cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Must sõstar
Oksastik (maapealne osa)
Sõstar on maapinnalähedases mullas harunenud varrega mitmeaastane, kuni 1,5 m lai ja kuni 2 m kõrge põõsastaim. Maapealse osa moodustavad erineva vanusega oksad, mis on tekkinud basaal- ehk juurmistest pungadest. Olenevalt okste asetusest eristatakse püstise, laiuva ja lamanduva kasvulaadiga põõsaid. Igal aastal tekib oksa tipupungast juurdekasv, seega võib oks koosneda kuuest või isegi rohkemast juurdekasvust. Koos oksa pikenemisega arenevad oksa külgpungadest külgharud, mis omakorda pikenevad tipupungast ja harunevad külgpungadest. Võrsete kasvu kulgemine on saagi seisukohalt väga oluline, sest enamik õiekobaraid paikneb noorel puidul. Võrsete kasv ja saagikus sõltub nende lõikamisest. Viljakandeokste iga on 1–3 aastat ning need asuvad 1–2-aastasel puidul. Võrsed pruunikad, noorelt karvased.
Pungad
pisi|125px|left|Pungad Sõstral on kahesuguse iseloomuga pungi: vegetatiiv- ehk kasvupungad ja generatiiv-vegetatiiv- ehk segapungad. Segapungade arvukus ja areng määrab järgneva aasta saagi. Asukoha järgi oksal nimetatakse pungi tipupungadeks ja külg- ehk kaenlapungadeks.
Segapungadest moodustuvad nii õied ja võrsed või asenduspungad kui ka lehed.
Lehed
Must sõstar on heitlehine. Lehed suured, kuni 12 cm laiad, 3- või 5-hõlmased, saagja servaga. Lehed paiknevad võrsetel vahelduva asetusega. Lehed toodavad kasvuregulaatoreid, mis takistavad lehekaenaldes asetsevate pungade avanemist ja kasvu, nii nagu tipupungad vähendavad üheaastastel vartel külgvõrsete tekkimist. Kui lehed eemaldada või saavad kahjustada, siis pungad avanevad ja moodustavad uusi võrseid ja lehti.
Õisik ja õis
Tupplehed helerohelised, punaka varjundiga, kroonlehtedest pikemad. Õiealgmete teke algab Eesti oludes juuli lõpul või augusti algul – siis, kui võrsete kasv aeglustub. Talve saabudes segapungade areng katkeb.
Tolmukad on peaaegu kroonlehtede pikkused. Emakas kahesuudmeline, lõhestumata emakakaelaga, palja või karvase sigimikuga.
Vili
Marjad ümarad, ebaühtlase suurusega, mustad või pruunid, spetsiifilise aroomi ja maitsega. Tuntakse ka roheliste viljadega sorte ja liikidevahelisi sorte. Viimaste aretamisel on üheks lähtevanemaks olnud aldaani sõstar. Taimed hakkavad viljuma 3–5 aastaselt ja kannavad rikkalikult marju peaaegu igal aastal.
Juurestik
Sõstar on maapinnalähedases mullas harunenud varrega põõsas. Sõstral on maa-alusest varrest lähtuvad lisajuured, mis koosnevad vertikaal- ja horisontaalsuunas harunevatest toes- ehk juht- ja imijuurtest. Juurestiku ülesanne on põõsa kinnitamine mulda, maapealse osa varustamine vee ja selles lahustunud toitainetega ning varuainete kogumine ja säilitamine. Juuremassi suurus ja asend mullas sõltub sordist, põõsa vanusest ja kasvuoludest. Täiskandeeas sõstrapõõsa juurestiku põhimass asub 30 cm paksuses pindmises mullakihis 50 cm kauguseni põsa keskmest. Üksikud juured võivad ulatuda 2 m sügavusele ja põõsa keskmest 1,5 korda kaugemale kui oksad. Multšitud pinnases asuvad juured maapinnalähedasemas mullakihis. Annab juurevõsu ja raiumisel ka kännuvõsu.
Liigid
Maailma umbkaudu 150 sõstraliigist on 10–12 kasutatud praeguste sortide aretuses, neist olulisemad on:
Levik ja kasvukohad
Must sõstar on levinud terves Euroopas (peamiselt siiski põhja- ja keskosas), Kaukaasias, Siberis, Kesk-Aasias ja Mongoolias. Levila põhjaosas ulatuvad kasvualad kuni metsade levikupiirini. Kasvukohtadeks on peamiselt niiskemad segametsad, kaldavõsastikud, jõekaldad ja ojade nõod. Kasvukoha mullad on tavaliselt sügavad ja huumusrikkad. Talvel on ta meil külmakindel, talub hästi varju, kuid ei talu põuda ja vähest õhuniiskust.
Paljundamine
Aias valida mustale sõstrale kõige niiskem koht, mis on ka päikeseküllane. Musta sõstart saab paljundada pistokstega ja istikutega.
Pistokstega paljundus
Pistoks peaks olema pliiatsijämedune. Pistokste sobivaks kogumisajaks peetakse septembrit, kui põõsad on kasvu lõpetanud. Pistoksad lõigatakse üheaastastest okstest 15–20 cm pikkused; alumine lõige tehakse 2 mm altpoolt punga, veidi viltu, ülemine viimasest pungast 1–2 cm kõrgemalt. Pistoksale peab jääma vähemalt 3–5 hästi arenenud punga. Pistoksad pista mulda nii, et üks pung jääb maapinnale.
Nõu- ehk konteineristik
Võib istutada varakevadest hilissügiseni, kuni maa pole veel külmunud ja saab augu kaevata. Parim aeg algab suve teisel poolel alates augustist, kui tavaliselt on õhus ja mullas niiskust rohkem. Mustasõstraistik pannakse mulda 5–10 cm sügavamale, kui see potis kasvas: siis tekib varre alaosale lisajuuri ning mulda jäänud pungadest kasvab uusi elujõulisi oksi.
Hooldus
Esimesel ja teisel kasvuaastal on soovitav põõsast hoolikalt kasta. Põua ajal vajavad ka vanemad põõsad vett lisaks – nii suureneb saak ja marju variseb vähem.
Lõikamine
Parim aeg põõsaid lõigata on kohe pärast saagiaja lõppu, allesjäänud pungad saavad siis kogu jõu endale ja hakkavad kevadel kohe jõuliselt kasvama. Varakult lõigates eemaldatakse koos okste ja lehtedega ka palju haigustekitajaid. Lõigata võib hilissügiseni, kuni lume tulekuni. Sõstardel jäetakse 1 oks põõsaste iga vahekauguse 10 cm kohta. Igal aastal asendatakse 1–3 vana oksa uute asendusokstega. Lausnoorendus suurtes istandikes tehakse mustal sõstral 5.–6. aastal. Lõikamisel mitte jätta tüükaid.
Väetamine
Augustis-septembris antakse põõsale sügisväetist. Väetis puistatakse võra välispiirile, kust juurestik seda kõige tõhusamalt omastab. Väetis tuleks kobestada kindlasti niiske mulla sisse, et see lahustuks ja taim saaks seda kasutada. Sügisese väetamisega ei tohi hilineda – kui sooja on alla 5°, siis taim enam väetist ei omasta. Teist korda väetatakse kevadel kohe pärast lume sulamist. Heaks orgaaniliseks väetiseks on kanakaka.
Musta sõstra kahjurid ja haigused
Levinuimad sõstra kahjurid on :
Töönduslik ja kodumajapidamislik rakendus
Musta sõstart kasvatatakse kultuurtaimena marjade saamiseks juba alates 17. sajandist. Musta sõstra marju võib süüa toorelt, kasutada magusates küpsetistes, valmistada moose, tarretisi, siirupeid. Marju tarbitakse toorelt või valmistatakse neist siirupit, moosi, veini, mahla jms. Lehti kasutatakse mitmesuguste köögiviljade konservimisel. Nii vilju kui lehti kasutatakse traditsioonilises meditsiinis ja värvainete valmistamiseks.
Droogina
Droogina kasutatakse vilju (Ribis nigri fructus) ja lehti (Ribis nigri folium).
Marjade toime on üldtugevdav, kootav, uriini- ja higieritust soodustav. Tänapäeval soovitatakse musti sõstraid fenüülketonuuria aga ka kehvveresuse korral.
Rahvameditsiinis kasutatakse marju neerukivide, reuma, liigesepõletike ja palaviku korral.
Vastunäidustused
Antibiootikumidega koos tarbides suurendavad musta sõstra marjad (eriti lehed) antibiootikumide toimet.
Marjade toiteväärtus ja biokeemiline koostis
2,5 dl musta sõstra marju sisaldab sama palju C-vitamiini kui väike apelsin. Uuringud on näidanud, et vitamiini hulk püsib enam-vähem sama ka marjade töötlemisel ja säilitamisel. Lisaks sisaldab mari antioksüdante, mis parandavad inimese vastupanuvõimet haigustele. Marja kestas leidub looduslikku ainet antotsüaniini, mis annab marjadele punase, lilla või sinise värvuse ja aeglustab vähirakkude arengut. pisi|Küpsed marjad Musta sõstra seemnetes on haruldast oomega-6-rasvhapete rühma kuuluvat gammalinoleenhapet. Põõsa lehti hinnatakse nende meeldiva lõhna tõttu, kuid lisaks sisaldavad ka need rohkelt C-vitamiini, karotinoide ja baktereid hävitava toimega füntotsiide. Viimased on lenduva, taimse päritoluga fenoolsed ühendid, millel on mikroobe hävitav ja nende elutegevust pärssiv toime.
Marjade toiteväärtus ja biokeemiline koostis on toodud alljärgnevates tabelites:
Soovitussortiment Eestis
Mustad sõstrad on väga toitainerikkad, kuid mitte kõik sordid ühtmoodi. Võrdluseks määratakse kuivaine protsent mahlas, hapete ja suhkrute ja askorbiinhappe sisaldus, ka maitse hinne. Usaldusväärsete andmete saamiseks korratakse kindla metoodika alusel biokeemilist analüüsi paljude aastate jooksul. Kõik sordikirjelduses esitatud positiivsed näitajad sõltuvad aga konkreetsetest kasvuvõimalustest. Head saaki headelt sortidelt saab ikka ainult sobilikes kasvutingimustes.
Sordid koduaedadesse :
Roheliseviljalised sordid
Peale Eesti soovitusortimendis oleva 'Vertti' kasvatatakse põhjamaades ja ka Eestis sorte 'Venny' ja 'Vilma'. Sordid on aretatud Soomes. Nende sortide lähtevanemaks on Rootsist pärit sort 'Öjebyn'. 'Venny' on keskvarajane sort, marjad suuremad kui 'Verttil', tänu sellele ka suurem saagikus. Oksad püstised, ei lamandu. Marjad magusad, sisaldavad palju viljaliha, sobib hästi pirukaks. Varisemiskindlamad kui 'Vertti'. C-vitamiini sisaldus on eriti suur, kuni 240 mg 100 g marjades. 'Vilma' on keskvarajane sort, marjad suuremad kui 'Verttil', saagikus suurem. 'Verttist' varisemiskindlamad. Oksad püstised, ei lamandu. Marjade suhkrusisaldus kolmest nimetatud sordist suurim.
Rohelised marjad sisaldavad võrreldes mustade marjadega taimseid pigmente – flavonoide – õige napilt. Flavonoidide hulka kuulub ka antotsüaanide rühm. Need on taimsed pigmendid, mida leidub viljade ja õiekroonlehtede rakumahlas ning mis annavad taimedele iseloomuliku värvuse roosakaspunasest tumevioletse või helesiniseni. Sellest lähtuvalt on väike erinevus rohelise ja musta marja keemilises koostises.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud soomekeelset artiklit fi:Mustaherukka seisuga 28.11.2013.
14th Street
228px|pisi|Dekoratiivskulptuur hoonefassaadil aadressil 200 West 14th Street 14th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus esimene rõhtsirge loode-kagusuunaline tee, mis määratleb Lower Manhattani piiri Midtown Manhattaniga.
Fifth Avenue
Fifth Avenue algab Washington Square Archi ees (Washington Square North) ja katkeb Marcus Garvey Parki haljasala edelaküljel (120th Street) ning jätkub kirdeküljel (124th Street) ühesuunalisena kuni 135th Street tänavani. Avenüü jõuab kahesuunalisena sealt ulatuselt lõpule Colonel Charles Young Playgroundi juures (143rd Street).
14th Street tänava poolitus
Püstsirge Fifth Avenue poolitab rõhtsirge 14th Street tänava kaheks haruks: West 14th Street ja East 14th Street. Mõlemal harutänaval loendatakse hoonete numbreid alates avenüüst lähtuvalt, vastavalt läänesuunal Hudsonini ja idasuunal East Riverini.
17th Street
228px|pisi|11 East 17th Street 17th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
18th Street
228px|pisi|166 West 18th Street 18th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
19th Street
228px|pisi|241 West 19th Street 19th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Täna ja homme (film 1912)
"Täna ja homme" on Michael Curtize poolt Ungaris 1912. aastal loodud tummfilm.
Töötutoetus
Töötutoetus (inglise keeles unemployment compensation) on riigi poolt antav rahasumma, mis on mõeldud toimetulemiseks ja põhivajaduse rahuldamiseks töö kaotanud isikule. Täpsemalt on see suunatud inimesele, kes on enne töötuna arvelevõtmist 12 kuu jooksul olnud vähemalt 180 päeva tööl või tegelenud tegevusega, mis on tööga võrdsustatud. Seda teenust reguleerib Eesti Töötukassa piirkondlike struktuurüksuste kaudu.
Töötutoetusele on Eesti Vabariigis õigus, kui:
Töötutoetuse taotlemine ja määramine
Edukaks töötutoetuse taotlemiseks tuleb isikul pöörduda Eesti Töötukassa maakondlikku osakonda, sealt saadud avaldus ära täita ning see ka esitada. Koos esitatud avaldusega tuleb kaasa võtta ja esitada ka enda isikut tõendav dokument ja kõik dokumendid, mis oleks aluseks inimese hõivatusele töötuna arvelevõtmisel eelneva aasta jooksul. Protsessi kiiremaks läbiviimiseks saab avaldust täita ka iseteeninduse kaudu. Selleks tuleb siseneda e-töötukassa lehele, autentida oma isik ja otsida üles vastav taotlus.
Kui indiviidile on määratud töötuskindlustushüvitis, siis samaajaliselt töötutoetust taotleda ei saa. Töötutoetust ja töötuskindlustushüvitist makstakse kokku kuni 270 päeva.
Töötutoetust makstakse kui töötu on läinud määratud ajal töötukassa vastuvõtule ning kui töötu täidab tööotsimiskavas kokku lepitud tegevusi ja tingimusi. 2018. aastal on toetuse päevamääraks 5,31 eurot ja seda toetust arvestatakse tagasiulatuvalt töötukassas konsultatsioonil käimiste päevade eest. Toetus makstakse töötu isiklikule pangakontole.
2.1.	Töötutoetuse määramine
Töötoetuse määramisel lähtutakse järgmistest tingimustest:
Töötutoetuse arvutamine ja maksmine
Töötutoetuse päevamäär kehtestatakse eelarveaastaks. Korrutades päeva 31-ga, saadakse terve kuu töötu sissetulek, mis ei tohi olla see väiksem kui 35% miinimumpalgast. Töötutoetust makstakse kord 30 päeva jooksul.
Töötoetust esimest korda arvutades arvestatakse töötutoetuse määramise päevast arvestades sinna ka päeva, millal isik läheb Eesti Töötukassase. Töötutoetust arvestatakse Eesti Töötukassas käimisel järgnevast päevast kuni uue vastuvõtuni.
Keila kultuurimälestiste loend
Loendis on 5 ajaloomälestist, 4 arheoloogiamälestist, 10 ehitismälestist ja 40 kunstimälestist ehk kokku 58 kultuurimälestist (kuna Keila kirikuaed on arvel nii arheoloogia- kui ka ehitismälestisena).
Suhkruleht
Suhkruleht (Stevia) on taimeperekond korvõieliste sugukonnast.
Selle perekonna liiki paraguai suhkrulehte (Stevia rebaudiana) kasutatakse loodusliku suhkruasendaja valmistamiseks.
Ruzajevka
Ruzajevka on linn Venemaal Mordva Vabariigis, Ruzajevka rajooni halduskeskus.
Linn asub Insari jõe ääres, 25 km Saranskist edelas.
Asulat on kirjalikes allikates mainitud 1631. aastal. 1937. aastal sai linnaks.
Anneli
Anneli on naisenimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Anneli 3437 naisel. Anneli on populaarsuselt 30. naisenimi.
Anneli nime kandja on keskmiselt 42 aasta vanune (mediaanvanus on 44). Kõige populaarsem on eesnimi Anneli vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 92,15.
Kõige populaarsem on eesnimi Anneli Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 35,94.
Nimi on väga levinud ka Soomes, kus see on Maria, Helena ja Johanna järel levikult kõigi aegade neljas naisenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Anneli 2 inimesel.
ASCOD
ASCOD (Austrian Spanish Cooperation Development) on Austria Steyr-Daimler-Puch AG ja Hispaania General Dynamics Santa Bárbara Sistemas arendatud soomukiperekond.
Terlan
thumb|Vaade Neuhausi lossist thumb|Terlani valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Geograafia
Vald paikneb Adige jõe orus, umbes 9 km Bolzanost loodes. Terlan on kuulus oma veini- ja spargli tootmise poolest. See on põhjapoolseim vald Überetsch-Unterlandi ringkonnas, külgnedes järgmiste valdadega: Andrian, Eppan, Bolzano, Gargazon, Mölten, Nals ja Jenesien.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 4128 inimest ja valla pindala on 18.7km².
Frazioni
Terlani vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Siebeneich (Settequerce) ja Vilpian (Vilpiano).
Ajalugu
thumb|left|Neuhausi lossi varemed
Asulat Torilan on esmamainitud Salzburgi peapiiskopi 923. aasta dokumendis. 1200. aasta paiku püstitasid Tirooli krahvid kõrgele Adige oru kohale Neuhausi lossi. Linnus läks hiljem Meinhardiinide dünastia kätte ja sai 19. sajandil nime Maultaschi loss krahvinna Margarete järgi, kelle elukohana ei ole see siiski tõendatud. Habsburgidest Austria ertshertsogite Friedrich IV ja Sigismundi valitsemisajal oli see tähtis plii (galeniidi) ja hõbeda kaevandamise keskus, sealhulgas asus mitu sulatusahju ja laadimisjaama Adige jõel.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 83,61% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 16,07% itaalia keelt ja 0,32% ladiini keelt.
Gasherbrum IV
Gasherbrum IV (urdu keeles |گاشر برم -4; hiina keeles 加舒尔布鲁木IV峰 (Jiāshūěrbùlǔmù IV Fēng)) on mägi Gasherbrumi mäemassiivis Baltoro Muztaghi mäeahelikus Karakoramis.
Asukoht ja kõrgus
pisi|left|180px|Gasherbrum IV (foto 2005) Mägi asub Gilgit-Baltistanis Pakistanis. Gasherbrum II-st jääb see 4,3 km lääneloodesse.
Mäe kõrgus on 7932 m ja see on maailmas kõrguselt 17. mäetipp.
Esmatõusud
Esmatõusu mäele tegid 6. augustil 1958 Itaalia ekspeditsiooni liikmed Walter Bonatti ja Carlo Mauri, kes tõusid tippu mäe põhjapoolsest küljest.
Mäe lääneküljelt tegi esmatõusu 1985. aastal Poola alpinist Wojciech Kurtyka.
20th Street
228px|pisi|234 West 20th Street 20th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Joonisfilm
pisi|Väga piiratud looga joonisfilm: kappav hobune Joonisfilm on animafilm, mis esitab mingit lugu (isegi, kui see on väga lühike) ja koosneb joonistatud kaadritest.
Kaadrid võivad olla joonistatud käsitsi või arvuti abil.
Guato keel
Guato keel on Brasiilias Mato Grosso osariigis kõneldav peaaegu väljasurnud keel, millel kindlaid sugulaskeeli ei ole.
Kõnelejate arv oli 2006. aastal 4.
Quique Setién
Enrique Setién Solar (sündinud 27. septembril 1958) on Hispaania endine jalgpallur (poolkaitsja) ja praegune treener. Ta on alates 13. jaanuarist 2020 Hispaania kõrgliiga meeskonna FC Barcelona peatreener.
Mängijapäevil kutsuti teda vahepeal hüüdnimega El Maestro. Tuntust kogus ta Racing de Santanderis, kus ta nii alustas kui ka lõpetas oma elukutselisekarjääri. Ta mängis La Ligas 15 hooaja jooksul kokku 374 mängus ja lõi 58 väravat. Kolmel korral sai ta ka kutse Hispaania jalgpallikoondisse.
2000. aastatest töötab Setién treenerina ning on seni juhendanud ka Racingut.
Mängijana
Madridi Atlético
Jūški
Jūški (ka Jūškas või Juški, latgali keeles Jūškys) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla põhjaosas. Jūški jääb valla keskusest Viļānist 7,2 ning Riiast 214,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 5 elanikku.
Kanada viski
pisi|Erinevad Kanada viskid Kanada viski (inglise keeles Canadian whisky) on rukkiviski, mida valmistatakse kogu Põhja-Ameerikas, kuid selle all mõistetakse esmajoones Kanadas toodetud viskit; rukkiviski toormeks on umbes 65% ulatuses rukis, sellele lisatakse otra, riisi ja maisi.
Tim Howard
Timothy Matthew Howard (sündinud 6. märtsil 1979 North Brunswickis New Jersey osariigis) on USA jalgpallur, väravavaht.
Aastatel 2007–2016 mängis ta Evertonis. 4. jaanuaril 2012 lõi ta Premier League'i mängus Bolton Wanderers FC vastu värava.
Aastatel 2008 ja 2014 on ta valitud USA aasta jalgpalluriks.
Koondisekarjäär
2014. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalmängus 1. juulil Belgia vastu tegi ta 15 tõrjet, mis on maailmameistrivõistluste rekord.
Isiklikku
Tal on diagnoositud Tourette'i sündroom.
22nd Street
228px|pisi|119 West 22nd Stret 22nd Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Elo Tamul
Elo Tamul (kuni 1931 Elisabeth Lokk; 21. jaanuar 1913 Võru – 5. jaanuar 1994 Tartu) oli eesti laulja ja näitleja.
1931. aastal lõpetas ta Võrumaa Rahvahariduse Seltsi ühisgümnaasiumi. 1935–1940 õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis laulmist Rudolf Jõksi klassis.
1931. aastal asus tööle Võru teatrisse Kannel. 1935. aastast töötas Vanemuises koorilauljana, 1944. aastast ooperi- ja operetisolistina, 1957. aastast draamanäitlejana.
Filmis "Kõrboja peremees" mängis ta Kõrboja Madlit.
Isiklikku
Ta on maetud Tartu Pauluse kalmistule.
Tema poeg on ajaloolane Villu Tamul.
Olnud abielus näitleja ja lavastaja August Toropiga ning näitleja Arnold Kasukiga.
90 (Tallinna bussiliin)
Bussiliiin 90 alustas tööd 1. juunil 1994. Liin avati universaalliinina, see ühendas Tallinna tähtsamaid punkte: hotelle "Kungla", "Olümpia", "Viru", "Palace", "Tallinn" ning autobussijaama, Balti jaama, reisisadamat ja lennujaama. Liini teenindas MRP Liinide AS "Scania CR112” ja "Volvo B10M" tüüpi bussidega. Väljumiste intervall oli 20 minutit ja pilet maksis 4 krooni.
Liin suleti 1995. aastal.
Katarsis
Aristoteles
Aristoteles kasutab seda sõna raamatus "Poeetika" ("Luulekunstist") tragöödia definitsioonis: "Seega on tragöödia tõsise ja lõpetatud, suurust omava tegevuse jäljendus, <jäljendus erinevates> osades erineval kujul maitsestatud kõnega, <jäljendus, mis jäljendab> tegevaid, mitte jutustades, <jäljendus,> mis kaastunde ja hirmu läbi teostab puhastuse sellistest kannatustest." (1449b24–28)
Aristoteles ei esita puhastuse teooriat. Ta kasutab seda sõna ainult tragöödia definitsioonis ja veel korra muus tähenduses (1455b15). Ent see, et ta mainib seda definitsiooni lõpus, näitab, et tegu on tragöödia otstarbe või eesmärgiga. Ka "Poliitika" VIII raamatus räägib ta puhastusest, mida muusika ja luule toovad, lubades rääkida sellest rohkem teoses luulest. Tragöödia definitsioonis on jutt puhastusest "sellistest kannatustest (pathēmata)", nimelt kaastundest, hirmust ja sarnastest emotsioonidest. Kaastunnet ja hirmu äratatakse kõige rohkem siis, kui näidatakse tegelasi ja nende seiklusi täpselt õigesti (1453a10): "See on selline, kes pole eriliselt väljapaistev vooruse ja õigluse poolest ning kes ei satu õnnetusse mitte pahelisuse ja kõlvatuse, vaid mingi eksiarvamuse tõttu, olles nende hulgast, kes on nimekad ja edukad, nagu Oidipus, Thyestes ja silmapaistvad mehed sellistest suguvõsadest." Kangelased peavad olema piisavalt korralikud, et vaataja tunneks neile kaasa, kuid mitte nii hiilgavad, et ebaõnn oleks teenimatu (1452b34–36). See ärataks moraalset tülgastust, mis häiriks puhast hirmu ja kaastunnet. Nähtavasti mõtleb Aristoteles puhastuse all "naudingut, mis tuleneb kaastundest ja hirmust" (1453b11).
On võimalikud ka teised tõlgendused, sest sõna võis tähendada ka soolte tühjendamist lahtisti või klistiiri abil. 19. sajandi keskpaigast on kiputud Aristotelese puhastust mõistma nii, et tragöödia uhub välja metsikud ja ebasoovitavad kired, lastes neil vabalt voolata, kuni jõuame tagasi emotsioonideta olekusse. Tragöödia äratatud hirmus elame välja palju väikesi hirme, mis me muidu alla neelame. Selline tõlgendus oli olemas ka antiikajal, näiteks Proklose kommentaaris Platoni "Politeiale". Uusajal juurdus see "Poeetika" kommentaarides, kuni sellest sai üldtunnustatud arusaam. Aga Aristoteles ei omista emotsioonidele kvantiteeti, mis lastakse välja või hoitakse tagasi. Tema arvates aitab emotsiooni väljendamine seda emotsiooni tugevdada, näiteks need, kes regulaarselt oma viha välja lasevad, muutuvad ägestuvamateks (Nikomachese eetika II.1103b18). See tõlgendus eeldab ka, et kõigil on tarvis kirgedest vabaneda, aga Aristotelese arvates tuleb kirgi regulaarselt ja hästi reguleeritult väljendada (1109a25–29). See tõlgendus on vastuolus ka selle vaimuga, mida Aristoteles "Poliitika" VIII raamatus ütleb mousikē (muusika ja luule) kohta. Mousikē aitab harida emotsioone, sest lauludes on õiget pildid vihast, julgusest ja teistest joontest (1340a19–21). Need pildid äratavad meis emotsiooni (1340a13). Rõõm kogu elamusest harjutab hinge nautima voorust päriselus (1340a22–27).
Mõned tõlgendajad ei seosta katarsist üldse emotsioonidega. Nende tõlgenduses ei tähenda pathēmata mitte kirgi, vaid draama sündmusi. Katarsis on narratoloogiline puhastus: näidendi lahendus korrastab sündmused (Gerald Else, Alexander Nehamas). Sidus ja tähenduslik süžee on tragöödia eesmärk. See tõlgendus on vähemuses. Selle eelis on see, et see otsib "Poeetikast" argumenti selle kohta, mida kirjandus teab ja kuidas ta seda ütleb.
Mari Karm
Mari Karm (sündinud 21. mail 1956) on eesti kasvatusteadlane ja Tartu Ülikooli kõrgkoolipedagoogika dotsent.
Tema peamised uurimisteemad on pedagoogika ja didaktika ning õppemeetodid.
Haridustee
Karm lõpetas 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse eriala. Ta sai 2001. aastal Tallinna Pedagoogilisest Ülikoolist kasvatusteaduste magistrikraadi ning kaitses sealsamas 2007. aastal doktorikraadi teemal „Eesti täiskasvanukoolitajate professionaalsuse kujunemise võimalused“ (juhendaja Larissa Jõgi).
Töökäik
Mari Karm oli aastatel 1979–2005 H. Elleri nimelise Tartu Muusikakooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja, aastatel 2002–2005 Tallinna Pedagoogilise Ülikooli kasvatusteaduskonna andragoogika lektor ning 2005–2007 Tartu Ülikooli haridusteaduskonna kõrgkoolipedagoogika lektor.
Alates 2012. aastast on Karm Tartu Ülikooli kõrgkoolipedagoogika dotsent.
15 aasta jooksul, mil on toimunud kursus „Õppimine ja õpetamine kõrgkoolis“, on tema juures õppinud üle 600 Tartu Ülikooli õppejõu ja doktorandi (lisaks veel teiste kõrgkoolide õppejõud).
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Karm on 2007. aastast õppejõudude professionaalse arengu koostöövõrgustiku (NETTLE) töögrupi liige, ühenduse "European Educational Research Association" kõrgharidusvaldkonna võrgustiku nõukogu liige ning International Consortium for Educational Development (ICED) liige. 2009. aastal liitus ta European Association for Research on Learning and Instruction (EARLI) liikmeskonnaga.
Publikatsioonid
Temalt on ilmunud arvukalt teaduspublikatsioone ning ta on kirjutanud õppejõududele õpetamisalase raamatu "Õppemeetodid kõrgkoolis", mis ilmus 2013. aastal.
Puidu niiskusmõõtur
Puidu niiskusmõõtur on mõõteseade puidu niiskussisalduse määramiseks (niiskusmõõtur).
Puidu elektrilise laadumise efektiga niiskusmõõtur
Puidu elektrilise laadumise efektiga niiskusmõõturi puidu kiu küllastuspunktist suurema niiskussisalduse mõõtmiseks, samuti mõõturi kalibreerimise meetodi töötas välja Eesti Maaülikooli töörühm.
Tööpõhimõte
Üheaegselt mõõdetakse puidu elektritakistus (mõõtmise ajast sõltuvana, intervall 1–0,1 sekundit, kogu mõõtmistsükli aeg 20 sekundit) ja samaaegselt puidu elektrimahtuvus. Mõõdetud elektritakistuse ja elektrimahtuvuse väärtused sisestatakse mõõturi mikroarvutisse. Mikroarvuti sisaldab vastavat algoritmi ehk niiskusmõõturi funktsiooni, mille alusel toimub mõõtmistulemuste ja puidu keskmise niiskussisalduse vastavusse viimine. Tulemus näidatakse arvutis puidu niiskussisaldusena (protsentides puidu kuivkaalust).
Kalibreerimine
Erinevalt traditsioonilistest niiskusmõõturitest kalibreeritakse niiskusmõõtur iga puidu liigi jaoks eraldi kahe muutuja funktsiooni suhtes, kus funktsiooni sõltumatud muutujad on puidu elektritakistus R ja puidu elektrimahtuvus C, ja sõltuvaks muutujaks on puidu niiskussisaldus NS kuivkaalu protsentides.
Prototüüp
Prototüüp töötati välja töörühma poolt, kuhu kuuluvad Valdek Tamme, Hannes Tamme, Peeter Muiste, Toomas Bernotas, Jüri Olt ja Peep Miidla.
Puidu niiskusmõõtur on patenteerimise järgus.
Ajalooline tants
Ajalooline tants (analoogiliselt vanamuusikaga on kasutatud ka sõna vanatants) on mõiste, millega tähistatakse Lääne-Euroopas minevikus kasutusel olnud tantse tänapäeval tantsituna. Ajaloolist tantsu võidakse esitada laval, näiteks mingi lavateose osana või lihtsalt publikule suunatud meelelahutusena, kuid seda harrastatakse ka seltskonnatantsuna mingile ajalooperioodile pühendatud ballidel, stiilipidudel, taaskehastajate üritustel ning ajaloolise tantsu klubides. Ajaloolise tantsu rekonstrueerimine võib olla abiks muusikateaduslikus ja ajaloolises uurimistöös.
Ajaloolise tantsu rekonstruktsioonide allikmaterjaliks on vastavast ajalooperioodist pärit tantsukirjeldused ja -juhendid kõrgklassile suunatud tantsukäsiraamatutest, kaudsemalt ka kujutava kunsti teosed, tantsumuusika noodistused, õukonnaballide ja -pidustuste kirjeldused. 20. sajandi tantsude rekonstrueerimiseks on võimalik kasutada suulist pärimust ning filmi- ning videosalvestusi. Ajaloolise tantsu rekonstrueerimine on suurel määral interpreteerimine, milles tõlgendaja teadmistel ja isiksusel on oluline roll.
Ajaloolist tantsu rekonstrueerimisele ja esitamisele keskendunud tantsuansamblit nimetatakse ajaloolise tantsu ansambliks või vanatantsuansambliks.
Jaotus
Ajaloolised tantsud jaotatakse perioodi järgi:
Eestis
Vanim ajaloolist tantsu viljelev kollektiiv Eestis on Saltatores Revalienses, kes alustas Virve Kurbeli juhtimisel Tallinnas tegevust 1991. aastal. Alates 2001. aastast tegutseb Tartu vanatantsuansambel Saltatriculi, selle kunstilise juhi Külli Kressa juhendatud kursustest kasvasid 2011. aastal välja Rakvere Fioretto ja Saaremaal tegutsev Rondo Danzante, kuid arvatavasti on ajaloolist tantsu projektipõhiselt esitatud mujalgi.
1938. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus
1938. aasta kergejõustiku Eesti meistrivõistlused toimusid 6.–7. augustil 1938 Tallinnas. Naiste meistrivõistlused, kümnevõistlus ja teatejooksud peeti 20.–21. augustil Tartus Tamme staadionil.
Seltsidest võitis meestest ülekaalukalt Tallinna Kalev, järgnesid Akadeemiline Spordiklubi, Viljandi Sakala ja ÜENÜ Tallinna osakond. Naiste seas oli edukaim Akadeemiline Spordiklubi ÜENÜTO, Pärnu Kalevi ja Nõmme ÜENÜ ees.
Mehed
Artur Raska kolmikhüppetulemus 14,55 oli ühtlasi uus Eesti rekord.
Kümnevõistlus ja teatejooksud
Heino Koigi seeria 11,6-6,43-11,90-175-54,3-18,0-32,94-275-37,40-6.52,2
Alfred Mäll
Alfred Mäll (19. aprill 1907 Tallinn – 17. veebruar 1967 Tallinn) oli eesti tõstja.
Riina Viiding
Riina Viiding (aastani 1972 Riina Kiisk; sündinud 1. veebruaril 1948 Kohtla-Nõmmel) on eesti teatritegelane.
Elukäik
Ta on töötanud lühemat aega Eesti Televisioonis režissööri abina. Alates 1981 on ta töötanud Eesti NSV Teatriühingus, algul konsultant, aastast 1996 Eesti Teatriliidu juhataja (hiljem tegevjuht, vastutav sekretär), kauaaegne Eesti Teatriliidu esindaja Teenistujate Ametiliitude Keskorganisatsioonis TALO, aastast 2005 TALO juhatuse aseesimees.
Juhtinud Eesti Teatriliidu kirjastustegevust, korraldanud teoste väljaandmist (entsüklopeediad, aastaraamatud, sariväljaanded teatrikoolidest, teatrite juubeliväljaanded, teatriinimeste monograafiad, õpikud, teatriajaloolised ja -teoreetilised väljaanded), sh koostöös Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooliga. Koostanud koos Elo Viidinguga viiest CD-st koosneva kogumiku „Juhan Viiding” (ARM Music, 2004).
Isiklikku
Tema isa oli Kaljo Kiisk, ema kontsertmeister Sinaida Kiisk (snd Ivanova). Ta oli abielus Juhan Viidinguga, nende tütar on Elo Viiding (Vee).
Karbonaad
pisi|Seakarbonaad Karbonaad on sea, veise või lamba seljalihalõik koos väikese roidetükiga, mis on praetud naturaalselt või paneeritult, või praadimiseks valmis lõigatud.
Kangasõlg
Kangasõlg (murdekeeles ka tempel) oli puust või metallist varb, millega tõmmati kootud kangaosa laiuti pingule. Puust kangasõlg koosnes kahest osast, millel olid peenehambulised otsad laiemaks või kitsamaks seadmiseks. Vastavalt seadele oli sõlg pikem või lühem, nagu kanga laius parajasti nõudis.
Broki
Broki (ka Brokas, Latgali keeles Bruokys või Bruoki) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla põhjaosas Malta jõe kaldal. Broki jääb valla keskusest Viļānist 7,3 ning Riiast 215,6 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 10 elanikku.
Dominik Kahun
Dominik Kahun (sündinud 2. juulil 1995 Planás, Tšehhis) on Saksamaa jäähokimängija, kes mängib ründajana Šveitsi kõrgliiga klubis SC Bern.
Kahun sündis Tšehhis ja kolis perekonnaga Saksamaale lapsepõlves. Ta hakkas jäähokit mängima Saksamaa noorteklubis Jungadler Mannheim. 2012. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Sudbury Wolves.
2014. aastal naasis ta kodumaale, liitudes Saksamaa kõrgliiga klubiga EHC München. Aastatel 2016–2018 tuli ta klubiga kolmel korral Saksamaa meistriks.
2018. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Chicago Blackhawks. Debüüdi NHL-is tegi ta 3. oktoobril mängus Toronto Maple Leafsi vastu. Esimese värava lõi ta 11. oktoobril mängus Minnesota Wildi vastu. 2019. aasta juunis liitus ta Pittsburgh Penguinsiga. 2020. aasta veebruaris siirdus ta Buffalo Sabresi.
2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Edmonton Oilersiga.
Tramin an der Weinstraße
thumb|Turuplats thumb|Tramin an der Weinstraße valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Dominik Kahun
2021. aasta septembris sõlmis ta kolmeaastase lepingu Šveitsi kõrgliiga klubiga SC Bern.
2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Saksamaa jäähokikoondise koosseisus hõbemedali. Lisaks on ta kuulunud koondisse maailmameistrivõistlustel.
Tramin an der Weinstraße
Tramin an der Weinstraße (itaalia: Termeno sulla Strada del Vino), sageli lühidalt Tramin või Termeno, on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20km Bolzanost edelas. Viinamarjasordi Gewürztraminer nimi pärineb Traminist.
Geograafia
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 3296 inimest ja valla pindala on 19.4km².
Tramini vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Rungg (Ronchi) ja Söll (Sella).
Tramin külgneb järgmiste valdadega: Amblar, Kaltern, Coredo, Kurtatsch, Neumarkt, Montan, Auer, Sfruz ja Vadena.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 96.37% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3.44% itaalia keelt ja 0.20% ladiini keelt.
Sõpruslinnad
Tramini sõpruslinnad on:
Mihkel Klementsov
Mihkel Klementsov (sündinud 29. novembril 1963 Haapsalus) on Eesti sõudja, treener ja sporditegelane.
Ta on lõpetanud 1981. aastal Pärnu 1. keskkooli ja 1985. aastal sõudmise erialal Tartu Riikliku Ülikooli (kehakultuuriteaduskonnas).
1989. aastast Sõudeliidu juhatuse liige ja asepresident. Töötanud 2001–2008 AS-is Estover osakonnajuhatajana, 1997. aastast olnud OÜ Penteer juhatuse liige. Ettevõtja.
Aigar Vaigu
Ta on 2012. aastal Euroopa Ringhäälingute Liidu poolt maailma parimaks haridussaateks tunnistatud ETV noorte teadussaate "Rakett 69" saatejuht, kohtunik ja ülesannete koostaja ning teadusteatri Kvark asutaja.
Mihkel Klementsov
Tulemused
184 cm, 86 kg.
Aigar Vaigu
Lapsena tahtis ta saada sportlaseks ja ettevõtjaks.
Ta on lõpetanud Elva Algkooli, Elva Gümnaasiumi põhikooli ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Tema lemmikõppeained olid loodusõpetus ja matemaatika.
Ta ema on õpetaja.
Teadusteater Kvark
Aigar Vaigu asutatud teadusteater Kvark sai 2020. aastal riiklikult tunnustatud teaduse populariseerijaks (sai 2020. aastal Eesti teaduse populariseerimise auhinna – teise preemia parima uue algatuse eest teaduse ja tehnoloogia populariseerimisel). Teater tegutseb kahes suunas:
Eesti Televisiooni teadussaated
Septembrist 2019 on ta koos Merle Liivakuga üks ETV laste teadussaate "Magus molekul" saatejuhte. See saatesari tunnistati 2020. aasta Eesti parimaks teaduse populariseerijaks kategoorias "Teaduse ja tehnoloogia populariseerimine audio-visuaalse ja elektroonilise meedia abil".
Lucāni
Lucāni on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla põhjaosas. Lucāni jääb valla keskusest Viļānist 6,4 ning Riiast 213,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 25 elanikku.
Kes koputab mu uksele
"Kes koputab mu uksele" on 1982. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.
Süžee
Näitleja Gera juures on koos sõpruskond. Parajasti ennustatakse vaha valamisega tulevikku, kui korraga heliseb uksekell. Sisse tormab tüdruk Alja, kes väidab, et pätid ajavad teda taga. Hoovil ongi näha kahte kahtlast tüüpi, kes varsti ära lähevad. Alja räägib, et ta läinud külla ühtedele poistele, keda ta pealiskauselt tundnud. Nende juures aga läinud jamaks, üks poiss võtnud noa välja ning Alja pidanud põgenema, nii et isegi ta jope jäänud nende juurde ja koduvõtmed jope taskusse. Alja jääb seetõttu Gera korterisse ööbima. Hommikul käib Gera vastasmajast asuvast korterist Alja jopet ära toomas.
Varsti ilmub näitleja korteri ukse taha tundmatu tüüp, kes küsib Alja järele. Niina vastab, et ei tea Aljast midagi. Mõni aeg hiljem küsivad ühed kahtlased tüübid kodumaja lähedalt Gera käest Alja järele. Nad tahavad teada ta elukohta. Nad teavad, et Alja olevat ühele Gera külalisele oma aadressi öelnud. Selgub, et arst Viktor Pavlovitš küsiski Aljalt aadressi. Niina läheb koos sõbranna Lauraga sellelt aadressilt Aljat otsima, et selgust saada, miks teda taga otsitakse ja milles probleem üldse on. Korteriperenaine laseb nad sisse, seejärel aga lukustab ukse ja kutsub miilitsa. Selgub, et Alja oli oma üüritoast lahkunud, jättes kahe kuu üüri maksmata. Samuti viis ta kaasa korteriperenaise asju. Saabuvad miilitsad ja viivad Niina ja Laura jaoskonda, kust nad küll Igori sekkumisel varsti vabastatakse.
Aljale aga meeldib Gera ja ta käib mitmel korral teatris, et teda näha. Ühel õhtul läheb Gera pärast etendust Alja juurde ja alustab temaga juttu. Lõpuks räägib Alja, et ta sai tuttavaks kurjategijatega ning abistas neid. Põhiliselt müüs edasi varastatud ja röövitud asju. Lahkuda aga nende juurest ei saa, see neile ei meeldiks. Alja oleval tehnikumi pooleli jätnud ja ühiselamust oli ta välja visatud. Gera on kuuldust vapustatud. Korraga ilmuvadki pätid kohale. Keegi olevat neile rääkinud, et Alja käib viimasel ajal palju teatris. Pätikamp lahkub koos Aljaga. Gera jääb küll esialgu vaatama, kuid läheb neile siis järele. Tal tekib ühe pätiga rüselus ja see pussitab teda.
Gera sattub haiglasse. Alja käib arsti juures ja küsib, et kas ta ei saaks verd anda. Arst vastab, et neil pole seda vaja. Filmi lõpus tulevad Gera ja Alja kohtuhoonest välja ja vaatavad, kuidas militsionäärid pätid ja Alja ära viivad.
Urmas Grauen
pisi|Urmas Grauen 2014. aastal Urmas Grauen (sündinud 25. juulil 1952 Järva-Jaanis) on eesti alpinist.
Mägironijana on ta viiel korral tõusnud üle 7000 meetri kõrguste mägede tippu. Hiljem on ta tegutsenud alpinismitreenerina (sealhulgas töötanud Gruusia alpinismikoondises ) ja mägigiidina. Ta neid väheseid eesti alpiniste, kes on saanud alpinismis NSV Liidu meistersportlase aunimetuse (1980).
Alates 1992. aastast on ta teede hooldus- ja ehitustehnika müügiga tegeleva aktsiaseltsi Grader Service direktor.
Haridustee
1970. aastal lõpetas ta Türi Keskkooli ja 1975. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna.
Alpinism
Kaljuronimises on ta mitmekordne Eesti meister. 1982. aastal läbis ta Kesk-Aasias 6. kategooria marsruudi "Kamin Kagor". Tegemist on keskmiselt 82º-se, kohati negatiivse kaljuseinaga, kõrguste vahega 1200 meetrit.
1984. aastal viidi läbi Ilmar Priimetsa juhtimisel ekspeditsioon Pamiiris, et vallutada üks nimeta 6047 m kõrgune mäetipp. Esmatõusust 17. augustil 1984 võttis osa ka Grauen. Tipule pandi nimeks Tallinna mäetipp. 1991. ja 1992. aastal juhtis ta mitu ekspeditsiooni: Pamiiris Lenini mäetippu (7134 m) ja 1994. aastal eestlaste gruppi Aafrikas Kilimanjaro mäe tippu (5895 m).
Mägigiid ja treener
1970. aastate lõpul hakkas NSV Liidu Spordikomitee rahvusvaheliste laagrite juhtkond kutsuma valitud Eesti alpiniste tööle konsultantideks ja mägipäästjateks välismaalaste NSV Liidu mägedele tõuse organiseerivaisse alpilaagritesse. Kutsutute seas oli ka Urmas Grauen.
Aastatel 1980–2003 tegutses ta ka alpinismitreenerina, sealhulgas töötas ta treenerina Abhaasia ja Gruusia alpinismikoondistes ning peatreenerina Eesti alpinismikoondises.
Isiklikku
Tema abikaasa Aili Grauen on alpinistina tõusnud Kilimanjaro (5895 m) tippu. Neil on kolm last: Peteri, Viljar ja Evelin. Peteri Grauen on mitmekordne Eesti meister maadluses. Viljar Grauen on nimetatud jääkuningaks ja võitnud mitmeid triatlone, maratone ja muid võistlusi nii Eestis kui ka väljaspool Eestit.
Urmas Grauenil on ka viis lapselast: Peteri Graueni lapsed Oliver, Kaspar ja Sander ning Viljar Graueni lapsed Elis ja Joonas.
Messier 70
Messier 70 (ka M70 ja NGC 6681) on kerasparv, mis asub Amburi tähtkujus.
Parve avastas 31. augustil 1780 Prantsuse astronoom Charles Messier, kes lisas selle oma kataloogi. 23. juulil 1995 avastasid kaks astronoomi parve vaadeldes kuulsa Hale'i-Boppi komeedi.
M70 asub Maast 29 400 valgusaasta kaugusel ja Linnutee keskosast umbes 6500 valgusaasta kaugusel. Parve diameeter on 68 valgusaastat. Messier 70 tähesuurus on 9,06 ja see sisaldab umbes 75000 tähte. Parv on umbes 12,8 miljardit aastat vana.
23rd Street
228px|pisi|[[HL23 hoone High Line'i kohal]] 23rd Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge kahesuunaline tee.
Tee harutänavatena
Püstsirge edela-kirdesuunaline Fifth Avenue poolitab rõhtsirge tee kaheks harutänavaks: West 23rd Street ja East 23rd Street.
Mõlemal harutänaval loendatakse aadressinumbreid alates linnaosa peamisest avenüüst lähtuvalt, vastavalt loodesuunal Hudsoni jõeni (nn läänes) ja kagusuunal East Riveri suudmelaheni (nn idas).
Lehv
pisi|Roosa lehv Lehv (ka lips, lipsuke, kõnekeeles šleif) on enamasti dekoratiivsel eesmärgil liblikjalt aasa seotud pael.
Kuulueit
Kuulueit (ka kosjamoor) oli eesti talurahva kommetes naine, kes saadeti neiu juurde eelkosja ehk kuulama, kas kosjad võetakse vastu või ei.
Kataster
Kataster (ka: kadaster) on ametlik kinnisvarade, eriti maavalduste väärtuse või tulukuse register.
Georg Faehlmann
Georg Faehlmann (17. september (vkj 5. september) 1895, Vladivostok, Venemaa – 8. märts 1975 Lääne-Saksamaa) oli Eesti laevakapten ja purjetaja.
Faehlmann oli esmalt Venemaa keisririigi ja seejärel revolutsioonilise Venemaa mereväelane. Hiljem, pärast iseseisvunud Eestisse tagasi pöördumist, tegutses ta kaubalaevanduses, olles tüürimehe ja kaptenina alates 1920. aastate lõpust kuni 1940. aastani Käsmu Laevaomanike teenistuses. Laevakaptenina elas ta 1938. ja 1940. aastal üle kaks laevahukku. Faehlmann lahkus Eestist 1941. aastal järelümberasumise käigus ja oli seejärel kuni sõja lõpuni Saksa mereväes. Pärast sõda jätkas Faehlmann meresõitu laevakaptenina Suurbritannia alluvusse läinud Eesti kaubalaevadel ja oli selles ametis kõrge eani.
Hobi korras purjetamisega tegelenud Faehlmann saavutas meeskonna kapteni või liikmena varasest noorusest peale mitmeid võite erineva tasemega purjeregattidel. Tema suurim saavutus purjetajana oli pronksmedali võitmine 1928. aasta suveolümpiamängudel Amsterdamis Eesti purjejahi "Tutti V" meeskonnas 6-meetriste jahtide klassis. Meeskonda kuulusid lisaks tema noorem vend Andreas Faehlmann, Eberhard Vogdt, William von Wirén ja kaptenina Nikolai Vekšin.
Perekonnanime kirjaviis
Georg Faehlmanni perekonnanime, mille kirjaviis oli ebaühtlane juba tema esivanemate ja sugulaste nimedes 19. sajandi esimesel poolel, on eri allikates kirjutatud mitmel eri moel. Kuigi Tallinna Toomkooli lõpetas Faehlmann 1913. aastal just seda nime kandes, oli tema 1922. aastal väljastatud isikutunnistusel ta nimeks märgitud Felmann, kusjuures dokumendi allkirjas kasutas ta toona ise nimekuju Felman. Felmani ja Felmanni nimekujud olid kasutusel ka tema kohta 1922. aastal koostatud Eesti mereväe reservi arvamise teenistuslehel, ent need kirjaviisid vaidlustas ta 1927. aastal, küsides siseministeeriumist õiendi, mille järgi tema isa oli omal ajal Oleviste koguduses ristitud just Faehlmannina.
Päritolu ja esivanemad
pisi|Georg Faehlmanni vanavanaonu [[Friedrich Robert Faehlmann]] Georg Faehlmanni kauge esiisa oli Ao mõisa valitseja Heinrich Johann Faehlmann, kes sündis pärisorjana ja vabastati 1798. aastal. Tema ja ta esimese abikaasa Catharina seitsme lapse seas (kellest küll vaid kaks või kolm jõudsid täisikka) olid "Kalevipoja" ühe autorina tuntuks saanud arst Friedrich Robert Faehlmann ja Georgi vanavanaisa Carl Friedrich Philipp Faehlmann, kes sündis 1790. või 1791. aastal ja tegutses hiljem maamõõtjana.
Heinrich Johann Faehlmann tegi oma elu jooksul läbi märkimisväärse sotsiaalse tõusu, mis tol ajal tähendas paratamatut saksastumist. Tema lapsed ja omakorda nende järeltulijad kasvasid seetõttu üles juba peamiselt saksakeelses keskkonnas ning seostasid ka ise ennast kõige enam just sakslusega, millest annavad muu hulgas aimu ka Carl Friedrich Philipp Faehlmanni lapselapse ja Georgi isa Rudolf Faehlmanni 1935. aastal kirja pandud mälestused.
Rudolf Faehlmann oli ameti poolest esmalt Venemaa keisririigi mereväelane ning hiljem laevakapten, kes oli 1890. aastatel pikalt mereväeteenistuses Kaug-Idas. Tema elukohaks maal viibides oli tollal Vladivostok, kus ta abiellus 1893. aasta sügisel Kaug-Idast pärit Serafima Sakinaga, kellega sai kaks last – hiljem olümpiamängudel pronksmedali võitnud meeskonda kuulunud Georgi ja Andrease.
Lapsepõlv
Georg Faehlmann sündis Rudolf ja Serafima Faehlmanni perekonna esimese lapsena Vladivostokis 17. (vkj 5.) septembril 1895. Georgi sünnile eelnenud aeg oli Rudolf Faehlmanni mälestuste järgi perekonnas traagiline. Faehlmannid elasid sellal Serafima õe Anna von Rahdeni perekonnaga ühes majas ja mõlemad naised ootasid samaaegselt lapsi. Oma kolmandat lapse ootel olnud Rahden suri mõni aeg enne Georgi sündi, mis tekitas Serafimas ärevust. Sellegipoolest tuli Georg edukalt ilmale.
Georg veetis oma esimesed eluaastad Vladivostokis. Neil aastatel, täpsemalt 1897. aasta kevadeks oli Rudolf Faehlmann juba kaheksa aastat Euroopast eemal olnud ja – nagu ta oma mälestustes kirjutab – igatses kodumaa järele. Samal aastal läkski ta mereväest erru ja asus Dobrofloti (Vabatahtliku Laevastiku) teenistusse. Uues ametis oli tal nüüdsest võimalik Vladivostoki ja Euroopa vahet sõita. Ühel säärasel reisil tõi endaga Vladivostokki kaasa oma abikaasa surnud õe lastele ja Georgile sakslasest järelevaataja. Peagi pärast seda sündmust, 1898. aasta suvel sündis ka Georgi noorem vend Andreas.
Pärast üht teenistusreisi tagasi Vladivostokki jõudnuna valmistus Rudolf oma perekonda järgmise reisiga Euroopasse kolima. Selle seigaga seoses kirjeldab ta tollal nooremat kui viieaastast Georgit oma mälestustes "vaimustunud meremehena", kes soovis tema Vladivostokki saabunud laeval kaasa lüüa kõikvõimalikes laevatoimetustes:
Laev viibis Vladivostokis kaks nädalat, mille järel suundus kogu perekond sellega esialgu Odessasse. Sealt sõideti mõni aeg hiljem Rudolfi ühe komandeeringu käigus Liepājasse. Hiljem elas perekond mõnda aega Peterburis, ent 1905. aastal koliti suveks Sillamäele ja sügiseks Tallinnasse. Edaspidi elaski perekond püsivamalt Tallinnas. Suved veedeti erinevates mereäärsetes piirkondades Eestis, muu hulgas Viimsis ja Käsmus.
1907. aastal asus Faehlmann õppima Tallinna Toomkoolis. Ta lõpetas selle 1913. aastal ja alustas samal aastal matemaatikaõpinguid Peterburi ülikoolis.
Purjetamisega alustamine
Vabal ajal purjetamist harrastanud Rudolf Faehlmann, kes oli ühtlasi ka Eestimaa Merejahtklubi liige, ostis 1908. aastal Peterburist jahi, mis sai nimeks Yseult I. Tema mälestustest ilmneb, et selle jahi Peterburist Eestisse toimetamise retke tegi heitlikes ilmastikuoludes kaasa ka Georg: