cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Riia tänav
Ristuvad teed
pisi|left|[[Emajõe Ärikeskus]] Riia tänav ristub algusest lõpu poole minnes Küüni tänavaga (paremalt), Kalevi tänavaga (vasakult), Wilhelm Struve tänavaga (paremalt), Lille tänavaga (vasakult), Akadeemia tänavaga (paremalt), Tähe tänavaga (vasakult), Võru tänavaga (vasakult), Pepleri tänavaga (paremal) ja Väike-Tähe tänavaga (vasakult), Era tänavaga (vasakult), Filosoofi tänavaga (vasakult), Kastani tänavaga (risti), Vaksali tänavaga (paremalt), Kase põiguga (vasakult), seejärel läheb raudteeviadukti alt läbi, Raudtee tänavaga (vasakult), Lembitu tänavaga (paremalt), Väikese kaarega (risti), Ludvig Puusepa tänavaga (paremalt), Kesk kaarega (vasakult), Nikolai Lunini tänavaga (paremalt), Suure kaarega (vasakult), Säde tänavaga (paremalt), Ravila tänavaga (paremalt), Soinaste tänavaga (vasakult), Sanatooriumi tänavaga (paremalt), Raja tänavaga (risti), Põldmarja tänavaga (paremalt), Lääneringteega (risti), Optika tänavaga (paremalt) ja Aardla tänavaga (vasakult).
Riia tänav on üldiselt kõigil ristmikel peatänav. Ristumine Lääneringteega on kahetasandiline – Lääneringtee otsesuund ületab Riia ringristmiku viaduktiga. Ringristmikuks on ehitatud ka ristumine Optika ja Aardla tänavaga. Tänava esimesel poolel on mitu fooriga reguleeritud ristmikku.
Emajõe kaldal Rahu silla juures Soola tänav 8 asub Emajõe Ärikeskus.
Ringtee ning Riia tänava ristumiskoha lähedal asub Tartu Lõunakeskus (Ringtee 75).
Riia tänava äärsed hooned ja asutused
pisi|[[Tartu Kaubamaja, Riia tänav 1]] pisi|[[Hotell Pallas ja Tartu Hansakeskus, Riia tänav 4]] pisi|[[Kaitseväe Akadeemia (endine Eesti Põllumajanduse Akadeemia) hoone, Riia tänav 12]] Riia tänava ääres asuvad:
Ajalugu
Riia tänav on nime saanud selle järgi, et see on peamine liiklustee, mille kaudu Tartust sõidetakse Riiga. Venemaa keisririigi ajal kuulus Tartu Liivimaa kubermangu, mille kubermangukeskus oli Riia. pisi|left|Riia tänav umbes 1911. aastal (taamal hotell Liivimaa) pisi|left|Riia tänav umbes 1911. aastal Aadressil Riia 2 asus Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi hoone, mis sai kannatada 1944. aasta sõjategevuses ning hiljem hävines. Samal aadressil asus ka Tartu vana kaubamaja, mis avati 1966. ja suleti 2013. aastal. Riia tänav 3 asus villavabrik "Estonia" hoone. Riia tänav 12 asus Tartu Reaalkool (Dorpater Realschule).
Riia maantee ristmik Võru maanteega, mida Venemaa tsaaririigi ajal nimetati Pihkva maanteeks, see oli juba Rootsi ajal postiteede sõlmpunkt. 1843. aastal otsustati ehitada selle asemele esinduslik kivihoone, hoone arhitekt oli Tartu ehitusmeister Georg Friedrich Geist. Ehitatud Tartu postijaam, esinduslik viiekaarelise ulualusega kivihoone, kujunes postijaama tüübiks. Samasugused olid ka Liivimaa kubermangu Torma, Uderna ja Ninasia jaamahoone. Postijaama taga asusid piki Riia tänavat asetsevad hobusetallid, mis olid seal 1960. aastate alguseni, kui need jäid ette kinole Ekraan. Postjaama hoone lammutati ja 3. septembril 1939. Aastatel 1938–1940 ehitati uus Kaitseliidu Tartumaa maleva Kaitseliidu hoone Tartus Riia tn 12 // Võru tänav 1 Alar Kotli ja Elmar Lohu projekti järgi. Piki Võru ja Riia tänavat paiknevaid tiibehitisi pikendati 1950. aastate lõpus (arhitekt Henn Kuvasto). Võru tänava poolset tiiba on pikendatud 1990. aastatel ja 2005. aastal. pisi|[[Tartu vana kaubamaja tegutses 1966–2013 Riia tänav 2]] Riia tänav 23 asus Tartu Linnakool ja Eesti NSV ajal Tartu Riikliku Ülikooli sõjalise õpetuse kateeder. Tänapäeval tegutseb hoones Tartu Ülikooli molekulaar- ja rakubioloogia instituut. Riia tänav 62/68 asus August Kuusik’u villavabriku hoone.
Koiva jõgi
pisi|paremal|Koiva jõe valgla
Riia tänav
Ajalugu
Riia tänav 25, 1905. aastal ehitatud koolihoones tegutses Tartu Poeglaste Gümnaasium ja kogu Saksa okupatsiooni ajal välilaatsaret.
Riia tänav 41 (hiljem Riia tänav 35) omas majas asus 1920. aastal asutatud Eesti Omavalitsuste ja Ühistegeliste Asutuste Kindlustuse Aktsiaselts Oma.
Koiva jõgi
Koiva on jõgi Lätis.
Riia tänav
Ajalugu
Riia tänav 70 hoones asus Tartu Pauluse koguduse torniga pastoraadihoone.
Koiva jõgi
See 452 km pikkune jõgi on pikim Lätis voolav jõgi (Daugavat voolab Lätis ligi 100 km vähem). Koiva lähe on linnulennult vaid 90 km kaugusel suudmest. Jõe valgla on 9800 km² suur. Koiva langus on 234 meetrit, lang on 0,52 m/km.
Castries
Castries on Saint Lucia pealinn ja ühtlasi riigi suurim linn. Linn asub Castriesi ringkonnas (district).
Riia tänav
Ajalugu
Tänava lõpus teisel pool Riia ringristmikku on tegutsenud Zooloogia ja Botaanika Instituut ja Tartu Ülikooli füüsika instituut.
Castries
Linna asutasid 1650. aastal prantslased.
Koiva jõgi
Suudmes on jõgi 80–100 m lai. Jõe vooluhulk suudmes on 13,7–300, keskmiselt 70,7 m³/s.
Castries
Castriesis sündis Derek Walcott ja seal on temanimeline väljak.
Koiva jõgi
Koiva suurimad lisajõed (lähtest suudme poole) on Tirza (parempoolne), Palsa (vasakpoolne) ja Mustjõgi (parempoolne), Vija (vasakpoolne), Rauna (vasakpoolne), Amata (vasakpoolne) ja Brasla (parempoolne).
Kain
pisi|Kain Hanoki linna asutamas. [[Julius Schnorr von Carolsfeldi illustratsioon]] Kain on vana testamendi kohaselt Aadama ja Eeva esimene poeg. Kain oli põllumees, kes ehitas maailma esimese linna ja nimetas selle oma poja järgi. Kain tappis kadedusest oma venna Aabeli ja hukkus ise õnnetuses.
Koiva jõgi
Kuigi Koiva on üldiselt liivase sängiga, esineb ülem- ja keskjooksul kiviseid lõike koos kärestikega, millest suurimad asuvad Strenči linna juures. Valmieras on jõele ehitatud tehiskärestik koos veeslaalomirajaga. Jõe keskjooksul Valmierast Siguldani asub 1973 rajatud Gauja rahvuspark. Jõe kaldal paljanduvad Devoni liivakivid, moodustades Sigulda juures kuni 85 m sügava oru. Rahvuspargis on ka Turaida, Sigulda ja Krimulda linnuse varemed.
Koiva vesi on võrreldes teiste Läti jõgedega külm.
Kain
Jahve pagendas Kaini venna tapmise eest, kuid pani talle kaitsva märgi ning ähvardas Kaini tapjat seitsmekordse kättemaksuga (1 Ms 4).
Castries
tühi|pisi|Castries
Koiva jõgi
Peaaegu kogu pikkuses kasvab Koiva kaldal okaspuumets (peamiselt mänd), kuid seal asub ka kaitsealune Koiva puisniit.
Kain
Kaini naise nime kohta kindlad andmed puuduvad. Juubelite raamatu järgi abiellus Kain oma õe Awaniga ja sai poja Hanoki. Georgios Synkellose väitel leiutas Hanok adra. Hanoki poeg oli Iirad, kelle poeg oli Mehuujael. Mehuujaeli poeg oli Metuusael, kel oli poeg Lemek. Lemekil oli Aada ja Sillaga kolm poega ja tütar.
Gnostitsistlik kainiitide usulahk mälestas Kaini kui demiurgi esimest ohvrit.
Koiva jõgi
Lätis sündinud maadeavastaja Aleksandrs Laime andis Gauja nime ka ühele jõele, mis Venezuelas ülalpool Angeli juga.
Tänapäeval on Koiva jõel levinud kanuusõit.
Teaduste Akadeemia ahelik
Teaduste Akadeemia ahelik on mäestik Aasias, osa Pamiirist. Kulgeb põhja-lõuna suunas. Aheliku pikkus on umbes 110 km.
Mäestik nimetati 1927. aastal NSV Liidu Teaduste Akadeemia järgi.
Kõrgeim tipp on kogu Pamiiri kõrgeim mägi Ismoili Somoni mäetipp (7495 m).
Vaimulikku ametisse pühitsemise sakrament
pisi|Preestriks pühitsemine Vaimulikku ametisse pühitsemise sakrament ehk hirotoonia (kreeka keeles χειροτονία) on õigeusu kiriku sakrament, püha toiming, mille käigus Püha Vaimu arm pühitseb piiskopi käte pealepanemise kaudu väljavalitud isiku diakoniks, preestriks või piiskopiks.
Diakoneid ja preestreid pühitseb üks piiskop, piiskoppe kolm või enam piiskoppi.
Erandlikult võib diakoniks või preestriks pühitseda ka vallalise mehe, kes ei ole mungaseisusesse astunud. Sellisele vaimulikule laieneb abielutuse kohustus ja teda nimetatakse tsölibaatvaimulikuks. Kuigi taoline praktika levib üha enam, ei peeta seda õigeusu traditsiooniga kooskõlas olevaks.
Lääne-Austraalia
Lääne-Austraalia (inglise keeles Western Australia, lühend WA) on Austraalia suurim osariik. Hõlmab riigi ja ühtlasi Austraalia mandri läänepoolse kolmandiku. Piirneb põhjas, läänes ja lõunas India ookeaniga, kirdes Põhjaterritooriumiga ning kagus Lõuna-Austraalia osariigiga. Lääne-Austraalia lõunarannikut uhub India ookeani osa Suur Austraalia laht.
Osariik on Sahha järel pindalalt teine 1. järgu haldusüksus maailmas. Lääne-Austraalia on näiteks Rootsist umbes kuus ja Eestist 60 korda suurem.
Jasień
Jasień (saksa Gassen) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Żary maakonnas, Jasieńi valla halduskeskus. Jasień asub Żaryst umbes 15 km põhjaloodes.
Ruumiline planeerimine
thumb|Makett Ruumiline planeerimine planeerimisseaduse tähenduses on demokraatlik, erinevate elualade arengukavasid koordineeriv ja integreeriv, funktsionaalne, pikaajaline ruumilise arengu kavandamine, mis tasakaalustatult arvestab majandusliku, sotsiaalse ja kultuurilise keskkonna ning looduskeskkonna arengu pikaajalisi suundumusi ja vajadusi.
Ruumilise planeerimise eripära on see, et ta on avalik. Avalikustamine on kohustuslik, et tagada huvitatud isikute kaasamine, õigeaegne teavitamine ja võimalus kaitsta oma huvisid planeeringu koostamise käigus. Hea planeering algab avalikustamise strateegia ja lähteülesande koostamisest. Sellele järgneb planeeringuala arengustrateegia väljatöötamine. Arengustrateegia alusel sõnastatakse planeeringuala arendamise visioon. Lähtuvalt arengustrateegiast ja visioonist koostatakse planeeringu seletuskiri ja kaardid või skeemid.
Adele Luuk-Lik
Adele Luuk-Lik (8/20. september 1890 – 1. märts 1939 Tallinn) oli eesti arst.
Ruumiline planeerimine
Planeerimisalase tegevuse korraldaja on Eestis vastavalt pädevusele Regionaal- ja Põllumajandusministeerium, muu valitsusasutus või kohaliku omavalitsuse üksus.
Adele Luuk-Lik
Lõpetas 1922 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.
Tallinna Linna Komblusvalvekoha juhataja 1924–1939.
Ruumiline planeerimine
Planeeringu menetluse etapid
Planeeringu menetluse etapid planeerimisseaduse järgi on
Galina Tšistjakova
Galina Tšistjakova (slovakipäraselt Galina Čisťakovová; sündinud 26. juulil 1962 Izmailis, Ukrainas) on NSV Liidu endine kergejõustiklane (kaugus- ja kolmikhüppaja), Seouli olümpiamängude pronksmedalist ja kehtiva maailmarekordi (7.52) valdaja. Kolmikhüppes on tema isiklik rekord 14.76.
Ruumiline planeerimine
Planeeringu menetluse etapid
Avalikkusel on õigus osaleda planeeringuprotsessis kogu selle menetluse jooksul.
Galina Tšistjakova
1996. aastast elab Galina Tšistjakova Bratislavas. Ta on esindanud Slovakkiat suurvõistlustel kaugus- ja kolmikhüppes, kuid endist edu pole saavutanud.
Nootamaa
Nimi
Saart on 1796. aastal esmamainitud kui Notawa.
Ruumiline planeerimine
Ruumilised planeeringud
Ruumilised planeeringud planeerimisseaduse järgi on
Galina Tšistjakova
Olümpiamängudel
1988 pronksmedal kaugushüppes – 7.11
Ruumiline planeerimine
Ruumilise planeerimise alusdokument
Ruumilise planeerimise alusdokument on Euroopa Ruumilise/Regionaalse Planeerimise Harta. Selle kiitis heaks 1983. aastal Euroopa Nõukogu liikmesriikide plaanimise eest vastutavate ministrite konverents Torremolinoses. Harta võttis kasutusele uue termini "ruumiline planeerimine". Kui varasem suurte territooriumide plaanimine oli välja kasvanud arhitektuursest ja linnaehituslikust plaanimisest, siis hartas kajastus selleks ajaks praktikast saadud kogemus, et ulatusliku territooriumi plaanimine pole võimalik ilma sotsiaalsete, majanduslike, keskkonna- ja kultuuriaspektide tasakaalustatud käsitluseta. See tähendas, et territoriaalset plaanimist polnud võimalik vaadelda lahus üldisest sotsiaal-majandusliku arengu prognoosist või kavast. Plaanimine eeldas eluvaldkondade arengu prognooside sünteesi. Sellist sünteesitud ja interdistsiplinaarset, territoriaalset plaanimist hakatigi nimetama ruumiliseks plaanimiseks. Euroopa Ruumilise/Regionaalse Planeerimise Harta on olnud aluseks planeerimis- ja ehitusseaduse ning planeerimisseaduse väljatöötamisele.
Välislingid
Ландшафтна архитектура (ЛТУ) Raumordnung
Galina Tšistjakova
Kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel
1989 sisemaailmameister kaugushüppes – 6.98
Euroopa meistrivõistlustel
1986 hõbemedal kaugushüppes – 7.09
Euroopa sisemeistrivõistlustel
1985 Euroopa sisemeister kaugushüppes – 7.02 1987 hõbemedal kaugushüppes – 6.89 1988 hõbemedal kaugushüppes – 7.24 1989 Euroopa sisemeister kaugushüppes – 6.98 1990 Euroopa sisemeister kaugushüppes – 6.85 ja 1. koht kolmikhüppes 14.14 (näidisala)
Nootamaa
Asukoht
Nootamaa asub Läänemeres 1 kilomeeter Loonalaiust edelas, Vilsandi rahvuspargi piires.
Saar kuulus 2014. aastani halduslikult Lümanda valda, pärast seda 2017. aastani Lääne-Saare valda.
Saarel asub Eesti läänepoolseim maismaapunkt.
Loodus
Saare pindala on 4,98 hektarit.
Saar on valdavalt klibuse pinnasega sirbikujuline atoll, mille idarannast eendub maasäär. Laguun on madal ning kinni kasvamas, sest sinna settib pidevalt adru.
Vanematel rannavallidel kasvab mage sõstar, kadakas, kibuvits ja pihlakas.
Inimtegevus
Nootamaa on asustamata.
Nootamaa ja selle ümbrus on loodusreservaat.
Lääne-Austraalia
Seal elab ligikaudu 2,3 miljonit inimest (umbes 10% Austraalia rahvastikust), enamik neist osariigi edelanurgas Edelapiirkonnas.
Lääne-Austraalia levinumad hüüdnimed on Wildflower State ('metslillede osariik') ja Golden State ('kuldne osariik'), Lääne-Austraalia elanikke hüütakse Sandgroper'iteks ehk liivauuristajateks.
Esimene Lääne-Austraaliasse jõudnud eurooplane oli Hollandi maadeuurija Dirk Hartog, kes maabus 1616. aastal Austraalia läänerannikule. 1826. aastal rajasid britid Kuningas George'i lahe äärde tänapäeva Albany lähedale sõjaväe eelposti. 1829. aastal rajati Swani jõe suudmesse koloonia Swan River Colony, millest kujunes hiljem osariigi pealinn Perth.
Perth on sageli sihtkohaks Eesti noortele, kes lähevad Austraaliasse töö- ja puhkeviisaga. Eesti kergejõustiklane Maris Mägi võitis 2011. aastal Perthis Austraalia meistrivõistlustel 400 meetri jooksu.
Baz Luhrmanni film "Austraalia" (2008) filmiti osaliselt Lääne-Austraalia kirdeosas Kununurra ümbruses.
Lääne-Austraalia sai omavalitsuse 1890. aastal ja moodustas 1901. aastal koos teiste Briti kolooniatega Austraalia Ühenduse.
Asend ja piirid
Lääne-Austraalia idapoolne piir on 129. idameridiaan, mis eraldab osariiki Põhjaterritooriumist ja Lõuna-Austraaliast. Läänes ja põhjas piirneb osariik India ookeaniga. Rahvusvahelise Hüdrograafiaorganisatsiooni (IHO) järgi piirneb Austraalia lõunarannik India ookeani osaga, kuid Austraalias nimetatakse seda ametlikult Lõunaookeaniks.
Osariigi idapiiri kogupikkus on 1862 km. Rannajoone pikkus on 20 781 km, millest 7892 km on saarte rannajoon. Osariigi maismaa kogupindala on 2,5 miljonit km².
Geoloogiline ehitus
Lääne-Austraalia aluspõhi koosneb peamiselt erakordselt vanadest Yilgarni ja Pilbara kraatonitest, mis moodustasid koos India Dekkani kiltmaa, Madagaskari ning Lõuna-Aafrika Karoo ja Zimbabwe kraatonitega Arhaikumi eooni ajal Uri, ühe maailma vanima superkontinendi (3-3,2 miljardit aastat tagasi).
Sellest ajast saadik on ainuke orogenees olnud Stirlingi mäestiku teke Austraalia lahknemisel Antarktikast. Seetõttu on maa erakordselt vana ja erodeerunud ning suurim kõrgus on ainult 1245 m üle merepinna (Meharry mäetipp Hamersley mäestikus Pilbarra piirkonnas). Enamiku osariigist moodustab platoo keskmise kõrgusega umbes 400 m. Selle reljeef on väga madal, vee äravoolu pinnasest ei esine. Platoo laskub suhteliselt järsult rannikutasandikele, moodustades kohati püstise kaljuseina (nt Darlingi mäestik Perthi lähedal).
pisi|Lääne-Austraalia suuremad asulad ja teedevõrk. Legend ülevalt alla: [[põhimaantee number; maantee number; põhimaantee; tugimaantee; kohalik tee]]
Tingituna maastiku suurest vanusest on pinnas väheviljakas, kuid sisaldab paljudes kohtades rikkalikult rauda ja alumiiniumi. Graniitaluspõhja tõttu sisaldab tasane pinnas tunduvalt vähem fosforit ja lämmastikku kui teiste sarnase kliimaga mandrite pinnas. Ulatuslike liivaväljade või rauamaagi mõjul kujunenud pinnas on veelgi viljatum, kuna selles on vähe lahustuvat fosforit; samuti tsinki, vaske, molübdeeni ning mõnel pool ka kaaliumit ja kaltsiumit.
Pinnase vähese viljakuse pärast kasutatakse suures koguses kunstväetisi, eriti superfosfaati ning putuka- ja umbrohumürke, mis on habrast pinnast tohutult rikkunud ning tekitanud kahju selgrootute ja bakterite populatsioonidele.
Samuti on põllumajanduse laiendamiseks tehtud ulatuslik lageraie kahjustanud kohalike looma- ja taimeliikide elupaiku. Selle tulemusena on osariigi edelapiirkonnas rohkem haruldasi, ohustatud või hävimisohus liike kui paljudel teistel Austraalia aladel, mistõttu on see ala üks maailma bioloogilise mitmekesisuse tulipunkte. Osariigi nisukasvatuse piirkonnas leidub suuri alasid, kus on probleemiks maa soolsus ja magevee kadu.
Kliima
Lähistroopilise vahemerelise kliimaga edelarannik oli algselt kaetud tiheda metsaga, seal kasvas ka erivärviline eukalüpt (Eucalyptus diversicolor), mis on maailma üks kõrgemaid puuliike. Edelaranniku põllumajanduspiirkond kuulub üheksa liigirikkaima maismaaelupaiga hulka ning seal on endeemiliste liikide osakaal suurem kui enamikul teistel sarnastel aladel. Tänu Leeuwini hoovusele on edelarannik ka kuue liigirikkaima mereelupaiga hulgas ning seal asub muuhulgas maailma lõunapoolseim korallrahu.
Aasta keskmine sademete hulk ulatub 300 mm-st Nisuvööndis (Wheatbelt region) kuni 1400 mm-ni niiskeimatel aladel Edelapiirkonnas (South West region) Northcliffe'i lähedal, kuid novembrist märtsini ületab vee aurustumine sademete hulga ja ilm on enamasti väga kuiv. Taimed peavad kohanema nii kuivusega kui ka pinnase äärmise toitainete nappusega. Alates 1970. aastate keskpaigast on täheldatud talviste (juunist augustini) sademete vähenemist, samas on suvekuudel (detsembrist veebruarini) kasvanud paduvihmade hulk.
Lääne-Austraalia keskosa, neli viiendikku osariigist, on poolkõrb või kõrb, hõredalt asustatud ning selle piirkonna ainuke tähtsam tegevusala on kaevandamine. Aasta keskmine sademete hulk on 200–250 mm, millest suurem osa esineb suviste tsüklonite ajal kohatiste hoovihmadena.
Erandiks on põhjas olev troopikavöönd. Kimberley piirkonnas on erakordselt kuum mussoonkliima, aasta keskmise sademetehulgaga 500–1500 mm; kuid aprillist novembrini ei saja seal peaaegu üldse. 85% kogu osariigi vee äravoolust pinnasest esineb Kimberleys, kuid kuna see avaldub ränkade üleujutustena ja õhuke pinnas on lootusetult viljatu, on maaparandustöid tehtud vaid Ordi jõe ääres.
pisi|[[Mustluik on Lääne-Austraalia vapilind]] pisi|Punaroheline kängurukäpp (Anigozanthos manglesii) on Lääne-Austraalia sümbollill
Lund sajab osariigis harva, tavaliselt ainult Stirlingi mäestikus Albany lähedal, kuna see on ainus lõuna pool olev suhteliselt kõrge mäestik. Lähedal asuvas Porongurupi mäestikus sajab veelgi harvemini. Väljaspool neid alasid on lumesadu tõeline suursündmus, mis võib vahel esineda Edela-Austraalia mägistes piirkondades. Suurim lumesadu lauskmaal oli 26. juunil 1956 Perth Hillsis, ulatudes põhjas Wongan Hillsi ja idas Salmon Gumsini. Siiski, isegi Stirlingi mäestikus sajab lund harva üle 5 cm ning tavaliselt ei püsi see üle ühe päeva.
Kõrgeim õhutemperatuur 50,5 °C mõõdeti Mardie karjafarmis 19. veebruaril 1988. Madalaim registreeritud õhutemperatuur on −7,2 °C ning see mõõdeti Eyre'i ornitoloogiajaamas 17. augustil 2008.
Taimestik ja loomastik
Lääne-Austraalia on koduks umbes 540 linnuliigile (olenevalt kasutatavast liigitussüsteemist), millest ligikaudu 15 leidub vaid Lääne-Austraalias. Lindude jaoks on parimad elupaigad osariigi edelaserv ja Broome'i ümbrus koos Kimberleyga.
Lääne-Austraalia taimestikku kuulub 9437 kohalikku soontaimeliiki 1543 perekonnast ja 226 sugukonnast, samuti on seal 1171 kodustatud võõr- või sissetunginud liiki; enamasti on need umbrohud. Edelapiirkond on maailmas esimeste hulgas oma taimeliikide arvukuselt pindala kohta.
Lääne-Austraalias on mitmeid eripalgelisi ökoloogilisi elukeskkondi: põhjarannikul Kimberley liivakivikanjonid, nendest sisemaa poole jäävad kuiv rohumaa (Ord Victoria tasandik), poolkõrb (Lääne-Austraalia Mulga põõsastik) ning Tanami kõrb. Perthi ümbruses ranniku lähedal on Edela-Austraalia savann ja Swani rannikumadalik. Austraalia edelaservas Margaret Riveri viinamarjakasvatuse piirkonnas kasvavad Warreni eukalüptimetsad. Ida pool Lõunaookeani ranniku lähedal paikneb Goldfields-Esperance'i regioon Esperance'i rohumaadega ja sisemaa poole jäävate Coolgardie ümbruse rohumaadega.
Ajalugu
pisi|[[John Forrest oli Lääne-Austraalia esimene kuberner]] Austraaliasse saabusid esimesed inimesed põhja poolt ligikaudu 40 000 kuni 60 000 aastat tagasi. Aastatuhandete jooksul liikusid nad üle mandri. Euroopa maadeavastajate saabudes 17. sajandi alguses olid põlisaustraallased (aborigeenid) asustanud kogu Lääne-Austraalia.
Esimene Lääne-Austraaliasse jõudnud eurooplane oli hollandi maadeavastaja Dirk Hartog, kes maabus 25. oktoobril 1616 praeguse Dirk Hartogi saare Inscriptioni neemel Austraalia läänetipu lähedal. 17. sajandi jooksul Hollandist ja mujalt rannikule jõudnud rändajad sattusid sinna enamasti juhuslikult; samuti hukkus palju laevu, mis kaldusid navigeerimisvea või tormi tõttu kõrvale Hea Lootuse neeme ja Jaava saare vaheliselt laevateelt. Möödus veel 200 aastat, enne kui tõestati suure lõunamandri olemasolu. 18. sajandi lõpus alustasid Lääne-Austraalia ranniku uurimist briti ja prantsuse meresõitjad.
Praeguse osariigi kujunemine algas 1826. aastal briti asula rajamisega Kuningas George'i lahe äärde Austraalia edelarannikule (1832 nimetati see Albanyks). Asula rajati, kuna Suurbritannia tahtis vältida Prantsuse koloonia võimalikku asutamist Lääne-Austraalia rannikule.
1829. aastal asutas kapten James Stirling Swani jõe äärde samanimelise koloonia (Swan River Colony). 1832. aastaks ulatus briti ümberasujate arv selles umbes 1500-ni, ja koloonia ametlik nimi muudeti Lääne-Austraaliaks. Kaks eraldiasuvat asulakohta arenesid aegapidi, ühest sai sadamalinn Fremantle ja teisest osariigi pealinn Perth.
Rahvaarv kasvas väga aeglaselt 1890. aastateni, kuni Kalgoorlie ümbrusest leiti märkimisväärne kogus kulda.
1896. aastal otsustas Lääne-Austraalia parlament võtta laenu veejuhtme ehitamiseks, mille kaudu suunatakse Goldfieldsi piirkonda umbes 23 000 m³ vett päevas. Vesi juhitakse Perthist 530 km kaugusele Kalgoorliesse ning ajaloolaste hinnangul andis see osariigi rahvaarvu ja majanduse kasvule olulise tõuke. Veejuhe, mida nimetatakse Goldfieldsi veevarustussüsteemiks, valmis 1903. aastal. Süsteemi projekteeris ja selle ehitamist juhtis Lääne-Austraalia esimene peainsener C. Y. O'Connor.
Järgides Forresti juhitud kampaaniat, hääletasid Lääne-Austraalia koloonia (mitteametliku nimega endiselt Swani jõe koloonia) elanikud Austraalia Ühenduse loomise poolt, mille tulemusena sai Lääne-Austraalia 1. jaanuaril 1901 ametlikult osariigiks.
Rahvastik
pisi|Lääne-Austraalia pealinn ja suurim linn Perth (vaade Kings Parkist). Perthis ja selle lähiümbruses elab 75% osariigi rahvastikust pisi|vasakul|Lääne-Austraalia rahvaarv aastatel 1829–2008 pisi|Elanike jagunemine Lääne-Austraalias (üks punkt vastab 1000 elanikule)
Alates 1826. aastast, kui Suurbritannia kuulutas Albany enda omaks, ennetamaks Prantsusmaa nõudmisi Austraalia läänepoolsele kolmandikule, rajasid eurooplased sinna alalisi asulaid. Briti ja iiri asunikud asutasid 1829. aastal Swani jõe koloonia, hilisema Perthi. Koloonia kasvas esialgu aeglaselt, mistõttu vajati rahvastiku lisandumiseks briti väljasaadetute tööjõudu. 1890. aastatel toimus kaevandusbuumist tingitud ränne teistest osariikidest Goldfields-Esperance'i piirkonda, mille tulemusel kasvas seal rahvaarv järsult.
Märkimisväärne ümberasujate sissevool Suurbritanniast, Iirimaalt ja mujalt Briti impeeriumist algas 20. sajandi alguses, kui kohalikud projektid, näiteks 1920. aastate grupiviisilise ümberasumise kava (Group Settlement Scheme), ärgitasid farmereid Edela-Austraaliasse kolima ning suurendasid Lääne-Austraalia kui asunike sihtkoha mainet.
Briti saartelt pärit sisserändajate mõjul kasvas Lääne-Austraalia rahvaarv 20. sajandil varasemast kiiremini. Nii nagu idapoolsetesse osariikidesse, saabus pärast Teist maailmasõda ka Lääne-Austraaliasse suurel hulgal itaallasi, horvaate ja kreeklasi. Sellele vaatamata on tänapäevani enamik sisserändajaid briti päritolu. Lääne-Austraalias, eriti Perthis, on suurem Suurbritannias sündinute osakaal kui teistes osariikides: 10,6% (2006), samas kui riigi keskmine on 5,3%. Suurbritanniast pärit sisserändajad on tihedalt asustanud osariigi teatud piirkonnad, kus neid on veerand rahvastikust.
Rahvuskuuluvuse järgi oli 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 77,5% Lääne-Austraalia elanikkonnast Euroopa päritolu: suurim rahvusgrupp nimetas end inglasteks (733 783 elanikku ehk 32,7% rahvastikust). Neile järgnesid austraallased (624 529; 27,8%), iirlased (171 667; 7,6%), itaallased (96 721; 4,3%), šotlased (62 781; 2,8%), sakslased (51 672; 2,3%) ja hiinlased (48 894; 2,2%). 2001. aastal elas Lääne-Austraalias 58 496 põlisaustraallast, see on 3,1% rahvastikust.
2006. aasta rahvaloenduse andmetel on 27,1% elanikest sündinud välismaal, mis on kõrgem kui Austraalia keskmine 22,2%. Lääneaustraallastest on sündinud Inglismaal 8,9%; Uus-Meremaal 2,4%; Šotimaal 1,2%; Lõuna-Aafrikas 1,1% ja Itaalias 1,1%.
2007. aastal elas Perthis ja selle lähiümbruses 1,55 miljonit inimest (75% osariigi rahvastikust). Teised suuremad linnad on Mandurah (78 612 elanikku), Bunbury (32 499), Geraldton (31 553), Kalgoorlie (28 242), Albany (25 196), Broome (14 436) ja Port Hedland (14 000).
Majandus
pisi|Vaade [[Fremantle'ile, suurimale Lääne-Austraalia sadamale]] Lääne-Austraalia numbrimärk. Tähed KM tähistavad Perthi Kalamunda eeslinna.|pisi
Lääne-Austraalia majandus põhineb suuresti mineraalide ja nafta kaevandamisel ning töötlemisel. Majanduse struktuur on tihedalt seotud loodusvarade rohkusega, mis annab osariigile nende kaevandamisel ja töötlemisel suhtelise eelise. Selle tulemusena on Lääne-Austraalia majandus heal järjel.
Lääne-Austraalia eksport moodustab 46% riigi koguekspordist. Osariigi põhilised ekspordiartiklid on rauamaak, alumiiniumoksiid, nikkel, kuld, ammoniaak, nisu, vill, kariloomad (lambad ja veised), toornafta ja vedelgaas.
Lääne-Austraalia on suur boksiidikaevandaja. Boksiiti töödeldakse alumiiniumoksiidiks neljas puhastusjaamas, mis annavad üle 20% maailma kogutoodangust. Osariik on maailma kolmas rauamaagitootja (15% maailma kogutoodangust) ja kaevandab 75% Austraalia 420-tonnisest aastasest kullatoodangust. Teemante kaevandatakse Kimberley piirkonna põhjatipus Argyle'i teemandikaevanduses. Collies kaevandatud kivisüsi on põhiline kütuseliik osariigi edelaosa elektrienergiavajaduse minimaalseks tagamiseks.
Lääne-Austraalia põllumajandustoodangul on oluline osa nii osariigi kui ka kogu Austraalia majanduses. Kuigi nisutoodangus on hooajati tavaliselt suur kõikumine, oli saak 2006/2007. aasta suvel peaaegu 10 miljonit tonni, mis moodustas ligi poole kogu riigi toodangust ning andis eksporditulu 1,7 miljardit USA dollarit.
Teised tähtsamad põllumajandustooted on oder, herned, vill ning lamba- ja loomaliha. Välisriikides, eelkõige Kagu-Aasias ja Lähis-Idas, on suur nõudlus Lääne-Austraalia elusloomade järele, mis on tingitud nende riikide kultuuri- ja usutraditsioonidest ning ladude ja külmhoonete nappusest. Seetõttu eelistatakse seal importida töödeldud liha asemel elusloomi. Kogu Austraalia elusloomade ekspordist on Lääne-Austraalia osa ligikaudu 50%.
Loodusvarade sektori kasvu tõttu viimastel aastatel on osariigis tekkinud märgatav oskustööjõu puudus, mis on sundinud osariigi valitsust tegema jõupingutusi sisserände soodustamiseks teistest osariikidest ja välismaalt. Novembris 2011 oli keskmine nädalapalk Lääne-Austraalias 1538 AUD, Austraalias 1333 AUD. Majanduskasv on mänginud rolli ka 2006. aasta keskmiste kinnisvarahindade tõusus, kuid 2007. aastal hinnad stabiliseerusid. Perthi kinnisvarahinnad on endiselt Sydney järel Austraalias teisel kohal ja jätkuvalt on probleemiks kõrged üürihinnad.
Perthist lõunas Kwinana tööstuspiirkonnas asub Austraalia suurim naftatöötlustehas, kus toodetakse kohalikuks tarbimiseks bensiini ja diislikütust. Piirkonnas on ka raua-, alumiiniumoksiidi- ja niklitöötlustehased, teravilja ekspordiks mõeldud sadamaehitised ning kaevandamise ja bensiinitootmise tugitööstused, nagu masina- ja metallitööstus. Fremantle'ist lõunas Hendersoni lähedal paiknevad laevaehituse (nt Austali laevatehas) ja sellega seotud abitehased. Töötlevast tööstusest on esindatud tsemendi ja ehitusmaterjalide tootmine, jahu jahvatamine, toidu töötlemine, loomasööda tootmine, autokerede ehitamine ja trükitööstus.
Viimastel aastatel on kasvanud turismi osatähtsus. Märkimisväärne hulk välisturiste saabub Suurbritanniast ja Iirimaalt (28%), teistest Euroopa riikidest (14%), Singapurist (16%), Jaapanist (10%) ja Malaisiast (8%). Turismist saadav sissetulek on jõudsalt elavdanud paljude väiksemate keskuste majandust, seda eriti rannikul.
Lääne-Austraalial on märkimisväärne kalandussektor. Kohalikuks tarbeks ja ekspordiks püütakse languste, krevette, krabisid, haisid ja tuunikala; Kimberley piirkonnas ka pärle. Mereandide töötlemisega tegeldakse kõikjal läänerannikul. Vaalapüük oli varem osariigi peamine meretööstusharu, kuid nüüdseks on see lõpetatud. 1978. aastal püüti Albanys viimased vaalad.
Valitsemiskord
pisi|Lääne-Austraalia valitsushoone (Government House) Perthis
Lääne-Austraalia sai omavalitsuse 1889. aastal, kui Perthis asutati kahekojaline osariigi parlament. See koosneb 59-liikmelisest Seadusandlikust Kogust ehk alamkojast (Legislative House) ning 36-liikmelisest Seadusandlikust Nõukogust ehk ülemkojast (Legislative Council). Üldine ja kohustuslik valimisõigus kehtib kõigile üle 18-aastastele kodanikele.
Kuigi ametlikult on Lääne-Austraalia valitseja kuningas Charles III ja täidesaatvat võimu kehastab kuberner, kes on tema esindaja osariigis, kuulub tegelik võim peaministrile ja ministritele. Viimased on valitud Seadusandliku Kogu enamuses olevast parteist või koalitsioonist. Praegune peaminister on Colin Barnett.
Lahkulöömispoliitika
Austraalia riigist lahkulöömise soov on osariigi poliitikamaastiku üks läbivaid jooni, mis sai alguse peatselt pärast Euroopa ümberasujate saabumist 1826. aastal. Lääne-Austraalia oli Austraalia ühinemise vastumeelseim osaline ega osalenud ka esimesel föderatsiooninõupidamisel. Kauaaegsed Lääne-Austraalia elanikud olid enamasti föderatsiooni vastu, kuid kulla leidmine tõi kohale palju sisserändajaid teistest Austraalia osadest. Need uued elanikud, peamiselt Kalgoorlies ja Albanys hääletasid Austraalia Ühendusega liitumise poolt. Arutati ka ettepanekut võtta ühendusse vastu ainult need alad (Auralia nime all), ülejäänud Lääne-Austraaliast lahus.
1933. aasta aprillis toimunud rahvahääletusel pooldas 68% hääletanutest osariigi lahkumist Austraalia Ühendusest, eesmärgiga naasta autonoomse piirkonnana Briti impeeriumisse. Osariigi valitsus saatis Londonisse Suurbritannia parlamenti delegatsiooni, kuid Briti valitsus keeldus asjasse sekkumast ja eraldumisotsus jäi jõustamata.
Kohalik omavalitsus
Lääne-Austraalia jaguneb 141 omavalitsusüksuseks, sealhulgas Jõulusaar ja Kookossaared. Nende volitused ja tegevus sätestati 1995. aasta kohaliku omavalitsuse seadusega.
Haridus
Kohustuslik üldharidus osariigis on 12 aastat. Lapsed lähevad kooli juba 5-aastaselt, põhihariduse omandamist alustatakse pärast üheaastast eelkooli. Lääne-Austraalias tegutseb viis ülikooli.
Meedia
Osariigi suurimad ajalehed on päevaleht The West Australian ja pühapäevaleht The Sunday Times. Suuremas osas Lääne-Austraalias on nähtavad kuus üleriigilist telekanalit. Eraraadiojaamad levivad FM-sagedusalas, kuid Austraalia Rahvusringhäälingu (ABC) kolm kanalit kasutavad endiselt AM-sagedusi.
Vein
Austraalia suurim osariik hõlmab mandri läänepoolse kolmandiku; veinitootmispiirkonnad koonduvad selle jahedama kliimaga edelaossa. Lääne-Austraalia veinitoodang on alla 5% riigi veinitoodangust, ent kvaliteedilt on osariigi veinid tipule küllaltki lähedal. Suuremad veinitootmispiirkonnad on Margaret River, Great Southern ja Swan Valley; väiksematest keskustest on olulisemad Blackwood Valley, Manjimup, Pemberton, Peel, Chittering Valley, Perth Hills ja Geographe.
Sport
Lääne-Austraalias, nagu kogu riigiski, on populaarseimad spordialad Austraalia jalgpall ja kriket. Austraalia jalgpalli liigas (AFL) esindavad osariiki West Coast Eagles ja Fremantle Dockers. Jalgpalliklubi Perth Glory osaleb Austraalia meistriliigas (A-League).
Teater, filmikunst ja muusika
Lääne-Austraalia on koduks ühele riigi juhtivale lavakunstikoolile, Lääne-Austraalia Lavakunstiakadeemiale (WAAPA), samuti hoogustub seal teatri- ja muusikategevus. Tuntumad Lääne-Austraalia taustaga muusikud ja bändid on Adam Brand, Karnivool, Birds of Tokyo, Bon Scott, Eskimo Joe, Johnny Young, Gyroscope, John Butler Trio, Tame Impala, Kevin Mitchell, Kill Devil Hills, Pendulum, Pigram Brothers, Rolf Harris ja Triffids. Parimatele muusikutele jagatakse alates 2001. aastast Lääne-Austraalia muusikatööstuse auhindu (WAM).
Osariigist on pärit mitmed tuntud näitlejad ja saatejuhid, näiteks Heath Ledger, Hugh Jackman, Sam Worthington, Ernie Dingo, Jessica Marais, Megan Gale, Rove McManus, Isla Fisher ja Melissa George. Filmidest ja teleseriaalidest on täielikult või osaliselt Lääne-Austraalias filmitud "Cloudstreet", "Austraalia" (Australia), "Bran Nu Dae", "ABBA: film" (ABBA: the Movie) ja "Viimane rong Freosse" (Last Train to Freo).
Lääne-Austraalia Sümfooniaorkester (WASO) tegutseb Perthi kontserdisaalis. Osariigi tähtsaim teater on His Majesty's Theatre. 2012. aastal valmiv Perth Arena võõrustab kontserte ja spordi sisevõistlusi.
331
331. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Aastad: 326 327 328 329 330 - 331 - 332 333 334 335 336
Walter Rummel
Walter Morse Rummel (19. juuli 1887 Berliin – 2. mai 1953 Bordeaux) oli Saksamaa päritolu pianist ja helilooja.
1939. aastal külastas ta Eestit.
TEA entsüklopeedia
TEA entsüklopeedia on üldentsüklopeedia, mida andis välja TEA Kirjastus alates 2008. aastast. Ilmus 12 põhiköidet (a–Liibüa).
Entsüklopeediasse plaaniti umbes 60 000 märksõna, lisaks trükis ilmuvale 22 põhiköitele ja 2 lisaköitele kavatseti kogu entsüklopeediale luua juurdepääs ka veebis (TEA e-Entsüklopeedia) ning anda välja DVD-versioon. Esimest köidet esitleti 10. septembril 2008 ja see oli tellijatele saadaval alates 11. septembrist 2008. 10. septembril avanes ka entsüklopeedia täisversioon veebis. 12. septembril avanes vabavaraversioon, milles artiklid on nähtaval osaliselt (märksõnad koos laiendatud määratlusega). Entsüklopeedia trükiarv oli 8500. 2010. aasta lõpuks oli TEA entsüklopeedial 8272 tellijat.
Algselt kavandati entsüklopeedia 22-köitelisena ja oleks pidanud ilmuma aastatel 2008–2013, kuid hiljem suurendati mahtu 24 köiteni ja pikendati ilmumisaega 2014. aastani. Septembris 2011 teatati, et viimane köide ilmub 2016. aastal. 20. jaanuaril 2016 teatas TEA kirjastuse juht Silva Tomingas, et entsüklopeedia väljaandmine raamatuna ei ole ilma kirjastusevälise abita enam mõeldav, kuid kirjastuse eduka saneerimise korral on võimalik e-Entsüklopeedia lõpule viia. Ta tegi kõigile entsüklopeedia tellijatele ettepaneku minna üle veebientsüklopeediale.
TEA Kirjastuse entsüklopeediaprojekti kogumaksumus oli umbes 100 miljonit krooni ning rentaabluseks plaaniti 10%. Kirjastus omandas õiguse kasutada Encyclopædia Britannica andmebaase ning koostööd tehti ka Brockhausi, WSOY ja Everest'iga.
Väljaande akadeemilisse kolleegiumisse kuulusid Jüri Engelbrecht, Ene Ergma, Peeter Tulviste, Signe Kivi ja Rein Veidemann. Kolleegiumi esimeheks valiti 21. veebruaril 2008 Peeter Tulviste.
TEA entsüklopeedia 1. köite vastutav toimetaja oli Linda Pool, 2. ja 3. köite peatoimetaja oli Raul Kilgas, 4. ja 5. köite peatoimetaja Toomas Tamla, 6. köite peatoimetaja Toomas Schvak. Alates 20. maist 2011 oli peatoimetaja Ahti Tomingas.
2016. aasta märtsis teatas Eesti Rahvusringhääling, et "TEA entsüklopeedia" on viinud kirjastuse pankroti äärele. Peatoimetaja Silva Tomingase sõnul said kirjastusele saatuslikuks siiski "majanduskriis, interneti pealetulek, eurole üleminek ning raamatute käibemaksu tõstmine". Kirjastus lootis vältida pankrotti saneerimise abil, lõpetades paberentsüklopeedia kirjastamise ja pakkudes tellijaile selle asemel veebiväljaannet (mille aastatasu oli sel ajal 49 eurot). 2015. aastal ilmunud viimast, 12. köidet (algselt planeeritud 22 köitest) müüdi 7300 eksemplari, millega see oli Eesti Kirjastuse Liidu 2015. aasta edetabelis müüginumbritelt 3. kohal.
Köited
Loendis on esitatud TEA entsüklopeedia ilmunud köited koos märksõnade vahemiku ja ilmumisajaga:
Max Tegmark
Max Tegmark (sündinud 5. mail 1967) on rootsi päritolu USA füüsik ja astronoom.
Ta on töötanud Pennsylvania Ülikoolis ja seejärel Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis.
Kvantenesetapu mõttelise eksperimendi pooldajana on esitanud matemaatilise argumendi multiversumi olemasolu kasuks: arvutuseeskiri üheainsa juhusliku arvu jaoks nulli ja ühe vahel on pikem kui arvutuseeskiri kõikide arvude jaoks nulli ja ühe vahel, seega on reaalsusel võib-olla informatsiooniliselt ökonoomsem koosneda lõpmatust hulgast paralleeluniversumitest kui ainult ühest universumist.
Virumaa vapp
thumb|125px|[[Virumaa vapp (1928)]] Virumaa vapp on Eestis asuva ajaloolise maakonna Virumaa vapp. Esimese vapi sai Virumaa 1928. aastal.
thumb|125px|[[Virumaa vapp (1937)]] Viru maakonna uus vapp kinnitati riigivanem Konstantin Pätsi otsusega 5. veebruaril 1937 järgmisel kujul: ''Vapil on sinisel väljal linnuse hõbedane hambuline müür, mis lõpeb hõbedase torniga, jättes vabaks vapi pahempoolse külgääre. Müüril on viis hammast, igaühes must aknaava. Tornil on punane katus ja neli musta aknaava, mis paigutatud kolmel tornikorral asuvatena. Linnuse müüri kohal ristamisi kaks kaheteralist hõbedast mõõka, allapoole pöördud kuldsete käepidemetega''.
Mart Laar
Mart Laar (sündinud 22. aprillil 1960 Viljandis) on Eesti poliitik, ajaloolane ja kirjanik. Aastatel 1992–1994 ja 1999–2002 oli ta Eesti peaminister. Ta on olnud Eesti Kongressi ja Põhiseaduse Assamblee liige ning kuulunud alates 1992. aastast kõikidesse Riigikogu koosseisudesse.
Kakerdaja raba
pisi|Droonivideo Kakerdaja rabast 2021. aasta septembris pisi|Kakerdaja raba põhjakülg 2021. aasta talvel
Mart Laar
Aastatel 1992–1995 oli Mart Laar erakonna Isamaa, seejärel 1998–2002 Isamaaliidu esimees. Alates 21. oktoobrist 2006 oli Laar Isamaa ja Res Publica Liidu peaministrikandidaadina erakonna tegelik juht. 26. mail 2007 toimunud erakonna üldkogul oli ta ainus kandidaat esimehe ametikohale ning valiti ühenderakonna esimeheks 986 poolthäälega. Mart Laar oli esimehe ametis kuni 28. jaanuarini 2012.
Kakerdaja raba
Kakerdaja raba on Järvamaal Järva vallas asuv raba. Ta paikneb Epu-Kakerdi soostikus ja jääb Kõrvemaa maastikukaitsealale.
Mart Laar
Alates 6. aprillist 2011 kuni 2012. aasta mai keskpaigani oli ta Andrus Ansipi kolmandas valitsuses kaitseminister.
Elulugu
pisi|vasakul|[[Kärt Jänes-Kapp|Kärt Jänes, Mart Laar ja Hannes Walter Horisondi ENE-teemalises vestlusringis aastal 1989]] Kuuenda klassi poisina võitis Mart Laar ülemaailmsel laste joonistuste võistlusel peaauhinna. Pildil oli kujutatud jäähokit. Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 46. Keskkooli ning 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal cum laude, töötas seejärel kolm aastat Tallinna 24. Keskkoolis. Aastal 1995 kaitses ta Tartu Ülikoolis magistri- ja 2005 doktorikraadi.
Kakerdaja raba
Rabas esineb arvukalt laukaid. Raba keskosas asub Kakerdi järv, mille pindala on 6,7 hektarit.
Mart Laar
Elulugu
Laari peaministriaega (1992-1994) jäi periood, mida iseloomustasid erastamine, majanduse suunamine Lääne investeeringute saavutamise suunas, kodakondsusseaduse vastuvõtmine ja Vene vägede lahkumine 1994 (Meri ja Jeltsini kokkuleppe järel).
2000. aastal tegi Laar ettepaneku viia Eesti pealinn Tallinnast Tartusse.
2005. aasta Eesti kohalikel valimistel sai Mart Laar Tallinnas 1810 häält, mis oli kogu Eesti peale 10. ja Isamaaliidu parim tulemus.
2007. aasta Riigikogu valimiste eel oli Laar Isamaaliidu peaministrikandidaat. Valimistel sai Laar Tallinna Kesklinna, Pirita ja Lasnamäe valimisringkonnas 9237 häält, mis oli Eesti 4. ja Isamaaliidu parim tulemus. Isamaaliit sai valimistel kolmanda koha ja kutse valitsusse. Laar soovis saada välisministri kohta, kuid ei saanud. Seejärel loobus Laar mõnest vähem tähtsast ministrikohast ja keskendus tööle erakonna esimehena.
Rahvusvaheliselt on Laar silma paistnud eelkõige ühetaolise tulumaksu teerajajana Ida-Euroopas. 2006. aastal sai ta Cato Instituudi välja antava Milton Friedmani auhinna vabaduse edendamise eest. Nagu ta ise auhinda vastu võttes ütles, ei pea ta ennast majandusteadlaseks. Peaministrina oli ta lugenud läbi vaid ühe raamatu majanduse kohta: Milton Friedmani "Vabadus valida". Talle oli tundunud, et Friedmani ideed muu hulgas proportsionaalsest maksustamisest ja privatiseerimisest on täiesti enesestmõistetavad ning igal pool juba ammu kasutusele võetud. Peaministrina rakendas ta neid ideid Eestis, hoolimata majandusteadlaste hoiatustest, et niimoodi "vee peal kõndida" ei ole võimalik. "Me tegime seda: kõndisime vee peal, sest me ei teadnud, et see on võimatu," ütles Laar.
Kakerdaja raba
Raba on nimetatud järvekauri järgi, keda rahvasuus nimetatakse ka kakerdajaks.
Kakerdaja raba kuulub Epu-Kakerdi turbamaardlasse. Maardlas kaevandatakse turvast, kuid mitte Kakerdaja raba maa-alal.
Mart Laar
Elulugu
Veebruarist 2006 kuni märtsini 2007 kuulus Laar Swedbanki nõukokku.
Laari raamatut "Sinimäed 1944" müüdi 2006. aastal 7053 eksemplari, mis tegi sellest läbimüügilt 2006. aasta Eesti 7. raamatu.
Mart Laar on reservohvitser; ta sai 1998. aastal lipniku auastme. President Lennart Meri keeldus 2000. aastal Laarile andmast nooremleitnandi auastet, mida taotles Eesti Reservohvitseride Kogu esimees Kaido Pihlakas ja toetas kaitseväe juhataja kohusetäitja kolonel Märt Tiru. Mart Laar kui aktiivne reservväelane sai nooremleitnandi auastme siiski 2006. aastal.
Septembris 2011 teatas Mart Laar, et ei kavatse enam erakonna esimeheks kandideerida.
18. veebruaril 2012 tabas sõpradel külas olnud Mart Laari kõrgvererõhktõvest tingitud insult. Mart Laarile kutsuti kiirabi ning ta viidi Põhja-Eesti Regionaalhaiglasse. 13. aprillil pääses Laar intensiivravilt ja jätkas ravi füsioteraapiaga.
6. mail esitas Mart Laar peaminister Andrus Ansipile avalduse kaitseministri ametist lahkumiseks, Vabariigi President rahuldas tema palve 11. mail 2012 ning nimetas uueks kaitseministriks Urmas Reinsalu.
2014. aastal debüteeris Mart Laar ulmekirjanikuna alternatiivajaloolise romaani "Sügissõda" esimese osaga.
Liikmesus
pisi|Mart Laar (2007)
Peter Hunt
Peter Hunt (sündinud 30. juulil 1952 Rootsis) on eesti ärimees, AS Wendre nõukogu esimees.
Ta on alates 2002. aastast Wendre ainuomanik.
Patrick Stewart
pisi|Patrick Stewart, 2019 Patrick Stewart (sündinud 13. juulil 1940) on inglise teatri- ja filminäitleja.
Tema tuntumaid rolle on kapten Jean-Luc Picard sarjas "Star Trek: Uus põlvkond" ning mitmes teises Star Treki ulmemaailma-teemalises filmis ja seriaalis.
Müritz
Müritz (ˈmyʁɪts, slaavi keeltes "väike meri") on suuruselt teine järv Saksamaal. Järve ääres on Wareni ja Röbeli linn.
Loodus
pisi|Müritz Wareni linnast Järv jaguneb mitmeks laheks. Selle suurim sügavus on 31 meetrit ja keskmine sügavus 6 meetrit. Järv asub 62 m kõrgusel merepinnast. Valgla suurus on 663 ruutkilomeetrit ja pindala 177 ruutkilomeetrit. Nii sissevool kui ka väljavool on seotud Elde jõega. Seal on Müritzi rahvuspark. pisi|Müritzi rahvuspark
Kelmikaart
Kelmikaart on J. K. Rowlingu romaanisarjas "Harry Potter" kaart, millel on kujutatud Sigatüüka kooli ja Siganurme küla. Kaart sisaldab lisaks tavalisele kooli ja küla plaanile ka kõiki kooli territooriumil olevaid salakäike. Kaardi teeb aga eriliseks see, et kaardil on näha, kus keegi parasjagu liigub.
Kasutamine
Kaardi lugemiseks on vaja teada, kuidas seda avada. Kaardi lugemiseks ja uurimiseks tuleb osutada sellele võlukepiga ning öelda: "Ma tõotan pühalikult, et olen pahanduste peal väljas." Kui kaarti pole vaja enam kasutada, siis tuleb öelda: "Kelmus tehtud!" ning kaardi info kustub ära.
Kaardi ajalugu
Selle kaardi kingivad Harryle Fred ja George Weasley öeldes:"Sinul läheb seda rohkem vaja kui meil". Tänu sellele kaardile õnnestub Harryl mitmel korral vältida soovimatute isikutega kokkupõrkamist. Samuti saab Harry tänu kelmikaardile teada Sigatüükas asuvatest salakäikudest, mida ta mitmel korral erinevatel asajoludel kasutab.
Kelmikaardi loojateks on James Potter, Sirius Black, Remus Lupin ning Peter Pettigrew. Autorinimedena kasutavad nad hüüdnimesid Nukits (James), Päntajalg (Sirius), Totu (Remus) ja Vingerjas (Peter).
Zara piiramine
Zara piiramine ehk Zadari piiramine (horvaadi keeles Opsada Zadra; 10.–24. novembrini 1202) oli Neljanda ristisõja esimene suurem sündmus ja katoliiklastest ristisõdijate esimene rünnak katoliikliku linna vastu. Ristisõdijatel oli Veneetsia vabariigiga kokkulepe nende transportimiseks üle mere, kuid veneetslaste küsitud hind ületas suurelt seda, mida nad olid suutelised maksma. Veneetslased seadsid seejärel tingimuseks, et ristisõdijad aitavad neil vallutada Zadari: pideva Veneetsia ja Horvaatia ning Ungari (mille valitseja Imre oli tõotanud ristisõjaga liituda) vahelise lahinguvälja. Kuigi osa ristisõdijatest keeldus piiramisel osalemast ja paavst Innocentius III saatis välja sellist tegevust keelavad ning ekskommunikatsiooniga ähvardavad kirjad, algas linna piiramine 1202. aasta novembris. Zadar langes 24. novembril ning veneetslased ja ristisõdijad rüüstasid linna. Pärast seal talvitumist jätkas Neljas ristisõda oma Konstantinoopoli piiramiseni viinud sõjakäiku.
Kelmikaart
Kaardi ajalugu
Magical objects in Harry Potter Волшебные предметы мира Гарри Поттера