cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ringhääling
Sõnakasutusest
Üldtähenduses on sõna ringhääling kasutatud ka näiteks nimes Euroopa Ringhäälingute Liit. Ringhäälinguid eristavateks oskussõnadeks on raadioringhääling ja televisiooniringhääling.
Ringhäälingu ajaloost
Ringhääling tugineb 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses toimunud edusammudele elektroonika ja raadiotehnika alal. Kuid alles pärast Esimest maailmasõda algas ringhäälingu tõeline võidukäik kogu maailmas.
Regulaarseid raadioringhäälingu saateid alustati Ameerika Ühendriikides 1921. aastal, Euroopa maades alates järgmisest aastast, Eestis 18. detsembril 1926.
Korrapäraseid televisioonisaateid hakati mitmes riigis edastama 1930. aastate teisel poolel.
Auduboni tantsusaal
Auduboni tantsusaal (Audubon Ballroom) oli tantsusaal New Yorgis Washington Heightsis (Manhattanil Harlemist põhja pool) aadressil 3940 Broadway 165th Streeti ja 166th Streeti vahel asunud teatri San Juan Theater ülakorrusel.
Selles tantsusaalis mõrvati 21. veebruaril 1965 Malcolm X.
Saal mahutas umbes 400 inimest.
2004. aastal või pisut varem lammutati saal hoolimata paljude inimeste vastuseisust, sest jäi ette kliiniku New York-Presbyterian Hospital uurimiskeskuste laiendusele. Kompromissina rajati uurimiskeskuse kõrvale Malcolm X-i memoriaal.
Majonees
pisi Majonees on külm kaste, mille tegemiseks on kasutatud taimeõli, munarebu või muna pulbrit, piimapulbrit ja mitmesuguseid maitseaineid nagu sinepipulber, suhkur, pipar.
28. juuli
28. juuli on Gregoriuse kalendri 209. (liigaastal 210.) päev. Juliuse kalendri järgi 15. juuli (1901–2099).
Abohar
Abohar on linn Indias Pandžabi osariigis Fīrozpuri ringkonnas.
Linnas on arenenud puuvillatööstus ja aiandus.
I Riigikogu
I Riigikogu oli Riigikogu esimene koosseis, Eesti esindusorgan aastail 1920–1923.
I Riigikogu pidas enda istungeid Toompea lossi valges saalis kuni 1922. aasta sügiseni, mil Toompea lossi õuel asunud konvendihoone varemetele valmis Riigikogu hoone.
Valimised
I Riigikogu valiti 27.–29. novembril 1920. Kohad 100-liikmelises Riigikogus jaotusid nii:
Tartus on eelistusjärjekord selline:
18. jaanuaril 1921 ütles kommunist Johannes-August Allikso Riigikogu kõnetoolist: Eesti on ametlikult demokraatline Vabariik, sellepärast tuleb vaatamise alla võtta, kas valimised sündisid vastavalt demokraatlistele põhimõtetele. Valimised sündisid sõjaseaduse all. Valitsus andis määruse, et valimise koosolekuid võib pidada ilma komandandi iseäralise loata. Kuid pärast... (Jääb äkki peatama. Vahelhüüded paremalt poolt: „Pange prillid pähe, siis seletate paremini!”) Valimiste ajal oli meil terroor... (Vahelhüüe: Terroor, terroor! See ei käi valimiste kohta.) Ähvardati, – igaüks, kes punastele hääletab, saab kannatada, saab välja saadetud jne. Niisugusel korral ei saa poliitilistest vabadustest valimistel juttu olla. Kõik rühmad võisid Tallinnas koosolekuid pidada ja selleks „Estoonia” kontsertsaali tarvitada, aga meie ei saanud seda mitte. Rõhutud töölised ei saanud oma häält kuidagi tõsta. Teil aga olid kõik kohad ja võimalused tarvitada, isegi kiriku kantslist tehti kihutustööd. Tallinna trükikojad trükivad kodanlisi ajakirju, meie häälekandjaid ei taha aga keegi trükkida. (Vahelhüüe: Teie teete tööd põrandaall!) Kas võib tööliste sõna- ja trükivabadusest juttu olla? Kui korraldatud valimise koosolekule minevate tööliste käest priiskavate kurnajate võimude läbi punased lipud ära kisti, tarvitati töölise vastu vägivalda, pekseti neid kantsikutega, tallati hobustega. Riigikogu Kommunistline Töölisterühm teeb sellepärast järgmise ettepaneku: „Riigikogu tunnistab, et Riigikogu valimised on sündinud sõjaseaduse ja kapitaali surve all, aga mitte vastavalt demokraatia põhimõttele ja otsustab seepärast valimisi tühjaks tunnistada.” (Üleüldine naer.)
Käärimine
Käärimine ehk fermentatsioon ehk fermenteerumine (ka anaeroobne glükolüüs) on teatud tüüpi organismide (bakterite ja pärmseente) ainevahetusprotsess, mis toimub anaeroobses (hapnikuvabas) keskkonnas ühenditeni, mille edasine oksüdatsioon saab toimuda ainult hapniku osalusel. Käärimisprotsessil vabanevat energiat kasutavad vastavad organismid elutegevuseks.
Sõltuvalt käärimisprotsessil tekkinud lõpp-produktidest räägitakse piimhappekäärimisest (saaduste seas piimhape), etanoolkäärimisest (saaduste seas etanool) jpt käärimistüüpidest. Piimhappekäärimisel toimub suhkru lõhustumine piimhappebakterite abil ja moodustub piimhape. Etanoolkäärimisel lõhustub suhkur pärmseente toimel ning moodustuvad etanool ja süsihappegaas.
Käärimise kasutamist toiduvalmistamise protsessis nimetatakse kääritamiseks. Protsessi käigus rakumahl oksüdeerub ja käärib, mis kutsub esile värvi muutumise ja iseloomuliku aroomi tekke.
I Riigikogu
Valimised
Põhiseaduse järgi valiti I Riigikogu 3 aastaks, kuid I Riigikogu kuulutas välja ennetähtaegsed valimised. 17.–19. veebruarini 1923 toimus Rahvahääletus Algkooli seaduse muutmiseks. Rahva valdav enamus oli selle seaduse vastu, mistõttu põhiseaduse § 32 alusel korraldati uue Riigikogu valimised. See jäi ka ainsaks korraks, mil Riigikogu selle paragrahvi alusel laiali läks.
Käärimine
Keemias on käärimine lihtsate ühendite (etanool, süsinikdioksiid, äädikhape ehk etaanhape) tekkimine sahhariididest jt ühenditest mikroorganismide toimel.
I Riigikogu
Valimised
28. veebruaril 1921 palus Riigikogu juhatus Vabariigi Valitsuselt ühte sõiduautot enda käsutusse.
Juhatus
Esimehed:
Tom Walkinshaw
Tom Walkinshaw (17. november 1946 – 12. detsember 2010) oli šoti autosportlane, insener ja ettevõtja.
Alates 1968. aastast sõitis ta mitmes sarjas.
Väike Emajõgi
Väike Emajõgi (võru keeles Väikene Imäjõgi) on jõgi Eestis.
Tom Walkinshaw
Aastal 1975 asutas ta ettevõtte Tom Walkinshaw Racing (TWR), mis hakkas tegelema autode konstrueerimise ja tootmisega ning osales mitmes võidusõidusarjas.
Väike Emajõgi
Väike Emajõgi saab alguse Otepää kõrgustikult Pühajärve lõunaotsast ja suubub Võrtsjärve lõunatippu. Jõe lähe ja suue asuvad üksteisest 24 km kaugusel. Asub peaaegu kogu ulatuses Valga maakonnas, suudme eel voolab ka Tartu maakonna piiril.
Väike Emajõgi on 87 km pikk, selle valgla on 1380 km² ja suurim lisajõgi Pedeli jõgi. Jõe lähe asub 115 meetrit üle merepinna ja suue 34 meetrit, seega langeb jõgi 81 meetrit ehk 0,98 meetrit kilomeetri kohta. Jõgi on ülemjooksul alates 3 meetrit ja alamjooksul kuni 120 meetrit lai.
Tom Walkinshaw
Aastal 1991 sai Tom Walkinshaw Benettoni Vormel 1 meeskonna tehniliseks direktoriks. Aastal 1996 ostis ta Arrowsi meeskonna ja jäi selle juhiks kuni meeskonna likvideerimiseni 2002. aastal.
Volhov
thumb|Raudteejaam Volhovis
Volhov (soome Olhava) on linn Venemaal Leningradi oblastis, Volhovi rajooni keskus. Asub Volhovi jõe ääres Peterburist 122 km idas.
Ajalugu
Volhov tekkis 1918. aastal Volhovi jõele hüdroelektrijaama rajamisega. Linnaõigused sai 1933. aastal. 1933–1940 kandis nime Volhovstroi.
Linnas asub alumiiniumitehas.
Linnast 10 km kaugusel asub Staraja Ladoga küla.
Autonoomne maakond
Autonoomne maakond on 3. järgu haldusüksus Hiinas, kus elavad vähemusrahvused. Hiinas on 117 autonoomset maakonda. Kõige rohkem on neid Yunnani provintsis.
Alain Bombard
pisi| Alain Bombard 1981 Alain Bombard (27. oktoober 1924 Pariis – 19. juuli 2005 Toulon) oli prantsuse arstiteadlane ja bioloog, kes tõestas 1952. aastal, et ainult mereandidest toituval ning kaladest ja vähesel määral merest joogivett saaval merehädalisel on võimalik ellu jääda. Selleks ületas ta 1952. aastal üksinda kummipaadil Atlandi ookeani. Kirjutas oma kogemusest raamatu "Vabatahtlik merehädaline" (eesti keeles ilmunud 1961).
Ta tõestas ühel korral, et inimene võib väga hästi elada reisi üle ookeani ilma kaasavõetud söögi ja joogita. Ta otsustas kontrollida oma teooriad ise, et säästa hiljem tuhandete merehädaliste elud, mis kaotataks merel.
19. oktoobril 1952 alustas Bombard oma reisi üle Atlandi ookeani. Ta oli sõitnud ka varem Atlandi ookeanil, Tanger – Casablanca (13. august – 20. august) ja Casablanca – Las Palmas (24. august – 3. september). Esialgne plaan oli purjetada üle Atlandi ookeani koos sõbraga, kelleks oli inglise purjetaja Jack Palmer, kellega ta oli sõitnud just enne Monacost Menorcasse (25. mai – 11. juuni), kuid Jack lahkus Tangeris. Bombard sõitis oma l'Hérétique (ketser) nimelise Zodiac kummipaadiga, mis oli ainult 4,5 meetrit pikk, võttes kaasa ainult sekstandi ja raadiovastuvõtja. Bombard teatas, et ta jäi ellu tänu kaladele (ta kasutas kalu nii värske vee pressimiseks lihast kui ka toiduks), mille ta püüdis omatehtud harpuuni ja konksudega. Lisaks tarbis ta planktonit skorbuudi vältimiseks. Ta jõi piiratud hulgal merevett iga päev ning kontrollis ja jäädvustas oma füüsilist seisundit korrapäraselt. Reisi teisel poolel tekitas palju probleeme oluline navigatsiooniviga, mille tõttu arvas Bombard, et on 500 miili Ameerika mandrile lähemal, kui tegelikult. Lootusetu maa otsimine silmapiirilt tekitas depressiooni ja surmamõtteid, mis kahjustasid ka füüsilist tervist. 53. päeval kohtas ta laeva. Meeskonnast öeldi talle, et tal on veel üle tuhande kilomeetri seilata. Laeval sõi Bombard kerge hommikueine, mis tekitas hiljem palju füüsilisi piinu ja vastumeelsust toore kala vastu, mille tõttu nälgis ta rohkem, kui eelnenud reisi ajal. Bombard jõudis Barbadosele 23. detsembril 1952, pärast 4400 km pikkust merereisi. Ta oli kaotanud 25 kg oma kehakaalust ja viibis lühikest aega haiglas. Oma reisist kirjutas ta väitekirja ja rida nõuandeid merehädalistele, kus oluline punkt oli psüühilise toonuse ja optimismi hoidmine ellujäämiseks. Nii reisi ajal kui ka aastaid hiljem on Bombardi ka ägedalt kritiseeritud ning kahtlustatud, et reisi ajal jõi ta salaja kaasa võetud magedat vett ning võltsis hiljem arvandmeid.
Bombard suri Prantsusmaa lõunaosas Touloni linnas 2005. aastal 80 aastasena.
Järvelubi
Järvelubi ehk järvekriit on kollakasvalge pude sete, mida võib leiduda suhteliselt madalate kalgiveeliste järvede põhjasetetes.
Järvelubi koosneb peamiselt kaltsiumkarbonaadist (CaCO3).
Eestis leidub järvelupja peamiselt lubjase aluspõhjaga aladel, mis on mõjutanud sealseid järvi. Järvelubja settimine algas pärast mandrijää taandumist.
Ahvenamaa maakond
Ahvenamaa (soome keeles Ahvenanmaa, rootsi keeles Åland) on omavalitsuslik Soome maakond Läänemeres. Maakonna elanikkond on rootsikeelne ja ainus ametlik keel on rootsi keel.
Läänemeres asuva Ahvenamaa saarestiku suurim saar on Ahvenanmanner. Seda ümbritsevad, eriti idakaares, tuhanded väiksemad saared.
Lõunasse jääb Ahvenameri, läände Ahvenanrauma ja põhja Põhjalaht. Idas on piir Ahvenamaa ja Turu saarestiku vahel tinglik.
Nimi
Teise teooria järgi on saarestiku algne nimi soomekeelne Ahvenanmaa, millest tuleneb rootsikeelne nimi Åland.
Saarestiku ametlik nimi on Landskapet Åland ehk Ahvenamaa maakond.
Asend
pisi|Ahvenamaa reljeef ja vallad Ahvenamaal on strateegilise tähtsusega positsioon, kuna lisaks Soome lahe lähedusele juhivad nad ühte Stockholmi sadama sissepääsudest ja ka sisenemisi Põhjalahele.
Ahvenamaa saarestik hõlmab ligi kolmsada asustatavat saart, millest umbes kaheksakümmend on asustatud; üle jääb veel 6200 skääri ja veest välja paistvat kivi. Saarestik on ühendatud Åbolandi saarestikuga - Soome edelarannikuga külgneva saarestikuga - idast. Koos moodustavad nad Saaristomere. Ahvenamaast läänes on Ahvenameri ja põhjas on Selkameri. pisi|Lammaste karjatamine väikesel saarel
Saarte pindala on kokku 1,527 ruutkilomeetrit. 90 protsenti elanikkonnast elab Ahvenanmanneril, kus asub ka pealinn Maarianhamina. Ahvenanmanner on saarestiku suurim saar. Selle pindala on ebakorrapärase kuju ja rannajoone tõttu keeruline hinnata, kuid hinnanguliselt ulatub see 740 ruutkilomeetrist 879 ruutkilomeetrini kuni üle 1010 ruutkilomeetrini, sõltuvalt sellest, mida loetakse või mida mitte saare osaks.
Ahvenamaa küsimuse ajal otsisid pooled tuge saarte eri kaartidelt. Rootsi kaardil domineeris kõige tihedamalt asustatud põhisaar ja paljud skäärid jäid välja. Soome kaardil anti paljudele väiksematele saartele või skääridele tehnilistel põhjustel pisut liialdatud suurus. Rootsi kaart nihutas saared Rootsi mandriosale lähemale kui Soomele; Soome kaart rõhutas saarestiku järjepidevust Ahvenanmanneri ja Soome mandriosa vahel, samas kui Rootsi ja saarte ning saarestiku vahel tekkis suurem lõhe.
Loodus
Saarte pind on üldiselt kivine ja pinnas õhuke tänu jää liikumisele viimase jääaja lõpus. Saartel on ka palju heinamaad, kus elab palju erinevaid putukaid, näiteks üks koerliblikate liik (Glanville'i fritillaar). Sadamaid on saartel mitu.
Kliima
Ahvenamaal on niiske mandriline kliima, mida mõjutab selle asend meres, eriti suvel. Suved on seal jahedamad võrreldes nii Rootsi kui ka Soome mandriosasadega, aga talvetel on Rootsiga külgnevate osadega võrreldes vähe erinevusi ja on vaid pisut pehmemad kui Mandri-Soomes.
Autonoomia
Saarte autonoomse staatuse kinnitas 1921. aasta Rahvasteliidu otsus, mis langetati Ahvenamaa küsimuse lahendamisel. Uuesti kinnitati autonoomiat lepinguga, mille alusel Soome Euroopa Liitu vastu võeti. Seaduse järgi on Ahvenamaa poliitiliselt neutraalne ja tervenisti demilitariseeritud ning sealsed elanikud on vabastatud Soome kaitseväkke võtmisest. Saartele andis ulatusliku autonoomia Soome parlament 1920. aastal vastu võetud Ahvenamaa autonoomia seadusega, mis hiljem asendati uute samanimeliste seadustega aastatel 1951 ja 1991. Ahvenamaa on seaduse järgi jätkuvalt täielikult rootsikeelne.
Haldusjaotus
pisi|Ahvenamaa omavalitsused
Ajalugu
pisi|Enne 1667. aastat koostatud Rootsi päritolu Ahvenamaa kaart, millel on kujutatud laevateed, sadamad ja kirikud ning kuhu on märgitud ka piirid
Vanaaeg
Neoliitikumiaegse kammkeraamika kultuuri liikmed alustasid saarte asustamist umbes 7000 aasta eest: pärast seda kui viimase jääaja mandrijää raskuse poolt alla surutud saared taas merest tõusma hakkasid. Hiljem kohtus saartel juba koha leidnud kultuur seal veel teisegi neoliitikumiaegset kammkeraamikat viljelnud kultuuriga.
Kivi- ja pronksiajal leidsid saarte elanikud toitu hülgeid ja linde küttides, kalastades ning taimi korjates. Saartel alustati ka varajase põllumajandusega. Rauaajal suurenesid kontaktid Skandinaaviaga. Viikingiajast on saartel teada üle 380 dokumenteeritud matmispaiga ja kuue linnuse varemed.
Keskaeg
13. sajandil ühendati Soome Rootsi impeeriumiga. Septembris 1809 moodustasid Ahvenamaa saared osa territooriumist, mille Rootsi Hamina rahuga Venemaale loovutas. Selle tulemusena sai saartest osa autonoomsest Soome Suurvürstiriigist. Rahulepingu sõlmimise käigus ei õnnestunud Rootsil saavutada tingimust, et saari ei kindlustataks. Antud küsimus ei olnud oluline vaid Rootsi jaoks: Suurbritannia, et sõjaline kohalolu saartel võib ohustada riigi sõjalisi ja ärilisi huve.
Uusaeg
Aastal 1832 alustas Venemaa saarte kindlustamist suure Bomarsundi kindlusega. Osana Krimmi sõjast vallutas brittide ja prantslaste sõjalaevadest ja mereväelastest koosnev ühisvägi kindluse aastal 1854 ning hävitas selle. Krimmi sõja lõpetanud 1856. aasta Pariisi lepinguga demilitariseeriti kogu Ahvenamaa saarestik.
Uusim aeg
pisi|Ahvenamaa (siniselt) Soome ajalooliste ja kaasaegsete maakondade piiridega kaardil 1918. aasta Soome kodusõja ajal sekkusid saarele paigutatud Venemaa vägede ja üle jäätunud mere Soomest tulnud Soome "valgete" ja "punaste" vahelisse konflikti rahu tagamise eesmärgil Rootsi väed. Mõne nädala jooksul asendasid saartel Rootsi väed Saksa väed, kes okupeerisid Ahvenamaa "valge" Soome senati (konservatiivide) palvel.
Pärast 1917. aastat töötasid ahvenamaalased selle nimel, et saared loovutataks Rootsile. Aastal 1919 allkirjastas Soomest lahkulöömise ja Rootsiga ühendamise petitsiooni 96,4% saarte valijaskonnast ja enam kui 95% neist toetas seda. Rootsimeelsed rahvuslikud meeleolud olid saartel tugevnenud eriti seoses Soomes arenenud rootsivastaste suundumuste ja Soome rahvusluse tulemusena, mida toitis heitlus oma autonoomia säilitamise eest ja võitlus venestamise vastu.
Ahvenamaa elanikkonna kartustesse oma tuleviku suhtes Soome osana panustas ka Soome mandriosas aset leidnud rootsikeelse vähemuse ja soomekeelse enamuse konflikt, mis oli Soome poliitikas tähtsal kohal 1840. aastatest alates.
Ent Soome keeldus saarte loovutamisest ja pakkus selle asemel Ahvenamaale autonoomset staatust. Elanikud ei kiitnud pakkumist siiski heaks ja vaidlus saarte üle esitati lahendamiseks Rahvasteliidule. Viimane otsustas, et Soomele peaks jääma suveräänsus Ahvenamaa üle, kuid saarestik tuleks teha autonoomseks territooriumiks. Sellega kohustus Soome tagama Ahvenamaa elanikele nii rootsi keele kui ka oma kultuuri ja kohalike traditsioonide säilitamise õiguse. Samal ajal kehtestas rahvusvaheline leping Ahvenamaa neutraalse staatuse, keelates sõjaliste rajatiste või vägede paigutamise saartele.
Mitme põhjuse koosmõjus on saarte elanike nägemus Ahvenamaa suhetest Soomega muutunud "Soome valduses olevast Rootsi maakonnast" "Soome autonoomseks osaks" olemise suunas. Nendeks põhjusteks on pettumine Rootsi ebapiisavas toetuses Rahvasteliidus otsuse langetamisel ning fakt, et Rootsi ei austanud 1930. aastatel Ahvenamaa demilitariseeritust ja ühine saatus Soomega Teise maailmasõja ajal. Teise maailmasõja ajal said Ahvenamaa elanikud merel suhtelist turvalisust nautida, kuna nende kaubalaevastik seilas nii liitlasriikide kui ka Saksamaa heaks. Sellest tulenevalt Ahvenamaa laevu üldiselt ei rünnatud, kuna kumbki osapool ei teadnud, millist kaupa ja kellele veeti.
Välislingid
🇫🇮
1594
1594. aasta (MDXCIV) oli 16. sajandi 94. aasta.
Pikanõmme luide
Pikanõmme luide on liivaküngaste ahelik Juminda poolsaarel, Kolga-Aabla lähistel.
Ahelik kulgeb lõuna-põhja suunas, on umbes 2 km pikk ja keskosas ulatub 33 m üle merepinna, mis on kogu Juminda poolsaare kõrgeim punkt.
Luite tippu on ehitatud 25 m kõrge Pikanõmme vaatetorn. Luidet läbib Majakivi-Pikanõmme õpperada.
Reigo Rosenthal
Reigo Rosenthal (sündinud 6. detsembril 1981 Tallinnas) on eesti ajaloolane.
On tegutsenud Vikerraadios saate "Eesti lugu" ühe saatejuhina.
Wuzhi
thumb Wuzhi (hiina 五指山; pinyinis Wuzhi Shan (Wǔzhǐ Shān); 'viie sõrme mägi') on mägi Hiinas, Hainani saare kõrgeim tipp. Mäe kõrgus on 1840 m.
Mäe järgi on nime saanud Wuzhishani linn.
Wuzhi ümbruses elavad peamiselt liid. Mäega on seotud mitmed legendid ja sellest on kirjutatud palju luuletusi.
Bachata
Bachata [batš'aata] on Dominikaani Vabariigist pärit romantiline muusikastiil, millele on iseloomulik mitme kitarri ja löökriistade (bongo, marakas jt), vahel lisaks ka bassi kasutamine; samuti selle muusika järgi tantsitav tants.
Sõna "bachata" tähendas algselt madalamate sotsiaalsete klasside lõbusat ja vabameelset koosviibimist kodus või kahtlase kuulsusega kõrtsis. Muusikat, mida kohalikud pillimehed mängisid laupäevaõhtustel pidudel vestluse ja napsivõtmise taustaks (bolero campesino), hakati alates 1960.–1970. aastatest nimetama bachataks. Bachata tavalisimaks esituskohaks said kabareed ja bordellid; kõrgklass pidas bachatat valdavalt alaväärtuslikuks ja labaseks muusikastiiliks. Väga väheste eranditega oli bachata meeste esitatav muusika.
Esimesed bachata-singlid salvestas José Manuel Calderón 1961. aastal, kui paljud külamuusikud pärast diktaator Rafael Trujillo surma vabanenud pealinna plaadistusärisse õnne otsima suundusid. Teiste selle perioodi tuntumate bachaterode hulka kuulusid Fabio Sanabia, Inocencio Cruz, Rafael Encarnació ja Luis Segura. 1970.–1980. aastate vaese maaelanikkonna elutingimuste halvenemine ning linna kolinute uus vaenulik elukeskkonda peegeldus ka bachatas, kus varem domineerinud armastuse ja romantika teema tõrjusid tagaplaanile prostitutsioon, alkohol, bravuuritsemine, pettumus, solvangud ja vägivald. Muusika muutus kiiremaks ja lihtsamaks, teksti hulgas sai oluliseks tänavaargoo tabav kasutus. Selle perioodi bachata-muusikuid: Marino Pérez, Bolivar Peralta, Mélida Rodriguez, Felipe Rodriguez, Blanca Iris Villafañe, Marino Pérez, Cuco Valoy, Edilio Paredes, Augusto Santos jt. 1980. aastatel muutusid aina olulisemaks bachata allusioonid seksile ja prostitutsioonile, sündis terve iseseisev alamžanr, kus esikohal oli seksuaalselt kahemõtteline tekst (esitajad Julion Angel, Teodoro Reyes, Blas Durán). 1980. aastate lõpus võttis viimatimainitu kasutusele elektrikitarri ning sündis n-ö moodne bachata. Selle pioneerideks olid ka Luis Vargas, Anthony Santos ja Raulin Rodriguez. 1990. aastate algul suutis bachata sotsiaalse paaria staatusest välja murda ning leida laiemat omaksvõttu ka keskklassi poolt. Juan Luis Guerra menulauluga "Bachata rosa" tuli ka rahvusvaheline menu. 1990. aastate keskel muutus bachata taas pehmemaks ja romantilisemaks, esiplaanile kerkis õnnetu armastuse teema. Bachata muusikalist külge on sellest perioodist alates enim mõjutanud kitarrist, arranžeerija ja produtsent Martires de León. 2004. aastast alates on maailmas mitmel pool edetabelitesse jõudnud Dominikaani päritolu, kuid New Yorgis tegutseva ansambli Aventura menulood ("Obsesión", "Cuando Volverás" jt). See ansambel on toonud kunagise rahvamuusikažanri rahvusvahelise popkultuuri areenile. Nende järgijad katsetavad bachata ühendamist tänapäevaste tantsumuusikastiilidega, hiphopiga jms.
Tants
Kuigi bachata ei olnud algselt tantsumuusika, sündis ka selle järgi tantsitav samanimeline 4/4 taktimõõdus tants, mille aluseks oli arvatavasti Kuuba boolero ja merengue. Bachata põhisammudeks on kolmel esimesel taktiosal liikumine kõrvale-juurde-kõrvale ning neljandal taktiosal liikumissuuna vastassuunda jääva puusa kergitus.
Tuntud artiste ja ansambleid
Andy Andy, Alex Bueno, Aventura, Huey Dunbar, Zacarias Ferreira, Juan Luis Guerra, Los Toros Band, Elvis Martinez, Andy Montañez, Monchy y Alexandra, Frank Reyes, Raulin Rodriguez, Anthony Santos, Yoskar Sarante, Super Uba, Joe Veras.Anne Veski
Nat King Cole
Nat King Cole (pärisnimega Nathaniel Adams Coles; 17. märts 1919 Montgomery, Alabama osariik – 15. veebruar 1965 Santa Monica, California osariik) oli USA džässpianist ja laulja.
Lapsepõlv
Nat King Cole sündis Montgomerys, kus tema isa oli lihunik ja baptisti kiriku diakon. Peagi kolis perekond Chicagosse, kus Nati isast sai pastor ja emast kiriku organist. Ema õpetas ka väikese Nati orelit mängima. Lisaks kirikumuusikale ja džässile õppis Nat ka klassikalist muusikat.
Karjääri algus
1937. aastal abiellus Cole tantsija Nadine Robinsoniga ja kolis elama Los Angelesse. Seal asutas ta "King Cole Trio", mille liikmeteks olid tema ise (klaver), Oscar Moore (kitarr) ja Wesley Prince (kontrabass). Esialgu mängis trio ainult instrumentaalmuusikat. Nat King Cole oli eelkõige pianist. Alates 1940. aastast hakati ka laule esitama. Nat ise ei pidanud ennast väga heaks lauljaks ning esialgu laulis peaaegu vastu tahtmist. Sõja ajal liitus Wesley Prince'i asemel trioga Johnny Miller. The King Cole Trio sõlmis 1943. aastal lepingu hiljuti loodud plaadifirma Capitol Recordsiga ning Nat jäi sellele truuks kuni oma karjääri lõpuni.
Kui seni olid džässis domineerinud bigbändid, siis tänu Nat King Cole'ile muutusid populaarseks ka triod. Tema trio oli ka üks esimesi mustanahalistest koosnevaid bände, keda valgete klubidesse kutsuma hakati.
1948. aastal lahutas ta oma esimesest naisest ning abiellus peagi laulja Maria Hawkins Ellingtoniga. Samal aastal ostis ta maja valgete linnaosas, kus ta eriti teretulnud ei olnud. Natil ja Marial oli kokku viis last.
Lauljakarjäär
Tema esimene lauluhitt oli "Straighten Up and Fly Right", mida peetakse üheks esimeseks rock'n'roll 'i eelkäijaks.
Annapolis
Demograafia
62,7% linna elanikest on valgenahalised, 31,4% mustanahalised. 12,7% elanikest elab allpool vaesuspiiri.
Nat King Cole
Lauljakarjäär
1940. aastate lõpus hakkas Cole esitama rohkem laule laiemale publikule, sageli keelpilliorkestri saatel, mille eest kriitikud isegi süüdistasid teda kommertslikkuses. Samas ei unustanud Cole kunagi oma juuri ega puhast džässi.
1950. aastal lindistas Nat ülimenuka "Mona Lisa" ning tema menu lauljana tõi kaasa selle, et trio ülejäänud liikmetest said pelgad taustamuusikud. Vastuolud viisid 1955. aastal trio lagunemiseni. Cole jätkas sooloesinejana.
Annapolis
Sõsarlinnad
Annapolis on alates 2002. aastast Tallinna sõpruslinn.
Nat King Cole
Lauljakarjäär
1956. aasta lõpust kuni 1957. aasta lõpuni oli Cole saatejuhiks NBC saates "The Nat King Cole Show", mis oldi aga sunnitud rahapuuduse tõttu lõpetama. Ta esines ka mitmes filmis ja paljudes telesaadetes.
Cole võttis alati häälekalt sõna rassismi vastu ning keeldus esinemast segregeeritud üritustel. Ta osales mitme presidendi kampaania toetuseks ning nõustas nii John F. Kennedyt kui ka Lyndon Johnsonit rassiküsimustes. Samas on kriitikud teda süüdistanud rassiliste vastuolude ignoreerimises.
1950. aastatel ilmus Cole'ilt üha uusi hitte. Väga populaarseks said ka tema hispaania keeles lauldud lood. Kümnendi lõpul aga hakkas tema populaarsus seoses rock'n'roll 'i esilekerkimisega vähenema.
Nat King Cole oli ahelsuitsetaja. Ta oli veendunud, et suitsetamine muutis tema hääle madalamaks ning tihtipeale suitsetas enne lindistust teadlikult mitu sigaretti järjest. Ta suri 1965. aastal kopsuvähki. Cole'i viimane album "L-O-V-E" ilmus napilt enne tema surma.
Ka Nati tütar Natalie Cole on laulja. 1992. aastal lindistas Natalie laulu "Unforgettable", kus ta laulab koos oma isaga duetti. Ta kasutas Nat King Cole'i 1961. aasta lindistust, mille monteeris kokku oma esitusega. Laul ja sama nime kandev album võitsid kokku seitse Grammyt.
Sviiti
pisi|275px|Sviitid Sviiti on sviitipuu (Citrus × paradisi 'Oroblanco') vili.
Päritolu
Sviitipuu on saadud greibi- ja pomelipuu ristamisel geneetikute R. K. Soosti ja J. W. Cameroni poolt 1958. aastal. Sort 'Oroblanco' patenteeriti 1981. aastal.
Välimus
Vili on lapik või ümmargune, keskmise suurusega (läbimõõt 9–12 cm). Koor on roheline või kollane ja paksem kui greibil, vahekest hele, vili keskelt õõnes. Segmente on lihtne koorida. Segmente ümbritsev kest on mõru ja seda ei sööda. Viljaliha on mahlane ja magus, toorestel või külmemates tingimustes kasvanud viljadel veidi mõrkjas.
Maitse
Meenutab maitselt greipi. Meenutab ka pomelit.
Kasvatamine
Sviitipuu on suur, vastupidav ja saagikas. Kasvab kiiresti ning kohaneb hästi erinevate kasvutingimustega. Sviitisid kasvatatakse palju USA-s California osariigis ja Austraalias. 1984. aastast kasvatatakse sviitisid Iisraelis, kust on ka pärit kaubamärk "Sweetie".
Baltimore
Baltimore on sadamalinn Ameerika Ühendriikide Marylandi osariigis. Linn asub Chesapeake'i lahe ääres.
Asula on saanud nime teise Baltimore'i paruni järgi, kes oli Marylandi provintsi (erakoloonia) esimene omanik. Baltimore'i parunid said omakorda nime oma Iirimaal asunud valduste järgi – iiri keeles Baile an Tí Mhóir ('suure maja linn').
Linnas asuvad Walters Art Museum ja Johns Hopkinsi Ülikool.
64,3% elanikest on mustanahalised, 31,6% valgenahalised. Baltimore'i elanike arv jõudis maksimumini 1950. aastal 949 708 elanikuga, seejärel hakkas vähenema. Baltimore'i linnastus elab umbes 2,6 miljonit inimest, koos Washingtoni linnastuga moodustab see Baltimore-Washingtoni linnastu.
Baltimore'is elas ja sinna on maetud Edgar Allan Poe.
Äksi kirik
pisi|Äksi kirik (2009)
Äksi Andrease kirik on kirik Tartu maakonnas Tartu vallas Äksi alevikus.
Kirikuaias on mälestuskivi 1815–1832 Äksis pastoriks olnud Otto Wilhelm Masingule (1763–1832).
Kirikus on pastorina töötanud ka Eesti kultuuritegelane August Wilhelm Hupel, juhuluuletaja Carl Gustav von Staden, aastatel 1834–1855 koolielu arendaja, eesti-saksa sõnaraamatu koostaja ja esimene Goethe eesti keelde tõlkija Franz von Ackermann (1801–1855).
Äksi kiriku kaitsepühak on püha Andreas. Kirikus tegutseb EELK Äksi Andrease kogudus.
Sagedus
Sagedus on võrdsete ajavahemike tagant korduvate sündmuste (füüsikas enamasti võngete, impulsside vmt) arv ajaühikus.
Sageduse tähis füüsikalise suurusena on f, mis tuleneb ladina sõnast frequentia ("arvukus, rohkus, rahvahulk"). Mõnikord, näiteks valguslaine kirjeldamisel on sageduse tähisena kasutusel kreeka täht nüü \nu.
Sageduse ühik SI-süsteemis on herts (Hz): 1 sündmus sekundis on 1 herts. Pöörlevate mehaaniliste seadmete pöörlemissageduse traditsiooniline ühik on pöörete arv minutis, inglise keeles revolutions per minute, lühendina r/min või rpm. 60 rpm = 1 Hz.
Laine sagedus
Laine on ruumis leviv võnkumine. Selle sagedus f on pöördvõrdelises sõltuvuses lainepikkusest \lambda\,. Täpsemalt võrdub sagedus laine levimiskiiruse v ja lainepikkuse jagatisega:
Vaakumis leviva elektromagnetilise kiirguse korral on kiiruseks valguse kiirus c\,. Helilainete puhul on selleks helikiirus (õhus umbes 330 m/s).
Talitlusväikepinge
Talitlusväikepinge, tähis FELV (ingl functional extra-low voltage) on väikepinge, mis on vajalik teatavate nõrkvoolupaigaldiste normaalseks talitlemiseks (töötamiseks).
Talitlusväikepinge allikad ei pruugi rahuldada kõiki kaitseväikepinge allikatele esitatavaid ohutusnõudeid.
Vabana sündinud
"Vabana sündinud" (Born Free, 1960) on loodusteadlase Joy Adamsoni autobiograafiline 1960. aastal ilmunud romaan. Autor kirjeldab teoses koos abikaasa George Adamsoniga Keenia looduses töötades kogetut. Läbiva liinina jälgitakse lõvipoeg Elsa elu: arengut ja toimetulekut Aafrika looduses.
Endla (teater)
pisi|Endla teatrihoone, [[Keskväljak (Pärnu)|Keskväljak 1]] Endla on kutseline teater Pärnu linnas.
Vabana sündinud
1960. aastatel oli teos menuk, 1966. aastal valmis selle põhjal samanimeline film, mis võitis Oscari ja oli esmalinastusaastal maailmas üks populaarsemaid filme.
Endla (teater)
Endla on traditsiooniline riiklik repertuaariteater, pakkudes lavastusi alates maailmaklassikast kuni tänapäeva algupäraste näitemängudeni. Aastas annab teater ligi 300 etendust.
Kutselise teatrina tegutseb Endla 1911. aastast, kui valmis juugendstiilis teatrihoone kesklinnas. Teatrihoone rõdult kuulutati välja Eesti Vabariik. Teises maailmasõjas sai hoone tugevasti kannatada ning õhiti 6. märtsil 1961.
Ajalugu
pisi|Endla teater-seltsimaja, mis hävines 1944. aastal Teatri eelkäija oli mängu- ja lauluselts "Endla". Teatri loojaks on Kablist pärit Pärnu linnanõunik, "Endla" seltsi esimees, kaugsõidukapten ja laevaehitaja August Klein (1865–1940).
Endla teatrihoone
Teater avati 1911. aastal vastvalminud teatrihoones "Libahundi" esmalavastusega. Komplekteeriti seitsmeliikmeline püsitrupp, punktitasu eest tegi kaasa veel 5 näitlejat. . Pärnu juugendstiilis Endla teatrihoone avati 4. novembril 1911.
1915. aastal katkes teatri tegevus Esimese maailmasõja tõttu. Teatrihoonet kasutati 1917. aastani sõjaväehaiglana. 23. veebruaril 1918 loeti Endla teatri rõdult ette "Manifest kõigile Eestimaa rahvastele". Manifesti luges linnakodanikele ja Eesti pataljoni sõduritele ette Maapäeva pärnakast saadik Hugo Kuusner. 24. veebruaril loeti manifest ette Toris ja Viljandis ja 25. veebruari Tallinnas ning Paides
Teater alustas uuesti tööd 1920. aastal ja 1923. aastal pandi alus orkestrile. 1923. aastal oli trupis 16 liiget.
1926. aastal lõid Endlas pettunud haritlased Pärnu Töölisteatri. Teater tegutses kuni 1932. aastani.
Endla algne teatrihoone sai kannatada 1944. aastal, kui taganevad Saksa väed selle põlema panid. Allesjäänud varemed, mida oli vahepeal kasutatud laopinnana, lasti õhku 6. märtsil 1961.
Aastatel 1944–1967 tegutses Endla Rüütli platsil asunud pangahoone Rüütli 40a II ja III korrusel.
Aastatel 1953–1988 kandis teater nime Lydia Koidula nimeline Pärnu Draamateater.
Endla uus teatrihoone
Uus L. Koidula nim. Pärnu Draamateatri teatrihoone ehitati kunagise Pärnu vanalinna lääneossa Pika tänava algusse. 1967. aastal valmis Endla Uus Endla teatrihoone ja hoones Keskväljak 1 tegutseb teater tänapäevani. 1969. aastal pandi alus suvehooaja traditsioonile. 1977. aastast tegutses teatri juures kaheaastase õppeajaga õppestuudio.
2001. aastal toimusid teatrihoones ümberehitused. Avati uus väike saal, mille nimeks sai Küün.
Näitejuhid
1951. aastal lahutati peanäitejuhi ja direktori ametikoht.
Jelcz
pisi|Jelcz M101I Salus
Jelcz SA on Poola busse ja veokeid tootev ettevõte, mis kuulub kontserni Zasada SA.
Jelcz toodab linnabusse, trollibusse, linnalähi- ja kaugliinide busse, turistibusse ning koolibusse.
Ettevõtte asub Wrocławi lähedal Jelcz-Laskowices.
August Tomander
August Tomander VR I/3 (8. september 1893 Anija vald Harjumaa – 29. juuni 1985 Toronto Kanada) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
August Tomander osales Vabadussõjas, oli 1. jalaväepolgu rooduülem. Lõpetas Kõrgema Sõjakooli.
1928–1934 oli A. Tomander 1. Jalaväerügemendi III pataljoni ülem. Aastatel 1934–1940 1. Diviisi 4. Üksiku Jalaväepataljoni ülema kt ja ülem Jõhvis.
Toronto Eesti Võitlejate Ühingu esimene esimees.
1948. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
1948. aasta Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes olid Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes, mis peeti Lyonis 12.–22. augustil 1948.
Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus
Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus (lühend ELT SA) on Kultuuriministeeriumi valitsemisala asutus, mis tegeleb laulupidude ja tantsupidude ettevalmistamise ning korraldamisega. Vastavalt ELT SA põhikirjale osaleb sihtasutus ka laulu- ja tantsupeoga seotud valdkondade riiklikult rahastatud programmide väljatöötamises ning toetavate haridusprojektide ja õppekavade väljatöötamises.
Juhtimine
ELT SA asutajaks on Eesti Vabariik. Sihtasutuse juhtorganid on nõukogu ja juhatus, mille liikmete volitused kestavad viis aastat. Juhatus on üheliikmeline. Aastatel 2003–2020 oli ELT SA juhataja Aet Maatee. Alates 2. novembrist 2020 juhib ELT SA tööd Margus Toomla.
Nõukogu kavandab sihtasutuse tegevust, korraldab sihtasutuse juhtimist ning teostab järelevalvet sihtasutuse tegevuse üle. Nõukogu koosneb järgmiste asutuste esindajatest:
Stipendiumid
Koos Eesti Rahvuskultuuri Fondiga haldab ELTSA Gustav Ernesaksa Fondi, David Otto Wirkhausi Fondi, Anna Raudkatsi Fondi ja Ullo Toomi Fondi, millest antakse välja erinevaid stipendiume.
Gustav Ernesaksa Fond
Fondi eesmärk on jäädvustada mälestust Gustav Ernesaksast ja väärtustada koorimuusikaalast tegevust. Fondi rahast antakse välja Gustav Ernesaksa nimelist koorimuusika peastipendiumi, koorimuusika edendamise stipendiume ja õppestipendiume. Koorimuusika peastipendium määratakse igal aastal ühele isikule, kellel on väljapaistvaid saavutusi tegevusaladel, mida viljeles Gustav Ernesaks (koorijuht, helilooja, pedagoog, publitsist, organisaator).
Ilukirjandus
Ilukirjandus ehk belletristika on kirjandus kui kunst.
Saint Helens
Saint Helens on tegev kihtvulkaan Ameerika Ühendriikides Washingtoni osariigis.
Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus
David Otto Wirkhausi Fond
Fondi eesmärk on jäädvustada mälestust David Otto Wirkhausist ja väärtustada puhkpillimuusikaalast tegevust. Fondi rahast antakse välja Wirkhausi-nimelist puhkpillimuusika stipendiumi, mis määratakse kauaaegse tulemusrikka tegevuse eest Eesti puhkpillimuusika elus. Stipendiumi saaja peab olema vähemalt 50-aastane. Stipendiumi määramisel võetakse aluseks muusikategelase elutöö (nii muusikapedagoogiline, loominguline, organisatsiooniline, propagandistlik kui ka uurimuslik tegevus). Stipendiumi saab ühele isikule määrata üks kord.
Ilukirjandus
Ilukirjandusliikide jaotuse juures on ligikaudu samas tähenduses kasutusel ka mõisted proosa, luule ja draama (näitekirjandus). Mõiste "draama" kasutamisel "dramaatika" sünonüümina tuleb siiski tähele panna, et esimene käibib ka kitsamas tähenduses. Draama märgib üht näitekirjanduse kolmest klassikalisest žanrist (tragöödia, komöödia ja draama ehk tragikomöödia). Kumma tähendusega on ühel või teisel puhul tegemist, peaks selguma kontekstist, milles seda mõistet kasutatakse.
Saint Helens
Saint Helens on Kaskaadide mäeahelikku kuuluv subduktsioonilise geneesiga vulkaanilise kaare vulkaan.
Ilukirjandus
Teises tähenduses on ilukirjandus see osa kirjandusest, millel ei pea olema tõe väärtust ("fiktsioon" ehk väljamõeldis).
Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus
Anna Raudkatsi Fond
Fondi eesmärk on jäädvustada mälestust Anna Raudkatsist ja väärtustada folkloori- ja rahvatantsualast tegevust. Fondi rahast antakse välja Anna Raudkatsi rahvatantsustipendium, mis määratakse kauaaegse tulemusliku tegevuse eest Eesti rahvatantsuelus. Stipendiumi määramisel võetakse aluseks rahvatantsutegelase elutöö (nii tantsupedagoogiline, loominguline, organisatsiooniline, propagandistlik kui ka uurimuslik tegevus) ja see antakse vähemalt 50-aastasele isikule vaid üks kord.
Ullo Toomi Fond
Fondi eesmärk on jäädvustada mälestust Ullo Toomist ning väärtustada rahvatantsualast tegevust. Fondi rahast antakse välja Ullo Toomi nimelist rahvatantsustipendiumi eesti rahvatantsul ja/või autoritantsul põhineva silmapaistva tegevuse eest. Stipendiumi andmise aluseks võivad olla edukad esinemised, taidlustantsu käsitlev(ad) või harrastajatele mõeldud publikatsioon(id) või muud teostatud projektid.
Saint Helens
18. mail 1980 toimus võimas vulkaanipurse. Purske vahetu initsiaator oli maalihe, mis oli põhjustatud vulkaani paisumise tõttu gravitatsiooniliselt ebastabiilseks muutunud nõlvade varisemisest. Maalihke tagajärjel vähenes vulkaani all paikneva magmakambri kohal olevate kivimite mass ja alanes rõhk, mis sarnaselt gaseeritud joogi pudelilt korgi eemaldamisega tekitas gaaside eraldumise magmast ning plahvatusliku purske, mis viis ära vulkaani tipu, tehes selle 400 meetri võrra madalamaks.
Ilukirjandus
Vaata ka
小說 Kathang-isip นิยาย Menėnis stėlios
Finlandia kirjandusauhind
Finlandia kirjandusauhind on Soome prestiižseim kirjandusauhind. Auhind antakse igal aastal Soome parima romaani, lasteraamatu või dokumentaalteose autorile.
Auhinna rahaline väärtus on alates 2010. aastast 30 000 eurot. Varem oli see 100 000 Soome marka.
Talitlus
Talitlus on mingi bioloogilise või tehnoloogilise süsteemi toimimine ehk funktsioneerimine. Talitlus vastandub ehitusele.
Bioloogias, eriti füsioloogias, räägitakse näiteks elundite või elundkondade (näiteks meeleelundite) talitlemisest.
Tehnoloogias on talitluse (inglise service, saksa Bertrieb, soome toiminta) mõiste kasutusel muuhulgas elektrotehnikas, väljendades sellega elektripaigaldise või selle osa kasutamisel toimuvate protsesside kompleksi. Samuti kõneldakse robotite talitlemisest.
Mäksa valla lipp
thumb|Mäksa valla lipp Mäksa valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Mäksa valla lipp.
Lipu kirjeldus
Mäksa valla lipp on ruudukujuline vapilipp. Kangas on jaotatud lainelise valge horisontaalse laiuga kaheks. Ülemine väli on sinine ning sellel on kujutatud valget tuuleveskit, sinisest kitsam alumine väli on aga roheline.
Sinine ja roheline, mis on ka Tartumaa vapivärvid, meenutavad, et Mäksa vald asub selles maakonnas. Sinine sümboliseerib vaimsust ja karskust ning ka taevast. Roheline on looduse ja põllunduse, samuti nooruse ja lootuse võrdkuju. Põllumehe töid-tegemisi, leiba ja üldisemalt toitu sümboliseerib lipu keskne kujund tuulik. Lainelõikeline valge laid tähistab vallaga piirnevat Emajõge.
Lipu normaalmõõtmed on 105×105 cm.
Lipu kasutamise kord
Lippu kasutatakse Mäksa valla ajaloolistel pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel, kõrvuti Eesti riigilipuga. Lipu heiskamise otsustab vallavalitsus.
Kasutamiskõlbmatuks muutunud lipp tuleb sündsal viisil hävitada.
Salat
Salat (Lactuca) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Teaduslikult kirjeldas salateid esimesena Carl von Linné 1753. aastal.
Salateid on sadakond liiki. Umbkaudse hinnangu järgi kasvab neist 40 Aasias, 33 Ida-Aafrikas, 17 Euroopas ja kümmekond Põhja-Ameerikas. Salatite levila ulatub 50–55° põhjalaiuseni, aga erandi moodustab siberi piimikas, mis kasvab kuni 70° põhjalaiuseni. Enamik liike kasvab merepinnast kuni 600 m kõrguseni, aga mõned, näiteks Lactuca alpestris, Lactuna altaica, tatari piimikas ja Lactuca tenerrima kasvavad kuni 2 km kõrguseni.
Salati vartest imbub lõikamisel valget piimmahla ja sealt tuleb ka taime ladinakeelne nimi Lactuca. Lactus tähendab ladina keeles 'piim'.
Salatid on tavaliselt ühe- ja kaheaastased taimed, vähem leidub mitmeaastasi salateid. Nad kasvavad 1–18 dm, üksikud liigid kuni 4½ m kõrgeks. Vars on püstine, mõnel liigil ogaline.
Lehed moodustavad kodariku, mis kasvab välja maapinnalt. Kujult on eri liikide lehed väga erinevad, mõnel isegi karvased. Abilehti pole.
Salatitel on korvõisik. See asub tavaliselt üksikuna, aga mõnel liigil on rohkem õisikuid ning need moodustavad pöörise või kobara. Kroonlehed on kõige sagedamini kollased, aga võivad olla ka valged, sinised või lillad.
Salati vili on seemnis. Seemnised on eri liikidel eri värvi: valgest üle punase ja helepruuni kuni mustani. Seemnise küljes on pikkade valgete karvadega pappus. Seemnised levivad tuule abil.
Paljud salatid on levinud umbrohud.
29. juuli
29. juuli on Gregoriuse kalendri 210. (liigaastal 211.) päev. Juliuse kalendri järgi 16. juuli (1901–2099).
Α-metüülfentanüül
pisi|α-metüülfentanüüli keemiline struktuur α-metüülfentanüül ehk alfametüülfentanüül on sünteetiline opioid. Narkomaanide seas on see ühend tuntud nimetusega "valge hiinlane".
Vabana sündinud (film)
"Vabana sündinud" (inglise "Born Free") on 1966. aastal valminud Suurbritannia mängufilm.
Α-metüülfentanüül
α-metüülfentanüüli keemiline valem on C23H30N2O, molekulmass 350,4971 g/mol.
α-metüülfentanüül töötati välja põrandaaluste keemikute poolt 1976. aastal ja läks kohe mustale turule müüki. Seega läks preparaat kasutusse varem, kui seda oli teaduslikult uuritud. α-metüülfentanüüli olemasolu fikseeriti ametlikult alles 1979. aastal kahe α-metüülfentanüüli üledoosi tõttu surnud kehadest.
Erinevalt Eestist oli 2009. aastal fentanüül kui narkootikum Lääne-Euroopas tundmatu.
"Valget hiinlast" manustatakse veenisiseselt, suitsetades või nuusutades. Andmed "valge hiinlase" suu kaudu manustamise kohta puuduvad.
"Valge hiinlase" paralleelnimetusena kasutatakse ka valget pärslast, mis on keemiliselt hoopis 3-metüülfentanüül.
2009. aasta kevadel ilmus Eesti turule "valge hiinlase" fentanüüli ülikõrge puhtuseastmega produkt, mida kutsutakse "afgaaniks". Tingituna oma kõrgest puhtuseastmest tuleks "afgaani" manustada väiksemas koguses kui "valget hiinlast", ent selle reegli eiramine (peamiselt teadmatusest) on põhjustanud Eestis mitmeid surmajuhtumeid üledoosi kätte. "Afgaan" erineb "valgest hiinlasest" nii keemiliselt kui ka toime pikkuselt. "Valge hiinlase" mõju kestab kauem ja on eufoorilisem. "Afgaani" toime aga kestab vähem ja tekitab rohkem sõltuvust ning seetõttu on "afgaan" selle "valge hiinlase" turult välja surunud. "Afgaani" suitsetades jõuab see ajuni kiiremini kui süstides, vastupidi laialt levinud väärarusaamale.
Biograafiad (V)
''Siin on loetletud Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid biograafiaid isikutest, kelle nimi algab V-tähega.
Vabana sündinud (film)
Linateos tugineb Joy Adamsoni 1960. aastal ilmunud samanimelisele raamatule. Film oli esmalinastusaastal maailmas üks populaarsemaid.
Filmi stsenarist oli pseudonüümi Gerald L. C. Copley all Hollywoodi musta nimekirja kuulunud Lester Cole.
Biograafiad (V)
Vi
Vaata Biograafiad (Vi)
Aleksander Nevski sild
thumb|Aleksander Nevski sild Aleksander Nevski sild on sild Peterburis üle Neeva jõe. Sild on nime saanud Aleksander Nevski auks.
Salat
Salatite diploidne kromosoomiarv on 18.
Aleksander Nevski sild
Sild valmis aastatel 1960–1965 ja avati 5. novembril 1965.
Salat
Salatis sisalduv taimne klorofüll tõrjub ohtlike kemikaale (näiteks metalle ja pestitsiide).
Aleksander Nevski sild
Sild ühendab Aleksander Nevski väljakut Zanevski prospektiga. Aastani 2004 oli see linna pikim sild: ilma kaldarajatisteta on pikkus 629 meetrit, koos nendega 905,7 meetrit. Silla laius on 35 m. Enne seda oli pikimaks sillaks 582-meetrine Kolmainu sild.
Salat
pisi|Salatites leiduvaid keemilisi ühendeid. 1 – alfalaktutserool 2 – beetalaktutserool 3 – laktutsiin 4 – laktukopikriin
Aleksander Nevski sild
Aastast 2004 peetakse linna pikimaks sillaks Bolšoi Obuhhovski silda.
Salat
Keemilised ühendid
Salatite lehtedes ja piimmahlas leiduvatest ainetest on kõige levinum vesi.
Salateis leidub triterpeene ja nende ühendeid, mis koos veega moodustavad lateksisarnase aine. Nende triterpeenide seas on alfalaktutserool ehk taraksasterool, mis on saanud nimetuse võilille ladinakeelse nime Taraxacum järgi, sest seda leidub ohtralt võililles. Samuti leidub salatites beetalaktutserooli estreid, näiteks laktukooni ja laktutseriini. Veel leidub beetaamüriini ja germanikooli.
Salateis leidub seskviterpeenlaktoonipõhiseid mõruaineid, peamiselt laktutsiini ja laktukopikriini (vt joonist), samuti nende oksalaate ja sulfaate. Mõnel inimesel põhjustavad need ained kontaktallergiat, mida nimetatakse salatiallergiaks: sellised inimesed ei tohi salatit puudutada. Paljud selles ja eelmises lõigus mainitud ained on nimetatud salati ladinakeelse nime järgi, sest need avastati salati keemilist koostist uurides.
Salateis leidub seskviterpeenipõhist fütoaleksiini A-letutseniini, mis on nimetatud salati ingliskeelse nime lettuce järgi.
Salatites leidub A-vitamiini, laktukaksantiini, eeterlikku õli kumariini, mis annab salatile maitse, mineraalaineid ja füllokinooni ehk K1-vitamiini.
Veel leidub salatites mitmesuguseid flavonoide, näiteks kvertsetiini, mis sai nimetuse tamme ladinakeelse nime Quercus järgi, apigeniini, lutoliini ja luteoliini. Need ained on üldiselt antioksüdandid ja mõjutavad immuunsüsteemi.
Uno Aava
Uno Aava (kuni 1938. aastani Uno Grünmann; sündinud 22. novembril 1928 Vologdas Vene NFSVs) on eesti autorallisõitja.
Elukäik
Ta lõpetas aastal 1958 Tallinna Polütehnikumi ja aastal 1967 Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Ta alustas võistlemist 1952. aastal mootorratastel ja läks 1958. aastal üle autodele. Tema esimene võistlusauto oli Pobeda ehk GAZ M-20.
1957 asus tööle Tallinna Autoremonditehasesse nr 1, kus samal aastal hakati ehitama võidusõiduautot Estonia-1. Osales Estonia-2 ja Estonia-3 valmistamisel ja viimase seeriatootmisesse juurutamisel. Võistles ise masinatel Estonia-1 ja Estonia-5.
Vasso Silla
Vasso Silla (kuni 1920 Vassili Silla; 18. veebruar 1889 Saaremaa – 9. aprill 1939 Saue) oli Eesti postiteenija, meremees ja ajaloolane.
Uno Aava
Elukäik
Seoses autospordi tormilise arenguga Eestis moodustati 1960. aastal Mootorrattaspordi Föderatsiooni juurde autospordi komitee, milles Uno Aava hakkas tegelema autoralli probleemidega. 1966 asutati Eesti Autospordi Föderatsioon, mille aseesimeheks ja ühtlasi autorallikomitee esimeheks sai 17 aastaks Uno Aava.
Vasso Silla
Osales Vabadussõjas vabatahtlikuna Kalevlaste Malevas. Avaldas Mägi Kurdla nime alla uurimuse "Tõeline muinaslugu". Tema kaasabil avaldati Arthur Gleye teos "Die Wiedergeburt der westfinnischen Geisteskultur" (Tallinn, 1937).