cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Anhorn von Hartwiss
Ajalugu
Suguvõsaliin algas reformaatori ja kirikuajaloolase Bartholomäus Anhorniga (1566−1642). Tema järeltulijad olid vaimulikud ja arstid. Silvester Samuel Anhorn von Hartwiss (1708 − maeti 1782) siirdus XVIII sajandi alguses Šveitsist Venemaale, kus teenis vene sõjaväes ja sai brigadiri auastme. Tema vend Sebastian Anhorn von Hartwiss (1709 − maeti 1782) tõusis kindralporutšiku aukraadini ning oli Riia ülemkomandant ja aastatel 1776−1782 Liivimaa viitsekuberner. Suguvõsa kustus meesliinis 1860. aastal.
Suguvõsa immatrikuleeriti 1769. aasta 17. märtsil (vkj) Liivimaa rüütelkonna matriklisse.
Johann Heidrich
Johann Heidrich (2. veebruar 1625 Tallinn – august 1657 Harju-Jaani) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Tallinna gümnaasiumis ja eraviisiliselt ka magister Michael Caesari juures. Immatrikuleeriti Tartu Ülikooli 4. veebruaril 1642, Greifswaldi ülikooli 10. oktoobril 1645, oli kohal veel aastal 1649, õppis ka Rostocki ülikoolis, immatrikuleeriti suvesemestriks 1652 Leipzigi ülikooli, on käinud ka (puudub matriklis) Wittenbergi ja Jena ülikoolis. Ordineeriti detsembris 1655 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1655–1657 Harju-Jaani koguduse õetaja. Augustis 1657 suri ta katku ja ta maeti 1. septembril Tallinnas.
Isiklikku
Tema vend Anton Heidrich oli Keila Miikaeli koguduse õpetaja.
Nelitähn-võsajooksik
Putukat on ka Eestis.
Teaduse populariseerimine
pisi|Eesti teaduse populariseerimise auhinnad pälvinud 2019. aastal Teaduse populariseerimine on osa teaduskommunikatsioonist ja see tegeleb teaduse maine tõstmisega.
Teaduse populariseerimisel on kaks suurt sihtrühma: terve ühiskond ja karjäärivalikuteks valmistuvad noored. Sihtrühmadest lähtuvalt on ka teaduse populariseerimise eesmärgid veidi erinevad:
Teaduse populariseerimiseks teevad erinevad institutsioonid sageli koostööd.
Eestis tegelevad teaduse populariseerimisega teiste hulgas teaduskeskused, ülikoolid, Eesti Teadusagentuur ja Haridus- ja Teadusministeerium.
Gerard Denhoff
Gerard Denhoff (umbes 1554 – 1602) oli Rzeczpospolita riigi- ja sõjategelane.
1598–1600 oli ta Tartu vojevood.
Valguse Kaja
Valguse Kaja on Eesti Pimedate Liidu infoleht, mis ilmub aastast 1990 Tallinnas. Infoleht on ilmunud 1-4 korda aastas. Infoleht ei ilmunud 1993-1995 ja 1999.
Marcin Kurcz
Marcin Kurcz (? – 1602) oli Rzeczpospolita riigi- ja sõjategelane.
1600–1602 oli ta Tartu vojevood.
Markt Hartmannsdorf
Markt Hartmannsdorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas.
pisi|tühi|Markt Hartmannsdorfi kihelkonnakirik
Peipsi Koostöö Keskus
Peipsi Koostöö Keskus (inglise Peipsi Center for Transboundary Cooperation) on aastal 1993 asutatud valitsusväline organisatsioon, mis aitab kaasa Peipsi järve piirkonna tasakaalustatud arengule.
Organisatsioon loodi 1993 kui Peipsi Järve Projekt. Praegune nimi (Peipsi Koostöö Keskus) on aastast 2000.
Organisatsiooni peakontor asub Tartus.
Soome-ugri hõimuliikumine
Soome-ugri hõimuliikumine on soome-ugri rahvaste seas alates 20. sajandi algusest levinud hõimuliikumine, mis rõhutab soome-ugri rahvaste kultuurilist ja keelelist ühisosa. Omariikluse saavutanud soome-ugri rahvad (eestlased, soomlased ja ungarlased) toetavad selle raames väiksemate, peamiselt Venemaal elavate soome-ugri rahvaste kultuuri, keele ja ühiskonna püsimajäämist ja arengut.
Nõukogude ajal oli hõimuliikumine suuresti takistatud ning keskendus peamiselt teadusuuringutele, sh fennougristikale ja etnograafiale. Tänapäeval tehakse hõimuliikumise raames koostööd ennekõike omariikluseta soome-ugri väikerahvaste kultuuri ja keele toetuseks ja arenguks, kuid ka kodanikuühiskonna arendamiseks. Eestis korraldab Fenno-Ugria Asutus koos teiste organisatsioonidega hõimupäevi ja muid sugulasrahvaste teemalisi üritusi.
Ajalugu
1930ndate keskel tõstatus Türgi liitumine soome-ugri hõimuliitu. Selle suurimaks propageerijaks oli Ungari Türgi saadik M. Jungert, kes tutvustas ideed ka Türgi juhile Kemal-Pashale, kes seda ka toetas.
D-kiht
thumb|300px D-kiht on ionosfääri osa, mis paikneb kõrgusel 60–90 km E-kihi all.
See on madala ionisatsiooni ala. Peamine ionisatsiooniallikas on Päikese röntgenikiirgus, samuti põhjustavad seda meteoorid, mis põlevad ära kõrgusel 60–100 km, kosmilised kiired ja magnettormide ajal sinna magnetosfäärist saabuvad osakesed.
Öisel ajal ionisatsiooniaste langeb.
D region
Pille Raadik
pisi|Pille Raadik mängimas [[Inglismaa jalgpallikoondise vastu Foto: Ave Maria Mõistlik, 21. september 2015 ]] Pille Raadik (sündinud 12. veebruaril 1987) on eesti jalgpallur.
Aastal 2012 valiti ta Eesti parimaks naisjalgpalluriks.
Negatiivne vabadus
Negatiivse vabaduse kontseptsioon eitab riigi sunnivõimu esindavate ametnike õigust sekkuda eraettevõtjate tegevusse. Samas nõustuvad selle ideoloogia teoreetikud, et on vaja valitsusvõimu, mis kehtestaks ühtse õiguskorra, kaitseks inimesi üksteise eest ning lahendaks konflikte, mis nende vahel tekivad. Majandust ja ühiskondlikku arengut liikumapanevaks jõuks peavad selle ideoloogia esindajad rahalist tulu, mida isik saab turul oma töö vilju müües. Sellest mõttest lähtudes vastustavad klassikalised liberaalid tulude ja/või rikkuse ümberjagamist ning sotsiaalabi laiaulatuslikku rakendamist.
Negatiivse ja positiivse vabaduse (v.t majandusvabadus) mõistete ja nende vahede teke ulatub vähemalt Kantini ja seda põhjalikult eksamineeris ja kaitses Isaiah Berlin 1950. ja 1960. aastatel. Positiivse ja negatiivse vabaduse arutelud toimuvad tavaliselt poliitilise ja sotsiaalse filosoofia kontekstis. Need on erinevad, kuigi mõnikord seotud, filosoofiliste aruteludega vaba tahte üle.
Negatiivse vabaduse mõistes on sundimine esitatud teiste inimeste tahtliku invasioonina sellises alas, kus vastasel korral üksikisik võiks vabalt tegutseda. Sellest tulenevalt omab vabaduse kaitse negatiivse vormi sekkumise vältimiseks. Seepärast poliitilise vabaduse puudumine on tingitud asjaolust, et keegi takistab üksikul saavutada oma eesmärki, mitte selle üksiku lihtsa vajadusega selle eesmärgi saavutamiseks.
Tuleb öelda, et üksikisiku vabaduse ja demokraatliku valitsemise vahel ei ole kohustusliku loogilist ühendust: demokraatia saab piirata üksiku suure hulga vabadusi, milliseid ta kasutab teiste valitsusvormides. See kontseptsioon on seotud garantiiga motiveerimata arreteerimise ja süüdistamise vastu ilma nõuetekohase protseduurita, üksikisiku töö tulemuste või vara omamise õiguste piiramisega.
Claude Helvetius väljendab selgelt seda seisukohta: "Vaba inimene on inimene, kes ei ole haagitud, vangistatud ega hirmutatud karistuse hirmu tõttu orjana. Suutmatus lennata nagu kotkas või ujuda nagu vaal ei ole vabaduse puudumine". Seega on sundimine teiste inimeste tahtlik sissetung piirkonda, kus muidu võib inimene tegutseda kontrollimata. Näiteks kui mul pole raha, ei saa ma leivapätsi osta – see on vabadus. Kuid kui mul on raha, ja grupp teisi inimesi saab ka leiba osta, aga ma ei saa – see ei ole vabadus.
Liberalism ja negatiivne vabadus
Majanduslikus liberalismis negatiivse vabaduse mõistes eelistatakse kapitalistlikku majanduse põhimõtet ehk riik ei sekku majandustegevustesse (laissez-faire), mis tähendab riigitoetuste ja majandustegevuse õiguslikke takistuste kaotamist. Sotsiaalses liberalismis negatiivse vabaduse mõistes mõned liberaalid võtsid osaliselt või täielikult vastu marksismi ja sotsialistliku ekspluateerimise teooria ideed ning jõudsid järeldusele, et riik peaks oma võimu kasutama sotsiaalse õigluse taastamiseks.
Marksistid ja sotsialistid pidasid ekslikuks negatiivse ja positiivse vabaduse eristamist, väites, et positiivsed ja negatiivsed vabadused on praktikas eristamatud või ei saa eksisteerida ilma üksteiseta.
Sotsiaalne isikuvabaduse kaos viib inimeste minimaalsete vajaduste rahuldamise võimatuseni, seepärast inglise filosoofid asetavad selliseid väärtusi nagu õiglus, õnn, kultuur, turvalisus kõrgemale isiklikust vabadusest. Samal ajal on lubatud minimaalset teatavat isikuvabadust. Berlini sõnul ei ole piiritletud eraelu ja avaliku võimu kontrolli vabadus. Ta kritiseerib lääne liberaalide nõudmist vabastada kõik elanikkonnarühmad. Poliitiliste õiguste eraldamine on tema meelest nende mõnitamine, kellele pole tagatud arstiabi ja haridus – kes ei saa neid kasutada, ei vaja poliitilist vabadust. “Kui minu või rahva vabadus on seotud kasvõi väikese inimeste hulga kannatustega – selline poliitiline süsteem on ebaõiglane ja ebamoraalne.”
Isikliku vabaduse ja demokraatliku režiimi vahel puudub seos. "Kes mind haldab?" küsimuse vastus ei ole seotud küsimusega "kui palju valitsus mind piirab?". See on negatiivse ja positiivse vabaduste mõistete erinevus. Vabaduse positiivne tõlgendamine on vastus küsimustele: “Kes mind haldab?”, “kes peaks mulle rääkima, mida ma pean või ei pea tegema?” ja “kellena pean või ei pea tegutsema?”. Järelikult on demokraatia ja individuaalse vabaduse vahel seos väga väike.
Seega on vabadusel kaks peamist parameetrit:
Erinevus positiivsest vabadusest
Negatiivsete ja positiivsete vabaduste eristamist kirjeldab Isaiah Berlin oma loengus "Vabaduse kaks mõistet". Berlini sõnul on see erinevus tihedalt seotud poliitiliste tavadega. Negatiivse vabaduse mõiste on seotud Briti filosoofidega nagu John Locke, Thomas Hobbes, Adam Smith, Jeremy Bentham ja positiivse vabaduse kontseptsioon kontinentaalmõtlejatega: Georg Hegel, Jean-Jacques Rousseau ja Karl Marx. Berlini sõnul [vabaduse negatiivse mõte] tähendus on kaudne vastus küsimusele: "Milline on piir, kus subjekti (või subjektide grupi) jaoks on lubatud või peaks olema lubatud tegema seda, mida ta suudab teha või olema sellena, kellena ta suudab olla ilma teiste inimeste sekkumiseta?”.
John Locke tõlgendas vabadust nii:
Adam Smith moodustas mõisted “majanduslik mees” ja “looduslik kord”. Ta uuris inimese käitumist tema motiividega ja sooviga isikliku kasu saamiseks. Smithi arvates on looduslik kord turumajanduse suhetes, kus iga inimene rajab oma käitumist isikliku huvides ja selle summa moodustab ühiskonna huvisid. Smithi arvates annab selline kord rikkuse, heaolu ja arengu nii üksikisiku ja ühiskonna kui terviku jaoks.
Tretjakovi galerii
Tretjakovi galerii, ametlik nimetus Riiklik Tretjakovi galerii (Государственная Третьяковская галерея), on Moskvas asuv kunstimuuseum.
Tretjakovi galerii asutas 1856. aastal Pavel Tretjakov. Aastal 1892 kinkis ta oma kogu Moskva linnale.
Ajalugu
Muuseumi ajalugu algas 1856. aastal, kui vene kaupmees ja kunstikoguja Pavel Tretjakov alustas Vene kunstnike teoste kogumist. Ühed esimesed soetatud maalid olid Vassili Hudjakovi maal "Kähmlus Soome salakaubavedajatega" ja Nikolai Schilderi maal "Kiusatus".
Aastal 1892 suri Pavel Tretjakovi vend Sergei. Testamendiga pärandas ta oma kogu vennale. Samuti oli testamendis kirjas, et ta soovib kinkida linnale oma osa majast, aga seda siis vaid venna heakskiidul ja tingimustel. Augustis 1892 kinkis Pavel Tretjakov enda ja venna kogu Moskva linnale. Kogu koosnes sel ajal Vene kunstnike 1287 maalist ja 518 graafilisest lehest, samuti oli selles 15 skulptuuri ja ikoonide kollektsioon.
Muuseum avati külastajatele 15. augustil 1893 majas, mille Tretjakovide perekond ostis 1851. aastal. See kandis nimetust Moskva Paveli ja Sergei Tretjakovi linna galerii. pisi|Fassaadi projekt aastast 1900 Pavel Tretjakov jätkas kunstikogu täiendamist ning kollektsioon üha suurenes. Muuseumit laiendati ja juurde ehitati lisahooneid aastail 1873, 1882, 1885, 1892 ja 1902–1904. Tänapäeva muuseumi peahoone projekteeris kunstnik Viktor Vasnetsov, ehitustöid juhatas arhitekt Vassili Baškirov aastail 1900–1903. Galeriihoone fassaadi kaunistab keskaegsete käsikirjade piltidest inspireeritud ehisvööt. Esifassaadi keskele on paigutatud bareljeef, mis kujutab püha Jürit lohega võitlemas.
Aastal 1930 ehitati uus külghoone.
Jõepere järv
pisi|Jõepere järve loodeosa suvel Jõepere paisjärv on järv Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Jõepere külas. Veekogu pindala on 3,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1188 m.
Lantaan-strontsium-koobaltoksiid
Lantaan-strontsium-koobaltoksiid (LSC) või lantaan-strontsiumkobaltiid on keraamiline materjal, mille keemiliseks valemiks on La1-xSrxCoCO3-δ. X tähistab dopeerimise taset. Kõige sagedamini dopeeritakse 40% ehk x=0,4. LSC on oksiidide segu, millel on intensiivne roosa värvus, kui koostisosad veel nitraatide kujul kokku segatakse. Pärast lõpliku struktuuri omandamist muutub värvus mustaks. Lantaan-strontsium-koobaltoksiidi kristalli struktuur on ABO3 perovskiit-tüüpi. Kristalli A kohtades on lantaani ja strontsiumi aatomid ning B kohtades koobalti aatomid. Materjal on strontsiumiga dopeeritud lantaankobaltiid.
Jõepere järv
Paisjärve põhjas ja järve kaldal asuvad Jõepere allikad, millest saab alguse Loobu jõgi.
Lantaan-strontsium-koobaltoksiid
Tahkeoksiidsed kütuseelemendid on saamas tähtsaks energialahenduseks. Kõrgtemperatuuriliste kütuseelementidega kaasnevad aga mured, nagu suhteliselt kiire kulumine ning vajadus kallite kuumakindlate detailide järele. Vähendades kütuseelemendi töötemperatuuri 650 kraadini või sellest madalamale, väheneb nimetatud probleemide tähtsus. Selliste elementide valmistamiseks vajatakse sobivaid materjale. Oma omaduste tõttu kasutatakse LSC-d keskmistel temperatuuridel töötavate tahkeoksiidsete kütuseelementide katoodimaterjalina.
Valmistamine
Lantaan-strontsium-koobaltoksiidil on mitu valmistamismeetodit. Kasutatakse ka tahke faasi reaktsiooni meetodit. Vastavate komponentide (La2O3·6H2O, SrCO3 ja Co2O3·3H2O) vesilahus segatakse stabiliseeritud tsirkooniumoksiidis kiirusega 150 rpm ühe tunni jooksul. Saadud pasta kuivatatakse ning pressitakse kümne tunniga tablettideks, kasutades rõhku (95 MPa) ja kuumust (1473 kelvinit). Pärast jahutamist purustatakse materjal, et sama protseduuri veel kaks korda läbi teha. LSC-d saab valmistada glütsiiniga sünteesides. Komponentide nitraadilahused ja glütsiini vesilahus segatakse kokku ning segu kuumutatakse pliidil, et moodustuks viskoosne lahus. Saadud lahus viiakse tilkhaaval kuuma (575–675 kelvinit) keskkonda, kus solvent kiiresti aurustub ning koostisosad reageerivad autotermiliselt ja moodustavad sobiva struktuuriga nanopulbri. Üks vähemkasutatud võimalikest moodustest on infiltreerimine. Komponentide nitraadisoolade lahused kaalutakse analüütilistel kaaludel ülitäpselt, et saada õiget stöhhiomeetriat, segatakse siis kokku ning viiakse siis tilkhaaval poorse materjali peale. Pärast igat tilka peab elektroodi ahjus kuumutama. Kui vajalik hulk lahust on lisatud, tuleb elementi paagutada, et vajalikud struktuurid moodustuksid. Poorse materjalina kasutatakse midagi, millel oleks elektrolüüdi materjaliga võimalikult sarnane soojuspaisumistegur, vältimaks kütuseelemendi sisepingete tekkimist või kihtide delamineerumist kuumutamisel. Sobib näiteks elektrolüüdi materjal, millesse on lisatud grafiiti.
Eelised
Üheks kõige levinumaks kütuseelemendi katoodimaterjaliks on lantaan-strontsium-manganaat, kuid tahkeoksiidse kütuseelemendi töötemperatuuri vähendamine toob sellel materjalil kaasa suure ülepinge kasvu. Tööks, mis toimub alla 700-kraadises keskkonnas, on vaja mõnda muud materjali, sest hapniku redutseerumisreaktsiooni on madalamatel temperatuuridel raskem aktiveerida. Strontsiumiga dopeeritud lantaankobaltiididil toimub hea oksiidioonide difusioon, sest isegi oksüdeerivas atmosfääris on sellel suur hulk hapniku tühimikke. Efektiivne elektroodireaktsiooni paik levib üle elektroodiosakeste pealispinna ja vähendab üldist katoodi ülepinget. Veel üks lantaanstrontsiumkobaltiidi kasutamise eelis on selle suur elektrijuhtivus. Kui strontsiumi sisaldus on suhteliselt suur, käitub materjali juhtivus kõrgetel temperatuuridel nagu metallil. Juhtivus langeb temperatuuri tõustes. Juhtivuse absoluutväärtus jääb vahemikku 103 kuni 3×103 S/cm, mis on kasulik efektiivvoolu kogumiseks.
Puudused
Olgugi et LSC on atraktiivne materjal tahkeoksiidsete kütuseelementide katoodiks, on selle kasutus piiratud, sest ta on ebastabiilne tsirkooniumil põhinevatel elektrolüütidel. On teada, et LSC reageerib ütrium-stabiliseeritud tsirkoonium-elektroodiga ning nende piirpinnale tekib SrZrO3. Sellises olukorras on kindlasti vaja vahekihti. Keskmistel temperatuuridel töötavate tahkeoksiidsel kütuseelementidel kasutatakse tseeriumoksiidi vahekihina. Tseeriumoksiidi vahekihi (GDC) kasutamisel saadakse sarnased voolupotentsiaali ning impedantspotentsiaali graafikud nendega, mis tekivad, kui kogu elektrolüüt on tseeriumoksiidipõhine. GDC mõjub efektiivse kaitsva vahekihina. Ka vahekihi olemasolul tekivad aga probleemid pikaajalise stabiilsusega. Elemendi elektritakistus suureneb aegamööda. Selle põhjuseks arvatakse olevat tsirkooniumi ja GDC või lantaanstrontsiumkoobaltoksiidi ja GDC omavaheline difusioon. Üheks lantaanstrontsiumkoobaltoksiidi puudujäägiks on tema suur soojuspaisumistegur, mistõttu ta ei sobi paljude elektrolüüdimaterjalidega kokku.
Alternatiivid
Peale lantaanstrontsiumkoobaltoksiidi kasutatakse tahkeoksiidsetes kütuseelementides ka muid materjale, sealhulgas lantaankoobaltoksiidi, milles koobaltit ja lantaani on teiste metallidega dopeeritud. Tähtis on see, et perovskiit-tüüpi struktuur püsiks. Lantaanstrontsiumkobaltiidist kasutatakse katoodina rohkem lantaanstrontsiummanganaati (LSM), mis on kõrgtemperatuursete tahkeoksiidsete kütuseelementide levinud katoodimaterjal. LSM-il on LSC-ga sarnased omadused, kuid ta sobib LSC-st paremini kokku tsirkooniumoksiidi põhjal tehtud elektrolüüdiga, mida loetakse kauaaegsete kogemuste tõttu traditsiooniliseks tahkeoksiidsete kütuseelementide materjaliks. Üks teine alternatiivmaterjal LSC-le on lantaan-strontsium-koobalt-raudoksiid ehk LSCF, kus koobalti aatomid on dopeeritud rauaga. See suurendab võrreldes teiste sarnaste materjalidega oksiidiooni läbilaskvust.
Strontsiumiga dopeeritud ja dopeerimata LaCoO3 kasutamine katalüüdina
Muutuvate keskkonnahoiakute tõttu on auto heitgaase piiravad regulatsioonid ka arengumaades karmistunud. Kõige suurema efektiivsusega kasutatavad harilikud katalüsaatorid on aga kallid metallid plaatina või roodium. Neid peab suutma millegi odavamaga asendada. Otsitakse materjale, millest saaksid alternatiivid aktiivse katalüütilise faasi jaoks. Üks kõige paljulubavamatest lahendustest on perovskiit-tüüpi materjalid (ABO3), mille A ja B katioonid on eri suurustega. Perovskiit-tüüpi oksiidide katalüütilised omadused sõltuvad enamjaolt A ja B ioonidest ning nende valentsolekutest. LaCoO3-l on palju praktilisi kasutusvõimalusi, mis tulevad aine headest füüsikalistest ja keemilistest omadustest. Tal on suur katalüütiline aktiivsus, oksüdeerimaks süsinikoksiidi, metaani, propaani, heksaani ning tolüeeni. Selle tõttu saab LaCoO3 kasutada autoheitgaaside vähem ohtlikeks aineteks lagundamise katalüsaatorina ja heitgaaside puhastuseks. Strontsiumiga LaCoO3-d dopeerides moodustub suurte defektidega hapniku alamstruktuur (heterovalentne dopeerimine), mis suurendab hapnikutühimike kontsentratsiooni ning oksiidiooni liikuvus paraneb, muutes aine oksüdatsioonireaktsioonides katalüütiliselt aktiivsemaks.
Miesenbach bei Birkfeld
Miesenbach bei Birkfeld on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas.
pisi|tühi|Miesenbachi kihelkonnakirik
Nõmme Haridus- ja Rahvamajaselts
Nõmme Haridus- ja Rahvamajaselts oli Nõmmel aastatel 1928–1940 tegutsenud selts.
Aastal 1929 hakkas seltsis tegutsema Nõmme Rahvaülikool.
17.12.2013. aastal registreerisid Jaak Tuuksam, Andro Roos ja Margus Lepa Nõmme Haridus- ja Rahvamajaselts MTÜ, mille esimene suurem ettevõtmine on seltsielu taastamine Nõmme keskuses Kahro majas.
Ühingul on oma lipp, vapp, pitsat ja kahur.
Vask-ehmesjooksik
Vask-ehmesjooksik (Harpalus affinis) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Annenieki vald
Annenieki vald (läti keeles Annenieku pagasts) on vald Lätis Dobele piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Naudīte, Auri, Biksti, Īle ja Zebrene vallaga, lisaks veel Tukumsi piirkonna Jaunpilsi ja Džūkste vallaga.
Valla pindala on 85,5 km². 2021. aasta seisuga elas seal 799 inimest. Valla keskus on Kaķenieki küla. Vallamaja asub aadressil Skolas iela 2, vallavanem on Guntis Šmīdlers.
Ajalugu
1945. aastal moodustati vallas Slagūne ja Annenieki külanõukogud, vald ise likvideeriti aga aastal 1949. Aastal 1958 liideti Annenieki külanõukoguga Naudīte külanõukogu kolhoosi Vārpa maad, aastal 1968 aga Biksti külanõukogu Kaķenieki sovhoosi maad.
1990. aastal moodustati külanõukogust vald. 2009. aastast kuulub vald Dobele piirkonda.
Udujärv
Udujärv (ka Kaanjärv, Kaarjärv) on järv Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Kantkülas. Veekogu pindala on 1,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 634 m.
Annenieki vald
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Annenieki luteri kirik, Annenieki kabel, Ozolnieki muinaskalmed ja ohvrikivid ning Cibēni muinaskalmed ehk Kapeņi küngas.
Kohaliku kaitse all on Anna mõisa hoonetekompleks, sealhulgas ait ja häärber, ning Avotiņi muinaskalmed.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 634 lätlast, 210 venelast, 32 valgevenelast, 27 ukrainlast, 19 poolakat ja 38 leedulast.
Valla keskus Kaķenieki on staatusega lielciems ja aastal 2021 oli seal 427 elanikku. Staatusega vidējciems on Annenieki 63 elanikuga aastal 2022 ja Bērzupe 80 elanikuga aastal 2006. Staatusega mazciems on Ausātas 17 elanikuga aastal 2005, Ļukas 40 elanikuga aastal 2005, Slagūne 10 elanikuga aastal 2005 ja Zebrus muiža 14 elanikuga aastal 2005.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kamen
Kamen on linn Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Arnsbergi ringkonnas.
2010. aastal elas linnas 44 398 inimest.
Linn on jagatud 6 linnaosaks.
Alfred Maasik
pisi|Alfred Maasik Alfred Maasik (26. jaanuar 1897 Tallinn – 6. juuli 1990 St. Petersburg, Pinellase maakond, Florida) oli Eesti kergejõustiklane.
Ta püstitas 1928. aastal 10 000 m jooksus Eesti rekordi ajaga 33.35,6. Ta tuli 1934. aastal maratonis Eesti meistriks.
1932. aasta olümpiamängudel Los Angeleses saavutas ta 50 km käimises kümnenda koha.
Isiklikku
Alfred Maasiku vend oli poksija ja jalgpallur Artur Maasik.
Fibroblast
Fibroblast on ekstratsellulaarset maatriksit ja kollageeni sünteesiv rakk. Eritatavad ained on loomse koe tugistruktuuri osad, mis omavad keskset tähtsust haavasulgumises. Fibroblastid on kõige arvukamad sidekoe rakud loomades. pisi|Hiire embrüonaalsed fibroblastid
Taust
Fibroblastid ja fibrotsüüdid on sama raku kaks vormi. Fibroblastid ja fibrotsüüdid on seotud sidekoe metabolismi ja korrashoiuga, kusjuures fibroblastid on koe korrashoiu ja metabolismi seisukohalt aktiivsemad, fibrotsüüdid vähem aktiivsed rakud. Seni on tendents kutsuda mõlemat rakutüüpi fibroblastideks, kusjuures sõnalõpp "blast" viitab tüvirakule või aktiivses ainevahetuse faasis olevale rakule.
Fibroblastid on morfoloogiliselt heterogeensed, omades palju eri kujusid ja vorme vastavalt raku asukohale ja tegevusele. Kuigi morfoloogiliselt raskesti eristatavad, võivad ektoopiliselt siiratud rakud säilitada informatsiooni varasema asukoha ja päritolukoe kohta vähemalt mõne generatsiooni vältel. See võib viia tüsistusteni, kui rakkude käitumine on ümbritseva koe omast erinev.
Fibroblastidega samasse rühma kuuluvad ka kõhre ja luukoe rakud. Ühine on neil kollageense materjali eritamine keskkonda. Samuti kuuluvad siia rasvarakud ja silelihasrakud. Eriline nende rakkude puhul on nende omadus muunduda ühest rakutüübist teise, kusjuures kõige muundumisvõimelisem on fibroblast, mis võib muunduda nii luu-, kõhr-, rasv- ja silelihaskoe rakuks. See avaldub näiteks haavade korral, kus epiteelis paiknevad fibroblastid omandavad silelihaskoele omaseid tunnuseid ning aitavad haava koos hoida või kinni tõmmata.
Nikolai Petrov
Nikolai Arnoldovitš Petrov (14. aprill 1943 Moskva – 3. august 2011 Moskva) oli vene pianist, Nõukogude Liidu rahvakunstnik.
Fibroblast
Taust
Selliseid muundumisi reguleerib sidekoerakke ümbritsev ekstratsellulaarne maatriks ja selles olevad koefaktorid. Näiteks on võimalik luudest eraldatud fibroblastidega kasvatada nahale kõhre ja lõpuks luukude.
Nikolai Petrov
Petrov sündis muusikute perekonnas. Tema isa oli tšellist Arnold Ferkelman (1914–1992) ning onu Moissei Ferkelman oli helilooja. Nikolai Petrovi emapoolne vanaisa Vassili Petrov oli ooperilaulja, bass.
Fibroblast
Embrüoloogiline päritolu
Fibroblastide põhifunktsiooniks on tagada sidekoe struktuurne terviklikkus. See tagatakse pideva ekstratsellulaarse maatriksi prekursoride sekretsiooniga rakuvälisruumi. Fibroblastid sekreteerivad kõikide ekstratsellulaarse maatriksi osade prekursoreid, eelkõige baasaineid ja suurt hulka erinevaid fiibreid. Ekstratsellulaarse maatriksi komponendid määravad sidekoe füüsikalised omadused.
Nikolai Petrov
Moskva konservatooriumis õppides võitis ta Van Cliburni nimelise konkursi USA-s ja Kuninganna Elizabethi nimelise konkursi Brüsselis.
Fibroblast
Embrüoloogiline päritolu
Nagu teised sidekoe rakud, pärinevad ka fibroblastid primitiivsest mesenhüümist. Seetõttu ekspresseerivad nad intermediaarset filamendivalku (tsütoskeleti komponendid, leidub paljudes loomade rakkudes) vimentiini. Selle valgu olemasolu saab kasutada markerina raku mesodermaalse päritolu tuvastamiseks. Tuleb aga tähele panna, et tegu pole ainulaadse omadusega, kuna ka mõnda aega in vitro söötmel kasvatatud epiteeli rakud võivad ekspresseerida vimentiini. Teatud tingimuste olemasolul võivad epiteeli rakud muutuda fibroblastideks. Seda protsessi nimetatakse epiteliaal-mesenhümaalseks üleminekuks (ingl EMT).
Samuti on võimalik vastupidine olukord, kus fibroblast muundub epiteeli rakuks, läbides mesenhümaal-epiteliaal ülemineku (ingl MET). Selle protsessi käigus omandab rakk polarisatsiooni ja lateraalsed ühendused kõrvalolevate rakkudega ning moodustub epiteliaalne rakukiht. See protsess esineb paljudes arengusituatsioonides (näiteks nefroni ja notokordi areng) ning samuti ka haava sulgumises ja tumorigeneesis.
Struktuur ja funktsioon
Fibroblastid on suured lamedad rakud ning omavad hargnenud tsütoplasmat, mis ümbritseb lamedat ovaalset rakutuuma, mis sisaldab kahte või enamat tuumakest. Aktiivseid fibroblaste saab eristada tänu nende rohkele karedapinnalisele endoplasmaatilisele retiikulumile. Inaktiivsed fibrotsüüdid on väiksemad, otstes teravneva ovaalse kujuga ja omavad vähem karedapinnalist endoplasmaatilist retiikulumi. Kuigi fibroblastid paiknevad suurel alal eraldi ja hajunult, võtavad nad tiheda asustuse korral tihti paralleelsetesse klastritesse koondudes ühtlase kuju.
Fibroblastid toodavad kollageene, glükosaminoglükaane, retikulaarseid ja elastseid fiibreid, ekstratsellulaarses maatriksis leiduvaid glükoproteiine ja tsütokiini TSLP. Kasvavate indiviidide fibroblastid jagunevad ja sünteesivad baasaineid ekstratsellulaarse maatriksi ja muude koeosade jaoks. Koekahjustus stimuleerib fibrotsüüte ja põhjustab fibroblastide mitoosi. Erinevalt keha õõnsusi vooderdavast epiteelkoest ei moodusta fibroblastid lamedaid rakukihte ega ole polaarselt kinnitunud ühelegi basaalmembraanile, kuigi nad võivad teatud situatsioonides panustada basaalmembraani koostisosadesse. Selle näiteks on subepiteliaalsed müofibroblastid soolestikus, mis võivad sekreteerida α-2 ahelat kandvat laminiini komponenti, mis puudub ainult soolepiirkondades, kust puuduvad ka müofibroblastid. Fibroblastid võivad samuti migreeruda üksikute rakkudena üle söötme, erinevalt epiteeli rakkudest. Kui epiteeli rakud moodustavad organismi katva kihi, siis on fibroblastid ja temaga seotud sidekude see, mis moodustavad suurosa organismi tugistruktuuridest, sealhulgas luud, kõhred ja muud.
Fibroblasti eluiga, mõõdetuna kanaembrüotes, on 57 ± 3 päeva.
Haigused
Tavalisim fibroblastidega seotud haigus on fibroos, mille käigus tavaliselt armkude moodustav protsess ladestab liigselt armkude keha eri piirkondadesse. See protsess, kuigi ise mitte abnormaalne, võib põhjustada tüsistusi, kui armkude ladestub liigsel hulgal või vales kehapiirkonnas. Selle näiteks on maksa fibroos, mis on esimene samm maksa funktsioonide peatumises. Kuna sidekude ei suuda asendada maksakoe funktsioone, viib see lõpuks maksapuudulikkuseni. On aga ka näidatud, et see protsess on mõnevõrra pöörduv, mis on põhjustanud uuringu antifibrootiliste ravimite väljatöötamiseks.
Hüpertroofiline armistumine on protsess, mille käigus fibroblastid toodavad liigselt kollageeni ning põhjustavad seega muust koest kõrgenenud, kollageenirikka, koloreerunud armi. Selle protsessi puhul on määravaks mehaaniline stress. On näidatud, et regulaarse mehaanilise stressi puhul on fibroblastidel tendents sünteesida rohkelt kasvufaktoreid ja üle minna hüpertroofilist armkude põhjustavaks rakuks.
Samuti on näidatud, et suitsetamine kahjustab kopsude endoplasmaatilist retiikulumi ülal hoidvaid kopsu fibroblaste. Suitsuekstraktiga töödeldud hiirte kopsu fibroblastides muutus redoksreaktsioonide regulatsioon ning rakud suunati apoptoosi. Fibroblastide ja seega ka endoplasmaatilise retiikulumi kadumine põhjustab koe kokkuvarisemist ja sellega seotud terviseriske.
Muu kasutus
Hiire embrüonaalseid fibroblaste (MEF) kasutatakse tihti toiterakkudena (toodavad tüvirakkude jaoks signaalmolekule) inimese embrüonaalsete tüvirakkude uuringutes. Hiljuti on hakatud MEFe asendama söötmega. Eeliseks on täpselt defineeritud ainete kogused, mis on tuletatud ainult inimese vastavatest ainetest. Selle eeliseks on potentsiaalsete saastete ja tundmatutest kogustest tulenevate vigade vältimine.
Samuti on näidatud, et fibroblastidest on võimalik saada pluripotentsed (rakk, mis on võimeline muunduma kõigiks teisteks rakkudeks peale embrüonaalsete rakkude) tüvirakud. Nimelt on näidatud, et hiire fibroblastidest on võimalik Oct3/4, Sox2, c-Myc, ja Klf4 faktorite lisamisel suunata tagasi pluripotentse tüviraku staadiumisse. Selleks kasutati tüviraku seerumit ning saadud rakke siirati nii immunodefitsiitsetesse hiirtesse kui ka blastotsüstidesse. Uuringus selgus, et siiratud tüvirakud põhjustasid suurel hulgal kasvajaid täiskasvanud hiirtes, samas kui blastotsüstid arenesid häireteta.
Peter Lindemann
Ta õppis Uppsala ja Königsbergi ülikoolis (immatrikuleeriti 25. augustil 1749) usuteadust.
Dmitrij Jaškin
pisi|Dmitrij Jaškin (2013) Dmitrij Alexejevič Jaškin (vene keeles Дмитрий Алексеевич Яшкин; sündinud 23. märtsil 1993 Omskis) on Venemaal sündinud Tšehhi jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Arizona Coyotes ründajana paremäärel.
Ta alustas karjääri Tšehhi klubis Praha Slavia. 2011. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft'is 41. valikuna.
Põhja-Ameerikasse suundus Jaškin mängima hooajal 2012–13, mängides esimese hooaja põhiliselt Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Moncton Wildcats. 2013. aasta aprillis sõlmis ta Bluesiga kolmeaastase lepingu ning sai hooajal 2012–13 Bluesi meeskonnas NHL-is kirja kaks mängu. Esimese värava lõi ta NHL-is 28. detsembril 2013 mängus Chicago Blackhawksi vastu, kuid mängis enamuse hooajast 2013–14 American Hockey League'i klubis Chicago Wolves. Alates hooajast 2014–15 kuulus ta regulaarselt Bluesi koosseisu. 2018. aastal liitus ta Washington Capitalsiga.
2021. aastal naasis ta NHL-i, sõlmides üheaastase lepingu Arizona Coyotesiga.
Tšehhi jäähokikoondisse on Jaškin kuulunud kahtedel maailmameistrivõistlustel.
Nõmme Heakorra Selts
Nõmme Heakorra Seltsil on leheküljestik Internetis.
Mitterdorf an der Raab
Mitterdorf an der Raab on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas.
pisi|tühi|Kabel Mitterdorfis
Harrastusteadus
pisi|Lühidokumentaal iseõppinud seeneteadlasest William Padilla-Brownist (2022) Harrastusteadus (ka kodanikuteadus, huviteadus; inglise keeles Citizen Science) on inimeste vabatahtlik panus teadusesse. Panuseks võib olla vaatluste tegemine, andmete talletamine ja analüüsimine või muu abistav tegevus. Sageli on harrastusteadus seotud hobitegevusega: näiteks lindude vaatlemise, putukate kogumise, harrastusastronoomiaga. Eestis on mitmeid organisatsioone ja ühendusi, mis kasutavad harrastusteadlaste abi seireandmete või fenoloogiliste vaatluste kogumisel, näiteks Eesti Ornitoloogiaühing ja Eesti Looduseuurijate Selts. Harrastusteadlaste panus laiendab elurikkuse uurimise haaret, aidates andmeid koguda ka paikadest, kuhu teadlased ei jõua. Harrastusteaduse tulemusi kasutavad teadlased näiteks looduskaitse korraldamisel, keskkonnategevuskavade ettevalmistamisel ja keskkonnaseisundi hindamisel.
Euroopa Harrastusteaduse Assotsiatsiooni (inglise keeles European Citizen Science Association) juures tegutsev hea tava ja võimekuse arendamise töörühm on pannud kokku mõned olulisemad põhimõtted, mida nemad peavad harrastusteaduse hea tava aluseks.
Nendeks on:
Aulike Salo
Aulike Salo (sündinud 23. novembril 1968 ) on Eesti jurist, kohtunik.
28. juunil 2002 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Aulike Salo esimese astme kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse. 2006. aastal liideti linnakohus Harju Maakohtuga.
2020. aasta veebruaris vabanes Tallinna Ringkonnakohtus ametikoht seoses senise kriminaalkolleegiumi liikme Andres Parmase asumisega riigi peaprokuröriks. Kandideerisid Tambet Grauberg Pärnu maakohtust, Merle Parts ja Aulike Salo Harju maakohtust ning Heili Sepp ja Merit Bobrõšev Viru maakohtust. Valituks osutus Heili Sepp.
Ta on olnud kriminaalasjade arutamisele spetsialiseerunud Liivalaia kohtumaja juhataja. Pärast Harju maakohtu kolme kohtumaja liitmist Tallinna kohtumajaks, on ta maakohtu aseesimees (asejuhataja) süüteovaldkonnas.
Anne Rebane (jurist)
Anne Rebane (sündinud 27. märtsil 1961  ) on Eesti jurist, kohtunik.
1983–1992 töötas ta erinevates ettevõtetes ja erinevatel ametikohtadel: insener, inspektor, jurist. 1992–1993 oli ta Haabersti Halduskeskuse jurist.
19. oktoobril 1993 nimetas Vabariigi President Riigikohtu üldkogu ettepanekul Anne Rebase (tollal Kasemaa) esimese astme kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse. 2006. aastal liideti linnakohus Harju Maakohtuga.
Erich Birk
Erich Birk (16. juuli 1907 Narva-Jõesuu – 19. märts 1945 Delsbo, Gävleborgi lään, Rootsi) oli eesti sisearhitekt.
Ta omandas keskhariduse Tallinna Reaalkoolis ja õppis arhitektuuri Praha Tehnikaülikoolis ja Dresdeni Rakenduskunstiakadeemias.
Ta oli alates 1933. aastast Richard Wunderlichi mööblitööstuse Uudne Mööbel kaasomanik. Tema tööde hulgas on Oru lossi, Kadrioru Administratiivhoone, Välisministeeriumi ja Eesti saatkonna Helsingis sisustus.
Aleksander-Rudolf Toomel
Aleksander-Rudolf Toomel (14. juuni 1888 Jõhvi vald, Viru kreis – 17. november 1941 Kirov, NSV Liit) oli Eesti poliitik, III Riigikogu liige.
Aleksander Toomel kuulus 1936. aastal valitud Põllutöökoja teise koosseisu, Virumaalt Jõhvi põllumeeste konvendist.
Aleksander-Rudolf Toomel arreteeriti NKVD poolt 24. aprillil 1941. aastal, ta mõisteti süüdi ENSV ÜK poolt 30.08.41 Vene SFNV Kriminaalkoodeksi §58-4 süüdistuses ja talle mõisteti surmaotsus.
Puhta Läänemere Ühendus
Puhta Läänemere Ühendus (inglise keeles Coalition Clean Baltic, lühend CCB) on aastal 1990 Helsingis asutatud valitsusväline keskkonnaorganisatsioon, mis koordineerib Läänemere valglat ja Läänemerd mõjutavaid tegevusi.
Praegu ühendab CCB 27 organisatsiooni järgmistest riikidest: Valgevene, Soome, Venemaa, Eesti, Läti, Leedu, Poola, Saksamaa, Taani, Ukraina ja Rootsi.
CCB peakontor asub Rootsis Uppsalas.
Tiiu Speek
Tiiu Speek (ka Härm, sündinud 1958) on Eesti tõlkija, ökokriitik.
1986. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal, 1995. aastal kaitses USA-s Millsi kolledžis magistritööd Ameerika kirjanduse alal ja sai magistrikraadi. Hiljem on ta töötanud vabakutselise tõlkija ja keeleõpetajana.
Ta oli esimesi ökokriitika kui kirjandusteaduse suuna õpetajaid Eestis, korraldades 1990. aastatel Tartus seminarisarja "Tekst ja loodus".
Altia
Altia Oyj oli Soome riigiettevõte, mis tootis alkohoolseid jooke Soomes, Eestis ja Prantsusmaal. Ettevõtte peamisteks sihtturgudeks olid Soome, Rootsi, Norra, Taani, Eesti ja Läti. Altia eraldati 1999. aastal Alkost ja ettevõte arenes kangete alkohoolsete jookide turuliidriks Soomes ja Rootsis, Eestis ja Lätis oli Altia teisel kohal ning Norras ja Taanis neljandal kohal. 2021. aastal liitusid Altia ja Arcus üheks ettevõtteks, moodustades Anora Grupi, mis on Altia järelkäija. Eestis kuulus Altia Grupi koosseisu Altia Eesti AS, mis tänapäeval on tuntud kui Anora Estonia AS.
Altia oli 2018. aastast noteeritud Helsingi börsil. Grupi kogukäive 2020. aastal oli 342,4 miljonit eurot.
Ajalugu
Altia eraldus Alkost 1999. aastal Soomes 1990. aastatel käivitunud erastamisprotsesside tulemusel, kui vähendati tsentraliseeritud riigi osakaalu alkoholitootmises. Altia jäi küll riigiettevõtteks, kuid keskendus alkoholi tootmisele, samas kui Alko ülesandeks jäi alkoholi jaemüük.
2010. aastatel jäi Altia mitmeks aastaks kahjumisse, kuid laienes samal ajal jõudsalt edasi. Altia omandas 2009. aastal Grönstedtsi ja Amundseni konjakimargid, valiku Rootsi ja Taani traditsioonilisil kange alkoholi ja veinibrände ning Renault Cognac’i kaubamärgi 2010. aastal ning Xanté ja Arsenitchi kaubamärgid 2012. aastal. Altia teatas 2013. aasta juunis ka Larseni ja Taani akvaviidi Brøndums omandamisest, millega kuulus Altiale 23 protsenti Taani akvaviti turust.
2020. aasta septembris teatasid Altia ja Arcus liitumisplaanidest. Ettevõtete nõukogude teatel sai Altia aktsionäridel olema ettevõttes 53,5 ja Arcuse aktsionäridel 46,5 protsendi suurune osalus. Liitumise eesmärgiks oli koos tugevamalt kasvada Põhjamaades ja laieneda ka väljaspoole. Norra, Rootsi ja Soome konkurentsiametitelt loa saamiseks pidid mõlemad firmad müüma maha mõned kaubamärgid, et vältida monopoolse seisundi teket turul. Altia pidi lõpetama Eestis toodetud metsmaasikalikööri müügi Norra turul ja maha müüma ka Skåne akvaviidi ja mitmed teised kaubamärgid Rootsi firmale Galatea. 1. septembrist 2021 liitusid ettevõtted lõplikult üheks, moodustades Anora Grupi.
Uus Udujärv
Uus Udujärv (ka Uus-Udujärv) on järv Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Kantkülas. Veekogu pindala on 1,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 713 m.
Põldvutt
pisi|Põldvutt Põldvutt (Coturnix coturnix) on Euraasias ja Aafrikas elutsev faasanlaste sugukonda kuuluv linnuliik ja ühtlasi maailma väikseim kanaline.
Täiskasvanud linnu kaal on umbes 100 grammi. Välisilmelt on põldvutt helepruuni üldtooniga ning seljal ja külgedel pruuni-kollase-musta peenemustrilise sulestikuga lõokesesuurune lind, kelle kõhualune sulestik on heledam ja mustrita. Pea on tumedam, kuid pealaelt ja mõlema silma kohalt jookseb kuklasse helekollane triip. Noorlinnud ja emaslinnud on peenemamustrilised. Isaslindudel (kukkedel) on pea silmadest ja nokast madalamal musta-valgetriibuline ja nende rinnapiirkonnas on suur ülespoole suunatud nooleotsa kujuline must laik.
Põldvutt on Eestis rändlind, olles ainus siin pesitsev kanaline, kes siin ei talvitu. Saabub Eestisse alates aprilli lõpust mai lõpuni ja suundub tagasi lõunasse alates augustist.
Põldvutt on karjalise eluviisiga ja tegutseb valdavalt lagedal kultuurmaastikul, enamasti teravilja- ja heinapõllul, kuid on väga hea kaitsevärvuse tõttu raskesti märgatav. Eluiga võib ulatuda kuni 11 aastani. Peetakse ka farmides kodulinnuna vutimunade ja vutiliha tootmiseks.
Lodu-süsijooksik
Lodu-süsijooksik (Pterostichus nigrita) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Julius (Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg)
Oldenburgi dünastiast põlvnev Julius sündis Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsogi Friedrich Wilhelmi (1785–1831) ning Hessen-Kasseli printsessi Luise Karoline (1789–1867) kaheksanda lapsena.
1863. aastal sai Juliuse vennapoeg Vilhelm (1845–1913) Geórgios I nime all Hellenite kuningaks ning Julius saadeti koos kuningaga Kreekasse, kus ta täitis kuninga nõuniku ülesandeid. 18 kuud hiljem, naastes ühelt oma jalutuskäigult, avastas kuningas, et Julius on kutsunud enda juurde seitse eelmise kuninga Ottoga (1815–1867) seotud ministrit, et arutada kuninga nõuniku krahv Wilhelm Sponnecki (1815–1888) ametist kõrvaldamist. Kuningas, kes oli veendunud, et Julius plaanis paleepööret, andis viimasele käsu nädala jooksul riigist lahkuda.
Perekond
Julius sõlmis 2. juulil 1883 morganaatilise abielu Elisabeth von Ziegesariga (1856–1887), kes oli Wolf von Ziegesari tütar. Abielludes sai Elisabeth Roesti krahvinna tiitli.
Raudteelaste Klubi
Raudteelaste Klubi all võidakse mõelda:
Epüfon
Epüfon nägemispuudega inimestele mõeldud ajakiri, mis algul ilmus helikassettidel ja hiljem CDdel. Ajakirja sisu koosneb suuresti intervjuudest, mida annavad nägemispuudega inimesed. Ajakirja annab välja Eesti Pimedate Liidu Teabe- ja Koolituskeskus.
Ajakiri ilmub 1970. aastatest.
Aprillis 2019 ilmus 291. number.
Hanf Kung
Hanf Kung on 2012. aastal loodud Eesti hiphopansambel.
Hanf Kung võitis looga "Plekksüda | Kuu Poest Balti Jaamani mixtape" ETV2 muusikasaate "Eesti TOP 7" korraldatud võistluse "2015. aasta parim Eesti muusikavideo". Azma laul "Mind ei koti" valiti "Eesti TOP 7" 2016. aasta videoks ning see oli samal aastal 8. enim vaadatud kodumaine muusikavideo.
Tallinna Raudteelaste Klubi
Tallinna Raudteelaste Klubi oli Tallinnas 1950. aastatest kuni 1990. aastate alguseni tegutsenud raudteelasi ühendanud klubi.
Klubi tegutses Kopli tänav 3 hoones. See ehitati Raudteelaste Kodu jaoks ning aastatel 1929–1940 tegutses seal hoones Raudteelaste Ühing "Raudam".
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse paranduste loend
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse paranduste loendis on Ameerika Ühendriikide Kongressi poolt Ameerika Ühendriikide põhiseadusesse pärast põhiseaduse jõustumist 4. märtsil 1789 vastu võetud parandused, mis on osariikide poolt ratifitseeritud. 33 vastu võetud parandusest on jõustunud 27. Esimesed kümme parandust on tuntud kui Bill of Rights.
Mortantsch
Mortantsch on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas.
pisi|tühi|
Mortantsch asub Weizi kõrval.
Kati Kivitar
Kati Kivitar (sündinud 25. mail 1977) on eesti koreograaf ja lavastaja.
Ta on lõpetanud 1995. aastal Tartu 8. Keskkooli, 2000. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli koreograafia erialal ja 2007. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti erialal lavastajana. Ta on õppinud aastatel 2000–2003 Tallinna Tallinna Pedagoogikaülikooli magistriõppes kultuuriajalugu ja 2006–2008 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppes.
Aastatel 1995–1996 töötas Kati Kivitar Tartu Lasteteatris näitlejana ning 1996. aastal oli vabakutseline koreograaf-lavastaja ja liikumisjuht. Aastatel 1996–1997 töötas TV3-s režissööri assistendina. Aastatel 1996–2000 oli ta Eesti Tantsuagentuuri algatusmeeskonna liige, tantsija ja koreograaf. Aastatel 1997–2002 seadis Salong-Teatri lavastustele liikumist ja tantse. 2006. aastal oli ta Theater MOGULI Balti regiooni produktsiooni konsultant, aastatel 2007–2010 vabakutseline lavastaja.
Aastatel 2008–2011 oli Kati Kivitar Rakvere Teatris lavastaja. 2010. aastast töötab ta rahvusooperi Estonia näitejuhina. Ühtlasi on ta 2011. aastast ka Tallinna Ülikooli (sh Tallinna Ülikooli Balti filmi, meedia ja kunstide instituudi näitlemise ja dramaturgia) lektor.
Kati Kivitar on loonud koreograafiat ka sellistele eriprojektidele nagu Eesti Vabariigi 91. aastapäeva kontsert-vastuvõtt Jõhvi kontserdimajas (koos Üllar Saaremäega) 24. veebruaril 2009 ning rattaballett, koreograafiline etüüd 60 jalgratturile “Otse vaadates ei näe te tihti midagi” Rakveres Arvo Pärdi monumendi "Noormees jalgrattaga muusikat kuulamas" avamisel helilooja 75. sünnipäeval, 11. september 2010.
Kati Kivitar on mänginud Kanada-Briti telesarjas „Zero Hour” (2005) ja filmis „Nõid” (2006, Mosfilm).
Küljejoon
Küljejoon (ladina linea lateralis) on veeselgroogseil (sõõrsuudel, kaladel ja kahepaiksetel) piki kere külgi ja peas asetsev elund, mis tajub vee liikumise suunda ja tugevust ning tahketelt kehadelt peegelduvaid veevoole. Nende omaduste tõttu nimetatakse küljejoont ka seismosensoorseks elundiks.
Veeselgroogsete küljejoon moodustub kas nahalohukestest või ridamisi paiknevate avade kaudu nahapinnale ulatuvatest nahasisestest kanalitest. Nahasistes kanalites paiknevad meelerakkude kogumid (nn neuromastid), mis talitlevad kemoretseptorina.
Jupri järv
Jupri järv (ka Veskijärv) on paisjärv Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Karitsa külas. Veekogu pindala on 0,6 ha ja kaldajoone pikkus 446 m.
Pelikan
pisi Pelikan ehk roosapelikan (Pelecanus onocrotalus) on pelikaniliste seltsi kuuluv liik linde.
Pelikani perekonnas on peale roosapelikani veel 7 liiki.
Eluviis
Ta elab kolooniates, suur pesa on enamasti ehitatud maapinnalohku.
Poegi hauvad kordamööda nii emas- kui isaslind.
Toitumine
Nokk on varustatud paunaga, mille maht on 13 liitrit. Söögi hankimiseks laseb pelikan veel nokapauna voolata. Pauna sattunud kalad neelab pelikan alla.
Aegir (kuu)
Aegir (ka Saturn XXXVI) on Saturni looduslik kaaslane. Selle kuu avastasid Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid ta olemasolust 4. mail 2005 vaatlusandmete põhjal, mida koguti ajavahemikul 12. detsember 2004 kuni 11. märts 2005. Esmaseks ajutiseks nimeks sai S/2004 S 10.
Nimi Aegir pandi talle 2007. aasta aprillis skandinaavia mütoloogiasse kuuluva hiiu Ægiri järgi, kes on hiid Fornjóti poeg, Logi (tulejumal) ja Kári (tuulejumal) vend. Hiid Ægir on skandinaavia mütoloogias merede valitseja või merekuningas, kelle võimuses on näiteks peatada merel tormi.
Aegir on umbes 6-kilomeetrise läbimõõduga ning tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas, keskmisel kaugusel Saturnist 19 618 000 km. Ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 1140,24 ööpäeva. Orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 167° (140° Saturni ekvaatori suhtes) ja ekstsentrilisus 0,237.
Karl Ernst von Baeri medali (1976–1992) saajate loend
See lehekülg esitab Karl Ernst von Baeri medali (1976–1992) saajad tähestikulises järjekorras.
A
Aavo Aaviksaar (1992) - Erik Amburger (1988) - Juhan Aul (1976)
B
Baeri maja (1992) - Baeri perekond (1992) - Henning M. Beier (1992) - Leonid Bljahher (1976)
E
Johan Eichfeld (1976) - Jaan Eilart (1980) - Ülle Einasto (1980) - Tamara Enno (1992) - Ivar Etverk (1988)
F
Toomas Frey (1988)
G
Merkuri Giljarov (1984) - Arnold Green (1976)
H
Valter Haamer (1992) - Ain Heinaru (1992) - Harald Haberman (1976) - Henn Haberman (1984)
I
Mati Ilomets (1992) - Tullio Ilomets (1976)