cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Paralleel
Peamised paralleelid
pisi|300px|[[Maa (planeet)|Maa peamiste paralleelide diagramm]] Viis peamist paralleeli on põhjast lõuna poole:
Need paralleelid (ekvaatori peale) eraldavad üksteisest Maa soojusvööndeid.
Sotsiaalajalugu
Sotsiaalajalugu on ajalooteaduse haru, mis uurib inimühiskonda ja selles toimunud suuri protsesse, keskendudes eriti aset leidnud muutustele ja murrangutele. Sotsiaalajalugu keskendub üldiselt lihtrahvale, ühiskonna enamusele ja selle igapäevaelule, vastandudes nõnda peamiselt eliiti uurivale poliitilisele ehk sündmusteajaloole.
Sotsiaalajalugu kujunes 20. sajandi esimesel poolel tänu mitme huvigrupi olemasolule. Esimestena hakkasid tavainimese ja massi tähtsust ajaloos rõhutama marksistid, kes nõudsid ajaloo uurimist "altpoolt", Karl Marx nimetas rahvamasse tõelisteks ajaloo tegijateks kuningate ja poliitikute asemel. 1920. aastatel asus rahvamasse ja ühiskonda tervikuna uurima ka Prantsusmaa Annaalide koolkond (Marc Bloch, Lucien Febvre, Fernand Braudel jt), mis seadis enda eesmärgiks uurida kõigi inimeste, mitte ainult eliidi ajalugu. 1940. aastatel muutus sotsiaalajalugu populaarseks ka Suurbritannias, kus sellega hakkas tegelema George Macauly Trevelyan. Hiljem sai mõjukaimaks inglise sotsiaalajaloolaseks marksist E. P. Thompson. Saksamaal saavutas sotsiaalajalugu populaarsuse 1960. aastatel, mil sellega asusid tegelema Hans-Ulrich Wehler ja Jürgen Kocka. Sel ajal muutus sotsiaalajalooga tegelemine populaarseks ka Ameerika Ühendriikides.
Tänu tihedale seotusele marksismiga, uuris sotsiaalajalugu esialgu palju töölisi ja töölisliikumist, keskendudes nõnda peamiselt 19. ja 20. sajandile. Alates 1960. aastatest hakkas selle huvisfäär aga kiiresti laienema, hõlmates talupojad, linnaühiskonna, marginaalsed grupid (kerjused, kurjategijad, prostituudid, hulkurid jne), perekonna, soo, vanusegrupid ja mitmeid teisi valdkondi. Klassikalise sotsiaalajaloo kõrgpunkt oligi 1960. ja 1970. aastatel, mil see oli tihedalt seotud majandusajaloo ja sotsiaalteadustega. Esile kerkisid mitmed autoriteedid, nagu Michel Foucault. Sotsiaalajaloo huvisfäär laienes ka ajaliselt: tõsiselt asuti uurima kesk- ja uusaega. Samuti hakati üha enam uurima muutusi võimalikult ulatuslikus regioonis: kui algselt tegeleti üksikute riikide või veelgi kitsamate piirkondadega, siis alates Fernand Braudelist (1950. aastad) tulid mängu tunduvalt suuremad alad, tavaliseksmuutus näiteks üleeuroopaline kontekst.
1980. ja 1990. aastatel tabas sotsiaalajalugu aga mõõn. Töölisliikumise uurimine marginaliseerus, samuti hakati kahtlema senise, tihedalt majanduse ja statistikaga seotud uurimismetoodika otstarbekuses. Loobuti ka suurtest sotsiaalteaduslikest teooriatest, mis ajaloolises kontekstis osutusid enamasti mittekonstruktiivseteks. Uus tõus saabus tänu 1980. aastatel tekkinud uuele kultuuriajaloole, mis rõhutas tavainimeste vaimsuse uurimist ja otsis kultuuriilminguid kogu inimtegevusest. Sellega läbipõimunult tekkis ka uus sotsiaalajalugu, mis kultuuriajaloost erineb selle poolest, et käsitleb enam majanduslikku ja statistilist poolt ning uurib siiski eelkõige muutusi ja protsesside arenguid ühiskonnas, samas kui uus kultuuriajalugu uurib pigem ühiskonna teatud seisundeid, olles staatilisem.
Luige (Põltsamaa)
Luige on küla Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pajusi valda.
PKr
pKr (varem p. Kr.) ehk m.a.j (varem m. a. j.) ehk AD või A. D. ehk anno ehk anno Domini on tähis, mida kasutatakse kristliku ajaarvamise aastaarvude juures selleks, et märkida nende kuulumist selle ajaarvamise alla ning aastaga 1 alanud ajastusse ehk aega pärast selle ajaarvamise alguspunkti.
Lühendit "pKr" loetakse "pärast Kristust" või "pärast Kristuse sündi", lühendit "m.a.j." loetakse "meie ajaarvamise järgi" ning lühendeid "AD" ja "A. D." loetakse "anno Domini" (ladina keeles 'issanda aastal'). "anno" tähendab ladina keeles 'aastal'.
"pKr" ja "m.a.j." paigutatakse aastaarvu järele, "AD", "A. D." ja "anno" aastaarvu ette, nagu ka sõna "aastal".
Lühend "m.a.j." on kasutusel peamiselt juhul, kui tahetakse vältida ajaarvamise seostamist kristlusega või Kristuse sündimisega. See kehtib muu hulgas nõukogudeaegse kirjanduse kohta, mis vältis seostamist kristlusega, ning usuteadusliku kirjanduse kohta, mis väldib võimalikku segiajamist Jeesuse tegeliku sünniajaga, eriti kui on juttu Jeesuse sünniajale lähedasest ajast.
Aastale 1 pKr eelneb aasta 1 eKr ("enne Kristust"), sellele omakorda aasta 2 eKr ja nii tagasi. 0. aastat ei ole.
Ronimisnukid
pisi|Erinevaid ronimisnukke
PKr
Selleks et teada saada, mitu aastat on möödunud mõnest aastast enne Kristust kuni mõne aastani pärast Kristust, tuleb liita aastaarvud ning lahutada üks aasta (see kehtib, kui kuupäev on sama).
Ronimisnukid
Ronimisnukid on kaljuronimises tehis-ronimisseintele kinnitatavad erineva kuju ja suurusega nukid. Valmistamiseks kasutatakse väga mitmesuguseid materjale alustades puust ning lõpetades plastikuga. Enamik moodsaid tööstuslikult toodetavaid ronimisnukke on valmistatud jäigast uretaan-plastikust, vanemat tüüpi nukid ka polüestervaigust. Nukid kinnitatakse seinale kas 10mm poltide või väiksemate kruvide abil. Nukke ümber paigutades saab muuta radade raskusastet ja keerukust. Vastavalt kasutusotstarbele toodetakse nukke väga erinevas suuruses - ülipisikestest jalaga koormamiseks mõeldud nukkidest XXXL suuruses hiiglasteni mille läbimõõt võib ulatuda poole meetrini.
PKr
Ajaarvamist "A.D." hakati kasutama aastast 525, ent laiemalt kasutusele võeti see alles pärast aastat 800.
Ronimisnukid
Valmistamine
Ronimisnukkide materjalina kasutatakse väga erinevaid materjale:
Esimesi kasutatakse rohkem hobi korras nukkide valmistamisel, plastikuid tööstuslikul tootmisel. Nuki esialgne kuju voolitakse tavaliselt mingist hästi töödeldavast materjalist. Kasutatakse nii floristikas levinud OASIS vahtu kui savi/plastiliini. Esialgsest mudelist võetakse valuvorm silikooni vms kummi abil ja valatakse sellesse vedel segu.
Kärssussid
Kärssussid ehk nemertiinid (Nemertea) on selgrootute loomade hõimkond, kuhu kuulub umbes 1400 liiki. Enamik selle hõimkonna esindajaid elab meredes, vähesed ka mageveekogudes ja maismaal.
Ehitus
Nende keha on lame, kaetud väikeste ripsmetega. Nimetuse on hõimkond saanud pika sissetõmmatava kärsa järgi. Kärssussidel esineb algeline teisene kehaõõs ehk tsöloom. Neil esineb lülistuse algeid.
Kärssussid meenutavad väliselt pisut ripsusse lameusside hõimkonnast.
Eesti filosoofia aastakonverents
thumb|Eesti filosoofia 7. aastakonverents Tartus 29. augustil 2011. Vaade saalist presiidiumile Eesti filosoofia aastakonverents on Eesti akadeemiliste filosoofide iga-aastane konverents, mis toimub alates 2005. aastast.
Esimene aastakonverents toimus Tartu Ülikooli filosoofia osakonna ja Tartu Ülikooli eetikakeskuse eestvedamisel 2005. aasta 26.–28. mail. Konverentsi teemaks oli "Filosoofia võimus ja võimutus" ning selle programmi kuulusid plenaarettekanded, temaatilised ettekandesektsioonid, ümarlauad ning näitus eestikeelsest filosoofiakirjandusest.
Eesti filosoofia aastakonverentsil on traditsiooniliselt osalenud Tallinna ja Tartu ülikoolide õppejõud, kraadiõppurid ja tudengid ning külalisesinejad välisülikoolidest, konverentsi üks taotlusi oli esialgu Tallinna ja Tartu filosoofiliste ringkondade läbikäimise tihendamine. Konverentsi on seni korraldanud Tartu Ülikooli filosoofia osakond/Tartu Ülikooli eetikakeskus, Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituut ja Tallinna Tehnikaülikooli filosoofia õppetool.
Järgmine Eesti filosoofia aastakonverents toimub 30.–31. augustil 2019 Tallinna Tehnikaülikoolis. Konverentsi üldteema on "Digiühiskond: filosoofilised perspektiivid".
Agar
pisi|Agari polümeerne struktuur pisi|Agar söötmena mikrobioloogias pisi|Agarist valmistatud dessert
Kuumutades moodustab agar kolloidlahuse ning lahuse jahtumisel moodustub geelitaoline aine, mida kasutatakse mitmesugustes tööstusharudes, eriti kondiitritööstuses.
Agarist saadud geeljat ainet kasutatakse laialdaselt mikrobioloogias, kus see mõneprotsendilise sisaldusena söötmes soodustab selle tahkestumist (agarsööde).
Eesti punavetikates agarit ei leidu, kuid selletaolist ainet – furtsellaani – saadakse Läänemeres leiduvast furtsellaariast ehk agarikust (Furcellaria lumbricalis). Seda geeljat ainet nimetatakse estagariks.
Musta mere punavetikaist saadavat ainet nimetatakse ka agaroidiks.
Maailmas on agaritootmise esirinnas Jaapan, USA, Tšiili jt.
Kliimatehnika
Kliimatehnika on tehnika haru, mis tegeleb optimaalse sisekliima tekitamise ja säilitamisega suletud keskkonnas.
Vootele Meipalu
Vootele Meipalu (25. veebruar 1928 – 2. august 1974) oli eesti akušöör-günekoloog, meditsiinidoktor (1969), professor (1971).
Ta lõpetas 1952. aastal Tartu Ülikooli, oli aastast 1971 samas sünnitusabi- ja günekoloogiakateedri juhataja. Uurinud peamiselt emaka müoomi (selle teket, nähte ja kulgu ning steroidhormooniainevahetust).
Torma valla lipp
thumb|Torma valla lipp Torma valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Jõgeva valla lipp.
Lipu kirjeldus
Torma valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud valge ristiga, mille alumisest osast väljuvad juured, rohelisteks ja siniseks väljaks. Ülemised kaks välja on rohelised ning kummalgi neist on üks valge ristikuleht. Alumine osa on sinine.
Lipu normaalmõõtmed on 100×160 cm.
Lipul olev rist juurtega sümboliseerib Torma sajanditepikkust haridusteed ja viitab maarahva järjepidevusele läbi sündmusterohke ajaloo - paganausust kristluseni. Sama sümbol tähistab Torma valda kui kunagist majanduslikult jõukat ja edasijõudnud piirkonda, kus ristusid tähtsad maanteed. Ristikulehed sümboliseerivad Tormat kui põllumajanduspiirkonda, kus läbi aegade on säilinud taime- ja loomakasvatus.
Lipu kasutamise kord
Lippu kasutati järgmistel tingimustel:
Aidu
Aidu on mitme koha nimi:
Tähtvere valla lipp
thumb|Tähtvere valla lipp Tähtvere valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Tähtvere valla lipp.
Lipp kinniti 11. juunil 1998.
Lipu kirjeldus
Tähtvere valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp. Kangas on jagatud kaldjaotusega, lehvipoolsest ülanurgast vardapoolsesse alanurka vaheldumisi paigutatud kahe lainelise sinise ja kahe lainelise valge laiuga. Kaldjaotuse ülemine laid on sinine ning on valgest laiem. Vardapoolne, ülemine väli on valge ning sellel on must-valge rohunepp. Alumine, lehvipoolne väli on roheline ning sellel on kaks püstist kollast viljapead.
Lipu normaalmõõtmed on 105x165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Põhjendus
Sinised lainelised laiud sümboliseerivad Tähtvere valla paiknemist Suur-Emajõe ääres. Kollased viljapead viitavad hästi arenenud põllumajandusele Tähtvere vallas. Rohunepp sai koha lipul tänu Tähtvere valla territooriumil Emajõe luhal asuvale rohuneppide mänguplatsile (rohunepp on eriti ohustatud liigina kantud Eesti punasesse raamatusse). Lipul sümboliseerib rohunepp arukat põllumajandust ja loodushoidu.
Tsitre pank
thumb|right|Tsitre pank Turje keldri ligidal
Tsitre pank on Põhja-Eesti panga eraldunud osa, mis kulgeb umbes neljakilomeetrise põhjapoolse kaarena Soorinna Muuksi külani ja seega eraldab ümbritsevast maastikust Tsitre klindisaart.
Alam-Doonau madalik
Alam-Doonau madalik ehk Valahhia madalik on suur madalik Rumeenia lõunaosas, Bulgaaria põhjaosas ning Moldova ja Ukraina edelaosas Transilvaania Alpide ja Ludogorje platoo vahel.
Tsitre pank
Tsitre pangas asub Turje kelder koos Turjekeldri joaga.
Alam-Doonau madalik
Madalik ulatub 560 km pikkuselt Raudväravast Musta mereni. Kõrgus on 150–200 m. Levinud on mustmullad, millest suurem osa on haritud. Kasvatatakse peamiselt maisi, nisu, puuvilju ja viinamarju.
Ċensu Tabone
Tabone sündis itaalia päritolu perekonnas. Isapoolne vanaema oli asunud Maltale Sitsiiliast. Isa Niccolò oli üks esimesi maltalasi, kes saanud Suurbritannias patoloogia ja kirurgia õppejõuks (Malta kuulus tollal Suurbritanniale). Pere elas Gozol (tänapäeval Għawdex) suhteliselt rahulikku ja pastoraalset elu, kuni isa 1922. aastal 59-aastaselt suri.
Vincent omandas isa eeskujul arsti elukutse ja osales Teises maailmasõjas sõjaväearstina. 1948. aastal juhtis ta trahhoomi likvideerimist Għawdexi saarel ning aitas hiljem korraldada samasuguseid kampaaniaid ka Taiwanil, Indoneesias ja Iraagis. Tabone oli ka Malta ülikooli meditsiiniõppejõud ning Malta Meditsiiniassotsiatsiooni asutajaid. Samuti praktiseeris ta aastakümneid arstina Sliemas.
Poliitikasse läks Tabone 1960. aastatel. Ta oli aastatel 1962–1972 Rahvusliku Partei peasekretär ja 1972–1977 partei esimehe asetäitja. Malta parlamenti valiti Tabone esimest korda 1966. aastal. Aastatel 1966–1971 oli ta töö- ja hoolekandeminister ning 1987–1989 välisminister.
Tabone oli abielus Maria Tabonega, paar jõudis tähistada 70. pulma-aastapäeva. Neil oli 8 last. Tabone surma ajal oli neil 19 lapselast ja 24 lapselapselast.
Karsna järv
Karsna järv on 16,3 ha suur ja asub merepinnast 78,1 meetri kõrgusel. Järv on kõige sügavamas kohas 8,1 m sügav, keskmine sügavus on 3,1 m.
Järvest 0,5 km loodes asub Lauga järv, kuid veel lähemal on sadakond meetrit ida pool asuv Pille järv.
Tallinna Muusikakeskkooli sümfooniaorkester
Tallinna Muusikakeskkooli sümfooniaorkester oli sümfooniaorkester, mille koosseisu moodustasid Tallinna Muusikakeskkooli 9.–12. klassi õpilased.
1987. aastal Toomas Kapteni (peadirigent kuni 2006. aastani) eestvedamisel asutatud orkester annab aastas neli-viis kontserti. Repertuaaris on nii klassikaline kui ka tänapäevane orkestri- ja oratooriumirepertuaar.
Nodularia
Nodularia on sinivetikate perekond, kuhu kuulub ligemale 21 liiki vetikaid. Nodularia liike võib leiduda nii mullastikus, avavees, bentoses kui ka perifüütonina. Perekonna tüüpliigiks peetakse riimveelistes veekogudes ulatuslikke toksilisi õitsenguid põhjustavat Nodularia spumigena 't. Samuti peetakse teadaolevatest Nodularia perekonna liikidest Läänemerel Nodularia spumigena 't kõige laiaulatuslikuma negatiivse mõjuga liigiks.
Klassifitseerimine
Nodularia perekonna liikide klassifitseerimise aluseks on üldjuhul olnud vetikarakkude morfoloogilised ja ultrastrukturaalsed erinevused. Aluseks on olnud ka liigi võime toksiine toota, moodustada gaasiga täidetud vesiikuleid või ökoloogilised erinevused. Planktilisteks liikideks, mis toodavad gaasiga täidetud vesiikuleid loetakse näiteks Nodularia spumigena 't, Nodularia baltica 't, Nodularia litorea 'd ja Nodularia crassa 't. Bentilisteks, perifüütonil või mullastikus elavad liigid, mis veepinnal ei hõlju on näiteks Nodularia harveyana, Nodularia sphaerocarpa ja Nodularia willei.
Läänemere õitsengud
pisi|2015. aasta suvel NASA satelliidilt tehtud pilt Läänemeres õitsevast Nodularia spumigena 'st Nodularia perekonna planktiline vetikaliik Nodularia spumigena põhjustab Läänemeres suve teisel poolel sageli õitsenguid, mis võivad katta kuni 60 000 km2. Õitsengutele on iseloomulik tihe rohekat tooni vetikavaip, mis eelistab just Läänemere soolasemaid piirkondi. Ulatuslike õitsengute eelduseks on tihtilugu väga soe ja tuulevaikne ilm. Märkimisväärne on ka asjaolu, et Nodularia perekonna liikide jaoks on limiteerivaks toitaineks sageli just fosfor, mitte lämmastik.
Tallinna Muusikakeskkooli sümfooniaorkester
Orkestri peadirigent on aastast 2017 Jaan Ots.
Nodularia
Toksilisus
Nodularia perekonna vetikaliikidest on Läänemeres tugeva toksilise mõjuga vaid Nodularia spumigena. Nodularia spumigena toksilisusest oldi teadlikud juba 19. sajandil, kuid alles 1970. aastate lõpus õnnestus teadlastel eraldada toksiin nodulariin. Nodulariin on olemuselt tsüklilise struktuuriga maksatoksiin, mis on võimeline põhjustama tõsist mürgistust loomadel, kes tarbivad õitsengukoldest vett. Samuti on kinnitust leidnud nodulariini kantserogeensed omadused. Kuigi Nodularia spumigena on võimeline koos eksisteerima ka teiste sinivetikaliikidega ning paljudest Nodularia spumigena õitsengukolletest on leitud liike nagu Aphanozimenon või Flos-aquae, siis toksiine eritab vaid Nodularia spumigena ning bentoses vähemal määral Nodularia sphaerocarpa. Seejuures on teada, et mitte kõik õitsengukolded pole toksilised, vaid ainult teatud keskkonnatingimuste saabudes eritab vetikas toksiine.
Tallinna Muusikakeskkooli sümfooniaorkester
Orkestriteosed
Esiettekanne: Villu Vihermäe (tšello), Andreas Lend (tšello), Tallinna Muusikakeskkooli Sümfooniaorkester, dirigent Toomas Kapten; 21.06.2003, Tallinn, Estonia kontserdisaal.''
Fagott
Fagott (itaalia keeles fagotto) on kahekordse lesthuuliku ehk trostiga C-puupuhkpill, mis koosneb viiest osast: saapast, kahest säärest, lehtrist ja essist – viimase külge kinnitatakse trost. Klapisüsteem koosneb peamiselt kangidest, kusjuures vasaku pöidla teeninduspiirkonda jääb 9–12 kangi-hooba ja lukusti.
Nimetus pärineb itaalia keelest: 'fagotto' = "haokubu".
Fagott arenes välja 16. sajandil leiutatud dulcianist, millel oli 8 auku ja 2 kangi.
Võru–Kuigatsi–Tõrva maantee
Võru–Kuigatsi–Tõrva maantee (registrinumbriga 69) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Vagula külas Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 248. kilomeetril. Tee pikkus on 71,3 km. Tee lõpeb Roobe külas Valga–Uulu maantee 25. kilomeetril. Tee 58. kilomeetril on 200-meetrine ühislõik Jõhvi–Tartu–Valga maanteega.
Sillad Võru–Kuigatsi–Tõrva maanteel
Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist
Asulad Võru–Kuigatsi–Tõrva maanteel
Vagula küla, Alakülä küla, Järvere küla, Sõmerpalu alevik, Sõmerpalu küla, Varese küla, Hutita küla, Linnamäe küla, Majala küla, Horma küla, Hargi küla, Lümatu küla, Vaabina küla, Uue-Antsla küla, Uhtjärve küla, Kõlbi küla, Pihleni küla, Kuldre küla, Kassi küla, Sarapuu küla, Lauküla küla, Sangaste alevik, Kurevere küla, Tiidu küla, Keeni küla, Vaalu küla, Pringi küla, Ädu küla, Mägiste küla, Kuigatsi küla, Vaardi küla, Soontaga küla, Jõgeveste küla, Kalme küla, Roobe küla.
Tee korrashoid
2020. aastal rekonstrueeritakse Varese–Vaabina teelõiku (maantee km 9,4–22). Ehitustööde maksumus on 4,7 miljonit eurot.
Ağdam
Ağdam on linn Aserbaidžaanis, mis asub Mägi-Karabahhist idas, 26 km kaugusel Xankəndist. 1993–2020 oli linn Armeenia poolt okupeeritud ja asustamata.
Linna on esmamainitud 17. sajandil. 1828 sai linnaõigused. Armeenia väed vallutasid linna 1993. aasta juulis. Pärast järgnenud rüüstamist on linn täielikult varemetes ja inimtühi. 1970. aastal oli linnas 21 300 elanikku, 1989. aastal umbes 28 000.
Kanepilised
Kanepilised (Cannabaceae) on õistaimede sugukond roosilaadsete seltsist. Kanepilised on kahekojalised rohttaimed.
Eestis kasvab 2 kanepiliste sugukonda kuuluvat pärismaist liiki: harilik humal (Humulus lupulus) ja harilik kanep (Cannabis sativa).
Klassifikatsioon
Royal Botanical Gardensi taimeandmebaasi järgi on sugukonnas 170 liiki 9–15 perekonnast.
Cronquisti süsteem
Cronquisti süsteemis klassifitseeritakse kanepilised seltsi Urticales ja sugukonda liigitatakse järgmised taimeperekonnad:
APG III süsteem
APG III süsteemis klassifitseeritakse kanepiliste sugukonda järgmised taimeperekonnad:
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Cannabaceae seisuga 17.01.2014.
Aidu-Liiva
Aidu-Liiva on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Spinett
pisi|Keelte ja lipitsate asetus Spineti ehitus ja tööpõhimõte sarnanevad klavessiini omadega, kuid on ka mõned väikesed erinevused. Kui klavessiinil paiknevad keeled klaviatuuriga risti, siis spinetil on keelte ja klaviatuuri vaheline nurk umbes 30°. Keeled asetsevad paarikaupa, väiksem vahe on umbes 4 mm ja suurem umbes 10 mm. Keeli näppivad lipitsad paiknevad paarikaupa laiemates vahedes (ülemisel pildil on need varjatud klaviatuuriga paralleelse helesinise laua alla).
Duffi saared
Duffi saared on saared Melaneesias. Pindala 14 ruutkilomeetrit. Saared on künklikud, kõrgus kuni 366 m. Kuuluvad Saalomoni Saartele.
Leninogorsk
Leninogorsk on linn Venemaa Tatarstani Vabariigi kaguosas, Leninogorski rajooni keskus, Tatarstani suuruselt kaheksas linn. Leninogorsk asub vabariigi pealinnast Kaasanist 322 km kaugusel kaugus Zai jõe ülemjooksul.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Leninogorski elanikest venelasi 43,3%, tatarlasi 42,8%, tšuvašše 5,8% ja mordvalasi 5,3%.
Lään (Rootsi)
Lään (rootsi keeles län) on 1. järgu haldusüksuse tüüp Rootsis.
Rootsi jaguneb praegu 21 lääniks.
Roman Ungern von Sternberg
Lapsepõlv
Robert sündis Austrias Grazi linnas Eggenbergi lossis. Roberti isa oli Kärdla mõisas sündinud Theodor Leonhard Rudolph von Ungern-Sternberg (1857–1918/23) ja ema Stuttgardist pärit vabapreili Sophie Charlotte von Ungern-Sternberg (enne abiellumist von Wimpffen) (1861–1907). Roberti tütre Martha Ungern von Sternbergi väitel oli Roberti isa tegelikult keegi tuntud seikleja.
Lään (Rootsi)
Ajalugu
Birger Jarl ja Magnus Aidalukk kehtestasid lossiläänid (slottslän), kui ledung kujundati ümber kindlateks maksudeks. Olid ka kuningliku perekonna liikmete ülalpidamisläänid, pandiläänid laenude puhul eraisikutelt kroonile ja teenistusläänid vastutasuks sõjaväeteenistuse eest.
Roman Ungern von Sternberg
Lapsepõlv
Aastal 1887 kolis Robert kaheaastaselt koos emaga Eestisse. Kui Robert oli kuueaastane, lahutasid tema vanemad abielu ning ema Sophie abiellus 1894. aastal maanõuniku ja Järvakandi mõisniku parun Oskar Hoyningen-Huenega (1860–1918). Ta kasvas üles oma kasuisa majas Tallinnas ja õppis Tallinna Aleksandri Gümnaasiumis. Aastal 1896 pandi ta õppima Peterburi Mereväekorpusse. Seal said alguse tema sidemed budistlike ringkondadega.
Lään (Rootsi)
Ajalugu
1634. aasta valitsemisreformiga kehtestati läänisüsteem. Esialgsed läänid kajastuvad ajaloolistes maakondades.
Roman Ungern von Sternberg
Sõjaväeteenistus
Aastal 1904 suundus noor Roman Ungern von Sternberg Vene-Jaapani sõtta. Tema tegevuse kohta on vastuolulisi teateid. Ühe versiooni kohaselt lõppes sõda enne, kui Ungern sõjaväljale jõudis, sest ta rändas vahepeal Mongoolias, kus tutvus Dža-laamaga. Teise versiooni järgi võitles ta vapralt Mandžuurias ning sai mitmeid autasusid. Aastal 1908 lõpetas Ungern von Sternberg Peterburis Pavlovi sõjaväeakadeemia ja teenis Siberis Taga-Baikali kasakaväes 1. Arguuni polgus, kus tutvus muuhulgas mongolite ja burjaatide eluviisidega. 1908 anti talle sõjaväeline auaste horunži (хорунжий). 1910. aastal viidi üle Amuuri kasakapolku luurerühma ülemaks. 1912 sai ta sotniku auastme.
Aidu-Nõmme
Aidu-Nõmme on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Lepamaim
Lepamaim (Phoxinus phoxinus) on karpkalaliste seltsi kuuluv kalaliik. Ta on väike parvekala, kes esineb enamasti Euroopa ja Põhja-Aasia selgetes hapnikurikastes külmaveelistes väiksemates jõgedes ja ojades. Lepamaim on tavaliselt 6–8 cm pikk, harva kuni 14 cm. Kevadel kudemisperioodi ajal muutub kõhualune tumepunaseks. Koeb aprillist juunini.
Aidu-Nõmme
Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda.
Lepamaim
Kirjeldus
Lepamaim (Phoxinus phoxinus) on kasvult väike kala. Selg on värvuselt pruun või oliivikaspruunikas, pea hallikas. Kõhupool valge ja hõbedaläikeline. Külgedel tumedat värvi 2-2,4 mm pikkune pikitriip. Kehal väiksemad soomused, mis sageli ei ulatu üksteist katma. Soomused puuduvad kõhul eespool kõhuuime, kuni alalõuani välja. Küljejoon on neil alati poolik, mis ei ulatu sabani.
Lään (Rootsi)
Halduskorraldus
Poliitilisi funktsioone täidavad maavolikogu (landstingsfullmäktige), mille valib rahvas, ja maavalitsus (länsstyrelse), mis on riigi organ läänis.
Roman Ungern von Sternberg
Sõjaväeteenistus
Augustis 1912 tegi ta üksi hobusel retke Tšitast läbi metsiku taiga Mongooliasse, et ühineda Dža-laama vägedega Kobdo kindluse all. Ta esitas avalduse erustumiseks Amuuri kasakapolgust, et asuda teenima Mongoolia sõjaväes ja sõdida koos dža-laamaga. Juba varem oli Ungern alustanud mongoli keele õpinguid. Polkovnik Kazakov, kes töötas Vene konsulaadis Urgas (nüüdses Ulaanbaataris), keelas parun Ungernil sõjaväeteenistusest lahkuda ja suunas ta tagasi vanasse väeossa Taga-Baikalis. Mõnede teadete kohaselt ei pöördunud Ungern kohe Urgast tagasi Tšitasse, vaid suundus Kobdosse dža-laamale appi ning osales lahingutes hiinlaste vastu.
Lepamaim
Kirjeldus
Enamasti varieerub lepamaimu välimus erinevates veekogudes.
Lään (Rootsi)
Maavalitsus
Maavalitsus (länsstyrelse) on riigi piirkondlik esindaja, mis toimib lääni ja riigi vahelise vahelülina. Maavalitsuse juhi, keda kutsutakse maavanemaks (landshövding), nimetab Rootsi valitsus. Läänivalitsuse kompetentsis on muuhulgas teatud sotsiaalküsimused ja piirkondlik sotsiaalne planeerimine.
Roman Ungern von Sternberg
Sõjaväeteenistus
Aastal 1913 läks Ungern von Sternberg tegevteenistusest erru ja pöördus Tallinna perekonna juurde. 21. veebruaril 1913 osales parun Romanovite dünastia 300-aastase troonijuubeli auks pooleliolevas Peterburi datsanis peetud teenistusel.
Lepamaim
Kirjeldus
Suu väike, poolalaseisune, ülalõualuu on alumisest veidi pikem. Silmad paiknevad kõrgel, otsmik lame, kuid ninaavade vahel märgatavalt kumer. Teravad neeluhambad.
Lään (Rootsi)
Maavalitsus
Lääni riiklike organite seas on ka näiteks lääni töökomisjon ja metsavalitsus. Need alluvad vastavale üleriigilisele organile.
Roman Ungern von Sternberg
Sõjaväeteenistus
Esimeses maailmasõja puhkedes pöördus parun Ungern von Sternberg sõjaväkke tagasi ja teenis Galiitsias kindral Aleksandr Samsonovi juhitavas 2. armees. Teda peeti väga vapraks, isegi hulljulgeks, kuid ka vaimselt tasakaalutuks ohvitseriks. Kindral Peter von Wrangell on oma memuaarides märkinud, et ta kõhkles Ungern-Sternbergi edutamisel. 1916. aastal sai Ungernist siiski jessauul.
Lepamaim
Levik ja elupaik
Elupaigaks eelistab selgeid, madalaid, kiirevoolulisi, jahedamaid jõgesid. Läänemere põhja- ja kirdeosas on ta ka levinud rannikuvetes. Ojades pesitseb lepamaim             (Phoxinus phoxinus) tavaliselt trullingu (Barbatula barbatula) ja noorte forellidega (Salmo) samas elukoosluses. Võib elada ka veekogude kivistel ja liivastel lõikudel. pisi|Täiskasvanud lepamaimpisiValdav osa levilast on Euroopa ja Aasia põhja- ja keskosas, Püreneedest Kamtšatkani. Eestis laialt levinud nii jõgedes kui ka ojades. Harva leidub teda ka järvedes, kuid peamiselt sissevoolude suudmetes. Enamasti eelistab just jahedamat vett.
Lään (Rootsi)
Landsting
Landsting on teise astme kohalik omavalitsus, mille poliitiline organ on maavolikogu (landstingsfullmäktige). Maavolikogu nimetab landsting 'i valitsuse, mis juhib ja koordineerib landsting 'i tööd. Landsting 'i kompetentsis on tähtsaimal kohal tervishoiuküsimused. Tavaliselt on selle kompetentsis ka haridus, kultuur (peamiselt lääni muusikaasutused, teatrid ja muuseumid) ning majanduse toetamine. Ühistranspordi valdkond on sageli jaotatud landsting 'i ja valdade vahel. landsting 'i tegevust finantseeritakse riigieelarvest ja landsting 'i i maksudest. Seda reguleerib muuhulgas omavalitsusseadus.
Roman Ungern von Sternberg
Sõjaväeteenistus
Suvel 1917 suunas Venemaa Ajutine Valitsus Ungern von Sternbergi Taga-Baikali kasakaväe jessauuli Grigori Semjonovi juhitavasse üksusse, et tagada Mandžuurias valitsusele lojaalne sõjaline kohalolek ja organiseerida vabatahtlike väeosasid.
Lepamaim
Kasv ja vanus
Pikkus kuni 12-14 cm. Tavaliselt jääb see 4-7 cm juurde. Eluiga on nendel 5-8 aastat. Suguküpsuse saavutab 2-3 aastaselt.
Lään (Rootsi)
Landsting
Kolmes läänis on halduskorraldises omapärad. Gotlandi läänis landsting puudub ja selle ülesandeid täidab Gotlandi vald. Skåne läänis ja Västra Götalandi läänis on landsting 'ile katseliselt antud suurem kompetents, sealhulgas suurem vastutus piirkonna arengu eest.
Roman Ungern von Sternberg
Kodusõda
Pärast oktoobrirevolutsiooni Venemaal asusid Semjonov ja tema parem käsi Ungern von Sternberg oma Mandžuuria erirühma eesotsas võitlema bolševike vastu. Peatselt, 1917. aasta lõpul ühinesid nendega Ungerni kunagise koduväeosa Ussuuri diviisi sõdurid.
Lepamaim
Toitumine
Vastse eas toituvad nad enamasti vetikatest. Hiljem surusääskede vastsetest ning vette kukkunud valmikutest. Toiduks sobivad ka teiste putukate vastsed (valmikud kui ka nukud). Suure osa meres elavate isendite toidulaua moodustavad kirpvähid ja kahetiivalised. Vajadusel võivad lepamaimud muutuda ka kalamarjasöödikuteks.
Lään (Rootsi)
Rootsi praegused läänid
pisi|püsti|Rootsi läänid
Roman Ungern von Sternberg
Kodusõda
Semjonov ja Ungern von Sternberg võitlesid küll bolševike vastu, kuid keeldusid allumast admiral Aleksandr Koltšaki ülemjuhatusele. Seevastu said nad toetust Jaapani valitsuselt, kes soovinuks Venemaa Kaug-Idas rajada Semjonovi juhtimise all oma nukuvalitsust.
Kevadel 1918 nimetati Grigori Semjonov Taga-Baikali kasakate atamaniks. Parun oli algselt Semjonovi alluvuses Hailari raudteejaama komandant, hiljem juhatas vägesid Dauurias. Tema vägi oli segu Vene sõduritest, Taga-Baikali kasakatest, mongolitest ja burjaatidest.
Lepamaim
Sigimine
Kudeperiood algab mais ning kestab juulini. Mari heidetakse madalasse vette, enamasti tehakse seda kärestikus allpool olevale kruusasele põhjale. Korraga koeb ta 200-1000 marjatera. Inkubatsioon kestab 7-12 päeva. Koorunud vastsed on 4-5 mm pikkused.
Tori valla lipp
pisi|Tori valla lipp alates 2019 Tori valla lipp on Eesti haldusüksuse Tori valla lipp.
Lepamaim
Sigimine
Äsja koorunud vastsed varjuvad mõneks ajaks kivide vahele, kus toituvad rebukotisisust. Pärast seda alustavad nad iseseisvalt toitu otsima.
Aidu-Sooküla
Aidu-Sooküla on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
Lepamaim
Sigimine
Kudemise ajaks omandavad isaskalad omale kireva pulmarüü: kõht muutub punaseks, kurgualune mustaks, külgedel tekib sageli helkivroheline vööt. Pea peale tekib helmeskate.
Aidu (Lüganuse)
Aidu on küla Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel külas püsielanikke ei olnud.
Küla on kuulunud Lüganuse kihelkonda.
Roman Ungern von Sternberg
Kodusõda
Ungern von Sternberg paistis silma sellise julmusega vastaste, kohalike elanike ja isegi omaenda alluvate vastu, et teenis ära Verise Paruni hüüdnime. Ekstsentrilise käitumise tõttu kutsuti teda ka Hulluks Paruniks. Ta oli veendunud antisemiit ja tema vägede käe läbi hukkusid paljud sõjategevuse eest ida poole põgenenud juudid.
Novembris 1918 anti Ungern von Sternbergile kindralmajori auaste. Kui 18. novembril 1918 kuulutati admiral Koltšak Venemaa ülemvalitsejaks, ei tunnistanud Semjonov ja Ungern von Sternberg tema ülemvõimu. Nende väeosad hakkasid lisaks punaste rongidele ründama ka valgeid vägesid varustavaid ronge, kahjustades nii märkimisväärselt Koltšaki tegevust Uuralites.
Mongoolias
Veebruaris 1919 keskendasid Semjonov ja Ungern von Sternberg oma tähelepanu Mongoolia aladele, soovides luua mongoli ja vene alade ühendamisel iseseisva riigi. Salajasel kongressil otsustati luua sõltumatu Mongoolia kuningriik, mida pidi hakkama juhtima mongolite vaimne juht bogdogeegen. Bogdogeegenilt nõusolekut ei küsitud ja tema nõusoleku puudumisel pidid Vene väed vallutama tema residentsi Urga. Paraku jõudsid neist ette hiinlased kindral Xu Shichengi juhtimisel, kes ise 1919 Mongoolia alistasid.
Kui Grigori Semjonov oli edaspidi sunnitud võitlema peamiselt ägedalt pealetungivate bolševike üksustega, siis Ungern von Sternberg jätkas tegelemist Mongoolia küsimusega. Tema idee oli lisaks Mongoolia riigi loomisele ka Qingi dünastia taastamine Hiina troonil, mis oleks lõpuks pidanud viima Tšingis-khaani riigi taastamiseni ja väidetavalt ühtse Kaug-Ida budistliku teokraatia tekkeni. Sellel eesmärgil abiellus ta augustis 1919 ka Qingi dünastiast pärit printsessiga, kes võttis ristimisel omale nime Jelena Pavlovna. Samal aastal ülendas Semjonov paruni kindralleitnandiks.
Mongooliat sai Ungern von Sternberg rünnata alles oktoobris 1920, suundudes kolme ratsaväepolguga Urga peale. Neis kolmes polgus oli tal kokku vaid 800 meest ja 6 suurtükki. Bogdogeegen andis salaja parunile nõusoleku Mongoolia vabastamiseks. Jõudnud 27. oktoobril Urga lähistele Maimatšeni linna juurde, sai ta hiinlastelt lüüa, kaotas oma suurtükid ja oli sunnitud taanduma. Novembris 1920 ebaõnnestus ka tema teine pealetung Urgale. See tõi kaasa bogdogeegeni vahistamise hiinlaste poolt.
Enne kolmandat katset Urga vallutamiseks otsustas Ungern von Sternberg vabastada bogdogeegeni, keda hoiti oma lossis koduarestis. See õnnestus tal 31. jaanuaril 1921 tiibeti sõdalaste abil. 2. veebruaril vallutati Maimatšen ja 3. veebruaril alistus paruni vägedele Urga.
13. märtsil 1921 kuulutati välja sõltumatu Mongoolia monarhia eesotsas bogdogeegeniga. Riigi tegelikuks valitsejaks tõusis aga Mongoolia vabastaja parun Roman Ungern von Sternberg. Tema filosoofia oli vastuoluline segu vene natsionalismist ja erinevatest Ida usunditest, eeskätt budismist, kuid tema valitsusaega iseloomustas peamiselt sõjaväeline terror. Samas aitas ta kaasa tehnilisele progressile Mongoolias, lastes väidetavalt ehitada Urgasse elektrijaama ning sillad üle Orhoni ja Tola jõe. Ta lasi puhastada Urgas tänavad ja rajada esimese tänavavalgustuse, asutada ajalehe, rajada haiglaid ja koolimaju ning esimese veterinaarlabori.
21. mail 1921 andis parun oma vägedele käsu liikuda Mongoolia põhjaossa, et purustada punaste mongolite väed eesotsas Damdin Sühbaatariga. 31. mail toimunud kokkupõrkes õnnestus punamongolitel Nõukogude väeüksuste toel Ungerni armee taganema sundida ja sellest alates jätkus bolševike pealetung kuni Urga vallutamiseni 6. juulil 1921. 17. juulil tungis ennast Selenga jõe ääres varjanud parun oma diviisiga Mongoolia põhjaossa ja suundus tagasi Venemaale, kus ta avastas, et tema 2500 mehe vastas on ligi 15 000-meheline Nõukogude armee. Pisemaid kokkupõrkeid võites suundus Ungern von Sternberg taas Mongooliasse, soovides sealt jätkata teed Tiibeti aladele. See idee ei meeldinud tema ohvitseridele ja mongolitest sõduritele, kes ta 21. augustil reetsid ja punavägedele üle andsid.
Kohus ja surm
Augustis 1921 kuulasid bolševikud paruni üle Troitskossavskis ja toimetasid ta sealt edasi Novonikolajevskisse, kus 15. septembril peeti kohaliku puhkepargi teatrihoones tema üle avalik kohtuistung. Viis tundi kestnud protsessil süüdistati kohtualust koostöös Jaapaniga, relvastatud võitluses eesmärgiga taastada Romanovite dünastia ja julmustes ning terroris. Ungern von Sternberg olevat öelnud kohtus tšekistidele: "Ungern von Sternbergide üle ei saa keegi kunagi kohut mõista – meie oleme need, kes seadust esindavad siin maailmas ja teiste üle kohut mõistavad." Teistel andmetel tunnistas ta ennast süüdistuse kahes viimases punktis siiski süüdi.
Kohus mõistis parun Ungerni surma mahalaskmise läbi. Otsus viidi täide sama päeva õhtul. Enne hukkamist oli ta legendi kohaselt alla neelanud või vähemalt hammastega emaili purustanud oma kõrgeimal autasul, Püha Georgi ristil.
Bogdogeegen austas Ungern von Sternbergi teenistuste korraldamisega kõigis Mongoolia kloostrites ja templites, 13. dalai-laama kuulutas paruni aga budistliku raevuka jumaluse, kuuekäelise Mahākāla inkarnatsiooniks.
Mudamaim
Mudamaim (Leucaspius delineatus) on karpkalaliste seltsi kuuluv kala.
Tori valla lipp
Lipu kirjeldus
Tori valla lipp on heraldiline vapilipp. Pikuti lainelõikeliselt poolitatud kollasel-punasel lipukangal on punane-valge ülalt avatud hobuseraud, mille otstes on vastavalt valge ja punane käpprist. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:8, normaalsuuruses 105x120 cm.
Mudamaim
Mudamaim on väikekala, kes tavaliselt on 6–9 cm pikk, harva kuni 14 cm, emased on isastest veidi suuremad. Keha on voolujooneline ja külgedelt pisut lamenenud. Värvuselt on selg sinakasroheline või kollakas-rohehalli, külgedelt hõbedase läikega, kõhualune valge. Suu on ülaseisune, silmad suhteliselt suured.
Tori valla lipp
Põhjendus
Kollane (kuldne) värvus tähistab eluandvat valgust, ülimat tõde ja edu, see on Pärnumaa ja Eesti vapivärv. Punane märgib vaprust, armastust, elujõudu ja elurõõmu, ka Püha Vaimu tegevust ning on (koos hõbedasega) Tori vallaga ühinenud Sindi linna vapivärv. Valge (hõbedane) on tarkuse, ustavuse ja hingepuhtuse tunnusvärv. Kilbi laineline jaotus tähistab jõge. Hobuseraud on muistsetest aegadest tuntud õnnemärk, viitab Torile kuulsust toonud hobusekasvandusele.
Mudamaim
Mudamaim on levinud Euroopas Põhja- ja Kesk-Prantsusmaalt kuni Volga jõe ja Kaspia mereni.
Tori valla lipp
Põhjendus
Hõbedane ja punane on ka püha Jüri tunnusvärvid ja koos ristidega sümboliseerivad Toris asuvat Eesti Sõjameeste Mälestuskirikut.
Mudamaim
Elutseb enamasti aeglase vooluga jõgedes, järvedes ja nende luhtadel, eelistades taimestikurohket ja sooja keskkonda. Parvekalana tegutsevad enamasti veekogu ülakihtides umbes 1 meetri sügavuseni.
Tori valla lipp
Lipu kasutamine
Valla lipp heisatakse:
Mudamaim
Kudemisperiood on aprillist juunini, siis kui veetemperatuur on ületanud 18 °C.
Tori valla lipp
Lipu kasutamine
Valla lippu laualipuna kasutatakse volikogu ja vallavalitsuse istungitel. Tori valla lipu kasutamise üle teostab järelevalvet vallavalitsus. Tori valla lipu kasutamist käesoleva põhimääruse nõudeid või head tava eirates käsitletakse avaliku korra rikkumisena.
Tori valla lipp 1996–2019
pisi|Tori valla lipp Lipp oli kinnitatud 4. märtsil 1997 (Tori vallavolikogus 26. veebruaril 1996).
Lipu kirjeldus
Tori valla lipuks oli ruudukujuline vapilipp. Kangas oli jagatud vertikaalse lainelise joonega kaheks võrdseks osaks. Vardapoolne osa oli valge ja lehvipoolne roheline. Kanga keskel oli vastandvärvides hobuseraud, kaarega allapoole.
Kandelipu suurus oli 105x105 cm
Põhjendus
Lipuvärvid viitavad Tori ajaloolisele kuulumisele Liivimaa koosseisu. Valge on valguse ja vaimsuse sümbol ning märgib ka Tori rahva vaimuerksust läbi aegade. Roheline on maa ja metsa, rahu ning heaolu tähis. Laineline jaotus viitab Pärnu jõele ning sellele, et Tori vald paikneb selle mõlemal kaldal. Hobuseraud viitab valla peamisele eripärale - hobusekasvatusele. Hobuseraud on ka õnne sümbol.
Genil
Genil on jõgi Hispaanias.
Jõe kaldal asub Granada linn.
Surnud 1993
''Siin on loetletud 1993. aastal surnud tuntud inimesi.
Derviş Eroğlu
pisi|Derviş Eroğlu Derviş Eroğlu (sündinud 7. märtsil 1938 Famagustas) on Põhja-Küprose Türgi Vabariigi poliitik, kes oli 23. aprillist 2010 kuni 30. aprillini 2015 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi president.
Ta sündis aastal 1938 Famagustas. Ta lõpetas aastal 1963 İstanbuli Ülikooli arstiteaduskonna, hiljem spetsialiseerus uroloogiale.
Ta valiti aastal 1976 Rahvuskogu liikmeks. Aastatel 1976–1977 oli ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi haridus-, kultuuri-, noorsoo- ja spordiminister. Ta on aastast 1983 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi Põhiseadusliku Assamblee liige. Ta on olnud kaks korda (18. detsembrist 1983 kuni 11. veebruarini 2006 ja 29. novembrist 2008 kuni 23. aprillini 2010) Rahvusliku Ühtsuse Erakonna juht. 19. juulist 1985 kuni 1. jaanuarini 1994 oli ta esimest korda Põhja-Küprose Türgi Vabariigi peaminister. Aastatel 1994–1996 oli ta opositsiooni liider. Teist korda oli ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi peaminister 16. augustist 2006 kuni 13. jaanuarini 2004 (kui ta kaotas valimistel Mehmet Ali Talatile). Kolmandat korda sai ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi peaministriks 5. mail 2009 ja oli peaministri ametis 23. aprillini 2010. Ta valiti 18. aprillil 2010 Põhja-Küprose Türgi Vabariigi presidendiks.
23. aprillil 2010 sai ta Põhja-Küprose Türgi Vabariigi presidendiks, ta oli president 30. aprillini 2015 (kaotas 26. aprillil presidendivalimiste teises voorus Mustafa Akıncıle).
Isiklikku
Derviş Eroğlu on abielus, tal on neli last.
Hund-rohetuvi
Hund-rohetuvi (Ptilinopus superbus) on linnuliik tuvilaste sugukonnast rohetuvi perekonnast.
Levila
Hund-rohetuvi on levinud vihmametsades Sulu saarestikus, Sulawesil, Maluku saartel, Uus-Guineal, Saalomoni saartel ja Austraalia idaosas. Paiga- ja hulgulind.
Pesitsemine
Pesitsusperiood kestab septembrist jaanuarini. Pesa rajatakse maapinnast 5-30 m kõrgusele, see on okstest koosnev väike platvorm. Emaslind muneb ühe väikse valge muna, mida hautakse vaheldumisi - emaslind öösel ja isaslind päeval.
Toitumine
Toiduks on peamiselt puuviljad ja marjad. Port Moresby piirkonnas moodustasid enamuse toidust viigipuude, iseäranis Ficus albipila ja Ficus benjamina, Canarium australianum luuviljad, ja palmide Archontophoenix, Calamus ja Livistona viljad. Sageli toituti ka erinevate kaneelipuude, Litsea, Neolitsea ja Cryptocarya viljadest. Vähem olulised toiduallikad olid lõhnava kananga, Syzygium ja Vitex cofassus viljad. .
Kaitse
Liiki ohustab peamiselt elupaikade kadu.
Stringid
thumb|Stringid Stringid on kitsad "mini" aluspüksid, mis eesotsas katavad ainult häbemepiirkonda ja mille tagaosa kantakse tuharate vahel. Need koosnevad kahest (või ühest) riide kolmnurgast ja neid ühendavatest paeltest.
Otfried Preußler
Otfried Preußler (20. oktoober 1923 Reichenberg (Liberec) – 18. veebruar 2013) oli saksa lastekirjanik.
Tema tuntuimad teosed on "Röövel Hotzenplotz" ja "Krabat".
Pärast vabanemist juunis 1949 läks ta Rosenheimi oma ümberasustatud sugulaste ja kihlatu Annelies Kindi juurde, kellega ta samal aastal abiellus.
Aastatel 1953–1970 töötas ta koolis, algul algklasside õpetajana, seejärel direktorina.
Ta võitis noorteromaani "Krabat" eest 1972. aastal Deutscher Jugendliteraturpreisi.
Sõpruse Puiestee
2003. aastal ilmus ansamblil esimene kauamängiv "Mustale merele". Selleks ajaks olid kollektiiviga liitunud laulja ja ansambli peamine muusikalise loomingu autor Allan Vainola, tekstide autor Mait Vaik (ansambel on kasutanud ka luuletajate Marie Myrgi ja Kristiina Ehini tekste), klahvpillimängija Kaupo Kaldmäe, basskitarrist Andrus Uutsalu, saksofonist Mart Süda, kitarrist Alar Tammela ja trummar Villu Viirsalu. Enamik muusikutest on kaasa löönud mitmes kollektiivis, näiteks ansamblites Metro Luminal, Vennaskond, Agent M, Under Marié, Tuberkuloited, Alumiinium, Sinu Sädelev Sõber, Unenäopüüdjad jpt.
Sõpruse Puiestee esitab oma lugudes kuulajale küsimusi: "Kes ma olen", "Miks ma olen", "Miks me oleme" ja "Miks oled mu kõrval". Uudishimu ja teadasaamine on bändi üks kreedodest.
Pärast loomingulist pausi aastatel 2008–2009, kui pühenduti peamiselt kontserttegevusele, hakkas ansambel 2010. aastal taas uuele kauamängivale mõtlema. Seoses sellega valmis lugu "Rahu, ainult rahu", mis saadeti konkursile "Eesti laul 2011" ja pääses poolfinaali. Lauljana on Allan Vainola kõrval kaasatud endise kultusansambli Agent M solist Merili Varik.
Bänd on avaldanud kaheksa albumit ja ühe DVD. Enamiku lugude muusika on loonud Allan Vainola ja tekstid kirjutanud Mait Vaik. Tuntumad lood on ja "1905" ja "Kaks meest". Aastal 2006 sai Sõpruse Puiestee telesaates "Eesti muusika karikas" teise koha.
Allika tänav (Tallinn)
pisi|Allika tänav, vaade [[Kentmanni tänavale]]
Allika tänav asub Tatari tänava ja Kentmanni tänava vahel. Allika tänav algab Kentmanni tänavalt, läbib võlvialuse ning suubub Tatari tänavale. Tänav kulgeb kirdest edelasse ja tema pikkus on 205 meetrit.
Ajalugu
Allika tänav sai nime 1890. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Quellenstrasse ja venekeelne nimi Ключевая улица.
Tänava paaritute majade poolel asus 1919–1966 Allika tänav 1 Tallinna 14. Algkool, Allika tänav 5 hoovipoolses majas asus Tallinna II Baptistikogudusest eraldunud Tallinna Allika Baptistikoguduse palvemaja ,.
19. ja 20. sajandi Allika tänava hoonestusest on säilinud vaid paarisnumbritega majad 4, 6, 8 (Lenderi maja tüüp) ja 10.
Hoone Allika tänav 12 (endine Allika tänav 10C ) on uusehitus endise Dvigateli lasteaia mänguväljaku kohal. Paaritute numbritega majad on lammutatud ning nende asemel asetseb Allika tänava ja Tatari tänava 13/15 hoonete kohal Rävala puiestee 19 aadressiga Rävala maja.
2011. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
2011. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 41. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 6.–20. veebruarini Garmisch-Partenkirchenis Saksamaal. Võistlustel jagati välja 11 komplekti medaleid (viis ala nii meestele kui ka naistele ja võistkonnavõistlus).
Slaalom
Finaal: 20. veebruar Osavõtjaid: 100 Maailmameister 2009: Manfred Pranger, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
Finaal: 18. veebruar Osavõtjaid: 127 Maailmameister 2009: Carlo Janka, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Ülisuurslaalom
Finaal: 9. veebruar Osavõtjaid: 71 Maailmameister 2009: Didier Cuche, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
Finaal: 12. veebruar Osavõtjaid: 54 Maailmameister 2009: John Kucera, Kanada Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suur Alpi kahevõistlus
Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: 41 Maailmameister 2009: Aksel Lund Svindal, Norra Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Slaalom
Finaal: 19. veebruar Osavõtjaid: 111 Maailmameister 2009: Maria Riesch, Saksamaa Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
Finaal: 17. veebruar Osavõtjaid: Maailmameister 2009: Kathrin Hölzl, Saksamaa Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Ülisuurslaalom
Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 49 Maailmameister 2008: Lindsey Vonn, USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: 36 Maailmameister 2009: Lindsey Vonn, USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suur Alpi kahevõistlus
Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 40 Maailmameister 2009: Kathrin Zettel, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Võistkonnavõistlus
Finaal: 16. veebruar Osavõtjaid: 11 võistkonda Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kattekold
Kattekold (Lycopodium annotinum) on kolla perekonda kollaliste sugukonda kuuluv igihaljas eostaim.
Eestis on kattekold tavaline, levinud nii mandril kui ka suurematel saartel. Kasvab rabastuvates ja soostuvates metsades. Eriti tihti ja hulgaliselt leidub teda kuivendatud metsades ja kõdusoometsades.
Kattekold on ainuke kollaliste sugukonna liik, mis pole Eestis kaitse all.
Jaan Kreuks
Jaan Kreuks (5. detsember (vkj)/ 17. detsember 1891 Rooküla, Alavere vald, Kose kihelkond, Harjumaa – 28. märts 1923 Tallinn) oli eesti kommunist (EKP Keskkomitee liige).
Elulugu
Jaan Kreuks alustas tööd Tallinnas lukksepa õpilasena, oli meremees ja pottsepa õpilane, aastatel 1911–1912 töötas Peterburis, kus Kreuks võttis alates 1911. aastast osa revolutsioonilisest liikumisest. 1914. aastal mobiliseeriti ta Venemaa keiserlikku sõjaväkkeja teenis Austria piiril 34. diviisis sanitarina ja staabi kirjutajana.
1918. aastal astus VSDT(b)P liikmeks, Saksa esimese okupatsiooni ajal lahkus Eestist. 1919. aastal organiseeris ta Tallinnas raudteelaste streigi, mille eest vallandati töölt ning ta hakkas end varjama.