cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Balti keti velotuur
Balti keti velotuur (inglise Baltic Chain Tour) on aastast 1955 (selle nime all aastast 2011) korraldatav maanteesõiduvõistlus. 2012. aastast on velotuur osa UCI Europe Tourist.
Nutiklaas
Teatud tüüpi sellised klaasid võimaldavad kontrollida valguse ja soojuse läbitavat hulka. Vajutades nupule saame muuta klaasi läbipaistvaks või poolläbipaistvaks. Piirates osaliselt valgust, säilitame selge ülevaate, mis peitub akna taga. Teist tüüpi klaasid võivad aga pakkuda täieliku privaatsust.
Kriitilises aspektis sisaldavad targad klaasid paigaldamise kulusid, elektri kasutamist ja vastupidavust. Funktsionaalselt on võimalik kiirelt klaasi tumendada või läbipaistvaks muuta.
Elektriliselt ümberlülitatav nutiklaas
pisi|Nutiklaasi nanostruktuur
Isetumenevad seadmed
pisi|Isetumenev klaas hotellis Isetumenevate seadmete puhul muudab seade pinge tagajärjel läbiva valguse omadusi ehk seade võimaldab kontrollida läbiva valguse ja soojuse hulka. Isetumenevate akende puhul muudab isetumenev materjal oma läbipaistvust, see võib olla värviline, läbikumav (tavaliselt sinine) või läbipaistev. Läbipaistvuse muutmiseks on vaja elektrilaengut, kuid kui materjal on kord juba soovitud läbipaistvuse saavutanud, ei vaja see edasist elektrit oma oleku säilitamiseks. Tumenemine algab äärtest, liikudes sisse ja see on aeglane protsess, mille pikkus varieerub olenevalt akna suurusest mitmest sekundist kuni mitme minutini. Isetumenev klaas võimaldab ka tumedas olekus näha väljaspoolset keskkonda. Seda on kasutatud väikesemõõtmeliste seadmete juures, näiteks tahavaate peegel. Samuti leiab see tehnoloogia kasutust siseruumides ja seadmetes, näiteks võimaldab see kaitsta muuseumites esemeid, mis on UV-kiirgusele tundlikud või mida kahjustab tehisvalgus.
Viimased edusammud isetumenevate materjalide puhul on seotud peegelduvate hüdriididega. Materjal muutub pigem valgust peegeldavaks kui neelavaks, ehk materjali on võimalik muuta läbipaistvaks või peeglisarnaseks.
Tehnoloogia areng on võimaldanud luua isetumeneva ekraani. Põhiekraan koosneb mitmest erinevast üksteise peale laotud kihist. Igal kihil on oma spetsiifilised funktsioonid.
Peatatud osakeste tehnoloogiaga seadmed (SPD)
Peatatud osakestega seadmetes (inglise keeles suspended particle devices) on õhukesed osakesed paigutatud vedelikku kahe klaasi või plastik-kihi vahele. Mõnel juhul on need osakesed kinnitatud ka ühele kihile. Kui pinge pole rakendatud, on osakesed paigutunud suvaliselt ning need neelavad valgust ning klaas paistab tume (või läbipaistmatu), sinine või viimaste tehnoloogiate puhul ka hall või must. Pinge rakendamisel osakesed joonduvad ning lasevad valguse läbi. Nende seadmete puhul on manuaalselt või automaatselt võimalik täpselt seadistada läbiva valguse ja soojuse hulka. See võimaldab vähendada kulutusi konditsioneerile suvekuudel ning küttele talvel. Lisaks võimaldab see tehnoloogia vähendada hoonete süsinikdioksiidi emissiooni ning vältida kulutusi aknakatetele.
Polümeer hajutatud vedelkristallseadmed (PDLC)
Polümeerhajutatud vedelkristallseadmetes lahustatakse või hajutatakse vedelkristallid vedelateks polümeerideks, millele järgneb polümeeri tahkumine või kõvendumine. Tavaliselt paigutatakse vedel segu polümeeridest ja vedelkristallidest kahe klaasist või plastikust kihi vahele, mis omakorda sisaldavad õhukest läbipaistvat kihti polümeeri tahkestava ainega. Nii moodustub nutiakna põhistruktuur. See struktuur on oma olemuselt ka kondensaator.
Energiaallikast lisatakse elektroodid läbipaistvatele elektroodidele. Kui pinget ei rakendata, on vedelkristallid suvaliselt tilkadena paigutunud ning läbiv valgus hajub. Selle tõttu paistab klaas piimvalgena. Pinge rakendamisel tekib kahe elektroodi vahele elektriväli ning see põhjustab vedelkristallide joondumise. Nüüd hajub läbiv valgus vähe ning materjal muutub läbipaistvaks. Läbipaistvust saab kontrollida rakendatava pingega. See on võimalik, sest madalama pinge korral koondub tilkadeks vaid väike osa kristalle ning enamus valgust hajub. Suurema pinge korral koondub rohkem kristalle kokku ning vähem on osakesi, mis valgust hajutaks. Kasutades spetsiaalseid lisakihte, võib kontrollida ka läbiva soojuse hulka, luua anti-röntgen versioone. Enamik seadmeid täna töötab põhimõttel sees või väljas, kuigi võiks kasutada ka vahepealseid variante. See tehnoloogia on kasutusel privaatsuse tagamiseks nii hoones sees kui väljas. Näiteks duširuumide uksed, koosolekuruumid. Kasutatakse ka projektori ekraanidena.
MagicGlas™-i paneelid kasutavad samuti sama tehnoloogiat. Klient saab hetkega muuta selge klaasi privaatselt läbipaistmatuks ja vastupidi. Kui elekter on sisse lülitatud, siis vedelkristallid joonduvad ja paneel muutub hetkega selgeks ning valgus pääseb läbi. Kui elekter on välja lülitatud, jagunevad molekulid laiali ning hajutavad valguse, paneel muutub läbipaistmatuks.
Mikrorulood
pisi|[[Skaneeriv elektronmikroskoop (SEM) ja mikroruloo]]
Mikroruloo tehnoloogia (Micro-blinds) on väljatöötamisel Kanadas. Läbi pääseva valguse hulka kontrollitakse rakendatava pingega. Mikrorulood koosnevad õhukestest valtsitud metallruloodest klaasil. Need on väga väikesed ja seetõttu praktiliselt silmale nähtamatud. Kui pinget ei rakendata, on mikrorulood kokku rullunud ning lasevad valguse läbi. Elektri mõjul rulluvad rulood lahti ning blokeerivad valguse. Mikroruloo tehnoloogial on mitmeid eeliseid, näiteks ümberlülituse kiirus (millisekundites), vastupidavus UV-kiirgusele. Teoreetiliselt on see tehnoloogia lihtne ja kulutõhus toota.
SunValve
SunValve on Norra leiutaja Kim Øyhus’ leiutis. SunValve on olemuselt lihtne mehaanilist tüüpi nutiaken. Leiutis koosneb kahest valgustpeegeldavast paneelist, mis on seliti kitsa vahega üksteise külge paigaldatud. Kui kahe paneeli vahele pumbatakse vedelik, millel on paneelidega samasugune peegeldumisomadus, muutub SunValve läbipaistvaks. SunValve muutub taas valgustpeegeldavaks, kui vedelik paneelide vahelt välja lastakse.
Kasutusvaldkonnad
pisi|Selge režiim pisi|Mitteselge režiim
Mainitud tehnoloogiatel põhinevaid nutiklaase on kasutusel mitmel pool. Dublinis Guinnessi laohoones (the Guinness Storehouse) on kokku pandud suured installatsioonid, kus üle 800 000 inimese aastas näeb nutiklaaside kasutust interaktiivsete ekraanidena ning privaatsust pakkuvate akendena. Nutiklaaside põhiline kasutuskoht on hoonete sisevaheseintena, kus mitmed ettevõtted naudivad võimalust muuta aknad ja uksed läbipaistvast privaatseks.
Nutiklaas on leidnud kasutust ka tervishoius, kus kergelt puhastatavad pinnad on olulised ning patsiendi privaatsuse tagamine vajalik. Nutiklaasi tehnoloogial põhinevad tooted on alternatiiviks tavapärastele kinnistele süsteemidele, mida on raske puhastada ning mis võivad varjata mustust. Uuringud on näidanud, et patsiendi mugavus privaatsuse näol võib vähendada taastumisaega.
Üks populaarsemaid nutiklaasi kasutusvaldkondi on projektorite ekraanid.
Ühe näitena on PDLC-tehnoloogial põhinev nutiklaas kasutusel Melbourne'is Eureka Tornides, kus 88. korrusel ulatub hoonest kuni kolm meetrit välja poole klaasist kuubik. Kuubik kannab kuni 13 inimest ning seda on võimalik muuta läbipaistvaks, avades inimestele vaate Melbourne'ile 275 meetri kõrguselt. Sama tüüpi nutiklaasid on ka haiglates privaatsuse tagamiseks kasutusel.
PDLC-tehnoloogiat kasutati ekraanil, mis esitles Nissan GTR-i Torontos Kanada autonäitusel.
Meediakanali Seven Network saates Sunrise on kasutusel nutiklaas mis põhineb vedelkristalli tehnoloogial. Sellise klaasi kasutamist tingis saate filmimine avalikus kohas, kus inimesed võisid saatejuhtide selja taga ebasündsaid asju tehes saate mainet rikkuda. Uus tehnoloogia võimaldab vajadusel näidata vaadet tänavale ent muul ajal seda mati klaasiga varjata.
Bloomberg Television kasutab nutiklaasi tehnoloogiat oma New Yorgi ja Londoni stuudiotes. Lennukis Boeing 787 Dreamliner on kasutusel isetumenevad aknad, mis asendavad allatõmmatavaid ruloosid, mis seni lennukites aknaid on varjanud. NASA uurib, kas isetumenevaid klaase on võimalik kasutada, et kontrollida mikrokliimat kosmoselaevades.
Nutiklaasi on kasutatud ka autode tootmisel. Ferrari 575 M Superamerical on isetumenev katus standardvarustuses ning Maybach pakub lisavarustusena PDLC-tehnoloogial põhinevat katuseluuki.
ICE 3 kiirrongid kasutavad isetumenevaid klaaspaneele sõitjateruumi ja juhtkabiini vahel.
[Washingtoni monument|Washingtoni monumendi]] liftides on kasutusel nutiklaasid, et pakkuda inimestele vaadet mälestuskividele monumendi sees.
Popkultuur
pisi|Rongis vaade juhikabiini pisi|Sama rongi klaasipaneel lülitatud "jäätunud" režiimi
Välislingid
www.nutiklaas.ee
Koroona levik maailmas
Koroonapandeemia on kiiresti leviva koroonaviiruse SARS-CoV-2 tekitatud haiguse koroona (COVID-19) puhang, mis sai alguse 2019. aasta sügisel Hiinas Wuhanis ning mille Maailma Terviseorganisatsioon liigitas 2020. aasta 11. märtsil pandeemiaks. pisi|Animeeritud kaart koroona levikust üle maailma 2020. aasta 12. jaanuarist 29. veebruarini Pandeemia on ülemaailmse levikuga ning 2021. aasta jaanuaris oli tuvastatud üle saja miljoni nakkusjuhu. Sama aasta lõpuks polnud koroonajuhtudest teateid ainult Põhja-Koreast, Türkmenistanist, Naurust ja Tuvalust, kuigi kahe esimese riigi puhul kahtlustati laialdast haiguse levikut. 2022. aastal kinnitasid oma esimesed juhtumid ka Põhja-Korea, Nauru ja Tuvalu.
2022. aasta 14. aprillil ületas maailmas tuvastatud nakatumisjuhtumite arv 500 miljoni piiri ning haigusse arvati olevat surnud umbes 6,5 miljonit inimest.
Levik maailmas
31. detsembril 2019 teatasid Kesk-Hiinas asuva Wuhani linna terviseametnikud ebatavaliselt suurest hulgast patsientidest, kellel oli diagnoositud kopsupõletik, mille tekke põhjus polnud teada. Võimalikku uut haigust hakati uurima jaanuaris 2020. Esimese 41 haigestunu, kelle RT-PCR ja järgmise põlvkonna sekveneerimine kinnitasid nakatumist, andmete analüüsimisel leiti, et ligi kahel kolmandikul oli seos Huanani mereandide hulgimüügituruga, kus müüdi ka elusloomi.
16. veebruaril 2020 keelas Hiina valitsus ligi 60 miljonil haiguspuhangu epitsentri lähikonnas elaval inimesel kodust lahkumise, isiklike autode kasutamine keelustati määramata ajaks. Mitmemiljonilise elanikkonnaga Wuhani karantiin lõppes 8. aprillil. Viirus oli selleks ajaks levinud aga peaaegu kõigisse maailma riikidesse.
26. veebruaril teatas WHO, et uute juhtumite arv on Hiinas vähenenud, kuid Itaalias, Iraanis ja Lõuna-Koreas järsult suurenenud ning uute juhtumite arv väljaspool Hiinat on esmakordselt ületanud uute juhtumite arvu Hiinas.
Üks enam tähelepanu äratanud haiguse levikujuhtumeid oli kruiisilaeval Diamond Princess, mis jäeti karantiini Jaapanis Yokohama sadamas. Algselt viibis laeval 3700 reisijat, neist lubati lahkuda osal, kes täiesti kindlalt ei olnud nakatunud. 17. veebruari seisuga oli kindlalt nakatunuid 355. Ameerika Ühendriigid evakueerisid laevalt üle 400 oma kodaniku, kellest üle 40 olid nakatunud ja jäeti Jaapanisse. Karantiini on ajakirjanduses kritiseeritud, kuna selle tulemusena võis nakatunute arv oluliselt kasvada.
27. märtsi seisuga ületas ametlikult kinnitatud haigusjuhtumite arv Ameerika Ühendriikides (85 498) haigusjuhtumite arvu Hiinas (81 340), Itaalia oli haigusjuhtumite arvult (80 539) maailmas kolmandal kohal, surmajuhtumite arvult haigusjuhtumite kohta (8215 ehk 10,2%) aga esimesel kohal.
Märtsi viimase päeva lõunaks ületas ametlikult kinnitatud haigusjuhtumite arv 800 tuhande piiri, surmajuhtumite arv oli lähenemas 40 tuhandele. Aprilli esimese päeva õhtuks oli ametlikult kinnitatud haigusjuhtumite arv ületanud 900 tuhande piiri, surmajuhtumite arv 45 tuhande piiri. 2. aprilli õhtuks oli ametlikult kinnitatud haigusjuhtumeid 1 000 000, haigusse oli surnud 51 142 inimest, haigusest oli tervenenud üle 200 tuhande inimese. 7. aprilli õhtupoolikuks oli ametlikult kinnitatud aktiivsete haigusjuhtumite arv (1 008 748) ületanud miljoni piiri. 15. aprilli hommikuks ületas ametlikult kinnitatud haigusjuhtumite arv kahe miljoni piiri, haiguse läbi hukkunuid oli enam kui 130 tuhat.
2020. aasta aprilli lõpuks oli kinnitatud haigusjuhtumite arv ületanud 3 miljoni piiri (millest enam kui 1 miljon juhtumit oli registreeritud Ameerika Ühendriikides ), haiguse läbi oli surnud enam kui 220 tuhat inimest.
10. mail ületas nakatumisjuhtude arv maailmas 4 miljoni piiri, haiguse läbi hukkunuid oli ligi 280 tuhat. 20. mail ületas tuvastatud nakatunute arv 5 miljoni piiri, haiguse läbi oli surnud enam kui 326 tuhat inimest. Maikuu lõpul ületas registreeritud nakatunute arv 6 miljoni piiri, haiguse läbi oli surnud enam kui 369 tuhat inimest.
Juuni alul ületas ametlikult kinnitatud nakkusjuhtumite arv maailmas 7 miljoni piiri, Ameerika Ühendriikides 2 miljoni piiri; haiguse läbi oli surnud enam kui 400 tuhat inimest. Juuni keskel ületas ametlikult kinnitatud nakkusjuhtumite arv maailmas 8 miljoni piiri. Worldometeri andmeil ületas kinnitatud nakkusjuhtumite arv maailmas 22. juunil 9 miljoni piiri, haiguse läbi oli surnud enam kui 470 tuhat inimest.
28. juuni seisuga ületas ametlikult kinnitatud nakatunute arv 10 miljoni piiri, haigusse oli surnud ligi pool miljonit inimest; ligikaudu veerand kõigist maailmas registreeritud nakatumis- ja surmajuhtumitest oli registreeritud Ameerika Ühendriikides. 3. juulil ületas nakatunute arv maailmas 11 miljoni piiri, haiguse läbi oli surnud üle 520 tuhande inimese; vähem kui nädal aega hiljem, 9. juulil, ületas nakatunute arv maailmas 12 miljoni piiri. Our World in Data andmetel oli 15. juulil maailmas 13,3 miljonit ametlikult kinnitatud nakatunut, haigusse oli surnud 578 319 inimest; sama allika andmetel oli 18. juulil nakatunute arv 14,04 miljonit, haigusse oli surnud 597 148 inimest.
Our World in Data andmetel oli 23. juulil maailmas 15,2 miljonit nakatunut ja 623 285 haigusse surnut; 26. juulil ületas nakatunute arv 16 miljoni piiri ja haiguse tõttu oli surnud 645 242 inimest. Our World in Data andmetel ületas kinnitatud nakatumisjuhtumite arv maailmas 17 miljoni piiri 30. juulil, koroonasse oli surnud 666 856 inimest; Neli päeva hiljem, 3. augustil, oli nakatunute arv ületanud 18 miljoni piiri, ametlikult kinnitatud surmajuhtumite arv oli sama päeva seisuga 689 423; 7. augusti seisuga oli nakatunuid 19,08 miljonit, surmajuhtumeid 714 626.
20 miljoni nakatunu piir ületati 11. augustil, koroonasse oli surnud 731 248 inimest; augusti eelviimaseks päevaks oli nakatunud 25 030 000 inimest, haigusse oli surnud 843 158 inimest.
30 miljoni nakatunu piir ületati 18. septembril, kui haiguse läbi oli surnud enam kui 940 tuhat inimest. Haiguse läbi surnute arv ületas 1 miljoni piiri 29. septembril 2020.
2020. aasta 31. detsembriks oli maailmas nakatunud vähemalt 83,42 miljonit inimest, haiguse läbi oli jätnud elu vähemalt 1,82 miljonit inimest. 2021. aasta 15. jaanuari seisuga oli haiguse läbi surnud vähemalt 2,01 miljonit inimest ja nakatunuid oli vähemalt 93,88 miljonit. 2021. aasta aprilli lõpuks oli tuvastatud üle 150 miljoni nakatunu.
Levik Eestis
pisi|Kumulatiivne koroonasse nakatumise sagedus 10 000 elaniku kohta Eestis tuvastati esimene haigusjuhtum Tallinnas 2020. aasta 27. veebruari varahommikul (avastati küll 26. veebruari õhtul; nakatunu tuli samal päeval bussiga Riiast Eestisse). Teine haigusjuhtum tuvastati 3. märtsil Tartus ja kolmas 4. märtsil Tallinnas; nakatunud saabusid 29. veebruari lennuga Bergamost Riiga, haigestunud liikusid lennujaamast Eestisse isiklike sõiduvahenditega. Kaitsemeetmete väljatöötamiseks moodustati 27. veebruaril töörühm sotsiaalminister Tanel Kiige juhtimisel. 12. märtsil kuulutati välja eriolukord, mille raames võetud meetmeid aja jooksul karmistati. Eriolukord kestis 17. maini.
Esimene koroonasse nakatunu suri Eestis 25. märtsil, see oli 83-aastane Hiiumaalt pärit naine, kes hospitaliseeriti Lääne-Tallinna keskhaiglasse 20. märtsil.
Pandeemia algusperioodil 2020. aasta kevadel levis viirus kõige jõudsamalt Saaremaal. Hiljem levis haigestumine rohkem Harju ja Ida-Viru maakonnas.
Nakatumise näitajad hakkasid enam tõusma 2020. aasta teises pooles ning eriti 2021. aasta algul. 2021. aasta märtsi alguseks tõusis Eesti nakatumisnäitaja üle tuhande ning kuu keskpaigaks oli Eesti uute nakatunute suhtarvult maailmas esimene. Sama kuu lõpuks oli haiglaravil üle 700 patsiendi ning selle kuu jooksul suri kokku 309 koroonaviirusega nakatunud inimest. Alates 11. märtsist 2021 hakati taas rakendama ulatuslikumaid piiranguid haiguse leviku takistamiseks.
Taas kasvas nakatumine 2021. aasta sügisel ning kui detsembris hakkas levima uus omikrontüvi, siis tõusid nakatumisnäitajad selle tulemusel järgmise aasta algul uute rekorditeni. 2022. aasta kahe esimese kuu jooksul tuvastati 256 960 uut nakatunut, mis moodustas ligi 51,5% kõigist selleks hetkeks tuvastatud nakatunutest. Seejärel aga uute nakatunute arv vähenes ja märtsis pöördus langusele ka haiglaravi vajavate koroonapatsientide hulk.
Lot-et-Garonne'i departemangu haldusüksuste loend
Siin on toodud ära Lot-et-Garonne'i departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vallad Agen, Marmande ja Villeneuve-sur-Lot on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Ageni ringkond
Agen-Kagu kanton Agen-Kesk kanton Agen-Kirde kanton Agen-Lääne kanton Agen-Põhja kanton Astafforti kanton Beauville'i kanton Laplume'i kanton Laroque-Timbaut' kanton Port-Sainte-Marie kanton Prayssas' kanton Puymiroli kanton
Marmande'i ringkond
Bougloni kanton Castelmoron-sur-Loti kanton Duras' kanton Lauzuni kanton Marmande-Ida kanton Marmande-Lääne kanton Le Mas-d'Agenais' kanton Meilhan-sur-Garonne'i kanton Seychesi kanton Tonneinsi kanton
Néraci ringkond
Casteljaloux' kanton Damazani kanton Francescas' kanton Houeillèsi kanton Lavardaci kanton Mézini kanton Néraci kanton
Villeneuve-sur-Loti ringkond
Canconi kanton Castillonnèsi kanton Fumeli kanton Monclari kanton Monflanquini kanton Penne-d'Agenais' kanton Sainte-Livrade-sur-Loti kanton Tournon-d'Agenais' kanton Villeneuve-sur-Lot-Lõuna kanton Villeneuve-sur-Lot-Põhja kanton Villeréali kanton
Liophidium
Liophidium on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Liophidium klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid madusid võib kohata Madagaskaril,  Komoori saartel ja Maskareenide saarestikus.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Liophidium seisuga 25.08.2014.
Jüri-Hain Kaljusto
Jüri-Hain Kaljusto (sündinud 24. novembril 1937 Illuka vallas Virumaal) on eesti spordipedagoog ja -teadlane.
Lõpetas aastal 1956 Ahtme Keskkooli, 1960 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna kehakultuuriosakonna ja 1967 Moskvas Kehakultuuri Keskinstituudi aspirantuuri. Pedagoogikakandidaat (1968), pedagoogikadoktor (1990).
Sportima hakkas 1953 Hans Puki õpilasena, ülikoolis juhendas tema suusatreeninguid Erna Abel ja kergejõustikutreeninguid Hans Torim.
Võitnud Eesti meistrivõistlustel teatesuusatamises 1959. aastal hõbeda ja 1960. aastal pronksi. Kuulus varem Spordiühingu Jõud ja hiljem Kalevi liikmeskonda.
Tartu suusamaratoni üks algataja (koos Herbert Abeli ja Tõnu Luigega) ning selle üks korraldaja (1979–1981), on olnud tegev Suusaspordiföderatsiooni presiidiumis ja treenerite nõukogus. On osalenud Nõukogude Liidu olümpiakoondise (suusaspordialad, poks) ja Eesti suusakoondise teaduslik-metoodilisel nõustamisel.
Eesti Olümpiaakadeemia asutajaliige. Eesti Karskusliidu president (aastatel 1989–1991). Eesti Kehalise Kasvatuse Liidu üks asutajatest ja aastatel 1992–1995 selle esimees. Eesti Heade Templarite Organisatsiooni president aastatel 1992-2002.
On avaldanud üle 150 publikatsiooni, koostanud õppevahendeid.
Molekulaardünaamika
Molekulaardünaamika (MD) on aatomite ja molekulide füüsikalisi liikumisi kirjeldav arvutisimulatsioon. Tavaliselt vaadeldakse aatomite ja molekulide vastastoimet teatud aja jooksul, et saada pilti aatomite liikumisest ja leida molekulide ja aatomite trajektoorid. Kasutatakse Newtoni liikumisvõrrandite numbrilist lahendamist, kus osakestevahelised jõud ja potentsiaalne energia defineeritakse enamasti molekulaarmehaaniliste jõuväljadega. Meetodi töötasid 1950-ndate lõpus ja 1960-ndate alguses välja teoreetilised füüsikud, kuid tänapäeval kasutatakse seda põhiliselt materjaliteaduses ja biomolekulide modelleerimiseks.
pisi|320px|Lihtne näide molekulaardünaamilisest simulatsioonist: ühe [[vask|Cu aatomi sadestamine vase pinnale. Iga ring tähistab ühe aatomi asukohta. Siinkohal tuleb meeles pidada, et reaalsed vastasmõjud aatomite vahel on tunduvalt keerulisemad kui 2-mõõtmeliste kõvade ringide vahel]]
Molekulaardünaamilisi simulatsioone saab kasutada süsteemi makroskoopiliste termodünaamiliste suuruste kindlaksmääramisel lähtudes ergoodilisest hüpoteesist: süsteemi statistilise ansambli keskmised on võrdsed ajaliste keskmistega. MD-d on nimetatud ka "numbritel põhinevaks statistiliseks mehaanikaks" ning "Laplace’i nägemuseks Newtoni mehaanikast", kuna sellega saab ennustada tulevikku, kasutades selleks loodusjõude ja vaadates molekule aatomtasandilt.
Ajalugu
Enne molekulaardünaamiliste simulatsioonide võimalikkust arvutitel, proovisid mõned teadlased seda teha füüsikaliste mudelite abil, nt kerade abil. Mõte oli paigutada need nii, et jäljendada vedeliku omadusi. J. D. Bernal ütles 1962. aastal: "...võtsin kummist pallid ja ühendasin need erineva pikkusega (2,75–4 tolli = 6,35–10,16 cm) varrastega. Alguses püüdsin teha seda nagu kõike muud oma kontoris, kus mind iga viie minuti järel segati ning unustades, mida just äsja teinud olin." Tänapäeval tegelevad sidemete liikumise jälgimisega arvutid kogu simulatsiooni ajal.
Kasutusalad
Keemikud ja füüsikud kasutavad erinevaid meetodeid erinevate rõhuasetustega ja see väljendub ka slängis, mida iga ala esindajad kasutavad. Keemias ja biofüüsikas kasutatakse osakeste vahelise toime kirjeldamiseks jõuvälju (klassikalises MD-s), kvantkeemilisi mudeleid või nende kahe meetodi segu. Füüsikud neid termineid aga ei kasuta, nemad kirjeldavad vastasmõjusid tavaliselt teooria või lähenduse nimega, mida kasutatakse, ja nimetavad neid potentsiaalseks energiaks või lihtsalt potentsiaaliks.
MD sai alguse teoreetilisest füüsikast ning kogus seejärel populaarsust materjaliteaduses ja alates 1970-ndatest ka biokeemias ja -füüsikas. Keemias on MD-l oluline koht valkude struktuuri uurimisel ja eksperimentaalselt röntgenkristallograafia ja tuumamagnetresonantsi meetoditega leitud struktuuride täpsustamisel. Seda on mõningase eduga kasutatud ka valkude struktuuri ennustamiseks. Füüsikas uuritakse MD-ga aatomtasandi nähtusi, mida ei saa otse jälgida, näiteks molekulaarkilede kasvatamist ja ka nanotehnoloogiliste seadmete, mida pole veel loodud, füüsikalisi omadusi.
Rakendusmatemaatikas ja teoreetilises füüsikas on molekulaardünaamikal oma roll dünaamiliste süsteemide, ergoodilise teooria ja statistilise mehaanika uurimisel. Energia jäävuse ja molekulaarse entroopia mõisted tulevad termodünaamikast. Mõned konformatsioonilise entroopia arvutamise viisid, näiteks põhikomponentide analüüs, on pärit informatsiooniteooriast. Matemaatilised meetodid, nagu näiteks ülekandeoperaator, muutuvad kasutatavaks MD vaatlemisel Markovi ahelana. Paljud matemaatikud näevad vaeva arvutuslikult tõhusamate MD simulatsioonide väljatöötamise kallal.
MD-d võib vaadelda ka kui diskreetsete elementide meetodi (DEM) erijuhtu, kus osakestel on sfääriline kuju (nt van der Waalsi raadiusega).
Piirangud
Molekulaardünaamilise simulatsiooni planeerimisel peab arvestama saadaval olevat arvutusvõimsust. Simulatsiooni suurus (n=osakeste arv), aja samm ja simulatsiooni läbiviimiseks piiritletud ajaperiood tuleb valida nii, et arvutused lõppeksid mõistliku ajaga. Samas peaks simulatsioonid olema läbi viidud piisavalt pika ajavahemiku jooksul, et olla vastavuses protsesside kineetikaga. Simulatsioonidest statistiliselt õigete järelduste tegemiseks peaks simulatsiooni ajavahemik kokku langema loodusliku protsessi kineetikaga. Vastasel juhul on see analoogne järelduste tegemisega inimese kõnnaku kohta, kui ta ei ole jõudnud veel ühte sammugi lõpetada. Enamik valkude ja DNA dünaamikat käsitlevad artiklid kasutavad andmeid nano- kuni mikrosekundi (10−9 – 10−6 s) kestvatest simulatsioonidest. Selliste simulatsioonide saamiseks kulub mitmeid protsessorpäevi või isegi -aastaid. Paralleelsed algoritmid võimaldavad koormust erinevate protsessorite vahel jagada.
Klassikalise MD simulatsiooni korral on kõige rohkem arvutusaega kulutav etapp aatomivaheliste jõudude ja potentsiaalse energia hindamine osakeste koordinaatide järgi. Energia hindamise juures on kõige kulukam omavahel keemiliselt mitteseotud aatomite vaheliste vastasmõjude arvutamine. Tavaliselt tuleb molekulaardünaamilistes simulatsioonides arvutada kõigi aatomite paaride paariselektrostaatilised ja van der Waalsi jõud. Arvutusvajadust on võimalik vähendada mitmesuguste lähendusmeetoditega, näiteks arvestades mittekovalentseid vastasmõjusid ainult teatud piirväärtusest väiksema osakeste kauguse korral.
Teine arvutuste aega mõjutav faktor on simulatsioonis kasutatav aja sammu suurus. See on ajavahemik erinevate potentsiaalide hindamise vahel. Samm tuleks valida piisavalt väike, et vältida diskretiseerimise vigasid (s.t väiksem kui süsteemi kõige kiirem võnkesagedus). Tüüpiliselt on ajasamm klassikalise MD jaoks suurusjärgus 1 femtosekund (10−15 s). Seda väärtust võib suurendada SHAKE-laadsete algoritmide kasutamisega, kus kiiremate aatomite (nt vesinike) võnkumised fikseeritakse. Välja on töötatud ka mitme ajaskaalaga meetodeid, mis lubavad aeglasemate suurema mõjualaga jõudude arvutamist pikema aja tagant.
Lahuses toimuvate protsesside modelleerimisel tuleb valida implitsiitse ja eksplitsiitse solvendi mudeli vahel. Eksplitsiitse solvendi (näiteks erinevad vee mudelid) arvutamiseks jõuvälja abil tuleb kulutada palju arvutusvõimsust, samal ajal implitsiitse solvendi korral kasutatakse solvendi modelleerimiseks keskmistatud välja lähendust (solvent homogeenne keskkond, mitte üksikosakesed). Eksplitsiitse solvendi kasutamine on arvutuslikult kallis, kuna nõuab umbes 10 korda rohkemate osakeste arvessevõtmist. Samas on solvateeritud molekulide teatud omaduste uurimiseks hädavajalik solvendi osakeste suuruse ja lahuse viskoossuse silmaspidamine. Eriti oluline on see kineetika uurimisel.
Iga molekulaardünaamika simulatsiooni puhul kehtib reegel, et modelleeritav süsteem peab olema piisavalt suur, et vältida ääreefekte. Nende vältimiseks kasutatakse sageli fikseeritud ääretingimusi või perioodiliselt korduvate süsteemide rakendamist, kus süsteem kordub lõputult.
Kasutatavad potentsiaalid (jõuväljad)
Molekulaardünaamiline simulatsioon eeldab potentsiaali funktsiooni defineerimist või tingimuste kirjeldamist, mille järgi osakesed vastastikku toimivad. Keemias ja bioloogias räägitakse tavaliselt jõuväljast. Potentsiaalid võivad olla antud erineva füüsikalise täpsusega. Keemias on enim kasutatud molekulaarmehaanikal põhinevad potentsiaalid ja need kujutavad osake-osake vastasmõjude klassikalist käsitlust, mis suudavad kirjeldada konformatsiooni ja struktuuri muutusi, kuid tavaliselt ei suuda reprodutseerida keemilisi reaktsioone.
Üleminek kvantmehaaniliselt kirjelduselt klassikalisele potentsiaalile toob kaasa kaks põhilist lähendust. Esimene on Borni-Oppenheimeri lähendus, mis ütleb, et elektronide liikumine on tuumade liikumisega võrreldes nii kiire, et elektronide reageerimise tuumade koordinaadi muutustele võib lugeda silmapilkseks. Seega võib elektrone ja tuumi käsitleda eraldi. Teine lähendus on, et tuumasid, mis on elektronidest palju raskemad, vaadeldakse punktmassidena, mis järgivad klassikalist Newtoni füüsikat. Klassikalises molekulaardünaamikas vaadeldakse elektronide mõju ühe potentsiaalse energia pinnana, mis tavaliselt vastab põhiolekule.
Kui vaja on suuremat täpsust, siis kasutatakse kvantmehaanikal põhinevaid potentsiaale; mõned meetodid on hübriidid klassikalistest ja kvantmehaanilistest potentsiaalidest, kus suurem osa süsteemist arvutatakse klassikaliselt, kuid väikest osa, mis tavaliselt teeb läbi keemilise muutuse, käsitletakse kvantsüsteemina.
MD kasutamise näiteid
Molekulaardünaamikat kasutatakse mitmes teadusvaldkonnas.
Järgnevad kaks biofüüsikalist näidet ei ole lihtsad ja standardsed MD simulatsioonid. Need kajastavad, kui palju vaeva on nähtud väga suurte (terve viirus) ja pikkade (500 mikrosekundit) simulatsioonide tegemiseks.
Ehitajate tee (Keila)
<mapframe latitude="59.315521" longitude="24.400978" zoom="13" width="220" height="148" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": { "stroke": "#fc0303", "stroke-width": 3, },     "geometry": { "type": "LineString", "coordinates": [ [           24.3882,            59.31621          ],          [            24.389627,            59.316057          ],          [            24.39099,            59.31586          ],          [            24.393747,            59.315488          ],          [            24.393983,            59.315477          ],          [            24.394305,            59.315504          ],          [            24.394444,            59.315491          ],          [            24.394573,            59.315466          ],          [            24.394798,            59.3154          ],          [            24.395147,            59.315356          ],          [            24.395431,            59.315348          ],          [            24.395614,            59.31537          ],          [            24.39578,            59.315367          ],          [            24.3963,            59.315302          ],          [            24.39652,            59.315244          ],          [            24.396987,            59.315118          ],          [            24.399707,            59.314877          ],          [            24.402437,            59.314577          ],          [            24.404401,            59.314393          ],          [            24.406385,            59.314256          ],          [            24.409196,            59.314283          ],          [            24.412919,            59.314081          ],          [            24.413316,            59.314092          ]        ]      }    }  ] } pisi|[[Keila Kool ja Keila Muusikakool Ehitajate tee alguses]] Ehitajate tee on tänav Harju maakonnas Keilas.
Tänav algab Paldiski maanteelt ja ulatub Keila Terviseradadele.
Tänaval asuvad:
2021. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
2021. aasta Euroopa jalgpalli meistrivõistlused ehk UEFA EURO 2020 oli Euroopa jalgpalliriikide 16. meistrivõistlused jalgpallis. Tegemist oli 2020. aastal toimuma pidanud ja koroonapandeemia tõttu edasi lükatud üritusega. Finaalturniir peeti 11. juunist 11. juulini 2021. Mängud toimusid 11 erineva Euroopa maa 11 linnas.
2016. aastal võidetud tiitlit läks kaitsma Portugal, kes aga kaotas 1/8 finaalis Belgiale. Meistrivõistlused võitis Itaalia jalgpallikoondis, mis alistas finaalis Inglismaa.
Algselt pidi meistrivõistlus toimuma 12. juunist kuni 12. juulini 2020, kuid koroonaviiruse pandeemia tõttu peeti see 2021. aasta suvel.
Endine UEFA president Michel Platini on öelnud, et turniir peetakse sellisel moel, et tähistada jalgpalli EMi 60. "sünnipäeva". EMi poolfinaalid ning finaal mängiti Londoni Wembley staadionil (teist korda ajaloos), viimati mängiti selle turniiri finaal Wembley'l 1996. aastal.
Rahvuste liigast kvalifitseerus 4 meeskonda (igast liigast 1).
Valikturniir
UEFA EURO 2020 valikturniiri mängud toimusid 2019. aasta märtsist kuni 31. märtsini 2020.
A-alagrupp
Tabel uuendatud 20. juunil 2021 peale alagrupi viimaseid mänge. Allikas: UEFA
B-alagrupp
Tabel uuendatud 21. juunil 2021 peale alagrupi viimaseid mänge. Allikas: UEFA
43. minutil katkestati Taani-Soome kohtumine pärast seda, kui Taani poolkaitsja Christian Eriksen väljakule varises. Eriksen viidi kohalikku haiglasse intensiivravisse ja tema seisund on stabiliseerunud. Matši jätkati kell 20:30, esimese poolaja viimased neli minutit ja tehti siis enne teist poolaega viieminutiline vaheaega.
C-alagrupp
Tabel uuendatud 21. juunil 2021 peale alagrupi viimaseid mänge. Allikas: UEFA
D-alagrupp
Tabel uuendatud 23. juunil 2021 peale alagrupi viimaseid mänge. Allikas: UEFA
F-alagrupp
Tabel uuendatud 23. juunil 2021 peale alagrupi viimaseid mänge. Allikas: UEFA
Grupis kolmanda koha saanud meeskondade järjestus
Uuendatud 23. juunil 2021 peale F-alagrupi viimaseid mänge. Allikas: UEFA
Parimad väravalööjad
51 kohtumises on löödud 142 väravat, keskmiselt 2,78 väravat mängu kohta, millest üheteistkümnel korral on löödud omavärav (seisuga 12. juuli 2021).
Sellel turniiril saavutatud väravatega sai Cristiano Ronaldo 14 väravaga Euroopa meistrivõistluste parimaks väravakütiks.
Auhinnaraha
Auhinnaraha maksmine vormistati 2018. aasta veebruaris. Iga võistkond saab osalustasu 9,25 miljonit eurot, mille võitja saab teenida kuni 34 miljonit eurot.
Viited
​
Siseaudiitorite Instituut
Siseaudiitorite Instituut (The Institute of Internal Auditors – IIA) on rahvusvaheline kutseliit, mis asutati 1941. aastal. Kutseliidu peakorter asub Ameerika Ühendriikides Floridas. IIA on siseauditi eriala ülemaailmne liit, tunnustatud autoriteet ja juht ning peamine koolitaja. Kutseliidu liikmed töötavad siseauditi, riskijuhtimise, juhtimise, sisekontrolli, infotehnoloogia auditi, hariduse ja turvalisuse valdkonnas.
Ajalugu
Ajaloolased on siseauditi juured leidnud sajandeid enne meie ajaarvamist kui kaupmehed kontrollisid turule toodud teravilja koguseid. Suurem nõudlus siseaudiitorite järele tekkis 19. ja 20. sajandil kui ettevõtted hakkasid laienema. Seetõttu kasvas nõudlus juhtimissüsteemide järele. 1941. aastal anti välja esimene raamat siseauditi kohta, autoriks oli Victor Z. Brink.Samal ajal kaalus Põhja-Ameerika ettevõtte siseaudiitor John B. Thurston siseaudiitorite organisatsiooni loomist. Tema ja Robert B. Milne töötasid koos siseauditi komitees, mille moodustasid Edison Electric Institute ja Ameerika Gaasiliit. Nad leidsid, et siseauditi nõuetekohase tunnustamise viimiseni tuleb luua siseaudiitorite sõltumatu organisatsioon. Kui Brinki raamat Thurstoni tähelepanu köitis, said kolm meest kokku ja leidsid, et neid ühendab huvi siseauditi rolli edendada. Brink, Milne, Thurston võtsid ühendust väikese siseauditi praktikute rühmaga Ameerika Ühendriikides, kes väljendasid huvi moodustada siseaudiitorite riiklik – isegi rahvusvaheline – organisatsioon. IIA asutamissertifikaat esitati 17. novembril 1941 ja vahetult enne esimest aastakoosolekut 9. detsembril 1941 New Yorgis East 39th Street 24 asuvas Williamsi klubis, võeti liikmeks 24 liiget. Thurston valiti IIA esimeseks presidendiks. Liikmeskond kasvas kiiresti. Esimeselt 24 liikmelt tõusis see esimese aasta lõpuks 104-ni, viie aasta lõpuks 1018-ni. Aastaks 1957 oli liikmeskond laienenud 3700-ni, kellest 20 protsenti asus väljaspool Ameerika Ühendriike. Rohkem kui 70 aastat hiljem on IIA dünaamiline globaalne organisatsioon, millel on üle 185 000 liikme kogu maailmas.
Tegevus
Siseaudiitorite Instituut määratleb oma eesmärgina siseauditi ülemaailmset juhtimist. Selleks IIA:
IIA visioon: olla kutseühing, kus kõiki liikmeid ja töötajaid hinnatakse ning neil on võrdsed võimalused osalemiseks ja edukaks saamiseks ning mis võimaldab meil rahuldada meie kasvava ülemaailmse ja mitmekesise liikmeskonna vajadusi.
Akadeemilised suhted
Siseaudiitorite Instituut tugevdab siseaudiitori ametit hariduse kaudu pakkudes selleks pühendunud personali ja vabatahtlike tuge. Elukutse arenedes on muutunud ka akadeemilise kogukonna vajadused ja nõudlus „siseauditiks valmis“ lõpetajate järele ning nende ärisse sisenemiseks. Selleks loodi akadeemilise teadlikkuse programm (Academic Awareness Program) ja siseauditi hariduse partnerlus (Internal Auditing Education Partnership – IAEP). Akadeemilise teadlikkuse programm tunnustab ülikoolide pühendumuse ja jõupingutuse erinevat taset ning pakub seeläbi üliõpilastele teavet ja oskuste kogumit, mis on vajalik võimaldamaks neil valida erinevate karjäärivõimaluste vahel. Siseauditi hariduspartnerlus kinnitab koolid, kes õpetavad siseauditi õppekava kraadiõppekava raames (bakalaureuse- või kraadiõppurid).
Akadeemilise teadlikkuse programm
Programm on mõeldud koolidele, kes soovivad, et IIA tunnustaks neid siseauditi õpetamise eest, kuid suudavad pakkuda vaid piiratud pühendumust. Programm loodi, et keskenduda nende koolide abistamisele soovis edendada siseauditit kui õpilaste karjäärivalikut. Selle kategooria koolide toetamiseks tunnustatakse järgmisi programme:
Siseauditi hariduspartnerlus
IAEP programm on suunatud õpilaste ettevalmistamisele teadmistega, mis võimaldab neil kohe pärast tööle asumist läbi viia siseauditeid. See programm loob aluse sertifitseeritud siseaudiitori (CIA) eksamiks valmistumise alustamiseks. Selle programmiga liitunud koolides õpetatakse õppekava IIA kinnitatud kraadiõppekava raames. Koolid on läbinud range taotlusprotsessi ja neid jälgib IIA Akadeemiliste Suhete Komisjon (ARC – Academic Relations Committee). IIA programmi edukust ülikoolides aitab tagada partnerlus kooli, kohaliku IIA Instituudi ja IIA vahel. Koolid töötavad akrediteerimise nimel, et näidata oma pühendumust kvaliteedile ja pidevale täiustamisel. Siseaudiitorite Instituut aktsepteerib akrediteeritavaid asutusi kinnituseks, et programmi kuulumise staatust taotlevad koolid täidavad asjakohaseid eesmärke, peavad kinni kõrgetest kvaliteedistandarditest, pakuvad kvaliteetseid haridusmeetodeid ja õpetajaid, tagavad üliõpilaste ja õppejõudude piisava suhtlemise ning toodavad oma erialal pädevaid lõpetajaid.
Siseauditi hariduspartnerluse programmides osalevad koolid
Koolidel peavad edu saavutamiseks olema vajalikud võimalused ja ressursid. Siseauditi õppekavade välja töötamisel teevad koolid tihedat koostööd Siseaudiitorite Instituudiga. Liikmeskoolide edu näitab teistele ülikoolidele, et antav haridus on pühendumist väärt. Siseauditi Hariduse Partnerluse programmi nõuded ja tegevusraamistik töötati välja selleks, et anda juhiseid olemasolevatele koolidele ja koolidele, kes kavatsevad programmi rakendada. Kooli programmi jätkusuutlikkusel on igal partneril oma roll. Siseaudiitorite Instituudi Akadeemiliste Suhete Komisjon vaatab igal aastal kaks korda läbi programmi liikmeks astumisest huvitatud koolide taotlused. Taotluste läbivaatamisel kaalutakse koole: Siseauditi hariduspartnerluse programmi kategooriad. Programmis osalevad kuuluvad kolme kategooria koolid:
Siseaudiitorite Instituudi väljastatavad sertifikaadid
Sertifitseeritud siseaudiitor on ülemaailmselt tunnustatud kvalifikatsioon, mis annab kindla aluse siseauditi karjäärile. Sertifikaadi raames saadakse teadmised siseauditi teooriast, rahvusvahelistest standarditest, siseauditi töövõtu kavandamisest ja teostamisest. Tutvutakse sisekontrolli, riski, valitsemise ja tehnoloogia mõisteid. Sertifikaat on mõeldud siseaudiitoritele ja riskijuhtimise spetsialistidele, kes pakuvad riskikindlust, juhtimist, kvaliteedi tagamist või kontrollivad enesehindamist. Diplomeeritud siseaudiitoritel on võimalus omandada uus siseauditi juhtimisoskuste kvalifikatsioon, läbides ettekande/vestluse vormis hindamise.
Vesinutt
Vesinutt (Hygrocybe) on šampinjonilaadsete seltsi limanutiliste sugukonda kuuluv seeneperekond.
Taiwani keeled
Taiwani põliskeeled on tähtsad ajaloolise keeleteaduse seisukohalt, kuna tõenäoliselt kujunes Taiwanil kogu austroneesia hõimkond. Keeleteadlase Robert Blusti väitel moodustavad Taiwani keeled austroneesia keelte kümnest harust üheksa, samas kui kümnendasse harru (malai-polüneesia keeled) kuulub ligi 1200 keelt väljaspool Taiwani. Ehkki teised uurijad ei nõustu Blusti seisukohtadega kõigis üksikasjades, on austroneesia keelte Taiwani päritolu üldtunnustatud. Seda teooriat toetavad ka hiljutised uuringud inimpopulatsioonide geneetikas.
Taiwani keelte olukord
Kõik Taiwani keeled on aegamisi taandumas kultuuriliselt domineeriva hiina keele ees. Viimastel aastakümnetel on Hiina Vabariigi valitsus alustanud põliskeelte toetusprogrammi, mille käigus taastati Taiwani keelte õpetus koolides. Keelte säilimise seisukohast ei ole loodetud edu saavutatud.
Keelte loend
Tihti on raske teha vahet keelel ja murdel, mistõttu teadlased pole Taiwani keelte liigituse suhtes täielikul üksmeelel. Veel enam on kahtlusi väljasurnud või assimileeritud hõimude keelte puhul, kuna meie teadmised neist on üpriski katkendlikud. Järgnevalt on loetletud tuntumad Taiwani keeled.
Sõnajärg
Enamik Taiwani keeli kasutab verbiga algavat sõnajärge (VSO või VOS). Erandiks on mõned Põhja-Taiwani keeled thao, saisiati ja kulon-paze keel, arvatavasti hiina keele mõjul.
Li (1998) loetleb rea Taiwani keelte sõnajärgesid :
Kirjandus
==Välislingid =
Voldemar Muhel
Voldemar Muhel (12. august 1910 Peterburi – 21. juuni 1983) oli eesti leksikograaf, mitmes trükis välja antud vene-eesti sõnaraamatu autor.
Ta lõpetas aastal 1928 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta õppis Tartu Ülikoolis 1931–1932 rohuteadust ning 1935–1938, 1946 ja 1952 õigusteadust, ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
1932–1934 oli ta AS "Loskit & Ko" keemiatehase tööline ja laborant, 1934–1936 A. Imeliku apteegi laborant, 1936–1940 Eesti Üliõpilaste Seltsi asjaajaja-raamatupidaja Tartus. 1940–1941 AS Tartu Pank välisjaoskonna raamatupidaja ja välisjaoskonna juhataja Tallinnas.
1941 oli ta Tallinna Keskhoiukassa riigilaenude kontrolör. 1941–1944 Punaarmees. 1944 Eesti NSV Töönduslike Kooperatiivide Peavalitsuse finantsosakonna juhataja kt, 1945 Eesti NSV Kohtu Rahvakomissariaadi administratiiv-majandusosakonna juhataja, 1945–1950 Eesti NSV Ministrite Nõukogu üldosakonna juhataja. Alates 1951 Eesti Riikliku Kirjastuse lepinguline vene-eesti sõnastike koostaja. Hiljem töötas Tartu ülikooli füüsika laboratooriumis.
Bronhoskoopia
Bronhoskoopia on diagnostilistel ja ravieesmärkidel tehtav hingamisteede vaatlus (tehnika) spetsiaalse optilise riistaga – bronhoskoobiga.
Vladimir Malkovski
Vladimir Malkovski (vene keeles Владимир Сергеевич Мальковский; 13. märts 1951 Ivanovo – 5. veebruar 2003) oli Eesti NSV parteitöötaja ja poliitik, Eesti Vabariigis ärimees.
Ta hakkas 1968. aastal tööle Ivanovos elektrimontöörina, seejärel oli aastatel 1969–1971 ajateenistuses Nõukogude armees. Seejärel õppis ta Moskva Energeetikainstituudis, mille lõpetas 1978. aastal. 1989. aastal lõpetas ta Leningradi Kõrgema Parteikooli. 1976. aastast oli ta Moskva Energeetikainstituudi Kaasani filiaali komsomolikomitee sekretär, aastast 1977 ÜLKNÜ Tatari Oblastikomitee instruktor.
Aastast 1978 elas ta Narvas. Ta töötas algul kutsekeskkooli direktori asetäitjana, hiljem ettevõtte Eesti Energoremont direktori asetäitjana. Aastast 1980 oli ta parteifunktsionäär: algul EKP Narva Linnakomitee instruktor, seejärel EKP Narva Linnakomitee osakonnajuhataja. Aastal 1985 sai ta EKP Narva Linnakomitee teiseks sekretäriks, aastal 1987 esimeseks sekretäriks. Ta valiti EKP XX kongressil 25. märtsil 1990 EKP Keskkomitee liikmeks ja EKP KK III pleenumil 29. märtsil 1990 EKP Keskkomitee sekretäriks. 15. detsembril 1990 valiti ta NLKP platvormil seisva EKP kongressil selle partei keskkomiteesse ja ta sai teiseks sekretäriks.
Ta oli aastatel 1990–1992 Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige (sai valimistel 8299 häält). Ülemnõukogus kuulus ta 8. novembrini 1990 õiguskomisjoni ja ajakirjanduskomisjoni, 23. jaanuarini 1992 eelarve- ja majanduskomisjoni. Kuni augustiputšini kuulus ta saadikurühma "Kommunistlik fraktsioon" (pärast augustiputši otsustasid saadikurühmad Virumaa, Võrdsete õiguste eest, Koostöö ja Kommunistlik fraktsioon laiali minna).
Tõnu tänav
Tõnu tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Vismeistri asumis.
Vladimir Malkovski
Eesti Vabariigis oli ta Narva Kaubamaja AS-i esimees. Pärast tema surma Narva Kaubamaja AS sundlõpetati.
Tõnu tänav
Tõnu tänav algab Jõeküla teelt ja lõpeb umbtänavana. Eramutega hoonestatud Tõnu tänav on peaaegu põhja–lõunasuunaline ja ligikaudu 190 meetri pikkune.
Vladimir Malkovski
Vladimir Malkovski suri 5. veebruaril 2003. Ta saadeti viimsele teekonnale 7. veebruaril 2003 Narva Issanda Ülestõusmise peakirikust ja maeti Riigiküla kalmistule. Tema mälestuseks toimuvad Narvas Vladimir Malkovski mälestusvõistlused võrkpallis.
Narva Kaubanduskool
Narva Kaubanduskool oli kutsekool Narvas aadressil Energia tänav 46 endise Lasteaia nr 19 hoones. Enne 1997. aastat asus kool Jaanilinnas aadressil Kotovski tänav 1.
1974. aastal asutati kaubandustöötajaid ettevalmistav kutsekool nimega Narva Kutsekeskkool nr 23. 22. jaanuaril 1997 nimetati see ümber Narva Kaubanduskooliks.
28. märtsil 2000 otsustas Vabariigi Valitsus liita 1. oktoobrist 2000 Narva Kutsekeskkooli, Narva Kergetööstuskooli, Narva Kaubanduskooli ja Narva Energeetikute Kooli ning asutada Narva Kutseõppekeskuse.
Sahharovi kuldmedal
pisi|150px|Auhind on nimetatud [[Andrei Sahharovi järgi]]
Sahharovi kuldmedal (vene keeles Золотая медаль имени А. Д. Сахарова) on Venemaa Teaduste Akadeemia teadusauhind väljapaistvate tööde eest tuumafüüsika, osakestefüüsika ja kosmoloogia valdkonnas.
Sahharovi kuldmedali asutas 1990. aastal NSV Liidu Teaduste Akadeemia presiidium Andrei Sahharovi mälestuse jäädvustamiseks. Antakse välja iga viie aasta tagant.
Medali statuudi järgi võib autasustada ka välismaa teadlasi.
Stropkov
Stropkov (russiini keeles Стропков, ungari keeles Sztropkó) on linn Slovakkias Prešovi maakonnas, Stropkovi ringkonna halduskeskus.