cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tanel Saar
Isiklikku
Tal on abikaasa ja kolm last.
Alexander von Nolcken
Alexander Adolf von Nolcken (30. august 1791 Kareda – 22. august 1861 Kuressaare) oli sõjaväelane (staabikapten) ja mõisnik Saaremaal.
Gustav Ludwig Hertz
Gustav Ludwig Hertz (22. juuli 1887 Hamburg – 30. oktoober 1975 Ida-Berliin) oli saksa füüsik.
Alexander von Nolcken
Isiklikku
Tema poeg Nikolai Nolcken oli Pöide Maarja koguduse õpetaja ja Saaremaa Jaani koguduse vikaarõpetaja.
Gustav Ludwig Hertz
1925. aastal anti talle ja James Franckile Nobeli füüsikaauhind.
Paul Klebnikov
pisi|Paul Klebnikov Paul Klebnikov (vene keeles Павел Юрьевич Хлебников; 3. juuni 1963 New York – 9. juuli 2004 Moskva) oli vene päritolu USA ajakirjanik.
Klebnikov sündis USAs. Tema esivanemad emigreerusid Venemaalt poliitilistel põhjustel 1918. aastal. Tema vanavanaisa oli valgekaartlaste admiral ja mõrvati bolševike poolt.
Klebnikov lõpetas 1984 California ülikooli Berkeleys. Doktoritöö kirjutas ta Londoni Majandus- ja Politoloogiakoolis Pjotr Stolõpinist.
Klebnikov töötas alates 1989 ajakirjale Forbes. Ta tõusis ajakirja vanemtoimetajaks, käsitledes Venemaa ja Ida-Euroopa poliitikat, majandust ja korruptsioonijuhtumeid. 2004. aastal sai temast Forbesi venekeelse väljaande peatoimetaja.
2000. aastal ilmus Klebnikovi kirjutatud Boriss Berezovski elulugu "Kremli ristiisa: Boriss Berezovski ja Venemaa paljaksriisumine". Klebnikov süüdistas Berezovskit muuhulgas ajakirjanik Vladislav Listjevi tapmise korraldamises.
Klebnikov tapeti 2004. aastal. Kuritegu jäi lahendamata. Tema mõrvas süüdistatuna anti kohtu alla 3 tšetšeeni, kuid kohus mõistis nad õigeks. 9. novembril 2006 tühistas Venemaa ülemkohus õigeksmõistva otsuse ja andis korralduse tšetšeenid uuesti kohtu alla anda.
USA Senat pakkus Venemaale abi Klebnikovi surma uurimisel, aga Venemaa peaprokurör Juri Tšaika keeldus, teatades, et Venemaa saab ise hakkama. 9. juulil 2007, Klebnikovi 3. surma-aastapäeval tegi USA Riigidepartemang analoogilise avalduse. Klebnikovi surma uurimist arutasid ka USA president George Bush noorem ja Venemaa president Vladimir Putin oma kohtumisel.
Robert Taylor (jalgpallur)
Robert Thomas Taylor (sündinud 21. oktoobril 1994 Kuopios) on Soome jalgpallur, kes mängib kaitsja või poolkaitsjana Major League Socceri klubis Inter Miami ja Soome jalgpallikoondises.
2004. aastal liitus ta JJK Jyväskylä noortesüsteemiga. Hiljem kuulus ta muuhulgas veel ka Inglismaa klubide Nottingham Foresti ja Lincoln City noorteakadeemiatesse.
2013. aastal naasis ta JJK-i ning debüteeris samal aastal Soome kõrgliigas. 2016. aastal liitus ta Soome kõrgliiga klubiga RoPS. 2016. aasta hooajal lõi ta Soome kõrgliigas 11 väravat.
Christa Williams
Christa Williams (sünninimi Christa Bojarzin; 5. veebruar 1926 Königsberg – 29. juuli 2012 München) oli Saksamaa laulja.
1959. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Šveitsi lauluga "Irgendwoher".
Meelike
Meelike on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 828. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Meelike 85 naisel.
Robert Taylor (jalgpallur)
2022. aasta veebruaris sõlmis ta kaheaastase lepingu Inter Miamiga.
Soome jalgpallikoondises tegi Taylor debüüdi 9. jaanuaril 2017 sõprusmängus Maroko vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 11. oktoobril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Bulgaaria vastu. Ta kuulus Soome koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Tema isa on endine Inglismaa jalgpallur, kes mängis 1990. aastatel Soome klubis KuPS.
Janne Mumme
pisi|Janne Mumme mängimas Eesti välkkabe meistrivõistlustel 22. mail 2011 Janne Mumme (sündinud 13. augustil 1975) on eesti kabetaja.
Ta on mitmel korral naiste arvestuses võitnud Sulev Tuka mälestusturniiri.
Ta töötab Kentmanni kohtumajas referendina ja tegutseb Nõmme kabeklubis, tal on kabetreeneri kutse.
Kristjan Kärber
Kristjan Kärber (14. mai 1908 Pärnu – 20. jaanuar 1977 Tallinn) oli Eesti ehitaja.
Kristjan Kärber töötas aastatel 1940–1941 ja 1945–1962 Tallinna Ehitustrustis maalri, krohvija ja müürsepana, oli tööeesrindlane.
1941. aastal mobiliseeriti ta Nõukogude armeesse.
Tunnustus
1977. aastal nimetati Kutsekool nr 12 Kristjan Kärberi nimeliseks Kutsekooliks nr. 12 (praegu Tallinna Ehituskool). Kärberi nimi on ka ühel Lasnamäe tänaval.
Kristjan Kärber suri 1977. aastal ja maeti 25. jaanuaril 1977 Metsakalmistule.
Aleksandr Prohhorov
pisi Aleksandr Mihhailovitš Prohhorov (11. juuli 1916 Atherton, Austraalia – 8. jaanuar 2002 Moskva) oli vene füüsik, Nobeli füüsikaauhinna laureaat.
Ta sündis Austraalias vene revolutsionääride perekonnas, kes olid põgenenud tsaarivalitsuse repressioonide eest. 1923. aastal naasis pere Venemaale. Aastatel 1934–1939 õppis Prohhorov Peterburi ülikoolis füüsikat ning läks pärast seda tööle Moskvasse Lebedevi Füüsikainstituuti.
1941. aasta juunis astus ta Punaarmeesse ja võitles teises maailmasõjas jalaväe koosseisus, sai kaks korda haavata ning pälvis kolm medalit.
1944. aastal lasti ta erru ja ta pöördus tagasi Lebedevi instituuti, kus kaitses 1946. aastal doktoriväitekirja.
1964. aastal jagas ta koos Charles Townesi ja Nikolai Bassoviga Nobeli füüsikaauhinda.
Gajoks
pisi|Gajoki asendikaart thumb|Gajoki vanausuliste palvemaja Gajoks (vene keeles Гаёк) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Daugava jõe põhjakaldal.
Gajoksi nimi tuleb poola keelest, kus sõna gaj tähendab salu. Linnaosa tekkis 19. sajandil Daugava kaldale, üleujutuste tõkkeks püstitatud tammi (praegu 18. Novembri tänava) taha. Algul tekkisid sinna väikesed ettevõtted ja saekojad, aga kuna jõgi soodustas kauba transporti, siis arenes linnaosa tööstuspiirkonnana kiirelt edasi. Aastal 1860 rajati õlletehas, 1863 rajati linnaosa territooriumile Daugavpilsi vangla, tuntud ka hüüdnime Valge Luik (Baltais gulbis või Белый лебедь) all. Aastal 1941 hukkas NKVD vangla hoovil Meletijs Kaļistratovsi, kõigi Läti seimide saadiku, venekeelse elanikkonna ja vanausuliste elanike peamise eestvõitleja. Aastast 2008 liideti vangla administratiivselt Grīva vanglaga, nii et praegu asub seal Daugavgrīva vangla Daugavpilsi filiaal.
Jahu (täpsustus)
Jahu või jahu on mitmetähenduslik sõna:
Ingeri Selts
Ingeri Selts (soome keeles Inkeri-Seura) oli Eesti-Ingeris tegutsenud ingerlaste selts. Seltsi asutas 1924 Leander Reijo.
Selts andis välja ajakirja Sanaseppä.
Seltsil oli muu hulgas oma näitering, laulukoor ja puhkpilliorkester.
Eva Lepik
pisi|Eva Lepik Tartu hansapäevadel 2013 pisi|Ansambel Saltatriculi, vasakult esimene Eva Lepik pisi|Eva Lepik Poka järve ääres (2014) pisi|[[Tartu botaanikaaed|Tartu botaanikaaia kollektsiooni kuulub ka Eva ja Laine Lepiku aretatud iiris 'Toomas']] Eva Lepik (sündinud 1. augustil 1971) on eesti semiootik, kirjandusteadlane, keeletoimetaja ja ühiskonnategelane.
1991–1997 õppis Lepik Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat, 2000–2004 semiootikat. 2004–2006 oli ta samas magistri- ja 2006. aastast doktoriõppes. 2004. aastal kaitses Lepik Tartu Ülikoolis bakalaureusetöö "Karl Ristikivi ajalooliste romaanide tsükkel ja Johann Sebastian Bachi "Die Kunst der Fuge": struktuursed sarnasused" Mihhail Lotmani juhendamisel, millega pälvis üliõpilaste teadustööde riikliku konkursi III preemia ühiskonnateaduste ja kultuuri valdkonnas. Lepiku doktoritöö teema on "Leitmotiividest Karl Ristikivi ajalooliste romaanide tsüklis", juhendaja Mihhail Lotman.
2005. aastast töötab Lepik Tartu Ülikooli semiootikaosakonnas Thomas A. Sebeoki memoriaalraamatukogu hoidjana. 2007. aastast on ta Tartu Ülikooli filosoofia ja semiootika instituudi nõukogu liige, 2010. aastast kuulub keeleteaduse, filosoofia ja semiootika doktorikooli nõukokku.
Percé kalju
pisi|30 meetrit lai kaareava Percé kalju seinas pisi|Mõõna ajal pääseb kaljuni kuiva jalaga pisi|Esiplaanil on [[Percé linn]] pisi|Percé kalju Percé kalju (prantsuse keeles rocher Percé ’augustatud kaljurüngas’) on järsk kaljurüngas, mis asub Kanadas Québeci provintsis Percé linna juures Gaspésie poolsaare tipus Saint Lawrence'i lahes. Percé kalju on looduslik kaar.
Eva Lepik
Teadusartiklites on Lepik on käsitlenud peamiselt Karl Ristikivi ajalooliste romaanide tsüklit. Tema teaduslik põhihuvi on Karl Ristikivi teoste intertekstuaalne ja muusikalooline analüüs. Kultuuriajakirjandusele on ta kirjutanud ka artikleid (vana)muusika teemal ning päevalehtedele meediaanalüüse. Ta on keeletoimetanud Juri Lotmani raamatu "Kultuuritüpoloogiast" (2010), ajakirja Acta Semiotica Estica (alates 2005. aastast) jpt semiootikaväljaandeid.
Percé kalju
Percé kalju koosneb lubjakivist ning selles on näha liivakivi ja aleuriidi sooned. Selle tekkimise ajaks arvatakse devoni ajastu. Kalju on umbes 400 miljonit aastat vana.
Eva Lepik
2014. aastal avaldasid Eva Lepik ja Edward Kess kirjastuses Maurus gümnaasiumikursuse "Kirjandusteose analüüs ning tõlgendamine" tarbeks õpiku "Maailm veetilgas". Ajakirja Universitas Tartuensis arvustuse sõnul paistab "Lepiku ja Kessi õpik ühelt poolt silma nii teoreetilise kui ka tundeelamusliku kirjanduskäsitusega. Niisugune emotsionaalne lähenemine on meie peamiselt faktiteadmistele tuginevas õppesüsteemis haruldane ja minu meelest vägagi teretulnud." Samuti on raamatus "külluslik tekstinäidete ja viidete varamu". Siiski peab arvustaja õpikut mõnevõrra raskepäraseks.
Percé kalju
Kaljurünka pikkus on 450 meetrit, laius 90 meetrit, suurim kõrgus 85 meetrit Kalju sai nime loodusliku kaare järgi, mis asub merepoolses küljes ning on 30 meetrit lai ja 18 meetrit kõrge.
Eva Lepik
2012–2017 ja 2018–2021 oli Eva Lepik eestikeelset Vikipeediat edendava MTÜ Wikimedia Eesti juhatuse liige ja pikalt ka juhatuse esimees, 2014–2016 oli ta Eesti Semiootika Seltsi esimees ja 2016. aastast aseesimees. Ta on ka Karl Ristikivi Seltsi liige. 2019. aastal valiti ta aasta vabatahtlikuks.
Percé kalju
Esimesena eurooplastest avastas ja kirjeldas Percé kaljut prantsuse meresõitja Jacques Cartier 1534. Tema kirjeldas kalju sees olevat kolme kaart. Tänapäevaks on neist säilinud vaid üks. Millal neist esimene kokku varises, ei ole teada, aga 1760. aastast pärinev joonistus näitab kaljut juba kahe kaarega, millest väiksem varises 17. juunil 1845.
Eva Lepik
Hobina on koos Laine Lepikuga aretanud ühe iirisesordi.
Percé kalju
Kaljule andis nime prantsuse maadeavastaja Samuel de Champlain 1607. Esimest korda uuris kalju ja kogu selle piirkonna geoloogiat William Edmond Logan 1844. Alates 20. sajandi algusest on ta turismi sihtpunkt.
Kalju on looduskaitse all ja kuulub Île-Bonaventure-et-du-Rocher-Percé rahvuspargi koosseisu. Ta on nii rahvuspargi kui Gaspésie poolsaare peamine vaatamisväärsus ja turismimagnet. Ühtlasi on teda peetud kogu Québeci sümboliks.
Rahvuspark asutati 1985 ja selle pindala on 5,8 km². Pargi alale jääb 2 km rannajoont. Rahvuspark aitab kaitsta suulasid, kes hulgaliselt kalju tipus pesitsevad. Suulasid on rahvuspargis loendatud 110 000 – 121 000. Seal pesitsevad ka lunnid, algid, krüüslid ja kaljukajakad. Kokku on kaljul nähtud üle 200 linnuliigi esindajaid.
Mõõna ajal saab kalju juurde minna kuiva jalaga mööda sel ajal paljanduvat laia maasäärt. Seda võimalust suur osa turiste ka kasutab. Kuid see on lubatud üksnes 28. maist 12. oktoobrini. Rahvuspark korraldab kalju juurde giidiga ekskursioone ja giid juhib tähelepanu kaljus olevatele kivististele.
Rahvuspark on keelanud Percé kalju otsa ronimise. Selle eest on ette nähtud suur rahatrahv. Siiski on seda korduvalt üritatud. Mõnel on see ka õnnestunud, aga üle kümne inimese on kalju otsast alla kukkunud ja surma saanud.
Õieti muud moodi kui kuiva maad mööda mõõna ajal kaljule ligineda ei saagi. Meres on kalju lähedal teravad kivid, mis takistavad juurdepääsu meritsi. Õhu kaudu kaljule liginemist takistavad sagedased tugevad tuuled, mis merelt peaaegu pidevalt puhuvad.
André Hansen
André Hansen (sündinud 17. detsembril 1989 Oslos) on Norra jalgpallur, kes mängib väravavahina Norra kõrgliiga klubis Trondheimi Rosenborg ja Norra jalgpallikoondises.
Norra kõrgliigas debüteeris ta 2009. aastal Lillestrømi meeskonnas. Samal aastal mängis ta laenul ka Islandi klubis KR Reykjavík.
Aastatel 2011–2014 mängis ta Norra kõrgliiga klubis Odd.
Sindi-Lodja sild
Sindi-Lodja sild (ka Sindi Lodja sild) on sild Pärnus Pärnu–Tori maanteel üle Reiu jõe.
Vana sild ehitati aastatel 1932–1933. Sild oli 65 m pikk, 5 m lai ja 40 m kaare sildega. Sild hävines teises maailmasõjas. Uus sild ehitati 1955. aastal vanadele vundamentidele. Uue silla laius on 7 m.
Anita Traversi
1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Šveitsi lauluga "Cielo E Terra" ja 1964. aastal lauluga "I Miei Pensieri".
Reaktiivmootor
pisi|Reaktiivmootoriga [[veok Texases, USA-s 2014. aastal]] Reaktiivmootor on mootor, milles edasiviiv jõud on põhjustatud vastassuunas väljavoolava gaasi- või vedelikujoa kiirenemise vastumõjust.
Reaktiivjoa kineetilise energia allikaks on soojusenergia, keemiline energia, tuumaenergia, elektrienergia, päikeseenergia või muu energia. Reaktiivjoa mittesoojuslikku kiirendamist, näiteks vedelikujoa mehaanilist kiirendamist pumba abil, on rakendatud suhteliselt vähe.
Gaasiturbiinmootor
Gaasiturbiin on turbiinmootori tüüp, kus mitmeastmeline labamasin (mitu rootorit ja staatorit) kompressor on ühisel võllil ühendatud turbiiniga. Kompressori ja turbiini vahel on põlemiskamber, milles kompressorist tulnud kokkusurutud õhu sisse pihustatakse eriliste pihustite kaudu kütust. Kütuse ja õhu segu süütamisel toimub põlemine. Põlemisel paisunud suure rõhu ja kõrge temperatuuriga põlemisgaasid väljuvad põlemiskambrist üle mitmeastmelise turbiini labade, pannes gaaside vooluenergiaga turbiini rootori võlli pöörlema ja samas ka samal võllil kompressori rootorid. Vähesem ülejääk põlemisgaaside energiast väljub kõrge temperatuuriga heitgaaside joa näol düüsist. Gaasiturbiine kasutatakse elektrigeneraatorite, laevade sõukruvide ja gaasikompressorite/pumpade käitamiseks.
Turboreaktiivmootor
thumb|right|Turboreaktiivmootor|300px Turboreaktiivmootor on reaktiivmootor, milles kompressor surub õhu põlemiskambrisse, kus toimub kütuse põlemine. Põlemiskambrist väljub paisunud kuum gaas üle turbiinilabade düüsi kaudu ning tekitab liikumiseks vajaliku reaktiivjõu. Turbiinist väljudes sisaldub põlemisgaasides veel hapnikku, mida kasutatakse järelpõlemiskambris täiendavalt pihustatud kütuse põletamiseks, et saada lisareaktiivjõudu. Erinevalt turboventilaatormootorist, läbib peaaegu kogu mootorisse sattunud õhk kompressori, põlemiskambri ja turbiini.
Turboventilaatormootor
Turboventilaatormootor on põhimõtteliselt turboreaktiivmootor, mille võllile on lisatud suur ventilaator, mida ajab ringi, nagu kompressoritki, turbiin. Ventilaator annab ligi 85% kogu mootori tõmbejõust, enamik õhust läbib just ventilaatori, mootori ülejäänud osadest täiesti mööda. See õhk pole nii suure kiirusega kui düüsist väljuvad gaasid, kuid seda õhku on mahult palju, mis muudab sellise mootori ökonoomsemaks turboreaktiivmootorist. Allahelikiirusel lendamisel on turboventilaatormootorid kõige ökonoomsemad.
Turbopropellermootor
Propellerit ajab ringi gaasiturbiin, enamik energiast läheb turbiini võllile propelleri käitamiseks. Suure võimsuse ning väikese massi ja mõõtmete tõttu sobib hästi helikopterite mootoriks. Turbopropellermootoritega lennukid on parimate omadustega lendamiseks väiksematel kõrgustel kohalikel lennuliinidel. Turbopropellerlennukid sobivad hästi lennuväljadele kus on lühike maandumisrada, sest propelleri hea staatilise tõmbe tõttu saavad sellise lennuki rattad ruttu raja pinnalt lahti.
Ram-reaktiivmootor
Ramjet-tüüpi reaktiivmootorites pole pöörlevaid osi: puudub kompressor ja turbiin, õhu komprimeerimine (kokkusurumine) toimub lennuki suure kiiruse mõjul. Sellise reaktiivmootori sisselaskeavas asub terava otsaga reguleeritav koonus, mille tagumises laiemas osas on ülehelikiiruseline õhuvool aeglustunud ning suurenenud rõhuga enne põlemiskambrisse jõudmist: düüsist väljuvate põlemisgaaside kiirus on suurem kui mootorisse siseneva õhu kiirus. Ramjet-tüüpi reaktiivmootor töötab ainult suurel kiirusel lennates. Mida kiiremini lennata, seda suuremat võimsust mootor arendab, kuid piirid seab mootorile materjalide kuumustaluvus. Seda tüüpi mootoritega on võimalik arendada lennukiirust kuni 6 Machi.
Kurista roosiaed
Kurista roosiaed oli Kurista metsamajandi maadele rajatud aiand. 1957. aastast tegutses aiandis  iluaednik Ferdinand Laaser, kes sai tuntuks  rooside aretaja ja  kasvatajana. Ferdinand Laaseri aretatud roosisordid on näiteks Juubel, Kurista, Kase valge.
Reaktiivmootor
Scram-reaktiivmootor
Scram- (supersonic combustion ramjet) mootor sarnaneb põhimõtteliselt ramjet-tüüpi mootoriga, kuid seal kogu mootori kanalit läbiv mitmekordse ülehelikiirusega õhk peaaegu ei aeglustu. Põlemiskambris saavad trakti läbivad gaasid lisaenergiat, mis võimaldab saavutada hüperhelikiirust – u 10–20 Machi.
Kurista roosiaed
Kurista roosiaed pakkus haljasaladele ning koduaedadesse haruldaste  ja kaunite püsilillede ning ilupuude ja põõsaste  liikide-sortide istikuid, 4,3 ha suuruses roosiaias kasvas üle 250 sordi. Tippaegadel müüdi kuni kümme tuhat roosiistikut aastas, samuti lõikelilli, korve ja kimpe. Kuristal toimusid populaarsed rooside päevad, kuhu kogunesid aednikud ja lillehuvilised.
Ferdinand Laaseril oli ka suur kaktuste kollektsioon, kiviktaimla ning huvi ratsuritähtede vastu, mis aiandisse rohkelt külastajaid tõi.
Reaktiivmootor
Rakett-reaktiivmootor
pisi|rakettmootor Rakett-reaktiivmootor ehk rakettmootor on reaktiivmootor, mis ei vaja reaktiivjoa tekitamiseks väliskeskkonda vaid kannab reaktiivtõuke saavutamiseks vajalikke aineid endaga täies mahus kaasas.
Tuntuim on keemiline rakettmootor, milles energia allikaks on eksotermiline reaktsioon (peamiselt põlemine ja katalüütiline lagunemine) ja reaktiivjoa moodustavad selle kuumad jääkgaasid. Keemiline rakettmootor ei vaja töötamiseks välisõhku ei oksüdeerija ega reaktiivmassina. Tänapäeval kasutatakse peamiselt keemilisi vedelkütus- ja tahkekütusrakettmootoreid, kuid arendamisel on ka tuuma- ja elektrirakettmootorid.
Teoreetiliselt võib rakettmootoriga arendada valguse kiirusele lähedasi kiiruseid, kuid praktikas sõltub maksimumkiirus kaasasoleva kütuse hulgast, reaktiivtõuget genereeriva protsessi võimsusest ning lennuseadme massist.
Rakettmootor on peamine kosmonautikas kasutatav mootor. Ühe või mitme rakettmootoriga lennuseadet nimetatakse üldjuhul raketiks.
Poola keskaeg
Poola keskaeg on Poola ajaloo periood, mis katab jämedalt aastatuhande – 5. sajandist kuni 16. sajandini. Seda dateeritakse tavaliselt ajavahemikku Lääne-Rooma riigi langemisest kuni hilise varauusajani. Aega, mille jooksul kujunesid humanism Itaalia renessansis ja reformatsioon, seostatakse tavaliselt väljumisega keskajast, koos Euroopa ülemere-ekspansiooniga kui sellele järgnenud protsessiga, kuid need daatumid on ligikaudsed ja põhinevad nüansirikastel argumentidel.
Varakeskaeg
Slaavi esimene rändelaine asus Ülem-Wisła alale ja mujale tänapäeva Kagu-Poola ja Lõuna-Masoovia maadele, tulles Dnepri ülem- ja keskjooksult. Gdański Meditsiiniülikooli teadlaste geneetilise uuringu tulemused "toetavad hüpoteesi, pannes varaseima tuntud slaavlaste kodumaa Dnepri basseini keskossa". Lääneslaavlased põlvnevad peamiselt läänepoolsemast varajasest slaavlaste harust, keda Bütsantsi ajaloolane Jordanes kutsus oma Geticas sklaviinideks, idaharu olid andid. Slaavlased rändasid esimest korda Poola alale 5. sajandi teisel poolel, umbes pool sajandit pärast seda, kui territooriumilt lahkusid germaani hõimud (pärast perioodi, mille ajal asustus puudus või oli väga haruldane). Paljud õpetlased usuvad nüüd, et slaavi hõime ei olnud Poolas enne varakeskaega, kuigi esindatud on ka vastupidine vaade, peamiselt Poola esiajaloos ja algajaloos minevikus.
Sealt hajus uus asustus 6. sajandil põhja ja läände. Slaavlased elatusid peamiselt viljakasvatusest, kuid tegelesid ka küttimise ja korilusega. Nende ränne leidis aset, kui Ida- ja Kesk-Euroopasse tungisid idast lainetena rahvad, nagu hunnid, avaarid ja madjarid.
300px|pisi|left|[[Lääneslaavlased|Lääneslaavi hõimud 9./10. sajandil]]
Mitmed lääneslaavi poola hõimud moodustasid alates 8. sajandist väikseid riike, kellest mõned hiljem suuremateks riikideks liitusid. Nende hõimude seas olid vislaanid (wiślanie) Lõuna-Poolas, Kraków ja Wiślica olid nende peamised keskused (suured kindlustatud keskused ehitati nende maale 9. sajandil), kuid hiljem tunti hõimu (hõime) polaanidena (polanie, 'väljade rahvas'), mis osutus otsustavaks ajalooliseks tähtsuseks. 9. sajandi lõpus olid vislaanid mõne teooria järgi Suur-Määri riigi osa.
Hõimuriigid ehitasid 7. sajandist alates palju gróde – pinnasest ja puidust seinte ja mulletega kindlustatud rajatisi. Mõned neist olid arenenud ja asustatud; teised olid suured tühjad paigad ja võisid olla peamiselt pelgupaigad häda korral. Polaanid asustasid tasandikke ümber Gieczi, Poznańi ja Gniezno, millest said varajased Poola keskused ja mis laenasid oma nimesid riigile. Nad käisid alates 10. sajandi esimesest poolest läbi gród-tüüpi kindlustatud asulate kiirendatud ehitamise ja territoriaalse ekspansiooni perioodi ning Poola riik tekkis nendest hõimuriikidest 10. sajandi teisel poolel.
Kõrgkeskaeg
Ajalooliselt kirja pandud Poola riik algas 10. sajandi teisel poolel Piastide dünastia Mieszko I valitsemisega. Mieszko valis aastal 966 ristimise lääneriituse järgi. Pärast seda juhtis Poola rahvast rida valitsejaid, kes pöörasid rahva ristiusku, lõid tugeva kuningriigi ja integreerisid Poola Euroopa kultuuri. Mieszko poeg Bolesław I Chrobry rajas Poola kirikuprovintsi, jätkas territoriaalseid vallutusi ja krooniti ametlikult, saades esimeseks Poola kuningaks. Sellele järgnes monarhia kokkuvarisemine ja taastamine Kazimierz I ajal. Kazimierzi poeg Bolesław II kaasati paratamatult konflikti kirikuvõimudega ja aeti riigist välja. Pärast seda, kui Bolesław III riigi oma poegade vahel jaotas, kahandas killustatus 12. ja 13. sajandil esialgset Piastide monarhia struktuuri. Üks piirkondlikke Piastide hertsogeid kutsus Saksa ordu appi võitlema balti preisi paganatega, mis põhjustas sajandeid Poola sõjapidamist ordurüütlitega ja seejärel saksa Preisi riigiga. Kuningriik taastati Władysław I Łokieteki ajal, tugevdati ja laiendati tema poja Kazimierz III poolt. Lääneprovintsid Sileesia ja Pommeri kaotati killustumisel ja Poola hakkas laienema itta. Tugevnemine 14. sajandil pani aluse, pärast kahe Anjou dünastia liikme valitsemist, uuele võimsale Poola kuningriigile.
Hiliskeskaeg
Alates Leedu suurvürst Jogailast (Władysław II Jagiełło) moodustasid Jagelloonid (1385–1569) Poola–Leedu uniooni. Partnerlus tõi tohutud Leedu poolt kontrollitud russide alad Poola mõjusfääri ning osutus kasulikuks poolakatele ja leedulastele, kes elasid ja tegutsesid järgmisel neljal sajandil koos ühes suurimas poliitilises üksuses Euroopas. Läänemere piirkonnas jätkus Poola võitlus ordurüütlitega ja sisaldas verstapostina Thorni rahu kuningas Kazimierz IV ajal; rahu tekitas tulevase Preisimaa hertsogiriigi. Lõunas seisis Poola vastamisi Osmanite riigi ja krimmitatarlastega ning idas aitas Leedul võidelda Moskva suurvürstiriigiga. Poola oli arenev feodaalriik, valdavalt põllumajandusliku majanduse ja kasvavalt domineeriva maa-aadliga. Nihil novi akt, mille Poola Seim (parlament) aastal 1505 heaks kiitis, andis enamuse seadusandlikust võimust monarhilt seimile. See sündmus tähistas "Kuldse vabaduse" ajastu algust, kui riiki valitses "vaba ja võrdne" Poola aadel. Reformatsiooniliikumine tungis sügavalt Poola ristiusku, mis tekitas sel ajal Euroopa riikides unikaalse usulise sallivuse. Euroopa renessansshoovused kutsusid esile hiliste Jagelloonide Poola (kuningad Zygmunt I ja Zygmunt II August) tohutu kultuurilise õitsengu. Poola ja Leedu territoriaalne ekspansioon hõlmas kaugemal põhjas Liivimaa piirkonna.
Sirli Raud
Sirli Raud (sündinud 24. septembril 1976 Vigala vallas Raplamaal) on Eesti arstiteadlane ja füsioloog.
Elulugu
Sirli Raud on veesüsteemide projekteerija tütar.
Lõpetas 1995 Pärnu-Jaagupi Keskkooli, 2000 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna farmaatsia osakonna ja 2005 doktorantuuri; neuroteaduste doktor (2005, TÜ), väitekiri "Cholecystokinin 2 receptor deficient mice: changes in function of gaba-ergic system". Olnud 2001 Tartu Ülikooli proviisor-intern, aastast 2003 füsioloogia instituudi assistent, aastast 2005 teadur.
Valeryj Sachaščyk
Valeryj Sciapanavič Sachaščyk (valgevene keeles Валерый Сцяпанавіч Сахашчык; vene keeles Валерий Степанович Сахащик Valeri Stepanovitš Sahhaštšik; sündinud 13. augustil 1964 Hošavas Valgevene NSV-s) on Valgevene opositsioonipoliitik ja endine sõjaväelane. Reservalampolkovnik.
Valeryj Sachaščyk on lõpetanud Moskva Kõrgema Üldvägede Juhtkoosseisu Kooli ja Valgevene Vabariigi Sõjaväeakadeemia.
Ta teenis Brestis dislotseeruvas 38. eraldiseisevas kaardiväe dessantbrigaadis, kus tegi teenistusalase karjääri, tõustes pataljonikomandöri asetäitjast brigaadikomandörini. Vastuolude tõttu kindralstaabiga, lahkus Sachaščyk sõjaväeteenistusest 38 aasta vanuses.
Opositsioonipoliitik
Augustis 2022 loodi Vilniuses Valgevene Ühendatud Üleminekukabinet, mille üheks esindajaks nimetati Valeryj Sachaščyk. Tema vastutusalaks sai kaitse ja rahvuslik julgeolek.
Vastates 22. juunil 2023 Ukraina ajakirjaniku küsimusele, et kas Valgevene opositsioon on valmis Alaksandr Łukašenka kukutamiseks, vastas Sachaščyk, et ta ise on vastu Łukašenka režiimi sõjalisele kukutamisele, sest see tooks kaasa verevalamistega seotud kodusõja. Ta ei poolda ka Alaksandr Łukašenka enda kõrvaldamist täppisrelvadega (tehniliselt teostatav), sest see võib põhjustada kaose riigis.
Albert Jarullin
Albert Jarullin (tatari keeles Әлбирт Яруллин; sündinud 12. mail 1993 Kaasanis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Tšeljabinski Traktor.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Kaasani Ak Bars, debüteerides KHL-is hooajal 2011–12.
Hooajal 2013–14 teises pooles mängis ta Nižnekamski Neftehimikis ja hooajal 2014–15 Moskva oblasti Atlantis.
Vecāķi
pisi|Vecāķi pisi|Vecāķi asendikaart Vecāķi on asum Lätis, Riia linna Põhjarajooni osa pindalaga 2,303 km². Asub Liivi lahe kaldal Daugava paremal kaldal jõe vanast suudmest idas. Asum piirneb lõunas Trīsciemsi ja Vecdaugava asumita, läänes aga Mangaļsalaga. 1462 elanikku (2010).
Vecāķi asus vanasti Daugava paremal kaldal, kuid aastal 1567 murdis Daugava läbi rannaluidete uue tee merre. Kuni aastani 1681 kasutati Riiga sõitmiseks jõe vana sängi, kuid tasahilju see ummistus ja tänapäeval ei ulatu jõe vana säng enam mereni. Asukohast vana jõesängi kaldal on asum ka nime saanud (vec tähendab läti keeles vana).
Albert Jarullin
2021. aasta mais sõlmis ta kolmeaastase lepingu Traktoriga.
Vecāķi
Vecāķi asumi aladel lahe ääres asuvad rannaluited, neist kõrgeim kannab nime Vaļņa kāpa, selle absoluutseks kõrguseks on 18 meetrit üle merepinna, suhteliseks kõrguseks aga 14 meetrit. Teine tähtsam luide on kümnemeetrise suhtelise kõrgusega Vaļņveida kāpa. Luidete taga on maapind madalam, ulatudes 4–6 meetrit üle merepinna. Aastal 1999 liideti asumi mereäärsed osad Piejura maastikukaitsealaga.
Albert Jarullin
2011. aastal võitis Jarullin Venemaa kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2013. aastal võitis ta pronksmedali juunioride maailmameistrivõistlustel Venemaa kuni 20-aastaste koondisega.
Vecāķi
Vecāķi on vana kaluriküla, mis ühendati Riiaga aastal 1949. Keskajal asus asumi aladel jõe suudmes Dünamünde kloostri majakas. Enne Põhjasõda asus asumi aladel ka vana jõesuudme kindlustamiseks rajatud Vecāķi reduut.
pisi|left|Vecāķi jaamahoone
Alguse sai asula XVII sajandil. XIX sajandi lõpus sai asulast suvituspiirkond, esimesed krundid müüdi seal suvitajatele aastal 1898. Aastal 1934 ehitati küla serva kitsarööpmelise raudtee Tallinna–Pärnu–Mõisaküla–Riia liin. Jaamahoone on kultuurimälestisena kaitse all.
Megan
Megan on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 3533. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Megan 7 naisel.
Kolerakülvaja
Kolerakülvaja oli poliitilise satiiri ja huumori ajaleht, mis ilmus 1907. aastal Tallinnas.
Toimetaja ja väljaandja oli Juhan Lilienbach.
Illustreerinud K. Vibulane jt.
Suhkrupeet
pisi|Suhkrupeedi põld pisi|Suhkrupeedi juurikad Suhkrupeet (Beta vulgaris spp. vulgaris var. altissima) on maltsaliste sugukonda kuuluv kaheaastane kultuurtaim, hariliku peedi teisend.
Suhkrupeet on parasvöötme kliimas kasvatatav juurvili, millest valmistatakse lauasuhkrut ehk sahharoosi. Maailma suhkrutoodangu osakaalust moodustab suhkrupeedist toodetav umbes 30%. Ülejäänud ehk 70% lauasuhkrust toodetakse lähistroopilises ja troopilises kliimavöötmes kultiveeritavast suhkruroost.
Viimase kahesaja aasta jooksul toimunud aretustöö tulemusena on suhkrupeedi sahharoosisisaldus tõusnud 8% pealt 18%-ni.
Suurimad tootjad
2012. aastal toodeti maailmas kokku 269,8 miljonit tonni suhkrupeeti ning suhkrupeedi põldude kogupindala oli samal ajal 4,9 miljonit hektarit.
Varbla kultuurimaja
Varbla kultuurimaja (ka Varbla seltsimaja) on kultuurimaja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Varblas.
Suhkrupeet
Kasv
12CO2 + 11H2O = C12H22O11 + 12O2
Varbla kultuurimaja
Maja sai valmis 1914.
Suhkrupeet
Kasv
Kasvuperioodi teisel poolel toimub suhkru ladestumine lehtedest juurikasse, mistõttu vajab taim palju päikesevalgust.
Suhkrupeedi juurikas kasvab jämedamaks mitmete kambiumkihtidena (nagu ka punapeet). Juurika alumine osa läheb üle peajuureks, mis võib ulatuda pinnases kuni 2 m sügavuseni. Kasvuaeg ise on üsna pikk, ulatudes 160–170 ööpäevani. Juurikas on koristamiseks valmis, kui vanemad lehed on elutegevuse lõpetanud ja ülejäänud leherosett muutub heledamaks. Valminud juurikas on keskmiselt 20–35 cm pikkune.
Koristamine ja töötlemine
pisi|Suhkrupeedi koristamine Suhkrupeedi koristamine põldudelt toimub kombainide abil. Koristamise ajal eemaldatakse juurikalt lehed ja peajuure tipp, mis ei sisalda märkimisväärsel hulgal sahharoosi.
Suhkruvabrikus peedid pestakse ja peenestatakse. Seejärel leotatakse sahharoos peenestatud massist välja. Ülejääv peedimass pressitakse kokku ning seda kasutatakse loomasööda valmistamiseks (nii silo kui ka kuivmassina). Kristalliseerunud toorsuhkru saamiseks aurutatakse sahharoosirikast peedimahla. Lauasuhkur saadakse omakorda toorsuhkru töötlemisel. 100 kilogrammist suhkrupeedist saab töötlemise käigus 12–15 kg lauasuhkrut, 3,5 kg melassi ja 45 kg peedimassi. Tootmisel ülejääv tumedavärviline siirupitaoline melass sisaldab sahharoosi ligi 50% ning seda kasutatakse loomasöödana või toorainena pärmi, piirituse, äädika jm tootmisel.
Suhkrupeedi lehed on mahlased ning sobivad hästi loomasöödaks – nii värskelt kui ka silona. Samuti kasvatatakse loomasöödaks suhkrupeedi juurikat.
Meizodon
Meizodon on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Meizodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid madusid võib kohata Sahara-taguses Aafrikas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Meizodon seisuga 30.01.2014.
Esther Ofarim
pisi|Esther Ofarim Esther Ofarim (אסתר עופרים‎; sündinud 13. juunil 1941) on Iisraeli laulja.
1960. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Šveitsi lauluga "T'en Va Pas".
Murtud Rukkilille märk
Murtud Rukkilille märk on märk, mida Eesti justiitsminister annab Nõukogude okupatsiooni ajal represseeritud inimestele.
Märgi asutas 2001 Eesti president Lennart Meri. Märgi patroon on Eesti president. Märgi kujundas Heinz Valk.
Lembitu tütar
"Lembitu tütar" on Artur Lemba ooper kahes vaatuses ja neljateistkümnes stseenis Otto Mägi süžee ja Anna Haava laulutekstidele. Eesti esimene täismõõduline ooper. Oli 1905. aastal Peterburis esitatud, kuid lõpetamata jäänud ooperi "Sabina" (Aleksander Feti libreto tema poeemi "Sabina" (1859) järgi) muudetud redaktsioon. Uues variandis säilitas muusika esialgse kuju, kuid muutus varasem klassitsistlikus laadis antiikdraama faabula eestlaste muistset vabadusvõitlust kajastavaks teoseks. Seejuures tekkis vastuolu muusika ja kirjandusliku materjali vahel, mis ongi teose põhilisi puudusi. Oli väljatulekul väga populaarne, kuid hiljem pole lavalist ettekandmist leidnud.
Esmaettekanne toimus 26. aprillil 1908 Tartu teatris Vanemuine Artur Lemba helitööde õhtul. Peaosi esitasid Berta Franzke (Aino), Adolf Laas (Meelis). Dirigeerisid autor ja Samuel Lindpere. Vanemuise koor ja solistid ning Teleraadiokomitee estraadiorkester Paul Mägi juhatusel ning Endrik Kerge lavastuses taaselustas 17. novembril 1986 eetris olnud telelavastusega Eesti esimese ooperi. Peaosi esitasid Kaie Konrad/Sirje Kets (Aino), Ivo Kuusk/Jassi Zahharov (Meelis), Teo Maiste/Kaido Maidla (Lembitu), Väino Puura/Peep Puis (Äraandja).
Peamised osad: Lembitu (bass), Aino (sopran), rüütel Meelis (tenor), Äraandja (bariton).
Tegevus
Tege­vus toimub 13. sajandi alguses Eestimaa aladel ja käsitleb seiku eestlaste tuntuima muistse väejuhi, Sakala vanema Lembitu ja tema tütre Aino elust. Ooperi alguses valitses Eestimaal  idülliline olukord. Eesti rahvariides neiud laulavad päikeseloojangu eel metsast lilledega koju pöördudes kevadlaule ja tantsivad ringtantsu.
Teaduslik visualiseerimine
pisi|280x280px|Teaduslik visualisatsioon Rayleigh'-Taylori ebapüsivusest, mille põhjustas simulatsioon kahe vedeliku kokkusegamisest Teaduslik visualiseerimine on interdistsiplinaarne teadusharu, mis Friendly ja Denise (2001) sõnul on "põhiliselt kolmemõõtmeliste andmete (arhitektuurilised, meteoroloogilised, bioloogilised jne) visualiseerimine, kus rõhk on mahu, pinna ja valgusallikate realistlikus esitusviisis, milles võib esineda dünaamilist (aja)komponenti."
Lembitu tütar
Tegevus
Eestlaste maale on tunginud ristirüütlite vaenuvägi. Neiud punuvad pärgi oma vendadele ja peigmeestele, kes valmistuvad hommikul päikese tõustes minema võitlussesse ristirüütlitega. Neid juhib Sakala vanem Lembitu. Meelis on naasnud kodumaale Rüütlina. Ta on armunud Lembitu tütresse, imekaunisse Ainosse ja soovib neiuga abielluda. Ta pakub Ainole au ja rikkust. Aino keeldub Meelise ähvardustest hoolimata. Murelik Aino kohtub isaga hiies. Lembitu õnnistab tütart. Aino palub hiies jumalatelt jõudu ning omastele õnne. Lembitu kutsub malevlased hiide ohvripeole. Toimub 1217. aasta Paala lahing. See lõppeb eestlaste kaotusega kuna Äraandja on eestlased reetnud. Sakslased hävitavad Sakala maleva ja tapavad Lembitu. Rüütlid võidutsevad.
Teaduslik visualiseerimine
Teaduslikku visualiseerimist peetakse arvutigraafika, mis on omakorda informaatika haru, alamosaks. Teadusliku visualiseerimise eesmärgiks on teaduslike andmete graafiline illustreerimine, et teadlased saaksid oma andmetest paremini aru saades efektiivsemaid järeldusi teha.
Lembitu tütar
Tegevus
Meelis tuleb võitja võimuga Ainot endale naiseks võtma. Äraandja võtab endale kupeldaja rolli. Äraandja ähvardab ja meelitab, Meelis palub ja uhkustab. Aino tuleb hiide jumalatelt kaotuse ja hirmu vastu abi saama. Ta on valiku ees. Sõbratarid ulatavad Ainole pulmarüü. Aino on meeleheitel. Ta otsustab pigem surra iseenda käe läbi kui saada vaenlase orjaks. Aino haarab Meelise vöölt mõõga ning kasutades hetkelist segadust torkab selle oma südamesse. Nii peab ta oma pulmi peigmehega, kes võttis Eesti rahva vabaduse. Rahvas tunneb, et nii on nad vabanenud rüütlite ülemvõimust ning kogunedes Aino põrmu juurde, laulavad hümni vabadusele. Ooper lõppeb dramaatilise ansambliga kus on kokku liidetud Aino ahastus, surmavaimustus, põgenevate eestlaste meeleheide ja rüütlite võidurõõm.
Muusikalugusid
Neidude koor "Nüüd keerleme me kullapäikeses"; Meelise aariad "Ma jälle siin" ja "Mu vainu tee on piinav"; Meelise ja Aino duett "Mu kallis neid"; Aino aaria "Mu õnn"; Aino ja Lembitu duett "Mu tütar äikse kiirte paitus"; Lembitu aaria "Meid vennad kutsub isamaa"; Äraandja, Meelise ja Aino tertsett "Ei maksa karta kauneim neid"; Äraandja aaria kooriga "Kõik läheb ilmas oma rada"; finaal "Me vabaduse päike on paistmas Eestimaal".
Teaduslik visualiseerimine
Meetodeid kahemõõtmeliste andmehulkade visualiseerimiseks
Teaduslik visualiseerimine arvutigraafika abil kogus populaarsust graafika küpsemaks saamisega. Peamisteks rakendusteks olid mõõdetud andmed ja arvutisimulatsioonidest saadud skalaar- ja vektorväljad. Kahemõõtmeliste (edaspidi 2D) skalaarväljade visualiseerimise peamisteks meetoditeks on värvide kaardistamine ja kontuurjoonte joonistamine. 2D-vektorvälju visualiseeritakse kasutades glüüfe (märgi visuaalne kuju) ja voolujooni või visualiseeritakse neid joone integraali pöörlemise meetoditega. 2D-tensorväljad on tihti lahendatud vektorväljale, kasutades ühte kahest omavektorist, et esindada tensorit igas ruumi punktis ja siis seda visualiseerida vektorruumi visualiseerimismeetodeid kasutades.
Thomas Cranmer
pisi|Thomas Cranmer [[Gerlach Flicke maalil (1545)]]
Teaduslik visualiseerimine
Meetodeid kolmemõõtmeliste andmehulkade visualiseerimiseks
Kolmemõõtmelisi (edaspidi 3D) skalaarvälju visualiseeritakse põhiliselt mahuesitust ja isopindu kasutades. Vektorväljade visualiseerimismeetodid hõlmavad glüüfide (nagu noolte) kasutamist, voolujooni ja kiirjooni, osakeste jälitamist, joone integraali pöörlemist ja topoloogiat. Hiljem töötati 2D- ja 3D-tensorväljade visualiseerimiseks välja visualiseerimistehnikad nagu hüpervoolujooned.
Thomas Cranmer
Thomas Cranmer (2. juuli 1489 Aslockton, Nottinghamshire – 21. märts 1556 Oxford) oli inglise teoloog, vaimulik ja poliitik, esimene protestandist Canterbury peapiiskop.
Teaduslik visualiseerimine
Arvutianimatsioon
pisi|[[Maximum Intensity Projection (MIP) terve keha PET-skannist ]] pisi|Pilt Päikesesüsteemi põhilistest asteroidide vööst ja Trooja asteroididest Arvutianimatsioon on arvuti abil liikuvate piltide loomise kunst, tehnika ja teadus. Aina enam luuakse 3D-arvutigraafika abil liikuvaid pilte. Samas kasutatakse laialdaselt ka 2D-arvutigraafikat, kui on vajadus stilistilise, väikese ribalaiusega ja reaalajas kiiremini renderdatava graafika järele. Mõnikord on animatsiooni sihtmärgiks arvuti ise, teinekord aga mõni muu meedium, näiteks film. Filmitööstuses viidatakse arvutianimatsioonile ka ingliskeelse lühendiga CGI (ingl computer generated imagery või computer-generated imaging).
Thomas Cranmer
Noorus, õpingud ja tegevus õppejõuna
Cranmeri vanemad Thomas ja Agnes polnud kuigi rikkad ning et Thomas oli peres vanuselt teine poeg, siis valiti talle vaimuliku karjäär. Alghariduse sai ta ilmselt kohalikus algkoolis, kuid selle kohta kindel info puudub. Aastatel 1503–1511 õppis ta Cambridge'i ülikooli Jesus College'is loogikat, klassikalist kirjandust ja filosoofiat, saades bakalaureusekraadi. 1515. aastal sai Cranmer ka magistrikraadi, uurides selleks peamiselt humanistide loomingut. Ülikooliaastatel tekkis Cranmeril tõsine huvi nii skolastika kui ka Rotterdami Erasmuse loomingu vastu. Ta jätkas oma tegevust Cambridge'i ülikoolis lektorina.
Teaduslik visualiseerimine
Arvutisimulatsioon
Arvutisimulatsioon on arvutiprogramm või arvutite võrk, mis üritab simuleerida konkreetse süsteemi abstraktset mudelit. Arvutisimulatsioonid on kasulikuks osaks paljude looduslike süsteemide matemaatilises modelleerimises füüsikas, arvutuslikus füüsikas, keemias, bioloogias, majanduses, psühholoogias ja sotsiaalteadustes. Samuti on arvutisimulatsioon nimetatud teadusvaldkondades kasulik uute süsteemide väljatöötamisel, nende süsteemide toimimisest aru saamisel ja käitumise jälgimisel. Süsteemi üheaegset visualiseerimist ja simulatsiooni nimetatakse visuleerimiseks (ingl visulation).
Thomas Cranmer
Noorus, õpingud ja tegevus õppejõuna
Pärast magistrikraadi omandamist abiellus Cranmer Joani-nimelise naisega, mis tekitas tema kolleegides pahameelt. Cranmer polnud veel saanud preestriks, kuid sellest hoolimata tekitas abielu talle probleeme ning ta pidi Jesus College'ist lahkuma ja tegutses õppejõuna (reader'ina) teistes Cambridge'i ülikooli kolledžites. Pärast seda, kui tema naine esimese lapse sünnitamisel suri (enne 1520. aastat), sai ta oma endisesse töökohta naasta. 1520. aastal ordineeriti ta preestriks ning samal aastal asus ta õppima ka teoloogiat. 1526. aastal sai ta teoloogiadoktori (doctor of divinity) kraadi. Cranmeri varajastest veendumustest pole palju teada, kuid on tõenäoline, et 1520. aastatel oli ta veendunud humanismi ja Erasmuse pooldaja, kes suhtus Martin Lutheri ideedesse pigem skeptiliselt.
Teaduslik visualiseerimine
Arvutisimulatsioon
Arvutisimulatsioonid varieeruvad mõneminutilistest arvutiprogrammidest ja tunde jooksvate arvutivõrgupõhiste süsteemidest kuni kuid kestvateni simulatsioonideni. Arvutisimulatsioonide abil simuleerivate sündmuste ulatus on kaugelt ületanud kõik, mida peeti võimalikuks või isegi kujutletavaks traditsioonilise paberi ja pliiatsiga matemaatiliselt modelleerides. Üle kümne aasta tagasi modelleeriti kõrbelahingute simulatsioon sellest, kuidas üks vägi võttis teist üle. See simulatsioon seisnes DoD High Performance Computing Modernization programmi kasutamises, et modelleerida Kuwaiti lähedale simuleeritud maastikule 66 239 tanki, veokit ja teist sõidukit.
Teabe ehk informatsiooni visualiseerimine
Teabe visualiseerimise all mõeldakse suure hulga mittearvulise informatsiooni visualiseerimist. Näideteks on tarkvarasüsteemide failid ja koodiread, raamatukogu ja bibliograafilised andmebaasid ning suhtevõrgustikud internetis.
Thomas Cranmer
Cranmer Henry VIII saadikuna
Esialgu püüdis Henry VIII siiski veel saavutada nii paavsti kui ka keisri heakskiitu abielu tühistamisele. 1530. aastal saatis kuningas Rooma paavsti veenma saatkonna, mida juhtis valitseja tulevase abikaasa ja armukese Anne Boleyni isa Thomas Boleyn, esimene Wiltshire'i krahv; selles saatkonna liige oli ka Cranmer, kes võeti paavst Clemens VII poolt viisakalt vastu, talle anti ka Inglismaa suurpönitentsiaari tiitel. Saatkonna tegevus jäi siiski mõjutuks, sest paavst sõltus liialt keiser Karl V-st.
Teaduslik visualiseerimine
Teabe ehk informatsiooni visualiseerimine
Teabe visualiseerimine keskendub abstraktse informatsiooni intuitiivsele edastamisele. Visuaalsete kujutiste ja mitmekülgsete tehnoloogiate vastastikune toime kasutab efektiivselt ära inimsilma laia vaatevälja teabe omandamise kiirust, et kasutajad saaksid üheaegselt näha, uurida ja aru saada suurest hulgast informatsioonist. Teabe visualiseerimine erineb teaduslikust visualiseerimisest. Tegu on teabe visualiseerimisega, kui ruumiline esitusviis valitakse ja teadusliku visualiseerimisega, kui ruumiline esitus on antud.
Thomas Cranmer
Cranmer Henry VIII saadikuna
Cranmer naasis Inglismaale 1530. aasta septembris ning sai peagi ülesandeks minna saadikuna keisri juurde. 1531. aastal läkski Cranmer Saksamaale, kus ta lisaks keisrile kohtus ka mitmete protestantlike valitsejatega ning arutas ka Inglismaa kaubanduse soodustamist puudutavaid küsimusi. 1532. aastal peatus Cranmer mõnda aega protestantlikus Nürnbergis, kus ta kohtas usureformaatori Andreas Osianderit, kes sai tema lähedaseks sõbraks. Tõenäoliselt kallutasid vestlused Osianderiga Cranmerit otsustavalt protestantluse poole. Samal aastal abiellus Cranmer hoolimata oma vaimulikuseisusest Osianderi naise venna- või õetütre Margarethe Hetzeliga, kuid nende abielu jäi esialgu saladusse.
Teaduslik visualiseerimine
Kasutajaliideste arusaam ja tehnoloogia
Kasutajaliideste arusaam ja tehnoloogia illustreerib, kuidas uued kasutajaliidesed ja parem arusaam olemasolevatest pertseptuaalsetest probleemidest loob uusi võimalusi teadusliku visualiseerimise kogukonna jaoks.
Thomas Cranmer
Cranmer Henry VIII saadikuna
Keisri heakskiitu Henry VIII abielu tühistamiseks Cranmer aga ei saanud. 1532. aasta augustis suri Canterbury peapiiskop William Warham ja 1. oktoobril määras Henry VIII Cranmeri Canterbury peapiiskopiks, Inglismaa kõrgeimaks vaimulikuks. Tema määramise taga oli suures osas tõenäoliselt Anne Boleyni perekond, kes soovis sellega kindlustada kuninga abielu tühistamist ja uue sõlmimist. Seni vaid tagasihoidlikku kiriklikku karjääri teinud Cranmer ei soovinud esialgu ametikohta vastu võtta ja viivitas Inglismaale naasmisega. Kuid 1533. aasta alguses oli tema peapiiskopiks nimetamisele saadud ka paavsti kinnitus (viimane ei soovinud pingelisi suhteid Inglismaaga veelgi negatiivsemaks muuta), misjärel Cranmer võttis ameti siiski vastu. Järgnevalt asus ta aktiivselt tegutsema kuninga abielu tühistamise nimel ja et Anne Boleyn oli jäänud rasedaks, oli sellega väga kiire. Sama aasta jaanuaris olid Henry ja Anne salaja abiellunud ning Cranmer sai sellest teada alles tagantjärele.
Aprillis kutsus Cranmer kokku Inglismaa olulisemad vaimulikud ning püüdis neid mõjutada abielu tühistamist toetama. Maikuus kuulutas ta välja kohtuprotsessi, kus tema kui Canterbury peapiiskop oli kõrgeim kohtumõistja. 23. mail kuulutas ta Catherine'i ja Henry abielu tühistatuks ning 28. mail kinnitas ta Anne'i ja Henry abielu. 1. juunil kroonis Cranmer Anne'i ka kuningannaks. 7. septembril sündis Anne'il tütar Elizabeth, kelle ristiisaks Cranmer sai sama aasta 10. septembril.
Teaduslik visualiseerimine
Pinnarenderdamine
pisi|Teaduslik visualisatsioon pinnalainetest Renderdamine on protsess, mille käigus luuakse arvutiprogrammide abil mudelist pilt. Antud mudelina mõistetakse kolmemõõtmeliste objektide kirjeldust rangelt määratletud keeles või andmestruktuuris. Mudel sisaldab üldiselt informatsiooni geomeetria, vaatepunkti, tekstuuri, valgustuse ja varjude kohta. Loodud pilt on digitaalne või rastergraafiline kujutis. Renderdamist kasutatakse ka protsessi, milles arvutatakse videotöötlusfaili mõju, kirjeldamiseks, et toota lõplikku videoväljundit.
Thomas Cranmer
Tegevus Henry VIII valitsusaja teisel poolel
Canterbury peapiiskopina ja Inglismaa kõrgeima vaimulikuna pidi Cranmer osalema aga Henry VIII abielupoliitikas. 1536. aastal tühistas ta abielu Anne Boleyniga, ehkki ta püüdis kuningannat tulutult päästa hukkamisest (sarnaselt oli ta tulutult palunud ka katoliiklaste John Fisheri ja Thomas More'i ning Christchuchi munkade elude eest). 1540. aastal tühistas ta koos Stephen Gardineriga kuninga ja Kleve Anna abielu ning 1541. aastal teatas Cranmer kuningale tema viienda naise Katherine Howardi kahtlasest minevikust, mis peagi maksis viimasele elu.
Teaduslik visualiseerimine
Pinnarenderdamine
Olulised renderdamistehnikad on järgmised.
Thomas Cranmer
Tegevus Henry VIII valitsusaja teisel poolel
Cranmeril oli mõistagi oluline roll kirikuelu kujundamisel. 1538. aastal andis ta välja käsu, et igas kirikus pidi olema rahvakeelne Piibel ning ta tegeles ka uue kirikukorralduse ja liturgia väljatöötamisega. Tema selgelt protestantlikud vaated osutusid siiski nii Henry VIII kui mitmete tema kaaskondlaste jaoks liialt radikaalseteks. Kuningas jäi pigem katoliiklike traditsioonide toetajaks ja kuni kuninga surmani (1547) ei saanud Cranmer oma radikaalsemaid mõtteid kirjasõnas avaldada. 1540. aasta järel, mil anti välja "Kuus artiklit", mis kindlustasid katoliiklike traditsioonide jätkumise ja protestantliku liikumise mahasurumise, muutus õhustik Cranmerile üha vaenulikumaks. Samas teda ka ei represseeritud, ehkki mitmed konservatiivsed kuninga lähikondlased (näiteks piiskopid Gardiner ja Edmund Bonner) seda nõudsid.