cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti Liikumispuudega Inimeste Liit
Tegevused põhilistes valdkondades
Sügava ja raske liikumispuudega inimestele vajaliku isikliku abistaja teenuse osutamise kohustust Eesti õigusraamistikus ei ole, võimalusel lubatakse seda osutada kohalikel omavalitsustel. Liidu erilise tähelepanu all peab olema isikliku abistaja teenuse jõudmine riiklikesse õigusaktidesse.
Abivahenditega varustamine peab olema korraldatud lähtudes abivajaja nõudmistest ja vajadustest ning üldisest nõudlusest. Puudega laste, täiskasvanute ja pensionäride abivahenditega varustamine vajab tervikuna kontseptuaalset täiendamist-korrastamist. Vaja on arvestada reaalsete vajaduste ja võimalustega ning ette näha arengusuunad.
Ceļmalas
Ceļmalas on küla (vidējciems) Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas.
Küla asub valla kirdeosas, Riiast 188 km kaugusel Gulbene linna piiril. Küla lahutab linnast Asarupe jõgi. Asulas on bussipeatus Ceļu pārvalde 26.
Aastal 2017 oli külas 105 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 86.
Silmaeesne kilbis
Silmaeesne kilbis (ladina scutum praeoculare, sün praeoculare, mitm scuta praeocularia) on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmaeessed kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Madudel
Madudel paikneb silmaeesne kilbis või ka silmaeessed kilbised, külgvaates vaadatuna, otse silma eesmises nurgas. Silmaeessete kilbiste morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Max Greger
thumb|Max Greger, 2008. thumb|Max Greger, 2008.
Max Greger (2. aprill 1926 München – 15. august 2015 München) oli saksa džässmuusik, saksofonist, bigbändijuht ja dirigent.
Aastatel 1963–1977 tegutsenud Max Gregeri bigbänd salvestas üle 3000 muusikapala. Bigbändi repertuaar ulatus popmuusikast džässini.
Studio Ghibli
Studio Ghibli (jaapani keeles 株式会社スタジオジブリ Kabushiki-gaisha Sutajio Jiburi) on alates 1985. aastast tegutsev Jaapani animatsioonfilmistuudio, mille asutasid režissöörid Hayao Miyazaki ja Isao Takahata ning filmiprodutsent Toshio Suzuki.
Ghibli on araabiakeelne Liibüas kasutatav sõna, mis tähendab Põhja-Aafrika kõrbest puhuvat kuuma, kuiva ja tolmust tuult sirokot. Logol kujutatakse metshaldjas Totorot filmist "Mu naaber Totoro".
Studio Ghibli kuulub ühendusse The Association of Japanese Animations (AJA).
Cirstes
Cirstes (ka Cirstsciems või Cirstesciems) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonna Dundaga vallas. Küla asub valla loodeosas Zilije kalni Šlītere nõlval. Cirstes jääb valla keskusest Dundagast 17 ning Riiast 170 kilomeetri kaugusele.
Külas kasvavad kolm Rīgzemese tamme, kolm Rīgzemese pooppuud, üks pärn ja nimetu tamm (kõrgus 23, ümbermõõt 4.6 m) on looduskaitse all. Looduskaitse all on ka Jušuleja rändrahn. Suur osa külast jääb Slītere rahvusparki, osa ka Kaļķupe oru hoiualale.
Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Malama stuudio
Malama stuudio oli aastatel 1920–1939 Tallinnas tegutsenud eralaulustuudio, mille asutas Prantsusmaal sündinud ooperilaulja ja lauluõpetaja Varvara Malama.
Stuudio nimekamad õpilased olid teiste seas Miliza Korjus, Georg Taleš, Veera Nelus.
Jahipistrik
Levik ja arvukus
Jahipistrik on tüüpiline Arktika röövlind, kes on levinud kogu põhjapoolkera tundras ja mägitundras. Väljaspool pesitsusaega liigub laialt ringi. Eestis on jahipistrik haruldane läbirändaja või talikülaline oktoobrist veebruarini. Jahipistrikku on Eestis kohatud 19 korda. Esmaleid on aastast 1863, mil lasti maha vana isaslind, kelle topis on siiani säilinud Eesti Loodusmuuseumis.
Liigi areaal on 37 100 000 km². Populatsiooni suuruseks peetakse 70 000 isendit. Jahipistriku arvukus sõltub teataval määral tema peamiste saakloomade, rabapüüde ja lemmingute arvukusest. Seetõttu kõigub linnu arvukus tugevasti ja aperioodiliselt.
Välimus
Jahipistrik on pistriklaste seast suurim. Tema üldpikkus on 55–60 cm, tiibade siruulatus 110–135 cm, tiiva pikkus 34–42 cm ja kaal 1–2 kg. Emaslind on isasest märksa suurem. Jahipistrik on kiirel lennul nõtke ja sihvakate tiibadega, võib väga sarnaneda rabapistrikuga, kuid erinevalt viimasest on ta suuremate mõõtmetega, ta saba ning tömbiotsalised ja suhteliselt pika küünraosaga tiivad on laiemad. Tiivalöögid lennul on aeglasemad ja madalamad.
Esineb mitmeid värvustüüpe, maakera eri paikades leidub heledat ja tumedat vormi. Olemas on ka vahelmine vorm. Hele variatsioon leidub suuremas osas Kõrg-Arktikas ja Kaug-Põhjas (Gröönimaal, Siberis).
Tumeda variatsioonitüübi korral on üldvärvus hallikaspruun, keha ülapool halli või valkja vööditusega, pea on tume, pruunikashall või tumepruunide vöötidega valgel taustal. Alapool on valge või ookerjasvalge hõredama või tihedama tumeda mustriga pugualal, rinnal ja kõhualusel, tumeda vööditusega külgedel „pükstel“ ja sabaalusel.
Esimese aasta noorlinnu sulestiku ülapool on pruun, enam või vähem välja kujunenud valgete tähnidega, heleda variatsiooni puhul mõnikord aga valge pruunide pikitähnidega. Nende hoosuled on pruunid valgete vöötidega, mõnikord valged pruuni tipuga. Alapool on valge pruunide triipudega. Nokk tumedal vormil sinakaspruun musta tipuga, heledal vormil sageli ka kollakaspruun. Küünised on mustad, valgetel lindudel mõnikord kollakaspruunid. Vahanahk ja jalad on täiskasvanud linnul kollased, noorel sinakad. Üldiselt on noorlinnud märgatavalt tumedamad kui vanalinnud, eriti tumeda vormi korral.
Elupaik ja eluviis
Jahipistriku elupaigad asuvad mägedes ja tundras, kaljustel mererannikutel ja rannaligidastel saartel.
Hilissügisel liiguvad paljud juveniilid lõuna poole, talvitudes rannikutel ja lagedatel sisemaatasandikel.
Häälitsused
Häälitsus on räme „kkräe“, ärevuse korral „kärre-kärre-kärre..“.
Toitumine
Jahipistriku aastaringsest toidusedelist moodustavad suurema osa lume- ja rabapüüd, eriti talvel, mil muid saakloomi neil laiuskraadidel on vähe. Pesitsusajal on olulised saakloomad kurvitsalised, lemmingud ning erinevad pardid. Jahipistrik ründab ka linnulaatade asukaid ning imetajate seast moodustavad suurema osa küll lemmingud, aga täheldatakse ka valgejäneste ja oravate püüki. Lind toitub ka surnud loomadest, mis võimaldab tal elada polaarvöötmes aasta ringi. Lemmingutel ja uruhiirtel esinevad arvukuses tsüklid. Kõrgseis ilmneb närilistel iga kolme või nelja aasta järel, tundrakanalistel on aga kümneaastane tsükkel. Seetõttu võib poegade toitmine osutuda keeruliseks.
Saaki jahib jahipistrik maapinna lähedal, istudes madalais varitsuspaikades. Saaki püütakse madalal üle tundra või mäeharja lennates ning katsudes saaklindu lendu heidutada, selle õnnestudes tõuseb pistrik kõrgele õhku, valmistub hoovõtuks ja sööstab ohvri poole. Eriti edukalt toimib see võte lume- ja rabapüüde jahil.
Pesitsemine
pisi|Jahipistriku muna Rõhuv hulk jahipistrikupaare pesitseb merelindude kolooniate lähedal, et toit oleks saadaval. Jahipistrik pesitseb kaljudel, vahel ka puude otsas. Ise ta pesa ei ehita, vaid hõivab teiste liikide, näiteks ronga ja karvasjalg-viu pesi. Jahipistriku kurn on varajane: lind muneb enamasti aprillis. Kurnas on tavaliselt 3–4 ookerjasroosat punakaspruunide tähnidega muna. Saakloomade ja -lindude arvukuse kõrgseisul võib jahipistrik muneda ka kuni seitse muna. Tänu sellest tulenevale kõrgemale pistrike arvukusele võib neid näha tavapärasest erinevates paikades Põhja-Euroopas.
Seisund
Kuni 1994. aastani oli liik IUCN-i punases nimistus märgitud kui ohualdis. Paranenud keskkonnastandardid tõstsid liigi arvukust ja tänaseks kuulub jahipistrik soodsas seisundis liikide alla. Populatsioonitrend on stabiilne ja liigi areaal väga lai.
Seosed inimesega
Jahipistrik on olnud pikka aega inimesega seotud, seda peamiselt läbi kullinduse ja jahinduse. Jahipistrik on Kanada Loodealade rahvuslind. Jahipistrik on ka Islandi rahvuslind. Jahipistriku hele vorm on USA õhujõudude akadeemia ametlik maskott.
Vabas looduses elavad pistrikud ei ole haigustele eriti avatud ja selletõttu omavad immuunsüsteemi, mis ei kaitse inimkeskkonnas levinud linnupatogeenide eest. On tehtud katse stepi- ja jahipistriku hübriididega, kus linde, kellest pooled olid vaktsineeritud, nakatati linnugripi H5N1 tüvega. Kõik linnud, keda polnud vaktsineeritud, surid. Jahipistrike olulisuse seisukohalt inimesele on vaktsineerimine vajalik, sest kaitseb linde ja vähendab linnugripi levikut teistele liikidele.
Kullindus
Kullinduseks peetakse metslooma jahti tema looduslikus elupaigas, kasutades selleks väljaõpetatud röövlindu. Eestis pole röövlindudega jahipüük lubatud.
Savivärv
Savivärv on kergesti paigaldatav looduslik värv. Savivärv sisaldab erinevate koostiosadega savi, kaoliini, tärklist ning peeneteralist kvartsliiva. Savivärv ei sisalda säilitusaineid, lahusteid ega biotsiide. Savivärvid sobivad erinevatele sisepindadele (puidupinnad; puit-, kips-, kipskiudplaadid; kivi, tellis; savi-, lubi- jt. mineraalkrohvid, betoonplokid, Aeroc plokk, Fibo plokk jne.). Savivärv ei sobi niiskesse keskkonda.
Välimus
Savivärvidega kaetud pinnad on matid, pastelsed ega peegelda valgust. Savivärv on hea katvusega ja lisab isikupära ka siledatele pindadele, jättes pinnale kerge struktuuri. Savivärv pärsib hallituse teket ning sobib allergikutele. Eri partiides võivad esineda vähesed toonierinevused. Kvartsiliiv annab kerge sädeluse
Toonimine
Savivärvi tooni saab muuta, kombineerides erinevaid naturaalseid savisid.
Värvi valmistamine
Savivärvi valmistamiseks tuleb pulbrile vähehaaval vett lisada, samal ajal mikserdades, kuni massist saab ühtlane pasta. Seejärel tuleb lisada kogu ülejäänud vesi ning korralikult segada. Juhul kui värv tundub tükkis, tuleb pastal lasta seista 15 minutit ja seejärel mikserdada uuesti. Samaga tuleb jätkata kuni tükid on kadunud. Enne aluspinnale kandmist tuleb värvil lasta seista vähemalt 30 minutit.
Seinale paigaldamine
Hästi imavad aluspinnad (savi- ja lubikrohvid jt.) tuleks eelnevalt kruntida, et tagada ühtlane nake ja imavus. Teiste pindade puhul on kruntmine soovituslik. Pinnale tuleb värv kanda kahes kihis, et aluspind ei jääks läbi kumama. Kui aluspind on imav, tuleb esimese kihi värv segada vedelam. Mitteimva aluspinna puhul tuleks esimese kihi värvi segada paksem, et katvus oleks parem ja ühtlasem. Enne teise kihiga alustamist peab esimene kiht olema kuivanud. Pintsliga värvides tuleb kasutada erisuunalisi tõmbeid. Ühes suunas pintseldades võib värv olenevalt aluspinnast sellega segunema hakata ning tooni muuta. Rulliga värvimisel tuleb pind katta nii, et rulli serva jutid ei oleks nähtavad. Ka rulliga värvides ei tohi ühte kohta liiga kaua töödelda. Pigem tuleb värvi ühtlane pind saavutada järgmises kihis.
Tallinna rae ametikohus
Tallinna rae ametikohus oli Tallinna rae juures aastatel (1662 )1752–1876 tegutsenud kohtuasutus (ametikohus). Ametikohus tegeles selliste käsitöölistevaheliste tülidega, mida ametipatroonid ei suutnud lahendada. Ametikohtu koosseisus olid kohtueesistuja (nn tsunfibürgermeister) ja kaks kaasistujat (raehärrad).
Otmar Pello
Otmar Pello (13. juuni 1912 Tallinn – 4. november 1971 Toronto) oli eesti kirikuõpetaja.
Ta õppis 1930–1934 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ning oli prooviaastal Otepääl ja Tallinna Jaani koguduses. Ta ordineeriti 27. detsembril 1936.
1944. aastal põgenes Pello Saksamaale, oli aastatel 1945–1949 õpetaja Geislingeni põgenikelaagris. Seejärel emigreerus Kanadasse ning oli aastatel 1950–1971 Toronto Vana-Andrese koguduse õpetaja.
Tema sulest ilmus raamatuid kirikuloost.
Eduard Leppik
Eduard Leppik (11. oktoober 1924 Mõisaküla – 19. mai 2008 Võduvere) oli eesti pedagoog, keelemees, kodu-uurija ja kirjamees.
Ta õppis 1947–1952 Tartu Riiklikus Ülikoolis läänemeresoome keeli.
Aastatel 1952–1978 töötas ta õpetajana Väike-Maarja Keskkoolis ning kogus palju murdematerjali ja rahvaluulet. Uuris eriti Lääne-Virumaa keelt ja kultuurilugu. Aastal 1963 asutas Väike-Maarjas koolimuuseumi, millest tänaseks on saanud Väike-Maarja valla muuseum. Avaldas ajakirjanduses 333 kirjutist ning 28 brošüüri ja raamatut. Peamiselt olid tema teosed kodu-uurimuslikud, aga ta kirjutas ka neli lasteraamatut ja ühe näidendi.
Leppik oli aktiivne matkaja ja orienteeruja. 1959. aastal võitis Nelijärvel toimunud esimestel Eesti meistrivõistlustel orienteerumisjooksu tavarajal hõbeda ning koos Riola Koppeli ja Karl Vaidega Väike-Maarja võistkonnas meeskondliku hõbeda. Vabariikliku kategooria kohtunik orienteerumises (1963).
Ojamäe
Ojamäe oli küla Valgamaal, ajalooliselt Nüpli mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Nüpli küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Otepää kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Nüpli külaga.
Külast on teateid alates 1922 (Vidrike-Eedi). Küla on nimetatud sealsamas asunud Ojamäe karjamõisa järgi (saksa keeles Ojama).
Pilvede all
"Pilvede all" on Eesti telesari.
Sarja näitab Kanal 2 ja toodab Risti Grupp. Sarja produtsent on Toomas Kirss, stsenarist Eleonora Berg, režissöörid Mirjam Marjatta Olesk, Toomas Kirss, Henri Nõmm ( 2016–2017) ja Indrek Simm (2010–2016). Sarja esimene osa oli eetris 8. septembril 2010.
Sarja tunnuslaulu "Väike valge vale" esitab Mariliis Jõgeva. Laulu muusika autor on Hendrik Sal-Saller ning teksti on kirjutanud Berit Sal-Saller.
"Pilvede all" on valitud kolmel korral Eesti Meelelahutusauhindade jagamisel aasta teleseriaaliks.
Vaadatavus
Allikas: Kantar Emor
Vilho Helanen
Akadeemiline tegevus
Ta süüdis 24. nov. 1899 Oulus senaatori pojana, õppis Helsingi Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja lõpetas 1937. aastal oma doktorantuuri filosoofias. Juba üliõpilasena viibis ta tihti õppereisidel Eestis ja oli nendest aegadest peale soome akadeemilises noorsoos tuntud kui silmapaistev eesti orientatsiooni kandja. V. Helanen õhutas Soomes kontaktipidamist üle lahe eriti neil aegadel, kui ta ”Yliõppilaslehe” peatoimetajana soome üliõpilaste rahvusliku liikumise eesotsas seisis oli. Helanen oli veel 1928-1933 Pohjois-Pohjalainen Osakunta kuraator, Helsingi Akadeemilise Hõimuklubi tegelane ja üks soome-eesti üliõpilaspäevade korraldajaid. Tema algatusel tekkisid soome ja eesti üliõpilasorganisatsioonide vahelised esimesed sõpruslepingud - eeskujuks esimene neist oli Eesti Üliõpilaste Seltsi ja Pohjois-Pohjolainen Osakunta vahel aastal 1928, mille kavandasid välja Helanen ja Richard Janno. Helanen viibis oma organisatsiooni delegaadina ka EÜS 80. aasta juubelipidustusel Stockholmis 1950.
Hõimutegevus
Pikka aega töötas elukindlustusühingus ,,Salama." Eesti Vabadussõja ajal töötas Helanen Eesti Abiandmise Peatoimkonna juures ja võitis ka isiklikult osa Eesti Vabadussõjast. Ta kuulus pikka aega Akadeemilise Karjala Seltsi juhatusse ja oli 1928. aastal koguni selle esimees. Helanenil oli ühenduse ka Eesti Vabadussõjalaste liikumise juhtivate isikutega, sealhulgas Artur Sirkiga. Seoses vapside mässukatse ettevalmistamise abistamisega 8. detsembril 1935 Soome pinnal mõisteti kohut mitme vapse toetanud liitlase üle (nn major Bernhard Heimolaineni protsess), sealhulgas mõisteti Helsingi raekohtus mässu toetuses süüdi ka Helanen ning mõisteti ühe peategelasena aastaks ning kaheksaks kuuks vangi. 1936. aasta juunis mõistis Turu õuekohus ta aga õigeks.
Vaherahu päevil pärast Talvesõda tema algatusel asutati organisatsioon nimega "Tõusev Soome,” mille ülesandeks oli rahvusliku üksmeele ja ühtekuuluvustunde kõvendamine. Kui puhkes jätkusõda ja Ida-Karjala vallutati, sai Helanen seal loodud sõjaväevalitsuse juures esimene informatsioonipealik. Samuti aitas Helanen arendada Ida-Karjala kooliolusid.
Saksa okupatsiooni ajal aitas ta mitmeid eestlasi ja ingerlasi. Tema üks suuremaid ettevõtmisi oli ingerlaste evakueerimine Ingerist Soome. Samuti lootis Helanen 30 000 eestlast Eestist Soome evakueerida, aga see plaan ei läinud aga täide. Helase tegevus tekitas ka Saksa okupatsioonivõimudes ka kahtlusi ja korra ta arreteeriti, kuigi vabastati pärast lühikest pausi. Pärast Teist Maailmasõda külastas Helanen tihti Rootsit ja oli tihedas läbikäimises kohapealse eesti diasporaaga.
Kirjanik
Helanen kirjutas ka mitu kirjandusteost. Romaan "Karmid tähed" on Eesti Vabadussõja aineline ning eesti keelde tõlgitud. Samuti on ilmunud ajalooline teos "Soomlased Eesti Vabadussõjas." Tuntuks Soomes sai Helanen oma kriminaalromaanidega, millest sai piisavalt honorare, et sai elu muretult elada. Vähemalt üks kriminaalromaan oli ka Eestiga seotud.
Toivo Raidmets
pisi|Toivo Raidmets Toivo Raidmets (sündinud 15. veebruaril 1955 Põltsamaal) on eesti sisearhitekt.
Elulugu
Toivo Raidmets on õppinud aastatel 1963–1974 Põltsamaa Keskkoolis ja lõpetanud 1975. aastal Tallinna Kaugõppekeskkooli. 1982. aastal lõpetas ta Eesti Riikliku Kunstiinstituudi ruumi- ja mööblikujunduse osakonna (praegune Eesti Kunstiakadeemia sisearhitektuuri eriala).
Suhe mööblitööstusega algas juba enne kõrgkooli mööblivabrikus Standard ja jätkus pärast kooli Tartu mööblivabrikus Tarmeko peadisaineri ametis.
1992. aastal lõi Toivo Raidmets oma firma – TOIVO OÜ – mis tegeleb tema disainitud mööbliesemete tootmisega.
Toivo Raidmets on Eesti Kunstnike Liidu, Eesti Disainerite Liidu ja Eesti Sisearhitektide Liidu liige.
Looming
Toolil on eriline koht Toivo Raidmetsa disainerikarjääri esemeloomes. Toivo arvates on inimese esmane, kõige vahetum kokkupuude ehitatud keskkonnaga. Tool on väljakutse – keeruline, kõige huvitavam ristsõna. Neid aspekte, mida teda luues tuleb arvestada, polegi tegelikult nii palju – istemugavus, valmistamise ratsionaalsus, materjalipärane mõistlikkus ja esteetiline külg. Viimane tekib tihti iseenesest, kui on täidetud eelnevad. Tänu vahetule kontaktile on inimesel tooliga eriline suhe. Tool on suurepärane õppeülesanne igale tulevasele disainerile. Alus, millel läbi mängida füüsiliste jõudude jagunemist, lihvida kompositsioonitaju ning tunnetada erinevate materjalide murdumise piire. pisi|Laud "Tea" pisi|Tool "John"
Eeskujud
Toivo Raidmetsale meeldib modernism. Eriti 1950ndate rõivamood, elegantsed pikad limusiinid, nurgeline ja selge joonega arhitektuur. Peab lugu arhitektidest, kes on võimelised objekti detailideni ja lõpuni lahendama ning võtavad ka vaevaks seda teha. Eeskujudeks on Alvar Aalto, Arne Jacobsen, Le Corbusier, Alvaro Siza, Frank Loyd Wright, Eliel ja Eero Saarinen.
Õru järv
Õru järv on järv Valga maakonnas Valga vallas Õruste külas. Veekogu pindala on 2,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 960 m.
Andrei Lukin
Andrei Lukin (sündinud 26. veebruaril 1989) on Eesti jäähokimängija.
2012–2013 mängis ta Soome klubis Pyhäjärven Pohti.
Aastast 2013 mängib ta klubis Tallinn Viiking Sport.
Bonaventura mõis
pisi|Bonaventura mõisa peahoone. Bonaventura mõis ehk Baloži mõis (saksa keeles Bonaventura ehk Beneventura, läti keeles Bonaventuras muiža, ka Baložu muižiņa ja Baložmuiža)oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Ādaži kihelkonnas. Mõisakompleks asub tänapäeval Lätis Riia linnas Berģi asumis peahoone aadressiga Brīvības gatvē 440.
Mõisa ajalugu kuni võõrandamiseni
Bonaventura mõis sai alguse ilmselt 1585. aastal, kuigi esmamainitud on seda alles 1625. aastal, mil mõisa omanikuks sai Bonaventura Möller. Tema järgi on mõis saanud ka nime. Hiljem kuulus mõis Lütkenitele ja 1780. aastast Balloditele. Selle suguvõsa lätipärasest nimekujust Balodis tuleb mõisa teine nimi Baložu muiža. Seejärel olid mõisa omanikud Löwis of Menarid; viimased omanikud enne mõisa võõrandamist olid von Wulfid.
Pärast võõrandamist
Mõis võõrandati 1919. aastal, toona sai mõisakompleksi omanikuks Läti Pank. Vana peahoone anti vabaõhumuuseumile, mis rajati mõisa lähedusse. Pärast Teist maailmasõda oli mõisakompleksis Läti Põllumajandusülikooli metsandusteaduskond, seejärel kool. Tänapäeval on mõisakompleks Läti Vabaõhumuuseumi osa, seal asub muuseumi administratsioon.
Mõisaansambel
Vanast mõisasüdamest on säilinud praegusest 600 meetrit eemal asuv lihtne XVII sajandil ehitatud häärber, mis on Riia vanim puithoone. Hoone viidi praegusse asukohta Läti Vabaõhumuuseumi rajamisel. Uus mõisasüda rajati 1850. aastatel. Peahoone on klassitsistlikus stiilis; mõisakompleksis olid veel parkimistöökoda, äädikavabrik, meierei, viinaköök ja liköörivabrik. Mõisakompleksi juurde kuulus Jugla järveni ulatuv park.
Mustjalg-tüll
pisi|Mustjalg-tüll Mustjalg-tüll ehk meritüll (Charadrius alexandrinus) on tülllaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Otike
Otike oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Koorküla alale.
Brooklyn Park
Brooklyn Park on linn USAs Minnesota osariigis Hennepini maakonnas. Asub Mississippi jõe läänekaldal.
Otike
1638 on esimest korda mainitud nime Ottick.
Brooklyn Park
Brooklyn Park sai linnaks 1969. aastal.
Bulgarija
Bulgarija (vene keeles Булгария, endine Ukraina) oli kahe tekiga seitsmeteistkümnes Rossija-klassi (projekt 785/OL800, 1. seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Národný Podnik Škoda Komárno (Slovenské Lodenice n.p. Komárno) laevatehases Komárnos Tšehhoslovakkias 1955. aastal.
Ajalugu
Esimene 785. projekti laev nimega Ukraina ehitati veel 1952. aastal tava järgi: esimesena sai valmis Rossija, teisena Ukraina ning kolmanda alusena loomulikult Belorussija, kuid selle seeria Ukraina põles maha Doni jõel 1953. aastal.
Telliti uus sama klassi (projekt 785/OL800 slovaki keeles osobna lod 800, s. t. reisilaev 800 hj), laev Ukraina nime all, kuid juba 2. seerias. Laev valmis 1955. aastal ja seda kasutati Venemaa jõgedel NSVLi lipu all kuni 1993. aastani ja 1993. aastast kuni katastroofini Venemaa lipu all. Alates 2010. aastast sõitis laev Bulgarija (Volgabulgarija) nime all.
pisi|tühi|Bulgarija päästeoperatsioon 17. juulil 2011
Assai (vili)
pisi|Assai pisi|Assai pisi|Assai Assai on euterpepalmi (eriti salat-euterpepalmi) vili.
Väike ümar mustjaslilla luuvili, mille ümbermõõt on umbes 25 mm, sarnaneb väliselt viinamarjaga, kuid on väiksem ja vähema viljalihaga. Vili kasvab 500–900-marjalistes kobarates. Igal aastal annab palm kaks saaki. Viljal on üks suur 7–10-millimeetrise läbimõõduga seeme. Küpse vilja kest on sügavlilla. Viljaliha on õhuke, umbes 1 mm paksune. See ümbritseb kogukat seemnekesta, milles on seeme, tilluke embrüo ja külluslikult endospermi ehk seemne toitainekudet. Seeme moodustab viljast ligikaudu 80%.
Kasutusalad
Vastavalt eelistusele tarbivad brasiillased assai (rahvusvahelise nimetusega açai) marja kas soolase või magusa roa osana. Laialt levinud on assai jäätise või mahla maitsestamisel. Mahla on kasutatud ka maitselikööris. 1990. aastatest saati kasutatakse assaimahla ja -ekstrakte maailma eri paigus segumahlades, smuutides, limonaadides ja muudes jookides.
Väidetav vananemisvastane mõju
2004. aastal avaldas USA dermatoloog ja toitumisteadlane Nicholas Perricone raamatu „The Perricone Promise”, milles reastas toiduained, mis aitavad inimesel tunda end kõige tõhusamalt, näha välja nooremana ning vähendada vananemise sümptomeid. Assai on selles loetelus esikohal. Dr Perricone väidab raamatus, et assai on meie planeedil üks ideaalsemaid ja täiuslikumaid toiduaineid. „On kummaline alustada seda supertoitude nimekirja millegagi, millest te tõenäoliselt kunagi kuulnud ei ole. Kuid uurimused on näidanud, et see väike mari on üks toitainerikkamaid ja võimsamaid toite maailmas!” kirjutas Perricone.
Doktori sõnul maitseb assaimari justkui marja ja šokolaadi sulam. Assais leidub rohkesti antioksüdante, aminohappeid ja organismile vajalikke rasvhappeid. Assai viljalihas on märkimisväärne antioksüdantide kontsentratsioon: seal on seda 10 korda rohkem kui viinamarjades ja 10–30 korda rohkem kui punases veinis. Antioksüdeeruvat toimet mõõdetakse ORAC ühikutes (hapniku radikaalide neelamise võime), värskel assail on see näitaja 100 g kohta 18 500, külmkuivatatud assail 161 400. Antioksüdandid aitavad võidelda enneaegse vananemisega.
Samuti sisaldub marjas monoküllastumata rasvhapete, kiudainete ja fütosteroolide kooslus, mis parandab südame vereringet ja ainevahetust. Rasvhapete sisalduse poolest sarnaneb assai oliiviõliga. Eriti rikkalikult leidub viljas oomega-9-rasvhappeid, mis aitab oomega-3-rasvhappeid sisaldaval kalaõlil läbistada rakumembraane. Koostöös muudavad need rasvhapped rakumembraanid läbilaskvamaks – hormoonid, virgatsained ja insuliiniretseptorid saavad tõhusamalt talitleda. See on erakordselt tähtis, sest just kõrge insuliinitase toob kaasa põletikulisuse, mis on vananemise põhjuseks. Veel peitub viljas aminohapete kompleks koos mineraalainete tsingi, raua ja vasega, mis on olulised lihaste kokkutõmbumiseks ja taastumiseks. Assais leidub rohkelt oleiin-, palmitiin- ja linoolhapet. Marjas on 19 liiki aminohappeid. Assai vähendab rasvumist ja säilitab tervisliku jume, ennetab vähki. Assais olevad kiudained ja rasvad suurendavad "head" ja vähendavad "halba" kolesteroolitaset.
Dr Perricone käis supertoitudest, sealhulgas assaist, rääkimas ka Oprah Winfrey telesaates. Pärast telesaadet sai assai USA-s tõeliselt populaarseks.
Assai kui kaalulangetust soodustav toidulisand
Viimasel ajal on assaimarju turustatud kaalulangetust soodustava toidulisandina. Ettevõtted müüvad assaimarju tablettide, mahla, smuutide, jogurtite ja joogipulbrite kujul ning tervikviljana, olenevalt turustusriigi kaugusest värskelt või külmutatuna.
Assai vähendab küll isu ja kiirendab seedimist, aidates niiviisi kaloreid põletada, kuid nagu muudegi kaalulangetusdieetide puhul, sõltub tulemus sellest, kui palju inimene ise vaeva näeb. Kaal ei alane, kui toidulisandi tarvitamisega paralleelselt ei vähendata igapäevasest toidust saadavat kalorikogust ega suurendata füüsilist aktiivsust. Samuti pole mitte kõik assaitooted kontsentreeritud ja puhtad. Osa assaitoidulisandeid on madala kvaliteediga, sest nende turustajad üritavad lõigata tulu kõige pealt, millega saab seostada nimetust "assai".
Anton Levkovitš
2008–2009 mängis ta klubis Tallinn Stars.
Assai (vili)
Assai kui kaalulangetust soodustav toidulisand
Kaheldakse ka polüfenoolide antioksüdeerivas toimes, sest katseklaasivälises ehk in vivo keskkonnas pole selle kohta tõendeid. Pigem võivad polüfenoolid mõjutada rakkudevahelist suhtlust, retseptorite tundlikkust, põletikuliste ensüümide tegevust või geeniregulatsiooni.
Anton Levkovitš
Aastast 2010 mängib ta klubis Tallinn Viiking Sport.
Assai (vili)
Vastakad arvamused vilja raviomaduste kohta
thumb|Assai serveerimine
Väidetavad assai tervistavad omadused
Antioksüdeeruvat toimet mõõdetakse ORAC ühikutes (hapniku radikaalide neelamise võime), värske assai puhul on see näitaja 100 grammi kohta 102 700.
Kõige parem viis assai antioksüdantväärtuse maksimaalseks omastamiseks on süüa neid marju värskelt nende looduslikus kasvukohas või juua nendest valmistatud mahla, mis on äsja värsketest marjadest tehtud. Kui tarbida assaimarju vedela ekstraktina, on marjades sisalduvad toitained väga kontsentreeritud. Elades kliimas, kus salat-euterpepalmid ei kasva, on see ainus võimalus manustada marju värskelt ja kontsentreeritult.
Assaimarja puhul on välja toodud ka järgmisi võimalikke toimeid:
Kriitika
Samas esineb skeptilisi seisukohti. Väiteid, nagu aitaks assai ennetada või leevendada diabeeti ja muid kroonilisi haigusi või nagu tõstaks assai meeste potentsi ja muudaks mehi naistele atraktiivsemaks, on nimetatud pettuseks.
Kuigi assai on polüfenoolirikas, toimivat antotsüaniinid selles viljas tõenäoliselt ainult taime enda looduslikes kaitsemehhanismides ja in vitro. Assai fenooliliste antioksüdantide omadused pärast marja manustamist ei säili, väidavad Linus Paulingi instituut ja Euroopa toiduohutuse amet. Nimelt polevat antotsüaniinidel ja flavonoididel üleüldiselt seedekulglas kuigi suurt antioksüdeerivat väärtust.
Maksevõime suhtarvud
Maksevõime suhtarvud e indikaatorid (inglise keeles financial ratios) on ettevõtte maksevõime hindamiseks kasutatavad suhtarvud. Levinumad maksevõime suhtarvud on:
Pēterupe
Pēterupe on Läti kohanimi:
VEF-Biķernieki
VEF-Biķernieki (ka VEFa Biķernieki või Vefa Biķernieki) on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Saulkrasti piirkonnas Saulkrasti vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Saulkrastist 6,2 ja Riiast 48 km kaugusele. Külast voolab läbi Pēterupe.
Paluoti
Paluoti oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Väljaküla alale.
VEF-Biķernieki
Külast läheb läbi maantee P6. Seal asuvad Jauninči ja Cinīši bussipeatus.
Telliskivi Loomelinnak
pisi|300px Telliskivi Loomelinnak (inglise keeles Telliskivi Creative City) on Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Telliskivi tänaval asuv loomekeskus. Loomelinnak on platvorm eesti loovkogukonnale. Linnak asub endisaegse Balti Raudtee tehase alal.
Loomelinnakus on 10 hoonet, hoonete kogupindala on üle 25 000 m². Telliskivi Loomelinnakus asub üle 300 ettevõtte, millest 90% on loomeettevõtted, ligi 30 poodi ja tosin toitlustuskohta, kaks teatrit, mitmed konverentsi- ja seminariruumid. Loomelinnakus toimub aastas ligi tuhat kultuuriüritust, mida külastab ligi miljon inimest, sealhulgas kunstifestival "Ma ei saa aru", Jazzkaar, Tallinn Music Week ja palju muud. Lisaks leidub Loomelinnakus kunstigaleriisid, bändiprooviruume, lastead ning vabaõhutegevusi laste mängualast väligaleriide, suveterrasside ja paljude üritusteni. Lõviosa Loomelinnaku ettevõtetest kuulub loomemajanduse valdkonda. Kokku käib linnakus tööl ligi 1500 inimest, kellest märkimisväärne osa on välismaalasi.
Loomelinnakus on alates 2019. aastast avatud rahvusvaheline fotokunstikeskus Fotografiska Tallinn, mille sagedasti vahetuvad näitused esitlevad maailma tippfotograafide parimaid teoseid. Lisaks on Fotografiskas kohvik ja restoran, mida on võimalik külastada ka ilma muuseumipiletita. Restorani tegevust juhib tippkokk Peeter Pihel, keda tuntakse säästliku toiduvalmistamise kirgliku eestvedajana. 2022 aastal pärjati Fotografiska Restoran Michelini rohelise tärniga.
Linnakus on hulgaliselt näitusepindu. 2021. aastal kolis linnakusse legendaarne Vaal galerii, fotodokumentalistikale pühendunud Juhan Kuusi Dokfoto Keskus. Õuealal asuvad Loomelinnaku Väligalerii ja Kolme puu galerii, viimane on keskendunud ühiskondlikult olulistele teemadele. Linnaku poetänavatel on avatud Telliskivi Loomelinnaku galerii. Silmad tasub lahti hoida ka Loomelinnaku õuealal liikudes, kus on rohkelt tänavakunsti.
Lisaks Fotografiska restoranile tegutseb linnakus F-hoone, mis on ühtlasi linnaku üks vanimaid asukaid. Aadresside asemel tunti tehasehooneid omal ajal just tähtede järgi ja seda tava jälgitakse Loomelinnakus endiselt. Kivi Paber Käärid teeb kõhule pai oma täiesti gluteenivaba menüüga. Loomelinnaku restoranides arvestatakse erakorraliselt hästi ka teiste toidusoodumustega, näiteks laktoosivaba toitumise ja veganlusega. Lisaks saab toitu-jooki enamikust kohtadest kaasa osta loodussõbralikult oma karbi ja topsiga.
Lendav Taldrik on Aasia restoran, kus on esindatud peamiselt India köök. Frenchy keskendub seevastu prantsuse veini- ja toidukultuurile. Kohalikust toorainest kõhutäie eest hoolitseb IDU. Toit ja kultuur kohtuvad KÄRBES Kitchen & Bar restoranis. Hoovis tegutsev Tšiili-Eesti tänavatoiduauto Bueno Gourmet pakub sooje võileibu, mille maitsed on Ladina-Ameerikast mõjutatud. Kohvisõpru hellitab Rootsi mõjutustega Fika.
Telliskivi Loomelinnakus asub jäätisetehas La Muu, mis valmistab 100 tonni jäätist aastas. Suvehooajal avatud jäätisekohvikus on müügil üle 20 jäätisesordi, mida tavapoest naljalt ei leia. Lisaks on valikus esindatud sorbetid ja veganjäätised.
Veel asuvad Loomelinnakus teatrikeskus, Sõltumatu Tantsu Lava, Erinevate Tubade Klubi, raadiojaam IDA raadio ja Rattastuudio Jooks.
Loomelinnaku asutas 2007. aastal Jaanus Juss, kes on ka Loomelinnakut haldava ettevõtte OÜ Telliskivi Maja tegevjuht. Linnaku tegevus sai hoo sisse 2009. aastal, kui PÖFF oma kontoriga linnakusse kolis, uksed avasid F-hoone ja Linnalabor
Via Aemilia
Ajalugu
Ala, mida tänapäeval teatakse Põhja-Itaaliana (Italia settentrionale), kutsusid roomlased riigi vabariigi ajajärgul (kuni aastani 44 eKr) nimega Gallia Cisalpina (ehk "Gallia siinpool Alpe"). Seda seetõttu, et tollal elasid seal Galliast pärit keltide hõimud, kes olid ala 5. ja 4. sajandil eKr koloniseerinud. Itaalia ise aga tähendas alasid, kus elasid itaalikute hõimud; Itaalia ja Gallia Cisalpina vaheline piir jooksis laias laastus Pisae (tänapäeva Pisa) ja Ariminumi vahelt.
Gallia Cisalpina hõlmas ka Po madalikku, mida tollal tunti nimega Pianura Padana. See tohutu maa-ala, kaugelt kõige suurem viljakas tasandik sellel mägisel poolsaarel, hõlmas ka piirkonna ehk kõige parimaid põllumajandusmaid ja võimaldas roomlastel massilise kolonisatsiooni teel oma rahvastikku ja majanduslikke vahendeid tohutult laiendada.
pisi|Via Aemilia Bologna linna läbimas Roomlased alistasid sealsed gallid rea 3. sajandil eKr toimunud keerulistes sõjakäikudega. Aastaks 220 eKr oli valminud Via Flaminia tee, mis võimaldas roomlastele kiiret ligipääsu Gallia Cisalpina piirkonda. Tõenäoliselt oleks kohe järgmise sajandi jooksul järgnenud ka Via Aemilia tee valmimine.
Ent Rooma laienemist lükkas paarikümne aasta jagu edasi Teine Puunia sõda (218–201 eKr). Lisaks kadus Roomal ajutiselt sõjaline kontroll Pianura Padana piirkonna üle kui Kartaago väejuht Hannibal Itaaliasse tungis (218–203 eKr). Mitmed hiljuti alistatud hõimud (näiteks insuberid ja boii'de hõim) tõusid üles ja liitusid oma sõltumatuse taastamise lootuses Hannibali vägedega. Alles aastaks 189 eKr olid mässavad hõimud sel määral rahustatud, et teha võimalikuks Via Aemilia ehitustööde alustamine.
Ajaga järele proovitud Rooma riigi laiendamise viis oli ehitada uus tee otse läbi vastselt vallutatud alade ja seejärel rajada selle äärde rida kolooniaid kas tsiviilisikutest asunikele või sõjaväe veteranidele. Asunikele eraldati alistatud põliselanikelt konfiskeeritud viljakandvad maatükid. See oli ka Via Aemilia funktsioon ja selle ehitamine tõi kogu selle pikkuses kaasa ka Rooma kolooniate rajamise: Bononia (tänapäeva Bologna, rajati 189 eKr), Mutina (tänapäeva Modena), Regium (tänapäeva Reggio Emilia) ja Parma (kõik rajatud aastal 183 eKr).
pisi|Via Emilia [[Bologna kesklinna läbimas. See kaasaegne tänav, mida selle selles osas tuntakse nimega Via Rizzoli, asub Bononia kolooniat osadeks jaotanud tee kohal]] pisi|Rooma sild üle [[Marecchia jõe, kohe väljaspool Via Aemilia algpunkti Ariminumi (Riminit). Sild, mida tänapäeval tuntakse nimega Ponte Tiberio, ehitati aastal 14 keiser Tiberiuse valitsemisajal. Seda osana enne teda keisriks olnud Augustuse suurest kogu Via Aemilia teed hõlmanud täiendustest]]
Via Aemilia ehitamisele järgnenud sajandil sai Piacenzast Rooma peamine teede keskpunkt sealsel madalikul. Aastal 148 eKr ühendas Via Postumia Piacenza Aadria mere põhjapoolsel rannikul asunud Aquileiaga. Aastal 109 eKr lõpetas konsul Marcus Aemilius Scaurus (konsul aastal 115 eKr) Genua (tänapäeval Genova) ja Pisae (tänapäeval Pisa) asulatesse viiva tee Via Aemilia Scaura.
Säilinud osad
Tee alguspunktis Riminis on säilinud tee esimene sild: massiivne Marecchia jõge ületav ehitis, mille ehitust alustas keiser Augustus ja mille ehituse lõpetas tema järel keisriks saanud Tiberius. Sillal on tänaseni säilinud neile kahele pühendatud raidkirjad.
Bolognas leiti tee 78. miili miilipost Reno jõe sängist. Sellel on jäädvustatud fakt, et Augustus lasi Via Aemilia aastal 2 eKr rekonstrueerida (tehes seda Riminist kuni Trebbia jõeni). 1890. aastatel leiti Reno jõge ületanud Via Aemilia teel olnud silla jäänused, mis koosnesid selle mõlema külje rinnatiste osadest. Algselt asusid need teineteisest ligikaudu 11,8 meetri kaugusel ja nad olid valmistatud Verona päritolu punasest marmorist. Leiti, et jõe põhi on alates silla kokku varisemisest 9. sajandil tõusnud vähemalt 6 meetrit.
Alles on ka mõnede teiste antiiksete Rooma sildade varemed. Savignano sul Rubicone omavalitsuses säilis Rooma-aegne sild kuni Teise maailmasõjani, mille ajal see lammutati. Tänapäevane sild on selle rekonstruktsioon.
Pärand
Via Aemilia ehitamine käivitas Pianura Padana alade intensiivse Rooma poolse koloniseerimise. Piirkonna tohutu põllumajandusliku potentsiaali tõttu sai piirkonnast peagi kõige rahvarikkam ja majanduslikult olulisem osa Itaaliast, jättes varju nii Itaalia keskosa kui ka Rooma ja riigi lõunaosa. Piirkond on majanduslikult väljapaistev ka kaasaegse Itaalia kontekstis. Teise triumviraadi (44–30 eKr) ajaks oli selle endise keltide koloonia roomameelseks muutmine olnud nii täielik, et Gallia Cisalpina provints kaotati ja selle territoorium liideti keisririigi südames oleva Itaalia provintsiga.
Tee andis hiljem nime sellele Gallia Cisalpina osale, mida ta läbis. Enne Rooma vallutamist oli see ala gallide boii (kelle järgi sai nime Bologna linn) ja senoonide hõimude territoorium. Ajaks mil keiser Augustus aastal 29 eKr Rooma ainuvalitsejaks sai, viidati piirkonnale juba üldiselt nimega Aemilia. Aasta 7 eKr paiku kui Augustus Itaalia provintsi 11 administratiivüksuseks (regione) jagas, sai piirkonnast selle kaheksas regio. Selle kaheksanda üksuse algne nimi oli Padus, kuid hiljem sai see uueks nimeks Aemilia.
Piirkonna läänepoolset osa tuntakse tänapäevani nimega Emilia. Rooma VIII regio piirid vastasid laias laastus Itaalia tänapäevase Emilia-Romagna, mille elanikke kutsutakse nimega Emiliani, maakonna piiridele. Itaalia tänase riigimaantee nr 9 ametlik nimi on ka praegu Via Emilia ja suuremas osa järgib see vana Rooma-aegset teed (mitmes kohas asub tee täpselt endise Via Aemilia kohal).
Sillad
Piki teed asuvad mitme Rooma-aegse silla jäänused, sealhulgas Ponte d’Augusto, Ponte di Sant’Arcangelo di Romagna, Ponte San Vito, Ponte sul Reno ja Ponte sul Rubicone.
Elle Mälberg
Elle Mälberg (10. aprill 1907 Räpina vald, Linte küla – 16. detsember 2015 Räpina ) oli rahvatantsujuht ja pedagoog, Eesti vanim elanik 2014. aastast kuni surmani.
Elulugu
Elle Mälberg (neiuna Ella-Adele Raudmanson) sündis 10. aprillil 1907 Räpina valla Linte küla Villaku talus. Ta õppis Raadama Ministeeriumikoolis aastatel 1916–1920, Köstrimäe Kihelkonnakoolis 1920–1921, Räpina Kõrgemas Algkoolis 1922. aastal, Räpina Reaalgümnaasiumis ja Räpina Ühis-põllumajandusgümnaasiumis, mille lõpetas 1927. aastal. Seejärel õppis ta Tartu Ülikoolis, kus valmistati ette õpetajaid põllumajanduslikele koolidele. Algklasside õpetaja kutse omandas ta Tallinna Pedagoogiumi juures 1931. aastal.
Elle Raudmanson oli õpetaja kohusetäitja Võõpsu ja Raadama algkoolides. 1932. aastal sai õpetaja Raudmanson ainukese naisõpetajana töökoha Räpina 6-klassilises Algkoolis.
Ella Raudmanson oli Naiskodukaitse asutajaliige ja spordiosakonna juhataja, kodutütarde rühma asutaja ja vanem, võttis osa laulukoori ja näiteringi tööst, oli Räpina Haridusseltsi liige, teda autasustati Kaitseliidu III klassi Valgeristiga.
1937. aasta septembris eestistas ta oma nime, tema uueks nimeks sai Elle Raudver. 1939. aastal abiellus ta Olev-Martin Mälbergiga.
1950. aastate lõpul asus õpetaja Elle Mälberg rajama kooliaeda ja juhendama noori loodusesõpru. Tema juhendamisel on Räpinasse rajatud kolm kooliaeda. Pärast 1974. aastat käis Elle Mälberg koolis tunde andmas, aga mitte enam täiskoormusega. Alles 1980. aastate algul pani ta õpetajaameti päriselt maha.
Õpetaja Elle Mälberg oli Eesti Looduskaitse Seltsi Räpina osakonna asutajaliige.
Eduka tegevuse eest bioloogiaõpetajana anti talle 1962. aastal Eesti NSV teenelise õpetaja aunimetus. Ta oli Räpina linna aukodanik.
Eesti Maaomavalitsuste Liit
Eesti Maaomavalitsuste Liit (lühend: EMOL) on Eesti kohalikke omavalitsuste üksusi ühendav organisatsioon. EMOL asutati 1921. aastal ja taasasutati 1990.
Põhikirja järgi on EMOLi eesmärk "ühistegevuse kaudu kohaliku omavalitsuse üldisele arengule kaasaaitamine, oma liikmete esindamine ja nende ühiste huvide kaitsmine, samuti liikmete koostöö edendamine ja liikmetele seadusega ettenähtud ülesannete paremaks täitmiseks võimaluste loomine".
Tallinna Ajaloo Selts
Tallinna Ajaloo Selts (nimetatud ka: Ajaloo Selts) oli Tallinnas 1933. aastal asutatud selts, mis peamiselt uuris Tallinna ajalugu.
Aastal 1934 andis selts välja ülevaateraamatu "Tallinn. Ajalooline ja kunstiajalooline juht".
Tuule järv
Tuule järv (ka Sangaste Soojärv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Väljakülas. Veekogu pindala on 0,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 336 m.
Valgesaba-kiivitaja
pisi|Valgesaba-kiivitaja Valgesaba-kiivitaja (Vanellus leucurus) on tülllaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Mägi-piimputk
Mägi-piimputk (Peucedanum oreoselinum) on sarikaliste sugukonda piimputke perekonda kuuluv õistaim.
Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on ta haruldane. Teda leidub üksikute leiukohtadena peamiselt Tartu ümbruses, kus ta eelistab liivaseid männimetsi, liivikuid, teeservi.
Parandu
Parandu (varem Metsaküla) oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Kaagjärve küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kaagjärve külaga.
Külast on teateid alates 1970 (Metsaküla).
Eesti Alliance Française
Organisatsiooni eesotsas on aastast 1997 olnud Helle-Iris Michelson.
Artjom Gornostajev
Artjom Gornostajev (sündinud 17. augustil 1993 Tallinnas) on Eesti jäähokimängija.
2007–2008 mängis ta klubis Tallinn HC Panter Purikad.
Aastast 2011 mängib ta Soome klubis Muik Hockey.
Juudit II
„Juudit“ on austria kunstniku Gustav Klimti (1862–1918) teos.
Oleg Smirnov
Oleg Smirnov (sündinud 1. oktoobril 1985 Narvas) on Eesti jäähokimängija.
Aastast 2011 mängib ta klubis Narva PSK.
Mont Ventoux
Mont Ventoux (Provence'i murdes Ventor) on mägi Prantsusmaa lõunaosas Provence'is Vaucluse'i departemangus Carpentras'st 20 km kirdes. Mäe kõrgus on 1910 meetrit.
Kuigi Ventoux on geoloogiliselt osa Alpidest, peetakse seda väljaspool asuvaks (selle ümber pole võrreldava suurusega mägesid ja see asub Alpide peaahelast märkimisväärses kauguses).
26. aprillil 1336 ronis mäe otsa Itaalia kirjanik Francesco Petrarca ning seda sündmust peetakse alpinismi alguseks.
Selee keel
Selee keel (varem ka bale keel ja santrokofi keel) on peamiselt Ghanas kõneldav kvaa keel, mis kuulub naa-togo rühma.
Selee keelt räägib umbes 6000 inimest.
Zemitāni raudteejaam
pisi|Zemitāni raudteejaam Zemitāni raudteejaam on raudteejaam Valga–Riia raudteeliinil ja Riia–Skulte raudteeliinil Riia linna Purvciemsi asumis.
Jaamas on viisteist teed ja kolm ooteplatvormi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine. Jaam asub Riia keskraudteejaamast 4,2 km kaugusel. Jaama läbiv raudtee on elektriraudtee. Piletihinnalt kuulub jaam A-tsooni. Zemitānist Jāņavārti raudteepeatuseni viib Zemitāni—Šķirotava raudtee.
Jaam rajati aastal 1877 ja algul kandis see nime Aleksandra Vārti (vene Александровские ворота; Aleksandrovskije vorota /Aleksandri värav/). Aleksandri värav (või ka Aleksandri triumfikaar) on seal lähedal asunud 1812. aasta Vene-Prantsuse sõja võidu tähistamiseks ja Vene tsaari Aleksander I auks 1815. aastal püstitatud triumfikaar. 1918 sai jaam praeguse nime Läti vabadusvõtleja, Karutapja ordeni ja Eesti Vabadusristi kavaleri Jorģis Zemitānsi järgi. Teise maailmasõja ajal kandis jaam nime Rīga-Gaisa tilts või Riga-Hohe Brücke. Aastal 1948 hakkas jaam Otomārs Oškalnsi järgi kandma nime Oškalni raudteejaam. Tänapäevase nime sai jaam tagasi aastal 1995.
Jan Rajevski
Jan Rajevski (sündinud 19. septembril 1987) on Eesti jäähokimängija.
Aastast 2009 mängib ta Rootsi klubis Trelleborgs IF.
Isiklikku
Tema vend on jäähokimängija Mark Rajevski.
Piirijõe soot
Piirijõe soot on järv Valga maakonnas Valga vallas Tagula ja Väljakülas. Veekogu pindala on 1,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1375 m.
Silmakilbis
Silmakilbis (ladina keeles scutum oculare, sün oculare, mitm scuta ocularia) on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmakilbis on ka osade kalade peas paiknev soomus.
Silmakilbis on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Madudel
Madudel paikneb silmakilbis külgvaates vaadatuna otse silma ees. Silmakilbis moodustub kokkukasvanud laugudest ja katab sarvkesta. Silmakilbis on läbipaistev, va kestamise ajal, siis muutub see piimjaks ja mao praktiliselt pimedaks. Silmakilbist varustavad toitainetega veresooned ja see uueneb koos ülejäänud nahaga kestamise ajal pidevalt. Silmakilbise morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Parve
Parve asulast on teateid alates 1922 (Parve alevik, ka Kiisalinn).
Emil Laansoo
Emil Laansoo (12. märts 1921 – 26. jaanuar 2004 ) oli eesti viiuldaja ja kitarrist.
Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna Reaalkooli.
Isiklikku
Klassikaline filoloog Anne Lill on tema tütar, helilooja Märt-Matis Lill on tema tütrepoeg.
Astroosakestefüüsika
Astroosakestefüüsika on füüsika haru, mis uurib füüsikaliste osakeste omadusi ja nende mõju astrofüüsikalistes ja kosmoloogilistes protsessides ning kosmiliste kiirtega seotud nähtustes. Astro-osakestefüüsika on küllaltki noor füüsikaharu, mis tegutseb osakestefüüsika, astrofüüsika ja kosmoloogia piirimail sageli kombineerides mõõtmis- ja vaatlustulemusi ning meetodeid kõigist neist valdkondadest. Astro-osakestefüüsika esiletõus 2000. aastate alguses oli seotud uute neutriino- ja tumeainega seotud eksperimentidega ning paljude uute kosmoseeksperimentidega. Valdkonna kiiret arengut soodustab asjaolu, et osakestefüüsikas tavapäraste kiirendieksperimentide maksumus on oluliselt suurenenud ja nende ehitamise aeg on pikenenud aastakümneteni. Seega on paljud osakestefüüsikud asunud otsima uusi füüsikanähtusi astrofüüsikalistest ja kosmoloogilistest protsessidest.
Astroosakestefüüsika muudab keeruliseks asjaolu, et antud valdkonnas tuleb sageli käsitleda koos väga erinevaid ja keerulisi matemaatilisi ning eksperimentaalseid uurimismeetodeid. Teooria poolelt hõlmab see nii kvantväljateooria, statistilise füüsika kui üldrelatiivsusteooria. Eksperimendid varieeruvad maa-alustest eksperimentidest (IceCube, Xenon1T jt) ja suurtest komposiitteleskoopidest maapinnal (CTA, SKA jt) kuni kosmoseeksperimentideni (Fermi, Planck, AMS02 jt).
Dūmele
Dūmele (ka Dūmelciems) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonna Dundaga vallas. Küla asub valla põhjaosas. Dūmele jääb valla keskusest Dundagast 25 ja Riiast 178 kilomeetri kaugusele.
Külas asub Dūmele kalmistu.
Looduskaitse all on mänd ümbermõõduga 2,6 meetrit. Osa külast jääb Slītere rahvusparki.
Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Carsten Selch Jensen
Carsten Selch Jensen on taani ajaloolane (medievist).
Teadus
Carsten Selch Jenseni peamised uurimisvaldkonnad on keskaja kirikuajalugu, ristisõjad, Balti regiooni keskaja ajalugu, kirik ja sõda keskaja kontekstis, reformatsiooni ja kiriku varauusaja ajalugu ja vaesuse ajalugu. Praegune uurimisteema on ristisõjad, eelkõige ristisõjad Balti regioonis.
Õppetöö
Jensen õpetab ülikoolis järgmisi kursusi: kirik ja sõda ajaloos; ristisõjad; ajaloo metodoloogia.
Isiklikku
Jensen valdab taani, inglise ja saksa keelt.