cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adolf Hitler
Hitleri anatoomia ja haiguslugu
Parkinsoni tõve diagnoos kuulub tänasesse päeva. Ajal mil Morell Hitleril vasaku käe värinaid märkas (neljapäeval 7. augustil 1941. aastal) pidas ta seda võimaliku hüsteerilise neuroosi ilminguks. Morelli poolt 7. augustil 1941. aastal märgatud värin ei takistanud tal füürerile rohkeid süste tegemast, nii sai Hitler süstla kaudu Vitamultin-Calciumi, Glyconormi ja Septojodi ning suu kaudu kolm lahtistava toimega Yatreni-pilli, 20 tilka valuvaigistit Dolantin ja soovitused öösel sisse võtta kolm uinutitabletti Phanodorm. Värin liikus peagi ka füüreri vasakusse jalga.
2. jaanuaril 1945 palunud füürer oma ihuarsti, et too midagi käevärina vastu ette võtaks. Morelli kalendermärkmikus on Hitleri käe- ja jalavärinat mainitud uuesti alles 15. aprillil viitega võimalikule Parkinsoni tõvele. Nüüd hakkas Hitler saama nahaaluseid Harmini- ja Homburg 680 süste.
Hitleri hammaste tervishoid vajas pidevat arsti järelevalvet ja tööd – tema hammastel oli kaaries ja need olid juuretipupõletiku tagajärjel logisema hakanud. Hugo Blaschke sõnul paigaldati Hitlerile mitu portselan- või sünteetilist hambakrooni ja sildproteesi. Samuti uuendati ülalõua kullast sildproteesi.
Morell ravis Hitleril põletikulist ekseemi, mida esines aeg-ajalt mõlemal jalal.
Vahetevahel pani Morell Hitlerile apteegikaane, puhastamaks tema verd ja alandamaks vererõhku. Sageli aga määras ta Hitlerile klistiiri. Hitlerile olid kompressid meeldinud.
Adolf Hitleri ihuarst Theodor Morell tegi oma patsiendi tervise kohta põhjalikke märkmeid juhuks, kui Hitleriga peaks midagi juhtuma. Uurijate arvates johtus see hirmust Riigi Julgeoleku Peaameti Julgeolekuteenistuse, luure ja vastuluurega tegeleva SD ja Gestapo ees.
Surm
Aastal 1945, kui Punaarmee sõdurid olid jõudnud Berliini lähedale, kolis Hitleri Führerbunker'isse Eva Braun ning jäi sinna oma elu lõpuni. Hitler küll soovitas Braunil lahkuda, kuid ta jäi Hitlerile truuks kuni viimaste minutiteni. 29. aprillil abiellus Hitler Eva Brauniga. Järgmisel päeval mürgitas naine ennast tsüaniidampulliga, Hitler lasi endale kuuli pähe. Nende kehad põletati.
Hitler kultuuris
Monoetendus "Adolf" näitab, milline võinuks olla Hitleri viimane kõne enne enesetappu. See kuulus paar aastat Vanemuise mängukavva. Samuti etendati seda Tartu Püssirohukeldris Rein Langi 50. sünnipäeval.
Võidivere
Võidivere on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas elanikke 23, kõik eestlased.
Kude
Kudesid uurib histoloogia.
Taimekude
Taimekoed jaotatakse meristeemiks ehk algkoeks ja püsikoeks (ingl k permanent tissue)
Algkude
Asukoha järgi eristatakse nelja algkoe rühma:
Püsikude
Püsikoed on järgmised: Vaskulaarsed koed on : ksüleem (xylem), floeem (phloem).
Liigitus
Histoloogia kaudu eristatakse imetajatel nelja põhikoe tüüpi:
Epiteelkude
Epiteelkude jagatakse funktsiooni alusel:
Närvikude
närvikoed koosnevad:
9. veebruar
9. veebruar on Gregoriuse kalendri 40. päev. Juliuse kalendri järgi 27. jaanuar (1901–2100).
Olustvere
Olustvere on alevik Põhja-Sakala vallas Viljandi maakonnas.
Alevikus tegutsevad Olustvere Põhikool ja Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskool ning Olustvere raamatukogu.
Aleviku lääneosa läbib Tallinna–Viljandi raudteeliin ning sellel asub Olustvere raudteepeatus.
Ajalugu
Olustvere mõisa pargi idaservas asub muistne asulakoht, mille esimesed leiud pärinevad kiviajast (nöörkeraamika ajast), kaks rauasulatusahju pärinevad rooma rauaajast, püsivam asustus aga I aastatuhande lõpust.
Olustveres asub Olustvere mõis, mis on väidetavalt asutatud 16. sajandi keskel, kuigi see väide tugineb peamiselt Heinrich von Hagemeisteri andmetele 1837. aastast, kes viitab, et ordu ajal olevat Olustvere kuulunud Schillingite perekonnale. Paraku pole nende tegevuse kohta Viljandi kandis enne 17. sajandit mingeid tõendeid.
Olustveret on esimest korda mainitud 1424. aastal seoses ühe kohtuasjaga, teist korda 1470. aastal Viljandi linnuselääni ühe vakuse keskusena. Poola-aegsetes revisjonides (1583–1585) ja ka Rootsi-aegsetes maarevisjonides 1601 ja 1624 on Olustveret mainitud vaid tavalise külana.
Schillingitele kuuluva mõisana on Olustveret (Hollastfer) mainitud alles 1638. aasta maarevisjonis, siis kuulusid mõisa alla Üldeküla, Kuhjavere ja Vanamõisa küla. 1688. aastaks oli Vanamõisa läinud Sürgavere mõisa alla ja Olustvere mõisale lisandunud (1638. aastal veel Alaküla mõisale kuulunud ) Tääksi küla, pool Kuiavere küla ja mõisamaadel rajatud Mõisaküla.
Harry Buddel
Harry Buddel (12. detsember 1930 Koeru, Järvamaa – 4. märts 2008 Tallinn) oli eesti poksija ja poksitreener.
Olustvere
Ajalugu
Kuningas Sigismund III on 16. sajandi lõpus andnud Olustvere Nicolaus Eismontile eluaegseks valduseks, kes andis selle 1598. aastal üle Franz Blanckenfeldile. 1624. aastal on Rootsi kuningas kinkinud Olustvere koos teiste valdustega Jakob De la Gardiele, kelle pärijatega on Valentin Schilling 17. sajandil mõisa omamise pärast aastakümneid kohut käinud. 1688. aastal on Olustvere mõis panditud Schlippenbachide perekonnale. 1734. aastal läks mõis kaasavarana Fersenite suguvõsale, kelle käes oli 1918. aastani.
Harry Buddel
Ta hakkas poksimisega tegelema 1948. aastal. Ta pidas kokku 136 kohtumist ja võitis neist 103.
Olustvere
Ajalugu
Praegune kahekorruseline Inglise stiilis mõisa peahoone valmis 1903. aasta paiku. Eesti Aleksandri Põllutöökool alustas selles tegevust 1920. aastal. Praegu tegutseb seal Olustvere muuseum.
Olustvere jaamahoone valmis 1901. aastal kitsarööpmelise Pärnu–Viljandi–Tallinna raudtee äärde varasematele Lõhavere mõisa maadele. 1920. aastatel rajati jaama ümbrusse ka Olustvere asundus.
Harry Buddel
Ta oli poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) Eesti NSV noorte meister (1949). Ta oli kokku kolmekordne Eesti NSV meister poolraskekaalus (kuni 81 kg) aastatel 1956–1958. Ta osales 18 kohtumisel Eesti NSV koondises.
Olustvere
Ajalugu
1977 liideti Olustverega Papioru küla.
Olustvere vald asutati aastal 1866, mil Olustvere mõisaga liideti ka Aimla ja Jaska mõisa alad. 1897. aastal liideti sellega ka Reegoldi ja Navesti vald. 20. septembri 1912. aasta otsusega eraldati Vastemõisa vallast Mäeküla küla ja liideti Olustvere vallaga. 1932 liideti Olustvere vallaga Taevere valla alla kuulunud Õnniste küla. 1939. aastal liideti vallaga ka Sürgavere vallast lahutatud Mudiste ja Kärevere küla. 1945. aastal jagati Olustvere vald Olustvere, Tääksi ja Aimla külanõukogudeks, vald kaotati aastal 1950.
Harry Buddel
Ta töötas hiljem kehalise kasvatuse õpetajana ja poksitreenerina Tööjõureservides kuni poksi kui spordiala kaotamiseni selles spordiseltsis 1967. aastal.
Olustvere
Ajalugu
Olustvere oli uuesti aastatel 1990–2005 eksisteerinud Olustvere valla keskus. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Suure-Jaani valda.
Paul Burman
Paul Wilhelm Burman (28. veebruar (vkj 16. veebruar) 1888 Kamjanets-Podilskõi, Ukraina – 3. juuni 1934 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Eesti maalikunstnik ja graafik, Karl Burman vanema vend.
Burman oli esimene animalist Eesti kunstis.
Elukäik
1892. aastal kolis pere Tallinna, kus Paul Burman õppis Peetri Reaalkoolis. Hiljem õppis ta Ants Laikmaa ateljeekoolis ja 1907 vabakuulajana Peterburi Kunstide Akadeemias professor Roubaud' loomamaaliklassis. Täiendas ennast 1908–1909 Moskvas Stroganovi kunstikoolis graafika osakonnas ning 1911 Riia linna kunstikoolis Vilhelms Purvītise juures. Viibis 1912 lühemat aega Pariisis Académie Russe'is.
1912–1913 elas Pariisis eesti kunstnike koloonias, kus suhtles lähemalt Jaan Koorti, Nikolai Triigi ja Aleksander Tassaga.
Aastal 1914 viibis Krimmis ja Saksamaal, 1915. aastast vabakunstnik Tallinnas.
1918. aastast kuni surmani elas ta Seewaldis. Maetud Tallinna Rahumäe kalmistule, sektor Jaani vana M I.
Looming
pisi|"Natüürmort (Lilled)". 1916. Õlimaal. [[Tartu Kunstimuuseum]] Loomingu algperioodil maalis ja joonistas peamiselt looma- ja looduspilte, maastikuvaateid ning natüürmorte. On loonud ka mõned portreed, joonistusi, oforte, puulõikeid ning illustreerinud lasteraamatuid ("Koduloomad", "Metsloomad" 1912). Tema maalitud oli dekoratiivne pannoo "Kari" vend Karl Burman vanema projekteeritud "Kalevi" seltsimajja.
Kujutuslaadilt on tema linna-, lille- ja maastikupildid maalilised, koloriidilt heledad, vaheldusrikkad. Teda on peetud üheks Eesti esimeseks impressionistiks. Hilisem looming oli rahutum, teosed väljendusjõulised.
III Eesti kunsti näitusel 1910 oli väljas juba 46 tema teost. 1911 esines koos vennaga Riias. 1919. eesti kunsti esimesel ülevaatenäitusel oli välja pandud 15 tema maali ning Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu (EKKKÜ) esimesel näitusel koguni 35. Tema isikunäitused olid Tallinnas 1917. ja 1924. aastal. Lisaks näitustele Eestis esines ta ka näitustel Moskvas, Pariisis, Roomas jm.
Andrej Hauptman
Andrej Hauptman (sündinud 15. mail 1970 Ljubljanas) on Sloveenia jalgrattasportlane.
Ta on elukutseline jalgrattur 1999. aastast. Kuulub Lampre meeskonda.
2004. aasta suveolümpiamängudel sai ta meeste grupisõidus 5. koha.
Isiklikku
Ta on 180 cm pikk ja kaalub 68 kg.
Looreha
Looreha on hobusega veetav heinamaal niidetud ja laiali laotatud kuivanud heina kogumise seade.
Tartu roos
pisi|Tartu roos Tartu roos ehk Tartu roosõun on õunasort.
Seda peeti esialgu originaalsordiks ning pandi talle ka vastav nimi. Hiljem määrati ta arvatav identsus Ameerika Ühendriikidest pärit sordiga 'Wealthy'.
Hampshire
Hampshire on krahvkond Lõuna-Inglismaal La Manche'i ääres.
Hampshire jaguneb 11 omavalitsusüksuseks (ringkonnaks): thumb|left
Ajaloolisest krahvkonnast on eraldatud kaks tervikomavalitsust: Southampton (12) ja Portsmouth (13).
Zelenograd
Zelenograd on linn Venemaal 37 km Moskvast loodes, mis kuulub Moskva linna haldusalasse. Asub Shodnja jõe ääres.
Giuseppe (Parma hertsog)
pisi|Giuseppe Giuseppe (30. juuni 1875 Biarritz – 7. jaanuar 1950 Pianore) oli nominaalne Parma hertsog ja Parma hertsogliku perekonna pea 10. maist 1939 kuni surmani.
Hermann von Tobiesen
Hermann Friedrich Johannes von Tobiesen (Venemaal tuntud kui German Avgustovitš, vene keeles Герман Августович Тобизен) (21. juuni (ukj 3. juuli) 1845 Peterburi – 9. jaanuar 1917 Smolensk) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane. Tõeline salanõunik. Aastatel 1878−1890 oli ta Liivimaa viitsekuberner.
Giuseppe (Parma hertsog)
Giuseppe päris Parma hertsogi tiitli oma vanemalt vennalt Enricolt. Olles samal määral vaimselt alaarenenud, oli ka tema oma venna Eliase eestkoste all.
Hermann von Tobiesen
Päritolu ja haridustee
Põlvnes Taani päritolu suguvõsast, kes rändas XIX sajandi algul Venemaale. Tema isa oli pikaaegne Soome sandarmivalitsuse ülem kindralmajor August Friedrich von Tobiesen (1810−1885). Ema vabapreili Olga Caroline Louise Dorothea von Rosen (1824−1882) oli pärit Järvamaalt Väinjärve mõisast. Hariduse omandas Keiserlikus õiguskoolis, mille lõpetas 1865. aastal 22. mail (vkj).
Osaühing
Osaühing (lühend OÜ; vanemas kirjakeeles osaühisus) on üks äriühingu liike Eesti positiivses õiguses.
Hermann von Tobiesen
Riigiteenistuses
Pärast õpingute lõppu astus Venemaa tsiviilteenistusse ja teenis alguses justiitsministeeriumis. Alates 1865. aasta 27. maist (vkj) töötas senatis ja 1868. aastal oli ta Kaluga ringkonnakohtu prokuröri abi. 1876. aastast teenis siseministeeriumis. 28. aprillil (vkj) 1878 nimetati ta Liivimaa viitsekuberneriks, kellena oli ametis 15. märtsini (vkj) 1890. Seejärel oli ta kuni 24. märtsini (vkj) 1895 Tomski ja siis kuni 2. jaanuarini (vkj) 1902 Harkovi tsiviilkuberner. 1902. aastal nimetati senaatoriks.
Osaühing
Osaühingu tunnused:
Hermann von Tobiesen
Isiklikku
Ta oli abielus Zinaida Semjonovna Jakovlevaga, kellega naitus 10. juulil (vkj) 1868.
Osaühing
Osaühing on äriühing, millel on osadeks jaotatud osakapital. Osanikul endal isiklikku varalist vastutust ei ole, kuid oma kohustuste täitmise eest vastutab osaühing kogu oma varaga. Osaühingu tegevus on reguleeritud äriseadustiku alusel.
Osaühingut saab asutada üks või mitu füüsilist või juriidilist isikut. Igal omanikul saab olla ainult üks osa, kui osanik omandab täiendavat osa, siis suureneb osaniku esialgse osa nimiväärtus. Kui esialgsele osaniku osale lisandub täiendav osa, siis laienevad ka osade ühendamise tulemusel õigused.
Zelenograd
Asula rajati 1960. aastal elektroonikatööstuse keskusena, linnaõigused sai 1963. aastal.
Osaühing
Osaühingu osad võivad olla ühesuguse või erineva nimiväärtusega, kuid väikseim nimiväärtus on üks euro. Kui osa nimiväärtus on suurem kui üks euro, siis peab see olema ühe euro täiskordne. Osaühingu osad võivad olla registreeritud Eesti väärtpaberite keskregistris, kuid osa kohta väärtpaberite väljaandmine ei ole lubatud.
Zelenograd
1960–1963 oli linna nimi Krjukovo. Linnalähedane Krjukovo küla on tänapäeval linnaga liidetud.
Osaühing
Selleks, et asutada osaühing, tuleb sõlmida asutamisleping. Asutamisleping ja selle põhikiri peab olema notariaalselt tõestatud ning kõigi asutajate poolt alla kirjutatud. Kui osaühingu asutajaks on ainult üks inimene, siis asutamislepingut asendab asutaja poolt allakirjutatud notariaalselt tõendatud asutamisotsus. Selleks, et kanda osaühing äriregistrisse, tuleb esitada registriosakonnale vajalikud dokumendid ning tasuda riigilõiv.
Zelenograd
Linnas asub Moskva Elektroonilise Tehnika Instituut.
Osaühing
Osaühingut on võimalik asutada ka kiirmenetluse korras. Sellel juhul on võimalik teha osakapitali sissemakse üksnes rahaliselt. Kiirmenetluse kaudu osaühingu loomine on selleks lihtsaim võimalus ning seda saab teha ettevõtjaportaali kaudu.
Osaühingu esindajaks ja juhiks on juhatus. Juhatusse võib kuuluda kas üks või mitu liiget. Kui juhatusse kuulub enam kui kaks liiget, siis valivad juhatuse liikmed enda seast juhatuse esimehe, kes korraldab juhatuse tegevust. Juhatuse liige ei pea olema osaühingu osanik ja juhatuse liige ei tohi olla nõukogu liige.
Osaühingut saab lõpetada osanike otsusel, kohtulahendiga või pankroti väljakuulutamisega. Osaühing on lõpetatud siis, kui lõpetamise kanne on tehtud äriregistrisse. Sundlõpetamine otsustatakse kohtus ja jõustub kohtulahendi jõustumisega ning selle käigus viiakse läbi likvideerimismenetlus.
Anaesthesia dolorosa
Anaesthesia dolorosa ehk valuline tundetus on tundeelu häire, mille puhul haige on kaotanud võime läbi elama positiivseid tundmusi. Ja see asjaolu, et ta ei suuda rõõmu tunda, vaevab patsienti. Sageli võib patsient vääriti kasutada mõistet apaatia – "Ma olen apaatne", mis võib anda aluse patsiendi seisundit tõlgendada kui tundeelu tuimenemine. Kuid tundeelu tuimenemise korral on hääbunud nii positiivsed kui negatiivsed tundmused.
Valuline tundetus väljendab depressiooni olemasolu.
Kõrge päritolu luul
Kõrge päritolu luul on luul, mille puhul haige on ekslikult veendunud, et ta on kõrgest soost vanemate järeltulija.
Sageli ei avalda inimene kõrge päritolu luulu, kuid käitub sellest veendumusest lähtuvalt, ootab erilist kohtlemist, käitub "aristokraatlikult" vms.
Kõrge päritolu luul kuulub suurusluulude hulka.
Tarmo Klaar
Tarmo Klaar (sündinud 16. mail 1974 Tartus) on Eesti orienteeruja ja orienteerumisaktivist.
Haridus
Lõpetas 1992. aastal Hugo Treffneri gümnaasiumi ja 1997 Tallinna tehnikaülikooli arvuti- ja süsteemitehnika õppesuunal. Tehnikateaduste magister (M.Sc.) 2002 Tallinna tehnikaülikoolis arvuti- ja süsteemitehnika õppesuund.
Töö
Töötab Elisa Mobiilside AS projektijuht-analüütikuna. OÜ TAK R&D juhatuse liige. . Varem töötanud AS MicroLink, ML Arvutid AS
Sporditegevus
Tegutsenud kohtunikuna ja korraldajana orienteerumise maailmameistrivõistlustel, Euroopa meistrivõistlustel ja maailmakarikaetappidel : 2003 juunioride MM ja suusaorienteerumise MK, 2006 orienteerumisjooksu EM ja MK, 2008 rogaini MM, 2009 rogaini EM, 2008 ja 2010 üliõpilaste orienteerumisjooksu MM, 2009 sõjaväelaste orienteerumisjooksu MM, 2012 rattaorienteerumise MK finaaletapil ja 2013 rattaorienteerumise MM.
1999–2007 Eesti Orienteerumisliidu juhatuse liige.
Tarmo Klaar on mitme spordivõistluste ajavõtu ja tulemuste arvestamise tarkvara autor. Ta on raamatu Orienteerumisest iseõppijatele autor.
MOBO ehk mobiiliorienteerumise rakenduse looja ja administraator alates 2012.
Välislingid
Tak-Soft koduleht
Väikearvutisüsteemi liides
Väikearvutisüsteemi liides (inglise Small Computer System Interface; SCSI) on standardite kogum, mis võimaldab arvutiga füüsiliselt liita väliseid seadmeid ja sooritada andmevahetust. SCSI-standardis on määratud võimalikud käsud, protokollid ning elektri- ja optikaliidesed.
SCSI-liidest kasutatakse peamiselt selleks, et liita süsteemiga kõvakettaid ja lintvarundusseadmeid, aga liides toetab ka muid seadmeid, näiteks nagu DVD-seadmeid ja printereid. SCSI-standard defineerib käskude komplekti kindlatele väliste seadmete tüüpidele.
Kõik seadmed ühendatakse SCSI-siiniga samal moel. Ühele siinile saab kinnitada 8–16 seadet (üks neist peab olema peremeesseade (SCSI-adapter) ja süsteemiga võib olla ühendatud rohkem kui üks adapter. SCSI-käsuprotokollis on defineeritud peremeesseadmete vaheline infovahetus, peremeesseadme ja ühendatud seadme ja ühendatud seadmete vaheline infovahetusstandard.
SCSI-standardite ajalugu
SCSI-standardi arenduse, hoolduse ja muudatuste eest vastutavad:
Suuremad muutused standardis:
SCSI-3-standardi jaotus on säilinud tänapäevani, kus on palju erinevaid seadmeid, mis vastavad SCSI-arhitektuuri mudelile ja kasutavad SCSI-käsuprotokolli (nt Serial attached SCSI, IEEE 1394 ja iSCSI), mida arendavad aga sõltumatud allüksused koostöös T10 komisjoniga.
SCSI omadused
pisi|SCSI-terminaator
SCSI-adapter
SCSI-laienduskaart on süsteemi tasandil paiknev liides ja ei ole oma ehituselt eraldiseisev laienduskaart ega kontroller vaid võrdväärne temaga ühendatud teiste SCSI-seadmetega. SCSI-adaptereid on väga erinevaid ja erinevate omadustega. SCSI-adapterid on ehitatud võimalikult optimaalselt ja nad on tagasiühilduvad paljude eelmiste põlvkondade seadmetega. SCSI-adapterid võivad toetada segmentatsiooni või olla mitme kanaliga. Mitmekanalilised SCSI-adapterid toetavad suuremat kogukiirust kogu siini kohta (igal kanalil võib olla maksimaalne siinikiirus). Kaardile võib olla sisse ehitatud vahemälu, mis võimaldab andmeid süsteemile edastada ilma vahepeal lisaseadmega ühendust võtmata ja kaardil võib olla RAID tugi.
SCSI-pesad ja -ühendused
pisi|Valik SCSI-pistikuid
D-Shell (D-Sub, DD) ühendus: SCSI-1 defineeris 50 kontaktiga ühenduse kitsastele SCSI-liidestele. Ehituselt on ta sarnane arvuti paralleelpistikuga. Oma suuruse tõttu ei saanud see kunagi väga populaarseks. Apple võttis küll selle põhjal kasutusele oma versiooni, millel olid 25 kontakti (eemaldatud olid maanduskontaktid).
High-Density (HD) ühendus: asendasid D-Shelli ühendused SCSI-2-standardis. Sarnanevad D-Shelli ühendusega, vähendatud ruumiga kontaktide vahel, väiksemad ja odavamad valmistada. 50 (kitsal siinil) või 60 (laial siinil) kontaktiga.
Very High Density Cable Interconnect (VHDCI): SPI-2-standardis kasutusele võetud ainult laiale siinile mõeldud ühendus, mis on sama disainiga nagu Centronics, vähendatud suurusega.
Regular Density: SCSI-1-standardis defineeritud ühendus, mis sarnaneb välimuselt ATA ühendusega, ainsa erinevusega on kummaski reas 5 lisakontakti.
Teised SCSI-liidesed
Metallüülkloriid
Metallüülkloriid ehk 2-metüül-3-kloro-1-propeen on allüülsete ühendite klassi kuuluv orgaaniline ühend, mille keemiline valem on CH2=C(CH3)CH2Cl.
Christian I (täpsustus)
Christian I nime all on tuntud mitu valitsejat:
Metallüülkloriid
Metallüülkloriid on terava lõhnaga värvitu vedelik, keemistemperatuur 72,17 ºC, sulamistemperatuur -80 ºC, d420 0,9257, nD20 1,4276.
Metallüülkloriidi molekulis on kaks reaktsioonivõimelist tsentrit: C–Cl side ja C=C kaksikside. See ühend saadakse isobuteeni kloorimisel temperatuuril 100 ºC.
Serbia kuusk
Serbia kuusk (Picea omorika) on männiliste sugukonda kuuse perekonda kuuluv puuliik.
Serbia kuusk kasvab looduslikult kitsal alal Drina jõe valglas Edela-Serbias, Bosnias ja Hertsegoviinas ning vähesel määral ka Montenegros. Levila pindala on ligi 500 km². Enne viimast jääaega oli serbia kuuse levila märgatavalt suurem, hõlmates enamiku Euroopast.
Serbia kuuse avastas 1875 serbia botaanik Josif Pančić, kes andis sellele ka nime. "Omorika" tähendab serbohorvaadi keeles kuuske.
Kirjeldus
pisi|vasakul|püsti|Okkad ja isakäbid pisi|vasakul|püsti|Emaskäbi Puu kasvab 20–35 meetri kõrguseks (erandjuhtudel kuni 40 m). Tüve läbimõõt on kuni 1,0 m. Ta talub temperatuuri −29°...−35 °C. Ta elab 250–350-aastaseks.
Puukoor on õhuke, kohvipruun, peenelt naastuline, vanemas eas kaetud pideval kestendavate liistakutega, mida võib arvukalt ümber tüve leida.
Puu on kitsa tiheda võraga, kuuskedest sihvakaim. Vilja hakkab ta kandma 15–20 aasta vanuselt. Kasv on noores eas aeglane, hiljem oluliselt kiirem. Külmakindlus suureneb koos vanusega.
Enamiku kuuskede okkad on neljakandilised, serbia kuuse okkad seevastu on lamedad nagu nulul, kuid nulu okastega võrreldes on puu noored okkad teravalt torkava tipuga. Okkad on 1–2 cm pikkused, selgelt kahevärvilised, pealt tumerohelised ja alt sinakasvalged. See aitab liiki kergesti ära tunda. Noortel puudel on okkad nõelteravad, vanematel tömbid. Noored võrsed on hallikaspruunid ja karvased. Pungad on laimunajad, terava otsaga, vaiguta, naaskeljalt pikenenud punakaspruunide läikivate pungasoomustega.
Isaskäbid on helepunased ja neid on tavaliselt rikkalikult. Emaskäbid asuvad ainult ladvaosas. Värvuselt on nad purpurvioletsed. Käbid ripuvad või asetsevad rõhtsalt, sageli mitmekaupa koos, on 4–6 cm pikkused, noorelt sinakasmustad, valminult läikivad ja mustjaspruunid. Käbid on värtnakujulised, kõige laiemad keskkohast. Nad valmivad 5–7 kuud pärast viljastumist. Käbisoomused on jäigad.
Juurestik on hästi arenenud ja tungib sügavale pinnasesse.
Kasvualad ja -tingimused
Serbia kuusk kasvab peamiselt mägede põhjanõlvadel, 800–1500 meetri kõrgusel, karbonaatsetel muldadel, puhaspuistus või segametsades koos järgmiste puuliikidega: harilik kuusk (Picea abies), euroopa nulg (Abies alba), harilik mänd (Pinus sylvestris), austria must mänd (Pinus nigra subsp. nigra), harilik pöök (Fagus sylvatica), arukask (Betula pendula), harilik haab (Populus tremula), euroopa humalpöök (Ostrya carpinifolia), harilik pihlakas (Sorbus aucuparia), raagremmelgas (Salix caprea), sanglepp (Alnus glutinosa), jt.
Hüpopaatia
Hüpopaatia on seisund, mille puhul tundmuste tekitamiseks on vaja tunduvalt intensiivsemat ärritust, kui tavaliselt.
Hüpopaatia puhul ei ole inimene kaotanud võimet tundmusi läbi elada, nagu apaatia korral, kuid tema tundmused on tagasihoidliku intensiivsusega.
Üsna raske on tõlgendada hüpopaatiat kliinilisest vaatevinklist – on ju küllalt palju inimesi, kelle tundmused on tagasihoidliku intensiivsusega. Tõlgendamisel tuleb arvestada inimese eelnevaid eluetappe – kas on ta olnud kogu aeg selline või on muutus toimunud mingil teadaoleval ajaperioodil? Kuna ollakse arvamusel, et inimese isiksus kujuneb põhijoontes välja juba kolmandaks eluaastaks, siis elava ja rõõmsameelse inimese muutumine tuimaks omab kliinilist tähendust.
Serbia kuusk
Kasvualad ja -tingimused
Pinnase suhtes on serbia kuusk vähenõudlik. Ta talub nii aluselist, savist, happelist kui liivast pinnast, aga kõige paremini kasvab ta parasniiskel saviliivmullal. Talle meeldib niiske õhk, ta ei talu põuda. Ta on küllalt vastupidav haigustele ja kahjuritele.
Kasutamine
Dekoratiivse võrakuju ja kahevärviliste okaste tõttu on serbia kuusk hinnatud ilupuu. Teda sobib kasvatada parkides ja parasvööndi metsades. Kuna ta talub hästi saastatud linnaõhku, siis sobib ta hästi ka linnade haljasaladele.
Vähesel määral kasvatatakse serbia kuuske jõulupuudeks, paberi ja puidu tootmiseks, eriti Põhja-Euroopas. Tema puuduseks on aeglane kasvukiirus, mis jääb alla hariliku kuuse ja sitka kuuse omale.
Kultivarid
Serbia kuusest kui populaarsest ilupuust on aretatud päris palju sorte. Populaarseim neist on 'Nana'.
pisi|'Pendula' pisi|Serbia kuusk jõulupuuna
Serbia kuusk moodustab hübriide musta kuuse ja sitka kuusega, sest nendega on ta lähedalt sugulane.
Kasvatamine Eestis
Serbia kuusele sobib Eesti kliima üsna hästi. Noores eas kasvab ta üsna aeglaselt ja seetõttu ei suuda konkureerida hariliku kuusega. Parkides ja haljasaladel on ta aga väga dekoratiivne tänu kitsale võrale. Soovitatav on serbia kuusk istutada valgusküllasele või poolvarjulisele kohale, sest varjus hakkavad alumised oksad kuivama. Vanemas eas on serbia kuusk meil täiesti külmakindel, noores eas võivad karmimad talved võrseid kahjustada. Suuri viljakandvaid puid leidub Taageperas, Olustveres, Järvseljal, Tartus, Tihemetsa dendraariumis jm.
ISIC
ISIC (ing keeles International Student Identity Card) on rahvusvaheline õpilas- ja üliõpilaspilet, mis tõendab õppuristaatust Eestis ja veel 130 riigis, mida saab kasutada ukse-, söökla-, raamatukogu-, ühistranspordi- ja pangakaardina ning millega saab soodustusi paljude koostööpartnerite juures.
Kaarte väljastab Eesti Üliõpilaskondade Liit, üliõpilasesindused üle Eesti, Swedbank ning SEB pank. Detailset infot kaartide ja nende taotlemise kohta vaata www.isic.ee.
Ajalugu ja missioon
Maailmas juurutati seda sorti kaarti esmakordselt 1968. aastal ja tänaseks on ISIC-kaardi omanud üle 45 miljoni inimese. ISIC-u missioon on võimaldada tudengitele mobiilsust, haridusalaseid vahetusi ja reisimist. Kaart julgustab levitama teadmisi erinevate maade, kultuuride ja süsteemide kohta, et seeläbi suurendada rahvusvahelist üksteisemõistmist.
UNESCO peab ISIC-kaarti tudengitele vajalikuks ning toetab selle levikut üle maailma. ISIC-kaarte väljastatakse 110 riigis üle maailma ning neid kasutab üle 4,5 miljoni inimese.
ISIC õpilaspilet
ISIC õpilaspilet (International Scholar Identity Card) on rahvusvaheline õpilaspilet. ISIC õpilaspiletiga saab tõendada oma õpilasstaatust, soodsamalt reisida ja osta. ISIC õpilaspiletit antakse välja kõigile põhikooli-, gümnaasiumi- ja kutseõppeasutuste õpilastele. ISIC õpilaspiletil kehtivad peaaegu kõik ISIC üliõpilaspileti soodustused, võimalikud on vanusest tulenevad piirangud. Vanuse alampiir kaardi saamisel on 6 eluaastat. ISIC õpilaspileti eesmärk on tõendada oma õpilastaatust kõikjal maailmas. See tähendab, et reisides on õpilasel samad õigused külastatava maa õpilastega ning õigus kasutada kõiki ISIC õpilaspiletiga kaasnevaid soodustusi (maailmas 126 000, Eestis üle 1000).
ISIC õpilaspilet pangakaardina
ISIC Õpilane on SEB panga deebetkaart õpilastele. ISIC Õpilane Electron on Eesti Üliõpilaskondade Liiduga koostöös valminud multifunktsionaalne magnetkaart, mis ühendab endas rahvusvahelise õpilaspileti ISIC ja rahvusvahelise deebetkaardi MasterCard funktsioonid. ISIC Õpilane võimaldab teha pangatehinguid sarnaselt tavalise deebetkaardiga ning tõestada ettenäitaja õpilasstaatust kogu maailmas.
ISIC üliõpilaspilet
ISIC (International Student Intentity Card) üliõpilaspilet on rahvusvaheline üliõpilaspilet. Kaardi eesmärk on tõendada üliõpilasstaatust kõikjal maailmas. See tähendab, et reisides välismaal on üliõpilasel samad õigused külastatava riigi üliõpilastega ning õigus kasutada kõiki ISIC-kaardi omanikele pakutavaid soodustusi. Lisaks on kaardi eesmärk pakkuda võimalikult palju erinevaid soodustusi üle maailma.
Eksternid, internid ja residendid ei ole vastavalt ülikooliseadusele üliõpilased, seega ei ole neil võimalik ISIC üliõpilaspiletit taotleda.
ISIC Tudeng
ISIC Tudeng on SEB panga deebetkaart tudengitele, mis ühendab endas rahvusvahelise ISIC Tudengi üliõpilaskaardi, rahvusvahelise MasterCard deebetkaardi ja ühistranspordi Ühiskaardi funktsioonid.
ITIC õpetajakaart
ITIC õpetajakaart (International Teacher Identity Card) on õpetajatele, õppejõududele ja teistele pedagoogilist tööd tegevatele isikutele mõeldud kaart, mis tõendab akadeemilist staatust ning pakub soodustusi. ITIC õpetajakaardi taotlejaks on isik, kes teeb haridus- ja teadusministeeriumi koolitusloaga õppeasutuses või hoolekandeasutustes haridusseaduse mõistes pedagoogilist tööd ning kelle arvestuslik pedagoogilise töö koormus on õppeaasta jooksul vähemalt 18 tundi nädalas. Pedagoogilise töö koormust hindab õppeasutus. Kiibiga tavakaarti on võimalik kasutada ühistranspordis Ühiskaardi asemel.
ITIC õpetajakaart pangakaardina
SEB panga kaudu taotletavas ITIC õpetajakaardis on ühendatud tavalise ITIC õpetajakaardi funktsioonid pangakaardiga (kaardil on nii deebet- kui krediitkaardi võimalused).
IYTC noortekaart
IYTC noortekaart (International Youth Travel Card) on rahvusvaheline noortekaart. IYTC on ideaalne reisikaaslane kõigile 12-30aastastele noortele. IYTC-kaarti on väljastatud üle 25 aasta ning seda tunnustavad nüüdseks üle 50 riigi üle kogu maailma. Noortekaart annab erinevaid soodustusi ning on UNESCO-ÜRO Haridus-, Teadus- ja Kultuuriorganisatsiooni viitega sooduskaart. Kaart kehtib ühe aasta alates väljastamiskuust.
Kanaš
Kanaš [kan'ašš] on linn Venemaa Tšuvaši Vabariigis, Kanaši rajooni keskus. Asub 70 km Tšeboksarõst lõunas.
Kanaš (tšuvaši 'nõukogu') on asutatud 1891. aastal ja kandis linnaõiguste saamiseni 1925. aastal nime Šihranõ.
Kanaš on tähtis raudteede sõlmpunkt.
Leidurlusluul
Leidurlusluul on luul, mille puhul haige on ekslikult veendunud, et ta on leiutanud midagi väga olulist. Sageli on haige veendunud, et ta on leiutanud perpetum mobile või mingi universaalse ravimi kõigi haiguste vastu. Tavaliselt pole inimese taust selline, et ta saaks oma avastuse tõelevastavust kontrollida või tõestada.
Krakówi Maria kirik
thumb|Krakówi Maria kirik Krakówi Maria kirik (poola Kościół archiprezbiterialny pw. Wniebowzięcia Maryi Panny, Kościół Mariacki) on üks muljetavaldavamaid gooti kirikuid Poolas ja Euroopas. Asub Krakówi vanalinnas Rynek Główny platsil.
Gooti stiilis kiriku ehitamist purustatud romaani kiriku kohale alustas Krakówi piiskop Iwo Odrowąż 1221. aastal. Gooti kirik valmis ajavahemikus 1287–1320. Aastatel 1392–1397 ehitati kirik ümber basiilikaks.
Iseloomulikuks elemendiks on kiriku omapärased erineva kuju ja pikkusega tornid, mis on ühed huvitavamad Euroopas.
Samuti on Krakówi Maria kirikul väga kuulus altar – Euroopa suurim gooti altar –, mis on Wit Stwoszi kullast ja puust meistriteos.
pisi|tühi|Altar (detail)
N,N-dimetüülaniliin
100px|thumb|N,N-dimetüülaniliin (DMA) N,N-dimetüülaniliin (DMA) ehk dimetüülfenüülamiin on orgaaniline ühend C8H11N, mis on tertsiaalsete amiinide klassi kuuluv aniliini derivaat. DMA keemiline valem on C6H5N(CH3)2. DMA on värvitu või kollakas õlikas vedelik keemistemperatuuriga 194 ºC ja sulamistemperatuuriga 2 ºC.
DMA võib astuda nii aromaatse asenduse kui ka amiinidele iseloomulikesse reaktsioonidesse. Tertsiaalse amiinina annab DMA kvaternaarseid ammooniumsoolasid, näiteks saab seda kasutada modifitseeritud Sommelet' reaktsioonis primaarsete kloroderivaatide konverteerimiseks hapnikderivaatideks.
Elias (Parma hertsog)
Elias (23. juuli 1880 Biarritz – 27. juuni 1959 Friedberg) oli nominaalne Parma hertsog ja Parma hertsogliku perekonna pea 7. jaanuarist 1950 kuni surmani.
Parma hertsogi Roberto I ja Portugali infanta Maria Antonia ainsa vaimselt terve ja täiskasvanuks elanud pojana oli Elias oma vendade Enrico ja Giuseppe eestkostja ja sellisena Parma hertsogliku perekonna tegelik pea alates isa surmast 16. novembril 1907.
Elias abiellus 25. mail 1903 Austria ertshertsoginna Maria Annaga ja neil oli kolm poega ja viis tütart.
Sõduri baaskursus
pisi|[[USA armee instruktorid demonstreerimas baaskursuslastele kätekõverduste tehnikat 2019. a.]] Sõduri baaskursus ehk sõjaväeline baasõpe on sõjaväes või sarnase eesmärgiga organisatsioonis sõjaväelist teenistust alustava isiku poolt läbitava väljaõppe esmane osa või etapp (kursus).
Üldist
Sõduri baasõppe eesmärk on anda värskele sõjaväelasele sõjaväeteenistuseks esmavajalikud ühtlustatud baasteadmised ja baasoskused sõltumata üldjuhul väeliigist, relvaliigist või erialast. Sõjaväelise baasväljaõppe käigus antakse sõdurile ühtlasi ka teenistuseks vajalik esmane füüsiline ja moraalne ettevalmistus ning sõjaväelaslik hoiak.
Sõjaväelise väljaõppe ja baasõppe korraldus on riigiti väga erinev, sõltudes muuhulgas sõjaväe komplekteerimismeetodist (kutseline, ajateenistuspõhine või ka osaliselt vabatahtlikkusel põhinev). Tavaliselt on baasõppe pikkus sõjavägedes umbes 2-4 kuud, harvem aga näiteks isegi vaid mõned nädalad või isegi kuni 6 kuud.
Baasväljaõppe sisu võib olla erinev sõltuvalt riigi sõjalisest kontseptsioonist, traditsioonist ja muudest vajadustest, kuid üldjuhul antakse selle käigus sõjaväelasele piisav ettevalmistus tegutsemaks üksiksõdurina põhilistes igapäevateenistuse- ja lahinguolukordades. Väljaõpe hõlmab siiski reeglina alati sisekorra-alast, rivilist, füüsilist, relvalist ja lahingulist (välitegevus) põhiettevalmistust. Kursus lõpeb üldjuhul õpetatud teadmiste ja osksuste kontrolliga ning kokkuvõtva harjutusega. Samuti antakse sõdurivanne.
Sõduri baaskursus (lühendatult SBK) ja madruse baaskursuse (MBK) ja Sõdurioskuste kursus (SOK KL-s) on Eesti kaitseväes ajateenistuse jooksul ette nähtud väljaõppe esimene õppekursus, mille käigus antakse sõdurile põhiteadmised ja -oskused ning saavutatakse järgneva teenistuse edukaks läbimiseks vajalik füüsiline ja moraalne vorm. Kursus on ühtne ajateenijatele kõigis väeliikides.
Kõnekeeles kutsutakse kursust traditsiooniliselt ka nooreajaks, mis viitab kaitseväes 1990. aastail (ja samuti enne Teist maailmasõda) kasutusel olnud sõduriauastmest noor, mis oli iga ajateenija esimene auaste.
Väljaõpe
Kursuse lõpus tuleb sooritada nii teoreetilisest kui ka praktilisest osast koosnev sõdurieksam, mille kulminatsiooniks on väeüksusest ja aastaajast sõltuvalt (reeglina) 30–60-kilomeetrine jalgsirännak täisvarustuses.
Õppeained
SBK õppeained vastavalt Kaitseväe juhataja poolt 29.01.2003 kinnitatud õppekavale (sulgudes mahukamate õppeainete ümardatud % tundide koguarvust):
Teenistuskorraldus
Reeglina ei anta ajateenijale sõduri baaskursuse ajal väljaluba (välja arvatud erijuhud, milleks on tavaliselt kohtu- või politseikutse, lähisugulase matused, lapse sünd), kuid nädalavahetustel on võimalik vastu võtta külalisi. Sageli piiratakse kasvatuslikul eesmärgil ka meelelahutustegevusi või muid hüvesid ja sõdurisse suhtutakse üldiselt rangelt. Nii sisendatakse noorsõdurile vähenõudlikke eluviise, sõjaväelist alluvusharjumust ning toimetulekutahet raskes olukorras. Ligikaudu 10 protsenti ajateenijatest arvatakse enne sõduri baaskursuse lõppu tervislikel põhjustel ennetähtaegselt reservi.
Sõduri baaskursus lõpeb piduliku sõdurivande andmise rivistusega, mille puhul korraldatakse väeosas lahtiste uste päev.
Edasine teenistus
Kursuse järel asub ajateenija vastavalt teenistuskestusele ja isikuomadustele omandama sõjaväelist eriala kas:
Issaak Levitan
Issaak Levitan (vene keeles Исаак Ильич Левитан; 30. august 1860 Kybartai, Kaunase kubermang – 4. august (vkj. 22. juuli) 1900 Moskva) oli vene maalikunstnik, maastikumaali meister ja üks peredvižnikutest.
Elukäik
Issaak Levitani sünnikoht jääb tänapäeval Leetu, kuid tollal kuulus see Venemaa Keisririiki ja kandis nime Veržbolovo (leedu keeles Virbalis, saksa keeles Wirballen).
Levitan pärines haritud, kuid vaesest juudi perest. Tema isa Eljašiv Leib Levitan (venepäraselt Ilja, 1827–1877) oli rabi poeg, lõpetanud juudi religioosse kooli ješiva ja end ise täiendanud. Ta töötas Kaunases saksa ja prantsuse keele õpetajana ning hiljem Prantsuse ehitusettevõttes raudteesilla ehitusel tõlgina. Issaakil olid vanemad õed Teresa ja Mihle (hiljem Emma) ning vanem vend Abel-Leib (hiljem Adolf).
1870. aastal kolisid nad Moskvasse. 1873 astus Issaak Moskva maali-, raid- ja ehituskunstikooli, kuhu 1871 oli astunud ka tema vend. Neid õpetasid Vassili Perov, Vassili Polenov ja Aleksei Savrassov. 1875 suri nende ema ja isa jäi raskelt haigeks. Ta ei saanud enam tööl käia ja pere langes vaesusse. Isa suri 1877. Ent Issaak Levitanile anti tema ande tõttu stipendium, mis võimaldas tal kooli edasi jääda. Samal aastal olid Levitani teosed esimest korda avalikul näitusel ja ajakirjandusele need meeldisid. 16-aastane kunstnik sai väikese hõbemedali ja 220 rubla, mis võimaldas tal õppetööd jätkata.
Taimõri rajoon
Taimõri rajoon (ametliku nimega Taimõri Dolgaani-Neenetsi munitsipaalrajoon) on 2. järgu haldusüksus Venemaal Krasnojarski krais.
Issaak Levitan
Elukäik
2. aprillil 1879 korraldas Aleksandr Solovjov tsaarile Aleksander II-le ebaõnnestunud atentaadi. Kuigi Solovjov ei olnud juut, keelas Aleksander II seejärel juutidel elada Venemaa suurimates linnades. Vennad Levitanid pidid elama asuma Moskva linna piiri taha Saltõkovkasse, mis jääb Moskvast ida poole. Kuid juba samal sügisel sai Issaak kunstihuviliste survel loa Moskvasse tagasi pöörduda. 1880 ostis tema maali "Sügispäev" Sokolniki tuntud filantroop ja kunstikoguja Pavel Tretjakov.
1884. aasta kevadel osales Levitan peredvižnikute rändkunstinäitusel. 1891 sai ta ametlikult peredvižnikute liikmeks. Metseen Sergei Morozov organiseeris talle Moskvas mugava ateljee.
Taimõri rajoon
2008. aastal oli rajooni rahvaarv 37 800, millest 10 100 moodustasid põlisrahvad – dolgaanid, neenetsid, nganassaanid, evengid ja eenetsid.
Issaak Levitan
Elukäik
Õpingute ajal Moskvas sõbrunes Levitan arhitekt Fjodor Šehteli ning kunstnike Konstantin Korovini, Mihhail Nesterovi ja Nikolai Tšehhoviga. Ka viimase kuulus vend Anton Tšehhov sai Levitani lähedaseks sõbraks ja Levitan käis tal sageli külas. Koos Tšehhovitega tegi ta kaastööd illustreeritud ajakirjale Moskva ja koos Koroviniga maalis 1885–1886 Savva Mamontovi Venemaa Eraooperi etendustele kulisse. 1880. aastatel osales ta Vassili Polenovi kodus joonistamise ja vesivärvidega maalimise õhtutel.
Taimõri rajoon
Taimõri rajoon on pindalalt Venemaa suurim rajoon ning on suurem kui näiteks Türgi. Elanike arvult on see väiksem kui Pärnu.
Rajoon jaguneb halduslikult kaheks linnaasunduseks ja kaheks külaasunduseks:
Issaak Levitan
Elukäik
1889. aasta lõpul ja 1890. aasta algul käis Levitan esimest korda Lääne-Euroopas. Ta külastas Prantsusmaad ja Itaaliat, et tutvuda kaasaegse maastikumaaliga, mida tutvustati maailmanäitusel Pariisis. Eriti huvitasid teda impressionistide ja Barbizoni koolkonna teosed.
1897 valiti Issaak Levitan Peterburi Kunstide Akadeemia liikmeks. 1898 nimetati ta Moskva Maali-, Raid- ja Ehituskunstikooli maastikumaaliosakonna juhatajaks.
Selleks ajaks oli ta juba raskelt haige. Oma viimase eluaasta veetis Levitan Krimmis Anton Tšehhovi kodus. Surmatõvest hoolimata on tema viimased teosed täis valgust, mis peegeldab Venemaa looduse rahulikkust ja ilu. Levitan maeti Dorogomilovo juudi kalmistule. 1941. aasta aprillis maeti tema jäänused ümber Novodevitšje kalmistule.
Võtikvere
Võtikvere on küla Jõgeva maakonna Mustvee vallas.
Gerhard Hansman
Gerhard Hansman (17. detsember 1911 Tallinn – 22. september 1983 Tallinn) oli eesti pomoloog.
Issaak Levitan
Looming
Levitani mõjuka kunstipärandi moodustavad rohkem kui tuhat teost, mille hulka kuulub graafikat ja illustratsioone.
Mälestuse jäädvustamine
1979. aastal avastas nõukogude astronoom Ljudmila Žuravljova asteroidi 3566 ja nimetas selle Levitani järgi.
Võtikvere
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
1977. aastal liideti Võtikvere külaga Ersiku ja Kolgametsa.
Küla läbib Rakvere–Luige maantee, mis lõpeb külast lõunas Jõgeva–Mustvee maanteel.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas elanikke 92, neist eestlasi 89 (96,7%).
Küla juures oli Võtikvere mõis (Wottigfer).
FC Toompea
FC Toompea on 1994. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis peab kodumänge Wismari staadionil.
Gerhard Hansman
Hansman elas keskkooli lõpetamiseni Tallinnas. 1929. aastal astus ta Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomiaosakonda. Õpinguaja jooksul töötas ta Pärnus aednikuna ja lõpetas ülikooli 1941. aastal.
Eesti NSV teeneline agronoom 1965.
Gerhard Hansman maeti 25. septembril 1983 Metsakalmistule.
Missiooniluul
Missiooniluul on luul, mille korral on haige ekslikult veendunud, et tal on mingi ülioluline ülesanne siin elus täita. Haige võib näiteks rääkida, et tema ülesandeks on kogu maailma inimeste pööramine headuse rajale või panna kõiki inimesi uskuma Jeesuse kõikvõimsusesse.
Inimese mõttekäigu tõlgendamine on komplitseeritud, kui ta väljendab religioosseid tõekspidamisi ja sellega seotud missioonimõtteid.
Missiooniluul kuulub suurusluulude hulka.
Torma
pisi|Torma mõis ja küla 2022. aasta juulis Torma on alevik Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Torma valla halduskeskus.
2000. aastal oli Tormas 544 elanikku. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikke 396, neist eestlasi 380 (96,0%).
Seal asub Torma vallamuuseum. Asulas tegutsevad põhikool ja raamatukogu.
Torma kirik ja kalmistu jäävad Vanamõisa küla territooriumile.
Christian III (täpsustus)
Christian III nime all on tuntud mitu valitsejat:
Juku
Juku on eesti anekdootide tegelane. Ta on kooliõpilane, kes ei tea seda, mida peaks teadma, aga teab seda, mida ei peaks teadma. Üldiselt käitub ta halvasti. Ta on enfant terrible, see tähendab, et paneb teisi oma käitumisega piinlikkust tundma.
Juku on tuntud ingliskeelsetes naljades nime all Little Johnny. Nii Juku kui ka Little Johnny naljad on tihti seksuaalse alatooniga.
Juku on lühend mehenimedest Juhan ja Johannes (וֹחָנָן)
Tihumeeter
Tihumeeter on mittesüsteemne mahuühik (lühend tm), mis on võrdne ühe kuupmeetri puidumassi ruumalaga. Harva kutsutakse ka tihemeetriks. Oluline on rõhutada, et mõeldud on tihedat, õhuvahedeta puitu, mõõdetakse või hinnatakse ilma kooreta (tähis: ka – koore alt) või koos koorega (tähis: kp – koore pealt).
Suhteliselt lihtne on mõõta kandilise ristlõikega materjali, siis lähtutakse tema nimimõõtudest ja arvutatakse tema maht kui risttahukate mahtude summa. Keerukam on lugu paberipuu või küttepuudega, kus tihe puidumaht (tihumeetrid) leitakse virna mõõtmete järgi arvutatud virna mahu ja virna tihedusest sõltuva koefitsiendi (tavaliselt 0,5–0,6) korrutisena. Põhimõtteliselt on olemas metoodikad selle koefitsiendi määramiseks sõltuvalt puiduliigist, selle keskmisest diameetrist ja virnastamisviisist, ent enamasti on tegemist ostja ja müüja vahelise tavapraktikal tugineva kokkuleppega. Saepalkidel, mille hind ja ka mõõdud on suuremad, mõõdetakse tihumeetrite saamiseks iga palki eraldi. Nüüdisaegsetes saeveskites on selleks laserkiirtega mõõtvad sorteerimisliinid.
Kõnekeeles lühendatakse see tihti lihtsalt "tihuks" (nt "ostis tihu leppa").
10. veebruar
10. veebruar on Gregoriuse kalendri 41. päev. Juliuse kalendri järgi 28. jaanuar (1901–2100).
Christian IV (täpsustus)
Christian IV nimelisi monarhe oli mitu:
Postmark
pisi|Maailma esimene postmark [[Penny Black (1840)]] right|thumb|Eesti õhupost, 5 [[Eesti mark|marka (1920)]] pisi|Eesti teema [[NSV Liit|NSV Liidu margil: Paul Keres (1991)]] pisi|1996 – 1999. aastate Eesti postmargid Postmark ehk kirjamark ehk mark on postikulude tasumist tõendav märk postisaadetisel (tavaliselt kirjaümbrikul või postkaardil). Postmark on enamasti postisaadetisele kleebitav väiketrükis, mõnikord on tema kujutis ümbrikule või postkaardile trükitud (sel juhul on tegemist tervikasjaga).
Postmargi korduvkasutuse välistamiseks need kustutatakse templijäljendiga, millel on enamasti kuupäev ja postkontori nimi.
Paljud postmargid on kujundatud miniatuursete kunstiteostena, mis kajastavad konkreetset sündmust, isikut või asja.
Kuigi postmargi põhimõtte väljatöötajaks on peetud mitut inimest, on hästi dokumenteeritud, et esimene postmark Penny Black anti välja Suurbritannias 1. mail 1840 ja hakkas kehtima 6. mail 1840 osana postisüsteemi reformist, mille juurutas Rowland Hill. Teda nimetataksegi tavaliselt postmargi leiutajaks.
Esimene mark oli must ühepennine. Kaks päeva hiljem tuli müügile teine mark, sinine kahepennine. Mõlemal oli kujutatud noor kuninganna Victoria. Margil oli ka nominaalväärtus, aga riigi nime ei olnud, sest sel ajal polnud põhjust riigi nime margile kirjutada. Sellest ajast ei kirjutata Suurbritannias välja antavatele markidele riigi nime ja ühtlasi on Suurbritannias läbi aegade välja antud vähe marke, mis ei kujuta võimulolevat monarhi.
Markide kasutuselevõtmine suurendas saadetavate kirjade arvu palju kordi. Kui 1839 saadeti Suurbritannias 76 miljonit kirja, siis 1850. aastaks suurenes nende arv 350 miljonini ja kasvas kiiresti edasigi, kuni 20. sajandi lõpul kasutusele võetud uued meetodid, eeskätt internet, vähendasid tunduvalt vajadust niisuguste sidesüsteemide järele, mis vajasid markide kasutamist.
Sadala
Sadala on alevik Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Torma valda.
2000. aastal oli Sadalas 312 elanikku. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikke 293, neist eestlasi 275 (93,9%).
Nõukogude okupatsiooni ajal tegutses alevikus Sadala kolhoos.
KGB Teine Peavalitsus
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Teine Peavalitsus oli Nõukogude Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee (KGB) vastuluure keskasutus, mille ülesandeks oli riikliku julgeoleku vastu suunatud luuretegevuse tõkestamine ja ennetamine.
Sadala
Sadalas asuvad Sadala rahvamaja, Sadala raamatukogu, Sadala Külade Teater ja Sadala Külade Selts.
Reformaatorlusluul
Reformaatorlusluul on luul, mille korral haige on ekslikult veendunud, et ta on viinud või viib läbi mingit ühiskonna aspektist olulist muudatust. Näiteks võib inimene uskuda, et ta on leidnud kõigi haiguste ravimi, leiutanud uue kütuse, leidnud viisi, kuidas kuritegevusest lõplikult lahti saada või hakkama saanud muu inimkonda ulatuslikult muutva teoga. Tavaliselt pole sel inimesel tausta, mis võimaldaks tal selliseid muudatusi teha. Nagu iga luulu puhul, pole inimest ennast võimalik veenda tema tegude, avastuste või saavutuste ebaotstarbekuses.
Reformaatorlusluulu võib pidada spetsiifiliseks missiooniluulu juhuks. Mõlemad kuuluvad suurusluulude hulka.
KGB Teine Peavalitsus
NSV Liidu relvajõudude, sh Kindralstaabi Luure Peavalitsuse ja paramilitaarsete organisatsioonide ja asutuste vastuluurealast tegevust teostasid eriosakonnad ning juhendas keskasutusena NSV Liidu RJK Kolmas Valitsus.