cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hopsfjorden
Hopsfjorden (põhjasaami keeles Nuoartat Nuorevuotna) on Tanafjordeni haru Norras Troms og Finnmargi maakonnas Gamviki vallas Nordkinni poolsaarest lõunas.
Ta lõikub 17 km läände Hopseidetini. Teisel pool seda maakitsust lõpeb Eidsfjorden.
Fjordi suue on Segelneseti (põhjas) ja Langfjordoddeni (lõunas) vahel. Langfjordoddenist lõunas lõikub edelasse Langfjorden.
Põhjakaldal on Skjånesi küla, millest veidi lääne pool lõikub põhja suunas Ivarsfjorden, mille läänekaldal on Ivarsfjordi küla.
Fjordi lõunapoolsed harud on Store Skogfjorden ja Litle Skogfjorden
Piki mõlemat kallast kulgeb kohalik maantee fylkesvei 264.
Moskva-Leedu sõda (1492–1494)
Moskva-Leedu sõda 1487–1494 (Piirisõda) – sõda ühelt poolt Moskva suurvürstiriigi ja teiselt poolt Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi ning sellega personaalunioonis oleva Poola Kuningriigi vahel.
Sõjaeelne olukord
15. sajandi lõpuks teostus täielikult Kirde-Venemaa maade ühendamine Moskva suurvürstiriigi võimu alla. Moskva vürstide kõigi vene maade ühendamisele suunatud poliitika pidi paratamatult viima vastasseisuni Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigiga Lääne-Venemaa maade valitsemise pärast, kus tekkis moskvameelne opositsioon. Piirisõjast sai sellise vastasseisu esimene tulemus, mis pani aluse tervele reale Moskva-Leedu sõdadele 15–16. sajandil. vasakul|pisi|[[Oka|Oka jõe ülemjooksul asuvad Verhovski vürstiriigid Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigis 1462. aastal]] vasakul|pisi|[[Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik 13. –15. sajandini]] pisi|Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürst (1440–1492) ja [[Poola kuningas (1444/1447–1492) Kazimierz IV]] pisi|Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürst (1492–1506), Poola kuningas ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürst (1501–1506) [[Aleksander (Poola kuningas)|Aleksandras. Jan Matejko maal]] vasakul|pisi|Moskva suurvürstiriigi suurvürst (1462–1505) [[Ivan III]]
1470. aastatel algasid Oka jõe ülemjooksul asuvate Verhovski vürstiriikide (Karatšejevi, Zvenigorodi, Kozelski, Mosalski, Peremõšli, Novosili, Beljovski, Vorotõnski, Odojevi, Tarusa, Barjatinski, Konino, Meštšovski, Obolenski ja Spažki vürstiriik) vürstide (Tšernigov-Severski vürstide järeltulijad, kes olid vasallsõltuvuses Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigist) üleminekud koos oma valdustega Moskva ja Vladimiri suurvürsti teenistusse. Moskva suurvürsti alamaks minekut soodustas ka nende riikide vürstide vene (Rjurikovitšid) päritolu, vene õigeusutunnistus). Lisaks sõlmisid riike pidevalt sõjaretkedega rüüstanud Krimmi khaaniriik ja Moskva 1474. aastal liidulepingu, mille tulemusel suutis Moskva riik vältida rüüsteretki nendele maadele. 1480. aastal uues liidulepingus määratlesid osapooled konkreetselt oma sõjalised vastased: Suurhord ja Leedu suurvürstiriik. Osastisvürstiriikide üleminekuprotsessid tugevnesid vastavalt Moskva suurvürstiriigi järjekordsetele välispoliitilistele õnnestumistele (Novgorodi Vabariigi, Pihkva vürstiriigi, Tveri vürstiriigi jm ühendamine, vabanemine Kuldhordi sõltuvusest) ja massilise iseloomu võttis aastal 1487, kui Ivan III saavutas võidu Kaasani khaaniriigi üle.
Arica y Parinacota piirkond
Arica y Parinacota piirkond on Tšiili põhjapoolseim 1. järgu haldusüksus (piirkond). Piirneb põhjas Peruuga ja idas Boliiviaga, läänes Vaikse ookeaniga.
Moskva-Leedu sõda (1492–1494)
Sõjaeelne olukord
Ühena esimestest läks Moskva teenistusse Odojevi vürstiriigi vürst Semjon Jurjevitš, kes aga hukkus varsti piirikonfliktis Leedu suurvürstiriigi vägedega. Aastatel 1481–1482 põgenes Moskva teenistusse ka Fjodor Ivanovitš Belski, kes oli kavandanud vandenõu suurvürst Kazimierase vastu ning kavatses lahutada suurvürstiriigist oma osastisvaldused, suurvürstiriigi idaosa, kuni Berezina jõeni.
Arica y Parinacota piirkond
Piirkond on mägine, kõrgeimad tipud on Pomerape ja Parinacota vulkaanid. Piirkonna kirdeosas Boliivia piiri ääres asub Lauca rahvuspark, kus asuvad Chungará järv ja Salar de Surire soolajärv.
Moskva-Leedu sõda (1492–1494)
Sõjaeelne olukord
1480. aastatel toimus rida Moskva suurvürstiriigi vägede rünnakuid Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi territooriumile, näiteks aastal 1487 ründas vürst Ivan Mihailovitš Vorotõnski Mezetskit, röövis selle paljaks ja siis sõitis Moskvasse. Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriik esitas protesti, mida Ivan III keeldus rahuldamast, mis viis tegelikult sõja alustamiseni.
Arica y Parinacota piirkond
Halduslikult jaguneb 2 provintsiks: Arica provints ja Parinacota provints. Mõlemas provintsis on 2 valda.
Moskva-Leedu sõda (1492–1494)
Sõjaeelne olukord
Sõjas eristatakse 2 etappi:
Sõjategevus 1487–1492
Esimest etappi iseloomustasid kohalikud kokkupõrked. Sel perioodil said teoks vürst Andrei Vassiljevitš Kosoi Patrikejevi röövretked Vjazma maadele, suurvürsti meeste retked Nedohodidesse, 11 Moskva vürsti retk Vorotõnskisse, Moskva asevalitseja meeste rünnakud Tšernokunstvosse, Andrei Kolõtsjovi retk Bologoje kalmistule, vürst Fjodor Mihhailovitš Belski röövretked Toropetsi valdadesse ja muud kokkupõrked.
Arica y Parinacota piirkond
Piirkond loodi 8. oktoobril 2007 Tarapacá piirkonna põhjaosast.
Moskva-Leedu sõda (1492–1494)
Sõjategevus 1487–1492
Moskva suurvürstiriik laiendas pidevalt oma mõjutsooni Verhovski vürstiriikides. Sellele aitas eriti kaasa Vorotõnski piiramine vene vägede poolt A. I. Kossoi Patrikejevi juhtimisel kevadel 1489. Sama aasta lõpul läksid Ivan III poole üle kolm Belevski vürsti (Ivan, Andrei ja Vassili Vassiljevitš) ja kaks Vorotõnski vürsti (Dmitri Fjodorovitš ja Ivan Mihhailovitš), koos oma valdustega.
Sõjategevus 1492–1494
Sõja teist etappi iseloomustas sõjategevuse aktiviseerumine, mille algus langeb kokku Poola kuninga ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürsti Kazimierase surmaga (7.7.1492) ning Aleksandrase Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi troonile tõusmisega. Samas aga nõrgenesid Jagelloonide positsioonid, kuna Kazimierase järglased-pojad jaotasid isa päranduse: vanem poeg Jan Olbracht sai Poola kuningaks; Leedu suurvürstiks sai noorem vend Aleksander (Aleksandras); Kazimierzi kolmas poeg Vladislav oli selleks ajaks juba Böömi ja Ungari kuningas.
Moskvalased koos liitlastega vallutasid 1492. aasta augustis Mtsenski, Ljubutski, Mosalski, Serpeiski, Hlepeni, Rogatšjovi, Odojevi, Kozelski, Peremõšli ja Serenski. 1492. aasta augustis-septembris vallutasid Moskva väed Vjazmamaal Hlepeni ja Rogatšovi linnad.
1493. aasta alguses võtsid Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi väed Mtsenski ja Serpeiski tagasi, kuid pidid Moskva vägede lähenedes taganema ja kaotasid võetud alad. Samal ajal sundisid Moskva väed Daniil Štšenja juhtimisel alistuma Vjazma ning suur osa suursugusemaid kodanikke küüditati Venemaale. Vürstid Semjon Fjodorovitš Vorotõnski, Mihhail Romanovitš Mezetski, Andrei Jurjevitš Vjazemski, Vassili ja Andrei Vassiljevitš Beljavski läksid Moskva alluvusse koos oma valdustega.
Sõjategevuse ajal ei olnud kahe riigi vahel kuulutatud välja ametlikku sõda; ametlikult sõdisid vaid piirialade osastisvürstid ja Moskva väed liitusid sõjategevusega vaid siis, kui Moskva teenistusse läinud vürstide õigusi piirati. Vjazmamaa vallutamisel toimus võimuvõitlus valitseva Vjazma vürsti, kes säilitas ustavuse Leedu suurvürstile ja tema hõimlase vahel, kes oma valdustega tahtis minna Moskva teenistusse. Moskva vägede sekkumise tulemusel valitsev vürst pagendati, Moskva teenistusse läinud vürstide õigused ja valdused tagastati ning nad võeti uute valdustega Moskva teenistusse. pisi|Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi territoriaalsed kaotused [[Moskva-Leedu sõdades]]
Sõja lõpp ja rahuleping
23. jaanuarist kuni 1. veebruarini peeti Moskvas rahuläbirääkimisi ning veebruaris 1494 sõlmiti poolte vahel "Igavene rahu", mille järgi läks suur osa Verhovski vürstiriikide maid ja Vjazmamaa Moskva suurvürstiriigile, kes tagastas Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigile Ljubutski, Serpeiski, Mosalski, Opakovi ja ütles lahti nõudmistest Smolenskile ja Brjanskile.
Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürst Aleksandras abiellus Ivan III tütre Jelenaga.
Välislingid
Muscovite–Lithuanian Wars
Spermatogenees
Spermatogeneesiks (ladina spermatogenesis) nimetatakse paljudel isastel loomadel (sh meestel) seemnerakkude tekkele viivat rakkude etapilist arenguprotsessi isassuguelundites.
Spermatogenees on kompleksne bioloogiline protsess, mis on hädavajalik paljude loomade suguliseks sigimiseks.
Madudel
Suguküpsetel isaste madude seemnerakkude arenguprotsess toimub munandites. Spermatogeneesi kestvus on varieeruv ja oleneb suuresti madude elupaiga temperatuurist - arvatakse, et puhkeseisundis talvituvatel madudel on spermatogenees sesoonne.
Meestel
Spermatogeneesi käigus jagunevad diploidsed tüvirakud spermatogoonid algul mitoosi teel, seejärel moodustuvad neist meioosi teel haploidsed spermatiidid, millest küpsevad spermatosoidid. Spermatosoidide küpsemist nimetatakse spermiogeneesiks.
Seemnerakkude etapiline arenguprotsess toimub mitmetes meessuguelundites, sh vääniliste seemnetorukeste iduepiteelis, munandites ja munandimanustes, mis on nimetatud rakkude reservuaar kuni seemepurskeni.
Kogu tsükli pikkus on umbes 70 - 80 ööpäeva.
Spermatogeneesiks on hädavajalik testosterooni olemasolu. Spermatogeneesi hormonaalset ringlust reguleerivad hüpotalamus, ajuripats ja Leydigi rakud.
Algab poistel puberteedieas (spermarhe) ning kestab normaaljuhul elu lõpuni.
Patoloogia
Spermatogenees toimub suguküpseks saanud poistel ja täiskasvanud meestel vahetpidamata ning häired arenguprotsessis võivad suguküpsetel poistel ja täiskasvanud meestel mitmeid häireid esile kutsuda ka mitmete haiguslike seisundite poolt ebasoodsalt mõjutatud saada.
====Spermatogeneesi häired (osaline) ====
Skvoritsõ
Skvoritsõ (vene Скворицы, soome Skuoritsa) on küla Venemaal Leningradi oblastis Gattšina rajoonis. Ajalooliselt oli küla Ingerimaal.
Küla on esimest korda mainitud 1500. aastal.
Külas elab 101 inimest (2011). pisi|vasakul|Skvoritsõ plaan (1931)
Aino Seep
Aino Seep-Breede (25. veebruar 1925 Tartu – 8. juuli 1982) oli eesti laulja (sopran).
1949. aastal lõpetas ta Tartu Muusikakooli (praegu Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakool) ning hakkas Vanemuise ooperi- ja operetisolistiks.
Isiklikku
Koorijuht Lauri Breede on nende poeg.
Antropogeensed tegurid
pisi|Kiviõli põlevkivikeemia kombinaat. Põlevkivitööstusega kaasnevad mitmed mõjud keskkonnale: pinnas, põhjavesi, õhukvaliteet, loomastik ja taimestik Antropogeensed tegurid ehk inimtekkelised tegurid on inimtegevuse mõjul võimendunud või tasandunud ökoloogilised tegurid.
Antropogeensete tegurite mõjul muutub sageli mingi ökosüsteemi struktuur ja funktsioon. Enamasti kaasneb muutustega floora ja fauna vaesumine, mis omakorda mõjutab süsteemi funktsioneerimise olemust ja produktiivsuse muutust.
Aineringetes on täheldatav keemiliste ühendite (näiteks fosforiühendite) ringlemise kiiruse tõus.
Antropogeensete tegurite mõju määra organismidele iseloomustab antropotolerantsus ehk inimtaluvus.
Vircava jõgi
left|pisi|Vircava jõgi Leedus
Vircava, (leedu keeles Virčiuvis, poola keeles Wierszyta) on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 69 km (sellest Lätis 45 km) ja valgla on 466 km², sellest 153 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,3 m/km.
Arvatakse, et jõe nimi on soome-ugri päritolu ja tuleneb sõnast "virts".
Vircava algab Pakruojise rajoonist Pašvitinysi alevi lähistelt ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Drąsutaičiai küla juures on jõel 23 hektari suurune paisjärv. Läti ja Leedu vahelise piiri ümbruskonnas on jõe sängi maaparandustööde käigus õgvendatud.
Lätis läbib jõgi Jelgava piirkonda. Seal asuvad jõe ääres Vircava ja Bērvircava külad. Jõgi suubub Lielupe jõkke Jelgava linnas.
Sündinud 25. aprillil
''Siin loetletakse 25. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Tallinna–Aegviidu rongiliin
thumb|Aegviidu rong Balti jaamas Tallinn–Aegviidu rongiliin on elektrifitseeritud rongiliin Põhja-Eestis, mille lähtepeatus on Balti jaam Tallinnas ja lõpp-peatus Aegviidus Anija vallas Harjumaal.
Rong sõidab Aegviitu 50 minutit sõites kiirusel 120 km/h.
Rongiliin anti tänasel kuju käiku 1978. Aastal kui valmis 17. kilomeetri pikkune elektrifitseeritud raudtee lõik Kehra ja Aegviidu vahelisel lõigul.
Peatuskohad
Vessel, Kullil, Parilas, Lahinguväljal ja Mustjõel toimub rongi sisenemine ja sealt väljumine vaid läbi C-ala.
Sünehhism
Sünehhism (inglise keeles synechism) on filosoofiline positsioon, mille kohaselt kõik on pidev.
Termini võttis oma seisukoha nimetusena kasutusele Charles Sanders Peirce artiklis "Vaimu seadus" ("The Law of Mind"), mis ilmus 1892. Selles artiklis räägib ta pikalt oma pidevusekontseptsioonist ning defineerib sünehhismi nii:
Aastast 1893 pärinevas kirjutises "Surematus sünehhismi valguses" ("Immortality on the Light of Synechism" kirjutab ta:
Sigismund (Tirooli hertsog)
thumb|Sigismund. [[Wolfgang Kiliani vasegravüür]] Sigismund von Habsburg (1427–1496) oli Tirooli hertsog 1439–1490, ertshertsog alates 1477. Ta oli hertsog Friedrich IV poeg.
Sigismund valitses lisaks Tiroolile ka mõningaid alasid Švaabimaal (Elsassis) ja Šveitsi lähedal, enamasti resideeris ta aga ikkagi Innsbruckis. Kuni 1446. aastani oli ta oma nõo, hilisema Saksa-Rooma keisri Friedrichi eestkoste all. Seejärel sai ta aga Tirooli ainuvalitsejaks ja et Friedrich oli püüdnud talt tema valdusi kätte saada (või seal vähemalt oma ülemvõimu kehtestada), siis isoleeris Sigismund end muudest Habsburgidest. Ta oli kaks korda abielus, kuid järglasi tal polnud. thumb|left|Tirooli krahvkonna ja Austria Habsburgide valdused (oranž) 1477. aasta paiku 1469 pantis või müüs Sigismund oma valdused Elsassis Burgundia hertsogile Charles Südile, ilmselt seetõttu, et need oleks Vana Šveitsi Konföderatsiooni eest paremini kaitstud. 1474 muutis ta meelt ning ostis oma valdused tagasi, liitudes Šveitsi Konföderatsiooniga võitluses Charles Südi vastu.
Sigismund alustas ka uute rahade müntimist, millest hiljem kujunes välja taaler. Tirool sai kiiresti väga jõukaks, kuid hiljem hakkas Sigismund pillavalt elama, lisandus ka sõda Veneetsiaga, mis lõppes 1487 eriliste tulemusteta.
Rahulolematus rahva seas kasvas ja nii pidi Sigismund 1490. aastal Tiroolist ja Kaugemast Austriast oma nõo, keiser Friedrichi poja Saksa kuninga Maximilian I kasuks. Sellega liitis Maximilian I uuesti kõik Habsburgide maad oma võimu alla. Aastal 1500 omandas Maximilian I ka ülejäänud Gorizia (Görz) territooriumid Lienzi ja Pusteri oru ümbruses.
Protseduur
Protseduur on mitmetähenduslik sõna.
Lubimuda
Lubimuda on kaltsiumkarbonaadist rikastunud muda.
Lubimuda võib tekkida kaltsiumkarbonaadi keemiliselt veest väljasadenemise teel, näiteks allikalubi, aga ka kaltsiumkarbonaadist toesega organismide (foraminifeerid, kokolitofoorid jms) hukkumisjärgse veekogu põhja vajumise läbi. Merelist biogeense tekkega lubimuda nimetatakse tavaliselt pelaagiliseks lubimudaks.
007 ja igavene homne
"007 ja igavene homne" (originaalpealkirjaga "Tomorrow Never Dies") on Roger Spottiswoode'i lavastatud Bondi-film aastast 1997, Bondi-sarja 18. film. Selles linateoses kehastas MI6 agenti James Bondi teist korda Pierce Brosnan.
Sisu
Osavalt salarelvadega terroriseeriv meediamogul Elliot Carver (Jonathan Pryce) tahab Suurbritannia ja Hiina väed III maailmasõjaga teineteisele kallale ässitada ja miljardilise auditooriumiga satelliittelekanali käivitada. James Bond (Pierce Brosnan) osutub ainsaks ja otsustavalt vintskeks takistajaks, kes tungib Carveri korralikult õlitatud masinavärki. M (Judi Dench) palub Bondil kasutada oma kunagist suhet Carveri naisega (Teri Hatcher), et infiltreeruda Carveri rahvusvahelisse organisatsiooni. Carver aga aimab Bondi püüdlusi. Siiski pääseb Bond Hiina armee naisagent Wai Lini (Michelle Yeoh) abil lähemale ja lähemale, kuid kas ta suudab takistada Carveri püüdlusi Pekingile pomm visata?
Biogeokeemia
Biogeokeemia on bioloogia ja geokeemia piiriteadus, mis käsitleb elusaine ja selle muundumissaaduste ning Maa mineraalosa vahelisi suhteid ja mõjutusi ; mõned peavad seda ka geokeemia haruks.
Biogeokeemia rajajaks peetakse Vladimir Vernadskit.
Louise, kuninglik printsess
right|thumb|Louise Duff Louise, kuninglik printsess ja Fife'i hertsoginna (Louise Victoria Alexandra Dagmar, 20. veebruar 1867 London – 4. jaanuar 1931 London) oli kuninglik printsess ning Fife'i hertsoginna. Ta oli kuningas Edward VII ja kuninganna Alexandra kolmas laps ning vanim tütar. Ta oli kuningas George V noorem õde ning viies printsess, kes kandis tiitlit kuninglik printsess. Louise oli abielus Fife'i hertsog Alexander Duffiga.
Lapsepõlv
Louise sündis Londonis Marlborough House'is, mis oli tema vanemate, toonaste Walesi printsi ja printsessi residents. Ta ristiti 10. mail 1867. Tema ristivanemad olid:
Louise veetis suurema osa oma lapsepõlvest vanemate maakodus Sandringhamis. Nagu tema õed Maud ja Victoria, sai ka tema vähe haridust.
Abielu
thumb|Alexander ja Louise Duff
27. juulil 1889 abiellus Louise Fife'i krahvi Alexander Duffiga Buckinghami palees. Mees oli temast 18 aastat vanem. Kaks päeva pärast laulatust tegi kuninganna Victoria mehest Fife'i hertsogi ning Macduffi markii. Seaduse järgi pidi hertsogkond minema meessoost pärijale. Kui sai selgeks, et paaril ei sünni poega, muudeti 24. aprillil 1900 hertsogitiitli statuuti nii, et meessoost pärija puudumisel läheb hertsogkond üle naissoost pärijale.
Fife'i hertsogil ja hertsoginnal oli kolm last:
Kuninglik printsess
9. novembril 1905 tegi Edward VII Louise'ist kuningliku printsessi. Tema tiitliks sai "Tema Kuninglik Kõrgus Kuninglik printsess". Samal ajal said Louise'i tütardest Suurbritannia ja Iirimaa printsessid tiitliga "Kõrgus". Seega olid kaks printsessi "Tema Kõrgus Fife'i printsess Alexandra" ja "Tema Kõrgus Fife'i printsess Maud". Nad ei saanud oma tiitlit isa, vaid valitseva monarhi järgi.
1911. aasta detsembris sõitis kuninglik printsess koos perekonnaga Egiptusesse, kui nende laev Maroko lähedal karile sõitis. Kuigi nad pääsesid vigastusteta, jäi Alexander haigeks. Ta suri 1912. aasta jaanuaris Assuanis ning printsess Alexandra päris hertsogkonna.
Hilisem elu
Walesi printsess Louise sai 1885 Victoria ja Alberti ordeni, mida anti välja ainult Victoria eluajal ja naistele. 1887 sai Louise India krooni ordeni. 1929 sai temast Dame.
Kuninglik printsess suri 4. jaanuaril 1931 oma kodus ning ta maeti St George'i kabelisse Windsoris.
Tiiu (eesnimi)
Nimi pärineb tihase nimest (vrd soome tiainen).
Ajavahemikus 1935–1955 oli see Eestis kõige populaarsem naisenimi.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 4795 Tiiu-nimelist inimest.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Tiiu 4545 naisel. Tiiu oli populaarsuselt 17. naisenimi. Tiiu oli keskmiselt 65 aasta vanune (mediaanvanus oli 67). Kõige populaarsem oli eesnimi Tiiu vanuserühmas 75–79, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 153,43.
Sündinud 26. aprillil
''Siin loetletakse 26. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Keskmine kiirus
Keskmine kiirus \bar v on läbitud teepikkuse s ja selle läbimiseks kulunud aja t suhe:
Suurrahu
Suurrahu (ka Haeskarahu, Suurerahu, Suur Haeska saar) on saar Matsalu lahes, Haeska küla lõunaosas. Saar kuulub Haapsalu linna koosseisu.
Loodus
Suurrahu asub Matsalu rahvuspargi territooriumil. Saart katab rannaniit, rannikul roostik. Suurrahu ümbritsev meri on väga madal, pakkudes toitumis- ja puhkepaika tuhandetele hanelistele ja teistele rändlindudele.
Suurrahu on võimalik käsitleda ka maakerke tõttu liituvate saarte kogumina: Haeska Väikerahu põhjas, Suurrahu lõunas ning väike Pisukerahu nendevahelise väina idaosas. Saare pindala on 79 hektarit.
Legitiimsus
Legitiimsus (inglise legitimacy) on režiimi, poliitikute ja juhtide valitsemise seaduslikkus. See peegeldab sotsiaalsest harmooniast tulenevaid omadusi s.t. tuleneb kodanike endi väärtusnormidest. Legitiimsus on enamuse pikaajaline nõusolek aktsepteerida valitseva võimu reegleid seaduslikuna.
Täielikku legitiimsust on väga raske saavutada. Poliitiline võim saab olla legitiimne ainult ühiskonnas, kus on väljakujunenud käitumisnormid, arenenud võimukultuur ja kõrge sotsiaal-majanduslik ja poliitilise arengu tase.
Legitiimsuse kontseptsioonid
Legitiimsuse kohta eksisteerib kaks kontseptiooni: kirjeldav ja normatiivne. Legitiimsuse kirjeldava kontseptsiooni järgi on legitiimsus määratletud sotsiaalteaduse olulise seletuskategooriana. See tuleneb sellest, et usk teatud ühiskonnakorraldusse kujundab stabiilsemaid sotsiaalseid mustreid võrreldes nendega, mis tekivad omakasu saamise eesmärgil või kunstlikult loodud reeglite järgimisel. Poliitiline režiim on legitiimne siis, kui selle režiimi all elavate inimeste veendumused ja uskumused on kooskõlas riigi loodud õigusega.
Poliitilise legitiimsuse normatiivne kontseptsioon viitab kriteeriumitele, mille järgi on poliitiline võim ja võimalikud kohustused aktsepteeritud ja põhjendatud. Normatiivse kontseptsiooni järgi tähendab legitiimsus poliitilise sundvõimu õigustamist. Riigi legitiimsus ja kodanikke poliitilised kohustused riigi suhtes olenevad sellest kas riigi teostatav poliitiline võim on õigustatud või mitte. Riigi võim on efektiivne siis, kui see paneb inimesi käituma vastavalt reeglitele, mida loob riigi valitsus.
Legitiimsuse liigid
Max Weber on võimu legitiimsuse alusel välja toonud kolm erinevat põhilist autoriteedi tüüpi ühiskonnas: traditsiooniline, karismaatiline ja ratsionaal-legaalne autoriteet.
Traditsioonilise legitiimsuse tüüp põhineb tugevate riiklike traditsioonide ja vanade kommete autoriteedil. See kehastab sotsiaalset harjumust alluda võimule, mis on tihedalt seotud võimu enda ja selle kandja jumalikustamisega usuliste traditsioonide läbi. Tänapäeval toetavad selliseid traditsioone peamiselt islam ja budism. Traditsioonilise legitiimsuse tüüp püsib tänapäevani, küll modifitseeritud kujul, sellistes traditsioonilistes monarhilistes riikides nagu Saudi Araabia, Omaan, Kuveit, Jordaania.
Karismaatilise legitiimsuse tüüp on seotud masside usuga karismaatilise poliitilise juhi ainulaadsusesse. Juhi isikut ebajumaldades, alluvad inimesed tema võimule. Karismaatilised juhid olid nt Mooses, Buddha, Muhamed, Lenin, Stalin, Mussolini, Hitler ja Mao Zedong. Praegu valitseb karismaatilise legitiimsuse tüüp noortes, arenevates Aafrika riikides, kus toimub organiseeritud poliitiline jumalateenistus, poliitiline religioon ja rahva juhi jumalikustamine.
Ratsionaal-legaalse legitiimsuse tüüp põhineb ühiskonna veendumusel selles, et kehtiva võimu moodustamise reeglid on õiglased. Juhid valitakse põhiseaduse alusel ja nad tegutsevad vastavalt seadustele. Valijad hääletavad valimistel teadlikult vastuvõetava kas kandidaadi, erakonna või poliitilise juhi poolt.
Hotell
thumb|Hotell Llao Llao [[Argentinas Bariloches]] thumb|Hotell [[Cienfuegoses Kuubal]] thumb|Hotell [[Arthur (hotell)|Arthur Helsingis]] thumb|Hotellituba
Hotell on kõrgeima teenindustasemega majutusettevõte. Hotellis on kindlasti üks või mitu toitlustuskohta. Suuremas hotellis on ka meelelahutusasutusi, kontserdisaale ja koosolekuruume, saunu, basseine ja garaaže.
Hotelli varustatuse nõuded Eestis
Hotellidele esitatavad nõuded võivad riigiti erineda.
Legitiimsus
Legitiimsuse ja legaalsuse vahe
Legitiimsus ei ole erinevalt legaalsusest formaalne seadus ega selgelt sõnastatud õigusnorm. See on valitseja juhtimise või mõne tema tegevuse kokkulangevus sellega, mida temalt ootab ühiskond ja mida nõuavad ajalugu ja traditsioon.
Wolter von Plettenberg noorem
Wolter von Plettenberg noorem (Wolter von Plettenberg der jüngere; surnud augustis 1518) oli ordukäsknik Vana-Liivimaal, maameister Wolter von Plettenbergi noorem vend. Tõenäoliselt sündis ta juba siis, kui Wolter vanem oli Liivimaale lahkunud.
Plettenberg nooremast on teada, et ta asus arvatavasti 15. sajandi lõpu poole Liivimaale, võimalik, et samal ajal kui tema vend Johann. 1505. aasta paiku sai temast Dünaburgi (Daugavpilsi), 1512. aastal aga Viljandi komtuur, seega üks olulisimaid mehi ordus.
Tema venna Johanni poeg kandis samuti nime Wolter.
Haide-Ene Rebassoo
Haide-Ene Rebassoo (25. jaanuar 1935 Tallinn – 27. detsember 2018) oli eesti botaanik.
Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli 1958 botaanikuna. Bioloogiakandidaadi väitekiri oli Hiiumaa floorast ja selle geneesist.
1988. aastal kaitses Rebassoo Leningradis doktoriväitekirja, mille aluseks oli 1987. aastal ilmunud monograafia "Läänemere idaosa saarte biotsönoosid, nende koosseis, klassifikatsioon ja kaitse" (I, II; eesti ja vene keeles).
Töötas Zooloogia ja Botaanika Instituudis (1960–1979 ja 1983–1993).
Ta uuris Hiiumaa ja Eesti väikesaarte floorat.
Margus Linnamäe
Margus Linnamäe (sündinud 5. jaanuaril 1964 pärit Meremäe külast ) on Eesti apteegi-, kinnisvara- ja meediaettevõtja.
Ettevõtlus
Linnamäe oli seotud Tartu Õlletehase, AS Silmeti ja Tallinna Farmaatsiatehase erastamise ja välisomanikele edasimüümisega. Tegevus pälvis Maksuameti tähelepanu, kuna nende müügitehingute pealt ei makstud tulumaksu.
Läbi firma UP Invest on Margus Linnamäe AS Eesti Meedia omanik, millele kuuluvad näiteks Postimees, Kanal 2, Duo 4, Duo 5, Duo 3, Duo 6, TV7 ja AS Trio LSL. Lisaks on ta uudisteagentuuri Baltic News Service ja Läti uudisteagentuuri LETA omanik ning Balti Meediamonitooringu Grupi suuromanik. Linnamäe soovil lisandusid 2018. aastal Postimehe veebiportaali Meie Eesti rubriigid.
UP Investi alla on koondatud ka Linnamäe ravimiärid, nagu ravimite edasimüüja Magnum AS, meditsiiniseadmete edasimüüja Semetron Group ja toidulisandite edasimüüja Allium UPI. Sinna kuulub ka osalus sellistes ettevõtetes nagu Apollo Holding (80% osalus) ja Skeleton Technologies (19%). Seejuures on Magnum Tamro kõrval üks kahest Eestis ravimite hulgimüüki kontrollivast ettevõttest.
Linnamäe on saanud ka rekordilise summa dividende – 2011. aastal sai ta Magnumi kontsernist dividendidena 20 miljonit eurot, kuid ei maksnud selle pealt tulumaksu.
Linnamäe pani 2019. aastal talle kuuluvad kuulutuste veebiportaalid müüki 200 miljoni euroga. Portaalid müüdi fondihaldurile Apax Partners avaldamata summa eest ning teatati avalikkusele, et müügist saavat raha plaanitakse kasutada meediaäri tugevdamiseks ja uute ärisuundade omandamiseks. Juunis kasvatati enda osalust Apollo Groupis ja juulis alustati sisenemist välimeedia turule. Sama aasta oktoobris ostis UP Invest ettevõtte IM Arvutid AS, kes on Apple'i volitatud edasimüüja Eestis, Lätis ja Soomes, ning Baltic Tickets Holdings OÜ, mis haldab Piletilevi.
2021. aasta suvel väljus Linnamäe mängu "Disco Elysium" arendanud Zaum Studio omanike seast, kus ta oli osalenud rahastajana ja oli stuudio suurim osanik. Et tema osaluse omandas täies mahus Ilmar Kompus ja teised osanikud lugesid seda varasemate kokkulepete rikkumiseks, siis puhkes aga osanike vahel suurem tüli, mis kasvas kohtuvaidluseks. Mängu autorid väitsid samuti, et Kompus maksis Linnamäele temalt osaluse omandamiseks rahaga, mis oleks tegelikult pidanud kuuluma kõigile stuudio osanikele.
2022. aastal omandas Linnamäe 70-protsendilise osaluse erameditsiinikontsernis Confido Healthcare Group. Samas raporteeris Linnamäe suurosalusega investeerimisfirma MM Grupp 2021/2022. majandusaastal käibeks 893 miljonit eurot ja puhaskasumiks 35,64 miljonit eurot.
Ühiskondlik tegevus
Linnamäe on erakonna Isamaa liige. Ta peab ennast erakonna passiivseks liikmeks. 2018. aasta lõpus toetas ta erakonda 50 000 euroga.
Teda on süüdistatud Postimehe toimetuse töösse sekkumises, levitamaks oma meediaimpeeriumi kaudu enda poliitilisi vaateid.
Kohtuvaidlused
Harju Maakohus leidis 2022. aasta algul, et Margus Linnamäel pole õigust nõuda Siim Kaldalt valeandmete ümberlükkamist ja mittevaralise kahju hüvitamist. Siim Kallas oli Õhtulehes 2020. aasta juunis ilmunud artiklis nimetanud Linnamäed erakond Isamaa otsuste mõjutajaks.
2022
2022. aastal otsustas ringkonnakohus, et Linnamäe suurosalusega MM Grupil pole õigust nõuda Ekspress Meedialt kahte miljonit eurot väidetavate ebaõigete faktiväidetega avaldamisega seotud võimalike tulevase mittevaralise ja varalise kahjuga. Vaidlus oli seotud 2020. aasta 22. aprillil Eesti Ekspressis ilmunud Sulev Vedleri artikliga, mis vaatles MM Grupi äriregistrile tähtajaks esitamata jäetud majandusaasta aruannet ja kus autor mainis, et kui ettevõte õigeks ajaks aruannet ei esita, siis võib sellele järgneda registrist kustutamine.
2023
MM Grupp kaevas Tõõraste külas üle kümne aasta liiva ja kruusa väidetavalt kala- ja vähikasvatuse rajamiseks. Puudusid aga kaevandusload karjääri rajamiseks ning samuti ei meenutanud tegevus vähikasvatuse rajamist. Kui Kastre vald ebaseadusliku kaevandustegevuse lõpetamiseks ehitusloa tühistas, siis kaebas MM Grupp valla kohtusse. Tartu halduskohus jättis MM Grupi kaebuse rahuldamata.
Svēte jõgi
Svēte, (leedu keeles Švėtė) on jõgi Lätis ja Leedu põhjaosas, Lielupe vasakpoolne ja veerohkeim lisajõgi. Jõgi voolab Zemgale madalikul. Jõe pikkus on 123 km (sellest Lätis 75 km) ja valgla on 2380 km², sellest 1873 km² on Läti territooriumil. Jõe lang on 0,79 m/km.
Jõe nimi tuleb balti tüvest švėt ja tähendab säravat, sätendavat.
Svēte algab Šiauliai rajoonist ja voolab läbi Joniškise rajooni põhja poole. Leedu aladel on jõe org 10 meetri sügavune, keskmine langus on 0,91 m/km. Suurim asula jõe kaldal on Žagarė linn, kus jõel on ka 24 hektari suurune paisjärv. Linnast põhja pool on jõgi kahe kilomeetri jooksul Läti ja Leedu piirijõeks.
Lätis on jõel Augstkalne juures paisjärv. Augstkalnest allavoolu on jõe org maastikul vähemärgatav. Jõe ääres asub veel ka Svēte küla. Jõgi suubub Lielupe jõkke Jelgava linnas; suudme juures on jõe paremal kaldal karjäärid, kust kaevandatakse savi.
Tihend
Tihendada tuleb enamasti kerest väljuvad võlliotsad ja muud liikuvad elemendid.
Tihendite ülesanne
Tihendite ülesandeks on takistada õli väljavoolamist koostust ning tolmu ja niiskuse tungimist laagritesse ja sealt edasi masina teistesse osadesse. Hea tihendamine väldib enneaegset abrasiivkulumist, korrosiooni ja määrdeõli riknemist. Tihendamine on vältimatu rõhu säilitamise vahend torustikes, mootorites, kompressorites jms. seadmetes.
Töökindlad tihendid on väga olulised pumpadele, energeetilistele jm. masinatele. Nad hoiavad ära hõõrdepaaride mustumise, säästavad määrdeainet ja väldivad keskkonna saastumist. Halva tihendamise tõttu väheneb järsult ka kergel režiimil töötavate masinate töökindlus.
Konstruktsiooni eesmärgi alusel liigitatakse tihendeid pöörleva ühenduse tihenditeks, kulgeva ühenduse tihenditeks ja liikumatu ühenduse tihenditeks.
Täiustused
Paljud tihendid sisaldavad väikesi täiustusi, et pikendada nende kasutuskestust või töötingimuste vahemikku.
Sisemine surverõngas võimaldab äärikutel taluda suuremat survet, mis muidu ääriku või tihendi purustaks. Surverõnga mõju on muidu väike; seda kasutatakse peamiselt siis, kui ilma surverõngata tihend kipub purunema.
Välimine juhtrõngas võimaldab tihendit hõlpsamini paigaldada. Mingil määral vähendab ta survet tihendile. Mõnikord kasutatakse seda topelttihendites, et oleks lihtsam aru saada, kui üks tihenditest on purunenud.
Valitsemine
Valitsemine, ka valitsus, on võimu teostamine, riigijuhtimise ja elu korraldamine laiemas mõttes.
"Valitsuse" all mõeldakse eesti keeles enamasti täidesaatva võimu institutsiooni. Valitsus on valitsemise üks teostaja, kes peab arvestama ametiühingutega, kodanike ühendustega, rahvusvahelisete organisatsioonidega, hargmaiste korporatsioonidega, avaliku arvamusega ja kõige üldisemas mõttes rahvaga. Riigi osakaal valitsemises on aastatega vähenenud, kuid riigile kuulub jätkuvalt keskne roll selles. Valitsemine võib toimuda ka ilma valitsuseta.
Valitsemisvormid
Mõisavalitseja valitses mõisas inimesi mõisnikult saadud volituste piires.
Tulumaks
Tulumaks on füüsiliste ja juriidiliste isikute sissetulekult võetav maks. Maksusüsteemide erinevuse tõttu võivad juriidilise ja füüsilise isiku tulumaks olla erinevad maksuliigid, samuti võivad erinevad tulu liigid olla maksustatud eri liiki maksudega. Põhimõtteliselt võib tulumaks olla nii riiklik kui kohalik maks. Eestis kehtiv tulumaksumäär on 20%.
Tulumaks võib olla kas progressiivne, proportsionaalne või regressiivne tulumaks.
Tulumaksu objekt
Tulumaksu objektiks on tulu, mida laekub füüsilisele või juriidilisele isikule. Kui Eestis on kehtestatud vaid üks tulumaksuseadus, siis peaaegu kõigis teistes maailma riikides on neid mitu. Nendes riikides on eraldi sätestatud:
Ettevõtte- või äritulumaksu (ingl corporate tax, business income tax) objektiks on äriühingute poolt teenitud tulu, millest on maha arvestatud majandustegevuse käigus kantud kulud, mille kohta on olemas nõuetekohane dokument. See tähendab, et maksustamise objektiks on tegelikult kasum ning sellest on võimalik enne maksustamist maha arvestada eelmiste aastat kahjum. Tasumisele kuuluva maksu suurust mõjutavad paljud seaduses sätestatud sätted, mis määratlevad ettevõtlusega mitteseotud kulud, põhivara kulumi arvestamise korra,
Palgamaksu (ingl payroll tax) objektiks on tööandjate poolt töötajatele väljamakstud tulu. Palgamaksude hulka arvatakse tihti ka töötasust maha- või sellele juurde arvestatavad sotsiaalkindlustusmaksud.
Tulubaas
Laia tulubaasi puhul on maksustamise objektiks rikkuse reaalne kasv, s.t maksu tuleb tasuda palga-, ettevõtlus- ja kapitalituludelt, saadud kingitustelt ja pärandustelt ning ka inflatsiooni tõttu kallinenud kinnisvara väärtuselt. Kui aga kinnisvara väärtus väheneb, siis vähendab see ka maksukohustuse suurust. Laia tulubaasi puuduseks oli, et inimestel polnud raha maksukohustuse tasumiseks olukorras, kus nende kinnisvara väärtus küll kasvas, kuid seda ei müüdud maha. Sellist maksukohustust rakendati 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi esimesel poolel.
Arvestusliku tulubaasi puhul lisati eelnevale veel säästust tekkinud tulu, mis tekkis näiteks enda omanduses olevas elamus elamisest, suhtes üüripinnal elava inimeste poolt tehtud kuludest.
Kitsa tulubaasi puhul maksustatakse vaid inimesele välja makstud ja nominaalis (s.t raha ostujõu muutusi arvestamata) arvestatud rahalist tulu.
Tulumaksumäär
Ühtlase ehk proportsionaalse maksumäära eesmärgiks on võrdse maksukohustuse kehtestamine, s.t sõltumata tulude suurusest loovutavad kõik 20% neile laekunud tuludest valitsusele. Selline maksukohustus on õiglane.
Progresseeruva maksumäära rakendamist põhjendatakse nn väiksema ohverduse põhimõttega. See tähendab, et kuigi suurema tulu saajate maksmäär (loe: kohustus) on suurem, jääb neile ikkagi rohkem raha kätte. Seda nimetatakse sotsiaalseks õigluseks.
Maksumäärasid võib seejuures olla väga palju, näiteks Hispaanias kehtis 1990-ndatel 36 tulumaksumäära. Suurima tulu saajatele rakendatavad kõrgeimad maksumäärad ulatusid Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias II maailmasõja ajal ja selle järel 90%-ni.
Lihtprogressiooni korral tuleb makskohustus arvestada kogu laekunud tulult vastavalt sellele, millisesse vahemikku see sattus. Selle süsteemi puhul võis maksukohustuse suurus kasvada järsult ja laekunud lisatulu ületades, kui isiku tulu kasvas ühe rahaühiku võrra.
Astmelise progressiooni puhul sätestati maksumäär tulu vahemikele ning sellisel juhul kasvas maksukohustuse suurus sujuvalt. Keeruliseks muutus aga tegeliku maksukohustuse väljaarvestamine Selle lihtsustamiseks koostati suuri trükitud maatrikstabeleid, kuni arvutiprogrammid hakkasid neid asendama.
Regresseeruva maksumäära rakendamist põhjendatakse rikkuse kontsentreerimise vajadusega, s.t rikkus peab koonduma nende kätte kes oskavad seda rahva ja riigi hüvanguks kõige paremini kasutada.
Tulumaksusoodustused
Tulumaksusoodustuse objektid on reeglina seotud riigis valitseva poliitilise korraga. Enamasti vabastatakse maksukohustuslae minimaalseks toimetulekuks vajalik summa.
Maksuvabastus on summa mida ei maksustata, s.t maksustatav tulu arvestus algab tulust, mis seda ületab.
Maksusoodustus on summa, mis arvatakse maksustamisele kuuluvast summast automaatselt maha.
Maksukrediit on summa, mis arvatakse maha maksuna tasumisele kuuluvast summast.
Sotsiaalse õigluse suurendamiseks ja rahva jätkusuutlikkuse kindlustamiseks on rakendatud erinevaid maksumäärasid üksikisikutele ja perekonnas elavatele maksumaksjatele. Progresseeruva maksusüsteemi puhul jagatakse maksumaksja tulu tema perekonnaliikmete arvuga, millega tema maksukohustus langeb madalama maksumäära vahemikku. Kui tulu deklareeritakse perekonnapõhiselt, siis laienevad maksusoodustused ka isikutele, kes tulu ei teeni. Näiteks Rootsis on kõrgeim tulumaksumäär 65%, kuid peale kõigi maksusoodustuste arvestamist langes üksikisiku tegelik maksukohustus 32% ja abielupaaril 25%-le.
Haldus- ja/või majanduspoliitilistel eesmärkidel on pakutud maksusoodustusi isikutele, kes on teinud seaduses sätestatud kulutusi, soetades enesele näiteks laenuga uue eluaseme, tasunud oma koolituskulud, teinud annetusi heategevuslikele organisatsioonidele, sportimisele või tervise edendamisega seotud kulud, sissemaksed pensioniinvesteerimisfondi jms. Mõnedel puhkudel on ettenähtud ka töömatkast johtuvate kulude mahaarvamised, kui töökoht asub kaugemal elukohast.
Maksusoodustuste jagamisel tuleb aga arvestada, et mida suuremad on maksusoodustused, seda kõrgemaks tõuseb maksumäär neile, kes seda maksusoodustust ei saa.
Ajalugu
Esimene tulumaks maailmas kehtestati Suurbritannias ajutiselt 1799. aastal ajutise maksuna Napoleoni-vastase sõja finantseerimiseks.
19. sajandi lõpuks oli tulumaks laialt levinud alaline maks.
Algusaegade maksud olid paari protsendi suurused. Tulu deklareerimine leidis maksu kehtestamise algusaastatel tugevat vastuseisu, kuna seda peeti erasfääri autonoomia vastuvõetamatuks rikkumiseks.
Tulumaks Eestis
Tulumaks kehtis enne Eesti okupeerimist ja anneksiooni 1940. aastal, samuti Nõukogude Liidus. Iseseisvuse taastamise järel kehtisid Eestis eraldi tulumaksuseadused füüsiliste ja juriidiliste isikute jaoks. Üksikisikule kehtis kolmeastmeline tulumaksumäär: 16%, 24% ja 33% (progressiivne tulumaks). Alates 1. augustist 1992 lisandus üksikisiku tulumaksule veel 50% maksumäär.
29. jaanuaril 1992 kehtestas EV Ülemnõukogu seadusega uued üksikisiku tulumaksu määrad. Maksuvabaks tuluks kehtestati 4800 rubla aastas ehk 400 rubla kuus. Kuni 10 000 rublani küündiva aastatulu maksumääraks sai 16%. Kui aastatulu jäi 10 801 ja 18 000 rubla vahele, oli tulumaksumääraks 1728 rubla ning 24% summast, mis ületas 10 800 rubla. Üle 18 001 rubla ulatuva aastatulu puhul sai tulumaksumääraks 3456 rubla ja 33% summast, mis ületas 18 000 rubla.
2000. aastast kehtib Eestis uus tulumaksuseadus (TuMS), mis on maailmas unikaalne selle poolest, et juriidiliste isikute reinvesteeritud kasumit ei maksustata. Samas on seda lähenemist ka kritiseeritud. Näiteks Soome majandusekspertide hinnangul on Eesti süsteem regresseeruv, vähendab huvi uute investeeringute tegemisele, langetab Eesti atraktiivsust välisinvestorite silmis, tõstab aruandluskeerukust ning soodustab maksudega manipuleerimist.
Eestis kehtiv tulumaksumäär oli 2009. aastal 21%. Sama aasta lõpus võttis Riigikogu vastu "Tulumaksuseaduse ja sellega seonduva seaduse muutmise seaduse", mille kohaselt peatati tulumaksuseaduses sätestatud tulumaksumäära alanemine 2010. aastal 20%-le ning fikseeriti tulumaksumäär 21% tasemele. 16. juunil 2011 võttis Riigikogu vastu seaduseparanduse, mille järgi langes tulumaksumäär 2015. aastast ühe protsendipunkti võrra, 20 protsendini.
Tulumaks NSV Liidus
Nõukogude okupatsiooni ajal pidid raamatupidajad üksikisiku tulumaksu suurust vaatama vastavast tabelist ja seda ei arvutatud. Tabeli järgi oli mingil ajavahemikul 80 rubla maksuvaba aga 81 rubla puhul oli maks 40 kopikat ehk 40% summast, mis maksuvaba miinimumi ületas. See protsent vähenes summa suurenemisel ja jäi peatuma umbes 14% juurde, kui palk oli üle 100 rubla kuus.
Harilik meriroosahven
Harilik meriroosahven (Amphiprion ocellaris) on kalaliik meriroosahvena perekonnast.
Tegemist on populaarse akvaariumikalaga.
Prosper Mérimée
pisi|Prosper MériméeProsper Mérimée [prosp'er merim'ee] (28. september 1803 Pariis – 23. september 1870 Cannes) oli prantsuse kirjanik, ajaloolane ja arheoloog.
Timpan
Timpan on löökpill. Tema tekitatud heli on madal ja kumisev.
Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog
thumb|Alexander ja Louise Duff Alexander William George Duff (10. november 1849 – 12. jaanuar 1912) oli Fife'i krahv ja Fife'i hertsog, Edward VII vanima tütre Louise'i abikaasa.
Timpan
Timpan koosneb metallkatlast ja selle peale pinguldatud nahast. Timpan on häälestatav ehk muudetava helikõrgusega löökpill: mida suurema pinge all on timpani nahk, seda kõrgem heli tekib. Timpani nahka pingutab pillimees pedaali abil või häälestuskruvidega, mida timpanil on kaheksa. Timpanikatla ülemisel äärel on skaala, mis näitab, millisel kõrgusel heli võib pill parasjagu tekitada. Pedaali abil saab pillimees teha timpanil väga põnevalt ja salapäraselt kõlavad glissando 'sid – libiseda sujuvalt ühelt helikõrguselt teisele. Timpaninahka ei tohi aga liiga palju pinguldada, sest siis võib nahk rebeneda. Selleks, et timpanite heliulatus oleks suurem, valmistatakse eri suurusega timpaneid. Väiksemad katlad annavad kõrgemaid helisid, suuremad aga madalamaid. Timpanit mängitakse vildist või flanellist peadega timpaninuiade abil.
Prosper Mérimée
Prosper Mérimée pärines jõukast ja haritud perekonnast. Tema vanavanaema oli pedagoog ja kirjanik Jeanne-Marie Leprince de Beaumont.
Kirjandusele pühendas ta end sõber Stendhali mõjul pärast juuraõpingute lõpetamist. 1825. aastal andis ta Clara Gazuli nime all välja oma esimese raamatu ("Clara Gazuli teater"), jättes mulje, et on ise kõigest teose tõlkija. Paar aastat hiljem järgnes sama nime all antiikset Kreekat järele aimav luulekogu. Topeltpettus tuli avalikuks alles hiljem. Kaks aastat enne seda kui Victor Hugo "Cromwelli" eessõnas romantilise draama teooria sõnastab, rakendas "Clara Gazuli teater" juba samu võtteid: näidend oli kirjutatud proosas, käsitles kaasaegseid probleeme ega järginud aja ja koha ühtsuse nõuet.
Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog
Noorpõlv
7. augustil 1879 sai temast pärast isa surma kuues Fife'i krahv (Iirimaa aadelkonnas) ning teine parun Skene (Ühendkuningriigi aadelkonnas), viimane tiitel andis talle ka koha lordide kojas. 1872–1902 oli ta Elgini maakonna lordleitnant (Lord-Lieutenant) Šotimaal.
Prosper Mérimée
1828 ilmus esimene Mérimée' ajalooline teos, talumeeste ülestõusust kõnelev "Žakerii", ning aasta hiljem pärtliöö sündmusi käsitlev romaan "Charles IX valitsusaja kroonika". Romaan ühendas oskuslikult seiklusromaani armastusromaaniga ning lisas üksikasjaliku käsitluse 16. sajandi tavadest.
Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog
Noorpõlv
1882 osales diplomaatilisel missioonil Saksimaa kuninga Alberti juurde. 1885 sai temast Fife'i krahv Ühendkuningriigi aadelkonnas. Ta oli Briti Lõuna-Aafria kompanii üks asutajaid ning ühingu asepresident kuni 1896. aastani.
Prosper Mérimée
Oma tõelise kutsumuse leidis Mérimée aga 1829, mil ta avaldas oma esimesed jutustused ("Tamango"): nende edu oli märkimisväärne.
Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog
Abielu
27. juunil 1889 abiellus Alexander Duff printsess Louise'iga Buckinghami palees. Kaks päeva pärast laulatust tõstis kuninganna ta Fife'i hertsogi ja Macduffi markii seisusse Ühendkuningriigi aadelkonnas.
Fife'i hertsogil ja hertsoginnal oli kolm last:
Prosper Mérimée
1844 valiti Mérimée Prantsuse Akadeemiasse. Keisrinna lähedase sõbrana pidas Mérimée mitut riigiametit korraga. See aga ei takistanud teda 1853 pühendumast tõlkimisele. Mérimée tutvustas Prantsusmaal vene kirjandust, tõlkides Puškinit, Gogolit ja Turgenevit.
Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog
Tiitlid ja autasud
1900. aasta aprillis välja antud seadusega sai Duffist uuesti Fife'i hertsog ja Macduffi krahv. Uue seadusega pandi paika ka tiitli edasiminek meessoost pärijate puudumisel, kuna hertsogil ja hertsoginnal oli ainult kaks tütart. Seaduse tulemusena oli Alexandri käes kaks Duffi hertsogkonda: 1887 välja antu kadus poja puudumisel, 1900 antu pärandus vanemale tütrele nagu ka MacDuffi markii tiitel. Novembris 1905 andis Duffi äi, kuningas Edward VII Fife'i hertsoginnale kuningliku printsessi tiitli ning Alexandra ja Maud Duffile Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitli nimetusega "kõrgus".
Prosper Mérimée
Pariisi Kommuuni ajal, mais 1871, põletati tema kodu koos raamatukogu ja kollektsioonidega.
Alexander Duff, esimene Fife'i hertsog
Tiitlid ja autasud
1881 sai Alexander Duffist Ohakaordu (Order of the Thistle) rüütel. 1902 sai ta kuningliku Victoria keti. Tema naisevend, kuningas George V lõi ta Sukapaelaordu rüütliks. Ta oli ka Bathi ordu rüütel ja majesteedi eranõunik.
Hilisem elu
Detsembris 1911, kui perekond purjetas Egiptuse poole, elasid nad Maroko lähedal üle laevaõnnetuse. Kuigi kõik pääsesid vigastusteta, jäi hertsog varsti haigeks. Ta suri Egiptuses Aswānis jaanuaris 1912 ning maeti Mar Lodge'i mausoleumi Aberdeenshire'is Šotimaal.
Euroopa Liidu õigus
Euroopa Liit eristub teistest rahvusvahelistest organisatsioonidest sellega, et tal on keerukas ning kõrgelt arenenud õigussüsteem.
Euroopa Liidu ja Euroopa Ühenduse õigus
Euroopa Ühenduse, mis moodustab Euroopa Liidu esimese samba, õigus on ülimuslik rahvuslike õiguskordade suhtes ning tal on vahetu õigusmõju. Teise ja kolmanda samba raames loodud õigus sarnaneb tavalise rahvusvahelise organisatsiooni raames looduga.
Esmane ja teisene õigus
Tavaliselt jagatakse Euroopa õigus järgmiselt:
Põhiõigused
Euroopa Liidu põhiõigused on Euroopa Liidu kodanikele kehtivad õigused ja vabadused. Enamik hartas tunnustatud õigusi kehtib kõigile, olenemata kodakondsusest või staatusest. Mõni hartas toodud õigus kehtib ainult kodanikele (enamik V jaotises loetletud õigusi), mõni on relevantne kolmandate riikide kodanikele (nt varjupaigaõigus – toodud välja II peatükis "Vabadused") või kindlatele inimrühmadele (nt töötajate õigused – toodud IV peatükis "Solidaarsus"). Euroopa Liidu põhiõiguste harta koosneb seitsmest peatükist. Nendest kuus käsitlevad konkreetseid õigusi ning viimases on üldsätted, kus täpsustatakse harta kohaldamisala ja tõlgendamise põhimõtteid.