cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moral Saints
Wolf ei taha hukka mõista moraalipühakut ega inimest, kes püüab selleks saada. Ta tahab öelda, et moraalipühadus ei ole standard, mille taustal iga muu ideaali üle kohut mõista või seda õigustada, ja kui me leiame, et meie elu ei ole moraalselt nii hea, nagu see võiks olla, siis me ei pea võtma kaitsepositsiooni. (George Orwell ütleb kirjutises "Reflections on Gandhi", et pühadust tuleb vältida. Tavaliselt arvatakse, et keskmine inimene on läbikukkunud pühak. See on kaheldav. Paljud inimesed ei soovi olla pühakud, ja tõenäoliselt mõned neist, kes saavad pühakuks või püüdlevad selle poole, pole kunagi tundnud ahvatlust olla inimene.) Eksitav on väita, et on lubatud elada elu, milles eesmärgid, suhted, tegevused ja huvid ei ole moraalselt maksimaalsed head. Meie elu ei allu nii täielikult loa küsimise nõudele, ja meie eesmärkide mittemoraalsed põhjendid ei ole vabandused, vaid võivad olla head, positiivsed põhjendid, mis ei ole olemas neid üles kaaluda ähvardavate põhjendite kiuste. Inimene võib olla täiesti imeline, olemata täiesti moraalne. See eeldab vaatekohta, mida tänapäeva moraalifilosoofia on üldiselt ignoreerinud. See vaatekoht annab otsustusi, mis ei ole moraalsed ega isekad. Otsustused selle kohta, mis oleks inimesel hea olla, tehakse, nagu moraaliotsustusedki, vaatekohast, mis on väljaspool piire, mille seavad väärtused, huvid ja soovid, mis inimesel tegelikult on. Nagu moraaliotsustusedki, pretendeerivad need objektiivsusele või sellise vaatekoha rajamisele, mille võib võtta iga ratsionaalne ja tajumisvõimeline olend. Ent erinevalt moraaliotsustustest ei puuduta need kellegi teise kui asjaosalise enda hüve. Ent sama eksitav oleks öelda, et neid otsustusi tehakse asjaosalise enda pärast. Need ei puuduta mitte seda, missugust elu elada on asjaosalise huvides, vaid seda, missuguseid huvisid tal oleks hea omada, ja tema huvides ei pruugi olla objektiivselt heade huvide omandamine või säilitamine.
Võib öelda, et moraalne vaatekoht on vaatekoht, mis võetakse omaks niivõrd, kui tõsiasja, et ollakse ainult üks isik teiste sama reaalsete ja elus häid asju väärivate isikute seas, võetakse praktiliste järelmitega tõsiasjana, mille tunnistamine peab avalduma tegudes ja praktiliste arutelude vormis. Moraaliteooriad annavad erinevad vastused küsimusele, kuidas see kõige õigemini või paremini avaldub. Nad hindavad tegusid, asjade seise jne erinevalt. Aga tegusid, iseloome ja nende järelmeid saab kõike arvestavalt ja objektiivselt hinnata veel teisiti. Nimetame vaatekohta, millelt me kaalume, missugused elud on head ja missugused inimesed oleks meil ja teistel hea olla, indiviidi täiuslikkuse vaatekohaks. Et kumbki vaatekoht hindab inimese elu kõike arvestavalt, siis kumbki arvestab teist ja võtab teise mingis mõttes enda alla. Moraali seisukohast on indiviidi elu täiuslikkusel väärtus, kuigi piiratud väärtus, sest iga indiviid jääb siiski üheks isikuks teiste seas. Täiuslikkuse vaatekohast on sellel, milline moraalne väärtus on indiviidi suhtel oma maailmaga, mingi väärtus, kuigi piiratud väärtus, sest indiviidi elu headus ei ole võrdeline tema elu moraalse headusega. Võib-olla erinevalt moraalsest vaatekohast me ei ole täiuslikkuse vaatekohta kunagi kohustatud omaks võtma ja oma tegudes avaldama. Kui me selle omaks võtame ja küsime, kui palju oleks indiviidil hea toimida moraali vaatekohast lähtudes, siis me ilmset vastust ei leia. (Sarnane vaade on Thomas Nageli kirjutises "The Fragmentation of Value" (Mortal Questions), ja see on Wolfi mõjutanud. Nagel räägib raskustest, mida need ühismõõdututena näivad vaatekohas tekitavad praktiliste otsuste puhul. Wolf räägib nende vaatekohtade mõjust indiviidide isiklikele ideaalidele.) Siinsest artiklist tuleb välja, et vastus ei ole "nii palju kui võimalik". Sellel on järelmeid nii moraaliteooriate ja metamoraali arendamisele kui ka meie arusaamale moraalifilosoofiast üldisemalt. Moraali vaatekohast on meil põhjendeid tahta, et inimesed elaksid elu, mis paistab hea väljastpoolt seda vaatekohta. Ja kui see tähendab, et põhjend tahta, et inimesed elaksid elu, mis ei ole moraalselt täiuslik, siis iga usutav moraaliteooria peab kuidagi kasutama mingit ülemäärase teo kontseptsiooni. (Pole üldiselt tähele pandud, kui mitmekesised võivad ülemäärase teo kontseptsioonid olla. Tavaliselt postuleeritakse mingid printsiibid universaalsete moraalinõuetena ning lisatakse veel juhiseid, mille järgimine on moraalselt kiiduväärne, kuid mitte kohustuslik (näiteks Charles Fried, Right and Wrong). Aga võib-olla ei saa võimet elada moraalselt laitmatut elu tagada nii kergesti või määratletult, kui niisuguse teooria järgi välja tuleb. Sellest, et on olukordi, kus millegi tegemine on moraalselt kohustuslik, ja olukordi, kus millegi tegemine oleks hea, kuid mitte kohustuslik, et saab eristada printsiipe, mille järgimine on alati kohustuslik, ja printsiipe, mille järgimine on alati hea, kuid mitte kunagi kohustuslik.)
Nii filosofeerimises kui ka elus peame olema valmis mingil hetkel tõstatama normatiivseid küsimusi vaatekohast, mis ei seo end mingi konkreetse korrastatud väärtussüsteemiga. Sel juhul riskime sellega, et leiame normatiivsed vastused, mis lahknevad mis tahes moraaliteooria omadest. Wolfi arvates on selles G. E. Moore'i lahtise küsimuse argumendi iva. Wolfi meelest peitub artikli taga selline intuitsionism, mis ei asenda rangeid ja süstemaatilisi moraaliteooriaid, vaid on mõeldud viimaste oma kohale asetamisks.
Iraani välisministeerium
Välisministeerium (pärsia keeles وزارت امور خارجه‎; Vezārat-e Omūr-e Khārejeh) on Iraani ministeerium, mida juhib valitsuskabinetti kuuluv välisminister. Praegune Iraani välisminister on Moḩammad Javād Z̧arīf, kelle kandidatuuri seadis üles Iraani president ning 15. augustil 2013 nimetas ametisse Iraani parlament.
Ministrid ja ametnikud
Iraani esimene välisminister oli aastatel 1821-1823 ametis olnud Mirza Abdulvahab Khan. Enne 2013. aastal ametisse nimetatud Zarifi oli ametis Ali Akbar Salehi.
Praegused Iraani välisministeeriumi juhtivad ametnikud on:
Tegevus
Alates 5. septembrist 2013 on ministeerium olnud vastutav Ühise Kõikehõlmava Tegevuskava väljatöötamise eest, enne seda tegeles sellega Kõrgem Riiklik Julgeolekunõukogu.
Ministeeriumi hoone
Iraani välisministeeriumi peamaja valmis aastal 1939.
Tihhi Don
Tihhi Don (vene keeles Тихий Дон) on nelja tekiga neljatärniline Vladimir Iljitši tüüpi (projekt 301, I seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Rosslau laevatehases Boizenburgis Saksamaal 1977. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 125M (Binnenfahrgastschiff 125 meetrit). Laev sai nime Mihhail Šolohhovi romaani "Vaikne Don" auks.
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 330 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Rostov Doni ääres asuvale Volga-Doni Laevakompaniile (vene keeles Волго-Донское речное пароходство МРФ РСФСР ) üle 1977. aasta märtsis. Laevakompanii ja hiljem selle tütarettevõte on kasutanud Tihhi Doni Doni ja Volga jõel ning Saksamaal Sassnitzi sadamas. 2005. aastal ostis jõereisilaeva USA ettevõte Grand Circle Cruise Line ja laev moderniseeriti Rumeenias täielikult.
Pärast moderniseerimist 2006. aastal sai laev "Ameerika nurgakeseks" Venemaal ja „kõige-kõige“ paremaks Samaras. 2012. aastal kasutab laevakompanii Tihhi Doni kruiisideks Moskvast Peterburi ja tagasi ainult oma USA klientide ja turistide jaoks.
Evelyn Kiive
Evelyn Kiive (sündinud 8. märtsil 1977) on eesti psühholoog ja Tartu Ülikooli eripedagoogika professor.
Tema peamised uurimisteemad on erivajadusega inimeste õpetamine ja eripedagoogika.
Haridustee
Kiive lõpetas 1999. aastal Tartu Ülikooli psühholoogia erialal, 2001. aastal sai sealsamas magistrikraadi cum laude ning 2005. aastal kaitses doktoriväitekirja teemal "Studies on peripheral markers of central serotonergic activity and behaviour" (juhendaja Jaanus Harro).
Töökäik
Evelyn Kiive oli aastatel 1999–2001 Tartu Ülikooli psühholoogia osakonnas laborant ja 2001–2005 lektor. Aastatel 2005–2008 oli ta sotsiaalteaduskonna dekanaadi administratiivtöötaja ning käitumis- ja terviseteaduste doktorikooli projektijuht.
Nowy Żmigród
Nowy Żmigród (kuni 1968. aastani Żmigród Nowy) on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Jasło maakonnas, Nowy Żmigródi valla halduskeskus. Nowy Żmigród asub Jasłost umbes 16 km lõunas.
Żmigród Nowy sai linnaõigused pärast 1331. aastat, kuid kaotas need 1934. aastal.
Evelyn Kiive
Töökäik
Aastatel 2008–2013 oli Kiive psühholoogia instituudi psühhofüsioloogia teadur, 2012–2015 psühhofüsioloogia dotsent ning 2013–2016 käitumise neurobioloogia vanemteadur. Alates 2015. aastast on ta haridusteaduste instituudis eripedagoogika professor.
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Evelyn Kiive on 2002. aastast Eesti Psühholoogide Liidu ning 2011. aastast Society for Neuroscience liige.
Al-Jazarī
Vahetult enne oma surma 1206. aastal avaldas ta raamatu, mis oli aastasadu hiljem endiselt inseneriteaduses oluline – "Raamat geniaalsete mehaaniliste seadmete teadusest" (araabia keeles كتاب في معرفة الحيل الهندسية ehk "Kitab fi macrifat al-hiyal al-handasiyya"; ingl k "The Book of Knowledge of Ingenious Mechanical Devices").
Oma raamatu kuues peatükis kirjeldab ta koos ehitusjuhistega enam kui sadat mehaanilist leiutist, nagu kellad, automaadid, pumbad ja mänguasjad. Kirjeldatud seadmete hulgas oli ka primitiivse väntvõlli kirjeldus.
Antiikmütoloogia
Algupärandi pealkirjalehe andmete kohaselt ilmus teos New Yorgis, Torontos ja Londonis aastal 1940.
Eesti keeles ilmus teos 1975 kirjastuses Eesti Raamat. Selle tõlkis Hardi Tiidus. Raamatu lõpus on Ain Kaalepi kriitiline saatesõna. Raamatu trükiarv oli 24 000. Eesti keelde tõlgiti raamat ilma skandinaavia müütide osata ja sel põhjusel on teose tõlkepealkiri täpsustatud "Antiikmütoloogiaks".
"Antiikmütoloogia" oli esimene eestikeelne raamat, mis käsitles antiikmütoloogiat niivõrd põhjalikult. Seetõttu levis raamat Eestis laialdaselt ja sai oluliseks teatmeteoseks antiikmütoloogia alal.
Ja
Ja on sidesõna, mida loomulikus keeles (nt eesti keeles) kasutatakse muu hulgas konnektorina konjunktsiooni väljendamiseks.
Usuteaduslik Ajakiri
Usuteaduslik Ajakiri on Eesti eelretsenseeritav teadusajakiri, kus avaldatakse Eesti teoloogiakõrgkoolide ja kirikutega seotud artikleid.
Ajakiri ilmub aastast 2000 ja seda annab välja Akadeemiline Teoloogia Selts. Ajakirja eelkäija oli 1926–1940 ilmunud Usuteadusline Ajakiri.
Olev Anton
Olev Anton (24. september 1935 Päde küla, Vaimastvere vald – 18. september 1998) oli eesti ajakirjanik ja näitekirjanik.
Ta töötas ajalehe Rahva Hääl toimetuses 1959–1963 ning Edasi toimetuses põllumajandusosakonna juhatajana ja korrespondendina 1963–1988. Maalehe toimetuses oli ta aastatel 1987–1988 osakonnajuhataja, 1988–1991 erikorrespondent, 1991–1992 peatoimetaja.
Hippolyte Bayard
Hippolyte Bayard (20. jaanuar 1801 Oise, Breteuil-sur-Noye – 14. mai 1887 Nemours) oli prantsuse fotograafia pioneer ja leiutaja.
Bayardi positiivmeetod
Bayardi loodud tehnika seisneb hõbedasoolaga (AgCl) kaetud paberi valgustamises, mis muutub valguse toimel mustaks. Pärast kaaliumjodiidis (KI) immutamist on paber valmis fotokaameras kasutamiseks. Pärast pildistamist pannakse paber naatriumtiosulfaadi (toimib kui kinniti) vanni ning kuivatatakse. Tulemuseks on unikaalne positiiv, foto, mida ei ole võimalik paljundada. Kuna hõbedasoolaga töödeldud paberi valgustundlikkus on nõrk, siis säriaeg on umbes 12 minutit. Seetõttu on see sobilik eelkõige liikumatute objektide pildistamiseks. Inimestel paluti fotografeerimise ajal silmad sulgeda, sest silmade pilgutamine oleks tekitanud kummitusliku välimuse.
Olev Anton
Tema poeg oli kirjanik ja ajakirjanik Jüri Pino.
Olev Anton on maetud Laiuse kalmistule.
Hippolyte Bayard
Tegevus fotograafia vallas
pisi|left|Autoportree 1863 Bayard olevat saavutanud paberfoto positiivprotsessiga edu enne Louis Daguerre'i, kuid François Arago veenis teda ootama. Arago oli Daguerre'i sõber ja sponsor, samuti ka Prantsuse Teaduste Akadeemia (Académie des sciences) president. Seetõttu jõudis Daguerre Bayardist ette. Viimane esitles oma leiutist 24. veebruaril 1840 Prantsuse Teaduste Akadeemias ning sai vaid natuke raha, et osta endale uuem tehnika. Samuti oli ka juba liiga hilja tema leiutise jaoks – dagerrotüüp oli endiselt populaarne ning kalotüüp kogus populaarsust. Selline ebaõiglus ajendas teda looma teost "Luuletus" ("Poème"), ka "Uppunud mees", millega pani ta aluse poliitilise protesti fotograafiale ning näitas, et fotograafia ei kujuta alati tegelikkust. Ta valmistas autoportree, kus nägi välja kui uppunu. Foto tagaküljele kirjutas luuletuse:
pisi|Uppunut kujutav autoportree (1840)
Alates 1845. aastast hakkas ta kasutama kalotüüpia meetodit.
Prantsuse Kunstide Akadeemia (Académie des Beaux-Arts) nägi tema meetodi eelisena paberil positiivi. 1851. aastal paluti tal pildistada projekti "Mission Héliographique" raames olulisi prantsuse arhitektuurimälestisi ja skulptuure. Selle käigus pakkus Bayard välja kahe negatiivi kombineerimise – taeva ja hoone, et luua paremat fotot. Seda tehnikat hakati laialdasemalt kasutama 1850ndatel.
1851. aastal oli Bayard Société Héliographique'i ja 1854. aastal Prantsuse Fotograafia Seltsi (Société Francaise de Photographie) asutajaliikmeks. Oma panuse andis ta ka fotograafia- ja teadusajakirja La Lumière. 1860–1866 pidas Bayard koos illustraator Bertalliga ka fotostuudiot, kus nad tegelesid peamiselt visiitkaartfotodega. Oma panuse eest prantsuse fotograafiasse autasustati teda 1864. aastal Légion d'honneuri ordeniga.
Pildistamisteemad
Bayardi üheks meelepärasemaks pildistamisteemaks oli Pariis ja selle dünaamiline kasv. Ta fotod väljendavad positiivset vaadet arengule ning on arvatavasti mõjutatud Saint-Simoni filosoofiast. Ta tegeles ka fotolavastuste, portreede ja vaikelude pildistamisega. Oma aiaseerias kujutab ta end aedniku ehk loojana, mida võib mõista kui metafoori tema rollile fotograafia leiutamisel.
Roueni katedraal
Roueni katedraal (prantsuse keeles Cathédrale primatiale Notre-Dame de l'Assomption de Rouen) on Rooma-Katoliku Kiriku katedraal Rouenis Normandias Prantsusmaal. See on Roueni peapiiskopi, Normandia priimase residents. Katedraal on ehitatud gooti stiilis. Katedraal on selle poolest haruldane, et on säilitanud oma keskajast pärineva peapiiskopipalee koos ümbritsevate ehitistega. Nagu paljudel teistel Normandia gootika ehitistel, on sellel katedraalil löövide ristumise kohal nelitistorn.
Varasemad kirikud
pisi|Roueni katedraali plaan Esimese Roueni kiriku lasi ehitada praeguse katedraali asukohta 396. aastal piiskop Victricius. Peagi viidi kirikusse piiskopikateeder ning pühakojast sai katedraal. Aastal 650 lasi piiskop Audoin kirikut laiendada. Tolleaegne katedraal aga hävis viikingite (normannide) sissetungi ajal 9. sajandil. Viikingite pealik Rollo, Normandia hertsogkonna asutaja, ristiti seal aastal 915 ja maeti aastal 932. Ta pojapoeg Richard I Kartmatu laiendas katedraali aastal 950. William Vallutaja lasi ehitatada puidust võlviga eelmisest suurema pühakoja romaani stiilis ning selle sisse pühitseda. 1110. aastal tabas katedraali piksenool.
Gooti katedraal
Praeguse hoone ehitamine algas 12. sajandi alguses. Varagooti katedraal valmis aastaks 1145 piiskop Hugues d’Amiensi eestvedamisel. 1200. aastal laastas kirikut suur tulekahju, mille käigus säilisid vaid kesklöövi kaaristu, äsja valminud põhjapoolne läänetorn ehk Saint Romaini torn (Tour Saint-Romain) ning vasakpoolne portaal. Ennistamist alustati kohe. Kooriruum, kesklööv, ristlööv ja nelitistorni esimene korrus valmisid 13. sajandi keskpaigaks, umbes 1250. aastaks. Mõned vitraažid 13. sajandist on siiani katedraali akendel; need on kuulsad oma koobaltsinise värvuse poolest, mida nimetatakse Chartresi siniseks. Külgkabelid koos katedraali külgmiste ukseavadega valmisid 14. sajandil. Idapoolseim, Neitsi Maarjale pühitsetud kabel lammutati 1302. aastal ning uus ehitati 1360. aastal.
15. sajandi alguses uuendati katedraali esikülge kaasaegses hilisgootikale omases vormikeeles. Samas stiilis ehitati veel Saint-Romaini torni viimane korrus, sissepääsu varikatus, 16. sajandil ka laternatorni kaks korrust. 15. sajandil aga alustati katedraalile uue torni, Võitorni (Tour de Beurre) ehitamist. Omapärase nime sai torn ehituse rahastamisest linna jõukamate elanike poolt, kellele oli tänu annetustele lubatud paastu ajal võid süüa. Torn valmis 17. sajandiks. pisi|Lõunapoolse transepti vitraažid Katedraal oli sunnitud üle elama hugenottide sõjad, mille käigus lõhuti sakraalehitise mööblit, haudu, vitraaže, aknaid ning kujusid. Niisamuti pidi katedraal kogema kahe piksenoole tabamust aastatel 1625 ja 1642 ning orkaani aastal 1683. 18. sajandi lõpus, pärast Suurt Prantsuse revolutsiooni otsustas valitsus pühakoja riigistada: müüdi maha osa katedraali mööblist ning skulptuuridest, lisaks sulatati ära katedraali piirdeaiad, et saadud metallist valmistada relvi.
Aastate jooksul viidi läbi palju uuendusi, mille käigus sai katedraal uusi kirikutorne. 1822. aastal tabas nelitistorni taas pikne. Uus torn tehti sel korral puidu asemel metallist ning katedraali kõrgus küünib sestpeale 151 meetri kõrgusele. Roueni katedraal pälvis seetõttu 1876. aastal maailma kõige kõrgema hoone tiitli, mida hoidis aastani 1880. Teise maailmasõja ajal sai pühakoda Suurbritannia ja Ameerika Ühendriikide pommirünnakutes kannatada: kahjustada sai katedraali lõunapoolne vahekäik, hävisid kaks roosakent ning katedraali vanim, Saint-Romaini torn. Põlengu käigus sulasid ära kirikukellad. Katedraali mõjutas ka Lothari keeristorm aastal 1999, kui kirikusse kukkus 26 tonni kaalunud vaskplekiga kaetud puidust turell ning kahjustas kooriruumi.
Hauad
Katedraalis asub haud, kuhu on maetud Richard Lõvisüdame süda. Tema sisikond maeti ilmselt Limousini Châlus-Chabroli linnuse kirikusse. Just selle kindluse müüridelt lasti ammunool, mis tõi talle surma, kuna haav oli septiline. Ülejäänud säilmed maeti tema isa kõrvale Fontevraudi kloostrisse Prantsusmaal Chinoni ja Saumuri lähedal. hauda kaunistab Richardit kujutav kiviskulptuur ning tema nimi on ladina keeles kirjutatud haua küljele.
Katedraalis on ka Richardi esivanema, viikingite hertsogkonna (mis peagi sai tuntuks Normandiana) asutaja ja esimese valitseja Rollo haud.
Katedraalis oli varem ka inglise väejuhi John Plantagenet ehk John of Lancasteri, Bedfordi hertsogi mustast marmorist haud, mille hävitasid kalvinistid 16. sajandil. Nüüd on selle asemel mälestustahvel.
Teisi matmisi
Kujutamine kunstis
Kõige kuulsamad maalid Roueni katedraalist on maalinud impressionist Claude Monet. Tema maalisari "Roueni katedraal" koosneb umbes 30 maalist, millel on kujutatud sama stseeni eri kellaaegadel ja eri ilmastikuoludes. Monet tegi need maalid katedraali ees asunud kaupluse aknast. Ta oli nii lähedal, et ei näinud katedraali tervikuna. Tema maalid on üle maailma laiali: kaks maali on USA-s Washingtoni Rahvusgaleriis; üks asub USA-s Los Angelese Getty keskuses; üks asub Serbia rahvusmuuseumis Belgradis; üks asub Clarki kunstiinstituudis USA Massachusettsi osariigis Williamstownis; üks asub Saksamaal Kölni muuseumis; üks asub Prantsusmaal Roueni kunstimuuseumis ja viis on Orsay muuseumis Pariisis.
Kirjanduses sai Gustave Flaubert inspiratsiooni püha Juliani vitraažidest ja Saloome bareljeefist. Kaks lugu tema teosest "Kolm lugu" on kirjutatud nende põhjal. Joris-Karl Huysmans kirjutas romaani "Katedraal", mis põhineb hoone intensiivsel uurimisel.
Jõgeva Sordiaretuse Instituut
pisi|Jõgeva mõisa katsejaam asutati Jõgeva mõisa pärast võõrandamist 1920. aastatel. Nõukogude ajal koliti sordiaretusjaam uude hoonesse. Jõgeva Sordiaretuse Instituut (inglise keeles Jõgeva Plant Breeding Institute) oli Põllumajandusministeeriumi valitsemisalas tegutsenud riigi teadus- ja arendusasutus.
Instituudi ajalugu ulatub aastasse 1920, kui Eesti Sordiparanduse Seltsi ja Eesti Seemnevilja Ühisuse eestvedamisel asutati Jõgeva Sordikasvandus. Eesti NSV ajal kandis asutus nime Jõgeva Sordiaretusjaam.
Jõgeva mõisa maad valiti sel põhjusel, et selles piirkonnas valitsevad äärmuslikud kliimaolud (Jõgeva on Eesti "külmapealinn") sobisid hästi kohalike sortide arendamiseks.
1. juulil 2013 ühendati Eesti Maaviljeluse Instituut ja Jõgeva Sordiaretuse Instituut Eesti Taimekasvatuse Instituudiks.
Püha Sofia katedraal
Püha Sofia katedraal on mitme kiriku nimi või nime osa:
768 Struveana
Asteroid on nimetatud kolme Struve perekonna baltisakslasest astronoomi (Friedrich Georg Wilhelm von Struve, Otto Wilhelm von Struve ja Karl Hermann Struve) järgi.
Erzincani provints
Erzincani provints (zaza ja kurdi keeles Erzingan; armeenia keeles Երզնկա, Erznka) on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis. Provintsi keskus on Erzincan.
Välislingid
🇹🇷
Messier 81
Messier 81 (ka M81 ja NGC 3031) on spiraalgalaktika, mis asub Suure Vankri tähtkujus.
Galaktika avastas 31. detsembril 1774 Saksa astronoom Johann Elert Bode. 1779. aastal vaatlesid seda Prantsuse astronoomid Pierre Méchain ja Charles Messier ning Messier lisas selle 9. veebruaril 1779 oma kataloogi. Galaktikat on laialdaselt uuritud, sest see asub Maale üsna lähedal, on suur ning sellel on aktiivne keskosa kus asub ülimassiivne must auk, mille mass on 70 miljonit Päikese massi.
Galaktika asub Maast 12 miljoni valgusaasta kaugusel ja selle diameeter on 90 000 valgusaastat. Galaktika tähesuurus on 6,9 ja see sisaldab üle 250 miljardi tähe.
Rasmus Rändvee
Rasmus Simon Rändvee (sündinud 28. novembril 1995) on Pärnust pärit eesti laulja ja laulukirjutaja, kes sai tuntuks 2012. aastal telesaate "Eesti otsib superstaari" viienda hooaja võitjana.
Ta on lõpetanud põhikooli Pärnu Ühisgümnaasiumis ja 2015. aastal Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi.
Enne soolokarjääri tegutses Rasmus Rändvee bändis Facelift Deer solisti ja laulukirjutajana. Facelift Deer alustas tegevust 2011. aasta jaanuaris ning 2014. aastal sai bänd Eesti Muusikaauhindadel auhinna aasta uue tulijana ja aasta parima rokkalbumi eest.
"Eesti otsib superstaari"
Rändvee pääses finaalidesse kohtunike valikul kolmandas stuudiovoorus ning laulis lohutusvoorus Kings of Leoni lugu "Use Somebody".
23. detsembril 2012 Nokia Kontserdimajas välja kuulutatud võitja sai auhinnaks superstaari nimetuse, plaadilepingu Universal Musicuga ja 10 000 eurot. Selle koha eest võitlesid Rasmus Rändvee ja Elina Born, saate võitis Rändvee 59% poolthäältega.
Eesti Laul
2013. aasta Eesti Laulul osales Rasmus Rändvee Facelift Deeri koosseisus looga "Dance", mis jäi finaalis seitsmendale kohale.
2017. aastal osales Rasmus Rändvee Eesti Laulul oma esimese soolosingliga "This Love", mille kaasautorid olid Bert Prinkenfeld, Stewart James Brock ja Ewert Sundja. Lugu pälvis sooja vastuvõtu ning pääses finaali, saavutades lõpuks kolmanda koha.
2020. aastal sai Rasmus Rändvee ja Karl- Ander Reismanni lugu "Young" Eesti Laulul 12. koha.
Singlid
"This Love" (2016: Made in Baltics)
"Falling in love with you" (2018: Made in Baltics)
"Kas süda veel lööb" (2019: Made in Baltics)
"Young" (2019: Made in Baltics)
Kalju Sakk
Kalju Sakk (sündinud 17. juunil 1936 Piirissaarel) on eesti poliitik, kes tegutseb Piirissaare vallas. Ta kuulub Eesti Keskerakonda. 2004–2005 oli ta Piirissaare vallavanem.
Matīši
Matīši on küla (lielciems) Lätis Valmiera piirkonnas, Matīši valla halduskeskus.
Matīši asub 9 km kaugusel Burtniekist ja 138 km kaugusel Riiast. Seal on Matīši bussipeatus. Külas on raamatukogu.
Matīšit on allikates esimest korda mainitud aastal 1678. Matīši kirik on pühitsetud evangelist Matteusele.
Viru Instituut
Viru Instituut on Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas Viru-Nigula asulas tegutsev asutus.
Põhikirja järgi on asutuse tegevuse peaeesmärk "väärtustada Virumaa kultuuri ühiskondlikku tähtsust ja teadvustada, et kultuuripärandi hoidmine on ühiskonna arengu eeltingimus, mis mõjutab elanike elukvaliteeti, kultuurilist identiteeti ja majanduslikku arengut Virumaal".
Tšehhoslovakkia Teises maailmasõjas
Tšehhia okupeeriti Saksamaa poolt 1939. aastal ning Tšehhoslovakkia aladel moodustati Saksa Riigi kaitse all olev Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraat ja Slovaki Vabariik.
Tšehhoslovakkia kriisid
pisi|left|[[Tšehhoslovakkia president (1935–1938) Edvard Beneš]] Esimene Tšehhoslovakkia kriis suhetes Saksa riigiga toimus mais 1938. Teine kriis oli 1938. aasta septembris, pärast autonoomia nõudmist sudeedisakslaste poolt, 1938. aastal kuulutati Tšehhoslovakkia presidendi Edvard Beneši poolt välja 26. septembril mobilisatsioon 400 000 mehele ja Sudeedimaal kehtestati sõjaseadus. pisi|Mustaga on märgitud alad kujutavad piirkondi, kus sõdadevahelisel ajal elas sakslaste enamus ja mida nimetati [[Sudeedimaaks (Sudetenland)]]
Müncheni konverents
pisi|left|Vasakult: [[Neville Chamberlain, Édouard Daladier, Adolf Hitler, Benito Mussolini ja Itaalia välisminister Galeazzo Ciano Müncheni konverentsil]] Itaalia vahendusel toimus 29.-30. septembril 1938 Müncheni konverents, mis lõppes sudeedisakslastega asustatud alade eraldamisega. 1938. aasta Müncheni kokkuleppe ja Müncheni konverentsi kohaselt Tšehhoslovakkia loovutas sudeedisakslastega asustatud alad (Sudeedimaa) Saksamaale.
Müncheni kokkuleppe tulemusena Tšehhoslovakkia kaotas 1/3 territooriumist ja 1/2 tootmisvõimsusest. Tšehhoslovakia kaotas ka kõik oma küllaltki hästi väljaaerendatud piirikindlustised (Beneši liin). Selle tulemusena muutus riik vastupanuvõimetuks, senini oli Tšehhoslovakkia sõjaliselt tugevaim väikeriik Euroopas.
Tšehhoslovakkia okupeerimise järel taandus osa Tšehhoslovakkia vastupanuliikumisest Poola, kus osa langes 1939. aasta septembris Poolasse tunginud Punaarmee kätte vangi, interneeriti ja viidi Nõukogude Liitu ning osa taganes Rumeeniasse ja sealt Lähis-Itta.
Tšehhoslovakkia eksiilvalitsus tegutses aga Londonis ja seda juhtis riigi viimane juht Edvard Beneš. Eksiilvalitsust tunnustasid Ühendkuningriik, USA ja teised liitlased, pärast Saksamaa sissetungi NSV Liitu ka NSV Liit.
Slovaki Vabariik
Saksamaa kasutas ära slovakkide rahvusliikumist ning kallutas Slovakkiat kuulutama välja iseseisvuse, andes mõista, et vastasel juhul annab ta nende territooriumi tagasi Ungarile. Nii oli enne 1918. aastat, kui tšehhide ala kuulus Austriasse ja slovakkide ala Ungarisse, mis mõlemad moodustasid lõdva konföderatsiooni (Austria-Ungari keisririik).
Slovakid moodustasidki 14. märtsil 1939 oma riigi, mille etteotsa sai president Jozef Tiso.
Tšehhia okupeerimine
1941. aasta 15. märtsil okupeerisid Saksa väed Böömimaa ja Määrimaa Riigiprotektoraadi lõplikult. Adolf Hitler määras Riigi Julgeoleku Peaameti juhi Reinhard Heydrichi 27. septembril 1941 kohakaasluse alusel juhtima Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraati. Võrreldes oma eelkäija Konstantin von Neurathiga oli Heydrichi poliitika palju karmim ja resoluutsem. Kuid teisest küljest viis ta läbi osavat sotsiaalpoliitikat, mis võimaldas elanikkonnal jätkata oma igapäevaelu ning selle tulemusena puudus Tšehhoslovakkias arvestatav relvastatud vastupanu Saksa okupatsioonile.
Tšehhoslovakkia väed idarindel
Tšehhoslovakkia okupeerimise järel määrati Poolas asuvate Tšehhoslovakkia väeosade juhatajaks Ludvík Svoboda, kes langes 1939. aasta septembris Poolasse tunginud Punaarmee kätte vangi, interneeriti ja viidi Nõukogude Liitu. Nõukogude-Saksa sõja alguse järel, 1942. aastast asus kolonelleitnant Svoboda Buzulukis korraldama Tšehhoslovakkia päritoluga Nõukogude Liidus asuvatest sõjavangidest (russiinid, tšehhid, slovakid jt) väeüksust, mille juhatajaks ta sai. 1. Üksik Tšehhoslovakkia pataljon osales Kolmanda Harkovi lahingu Sokolovo lahingus. 1943. aastal osales 1. Üksik Tšehhoslovakkia brigaad Kiievi lahingus ja linna vabastamises. 1944. aasta aprillis moodustunud Tšehhoslovakkia armeekorpus osales lahingutes Taga-Karpaatias, Slovakkias ja Morava.
Härmpaju
Härmpaju (Salix daphnoides) on taimeliik pajuliste sugukonnast paju  perekonnast.
Tšehhoslovakkia Teises maailmasõjas
Atentaat Heydrichile ja kättemaksuaktsioonid
thumb|left|[[Reinhard Heydrich (1940)]] Tšehhoslovakkia eksiilvalitsus (Prozatímní státní zřízení), mida juhtis Edvard Beneš, plaanis Heydrichile atentaati. Briti eriteenistus Special Operations Executive (SOE) toimetas Briti lennuväe abil Jan Kubiši ja Jozef Gabčíki langevarju teel okupeeritud Tšehhoslovakkiasse. 27. mail 1942 korraldati Praha eeslinnas Kobylisys varitsus, Heydrich kui ka Kubiš said plahvatuses haavata. Ründajatel õnnestus põgeneda.
Härmpaju
Taim kasvab Eestis näiteks jõgede kallastel, teeäärtel, õuedes. Taime leidub Eestis harva, peamiselt Kagu-Eestis.
Tšehhoslovakkia Teises maailmasõjas
Atentaat Heydrichile ja kättemaksuaktsioonid
Reinhard Heydrich langes ta koomasse, millest ta enam teadvusele ei tulnud ja suri 4. juunil 1942. Kättemaksuna lasi Himmler 10. juunil tappa Lidice ja Ležáky küla üle 16-aastased meessoost isikud. Asulad põletati maha ja varemed kõrvaldati.
Tšehhia ja Slovakkia vabastamine
6.–11. mai 1945
Praha ülestõus
, 5.–8. mai 1945, ''Venemaa vabastusarmee 1. jalaväediviis''
Aadi Tegova
Aadi Tegova (sündinud 19. juulil 1981 Tartus) on eesti graafik ja graafikadisainer ning loovjuht.
Ta tegutseb loovjuhina Tartu Ülikooli infotehnoloogia osakonnas ja on loovagentuuri Tuletorn eestvedaja.
Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel Erakond Parempoolsed nimekirjas, kus kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 70 häält ning ei osutunud valituks.
Słonimi rajoon
Słonimi rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1470 km². 2009. aasta seisuga elas seal 67 288 inimest.
Vana kuningapalee
Ajalugu
Hoone projekteeris Baieri arhitekt Friedrich von Gärtner kuningas Otto ja tema abikaasa kuninganna Amalie tarvis. Kuningapalee ehitustööd algasid 1836. aastal ja kestsid 1843. aastani. 1909. aastal kannatas hoone tulekahjus ja pikka aega kestnud renoveerimistööde tõttu kolis kuninglik perekond kroonprintsi paleesse. Mõned kuningliku perekonna liikmed elasid vanas palees siiski 1924. aastani, mil kuningavõim Kreekas kaotati. Seejärel kasutati hoonet mitmel eesmärgil – seal paiknes nii ajutine haigla kui ka muuseum.
Słonimi rajoon
Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Azhinavičy, Aziarnica, Dzieraviančycy, Dzieraŭnaja, Miževičy, Novadzieviatkavičy, Paŭłava, Sialavičy, Siańkoŭščyna, Žyrovičy, Vasilevičy ja Vialikija Šyłavičy külanõukogu.
Vana kuningapalee
Ajalugu
1929. aasta novembris otsustas Kreeka valitsus, et palee läheb parlamendi käsutusse. 2. augustil 1934, pärast põhjalikke uuendustöid, kogunes hoones Kreeka senat ning 1. juulil 1935 ka Viies Rahvuskogu. Kuigi samal aastal taastati Kreekas monarhia, jäi palee siiski parlamendi kasutusse.
Słonimi rajoon
Rajooni halduskeskus on Słonimi linn. Teine tähtsam asula on Žyrovičy küla.
Rajooni suurimaks jõeks on Nemunase lisajõgi Ščara, teine suurem jõgi on rajooni piiril voolav Zelvianka. Rajoon on vahelduva reljeefiga, asudes osalt Navahrudaki kõrgustikul, osalt aga Słonimi kõrgustikul. Põhjaosa asub Neemeni madalikul, edelas asub aga Baranavičy tasandik. Valdavad kõrgused 180-200 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht ulatub 223 meetrit üle merepinna.
2009. aasta seisuga olid elanikest 85,94% valgevenelased, 8,32% venelased, 2,69% poolakad, 1,74% ukrainlased ja 1,31% oli teistest rahvustest. 62,95% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 33,54% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 33,54% elanikke, vene keelt aga 58.4%.
Jack in the Box
Jack in the Box on Ameerika Ühendriikide kiirtoidu restoranide kett. Selle asutas 1951. aastal Robert O. Peterson.
Patrick M'Boma
Patrick M'Boma (sündinud 15. novembril 1970) on Kameruni endine jalgpallur, ründaja.
2000. aastal valiti ta Aafrika aasta jalgpalluriks.
Koondisekarjäär
Kameruni jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1995–2004 57 mängu ja lõi 33 väravat.
2000. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis M'Boma Kameruni võistkonnaga kuldmedali. Aastatel 2000 ja 2002 tuli ta Kameruni koondisega Aafrika meistriks.
Matīši kihelkond
Matīši kihelkond (saksa keeles Kirchspiel St. Matthäi, läti keeles Matīšu draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Volmari kreisis. Kihelkond moodustati 1678. aastal Astijärve ja Väike-Salatsi kihelkonna maadest. 300px|pisi|right|[[Volmari kreis Ludwig August Mellini kaardil "Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel" (1798)]]
Ajalugu
Patronaadiõigus kuulus riigile, pastori valis ametisse kirikukonvent ning kinnitas kindralkuberner.
Virtsu seltsimaja
Asutus asutati 2008.
Siti Nurhaliza
Siti Nurhaliza binti Tarudin (sündinud 11. jaanuaril 1979 Kampung Awah, Temerloh, Pahang, Malaisias) on Malaisia laulja, näitleja, laulukirjutaja, muusik, muusikaprodutsent.
Albert Starikov
Albert Starikov (sündinud 29. aprillil 1973 Permis) on Eesti poksija.
Ta lõpetas aastal 1989 Permi 37. Keskkooli.
Carlos Gruezo
Carlos Armando Gruezo Arboleda (sündinud 19. aprillil 1995 Santo Domingos) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis Augsburg ja Ecuadori jalgpallikoondises.
Albert Starikov
Ta alustas poksitreeninguid aastal 1985, pärast Tallinna kolimist (1993) olid tema juhendajad Aniss Murtazin ja Gennadi Tolmatšov.
Carlos Gruezo
Ecuadori kõrgliigas debüteeris ta 2011. aastal Independiente DV meeskonnas. Aastatel 2012–2014 mängis ta Ecuadori klubis Barcelona SC. 2012. aastal tuli ta Barcelonaga Ecuadori meistriks.
Albert Starikov
Ta võitis 2003. aastal Euroopa Liidu meistrivõistlustel poksis pronksmedali.
Carlos Gruezo
Aastatel 2016–2019 mängis ta Major League Socceri (MLS) klubis FC Dallas.
2019. aasta juulis naasis Gruezo Saksamaa kõrgliigasse, sõlmides viieaastase lepingu Augsburgiga.
Ecuadori jalgpallikoondises debüteeris Gruezo 17. mail 2014 sõprusmängus Hollandi vastu. Ta on kuulunud Ecuadori koondisse 2014. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel, 2019. ja 2021. aasta Copa Américal ning 2016. aasta Copa América Centenariol.
Albert Starikov
Ta on tulnud mitu korda Eesti meistriks poksis.
Artjom Fjodorov
Ta võitis 2013. aastal Balti meistrivõistlustel poksis esikoha.
Ta on tulnud mitu korda Eesti meistriks poksis.
Valla Vaatleja
Valla Vaatleja on Kehtna valla ajaleht, mis hakkas korrapäraselt ilmuma märtsis 1995.
Esimeste numbrite väljaandjaks oli AS Viiteleht, alates 30. numbrist Kalev Türk ja alates 136. numbrist OÜ Nädaline. Lehe toimetajad on olnud Reet Langi, Laura Kokk ja Kaire Soomets, praegu on toimetaja Aare Hindremäe.
Valla Vaatleja eelkäijaks võib lugeda Kehtna NST infolehte, mida andis välja Kehtna Näidissovhoostehnikumi administratsioon.
Valla Vaatleja esimesed numbrid kuni numbrini 97 ja mõned Kehtna NST infolehed asuvad eraarhiivis ning järgnevad Valla Vaatlejad on Kehtna valla kodulehel. Valla Vaatleja ilmub 11 korda aastas.
Germaania
pisi|Rooma impeerium ja Magna Germania. Germaania on piirkond Reini ja Skandinaavia vahel, mis on saanud nime Rooma ajaloolase Tacituse kirjutatud kroonika järgi. Germaanlased olid põhjamaalastele omaselt pikad ja heledajuukselised. Mehed kandsid kitsaid, liibuvaid pükse, mida kattis reiteni ulatuv särgitaoline kittel.
71 (Tallinna bussiliin)
Tallinna bussiliin 71 oli ajutine bussiliin, mis sõitis Paldiski maantee trollidepoo ja Tallinna Kaubamaja vahel.
Liini teenindas Tallinna Linnatranspordi AS ning reisijavedu toimus iga päev.
18. veebruarist kuni 28. veebruarini 2021 asendasid trolle nr 1 ja nr 5 alates Lille peatusest Kaubamaja ja Balti jaama suunal asendusbussiliinid number 71 ja 75. Ajutine muudatus oli tingitud Eesti Raudtee rajatava raudteeviadukti ehitusest Paldiski maantee ja Tehnika tänava ristmikul.
Igor Agejev
Igor Agejev on Eesti poksija.
Ta on tulnud mitu korda Eesti meistriks poksis.
Tuhkur paju
Tuhkur paju (Salix cinerea) on taimeliik pajuliste sugukonnast paju  perekonnast.
Taim kasvab Eestis näiteks madal- ja siirdesoodes, kraavides, põllueservadel. Taim on Eestis tavaline.
Ri Song-chol
Ri Song-chol (sündinud 5. aprillil 1986 P'yŏngyangis ) on Põhja-Korea iluuisutaja.
Ta on tulnud neli korda (aastatel 2003, 2007, 2008 ja 2009) Põhja-Korea meistriks.
Joseph Olita
Ta sai tuntuks Idi Amini rolliga filmides "Rise and Fall of Idi Amin" ja "Mississippi Masala".
Rakvere Spordikeskus
Rakvere Spordikeskus on Rakvere linna spordiobjekte haldav keskus, mis on loodud 2004. aastal.
Objektideks on Rakvere spordihall, staadion ja kergejõustikuruum, Rahu hall, kunstmurustaadion, tennisestaadion, Palermo terviserajad, spordiväljakud ja kergliiklusteed. Rakvere Spordikeskus on võõrustanud spordihallis ja staadionil mitmeid rahvusvahelisi ja kodumaiseid spordivõistlusi ning üritusi.
Rakvere spordihall
20. mail 2004 avatud Rakvere spordihall on suuruselt teine spordihall Eestis. Spordihalli aadress on Kastani puiestee 12. Spordiürituste kõrval korraldatakse Rakvere spordihallis kontserte, tsirkuseetendusi, messe, näitusi, seminare ja palju muud. Paljusid rahvusvahelisi võistlusi ja Eesti spordi tippüritusi võõrustavat Rakvere spordihalli külastab igal aastal üle 100 000 inimese. Spordihallis on võimalik harrastada paljusid spordialasid. On olemas korv- ja võrkpalliväljakud, judosaal, 15 meetrit kõrge kaljuronimissein, jõusaal, lauatennise- ja aeroobikasaal. Vaba aega aitavad meeldivalt sisustada ka infrapunasaun ja leilisaunad ning kohvik. Õppeklassis saab korraldada koosolekuid kuni 50 inimesele ning VIP-ruumis nõupidamisi kuni 12 inimesele.
Staadion ja kergejõustikuruum
Staadion ja kergejõustikuruum asuvad Rakvere Spordihalli kõrval aadressil Kastani puiestee 12. Staadion avati 29. mail 1930. Viimati renoveeriti 2004.aastal. Staadioni kõrval on 2500-kohaline statsionaarne tribüün ja kergejõustikuruum ehk maneež.
Kunstmurustaadion
Kunstmurustaadion asub Võidu 67. Kompleksi kuuluvad kunstmurukattega jalgpalliväljak, pallimänguplatsid (korvpall, võrkpall, tennis, rannavolle), kergejõustikuosa (8 rajaga jooksusirge, kuulitõukesektor ja kaugushüppekastid), 250-kohaline teisaldatav tribüün.
Tennisestaadion
Tennisestaadion asub aadressil Näituse 2a. Tennisestaadionil on kolm savi-liivaväljakut, riietus. ja pesemisruumid ja spordiõpperuum.
Rahu hall
Rahu hall asub Rahu 15. Hallis on täismõõtmetes pallimängusaal (korvpall, võrkpall), judosaal ja jõusaal.
Palermo terviserajad
Terviserajad asuvad Palermo linnaosas.1930-ndatel asusid seal lasketiirud, 1985. aastast valgustatud suusarada, alates 1999 terviserajad. Radade pinnakate on looduslik või kaetud saepuruga ning radade pikkused on 2,2 km ja 3 km.
Spordiväljakud
Rakvere Spordikeskus haldab eri linnaosades paiknevaid spordiväljakuid ja -platse, mida on Rakveres kokku 19:
Piero Hincapié
Piero Martín Hincapié Reyna (sündinud 9. jaanuaril 2002 Esmeraldases) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Leverkuseni Bayer ja Ecuadori jalgpallikoondises.
2019. aastal debüteeris ta Ecuadori kõrgliigas Independiente del Valle meeskonnas. 2020. aasta augustis sõlmis ta lepingu Argentina kõrgliigaklubiga Talleres.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Leverkuseni Bayeriga. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 30. septembril 2021 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Celticu vastu. Saksamaa kõrgliiga lõi ta esimese värava sama aasta 4. detsembril mängus Greuther Fürthi vastu.
2019. aastal osales Hincapié Ecuadori kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel. Ecuadori jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 13. juunil 2021 Copa América alagrupimängus Colombia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 11. novembril MM-i valikmängus Venezuela vastu.
Jean-Armel Kana-Biyik
pisi|Jean-Armel Kana-Biyik Jean-Armel Kana-Biyik (sündinud 3. juulil 1989 Metzis) on Prantsusmaal sündinud Kameruni jalgpallur, kes mängib kaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Gazişehir Gaziantep ja Kameruni jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaa klubides. Aastatel 2008–2010 mängis ta Le Havre'is, 2010–2015 Rennes'i Stade'is ja 2015–2016 Toulouse'is. 2016. aastal suundus ta Türgi kõrgliigasse, liitudes Kayserisporiga. 2019. aasta juulis suundus ta Gazişehir Gaziantepi.
Kana-Biyik kuulus 2009. aastal Prantsusmaa kuni 21-aastate koondisse. Kameruni jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2012. aastal. Ta osales Kameruni koondises 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Tema isa André Kana-Biyik oli samuti jalgpallur, kes osales Kameruni koondisega kahtedel maailmameistrivõistlustel.
Sambija poolsaar
pisi|Poolsaart kujutav venekeelne kaart Sambija poolsaar (vene keeles Самбийский полуостров, ametlik nimi Калининградский полуостров – Kaliningradi poolsaar) on poolsaar Läänemere kagurannikul, Kaliningradist loodes.
Rohtoja
Rohtoja on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti seda isikutele varasema perekonnanimega Friedrichson, Grünbach, Grünbak, Reisko, Riisenberg, Riismann, Rosotschka ja Zoom (Zoo).
Sambija poolsaar
Poolsaart piiravad Kura laht (kirdes), Wisła laht (kagus), Pregolja jõgi (lõunas) ja Deima jõgi (idas).
2015.–2016. aasta maailma karikasari murdmaasuusatamises
2015.–2016. aasta murdmaasuusatamise maailmakarikasari oli 35. ametlik maailmakarikasarja hooaeg. Esimene MK-etapp toimus 27. novembril 2015 Soomes Kuusamos ja viimane etapp peeti 12. märtsil 2016 Kanadas Canmore'is.
Sambija poolsaar
Poolsaar jääb Venemaa Kaliningradi oblasti territooriumile.
Rohtoja
1. jaanuaril 2017 oli perekonnanimi Rohtoja 27 mehel ja 24 naisel.
Łukasz Piszczek
pisi|Łukasz Piszczek (2014) Łukasz Piotr Piszczek (sündinud 3. juunil 1985 Czechowice-Dziedzices) on Poola jalgpallur, kes mängib kaitsjana Saksamaa Bundesliga klubis Dortmundi Borussia.
Katkenud liin
pisi|"Katkenud liin" (mai, 2013) "Katkenud liin" on Tallinna kesklinnas Paksu Margareeta lähedal Margareeta aias asuv mälestusmärk, millega mälestatakse Estonia katastroofis hukkunuid. Mälestusmärgi autorid on Villu Jaanisoo ja Jorma Mukala. Mälestusmärk avati 27. septembril 1996.
Łukasz Piszczek
2004. aastal sõlmis ta lepingu Saksamaa klubiga Hertha BSC, kuid kuni 2007. aastani mängis ta Poola kõrgliiga klubis Lubini Zagłębie. Hooajal 2006–07 tuli ta klubiga Poola meistriks. Hertha meeskonnas debüteeris ta Saksamaa kõrgliigas hooajal 2007–08. Esimese värava lõi ta Saksamaa kõrgliigas 26. aprillil 2008 mängus Hannover 96 vastu.
2010. aasta mais siirdus Piszczek Dortmundi Borussiasse. Viimati uuendas ta klubiga lepingut 2018. aastal. Ta tulnud klubiga hooaegadel 2010–11 ja 2011–12 Saksamaa meistriks, lisaks on võidetud kaks korda Saksamaa karikas ja kaks korda Saksamaa superkarikas. Hooaegadel 2015–16 ja 2016–17 on ta valitud Saksamaa Bundesliga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Poola jalgpallikoondises mängis Piszczek aastatel 2007–2019 kokku 66 korda ja lõi kolm väravat. Koondisedebüüdi tegi ta 3. veebruaril 2007 sõprusmängus Eesti vastu. Ta kuulus Poola koondisse kolmedel Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Shaft
Shaft võib tähendada mitut asja:
Daniil Granin
pisi|Daniil Granin (1981) Daniil Granin (vene Даниил Гранин; õieti Daniil Aleksandrovitš German (Даниил Александрович Герман); 1. jaanuar 1919 Volõni küla, Kurski kubermang – 4. juuli 2017 Peterburi) oli vene kirjanik. Esindas nõukogude ajal liberaalset suunda.
Johannes XXIII ametisse nimetatud kardinalid
Johannes XXIII pühitses 52 kardinali 5 konsistooriumil. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Paulus VI. 18. märtsil 1960 määras ta ametisse kolm kardinali in pectore, kuid nende nimesid ei avalikustatud kunagi.
Johannes XXIII tühistas Sixtus V kehtestatud kardinalide maksimaalse piirarvu, tõstes selle oma ametiajal 87-ni ja laiendas kardinalide rahvuslikku koosseisu. 10. märtsil 1960 avaldatud motu proprio ' s "Ad suburbicarias" rõhutas ta, et kardinalpiiskoppidel pole jurisdiktsiooniõigust nende titulaarkirikute juurde kuuluvate abikirikute üle ja nende surma järel pole vanematel kardinalpreestritel ja kardinaldiakonitel õigust omandada neid abikirikuid muidu kui paavsti loal. 11. aprillil 1962 avaldatud motu proprio ' s "Suburbicariis sedibus" reguleeris ta kardinalpiiskoppide kohustusi. 15. aprillil 1962 avaldatud motu proprio ' s "Cum gravissima" kohustas ta kõigi kardinalide pühitsemist piiskoppideks. 5. septembril 1962 avaldatud motu proprio ' s "Summi pontificis" reguleeris ta Pius XII poolt kehtestatud süsteemi, mille järgi tuleb konklaavil „kaks kolmandikku pluss üks hääl” süsteemi rakendada vaid juhul, kui hääletamisest osavõtjate arv ei jagune 3-ga.
Pikalehine paju
Pikalehine paju (Salix dasyclados) on taimeliik pajuliste sugukonnast paju  perekonnast.
Taim kasvab jõgede ja järvede kallastel. Taim on Eestis paigutise levikuga, aga Lõuna- ja Ida-Eestis on ta tavaline.
Short Code
Short Code oli üks esimesi kõrgema taseme programmeerimiskeeli, kus vastupidi masinkoodile sarnanesid laused enam matemaatiliste avaldiste kui käskudega.
Ajalugu
Short Code'i pakkus välja John Mauchly aastal 1949 ja seda tunti algul nimega Brief Code. 1949. aastal tegi William Schmitt sellest versiooni BINAC arvutile, kuid selle vigade silumise ja testimiseni ei jõutud. Aasta hiljem tegi Schmitt Brief Code'ist uue versiooni UNIVAC I arvutile, kus see sai tuntuks kui Short (Order) Code. 1952 arendasid A. B. Tonik ja J. R. Logan Short Code'i edasi UNIVAC II jaoks.
Roslagen
pisi|Söderöra Roslagen on piirkond Upplandis Rootsi idarannikul.
Varem oli selle piirkonna nimi Roden.
Nime on etümoloogiliselt seotud hiljem terve maa kohta kasutatud nimega eesti keeles (Rootsi) ja soome keeles (Ruotsi). Samast nimest oletatakse pärinevat Venemaa nimeks saanud Rus.
Zlatan Ljubijankić
Zlatan Ljubijankić (sündinud 15. detsembril 1983) on Sloveenia jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Sloveenia jalgpallikoondises on mänginud 48 mängu ja löönud 6 väravat.
Nädal (ajakiri)
Nädal on Eesti ajakiri. Ajakiri ilmus eraldi väljaandena 1996–2012 ja 8. oktoobrist 2012 ilmub see ajakirjas Kroonika. Ajakirja eelkäija oli 1995–1996 ilmunud ajaleht Televisioon.
68 (Berliin)
pisi|150px 68 on Berliini trammiliin. National Geographic Society valis liini maailma kümne huvitavama marsruudi hulka. .
Hemitselluloos
pisi|Hemitselluloosi molekuli iseloomustav struktuur Hemitselluloos on peaaegu kõigi taimede rakukestades esinev heteropolümeerset tüüpi polüsahhariid, mis esineb kõrvuti tselluloosiga.
Hemitselluloosi molekul kujutab erinevatest sahhariididest koosnevat hargnenud heteropolümeeri (esinevad mitmeti ühendatud põhiliselt viie süsinikuaatomiga tsüklid nagu glükoos, ksüloos, mannoos, galaktoos, arabinoos jt). Hemitselluloos moodustab suure osa (keskmiselt 20%) enamiku taimede biomassist.