cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jane Seymour
Jane suhtus hästi Aragoni Catherine'i ja Henry tütresse Marysse ning püüdis taastada tema positsiooni troonipärilusjärjestuses, muidugi kõigi Jane'i ja Henry võimalike laste järel. See tal küll ei õnnestunud, kuid ta saavutas siiski leppimise Mary ja Henry vahel. Mary kirjast Jane'ile nähtub, et Mary oli talle selle eest tänulik.
1537. aasta alguses jäi ta lapseootele ning veetis rahuliku suve riigi parimate arstide ja ämmaemandate hoole all. 12. oktoobril sünnitas ta oodatud poja, tulevase kuninga Edward VI. Nagu tava ette nägi, ei osalenud Jane poja ristimisel 15. oktoobril. Küll aga olid kohal poolõed Mary ja Elizabeth.
Sünnitus oli Jane'i jaoks olnud väga raske, ilmselt lapse ebasobiva asendi tõttu. Pärast lapse ristimist sai selgeks, et ema olukord on kriitiline. Ta suri 24. oktoobril. Täpse surma põhjuse kohta on mitmesuguseid arvamusi. Jane Seymour maeti 12. novembril.
Pärast Jane'i surma kandis Henry kolm kuud musta riietust ega abiellunud uuesti enne kui kolme aasta pärast. Kui Henry 1547. aastal suri, maeti ta tema enda palvel Jane'i kõrvale.
Lasva valla lipp
thumb|Lasva valla lipp Lasva valla lipp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Lasva valla lipp.
Lipp kinnitati 31. oktoobril 1996.
Lipu kirjeldus
Valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jaotatud laineliselt kaheks võrdseks väljaks, vardapoolsest alanurgast lehvipoolsesse ülanurka. Vardapoolne väli on kollane ning sellel on sinine rukkilille õis. Lehvipoolne alumine väli on aga sinine ning sellel on kolme lehe ja kahe tõruga kollane tammeoks.
Lipu normaalmõõtmed on 100x150 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 9:6.
Kalju Leppik
Kalju Leppik (29. november 1931 – 29. juuni 2017) oli Eesti arvutiteadlane ja omavalitsustegelane.
Ta lõpetas 1954. aastal kiitusega Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna elektrijaamade, -võrkude ja -süsteemide erialal.
Töötas aastatel 1960–1992 Eesti NSV TA Küberneetika Instituudis, kus oli 1966. aastast operatsionaalanalüüsi sektori juhataja, 1969. aastast programmeerimisbüroo juhataja ja 1976. aastast Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo EKTA direktor.
Aastatel 1992–1995 oli ta Tallinna abilinnapea, kureerides kultuuri, spordi ja tervishoiu valdkondi. Aastatel 1995–1996 oli ta Nõmme linnaosa vanem. 1993. aastal valiti ta valimisliidu Tallinna Raeklubi ja 1996. aastal valimisliidu Tallinn nimekirjas Tallinna linnavolikogu liikmeks. Ta on kuulunud ka Nõmme Linnaosa Halduskogusse.
Uus-Kaledoonia
Uus-Kaledoonia (prantsuse keeles Nouvelle-Calédonie; kohalik nimi Kanaky) on Prantsusmaa meretagune ala, mis asub Vaikses ookeanis Korallimere idaosas. Hõlmab Uus-Kaledoonia saare, Loyauté saared ja hulga väiksemaid lähisaari. On osa Zealandiast.
Martinique
Kolumbus avastas saare 1502. aastal. Saarest sai Prantsusmaa asumaa 1635. Martinique'i majandus tugines kaua orjandusele, mis keelati alles 1848. aastal.
Uus-Kaledoonia
Saarte pindala on 18 576 km² ja 2014. aasta rahvaloenduse järgi elas neil kokku 268 767 inimest. Suurimaks linnaks ja ühtlasi halduskeskuseks on Nouméa.
Martinique
8. mail 1902 purskas Mont Pelée vulkaan ja hävitas Saint-Pierre'i linna. Hukkus üle 30 000 inimese.
Prantsuse Polüneesia
Loodus
Prantsuse Polüneesia koosneb viiest suuremast saarterühmast: Seltsisaared, Lõunasaared, Tuamotu saared, Gambier' saared ja Markiisaared, mis kõik on kirde–edelasuunaliselt välja venitatud. Seltsisaared jagunevad Tuulepealseteks saarteks (Tahiti, Moorea, Maiao, Tetiaroa ja Mehetia) ja Tuulealusteks saarteks (Huahine, Raiatea, Tahaa, Bora Bora, Maupiti, Motu Iti, Mopihaa, Fenua Ura (Scilly) ja Motu One (Bellingshauseni)).
Uus-Kaledoonia
Saared asustati umbes teisel aastatuhandel eKr. Eurooplastest silmas saari esimest korda James Cook 4. septembril 1774. Napoleon III käsul hõivas piirkonna admiral Auguste Febvrier Despointes 24. septembril 1853 ning sealt alates on see kuulunud Prantsusmaale. Seni viimane iseseisvusreferendum toimus 12. detsembril 2021 ja sel hääletas üle 96% hääletamas käinutest iseseisvuse vastu, kuid iseseisvuse pooldajad boikoteerisid referendumit. Eelmine iseseisvusreferendum toimus 4. oktoobril 2020 ning siis hääletas 46,74% osalenutest iseseisvuse poolt.
Martinique
Martinique sai Prantsusmaa meretaguseks departemanguks 19. märtsil 1946.
Prantsuse Polüneesia
Loodus
Kokku on Prantsuse Polüneesias 35 saart ja 83 atolli kogupindalaga 4167 km² (sh siseveed). Koos majandusvetega on pindala aga koguni 5 030 000 km².
Martinique
Tähtsamad ekspordiartiklid on rumm, suhkur, banaanid ja ananassid.
Prantsuse Polüneesia
Loodus
pisi|168px|[[Papeete kliimadiagramm]]
Martinique
Ülemeredepartemang jaguneb poliitiliselt:
Uus-Kaledoonia
2014. aastal oli Uus-Kaledoonia SKT 11,1 miljardit USD. Piirkonna majandus sõltub oluliselt nikli ja koobalti kaevandamisest, mis annab kümnendiku SKTst. Uus-Kaledoonias leidub umbes veerand maailmas teadaolevatest niklivarudest ning seal kaevandatakse 7% maailma niklist.
Prantsuse Polüneesia
Rahvastik
Hinnanguliselt elas Prantsuse Polüneesias 2006. aasta juulis 260 338 inimest. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli saartel 245 405 elanikku, neist 69% Tahiti saarel. Etnilistest rühmadest oli polüneeslasi 83%, eurooplasi (peamiselt prantslased) 12% ja asiaate (peamiselt hiinlased) 5%.
Uus-Kaledoonia
Loodus
Saarte rannajoon on liigestunud ja korallrahuderohke. Uus-Kaledoonia siseosa on mägine.
Prantsuse Polüneesia
Rahvastik
Religioosne koosseis 2000. aasta rahvaloenduse andmetel: protestante 54%, katoliiklasi 30%, muude religioonide järgijaid 10% elanikkonnast.
Uus-Kaledoonia
Loodus
pisi|vasakul|168px|Nouméa [[kliimadiagramm]]
Prantsuse Polüneesia
Majandus
Alates 1962. aastast, kui Polüneesiasse toodi üle Prantsuse tuumapolügoon, asendus senine põllumajandusel põhinenud majandus sõjaväebaaside teenindamise ja ka turismitööstusega. Tuumakatsetuste lõpetamise järel on sõjaväe tähtsus majandusele järsult langenud. Neljandiku majandusest moodustab turism, muudest on olulisemad pärlite tootmine ja kalapüük.
Uus-Kaledoonia
Kliima
Uus-Kaledoonias valitseb troopiline, ookeanilt puhuvate kagupassaatide tõttu niiske kliima. Aasta keskmine temperatuur on 21–26 °C, sademeid esineb 1050–2250 mm/a. Sademete hulk on suurem mägede idanõlvul.
Prantsuse Polüneesia
Majandus
Rahaühikuna käibib CFP frank (XPF).
Ott Köstner
thumb|Erakonna Eestimaa Rohelised Tallinna piirkonna asutamiskoosolekul 2008. aastal. Ott Köstner (sündinud 9. novembril 1963) on eesti majandustegelane ja poliitik.
Prantsuse Polüneesia
Majandus
Kasvatatakse kookospähkleid, vanilli, kohvi, köögi- ja puuvilju, toodetakse linnu- ja loomaliha ning piimatooteid.
Uus-Kaledoonia
Taimestik
Leivad hõrendikud ja rohumaad (savann), metsadest okasmetsad. Metsade all on 39% pindalast.
Ott Köstner
Ta on lõpetanud 1981. aastal Tallinna 2. Keskkooli.
Prantsuse Polüneesia
Majandus
Tegeldakse turismi, pärlipüüdmise ja -kasvatamisega, käsitöö ja põllumajandustoodete töötlemisega.
Ott Köstner
Köstner on 1991. aastal asutatud arvutifirma Tigma kaasasutaja ja -omanik, praegu nõukogu liige.
Prantsuse Polüneesia
Majandus
Välja veetakse pärle, kookospähkleid, koprat, vanilli, hailiha. Peamisteks ekspordipartneriteks on Prantsusmaa 66,3%, Jaapan 16,1%, Ameerika Ühendriigid 9,1% (2003).
Ott Köstner
Poliitiline tegevus
Köstner oli Eesti Kongressi liige. 1992. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisliidu Eesti Kodanik nimekirjas ja sai 335 häält, kuid ei osutunud valituks. . Ta on reservohvitser ja kaitseliitlane ning sai 1998. aastal leitnandi auastme.
Uus-Kaledoonia
Rahvastik
Suuremad etnilised rühmad on melaneeslastest kanakad (44%), eurooplastest sisserännanute järeltulijad (34%), polüneeslased (9%) ja indoneeslased (5%).
Prantsuse Polüneesia
Majandus
Sisse veetakse naftasaadusi, mitmesuguseid toiduaineid, masinatööstuse tooteid. Peamisteks impordipartneriteks on Prantsusmaa 59,9%, Austraalia 11,9%, Uus-Meremaa 6%, Ameerika Ühendriigid 6% (2003). pisi|Prantsuse Polüneesia saared
Ott Köstner
Poliitiline tegevus
Ott Köstner on kuulunud Erakonna Eestimaa Rohelised juhatusse. Äriregistri andmeil astus ta erakonda 7. mail 2005, lahkus erakonnast aga viis korda: 18. mail 2010, 24. mail 2010, 28. mail 2010 (kaks korda) ning 21. jaanuaril 2011.
Uus-Kaledoonia
Rahvastik
Religioonidest on enim pooldajaid katoliiklusel (60%). Muudest on arvukamalt protestante (30%).
Ametlikuks keeleks on prantsuse keel. Põliselanikud (melaneeslased) kõnelevad 33 eri dialekti.
Majandus
Maavararikkuse tõttu kuulub Uus-Kaledoonia Okeaania rikkamate maade hulka. Saarel asub umbes 20% maailma teadaolevatest niklivarudest.
Ajalugu
pisi|[[Kanakade lipp]]
Kanakade saartele jõudmise ajaks peetakse 2.–3. aastatuhandet eKr.
1774. aastal avastas James Cook saared eurooplastele.
1853. aastal kuulutati Uus-Kaledoonia Prantsusmaa valduseks.
1984. aastast on Uus-Kaledoonial siseautonoomia.
1998. aastal pidi toimuma referendum Uus-Kaledoonia iseseisvuse üle, mis jäi aga toimumata. 4. novembril 2018 toimunud referendumil oli iseseisvumise vastu 56,4% hääletanuist.
Haldusjaotus
Uus-Kaledoonia jaguneb 3 provintsiks ja need 33 vallaks.
Betbakdala
pisi Betpakdala (ka Näljastepp, Põhja-Näljastepp; kasahhi Бетбақдала) on kõrb Aasias. Piirneb põhjas Sarõarkaga, idas Balkaši järvega, lõunas Tšüj jõega (Mojõnkumi kõrbega) ja läänes Sarõsuga. Valdavalt savikõrb, idaosas künklik kivikõrb.
Endise Jugoslaavia Rahvusvaheline Kriminaaltribunal
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Endise Jugoslaavia Rahvusvaheline Kriminaaltribunal (inglise keeles International Criminal Tribunal for the Former Yugoslavia, lühendatult ICTY) oli ÜRO asutus, mis tegeles kohtu mõistmisega endise Jugoslaavia territooriumil peale 1991. aastat toime pandud sõjakuritegude üle. Tribunal tegutses Haagis ja lõpetas tegevuse 31. detsembril 2017.
Eesti on ICTYga sõlminud kohtuotsuste täitmise kokkuleppe, mille kohaselt võtab Eesti vajaduse korral tribunali taotlusel süüdimõistetud isikuid karistust kandma.
Tooste
Tooste on küla Põlva maakonnas Räpina vallas. Tooste küla pindala on 12,57 km2 (Räpina valla pindalast 4,73%). Tooste külas elab valla registri andmetel 78 inimest (01.01.2010 seisuga). Aasta läbi on asustatud 33 majapidamist (2006. aasta seisuga). Rahvastikutihedus on 6,21 in/km2; 51% küla elanikest on mehed ja 49% naised.
Pilistvere Vabadussõja mälestussammas
alt=Pilistvere Vabadussõja mälestussammas algsel kujul pronkssõduriga|pisi|Pilistvere Vabadussõja mälestussammas algsel kujul pronkssõduriga Pilistvere kihelkonna langenute mälestussammas on mälestusmärk Pilistveres kiriku naabruses. See on pühendatud 58 Pilistvere kihelkonnast pärit ja Vabadussõjas langenud mehele. Samba skulptor oli Aleksander Eller.
Mälestussammas avati 26. juulil 1931. Samba avas kindralmajor Gustav Jonson (VR I/3 ja II/3). 19. augustil 1940 purustati mälestussammas Nõukogude võimu käsul. Samba taasavas 12. juulil 1942 (ilma pronkssõdurita) Eesti Omavalitsuse direktor Hans Saar. Sammas purustati uuesti sügisel 1945. Samba taasavasid 28. juulil 1991 (ilma pronkssõdurita) Vabadussõda veteranid Jaak Kask ja Julius Saar.
Mälestussamba esiküljel on tekstid: "EESTIMAA SU MEHE MEEL / POLE MITTE SURNUD VEEL" ja "LANGENUILE / VÕITLUSES VABADUSE EEST / 1918 – 1920".
Samba vasakul küljel asuval metallplaadil on loetletud nimed: "JAKOB TABUR / JAAN BLOCKMANN / HANS HIMMELREICH / JULIUS TAMM / JOHANNES SAGAR / MIHKEL JALAKAS / OTTO KIIDE / JUHAN LUIK / BERNHARD IBRUS / PEETER MULKSON / ELMAR VILL / KARLA SUIT / RUDOLF PUHK / BORIS VARES / JAAN TUUDELEPP / MARTIN PIHELGAS / JUHANNES PENT / ALEKS. HENDRIKSON / JAAN TOMINGAS / JÜRI LOTT / JAAN REIMANN / JAKOB MÜLLERSON / JÜRI VÄKRAM / FERDINANT SUPP / ALEKSAND. LABIDAS / JAAN REBANE".
Samba paremal küljel asuval metallplaadil on loetletud nimed: "MIHKEL TELLISSAAR / JAAN PÕDRA / AUGUST RAKKEL / JÜRI EHRBERG / JOHANNES IBRUS / MARTIN ARU / JAAK VAHTER / JAAK VAIN / JAAK RÄTSEPSO / JÜRI MATSINA / JÜRI LAUR / ALBERT PETERS / JAKOB KUKK / KARL KÜTT / PRIIDO RAMM / JÜRI KOTSAR / JAAK KOTSAR / JAAN REHEPÕLD / JÜRI LIIBER / ANDRES SAPP / PAUL REBANE / JAAK PIILMANN / JAAN TUUR / AUGUST VALG / KARL LEPPIK / PEETER KOLK / JAAN TELLISSAAR / PAUL PRAKS".
Filantroopia
pisi|Šoti päritolu [[Ameerika Ühendriigid|Ameerika Ühendriikide heategevuslikku magnaati Andrew Carnegie't kujutav karikatuur aastast 1903]] Filantroopia ("inimesearmastus", inimsõprus, heategevus) kõige laiemas mõttes on teadlik annetamine või vabatahtlik tegevus ühiskonna üldiseks hüvanguks.
Filantroopia ajalugu
Filantroopia kui ühiskondliku nähtuse juured on peidus Euroopas, antiiksete Kreeka ja Rooma tavades aga ka piibliaegades. Tegelikult võimegi leida Piiblist kõige esimesi näiteid filantroopiast ja filantroopiliseks otstarbeks annetuste kogumisest. Tänapäeval on aga filantroopia ühiskondliku mõtteviisina väga tunnuslik nähtus just Põhja-Ameerikale, eelkõige Ameerika Ühendriikidele ja nn Vana-Maailm on pisut maha jäänud.
Filantroopia algusaeg keskendus isiklikule heategevusele. Muutuse mõtteviisi tõi Benjamin Franklin, kes uskus kogukonda ja üldisesse heaollu. Franklin arvas, et ühiskond võib ise ennast ümber kujundada nii, et ei jää enam abivajajaid ja kaob ka vajadus heategevuseks. Ta kasutas inimeste ühenduste (assotsiatsioonide) mõistet, kus inimesed töötavad ühise heaolu nimel.
18. sajandi lõpus hakatigi Ameerikas looma massiliselt ühendusi, esialgu spontaanselt sarnaste huvide ja eesmärkidega inimeste poolt. Üha enam hakati aga tegutsema ka avaliku poliitika raames ja ühendused muutusid juriidilisteks isikuteks. Heategevus, mis tähendas puudust kannatavate kaaskodanike otsest ja kaastundliku teenimist, andis teed filantroopiale, mis pakkus kaudset ja mitteisikustatud tegevus, olles suunatud terve kogukonna sotsiaalsetele probleemidele.
19. sajandi lõpu poole kerkis esile kaks silmapaistvat filantroopi, kes avaldasid maailma filantroopilisele mõtteviisile ja tegevusele mõju pika aja jooksul. Tööstur Andrew Carnegie uskus filantroopia ennetavasse jõusse. Ta arvas et elus edasijõudnud peaksid head tegema kogu ühiskonna muutmiseks, mitte ainult parandama üksikuid ühiskondlikke probleeme. Tema ideedel põhineb tänaseks väga levinud filantroopilise organisatsiooni vorm – fond ehk sihtasutus. John D. Rockefeller andis fondide liikumisele edasise tõuke. Tema teeneks on filantroopilise tegevuse süstemaatiliseks muutmine – enne annetuse tegemist uuriti põhjalikult organisatsiooni või ürituse eesmärke ja vajadusi.
Alates 20. sajandi teisest poolest on filantroopia alane tegevus eelkõige ettevõtete poolt muutunud veelgi süsteemsemaks ja kaalutlevamaks. Kasutusele on tulnud terminid, korporatiivne sotsiaalne vastutus, sponsorlus ja sotsiaalseosega turundus. Üha enam arvestavad ettevõtted head tehes oma äriliste huvidega, katsudes siduda toetuspoliitikat ettevõtte missiooni, visiooni ning toodete ja teenustega. Kasvanud on ka ootused ja nõudmised toetatavatele ühendustele, eeldatakse üha enam professionaalsust organisatsiooni- ja projektjuhtimisel, teadmisi turundusest.
Tsirksi
Tsirksi ekh Zirksi on küla Põlva maakonnas Räpina vallas.
Sarapuu (perekond)
Sarapuu (Corylus) on pöögilaadsete seltsi kaseliste sugukonda kuuluv heitlehiste lehtpõõsaste ja -puude perekond.
Süstemaatika
Varasemad süstemaatikad paigutasid sarapuu perekonna koos valgepöögi (Carpinus) ja humalpöögiga (Ostrya) eraldi sugukonda sarapuulised (Corylaceae), APG III süsteemi (2009) kohaselt kuulub sarapuu kaseliste sugukonda (Betulaceae).
Kirjeldus
Põõsad on tavaliselt üsna kõrged, peenete ja pikkade harudega. Üksikud liigid kasvavad ka puukujulisena. Põõsaliikidel on tumehall ja sile koor. Puukujulistel liikidel on tüve koor lõhenenud.
Lehed on laiovaalsed, kaherealiselt vahelduvad, kahelisaagja servaga, tipp sageli peaaegu hõlmine.
Sarapuud on ühekojalised, nende õied on ühesugulised. Isasõied moodustavad rippuva urva, mis pikeneb oluliselt õitsemise ajal. Emasõied avanevad külgmistest või tipmistest pungadest ning koosnevad kahest niidikujulise emakasuudmega kahepealisest sigimikust ja sellega kokkukasvanud vaevumärgatavast õiekattest. Õitsemise ajal muutub emakasuue nähtavaks.
pisi|left|Sarapuupähkel kestaga ja ilma Sarapuu vili on sarapuupähkel (rahvasuus ka metspähkel). See on kõva kestaga rasvarohkne pähkel, mida ümbritseb rohtjas üdi. Pähkel on 1–2,5 cm pikk ja 1–2 cm lai, ümar, kuid mitte kerakujuline, vaid lopergune. Pähklit ümbritseb täielikult, harvem osaliselt pähklikoor. Pähklikoore kuju, ehitus ja kasvukoht puuvõras on tähtsad sarapuuliikide eristamise tunnused.
Levila
Sarapuid on ligikaudu 15 liiki, need kasvavad Euroopa, Ida-Aasia ja Põhja-Ameerika parasvöötmes. Sarapuuliigid annavad üksteisega hübriide.
Eestis kasvab pärismaisena üks liik: harilik sarapuu.
Ökoloogia
Paljude liblikaliikide jaoks on sarapuu tähtis toidutaim. Leidub koguni selliseid liike, kes üksnes sarapuudel toituvad. Pähkleid armastavad süüa oravad, mänsakud ja rähnid. Kõik nad korjavad halbadeks aegadeks toidutagavarasid, peites pähkleid pragudesse või maa sisse. Osa pähklitest jääbki pärast välja otsimata ja läheb idanema. Niimoodi aitavad need looma- ja linnuliigid sarapuudel levida.
Kasutamine
Sarapuu painduvaid oksi on kasutatud korvide punumiseks ja tünnivitstena. Samuti saab sarapuu puidust head joonistussütt.
Mõnda sarapuuliiki kasvatatakse ilupuuna. Sel juhul pügatakse neid kas põõsa- või püramiidikujuliseks. Kui eesmärk on puult ka pähkleid saada, tuleb eelistada püramiidjat vormi. Puud tuleb pügada küllalt tihti ning sealjuures on parem vältida noorte okste lõikamist, sest just nendel kasvavad isas- ja emasõied. Õige hoolduse ja heade kasvutingimuste korral kannab selline sarapuu vilja 20–30 aastat. Seejärel on vaja puud noorendada, näiteks täielikult, juureni tagasi lõigata.
Sarapuupähkleid süüakse maiustusena ning kasutatakse laialdaselt kondiitriäris, näiteks kompvekkide, halvaa, pralinee ja sarapuupähklivõi valmistamiseks.
Liigid
Sarapuu perekonda kuulub 14–18 liiki.
Tugev vastastikmõju
Tugev vastastikmõju ehk tugev interaktsioon on üks neljast fundamentaalsest jõust looduses. Tugev vastastikmõju toimib värvust omavate elementaarosakeste (kvarkide) vahel. Tugeva vastastikmõju kandjad ehk vaheosakesed on gluuonid. Erinevalt näiteks elektromagnetilisest vastastikmõjust, mille kandja footon ei oma elektrilaengut ega osale vastastikmõjus, omab gluuon värvilaengut. See tähendab, et ka gluuon ise osaleb aktiivselt vastastikmõjus. Tugeva vastastikmõju olemust kirjeldab kvantkromodünaamika teooria, mis on osa osakestefüüsika standardmudelist.
Kalevi tänav (Kohtla-Järve)
Kalevi tänav on üks Kohtla-Järve peatänavaid.
Tugev vastastikmõju
Üksikud kvargid ja gluuonid on ainsad elementaarosakesed, millel on värvilaeng ja mis osalevad tugevas vastastikmõjus. Kaasaegsete teadmiste järgi üksikuid kvarke eksisteerida ei saa ja neid pole ka registreeritud, sest kui kvarke lahutada, tekib nende vahele nii suur energia, mille abil tekib uus kvark. Kvarkide sellist alatist seotud olekut nimetatakse kvarkvangistuseks. Seega on kvargid alati ühendatud suuremateks osakesteks (prooton, neutron, meson) ja nende värvilaengud taandavad üksteist ning nende kombinatsioonist tekkinud vaba nii-öelda valge osake ise otseselt tugevas vastastikmõjus ei osale. (Pii-meson ehk piion vahendab küll tugevat tuumajõudu nukleonide vahel, mis hoiab prootonid, neutronid koos aatomi tuumades võimaldades stabiilsete aatomituumade olemasolu.) Tuumajõud tekivad tänu üksikute nukleonide värvuspolaarsusele (analoogiliselt muidu elektriliselt neutraalsete aatomite vahel tekkiva tõmbejõuga (van der Waalsi jõud).
Kalevi tänav (Kohtla-Järve)
Tänav algab Järveküla teelt ja kulgeb loodesse. Tal on ühine ristmik algusest lõpu poole minnes Tuuslari tänavaga (vasakult), Ravi tänavaga (paremalt), Keskalleega (vasakult), Pärna tänavaga (risti), Olevi tänavaga (risti), Põhja alleega (paremalt) ja Metsapargi tänavaga (paremalt). Tänav on täiesti sirge ja üle kilomeetri pikk.
Tugev vastastikmõju
Tugev vastastikmõju on tõeliselt tugev. Kahe kvargi vaheline kooshoidev jõud on suurusjärgus 100 njuutonit. Prootonitevaheline tõukumine aatomituumas (elektromagnetilise vastastikmõju tõttu) on tuuma koos hoidvast tugeva vastastikmõju tõmbejõust 137 korda nõrgem.
Terav paljak
Terav paljak (Psilocybe semilanceata) on värvikuliste sugukonda paljaku perekonda kuuluv hallutsinogeenne seeneliik.
Tugev vastastikmõju
Erinevalt elektromagnetilisest vastastikmõjust ei vähene tugev vastastikmõju kvarkidevahelise kauguse kasvades, vaid jääb konstantseks. Seetõttu on teatavast kaugusest alates energeetiliselt kasulikum tõmmata vaakumist välja uus kvargi-antikvargi paar, mis moodustavad lahknevate kvarkidega uued värvusneutraalsed kooslused. Seetõttu ei ole võimalik vaba kvargi olemasolu ning kõik eksisteerivad kvargid on seotud hadroniteks. Kuigi ilma massita gluuon võiks teoreetiliselt kanda tugevat vastastikmõju lõpmata kaugele (analoogiliselt massita footonile), määrab ülalkirjeldatud efekt reaalse tugeva vastastikmõju maksimaalse kauguse. See on vähem kui umbes 0,8 femtomeetrit, mis on nukleoni raadiuse suurus. Seega on gluuon tugeva vastastikmõju vahendaja, mis hoiab kvarke koos prootonites, neutronites ja teistes hadronites.
Terav paljak
Levila ja kasvukoht
Seen kasvab Euroopas, Venemaal, Indias, Peruus ja Lõuna-Ameerika loodeosas ning Põhja-Ameerikas Oregonis, Washingtoni osariigis, Alaskal ja Labradoril, eelistades märgi, põhja poole avatud sõnnikuga väetatud niite ja karjamaid, ehkki erinevalt samasse perekonda kuuluvast liigist P. cubensis ta otseselt sõnniku sees ei kasva.
Kirjeldus
Terav paljak on selgelt koonilise kübaraga, millel on väljaulatuv tipp. Kübar on 5–25 mm lai, kõrgus on laiusest poolteist korda suurem. Värske seenekübara alaserv võib olla sooniline ja sissepoole pööratud, kuivades muutuvad need soonekesed märkamatuiks. Värvus varieerub kollasest kuni tumepruunini. Kuivades, sealhulgas kuiva ilmaga muutuvad seened heledamaks. Seenekübara nahk on sile ja limane ning tuleb kergesti ära, eriti noortel eksemplaridel. Jalg on pikk, 4–10 cm pikk ja 2–3 mm lai, sageli lainelise kujuga, elastne, kübaraga sama värvi või sellest pisut heledam, altpoolt vahel sinakas või soomustega. Eoslehed on kübarast tumedamad. Eosed on 8×13 μm suurused, tumepruunid või lillakasmustad, poorsed ja ellipsikujulised. Seen lõhnab nõrgalt rohu või hallituse järele. Maitse puudub või on nõrk ja ebameeldiv.
Omadused
Seen sisaldab hallutsinogeenseid aineid: trüptamiinide hulka kuuluvaid psilotsübiini ja psilotsiini. Seetõttu on Eestis terava paljaku omamine ja kasutamine keelatud. Narkootiliste ja psühhotroopsete ainete ning nende lähteainete seadus ütleb: "Psilotsiini või psilotsübiini sisaldavate seente kasvatamine on keelatud.". Terava paljaku omamine ja ost-müük on keelatud Venemaal, Suurbritannias ja paljudes teistes riikides.
Seene tarvitamine tekitab hallutsinatsioone ja psühhootilise seisundi, millega võivad kaasneda eufooria või depressioon kalduvusega enesetapule. Seene toime algab 20–45 minutit pärast sissevõtmist ja kestab 4–7 tundi. Purustatud seenesegu tarvitamisel algab toime kiiremini, 10–15 minutiga. Kõige tugevam mõju saabub 1 tunniga ja kestab 2–3 tundi.
Esimese tunni jooksul, kui kõige tugevam mõju pole veel kätte jõudnud, tunnevad inimesed mõõdukaid kõrvalnähte: ebameeldivat tunnet kõhus, külma, jäsemete värinat, hingeldamist ja nägemishäireid. (Siinkohas ei kasutata sõna "kõrvalnähud" meditsiinilises tähenduses, sest meditsiinilises mõttes on kõik psühhedeelsed elamused kõrvalefekt.) Levinud on müüt, justkui tuleksid kõrvalnähud seentesse kogunenud mürkainetest, kuid niimoodi mõjub ka täiesti puhas psilotsübiin.
Seene teaduslik nimi tuleb kreeka keelest, kus "psilo" tähendab 'kiilas' ja "cybe" tähendab 'pea', ning ladina keelest, kus "semi" tähendab 'pool' ja "lanceata" tähendab 'teivastatud', niisiis teiba otsa aetud pool kiilaspead.
987
987. aasta
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Rob Zombie
Rob Zombie (ka Rob Straker ja Robert Wolfgang Zombie; kodanikunimega Robert Bartleh Cummings; sündinud 12. jaanuaril 1965 Haverhillis Massachusettsi osariigis) on USA laulja.
987
Aastakümned: 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad - 980. aastad - 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad
Rob Zombie
Kuigi Rob Zombie on peamiselt tuntud lauljana, on ta teinud ka filme ja kirjutanud koomikseid.
987
Aastad: 982 983 984 985 986 - 987 - 988 989 990 991 992
Rob Zombie
Laiemalt tuntuks sai Rob Zombie 1990. aastatel ansambliga White Zombie.
987
Sündmused
987. aastal valisid aadlikud uueks kuningaks Pariisi krahvisoost Hugues Capet, kellest sai alguse uus, Kapetingide dünastia.
Rob Zombie
Stuudioalbumid
"13 Tales of Cadaverous Cavorting Inside the Spookshow International" (1998) Formaat:CD, LP, digital download Formaat:CD, LP, digital download Formaat:CD, LP, digital download "Noble Jackals, Penny Dreadfuls and the Systematic Dehumanization of Cool" (2010) Formaat:CD, LP, digital download Formaat:CD, LP, digital download
Kontsertalbumid
Formaat:CD, digital download Formaat:CD, LP, digital download
Remiksalbumid
Formaat:CD, LP, digital download Formaat:CD, LP, digital download
Kogumikud
Formaat:CD, LP, digital download Formaat:CD, digital download Formaat:CD, digital download Formaat:CD, digital download
Videoalbumid
Formaat:DVD, Blu Ray
Raamatud
Žanr: Koomiks Žanrid: Väljamõeldis, Õudusulme
Näitlejana
Esines ansambliga White Zombie Mängis ühes episoodis iseennast Dr. Curt Connors (hääl) Ichthultu (hääl), üks episood Dr. Karl (hääl) Külaline, üks episood God (hääl) Külaliskohtunik Külaline Külaliskohtunik Ravager Navigator (hääl) Ordutheus (hääl), üks episood Ravager (hääl)
Režissöörina
slasher/õudusfilm ‧ 1 h 45 min triller/õudusfilm ‧ 1 h 49 min slasher/õudusfilm ‧ 2 h 1 min slasher/triller ‧ 3 h 13 min slasher/triller ‧ 1 h 59 min märul/seiklus ‧ 1 h 17 min Episoodid:8 ja 16 märul, krimi, draama ‧ 43 min Komöödiafilm ‧ 41 min triller/õudusfilm ‧ 1 h 41 min muusika ‧ 1 h 21 min triller/õudusfilm ‧ 1 h 42 min
Kalevi tänav (Tallinn)
Kalevi tänav on tänav Tallinnas Kalamajas Põhja-Tallinna linnaosas, Salme kultuurikeskuse taga.
Tänav algab Valgevase tänavalt ja kulgeb loodesse, ristub Linda tänavaga (vasakult), Graniidi ja Salme tänavaga ning lõpeb Kungla tänaval. Suurim majanumber on 42. Tänav on 500 m pikk.
Võuküla
Võuküla ehk Võukülä on küla Põlva maakonnas Räpina vallas.
Trummikile
Trummikile (ladina keeles membrana tympanica; membrana tympani) on paljudel tetrapoodidel kõrvas paiknev õhuke membraan, mis eraldab väliskõrva keskkõrvast.
Trummikile areng, anatoomia, kuju, sooned, morfoloogia ning patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Roomajatel
Paljudel roomajatel on trummikile. Trummikile puudub osadel sisalikel.
Maolistel
Madudel puuduvad nii väliskõrv kui ka trummikile. Keskkõrv on neil olemas, kuid see ei osale kuulmisel.
Inimestel
Täiskasvanud inimesel paikneb trummikile välimise kuulmekäigu (vastsündinul ei ole see veel formeerunud) lõpus.
Inimestel koosneb see kollageenkiude sisaldavast sidekoelisest ovaalsest lestest, mille läbimõõt on umbes 0,1 mm ja pindala umbes 0,7 cm2.
Seestpoolt on trummikile kaetud limaskestaga ja väljastpoolt epidermisega. Seespool trummikilet on trummiõõs.
Trummikile võib krooniliste kõrvapõletike põdemisel küll mulgustuda, kuid harilikult taastub hiljem.
Helilained panevad trummikile vibreerima. Trummikile abil muundatakse helirõhu võnkumine mehaaniliseks võnkumiseks (vibratsioon).
Aaloe
Perekond sisaldab üle 500 liigi. Tuntuim liik on ravimtaim harilik aaloe. Ravimtaimedena kasutatakse ka mitmeid teisi aaloeliike, sealhulgas torkavat aaloed.
APG IV süsteem (2016) paigutab perekonna tooneliilialiste sugukonna (Asphodelaceae) alamsugukonna Asphodeloideae triibusesse Aloeae. Varem arvati see aaloeliste (Aloaceae) või liilialiste (Liliaceae) sugukonda.
Levik
Perekond on pärismaine Aafrika mandri troopika- ja lõunaosas, Madagaskaril, Jordaanias, Araabia poolsaarel ning Mauritiusel, Réunionil, Komooridel ja mõnedel teistel India ookeani saarel. Mõned liigid kasvavad võõrliikidena ka mujal, sealhulgas Vahemere maades, Indias, Austraalias, Ameerikas ja Hawaii saartel.
Suurim on aaloede liigiline mitmekesisus Lõuna-Aafrikas, eriti Kapimaal, kuid perekond on levinud peaaegu kogu Aafrikas kuivema kliimaga aladel. Põhjas ulatub looduslik levik Araabia poolsaarele; sisse on aaloesid toodud ka Euroopa Vahemere maadesse, Indiasse, Austraaliasse ja Mehhikosse. 50 liiki kasvab ka Madagaskaril.
Süstemaatika ja evolutsioon
Cronquisti süsteemis (1981) on aaloed liigitatud aaloeliste (Aloeaceae) sugukonda. APG II süsteemis (2003) on aaloe liigitatud tooneliilialiste (Asphodelaceae) hulka.
APG III süsteemis (2009) liigitatakse aaloe heinpuuliste (Xanthorrhoeaceae) sugukonda.
APG IV süsteemis (2016) liigitatakse aaloe tooneliilialiste (Asphodelaceae) sugukonna alamsugukonna Asphodeloideae triibusesse Aloeae.
Perekonda kuulub ligikaudu 420 liiki, kuid arv pole täpne, kuna esineb sagedast liikidevahelist ristumist ja osad liigid võivad olla veel kirjeldamata. Aaloesid peetakse parafüleetiliseks taksoniks, mida kinnitavad ka uuemad kemotaksonoomilised uuringud. Nende põhjal on aaloede hulka arvatud ka endine perekond Lomatophyllum. Perekond jaotatakse 19 alamperekonnaks või rühmaks, millest suuremad on järgmised:
Ehitus ja välimus
Aaloede ehitus ja kasvuvorm on äärmiselt varieeruvad. Esineb nii puukujulisi, varrega põõsa- kui ka varretuid rosetjaid liike ning isegi ronitaimi. Lehed enamikul liikidel paksud, lihakad, pealt nõgusad, ogaliste servadega ja sageli heledate vöötide või tähnidega. Õied enamasti erksavärvilised, torujad, piklikus õisikus. Vili on kupar.
Vegetatiivsed tunnused
Aaloed on sukulentsed (lehtsukulentsed) püsikud.
Ökoloogia
Aaloedele on iseloomulik suur kuivataluvus, mistõttu nad on levinud poolkõrbe- ja kõrbealadel, paljud liigid esinevad ka mägedes. On toidutaimeks ning pesakohaks mitmetele imetaja- ja linnuliikidele. Tolmeldajad on peamiselt linnud.
Majanduslik tähtsus
Mõni aaloeliik (näiteks harilik aaloe ja puis-aaloe) on tähtsaks toormaterjaliks farmaatsiatööstusele. Neist saadakse mitmesuguseid glükosiide, millest olulisimad on aloiin ja mitmesugused mannoosi derivaadid. Algne tänapäevane meditsiiniline kasutusala oli lahtistina, varem on kasutatud ravimtaimena.
Paljak
Paljak (Psilocybe) on värvikuliste (Strophariaceae) sugukonda ja šampinjonilaadsete (Agaricales) seltsi kuuluv seente perekond. Enamik selle perekonna liike sisaldavad psühhedeelikume nagu psilotsübiin, psilotsiin, baeotsüstiin.
Perekonnas on kokku 60 kuni 300 liiki.
Aaloe
Kultuurilooline tähtsus
Aaloesid tunti ravimtaimena juba vanas Egiptuses (kasutati ka muumiate palsameerimisel), samuti Kreekas ja Roomas, kus neid kasvatati ka ilutaimena. Aaloede toataimena kasvatamine levis Euroopas 18. sajandi algul. Ka omavad tähtsust kohalikes Aafrika kultuurides. Juba vana-ajal tunti neid ka Indias ravimtaimena.
Aaloede perekonda kuulub ka elusorganismidele toksiinina toimivaid aaloesid, nii näiteks on Aloe ruspoliana kuivatatud pulbrit kasutatud hüäänide mürgitamiseks.
Aaloeliike
Täielikum loend leheküljel Aaloeliikide loend
Cornwallis
thumb|Cornwallise asendikaart Cornwallise saar (inglise keeles Cornwallis Island) on Kanadale kuuluv saar Põhja-Jäämeres Kanada Arktika saarestikus. Halduslikult kuulub Cornwallis Nunavuti Qikiqtaaluki piirkonda.
Lõuna pool asuvast Somerseti saarest eraldab Cornwallise saart Barrow' väin. Läänes eraldab seda Devoni saarest Wellingtoni väin ja idas asuvast Bathursti saarest McDougalli väin. Saare rannavetes on palju pisikesi saari, millest suurim on Barrow' väinas asuv Griffith.
Saare geograafilised koordinaadid on 75°5' N, 95° W.
Saare lõunakaldal asuv küla Resolute (Qausuittuq) on saare ainus asula. Seal elas 2006. aastal 229 inimest. Välismaailmaga peetakse ühendust peamiselt lennujaama kaudu. Resolute on Kanada peaaegu kõige põhjapoolsem asula, üksnes Ellesmere'i maa lõunarannikul asuv Ausuittuq asub veelgi suuremal laiusel. Lisaks leidub põhja pool polaarjaamu, millest mõni on aasta läbi mehitatud.
Saare avastas 1819 William Edward Parry ja nimetas selle Suurbritannia admirali William Cornwallise järgi.
Surnud 4. veebruaril
''Siin loetletakse 4. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Uljaste järv
Uljaste järv (ka Suur Uljaste järv või Uljastjärv) on järv Ida-Virumaal, Sondast 3,5 km lääneedela pool.
Järve pindala on umbes 60 hektarit, suurim sügavus ulatub 5,6 meetrini. Asub merepinnast 66 meetri kõrgusel.
Järv on nõrga läbivooluga.
Kébi jõgi
Kébi, ka Kébbi on jõgi Aafrikas.
Ülemjooksul voolab valdavalt põhja. Keskjooksul läbib soid, alamjooksul pöördub läände ja edelasse. Suubub paremalt Benuesse.
988
988. aasta
Sajandid: 9. sajand - 10. sajand - 11. sajand
Aastakümned: 930. aastad 940. aastad 950. aastad 960. aastad 970. aastad - 980. aastad - 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad
Trummiõõs
pisi|Kuulmeluukesed: vasar, alasi ja jalus Trummiõõs on ca 1ml mahuga õhku sisaldav ruum, mis asub oimuluu püramiidis. Trummiõõne lateraalse ja mediaalse seina vahel paiknevad kuulmeluukesed – vasar, alasi ja jalus. Kuulmeluukesed on omavahel ühendatud liigeste ja sidemete abil, moodustades liikuva ahela kuulmekile ja ovaalakna vahel.
988
Aastad: 983 984 985 986 987 - 988 - 989 990 991 992 993
Õpetatud Eesti Selts
Õpetatud Eesti Selts (lühend ÕES; saksa keeles Gelehrte Estnische Gesellschaft, lühend GEG) on vanim Eesti teadusselts. See on asutatud 18. jaanuaril 1838, suletud 1950 ja taastatud 1988.
Õpetatud Eesti Selts on rahvusteaduste esindajaid koondav selts (aastal 2010 mittetulundusühing). ÕES seab oma eesmärgiks edendada teadmisi eesti rahva minevikust ja olevikust, keelest ja kirjandusest ning eestlaste asustatud maast.
Seltsi moodustamine
Seltsi eelkäijateks olid Tartu- ja Võrumaa pastorite poolt Tartus 1819 loodud Eesti Õpetatud Selts ja Tartu ülikoolis alates 1831 tegutsenud Teaduslik Vestlusring.
Asutajaliikmed
ÕES-i asutajaliikmed olid Friedrich Robert Faehlmann, Dietrich Heinrich Jürgenson, Friedrich Georg von Bunge, Alexander Hueck, Friedrich Kruse, E. Herrmann, kooliõpetajad C. Chr. Masing ja P. Preis ning pastorid Johann Samuel Boubrig, Carl Heinrich Gehewe, Johann Friedrich Heller, R. Hollmann, Heinrich Georg von Jannau, Georg Magnus Knüpffer, Friedrich Ferdinand Meyer, F. J. Moritz, Carl Gottlieb Reinthal ja Adam Johann Schubbe. Seltsi esimeseks presidendiks sai Carl Heinrich Gehewe. Seltsi tegevus toimus saksa keeles.
Tegevus
1860. aastail algas koos Venemaa keisririigi venestamispoliitikaga ka ÕES-i tegevuses uus periood. Seltsi asutajaliikmete asemele oli asunud uus saksameelsem põlvkond, mis tingis seltsi eemalejäämise eesti rahvusliku ärkamisaja põhisündmustest. Peatähelepanu langes nüüd akadeemilisele tegevusele, seda eriti president Leo Meyeri juhtimisel 1869–1899.
1861 hakkas ilmuma "Õpetatud Eesti Seltsi Aastaraamat" (Sitzungsberichte der Gelehrten Estnischen Gesellschaft, Dorpat/Tartu 1861–1938; 72 kd). 1863–1869 ilmus 7 köidet "Õpetatud Eesti Seltsi Kirju" (Schriften der Gelehrten Estnischen Gesellschaft) Väljaannete vahetamine teiste teaduslike seltside ja asutustega nii kodu- kui välismaal muutis seltsi liikmete teadustööd kättesaadavaks kogu tolleaegsele teadusmaailmale.
Seltsi pidevalt kasvanud liikmeskond ületas 19. sajandi II poolel 300 piiri. Nimekate baltisaksa teadlaste (Leo Meyer, Constantin Grewingk, Eduard Winkelmann, Richard Hausmann) kõrval liitus seltsi tegevusega üha enam eestlasi (Jakob Hurt, Jaan Jung, Mihkel Veske, Karl August Hermann, Martin Lipp, Villem Reiman, Oskar Kallas, Jaan Tõnisson jt).
I maailmasõja algul ÕES-i tegevus katkes. Uue hooga alustati 1919. aastal Tartu Ülikooli kuraatori Peeter Põllu eestvedamisel. Eestlaste osakaal seltsis kasvas ning 1928. aastal mindi üle eestikeelsele asjaajamisele. 1938. aastal tähistati pidulikult seltsi 100. aastapäeva.
1940. aastate teisel poolel viidi selts Eesti NSV Teaduste Akadeemia alluvusse. 30. mail 1950 peetud Eesti NSV TA presiidiumi väljasõiduistungil Tartus avaldati arvamust, et Õpetatud Eesti Selts peaks oma tööplaani võtma stahhaanovlaste liikumise uurimise ja asuma koostama kolhooside ajalugu. 15. juuni 1950 peetud seltsi juhatuse koosolek otsustas, et Õpetatud Eesti Seltsi sellisel kujul säilitada pole jõudu ega ka tarvidust, sest seltsi põhilised funktsioonid kattuvad Eesti NSV Teaduste Akadeemia vastavate instituutide ja muuseumidega, Poliitiliste Teadmiste Levitamise Ühinguga ja TRÜ Üliõpilaste Teadusliku Ühinguga ning selle vastavate ringidega.
28. juunil 1950 otsustas TA presiidium ÕES-i sulgeda ja tema tegevus kodumaal katkes.
ÕES-i 150. aastapäeva tähistati pea üheaegselt nii Torontos, Stockholmis kui ka Tartus. 26. aprillil 1988 Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogus peetud aastapäevakonverentsil tehti ettepanek seltsi tegevus taastada. 60 konverentsil osalejat valis seltsi tegelikuks käivitamiseks korraldava komisjoni koosseisus Herbert Ligi, Jüri Linnus, Ott Kurs, Harald Peep ja Tiit Rosenberg. Selts taastati 10. oktoobril 1988.
Alates 2008. aastast annab selts välja stipendiumi parima(te) Seltsi kõnekoosolekutel esitatud ettekande (ettekannete) eest. Esimesena pälvis selle Ott Kurs. 2009. aasta stipendiumi sai Elvi Nassar.
Seltsi esimees oli aastatel 1996–2008 ja 2013–2014 Tartu Ülikooli Eesti ajaloo õppetooli professor Tiit Rosenberg, 2008–2013 arheoloog Heiki Valk, alates 29. jaanuarist 2014 Tartu Ülikooli õigusajaloo professor Marju Luts-Sootak. Seltsil on ka juhatus (2014. aastast üheksaliikmeline) ning 2014. aasta seisuga 115 tegev- ja 19 auliiget.
Tšornobõl
Tšornobõl (Чорнобиль, vene keeles Чернобыль Tšernobõl, valgevene keeles Чарнобыль) on linn Ukrainas Kiievi oblastis Valgevene piiri lähedal.
Linnast umbes 15 km kaugusel asub Tšornobõli tuumaelektrijaam, kus toimus 1986. aastal Tšornobõli katastroof. Tuumaelektrijaam sai nime linna järgi ja asus Tšornobõli rajoonis, kuid linna ja elektrijaama vahel polnud otsest seost. Enamik tuumaelektrijaama töötajaid elasid spetsiaalselt neile rajatud linnas Prõpjatis. Tšornobõli nimi tuleneb hariliku puju ukrainakeelsest nimest.
Enne Tšornobõli katastroofi elas linnas umbes 15 000 inimest. Praegu elab linnas kuni 500 inimest, kes käivad seal tööl vahetustes (kuid elavad siis Tšornobõlis), enamik neist elavad muul ajal Slavutitšis. Kuigi tuumaelektrijaam on suletud, läbivad piirkonda olulised elektriliinid, mida on vaja hooldada. Samuti tegelevad paljud inimesed muude tehnovõrkude ja loodusega seotud hooldustöödega. Linnas ei tohi elada lapsed.
18. sajandi teisest poolest 1920. aastani oli linn üks hassidismi keskusi. 20. sajandi alguses toimunud pogrommide tõttu osa juute tapeti ja paljud lahkusid linnast.
666 (Billy Talent)
"666" on Billy Talenti 2007. aasta kontsertalbum.
Sellel on kolm Euroopa kontserti albumi "Billy Talent II" maailmaturneelt.
DVD-l on igalt kontserdilt kuus lugu. CD-l on Düsseldorfi kontserdi lood. Albumi koostasid Pierre ja Francois Lamoureux, kes on töötanud koos ka The Who ja The Tragically Hipiga.
Siegfried von Vegesack
Siegfried Reinhold Benedikt Theophil von Vegesack (20. märts 1888 Läti, Lobērģi – 26. jaanuar 1974 Regen, Weißensteini linnus) oli baltisaksa päritolu saksa kirjanik ja tõlkija.
Siegfried von Vegesack sündis sillakohtuniku Otto Gotthard von Vegesacki ja tema naise Janet Constance Clementine (snd paruness von Campenhausen) üheksanda lapsena Valmiera lähedal Lobērģi (Blumbergshofi) mõisas. Tema tädimees oli kuulus õhulaevaleiutaja krahv Ferdinand von Zeppelin.
Alates 1907. aastast õppis Siegfried von Vegesack ajalugu Tartu, Heidelbergi, Berliini ja Müncheni ülikoolis. Tartus vigastas ta mõõgaduellil silma ning kandis selle varjamiseks eluaeg elegantset mo­noklit; seetõttu oli tema hüüdnimi „mees monokliga”. 1912. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajalookandidaadina. Tema juhendaja oli tuntud ajaloolane Theodor Schiemann ning tema uurimus käsitles Wolter von Plettenbergi aegsete Liivimaa saatkondade Venemaa-missioone aastatel 1494–1497. Ajaloolast temast siiski ei saanud.
Esimese maailmasõja alguses (1916) abiellus ta esimese abikaasa, rootsi kirjaniku Clara Nordströmiga ning asus elama Rootsi. 1916. aastal kolisid nad Berliini, kus Siegfried von Vegesack töötas lühikest aega Balti Asjade Komisjonis, ent 1917. aastal ostis endale eluasemeks Baieris Weißensteini lossi viljahoidja ehk kunagisest linnusest säilinud torni. Sellest sai tema põhiline elukoht kuni surmani. Ta karjatas loomi ja haris maad, tegutses kirjaniku ja tõlkijana. Hiljem kolis torni ka üks tema vendi. Peamiselt tõlkis ta vene kirjanikke, sealhulgas oli ta Vladimir Nabokovi esmatutvustaja sakslastele. Ta avaldas oma eluajal koos tõlgetega vene kirjandusest (Gogol, Leskov, Turgenev) kokku ligi 60 raamatut, sealhulgas luulet.
Aastatel 1941–1944 oli ta sõjaväetõlk Ukrainas, Gruusias, Krimmis ja Baltikumis.
2007. aasta Hollandi meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
2007. aasta Hollandi meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Soestis 28. märtsist – 6. aprillni. Juba viiendat aastat järjest võitis Hollandi meistrivõistlused Kees Thijssen. Varem on viiekordseks meistriks tulnud üksnes Reinier Cornelis Keller.
Oria keel
thumb|Oria keele leviala Oria keel on peamiselt Indias Odisha osariigis räägitav indoeuroopa keelkonna indoiraani harusse kuuluv india keel. Oria keelt räägib emakeelena umbes 35 miljonit inimest.
Oria keelt kirjutatakse devanaagarile ja bengali kirjale sarnases oria kirjas.
Oria keele nimisõnad eristavad kaht grammatilist sugu (mees- ja naissugu). Lauseliikmete järjestus on subjekt-objekt-verb.
Lepanina (Muhu)
pisi|Kaart Lepanina (ka Lepana ) on väike neem Muhu saare põhjaosas Tammiski nuki ning Seanina vahel.
Lepanina varjus asub väike paadilauter.
Lepanina asub Pallasmaa küla territooriumil. Mõnisada meetrit Lepaninast läänes asub pikk muul.
Käina valla lipp
thumb|Käina valla lipp Käina valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Käina valla lipp.
Lipp kinnitati 10. mail 1995.
Lipu kirjeldus
Valla lipp, koosneb kahest osast, 6 ühiku pikkune vardapoolne osa on roheline, sellel on lipu alumisest servast tõusev kollane viljapea, mille kohal kõrvuti kaks valget õllekappa. Lipu täisnurksest osast lähtuvad kolm valget kiilu. Vardaehiseks on kuldne viljapea.
Valla kandelipu suurus on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Põhjendus
Liputunnused iseloomustavad Käina valda kui Hiiumaa peamist viljakasvatusala ja seostuvad selle kandi elanike etnograafilise nimetusega.
Lipu kasutamise kord
Lippu kasutatakse Käina valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel. Lippu kasutatakse kõrvuti Eesti riigilipuga. Lipu heiskamise otsustab vallavalitsus.
Elephant's Memory
The Elephant's Memory on tehiskeel, mis sisaldab 156 piltkirjamärki (piktogrammi), mida on võimalik omavahel kombineerida.
Keele leiutas Timothee Ingeen-Housz. Keel on saanud nime vihjena elevantide võimele kõike meeles pidada. Autor lootis, et tema loodud piktogrammid on "unustamatud kõigile, kes on neid näinud".
Benjamin Kowalewicz
Benjamin Kowalewicz (sündinud 16. detsembril 1975 Montréealis Kanadas) on Kanada rokkbändi Billy Talent solist.
Elephant's Memory
Keelt hakati välja töötama 1993. aastal ja see jätkub endiselt.
Benjamin Kowalewicz
Kowalewiczit peetakse üheks kõige unikaalsema häälega lauljaks Kanada rokiajaloos.
Elephant's Memory
Keel on mõeldud peamiselt lastele.
Benjamin Kowalewicz
Ta on poola juurtega, kuid sündinud Kanadas. Keskkoolis oli ta bändi To Each His Own trummar. Samas bändis mängis ka Jonathan Gallant. Benjamin hakkas hiljem trummide asemel mängima rütmikitarri ja laulma. Trummariks tuli Aaron Solowoniuk. Lisandus ka neljas liige, Ian D'Sa, ning nad moodustasid bändi Pezz. Pärast kohtuasja teise sama nime kandva bändiga pakkus Kowalewicz bändi nimeks Billy Talent.
Billy Talent on koos mänginud juba aastast 1993, kuid suur läbimurre saabus alles siis, kui Benjamin kohtus Kanada raadiojaamas töötades Jen Hirstiga. Hirst oli varem näinud bändi esinemas (Pezzi nime all) ning Benjamin oli teda mitmesse bändiproovi kutsunud. See tutvus viiski nad hiljem nende produtsendi Gavin Brownini.
Pitti saar
pisi|300px|Pitti saar Chathami saarestikus.
Pitti saar (maoori Rangiauria) on Uus-Meremaale kuuluv saar Vaikses ookeanis. Ta on üks Chathami saartest.
Pitti pindala 62 km². Saar on künklik, ulatudes kuni 241 meetrini merepinnast.
Saarel elab umbes poolsada inimest.
Optsiooni kasutamishind
Optsiooni kasutamishind (inglise keeles strike price) on hind, millega optsiooni omanik saab ostuoptsiooni puhul optsiooni aluseks olevat väärtpaberit osta ning müügioptsiooni puhul väärtpaberit müüa.
Neusiedli järv
Neusiedli järv (saksa keeles Neusiedler See, ungari keeles Fertő) on järv Kesk-Euroopas Austria ja Ungari piiril.
Järve pindala on 315 km², millest 240 km² kuulub Austriale ja 75 km² Ungarile. Suurim sügavus on 1,8 meetrit ja keskmine sügavus 1 meeter.
See on Austria suurim järv. Sõltuvalt ilmastikust on veetase väga kõikuv. Järv on ka korduvalt täiesti ära kuivanud, viimati 20. sajandi alguses.
Järv on ümbritsetud peaaegu kogu ulatuses tiheda roostikuga.
Järve ääres paikneb Austria kõige madalaim punkt kõrgusega 114 meetrit Aadria merepinnast.
Neusiedli järve hõlmavad osaliselt Neusiedli järve-Seewinkeli rahvuspark ja Fertő-Hansági rahvuspark, mis kuuluvad UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Järve voolab Wulka jõgi.
Ego
Ego on psühholoogias inimese enesehinnang iseenda olulisusest. Psühhoanalüüsis peetakse ego mõtlemise selleks osaks, mis testib reaalsust ja personaalset identiteeti ja vahendab neid teadvuse ja alateadvuse vahel.
Mina, miski, reaalsus ja ülimina
Alates tööst "Mina ja miski" (1923) jaotas Freud psüühika kolmeks omavahel tihedalt seotud instantsiks: miski, mina ja ülimina.
Mina püüab kontrollida kogu psüühikat. Tema ülesanne on miski tungide, ülimina moraalsete piiride ja ähvardava välise maailma reaalsete nõudmiste kooskõlla viimine. Korrastatud jõudude kogumina kontrollib ta miski stiihilisi jõude. Freud nimetab mina õnnetuks olendiks, kes teenib kolme isandat – välismaailma, ülimina ja miskit.