cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SuperDraco
SuperDraco on osa SpaceX-i Draco rakettmootorite perest. Mootor on projekteeritud nii, et seda saab korduvalt käivitada ja kasutada ka pärast mitmekuist seismist. Kaheksat SuperDraco mootorit kasutatakse SpaceX-i mehitatud kosmoselaeval Dragon 2. Mootoreid plaaniti kasutada Red Dragoni retrorakettidena.
Andrus Villem
Andrus Villem (sündinud 3. märtsil 1959 Kosel) on Eesti ajakirjanik, poliitik ja ühiskonnategelane.
Elulugu
1959. aastal Kosel sündinud Andrus Villem lõpetas 1977. aastal Tallinna 1. Keskkooli (tänapäevase Gustav Adolfi Gümnaasiumi). Ka pärast kooli lõpetamist on ta võtnud osa kooli tegevusest vilistlaskogu liikmena. Kõrghariduse omandas ta 1983. aastal Tallinna Pedagoogilises Instituudis eesti keele ja kirjanduse erialal. 2000. aastate alguses tegi Villem teise magistri Tartu Ülikoolis politoloogia erialal.
Kõrghariduse omandamise järel asus Villem samal aastal eesti keele ja kirjanduse õpetajana tööle Juuru keskkooli. Õpetajatöö kõrvalt töötas Villem kohati ajakirjanikuna. 1980. aastate lõpus töötas Villem Eesti Riiklikus Meremuuseumis, täites seal teaduri ja direktori asetäitja rolli.
Poliitiline karjäär
1992. aastal liitus EKDE valimisliiduga Isamaa, millest aasta lõpuks moodustati Rahvuslik Koonderakond Isamaa, mille koosseisus Villem jätkas. Ta kandideeris 1992. aasta valimistel taastatud Riigikokku, kuid sai valimistel 90 häält ja ei osutunud parlamenti valituks. Siiski pääses ta taastatud Riigikogu esmakoosseisu sama aasta novembris asendusliikmena valitsusse läinud liikme asemel. Riigikogus tegutses ta õiguskaitse- ja väliskomisjonis, 1993. aastast äsjaloodud Eesti-Soome sõprusgrupis ja ajutises 1993–1995 toiminud komisjonis, mis uuris Nõukogude luureorganite tegevust Eestis. Isamaa lõhestumisel 1994. aastal oli Villem Laari toetaval tiival.
Villem osales ka 1993. aasta, 1996. aasta ja 1999. aasta kohalikel valimistel Lasnamäel Isamaa esindajana ning 1995. aasta ja 1999. aasta Riigikogu valimistel, kuid ei osutunud valimistel valituks. Pärast Riigikogust lahkumist asus Villem tööle Riigikogu Kantseleis parlamendi asespiikri Tunne Kelami nõunikuna. Samal ajal jätkas ta kolumnistina ajakirjanduses tööd, avaldades mitmeid artikleid poliitilistest arengutest (peamiselt Sõnumilehes). Isamaaliidus asus ta valimistoimkonna esimehe positsioonile ja oli üks Kelami kampaaniajuhte presidendivalimistel.
Aastatel 1999–2002 oli Villem teede- ja sideminister Toivo Jürgensoni nõunik. Pärast valitsuse vahetumist 2002. aastal jätkas Villem Isamaaliidu Harju piirkonna esimehena. 2014. aastal rajas Villem mittetulundusühingu Initium Est, millest lootis välja arendada uue poliitilise erakonna Eestis ja näidata, et erakonda saab luua ka rahata ja tuntud isikuteta, kuid erakond jäi siiski loomata. 2018. aasta seisuga oli Andrus Villem ikka veel Isamaa liige.
Ühiskondlik karjäär
1994. aastani, samaaegselt Riigikogu liige olles, oli Villem riigiettevõtete Eesti Lennujaamad ja Eesti Telekommunikatsioonid haldusnõukogu liige. 1994. aastal astus Villem RE-dest välja, sest Riigikohus kuulutas haldusnõukogus ja parlamendis samaaegselt olemise põhiseadusevastaseks. 2000. aastast kuulus Villem uuesti Eesti Telekomi juhatusse.
Jaan Tõnissoni Instituudis on Villem asutamisest peale on olnud instituudi eesotsas, olles 1992. aastal arendusdirektor ja praegune juhataja. Instituut on saanud läbi katuserahade Isamaa erakonnalt märgatavat toetust, mis on meedias poleemikat tekitanud. 1995. aastast oli Villem ka Inimõiguste Instituudi liige ja Mattiiseni surma järel 1997. aastal loodud Alo Mattiiseni Fondi juhatuse liige ning muusiku mälestuskontserdi üks korraldajatest. 1997. aastal oli Villem üks Tallinna inimkeskkonna parandamiseks loodud SA Mänguväljaku Fondi rajajadest ja juhtivatest liikmetest.
2006. aastast on Villem Patarei merekindluse rentnik. Mänguväljaku Fondi kaudu on ta korraldanud vanglasse ekskursioone ja juhtinud Patarei vanglamuuseumit, ka pärast Patarei avalikkusele sulgemist 2013. aastal. Villem on võidelnud merekindluse säilimise eest tehes üleskutseid meedias, korraldades merekindluse juures kontserte, näituseid ja kohvikuid ning mitmeid võimalikke investoreid vanglas võõrustades. 2016. aastal rajas Villem uue sihtasutuse Kalaranna Patarei, mille sihiks on Kalaranna kindluse ja Patarei vangla kompleksi säilitamine ja renoveerimine.
Isiklik elu
Villemi vanemad olid Venemaa eestlased, kes asusid Eestisse Nõukogude ajal. Villem omandas Eesti kodakondsuse naturalisatsiooni korras.
Villem on avaldanud luuletusi, teinud tõlketöid ja on kirjutanud raamatut. Ta oli ka ansambli pRESIDENT liige. 2005. aastal osales Villem Eesti tõsielusarjas "Tenerife".
Lilian
Lilian võib tähendada järgmist:
Ivdeli linnaringkond
Ivdeli linnaringkond on 2. järgu haldusüksus Venemaal Sverdlovski oblastis.
Ringkonda kuulub Ivdeli linn ja 29 maa-asulat.
Ringkonnas asub Polunotšnoje mangaanikaevandus.
Ringkonda läbib Serovi-Priobje raudtee.
Riek Machar
pisi|Riek Machar Riek Machar Teny Dhurgon (sündinud aastal 1953 Leeris Lõuna-Sudaanis) on Lõuna-Sudaani poliitik. Ta oli 9. juulist 2011 kuni 23. juulini 2013 Lõuna-Sudaani asepresident.
Ta sündis aastal 1953 Leeris (praeguse haldusjaotuse järgi Unity osariigis Lõuna-Sudaanis).
Kapteines
Küla asub valla edelaosas. Seal on Velmeri bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 20 elanikku. Aastail 2009-2021 kuulus küla Burtnieki piirkonda.
Metsävainikka
Metsävainikka ehk Venerjazi (vene Венерязи, soome Venäjänrasi) on endine ingerisoome küla ajaloolises Tuutari kihelkonnas Kesk-Ingerimaal Peterburi linnast lõunas. Kaasaegse haldusjaotuse järgi jääb kunagine küla Peterburi linna Moskva rajooni Lõuna kalmistu territooriumile.
1770. aasta Peterburi kubermangu kaardil on küla kirjas kui Венерюзи.
1792. aasta A. M. Wilbrechti koostatud Peterburi kubermangu kaardil on küla kirjas kui Венерязи.
1817. aastal on eraldi mainitud Венерязи ja Вайник Венерязи külasid, kokku 7 taluga (vastavalt 2 ja 5 kummaski külas).
1831. aastal oli külas (mainitud kui Венарази) 6 talu: Vainikka (Вайники) 3 talu, Repo (Реба) 1 talu ja Poritsa (Порица) 2 talu (ingerisoome suguvõsad).
1838. aastal elas külas (nimetatud kui Венерязи) 28 inimest, kellest 16 olid mehed ja 12 naised.
1848. aastal elas külas (nimetatud kui Metsäwainikka) 32 ingerisoomlast-savakot, kellest 15 olid mehed ja 17 naised.
1856. aastal oli külas (nimetatud kui Венерязи) 7 talu 12 meeshingega.
1860. aastal oli külas (nimetatud kui Венерези, Вайники) 5 talu.
1913. aastal oli külas (nimetatud kui Венерязи) 11 talu.
Küla hävis Teises maailmasõjas. Kaasajal asub kunagise küla territooriumil kalmistu.
Esiliiga B 2016
Esiliiga B 2016 on Eesti jalgpalli tugevuselt kolmas liiga. Esiliiga B 4. hooaeg algab 28. veebruaril ja lõpeb 6. novembril 2016.
Esiliiga B üleminekumängud
Hooaja lõpus osalevad 8. kohale jäänud võistkond üleminekumängudel II liiga piirkondades 2. kohale tulnud võistkondade omavaheliste mängude võitjaga. Üleminekumängude võitja mängib järgmisel hooajal Esiliigas B ning kaotajad II liigas.
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 36 mängu.
Hooaja teine pool
style="background: #DFE7FF;"|+:-2
style="background: #FFDFDF;"|0:03
Pamiers
Pamiers [pam'ier] on linn Prantsusmaal Ariège'i departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskuseks.
Linna territoorium asub 256–473 meetri kõrgusel üle merepinna.
Linnapeaks on André Trigano.
Selle linnastu valdade liit koosneb 24 vallast. See on ka departemangu suurima elanike arvuga asula.
pisi|tühi|Pamiersi plaan ja linna ümbritsevad vallad
Pärsi nina
Pärsi nina (rootsi keeles Pärs) on neem (maanina) Saare maakonnas Ruhnu valla lääneosas.
Nina koordinaadid on.
Pablo Sarasate
pisi|Pablo Sarasate Pablo Martín Melitón de Sarasate y Navascués (10. märts 1844 Pamplona – 20. september 1908 Biarritz) oli hispaania viiuldaja ja helilooja romantismiperioodil.
Pablo Sarasate sündis ​​Hispaanias Pamplonas suurtükiväe kapellmeistri pojana. Viieaastaselt hakkas ta viiulit õppima isa käe all, hiljem võttis ta tunde kohalikult muusikaõpetajalt. Tema muusikaline talent ilmnes juba varakult, ja tema esimene avalik kontsert toimus La Coruñas, kui ta oli kaheksa-aastane. Tema mängimine võeti vastu soojalt ning ta jäi silma rikkale patroonile, kes rahastas Sarasate õppimist Manuel Rodríguez Saeze käe all Madridis, kus ta pälvis kuninganna Isabel II heakskiidu. Kui ta oli 12-aastane, saadeti ta õppima Jean-Delphin Alardi juurde Pariisi Konservatooriumi. 17-aastaselt võitis Sarasate esimese auhinna – konservatooriumi kõrgeima autasu, Premier Prix.
Sarasate, kes oli mänginud avalikkuse ees lapsest peale, tegi kontsertviiuldajana debüüdi Pariisis 1860. aastal, järgmisel aastal mängis ta Londonis. Elu jooksul jõudis ta esineda nii Euroopas, Põhja-Ameerikas kui ka Lõuna-Ameerikas. Teiste muusikutega võrreldes tõsteti esile tema tooni puhtust, mis tegi temast paljude silmis virtuoosi.
Thung Khru
Thung Khru (tai ทุ่งครุ) on Bangkoki linnaosa (khet).
Linnaosa koosneb kahest asumist (khwaeng): Bang Mot ja Thung Khru.
Kaatsova
Kaatsova (vene keeles Качево, Качева) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Pankjavitsa vallas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Seeritsä nulka.
19. sajandil kuulus küla Vilo kogukonda ja Saalessa kogudusse (Залесье).
Millsi maakond (Texas)
thumb|Asend Texase osariigis thumb|Millsi maakonna kohtumaja Goldthwaite'is Millsi maakond (Mills County) on maakond USA-s Texase osariigi keskosas Edwardsi platool. Geograafilised koordinaadid on 31°50' N, 98°59' W.
Maakonna halduskeskus on Goldthwaite.
Maakonna pindala on 1942 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4936. Aastal 2000 oli elanike arv 5131.
Ajalugu
Millsi maakond moodustati 1887. aastal Browni, Comanche'i, Hamiltoni ja Lampasase maakonna osadest. Maakond on nime saanud Texase Riigikohtu kohtuniku John T. Millsi järgi.
Anu Uritam
Anu Uritam (sündinud 12. mail 1975) on Eesti jurist, Harju Maakohtu kohtunik.
Ta nimetati kohtunikuks alates 1. detsembrist 2009 Vabariigi Presidendi 16.11.2009 otsusega nr 555.
Ta on mittetulundusühingu Eesti Kohtunike Ühing juhatuse liige ja aseesimees.
Vaidlused
Aastal 2013 otsustas õiguseetika komisjon, mis jälgib kohtunikke, et Uritam oli kohtuniku ametikohale 'ebasobiv'. Komisjon, kuhu kuulusid õiguslikud esindajad, sealhulgas Advokatuuri Kantsler, arutas, et Uritam ei olnud sobiv ega sobilik sellele ametikohale.
Puuhalgmassiivsavi seinakonstruktsioon
pisi|Halgudest ja savist maja Puuhalgmasiivsavi seinakonstruktsiooni ehitamiseks on kasutatud puuhalgusid ja savimörte.
Konstruktsioon
Peamiselt on levinud kahte tüüpi seinakonstruktsioone: lisasoojustusega ja ilma lisasoojustuseta seinakonstruktsioonid. Mõlema täitematerjaliks on puuhalud ja sideaineks on kasutatud erinevaid savimörte. Seinte paksus varieerub tavaliselt 30–60 cm vahel, kuid Põhja-Kanadas leidub ka seinu, mis on 90 cm paksud.
Seinu jaotatakse ka kandvateks ja mittekandvateks. Kandvateks puuhalgmassiivsavi seinakonstruktsioonideks kutsutakse seinu, kus puuhalgmassiivsavi seinakonstruktsioon on kandev element. Mittekandvateks puuhalgmassiivsavi seinakonstruktsioonideks kutsutakse seinu, kus kandvateks elementideks on eraldi postid ja talad. Puuhalgmassiivsavist seinte eeliseks on ilus välimus. Seinu saab laduda ringikujuliselt, mistõttu on põrandapinna ja välisseinapinna suhe optimaalsem, kui näiteks ristkülikukujulise põhiplaaniga hoonel. Puuhalgmasiivsavist seinte puuduseks on seina väike soojapidavus, mis ei vasta tänapäeval projekteeritavate hoonete nõuetele. Peale selle käituvad konstruktsioonis kasutatavad materjalid õhuniiskuse muutudes erinevalt, mistõttu tekivad ajapikku seintesse praod.
Lisasoojustuseta seinakonstruktsioon
Lisasoojustuseta seinakonstruktsioonis asetsevad puuhalud läbivalt ühes reas. Paremaks soojapidavuseks on savimörtidesse lisatud halva soojusjuhtivusega täiteaineid (näiteks saepuru).
Lisasoojustusega seinakonstruktsioon
Puuhalud on laotud kahes reas ning nende vaheline tühimik on täidetud isolatsioonimaterjaliga (näiteks saepuru). Sideainena kasutatavale mördile ei ole tavaliselt lisatud halva soojusjuhtivusega täitematerjale.
Ajalugu
Seinakonstruktsiooni lihtsuse tõttu ei ole teada, kes on selle kasutusele võtja. Seepärast on ka ilmselt nii palju erinevaid tehnikaid. Tänapäeval on puuhalgmassiivsavi peamiselt kasutatud Põhja Ameerikas. Euroopas ja mujal maailmas leidub puuhalgmassiivsavi seinu võrdlemisi vähe.
Carl Ruggles
Charles "Carl" Sprague Ruggles (11. märts 1876 – 24. oktoober 1971) oli rühmitusse American Five kuulunud ameerika päritolu helilooja.
Ta kirjutas viimistletud teoseid, kasutades muusikas "dissonantset ebakõla" (Charles Seegeri termin kirjeldamaks Rugglesi muusikat). Tema meetod atonaalsel kontrapunktil põhines mitteseeriatehnikal, ehk siis vältides kordusi helikõrguses kuni üldiselt fikseeritud numbrini nagu kaheksa, mil helikõrguse klassid sekkusid. Ta kirjutas heliteoseid teosammul, nii et tema looming on üsna väike.
Okkalise iseloomu poolest kuulsa Rugglesi sõprade hulka kuulusid Henry Cowell, Edgar Varese, Charles Ilves, Ruth Crawford Seeger ja Charles Seeger. Tema õpilaste hulka kuuluvad James Tenney ja Merton Brown. Dirigent Michael Tilson Thomas on tegelenud Rugglesi muusika tutvustamisega, salvestades Buffalo Filharmoonia orkestriga tema kogutud teosed ning aeg-ajalt esitades San Francisco Sümfooniaorkestriga "Sun-Treaderit". Ruggles oli ka äriliselt edukas maalija. Tema eluajal osteti temalt sadu maale.
Elukäik
Carl Ruggles sündis Marionis 1876. aastal. Tema ema suri, kui poiss oli noor ja teda kasvatas peamiselt vanaema. Rugglesi isal Nathanielil oli väidetavalt hasartmängudega probleeme ja ta mängis maha enamiku perelt päranduseks saadud rikkustest. Carl ei olnud isaga kunagi kuigi lähedane ja pärast tema 29. eluaastat ei kohtunud nad enam üldse.
1906. aastal tutvus ta laulja (kontraalt) Charlotte Snelliga, kellest sai hiljem tema abikaasa. Ruggles hakkas otsima püsivat töökohta, et ta võiks Charlotte'iga abielluda.
1912. aastal kolis Ruggles New Yorki ja hakkas kirjutama ooperit, mis põhines Gerhart Hauptmanni kirjutatud näidendil "Uppunud kell". See osutus pikaajaliseks protsessiks ja tingitud nii Ruggles loiust teostustempost ja saksavastasest suhtumisest (tingitud I maailmasõjast), ei lõpetanud ta seda ooperit kunagi. Ruggles jätkas kirjutamist, täiendades enda sissetulekut andeks kompositsioonikursusi. Oma poja neljandaks sünnipäevaks 1919. aastal kirjutas ta teose "Toys" sopranile ja klaverile; see oli esimene teos, mille ta kirjutas atonaalses, kontrapunktilises stiilis. Ta elas ja kirjutas muusikat New Yorgis kuni 1938. aastani, mil hakkas õpetama kompositsiooni Miami Ülikoolis ja jäi sinna 1943. aastani. Seejärel siirdus ta Vermonti, kus hakkas koolis õpetama kompositsiooni. Lühiajaline sõber Lou Harrison ütles Rugglesist lahti pärast loo "Angels" esitust 1949. aastal vanema helilooja rassismi tõttu, märkides konkreetselt, et lõunasöögi ajal Pennsylvania raudteejaamas New Yorgis oli Ruggles hüüdnud mustanahalisi solvavaid ja antisemiitlike solvanguid.
Ruggles suri Brenningtonis Vermonti osariigis 24. oktoobril 1971 vanusest tulenevate tüsistuste ja kopsupõletiku tõttu.
Muusika
Ruggles komponeerimisstiil põhines arvatavasti katse- ja eksitusmeetodil. Ta istus klaveri taha ning liigutas sõrmi klaviatuuril, kuulas põhjalikult sealt tulevat heli ... karjudes välja mõned read. Vastavalt Rugglesi enda väitele ei õppinud ta kunagi muusikateooriat; igal juhul ei analüüsinud ta kunagi teiste heliloojate teoseid. Kuna enamik tema varastest teostest (enne "Toysi") on hävinud, nende heliteoste stiili üle saab vaid spekuleerida. Arvustused näitavad sarnasusi 19. sajandi lõpus valitsenud romantismiga.
Tema lahkkõlaline, kontrapunkti stiil oli sarnane Arnold Schönbergi stiiliga, ent ta ei kasutanud sama kaheteist tooni süsteemi. Ta kasutas sarnast meetodit (ja võib-olla oli tegemist mõjutusega) nagu Charles Seegeri lahkkõlaline kontrapunkt ja üldiselt vältis kordusi helikõrguses 8 noodi jooksul. Ta ei kasutanud kunagi ka sprechstimme mitte üheski laulus, mis ta komponeeris, kuigi ta imetles Schönbergi "Pierrot Lunaire'i". Ta valmis vaid kümme heliteost, sest ta töötas aeglaselt ja komponeeris kaua. Siiski maalis ta sadu maale ja talle pakuti võimalust korraldada ühemehenäitus, millest ta loobus.
"Sun-treader", tema tuntuim teos, oli mõeldud suurele orkestrile. See oli inspireeritud luuletusest "Pauline", mille autor oli Robert Browning.
Prantsuse Aerostaatiline Korpus
Prantsuse Aerostaatiline Korpus oli maailma esimene õhuvägi, mis formeeriti 1794, eesmärgiga kasutada kuumaõhupalle luureks lahinguväljal.
Formeerimine
1793 alustati Rahvapäästekomitee korraldusel katsetustega leidmaks sobivat õhupalli disaini militaarotstarbeks ning usaldusväärset vesinikuallikat. Eksperimendid Tuileries ja Meudoni lossis osutusid edukaks ning 2. aprillil 1794 loodi Rahvapäästekomitee otsusega üks aerostaatiline kompanii Sembre ja Meuse’i armee juurde. 1. kompanii koosseisu kuulus 26 meest ja üks vesinikõhupall “L’Entreprenant”.
Fleurus'i lahing
Mais 1794 liitus kompanii kindral Jourdaniga Mauberge’is. Nendega oli kaasas 1 õhupall, L'Entreprenant. 2 juuni kasutati seda kuumaõhupalli esmakordselt lahinguväljal. Selle peamiseks ülesandeks oli teostada luuret/vaateplatvormiks olla. Õhupallide nägemine lahinguväljal oli hirmutav austerlaste jaoks. Prantslased aga said sellest innustust. Selle efektiivsus luure platvormina oli piiratud. Õhupallide kasutamine oli ka kohmakas. Nende täispumpamine võis aega võtta kuni 48 tundi. 22 juunil alustas kompanii liikumist Fleurus’i poole. 26ndal juunil oli õhupall 9 tundi õhus, mille jooksul edastati sõnumeid Austria vägede liikumistest. Ehkki platvormil olevad mehed edastasid maas olevatele üksustele sõnumeid kas punaste, kollaste või roheliste lippudega, või kirjadega, mis olid seotud liivakottide külge, siis selle efektiivsus oli küsitav. Tihti peale olid mehed kas liiga kõrgel õhus, või olid liiga kogenematud, et viia läbi täpseid vaatlusi. Prantslased võitsid selle lahingu, aga oli eri arvamusi selle üle, kui palju õhupallid siiski aitasid lahingu võidule kaasa.
II korpuse loomine
II korpus loodi kohe peale Fleuris’i lahingut, otsus selle loomiseks võeti vastu 23. juuni 1794. Üksusele lisati suurusjärgus 20 õhupalli nimedega Céleste, L'Intrépide, Hercule, Martial ja Aigle. II korpus lisati Rein-i armee alluvusse. Napoleon kasutas 1796 Itaalia kampaanias õhupallide vaatlust. II korpuse ülemaks Coutelle. Veel teostati vaatlusülesandeid Mainz’i lahingus ja Mannheim’i evakuatsioonil.
Laiali saatmine
Allakäik algas Würzburgi lahingus, kus Prantsuse armee kaotas ning lahingu tulemusena võeti kogu 1. kompanii vangistusse õhupalliga L’Intrépide, mis on nüüd näitusel Viini Sõja-ajaloo muuseumis (Heeresgeschichtliches Museum – Militärhistorisches Institut).
1. kompanii vabastati Leobeni lepingu alusel aprillis 1797 ning Coutelle tehti selle ülemaks ning koloneliks. 1798. aastal liitus AAAAA kompanii Egiptuses Napoleoni kampaaniaga. Kohale jõudes otsustasid nad õhupallivarustuse esialgu oma laevale jätta. Niiluse lahingus sai Prantsuse laevastik raskelt lüüa ning õhupallivarustus sattus Inglaste kätte. 1. kompanii veetis ülejäänud aja Egiptuses teisi kohustusi täites.
Õhupallide gaasi süsteemi transportimine oli kohmakas ja aeglane ning õhupallide täitmine võttis tavaliselt 36 kuni 48 tundi aega. Õhupall vajas pädevat vaatlejat, et informatsioon üksuste liikumise kohta kasulik oleks ning tihti ei olnud õhupallil lahinguväljal suurt väärtust väljaspool moraali tõstmist.
Napoleon ise ei olnud korpusega rahul ning pidas vaatlusõhupallide praktilist väärtust tühiseks pärast Niiluse merelahingu kaotust, kus ühe terve kompanii varustus langes brittide kätte.
Ridala muinaskihelkond
Ridala muinaskihelkond oli muinaskihelkond Läänemaal.
Ajalooallikates esineb kaks Ridala muinaskihelkonnaga seostatud nime: Rotalia ja Rotelewic. Enn Tarvel on neid pidanud Ridala paralleelnimedeks, esimest ladina-, teist skandinaaviapäraseks (wic on "laht, merekäär") nimekujuks, tuues samas välja, et nendega on tähistatud ka suuremaid geograafilisi üksusi. Henriku Liivimaa kroonikas on Rotalia tema hinnangul kohati märkinud ka laiemalt Läänemaa põhjaosa ja isegi kogu Läänemaad. Paul Alvre juhib aga tähelepanu Henriku Liivimaa kroonika lausele, mis näib neid kaht nimevarianti mitte samastavat, vaid eristavat: "persequuti sunt eos ad omnes provincias circa latus maris sitas, que Rotelewic et Rotalia vocantur" ("jälitasid nad neid kõigi mere ääres asuvate kihelkondadeni, mida kutsutakse Rotelewic ja Rotalia"), ja leiab, et kuigi need ilmselt siiski polnud eri kihelkonnad, võis Rotelewic tähistada Ridala mereäärset osa. 1224. aasta maadejagamisürik Rotalia nime ei kasuta, vaid mainib kihelkonda Rotelewic. Taani hindamisraamatu väike Eestimaa nimistu tarvitab samuti nimekuju Rotelewich, aga selgelt kogu maakonna tähenduses. Nimekujudest Rotalia ja Rotelewic näib pärinevat kohalikus kõnepruugis kasutatud variant Rõdali (võrdluseks: saksa keeles Röthel).
Ridala muinaskihelkond asus Läänemaa põhjaosas, hõlmates hilisemate Ridala, Lääne-Nigula ja Martna kirikukihelkonna ala. Ulatusliku territooriumiga Ridala koosnes arvatavasti mitmest suhteliselt iseseisvast osast. Tihedamini oli rahvastatud muinaskihelkonna lõunaosa, seevastu Revala maakonnaga külgnev piirkond, samuti Noarootsi, Vormsi ja teised saared olid suuresti asustamata.
Tiritamm (ajakiri)
Toimetus asus Paide rahvamajas. Ajakirjast saadav tulu läks Paide rahvamaja toetuseks.
Vastutav toimetaja oli Peeter Naaris. Ajakiri oli kirjutatud kirjutusmasinal ja paljundatud koopiamasinaga.
Ilmus ebaregulaarselt, kokku ilmus 3 numbrit.
Andrzej Piwowarczyk
Andrzej Piwowarczyk (1919–1994) oli poola filatelist, tõlkija ja kirjanik.
Tema kriminaalromaanides lahendab kuritegusid miilitsakapten Gleba.
Kirjanik oli ka kirglik numismaatik ja vanade kellade kollektsionäär.
Saksa-Rooma riigi territooriumite loend (R)
See on Saksa-Rooma riigi territooriumite loend, mis algavad tähega R:
Baraawe
Baraawe on linn Somaalia lõunaosas Shabeellaha Hoose piirkonnas. Asub India ookeani rannikul, 200 km Muqdishost lõuna pool.
Maris Terno
Maris Terno (sündinud 29. jaanuaril 1982) on eesti orienteeruja ja rogainija.
Baraawe
2009. aastast oli linn mässulise rühmituse Al-Shabaab kontrolli all. Oktoobris 2014 vallutasid Somaalia valitsusväed Aafrika Liidu vägede toetusel linna.
Maris Terno
Rogaini Euroopa meistrivõistlustel võitis ta 2021. aastal Eestis Otepääl koos Mariann Sulega naisvõistkondade arvestuses hõbeda.
Rogaini maailmameistrivõistlustel võitis ta 2022. aastal Tšehhis Paprsekis koos Mariann Sulega naisvõistkondade arvestuses kulla.
Tatari päritolu Venemaa aadlisuguvõsade loend
Selles nimekirjas on loetletud tatari päritolu Venemaa aadlisuguvõsad.
A
Abajev | Abdikejev | Abdulbahtin | Abdullin | Abdulov | Aberdejev | Abžanov | Abõžov | Adašev | Aganin | Agejev | Agišev | Agrõnov | Ahamašukov-Tšerkasski | Ahatamovitš | Ahmametjev | Ahmatov | Ahmerov | Aidarov | Aidjašev | Aigildin | Aipov | Aitulušev | Akajev | Akulatov I | Akbulatov II | Akdevletov | Akkuzin | Akmajev | Akmamõkov | Akmanajev | Akzikitov | Aktšurin | Aladžev | Alatšejev | Albekov | Alejev | Alejev II | Alijevitš | Alikejev | Alikov | Ališev | Alkin | Allagulov | Almajev | Almokajev | Altõnbajev | Alõšev | Anossov | Apakov | Apaktšejev | Apanajev | Araktšejev | Ardašev | Arslanov (vürstisuguvõsa) | Arslanov | Artakov | Asjadullin | Aslanbegov | Assajev | Assanov | Azimov | Atalõkov | Atlasov | Atškasov
B
Babaši | Bahtõgozin | Baigildejev | Baikejev | Bairaševski | Baiterekov | Bajušev | Baranoff | Baranovski | Barašev | Bazarevski (Baženski) | Bazarevski (Svertšek) | Bazarževski |Bedišev | Begildejev | Begitšev | Behtibegov | Bekbulatov | Bekorjukov | Berdjabjakov | Bibejev | Bibarsov | Bibikov | Bigildejev | Biglov | Biljukov | Bogdanov | Boguševitš | Boljukov | Bozjakov | Borovitenov-Meštšerski | Bulajev | Bulušev | Butsatski
D
Daškin | Devletkildejev | Divejev
E
Engalõtšev | Enikejev
G
Gedianov
I
Ingildejev | Išejev
K
Keikuatov | Kildišev | Kudašev | Kugušev | Kuluntšakov | Kutkin | Kutõjev
M
Maksjutev | Malejev | Mamatkazin-Sakajev | Mamatov | Mamin | Mansõrev | Meštšerski | Mustafin
S
Stokasimov
Š
Šahhajev | Širinski-Šihmatov
Ž
Ždanovitš | Žinejev
T
Tenišev | Tšegodajev
U
Urussov
Holma poolsaar
Holma poolsaar (rootsi keeles Holma) on poolsaar Saare maakonnas Ruhnu valla lääneosas. Poolsaare tipus on Holma nina.
Poolsaare koordinaadid on.
Sepise oja
Sepise oja on oja Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Oja on 2,4 km pikk, valgla pindala on alla 10 km². Oja suubub merre.
Teenetemärkide Komitee
Komitee esimehe, esimehe asetäitja ja liikmed nimetas ametisse Vabariigi President oma ametiajaks. Komitee tegi ettepanekud teenetemärkide annetamiseks, registreeris teenetemärgid ja andis nende kavaleridele välja diplomid.
Komitee kantseleiline asjaajamine toimus Vabariigi Presidendi Kantselei juures asunud Teenetemärkide Büroos.
2007. aastal komitee kaotati ja selle ülesanded anti Vabariigi Presidendi Kantseleile.
Kihlepa külanõukogu
Kihlepa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Kihlepa külanõukogu moodustati 1945 augustis Pärnumaal Audru valla territooriumil. Külanõukogu halduskeskus asus Kihlepa külas.
Kihlepa külanõukogu likvideeriti 1954 juunis, selle territoorium liideti Audru külanõukoguga.
Silvia Pöögelmann
Silvia Pöögelmann (20. veebruar 1917 New York – 9. detsember 2002 Peterburi) oli eesti zooloog ja loomafüsioloog.
Elulugu
Silvia Pöögelmann on Hans Pöögelmanni tütar.
Lõpetas 1935 Leningradis keskkooli (Peterschule), 1941 Leningradi Ülikooli bioloogia osakonna zooloogia alal, 1945 Moskvas Timirjazevi nimelise Põllumajanduse Akadeemia, 1950 aspirantuuri Leningradis Üleliidulises Taimekaitseinstituudis, põllumajanduskandidaat (1951, samas), bioloogiadoktor (1968, Moskva Ülikool). Oli 1950–54 Leningradis Üleliidulise Taimekaitseinstituudi nooremteadur, 1954–59 Leningradi Põllumajanduse Instituudi assistent ja 1966–91 zooloogia kateedri juhataja, 1960–66 Eestis Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi loomafüsioloogia sektori juhataja. Õpetanud zooloogiat ja ökoloogiat; koostanud õppevahendeid.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: loomade ökofüsioloogia, näriliste ontogenees ja füsioloogia, ka radiobioloogia. Sedastas, et täiskasvanud organismi füsioloogiline seisund ja reproduktsioonivõime sõltuvad ontogeneesi varase perioodi mõjuteguritest. Esinenud ettekannetega loomaökoloogia-, -füsioloogia- ja -psühholoogia-alastel teaduskonverentsidel. Venemaa Terioloogiaseltsi liige. Üle 100 teadustrükise, sh 3 monograafiat.
Prantsuse park
pisi|[[Peterhofi lossi Prantsuse park]] Prantsuse park (ka Prantsuse stiilis park, Prantsuse pargistiil, barokkpark) on pargikujunduse stiil, mida iseloomustab peahoonest lähtuv keskteljeline lahendus. Prantsuse park vastandub stiili poolest Inglise pargile.
Prantsuse pargistiili looja on André Le Nôtre.
Verhivtseve
Verhivtseve (ukraina Верхівцеве) on linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis Kamjanske rajoonis. Asub Dnepri lisajõe Mokra Sura vasakul kaldal, Dniprost 54 km lääne pool.
Asula tekkis 1884. aastal rajatud raudteejaama juurde. 1956. aastal sai linnaks.
Üheaastane õnnehein
pisi pisi pisi|Õied ja pungad Üheaastane õnnehein (Erigeron annuus, ka Phalacroloma septentrionale, põhja-õnnekakar) on korvõieliste sugukonna õnneheina perekonda kuuluv taimeliik.
Holma nina
Holma nina (rootsi keeles Holma) on neem (maanina) Saare maakonnas Ruhnu valla lääneosas Holma poolsaare tipus.
Nina koordinaadid on.
Kiikla külanõukogu
Kiikla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Kiikla külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Mäetaguse vallas. Külanõukogu keskus asus Kiikla külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Kiikla külanõukogu 1950 septembris Jõhvi rajooni koosseisu.
1954 juunis Kiikla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium liideti Mäetaguse külanõukoguga.
Helju Koppa
Helju Koppa (23. september 1927 Tartu – 2. veebruar 1966 Tartu) oli eesti laulja (sopran).
Ta lõpetas aastal 1951 Tartu Muusikakooli (Alma Kurtna klassis) ja aastal 1957 Leningradi Konservatooriumi.
Kustas
Kustas on eesti mehenimi.
Eestis oli 2022. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Kustas 35 mehel, see oli populaarsuselt 1108. mehenimi. Nime Kustas kandja oli keskmiselt 37 aasta vanune (mediaanvanus oli 28).
Kogelejarohi
Kogelejarohi (Berteroa) on ristõieliste sugukonda kuuluv õistaimede perekond.
Pärismaisena kasvab kogelejarohi parasvöötme Euraasias.
Perekonna teaduslik nimetus tuleneb itaalia arsti, botaaniku ja taimekoguja Carlo Giuseppe Bertero nimest.
Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu
Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu oli 1957. aastal loodud institutsioon Eesti NSV tööstuse, ehituse ja energeetika juhtimiseks.
Rahvamajanduse Nõukogule läksid loomise järel üle mitmed seniste vabariiklike tööstusministeeriumide ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu valitsuste ülesanded. Samuti allutati sellele suurem osa seni üleliidulistele ministeeriumidele allunud ettevõtteid.
1957. aasta seadusega tööstuse ja ehituse juhtimise organisatsiooni tõhustamisest jaotati NSV Liidu territoorium administratiivseteks majanduspiirkondadeks ning nende piirkondade tööstuse ja ehitustegevuse juhtimiseks moodustati liiduvabariikide ministrite nõukogu alluvuses uued institutsioonid, rahvamajanduse nõukogud, seniste üleliiduliste ning liidulis-vabariiklike tööstusministeeriumide asemele. Likvideeriti kümme üleliidulist ja viisteist liidulis-vabariiklikku ministeeriumi. Tegutsema jäid üleliidulised lennundus-, raadiotehnika, kaitse-, laeva- ja keemiatööstuse ning elektrijaamade ministeeriumid, kelle ülesanne oli tootmise planeerimine ja tootmise kõrge tehnilise taseme kindlustamine oma tootmisharu ettevõtteis, mis asusid administratiivsetes majanduspiirkondades.
Eesti NSV Ülemnõukogus 7. juunil 1957 heaks kiidetud seaduse "Tööstuse ja ehitustegevuse juhtimise organiseerimise edasisest tõhustamisest Eesti NSV-s" alusel tuli 1. juuliks 1957 likvideerida seitse liidulis-vabariiklikku (Metsatööstuse, Linna- ja Maaehituse, Kergetööstuse, Liha- ja Piimasaaduste Tööstuse, Toidukaupade Tööstuse, Ehitusmaterjalide Tööstuse ja Kalatööstuse Ministeerium) ning kaks vabariiklikku tööstusministeeriumi (Kommunaalmajanduse ja Kohaliku Tööstuse ning Eesti NSV Põlevkivi- ja Keemiatööstuse Ministeerium) ning nende alluvuses olnud ettevõtted ja organisatsioonid ning anda Eesti NSV Ministrite Nõukogu (ENSV MN) kinnitatud nimekirja alusel kas Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu (ENSV RMN) või kohalike töörahva saadikute nõukogude juhtimisele. pisi|Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu esimees [[Arnold Veimer]] Eesti NSV Ülemnõukogu nimetas 7. juunil 1957 Arnold Veimeri Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu esimeheks ja Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitjaks, Albert Vendelini rahvamajanduse nõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks ning Eesti NSV ministriks ja Karl Vaino ning Vladimir Käo rahvamajanduse nõukogu esimehe asetäitjateks ja Eesti NSV ministriteks.
Jaaska
Jaaska (ka Juntsevo, Juntsovo; vene keeles Юнцево) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Pankjavitsa vallas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Seeritsä nulka.
Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu
ENSV RMN-i struktuur koosnes keskaparaadist (14) ja kümnest tööstusharu valitsusest, mis hõlmasid kõiki Eesti NSV põhilisi tööstusharusid ning ehitusorganisatsioone. Likvideeritud vabariiklike ministeeriumide varustuse ja turustuse peavalitsuste alusel moodustati isemajandav ENSV RMN Materiaal-tehnilise Varustuse ja Turustuse Valitsus juhataja Peeter Rahomägi. Materiaal-tehnilise varustuse ja turustuse valitsuse ülesanne oli kindlustada ENSV RMN-ile alluvate ettevõtete ja ehituste materiaal-tehniline varustamine ning nende toodangu turustamine.
Jaaska
19. sajandil kuulus küla Vilo kogukonda ja Saalessa kogudusse (Залесье).
Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu
Eesti NSV kohalikule turule töötavaid ettevõtteid juhtisid kohaliku töörahva saadikute nõukogud või Eesti NSV Kohaliku Tööstuse Ministeerium, ENSV Kohaliku Majanduse Ministeerium ja kooperatiivseid tööndusartelle Eesti NSV Riiklik Töönduskooperatsiooni Nõukogu.
Eesti NSV RMN-i alluvusse anti ka projekteerimis- ja teaduslik uurimisinstituut, Põlevkivi Instituut ning 12 tehnikumi, sealhulgas Tallinna Polütehnikum, Pärnu Turbatehnikum, Võru Kohaliku Tööstuse Tehnikum, Tartu Ehitustehnikum, Tallinna Kalatööstuse Tehnikum, Õisu Piimatööstustehnikum, Tallinna Kergetööstustehnikum ja Tallinna Mäetehnikum, kelle ülesandeks oli ette valmistada erialaspetsialiste rahvamajanduse süsteemi jaoks. 1958. aastal moodustati Eesti NSV RMN Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituut.
1962. aastal Rahvamajanduse Nõukogu võimupiire kärbiti. Selle käigus viidi energeetika, naftasaadustega varustamine ja ehitus üle teiste ametkondade vastutusalasse. 1962. aastal reorganiseeriti Eesti NSV Kohaliku Majanduse Ministeerium Eesti NSV Kommunaalmajanduse ja Elukondliku Teenindamise Ministeeriumiks ning selle valitsemisalas olnud tööstusettevõtted viidi rahvamajanduse nõukogu alluvusse. Rahvamajanduse nõukogu materiaal-tehnilise varustuse ja turustuse valitsus nimetati ümber materiaal-tehnilise varustuse ja turustuse peavalitsuseks ning Liha- ja piimatööstuse valitsus ning toiduainete tööstuse valitsus liideti toiduainete tööstuse valitsuseks. Ehitusmaterjalide tööstuse valitsus, kergetööstuse valitsus, masinaehituse valitsus, metsa-, puidu- ja paberitööstuse valitsus, põlevkivi- ja keemiatööstuse valitsus, toiduainete tööstuse valitsus ning materiaal-tehnilise varustuse ja turustuse peavalitsus tegutsesid kuni Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu likvideerimiseni.
Rahvamajanduse Nõukogu likvideeriti 1965. aastal, NLKP Keskkomitee 1965. aasta septembripleenumi otsuse kohaselt, kui eri tööstusharude juhtimine viidi taas vastavate ministeeriumide alluvusse. Taas moodustati üleliidulised, liidulis-vabariiklikud ja vabariiklikud tööstusministeeriumid, millest suuremal osal oli endine nimi.
Kulles
pisi|Heleioporus australiacus'e kulles Kulles on kahepaikse vastne. Kullesed elavad vees, neil on sabad ja kehasisesed lõpused. Arengu käigus kasvavad kullestele ka kopsud ja jalad, mis võimaldavad täiskasvanud kahepaiksetel elada vaheldumisi vees ja kuival maal.
Fossiilid
Vaatamata nende pehmekoelistele kehadele ja mineraliseeritud osade puudumisele on fossiliseeritud kulleseid leitud ülemistest Miotseeni kihtidest. Hea kvaliteediga säilmed on säilinud biokiledena. Robustsemad kehaosad (lõualuud ja kondid) aga süsinikkiledena. Hispaaniast leitud miotseeniaegsetest säilmetest on aju kattev kude säilinud kaltsiumkarbonaadis ja närvijätked kaltsiumfosfaadis. Teised kehaosad on säilinud orgaaniliste jääkidena ja bakteriaalsete biokiledena, koos ladestunud orgaanilise materjaliga seedetraktis.
Inimkasutus
Mõned kullesed on söödavad. Liigi Oreolalax rhodostigmatus kullesed on üpris suured, pikemad kui 10 cm, ning  neid kogutakse  toiduks Hiinas. Indias süüakse liigi Clinotarsus curtipes kulleseid ning Peruus kasutatakse liigi Telmatobius mayoloi kulleseid toiduks ja meditsiinis.
Kunsudden
Kunsudden (rootsikeelne nimi; ka Kuunsi nina) on neem (maanina) Saare maakonnas Ruhnu vallas.
Nina koordinaadid on.
Vanakubja oja
Vanakubja oja (ka Kaanda jõgi) on oja Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Oja pikkus on 8,9 km ja valgla pindala 39,3 km². Oja suubub merre.
Huai Khwang
Huai Khwang (tai ห้วยขวาง) on Bangkoki linnaosa (khet). Huai Khwang linnaosa asub Bangkoki keskosas.
Linnaosa koosneb kolmest asumist (khwaeng): Huai Khwang, Bang Kapi ja Sam Sen Nok.
Huai Khwang linnaosa on moodustatud 1973. aastal. Praegustes piirides on alates 1993. aastast.
Huai Khwangi on viimasel ajal elama asunud palju hiinlasi ja linnaosa on tuntud kui "uus hiinalinn" (traditsiooniline hiinalinn on Samphanthawong).
Marino Satō
pisi|Marino Satō (2022) Marino Satō (jaapani keeles 佐藤 万璃音 Satō Marino; sündinud 12. mail 1999 Tōkyōs) on Jaapani võidusõitja 2019. aasta Euroformula lahtistel meistrivõistlustel võitja, nüüd töötab FIA Vormel 2 meistrivõistlustel.
Algus
2015. aastal lahkus Satō Jaapanist ja kolis Itaaliasse, et koos Mauricio Baízi ja Vincenzo Sospiri Racing meeskonnaga Itaalia Vormel 4 meistrivõistlustel joosta. Adria ringrajal võitis ta oma esimese poodiumi ühekohalises autos. Ta lõpetas meistrivõistlused kümnendal positsioonil, kuid kuulub parimate uustulnukate hulka. Järgmisel aastal jätkab ta kategoorias alati sama meeskonnaga koos Simone Cunati ja Jaden Conwrightiga, Imola ringrajal võidab ta oma esimese võidu.
Aastatel 2017–2018 osaleb Satō FIA Euroopa Vormel 3 meistrivõistlustel koos Motopark meeskonnaga koos Joel Erikssoni, Keyvan Andrese, Max Defourny, Sebastián Fernándeze, Fabio Schereri, Jonathan Aberdeini, Dan Ticktumi ja Jüri Vipsiga, saavutamata kahe veresaunaga ühtegi poodiumit. Samal perioodil osales ta ka Macau Grand Prix’l.
Euroformula Open
2019. aastal palkas Satō Motoparki meeskonda Euroformula Openil osalema koos Yuki Tsunoda, Julian Hansese, Rafael Villagómeze ja Liam Lawsoniga. Ta võitis üheksa võistlust ja Montmeló ringrajal tuli kolme võiduga kategooria meistriks. Hooaja lõpetas ta viimase võiduga Monzas ja meistritiitli 128-punktilise eduga teise ehk Liam Lawsoni ees.
Vormel 2
Sato debüteeris FIA Vormel 2 meistrivõistlustel 2019. aastal Monza võidusõidul Campos Racing meeskonnaga koos Jack Aitkeniga, kuuel vaidlustatud võistlusel ei suutnud jaapanlane punkte võita, parima tulemusena saavutas ta Monza sprindis 11. koha. Rass. Järgmisel hooajal vahetas Satō meeskonda ja siirdus koos Roy Nissanyga Tridentisse, kogudes punkte vaid Mugello sprindivõistlusel. Aastal 2021 kinnitatakse, et Sato sõidab Tridentiga koos Bent Viscaaliga. Hooaeg on sama pettumus kui eelmine, edetabelis saavutab ta Bahreinis peetud teises sõidus vaid ühe punktiga 21. koha.
13. detsembril 2021 kuulutab UNI-Virtuosi meeskond Satō koos Jack Doohaniga 2022. aasta Vormel 2 hooaja sõitjateks.
Vormel 1
2020. aasta detsembris tegi ta oma debüüdi Vormel 1 roolis 2020. aasta hooaja järgsetel katsetel, kus AlphaTauri meeskond sõitis Yas Marina ringrajal AT01-ga.
Hindrek
Hindrek on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Hindrek 154 mehel. Hindrek on populaarsuselt 523. mehenimi. Hindrek oli keskmiselt 48 aasta vanune (mediaanvanus oli ka 48).
Kõige populaarsem oli eesnimi Hindrek vanuserühmas 50–54, kus neid on 10 000 elaniku kohta 2,60.
Nanoteemant
pisi|Nanoteemant mikroskoobi all (kasutatud detonatsioonimeetodit) Nanoteemant ehk teemant-nanoosake (meditsiinis) on teemant, mille suurus on alla 1 mikromeetri (μm). Neid saab toota mõjujuhtumitega nagu plahvatus või meteoriitmõjud. Odavate, suuremahuliste sünteeside, pinna funktsionaliseerimise potentsiaali ja suure bioloogilise ühilduvuse tõttu uuritakse nanoteemante laialdaselt kui potentsiaalset materjali bioloogilistes ja elektroonilistes rakendustes ning kvanttehnikas.
Ajalugu
1963. aastal märkasid Nõukogude Liidu teadlased Tehnilise Füüsika Uurimisinstituudis, et nanoteemandid on loodud tuumaplahvatustest, milleks kasutatakse süsinikupõhiseid lõhkeaineid.
Struktuur ja koostis
pisi|Teemantstruktuur Teemant-nanoosakeste struktuur koosneb kolmest peamisest osast: üleüldine kuju, südamik ja pind. Läbi mitme difraktsioonikatse on tehtud kindlaks, et teemant-nanoosakeste üleüldine kuju on kas sfääriline või elliptiline. Nanoteemantide südamikus on teemantkeha, mis koosneb peamiselt süsinikust. Kuigi südamiku struktuur sarnaneb teemandi struktuuriga, meenutab nanoteemanti pind tegelikult grafiidi struktuuri. Hiljutine uuring näitab, et nende pind koosneb peamiselt süsinikust, milles on suurel hulgal fenoole, püroone ja sulfoonhapet, aga ka osakesi karboksüülhappe rühmadest, hüdroksüülrühmadest ja epoksiidrühmadest, kuigi väiksemates kogustes. Vahel võib nanoteemantide struktuuris esineda defekte nagu lämmastiku töökeskustes. 15N NMR uuringud kinnitavad selliste defektide olemasolu. Hiljutine uuring näitab, et lämmastiku töökeskuste sagedus väheneb nanoteemantide suurusega.
Tootmismeetodid
Peale plahvatuste, hõlmavad sünteesimise meetodid hüdrotermilist sünteesi, ioonpommitamist, laserpommitamist, mikrolaine plasma keemiliste aurude sadestamise tehnikat, ultraheliuuringut ja elektrokeemilist sünteesi. Lisaks annab grafiidi (C3N4) lagunemine kõrge rõhu ja temperatuuri juures suurtes kogustes kõrge puhtusastmega nanoteemante. Siiski, nanoteemantide detonatsioonisüntees on muutunud tööstusstandardiks nanoteemantide kaubanduslikul tootmisel: kõige sagedamini kasutatavad lõhkeained on trinitrotolueeni ja heksogeeni või oktogeeni segud. Plahvatus teostatakse tihti suletud, hapnikuvabas roostevabast terasest kambris ning sellest saadakse nanoteemantide segu, mille keskmised väärtused on 5 nm ja teised grafiitühendid. Detonatsioonisünteesi korral moodustuvad nanoteemandid rõhu all üle 15 GPa ja temperatuurid üle 3000 K hapniku puudumisel, et vältida oksüdeerumist. Süsteemi kiire jahutamine suurendab nanoteemantide saaki, kuna teemant jääb eelnimetatud tingimustel kõige stabiilsemasse olekusse. Detonatsioonisüntees kasutab gaasi- ja vedelikupõhiseid jahutusvedelikke nagu argoon ja vesi, veepõhised vahud ja jää. Kuna süntees tekitab nanoteemantide ja teiste grafiitsete süsiniku vormide segu, tuleb lisandite segu vabastamiseks kasutada ulatuslikke puhastamismeetodeid. Üldiselt kasutatakse gaasilist osooni töötlemist või lahuse faasi lämmastikhappe oksüdeerumist sp2 süsinike ja metallide lisandite eemaldamiseks.
Nanodiamandi kristalle võib sünteesida grafiidi ultraheliga orgaanilises vedelikus atmosfäärirõhul ja toatemperatuuril. Kavitatsioonivedelikuna valitakse aromaatsete oligomeeride valem, mis on eriti sobiv nende madala aururõhu ja kõrge keemistemperatuuri tõttu. Selles vedelikus segatakse spetsiaalne puhas grafiidipulber, mille osakesi on vahemikus 100–200 mikronit. Maksimaalne ultraheli intensiivsus sonoreaktoris on 75–80 W / cm2 ja vastab helirõhu amplituudile 15–16 baari. Selle konfiguratsiooni korral saavutatakse 10% grafiidi ja teemandi vahetus. Sel viisil valmistatud teemandid on peaaegu monodisperssed ja neil on väga terava servaga, hästi kujundatud vorm. Suurus on vahemikus 6 või 9 μm ± 0,5 μm, kuupmeetri, kristallilise morfoloogia ja kõrge puhtusastmega.
Potentsiaalsed kasutusalad
N-V tsentraalne defekt koosneb süsiniku aatomi asemel vaba ruumi (tühi koht aatomi asemel) kõrval olevast lämmastikuaatomist teemandi võre struktuuris.
Mikrolaine impulsi rakendamine sellisele defektile muudab elektroni pöörlemise suunda. Mitmete selliste impulsside (Walshi eraldamise järjestus) põhjustab nende toimimist filtritena. Impulside arvu muutmine seerias muudab pöörlemissuunda korduvalt. Nad eraldavad tõhusalt spektraalkoefitsiente, vähendades samal ajal lahutamatust, parandades seega tundlikkust. [15] Signaali töötlemise tehnikaid saab kasutada kogu magnetvälja rekonstrueerimiseks.
Mikroabrasiivne materjal
Nanoteemandid on nähtavate mõõtmetega teemantidega sarnaselt kõvad ja keemiliselt stabiilsed, muutes nad potentsiaalseteks mootoriõli lisanditeks ja määrdeaineteks.
Meditsiiniline kasutus
Teemant-nanoosakeste potentsiaalseks kasutusalaks on paljud bioloogilised rakendused ning tänu nende unikaalsetele omadustele nagu inertsus ja kõvadus, nanoteemandid võivad muutuda paremaks alternatiiviks traditsiooniliseele nanomaterjalide, mida kasutatakse ravimite manustamiseks ning katteks, ja sünteetilistele biosensoritele ning biomeditsiinilistele robotitele. Madal tsütotoksilisus kinnitab nende kasutust bioloogiliste materjalidena.
In vitro (katseklaasis) nanoteemantide dispersiooni uurimine rakkudes on näidanud, et enamikul teemant-nanoosakestel on fluorestsentsi, mis jaotub ühtlaselt. Uuringud on näidanud, et väikestel fotoluminestseeruvatel teemant-nanoosakestel, mis jäävad vabaks tsütosoolis, on suurepärase potentsiaaliga transportida biomolekule.
Ravimite manustamine
Nanoteemandid, mille suuruseks jääb kuni 5 nanomeetri pakuvad suurt ligipääsetavat pinda ja kohandatavat pinnakeemiat. Neil on unikaalsed optilised, mehaanilised ja termilised omadused ning on mittemürgised. Nanoteemantide potentsiaal ravimite manustamises on selgelt demonstreeritud, kuid põhimehhanisme, termodünaamikat ja ravimite manustamise kinemaatikat on halvasti mõistetud. Tähtsateks faktoriteks on näiteks puhtus, pinnase keemiline koostis, lahustuvuse kvaliteet, temperatuur ja iooniline kompositsioon.
Krambe
Krambe (Crambe) on ristõieliste sugukonda kuuluv õistaimede perekond.
Perekonda kuulub umbes 34–37 liiki.
Nanoteemant
Ravimite manustamine
Nanoteemandid on võimelised (koos kinnitatud molekulidega) läbima barjääri vere ja aju vahel, mis isoleerib aju enamikust insultidest. 2013. aastal olid doksorubitsiini molekulid (populaarne vähkkasvaja ravim) seotud nanoteemandi pindadega, tekitades ND-DOX ravimi. Katsed näitasid, et kasvajad ei suutnud ühendit välja tõmmata, suurendades ravimi võimet mõjutada kasvajat ja vähendades kõrvaltoimeid.
Suurematel nanoteemantidel on tänu nende "suure sissevõtu tõhususele" potentsiaaliks olla rakulised märgised.
Steindorf am Ossiacher See
Steindorf am Ossiacher See (sloveeni: Kamna vas) on vald Austrias Kärnteni liidumaal Feldkircheni ringkonnas. See on Teuffenbachi aadlisuguvõsa kodu.
Vald asub Ossiacher See idaküljel, u. 8 km Feldkirchenist. Vald ulatub Ossiachbergini Gerlitzeni mäestikus.
Verhnjodniprovsk
Verhnjodniprovsk (ukraina Верхньодніпровськ) on linn Ukrainas Dnipropetrovski oblastis, Verhnjodniprovski rajooni halduskeskus. Asub Kamjanske veehoidla paremal kaldal, Dniprost 73 km loode pool.
Asula tekkis 17. sajandil Grigorivka külana. 1806. aastal sai linnaõigused ja praeguse nime.
Rocki maakond
Rocki maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis: