cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tartu Kroonuaia Kool
Ajalugu
Abikoolide töö Tartus jätkus alles 1949. aastal, mil Mittetäieliku Keskkooli (hilisema 11. 7-klassilise Kooli) juures avati abiklassid. 1957. aastal viidi abiklassid eraldi hoonesse Kingissepa tänav 31. Suurenes õpilaste arv, hakati tõlkima venekeelseid materjale ning haridusministeerium kinnitas uued õppekavad.
Kroonuaia kool loeb oma ajaloo alguseks 1965. aastat, mil alustati tööd Tartu 14. 8-klassilise Kooli nime all. 1968. aastal avati Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas defektoloogia osakond, 1972 tulid kooli pedagoogilisele praktikale esimesed tudengid. Koostöös ülikooli õppejõududega alustati tööd uute õppeprogrammide ja erimetoodikaga.
1989. aastal kool reorganiseeriti. Eesti klassid viidi Kroonuaia tänavale endise Tartu 11. 8-klassilise kooli hoonesse, vene klassid jäid Puiestee tänavale. 1991 nimetati Tartu I Abikool ümber Tartu Kroonuaia Kooliks. 1998. aastal alustas kooli juures tööd nõustamis- ja õpiabikeskus, mis abistab õpiraskuste asjus tavakoolide õpilasi, pedagooge ja lapsevanemaid.
2002. aastast tegutseb kool Puiestee tänaval endise Tartu Raadi Gümnaasiumi hoones (Puiestee 62). Taastati ka kakskeelne õpe. Vaatamata asukohamuutusele otsustati jätta kooli nimi endiseks.
Surnud 22. mail
Siin loetletakse 22. mail surnud tuntud isikuid.
Budapesti III ringkond
Budapesti III ringkond (ungari keeles Budapest III. kerülete) on Budapesti haldusjaotuslik ringkond, mis asub kesklinnast põhjas. Ringkond kannab harva nime Óbuda-Békásmegyer. Seal asub linna üks ajaloolisi keskusi Óbuda.
Viited
pisi|300px|vasakul|Vaade üle ringkonna, korstna taga [[Gellérti mägi]]
Alexander Lesser
pisi|Alexander Lesser välitöödel Alexander Lesser (4. oktoober 1902 – 7. august 1982) oli ameerika antropoloog ja keeleteadlane, Franz Boase õpilane.
Bukowina Tatrzańska
Küla on esmamainitud 1585. aastal.
Alexander Lesser
Haridustee
Lesser õppis Columbia Ülikoolis põhiõppes John Dewey käe all filosoofiat ja hiljem Franz Boase juhendamisel doktoriõppes antropoloogiat. Doktoriväitekirjas käsitles Lesser siuu keelkonna võrdlevat sugulusterminoloogiat.
Välitööd
Aastatel 1928–1931 käis Lesser oma esimese abikaasa Gene Weltfishiga korduvalt välitöödel Oklahomas, kus keskendus siuu ja kado keelkonda kuuluvate hõimude keeltele ja kultuurile. Eriti olulised on Lesseri välitööde materjalid paanide, vitšitate ja kitsaide kohta, millest vaid osa on avaldatud. Tema "Pawnee Ghost Dance Hand Game" (1933) kuulub ameerika etnograafia klassikasse ja on ühtlasi boasliku teoreetilise Antropoloogia esindaja. Välitöödel keskendus Lesser peamiselt sugulussuhetele, tseremonialismile ja usundile ning Weltfish keelele ja ainelisele kultuurile.
1920. aastate teisel poolel töötas Lesser Boase ülesandel kitsai keelega. Lesseri keelejuhiks sai viimane kitsai keele kõneleja, üle 80 aasta vana Kai Kai, kelle Lesser oli 1928. aastal avastanud. Et Kai Kai oskas vaid kitsai ja vitšita keelt, töötas Lesser temaga vitšita keele tõlgi vahendusel. Lesser dokumenteeris kitsai keelt 1929. ja 1930. aasta suvel ning pisteliselt veel järgneval sügisel ja talvel. Analüüsitud interlineaarsete kitsai tekstide maht ületas lõpuks 750 lehekülge, millele lisandub üle 500 lehekülje muid märkmeid ja muuteparadigmasid. Lisaks koostas Lesser tekstides leiduvast ja keelejuhi käest süstemaatiliselt kogutud sõnavarast põhjaliku sedelkogu.
Suvel 1935 juhtis Lesser Santa Fes asuva Antropoloogialabori välitööde õppeekspeditsiooni kaiovate juures Oklahomas. Ekspeditsiooni käigus koguti suur hulk väärtuslikku etnograafilist ainest kaiova põliskultuuri kohta, suuresti tänu kaiova vanemate toetusele.
Töökohad
Aastatel 1934–1939 õpetas Lesser Columbia Ülikoolis etnoloogiat. Franz Boas ja Ruth Benedict (osakonna juhataja kohusetäitja peale Boase pensionile minekut) üritasid Lesserile alalist akadeemilist nimetust saada, kuid antisemiitlikult meelestatud osakonna uue juhataja Ralph Lintoni algatusel Lesseri ametikoht hoopiski koondati.
Aastal 1939 esines Lesser oluliste teoreetiliste seisukohtadega, millega eemaldus boaslikust antropoloogiast ning mis mõjutasid ameerika antropoloogia hilisemat arengut.
1939. aastast pensionile minekuni 1974. aastal töötas Lesser valitsusametnikuna, indiaanlaste huvide eest seisva eraorganisatsiooni tegevjuhina ning mitme kõrgkooli õppejõuna. Kuigi sel ajavahemikul pühendus Lesser peamiselt õpetamisele, avaldas ta ka üksikuid antropoloogia alaseid teoreetilisi kirjutisi.
Sadská
Sadská on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Nymburki ringkonnas. Sadská asub Nymburkist umbes 7 km edelas ja Praha kesklinnast ligikaudu 41 km idas.
Sadskát on esmamainitud 993. aastal. Alevi staatuse sai Sadská 1562. aastal ja linnaõigused omandas 1784. aastal.
Sadskás asub Kosmonosy psühhiaatriahaigla filiaal.
Mõisanina
Mõisanina (eestirootsi keeles Hosnäse) on maanina Lääne maakonnas Vormsi vallas. Mõisanina ja Rumpo poolsaare vahel asub Hullo laht.
Alain Chervet
Chervet oli Šveitsi meister kergekaalus (kuni 60 kg) 2009. aastal. Ta sai Šveitsi meistrivõistlustel 2. koha kergekaalus (kuni 60 kg) 2008. aastal ning I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) aastatel 2011 ja 2012.
Käära oja
Käära oja (ka Kõera jõgi) on oja Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kõera ja Salevere külas. Oja alamjooks jääb Matsalu rahvuspargi alale.
Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Käära oja keskkonnaregistri kood on VEE1118900.
Keely Hodgkinson
Ta hakkas kergejõustikku treenima kümneaastaselt. Noorteklassides võistles ta ka ujumises, kuid keskendus hiljem jooksmisele. 2018. aasta Euroopa U18 meistrivõistlustel Győris võitis ta 800 meetri jooksus kuldmedali võistluste rekordiga 2.04,84. 2019. aasta Euroopa juunioride meistrivõistlustel Boråsis võitis ta 17-aastaselt pronksmedali isikliku rekordiga 2.03,40.
2021. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Torunis võitis ta 800 meetri jooksus ajaga 2.03,88 kuldmedali. Tokyo olümpiamängudel jooksis ta finaalis Euroopa juunioride rekordi 1.55,88 ja oli Athing Mu järel teine.
2022. aasta veebruaris jooksis ta Birminghamis 800 meetri jooksu Suurbritannia siserekordi 1.57,20. Sellega tõusis Hodgkinson kõigi aegade edetabelis kuuendaks. Viimati oli sisetingimustes naiste 800 meetri jooksus paremat tulemust näidatud 20 aastat varem. Sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis vigastas ta soojendusel reie nelipealihast ja eeljooksus ei startinud. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is võitis ta ajaga 1.56,38 hõbemedali, kaotades Athing Mule 8 sajandiksekundiga. Rahvaste Ühenduse mängudel Birminghamis oli ta teine Mary Moraa järel. Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta Rénelle Lamote'i ja Anna Wielgoszi ees kuldmedali.
2023. aastal püstitas ta Manchesteris 600 meetri jooksu sisemaailmarekordi 1.23,41. Euroopa sisemeistrivõistlustel Istanbulis võitis ta 800 meetri jooksus kuldmedali ajaga 1.58,66, edestades teiseks tulnud Anita Horvatit 1,88 sekundiga.
Isiklikud rekordid
Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
Isiklikku
Hodgkinson on õppinud Leedsi Becketti Ülikoolis kriminoloogiat.
Vastikus
Vastikustunne on emotsionaalne reageering millelegi, mis on kas solvav, maitsetu või ebameeldiv.
Charles Darwin kirjutas, et vastikustunne viitab millegivastasele mässule.
Vastikust teatakse peamiselt seoses maitsmismeelega (nii reaalselt kui ka ettekujutuses) ja teisena millegi sarnasega, mida saadakse haistmismeele, katsumise või nägemisega. Musikaalselt tundlikud inimesed võivad tunda vastikust kuuldes ebaharmoonilist kakofoonset heli.
Uuringud on tõestanud, et suhe vastikustunde ja ärevuse vahel tekitab foobiaid, nagu arahnofoobia, vere nägemise ja süstimise foobia ja hirmud, mis seostuvad saastumisega ja on obsessiiv-kompulsiivne häire.
Nikolai Santšuk
Nikolai Santšuk (23.02.1900 – ) oli Nõukogude (NKVD) miilitsatöötaja, 1945–1950 Eesti NSV Siseministeeriumi ametnik.
1914–1926 lihttööline.
03.1932 – 11.1932 Leningradi sõjalise-poliitilise akadeemia kursant.
11.1932 – 04.1942 NKVD eri linnades poliittöötaja.
04.1942 – 07.1943 NKVD 31. diviisi poliitosakonna ülem Moskvas.
08.1943 – 12.1944 Arhangelski oblasti NKVD, osakonna ülema asetäitja.
01.1945 – 07.1946 NKVD kontroll-filterlaager nr. 0316 Eesti NSV-s, ülem.
04.1948 – 03.1950 ENSV SM, ministri asetäitja, paranduslike tööde kolooniate ülem.
Aserbaidžaani Vabariigi Riiklik Naftakompanii
Aserbaidžaani Vabariigi Riiklik Naftakompanii (aserbaidžaani keeles Azərbaycan Respublikası Dövlət Neft Şirkəti; inglise keeles State Oil Company of Azerbaijan Republic, lühendatult SOCAR) on Aserbaidžaani riigi omanduses olev nafta- ja gaasiettevõte.
SOCARi omanduses on Aserbaidžaani kaks nafta rafineerimistehast ning nafta- ja gaasijuhtmed. Ettevõte juhib rahvusvahelist konsortsiumi, mis tegeleb Aserbaidžaani uute nafta- ja gaasiprojektide arendamisega.
Ettevõte rajati 13. septembril 1992 president Əbülfəz Elçibəy dekreediga, mis ühendas kaks riiklikku naftakompaniid.
Sterling (püstolkuulipilduja)
Sterling on Suurbritannia püstolkuulipilduja. Briti armee katsetas Sterlingut aastatel 1944–1945 Steni asendamiseks, kuid kasutusse jõudis see alles 1953. aastal. Sterling osutus töökindlaks relvaks ning oli Briti armee standardrelv aastani 1994, kui seda hakati asendama automaadiga L85A1.
Vladimirs Lindermans
Vladimirs Lindermans (vene keeles Владимир Ильич Линдерман; 3. november 1958, Riia, Läti NSV, Nõukogude Liit) on juudi päritolu Läti ja Venemaa publitsist ja poliitik, Läti Natsionaalbolševistliku Partei liider.
Vladimirs Lindermans on sünnilt riialane, käinud Riias koolis ja ülikoolis. Lindermans oli nõukogude ajal dissidentliku ajakirja Kolmas Modernisatsioon üks autoritest.
1990ndate esimesel poolel andis välja populaarset erootikaajakirja. Lindermans kuulub natsionaalbolševike ridadesse 1997. aastast. 2003. aasta sügisel hoiti meest 20 päeva Lefortovo eeluurimisvanglas, ent peaprokuratuur leidis, et teda jälitatakse poliitilistel põhjustel ja lasi mehe uuesti vabadusse.
Vladimirs Lindermans asutas Lätis uue sotsialistliku partei "13. jaanuari liikumine" ("Движение 13 января") ja ta on liikumise Rodnoi Jazõk juht.
Lindermans on ka Eestis kuulutatud persona non grata'ks.
2010. aastal esitas ta taotluse saada naturalisatsiooni korras Läti kodakondsus, kuid sellest keelduti. Lindermans kaebas seejärel kodakondsusameti kohtusse.
Att
Att on endisaegne kotikujuline peakate, mida jaheda ilma korral kandsid 19. sajandil Lõuna-Hiiumaa neiud ja naised. Att oli tehtud valgest villasest riidest. Att kattis kandja kaela ja õlgasid, näha jäi vaid nägu.
Leo Tiik
Leo Tiik (2. september (vkj)/ 15. september 1910 Tallinn – 16. juuni 1996 Tartu) oli eesti majandusgeograaf, raamatukogundustegelane, ajaloolane ja koduloolane.
Ta õppis 1918–1924 Tallinna poeglaste 1. algkoolis ja 1924–1929 Tallinna poeglaste kommertsgümnaasiumis. Aastatel 1929–1930 ja 1935–1940 õppis Tartu Ülikooli õigusteaduskonna majandusteaduse osakonnas, lõpetas majandusteaduskonna 1940. aastal. Oli 1939. aastal Stockholmi Ülikooli stipendiaat. Geograafiakandidaat 1958. aastast väitekirjaga "Vana Tallinn. Ajaloolis-geograafiline käsitelu linna tekkimisest ja kujunemisest".
Odakivi säär
Odakivi säär (ka Odakivi neem) on säär Harju maakonnas Kuusalu vallas Pärispea poolsaare tipus. Sääre lähedal meres asub Odakivi.
Leo Tiik
Töötas 1931–1935 Tallinna Keskraamatukogus ja 1935–1939 Tartu linnaraamatukogus.
Aastatel 1940–1941 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli poliitökonoomia ja statistika instituudi assistent, 1941–1942 Nõukogude sõjaväes, 1942–1944 oli ta Nõukogude tagalas Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu käsutuses, ühtlasi õppis aastatel 1942–1943 Moskva Rahvamajanduse Instituudis.
Alates 1944. aastast oli ta majandusgeograafiaõppejõud TPI-s. 1944–1946 oli ta Eesti NSV Riikliku Plaanikomitee osakonna juhataja, aastatel 1946–1950 Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudi teadur. 1950–1953 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia keskraamatukogu direktor.
Aastatel 1954–1977 oli õppejõud TRÜ-s, sealhulgas 1955–1961 matemaatika-loodusteaduskonna prodekaan, 1959 dotsent.
1961–1996 oli ta Tartu Ülikooli Raamatukogu nõukogu liige.
Uurimisvaldkonnad
Eesti linnade kujunemine, Hiiumaa asustusajalugu ja kohanimed, muistse Läänemere ja Soome lahe mereliiklus, rannakaubandus, Tallinna liiklusteede ja Eesti rannavõrgu kujunemine, paberi ja lubja tootmise areng, Tallinna ja Pärnu kinnistute omanikud 14-19. sajandil, genealoogia.
Kärbes (raamat)
"Kärbes" on esmakordselt 1917. aastal ilmunud A. H. Tammsaare armastusnovell. Pärast seda on jutustus trükis ilmunud näiteks aastatel 1924, 1949 ja 1960. Novelli pealkiri tuleb ühe tegelase Andres Meriheina korteris elavast kärbsest, keda kirjanik Merihein jälgib, joodab-söödab ja kellega vestlusi peab. Sõlmtegelaseks on siiski preili Västrik, keda kutsutakse Tiksiks. Tiksi püüd leida endale abikaasat mõjutab loo mitmeid tegelasi. Tiksi on uudne ja kordumatu karakter Tammsaare tegelaste hulgas.
Novelli tegelastest on kirjanikus Andres Meriheinas ja Kulnos nähtud osa teose autori isiksusest. Meriheinas avaldub justkui autori lüüriline mina, Kulnos on esikohal kultuurifilosoof. Kummaski tegelases kordub palju teisest.
Falsztyn
Falsztyn (slovaki keeles Falštín, ungari keeles Falstin, saksa keeles Falkenstein) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Tatra maakonnas Łapsze Niżne vallas. Falsztyn asub Slovakkia piirist ligi 5 km kaugusel.
Kaldakindlustis
Kaldakindlustis (inglise slope revetment) on rajatis, mis kaitseb veekogu kaldaveeru, ka tammi, paisu ja teemulde nõlva vooluvee uhtuva toime, jää ja lainete purustava mõju, filtratsioonivee surve ning lumesulamis- ja vihmavee põhjustatud uuristuste eest.
Kärbes (raamat)
Loos kasutas Tammsaare impressionistlikku kujutluslaadi, aga samuti leidub süžees tunnuseid kunstisuunast, mida nimetatakse neorealismiks.
Kaldakindlustis
Nõlvakindlustise ehitamiseks kasutatakse peamiselt kivisillutist, raudbetooni, kruusa ja killustikku.
Tislari
Tislari oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Tähkvere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Laiuse kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tähkvere külaga.
Mahi
"Mahi" on Taani laulja Aneela Mirza esimene ja ainus soolokarjääri album pärast Toy-Boxi laialiminekut.
Béthune-Sudi kanton
Béthune-Sudi kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Nord-Pas-de-Calais' piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus Béthune'i ringkonnas. See kaotati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis.
Raina Kabaivanska
pisi|Raina Kabaivanska (Tosca) ja [[Enrigue Baquerizo (politseiülem Scarpia) Puccini "Tosca" etenduses]] Raina Kabaivanska (sündinud 15. detsembril 1934 Burgasis) on Bulgaaria ooperilaulja (sopran) ja pedagoog.
Raina Kabaivanska sündis Bulgaarias Burgasis veterinaari ja füüsikaõpetaja peres. Juba väikese lapsena hakkas õppima laulmist ja klaverimängu.
1957. aastal lõpetas ta Sofia Riikliku Muusikaakadeemia. Samal aastal tegi Raina Kabaivanska oma ooperidebüüdi Bulgaaria Riiklikus Ooperi- ja Balletiteatris Tatjana rolliga Pjotr Tšaikovski ooperis "Jevgeni Onegin".
1961. aastal debüteeris ta Milanos La Scala ooperiteatris. Sellest ajast peale elab põhiliselt Itaalias Modenas.
Dalton (täpsustus)
Dalton on Ameerika Ühendriikides mitme koha nimi;
Budapesti IV ringkond
Budapesti IV ringkond (ungari keeles Budapest IV. kerülete) on Budapesti haldusjaotuslik ringkond, mis asub kesklinnast põhjas.
Ringkond kannab ka nime Újpest.
Laxmi Prasad Devkota
pisi|Laxmi Prasad Devkota Laxmi Prasad Devkota (nepali keeles लक्ष्मीप्रसाद देवकोटा; 12. november 1909 Nepal – 14. september 1959) oli nepali luuletaja ja proosakirjanik (sealhulgas näitekirjanik).
Katariina Krjutškova
Katariina Krjutškova (sündinud 21. mail 1987 ) on eesti ajakirjanik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 2009. aastal ajakirjanduse ja suhtekorralduse erialal.
Katariina Krjutškova töötab Äripäeva toimetuses. Lühemat aega on ta töötanud ka Postimehe toimetuses.
Tunnustus
2013. aastal valiti ta aasta ajakirjanikuks.
Georg Bertram Adolf von Numers
Georg Bertram Adolf von Numers (12. aprill 1873 Viljandi – surmaaeg ja -koht teadmata) oli Eesti baltisaksa entomoloog.
Elulugu
1892. aastal lõpetas Numers Viljandi Gümnaasiumi, õppis 1892–93 Tartu ülikoolis zooloogiat ja agronoomiat, jätkas õpinguid Müncheni ja Bonni ülikoolis, lõpetas viimase 1896. Oli seejärel aastani 1917 Peterburis riigiametnik. 1920 opteerus Eestisse, asus Tartusse.
Tegeles juba üliõpilasena liblikate kogumise ja kasvatamisega. Tegi uurimisreise Lapimaale, Väike-Aasiasse, Krimmi, Itaaliasse ning mitmele poole Kesk-Euroopasse. Oli sidemeis paljude Euroopa silmapaistvate entomoloogidega. Omas suurt palearktiliste liblikate kogu.
Jätkas entomoloogiauuringuid ka Tartus, hakkas harrastusteadurina kontrollima ja korrastama Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseumi ning Loodusuurijate Seltsi (LUS) liblikate kogusid. Tänu rikkalikele etoloogia- ja süstemaatikateadmistele abistas edukalt Eesti lepidopterolooge. Tal õnnestus esmakordselt kasvatada Malacodea regelaria, samuti saada hübriid liikidest Odontosia sieversi ja Odontosia carmelita ning Tartu ümbrusest Eestist esmaleiuna kogutud Larentia infuscata röövikutest valmikute kasvatamine. Peterburis töötades oli valitud Vene Entomoloogia Seltsi liikmeks, Eestis osales LUS-is (aastast 1938 korrespondentliige), mille väljaannetes avaldas ka oma kirjutisi. 1939 loobus Eesti kodakondsusest ning siirdus koos perega Saksamaale.
Sisekaitseakadeemia finantskolledž
Finantskolledž on Sisekaitseakadeemia noorim kolledž, kus on alates 2003. aastast võimalik ühendatult õppida maksunduse ja tolli eriala. Akadeemias on tolli eriala õpetatud alates 1992. aastast ja maksukorralduse eriala 2002. aastast alates, kuid seoses Maksu- ja Tolliameti ühinemisega 2004. aastal liideti ka Sisekaitseakadeemia maksukorralduse ja tolli eriala. Vastavalt Maksu- ja Tolliameti strateegilistele otsustele on kohaldatud finantskolledžis õppekavasid nii, et spetsialiseerumine oli kas maksunduse või tolli suunale. Tudengid valivad teise aasta alguses, kas jätkavad süvitsi õppimist tolli suunal või maksunduse suunal.
Finantskolledžis on õpetatud üliõpilasi nii osakoormuse kui ka päevaõppe vormis. Alates 2018. aastast on uuesti avanenud võimalus õppida päevaõppes, 3 aastat, kui ka osakoormusõppes, 4 aastat. Igal aastal on gruppide suurused jäänud 30-40 tudengi vahele kõigis õppevormides.
1996. aastal lõpetas esimene lend tolli suunal, 13 üliõpilast. Esimesest lennust kõige tuntum vilistlane on Marek Helm, kes oli aastaid Maksu- ja Tolliameti peadirektor.
Victoria De Angelis
Victoria De Angelis (sündinud 28. aprillil 2000 Roomas) on itaalia basskitarrist ja laulja. Ta mängib basskitarri rokkbändis Måneskin, mis võitis 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse.
Tema isa on itaallane ja ema taanlane, tal on ka üks õde.
Dialektiline materialism
Dialektiline materialism on Karl Marxi ja Friedrich Engelsi väljatöötatud filosoofiline positsioon, mis modifitseerib Georg Friedrich Wilhelm Hegeli dialektikat materialistlikul alusel. Seda peetakse sageli marksismi filosoofiliseks aluseks.
Dialektilise materialismi järgi põhineb maailma ühtsus (maailma materiaalne ühtsus) igavesel ja lõpmatul mateerial, millel põhineb ka teadvus. Mateeria on maailm niisugusena, nagu ta eksisteerib sõltumatult teadvusest, teadvus on mateeria peegeldus inimese peas, maailma liikumine ja areng on iseliikumine. Areng on vastuolude ületamine.
Fenno-Ugria Asutus
pisi|Logo Fenno-Ugria Asutus (lühend: FU, nimetatud ka Fenno-Ugria ) on aastatel 1927–1940 tegutsenud (tollal Fenno-Ugria Asutis) ja uuesti aastast 1991 tegutsev katusorganisatsioon, mis ühendab organisatsioone ja teisi ühendusi, mis on huvitatud koostööst soome-ugri ja samojeedi rahvastega või kes tegelevad peamiselt soome-ugri hõimuliikumise või fennougristikaga.
Põhikirja järgi on FU eesmärgid järgmised:
Fenno-Ugria Asutus korraldab igal aastal oktoobris hõimupäevi.
2012. aastast annab FU välja aastaraamatut pealkirjaga "Soome-ugri sõlmed". 2012. aastal avaldatud aastaraamat kajastas 2010. ja 2011. aasta tegevusi.
Fenno-Ugria Asutuse direktor oli aastatel 2008–2023 Viia-Kadi Raudalainen ning 2023. aasta jaanuarist alates Barbi Pilvre. Asutuse juhatuse esimees alates 2015. aastast Madis Arukask.
Bruay-la-Buissière'i kanton
Bruay-la-Buissière'i kanton on kanton Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
2015. aasta märtsis jõustunud haldusreformi järel kuulub kantonisse senise ühe valla asemel 12 valda:
Virita (Hanila)
Virita oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Nehatu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Nehatu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Karuse kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Nehatu külaga.
1565 mainitakse kohanime Wirrita by (küla Õeküla vakuses).
Palli nina
pisi|Palli nina Hiiumaal Palli nina on maanina Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Palli külas.
Teise maailmasõja ajal asus ninal Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse rannakaitsepatarei nr 149.
Sisekaitseakadeemia justiitskolledž
Justiitskolledž pakub nii rakenduskõrgharidust kui ka kutseõpet vähemalt keskharidusega noortele, kes huvituvad õigusest, õiglusest ja ühiskonna turvalisusest. Kutseõppe erialadel kestab õpe kuni üks aasta, rakenduskõrgharidus omandatakse kolme aastaga, mille järel on võimalus jätkata õpinguid Sisekaitseakadeemia sisejulgeoleku magistriõppes. Justiitskolledži peamised koostööpartnerid on Justiitsministeerium ning kõik Eesti vanglad. Samuti on kolledžil mitmeid välispartnereid. Õppetöö toimub Tallinnas ning praktikate ajal vanglates üle Eesti.
Alates 2016. aastast on Justiitskolledži direktor Laura Kikas.
Kolledžit on juhtinud Uno Ilm (1992-1994 ja 1994-1999), Jüri Saar (1993-1994), Urmo Paal (1999-2005), Hannes Liivak (2005-2011) ja Erkki Osolainen (2011-2016).
Youngstown
Youngstown on linn USA-s Ohio osariigis, Mahoningi maakonna halduskeskus. Osa linnast jääb ka Trumbulli maakonda. Linn asub Mahoningi jõe ääres umbes 105 km kaugusel Clevelandist kagus ja umbes 100 km kaugusel Pittsburghist loodes osariigi kirdeosas. Youngstown paikneb Pennsylvania osariigi piirist umbes 15 km kaugusel kiirtee Interstate 80 juures poolel teel New Yorgi ja Chicago vahel.
Linn on saanud nime asunik John Youngi järgi, kes rajas sinna esimese saekaatri ja viljaveski. Youngstown paikneb Roostevöö piirkonnas, mis on tuntud terasetootmise keskusena. Terasetootmine on aga 1970. aastatest vähenenud, mille tõttu on piirkonnas oluliselt vähenenud ka töökohtade arv.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 60 068. 2010. aastal oli elanikke 66 982. Youngstown on elanike arvult Ohio 11. linn, kuigi elanike arv on võrreldes 1960. aastaga langenud üle 60%.
Pittakos
pisi| Pittakos Mytilenest (umbes 648 eKr – umbes 569 eKr) oli vanakreeka poliitik ja üks seitsmest targast.
Youngstown
Ajalugu
Youngstown on saanud nime New Yorgi osariigist pärit John Youngi järgi. Young tegi 1796. aastal piirkonnas maamõõtmisi ja asus sinna mõni aeg hiljem elama. 1797. aasta veebruaris Western Reserve Land Companylt 15 560 aakri suuruse maa-ala 16 085 dollari eest.
Pittakos
Arvatavasti oli Pittakos aristokraatlikku päritolu. Tema ema pärines Lesbose saare ülikutest ja isa Traakia kesk- või ülemklassist. Pittakose poliitilised vastased väitsid seevastu, et ta olevat olnud madalat päritolu ning veetnud oma lapsepõlve õnnetult ja alanduses. Pittakos koolitas ennast ise ja reisis palju.
Youngstown
Ajalugu
Praeguse Youngstowni ala oli osa Loodeterritooriumi koosseisu kuulunud Connecticut Western Reserve'ist, mida hallanud Connecticuti osariik ei loovutanud alguses föderaalvalitsusele. Western Reserve müüdi Connecticut Land Companyle 1,2 miljoni dollari eest. Kuigi paljud sellesse piirkonda elama tulnud asunikud olid pärit Connecticutist, meelitas Youngstown naaberosariigst Pennsylvaniast märkimisväärse arvu šoti iirlasi. Aastaks 1798 elas piirkonnas mitmeid perekondi, kes olid koondunud Mill Creeki ja Mahoningi jõe kokkupuute kohta.
Pittakos
Pittakos valiti Mytilene valitsejaks peale ateenlaste sõjakäiku Lesbosele, kus Pittakos tõestas ennast eduka väejuhina. Väidetatavasti valitses ta õigluse vaimus, edendas linna kaubandust ning koostas uusi seadusi. Näiteks andis ta välja seaduse, mis sätestas topeltkaristuse kõigi purjuspäi sooritatud kuritegude eest. 589 eKr valiti ta Mytilene aisymnentes'eks, kellele usaldati sisetülide ajal linnas absoluutne võim. Kui Pittakos tundis, et on oma poliitilise programmi ammendanud, astus ta omal algatusel tagasi ja veetis viimased kümme aastat lihtkodanikuna.
Youngstown
Ajalugu
pisi|left|220px|Youngstown 1910. aastatel Youngstown sai 1848. aastal külaõigused ja 1867. aastal linnaõigused. 1876. aastal sai linn Mahoningi maakonna halduskeskuseks.
Pittakos
Ta kinkis vabaduse oma poja mõrtsukale, öeldes põhjenduseks, et "andestus on parem kui kahetsus".
Youngstown
Ajalugu
19. sajandi alguses alustasid Youngstowni ümbruses tööd mitu kivisöekaevandust. Aastal 1856 linna jõudnud raudteeliin aitas samuti linna arengule kaasa. Peagi muutus Youngstown Mahoningi oru tähtsamaks tööstuskeskuseks. Kivisöe kõrval kaevandati ka rauamaaki ning tegeleti metsatööstusega.
Pittakos
Pittakose hauakivile on graveeritud epigramm: "Siiraste pisaratega leinab pühitsetud Lesbos Pittakost, kelle ta sünnitas ja kes nüüd on surnud."
Youngstown
Ajalugu
Linna saabus tööle sisserändajaid paljudest Euroopa riikidest. Lisaks euroopa sisserändajatele saabus Youngstowni ka mustanahalisi lõunaosariikidest. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses oli Youngstown riigi üks suuremaid terasetootjaid. Linnas tegutsesid riigi ühed suurimad terasetootjad Republic Steel ja U.S. Steel.
pisi|200px|[[Republic Steeli terasetehas Youngstownis 1900. aastatel]] 1920. aastatel oli Youngstownis ja kogu Mahoningi oru murekohaks Ku Klux Klani tegevus.
Youngstowni elanike arv saavutas haripunkti 1930. aastal, mil seal elas 170 000 inimest, alates sellest ajast on elanike arv järk-järgult langenud. Peamiselt rasketööstus sõltunud Youngstown ei muutunud majanduslikult kunagi nii mitmekesiseks kui suuremad tööstuslinnad nagu Chicago, Pittsburgh, Akron ja Cleveland. Seetõttu ei jäänud linnale pärast paljude tehaste sulgemist 1970. aastatel enam olulisi majanduslikke alternatiive. "Musta esmaspäevana" tuntuks saanud 19. septembril 1977 lõpetas tegevuse suurim kohalik terasetootja Youngstown Sheet and Tube, mis andis kunagi tööd paarikümnele tuhandele töölisele.
Kliima
Youngstowinis valitseb Kesk-Läänele tüüpiline niiske mandriline kliima. Talved on külmad, kuid kuivad. Kõige külmem kuu aastas on jaanuar, kui keskmine õhutemperatuur on −2,9 °C. Aastas sajab 172 cm lund, mis on mõnevõrra vähem, kui Erie järvega piirnevatel lumevöö aladel. Kõige lumisem kuu oli 2010. aasta detsember, mil lumena langes sademeid 135 cm. Samast talvest pärineb ka kõige suurema lumehulgaga talve rekord, kui lund sadas kokku 301 cm, kuid näiteks 1948.–1949. aasta talvel langes 64 cm lund. Suved on tavaliselt väga soojad ja niisked ning õhutemperatuur võib sageli tõusta üle 30 °C. Juuli on aasta kõige soojem kuu keskmise õhutemperatuuriga 22 °C. Sügis on võrdlemisi kuiv ning esineb palju selgeid päevi ja jahedaid öid.
Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Youngstownis on 39 °C, mis registreeriti 10. juulil 1936 Tolmukausiga kaasnenud kuumalaine ajal. Kõige madalam õhutemperatuur oli 19. jaanuaril 1994, mil oli −30 °C külma. Külmakraade võib esineda aga iga kuu, välja arvatud juulis. Aasta keskmine õhutemperatuur on 9,9 °C. Aastane keskmine sademete hulk on 1046 mm ning sademed jagunevad kuude lõikes võrdlemisi ühtlaselt. Kõige enam sajab juulis (108 mm) ja kõige vähem veebruaris (64 mm). Kõige sademerohkem kuu on olnud 1986. aasta juuni (271 mm) ja kõige kuivem kuu 1924. aasta oktoober (4,1 mm). Kõige sademerohkem aasta on olnud 2011 (1372 mm) ja kõige kuivem aasta 1963 (604 mm).
Rahvastik
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 60 068. Youngstowni-Warreni-Boardmani linnastus elab umbes 600 000 inimest.
2010. aasta rahvaloenduse kohaselt moodustavad 47% elanikest valged, 45,3% mustanahalised, 0,4% aasialased ja 0,4% põlisameeriklased. Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) on 9,3%.
Keskmine sissetulek elaniku kohta oli 2015. aastal 24 133 dollarit. Alla vaesuspiiri elab 38,3% elanikest – enam kui 2,5 korda rohkem kui osariigis keskmiselt.
Majandus
Terase- ja muu metallitööstusega tegeldakse Youngstownis ka tänapäeval, kuid palju väiksemas ulatuses kui 20. sajandil. Linna suurim tööandja on Youngstowni osariigi ülikool.
Metallitööstuse kõrval on tegeldud autode ja autoosade tootmisega. Aastatel 1965–1991 tegutses linnas autotootja Avanti Automotive Corporation. Lisaks toodetakse linnas kummi, elektroonika seadmeid, plastikut, kontorimööblit ja lennukiosi.
Transport
Lähim lennujaam on linnast umbes 19 kilomeetri kaugusel Trumbulli maakonnas asuv regionaallennujaam Youngstown–Warren Regional Airport.
Youngstownist läänes möödub kiirtee Interstate 76, mille kaudu on ühendus Akroniga läänes ning mis möödub idas Pittsburghist, suundudes Harrisburgi ja Philadelphiasse. Põhjas möödub Youngstownist kiirtee Interstate 80, mis suundub läänes Clevelandi linnastusse ja idas New Yorgi linnastusse. Läbi linna kulgeb kiirtee Interstate 680.
Linnal on kohalik bussivõrk, mida opereerib Western Reserve Transit Authority. Linnas asub ka linnadevahelisi bussiliine opereeriva firma Greyhound Linesi bussijaam.
Kesklinnas asub Baltimore and Ohio Railroadi endine peatus. 1905. aastal ehitatud endine raudteejaam on muudetud nüüd banketisaaliks. Aastatel 1995–2005 läbis Youngstowni New Yorgi-Chicago vahelise Amtraki raudteeliini reisirong Three Rivers. Kohalikke raudteid kasutatakse nüüd ainult kaubaveol.
Haridus
pisi|[[Youngstowni osariigi ülikooli linnaku peahoone]] Linnas tegutseb Youngstowni osariigi ülikool, kus õpib umbes 15 000 õpilast ja töötab umbes 2000 õppejõudu. See alustas tegevust 1908. aastal õhtukoolina.
Kultuur
pisi|Vesiveski Mill Creek Parkis Linnas asuvad 1909. aastal avatud Ameerika kujutava kunsti muuseum Butler Institute of American Art ja kogukonnateater Youngstown Playhouse. Linna kultuurikeskuses Powers Auditorium tegutseb Youngstowni sümfooniaorkester.
Linna terase- ja rauatööstuse ajalugu tutvustab muuseum Youngstown Historical Center of Industry and Labor, mida haldab Ohio Ajalooselts.
Sõpruslinnad
Youngstowni sõpruslinn on alates 1991. aastast Spišská Nová Ves (Slovakkia).
Populaarkultuuris
Bruce Springsteen on kirjutanud laulu "Youngstown", mis räägib Youngstowni tööstuslikust minevikust. Laul ilmus Springsteeni 1995. aasta albumil "The Ghost of Tom Joad".
Smiłavičy
Smiłavičy (transkribeerituna Smilavitšõ, poola keeles Śmiłowicze) on alev Valgevenes Minski oblastis Červieńi rajoonis. Alev on Smiłavičy külanõukogu halduskeskuseks. Smiłavičy asub merepinnast 156 meetri kõrgusel Vołma jõe kaldal.
Smiłavičys on keskkool, muusikakool ja internaatkool. Lisaks annavad haridust sovhoostehnikum, kutsekool ja põllumajanduslik kolledž. Alevis on kino, kultuurimaja ja kaks raamatukogu. Suurimaks vaatamisväärsuseks on Smiłavičy mõis, ajaloolised pühakojad on aga hävinud.
Ajalugu
Algul Kęsgailadele ja hiljem Sapiehadele kuulunud asula jagunes XVI sajandil Zaviszade ja Szemiotite vahel. Umbes sel ajal asusid Smiłavičysse elama ka tatarlased. Kuigi tatarlased elasid kompaktselt asula lõunaservas, kasutati veel XIX sajandil asula kohta nime Татарская Слабада. Tänapäeval kannab Tatarskaja Słabada nime piirkond alevi lõunaservas.
XVII sajandi alguses pärisid Szemiotidele kuulunud osa asulast Ogińskid. Nende valduses olevat osa kutsuti ka Šachoŭničyks (Шахоўнічы). Teine pool Smiłavičyst kuulus jätkuvalt Zaviszadele, nemad asutasid alevis paberivabriku. Aastal 1660 suri Marcjan Michał Ogiński ja tema osa valdusest läks üle Krzysztof Stanisław Zawiszale. Pärast seda oli terve Smiłavičy ühe omaniku käes.
Aastal 1760 pärisid Smiłavičy taas Ogińskid, aga aastal 1771 ostsid selle Moniuszkod. Tol ajal oli asulas 85 majapidamist, neist 31 kuulus juutidele ja 13 tatarlastele. Alevis oli kaks vesiveskit, neist üht kasutati ka saekaatrina.
Poola jagamisel läks Smiłavičy aastal 1793 Venemaa koosseisu. XIX sajandi kaheksakümnendatel aastatel oli seal kolm õigeusu kirikut (üks neist katoliiklastelt konfiskeeritud) ja katoliku kirik. Juutidel oli alevis kolm palvemaja, tatarlastel mošee. Jõel asus kaks vesiveskit, tegutsesid õllevabrik ja viinavabrik, valmistati kalevit. Alevis tegutses 30 poodi.
Aastaks 1897 oli Smiłavičys 3498 elanikku. Toona oli seal kaks õigeusu kirikut ja üks katoliku kirik, lisaks katoliiklaste kabel. Alevis oli mošee, juutidel oli viis palvemaja. Alevis valmistati leiba ja kalevit, seal oli ka mitu parkimistöökoda. Kõrtse oli seal viis, võõrastemaju kaks, lisaks asus seal 58 väikepoodi. Mõisa juures oli ka viinavabrik. Aastaks 1881 oli alev läinud Wańkowiczite valdusse. XX sajandi alguseks olid enamik alevi elanikest juudid.
1919. aastal hakkas Smiłavičy kuuluma Valgevene NSV koosseisu.
Sisekaitseakadeemia päästekolledž
Sisekaitseakadeemia päästekolledž on Sisekaitseakadeemia õppeüksus, mis loodi 1993. aastal koolitamaks päästeteenistujaid.
Päästekolledži õppetegevus toimub kahes õppekeskuses:
Lepajõgi
Lepajõgi (ka Lepaoja) on jõgi Harjumaal Lääne-Harju vallas Keibu külas ning Läänemaal Lääne-Nigula vallas Vaisi külas. Jõgi läbib Lepaauku. Jõgi saab alguse Läänemaa Suursoo maastikukaitsealal. Jõe alamjooks jääb Nõva maastikukaitsealale. Keskjooksul jääb jõest umbes 100 m ida poole Suurkivi (rändrahn).
Jõe on tumedaveeline ja humiinaineterikas mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Lepajõe keskkonnaregistri kood on VEE1103500.
Valens
Valens (täisnimi Flavius Julius Valens Augustus; 328 Cibalae – 9. august 378 Adrianoopol) oli Ida-Rooma keiser aastatel 364–378.
Tema valitsusaega iseloomustasid pidevad sise- ja väliskonfliktid: aastatel 365–366 toimunud Procopiuse mäss, alates 367. aastast konfliktid Sassaniidide riigiga ja alates 376. aastast kaitsesõda pealetungivate läänegootide vastu.
Valens langes 378. aastal toimunud Adrianoopoli lahingus, kus Rooma väed läänegootidelt hävitavalt lüüa said.
Lood (laev)
Kirjeldus
Klaasplastkerega laev on 16,09 m pikk, 4,62 m lai süvisega 0,7 m. Peamasina võimsus on 856 kW ja see annab jugakäituriga kiiruseks umbes 20 sõlme. Poilaeva laevaperes oli 5 liiget.
Ajalugu
Poilaev on valmistatud 2000. aastal Orissaares Eesti Veeteede Ameti Tornimäe tsehhis algse nimetusega EVA-321. Seda kasutati Emajõel ning Peipsi ja Pihkva järvel hüdrograafiakaatrina.
2007. aastal lõpetati Veeteede Ametis EVA-321 aktiivne kasutamine ja laev jäi seisma.
2012. aastal anti alus üle Eesti mereväele, kus sai tuukrikaatriks Lood. Pardatähiseks sai A530. Kaater oli algul küll tuukrigrupi kasutuses, kuid jäeti Miinisadamas lõpuks kaile seisma.
2019. aasta novembris otsustati Lood anda üle Eesti Meremuuseumile. Laev veesati ja viidi Lennusadamasse.
2020. aasta 30. märtsi hommikul toimus Lennusadamas remondis oleval Loodil tulekahju. Tuli ei jõudnud jõuseadmeteni ja kustutati. Alus on kavas taastada ja kasutusele võtta.
Andreas Stålfot
Andreas Stålfot (ka Andreas Ståhlfoot;? – 2. juuni/13. juuni 1715 Tarvastu) oli Eesti vaimulik.
Stålfot sündis 17. sajandi keskel pastori perekonnas. Tema isa oli pastor Soomes, aastast 1671 Lokalahtis, aastast 1672 Inkoos. Aastatel 1676–1684 õppis ta usuteadust Turu Ülikoolis.
Ta oli aastatel 1685–1715 Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Aastatel 1705–1715 hooldas ta ka Puhja Püha Dionysiuse kogudust. Lisaks oli ta aastatel 1705–1715 Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Veel oli ta aastatel 1703–1710 Tartu kreisi abipraost ja aastatel 1713–1715 Tartu kreisi praost.
Isiklikku
Tema väimees Theophil Eichler oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Tema äi oli Rõngu Mihkli koguduse õpetaja Olaus Georg Salenius.
Kaunase kindluse V fort
pisi|V fort Kaunase kindluse V fort on endine fort Tsaari-Venemaa Kaunase kindluse koosseisus. Tänapäeval jääb see Kaunasesse Zuikinė linnaossa, Kaunase veehoidla regionaalparki.
Fort ehitati aastail 1883–1888.
Ehitamisel rajati forti 9 kasematti, mis täitsid ka kasarmute funktsioone. Lisaks rajati komandantuuri tarbeks keskne kasematt. Selle toetuseks rajati neli suurtükipatareid. Sealsed kasarmud olid ka kindlusele ebatüüpiliselt osaliselt moonaladudeks.
Esimese maailmasõja ajal jäi V fort Saksa vägede rünnakust kõrvale. Taganedes lasid laskemoonalao õhku, nii et hävis ka seda kasarmutega ühendav maa-alune tunnel. Leedu iseseisvudes kasutati forti Leedu sõjaväe lasketiiru ja töökojana. 1939. aastal hoiti seal mõnda aega interneeritud Poola sõdureid. Teise maailmasõja ajal koondati sinna juute, ka kasutati forti juutide hukkamispaigana. Nõukogude perioodil oli fort sõjaväe territoorium, seal asus õhutõrjerügement. Territooriumi ümber rajati betoonplaatidest müüritis, barakkidese rajati veaoautode garaaž, juurde ehitati laod õhutõrjerakettide ja kütuse hoidmiseks.
Saaremaa Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühing
Saaremaa Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühing (lühend Saaremaa NNKÜ-NMKÜ; ingliskeelne lühend: Saaremaa YWCA-YMCA) on Eesti usuorganisatsioon; ühtlasi Noorte Naiste ja Noorte Meeste Kristlik Ühingu haruorganisatsioon.
Õeküla
Õeküla oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Nehatu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Nehatu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Karuse kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Nehatu külaga.
1565 mainitakse kohanime Hoykyll, Håykylle (vakus ja küla), 1798 Oekül, 1913 Eckülla.
Smerinthus atlanticus
Klassifikatsioon
Smerinthus atlanticus 'e süstemaatika pole selge. Jules Léon Austaut kirjeldas neid 1890 aastal liigina. 1894. aastal vaatles Lionel Walter Rothschild neid silmiksuru sünonüümina. Eitschberger (2002) tõstis nad taas liigi järku.
Viited
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Smerinthus atlanticus seisuga 02.11.2017.
Venemaa opositsiooni koordinatsiooninõukogu
pisi|160px|[[Aleksei Navalnõi]] pisi|160px|[[Dmitri Bõkov]] pisi|160px|[[Garri Kasparov]] 160px|pisi|[[Ksenija Sobtšak]] pisi|160px|[[Ilja Jašin]] pisi|160px|[[Mihhail Gelfand]]
Venemaa opositsiooni koordinatsiooninõukogu, ka Koordinatsiooninõukogu, lühend KSO, ka KS, (vene keeles Координационный совет российской оппозиции) oli mitteriiklik Venemaa parlamendivälise opositsiooni tegevuse koordineerimise poliitiline organ.
Valimised Koordinatsiooninõukogusse toimusid 20.–22. oktoobril 2012. Esimene koosseis valiti üheaastaseks perioodiks. Eelduste kohaselt pidid 2013. aasta oktoobris toimuma uued valimised, kuid selleks ajaks oli Koordinatsiooninõukogu tegevus praktiliselt soikunud.
Koordinatsiooninõukogu organiseeriti pärast paljusid Venemaa kodanike massilisi protestiaktsioone, mis algasid pärast ebaõiglasi valimisi Riigiduuma VI koosseisu (4. detsembril 2011) ja jätkusid 2012. aastal Venemaa presidendivalimiste valimiskampaania ajal (päädisid 4. märtsil Vladimir Putini valimisega kolmandaks ametiajaks presidendiks). Koordinatsiooninõukogu loomise kavatsusest teatati avalikult 12. juunil 2012 "Miljonite marsi" teisel aktsioonil.
Valimised
Keskvalimiskomisjoni (esimees Leonid Volkov) korraldatud valimistel osales üle 81 000 valija. Valimisdebatid peeti telekanalil Dožd, hääletamine toimus 20.–22. oktoobril 2012 internetikeskkonnas.
Valimistel sai Aleksei Navalnõi üle 43 tuhande hääle. Üle 30 tuhande hääle said Dmitri Bõkov (38,5 tuhat), Garri Kasparov (33,8 tuhat), Ksenija Sobtšak (32,5 tuhat), Ilja Jašin, Mihhail Gelfand, Jevgenija Tširikova ja Mihhail Šats. Vasakjõudude esindaja Aleksei Gaskarov sai ligi 23 tuhat, liberaaljõudude esindaja Sergei Davidis 27,2 tuhat ja natsionalistide esindaja Daniil Konstantinov 21,4 tuhat häält. KS-sse valitutest vanimaks osutus üldnimekirjas kandideerinud 72-aastane Andrei Piontkovski, kes sai 17,6 tuhat häält.
Koordinatsiooninõukogu
Koordinatsiooninõukokku valiti 45 liiget, neist 30 inimest üldnimekirjas, 5 vasakjõudude, 5 liberaalsete jõudude ja 5 natsionalistide nimekirjas.
Tee (täpsustus)
TEE või Tee võib tähendada järgmist
Janis Kukk
Huvid
Jalgrattasõit ja suusatamine.
Homalopsis
Homalopsis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Homalopsis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid madusid võib kohata Kagu-Aasia ja Lõuna-Aasiast itta jäävates vetes.
Kokkupuuted inimestega
Mitmete perekonda Homalopsis liigitatud madude Duvernoy näärmete eritised võivad inimestel vereringesse sattudes väga kerge astmega mürgistusi esile kutsuda.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Homalopsis seisuga 31.08.2014.
Nitroglütseriin
Nitroglütseriin on väga tundlik tule ja mehaaniliste mõjutuste suhtes. Selle põlemisel võib kergesti tekkida detonatsioon, eriti suuremate lõhkeaine koguste korral. Seetõttu on selle käsitsemine ohtlik ning selle kasutamine puhtal kujul on väga harv. Täiendavaks puuduseks on kõrge sulamistemperatuur (14 °C).
See on suuremas koguses väga mürgine ning põhjustab isegi läbi naha organismi tungides tugevat peavalu. Samas leiavad selle derivaadid kasutust ka meditsiinilistes rakendustes, kus aitavad alandada vererõhku. Seda seetõttu, et aldehüüdi dehüdrogenaasid lagundavad nitraate lämmastikoksiidiks, millel on veresooni laiendav ja vererõhku alandav toime.
Nitroglütseriin oli esimene praktilist kasutust leidnud lõhkeaine, mis ületas tugevuselt musta püssirohtu. Selle sünteesis esimesena itaalia keemik Ascanio Sobrero 1847. aastal Torino Ülikoolis, olles siis veel Théophile-Jules Pelouze õpilane. Ta nimetas selle püroglütseriiniks. Samuti Pelouze käe all õppinud Alfred Nobel püüdis leida viise, kuidas nitroglütseriini ohutult käidelda. Ta avastas 1866. aastal, et nitroglütseriin absorbeerimisel kiiselguuris moodustub segu, mis oli stabiilne ja lihtsalt käsitsetav, kuid säilitas oma plahvatuslikkuse. Nii sündis dünamiit.
Nitroglütseriin on glütserooli lämmastikhappeester (õigemini triester), mis saadakse glütserooli nitreerimisel kontsentreeritud lämmastikhappe ja väävelhappe seguga.
Cambrini kanton
Cambrini kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus Béthune'i ringkonnas. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015.
Karl Tombak
Karl (Karla) Tombak (kuni nimede eestistamiseni ka Karl (Karla) Tombach); 9. juuli 1894 Ramma küla, Väinjärve vald, Koeru kihelkond, Järvamaa – 21. oktoober 1971 Aegviidu oli Eesti kaupmees, Elva linnavolinik ja abilinnavanem.
K. Tombak oli pärit talunike perest. Ta abiellus Ella Elvine Puskariga, neil sündis tütar Evi (1931).
Perekond elas Elvas, kus Karl Tombak tegutses vilja- ja linakaupmehena, talle kuulus ka väike pudu- ja raamatukauplus. Alates 1939. aastast oli ta linnavolinik   ja abilinnavanem, alates 1943. aastast linnavanema ajutine kohusetäitja.
Elva Vabatahtliku Tuletõrjeühingu liikmena tunnustati tema tegevust 1944. aastal 2. järgu preemiaga.
Karl Tombak arreteeriti 18. detsembril 1944 ja saadeti 1946. aastal Saraatovi oblastisse Venemaal. Pärast vabanemist 18. detsembril 1951 elas ta väikeses korteris Aegviidus, tütre pere läheduses. Kodu oli hävinud sõjatules. Alles 1955. aastal naasis Siberist tuberkuloosi haigestununa tema abikaasa, kes oli 1944. aastal põgenenud, elas Tallinnas ja küüditati hiljem, 1949. aasta märtsis. Tütrel õnnestus tänu heade inimeste hoiatustele küüditamisest pääseda.
Karl Tombak suri 77-aastaselt aastal 1971.
Heinz-Helmut Wehling
Heinz-Helmut Wehling (sündinud 8. septembril 1950) on endine Ida-Saksamaa maadleja.
Lukácsi ravitermid
pisi|Lukácsi ravitermid pisi|Lukácsi ravitermid linnulennult Lukácsi ravitermid (ungari keeles Szent Lukács gyógyfürdő) on ajalooline sise- ja välivesiravila Ungari pealinna Budapesti III ringkonnas, mis kasutab looduslike kuumaveeallikate mineraalvett.
Esimene spaahotell avati seal 1880. aastatel, seda laiendati 1937. ja 1979. aastal. Seal asub neli termi, mille temperatuurid on vahemikus 26 °C jahutusvannis kuni 40 °C kuumaveevannis. Väljas asub kolm ujumisbasseini, majas on mitu sauna.
Kuni 2011. aastani külastasid Lukácsi raviterme peamiselt kohalikud. Turistidele on Budapest Cardiga sinna sissepääs tasuta, mis tõmbab tänapäeval ligi üha rohkem välismaalasi.
Äärepere
Äärepere oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Nehatu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Nehatu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Karuse kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Nehatu külaga.
Küla mainitakse esimest korda umbes 1900 (Эрепере).
Imelillelised
Imelillelised ehk ööõielised (Nyctaginaceae) on taimede sugukond nelgilaadsete seltsis.
Imelilleliste sugukonda kuulub umbes 33 perekonda 290 liigiga.
Sugukonna levila on lai, peamiselt troopika ja lähistroopika, mõned liigid kasvavad ka parasvöötmes. Sugukonnale on iseloomulik ainulaadne antokarp ehk üheseemnene sulgvili, mida harilikult tihedalt ümbritseb perigoon või selle alumine, püsima jäänud osa ning mitmetele perekondadele on iseloomulikud väga suured tolmuterad (>100 µm).
SVT2
SVT2 on Rootsi Televisiooni (SVT) teine avalik-õiguslik telekanal.
1996. aastani oli kanali nimi TV2.
SVT2 ei edasta ööpäev läbi. 2015. aastast edastatakse teda 9.00 kuni varahommikuni 5.00. suvel 15.30 kuni 05.00 SVT uudistesaate Rapport lõppu.
Kanal alustas saadete edastamist 5. detsembril 1969. aastal. Kanal näitab sarju, uudiseid, jutusaateid ja filme.
Divioni kanton
Divioni kanton oli kanton Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus Béthune'i ringkonnas. See kaotati pärast Prantsuse kantonite ümberkorraldamist, mis jõustus märtsis 2015.
UNESCO maailmapärand Montenegros
Nimistusse on kantud:
Ootenimistus on kuus objektiː
Libochovice
Libochovice on linn Tšehhis Ústí maakonnas Litoměřice ringkonnas. Libochovice asub Litoměřicest umbes 16 km lõunaedelas, Ústí nad Labemist ligikaudu 28 km lõunas ja Praha kesklinnast 54 km põhjaloodes.
Libochovicet on tõenäoliselt esmamainitud 1272. aastal. Esimene korda on Libochovicet päris kindlasti mainitud 1336. aastal. Linnaõigused sai Libochovice 7. augustil 1560.
Libochovice on sündinud tšehhi füsioloog ja anatoom Jan Evangelista Purkyně (1787–1869).
Filip Chlapík
Filip Chlapík (sündinud 3. juunil 1997 Prahas) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis HC Ambrì-Piotta.
Ta alustas jäähoki mängimist Tšehhi klubis Praha Sparta. 2014. aastal siirdus ta Põhja-Ameerika noorteliigasse Quebec Major Junior Hockey League, kus asus mängima klubis Charlottetown Islanders.