cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaarma õpetajate seminar
Direktorid ja õpetajad
Seminari esimene õpetaja oli kuni aastani 1882 pedagoog ja põllumajandustegelane Georg Markus. Aastail 1882–1900 oli seminari õpetaja Thomas Undritz. Pärast Undritzi lahkumist kuni seminari sulgemiseni oli seminari õpetaja Johann Kirotar. Alates 1886. aastast oli seminari palgal ka abiõpetaja, kelle ülesandeks oli peamiselt vene keele õpetamine. 1887. aastani oli abiõpetaja Mart Reinik.
Õppetöö
Kaarma õpetajate seminari eesmärk oli vallaametnike ning küla- ja kihelkonnakoolmeistrite ettevalmistamine. Seminari võeti vastu kihelkonnakooliharidusega noormehi, kursus kestis esialgu kolm aastat, alates 1903. aastast pikendati seda ühe aasta võrra. Õppetöö toimus esialgu eesti keeles, alates 1880. aastate teisest poolest hakati seoses venestamisreformidega järk-järgult üle minema vene õppekeelele.
Õppeained olid seminari algaastatel nooremas jaos eesti keel, saksa keel, usuõpetus, matemaatika, geograafia, laulmine, orelimäng ja joonestamine. Vanemas jaos lisandusid vene keel ja ajalugu. 1882. aastal kinnitatud ja pikemat aega kehtinud seminari õppekava kohaselt kuulusid kohustuslike ainete hulka usuõpetus, eesti keel, vene keel, saksa keel, aritmeetika, sissejuhatus geomeetriasse, üldajalugu, Venemaa ja Läänemere kubermangude geograafia, laulmine, orelimäng ja looduslugu. Vabatahtlikult võis õppida veel põllumajanduslikke aineid, talurahvaseadusi, võimlemist ja käsitööd. 1886. aastal asendati vabatahtlikud õppeained pedagoogika, ilukirja ja joonestamisega. 1880. aastate teisest poolest süvendati vene keele õpetamist ja alates 1901. aastast õpetati vene keeles kõiki aineid peale üldajaloo.
Õpilased
Seminari esimese põhikirja järgi tuli õppemaksuta vastu võtta üks õpilane igast Saaremaa 12 kihelkonnast. Lisaks võis tasulisse õppesse astuda veel samapalju õpilasi, kusjuures väljastpoolt Saare- ja Muhumaad tulnud seminaristide õppemaks oli kaks korda suurem. Õpilaste arv aastati oli kõikuv, püsides enamasti 25 ümber. Seminari nimekamate kasvandike hulka kuulub näiteks Eesti haridustegelane ja hilisem haridusminister Friedrich Sauer.
Wisconsini jäätumine
pisi|Põhjapoolkera maksimaalne jäätumine (must) kvaternaari kliimatsüklite ajal Wisconsini jäätumine oli viimane jääaeg Põhja-Ameerikas pleistotseeni lõpus. Põhja-Euroopa vastavat jääaega nimetatakse Weichseli jäätumiseks.
Escalante jõgi
Escalante on jõgi Põhja-Ameerikas. Algab Colorado platoolt, voolab valdavalt kakku. Suubub paremalt Coloradosse. Pikkus umbes 145 km.
Värskendussagedus
Värskendussageduse ühik on herts (Hz).
Lõu
Lõu ehk Lõo küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Lõu lahe ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonna piirides.
Seal on Lõu oja ja Lõu tulepaak.
Ants Kull
Ants Kull (sündinud 1961) on eesti jurist.
Ta on Eesti Riigikohtu tsiviilkolleegiumi esimees, endine vandeadvokaat.
Ants Kull lõpetas Tartu Ülikooli õigusteaduskonna aastal 1984.
320
320. aasta
Aastad: 315 316 317 318 319 - 320 - 321 322 323 324 325
321
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 316 317 318 319 320 - 321 - 322 323 324 325 326
Toomalõuka
Toomalõuka küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonna piirides.
Püsikud
pisi|350px|[[Põdrakanep on mitmeaastane taim tänu risoomile]] Püsikud ehk mitmeaastased rohttaimed on rohttaimed, kes tavatingimustes elavad üle kahe aasta. See on rohttaimede eluvorm.
Tavaliselt moodustavad püsikud igal aastal uued maapealsed osad (varred, õied, viljad). Ebasoodsal ajal (näiteks parasvöötmes talvel) nende võsud üldjuhul hävivad; säilivad üksnes maa-alused osad (näiteks risoomid, juured, sibulad, mugulad), vähestel liikidel ka maapealsed osad. Talihaljastel püsikutel talvituvad ka lehed. Üldiselt peetakse püsikuteks neid taimi, kes õitsevad ja viljuvad elu jooksul mitu korda. Eraldi rühma moodustavad monokarpsed taimed, kes elavad rohkem kui kaks aastat, kuid õitsevad ja viljuvad ainult kord elus. Pärast seemnete valmimist taim sureb.
Enamik Eestis kasvavatest rohttaimeliikidest on püsikud (näiteks nurmnelk, külmamailane, valge vesiroos, ojamõõl).
Vaata ka
בוטניקה - מונחים
Galina Kulakova
Galina Aleksejevna Kulakova (vene keeles Галина Алексеевна Кулакова; sündinud 29. aprillil 1942 Logatšis Udmurtias) on endine Nõukogude Liidu murdmaasuusataja. Rahvuselt udmurt.
Kulakova oli 1970ndate alguses parim naissuusataja 10 kilomeetrist lühematel distantsidel. Ta võitis neli olümpiakulda, millest kaks tuli individuaaldistantsidelt 1972. aasta ja 1976. aasta olümpiamängudelt. Maailmameistrivõistlustel võitis Kulakova kolm individuaalset- ja kaks teatevõistlusekulda. Lisaks on ta tulnud 39 korda Nõukogude Liidu meistriks aastatel 1969–1981. 1976. aasta olümpiamängudel pärast 5 km pronksmedali võitu jäi Kulakova dopingu kasutamisega vahele. Medalist pidi ta loobuma, kuid mingit karistust sellele ei järgnenud.
Kulakova lõpetas tippsportlasekarjääri 1982. aastal.
Nukliid
Sama keemilise elemendi erinevaid nukliide kutsutakse isotoopideks. Neil on sama prootonite arv tuumas, kuid erineb neutronite arv. Enne termini nukliid kasutusele võtmist aastal 1950 kasutati sõna "isotoop" viitamaks erinevate koostisosadega aatomituumadele (s.o. peaaegu samas kontekstis praeguse nukliidi mõistega).
Nukliidid, mille aatommass on sama, kuid mille aatomnumber (prootonite arv) on erinev, kutsutakse isobaarideks (isobaar = võrdse kaaluga). Isotoonideks nimetatakse nukliide, mille neutronite arv on sama, kuid prootonite arv erineb.
Tuuma isomeerideks on konkreetse nukliidi aatomituumad, milles on sama palju prootoneid ja neutroneid, kuid mis erinevad energiasisalduse poolest ja on piisavalt pika elueaga (metastabiilsed). Näiteks Tc omab kahte isomeeri, millest ergastatud olekus isomeeri eluiga on 6 tundi enne kui ta naaseb põhiolekusse kiirates gammakvandi.
Ebastabiilsed nukliidid on radioaktiivsed ja neid kutsutakse radionukliidideks. Looduses eksisteerib umbes 270 stabiilset ja 70 ebastabiilset nukliidi. On olemas kolm põhilist radionukliidi tüüpi. Esiteks sellised, mille poolestusaeg on vähemalt 10% Maa elueast (4,6×109 aastat). Need on jäänused tuumasünteesist, mis toimus tähtedes enne päikesesüsteemi sündi. Näiteks uraan-238 poolestusajaga 4,5×109 aastat esineb looduses 138 korda rohkem kui tema lühema elueaga isotoop uraan-235 (poolestusaeg 0,7 ×109 aastat). Teise grupi radionukliide moodustavad isotoobid nagu raadium-226 (poolestusaeg 1602 aastat), mis moodustuvad uraani või tooriumi lagunemise reas. Kolmas liik radionukliide (näiteks süsinik-14) tekib aatomituumade pommitamisel kosmiliste kiirtega. Lisaks looduses eksisteerivatele nukliididele on üle 1000 nukliidi loodud kunstlikult.
Maire Aunaste
Maire Aunaste (neiupõlvenimega Maire Ütt; sündinud 7. novembril 1953 Tartus) on eesti ajakirjanik ja endine poliitik, Riigikogu liige 2015–2019.
Akadeemiline haridus ja elukool
Ta lõpetas 1972. aastal Viljandi Kultuurharidustöö Kooli. Aastatel 1978–1983 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjandusosakonnas.
Nooruses tegutses Maire Ütt fotomodellina.
Enne ülikooli astumist pani ta end proovile, töötades Tšeljabinski traktoritehases, mis varustas traktoritega üleliidulist komsomoli löökehitust – Baikali-Amuuri magistraalraudteed (BAM-i).
Televisioonis
pisi|Maire Aunaste 1990. aastal Pärast ülikooli lõpetamist on Maire Aunaste töine elu olnud seotud peamiselt Eesti Televisiooniga, kus algul töötas ta kaheksa aastat uudistetoimetuses "Aktuaalse kaamera" reporterina. Seejärel juhtis Eesti Televisioonis kokku 10 aastat meelelahutussaadet "Reisile sinuga" ja autorisaadet "Meie".
Trükimeedias
Maire Aunaste oli seltskonnaajakirja Kroonika üks asutajaid ja esimene peatoimetaja. Ameerikas elatud ajast kirjutas ta järjelugusid ajakirjas Naised, hiljem sai järjejutust raamat "Viis aastat peidus". Ta on kirjutanud iganädalast omanimelist veergu SL Õhtulehes, samuti on ta olnud ajalehe Maaleht kolumnist.
Raamatud
Maire Aunaste on kirjutanud kolm raamatut.
Dokumentaalfilm
1988. aastal tegi ta režissöörina dokumentaalfilmi "Lasteassamblee Sofias".
Etenduskunst
2014. aastal esitas Maire Aunaste mitmes Eesti paigas oma humoorikat autobiograafilist püstijalakomöödiat "Äraaetud, kuid ülesmukitud". Stsenaariumi kaasautor oli Rein Pakk, lavastusest tehti samal aastal DVD-salvestis, lavastust on korduvalt näidanud ka ETV.
Jaak Luik
Jaak Luik (sündinud 14. märtsil 1953) on Eesti endine riigikohtunik, endine maakohtu kohtunik ja esimees.
Ta nimetati riigikohtuniku ametisse 21. detsembril 1993.
Sid Vicious
thumb|Sid Vicious Sid Vicious (sünninimi Simon John Ritchie, kasutusel on olnud ka perekonnanimi Beverly ta kasuisa järgi; 10. mai 1957 London – 2. veebruar 1979 New York, Ameerika Ühendriigid) oli inglise muusik ja laulja, ansambli Sex Pistols basskitarrist. Koos Johnny Rotteniga (John Lydon) oli ta tihedalt seotud Suurbritannia punk rock ' i tekkimisega 1970. aastate teisel poolel.
Maire Aunaste
Poliitika
5. septembril 2014 teatas ta Eesti Televisiooni "Ringvaate" saates 2015. aasta Riigikogu valimistel kandideerimisest. Küsimusele, miks ta valis parteiks Isamaa ja Res Publica Liidu, vastas Aunaste, et see on kummardus Mart Laarile. Ta sai valimistel 679 häält ja osutus valituks kompensatsioonimandaadiga.
Jaak Luik
Ta esitas avalduse ametist vabastamiseks alates 1. detsembrist 2019 pensionile jäämisega seoses.
Maire Aunaste
Õigusrikkumised
2004. aasta sügisel tabati Maire Aunaste autoroolist ligi ühepromillise alkoholijoobega. See toimus mõni päev enne Aunaste uue saatesarja "Meie" algust, kus tema esimene saatekülaline oli roolijoodiku süül hukkunud jalgrattasportlase Lauri Ausi lesk Kristel.
6. aprillil 2021 tabati Maire Aunaste Tartus taas joobnuna autoroolist. Tal tuvastati 2,57-promilline joove. 8. aprillil sõlmis ta prokuratuuriga kokkuleppe, mille kohaselt kinnitas maakohus talle karistuseks kuuekuulise tingimisi vangistuse aastase katseajaga. Ühtlasi jäi Aunaste kolmeks kuuks juhiloast ilma.
Isiklikku
Maire Aunaste on olnud kaks korda abielus. Tema tütar Elis Aunaste on ajakirjanik. Näitleja Eva Püssa on Maire Aunaste õde.
Motra Tone
Motra Tone (samuti "Õde Tone") on aastal 1883 valminud Albaania maalikunstniku, arhitekti, stsenografisti, skulptori, fotograafi ja pildikunstniku Kolë Idromeno poolpikkuses portree naisest. Maali on nimetatud "Albaania Mona Lisaks". Pildil on kujutatud kunstniku vanem õde Tone nägu mõnevõrra rätikuga kaetud ja traditsioonilises kleidis, mida kasutasid katolikud naised Shkodërs, ning millega rõhutati tema tagasihoidlikkust ja vaimset puhtust.
"Õde Tone" on Idromeno varase perioodi meistriteos ja üks suurimaid saavutusi ning esimene psühholoogiline ja sotsiaalne portree, mil kunstnikku on köitnud realistlik kujutusviis. Portree on Albaania ajaloos esimene visuaalse kunsti ilmalik teos, mil tegelasteks ei ole pühakud või apostlid, vaid lähedane sugulane. Esmakordselt rõhutatakse maisust, traditsioonilisust ja kultuurilist pärandit. Maksimaalse autentsusega maalitud rahvariided kajastavad nii Albaania folkloori kui Shkodërsse naasnud ja Ottomani võimuvastasesest patriootlikust liikumisest osavõtnud kunstniku etnograafilist arusaama ja iseseisvuspüüdlusi. Seetõttu teost peetakse uue etapi alguseks Albaania maalikunstis.
Maal kuulub Albaania Rahvusliku Kunstigalerii kollektsiooni.
Süstikkalad
Süstikkalad elavad enamasti põhja kaevunult madalates parasvöötme ja troopika meredes.
Aasias kasutatakse süstikkalu laialdaselt toiduks ning seal söödetakse neid sageli ka koduloomadele.
Hearthstone: Heroes of Warcraft
"Hearthstone: Heroes of Warcraft" on Blizzard Entertainmenti loodud tasuta mängitav arvutimäng. Tegemist on mitmemängijamänguga, milles mängitakse üksteise vastu World of Warcrafti tegelaskujudel põhinevate kaartidega. Mängus rohkemate kaartide avamiseks on vaja teha mikromakseid.
Süstikkalad
Süstemaatika
Traditsiooniliselt on süstikkalu käsitletud koljutute (Acrania) alamhõimkonnas, moodustades siis klassi süstikkalad (Amphioxi). Nüüdisajal moodustavad süstikkalad (Cephalochordata) omaette alamhõimkonna, kuhu kuulub üks klass – Leptocardii – ja kaks sugukonda: poolsüstikkalalased (Asymmetronidae) ja süstikkalalased (Branchiostomidae).
Anfioxo 文昌鱼
Keskkonnamõju strateegiline hindamine
Keskkonnamõju strateegiline hindamine (lühendatult KSH) on strateegilise planeerimisdokumendi elluviimisega kaasneva tegevuse keskkonnamõju selgitamine, hindamine ja kirjeldamine. KSH oluline osa on üldsuse kaasamine ja teavitamine selle eri etappides.
KSH tuvastab, kas uue ruumilise planeeringu või arengukava elluviimine võib kaasa tuua olulist ja/või tõenäolist keskkonnamõju võrreldes hindamise ajal kehtivate planeeringute ja arengukavade elluviimisega. Hinnang antakse ennekõike lähtuvalt strateegilise valiku tegemise otstarbekuse või ebaotstarbekuse vaatenurgast ja selle eesmärk on planeeringu või arengukava kehtestaja tähelepanu juhtimine strateegilise otsuse langetamisest tulenevatele võimalikele tagajärgedele.
Keskkonnamõju strateegilise hindamise õiguslikuks aluseks on "Keskkonnamõju hindamise ja keskkonnajuhtimissüsteemi seadus". Seaduse kohaselt on keskkonnamõju strateegilise hindamise üldeesmärk:
Keskkonnamõju strateegilise hindamise metoodika
Keskkonnamõju strateegiline hindamine tugineb sellele, et hinnatakse tõenäoliselt olulist mõju, nagu nõuab Euroopa Parlamendi ja Nõukogu Direktiiv 2001/42/EÜ (27.06.2001) teatavate kavade ja programmide keskkonnamõju hindamise kohta. Keskkonnamõju loetakse oluliseks vaid siis, kui see võib eeldatavalt ületada tegevuskoha keskkonnataluvust, põhjustada keskkonnas pöördumatuid muutusi võrreldes olemasoleva olukorra või seni kehtivate planeeringutega või seada ohtu inimese tervise ja heaolu, kultuuripärandi või vara.
Hindamisel lähtutakse reeglina sellest, et keskkond on kogu ruum meie ümber ehk keskkond kõige laiemas mõttes. St keskkonna mõiste hõlmab mõjude hindamisel ja valikute kaalutlemisel komponente nii majanduslikust, sotsiaalsest, kultuurilisest (sh näiteks külamiljöö, kultuuripärand, linnaruum, tehiskeskkonna esteetika, arhitektuuripoliitika jms) kui ka looduskeskkonnast. Hindamisel arvestatakse, et strateegia on kaugema eesmärgi saavutamise kava või selle saavutamise viisi teadlik püstitamine. Samuti lähtutakse hindamisel sellest, et planeeringuprotsessi viiakse läbi planeerimisseadusest tulenevalt avalikkust kaasavalt, eri valdkondi arvestavalt ja erinevate valdkondade ning avalikkuse, riigi, omavalitsuse jt osapoolte huvisid kombineerivalt ja ühendada püüdvalt.
Keskkonnamõju strateegilise hindamise ekspert on vaid üks planeeringu järgsete arenguotsuste kaalutlemisesse kaasatud osapool. Ekspert viib hindamise läbi vastavalt konkreetsele hinnatavale ruumilisele planeeringule planeerimisseadusega määratud ülesandeid arvestavalt või konkreetse arengukava täpsusastmele. Keskkonnamõju strateegilisele hindamisele võib järgneda ka projekti keskkonnamõju hindamine (KMH), mis on täpne hinnang konkreetsele projektlahendusele ning selle tehnilistele ja tehnoloogilistele aspektidele arvestades väga detailselt ka keskkonnaolusid projekteeritava objekti asukohas. Lisaks võimaldab seadus nõuda ka projekteeritud hoone või rajatise kasutuselevõtu jaoks vajalike erilubade keskkonnamõju hindamist (nt välisõhu saasteloa KMH).
Keskkonnamõju strateegilise hindamise ajalugu Eestis
Esimeseks Eestis läbi viidud keskkonnamõju strateegiliseks hindamiseks oli Naissaare üldplaneeringu elluviimise mõjude hindamine. See pilootprojekt viidi läbi Eesti ja Soome Keskkonnaministeeriumi koostöös. Üldplaneeringu koostamisega tegelesid ENTEC AS ja Viimsi Vallavalitsus ning keskkonnamõju hindamisega Soome konsultatsiooni ettevõte Maa ja Vesi OY (nüüdne Pöyry Environment OY). Planeeringu koostaja, KSH eksperdid ja ministeeriumi töötajad viisid seoses pilootprojektiga läbi mitmeid koolitusi. Pilootprojekti kokkuvõtte kohta ilmus eesti keeles lühikokkuvõte "Naissaare üldplaneering. Keskkonnamõjude hindamise aruanne".
Lisaks on selle hindamise kohta avaldanud Ly Jalakas ka ingliskeelse artikli (vt Välislingid).
Planeeringute elluviimise keskkonnamõju hindamise aluste kohta avaldati pikem peatükk samuti Keskkonnaministeeriumi kirjastatud käsiraamatus "Soovitused üldplaneeringu koostamiseks" (vt Välislingid). See käsiraamat defineeris esmakordselt eesti keeles ka peamised keskkonnamõju strateegilise hindamise ja ruumilise planeerimise terminid peatükis "Põhimõisted".
Lüganuse
Lüganuse on alevik Ida-Viru maakonnas, Lüganuse valla ja kihelkonna keskus. Asub Püssi linnast vahetult põhjas.
Elanike arv oli 2000. aastal 470, 31. detsembril 2005 506 elanikku.
Lüganust on esimest korda mainitud 13. sajandil "Taani hindamisraamatus" (Lygenus). Tegemist oli Virumaa ühe suurema külaga.
Lüganusel asuvad muistsed Lüganuse kivikalmed.
Weichseli jäätumine
pisi|Weichseli ja [[Würmi jääaeg|Würmi jäätumised]] Weichseli jäätumine on Kvaternaari jääaja viimane suurem jäätumine.
Weichseli jäätumist nimetatakse ka viimaseks jäätumiseks, viimaseks jääajaks või lihtsalt jääajaks. See jäätumine on nimetatud Wisła jõe järgi.
Weichseli jäätumine kitsas tähenduses tähendab jäätumist, mille kese asus Skandinaavias. Sealt pärinevad ka liustikud, mis Weichseli jäätumise ajal Eestit katsid. Weichseli jäätumine ei ole jääaeg, sest jääajaks nimetatakse pikemat aega kestvat jäätumist, mille käigus moodustuvad ulatuslikud jääkilbid. Praegu on nendeks Antarktika ja Gröönimaa jääkilbid. Ühe jääaja sees saab eristada mitmeid soojenemis- (jäävaheaeg) ja jahenemisperioode (jäätumine). Weichseli jäätumine oli Kvaternaari jääaja, mida nimetatakse sageli samuti jäätumiseks, viimane jäätumine. Weichseli jäätumine on seni viimane, kuid miski ei viita kindlalt sellele, et Kvaternaari jääaeg oleks läbi, mistõttu on praegune soojem periood kõigest jäävaheaeg, millele järgneb tulevikus tõenäoliselt uus jäätumine.
Samaaegselt toimusid liustike laienemised ka Põhja-Ameerikas, Alpides ja paljudes teistes kohtades, mistõttu nimetatakse Weichseli jäätumisega samaaegset jahenemisperioodi ka Würmi jäätumiseks (Alpidest lähtuvad liustikud), Wisconsini jäätumiseks (Põhja-Ameerikas), Valdai jäätumiseks (Venemaal) jne. Enne taasiseseisvumist nimetati Weichseli jäätumist Eestis Valdai jäätumiseks.
Weichseli jäätumine algas umbes 110 000 aasta eest ning lõppes 10 000...15 000 aastat tagasi. Täpseid arve ei ole võimalik anda, sest erinevais kohtades lõppes jäätumine eri ajal. Näiteks Eesti vabanes jääst varem kui Soome, Läti omakorda varem kui Eesti jne.
Kamenka
Kamenka on paljude asulate ja geograafilste objektide nimi Venemaal, Ukrainas ja mujal:
Kohtla-Järve FC Lootus
Kohtla-Järve FC Lootus (aastail 2004–2005 Alutaguse Lootus) oli Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn oli Kohtla-Järve ja -väljak Spordikeskuse staadion. Klubi mängis hooajal 2009 Esiliigas. 1. novembril 2009 kindlustas klubi mängus Kiviõli Tamme Auto vastu pääsu Meistriliigasse hooajaks 2010. 2010. hooaeg lõpetati viimase kohaga ning langeti tagasi Esiliigasse. 2012. aastal ühines ta klubiga Kohtla-Järve JK Alko ning moodustati Kohtla-Järve JK Järve.
Mõisaküla (täpsustus)
Mõisaküla on mitme asula nimi:
Leelo Kõlar
Leelo Kõlar (sünninimi Leelo Päts; 28. november 1927 – 1. jaanuar 2023) oli eesti pianist ja muusikaõpetaja, muusikakriitik ja -publitsist ning klaveriõpikute koostaja.
Länga
Länga küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Leelo Kõlar
1950. aastal tema isa Riho Päts arreteeriti, süüdistatuna kodanlikus natsionalismis, ja saadeti vangilaagrisse; konservatooriumist vallandati ka tema lauljast ema Made Päts ning vahetult enne lõpueksameid eksmatrikuleeriti ka Leelo Kõlar. Peatselt sõitis Leelo Kõlar oma abikaasale, Kirovi oblastisse eriasumisele saadetud Erich Kõlarile järele. Isegi sealsetes rasketes oludes jätkasid mõlemad musitseerimist.
1956. aastal lubati viieliikmeliseks kasvanud Kõlarite perel Eestisse naasta. Leelo Kõlarist sai sadade laste ja noorte teejuht suurde (klaveri)muusikasse nii tänu tema tööle klaveriõpetajana kui ka Eesti NSV Riikliku Filharmoonia mudilaskontsertide sarja juhi ja esinejana aastail 1986–1991.
Länga
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Leelo Kõlar
Aastatel 1956–1992 oli Leelo Kõlar Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis klaveriõpetaja ja klaveriosakonna juhataja. Aastatel 1990–1994 töötas Leelo Kõlar ka Soomes Ida-Helsingi muusikakoolis.
Länga
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonna piirides.
Leelo Kõlar
Leelo Kõlari õpilaste hulka kuuluvad Anne Kruup, Kadri Ploompuu, Tiiu Loopere, Reet Vanaselja, Merike Vaitmaa, Anne Tüür, Anne Endjärv, Tiina Muddi, Mailis Põld, Tiina Vurma, Marika Vurma, Maire Oidekivi, Maia Takker, Maarja Vaitmaa, Kai Tomingas ja paljud teised.
Isiklikku
Tema isa oli Riho Päts ja ema laulja Made Päts.
Tema esimene abikaasa oli Erich Kõlar ja nende lapsed on/olid Ele Kõlar, Kaja Kõlar ja Paap Kõlar.
Tema teine abikaasa oli Guido Targo (1926–2008) ja nende laps on Mikk Targo.
Vastja oja
Oja lähe on Hiie külas Lelle raba edelaservas. Vastja külas jääb oja lõunakaldale Iidase pärn. Samas läheb üle oja Lokuta–Kehtna tee, millest 1 km loodes suubub oja vasakult Velise jõkke (62,2 km suudmest).
Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Vastja oja keskkonnaregistri kood on VEE1112800.
Kaheaastased taimed
Enamiku kaheaastaste taimede õitsemise eelduseks on külm periood (parasvöötmes talv). Kaheaastaste taimede kunstlikuks elutsükli kiirendamiseks kasutatakse jarovisatsiooni ehk vernalisatsiooni.
Metsalõuka
Metsalõuka küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kaheaastased taimed
Võrreldes ühe- ja mitmeaastaste rohttaimedega on taimeriigis kaheaastasi taimi tühine osa.
Metsalõuka
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Kaheaastased taimed
Eestis kasvavatest kaheaastastest taimedest võib mainida ussikeelt ja üheksavägist.
Metsalõuka
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonna piirides.
Kaheaastased taimed
Vaata ka
בוטניקה - מונחים
Laeste oja
Laeste oja on oja Raplamaal Kehtna vallas Kärpla ja Laeste külas.
Oja suudmest umbes 1600 m läände jääb Rapla–Järvakandi–Kergu maantee. Ta suubub Kärpla külas Velise jõkke (58,9 km suudmest).
Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Laeste oja keskkonnaregistri kood on VEE1112900.
Jüri Soolep
Jüri Soolep (sündinud 8. novembril 1962) on eesti arhitekt.
Ta on lõpetanud ERKI arhitektuuriteaduskonna 1986. aastal. Aastatel 1986–1988 õppis ta Moskva Arhitektuuriteooria ja -ajaloo Teaduslikus Keskinstituudis ja sai teaduste kandidaadi kraadi. Seejärel täiendas ta end Inglismaal, õppides aastatel 1997–2001 Portsmouthi Ülikoolis, kus sai filosoofiadoktori kraadi.
Aastatel 1988–1997 oli ta Eesti Kunstiakadeemias vanemõpetaja, 1997–2001 Portsmouthi Ülikooli arhitektuurikoolis stuudioõpetaja. Alates 2001. aastast on Soolep Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri teaduskonna professor. Aastatel 2002–2011 oli ta dekaan. Alates 2011. aastast on ta Umea Arhitektuurikooli magistristuudio külalisprofessor ja alates 2013. aastast Põhjamaade Arhitektuuriakadeemia rektor.
Ta on arhitektuuribüroo ARCHIMEDIUM AS aktsionär ja Eesti Arhitektide Liidu eestseisuse liige.
Tema loomingusse kuuluvad hooned ja sisekujundused peamiselt Pärnus ja Tallinnas.
Juhivits
Juhivits (murretes ka juher, juheväät, juhikas jne) on vankri esimese telje kummastki otsast aisa külge käiv traat, raud, vitsaväät või nöör, mis tagab vankri teel püsimise ja parema juhitavuse.
Algselt tehti juhivitsad kuuse, tamme, kase või toominga vitstest, saartel ka kanepi köiest. Uuemal ajal valmistati juhivitsad raudtraadist või -varvast.
318
318. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad - 310. aastad - 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad
Aastad: 313 314 315 316 317 - 318 - 319 320 321 322 323
Läätsa
Läätsa küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonna piirides.
Seal asuvad Läätsa sadam ja Läätsa kalatööstus ning Pagila rand.
Palase mägi
Palase mägi ehk Selja mägi on aluspõhjaline seljandik Lääne-Eesti madaliku idaosas Märjamaa vallas Palase külas. Kõrgus 30 meetrit üle merepinna ja 10 meetrit on suhteline kõrgus.
Zadar
Zadar (itaalia Zara) on linn Horvaatias Aadria mere rannikul Dalmaatsias, Zadari maakonna keskus.
Palase mägi
Mägi koosneb siluri jaani lademe lubjakivist. Mäe läänepoolne nõlv oli Antsülusjärve rannaastang, mis on nüüdseks kulunud järsuks rohtunud nõlvaks (kokku 3 km pikkune nõlvalõik). Ülejäänud nõlvad on lauged. Mäe põhjapoolsel osal on kultuurmaastik, lõuna pool segametsad.
Mäe metsasele alale ja vanale astangule ulatub Selja-Põdra hoiuala, mis on Natura 2000 võrgustiku ajutiste piirangutega ala.
Järve
Järve on mitme koha nimi Eestis:
Järve on ka perekonnanimi.
Ujuv penikeel
Ujuv penikeel (Potamogeton natans) on taimeliik penikeeleliste sugukonna penikeele perekonnast.
Mõisaküla (Salme)
Mõisaküla (ka Mõisa küla) oli küla Saare maakonnas Salme vallas.
2017. aasta haldusreformi käigus liideti Mõisaküla Kaugatoma külaga.
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonnas.
Sepp
pisi|Sepp [[ääsi ääres]] pisi|Sepp töötamas alasil Sepp (vananenud kirjanduses raudsepp) on käsitööline, kes töötleb (sepistab) rauda. Sepp töötab sepikojas, kus on alasi, ääs ja teised töövahendid.
Eestis oli sepp üks esimene kutseline oskustööline. Sellele viitab sõna sepp kasutamine teiste oskustööliste kirjeldamiseks, näiteks kingsepp, pottsepp, puusepp.
Eestis ulatuvad rauasulatamisjäljed 1. sajandisse eKr. Kohalik tooraine oli soomaak, mida saadi turba põletamisel. Kindlasti oli sepistamine levinud varemgi, kui kohalikku toorainet veel ei olnud. Põhiline sepa toodang oli talu majapidamises vaja läinud tööriistad. Tehti ka relvi (mõõku, oda- ja nooleotsi) ja ehteid.
Kuni 20. sajandi alguseni oli sepa amet Eestis üsna levinud. Tehti isegi aurukatlaid ja viljapeksumasinaid. Lõuna-Eestis olid levinud külasepad, Lääne-Eesti saartel aga talu sepikojad.
Kuigi tööstuslik metalli töötlemine on hõivanud varem seppadele kuulunud töövaldkonna, ei ole sepistamine siiski välja surnud. Sepad on end kohandanud nende uute oludega ja leidnud oma niši. Selleks nišiks on käsitöö, mida suurtööstused ei tee. Nii teevad sepad tänapäeval peamiselt suveniire, sepis-kunsti, kuid ka ehituses vaja minevaid rauddetaile.
319
319. aasta
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastad: 314 315 316 317 318 - 319 - 320 321 322 323 324
Drezdenko
Drezdenko (saksa Driesen) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Strzelce Krajeńskie maakonnas, Drezdenko valla halduskeskus. Drezdenko asub Strzelce Krajeńskiest umbes 21 km idas.
Kruusimäe
Kruusimäe (ka Kruusimäe-Kadarpiku) oli küla Virumaal Kadrina kihelkonnas, praeguse Kadapiku küla alal.
Drezdenko
Asulat on esmamainitud 1098. aastal, linnaõigused sai enne 1317. aastat. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus.
Keila–Paldiski raudteelõik
Keila–Paldiski raudteelõik on 20,8 kilomeetri pikkune üheteeline laiarööpmeline raudtee Harju maakonnas Keila ja Paldiski raudteejaama vahel. Elektrifitseeritud kogu trassi pikkuses. Kuulub Eesti Raudteele.
Tänaseks Keila–Paldiski raudtee äärde rajatud 3 raudteejaama (Keila, Klooga ja Paldiski) ja 4 peatuspunkti (Niitvälja, Klooga-Aedlinn, Põllküla, Laoküla). Tulevikus kavandatakse Laoküla ja Paldiski vahele lisarongipeatust, mis jääks Paldiski Lõunasadama juurde.
Reisijatevedu on raudteel jaotatud B- ja C-tsooni vahel. Kaks peatust (Keila ja Niitvälja) jäävad B- ja ülejäänud C-tsooni.
Ajalugu
1958. aastal alustati Keila-Klooga raudteelõigu elektrifitseerimist, millega jõuti lõpule sama aasta detsembriks. Kolm aastat hiljem avati pidulikult ka elektrifitseeritud Klooga Paldiski teelõik ning algas regulaarne elektrirongide liiklus.
1960. aasta suvel avati Klooga jaamast uue raudteena ehitatud ja elektrifitseeritud Klooga–Kloogaranna raudteelõik. Oktoobriks 1961 elektrifitseeriti Klooga-Paldiski 11,8 km teelõik. Liiklus Paldiskisse avati sama aasta 4.novembril.
2010. aastaks olid kõik reisiplatvormid (perroonid) ümberehitatud Euroopa kõrgusele (550 mm).
Raudteeliinid
Keila–Paldiski raudtee piires toimub reisijatevedu Tallinna–Paldiski (1961) ja Tallinna–Klooga-Ranna raudteeliinil (1960).
Reisijatevedu liinidel teostab Elron elektrirongidega Stadler FLIRT.
Aruba Dushi Tera
"Aruba Dushi Tera"  on Aruba ametlik hümn.
Laulu sõnad kirjutas Juan Chabaya Lampe ning selle viisistas Rufo Wever. Meloodia on valsitaktis.
18. märtsil 1976 võeti see ametlikult hümnina kasutusele ja kanti ette. Samal päeval heisati esmakordselt Aruba lipp. 18. märts on rahvuspüha lipu- ja hümnipäev.
Papiamentokeelsed sõnad
Aruba patria aprecia
nos cuna venera
pero si respeta.
Refrään:
O, Aruba, dushi tera
nos baranca tan stimabo
nos amor p’abo t’asina grandi
cu n’tin nada pa kibre
cu n'tin nada pa kibre
Bo playanan tan admira
cu palma tur dorna
bo escudo y bandera ta
orguyo di nos tur!
Grandeza di bo pueblo ta
su gran cordialidad
cu Dios por guia y conserva
su amor pa libertad!
Refrään
Mitteametlik eestikeelne tõlge
Aruba, armastatud kodu, meie austatud häll, olgu sa pealegi väike ja lihtne, ikkagi oled austatud.
Refrään: Aruba, meie kallis maa, meie nõnda armastatud kalju, meie armastus sinu vastu on nii tugev, et miski ei saa seda hävitada, et miski ei saa seda hävitada.
Sinu nõnda imetletud rannad, mida kaunistavad palmipuud, sinu vapp ja lipp, meie uhkuse sümbolid.
Refrään
Meie rahva suurus on suur südamlikkus ning juhtigu ja hoidku Jumal rahva vabadusarmastust.
Altkäemaks
pisi|Altkäemaks pisi|ÜRO korruptsioonivastane konventsioon Altkäemaks on tasu ebaseadusliku teo toimepanemise eest.
Eesti
Altkäemaks on Eesti karistusõiguse järgi ametiisiku (ametiisik karistusseadustiku eriosa tähenduses on isik, kellel on ametiseisund riigi või kohaliku omavalitsuse asutuses või organis või avalik-õiguslikus või eraõiguslikus juriidilises isikus, kui temale on pandud haldamis-, järelevalve- või juhtimisülesanded või varaliste väärtuste liikumist korraldavad või võimuesindaja ülesanded) poolt talle vara või muu soodustuse lubamisega nõustumine või vara või muu soodustuse vastuvõtmine vastutasuna selle eest, et ametiisik paneb oma ametiseisundit kasutades toime või on alust arvata, et ta edaspidi paneb toime seadusega mittelubatud teo, või jätab ebaseaduslikult teo toime panemata või on alust arvata, et ta jätab selle toime panemata edaspidi. Altkäemaksu võtmise eest saab karistada ühe- kuni viieaastase vangistusega. (KarS § 294.)
Möldri
Möldri on mitme koha nimi Eestis:
Lilled
thumb|[[Roosid on ühed levinumad lilled üldse, pildil on hiina roos (Rosa chinensis)]] Lilled on suhteliselt vabalt kasutatav mõiste paljude õistaimede kohta, millel on võrdlemisi ilusad õied või õisik, mõnikord peetakse silmas ka nende erksavärvilisi vilju, lehti jt osasid.
Maailmas on palju taimeliike, mida võib nimetada lilledeks. Nende aretusega tegeleb taimekasvatus. Esteetilist väärtust silmas pidades on sageli juba looduslikult nägusatest taimedest aretatud sordid.
Lilli kingitakse, nii potis kui ka lõikelilledena, seejuures on mitmel maal oma kombestik, nt mida miski värvi õis märgib ja kuimitu neid peab olema. Inimesed kasutavad lilli riiete ja peakatete kaunistamiseks. Ruumide kaunistamiseks kasutatakse lilleseadeid, millest tuntuim stiil on ikebana.
Vaata ka
pisi| Roosisort „Staatspräsident Päts”
Klarvinduer
Klarvinduer OÜ on Eesti ettevõte, mis tegeleb puitakende ja uste tootmise ja jaemüügiga. Peamiseks ekspordituruks on siiani olnud Taani.
Ettevõte alustas tegevust 2014. aasta sügisel, kui Janar Tammjärv otsustas pärast Barruse omanikeringist taandumist luua uue, peamiselt jaekaubandusele keskenduva tootmisettevõtte, mille toodete müük toimub e-kaubanduse teel. Klarvindueri tootmishoone asub Tartu külje all Raadil Tila külas. Tehases töötab 35 inimest.
Kähar penikeel
Kähar penikeel (Potamogeton crispus) on taimeliik penikeeleliste sugukonnas penikeele perekonnast.
Välislingid
thumb|250px|Kähara penikeele leht
Vana-Vigala ohvrihiis
Hiiemets on segametsatukk (0,6 ha, valdavalt tammed), milles kesksel kohal on vana Hiiekuusk, mille all toimus ohverdamine veel 17.–19. sajandil. 19. sajandi keskel oli hiiemetsa keskseim puu vana tamm, mille õõnsusesse pärimuse järgi mahtunud kolm meest. Kuna rahvas pidas puud pühaks ja viis sinna ohvreid (värvilisi paelakesi, lõnga ja viljapäid), lasi mõis praost Carl Eduard Harteni pealekäimisel puu maha võtta.
Vana-Vigala ohvrihiis on 20. sajandi lõpul saanud laiemalt tuntuks eekõige tänu Aleksander Heintalule ehk Vigala Sassile, kes tegutses 1985. aastani Vana-Vigala mõisa pargi hooldajana. Hiie suhtes teisel pool jõge asub vana Vigala Sassi loitsukivi.
Vana-Vigala ohvrihiis on 1998. aastast muinsuskaitse all.
thumb|Paelad Vana-Vigala hiie tammel
Hiiekoha eest hoolitseb folklooriselts Kiitsharakad.
Boriss Vainštein
Boriss Samoilovitš Vainštein (vene keeles Борис Самойлович Вайнштейн; 19. mai 1907 Odessa – 18. detsember 1993 Moskva) oli Nõukogude Liidu malefunktsionäär ja maleliteraat.
Maletama õppis Vainštein 5-aastaselt. 1931. aastal mängis ta NSV Liidu 7. meistrivõistluste poolfinaalis. 1920. aastate lõpus oli ta maleliikumise organiseerijaid Usbeki NSV-s. Aastatel 1928–1929 oli ta Kesk-Aasia Malesektsiooni esimees ja 1942–1945 juhtis Üleliidulist Male-kabesektsiooni. Vainštein oli mitmel võistlusel suurmeister David Bronšteini sekundant.
Elukäik
Vainštein sündis Odessas suhkruvabrikandi perekonnas, kes pärast Oktoobrirevolutsiooni põgenes perega punaste eest Taškenti. Boriss Vainštein lõpetas seal 1930. aastal Kesk-Aasia Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna. Töötas NKVD-s. Oli aastatel 1940–1941 NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Glavpromstroi ülema asetäitja ja 1942–1945 NSV Liidu SARK-i plaaniosakonna juhataja.
Isiklikku
Vainštein oli aastatel 1942–1950 abielus dirigent Veronika Dudarovaga, hilisema NSV Liidu rahvakunstnikuga. Nende poeg Mihhail Vainštein oli ajakirjanik.
Meelis Rämmeld
Meelis Rämmeld (sündinud 4. aprillil 1975) on eesti näitleja.
Lõpetanud 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri esimese lennu, asus ta tööle Viljandi teatrisse Ugala. Alates 2015. aastast on ta Pärnu teatri Endla näitleja.
Väljaspool teatrit on ta mänginud filmides "Hirm" (2004), "Stiilipidu" (2005), "Polaarpoiss" (2016), "Teesklejad" (2016), "November" (2017), "Mehetapja/Süütu/Vari" (2017) ja "Suvitaja" (2023) ning teleseriaalides "Kättemaksukontor" 2016 ja "Õnne 13" 2017.
Rollid Ugalas
1996–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2002 2002–2003 2003–2004 2004–2005 2004–2005 2006–2007 2007–2008 2008–09
Isiklikku
Ta abiellus 2016. aastal Kadri Adamsoniga. Juunis 2017 sündis nende ühine laps.
Tõnu Mikiver
Tõnu Mikiver (2. august 1943 Loksa – 21. märts 2017 Tallinn) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 1961 Loksa Keskkooli ja aastal 1965 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (2. lennu).
Töötas aastatel 1965–1977 Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris, 1977–2007 oli Eesti Draamateatri näitleja.
Ta luges teksti peale paljudele dokumentaal- ja mängufilmidele ning ka palju aastaid Eesti telekanalitel jooksnud seriaalile "Kodus ja võõrsil".
Isiklikku
Mikk Mikiver oli tema vanem vend ja Arnold Mikiver tema isa. Tema hääletämber sarnanes väga venna omaga.
Theodorus II
Theodorus II (ka Theodor II) oli paavst novembris või detsembris 897 või jaanuaris 898. Ta oli 115. paavst.
Theodorus (Teodoro) oli sündinud Roomas ja ta oli Photiuse (Fozio) poeg. Paavst Formosus pühitses ta kardinaldiakoniks.
Theodorus II valiti kirikuloolase J. N. D. Kelly järgi paavstiks novembris 897 Formosuse toetajate poolt. Salvador Miranda järgi sai ta paavstiks detsembris 897.
Theodorus II asus Roomas taastama avalikku korda. Ta pidas sinodi, kus rehabiliteeriti laibasinodil hukka mõistetud Formosus ja tühistati laibasinodi otsused. Laibasinod oli nõudnud Formosuse poolt ordineeritud vaimulikelt loobumist oma ametitest, kuid Theodorus II sinod kohustas neil vaimulikel laibasinodi tõttu tehtud loobumisotsused põletada.
Kelly järgi suri Theodorus II novembris 897, Miranda järgi aga detsembris 897 või jaanuaris 898. Kelly järgi pole tema surma põhjus teada, Miranda oletab aga, et ta tapeti. Theodorus II maeti Rooma Peetri kirikusse.
Theodorus II valitses 20 päeva. See oli lühim valitsemisaeg pärast Bonifatius VI-t. Hiljem on veel vähem valitsenud vaid Coelestinus IV.
Kroonik Flodoard de Reims on Theodorus II-t tunnustanud.
Kristi Teemusk
Kristi Teemusk (sündinud 2. märtsil 1947 Tallinnas) on eesti näitleja, lavastaja ja inspitsient.
Kreutzwald (perekonnanimi)
Kreutzwald on perekonnanimi.
Kristi Teemusk
Haridus
Aastal 1965 lõpetas ta Tallinna 46. Keskkooli ning aastal 1970 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (4.lend).
Kreutzwald (perekonnanimi)
Nimede eestistamisel on Kreutzwaldi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks antud Kadopa.
Kristi Teemusk
Haridus
Aastatel 1970–2009 töötas Ugala teatris, aastast 2000 inspitsiendina. Juhendas 1992–2009 ka Ugala lastestuudiot.
Harry Potter ja Azkabani vang (film)
"Harry Potter ja Azkabani vang" (ingl "Harry Potter and Prisoner of Azkaban") on inglise kirjaniku J. K. Rowlingu samanimelise raamatu järgi tehtud film, mille valmistas filmistuudio Warner Bros.. Film esilinastus 2004. aastal ja on seitsmeosalise Harry Potteri filmide sarja kolmas osa. Sellele eelnev osa on "Harry Potter ja Saladuste kamber" ja järgnev osa "Harry Potter ja Tulepeeker".
Välislingid
ハリー・ポッターとアズカバンの囚人
Metskass (Mehhiko sari)
"Metskass" (hispaaniakeelne originaalpealkiri "La Gata") on Mehhiko seriaal, mis jooksis Mehhiko televisioonis 5. maist 2014 kuni 19. oktoobrini 2014. Eestis näidati sarja TV3 vahendusel alates 4. jaanuarist 2016, viimane osa oli ekraanil 22. juunil 2016.
Peaosi mängivad Maite Perroni, Daniel Arenas, Jorge Poza, Mónika Sánchez ja Laura Zapata.
Sisu
Esmeralda on elust räsitud teismeline tütarlaps, kelle koduks on räpane prügimägi, kuid kes saatuse kiuste leiab rikka mehe ja oma elu armastuse.
Noor Pablo ei tunne klassivahet. Ta jälgib kadestades aknast, kuidas Esmeralda, keda kutsutakse Metskassiks, teiste lastega mängib. Esmeralda elab agulis koos oma musta kassiga ja teda kasvatab Doña Rita, kes ei ole hea inimene. Kui Jarocha toob Esmeraldale süüa, ei luba Doña Rita tal seda süüa.
Kui Pablo ja Esmeralda kohtuvad, saavad neist lõpuks sõbrad ja poiss soovib tüdrukut aidata. Pablo emale Lorenzale nende sõprus aga ei meeldi ning alati kui ta näeb Esmeraldat enda aias, siis ajab ta tüdruku sealt minema. Ent kui Lorenza lõpuks avastab, et tema poeg Pablo saab temaga peaaegu iga päev kokku, üritab naine seda kõike takistada.
Jüri Kukk
Jüri Kukk (1. mai 1940 Pärnu – 27. märts 1981 Vologda) oli eesti keemik, Tartu Riikliku Ülikooli õppejõud ja vabadusvõitleja.
Ta õppis Mõisaküla Keskkoolis, kuid aprillis 1958 sürjutati ta Mõisaküla Keskkoolist ja oli sunnitud jätkama kooliteed Abja Keskkoolis, mille ta lõpetas kevadel 1958. Aastail 1969–1971 oli ta aspirantuuris ja 25. oktoobril 1972 kaitses teaduskraadi. Keemiateaduste kandidaadi diplomi sai Kukk kätte 6. märtsil 1973.
Töökäik
Jüri Kukk mobiliseeriti Nõukogude sõjaväkke ning viibis 1963–1965 sõjaväeteenistuses Turkmeeni NSV-s. Sai nooremseersandi auastme.
Seal esitati ta Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei (NLKP) liikmekandidaadiks, detsembris 1965 võeti Jüri Kukk NLKP liikmeks, millest ta lahkus 1978. aastal.
Kohus Jüri Kuke ja Mart Nikluse üle
Aastast 1979 osales Jüri Kukk ka nõukogudevastases vastupanuliikumises, 1979 avaldas ta soovi loobuda NSV Liidu kodakondsusest ja koos perega lahkuda. Aastal 1980 käis ta Moskvas ning andis välisajakirjanikele üle Eesti, Läti ja Leedu vastupanuvõitlejate protestikirja Nõukogude vägede tegevuse ja viibimise vastu Afganistanis. Ta vahistati dissidendina Eesti NSV Prokuratuuri eriti tähtsate asjade uurija Erich Vallimäe ja KGB Tartu osakonna juhi Anti Taluri eestvõtmisel 13. märtsil 1980. aastal.
Kohtupidamine toimus 1981. aasta esimestel päevadel Eesti NSV Ülemkohtus Pärnu maanteel Tallinnas, istungit peeti nagu tavaks võõrvõimude nimel ning sel konkreetsel korral ka väljakutsuvalt, ignoreerides rahvusvahelisi proteste ja kohtualuse eluohtlikku seisundit. Eesistuja oli Eesti NSV Ülemkohtu liige Asta Tooming. Ametlikult küll avalikud kohtuistungid olid tegelikult üldsusele rangelt suletud, saali istekohti täitsid KGB usalduse pälvinud isikud, kohtusaali sissepääsu valvasid erariides salateenistuse kaastöölised. Pahameele märgiks oli kohtumaja silti mitmel päeval määritud solgi ja jäätmetega.
Kohtualused Jüri Kukk ja Mart Niklus keeldusid demonstratiivselt osalemast protsessis ega vastanud kohtus esitatud küsimustele, kuna pidasid kohtuotsust ammu ja mujalt ette määratuks, mis oli objektiivsest õigusemõistmisest kauge ja ülekohtune, kuid nõukogudeaegsete poliitiliste protsesside puhul täiesti tavaline õiguspraktika.
Kuke ja Nikluse kohtuasi leidis üleilmset vastukaja. Sellest kirjutas juba protsessi käigus mitu Lääne suurlehte, näiteks Prantsuse Le Monde ja Lääne-Saksa Die Welt. Protsessi järel kajastas Kuke ja Nikluse kohtotsust, nagu ka protsessi kogu käiku ja eellugu muuseas Briti ajaleht The Observer, samuti Eesti Päevaleht (Stockholm), rääkimata rahvusvahelise ringhäälingu pidevast protsessikajastusest päevauudistesaadetes nii eesti keeles kui paljudes muudes keeltes.
Samal ajal avaldati Eesti ametlikus, Eestimaa Kommunistliku Partei poolt kontrollitud ajakirjanduses sama kohtuprotsessi kohta vaid neli lauset.
Jüri Kuke hukkumine
Jüri Kuke matused toimusid 30. märtsil 1981 Vologdas, kuhu selleks Eestist kohale sõitsid abikaasa Silvi Kukk, Enn Tarto, Lagle Parek, Arvo Pesti, Eve Pärnaste ja Rünno Vissak. Naised lubati surnut riietama. Surnukeha oli nälja ja haiguse käes olles väikseks jäänud nagu laps. Jüri ilme oli eakohatult vanaldane.
Seejärel maeti Jüri Kukk nimetusse hauda, mida jäi võimurite suva kohaselt tähistama põlvekõrgune puidust postike vanginumbriga 23781. Hauale asetati kodumaalt toodud lilled ja leinalindiga pärg. Pildistada ei lubatud, kuid Rünno Vissakul õnnestus kaasas oleva fotoaparaadiga teha valvureile märkamatult paar ülesvõtet.
Põrandaalune kroonika Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis nr 11 (1981) kommenteeris Jüri Kuke surma asjaolusid nii: "Surnud oli inimene, kelle kohta veel kuu aja eest Eesti NSV Siseministeeriumi Paranduslike Tööde Valitsus väitis, et tema tervislik seisukord ei takista tal karistuse kandmist ning kelle olid terveks tunnistanud mitmekordsed arstlikud ekspertiisikomisjonid kohtuprotsessi ajal 5.-8. jaanuarini ja enne seda."
Kui lesk Silvi Kukk (neiuna Näro) GULAG-ist kaks kuud hiljem tõendi sai, oli surma põhjus muudetud isheemiaks (verevaegus pikaaegse südamehaiguse tõttu) – selline südamedefekt oli varem täheldamata.
Tartu Ülikool ja Jüri Kuke mälestuse austajad tõid vangistuses hukkunu põrmu novembris 1989 kodumaale ja sängitasid selle Kursi kalmistule. Praegu on tema põrm Halliste kalmistul.
Rein Taagepera leiab oma 1984. aastal ilmunud raamatus, et Nõukogude ametivõimud käitusid Jüri Kukke koheldes ta viimase hingetõmbeni vastuoluliselt: ühelt poolt katsuti vangi surnuks vintsutada, teisalt rakendati sundtoitmist, et surma vältida )
Langenud Vabadusvõitleja Päev
pisi|Jüri Kuke mälestustahvel Tartu Ülikooli õppehoones Jakobi 2, endises keemiahoones Aasta pärast Jüri Kuke hukkumist, 27. märtsil 1982 tegi Vladimir-Georg Karassev-Orgusaar Vabadusraadios ettepaneku hakata 27. märtsi tähistama Langenud Vabadusvõitleja Päevana.
Langenud Vabadusvõitleja Päeva aulakonverentse on Tartus korraldatud alates 1997. aastast. Mälestusüritusi Jüri Kuke auks on korraldatud ka Tallinnas, Kursis ja Mõisakülas. Vaatamata taotlustele ei ole Eesti Vabariigi parlament ega valitsus soostunud 27. märtsi riiklikuks tähtpäevaks kuulutama.
Kaimri
Kaimri (ajalooliselt ka Kaimer > Kaimre) on küla Saare maakonna Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Salme valda.
Ajalooliselt asus küla Anseküla kihelkonnas. Kaimri külaosad on (olnud) Petlemma (põhjas) ja Suurküla (lõunas).
Koolid ja kultuuritegelased
19. sajandi teisel poolel töötas külas apostliku õigeusu abikool, mis lõpetas tegevuse 1872. aastal. 20. sajandi algul asus külas Kaimri külakool, mis 1914. aastal ühendati Tiinuse külakooliga Anseküla külakooliks.
Küla kuulus kaua Abruka mõisa alla. Pikka aega kandis 40% külaelanikest perekonnanime Vinn (või olid nende sugulased) (Kaimer järgi 2. kohal), kes olid valdavalt õigeusku.
1939. aastal sündis Kaimri küla Kalda talus (aka Vinna-Kiida talu) graafik Vello Vinn, kes pälvis 2015. aastal jätkuva popkunsti vaimsuse kandmise eest eesti graafikas Kristjan Raua preemia. Vello Vinni vanaisa Jakov Vinn ehk Winna Jaak oli Kaimri õigeusu abikooli õpetaja ja preestri abi, maetud Massinõmme kalmistule.
1941. aasta lahingud
Kaimri küla oli üks enamkannatanud külasid Eestis 1941. aasta lahingute ajal.