cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aili Jõgi
Tõnismäe monumendi õhkulaskmine
Ajaloolase Peeter Kaasiku koostatud ajaloolises õiendis on sündmust kirjeldatud järgmiselt: "Monumendisõjast ei jäänud kõrvale ka Tõnismäe "Vabastajate väljak". Ööl vastu 8. mai 1946 lasid koolitüdrukud Ageeda Paavel ja Aili Jürgenson õhku esialgse puust ausamba. Ageeda Paavel kirjeldab sündmusi järgmiselt: "/.../ Meie armsad ausambad hakkasid üksteise järel kaduma. Kuidagi pidi neile tagasi tegema ja valik langes Tõnismäel asuvale nn vabastajate ausambale. See asus praeguse pronksmehe platsil kirikupoolses servas. See oli umbes meetrikõrgune puust tüvipüramiid, mille paksust oli vast paarkümmend sentimeetrit, ilmetut sinist värvi, tipus plekist punane viisnurk. /.../ Lõhkeaine ja õpetuse saime Juhanilt [Juhan Kuusk] Ega seal midagi keerukat polnudki. Tähtis oli, et süütenöör oleks meid päästvaks jooksuks piisavalt pikk. Oligi. Paugu materjalid panime paika koos Ailiga, toetajaid meil ei olnud. Meile tegi asja kergemaks see, et valvemiilits flirtis eemal oma tüdrukuga ja ei märganud meid. Kuigi too tüdruk meie rühma ei kuulunud, võeti temagi hiljem kinni. /.../ Tolleaegsed ajalehed sellest muidugi midagi ei kirjutanud ja kiiresti suudeti vastu "võidupüha" ausammas taastada, kuid enamusel pealinlastel oli monumendi õhkulaskmine teada. Tüdrukute algatus ei jäänud järelkajata ja sarnased sambad lasti õhku ka Rakveres ja Tartus."
Isiklikku
Tema abikaasa oli Ülo Jõgi.
Mo Farah
Sir Mohamed Muktar Jama Farah (sündinud 23. märtsil 1983 Muqdishos; sünninimi Hussein Abdi Kahin) on Somaalia päritolu Suurbritannia pikamaajooksja ja endine keskmaajooksja.
Tema põhialad on 5000 ja 10 000 meetri jooks, kuid ta võistelnud ka teistel distantsidel, näiteks 1500 m jooksus ja maratonis.
Ta on 5000 ja 10 000 meetri distantsil neljakordne olümpiavõitja, kuuekordne maailmameister ja viiekordne Euroopa meister.
Pärast koduseid 2017. aasta maailmameistrivõistlusi Londonis keskendus ta maratonijooksule.
24. augustil 2017 võitis ta Teemantliiga etapil Zürichis oma viimase 5000 meetri ja ühtlasi viimase staadionijooksu, edestades etiooplast Muktar Edrisi kõigest nelja sajandikuga. Samal hooajal tuli ta 5000 meetri jooksus Teemantliiga üldvõitjaks – see jäi tema ainsaks Teemantliiga üldvõiduks.
2017. aastal tõsteti ta oma teenete eest kergejõustikus rüütliseisusse.
2018. aasta aprillis saavutas ta Londoni maratonil Suurbritannia rekordiga 2.06,21 kolmanda koha.
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Mindūnai
Mindūnai on küla Leedus Molėtai rajoonis, Mindūnai valla halduskeskus. Küla asub Molėtaist 10 kilomeetrit idas Stirniai järve kaldal.
Biržai rajoon
Biržai rajoon on 1. järgu haldusüksus (rajoon) Leedus endise Panevėžysi maakonna aladel. Rajoon piirneb põhjas Lätiga.
Mindūnai
Mindūnais on postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on sealne endise koolimaja ruumides asuv kalapüügimuuseum.
Biržai rajoon
Rajooni pindala on 1476 km². 2014. aasta seisuga elas seal 26 479 inimest.
Mindūnai
Ajalugu
Asulat on esmamainitud aastal 1661. XVIII sajandil kuulus küla Pabaiskase pastoraadile.
Biržai rajoon
Rajoon moodustati 1950. aastal. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Biržai (linnavald), Nemunėlio Radviliškise, Pabiržė, Pačeriaukštė, Papilysi, Parovėja, Širvėna ja Vabalninkase vald.
Mindūnai
Ajalugu
Aastal 1913 avati külas algkool, mis aastal 1937 muudeti põhikooliks. Nõukogude perioodil kujunes küla kohaliku kolhoosi keskasulaks. Toona rajati külla ka hoone kultuurimaja tarbeks, ent elanike vähesuse tõttu jäi kultuurimaja siiski avamata.
Biržai rajoon
pisi|tühi|Biržai rajooni omavalitsused
Mindūnai
Ajalugu
Aastal 1988 avati koolimaja juures muuseum, kus kajastatakse kalapüüki järvedes. Aastal 2004 sealne kool suleti.
Biržai rajoon
Halduskeskus on Biržai linn. Teised tähtsamad asulad on Vabalninkase linn ning Kupreliškise, Nemunėlio Radviliškise, Pabiržė ja Papilysi alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 97,83% leedulased, 0,84% venelased, 0,19% lätlased, 0,16% ukrainlased, 0,14% poolakad, 0,13% valgevenelased ja 0,71% oli teistest rahvustest.
Rajooni suurimad jõed on Mēmele ja selle lisajõgi Apaščia, samuti Tatula. Kõrgeim koht (88 meetrit) jääb Einoriai külla, madalaim koht (21 meetrit) Mēmele äärde. Rajoonis esineb arvukalt karsti. Rajooni territoorium jääb osaliselt Biržai regionaalpargi territooriumile.
Hauka tänav
pisi|Vaade Hauka tänavale Tihase tänavalt pisi|Vaade Hauka tänavale Leevikese tänavalt
Hauka tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosa Lilleküla asumis Linnu allasumis.
Tänav algab Tihase tänavalt ja kulgeb paralleelselt Nõmme teega Leevikese tänavale. Hauka tänav on põhjakirde-lõunaedelasuunaline ning ligikaudu 160 meetri pikkune.
Hauka tänav sai nime 9. juunil 1953.
Teekate
Teekate on katendi pealmine osa nt: asfalt, betoon, kergasfaltbetoon. Ajalooliselt kasutati pealmise kihina peamiselt killustikku, munakivi või tänavakivi. Tänapäeval on need asendunud suurel hulgal asfaldi ja betooniga (esineb ka teisi materjale), mille all on tihendatud aluskiht. Teekate on tavaliselt märgistatud, et suunata liikluse kulgu.
Asfalt
Asfalt võeti kasutusele umbes 3000. aastal eKr. Laiemalt hakati asfaltbetooni kasutama 1920. aastatel. Asfaldi sideainena kasutatakse bituumenit, mis tagab asfaldi elastsuse ja viskoossuse, see on ka ühtlasi tänapäeval enim kasutusel olev sideaine. Bituumen on musta või pruuni värvi viskoosne, enamasti süsivesinikest koosnev looduslikult esinev aine. Peamiselt leidub seda nafta muundumise saadusena. Enamik asfaltpindu laotatakse kruusapõhjale ning see on üldiselt sama paks kui asfaldikiht. Erandlikult kantakse asfaltkiht ka otse loodusliku pinnase peale, kuid seda tehakse väga harva. Enamasti on pinnas pehme (nt savine), siis on kindlasti vaja põhjakihte kas tugevdada või vana alus täiesti välja vahetada ning teele uus baas luua.
Asfalteerimisel on oluline ka temperatuur. Asfalt on kategoriseeritud temperatuuri järgi kolmeks: kuumsegu, vahepealne segu ja külmsegu. Kuumsegu ideaalne temperatuur asfalteerimiseks on (150 °C), soesegu (90–120 °C), külmsegu kasutatakse tavaliselt väikesema liikluskoormusega teedel ja maapiirkondades, kuna transpordi käigus kuumsegu lihtsalt jahtuks maha.
Asfaldi eeliseks on see, et selle parandamine on lihtne, see on odavam võrreldes teiste pindamismeetoditega ning pinnasel sõites ei ole müra eriti suur. Leidub ka miinuseid: asfaltsegu ei ole nii kestev kui mõned teised pinnad, see ei talu nii palju survet kui betoon ning kuumade ilmadega on sellel omadus hakata sulama, mis omakorda võib tekitada mingil määral ka reostumist pinnasele ja põhjaveele.
Betoon
Betoon on segu tsemendist (tuntud ka kui portlandtsement), mis koosneb pastast, täitematerjalist ja veest. Hüdratsiooni käigus pasta taheneb ja tugevneb ning moodustub kivilaadne mass ehk betoon. Betoonpinnad on ka erinevalt jaotatud, on olemas tavaline betoonpinnas ja töödeldud betoon. Töödeldud betoon on vastupidavam, kuna sinna on lisatud tugevdavaid materjale või keemilisi elemente. Töödeldud betoon peaks olema ka tunduvalt vastupidavam pragude tekkimise vastu.
Betooni üks eelised on see, et betoon kestab tunduvalt kauem kui asfalt ja on ka vastupidavam. Samuti on võimalik luua külglibisemise vastane pinnas. Miinuseks võib pidada seda, et selle ehitus on tunduvalt kallim kui asfaldi korral ning hooldustööd nõuavad samuti rohkem raha ja aega. Eestis on betoonteid katsetatud, aga arvamusi on selle kohta väga mitmeid. Suureks mõjutuseks Eestis on kindlasti kliima ja naastrehvide kasutus.
Kruus
Kruusatee on tee, mille pealiskiht on ehitatud looduslikust või purustatud kruusast tihedate segude põhimõttel. Seda tüüpi teed on levinud vähem arenenud riikides ja ka arenenud riikide maapiirkondades. Selliseid teid nimetatakse ka "tavalisteks kõnniteedeks", kuid seda terminit kasutatakse rohkem parandamata teede puhul, millele pole lisatud pinnamaterjali. Kui kruusatee on hästi ehitatud ja hooldatud, siis on see kõlblik kõikides ilmastikoludes.
Kasutatav kruus koosneb killustikust, liivast ja savi/muda osakestest. Savi võib toimida sideainena. Kruusatee ehitamisel kasutatakse purustatud kivi, sest lõhutud tükid jäävad tihendamisel paremini omale kohale kui näiteks kumerad osakesed.
Kui peab otsustama, kas sillutada kruusatee või mitte, siis kõik tihti sõltub liiklusmahust. On leitud, et kruusateede hoolduskulud ületavad sageli sillutatud või pinnatöötlusega teede hoolduskulusid, kui liikluse maht ületab 200 sõidukit päevas.
Muud teekatted
pisi|Vaade [[Appiuse teele]] Eeltöödeldud betoonplokke kasutatakse sageli esteetiliseks otstarbeks või mõnikord ka sadamarajatistes (kauba pikaajaline laadimine, tee on püsivalt koormuse all). Piirkondades, kus on mängus suured kiirused, kasutatakse sellist pinda väga harva.
Tellistest sillutise kasutamine oli kogu maailmas väga levinud linnapiirkondades, kuid nende kasutamisest loobuti, kuna nende paigaldamiseks ja hooldamiseks kulus suurel hulgal tööjõudu. Seni hoitakse neid üksnes ajalooliste või esteetiliste põhjuste tõttu. Mõnes riigis on need siiski kohalikel tänavatel endiselt tavalised, näiteks Hollandis. Hollandis kasutatakse sellist sillutist liikluse rahustamiseks. Tellistest sillutisel ei ole võimalik sõita kiiremini kui 30 km/h, sest müra ja vibratsioon aeglustavad sõitu märgatavalt.
Teekatte kulumine
Pinnase kulumise peamiseks põhjuseks on sõidukite tekitatud koormus: mida raskem sõiduk, seda suurem koormus. Seetõttu on ka tänapäeval raskeveokitele kehtestatud maksud, sest kuigi veokid ei ole ainukesed süüdlased, on nende tekitatud kahju on võrreldes sõiduautoga mitu korda suurem. Samuti mängib suurt rolli aeg ehk pinnase vananemine, kus sideained n-ö väsivad, tekivad praod ja löökaugud. Löökaukude tekkeprotsessi kiirendab ka kliima, sest kui õhutemperatuur langeb miinustesse, siis võivad üpris kergelt tekkida pinnase all külmakerked, mis omakorda tekitavad löökauke.
François Hennebique
pisi| [[Châtellerault'i sillad üle Vienne'i jõe. Esiplaanil on Hennebique'i projekteeritud Pont Camille-de-Hogues]]
François Hennebique (26. aprill 1842 Neuville-Saint-Vaast, Pas-de-Calais' departemang – 7. märts 1921 Pariis) oli prantsuse ehitusinsener, kes oli üks raudbetooni kasutamise edendajaid Euroopas.
Hennebique'i süsteem
pisi|Hennebique'i [[raudbetoontarindussüsteem]]
Hennebique patenteeris enda leiutatud raudbetoonkonstruktsioonisüsteemi 1892. aastal. Hennebique töötas välja tänapäevani kasutusel oleva, klassikaliseks saanud rippvahelae tarindi, mille juures ta kasutas esimesena sarrusvarraste ülespöördeid ja range nõndanimetatud põikjõudude vastuvõtmiseks. Hennebique'i ettevõtlustegevus hakkas laienema. Tema firma algsest 5 töötajaga ettevõttest Brüsselis 1896. aastal sai kahe aasta pärast 25 töötajaga firma Pariisis. Mõne aja pärast loodi firma esindused mitmesse kohta, sealhulgas Venemaale Peterburi.
Esimene hoone, kus Hennebique kasutas oma süsteemi, oli 1897. aastal Weaver Building, mis asus dokkide piirkonnas Walesis Swanseas (tänaseks lammutatud). Säilinud fragmenti algsest ehitisest eksponeeritakse Tawe jõe poolses otsas, kus on üles pandud ka mälestustahvel.
Hennebique'i süsteem levis kiiresti. Kümne aasta jooksul (1892–1902) oli seda süsteemi kasutades ehitatud enam kui 7000 ehitist, sealhulgas veetornid ja sillad. Suur osa neist objektidest ehitasid teised ehitusfirmad, kuid nad omasid seejuures Hennebique'i litsentsi.
Raudbetooni teooria oli tollal veel välja kujunemata, ja ehkki Hennebique oli insenerina tuntud, rajanes suur osa tema ehitistest ja tarinditest ligikaudseil arvutustel ja intuitsioonil. Ta püstitas hooneid, mis tolleaegsete arvutuste kohaselt pidanuksid kokku varisema. Kuid tema intuitsioon ei vedanud teda alt. pisi|[[Risorgimento sild Roomas. Projekteeris ja ehitas Hennebique 1911. aasta maailmanäituseks]]
Hennebique'i sillad
Hennebique on ise projekteerinud ja ehitanud mitu silda. 1898. aastal ehitas ta Châtellerault's üle Vienne'i jõe 53 meetri pikkuse raudbetoonkaarsilla Pont Camille-de-Hoguesi. Aastal 1905 ehitas ta 55-meetrise avaga raudbetoonkaarsilla üle Outhe'i jõe.
Kuus aastat hiljem võttis Hennebique ette väga julge ja riskantse sammu – ta projekteeris Rooma 1911. aasta maailmanäitusele 100-meetrise sildega kaarsilla jalakäijatele. Silla kaare tõus on vaid 10 meetrit. Riskantseks tegi selle asjaolu, et Hennebique'i käsutuses oli toona üsna nigel arvutusteooria. Järelevalve leidis, et silla projekteerija peab kas arvutustega põhjendama valitud tarindust või tuleb ehitus seisma jätta ning ta avalikuks ohuks kuulutada. Linnavalitsuse määratud komisjon otsustas proovikoormamise kasuks. Katsetulemused olid suurepärased. Risorgimento silla nime all tuntud sild on tänaseni kasutusel.
Kasari sild
pisi|Renoveeritud [[Kasari raudbetoonsild. Algselt ehitatud 1904, foto aastast 2010]] Juunis 1903 ilmus kuulutus, et Tallinna–Virtsu postimaanteel on üle Kasari jõe kavandatud betoonsilla ehitus. Firmasid ja isikuid, kes soovivad võtta enesele silla ehitust, palutakse oma hind teatada 1. juuliks. Vaatamata ebaloomulikult lühikesele pakkumise esitamise tähtajale oli pakkujate hulgas ka Belgia Hennebique'i firma peaesindaja Venemaal Monicourt & Egger, kes teatas, et nad on Venemaal ehitanud mitu raudbetoonsilda ning paluvad väljastada lähteandmed hinnapakkumise koostamiseks.
Monicourt & Egger esitas täpselt tähtajaks maailma pikima raudbetoonsilla projekti (296,1 m, 13 ava). Nende hind osutus odavaimaks. Juba aasta pärast oli sild valmis ja avati liikluseks. Kuid detsembris 1904 kutsus tellija ehitaja välja, sest ta oli avastatud betoonpinnal juuspraod. Ilmselt ei jäänud tellija kohale sõitnud firma esindaja selgitustega rahule ja sekkuma pidi François Hennebique ise. On säilinud Hennebique'i allkirjaga kiri 31. jaanuarist 1905, milles ta annab põhjaliku selgituse pragude tekkimise vältimatuse üle. Tal oli õigus, sest mõne aja pärast praod kas ahenesid või sulgusid sootuks.
Kasari silla ametlik vastuvõtuakt kirjutati alla 9. juunil 1905. pisi|[[La maison Hennebique – Hennebigue'i villa Bourg-la-Reine'is]]
La maison Hennebique
Aastail 1901–1904 ehitas Hennibique oma perele villa Bourg-la-Reine'is (Pariisi keskusest 9,1 km). See oli raudbetoonist kolmekorruseline unikaalse arhitektuuriga ehitis. 40 meetri kõrgune torn-minarett täitis ka veetorni funktsioone, kust saadi vett kasvuhoonete ja rippaedade kastmiseks. Hoone on aastast 1972 arhitektuurimälestis. See on tuntud nimega La maison Hennebique.
Rhapsody of the Seas
Rhapsody of the Seas on neljas Vision-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Royal Caribbean Cruises Ltd. ja mida käitab laevakompanii Royal Caribbean International. Laev ehitati Chantiers de l'Atlantique'i laevatehases Saint-Nazaire'is Prantsusmaal 1997. aastal.
Ehitamine
Kiil pandi laevale tehasenumbriga E31 Chantiers de l'Atlantique'i laevatehases 11. detsembril 1995. Vettelaskmistseremoonia toimus 1. augustil 1996. 1. aprillil 1997 sai laev valmis ja anti omanikele üle. Laeva ristiemaks sai Bodil Wilhelmsen. Laev asus oma esmareisile 19. mail 1997. aastal.
2002. aasta aprillis Rhapsody of the Seas moderniseeriti. Laeva kasutati kruiisidel Austraalia ja Alaska sadamalinnadesse. 2012. aastal on kavas korraldada kruiise algusega Vancouverist Kanada ning Alaska sadamalinnadesse.
Hekate
pisi|"Hekate, pimeduse jumalanna", [[litograafia|litograaf, välja andnud: Wm. S. Kimball & Co. (1889)]] pisi|Hekate Hekate (vanakreeka keeles Ἑκάτη või Ἑκατα) on vanakreeka mütoloogias kuu-, allmaailma-, öö-, maagia-, nõiakunsti ja teispoolsusega suhtlemise jumalanna. Hekate pühapaikadeks olid ristteed, kuhu muistsed kreeklased talle öösel ohvriande viisid.
Hekatet seostati teistest jumalataridest näiteks Selene ja Artemisega.
pisi|Hekatet seostati öise aja ja kuuvalgusega
Kujutusviise
Kreeka vaasidel kujutatakse Hekatet harilikult naisena, kes hoiab käes kahte leegitsevat tõrvikut. Mõnikord kannab ta tütarlapselikku lühikest seelikut ning jahisaapaid, just nagu Artemis.
Hekatet kujutati tihti kolmenäolise jumalannana, kes hoiab käes tõrvikut, madu ning nuga.
Hekatet on kujutatud ka kolmepäisena, üks pea koera, teine lõvi, kolmas hobuse oma.
Sammastel kujutati Hekatet sageli kolmenäolisena, pidades silmas, et ta on ristteede jumalanna, kes vaatab igasse suunda.
pisi|Hekatet kujutati sageli kolmenäolisena
Nimi
Hekate nimi (Ἑκατη, Ἑκατα) tuleneb kreeka sõnast hekatos ja see tähendab 'see, kes töötab kaugelt', 'kaugtööline'. Sõna meesvorm Hekatos oli jumal Apolloni, kunstide ja muusika kaitsja, tavaline epiteet.
Hekate on kreeka nime Aikaterine (Αἰκατερίνη) ja selle erinevate tuletiste (sh Catherine, Katariina, Kadri, Kate) üks võimalikest algkujudest.
Hekate Rooma vaste on Trivia.
Hekate järgi on nimetatud asteroid 100 Hekate.
Päritolu
Hekate oli müstiline jumalus, kelle sünnilugu jääb saladuseks. Tema vanemateks on peetud kord Perseust ja Asteriat, siis jälle Zeusi ja Asteriat või Zeusi ja Pheraead või Herat. On ka arvatud, et ta võis olla viljakusjumalanna Demeteri või ööjumalanna Nyxi järeltulija.
Hekate võis olla üks titaanide seast, ainus, kel õnnestus ka Zeusi valitsemise all (kui lahingu kaotanud titaanid Tartarosse heideti) vabaks ja edukaks jääda.
Hekate esinemine Kreeka aastaaegade müüdis
Kui Demeteri tütar Persephone varjudeilma langes, kuulsid tema hüüdeid üksnes päikesejumal Helios ja Hekate. Hekate ütles Demeterile, et kuulis, kuidas Persephone läbi pimeduse appi hüüdis, kuid ta ei teadnud, kelle juurest tüdrukut otsida (selles osas abistas Demeterit Helios).
Hekate abistas Demeterit, kui too allilmas oma tütart otsis. Ta käis oma kahe loitva tõrvikuga ema Demeteri ees, näidates talle teed. Ta leidis Demeteri tütre Hadese embusest ja lasi emal ja tütrel taas kokku saada.
Hiljem, taaskord allilmas, kui lugu oli leidnud lõpplahenduse ja Persephonele oli Zeusi kohtuotsusega määratud pooleaastane vaheldumisi viibimine kummagis riigis, oli Hekate Demeteri tütre lähim abiline ja nõuandja allilma asjades.
TU4
pisi|TU4 TU4 (ТУ4) oli aastail 1962–1974 Kambarka masinaehitustehases toodetud kitsarööpmelise raudtee diiselvedur.
Segarahvus
Segarahvus on kahe või enama rahvuse segunemisel tekkinud rahvus.
Segarahvus on näiteks brasiillased.
Fidel Pagés
pisi|Fidel Pagés [[Melilla haiglas tutvumas vigastatud inimestega]] pisi|Fidel Pagési originaaljoonistus epiduraalanesteesia tehnikast Fidel Pagés Miravé (26. jaanuar 1886 Huesca – 21. september 1923 Madrid) oli Hispaania sõjaväearst, epiduraalanesteesia leiutaja.
Paratamatus
Paratamatus tuleneb nähtuste olemusest, seadusest ja korrast. Paratamatus on see, mis antud tingimustes peab möödapääsmatult toimuma.
Miks on kõik paratamatu?
pisi|Paratamatuse tagajärjed Paratamatuse idee tekib põhjuse ja tagajärje mõtlemisel. Igapäevaelus leiame, et miski ei juhtu ilma põhjuseta. Kui ma kukutan kivi, siis see paratamatult langeb. Kui ma panen kannu sisse vett ja vajutan nuppu, viib see paratamatult keemiseni. Paratamatuse mõte on meie idee põhjuse ja tagajärje oluline osa; Kui me ütleme, et põhjus põhjustab teatud mõju, tähendab see seda, et selle tagajärjeks on paratamatult järgmine põhjus, kui midagi ei mõjuta protsessi.
Maailmas võib igal hetkel mõelda, kui kõikide sündmuste ja kõigi sellel hetkel eksisteerivate sündmuste kogusummat. Maailma ajalugu võib mõelda nende väga keerukate hetkeolekuliste pidevate järjestuste poolest, millest igaüks on eraldatud sekundi murdosa võrra. Nüüd on sündmusi, mis ilmuvad füüsilises maailmas eelnevatel tingimustel kooskõlas tuvastatavate füüsiliste seadustega. Seega kõik sündmused ja tingimused igal hetkel määratakse vastavalt nendele seadustele ning eelmise hetke tingimustele. Iga hetkeolekut saab lugeda keerulise efekti komplektseks põhjuseks, mis on järgmine hetk.
Probleemid tekivad vaid siis, kui hakkame mõtlema, kuidas see näib olevat vastuolus meie igapäevase kogemusega ja selle aktsepteerimise tagajärgedega.
Õnnetused
Nüüd palju sündmusi igapäevaelus on ootamatud ja tunduvad puhtalt juhuslikud. Need juhuslikud sündmused mõjutavad mõnikord oluliselt meie elu või isegi inimajaloo kurssi. Ja see on üks peamistest põhjustest, miks me instinktiga keeldume determinismi ideest. Kuid, kui me võiksime hoolikalt uurida üksikasjalikult kõiki ootamatut esinemist põhjustavaid sündmusi, siis võime näha, millised vältimatud põhjuste ja tagajärgede ahelad lähenevad lõpptulemuselt. Me tavaliselt seda ei tee ja seetõttu me ekslikult tunneme, et õnnetused on sündmuste käigu tegelikud tegurid. Aga väga aeg-ajalt me eeldame uurides sel viisil ootamatu sündmuse põhjuseid ning näeme, et meie esmakordne üllatusreaktsioon on olnud täiesti faktide teadmatusest vale vastuse saamine. pisi|Haud
Surm
Surma teema tekitab inimestes ühelt poolt õudu, teiselt poolt aga veidrat põnevust. Surm tundub nii lihtne ja loogiline. Loodus kujundab ka meie suhtumist surma ja surnutesse ning eelseisev paratamatu lõpp mõjutab meie käitumist. Surma põhjus tundub pealtnäha lihtne. Nagu kõik, kulub ka meie keha ajapikku. Me muutume nõrgemaks ja hapramaks ega suuda enam kergemini paraneda vigastustest ja haigustest.
Kui vananemine ja suremine ei ole vajalikud liigi või grupi seisukohalt, siis kas tähendab see, et looduslik valik ei ole neid protsesse kaotanud vaid vananemine on indiviidile hoopis kasulik? Ilmselt mitte. Looduse paradoksaalsele kombele säilitada vananemine, kui indiviidile kahjulik protsess, on XX sajandi keskpaigas pakkunud seletuse tuntud evolutsioonibioloogid J. B. S. Haldane, Peter Medawar ja George Williams. Nad väitsid, et vananemine toimub sel põhjusel, et looduslik valik lihtsalt vananevate organismideni ei ulatu.
Paratamatu surm mõjutab kahtlemata elu jooksul tehtavaid otsuseid. Majandusteadlane Bhagwan Chowdhry on välja pakkunud mudeli, mille järgi surm seletab üheaegselt meie kalduvust tulevikku alahinnata, tahtmatust riskida ning nõrgemaks muutumist vanuse kasvades. Isegi, kui organismide eluiga ei oleks piiratud, peavad nad siiski arvestama väliste ohtudega, nt kisklus, haigused ja õnnetused. Suremise võimalus viib otseselt tuleviku väiksema väärtustamiseni võrreldes olevikuga. Veel enam, kui organism saab oma piiratud ressursse ajas paindlikult ümber jagada, on mõistlik investeerida rohkem noorusesse kui vanadusse. Seda sellepärast, et noorena ellujäämine on üleüldse vanaks saamise eelduseks, vastupidine aga mitte.
MRAM
MRAM ehk magnettakistuslik RAM on RAM-mälu, mida on arendatud alatest 1990ndatest. MRAM kasutab andmebittide salvestamiseks magnetlaenguid. Tüüpilised mälud, näiteks DRAM, kasutavad info salvestamiseks elektrilaenguid. Ehkki seni ei kasutata MRAM-mälusid veel kuigi laialdaselt, usuvad tehnoloogia pooldajad, et kord saab MRAM tänu oma paljudele eelistele standardiks igal pool.
Kirjeldus
Erinevalt tavalisest muutmälutehnoloogiast ei salvesta MRAM-mälu andmeid mitte elektri-, vaid magnetlaengute abil. Lihtsaima MRAMi konfiguratsiooni puhul on elemendid moodustatud kahest, õhukese isolatsioonikihiga eraldatud ferromagnetilisest plaadist, millest kumbki suudab hoida magnetvälja. Üks kahest plaadist on kindlale polaarsusele seatud püsimagnet, teist välja on mälu salvestamiseks võimalik muuta nii, et see oleks vastavuses ülejäänud väljaga.
Kõige lihtsam meetod mälust lugemiseks on elemendi elektritakistuse mõõtmine. Konkreetne element valitakse (tavaliselt) seotud transistori pingestamisega, mis lülitab voolu toitetorustikust läbi elemendi maandamiseks. Magnetilise tunneli mõju tõttu muutub elektritakistus elemendis kahe plaadi välja orientatsiooni tõttu. Saadud voolu mõõtmisega tehakse kindlaks takistus igas konkreetses elemendis ja tuletatakse sellest kirjutatava plaadi polaarsus. Tavaliselt omistatakse sama polaarsusega plaatide korral sellele väärtus "1", vastupidise polaarsusega plaatide korral "0".
Andmed kirjutatakse elementidesse erinevate vahenditega. Kõige lihtsamal juhul jääb iga element kirjutamisridade paari vahel täisnurga all üksteise kohal või all elemendi suhtes. Kui vool on neid läbinud, siis tekib põhjustatud magnetväli nende ühendumiskohal, mille kirjutatav plaat üles korjab. See tegevusmuster sarnaneb 1960ndatel laialdaselt kasutusel olnud põhimälusüsteemi omaga. Selline lähenemisviis eeldab vajaliku välja loomiseks üsna märkimisväärset voolu, seega pole MRAM hea kui tahta kasutada väikest võimsust, see on ühtlasi ka üks MRAMi suuremaid miinuseid. Seadme suuruse vähendamisel saabub hetk, kui indutseeritud väli kattub külgnevate lahtritega üle väikese ala, mis võib põhjustada valekirjed. See probleem, pool-valitud (või kirjutamis häire) probleem, määrab seda tüüpi elementidele kindlad suurused.
thumb|300px | right | Lihtsustatud MRAM elemendi struktuur
Teine lähenemisviis, toggle režiim, kasutab multi-step kirjutamist muudetud mitmekihiliste elementidega. Lahter on modifitseeritud nii, et see sisaldaks "kunstliku antiferromagnetit", kus magnetvälja orientatsiooni edasi-tagasi üle pinna, nii et nii kinnitatud ja vaba kihid, mis koosnevad mitmekihilistest tornid isoleeritud õhuke "liidese kihiga". Saadud kihtidel on ainult kaks stabiilseteks olekut, mida saab ümber lülitada ühest teistele ajastades kirjutamise voolu kahel real nii et üks on veidi hiljem kui teine, seeläbi "pööravad" välja. Igasugune pinge mis on vähem kui täielik pinge mis on vajalik kirjutamiseks, suurendab flippimise resistensust. See tähendab, et teised elemendid mis asuvad ühe kirjutus rea liinil ei kannata pool-valiku probleemi. Seega on võimalik väiksemad elementide suurused.
Mioveni
Mioveni (aastatel 1964–1996 Colibași) on linn Rumeenias Argeși maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, maakonnakeskusest Piteștist umbes 12 km põhjakirdes.
MRAM
Kirjeldus
Muud võimalikud seadistused sisaldavad "termiliselt abistatud üleminekud" (TAS-MRAM), mis kuumeneb kiiresti (meenutades järk-muutus mälu) magnetilise tunneli ristmiku kirjutamisprotsessi ajal ja hoiab MTJs stabiilselt külmema temperatuuri juures ülejäänud ajast; ja "vertikaalne transport MRAM" (VMRAM), mis kasutab voolu läbi vertikaalses veerus, et muuta magnetvälja orientatsiooni, geomeetriline paigutus, mis vähendab kirjutades häireprobleemi ja nii saab seda kasutada suurema tihedusega.
Mioveni
Linna haldusalasse kuulub neli küla: Clucereasa, Colibași, Făgetu ja Racovița.
MRAM
Ajalugu
2004 2005
Mioveni
Miovenit on esmamainitud 1485. aastal. Linnaõigused sai 1989. aasta aprillis.
MRAM
Võrdlus
Võrreldes teiste tehnoloogiatega on MRAMil:
Mioveni
Miovenis asub autotootja Automobile Dacia S.A. peakorter.
Linnas tegutseb jalgpalliklubi CS Mioveni, mis mängib Rumeenia kõrgliigas Liga I.
MRAM
Võrdlus
Suur magnettakistus on oluline, et saavutada kõrget signaali väärtus mäluelemendist, eriti kui tahetakse kiiresti lugemeid saada. Kiire lugemi saamiseks on vaja magnetilise tunneli kõrget takistust, seda saavutatakse viimase õhukese paksusega. Kusjuures takistust saab mõningal määral juhtida viimase paksust muutes. Kuna magnettakistus ei muutu temperatuurist (alles Curie punkti ~500 °C juures hakkab muutuma), siis on inseneridel väga mugav luua mäluseadmeid töötama ka ekstreemtemperatuuride jaoks. See, et pinge väheneb suurema TMRi juures, on halb just mäluelemendi väärtuse lugemise seisukohalt.
Boldis oleva näitaja suhtes on MRAMil eelis – MRAMil on olematu andmete uuendamiseks vajatav energiakulu, lõpmatu arv kirjutamise võimalus mäluelementi, madal kirjutamise energiakulu võrreldes välkmäluga.
Kasutatakse
MRAM on äratanud tähelepanu sõjatööstuses. Radioaktiivsed tuumaraketid, tuuma-allveelaevad. Sõjatööstus oligi esimene MRAMi tarbija (HoneWelli MRAM kiibid) kuna MRAM on radioaktiivsuskindel.
Charlotte koob võrku 2: Wilburi suur seiklus
"Charlotte koob võrku 2: Wilburi suur seiklus" on Ameerika Ühendriikide 2003. aasta animafilm, mille on lavastanud Mario Piluso. "Charlotte koob võrku 2" on filmi "Charlotte koob võrku" järg.
MRAM
Kasutatakse
Veel võimalikke MRAMI kasutusalasid:
Konkurendid
On ka teisi uusi võimalikke tehnoloogiaid, mis võivad MRAMi asemel õitsele puhkeda, teised neist jälle MRAMi kasutusvõimalusi täiendada. Holograafiline talletus – kasutab laserkiirt andmete salvestamiseks. Andmed kirjutatakse laserkiirega kristallide ja fotopolümeeride sisse. Erinevalt DVDst kasutatakse andmete talletamiseks aine ruumala, mitte ainult pinda. Holograafilise mälu suureks puuduseks on see, et andmed on sinna ainult ühekordselt kirjutatavad – kirjutatud andmeid ei saa enam kustutada ega üle kirjutada. Käsil on projekt, kus luuakse terabaidi (1 TB ~ 1000 GB) suurust holograafilist mälu.
Veel üks olulisem võimalik MRAMi konkurent on F-RAM (ferroelektriline RAM), mis olemuselt sarnaneb MRAMiga – on korduvkirjutatav, toite eemaldamisel jääb informatsioon mällu jne. F-RAMi eelised praegu turul oleva välkmälu ees: väiksem voolutarve, suurem kirjutuskiirus, palju suurem maksimaalne mälupesasse kirjutusarv (10e 16 3,3V seadme puhul). F-RAM mälukiibid on juba 1990. aastatest turul erinevates seadmetes saadaval, kuid siiani pole see populaarseks saanud eelkõige põhjusel, et F-RAM tehnolooiga peab minema väiksemaks (vaja on suuremat andmete tihedust rummala ühiku kohta).
Karja näidissovhoos
Karja näidissovhoos oli näidissovhoos Kingissepa rajoonis Leisi külanõukogus. Sovhoosi keskus oli Karja asulas. Sovhoosi pindala oli 11 700 ha.
Karja sovhoos oli Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi teravilja ja kartuli sordikatsepunkt, erialaks oli teravilja seemnekasvatus.
Oliver Masing
Ta oli aastakümneid keemiaõpetaja Tallinna 20. Keskkoolis.
Oliver Masingu põrm maeti 30. aprillil 2010 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Mäss
Mäss ehk ülestõus on vastuhakk valitsevale võimule või isikule.
Kosmoloogiline punanihe
Kosmoloogiline punanihe on lainepikkuste nihkumine suuremate lainepikkuste poole ruumi paisumise tõttu. Kosmoloogiline punanihe ei ole tingitud objektide enda liikumise tõttu, mis on tuntud kui Doppleri efekt.
Piisavalt kaugete valgusallikate (näiteks galaktikad või kvasarid) punanihe on võrdeline kaugusega Maast, mis on tuntud Hubble'i seaduse nime all.
Jílové
Jílovét on esmamainitud 1348. aastal. Linnaõigused sai Jílové 1964. aastal.
Katseloom
pisi|Katseloomadeks olevad [[laborihiired Tartu Ülikooli Biomeedikumis]] Katseloom (ka laboratooriumiloom, laboriloom) on loom, kellega tehakse teaduslikke või tehnilisi katseid. Katseloomi kasutatakse eelkõige meditsiinis, kuid ka näiteks kosmeetikatööstuse tootearenduses, kui uute preparaatide toime vajab alles selgitamist. Samuti tuleb enne inimeste peal rakendamist kontrollida uue ravimi või kosmeetikatoote ohutust. Levinuimad katseloomad on rotid (laborirott), palju kasutatakse ka hiiri (laborihiir).
Üldlevinud põhimõte on, et katseloomadele ei tohi tekitada põhjendamatuid kannatusi. Katsed on tavaliselt reguleeritud seadustega ning nende lubamise või mittelubamise otsustavad kindlad komisjonid.
Toaloom
Toaloom on inimese eluruumides peetav koduloom, üldjuhul lemmikloom, keda ei kasvatata liha, piima, villa vms saaduste pärast.
Mõne liigi puhul sõltub toalooma staatus eelkõige tõust ja loomapidaja eelistustest: mõned koeratõud on toas pidamiseks ebamugavalt suured ja karvased, mõned aga õues pidamiseks liiga väikesed ja õrna tervisega. Tavaliselt ei nimetata toaloomadeks akvaariumikalu, ehkki akvaariumid paiknevad üldjuhul toas, eriti Eesti kliimas.
Zenbook
Zenbook (stiliseeritult ka ZenBook) on ülikompaktsete sülearvutite tootepere, mida toodab Hiina Vabariigi ettevõte Asus. Esimesed Zenbookid läksid müüki 2011. aasta oktoobris. 2012. aastal originaalset seeriat parendati ja laiendati. Mudeleid leidub laias valikus: 12-tollistest energiasäästlikest sülearvutitest, mis sisaldavad ainult integreeritud graafikaprotsessoreid kuni 15-tollisteni, mis sisaldavad mitteintegreeritud graafikaprotsessoreid ja optilise andmeketta lugereid. Enamik Zenbooke kasutab Inteli ülimadala pingega protsessoreid ja Nvidia GPUsid, kui ei kasutata integreeritud graafikat. Asus tuli välja uute mudelitega, millel olid puutetundlikud ekraanid, et ära kasutada Windows 8 operatsioonisüsteemi pärast selle väljatulekut 2012. aasta lõpus. Zenbooki peamised konkurendid on Aceri Aspire, Delli Inspiron ja XPS, HP Pavilion ja Envy, Lenovo IdeaPad ja Toshiba Satellite.
Asus valmistas Zenbookide korpuse tavaliselt kasutatava plastiku asemel alumiiniumist. Öeldakse, et sülearvutite kaanel olev kontsentrilistest ringidest koosnev muster sümboliseerib laineid vees ning zen-filosoofiat, mida disainerid tahtsid sülearvutit luues edasi anda. Zenbooke on positiivselt vastu võetud nende korpuse, välimuse ja ka kvaliteetsete ekraanide tõttu, mida hilisemad mudelid kasutasid. Varasemate mudelite puuteplaadi tarkvara on kritiseeritud selle ebakindluse tõttu ja mõned mudelid said kriitikat nende kõrge hinna pärast. Mõned mudelid (nagu UX32) lukustuvad, kui liitiumaku tühjeneb alla soovitusliku piiri, mis võib juhtuda, kui seade jäetakse järelevalveta tööle. Selle tagajärjena ei suuda laadija enam patareid laadida ning sülearvuti jääb peaaegu täielikku mittereageerivasse olekusse. Arvuti saab taas tööle, kui sisselülitusnuppu all hoida 10 sekundit.
Disain
pisi|Zenbooki siseehitus 2009. aastal anti teada Asuse 15-tollise sülearvuti UX50V väljatulekust, mis keskendus energiasäästlikkusele ja millel on õhuke profiil. Sülearvutit hinnati madalalt, sest see ei vastanud ootustele ning selle aku oli lühikese elueaga.
Zenbooki nime pakkus välja Asuse esimees Jonney Shih, et kajastada zen-filosoofiat, mida rakendati disaini kujundamisel. Peadisainer Loewy Chen oli juba tükk aega tahtnud oma toodetes kasutada luksuskellade elemente ning Zenbookid olid esimeseks võimaluseks seda soovi teostada. Zenbookide korpused on valmistatud alumiiniumist, mis valiti selle kerge kaalu, tugevuse, vibratsioonide summutamise, välimuse ja akustiliste omaduste tõttu. Zenbookid on saadaval hõbedas/violetses, mustas, sinises ja roosas toonis ning ekraani suurus on 13 ja 15 tolli vahel.
Zenbookides kasutatakse kahte omavahel ühendatud trükkplaati, et hoida ruumi kokku ning võimaldada portide asetamist mõlemale sülearvuti poolele. Kahe trükkplaadi vahele on paigutatud jahuti ja ventilatsioon.
Esimene generatsioon
Esimese generatsiooni Zenbookid tulid välja 2011. aasta 11. oktoobril, kuigi neid demonstreeriti esmakordselt mais toimunud Computexil. 2011. aastal läksid müüki 2 mudelit: 11-tolline UX21E (teatud ka kui UX21) ja 13-tolline UX31E (teatud ka kui UX31). Tooted said arvustajatelt positiivse tagasiside. UX21l leidus sarnasusi Macbook Airiga ja CNETi arvustaja Andrew Hoyle sõnul oli UX21 Macbook Airile hea konkurent. Arvustajatele meeldisid ka sülearvutite Bang and Olufsen kõlarid, kiire käivitumise aeg, mis oli saavutatud tänu Asuse baasvahetussüsteemi disainile ja operatsioonisüsteemis üldiste ülesanne täitmise kiirus, mis oli saavutatud tänu SSDle ja Sandy Bridge protsessoritele. Kriitikat said arvutite ekraanid kehva kontrasti, värvi täpsuse ja vaatenurga tõttu. UX31 puhul kiideti ekraani eredust ja eraldusvõimet. Samas märgiti, et klaviatuuri all puudus valgustus, sest Asusel ei olnud aega seda enne väljasaatmist lisada.
UX32 seeria
Juba 2012. aasta märtsis vihjati võimalusele, et välja on tulemas uus seeria Zenbooke ning 2012. aasta mais teataski Asus UX32 väljatulekust. Uued mudelid olid UX32A ja UX32VD. Mõlematel olid paksemad korpused, et ära mahutada 500 GB/24 GB SSHDd ja UX32VDs ka Nvidia Geforce GT 620M. UX32A oli disainitud odavamaks Zenbookiks, millele võis valida eelmise generatsiooni Sandy Bridge protsessori ning millel oli madalama lahutusvõimega ekraan ja SSHD.
UX32 seeria sai positiivse tagasiside sarnastel põhjusel, mis Zenbook Prime. Kiideti ekraani, korpust ja klaviatuuri. Kriitikat sai aeglane SSHD ja puuteplaadi probleemid, mis olid juba Zenbook Prime sülearvutitel. UX32 seeria sülearvutitel on 4% väiksem patarei kui Zenbook Prime'il ja UX32VD mitte integreeritud GPU tarbisid rohkem energiat, kui teiste Zenbookide integreeritud GPUd. Samuti oli patarei eluiga lühuke.
14- ja 15-tollised Zenbookid
2012. aasta 23. oktoobril tuli eelteade Asus UX42VS ja UX52VS mudelitest, mis läksid müüki sama aasta novembris. UX42VS on 14-tolline ultrabook ja UX52VS on 15-tolline sülearvuti, mis võib kuuluda ultrabook kategooriasse, kui vastavad komponendid valida. UX42VS on saadaval Intel Core i3, i5 või i7 protsessoriga ning kuni 6GB RAMiga. Kaal on arvutil umbes 1,9 kg. UX52VS sai kriitikat selle kõrge hinna ja puutetundliku ekraani puudumise tõttu, aga ekraani kvaliteeti, klaviatuuri ja süsteemi kiirust kiideti.
Anaklia
Anaklia on alev Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi maakonnas Zugdidi rajoonis. Asub Musta mere kaldal Enguri jõe suudmes.
Alevis on 1703. aastal ehitatud kindluse varemed.
1994–2006 asus Anaklias Venemaa rahuvalvajate baas.
Balti turniir 2008
Balti turniir 2008 toimus 30. maist kuni 1. juuni 2008 Lätis. Turniiri võitis Läti jalgpallikoondis.
Tööloom
Tööloom on koduloom, keda peetakse eelkõige töö otstarbel, näiteks valveloomana või veoloomana. Levinumad tööloomad on koerad ja hobused, kuid tööloomadena peetakse ka pühvleid, härgi jts. Harvemini rakendatakse tööloomadena ka kasse, delfiine jts.
Antti Juntumaa
Juntumaa oli kokku kolmekordne Soome meister – 1979. aastal helveskaalus (kuni 48 kg) ja aastatel 1982–1983 kärbeskaalus (kuni 51 kg).
Juntumaa osales 1980. aasta Moskva olümpiamängudel helveskaalus (kuni 48 kg), kuid kaotas II ringi kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Kõljala sovhoos
Kõljala sovhoos oli sovhoos Kingissepa rajoonis Pihtla külanõukogus. Sovhoosi keskus oli Kõljala asulas. Sovhoosi pindala oli 17 100 ha.
Jaunpiebalga piirkond
Jaunpiebalga piirkond (läti keeles Jaunpiebalgas novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Vidzemes.
Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Jaunpiebalga piirkonna elanikest lätlasi 93,6%, venelasi 2,9%, ukrainlasi 1,5% ja teistest rahvustest inimesi 2%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Jaunpiebalga ja Zosēni vallast. 2021. aastal liideti Jaunpiebalga piirkond Cēsise piirkonnaga.
Sabotaaž
Sabotaaž ehk saboteerimine on igasugune varjatud vastutegutsemine või sihilik (meelega) töö nurjamine.
Saboteerimisega tegeleja on sabotöör.
Arvesti
Arvesti on automaatmõõtur aine või energia hulga mõõtmiseks.
Nt kasutatud elektrit mõõdab elektriarvesti, gaasi gaasiarvesti, vett veearvesti jne.
Panama pass
pisi|336x336px|Panama pass Panama pass on dokument, mis väljastatakse Panama kodanikele rahvusvahelise reisimise hõlbustamiseks. Panama pass on ka tõend Panama kodakondsusest. Passe väljastab Panama passiamet.
Panama kodanikel on viisavaba juurdepääs 118 riigile ja territooriumile.
Brasiilia pass
pisi|359x359px|Brasiilia pass Brasiilia pass on föderaalvalitsuse poolt Brasiilia föderaalpolitsei kaudu väljastatud ametlik dokument välisreisiks. Brasiilia pass on ka Brasiilia kodakondsuse tõend.
2015. aasta juulis võeti ametlikult kasutusele uus mudel, mis vastab nii Mercosuri kui ka ICAO standarditele ning toob uue biomeetrilise krüptograafia meetodi ja asendab viimase mudeli alates 2010. aastast.
Brasiilia kodanikud ei vaja passi enamikku teistesse Lõuna-Ameerika riikidesse (Argentina, Boliivia, Tšiili, Colombia, Ecuador, Peruu, Paraguay, Uruguay, Venezuela) reisimiseks. Nende riikide puhul võivad nad kasutada ainult oma kodumaist ID-kaarti.
Oltenița
Oltenița on linn Rumeenias Călărași maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas Bulgaaria piiri ääres, kohas kus Argeși jõgi suubub Doonausse.
Oltenița on oluline sadamalinn.
Babuškini rajoon
Babuškini rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Venemaal Vologda oblastis. Selle keskuseks on imeni Babuškina.
Arhitektoonika III
"Arhitektoonika III" on eesti helilooja Erkki-Sven Tüüri 1990. aastal loodud muusikateos. Muusikateose pikkus on 10 minutit. Teose kandis esimest korda ette 23. aprillil 1991 California EAR Unit.
Tiiu Übi
Tiiu Übi (neiupõlvenimega Tiiu Lätt; sündinud 27. juuni 1941 Sondas) on eesti televisiooni- ja lavastuskunstnik.
Elukäik
Tiiu Übi sündis Sonda alevikus Virumaal Erra vallas õpetajate perekonnas. Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna 8. 8-klassilise kooli ja 1962. aastal Tartu Kunstikooli. Aastatel 1964–1970 õppis ta Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis ning töötas aastatel 1963–1968 Tallinna Sööklate, Restoranide ja Kohvikute Trusti kunstnikuna.
Aastatel 1968–1998 töötas Tiiu Übi kunstnikuna Eesti Televisioonis, kus kujundas telelavastusi ja filme. Ta tegeleb ka akvarellimise, portselanimaalimise ja lasteraamatute illustreerimisega.
Isiklikku
Tiiu Übi isa oli kunstnik ja pedagoog Lui Lätt. 1976. aastani oli tema perekonnanimi "Lätt".
==Lavakujundusi ETV Teleteatris ==
Marat (ettevõte)
Marat OÜ on Eesti tekstiilitööstusettevõte, mis tegutseb alates 1926. aastast. Ettevõtte põhitoodang on trikooriidest valmistatud tooted.
Nimi "Marat" võeti 1940. aastal prantsuse revolutsionääri Jean Paul Marat' järgi. Nime pakkusid ettevõttele selle töötajad.
2015. aastal oli OÜ Marati käive 600 tuhat eurot ja kasum 70 500 eurot, töötajate arv 25 inimest. 2018. aastal oli käive poole väiksem ja kahjum 3600 eurot, töötas 5 inimest.
Aastani 2016 oli Marati omanik Kristi Täht, alates 2016. aastast on omanikud Raul Saks ja Gunnar Kraft.
28. veebruaril 2022 teatas ettevõte sellest, et kavatseb lõpetada koostööd kohaliku ettevõttega, mis tootis riietust Marati kaubamärgi all. Võimaliku tootmise üle viimise sihtriigiks nimetati Makedooniat, kus toodetakse toodeid Sangari jaoks.
Ajalugu
1905. aastal asutas Samuel Besprosvanie Pärnus manufaktuur- ja pudukauba äri, 1908. aastal toodi äri üle Tallinna, esialgu Suur-Pärnu maantee 20 ja 1918. aastal kesklinna Suur-Karja tänav 12. Pudu-, riidekaupade ning jalatsite kõrval müüdi S. Besprosvanie poes käsitöölistele ka välismaalt toodud villast lõnga ja 1924. aastal tellima kodus töötavatelt kudujatelt villaseid silmkoeesemeid, millega ka poes kaubeldi. 1926. aasta varakevadel osteti Saksamaalt esimene kudumismasin ja maikuus palgati esimesed äris, Suur-Karja tänaval kohapeal kudujad. Kodustöötajaid oli S. Besprosvaniel siis juba paarikümne ringis. 1927. aastal osteti veel kümmekond masinat. 3. septembril 1928 andis Kaubandus- ja Tööstusministeerium Tallinnas Suur-Karja tänav 12 kudumistööstusele tegutsemiseks loa. 9. juulil 1931 registreeriti Kohtu- ja Siseministeeriumis firma Samuel Besprosvanie" uueks nimeks sai Tööstuse-Kaubanduse Aktsiaselts "Samuel Besprosvanie", aktsiaseltsi eesmärgiks "siidi- ja villase trikoo (silmkoe) kaupade valmistamine ja ümbertöötamine ning kauplemine oma tööstussaadustega ja pudukaubaga oma kui ka komisjoni arvel sise- ja välismail". 1934. aastal suri S. Besprosvanie, aktsionäride peakoosolekul 19. aprillil 1935 otsustati Tööstuse-Kaubanduse Aktsiaseltsi "Samuel Besprosvanie" tegevus lõpetada. Betty Besprosvanny (1885–1941) võttis oma peale tööstuse üldise juhtimise. 1. juulil 1935 asutati täisühing Tööstus-Kaubandus Ühingu "Betty Besprosvanny ja Poeg". 1935. aastaks oli tööstus põhiliselt kolinud krundile Suur-Tartu maantee 69 ja töötajate arv üle 130. "Betty Besprosvanny ja Poeg" (Max Besprosvannõi) mehaaniline kudumistööstuses Suur-Tartu maantee 69 tootis villaseid, siidi- ja puuvillaseid silmkoesaadusi. Peale selle on firmal ärid Tallinnas, Tartus ja Viljandis. Ettevõtte tööstuses ja ärides töötas ligi 250 inimest. pisi|Marati tööstushoone Tallinnas aadressil [[Tartu maantee 63 (2009)]] pisi|Ettevõttes toodetud [[T-särk]] 23. juulil 1940 II Riigivolikogu poolt vastu võetud „Deklaratsiooniga pankade ja suurtööstuse natsionaliseerimise kohta", natsionaliseeriti Betty Besprosvanny & Poeg ettevõte. Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu otsusega sai ettevõte 29. novembril 1940 uue nime – Trikootööstus "Marat".
Esa Hukkanen
Esa Juhani Hukkanen (sündinud 25. veebruar 1963 Lahtis) on endine Soome poksija ja praegune poksitreener.
Marat (ettevõte)
Ajalugu
Eesti NSV ajal oli Tallinna trikotaažitootmiskoondis "Marat" (Таллиннское Производственно-Трикотажное Объединение Марат, «Производственное трикотажное объединение Марат») suurimaid kergetööstusettevõtteid ja üks Eesti suuremaid rõivatootjaid Baltika kõrval.
Esa Hukkanen
Hukkanen oli kokku viiekordne Soome meister – aastatel 1984–1985 I keskkaalus (kuni 71 kg) ning aastatel 1986–1988 II keskkaalus (kuni 75 kg).
Hukkanen osales 1988. aasta Seouli olümpiamängudel II keskkaalus (kuni 75 kg), kuid kaotas II ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta sai 27. Euroopa meistrivõistlustel 1987. aastal (Torinos) II keskkaalus (kuni 75 kg) pronksmedali.
Hukkanen töötab poksitreenerina, muuhulgas on ta olnud Soome koondise peatreener aastatel 2001–2004.
Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee
Leedu NSV Riikliku Julgeoleku Komitee oli Leedu NSVs aastail 1978 kuni 1991 tegutsenud NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee struktuuriüksus. Aastatel 1954 kuni 1977 kandis organisatsioon nimetust Leedu NSV Ministrite Nõukogu juures asuv Riikliku Julgeoleku Komitee.
Organisatsioon
Leedu NSV RJK organisatsiooni ülesehitus lähtus NSV Liidu RJK tsentraliseeritud struktuurist ning oli analoogne Eesti NSV RJK struktuuriga ja järgis NSV Liidu RJK organisatsioonilist ülesehitust.
Lümanda sovhoos
Lümanda sovhoos oli sovhoos Kingissepa rajoonis Lümanda külanõukogus. Sovhoosi keskus oli Lümanda asulas. Sovhoosi pindala oli 12 400 ha.
Anne Juksaar
Anne Juksaar (1. jaanuar 1939 – 2. juuni 2010) oli eesti õpetaja.
CISC-protsessor
Kompleksne käsukomplektne arvuti (ingl complex instruction set computer, lühend CISC) on mikroprotsessor, kus üksikute käskudega saab teostada mitut madalama taseme toimingut. CISC-protsessorid on võimelised käivitama keerukaid käske, kasutades vähem koodiridu. Selle arhitektuuriga protsessorid on üldiselt keerulisema ehitusega kui RISC-protsessorid.
Anne Juksaar
Ta töötas aastakümneid ajalooõpetajana Tallinna 20. Keskkoolis. Anne Juksaare põrm on maetud 17. juulil 2010 Tallinna Rahumäe kalmistule.
CISC-protsessor
Mis on protsessor?
Protsessorite ülesandeks on käivitada masinkoodi ja koordineerida arvuti teiste üksuste tööd. Protsessorid jaotuvad käsustiku arhitektuuri alusel kolmeks: CISC-protsessorid, RISC-protsessorid ja ARM-protsessorid. CISC-protsessor on mitmekülgse käsustikuga protsessor ja RISC-protsessor on vähendatud käsustikuga protsessor. ARM-protsessor on RISC-protsessorite edasiarendus, mida kasutatakse enamasti mobiilseadmetes.
Millest protsessorid koosnevad?
Protsessorid koosnevad tavaliselt järgmistest komponentidest:
Registrid jagunevad omakorda: