967 sundaega Nõukogude armees.
Ta oli aastatel 1979–1982 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudis aspirant.
Ta töötas aastatel 1972–1991 Füüsika Instituudis ja aastatel 1991–1994 Lõuna-Eesti Kõrgepingevõrkudes.
Ignacije Macanović
Ta ehitas muu hulgas barokkstiilis Nerežišća kiriku Brači saarele ning tõstetava silla Trogiri ja Čiovo vahele.
Rein Männik
Elulugu
Ta tapeti 21. jaanuari 1994 varahommikul teel tööle.
Teadustöö
Rein Männiku peamine uurimisvaldkond oli elementaarosakeste teooria.
Põhja-Tirool
thumb|right|Europiirkond Tirool-Lõuna-Tirool-Trentino
Õigeusu vennastekogu
Õigeusu vennastekogu (vene keeles Православное братство, saksa keeles Orthodoxe Brüdergemeinde) oli Venemaa keisririigis tegutsenud vabatahtlik usuühing (vennastekogu), mis tegeles usulise hariduse valdkonnaga ja heategevusega.
Põhja-Tirool
Põhja-Tirool on Austria Tirooli liidumaa põhiosa, paiknedes riigi lääneosas. Liidumaa teine osa on Ida-Tirool, mis kuulub samuti Austriale, kuid millel puudub ühine piir Põhja-Tirooliga.
Õigeusu vennastekogu
Vennastekogude loomise peapõhjus oli vastutegevus vanausuliste suunal ja vanausuliste seas misjonitöö tegemine. Vennastekogud tegutsesid Pühima Valitseva Sinodi loaga ja nende üle pidasid järelevalvet piiskopid.
Põhja-Tirool
Nende kahe piirkonna kõrval kuulus ajaloolisse Tirooli piirkonda palju sajandeid ka Lõuna-Tirool ja ajalooline piirkond Welschtirol, mille Itaalia annekteeris pärast Esimest maailmasõda. Selle tulemusel eraldati Põhja-Tirool ja Ida-Tirool teineteisest. Esimese maailmasõja järel oli siin tõsine liikumine Põhja-Tirooli ühendamiseks Baieriga.
Õigeusu vennastekogu
Vennastekogu liikmeks sai igaüks (olenamata elukohast ja usust), kes neid materiaalselt toetas.
Põhja-Tirool
Põhja-Tirool külgneb Salzburgiga idas, Saksamaa Baieri liidumaaga põhjas, Vorarlbergiga läänes, Šveitsi Graubündeni kantoniga edelas ja Lõuna-Tirooliga (Itaalia) lõunas. Liidumaa pealinn on Innsbruck.
Õigeusu vennastekogu
1867. aastal asutati Riias Peetri-Pauli õigeusu vennastekogu. 1870. aastal asutati Eesti-Vene Püha Nikolai vennastekogu. 1882. aastal asutati Baltimaade õigeusu vennastekogu, sellel olid osakonnad ka Eestis.
Sõel
Sõel on korrapäraste avadega võrk või leht avade suurusest suuremate tahkete osade eraldamiseks töödeldavast ainest.
Castellana Grotte
Castellana Grotte (eesti keeles 'Castellana grotid') võib tähendada mitut asja
Pylaiella littoralis
Pylaiella littoralis (Linnaeus) Kjellman (sünonüüm Ectocarpus firmus) on liik pruunvetikaid.
P. littoralis on globaalse levikuga ja kiirekasvuline merevetes kas kividele või teistele vetikatele kinnituv (epiliitne või epifüütne) makrovetikas.
Tegu on Läänemeres laialt levinud küllalt lihtsa ehitusega vetikaga. P. littoralis esineb peamiselt iseseisva kooslusena, kuid moodustab tihti kooslusi ka teise pruunvetika, Ectocarpus confervoides’iga. P. littoralis kasvab paljudes kooslustes epifüüdina, kohati võib kasv olla väga massiline. P. littoralis on levinud kõvade põhjade ülemises sublitoraalis, mida iseloomustab vee soolsus üle 5‰, soodsad valgustingimused ja tugev põhi (näiteks paeplaadid, rahnud ja kivid.) Lainetust talub hästi. P. littoralis vajab optimaalseks kasvuks 0,1–2,1 meetri sügavust vett ja vee soolsust 7‰. P. littoralis on väga jõudsalt kasvav vetikas, mille puhul võib kõrget primaarproduktsiooni mõõta juba varakevadel, mil valguskiirgus ja veetemperatuur on veel üsna madalad.
Genoom ja fülogeneetiline taust
P. littoralis’e mitokondriaalse genoomi täielik järjestus on 58 507 aluspaari. Genoom sisaldab 79 geeni, millest enamik asuvad DNA ühes ahelas. Järjestus on AT-nukleotiidide rohke: neid on tervelt 62% ulatuses. P. littoralis’e genoom sisaldab tavalisi protistide geene ning hulka haruldasemaid geene: ribosomaalsete valkude geene, nimega rn5. Genoomis on vaid 24 tRNA geeni, mis ei ole piisavad P. littoralis’e kõikide geenide dekodeerimiseks. Lisaks sellele on genoomis silmatorkav suur, 3018 nukleotiidi suurune sisestus tundmatu funktsiooniga cox2 geenile, 2 erineva päritoluga grupp II introneid ja retranskriptsioonisarnaseid geene. Veel leidub seal T7-ga sarnane RNA polümeraas ja mitmed väga tugevalt genoomi pakitud alfaproteobakteri tüüpi promootorid. Kokkuvõttes sisaldab P. littoralis’e mitokondriaalne genoom alfaproteobakteri tüüpi promootereid. P. littoralis’e mitokondriaalse DNA regiooni suure ribosomaalse RNA subühiku sekveneerimisel selgus, et P. littoralis’el on rohkem sarnasusi alfaproteobakteritega kui rohevetikate või maismaataimedega. Tulemused saadi P. littoralis’e primaarse ja sekundaarse struktuuri võrdlemisel eubakterite homoloogsete struktuuridega.
Kasv ja lagunemine
P. littoralis saavutab oma maksimaalse biomassi tavaliselt aprillis ning seejärel väheneb stabiilselt veetemperatuuri kasvades. Juulikuus, kui vesi on keskmiselt 10–15 kraadi, kaob täiskasvanud P. littoralis’e mass täielikult. P. littoralis'e lagunemiskiirus aeroobses keskkonnas on väga ühtlane ja kiire (~ 3% päevas, mis tähendab 5 päeva jooksul ligikaudu 99% oma massi kaotamist), anaeroobses keskkonnas on lagunemine palju aeglasem – 5 nädala jooksul kaob vaid 20% algsest massist. Lagunemise kiirust mõjutab ka vee temperatuur, kõrgema temperatuuri korral laguneb P. littoralis märgatavalt kiiremini, kui madala temperatuuri korral. Samuti mõjutab lagunemist ka loomastik – mesoherbivoorid soodustavad vetika lagunemist ning filtreerijatel on pidurdav efekt. Lagunemisel vabaneb vetikatest lämmastikku ja fosforit ning nende ainete vabanemine on märkmimisväärne juba 5 nädala jooksul. Keskkonda vabanenud lämmastik ja fosfor on potentsiaalseks toiduallikaks makrofüütidele ja fütoplanktonile. Lagunevaid vetikamatte võib pidada üsna oluliseks toitainete tagavaraks.
Leviku iseärasused Eesti rannikumeres
P. littoralis on levinud kogu Eesti rannikumeres. Peamiselt on ta kinnitunud kivistele põhjadele (paekivi, rahnud, munakad), lahtiselt (substraadilt lahtikistult) esineb teda vetikamattides. Sügavuslevik on 0,2–21 m, soolsuse alampiiriks on 4,5‰. Saaremaast ja Hiiumaast lääne pool asuvas avameres on moodustunud põisadru epifüüdirikas variant, mis kujutab endast põisadrut, mida katab peenkarvaselt Elachista fucicola, kelle tallusestel ripuvad omakorda Pylaiella niitidepõimikud. Hiiu madala paepõhjal, Soome lahe suudmepiirkonnas ja keskosas esineb P. littoralis-Ectocarpus confervoides assotsiatsioon. Tegu on väikeste puhmataoliste pruunvetikatega, mis katavad merepõhja tihedalt ja ühtlaselt meenutades rohekaspruuni vatikihti. Kuid samas on need väga tugevalt põhja kinnitunud. Vilsandi lähistel ja Väinameres esineb P. littoralis veepiirist kuni 2–3 m sügavuseni ühtlase madala ning suure katvusega pruunikas-beeži muruna.
Vetikamatid ja nende ohtlikkus Läänemerele
P. littoralis on võimeline substraadilt lahti rebituna moodustama vabalt hõljuvaid vetikamatte ning seetõttu kasvab ka pehmetel põhjadel. Taoline kiire ja massiline laienemine pehmetele substraatidele võib kujutada ohtu rannikumere liigirikkusele. Eriti suurt kahju põhjustab see liivaste põhjadega aladele, mis on ainsateks kasvukohtadeks mitmetele kõrgematele taimede ja loomade kooslustele. P. littoralis’t iseloomustab kindel sesoonne muutlikkus ja suur produktsioon kevadel. P. littoralis'e fotosünteetilise aktiivsuse langedes kasvab herbivooride toitumine märgatavalt. Eesti rannikumeres levivad vabalt hõljuvad vetikamatid peamiselt madalate ja varjuliste lahtede liivastel ja savistel põhjadel. Kevadel, kui on toimunud P. littoralis'e kevadise põlvkonna substraadilt eraldumine, algab vetikamattide moodustumine. Suvel võivad vetikamatid sisaldada ka teist progressiivse kasvuga vetikat – karevetikat Cladophora glomerata. Vetikamattide eluiga sõltub nii veetemperatuurist, ilmaoludest kui ka mattides sisalduvate vetikate füsioloogilisest seisundist ja nende lagunemiskiirusest.
Pierre Mac Orlan
pisi|Pierre Mac Orlan Pierre Mac Orlan (õieti Pierre Dumarchey; 26. veebruar 1882 Péronne – 27. juuni 1970 Saint-Cyr-sur-Morin) oli prantsuse kirjanik.
Alates 1899. aastast elas boheemlasena Pariisis, kus ta maalis ning kirjutas laule, ning rändas hulkurina mitmel maal. Ta osales Esimeses maailmasõjas, sai 1916 haavata, hiljem oli rindekorrespondent. Ta sai 1920ndatel menukaks kirjanikuks ning asus 1924 elama oma majja Saint-Cyr-sur Morinis.
The Beatitudes
"The Beatitudes" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1990. aastal loodud teos segakoorile ja instrumendile. Teos on pühendatud Hildegard Curthile. Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandis esimest korda ette Theatre of Voices (dirigent Paul Hillier) 25. mail 1990 Berliinis Nathanaelkirches.
Riidaja mõis
Riidaja mõis (saksa keeles Morsel-Podrigel) oli rüütlimõis (alates 1822. aastast fideikomiss) Helme kihelkonnas Viljandimaal.
Ajalugu
Varaseimad teated Riidaja mõisast pärinevad 1562. aastast. Mõis kuulus alates 16. sajandist kuni 1919. aasta maareformini Strykide suguvõsale. Aastatel 1697–1725 oli mõis panditud Freytag von Loringhovenile, kelle ajal sai mõis ka tänapäevase nimetuse.
1853. aastast alates oli omanik Friedrich von Stryk, viimane võõrandamiseelne mõisnik oli aga Friedrich Georg von Stryk.
Mõisahooned
Riidaja mõisa mõisasüda on esinduslikuna välja ehitatud suures osas 18. sajandi teisel poolel ja 19. sajandi algul. 1762. aastal valmis mõisas pikk ja lihtne barokne puidust peahoone.
Säilinud on ka mitu kõrvalhoonet, sh algkujul kaks kaunist aita, mis ääristavad mõisa peahoone esist väljakut. Ühel aitadest on vahvärkviilud, mis olid mõnisada aastat tagasi tavalised, kuid säilinud vaid üksikutes kohtades.
Mõisa kalmistu
Kalmistu paikneb mõisa südamest umbes 0,7 km kaugusel põhjakirde pool. Kalmistul on 1864. aastal ehitatud tellistest uusgooti stiilis matusekabel. Vahepeal varemetes olnud kabel taastati Strykide suguvõsa algatusel ning pühitseti 2001. aastal kohalikku piirkonna kirikuks.
Sri Lanka lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Sri Lankal asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Loksa kogudus
Loksal on mitu kogudust:
Kultuurigeograafia
Kultuurigeograafia on õpetus ruumilistest variatsioonidest kultuurirühmade vahel ning nende ruumilisest toimimisest ühiskonnas. Kultuuripiirkond on geograafiline üksus, mis põhineb inimeste ühesugustel omadustel ("Kulturtourismus", 1996).
Odawara
pisi|Odawara asukoht Kanagawa prefektuuris Odawara (jaapani 小田原, haldusüksusena 小田原市 Odawara-shi) on linn Jaapanis Kanagawa prefektuuris. Asub Hakone mäe ja Sakawa jõe vahel Sagami lahe kaldal.
Elanike arv oli 2021. aasta 1. augustil 188 403.
Odawara sümboliteks on Thunbergi mänd, ploomiõis, väiketiir ja medaka.
Kas tuled kui saad
Kas tuled kui saad  on 2 Quick Starti laul albumist  Ühega miljoneist .
Aluliina mõis
Aluliina mõis ehk Alūksne mõis (saksa keeles Schloß Marienburg, läti keeles Alūksnes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas.
Ljudavka
Ljudavka (ukraina keeles Людавка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Žmerõnka rajoonis. Elanike arv on 730. Pindala on 2,1 km².
Mudatarn
Mudatarn (Carex limosa) on tarna perekonda kuuluv taimeliik.
Aluliina mõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli Aluliina mõisa ja selle kõrvalmõisate (Kalnapededze, Ērmaņi, Jaunanna ja Vecanna mõisa) kogusuurus 1816. aastal 23 ja 5/8 adramaad, neile mõisatele allus kokku 2011 mees- ja 2182 naishinge.
Keskmine ogavaksik
Keskmine ogavaksik (Aplocera plagiata) kuulub vaksiklaste sugukonda, liblikaliste seltsi. Keskmine ogavaksik on üle terve maailma suhteliselt levinud.
Eluring
Ogavaksik Aplocera plagiata lendab kahe põlvkonnana maist juulini ja augustist septembrini. Röövikud talvituvad. Esimese põlvkonna täiskasvanud isendid tärkavad suve alguses ja munad munevad lehestikule varsti pärast tärkamist. Esimese põlvkonna vastsed on kohal juulis. Teise põlvkonna täiskasvanud isendid tärkavad suve keskpaigas või lõpus ja teise põlvkonna vastsed on kohal augustist septembrini. Jahedad sügistemperatuurid aeglustavad vastsete arengut ja põhjustavad röövikute liikumist mulla allapanu alla või mulda, kus nad talvituvad ja seejärel nukkuvad järgmise aasta hiliskevadel.
Aleksander Valkenpert
Aleksander-Leopold Valkenpert (19. oktoober 1908 Tallinn – ?) oli Eesti jalgpallur.
Alustas karjääri Võitlejas, 1930 liitus Puhkekodu klubiga. Ta mängis 1935–37 9 korda Eesti koondises.
Pagulane
pisi|Venemaa pagulased oktoobris 1942 [[Stalingradi lähedal]] pisi|[[Ida-Preisimaalt lahkuvad põgenikud 1945. aastal]] pisi|[[Süüria ja Iraagi põgenikud oktoobris 2015 maabumas Lesbose saarel Kreekas]]
Keskkonnapõgenikud ehk keskkonnapagulased (inglise keeles environmental migrant) on sunnitud lahkuma oma traditsioonilisest elukeskkonnast keskkonnaseisundi loodus- või inimtekkelise halvenemise või elulise loodusvara (nt vesi, viljakas pinnas) ammendumise tõttu. Looduslikud tingimused on näiteks üleujutused, tormid (orkaanid), maalihked ja -värinad, vulkaanipursked. Inimtekkelised on ulatuslikud keskkonnareostused, õnnetusjuhtumid (Tšornobõli katastroof).
Sisepõgenikud (inglise keeles internally displaced person – IDP) lahkuvad kodudest, kuid ei välju koduriigi territooriumilt. Sisepõgenikke võivad kodudest lahkuma sundida nii konfliktid ja inimõiguste rikkumised kui ka looduslikud tingimused ja katastroofid.
Statistika
pisi|Pagulased [[Kongo DV-s|216x216px]]
Konfliktid ja vägivald
Hinnanguliselt on 2013. aasta seisuga maailmas 51,2 miljonit inimest, kes on olnud sunnitud oma kodust lahkuma tagakiusamise, konfliktide, vägivalla ja inimõiguste rikkumiste tõttu. 16,7 miljonit neist on pagulased, 33,3 miljonit sisepõgenikud ja 1,2 miljonit inimest varjupaigataotlejad. 2013. aastal lisandus 10,7 miljonit uut indiviidi: 8,2 miljonit sisepõgenikku ja 2,5 miljonit värsket pagulast. Regiooniti on kõige rohkem sundlahkujaid Aasia ja Vaikse ookeani piirkonnas, Lähis-Idas, Põhja-Aafrikas ning Sahara-taguses Aafrikas. Võrreldes 2012. aastaga on põgenike arv kasvanud 6 miljoni inimese võrra. Suure kasvu põhjuseks on Süüria kodusõda. Suur hulk inimesi on viimasel ajal sunnitud ümber asuma Aafrikas, eelkõige Kesk-Aafrika Vabariigis, ja 2013. aasta teises pooles ka Lõuna-Sudaanis. Kõige rohkem pagulasi elab Pakistanis, Iraagis ja Liibanonis. Kõige rohkem pagulasi on põgenenud Afganistanist, Süüriast ja Somaaliast. 86% pagulastest elab arengumaades.
Looduslikud tingimused
Suuri ja mastaapseid sündmusi tuleb ette harva ja ebaregulaarselt, kuid nende esinemisega kaasnevad suurte inimhulkade liikumised. Enim ja suurimaid inimeste sundümberasumisi põhjustavad üleujutused, tormid ja maavärinad. Loodusõnnetuste tagajärjel on aastatel 2008–2013 pidanud kodud jätma keskmiselt 27 miljonit inimest. 2013. aastal pidi maailmas ümber asuma hinnanguliselt 22 miljonit inimest. Regiooniti on olnud enim mõjutatud Aasia ja Vaikse ookeani ning Lõuna-Aasia, kus rahvastiku tihedus on väga suur.
Pagulased Eestis
Pagulasseadus võeti Eestis vastu 1997. aastal, kui riik liitus 1951. aasta ÜRO pagulasseisundi konventsiooniga.
Eesti on olnud üks väiksema varjupaigataotluste arvuga riike Euroopas. 2012. aastast 2021. aastani esitati Eestile kokku 1180 varjupaigataotlust. Eestis varjupaiga taotlejad on pärinenud peamiselt Ukrainast, Süüriast, Venemaa Föderatsioonist, Gruusiast ja Afganistanist. Varjupaiga taotlejad peavad üldjuhul elama Varjupaigataotlejate Majutuskeskuses, mis asub Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas Vao külas.
Aastatel 1997–2021 sai Eestis rahvusvaheline kaitse 603 inimest, neist 346 sai pagulasstaatuse ja 257 täiendava kaitse. Pagulasstaatus annab inimesele elamisloa kolmeks aastaks, täiendav kaitse üheks aastaks. Kui päritoluriigis pole vahepeal situatsioon paranenud, on võimalik elamisluba pikendada. Kõige rohkem kaitse saajaid on olnud pärit Süüriast (199 inimest), Ukrainast (93), Venemaalt (66) ja Iraagist (42).
Alates 24. veebruarist 2022 (Venemaa sissetung Ukrainasse) on Eestis rahvusvahelist kaitset taotlenud 2474 inimest (neist 2168 Ukrainast) ja ajutist kaitset 40 510 inimest (27. novembri 2022 seisuga). Samas on Ukraina kodanikel õigus Eestis viibida ka ilma ajutist kaitset taotlemata. Euroopa Liit otsustas anda kõigile alates 24. veebruarist põgenenud ukrainlastele poolautomaatselt ühe-aastase kaitsestaatuse. 30. novembri 2022 seisuga on Eestisse sisenenud Ukraina sõjapõgenike arvuks hinnatud 116 941, kellest 63 507 on jäänud Eestisse.
Organisatsioonid
Järgnevalt on loetletud organisatsioonid, kes tegelevad pagulastega maailmas ja Eestis.
ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet
ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet (UNHCR), tuntud ka kui Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Pagulaste Amet, on ÜRO talitus, mille kohustuseks on kaitsta ja toetada pagulasi, kas riigi valitsuse või ÜRO taotlusel. Amet aitab kaasa pagulaste vabatahtlikule repatrieerumisele, kohapealsele integreerumisele või ümberasumisele kolmandasse riiki. Ameti peakorter asub Šveitsis Genfis. Amet on ÜRO Arenguprogrammi liige.
Rahvusvaheline Punase Risti Komitee
Rahvusvaheline Punase Risti Komitee (ICRC) on vanim Rahvusvahelise Punase Risti liikumise alla kuuluv organisatsioon. Selle ülesanneteks on kaitsta sõja ja konflikti piirkondades kannatanuid. Kuigi Rahvusvahelisel Punase Risti Komiteel puudub otsene mandaat pakkuda kaitset pagulastele on organisatsioon teatavates piirkondades põgenikke aidanud.
Euroopa Põgenike ja Pagulaste Nõukogu
Euroopa Põgenike ja Pagulaste Nõukogu (ECRE) on üleeuroopaline mittetulundusühingute liit, mille eesmärk on pagulaste, asüülitaotlejate ja ümberpaigutatud inimeste õiguste edendamine ja kaitse.
Eesti Pagulasabi MTÜ
Eesti Pagulasabi (Estonian Refugee Council) tegeleb pagulaste abistamisega, aidates neil leida Eestis elukohta ja tööd. Ühing aitab varjupaigataotlejaid, kogub humanitaarabi ja teavitab üldsust.
Eestlased paguluses
Teise maailmasõja ajal toimus suurim põgenemislaine eesti rahva ajaloos. Saksamaa mobilisatsiooniähvardus ja Punaarmee pealetung idarindel sundis noori mehi pagema Soome ja Rootsi. Tõeline suur põgenemine algas 1944. aasta sügisel, kui Nõukogude Liit okupeeris taas Eesti. Rootsi oli kõige ihaldatum põgenemispaik oma neutraalsuse ja jõukuse tõttu. 1. aprilliks 1945 arvatakse olevat Rootsi saabunud 26 000 – 27 000 eestlast. Teine suur põgenikelaine moodustus inimestest, kes ei leidnud võimalust pageda laevade või paatidega Rootsi. Nad evakueerusid koos taganevate sakslastega Saksamaale. Pagulaste endi andmeil oli 1. oktoobriks 1946 Saksamaa läänetsoonide põgenikelaagris 31 221 eestlast.
Peace upon You, Jerusalem
"Peace upon You, Jerusalem" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2002. aastal loodud teos naiskoorile a cappella. Pärt kirjutas selle teose Aarne Saluveerile ja ETV tütarlastekoorile. Muusikateose pikkus on 5 minutit. Teose kandis esimest korda ette ETV tütarlastekoor (dirigent Aarne Saluveer) 12. veebruaril 2003 New Yorgis.
Mind and World
"Mind and World" ("Vaim ja maailm") on John McDowelli raamat, mis põhineb tema 1991. aasta John Locke'i loengutel. Teos ilmus 1994. aastal, 1996. aasta väljaandele lisas autor sissejuhatuse.
Cambrai ringkond
Cambrai ringkond on ringkond Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Nordi departemangus. Seal on 116 valda. Seal elas 162 045 inimest (2016) ja selle pindala on 901,6 km².
Vallad
Cambrai ringkonna vallad (sulgudes INSEE koodid) on:
Harilik jõgihobu
Harilik jõgihobu (Gomphus vulgatissimus) kiililiste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukas on Eesti mandriosas tavaline. Saartel putukat ei ole.
Nikolai Linberg
Nikolai Linberg (3. aprillil 1915 Tallinn – ?) oli läti päritolu Eesti jalgpallur.
Jalgpallurina alustas Pärnus. 1934. aastal sai Eesti kodakondsuse ning kutsuti Tallinna JS Estonia klubisse. Tuli 7-kordseks Eesti meistriks. 1936. aastal lõi meistriliigas 14 mängus 21 väravat, mis püsis järgnevad 58 aastat Eesti rekordina.
Mängis 3 korda Eesti koondises ja lõi 2 väravat.
Pärast sõda mängis Dünamo ja Kalevi ridades. Jäi 1940. aastate teisel poolel teadmata kadunuks.
Kjalarnes
Kjalarnes on Reykjavíki linnaosa. Linnaosa koosneb Grundarhverfi ja Kjalarnesi asumist.
Süüria lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Süürias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Kjalarnes
Kjalarnes oli iseseisev haldusüksus kuni 1998. aastani, mil ühines Reykjavíkiga. Kjalarnes on kõige suurema pindalaga ja kõige väiksema elanike arvuga Reykjavíki linnaosa.
Ekvatoriaal-Guinea lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Ekvatoriaal-Guineas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Ülo Ollis
Aastatel 1936–1940 oli ta klubi Tallinna Sport varuväravavaht.
Räägu park
Räägu park sai nime 5. mail 2010. Park on saanud nime Räägu tänava järgi.
Most Holy Mother of God
"Most Holy Mother of God" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2003. aastal loodud teos. Pärt kirjutas selle teose Hilliard Ensemble'ile. Muusikateose pikkus on 5 minutit. Teose kandis esimest korda ette Hilliard Ensemble 15. oktoobril 2003 Suurbritannias Durhami Ülikoolis.
Gaboni lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Gabonis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Hassane Kamara
Hassane Kamara (sündinud 5. märtsil 1994 Saint-Denis'is) on Prantsusmaal sündinud Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Watford ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubis Châteauroux. 2014. aasta aprillis debüteeris ta Prantsusmaa esiliigas.
2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Stade de Reims. Esimesel kahel hooajal sai ta enam mänguaega klubi reservmeeskonnas. Hooajal 2016/17 teises pooles oli ta lisaks laenul Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Créteil.
2020. aasta juunis siirdus ta umbes nelja miljoni euro eest Prantsusmaa kõrgliigaklubisse Nice.
2022. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Watfordiga. Esimese värava lõi ta Inglismaa kõrgliigas 23. aprillil 2022 mängus Manchester City vastu. Hooaja lõpus valiti Kamara Watfordi hooaja parimaks mängijaks.
Kamara on Elevandiluuranniku, Mali ja Gambia päritolu. 2017. aastal lükkas ta tagasi kutse Gambia jalgpallikoondiselt.. Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 5. juunil 2021 sõprusmängus Burkina Faso vastu.
Albaania lennukompaniide loend
Siin loetletakse Albaania tegutsevaid ja endisi lennufirmasid.
Ainet
Ainet on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Lienzi ringkonnas. Vald asub 747 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 40,43 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 906 inimest.
Bullecourt
pisi|Kirik ja Souvenir Français mälestusmärk Bullecourtis
Tallinna linnaarhitekt
Tallinna linnaarhitekt on Tallinna linnavalitsuse teenistuses olev linnaarhitekt.
Eesti NSV ajal oli ametinimetuseks Tallinna peaarhitekt.
Bullecourt
Bullecourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
HiRISE
pisi|300px|HiRISE-i ettevalmistamine enne Mars Reconnaissance Orbiteri montaaži viimist High Resolution Imaging Science Experiment (HiRISE) on Mars Reconnaissance Orbiteri (MRO) pardal olev kaamera, mille resolutsioon on 0,3 meetrit piksli kohta. See võimaldab HiRISE-i piltidel eristada alla meetri pikkuseid objekte. Kaamera ehitas Ball Aerospace & Technologies Corp. ja see maksis 40 miljonit USA dollarit.
Bullecourt
Bullecourt asub Artois' ülemkriidi tasandikul Arrasi ja Bapaume'i vahel ning kiirteest A1 idas. See satelliidipilt näitab Bullecourti vahetult keskkohast põhja pool. Quéant on kahest külast suurem idaserva lähedal. Üle lääneserva kulgevad A1 ja kiirraudtee (TGV). Bullecourtist lõunas lookleb nüüd suletud kohalik raudteeliin idast läände.
HiRISE
HiRISE-i abil on pildistatud mitmeid Marsi pinnal maandunud maandureid, automaatjaamu ja kulgureid, sealhulgas käimasolevaid Opportunity ja Curiosity missioone.
Bullecourt
Transport
Bullecourt asub kolmnurgas, mille moodustavad kiirteed A1, A2 ja A26 ning maanteed N17, N30 ja D939.
pisi|tühi|
HiRISE
Ajalugu
pisi|300px|HiRISE-i üks esimesi fotosid Marsi pinnast 1980. aastate lõpus hakkas Ball Aerospace'i töötaja Alan Delamere plaanima Marsi kõrgresolutsioonilist pildistamist, mis on vajalik, et uurida Marsi pinda ja valmistuda Marsi pinnaseproovide Maale toomise missiooniks. 2001. aastal asus ta koostööle Arizona Ülikoolis töötava Alfred McEweniga, et teha MRO missiooni planeerivale NASA-le ettepanek paigutada kaamera MRO pardale. NASA nõustus ettepanekuga 9. novembril 2001.
Tellimus kaamera ehitamiseks anti Ball Aerospace'ile ja firma tarnis HiRISE-i NASA-le 6. detsembril 2004. NASA paigutas kaamera seejärel MRO külge ja valmistas selle ette stardiks.
Mars Reconnaissance Orbiter startis Marsile 12. augustil 2005. Teel Marsile pildistas HiRISE mitu korda Kuud ja Kappa Crucist, et kaamerat kalibreerida ja valmistada seda ette Marsi pildistamiseks.
Bullecourt
Vaatamisväärsused
Kuigi seal on palju punkreid ja kaevikuid Hindenburgi liini perioodist, on seal ka maa-alune varjupaik 17. sajandist.
St. Vlaasti kirik ehitati pärast 1918. aastat taas üles.
Seal on muuseum esemetest, mis kogutud maailmasõdade perioodidest.
Majandus ja külaelu
Majanduses on üldine põllumajandus koos veiseliha kasvatamisega. Külas tegutseb põllumajandusühistu.
Külafestivali peetakse juuni esimesel pühapäeval ja austraallaste auks on festival aprilli viimasel laupäeval.
HiRISE
Ajalugu
Mars Reconnaissance Orbiter jõudis Marsi orbiidile 10. märtsil 2006 ja HiRISE tegi esimesed fotod Marsist 24. märtsil. Pärast seda alustas MRO oma orbitaalperioodi lühendamiseks aeropidurdust ning järgmised kuus kuud oli kaamera välja lülitatud. HiRISE käivitati taas 27. septembril ja see tegi esimesed kõrgresolutsioonilised fotod Marsist 29. septembril.
6. oktoobril 2006 pildistas HiRISE esimest korda Victoria kraatrit, mida uurib ka kulgur Opportunity. pisi|300px|HiRISE-i Marsi orbiidilt tehtud foto Maast ja Kuust Veebruaris 2007 tuvastasid seitse sensorit kaamera kulumise ja avastasid, et üks infrapuna laineala on peaaegu täielikult degradeerunud ning teised lainealad on samuti märkimisväärselt kahjustatud. Insenerid asusid probleemi uurima ja avastasid, et probleemid infrapuna lainealadega kaovad, kui pildistamisel kasutatakse kõrgemaid temperatuure. Märtsis oli degradeerumine stabiliseerunud, kuid probleemi põhjused polnud endiselt teada. Kaamera tootja Ball Aerospace asus probleemi põhjuseid otsima ja avastas, et seda põhjustavad analoog-digitaalmuundurid (ADC) ja kaamera ADC-süsteemide projekteerimisvead. Probleem lahendati muundurite soojendamisega. 10. märtsil 2007 pöörati HiRISE Maa suunas ja see pildistas Maad ja Kuud 142 miljoni kilomeetri kauguselt. Täisresolutsiooniga värvilisel fotol oli Maa laius 90 pikslit ja Kuu laius 24 pikslit.
25. mail 2008 pildistas HiRISE Phoenixi maanduri laskumist Marsile ja MRO sai sellega esimeseks kosmosesondiks, mis on pildistanud teisele planeedile laskuvat missiooni selle maandumise ajal.
1. aprillil 2010 avaldas NASA HiWishi programmi raames esimesed fotod, mille sihtmärgid oli välja pakkunud avalikkus, kes saab HiWishi raames teha NASA-le ettepanekuid Marsil asuvate kohtade pildistamiseks. 2010. aastaks oli NASA pildistanud ühe protsendi Marsi pinnast ja 2016. aastaks oli see number kasvanud 2,4 protsendini. Kaamera ongi tegelikult projekteeritud pildistama võrdlemisi väikeseid alasid kõrgresolutsiooniliselt, sest teised seadmed on võimelised uurima suuremaid maa-alasid ja leidma HiRISE-ile selliseid sihtmärke nagu näiteks värsked meteoriidikraatrid.
Eesmärgid
pisi|HiRISE võrrelduna Mars Global Surveyori pardal olnud MOC-iga. Kaamerate resolutsiooni võrdlemiseks on kasutatud [[Mars Polar Landerit, mis on siiani leidmata]] HiRISE on projekteeritud pildistama Marssi detailsemalt kui kunagi varem ja see on võimsaim kaamera, mis teise planeedi orbiidile on saadetud. See on võimaldanud teadlastel Marsi pinda paremini uurida ja vaadata detailsemalt värskeid ja vanu kraatreid, kanaleid, tasandikke, võimalikke kunagisi järvi ja ookeane ning teisi Marsi pinnavorme.
Avalikkus saab HiWishi raames teha NASA-le ettepanekuid, mida HiRISE võiks pildistada. HiWishi ja avalikkuse enneolematult hea ligipääs kaamera tehtud fotodele on HiRISE-ile andnud hüüdnimeks "rahvakaamera". HiRISE-i fotosid saab vaadata ja alla laadida internetis või HiView tarkvaraga.
Konstruktsioon
HiRISE koosneb suurest peeglist ja suurest CCD-kaamerast, mis koos annavad resolutsiooniks 1 mikroradiaani, ehk 300 km kõrguselt tehtud piltidelt on eristatav kuni 30 cm suurune objekt. Kaamera pildistab värvispektri kolmes lainealas: 400–600 nm (sinine-roheline), 550–850 nm (punane) ja 800–1000 nm (lähiinfrapuna).
HiRISE-i peegel on 50 cm laiune ja see on suurim optiline teleskoop, mis eales Maa orbiidist kaugemale on saadetud. Kaamera kaalub 64,2 kg.
Punased pildid on 6 km laiad ja teistes lainealades tehtud pildid on 1,2 kilomeetrit laiad. HiRISE-i pardaarvuti loeb saabuvat infot reaalajas ning pildi pikkust piirab ainult pardaarvuti mälu, mis on 28 GB. Tavaliselt on ühe pildi maht 16,4 GB ja kõik pildid tihendatakse enne Maale saatmist 5 gigabaidini.
Tulevaste maandumispaikade kaardistamisel võib HiRISE teha topograafilisi fotosid, mille kõrguse täpsus on umbes 0,25 meetrit.
Castellana Grotte vald
Castellana Grotte on vald (comune) Itaalias Apuulia maakonnas città metropolitana di Baris.
300 meetri kõrgusel merepinnast asuva Castellana Grotte asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
pisi|[[Castellana koobastik]]
Haldusjaotus
Castellana Grotte piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alberobello, Conversano, Monopoli, Noci, Polignano a Mare, Putignano.
Kitseaed
pisi|Kitseaed (september, 2011) Kitseaed (ka Nunne tänava haljasala) on park Tallinnas Kesklinna linnaosas Nunne tänava ja Laia tänava ristumiskohas.
Park sai nime 16. mail 1989.
Pargis asub Jaan Koorti skulptuur "Metskits"
Alden Ehrenreich
pisi Alden Ehrenreich (sündinud 22. novembril 1989 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja.
Castellana Grotte vald
Haldusjaotus
Castellana Grotte halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Castellana Grotte (keskus), Genna, Regio, Fanelli, Cucumo, Pozzo Stramazzo, Rosatella, Torre di Mastro, Torre Due Pani, Oronzo Persio, Monte Cipolla, La Pergola.
Folke Alnevik
Arvid Folke Alnevik (31. detsember 1919 Arbrå – 17. august 2020 Gävle) oli rootsi kergejõustiklane, jooksja.
Alnevik tuli 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis pronksmedalile 4×400 meetri teatejooksus.
Kongo Vabariigi lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Kongo Vabariigis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Abraham Nicolaus Winkler
Abraham Nicolaus Winkler (22. november 1762 Tallinn – 7. mai 1848 Türi) oli Eesti vaimulik.
Immatrikuleerus 16. oktoobril 1780 Göttingeni Ülikooli, õppis Leipzigi Ülikoolis aastatel 1780–1783. Oli koduõpetaja Saaremaal. Ordineeriti 21. augustil 1784 õpetajaks.