cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Individualism
Mõiste kasutuselevõtt ja areng
Kahedimensioonilises ühiskonnakorralduse mudelis märgib mõiste individualistlik eluviis (mesogrupp) ühte neljast sotsiaalsest korrast, mis tekib inimeste vabatahtliku organiseerumise tulemina olukorras, kuid selles domineerib eneseteostuse vajadus (s.t kapitalistlik suundumus, mille eesmärgiks on materiaalse heaolu saavutamine) ning mis on püsiv läbi aja ja ruumi.
Individualismi ideoloogiat esindab kõige enam on liberalism, kuid ka eksistentsialism ja anarhism on näited poliitilistest ideoloogiatest, mis keskenduvad üksikisiku analüüsimisele. Individualism vastandub otseselt kollektivismi ja totalitarismiga, kuid tegelikult on väga lai valik ühiskondlikke käitumismudeleid, mis varieeruvad äärmiselt individualistlikust käitumismudelist kuni sellisteni, kus individualism on segunenud tugevalt kollektivismiga.
Individualismi mõttearendused
Individualism on seisukohal, et üksikisik osaleb ühiskonnas lähtudes oma isiklikest huvidest või vähemalt nõuab enesele õigust tegutseda isiklikest huvidest lähtudes, arvestamata seejuures ühiskondlikke huve (s.t individualist on egoist). Individualistid vastustavad kõiki filosoofiaid, mis lähtuvad eeldusest, et üksikisik peab ohverdama oma isiklikud huvid kõrgemate sotsiaalsete huvide ees.
Individualistlik filosoofia
Revolutsiooniliseks pöördeks filosoofilis-antropoloogilise mõtte arengus sai renessansiajastu ettekujutus inimesest. Tolleaegne sotsiaal-psühholoogiline atmosfäär vormis individualismi kui uut tüüpi kõlbelis-antropoloogilise maailmasuhtumise. See oli kriitiline ja ilmalik maailmasuhtumine. Tunnistati inimese universaalset ja jumalikku loomust, mis kajastub ilus, teadmises ja vooruses ning millele on omane püüdlemine harmoonia poole. Rõhutati inimväärikust, inimlike võimaluste maksimaalse aktualiseerimise vajalikkust. Konkreetne ja reaalne inimene oli renessansiajastu maailmavaate tähelepanu keskpunktis. Teda uuriti individuaalse olemise tasandil. Samaaegselt seostati inimese probleem ühiskonna kui terviku uurimisega.
Renessansi filosoofilise antropoloogia olemus avaldub oma seesmises vastuolulisuses kujukalt N. Macchiavelli (1469–1527) loomingus. Macchiavelli otsis ideaalset poliitikut, kes ühendaks endas õilsa lõppeesmärgi poole püüdlemise selleks vajalike paheliste omadustega. Riigi teenimises nägi ta inimliku õnne realiseerimise esmast vahendit, sest ainult riik on võimeline inimlikku egoismi vägivaldselt ohjeldama.
Erasmus Rotterdamist (1469–1536) propageerib vaba ja selget vaimu, mõõdukust, kainet mõistust, haritust ja lihtsust kui tõelisi kõlbelisi omadusi. Ta astub välja hilisele skolastikale omase liigse intellektuaalsuse, fanatismi, harimatuse, vägivalla ja silmakirjalikkuse vastu.
Erakordne osa kuulub inimese problemaatikale Thomas Hobbesi (1588–1679) loomingus. Inimeste elu sai tema sõnade järgi alguse üleüldisest anarhiast, eraldatusest, sellisest seisundist, millele oli omane kõikide sõda kõikide vastu. Sellise üleüldise sõja neutraliseerimiseks ongi loodud riik. Riik kindlustab rahu ja elanike julgeoleku. Inimtegevuse alusena tunnistab Hobbes enesesäilitamise tungi ja vajaduste rahuldamist. Voorus ja pahed asetatakse otsesõltuvusse mõistusest. Hüve tugineb kiindumusele, kurjus aga vastikustundele ja vihkamisele. Tunnistades inimese egoistlikku iseloomu, võtab Hobbes inimtegevuse hindamisel kasutusele kasu mõiste. Tekib idee inimesest kui mõistuse poolt juhitavast egoistlikust olendist. Põhiliseks inimesi ühendavaks tunnuseks kuulutatakse hirm, mis tugineb enesesäilitamistungile. Kõikide eelpoolnimetatud inimlike faktorite tõttu on vajalik täielik allumine riigivõimule. Niimoodi renessansiaegsed ettekujutused inimlikkusest ja inimesearmastusest kasvavad aegamööda üle mõistusliku egoismi teooriaks.
J. J. Rousseau mõtiskleb (1712–1778) sotsiaalse ebavõrdsuse ületamise radikaalsete teede üle, esitades seejuures demokraatliku võrdsuse põhimõtted. Ta nõuab ebavõrdsuse ületamist kultuuris ja kommetes. Kommete languse ja kurjuse põhjust nähakse jõudeelus ja luksuses. Tsivilisatsiooni ebavõrdsusele vastandatakse ürgaja inimeste lihtsus ja süütus. Ebavõrdsuse põhjust näeb Rousseau omandis, millest tulenevad huvide kokkupõrked, konkurents ja rikastumine teiste arvel. Omand on süüdi ka selles, et riigis usurpeeritakse võim rikaste poolt. Enamikule inimestest jääb niimoodi vaid töö, orjus ja viletsus. Ebavõrdsust ja despootiat on võimalik ületada ainult jõu abil. On vaja sõlmida ühiskondlik leping, mis kaitseks ühiskonna iga liikme vabadust ja (väike)omandit. Sotsiaalse korra aluseks jääb isiklikul töö rajanev omand. L. Feuerbachi (1804–1872) antropoloogiline materialism vaatleb inimest kui looduse osa ning arengu tippu. Inimene on keha ja hing nende ühtsuses. Karl Marx (1818–1883) lähtub oma inimeseõpetuses materialistlikust ajalookäsitusest, asetades konkreetse inimese igal võimalikul juhul majanduslikule ja poliitilisele taustale.
Individualiseerumise teooriad
Individualiseerumise printsiip (principium individuationis) kirjeldab asju nii, et see eristatakse teistes omasugustest.
Aluspüksid
pisi|Meeste aluspüksid thumb|Naiste aluspüksid Aluspüksid on aluspesu hulka kuuluv riietusese, mida kantakse alakehal vastu ihu või teiste aluspükste peal (tavaliselt ülejäänud rõivaste all).
Individualism
Individualiseerumise teooriad
Carl Jungile tähendas individualiseerumise protsess nähtust mille puhul kas inimese või kollektiivne alateadvus (uni, aktiivne mõttekujutised, vabad seosed jms) tuuakse välja ja teadvustatakse nii, et ilmneb isiku individuaalne eripära. See on täiesti loomulik protsess, mis on vajalik et psüühika saaks ilmneda. Jung arvas, et individualiseerumise protsess on kesksel kohal inimeste arengus.
Aluspüksid
Otstarve
Aluspükste kandmisel on mitmeid põhjuseid. Enamasti kantakse neid hügieenilistel eesmärkidel, et vältida rõivaste ja muude esemete määrdumist alakeha eritistega, külmakaitseks, mugavuse suurendamiseks, häbemepiirkonna ja tuharate varjamiseks, ka ilu pärast ning erootilistel eesmärkidel, et tõsta seksuaalset külgetõmmet.
Kuigi aluspükse kantakse muuhulgas alakeha soojana hoidmiseks, et vähendada põie-, neeru- ja naistel munasarjapõletiku ohtu, võib meestel liiga soe aluspesu mõjuda halvasti spermatosoidide kvaliteedile.
Individualism
Individualiseerumise teooriad
Oma teoses "L'individuation psychique et collective Gilbert Simondon" (1924–1989, Prantsuse filosoof) arendas välja individualiseerumise ja kollektiivse individualiseerumise teooria, milles üksikisikut peetakse individualiseerumise tulemuseks, mitte põhjuseks. Seeläbi asendus n.ö üksik aatom lõputu ontoloogilise individualiseerumise protsessiga. Individualiseerumine on protsess, mis iial ei lõpe ning alati on veel inimesi, kes pole veel muutunud päriselt iseseisvateks, jättes seeläbi edasise arenguvõimalusi.
Tema tööd on jätkanud teine prantsuse filosoof Bernard Stiegler (s. 1952), kes sidus selle Fridrich Nietzsche ja Sigmund Freudi analoogsete mõtetega. Stiegleri arvates "mina kui psüühiline indiviid saab oma individuaalsust tunnetada vaid suhtes meisse, mis esindab kollektiivset indiviidi. Mina moodustub pärandina saadud kollektiivsete tavade omaksvõtmise käigus ning milles minade paljusus on tõendiks igaühe olemasolust".
Aluspüksid
Materjalid
Aluspesu valmistamisel kasutatakse kõige rohkem puuvillast riiet, puuvilla sisaldavaid materjale (puuvill on tihti segatud elastaani või muude sünteetiliste kiududega) ning sünteetilisi mikrokiudseid materjale (näiteks lycra ja nailon).
Lõiked
thumb|Meeste brief'id pisi|Naiste püksikute lõiked pisi|G-stringe kandev naine rannas pisi|Meeste bokserid pisi|Meeste liibuvad bokserid Vastavalt lõikele on aluspükstel mitmesuguseid nimetusi.
Individualism
Emotsionaalne omakasu
Emotsionaalse omakasu mõiste defineeris Nayef Al-Rodhan (s. 1959, inglise filosoof, neuroteadlane, geostrateeg), kui "enesehuvi, mis sünnib neurokeemiliselt vahendatud emotsioonidest". Oma üldistavas teoorias esitab ta mõtte, et inimloomus on olemuslikult "emotsionaalne amoraalne egoism" ning inimeste käitumine lähtub esmajoones omakasust. Esmajoones võitleb inimene ellujäämise eest ja seejärel üritab ta ennast kehtestada. Need inimloomuse tahud on tulem geneetiliselt kodeeritud ellujäämisinstinktist, mida kujundab täielikult elukeskkond ja mis väljendub neurokeemiliselt vahendatud emotsioonidest ja nende toimel toimuvates tegudes. Kuid kui inimese põhivajadused on täidetud, siis hakkab kasvama huvi omakasu vastu. Mõnedel juhtudel võivad sellel olla positiivsed tagajärjed, mis võib väljenduda suuremas koostöös indiviidide ja kogukondade vahel. Samas hoiatab Al-Rodan, et ülemäära suur keskendumine omakasule põhjustab pettusi, kuritegevust ja konflikte inimeste vahel.
Tuginedes oma arusaamale inimese olemusest soovitab Al-Rohan rakendada mehhanisme, mis kontrolliksid omakasupüüdlikke suundumisi. Hea valitsemistava peaks sisaldama ka kontrolli võimu teostavate isikute üle ning tõhusat õiguskorra kehtestamist, samuti inimõiguste kaitset ning nende laiendamist viisil, mis tagab inimeste põhiliste füsioloogiliste ja emotsionaalsete vajaduste rahuldamise.
Metodoloogiline individualism
Mõiste metodoloogiline individualism märgib sotsiaalset nähtust, mida saab mõista vaid uurides, mismoodi üksikisikute isikute sisemised veendumused ja tegevused väljenduvad nende tegudes. Majandusteadus selgitab inimeste käitumist ratsionaalse valiku mõiste läbi, mis piirab nii hindu kui ka tuluvoogusid. Majandusteadlased tunnustavad üksikisikute valikuid kui ettemääratuid ning Becker ja Stigler on seda arusaama ka jõuliselt kinnitanud järgmisel viisil.
''Majanduslike nähtuste selgitamisel domineerib traditsiooniline arusaam, et maitse varieerub inimeste puhul ning muutub ajas ning see on lõplik selgitus probleemile, kuid mitte keegi pole uurinud ega suutnud selgitada maitset ennast. Ja kes peaksid seda tegema: psühholoogid, antropoloogid, frenoloogid või sotsiobioloogid? Meie eelistatud tõlgendus on, et me ei suudagi välja murda sellest tupikust olukorras, kus majandusteadlased jätkavad hinna- või rikkuse erinevuste põhjuste otsimist, et seeläbi selgitada käitumise erinevusi või muutusi.''
Liberalism
Liberalism tuleneb ladina sõnast liberalis, mis märgib 'vaba, vabadust väärivat inimest, aumehelikku, viisakat või lahket inimest'. Tänapäeva kontekstis märgib see sõna veendumust, et üksikisiku vabadus on oluline. See arusaam on üldiselt tunnustatud Ameerika Ühendriikides, Euroopas, Austraalias jt lääne ühiskondades. Seda põhimõtet on tunnustanud samuti paljud lääne filosoofid läbi kogu ajaloo, eriti aga alates Valgustusajastust. Seda ei tunnusta kollektivistlikud, islami- ja konfutsiaanlikud ühiskonnad Aasias ja Lähis-Idas. Siiski tuleks Taod ja tema filosoofiat lugeda individualistlikku mõtte kandjaks. Rooma imperaator Marcus Aurelius pani kirja sõnad, ülistades "riigikorra ideed, mille võim tagab võrdsed õigused ja ühesuguse vabaduse rääkida ning kuninglikku valitsust, mis austab kõige enam oma alamate vabadust".
Kaasaegse liberalismi juured ulatuvad Valgustusajastusse ning see lükkab tagasi suure osa fundamentaalsetest eeldustest, mis domineerisid varasemates valitsemiskordades nagu: kuninga jumalik eesõigus, pärimise läbi omandatud seisuslik staatus ja kindlaks kujunenud religioon. John Locke loetakse sageli klassikalise liberalismi põhimõtete sõnastajaks. Ta kirjutas: "mitte kellelgi ei ole õigust kahjustada teise inimese elu, tervist, vabadust ja omandit".
17. sajandil hakkasid liberaalsed ideed mõjutama Euroopa valitsejaid, s.h riikides nagu Holland, Šveits, Inglismaa ja Poola, kuid seda ka vastustati tugevalt monarhistlike ja religioossete ringkondade poolt ning üritati maha suruda, kaasates selleks isegi sõjalisi jõude. 18. sajandil pandi alus esimesele modernsele liberaalsele riigikorraldusele Ameerikas, kus polnud enam kohta monarhiale ja pärilikule aristokraatiale. Ameerika Iseseisvusdeklaratsioonis on sõnad (mis pärinevad Locke’ilt): "Kõik inimesed on loodud võrdsetena ning Looja on andnud neile määratud võõrandamatud õigused, sh õigus elule ja vabadusele, õigus püüelda õnne ning valitsus, mis on inimeste loodud ja mis on saanud oma volitused valitsetavate nõusolekul, peab tagama need õigused." Liberalismil on palju erinevaid vorme, kuid vastavalt John N. Grayle on liberalismi keskseks ideeks sallivus teiste uskumuste ja teistsuguste nägemuste suhtes heast elust.
Anarhism
Mõiste anarhism märgib reeglina poliitilist filosoofiat, mis peab riiki ebasoovitavaks, tarbetuks ja kahjulikuks institutsiooniks või siis vastustab võimu ja hierarhiliselt korraldatud organisatsioone, mis valitsevad inimsuhteid. Anarhiste tuntakse kui isikuid, kes propageerivad riikliku institutsioonita vaba ühiskonda, mille elutegevust korraldavad mittehierarhilised vabatahtlikud organisatsioonid.
Mõjukas Itaalia anarhist Errico Malatesta on öelnud: "Kõik anarhistid, olenemata nende kalduvustest, on ühel või teisel viisil individualistid, Kuid vastupidine pole tõene mitte mingil juhul. Seetõttu võib individualistid jagad kaheks: ühed nõuavad inimese individualistlike omaduste täielikku arenguvabadust ja seda nii nende eneste kui ka teiste inimeste puhul; teised taas mõtlevad vaid endale ja nad ei kõhkle selle nimel ohverdamast teiste inimeste individuaalseid vabadusi. Vene tsaari võib lugeda just sellesse teise kategooriasse kuuluvate individualistide hulka kuuluvaks."
Susan Brown on seisukohal, et "kuigi liberalism ja anarhism on kaks poliitilist filosoofiat, mis on keskendunud täielikult üksikisiku vabadusele, erinevad nad üksteisest väga palju. Anarhism on koos liberalismiga keskendunud üksikisiku vabaduse tagamisele, kuid ta lükkab tagasi liberalismi turumajandusliku konkurentsi idee varalistes suhetes."
Libertarism
Libertarism on taas poliitiline mõttesuund, mis toetab kodanikuvabadusi ja rõhutab üksikisiku õiguste ja isikuvabaduste ülimuslikkust ükskõik millise võimuinstitutsiooni nõuete suhtes (näiteks riik, kutseühendused või sotsiaalsed normid, mida eakaaslased peale suruvad jne). Samas ei ole libertarism terviklik ideoloogia – oma olemuselt kujutab see rohkem kogumit üpris erinevatest seisukohtadest kodanikuvabaduste ja -õiguste valdkonnas. Kuna libertaarsed seisukohavõtud kattuvad paljude poliitiliste filosoofiatega, siis on libertarismi loetud nii vasak- kui ka parempoolseks liikumiseks kaasaja poliitikas.
Ellen Meiksins Woodi arvates "on olemas individualistlikke õpetusi, mis on otseses vastuolus Locke individualismiga, kusjuures mitte-Locke individualism kattub osaliselt sotsialistliku ideoloogia seisukohtadega".
Aluspüksid
Lõiked
Trussikud ehk lühikesed aluspüksid on ihul kantavad meeste aluspüksid, mis ulatuvad tuharate alumise piirini või sellest pisut allapoole. Varem olid kasutusel peamiselt laiad, vabalt langevad trussikud, nüüd kasutatakse enamasti selliseid, mis hoiavad vastu keha. Trussikute eesosas võib olla nööbitav või nööpideta pilu, mida saab kasutada urineerimise hõlbustamiseks.
Nii meeste kui ka naiste lühikesi keha ligi hoidvaid aluspükse nimetatakse brief 'ideks. Brief 'id võivad erineda vöökoha kõrguse ja (kujuteldava) välisküljeõmbluse pikkuse poolest.
Pepuvahepüksid ehk stringid on kitsad aluspüksid, mis eesosas katavad ainult häbeme piirkonda. Stringide alavormide seas on g-string ehk nöörstring, mille tagaosa kujutab endast kitsast tuharate vahel jooksvat riideriba, ning Ameerikas levinud jockstrap, mille tagaosa koosneb kahest laiast elastsest ribast, mis hoiavad suguti ja munandid kindlalt paigas. Stringide kohta kasutatakse inglise keeles ka nimetust athletic supporter ("sportlik toetaja"), sest nende algne eesmärk oli toetada ja fikseerida meeste suguelundeid, et vältida sportimisel tekkida võivaid vigastusi.
Bokserid on pikema reieosaga mitteliibuvad aluspüksid.
Pikad aluspüksid ehk pikk aluspesu on pahkluudeni ulatuvad aluspüksid. Neid kantakse kas sooja hoidmiseks (sealhulgas näiteks põlveliigeste kaitseks külma eest, mispuhul on need enamasti vastu keha hoidvad ning teiste aluspükste peal kantavad) või pidžaama osana (kujult laiad, vabalt langevad).
On ka muid, tavaliselt spetsiaalse otstarbega aluspükste lõikeid.
Andromeeda (ansambel)
Ajalugu
Ansambli tuumiku moodustasid kolm noormeest – Peeter Randma ja Touri Saks Tallinna 7. Keskkoolist ning sama kooli vilistlane Kullo Remme. Noored kohtusid 1966. aasta suvel Remme kodus, neid ühendas soov hakata tegelema biitmuusikaga. Nagu teistelgi selleaegsetel noortel, olid nende eeskujudeks Soome ja teistest välisraadiojaamadest kuuldud biitansamblid. Peeter Randma oli lastemuusikakoolis õppinud viiulit, kuid olles sirvinud Uno Loobi õpikut, otsustas ta kitarriga jõudu proovida. Oma esimese kitarri saagis poiss ise välja, kuid see ei teinud korralikku häält. Peeter veenis ema, kuni too nõustus ostma kõlakastiga 60-rublase Saksa elektrikitarri. Kullo Remme saagis välja kummaliste sarvedega basskitarri, trummideks olid üks soolotrumm ja taldrik. Prooviruumiks kohandati lähedal asuv kuur ja seal siis kolmemehebänd läbi algelise võimendi müristama hakkaski. Ilmselt oli kogu ümbruskond lärmi täis, sest ühel laupäeval astus poiste juurde kuuri lõbus seltskond ja küsis, kas nad ei tahaks tinistada siinsamas läheduses pulmapeol. Pillimehed olid nõus, kuigi selgeks oli õpitud ainult paar lugu ja neid tuli pulmas mitu korda korrata.
Tallinna 7. Keskkooli lauluõpetaja Tiia Loitme julgustas uut ansamblit tegutsema ja koolipidudel tantsuks esinema. Esialgu mängis Andromeeda kinnistel klassiõhtutel ja ainult harvadel kordadel maksti pillimeestele selle eest tasu. Teenitud raha kulus pillide ostmiseks. Esimene suurem ost oli Filharmoonias mahakantud trummid. Ansambli repertuaari ilmusid laenpaladest Herman's Hermitsi "End of the World", biitlite "Please Please Me", The Renegadesi "Cadillac", The Rolling Stonesi "Route 66" ja "As Tears Go By" ning mitu The Tremeloesi lugu. Peagi hakkas liikuma noodimaterjali ja mängukava täienes Bob Dylani lauluga "Blowin' in the Wind". Ansambli kasutuses olid õiged duurimärgid ja korralik ingliskeelne tekst. Andromeeda poistel ei olnud inglise keelega probleeme, sest 7. keskkoolis oli juba sel ajal inglise keele süvaõpe.
1967. aastal külastasid kooli välismaalased ja keegi neist saatis hiljem poiste palvel paki noote, kus olid Dave Dee, Dozy & Co laulud, The Rolling Stonesi "Satisfaction", "Paint It Black" jt. Selles pakis oli ka ansambli The Who laule, mis aga tundusid järelemängimiseks liiga rasked ja jäeti kõrvale. Ehk oleks laenlugusid veelgi repertuaari juurde võetud, kuid poistel ei olnud makke ja raadiost kuulduna palad ühekorraga meelde ei jäänud. Ainus väljapääs oli hakata ise lugusid kirjutama. Esimene samm omaloomingu suunas oli laenpaladele eestikeelse teksti kirjutamine. Peeter Randma: "Bassimängija Kullo Remme kirjutas väga häid tekste. Olen hiljemgi esinedes kasutanud tema kirjutatud laulutekste. Küsimuse peale, kas ma tohin autori teksti veidi korrigeerida, vastas Remme: "Tee nendega, mis tahad.""
Varsti hakkasid nii Randma kui Remme ka viise komponeerima. Peeter on tunnistanud, et suurema osa lauludest pühendanud ta oma pruutidele. Mitme Peeter Randma laulu tekst pärines vanadest laulikutest, nende originaalviisi noor helilooja ei teadnud. Teistest ei jäänud maha ka trummar Touri Saks, temagi katsetas heliloominguga.
Kui 7. keskkoolis hakati korraldama avalikke tantsupidusid, tuli Andromeedal taotleda esinemisluba. 13.–14. veebruaril 1967 Lõuna klubis korraldatud Tallinna kitarriansamblite ülevaatusel oli ka Andromeeda platsis. Žürii esimehe Peeter Sauli kommentaar: "Toredad poisid, mängivad omakirjutatud lugusid, aga võiks veel veidi harjutada ja kitarrid ka häälde panna."
1967. aasta kevadel lahkus ansamblist Kullo Remme: ta oli otsustanud naisemeheks hakata ja bändi jaoks enam aega ei jäänud. Uueks bassimeheks tuli Jaak Arulaane, kitarristina lisandus Arne Rütter, mõlemad 7. keskkooli poisid. Niisuguse koosseisuga esineti kooli tantsupidudel peaaegu aasta. Kuigi Andromeeda repertuaaris oli ka rahvalikke palu, ei võetud süldimängude kutseid vastu, sest poisid pidasid ennast intellektuaalideks. Nende suureks unistuseks oli saada ansamblisse orel, aga et selleks raha ei olnud, võeti kasutusele Arne Rütteri onu valmistatud algeline elektriorel, mis aga kuidagi hääles ei tahtnud püsida. 1968. aastal ostis kool tehases valmistatud oreli "Junost" ja ansamblisse kutsuti klahvpille mängima Rein Randmets. Tema näol sai ansambel juurde uue helilooja. Laulutekstideks pakkus üks kooliõde oma luuletusi ja nii mõnigi neist läks loosi. Solistina esines lühikest aega Katrin Kutševski, peagi läks ta laulma populaarsesse ansamblisse Laine.
1968. aastal pääses Andromeeda koos teiste 7. keskkooli taidlejatega esinema Eesti TVsse. Raadiolindistustele ei juletud ennast pakkuda, sest Andromeeda oli ikkagi koolibänd ja raadio ees valitses aukartus. 1969. aasta alguses tehti Andromeedast iseseisev telesaade. Ansambel mängis ühe hooga linti 2–3 omaloomingulist pala, sealhulgas Rein Randmetsa "Sügise". Ekraanil võis näha ansamblit järgmises koosseisus: Rein Randmets – klaver, Jaak Arulaane – kitarr, Peeter Randma – kitarr, Touri Saks – trummid ja Jörgen Vähi – laul. Et laule noodikirja ei pandud, siis tänaseni on nendest säilinud üksnes sõnad ja kitarriduurid.
Nii 1968. kui ka 1969. aasta suvel mängis Andromeeda Värskas komsomolilaagris aktiivsetele kommunistlikele noortele õhtuti tantsuks. Hakkasid ilmnema ansamblisisesed lahkhelid ja kui 1969. aasta bändide ülevaatusel žüriis istunud džässmuusik Raivo Tammik Andromeedale "vee peale tõmbas", öeldes, et tegemist on diletantidega, olid ansambli liikmed sedavõrd solvunud, et otsustasid laiali minna. Appi tuli Andromeeda austaja ja pöidlahoidja, koolivend Raivo Sersant. Raivo, kes sel ajal agaralt korvpalliga tegeles, oli ansambliga lähedaseks saanud ühel Lätis toimunud sõpruspeol, kus esinejana astus üles Peeter Randma. Tuli jutuks, et Andromeeda vajaks uut verd. Raivo Sersant pakkus kohe oma ammust naabrit ja väga head pillimeest Peep Mandret. Peep käis 39. keskkoolis ja oli õppinud lastemuusikakoolis klaverit. Bändi elu muutus otsustavalt. Peep Mandrele, kel oli hea muusikaline vaist ja pealegi korralik basskitarr, usaldati ansambli ohjad. Ta tõi kaasa ka suure hulga omakirjutatud lugusid. Andromeedat võib pidada üheks tolle aja viljakaimaks ansambliks. Peep Mandre, Peeter Randma ja Rein Randmets tõid proovidesse 20–30 oma pala. Peagi oli suurem osa mängitavatest lugudest poiste endi kirjutatud. Oli hea, et Andromeeda ei pidanud mitu korda nädalas mängima kurnavatel tantsupidudel, nii jäi aega uut repertuaari harjutada. Ansambli koosseis muutus veel – oreli taha istus teistest veidi noorem Priit Pedajas ja trummide taha Mart Ots. Nii mängiti umbes aasta.
Peeter Randma mäletamist mööda ansamblis alkoholiga probleeme ei olnud, sest kõik olid veel koolipoisid. Siiski on ta meenutanud ühte markantset erandit: "Mängisime tantsuks Männikul Tallinna 39. Keskkoolis. Pärast pidu oli üks meie pillimees nii purjus, et teda tuli kahe mehe vahel Männikult Paldiski maanteele koju talutada. Taksod purjus noori peale ei võtnud. Meie ansambliga käis alati satelliidina kaasas koolivend Kaupo Pollisinski. Ta oli turske sell, võttis väsinud kaaslase selga ja nii me jõudsimegi Tondi jaama juurde, kus elasin mina. Veeretasin koduhoovist välja aiakäru, panime vennikese selle peale siruli ja liikusime edasi Paldiski maantee suunas. Vahepeal juhtus miilitsaauto mööda sõitma, kummutasime siis väsinud "kangelase" käru pealt maanteekraavi, et võmmid teda ei märkaks ja kaasa ei saaks viia. Järgmisel päeval ei mäletanud poiss oma seiklusrikkast koduteest mitte midagi."
Andromeeda mängis 60. aastate lõpus üksnes koolipidudel, nii oma koolis kui mujal – 39. keskkoolis, 24. keskkoolis, 4. keskkoolis, 42. keskkoolis, 2. keskkoolis ja sõprusõhtul Tartu 7. Keskkoolis. Tasuks saadi 30–40 rubla ansambli peale. Suur osa teenitud rahast kulus taksosõitudeks, et vedada pille ühest kohast teise. Raivo Sersant: "Mäletan, et meil oli klaverivabrikus valmistatud tohutu suur basskitarri jaoks mõeldud kõlarikast ja see mahtus hädavaevu Pobeda või Volga tagaistmele. Kast oli nii raske, et vaevu jõudsime seda kahe mehega tõsta. Seepärast pidime tihti pillide vedamiseks tellima suure veotakso." Ansambel oli kaasanud mängudele turvameesteks paar oma kooli tursket spordipoissi, sest nii mõnigi kord kippus piduliste ja pillimeeste vahel ütlemiseks minema, olgu siis tüdrukute või korralduse pärast. Turvamehed lahendasid asja rahulikult ära.
1970. aasta algul käis Andromeeda lindistamas Eesti Raadios. Tema nimel on vist senimaani lindistuse kiirusrekord – 3 tunniga mängiti linti 8 lugu, sealhulgas Mandre-Randma ühistöös valminud "Langeb lund".
Samal aastal sai Andromeeda tänu Raivo Sersandi ja Peep Mandre tutvustele Uude Tompi, kus tegutsesid juba ansamblid Merkuur ja Veenus. Direktor Friedrich Suur oli ansamblite suhtes küllalt tolerantne. Andromeeda hakkas tihedasti mängima tantsuõhtutel, mis kujunes üsna rutiinseks. Repertuaari imbus taas laenpalasid. Olgu siinkohal nimetatud The Holliesi "He's Not Heavy, He's My Brother" ("Minu vanem vend"), Procol Harumi "The Pilgrim's Progress" ("Palveränduri pihtimus") ja mitu Chicago pala. Urmas Alenderi tulekuga lisandus Black Sabbathi looming. Andromeedaga liitusid ka trompetit ja tamburiini mängiv Mati Leibak ning basskitarrist Endel Valkenklau. Raivo Sersant, kellest oli saanud Andromeeda mänedžer, hankis ansamblile parimad võimendid, mida Vesse tänava ladudest oli võimalik välja võluda – "Regent 30", "Regent 60" ja üsna pea Ungari päritoluga BEAG. Ansamblil seisis ees veel neli pikka tegevusaastat, kuhu mahtusid ka edukad esinemised Beltsõ ja Liepāja festivalil. 1970. aastate algul laulsid ja mängisid Andromeedas Ele ja Kaja Kõlar, Maret Mursa, Inna Feldbach, Urmas Alender, Paul Mägi, Paap Saarna, Valter Jürgenson, kui nimetada ainult tuntumaid. Ansamblist käis tema tegevusaja jooksul läbi rohkem kui 40 muusikut. Kõige tihedamini vahetusid trummimängijad. Tallinnas oli vähe trummareid, kes ei oleks Andromeedas kasvõi lühikest aega mänginud. Peeter Randma: "Jah, trummimängijatega ei vedanud meil algusest peale. Niipea kui mõni uus trummar leiti, läks see mõne aja pärast sõjaväkke."
1974. aastal otsustati pillid kotti pakkida ja Andromeeda kadus Eesti rokkmuusikataevast.
Repertuaar
Repertuaari põhjal võib Andromeeda tegevuse jagada nelja etappi.
Linnastu
Linnastu ehk aglomeratsioon (ld agglomerāre 'lisama, liitma') ehk konurbatsioon on rühm lähestikku asuvaid asulaid, peamiselt linnu, mida seovad tihedad majandussuhted ning elanike tööalased, majapidamisega seotud ja kultuurilised sidemed.
Linnastu on kõige arenenud ja keeruline asulate paiknemise vorm, mis tekib peamiselt suurlinnade ümber. Need linnad saavad linnastu tuumaks. Linnastud tekivad ka tihedalt asustatud tööstuspiirkondades (nt kivisöebasseinides). Sel juhul tekivad paljutuumalised linnastud.
Linnastule on iseloomulikud massilised töö-, õppe-, majapidamis-, kultuurilised ja puhkemajanduslikud pendelränded.
Linnastu Eestis
Tallinna linnastu koosneb Tallinna linnast ja tagamaast. Tallinna linnastu osadeks on sellised vallad ja linnad, kust vähemalt 15% töötajatest käib Tallinnas tööle. Linnastu läänepiiriks on Paldiski, lõunapiiriks Rapla ja idapiiriks Loksa linn.
Suurimad linnastud
Seisuga 1. jaanuar 2022 on maailma suurimad linnastud järgmised:
Allikas: www.citypopulation.de
1 sh Dongguan, Foshan, Huizhou, Jiangmen, Shenzhen, Zhongshan
2 sh Chiba, Kawasaki, Maebashi, Sagamihara, Saitama, Utsunomiya, Yokohama
3 sh Changshu, Changzhou, Suzhou, Wuxi
5 sh Bekasi, Bogor, Depok, Tangerang, Tangerang Selatan
7 sh Bhiwandi, Kalyan, Thane, Ulhasnagar, Vasai-Virar
8 sh Bucheon, Goyang, Incheon, Seongnam, Suweon
9 sh Nezahualcyotl, Ecatepec, Naucalpan
10 sh Bridgeport, Newark, New Haven
13 sh Himeji, Kōbe, Kyōto, Sakai
14 sh Anaheim, Riverside ''
Allikad: ja.
Printsess Christina
Printsess Christina võib viidata mitmele inimesele:
Eero Aarniste
Eero Aarniste (sündinud 18. aprillil 1968) on Eesti riigiametnik.
Ta on olnud Tallinna Transpordiameti (varem Tallinna Transpordi- ja Keskkonnaameti) linnatranspordi osakonna juhataja.
Praegu on ta Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi teede ja raudteeosakonna veondus- ja liiklustalituse peaspetsialist autode ja autonduse alal.
Kadiküla
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda.
Eesti 2000. aasta rahvaloenduse andmeil Kadikülas elanikke ei olnud.
Ajalugu
18. sajandil oli L. A. Mellini kaardi järgi Kadikülas vesiveski, mida läbis Salla jõe vesi. Tänapäeval on ala kuivendatud ja kõrval asuvast Emumäe külast saab alguse Koila peakraav. Salla jõge nimetati kohaliku veski nime järgi Parra ojaks. Parra veski aseme juures on märgata vana tammipealset. Lisaks Parra veskile töötas ka Tamme veski. 19. sajandil tekkis Kadiküla ääremaadele Jäät­ma küla. 20. sajandi algul kasvas Kadikülas And­rese niinepuu. Samas kasvas rühm mitmesaja-aastasi kaski, mis olevat märkinud muistse hiie asukohta.
Rahvaarv
Rahvaarv on mingi riigi või ka muu piiritletud territooriumi (näiteks haldusüksuse, eriti liitriigiks osaks oleva riikliku moodustise) elanike arv, selle riigi elanike absoluutarv.
Riigi elanike hulka ei arvata mitte ainult selle riigi kodanikud, vaid ka riigis elavad välismaalased ja kodakondsuseta isikud, sealhulgas lapsed ja noorukid. Tavaliselt võetakse arvesse ainult põhielukohta. Juriidilisi isikuid elanike hulka ei loeta.
Mauretaania Ptolemaios
thumb|Mauretaania Ptolemaiose büst [[Louvre'is]] Mauretaania Ptolemaios (1 eKr – 40) oli Mauretaania kuningas. Ta oli kuningas Juba II ja Cleopatra Selene II poeg ning Marcus Antoniuse ja Kleopatra VII lapselaps.
Caligula kutsus Mauretaania Ptolemaiose 40. aastal Rooma ja võttis ta austusavaldustega vastu, kuid lasi siis tappa.
Nyingmapa kloostrid
Nyingmapa kloostrid
Neid kutsutakse ka 6 Nyingma emakloostriks. Nad on läbi aegade ka vahetunud, seega eri ajastutel väikesed muutused Dorje Drag, Mindroling, Palri asuvad lõunas ja Kathok Palyul Dzogchen lõunas.
Hilisem skeem Chongye Palri Thegchog Ling Shechen
Mindroling - Shechen ja Dzogchen - keskosas Kathok ja Palyul
Dodrubchen asendab Kathoki
Neid kutsutakse ka troonikloostriteks, kuna nad esindavad konkreetseid ningma traditsiooni ja õpetuse pärimusliine.
Eesti Nyingma on olemas, kuid klooster puudub.
PunaMytsikeste ajalugu toetub sellistele kloostritele nagu Samje ja Mindroling. Samye-Ling ja Mindroling kui traditsiooni pesapaik.
Napata
thumb|Napata kuningate kronoloogia Napata oli vanaaja linn Niiluse läänekaldal, tänapäeva Sudaanis.
Nyingmapa kloostrid
Mis puutub Nyingma kloostrite suurusse, siis selles on neid edestanud kõik koolkonnad nii kloostrite hulga kui munkade arvu poolest.
Napata
Linna rajas vaarao Thutmosis III 1450 eKr Gebel Barkali mäe jalamile.
Nyingmapa kloostrid
PunaMytsikesed ei ole kunagi seadnud enda eesmärgiks rajada suuri klooster-linnu nagu Sera ja Drepung, kus munkade arv tihti ületas 10 000 piiri.
Napata
Napata oli enne pealinna üle viimist Meroesse Kuši riigi pealinn.
Nyingmapa kloostrid
Alati on suunitlus olnud väikeste kogukondade poole ja tihti figureerib ningmaa kloostrite nimetuses selline mõiste nagu gompaa tiibeti keeli (dGon-pa) Eesmärgiks oli rajada sellist tüüpi kloostrid, mis võimaldasid eraklust ning vaikuses ja rahus tegutsemist.
Kellamäe (Väike-Maarja)
Kellamäe on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda.
Teedevõrgus paikneb küla Ao ja Edru vahelise tee ääres.
Dareios I
pisi|Dareios I Dareios I Suur (pärsia داریوش; kreeka Δαρεῖος; ladinapäraselt Darius; umbes 549 – november 486 või oktoober 485 eKr) oli Pärsia suurkuningas 521 eKr kuni oma surmani. Tema ajal saavutas Pärsia impeerium oma suurima ulatuse.
Kreeka pärimuse kohaselt Dareios jagas riigi kahekümneks administratiivüksuseks – satraapiaks. Kyrose-aegse pealinna Pasargada kõrvale rajati tema valitsusajal uue keskusena Persepolis hiiglasliku eeskätt tseremoniaalset rolli täitva kuningalossiga. Egiptuses viidi lõpule Niilust Punase merega ühendava kanali ehitus.
499 eKr puhkes Väike-Aasia kreeka linnades ülestõus, mida õhutasid ka Joonia mere idakalda linnriigid, eriti Ateena ja Eretria. Seetõttu otsustas Dareios pärast Väike-Aasia ülestõusu mahasurumist ka teisi kreeklasi karistada, kuid tema väimehe Mardoniose juhitud laevastik jäi Athose kaljude lähedal 492 eKr tormi kätte ning 490 eKr võitsid kreeklased pärslasi Maratoni lahingus. Nii kukkus Dareiose sissetung Kreekasse läbi, kuid Väike-Aasia linnad jäid endiselt tema kätte. Dareiose viimastel valitsusaastatel puhkes ülestõus Egiptuses, mistõttu kreeklaste karistamine jäi tema poja Xerxes I ülesandeks.
Dareiose ajast pärineb Behistuni raidkiri, mis on peamisi Pärsia ajaloo autentseid allikaid. See kirjeldab Dareiose võitu mässuliste üle ning toob ära Ahhemeniidide genealoogia.
27 eKr
Aasta 27 eKr
Sajandid: 2. sajand eKr - 1. sajand eKr - 1. sajand
Kümnendid: 70. aastad eKr 60. aastad eKr 50. aastad eKr 40. aastad eKr 30. aastad eKr - 20. aastad eKr - 10. aastad eKr 0. aastad eKr 0. aastad 10. aastad 20. aastad
32 eKr 31 eKr 30 eKr 29 eKr 28 eKr - 27 eKr - 26 eKr 25 eKr 24 eKr 23 eKr 22 eKr
Asula
pisi|Asula Asula on haja- või tiheasustusega maa-alal lahkmejoontega territoriaalselt piiratud ja tähistatud asustusüksus, mis ei ole linna kindlapiiriliste tunnustega osa, kuid linn haldusüksusena on samades piirides ka asula, mis võib jaguneda asumiteks. Asulasse on ehitatud hooned ja see on tavaliselt aasta läbi kasutusel elukohana.
Asulaid eristatakse suuruse ja majandusliku tähtsuse järgi tänapäeval linnalisteks asulateks ja maa-asulateks. Enne teist maailmasõda liigitati Eestis alevid ja alevikud poollinnalisteks asulateks. Elanike arvu järgi jagunesid linnad kääbus- (2000–5000 elanikku), väike- (5000 – 20 000 elanikku), kesk- (20 000 – 100 000 elanikku) ja suurlinnadeks (üle 100 000 elaniku) ning käibel olid veel järgmised asulate kohta käivad nimetused:
Eesti asulad
pisi|Asula algust märkiv [[liiklusmärk tähendab, et sellest edasi kehtib asula liikluskord]] Eesti omavalitsuste asulad on tänapäeval asustusjaotuse ajalooliste traditsioonide, kujunemisajaloo, elanike arvu ja paiknemise, sotsiaalmajanduslike funktsioonide ja arenguperspektiivide ning Eesti Vabariigi valitsuse 2004. aasta määruse "Asustusüksuse liigi, nime ja lahkmejoonte määramise aluste ja korra" järgi liigitatud järgmiselt: Linn – haldusüksusena on samades piirides ka asula, mis võib jaguneda asumiteks.
Viited
Селище Osada (osiedle) 村落
Suurlinn
pisi|Maailma suurim suurlinn [[Tōkyō, taustal Fuji vulkaan (2017)]] Suurlinn (samuti metropol; teistes keeltes ka metropolis) on kõige suuremate linnade kategooriasse kuuluv linn. See on riigi või mingi suurema piirkonna majanduslik, poliitiline ja kultuuriline keskus.
Minimaalse kriteeriumi järgi elab suurlinnas vähemalt 100 000 inimest, alternatiivsete kriteeriumide järgi üle 200 000, 500 000 või 1 000 000 inimese. Kui Eestis määratleda metropolina linn, milles elab üle 100 000 inimese, oleks Eesti linnadest metropolid Tallinn (alates 1918. aastast) ja lühidalt ka Tartu (1977–2005).
Seotud mõiste on maailmalinn, millega tähistatakse ülemaailmse majandusvõrgu põhisõlmedeks olevaid linnasid.
Üle 10 miljoni elanikuga suurlinnasid nimetatakse ka megalinnadeks. 1950. aastal olid ainukesed megalinnad New York-Newark linnastu ja Tōkyō. Aastaks 1995 oli selliste linnade arv tõusnud 14-ni ja aasta 2020 seisuga on neid 34.
Kamariku
Kamariku on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Suurlinn
Megalinnad
Suurimad linnad 2020. aasta seisuga koos linnastus elavate inimeste arvuga:
Kamariku
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda.
James Krüss
Eluloost
James Krüss kasvas üles Helgolandil elektrik Ludwig Krüssi ja tema naise Margaretha Friedrichsi vanima pojana. Ta sai kakskeelse kasvatuse ning valdas nii saksa kirjakeelt kui ka friisi keelt .1941. aastal evakueeriti Helgolandi pere Arnstadti Tüüringis ja hiljem Saksimaale Hertigswaldesse Sebnitzi juures. Pärast keskkooli lõpetamist 1942. aastal astus Krüss Lundeni õpetajate instituuti Schleswig-Holsteini liidumaal, 1943. aastal Ratzeburgi õpetajate instituuti ning alates 1944. aastast õppis Bernhard Rusti ülikoolis Braunschweigis. Teise maailmasõja lõpupoole 1944 astus ta vabatahtlikult lennuväkke. Pärast sõda polnud enam võimalik Helgolandile naasta, kuna saar oli sõjaväe käes ning Briti õhujõud harjutasid selle pihta pommitamist.
Kamariku
Porkuni lademe laiendatud stratotüüp on pärit Kamariku puuraugust. Sealt on pärit ka Kamariku kihistiku stratotüüp ja Koigi kihistiku stratotüüp.
James Krüss
Eluloost
Krüssi esimene täiskasvanute raamat "Der goldene Faden" ('Kuldne niit') ilmus 1946, samal aastal alustas ta ka õpinguid Lüneburgi pedagoogilises kõrgkoolis. Paar aastat hiljem sai ta kätte kooliõpetaja paberid, kuid pole elus kunagi õpetajana töötanud. Samal aastal asutas Krüss ka kodu kaotanud saareelanike jaoks ajakirja Helgoland, mis ilmus aastani 1956.
Kamariku
Ajalugu
Simuna kõrtsi teenistusega ostis ärimees Karl Kaddak Rakke lähedale talukohad ja Jaola külast Kärsa mõisale kuulunud lubjaahju. Jaola külla Kamariku karjäärist läänes kujunes väike töölisasula, mis sai seal paiknenud talu järgi nimeks Kamariku.
James Krüss
Eluloost
Lastele hakkas ta kirjutama pärast tutvumist Erich Kästneriga, kes tema annet tunnustas ja teda julgustas. Alates 1951 kirjutas ta lastele kuuldemänge. Krüssi esimene lasteraamat "Der Leuchtturm auf den Hummerklippen" ("Majakas Vähimadalal") ilmus 1956. 1960. aastal anti Krüssile raamatu "Mein Urgroßvater und ich" ("Minu vaarisa ja mina") eest Saksa lastekirjanduse auhind ning sellega oli läbimurre saavutatud. Krüssi tuntuim raamat on 1962. aastal ilmunud "Timm Thaler oder Das verkaufte Lachen" ("Timm Thaler ehk Müüdud naer"), millest 1979. aastal filmiti ka samanimeline teleseriaal.
1966. aastast kuni surmani elas James Krüss Tenerifel koos kohalikku päritolu elukaaslase Dario Perezega. James Krüss maeti 27. septembril 1997 Helgolandi lähedale merre.
James Krüss kasutas ka pseudonüüme Markus Polder ja Felix Ritter
Saksamaal kannavad seitse kooli James Krüssi nime.
Alates 2013. aastast antakse Saksamaal iga kahe aasta tagant välja rahvusvahelist James Krüssi nimelist laste- ja noorsookirjanduse auhinda.
Laste- ja noorteraamatud
Lisaks on James Krüss 11 pildiraamatu ja üle 10 kuuldemängu autor.
Downtown Studios
Downtown Studios (ärinimi Downtown OÜ) on muusikasalvestuse, audioproduktsiooni, videoproduktsiooni ja reklaamiteenuseid osutav ettevõte.
Ettevõtte artistide seas on olnud Smilers, Tanel Padar, Soul Militia, Koit Toome, Ines, Maarja jt.
Ettevõtte klientide seas on olnud Universal Music, Eesti Artistide Agentuur, Records 2000, TopTen, Hitivabrik, Bulldozer Records, Eesti Televisioon, Kanal 2, A Film jt.
Keskkonnatehnika
Keskkonnatehnika on keskkonna hoidmiseks, taastamiseks ja parandamiseks kasutatavate tehnoloogiate ja meetodite kogum.
Keskkonnatehnika hõlmab muu hulgas jäätmete ja heitmete käitlemise, saastunud keskkonna (nt pinnase) parandamise tehnoloogiad.
Hélène Silfverschiöld
Paruness Hélène Silfverschiöld (Hélène Ingeborg Sibylla) (sündinud 20. septembril 1968 Göteborgis Rootsis) on printsess Désirée ja parun Nils-August Otto Carl Niclas Silfverschiöldi kolmas laps (sh teine tütar).
Kellamäe
Kellamäe on mitme koha nimi:
Veebruar 2008
Veebruar 2008, kroonika
2008. aasta veebruar algas reedel ja lõppes 29 päeva pärast reedel.
Koriander
pisi| Koriander on aedkoriandri (Coriandrum sativum) seemnetest saadav vürts, mida kasutatakse kulinaarias.
Aedkoriandri seemned kuuluvad maailma vanimate teadaolevate vürtside hulka. Taime kasvatati juba 3500 aastat tagasi ja 1400 eKr on tõendeid selle kohta, et vanad kreeklased kasutasid seda ravimina. Roomlased kasutasid koriandriseemneid liha säilitamiseks.
Vanim teadaolev leid pärineb Iisraelist neoliitikumi savinõust, kust leiti aedkoriandri 15 kuivatatud laguvilja. Umbes pool liitrit koriandriseemneid leiti Tutanhamoni hauakambrist ning kuna aedkoriander looduslikult Egiptuses ei kasva, on seda peetud tõendiks aedkoriandri kultiveerimise kohta Vana-Egiptuses.
Koriandrit on mainitud Piiblis 2. Moosese raamatus 16:31: "Ja Iisraeli sugu pani temale nimeks manna, ja see oli kui koriandri seeme valge ja ta maik oli nõnda kui meekookide maik."
Terved või jahvatatud koriandriseemned sobivad paljude toitude maitsestamiseks, nagu kalale ja mereandidele, lihatoitudele, riisi- ja muna- ja kartulitoitudele, juustudele, marinaadidele, kookidele, küpsistele, piparkookidele. Koriandriseemned on ka tuntud maitseainesegude karripulbri ja garam masala koostises.
376
376. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastad: 371 372 373 374 375 - 376 - 377 378 379 380 381
NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu
NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu, lühendatult NSVL RKN (vene keeles Совет народных комиссаров СССР Sovet narodnõhh komissarov SSSR või СовНарКом Sovnarkom või СНК SNK) oli NSV Liidu kõrgeim valitsusorgan 6. juulist 1923 – 15. märtsini 1946, mille järel NSV Liidu valitsusorganite reformimise käigus sai selle õigusjärglaseks NSV Liidu Ministrite Nõukogu.
2. jaanuar
2. jaanuar on Gregoriuse kalendri teine päev. Juliuse kalendri järgi 20. detsember (1901–2099).
Loomaarstide Koda
Loomaarstide Koda oli oma kutsealal tegutsevate Eesti loomaarstide kutseesindus.
Koda alustas tegevust 27. oktoobril 1935, 1. jaanuaril 1938 oli liikmeid 186.
Koja esimees oli 1935–1939 August Arras ja 1939–1940 August Mõttus.
Uued liikmed
189. Voldemar Kapp, Tartu 190. Georg Koort, Tartu 191. Eduard Kurvits, Tallinn 192. Heinrich Ots, Tartu 193. Irja Rahnu, Koonga 194. Johannes Reinhold, Tartu 195. Helmut Riispere, Simuna 196. Jüri Schotter, Tallinn 197. Viktor Sova, Juuru 198. Jüri Viilip, Tartu
Kirjandus
Chamber of Veterinary Surgeons
Christina Louise Silfverschiöld
Christina Louise on abielus parun Hans Louis Gerard de Geer af Finspång'iga (sündinud 1963, Stockholm).
Lapsed:
Kitsemetsa
Kitsemetsa on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rakke valda.
Ajalugu
Lasinurme mõisa maadel asusid Kitsemetsa ja Sootaguse küla ning Parisvere (Parifer, verstakaardil Париферъ) karjamõis. 18. sajandi L.A. Mellini kaardil on Sootaguse küla (Sotak), samuti Virumaa piirest välja jääv Kemba Villakvere küla põhjaosas. Lasinurme mõisa juures oli ka piiritusevabrik.
Seine-et-Marne'i departemang
Seine-et-Marne'i departemang 2. järgu haldusüksus on (departemang) Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas. Ta asub Pariisist ida pool.
Seine-et-Marne on pindalalt Île-de-France'i suurim ja kõige vähem linnastunud departemang. 60% selle pindalast on põllumaa.
Departemang on nime saanud Seine'i ja Marne'i jõe järgi.
Departemang jaguneb halduslikult:
Ardo Ran Varres
Ardo Ran Varres (sündinud 19. märtsil 1974) on eesti helilooja ja näitleja.
Elulugu
Ardo Ran Varres õppis 1981–1992 Tallinna Muusikakeskkoolis, mille lõpetas klarneti erialal ja 1992–1996 Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas Lavakunstikoolis, mille lõpetas 17. lennus näitlejana. Aastatel 2009–2011 õppis Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia magistrantuuris Helena Tulve heliloominguklassis, mille lõpetas cum laude.
Aastail 1996–2001 töötas Varres näitlejana Rakvere Teatris ja 2001–2003 Eesti Draamateatris. 2003–2011 oli ta Eesti Draamateatri muusikajuht. 2011. aastast on ta vabakutseline ja elab Tartus.
Ta on teinud koostööd paljude lavastajatega mitmes eesti teatris, näitlejana loonud kümneid rolle (ka Soomes, Taanis ja Saksamaal), kirjutanud muusikat rohkem kui seitsmekümnele lavastusele, filmile, seriaalile ja kuuldemängule, nii eesti algupäranditele kui ka maailmaklassikale ja nüüdisdraamadele. Aastast 2007 on Ardo Ran Varres Eesti Heliloojate Liidu liige. Märtsis 2022 tuli esiettekandele klarnetikontesrt "Kahe tu(u)le vahel". 2022. a. mais esietendus Vanemuise teatris täispikk ooper "Põrgupõhja uus Vanapagan"
Filmimuusika
Muusika dokumentaal- ja mängufilmidele:
Lavamuusika
Muusikaline kujundus ja originaalmuusika rohkem kui 60 teatri- ja tantsulavastusele, sealhulgas:
Täielik loomingu nimekiri on saadaval Eesti Muusika infokeskuse kodulehel.
Isiklikku
Osalenud ansamblites Eriti Kurva Muusika Ansambel, Raadio Maria, Liisi Koikson ja Vaikne Esmaspäev ning "Helimustrid".
Malice Mizer
Malice Mizer oli Jaapani visual kei ansambel.
Ansambel tegutses augustist 1992 detsembrini 2001. Ajendatult ühistest nägemustest muusika tegemises, asutasid bändi kitarristid Mana ja Közi. Ansambli koosseisu jõudis kuuluda kolm laulusolisti. Iga uus laulja tõi kaasa märkimisväärsed muutused bändi muusikas, stiilis, üldises ilmes. Kostüümid ja kontsertide visuaalne pool mängis nende teostes alati väga tähtsat rolli.
Nende nimi Malice Mizer tähendab kurjust ja viletsust (ingl malice and misery), milles seisneb vastus küsimusele „Mis on inimene?“. Seda küsimust on liikmed nimetanud bändi loomingu läbivaks kontseptsiooniks. Kui nende varasele muusikale ja temaatikale on iseloomulikud tugevad Prantsuse ja klassikalise muusika mõjutused, siis hiljem, pärast erinevaid bändi tabanud tragöödiaid, hüljati kaalutletud kõlaga prantsuse romantism ja viljeleti rohkem gooti-viktoriaanlikku stiili. Malice Mizer on tuntuim bändi igati originaalse olemuse poolest.
Malice Mizer on kuulus muusika poolest, kuid samuti oma live-sõudega – need sisaldasid priiskavaid ajaloohõngulisi kostüüme ja lavakujundusi, lühikesi tummstseene mõne loo saatena, veidraid tantsusamme jpm. Bändis elati üle nii mõnigi uus koosseis ja kokku üheksa tegutsemisaasta jooksul tehti kolm drastilist imidžimuutust.
Opera
Opera on veebibrauser ja internetikomplekt personaalarvutitele ja mobiilsetele seadmetele, mis võimaldab kasutada paljusid internetipõhiseid teenuseid.
Lisaks põhilisele veebilehtede kuvamise võimalusele sisaldab Opera sisseehitatud uudisevoogude ja e-posti klientrakendust, IRC-i tuge, BitTorrenti rakendust ja serverimoodulit Unite. Opera on suletud koodiga omanduslik priivara. Operat arendab Norra firma Opera Software.
Opera loodi vastukaaluks ja alternatiiviks populaarsetele veebibrauseritele Internet Explorer ja Netscape Navigator, mis Opera algusaastatel brauserite turgu valitsesid.
Opera on mitmete testide ja statistiliste võrdluste põhjal üks turvalisemaid veebibrausereid.
Ajalugu
Opera alustas jaosvarana, kuid kõikide funktsioonide kasutamiseks tuli maksta.
4. versioon oli teadaolevalt viimane, mis Windows 3.1x-e jaoks saadaval oli. Samast versioonist alates hakkas Opera saadaval olema ka Linuxile.