cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oscar Isaac
Varajane elu
Kuna Isaac polnud oma karjäärivalikus kindel, kaalus ta ühel hetkel merejalaväeteenistusse astumist. Tema isa ei kiitnud seda alguses heaks, kuid Isaac lasi värbajatel teda veenda. Eksami sooritanud, ütles Isaac, et soovib tegeleda sõjalise reservi lahingufotograafiaga, mida talle ei pakutud. Selle asemel õppis ta Miami Dade'i kolledžis etenduskunsti ning jätkas näidendites näitlemist. Näitlemisega seotud tööreisil New Yorki pääses ta edukalt Juilliardi kooli õppima. Seal õppides osales ta"Macbethi" lavastuses ja töötas filmiga "Palju kära raha pärast" (2002). Isaac lõpetas Juilliardi 2005. aastal.
Isiklikku
Isaac on oma kuulsuse suhtes ükskõikne. Ta on jäänud oma perega lähedaseks. New York Daily Newsi raporti kohaselt kihlus ta 2007. aastal Maria Mirandaga. Isaac abiellus 2017. aastal Taani filmirežissööri Elvira Lindiga, kellega kohtus 2012. aastal. Neil on kaks poega: Eugene (sündinud 2017) ja Mads (sündinud 2019). Ta elab Brooklynis Williamsburgis.
LAK-12
Välislingid
Lend "õudsal" purilennukil
Mägimatkamine
pisi|Eesti mägimatkajad [[Kesk-Pamiiris (1984)]] Mägimatkamine on matkamise liik, kus matkaja liigub jalgsi kõrgmägedes (reeglina alates 3000 meetrist merepinnast), ületades mäekurusid ja mägijõgesid ning tõustes mäetippudele. Sellist matkajat nimetatakse mägimatkajaks.
Mägimatka eesmärk on läbida ulatuslik marsruut, mille sees on kurusid ja tippe. Mägimatkajatel on suur iseseisvus, valikuvabadus piirkonna ja marsruudi valikul ning selle läbimisel. Mägimatkadel määravad marsruudi keerukuse ehk matka raskusastme läbitavad mäekurud ja nende arv. Venemaal ja teistel endise Nõukogude Liidu aladel on käidavad mäekurud jagatud raskusastmetesse.
Kõige lihtsamad mäekurud on klassifitseerimata. Paljusid lihtsaid kurusid on iidsetest aegadest kasutanud kohalikud elanikud. Raskematel kurudel on peamiselt sportlik tähtsus. Mäekuru ja mäetippu iseloomustab absoluutne kõrgus. Tavaliselt on kurul või tipul kivihunnik – tuur, milles on eelmise grupi (tuuri)kiri. Selle asemele jäetakse enda oma.
Mägimatkamisega on tihedalt seotud alpinism ehk mägironimine. Alpinistide tegevus ja ettevalmistus toimuvad põhiliselt alpilaagrites ja alpiklubides. Alpinismis on tavaliselt eesmärgiks tõusta väljavalitud tippu. Ühte tippu võivad viia eri raskusega marsruudid.
Eesti mägimatkamise ajalugu
pisi|Mägituriaadi korraldajad [[Kaukasus|Lääne-Kaukasusel (1991)]] pisi|Harju MK matkajad päästetööde õppusel Augustis toimub Lääne-Kaukasusel Eesti mägimatkajate VII mägituriaad Ullu-Kam`91. Üritusel osaleb 19 matkagruppi kuuest matkaklubist, osalejaid kokku 223 inimest. Turiaadi üldjuht Edgar Haavik, õppuste juht Ülo Kangur.
Meistersportlased mägimatkamises
Kõrgema taseme mägimatka treenerid on Raivo Plumer, Ülo Kangur, Valdo Kangur. Palju on madalama tasemega mägimatkatreenereid, vt Eesti Olümpiakomitee veebilehte eok.ee.
M1895
M1895 võivad tähistada järgnevaid asju:
Mägimatkamine
Mägimatkade ja mäekurude raskusastmed
Matka raskusastme nõuete täitmiseks võib klassifitseeritud mäekurude asemel läbida sama palju samaväärse tehnilise raskusega tipumarsruute. Hooajavälistel matkadel hinnatakse mäekurude/ tipumarsruutide raskused ühe kategooria võrra raskemaks. Tabelis on toodud põhiliste matkaregioonide maksimaalsed matkade raskusastmed. Lähiregioonid on tabelis loetletud detailsemalt ja kaugemad piirkonnad esialgu üldisemalt. Tabel täieneb pidevalt võrdlusmaterjali hulga ja kogemuste suurenedes. Ka on aktsepteeritav transpordi kasutamine ebahuvitava lõigu vahelejätmiseks ning ööbimine kämpingutes ja matkaonnides. Need lihtsustused on eriti olulised tihedalt asustatud matkaregioonides, samuti looduskaitsealadel ja rahvusparkides.
Vanamõisa mõis
Vanamõisa mõis on mitme mõisa nimi:
Mägimatkamine
Mägimatkade ja mäekurude raskusastmed
"Sportlike matkade klassifikatsiooni" järgi on (mäe)kurude raskusastmeid kuus: 1A, 1B, 2A, 2B, 3A ja 3B. Lihtsaimad 1A-raskusastme kurud on vajalikud I raskusastme mägimatkal. II raskusastme mägimatkal on nõutav 1B-raskusastme kuru ületamine. III raskusastme mägimatkal on raskeim kuru 2A, IV raskusastme mägimatkal – 2B, V raskusastme mägimatkal – 3A ja VI raskusastme mägimatkal – 3B.
Tipumarsruutide raskusastmeid hinnatakse eri riikides erinevalt. Näiteks Vene alpinismisüsteemis on 6 põhigruppi, mis jagunevad veel a- ja b-alagruppideks. Oma raskusastmed on veel USA-s, Prantsusmaal, Inglismaal, Saksamaal ja Rahvusvahelisel Alpinismiassotsiatsioonide Liidul (UIAA). Nende võrdlus on toodud raamatus
Nõuded osavõtjale, juhile ja grupi koostamine
"Sportlike matkade klassifikatsioonis" on määratud matka minimaalne kestus päevades ja pikkus kilomeetrites (tabel 1), nõuded osavõtjatele ja grupijuhile. Minimaalset pikkust võib vähendada kuni 25%, kui marsruudil on palju takistusi. Nõuded mägimatka marsruudile on esitatud tabelis 3 (minimaalne vertikaalse tõusu kilometraaž, klassifitseeritud mäekurude arv).
Populaarsed mägiregioonid
Konkreetse mägiregiooni mäeahelikest annab ülevaate selle orograafiline skeem. Enamiku kohta leiab selle koos lühiiseloomustusega eestikeelsetest entsüklopeediatest. Samuti raamatust
Kuhu, millal ja kellega minna
Matkagrupi moodustamisel on soovitatav lähtuda sportlike matkade klassifikatsioonist. Oluline on, et moodustuks ühtlane, võrdsete võimete ja huvidega grupp. Ülesandeid jätkub kõigile grupi liikmetele, näiteks grupijuht, tema asetäitja, meedik, majandusülem, peakokk, remondimeister, fotograaf, päevikupidaja, ilmavaatleja jne. Ettevalmistus hõlmab teoreetilist, füüsilist ja matkatehnilist osa. Enne matka tuleks kõigil käia arstlikus kontrollis.
Matkaregiooni valik sõltub inimeste soovidest ja võimalustest, matka liigist, raskusastmest jne. Valikut piiravad looduskaitsealad ja piiritsoonid. Lisaks suletakse aeg-ajalt mõni piirkond halbade ilmastikutingimuste ja taudide tõttu. Regiooni tundmaõppimine hõlmab tutvumist kirjanduse ja teiste gruppide aruannete – päevikute, kaartide ja skeemidega raamatukogudes ja internetis, vestlusi konsultantidega ja piirkonnas varem käinutega. Matkale mineku aeg on üldiselt piiratud antud regioonile kehtestatud hooajaga. See on tingitud põhiliselt ilmastikutingimustega regioonis ning on mõeldud matkajate ohutuse tagamiseks. Kogenud matkajad teevad ka hooajaväliseid matku. Täpsem aeg sõltub grupi taktikalistest kaalutlustest ja osavõtjate puhkustest. Mõistlik on arvestada meteoroloogilisi tähelepanekuid antud regiooni kohta.
Mägimatka ettevalmistamine
Võimalikud on kas joon-, ring-, radiaal- (tuldud teed mööda liigutakse tagasi) või segamarsruudid. Koormuse vähendamiseks ja aklimatiseerumiseks planeeritakse matka algul 1–4-päevane radiaalmarsruut, kusjuures osa toiduaineid ja kütust (pandam) peidetakse kuhugi ära ja tullakse tagasi. Järgnev marsruudi põhiosa on tavaliselt lineaarne (joonmarsruut). Koos põhivariandiga töötatakse välja ka kergem(ad) varuvariant(id) ning avariivariandid lähimate asustatud punktideni. Planeeritakse puhkepäevad (esimene soovitatavalt 3.-4. päeval) ja varupäevad.
Matka kaart-skeemile tuleb märkida oletatavad laagrikohad ja grupi päevane teekond. Arvestamaks et kõrgmägede reljeefsel maastikul on teekond reeglina pikem, korrutatakse saadud tulemus kordajaga 1,2. Matka algul on soovitatav kilometraaži ja kõrgusega tagasi hoida, eriti esimest korda mägedes viibivate inimestega. Samuti ei planeerita sinna kõige raskemaid kurusid ja tippe. Esimesteks päevadeks (raske seljakotiga) on mõistlik planeerida 5–10 km. Pärast aklimatiseerumist on normaalne läbida 10–20 km ja tõusta 800–1000 m päevas. Laskumisaega samal teel hinnatakse tavaliselt 50–70% tõusuajast. Suurtel kõrgustel inimese töövõime väheneb.
Mait Kornet
Mait Kornet (sündinud 14. augustil 1949 Tallinnas) on Eesti poliitik ja ühiskonnategelane, Harju maavanem (1994–1999).
Mägimatkamine
Mägimatka ettevalmistamine
Lisaks kaart-skeemile laagrikohtade kandmisele vormistatakse planeeritav liikumisgraafik, kus võivad olla järgmised veerud: matka- või kuupäev, lõigu algus- ja lõpp-punkt, lõigu iseloomustus, lõigu pikkus kilomeetrites. Lõigu algus- ja lõpp-punktid võivad olla telkimiskohad, kuid võtmelõikude kohta on mõistlik ühe päeva kohta teha mitu lõiku.
Mait Kornet
Haridustee
Ta õppis Maardu Keskkoolis aastatel 1956–1967 ja Tallinna Polütehnilises Instituudis informatsiooni töötlemise erialal 1967–1973.
Mägimatkamine
Mägimatka ettevalmistamine
Viimasel ajal kasutatakse ka internetis saadavaid kolmemõõtmelisi niinimetatud Google'i kaarte printides neid paberile. Varustuse, toiduainete, sõidupiletite jne hankimine pole teisejärguline ülesanne. Seljakoti soovitatav kaal on 1/3 naiste ja 2/5 meeste kehakaalust. Isikliku varustuse kaal peaks jääma vahemikku 13–17 kg. Toiduaineid arvestatakse tavaliselt 0,9 kg inimese kohta päevas.
Mait Kornet
Töökäik
Mait Kornet oli Kodakondsus- ja Migratsiooniameti peadirektori asetäitja 1990–1994, Harju maavanem 1994–1999, AS-i Eesti Fosforiit nõukogu esimees ja juhataja 1999–2003 ning Harku Vallavalitsuse osakonnajuhataja 2006–2013. Aastatel 2013–2015 töötas ta AS-i Lahevesi juhatajana.
Mägimatkamine
Mägimatka ettevalmistamine
Enne matkaregiooni väljasõitu vormistatakse sportlik matk kohaliku matkaklubi või raskemate matkade korral EML-i matkakomisjonis. Reeglina vormistatakse seal grupijuhile matkaleht või marsruutraamat.
Mait Kornet
Töökäik
Tallinna Linnavolikogu liige, haldusreformi komisjoni esimees 1989–1993.
Kostjantõnivka
Kostjantõnivka (varem ka Konstantinovka) on linn Ukrainas Donetski oblastis, ta on Kostjantõnivka rajooni keskus. Linn asub Krõvõi Toretsi jõe ääres, 68 km kaugusel Donetskist.
Mägimatkamine
Taktika matkal, orienteerumine, liikumisgraafik
Matkagrupp on jõudnud matkaregiooni. Tavaline probleem on nüüd kohalikus (matkajate või alpinistide) kontroll-päästeteenistuses (KPT) info hankimine ja registreerimine (Venemaal ja Kesk-Aasia riikides), puuduvate toiduainete ja kütuse (gaasi, vedelkütuse) ostmine ning transpordi hankimine matka alguspunkti sõiduks. Täiendavat infot ilmastiku, lumikatte, laviini- ja seliohu, liustike, jõgede jne kohta on võimalik saada KPT-s, vastutulevatelt gruppidelt ja kohalikelt inimestelt.
Kostjantõnivka
Asula rajati 1870. aastal. 1926 sai see aleviks, 1932. aastal linnaõigused.
Mait Kornet
Poliitiline tegevus
Mait Kornet oli Eesti Liberaaldemokraatliku Partei (asutatud 1990) ja Reformierakonna (asutatud 1994) asutajaliige, lahkus erakonnast 2003. aastal. Ta on ka erakonna Eesti 200 (asutatud 2018) asutajaliige.
Kostjantõnivka
Kostjantõnivkas on metalli-, klaasi- ja keemiatööstusettevõtted. Linna läbib raudtee.
2001. aastal elas linnas 95 111 inimest, neist 59,3% ukrainlased ja 37,7% venelased.
Mägimatkamine
Taktika matkal, orienteerumine, liikumisgraafik
Esimestel päevadel on eriti tähtis koormuse õige doseerimine ja aklimatiseerumine. Saavutatav osaline aklimatiseerumine kestab Kaukasusel, Alpides ja Pamiiri-Alai Fani mägedes 4 päeva, Põhja-Tjan-Šanis ja Pamiiri-Alai Matša mäesõlmes 5 päeva, kõrgemates Kesk-Tjan-Šanis, Andides ja Pamiiris – 5–7 päeva. Himaalajas ilmselt veelgi enam. Esimesena kohaneb närvisüsteem, siis lihased, vereringe ja süda. Matkajad kasutavad reeglina aktiivset aklimatiseerumist. Matka algul enne põhimarsruudile minekut on soovitatav 1-4-päevane radiaal võimalikult kergete seljakottidega.
Harilikult liigub ees grupijuht või mõni kogenud matkaja, kes valib liikumistee ja tempo. Grupi lõpus liigub ’sulgeja’ – samuti kogenud matkaja, kes jälgib et ei oleks mahajääjaid. Tavaliselt orus liikudes iga 40–50 minuti pikkuse liikumise järel puhatakse 5–10 minutit võttes seljakoti seljast, istudes. Puhkepeatuse ajal märgib grupijuht või päevikupidaja üles sellesse marsruudi punkti jõudmise kellaaja ja lõigu kirjelduse. Nende kellaaegade ja märkuste alusel saame lisaks enne matka planeeritud liikumisgraafikule veel matka tegeliku liikumisgraafiku mustandi. Lihtsama matka korral piisab liikumisgraafikust koos mõne pildiga matka aruandeks.
Tõusudel samm lüheneb, liikumine aeglustub ja puhkusi tehakse sagedamini. Järsul tõusul tehakse lühikesi peatusi hingamisrütmi taastamiseks ka seljakotti seljast võtmata. Astmete pressimise korral lumenõlval vahetub eesliikuja pidevalt ja lühikese aja tagant. Pikem lõunapeatus tehakse kui näiteks keskpäeval ei sobi kuuma ilma tõttu liikuda. Arvestada tuleb aga, et päeva teisel poolel mägijõgede veetase tõuseb, liustikel ja lumenõlvadel muutub lumi pehmemaks ja suureneb laviinioht. Seepärast tuleb neil lõikudel liikumist alustada hommikul vara, kella 4–6 ajal. Õige päevarežiimi valikuga võib oluliselt jõudu kokku hoida. Öölaagrisse tuleb jääda varakult, enne pimeduse saabumist. Laagrikoha valikul on esmaseks tingimuseks ohutus kivivaringute, laviinide ja selide suhtes. Alles siis saab mõelda mugavustele: hea laagriplats, puhas vesi ja tuulevari.
1A ja 1B kurud saab tavaliselt ületada ühe päevaga "rohelisest rohelisse" ning neil pole suuri liustikulõhesid ega jäämurde. Raskemate kurude korral tuleb tihti tõusta kuruvisangu alla ning ööbida lume ja jää peal. Kui olete ikkagi kurul, siis tuleb kaaluda kurusadulal ööbimist. Ohtlikum on kurult või tipult laskuda päeva teisel poolel ja jääda pimedale ajale. Vajadusel tuleb esimesena allajõudnutele kaasa anda laagrivarustus ja toiduained õhtusöögiks. Õige ja ohutu liikumistee valik on kunst, mis omandatakse kogemuste kaudu.
Kaido Kalm
Kaido Kalm (sündinud 24. märtsil 1965) on eesti kelguhokimängija.
Ta oli 2002. aastal Salt Lake City paraolümpiamängudel Eesti kelguhokikoondise mängija.
Õnnetuse tagajärjel on tal üks jalg amputeeritud.
Eesti Vabariigi välisesindajate loend (1939)
Alljärgnev on Eesti Vabariigi välisesindajate loend seisuga juuli 1939.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused vabamaadluses
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused vabamaadluses toimusid 6.-10. augustini Moskvas. Peeti I spartakiaadi raames.
Tulemused
Võistkonnad: 1. Leningrad 117 2. Gruusia NSV 115 3. Eesti NSV 115 4. Ukraina NSV 113 5. Vene NFSV 104 6. Aserbaidžaani NSV 92
Võistkonnad: 1. Spartak I 6 2. Dünamo I 6 3. Kaitseministeeriumi Keskspordiklubi 5 4. Burevestnik I 5 5. Stroitel 4 6. Burevestnik II 2 9. Kalev
Avo Hirvesoo
Avo Hirvesoo (õieti Aavo-Valdur Hirvesoo; 23. september 1935 Võru – 10. jaanuar 2014) oli eesti muusikateadlane.
Ta on lõpetanud Tallinna Arhitektuuri- ja Ehitustehnikumi ning aastal 1960 muusikateooria alal Tallinna Muusikakooli. Aastal 1965 lõpetas ta muusikateaduse alal (Karl Leichteri klassis) Tallinna Riikliku Konservatooriumi.
Ta töötas aastatel 1958–1961 Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumis teadurina, aastatel 1964–1966 F. R. Kreutzwaldi nimelises Eesti NSV Riiklikus Raamatukogus muusikaosakonna juhatajana, aastatel 1966–1974 Kultuuriministeeriumi draama- ja muusikateoste kolleegiumi liikmena. Aastatel 1974–1976 oli ta Eesti Heliloojate Liidu konsultant, ta oli aastatel 1975–1976 ühtlasi Tallinna Riikliku Konservatooriumi muusikaajaloo õppejõud. Aastatel 1977–1985 oli ta ETV ja aastatel 1985–1992 Eesti NSV Ministrite Nõukogu Riiklik Televisiooni ja Raadiokomitee muusikajuht ning aastatel 1992–1997 Eesti Raadio muusikatoimetaja.
Isiklikku
Tema isa oli organist, helilooja ja koorijuht Valdur Hirvesoo (1910–1941). Tema abikaasa on arhitekt Eva Hirvesoo.
Sakari Pietilä
pisi|Sakari Pietilä (2008) Sakari Pietilä (sündinud 21. juunil 1954 Oulus Soomes) on soome jäähokitreener.
Aastast 2014 on ta Eesti jäähokikoondise peatreener.
Rüütelvend
Sõnas juba kirjas, eriliste teenuste eest, rüütli staatusesse tõstetud sõdalane, suure tõenäosusega, nö (vabamüürlane) hilisemas ajaloos käsitlub näiteks rüütlimõis või rüütelmõis, mis oli üks aadli staatusesse jõudnud sõdalasele ulatatud kingitus. Samuti anti Rüütelvennale, naine, mõõk, turvis, maa või mõis ja pisut varandust, millega kopsakusega ja heade suhete hoidmise kaudu võis valitud rüütel, nii ennast kui oma pere vabalt ülal pidada. Antud staatusega kaasnes kohustus osaleda nö. kiirmissioonidel, ülestõusude mahasurumine või mõne linnuse vallutamine. Rüütelvenna staatuses olev aadel oli vallutuse ja kaitse retkedel alati väljas oma mõisapoegadega... kellede koolitamine, treenimine ja rõivastaimine oli üldjuhul rüütelvenna kanda.
Srokowo
Srokowo (kuni 1950. aastani Dryfort, saksa keeles Drengfurth) on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Kętrzyni maakonnas, Srokowo valla halduskeskus. Srokowo asub Venemaa (Kalinigradi oblasti) piirist 12 km kaugusel, maakonnakeskusest Kętrzynist ligi 18 km põhjakirdes.
Asulat on esmamainitud 1397. aastal. Linnaõigused sai 1405. aastal, kuid kaotas need 1945. aastal. 1950. aastal sai Dryfort geograaf Stanisław Srokowski (1872–1950) auks uueks nimeks Srokowo.
Vareskaera-aasasilmik
Eestis on vareskaera-aasasilmik oma levila põhjapiiril, kuid on siiski seal levinud kõikjal. Teda võib kohata juuni algusest juuli keskpaigani. Elupaigana eelistab ta enamasti niiskeid paiku.
Röövik toitub erinevatel kõrrelistel ja kasvab kuni 2,5 cm pikkuseks.
Hambaork
Hambaorke võib kasutada ka eelroogade (näiteks juustukuubikute või oliivide) tõstmiseks ja kokteilitikuna.
Puidust ja plastist hambaorke on kasutatud tikuvõileibu koos hoidva tikuna.
USA-s on üks levinumaid hambatikumaterjale kasepuit. Kasepalgid lõigatakse kõigepealt spiraalselt õhukesteks lehtedeks, mis seejärel lõigatakse, hakitakse ja lihvitakse üksikuteks hambaorkideks. USA osariikidest suurim hambaorgitootja on Maine.
Geoff Platt
pisi|Geoff Platt (2008) Geoff Platt (sündinud 10. juulil 1985 Torontos) on Kanada-Valgevene jäähokimängija, kes mängib keskründajana Soome kõrgliigaklubis JYP.
Ta alustas karjääri Ontario Hockey League'i klubides. Kuigi NHL-i draft'is teda ei valitud, on ta karjääri jooksul mänginud kahes NHL-i klubis: Columbus Blue Jacketsis (hooaegadel 2005–06 ja 2006–07) ja Anaheim Ducksis (hooajal 2007–08).
Aastatel 2008–2022 KHL-i klubides: Minski Dinamos mängis ta aastatel 2008–2013 viis hooaega, 2014–2015 Jaroslavli Lokomotivis kaks hooaega, 2015–2018 Moskva CSKA-s kolm hooaega, 2018–19 ühe hooaja Jokerites, 2019–2020 Jekaterinburgi Avtomobilistis ja 2020–2022 Ufa Salavat Julajevis. 2010. ja 2014. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Lisaks mängis ta vahepeal Soome kõrgliiga klubis Tampere Ilves (hooaja 2008/09 teisel pool) ja Rootsi kõrgliigas Växjö Lakersis (hooaja 2016/17 esimese pooles).
2022. aasta juulis naasis Platt Soome kõrgliigasse, sõlmides üheaastase lepingu JYP-iga.
Dmitri Medvedev (treener)
Dmitri Medvedev (sündinud 12. jaanuaril 1967 Valgevenes) on endine Valgevene jäähokimängija, jäähokitreener.
Aastast 2013 on ta Eesti klubi Tallinn Viiking Sport treener.
Lubaczów
Lubaczów on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas, Lubaczówi maakonna halduskeskus. Lubaczów asub Ukraina piirist umbes 12 km kaugusel.
Lubaczówi on ürikutes esmamainitud 1214. aastal, linnaõigused sai 1376. aastal.
Lotta Engberg
pisi|Lotta Engberg, [[2008]] Lotta Engberg (sündinud 5. märtsil 1963 Överkalixis) on rootsi laulja.
Ta esindas Rootsit 1987. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Boogaloo" ning sai 50 punktiga 12. koha.
Vaagnakannus
Vaagnakannus (inglise keeles pelvic spur) on paariline tagajäsemete jäänus mõnedel selgroogsetel loomadel.
Maolistel
Nii emastel kui ka isastel anakondadel, boadel ja püütonitel on tagakeha küljes, kloaagi läheduses, paarilised väiksemõõtmelised vaagnakannused, millel eristatakse kolme luud, mis on lihastega ümbritsetud ja lõpevad küünisega (inglise keeles claw).
Osa uurijaid arvab, et vaagnakannused on isastel kohati abiks kopulatsiooni-eelsel käitumisel (rivaalide võitlused) sigimistoimingute sooritamiseks aga ka kopulatsioonil.
Dauguļi
Dauguļi on mitme Läti asula nimi:
Ryan McDonagh
Aastatel 2007–2010 mängis McDonagh kolm hooaega Wisconsini Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2007. aastal valis Montreal Canadiens ta NHL-i draft'is 12. valikuna. NHL-is debüteeris McDonagh 7. jaanuaril 2011 New York Rangersi meeskonnas mängus Dallas Starsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is sama aasta 9. aprillil mängus New Jersey Devilsi vastu.
Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis McDonagh KHL-i klubis Astana Barõs, kus ta andis kümne mänguga kolm väravasöötu. Seejärel naasis ta Rangersi. Hooajal 2013–14 jõudis ta Rangersiga Stanley karika finaali, kus kaotati mängudega 1:4 Los Angeles Kingsile. Hooaja 2013–14 väljalangemismängudes oli ta koos Kingsi mängija Drew Doughtyga enim resultatiivseid väravasööte (13) andnud kaitsemängijad. Aastatel 2014–2018 oli McDonagh Rangersi kapten.
2018. aasta veebruaris siirdus ta Tampa Bay Lightningi. Aastatel 2020 ja 2021 võitis ta klubiga Stanley karika.
2022. aasta juulis kaubeldi McDonagh Lightningust Nashville Predatorsi.
Aastatel 2016 ja 2017 on McDonagh valitud NHL-i tähtede mängule.
McDonagh on kuulunud USA jäähokikoondisse 2011. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2014. aasta taliolümpiamängudel.
Tema onu Steve Walsh on endine ameerika jalgpallur, kes mängis üksteist hooaega NFL-is.
Barcelona El Prati lennujaam
Barcelona – el Prati Josep Tarradellase lennujaam (katalaani Aeroport Josep Tarradellas Barcelona – el Prat, hispaania Aeropuerto Josep Tarradellas Barcelona – El Prat, lühemalt Aeroport del Prat; IATA: BCN, ICAO: LEBL) on rahvusvaheline lennujaam, mis asub Barcelona kesklinnast 12 kilomeetrit edela pool el Prat de Llobregati, Viladecansi ja Sant Boi de Llobregati linnade haldusalas Llobregati jõe deltas. Lennujaam kannab 21. detsembrist 2018 Kataloonia endise valitsusjuhi (ametis 1954–1980, sellest eksiilis 1954–1977) Josep Tarradellase nime.
Lennujaama haldab Aena (Aeropuertos Españoles y Navegación Aérea). El Prati lennujaam on reisijate arvult Hispaanias Madridi Barajase Adolfo Suáreze lennujaama järel 2. ja maailmas 31. kohal.
El Prati lennujaam on Vueling Airlinesi kodulennujaam.
Estonian Air teenindas liini Barcelonast Tallinna aastatel 2006–2011, suvest 2014 on seda teenindanud Vueling Airlines.
Teaduseetika
Vajadus
Teaduseetika normide täitmine on eeldus heale teadusele, see on äärmiselt oluline ühiskonna ning teadlaskonna vastastikuse usalduse tagamiseks. Samal ajal kehtivad teaduses ka paljud tavamoraali normid nagu ausus või võrdne kohtlemine.
Teadlastel on reeglina ühiskonnas keskmisest suurem usaldus, mis põhineb ühtlasi rangematel kvaliteedi- ning eetikanõuetel. Eriti inimuuringute vallas on reeglid ranged, sest eesmärk on tagada, et osalejad oleksid kindlasti vabatahtlikud, et nad oleksid teadlikud osalemisega kaasnevatest võimalikest ohtudest ja võimalustest, mõistaks, milles osalevad ning kes ja mida nende kogutud andmetega peale hakkab.
Põhimõtted
Euroopa teadusruumi teaduseetika ja teaduse hea tava reeglid määratletud Euroopa teaduseetikakoodeksis. Teaduseetika ja hea teadustava järgimise suuniseid on täpsustatud veel mitmete organisatsioonide poolt erinevates dokumentides.
Teaduseetika on väga tihedalt seotud selle riigi tavade, kommete ja õigusega, kus teadlased töötavad. Kuivõrd aga teadus oma olemuselt on riigipiiride ülene, on teaduseetika põhimõtete kooskõlastamiseks hädavajalik rahvusvaheline koostöö. Selleks on loodud mitmeid rahvusvahelisi võrgustikke nagu näiteks European Network of Research Ethics and Research Integrity, European Network of Research Integrity Offices jt.
Teaduseetika rikkumine
Teaduseetika rikkumise all mõistetakse tavapäraselt fabritseerimist, võltsimist või plagieerimist teadustööks rahastuse taotlemisel, teadustöö tegemisel, retsenseerimisel või teadustöö tulemuste avaldamisel:
Need kolm teaduseetika kõige tõsisemat rikkumist on üldjuhul karistatavad ja nende rikkumiste menetlemine on paljudes riikides kas riiklikul või teadus- ja arendusasutuste tasandil reguleeritud õigusaktidega. Lisaks eristatakse teisi teadustöös lubamatu tegutsemise viise ehk eksimusi teaduse hea tava vastu, mis on taunitavad, aga mille tõendamine ja õiguslik sanktsioneerimine on väga keeruline. Seepärast on sellise taunitava tegutsemise vältimine või vähendamine võimalik eelkõige teadlaskonna sisese enesekontrolli meetoditega.
Mida tugevamaks muutub teaduseetika põhimõtete järgimise kontroll arenenud riikides, seda enam tuleb tähelepanu pöörata ohule, et eetilised rikkumised ei nihkuks ressursivaestesse riikidesse. Näiteks et teadlased ei rakendaks uurimismeetodeid, mis nende riigis on keelatud, riikides, kus vastavad regulatsioonid puuduvad vms. Seoses sellega koostati 2018. aastal rahvusvahelise TRUST projekti raames üleilmne käitumiskoodeks teadustööks ressursivaestes piirkondades.
Teaduseetika Eestis
Eestis on Eesti Teadusagentuuri initsiatiivil ja Tartu Ülikooli eetikakeskuse koordineerimisel koostatud hea teadustava kokkulepe, millele 2017. aasta oktoobris kirjutasid alla 21 Eesti teadus- ja arendusastutust, Eesti Teadusagentuur, Eesti Teaduste Akadeemia ning Haridus- ja Teadusministeerium. Hea teadustava eesmärk on toetada heade tavade tundmaõppimist, omaksvõtmist ja juurdumist Eesti teaduskogukonnas. Hea teadustava kirjeldab, millist käitumist teadlastelt oodatakse ning missugune on teadusasutuse vastutus hea teaduse tagamisel, aidates nõnda suurendada teaduse usaldusväärsust üksikisiku ja üldsuse silmis.
Hiie põder
Hiie põder (ka hiie hirv; soome keeles hiiden hirvi) on üleloomulik loom soome eeposes "Kalevala". Seda looma on kirjeldatud kui raskesti püütavat, kiiret ja tugevat.
Eeposes annab Louhi oma tütarde kosilastele ülesandeks püüda hiie põder kinni elavana.
Abe
"Abe" võib tähendada mitut asja.
Naglene
Naglene (ka Nagliena) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gulbene piirkonnas Beļava vallas.
Küla asub valla idaosas. Asulas on Naglene bussipeatus.
Naglene on tekkinud Nagliena mõisa keskuse juurde. Nagliena mõisa hooned (kõrts, ait, häärber) on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.
Joosep Laiksoo
Joosep Laiksoo (sündinud 29. septembril 1990) on eesti endine rallisõitja.
Ta võitis 3. novembril 2007 Otepää noorteralli.
AEGEE-Tallinn
AEGEE-Tallinn on Tallinnas tegutsev AEGEE liikmesorganisatsioon (antenna), mis asutati 5. detsembril 1991. aastal (taasasutati 23. jaanuaril 2002. aastal kui Mittetulundusühing AEGEE-Tallinn).
AEGEE-Tallinn on üks kahest Eestis tegutsevast AEGEE liikmesorganisatsioonist, teine on AEGEE-Tartu. AEGEE-Tallinn on Eesti Noorteühenduste Liidu täisliige.
Nabe küla
Nabe on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonnas Limbaži vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Limbažist 10 ja Riiast 63 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V129. Seal asub Nabe bussipeatus. Nabe küla asub Vitrupe kaldal.
Galileo
Galileo nime kannavad või on kandnud:
Nabe küla
Külas asub Nabe mõis. Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all 14. sajandil ehitatud Nabe lossi torn, ja Nabe keskaegne vasallilinnus. Regionaalse kaitse all on Nabe mõisa hoonetekompleks (sealhulgas mõisa häärber, viinavabrik, kuur, ait, elumaja ja tootmishoone).
Nabe jääb Põhja-Vidzeme biosfääri kaitsealale. Kaitse all on saar ümbermõõduga 3,86 meetrit, hõberemmelgad ümbermõõtudega 4,8 ja 5 meetrit, Nabe tammed ning Nabe Siberi seedermänni tukk
Aastal 2007 oli külas 35 elanikku.
Nagoya protokoll
pisi|400px|Osapooled Nagoya protokoll (inglise Nagoya Protocol) on bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni geneetilistele ressurssidele juurdepääsu ja nende kasutamisest saadava tulu õiglase ja erapooletu jaotamise rahvusvaheline leping.
Nagoya protokoll võeti konventsiooniosaliste poolt vastu 29. oktoobril 2010 Jaapanis Nagoyas.
Bioloogilise mitmekesisuse konventsioonil on kolm peamist eesmärki:
Tulenevalt Nagoya protokollist on Euroopa Liidu Parlament ja Nõukogu vastu võtnud määruse geneetilistele ressurssidele juurdepääsu ja nende kasutamisest saadava tulu õiglase ja erapooletu jaotamise Nagoya protokollist tulenevate kasutajate jaoks ette nähtud vastavusmeetmete kohta liidus. Selle eesmärk tagada, et Euroopa Liidus kasutatavad geneetilised ressursid ja nendega seotud traditsioonilised teadmised oleks omandatud päritoluriigist õiguspäraselt.
Geneetiliste ressursside ja/või nendega seotud traditsiooniliste teadmiste kasutajad, kes teevad teadus- ja arendustööd, peavad esitama hoolsuskohustuse deklaratsiooni näitamaks, et geneetilised ressursid ja/või nendega seotud traditsioonilised teadmised on omandatud päritoluriigist kooskõlas päritoluriigi seadusandlusega.
Eestis reguleerib Nagoya protokollist tulenevaid piiranguid Looduskaitseseaduse muutmise seadus (Nagoya protokolli rakendamine), mis võeti Riigikogus vastu 19. juunil 2017.
Sänna mõis
Sänna mõis (saksa keeles Sennen, Faehna) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal. Praeguse haldusjaotuse järgi asub mõis Võru maakonnas Rõuge vallas Sännas.
Mõis asutati 1586. aastal. Puidust historitsistlikus stiilis Sänna mõisa peahoone pärineb 1875. aastast. Sänna mõisa park koosneb kahest osast ning on rajatud arvatavasti 19. sajandi algul. Tänapäeval tegutseb mõisahoonetes Sänna Kultuurimõis. Mõisa peahoones asub Sänna raamatukogu.
Mõisas toimub alates 2018. aastast Soome-ugri filmifestival.
Ibn Wāfid
Tema peamiseks teoseks loetakse traktaati "Kitāb al-adwiya al-mufrada" (كتاب الأدوية المفردة; tõlgiti hiljem ladina keelde pealkirja all "De medicamentis simplicibus"). Traktaat käsitleb lihtsate (teistega segamata) taimset, loomset või mineraalset päritolu ainete raviotstarbel kasutamist. Väidetavalt kulus Ibn Wāfidil teose kirjutamiseks üle kahekümne aasta.
Trigana Air Service'i lend 267
Trigana Air Service'i lend 267 (IL267/TGN267) oli 45 minuti pikkune Indoneesia siseriiklik lend Sentai lennujaamast Jayapuras Oksibili lennujaama. 16. augustil 2015 kukkus 30 minutit pärast õhkutõusu alla  seda lendu teenindanud lennuk ATR 42-300. Lennuki vraki leidsid kohalikud elanikud. Hukkusid kõik lennukis olnut, 49 reisijat (sealhulgas kaks last ja kolm imikut) ja viis meeskonnaliiget.
Raimonds Vaikulis
Raimonds Vaikulis (sündinud 4. veebruaril 1980 Preiļis) on Läti korvpallur.
2011 mängis ta klubis BC Rakvere Tarvas.
Kostivere mõis
Kostivere mõis (saksa keeles Kostifer) oli mõis Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal. pisi|Kostivere mõisa peahoone Andmed Kostivere küla kohta pärinevad muinasajast, seda on mainitud Kostæueræ nime all Taani hindamisraamatus 1241. aastal. Varasemad teated Kostivere mõisa olemasolust pärinevad 1379. aastast, mil küla asukohas on mainitud juba mõisat (Costiuere) koos vesiveskiga.
Kostivere mõisa peahoone asub Kostivere alevikus Maardu–Raasiku riigitee ääres, Jõelähtme jõe kunstlikul saarekesel.
Kostivere mõisal olnud aja jooksul mitu omanikku. 15.-16. sajandil oli mõis valdavalt Pirita kloostri omandis. 18. sajandi keskpaiku kuulus mõis Breverni suguvõsa, kelle valitsemisaega langes ka mõisasüdamiku väljaehitamine 18. sajandi viimasel veerandil.
Mõisahooned
Kostivere mõisa peahoone kahekorruseline paekivist ja madala plekist kelpkatusega varaklassitsistlik ehitis on valminud 1776. aastal. Peahoone esifassaadi kaunistavad kõrge kolmnurkfrontooniga keskrisaliit, mille viiluväljal von Brevernite ja Staël von Holsteinide stukkvapid. pisi|[[Kostivere sild|Kostivere mõisa sild]] Breverni suguvõsa valitsemise ajal ehitati mõisasüda välja (18. sajandi viimasel veerandil). Enne kivist peahoone ehitamist oli mõisa peahooneks kivivundamendiga ühekorruseline puithoone. Peahoonega samal ajal valmisid ka esiväljakut ümbritsevad majandushooned (tall-tõllakuur, teenijatemaja, ait), millele hiljem lisati kaugemal veel mitu majandushoonet (küünid, kelder, viinavabrik, moonakamaja, sepikoda, karjakastell). Mõisa peahoone põles 1905. aasta rahutuste käigus. Viimase mõisniku Alexander von Dehni ajal peahoone taastati.
Maja ümbritsesid vabakujunduslik park ja majandushooned.
1920. aastatel muudeti Kostivere riigimõisaks ning 1941. aastal Kostivere sovhoosiks, mille keskuseks mõisa peahoone oli kuni Kostivere sovhoosi likvideerimiseni.
Eesti Tööstusprojekt
Eesti Tööstusprojekt oli aastatel 1944–2000 tegutsenud (riiklik) projekteerimis instituut. Aastal 2000 ühines ettevõtte ASiga ETP Grupp ja uueks nimeks sai AS ETP Grupp. Aastal 2006 ühinesid AS Eesti Projekt, AS ETP Grupp ja AS Sweco Eesti, moodustades ASi Sweco Projekt.
Ettevõtte nimed
Ettevõte kandis Nõukogude perioodil mitmeid nimesid :
Ettevõtte projekteerimistöid
Eesti Tööstusprojekt on projekteerinud nt Tallinna Ajakirjandusmaja, Tartu Ülikooli Raamatukogu, Tallinna Linnahalli.
Punane panda
Punane panda ehk väike panda ehk tulikass (Ailurus fulgens) on kiskjaliste seltsi kuuluv imetajaliik. Ta elab mägistes metsades Ida-Himaalaja ning Edela-Hiina piirkonnas. Punane panda on looduskaitse all, IUCN on klassifitseerinud ta eriti ohustatud liigiks. Arvatakse, et looduses elab teda alla 10 000 isendi. Punaste pandade kaitseks on seadused, kuid nende populatsioon kahaneb jätkuvalt elupaikade hävinemise ja killustumise, salaküttimise ning inbriidingu tõttu.
Punane panda on oma perekonna ja sugukonna ainus elav liik. Varem peeti teda pesukarulaste sugukonda kuuluvaks, kuid fülogeneesi uurimisel selgus, et punane panda moodustab omaette sugukonna pandalased, mille ainus liik ta on. Tunnustatud on kaks alamliiki. Uuematel andmetel on aga alust arvata, et need kaks alamliiki on niivõrd erinevad, et neid tuleks pidada eri liikideks.
Punane panda ei ole hiidpandaga lähedases suguluses.
Välimus
pisi|vasakul|Punane panda ronib puu otsast alla pea ees Punase panda kehapikkus on 50–64 cm, saba lisab pikkusele 28–59 cm. Isased kaaluvad 3,7–6,2 kg, emased 3–6 kg. Tema karvastik on pikk ja pehme, seljal roostepunane, kõhupoolel mustjas, robustse kujuga heledal näol on tumedad nn pisaratriibud. Nägu kattev valge nn mask sarnaneb pesukaru maskiga, kuid igal isendil võib see olla erinev. Tal on keskmise suurusega püstised kõrvad, must nina ja mustad silmad. Tema pikk kohev saba, mida kaunistavad vahelduvad kollased ja punased ookrivärvi põikitriibud, täidab tasakaalu tagamise ja varjevärvuse funktsiooni. Jalad on musta värvi ja lühikesed, käpataldu katab tihe karv, mis kaitseb pandat külma eest lumistel ja jäistel pindadel liikudes.
Punane panda on kohastunud bambusest toituma; tal on selleks tugevad, sissepoole kaardus, teravad poolsissetõmmatavad küünised, mis kergendavad peente okste, lehtede ja puuviljade haaramist. Nii punasel pandal kui hiidpandal on nn valepöial, mis on tegelikult randmeluu pikendus. Ronides puu otsast pea ees alla, pöörab punane panda oma pahkluud, et kontrollida oma laskumist – ta on üks vähestest ronivatest liikidest, kes seda suudab.
Levila ja elupaik
pisi|Punase panda levila kaart Punane panda on Himaalaja parasvöötme metsade endeemne liik; ta levila ulatub eelmägedest Nepalis kuni Hiinani.
Punane panda elab mägistel (kõrgusel 2200–4800 m) aladel, kus temperatuur muutub aastaringselt vähe, jäädes 10 ja 25 °C vahele. Ta eelistab mägiseid leht- ja okaspuu segametsasid, eriti selliseid, kus kasvab vanu puid ja alusmetsas on rohkelt bambust.
Punase panda levila on katkendlik. Säilinud on kaks alamliiki:
Käitumine
pisi|Punase panda sädistavad häälitsused Punane panda on territoriaalse üksildase eluviisiga, välja arvatud paaritumisajal. Ta on vaikne loom, kes suhtleb sädistades, siutsudes, vilistades. Ta tegutseb öösel ja hämaruses ning päeval magab puuokstel või puuõõnsustes. Kui on palav, siis panda sirutab end oksal magades välja ja jätab jalad kõlkuma; külma ilmaga aga tõmbab ta oma saba enda ümber, hoides nii end soojas. Tema jaoks on ümbruse optimaalne temperatuur 17–20 °C, üle 25 °C ta taluda ei suuda.
Peale ärkamist hakkavad punased pandad oma kasukat puhastama. Nagu kasski, lakuvad punased pandad oma esikäppasid ja siis hõõruvad oma karva käppadega. Lisaks hõõruvad nad end puude ja kivide vastu. Pesemisega valmis, võtavad nad oma territooriumil ringkäigu ette, märkides piire uriini ja pärakunäärme muskuslõhnalise nõrega. Toitu otsivad punased pandad nii maapinnalt kui ka puude otsast. Nad võivad kasutada oma esikäppasid, et toitu suhu panna.
Punase panda vaenlasteks on lumeleopardid, kärplased ja inimesed. Kui nad tunnetavad ohtu, üritavad nad põgeneda, ronides kivide või puude otsa. Kui põgeneda enam ei saa, tõusevad nad tagajalgadele, et paista suuremad, ja kaitsevad endid oma teravate küünistega.
Toitumine
Punased pandad on suurepärased ronijad ja toituvad peamiselt puude otsas. Bambus moodustab nende toidulauast vähemalt kaks kolmandikku, lisaks söövad nad pisiimetajaid, linde, mune, õisi ja marju.
Paljunemine
pisi|Emapanda koos pojaga Punased pandad saavad suguküpseks 18-kuuselt ja täiskasvanuks kahe-kolmeaastaselt. Täiskasvanud isendid kohtuvad looduses vaid paaritumiseks, mis toimub jaanuari keskpaigast märtsi alguseni. Emapanda tiinus kestab 112–158 päeva. Paar päeva enne poegimist ehitab emane puuõõnde või kaljulõhesse haost, rohust ja lehtedest pesa. Suvel sünnib üks kuni neli poega, kes kaaluvad 110–130 grammi, on kurdid ja pimedad.
Algul veedab ema enamiku ajast poegade juures, kuid peale esimest nädalat viibib ema üha vähem aega pesa juures, naastes vaid iga paari tunni tagant, et poegi toita ja puhastada. Ema koos poegadega vahetab tihti pesasid. Poegade silmad avanevad umbes 18-päevaselt. 90 päeva vanusena on noortel täiskasvanu karvastik ning nad hakkavad ümbritsevat uurima. Selles vanuses hakkavad nad sööma ka tahket toitu, võõrutudes piimast umbes kuue–kaheksakuuselt. Pojad jäävad koos emaga, kuni järgmisel suvel sünnib uus pesakond. Isased hoolitsevad järglaste eest väga harva.
Punase panda keskmine eluiga on 8–10 aastat, erandina kuni 15 aastat.
Ohud
Peamiseks ohuallikaks on elupaikade hävimine ja killustumine metsade raiumise ja karjatamise tõttu. Põhjused on varieeruvad ja tihti arusaamatud. Näiteks on Indias suurimaks probleemiks elupaikade hävinemine, millele järgneb salaküttimine, kuid Hiinas on peamiseks põhjuseks küttimine. Viimase 50 aasta jooksul on Hiinas punaste pandade populatsioon vähenenud 40% ja Himaalaja lääneosas veelgi rohkem.
Metsade raiumine takistab punaste pandade levikut ning põhjustab elupaiga killustumist. Otsest konkurentsi kariloomadega toidu pärast ei ole, kuid karjamaade intensiivne tallamine vähendab bambuse kasvukiirust. Väikestes eraldatud gruppides elavaid loomi ohustab inbriiding, geneetilise mitmekesisuse vähenemine ja isegi väljasuremine. Lisaks hävitatakse lageraie käigus pesapuid ning mõnede bambuseliikide soodsaid kasvukohti.
Edela-Hiinas kütitakse punaseid pandasid karusnaha pärast, eriti kõrges hinnas on kohevad sabad, millest tehakse mütse. Sealses piirkonnas kasutatakse karusnahka tihti tseremooniates: see on osa peiu riietusest pulmades ning arvatakse, et punase panda müts toob vastabiellunutele õnne.
Minevikus püüti punaseid pandasid loomaaedadesse müümiseks. Tänu CITESi tegevusele on punaste pandade jaht ja müük vähenenud, kuid salaküttimine jätkub ning neid pandasid müüakse tihti erakogujatele pööraste hindadega. Mõnes Nepali ja India osas peetakse neid lemmikloomadena.
Kaitse
pisi|Punane panda Padaja Naidu Himaalaja loomapargis [[Darjeelingis]] Punane panda kuulub CITES-i I kategooria nimekirja. Alates 2008. aastast on ta kantud Rahvusvahelise Looduskaitseliidu punasesse nimestikku klassifikatsiooniga eriti ohustatud, sest arvatakse, et looduses elab alla 10 000 isendi. Täpset arvu on keeruline öelda, sest teda on teiste liikidega segamini aetud ning salatseva loomuse ja öise eluviisi tõttu on punase panda uurimine keeruline.
Punane panda on kõigis riikides, kus ta elab, kaitse all, ja tema küttimine on seadusevastane. Hiinas, Indias, Nepalis, Bhutanis ja Birmas on kaitse alla võetud mitmeid punase panda elupaiku.
Vangistuses
Punased pandad kohanevad vangistuses elamisega hästi, nad on tavalised loomaaiaasukad üle maailma. 2006. aasta seisuga elas loomaaedades ja parkides üle 800 isendi.
Kultuur ja meedia
Edela-Hiinas peetakse punase panda sabast tehtud mütsi vastabiellunute seas hea õnne talismaniks.
Gigi
Gigi võib tähendada mitut asja.
Punane panda
Kultuur ja meedia
Meister Shifu tegelaskuju kujutab punast pandat animafilmides "Kung Fu Panda" (2008) ja "Kung Fu Panda 2" (2011).
Suži
pisi|Suži asendikaart Suži on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 4,023 km². Osa asumi territooriumist kuulub Riia linna Põhjarajooni. Suži asub Ķīšezersi kaldal järve ja Garkalne piirkonna vahel. Asum piirneb loodes Jaunciemsi asumiga, kagus aga Bukultiga. 502 elanikku (2010).
Suži asub Ķīšezersi-äärsel alal, mis ulatub 7–9 meetrit üle merepinna. Asumi territooriumil on arvukalt luiteid, mis ulatuvad 14–16 meetrit üle merepinna, kõrgeim tipp on aga Suži luide, mis ulatub 18 meetrit üle merepinna. Asumi juurde rajati 1993. aastal 320 hektari suurune Jaunciemsi looduspark.
Asumi vanimad elanikud olid liivlased. Liivi kaluritelt on asum ka nime (Suž tähendab liivi keeles hunti) saanud. Järve kaldal asus kaks kaluriküla, Suži ja Ozolkalni. Suži juurde tekkis ka Suži mõis. Pärast Teist maailmasõda rajati Sužisse Nõukogude sõjaväebaas. Riia linnaga liideti Suži alad aastal 1974.
Abraham (eesnimi)
Abraham on eesnimi.
Kotka merepäevad
Festivalid toimuvad aastast 1962.
Sweet Dreams (täpsustus)
Sweet Dreams võib tähendada järgmist:
Kaashäälikuühend
Eri keelte fonotaktika erineb selle poolest, millised kaashäälikuühendid on keeles lubatud. Mõnes keeles on need täiesti keelatud, näiteks havai keeles. Jaapani keeles on lubatud ainult kaashäälikuühendid, milles on nasaal või aproksimant. Soome keeles ei tohi kaashäälikuühend esineda sõna algul (välja arvatud mõnes Lõuna-Soome murdes ja laensõnades) ja sõna sees on lubatud kuni kolmekonsonandilised ühendid. Spektri teises otsas on näiteks gruusia keel, milles ei ole ebatavalised nelja, viie või kuue järjestikuse kaashäälikuga ühendid. Pikkade kaashäälikuühendite poolest on tuntud ka slaavi keeled.
Solothurni kanton
thumb|Solothurni ringkondade ja suuremate asulate kaart Solothurni kanton on kanton Šveitsi põhjaosas. Kantonil on kaks Prantsusmaaga piirnevat eksklaavi.
Kaashäälikuühend
Eesti keele ortograafia
Kaashäälikuühendis kirjutatakse tähed ühekordsetena.
Solothurni kanton
Loodus
Läbi kantoni voolab Aare jõgi. Maastik on valdavalt suhteliselt tasane, kuid osa kantonist jääb Juura mägedesse. Kantoni kõrgeim tipp on Hasenmatt (1445 m).
Kaashäälikuühend
Eesti keele ortograafia
NÄIDE: kolmandas, vandeseltslaslikult
Solothurni kanton
Haldusjaotus
Solothurni kantonis on 10 ringkonda 122 vallaga.
Kaashäälikuühend
Eesti keele ortograafia
Eranditeks on
Solothurni kanton
Rahvastik
2009. aasta lõpus oli rahvaarv 255 667. Suurim linn on Olten.
Kantoni ametlik keel on saksa keel. Lapsed õpivad koolis alates 5. klassist prantsuse keelt.
2008. aastal oli 20% kantoni elanikest välisriikide kodanikud.
Usutunnistuselt oli 2000. aastal 43,49% elanikest katoliiklased, 31,22% reformeeritud kirikute liikmed ja 13,61% ilma religioosse kuuluvuseta.
Majandus
Kantonis toodetakse kelli, ehteid, paberit, tsementi ja autode detaile. Gösgeni lähedal asub 1979. aastal tööle hakanud tuumaelektrijaam. Aare jõel asuvad mõned hüdroelektrijaamad.
Ajalugu
Solothurni kanton liitus Šveitsiga 1481. aastal.
Suraž (Valgevene)
Suraž (poola keeles Suraż) on alev, endine linn Valgevenes Viciebski oblastis Viciebski rajoonis, Suraži külanõukogu halduskeskus. Alev asub paigas, kus Kasplja jõgi Lääne-Dvinasse voolab. Alevis asuvad keskkool ja muusikakool, kultuurimaja ja  raamatukogu. Tööstusest on Suražis esindatud toiduainetetööstus. Vaatamisväärsusteks on XVI sajandil püstitatud kindluse ase, heebrea kalmistu ja mälestusmärgid: Teises maailmasõjas hukkunud kaaslinlastele ning kooli õuel maha lastud õpilastele.
Ajalugu
Suraž ilmub ajalooareenile XVI sajandil kui kindlustatud punkt Leedu suurvürstiriigis. Aastal 1560 valmis Suraži kindlus, selle juures asus juba toona linn. Linnaõigused sai Suraž siiski aastal 1570. Linna rüüstasid korduvalt Moskva väed.
Aastast 1772 esimese Poola jagamise tagajärjel Venemaa koosseisus. Suražis olid valdavalt puidust majad, aastal 1870 oli linnas vaid kaks kivimaja, kahekümnenda sajandi alguseks oli neid üksteist. Aastast 1924 Valgevene NSV osa. Ametlikult sai asulast alev aastal 1938.
Brüsseli metroo
pisi|[[Brüsselis asuva metroo plaan]] Brüsseli metroo (prantsuse keeles Métro de Bruxelles, hollandi keeles Brusselse metro, saksa keeles Metro Brüssel) on Belgia pealinnas Brüsselis asuv metroo, mis avati 1976. aastal. See koosneb neljast metrooliinist tähistega M1, M2, M5 ja M6. Liinidel on kokku 59 jaama (koos premetrooga 69 jaama).
Roma
pisi|228px|Roma
Roma oli vanarooma jumalanna, kes oli Rooma riigi või Rooma riigi kehastus.
Christian Lindner
1995. aastast on ta Vaba Demokraatliku Partei liige. Alates 2013. aasta detsembrist on ta partei esimees.
Saksamaa parlamendi liige on ta olnud aastatel 2009–2012 ja alates 2017. aastast.
Nööps
Nööps oli aastatel 2006–2009 kuus korda aastas ilmunud eesti lasteajakiri, mis oli mõeldud 4–7-aastastele lastele. Ajakirja esimene number ilmus 13. oktoobril 2006 (oktoober/november 2006) ja viimane 2009. aasta alguses (veebruar/märts 2009). Ajakirja peatoimetaja oli seda välja andnud kirjastuse Dolce Press omanik Pille Aadusoo.
Ajakiri sisaldas pikemaid jutukesi lapsele ettelugemiseks ja lühemaid iselugemiseks. Sealt leidis koomiksi, meisterdamist, kleepsulehekülgi jm. Lisaks oli kaasas poster, pusle või kogumismäng. Jutte kirjutasid Veiko Pelias, Kati Murutar, Elina Sildre jt, pilte joonistasid Jüri Mildeberg ja Kristina Reineller.
Kolka vald
pisi|Kolka valla rannad Kolka vald (läti keeles Kolkas pagasts) on vald Lätis Talsi piirkonnas Kura poolsaare põhjatipus Liivi lahe ja Irbe väina kaldal. Vald piirneb sama piirkonna Dundaga valla ja Roja vallaga ning Ventspilsi piirkonna Tārgale vallaga.
Valla pindala on 117 km². 2016. aasta seisuga elas seal 966 inimest. Valla keskus on Kolka küla, vallavanem on Aldis Pinkens.
Vald jääb Liivi ranna territooriumile. Tähtsamad jõed on Ķikans, Mazirbe jõgi ja Pitragsi jõgi. Kolka vald loodi 1945. aastal. 2009. aastast kuulus vald Dundaga piirkonda, 2021. aastal liideti see Talsi piirkonnaga.
Kaitstavad objektid
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Kolka tuletorni hoonetekompleks, Liivi rahvamaja, Košragsi küla ja Sīkragsi küla. Kohaliku kaitse all on Žonaki muinaskalmed, Košragsi muinaskalmed, Saunagsi keskaegne kalmistu, Pitragsi keskaegne kalmistu ja Mazirbe keskaegne kalmistu.
Looduskaitse all on Sīkragsi Männiemme, Mazirbe Libahundimänd, Maģirve mänd, Sīmi kadakas, Jaunvalki pihlakas (liigilt pooppuu, Jaunvalki sanglepp, Pitragsi mänd, Saunagsi sanglepp, Saunagsi pärn, Purvziedi künnapuu, Lāžase mänd, Roči mänd, Nītvigvalkase mänd, Kolka õigeusu kalmistu mänd, Lauči rändrahnud, Pahakask, Niedrītese või Žurki paju, Stārasti linnamäe tamm, Kirikumänd, Rootsi mänd, Droņi pärn, Droņi tamm, Lejasbeļavase Majatamm, Kaupiņi tamm ja Kolka hobukastan. Suurem osa vallast jääb Slītere rahvusparki, valla rannad jäävad Irbe väina ja Riia lahe läänekalda kaitstavatele merealadele.
Asustus
2011. aastal elas vallas 876 lätlast, 24 venelast, 2 valgevenelast, 8 ukrainlast, 3 poolakat ja 7 leedulast ning 33 muude rahvaste esindajat.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.