cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tartu Descartes'i Kool
pisi|Vaade Tartu Descartes'i Koolile (vasakul) Tartu Descartes'i Kool on põhiharidust andev õppeasutus Tartus.
Tartu Descartes’i Kooli eelkäija, '''Tartu 15. Keskkool''' avas uksed 1. septembril 1982. Kooli direktorina asus tööle Jaan Reinson, kes on ametis tänini. 11. aprillil 1996 nimetati kool ümber Tartu Descartes’i Lütseumiks. 1. augustil 2014 jätkas kool seoses koolireformiga põhikoolina, mille nimeks sai Tartu Descartes’i Kool. Kooli gümnaasiumiosa liideti Tartu Kristjan Jaak Petersoni Gümnaasiumiga.
Oma nime sai kool prantsuse matemaatiku, filosoofi ja loodusteadlase René Descartes'i järgi.
Tartu Descartes’i Kooli suurimaks eripäraks on prantsuse keele õpetamine ja prantsuse kultuuri tutvustamine. Kooli iseloomustavad ka tervislikest eluviisidest lugupidamine ja huvitegevus. Descartes’i kooli ja selle eelkäijate koolipere on alati olnud ühtehoidev ning üheskoos on palju head korda saadetud. Märkimisväärselt palju kooli vilistlasi on peale ülikooli lõpetamist just oma koolis õpetajatena tööle hakanud.
Kooli esimene lend lõpetas 1985. aasta kevadel, lõpetajad kinkisid koolile lipu ja lõid hümni (autorid Nelli Mihkelsoo ja Tiina Naarits). Kui kooli nimi 1996. aastal muutus, siis kinkis uue lipu 12. lend. Kolmanda lipu kinkis koolile 2014. aastal 30. lend.
D-vitamiin
pisi|[[Kolekaltsiferool, D3-vitamiin]] D-vitamiin (üldnimetus kaltsiferoolid) hõlmab antirahhiitilisi rasvlahustuvaid ja väga lähedase ehitusega ühendeid, mis inimorganismis toimivad hormoonidena. Bioaktiivsed on inimorganismis:
Saamine ja depood
Loomsete produktidega seedekulglasse sattuv kolekaltsiferool (või manustatud kolekaltsiferool või ergokaltsiferool) imenduvad passiivse difusioonina peensooles. Imendumine toimub mitsellides ja sõltub sapphapetest.
Imendumist pärsivad kiudainetega liialdamine, kortikosteroidid, suukaudsed rasestumisvastased preparaadid ja liigne alkohol.
Imendunud D-vitamiin transporditakse külomikronitega maksa. Siia toob vitamiini siduv valk DBP (vitamin D binding protein) ka nahas UV-kiirguse toimel tekkiva kolekaltsiferooli. Maksarakkudes oksüdeeritakse kolekaltsiferool 25-hüdroksükaltsiferooliks. See on D-vitamiini põhiline salvestusvorm maksas, rasvkoes ja lihastes ning ringlusvorm veres. DHP transpordib 25-hüdroksükaltsiferooli põhiliselt neerudesse, kus ta muundub hormooniks kaltsitriool ehk 1,25-dihüdroksükaltsiferooliks.
Teatud osa kaltsitriooli väljutub organismist muutumatult, osa konjugaatidena.
D-vitamiini saab vaid mitte-taimsetest toiduainetest: kalaõli, maks, munakollane, või, pärm.
Biofunktsioonid
Luud on kaltsiumi ja fosfori reserv inimorganismis. Luude ja vere vahel toimuv kaltsiumi ja fosfori vahetus tagab nende vajaliku homöostaasi luudes, veres ja kogu organismis. Kesksel kohal on selles neerudes tekkiv antirahhiitiline kaltsitriool, mis reguleerib koostöös paratüreoidhormooniga (PTH) kaltsiumi ja fosfori metabolismi ja taset vereplasmas ning seega otseselt ka luukoe arengut. Efektide summana normaliseerub kaltsiumitase veres.
Kaltsitriooli on vaja ka normaalseks verehüübimiseks, südamelihase tööks, närvikoe funktsioneerimiseks, immuunfunktsiooniks. On leitud, et aktiveerunud makrofaagid produtseerivad kaltsitriooli, mis moduleerib lümfotsüütide ja monotsüütide immuunvastust.
Nappus
D-vitamiini defitsiit ohustab eeskätt imikuid ja väikelapsi, kes saavad vajatava vitamiinikoguse ainult toiduga. Segatoitu tarbivatel täiskasvanutel defitsiiti ei teki. Vajadus on väike ja seda saadakse päris paljude loomsete toiduainetega. Defitsiiti ei teki juba seepärast, et näole ja kätele langev 20–30-minutiline päikesekiirgus tagab nahas päevast vajadust praktiliselt rahuldava kaltsiferooli koguse.
D-vitamiini kestev defitsiit imikutel ja väikelastel põhjustab rahhiiti ja sellega kaasuvat lihaste hüpotooniat. Rahhiiti iseloomustab luude pehmenemine ja kerge murdumine, kuna luudest on eemaldatud rohkesti kaltsiumi. Kaltsiumi eemaldamise luudest tingib tõusnud PTH tase, sest organismil on vaja säilitada vereplasma kaltsiumisisaldust. Kuna D-vitamiini efekt kaltsiumi metabolismile realiseerub mitme toimekoha kaudu, võivad rahhiiti tingida erinevad põhjused, näiteks:
Kestev defitsiit täiskasvanutel põhjustab osteomalaatsiat – luude pehmenemine. Tekib siiski harva ja eeskätt eakatel inimestel. Kui aga defitsiidiga kaasuvad kaltsiumi imendumishäired ja kaltsiumi kõrgenenud väljutamine neerude kaudu, langeb ajapikku kaltsiumitase veres, ka pikemaajaline kaltsiumikanalite blokaatorite manustamine, mis tõmbab luudest osa kaltsiumi välja. Siis on osteomalaatsia teke väga reaalne.
Omastamishäired
D-vitamiini defitsiiti inimestel põhjustavad ka kaasasündinud eripärad ehk omandatud reniin-angiotensiin-aldosterooni süsteemi (RAAS) toimimine. Häiretest nimetatud süsteemi töös annab märku madal vererõhk ja muud seisundid. D-vitamiini tableti vormis suukaudse pikemaajaline manustamine võib kaasa tuua mitmesuguste kaltsiumit sisaldavate ladestiste tekkimise neerukivide ja või sapikivide jms näol.
Enerhodar
Asutati 1970. aastal, kui hakati ehitama Zaporižžja soojuselektrijaama. See valmis 1977. aastal. 1981. aastal hakati ehitama Zaporižžja tuumaelektrijaama. 1985. aastal sai Enerhodar linnaõigused.
Linnast on pärit poksijad Volodõmõr Sõdorenko ja Valeri Sõdorenko.
Varaš
Asula sai alguse 1973. aastal, kui hakati ehitama Rivne tuumaelektrijaama. 1984. aastal sai linnaõigused. 1977–2016 kandis nime Kuznetsovsk Nõukogude luuraja ja partisani Nikolai Kuznetsovi järgi.
2020. aastad
2020. aastad on ajavahemik 2020. aasta 1. jaanuarist kuni 2029. aasta 31. detsembrini.
Jungingeni armukiri
Jungingeni armukiri (ka: Jungingeni armuõigus) oli 13. juulil 1397 Saksa ordu kõrgmeistri Konrad von Jungingeni poolt välja antud akt (armuõigus), mille järgi said Harju-Viru vasallid (Harju-Viru rüütelkond) oma mõisaid pärandada viienda põlveni (ka naisliini pidi).
Rooma Lazio
Società Sportiva Lazio (lühendatult S.S. Lazio' või lihtsalt Lazio) on Itaalia pealinna Rooma spordiklubi, mis on eelkõige tuntud oma jalgpallimeeskonna poolest.
Klubi asutas 9. jaanuaril 1900 Itaalia armee allohvitser Luigi Bigiarelli.
Lazio värvid on valge ja helesinine.
Praegune jalgpallimeeskond
''Seisuga 1. veebruar 2023''
Mateeria
Mateeria (mõnikord ka: aine) mõistet on filosoofias traditsiooniliselt kasutatud Aristotelese mõistes.
Aristoteles nimetab mateeriaks materjali, millest mingi substants koosneb. Substantsi mateeria võib ka ise olla mingi substants, näiteks maja mateeria on tellised. Mateeriat ei oma mitte kõik substantsid, vaid üksnes hülemorfsed substantsid. Elementide mateeria on algmateeria, mida aktuaalsena olemas ei ole. Mateeriale vastandub vorm, mis substantsi organiseerib ja korrastab.
Uusaja filosoofias hakati mateeriat samastama ainega füüsikalises mõttes ning aine omadusi peeti sageli pelgalt mõistuse abil tunnetatavateks. Kui füüsikas hakati tegema uusi avastusi aine ehituse kohta, siis senised ettekujutused ainest muutusid ning tekkisid vastuolud teadusliku ja filosoofilise aine- ehk mateeriamõiste vahel. Mateeria mõiste uurimine jäi põhiliselt füüsikafilosoofia tegevusalaks. Tänapäeva füüsikas eristatakse mateeria eksisteerimise põhivormidena ainet ja välja.
Dialektilises materialismis on mateeriale omistatud iseliikumine, millega on muudetud traditsioonilist arusaama, et mateeria on passiivne. Mateeriat on sealjuures mõistetud objektiivse reaalsusena, mis on inimesele antud meelte kaudu. Sellisena on mateeria vastandatav teadvusele.
Kristus
pisi|Kristus Kristus (kreeka keeles Χριστός 'võitu, võitud isik') on judaismis oodatava Messia kreekapärane mõiste, mida kasutasid messia tähistamiseks 1. sajandil kõik kreeka keelt kõnelevad juudid. Sageli tajutakse sõna "Kristus" Jeesuse nime osana või rööpnimena.
Judaistlik taust
Judaistid ootavad Heebrea Piiblis kuulutatud Päästjat ehk Messiat, kelles oleks ühendatud kolm ametit: preester, kuningas ja prohvet. Esimesed kristlased olid juudid, kuid neil oli keeruline veenda oma rahvuskaaslasi selles, et Jeesus ongi oodatud Kristus. Mitte-kristlikel juutidel oli raske uskuda, et mõnitamist, vägivalda ja tavalise kurjategija kombel ristilöömist kannatanud Jeesus saaks olla nende messias. Juutide arusaam messiast on kui poliitiline ja religioosne liider, keda kõik austavad ja kes juhiks juudid õiglasesse maailma. Juutide meelest on Jeesust nimetada Kristuseks jumalatteotav. Enne kristluse tulekut ei olnud juuti, kes oleks uskunud, et saabuv messias kannatab ja sureb maailma pattude eest, et siis uuesti naasta.
Kristlik tähendus
Kristluses käib sõna "Kristus" Jeesuse kohta, rõhutades tema jumalikku missiooni. Kristlus saigi alguse Jeesuse samastamisest messiaga. Esimesena tunnistas Jeesuse Kristuseks apostel Peetrus. Esimesed kristlased piirdusid usuga Kristuse olemasolusse ja ristisurma.
Erinevalt juutidest usuvad kristlased, et Jeesuse läbielatu on täpselt see, mis pidi Vana Testamendi prohvetiennustuste järgi juhtuma. Nad usuvad, et Vana Testament kuulutas prohvetlikult kannatava messia tulekut. Kuigi seal ei räägita konkreetselt kannatavast messiast, tõlgendavad kristlased Kristusena näiteks psalmides mainitud õiglast meest, kes kannatab Jumala vaenlaste tõttu ning kelle mõistab õigeks Jumal (Ps. 22; Ps. 35; Ps. 69). Need psalmid võivad olla juutide kirjutatud. Neil olid rasked ajad ja nad kannatasid ikke all, seega on võimalik, et kirjutades kurjadest inimestest ning väljendades lootust Jumala sekkumisele ja abile said nad kergendust. Kristlased ei näinud psalmides kunagiste juutide ängistuse väljendust, vaid prohvetliku ettekuulutuse täitumist õiglasest kannatajast.
Kristus Uues Testamendis
pisi|Kristus ristil Sõna "Kristus" esineb Uues Testamendis 531 korral, nendest 51% Pauluse kirjades. Pauluse kirjad on varaseimad Uue Testamendi kirjutised ja sõna "Kristus" sage kasutamine näitab, et see ei olnud enam pelgalt tiitel, vaid nime osa. Võib eeldada, et sõnaga "Kristus" viitasid Jeesusele kreeka keelt kõnelevad kristlastest juudid juba enne esimesi Uue Testamendi kirjutisi ja et see oli religioosse sõnavara osa kristluse algusaastatel.
Apostlid Paulus ja Peetrus kasutavad sõna "Kristus" eelkõige tekstilõikudes, mis viitavad Jeesuse kannatustele, surmale ja ülestõusmisele. See rõhutab tema messiaanlikkust ja motiveerib kristlasi taluma raskusi Kristuse nimel.
Jeesus ise endale Messia ehk Kristuse tiitlit ei anna, kuid ühel korral siiski tunnistab end selleks (Mk 14: 61-61).
Tähendus kristlikus müstitsismis
Laiemas tähenduses viitab sõna "Kristus" baasteadvusele, millest kõik on loomemaailmas tehtud. Selle eesmärk on säilitada ühtsustunne Looja ja loodu vahel. See on eriti oluline vaba tahet omavate olendite puhul, kellel on valikuvõimalus langeda eraldatuse illusiooni, luues selle kaudu illusiooni, et nad on eraldatud oma allikast. Kristus-teadvus kindlustab, et kuitahes sügavale eraldatusteadvusse keegi ka ei laskuks, on tal alati võimalus tagasi pöörduda ühtsusse Loojaga, sest Kristus-teadvus on kogu loodu sees. Pole võimalik leida kohta, kust Kristus-teadvus ei võiks usklikku leida.
Kitsamas mõttes tähistab see olendit, kes on saanud üle eraldatuse illusioonist ning on saavutanud Kristus-teadvuse, millel on eri tasandid. Kui olend omandab Kristus-teadvuse, siis võib öelda, et ta on Kristus.
Kristus gnostitsismis
Gnostikud ei uskunud Jeesusesse ega Kristusesse kui inimesse. Nad uskusid, et Kristus oli jumalik olevus, kes tõi ülevalt teadmise ehk gnoosise. Jumalik saadik ei saanud olla inimene, tal ei saanud olla inimlikku keha, ta ei saanud olla sündinud ega saanud ka surra.
Osa gnostikute kohaselt ei olnud Kristus inimene, vaid ainult paistis nõnda. Ta teeskles, et tundis nälga ja janu ning et ta veritses ja suri. Tegelikult oli ta vaimne olend.
Teine ja levinum gnostikute arvamus oli, et kuigi Jeesus oli päris inimene, ei olnud ta sama kui taevane Kristus. Jeesus oli lihtsalt õiglane mees, kelle valis välja taevane Kristus, kes asustas tema keha. Kui Jeesus ristiti, laskus Kristus tuvina taevast ja asus temasse, andes Jeesusele võimed teha imetegusid ning õpetada gnoosist, mis oli vajalik lunastuse saamiseks. Enne Jeesuse surma lahkus Kristus temast, jättes Jeesuse kannatama ja surema.
Konstantinoopol
Linna asutas Rooma imperaator Constantinus I endise Byzantioni kohale ning linnast sai tulevase Ida-Rooma keisririigi pealinn. Riigikeeleks oli algselt ladina keel, 7. sajandist aga kreeka keel.
Kristus
Kristoloogia
Kristoloogia on teadus, mis uurib Kristuse olemust.
Konstantinoopol
Ḳosṭanṭīnīye
pisi|298px|Linna kaart Ḳosṭanṭīnīye või Kostantiniyye (osmanitürgi keeles قسطنطينيه, araabia keeles ja pärsia keeles قسطنطينية) oli kunagise Konstantinoopoli (praegune İstanbul) türgipärane nimi. See oli Osmanite impeeriumi neljanda ja viimase pealinna nimi Bütsantsi (Ida-Rooma keisririigi) õigeuskliku keskuse alistamisest 1453. aastal kuni islamiusulise Osmanite riigi kokkuvarisemiseni 1922. aastal.
Etümoloogia
Osmanitürgikeelne nimekuju قسطنطينيه Ḳosṭanṭīnīye tuleb linna ajaloolise kreekakeelse nime Κωνσταντινούπολις (Konstantinoúpolis, 'Constantinuse linn') araabiakeelsest kujust القسطنطينية al-Qusṭanṭīniyyah.
Pärast linna vallutamist kasutasid võimud seda kõrvuti nimekujuga İstanbul, kuigi vormilisem mugandus linna varasemast nimest Konstantinoúpolis oli Kostantiniyye. Samal ajal kasutati kõrvuti ka kõnekeelseid nimekujusid Stamboul/Stambul ja Islambol/Islambul, mille all mõeldi pigem sealset vanalinna.
Türgi vastukaja
Tänapäeval peavad türklased nime Ḳosṭanṭīnīye poliitiliselt ebakorrektseks ja isegi selle kasutamist ajaloolistes tekstides kohatuks.
Victoria raudteejaam
pisi|Victoria raudteejaam Victoria raudteejaam on Londoni keskne raudteede terminal Westminsteri linnajaos.
Tennis 1896. aasta suveolümpiamängudel
Tennis 1896. aasta suveolümpiamängudel
Koroonapandeemia Saksamaal
Koroonapandeemia Saksamaal on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene haigusjuhtum tuvastati Baieri liidumaal Müncheni lähistel 2020. aasta 27. jaanuaril.
2020. aasta 24. mai seisuga oli nakatunuid 180 328, kellest 8367 inimest oli haiguse läbi surnud ja ligikaudu 160 300 inimest oli haigusest taastunud.
Tervishoiuminister Jens Spahn ütles 22. novembril 2021 Berliinis toimunud pressikonverentsil, et talve lõpuks on Saksamaa iga elanik kas vaktsineeritud, tervenenud või surnud.
Ülevenemaaline Riiklik Ringhäälingukompanii
pisi|260px|VGRTK logo
Ülevenemaaline Riiklik Ringhäälingukompanii (vene keeles Всероссийская государственная телевизионная и радиовещательная компания; lühend VGTRK ВГТРК) on tele- ja raadiosaadete tootmise ja edastamisega tegelev riigiettevõte.
VGTRK asutati 14. juulil 1990 Vene NFSV Ülemnõukogu Presiidiumi määrusega Vene NFSV Riikliku Teleraadiokomitee asemele. Mõni kuu hiljem alustas tööd Radio Rossii. Esimene telekanal (RTR) alustas tööd 13. mail 1991 Kesktelevisiooni teisel kanalil. VGTRK on Euroopa Ringhäälingute Liidu liige alates 1993. aastast.
VGTRK peadirektor on alates 2004. aastast Oleg Dobrodejev. Enne 2004. aastat juhtis kompaniid VGTRK esimees. Selles ametis oli aastatel 1997–1998 Nikolai Svanidze, 1998–2000 hilisem kultuuriminister Mihhail Švõdkoi ja 2000–2004 Dobrodejev.
2016. aasta seisuga oli ettevõttes ligi 4000 töötajat.
VGTRK peamised telekanalid on Rossija-1, Rossija-K, Rossija-24 ja RTR-Planeta ning peamised raadiojaamad Majak, Vesti FM ja Radio Rossii.
Palermo FC
Palermo F.C. (täisnimi Palermo Football Club) on Itaalia jalgpalliklubi, mis hooajast 2014/15 mängib riigi kõrgliigas. Klubi loodi 1900. aastal Palermos ja see on Sitsiilia vanim jalgpalliklubi.
Eesti koolide loend
''Kutsekoole loetletakse Eesti kutseõppeasutuste loendis ja kõrgkoole Eesti kõrgkoolide loendis.
US Lecce
Unione Sportiva Lecce on Itaalia jalgpalliklubi, mis mängib riigi tugevuselt Serie B.
Viimati mängis klubi riigi kõrgliigas hooajal 2010/11, kust langeti esiliigasse. Scommessopoli kihlveoskandaali tõttu paigutati klubi 2011 kolmandasse liigasse.
Klubi kodustaadion on Stadio Via del Mare, mis mahutab 33 876 pealtvaatajat.
Ordžonikidze krai
Ordžonikidze krai oli krai Vene NFSV koosseisus aastatel 1924–1943.
Krai varasem nimi oli 13. märtsini 1937 Põhja-Kaukaasia krai. 12. jaanuaril 1943 nimetati see ümber Stavropoli kraiks.
Ставропольский край
GNU
pisi|GNU projekti logol on [[gnuu pea]]
Ajalugu
GNU on Richard Stallmani poolt 1983. aastal algatatud projekt vabatarkvaralise operatsioonisüsteemi loomiseks. Arendus algas 5. jaanuaril 1984, kui Stallman lahkus töölt Massachusettsi Tehnoloogiainstituudist, et viimasel poleks õigust tarkvara omandada ega takistada selle jaotamist vaba tarkvarana.
Distributsioonid
GNU operatsioonisüsteemist pole ühtset väljalaset, vaid on palju erinevaid distributsioone. Iga distributsioon sisaldab erinevat valikut tarkvarast, vastavalt distributsiooni otstarbele. Distributsioone on suunitletud kasutamiseks nii serverites, koduarvutites kui ka pisiseadmetes.
GNU/Linux
Kuna GNU projekti käigus loodav tuum GNU Hurd pole veel valminud, kasutatakse tuumana peamiselt Linuxit. Linuxit tuumana kasutavat GNU operatsioonisüsteemi distributsioonide rühma nimetatakse GNU/Linuxiks.
Tõstmine 1896. aasta suveolümpiamängudel
1896. aasta suveolümpiamängude tõstevõistlused peeti 7. aprillil Panathinaikó staadionil.
Ühe käega tõstmine
Registreerunuid: 15 Võistlejaid: 4 Riike: 3
Linnugripp
pisi|Värvitud [[Transmissioonelektronmikroskoop|TEM pilt linnugripiviirusest (kuldne) epiteelirakkudes (rohelised) (Allikas: Dr. Erskine Palmer). ]] Linnugripp ehk lindude gripp ka lindude katk on koondnimetus väga nakkavate infektsioonhaiguste kohta, millesse haigestuvad peamiselt kodulinnud (kanad, haned, kodupardid jt), harvem ka metslinnud, sead ja inimesed. Linnugrippi põhjustavad erinevad A-tüüpi gripiviiruse tüved ja alatüübid.
Kodulindude haigestumus ja suremus sõltub viirusetüvest. Eriti suure patogeensusega linnugripi korral on lindude suremus praktiliselt täielik.
Looduses kannavad nakkust edasi eeskätt rändavad veelinnud, kes ise seda taudi tihti ägedas vormis ei põe. Viirus levib haigestunud lindude kehaeritiste, saastunud sööda ja vee kaudu; seda võivad edasi kanda koerad, kassid, närilised ja ka inimesed, samuti võib nakkuse saada saastunud transpordivahendeid jt esemeid kasutades.
Haiguse kliinilisteks tunnusteks on lindude uimasus, isutus, hingeldamine, kõhulahtisus, harja, lokutite ja näopiirkonna turse, täppverevalumid limaskestadel ning äkksurm.
Maailma Loomade Tervise Organisatsioon OIE avaldab kodulehel ka linnugripi (ja selle tüvede) levikuga seotud informatsiooni.
Linnugripp A(H5N1) inimestel
Teatud tüüpi linnugripi viirus võib nakatada ka teisi imetajaid, sealhulgas on A-tüüpi gripiviiruse alatüüp H5N1 ohtlik inimestele.
Tänaseks on teada, et linnugripp (A (H5N1) gripp) levib nii lindudelt inimestele kui ka inimeste hulgas. Inimeste kaudu levib A-tüüpi gripiviiruse alatüüp H5N1 piisknakkusena ja piisktuumadena, nii otseses kui kaudses kontaktis nakkusallikaga ja ka ise kätega nakkustekitaja konjunktiivide limaskestale või ülemistesse hingamisteedesse viies.
Inkubatsiooniperiood on 2–6 päeva.
Nakatuda võivad ka spetsiaalseid isikukaitsevahendeid mitte kasutavad meditsiinitöötajad. Haiglanakkuse võib saada linnugripiviirusega nakatunud meditsiinitöötajatelt.
Haigusnähud
Linnugrippi (A (H5N1) gripp) nakatunute esimesteks haigusnähtudeks on kehatemperatuuri tõus üle 38 ºC, alumiste hingamisteede sümptomid, diarröa, oksendamine, kõhuvalu, pleuravalu, ninaverejooks, igemete veritsemine jt.
Paljudel nakatunutel on 7 päeva pärast nakatumist diagnoositud pneumoonia.
Suremus (enamasti mitte viiruse vaid hüpertsütokineemia ja täiskasvanu respiratoorse distressi sündroomi tõttu) on suur ka haiglaravil olnud patsientide puhul, kelle vereanalüüsis oli leukotsüütide hulk, eriti lümfotsüütide osas, vähenenud. A (H5N1) grippi surnud patsientidel on tuvastatud kõrgem põletikutsütokiinide (interleukiin-6, interleukiin-8, interleukiin-1 (monotsüüte keemiliselt ligitõmbav proteiin) ja plasma interferooni tase (umbes kolm korda kõrgem).
Arstiabi Eestis
Esimesel võimalusel tuleks linnugripi kahtluse korral pöörduda perearsti poole ehk erakorralise meditsiini osakonda (EMOsse), et arst saaks määrata sobiva ravimikuuri, kas viirusevastaste ravimite, laia spektriga antibiootikumide või kortikosteroididega.
Immunopatoloogia
Immuunvastus sarnaneb osaliselt sepsise sündroomi ja ägeda respiratoorse distressi sündroomi omaga.
Viiruse paljunemisele reageerib organism immuunvastusena tsütokiinide düsregulatsiooniga, mis põhjustab lümfoid(-immuun)süsteemi ülereageerimise ('äkkrünnaku') - hüpertsütokineemia sünteesitakse ja eritatakse suurel hulgal põletikutsütokiine ja kemokiine (näit TNF-alfa, IL-6 ja IFN-gamma jmt).
Hüpertsütokineemiaga seostatakse potentsiaaselt eluohtlikke kliinilisi sümptomeid ja seisundeid, nagu kopsuödeem, akuutne bronhopneumoonia, alveolaarne verejooks, hemofagotsütaarne sündroom ja täiskasvanu respiratoorse distressi sündroom, mille kutsuvad esile talitlevate kudede (näiteks talitlevate kopsukudede) nekroos ja hävinemine.
Koroonapandeemia Brasiilias
Koroonapandeemia Brasiilias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Paide vald
Omavalitsusüksus liideti haldusreformi käigus 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimiste järel senise Paide linna ja Roosna-Alliku vallaga. Moodustatud haldusüksus hakkas kandma nime Paide linn.
Paide valla viimane vallavanem oli Veljo Tammik.
Koroonapandeemia Brasiilias
Maikuu teise poole seisuga oli Brasiilia tõusnud nakatunute arvult maailmas Ameerika Ühendriikide järel teisele kohale.
Paide vald
Külad
Anna küla – Eivere – Kirila – Korba – Kriilevälja – Mustla – Mustla-Nõmme – Mäeküla – Mäo – Mündi – Nurme – Nurmsi – Ojaküla – Otiku – Pikaküla – Prääma – Puiatu – Purdi – Sargvere – Seinapalu – Sillaotsa – Suurpalu – Sõmeru – Tarbja – Valgma – Veskiaru – Viraksaare – Võõbu
Koroonapandeemia Brasiilias
2020. aasta 5. juunil ületas ametlikult kinnitatud surmajuhtumite arv 34 tuhande piiri, millega Brasiilia tõusis maailmas surmajuhtumite arvult Ameerika Ühendriikide ja Ühendkuningriigi järel kolmandale kohale.
2020. aasta 8. juulil teatas koroonaviirusega nakatumisest president Bolsonaro.
2021. aasta 6. aprillil teatati, et ööpäeva jooksul oli koroonasse surnud üle nelja tuhande inimese. Kokku oli selleks ajaks Brasiilias kinnitatud 332 000 koroonasurma (159 surmajuhtumit 100 000 elaniku kohta), sama näitaja oli maailmas kõrgem vaid Ameerika Ühendriikides – 555 000 surma (170 surmajuhtumit 100 000 elaniku kohta).
GNU FDL
pisi|[[GNU logo]] pisi|GNU litsentsi logo GNU Free Documentation License ('GNU vaba dokumentatsiooni litsents'), lühend GNU FDL või GFDL on avatud sisu copyleft litsents, kirjutatud Free Software Foundation (FSF) poolt GNU projekti jaoks. See on avatud sisu vaste tarkvaralitsentsile GNU GPL.
Litsents on mõeldud kasutusjuhendite, õpikute ja muude juhendmaterjalide jaoks. Hoolimata sellest saab litsentsi kasutada ükskõik millise tekstipõhise teose jaoks, olenemata teemast. See sätestab, et kõik koopiad lähtematerjalist, isegi muudetud kujul, peavad olema sama litsentsi all. Neid koopiaid võib müüa, kuid kui seda toodetakse suures koguses, tuleb see teha kättesaadavaks formaadis, mis lubab edasisi muudatusi.
Vikipeedia on suurim dokumentatsiooniprojekt, mis kasutab GFDLi. Tulles vastu Wikimedia Foundationi soovidele, viidi 1.3 versiooni sisse võimalus, et GFDLi all litsentseeritud materjale saaks viia Creative Commonsi Attribution Share-Alike (CC BY-SA) litsentsi alla ning selle järel koliti Wikimedia projektide sisu CC BY-SA alla ümber. Samas on Vikipeedia artiklite tekst endiselt ühtlasi GFDL all.
Aluspuu
Aluspuu (inglise keeles sill plate, sole plate) on puitkarkass-seina alumine horisontaalne osa, mille peale toetatakse karkassipostid.
Aluspuu kinnitatakse vundamendi külge tavaliselt kiilankrute või ankurpoltidega.
Kaitsmine niiskuse eest
Et takistada niiskuse jõudmist puitu, on oluline isoleerida puidust aluspuu bituumenlindi või sarnase materjaliga betoonist. Välisseina puhul tehakse aluspuu sügavimmutatud puidust. Kuna tegemist on märgumisriskiga, peab kasutatava puidu koormusklass standardi EN335 järgi olema vähemalt 2. klass.
Platvorm- ja elementehitus
Elementmajade puhul, kui seinakarkass on varem valmis toodetud, ankurdatakse mõõtu lõigatud puidust valmistatud aluspuu vundamendi külge vastavalt joonistele. See aitab vähendada elementide paigaldamisele kuluvat aega ja raha, sest elementide montaaž toimub kiiremini. Aluspuude paigaldamiseks ei ole tavaliselt vaja objektile ka tõstetehnikat ja kogu paigaldusmeeskonda. Selle peale paigaldatakse hiljem seinasõrestik või -element. Alusvöö ja elemendi vahele on soovitatav paigaldada ka spetsiaalne mineraalvilla riba, et parandada õhutihedust.
Mór
Mór (saksa Moor) on linn Ungaris Fejéri komitaadis, Móri kreisi halduskeskus. Asub Vértesi ja Bakonyi mäestike vahel.
Mór on elanike arvult komitaadi kolmas linn Székesfehérvári ja Dunaújvárosi järel. 2018. aasta alguses oli elanike arv 13 936. Linnas elab Ungari sakslaste kogukond.
Põhja-Kaukaasia krai
Põhja-Kaukaasia krai (vene keeles Северно-Кавказский край) oli krai Vene NFSV koosseisus. Moodustati 17. oktoobril 1924. Tema koosseisu kuulusid Dagestan, Adõgee, Kabardi, Tšerkessia, Põhja-Osseetia, Tšetšeenia, Inguššia, Karatšai. Krai keskuseks oli Groznõi.
Mór
Mór sai linnaõigused 1984. aastal, 100. Ungari linnana.
Põhja-Kaukaasia krai
10. jaanuaril 1934 eraldati Põhja-Kaukaasia krai alast territoorium Aasovi-Musta mere kraile.
13. märtsil 1937 nimetati Põhja-Kaukaasia krai ümber Ordžonikidze kraiks ning see omakorda 12. aprillil 1943 Stavropoli kraiks.
Krüptograafia
Krüptograafia (kreeka keelest kryptós – peidetud, gráphein – kirjutama) on informatsiooni muutmine loetamatuks ilma eriteadmiste ja -vahenditeta.
Minevikus aitas krüptograafia tagada kommunikatsiooni salastatust. Alates elektronarvutite leiutamisega eelmise sajandi keskel on krüptograafia ainevald laienenud, hõlmates tänapäeval lisaks turvalisele sidele ka informatsiooni terviklikkuse kontrolli, isikute tuvastamist ja muud säärast.
Krüptograafia vältimist uurib krüptoanalüüs. Vahel seotakse krüptograafia ja krüptoanalüüs krüptoloogia ühise nimetaja alla. Krüptograafiaga on seotud ka steganograafia, mis tegeleb mitte sõnumi sisu, vaid sõnumi enda peitmisega.
Krüptograafia on interdistsiplinaarne ala. Kui oma algusaegadel oli see seotud peamiselt lingvistikaga, siis tänapäeval on põhirõhk matemaatikal, täpsemalt arvuteoorial, informatsiooniteoorial, algoritmiteoorial ja diskreetsel matemaatikal. Samuti on krüptograafia seotud inseneritegevusega (nn security engineering).
Protokollid
Krüptograafia on mõeldud teatud probleemide, nagu näiteks info salastatus ja selle autentsuse ning terviklikkuse kontroll, lahendamiseks. Selleks on vaja krüptograafia meetodeid ja algoritme teatud viisil kasutada.
Protokolliks nimetatakse teatud probleemi lahendamiseks mõeldud tegevuste jada, mida vähemalt kaks osapoolt ellu rakendavad. Tegevuste jada märgib seda, et protokolli moodustavad tegevused täidetakse kindlas järjekorras algusest lõpuni. Protokolli täitmiseks on vaja vähemalt kaks inimest, üksinda protokolli täita ei ole võimalik.
Lisaks on protokollidel järgmised omadused:
Krüptograafiliseks protokolliks nimetatakse protokolli, milles kasutatakse mingit krüptograafilist algoritmi. Protokollid ei ole reeglina mõeldud mitte ainult salastatuse tagamiseks, krüptograafia kasutamise mõte on pigem pealtkuulamise ja pettuse avastamine ning ärahoidmine.
Algoritmid
Krüptograafiline algoritm ehk šiffer kujutab endast matemaatilist funktsiooni, mida kasutatakse info krüpteerimiseks ja dekrüpteerimiseks. Tavaliselt on need kaks omavahel seotud funktsiooni, üks krüptimiseks ja teine dekrüptimiseks.
Taolist algoritmide tugevus sõltub ainult võtme(te)st, mitte aga algoritmidest enestest. Seega võib algoritmi avaldada ja seda saab ka analüüsida.
Algoritmide tüübid
Võtme kasutamisest lähtuvalt võib algoritme jagada kaheks: sümmeetrilised algoritmid ja avaliku võtmega algoritmid.
Sümmeetriliseks algoritmiks nimetatakse sellist algoritmi, mille puhul on teate dekrüpteerimiseks kasutatav võti krüpteerimiseks kasutatud võtmest väljaarvutatav, ja ka vastupidi. Enamusel sellistel algoritmidel kasutatakse krüpteerimiseks ja dekrüpteerimiseks sama võtit. Sümmeetrilise algoritmi pakutav kaitse sõltub otseselt võtmest, võtme avastamine tähendab seda, et suvaline isik võib teadet krüpteerida ja dekrüpteerida. Niikaua, kui krüptitav info peab jääma saladuseks, peab saladuseks jääma ka kasutatud võti. Seetõttu nimetatakse selliseid algoritme ka salajase võtmega algoritmideks.
Avaliku võtmega algoritmid ehk asümmeetrilised algoritmid on ehitatud nii, et šifreerimisel ja dešifreerimisel kasutatakse erinevaid võtmeid. Need võtmed on teineteisest sõltumatud, ühest võtmest ei saa tuletada teist. Selliseid algoritme nimetatakse ka avaliku võtmega algoritmideks, kuna šifreerimiseks kasutatav võti võib olla avalik. Seda võtit võib teate krüpteerimiseks kasutada suvaline inimene, kuid teadet dekrüpteerida suuda ainult konkreetne inimene, kes teab selleks kasutatavat võtit. Sellistes süsteemideks nimetatakse krüpteerimiseks kasutatavat võtit tihti avalikuks võtmeks, dekrüpteerimiseks kasutatavat võtit aga salajaseks võtmeks.
Digitaalse allkirja skeemides kasutatakse tihti vastupidist mehhanismi: teade krüpteeritakse mitteavaliku võtmega, dekrüpteeritakse aga avalikuga.
Algoritme võib jagada ka andmete töötlemise meetodi järgi. Jadaalgoritmid ehk jadašifrid töötlevad informatsiooni järjestikku, biti- või baidikaupa. Plokkalgoritmid ehk plokkšifrid töötlevad informatsiooni plokikaupa. Plokkšifreid saab kasutada erinevates šifreerimisrežiimides.
Krüptoanalüüs
Krüptoanalüüsiks nimetatakse tegevust, mille eesmärgiks on taastada lähtetekst ilma võtmele ligipääsu omamata. Edukas krüptoanalüüs võimaldab taastada kas lähteteksti või võtme, ka võimaldab krüptoanalüüs avastada nõrki kohti süsteemis.
Krüptoanalüüsi katset nimetatakse ründeks, ründeid võib jagada passiivseteks ja aktiivseteks. Passiivse ründe korral jälgib ründaja kommunikatsioonikanalit. Rünne ohustab ainult andmete konfidentsiaalsust. Aktiivse ründe korral üritab ründaja andmeid kustutada või muuta. Samuti võib ründaja mingil muul moel mõjutada andmeid ja kommunikatsioonikanalit. Aktiivne rünne ohustab lisaks andmete konfidentsiaalsusele ka nende terviklikkust ja autentsust.
Teada on neli põhilist krüptoanalüüsi meetodit, neist iga puhul eeldatakse, et krüptoanalüütik tunneb põhjalikult algoritmi.
Lisaks on teada mõned esoteerilisemad ründed:
Krüptoanalüüsi puhul tuleb silmas pidada seda, et kõik algoritmid, välja arvatud Vernami šiffer ehk one-time pad, on põhimõtteliselt toore jõuga murtavad. Seega on krüptoanalüüs edukas siis, kui saladuse teadasaamiseks kulus vähem operatsioone, kui neid algoritmi toore jõuga murdmiseks vaja.
Läti rahvausund
Läti rahvausundi all mõistetakse tavaliselt läti rahva ristiusustamiseelset muinasusundit; laiemalt kõiki läti rahvale omaseid pärimuslikke usulisi kujutelmi. Läti rahvausundi uurimise allikateks on arheoloogilised leiud, kroonikad ja dokumendid, keeleteaduslikud materjalid (sh kohanimed), etnograafiline aines (nt. ornamendid) ning rahvaluule. Materjali nappuse, vanuse ja vastuolulisuse tõttu võib läti usundi ja mütoloogia kohta teha põhiliselt oletusi.
Ajalugu
Läti rahvausundis on mitu ajaloolist kihistust:
1) Substraat Läti territooriumi enne indoeurooplaste saabumist asustanud ja teadmata keeli kõnelenud küttide-kalastajate-korilaste hõimude uskumustest. Tõenäoliselt oli neile hõimudele iseloomulik matriarhaat, võib-olla ka mingil kujul ema-jumalanna või naissoost kaitsejumaluste kultus. Võimalik, et selle perioodini ulatub nn. emade (mātes) kujutelm: vete-ema, metsaema (meža māte), tuule-ema jt. Sellest perioodist võivad pärineda ka mõned loomismüüdid (maailma sünd pardimunast: rebust sai maa, munavalgest vesi, koortest maa ja taevas; teises loomismüüdis sukeldus veelind veepõhja ja tõi sealt tükkhaaval esile kuiva maa). Mütoloogiliste kujutelmade hulka kuulusid taevas elavad loomad, sh. päike ja kuu kui taevased põdrad. Arvatavasti oli levinud totemism; võimalik, et emapõdra või põder-jumalanna kui elu ja viljakuse sümboli austamisena. Teiseks tootemloomaks võis olla nastik. On oletatud, et tollaste uskumuste kohaselt kas kõik või mõned surnud muutusid loomadeks. Arvatavasti eksisteeris mingil kujul tulekultus.
2) Indoeurooplaste ühised uskumused. Karjakasvatajatest ja nomaadidest indoeurooplastele olid omased kastisüsteemi alged, hõimuühiskonna jagunemine preestriteks, sõjameesteks ning maaharijateks; esines hõimujuhi kultus. Polüteistliku panteoni ülemjumalaks oli isikustatud taevas. Tema kõrval olid veel maaema, öötaeva ja kuu jumal, koidujumal ja äikesejumal. Tuntud oli maailmapuu ning maailma jaotus kolmeks sfääriks: taevas, maa, allilm. Arvatavasti kuuluvad indoeuroopa pärandi hulka läti rahvausundi kolm saatusejumalannat ning taevased elanikud, kes ratsutavad või sõidavad kaarikuga. Päikese hobused (vrd. hindu mütoloogias Asvinid) kahe painutatud hobusepea kujul olid ornamentikas taeva sümboliks.
3) Noorema kiviaja lõpul ja pronksiaja algul protobalti hõimude migratsiooni käigus suhetes naabritega kujunenud uskumused. Sel ajal ilmselt nõrgenes kujutelm looduse hingestatusest ning tekkisid kujutelmad hauataguse elu surnuteriigist (Aizsaule). Võimalik, et sellest ajast pärineb paljude naaberrahvastega analoogiline sügisese surnuteaja või hingedeaja traditsioon, see võib aga olla ka palju varasem kihistus. Põlluharimisega seoses said järjest olulisemaks vihm ja päike ning nende personifikatsioonid. Maailmapuu müüdi mõjul püstitati hauasammasteks ja kultusepaikadeks sümbolitega kaunistatud puusambaid. Kujunesid päikese, kuu, tähe, valguse, tule, taeva, maa, vihma ja tuule sümbolid, mis esinesid mustrites, nt. kirivöödel, mis sümboliseerisid aja kulgu ja eluiga. Sel ajal võisid kujuneda leedu rahvausundiga ühised kujutelmad ja tegelased: päikesejumal Saule, õnnejumalanna Laima jt.
4) Praegusel asualal enne ristiusuga kokkupuutumist läti hõimudel välja kujunenud kohalikud uskumused. Kujunes lõplikult välja taevasel mäel Debeskalnsil elutsev kohalik panteon koos jumalikustatud taeva ja taevakehadega, samuti naissoost loodus- ja koduhaldjate kummardamine. Kujunes rahvakalender, mis jagunes kaheksaks aastaajaks ja neid eraldavateks pühadeks. Sisse hakkasid imbuma naaberrahvaste ja ristiusu mõjud. Sellest perioodist on ka üksikuid kirjalikke allikaid.
5) Rahvausund pärast Läti ristiusustamist kuni 19. sajandini. Sel ajal segunesid kristlikud kujutelmad kristluse-eelsetega; kaua austati nii vanu jumalusi ja haldjaid kui ka kristlike pühakute mugandunud kujusid. Ristiusu ja hiljem teadusliku maailmapildi levides säilis muistne mütoloogia peamiselt folklooris kas proosavormilises narratiivis või poeetiliste stereotüüpidena rahvalauludes dainades.
6) Rahvausund alates 20. sajandist, uuspaganluse (Dievturība), idamaiste usundite ja New Age’i mõjutused.
Jumalad ja jumalused
Läti rahvausundi peajumal oli Dievs (Leedus Dievas). Nimi tähendab ühtaegu "jumal" ja "taevas". Indoeuroopa mütoloogias on üldiselt taevas seotud panteoni ülemjumala, taevaisaga. On oletatud, et taevast peeti maailma juhtivaks jõuks, mis ühtis isa rolliga indoeuroopa patriarhaalses ühiskonnas. Dievs oli ühtaegu nii looja kui ka moraali ja korra valvur, kohtumõistja. Võimalik siiski, et algselt tähendas sõna lihtsalt taevast, siis selle personifikatsiooni ja alles hiljem sai asukoha mõttes ülemisest jumalast ka võimu poolest ülem. Indoeuroopa sõna *t’ieu(s) (jumal) on seotud tüvega *t’ei- (valgustama, kiirgama). (Samast tüvest on u 1200 eKr laenatud soome keele taivas ja eesti taevas. Võimalik, et soomeugrilased laenasid baltlastelt kujutuse taevast kui jumalast; samas soome mütoloogia Ilmarinen, udmurdi Inmar, saami ibmel, eesti jumal, mansi numi, handi ja samojeedi num väljendavad tõenäoliselt samuti seost taeva ja jumala mõiste vahel. Selles on nähtud väga vana indoeuroopa mõju (indo-aaria *dyuman "hiilgav"), aga see ei seleta kõiki uurali sõnakujusid.) Mõne käsitluse kohaselt olid kõik teised jumalused teatud viisil ülemjumala eri aspektid. Mütoloogias esinevad ka taevajumala pojad (Dieva dēli). Neis on nähtud vana indoeuroopa ühiskujutelma, millest pärinevad ka kreeka Dioskuurid ja hindu Asvinid. Läti usundile on iseloomulik, et taevalistel olid perekonnad. Taeva/Jumala pojad nagu ka Päikse tütred (Saules meitene) esinevad sageli rahvaluules, levinud on kosjade, pulmade ja pidude motiivid. Võimalik, et taevased lapsed olid müütides kujutatud konstellatsioonide kehastused, võib-olla aga algselt hoopis taevakehad ja ilmastikunähtused.
Pērkons (leedu Perkūnas, preisi Percunis, vrd slaavi Perun, skandinaavia Fjörgyn (?), hindu Parjanya (?)) – oli äikese, vihma ja viljakuse jumal; sõjamees, õigluse kaitsja ja kurjade vaimude hävitaja (viimases motiivis võib juba peegelduda kristlik sünkretism). Ta esineb ka kui taevane sepp, kes tagus valmis päikese. Kohati oli Pērkons taeva, mägede ja tammede jumal, kes ratsutas kuldsel hobusel ja vibutas nuia. Et ta valitses loodusjõude, pikset ja välku, on oletatud, et ta kehastas taevast kitsamas mõistes. Osaliselt on ta teise taevajumalaga kokku sulanud, tedagi on kujutatud jumal-isana ning epiteetidega isa ja vanaisake. Osa balti mütoloogia uurijaid on pidanud piksejumalat ülemjumalale alluvaks jumalaks; teise vaatenurga kohaselt oli algselt üksainus taevast, vihma ja äikest valitsev ülemjumal, lahknemine toimus hiljem ning pikse- ja tormijumal allutati taevajumalale. Mõneti oli just tema (ja mitte 'Taevaisa') panteoni keskne tegelane. Nimi tuleneb oletatavasti indoeuroopa tüvest, mis tähendas löömist või lingutamist, kuid on oletatud ka etümoloogilist seost tamme või mäega. Pērkonsi-Perkūnase nimi on jätnud jälje ka soome-ugri traditsiooni: Mordvas esineb teonüüm Pirgene ja Purgine-Pas, läänemeresoomlastel moondus Pērkons aga õelaks vaimuks (võrdle perkele, põrgu, pärgel). Mõnedes müütides on Pērkonsil abiliseks taevane sepp Kalejs (Leedu mütoloogias Kalvis), kelle puhul mõned uurijad on tõmmanud paralleele eesti Kalevi ja soome Kalevaga. Leedu mütoloogias on aga taevaseks sepaks ka Perkūnase antipood ja vastane Teliavelis, kelle puhul võib tugevaid ühisjooni leida hiljem kristlikuks kuradiks moonudnud Velniasega.
Saule oli Päikese personifikatsioon ja päikesejumalanna (nii Lätis kui Leedus; vrd hindu Sūrya). Teda kujutati kui kuldseis rõivais naist, kes sõitis kaarikus üle taeva. Vahel esines ta kui ema, vahel kui tütar (kaotatud ja leitud tütar-päikese müüdid). Enamasti oli ta siiski ema, kelle tütred (Saules meitas) mestisid ja vahel tülitsesid Taeva poegadega. On oletatud, et Päikse tütarde all peeti silmas planeete (Kārta – Saturn, Laima – Jupiter, Māra – Marss, Dēkla – Veenus, Pastarite – Merkuur), kuid see on väga küsitav. Paralleele on püütud leida Päikse tütre (Saules meita) ja eesti rahvaluule Salme vahel. Leedu ja läti müütides on juttu ka päikese loomisest: selle tagus valmis taevane sepp. Saule auks toimusid suvisel pööripäeval pidustused.
Mēness oli Kuu kehastus (Leedus Menulis, Menno), öötaeva, sõjameeste ja rändurite jumal. Hilisemal perioodil oli ta meessoost, kuid on oletatud, et varem oli Kuu kehastuseks naisjumalus. Hiljem esineb ta kui Auseklise (Koidu) rivaal, tema pruudi röövija, Päikse tütre kosilane.
Auseklis oli koit; tihti seostatud Koidutähe ehk Veenusega. Ta esineb nii noormehe kui neiu kujul. Mõnes müüdis on ta Päeva tütre kosilane, teistes kadunud neiu, kes naaseb allilmast. Kohati on tema kuju sulanud kokku Päikese ja Kuu müütidega. Auseklise sümboliks oli kaheksakand Auseklitis, mis on Läti tähtsamaid rahvuslikke sümboleid.
Austra (Leedus Aušra) – koit, noor neiu, päikese käskjalg.
Laima oli õnne- ja saatusejumalanna (sama nimega Leedus); inimese elukäigu, sünni, kodu, pere, abielu ja surma valitseja. Saatusekuduja, kes vahel vaidles ka Jumalaga. Koos Kārta ja Dēklaga (keda on nimetatud ka tema õdedeks) moodustasid nad saatusejumalannade kolmiku, võrdle nornid, parkad ja moirad.
Kārta oli üks kolmest saatusejumalannast. Võimalik, et tema nimi tuleb indoeuroopa tüvest, mis tähendast ketramist; mõned uurijad peavad teda aga hoopis hilisemaks lisandiks või Laima epiteediks. Seoseid on tõmmatud ka vanarooma mütoloogia Carmentaga.
Velns (Vels, Velis) oli pimeduse, surnute ja maa-aluse maailma jumal, ka karja kaitsja, võrdle slaavlaste Veles (Volos). Hiljem sulas ta kokku kristliku kuradiga; algul eesti Vanapagana taoline rumal kurivaim, hiljem kuri saks.
Māra oli mõne uurija arvates puhtalt kristliku Maarja mugandus; teiste arvates üks vanimaid ja algupärasemaid naisjumalusi, kõigi "emade" ema. Igal juhul on hiljem talle üle kantud palju jumalaema-Maarja omadusi. Tema nimele on vasteid otsitud indoeuroopa sõnatüvedest, mis tähistavad surma või merd ja vett. Temast on otsitud matriarhaadi aegadesse ulatuvat Maaema kujutelma, teda on peetud peale maa ka maa-aluse elu ja surma perenaiseks. Ta kujunes peajumalannaks, oli naiste, laste, elatise ja eriti karjakasvatuse kaitsja (Leedu analoog on Lada). On oletatud, et algselt oligi ta viljakushaldjas ja karja kaitsevaim (samas funktsioonis on nimetatud ka Māršavat). Mõnes müüdis on Māra kokku sulanud Laimaga.
Jānis võib olla kristliku Ristija Johannese hiline mugandus; mõne uurija arvates aga ehtne balti jumalus; algselt päikesejumal, kellele pühendati suvise pööripäeva peod falliliste sümbolitega. Mõnes müüdis koos on nad koos Jumisega ülemjumala kaksikud pojad. Tema puhul on otsitud seost rooma Janusega.
Jumis oli viljakuse, vilja, põllu ja lõikusrituaalide jumal, kes peitus viljakõrtes ja kelle atribuudiks olid kahekordsed või kokkukasvanud viljad, nt. kahe peaga viljakõrred. Rituaali käigus toodi lõikusajal põllult mõned kõrred koju: Jumis "püüti kinni", et ta ka järgmisel aastal hea saagi tagaks. Algselt võis ta olla viljakusiidol; nagu Jānist, nii ka teda on võrreldud roomlaste kahenäolise Janusega. On oletatud, et algselt võiski tegu olla kaksikutega: Jumala/Taeva kaksikud pojad Jumi (võrdle Dieva dēli). Jumala kaksipoegadena on esinenud ka Jūmis ja Jānis, kuid see võib olla hiline areng. Jumise nime on seostatud ka indoiraani tüvega, mis tähendab paari või kaksikuid. Samas on oletatud, et see on läänemeresoome laen (võrdle 'jumal' eesti keeles). Jumise (või Jumide) naissoost vormina on kohati esinenud Jumala.
Ūsiņš oli ebaselge iseloomuga jumalus. Eri andmetel oli ta valguse- ja kevadejumal ning hobustejumal. Osaliselt on ta kokku sulanud kristliku püha Jüriga. Leedu traditsioonis on ta hobustejumal, kellel on kaks poega; tema puhul on otsitud seost ka koidujumalusega (Auseklis, Austra, võrdle kreeka Eos, hindu Ušas, indoeuroopa *Hausos), kes kahe hobusega kaarikus päikese taevalaotusele vedas. Võimalik, et teda sümboliseerivad ornamentikas kaks painutatud hobusepead. Veel on Ūsiņši puhul paralleele otsitud veedade mütoloogia kaksikute Asvinite ning vanaslaavi traditsiooni Useni ja Avseniga.
Cerklicing (Ceroklis) oli üks viljakusjumalatest: põllu, vilja ja külalislahkuse jumalus. On andmeid, et talle ohverdati esimene pala ja esimene sõõm söögist ja joogist. Ceroklise nime alternatiivse tõlgenduse järgi on nimetatud Läti rahvusliku religiooni Dievturība katekismus.
Mātes – emad, erinevate loodusnähtuste naissoost kehastused või kaitsevaimud. Neid on nimetatud kokku 60–70 (veteema, tuuleema, metsaema jt). Pole selge, kuivõrd olid nad eraldi isiksused, kuivõrd ühe maapealse elu kaitsjanna eri nimetused.
Mājas kungs oli majavaim või -haldjas kui kodukolde kaitsja Lauma – haldjas, nõid Ragana – nõid, "nägija" Jods – kurivaim, juudaline Spoks – tont, vaim Lietuvēns – lummutis, kummutis, "ebapuhta" surnu vaim Vadātājis – eksitaja Sumpurņis – koerakoonlane; koera või hundi pea ja inimese kehaga inimsööja olend Vilkacis – libahunt Pūķis, Vilce – puuk, kratt, varavedaja
Riistvõimlemine 1896. aasta suveolümpiamängudel
1896. aasta suveolümpiamängude riistvõimlemise võistlused toimusid 9. ja 10. aprillil lageda taeva all Panathinaikó staadionil.
Võisteldi 8 alal. Võistlused korraldati ainult meestele. Võitja sai hõbemedali, teiseks tulnu pronksmedali, kolmandaks tulnu medalit ei saanud.
Rööbaspuud (individuaalne)
Aeg: 10. aprill Registreerunuid: 21 Võistlejaid: 18 Riike: 5
Rööbaspuud (võistkondlik)
Aeg: 9. aprill Võistkondi: 3 Riike: 2
Üks Kreeka võistkond oli Kreeka rahvuskoondis, teine oli ühe kooli võistkond.
Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
Mäesuusatamise maailmameistrivõistlusi peetakse iga kahe aasta tagant. MM-võistlusi korraldab Rahvusvaheline Suusaföderatsioon (FIS).
Riistvõimlemine 1896. aasta suveolümpiamängudel
Rööbaspuud (võistkondlik)
Iga võistkond esitas ühtse kava. Hinnati sünkroonsust ja täpsust.
Kang (individuaalne)
Aeg: 9. aprill Registreerunuid: 21 Võistlejaid: 15 Riike: 4
Mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
Esimesed mäesuusatamise maailmameistrivõistlused peeti 1931. aastal Mürrenis Šveitsis ja kuni 1939. aastani toimusid need igal aastal. Aastatel 1948–1982 võisteldi iga kahe aasta järel. Olümpiamängude aastatel kuni 1980. aastani nimetati olümpiavõitja ka maailmameistriks ja eraldi MM-võistlusi nendel aastatel ei toimunud. Erandiks oli Alpi kahevõistlus, mis ei kuulunud olümpiamängude kavva (Alpi kahevõistlus võeti OM-i programmi 1988. aasta olümpiamängudel). 1984. aastal maailmameistrivõistlusi ei toimunud ja otsustati siirduda võistluste pidamisele paaritutel aastatel alates 1985. aastast. Enam ei ole taliolümpiamängude ja maailmameistrivõistluste korraldamisel kokkulangevust. Lumepuuduse tõttu Hispaanias 1995. aastal pidamata jäänud maailmameistrivõistlused toimusid aasta hiljem.
Riistvõimlemine 1896. aasta suveolümpiamängudel
Kang (võistkondlik)
Aeg: 9. aprill Võistkondi: 1
Võistkond esitas ühtse kava. Hinnati sünkroonsust ja täpsust.