cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vene-Jaapani sõda
Sõjaeelne Venemaa
1861. aastal pärisorjusest vabastatud enam kui nelikümmend miljonit talupoega olid suurtes võlgades. Väikesed maalapid, maksud ja rahvastiku juurdekasv mõjutavad proletariaadi kujunemist. Reformide ajajärgu vapustused, industrialiseerimine ja talurahva vaesumine tekitasid töölisklassis vastumeelt.
Sõja kulg
pisi|left|Port Arturi sadam, 1904. aastal
Sõja puhkemine
1904. aasta 8. veebruaril vallutas Jaapani pealaevastik admiral Tōgō Heihachirō juhtimisel ilma sõda välja kuulutamata Vene eskadrilli Port Arturis, blokeerides sadama ja tekitades venelastele suuri kaotusi. Admiral Jevgeni Aleksejev keelas Vene laevastikul sadamast lahkuda. Kuigi Jaapani laevastik oli Vene laevastikuga tugevuselt võrdne, suutis Jaapani laevastik tänu Port Arturi blokaadile Venemaa Kaug-Ida laevastiku kaheks jaotatuna hoida Vladivostokis ja Port Arturis. pisi|left|Ristleja Varjaag ja abilaev Korejets
1904. aasta
Märtsis alustati Jaapani 1. armee Koreasse transportimist, mis hakkas valmistuma rünnakuks üle Yalu jõe. 1. mail Jaapan ründas ja peale rasket võitlust saavutas võidu venelaste üle. Jaapanlased kaotasid 1 100 meest 40 000-st ja venelaste kaotused olid 2 500 mehe kandis, 7 000 mehe suurusest väest. Vene väed taganesid korrapäraselt. See oli tohutu tähtsusega võit, sest see oli Jaapani esimene võidukas kokkupõrge lääneriigi väe vastu. Pahameel Vene vägede ülemjuhataja Aleksejevi vastu viis tema väljavahetamiseni Aleksei Kuropatkini vastu.
1904. aasta mais maabus Jaapani 2. armee kindral Yasukata Oku juhtimisel Kwantungi poolsaarele. 26. mail lõi see armee Nanshani lahingus vähemuses olevaid venelasi, lõigates ära Port Arturi garnisoni ülejäänud Vene vägedest. Kaks Jaapani diviisi maabusid kindral Nogi Maresuke all Korea idarannikule ning moodustasid 3. armee, mille ülesandeks oli Port Arturi hõivamine. Esialgu püüdsid jaapanlased linna tormijooksuga vallutada, kuid tugeva vastupanu tõttu võeti kindlus piiramisrõngasse. Kuropatkin positsioneeris oma peaväed Mukdenist lõuna poole. 14. juunil võitis Jaapan 35 000 mehe suuruse väega Vene 25 000 mehe suurust väge Fu-hsieni all. Seejärel liikusid jaapanlased Liaoyangi poole, kus oli Kuropatkini peavägi tugeva kaitsepositsiooni sisse võtnud. Kuropatkin jäi Liaoyangi kaitsesse ning ei rünnanud lähenevat vaenlast. 25. augustul algas Liaoyangi lahing, mis kestis üheksa päeva. Jaapanlased, kuigi vähemuses, saavutasid 130 000 mehega võidu 180 000 suuruse Vene väe üle. Hoolimata võidust mõistsid jaapanlased, et nad seisavad silmitsi nappusega väljaõpetatud sõdurite vallas. Venelased aga taganesid edukalt Mukdeni poole ning said abivägesid tänu Siberi raudteele 30 000 meest kuus.
Mõistes, et Jaapani ressursid on otsakorral ja venelaste olukord aina paraneb, otsustab Kuropatkin alustada vastupealetungi. Selle tulemusel leidis oktoobris aset kaks nädalat kestnud Shahe jõe lahing, raskete kaotuste tõttu asusid jaapanlased kaitsele. Kujunes ligi saja kilomeetri pikkune kaevikupositisoon, mis oli sõjapidamises uus nähtus.
Positsioonisõja ajal pingutas Jaapani väejuhatus jõudu, et kiiremini vallutada Port Artur. Viimaks 2. jaanuaril alistus Port Arturi garnison. Hiljem süüdistati selle käsu andnud kindluse komandanti A. Stösselit alusetult reetmises, sest kaitsmiseks olevat võimalusi veel olnud. Port Arturi piiramise vältel kaotati üle 10 000 mehe ning peale alistumist langes vangi veel 32 000 maa-ja mereväelast. Jaapanlased kaotasid piiramisel surnute ja haavatutena üle 110 000 mehe. Port Arturi kindluse langemine mõjus laastavalt Vene vägede moraalsele seisundile. Jaapani laevastik sai nüüd ülevõimu merel, maaväed aga, kes varem olid seotud kindluse piiramisega, suunati Vene armee peajõudude vastu.
1905. aasta
1905. aasta jaanuaris leidis aset Sandepu lahing, mis oli Kuropatkini järjekordne agressiivne pealetung jaapanlaste vastu. Vene väejuhatuse passiivsus ja ettevaatlikkus ei võimaldanud neil lahinguväljal otsustavat võitu saavutada. Selle tõttu ei suudetud Sandepu ja 1904. aastal aset leidnud Shahe jõe all otsustavat võitu saavutada.
1905. aasta veebruaris toimus Mukdeni linna lähistel sõja suurim lahing. Lahing toimus 140 kilomeetri pikkusel rindel kokku ligi kolm nädalat. Vene väed koosnesid 330 000 mehest ja 1475 suurtükist, jaapanlastel oli neile vastu panna 270 000 meest ja 1062 suurtükki. Arvulises ülekaalus olnud Vene väed said väejuhatuse ebarahuldava tegevuse ja vägedes valitseva täieliku korralageduse tõttu rängalt lüüa. Kaotused selles lahingus olid erakordselt suured, Vene väed kaotasid 89 000 ja Jaapani väed 71 000 meest. Kuigi Jaapan saavutas võidu, läks see neile palju maksma. Jaapan oli nüüd täielikult ressurssidest välja kurnatud ning ei saanud loota maasõda edukalt lõpule viia. Vene leeris ei olnud asjaolud paremad, maavägi oli kaotanud võitlusvõime tugevneva revolutsioonilise käärimise ja madala moraali tõttu. Kumbki osapool ei tõmmanud oma vägesid peale Mukdeni lahingut Mandžuuriast välja, vaid tekkis pikaajaline patiseis.
Rahu ja sõja tagajärjed
Majanduslikult kurnatud Jaapan, kartes pikalevenivat sõda, pakkus Venemaale välja rahuläbirääkimised. Port Arturi langemise, Tsushima ja Mukdeni lahingute ning rahutuste tõttu riigis oli Venemaa nõus. Rahu sõlmiti USA linnas Portsmouthis president Roosevelti vahendusel 1905. aasta 5. septembril. Tingimused olid Venemaale võrdlemisi leebed, sõja peamiseks tulemuseks oli Jaapani imperialismi kindlustumine Koreas ja Lõuna-Mandžuurias. Venemaa pidi tunnistama Korea kuulumist Jaapani mõjusfääri, evakueeruma Mandžuuriast, jättes Jaapanile Liadongi poolsaare, Port Arturi sadama, Dalni sadama, osa Harbiini raudteest ning loovutama Jaapanile ka lõunapoolse osa Sahhalini saarest, mille Venemaa 1878. aastal oli annekteerinud.
Sõda mõjutas suurel määral 1905. aasta revolutsiooni puhkemist Venemaal. Nüüd sai muule maailmale ja Venemaa rahvastele ilmsiks tsaaririigi sõjalise võimsuse petlikkus ja ühiskonnakorralduse viletsus. Venemaa au sai haavata ja selle rahvusvaheline seisund nõrgenes, mistõttu suurenes nende sõltuvus teistest imperialistlikest riikidest.
Vene-Jaapani sõda oli esimene modernne sõda, kus kasutati kiirlaskerelvi, miinipildujaid, kaevikupositisoone, tehnilisi sidevahendeid ja organiseeriti väeliikide koostööd. Sõja kogemused sundisid Vene armeed läbi viima sõjaväereformi armee ja laevastiku struktuuri, relvastuse, väljaõppe ja juhtimise moderniseerimiseks.
Vene-Jaapani sõda ja Eesti
Vene-Jaapani sõjas võitles Venemaa poolel arvukalt eestlasi, tsaariarmee kaadriohvitseride seas oli mitu tulevast Eesti sõjaväe kindralit, nagu Jaan Soots, Aleksander Tõnisson, Ernst Põdder, Johannes Orasmaa. Sõja alates teenis Kaug-Idas asuvates vene vägedes ligi tuhat eestlast, neist üle poole olid Port Arturis ja laevastikus. Ligi 350 eestlast osalesid Port Arturi kaitsmises. Terve rida neist paistis silma vapruse poolest, nagu alamleitnant Eduard Villmann. Tšemulpo merelahingust eluga pääsenud Varjaagi ja Korojetsi madruste hulgas olnud said Georgi risti kavalerideks 8 eestlast. Ligi sama palju eestlasi läksid põhja Tsushima lahingus, kus osales ligi 200 eestlast. Sõjast võttis osa ligi 70 eesti ohvitseri ja üle 30 arsti. Kõige rohkem eestlasi, 7500 meest, sattus sõtta 1904. aasta suvise ja sügisese tagavaraväelaste mobilisatsiooniga. Kõige suuremad olid eestlaste ohvrid Shahe lahingus, mille alguseks jõudis I armeekorpuse koosseisus kohale ka üle 3000 eestlase, kellest ligi kolmandik hukkus. Eestlased osalesid ka Mukdeni lahingus, kus hukkus üle 500 mehe. Eestlastest said selles sõjas kõige enam kannatada Tartumaalt ja Virumaalt mobiliseeritud mehed.
Kladovo
Kladovo on linn Serbias Bori ringkonnas, samanimelise valla keskus. Asub Doonau paremkaldal Bulgaaria piiri ääres.
Rooma ajal oli linna nimi Zanes. tühi|pisi|
Blume komma
Blume komma (inglise keeles Blume comma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 2057 / 2048 ehk 7,591 tsenti.
Kylo Ren
alt=Kylo Ren|pisi|Kylo Reniks kehastunud fänn. Kylo Ren on tegelane George Lucase filmisaagast "Star Wars".
Ta oli kõrgeima juhi Snoke õpipoiss. Ta on Leia Organa ja Han Solo poeg.
Saue valla kultuurikeskus
Saue valla kultuurikeskus on kultuurikeskus Harju maakonnas Saue vallas Laagri asulas. Asutuse juhataja on Ingrid Novikova.
Dünaamiline võimekus
Dünaamilise võimekuse (inglise keeles Dynamic Capabilities) kontseptsiooni on välja töötanud prof. David Teece 1997. aastal.
Teece on sõnastanud dünaamilise võimekuse järgnevalt: Organisatsiooni võimekus integreerida, luua ja ümber seadistada nii sisemisi kui ka välimisi kompetentse, minnes kaasa muutustega kiiresti arenevas keskkonnas. Ehk siis peegeldab dünaamiline võimekus organisatsiooni valmisolekut saavutamaks konkurentsieelise, luues uusi ja innovaatilisi lahendusi rajasõltuvust ja turuvõimalusi arvestades. Lihtsamini öeldes on tegemist organisatsiooni valmisolekuga muutustega kohanemiseks. Suurem dünaamiline võimekus tagab organisatsioonile suurema paindlikkuse ja võimaluse omada konkurentsieelist kiiresti arenevas ühiskonnas.
Dünaamilise võimekuse raamistik koosneb järgmistest elementidest.
Baasvõimekused
Võimekus, mis paneb inimesi, asutusi ja vahendeid ellu viima organisatsiooni põhitegevust / põhilist eesmärki. Neid tegevusi on võimalik mõõta ning seada suunisteks. Tugevad baasvõimekused tagavad hea arengupotentsiaali kogu organisatsioonile. Baasvõimekust iseloomustab minimaalselt vajaminev tegevus, mis hoiab süsteemi töös isegi kui välised tegurid muudavad eesmärgi elluviimise keeruliseks või sunnivad suunda muutma.
Mikrovõimekused
Tegemist on madalama taseme dünaamiliste võimekustega, mis puudutab näiteks partnerlussuhete hoidmist või uute toodete/teenuste loomise süsteemi. Tegemist on rutiinidega, mis rakenduvad harvem kui baasvõimekused ning mis lubavad organisatsioonil lisada, muuta, integreerida või vähendada protsessi keskel vajaminevaid elemente / etappe.
Kõrgema taseme võimekused
Need on võimekused, mis tagavad organisatsiooni võimekuse konkurentide seast silma paista ning püsida välisel vaatlusel edumeelne ja innovaatiline. Sinna hulka kuuluvad nii organisatsioonisisesed protsessid kui ka juhtimistasandi otsused ja tegevused. Need võimekused saab liigitada tunnetamiseks, rakendamiseks ja muutumiseks (transformeerumiseks).
Tunnetamine
Tunnetamise puhul on oluline keskkonna analüüsimine, et saada informatsiooni, mille abil on võimalik luua hüpoteese, seada visiooni, mõelda tehnoloogiliste võimaluste peale ning planeerida strateegiat, mis kõik mõjutavad organisatsiooni tulevikku. Siinkohal on oluline luua süsteem, kus vajaminev informatsioon jõuab nii organisatsiooniväliselt kui ka -siseselt (madalamalt tasemelt) juhtideni, kellel on seejärel võimalik antud infot kasutada juhtimisotsuste tegemiseks ja tuleviku planeerimiseks. Oluline on luua tugev asutusesisene võrgustik info jagamiseks, luues seeläbi ühise organisatsioonikultuuri ning levitades ühtset organisatsiooni visiooni. Sellisel viisil on juhtidel võimalik monitoorida organisatsiooni hetkeolukorda, seada prioriteete ning identifitseerida uusi võimalusi.
Rakendamine
See võimekus näitab, kui kiiresti suudab organisatsioon reageerida ohtudele ja võimalustele peale seda kui need on oluliseks tunnistatud. Siia alla kuulub uute tehnoloogiate rakendamine tootmises ja uute ärimudelite loomine või olemasolevate muutmine parema kasutajakogemus tagamiseks. Antud võimekus kasutab vertikaalselt ära kõiki organisatsiooni elemente, mistõttu vajab ka sama olulist tähelepanu kui organisatsioon tervikuna.
Muutumine (transformeerumine)
See võimekus tagab organisatsioonisiseste elementide omavahelise kooskõla ning samuti kooskõla strateegiaga. Eriti oluliselt tuleb antud võimekus esile siis kui organisatsioon võtab kasutusele uue ärimudeli või muu lähenemise, mis satub konflikti seniste süsteemidega. Sel hetkel on oluline tagada võime olla paindlik ning eksperimenteerida, mis on ühtlasi väljakutseid pakkuv, kuid loob tugeva vundamendi kiireteks muudatusteks tulevikus.
Raamistikku kuulub veel kaks elementi: ressursid ja strateegiad.
Ressursid
Olgugi, et ressurssidel on oluline osa dünaamilise võimekuse tagamisel, siis osakaal on märkimisväärselt väike. Kõige olulisem on pöörata tähelepanud viimasele neljale aspektile, mis on oluliste ressursside all välja toodud.
Strateegiad
Enamus võimekust on seotud sellega, mida ja kuidas luua või toota ning kuidas seda vahendada või müüa, siis strateegia aitab selgeks teha, millal on õige aeg turule sisenemiseks ning kuidas hoida konkurentsieelist. Strateegiate peamine eesmärk on kasutada ära konkurentide eksimusi ning teha vajaminevaid otsuseid enne neid. Strateegia on oma olemuselt kogum analüüse, kontseptsioone, arusaamisi, argumente ja tegevusi, mis on suunatud väljakutsete lahendamisele.
Ressursid, strateegiad ning erinevad taseme võimekused on kõik olulised konkurentsieelise tagamiseks. Kokkuvõtvalt näitab organisatsiooni dünaamilist võimekust see, kui kiiresti ja millises mahus on organisatsioon suuteline oma ressursse ümber planeerima nii, et see oleks kooskõlas strateegiaga.
Marveli komma
Marveli komma (inglise keeles marvel comma) ehk limiit-7 kleisma (inglise keeles septimal kleisma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 225 / 224 ehk 7,712 tsenti.
Eesti Vabariigi Partei
Eesti Vabariigi Partei oli Eesti registreerimata erakond, mis eksisteeris 1992.
Eesti Vabariigi Partei osales koos Noarootsi Tervisliku Eluviisi Seltsiga nime all Valimisliit Eesti kodanik 1992. aasta Riigikogu valimistel. Valimisliit sai 31 553 häält (6,89%) ja 8 kohta Riigikogus.
2021. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus
2021. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus olid 104. Eesti meistrivõistlused, mis toimusid 6. ja 7. juunil Tallinnas Kadrioru staadionil.
100 m
Eesti rekord: 10,19 Marek Niit, 31. märts 2000 Fayetteville Eesti meistrivõistluste rekord: 10,28 Marek Niit, 18. august 2012 Tallinn Eesti meister 2020: 10,53 Henri Sai Vaata ka: 100 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
200 m
Eesti rekord: 20,43 Marek Niit, 9. juuni 2011 Des Moines Eesti meistrivõistluste rekord: 20,73 Marek Niit, 2. august 2009 Tallinn Eesti meister 2020: 21,08 Henri Sai Vaata ka: 200 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
400 m
Eesti rekord: 45,74 Marek Niit, 12. august 2014 Zürich Eesti meistrivõistluste rekord: 46,23 Marek Niit, 27. juuli 2013 Tallinn Eesti meister 2020: 46,26 Rasmus Mägi Vaata ka: 400 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
800 m
Eesti rekord: 1.45,87 Urmet Uusorg, 10. juuni 1999 Helsingi Eesti meistrivõistluste rekord: 1.48,8 Rein Tölp, 29. august 1965 Pärnu Eesti meister 2020: 1.52,13 Karel-Sander Kljuzin Vaata ka: 800 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
1500 m
Eesti rekord: 3.38,59 Tiidrek Nurme, 15. august 2008 Peking Eesti meistrivõistluste rekord: 3.44,16 Tiidrek Nurme, 18. august 2012 Tallinn Eesti meister 2020: 3.54,56 Kaur Kivistik Vaata ka: 1500 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
5000 m
Eesti rekord: 13.17,2 Enn Sellik, 28. juuni 1976 Podolsk Eesti meistrivõistluste rekord: 13.56,2 Toomas Turb, 28. august 1984 Tartu Eesti meister 2020: 14.36,84 Tiidrek Nurme Vaata ka: 5000 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Poolmaraton
Finaal: 2. oktoober Koht: Tartu Eesti rekord: 1:03.00 Pavel Loskutov, 12. mai 2001 Göteborg Eesti meistrivõistluste rekord: 1:03.23 Pavel Loskutov, 3. september 2000 Tallinn Eesti meister 2020: '''1:08. 19''' Karel Hussar * Ametlikud tulemused Vaata ka: Poolmaratoni Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 12. september Koht: Tallinn Eesti rekord: 2:08.53 Pavel Loskutov, 7. aprill 2002 Pariis Eesti meistrivõistluste rekord: 2:20.48 Roman Fosti, 8. september 2013 Tallinn 08.09.2013 Eesti meister 2020: 2:27.14 Rauno Jallai * Ametlikud tulemused Vaata ka: Maratoni Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
Eesti rekord: 13,62 Tarmo Jallai, 13. mai 2006 Xalapa Eesti meistrivõistluste rekord: 13,89 Andres Raja, 1. august 2009 Tallinn Eesti meister 2020: 14,12 Keiso Pedriks Vaata ka: 110 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Eesti rekord: 48,40 Rasmus Mägi, 18. august 2016 Rio de Janeiro Eesti meistrivõistluste rekord: 48,65 Rasmus Mägi, 9. august 2015 Tallinn Eesti meister 2020: 50,66 Jaak-Heinrich Jagor Vaata ka: 400 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
Eesti rekord: 8.28,55 Kaur Kivistik, Zagreb 3. september 2019 Eesti meistrivõistluste rekord: 8.30,96 Aivar Tsarski, 21. juuli 1990 Tartu Eesti meister 2020: 9.19,12 Kaur Kivistik Vaata ka: 3000 m takistusjooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Eesti rekord: 2.30 Marko Turban, 5. juuni 1996 Rakvere Eesti meistrivõistluste rekord: 2.24 Marko Aleksejev, 2. august 2004 Tallinn Eesti meister 2020: 2.10 Kristjan Tafenau Vaata ka: Kõrgushüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Eesti rekord: 5.86 Valeri Bukrejev, 3. juuli 1994 Somero Eesti meistrivõistluste rekord: 5.65 Valeri Bukrejev, 3. juuli 1992 Pärnu Eesti meister 2020: 5.20 Eerik Haamer Vaata ka: Teivashüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Eesti rekord: 17.35 Jaak Uudmäe, 25. juuli 1980 Moskva Eesti meistrivõistluste rekord: 16.65 Ilja Tumorin, 7. juuli 2001 Haapsalu Eesti meister 2019: 16.36 Jaak Joonas Uudmäe Vaata ka: Kolmikhüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Eesti rekord: 20.76 Kristo Galeta, [ 21. juuli 2019 Pärnu Eesti meistrivõistluste rekord: 19.96 Kristo Galeta, 17. august 2019 Tallinn Eesti meister 2020: 19.70 Jander Heil Vaata ka: Kuulitõuke Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Eesti rekord: 73.38 Gerd Kanter, 4. september 2006 Helsingborg Eesti meistrivõistluste rekord: 69.58 Gerd Kanter, 22. juuli 2006 Tallinn Eesti meister 2020: 61.82 Gerd Kanter Vaata ka: Kettaheite Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Eesti rekord: 84.40 Jüri Tamm, 9. september 1984 Banska Bystrica Eesti meistrivõistluste rekord: 76.78 Jüri Tamm, 17. juuli 1994 Tallinn Eesti meister 2020: 66.97 Adam Kelly Vaata ka: Vasaraheite Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Odavise
Eesti rekord: 90.61 Magnus Kirt, 22. juuni 2019 Kuortane Eesti meistrivõistluste rekord: 88.28 Magnus Kirt, 28. juuli 2018 Tallinn Eesti meister 2020: 69.08 Ranno Koorep Vaata ka: Odaviske Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kümnevõistlus
Eesti rekord: 8815 Erki Nool, 7. august 2001 Edmonton Eesti meistrivõistluste rekord: 8251 Janek Õiglane, 27. juuli 2019 Rakvere Eesti meister 2020: 8133 Risto Lillemets Vaata ka: Kümnevõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
100 m
Eesti rekord: 11,35 Ksenija Balta, 15. juuni 2014 Tartu Eesti meistrivõistluste rekord: 11,36 Ksenija Balta, 16. juuli 2016 Tallinn Eesti meister 2020: 11,66 Ksenija Balta Vaata ka: 100 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
200 m
Eesti rekord: 23,05 Ksenija Balta, 1. juuli 2006 Arles Eesti meistrivõistluste rekord: 23,58 Ksenija Balta, 27. juuli 2013 Tallinn Eesti meister 2020: 23,96 Ann Marii Kivikas Vaata ka: 200 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
400 m
Eesti rekord: 51,91 Egle Uljas, 2. august 2004 Ateena Eesti meistrivõistluste rekord: 52,68 Maris Mägi, 18. juuli 2010 Tallinn Eesti meister 2020: 54,97 Marielle Kleemeier Vaata ka: 400 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
800 m
Eesti rekord: 2.02,1 Raissa Ruus, 20. juuli 1972 Moskva Eesti meistrivõistluste rekord: 2.06,16 Liina Tšernov, 23. juuli 2017 Tallinn Eesti meister 2020: 2.11,54 Kelly Nevolihhin Vaata ka: 800 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
1500 m
Eesti rekord: 4.11,44 Liina Tšernov, 19. juuni 2016 Brüssel Eesti meistrivõistluste rekord: 4.15,95 Liina Tšernov, 2. juuli 2017 Tallinn Eesti meister 2020: 4.34,72 Kelly Nevolihhin Vaata ka: 1500 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
5000 m
Eesti rekord: 15.30,84 Ille Kukk, 1. august 1985 Leningrad Eesti meistrivõistluste rekord: 16.13,73 Jekaterina Patjuk, 9. august 2015 Tallinn Eesti meister 2020: 16.41,26 Jekaterina Patjuk Vaata ka: 5000 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
100 m tõkkejooks
Eesti rekord: 12,93 Mirjam Liimask, 17. juuli 2005 Erfurt Eesti meistrivõistluste rekord: 13,33 Grit Šadeiko, 22. juuli 2017 Tallinn Eesti meister 2020: 13,47 Kreete Verlin Vaata ka: 100 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Eesti rekord: 56,56 Maris Mägi, 28. juuli 2013 Tallinn Eesti meistrivõistluste rekord: 57,73 Maris Mägi, 9. august 2015 Tallinn Eesti meister 2020: 59,90 Marielle Kleemeier Vaata ka: 400 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
Eesti rekord: 9.50,15 Jekaterina Patjuk, 21. juuni 2014 Tallinn Eesti meistrivõistluste rekord: 10.03,04 Jekaterina Patjuk, 29. juuli 2011 Tallinn Eesti meister 2020: 10.24,71 Laura Maasik Vaata ka: 3000 m takistusjooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Eesti rekord: 1.96 Anna Iljuštšenko, 9. august 2011 Viljandi Eesti meistrivõistluste rekord: 1.95 Anna Iljuštšenko, 31. juuli 2011 Tallinn Eesti meister 2020: 1.79 Lilian Turban Vaata ka: Kõrgushüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Eesti rekord: 4.36 Reena Koll, 25. juuli 2018 Tartu Eesti meistrivõistluste rekord: 4.30 Reena Koll, 29. juuli 2018 Tallinn Eesti meister 2020: 3.75 Marleen Mülla Vaata ka: Teivashüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kaugushüpe
Eesti rekord: 6.87 Ksenija Balta, 8. august 2010 Tallinn Eesti meistrivõistluste rekord: 6.80 Ksenija Balta, 17. juuli 2010 Tallinn Eesti meister 2020: 6.54 Tähti Alver Vaata ka: Kaugushüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Eesti rekord: 14.43 Kaire Leibak, 17. august 2006 Peking Eesti meistrivõistluste rekord: 14.05 Tähti Alver, 28. juuli 2018 Tallinn Eesti meister 2020: 13.32 Merilyn Uudmäe Vaata ka: Kolmikhüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Eesti rekord: 18.03 Veronika Minina, 25. mai 1980 Nokia Eesti meistrivõistluste rekord: 17.06 Helgi Parts, 1. juuli 1979 Tallinn Eesti meister 2020: 13.93 Valeria Radajeva Vaata ka: Kuulitõuke Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Eesti rekord: 65.00 Elju Kubi, 26. august 1987 Tallinn Eesti meistrivõistluste rekord: 61.60 Elju Kubi, 8. september 1985 Tallinn Eesti meister 2020: 53.37 Kätlin Tõllasson Vaata ka: Kettaheite Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Eesti rekord: 69.85 Anna Maria Orel, 27. aprill 2019 Split Eesti meistrivõistluste rekord: 67.39 Anna Maria Orel, 23. juuli 2017 Tallinn Eesti meister 2020: 63.29 Anna Maria Orel Vaata ka: Vasaraheite Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Odavise
Eesti rekord: 63.65 Liina Laasma, 22. mai 2016 Rabat Eesti meistrivõistluste rekord: 61.42 Moonika Aava, 2. august 2004 Tallinn Eesti meister 2020: 51.11 Gerli Israel Vaata ka: Odaviske Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Seitsmevõistlus
Eesti rekord: 6280 Grit Šadeiko, 28. mai 2017 Götzis Eesti meistrivõistluste rekord: 6156 Silva Oja, 29. august 1982 Tallinn Eesti meister 2020: 5785 Margit Kalk Vaata ka: Seitsmevõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Juukselakk
Juukselakk on vedel pritsitav kosmeetikavahend, millega saab juukseid soengusse kinnitada.
Välislingid
整髪料
Banzai
Banzai on:
Jüri Käen
Jüri Käen (sündinud 4. augustil 1970 Tallinnas) on eesti triatlonitreener.
Jüri Käen lõpetas aastal 1993 Tallinna Pedagoogikaülikooli kehakultuuriteaduskonna. Ta saavutas ujumises meistersportlase taseme ja tuli mitmel korral Eesti ja Baltimaade meistriks.
Ta on Marko Alberti treener.
Rakke kultuurikeskus
Rakke kultuurikeskus on kultuurikeskus Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Rakke asulas. Asutuse juhataja on Rene Põllumaa.
Asutus asutati 1989 Rudolf Pälsoni nimelise sovhoosi ametiühingu klubina. 1997 korraldati asutus Rakke kultuurikeskuseks.
Sally Jewell
pisi|Sally Jewell Sally Jewell (täisnimi Sarah Margaret Roffey Jewell; sündinud 21. veebruaril 1956 Londonis) on inglise päritolu Ameerika Ühendriikide ärijuht ja poliitik. Ta oli 12. aprillist 2013 kuni 20. jaanuarini 2017 Ameerika Ühendriikide siseminister.
Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts
Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts on Lääne maakonnas Noarootsis tegutsev selts (mittetulundusühing).
Noarootsi Tervisliku Eluviisi Selts osales koos Eesti Vabariigi Parteiga nime all Valimisliit Eesti kodanik 1992. aasta Riigikogu valimistel. Valimisliit sai 31 553 häält (6,89%) ja 8 kohta Riigikogus.
Kleisma
Kleisma (inglise keeles kleisma) ehk suur poolkomma (semicomma majeur) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 15625 / 15552 ehk 8,107 tsenti.
Huntma
Huntma (inglise keeles huntma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 640 / 637 ehk 8,134 tsenti.
Loodusseaduse Partei
Loodusseaduse Partei oli Eesti registreerimata erakond, mis eksisteeris 1992.
Partei osales 1992. aasta Riigikogu valimistel, kus sai 368 häält (0,08%). Partei ei pääsenud Riigikokku.
Rae kultuurikeskus
Rae kultuurikeskus on kultuurikeskus Harju maakonnas Rae vallas Jüri asulas; ühtlasi Rae valla kultuurikeskus. Asutuse juhataja on Toomas Aru.
1984 avati A. Sommerlingi nimelise sovhoosi ametiühingu klubi. 1999 korraldati asutus ümber Rae kultuurikeskuseks.
Enn Heinaru
Enn Heinaru VR II/3 (kuni 1934. aastani Emil David Heimberg; 1934–1935 Emil Heinaru; 25. mai 1891 Kadrina vald – 4. aprill 1972 Chicago, USA) oli Eesti sõjaväelane (leitnant) ja riigiametnik.
Elukäik
Õppis aastatel 1906–1909 Venemaal Jamburgi kubermangus Nadeždino mõisas põllumajandust.
Töötas aastatel 1909–1912 Nižni-Novgorodi kubermangus Andosovo mõisas abivalitsejana ja Simbirski kubermangus Malinovo mõisas katsejaama juhatajana.
1920. aastast töötas põllumajandusministeeriumis, algul revidendina, seejärel jaoskonna- ja osakonnajuhatajana. 1937. aastast riigimaadeameti juhatajana. Oli samal ajal tegev Kaitseliidus, Harju maleva Rävala malevkonna pealik.
Fay Weldon
thumb|right|Fay Weldon Fay Weldon (sünninimi Franklin Birkinshaw; 22. september 1931 – 4. jaanuar 2023) oli inglise naiskirjanik.
Fay Weldon on õppinud Saint Andrewsi ülikoolis majandust ja psühholoogiat.
Xánthi vallaüksus
pisi|Xánthi vallaüksus (punane) Xánthi vallas Xánthi vallaüksus (kreeka ενότητα Ξάνθης) on vallaüksus Kreekas Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonnas Lääne-Traakias Xánthi piirkonnaüksuse Xánthi vallas.
Elanike arv on 2011. aasta rahvaloenduse järgi 63 083.
See koosneb järgmistest vallakogukondadest (elanike arvud 2011. aasta rahvaloenduse järgi):
Vestlusjuht
pisi|Väitlejad ja vestlusjuht Vestlusjuht, ka moderaator, (inglise keeles discussion moderator) on vestlusringi, arutelu või muude selliste suuliste/sõnaliste etteastete kulgu juhtiv isik koosolekul, konverentsil, infopäeval vms üritusel.
Sünonüümid
Vestlusjuhi sünonüümiks sobivad ka "arutelujuht", "jutujuht" või "väitlusjuht", kui tegu on pigem väitlusega. 2014. aasta sõnavõistlusel pakuti sõna "kõnejuht". Koosolekut juhatab "koosoleku juhataja'"
Homonüümid
Tehnikavaldkonnas tähendab "moderaator" aeglustit, muusikas pilli heli reguleerijat. Moderaator (pigem "veebihaldaja" või "veebihaldur") võib olla ka eriõigustega isik, kes haldab internetifoorumit.
Tsentromeer
Tsentromeer on piirkond, kus kaks tütarkromatiidi on omavahel seotud. Tsentromeeri piirkonda tekib ka kinetohoorne kompleks, kuhu raku jagunemisel tekivad kääviniidid.
Gerolsteini suurhertsoginna
„Gérolsteini suurhertsoginna” (originaalpealkiri La Grande-duchesse de Gérolstein) on Jacques Offenbachi operett (opéra bouffe) kolmes vaatuses Henri Meilhaci ja Ludovic Halévy libretole. Üks helilooja paremaid ja säravamaid poliitilisi satiire, mis sisaldab suurepärast muusikat ja vaimukat dialoogi.
Saamisloost
Offenbachi karjääri kõrgpunkt oli 1860. aastate keskel, kui esietendusid tema populaarsed teosed "La belle Hélène" („Ilus Helena”, 1864) ja "La Vie parisienne" ("Pariisi elu", 1866). Nende edu alles kestis, kuid Offenbach kiirustas, et komponeerida Pariisi maailmanäituse avamiseks uus lõbus loo pealkirjaga „Gérolsteini suurhertsoginna”. Maestro ise aitas Meilhacil ja Halévyl viimistleda libretot. Lepiti ka kokku, et peaosa esitab kahes eelmises operetis säranud ja Pariisi operetipubliku lemmikuks tõusnud Hortense Schneider. Pealegi oskas Schneider suurepäraselt parodeerida Venemaa keisrinnat Katariina Suurt, keda peeti silmas suurhertsoginna prototüübina. Schneideriga sõlmiti leping, mille kohaselt sai operetiprimadonna erakordselt suure honorari – 4500 franki.
Esmaettekanne
Esietendus toimus 12. aprillil 1867 Pariisi Théâtre des Variétès. Rolle esitasid Hortense Schneider (Suurhertsoginna), José Dupuis (Fritz), Karl Knopp (Puck), Pierre-Eugène Grenier (Paul), Henri Couderc (Boum), Émilie Garait (Wanda) ja, Louis Baron (Grog). Dirigeeris Jacques Offen­bach.
Esietendus oli tohutult edukas. Esitati maailmanäituse ajal igal päeval täissaalile. Olnud läbi aegade Prantsusmaal äärmiselt populaarne ning püsinud operetilembelistes maades repertuaaris. Kohe väljatuleku aastal esitati Viinis, Philadelphias, kuus kuud järjest New Yorgis (Théâtre Français), Budapestis, Stockholmis, Kopenhaagenis, inglise keeles Londonis (Covent Garden) ja Berliinis. Melbourne'i jõudis „Hertsoginna” 1873. aastal. Londoni Savoy Theatre uuslavastuseks 1897. aastal jätkus publikut 99 etenduseks. Eestis pole seda operetti esitatud.
Opereti sisu
Tegevus toimub 1720. aastal väljamõeldud Gérolsteini suur­hertsogiriigis Saksamaal.
I vaatus
Peaminister parun Puck soovib, et tema poolt üles kasvatatud võluv, kuid tüütu 20-aastane suu­r­hertsoginna läheks mehele Steis-Stein-Steis-Laper-Bottmoll-Schorstenburgi kentsakale prints Paulile. Naisel on tegelikult silma vaid sõjaväelastele. Tema tähelepanu all on juba noor nekrut Fritz. Tolle südamedaam Wanda on omakorda pälvinud võimuka kindral Boumi soosingu. Parun Puck on rahulolematu, et hertsoginna ei kuuletu. Puck otsustab hertsogiriigi sõjaväe üle vaadata ja siis lõbusa sõja korraldada. Kuna hertsoginna üha rohkem Fritzusse kiindub, siis ülendab ta noormehe kiiresti kapraliks, siis seersandiks, edasi leitnandiks ja kapteniks.
II vaatus
Fritz võidab hõlpsasti lahingu. Tema armee suurtükiväel on kasutada vaenlase alistamiseks 300 tuhat hästi täidetud pudelit. Naastes „sõjaväljalt”, ei varja hertsoginna oma vaimustust Fritzu suhtes. Ta lubab noormehele mitmesuguseid uusi autasusid. Kuid Fritz lükkab Wanda armastust silmas pidades suurhertso­gin­na abieluettepaneku tagasi. Kättemaksuks ühineb suurhertsoginna kindral Boumi ja prints Pauli vandenõuga, mille eesmärgiks on Fritzust lahti saada ja ta mõrvata.
Fritzu kõrvaldamiseks on kõik ettevalmistused tehtud. Ootamatult muudab hertsoginna meelt, sest viha Fritzult korvi saamises on taandunud. Hertsoginna on leidnud uue silmarõõmu parun Grogi isikus. Kuid seegi seiklus lõppeb ebaõnnestumisega, sest selgub, et parunil on oma naisega neli last. Noor hertsoginna muutub leplikuks ja otsustab siiski oma kihlatu prints Pauli kasuks. Fritz võib sõjaväest lahkuda ja lõpuks abielluda Wandaga. Ta saab küla koolmeistri koha, ehkki on väga kesise kirjaoskusega. Kindral Boum peab leppima oma senise vanapoisiseisusega. Parun Grog saadetakse turvaliselt koju oma naise ja nelja lapse juurde.
Raskemeelne komma
Raskemeelne komma (inglise keeles spleen comma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 210 / 209 ehk 8,264 tsenti.
Orgonisma
Orgonisma (inglise keeles orgonisma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 65536 / 65219 ehk 8,394 tsenti.
Kalle Ilves
Kalle Ilves (26. oktoober 1940 Tartu) on endine eesti korvpallur.
Kalle Ilves lõpetas 1959. aastal Tartu 5. Keskkooli (praegune Tartu Tamme Gümnaasium). Koolipäevil harrastas ujumist, korvpallitreeninguid alustas EPA Spordiklubi juures Harri Russaku juhendamisel 1958. Tema pikkus on 198 cm ning peamine treener oli Ilmar Kullam.
Ilves on tulnud aastatel 1960–1975 EPA ja TRÜ meeskondade koosseisus viiel korral Eesti meistrivõistlustel Eesti meistriks, võitnud kaks hõbe- ja kolm pronksmedalit ning võitnud kaks korda Eesti karika. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1967. aastal sai Kalle Ilves Eesti meeskonnaga hõbemedali ja 1971. aastal pronksmedali. NSV Liidu meistrivõistlustel osales ta Kalevi esindusmeeskonna koosseisus, kellega võitis mitmeid 4., 5. ja 6. kohti. Lisaks tuli ta kolmel korral Baltimaade karikavõitjaks (1971–1973) ja korra NSV Liidu ametiühingute meistriks (1969). Ilves kuulus 14 aastat (1961–1975) Eesti koondisse ja Kalevi meeskonda. Nõukogude Liidu sõjaväeteenistuses olles tuli Ilves 1964–1966 Läti NSV meistriks Riia Armeespordiklubi eest mängides. Meistersportlase nimetuse sai ta 1968. aastal.
Hiljem on Kalle Ilves töötanud Eesti Televisiooni Tartu saatekeskuses ja Tartu Meditsiinitehnikas.
Star Wars: Droids
"Star Wars: Droids" (täielik pealkiri "Star Wars: Droids – The Adventures of R2-D2 and C-3PO") on animasari George Lucase "Star Warsi" filmisaaga ainetel. Selle peategelased on droidid R2D2 ja C-3PO.
Sarjas toodeti 1985. aastal kolmteist 22-minutilist osa ja üks tunnipikkune osa. Sarja näitas 1985. aasta septembrist kuni 1986. aasta juunini ABC koos sarjaga "Ewoks".
Vaišvydava küla
pisi|left|Vaišvydava Vaišvydava on küla Leedus Kaunase rajoonis Samylai vallas. Küla asub Kaunase linna serval, seal asub Kaunase veehoidla regionaalpargi halduskeskus. Seal asub ka hobusekasvatus.
Ajalugu
Legendi kohaselt kuulunud sealsed maad vürst Vaišvidasele, kes rajanud sinna kivist lossi. Kirjalikes allikates mainitakse Vašvydavat esimest korda aastal 1384. Aastal 1694 kuulusid sealsed maad Marvelė mõisale, ent linnaosa aladel on asunud ka Vaišvydava mõis.
Küla alale kujunes Kaunase äärelinn, mille elanike arv oli aastaks 1987 paisunud 1271 inimeseni. Seejärel liideti osa külast Kaunasega, kus selle alad moodustavad Vaišvydava linnaosa.
Võndlased
pisi|Riekstukalnsi linnamägi, võndlaste linnuse asupaik [[Cēsises]] Võndlased (ka vendid) olid 13. sajandi algul Võnnu (Cēsise) ümbruses ja enne seda Kuramaal elanud rahvas. Võndlasi on mainitud Henriku Liivimaa kroonikas ja 1208. aasta paavst Innocentius III bullas. Lisaks kirjalikele dokumentidele on võndlasi ja nende kultuuri eristatud ka arheoloogilises materjalis.
Kirjalikud allikad
Henriku Liivimaa kroonika teatel olid võndlased (Wendi) ära aetud Kuramaalt Venta (Winda) jõe äärest, peatusid ajutiselt hilisema Riia linna asukoha lähedal, kust kuralased nad taas paljusid tappes ära ajasid. Seejärel põgenesid nad latgalite juurde ja seadsid end sisse Võnnus, kus Riia piiskopi Alberti preester Daniel nad 1206. aastal ristis:
Kroonika kirjelduse kohaselt olid võndlased sel ajal "alandlikud ja vaesed", kuid see kirikukirjanduse käibefraas ei pruugi olla mõeldud sõnasõnalises tähenduses. 1208. aasta paavst Innocentius III bullas on mainitud, et koos kõigi liivlaste ja idumealaste ning poolte latgalitega on Liivimaal juba ristitud ka võndlased. Ilmaliku võimu võttis Võnnus hiljemalt 1207. aasta sügisest vastavalt kokkuleppele Riia piiskopiga enda kätte Mõõgavendade ordu eesotsas Bertoldiga, kes asusid algselt elama koos võndlastega Võnnu muinaslinnusesse tänapäeva Riekstukalnsi mäele Cēsise lossipargis. 1210. ja 1218. aasta vahel ehitati Võnnu ordulinnus, kuhu orduvennad ümber asusid. Kroonika järgi osalesid võndlased 1209/1210 talvel Bertoldi eestvõttel toimunud rüüsteretkel Ugandisse, kaitsesid edukalt koos orduvendadega Võnnu muinaslinnust piiravate eestlaste väe vastu 1210. aastal ja Novgorodi vürsti Vsevolod Mstislavitši väe vastu 1218. aastal. 1221. aastal mainitakse neid Novgorodi ja Pihkva vägede sõjakäigu ajal Liivimaale ning viimast korda 1225. aasta seoses paavsti legaadi Modena Wilhelmi külaskäiguga.
13. sajandi teise poole sündmusi käsitlevas Liivimaa vanemas riimkroonikas enam võndlasi ei mainita ja Võnnu linnusest räägitakse kui latgalite julgeoleku teenijast, mis viitab, et ilmselt olid nad selleks ajaks assimileerunud.
Arheoloogilised ja etümoloogilised allikad
Kroonikas kirjeldatud võndlaste liikumisele Kuramaalt Venta äärest hilisema Riia asukoha kaudu Cēsisesse võib leida kinnitusi ka arheoloogilisest ainesest. Riekstukalnsi mäe, võndlaste muinaslinnuse asupaiga juhuleidudel on selged paralleelid Põhja-Kuramaa 12.–13. sajandist pärit sealsele läänemeresoome elanikkonnale omistatavate leidudega. Cēsise raudteejaama juures avastatud muinaskalmistu matmisviis ja hauapanused sarnanevad 11.–13. sajandi läänemeresoomlaste omadega, kuigi seal on ka latgali kultuuri elemente. Selle kalmistu leidude põhjal paigutatakse võndlaste saabumine sinna 11. sajandi lõppu. Arheoloogias kajastub ka võndlaste ja kuralaste konflikti võimalik alus – kuralaste liikumine põhja poole senistele läänemeresoome kultuuriga aladele 9.–12. sajandi jooksul.
Võndlaste läänemeresoome päritolu teooriat toetavate ajaloolaste ja arheoloogide seas on tekitanud eriarvamusi küsimus, kui lähedased nad Kuramaa ja Liivimaa liivlastele olid. Anna Zariņa samastab võndlased Kuramaa liivlastega, eristades neid samas Väina liivlastest Daugava alamjooksu kalmistuleidudele toetudes, kus ta näeb (sarnaselt Roberts Spirģisega) kummagi kultuuri elemente ühel ja samal kalmistul. Indriķis Šterns peab võndlasi Venta alamjooksul asunud Ventava riigikesest pärit kuroniseerunud ehk osaliselt domineeriva kuralaste kultuuri omaks võtnud liivlasteks. Ēvalds Mugurēvičs eristab võndlasi Kuramaa liivlastest, kuid tunnistab nende materiaalse kultuuri sarnasust, põhjendades seda pikaaegse vastastikuse mõjuga. Roberts Spirģis peab hiljemalt alates 11. sajandist kogu Kuramaa läänemeresoome rahvastikku võndlasteks. Guntis Zemītis järeldab, et kuna arheoloogilised tõendid ei erista Venta alamjooksu teistest Kuramaa läänemeresoome aladest, siis ei saa ka rääkida kahest erinevast rahvast. Zemītise järgi mõeldi 13. sajandi allikates mainitud võndlaste all kogu Kuramaa läänemeresoome elanikkonda, keda hilisematel sajanditel keelte sarnasuse tõttu liivlasteks hakati kutsuma.
Alternatiivne teooria, mis toetub võndlaste (Henriku Liivimaa kroonikas Wendi) nimetuse foneetilisele sarnasusele etnonüümiga veneedid, millega 1. aastatuhande allikates on märgitud slaavlasi, Venta jõe nime võimalikule slaavi etümoloogiale ja üksikutele slaavipärastele juhuleidudele, näeb Kuramaa võndlasi slaavi päritolu rahvana, kes on sisse rännanud tänapäeva Kirde-Poolast. Seda varianti kinnitavate arheoloogiliste leidude vähesuse tõttu teooria laiemat poolehoidu leidnud ei ole.
Veel vähem põhjendatud on hüpoteesid, et võndlased olid kuralaste keskele elama asunud vadjalased, balti rahvas või tundmatu etnilise päritoluga muinaseuroopa rahvakild. Enn Tarvel toob välja, et etnonüüm võndlane tähendab läänemeresoome keeltes "täiesti võõras" (võnnuvõõras ehk võhivõõras) ja et Võnnu-nimeliste kohtade laiem levik näitab ka võndlaste kunagist laiemat levikut, mis võib viidata Paul Ariste hüpoteesile, et tegemist on läänemeresoomlaste saabumise eelsest ajast pärit substraatrahvaga.
Kalurikolhoos Pobeda
Kalurikolhoos Pobeda oli 1949–1959 aastatel Varnja ja Peipsiääre külanõukogus tegutsenud kalurikolhoos.
1959. aastal liitus kalurikolhoosiga Peipsirand
Vladimir Svet
pisi|Vladimir Svet Uue Maailma tänavafestivalil Foto: Ave Maria Mõistlik, 7. september 2019 Vladimir Svet (sündinud 11. märtsil 1992) on Eesti poliitik, aastast 2021 Tallinna abilinnapea.
Ta lõpetas aastal 2011 Tallinna Humanitaargümnaasiumi ning aastal 2015 Tartu Ülikooli Õigusinstituudi bakalaureuseõppes, aastal 2017 Õigusinstituudi magistriõppes.
Ta kuulub Keskerakonda.
Alates 24. novembrist 2017 kuni 4. märtsini 2020 oli Svet Kesklinna linnaosa vanem. Ta loobus ka Riigikogu liikme kohast 2019. aasta kevadel, et linnaosa vanemana jätkata.
Pärast Andres Vääni tagasiastumist esitati Svet uueks Lasnamäe linnaosa vanema kandidaadiks. Lasnamäe linnaosa vanem oli ta 10. märtsist 2020 kuni 26. novembrini 2021.
Pärast 2021. aasta sügisel toimunud omavalitsuse valimisi sai temast 26. novembril 2021 Tallinna abilinnapea.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 1868 häält ning osutus valituks, kuid loobus mandaadist, et jätkata abilinnapeana.
Attila Bartis
pisi|Attila Bartis Attila Bartis (sündinud 22. jaanuaril 1968 Târgu Mureșis Rumeenias Transilvaania piirkonnas) on Ungari prosaist, dramaturg ja fotograaf.
Alates 1990. aastate algusest on ta korduvalt oma sünnikohta Transilvaaniat külastanud ning selle kandiga seotud elemendid läbivad ka tema loomingut murdesõnade, kohalike müütide jms kaudu. Tema edulugu kirjanikuna sai alguse pärast kolmanda raamatu („Rahu“) ilmumist. Pärast „Rahu“ tõlkimist saksa keelde hakkas see saama ülistavaid retsensioone ning haaras kriitikute koostatavates edetabelites esimesi kohti. Saksamaa edust tõugatuna saabus Bartisile suurem tähelepanu ka Ungaris. Teatud kirjandusringkondades oli ta juba varem kultusliku staatuse omandanud. Romaan "Rahu" ("A nyugalom", 2001) on pälvinud USAs Three Percenti preemia (parim 2008. aastal inglise keelde tõlgitud romaan), olnud Saksamaal ja Poolas parima tõlke nominent jne.
Tema esimene teos „Jalutuskäik“ on oma ülesehituselt postmodernistlik. Romaani keel on väga fragmentaarne, teos koosneb suures osas justkui peategelase suvalistest mälupiltidest ja unenägudest. Selline jutustuslaad iseloomustab ka tema hilisemaid teoseid. Tähtsaks muutub mäng üldkultuuriliste märkide ning fraseologismidega. Romaanist „Rahu“ on tehtud kaks mängufilmi ja romaani on tõlgitud enam kui kümnesse keelde.
Romaani "Rahu" lühikokkuvõte
Attila Bartise „Rahu“ peategelane on kirjanik Andor Weér. Andori ema Rebeka Weér, kellega peategelane koos elab, on endine näitleja, kes kaotab oma tütre välisriiki põgenemise tõttu töökoha ning sulgeb järgmiseks viieteistkümneks aastaks end oma korterisse. Raamat algab peategelase ema matustega. Ülejäänud teos on kirjutatud peamiselt pilguheiduna minevikku. Romaanis toimub palju ajalisi hüppeid. See subjektiivne aeg saab oma rütmi Andor Weéri tunnetuse kaudu.
„Rahus“ on äärmiselt ekspressiivseid ning rusuvaid lõike: leidub katkeid väga vulgaarse suguelu kirjeldusest, üldine õhustik on ängistav. Peategelane ja ta ema ei suuda teha piisavalt suurt eksistentsiaalset hüpet. Võiks öelda, et Antoniuse ema teeb selles kategoorias hoopis pidevalt langusi, kukkumisi. Tütre põgenedes korraldab Rebeka ta matused. Kirstu topib ta täis oma tütre mahajäetud asju ja leiab kerge lahenduse ka olmelistele probleemidele: „Matusebüroo juhataja pigistas surmatunnistuse puudumise koha pealt silma kinni, täpsemalt – õe surmatunnistuseks said plokk Ameerika sigarette ja pudel Šoti viljamärjukest.“ Tema languse võtavad hästi kokku paar kirjeldavat lauset sellest, mil viisil vaatavad linnakodanikud teda pärast näitlejakarjääri purunemist tänaval kõndimas: „Keegi ei tundnud ära oma näitlejannat, sest keegi polnud iial näinud teda ehtsate pisaratega – teda oli nähtud üksnes sellistega, mis paiskuvad valla õigel ajal silmade alla määritud Vietnami salvi mõjul.“
Rebeka Weér elab oma tütre lahkudes illusioonides, mis toituvad ta pojast. Tütar sooritab pärast põgenemist enesetapu, poeg laskub aga ema kõrvale, jäädes tugevasse eksistentsiaalsesse heitlusse.
Isiklikku
Tema isa Ferenc Bartis jäeti ilma kodakondsuseta ning sealse valitsuse repressioonide tagajärjel emigreerusid Bartisid 1984. aastal Budapesti. Ta on abielus ja tal on kaks last.
Georg Adelheim
Georg Adelheim (14. oktoober 1884 Tallinn – 20. september 1952 Göttingen) oli Eesti advokaat.
Ta lõpetas Tallinna Nikolai Gümnaasiumi, õppis aastatel 1904–1910 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, lõpetas selle ''cand. jur.'' astmega, Korporatsioon Estonia vilistlane.
Ta oli 1910–1914 kohtuameti kandidaat, osales 1914–1917 Esimeses maailmasõjas 26. Siberi kütirügemendi ohvitserina. 1919–1921 vandeadvokaat Tallinnas, 1922–1933 Tallinn-Haapsalu rahukogu liige, 1934–1939 vandeadvokaat Tallinnas, 1939 lahkus Warthegausse, kus oli 1939–1941 kohtunik. 1941–1944 teenis Eesti kindralkomissariaadis.
Ta koostas muu hulgas genealoogilisi teatmeteoseid.
Rahateooria
pisi|Eri valuutades välja antud rahatähed nominaalse väärtusega 5000, kuid ostujõult väga erineva väärtusega Rahateooria on majandusteaduse haru, mis uurib raha olemust, selle kasutust, teoreetilisi kontseptsioone ja nende mõju majanduse ja ühiskonna arengutele. Rahateooria alamvaldkondadeks on raha poliitika, raha loome, selle nõudluse ja pakkumise, raha ülekandesüsteemide ning nendest tekkivate mõjude uurimine.