An_Essay_on_Free_Will
Peatükk II: Fatalism
Oletame, et nõid ennustab, et ma lähema ööpäeva jooksul upun. Ta ennustab ka, et ma püüan seda saatust vältida, kuid asjatult. Ennustus võib täituda kahel moel. a) Ma otsustab veeta lähema ööpäeva kõrge mäe otsas. Aga kolm vaenlase käsilast ründavad mind ning hoolimata minu vastupanust uputavad tiiki. b) Ma otsustan veeta lähema ööpäeva kõrge mäe otsas. Ronides kukun varjatud kaevu ja upun. Kui ma poleks midagi ette võtnud, siis ma poleks uppunud. Kummalgi juhul saavad mõlemad ennustused tõeks. Aga loos a) ma oleksin niikuinii uppunud, ometi tekitab lugu b) tunde, et seda tähendabki vältimatu saatus: iga katse seda vältida läheb valesti. See aga sõltub asjaosalise teadmatusest selle kohta, kuidas ennustus täitub. Loos a) ei ole asi teadmatuses. Nimetame tuleviku sündmust või asjade seisu minu jaoks tugevalt vältimatuks, kui see juhtub või saab tõeks sõltumata sellest, mida ma teen, ja nõrgalt vältimatuks, kui i) see ei ole tugevalt vältimatu ja ii) kui ma püüaksin seda ära hoida,  siis ma valiksin teadmatuse tõttu valed abinõud, ja teadmatus õigete abinõude kohta on minu jaoks tugevalt vältimatu.  Loos a) oli uppumissurm teatud ajaks mulle tugevalt vältimatu, vähemalt eeldusel, et mul poleks võimalik olnud üksikasjalikumat ennustust saada. On ilmselt võimalik, et mõned sündmused on tugevalt vältimatud, ja on võimalik, et mõned sündmused on nõrgalt vältimatud. Näiteks on kõigi jaoks tugevalt vältimatu, et homme päike tõuseb. Näide nõrga vältimatuse kohta. Oletame, et ma olen põlevas majas, millel on kaks väljapääsu. Ja oletame, et i) kui ma ei ürita majast välja saada, siis ma jään tulle; ii) kui ma üritan välja pääseda lähima väljapääsu kaudu, siis ma jään tulle; iii) kui ma püüan väljuda kaugema väljapääsu kaudu, siis ma pääsen; iv) mul pole põhjendit arvata, et üks väljapääs on sobivam kui teine, ega võimalust seda teada saada; v) kui ma usuksin, et olen ohus, siis ma valiksin alati lähema pääsetee, kui mul pole head põhjendit eelistada kaugemat. Siis on tulesurm mulle praegu nõrgalt vältimatu. Aga kas on võimalik, et kõik sündmused on kellegi või kõigi jaoks tugevalt või nõrgalt vältimatud? Nõrga vältimatuse puhul sõna-sõnalt võttes ei ole: näiteks ei ole nõrgalt vältimatu, et autor kirjutab veel vähemalt viis minutit. Aga kas on mõni tulevikusündmuste klass, mis on kõigi jaoks nõrgalt vältimatu? Kas ehk igal elaval inimesel on mõni tulevikuhetk, millel suremine on talle nõrgalt vältimatu? Võtame nende inimeste klassi, kes surevad homme keskpäeval. Paljud neist on täiesti terved, ja keegi ei oskaks nende surma põhjustavat sündmust ennustada. Aga sellest ei piisaks nõrgaks vältimatuseks, sest väga tõenäoliselt on nende seas keegi, kes juhul ta jõuaks arvamusele, et tal on hea põhjend uskuda, et ta homme keskpäeval sureb, hoiaks selle ära. Aga ei ole seesmiselt absurdne ka oletada, et ta sureks just selle tagajärjel, et ta püüab oma elu päästa. Ning kontseptuaalselt on võimalik ka, et iga inimese jaoks on hetk, mil ta sureb, kusjuures sel hetkel suremine on tema jaoks nõrgalt vältimatu või isegi tugevalt vältimatu. Aga ei saa tõsiselt võtta mõtet, et tegelikult ongi nii. Kui see nii oleks, oleks see tohutu suur mõttetu lausaline juhus, astronoomiliselt ebatõenäoline, või siis mõne kosmilise "nukujuhi" manipulatsioonide tulemus. Ja selle viimase jaoks oleks isegi "ebausk" liiga pehmelt öeldud.