cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Robert Peenemaa
1920. aastatel oli ta Eesti tuntumaid viiuldajaid.
1927–1933 õpetas ta Tartu Kõrgemas Muusikakoolis ja ühtlasi oli selle õppeasutuse direktor.
Isiklikku
Ta oli abielus eesti pianisti Betsy Roolaiuga.
Piret Rips-Laul
Piret Rips-Laul (aastani 1989 Piret Pormeister, aastani 2010 Piret Rips ; sündinud 19. jaanuaril 1965 Valgas) on eesti helilooja. Ta on tuntud eelkõige laste- ja noortemuusika loojana.
Povorino
Povorino on linn Venemaal Voroneži oblastis, Povorino rajooni keskus. Asub 220 km Voronežist kagus.
Piret Rips-Laul
Aastatel 1988-1989 töötas ta Nõmme Lastemuusikakoolis (1988-1989) ja 1989-2000 Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumis. Aastast 2003 töötas ta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias muusikateoreetiliste ainete õppejõuna, aastatel 2007-2008 ka Gustav Adolfi Gümnaasiumi muusikakoolis. Aastatel 2000-2004 töötas ta Tallinna metodisti kirikus klaverisaatja ja koorijuhina, juhatades kammerkoori Credo, lasteansamblit Lootus ja Tallinna Gospelkoori. Viimase kunstiline juht oli ta kuni 2007. aastani, kuid on kirjutanud sellele muusikat ja seadeid hiljemgi.
Povorino
Linn rajati 1870. aastal valminud raudteejaama juurde. Linnaõigused sai 1954. aastal.
Piret Rips-Laul
Alates 9. juunist 2014 on Piret Rips-Laul Võru Muusikakooli direktor.
Kasahhikeelne Vikipeedia
Kasahhikeelne Vikipeedia sai alguse 3. juunil 2002.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Bottide loodud artikleid on seal 53% (seisuga 31. detsember 2018).
Eradotsent
Eradotsent (saksa keeles Privatdozent, lühendid PD, P.D. või Priv.-Doz.) on eelkõige saksa keelt rääkivates riikides teadusliku kraadiga tavaliselt koosseisuväline õppejõud (dotsent), kellel on loengupidamisõigus.
Eradotsendid on õpetanud ka Tartu Ülikoolis enne Teist maailmasõda kuni 1938. aastani, mil nad nimetati ümber dotsentideks, ja senised dotsendid adjunktprofessoriteks.
Tähti Saar
Tähti Saar (30. jaanuar 1944 – 18. juuni 2016) oli eesti arst ja meditsiiniõppejõud.
Ta sündis Viljandis, kuid tema haridustee on kulgenud peamiselt Tartus. 1962. aastal lõpetas ta kuldmedaliga Tartu 1. Keskkooli (praegune Hugo Treffneri Gümnaasium) ning 1968. aastal cum laude Tartu Ülikooli arstiteaduskonna.
Paralleelselt kliinilise tööga pühendus ta ka õppe- ja teadustööle ning oli alates 1979. aastast arst-õppejõud. Ta avaldas üle 80 teadustöö, eriti suur on Tähti Saare panus kardioanesteesia ja kardiointensiivravi, samuti pulmonoloogilise intensiivravi ja lasteanesteesia arengusse Eestis.
Tsükliinisõltuvad kinaasid
Tsükliinisõltuvad kinaasid (Cdk – cyclin-dependent kinase) on proteiinkinaasid, mis fosforüleerides valke täidavad keskset rolli rakutsükli regulatsioonis ja mis on aktiivsed vaid kompleksis tsükliiniga. Cdk-d on põhilised rakutsükli regulaatorid kõigis uuritud eukarüootides. Cdk-d on suhteliselt väikesed valgud (34–40 kDa) ja sisaldavad aktiivtsentrile lisaks väheseid struktuure. Eri rakutsükli faasides on aktiivsed erinevad tsükliin-Cdk kompleksid, mis fosforüleerivad eri valke ja tagavad sellega kindla valkude aktiivsuse mustri, mida vastavas rakutsükli staadiumis vaja on. Cdk-de tase püsib rakutsükli jooksul võrdlemisi stabiilsena ning tsükliin-Cdk komplekside aktiivsus eri faasides on reguleeritud tsükliinide taseme kõikumisega.
Imetajate Cdk-d ja tsükliinid
Enamik teadaolevatest tsükliin-Cdk kompleksidest on seotud rakutsükli kontrollimisega. Loomarakkudes leidub vähemalt üheksa Cdk-d, millest neli (Cdk1, 2, 3 ja 4) on otseselt seotud rakutsükliga. Imetajate rakkudes suudab Cdk1 koos tsükliin A2 ja B1-ga ka üksi rakutsüklit kontrollida. Normaalsetes tingimustes osaleb regulatsioonis aga rohkem erinevaid Cdk-tsükliin komplekse.
Cdk aktiivsuse regulatsioon
Cdk kinaasne aktiivsus muutub rakutsükli jooksul oluliselt, kuigi valgu tase püsib suhteliselt stabiilsena – aktiivsuse regulatsioon toimub post-translatsiooniliselt. Cdk aktiivsuse regulatsioonis on neli põhilist mehhanismi: tsükliini seondumine, aktiveeriv või inhibeeriv fosforüleerimine ja seondumine Cdk inhibiitoritega. Eelnevate staadiumite Cdk-d aktiveerivad järgnevate transkriptsiooni. Kuna mõned rakutsükli faaside üleminekud peavad olema järsud, peab regulatsioon võimaldama S- ja M-Cdk-de kiiret ja ühest aktivatsiooni, et alustada replikatsiooni või mitoosi.
Dmitri Gudkov
Dmitri Gennadjevitš Gudkov (vene keeles Дмитрий Геннадьевич Гудков; sündinud 19. jaanuaril 1980 Kolomnas Moskva oblastis Nõukogude Liidus) on Venemaa poliitik, endine Riigiduuma saadik.
Tsükliinisõltuvad kinaasid
Tsükliin-Cdk seondumine
Ensümaatilise aktiivsuse saavutamiseks peab Cdk olema seondunud tsükliiniga. Inimese Cdk2-l blokeerib aktivatsiooniling (T-ling) tsükliini puudumisel valkude seondumise aktiivtsentrisse ning seondunud ATP on substraadi fosforüleerimise jaoks valesti orienteeritud. Tsükliini ja Cdk seondumises on olulised mitu struktuuri, tähtsaim on interaktsioon Cdk2 PSTAIRE heeliksi ja tsükliin A heeliksite 3 ja 5 vahel. Seondumine tsükliiniga mõjutab oluliselt Cdk konformatsiooni: osa T-lingust muutub beeta-leheks, mille tulemusena orienteerub ATP aktiivtsentris katalüütiliseks reaktsiooniks sobivalt ja T-ling muutub lamedaks, võimaldades valkudel seonduda aktiivtsentrisse. Lisaks paraneb ligipääs aktiveerivale treoniinile Thr160, mida fosforüleerivad Cdk-sid aktiveerivad kinaasid, suurendades oluliselt Cdk-de aktiivsust. Tsükliin A struktuuri Cdk2-ga seondumine ei mõjuta – tsükliin A on nagu karkass, millega seondub vormitava struktuuriga Cdk2. Tsükliinide taseme kontroll toimub transkriptsiooni ja valgu degradatsiooni tasemel.
Dmitri Gudkov
Haridus
Gudkov lõpetas 1996. aastal füüsika-matemaatikakallakuga Moskva 625. kooli ja 2001. aastal Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna. Ta jätkas õpinguid MRÜ ajakirjandusteaduskonna aspirantuuris. 2003. aastal sai Gudkov veel teisegi kõrghariduse lõpetades eliitkõrgkooli Moskvas – Venemaa Föderatsiooni Välisministeeriumi Diplomaatia Akadeemia maailmamajanduse teaduskonna.
Tsükliinisõltuvad kinaasid
Regulatsioon Cdk/tsükliini fosforüleerimise kaudu
Kuigi juba tsükliini seondumine aktiveerib Cdk-d oluliselt, on paljude Cdk-de täielikuks aktivatsiooniks vaja kindla aminohappe fosforüleerimist (Thr160 inimese Cdk2-l). Aktiveeriv fosforüleerimine ei mõjuta aktiivtsentri struktuuri oluliselt, kuid soodustab substraatide seondumist Cdk-ga. Selgroogsete rakkudes on Cdk-d aktiveerivaks kinaasiks Cdk7, millel on piisav aktiivsus kogu rakutsükli vältel, et mitte olla piiravaks teguriks Cdk aktiivsusele. Inhibitoorsel fosforüleerimisel – kui fosforüleeritakse konserveerunud türosiin (Tyr15) ja loomadel lisaks lähedalasuv treoniin (Thr14) – on oluliselt suurem roll Cdk aktiivsuse regulatsioonis. Inhibitoorse fosforüleerimise tulemusena muutub tõenäoliselt ATP fosfaatide orientatsioon. Selline regulatsioon on oluline mitoosi alguse ajastamises: enne mitoosi hoiab kinaas Wee1 mitootilisi tsükliin-Cdk komplekse fosforüleerituna ning kompleksid on inaktiivsed. Vastureaktsioonina defosforüleerivad inhibitoorseid fosforüleerimissaite pidevalt Cdc25 perekonna fosfataasid. Wee1 ja Cdc25 võimaldavad mitootiliste tsükliinide kiiret aktivatsiooni: M-Cdk-d fosforüleerivad nii Wee1 kui ka Cdc25-t, põhjustades sellega Wee1 inaktivatsiooni ja Cdc25 aktiivsuse tõusu. Kui M-Cdk-de hulk rakus jõuab piisava tasemeni, et Wee1 ei suuda neid hetkeks fosforüleeritult inaktiivsena hoida, põhjustab väike M-Cdk aktiivsus positiivse tagasisidega (aktiveerivad oma aktivaatori ja inhibeerivad inhibiitori) kõikide inaktiivsete komplekside defosforüleerimise ja selle kaudu järsu ülemineku mitoosi.
Dmitri Gudkov
Poliitika
pisi|[[Riigiduuma saadik Dmitri Gudkov oma kabineti juures (juuni 2015)]] pisi|Dmitri Gudkov esinemas Moskva munitsipaalsaadikute kandidaatide kongressil (aprill 2017) Poliitikas käis Gudkov märkimisväärse aja oma isa Gennadi Gudkovi jälgedes. Kui Gudkov-vanem võitis 2001. aastal saadikukoha Riigiduumasse ja ühines duumas saadikurühmaga Rahvasaadik, sai Gudkov-noorem tööle selle saadikurühma aparaati. 2003. aastal järgnes ta isale Venemaa Föderatsiooni Rahvaparteisse (NPRF). Kuniks isa oli partei aseesimees, oli poeg pressiteenistuse asejuht. 2004. aprillis sai Gudkov-vanemast partei esimees ja Gudkov-noorem edutati pressiteenistuse juhiks. Ühtlasi võttis ta osa noorsoo ühiskondliku kogu loomisest. 2005. aasta detsembris kandideeris Dmitri Gudkov Riigiduumasse, kuid kogus valimistel vähe hääli (1,5%) ja mandaati ei saanud. Pärast NPRF-i ja Õiglase Venemaa ühinemist sai Gudkov-vanem partei poliitbüroo liikmeks ja Gudkov-noorem pressiteenistuse juhiks. 2009. aastal asus ta Õiglase Venemaa egiidi all tegutsenud noorsooliikumise Venemaa Noored Sotsialistid etteotsa.
Tsükliinisõltuvad kinaasid
Cdk inhibiitorid
Tsükliinisõltuvate kinaaside inhibiitorid (CKI-d) on valgud, mis seonduvad Cdk-ga (või tsükliini või tsükliin-Cdk kompleksiga), blokeerides ensüümi kinaasset aktiivsust. Cdk aktiivsus on jagunevates rakkudes enamasti blokeeritud G1-faasis, kui on vaja rakkude stabiilset kasvu uue rakutsükli ettevalmistamiseks. CKI-d on vajalikud ka rakutsükli peatamiseks G1-s, kui keskkonnatingimused ei ole sobilikud. Ka regulatsioon inhibiitori kaudu võimaldab rakutsüklis järske üleminekuid: järgneva faasi tsükliinide hulk tõuseb suhteliselt aeglaselt tänu aktiveerunud transkriptsioonile, kuid inhibiitor seob sünteesitud tsükliinid inaktiivsesse kompleksi. Kui Cdk aktiivsus tõuseb mingi tasemeni, siis lagundatakse või modifitseeritakse inhibiitor, mille tagajärjel tsükliin-Cdk kompleks vabaneb. Kinaasikompleksi vabanemist kiirendab positiivne tagasiside – vabanenud kompleksid fosforüleerivad inhibiitorit, suunates selle lagundamisele.
Dmitri Gudkov
Poliitika
2009. aasta juunis valiti Dmitri Gudkov Õiglase Venemaa keskkomitee liikmeks. 2010. aastal sai ta Venemaa Föderatsiooninõukogu esimehe Sergei Mironovi nõunikuks. Aasta hiljem, 2011. aasta detsembris, pääses ta Õiglase Venemaa kandidaadina Riigiduumasse. Duumasaadik Gudkov võttis osa kohe pärast valimisi 2011. aasta detsembris alanud protestimiitingutest Riigiduuma valimistulemuste vastu – temast sai üks nende miitingute korraldajaid.
Tsükliinisõltuvad kinaasid
Cks1
Tsükliin-Cdk kompleksis on Cdk karboksüterminaalse osaga seondunud veel kolmas valk – Cks1. Cks1 on väike valk (9–17 kDa), mis võimaldab kompleksil efektiivselt fosforüleerida mitme fosforüleerimissaidiga substraate. Cks1 sisaldab katioonset taskut, mis seob negatiivselt laetud fosfaatrühma. Seondudes juba fosforüleeritud aminohappega, suurendab Cks1 ühe valgu multifosforüleerimise tõenäosust. Multifosforüleerimine suurendab signaali edasilevimise tõenäosust ja kiirust. Näiteks kui valk on suunatud fosforüleerimise kaudu degradatsiooni, siis signaali edasiliikumiseks peab fosforüleeritud aminohappega enamasti seonduma fosfaatrühma siduv valk, mis ubikvitinüleerimise kaudu suunab valgu proteosoomi. Kui valgus on vaid üks mitteoptimaalne seondumiskoht, siis on seondumine aeglasem ja vähem efektiivne, kui aga näiteks kuus, siis toimub seondumine kiiremini ja valk degradeeritakse samuti kiiremini.
Dmitri Gudkov
Poliitika
2012. aasta septembris võttis Riigiduuma Gennadi Gudkovilt saadikumandaadi. Oktoobris sai Gudkov-vanemast Gudkov-noorema abi Riigiduumas. 2012. aasta oktoobris valiti mõlemad Venemaa opositsiooni koordinatsiooninõukogusse. 2013. aasta jaanuaris pärast osalemist Moskvas toimunud protestimarsil "Marss lurjuste vastu" esitas Õiglase Venemaa juhtkond Gennadi ja Dmitri Gudkovile ultimaatumi – kas astuda välja Koordinatsiooninõukogust või lahkuda Õiglase Venemaa ridadest. Gudkovid vastasid keeldumisega. Sama aasta märtsis heideti nad parteist välja.
Dmitri Gudkov oli 2014. aasta märtsis üks neljast Riigiduuma saadikust, kes ei hääletanud seaduse, mis sätestas Krimmi ühendamise Venemaa Föderatsiooniga, poolt. Ta ei hääletanud ka vastu (ainsana hääletas vastu Ilja Ponomarjov).
Tsükliinisõltuvad kinaasid
Substraadid
Cdk-d on seriin-treoniinkinaasid – nad fosforüleerivad valkudes seriine ja treoniine. Cdk fosforüleerimissaidi üldine konsensusjärjestus on [S/T*]PX[K/R], kus S/T on seriin või treoniin, P on proliin, X suvaline aminohape ja K/R tähistavad positiivselt laetud aminohappeid lüsiini ja arginiini. Substraatidega võivad seonduda ka tsükliinid, võimaldades sellega tsükliin-spetsiifilist fosforüleerimist. S-faasi tsükliini A-ga seondudes fosforüleerib Cdk2 valku p107, aga kompleksis mitootilise tsükliini B-ga ei seondu p107-ga. Niisugune S-faasi tsükliinide spetsiifilisus tuleneb tsükliinil asuvast hüdrofoobsest alast, mis interakteerub substraatidel oleva RXL motiiviga (järjestus arginiin, suvaline aminohape ja leutsiin). Mõnel juhul on tsükliin-spetsiifiline fosforüleerimine seotud ka tsükliini võimega lokaliseerida seondunud Cdk-d mingisse kindlasse raku ossa, kus vastavat substraati leidub.
Dmitri Gudkov
Isiklikku
Dmitri Gudkovi isa Gennadi Gudkov on poliitik ja ettevõtja, ema Marija Gudkova on turvafirma Julgeolekustruktuuride Ühendus Oskord direktorite nõukogu esimees. Gudkovi noorem vend Vladimir Gudkov on inkassofirma peadirektor.
Tsükliinisõltuvad kinaasid
Saccharomyces cerevisiae Cdk1
Pagaripärmi rakutsüklit kontrollib vaid üks Cdk, mis tsükli jooksul seondub üheksa erineva tsükliiniga. Tsükliinid Cln1-3 on aktiivsed G1- ja G1/S-faasis, Clb5 ja 6 S-faasis, Clb3 ja 4 G2/M üleminekul ning Clb1 ja 2 mitootilistes rakkudes. Igas faasis on vaja fosforüleerida vaid kindlaid valke ja midagi valel ajal fosforüleerides võib see põhjustada rakule suuri kahjustusi. Näiteks DNA sünteesi alustamiseks peavad S-faasi tsükliin-Cdk kompleksid fosforüleerima replikatsiooni alguspunktiga seondunud valke. Kui seda teevad G1-faasi tsükliin-Cdk kompleksid, võib toimuda liiga varajane DNA süntees ja selle tõttu ka osaliselt mitmekordselt replikatsioon. Selliste vigade vältimiseks mõjutavad tsükliinid Cdk-le seondumisega kinaasi aktiivtsentri konformatsiooni ja selle kaudu sobilike substraatide valikut. Pärm, millel pole G1- ja S-faasi tsükliine, on võimeline jagunema, kuid teeb seda aeglasemalt, aga mõlema mitootilise tsükliini deletsioon on pärmile letaalne. Mitootilised tsükliin-Cdk kompleksid on üldjuhul võimelised fosforüleerima ka eelnevate komplekside substraate. Järjestikused tsükliinid mõjutavad Cdk aktiivtsentrit, tõstes kinaasi afiinsust Cdk konsensusjärjestuse suhtes.
Dmitri Gudkov
Isiklikku
Dmitri Gudkovil on esimesest abielust ajakirjanik Sofja Gudkovaga kaks last: tütar Nastja ja poeg Vanja. 2012. aasta juunis abiellus Gudkov enda pressiesindaja Valerija Surškovaga.
Gudkov mängib kitarri ja harrastab sporti. Korvpallis on ta saanud meistrikandidaadi järgu. Võõrkeeltest valdab ta inglise keelt.
IFK Göteborg
pisi|Göteborgi toetajad 2005. aastal kodustaadionil Idrottsföreningen Kamraterna Göteborg (ametlikult IFK Göteborg Fotboll) on Rootsi jalgpalliklubi, mis tegutseb Göteborgis. See mängib Rootsi kõrgliigas Allsvenskan. Klubi on asutatud 1904. aastal.
Göteborg on tulnud Rootsi meistriks 18 korda, Rootsi praegune kõrgliiga Allsvenskan on võidetud 13 korda. Göteborgist on enam kordi Rootsi meistriks tulnud ainult Malmö FF. Esimest korda tuli Göteborg Rootsi meistriks 1908. aastal. Göteborg on tulnud Rootsi meistriks kõigil kümnenditel peale 1920., 1970. ja 2010. aastate. Rootsi kõrgliigas on Göteborg püsivalt mänginud alates 1977. aastast. Göteborgi kõige edukam periood oli 1982–1996, mil võideti 15 võimalikust Rootsi meistritiitlist kümme. Rootsi karikavõistlused on võidetud kaheksa korda ning karikavõitude arvestuses jagatakse AIK-iga teist kohta.
1982. ja 1987. aastal võitis Göteborg UEFA karika ning on sellega ainus Põhjamaade klubi, mis on võitnud UEFA ühe peamise klubide turniiri. UEFA karika võidu eest 1982. aastal valiti Göteborg rahvahääletusel Jerringi spordiauhinna võitjaks; Göteborg on ainus Rootsi jalgpalliklubi, mis on selle auhinna võitnud.
Alates 2009. aastast on Göteborgi kodustaadion olnud Gamla Ullevi, mis mahutab 18 416 pealtvaatajat. Staadioni jagatakse Örgryte IS-i ja GAIS-iga.
Göteborg on Rootsi kõige suurema toetajaskonnaga jalgpalliklubi. Göteborgi fänniorganisatsioon kannab nime Supporterklubben Änglarna.
Praegune koosseis
''Seisuga 21. mai 2022''
Advokaadibüroo Leppik ja Partnerid
Advokaadibüroo Leppik ja Partnerid on Eestis tegutsev advokaadibüroo. Büroo asutas 1997. aasta augustis eesti vandeadvokaat Jüri Leppik.
Alates aastast 2016 on partneriteks vandeadvokaadid Jüri Leppik, Tõnu Tuulas, Heidi Rajamäe-Parik, Anne Värvimann ja Helvia Räägel. Lisaks partneritele tegutseb advokaadibüroos vandeadvokaat Üllar Aedna.
Proba
Proba on Euroopa Kosmoseagentuuri tehnoloogiademonstratsiooni missiooni The Project for On-Board Autonomy Maa seire väike tehiskaaslane.
Kosmoseaparaat valmis Belgia, Suurbritannia, Soome ja Tšehhi firmade koostöös ning viidi päikesesünkroonsele polaarorbiidile 22. oktoobril 2001. Ringorbiidi kõrgus on umbes 600 km.
Tehiskaaslane kaalub 94 kg, põhilised vaatlusriistad on kujutise spektromeeter CHRIS ja kõrglahutusega kaamera HRC. Proba on ainuke satelliit, mis mõõdab sama vaatlusala ühel ülelennul viies vaatesuunas, muutes satelliidi orientatsiooni. Proba mõõtmisressurss on väga väike – kaks või kolm mõõteseeriat ööpäevas. Proba mõõtmisi korraldab Euroopa Kosmoseagentuur. Kujutise spektromeetriga CHRIS on mitmel korral mõõdetud ka Järvselja Õppe- ja katsemetskonna metsa-ala.
Aparaadid
HRC (High Resolution Camera) on 10-meetrise piksliga must-valge kaamera, kaadri suurus on 5×5 km.
Eponž
Eponž (inglise keeles pongee) on üldnimetus pehmetele, kergetele ja tihedatele labases siduses siidkangastele, mida toodeti Hiinas ja mis oli tähtis ekspordiartikkel; eponži kootakse tänapäevani paljudes tekstiilivabrikutes eriti Sichuani, Anhui, Zhejiangi ja Jiangsu provintsides.
Madisoni maakond (Illinois)
Madisoni maakond (Madison County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Edwardsville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1812. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 169 572.
Filmiprojektor
300px|pisi|35 mm kinoprojektor Filmiprojektor ehk kinoprojektor on seade filmide näitamiseks. Filmiprojektoreid jaotatakse kasutatava filmi formaadi järgi 8 mm, 9,5 mm, 16 mm, 35 mm ja 70 mm filmiprojektoriteks.
Bilohirsk
pisi|Taš-Hani karavansarai varemed Bilohirsk (vene Belogorsk, krimmitatari Qarasuvbazar) on linn Ukrainas Krimmis, Bilohirski rajooni halduskeskus. Asub Krimmi poolsaare keskosas, 42 km Simferopolist ida pool. Pärast Krimmi annekteerimist märtsis 2014 kuulub de facto Krimmi Vabariigi koosseisus Venemaale.
Asulat on esmamainitud 13. sajandil. 1736. aastal, kui vene väed olid Bahtšisarai maha põletanud, oli lühikest aega Krimmi khaaniriigi pealinn.
Qarasuvbazar oli krõmtšakkide ja krimmitatarlaste keskus kuni nende küüditamiseni 1944. aastal. 1926. aastal sai linnaõigused. 1944. aastani oli ka linna venekeelne nimi Karasu-Bazar või Karasubazar (Карасу-Базар, Карасубазар).
Enne Krimmi annekteerimist Venemaa poolt oli linna elanikest 35% krimmitatarlased, 35% venelased, 22% ukrainlased ja 8% muust rahvusest.
Linnas asub veinitehas, puidu- ja ehitustööstuse ettevõtted.
Brigaadikindral (Leedu)
Brigaadikindral (leedu keeles brigados generolas) on Leedu kaitseväe esimene kindraliauaste. Sellest madalam on koloneli (pulkininkas) ja kõrgem kindralmajori (generolas majoras) auaste. Leedu mereväes vastab sellele flotilliadmirali aukraad.
Katusorganisatsioon
Eestis tegutsevad katusorganisatsioonid on näiteks Eesti Mittetulundusühingute ja Sihtasutuste Liit, Eesti Kaubandus-Tööstuskoda.
Tsükliline voltamperomeetria
Tsükliline voltamperomeetria on elektrokeemiline analüüsimeetod, mille käigus rakendatakse tööelektroodile ajas lineaarselt muutuv pinge. Pinge muutmisel mõõdetakse tööelektroodil tekkiv elektrivool ning tulemused esitatakse graafiliselt. Kogu protsessi tulemuseks on voltamperogramm ehk graafik voolutugevuse sõltuvusest pingest.
Tsükliline voltamperomeetria on väga efektiivne analüüsimeetod, millega saab kiirelt ja vahetult uurida analüüdi redoksomadusi üle laia potentsiaalivahemiku. Seda kasutatakse oma efektiivsuse tõttu laialdaselt elektro-, bio-, anorgaanilise ja orgaanilise keemia valdkondades.
Analüüs annab infot uuritava analüüdi elektrokeemiliste omaduste kohta.
Põhimõte
pisi|340x340px|Tsüklilise voltamperomeetria potentsiaali lainekuju Voltamperomeetria põhimõte on mõõta elektroodil tekkiva voolutugevuse sõltuvust elektroodile rakendatud pingest. Tsüklilises voltamperomeetrias muudetakse rakendatud pinget ajas lineaarselt. Elektroodile rakendatakse kindel algpinge, mida hakatakse järk-järgult muutma, kuni rakendatud pinge on võrdne lõpp-pingega. Seejärel muudetakse pinget tagasi algväärtuseni, et tsükkel lõpuni viia. Taolisi pinge rakendamise tsükleid võib korrata vastavalt analüüsi vajadusele. Pinge muutmise kiirust nimetatakse laotuskiiruseks (V/s). Laotuskiiruse väärtused on üldiselt vahemikus 10 mV/s kuni 1 kV/s, kuid ultramikroelektroodidega on võimalik saavutada väärtuseid kuni 1 MV/s. Laotuskiirus hoitakse mõõtmiste käigus konstantsena. Rakendatud pinge piirväärtused Ealg ja Elõpp ning laotuskiirus pannakse paika vastavalt eksperimendi vajadustele.
Elektroodiprotsessid
Pinge rakendatakse töö- ja võrdluselektroodi vahel. Voolutugevus mõõdetakse töö- ja abielektroodi vahel. Elektrivool tekib elektroodiprotsessi tagajärjel, mis saab toimuda alates kindlast pingeväärtusest. Elektroodiprotsessi käigus toimub elektronide üleminek uuritava analüüdi ja elektroodi vahel. Kui elektroodile rakendatakse piisavalt negatiivne pinge, siis algab elektronide üleminek elektroodilt analüüdile. Protsessi käigus analüüt redutseerub ning tekib katoodvool. Pinget uuesti tõstes tekib olukord, kus elektronide üleminek hakkab toimuma vastupidises suunas. Selle tõttu analüüt oksüdeerub ning tekib anoodvool. Elektronide ülemineku pingeväärtuse määrab analüüdi redokspaarile vastav Nernsti võrrand. Pinge väärtus sõltub tugevalt elektroodide materjalidest, kasutatavast lahusest ja katalüsaatorist.
Voolutugevuse sõltuvus pingest
Voolutugevus sõltub nii analüüdi kontsentratsioonist elektroodi pinnal kui ka rakendatud pingest. Redokspaari standardpotentsiaalile lähenedes hakkab elektronide ülemineku tõttu elektrivool suurenema, kuni see jõuab maksimumini. Mida kiiremini toimub elektronvahetus, seda vähemaks jääb elektroodi pinnale analüüti, millega protsess toimuda saaks, ning voolutugevus kahaneb. Analüüdi kontsentratsioon elektroodi pinnal kahaneb nullini, pärast mida määrab voolutugevuse analüüdi difusiooni kiirus lahusest elektroodile. Kogu elektronvahetuse kineetika tõttu tekivad voolutugevuse piigid, mis iseloomustavad redoksreaktsiooni toimumist. Reeglina valitakse mõõtmiste algpingeks selline väärtus, mille korral ei toimu ühtegi elektroodiprotsessi. Redokspaari moodustavate liikmete omavahelist suhet saab täpsemini kirjeldada Nernsti võrrandi abil.
Tulemused
Saadud katseandmed kantakse graafikule ning saadakse voltamperogramm – voolutugevuse sõltuvus rakendatud pingest. Graafikult ja katseandmetest, täpsemalt piikide kõrgustest, pingeväärtustelt ja poollainepotentsiaalidest, on võimalik välja lugeda informatsiooni uuritava analüüdi elektrokeemiliste omaduste kohta.
Tsüklilist voltamperomeetriat kasutatakse üldiselt analüüdi kohta kvalitatiivse informatsiooni saamiseks. Erivõtetega on võimalik saada ka kvantitatiivset informatsiooni.
Pöörduvad redokspaarid
Pöörduvate redokspaaride formaalne redokspotentsiaal on leitav kui anood- ja katoodpiikide potentsiaalide aritmeetiline keskmine:
,
kus Eo on redokspaaride formaalne redokspotentsiaal (V), Epa ja Epk on vastavalt anoodpiigi ja katoodpiigi potentsiaalid (V).
Elektroodireaktsioonis üleminevate elektronide arvu on võimalik leida piikide lahknemisest:
kus n on elektroodireaktsioonis üleminevate elektronide arv, Epa ja Epk on piikide potentsiaalid (V). Aeglane elektronide ülekanne elektroodi pinnal suurendab piikide omavahelist kaugust.
kus ip on piigi maksimumile vastav voolutugevus (A), n on üleminevate elektronide arv, A on elektroodi pindala (cm2), D on analüüdi difusioonikoefitsient (cm2/s), C on analüüdi kontsentratsioon (mol/cm3) ja ν on laotuskiirus (V/s). Randles-Sevciki valemist järeldub, et elektronide ülekanne elektroodi pinnal on kiire, kui voolutugevus on võrdeline laotuskiiruse ruutjuurega. Sellisel juhul on elektroodireaktsioon difusioonlimiteeritud protsess.
Ideaalse pöörduva süsteemi korral peavad piikide voolutugevused olema võrdsed:
Manifest
Manifest (ladina keeles manifestus, avalik) on eesmärkide ja kavatsuste avalik selgitus, millel on enamasti poliitiline sisu.
Tsükliline voltamperomeetria
Pöörduvad redokspaarid
kus ipa on anoodpiigi voolutugevus (A) ja ipk on katoodpiigi voolutugevus (A).
Manifest
Alates 1900ndate algusest nimetati manifestideks ka kaunite kunstide esteetilisi programme.
Tsükliline voltamperomeetria
Pöörduvad redokspaarid
Kirjanduses ja teadusartiklites eelistatakse voolutugevuse asemel voolutihedust:
Tallinna Estraaditeater
Teatri põhirepertuaar oli estraadietendused, ent mängiti ka muusikakomöödiaid ja lastelavastusi.
Tsükliline voltamperomeetria
Pöörduvad redokspaarid
kus j on voolutihedus (A/m2), i on voolutugevus (A) ja A on elektroodi pindala (m2).
Mittepöörduvad redokspaarid
Elektrokeemias põhjustab mittepöörduvust elektronide aeglane ülekanne uuritava aine ja elektroodi vahel. Taolisi süsteeme iseloomustab ainult üks piik. Voltamperogrammil on sõltuvalt analüüdist näha ainult kas katood- või anoodpiik ning teine vastavalt puudub.
Suurem osa redokspaare on kahe ekstreemsuse vahepealsed variandid.
Tsükliline voltamperomeetria annab võimaluse hõlpsalt läbi viia redoksreaktsioon pärisuunalise pingemuutusega ning seejärel vastassuunalisel pingemuutusel uurida pöördreaktsiooni. Kogu protsessi kestvus võib olla sekundites ning ajaskaalat on võimalik mitme suurusjärgu võrra muuta mõõtmise parameetreid varieerides.
Elektronide ülekanne
Redoksreaktsiooni pöörduvus sõltub suurel määral elektronide ülekande kiirusest. Elektronide ülekande kiirus peab olema piisavalt suur, et rahuldada Nernsti võrrandit. Laotuskiiruse suurendamine põhjustab elektronide ülekande aeglustumist. Järelikult laotuskiiruse suurendamine võib mõningad pöörduvad protsessid muuta mittepöörduvateks.
Katsevahendite ülevaade
Tähtsaimad katsevahendid tsüklilises voltamperomeetrias on potentsiostaat, pinge ja voolutugevuse registraator ning elektroodid.
Potentsiostaat
Nüüdisaegsed potentsiostaadid hõlmavad pingegeneraatorit, pingesignaali elektrokeemilisele rakule edastajat ning elektrivoolu pingeks konverterit. Kogu süsteem rakendab elektroodidele pinget ning mõõdab tekkivat elektrivoolu. Potentsiostaat tagab tööelektroodi potentsiaali stabiilsuse.
Pinge ja voolutugevuse registraator
Registraator salvestab katseandmeid. Aeglaste laotuskiiruste korral kasutatakse XY registraatorit ning kiiremate laotuskiiruste puhul ostsilloskoopi. Katseandmeid töötleb edasi programm, millega on võimalik vahetult jälgida analüüsi käigus tekkivat voltamperogrammi.
Elektroodid
Tsüklilise voltamperomeetria mõõtesüsteemides on võimalikud kaks elektroodide konfiguratsiooni.
Kahe-elektroodses konfiguratsioonis on tööelektrood ja võrdluselektrood. Tööelektroodile rakendatakse potentsiaal ning mõõdetakse tekkivat elektrivoolu. Võrdluselektrood käitub kui lähtepunkt, mille suhtes tööelektroodi pinget mõõdetakse. Samuti on antud konfiguratsioonis võrdluselektrood voolukandjaks, kus elektronide vahetuse kiirus on vastupidine tööelektroodile.
Tänapäevastes süsteemides kasutatakse kolme-elektroodset konfiguratsiooni. Potentsiaal rakendatakse ja mõõdetakse analoogselt kahe-elektroodsele süsteemile. Kolmas lisaelektrood ehk abielektrood on antud konfiguratsioonis võrdluselektroodi asemel voolukandja. Elektroodide taoline asend tagab, et võrdluselektroodi ei läbi suured voolud, mis võivad selle potentsiaali muuta.
Võrdluselektrood on elektrood, mille suhtes mõõdetakse tööelektroodi potentsiaali. Võrdluselektroodi valik sõltub väga tugevalt analüüsi keskkonnast. Mõõtmistel peab võrdluselektroodi asetama tööelektroodile võimalikult lähedale, et vältida suurt pingelangust lahuses. Seda saavutatakse Luggini kapillaari abil. Levinuimad võrdluselektroodid on näiteks hõbe-hõbekloriid- ja kalomelelektroodid.
Abielektrood on elektrood, mis käitub peamise voolukandjana. Abielektroodi kasutamisel on kogu süsteemis elektronide vahetamise kiirus tasakaalus, millega välditakse võrdluselektroodi polariseerumist. Abielektroodiks on tavaliselt suure pindalaga plaatinavõrk.
Elektroodid ühendatakse potentsiostaadiga ning asetatakse elektrokeemilisse rakku, mis on tavaliselt erilise kujuga klaasist nõu. Nõu täidetakse piisava koguse lahusega, mille valik sõltub uuritavast ainest. Samuti peab arvestama, et lahus mõjutab redoksprotsesside potentsiaale ning võrdluselektroodi valikut. Lahusesse peab olema lisatud elektrolüüti, mis tagab lahuse elektrijuhtivuse.
Rakendused
Tsükliline voltamperomeetria on lihtne, kiire ja levinud meetod analüütide elektrokeemiliste omaduste uurimiseks. Samas on tsüklilise voltamperomeetriaga raske süsteemi kvantitatiivselt uurida, mille saavutamiseks on soovitatav kasutada teisi meetodeid. Antud meetod on seevastu väga võimas viis süsteemi kvalitatiivsete omaduste uurimiseks, nagu näiteks uuritava süsteemi komponentide oksüdatsiooniastmed, elektroodiprotsesside kineetika, reaktsiooniproduktide stabiilsus, redoksreaktsioonide vaheühendite olemasolu.
Tsüklilise voltamperomeetriaga on võimalik määrata toiduainete antioksüdeerivaid omadusi.
Tavaliste makroelektroodide seatud piiranguid saab ületada ultramikroelektroode kasutades. Ultramikroelektroodid võimaldavad mõõta suure elektritakistusega keskkonnas, väga suurte laotuskiirustega ning mikroskoopilistes asukohtades.
Tsüklilist voltamperomeetriat kasutatakse laialdaselt katalüsaatormaterjalide katalüütiliste omaduste uurimiseks.
TARK LAUT
“TARK LAUT” on lihaveiste lauda projekt loomade pidamiseks optimaalse mikrokliimaga hoones.
Projekti kirjeldus
Hoone on projekteeritud kasutama maksimaalselt päevavalgust. “TARK LAUT” lihtsustab loomapidajatele allapanu vahetamist ja sõnnikukäitlemist ning loomade toitmist ja jootmist. Lisaks kasutab hoone loomade metaboliseeruvat energiat temperatuuri ning õhuringluse abil. Päikeseenergiat rakendatakse kogu tootlikkuse väärtuses ning aastaringse plusskraadides sisetemperatuuri tagab minimaalne lisaküte. Projekt võimaldab veisekasvatajatel kasutada hoonet suvel lisandväärtusega kõrvalsaaduste kasvatamiseks ja/või heina kuivatamiseks. Hoones saab temperatuuri tõsta üle 60 kraadi, mis koos UV-kiirgusega võimaldab ruume desinfitseerida. Kogu ehitises vajaminev elektri- ja soojusenergia on võimalik toota autonoomselt. Projekt on loodud Tartu Ülikooli ja Koivakonnu mahefarmi koostöös.
Lisavõimalused
Päikesepatareid katusel püüavad suvel kuni 80 protsenti päikesekiirgusest. Projekti soojusregulatsioon on läbi mõeldud, hoidmaks hoones sees loomale sobivat temperatuuri madala energiakuluga. Loomale sobivate tingimuste hoidmiseks, söötmiseks, jootmiseks ja valgustuseks kulub 700 kWh. Uue põlvkonna lauda eesmärk on teha lihtsamaks nii laudas elava looma kui ka looma pidaja elu.
Silmviburlane (filmistuudio)
OÜ Silmviburlane on Eesti filmitootja. OÜ asutasid 2006 Heilika ja Ülo Pikkov.
Kiltsi rahvamaja
Kiltsi rahvamaja on rahvamaja Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Kiltsi asulas.
Klaus von Rautenfeld
Klaus von Rautenfeld (Klaus Berens von Rautenfeld) (5/18. aprill 1909 Tartu – 5. veebruar 1982 München) oli Liivimaalt pärit Saksa filmioperaator.
Esivanemad
Viited:
Ehitajate tee
pisi|Ehitajate tee algus koos [[Ehitajate tee jalakäigusild|Mustamäe suusasillaga]] pisi|Tallinna Tehnikaülikooli peahoone
Ehitajate tee (endine Haabersti tee) on tänav Tallinnas. See asub Nõmme, Mustamäe ja Haabersti linnaosas. See kulgeb läbi Nõmme, Mustamäe, Kadaka ja Väike-Õismäe asumi.
Ehitajate tee algab Nõmmel Pärnu maantee lähedal Turu platsi ja Suusa tänav ristmikult ning kulgeb üldiselt loodesse. Ta läheb Mustamäe suusasilla alt läbi ja Mustamäe nõlvast alla, ristub Männiliiva tänavaga (paremalt), Üliõpilaste teega (vasakult), Sõpruse puiesteega (paremalt), Akadeemia teega (vasakult), Keskuse tänavaga (paremalt), Eduard Vilde teega (risti), A.H. Tammsaare teega (paremalt), Kadaka teega (risti), Kõrgepinge tänavaga (risti), Meistri tänavaga (paremalt) ja Õismäe teega (vasakult) ning lõpeb Paldiski maantee ja Rannamõisa tee ristmikul.
Tänav on umbes 4 km pikk. Selle suurim majanumber on 148. Aadressil on Ehitajate tee 5 asub Tallinna Tehnikaülikool.
Ehitajate teel on mitu fooriga reguleeritavat ristmikku ja Tehnikaülikooli ees fooriga reguleeritav jalakäijate ülekäigukoht. Teel on ka kaks ringristmikku: üks ristumisel Akadeemia tee ja Sõpruse puiesteega ning Rocca al Mare ringristmik ristumisel Paldiski maantee ja Rannamõisa teega.
Minevikus oli teel kolmaski ringristmik Kadaka tee ja Tammsaare teega. Liikluskoormuse suurenedes jäi see aga liiklusvoole kitsaks ja tuli ümber korraldada. Ristmikust pisut kagus suunati Ehitajate tee kirdesse, kuhu tehti eraldi T-kujuline ristmik Tammsaare teega. Selles kohas Ehitajate tee katkeb. Kui ristmikul Ehitajate teelt tulles pöörata mööda Tammsaare teed vasakule, siis saabub varsti fooriga reguleeritav ristmik Kadaka teega. Sellel ristmikul otse sõites Tammsaare tee lõpeb ja jätkub Ehitajate tee.
Tänava tänapäevane nimi võeti kasutusele 1963. aastal. Nime sai see Mustamäe rajanud ehitajate auks.
Greg Parks
Gregory Roy Parks (25. märts 1967 – 16. juuni 2015) oli Kanada jäähokimängija.
Parks võitis Kanada jäähokikoondise koosseisus 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris hõbemedali. Turniiri võitis tol korral Rootsi jäähokikoondis.
NHL-i klubi New York Islanders koosseisus tegi kaasa 23 kohtumist.
Kaseküla kivikirstkalme
Kaseküla kivikirstkalme näol on tegu Eestis haruldase pronksiaegse matusekohaga. See asub Pärnamäe liivaseljandikul Pärnu maakonna Lääneranna vallas Kasekülas.
See kivikirstkalme on üks 15 muistisest Kaseküla tuumikus, põldude vahel, omaaegse rannavallil. Kivikalme konstruktsioonid on pärast arheoloogilisi kaevamisi muudetud vaatamisväärusena eksponeeritavaks. Kivikirstu mõõtmed koos kiviringiga on 12 meetrit. Muistis on kohati rohtu kasvanud, kuid sellest hoolimata siiski kergesti leitav. Muistse matusekoha avastas ja registreeris muistisena Vello Lõugas 1971. aastal.
Arheoloogilised uuringud
Esimene arheoloogiline kaevamine tehti 1973. aastal Mati Mandeli juhendamisel, kes leidis segamini pööratud vanema ealise meesterahva luid ja hauapanusena pronksist habemenoa.
Dateering
Algselt dateeriti muistis I aastatuhande lõppu eKr. Kuid hilisemate uuringutega määrati uueks dateeringuks I aastatuhande II veerandil eKr. Raili Allmäe uuringu käigus selgus, et 16 imikut oli kivikirstkalmesse meatud ligi 2000 aastat hiljemgi.
Elle Tarik
Elle Tarik (neiuna Elle Kaarna, 10. juuni 1938 Uhmardu küla, Kudina vald – 16. märts 2014 Kobratu küla, Tartu vald) oli eesti raamatukogundustegelane, Tartu Linnaraamatukogu direktor 1975–1983.
Tarik sündis tollasel Tartumaal, praegusel Jõgevamaal popsi peres ning õppis Vedu algkoolis, Tartu II Keskkoolis ja Tartu Kunstliku Vedelkütte Tehnikumis. Raamatukogundust õppis ta 1961–1964 Viljandi Kultuurharidustöö Koolis ja 1964–1969 Eduard Vilde nim. Tallinna Pedagoogilises Instituudis. Ta käis ka õppereisidel Soome ja Rootsi raamatukogudes.
1956–1961 töötas Tarik põllutöölisena Miina Härma nimelises kolhoosis, 1961–1964 oli Tartu külanõukogu sekretär, 1964–1966 Vedu, Nabala ja Kokora külaraamatukogu juhataja. 1968–1975 Tartu Rajooni Keskraamatukogu metoodik.
1966–1968 Nikolai Gogoli nimelise (alates 1987. aastast Oskar Lutsu nimelise) Tartu Linna Keskraamatukogu vanemraamatukoguhoidja, 1975–1983 direktor, 1983–1988 metoodikaosakonna juhataja. 1988. aastal rajas Tarik Tartu Linnaraamatukogu väliseesti kirjanduse osakonna (2004–2021 väliseesti ja vanema raamatu osakond), kus töötas surmani.
Elle Tariku direktoriks oleku ajal avati muusikasektor Lydia Koidula nimelises harukogus (1976), avati Annelinna harukogu (1977) ja valmis keskkogu juurdeehitis (1980).
Tarik avaldas ajakirjanduses, Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu (ERÜ) aastaraamatutes ja kogumikes erialaseid artikleid, koostas ja toimetas kaks ERÜ aastaraamatut (1989 ja 2009) ning oma raamatukogu väljaandeid. Ka esines ta ettekannetega konverentsidel ja seminaridel.
Elle Tarik oli Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu taasasutajaliige (1988) ja juhatuse liige (1989–1993), Eesti Kirjanduse Seltsi liige (1994) ja Karl Ristikivi Seltsi (2002) liige. Ta oli ka Eesti NSV Raamatuühingu liige (1974–1996) ning Eestimaa Looduse Fondi toetajaliige.
Strandberg
Strandberg on Rootsi päritolu perekonnanimi.
Ruskulova mõis
Ruskulova mõis (Ruskulovas muiža, ka Ruskulavas muiža) on endine mõis Lätis. Mõisasüda jääb Balvi piirkonda Tilža valda ja Kārsava piirkonda Salnava valda Ruskulava külla; seal viimases asub ka häärber. Poola keeles Ruskuli.
Ruskulova mõis kuulus XVIII sajandil Tolstoidele, alates XIX sajandi algusest aga Löwensternidele. Enne võõrandamist aastal 1920 oli mõisa pindala 15 949 hektarit. Peale aastat 1883, mil mõisnik kuulutas, et sinna elama asujad on kuus aastat rendist priid, kolis mõisa aladele elama palju Vidzemest ja Kuramaa kubermangust pärit luterlasi.
Mõisa peahoone põles aastal 1909 maha. Säilinud tootmishoonetest ehitati aastal 1980 metskonna jaoks kolm elumaja. Mõisa pargis on säilinud mõisale kuulunud vesiveski varemed.
Zeitung
Zeitung on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Zeitung (Seitung) on pandud Rannu mõisas Rannu kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati Zeitungi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Saluste. 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Läänetuuled
thumb|Läänetuuled on märgitud siniste nooltega
Läänetuuled on püsivad tuuled, mis on ülekaalus parasvöötmes. Nad puhuvad põhja- ja lõunapoolkera troopikapiirkondadest, kus kujuneb kõrgrõhuala, 60° laiuskraadide suunas, kus kujuneb madalrõhuala. Coriolisi jõu mõjul muutub õhu liikumise suund itta (põhjapoolkeral paremale, lõunapoolkeral vasakule) ning tuulte suund muutub vastavalt edela- ja loodesuunaliseks.
Et õhurõhuvöötmed nihkuvad aastaajati põhja või lõuna poole, muutuvad ka läänetuulte esinemise piirkonnad.
Alliklepa sadam
Alliklepa sadam (sadamakood EE ALI) on sadam Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Alliklepa külas. Sadamat peab Alliklepa Sadam OÜ. Sadamakapten on Märt Rask.
Sadamateenuseid osutatakse vaid alla 24-meetrise kogupikkusega veesõidukitele (väikesadam). Sadama navigatsiooniperiood algab 01.05 ja kestab kuni 30.09.
Sadam suudab teenindada väikelaevu pikkusega kuni 12,2 meetrit ja süvisega kuni 1,9 m. Sadamas on 24 kaikohta.
Kirgiisikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Kirgiisikeelne Vikipeedia (kirgiisi keeles Кыргыз Википедиясы) on Vikipeedia kirgiisikeelne versioon.
Kirgiisikeelne Vikipeedia sai alguse 3. juunil 2002.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
56% kirgiisikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.
Veseļi
Veseļi on Läti linna Jēkabpilsi osa. Jēkabpilsiga liideti see piirkond aastal 1962. Veseļi asub linna kirdeosas.
Veseļi on alguse saanud endisest Krustpilsi lossile kuulunud Veseļi karjamõisast. Pärast agraarreformi tekkis sinna väike küla; seal oli ka metskonna keskus.
Piirkond hakkas arenema pärast seda, kui Veseļi lähedale rajati aastal 1941 sõjaväelennuväli. Pärast teist maailmasõda rajati sinna mikrorajoon, mis aastal 1962 liideti Jēkabpilsiga. Punaarmee lahkumise järel hakkas asum alla käima, tänapäeval on see muutunud tööstuspiirkonnaks.
Kübassaare pank
Kübassaare pank on pank Saare maakonnas Saaremaa vallas Kübassaare külas Kübassaare poolsaarel. Pank jääb Kübassaare maastikukaitsealale. Pank on tunnistatud ürglooduse objektiks.
Panga pikkus on 360 m ja kõrgus 1,5 m. Pangal paljanduvad Rootsiküla lademe Soeginina kihid.
John C. Calhoun
pisi|John C. Calhoun John Caldwell Calhoun (18. märts 1782 – 31. märts 1850) oli Ameerika Ühendriikide 7. asepresident. Ta oli ametis 1825–1832 presidentide John Quincy Adamsi ja Andrew Jacksoni valitsuse ajal. Enne seda oli ta olnud 1817–1825 USA sõjaminister. Hiljem oli ta Lõuna-Carolinast valitud senaator ja 1844–1845 oli ta USA riigisekretär.
Bronhidega seotud lümfikude
Bronhidega seotud lümfikude ehk bronhidega seotud MALT (ka BALT-süsteem; lüh BALT, ladina textus lymphoideusadjunctus broncho) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi lümfoidkoe liik, mis paikneb valdavalt bronhide limaskestas. BALT paikneb harilikult epiteelkoe all arteri ja bronhi vahel ja kopsudes.
Bronhidega seotud lümfikudede olemasolu, areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, mutatsioonid, rakud ja molekulid ning apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
BALT on tuvastatud roomajatel, lindudel ja osadel imetajatel, nagu jänestel ja rottidel, kuid puudub koertel, kassidel, Süüria hamstritel, inimestel. Leidub ka allikaid, mis loevad BALTi inimese bronhides siiski levinuks ja normaalseks struktuuriks.
BALT liigitatakse MALT-süsteemi ja nimetatud lümfoidkude osaleb paikses limaskestaimmuunsuses.
BALTi sarnane tertsiaarne lümfikude iBALT on ektoopiline lümfikude, mis moodustub inimestel, vastusena kas põletikule, infektsioonile või pidevale immuunstimulatsioonile, näiteks kopsudes. Arvatakse, et ektoopilise BALTi moodustumises osalevad autoreaktiivsed paljunevad T- ja B-rakud.
BALT on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.
BALTiga seostatakse inimestel mitmeid haiguslikke seisundeid nagu reumatoidartriit ja BALT lümfoom.
Bronhide seintel paiknevaid lümfaatilisi agregaate märkas Burdon-Sanderson juba 1870. aastal. Termini BALT võtsid kasutusele J.Bienenstock ja N. Johnson aastal 1976.
C'mon, C'mon
"C'mon, C'mon" on USA laulja-laulukirjutaja Sheryl Crow neljas stuudioalbum. Album anti Suurbritannias välja 8. aprillil 2002 ja USA-s 16. aprillil 2002. Albumi esimene singel "Soak Up the Sun" jõudis Billboardi Adult Contemporary edetabelis esikohale ja edetabelis Billboard Hot 100 17. kohale, olles üks Crow' suuremaid hitte pärast laulu "All I Wanna Do".
"C'mon, C'mon" jõudis esimesel müüginädalal nii Briti albumiedetabelis kui ka edetabelis Billboard 200 teisele kohale. Esimese nädalaga müüdi seda USA-s 185 000 eksemplari. Album pälvis USA-s ja Jaapanis plaatinaplaadi staatuse ning 2008. aasta jaanuariks oli seda müüdud USA-s juba 2,1 miljonit eksemplari. Album on pühendatud Crow' endisele poiss-sõbrale Owen Wilsonile.
Liiva pank
Liiva pank on pank Saare maakonnas Saaremaa vallas Liivaranna külas. Pank on tunnistatud ürglooduse objektiks.
Lotharingia
pisi|Frangi riigi kolmeks jagamine Verduni lepinguga aastal 843: Lääne-Frangi riik (roosa), Kesk-Frangi riik (roheline) ja Ida-Frangi riik (kollane)
Lotharingia oli keskaegne Karolingide impeeriumi järglaskuningriik, koosnedes Madalmaadest, Lääne-Reinimaast, tänapäeva Prantsusmaa ja Saksamaa piirialadest ja Lääne-Šveitsist.
Aastal 959 jagas Lotharingia hertsog Bruno Suur hertsogkonna Lotharingia superior (Ülem-Lotring) ja Lotharingia inferior (Alam-Lotring), andes kummagi markkrahvile valitseda. Väljaarvatud üks lühike periood (1033–44, Gotzelo I ajal), ei ühendatud jagatud territooriumi enam ja markkrahvid ülendasid varsti oma eraldi läänid hertsogkondadeks. 12. sajandil killustus hertsogivõim Alam-Lotringis, põhjustades Limburgi hertsogkonna ja Brabanti hertsogkonna moodustumise, mille valitsejad säilitasid tiitli Lothieri hertsog (tuletatud Lotharingiast). Seoses "Alam-"Lotringi kadumisega muutus Ülem-Lotringi hertsogkond esmaseks "Lotringiks" Saksa-Rooma riigis. Pärast sajandeid Prantsuse sissetunge ja okupatsioone loovutati Lotring Poola pärilussõja (1737) lõppedes lõpuks Prantsusmaale. Aastal 1766 päris hertsogkonna Prantsuse kroon ja sellest sai Lorraine'i provints. Aastal 1871, pärast Prantsuse-Preisi sõda, ühendati saksakeelne osa Lotringist Elsassiga ja sellest sai Elsass-Lotringi provints Saksa keisririigis. Tänapäeval kuulub suurem osa Prantsuse poolsest Prantsuse-Saksa piirialast Lorraine'i piirkonda.
Kesk-Frangi riik
Pinnas Kesk-Frangi riigi moodustamiseks tekkis aastal 817, Karolingide impeeriumi jaotamise plaanidega keiser Ludwig Vaga surma korral. Ettenägematu oli aastal 817 veel üks nõudleja Ludwigi kolme täiskasvanud poja kõrvale. Neljas poeg, Charles II Paljaspea, sündis aastal 823 Ludwigi teisele naisele, Baieri Judithile. Kui Ludwig püüdis aastal 833 keisririiki Charlesi kasuks ümber jagada, kohtas ta oma täiskasvanud poegade, Lothari, Pippini ja Ludwigi vastuseisu. Järgnes kümme aastat kodusõda ja kõikuvad liidud, mida katkestasid lühikesed rahuperioodid. Pippin suri aastal 838 ja vanem Ludwig aastal 840. Järelejäänud vennad tegid aastal 843 rahu ja kaardistasid keisririigi lõpliku jagamise. Lothar, kui vanem, sai keisritiitli ja oma maaosana pika territooriumiriba oma vendade kuningriikide vahel, mis ulatus Põhjamerest Benevento hertsogkonnani. Jagamise loogika oli, et Lothar omas Itaalia truudust, mis oli olnud tema all-kuningriik Ludwig Vaga ajal, ja et keisrina pidi ta valitsema Aachenis, esimese Karolingide keisri Karl Suure pealinnas, ja Roomas, keisrite iidses pealinnas. Kesk-Frangi riik (ladina: Francia media) sisaldas seega kogu maad Aacheni ja Rooma vahel ning ajaloolased on seda mõnikord kutsunud "Lotharingia teljeks".
Lotharingia kuningriik
pisi|Territoriaalsed jagunemised Verduni lepingust (843) Meersseni lepinguni (870)