cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Langebrauni portselan
Langebrauni märk
Pärast ettevõtte laienemist 1933. aastal hakati toodangut märgistama kummitempliga. Sellel kasutatud märk sarnanes suuresti eelmisega, kuid tekst oli veidi pruunikam või punakam ja seda ümbritses ovaal.
Käsimaali puhul oli esemetele kirjutatud tekst "Käsimaal" ning vahel lisati eelmisele ka selle saksakeelne vaste ("Handgemalt").
Oma märk oli ka eksporttoodangule. See oli vapikilbi kujuline ja diagonaalselt poolitatud nõnda, et selle ülemises rohelises osas paiknes päikese musta värvi kontuur ning alumisel musta värvi taustal asusid rohelised tähed "NL". Märgi lõi Peet Aarela, kes töötas ettevõttes dekoraatorina.
Kuna üldiselt oli Eesti siseturule mõeldud portselan odavam kui ekspordiks toodetu, võimaldab märk aimu anda ka eseme haruldusest. Hinnaline käsimaal ja/või eksporttoodang moodustasid ikkagi ainult väikese protsendi kogutoodangust, kuna lihtsakujuline dekoor aitas hoida hinna madalal ja saavutada suurema läbimüügi.
Langebrauni märki võltsitakse Eestis võrdlemisi palju ning internetipoed ja oksjonilehed kubisevad võltsitud toodetest.
Langebrauni portselan tänapäeval
Langebrauni portselanitöökoja toodetest on tänapäevaks saanud kollektsionääride ihalusobjektid hoolimata sellest, et neid on võrdlemisi palju säilinud. Eriti hinnalised on ainueksemplarid ja kallimasse kategooriasse kuuluvad ka välisturgudele mõeldud tooted.
Sipoo vald
Sipoo (rootsi keeles Sibbo) on vald Soomes Uusimaa maakonnas.
Harilik astelpaju
Harilik astelpaju (Hippophaë rhamnoides) on hõbepuuliste sugukonna astelpaju perekonda kuuluv põõsaliik.
Botaaniline kirjeldus
pisi|vasakul Põõsas või puu, 3–9 m kõrgune. Oksad asteldega. Lehed lineaalsed, 0,5 cm laiad ja 3–8 cm pikad, hõbedaselt hallikasrohelised.
Sipoo vald
Vald on kakskeelne, 58% elanikest on soome emakeelega ja 40% rootsi emakeelega. 1953. aastani vald oli täiesti rootsikeelne (ükskeelne), pärast seda kakskeelne rootsi enamusega ja alates 2003. aastast kakskeelne soome enamusega.
Harilik astelpaju
Botaaniline kirjeldus
Kahekojaline taim, emas- ja isasõied eraldi taimedel. Emas- ja isastaimi on võimalik eristada üksnes õiepungade järgi. Emasõiel pole kroonlehti, näha on vaid kollased emakasuudmed. Isasõite kroonlehed on pruunikad, soomusja kattega.
Viljaks on väikeste õlirikaste seemnetega lihakas luuvili. Värvus varieerub kultuursortidel kahvatukollasest oranži ja punaseni. Viljad kinnituvad tihedalt ja tugevalt võrsele, mis teeb saagi koristamise keeruliseks.
Sipoo vald
Sipoo sõprusvald Eestis on Kuusalu vald.
Vladimir Bogoraz
Vladimir Germanovitš Bogoraz (pseudonüümid Vladimir Bogoraz-Tan, N. A. Tan; 27. aprill 1865 – 10. mai 1936) oli vene antropoloog, keeleteadlane ja kirjanik.
Harilik astelpaju
Kasvukoht
Looduses kasvab Euroopast Siberini, Hiina ja Põhja-Indiani.
Sipoo vald
Soome Riiginõukogu otsustas 28. juunil 2007 häältega 8:4 liita Sipoo edelaosast 30 ruutkilomeetri suuruse ala Helsingiga 2009. aasta algusest. Otsus kaevati edasi kõrgemasse halduskohtusse, kuid 15. jaanuaril 2008 lükkas kohus kaebuse tagasi. 1. jaanuaril 2009 liideti 3000 hektarit Sipoo edelaosast Helsingiga. Liidetud alal elab üle 3000 inimese.
2011. aastani kuulus vald Ida-Uusimaa maakonda.
Vladimir Bogoraz
Peale tema surma saadeti Põhja Komitee kui "igand" Stalini käsul laiali.
Sipoo vald
Sipoo kõrval asub Soome pealinn Helsingi ja Porvoo.
Harilik astelpaju
Kasutamine
Ta on mitmekesine põllumajanduskultuur, mille viljelemine on väga keskkonnasäästlik ning suurem osa taimest on erinevatel viisidel kasutatav. Koduaedades kasvatatakse ilupuu ja majapõõsana. Kuna on mullastiku suhtes vähenõudlik, on katsetatud mahajäetud põlevkivikarjääride haljastamist astelpajuga. Astelpaju marjadest ning seemnetest toodetud õli on tervislik.
Ajalugu
Legendid räägivad, et vanad kreeklased lisanud astelpaju lehti ja noori oksi võistlushobuste sööda hulka, mis hobustele nii hästi mõjunud, et karva kohe läikima löönud. On proovitud tänapäeva hobustegi peal – töötab tõesti. Astelpaju lehed olnud lemmiktoiduks ka lendavale ratsule Pegasusele, siit ka astelpaju nimi Hippophae (kr. k. hippos – hobune; phaos – särav, läikiv).
Sipoo vald
Külad
Söderkulla, Broböle, Eriksnäs, Gesterby, Gumbostrand, Hangelby, Hindsby, Herrala (Hertsby), Immersby, Kalkkiranta (Kalkstrand), Kallbäck, Kärr, Linnanpelto (Borgby), Löparö, Majvik, Martinkylä (Mårtensby), Massby, Myyras (Myras), Nevas, Nikkilä (Nickby), Pigby, Savijärvi, Sipoo (Sibbo), Simsalo (Simsalö), Skräddarby, Spjutsund, Svartböle, Talma (Tallmo), Träskby, Box, Västerskog, Põhja- ja Lõuna-Paippinen (Norra ja Södra Paipis)
Harilik astelpaju
Ajalugu
Marju, lehti, koort ja seemnetest saadud õli on kasutatud juba ammustest aegadest – ravivahendina on astelpaju leidnud mainimist Tiibeti kroonikates juba 800 aastat e. Kr.
Välislingid
Yalancı iğde
8. armee (NSV Liit)
8. armee oli NSV Liidu Punaarmee väekoondis Teises maailmasõjas.
Ajalugu
8. armee formeeriti NSV Liidus oktoobris 1939 Novgorodi piirkonnas paikneva Leningradi sõjaväeringkonna väeosade baasil ning mis osales Nõukogude Liidu ja Soome vahelises Talvesõjas Petrozavodski suunal.
13. juunil 1940 sai 8. armee lahingukäsu Eesti vallutamiseks.
1940. aasta sügisel anti 8. armee Punaarmee ülemjuhatuse poolt Balti Erisõjaväeringkonna koosseisu. Peale Eesti ja Nõukogude Liidu vahelise baaside lepingu sõlmimist saabusid 8. armee väeosad läbi Tartu ja Pihkva Eestisse, kus asusid kokkulepitud dislotseeriumiskohtadesse. Oktoobris 1940 aga suundus 8. armee juhtkond juba lähemale uuele NSV Liidu-Saksamaa piirile ning Balti Erisõjaväeringkonna keskusele Lätis, seal asuvasse Jelgava linna ning alustas intensiivseid staabi- ja väliõppusi ning uue piirkonnaga tutvumist.
Teise maailmasõja ajal oli Idarindel okupeeritud Balti riikides peetavate Looderinde kaitselahingute osaline NSV Liidu poolt. Sõjategevuse alguses asusid 8. armee: 10. laskurkorpus Pärnu–Võrtsjärve kaitseliinil ning 11. laskurkorpus Emajõe kaitseliinil. 3. juulil sai 8. armeele käsu asuda kaitsele looduslikele tõketele – Pärnu jõgikonna soodele, Võrtsjärve ja Emajõe põhjakaldale. 6. juulil andis 8. armee juhataja lahingukäsu kaitse organiseerimiseks Pärnu-Võrtsjärve-Tartu joonele. PBL-i sõjanõukogu otsusel alustati ka Tallinna ümber kolme kaitseliini rajamist.
Alates 14. juulist 1941. aastal oli armee Põhjarinde alluvuses, ülesandeks oli teostada Eesti territooriumi kaitset. 8. armee taandus Narva jõe taha 17. augustil, peale taandumist ühendas Põhjarinde juhatus 8. armee Kingissepa kaitsesektoriga. 1942. aastaks taganesid Leningradi piirkonda ning viisid läbi sõjategevust Volhovi rindel Leningradi blokaadi läbimurdelahingutes.
1944. aastal osales NSV liidu relvajõudude ja Leningradi rinde koosseisus Eesti vallutamises – 1944. aasta Narva operatsioonis, septembris 1944 Tallinna vallutamises, oktoobris 1944 koostöös Punalipulise Balti Laevastikuga Moonsundi dessantoperatsioonis.
1939
Armee koosseisus oli:
Jumalatõestus
Jumalatõestus on argument selle kasuks, et Jumal on olemas. Aegade vältel on pakutud välja palju jumalatõestusi.
Ontoloogiline jumalatõestus
Kui kujutleme suurimat võimalikku objekti, siis selline objekt on meie vaimus. Aga sellest veel suurem objekt oleks selline, mis lisaks veel eksisteerib. Seetõttu peab suurim võimalik kujuteldav objekt olema tingimata ka päriselt olemas. See objekt ongi Jumal.
Platonistlik jumalatõestus
Ei ole võimalik kujutleda seda, mida olemas pole. Jumalat saab kujutleda, järelikult ta eksisteerib.
Kosmoloogiline jumalatõestus
Kõigel on algpõhjus, universumi algpõhjus on Jumal.
Teleoloogiline jumalatõestus
Universumi suur korrapära näitab, et universumil pidi olema intelligentne kavandaja, kes on Jumal.
Transtsendentaalne jumalatõestus
Loogika, teadus, eetika ja teised head asjad on mõttetud, kui Jumalat ei ole; järelikult peavad Jumala olemasolu vastased argumendid olema vastuolulised.
Sündinud 1. novembril
''Siin artiklis loetletakse 1. novembril sündinud tuntud inimesi.
Jumalatõestus
Jumalatõestuse võimalikkus või võimatus ning vajalikkus või tarbetus
Immanuel Kant jõudis järeldusele, et Jumala olemasolu ei saa ei tõestada ega ümber lükata.
Jumalatõestuste teoloogilise staatuse üle on vaidlusi ka usklike seas. Kristlikus traditsioonis on kaks vastandlikku seisukohta. Katoliku kiriku katekismus väidab Aquino Thomasest lähtuvas tomistlikus traditsioonis, et katoliku kiriku õpetuse järgi saab Jumala olemasolu ratsionaalselt tõestada. Sarnane seisukoht on ka paljudesse teistesse konfessioonidesse kuuluvatel kristlastel. Teiselt poolt, paljudel usklikel on vastupidine seisukoht. Nad märgivad, et kristlik usk õpetab lunastust usu läbi ning see usk on kindel lootus Jumala ustavusele, millel on vähe pistmist uskliku võimega mõista seda, millele ta lootuse paneb. Teiste sõnadega, kui kristlik teoloogia on tõene, siis ei ole Jumala olemasolu kunagi võimalik tõestada ei empiiriliselt ega filosoofiliste argumentidega. Selle seisukoha äärmuslik variant on fideism, mille kohaselt usk on lihtsalt tahe uskuda ning mis väidab, et kui Jumala olemasolu oleks mõistusega tõestatav, siis oleks usk Tema olemasolusse ülearune.
Hegel ütleb "Filosoofiliste teaduste entsüklopeedias" (§ 2, märkus), et metafüüsilised jumalatõestused ei ole Jumala olemasolu uskumiseks ja selles veendunud olemiseks vajalikud, nii nagu toidu loodusteaduslikud määratlused ei ole vajalikud söömiseks. Usu ja veendumuseni viib mittefilosoofiline mõtlemine.
Argumendid Jumala olemasolu vastu
On ka mitmeid Jumala olemasolu vastaseid argumente. Neist kõige tuntum on kurjuse probleem. Kui eeldada, et on olemas nii Jumal kui ka kurjus, siis järeldub paratamatult üks kolmest:
Stryn
Stryn on küla Norras Vestlandi maakonnas, Stryni valla keskus.
Rjurik
Rjurik (umbes 830 – arvatavasti 879) oli legendaarne varjaagide pealik, kes oletatavasti valitses 9. sajandi teisel poolel Novgorodimaad.
Arvatav elulugu
Andmed tema elu ja tegevuse kohta on küllalt napid ja vastuolulised, kuid traditsiooniliselt peetakse teda Rjurikovitšide valitsejasoo esiisaks ning Vana-Vene riigi rajaja Igori isaks. Rjurik olevat olnud rosside ehk russide soost – seda on peetud Kesk-Rootsi Roslageni piirkonna viikingihõimuks. Vene ajaloolase Vassili Tatištševi oletusel võis Rjurik olla vendide soost. On ka oletatud, et ta oli varjaagi-slaavi segapäritolu.
Tema isana on nimetatud Godoslavi, emana Gostomõsli tütart Umilat. Mõne allika järgi oli Rjuriku isa Taani kuningas Sigurd Snogöye ('Maosilm') ning ema Inglismaalt pärit Heluna. Isana nimetatakse veel Ingvarit, kelle kaudu Rjuriku esivanemate liin võis ulatuda legendaarse Skandinaavia valitseja Harald Hildetandi ning Skjöldingi valitsejasooni. Kõik need versioonid on väga oletuslikud.
Rjuriku poeg võis olla Igor (877 – arvatavasti 946).
Vene kroonikate andmetel ("Jutustus möödunud aegadest" jt) tõstsid novgorodlased 859. aastal varjaagidest valitsejate vastu mässu, kuid pärast kolm aastat kestnud omavahelisi hõimusõdasid ja korratust kutsusid taas endale mere tagant valitsejad. Nii tulnudki mere tagant kolm venda-konungit – Rjurik, Sineus ja Truvor. Rjurik valitsenud Novgorodis, Sineus Beloozeros ja Truvor Irboskas. Kahe noorema venna surm (864?) teinud Rjurikust Novgorodimaa ainuvalitseja. Osa allikate järgi oli Rjurik Novgorodi (Holmgardi) linna rajaja.
Kroonikate järgi suri Rjurik 879. aastal ning andis valitsemise üle oma kaaskondlasele Olegile, paludes tal ühtlasi hoolitseda oma väikese poja Igori eest. Tema järglased valitsesid Kiievi-Venet 1240. aasta mongolite sissetungini. Viimane Rjurikute soost valitseja Venemaa troonil oli Vassili IV, kes suri 1612.
Uurijate oletusi
On kaheldud, kas Rjurik on üldse ajalooline isik, ja teda on peetud väljamõeldud tegelaseks rahvapärimusest.
Mõningate oletuste kohaselt eksisteeris reaalselt vaid Rjurik ning kaks ülejäänud venda on võõrkeelseid allikaid valesti tõlgendanud vene kroonikakirjutajate eksituse tulemus: tegelikult olevat maale tulnud Rjurik oma kojaga (sine hus) ja ustava malevaga (tru voring). Teiste oletuste järgi oli "Sineus" slaavipärane kuju nimest "Signjotr" ja "Truvor" nimest "Torvald".
"Rjurik" on slaavipärane kuju germaani nimest, mis esines või esineb ka kujudel Roderick, Hrodric, Hroðricus, Hrörek, Hrœrekr, Hrørīkr, Rørik, Hrödar, Hröder ja Hrēðrīk. Mõned uurijad samastavad Rjurikut frangi kroonikatest tuntud Haithabu soost Dorestadi Rørikiga, kes sündis umbes 810–820 ja kuni 860. aastani Lääne-Euroopas erinevaid alasid rüüstas.
Kuna paljud Rjurikust meesliini pidi pärinevad Vene aristokraatide perekonnad kuuluvad N1c1 haplogruppi, mida on sageli soomeugrilastega seotud, on paljud inimesed ka "geneetilist Rjurikut" soomeugrilaseks pidanud. Jaakko Häkkinen peab geneetika sel moel keelega sidumist alusetuks ja leiab, et korrektne teaduslik lähenemine eeldab kõigepealt Rjuriku meesliini algupära koha määratlemist ja siis vaatamist, mis keelt sellel ajal ja selles kohas räägiti. Ta toob välja, et N1c1 haplogrupp jaguneb erineva päritoluga (sealhulgas näiteks Hispaania) alarühmadeks. Häkkineni analüüs näitab, et Rjuriku järglaste haplotüübid kuuluvad sellesse alarühma, mis pärineb Skandinaaviast. Kuna ka "Jutustus möödunud aegadest" nimetab teda skandinaavlaseks ja esimeste Vene valitsejate nimedel on Skandinaavia etümoloogia, peab Häkkinen Rjuriku Skandinaavia päritolu väljaspool kahtlust olevaks.
Keskkond (ökoloogia)
Keskkond ehk elukeskkond (ka looduslik keskkond, looduskeskkond) on organismi mõjutavate biootiliste ja abiootiliste tegurite (ökoloogiliste tegurite) kogum.
Abiootilised tegurid on näiteks valgus, temperatuur, vesi jne. Biootilised tegurid on liigikaaslased ja kõik muud organismi ümbritsevad ja mõjutavad elusorganismid.
Iga keskkonnateguri suhtes on organismil taluvuspiirid, mille ületamine viib organismi hukkumiseni. Taluvuspiiride vahemik moodustab organismi ökoloogilise niši (ökoloogilise amplituudi). Eri organismidel on eri keskkonnategurite suhtes erinev taluvus, mida nimetatakse kohastumuseks. Taluvuspiiride väike nihkumine on aklimatiseerumine. Kui organismi ümbritsevate keskkonnategurite väärtused on tema taluvuspiiride lähedal, tekib organismil keskkonnastress.
Organismi poolt eristatavat keskkonda nimetatakse organismi omailmaks.
Tõruvere
Tõruvere on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Külas asub Laanekivi hiidrahn.
Bangladesh
pisi|[[Tanguar haor on 100-ruutkilomeetrine oluline märgalade ökosüsteem Sunamaganji rajoonis.]] pisi|Traditsioonilise [[hapupiimajoogi lassi valmistamine Dhakas (2023)]] pisi|Kalastajad [[Jamuna jõel (2019)]] Bangladeshi Rahvavabariik on riik Lõuna-Aasias Bengali lahest põhjas.
Riigil on maismaapiir India ja Myanmariga. Lõunas piirneb Bangladesh Bengali lahega. Bangladesh moodustab idaosa iidsest Bengali piirkonnast. Bangladeshi nimi tähendab bengali maad.
Bangladesh on rahvaarvult maailma kaheksas riik. Seal elab ligi 170 miljonit inimest ja see on üks tihedaima asustusega riike maailmas. Riigi pindala on 148 860 km² ja rahvastiku tihedus 1141 in/km².
Bangladesh on Lõuna-Aasia üks kahest rahvusriigist Maldiivide kõrval. Bengalid moodustavad riigi elanikkonnast 99%.
Loodus
Bangladeshist enam kui pool asub vähem kui 12 m kõrgusel merepinnast. Hinnanguliselt kahandaks merepinna tõus juba kõigest 1 m võrra Bangladeshi pindala 10%. Sellepärast on Bangladesh globaalse kliimamuutusega kaasnevast ookeanipinna tõusust üks enim ohustatud riike.
Siiski küündivad riigi kaguosas Myanmari piiril olevad mäed kilomeetri kõrgusele merepinnast. Missugune neist kõige kõrgem on, selles osas on andmed vastukäivad.
Enamik Bangladeshist on kaetud kas asulate või põldudega. Metsad hõlmavad riigist 17% ja mäed 12%.
Kliima
Enamikus Bangladeshist valitseb ekvatoriaalne kliima. Riiki läbib Vähi pöörijoon ja Bangladesh on üks väheseid piirkondi maailmas, kus ekvatoriaalne kliima nii kaugele põhja ulatub. Riigi loodeosas on paraskliima kuivade talvede ja palavate suvedega.
Juunist oktoobrini puhuvad niisked mussoonid. Bangladesh kuulub maailma kõige suurema sademete hulgaga riikide hulka. Dhakas sajab aastas keskmiselt 2084 mm, neist kõige rohkem juulis (376 mm) ja juunis (347 mm), kõige vähem jaanuaris (7 mm) ja detsembris (12 mm).
Bangladeshis pole kunagi külmakraade registreeritud. Absoluutseks miinimumiks on 7. veebruaril 1905 mõõdetud +1,1 °C. Dhakas on rekordilised miinimumid üle +6 °C, seevastu märtsist kuni maini on registreeritud kuuma üle +40 °C. Aasta keskmine temperatuur on Dhakas +26 °C, aprillist septembrini küündib see peaaegu +30 °C-ni, jaanuaris on +19 °C ja detsembris +20 °C.
Bangladeshis on palju loodusõnnetusi. Taifuunid, üleujutused ja tornaadod esinevad igal aastal. Üsna paljud maailma kõige ohvriterohkematest loodusõnnetustest on toimunud Bangladeshis, põhiliselt on tegu lõuna poolt tulevate taifuunidega, mis tohutu veemassi rannikule ajavad. Mõnes neist on hukkunud üle saja tuhande inimese.
Ajalugu
Bangladesh kuulus Briti Indiasse. 1947 moodustati selle põhjal India ja Pakistani riik. Pakistani arvati islamiusulised territooriumid ja sealhulgas Bangladesh. Bangladeshi nimetati Ida-Pakistaniks ja tal polnud ülejäänud Pakistaniga maismaaühendust, mis ei läbiks teisi riike. Pakistani keskvalitsus suhtus Ida-Pakistani alavääristavalt.
26. märtsil 1971 kuulutas Bangladesh end iseseisvaks. Järgnes Bangladeshi iseseisvussõda, mille käigus Pakistani armee korraldas genotsiidi, hukates 300 tuhat kuni 3 miljonit inimest. India saatis oma väed ülestõusu toetama. Sõda lõppes samal aastal Pakistani vägede kapituleerumisega. 16. detsembrit 1971 tähistatakse Bangladeshis võidupäevana. Aasta hiljem, 16. detsembril 1972 võeti vastu Bangladeshi põhiseadus.
Iseseisvuse ajal on elatustase riigis määratult paranenud. Vaesuses elavate inimeste osakaal on vähenenud 80%-lt 1971. aastal ja 44%-lt 1991. aastal 13%-ni 2021. aastal. Rahvamajanduse kogutoodangu poolest ühe inimese kohta on Bangladesh möödunud nii Indiast kui Pakistanist. 2006. aastal pälvisid Bangladeshi majandusteadlane Muhammad Yunus ja tema asutatud Grameen Bank Nobeli majanduspreemia vaesuse väljajuurimise eest väikelaenude abil.
Haldusjaotus
Bangladesh jaguneb kaheksaks 1. järgu haldusüksuseks (jaotiseks), mis omakorda jagunevad 64 ringkonnaks. Jaotised on:
Sport
Kõige populaarsem spordiala on kriket. Bangladeshi kriketikoondis kuulub maailma parimate kriketikoondiste hulka. 2015. aastal jõudis Bangladeshi koondis kriketi maailmameistrivõistlustel veerandfinaali. Rahvusspordiala on kabaddi. Populaarsed spordialad on veel ka jalgpall, vibulaskmine, male, maadlus ja võitluskunstid. Bangladeshi jalgpallikoondis on osalenud korra Aasia meistrivõistlustel ja tulnud 2003. aastal Lõuna-Aasia meistriks. pisi|Paadid Ratarguli rabametsas, Gowaini jõel, Bangladeshis Bangladesh on suurima elanike arvuga riik, kelle sportlased pole olümpiamängudelt ühtegi medalit võitnud. Suveolümpiamängudel on Bangladesh osalenud
alates 1984. aastast.
Virtsu (Peipsiääre)
Virtsu on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Guernsey
Guernsey [g'öönzi] on Briti krooni sõltkond La Manche'i väinas. Pindala 78 ruutkilomeetrit. Hõlmab mitu saart, neist suurim, Guernsey saar on künklik, kõrgus kuni 110 meetrit. Asustatud saared on veel Alderney, Sarki saar ja Herm.
Rahvaarv 65 228 (juuli 2005). Pealinn Saint Peter Port.
Guernsey saar jaguneb 10 vallaks (parish).
Põhiosa Guernsey elanikkonnast on tänapäeval ingliskeelne. Romaani keelte hulka kuuluvat Guernsey murret, Guernsey saare varasemat kohalikku keelt, valdas 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 2% rahvastikust.
Sarki murret räägivad vaid mõned inimesed Sarki saarel.
Alderney saare keel Aurigny murre suri välja juba 20. sajandi alguses.
UEFA Superkarikas
UEFA Superkarikas (inglise keeles UEFA Super Cup) on iga-aastane jalgpalli karikavõistlus, mida korraldab UEFA ning mille peale võistlevad kahe suurima Euroopa klubijalgpalli võistluse, Meistrite Liiga ja Euroopa Liiga valitsevad meistrid. Kohtumine peetakse klubihooaja alguses, tavaliselt teisipäeval.
Aastatel 1972–1999 võistlesid Euroopa Superkarikale Euroopa meistrite karikavõistluste / UEFA Meistrite Liiga ja Euroopa karikavõitjate karika võitjad. Pärast karikavõitjate karikavõistluste ja UEFA karikavõistluste ühendamist olid osalejateks UEFA Meistrite Liiga ja UEFA karika võitjad, ning alates 2009. aastast Meistrite liiga ja Euroopa Liiga võitjad.
Ajalugu
Euroopa Superkarika asutajaks oli Hollandi ajakirja De Telegraaf reporter ja hilisem sporditoimetaja Anton Witkamp. See idee tuli talle ajal, mil Hollandi "totaalne jalgpall" oli Euroopa parim ja Hollandi jalgpalliklubide (eriti Amsterdami Ajaxi) kuldajastul. Witkamp otsis midagi uut, mis otsustaks Euroopa parima klubi selgemalt ja paneks Ajaxi legendaarset meeskonda, eesotsas staarmängija Johan Cruyffiga, rohkem proovile. Seejärel pakuti esimest korda, et Euroopa Karika võitjad mängiks Euroopa Karikavõitjate Karika võitjatega.
Kõik eeldused uue võistluse sünniks olid olemas, kuid kui Witkamp proovis selle võistluse jaoks ametlikku kinnitust saada, lükkas UEFA president selle tagasi.
1973. aasta finaal, kus Ajax alistas AC Milani kokkuvõttes tulemusega 6 : 1, oli esimene Superkarikas mida UEFA ametlikult tunnustas ja toetas.
Karikavõitja selgitati kahe mängu kokkuvõttes kuni 1997. aastani, kuid ajalise või poliitilise probleemi tõttu selgitati Superkarika võitjad ühe mänguga aastatel 1984, 1986 ja 1991. Superkarikamängu ei peetud aastatel 1974, 1981 ja 1985.
Hooajal 1992/93 muudeti Euroopa Karika nimeks UEFA Meistrite Liiga, mille võitjad mängisid UEFA Superkarikafinaalis, Karikavõitjate Karika' võitjatega. Hooajal 1994/95 muudeti Euroopa Karikavõitjate Karika nimi UEFA Karikavõitjate Karikaks.
Pärast 1998/99 hooaega lõpetati UEFA Karikavõitjate Karika korraldamine. Superkarikas 1999 oli viimane kord kui osalejateks olid Karikavõitjate Karika' võitjad. Karikavõitjate Karikas' võitja SS Lazio alistas UEFA Meistrite Liiga 1998/99 võitja Manchester Unitedi tulemusega 1 : 0.
Sealt alates on UEFA Superkarika osalejateks olnud UEFA Meistrite Liiga ja UEFA Karika võitjad. 2000 Superkarikas oli esimene kord kui osavõtjaks oli UEFA Karika võitja. UEFA Karikas 1999/2000 võitja Galatasaray alistas UEFA Meistrite Liiga 1999/2000 võitja Real Madridi tulemusega 2 : 1.
Hooajal 2009/10 muudeti UEFA Karika uueks nimeks UEFA Euroopa Liiga ja selle võistluse võitjad jätkasid võitlust Meistrite Liiga võitjatega UEFA Superkarika peale.
Praeguse seisuga on Chelsea FC ainuke klubi, kes on pääsenud Superkarikale kõigi kolme UEFA võistluse, Karikavõitjate Karika (1998), Meistrite Liiga (2012) ja Euroopa Liiga (2013) valitseva meistrina.
Pärast 15 järjestikust Monaco staadionil Stade Louis II peetud Superkarikat aastatel 1998–2012, hakati Superkarika mängu pidama erinevatel staadionitel (sarnaselt Meistrite Liiga ja Euroopa Liiga korraldusega), alustades 2013/2013. aasta UEFA Superkarikaga, mis mängiti Edeni staadionil Prahas.
Seoses FIFA rahvusvaheliste mängude kalendris tehtud muudatustega, muudeti ka alates 2014. aasta UEFA Superkarika võistluse toimumise aeg augustilõpu reedelt, augusti keskpaiga teisipäevale.
Mängupaigad
Võistlus toimus algselt kahemängu süsteemil, kus mõlemad mängud peeti osalejate kodustaadionitel, väljaarvatud erandjuhtudel; näiteks 1991. aastal toimus ainult Manchester Unitedi kodumäng, kuna Belgradi Crvena Zvezdal ei lubatud Jugoslaavia sõja tõttu kodustaadionil mängida. Alates 1998. aastast toimub Superkarikas ainult üks mäng, ning need toimuvad neutraalsel väljakul. Aastatel 1998–2012 toimus Superkarikafinaal Stade Louis IIl Monacos. Alates 2013 mängitakse erinevatel staadionitel.
Auhind
UEFA Superkarikavõistluse auhind – täpsemalt selle originaal – on kogu aeg UEFA valduses. Võitnud meeskonnale antakse selle täissuuruses koopia. Võitnud meeskond saab nelikümmend kuldmedalit ja teine koht saab nelikümmend hõbemedalit.
UEFA Superkarika auhind on aega jooksul läbinud mitmeid muutusi. Esimene auhind, mille võitis Ajax aastatel 1973 ja 1974, oli tohutu suur, isegi suurem kui Euroopa Karikas. See asendati tahvel auhinnaga, millel oli kuldne UEFA embleem. Järgmine karikas oli väiksem ja kergem kui teised Euroopa klubi auhinnad, kaals 5 kg ja oli 42,5 cm pikk (UEFA Meistrite Liiga auhind kaalub 8 kg ja UEFA Euroopa Liiga auhind 15 kg). Uus mudel kaalub 12,2 kg ja on 42,5 cm pikk.
Kuni 2008. aastani sai meeskond, kes võitis 3 korda järjest või oli võitnud 5 korda kokku, auhinnaks originaalse koopia ja tunnustuseks erimärgi. Ainult AC Milan on selle tunnustuse saanud, võites karika 5 korda. Sellest ajast peale on originaalne auhind olnud ainuüksi Euroopa jalgpalli katusorganisatsiooni valduses.
Lissaboni peapiiskoppide loend
Katoliku kiriku Lissaboni peapiiskopkond (ladina keeles Archidioecesis Lisbonensis) loodi 10. novembril 1394 Lissaboni diötseesist (piiskopkonnast), mis loodi 4. sajandil. Järgnevas tabelis on toodud Lissaboni peapiiskopid. Aastast 1716 kannavad nad ka tiitlit "patriarh".
UEFA Superkarikas
Auhinnaraha
Alates 2012. aastast autasustab UEFA teise koha meeskonda €2,2 miljoni ja võitjaid €3 miljoniga.
Lissaboni peapiiskoppide loend
Патриарх Лиссабона
Jumal
pisi|[[Ares on Kreeka mütoloogias sõjajumal]] Jumal on usundites esinev võimas üleloomulik olend (tavaliselt isik). Monoteistlikes usundites (sh judaismis, kristluses ja islamis) on Jumal ülim olend, kellele omistatakse universumi (sealhulgas inimkonna) loomine, säilitamine ja juhtimine. Usku Jumalasse või jumalatesse leidub enamikus kultuurides. Teatud kindla Jumala või kindlate jumalate austajad võivad pidada teisi jumalaid madalamateks või ebajumalateks (neid võidakse nimetada ka jumalusteks).
UEFA Superkarikas
Sponsorid
UEFA Superkarika sponsorid on samad sponsorid kes on UEFA Meistrite Liigal. Turniiri praegused peasponsorid on
Adidas on teisene sponsor ja varustab ametliku mängupalli ja kohtunike riietuse, nagu nad teevad ka kõikidele teistele UEFA võistlustele. Konami Pro Evolution Soccer on samuti teisene sponsor kui ametlik Superkarika videomäng.
Individuaalsed klubid võivad kanda reklaamiga särke, isegi kui antud sponsorid on vastuolus Euroopa Liiga sponsoritega, aga särkidele on lubatud ainult üks sponsorlus (lisaks särgitootjale). Erandeid tehakse mittetulundusühingutele, mis võivad olla särgi esimesel poolel lisaks peasponsorile või tagapool, kas särginumbri all või mängija nime ja kaeluse vahel.
Meedia
UEFA pakendab UEFA Superkarika mängu koos UEFA Meistrite Liigaga, seega on UEFA Superkarika ametlikud ülekandijad samad kes UEFA Meistrite Liigal.
Piletid
60% staadioni mahutavusest broneeritakse külalismeeskondadele. Ülejäänud istekohtadele müüb UEFA pileteid internetioksjonil. Piletite jaoks antakse välja piiramatu arv taotlusvorme. Iga taotleja maksab 5 eurot haldustasu ja iga isik võib teha piiramatu arvu taotlusi.
Jumal
Juma ja Jumala
Jumast tulenevad soome jumala, eesti jumal, saami ibmel, jubmel, jimmel, jummel, ersa jondol, mokša jondul, mari jumo, vepsa gumal, jumal (S.Starostin, Uralic etymology).
Vello Rummo
Vello Rummo (15. mai 1921 Raikküla vald – 24. november 2009 ) oli eesti teatrilavastaja ja -pedagoog.
Jumal
Juma ja Jumala
Eestlaste ristimisel kasutasid mungad arusaadavuse tarvis kohaliku taevase üliolendi nime kristlaste jumala (Meie Isa, kes sa oled taevas) vastena.
Vello Rummo
Ta õppis aastatel 1930–1940 Jakob Westholmi Gümnaasiumis, lõpetas aastal 1941 Tallinna 7. Keskkooli. Mobiliseeriti aastal 1941 Punaarmeesse, kuulus aastani 1945 Eesti laskurkorpusse. Õppis aastatel 1946–1949 Eesti NSV Riiklikus Teatriinstituudis, lõpetas 1953. aastal GITIS-e eesti stuudio ja 1966. aastal samas lavakõne erialal aspirantuuri.
Jumal
Juma ja Jumala
Nüüdses eesti keeles on sõna "jumal" üldmõiste, mis tähistab mistahes usundi poolt tunnistatavat ja kummardatavat olemust.
Kui "Jumal" kirjutatakse suure algustähega, siis sellega on mõeldud juudiusu JHVH (keelatud hääldada, teisiti Adonai – Isand) ja sellest tuletatud kristlaste Jehoovat-Jahvet (Seda, Kes Kehastub, häälda Jööve) või islami Allahi (Ainsat Kummardamisväärset).
Vello Rummo
Alates oktoobrist 1955 töötas ta Eesti Televisioonis; 1. jaanuaril 1956 sai ta Eesti Televisiooni esimeseks pearežissööriks ja 1. oktoobril 1957 kunstiliseks juhiks.
Jumal
Jumal(ad) polüteismis
Polüteistlikes usundites tuntakse ja austatakse paljusid jumalaid, kes võivad moodustada keeruka panteoni. Variandina (henoteism) võidakse küll tunnistada paljude jumalate olemasolu, kuid konkreetses teenistuses kummardada ja teenida ikka vaid ühte jumalat. Polüteistlikud jumalused võivad olla igaüks mingi kindla loodusnähtuse, eluvaldkonna või piirkonna valitsejad ning oma isiksusejoonte poolest võivad nad olla küllalt inimtaolised, kuigi suurte üleloomulike võimetega.
Vello Rummo
Ta oli üks Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri asutajaid 1957. aastal ja rohkem kui kümne aasta vältel selle õppejõud.
Jumal
Jumal monoteismis
Monoteistlikud religioonid defineerivad ainujumalat selliste mõistete kaudu nagu (ülim või kõrgeim) looja, isand, valitseja, karjane, kohtumõistja jne ning selliste omaduste kaudu nagu ülim, lõpmatu, igavene, täiuslik, kõikvõimas, kõiketeadev jne. On ka seisukoht, et Jumalat ei saagi defineerida ega tõeselt kirjeldada, kuna ta seisab väljaspool inimese mõistusega hõlmatavat ala. Mõnede arusaamade järgi on Jumal paratamatult hea (summum bonum), mõned aga peavad Jumalat teispool moraali asetsevaks. Üldiselt usutakse, et Jumalaga on võimalik kontakteeruda ja suhelda ning Jumal võib end ja oma tahet erineval viisil inimestele ilmutada. Mõned peavad aga Jumalat inimestele täiesti mõistetamatuks ning Jumalaga suhtlemist võimatuks.
Teised käsitlused
Panteism on usuline hoiak, mille järgi Jumal ja kõiksus on üks ja seesama.
Jumalale on antud ka filosoofilisi tõlgendusi ning püütud jumala mõistele leida ekvivalenti füüsilisest universumist. Jumala all on mõistetud näiteks ülima hüve ideed või hoopis energiavälja, mis täidab universumit ja mille olemasolu teeb universumi võimalikuks. Ühe seisukoha järgi on jumal see, mida pole üldse võimalik mõista ega defineerida.
Jumal võrdlevas religiooniloos
Enamik uurijaid on arvamusel, et usundilised kujutelmad on arenenud animismilt polüteismile ja sealt monoteismile. Samas on eriti Hiina ja India usundeid polüteismi ja monoteismi skaalal raske määratleda.
Jumalatõestused
Jumala(te) olemasolu või mitteolemasolu kohta on esitatud palju tõestusi ning neile vastuväiteid. On näiteks väidetud, et kui mitte postuleerida ühe, igavese Jumala olemasolu, siis on universumi olemasolu seletamatu, sest ei ole võimalik, et miski tekib eimillestki (ex nihilo nihil fit). Teiselt poolt on väidetud, et miski päritolu eimillestki tuleneb vältimatult eimiski paradoksist. Paljud on väitnud, et Jumalasse uskumine sõltub usust, mitte mingist argumendist või tõestusest, ning ükski niisugune argument ei saa olla kindel või lõplik tõestus. Lisaks on ka neid, kes ütlevad, et on võimelised tajuma ülimat olendit, tema kohalolu, suhtumisi, olemust, ilu, headust, armastust ning teisi atribuute ja omadusi, kuid seda võib pidada ka luulumõtteks.
Urantia raamat
Urantia raamat annab mõistele "jumal" järgmised tähendused:
0:2.6 JUMAL on sõnaline sümbol, mis märgib Jumaluse kõiki isikustumisi. Igal Jumaluse toimimise isikulisel tasandil nõuab termin erinevat definitsiooni ja teda tuleb igal tasandil veel edaspidi ümber defineerida, sest seda terminit võib kasutada Jumaluse erinevate — kooskõlastatud või alluvate — isikustumiste märkimiseks; näiteks: Paradiisi Loojad-Pojad — kohalike universumite isad.
0:2.10 Termin „Jumal” märgib alati isiksust. Sõna „Jumalus” võib, aga ei pea märkima jumalikke isiksusi.
Vello Rummo
Isiklikku
Tema isa oli kõnetehnika õpetaja Jaan Rummo, lell kirjanik Paul Rummo. Ta oli abielus näitleja ja näitejuhi Linda Rummoga; nende poeg Tiit Rummo oli geograaf ja ajakirjanik.
Jumal
Urantia raamat
0:2.12 1. Jumal-Isa — Looja, Juhtija ja Alalhoidja. Kõikne Isa, Jumaluse Esimene Isik;
0:2.13 2. Jumal-Poeg — Kooskõlastatud Looja, Vaimne Juhtija ja Vaimne Korraldaja. Igavene Poeg, Jumaluse Teine Isik;
0:2.14 3. Jumal-Vaim — Ühine Toimija, Kõikne Terviklikustaja ja Meele Annetaja. Lõpmatu Vaim, Jumaluse Kolmas Isik;
0:2.15 4. Ülim Jumal — aja ja ruumi tegelikustuv ehk arenev Jumal. Isikuline Jumalus, kes sidestatult teostab loodud-olendi ja Looja identiteedi kogemuslikku saavutamist. Ülim Olend tajub isiklikult jumalusliku ühtsuse saavutamist aja ja ruumi arenevate loodud-olendite areneva ja kogemusliku Jumalana;
0:2.16 5. Seitsmekordne Jumal — Jumaluse isiksus, kes tegelikult toimib ükskõik kus ajas ja ruumis. Paradiisi isikulised Jumalused ja nende loovad kaaslased, kes toimivad keskses universumis ja selle piiridest väljaspool ning võimsus-isikustuvad Ülima Olendina ajas ja ruumis toimuva ühendava Jumaluse ilmutamise esimesel, loodu tasandil. See tasand ehk suuruniversum on sfäär, kus toimub Paradiisi isiksuste aegruumiline laskumine vastastikuses seoses arenevate olendite aegruumilise tõusuga;
Harilik viinamäetigu
thumb|Tavaline viinamäetigu thumb|Viinamäetigu [[Sõrve säärel]] thumb|Viinamäetigu eestvaates thumb|Hariliku viinamäeteo koda erinevates vaadetes Viinamäetigu ehk harilik viinamäetigu ehk tavaline viinamäetigu (Helix pomatia) on tippsilmaliste seltsi vööttigulaste sugukonda kuuluv tigu.
Halli tajur
Halli tajuri töö põhineb Halli efektil, mis seisneb elektrivälja tekkimises magnetväljas asetsevas vooluga juhis. Halli tajurid valmistatakse õhukesest pooljuhtplaadist, sest pooljuhis tekib küllalt kõrge Halli pinge. Need plaadid ‒ Halli elemendid ‒ on harilikult integreeritud (kokku ehitatud) elektroonikalülitusega, mille väljundist saadakse analoog- või digitaalsignaal. Kuna Halli efekt seob omavahel kolm füüsikalist suurust: magnetilise induktsiooni, elektrivoolu ja elektrivälja (vastavalt ka elektripinget), saab kahe teadaoleva suuruse järgi arvutada kolmanda. Seega osutub võimalikuks Halli tajuri abil neid suurusi mõõta. pisi|150px| Pöörete mõõtmine Halli tajuriga (roheline plaat) ja kahe magnetiga pöörleval kettal Tööstuspraktikas on Halli tajurite peamiseks ülesandeks magnetvälja olemasolu või selle muutumise kindlakstegemine, kusjuures anduri väljundsignaaliks on Halli pinge. Liikuvate osade asendi, pöördenurga või pöörlemiskiiruse kohta signaalide saamiseks paigaldatakse nendele osadele väikesed püsimagnetid. Niiviisi saadakse väljundsignaal ilma vahetu elektrilise kontaktita; samuti ei mõjuta mõõtetulemusi anduri keskkonna seisund, näiteks niiskus või mittemagnetilised osakesed.
Jumal
Urantia raamat
0:2.17 6. Viimane Jumal — superajas ja ületatud ruumis ilmnev Jumal. Ühendava Jumaluse avaldumise teine kogemuslik tasand. Viimane Jumal tähendab, et on saavutatud nende sünteesitud absoniitsete-üliisikuliste, aegruumi piire ületavate ja ilmnenud-kogemuslike väärtuste realiseerumine, mis koordineeruvad Jumaluse reaalsuse lõplikel loovustasandeil;
Harilik viinamäetigu
Levila
Harilik viinamäetigu on laialt levinud Lõuna- ja Kesk-Euroopas, Ees-Aasias ja Põhja-Aafrikas.
Jumal
Urantia raamat
0:2.18 7. Absoluutne Jumal — aega ja ruumi ületavaid üliisikulisi väärtusi ja jumalikkuse tähendusi kogemusteks muutev Jumal, kes on praegu eksistentsiaalne Jumalus-Absoluudina. See on ühendava Jumaluse väljendumise ja avardumise kolmas tasand. Sellel ülilooval tasandil kogeb Jumalus isikustumispotentsiaali ammendumist; kohtab täiuslikku jumalikkust ning kogeb üksteisele järgnevail, ikka kõrgemail kellekski teiseks isikustumise tasandeil eneseilmutamisvõime ammendumist. Nüüd kohtab Jumalus Määratlematut Absoluuti, riivab teda ja kogeb samasust temaga.
Harilik viinamäetigu
Levila
Ta on kõige suurema kojaga tigu Euroopas ja on mujale toodud Lõuna-Euroopast. Eestis leidub teda eelkõige saartel, kuid ta on levinud ka Mandri-Eestisse (nt Tartu maakonnas kaitsti teda Viinamäetigude esinemispaigas). 1958–1994 oli viinamäetigu Eestis looduskaitse all.
Edward Smith-Stanley, neljateistkümnes Derby krahv
thumb|Neljateistkümnes Derby krahv Edward George Geoffrey Smith-Stanley, neljateistkümnes Derby krahv (29. märts 1799 – 23. oktoober 1869) oli Suurbritannia poliitik, kolmekordne Suurbritannia peaminister ja Konservatiivse Partei juht aastatel 1846–1868. Enne 1834. aastat oli ta tuntud kui Edward Stanley ja 1834–1851 kui Lord Stanley.
Tema isa oli Edward Smith-Stanley, kolmeteistkümnes Derby krahv. Ta õppis Etoni kolledžis ja Oxfordi Ülikoolis.
Ta valiti 1820. aastal parlamendi liikmeks viigide esindajana. 1830. aastal, kui viigid pääsesid võimule, oli Stanley krahv Grey valitsuses Iirimaa asjade minister. 1833. aastast oli ta sõja- ja asumaade minister. Tema ministriksoleku ajal keelati orjapidamine Suurbritannias ja suuremas osas asumaadest. 1834. aastal lahkus ta viigide parteist ja astus Konservatiivsesse Parteisse. 1841 oli ta sõjaminister Robert Peeli teises valitsuses.
1852. aasta veebruaris moodustas ta vähemusvalitsuse, mis oli ametis sama aasta detsembrini. Selles valitsuses oli rahandusministrina esimest korda ministriametis seni vähe tuntud Benjamin Disraeli, tulevane peaminister. Aastatel 1858–1859 juhtis Derby taas vähemusvalitsust. 1866–1868 oli ta kolmandat korda peaminister. Sellel ametiajal võeti vastu 1867. aasta reformiseadus, millega laiendati tunduvalt valimisõiguslike kodanike hulka.
Tema järgi on nimetatud Falklandi saarte pealinn Stanley.
Halli tajur
Kasutatakse ka andureid, milles magnet ja Halli plaat on kokku ehitatud. Kui niisugusele andurile läheneb mingi ferromagnetiline osa, kutsub muutuv magnetväli esile väljundsignaali.
Sensori väljundpinge mõõtmine annab seda täpsema tulemuse, mida püsivam on Halli plaati läbiv vool ja mida täpsemalt mõõdetakse Halli pinget. Seepärast sisaldab Halli plaadiga ühisel kiibil paiknev elektroonikalülitus lisaks võimendile püsivooluallika ja ka temperatuurimuutuse kompenseerimise lülituse.
Rakendusnäiteid: Halli andurit kasutatakse tüürsignaali allikana mitmesugustes juhtimise, reguleerimise ja signaliseerimise süsteemides.
Harilik viinamäetigu
Elukoht
Tigu elab peamiselt parasniiskes ja hämaras keskkonnas, nii parkides, aedades kui ka salumetsades. Kuival ja valgel ajal poeb ta peitu.
Meeleldi elab viinamäetigu viinapuuistandustes ehk niinimetatud viinamägedel, kuid ka vähevarjulistes aedades ja vahel isegi lagedas paigas. Ta on ööloom, päeva veedab kõige meelsamini oma kotta tõmbununa.
Ehitus
Viinamäeteol on vurrkannikujuline 4,5 keermega koda, mille kõrgus on 30–50 mm ja laius 32–50 mm. Keermed lõpevad laia suudmega. Koda on valkjashall kuni kollakaspruun. Tavaliselt piki keermeid kulgevad laiad pruunid vöödid, aga nende ilmekuse aste on väga muutlik, nii et vahel kohtab isegi ühetoonilisi, üldse ilma vöötideta isendeid.
Viinamäeteo silmad asuvad kombitsate otsas. Need suudavad eristada valguse intensiivsust, aga tõenäoliselt ka esemeid kuni 1 cm kauguselt.
Viinamäeteol on kops, millega hingata, kuid lisaks sellele suudab ta hingata läbi naha. Nälkjatel ja arvatavasti ka viinamäeteol on nahahingamine kopsuhingamisest olulisem, näiteks viinamäetigu hingab kõigest korra minutis. Nahahingamise hõlbustamiseks on nahk muutunud kortsuliseks ja naha kortsjad paksendid pulseerivad aeglaselt.
Meeled
Viinamäeteol on küllalt hästi arenenud haistmine. See sõltub siiski ainest. Paljud niisugused tugevalt lõhnavaid ained, millega tigu igapäevaelus kokku ei puutu (petrooleum, bensiin, kloroform ja nuuskpiiritus) kutsuvad reaktsiooni esile vaid 4 cm kauguselt. Seevastu toidu lõhna tunneb ta märksa paremini. Küpse meloni lõhna tunneb ta 50 cm ja kapsa lõhna 40 cm kauguselt, tõsi küll, kergete tuulepuhangute olemasolul. Täiesti liikumatus õhus tunneb ta neid lõhnu alles 6 cm kauguselt.
Haistmiselunditena talitlevad kõige rohkem tagumise kombitsapaari tipupaksendid ja naha see osa, mis katab sissepääsu hingamisõõnde, kuid see on omane ka pea eesosale, jala eesservale ja kogu keha eesosa nahale. See tehti kindlaks kombitsate amputeerimise katsete abil.
Viinamäetigu on arvatavasti absoluutselt kurt. Ta ei taju isegi tugevat lähedal tekitatud müra. Tal on olemas paar vaagpõiekesi ehk statotsüste, aga need talitlevad üksnes tasakaaluelundina, võimaldades loomal orienteeruda raskusjõu suhtes. See annab nähtavasti loomale ka õige liikumissuuna. Vähemalt kutsub tserebropedaalse närvi ja vaagpõiekese närvi korraga läbilõikamine viinamäeteol esile teo ringiliikumise selle külje suunas, millel närvid läbi lõigati.
Toitumine
Viinamäetigu sööb ainult surnud taimeosi.
Paljunemine
Tigu on hermafrodiit. Paaritumine toimub kahe teo vahel, kellest kumbki toimib nii isase kui emasena. Munad sisaldavad tulevase loote jaoks toitaineid ja igaühel neist on eraldi kaitsekest. Viinamäetigu kaevab maasse augu, muneb sinna ja pärast suleb selle augu.
Talvitumine
Ta talvitub mullas. Selleks kaevab ta maa sisse augu, kuhu asub magama. Augu kaevab ta oma jalaga: surub selle tugevalt vastu maad ja teeb jõulisi kaevamisliigutusi. Kui ta ei leia piisavalt pehmet kohta, kus kaevata, siis roomab ta mahalangenud lehtede juurde, keerab end selili ja roobitseb endale lehti peale. Seejärel tõmbub ta kotta ja valmistab oma mantliservaga lupja sisaldava talikaane ehk epifragma. Sellest sissepoole eritab ta veel teise hanguvast limast kaanekese, millele hingamisava kohale jääb "aknake". Tigu suigub taliuinakusse, kuid elutegevus tema kehas ei lakka, kuigi aeglustub tunduvalt. Näiteks südamelöökide arv kahaneb üheni minutis. Kevadel tõmbab ta kõigepealt õhku kopsu ja seejärel heidab epifragma ära.
Elu pikkus
Harilik viinamäetigu võib elada 6-7 aastat.
Kasutamine toiduks
Paljudes maades (Rooma riigis, Itaalias, Hispaanias ja Prantsusmaal) süüakse keedetud viinamäetigusid. Sellel eesmärgil tõidki mungad viinamäeteod paljudesse teistesse maadesse, sealhulgas Eestisse, kus püüdsid neid kloostriaedades kasvatada.
Karl Palatu
Karl Palatu (sündinud 5. detsembril 1982 Pärnus) on eesti jalgpallur (keskkaitsja), kes mängis Eesti Meistriliiga klubis Pärnu JK Vaprus.
Klubikarjäär
Palatu mängis 2003 FC Valgas, 2004 ja 2005 Viljandi JK Tulevikus.
2005. aasta juulis siirdus ta Tallinna FC Florasse, kus mängis aastatel 2005–2006.
Jumal
Urantia raamat
0:2.7 Terminit „Jumal”, nii nagu meie seda kasutame, võib mõista:
Karl Palatu
Klubikarjäär
22. detsembril 2006 sõlmis ta Norra tugevuselt teise liiga Adeccoligaeni klubi Sogndal Fotballiga 3-aastase lepingu.
2008. aastal taasliitus Floras.
Jumal
Urantia raamat
0:2.9 konteksti järgi — kui seda kasutatakse teatud kindlast jumalustasandist või -seosest kõneldes. Kui tekib kahtlusi sõna „Jumal” täpse tõlgendamise osas, on soovitatav see siduda Kõikse Isa isikuga.
Karl Palatu
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Palatu 21. mail 2010 sõpruskohtumises Soome vastu. Ta tuli mängu vahetusest Gert Kamsi asemel.
Klubi
''Uuendatud seisuga 4. detsember 2017''
Väljaküla (Peipsiääre)
Väljaküla on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Alatskivi valda.
Friedrich Kestner
Kestner lõpetas 1926. aastal Tartu Ülikooli, mag. pharm. 1927 (magistritöö teema "Oliivõli värskeoleku otsustamisvõimaluse üle").
Ta oli Pärnu apteegi omanik ja juhataja. Põgenes 1940. aastal Saksamaale.
2003. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlus
Slovakkia ringhääling STV ja Saksamaa ringhääling ARD väljendasid huvi osaleda lauluvõistlusel ning nad lisati loosi, kus loositi, kes saavad osaleda lauluvõistlusel.
Vangelis
Evángelos Odysséas Papathanasíou (29. märts 1943 Vólos – 17. mai 2022 Pariis) oli elektroonilise ja progressiivse orkestrimuusika helilooja esinejanimega Vangelis.
Tema tuntud teoste hulka kuulub filmide "Tulevankrid" ("Chariots of Fire", 1981; võitis Oscari parima algupärase muusika eest), "Blade Runner" (1982) ja "1492: Paradiisi vallutamine" (1992; nimetati Kuldgloobuse kandidaadiks) muusika. "Tulevankrite" avamuusika lasti 1982. aastal välja singlina ja see jõudis Billboardi edetabeli tippu. Suurbritannias tõusis see 5. kohale ja Jaapanis oli kogu aasta müüduim singel.
Vangelis kirjutas 2000. aasta Sydney olümpiamängude lõputseremoonia muusika ja 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste ametliku laulu. See pani paljusid ja ka Vangelist ennast arvama, et ta võiks midagi kirjutada koduste 2004. aasta Ateena olümpiamängude jaoks, kuid see töö anti Hollandi DJ Tiëstole. Esimest korda olümpiaajaloos valis ja kirjutas kogu olümpiamängude muusika DJ, tehes seda trance-stiilis. Vangelis ei kirjutanud oma koduolümpia jaoks midagi.
1987. aastal kaebas Kreeka muusik Stavros Logarides Vangelise kohtusse: filmi "Tulevankrid" avamuusika olevat plagiaat tema teosest. Vangelis seadis kohtusaali süntesaatorid ja mängis kohtule, et demonstreerida oma heliloomingu käiku, koostades kohtus uue helitöö. Kohus otsustas, et sarnasused "Tulevankrite" avamuusika ja Logaridese muusika vahel on väikesed ja muusika on Vangelise loodud algupärand.
2003. aastal ilmus tema teoste kogumik "Odyssey: The Definitive Collection".
Pulkovo Airlinesi lend 612
Pulkovo Airlinesi lend 612 oli lend Anapa lennujaamast Peterburi Pulkovo lennujaama. 22. augustil 2006. aastal kukkus Pulkovo Airlinesi lennuk Tupolev Tu-154M Donetski oblastis alla. Hukkusid kõik pardal olnud 170 inimest.
Lennuk
Pulkovo Lennukompanii lendu 612 opereeris Tupolev Tu-154M.
Lennukit Anapas ei tangitud ja see väljus lennujaamast plaanipäraselt. Lennuk oli ehitatud 1992. aastal ja Pulkovo Lennukompanii lennukiparki astus see 2001. aastal. Sellega oli lennatud 24 215 lennutundi ja piloodil oli selja taga üle 12 000 lennutunni (millest üle 6000 sama tüüpi lennukiga).
Õnnetuse kulg
Lennuk kadus radarilt kell 15.39 (Moskva aja järgi). 11 500 m kõrgusel saatis lennuk kolm SOS signaali. Lennukis oli täheldatud suurt turbulentsi. Algul arvati, et lennuk kukkus alla Donetski lähedal, kui hiljem selgus, et tegelikult oli lennuk hoopis Sukha Balka küla ligidal alla kukkunud.
Charles Bolden
Charles Frank Bolden (sündinud 19. augustil 1946 Lõuna-Carolinas Columbias) on Ameerika Ühendriikide endine astronaut. Ta oli alates 17. juulist 2009 kuni 20. jaanuarini 2017 NASA peadirektor.
Charles Bolden õppis Ameerika Ühendriikide Mereväeakadeemias elektrotehnikat ning kaitses hiljem magistrikraadi süsteemihalduse alal Lõuna-California Ülikoolis. Ta läbis lendurikoolituse ning osales seejärel lendurina Vietnami sõjas.