cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hunt
Sotsiaalne struktuur
Suvel elavad poegi kasvatavad hundid paarides. Heidikutest loomad või ka üksikud "mässajatest" noored isased võivad elutseda eraklikult.
Vladivostok
Ajalugu
1918. aastal okupeerisid linna Jaapani ja Briti väed. Vladivostok kuulus 1921. aasta maini Kaug-Ida Vabariiki, seejärel sai Vladivostokist Amuurimaa Vabariigi pealinn. Oktoobris-novembris 1922 evakueerusid jaapanlased Vladivostokist ja linn liideti Vene SFNV-ga. Vladivostoki vallutamist loetakse Vene kodusõja lõpuks.
Hunt
Pesa ja pojad
Hunt on monogaamne loom, paarid püsivad kogu elu. Ka poegade eest hoolitseb hundipaar koos.
Vladivostok
Ajalugu
1938. aastast on Vladivostok Primorje krai keskus.
1974. aastal külastas linna USA president Gerald Ford ja kohtus seal Leonid Brežneviga.
Hunt
Pesa ja pojad
Kokku saadakse sügisel, et siis juba veidi vanemaks saanud kutsikatele jahipidamist õpetada.
Vladivostok
Ajalugu
Kuni 1. jaanuarini 1992 oli Vladivostok kinnine linn.
Hunt
Pesa ja pojad
Huntide jooksuaeg on jaanuaris-veebruaris. Emahundi ellujäävate järglaste hulk sõltub toitumistingimustest, asustustihedusest ja tema positsioonist karjas.
Vladivostok
Ajalugu
1. jaanuari 2006 seisuga elas linnas 583 700 inimest, lisaks elas linna haldusalas olevates maa-asulates 26 500 inimest. Ümbritseva Vladivostoki linnastu elanike arv on aga pisut üle miljoni.
Hunt
Pesa ja pojad
Juba märtsi lõpus jäävad hundid paiksemaks ning pöörduvad pesapaika-suvekorterisse. Pesaks valitakse võimalusel veekogu läheduses vana rebase- või kährikuurg. Hunt võib urgu vajadusel süvendada.
Vladivostok
Ajalugu
2012. aastal said valmis Russki saare sild ja Kuldsarve lahe sild. Sama aasta 3.–9. septembril toimus linnas Aasia ja Vaikse Ookeani Majanduskoostöö kohtumine.
Konsulaadid
Vladivostokis asub Venemaa Välisministeeriumi esindus.
Hunt
Pesa ja pojad
Pärast 62–65-päevast tiinust sünnivad aprillis kaetud kõrvadega pimedad kutsikad. Tavaliselt on pesakonnas 5–7 tillukest tumedat karva kutsikat, kuid nende arv võib ulatuda ka üle kümne. Kutsikad kaaluvad 300–500 g. Silmad avanevad 10–12-päevaselt. Kutsikad saavad nägijaks 9–12 päeva vanuselt ja nädal või paar hiljem hakkavad lõikuma piimahambad.
Vladivostok
Konsulaadid
Välisriikide konsulaadid Vladivostokis:
Sport
Linna jalgpalliklubi Lutš-Energija mängib Venemaa esiliigas.
Hunt
Pesa ja pojad
Kõik kutsikad ei suuda esimesi elunädalaid üle elada, ükskõik kui palju nende eest ka hoolitsetakse.
Umbes poolteist kuud saab pisipere põhitoiduna piima, kuid juba pärast esimeste hammaste tulekut hakkavad vanaloomad kutsikatele andma ka poolenisti seeditud lihaollust. Hiljem lisanduvad toidulauale väiksemad loomad, murdmise õpetamiseks võib saak olla veel poolenisti elus. Kolmekuuselt hakkavad piimahambad vahetuma jäävhammaste vastu, kasv kiireneb ja umbes kaheksakuune noor hunt on saavutanud juba täiskasvanu suuruse.
Emased saavad suguküpseks kahe-, isased kolmeaastaselt.
Toitumine
Hundid on karnivoorid ehk lihasööjad, toitudes siis peamiselt lihast. Ta võib korraga ära süüa 10 kg liha, aga võib ka kümmekond päeva järjest nälgida. Tavaliselt sööb hunt siiski päevas umbes 2 kg liha, parimal juhul 7–8 kg. Lisaks lihale söövad hundid puuvilju, marju, rohtu (et seedimist soodustada) ja muid taimi.
Hundid toituvad peamiselt sõralistest, kuid ei ütle ära ka väiksematest ulukitest nagu näiteks jänesed, mutid ja linnud. Talvel toitub hunt sõralistest, jänestest ja ka pisematest kiskjatest. Suvel kütitakse koduloomi ning närilisi, ära ei põlata isegi putukaid ja linnumune. Hundi eelistatud saakloom on metskits. Saartel ja Lõuna-Eestis elavad hundid söövad ka punahirve.
Hunt võib erakordselt harva spetsialiseeruda ka kindlale saakloomale, sealhulgas koerale. Hundid kasutavad koerte küttimiseks mitmesuguseid kavalusi: peibutavad koeri inimestest eemale ja võtavad neid isegi jahil ajust maha.
Hunt on tugev kiskja ja suudab saaklooma kaua jälitada, sest on vastupidav jooksja. Kriimsilmad peavad enamasti jahti karjades, mõningatel juhtudel ka üksi. Jaht toimub organiseerunud karjana, kus igaühel on oma ülesanne. Karjana koostööd tehes on neil võimalik püüda endast mitu korda suuremaid ulukeid ning murda vahel ka suuremaid loomi, näiteks põtru. Arvatakse, et põdra murdmiseks peab karjas olema vähemalt kolm hunti.
Toitumisterritooriumi suurus sõltub looduslikest tingimustest. Rikkaliku toidubaasiga metsaaladel on see 100–120 km², avatud maastikel võib territooriumi suurus küündida üle tuhande ruutkilomeetri. Üksikutel juhtudel ulatuvad hundikarjade ränded tuhandete kilomeetrite taha. Suviti piisab väiksemast maa-alast, talvel võib see oluliselt suureneda, sõltudes saakloomade paiknemisest ja nende rännetest.
On välja arvutatud, et hunt sööb aastas keskmiselt 40 metskitse, peale selle kümmekond metssiga.
Hunti kutsutakse metsa sanitariks, sest ta kütib haigeid või vigaseid loomi ning piirab näriliste ja sõraliste arvukust. Sellisena on hunt ka indikaatorliik.
Hunt ründab ka kodu- ja kariloomi, kuna need on metsloomadest kergemini kättesaadavamad.
Inimesi ründavad ainult marutaudi põdevad hundid.
Paljunemine
Hundid alustavad järglaste saamist teise ja kolmanda eluaasta vahel. Suguküpselt lahkub enamik hunte oma sünnikarjast, et liituda mõne teise karjaga või luua enda oma. Hundid leiavad paarilise kogu eluks. Hundikutsikad sünnivad varjulises, lõunapoolsel nõlval kuiva pinnasesse kaevatud urus, pimedate ja kurtidena. Emahundi tiinus kestab 63 päeva. Tavalise pesakonna suurus on enamasti neli kuni kuus hundikutsikat. Esimesel kolmel nädalal vajavad väiksed pojad söötmist iga nelja kuni kuue tunni järel. Emahunt püsib tavaliselt urus oma poegadega ning teised hundikarja liikmed toovad talle süüa. Hundikutsikad võõrutatakse emapiimast kaheksa nädala vanuselt ning hakkavad toituma pooltahkest toidust mille ema või teised karjaliikmed on eelnevalt läbi mälunud. Niipea kui kutsikad rohkem tahket toitu sööma hakkavad viiakse nad mitmetele või ühele platsile kokku, kus nad suve jooksul karja käitumist ning etiketti tundma õpivad. Kuue kuni kaheksa kuu vanuselt hakkavad noored hundid koos karjaga rändama ning jahtima.
Alamliigid
pisi|Võimalikud alamliigid ja nende ligikaudsed levialad Euroopas Kirjeldatud on ligi 40 hundi alamliiki. Mõni neist on välja surnud, mõne puhul pole kindel, kas on tegemist alamliigiga või mitte, näiteks itaalia hunt (Canis lupus italicus) ja ibeeria hunt (Canis lupus signatus)
Loomamuinasjutud ja muistendid
Huntidel on oluline osa eri rahvaste folklooris, sealhulgas Eestis: loomamuinasjuttudes, muistendeis ja legendides. Harilikult kujutatakse muinasjuttudes hunti ahne ja rumalana.
Euroopa muinasjuttudes on kuri hunt näiteks "Punamütsikese", "Kolme põrsakese" ja "Seitsme kitsetalle" loos.
Rooma valitsejate legendaarne esiisa oli Romulus, kelle koos ta kaksikvenna Remusega kasvatas üles emahunt.
Rudyard Kiplingi "Mowgli" jutustab poisist, kelle hundid üles kasvatasid.
Hundi nime on peetud tabuks, mistõttu vanarahvas on hunti mitmeti nimetanud: kriimsilm, võsavillem, hallivatimees, püha Jüri kutsikas jne. Hundi eestikeelne nimetus ongi laenatud saksa keelest; algupärane omanimetus oli susi (nagu soome keeleski).
Vanasti loodeti huntidest lahti saada sõnumise abil. Selliste luuletustega loodeti hundi vaimu ja koos vaimuga ka keha oma talust eemale ajada:
"Metsa hulli, metsa halli, metsa ilusada isanda, metsa karvane kasuka! Kui sa kuuled minu jääle ja mu kalli karja jääle, pista pea põõsa`asse, nina nirki mätta`asse, ambad aja roika`asse, otsi muida oina`aida, katsu muida karjatseida, murra muida mullikaida!"
2018. aastal kuulutati hunt Eesti rahvusloomaks.
Skatval
Skatval on maa-asula Norras Trøndelagi maakonnas Stjørdali vallas.
2005. aastal elas seal 784 inimest ja 2013. aastal 949.
Stångebro lahing
Stångebro ehk Linköpingi lahing (rootsi Slaget vid Stångebro) peeti 25. septembril 1598 Linköpingis Poola ja Rootsi kuningas Sigismundi ja tema lelle, Södermanlandi hertsogi Karli vägede vahel. Stångebro lahing oli võtmesündmuseks Sigismundi troonilt kõrvaldamisel ning sellele järgnenud Poola-Rootsi sõja puhkemisel.
Eellugu
1592. aastal suri Rootsi kuningas Johan III ning troonile sai tema katoliiklasest poeg Sigismund, kes juba 1587. aastast oli Poola kuningas ja Leedu suurvürst. Kuna Sigismund viibis suurema osa ajast Poolas, valitsesid riiki Riiginõukogu ja kuninga lell hertsog Karl. 1595. aastal vastu Sigismundi tahtmist toimunud Söderköpingi riigipäev valis Karli Rootsi regendiks. Sellele olid vastu Sigismund ja temale ustavad aadlikud.
Lahing
Stångebro on paikkond kahe Stångani jõge ületava silla, Lilla Stångebro ja Stora Stångebro juures. Nüüdisajal jääb piirkond Linköpingi territooriumile, kuid lahingu toimumise ajal jäi see linna piiridest välja. Karli väed lähenesid linnale 25. septembri hommikul idast ning Sigismundi väed asusid linnast neile vastu liikuma. Tihe udu segas vaenupooltel jälgimast üksteise vägede liikumist.
Hertsog Karl ründas esimesena ning sai Stora Stångebro juures võidu, misjärel viis oma väed teise silla juurde. Seal olid Sigismundi väed jõudnud jõe idakaldale ja saanud hea kaitsepositsiooni. Hertsogi väed liikusid kõrgendikule, kus osapoolte vahel leidis aset äge võitlus. Sigismundi ratsavägi ei võtnud sellest võitlusest osa, mistõttu Karl sai kindla võidu. Seejärel soovis Sigismund relvarahu, millega Karl ka nõustus. Propagandistlike andmete järgi langes Sigismundi poolelt umbes 2000 sõdurit, samas kui Karli poolel oli vaid 40 hukkunut ja 200 vigastatut.
Järellugu
Lahingu järel toimunud läbirääkimistel nõudis Karl, et Sigismund saadaks oma väed koju ja kutsuks Riiginõukogust ära talle ustavad liikmed. Samuti nõudis ta, et kuningas ilmuks isiklikult järgmisele riigipäevale. Sigismund otsustas Rootsist lahkuda, kuid kutsus siiski Riiginõukogust endale ustavad liikmed ära.
Peagi kuulus kuningale vaid Kalmar. Kui ka see 12. mail 1599 langes, oli kogu riik Karli valduses. Karl küsis 1600. aasta Linköpingi riigipäeval toetust enda regendistaatusele, mispeale ta hoopis kuningaks kuulutati. Riigipäev mõistis kohut ka Sigismundi poolel võidelnud aadlike üle; kaheksa mõisteti hukka ning viie hukkamine viidi ka täide. 20. märtsil 1600 Linköpingi kesklinnas toimunud hukkamisi kutsutakse Linköpingi veresaunaks.
Sigismundi kõrvaldamine kuningatroonilt tõi endaga kaasa aastakümneid kestnud Poola-Rootsi sõja.
1898. aastal püstitati lahinguväljale üheksameetrine monument.
Kvartiil
Kvartiilid on kirjeldavas statistikas tunnuse väärtused variatsioonireal, mis jagavad variatsioonirea neljaks ligikaudu võrdseks osaks.
Ülemise ja alumise kvartiili vahele jääb 50% tunnuste väärtustest. Seda vahemikku nimetatakse kvartiilhaardeks.
Diamond Princess
pisi|Diamond Princess Diamond Princess on Suurbritannia lipu all seilav ristluslaev, mida omab ja opereerib Princess Cruises.
Kvartiil
Ülemist ja alumist kvartiili saab defineerida ka tõenäosuslikult – variatsioonirea 1. kvartiil on selline tunnuse väärtus x, millest väiksemate väärtuste esinemise tõenäosus variatsioonireas on kõige rohkem 1/4. 3. kvartiil on selline tunnuse väärtus x, millest väiksemate väärtuste esinemise tõenäosus on kõige rohkem 3/4. =Ülemise ja alumise kvartiili arvutamise meetodeid= Kvartiilide arvutamiseks on kasutusel erinevaid meetodeid, mis annavad pisut erinevaid tulemusi. Eristatakse nn. klassikalisi meetodeid, mis on mõeldud ennekõike kvartiilide arvutamiseks, ja meetodeid, mis on mõeldud protsentiilide arvutamiseks, kusjuures 25-protsentiil, 50-protsentiil ja 75-protsentiil vastavad vastavalt 1., 2. ja 3. kvartiilile.
Diamond Princess
5. veebruaril 2020 pandi laev Yokohama sadamas karantiini seoses COVID-19 puhanguga laeval.
Kvartiil
Tukey meetod
Tukey meetod on John Tukey välja töötatud meetod, mille eesmärk oli teha kvartiilide leidmine võimalikult lihtsaks.
Selle meetodi järgi:
Näiteks: Variatsioonirida elementidega {1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8} 1. mediaan jaotab rea pooleks: 1, 2, 3, 4, - 5, 6, 7, 8   – mediaan on 4,5 2. alumine kvartiil: 1, 2, - 3, 4    - alumine kvartiil on 2,5 3. ülemine kvartiil: 5, 6, - 7, 8    - ülemine kvartiil on 6,5 Valemina:
kus n on elementide arv variatsioonireas
Variatsioonirida elementidega {1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8} n=8, mis on paarisarv. Järelikult LQ=(8+2)/4= 2,5 UQ=(3×8+2)/4= 6,5
Moore'i ja McCabe'i meetod
Moore'i ja McCabe'i meetod on edasiarendus Tukey meetodist. Kui variatsioonireas on paaritu arv elemente, siis erinevalt Tukey meetodist ei lisata mediaanväärtust kummalegi poolele. Muul juhul on tulemus sama.
kus n on elementide arv variatsioonireas
Mendenhalli ja Sincichi meetod
Selle meetodiga leitakse alumine kvartiil valemiga L = (n+1)/4, kus n on elementide arv ja L näitab alumisele kvartiilile vastava elemendi järjekorranumbrit variatsioonireas. Tulemus ümardatakse lähima täisarvuni; kui väärtus jääb täpselt kahe täisarvu vahele, ümardatakse ülespoole. Ülemine kvartiil leitakse valemiga U = (3n+3)/4, kus n on elementide arv ja U näitab ülemise kvartiili järjekorranumbrit variatsioonireas. Tulemus ümardatakse lähima täisarvuni; kui väärtus jääb täpselt kahe täisarvu vahele, ümardatakse allapoole.
Näiteks: Variatsioonirida elementidega {1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8} 1. L= (8+1)/4= 2,25 -> L=2, alumine kvartiil on 2. element ehk 2 2. U= (3×8+3)/4= 6,75 -> L=7, ülemine kvartiil on 7. element ehk 7
Mendenhalli ja Sincichi 1. variatsioon
Kasutusel on ka sama meetodi variatsioon, kus L ja Q väärtust ei ümardata, vaid leitakse lineaarse interpolatsiooni abil lähimate väärtuste vahele jääv sobiv väärtus. Näiteks kui L=2,25, siis leitakse teise (L täisosa) ja sellele järgneva (kolmanda) elemendi vahel väärtus, mis on 1/4 kaugusel (L väärtuse murdosa 0,25) 2. elemendi väärtusest. (Antud näites on 2. ja 3. elemendi vahel sobivas kohas 2,25)
Mendenhalli ja Sincichi 2. variatsioon
Kasutusel on ka sama meetodi variatsioon, kus L=(n+1)/4, kus n on elementide arv ja L näitab alumisele kvartiilile vastava elemendi järjekorranumbrit variatsioonireas. Tulemus ümardatakse lähima täisarvuni; kui väärtus jääb täpselt kahe täisarvu vahele, ümardatakse ülespoole. Ülemine kvartiil leitakse valemiga U = (3n+2)/4, kus n on elementide arv ja U näitab ülemise kvartiili järjekorranumbrit variatsioonireas. Tulemus ümardatakse lähima täisarvuni; kui väärtus jääb täpselt kahe täisarvu vahele, ümardatakse allapoole.
Freundi ja Perlesi meetod
See on vähekasutatud meetod, mille järgi L = (n+3)/4, kus n on elementide arv ja L-nda elemendi väärtus on alumine kvartiil. Kui L pole täisarv, kasutatakse väärtuse leidmiseks lineaarset interpolatsiooni. Ülemise kvartiili leidmisel U = (3n+1)/4, kus n on elementide arv ja U-nda elemendi väärtus on ülemine kvartiil. Kui U pole täisarv, kasutatakse väärtuse leidmiseks lineaarset interpolatsiooni.
Variatsioonirida elementidega {1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8} 1. L=(8+3)/4= 2,75 alumine kvartiil on 2,75 2. U=(3×8+1)/4= 6,25 ülemine kvartiil on 6,25
Kirjandust
Kvantil Quantil Medidas de posición no central Квантиль Квантиль
Kuutõverohi
Kuutõverohi (Polygonatum Mill.) on taimede perekond liilialiste sugukonnast. Kuutõverohu perekonda kuulub 55 liiki ja neist 5 kasvab Euroopas.
Levila
thumb|left|Harilik kuutõverohi Suuremad levilad on Põhja-Ameerika ja Edela-Hiina metsad ning mäed. Eestis levinud liigiks on harilik kuutõverohi (Polygonatum odoratum), esineb ka mitmeõielist kuutõverohtu (Polygonatum multiflorum). Aedades kasvatatakse kultuurtaimena aed-kuutõverohtu (Polygonatum x hybridum).
Padrunvõti
Padrunvõti on toruvõtme erivorm.
pisi|
Padrunvõtit keeratakse eraldi 4-kandilise adapteriga käepidemega.
Tollimõõdus adapteriga jaotatakse padrunvõtmeid 1/4 tolli, 1/2 tolli, 5/8 tolli jne.
1076
1076. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad
Aastad: 1071 1072 1073 1074 1075 - 1076 - 1077 1078 1079 1080 1081
Kroisos
thumb|[[Claude Vignoni maal]] Kroisos (umbes 595–546 eKr) oli viimane Lüüdia kuningas, valitses 560–547 eKr.
Kroisos vallutas Väike-Aasia lääneosa, välja arvatud Lüükia ja Kiliikia. Alistatud rahvad, sealhulgas Väike-Aasia kreeka linnad, jäid siiski suhteliselt iseseisvaiks.
Kroisos oli tuntud oma enneolematu rikkuse poolest, mille ta sai maksudest ja sundvõõrandamistest. Eesti keelde on tulnud tema nimest sõna "kröösus". Üldtuntud on ka tema heldus (annetused Delfi heaks). Tema ajal arenes rahamajandus (müntimine).
Ta võõrustas Herodotose järgi (Historia I 30) Ateena riigimeest Solonit, kes nende kohtumisel Kroisost tema upsakuse pärast kritiseeris, väites, et ei saa Kroisost nimetada õnnelikuks (eudaimoniēs) enne, kui see on oma elu lõpuni elanud. Enim, mis Solon sellise inimese kohta oli nõus väitma, et ta on rõõmus (olbios), kuid mitte hea õnnega (eutychēs).
Kui Pärsia, keda valitses toona Kyros II (Suur), oli alistanud Meedia, tekkis tal Lüüdiaga konflikt. Lüüdia plaanis alustada sõda Pärsiaga ja legendi järgi saatis Kroisos käskjala Delfi oraakli juurde, et küsida nõu algavaks sõjakäiguks. Oraakel olevat vastanud: "Kui ületad Halyse jõe, hukutad suure riigi." Kroisos arvas, et ennustus tähendab, et sõjakäik kujuneb võidukaks, aga Pärsia vallutamise asemel hukutas ta hoopis Lüüdia. Kyros pani Kroisose vallutatud alade satraabiks.
Helgi Vihma
Helgi Vihma (sündinud 5. juunil 1931 Tartus) on eesti keeleteadlane.
Ta lõpetas 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal.
Looming
Ta on uurinud Muhu murrakut (diplomitöö sellest 1957) ning kirjutanud artikleid leksikoloogiast ja leksikograafiast. Ta on osalenud Eesti kirjakeele seletussõnaraamatu koostamisel. Aastast 1970 on tema peamiseks uurimisteemaks olnud Johannes Aaviku elulugu ja keeleuuendus. Ta asutas 1992. aastal Johannes Aaviku Seltsi.
Isiklikku
Tema poeg on Ülo Vihma ja tütar on Sirje Normet.
1. oktoober
1. oktoober on Gregoriuse kalendri 274. päev (liigaastal 275. päev). Juliuse kalendri järgi 18. september (1901–2099).
1077
1077. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad 1060. aastad - 1070. aastad - 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad
Lombardia romaanika
pisi|[[Cremona toomkirik]] Lombardia romaanika hõlmab Põhja-Itaalias 9. ja 10. sajandil püstitatud arhitektuuri. left|thumb|[[Piacenza toomkirik]] Lombardia stiili kandjad olid Como järve saare järgi Commancini nime kandva gildi ehitusmeistrid.
Üheks Lombardia stiili iseloomustavaks tunnuseks on apsiidivõlvi kohale ehitatud räästagalerii. Ka on Lombardia romaani stiilis kirikutel fassaad ehitatud tihti oluliselt kõrgemaks katuse tasapinnast.
Lombardia stiili parimaid näiteid:
Tõnu Oja
Tõnu Oja (sündinud 4. juulil 1958 Tallinnas) on eesti näitleja, luuletaja ja laulutekstide autor.
Haridus
Ta lõpetas 1976. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri IX lennu.
Töökäik
1980–1998 oli Tõnu Oja Tallinna Linnateatri näitleja, 1996–1997 ka kirjandusala juhataja. 1998–2003 oli ta vabakutseline. Alates 2003. aastast töötab ta Eesti Draamateatris.
Kirjanduslik tegevus
Tõnu Oja kirjutab luuletusi ja laulusõnu, tema kirjanduslik pseudonüüm on Laur Lomper.
Poliitiline tegevus
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Sotsiaaldemokraatliku Erakonna nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 328 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Tema vend on näitleja ja lavastaja Rein Oja, pojad aga näitleja Pääru Oja ja teatritegelane Kaarel Oja.
Holland
Nimi "Nederland" ('madal maa') viitab sellele, et suur osa (26%) Hollandist asub merepinnast madalamal ja veel 29% territooriumist võib jääda üleujutuste alla.
Nimi "Holland" tuleneb endise Hollandi provintsi (praegu Lõuna-Hollandi ja Põhja-Hollandi provints) nimest.
pisi|Hollandi koosseisu kuuluvate saarte (Bonaire, Sint Eustatius ja Saba) asukoht Kariibi meres
Holland moodustab koos Aruba, Curaçao ja Sint-Maarteniga Madalmaade Kuningriigi ehk Hollandi laiemas mõttes. Nende maade vahelised suhted on määratud Madalmaade Kuningriigi statuudiga 1954. aastast.
Riik
Hollandi riigikord on konstitutsiooniline monarhia. Kuningal on parlamendiga seadusandlik võim koostöös riiginõukoguga ja valitsus vastutab generalstaatide (parlamendi) ees. Kuningas määrab ametisse ministrid, kohtunikud, provintside komissarid ja kolooniate kubernerid. Põhiseadus annab kuningale õiguse juhtida riigi välissuhteid ning sõlmida välisriikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega lepinguid nende hilisema kinnitamisega parlamendis. Kuningal on õigus kiita heaks või tagasi lükata parlamendi poolt heakskiidetud seaduste eelnõud. Ta võib ka parlamendi ennetähtaegselt laiali saata. Kuninga juures on spetsiaalne nõustamisorgan riiginõukogu, mille liikmed määrab ametisse kuningas, kes ise seda organit ka juhatab. Riiginõukogus vaadatakse varem kõik eelnõud läbi, olgu need siis kuninga või parlamendi esitatud, samuti kõik üldriiklikku juhtimist puudutavad normid.
Hollandi parlament asub Haagis ja koosneb kahest kojast. Ülemkojas ('esimene koda', Eerste Kamer) on 75 saadikut ja alamkojas ('teine koda', Tweede Kamer) on 150 liiget. Ülemkoja valivad provintside esindajad proportsionaalsel esindatusel. Alamkoda valitakse üldvalmistel iga nelja aasta tagant.
Haldusjaotus
Hollandil on 12 provintsi:
Rahvastik
2012. aasta alguse seisuga elas Hollandis 16 730 348 inimest. See teeb rahvastiku keskmiseks tiheduseks 484 in/km², kui üksnes maismaad arvestada. Pindalalt on Holland väiksem kui Eesti, aga rahvaarvult enam kui 10 korda suurem. Maailmas on Holland rahvastiku tiheduselt 14., kusjuures Euroopas jääb ta selles osas alla üksnes 4 kääbusriigile.
Enamik Hollandi elanikke on hollandlased, keda on 80,9%. Järgnevad indoneeslased (2,4%), sakslased (2,4%), türklased (2,2%), surinamlased (2,0%) ja marokolased (1,9%), ülejäänud rahvaid on alla 1%.
Hollandi rahvuskeel on hollandi keel. Oma sõnul oskab 70% inimesi suhtlustasandil piisavalt inglise keelt, 55–59% saksa keelt ja 19% prantsuse keelt.
Loksa lipp
pisi|150px|Loksa lipp Loksa lipp on Harju maakonnas asuva Eesti linna Loksa lipp.
Lipp on kinnitatud 8. märtsil 1996.
Lipu kirjeldus
Loksa linna lipp on ristkülikukujuline, mille laiuse ja pikkuse suhe on 7:10. Lipu pind on poolitatud kaheks väljaks, millest vardapoolne on punane ja sellel asetseb Loksa vapil kujutatud kollane mänd ja kaluripaadid. Lipu lehviv osa on valge-punase triibuline, vaheldumisi 5 valget ja 4 punast, võrdse laiusega triipu. Lipu normaalsuurus on 1050 × 1500 mm.
Lipu heiskamine
Lippu kasutatakse Loksa linna pidupäevadel ja muudel tähtsündmustel. Lippu kasutatakse kõrvuti Eesti riigilipuga. Lipu heiskamise otsustab linnavalitsus.
Holland
Suurimad linnad
pisi|Amsterdam
Kultuur
Hollandi kirjanike hulka kuuluvad Annie M. G. Schmidt, Joost van den Vondel, Multatuli, Harry Mulisch, Gerard Reve.
Ajalugu
Ajal, mil Karl V oli Saksa-Rooma keiser ja Hispaania kuningas, olid Madalmaad tema võimu all ja jagunesid 17 provintsiks. 1568, mil Hispaaniat valitses Felipe II, puhkes Madalmaades ülestõus Hispaania keskvalitsuse vastu, mida nimetatakse Hollandi iseseisvussõjaks ehk Kaheksakümneaastaseks sõjaks. 1579 moodustasid Madalmaade põhjapoolsed provintsid Utrechti liidu, milles lubasid üksteist toetada sõjategevuses Hispaania vastu. Seda lepingut peetakse ka tänapäevase Hollandi riigi asutamiseks. 22. juulil 1581 leppisid kõik Utrechti liidu provintsid kokku Hollandi iseseisvusdeklaratsiooni teksti, mille formaalsed allkirjastasid Hollandi generaalstaadid 16. juulil 1581 Antwerpenis. Selle lepinguga loeti lõppenuks Felipe II-le antud truudusevanne ja Hollandi Vabariik kuulutati formaalselt iseseisvaiks.
Iseseisvussõda venis pikale. Hispaania võitis selles enamiku lahinguid, aga lõpuks viis oma väed Hollandist välja. Hispaania pidas sel ajal sõdu mitmel pool maailmas, sealhulgas Inglismaa ja Portugaliga, ega saanud Hollandi vallutamisele keskenduda. Üldiselt sai Hispaania teisteski sõdades lüüa: Portugal kuulutas end 1640 iseseisvaks ja Inglismaa purustas 1588 Võitmatu armaada. 1648 sõlmiti Münsteri rahu, millega Hispaania lõpuks tunnustas Hollandi iseseisvust. See oli osa Vestfaali rahust, mis lõpetas ühtlasi Kolmekümneaastase sõja.
17. sajandil tõusis Holland üheks maailma suurriikidest. Seda nimetatakse Hollandi kuldajaks. Hollandi koloniaalimpeeriumi hulka kuulusid Indoneesia, Tseilon, Lõuna-Aafrika, Kirde-Brasiilia, Hollandi Antillid, ABC saared ja Uus-Hollandi provints tänases New Yorgi osariigis Põhja-Ameerikas. Üksikuid kauplemispunkte oli mujalgi, näiteks Jaapanis, Indias ja Aafrikas. 17. sajandi jooksul suurenes Hollandi elanike arv 2 miljonile. Juba sajandi keskel oli Hollandil 16 tuhat kaubalaeva.
Napoleoni sõdade ajal vallutas Napoleon I Hollandi ja muutis selle 1806 oma vasallriigiks (Hollandi Kuningriik), mida valitses tema noorem vend Louis Bonaparte. Kuna Louis püüdis riigi valitsejana lähtuda hollandlaste, mitte oma venna käskudest, liitis Napoleon 1810 Hollandi Prantsusmaaga.
1815. aastal kuulutas Viini kongress Holland ja Lõuna-Madalmaade (ligikaudu tänapäevane Belgia) Ühendatud Madalmaade suveräänne vürstkond ühendati konstitutsioonilisse monarhiasse, iseseisvaks kuningriigiks Madalmaade ühendatud kuningriik, kuhu kuningas tuli Oranje-Nassau dünastiast. Esimeseks kuningaks sai Willem I ja kõik ülejäänud Hollandi monarhid on tema järeltulijad.
Madalmaade ühendkuningriik lagunes pärast 1830. aasta Belgia revolutsiooni. Madalmaade kuningas Willem I keeldus Belgia riiki tunnistamast kuni 1839. aastani.
Teises maailmasõjas alustas Saksamaa 10. mail 1940 "operatsiooni Fall Gelb", mille eesmärk oli purustada Prantsusmaa löögiga läbi Hollandi, Belgia ja Luksemburgi. Pealöök oli suunatud läbi Ardennide metsade Calais' poole. 10. mail maabusid Saksa langevarjurite üksused Hollandis, Rotterdamis, Dordrechtis ja Moerdijkis ning Eben Emaeli kindluses. Saksamaa väekoondised, Fedor von Bocki juhitud väegrupp A ja Rudolf von Rundstedti juhitud väegrupp B ületasid Belgia, Hollandi ja Luksemburgi piirid. Hollandi valitsus alistus 14. mail, kuid Hollandi kuninganna Wilhelmina moodustas Suurbritannias eksiilvalitsuse ning Hollandi kolooniad jätkasid vastupanu.
6. juunil 1944 maabusid USA, Suurbritannia, Kanada ja Poola sõjajõud Normandias, Operatsioon Overlord käigus. Liitlasväed vabastasid Normandiast alanud pealetungiga Prantsusmaa, Belgia ja Hollandi ning jõudsid Saksamaale.
Alates 30. aprillist 2013 on Madalmaade kuningas Willem-Alexander.
Bautzeni kreis
Bautzeni kreis on kreis Saksimaa idaosas.
Kreisis on 60 omavalitsust. 2008. aastal liideti senise Bautzeni kreisiga Kamenzi kreis ja Hoyerswerda linn.
Suured kreisilinnad on Bautzen ja Bischofswerda.
Linnad ja vallad enne 2008. aasta reformi
(Sulgudes elanike arv 31. detsembril 2006)
Abel (Norra suguvõsa)
Abel on Norra suguvõsa, mis on pärit Abildist Lõuna-Jüütimaal (sellest ka nimi).
Kaks venda, Mathias (umbes 1620 – 1774) ja Jacob, läksid sealt Trondheimi ning panid aluse Norra Abelite suguvõsale. Üks selle Taani haru kannab nime Abell.
Mathias ja Jacob kasutasid algul nimesid Abild ja Abbild. Matthias kirjutas alati alla "Abell". Vahepeal oli perekonnanimi Abelboe, kuni ta lõpuks omandas praeguse kuju.
Perekonnanimi Abel on Norra nimeseadusega kaitstud.
Suguvõsa tuntumad esindajad on matemaatik Niels Henrik Abel (1802–1829) ning tema isa, vaimulik ja poliitik Søren Georg Abel (1772–1820).
Mathias ja Jacob
1641. aasta paiku asusid umbes kahekümneaastased vennad Mathias ja Jacob Schleswigist Lõuna-Jüütimaalt Abildist Trondheimi, et tegelda seal kaubanduse ja käsitööga. Nad võisid põgeneda sõjaväkke võtmise eest. Vennad ostsid Trondheimi kodakondsuse, omandades õiguse tegelda kaubanduse, käsitöö ja laevandusega.
Juba 1651. aastaks oli Mathias saanud palgaliseks rahukohtunikuks. Ta abiellus 17- või 18-aastase Karen Rasmusdotteriga, kelle isa Rasmus Hansen oli Trondheimi saabunud 1600. aasta paiku Koldingist. Rasmus oli teeninud algul Sjællandi saarel maakonnakohtunikku Axel Urnet ning oli siis asunud Trondheimi ja abiellunud Elisabeth Hansdatteriga. Karen oli nende neljast lapsest ainus, kes suureks kasvas. Kareni ema Elisabethi isa oli olnud Reinsklosteri foogt Trondheimis; ema kaudu oli Elisabeth suguluses Stauri, Benkestoki, Skanke ja Rustungi aadlisuguvõsaga.
Mathias oli viis aastat kõrgel sõjaväelisel ametikohal Põhja-Norra varustus- ja laskemoonasekretärina. Ta suri 1664.
Mathiasel ja Karenil oli seitse last: Mathias, Elisabeth, Hans, Ester, Henrik, Rasmus ja Karen.
Hans Abel (1654–1732)
Mathiase kaks vanemat poega Mathias ja Hans (sündis 1654) saadeti varakult Trondheimi toomkooli, et neist saaks kirikuõpetajad.
19-aastaselt saadeti Hans Kopenhaagenisse eksamit examen artium tegema. Kolme või nelja aasta pärast tuli ta sealt tagasi bakalaureusekraadiga teoloogia alal. Ta sai Trondheimi toomkoolis madalapalgalise koha. 1690. aasta alguses suundus ta Kopenhaagenisse, et passida kõrgemat ametikohta. Varsti kuulis ta, et Bergenist lõuna pool asuva saareküla Tysnesi pastor Bergeni lähedal Tyge Broch, kes vaatamata piiskopi protestile oli abiellunud oma kihlatu asemel oma eelkäija abikaasaga, oli oma kohast ilma jäänud. Hans taotles seda kohta endale ja saigi selle kahe päeva pärast. Ta võttis oma ema Tysnesi kaasa.
Aastal 1691 abiellus ta Claire Hanningiga, kes oli pastoritütar Sogndalist. Claire'i isa Peder Olufsen Hanning oli kaks korda abielus ning tal oli palju lapsi, kelle järeltulijatest said suurelt jaolt Bergeni ümbruse pastorid ja pastorite abikaasad.
Aastal 1700 sai Hans Kopenhaagenist ka magistrikraadi, kuid jäi elu lõpuni (1723) Tysnesi pastoriks. Hans ja Claire olid saarel austatud ja armastatud.
Nende lapsed olid Mathias, Christine, Peder, Anne, Søren, Ester Marie, Hans ja Jørgen Henrik. Mathias, Peder, Hans ja Jørgen Henrik lõpetasid kolme-nelja aastaga Bergeni katedraalikooli ning tegid Kopenhaagenis eksami examen artium, et teoloogiat õppida.
Søren Abel
Hans Abeli viies poeg Søren ei hoolinud koolis käimisest, vaid hakkas Bergenis äriga tegelema. Aastal 1732 sai temast Bergeni linna nõunik-täitevjuht. Aastal 1737 abiellus 39-aastane Søren 30-aastase Margrethe Hanningiga, kelle isa oli Førde pastor Sunnfjordis, Søreni ema isa Peder Olufsen Hanningi poeg. Et nad olid nõod, oli abiellumiseks tarvis eriluba.
Sørenil oli peale linnaameti ka eraäri, mida abikaasa tal nähtavasti pidada aitas.
Søren suri 48-aastaselt 1746. Maha jäi kolm poega ja üks tütar vanuses 2–8. Laste eest olid hoolitsema Søreni vaimulikest vennad, kellel endalgi olid suured pered, kuid nähtavasti sai Margrethe ärist nii palju sissetulekut, et ta tuli laste kasvatamisega toime, müües vanu rõivaid ja kodus tehtud linasid. Lastest sai peale Hans Mathiase suureks ainult Peder, kes tegutses algul rändpagari ja hiljem väikekaupmehena Bergenis. Peder suri poissmehena.
Hans Mathias Abel
Isa oli poja koolitamiseks raha kõrvale pannud. Aastal 1746 astus Hans Mathias Bergeni toomkooli. Seal oli rektoriks Jacob Steensen, ning poiss sai sealt väga hea hariduse. 17-aastaselt (1755) astus ta Kopenhaagenis ülikooli ning 1756 tegi eksami examen philosophicum. Ta valis kiireima ja kergema tee teoloogiaõpingute lõpetamiseks, tehes läbi kursuse, mis vastas hindele non contemnendus. 19-aastaselt oli see tal tehtud, ning nüüd võis ta alustada vaimulikukarjääri abiõpetajana.
Hans Mathias töötas kuus aastat Byglandis oma isa venna Jørgen Henriki käe all. Pärast onu surma asendas ta teda kuni järglase määramiseni. Seejärel määrati ta vakantsele kohale Oddernesis piiskopkonnas. Seejärel määrati ta abiõpetajaks Erik Anker Brunile Evjes Setesdalenis. Seda pastorit süüdistati talupoegadelt raha ja maa väljapetmises; ta pidas joomapidusid ning väidetavalt rasestas oma teenijatüdrukuid. Abel pidi selles olukorras lepitust tooma. Kolme aasta pärast saadeti ta sama ülesandega abiõpetajaks Telemargi Fyresdali pastori Henrik Bergi juurde, kes oli Anker Brunist veel suurem joodik ja liiderdaja.
Evjes abiellus Hans Mathias 28-aastaselt 29-aastase Elisabeth Knuth Normandiga. Elisabethi vanemad olid kaupmees Jørgen Petersen Normand ning Anne Marie Wendelboe, kes pärines kohalike kõrgete riigiametnike Faretite suguvõsast. Hans Mathiase ja teiste hilisema tunnistuse järgi oli Elisabeth üks paremaid asju, mis Hans Mathiase elus oli.
Pastorina teenis Hans Mathias kõigepealt 12 aastat Telemargis Skafsås ja siis veel 6 aastat ühes teises koguduses. Uusaastal 1785 jõudsid 46-aastane Hans Mathias ja Elisabeth Gjerstadi. Neil oli tütar Margaretha Marine ja poeg Søren Georg. Nad rõõmustasid väga selle uue koha üle, isa olevat isegi valju häälega laulnud. Pastoraadi majapidamine oli suur ja heas korras. Seal jätkus sööta 30 lehmale, 5 hobusele ja hulgale lammastele. Kasvatati talirukist ja kartulit. Kõik kirikumõisa hooned olid korras ning personal oli töökas ja kohusetundlik. Hans Mathias ja Elisabeth olid põllumajanduses kogenud ning said majapidamisega hästi hakkama. Hans Mathiase eelkäija oli sügisel kartulikasvatuse edendamiseks taluperenaistel kõhu kartuleid täis söötnud. Külas ehitati uusi maju kartulikeldritega.
Hans Mathias Abel korraldas sotsiaalhooldust ja võitles joomarluse vastu. Ta kirjutas koos talupoegadega alla lepingule, mis nägi ette alkoholi tarvitamise vähendamise pulmades. Kirikuõpetajana oli ta otsusekindel ja kogudus usaldas teda.
Tema abikaasa Elisabeth armastas Gjerstadi kogudust võib-olla veel rohkem. Ta hoolitses teenijate ja talupoegade eest ning õpetas, kuidas enda eest hoolt kanda.
Hans Christian Abel teenis kokku viie Kristiansandi piiskopi all.
Vapp
Suguvõsavapil on hõbedasel vapikilbil õunapuu, mille tüve ümber on keerdunud madu. Õunapuu all võtab Aadam vastu õuna Eevalt, kes vasaku käega nopib puult õuna. Kõik on loomulikes värvides. Kiivriehiseks on kaks hõbedast tiiba.
Vapi pilt leidub raamatutes:
Heinrich von Neff
Heinrich von Neffi nime all on tuntud järgmised isikud:
Karl August Wilhelm Schröder
Õppis Leipzigi Ülikoolis, töötas Tartu Ülikoolis kriminaalõiguse professorina 1820–1821.
Arvustus
Arvustus ehk retsensioon on arvamusteksti žanr, mida iseloomustab kriitilisus.
Heinrich von Neff (1915−1940)
Heinrich Georg Moritz Eugen von Neff (30. detsember 1915 (ukj 12. jaanuar 1916) Tallinn – 3. mai 1940 Toomsalu talu, Virumaa) oli jäänukmõisa omanik.
Elulugu
Heinrich Neffi ema ja õde siirdusid ümberasujatena Saksamaale, kuid ta ise jäi Eestisse. Ta kogus oma vanaisa Carl Timoleon von Neffi maale ja soovis luua Muuga mõisasse muuseumi. Langes mõrva ohvriks.
Tandja Mamadou
pisi|Tandja Mamadou Tandja Mamadou (1938 – 24. november 2020) oli Nigeri poliitik.
Philippe Hea
Philippe Hea oli Valois' dünastiast Prantsusmaa kuninga (1350–1364) ja Burgundia hertsogi (1361–1363) Jean II pojapoeg ning Valois' dünastia Valois-Burgundia kõrvalliini Burgundia hertsogi (1404–1419) Jean Kartmatu poeg.
Tandja Mamadou
Ta oli Nigeri president 22. detsembrist 1999 kuni 18. veebruarini 2010, mil ta kõrvaldati võimult sõjaväelise riigipöördega.
Philippe Hea
Philippe'i ajal oli hiliskeskaegse Burgundia hertsogkonna õitseng, tänu edukale välispoliitikale sai ta Prantsusmaast sisuliselt sõltumatuks ning samas säilitas sellega ka suhteliselt head suhted. Tema poliitika oli suunatud Burgundia kuningriigi loomise suunas, ent kuna ta riigi osad jäid lõhestatuks ning Prantsusmaa kuningriik seisis sellele sammule otsustavalt vastu, siis see ei õnnestunud. Burgundia hertsog valitses ka Burgundia krahvkonda, mis oli Marguerite'i kaasavarana läinud 1405. aastal Burgundia hertsogi Jean Kartmatu valitsemise alla. Krahvkonda ja hertsogkonda valitseti taas personaalunioonis tema järeltulijate poolt Valois-Burgundia dünastiast kuni hertsog Charles Südi surmani 1477. aastal. pisi|Burgundia maad aastal 1477 pisi|left|Prantsuse kuninga ja Inglise-Burgundia poolt kontrollitud alad 1435. aastal Philippe sai troonile pärast seda, kui ta isa Jean Kartmatu, ilmselt Prantsuse troonipärija, dofään Charlesi käsul mõrvati. Seetõttu liitus ta 1420 Saja-aastases sõjas inglastega ning naitis 1423. aastal oma õe Anne, Inglise ja Prantsuse kuninga Henry VI nimel regendina Põhja-Prantsusmaa alasid valitsenud Henry V venna Bedfordi hertsogi Johniga.
Philippe Hea omandas järgnevalt suuri valdusi nii Prantsusmaal kui ka Madalmaades. Philippe Hea ostis aastal 1421 Namuri krahvkonna, päris aastal 1430 Brabanti ja Limburgi hertsogkonnad ning hõivas aastal 1432 Hainaut', Hollandi ja Zeelandi krahvkonnad ning aastal 1441 Luksemburgi hertsogkonna. Pärast Baieri-Straubingi hertsogi Wilhelm II surma aastal 1417 päris Hainaut' krahvkonna tema õetütar Jacoba, kes pidi aastal 1432 loovutama krahvkonna koos Hollandi krahvkonnaga Burgundia hertsogile Philippe Heale.
1430. aastal abiellus ta kolmandas abielus Avisi dünastiast Portugali kuninga (1385–1433) João I tütre Isabeliga. 1430 rajas Philippe uue rüütliordu, Kuldvillaku ordu.
1435 sõlmis Philippe aga prantslastega Arras' leppe, millega liitus Prantsusmaaga inglaste vastu, saades vastutasuks täieliku sõltumatuse Prantsusmaast. Järgnevalt toetas Philippe aga troonipärijat Louis'd oma isa, kuningas Charles VII vastu ning püüdis temaga sõlmida liitu, mis tooks talle kuningatiitli. Kuid kui Louis XI 1463. aastal Prantsusmaa kuningaks (1461–1483) sai, ei tahtnud ta sellest plaanist kuuldagi. Nii ei õnnestunud Philippe'il oma suurimat unistust ikkagi teoks teha. Ta oli end küll Lääne suurhertsogiks kuulutanud, kuid see tiitel ei rahuldanud teda.
Philippe Hea plaanitses 1454 minna ristisõtta Osmanite riigi vastu, kuid ka see plaan ei teostunud kunagi.
Oma valitsusaja jooksul täiendas ja laiendas Philippe Hea oluliselt kuulsat Burgundia raamatukogu, millele olid aluse pannud tema kaks eelkäijat ja mis tänapäeval moodustab osa Bibliothèque Royale'ist Brüsselis; kultuurialal on see tema püsivaim saavutus. Ta soosis kunsti ja kunstnikke oma õukonnas ja tema tellitud raamatute illumineerijate hulka kuulusid Simon Marmion, Willem Vrelant, Loyset Liédet, Wavrini meister ja Jean Le Tavernier.
Bischofswerda
Bischofswerda (ülemsorbi keeles Biskopicy 'piiskopikoht'; saksa kõnekeeles: Schiebock) on linn Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis sorbi alade läänepiiril.
pisi|tühi|Bischofswerda vanalinn
Kuldtäht
thumb|Väike kuldtäht Kuldtäht (Gagea Salisb.) on taimede perekond liilialiste sugukonnast.
Perekonda kuulub umbes 70 liiki, mille looduslik levila on Euroopa, Põhja-Aafrika, Lääne- ja Kesk-Aasia. Kausjad kuni lehterjad õied on kollased, harvem valged ning asuvad väikeses hõredas sarik- või kobarõisikus. Taimel on 1–2 juurmist lineaalset lehte ja õisiku all varrel kaks lehetaolist õisiku kandelehte.
Saama-tulevik
Saama-tulevik on eesti keeles tarind, mis moodustatakse verbi saama olevikuvormist ning põhiverbi ma-tegevusnimest.
Rāmvaraṇ Yādav
pisi|Rāmvaraṇ Yādav Rāmvaraṇ Yādav (रामवरण यादव; sündinud 4. veebruaril 1948) oli Nepali president aastatel 2008–2015.
Ta on  Kolkatas ja Chańḍīgaṙhis meditsiini õppinud ning Indias arstina praktiseerinud.
Saama-tulevik
Modaalverb saama on siin minetanud oma esialgse 'pääsemise' tähenduse (võrdluseks: Saan peagi koolist tulema) ja teisenenud ainult tulevikku väljendavaks abiverbiks.
Kuigi saama-tulevik on oma tähenduselt väga üldine ja lisatähendusteta ning tema kasutamine paistab loomulik, tuleks võimaluse korral eelistada teistsugust, eestipärasemat väljendusviisi. Nii on näiteks parem kasutada verbi olevikuvormi:
Mari loeb raamatu läbi.
Ma keedan homme suppi. Vajaduse korral kasutatakse tegevuse tulevikule osutamiseks ajamäärusi või tulevikutähendusega verbe hakkama, tulema jms.
Rāmvaraṇ Yādav
Ta valiti parlamendis presidendiks 21. juulil 2008 ja astus ametisse 23. juulil.
Saama-tulevik
Teisel korrusel hakkab elama noor õpetaja.
Siia tulevad sinised kardinad.
Olukordades, mis nõuavad tulevikust ühemõtteliselt rääkimist (nt ajaplaanivastandustes), on saama-tuleviku kasutamine õigustatud.
C-duur
C-duur ehk do-mažoor on C-st üles ehitatud mažoorne helirida.
Saama-tulevik
Suur on olnud, on ja saab olema inimese lolluse tragöödia.
C-duur
400px 400px
Saama-tulevik
Näiteid väärkasutamisest
Kindlasti peaks saama-tuleviku kasutamist vältima aktiivse tegevuse puhul (saab tegema, saab rääkima, saab hoolitsema vms).
Samanimeline helistik
pisi|300px|Samanimelised heliread C-noodist duuris ja mollis Samanimeline helistik on ühesugust toonikat omav helistik. Mažoor (C-duur) või minoor (c-moll).
Toonika kolmkõla C-duuris ja c-mollis.
Sousse
Sousse (araabia keeles سوسة Sūsah) on linn Tuneesias, Sousse'i kubernerkonna keskus. Asub Vahemere Al-Ḩammāmāti lahe rannikul.
Elanikke on 173 047 (2004).
pisi|tühi|Sousse
Rahvusvahelised Kristuse Kogudused
Rahvusvahelised Kristuse Kogudused (tuntud ka nimedega Kristuse Kogudus, Bostoni Liikumine ja Jüngrid) on kristlik uusreligioosne liikumine, mis sai alguse 1979. aastal Ameerika Ühendriikides Bostonis.
Kristuse Koguduse ajalugu
Usuline liikumine Kristuse Kogudus (NB! Mitte segi ajada traditsionaalse Kristuse Kogudusega!), mille kõiki maailma kogudusi ühendavaks katusorganisatsiooniks on Rahvusvahelised Kristuse Kogudused (inglise International Churches of Christ) sai alguse Bostonist, USA-st. Vaatamata sellele, et tegemist on suhteliselt noore usulahuga, seostatakse Rahvusvahelisi Kristuse Kogudusi Barton Stone ja Alexander Campbelli Restauratsiooni Liikumisega en:Restoration Movement 19. sajandi alguses. Rahvusvahelisi Kristuse Kogudusi on mõjutanud ka teised, hilisemad usulised liikumised.
Peamist mõju ICOC kujunemisele avaldas Crossroads Movement, mis omakorda kasvas välja 14. Tänava Kristuse Kogudusest (14th Street Church of Christ) Florida Ülikoolis. 14. Tänava Kristuse Koguduse juht Chuck Lucas töötas välja väga eduka meetodi koguduse juhtimiseks ja usulevitamiseks. Pandi alus ka koolile koguduse juures õpetamaks seda unikaalset, kuid samas vastuolulist metoodikat. Arvatavalt õppis Chuck Lucas neid evangelismimeetodeid Florida karismaatiliste ja nelipühi koguduste seas 1960.–1970. aastatel laialt levinud Shepherding Movementi aluseks võttes. Nii Kip McKean kui ka teised "Bostoni Liikumise" liidrid, nende seas McKeani vend Randy, läbisid koolituse Crossroadsi koolis.
Kronoloogia: 1979–1989
1. juunil 1979 pidas Kip McKean jutluse 30 jüngrile Bob Gempeli kodus Bostonis. Alguse sai uus usuorganisatsioon, mida hakati kutsuma Bostoni Kristuse Koguduseks ja Bostoni Liikumiseks (Boston Movement).
Valmis "võtme-" või "sammaskoguduste" plaan, evangeliseerimaks kogu maailma, asutades kogudusi olulisemates maailma linnades.
Loodi Chicago ja Londoni kogudused.
Asutati New Yorgi kogudus. Bostoni koguduse külastajate arv tõusis 1000-ni.
3. Bostoni Maailma Evageeliseerimiskonverents – esmakordselt võeti teemaks evangeliseerimismissiooni saatmine Nõukogude Liitu.
Asutati Toronto kogudus. 5 kogudust 3 riigis.
Bostoni Maailma Evangeliseerimiskonverentsil korraldati esimene erikorjandus mille käigus kogutakse üle 1 000 000 USA dollari. Londonis korraldati vaeste inimeste aitamiseks projekt "LOVE". Luuakse kogudused Johannesburgis, Pariisis, Stockholmis. Rekonstrueeritakse (traditsiooniline) Kristuse kogudus Kingstonis (Jamaica)
Loodi kogudused Bombays (India), Mexicos (Mehhiko), Hongkongis. Rekonstrueeriti kogudused San Franciscos, Atlantas, San Diegos. ICOC juurde luuakse heategev organisatsioon, mille nimeks saab HOPE ("Helping Other People Everywhere"). Esimene Nõukogude Evangeliseerimismissioonide Konverents Stockholmis – Andy Fleming jagab oma unistust evangeliseerida Nõukogude Liit. Päevavalgust näeb nn jäägiteooria (Jumala poolt valitud jääk koguneb 1980. aastatel). Bostoni koguduse külastatavus ületab 3000 piiri.
Crossroads Movement distantseerus Bostoni Liikumisest ehk ICOC-st. Kip ja Elena McKean valisid välja maailmasektorite liidrid ja koolitasid neid. Rekonstrueeriti Tokyo kogudus. Loodi kogudused Münchenis, Kairos. Ron Gholston, Bostoni koguduse juht kirjutas kirja Al Bairdile ja Bob Gempelile, Bostoni koguduse vanematele, tuues esile koguduses viljeldavaid ebapiibellikke õpetusi ja praktikat, mis suurendas koguduse mõjuvõimu oma liikmete üle. Gholston heideti kogudusest välja.
Valitakse välja maailmasektorite administraatorid. Bostoni kogudus saatis välja kuus meeskonda koguduste avamiseks Los Angeleses, Seattle'is, Washingtonis, Honolulus (Hawaii), Manilas (Filipiinid), Bangkokis (Tai). Bostoni kogudust külastas 12 000 inimest Boston Gardenis.
Kronoloogia 1990–2000
Sue Condon, Bostoni liikumise üks liidritest hakkas pidama päevikut "Isevalitseja uued rõivad" ("The Emperor's New Clothes") Kip ja Elena McKean asuvad Los Angelesse. LA koguduse liikmete arv kasvab 154-le. Kip McKean esitleb plaani saata Los Angelesest välja evangeliseerimismeeskond Moskvasse.
Järjekorranumbrilt sajas kogudus – Moskva kogudus asutatakse Los Angelesest. Meeskonda juhivad Kip & Elena McKean ja Andy & Tammy Fleming. 5 päeva peale evangeliseerimismeeskonna (kokku 17 jüngrit) saabumist osaleb pühapäevasel koosolekul Moskvas 268 inimest. Luuakse esimene kogudus Hiinas – RD1 (Red Dragon One).
John Vaughan, ekspert kirikute kasvu alal viitab esmakordselt ICOC-le. Moskva kogudus ristib 1 aasta jooksul 850 inimest. N-ö viienda põlvkonna koguduse tekkimine: Bostonist (I põlvkond) Londonisse, sealt Sydneysse, sealt Aucklandi ja lõpuks Fijisse (V põlvkond) Esimene olulisem meediakajastus Kristuse Koguduse kohta ["Keepers of the Flock" ("Karja hoidjad"), Time 18.05.1992.]''