cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sõrmuse sõda
Järgnevatel kuudel kui vennaskond oma teekonnal oli, võttis sõda aset nii põhjas kui lõunas. Sauroni esimene prioriteet oli võtta tugevaima inimeste linna Minas tirith, et oma võit lõunas kindlustada, eraldades Gondori ja Rohani enne, kui ta neid kolmelt poolt ründab.
Jaunbilska mõis
Ajalugu
1797. aastal andis Paul I mõisa major Blankennagelile. Kui see suri, päris mõisa Alexander von Stiernhielm. Too pantis 1837. aastal mõisa 50 000 rubla eest üheksaks aastaks Adam Florile. Too loovutas 26. jaanuaril 1844 pandiõigused 67 000 rubla eest Carl Adam Thomas Adolph von Stankiewiczile, kes sama aasta märtsis ka mõisa pärisomanikuks sai. Too pantis 1859. aastal mõisa Carl Georg Jacobile, müüs aga sama aasta aprillis mõisa 92 157 rubla eest Leo Loudonile. See pantis 1865. aastal mõisa 100 000 rubla eest Hermann von zur Mühlenile. Too ostis mõisa 1868. aastal vabaks, et see juba järgmisel aastal uuesti 14 500 rubla Hermannile pantida. Hermann suri 1877. aastal, järgmisel aastal ostsid tema pärijad Johann Eduard, Emilie Minna, Carl Hermann, Marie Anna ja Michael Hugo von zur Mühlenid mõisa 48 100 rubla eest omale pärisomandiks.
Sõrmuse sõda
Põhja rinne
Põhja kaitsjatel tuli vaid Idalaste väge kinni hoida, et nad ei saaks abistada Sünklaane orki vägesid. Sauronile võisid olla päkapikud head liitlased ja ta saatis isegi sõnumitooja, et nad liituksid tema sõjaga, kuid Erebori kuingas Dain Raudjalg keeldus liidust ja hoopis valmistas Üksildast mäge sõjaks. Lõpuks kui massiivne Idalaste armee mäe poole marsis, hoitsid Oru kaitsjad neid tagasi kolm päeva, enne kui Üksildasse mäkke taganesid. Kuigi Oru linn põletati, taganesid nad mäkke kaitstes väravat, kuid said suure kaotuse, sest langes oru kuningas Brand 1 ja Dain, kui ta talle appi jooksis ja suri oma sõbra keha kaitstes.
Kui nad end Erebori sisse parikeerisid, pidasid nad veel paar päeva vastu piisavalt, et lasta Idlastel oma missioonil läbi kukkuda ja mitte toetada Sünklaane orke. Tulemuseks oli, et Metsa kuningriik kuningas Thrandruili juhtimisel suutsid haldja armee orkid tagasi lükata Puude aluses lahingus ja Lorieni lahingus. Lõpuks tuldi ja tõmmati hoopis Dol gulduri müürid maha, kuna ida abiväed ei jõudnud kohale on öeldud ka, et ida armee oli üldiselt väiksem kui oleks võinud olla. Seda peeti sinivõlurite Pallando ja Alatari tegevuseks kuna arvati, et nad vähendasid Sauroni võimu idas seal aega veetes.
Lõuna rinne
Lõunas käis samuti sõda mitmel rindel, kuid pea-eesmärk oli mitte ainult Minas tirith hävitada, vaid ka peatada nende liitlaste Rohani appikutse. Selle kindlustamiseks liitis Sauron end Sarumaniga Raudlinnas, kes hakkas looma orki ja Uruk-hai armeed. Salaja sai Saruman ka Dunlandi metslaste liidu ja saates nemad koos oma armeega, et rüüstada Rohanit. Raud-rinde lahingus sai raskelt haavata ja hiljem ka suri Rohani kuninga Theodeni poeg Theodred. Olenevalt olukorrast ei suutnud Theoden midagi teha, kuna ta mõte oli muudetud Grima ussikeele poolt, kes lõpuks aitas Sarumanil kuninga oma mõju alla saada.
Jaunbilska mõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 8 ja 3/8 adramaad, sellele allus 291 mees- ja 310 naishinge.
Sõrmuse sõda
Lõuna rinne
Kahjuks Sarumanile Gandalf hall oli uuesti sündinud Gandalf valgena, kes murdis kuninga loitsu kuid selle asemel, et võidelda, taganes kuningas Helmi süvikusse. Grima, kes teadis, kuhu Theoden lõpuks taandub, läks tagasi Raudlinna ja loovutas Sarumanile süviku asukoha ja väitis ka, et kuninga abiks oli põhja Dunedaini rühkija, kes kandis Barahiri sõrmust (kahe mao ja smaragdi sõrmus, mis näitas haldjate ja inimeste liitu ning läks Gondori ja Arnori kuningate järel tulijatele edasi ja jõudis Aragonile). Saades teada sellest ja uurides raamatust, et kaks hõbemadu ja smaragd on tõesti Barahiri sõrmus ning iidne haldjate ja inimeste liidu näidis, informeeris Saruman Sauronit, et Gondori õige troonpärija on leitud ja et Gandalfi plaan on teha temast kuningas ning Keskmaa rahvad ühe lipu alla saada (mis oligi muide ta plaan). Seda muidugi ei tohtinud juhtuda, aga hea pool oli ka selles, et Aragorn ei tahtnud nii väga seda võimu.
Saades sellest teada, saatis Saruman oma 10 000 urik-hai armee Helmi süvikut ründama, et tappa Rohani kuningas ja ka Gondori troonipärija. Teades sellest rünnakust, saadi abi Loreni haldjatelt ja nende kindralilt Haldirilt. Öö saabudes algas Helmi süviku lahing. Alguses progressi polnud, kuni urukid tõid välja Sarumani salarelva- plahvatavad miinid. Need olid suured metallist kerad täis plahvatusohtliku püssirohtu ja olid ka esimesed tulirelvad lohede kõrval, mida sai iga päev kasutada. Kaks neist oli piisavad, et murda auk müüri, mida kaitsti. Haldir kahjuks suri lahingus ja nad taganesid linnusesse, kuni koidikul saabus Gaandalf Eomeri (kuninga nõbu) talle appi koos teiste Rohirimi pataljonidega.
Jaunbilska mõis
Mõisa suurus
1641. aastal oli mõisa suurus (koos Vecbilska mõisaga) 2 ja 38 adramaad, 1688. aastal oli mõisate suurus 9 ja 1/2 adramaad. 1734. aastal kuulus mõisale 8 ja 1/4 adramaad maad. 1758. aastal kuulus mõisale 8 ja 3/4 adramaad, 1823. aastal oli adramaid 8 ja 1/10. 1832. aastal oli mõisal adramaid 8 ja 9/10, 1881. aastal oli neid aga 4 ja 67/80, lisaks allus mõisale 3 ja 61/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Sõrmuse sõda
Lõuna rinne
Samal ajal said entid- elavad, liikuvad ja rääkivad puud teada, et Saruman on nende kallist metsa raidunud ja põletanud. Saanud vihaseks, kutsus entide karjus Puupard kõik entid ja huornid välja, et rünnata Raudlinna alustades Raudlinna lahingut. Lahingu ajal võtsid entid kogu Raudlinna kaitse alla, kuni huornid hävitasid Helmi süvikust taganevaid urukeid. Lahingu käigus hävitati tamm, mis toetas Raudlinna tellinguid veega. See hävitas sealsed puitehitised ja kraanad, kuid Sarumani torn jäi püsima. Olles lõksus, tapeti Saruman tema liitlase Grima ussikeele poolt ja nii jäi Raudlinn entide ja huornidele asutada.
Pärast seda saadi teada, et Sauron tahab rünnata Minas tirithit, saates esmalt Umbari palgasõdurid Gondori lõunarannikut ründama, et hoida kohalike lordide armeed seal. Päevade möödudes võtsid kõigepealt orkid, Idalased, Haradrimid ja Khandi variagid Osgiliathi linna. Päevi hiljem rünnati Minas tirithit nii katapultide kui ka piiramistornidega. Orke juhtis mitte ainult Gothmog vaid ka nazgulite isand ja öö saabudes suudeti murda linna väravad viimase suure sõjarelvaga nimega Grond (saades nime Melkori sõja haamri järgi). Väravatest läbi tungitud, tulid esmalt trollid ja siis orkid koos liitlastega idast ja lõunast. Koidikul saabusid aga Rohani abiväed, kuna Sarumanil ei õnnestunud neid tagasi hoida kui võit oli lähedal ja orkid jooksus, tulid Osgiliathi poolt suured Mumakilid, mille otsas ratsutasid Haradrimid lõunarahvas.
Jaunbilska mõis
Karjamõisad
Mõisa koosseisus oli 1816. aastal Seehofi karjamõis.
Sõrmuse sõda
Lõuna rinne
Hoolimata hoiatusest raius naine maskeeritult meheks Nõid-kuninga elaja pea maha. Vihastatuna sellest teost otsustas kuningas naise tappa ja tal õnnestus öeldes "Sa narr mind ei tapa ükski mees sure nüüd", kuid just sellel hetkel pussitas teda jalga kääbik Merry ja nii jäi nõidkuningas haavatavaks. Olles haavatavas seisundis, näitas Eowyn, et ta pole mees ja pussitas sõrmusevaimu oma teraga näkku, mis ta lõpuks tappis. Olles kaotanud nazguli ja Gothmogi, kaotasid orkid moraali ja taganesid, kuid nad võideti täielikult kui saabus Aragorn surnute armeega (armee, mis neeti, kui nad ei tulnud Gondorile appi, kui vaja ja et ei saa rahu enne kui vanne oli täidetud).
Võitnud küll Pellenori väljade lahingu, olid nad endiselt vähemuses ja nii nad kogusid kogu oma väe ja marssisid musta värava juurde. Kuna Frodo oli juba Mordoris, tuli talle anda aega, et ta saaks ületada välja, mis oli Sauroni leegioneid täis ning mis viib otse Turmamäkke ja et ta silm, mis muidu Mordori jälgib, jälgiks neid.
Värava lahingus olid nad kaotuse äärel, eriti siis kui nähti, et ülejäänud kaheksa sõrmusevaimu tulid ka lahingusse, kuigi nendega tegelesid hiid-kotkad. Turmamäe sees sai sõrmus Frodo üle võimu (kuna sõrmus suutis üle pika aja oma kandjad oma alluvaks teha ja sundida nad sõrmuse sõrme panna, et Sauron või tumedad ratsanikud saaks nende asukoha teada).
Pannes sõrmuse sõrme, sai Sauron kohe teada, et sõrmus on ohtlikus kohas ja saatis oma vaimud neile järele. Kahjuks said vaid kolm minna, kuna ülejäänud tegelesid kotkastega. Neil kolmel kästi täiskiirusel minna Turmamäkke, kuid nad jäid liiga hiljaks ja sõrmus hävitati. Sellega lõppes Sauroni ja nazgulite elu ja ka sõrmuse sõda.
Ben-Guriyyoni ülikool
Ben-Guriyyoni Negevi ülikool on ülikool Iisraelis Be'er-Sheva linnas.
Negevi Ülikool asutati 1969. aastal, et arendada Negevi piirkonda, ning innustatuna Iisraeli esimese peaministri David Ben-Guriyyoni visioonist, mille kohaselt riigi tulevik sõltub paljus seni vähearenenud lõunaaladest. Negevi Ülikool nimetati Ben-Guriyyoni Negevi ülikooliks pärast David Ben-Guriyyoni surma novembris 1973.
Razgradi Ludogorets
Razgradi Ludogorets on Bulgaaria jalgpalliklubi, mis tegutseb Razgradis. Klubi mängib riigi kõrgliigas Parva Liga.
Pärast 2011. aastal kõrgliigasse jõudmist on Ludogorets tulnud Bulgaaria meistriks 12 hooajal järjest. Hooaegadel 2011-12 ja 2013-14 tuldi Bulgaaria meistriks ning võideti ka karikas ja superkarikas. Hooajal 2013–2014 jõudis Ludogorets UEFA Euroopa Liiga alagrupiturniirile ja sealt lõpuks 16 parima hulka. Järgmisel hooajal osaleti ajaloo teise Bulgaaria klubina UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril.
Klubi on saanud nime metsase Ludogorie piirkonna järgi riigi kirdeosas, kus ka Razgrad paikneb. Klubi tunnusvärvid on roheline ja valge ning vapiloom kotkas. Klubi kodustaadion on Ludogorets Arena, mis mahutab 10 500 pealtvaatajat.
Praegune koosseis
''Seisuga 15. juuni 2023''
Mauri Kunnas
Mauri Tapio Kunnas (sündinud 11. veebruaril 1950 Vammalas) on Soome karikaturist ja lastekirjanik.
Kunnas on tuntud eeskätt lastekirjanikuna. Ta on oma raamatud ise illustreerinud ning neis leidub palju antropomorfistlikke loomi. Tema populaarseima lasteraamatusarja "Koeramägi" ("Koiramäki") tegevus toimub muistses Soomes ning tegelasteks on inimesi meenutavad koerad. Ta on kirjutanud teose "Riku, Roope ja Ringo", mõned "õudusjuttudega" raamatud ning raamatuid jõuluvanast.
Kunnase 1970. aastate lõpu raamatutes leidunud riideid kandvate loomade hordide tõttu hakati teda võrdlema kuulsa ameerika lastekirjaniku Richard Scarryga. Kuid pärast tema kui lastekirjaniku populaarsuse suurenemist ilmunud teostes oli selliseid sarnasusi vähem. Tema lasteraamatutes leidub reeglina palju läbivaid tegelasi, näiteks unes kõndiv kits Härra Kuutõbine (Herra Hakkarainen) ja ämblik Heikki.
Kunnase loomingu hulka kuulub ka rock'n'roll 'i parodeeriv teismelistele ja täiskasvanutele mõeldud koomiks "Nyrok City". Koomiks parodeerib 1970. ja 1980. aastate rock'n'roll 'i-kultuuri, nagu seda esindasid biitlid ja The Rolling Stones, kuid Soome stiilis. Tegemist on ka ühega vähestest Mauri Kunnase teostest, kus tegelasteks on inimesed.
Lisaks on ta kirjutanud ka lastepärase versiooni Soome rahvuseeposest "Kalevala": "Koirien Kalevala", kus tegelasteks on koerad. Veel on ta kirjutanud oma versiooni Kuningas Arthuri ja tema rüütlite loost, pannes Cameloti tegutsema kassid, andnud oma näo Aleksis Kivi teosele "Seitse venda" ja Robert Louis Stevensoni seiklusjutule "Aarete saar".
Isiklikku
Ta elab Espoos koos abikaasa Tarja ning laste Jenna (1983) ja Nooraga (1987).
Oma töise edu aluseks peab ta suuresti abikaasa Tarjat, kes on aastakümneid töötanud tema assistendina, maalides tema joonistusi.
Klassikatähed
"Klassikatähed" on Eesti Televisiooni saatesari, milles võistlevad noored klassikalise muusika interpreedid.
"Klassikatähed" on alates 1991. aastast toimunud noorte interpreetide konkurss-festivali "Con brio" järg. Saate formaat on algupärane, selle autor on Timo Steiner.
Aastatel 2013–2018 oli saatejuht Marko Reikop, 2020. aastal Johan Randvere. . Konkursil saavad osaleda 15–25-aastased klassikalise muusika interpreedid, kes kõnelevad eesti keelt.
Ooperilaulja Juhan Tralla on tunnustanud "Klassikatähtede" konkursi tähtsust klassikalise muusika propageerimisel: "See konkurss annab veel kujunemisjärgus interpreetidele väga olulise kogemuse – lisaks mängutehnilistele ja sisulistele oskustele arendab see ka võimet olla spontaanne, loov ja visuaalselt köitev."
2013
Sari algas 2013. aastal. Esimesel hooajal võistlesid Heigo Rosin (löökpillid), Marten Altrov (klarnet), Johan Randvere (klaver), Mihkel Kallip (trompet), Auli Lonks (klaver), Ksenia Kuchukova (laul), Märt Metsla (trompet) ja Marcel Johannes Kits (tšello). Sarja kuulusid viis otsesaadet stuudiost ja üks kontserdivoor Estonia kontserdisaalis. Konkursi lõpetas finalistide kontsert koos Eesti Riikliku Sümfooniaorkestriga Estonia kontserdisaalis.
Finaalsaatesse jõudsid Heigo Rosin, Marcel Johannes Kits ja Marten Altrov. Hooaja võitis tšellist Marcel Johannes Kits.
2014
Teisel hooajal 2014. aastal võistlesid sarjas klarnetist Taavi Orro, flötist Anni Ruugla, pianist Jakob Teppo, saksofonist Rene Laur, viiuldaja Katariina Maria Kits, akordionist Henri Zibo (noorim osaleja, 17-aastane), flötist Pipilota Neostus ja sopran Elina Netšajeva. Hooaja võitis Katariina Maria Kits. Kolmeliikmelise žürii püsiliikmed olid pedagoog ja tšellist Mart Laas ning pianist ja helilooja Rein Rannap.
2016
Kolmandal hooajal 2016. aastal läks esimene saade eetrisse 13. märtsil. Saates võistlesid Karl Johan Kullerkupp (löökpillid), Silvia Ilves (tšello), Jaan Mesi (trompet), Kristiina Rokashevich (klaver), Jakob Peäske (fagott), Mikk Langeproon (akordion), Merike Heidelberg (vioola) ja Sten Heinoja (klaver). Žürii püsiliikmed on dirigendid Tõnu Kaljuste ja Olari Elts.
17. aprillil eetrisse läinud finaali jõudsid Kristiina Rokashevich, Sten Heinoja ja Silvia Ilves. Igaühel tuli finaalis esitada kolm pala: muust kunstialast või loodusnähtusest inspireeritud pala, tantsuline pala ning pala, mis võistleja anded kõige paremini esile toob. Hooaja võitis pianist Sten Heinoja.
Lisaks peapreemiale anti telesaatesarjale järgnenud kontserdil Estonia kontserdisaalil finalistidele üle ka eripreemiad. ERSO preemia võitis Kristina Rokashevich, EMTA preemia Silvia Ilves ja Klassikaraadio preemia Sten Heinoja.
2018
Alates neljanda hooaja esimesest saatest 23. veebruaril 2018 edastas "Klassikatähti" lisaks ETV-le ka Klassikaraadio, kus 9. detsembril 2017 toimus ka telekonkursi eelvoor. Võistlesid flötist Kristin Müürsepp, pianist Sven Sander Šestakov, viiuldaja Linda Anette Verte, trombonist Kaspar Oskar Kramp, löökpillimängija Tanel Eiko Novikov, oboemängija Ingely Laiv, pianist Arko Narits ja viiuldaja Johannes Põlda. Žürii püsiliikmed olid pianist Ivari Ilja ja ooperilaulja Juhan Tralla. Esimeses saates langes välja Kristin Müürsepp, teisena lahkus Kaspar-Oskar Kramp.
Finaalsaatesse 30. märtsil jõudsid Tanel-Eiko Novikov, Ingely Laiv ja Johannes Põlda. Finaali žüriisse kuulusid Ilja, Tralla ja dirigent Kristiina Poska. Hooaja võitis Tanel-Eiko Novikov.
Klassikaraadio auhinna pälvis Tanel-Eiko Novikov. EMTA eripreemia sai Sven-Sander Šeštakov. Eesti Interpreetide Liidu eripreemia ja ERSO auhind anti Ingely Laivile. Vanemuise teatri auhinna sai Linda-Anette Verte. MustonenFesti auhind (kutse festivalile Tel Avivis) läks Novikovile ja Šestakovile. Klassika-Eurovisioonile 2018 augustis Edinburghis läkitati Tanel-Eiko Novikov.
2020
"Klassikatähed 2018" galakontserdi konferansjee Marko Reikop teatas, et loodeti korraldada järgmine "Klassikatähtede" hooaeg 2020. aastal. Võistlusele registreerumine algas 1. oktoobril 2019, eelvooru pääses 15 muusikut ja saatesse 8. Võistlusreeglites on mõned muudatused, muuhulgas tõusis lauljate vanusepiir 27. eluaastani (teistel solistidel 15–25) ja meloodiavoorus osaleb Tallinna Kammerorkester. Hooaeg lõpeb Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri ja võistluse finalistide galakontsertidega Tartus ja Tallinnas, mida dirigeerib Risto Joost.
Viienda hooaja esimene saade oli eetris 21. veebruaril 2020, saatejuht oli pianist Johan Randvere, kes ise osales saates esimesel hooajal, langedes küll välja juba teises voorus. Võistlesid kaheksa muusikut: viiuldaja Triinu Piirsalu, pianist Tähe-Lee Liiv, klarnetist Mirjam Avango, kitarrist Helin Hallik, flötist Siret Sui, saksofonist Karl Tipp, lüüriline bariton Kristjan-Jaanek Mölder ja tuubamängija Toomas Oskar Kahur. Esimese saate žüriisse kuulusid dirigendid Kadri Tali, Toomas Vavilov ja Rasmus Puur. Tuuba, saksofon ja klassikaline kitarr kõlasid "Klassikatähtede" sarjas esmakordselt, samuti osales esimest korda meeslaulja.
Konkursi võitja selgitatakse välja lõppsaates 3. aprillil. Tartus (9. aprillil) ja Tallinnas (10. aprillil) toimuvatel galakontsertidel astusid koos ERSO-ga üles kolm parimat.
Regionaalne innovatsioonisüsteem
Regionaalne innovatsioonisüsteem (RIS) on kontseptsioon edendamaks innovatsiooniprotsessi ja tehnoloogilist arengut. Selle kohaselt on regioon keskseks mõisteks tehnoloogia ja innovatsiooni arendamise uurimisel. Märksõnaks on ühine õppimisprotsess, mille käigus toodetakse innovatsiooni.
Regionaalse innovatsioonisüsteemi mõiste põhineb eeldusel, et innovatsiooniprotsessis omavad tähtsust nii erinevad ettevõttesisesed kui ka -välised tegurid. Innovatsioon ei saa toimuda isolatsioonis ja teadmust ei looda ainult ettevõttesiseselt, vaid selle loomise protsessis on suur kaal erinevate osapoolte (ettevõtete, institutsioonide) koostööl ja interaktsioonil. Ettevõtluskeskkonda nähakse innovatsioonisüsteemis kui võrgustikku, mis on omavahel seotud interaktiivse, ühise õppimisprotsessi läbi. Sellepärast on tähtsad teadmuse ja informatsiooni, investeeringute ja rahavoogude levik, tihedalt võrgustunud sidemed ja majandussuhted, mille tulemusel genereeritakse ühine innovatsiooniprotsess.
Regionaalse innovatsioonisüsteemi mõistel pole täpset määratlust, kuid selle all mõistetakse enamasti erinevate era- ja avaliku sektori ettevõtete, institutsioonide ja teiste organisatsioonide kogumit, mis koostöös loovad, kasutavad ja arendavad eelkõige kohapealse tekkepäritoluga teadmust (näiteks tehnoloogiliste protsesside toimimiseks vajalikku oskusteavet, teadus- ja arendustööd jne).
Üldjoontes nõustuvad erinevad autorid, et RIS hõlmab koostööd ettevõtete, teadmust loovate ja vahendavate organisatsioonide (õppeasutused, näiteks ülikoolid, kutseõppeasutused, teadus- ja arendustööga tegelevad asutused) ja finantsinstitutsioonide vahel ning antud piirkonna ettevõtluskeskkonda kui tervikut.
Näitena regionaalsest innovatsioonisüsteemist Eestis võib tuua Tartu regiooni innovatsioonisüsteemi. See koosneb teadus- ja haridusasutustest (Tartu Ülikool, Eesti Maaülikool, Tartu Rakenduslik Kolledž), avaliku ja erasektori tugiorganisatsioonidest (erialaliidud, Tartu Teaduspark, konsultatsioonifirmad) ja ettevõtetest, kelle hulgas on ka ülikoolist alguse saanud spin-off firmad. Riiklikest tugiorganisatsioonidest võib nimetada maakondlikke arenduskeskuseid ja Ettevõtluse Arendamise Sihtasutust (EAS).
Põhielemendid
RISi moodustavad ettevõtted, institutsioonid ja rakendatav innovatsioonipoliitika.
Ettevõtted ei ole selle käsitluse kohaselt mitte majandussubjektid, mis on orienteeritud ainult tootmisele, vaid ka teadmuse loomise ja levimise allikad. Sellised institutsioonid nagu uurimis- ja teadusasutused, ülikoolid, riiklikud asutused, finantsasutused, erinevad nõustamis- ja konsultatsioonifirmad on eelkõige vahendaja ja soodsa ettevõtluskeskkonna tagaja rollis. Teadmuse tootmisega tegelevate institutsioonide (knowledge infrastructure) all mõeldakse füüsilist ja organisatsioonilist infrastruktuuri, mille läbi saab teadmuse tootmine toimuda. Näide sellisest infrastruktuurist on teadus- ja tehnoloogiapargid, mis on orienteeritud uute tehnoloogiate arendamisele. Innovatsioonipoliitika hõlmab teadustöö koordineerimist, erinevaid materiaalseid toetusi, tehnoloogia ja teadmuse levimise hõlbustamist ja muid tegevusi.
Teadmuse loome
Teadmuse loome kui õpiprotsess on oma iseloomult kuhjuva (incremental) iseloomuga. See on kui eneseregulatsioon, mis viib õppimisele ja tegurite võime muuta enda käitumist leidmaks uusi lahendusi. Kui kodeeritavat (codified) teadmist on võimalik lihtsamalt jagada, siis kodeerimata ehk vaikivat (tacit) teadmist on keerukam levitada. Kodeerimata teadmise alla liigituvad tavad, kogemused, praktikad, normid, väärtused ja eelkõige oskusteave (know-how, know-what, know-why, know-who).
Lähedus
Üha vähem hakkab määrama geograafiliselt lähestikku paiknemine, sest tänapäeva tehnoloogiate arenedes ei ole pikkade vahemaade tagant suhtlemine enam kulukas. Samas mängib rolli sotsiaalne sidusus ehk siinkohal eelkõige ühesugune ettevõtluskeskkond, sarnased kultuurinormid ja -tavad, mis hõlbustavad suhtlemisvõrgustike toimimist.
Mõiste teke ja areng
Regionaalse innovatsioonisüsteemi mõiste tekkis 1990. aastatel. See tõusis esile käsikäes klastri mõiste kasutuselevõtuga aastal 1990 Michael Porteri poolt. .
Regionaalse innovatsioonisüsteemi mõiste saanud keskseks paradigmaks erinevate regioonide arengupotentsiaalide uurimisel ja teadmusel põhineva regionaalse arengu (knowledge-based regional development) kontseptsiooni loomises. Esimest korda mainiti RIS-i mõistet 1992. aastal Philip Cooke'i poolt.
Asheim ja Isaksen lisavad Cooke'i definitsioonile, et regionaalne innovatsioonisüsteem jaguneb tootmisstruktuurideks (tehnoloogilised ja majandusstruktuurid) – ehk samad, mis on hõlmatud ettevõtlusklastri mõistes – ning institutsionaalseks infrastruktuuriks (poliitilis-institutsionaalsed struktuurid). Niisiis on klastri ja regionaalse innovatsioonisüsteemi mõisted tugevalt seotud. Niipea, kui on tegemist ühise, interaktsioonis toimuva õppimisprotsessiga, võime seda nimetada regionaalseks innovatsioonisüsteemiks. Seega võivad regioon ja klaster koos eksisteerida ka samal territooriumil, samuti võib RIS koosneda mitmest ettevõtlusklastrist.
Veckuldīga linnamägi
pisi|left Veckuldīga linnamägi (läti keeles Veckuldīgas pilskalns) oli linnus kuralaste Bandava maakonnas, praegu asub Lätis Kuldīga linna põhjaosas. Tegemist on riikliku kaitse all oleva arheoloogiamälestisega. Tänapäeval jääb see Kuldīga kesklinnast 3,5 kilomeetrit põhja poole.
Aastal 1230 oli sealne linnus Lammekini residentsiks. Linnamägi oli kasutusel aastani 1355, mil seda hakkas asendama tänapäevases südalinnas asunud Kuldīga ordulinnus. Linnuse juures asus ka 9,5 ha suurune asulakoht, mille kultuurikihi paksus on 0,25—1,5 m.
Linnus asub 15–20 kõrgusel eendil Venta jõe oru kaldal. Linnus on üldplaanilt 100x100 m ruudu kujuline, sealne kultuurikiht on 1,6 m paks. Linnuse kaguküljel asub 100 m pikkune ja 20 m laiune vallikraav; ka piirab seal linnust 6 m kõrgune vall. Samal küljel asub ka 1 ha suurune eeslinnus, mida piirab idast 40 meetri pikkune kraav.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises  peeti 6.-15. augustil Moskvas, rahvaste spartakiaadi raames.
Takistussõidud
1Kehakultuuri aastaraamatu järgi Vene
Koolisõidud
2Kehakultuuri aastaraamatu järgi A.
Võidusõidud
Võistkonnad: 1. Moskva 54 2. Vene NFSV 50,5 3. Eesti NSV 42 4. Usbeki NSV 39 5. Kirgiisi NSV 39 6. Turkmeeni NSV 37
Mark Anders Lepik
Mark Anders Lepik (sündinud 10. septembril 2000 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis FC Kuressaare.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Lepik 7. oktoobril 2020 sõpruskohtumises Leedu vastu. Samas mängus tegi oma debüüdi veel Edgar Tur.
Klubi
''Uuendatud seisuga 11. märts 2023''
Koondis
''Uuendatud seisuga 11. märts 2023''
Rauda mõis
Rauda mõis (saksa keeles Raudenhof) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Smiltene kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Smiltene piirkonnas Bilska vallas.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/8 adramaad, sellele allus 15 mees- ja 17 naishinge.
Aastal 1688 oli mõisa suurus (koos Bānūži mõisaga) üks adramaa, ka aastal 1734 kuulus mõisadele üks adramaa. Aastail 1758 ja aastal 1823 oli mõisa suurus üks adramaa. Ka aastal 1832 oli mõisal adramaid üks, aastal 1881 oli neid aga 75/80, lisaks allus mõisale üks adramaa mõisale kuuluvate talude valduses.
Agraarreformi ajal oli mõisa pindala 294 hektarit.
Varia
13. augustil 1872 sai Smiltene kihelkond 500 aastaseks. Sel puhul kirjutas mõisa toonane omanik Jegor von Sivers raamatu Smiltene ja sealse koguduse ajaloost.
Otsmikurihm
Otsmikurihm on valjaste osa. Rihm paigaldatakse koos kuklarihma ja põserihmadega.
Frankenmuth
Frankenmuth on linn USA-s Michigani osariigis Saginaw' maakonnas. Linn asub maakonna halduskeskusest Saginaw'st umbes 24 km kaugusel kagus. Läbi linna kulgeb Cassi jõgi.
Otsmikurihm
Otsmikurihm asetseb hobuse otsmikul, kinnitudes mõlemalt poolt kuklarihma külge. See ei tohi olla liiga lühike ega rõhuda hobuse otsmikule. Rihm peab asetsema kõrvadest pisut eespool, neid mitte puudutades. Selle eesmärk on hoida ära kuklarihma ette libisemine. Rihm on tihti kaunistatud kristallide, tikandite või neetidega.
Lõuna-Slovaki nõgu
pisi|Lõuna-Slovaki nõo asukoht Slovakkias (tähistatud kaardil kui d1) pisi|Rimava nõgu Lõuna-Slovaki nõgu (slovaki Juhoslovenská kotlina) on maastikuregioon Slovakkia lõunaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi ka Lučeni-Košice alangust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Bukovina (525 m), teised kõrgemad tipud on Bučina (409 m) ja Kamenná hora (359 m).
Frankenmuth
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 4987. 2010. aastal oli elanikke 4944.
Lõuna-Slovaki nõgu
Nõos asuvad Rimavská Sobota, Lučeneci, Veľký Krtíši ja Poltári linnad. Suuremad jõed on Ipoly jõgi, Rimava ja Sajó. Seal kasvavad valdavalt tammikud ja pöögimetsad, Ipoly jõe kaldal kohati ka luhametsad.
Frankenmuth
Frankenmuthi nimi tuleneb selle esimeste asunike kodumaa Frangimaa saksakeelsest nimest Franken ja saksakeelsest sõnast Mut, mis tähendab 'julgus'.
Lõuna-Slovaki nõgu
Nõgu jaotatakse geograafiliselt kolmeks piirkonnaks, millest idapoolseim on Rimava nõgu, keskmine osa kannab nime Lučeni nõgu, läänepoolseim aga Ipeľi nõgu.
Frankenmuth
Frankenmuthi piirkond asustati 1845. aastal Saksamaalt Frangimaalt pärit luterlike saksa sisserändajate poolt. Asunikud valisid oma kodukohaks mõnevõrra künkalise ala, mis meenutas neile Kesk-Frangimaa piirkonda Saksamaal. Pikka aega elasid asulas ainult saksa asunikud, kes jäid lojaalseks Saksamaale ja kasutasid omavahel suhtluskeelena saksa keelt.
Lõuna-Slovaki nõgu
Poola geograaf Jerzy Kondracki on oma Karpaatide liigenduses piiritlenud regiooni veidi laiemalt, arvates sinna hulka ka Krupinská planina ja Ungari aladele jääva Borzodi nõo.
Frankenmuth
14. jaanuaril 1904 sai Frankenmuth külaõigused. 1. oktoobril 1959 sai see linnaõigused.
Lõuna-Slovaki nõgu
Asend
Lõuna-Slovaki nõgu piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Frankenmuth
pisi|left|Püha Lorenzi Luterlik kirik Frankenmuthis Frankenmuthi ümbruses asub veel mitu saksa asunike rajatud asulat, sealhulgas Frankenlust, Frankentrost ja Frankenhilf (praegune Richville).
Barasso
Barasso on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Halduskeskus asub Barassos.
Surdegis
Surdegis on alev Leedus Anykščiai rajooni Troškūnai vallas. Alev asub Vašuoka jõe kaldal.
Frankenmuth
Frankenmuthi tähtsaim majandusharu on turism. Iga aasta külastab linna üle miljoni külalise. Linnas asub arvukalt saksapäraseid ettevõtteid ja asutusi, muuhulgas võõrastemaja Bavarian Inn, pruulikoda, restoran Zehnder's ja jõuluteemaline kauplus Bronner's Christmas Wonderland, mis nimetab ennast "maailma suurimaks jõulupoeks".
Barasso
401 meetri kõrgusel merepinnast asuva Barasso asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Surdegis
Surdegises on postkontor, raamatukogu ja kultuurimaja; aastani 2010 tegutses alevis ka kool. Vaatamisväärsusteks on sealne aastal 1812 ehitatud katoliku kirik, Jumalaema ikooni kabel ja endise Surdegise Pühavaimu kloostri hoonetekompleks.
Barasso
Barasso piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Casciago, Castello Cabiaglio, Comerio, Cuvio, Gavirate, Luvinate.
Frankenmuth
Linnas asub arvukalt saksapäraseid puitkarkassile ehitatud hooneid.
Surdegis
Ajalugu
Aastal 1530 pühitseti sealne kirik koos kiriku juures voolava allikaga Jumalaemale. Selle kõrvale rajas Biržai staarost Aleksejus Feodorovičius Kolmainu kiriku, mis oli samuti õigeusu kirik. Aastal 1612 või 1625 alustati vana Jumalaema kiriku asemele uue kivihoone ehitamist. Hoone valmis aastal 1636. Aastal 1627 asutas sealse mõisa omanik Ana Staveckaja Surdegisse õigeusu mungakloostri (Surdegise Pühavaimu klooster).
Barasso
Barasso halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Cassini, Molina.
Surdegis
Ajalugu
Aastal 1780 ehitati Surdegisse ka katoliku kabel. Aastal 1807 ehitati sinna Jumalaema uinumise õigeusu kirik, aastal 1812 aga vana laguneva kivikiriku asemele uus Püha Vaimu väljavalamise (Nelipühi) õigeusu kirik (praegune katoliku kirik). Aastal 1855 sai Surdegis alevi staatuse. Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Сурдеги. Aastal 1897 hakkas alevis tegutsema kihelkonnakool, leedukeelset haridust hakati seal andma aastal 1913.
Frankenmuth
Frankenmuthi sõpruslinn on Gunzenhausen Saksamaal.
Surdegis
Ajalugu
Surdegise klooster evakueeriti aastal 1915 Moskvasse ja suleti seal aastal 1917, sellest ajast peale on sealsed õigeusu kirikud hooletusse jäänud ja lagunenud; kadunud on ka sealne õigeusu kihelkond. Säilinud on teine õigeusu kirik, mis anti üle sealsele katoliku kogudusele. Alevi õigeusklikust minevikust on säilinud vaid aastal 1869 ehitatud kabel, kus asus koopia Surdegise Jumalaema ikoonist. Panevėžysi vene kultuuriseltsi eestvedamisel tehti kabel korda ja asetati sinna aastal 2012 ka ehtne Surdegise Jumalaema ikoon; ühtlasi tehti korda ka Surdegise vene kalmistu.
Ya'ir Neuman
Ya'ir Neuman (sündinud 1968) on Iisraeli biosemiootik ja psühholoog.
Ta teadustöö piirneb bioloogia, psühholoogia ja filosoofiaga.
Ta töötab Ben-Guriyyoni Negevi ülikoolis.
Admiral Hipper
pisi|Admiral Hipper (1939) Admiral Hipper oli Saksamaa sõjalaev (ristleja). Laev nimetati saksa admirali Franz von Hipperi järgi.
Laev ehitati 1935-1937. Laev võeti sõjateenistusse 29. aprillil 1939.
Laeva pikkus oli 194,6 m (205,9 m) ja laius 21,3 m.
12.-17. juulini 1939 oli laev sõprusvisiidil Tallinnas.
Laev hävis 3. mail 1945 pärast Suurbritannia õhurünnakut Kielile.
Pusa-Jaani talu kalmistu
Pusa-Jaani talu kalmistu on kalmistu Räpina kihelkonnas Võrumaal, praeguse haldusjaotuse järgi Haavapää külas Räpina vallas Põlva maakonnas.
Ajalugu
Kalmistut hakati rajama 1932. aastal Pusa-Jaani nr 13 talu maadele, kuid ametlik luba saadi alles 7. jaanuaril 1935. aastal. Omanik oli taluperemees Peeter Sõukand (ka Sõukant), kes oli taarausuliste liikumise tegelane.
Kalmistu oli harvaesinevalt kolmnurga kujuline, selle pindala oli 0,0945 ha.
2010. aasta Kuldgloobuse auhinnad
Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna sai Martin Scorsese.
Natalia saatuse lained
"Natalia saatuse lained" (hispaania keeles "Natalia del Mar") on Venezuela seriaal, mis jooksis Venezuela televisioonis 28. juunist 2011 kuni 12. märtsini 2012. Eestis näitab sarja Kanal 2 alates 12. veebruarist 2015.
Protagoniste ehk peaosasid mängivad Sabrina Salvador ja Manuel Sosa. Víctor Cámara, Fedra López, Rosalinda Serfaty ja Juliet Lima on selle seriaali antagonistide rollis.
Rukki tänav
Rukki tänav on mitme tänava nimi Eestis:
Foster the People
pisi|Foster the People 2011. aastal Foster the People on 2009. aastal USAs Los Angeleses loodud indie pop 'i bänd.
Michail Antonio
pisi|Michail Antonio (2019) Michail Gregory Antonio (sündinud 28. märtsil 1990 Londonis) on Inglismaa-Jamaica jalgpallur, kes mängib ründajana Premier League'i klubis West Ham United ja Jamaica jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2002. aastal Tooting & Mitcham Unitedis. 2008. aasta oktoobris liitus ta esiliiga klubiga Reading. Readingu põhimeeskonnas sai ta kõige enam mängu aega hooajal 2010–11, kui ta pääses liigas väljakule 21 mängus ja lõi ühe värava. Ülejäänud ajal oli ta laenul madalamate liigade klubides, sealhulgas hooajal 2009–10 Southamptonis ja 2011–12 Sheffield Wednesdays. Hooajal 2011–12 tõusis ta Sheffield Wednesdayga esiliigasse, misjärel sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.
2014. aasta augustis sõlmis ta lepingu teise Inglismaa esiliiga klubiga, Nottingham Forestiga. Üleminekusumma oli umbes 1,5 miljonit naelsterlingit. Hooajal 2014–15 lõi ta esiliigas 14 väravat. 2015. aastal valiti ta Nottingham Foresti aasta mängijaks.
2015. aasta septembril sõlmis ta nelja-aastase lepingu West Ham Unitediga. Üleminekusumma oli umbes seitse miljonit naelsterlingit. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas ja ühtlasi oma esimese Premier League'i värava 28. detsembril 2015 mängus Southamptoni vastu. 2017. aastal valiti ta West Ham Unitedi aasta mängijaks. 11. juulil 2020 lõi ta liigamängus Norwich City vastu West Ham Unitedi kõik neli väravat. Ta sai sellega esimeseks West Ham Unitedi mängijaks, kes on Premier League'is ühes mängus löönud neli väravat ja esimeseks neli väravat löönud West Ham Unitedi mängijaks pärast David Crossi, kes lõi neli väravat 1981. aasta septembris.
5. septembril 2021 debüteeris Antonio Jamaica jalgpallikoondises MM-i valikmängus Panama vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 12. novembril MM-i valikmängus El Salvadori vastu.
Bernard Cazeneuve
pisi|upright|Bernard Cazeneuve (aastal 2015) Bernard Cazeneuve (sündinud 2. juunil 1963 Senlises) on Prantsusmaa poliitik (Sotsialistlik Partei). Alates 6. detsembrist 2016 kuni 15. maini 2017 oli ta Prantsusmaa peaminister.
Ta on olnud ka Prantsusmaa Euroopa Liidu asjade minister, rahandusminister ja siseminister.
Ta on lõpetanud Institut d’études politiques de Bordeaux'.
Ta oli aastatel 2001–2012 Cherbourg-Octeville' linnapea. 16. maist 2012 kuni 19. märtsini 2013 oli ta Prantsusmaa Euroopa Liidu asjade minister; 19. märtsist 2013 kuni 2. aprillini oli ta Prantsusmaa rahandusminister (mõlemad Jean-Marc Ayraulti valitsuses). 2. aprillist 2014 oli ta Prantsusmaa siseminister (Manuel Vallsi valitsuses).
Pärast Manuel Vallsi tagasiastumist nimetati Cazeneuve 6. detsembril 2016 peaministriks, peaministri ametis oli ta kuni 15. maini 2017.
Kosovo lahing
Kosovo lahing võib tähendada ühte järgmist:
Yasuo Fujitomi
Yasuo Fujitomi (jaapani keeles 藤富保男 Fujitomi Yasuo; 15. august 1928 Tōkyō – 1. september 2017) oli Jaapani luuletaja.
Fujitomi lõpetas Tōkyō Ülikooli mongoli keele erialal.
Aastatel 1948–1988 oli ta üldhariduskoolis inglise keele õpetaja. 1992–1997 oli ta kirjanduse lektor Aoyama Gakuini Ülikoolis.
Fujitomi oli luuleajakirja SETTE ja kirjandusajakirja GUI üks asutajaid.
Fujitomi on avaldanud üle 30 luulekogu ning tõlkinud nt Erik Satie ja E. E. Cummingsi loomingut. Lisaks luuletamisele tegeles ta ka joonistamisega.
Ta suri 89-aastaselt luuvähki.
Birkirkara
Asulat on esmamainitud 1436. aastal.
Pilkuse mõis
Pilkuse mõis (saksa keeles Bremenhof) oli rüütlimõis Otepää kihelkonnas Tartumaal.
Ajalugu
Mõisa esimesed omanikud olid Bremenid ja nende järgi sai mõis ka oma saksakeelse nime (Bremenhof). 1521 müüs Otto Döhnhof mõisa Jürgen Holdschuerile.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Moritz Karl Hermann von Roth.
Mõisa peahoone on hävinud.
Vahemälu
Vahemälu   (inglise cache; prantsuse cacher – peita; IPA: [kæʃ]) on arvutites osa, mis hoiustab andmeid nende kiireks uuesti kasutamiseks. Andmete lugemine vahemälust on kiirem kui muutmälust (RAM) või kõvakettalt. Vahemälu kasutamise tulemusena lüheneb korduvalt kasutatavate andmete lugemiseks kulunud aeg ja suureneb arvutisüsteemi üldine arvutusjõudlus.
Ajalugu
Esimest korda kasutati sõna cache elektroonilises kontekstis aastal 1967 artiklis, mis kirjutati avaldamiseks ajakirjas IBM Systems Journal. Artikkel puudutas mälu parandamist väljatöötataval mudelil 85-seeriast IBM System/360. Ajakirja toimetaja Lyle Johnson palus välja mõelda tabavam termin kui "ülikiire puhver”, kuid ideede puudumise tõttu soovitas ta ise sõna cache. See artikkel ilmus 1968. aasta alguses, autorid pälvisid IBM-i preemia, nende töö levis ja on hiljem parandatud, aga sõna cache hakati peagi kasutama arvutialases kirjanduses nagu üldtunnustatud terminit.
Tööpõhimõte
pisi|CPU mälu vahemälu diagramm Vahemälu on suure juurdepääsukiirusega mälu, mille eesmärk on saavutada vähima juurdepääsuajaga ligipääs andmetele, mis sisalduvad püsimälus (edaspidi "põhimälus"). Vahemälu kasutatakse keskprotsessoris (CPU), kõvaketastel, brauserites, veebiserverites, DNS-is ja WINS-is.
Vahemälu koosneb kirjete kogumist. Iga kirje on seotud andmeühikuga või andmete plokiga (väikese osaga andmetest), mis on andmeühiku koopia püsimälus. Igal sissekandel on tunnus-ID, mis määratleb andmeühikute vastavuse vahemälus nende koopiatega põhimälus.
Kui vahemälu kasutaja (CPU, veebibrauser, operatsioonisüsteem) soovib andmeid, uuritakse kõigepealt vahemälu. Kui vahemälust leitakse kirje ID-ga, mis sobib otsitud andmeühiku ID-ga, siis kasutatakse andmeelementide vahemälu. Seda nimetatakse vahemälu tabamuseks (cache hit). Kui vahemälust ei leitud kirjet, mis sisaldab otsitud ID-d, siis loetakse see põhimälust vahemällu ja on sealt edaspidistel vahemälu otsingutel kättesaadav. Seda nimetatakse vahemälu möödalasuks (cache miss). Vahemälust leitud tulemuste protsenti võrreldes päringutega nimetatakse vahemälu tabamuse tasemeks või tabamuse koefitsiendiks.
Näiteks veebibrauser kontrollib URL-s küsitud veebilehe lokaalse koopia olemasolu ketta lokaalses vahemälus. Selle näite puhul on URL tunnus, aga veebilehe sisu – andmete osa.
Kui vahemälu maht on piiratud, siis möödalasu puhul võib olla vastu võetud otsus loobuda mõnest salvestisest vaba ruumi tekitamiseks. Väljajäetava salvestise valikuks kasutatakse erinevaid algoritmide väljasurumisi. Kui muudetakse vahemälu andmete osi, toimub nende ajakohastamine põhimälus. Viivitust ajas vahemälu andmete muutmise ja põhimälu uuendamise vahel kontrollib nn kirjete poliitika.
Write-through vahemälus kutsub iga muudatus esile sünkroonse andmete uuendamise põhimälus.
Write-back vahemälu uuendamine toimub andmeelementide eemaldamisel perioodiliselt või kliendi päringu järel. Et jälgida modifitseeritud andmeelemente, säilitavad vahemälu kirjed modifitseerimise tunnuse (“muudetud”). Möödalask write-back cache ' st võib nõuda kahte pöördumist põhimälu juurde: esiteks vahemälust andmeelementide kirjutamiseks, teiseks vajaliku andmeelemendi lugemiseks.
Juhul, kui andmeid põhimälus saab muuta sõltumata vahemälust, võib vahemälu kirje muutuda mitteaktuaalseks. Vahemälude vahelisi koostööprotokolle, mis säilitavad andmete kooskõlastust, nimetatakse vahemälu sidususe protokollideks.
Keskprotsessori vahemälu
Mitmed keskprotsessori (CPU) mudelid omavad oma vahemälu selleks, et minimeerida ligipääsu põhimälule (muutmälu), mis on aeglasem kui registrid. Vahemälu võib anda olulise jõudluse kasvu, juhul kui RAM-i taktsagedus on oluliselt väiksem keskprotsessori CPU taktsagedusest. Vahemälu taktsagedus ei ole tavaliselt palju väiksem kui CPU.
Virtuaalse adresseerimise toega protsessoritesse on sageli lisatud väike kiirelt tegutsev aadresside translatsiooni puhver (inglise TLB). Selle kiirus on oluline, kuna teda vajatakse igal mälusse pöördumisel.
Vahemälu tasemed
Keskprotsessori CPU vahemälu on jaotatud mitmeks tasandiks. Nüüdisajal võib universaalses protsessoris olla kuni 3 tasandit. Vahemälu tasand N+1 on üldiselt mõõtmetelt suurem ja andmete kättesaadavuse ja andmeedastuse kiiruselt aeglasem, kui vahemälu tase N. Kõige kiirem mälu on esimese taseme vahemälu L1. Tegelikult on ta protsessori lahutamatu osa, kuna asub protsessoriga ühel ja samal kristallil ja kuulub funktsioneerivate plokkide koosseisu. Protsessorites on vahemälu L1 tavaliselt jagatud kaheks vahemäluks, käskude (juhised) vahemälu ja andmete vahemälu (Harvardi arhitektuur). Enamik protsessoreid ei saa ilma L1-vahemäluta töötada. L1-vahemälu töötab protsessori sagedusel ja üldjuhul võib pöördumine tema poole toimuda iga takti ajal. Paljudel juhtudel on võimalik läbi viia mitu loe/kirjuta toimingut samaaegselt. Juurdepääsu latentsus võrdub tavaliselt 2–4 tuuma takti. Maht on tavaliselt väike – alla 128 kB.
Kiiruselt teine on L2-vahemälu – teise taseme vahemälu. Tavaliselt asub ka see kristallil nagu L1. Vanades protsessorites on mikroskeemid emaplaadil. L2 maht on 128 kB kuni 1–12 MB. Tänapäevastes mitmetuumalistes protsessorites on teise tasandi vahemälu, asudes samal kristallil ja on eraldi kasutatav mälu, kus vahemälu maht võrdub nM MB ja iga tuuma vahemähe on nM/nC MB, kus nC võrdub protsessori tuumade arvuga. Üldiselt tuuma kristallil paikneva L2-vahemälu moodustab 8–20 tuuma takti.
Kolmanda taseme vahemälu on kõige väiksema kiirusega, kuid võib olla väga muljetavaldava suurusega – rohkem kui 24 MB. L3-vahemälu on aeglasem kui eelnimetatud, kuid siiski tunduvalt kiirem muutmälust. Mitme protsessoriga süsteemides on üldkasutatav ja mõeldud erinevate andmete sünkroonimiseks L2-vahemälu.
Erinevate vahemälude sünkroonimise probleemid (nii ühe kui ka mitme protsessori puhul) lahendab vahemälu koherentsus (cache coherence). On olemas kolm infovahetuse võimalust erinevate vahemälude tasandite vahel, või nagu öeldakse, vahemälu arhitektuuri: inklusiivne, eksklusiivne ja mitteeksklusiivne. Inklusiivne arhitektuur eeldab ülemise tasandi vahemälu info dubleerimist alumises tasandis (eelistab Intel). Eksklusiivne vahemälu eeldab erinevatel tasanditel oleva informatsiooni unikaalsust (AMD). Mitteeksklusiivses võivad vahemälud käituda nagu soovivad.
Vahemälu assotsiatiivsus
Üks põhilisi vahemälu omadusi on assotsiatiivsuse tase, mis näitab loogilist segmenteerimist. Andmete otsimiseks vahemälu kõikide ridade järjest skaneerimine nõuab kümneid takte ja muudab kasutuks sisseehitatud keskprotsessori mälu kasutamise. Seepärast on muutmälu pesikud vahemälu ridadega jäigalt seotud (igal real võivad olla fikseeritud aadresside komplektide andmed), mis lühendab oluliselt otsinguaega. Iga RAM-pesik võib olla seotud rohkem kui ühe vahemälu reaga: näiteks, n- kanali assotsiatiivsus (ingl. n-way set associative) tähendab, et mõne operatiivmälu aadressi info võib olla hoiul n asukohas vahemälus.
Väliste kõvaketaste puhverdamine
Paljud andmesalvestuse välisseadmed, eriti kõvakettad, kasutavad vahemälu töö kiirendamiseks vahemälu 1–64 MB (NCQ/TCQ toetusega mudelid kasutavad seda päringute hoiustamiseks ja töötlemiseks), CD/DVD/BD-plaatide lugemisseadmed samuti puhverdavad loetavat teavet, et sama info poole teistkordne pöördumine oleks kiirem. Samuti kasutab operatsioonisüsteem osa muutmälust kettaoperatsioonide vahemäluna (sh väliste seadmete jaoks, millel endal ei ole vahemälu, nt kõvakettad, välkmälu, CD).
Väliste kõvaketaste puhverdamist õigustavad järgmised tegurid:
Puhverdamine operatsioonisüsteemi kaudu
Muutmälu vahemälu koosneb järgmistest elementidest:
Write-back vahemälu töö algoritm
Algselt on kõik puhvrite nimetused paigutatud vabade puhvrite nimekirja. Ploki lugemise või muutmise protsess täidab järgmise algoritmi:
Väljasurumise algoritm
Kui vabade puhvrite nimekiri on tühi, siis tehakse puhvris algoritmi nihe. Algoritmi nihe mõjutab oluliselt vahemälu tootlust. On olemas järgmised algoritmid:
Kirjutamispoliitika puhverdamisel
Vahemälu annab andmete lugemisel tootlikkuses suure kasu. Andmete kirjutamisel võib suur kasu tulla ainult usaldusväärsuse vähenemise hinnaga. Seega, erinevate juurdelisamiste puhul saab valida ühe või teise vahemälu kirjutamise poliitika.
On kaks peamist vahemällu kirjutamise poliitikat – write-through cache ja write-back cache:
Veebilehtede puhverdamine
Informatsiooni ülekandmise protsessis läbi võrgu on võimalik kasutada veebilehtede puhverdamist – tihti küsitud dokumentide ladustamise protsessi (vahepealsetes) puhverserverites või kasutaja arvutis, eesmärgiga takistada nende pidevat laadimist algserverist ja vähendada liikumist. Sellega teave lähendatakse kasutajale. Vahemälu juhtimine toimub HTTP-päiste abil.
Ühe võimalusena võib veebilehe puhverdamine toimuda konkreetse lehe CMSi abil, et alandada koormust serverile suure kasutatavuse puhul. Puhverdada saab nii mällu kui ka faili vahemällu.
Töötulemuste puhverdamine
Paljud programmid kirjutavad ükskõik kuhu vahepealsed ja abistavad töötulemused (ajutised, esialgsed), et mitte otsida neid iga kord, kui neid vajatakse. See kiirendab tööd, kuid nõuab lisamälu (põhimälu muutmälu või optiline andmekandja). Sellise puhverdamise näiteks on andmebaaside indekseerimine.
Zeltiņi mõis
Zeltiņi mõis (saksa keeles Selting) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Smiltene kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Smiltene piirkonnas Bilska vallas Zeltiņis.
Mõisa suurus
1688. aastal oli mõisa suurus (koos Cērtene mõisaga ja Ikšele mõisaga) 6 ja 5/8 adramaad, 1734. aastal kuulus mõisatele 5 ja 1/8 adramaad. 1758. aastal oli mõisate pindala kaheksa adramaad, 1823. aastal 6 ja 7/17 adramaad. 1832. aastal oli mõisatel adramaid 6 ja 7/19. 1881. aastal oli adramaid 37/80, lisaks allus mõisale 71/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Agraarreformi ajal oli mõisa pindala 77 hektarit.
Kevin Puts
Kevin Matthew Puts (sündinud 3. jaanuaril 1972) on Pulitzeri preemia pälvinud USA helilooja.
Bardello
Bardello piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Besozzo, Biandronno, Bregano, Gavirate, Malgesso.
Kevin Puts
Pulitzeri preemia pälvis ta 2012. aastal kahevaatuselise ooperi "Püha öö" eest.
Bardello
Bardello halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Le Casacce, Logaccio.
Katselennuk
Katselennuk ehk eksperimentaallennuk on õhusõidu tehnoloogiate ja õhusõiduki disaini katsetamiseks mõeldud lennuk.
Hnúšťa
Hnúšťa (ungari keeles Nyustya) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Rimavská Sobota ringkonnas.
Geograafiline asend
Hnúšťa asub Slovaki maagimäestiku nõlvadel, Rimavská Sobotast ligi 22 km põhjas ja Banská Bystricast umbes 62 km idakagus.
Ajalugu
Hnúšťat on esmamainitud 1334. aastal. 1438. aastal on esimest korda mainitud Hnúšťa kirikut. Kaevandused olid piirkonnas juba 16. sajandil. 17. sajandil algab kaevandamise ja maagitöötlemise areng. Rauakoda tegutses linnas alates 1772. aastast. Kaevandusfirma Rimavská koalícia asutati 1811. aastal. 19. sajandi teisel poole kiirelt arenenud metallurgiatööstust tabas 20. sajandi alguses langus, viimane rauasulatusahi lõpetas tegevuse 1923. aastal. Keemiakombinaat alustas Hnúšťas tegevust 1924. aastal.
Rahvastik
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hnúšťa elanikest slovakke 89,91%, ungarlasi 0,68% ja mustlasi 0,5%. Rahvus oli teadmata 8,16%-l elanikest.
Tuntud inimesed
Hnúšťas on sündinud slovaki luuletaja, proosakirjanik, tõlkija, publiktsist ja poliitik Ján Francisci-Rimavský (1822–1905).