cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alfred Grassi tütarlastekool
Alfred Grassi tütarlastekool (saksa keeles Grass'sche höhere Töchterschule või Höhere Töchterschule des Oberlehrer Grass; vene keeles Училище I разряда Грасса для дѣвочекъ või Частное училище Грасса (женское)) oli Tartus tegutsenud saksakeelne tütarlastekool. Kool oli nimetatud õpetaja Alfred Grassi järgi.
1922. aastal ühines Grassi kooliga M. Rathleffi tütarlaste eragümnaasium. 1925. aastal lõpetasid Tartus saksakeelsed eragümnaasiumid tegevuse. Ühes sellega suleti 1925. aastal ka Grassi kool. Grassi kooli õpilased läksid üle Alfred Walteri eragümnaasiumi.
THY
THY või Thy võib tähendada järgmist:
Cres
Cres [tsrees] on linn Horvaatias Cresi saarel.
2001. aastal elas seal 2959 inimest.
Linn asub merelahe kaldal.
Stefán Karl Stefánsson
Stefán Karl Stefánsson (10. juuli 1975 Hafnarfjörður, Island – 21. august 2018) oli Islandi näitleja ja laulja.
Tema populaarseim roll oli televisiooni lastesaates "LazyTown", kus ta kehastas Robbie Rottenit.
Saami algkeel
Saami algkeel ehk algsaami keel on kõigi saami keelte ühine eellaskeel, üks Uurali algkeelest pärinevatest keeltest. Uurijatel puudub üksmeel selle kujunemise ja arengu detailide osas, kuid üldiselt arvatakse, et saami algkeelel on olnud tihedad kontaktid läänemeresoome algkeele ja varaste germaani keelte vormidega ning et algselt räägiti seda väljaspool ajaloolisest ajast tuntud saami keelte levikuala (ehk väljaspool Lapimaad).
Rēzaka mõis
Rēzaka mõis (saksa keeles Rehsack, läti keeles Rēzakas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Lätis Alūksne piirkonna Alsviķi valda Rezaka külla.
Saami algkeel
Traditsiooniline käsitlus
Kuna saami keeled on lähedased läänemeresoome keeltele, siis varasemal ajal eeldati, et mõlemad pärinevad ühisest läänemeresoome-saami algkeelest. Traditsioonilise arusaama järgi on saami algkeele juured kammkeraamika kultuuriga Läänemere äärde jõudnud varases soome-ugri keelekujus. Selle vaate aluseks on järjepidevusteooria: pärast tüüpilise kammkeraamika kultuuri (3900–3500 aastat eKr, vananenud dateeringu järgi 3300–2800 eKr ) saabumist (või mõne arvamuse kohaselt veelgi pikemalt ) on arheoloogilistel andmetel asustuse areng olnud järjepidev ja katkestusteta – seega peaks ka keeleline ajalugu sel perioodil olema järjepidevalt soomeugrilik. Läänemeresoome-saami algkeele lagunemist on selle mudeli alusel tihti seletatud nöörkeraamika kultuuriga piirkonda saabunud indoeuroopa keele (varem peeti selleks algbalti keelt, tänapäeval aga arhailisemat loode-indoeuroopa keelt) ebaühtlase mõjuga: sellest tugevamalt mõjutatud alal kujunes välja läänemeresoome algkeel, kaugemale jäänud Soome sisemaal aga saami algkeel.
Tänapäeval on need seisukohad populaarsust kaotanud. Järjepidevusteooria põhialuseid – arheoloogilise kultuuri samastamist kindla keelerühmaga ja arheoloogilise järjepidevuse samastamist keelelise järjepidevusega – on hakatud pidama nõrgalt põhjendatuks ning mitmete ajaloolisest ajast tuntud näidetega vastuolus olevaks. Teisalt on Eesti ja Põhja-Läti kui eeldatava algläänemeresoomlaste kujunemiskoha puhul ilmnenud asustuse katkestus aastatel 2000–1200 eKr ning Uurali algkeele lahknemise aeg on dateeritud nooremaks (umbes 2000 eKr) kui varem arvatud, sealhulgas nooremaks kui kammkeraamika. Kahtluse alla on seatud läänemeresoome-saami algkeele eksisteerimine, sest omavahelisi sarnasusi saab suures osas seletada hilisemate tihedate kontaktidega. Nii on lähimate sugulaskeelte kandidaatidena välja pakutud teisigi läänepoolseid Uurali keeli: mordva ning varakult kadunud merjalaste, muromlaste, meštšeralaste ja Novgorodi ümbruse tšuudide keeli. Uuemad kohanimede ning soome ja karjala keeles leiduvate saami laensõnade uuringud näitavad ühtlasi saami keele varem arvatust laiemat levikut kogu Soome ja Karjala alal.
Rēzaka mõis
Rēzaka mõisa hoonetekompleks (keldriga majandushoone, laut, elumajaks ümber ehitatud ait ja mõisavalitseja maja) on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all. Mõisas tegutses aastani 2000 algharidust andev erakool.
Saami algkeel
Uued käsitlused
pisi|Asko Parpola [[Uurali keelepuu]] Kammkeraamika-soome-ugri hüpoteesi asemel on Asko Parpola ja Petri Kallio välja pakkunud, et saami algkeelele eelnenud Uurali keelevorm jõudis Volga-Oka piirkonnast Läänemere idarannikule koos tekstiilkeraamika kultuuri (algus 1900 aastat eKr) ja Seima-Turbino võrgustikuga (1900–1600 aastat eKr). Parpola arvab, et saami algkeele eellane eristus teistest Uurali keelte harudest (sealhulgas lähimatest sugulastest ehk läänemeresoome ja mordva keelte eellasest) mõnisada aastat pärast Uurali algkeele ühtsuse lagunemist. Osutades saami algkeeles leiduvatele vanadele loode-indoeuroopa laensõnadele, mis algläänemeresoome keeles puuduvad, järeldab Ante Aikio, et nende murdeline erinevus võib olla väga vana. Valter Lang ei pea mitmetel põhjustel siiski usutavaks, et tekstiilkeraamika kultuuri ja Seima-Turbino võrgustiku kaudu oleks saanud toimuda suurem rahvaränne või keelevahetus. Samas jagab ta Parpola seisukohta, et saami ja läänemeresoome algkeelte varased vormid levisid lääne poole eraldi: esimene mööda põhjapoolset ja teine mööda lõunapoolset kontaktide koridori. Kinnitusena, et nad ei liikunud koos, on nähtud loomakasvatusega seotud algbalti laenude esinemist läänemeresoome algkeeles ja puudumist saami algkeeles ning paleoeuroopa laenude esinemist saami algkeeles, kuid nappust läänemeresoome algkeeles. Lang arvab, et saami algkeele kujunemisel oli oluline roll ka hilisematel, näiteks pronksiaja lõpul (700–500 aastat eKr) Volga-Kama piirkonnast Fennoskandia suunas liikunud rändelainetel.
Algkodu
Ante Aikio arvates on olemasolevate väheste andmete valguses võimalik väita vaid seda, et varast saami algkeelt ("Pre-Proto-Saami") räägiti tõenäoliselt kusagil Järve-Soome piirkonnas. Nimetatud asukoht sobib tema arvates kõige paremini kokku asjaoluga, et tollest keelestaadiumist pärineb hulk alggermaani laene, millest enamikul puuduvad paralleelid varases läänemeresoome algkeeles, mida kõneldi kusagil Soome lahest lõuna pool. See näitavat, et kummalgi keelekogukonnal on olnud teineteisest sõltumatuid kontakte germaani algkeele rääkijatega. Balti algkeelest pärit laensõnu on vähem ja enamikul neist on vaste ka varases läänemeresoome algkeeles, mida Aikio peab märgiks, et otsekontaktid olid vähesed ja laenud on saadud nende vahel asunud läänemeresoomlaste kaudu. Samas asustasid varase saami algkeele kõnelejad Aikio järgi vaid osa Järve-Soomest, kuna ta peab kogu ala liiga suureks ühtse keelekogukonna säilimiseks, samuti hõlmas osa piirkonnast hiljem hääbunud paleo-Järve-Soome keel ("Paleo-Lakelandic"). Frog välistab algkodu asetsemise Soome rannikul, kuna see oli osa Skandinaaviast lähtunud kaubateest ja seal tegeldi loomakasvatusega, saami algkeel aga kummastki nähtusest tunnistust ei anna. Tema arvates asus see kõige tõenäolisemalt Karjala ja/või Soome sisemaa lõunapoolses osas. Jaakko Häkkineni tõlgenduses näitavad alggermaani ja algbalti laenud, et esimese mõju aja jooksul kasvas ja teise oma kahanes, millest Häkkinen järeldab, et saami algkeele kõnelejaskond liikus aja jooksul lähemale alggermaanlastele ja otsekontakte algbaltlastega takistas nende vahele levinud läänemeresoome algkeel. Oma mudelis paigutab ta saami keele algkodu Laadoga ja Onega järvest lõuna poole. Samas piirkonnas oli algkodu ka Pekka Sammallahti arvates. Aikio näeb siiski selle paigutuse nõrkustena sealsete saami päritolu kohanimede nappust ja vähest kokkupuutevõimalust germaani algkeelega.
Rēzaka mõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 3/8 adramaad, sellele allus 332 mees- ja 356 naishinge.
Saami algkeel
Laialilevimine ja keeleühtsuse lagunemine
pisi|Saami algkeele päritolu, laialilevimine ja naaberkeeled Ante Aikio ja Asko Parpola järgi Mingil hetkel on saami algkeeles toimunud radikaalne muutus vokaalisüsteemis ("Suur saami vokaalinihe"), mis leidis Mikko Heikkilä sõnalaenudel põhineva analüüsi järgi aset viimastel sajanditel eKr. Vokaalimuutuse järgse hilise saami algkeele ("Proto-Saami") perioodil on sinna laenatud sõnu muinaspõhja keelest, mille paljud häälikumuutused on ruunikirjade abil dateeritavad, mis omakorda võimaldab ka saami algkeele muutusi ajaliselt määratleda. Aikio hinnangul paistab enamik laene pärinevat perioodist 200–500 aastat pKr, kindlasti mitte aga hilisemast ajast kui 700 aastat pKr. Seejuures näitab laenude mõnevõrra erinev kuju ja ebaühtlane jaotus lääne- ja idapoolsete saami keelte vahel tema arvates seda, et saami algkeel oli juba lagunemisstaadiumis ja selle murded olid hiljemalt aastaks 500 pKr levinud aladele, kus saami keeli kõneldi ka ajaloolisel ajal (sealhulgas Skandinaaviasse). Kohanimede analüüsi teel on samale järeldusele jõudnud ka Mikko Heikkilä ja Knut Bergsland.
Keeleala laienemine toimus tundmatute paleoeuroopa keelte arvel, mis seetõttu kadusid, kuid jätsid saami algkeelde oma mõjusid, sealhulgas rohkelt looduskeskkonda iseloomustavaid substraatsõnu. Frogi arvates võis hääbunud keelte hulgas olla ka lääneuurali keeli, näiteks mõni teine varasest saami algkeelest väljakujunenud haru. Järjepidevusteooriast lähtuvate autorite (nt Christian Carpelan) kohaselt liikusid esimesed varase saami algkeele kõnelejad Lapimaale koos Lovozero keraamika (1900–1000 aastat eKr) levikuga, lõplikult kujunes "täielikult algsaamilik kultuuriline ilme" välja aga koos Kjelmøy keraamika tekkega (700/650 aastat eKr). Aikio hinnangul näitab aga substraadi iseloom, et sõnad laenati pärast muutust saami algkeele vokaalisüsteemis ja osaliselt ka pärast selle jagunemist murreteks ehk laias laastus muinaspõhja laenudega samal ajal. Kohanimede ning soome ja karjala keeles leiduvate saami laenude järgi otsustades levis saami algkeel sel perioodil lisaks Lapimaale ka peaaegu kogu ülejäänud Soome ja Karjala territooriumile ja võib-olla ka idapoolsetele aladele. Saami algkeele põhja poole levimise põhjuseks on mõnikord peetud läänemeresoome hõimude survet. Aikio, kelle mudeli järgi toimus selline surve alles pärast ekspansiooni, oletab, et tegu võis olla algsaami keele kõnelejate paiknemisega olulises kohas tärkava Skandinaavia karusnahakaubanduse võrgustikus. Frogi arvates oli saami algkeele levik aga pigem karusnahakaubanduse tekke eelduseks ja see oli juba varem saanud Fennoskandia mitmekeelse rahvastiku lingua franca'ks.
Rēzaka mõis
Mõisa suurus
Maareformi ajal aastal 1920 kuulus mõisale 1208 hektarit maad.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale kaks karjamõisa: Alexandershof ja Zelmin.
Švetaketu
Švetaketu (ka Śvetaketu) on Chāndogya-upaniṣadis Uddalaka Aruni poeg ja teadmiste (jñāna) otsija, kes vestleb isaga teadmatuse, enese ja tõe tundmise teemadel.
Švetaketu esineb kolmes põhilises (mukhya) upanišadis: Brhadaranyaka 6.2.1 - 6.2.8, Chandogya 5.3 ja Kausitakis 1.
Vaabikulised
Vaabikulised (Ganodermataceae) on klassi Agaricomycetes torikulaadsete seltsi kuuluv seente sugukond.
Miss Baker
Miss Baker (1957 – 29. november 1984) oli orav-ahv (perekond Saimiri), kellest sai koos reesusmakaagi Miss Able’iga 1959. aastal esimene Ameerika Ühendriikide poolt kosmosesse lennutatud ja sealt elusalt naasnud imetaja.
Biotsentrism
Biotsentrism (kreeka sõnadest βίος 'elu' ja κέντρον 'kese, keskpunkt') poliitilises ja ökoloogilises mõttes on eetiline seisukoht, mille kohaselt on kõigel elusal iseväärtus. See vastandub antropotsentrismile, mis keskendub inimese väärtusele. Lähedane mõiste biotsentrismile on zootsentrism, mille puhul omistatakse iseväärtus loomadele. Biotsentrismi pooldajad kaitsevad sageli elurikkust, loomaõigusi ja keskkonda. Terminit on kasutanud ka vasakpoolse biotsentrismi pooldajad. Vasakpoolne biotsentrism põimib süvaökoloogiat industrialismi- ja kapitalismivastaste seisukohtadega (David Orton jt).
Määratlus
Termin "biotsentrism" hõlmab kogu sellist keskkonnaeetikat, mis "näeb moraali objektina mitte üksnes inimest, vaid kõike elusat". Biotsentrismi järgi ei ole loodus olemas mitte lihtsalt selle jaoks, et inimene saaks seda kasutada või tarbida, vaid inimene on lihtsalt üks liik paljudest. Ja kuna me oleme osa ökosüsteemist, mõjutavad kõik elusüsteeme kahjustavad teod halvasti meid kõiki, olenemata sellest, kas me toetame biotsentristlikku maailmavaadet või mitte. Biotsentristid usuvad, et kõigil liikidel on iseväärtus ja inimene ei ole moraalses või eetilises mõttes teistest liikidest ülem. Biotsentrilise ilmavaate neli sammast:
Suhe loomade ja keskkonnaga
Kuigi biotsentrism ja ökotsentrism sarnanevad omavahel mitmes mõttes, on need siiski kaks erinevat eetilist lähenemist. Biotsentrism on "omamoodi individualistlik eetika", kuna see rõhutab üksikute elusolendite väärtust, õigusi ja ellujäämist. Ökotsentrism see-eest läheneb terviklikumalt, nähes prioriteedina pigem liike ja ökosüsteeme kui neid moodustavaid üksikolendeid.
Ajalugu ja kujunemine
Biotsentristlik eetika erineb klassikalisest ja traditsioonilisest eetikast. Selle asemel et keskenduda rangetele moraalireeglitele nagu klassikaline eetika, keskendub see hoiakutele ja loomusele. Vastandina traditsioonilisele eetikale ei ole see hierarhiline ja eelistab loodust sellest eraldatud inimkonnale. Biotsentristlik eetika hõlmab Albert Schweitzeri "aukartust elu ees", Peter Singeri loomade vabastamise eetikat ja Paul Taylori biotsentristlikku egalitaarsust.
Albert Schweitzeri põhimõte "aukartus elu ees" on tänapäeva biotsentristliku eetika eelkäija. Vastandina traditsioonilisele eetikale eitab "aukartus elu ees" mistahes vahetegemist "kõrgete ja madalate" või "väärtuslike ja vähem väärtuslike" eluvormide vahel, loobudes sellisest liigitamisest kui meelevaldsest ja subjektiivsest. Tavapärane eetika tegeleb eranditult inimolenditega – see tähendab, et moraal on rakendatav ainult inimese suhtes –, samal ajal kui Schweitzeri eetiline filosoofia toob sisse "sügavuse, energia ja toime, mis erineb eetikast, mis tegeleb ainult inimesega". "Aukartus elu ees" oli "uus eetika, sest see ei ole ainult eetika avardamine, vaid ka selle loomuse muutus". Samamoodi väidab Peter Singer, et loomad väärivad sama palju tähelepanu kui inimesed. Ta põhjendab lühidalt kokku võttes järgmiselt:
Biotsentrismi seostatakse kõige rohkem Paul Taylori tööga, eriti tema raamatuga "Respect for Nature: A Theory of Environmental Ethics" ("Austus looduse vastu: keskkonnaeetika teooria") (1986). Taylor väidab, et biotsentrism on "austav hoiak looduse suhtes", mille puhul püütakse elada nii, et austatakse kõigi elusolendite heaolu ja iseväärtust. Taylor ütleb, et Ajaloolane Donald Worster leiab, et tänapäeva biotsentristliku filosoofia, mis on tema järgi osa inimese ja looduse vahelise sugulustunde taastamisest, juured ulatuvad ajas tagasi viktoriaanliku ajastu Briti intelligentsi vastureaktsioonini kristliku, looduse üle valitsemise eetika suhtes. Ta on osutanud Charles Darwinile kui olulisele ökoloogilise mõtte biotsentrilise vaate eestkõnelejale ja tsiteerib Darwini tööd "Notebook on Transmutation of Species" ("Märkmed liikide transmutatsiooni kohta")(1837): Kui laseme ettekujutusel vabalt lennata, siis loomad, meie vennad valus, haigustes, surmas, kannatustes ja näljas, meie orjad kõige vaevarikkamates töödes, meie kaaslased meelelahutuses – võivad jagada meiega ka põlvnemist, meil võivad olla ühised esivanemad – me võime kõik olla seotud.
1859. aastal avaldas Charles Darwin raamatu "Liikide tekkimine". See teos andis tõuke biotsentristlike vaadete kujunemisele, tutvustades evolutsiooni ja "võttes inimeselt tema üleloomuliku päritolu ja asetades ta loodusseaduste raamistikku".
Aldo Leopoldi tööd on samuti seostatud biotsentrismiga. Essees "Maa eetika" ("The Land Ethic"), mis ilmus raamatus "Sand County Almanac" (1949) toob ta välja, et kuigi ajaloos on naisi ja orje koheldud kui omandit, on nüüd kõigile inimestele antud õigused ja vabadused. Leopold märgib, et tänapäeval peetakse maad endiselt omandiks nagu kunagi inimesi. Ta kinnitab, et eetikat tuleb laiendada maale kui "evolutsioonilisele võimalusele ja ökoloogilisele vajalikkusele". Ta väidab, et kuigi inimese instinktid õhutavad teda teistega võistlema, julgustab tema eetika teda teistega koostööd tegema. Ta leiab, et "maa eetika lihtsalt avardab kogukonna piire, kaasates mulla, vee, taimed ja loomad ehk kokkuvõttes – maa". See hoiak julgustab inimesi maaga pigem koostööd tegema kui võistlema.
Biotsentrism ja õigus
Biotsentrismi paradigmat ja selle pakutavaid väärtusi on hakatud kasutama ka seadustes. Maine'i, Pennsylvania, New Hampshire'i ja Virginia osariigis Ameerika Ühendriikides on vastu võetud seadused, mis kaitsevad looduse õigusi. Nende seaduste eesmärk on ära hoida looduse seisukorra halvenemist. Eeskätt kaitsevad need loodust ettevõtete eest, kes võivad tahta ekspluateerida loodusvarasid ja maad või kasutada keskkonda prügimäena oma toksilistele jäätmetele. Ecuador on esimene riik, mille põhiseadus sisaldab looduse õigusi (vt Ecuadori 2008. aasta põhiseadust). Artikkel 71 ütleb, et loodusel "on võõrandamatu õigus olla austatud tema olemasolu, eluringi, struktuuri, toimimise ja evolutsiooniliste protsesside hoidmise ja taasloomise eest".
Kriitika
Biotsentrismi on mitmel põhjusel kritiseeritud. Osa kriitikat tuleneb murest, et biotsentrism on anti-humanistlik paradigma ega kõhkle ohverdamast inimese heaolu suurema hüve nimel. Samuti on biotsentrismi arvustatud individualismi pärast, kuna see rõhutab liiga palju üksiku elu tähtsust, hüljates suuremate kogumite, näiteks ökosüsteemi tähtsuse.
Põhjalikum kriitika keskendub biotsentrismi vastuoludele. Vastandudes antropotsentrismile, mille järgi on inimesel kõrgem staatus kui teistel liikidel, võrdsustab biotsentrism inimese muu loodusega. Oma essees "A Critique of Anti-Anthropocentric Biocentrism" ("Antropotsentrismivastase biotsentrismi kriitika") leiab Richard Watson, et kui nii, siis "Inimeste teguviisid, inimeste kultuur ja tegemised, on sama loomulikud kui viisid, kuidas mistahes muud liiki loom käitub". Ta jätkab, et kui inimene peab muutma oma käitumist, et hoiduda kahjustamast ja häirimast looduskeskkonda, siis see eraldab inimese teistest liikidest, omistades talle rohkem võimu. See jälle viib meid tagasi antropotsentrismi algsete tõekspidamiste juurde. Watson väidab ka, et liikide väljasuremine on "looduse teguviis" ja kui inimene õhutab nende enesehävitust, kasutades ära ülejäänud loodust, siis olgu nii. Sellepärast leiab ta, et tegelik põhjus, miks inimene peab vähendama oma destruktiivset käitumist teiste liikide suhtes, ei tulene mitte sellest, et me oleme võrdsed, vaid teiste liikide hävitamine viib meie eneste hävinguni. Ka see vaade toob meid tagasi antropotsentristliku seisukoha juurde.
Viited
See artikkel on tõlgitud ingliskeelse Vikipeedia artikli "Biocentrism" põhjal (15.01.2012 ja 17.04.2014).
Alpamayo
Alpamayo on mägi Andides Cordillera Blanca mäeahelikus.
1966. aasta juulis ilmus Saksa ajakirjas Alpinismus USA fotograafi Leigh Ortenburgeri foto Alpamayo tipust. Tookord tehtud küsitluse järgi hindasid alpinismi valdkonna asjatundjad Alpamayo maailma ilusaimaks mäeks (teise koha sai Karakoramis asuv K2 ja kolmandaks jäi Alpides asuv Matterhorn ).
Asukoht ja kõrgus
Halduslikult asub mägi Ancashi piirkonnas Peruus.
Alpamayo kõrgus on 5947 m. Ta on Cordillera Blanca mäeaheliku kõrguselt 19. tipp (kui arvestada tippe topograafilise prominentsiga üle 400 m).
Ta asub Quitaraju mäetipust (6036 m) 2,0 km edela suunas.
Mägi on jääga kaetud püramiidikujulise tipuga ja väga järskude nõlvadega (kohati 60º). Eristuvad mäe põhja- ja lõunatipp.
Alpinism
pisi|left|Alpamayo. Musta joonega on tähistatud üks tõusumarsruute Mäe esmavallutajaks loetakse Saksa mägironijate neljaliikmelist rühma, kes jõudis tippu 1957. aastal põhjaribi kaudu. 6 aastat varem (1951) käis mäetippu esmavallutamas Raymund Leiningeri ja George Kogani juhtimisel Prantsuse-Belgia ühisekspeditsioon, kelle liikmetest jõudsid tippu väidetavalt George ja Claude Kogan, kuid 1957. aastal, fotomaterjalide võrdlusel, selgus, et tippu nad päris välja ei jõudnud.
2003. aasta juulis teatati, et tõenäoliselt laviini või jääseina kokkuvarisemise tõttu jäi kadunuks kuni 18 mägironijat. Enamik neist olid Saksa, Iisraeli, Argentina ja Venezuela alpinistid. Päästetööde käigus osa päästeti. Hukkunuid oli 7.
Thatcheri efekt
pisi|Thatcheri efekt Thatcheri efekt või Thatcheri illusioon on nähtus, kus tagurpidi näos on neid lokaalseid näojoonte muutusi keerulisem tuvastada, mis õigetpidi näos oleks ilmselged. Thatcheri efekt on nimetuse saanud kunagise briti peaministri Margaret Thatcheri järgi, kelle fotol seda efekti esmakordselt näidati. Illusiooni lõi esimesena 1980. aastal Yorki Ülikooli psühholoogiaprofessor Peter Thompson.
Ülevaade
Efekti illustreerivad kaks algselt identset fotot, mis on tagurpidi. Teist pilti on ilmselgelt muudetud nii, et silmad ja suu on tagurpidi keeratud. Need muutused ei ole aga enne pildi õigetpidi vaatamist kohe ilmselged.
Arvatakse, et see on seotud psühholoogiliste kognitiivsete moodulitega, mis tegelevad näotöötlusega ja on häälestatud spetsiaalselt õigetpidi nägude tuvastamisele. Näod näivad unikaalsed hoolimata sellest, et nad on väga sarnased. On arvatud, et meil arenevad nägude eristamiseks spetsiifilised protsessid, mis tuginevad nii konfiguratsioonile (ehituslik suhe erinevate näojoonte vahel) kui ka individuaalse näo detailidele nagu silmad, nina ja suu.
On piisavalt tõendeid, et reesusmakaagid ja šimpansid (Weldon et al., 2013) reageerivad samuti Thatcheri efektile. See tähendab, et nägusid töötlevad mehhanismid võisid meie ühistel eellastel välja areneda enam kui 30 miljonit aastat tagasi.
Thatcheri efekti näotaju põhiprintsiipe on rakendatud ka bioloogilise liikumise puhul. Lokaalne erinevate täppide ümberpööramine on keeruline ning mõnel juhul on pea võimatu ära tunda seda, kui terve kujutis pahupidi pööratakse.
Edasised uuringud
Thatcheri illusioon on võimaldanud lähemalt uurida nägude ära tundmise psühholoogiat. Tavaliselt vaadatakse seda tüüpi katsetes, palju aega kulub ebakorrapäraste näojoonte märkamiseks kas õigetpidi või tagurpidi näo puhul. Selliseid meetmeid on kasutatud, et mõista terviklike näopiltide töötlust.
Thatcheri illusiooni on leitud kõigil testitud gruppidel. Lapsed näevad seda illusiooni,  ka autismiga lapsed näevad seda ja isegi prosopagnoosiaga inimesed.
Kalamäe soo
Kalamäe soo oli tõenäoliselt allikaline heinamaa Põhja-Tallinnas Karjamaa asumis enne paikkonna hoonestamist, hõlmates ligikaudselt tänase Erika, Angerja ja Karjamaa tänava piirkonna.
Erika tänava ja Suur-Karjamaa tänava (alates 1939 Tööstuse tänav) rajamisega soo tükeldati.
19. sajandi viimasel veerandil valminud Johann Friedrich Eurichi koostatud Tallinna üldmõõdistusjoonistel (1880.-1882.a. ja täpselt dateerimata joonis 19. sajandi viimasest veerandist ) on soo veel olemas ning selgelt kujutatud.
Nimi
Aleksander Kivi on teadmata põhjusel nimetanud sood Kalamaja sooks.
Tuneesia Eurovisiooni lauluvõistlusel
Algul pidi Tuneesia osalema 1977. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel neljandana. Põhjust, miks riik loobus võistlemast, ei ole kunagi ametlikult teatatud, kuid liiguvad kuulujutud, et Tuneesia ringhäälingu organisatsioon ERTT ei soovinud Iisraeliga võistelda. Praeguseni on Maroko ainus Aafrika riik, kes on Eurovisiooni lauluvõistlusel osalenud, kuid Maroko osales võistlusel vaid korra, 1980. aastal.
2007. aasta 18. juunil kinnitas ERTT, et riigi palvel ei osale Tuneesia enam Eurovisiooni lauluvõistlusel.
Unsuccessful attempts to participate in the Eurovision Song Contest
Armastuse kolme komponendi teooria
Armastuse kolme komponendi teooria ehk Sternbergi armastuse kolme komponendi teooria (inglise keeles triangular theory of love) on ameerika psühholoogi Robert Sternbergi romantiliste armastussuhete ja -kogemuste eksperimentaalne sotsiaalpsühholoogiline käsitlus, mida kasutatakse sotsiaalpsühholoogias, psühholoogias ja mitme muu teaduse valdkonna sotsioloogilistes ja psühholoogilistes uuringutes.
Sternbergi armastuse kolme komponendi teooriale eelnesid mitmed muud armastuse sotsiaalpsühholoogilised käsitlused, nagu kirgliku (passionate love) ja liitlasliku armastuse (companionate love) eristamine.
Sternberg (Yale'i Ülikool) avaldas 1986. aastal ajakirjas Psychological Review artikli "A Triangular Theory of Love." Teooria kohaselt saab armastust vaadelda kolme komponendina: kirg, lähedus ja kohustus (decision/commitment); või ka kirg, intiimsus ja suhtesiduvus.
Kolm armastuse komponenti võivad esineda üksi või mitmesugustes kombinatsioonides koos rohkete erisustega. Ainult läheduse puhul on tegemist armastusega sõprade vahel, kire puhul pimeda armumisega esimesest pilgust. Nende kolme armastuse komponendi kombinatsioonid annavad 8 erinevat armastussuhte liiki. Nii näiteks on mittearmastuse korral puudu nii lähedus, kirg kui ka otsustus/pühendumus. Kui suhtes on vaid kohustuse komponent, siis tegemist on tühja armastusega, mil indiviid on otsustanud armastada teist inimest ja on pühendunud. "Puppy love" on kirg, intiimsus ja pühendumus. Romantiline armastussuhe koosneb kirest ja lähedusest ilma kohustuseta. Meeldivus/sõprus armastus koosneb lähedusest ja kohustusest; selline suhe võib valitseda ka staažikate abielupaaride vahel. Mõtlematu armastus koosneb kirest ja kohustusest, kuid selles puudub ühendav ja stabiliseeriv lähedus. Ainult küps armastus (consummate love) tuleneb kõigist kolmest komponendist ja selle alalhoidmine nõuab pidevat pingutust.
Armastuse kolmnurga skaala on valideeritud Taani noorukitel ja täiskasvanutel (N=435), vanuses 12–18. Uuringu kohaselt on kirg, lähedus ja kohustus positiivses korrelatsioonis.
Teooria alused
Artiklis lähtub ta osalt Spearmani teooriast (Spearman's theory, 1927). Charles Spearman (1863–1945) oli inglise psühholoog, keda peetakse mitmemõõtmelise statistilise analüüsi meetodi rajajaks. Spearmani teooria baseerub üldisel inim-intelligentsuse kirjeldamisel. Selle kohaselt peegeldavad erinevate kognitiivsete võimete testide skoorid ühte ainsat üldise intelligentsuse faktorit, ning lõi g-faktori mõiste. Spearmani teooria põhipostulaat on, et kõikides vaimsetes võimetes avaldub üldine vaimne võimekus (general intelligence ehk g-faktor), s.o taiplikkus, võime arutleda, lahendada probleeme ja mõelda abstraktselt.
Teooria teise komponendina kasutab ta Ameerika psühholoogi Louis Leon Thurstone'i (1887–1955) psühhomeetriliste teooria käsitlust, mitmemõõtmelise statistiline analüüsi meetodi näitel.
Vagur eirenis
Klassifikatsioon
Vagural eirenisel klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid :
Armastuse kolme komponendi teooria
Teooria alused
Temalt on University of Chicago Pressi väljaandel ilmunud mitu inimintelligentsust käsitlevat raamatut: "The Vectors of Mind" (1935), "Primary mental abilities" (1938) ja "Multiple-Factor Analysis" (1947). Need on olnud sisendiks ka Alfred Binet ja Théodore Simoni – Stanfordi-Binet' IQ-testidele.
Vagur eirenis
Levila
Nad on levinud Aserbaidžaanis, Põhja-Kaukaasias, Dagestanis, Gruusias, Kreekas, Iraagis, Iraanis, Iisraelis, Süürias, Türgis.
Armastuse kolme komponendi teooria
Teooria alused
Sternberg aga kasutab temalt esmaste faktorite osa, nende kohaselt on armastus kujutatav samaväärse tähtsusega tunnete hulgana (vt hulgateooria), mida on parem mõista eraldi kui integreeritud tervikuna. Sternberg kujutab Thurstone'i teooria rakendusi hulga tehete kaudu Venni diagrammi näitel.
Vagur eirenis
Levila
Armeenias leidub selle liigi alamliiki Eirenis modestus modestust Širaki, Aragatsotni, Kotajkhi, Ararati, Vajotsh Dzori, Sjunikhi ja Tavuši maakonnas.
Kirjeldus
Nende pikkus võib olla kuni 15 cm. Toituvad peamiselt putukatest.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Eirenis modestus seisuga 17.12.2013.
Felix Jaehn
Felix Jaehn (õieti Felix Kurt Jähn; sündinud 28. augustil 1994 Hamburgis) on saksa DJ ja muusikaprodutsent.
Kirjastiil
pisi|[[Traianuse võidukaare rooma kapitaalkirjas raidkirja baasil loodud kirjatüüp]] pisi|Näide [[majuskelkirjast erinevatel materjalidel: raidkiri rooma kapitaalis (Constantinuse võidukaar) ja sulekiri ruutkapitaalis (4. sajandi käsikiri Vergilius Augusteus)]] pisi|Sõna "Schriftbild" 'kirjapilt' erinevates kirjatüüpides: [[grotesk (kirjastiil)|grotesk, egiptienn, peensulekalligraafia, fraktuur, antiikva]] Kirjastiil, vanem nimetus šrift (saksa keelest Schrift 'kiri'), tüpograafia kontekstis kirjatüüp, on kirjatähtede kujutamise süsteem, mille puhul tähtede detailid on ühe kirjastiili piires kujundatud ühes võtmes ja ühesuguste reeglite järgi. Kirjastiilisisene ühtsus tagab ka kirja hea loetavuse.
Ajalooliste kirjastiilide välimus on sõltunud enamikul juhtudel kirjutusmaterjalist ja -vahenditest (raidkirjad, graveeritud kirjad, laisulekirjad, peensulekirjad). Esimesed trükikirjad lähtusid käsikirjade kirjastiilidest, hiljem iseseisvusid arengus.
Sõnavara
Kirjastiili mõiste hõlmab kirja välimust, selle nähtavat kuju (EKSS defineerib seda tähtede kunstipärase graafilise vormina kirjas, Võõrsõnade leksikon kui kirjamärkide kujunduse liiki ). Lühiduse mõttes kasutatakse eesti keeles kirjastiil asemel ka sõna kiri. Tüpograafias vastab eesti sõnale kirjatüüp ingliskeelne typeface, samas kui font tähistab ainult digitaalseid kirjatüüpe faili kujul.
Kirjastiili karakteristikud
Kirjastiili analüüsimisel ja uute kirjatüüpide loomisel võetakse kujundamisel arvesse järgmisi elemente:
Jaotus
Laias laastus võib kirjatüübid jagada kolmeks: Vahel lisatakse kategoriseerimisel alajaotus ehiskirjad, mis hõlmavad erineva kujunduspõhimõttega kirju, näiteks käekirja, pintslikirja, sulekirja jäljendavad šriftid, mitmesugused konstrueeritud kirjad, samuti ajaloolisi kirjastiile jäljendavad kirjatüübid.
Ghana lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Ghanas asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Esiliiga 1993/94
Esiliiga 1993/94 oli Eesti jalgpalli tugevuselt teise liiga Esiliiga 1993. ja 1994. aasta hooaeg.
Nime muutused
Hooaja eel: Hooaja järel:
Campeche osariigi lipp
pisi Campeche lipp on Campeche osariigi lipp.
Lõuna-Atlandi osariigid
298px|pisi|Lõuna-Atlandi osariigid Lõuna-Atlandi osariigid (inglise keeles South Atlantic states) moodustavad geograafilise piirkonna, mis jääb Kesk-Atlandi osariikidest lõuna poole.
Campeche osariigi lipp
Lipul on valgel taustal osariigi vapp. Lipu küljepikkuste suhe on 4:7.
Adolf Turkin
Adolf Turkin (vene keeles Адольф Иванович Туркин; komi keeles Кöсты Вась Миш Öдöль; 1. jaanuar 1936 Jerozdino küla, Ust-Võmi rajoon, Komi autonoomne oblast (tänapäeval Komi Vabariik) – 18. juuni 1996 Tallinn) oli komi keeleteadlane.
Gruusia lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Gruusias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Adolf Turkin
Adolf Turkin oli abielus ning tal on kaks last.
Adolf Turkin tõlkis ka komi keelde soome ja eesti autorite teoseid. Muuhulgas tõlkis ta komi keelde soome rahvuseepose "Kalevala".
Ziano di Fiemme
thumb| thumb|Ziano di Fiemme valla paiknemine Trento provintsis
Ziano di Fiemme (saksa: Zanon) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost kirdes.
Kristi Piiper
Kristi Piiper (sündinud 1983) on eesti kirjanik. Ta on sündinud ja elab Tartus. Ta on õppinud Berlin International Schoolis, Tartu Tervishoiu Kõrgkoolis õendust ja EBSis võõrkeeli ja ärikorraldust.
Pärgamentvalge
Pärgamentvalge ehk pärgamendikarva on hele valkjas-kollakas värvitoon, pärgamendi värvi kollakasvalge.
Värvinimetust on kasutatud kahvatu või kuivetunud jume kohta.
Variatsioonid
Pantone värvikaardi toon 13-0908 Parchment on hele jahe beež.
RAL Design Plus värvitoon 030 93 05 Pergamentweiß on väga kahvatu roosa.
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on pärgamendivärv (Parchment) kahvatukollane, hallikaskollane, tume hallikaskollane või hele oliivjaspruun   ; toon Pastel Parchment on keskmine kollakasroosa, hallikas kollakasroosa või pruunikasroosa.
Veebivärv Parchment on jahe kollakas beež või heledam soe kollakasvalge.
Jordaania lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Jordaanias asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Zambana
thumb|Zambana valla paiknemine Trento provintsis thumb|Vana kirik
Zambana (saksa: Zalban) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 9 km Trentost põhjas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1654 inimest ja valla pindala on 11,7 km².
Zambana külgneb järgmiste valdadega: Mezzolombardo, Fai della Paganella, Nave San Rocco, Lavis, Andalo ja Vallelaghi.
Deeneb
pisi|Deenebi asukoht Luige tähtkujus Deeneb (ka Alpha Cygni) on Luige tähtkuju heledaim täht. See moodustab koos Veega ja Altairiga Suvekolmnurga. Deenebi näiv tähesuurus on 1,25, mis teeb sellest tähistaeva heleduselt 19. tähe. Deeneb on tähistaeva eredamaid tähti, kuid selle täpne kaugus ja seega ka täpne eredus on teadmata.
Sadulliidrik
Sadulliidrik (Coenagrion puella) kiililiste seltsi kuuluv loomaliik.
Putukat leidub ka Eestis, kus teda on vähearvukalt.
Baja California osariigi lipp
pisi Baja California lipp on Baja California osariigi lipp.
Lipul on valgel taustal osariigi vapp. Lipu küljepikkuste suhe on 4:7.
Varastaja harakas
"Varastaja harakas" (originaalis La Gazza ladra) on Gioachino Rossini ooper (melodramma) kahes vaatuses filoloogi, arsti ja poeedi Giovanni Gherardini libretole, mis lähtus Jean-Marie-Théodore Baudouin d’Aubigny libretost prantsuse näitekirjaniku Louis-Charles Caigniez’ komöödiast "La pie voleuse, ou La servante de Palaiseau" (1815).
Saamislugu
Baudouin d'Aubigny oli selle libreto kirjutanud 1815. aastal Milano libretovõistlusel osalemiseks, mille motoks oli „Avviso ai giudici" ("Teade kohtunikele") ja võistluse võitnud. Libretot pakuti helilooja Ferdinando Paërile, kuid too kaalus kaua, kuid lükkas ettepaneku 1816. aastal tagasi. Seejärel pöörduti Rossini poole ja talle tekst meeldis.
Rossini kirjutas selle ooperi temale omaselt väga kiiresti. Ta sõitis Milanosse La Scala tellimust täitma umbes kolm nädalat pärast seal jaanuari lõpunädalal 1817 suure menuga esietendunud koomilist ooperit "La Cenerentola". Rossini töötas selle ooperi partituuri kallal eriti hoolikalt, pidades silmas La Scala eriti nõudlikku publikut. Uus ooper oli esietendusküps umbes nelja kuu pärast. Kuid nagu Rossini puhul oli nii mõnigi kord ette tulnud, polnud esietenduse päeva lähenedes avamäng valmis. Esietenduse dirigent Alessandro Rolla lukustas Rossini La Scala viimasel korrusel olevasse prooviruumi, et lõpetagu ta seal viimasel minutil ooperi veel lõpetamata avamäng. Rossini pidi töötama nelja lavatöölise valve all, kelle ülesanne oli ka visata iga täidetud noodileht toa aknast alla kus ootasid kopeerijad ja mures dirigent. Orkestrandid pidid ometi saama võimaluse pisutki harjutada enne järgmise päeva esietendust. Seekord oli avamängu puudumine tõsine probleem, sest erinevalt Rossini varasematest teostest sisaldas "La gazza ladra" valdavalt originaalmuusikat. On vaid mõned lühikesed viited "La Cenerentolale". Varem polnud avamängu puudumine probleem, sest viimases hädas võeti mõne Rossini varasema ooperi avamäng. Avamäng kukkus välja meistriteosena, mis paistab eriti silma trummide kasutamise poolest. Seda avamängu on hinnatud üheks paremaks, mis ooperitele kunagi kirjutatud ja on üle kahe sajandi sageli kõlanud kontsertettekandes. Muusikaliselt on seda ooperit hinnanud helilooja ise, kriitikud ja ooperimaailm üheks paremaks koomiliseks (semiseria) ooperiks.
Rollide esmaesitajad
Dirigeeris Alessandro Rolla.
Ettekandmise ajalugu
Haraka ooperit esitati pärast väljatulekut Itaalias väga aktiivselt. Näiteks oli see Bologna (1819), Napoli (1819), Ferrara (1823), Firenze (1835), Veneetsia (1836), Siena 1845) ja mitmete teiste teatrite mängukavas. Helilooja lisas pärast väljatulekut ooperile veel mitmeid muusikanumbreid. 1866. aasta Pariisi lavastusele komponeeris maestro sopran Giuseppina Vitalile veel ühe Ninetta kavatiini. 1867. aastal lisandus uus kadentsi tollasele primadonnasopranile Adelina Pattile kui tema esitas Pariisis Ninetta rolli. Faabulas tehti pidevalt muudatusi ja kärpeid nii Rossini kui ka teatrite soovil. 10. juunil 1818 avati selle teosega Rossini sünnilinnas Pesaros vastvalminud ooperimaja. Selleks etenduseks lisas Rossini uue Fernando kavatiini “Dunque invano i perigli e la morte”. Ooper püsis Itaalia teatrite püsirepertuaaris kuni 1850. aastate lõpuni, kuid siis alistus Donizetti ja Verdi ülemvõimule.
Väljaspool Itaaliat oli ooper esimest korda etendamisel Münchenis novembris 1817. Seejärel esitati teost Grazis (1819), Viinis (1819), Pariisis (1821), Peterburis (1821), Varssavis (1825), Londonis originaali 1821 ja ingliskeelset varianti "Ninetta" 1830. aastal, Philadelphias (1827) ja New Yorgis (1830). Seejärel vajus ooper väljaspool Itaaliat unustusse. Järgmine ettekandmine Euroopas oli alles 1937. aastal Breslaus (nüüd Wrocław). Seejärel tegi helilooja Riccardo Zandonai Rossini meistriteosest lühendatud ja muudetud faabulaga variandi, mis võeti hästi vastu ning püsis Euroopa teatri lavadel ligi kaks aastakümmet. Originaalversiooni lähedast varianti mängiti 1966. aastal Londonis. Originaalversioon taastas oma esitamisõigused 1980. ja 1989. aastal Rossini ooperifestivalil Pesaros. Ooper oli originaalversiooni järgi aastatel 2009-2021 mitu korda ettekandmisel Bologna, Reggio Emilia, Verona ja Bari teatrites.
Süžee
Tegevus toimub 19. sajandi alguses Prantsusmaa külas Pariisi lähedal. Ninetta on teenijatüdruk rikka rentniktalupoja Fabrizio Vingradito ja tema naise Lucia juures. Ta armastab salaja perepoeg Giannettot, keda oodatakse sõjast koju. Lucia on aga oma poja ja Ninetta abielu vastu, kuna tüdruk ei ole piisavalt väärikast perekonnast. Giannetto saabub koju ja teda tervitatakse suure entusiasmiga. Samuti koju naasnud Ninetta isa Fernando Villabella on sõjaväes kakelnud oma väeosa kapteniga ja deserteerinud. Nüüd on ta majanduslikes raskustes. Ta otsib tütre üles ning palub end ära peita. Et kõikjal luurab küla meer (podestà) Gottardo. Ta otsib deserteerinud sõdurit, kuid ühtlasi plaanib ka võrgutada Ninettat. Ninetta ei riski isa peita ja nõuab tema lahkumist. Kuna isa on ilma rahata, palub ta tütrel maha müüa perekonna viimase hõbelusika. Linnapea abi Giorgio ulatab meerile ette lugemiseks vahistamismääruse, kuid meer on unustanud kaasa võtta oma lugemisprillid. Ta palub Ninettal määrus, kus on desertööri isikukirjeldus, ette lugeda. Ninetta kirjeldab lugedes kedagi, kes on täiesti erinev tema isast. Kui kõik lahkuvad lendab kohale harakas ja varastab ühe Lucia hõbelusikatest. Külla saabub rändkaupmehest juut Isacco, kellele Ninetta lusika müüb. Perenaine Lucia vaatab üle oma varad ja avastab, et üks F. V. nimetähti kandev hõbelusikas on puudu. Samad nimetähed olid ka Ninetta isa lusikal. Lucia kahtlustab Ninettat, et too on selle rändjuudile maha müünud. Kõik on veendunud, et teenijatüdruk on süüdi, ja ta võetakse vahi alla. Ninetta mõistetakse kohtus lusi­ka varastamise pärast surma ja viiakse vanglasse. Vangivalvur Antoniol on Ninettast kahju ja laseb Giannettol teda külastada. Ninetta veenab Giannettot, et ta on süütu. Seal loeb Fabrizio nooruke talutööline Pippo üle oma hõbemünte. Kohale lendab harakas ja haarab ühe neist omale. Pippo avastab haraka pei­dupaiga ja leiab sealt ka kadunud hõbelusika. Just siis, kui Ninettat tapalavale viiakse, tuleb hingeldav Pippo ja seletab, et tõeline varas on harakas. Hõbelusikas läheb omanikule tagasi ja Ninetta lastakse vabaks. Tema abielu Giannettoga saab nüüd teoks ning selle vastu pole enam ka Lucia. Kuninga dekreediga vabastatakse karistusest ka Ninetta deserteerinud isa. Kõik, peale meeri, naudivad õnnelikku lõppu.
Bohdan Hmelnõtskõi orden
Bohdan Hmelnõtskõi orden (ukraina keeles Орден Богдана Хмельницького) on Ukraina riiklik teenetemärk, millel on kolm järku.
Ajalugu
Orden muutus ametlikuks 1994. aastal.
Syn Cole
Syn Cole (kodanikunimega Rene Pais; sündinud 25. märtsil 1988 Pärnus) on DJ ja muusikaprodutsent.
Ta alustas rootsi artisti Avicii plaadifirma ning mänedžmendi all. Praeguseks on Syn Cole lugusid ja remikse kuulatud Spotifys ja Youtubes üle miljardi korra. Hiljem on ta muusikat välja andnud plaadifirmade Universal, Warner, Sony, NCS, Spinnin' Records ning Martin Garrix STMPD RCRDS alt. Ta on esinenud erinevatel festivalidel nagu näiteks Tomorrowland Belgias, Creamfields Inglismaal, EDC Las Vegases ning Ultra Music Festival Miamis. Lisaks mänginud klubides Ushuaia Ibiza, XS Las Vegas ning Exchange LA. Syn Cole on ametlikke tellimus-remikse tootnud artistele nagu näiteks Coldplay, Avicii, Martin Garrix, Ellie Goulding, Alan Walker, Charlie Puth, Ed Sheeran, Lauv, Clean Bandit, Miley Cyrus, P!nk, Katy Perry, Kygo, Zedd ja teised. Alates 2016. aastast võitnud Kuldne Plaat auhindu erinevates kategooriates, sealhulgas "Aasta Autor", "Aasta Raadiohitt" ning "Aasta Autor Internetis". Eesti Muusikaauhinnad 2021 "Aasta popartist" nominent. 2022. veebruaris andis Syn Cole väljaandele Eesti Ekspress oma esimese põhjaliku intervjuu kodumaal.
Esimeseks teoseks oli remiks Avicii singlile "Silhouettes", Spotifys on seda 2022. veebruari seisuga kuulatud üle 162 miljoni korra. Lisaks remiksis ta 2013. aastal ilmunud Avicii "Hey Brother" singlit.
Syn Cole esimene vokaalsingel "Miami 82" ilmus aastal 2013, millele omapoolse remiksi tegid ka Kygo ning Avicii. Lugu jõudis Billboard Club Play ning Billboard Dance edetabelites 11. kohale. Syn Cole lugusid ja remikse on korduvalt mängitud ka Inglismaa BBC Radio 1 eetris. Singlit "Miami 82" kasutati Sprite'i 2018. aasta telereklaami taustal, milles osalesid Blackpink liikmed. Lugu "Feel Good" avaldati UK plaadifirma NCS poolt aastal 2016. Sellest loost ilmus 2017. aastal Sony/RCA alt versioon "Got The Feeling", koostöös Pentatonix solisti Kirstin Maldonadoga. 2018. aastal ilmunud singel "Who You Are" jõudis Billboard Club Songs edetabelis neljandale kohale. Syn Cole vokaalsinglit "It's You" kasutati 2017. aastal ilmunud filmides "47 Meters Down" ning "Reality High".
Petik
Petik ehk petiknišš on akna, ukse või arkaadi kuju imiteeriv seinasüvend. Vastavalt sellele kasutatakse terminit petik sageli eesliitena – petikaken, petikkaar, petikarkaad või petikuks.
Bütsantsi ja romaani ehituskunstis kasutati petikuid seinapindade kaunistamiseks, liigendamiseks või seinapinna staatilise koormuse vähendamiseks.
Kražiai
thumb|Kražiai Kražiai on alev (endine linn) Leedus Kelmė rajoonis, Kražiai valla halduskeskus. Alev asub Kražantė jõe kaldal.
Kražiais on gümnaasium. Vaatamisväärsusteks on aastal 1763 püstitatud katoliku kirik, XVIII sajandi alguses püstitatud kirikuaia müür ja värav, renessanssarhitektuuri näiteks olev Kražiai kolleegiumi hoone aastast 1683, Radziwillide kindluse varemed ja XIX sajandi algul püstitatud kabel. Alevist viib Medžiokalnise künkale aastal 2003 rajatud puuskulptuuride allee. Kražiais on ka koduloomuuseum.
Ajalugu
Kražiaid on esimest korda mainitud aastal 1253 (Crase). Aastast 1383 on teada, et seal asus küla. Aastal 1394 rajati sinna kindlustatud loss. Kražiai lähistel Medžiokalnise künkal asus žemaitide Medeinale pühendatud hiis. Kui ristisõdijate oht oli tagasi tõrjutud, siis rajas Vytautas aastal 1416 sinna kiriku, asula andis aga Kęsgailadele.
Kražiaist sai aastal 1480 alev, aga aastail 1529–1567 oli see Leedu linnade nimestikus, kuigi mingeid privileege Kražiail ei olnud.
Aastal 1559 läks Kražiai Radziwillide valdusse. Mikołaj Radziwill Must rajas sinna kindluse. Aastal 1570 rajati sinna vaimulike seminar, mis aastal 1740 viidi üle Varniaisse.
thumb|Kražiai jesuiitide kolleegium
Aastal 1607 avati Kražiais jesuiitide klooster. Selle juures hakkas aastal 1614 tegutsema jesuiitide kolleegium. Selle juures asuv raamatukogu oli üks suuremaid raamatukogusid Leedu suurvürstiriigi territooriumil. Aastal 1639 avati seal ka benediktlaste klooster. Aastal 1757 hakati sinna rajama katoliku kirikut, mis valmis aastal 1767.
XVII–XVII sajandil tegutses Kražiais jesuiitide kolleegiumi juures teater. Aastal 1817 liideti kolleegium Vilniuse ülikooliga ja muudeti gümnaasiumiks. Aastal 1823 hakkas seal tegutsema tsaarivõimude vastane noorsoo-organisatsioon Juodieji broliai. Aastal 1844 viidi gümnaasium Kaunasesse üle.
Kražiai juutide kogukonna kohta on teateid aastast 1789. Aastail 1780, 1807, 1845 ja 1847 laastasid Kražiaid tulekahjud.
21. detsembril 1893 saabus Kražiaisse Kaunase kuberner Nikolai Klingenberg. Nähes, et kohalikud elanikud ei lahku, otsustas ta kasutusele võtta jõulisemad meetmed. Kohale kutsutud Doni kasakate rügement ründas rahvast, tappes 9 inimest, 50 inimest said raskeid vigastusi. Kasakatel lubati rüüstata ka alevit ja selle naaberkülasid. 71 kohalikku elanikku arreteeriti. Kuigi vahistatuid asusid kaitsma Venemaa parimad advokaadid ja neil õnnestus kohtus tõestada, et Klingenbergi tegevus oli seadustega vastuolus, määras kohus tsaarile vastu tulles siiski 35 vahistatule karistused, neli vahistatut mõisteti aga kümneks aastaks sunnitööle.
Kohtuprotsess ja Kražiai sündmused leidsid Venemaa liberaalsemas ajakirjanduses laialdast kajastamist, tuues kaasa rahva kriitilise reaktsiooni. Seda kajastati ka Lääne-Euroopa ja USA ajakirjanduses, mis tõid kaasa uued palvekirjad. Vastukäivaid reaktsioone põhjustas paavst Leo XIII bulla, mis kohustas katoliiklasi olema tsaarivõimudele lojaalsed, kuid julgustas siiski usklikke kaitsma oma usku, kui see satub ohtu. Tsaar Nikolai II oli sunnitud laialdase kriitika tõttu muutma sunnitöö vanglakaristuseks, ka jäi Kražiai kirik lammutamata ja võeti taas kasutusele aastal 1910.
Teise maailmasõja ajal tapeti aastal 1941 Saksa okupatsioonivägede poolt 350 Kražiai juuti. Sõja järel tegutsesid alevi ümbruskonnas Leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli Kražiai kohaliku kolhoosi keskasula.
pisi|Stanislovas Kęsgaila
Õhupiraatlus
Õhupiraatlus ehk lennukikaaperdus on õhusõiduki (enamasti lennuki) ebaseaduslik hõivamine, mille võib toime panna üksikisik või rühm inimesi.
Enamasti nõuavad õhusõidukite kaaperdajad, et piloot lendaks nende nõutud sihtkohta. Vahel võivad kaaperdajad sõiduki juhtimise ka ise üle võtta eesmärgiga kuhugi lennata või sooritada enesetapurünnak (näiteks 11. septembri terrorirünnakud). Teistel juhtudel võetakse lennuki reisijad ja/või meeskond pantvangi ning nende vabastamise eest küsitakse lunaraha (D. B. Cooper) või esitatakse muid nõudmisi, mis võivad olla näiteks poliitilised (Ethiopian Airlinesi lend 961). Mõnikord on kaaperdajateks õhusõiduki piloot või kaaspiloot (Germanwingsi lend 9525, Aerofloti lend 101/435).
Õiguskaitseasutuste läbirääkimised kaaperdajatega võivad osutuda vägivaldseks. Näiteks Air France'i lennu 8969 ja Lufthansa lennu 181 puhul ei leppinud kaaperdajad neile pakutuga ega soostunud alla andma, mistõttu kasutati pantvangide vabastamiseks politseijõudude eriüksusi.
Õhupiraatlus on paljudes õigussüsteemides karistatav eluaegse või pika vangistusega. Mõnedes legaliseeritud surmanuhtlusega riikides (Hiina, India, Libeeria) on see õhupiraatluse karistuseks.
Karlsruhe Tehnoloogiainstituut
pisi| Karlsruhe Tehnoloogiainstituudi logo
Karlsruhe Tehnoloogiainstituut (saksa keeles Karlsruher Institut für Technologie; akronüüm KIT) on tehnikaülikool ja Helmholtzi assotsiatsiooni uurimiskeskus Saksamaal Baden-Württembergis Karlsruhes.