cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venemaa sissetung Ukrainasse – III etapp
8. oktoober
Krimmi Venemaaga ühendaval sillal toimus plahvatus. Venemaa süüdistas selle korraldamises Ukrainat.
15. oktoober
/.../
18. oktoober
/.../
Sõjategevus novembris
/.../
09. november
/.../
202 eKr
202. aasta eKr ehk ab urbe condita DLII (552).
Reisikiri
Reisikiri ehk reisikirjeldus on autori mälestus reisil toimunud sündmuste kohta, külastatud maade, kultuuri, rahva ja eluolude kirjeldus. (Tavaliselt autor kirjeldab ka oma emotsioone ja kogemusi).
Villefranche-de-Rouergue
Villefranche-de-Rouergue [vill'franš de ruerg] on linn Prantsusmaal Aveyroni departemangus. Ta on departemangu alam-prefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 237–544 meetri kõrgusel üle merepinna.
Linnapeaks on Serge Roques Vabariiklaste Parteist (Les Républicains) (endise nimega UMP).
pisi|tühi|Villefranche-de-Rouergue plaan ja teda ümbritsevad vallad
Roheline revolutsioon
Roheline revolutsioon oli 1940.–1970. aastate lõpuni arengumaades toimunud põllumajandustoodangu järsk suurendamine. Rohelise revolutsiooni tegi võimalikuks uute ja produktiivsete taimesortide (eeskätt teraviljasortide) kasutuselevõtt. Rohelise revolutsiooni isaks on nimetatud USA agronoomi Norman Borlaugi, kes sai oma töö eest 1970. aastal Nobeli rahuauhinna.
Ehkki uued sordid suurendasid tootlikkust paljudes põllumajandusharudes, toimus see ebavõrdsuse ja maata elanikkonna hulga suurenemise ning keskkonnakahju hinnaga.
Roheline revolutsioon näitas selgesti, et tehnoloogialahendused ei saa toimida sotsiaal- ja majanduskeskkonnast lahus.
Ernests Gūtmanis
Ernests Gūtmanis (sündinud 15. jaanuaril 1901 – surmaaeg ja -koht on teadmata) oli läti poksija.
Gūtmanis osales kergekaalus (kuni 61,2 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Elukutselisena
Gūtmanis poksis maist 1926 kuni aprillini 1929 ning veel ühe korra 29. oktoobril 1933 elukutselisena Prantsusmaal ja Hispaanias, kasutades nime Humberto Gutman. Ta pidas kokku 36 kohtumist, millest võitis 17 (neist 4 nokaudiga), kaotas 8 (neist 2 nokaudiga) ning viigistas 7 kohtumist.
Jaatav kõneliik
Jaatav kõneliik ehk afirmatiiv on kõneliik, mis väljendab öeldisega kirjeldatava tegevuse jaatust. Nt: Isa sõitis laupäeval tööle. Ta olevat eile abiellunud. Tahaks puhata, aga vaja on hoopis tööd teha. Tänaval lauldakse, aga kusagil peetakse matuseid.
Eesti keel
Lause jaatava sisu märkimiseks ei kasutata tavaliselt spetsiaalseid vormivahendeid, ja kui need esinevad, siis väljaspool öeldist.
Jaatust märkivad rõhumäärsõnad võivad esineda üksnes vastuses küsimusele, nt: ''Kas sa tahad minuga kinno tulla? - Jah, tahan küll.''
Iseseisvas jaatavas väitlauses on öeldis harilikult lauses teisel kohal (vt V-2 sõnajärg), teemana esitatava lause moodustaja järel. Nt: Seeni korjates sattus Lembit muistse linnuse varemete juurde.
Vaata ka
Eitav kõneliik
Tori vald (Tori kihelkond)
pisi|Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Tori vald (saksa keeles Torgel) oli vald Pärnumaal Tori kihelkonnas. Vallamaja asus Tori külas.
Vald eksisteeris 1866 –1939. Muudetud piirides asutati uus Tori vald.
Valla alal asus Tori mõis ja Tori kirikumõis.
Standard & Poor's
Standard & Poor's Financial Services LLC (S&P) on USA krediidireitinguid ja muid finantsteenuseid osutav ettevõte.
Standard & Poor's on börsiindeksi S&P 500 looja ja haldaja.
203 eKr
203. aasta eKr ehk ab urbe condita DLI (551).
Simonas Kairys
pisi|Simonas Kairys Simonas Kairys (sündinud 19. aprillil 1984 Telšiais) on Leedu poliitik. Ta oli Kaunase abilinnapea. Ta on alates 11. detsembrist 2020 Leedu kultuuriminister.
Ta sündis aastal 1984 Telšiais, Telšiais lõpetas ta aastal 2003 keskkooli. Aastal 2007 lõpetas ta bakalaureusekraadiga politoloogia alal Vytautas Suure Ülikooli, aastal 2011 sai magistrikraadi õigusteaduse alal Mykolas Romerise Ülikoolist.
Aastatel 2015–2019 Kaunase abilinnapea.
11. detsembrist 2020 on ta Leedu kultuuriminister.
Isiklikku
Ta on abielus Deimantė Kairienėga.
Indrek Sirel
Indrek Sirel (sündinud 16. jaanuaril 1970 Tallinnas) on Eesti kaitseväelane (kindralmajor), kes aastatel 2007–2012 oli maaväe ülem ja 2016–2021 kaitseväe juhataja asetäitja.
Elulugu
Sirel on sündinud 1970. aastal Tallinnas.
1991. aastal lõpetas ta Moskva sõjaväeakadeemia, teenides hiljem Nõukogude armees rühmaülemana. 1993. aastal liitus Sirel Eesti Kaitseväega, teenides aastail 1993–1999 järjestikku Alfa kompanii ülemana Kalevi üksik-jalaväepataljonis, kompaniiülemana Põhja üksik-jalaväekompaniis, pataljoniülemana Viru üksik-jalaväepataljonis ja erinevatel ametikohtadel Kaitseväe peastaabi operatiivosakonnas.
Vahemikus 1999–2000 osales Sirel Ameerika Ühendriikide relvajõudude Fort Leavenworthi baasis juhtimis- ja kindralstaabi kursustel. 2001–2004 teenis Sirel Kaitseväe peastaabi operatiivosakonna jaoskonna ülemana ja hiljem ka analüüsi- ja planeerimisosakonna ülema asetäitjana. 2003. aastal lõpetas Sirel Soome Riikliku Kaitseakadeemia kindralite erikursuse.
2004.-2005. aastal teenis Sirel Afganistanis ISAFi staabi mitmeriigivägede ühendoperatiivosakonna (CJ3) planeerimisohvitserina, olles samaaegselt ISAFi Eesti kontingendi rahvuslik vanem.
Aastail 2005-2006 oli Sirel Scoutspataljoni ülem. 2006. aastal määrati ta Maaväe staabi ülemaks ja vahemikus 2007–2008 täitis ta maaväe ülema ülesandeid, kuni määramiseni maaväe ülemaks 2008. aastal (teenis ametis kuni 2012. aastani). 2009. aastal lõpetas ta Ameerika Ühendriikide Maaväe Sõjakolledži, omandades magistrikraadi strateegiliste uuringute alal.
2012. aasta lõpus määrati ta teenistusse NATO Brunssumi ühendväejuhatuse väljaõppeosakonna (J7) ülema asetäitjana. Sirel teenis seal kuni 2016. aastani, olles vastutav mitmete õppuste ja väljaõppeürituste (nt Steadfast Jazz 13 ja Trident Juncture 15) planeerimise eest.
2016. aasta juulis määrati Sirel Kaitseväe juhataja asetäitjaks, ülesandega nõustada Kaitseväe juhatajat haridus-, koolitus- ja arendusküsimustes põhitähelepanuga maaväel. 14. juunil 2021 võttis ameti üle brigaadikindral Veiko-Vello Palm ja Indrek Sirel siirdus edasi kaitseväe sõjaliseks esindajaks NATO ja Euroopa Liidu juures, kus ta oli ametis kuni juuli lõpuni 2022.
Isiklikku
Sirel on abielus ja tal on kaks poega. Tema isa Arvo Sirel (1944–2023) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Auastmed
pisi|Sirel USA relvajõudude kindralmajori Aundre F. Piggeega õppuse "Saber Strike 2012" peakorteri ees Tapal
Teenetemärgid
{| style="width:100%;"
Viited
pisi|Sirel Poolas toimunud õppuste "Steadfast Jazz 2013" ajal intervjuud andmas
Valkininkai
pisi|left|Valkininkai Valkininkai on alev (varem linn) Leedus Varėna rajooni territooriumil, Valkininkai valla halduskeskus. Alev asub Merkysi ääres, paigas, kus Šalčia Merkysisse suubub.
Valkininkais on postkontor ja raamatukogu. Valkininkai keskkool asub Užuperkasise külas, raudteejaam Naujieji Valkininkai külas. Vaatamisväärsusteks on alevi ajalooline süda ja 1837. aastal valminud katoliku kirik. Valkininkai keskus on üks paremini säilinud ajaloolisi puidust linnalisi asulaid Leedus.
Ajalugu
Alev rajati praegusel kujul XVI sajandil. Asula on siiski vanem, seda on esmamainitud 1387. aastal. Algselt asus seal Leedu suurvürstide jahiloss, alev ise oli aga põhiplaanilt Vilniuse koopia. Aastal 1418 andis Vytautas alevi oma naisele Juliana Holszanskale, moodustades nii sealse mõisa.
Alevi staatuse sai Valkininkai aastal 1418, linna oma aga aastal 1516. Aastast 1555 pärinevad esimesed teated sealsest kirikust. Magdeburgi õigused sai linn aastal 1571. Aastal 1551 avastati selle lähedusest soorauda, nii kujunes asula sajaks aastaks rauasulatamiskeskuseks.
Aastal 1609 kaotas Valkininkai linnaõigused. Aastal 1635 rajati alevisse frantsiskaanide klooster, mille ehitustööd lõppesid aastal 1650. Aastal 1700 toimus alevi juures Rzeczpospolita magnaatide vaheline Valkininkai lahing, kus Wiśniowieckid ja Ogińskid purustasid Sapiehade väe.XVIII sajandil rajati sinna juutide sünagoog, mis põles maha aastal 1941. pisi|left|Valkininkai sünagoog
Aastal 1566 sai linn Magdeburgi õigused. Toona kuulus see Trakai vojevoodkonda ja Trakai maakonda. Aastal 1605 rajati sinna dominiiklaste klooster. Aastal 1648 suri seal Władysław IV Waza. Aastal 1676 valmis sealne jesuiitide klooster, mille juures hakkas tegutsema ka kool.
Aastal 1792 sai Valkininkai linnaõigused tagasi, ent Poola jagamisel läks see Venemaa koosseisu ja tsaarivõimud selle linnastaatust ei kinnitanud. Aastal 1832 sulgesid tsaarivõimud sealse kloostri. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Олькеники. Sinna rajati ka õigeusu kirik.
XIX sajandi lõpus rajati alevisse paberivabrik. Aastal 1913 asutati sinna esimene tsemenditööstus Leedus. Esimese maailmasõja järel läks alev Poola koosseisu ja tehas lõpetas oma töö. Nõukogude perioodil oli Valkininkai kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Kõrbjärv
Kõrbjärv on mitme Eesti järve nimi või nime osa:
Jätkusuutliku arengu indikaator
Jätkusuutliku arengu indikaator ehk jätkusuutliku arengu näitaja ehk jätkusuutliku arengu mõõdik (inglise keeles sustainable development indicator, lühend SDI) on statistiline näitaja jätkusuutliku (säästva) arengu seireks.
Kreem riisikas
Kreem riisikas (varem ka karvane riisikas; Lactarius pubescens) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Tegu on üleni takerkarvase kreemja kübaraga riisikaga, mis kasvab sageli kaskede all mineraalpinnasel.
Sarnaneb kaseriisikaga, kuid kreemi riisika kübar on vöötideta.
Comanche maakond (Kansas)
Comanche maakond (Comanche County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Coldwater.
Ajalugu
Maakond moodustati 1867. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1891.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Siseministeeriumi usuasjade osakond
Siseministeeriumi usuasjade osakond on Eesti Siseministeeriumi haldusalas olev struktuuriüksus.
Ajalugu
4. oktoobril 1990 andis Vabariigi Valitsus välja määruse nr 204, mille järgi usuküsimusi hakkas arutama Eesti Vabariigi Konfessioonide Nõukogu. Valitsuse ja kiriku suhete vahendamisroll läks Kultuuriministeeriumile. Määrusega nr 204 lõpetati ka Eestis NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva usuasjade nõukogu voliniku tegevus.
14. november 1990 moodustati Kultuuriministeeriumi juurde usuasjade talitus osakonna õigustes.
22. detsember 1992 anti välja protokolliline otsus nr 83, mille järgi riigi ja kiriku küsimused läksid üle Siseministeeriumile. Veebruaris 1993 sai usuasjade talitus Siseministeeriumi struktuuriüksuseks ja aastast 1997 kannab nime usuasjade osakond.
Konsulent
Konsulent on enamasti põllumajandusküsimustes nõuandev koolitatud isik (nõuandja, nõunik).
1931 asutati Eestis Põllutöökoda, mille igas põllumeeste konvendis töötas üks maatulunduskonsulent. Peale nende oli veel asenduskonsulente, eriseltside konsulente, aianduse, piimanduse jt valdkondade konsulente. Konsulentide ülesannete seas oli korraldada põllumajanduskursuseid, -näitusi.
Nõukogude perioodil konsulendid ei tegutsenud.
Falklandi sõda
Falklandi sõda, ka Falklandi konflikt või Falklandi kriis, oli väljakuulutamata sõda Argentina ja Suurbritannia vahel. Sõja põhjustas vaidlus Atlandi lõunaosas asuvate Falklandi ning Lõuna-Georgia ja Lõuna-Sandwichi saarte riikliku kuuluvuse üle.
Argentina hakkas juba 19. sajandi lõpul väitma, et saared peaksid kuuluma neile, et nad pole loobunud kavatsusest need endale saada. Saarte tagasisaamise nõue lisati Argentina põhiseadusse 1994. aastal. Seetõttu pidas Argentina valitsus sissetungi omaenda territooriumi tagasivallutamiseks, samal ajal kui Briti valitsus pidas sõda meretaguse ala ründamiseks. Kumbki pool sõda ametlikult ei kuulutanud ning vaenutegevus toimus põhiliselt saartel ja ümbritseval merel.
Konflikt mõjutas suuresti mõlemat poolt. Konflikti alguses olid argentiinlased patriootlikult meelestatud ja toetasid oma sõjaväelist valitsust, kuid valitsuse toetus vähenes pärast kaotust, mis kiirendas ka valitsuse lagunemist. Suurbritannia valitsuse toetus aga suurenes ning see aitas Margaret Thatcheri juhitud valitsusel jääda võimule ka pärast 1983. aasta valimisi. Sõda mõjutas mõlema riigi kultuuri: selle ainetel kirjutati raamatuid ja tehti filme. Aja jooksul on sõja mõju inglise kultuurile vähenenud, kuid Argentinas räägitakse sellest tänapäevani.
Normaalsed suhted kahe riigi vahel taastati 1989. aastal tingimusel, et saarte riikliku kuuluvuse küsimust enam ei arutata.
Eellugu
Sõjale eelnenud perioodil kannatas Argentina majandusliku seisaku all, mil lisaks riigisisesele segadusele toimusid ka pidevad juhtiva militaarpersonali vahetused. 1981. aasta detsembris tõusis teiste seas võimule admiral Jorge Anaya, kes toetas mõtet, et Falklandi saared kuuluvad neile, ning need tuleb kõiki sõjalisi vahendeid kasutades enda kontrolli alla võtta. Siiski uskus ta, et seda tehes ei vastaks britid sõjalise jõuga.
Uued väejuhid soovisid sõjalise lähenemisega tekitada Argentina inimestes patriotismi, et saada oma ideele kohalike heakskiitu ning lisaks viia nende tähelepanu eemale muudest riigisisestest probleemidest.
Kohalik ajaleht La Prensa avaldas oma veergudel sammsammulise plaani, mis pidi jõudma avalikkuse ette, ning milles olid üles märgitud saarte omandamise kõik etapid alates planeerimisest lõpetades otsese sõjalise sekkumisega juhuks, kui lääneriigid saari neile vabatahtlikult loovutada ei soovi.
Kasvavad pinged saarestiku ümber said otsustava tõuke, kui Argentina mereväelaste sissetunginud vanaraua otsijate grupp heiskas Lõuna-Georgia saarele Argentina lipu, mille peale reageeris Briti valvelaev HMS Endurance. Selle tulemusena otsustasid Argentina võimud omakorda valmis seada jõud, kes pidid 2. aprillil saarestiku vallutama.
Argentiinlaste invasioon
Argentina vägede tegevus nägi suures pildis ette kolonel Guillermo Sanchez-Sabarotsi amfiibgrupi maabumist, Moody Brooki sõjaväelinnaku vallutamist, Stanly linna lahingut ning viimast rünnakut ja sellega kaasnevat valitsuse hoone allaandmist.
Brittide poliitiline vastus
Kui brittideni oli jõudnud kuuldus argentiinlaste pealetungist, võttis kaitseministeerium ühendust kuberner Huntiga, kes kinnitas, et Argentina väed on tõepoolest võtnud kontrolli saarestiku üle. Lisaks kinnitasid kohalikud elanikud raadioühenduse teel BBC ajakirjanikele, et invasioon on tõesti toimunud. Sellest tulenevalt anti Falklandi saarte vabastamise ülesanne admiral Sir John Fieldhousile, kelle tegevused koodnimega Operation Corporate kestsid saarestikus 1. aprillist 20. juunini 1982. Pärast 2. aprillil plaanide kinnitamist määras Briti valitsus reeglid, mis kehtestasid, et kõik saarestikus toimuv peab saama kiiret kajastust, et valitsusel oleks lihtsam olukorda kontrolli all hoida ning vajadusel võtta vastu poliitilisi otsuseid.
Saarestiku vabastamine
Esimesena vallutasid Briti väed major Guy Sherdiani juhtimisel tagasi Lõuna-Georgia. Vaatamata mõningatele tagasilöökidele, mis olid tingitud halvast sügisilmast tekkinud porist ja Briti laevastiku allveelaeva häiretest, suutsid vabastavad väed grupeeruda ja suunduda lahingusse 24. aprillil. Pärast üksikuid konflikte sooritas Sherdian 76 mehega saarel otsese pealetungi Argentina vägedele, kuid lisaks kahe Briti laeva (Antrim ja Plymouth) demonstratiivsele merepommitamisele otsustasid saarel paiknevad Argentina väed alla anda. Seejärel läks saarelt Londoni poole teele sõnum, mille sisu oli: "Meil on hea meel teatada Tema majesteedile, et Lõuna-Georgia saarel lehvib nüüdsest peale meie mereväe lipu ka Ühendkuningriigi lipp." Avalikkuseni jõudis see sõnum peaminister Margaret Thatcheri vahendusel, kes teatas rõõmusõnumeid kohalikule meediale.
Koostöös kuningliku õhuväega suudeti hävitada Argentina mereväe põhiline ründelaev General Belgrano, mille uputamine tõi kaasa Argentina sõjaväelaste kogukaotustest ligi poole. Lisaks oli tegemist sedavõrd tähtsa laevaga, et Argentina valitsus tundis, kuidas meresõda hakkab nende kontrolli alt väljuma. Siiski suudeti kaks päeva pärast General Belgrano uputamist anda vastulöök, mille tagajärjel läks põhja Briti laev HMS Sheffield ning hukkus 20 ja sai viga 24 mereväelast. Osa allikate väitel olid pääsenud meremehed oma riigi edus saart vallutada aga sedavõrd kindlad, et oma põleva laeva taustal päästelaevadel minema seilates laulsid nad Monthy Pythoni laulu "Always Look on the Bright Side of Life".
One57
One57 on 73-korruseline pilvelõhkuja, mis asub Ameerika Ühendriikides New Yorgi suurima haljasala Central Parki läheduses 57th Streetil (Midtown Manhattanis). Kõrghoone kõrgus maapinnast on 306 meetrit.
Agdenesi vald
Agdenesi vald oli vald Norras Trøndelagi maakonnas, osa Orkdaleni piirkonnast.
Valla halduskeskus on Lensvik. Vallas on veel Ingdaleni, Selbekkeni, Vassbygda ja Leksa küla.
1. jaanuaril 1896 eraldati Ørlandi vallast väiksem Værnesi vald. See hõlmas Trondheimsleia piirkonda ning esialgne rahvaarv oli 1412. 17. mail 1897 sai kuningliku korraldusega valla nimeks Agdenes. 2017. aastani kuulus vald Sør-Trøndelagi maakonda. 2020. aastal liideti Agdenesi vald Orklandi vallaga.
Rekonstrueerimise ajastu
pisi|Atlanta varemeis raudteehoone Rekonstrueerimise ajastu oli periood Ameerika Ühendriikide ajaloos, mis kestis aastatel 1863–1877. See oli oluline peatükk Ameerika kodanikuõiguste ajaloos, millele eelnes laastav Ameerika Ühendriikide kodusõda aastatel 1861–1865.
Salājs (Vestiena vald)
Järve pindala on 44,4 hektarit. Keskmine sügavus on 2,9 ja maksimaalne sügavus 5,9 meetrit.
Dmitri Kosjakov
Aastast 2006 on ta Vene Teatri näitleja.
Kyra Sedgwick
Kyra Minturn Sedgwick (sündinud 19. augustil 1965 New Yorgis) on USA näitleja.
Näitlejakoolituse on Sedgwick saanud Lõuna-California Ülikoolist.
Teleseriaalide debüüdi tegi Sedgwick 16-aastaselt, laiema tuntuse tõi talle peaosa TNT krimidraamasarjas "Vahelevõtja" (2005–2012), kus ta mängib politseiülema asetäitjat Brenda Leigh Johnsonit. Sedgwick sai osatäitmise eest selles seriaalis 2007. aastal Kuldgloobuse ja 2010. aastal Emmy.
Kuni 2011. aasta Primetime Emmy saamiseni tegi Kyra Sedgwick ajalugu sellega, et oli televisiooni ajaloos ainuke naisnäitleja, kes oli olnud nomineeritud Emmy, Kuldgloobuse ja Ekraaninäitlejate Gildi auhinnale iga hooaja eest (aastatel 2006–2011), kuid polnud seda kordagi võitnud. <!--
Olev
Olev (kreeka keeles to on, keskaja ladina keeles ens, saksa keeles Seiendes) on Martin Heideggeril kõik see millest me kõneleme ning mis ja kuidas me ise oleme. Olev on hoopis teistsugusel viisil kui olemine.
Filosoofias olev võib olla ka üksik asi või tõsiasi ning kõik see, mis eksisteerib, kogu ruumiliselt ja ajaliselt määratletav maailm.
Igal oleval on olemine. Olev on saamises, mööduv ning saanud võimalik. Vahel olevale vastandatakse olemist.
Ontoloogia peamine eesmärk oli kõige oleva olemuse uurimine. 20nda sajandi teisel poolel ei uurita filosoofias enam olemusi, vaid olevat.
Sant'Angelo dei Lombardi
Sant'Angelo dei Lombardi on vald (comune) Itaalias Campania maakonnas Avellino provintsis.
870 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sant'Angelo dei Lombardi asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta. Sant'Angelo dei Lombardi piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Guardia Lombardi, Lioni, Morra De Sanctis, Nusco, Rocca San Felice, Torella dei Lombardi, Villamaina.
Tartu Ülikooli botaanikaaia skulptuurid
pisi|Juhan Paberiti skulptuur "Noorus" Tartu botaanikaaias 2010. aasta novembris Tartu Ülikooli botaanikaaia skulptuurid on Tartu Ülikooli botaanikaaias asuvad skulptuurid. Kõik skulptuurid on arvel Tartu Kunstimuuseumis.
Sant'Angelo dei Lombardi
Sant'Angelo dei Lombardi halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Acquara, Barricella, Casaglia, Castellani, Cupa dell'Olmo, Erbaia, Fredane, Genualdo, Luonghi, Marcolaponi, Martinelli, Montanaldo, Montevergine, Monticchio, Monticchio Apicella, Montocchia, Patetto, Piani San Nicola, Piano Mattino, Piano Messano, Porrara, Puoio, Ruocchio del Conte, Ruggiano, San Gennaro, San Guglielmo, San Marco, San Pietro, San Pietro Pozzi, Sant'Antuono, Santo Janni, San Vito, Scannacapre, Schinicosa, Secatizzo, Selvatico, Serra di Nardo, Siepi, Vallegrande.
Ajalugu
1980. aasta 23. novembri Irpinia maavärina inimohrite arv oli Sant'Angelo dei Lombardis suurim, hukkus 482 inimest.
pisi|tühi|Goleto klooster
2009. aasta Euroopa karikavõistlused mitmevõistluses
Euroopa mitmevõistluse karikavõistlused 2009 peeti 27.–28. juunil järgmistes kohtades:
Filaret (Denõssenko)
Kiievi Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kirikus
pisi|Filaret 25. veebruaril 2014. aastal [[Euromaidanil]] Filaret oli KPUÕK juht aastatel 1995–2018 tiitliga Kiievi ja kogu Vene-Ukraina patriarh (Патріарх Київський і всієї Руси-України). Seoses Vene Õigeusu Kirikust lahkulöömisega oli Filaret VÕK poolt pandud kirikuvande alla, mille Konstantinoopoli patriarhaat tühistas 2018. aasta oktoobris. KPUÕK juhina toetas ta 2004. aastal toimunud oranži revolutsiooni. Samuti toetas KPUÕK 2013.–2014. aastal Euromaidani vägivallas kannatada saanud protestijaid neile varjupaiga andmisega. 2014. aasta kevadel rääkis ta avalikult vajadusest ühendada Ukrainas tegutsevad õigeusu kirikud. KPUÕK toetus valitsusele ja armeele tõstis kiriku populaarsust. 2015. aasta seisuga oli Filaret Ukraina usuühingute juhtidest kõige kõrgema toetusreitinguga.
Ukraina Õigeusu Kirikus
Ukraina õigeusu kirikute ühendkogul asutatava Ukraina Õigeusu Kiriku juhiks Filaret ei kandideerinud, kuid talle anti vastse kiriku aupatriarhi tiitel, austuse pärast, kuigi selle olemasolu ei ole kirjeldatud UÕK tomoses ega põhikirjas. Ühtlasi sai temast Ukraina Õigeusu Kiriku Püha Sinodi üks kolmest alalisest liikmest. UÕK Püha Sinodi esimese otsusega sai tema ülesandeks Kiievi piiskopkonna ja selle kloostrite juhtimine. Tema võimu alla ei jäetud Püha Miikaeli Kuldsete Kuplitega kloostri juhtimist.
Sisetüli algatamine
2019. aasta mai alguses algatas Filaret sisetüli, kui kutsus likvideeritud KPUÕK ametlikku blanketti kasutades UÕK vaimulikke 14. mail toimuvale Kiievi metropoliidi, püha Makariuse mälestuspäeva tähistamisele, kuid UÕK eestseisja Epifanius sellist kutset ei saanud. 9. mail 2019 väitis endine KPUÕK juht Filaret, et KPUÕK ei ole likvideeritud, kuid Ukraina kultuuriministeeriumi arvates lõpetas KPÕUK 2018. aasta detsembris eksisteerimise. UÕK avalikustas omakorda KPUÕK laialisaatmise akti, mille Filaret oli ise allkirjastanud. 4. juunil 2019 avaldas UÕK video, milles on selgelt näha, kuidas Filaret allkirjastas KPUÕK laialisaatmise akti. Ühe vaatleja arvates muutus Filaret aktiivseks pärast 2019. aasta Ukraina presidendivalimiste tulemuste selgumist, kui selgus, et Petro Porošenko ei jätka presidendina. Uudistesaate TSN ajakirjanikud teatasid, et Filaret kavandab kokku kutsuda kirikukogu, mis peaks muutma UÕK põhikirja, millega UÕK-st saaks patriarhaat ning ta ei välista, et see põhjustab UÕK lõhenemise. 14. mail 2019 osales Filareti korraldatud üritusel ainult neli UÕK piiskoppi: Ioasaf (Šõbajev) koos vikaarpiiskop Peetrusega, Adrian ja Kliment (Kuštš). Samuti ei osalenud Epifaniuse suurimaks konkurendiks peetud Mihhail (Zinkevõtš). Samal päeval avaldatud teoloog Juri Tšernomoretsi hinnangu järgi jääb pärast seda Filaretile kolm valikut: UÕK metropoliit Aleksander (Drabõnko) küsis 15. mail 2019 Filaretilt avalikus pöördumises: Teoloog Nicholas Denysenko arvas Filareti tegevuse ja väidete kohta, et UÕK peab näitama, et on muutunud ning ei lange tagasi nostalgiasse ning ei muutu KPUÕK 2.0-ks. Teiseks arvas ta, et UÕK peab reageerima Filareti tegevusele kindlalt ning isegi kanoonilisi sanktsioone rakendama. 13. mail 2019 kirjutas teoloog Vladimir Burega, et tema arvates ei pruugi Filaret austada UÕK otsust tema piiskopiametist vabastamise kohta, mis sellisel juhul viib tema juhtimisel KPUÕK taastamiseni ning tema UÕK-st eraldumiseni ehk järjekordse kirikulõheni, mis omakorda toob kaasa Konstantinoopoli patriarhaadi määratava kirikliku karistuse.
UÕK sisetüli
28. mail 2019 andis Filaret KPUÕK nimel välja ukaasi, mille ta allkirjastas kui Kiievi ja kogu Vene patriarh ning millega püüdis keelata Oleksandr Trofõmljukil vaimulikuna teenimist. 1. juunil 2019 süüdistas UÕK piiskop Hadrianus (Kulõk) Filaretti selles, et ta kavatseb nõuda Kiievi vaimulikelt truudusetõotust talle endale ja KPUÕK-le. 5. juunil 2019 teatas Filaret koos oma pooldajatega, et ei tunnista Ukraina õigeusu kirikute ühendkogu ega sellel tehtud otsuseid. 14. juunil 2019 saatis Filaret laiali kutsed, milles kutsus UÕK vaimulikke 20. juunil toimuvale likvideeritud KPUÕK kohalikule kirikukogule. UÕK hoiatas, et kirikukogu toimumine tähendab kirikulõhet ning sellel osalejaid ootavad juriidilised ja kanoonilised tagajärjed. Filaret kutsus 20. juuniks 2019 Kiievi Püha Vladimiri katedraali kokku likvideeritud KPUÕK kohaliku kirikukogu, mis kuulutas KPUÕK laialisaatmise tühiseks ja KPUÕK sisuliselt taastatuks. Filaret lisas, et tal on õigus saada endale kõik UÕK Kiievi kogudused ja kloostrid. 24. juunil 2019 kokku tulnud Ukraina Õigeusu Kiriku Püha Sinod otsustas Filaretti toetanud piiskop Ioasafi ja piiskop Peetruse UÕK piiskoppide seast välja arvata. Sinodi otsusega vabastati Filaret Kiievi piiskopkonna juhi kohalt, kuid UÕK vaimulike seast teda ei eemaldatud.
Seisukohad
Filaret toetas oranži revolutsiooni ja suuremat lõimumist Euroopaga ning Venemaa mõju alt väljumist. 2019. aasta märtsis arvas ta, et kui Moskva Patriarhaadi Ukraina Õigeusu Kiriku eestseisja metropoliit Onufrius tahaks liituda Ukraina Õigeusu Kirikuga, siis võetaks ta vastu kui vend. 14. mail 2019 arvas ta, et UÕK-s on kaksikvõim ning nõudis, et eestseisja ei tohi teha kiriku siseelus midagi ilma tema kui patriarhi nõusolekuta. Samuti arvas ta, et patriarh juhatab UÕK Püha Sinodi istungeid.
Tunnustus
pisi|Filareti auhindade näitus 2015. aastal
Kükä järv
Kükä järv (järvekood 211140) on järv Põlva maakonnas Põlva vallas (Kauksi ja Miiaste külas. Järve pindala on 0,9 ha.
The Resistance
"The Resistance" on Muse´i viies stuudioalbum. Album avaldati septembris 2009.
Lood
Singlid
Männisinelane
pisi|Männisinelane Männisinelane (Boros schneideri) on süsiklaste sugukonda kuuluv mardikas.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse.
Auditoorne õpe
Auditoorne õpe (ingl face-to-face teaching) on õppevorm, mille korral toimub õpe õpetaja juhendamisel füüsilises klassiruumis.
Auditoorse õppe vastand on iseseisev õpe. Auditoorne õpe on kontaktõpe.
Ciudad Reali Kesklennujaam
pisi Ciudad Reali Kesklennujaam (varem ka Don Quijote lennujaam või Madridi Lõuna Lennujaam) on mittetegutsev lennujaam Hispaanias Ciudad Reali provintsis. Asub Ciudad Realist 14,5 km lõuna pool.
Seda nimetatakse ka Don Quijote lennujaamaks või suureks valgeks elevandiks keset Hispaaniat.
Lennujaama rajamine
Lennujaama rajamise algatasid kohalikud ärimehed, kes nägid head võimalust haarata osa ülekoormatud Madridi lennujaama koormusest endale. Lennujaam rajati 180 km Madridist lõunasse jäävale hõredalt asustatud põllumajanduslikule tasandikule, A-43 maantee ja AP-41 tasulise kiirtee ning Madrid-Sevilla kiirraudtee lähedusse. Viimane oleks taganud ühenduse Madridiga 50 minutiga ning Sevilla ja Malagaga umbes 2 tunniga.
Lennuvälja ehitus maksis 1,1 miljardit eurot. Lennuvälja investeerimiskulud kattis maakonna hoiupank (Caja Castilla La Mancha hoiupank) oma ja laenatud vahenditest. Lennuvälja rajamist toetasid tuliselt kohalikud poliitikud ning selle ühendusteede ja muu infrastruktuuri rajamise kulud katsid lahkelt kohalikud omavalitsused oma vahenditest.
The Baltic Brick and Roof Award
The Baltic Brick and Roof Award on rahvusvaheline konkurss, kus tunnustatakse parimaid Baltimaade telliskivi ehitiste tegijaid. Konkurssi korraldab Austria ehitusettevõte Wienerberger.
Ciudad Reali Kesklennujaam
Lennujaama rajamine
Lisaks lennujaamale plaaniti lennuvälja lähedusse rajada veel hiiglaslik Don Quijote teemaline lõbustuspark, kuid see jäi rahapuudusel realiseerimata.
Lennujaama rajati üks 4000 meetri pikkune ja 60 m laiune rada lennukite maandumiseks ja õhkutõusmiseks, mis oli võimeline teenindama ka kõige suuremaid lennukeid. Tegelikult on see üks Euroopa pikimaid ja parimaid maandumisradasid üldse ning see kavandati teenindama hiiglaslikke Airbus A380 reisilennukeid.
Osa lennuvälja territooriumist kavandati jätta era- ja spordilennukitele kasutusalaks. Lisaks plaaniti rajada eraldi helikopterite lennujaam ning lähedusse 8 km² suurune tööstuspiirkond. Lennujaama maksimaalne läbilaskevõime pidi olema kuni 10 miljonit reisijat aastas ning töötlema kuni 47 000 tonni kaubaveoseid. Lennujaama 300 m pikkune jalakäijate sild pidi ühendama selle kiirraudtee jaamaga, mis aga jäigi ehitamata.
Lennujaam pidi looma 6000 töökohta ning tooma rikkuse sellesse mahajäetud maakohta.
Sant'Angelo all'Esca
Sant'Angelo all'Esca on vald (comune) Itaalias Campania maakonnas Avellino provintsis. 460 meetri kõrgusel merepinnast asuva Sant'Angelo all'Esca asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta. Sant'Angelo all'Esca piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Fontanarosa, Luogosano, Mirabella Eclano, Taurasi.
Ciudad Reali Kesklennujaam
Lennujaama rajamine
Lennujaama rajamiselt teenisid hiiglaslikke kasumeid kohalike põllumaade omanikud (põllumaad olid kasvava kuivuse tõttu kaotanud oma väärtuse) ning ehitusele materjale tarninud ja selle rajamisel osalenud ettevõtete omanikud.
Lennujaama tegevus
Lennujaam avati 2009. aastal. Rahvusvahelisteks lendudeks avati lennujaam juunis 2010.
Hispaania odavlennufirma Vueling alustas sealt kohe avamise järel lende Barcelonasse ja Palma de Mallorcale. Hispaania regionaal-lende teenindav Air Nostrum lendas sealt Barcelonasse ja Gran Canariale. Ryanair avas esimese liini sellele lennuväljale juunis 2010 ning tegi sinna Londoni Stanstedi lennujaamast nädalas kolm lendu.
Air Nostrum lõpetas lennud sellele lennuväljale juba 2009. aasta lõpus. Air Berlin lõpetas liini teenindamise 20. mail 2010. Ryanair lõpetas lennud 11. novembril 2010. Hispaania enda Vueling aga aasta hiljem 29. oktoobril 2011.
Lennujaam lõpetas tegevuse pea kolm aastat hiljem – 13. aprillil 2012 ning 1. juunist 2012 on ta ka välja arvatud akrediteeritud lennuväljade nimekirjast.
Lennujaam pärast tegevuse lõpetamist
9. detsembril 2013 pandi lennujaam pankrotistumise järel oksjonile alghinnaga 100 miljonit eurot, kuid ühtegi pakkumist ei tehtud.
Lennuvälja maandumisrajale maaliti hiiglaslikud kollased ristid, mis peavad hoiatama lendureid mitte maanduma sellele.
2015. aastal tundis lennujaama omandamise vastu huvi üks Hiina investeerimisfirma, mis pakkus selle eest 10 tuhat eurot ning teatas valmisolekust investeerida lennujaama arendamisse 100 miljonit eurot. Müügitehinguni ei jõutud.
Francesco II Acciaioli
Francesco II Acciaioli (surnud 1460) oli viimane Ateena hertsog.
Ta oli Antonio II Acciaioli poeg, valitses aastail 1455–1456, kuni hertsogiriik vallutati türklaste poolt. Ta suutis säilitada oma võimu akropolil, kuni alistus juunis 1458. Mehmet II andis talle valitsemiseks Teeba, kuid laskis ta 1460. aastal hukata.
Triigi vald (Kose kihelkond)
Triigi vald (saksa keeles Gemeinde Kau; 1891–1917 Aleksandri vald, saksa keeles Alexander-Gemeinde) oli vald Harjumaal Kose kihelkonnas. Vallamaja asus Rava külas. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus mitu mõisat, teiste seas Triigi, Habaja ja Uue-Harmi mõis.
Vallas tegutses alates 1905. aastast Aleksandri kaheklassiline ministeeriumikool.
Liguster
Liguster (Ligustrum) on taimeperekond õlipuuliste sugukonnast.
Perekonna looduslik levila haarab Kesk- ja Lõuna-Euroopa, Põhja-Aafrika, Lõuna-Aasia ja Austraalia.
Kaunase veehoidla regionaalpark
pisi|Regionaalpargi administratiivhoone Kaunase veehoidla regionaalpark (leedu keeles Kauno marių regioninis parkas) on regionaalpark Leedus Kaunase ja Kaišiadoryse rajoonis, lisaks veel Kaunase linnas.
Kaunase veehoidla regionaalpark asub Nemunase jõe orus Kaunase veehoidla ümbruses. Regionaalpark asutati 1992. aastal, et kaitsta Kaunase veehoidlat ja selle ümbruse metsasid, sealseid maastikke, ökosüsteemi ning kultuuripärandit.
Regionaalpargile alluvad mitmed kaitsealad. Nende seas on 119 hektari suurune Strėva maastikukaitseala ja 1850 hektari suurune Kaunase veehoidla maastikukaitseala, 86 hektari suurune Karčiupise hüdrograafiline kaitseala, 68 hektari suurune Uolė hüdrograafiline kaitseala, 49 hektari suurune Pravena hüdrograafiline kaitseala, 430 hektari suurune Dabinta botaanilis-zooloogiline kaitseala, 260 hektari suurune Piliuona botaanilis-zooloogiline kaitseala, 230 hektari suurune Gastilonysi botaanilis-zooloogiline kaitseala, 110 hektari suurune Arlaviškėse botaaniline kaitseala, 13 hektari suurune Arlaviškėse ornitoloogiline kaitseala, 37 hektari suurune Pažaislise arhitektuuriline kaitseala, 21 hektari suurune Kaunase kindluse V fordi arhitektuuriline kaitseala, 34 hektari suurune Palemonase kindlustiste arhitektuuriline kaitseala, 36 hektari suurune Surgantiškėse arheoloogiline kaitseala, 11 hektari suurune Kapitoniškise/Dovainonysi neeme arheoloogiline kaitseala ja 67 hektari suurune Kapitoniškise etnokultuuriline kaitseala. pisi|vasakul|Arlaviškėse kadastik
Girionysis asub Leedu suurim dendropark. Leedu mõttes unikaalsed on Arlaviškėse kadastik ja Dabinta ürgmets.
Veehoidlas elavad särg, haug, linask, latikas, koha ja säga, lisaks võib sealt leida mudamaimu, tõugjat, vimba ja mõrukat. Regionaalpargis elavad ka kõre, suur seatigu, esparseti-sinitiib ja pääsusaba. Imetajatest elab pargis 8 Leedu punase raamatu liiki (tiigilendlane, suurvidevlane, kääbus-nahkhiir, hilis-nahkhiir, põhja-nahkhiir, valgejänes, saarmas ja kunel), sealt on leitud 70% Leedu imetajaliikidest. Suuremate kiskjate ja sõraliste püsielupaigaks regionaalpark ei sobi, kuna selle metsad on liiga väikesed. Sealne kunelipopulatsioon on aga üks Leedu suuremaid. Regionaalpargist on leitud 86 liiki linde, neist 40 läbirändel. Leedu siseveekogudest on Kaunase veehoidla tähtsaim veelindude talvitumispaik. Punase raamatu liikidest pesitsevad seal hüüp, väikehüüp, jääkoskel, merikotkas, täpikhuik, väikehuik, kormoran, soorüdi, väiketiir, punajalg-tilder, jäälind ja must-harksaba. pisi|Vaade Kaunase veehoidlalt pisi|Pažaislise klooster
Kultuurilises plaanis on regionaalpargis tähtsamad kaks perioodi. Veehoidla alla on jäänud 13 muinasasulat. Hiljem kujunes Nemunase jõgi leedulaste ja jatvingite asuala piiriks. Ristisõdade ajal oli jõe kallastel erisugune saatus - jatvingite ala laastati, leedulaste kaldale rajati aga arvukatest linnamägedest kindlustiste vöönd. Hiljem lubasid suurvürstid jõe vasakkaldale asukaid Preisimaalt, kes tegelesid söepõletamise, metsanduse ja tõrva tootmisega. Üks varasemaid saksa asundusi Leedus - Smalakalnis - jääb regionaalparki. Teine oluline vanem mälestis on Pažaislise klooster. Kaunase veehoidla rajamisel jäid vee alla arvukad muinasasulad ja mitmed külad. Nende elanikud asustati ümber, teise kohta viidi ka mitmed hooned.
Kaunase veehoidla regionaalpargi halduskeskus asub Vaišvydava külas aadressil Miškininkų g. 2. Tähtsamad asulad regionaalpargi territooriumil on Kaunas (osaliselt), Samylai ja Piliuona.
Kaunase veehoidla regionaalpargi pindala on 9 868 hektarit. Sellest 63,5 km² võtab enda alla Kaunase veehoidla.
Lepariisikas
Kirjeldus
Ainult leppade läheduses kasvab üleni paksult viltja või liibuvalt viltjas-soomuselise lillakasroosa või pruunikasvioletse 3–6 cm läbimõõduga kübaraga, määrdunudkollaste või kreemide jalale külge kasvanud või lühidalt laskuvate eoslehekeste ja kübaraga ühte värvi, 2–5 cm kõrguse ja 0,5–1 cm läbimõõduga ning ärapühitava jahuja kirmega kaetud jalaga seen.
Lahavere järv
Lahavere järv (järvekood 205495) oli järv Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Lahavere külas, pindalaga 1,3 ha. Järve looduslik aluspinnas rikuti 1985. aastal süvendamise ja puhastamise käigus. Selle tulemusena järv veega enam ei täitu.
Crawfordi maakond (Kansas)
Crawfordi maakond (Crawford County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Girard.
Ajalugu
Maakond moodustati 1867. aastal.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Keemia filosoofia
Keemia filosoofia on teadusfilosoofia valdkond, mis tegeleb keemia kui teaduse metodoloogia ja filosoofiliste alustega.
Yussuf Poulsen
pisi|Yussuf Poulsen (2016) Yussuf Yurary Poulsen (sündinud 15. juunil 1994 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig ja Taani jalgpallikoondises.
Keemia filosoofia
Suurema osa vältel teadusfilosoofia ajaloost on selles domineerinud füüsika filosoofia, kuid 20. sajandi lõpust on keemiast pärinevad filosoofilised küsimused pälvinud aina enam tähelepanu..
Yussuf Poulsen
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Lyngby Boldklub, mille koosseisus debüteeris ta Taani kõrgliigas 2011. aastal. Hooajal 2012–13 lõi Poulsen Taani esiliigas mängides 11 väravat.
2013. aasta juulis liitus ta Leipzigiga, mis oli tõusnud Saksamaa tugevuselt kolmandasse liigasse. Hooajal 2016–17 debüteeris ta klubiga Saksamaa kõrgliigas.
Taani jalgpallikoondises tegi Poulsen debüüdi 11. oktoobril 2014 mängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. juunil 2015 EM-i valikmängus Serbia vastu. Ta kuulus Taani koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kus ta lõi esimeses alagrupimängus värava Peruu vastu.
Tema isa on Tansaania päritolu ja ema taanlanna.
Marsruutimine
Marsruutimine on võrguliikluse teekonna valimise toimingute jada võrgus, võrkude vahel või üle mitme võrgu. Marsruutimine toimub paljudes eri tüüpi võrkudes, sealhulgas kanalikommutatsioonvõrkudes, näiteks avalikes telefonivõrkudes (PSTN), ISDN ja arvutivõrkudes (nt Internet).
Pakettkommutatsioonvõrkudes on marsruutimine kõrgemal tasemel otsuste tegemine, mis suunab võrgupaketid nende allikast nende sihtkohta läbi võrgu sõlmede. Pakettide edastamine on adresseeritud võrgupakettide transportimine ühest võrguliidesest teise. Vahesõlmed on tavaliselt mitmesugused võrguriistvaraseadmed nagu ruuterid, sillad, lüüsid, tulemüürid või kohtvõrgu kommutaatorid/lülitid. Tavalised üldkasutatavad arvutid tegelevad ka pakettide edastamise ja suunamisega, hoolimata sellest, et neil tavaliselt puudub selleks spetsiaalne riistvara. Marsruutimisprotsess toimub tavaliselt marsruutimistabelite järgi, mis säilitavad marsruute võrgu eri sihtpunktidesse. Seega marsruutimistabelite loomine on äärmiselt oluline kiireks marsruutimiseks, neid hoitakse seetõttu tavaliselt (ruuteri) mälus. Enamus marsruutimisalgoritme kasutab ainult üht võrgurada. Mitmerajaline marsruutimine lubab kasutada mitut alternatiivset teekonda korraga.
Marsruutimine, mõiste kitsas tähenduses vastandatakse sildamisega (mis eeldab, et sarnased võrguaadressid on võrgus üksteise lähedal). Struktureeritud aadressid võimaldavad kasutada ühte üldisemat marsruutimistabeli reeglit paljude seadmete jaoks. Suurtes võrkudes struktureeritud adresseerimine (marsruutimine) töötab tõhusamalt kui sildamine. Marsruutimisest on saanud dominantne adresseerimisviis vähemalt internetis, sildamist kasutatakse tavaliselt väiksemates võrkudes.
Marsruutimismeetodid
Marsruutimismeetodid erinevad selle poolest, kuidas sõnumeid transporditakse:
Ainuedastus on sõnumiedastuse kõige levinum vorm internetis. See artikkel keskendub neile.
Topololoogiline jaotus
Staatilise marsruutimise puhul väikesed võrgud võivad kasutada käsitsi kirjutatud marsruutimistabeleid. Suuremad võrgud omavad tavaliselt keerulist ehitust mis võib tihti muutuda mis tähendab, et käsitsi kirjutatud marsruutimistabelid on mittemõistlikud.
Dünaamiline marsruutimine üritab lahendada seda probleemi luues marsruutimistabeleid automaatselt, marsruutimisprotokollide alusel, lubades võrgul pea automaatselt vigu ja ummistusi vältida. Dünaamiline marsruutimine on interneti puhul levinuim. Dünaamilisteks marsruutimisprotokollideks on näiteks kaugusvektori marsruutimisprotokoll (RIP), Open Shortest Path First (OSPF) and Enhanced Interior Gateway Routing Protocol (EIGRP).
Kaugusvektorite baasil algoritmid
Kaugusvektorite algoritmid kasutavad Bellmani-Fordi algoritmi. See lähenemisviis omistab igale ühendusele võrgus mingi "kulu". Seadmed seejärel saadavad infot kasutades kõige madalama hinnaga teekonda.
Sellised algoritmid töötavad väga lihtsalt. Kui seade alles alustab siis teab see ainult enda lähedalolevaid seadmeid ja otsest "kulu" nendega ühendumiseks. (See informatsioon – sihtkohtade nimekiri, kulu teisteni ja järgmine hüpe, et sihtkohani jõuda – ongi põhimõtteliselt see, millest marsruutimistabel koosneb) Iga seade saadab perioodiliselt igale enda naabrile hinnangu kogu kulust iga teise seadmeni millest see teab. Naaberseadmed seejärel võrdlevad seda informatsiooni eksisteeriva informatsiooniga ning lisavad kasuliku enda tabelitesse. Mingiks hetkeks on võrgu iga seadme jaoks teada milline tee on parim.
Kui mõni seade kaob võrgust siis kõik teised seadmed, mis kasutasid seda kui järgmist hüpet kustutavad vastava rea enda marsruutimistabelist ja loovad uue. Need seadmed jagavad uuendatud tabelit ka kõigi lähedalasuvate seadmetega. Lõpuks on kõikidel seadmetel võrgus taas parim teekond iga teise seadmeni, vähemalt nendeni milleni ikka veel kontakteeruda saab.
Link-state-algoritmid
Graaf võrgust on fundamentaalne osa, mida link-state-algoritmide korral kasutatakse. Sellise graafi koostamiseks peab iga lüli võrgus leviedastama informatsiooni enda ühendustest teistega teistele võrgus. Iga lüli koostab seejärel kõige väiksemate "kuludega" teekondade tabeli kasutades levinud lühima tee algoritme, näiteks Dijkstra algoritmi. Tulemuseks on puukujuline graaf, mille alguseks on algusseade, lisaks on iga tee ühest seadmest teise kasutatud algoritmi järgi parim. See graaf seejärel muudetakse marsruutimistabeliks.
Optimeeritud link-state-algoritmid
Link-state-marsruutimisalgoritmi, mida kasutatakse mobiilse ad-hoc võrgu tarbeks, rahvusvaheline tähis on OLSR (optimized link-state routing protocol). OLSR on proaktiivne kasutades "Hello" ja "Topology Control" sõnumeid, et avastada ja levitada link-state-informatsiooni läbi mobiilse ad-hoc võrgu. Kasutades hello sõnumeid, leiab iga sõlmpunkt informatsiooni kahe hüppe kaugusel olevate naabrite kohta ja valib välja teatud hulga multipoint relay-sid (MPRe). MPRid eristavad OLSRi teistest link-state-protokollidest.
Teekonnavalik
Teekonnavalik hõlmab teekondade mingisuguse kindlate võrgundusandmete kasutamist, et ennustada või valida parim teekond.
Võrgunduses arvutatakse mainitud võrgundusnäitaja marsruutimisalgoritmiga ja see võib sisaldada komponentidena näiteks ribalaiust, latentsust, hüpete arvu, teekonna kulu, koormust, MTU-d (maksimaalne edastatav andmeühik), stabiilsust jne. Marsruutimistabel hoiab endas ainult parimaid võimalikke teekondi kui samal ajal link-state või topoloogilised andmebaasid hoiustavad kõike muud informatsiooni.
Cecilia Seghizzi
Cecilia Seghizzi (5. september 1908, Gorizia – 22. november 2019, Gorizia) oli itaalia helilooja ja maalikunstnik, kes elas 111-aastaseks.
Marsruutimine
Marsruutimisanalüütika
Kuna internet ja IP võrgud on äris missioonikriitilised, on kasvamas huvi tööriistade ja muu tehnika vastu mis lubab hoida silma peal marsruutimise omadustel. Vale või vigane marsruutimine põhjustab sageli soovimatut võimsuskadu, flapping-ut ja/või võrgu mittetöötamist. Marsruutimise jälgimiseks kasutatakse marsruutimisanalüütikatööriistu ja -tehnikaid.
Cecilia Seghizzi
Tema isa oli helilooja ja koorijuht Cesare Augusto Seghizzi. Seghizzi õppis viiulit Milano konservatooriumis ning töötas pärast selle lõpetamist muusikaõpetajana. Hiljem õppis ta Trieste konservatooriumis kompositsiooni ning hakkas tegelema heliloominguga.
Seghizzi muusikaline looming hõlmab umbes 130 teost, sealhulgas koorilaulud.
Müür-raunjalg
pisi|Müür-raunjalg Müür-raunjalg (Asplenium ruta-muraria) on raunjalaliste sugukonda kuuluv sõnajalgtaim.
Progresseerumise ajastu
pisi|"Ärkamine" Progresseerumise ajastu oli kogu Ameerika Ühendriikides laialt levinud sotsiaalse aktivismi ja poliitiliste reformide periood pärast niinimetatud kullatud ajastut, mis kestis 1890. aastatest kuni 1920. aastateni. Progressiivse liikumise peamised eesmärgid olid industrialiseerimisest, urbaniseerumisest, immigratsioonist ja poliitilisest korruptsioonist põhjustatud probleemidega tegelemine.
Müür-raunjalg
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida kasvamas kaljudel ja liivikuil.
Peter Mandelson
Peter Mandelson oli 2009. aastast kuni 2010. aasta maini Gordon Browni valitsuse esimene riigisekretär, riiginõukogu lordpresident ja kaubandusminister. Kaubandusministri ametlik ametinimetus oli äri-, innovatsiooni ja kutseoskuste riigisekretär (Secretary of State for Business, Innovation and Skills).
Aastatel 1997–1998 oli ta portfellita minister Tony Blairi valitsuses.
1998. aastal kaubandusminister, ametliku nimetusega kaubanduse ja tööstuse riigisekretär. Astus ajakirjanduse rünnaku alla sattununa ametist tagasi 23. detsembril.
1999. aasta oktoobrist 2001. aastani Põhja-Iirimaa asjade riigisekretär.
2004–2008 Euroopa Liidu kaubandusvolinik.
Blieki mõis
Blieki mõis (Blieķu muižiņa, ka Šrēdera muižiņa või Bleichmuiža) oli suvemõis Lätis Riia linnas Ķengaragsi asumis peahoone aadressiga Maskavas iela 322. Saksa keeles Bleichhof.
Mõis rajati XVIII sajandi kolmandal veerandil. Toona rentis lähedal asunud Krusta kõrtsi Schröderi nimeline mees, kes ehitas selle lähedale barokkstiilis kahekorruselise puidust suvemõisa. Mõisa juurde tekkis ka küla. Häärberi lähedale rajasid hilisemad omanikud Ventid ja Benkid saeveski, aastal 1807 ostis mõisa omanik Vent ka lähedal asunud Rammi kõrtsi.
Blieki mõisa nime sai mõis XIX sajandil. Toonased omanikud hakkasid mõisa ümbruse maid lina pleegitamiseks välja rentima. Lageda taeva all pleekivad kangad andsid mõisale nii selle saksakeelse kui ka lätikeelse nime. XX sajandi algul ehitati mõisa kohale kummitehas "Kvadrats".
Raomütsik
Raomütsik (Mycena speirea) on mütsikute perekonda kuuluv seen.