cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aleksandr Kiur-Muratov
Ta valiti 1951. aastal veterinaaria alal Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks veterinaaria alal. Kokku valiti sel aastal 11 uut liiget, kellest kümme oli Venemaalt Eestisse saadetud isikud.
Kiur-Muratov naasis Venemaale juba 1953. aastal.
Pruudipõll
Pruudipõll oli 19. sajandi lõpupoole Muhus sealses pulmatraditsioonis kasutatud põll.
Põll oli omakootud poolvillasest materjalist ning punast või oranži värvi. Põll valmistati üleni pappalusel ja kaunistati helmestikandi, kuljuste, müntide jm. ripatsitega.
Tauno Loodus
Tauno Loodus (sündinud 13. septembril 1979 Kuressaares) on turundaja ja ettevõtja.
Haridus
Tauno Loodus on lõpetanud 1997. aastal Kuressaare Gümnaasiumi, 2001. aastal Lahti Polütehnilise Instituudi ja 2002. aastal Tallinna Tehnikaülikooli.
Ettevõtlus
2000. aastate alguses, kui Tauno Loodus töötas Eesti Olümpiakomitee turundusjuhina, tuli tal tegeleda spordiaasta lõpetamise ürituse korraldamisega. Sellest tekkis idee hakata ise tegelema ürituskorraldusega ja sündis Event Masters.
Tauno Loodus kuulub enam kui kümne organisatsiooni juhatusse. Looduse ettevõtetest võiks välja tuua reklaamiagentuuri DDB Eesti OÜ, digiagentuur Punk Digital OÜ, üritusturundusagentuuri Event Masters OÜ ning Zavod BBDO OÜ, mille juhatuse liige ning tegevjuht ta on olnud alates aastast 2010 ning mis on tema juhtimise all võitnud hulgal auhindu nii Eestist kui välismaal.
Surikava
Surikava (vanadel kaartidel Sūrikava) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas. Surikava asub valla lääneosas. Küla jääb valla keskusest Liepnast 5, piirkonna keskusest Alūksnest 38 ja Riiast 240 km kaugusele.
Tauno Loodus
Sport
Tema meelisaladeks on tennis ja golf, varem ka jalgpall ja pikamaajooks. 2006. aastal mängis Tauno Loodus Eesti Meistrivõistlustel IV liigas kokku kolmes kohtumises.
Surikava
Külast läheb läbi maantee V401.
Aastal 2007 oli külas 17 elanikku.
Tauno Loodus
Isiklikku
Tauno Loodus on abielus, tal on kaks last.
Stephen Kiprotich
Stephen Kiprotich (sündinud 27. veebruaril 1989) on Uganda pikamaajooksja.
Tauno Loodus
Hobid
pisi|Kapten Loodus Tauno Loodusel on väikelaeva kapteni luba ja jahirelvaluba.
Stephen Kiprotich
Kiprotich võitis Londoni olümpiamängudel 2012 maratonijooksu ajaga 2:08.01. Kiprotichi olümpiakuld oli Uganda esimene olümpiamedal pärast 1996. aastat ja esimene kuldmedal pärast 1972. aastat. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis ta maratoni ajaga 2:09.51.
2012. aasta Tōkyō maratonil saavutas Kiprotich kolmanda koha ajaga 2:07.50.
Kiprotichi rekord maratonijooksus on 2 tundi 6 minutit ja 33 sekundit, mis on joostud 2015. aasta veebruaris Tōkyō maratonil. Tema eelmine rekord maratonis oli 2:7.20 sekundit, mille ta püstitas 2011. aastal samuti Tōkyō maratonil.
Lennud unes ja ilmsi
"Lennud unes ja ilmsi" on 1982. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.
Süžee
Filmi peategelane Sergei Makarov teeb neljakümnenda sünnipäeva eel kokkuvõtteid oma senisest elust. Rõõmustavat on aga vähe, heameelt ei valmista talle ei naine, armuke, töö ega sõbrad.
Regeneratsioon (täpsustus)
Regeneratsioon ehk regenereerimine on millegi taastamine, taasloomine, uuesti kõlblikuks muutmine, nt kasutatud materjali omaduste taastamine, põlemisgaasi soojuse kasutamine kütuse või õhu eelsoojendamiseks, tuumakütuse tootmine kasutusaja ületanud tuumareaktorite täidisest jms.
Sõna "regeneratsioon" on sõnaühendi koosseisus või ka omaette kasutusel ka terminina:
Kiutpõll
Kiutpõll oli 19. sajandil Muhus kasutatud põll.
Põll oli omakootud poolvillasest materjalist ning pikitriibuline. Põlle pappkõvendil olevat värvilist alast kaunistasid kardpael, ristpistes tikand, piiprellid jms.
Friedrich-Werner von der Schulenburg
pisi| Friedrich-Werner von der Schulenburg pisi|Saksa saadik [[Pärsias Friedrich-Werner von der Schulenburg (pildil keskel) pidulikus diplomaadi vormiriietuses Teheranis (enne 1931)]] pisi|[[Jossif Stalin ja Vjatšeslav Molotov kohtumas Saksa delegatsiooniga. Pildil keskel Saksa suursaadik Friedrich-Werner von der Schulenburg]]
Krahv Friedrich-Werner Erdmann Matthias Johann Bernhard Erich von der Schulenburg (20. november 1875 Kemberg, Saksimaa provints, Preisi kuningriik) – 10. november 1944 Berliin) oli Natsi-Saksamaa diplomaat.
Ramses II (tank)
Ramses II on Egiptuse maaväe lahingutank, valmistatud Nõukogude Liidu T-55 tankide kaasajastamise tulemusel.
Friedrich-Werner von der Schulenburg
Friedrich-Werner oli pärit Schulenburgide aadlisuguvõsast. Ta õppis riigiõigust Lausanne'is, Münchenis ja Berliinis. Pärast riigieksami sooritamist pääses ta tööle Saksa keisririigi välisministeeriumi. 1903. aastal määrati ta asekonsuliks Barcelona peakonsulaati, 1906. aastal asus ta juhtima Lvivi konsulaati Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriigis. Aastatel 1907–1911 oli ta Venemaal Varssavi peakonsulaadis asekonsuliks ja 1911–1914 konsuliks Tiflisis. Ta osales esimeses maailmasõjas, kus teda edutati Saksa armees kapteniks. 1915. aastal saadeti ta Erzurumi sideohvitseriks Osmanite armee juurde. 1918. aastal sai Schulenburg Saksa täievoliliseks saadikuks Gruusia Demokraatlikus Vabariigis.
Ramses II (tank)
Tanki algne nimetus oli T-54E ("E" - egiptlane).
Friedrich-Werner von der Schulenburg
Weimari vabariigis töötas Schulenburg saadikuna 1922–1931 Teheranis (Pärsias) ja 1931–1934 Bukarestis (Rumeenias). 1934. aastal astus Schulenburg Natsionaalsotsialistliku Saksa Töölispartei liikmeks.
Suursaadik Moskvas
21. juunil 1934 määrati Schulenburg suursaadikuks Nõukogude Liitu. Augustis 1939 aitas ta kaasa Saksamaa ja Nõukogude Liidu vahel mittekallaletungilepingu sõlmimisele. Seetõttu oli ta hästi kursis selle lepingu juurde kuulunud salajaste lisaprotokollidega.
Ööl vastu 22. juunit 1941 sai Schulenburg Berliinist telegrammi, milles oli Saksamaa ametliku noodi tekst sõja kuulutamisest Nõukogude Liidule. Varahommikul, kaks tundi pärast sõjategevuse algust, võeti Schulenburg vastu Kremlis ja ta sai üle anda NSV Liidu välisasjade rahvakomissarile Vjatšeslav Molotovile noodi.
Suursaadik Schulenburg ja saatkonna personal interneeriti Moskvas, seejärel hoiti neid 22.–28. juunil Kostromas asuvas puhkekodus, kust toimetati edasi rongiga Türgi piirini (reis kestis kaheksa ööpäeva) ning 13. juulil vahetati nad välja Nõukogude Liidu ja Türgi piiril Nõukogude Liidu suursaadiku Saksamaal Vladimir Dekanozovi ja tema kaaskonna vastu. Türgist lendas Schulenburg Berliini.
Riigipöördekatse
Schulenburg oli osaline 1944. aastal vandenõus Hitleri vastu. Pärast ebaõnnestunud atentaati Adolf Hitlerile 20. juulil 1944 Schulenburg arreteeriti 19. oktoobril. Teda süüdistati riigireetmises. Rahvakohtus mõisteti ta 23. oktoobril 1944 surma poomise läbi. Kohtuotsus viidi täide 10. novembril 1944 Plötzensee vanglas Berliinis.
Kolm kuud varem hukati samas vanglas Schulenburgi nõopoeg Fritz-Dietlof von der Schulenburg, kes oli Berliini politseiülema asetäitja ning kes samuti osales vandenõus ja oli operatsiooni "Valküür" kavandajaid.
Konrad Libicki
pisi| Konrad Libicki (23. august 1891 Varssavi – 25. detsember 1980 London) oli Poola diplomaat.
Aprillist 1929 kuni juulini 1933 oli ta Poola saadik Eestis.
Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia
Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia on üks kaheksast Eesti Kultuurkapitali välja antavast Eesti Kultuurkapitali aastapreemiast. Eesti Kultuurkapitali näitekunsti aastapreemia määratakse aastapreemiat vääriva teatrisündmuse autasustamiseks. Ettepaneku teeb Eesti Kultuurkapitali nõukogule Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapital.
Koitjärv (perekonnanimi)
Koitjärv on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Koitjärv uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Anderson, Graustein, Gross, Habicht, Hirsch, Kirstein, Köök, Kraupmann, Kreitsberg, Kriegeberg, Kriegerberg, Kronfeld, Kuktaal, Küttmann, Lätlane, Linzbach, Lusmann, Sidok, Uljata, Zeisig.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Koitjärv Eestis 18 mehel ja 19 naisel.
Rūbežnīki
Rūbežnīki (ka Rūbežnieki või Robežnieki) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Aastal 2020 oli külas 6 elanikku.
Nikolai Buzulukov
Nikolai Buzulukov (4. mai 1905 – 15. september 1979) oli vene majandusteadlane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia tegevliige (akadeemik) 1951. aastast.
Buzulukov tuli Eestisse 1946. aastal. ÜK(b)P KK Eesti büroo	 likvideerimise järel töötas ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia majanduse instituudis, valmistades ette oma doktoritööd põllumajanduse kollektiviseerimise teemal. 1951. aastal valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia akadeemikuks ja oli 1951–1953 akadeemik-sekretär,.
1953. aastal aga "avastas" EKP Keskkomitee tema teaduslikes töödes "tõsiseid poliitilisi vigu". Tegelikult oli see "süüdimõistmine" seotud	asjaoluga, et Buzulukov oli oma uurimustes tsiteerinud ka selleks ajaks põlu alla sattunud Nikolai Karotamme sõnavõtte. See saigi talle saatuslikuks. 1953. aastal kaotas ta oma koha Eesti NSV Teaduste Akadeemias ja 1955. aastal oli ta üldse sunnitud Eestist lahkuma
Komplekssus
Komplekssus (inglise complexity) on omadus, millega iseloomustatakse süsteemi, kus ühe probleemi aspekte ei saa väljendada ainsast vaatenurgast lähtudes.
Komplekssust peetakse loodus- ja sotsiaalse süsteemi loomupäraseks omaduseks.
Terviklik süsteemikäsitlus vastandub reduktsionismile.
Andres Kull (tippjuht)
Andres Kull (sündinud 26. juulil 1970) on eesti tippjuht.
Üle 20 aasta on ta töötanud Postimees Grupi ettevõtetes, olnud AS-i Kroonpress direktor ja juhatuse esimees.
1. jaanuarist 2019 kuni 13. septembrini 2019 oli Kull ühtlasi ka AS-i Eesti Meedia juhatuse esimees.
Jean-Baptiste Djebbari
Jean-Baptiste Djebbari (sündinud 26. veebruaril 1982 Melunis) on Prantsusmaa poliitik. Ta on 3. septembrist 2019 Prantsusmaa transpordiminister.
Ta on lõpetanud kõrgkooli École nationale de l'aviation civile.
Rui Rio
pisi| Rui Fernando da Silva Rio (sündinud 6. augustil 1957 Portos) on Portugali poliitik, majandusteadlane, omavalitsustegelane.
Aastatel 2002–2013 oli ta Porto omavalitsuse president (linnapea).
2005. aastal pälvis ta Valgetähe I klassi teenetemärgi.
Eeslipüha
Eeslipüha ehk eeslimissa (ladina keeles Festum Asinorum või asinaria festa, prantsuse keeles Fête de l'âne) oli keskaegne pidustus, mida pühitseti 14. jaanuaril. Seda tähistati eelkõige Põhja-Prantsusmaal, kuid see levis ka Euroopas laiemalt. Pidustustel meenutati eesliga seotud lugusid Piiblist, eelkõige püha perekonna põgenemine Egiptusse, aga ka Jeesuse sünni juures viibimine jõulude ajal laudas ja Kristuse sissesõit Jeruusalemma.
Traditsioon
Nii Kristuse ümberlõikamise püha kui ka Egiptusse põgenemise mälestamise püha olid algselt tavalised kirikupühad, kuid 13. sajandil oli neile iseloomulik juba burleskne paroodiline element jumalateenistuses, kusjuures mõnes kohas, näiteks Beauvais's, Sensis ja Autunis mängis ses rolli päris eesel. Kahes Beauvais'st pärinevas 13. sajandi käsikirjas, üks ümberlõikamise pühale ja teine Egiptusse põgenemise pühale pühendatud, on kirjeldatud tavalist kanoonilist jumalateenistuse korda, kuid kanoonilisele osale lisatud troopides ja tseremoonia kirjelduses võib leida rohkesti naljakat ja veiderdavat. Osa eeslipüha pidustusest moodustas protsessioon, kus pidulikult ehitud eesli selga pandi noor neiu väikelapsega, kes pidid kehastama Maarjat ja Jeesust, ja protsessioon lõppes kirikus altari juures. Kirjelduses mainitakse eeslikisa imiteerimist missal osalejate suust ja nn "eeslilaulu" ehk eesli kiituseks kõlavat conductus ' t algussõnadega "Orientis partibus", mille korduvas prantsuskeelses refräänis matkitakse eesli häält. Tekst koos viisiga on säilinud Briti Raamatukogus leiduvas nn Beauvais' käsikirjas BL Egerton MS 2615 (milles leidub ka liturgiline draama "Taanieli mäng") lehekülgedel 43r-44v, pealkirja asendava märkusega "conduct9 subdeaconi [...]" 'alamdiakonite conductus' : Tõlkes võiks need read kõlada nii:
Upmaļi
Upmaļi (ka Upmala, kohalikus murdes Upmola) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas. Upmaļi asub valla lõunaosas merepinnast 122 meetri kõrgusel Bolupe jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Liepnast 9, piirkonna keskusest Alūksnest 42 ja Riiast 231 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee P41.
Püramiidtamm
Püramiidtamm (Quercus robur 'Fastigiata') on hariliku tamme sort.
Püramiidtamm avastati vormina Saksamaa loodusest ja poogiti esmakordselt aastal 1783.
Nimetus
Perekonna nimetus Quercus tuleb keldikeelsetest sõnadest quer ('ilus'), ja cus ('puu') ja kultivari nimetus fasgiata ladina keelest sõnast fastigo, mis tähendab "püstine".
Kirjeldus
Puu on sambakujuline. Kasvab kuni 20 m kõrguseks. Tüvi osa on enamasti lühike, ühekojaline, mille koore värvus ulatub tume hallist kuni mustani. Tamme viljadeks on tammetõrud. Tõrud on ovaalsed, kuni 2,5 cm pikkused. Lehed on tumerohelised, teravatipulised, lehealused enamasti sinakas-rohelised, lühikese varrega, kasvult 7,5–13 cm.
Kasvutingimused
Puu on jõulise kasvuga ning on sobiv kasvama karmides tingimustes. Püramiidtamm on sügavate juurtega ning talub ka keskmisest tugevamaid tuulepuhanguid. Kasvutingimusete suhtes on püramiidjas tamm vähenõudlik. Ta tuleb toime nii kuivades kui ka savistes muldades. Pruunjaid lehti võib tamm hoida mõnikord isegi kogu talveperioodi. Meeldivad päiksepaistelised kohad. Kasutatakse iluaianduses.
Kasutus
Püramiid tamm sobib hästi kasutamiseks linna aladel ja parkides. Puu on leplik linna tingimuste suhtes ning tänu sellele saab ta kasvada ka tänavaäärsetel kitsastel aladel.
Puu hoiab ise vormi, kärpida ei ole vaja.
Telfairi maakond
Telfairi maakond (Telfair County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on McRae.
Ajalugu
Maakond moodustati 1807. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 500.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Truļļeva
Truļļeva on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas.
Truļļeva asub valla loodeosas. Küla jääb valla keskusest Liepnast 8, piirkonna keskusest Alūksnest 25 ja Riiast 227 km kaugusele. Seal asub Truļeva bussipeatus.
Külast läheb läbi maantee V401. Külas kasvav Truļļeva tamm on võetud looduskaitse alla.
Aastal 2002 oli külas 6 elanikku.
Norbert Żaba
Norbert Żaba (13. juuli 1907 Tallinn – 15. juuli 1994 Stockholm) oli poola-eesti-rootsi päritolu Poola diplomaat, ühiskonnategelane.
1935. aastal anti talle Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II aste.
ABS
ABS võib tähendada järgmist:
Taylori maakond (Georgia)
Taylori maakond (Taylor County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Butler.
Ajalugu
Maakond moodustati 1852. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8906.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Sanae Takaichi
pisi|Sanae Takaichi (2006) Sanae Takaichi (jaapani keeles 高市 早苗 Takaichi Sanae; sündinud 7. märtsil 1961 Yamatokōriyamas Nara prefektuuris) on Jaapani poliitik. Ta on 11. septembrist 2019 kuni 16. septembrini 2020 Jaapani siseminister.
Ta on lõpetanud Kōbe ülikooli ärikorralduse erialal bakalaureuseõppes.
Jaunsaimnieki
Jaunsaimnieki (ka Jaunsaimnieki 1, Jaunsaimnīki või Jaunsaimnīki 1) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla lääneosas maantee A12 ääres. Jaunsaimnieki jääb valla keskusest Dekšoresest 3,9, endisest piirkonna keskusest Viļānist 13,8 ning Riiast 203,7 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Vallas asub ka küla Jaunsaimnieki 2
Aastal 2020 oli külas 36 elanikku.
Kohanemisvõime
Kohanemisvõime (inglise adaptive capacity) on organismi, isiku, leibkonna või organisatsiooni võime muutustega kohaneda.
Suur kohanemisvõime lubab ära kasutada muutustest tulenevaid võimalusi.
Kohanemisvõime ja haavatavus on pöördvõrdelises seoses.
Kohanemine kliimamuutustega
Valitsustevaheline kliimamuutuse nõukogu (IPCC) on määratlenud kliimaolude varieerumise ja kliimamuutusega kohanemise võime järgmiselt: "Süsteemi võime kohaneda kliimamuutusega (sh kliimaolude varieerumise ja äärmuslike ilmaoludega), et leevendada võimalikku kahju, kasutada ära võimalusi ja tulla toime tagajärgedega."
Martin Herem
Martin Herem (sündinud 17. detsembril 1973 Tallinnas) on Eesti sõjaväelane, auastmelt kindral ja alates 5. detsembrist 2018 Eesti kaitseväe juhataja.
Alates 2012. aastast oli ta Kaitseväe Ühendatud Õppeasutuste ülema asetäitja ning alates 2013. aastast õppeasutuste ülem.
2016. aasta juulis asus ta juhtima Kaitseväe peastaapi. 2018. aasta 10. jaanuaril esitas kaitseminister Jüri Luik valitsusele Heremi kandidatuuri Kaitseväe juhataja ametikohale, mille valitsus 11. jaanuaril heaks kiitis. Herem on ühtlasi esimene Kaitseväe juhataja, kes ei ole teeninud ühegi välisriigi relvajõududes.
Auastmed
pisi|Martin Herem (paremal), [[Veiko-Vello Palm (keskel) ja Jüri Ratas (vasakul) kohtumas NATO peasekretäri Jens Stoltenbergiga (paremalt teine) Tapal (2017)]]
Isiklikku
Herem on abielus ning tal on poeg ja kaks tütart. Võõrkeeltest valdab ta inglise ja vene keelt. Hobina tegeleb ta maratonijooksuga. 6. märtsil 2019 avaldatud Eesti Ekspressi intervjuus sõnas Herem, et tegeleb kirglikult ka mullamuttide kinninabimisega. Herem kirjeldas intervjuus mutipüüdmise viise ning strateegiaid ja avaldas, et peab püütud muttide kohta ka küllaltki detailset statistikat.
Mõlemad ta vanaisad olid Vabadussõja veteranid. Tema isapoolne vanaisa on vabadusristi kavaler Paul Herem ja emapoolne vanaisa on samuti vabadusristi kavaler Harri Moora. Martin Heremi tädipoeg on poliitik Jürgen Ligi. Tema tädi oli geograaf Ann Marksoo.
Kindralleitnant Johannes Kert, Kaitseväe juhataja aastail 1996–2000, on teda iseloomustanud järgnevalt: "ta on väga suure töövõimega, praktilise meelega ohvitser, kellel on eeskujulik teenistuskäik". Samuti hindas ta Heremi initsiatiivi lumetorm Monika ajal, mil Herem saatis Kirde Kaitseringkonna ülemana Padaorus lumevangi jäänud inimeste abistamiseks Päästeametile toeks viis kaitseväe roomikmasinat Hägglunds Bv 206, 10 veoautot Unimog, viis maasturit, kolm traktorit, kaks puksiirmasinat ja ligi 100 kaitseväelast. Herem ei küsinud selleks täiendavat luba kaitseväe juhatajalt, kelle heakskiiduta ei tohtinud antud sõidukeid kaitseväe territooriumilt välja viia. Heremi panust Padaoru sündmuste lahendamisel on hinnatud ka ajakirjanduses.
Kaitseminister Jüri Luik on Heremit iseloomustades öelnud, et ta on "liidriomadustega ohvitser, kes tunneb läbi ja lõhki mobilisatsioonisüsteemi ning on tõestanud, et suudab arendada reservarvmeed".
Eesti Kool
Eesti Kool on olnud mitme väljaande nimi:
Käsipall 2020. aasta suveolümpiamängudel
pisi|Yoyogi National Gymnasium Tokyos Tokyo 2020. aasta suveolümpiamängude käsipalliturniirid toimuvad 24. juulist kuni 9. augustini. Käsipallis osaleb nii meeste kui naiste arvestuses 12 võistkonda. Võistlused peetakse Yoyogi National Gymnasiumi spordiareenil, kus on ruumi 12 000 pealtvaatajale. Võistlustest võtab osa 336 sportlast, mõlemast soost kaksteist võistkonda, kuhu kuulub 14 mängijat.
Mehed
Meeste käsipalli 2020. aasta olümpiaturniiri kvalifikatsioonis määratakse kvoodikohad 12 võistkonnale: vastavalt olümpiavõistluste võõrustajatele, maailmameistrile, neljale mandri meistrile ja kuuele võistkonnale. Toimub kolm olümpia kvalifikatsiooniturniiri. Turniiril võib osaleda ainult kaksteist võistkonda, kes ei ole veel kvalifikatsiooni saavutanud viie ülalnimetatud võistluste kaudu:
Naised
Naiste 2020. aasta käsipalliturniiri kvalifikatsioon määras kvoodikohad kaheteistkümnele võistkonnale: vastavalt võõrustajatele, maailmameistrile, neljale mandri meistrile ja kuuele maailma olümpia kvalifikatsiooniturniiride võistkonnale.
Toimub kolm olümpia kvalifikatsiooniturniiri. Turniiril võib osaleda vaid kaksteist võistkonda, kes ei ole veel kvalifikatsiooni saavutanud viie ülalnimetatud võistluse kaudu:
Raevu päev (film, 1985)
"Raevu päev" on 1985. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.
Süžee
Ühel looduskaitsealal hakkavad professor Fiedleri katsete tulemusena paljunema inimese intellektiga loomataolised olendid. Kuid need ilma emotsioonide ja moraalita olendid kujutavad endast inimkonna jaoks suurt hädaohtu. Ajakirjanik Betley otsustab paljastada maa-aluse laboratooriumi saladuse.
Władysław Józef Zaleski
1937. aastal autasustati teda Valgetähe III klassi teenetemärgiga.
Kraupmann
Kraupmann (Kraupman) on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Kraupmann-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Koitjärv.
Kraupmann (Kraupman) on unikaalne perekonnanimi, mida on pandud vaid Albu mõisas Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal ühele perele.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga perekonnanime Kraupmann kandvaid inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Viķerava
Viķerava on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas.
Viķerava asub valla lääneosas. Küla jääb valla keskusest Liepnast 6, piirkonna keskusest Alūksnest 29 ja Riiast 231 km kaugusele. Seal asub Silgulda bussipeatus.
Külast läheb läbi maantee P41.
Thomase maakond (Georgia)
Thomase maakond (Thomas County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Thomasville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1825. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 44 720.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Diasporaa
Diasporaa (vanakreeka sõnast διασπορά diaspora 'laialipuistamine') ehk hajala on mingi enamusrahva hulgas elav laialipillatud vähemusrahvus, kes on sinna oma kodumaalt sattunud vabatahtlikult või muudel põhjustel, näiteks kodumaa vallutamisel võõra võimu poolt, riigipiiride muutumisel jne.
Diasporaale on sageli omane säilitada ühtekuuluvustunnet ja kultuurilist eneseteadvust.
Phokas
Phokas (kreeka keeles Φωκᾶς; 547 – 5. oktoober 610) oli Bütsantsi keiser 23. novembrist 602 kuni surmani, valitsedes seega 7 aastat, 10 kuud ja 12 päeva.
Kaasaegsete kirjelduste järgi oli ta lühikest kasvu, jässakas, laia rinnaga punapea. Autor on öelnud, et tema ebameeldivat nägu kaunistas vana lahingus saadud arm, mis küllaltki sagedastel vihahoogudel tõmbus tumepunaseks. Tal puudus igasugune haridus ja ettevalmistus keisri ametikoha täitmiseks. Phokas oli juba sõjamehena paistnud silma erilise julmuse poolest. Pole teada, kas tema välimuse kirjeldus vastab tõele, sest see pärineb ajast, mil keiser oli juba kukutatud ning kõik tema kujud ja pildid olid hävitatud.
Tõus võimule
Rahulikul perioodil poleks olnud reaalne, et Phokase-taoline mees oleks võinud saada keisriks. Mõni aasta enne tema troonile asumist poleks keegi julgenud temale panust teha. Phokas kasutas segase olukorra oskuslikult ära. Üks Bütsantsi autor on kirjutanud, et ainult suurte vapustuste käigus võis koletisest saada keiser. Juba tema välimuse kirjeldus annab aimu, et ta ei saanud väga paljudele meeldida, kuid rahulolematus Mauriciusega oli niivõrd üleüldine, et esialgu olid kõik tema võimule tulekuga rahul.
Eelmine keiser Mauricius oli muutunud oma sammude tõttu väga ebapopulaarseks nii rahva kui ka sõjaväe seas. Phokas oli parajasti sadakonna ülem, kui ta saabus sõjameeste saatkonnaga keisri juurde, et esitada oma nõudmised. Sellel kohtumisel läks üks senaator Phokasele kallale ning sikutas teda habemest. Edasi arenesid sündmused nii, et Phokas saabus pealinna müüride alla juba suure mässava sõjaväe eesotsas. Keisri saadikuid nad vastu enam ei võtnud. Sellel hetkel polnud veel plaanis, et Phokas saab keisriks. Mässajad saatsid oma saadikud jahil olevat troonipärijat otsima, kuid Mauricius jõudis ette ning poeg kutsuti paleesse tagasi.
Phokast sai ülestõusnute juht ajal, mil vägedele oli antud käsk talvituda Doonau kaldal. Sõdurid aga ei viitsinud laagri ehitamisega vaeva näha, kuigi oli oodata barbarite rünnakuid. Nende seas leidis elavat toetust idee minna Konstantinoopoli peale. Sel ajal kuulutatigi Phokas pealikuks.
Sakalauskase juhtum
Leedulasest noorsõduri Artūras Sakalauskase juhtum sai üleliidulise tähelepanu osaliseks 1987. aastal. Sellest kirjutasid esimesena Leningradi ajalehed, nagu Leningradi komsomoli komitee häälekandja Smena, samuti üleliidulise levikuga Komsomolskaja Pravda. Leedu režissöör Saulius Berginis tegi juhtumist dokumentaalfilmi "Tellislipp" («Кирпичный флаг»). Teises filmis, mille režissöör oli Aleksandr Rogožkin ja mis jõudis pealkirjaga "Karauul" («Караул») ekraanidele 1989. aastal, avati otse ja ehedalt kogu juhtum koos toimunu põhjuste analüüsiga.
Phokas
Tõus võimule
27. novembril 602. aastal hukati Mauricius koos oma viie pojaga rahva ees. Isa oli sunnitud enne seda oma poegade hukkamist pealt vaatama. Keiserliku perekonna hukkamine toimus erakordselt julmalt. Nende kehad heideti merre ning pead pandi välja rahvale vaatamiseks. Hukatud poegade seas polnud aga troonipärijat Theodosiost, kelle Mauricius oli eelnevalt Pärsiasse abi järele saatnud. Formaalselt oli ka tema keiser, sest Mauricius kuulutas ta juba 595. aastal kaasvalitsejaks. Pärsiasse ta ikkagi ei jõudnud, sest isa kutsus ta juba teel olles tagasi. Konstantinoopolisse jõudis Theodosios peale perekonna hukkamist. Phokas andis kohe käsu ka Theodosios arreteerida ja tappa. Ka see sündmus on andnud aluse mitmetele legendidele. Kuna tema pead ei pandud vaatamiseks välja, levisid jutud, et Theodosios pääses ja põgenes Pärsiasse. Sellele andis hoogu juurde asjaolu, et Phokas olevat käskinud tappa mehe, kelle ülesanne oli Mauriciuse poja tapmine, ent kes lasi tal põgeneda. Peagi ilmus Pärsias välja mees, kes väitis end olevat Theodosios. Seal see õige või vale Theodosios ka krooniti ning hiljem juhtis ta pärslaste üht salka, kui need Bütsantsi ründasid. Selle Theodosiuse elu on järgitav kuni 607. aastani, mil ta võitles Armeenias ja kus ta ilmselt ka hukkus.
Sakalauskase juhtum
19-aastane Leedu noormees Artūras Sakalauskas võeti Nõukogude Armee ajateenistusse 1986. aasta juunis.
Ööl vastu 1987. aasta 24. veebruari lähenes Novosibirskist teele asunud posti-kaubarong nr 934 Leningradile. Rongi koosseisus oli erivagun nr 001/76040, millega transporditi süüdimõistetuid Leningradi. Neid saatis sõjaväelastest valvemeeskond, kelle seas oli ka noorsõdur Sakalauskas. Ta oli olnud oma sõjaväeosas vanakeste võimu ohver. Teda oli pikka aega mõnitatud ja alandatud: võeti ära tema toit, ei lastud magada ja peksti. Ta oli seersandile sellest ette kandnud ja abi palunud, kuid tulemuseks oli vanakeste veelgi intensiivsem tegutsemine.
Phokas
Valitsemisaeg
Mitte kõik piirkonnad ei olnud rahul seadusliku keisri tapmisega ja Phokas troonile tõusmisega, seda eriti riigi idaprovintsides. Peagi hakkasid paljud, kes alles juubeldasid, meenutama kahetsusega Mauriciust. Ilmselt sündisidki sellele ajal legendid Mauriciuse õilsast surmast ja troonipärija pääsemisest.
Sakalauskase juhtum
Kui vahtkonnaülem tukastas ja oli jätnud lukustamata relvakapi ukse, võttis Sakalauskas sealt Makarovi püstolid, tulistas kõigepealt vahtkonnaülemat, praporštšik Pilipenkot. Siis läks kõrvalkupeesse, kus viibis kuus tema kaaslast, kes kõik olid sõjaväeosas Sakalauskase kallal vägivalda tarvitanud. Sakalauskas avas nende pihta tule ja tappis vanemseersant Semjonovi, seersandid Netšajevi ja Džamalovi, kokk Gataullini, sõdurid Sinitski ja Manhurovi ning vagunisaatja Mihhail Daškijevi.
Phokas
Valitsemisaeg
Phokas vastas rahulolematusele türannile tüüpiliselt - algasid massilised vahistamised ja hukkamised. Repressioonid puudutasid eriti ulatuslikult aristokraatiat, keda madalat päritolu keiser kartis ja neid ta ka ei usaldanud. Hukatute seas oli ka see senaator, kes Mauriciuse ajal oli Phokat korrale kutsunud ning habemest sikutanud. Peagi jõudis terror ka lihtrahvani. Nüüd ei nimetatud enam keisrit lihtsalt julmuriks, vaid verejanuliseks kükloobiks, kes vajavat trooni vaid oma himude rahuldamiseks. Esimene keisrivastane mäss puhkes 603. aastal, mis suruti julmalt maha.
Välispoliitika
Pärast ebaõnnestumist sisepoliitikas pöördus Phokas välispoliitika poole, kuid ta ebaõnnestus ka seal. Ta arvas, et edu välispoliitikas tagab talle rahu ka riigisiseselt. Keiser pööras oma pilgu läände. Paavst Gregorius Suur oli olnud Rooma prefekt ning aastatel 579 – 585 paavsti esindaja Konstantinoopolis. Paavstiks sai ta 590. aastal. Phokas lubas talle, et teotuse eest on ta valmis tunnustama paavsti ülimuslikkust patriarhi ees. See lubadus ongi ilmselt põhjuseks, miks Phokas ja Rooma suhted nii head olid. Paavst püstitas Roomasse ka kullatud ausamba keisrile.
Sakalauskase juhtum
Uurimise käigus rääkisid transportimisel olnud kinnipeetud, kes vagunis trellide tagant kogu sündmust pealt vaatasid, toimunu üksikasju. Kriminaalasja materjalides on fikseeritud, et ka vagunis trellide taga olnud süüdimõistetud innustasid oma valvureid Sakalauskast mõnitama, mida nad ka ise verbaalselt tegid. Netšajevile meeldis panna Artūrasele pähe kauss kuuma supiga ning lasta tal teha "jalgratast". Sõjaväelise žargooni kohaselt tähendab see, et noorsõdur kamandatakse selili lamama ning varvaste vahele pannakse põlevad tikud. Sõdur hakkab jalgadega vehkima ja see meenutab teistele jalgrattasõitu. Kokk Gataullin segas Sakalauskase toidu sisse ohtralt soola või liiva ning jättis ta sageli ilma hommiku- või lõunasöögist. Vanemseersant Semjonov vajutas Artūrase näoga klosetipotti, rebis kõrvust ja peksis. Konvoeeritud rääkisid ka, et päev enne juhtunut, 23. veebruaril üritasid Džamalov ja Manhurov Sakalauskat vägistada, Noormees kaotas teadvuse. Tema turgutamiseks põletasid mõlemad ta nahka ja ähvardasid, et hiljem vägistavad teda kõik saatemeeskonna liikmed.
Phokas
Riigisisesed pinged
Samal ajal pöördus Phokas vastu ka kunagine väepealik Narses, kuid keiser keelitas teda sõjalist vastupanu lõpetama. Phokas andis isegi lubaduse, et Narsese julgeolek on garanteeritud. Hiljem, kui keisri julgeolek oli juba kindlam, andis ta siiski käsu väepealiku arreteerimiseks ja hukkamiseks.
Sõda pärslastega tõi Bütsantsile mitmeid lüüasaamisi. Lakkamatutest repressioonidest hoolimata viis rahulolematus 605. aastal keisrivastase vandenõu tekkimiseni. Vandeseltslastel oli plaan tappa keiser hipodroomil. Üks naine, kes saadeti toetust paluva kirjaga keisrinna Konstantina (Mauriciuse abikaasa) juurde, reetis vandenõu Phokasele. Vandeseltslased vangistati, piinati ja hukati julmalt. Näiteks kasutati üht vandeseltslast märklauana vibulaskmise harjutamisel. Üsna pea jõudis järjekord ka ekskeisrinna ja tema kolme tütre kätte, kes hukati samas kohas, kus omal ajal keiser Mauricius.
Sakalauskase juhtum
Tapaloo üksikasjad
Siis viskas Sakalauskas ühe tühjaks lastud Makarovi põrandale ning läks Pilipenko kupeesse, kus võttis kapist veel ühe püstoli, laadis mõlemad ning läks tagasi vahtkonnakupee poole. Need, kes veel elus olid, blokeerisid ukse. Sakalauskas tulistas mitu lasku läbi ukse, samuti lakke pagasiruumi suunas, kuhu olid varjunud Semjonov ja Netšajev. Netšajev sai kolm kuuli pähe ja suri. Semjonov ühe kuuli pähe ja kolm rinda ning suri samuti. Seejärel avas ta blokeeritud kupeeukse ning jätkas tulistamist. Samal ajal tuli teadvusele Pilipenko ja vaarus oma kupeest koridori. Sakalauskas tulistas mitu lasku tema suunas. Pilipenko üritas põgeneda kööki. Tema suunas tulistatud lasud ei tabanud. Kui padrunid taas otsa said, viskas Sakalauskas kaks püstolit maha ja võttis relvakapist veel kaks Makarovit ning lõpetas kõigepealt Pilipenko ja siis veel hinges olevate teiste vahtkonnaliikmete elu.
Phokas
Riigisisesed pinged
607. aastal abiellus Phokase tütar Domentzia ning vastavalt traditsioonidele riputati hipodroomile keisri portree kõrvale ka noorpaari pilt. Kuid harimatu keiser, kellel polnud vanadest kommetest aimu, nägi selles ohtu oma võimule. Pika keelitamise tulemusena õnnestus keisrit veenda mitte oma väimeest tapma.
Sakalauskase juhtum
Lahkumine rongist ja varjumine
Kokku tulistas Sakalauskas 46 lasku, millest 33 jõudis sihtmärgini ja 18 olid saatuslikud. Olles veendunud, et kõik on surnud, viskas Sakalauskas laipadele madratsid peale, läks Pilipenko kupeesse ja vahetas seal oma mundri praporštšiku vormiriietuse vastu. Võttis siis Pilipenko diplomaadikohvri tema isiklike asjade ja rahaga, pani viis Makarovi püstolit kohvrisse, võttis Daškevitsi käelt kella, varustas end toidukraamiga, põletas raudahjus oma mundri ning lahkus rongist, kui see peatus kell 16.35 Leningradi lähedal Babajevo jaamas.
Phokas
Riigisisesed pinged
Mõne aja pärast hakkasid hipodroomil kostma aga päriselt Phokase-vaenulikud hüüded. Kõlasid peamiselt vihjed keisri sagedastele joomingutele ning prassingute käigus toimunud mõistusevastastele tegudele. Taas langesid vastusena pead või topiti ohvrid elusana kotti ning heideti merre. Seejärel pöördusid keisri vastu ka senised vähesed toetajad.
Sakalauskase juhtum
Lahkumine rongist ja varjumine
Sakalauskas veetis mitu ööd Babajevos, saades ulualust mitmetelt inimestelt. Ühest perest lahkudes võttis ta kaasa jaki, karvamütsi ja püksid. Leningradi jõudnud, varjas end kaks päeva ja veetis ööd pööningutel. Selleks ajaks oli ta juba tagaotsitavate nimekirja kantud, tema fotod rippusid avalikes kohtades ning lennujaam ja Varssavi vaksal olid sõjaväe ja miilitsapatrullide kontrolli all. Ajaviiteks sõitis noormees sihitult linnatranspordiga ringi, kuni üks reisijatest ta ära tundis. Artūras peeti kinni Vassili saarel Leningradi ringteel 47. liini bussis. Noormees ei avaldanud kinnipidamisel mingit vastupanu.
Phokas
Mäss ja keisri hukkamine
Järjekordne keisrivastane mäss sai alguse 608. aastal Aafrikas, kus keisrile keeldus allumast juba Mauriciuse ajal tuntud väepealik Herakleios. Ta andis käsu lõpetada pealinna varustamine leivaga. Keiser käskis seejärel vangistada pealinnas elanud Herakleiose naise, lootes seeläbi sundida mässajat taanduma. See ei viinud loodetud tulemuseni ning 610. aasta sügisel jõudis Herkleios oma vägedega Konstantinoopoli alla. Phokasel puudusid toetajad ning pealinn alistus vastupanuta. Keiser varjus kirikusse, kust ta 5. oktoobri varahommikul viidi jõuga Herakleiose ette. Viimane olevat Phokasele öelnud etteheitvalt: "Nii sa siis juhtisid riiki!" Phokas olevat aga vastanud: "Eks sa proovi siis paremini." Selle peale andis Herakleios käsu Phokas pea maha raiuda. Juubeldav ravas torkas pea piigi otsa ning kandis seda rõõmuhõisete saatel linna tänavatel. Lisaks hukati ka mõned tema lähedasemad toetajad. Nende laibad põletati väljakul, kus tavaliselt toimetati nii kurjategijate laipadega.
Einar Himma
Einar Himma (4. aprill 1928 Sonda – 15. juuni 1997) oli eesti päritolu USA sõjaväelane.
Lazdinīki
Küla asub valla keskosas. Lazdinīki jääb valla keskusest Dekšoresest 19,2, endisest piirkonna keskusest Viļānist 10,6 ning Riiast 209,2 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Einar Himma
Einar Himma emigreerus Ameerika Ühendriikidesse 1949. aastal.
Phokas
Mäss ja keisri hukkamine
Phokase hukkamisega kaasneb ka üks legend. Nimelt olevat igasuguse lootuse kaotanud Phokas andnud käsu uputada riigikassa merre.
Einar Himma
Ta lõpetas 1956. aastal Illinoisi Ülikooli arstiteaduskonna meditsiinidoktori kraadiga.
Oleśnica maakond
Oleśnica maakond (poola powiat oleśnicki) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Oleśnica linn.
Maakond jaguneb kaheksaks vallaks (gmina).
Einar Himma
Himma teenis USA sõjaväes aastatel 1957–1983. Erru läks ta koloneli aukraadis.
Isiklikku
Einar Himma oli Kenneth Einar Himma isa.
Sakalauskase juhtum
Juhtunu uurimine
Uurimisel tunnistas Sakalauskas oma teo üles ja kirjeldas ka teo motiive. Kuid peagi diagnoositi uurimise käigus Sakalauskasel reaktiivne psühhoos. Ta paigutati Moskva föderaalsesse uurimisisolaatorisse nr 1. Mõne aja pärast otsustati Sakalauskas üle viia Leningradi Krestõ vanglasse. Seal uuriti taas tema psüühilist seisundit ja täheldati selles suuri kõrvalekaldeid. 1989. aastal kuulutati Sakalauskas vaimuhaigeks ning konstateeriti, et kuriteo toimepanemise ajal oli ta sügavalt deformeerunud vaimse olekuga ja psühholoogilises kriisis.
Tagasi Leedus
15. märtsil 1990  viidi läbi uus vaimse tervise kontroll, mis selgitas, et Artūras on krooniline vaimuhaige. Pärast mitu aastat kestnud ebaõnnestunud katseid Sakalauskas mõistusele tuua, otsustati ta saata kodumaale Leetu, mis selleks ajaks oli juba iseseisev riik. Leedus koguti sadu tuhandeid allkirju, et Sakalauskas saadetaks sundravile. Seda ka tehti. Teda raviti viis aastat.
On mitmeid versioone, mis sai Sakalauskasest edasi. Üks versioon kinnitab, et ravi oli tõhus, ta oli võimeline ühiskonnas iseseisvalt toime tulema, abiellus ja sai lapsi ning asus oma naise ja lastega elama Gaižiūnai külla Kaunase lähedal. Teise versiooni kohaselt ei olnud ravi efektiivne, ta jäi psühhiaatriahaiglasse, kus suri 23. mail 2002. Fakt on aga see, et pärast poja juhtumi lõppu said Sakalauskase ema ja isa II grupi invaliidide tunnistused.
Armuškas
Armuškas (latgali keeles Armuškys) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla idaosas Malmuta jõe kaldal ja maantee A12 ääres. Armuškas jääb valla keskusest Dekšoresest 8,6, endisest piirkonna keskusest Viļānist 9 ning Riiast 207,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 31 elanikku.
Pukk
Pukk on eesti perekonnanimi.
Tifti maakond
Tifti maakond (Tift County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Tifton.
Ajalugu
Maakond moodustati 1905. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 40 118.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Rjazani rajoon
Rjazani rajoon (vene keeles Рязанский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Rjazani linn (ei kuulu rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Klepiki rajooniga, idas Spasski rajooniga, kagus Starožilovo rajooniga, lõunas Pronski rajooniga, edelas Zahharovo rajooniga ja loodes Rõbnoje rajooniga.
Rajooni pindala on 2170 km². Elanike arv oli 2012. aastal 57 102, 2009. aastal 54 765 ja 2002. aastal 56 836.
Rjazani rajoonis on 178 asulat, mis kuuluvad kaheksateistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Pavlovka, Pletenka, Raka ja Listvjanka.
Jaanus Levkoi
Jaanus Levkoi (sündinud 20. märtsil 1950 Tallinnas) on korvpallitreener, kes on olnud nii Eesti meeste kui ka naiste koondvõistkonna peatreener.
Elulugu
1968. aastal lõpetas Jaanus Levkoi Tallinna Spordiinternaatkooli (TSIK), millele järgnesid õpingud Tallinna Pedagoogilises Instituudis kehalise kasvatuse teaduskonnas (TPedI KKT). Pärast TPedI lõpetamist 1972. aastal täiendas ta teadmisi Venemaal Moskvas. Spordihuvi tuli temaga kodust kaasa, lisaks korvpallile harrastas iluuisutamist ja tennist. Ometigi valis ta korvpalli, milles võitis 1971. aastal Eesti karika. Paraku jäi see ta ainsaks suursaavutuseks mängijana.
Jaanus Levkoi peamised treenerid olid Märt Kermon ja Heino Krevald. Olles ise treener, on ta juhendanud mitmeid Eesti tippkorvpallureid alates Heino Endenpst ja Tiit Sokust ning lõpetades Margus Metstaki ja Gert Kullamäega.
Lapsi hakkas Levkoi treenima juba 1968. aastal, mil ta asus juhendama TPedI noorte rühma Keskrajooni Laste Spordikoolis. Selles koolis oli ta tööl kuni 1976. aastani, millele järgnes periood Tallinna Spordiinternaatkoolis, praeguses Audenteses. Lisaks noorte treenimisele on Jaanus Levkoi olnud nii Eesti meeste kui ka naiste rahvuskoondiste peatreener. Meeskonnaga töötas ta ühe hooaja, 1991–1992. Naiskonna peatreener oli ta aga kümme aastat, 2008–2018. Pärast tagasiastumist naiskonna peatreeneri kohalt kolis Jaanus Levkoi Läänemaale, kus ta hakkas treenima koolipoisse. Läänemaale mineku põhjuseks tõi ta selle, et oli väsinud intriigidest ja skandaalidest, mis kaasnesid Eesti mõistes tipptasemel juhendamisega. Pakkumise kolida Lääne-Eestisse tegi talle tolleaegne korvpalliliidu president Jüri Ratas.
Pärast Tallinna Kalevi tulekut Nõukogude Liidu meistriks sai Jaanus Levkoist Eesti tugevaima korvpallimeeskonna peatreener, sest Jaak Salumets oli sellest ametist loobunud. Levkoi saavutuseks oli viia Kalev oma esimesel Euroliiga hooajal 11. kohale. Lisaks sai Levkoi võimaluse treenida ka Eesti esindusmeeskonda. Tema juhendamisel jäi Eesti meeskond 1992. aasta olümpiamängude kvalifikatsiooniringis kolmandaks. Kaks võitu Hollandi ja Ungari üle ei taganud pääset suurturniirile.
Saavutused
Meeskonna (pea)treenerina :
Naiskonna (pea)treenerina :
Individuaalsed saavutused :
Levkoi mõtted eelmisest Eesti korvpallikoondisest
Eelmise Eesti koondvõistkonna taset on Jaanus Levkoi võrrelnud 1985.–1986. aasta BC Kalevi meeskonna omaga. Tol ajal oli eestlaste esinduslik klubi langenud kõrgliigast välja ja toimus põlvkonna vahetus. Nii nagu Salumets, kes suutis viia tolleaegse meeskonna Nõukogude Liidu meistriks, töötab ka praegune peatreener Tiit Sokk koondise uuendamise kallal. Levkoi leiab, et kandvat rolli peavad hakkama kandma mehed, kelle vanus jääb 20. eluaastate algusse. „Eesti noored on andekad ja heade oskustega, kuigi tuleb meeles pidada, et korvpall on füüsiline mäng, et tööd tuleb teha ja loorberitele puhkama ei saa jääda“.
Brangova
Brangova on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Brangova jääb valla keskusest Dekšoresest 2, endisest piirkonna keskusest Viļānist 13,1 ning Riiast 207,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Jakkalsfontein
Jakkalsfontein on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Swartlandi vallas. Jakkalsfontein asub Atlandi ookeani rannikul.
Polkowice maakond
Polkowice maakond (poola powiat polkowicki) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna edelaosas. Maakonna halduskeskus on Polkowice linn.
Maakond jaguneb kuueks vallaks (gmina).
Hayabusa 2
Hayabusa 2 (jaapani keeles はやぶさ2 'rabapistrik 2') on Jaapani kosmoseagentuuri JAXA kosmoseaparaat, mille eesmärk on uurida asteroidi 162173 Ryugu ja tuua sellelt Maale pinnaseproove.
Missioon startis 3. detsembril 2014 Tanegashima Kosmosekeskusest ja jõudis Ryugu orbiidile 27. juunil 2018. Hayabusa 2 võttis Ryugult pinnaseproovid 21. veebruaril ja 5. aprillil 2019. Aparaat uuris Ryugut novembrini 2019 ja asus seejärel tagasiteele Maa suunas. Kapsel pinnaseproovidega eraldus aparaadist 220 000 km kaugusel Maast ning see maandus 5. detsembril 2020 Austraalias Woomeras. Hayabusa 2 suundus uurima asteroidi 1998 KY26, mille juurde saabub 2031. aastal.
Hayabusa 2 on edasiarendatud Hayabusast, mis uuris aastatel 2005-2007 asteroidi 25143 Itokawa. 21. septembril 2018 eraldusid Hayabusa 2 küljest kaks kulgurit, mis maandusid edukalt Ryugu pinnale.
Piotr Jaroszewicz
Piotr Jaroszewicz (8. oktoober 1909 Niasviž, Minski kubermang (tänapäeval Valgevene) – 1. september 1992 Varssavi) oli Poola kommunistlik riigitegelane.
Piotr Jaroszewicz oli pärit rahvakooliõpetaja perekonnast. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis ta pedagoogilises kõrgkoolis, mille lõpetamise järel töötas algul õpetajana ja seejärel koolijuhatajana. Teise maailmasõja alguses 1939. aasta septembris põgenes ta Poola idaossa, mille hõivas Nõukogude Liit. Alates 1943. aastal oli ta Nõukogude tagalas loodud Poola 1. Armee poliitfunktsionär. 1944. aastal sai ta Poola 1. Armee asejuhataja. Samal aastal astus ta ka Poola Töölisparteisse. 1945. aastal sai ta brigaadikindrali auastme.
1945–1950 oli Piotr Jaroszewicz kaitseministri asetäitja. 1950–1952 oli ta Riikliku Plaanikomitee esimehe asetäitja. 1952–1970 oli Jaroszewicz Poola Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja, aastatel 1954–1956 lisaks veel ka mäetööstuse minister. Aastatel 1947–1985 oli ta seimi liige. Aastatel 1948–1980 oli ta Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee liige, 1964–1980 Poola Ühendatud Töölispartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.
Piotr Jaroszewicz oli 23. detsembrist 1970 kuni 18. veebruarini 1980 Poola Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt valitsusjuht).
1. septembril 1992 mõrvati Piotr Jaroszewicz ja tema abikaasa ajakirjanik Alicja Solska-Jaroszewicz nende Varssavi äärelinnas asuvas majas. Mõrvareid ei tabatud, kuriteo motiivid jäid teadmata.
Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapitali elutööpreemia
Igal aastal antakse välja kaheksa Eesti Kultuurkapitali elutööpreemiat. Näitekunsti sihtkapitali elutööpreemiaid antakse välja alates 2016. aastast.
Preemiasumma suurused kinnitab Eesti Kultuurkapitali nõukogu igal aastal eraldi. Koos rahalise preemiaga antakse laureaadile preemia tunnusmärk. Alates 2013. aastast on selleks messingust kera ("Jonnakas", mille autorid on Risto Tali ja Rait Siska). Kera on valmistatud trugimise meetodil, kaetud poleeriga ning raskuseks tinavalu. Kerale on söövitatud Eesti Kultuurkapitali logo elemendid ning graveeritud valdkonna või sihtkapitali nimetus, laureaadi nimi ja aastaarv. Eesti Kultuurkapitali aastapreemiate ja sihtkapitalide elutööpreemiate laureaadid saavad kuldse poleeriga 200 mm diameetriga kera.
Germanistika
Germanistikale panid 19. sajandi alguses aluse teiste seas Rasmus Christian Rask, Franz Bopp, Karl Lachmann.
Carnegie Hall Tower
Carnegie Hall Tower on elamispindadega 60-korruseline ja 231 meetri kõrgune pilvelõhkuja New Yorgi ärikeskuses Midtown Manhattanil, mis valmis 1991. aastal postmodernistlikus stiilis. Kõrghoone asub Carnegie Halli ja Metropolitan Toweri vahel 57th Streeti ääres niinimetatud Billionaires' Row'l.
Griužinīki
Griužinīki (ka Griužinieki) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Dekšārese vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Griužinīki jääb valla keskusest Dekšoresest 3,6, endisest piirkonna keskusest Viļānist 15,8 ning Riiast 205,7 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 6 elanikku.
Bohdan Bondarenko
Bohdan Bondarenko (ukraina keeles Богдан Бондаренко, sündinud 30. augustil 1989 Harkivis) on Ukraina kergejõustiklane (kõrgushüppaja), maailmameister (2013) ja Euroopa meister (2014).
Let's Play perekeskus
Let's Play perekeskus (ametlikult Rea OÜ) on Tallinnas asuv laste mängu- ning koolituskeskus.
Bohdan Bondarenko
Juunioride maailmameistrivõistlustel 2006 võitis Bondarenko pronksmedali tulemusega 226 cm. 2008. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta taas tulemusega 2.26 kuldmedali. Alla 23-aastaste Euroopa meistrivõistlustel 2011 võitis Bondarenko kuldmedali tulemusega 230 cm. Daegu maailmameistrivõistlustel 2011 Bondarenko finaali ei jõudnud hüpates kvalifikatsioonis 228 cm. Londoni olümpiamängudel 2012 saavutas Bondarenko finaalis 229 cm ületamisega seitsmenda koha. Bondarenko võitis maailmameistrivõistlustel Moskvas 2013 kuldmedali 241 cm ületamisega.
Let's Play perekeskus
Selle on kujundanud Eesti Kunstiakadeemia disainerid.