cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Semester
Eestis on kõrgkoolides sügissemester (algab 1. septembril või selle kuupäeva paiku) ja kevadsemester (algab veebruari alguse paiku).
Semestrid on ka mõnes muus õppeasutuses.
Kóstas Katsouránis
Kóstas Katsouránis (kreeka Κώστας Κατσουράνης; õieti Konstantínos Katsouránis (Κατσουράνης Κωνσταντίνος)) (sündinud 21. juunil 1979) on kreeka endine jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise poolkaitsja, Euroopa meister (2004).
Kreeka rahvuskoondises mängis Katsouránis aastatel 2002–2015 kokku 116 korda ja lõi 10 väravat. Debüüt koondises oli 20. augustil 2003.
Isiklikku
Kóstas Katsouránis on 182 cm pikk ja kaalub 75 kg.
Juur
pisi| Juur (radix) on taime reeglina maasisene elutähtis organ. Juur lehti ei kanna, küll aga võivad sellel tekkida pungad, millest arenevad maapealsed võsud. Enamasti asub juur pinnases, kuid juuremuudendid võivad kasvada ka maapinnal. Ühe taime juurte kogumit nimetatakse juurestikuks.
Juure ülesanded
Taime juure peamised ülesanded:
Juure vöötmed
Juure tipus juurekübara all asub tipmistest kiiresti paljunevatest meristeemrakkudest kasvukuhik. Juurekübar katab ja kaitseb kasvukuhikut. Sellele järgneb kasvuvööde, kus rakud suurenevad ning moodustavad rakumahlaga vakuoole. Edasi järgneb imavvööde, kus asuvad üherakulised juurekarvad, mille abil toimub vee- ja selles lahustunud mineraalsoolade vastuvõtt substraadist. Juurekarvad kujunevad juure pindmiste rakkude väljasopistumise tulemusel. Juurekarvakeste imava toime mõjul tekib nn. juurerõhk, mis surub imatud vee koos sooladega juhtsoontesse. Juure sisemuse moodustab kesksilinder, sellest väljapoole jäävad esikoor ja epibleem (juurekarvadega kattekude).
thumb|250px|Vahel võivad vesi ja tuul pinnase ära viia või uuristada, nii et juurestik paljastub.
Saalfeld
Saalfeld on linn Saksamaal Tüüringi liidumaa kaguosas Saale jõe ääres, Saalfeld-Rudolstadti kreisi keskus.
Elanike arv on 27 728 (31. detsember 2006).
Appaloosa hobune
thumb|Appaloosa hobune Appaloosa on hobusetõug, mida peetakse Ameerika vanimaks. Appaloosa hobused pärinevad Palouse'i maakonnast Ameerika Ühendriikide loodeosast Palouse'i jõe ümbrusest.
Saalfeld
Majandus
Šokolaadi tootis Saksa DV ajal tuntud ettevõte Rotstern, praegu valmistab seda Feengrotten. Pruulitakse õlut Saalfelder.
Appaloosa hobune
Päritolu
Kromanjoonlaste hobuseid kujutavate kiviaja koopajoonistuste põhjal saab väita, et leoparditäpilist mutatsiooni põhjustav geen on väga vana. Konkistadoorid viisid täpilise hobuse geeni mõlemale Ameerika mandrile. Nez percé (omanimetus nimiipuu) indiaanihõim tegeles selektiivse aretusega ning jälgis rangeid reegleid, et toota parimaid tõuloomi Tänapäeval on Appaloosa hobuseid aretatud nii Ameerika Ühendriikide kui ka Kanada lääneosas. Alberta provintsis on neid aretanud krii-indiaanlased.
Välimus
Ilmetu pea, teravad lühikesed kõrvad, ergas ja uudishimulik pilk. Kere ja kael lihaseline, jõuline tagaosa, arenenud jalad. Turjakõrgus 147–158 cm..
Appaloosal on elavate, väljendusrikaste silmadega pea. Kõrvad on väikesed ja teravaotsalised nagu kõikidel Ameerika hobustel.Tal on kauni kujuga kael ja lai rind. Laudjas on ümar ja võimas ning sabahoid kõrge. Lakk ja saba on küll õhukesed, kuid ebatavaliselt siidjad.
Appaloosa värvus võib olla väga mitmekesine, võimalikud variandid:
Iseloomustus
Peetakse suurepärasteks universaalhobusteks. Iseloomult on appaloosa hobused vastupidavad, visad, sõnakuulelikud, abivalmid ja heasüdamlikud. Nad on kiired, hea hüppevõimega ja vähenõudlikud. Populaarne lääneratsutamise hobune, eriti vesternratsutamise aladel.
Lülitidiood
Lülitidiood on pooljuhtdiood, mis on ette nähtud alalisvoolu ja vahelduvvoolu ahelate kiireks lülitamiseks (katkestamiseks ja sulgemiseks). Alalisvoolu lülitamisel on oluline, et dioodil oleks võimalikult suur vastutakistus ja väike päritakistus. Vahelduvvoolu korral on määrava tähtsusega väike diferentsiaaltakistus pärisuunas, sest siis on diood võimeline ümber lülitama ka madala pingega kõrgsagedusahelaid. Et lülitamine toimuks kiiresti, peab lülitidioodi omamahtuvus (tõkkekihi mahtuvus) olema võimalikult väike. Lubatava pärivoolu ja vastupinge väärtused on neil dioodidel tunduvalt väiksemad kui alaldusdioodidel.
Kiiretoimelisi lülitidioode nimetatakse ka impulssdioodideks.
Lülitidioode kasutatakse elektroonikalülitustes elektriahelate kontaktituks lülitamiseks. Niisuguste dioodidega lülitid on elektromehaaniliste releedega võrreldes palju kompaktsemad, voolusäästlikumad ja kiiretoimeliemad.
Keelpillikvartett
pisi|[[Tallinna keelpillikvartett esinemas]]
Keelpillikvartett on instrumentaalansamblikoosseis, mis koosneb neljast keelpillist.
Klassikalise keelpillikvarteti koosseisu kuuluvad järgmised instrumendid:
Alates 18. sajandist on selline koosseis olnud üsna populaarne.
Keelpillikvartett on ka muusikažanri ja ühtlasi ka muusikavormi nimetus, mille puhul sonaaditsükkel esitatakse keelpillikvarteti poolt.
Tallinna Mõõk
Tallinna Mõõk on Tallinnas tegutsev vehklemisklubi.
Skolioos
Skolioos ehk vildakselgsus on inimese lülisamba kõverdumine küljesuunas.
Sekstett
Sekstett on kuuest esinejast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel.
Sirvilauad
Sirvilauad võivad tähendada:
Vasílios Lákis
Vasílios Lákis (sündinud 10. septembril 1976 Litis) on Kreeka jalgpallikoondise endine poolkaitsja, Euroopa meister (2004).
Kreeka rahvuskoondises mängis Lákis vahemikus 1999–2005 35 korda, ta lõi kolm väravat. Debüüt koondises oli 18. augustil 1999, kui mängiti El Salvadoriga.
Isiklik
Vasílios Lákis on 177 cm pikk ja ta kaalub 71 kg.
Sirvikalender
right|thumb|[[Lundi ajaloomuuseumis Rootsis säilitatavad sirvilauad]] pisi|Ruunikalender Gotlandilt Sirvikalender (ehk sirvilauad või sirvid, ka puukalender ) on ruunikalender, mida on tarvitanud eri rahvad kogu Põhja-Euroopas.
Ajaloost
Kalender oli ruunimärkidega lõigatud lauakesele või käepidemega neljakandilisele puukepile. Arvatavalt oli ruunikalender algul keskaegne Skandinaavia kirikukalender, mis muutus rahvapäraseks ning levis ka naaberaladele. Eesti saartel ja looderannikul kasutasid eestlased ja rannarootslased ruunikalendrit, mis oli enamasti kantud väikestele kimpu seotud lauakestele. Selline kalender oli kasutusel eriti 13.–17. sajandini, 19. sajandil kadus see käibelt.
Kalendri sisu
Eestis kasutusel olnud ruunikalendrid võib jagada kahte rühma. Esimesse kuuluvad päevakriipsudega, teise kalendriruunidega kalendrid.
Alaldusdiood
Alaldusdiood on pooljuhtdiood, mis on ette nähtud vahelduvvoolu muundamiseks alalisvooluks. Nende lubatav pärisuunavool on olenevalt tüübist mõnesajast milliamprist sadade ampriteni. Dioode, mille lubatav pärivool on suurem kui 10 A, nimetatakse ka jõudioodideks.
Alaldusdioode kasutatakse peamiselt alalispinge saamiseks võrgutoiteplokkides ja -adapterites. Valmistatakse samuti alaldusplokke, kus sildlülitusse ühendatud dioodid on paigutatud ühisesse kesta.
Lubatav vastupinge ulatub alaldusdioodidel sadade ja alaldusplokkidel tuhandete voltideni.
Töösagedused ja taastumiskestus
Töösagedused olid varem alaldusdioodidel madalad ja reeglina ei ületanud 5 kHz. Praeguseks ulatub see sagedus sadade kilohertsideni, seda eriti tänu sagedusmuundamisega toiteplokkide laiale levikule.
Töösageduse määrab peamiselt see, kui kiiresti taastub dioodi vastusuunatakistus. Sellest tulenevalt liigitavad mõned firmad alaldusdioode vastusuunatakistuse taastumiskestusest sõltuvalt tavalisteks, kiireteks ja ülikiireteks alaldusdioodideks. Alaldusdioodide eri liigina vaadeldakse ka Schottky dioode, mis tänu väikesele päripingelangule (UF < 0,5 V) on eriti sobivad madala vahelduvpinge alaldamiseks.
Sirvikalender
Kalendri sisu
Kõik Eestis säilinud ruunikalendrid on igavesed, s.t neid võib kasutada igal aastal. Kõik need vastavad Juliuse kalendrile, ehkki neid ei ole raske kohandada Gregoriuse kalendriga. Peaaegu ühelgi kalendril ei esine jaotust kuudeks, nende aluseks on nädal. Ruunikalendrite abil on kerge arvestada nädalapäevi, kuid väga ebamugav on määrata kuupäevi ja kuid. Võib arvata, et ruunikalendrite tekkimise perioodil kuupäevi ja kuid ei fikseeritud ning päevi loendati nädalate järgi ühest tähtpäevast teiseni.
Sirvikalendris vastab igale päevale kahe horisontaalse joone vahel olev vertikaalne kriips, kalendri- või ruunimärk. Skandinaavias tähistab tihti iga nädalapäeva üks ruunitähestiku seitsmest esimesest märgist, mis kalendris on tavapärases, F-ist algavas järjestuses.
Tähtpäevi märgitakse, jätkates nädalapäeva kriipsu või kalendriruuni läbi ülemise horisontaalse joone ja tähistades tähtpäeva äratuntava märgiga. Enamikul puukalendritel on keskmise rea peal päevamärgid. Märgid on lauakujulistel kalendritel joonte vahel. Saua- või mõõgakujulistel kalendritel aga lõigatud tahkudele. Tahkudevahelised kandid moodustavad märke piiravad jooned. Päevamärkidest üleval pool on tavaliselt päikesekalendri tähtpäevade, kirikupühade ja talutöödega jne seotud märgid. Päevamärkidest allpool on kuu faaside või kõvade ja pehmete aegadega seotud märgid.
Kalendri tavapärasemad kujud on pikem sau, kus on esitatud pool aastat või terve aasta või üksikute ajaperioodidega sirvilaudadest koosnev komplekt. Lauakeste arv on olnud 6, 7 või 13. Skandinaaviast on leitud ka 22-, 16- ja 8-jaolisi kalendreid.
Tänapäevane tarvitus maausuliste hulgas
Eestis säilinud 18.–19. sajandi sirvilaudade eeskujul koostatud kalender on 1978. aastast saati tarvitusel olnud maausuliste hulgas. Tänapäeval annab sirvikalendrit igal aastal välja Maavalla Koda "Maavalla kalendri" nime all, kus aastaid nummerdatakse alates Billingeni katastroofist.
Kalendri kuunimetused, pühad ja tähtpäevad ning kuuseisude kord lähtub maarahva pärimusest. Pühade-tähtpäevade valikul on reeglina jäädud nende juurde, mille maausuline tähendus ja tavad on teada. Erandiks näiteks tõnnipäev (7. detsember) või kolletamispäev (14. oktoober), mille kohta pole teada üldse mingeid tavasid.
Aasta jagamisel on aluseks võetud kristlik kalender 12 kuu ja 7-päevase nädalaga. Kuude nimetused on võetud erinevatest murretest ja murrakutest. Teatavasti leidub maakeelseid kuunimetusi rohkesti ja neid on kasutatud paiguti erinevalt. Näiteks sydakuuks on nimetatud nii jaanuari kui ka veebruari. Sirvikalendris on pakutud välja vaid üks võimalik valik maakeelseid kuunimetusi.
28 aasta jooksul on sirve välja antud peamiselt käsitrükis (linool- ja siiditrükk, hiljem ka valguskoopiad). Viimastel aastatel on sirvid ilmunud trükis.
Kõverlaid
Kõverlaid on 30 hektari suurune asustamata laid Väinameres Hiiumaa vallas Salinõmme külas. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala Laidelahe sihtkaitsevööndisse.
Rahvuslind
Rahvuslind on maa loodus- ja linnukaitsesümbol. Rahvuslinnu mõiste võttis kasutusele Rahvusvaheline Linnukaitsenõukogu 1960. aastal. Rahvuslinnu määratlus võib olla kohati segane, sest paljudes riikides ei ole ametlikku rahvuslinud valitud ega määratud.
Kõverlaid
Nimi
Laidu on esmamainitud 1770. aastal nimega Krugholm. 1798 Ludwig August Mellini "Liivimaa atlases" on laid kui Köwerlaid ja Krugholm.
Rahvuslind
Eesti rahvuslind on suitsupääsuke (alates 26. novembrist 1962).
Kõverlaid
Nimi
Laid on saanud nime ilmselt oma kõvera kuju ja käärulise rannajoone järgi.
Asukoht
Kõverlaiu keskpunkti geograafilised koordinaadid on.
Rahvuslind
Eri maade rahvuslinde
Sulgudes valimise aasta
Kõverlaid
Asukoht
Kõverlaid asub Hiiumaa Sarve poolsaarest 11 kilomeetrit kagus, Ahelaiust 1,5 kilomeetrit kirdes ja Muhu Seaninast 7,5 kilomeetrit põhja pool.
Kõverlaiu läänekallast nimetatakse Vähe-Kõveri otsaks ja idakallast Suur-Kõveri otsaks, Muhu poole jääb Lõunarand. Laiu kirdetippu kutsutakse Andrusesääreks.
thumb|Kõverlaiu kohanimede kaart
Loodus
Saare rannajoon on kääruline.
Meri
Laidu ümbritsevad kared ja karid. Läänes asuva Ahelaiuni on meri vaid kuni meetri sügavune ning väga kivine, mistõttu sealt on isegi paadiga raske läbi saada. Meres ujub palju hülgeid.
Kivid
Idapoolses Lõunarannas on järsk mere poolt kuhjatud vall püstise rändrahnuga, läänepoolne Lõunarand on lauge.
Kivid katavad saart vaid rannikul.
thumb|Paari meetri kõrgune püstine rändrahn Kõverlaiu Lõunaranna vallil
Taimed
Suur-Kõveri otsas kasvavad okaspuud (mänd), keskosas lehtmets (suures osas haavad, ka kased) ja kadakad ning muud põõsad. Lõunaranna läänepoolne kallas on hõredalt pillirooga kaetud.
Inimtegevus
Kõverlaiul ei ole kunagi asustust olnud. Sajandeid tagasi võis saar olla kasutuses hiidlaste ja muhulaste heinamaana.
Saarel on lubatud viibida kaitseala valitseja nõusolekuta 1. jaanuarist 10. veebruarini. Kõverlaidu külastatakse harva ning ta torkab silma puutumatu looduse poolest.
Septett
Septett on seitsmest esinejast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel.
Oktett
Oktett (itaalia keeles ottetto) tähendab number 8-t. See on mitmetähenduslik sõna olenevalt sellest millisest valdkonnast on jutt:
Suur-kapsaliblikas
pisi|Röövikud pisi|Nukk Suur-kapsaliblikas (Pieris brassicae) on põualibliklaste sugukonda kapsaliblika perekonda kuuluv liblikas. Ta on Eesti üks olulisemaid taimekahjureid.
Suure-kapsaliblika tiibade siruulatus on 5-6cm.
Juunikuus muneb emasliblikas korraga kuni viiskümmend kollakat muna kapsataime lehe alaküljele. Kogu viljakus võib ühel emasliblikal küündida kuni 750 munani.
Levila
Suur-kapsaliblikas on levinud Põhja-Aafrikast Fennoskandiani.
Konsortsium
Röövikud toituvad ristõielistel, eriti kapsal. Suur-kapsalibilika olulisi parasiite on kapsaliblika-juulukas.
Vaughan
Vaughan on linn Kanadas Ontario provintsis. Elanike arv on 238 866 (2006) ja pindala 273,58 km².
2011. aasta rahvaloenduse järgi oli 45,9% elanike emakeeleks inglise keel, 14,1%-l itaalia keel, järgnesid vene keel (6,5%) ja hispaania keel (2,6%), teisi keeli kõneldi vähem.
Jean-François Dandrieu
Jean-François Dandrieu (umbes 1682 Pariis – 17. jaanuar 1738 Pariis) oli prantsuse organist, klavessinist ja helilooja.
Elu
Jean-François Dandrieu sündis näitlejate ja muusikute peres. Juba viieaastaselt esines Dandrieu klavessiinil Prantsusmaa kuningale Louis XIV-le (1638–1715). Pärast oma esimest esinemist kuninga ees algas Jean-François Dandrieu edukas muusikukarjäär.
1705. aastal sai Jean-François Dandrieu organistiks Pariisi Saint-Marry kirikus, hiljem oli ta Sainte-Madeleine en la Citè kiriku organist. Alates 1721. aastast töötas Jean-François organistina Pariisis Kuninglikus Kapellis (Chapel Royale). Seal ta oli üks neljast organistist.
Looming
thumb|upright|"Les Caractèries de la Guerre" (1718). Tiitelleht Jean-François Dandrieu kirjutas teoseid klavessiinile ja orelile. Tema oreliteoste kogumik ilmus postuumselt ehk pärast tema surma 1739. aastal.
Välislingid
Selle artikli kirjutamisel on kasutatud inglise keelse vikipeedia materjali en:Jean-François Dandrieu
Ökoloogia mõisteid
''Siin on loetletud ökoloogiaalaseid üldmõisteid.
Dimítris Papadópoulos
Dimítris Papadópoulos (Δημήτρης Παπαδόπουλος; sündinud 20. septembril 1981 Usbekistanis) on Kreeka jalgpallikoondise endine ründaja, Euroopa meister (2004).
Kreeka rahvuskoondises mängis Papadopoulos aastatel 2002–2013 22 korda ja lõi kaks väravat. Debüüt koondises oli 20. novembril 2002, kui mängiti Iirimaaga.
Isiklikku
Dimitrios Papadopoulos on 181 cm pikk.
Siluett
pisi| [[Otto Wilhelm Masingu siluett ]] Siluett ehk varipilt on loomulik või kunstlik kujutis, mille moodustavad heleda ja tumeda pinna piiriks olevad kontuurid.
Kvintett
Kvintett on viiest esinejast (lauljast või pillimängijast) koosnev ansambel.
Siluett
Sõna on saadud Prantsusmaa rahandusministri Étienne de Silhouette'i nimest. Silhouette'i peeti ihnsaks ning tema kohta räägiti, et tema majas olevat olnud mööbli asemel paberist välja lõigatud kontuurid.
Kvintett
Ajalooliselt välja kujunenud kindla koosseisuga on keelpillikvintett, klaverikvintett, puhkpillikvintett (flööt, oboe, klarnet, fagott, metsasarv), vaskpillikvintett (2 trompetit, metsasarv, tromboon, tuuba).
Siluett
Kunstlik siluett teostatakse sageli käärilõikena ehk lõigatakse tumedast paberist välja. Varipildi eelkäija oli Ida-Aasia varjumäng, mida Euroopas tuntakse alates 18. sajandist. 19. sajandil levis siluett minatuurportree soodsa hinnaga aseainena.
Sentimentalismi ja biidermeieri ajal populaarne siluetikunst oli üks juugendstiililise graafika inspiratsiooniallikaid, mis säilitas oma ligitõmbavuse art déco kümnendilgi.
Siluetikunsti ehk käärilõiget on harrastanud nii mõnigi Eesti kunstnik. Neist kõige virtuooslikum oli kahtlemata Eveline von Maydelli, kelle näitused Tallinnas 1929. ja 1935. aastal olid ülipopulaarsed. Pallaslane Natalie Mei kasutas käärilõiget oma raamatukujundustes.
Ungari riigipeade loend
Ungari riigipeade loend loetleb Ungari riigipead pärast Austriast eraldumist 1918. aastal. Ungari monarhid on toodud Ungari valitsejate loendis. Personaaluniooni 1526–1867 ja Austria-Ungari kaksikmonarhia (alates aastast 1867) monarhid on toodud Austria-Ungari riigipeade loendis.
Friisi hobune
Friisi hobune on Friisimaa provintsist Hollandist pärit hobusetõug. See on ainuke põline hobusetõug Hollandis.
Ajalugu
Friisi hobune on olnud mitmel korral väljasuremisohus.
19. sajandil oli traavisport populaarseks muutumas ja nii üritati ka seda tõugu paremaks muuta neid traavlitega ristates. Ka see lisas Friisi hobusele sihvakust, kuid õigeid traavleid neist ei saanud.
1879. aastal asutati Friisi Hobuse Tõuraamat, mis oli ühtlasi ka esimene hobuste tõuraamat Hollandis. Hoolimata sellest oli aastal 1913 selles nimestikus kõigest kolm sugutäkku. Tõug päästeti tänu hoolikale aretusprogrammile.
Kasutamine
Friisi hobuseid kasutatakse tihti koolisõidus ja tõlla või vankri ees. Takistussõiduks ei ole see hobusetõug eriti sobiv tema loomuliku kehahoiaku tõttu. Nende kena välimuse tõttu kasutatakse Friisi hobuseid tihti Ameerika filmides. Näiteks on neid näha filmides:
Iseloom
Friisi hobune on iseloomult intelligentne, elavaloomuline, aga mitte tuline, töötahteline ega ustav.
Skruupul
Skruupul (ladina scrupulum) on vana kaalumõõtühik, mis võrdub 1/24 untsiga.
Vana-Rooma skruupul vastab 1,137 grammile. Skruupulites määrati hõbemüntide kaalu, näiteks sesterts kaalus 1 skruupul ja denaar 4 skruupulit.
Hiljem on skruupul olnud kasutusel apteegikaalu mõõtühikuna, mis vastab 20 graanile ja 1/24 untsile. Vene süsteemis vastab skruupul 1,244 grammile.
Inglise mõõtude süsteemis võrdub skruupul 1,295978196048120 grammiga.
Käskiv kõneviis
Käskiv kõneviis ehk imperatiiv on tegusõna kõneviis, mille ülesanne on väljendada käskimist, keelamist või lubamist ja suunata keegi sedasi mingile tegevusele. Kõige tavalisem on 2. pöörde kasutamine: mine, minge. Käskiv kõneviis kujundab käsklause.
=Eesti keel= Käskiva kõneviisi tunnused on -gu, -ku, -ge, -ke: õppigu, hakaku, õppige, hakake.
Ainsuse 1. pööre puudub, ainsuse 2. pöördel puudub tunnus: õpi, hakka.
Minevikuaeg puudub.
Käskimine ja keelamine
Otsene käsk on suunatud vestluskaaslasele, mistõttu on käskival kõneviisil eesti keeles ainult ainsuse ja mitmuse 2. pööre: ''Jää minu juurde! Jätke mind siia!'' ning kuulajat kaasahaarav (inklusiivne) mitmuse 1. pööre: Olgem rõõmsad!
Eitavas kõnes käsu andmise puhul kasutatakse sõnu ''ära, ärge, ärgu: Ära tee! Ärge jookske üle tee! Ärgem laskem pead norgu! Ärgu nad arvaku, et pääsevad!''
Kui käskija pole teada või pole oluline
Kaudset või vahendatavat käsku väljendab harilikult möönev kõneviis (jussiiv), mille tunnuseks on -gu või -ku.
Seisundipassiivi vormid
Käskiva kõneviisi puhul on välistatud tegumoeline passiiv. Võimalik on elusolendit märkiva subjektiga seisundipassiiv (2. isiku ja kaasahaarava mitmuse 1. isiku vormid). Et subjektisik pole aktiivne sooritaja, siis väljendavad seisundipassiivi vormid
Viited
M. Erelt, R. Kasik, H. Metslang, H. Rajandi, K. Ross, H. Saari, K. Tael, S. Vare, Eesti keele grammatika II. Süntaks. Lisa: Kiri. Tallinn: Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut, 1993. §499-501
Kupatamine
Kupatamisel kasutatakse kahte meetodit. Esimese meetodi puhul lastakse külma vette pandud kupatamist vajavad toiduained keema minna, misjärel kupatus (keeduvesi) ära kallatakse. Teise meetodi puhul pannakse kupatamist vajavad toiduained kuuma vette ja lastakse lühidalt keeda, misjärel kupatus ära kallatakse. Kupatamise eesmärgist olenevalt võib protsessi kord või kaks korrata.
Kupatamine on võtmetähtsusega protsess mürgiste või mõru maitsega seente söögikõlblikuks muutmisel. Seeneliigist olenevalt tehakse seda ühe või mitme veega. Õrna viljalihaga ja mahedamaitselisi seeni kupatatakse lühemalt, tugeva viljaliha ja mõru maitsega seeni pikemalt. Iga järjekordne kupatusvesi kallatakse ära, sest sinna kogunevad kupatamisel seentest vabanevad mürkained.
Süldi valmistamisel võib liha ja kooti lühidalt kupatada ja külma vee all pesta (ehk blanšeerida), sest nii saab selgema leeme.
Vaikse ookeani Põhjahoovus
thumb|Vaikse ookeani Põhjahoovus Vaikse ookeani Põhjahoovus on hoovus Vaikses ookeanis, Kuroshio osa. Ületab Vaikse ookeani Honshūst Põhja-Ameerikani, hoovates itta. Põhja-Ameerika läänekaldal hargneb Alaska ja California hoovuseks.
Cirilo Villaverde
pisi|Cirilo Villaverde Cirilo Villaverde de la Paz (28. oktoober 1812 Pinar del Río lähedal – 24. oktoober 1894 New York) oli Kuuba kirjanik, ajakirjanik ja vabadusvõitleja.
Cirilo Villaverde oli pärit suhkrurooistanduses elava maa-arsti perekonnast. Juba lapsepõlves oli ta tunnistajaks orjatööjõudu kasutavas istanduses esinevale jõhkrusele.
Noorukina kolis ta Havannasse, kus õppis ülikoolis õigusteadust ja alustas kirjanduslikku tegevust.
Alates 1840. aastatest osales ta Kuuba iseseisvusvõitluses Hispaania koloniaalvõimu vastu. 1848. aastal ta vahistati, kuid 1849. aastal õnnestus tal põgeneda ja edaspidi elas ta Ameerika Ühendriikides New Yorgis.
Cirilo Villaverde olulisim teos on 1882. aastal ilmunud romaan "Cecilia Valdés", mis kujutab 19. sajandi Kuuba rassi- ja klassisuhteid.
Koorilaul
Koorilaul on muusikažanr, mida esitab lauljate koor.
Alates ärkamisajast on koorilaul olnud Eestis väga populaarne.
Häkker
Häkker (inglise keeles hacker) on Eesti Keele Instituudi ühendsõnastiku 2021. aasta 1. jaanuari määratluse kohaselt „lubamatult tegutsev, kaitsesüsteeme muukiv ja viirusi loov arvutiasjatundja“, kitsamas tähenduses ka „oskuslik arvutientusiast“.
Häkker on arvutispetsialist või huviline, kes tegeleb arvutisüsteemide uurimise, arendamise ja parendamisega. Tänapäeval on enamik häkkereid seotud vaba tarkvara arendamisega. Populaarsust kogub rahvaliikumine Anonymous, kelle eesmärgiks on kaotada korruptsioon ja monopoolsed liidrid (sh omakasupüüdlikud korporatsioonid).
Sõna "häkker" vale kasutus on kontekstis, mis puudutab kuritegevust – selliseid programmeerijaid, kes tegelevad süsteemide hävitamise, paroolide varastamise ja muu kuritegelikuga, nimetatakse kräkkeriteks (inglise keeles cracker).
Enamik häkkereid valdab mitut programmeerimiskeelt väga heal tasemel.
Häkkerieetika
Häkkerieetika põhipunktideks on avatus ja vabadus. Eriti oluline on vaba ligipääs, avalik informatsioon ja teadmiste jagamine. Üldiselt loetakse häkkerieetikaga lubatavaks süsteemidele ligipääsu omastamine, kuni seda ei tehta otsese omakasu saamiseks, süsteemi hävitamiseks või muul viisil kuritegelikuks.
Pekka Himanen on seda mõistet laiendanud ka teistele valdkondadele.
Häkkerite liigid
Esiteks on olemas need kurjategijad kräkkerid ehk kriminaalsed häkkerid (must kaabu). Kui kräkkerid arvutisüsteemi sisse murravad ehk kräkivad, on neil kurjad plaanid. Neid huvitab isiklik kasu: kuulsus, tulu ja isegi kättemaks. Nad muudavad, kustutavad ja varastavad olulist infot ning teevad sageli teiste inimeste elu sellega põrguks. Kräkkerid on kahtlemata kurjategijad ning neid tuleb vastavalt seadustele karistada, kuid seda teha on üsna raske.
Teiselt poolt on olemas ka head häkkerid (valge kaabu). Head häkkerit nimetatakse ka eetiliseks häkkeriks.
Eetilised häkkerid häkivad süsteeme selleks, et olla nende turvalisuses kindel ning teevad seda samade meetoditega, mida kuri häkker või suli insaider kasutada võiks. Nende tegevusest tõuseb tavalisele arvutikasutajale tulu. Kui häkker leiab mõnes serveris turvaaugu, siis annab ta sellest teada serveri omanikule. Pahatihti juhtub küll nii, et häkker teatab edevusest seda mingi meediakanali, uudisegrupi või veebilehe vahendusel ning selleks ajaks, kui serveri omanik turvaaugu olemasolust teada saab, teab vea olemasolu juba pool maailma. Sellest hoolimata on häkkerist kasu, sest serveri omanik saab turvavea parandada ning inimeste andmed on pärast seda paremini kaitstud. Äärmuslikel juhtudel on mõned maailmakuulsad firmad isegi palganud häkkereid tööle või korraldanud häkkerite võistlusi, et oma süsteemide turvalisust kontrollida. Tavaliselt tellivad küll firmad häkkeri asemel turvaauditi, mille käigus vastav firma püüab leida üles kõik infolekke kohad. Headele (valge kaabu) häkkeritele ei meeldi halbade (must kaabu) häkkeritega samasse kategooriasse kuuluda. Olemas on ka halli kaabu häkkerid, kes on pisut mõlemat.
Häkkerite oskuste kategooriad
Kesktaseme kräkkerid – nemad oskavad enamasti piisavalt palju selleks, et tõsiseid probleeme tekitada, nad tunnevad arvuteid ja võrke ning kasutavad sageli levinud turvaauke. Mõned neist tahavad eksperdiks saada ning kui tal aega ja tahtmist jätkub, siis tema unistus võiks reaalseks saada. Tipptasemel häkkerid: need on osavad eksperthäkkerid, tuntud.
Tipptaseme kräkkerid – inimesed, kes loovad paljusid häkkeritööriistu, kaasa arvatud skripte ja muid programme, mida kasutavad ka skriptipõnnid ja eetilised häkkerid. Nemad kirjutavad õelavara nagu viiruseid ja usse. Nad oskavad süsteemidesse sisse murda ja oma jälgi peita. Nad oskavad isegi sellise mulje jätta, et sisse murdis keegi teine. Tipptasemel häkkereid on sageli väga salalikud ning oma alluvutega jagavad teavet vaid siis, kui peavad neid väga vääriliseks. Tavaliselt peavad madalama taseme häkkerid selleks valdama mingit väga väärtuslikku teavet või tõestama ennast mõne kõrgelennulise häkiga. Infoturbe vallas on just sellised häkkerid on kõige vihasemad vaenlased. Eliithäkkereid pole aga sugugi nii palju kui skriptipõnne.
Häkkerite jaotus motiivide järgi
Häktivistid – proovivad oma tegevusega külvata poliitilisi või sotsiaalseid sõnumeid. Nende eesmärk on inimeste teadlikkuse tõstmine. Häktivismi näiteks on veebisaidid, mis Kevin Mitnick vanglast vabastamise nimel näotustati sõnumiga Free Kevin. Muude häktivismi ilmingute hulka kuuluvad sõnumid kanepi legaliseerimise poolt, protestid Iraagi või muu sõjakonflikti vastu ning paljud muud aastate jooksul juhtunud lood, mille kohta võib lugeda uudiste portaalidest.
Küberterroristid ründavad valitsusasutuste arvuteid või avalikku infrastruktuuri, näiteks elektrijaamu või lennujaamade juhtimistorne. Nad jooksutavad kokku kriitilise tähtsusega süsteeme ja varastavad salastatud andmeid. Riigid võtavad sellist tüüpi ohtu väga tõsiselt ja on olulistes tööstusharudes, näiteks energiatööstuses, teinud infoturbekontrolli kohustuslikuks, et elutähtsaid süsteeme selliste rünnete eest kaitsta.
Palgahäkkerid on osa Interneti organiseerunud kuritegevusest. Just hiljuti jäi Korea politseile vahele Interneti suurim tuntud häkkerivõrgustik, millel oli üle 4400 liikme. Filipiinidel võttis politsei kinni miljoneid dollareid teeninud häkkerivõrgustiku, kus müüs odavaid telefonikõnesid nende liinide kaudu, kuhu võrgustiku liikmed sisse olid häkkinud. Paljud sellised häkkerid küsivad oma teenuste eest tohututes summades raha ning neid ei huvita, kes selle neile maksab.
Häkkerite tegevused
Häkkerid on ajalooliselt häkkinud oma teadmiste laiendamise nimel ja selleks, et end proovile panna. Häkkerid (välja arvatud skriptpõnnid) on seiklusjanulised ja loova mõtlemisega inimesed ning mõtlevad kogu aeg välja uusi viise, kuidas arvutite nõrku kohti ära kasutada. Sageli näevad nad seda, mida teised ei märka. Nad tahavad teada, mis juhtub siis, kui mõni kaabel välja tõmmata, lülitit vajutada või programmikoodis mõnd rida muuta. Sellised vana kooli häkkerid arvavad, et mehaanilisi ja elektronseadmeid saab paremaks teha, kui nendega natuke mässata.
Uuemad andmed osutavad sellele, et paljud häkkerid (häktivistid) häkkivad poliitilistel, võistluslikel ja isegi majanduslikel eesmärkidel, nii et ajad muutuvad.
Üles kasvades olid häkkerite rivaalideks videomängude koletised ja kaabakad. Tänapäeval näevad häkkerid oma elektronvaenlasi samamoodi pelgalt elektroonilistena. Nurjatuid vempe korda saatvad häkkerid ei mõtle eriti sellele, et nende rünnaku objektiks olevate tulemüüride ja veebirakenduste taga on inimesed. Nad ignoreerivad seda, et nende tegevus pahatihti teisi inimesi negatiivselt mõjutab, näiteks seab ohtu nende töökoha.
Ehkki arvutisüsteemidesse sissemurdmine võib sageli olla halb, on häkkeritel tehnika arengus siiski peaosa. Kujutlege hetkeks maailma ilma uusimate sissetungivastaste vahenditeta, kaitseta infolekete eest või turvanõrkust testiriistadeta. Selline maailm ei pruugi olla paha, ent tehnika hoiab meid oma töökohtadel ja võimaldab meie tegevusalal areneda. Kahjuks ei saa aga tehnilised turvalahendused peletada kõiki pahatahtlikke rünnakuid ja andmete autoriseerimata kasutamist, sest häkkerid püsivad tehnika arengust paar sammu ees. Pahatahtlikud ründajad mõtlevad ja töötavad sageli täpselt nagu vargad ja muud organiseeritud kurjategijad. Arvutihäkkerid on tegutsenud juba kümneid aastaid. Kui Internetti 1990. aastate lõpus laialdaselt kasutama hakati, on häkkimisest üha enam kuulda olnud. Ainult vähesed häkkerid on laiemaalt tuntud, näiteks John Draper (alias Captain Crunch 1970. aastate alguses) ning Kevin Mitnick sajandivahetuse kandis. Terve plejaad tundmatuid häkkereid üritab endale nime teha ning nende osas tasub valvas olla.
Miks häkkerid tegutsevad
Miks aga häkkerid seda teevad? Häkkerid häkivad, sest nad saavad ning see on huvitav tegevus nende jaoks. Mõnele häkkerile on häkkimine hobi: nad häkivad, et teada saada, millistesse süsteemidesse nad pääsevad ja millistesse mitte ning testivad enamasti ainult iseenda süsteeme. Paljudele häkkeritele pakub mõnu ettevõte ja valitsusasutuste IT turvaspetsialistide ülemängimine. Neile meeldib sattuda leheveergudele ja olla tähtis küberlindprii. Võit kellelgi üle või info hankimine teeb nende enesetunde paremaks. Paljud neist elavadki selle tunde nimel ja see muutub neile kinnisideeks. Häkkerid ei suuda sellele adrenaliinipalangule vastu panna, mis neid kellegi arvutisüsteemi sisse murdes tabab. Sageli on nii, et mida keerulisem on eesmärgile jõuda, seda suurem on elamus.
Häkkerid seisavad sageli individualismi eest – või siis vähemalt informatsiooni detsentraliseerimise eest –, sest paljud usuvad, et info peab olema vabalt kättesaadav. Nad leiavad, et küberründed erinevad pärisrünnakuist. Nad võivad vabalt ignoreerida või vääriti mõista seda, mida nood ründed kaasa toovad ja nende ohvritele tähendavad. Paljud häkkerid väidavad, et neil pole kavas oma sulitempudega kellegi halba teha või raha teenida, lootes niimoodi oma tegusid õigustada. Sageli ei otsi nad materiaalset kasu. Pelk võimalus midagi tõestada on neile piisavalt hea autasu.
Teadmised, mida nurjatud häkkerid saavad ning täispuhutud ego, mis sellega kaasneb, on omamoodi sõltuvus ja elustiil. Mõned ründajad tahavad su elu põrguks teha, teised tahavad lihtsalt, et neid kuulda ja näha oleks. Mõned levinumad motiivid on kättemaks, juurutamise põhiõigus, uudishimu, tüdimus, väljakutse, vandalism, vargus rahalise kasu saamise eesmärgil, sabotaaž, šantaaž, väljapressimine ja spioneerimine.
Ehkki enamikku ründeist ei märgata või ei registreerita, esitamata kriminaalsüüdistust neilegi kurjategijatele, kes kätte saadakse. Kinnipüütud häkkerid kirjeldavad sageli oma tegevust altruistliku ja ühiskonnale kasulikuna: nemad osutavad turvanõrkustele enne seda, kui keegi teine sellele jaole saab. Kui aga hoolimata sellest mõni häkker kohtus süüdi mõistetakse, aitab see vähendada häkkimisega kaasnevat kuulsust ja aupaistet, millest häkkerid elavad.
Paljud häkkerid käituvad risti vastupidi sellele, mille eest nad võitlevad. Näiteks võitlevad nad kodanikuõiguste eest ja tahavad, et neid rahule jätaks, samal ajal aga armastavad nad nina teiste inimeste asjadesse toppida. Paljud häkkerid kinnitavad, et nad on kodanikuõiguste eest võitlejad ning seisavad inimese eraelu puutumatuse ja isikuvabaduse eest. Samal ajal aga käituvad nad sootuks vastupidi ning tikuvad teiste inimeste eraellu ja eraomandisse. Nad varastavad teiste vara ja õigusi, ent on valmis kõike tegema, et iseendi õigusi tagasi saada, kui keegi proovib neid ära võtta.
Häkkerid ja kuritegevus
Häkkerite tegevuse põhjaliku analüüsi alusel väidatakse, et iga häkker rikub seadust oma tegevuse jooksul, vastavalt siis iga häkker on kurjategija. Teine küsimus: kui karm on see seaduse rikkumine? Tänapäeval peaaegu iga inimene on seadust rikkunud, oma auto vales kohas parkides või üle sõidutee minnes, ühistranspordis piletita sõitmine on ka seaduse rikkumine, kuid keegi ei räägi, et kõik jänesed on kurjategijad. Lihtsalt asi on selles, et jäneste tegevus piirdubki ühistranspordiga, aga häkkerite oma ei piirdu ainult võõra arvutivõrgu ebaseadusliku kasutamisega, teised tahavad aga areneda, kuulsust saada ning kasutavad selleks ka karmimaid meetodeid.
Kindlasti häkker on rohkem kui lihtsalt korrarikkuja või kurjategija, ta on "ebaseaduslik" teadlane, kes püüab samaaegselt midagi uut leiutada ning tehnoloogiat arendada. Mõned nimetavad häkkerite tegevust kunstiks ning see on ka osaliselt õige, kuna mõned sisse murdmised on nagu kunstiteosed. Kutselised häkkerid on mitmekesiselt arenenud inimesed, kes oskavad nii inimestega suhelda (administraatoritega või sekretäridega paroolide uurimiseks) kui ka fantastiliselt programmeerida. See on nii öelda arvutimaailma eliit, mis tegutseb seaduse piiril, millel on oma tavad ja kultuur ning selle kultuuri probleem tänapäevases maailmas on muutunud üsna tähtsamaks. Häkkereid on palju, neid on raske kontrollida, internetis nad teevad mida iganes ning osa nendest ei saagi mingit karistust. Aga ebaseaduslik karistamata tegevus meelitab uusi osalejaid, kes interpreteerivad interneti demokraatiat omamoodi.
Sellist olukorda võiks võrrelda Che Guevara T-särkide populaarsusega maailmas. Kuuba revolutsionäär on surnud rohkem kui 40 aastat tagasi, kuid siiamaani tema kujund on populaarne, sest et inimesi meelitabki selline reformistlik, ebaseaduslik eluviis, mis paneb ennast kõikide vastu võitlema, olgu kas see on USA poliitika, keskkonna säästmine või arvutite turvasüsteemid, vähemalt on võimalik võidelda. Seepärast ka häkkerite tegevus meelitab palju inimesi, ma ei usu ideesse, et häkkeritel on lihtsalt huvitav koodides mässata, nende jaoks on tähtsam see fakt, et on olemas mingi "nägematu vaenlane" nimelt mingi veebilehe, serveri või tavalise arvuti turvasüsteem, mida on võimalik petta. Ka Hitler oli alguses opositsioonis, kirjutas oma raamatu "Mein Kampf" vanglas, kuid hiljem sai Saksamaa kantsleriks ning suunas kõik oma võimeid nn nägematu vaenlase vastu.
Probleem kaoks, kui häkkerite tegevus muuta legaalseks, palgata neid kui erilisi spetsialiste, korraldada nende vahel võistlusi turvasüsteemi aukude tuvastamiseks, koolitada neid, korraldada seminare ülikoolides. Kui iga inimene saab häkkeriks, siis selle tegevuse kuritegevuslik osa kaob ära, samas ka turvasüsteemide tase tõuseb kiire tempoga ning häkkerid saavad seaduslikult oma oskusi arendada.
Filmikunstis
Häkkimist ja häkkerite tegevust on kajastatud paljudes filmides. Enamasti kujutatakse häkkereid nohikutena, kellel on ulmelised oskused murda keelatud portaalidesse ja andmebaasidesse sisse paroolide ülikiire äraarvamisega. Mõned filmid ja sarjad:
Tabu
Tabu on traditsionaalkultuuride usundites esemed, sõnad, nähtused, tegevused ja olendid, millel lasub puudutus-, ütlemis-, söömis- jne keeld.
Mõiste on laenatud paljudesse keeltesse, kuid vastav nähtus on eri vormides enamikus kultuurides algupäraselt tuntud. Näiteks kehtisid loodusrahvastel erilised tabud jahile või kalale minejale ning menstrueerivale ja rasedale naisele. Tabu mõistet kasutatakse ka laiemas tähenduses, nt võidakse öelda, et mingi probleem on ühiskonnas või seltskonnas tabuteema.
Viited
คำต้องห้าม
Spetsiaalsete Operatsioonide Grupp
Spetsiaalsete Operatsioonide Grupp (SOG) oli algselt Kaitseliidu peastaabi luureosakonnas, hiljem Kaitseväe Vahipataljoni koosseisus ja kaitseväe juhataja Johannes Kerdi otsealluvuses tegutsenud Eesti kaitsejõudude eriüksus aastatel 1994–1999.
Formeerimine
1993. aastal liitus Kaitseliiduga Andrei Ambros. SOG-i ideega tuli ta Kaitseliitu ja 1994. aastal hakkas ta juba endale liikmeid valima. Tuumiku moodustasid Kaitseliidu Harju maleva neli liiget, kes olid juba paar aastat tegelenud maleva luurerühma väljaõppega. Ambros tõi ka Eestisse kaasaegse Ho­kutoryu ju-jutsu. Ta oli tutvunud Soomes selle looja Auvo Niiniketoga ja käis tema juures Soomes seda õppimas. Edasi õpetas Eestis, kinnitamata andmetel ka SOG-i liikmetele. SOG-i värbas ta alguses liikmeid Kaitseliidust ja hiljem otsis neid ise turvameeste hulgast.
Esimesena hakkas Eesti kaitseväelt palka saama Ambros, hiljem Ragnar Reitsakas ja teisedki. Liikmed olid erinevate väeosade nimekirjas ja said sealt palka, kuid käskkirjaga olid suunatud tööle Kaitseliidu peastaapi.
Likvideerimine
SOG likvideeriti pärast seda, kui üks üksuse liikmetest, seersant Indrek Holm, osales 1999. aastal Jõelähtme vallas relvastatud röövi katses, kasutades SOG-ile kuuluvat teenistusrelva. Juhtumi tõttu esitas toonane kaitseväe juhataja kindral Johannes Kert president Lennart Merile tagasiastumispalve, kuid Meri seda ei rahuldanud. . Hilisema Erioperatsioonide väejuhatuse ülema Riho Ühtegi arvates peatati selle juhtumi tõttu mitmeks aastaks kaitsväe erioperatsioonide võimekuse arendamine.
Endiste liikmete arvates oli allakäigu üheks põhjuseks range kontrolli puudumine eriüksuse liikmete üle. Lisaks süüdistasid nad üksuse allakäigus kaitsejõudude peastaapi, sest väidetavalt ei võtnud peastaap SOG-i piisavalt tõsiselt.
Isikkoosseis
Eriüksusse kuulusid selle juht nooremleitnant Andres Ambros, Ragnar Reitsakas, Indrek Holm ja teised. Ainsana üksuse liikmetest näitas end avalikkusele Andres Ambros. Üksusse värvati algul liikmeid Kaitseliidust, kuid kuna seal ei olnud piisavalt valikut, hakkas Ambros ise väljastpoolt Kaitseliitu mehi otsima. Osa tuli tema treeningurühmast Mustamäelt, kellest osa olid turvamehed.
Tegevus
SOG-i endiste liikmete sõnul polnud eriüksuses sõjaväelaslikult karmi distsipliini, vaid pigem sõbralik suhtumine. Kui Ambros ütles midagi, siis omavahel arutati asi läbi ja teati, et lõpuks on asi tehtud. Ambrost oli treeninud kuulus en:Jim Short. Lisaks kaitseväest saadud rahale saadi lisaraha turvamisteenuse pakkumisega. Ambros sai tööd IBA kaudu ning turvas tuntud isikuid, näiteks Michael Jacksoni ja Alla Pugatšovat nende kontsertidel, kust saadi korralik teenistus.
1995. aastal osaleti Saksamaal rahvusvahelisel ihukaitsjate võistlusel, mis võideti.
Eriüksuse enamiku liikmete nimed ja vanused olid salastatud ning loomulikult oli ka eriüksuse tegevus salastatud. Tolleaegne president Lennart Meri ütles, et isegi tema ei olnud teadlik sellise eriüksuse olemasolust. Üksuse liikmete perekonnad ei teadnud ka täpselt, millega mehed tegelevad.
Varustus
SOG-i relvastus ja varustus oli võrreldes tolleaegse Eesti kaitseväe tavaüksustega esmaklassiline. Lisaks Nõukogude Liidu ja Venemaa päritolu relvadele sisaldas SOG-i relvaarsenal näiteks automaate Galil, pumppüsse, püstolkuulipildujaid Mini-Uzi ja MP5. Snaiprirelvadest olid kasutusel Sig Saueri snaipripüssid. Üksuse kasutuses oli samuti üks soomustransportöör BTR-70.
Sophia Loren
Sophia Loren (sündinud Sofia Villani Scicolone; 20. septembril 1934 Roomas) on Oscariga pärjatud itaalia näitleja ja seksisümbol. Teda peetakse sageli Itaalia populaarseimaks naisnäitlejaks.
Elukäik
Hariduse sai Sophia Loren Pozzuolis. Tema perekond oli väga vaene. 12-aastaselt astus ta kohalikku õpetajate instituuti, lootes õppimise ajaks saada ka elukoha. Loren on meenutanud, et sel ajal oli ta pikk, inetu ja sünge. Järgnevatel aastatel ta kosus ning pärast teise koha võitu iludusvõistlusel asus elama Rooma, kus lootis saada filmitäheks. Tema läbimurre toimus 1950. aastal, kui ta tutvus filmiprodutsent Carlo Pontiga, kellega hiljem ka abiellus.
Ponti toetas Loreni näitekunstiõpinguid ning andis talle esimese filmirolli. Kolmel järgmisel aastal tegi Sophia kaasa 20 filmis. Mõnikord osales ta isegi ühel perioodil kolme filmi võtetel. Ta sai populaarseks kogu Euroopas. 1955. aastal mängis ta esimest korda USA filmis "The Pride and the Passion", kus astusid üles ka Cary Grant ja Frank Sinatra.
1961. aastal võitis Sophia Loren briljantse osatäitmise eest Itaalia filmis "La ciociara" ("Ciociaralanna") parima naisnäitleja Oscari.
1960. aastate keskel sai Loren Prantsuse kodakondsuse.
Zwochau
Zwochau on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Põhja-Saksi kreisis Zwochau vallas.
Asula on esmamainitud 1158. aastal.
Külli Hiiesaar
Külli Hiiesaar (4. oktoober 1943 Tartu – 30. september 2019) oli eesti entomoloog.
1949. aastal küüditati ta koos perega Krasnojarski kraisse. 1956. aasta sügise hakul pääses pere tagasi Eestisse. Ta õppis aastatel 1956–1958 Haapsalu 1. Keskkoolis ja 1958–1962 Tallinna 7. Keskkoolis.
Aastatel 1962–1967 õppis ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias, mille lõpetas agronoomina. Ta oli aspirantuuris Teatuste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis ning kaitses 1974. aastal bioloogikandidaadi väitekirja, milles käsitles putuka, parasitoidi ja nende haiguste vahelisi suhteid ("Nosematoosi mõju suur-kapsaliblika (Pieris brassicae L.) ja tema parasiidi Apanteles glomeratus L. bioloogiale haiguse biotõrjes rakendamise seisukohast"; juhendaja Heldur Kopvillem).
Ta töötas pikka aega Zooloogia ja Botaanika Instituudis ja hiljem Maaülikoolis.
Ta tegeles biotõrje meetodite uurimisega.
Aizkraukle rajoon
Aizkraukle rajoon oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.
Rajoonis asus Daugava jõel Baltimaade suurim hüdroelektrijaam, Pļaviņase HEJ.
1. juulil 2009 jagati rajoon Aizkraukle, Koknese, Nereta, Pļaviņase, Skrīveri ja Jaunjelgava piirkonnaks.
Roheline Liit
Roheline Liit (soome keeles Vihreä Liitto, rootsi keeles Gröna Förbundet) on Soome roheline erakond.
Roheline Liit asutati 1987. aastal ja registreeriti parteina aasta hiljem. 2017. aasta mais oli parteil umbes 8768 liiget.
Erakonna esimees on alates 2019. aastast Maria Ohisalo.
Eelmine erakonna esimees oli Anni Sinnemäki, kes oli Matti Vanhase teise valitsuse ja Mari Kiviniemi valitsuse tööminister. Teine roheline minister mõlemas valitsuses oli justiitsminister Tuija Brax.
2007. aastal valitud Eduskunna koosseisus oli 15 ja 2011. aastal valitud koosseisus 10 roheliste esindajat. 22. juunil 2011 ametisse astunud Jyrki Kataineni valitsuses oli kaks roheliste ministrit, keskkonnaminister Ville Niinistö ja arengukoostöö minister Heidi Hautala.
2019. aastal valitud Eduskunna koosseisus oli 20 roheliste esindajat. 6. juunil 2019 ametisse astunud Antti Rinne valitsuses oli kolm roheliste ministrit, välisminister Pekka Haavisto, siseminister Maria Ohisalo ja keskkonna- ja kliimaminister Krista Mikkonen.
2019. aastal valiti Euroopa Parlamenti Rohelise Liidu liikmed Ville Niinistö ja Heidi Hautala.
Colima osariik
Colima on osariik Mehhiko keskosas Vaikse ookeani rannikul. Piirneb põhjas ja idas Jalisco ning lõunas Michoacáni osariigiga. Osariigi koosseisu kuuluvad ka Revillagigedo saared.
Reljeef
Osariigi kõrgeim tipp on Colima vulkaan.
Ajalugu
Colima osariik on loodud 1857. aastal.
Haldusjaotus
Lisaks pealinnale Colimale on suuremad linnad Manzanillo ja Tecomán.
Välislingid
🇲🇽
Instrumentaalmuusika
Instrumentaalmuusika on muusika liik, milles heliteos esitatakse muusikainstrumentidega.
Vesinäkk
"Loomade elu" annab vesinäki ladinakeelseks nimeks Acentropus niveus ja arvab ta leediklaste sugukonda.
Vesinäkil esineb kaht sorti emaseid: tiivulisi ja peaaegu tiivutuid. Viimaseid on märksa rohkem. Neil on säilinud üksnes tiibade tillukesed algmed. Isaste tiivad on valged, siruulatusega kuni 12 mm. Lühitiivulised emased ei lahku veest ja munevad vee all. Sugutamine toimub veepinnal, kui emane küünitab oma tagaosa veest välja. Kõik valmikud, kaasa arvatud isased ja lennuvõimelised emased, suudavad vee all ujuda. Ohu korral ujuvad lennuvõimelised isendid veepinnale ja põgenevad lennates.
Vesinäki oliivroheline röövik elab aeglasevoolulises või siseveekogus veetaimede, näiteks penikeelte ja teiste taimede lehtede ülapinnal ning valmistab endale lahtinäritud lehetükist väikese katte. Nukkumiseks valmistab see liik taimevarre või -lehe alapoolel kookoni, mis asub vee all ja on täidetud õhuga.
Valmiku keha on samuti roheline ja kuni 8 mm pikkune.
Röövik koorub vee all. Seejärel ronib ta mööda selle taime vart, millele ta muneti, veest välja. Ta toitub taimekoorest ja koorib taimevarre rõngakujuliselt ära, nii et taimesooned näritakse läbi ja taim saab tugevalt kahjustada, sageli isegi sureb, näiteks võib vars murduda.
Vesinäkki kasutatakse võitluseks mürgise veetaime tähk-vesikuusega, aga ettevaatlikult, sest ta võib ka teistel taimedel elada ja neidki kahjustada.
Vesinäkk on pärit Euroopast, kuid 1920. aastatel avastati seda ka Kanadast. Tõenäoliselt viidi ta sinna kogemata. Ta on tänapäeval levinud ka Uus-Inglismaal, kus ta eelistab tähk-vesikuuske teistele taimedele ja on selle taime levikut vähendanud.
Mahtuvusdiood
Mahtuvusdiood ehk varikap (inglise keeles varicap või varactor) on pooljuhtdiood, mille puhul kasutatakse pn-siirde mahtuvuse sõltuvust vastupingest. Diood toimib sel juhul elektriliselt tüüritava muutkondensaatorina, mille elektroodidevahelise dielektriku (vaadeldaval juhul dioodi tõkkekihi) paksus suureneb vastupinge suurenemisel.
Parameetrid
pisi|100px|Mahtuvusdiood [[trükkplaat|trükkplaadil]]
Kasutamine
Põhiliselt kasutatakse mahtuvusdioodi raadiotehnikas võnkeringide häälestamiseks soovitud sagedusele, kus nad on välja tõrjunud varem laialdaselt kasutatud kogukad pöördkondensaatorid.
Alla prima
Alla prima ehk priimamaal on otse pinnale maalimine; maalimisviis, kus värv kantakse aluspinnale paksu, pastoosse kihina, ilma alusvärvi ja esialgse visandita. Töö valmib enamasti ühe seansiga.
Seda stiili on viljeldud impressionismis, ekspressionismis ning ka paljudes muudes 19. ja 20. sajandi maalikunsti vooludes.