cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gunnar Karlson
Elulugu
Aastatel 1996–1998 oli ta Rootsi armee 4. idadiviisi peakorteri esimese diviisi ülem ja aastatel 1998–2000 Smålandi brigaadi ülema asetäitja. Ülendati 2000. aastal koloneliks ja määrati Rootsi NATO-missiooni sõjaväelise esindaja asetäitjaks, ta töötas sellel ametikohal aastani 2003. Aastal 2003 määrati ta Gotlandi rügemendi ülemaks, ta teenis seal aastani 2005. Aastani 2004 töötas ta välisministeeriumi sõjalise eksperdina NATO alalises esinduses Brüsselis, aastast 2004 on ta Rootsi Kuningliku Sõjateaduste Akadeemia liige. Aastal 2006 läbis ta kursused Rootsi kaitseülikoolis Solbakis, aastal 2007 sai ta brigaadikindraliks.
Hanno Rohtla
Elulugu
Lõpetas 1972 Tallinna 1. Keskkooli, 1977 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna ja 1982 samas aspirantuuri; tehnikakandidaat (1986, Küberneetika Instituut), väitekirjas käsitles süntaksi vigade töötlemist translaatorite loomise süsteemis. Täiendas end 1989–1990 Toronto Ülikoolis. Töötas 1977–1997 TTÜ-s: arvutuskeskuse vaneminsener, informaatika ja arvutustehnika täiendusõppe teaduskonna vanemõpetaja ja dekaan, informaatikainstituudi informaatika aluste õppetooli dotsent. 1997–1999 AS Majandustarkvara projektijuht ja juhataja, 1999–2000 AS Novo BCS projektijuht, 2000– Coda Eesti OÜ arendusdirektor.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: translaatorite koostamine, süsteemianalüüs, täiskasvanute koolitus. 14 teadustrükist.
Välearendus
Välearendus (kohati käibiv "agiilne" on naiivne poolkeelne laen; inglise keeles Agile Software Development) on kiire tarkvaraarendus, kus kasutatakse agiilseid metoodikaid. Selle järgi peetakse projekti läbikukkumist tarkvara arendamise kõige kulukamaks aspektiks ning seetõttu on seda tüüpi tarkvaraarenduse eesmärk korraldada tööd viisil, mis suurendaks edu saavutamise tõenäosust. Tähtsustatakse võimet muudatustele reageerida, et olla edukas ebakindlas ja muutuvas keskkonnas.
Selle arendusviisi puhul leitakse, et muutused tulevad ette niikuinii ning neid tuleb hallata, mitte vältida. Projektijuhtimine rõhutab planeerimist, disaini ja dokumentatsiooni vajalikkust. See keskendub sellele, et saaks edastada kliendile kõik töötavad funktsioonid võimalikult kiiresti ning et oleks tagatud töötavad tugisüsteemid, et üleantud funktsioone oleks võimalik pidevalt toetada.
Termin "agiilne" hakkas levima, kui avaldati The Manifesto for Agile Software Development, mis määratleb selle termini väärtused ja põhimõtted.
Agiilsed metoodikad
Agiilsed metoodikad on näiteks
Ajalugu
Esimesed kirjeldused kiirest ehk väledast arendusest pärinevad aastatest 1980–1990.
2001. aastal kogunes USA Utah' osariigi Snowbirdi kuurordis arendusmeetodeid arutama 17 tarkvaraarendajat, kelle seas olid näiteks Jeff Sutherland, Ken Schwaber ja Alistair Cockburn. Põhiline põhjus oli rahulolematus tarkvara arendusega kaasnevate lisakuludega ja vajadus leida paremaid viise, kuidas tarkvara luua. Tulemusena pandi kirja üldised tarkvaraarenduse põhimõtted ehk Manifesto for Agile Software Development.
Välearenduse meetodite puhul arvatud, et need on paremini ennustatavad, rohkem inimestele orienteeritud ning keskenduvad pigem lõpptulemusele kui töö bürokraatlikule iseloomule.
2005. aastal kirjutas Alistair Cockburni ja Jim Highsmithi juhitud grupp projektijuhtimise põhimõtete, vastastikuse sõltuvuse deklaratsiooni (Declaration of Interdependence), et juhtida tarkvaraprojektide juhtimist vastavalt välearenduse meetoditele.
2011. aastal lõi Agile Alliance juhendi välearenduse tavadele (2016. aastal nimetati see ümber agiilseks erialasõnastikuks), mis on arenev avatud lähtekoodiga töökindlate agiilsete tavade, terminite ja elementide määratlustest, koos tõlgendustest ja kogemuste suunistest maailma agiilsetelt praktikutelt.
Välearenduse põhimõtted
Agiilse tarkvaraarenduse põhimõtted
Põhiprintsiibid
Agiilse arenduse 12 põhiprintsiipi
Välearenduse ja traditsioonilise projektijuhtimise erinevused
Projektijuhtimise vaimse hoiaku erinevused Projektijuhtimise põhimõtete erinevused Välearenduse puhul on projektijuhtimise eelised projektipõhises organisatsioonis, maatriks organisatsiooni ees:
Kahula kihistu
Kahula kihistu (inglise Kahula Formation) on ordoviitsiumi ladestu Viru ladestiku kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistu on nime saanud Kahula küla järgi.
Kihistiku stratotüüp on Kahula paemurd. Paemurrus paljandus aastal 1970 1,16 cm Keila lademesse kuuluvat paekivi. Ülemised 13 cm moodustas rohekashall suure savisisaldusega lubjakivi, järgnes 13 cm kollakashalli paksukihilist lubjakivi, seejärel 13 cm kollakashalli suure savisisaldusega õhukesekihilist lubjakivi. Järgmised 12 cm moodustas taas kollakashall paksukihiline lubjakivi, alumised 65 cm moodustas aga kollakashall muguljas mergli vahekihtidega lubjakivi. Kunagine paemurd on ehitusprahiga täidetud ja kinni kasvanud.
Kihistu sisaldab järgmisi kihistikke:
Wicomico maakond
thumb|Asend Marylandi osariigis Wicomico maakond (Wicomico County) on maakond USA-s Marylandi osariigi kaguosas. Geograafilised koordinaadid on 38°37' N, 75°63' W.
Maakonna halduskeskus on Salisbury.
Maakonna pindala on 1035 km², millest 59 km² moodustab veepindala.
Kahula kihistu
Lisaks loetakse selle osaks veel Jõhvi kihistut, vahel arvatakse kihistusse ka Auleliai kihistik. Kihistu koosneb lubjakivist, mille osades kihtides sisaldub vahekihtidena bentoniiti ja argilliiti.
Wicomico maakond
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 98 733. Aastal 2000 oli elanike arv 84 644.
Ajalugu
Wicomico maakond moodustati 1867. aastal Somerseti ja Worcesteri maakonna osadest. Maakond on saanud nime Wicomico jõe järgi. Sõna wicko mekee tähendab algonkini keeles "koht, kus majad on ehitatud".
Juustukook
Juustukook on magustoit, tavaliselt küpsetatud kook, mille üks põhikomponente on pehme toorjuust, kohupiim või kodujuust.
Õigem oleks seega öelda vastavalt toorjuustukook, kohupiimakook või kodujuustukook, sest eesti keeles tähendab juust valminud/laagerdunud kõvemat piimatoodet, mitte selle muud seisundit (toorjuust, kohupiim).
Tutvustus
Paljudest kookidest on nn juustukook üks, mis on ajaproovile vastu pidanud. Toorjuustukook on üks armastatumaid magustoite kogu maailmas. Toorjuustu-/kohupiimakookidel on suhteliselt lihtne koostisosade tasakaal pehmest juustust, munadest, suhkrust ja mõnest maitseainest ning tavaliselt tehakse need küpsise- või saiapõhjale. Toorjuustu-/kohupiimakooke on nelja põhitüüpi, mille tekstuur ja maitse sõltub juustusordist ja isegi margist: kohupiim, näiteks talu-, poti- või kodujuust; ricotta (Itaalia juustukook); kohupiim (Saksa juustukook) ja toorjuust (New Yorgi juustukook). Küpsetamata (kohev kook) varianti nimetatakse Prantsuse toorjuustukoogiks.
575
575. aasta
Juustukook
Ajalugu
Esimene toorjuustukook valmistati tõenäoliselt Kreekas Samose saarel. Sel ajal arvati, et see maitsev magustoit on võimas energiaallikas. Isegi esimestel Kreeka olümpiamängudel, aastal 776 eKr, pakuti sportlastele juustukooke. Seda imelist magustoitu serveeriti ka pulmades. Vanad kreeklased valmistasid 5. sajandil eKr kõige varasemaid teadaolevaid algelisi juustukooke ("lame mass"), kui värske juust hõõruti pehmeks jahu ja meega ning siis savipannil küpsetati, tulemuseks toorjuustupätsikesed. Esimene ingliskeelne kokaraamat "The Forme of Cury" (u 1390), koosnes kuningas Richard II kokkade koostatud keskaegsetest ingliskeelsetest retseptidest, sisaldas kahte juustutorti: Sambocade, mis sisaldas kohupiimajuustu, munavalgeid, roosivett, ja leedriõisi ning ruayn (poolpehme sügisene lehmajuust), munakollastest valmistatud Tart de Bry (sõna bry tulenes vananormanni keelest "purustatud", viidates juustu valmistamise meetodile), ja jahvatatud ingver. Järgneva viie sajandi jooksul sisaldas peaaegu iga järgmine ingliskeelne kokaraamat vähemalt ühte juustukoogi retsepti. 18. sajandi jooksul saavutas juustukook ajapikku sellise väljanägemise, nagu me tunneme seda 21. sajandil. 19. sajandil vahetati juustukoogi maitseained roosivesi ja vürtsid peenema sidruni ja/või vanilli vastu välja. Paljude Ameerika juustukookide alus muutus dramaatiliselt 1930. aastatel, kui kohupiima asemel tuli toorjuust, andes kohevama ja veidi jämeda tekstuuri ning veidi maheda maitse. Lisaks muutus see palju kreemjamaks maiuspalaks. Tänapäeval on juustukookide valmistamiseks saadaval sadu retsepte.
Shaun Heshka
Shaun Heshka (sündinud 30. juulil 1985 Melville'is Saskatchewani provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Soome kõrgliigaklubis Vaasa Sport.
Mustad zaporožlased
Mustad zaporožlased (ukraina keeles Чорні запорожці Tšorni zaporožtsi) oli Ukraina Rahvavabariigi väeüksus aastatel 1918–1920.
Juustukook
Juustukoogivariatsioone maailmas
Piirkonniti on nn juustukookidel märkimisväärseid erinevusi. Paljudest retseptidest hoolimata sisaldab see tuntud magustoit eri piirkondades peamiste koostisosadena toorjuustu, nisu ja magusainet. pisi|New Yorgi juustukook
New Yorgi juustukook
Newyorklastele hakkas juustukook väga meeldima juba 1900. aastatel. Ameerika Ühendriikides on tohutult palju piirkondlikke juustukookide retsepte, kuid juustukookide retseptide kuningas on kaunistamata New Yorgi stiilis juustukook. Rikkalik, tihe, sile, kreemjas ning täis toorjuustu, koort, hapukoort, mune ja suhkrut. New Yorgi juustukoogi loomise au on kuulub Arnold Reubenile, kes oli tuntud ka oma võileibade poolest. Arnold Reuben sündis Saksamaal, kuid kolis noorelt Ameerikasse. New Yorgi stiilis juustukook oli tegelikult eksperiment, mille Reuben tegi juustupirukaga. Ta oli kutsutud peole, kus talle serveeriti juustupirukat; hiljem hakkas ta sellega katsetama ja jõudis tulemuseni, mida me täna teame kui New Yorgi juustukooki.
Shaun Heshka
Aastatel 2003–2006 mängis ta Põhja-Ameerika noorteliiga Western Hockey League'i klubis Everett Silvertips. 2006. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastas lepingu NHL-i klubiga Vancouver Canucks. Seejärel mängis ta kolm hooaega American Hockey League'is (AHL) Canucksi tütarklubis Manitoba Moose, kuid Canucksi meeskonnas jäi NHL-is debüüt tegemata. 2009. aasta juunis kaubeldi Heshka NHL-i klubisse Phoenix Coyotes. Coyotesi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 7. novembril 2009 mängus Anaheim Ducksi vastu. Pärast seda mängis ta NHL-is veel seitsmes mängus, saades kirja kaks väravasöötu.
Juustukook
New Yorgi juustukook
Mõnes New Yorgi juustukoogis kasutatakse paksu koore (mis on paks koor?) asemel hapukoort, mis lisatakse täidisesse või lisatakse peale selge (pisut magustatud) kiht; täidisesse lisatud hapukoort sisaldavad retseptid külmuvad ja sulavad paremini kui paksu koorega retseptid.
Shaun Heshka
2010. aasta septembris sõlmis ta lepingu Austria kõrgliigaklubiga Salzburgi Red Bull, kellega tuli 2011. aastal Austria meistriks. Hooajal 2011/12 mängis ta taas AHL-is, kuuludes klubide Binghamton Senatorsi ja Peoria Rivermeni koosseisu.
Juustukook
Philadelphia juustukook
Philadelphia juustukook ehk Philly juustukook on õhulisem, siidisem ja kreemisem kui New Yorgi juustukook. Võib arvata, et sellel stiilil on linnaga midagi pistmist, kuid selle nimetus tuleneb tegelikult Philadelphia toorjuustu kaubamärgist, mis on loomulikult selle juustukoogi põhikoostisosa. Selle tootemärgi toorjuust, mis on värske ja maheda maitsega, eristabki kahte juustukooki, kuid muus osas on nad üsna sarnased – mõlemal on Grahami kreekerist või digestiivküpsisepurust valmistatud põhi.
Shaun Heshka
2012. aasta novembris sõlmis Heshka lepingu Soome kõrgliigaklubiga Pori Ässät. 2013. aastal tuli ta klubiga Soome meistriks. Hooajal 2012/13 pälvis Heshka liiga parimale kaitsemängijale antava Pekka Rautakallio auhinna ja valiti liiga sümboolsesse koosseisu.
Juustukook
Chicago stiilis juustukook
Chicago juustukook on mõne nüansiga, selle päritolu on seotud restoranipidaja Eli Schulmaniga. Püüdes täiustada oma liharestorani juustukoogi retsepti, leidis ta edu hapukoore lisamisel aeglaselt kääritatud toorjuustu, tervete munade, munakollaste, suhkru ja vaniljeekstrakti segule. See andis ainulaadse konsistentsi, mis oli väljastpoolt kindel, kuid seest pehme ja kreemjas. Peale selle on selle põhjaks küpsisepuru asemel muretainas. Tema looming debüteeris 1980. aastal avaüritusel "Taste of Chicago" ja sai lõpuks linna järgi ka nime. pisi|Pinoy juustukook ehk ube-juustukook
Shaun Heshka
2013. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Kaasani Ak Bars. Hooajal 2013/14 oli ta meeskonna resultatiivseim kaitsemängija (8+22) ning 2014. aastal osales ta KHL-i tähtede mängul. 2014. aasta oktoobris siirdus ta Vladivostoki Admirali, kus mängis hooaja lõpuni.
Juustukook
Pinoy juustukook
Filipiinidel on juustukook lilla, sest selle koostisse kuulub ube – purpurjaam, ube või suurem jamss. Ube sarnaneb lilla maguskartuliga, aga ei ole sama asi. Ta on magusam kui enamik maguskartuleid. Küpsetamata ube-juustukoogiks tuleb mugul esmalt keeta, siis püreestatakse see iseseisvaks maiustuseks, mida tuntakse nimetusega ube halaya. Saadud maiustus segatakse toorjuustu, vanilje ja võib-olla ka kondenspiimaga. Lilla segu määritakse Grahami kreekerile (kaeraküpsisele), digestiiv- või küpsise koorikule ja serveeritakse külmalt. Olemas on ka küpsetatud versioon, mis sisaldab mune, kuid serveeritakse siiski jahutatult.
Shaun Heshka
2015. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Rootsi kõrgliigaklubiga MODO Hockey.
Juustukook
Jaapani juustukook
pisi|Jaapani juustukook Jaapani juustukook eristub oma tekstuuri poolest. Sellel on pehme, kohev konsistents, mida võib võrrelda sufleega, mistõttu nimetatakse seda mõnikord puuvilla- või sufleejuustukoogiks. Selle põhjuseks on asjaolu, et munavalged ja -kollased vahustatakse eraldi, enne kui need keedetakse kuumaveevannis (bain-marie). Tänu vahustatud munavalgele on see uskumatult kerge ja õhuline. Sellel puudub koorik. Huvitaval kombel jagab Jaapani juustukook mõningaid omadusi Saksa juustukoogiga, mis kasutab tainas ka vahustatud munavalgeid, aga see on siiski palju kohevam ja maitseb rohkem nagu Ameerika juustukook, kuna selles on kasutatud rohkem tuntud toorjuustu.
Shaun Heshka
Aastatel 2016–2021 mängis Heshka viis hooaega Soome kõrgliigaklubis Oulun Kärpät. Kärpätega tuli ta Soome meistriks 2018. aastal. Vaasa Spordiga liitus ta 2021. aasta aprillis.
Juustukook
Jaapani juustukook
pisi|Basque juustukook
Shaun Heshka
2017. aastal võitis Heshka Kanada võistkonna koosseisus Spengleri karika.
Juustukook
Baski juustukook (Hispaania)
Põhja-Hispaania Baski piirkonnast pärit juustukook Gazta tarta on üks magustoit, mis peaks välja nägema kõrbenud. Küpsetatakse lühikest aega suurel kuumusel. See loob sulanud keskosa ja tumeda, karamellistunud välispinna, mis lisab kooriku asemel tekstuuri.
Väidetavalt on Rivera algne retsept valmistatud San Millani toorjuustuga – veidi soolasem versioon kui populaarne Philadelphia kaubamärk. Toorjuust on segatud munade, suhkru ja koorega ning küpsetatud kõrgel temperatuuril, umbes 200 °C, kuni juustukoogi pealmine osa on tumepruun, kuid keskosa jääb endiselt värisema. Seejärel jahutatakse seda enne serveerimist mitu tundi külmkapis.
Prantsusmaa
Fiadone on saanud nimetuse itaaliakeelsest sõnast flan. Seda nimetatakse sageli ka Korsika juustukoogiks, mis pärineb Prantsusmaa ja Itaalia vaheliselt saarelt Korsikalt. Selle valmistamiseks kasutatakse lamba- või kitsepiimast saadud vadakujuustu brocciu, mis segatakse munade, suhkru, sidrunikoore ja sidrunimahla seguga. See ainulaadne kombinatsioon annab sellele tsitruselise hõngu, mida mõnikord rikastatakse brändiga. See on tavaliselt õhem kui enamik juustukooke, krõbeda võise välispinna ja mureneva tekstuuriga. pisi|Itaalia juustukook
Itaalia
Traditsiooniliselt valmistati seda meest, ricotta 'st ja jahust ning vormiti küpsetamiseks leiva kuju. Mõned retseptid võivad sisaldada loorberilehti. Tänapäeval kasutavad itaallased ricotta- või mascarpone-juustu ja lisavad sageli väikeseid suhkrustatud puuvilju. Sageli nimetatakse kooki ricotta-juustukoogiks. Itaalia juustukoogi tekstuur on tavaliselt kuivem kui Ameerika stiilis koogil. Juust annab kuivema ja veidi teralise tekstuuri, kuid mõnikord segatakse seda piimaga, et saada kreemjas lõpptulemus.
Saksamaa
pisi|Käsekuchen – Saksa juustukookSaksa keeles Käsekucheniks nimetatud stiilis juustukook kasutab hapupiimast valmistatud kohupiimajuustu, millel on magushapu maitse ja mis väidetavalt sulab suus. Seda iseloomustab kohev tekstuur ja eelkõige kohupiimjuustu kasutamine. Võrreldes toorjuustuga on kohupiim värske. Seda segatakse munade, piima ja suhkruga ning küpsetatakse traditsiooniliselt tainapõhjal, kuigi tänapäeval on levinud ka muretainapõhi. Mõned retsepti sisaldavad kohupiima asemel kodujuustu, kuid usutakse, et kohupiim on selle olemuse jaoks hädavajalik.
Brasiilia ja Argentina
Nende kahe Lõuna-Ameerika riigi juustukooke iseloomustab pealmine marmelaadikiht – Brasiilias guajaavimarmelaad ja Argentinas maasika- või mõne muu marja marmelaad.
Poola
Poola juustukook on seal maal tuntud kui sernik (võrdle eesti keeles sõrnik), ja pärineb kristlastelt ja juutidelt. Arvatakse, et see pärineb 17. sajandist, kui kuningas Jan III Sobieski tõi retsepti koju pärast võitu türklaste vastu Viini lahingus 1683. aastal. Sernik on valmistatud munast, suhkrust ja twarog 'ist – värskest kohupiimast, mida on aastaid kasutatud Poola magustoitude valmistamiseks. Sellel on pisut õhuline ja veidi teraline tekstuur ning see sisaldab sageli täiendavaid täidiseid, nagu rosinad, šokolaad või puuviljad.
Rootsi
Ostkaka (sõnasõnalises tõlkes tähendab juustukooki) pärineb Kesk-Rootsi lõunaprovintsist Smålandist. Varased teated magustoidu kohta pärinevad juba aastast 1538, kus seda peeti staatuse sümboliks. Sestpeale on seda põlvest põlve edasi antud ja serveeritud erilistel pidustustel. Selle valmistamiseks lisatakse piimale laapi, et moodustuks kohupiim, mille võib mugavuse huvides asendada kodujuustuga. Retsept sisaldab ka koore, suhkru, munade, mandli ja mõru mandli kombinatsiooni. Seejärel küpsetatakse seda põhjata ja traditsiooniliselt serveeritakse soojalt koos vahukoore ja moosiga. pisi|Ostkaka – Rootsi juustukook
Ühendkuningriik
Ühendkuningriigi ja Iirimaa juustukoogid sarnanevad Ameerika Ühendriikide omadega selle poolest, et täidises kasutatakse tavaliselt toorjuustu ja suhkrut, millele lisatakse koor.
Erinevuseks on nende küpsised, Suurbritannias kasutatakse purustatud ja võiseid Briti küpsiseid. Lisanditeks on puuviljakompott ja sidrunikohupiim, samuti võib täidisesse segada puuviljatarretist, et see püsiks tihke.
Juustukoogirestoranid
Paljudes maailma suurlinnades, eriti Ameerikas, leidub väga mitmekesise juustukoogivalikuga elegantseid juustukoogirestorane.
Brandon Barker
Brandon Lee Colin Barker (sündinud 4. oktoobril 1996 Manchesteris) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib äärepoolikuna Küprose kõrgliigaklubis Omonia.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Manchester City, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Hooajal 2013/14 valiti ta Manchester City akadeemia hooaja parimaks mängijaks. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 21. veebruaril 2016 Inglismaa karikamängus Chelsea vastu. 2015. aasta lõpus oli ta lühikest aega laenul Inglismaa esiliigaklubis Rotherham United, lüües nelja mänguga ühe värava. Hooajal 2016/17 oli ta Manchester Cityst laenul Hollandi esiliigaklubis NAC Breda, hooajal 2017/18 Šotimaa kõrgliigaklubis Hibernian ja hooajal 2018/19 Inglismaa esiliigaklubis Preston North End.
2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Šotimaa kõrgliigaklubiga Rangers. Hooaja 2020/21 teises pooles oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Oxford United.
2022. aasta veebruaris sõlmis ta kuni hooaja lõpuni lepingu Inglismaa esiliigaklubiga Reading.
2022. aasta juunis sõlmis ta kaheaastase lepingu Omoniaga.
Aastatel 2013–2016 mängis Barker Inglismaa noortekoondistes.
Lehtmetsa kihistik
Kihistiku stratotüüp on Saku 1098A puurauk, kus kihistiku kivimid esinevad 7,1–11,6 meetril.
Sääre kabel
Kabel jäi Jämaja kihelkonda. Kabel oli ainus keskajal arvatavasti 14. sajandil ehitatud kabel Saaremaal.
UNESCO maailmapärand Tšiilis
Nimistusse on kantud:
Ravindra Prabhat
pisi|Ravindra Prabhat (detsembris 2008) Ravindra Prabhat (hindi रवीन्द्र प्रभात Ravindra Prabhat; sündinud 5. aprillil 1969 Mahindwaras, Bihari osariigis) on hindi luuletaja, ajakirjanik, kirjanik ja novellikirjanik Indiast.
Moere
Moere on hollandikeelne osavald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Gisteli vallas.
Elo Süld
Elo Süld (neiupõlvenimega Elo Angerjärv; sündinud 10. augustil 1979 ) on eesti usundiloolane, Tartu Ülikooli Aasia keskuse juhataja.
2001. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli usuteaduse erialal, teoloogiamagistri kraadi sai ta samas 2006. aastal ja filosoofiadoktori kraadi usuteaduse alal 2014. aastal.
Nagu noateral
"Nagu noateral" (inglise keeles "Walk the Line") on eluloofilm Johnny Cashist.
Filmi režissöör oli James Mangold. Johnny Cashi kehastab Joaquin Phoenix ja June Carterit Reese Witherspoon. Filmi aluseks on Johnny Cashi raamatud "Man in Black" ja "Cash: The Autobiography".
Õpipoiss
Õpipoiss on mingit ametit praktikas õppiv isik.
Endisajal nimetati õpipoisiks käsitöölist, kes õppis oma ametit meistri juures. Kui meister õpipoissi edutas, siis sai temast sell.
Capinghem
Capinghem (arhailises hollandi keeles Campinghem) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Armentièresi kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
pisi|tühi|Capinghemi sõjamälestusmärk
Naerugaas (film 1907)
"Naerugaas" on 1907. aastal Edwin S. Porteri loodud ameerika komöödia-tummfilm.
Elapsoidea boulengeri
Elapsoidea boulengeri on mürknastiklaste sugukonna maoliik.
Levila
Neid võib kohata roomamas Tansaanias, Mosambiigis, Malawis, Sambias, Zimbabwes, Botswanas, Namiibias, Angolas ja Põhja-Kapimaal (Lõuna-Aafrika Vabariik).
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Elapsoidea boulengeri seisuga 5.05.2015.
Bohri raadius
Bohri raadius (tähis a_0) on füüsikakonstant, mis on võrdne vesiniku aatomi tuuma ja põhiolekus elektroni vahelise kaugusega, seega selle elektroni ringorbiidi raadiusega (Bohri aatomimudeli raames).
Bohri raadius arvutatakse järgmise valemi järgi: kus
Bohri raadius on kirjeldatav ka valemiga kus
Arvutuse aluseks olevate füüsikakonstantide praeguse mõõtmistäpsuse juures saadakse Bohri raadiuse väärtuseks
Aatomifüüsikas kasutatakse seda raadiuse väärtust sageli pikkusühikuna, ümardatult 52,9 pm või pool ongströmit.
Kaputsiin
Kaputsiin võib tähendada mitut asja:
Kurtna kihistik
Kurtna kihistik (inglise Kurtna Member) on ordoviitsiumi ladestu Keila lademe Kahula kihistusse kuuluv kihistik. Seda hakkas esimesena eristama Algimantas Grigelis aastal 1978. Kihistik on nime saanud Kurtna küla järgi.
Kihistiku stratotüübiks on nüüdseks tasandatud Kurtna paemurd. Paemurrus paljandus varem õhukeste mergli vahekihtidega lubjakivi. Kihistiku lubjakivi on muguljas.
Huntahven
Huntahven (Dicentrarchus labrax) on ahvenaliste seltsi huntahvenlaste sugukonda kuuluv kalaliik. See kala on eurütermne ehk talub suuri temperatuurikõikumisi, ja eurühaliinne ehk talub suuri merevee soolsuse kõikumisi.
Leviala
Huntahvena leviala on Lääne- ja Lõuna-Euroopas. Atlandi poolelt on Lõuna-Norrast lõuna poole, kaasa arvatud Ühendkuningriigis, kuni Senegalini välja Aafrikas. Lõuna-Euroopas on levinud terves Vahemeres ja Mustas meres. Talveperioodil ollakse soolasemas vees ja suveperioodil minnakse, nii noored kui ka vanemad, riimveelistesse rannikulaguunidesse ja jõesuudmetesse.
Kala eelistab madalat rannikuvett, aga ta võib minna ka 100 meetri sügavusele.
Seda kala on Eesti vetes kohatud kahel korral. 2010. aastal saadi kätte kaks huntahvenat mõrdadega. Esimene oli Hiiumaalt saadud emane, kelle täispikkus oli 29,8 cm ja mass 404,5 g. Teine kala saadi Saaremaalt, see oli isane, kelle täispikkus oli 37,9 cm ja mass 624 g. Huntahven Eesti vetes püsielanikuks ei jää, kuna tal on vaja soolasemat vett kui on Läänemeri.
Toitumine
Huntahven toitub väikestest kaladest (nt kilu, räim, makrell), koorikloomadest ja peajalgsetest.
Kasv ja vanus
Huntahven võib kasvada kuni meetripikkuseks ja kuni 12-kiloseks. Elada võib ta kuni 30 aastani.
Nooremana hoiavad huntahvenad kokku, vanemaks saades elavad eraldi.
MBLAQ
MBLAQ (korea keeles 엠블랙; täisnimega Music Boys Live in Absolute Quality – eesti keeles 'muusikapoisid, kes elavad absoluutses kvaliteedis') on viieliikmeline Lõuna-Korea ansambel, mille lõi Lõuna-Korea meelelahutaja Rain agentuuris J.Tune Camp. Ansambli liikmed olid Seungho, G.O, Lee Joon, Thunder ja Mir. Debüütetteaste tehti 2009. aasta 9. oktoobril kontserdil "Rain's Legend of Rainism".
Huntahven
Paljunemine
Atlandi poolel saavad isased suguküpseks 4–7-aastaselt ja emased 5–8-aastaselt Vahemeres saavad mõlemad sugupooled suguküpseks 2–4-aastaselt. Kudemisperiood on ainult üks kord aastas, Vahemere piirkonnas on see detsembrist märtsini ja Atlandi piirkonnas detsembrist juunini.
Huntahven koeb 1,1–1,5-millimeetriseid marjateri. Embrüo areneb umbes kolme päevaga, kui temperatuur on 13–14 °C. Vastsed arenevad umbes 40 päevaga, kui temperatuur on 19 °C.
MBLAQ
2009. aasta 14. oktoobril avaldati debüütsingel "Just BLAQ", mis vallutas erinevaid Korea edetabeleid. Esimene album "Y" ilmus 2010. aasta 19. mail ja 10. jaanuaril aastal 2011 avaldas MBLAQ oma esimese stuudioalbumi "BLAQ Style".
Huntahven
Paljunemine
Huntahvenad koevad ainult merevees, mille soolsus on vähemalt 30‰.
MBLAQ
16. detsembril 2014 teatasid Lee Joon ja Thunder, et lahkusid MBLAQ-i koosseisust. Pärast 2015. aastat pole MBLAQ enam tegutsenud.
Huntahven
Kasutamine
Huntahvenat on juba antiikajast saati kasvatatud, püüdes neid rännete ajal laguunidesse kinni. Seal nad toitusid laguunis olevast toidust ja neile anti ka lisatoitu.
1960. aastatel Prantsusmaa ja Itaalia konkureerisid, et välja mõelda ning töötada massi tootmistehnika huntahvena maimudele. 1970. aastatel hakkasid kõik Vahemere riigid leiutatud tehnikat kasutama. Huntahven oli ka esimene mereline mittelõheliste seltsi kuuluv liik, mida hakati Euroopas kaubanduslikult kasvatama ning mis on oluline tänapäevani. Suurimad kalaliigi tootjad on Egiptus, Horvaatia, Hispaania, Itaalia, Türgi ja Kreeka.
Kala müüakse turul kas värskelt või suitsutatult.
Kuriste kalmistu
pisi|Kuriste kalmistu pisi|Kuriste kalmistu Kuriste kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Taterma külas Kuriste kiriku lähedal.
Kalmistu pindala on 1,1 ha. Kalmistul on umbes 250 kalmu.
Vanim hauatähis pärineb aastast 1887. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Politsei- ja Piirivalveameti laevastik
pisi|Piirivalvelaev [[PVL-112 Pärnus]] Politsei- ja Piirivalveameti laevastik oli Politsei- ja Piirivalveameti teabehaldus- ja menetlusosakonna koosseisu kuulunud merendusüksus.
Alates 2023. aastast viidi laevastiku laevad koos vastavate avamere ülesannetega üle mereväe koosseisu, kus neist moodustati patrull-laevade divisjon. Politsei käsutusse jäid vajalike ülesannete täitmiseks kaatrid, mootorpaadid ja hõljukid.
Ülesanded
Piirivalvelaevastiku põhiülesanded olid merepääste, reostustõrje ja patrullteenistus.
Ujuvvahendid
Algselt kasutati laeva nimetähises lühendit PVL – "PiiriValveLaev" ja kolmekohalist numbrit, millele tavaliselt lisandus nimi. Hõljuki nime lühendina kasutati vastavalt PVH (H – hõljuk). Seoses organisatsioonis piirivalve mõju vähendamisega kärbiti hiljem lühenditest ka vastavad tähed PV. Kaotati ka vastav laeva ahtrilipp.
Laevastikku kuulusid järgmised valvelaevad:
Väiksemad valvekaatrid, mootorpaadid ja sõudepaadid kuuluvad piirkondlike allüksuste koosseisu. Politsei- ja piirivalveametil on ka kolm hõljukit.
Sadam
Politsei- ja piirivalveameti laevade põhibaas oli Piirivalvesadam Kopli lahe idakaldal.
Vidzeme küla
Vidzeme (vanasti ka Vārtnieki) on küla (vidējciems) Lätis Smiltene piirkonnas, Branti valla halduskeskus. Vidzeme asub piirkonna keskuse Smiltene edelapiiril Cērtene jõe kaldal. Küla läbib Smiltene ja Rauna vaheline tee.
Nõukogude ajal kandis küla nime Vārtnieki ja see oli Valka rajooni Branti külanõukogu halduskeskuseks. Samuti oli see loomakasvatusliku suunitlusega sovhoosi «Vidzeme» keskasulaks. Vidzemes on raamatukogu. Külas asuvad Bāze ja Vidzeme bussipeatus.
2016. aastal oli külas 185 elanikku, 2019. aastal 175.
Innere Stadt
Innere Stadt (eesti keeles 'siselinn') on Austria pealinna Viini vanalinn, mis moodustab linna 1. ringkonna. 2001. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud vanalinna piiritleb kirdes Doonau kanal ja kagus Viini jõgi. Viini ajaloolist keskust, mida ehib Püha Stefanuse katedraal, ümbritseb kaarjalt endise linnamüüri kohal Ringstraße puiestee.
pisi|tühi|Linnulennuvaade siselinnale (akvarell 1904) pisi|tühi|Innere Stadti edelavaade (aerofoto 2013. aastast)
Ajalugu
pisi|305px|[[Nürnbergi kroonika puulõige aastast 1493]] pisi|305px|Viin 1683. aastal pisi|305px|Innere Stadti kaart (1830) Enne 19. sajandi keskpaika moodustas peaaegu kogu Viini linna territooriumi praegune Innere Stadt.
Katherine Langford
Katherine Langford (sündinud 29. aprillil 1996) on Austraalia näitleja ja endine ujuja. Ta on tuntud eeskätt Hannah Bakeri rolli järgi 2017. aasta Netflixi noorteseriaalis "13 Reasons Why", mis põhineb Jay Asheri samanimelisel romaanil.
Lapsepõlv ja noorus
Katherine Langford sündis Austraalias Perthi linnas. 2005. aastal hakkas ta võtma hääletunde nii klassikalise muusika, džässi kui ka nüüdisaja muusika tarvis. Ta käis andekatele õpilastele suunatud Perth Moderni koolis Lääne-Austraalias Subiaco linnas, kus ta oli rahvusvahelise taseme ujuja. Keskkooli alguses huvitasid teda peale muusikateatri ka meditsiin ja poliitika. Kuid pärast 2012. aasta Lady Gaga kontserdil "Born This Way Ball" käimist inspireeris see teda klaverit õppima ja lahkuma ujumismeeskonnast. 2014. aastal lõpetas Langford muusikateatri diplomiga.
Pärast keskkooli lõpetamist hakkas Langford oma kodulinnas näitekunstitundides käima. 2014–2015 õppis ta muusikateatri erialal Tantsu- ja Teatrikunsti Akadeemias. Seal õppides mängis ta muusikalis "Godspell" Morganit. Tänu sellele rollile valiti ta viie õpilase sekka, kes said osaleda edasijõudnud näitlejate koolitusel Rahvusvahelises Teatrikunsti Instituudis (NIDA). 2015. aastal osales ta ka koolitustel Filminäitlemise Nicholsoni Akadeemias. Sel ajal kehastas ta Peroni armukese rolli 2015. aasta muusikalis "Evita" Koorliny Kunstikeskuses Perthi linnas. Sama aasta lõpus pakuti Langfordile kohta kunstide bakalaureuseõppes näitlemise erialal Lääne-Austraalia Etenduskunstide Akadeemias, kus ta pidi õppimist alustama 2016. aastal. Sinna ta siiski ei läinud, vaid asus tööle kutselise näitlejana.
Karjäär
Esimest korda võis Langfordi näha 2015. aastal väikestes iseseisvates filmides "Misguided", "Imperfect Quadrant" ja "Daughters". Filmis "Daughters", mis esilinastus Cannes'i filmifestivalil 2016. aastal, kehastas Langford peategelast Scarletti. Pärast Etenduskunstide Akadeemiast saadud pakkumisest loobumist proovis Langford saada osa teleseriaalis "Will", mis keskendus William Shakespeare'i nooruspõlvele. Tema asemel sai rolli Olivia DeJonge.
Ta on saanud kiita Ameerika keskkooliõpilase Hannah Bakeri mängimise eest seriaalis "13 Reasons Why". Langford valmistus rolliks, rääkides esindajaga kampaaniast "It's On Us", mille eesmärk on tõsta teadlikkust seksuaalkuritegude kohta, ning vesteldes psühhiaatriga, kes on spetsialiseerunud noorukitele. 2016. aastal sõlmis ta lepingu William Morris Endeavori agentuuriga.
2018. aastal mängis Langford peategelast Leahit filmis "Simon vs. The Homo Sapiens Agenda", mis põhineb Becky Albertalli samanimelisel romaanil.
Exotikdot
Exotikdot (kodanikunimega Maria Paz; sündinud 1981. aastal Bogotás Colombias) on colombia kunstnik, helilooja ja disainer.
Rändav elustiil ja interdistsiplinaarne lähenemine on ta kunstnikutööd tugevalt mõjutanud. Ta on osalenud paljudel isiku- ja ühisnäitustel ning festivalidel Belgias, Prantsusmaal, Taanis, Rootsis, ka Jaapanis ja Brasiilias. 2014. aasta mais esines ta ;paranoia Cabaret Derrida nimelisel muusika- ja kirjandusüritusel Tallinnas ja Tartus. Kirjastus ;paranoia on üllitanud tema kunstnikuraamatu "The Pituitary Galaxy" (eesti keeles "Hüpofüüsi galaktika") 100 nummerdatud eksemplaris. Praegu elab ja töötab ta Rootsis Stockholmis.
Nick Mason
pisi|Nick Mason 2018. aastal Nicholas Berkeley Mason (sündinud 27. jaanuaril 1944 Birminghamis) on inglise trummar ja helilooja, Pink Floydi asutajaliige.
Ta on koos Pink Floydi liikmetega paljude nende lugude autoriks, näiteks "Echoes", "Time", "Careful with That Axe, Eugene" ja "One of These Days". 2018. aastal moodustas ta uue ansambli Nick Mason's Saucerful of Secrets, et esitada Pink Floydi varase perioodi muusikat.
Antwerpeni Kaasaegse Kunsti Muuseum
Antwerpeni Kaasaegse Kunsti Muuseum (flaami Museum van Hedendaagse Kunst Antwerpen, sealt ka lühend M HKA või MuHKA; prantsuse Musée d'Art contemporain d'Anvers) on moodsa ja kaasaegse kunsti muuseum Antwerpenis Flandria piirkonnas Belgias.
1985. aastal asutatud muuseum asub Antwerpeni sadama endises teraviljaaitade kompleksis. Muuseum avati 20. juunil 1987 ja seda haldab flaami kogukond.
Muuseumi kogud põhinevad Gordon Matta-Clarki Fondi kogudel, kus on umbes 150 Belgia ja teiste riikide kunstnike teost. Muuseumi näitusepind on 4000 m².
Muuseumi esimene direktor oli Flor Bex, kes oli varem juhtinud 1970. aastal Antwerpenis Paleis op de Meiris asutatud Rahvusvahelist Kultuurikeskust (ICC). Esimesel näitusel olid Gordon Matta-Clarki enda tööd.
Jamaica 2014. aasta taliolümpiamängudel
Kahebobivõistlusel osalesid Winston Watts ja Marvin Dixon. Varumehena oli kaasas Wayne Blackwood. Watts osales ka 1994., 1998. ja 2002. aasta taliolümpiamängudel.
Olümpiamängude avatseremoonial oli Jamaica lipukandja Marvin Dixon.
Man in Black
Man in Black ('mees mustas') võib tähendada:
Ottendorf an der Rittschein
Ottendorf an der Rittschein on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.
pisi|tühi|Kauge vaade Ottendorfile
Johann II (Pfalz-Simmern)
pisi Johann II (20. märts 1492 – 18. mai 1557) oli Simmerni pfaltskrahv aastatel 1509 kuni 1557.
Olaus Moberg
Olaus Moberg (surnud 1704) oli teoloog.
Johann II (Pfalz-Simmern)
Johann II sündis Simmernis Johann I vanima pojana. Aastal 1508 abiellus ta Badeni markkrahvi Christoph I tütre Beatrixiga. Ta järgnes oma isale aastal 1509. Johann II võimaldas trükitööstuse rajamist Simmernis ja oli skulptorite patroon. Ta algatas Simmernis reformatsiooni, mis viis kasvavate pingeteni naabrite, Trieri ja Mainzi peapiiskoppidega.
Olaus Moberg
Ta oli korduvalt Tartu ülikooli (Academia Gustavo-Carolina) rektor.
Zevekote
Zevekote on hollandikeelne osavald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Gisteli vallas.
pisi|püsti|tühi|Jumalaema kirik
Kunda dessant (1919)
Kunda dessant oli admiral Johan Pitka juhtimisel tegutsenud Eesti merejõude ja  staabikapten Karl Aleksander Pauluse dessantüksuse Viru rinde väeosade toetuseks tehtud dessant 10.–11. jaanuaril 1919 Kunda juures, mille käigus dessantosad vallutasid Kunda sadama, linna, Port Kunda tehase ja Kunda mõisa.
Eesti merejõude laevastik saatis 10. jaanuaril Kundas dessandi maale ja hõivasid Kunda sadama, linna ja Port Kunda tehase, kuid dessantosad olid aga sunnitud õhtuks laevadele taanduma. Kuid 11. jaanuaril korrati dessanti (umbes 250 meest) uuesti, kusjuures dessantosad siis vallutas dessantosa Kunda mõisa, mida 11. ja 12. jaanuari jooksul hoidsid endi käes. 12. jaanuari õhtul jõudsid Kundasse Loksa dessandis maabunud ja maismaad mööda edasitunginud major Martin Ekströmi 2 soome vabatahtlike kompaniid.
12. jaanuari õhtuks jõudsid 1. diviisi osad Roela mõisa–Kantküla–Rahkla–Kunda jõe joonele.
Euroopa Solidaarsus
Euroopa Solidaarsus (ukraina keeles Європейська Солідарність) on Ukraina erakond.
Valguses ja varjus
Elisa originaalsari "Valguses ja varjus" on põnevusdraama, kus peategelane Diana läheb väiksesse külla oma surevale tädile toeks ning päevavalgele tulevad pikalt peidus olnud saladused.
Esimene hooaeg esilinastus Elisa Elamuse Huubis 2020. aasta oktoobris. Sarja teine hooaeg esilinastus Elisa Elamuse Huubis 2022. aasta aprillis.
Auhinnad
Elisa originaalsari "Valguses ja varjus" on tipptasemel põnev draama, milles eesti näitlejad eesotsas Mirtel Pohla ja Epp Eespäevaga teevad meeldejäävad rollid.
"Valguses ja varjus" seriaal tõi 2021. aastal Eesti filmi- ja teleauhindade jagamisel parima naisnäitleja tiitli Epp Eespäevale. Sarja stsenarist Martin Algus pärjati aasta sisuloojaks.
1. hooaeg
Linnaeluga puntrasse jooksnud Diana sõidab kaunisse külakesse, et kohtuda oma sureva tädi Milizaga, kes palub, et naine aitaks tema peatseid matuseid korraldada. Kummaline kohtumine vastleitud sugulasega toob päevavalgele Diana perekonna tumedad saladused, mida naine ammu unustada on üritanud. Diana kohtub värvikate külaelanikega, kes näivad kõik isepäise Miliza surma ootavat.
2. hooaeg
Uuel hooajal hoolitseb Diana vigastada saanud naabri Taanieli eest ja lahkab oma perekonnasaladusi, kui tädi Miliza tervis hakkab tasapisi taas halvenema. Dianal ja Taanielil tuleb seista silmitsi ärimees Toivo valimiskampaania ajal tekkiva uue ohuga ning oma osa draamas on ka külakese nooremal põlvkonnal. Uus hooaeg on nähtav ainult Elisa Elamuse Huubis.
Välislingid
"Valguses ja varjus" Elisa Elamuse Huub voogedastuskeskkond
Linnuk
pisi Linnuk ehk ornitopter on tiibade lehvitamisega linnu lendu jäljendav õhusõiduk.
La Chapelle-d'Armentières
La Chapelle-d'Armentières on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Armentièresi kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
pisi|tühi|La Chapelle-d'Armentièresi vana raekoda
Richard Mahl
Richard Mahl (28. august 1898 Orissaare, Saaremaa – 26. juuni 1964 Tallinn) oli eesti keemik, Tallinna Polütehnilise Instituudi rektor ja Eesti NSV riigitegelane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1954).
Elukäik
Ta õppis Kreenholmi vabrikukoolis, seejärel sai hariduse iseõppijana.
Tema töökäik algas apteekriõpilasena Narvas ja jätkus 1915. aastal Petrogradis. Aastatel 1918–1923 töötas ta erakorralises komisjonis Petrogradis. Aastatel 1929–1930 töötas ta tehase Proletarii tsehhiülemana. 1930. aastal lõpetas ta Leningradi Polütehnilise Instituudi keemiainsenerina. 1937. aastal kaitses ta tehnikateaduste kandidaadi väitekirja; samal aastal sai ta ka dotsendiks.
Aastatel 1933–1940 töötas ta Leningradi Riikliku Keraamika Teadusliku Uurimise Instituudis laborijuhatajana. Aastatel 1940–1941 töötas ta Eesti NSV Kergetööstuse Rahvakomissariaadi Tööstuslike Uurimiste Instituudi direktorina. Aastatel 1942–1944 töötas ta Altai krais Ehitusmaterjalide Tööstuse Valitsuse peainsenerina. Aastatel 1944–1948 töötas ta Eesti NSV Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Ministeeriumi Teadusliku Uurimise Instituudis direktorina. Aastatel 1948–1951 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudi rektor. Aastatel 1951–1954 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja.
30. juunil 1954 valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks keemilise tehnoloogia alal. Aastatel 1954–1964 oli ta Teaduste Akadeemia Füüsika, Matemaatika ja Tehniliste Teaduste Osakonna akadeemik-sekretär
Ta oli NLKP liige aastast 1919. Aastatel 1940–1941 oli ta Tallinna Natsionaliseerimise Komitee aseesimees, aastatel 1950–1952 oli ta Eesti NSV Poliitiliste ja Teadusalaste Teadmiste Levitamise Ühingu esimees. Aastatel 1950–1954 oli ta NSV Liidu III Ülemnõukogu saadik, aastatel 1952–1956 EKP Keskkomitee liige.
Ta on teinud uurimusi tulekindlate materjalide, eriti tulekindla keraamika alal.
Richard Mahl suri 1964. aastal ja maeti Tallinna Metsakalmistule.
Rubiinšokolaad
pisi|Rubiinšokolaad Rubiinšokolaad on šokolaadisort, mida 2017. aastal tutvustas Belgia ja Šveitsi kakaofirma Barry Callebaut. Šokolaad on valmistatud "rubiinkakaoubadest". Need on olemasolevad botaanilised kakaooasordid, millel on töötlemiseks õiged omadused. Kuigi täpne tootmismeetod on ärisaladus, märgivad väljaanded, et tööstusharu spekuleerib, et rubiinšokolaadi valmistamisel kasutatakse Brasiilia Lavadose kääritamata kakaoubasid, millel võib olla naturaalne punakasroosa värvus.
Rubiinkakaouba
Rubiinkakaoube kasvatatakse Ecuadoris, Brasiilias ja Elevandiluurannikul, kuna neil on sarnane keskkond. Õigete ubade leidmiseks on välja töötatud test, mis tuvastab, kas hangitud oad vastavad neljandat tüüpi šokolaadi, rubiinšokolaadi, tootmiseks vajalikele spetsifikatsioonidele. pisi|Kakaouba
Rubiinšokolaadi ajalugu
Rubiinšokolaad on arendamisel alates 2004. aastast. Barry Callebaut registreeris 2009. aastal patendi kääritamata kakaoubadest (või kuni kolm päeva kääritatud ubadest) saadud "kakaost saadud materjalile", mis muutub punaseks või lillaks pärast nende töötlemist happega (nt sidrunhape) ja seejärel kakaoubadega rasvatustamist petrooleetriga või tõenäoliselt CO2-ga. Šokolaad patenteteeriti 2015. aastal Barry Callebaut` nimele patendinumbriga US 910473 Maailmale tutvustati uut sorti 5. septembril 2017 Shanghais toimunud eraüritusel. Rubiinšokolaadi turustatakse tumeda, piima- ja valge šokolaadi kõrval neljanda šokolaaditüübina ning sellel on roosa värv.
Rubiinšokolaadi tootmisprotsess
pisi|Roosa KitKat šokolaad Rubiinubade omaduste avamiseks ja rubiinšokolaadi loomiseks juhitakse hoolikalt kogu tootmisprotsessi alates kakaoubadest kuni rubiinšokolaadini. Käärimine, temperatuur, koorimisaeg ja happesuse tase on protsessi peamised parameetrid. Nagu iga tumeda, piima- ja valge šokolaadi puhul, on ainulaadne töötlemine võtmetähtsusega. Šokolaad ei kasva iseenesest, see on koostisosade töötlemine, mis vabastab ubades loomulikult esinevad värvid ja maitsed. Sama kehtib ka rubiinšokolaadi kohta, siin ei kasutata mingeid lisandeid, kõik on oa enda sees. See tähendab, et rubiinšokolaadi roosa rubiinvärv ja puuviljane maitse on 100% looduslik. Rubiinšokolaadi tootmist ei saa nimetada "looduslikuks" lihtsalt seetõttu, et see ei toimu looduses spontaanselt. See kehtib ka kõigi teiste šokolaaditoodete kohta. Selle iseloomuliku maitse ja värviga rubiinšokolaadi loomiseks ühendatakse looduslikud koostisosad. Ei ole lisatud marjamaitset, roosat ega muud värvi. Rubiinšokolaadi valmistamiseks kasutatakse sidrunhapet sidrunhape, mida leidub rohkesti looduses, erinevates puu- ja köögiviljades, näiteks tsitrusviljades. Eriti kõrge happe kontsentratsioon on sidrunites ja laimides
Zibbz
Zibbz on Šveitsi duett, kuhu kuuluvad õde-vend Corinne ja Stefan Gfeller.
Nimi Zibbz tuleneb ingliskeelsest sõnast siblings, mis tähendab 'õed-vennad'.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas duett Šveitsi lauluga "Stones". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
1686. aasta kirikuseadus
1686. aasta kirikuseadus oli Rootsi kirikuseadus, mis kehtestati Karl XI ajal 1686. Seadus reguleeris riigi ja kiriku vahelisi suhteid. Rootsis kehtis see kirikuseadus kuni uue kirikuseaduseni, mis võeti vastu 1992.
Otto Wilhelm Eberhard
Otto Wilhelm Eberhard (25. märts/5. aprill 1728 Kaiavere – 20. september/1. oktoober 1795 Paldiski) oli Eesti vaimulik.
1686. aasta kirikuseadus
See seadus muutis seni formaalselt iseseisvalt tegutsenud ja ainult Rootsi kuninga kui kirikupea kaudu riigiaparaadiga seotud luteri kiriku sisuliselt valitsusasutuseks. Luteri kirikust sai puhtakujuline riigikirik ja kõik Rootsi kuningriigi alamad pidid olema selle liikmed.
Sagedussuhe
Sagedussuhe (inglise keeles frequency ratio, ka interval ratio) on muusikas helide intervalli kirjeldamise meetod helisageduste suhte abil.
Otto Wilhelm Eberhard
Tema esimeseks õpetajaks oli pastor Peter Friedrich Bornwasser, edasi õppis ta Pärnu gümnaasiumis, käis aastal 1744 Salomo Heinrich Vestringi juures Pärnu Eliisabeti koguduses leeris. Usuteadust õppis ta aastatel 1750–1752 (immatrikuleeriti 2. aprillil 1750) Königsbergi ülikoolis ja aastatel 1753–1754 (immatrikuleeriti 30. aprillil 1753) Jena ülikoolis. Ta töötas aastal 1754 Vaemla mõisas (Käina kihelkonnas) koduõpetajana Heinrich Caspar von Stackelbergi juures. Ordineeriti 3. septembril/14. septembril 1755 õpetajaks.
Sagedussuhe
Puhtas häälestuses vastavad helide sagedussuhted naturaalarvude suhetele.
1686. aasta kirikuseadus
Eesti alal, mis oli tollal Rootsi riigi koosseisus, jõustus seadus 1690. aastate algupoolel.
Otto Wilhelm Eberhard
Ta oli aastatel 1755–1769 (introdutseeriti 12. novembril/23. novembril 1755) Vastseliina Katariina koguduse õpetaja. Aastatel 1769–1792 oli ta Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. 24. jaanuaril 1771 sai ta Eestimaa konsistooriumi assessoriks. Aastatel 1772–1785 oli ta Paldiski kreisi teise praostkonna abipraost, aastal 1785 sai ta praostiks, aastal 1789 sai ta kogu Paldiski kreisi praostiks.
Sagedussuhe
Võrdtempereeritud häälestuses helide sagedussuhe on irratsionaalarv.
Otto Wilhelm Eberhard
Aastal 1779 välja antud jutluseraamatus on trükitud ta kolm eestikeelset jutlust.
Isiklikku
Tema vanaonu Daniel Eberhard oli Tartu Jaani koguduse abiõpetaja ja Academia Gustavo-Carolina (Pärnu ülikooli) rektor. Tema isa Johann Christian Eberhard oli Kaiavere mõisa rentnik, ema Maria Hedwig (sündinud Petersen) suri pärast sünnitust, kasuema Bertha Gertrud Roth oli pastor Martin Johann Rothi tütar, pärast isa surma abiellus Tartu Jaani koguduse ülemõpetaja Tobias Plaschnigiga. Tema poeg Johann Christian Eberhard oli Rapla Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja.
DC Comics
pisi|DC Comicsi logo DC Comics (lühend DC) on 1934. aastal asutatud DC Entertainmenti osakond, mis avaldab koomikseid.
DC kuulub Warner Brothersile, mis omakorda kuulub Time Warnerile. See on Marvel Comicsi kõrval üks suuremaid koomiksitootjaid kogu maailmas. DC Comicsi tuntumateks superkangelasteks on Superman, Batman ja Wonder Woman.
Ajalugu
Ettevõtja Major Malcolm Wheeler-Nicholson rajas National Allied Publicationsi 1934. aasta sügisel.
1936. aastal anti välja esimene Detective Comicsi number. 1938. aastal anti välja esimene Action Comicsi number, kus tutvustati lugejatele esimest korda Supermani. Detective Comicsi 27. numbris 1939. aastal tutvustati lugejatele esimest korda Batmanit ja All Star Comicsi 8. numbris 1941. aastal Wonder Womanit.
DC Comicsi nimi pandi ametlikult paika aastal 1977. Nimi tekkis Detective Comicsi lühendist.
1989. aastal sai DC Comics Time Warneri osaks.
Alamhõimkond
Alamhõimkond (subphylum) on bioloogilises taksonoomias vahel kasutusel olev takson hõimkonna ja klassi (ka ülemklassi) vahel.
Zooloogias
Peamiselt zooloogias kasutusel olevat taksonit rakendatakse sarnaselt ka seente ja taimede bioloogilises taksonoomias.
Pinggau
Pinggau on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Hartberg-Fürstenfeldi ringkonnas.
thumb|left|Kihelkonnakirik
Sam Shepard
pisi|Sam Shepard Sam Shepard (kodanikunimega Samuel Shepard Rogers III; 5. november 1943 Fort Sheridan Illinois – 27. juuli 2017 Midway Kentucky) oli Ameerika Ühendriikide näitleja, näitekirjanik, stsenarist ja režissöör.