cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hormoonid
Inimesed ja hormoonid
Hormoonimolekule komplekteeritakse ja eritatakse inimestel ka organismi teistes elundites paiknevate rakkude kaudu, näiteks süda, närvisüsteem, magu, maks, peensool, neerud, kaksteistsõrmiksool, lümfisüsteem, platsenta, hüpotalamus.
Ajalugu
Hormoonidele sattus 20. sajandi alguses tehtud katsete käigus ootamatult inglise arst Ernest Henry Starling (tuntud ka Franki-Starlingi seaduse avastajana).
Koolmajärve
Koolmajärve (kohalik hääldus Kuulmajärve) on küla Põlva maakonnas Räpina vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Veriora valda.
UUCP
UUCP ehk Unix-to-Unix Copy Protocol (vaba tõlge 'Unixist Unixisse kopeerimise protokoll') on protokoll, mis on mõeldud Unixi ja Unixi-laadsete operatsioonisüsteemidega arvutite andmevahetuseks. Eelkõige on seda protokolli kasutatud e-kirjade ja uudisegruppide jutulõimekirjade liigutamiseks.
Todd Lodwick
1996. aasta juunioride MM-il Itaalias Asiagos tuli ta normaalmäevõistlusel juunioride maailmameistriks.
Lodwick on osalenud neljadel taliolümpiamängudel. 2002. aasta OM-il Salt Lake Citys sai ta sprindis viienda ja tavavõistluses seitsmenda koha. Lisaks osales ta USA koondises meeskonnavõistluses, kus oldi neljandad. 2006. aasta OM-il Torinos oli Lodwicki parimaks kohaks individuaalselt tavavõistluses saadud kaheksas koht. Meeskonnavõistluses oli ta seitsmes.
UUCP
Algselt kirjutas UUCP Mike Lesk firmas AT&T Bell Laboratories. 1978. aastaks oli see kasutusel 82 UNIXiga arvutis Belli süsteemis, peamiselt tarkvara jagamiseks. See lasti turule 1979. aastal Unixi 7. versiooni osana. Algse UUCP kirjutasid ümber AT&T uurijad Peter Honeyman, David A. Nowitz ja Brian E. Redman. Toda versiooni nimetatakse HDB või HoneyDanBer uucp'ks. Hiljem seda laiendati, parandati vead ja nimetati see ümber BNU UUCP-ks ("Basic Network Utilities UUCP").
Tänapäeval kasutatakse UUCP-d harva sissehelistamisega ühendustes, kuid vahel ka TCP/IP-s. Üks näide praegusest UUCP-kasutusest on jaekaubanduses, kus Epicor CRS Retail Systems tarvitab seda batch-failide edastamiseks korporatiivse süsteemi ja poesüsteemide vahel üle TCP- ja sissehelistamisühenduste SCO OpenServeri, Linuxi versiooni Red Hat ning Microsoft Windowsi all (Cygwiniga). 2006. aasta alguses kasutas UUCP-d 1500-2000 süsteemi 60 ettevõttes. UUCP pikaealisuse põhjused on selle madalad või nullkulud, ulatuslik logimine ja hea veataluvus sissehelistamisühenduse korral.
Unixis ja sarnastes operatsioonisüsteemides on protokolli kasutamiseks käsk uucp (lühend ingliskeelsest mõistest Unix to Unix Copy ehk Unixist Unixisse kopeerimine).
Todd Lodwick
Maailmakarikavõistlustel on Lodwick võitnud kuus etappi. Tema parim tulemus üldkarikale on olnud neljas koht ja seda kolmel hooajal.
Lodwick lõpetas oma karjääri 2005/2006 hooajal, kuid naasis 2008/2009 hooajal. 2008. aasta detsembris võistles ta Continental Cupil neljal etapil, millest võitis kolm ja oli korra teine. Esimesel MK-etapil pärast tagasitulekut kahevõistlejate hulka osales ta 2008. aastal 27. ja 28. detsembril Oberhofis ja oli mõlemal võistlusel teine.
Maailmakarikavõistlustel
Todd Lodwick on osalenud 175 maailma karikasarja etapil ( <FONT COLOR=Green>seisuga 19. jaanuar 2015</FONT> ), millest poodiumile jõudnud 28 korda ja neist 6 korral kõige kõrgemale astmele.
Kunksilla
Kunksilla (ka: Kungsilla) on küla Põlva maakonnas Räpina vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Veriora valda.
Küla kuulus Rõuge kihelkonda.
Irina Björklund
Irina Björklund (sündinud 7. veebruaril 1973 Rootsis Danderydis) on soome näitleja ja laulja.
Filipp Vigel
Filipp Filippovitš Vigel (vene keeles Филипп Филиппович Вигель; 23. november (vana kalendri järgi 12. november) 1786 Simbuhhino – 1. aprill (vana kalendri järgi 20. märts) 1856 Moskva) oli Venemaa riigiametnik ja memuarist, Aleksandr Puškini sõber ning mõttekaaslane.
Ajaloo ja kirjanduse seisukohalt omavad suurt väärtust Vigeli memuaarid pealkirja all "Märkmed" ("Записки"), mis ilmusid esimest korda trükis ajakirja Russkii Vestnik (Русский вестник) veergudel aastatel 1864–1865. Memuaarides on kirjeldatud põhjalikult 19. sajandi esimese poole Venemaa eluolu, kombeid ja väärtusi ning kajastatud tolleaegsete silmapaistvate isikute elu.
Päritolu
Ema poolt põlvnes Filipp Vigel Lebedevide aadlisuguvõsast, isapoolsed juured ei ole aga lõpuni selged. Arvanud ennast algselt rootslaseks, selgus Vigelile oma päritolu uurides, et pigem põlvneb ta kas eestlastest või soomlastest. Tema isapoolne vanaisa teenis Rootsi armees ja langes venelaste kätte vangi Poltava lahingus. Asunud Vene keisri teenistusse, suri ta 1764. aastal.
Filipp Vigeli isa, samuti Filipp, sündis 1740. aastal ja teenis kadetikorpuses, jõudes Jelizaveta Petrovna valitsusaja lõpuks lipniku auastmeni. Ta pälvinud Peeter III soosingu: viimase kuuekuulise valitsusaja kestel ülendati teda kolmel korral – esmalt nooremleitnandiks, seejärel leitnandiks ja kaptenleitnandiks. Talle oleks antud ka tiibadjutandi aukraad, kuid Peeter III kukutamine ja Katariina II tõus troonile viis Filipp Vigel vanema hoopis trellide taha. Peatselt ta küll vabastati ja lubati 1764 ka armeesse tagasi majori auastmes. Tema sõjaväeline karjäär jätkus kindralstaabis ja Narva polgus.
Lapsepõlv ja noorukiiga
Filipp Vigel sündis tänase Penza oblasti territooriumil Simbuhhino külas perekonna valdustes. Juba tema varases nooruses kolis perekond Kiievisse, kuhu Filipp Vigel vanem saadeti linna ülemkomandandiks. Algul õpetas poissi sunnismaine talupoeg Aleksandr Nikitin, seitsmeaastase poisi kasvatamine läks aga üle sakslasest koduõpetajale Christian Muthile. Kui Filippi õde Natalja abiellus jaanuaris 1798 Moskva sõjaväelise kuberneri krahv Ivan Saltõkoviga ja kolis elama Moskvasse, otsustati suurlinnaga tutvuma saata ka väike Filipp. Moskvas pandi Vigel õppima prantsuse pansionaati, kus õpetati nii poisse kui ka tüdrukuid. Süveneva koduigatsuse tõttu suundus ta peatselt tagasi Kiievisse, kus tema kasvatamise võttis enda peale ema sõbranna vürstinna Golitsõna. Vürstinna juures töötas kümmekond koduõpetajat, kes õpetasid nii Golitsõnite lapsi kui ka siis noort Filippi. Üks tuntumaid isikuid nende õpetajate seas oli valmimeister Ivan Krõlov. Olles veetnud Golitsõnite majas Kiievi lähistel umbes kümme kuud, saadeti Vigel koos Mihhail Golitsõniga taas Moskvasse.
Veebruaris 1800 suundus Filipp Vigel Moskvast Peterburi, asudes elama oma vanema venna Paveli juurde. Peterburis külastas ta ka esimest korda elus teatrit, kusjuures eriti sügava mulje jättis talle ooper. Pärast viit kuud Venemaa pealinnas said vennad isalt käsu Moskvasse tagasi pöörduda ja juulis 1800 nad ka seda tegid. Filipp oleks pidanud alustama teenistust kürassiiripolgus, kuid et see teenistus leiti talle sobimatu olevat, sai temast õpilane Väliskolleegiumi arhiivis. Ta tõlkis ka dokumente prantsuse keelest vene keelde. Vaba aega veetis ta teatris, raamatuid lugedes ja balle külastades.
1802. aasta augusti lõpus lahkus Filipp Vigel koos oma vanema venna Paveliga Moskvast ning jõudis sama aasta septembris Peterburi, kus alustas teenistust riigiametnikuna.
Riigiteenistus
Just rahapuuduse tõttu avaldas Vigel soovi osaleda suvel 1805 Hiina poole teele asunud diplomaatilise saatkonna töös. Erakorralise ja täievolilise suursaadikuna juhtis seda saatkonda krahv Juri Golovkin. Teekond kestis mitu kuud, pikem peatus tehti juulis Kaasanis. Saatkonna tegevus aga ebaõnnestus, Pekingisse neid ei lubatud ja nad pidasid vaid vähesel määral läbirääkimisi Hiina esindajatega Maimatšenis (Altanbulagis). Tagasiteed Peterburi alustati detsembris 1805. Golovkin, Vigel ja teised diplomaadid jõudsid pealinna tagasi märtsis 1806, olles teel olnud umbes kümme kuud.
Tagasipöördumise järel jätkas Vigel tööd siseasjade ministeeriumis Mihhail Speranski ja Viktor Kotšubei alluvuses. Kiiret karjääri tal teha ei õnnestunud ja suures osas süüdistas ta selles just suure reformaatorina tuntuks saanud riiginõunik Speranskit. 1808. aastal osales ta Tsarskoje Selo lütseumi avamisel, kus tutvus ka Puškiniga. Vigeli tööst ministeeriumis on võrdlemisi vähe teada, sest oma memuaarides ta sellel ei peatu. Eriti olulist rolli tal seal täita ei tulnud. Hiljem oli ta tegev ka rahandusministeeriumis ja Peterburi arhitektuurikomitees. 1818. aastal parandas ta kolm ja pool kuud Pariisis tervist.
Filipp Vigel liitus millalgi pärast 1808. aastat vabamüürlastega. Memuaaride kohaselt kuulus ta Peterburi prantsuse looži Amis du Nord.
Vigeli karjäär sai hoo sisse 1820. aastatel. 1823. aastal sai temast Bessaraabia asehalduri kantseleiülem, juba aasta hiljem aga Bessaraabia asekuberner. Sellel ametikohal oli ta aastatel 1824–1826. Bessaraabias kasvas tema senine tutvus Puškiniga üle sõpruseks ja sai alguse nende kirjavahetus. Seejärel teenis Vigel 1828. aasta lõpuni Kertši linnapeana ja suundus siis tagasi Peterburi, kus oli 1829–1840 usuasjade ministeeriumi välismaiste usutunnistuste direktor.
Kirjanduslik tegevus
Filipp Vigeli aktiivne osalus kirjanduselus sai alguse 1815. aastal, kui asutati kirjanduslik rühmitus Arzamass ("Aрзамас"). Selle ridadesse kuulusid nii silmapaistvad kirjandustegelased (näiteks Aleksandr Puškin ja Vassili Žukovski) kui ka kirjandushuvilised poliitikud, ametnikud ja teadlased (lisaks Vigelile näiteks Sergei Uvarov ja Dmitri Bludov). Rühmitus tegutses kolm aastat ja pidas regulaarseid kogunemisi igal neljapäeval. Vigel kuulus rühmitusse eelkõige hea kirjandusetundja ning teatrikriitikuna. Tema hüüdnimeks oli seal Ibykose kurg (Ивиков журавль).
Vigeli eluajal teda trükis ei avaldatud ja ajalukku on ta läinud eelkõige postuumselt ilmunud memuaaride kogumikuga "Märkmed" ("Записки"). Memuaaride kirjutamist alustas ta pärast lahkumist riigiteenistusest 1840. aastal ja need hõlmavad Venemaa ajalugu 18. sajandi algusest 19. sajandi keskpaigani. Põhitähelepanu on koondunud sündmustele, mis leidsid aset Vigeli enda eluajal, ja tema kaasaegsetele, kuid ajaloolist ning kultuurilist tausta vahendab ta tagasiulatuvalt Peeter I aegadesse. Oma memuaarides üritab ta kajastada kõiki ühiskonnaelu tahke, pöörates erilist tähelepanu poliitikale, kultuurielule ja Venemaa eri piirkondade eluolule. Kultuurilistes kirjeldustes domineerivad ülevaated Peterburi ja Moskva teatrielust. Isikliku elu ja tegevuse on Vigel jätnud memuaarides tagaplaanile, puudutades seda vaid seoses ühiskonnategelastega, kellega elu ja töö teda kokku viisid, ning seoses paikadega, kuhu ta sattus.
"Märkmed" ilmus ajakirja Russki Vestnik (Русский Вестник) veergudel aastatel 1864–1865, esimene täielik väljaanne ilmus aga seitsmes osas aastatel 1891–1893 raamatusarjas "Russki Arhiv" ("Русский Архив"). Hiljem on Vigeli memuaarid ilmunud kaheköitelise väljaandena 1928. aastal Moskva kirjastuses Krug (Круг) ja 2003. aastal Moskva kirjastuses Zahharov (Захаров).
Isiklikku
Filipp Vigeli isiklikust elust ei ole palju kirjutatud, sest tema homoseksuaalsus oli laialdaselt teada juba kaasajal ja reeglina on üritatud sellest teemast mööda vaadata. Võimalik, et ajastu hukkamõistvast suhtumisest omasooarmastusse on tingitud ka tema isikliku elu väga pealiskaudne käsitlus tema memuaarides.
Üheks usaldusväärseks isikuks, kes Vigeli homoseksuaalsusele viitab, on tema sõber Puškin. Viimane on Vigelile pühendanud 1823. aastal kirjutatud luuletuse "Neetud linn Kišinjov" ("Проклятый город Кишинёв!"). Luuletuses võrdleb ta Chişinăud ehk Kišinjovi, kus Vigel sel ajal elas ja töötas, Soodomaga. Teos lõpeb sõnadega: "Тебе служить я буду рад – // Стихами, прозой, всей душою, // Но, Вигель, пощади мой зад!". Hiljem on Puškin oma päevikus kirjutanud: "Eile oli ta [Vigel] minu juures – mulle meeldib tema jutt – ta on tähelepanelik ja asjalik, kuid lõpetab alati mõtetega sodoomiast."
Deduktiivne loogika
Deduktiivne loogika uurib, mille poolest erinevad teistest arutlustest need arutlused, milles järeldus järeldub eeldus(t)est. Järelduse järeldumine eeldustest on üks viis, kuidas eeldused on järeldusele heaks põhjendiks.
Traditsiooniliselt eristatakse deduktiivset loogikat induktiivsest loogikast. Tänapäeval reserveeritakse sõna „loogika“ enamasti deduktiivse loogika tähistamiseks.
Aleksandr Gortšakovi nimeline fond avaliku diplomaatia toetuseks
Aleksandr Godtšakovi nimeline fond avaliku diplomaatia toetuseks on Venemaa rahastatud fond, mis on loodud Venemaa presidendi Dmitri Medvedevi dekreediga 2. veebruaril 2010 Vene Rahvusvaheliste Suhete Nõukogu eesmärkide täitmiseks (viimase ülesanne on korraldada koostööd Venemaa teadusasutuste ja välisriikide analüüsikeskuste vahel). Presidendi dekreedi kohaselt asutas fondi Venemaa välisministeerium ning selle eelarvet rahastatakse föderaaleelarvest, vabatahtlikest sissemaksetest ja annetustest ning muudest allikatest vastavalt Venemaa õigusaktidele. Fond on saanud nime legendaarse Venemaa diplomaadi Läänemaal Taeblas sündinud Aleksander Gortšakovi järgi.
Fondi asutamisel ütles Medvedevi abi Sergei Prihhodko, et fondi eesmärk on kaitsta Venemaa huve ning toimida kodanikuühiskonna ja ametiasutuste vahelise täiendava koostööplatvormina, et rahastada neid rahvusvaheliste uuringutega tegelevaid vabaühendusi, mis avalikustamata põhjustel ei saa rahalist toetust. Fond korraldab mitmesuguseid konverentse, nagu Balti Dialoog, Vene–Saksa Kultuuridiplomaatia Foorum ning SRÜ ja Balti riikide esindajatele suunatud Dialoog Tuleviku Nimel.
Kriitika
2. veebruaril 2015 sulgesid Ukraina võimud fondi esinduse Kiievis süüdistades teda Ukraina tudengite hulgas tehtavas Ukraina-vastases propagandas.
Seosed Eestiga
Seoses Balti riikide iseseisvuse 100. aastapäeva tähistamisega finantseeris Gortšakovi fond 24. oktoobril 2017 Peterburis toimunud konverentsi „Sõjad ja revolutsioonid 1917–1920: Soome, Eesti, Läti ja Leedu riikluse sünd“. Eesti Välisluureameti hinnangul olid seal peetavad ettekanded Baltimaade iseseisvust mõnitavad.
Akumulatsioon (glatsioloogia)
Akumulatsioon on protsesside kogum, mille tagajärjel kasvab liustiku lumest ja jääst koosneva osa mass.
Akumulatsioon hõlmab lumesaju, laviinid, kondenseerumise, vooluvee jäätumise jne.
Pühertoonia
"Pühertoonia" on 1997. aastal ansamblilt Terminaator ilmunud heliplaat.
POSIX
POSIX, akronüüm ingliskeelsest nimetusest Portable Operating System Interface, on porditava operatsioonisüsteemi IEEE-standard rahvusvahelise standardi koodiga ISO/IEC 9945. POSIX-i standard arenes välja UNIX-ist.
Linuxi arendamisel arvestatakse ühilduvust POSIX-i standardiga, kuid ühilduvust enamasti ei testita, sest testimine ja sertifitseerimine on kulukas. Leidub erijuhtumeid (kriitilistes valdkondades), kus vastavust on sertifitseeritud. LINUXi jaoks on ISO standardid, mis põhinevad POSIX-i standardil.
Neitsi
pisi|[[Marie Ellenrieder, "Kolm neitsit" (1849)]]
Aleksander Leiner
Aleksander Leiner (6. september 1902 Saaremaa – 3. august 1927 Tallinn) oli eesti kommunist, tegutsenud ka Venemaal.
Kuulus kommunistlikku parteisse (EKP) aastast 1922. Töötanud meremehe ja puusepana Tallinnas.
Venemaal olles õppis 1924–1926 Leningradis Lääne Vähemusrahvaste Kommunistlikus Ülikoolis. Sügisel 1926 naasis illegaalselt Eestisse ning tapeti järgmisel aastal Tallinna Ülem-Sõja tänaval politseioperatsiooni käigus.
Neitsi
Mõiste kasutamine
Seda mõistet võidakse analoogiliselt kasutada ka meessoost isiku kohta.
Aleksander Leiner
Poliitiline tegevus Eestis
Leiner võttis osa 1919. aasta Saaremaa mässust. Seejärel lülitus töölisliikumisse Mandri-Eestis. Kuulus Tallinna ametiühingute kesknõukokku.
Neitsi
Mõiste kasutamine
Kitsamas tähenduses on neitsi see, kes pole kogenud seksuaalset suhet. Mida laiemalt käsitletakse mõistet seksuaalne suhtlemine, seda kitsamaks muutub mõiste neitsi.
Aleksander Leiner
Poliitiline tegevus Eestis
Aleksander Leiner tegeles 1920. aastatel EKP illegaalse organiseerimistööga peamiselt Tallinnas, külastades sageli ka Eesti maapiirkondi, samuti Nõukogude Venemaad.
Neitsi
Mõiste kasutamine
Ülekantud tähenduses võidakse neitsiks või neitsilikuks nimetada ka kogenematut, kasutamatut, süütut. Näiteks kedagi, kes pole veel näinud mingit kultusfilmi, osalenud mõnel üritusel; või ka kasutamata tööriista, uut autot, avamata pudelit vms.
Aleksander Leiner
Poliitiline tegevus Eestis
Ta osales 1923. aastal EKP keskkomitee (ja ühtlasi Kominterni) ülesandel legaalse Eestimaa Töörahva Partei (hilisema Eesti Tööliste Partei – ETP) tegevuses, kuulus ETP poliitbüroosse ja oli selle Tallinna komitee sekretär. Aastatel 1923–1924 kuulus Tallinna linnavolikokku, kui 1923. aasta Tallinna linnavolinike valimisel valiti ta Tallinna linnavolinikuks Töörahva Ühise Väerinna nimekirjast.
Neitsi
Mõiste kasutamine
Süütus on neitsilikkuse tavaline sünonüüm.
Aleksander Leiner
Poliitiline tegevus Eestis
Kevadel 1924 lahkus salaja Venemaale. Samamoodi naasis kahe aasta pärast Eestisse ja tegutses siin aastatel 1926–1927 kui EKP keskkomitee liige, vastutamaks kommunistliku partei kogu põrandaaluse tegevuse korraldamise eest Eestis, samuti Kominterni ja Revolutsionääride Abistamise Rahvusvahelise Organisatsiooni (MOPR) esindamiseks ja nende raha jagamiseks Eestis.
Neitsi
Anatoomia ja füsioloogia
Anatoomiliselt peetakse neitsi tunnuseks neitsinaha ehk hüümeni olemasolu. Esimesel intravaginaalsel vahekorral see tavaliselt rebeneb. Neitsinaha rebend võib siiski tekkida ka teistsugustel asjaoludel, näiteks tampooni vm eseme tuppe sisestamisel, sportimisel vm.
Aleksander Leiner
Leineri hukkumise põhjused ja järelmid
Kommunistide jt vasakäärmuslaste organisatsiooniline nõrkus, samuti nende liikmete kogenematus põrandaaluses töös muutis Nõukogude Liidust rahastatud ja propagandistlikult toetatud kildkonna poliitilise õõnestustegevuse Eestis 1920. aastate lõpul märksa keerulisemaks kui kümnendi algusaastatel. Teisalt tegi pööre eesti rahva meelsuses 1. detsembri interventsioonilise riigipöördekatse läbikukkumise järel nii sala- kui ka tavapolitseile lihtsamaks ka illegaalse õõnestustegevuse mahasurumise.
Neitsi
Anatoomia ja füsioloogia
Heteroseksuaalsel intravaginaalsel vahekorral rebeneb neitsinahk erekteerunud peenise esmakordsel sisenemisel tuppe. Lesbiliste vahekordade puhul rebestatakse neitsinahk tavaliselt sõrmedega või mõne teise vahendiga.
Aleksander Leiner
Leineri hukkumise põhjused ja järelmid
Poliitilise Politsei ametnikud, kes olid Leinerit suvel 1927 mitu nädalat jälginud, püüdsid teda vahistada 3. augusti hilisõhtul Tallinnas Graniidi ja Ülem-Sõja tänavate kandis ajal, kui Aleksander Leiner parajasti kohtus kommunistlikust noorest MOPR-i sidepidaja Dagmar Võrguga. Kuid Leiner avas otsekohe politseinike suunas tule ja haavas üht neist[Eduard Kapstat], mistõttu politseinikud avasid vastutule ja haavasid teda kahe lasuga pähe, nii et mees suri sündmuskohal. Poliitiline politsei vahistas kohtumisele tulnud Võrgu ja hiljem veel mõne nende seltsimehe, kelle üle sama aasta sügisel ka kohut peeti. Leineri surnukeha läbiotsimisel leiti umbes 100 000 Eesti marka, mitu võltsitud isikutunnistust ja hulk muid poliitilist salategevust paljastavaid dokumente. (Vt Lahing põrandaaluse kommunistiga. – Päevaleht (Tallinn) 5. augustil 1927)
Edaspidi jäi EKP ja MOPR-i põrandaaluse tegevuse juhtimine Eestis kommunist Heinrich Rossi osaks, kes n-ö põranda all sugenenud kahtlustuste ja umbusu õhustikus oli sunnitud tegutsema ligi aasta kestel sisuliselt üksinda.
Leineri mälestuse jäädvustamine
Tallinnas oli Aleksander Leineri auks aastatel 1940–1991 Leineri tänav, millele 18. oktoobril 1991 anti tagasi Jaan Poska nimi (Poska tänav). Samuti tegutses Tallinnas 1947–1958 Aleksander Leineri nimeline Puidutööstus.
Neitsi
Kultuur ja ajalugu
Üldiselt ei peeta neitsiks kedagi pärast esimest seksuaalvahekorda. Siiski on traditsioone, mis võivad käsitleda isikut neitsina ka pärast mistahes seksuaalseid suhteid, sealhulgas kristluses pärast erilise pühitsuse saamist ja vaimset uuestisündi.
Mõnikord sätestavad seadused eraldi karmimaid karistusi neitsiga seksuaalvahekorda astumise või vägistamise eest. Seda on peetud neitsiau rüvetamiseks, äraraiskamiseks, perekonna häbiks jne, millega võib kaasneda ka häbistatu tapmine või tema enesetapp.
Sõjasaagi või -vangide hulgast eraldati sageli neitsid kui väärtuslikum osa kingituseks väejuhile, kuningale vm. Orjaturgudel võis neitsi eest nõuda kõrgemat hinda.
Neitsilikkus seostub paljudes kultuurides aususe, süütuse, karskuse, puhtuse, tarkuse jm väärtuslike omadustega. Seda on peetud vooruseks ja vältimatuks eelduseks paljude oluliste ülesannete täitmisel. Neitsitele on omistatud üleloomulikke võimeid ja oskusi: tuleviku ettenägemist, haiguste ravi jpm. Paljudes religioonides tohtis preestrinna ametis olla vaid neitsi.
Süütut neitsit on peetud jumalatele vm üleloomulikele jõududele meelepäraseks ohvriks. Edu ja võitmatuse tagamiseks on mitmel pool olnud kombeks neitseid elusalt müürida kindluse või lossi müüridesse jm ehitistesse. Paljudes muinasjuttudes ja müütides nõuab üleloomulik olend (draakon vmt koletis) endale ohverdamiseks neitseid. Neitsiverd on kasutatud maagias; süütu poisi uriin pidavat ravima kõik haavad jne.
Neitsilikkus on paljude jumalannade (Atena, Artemis, Hestia, Vesta, Astraea) ja pühakute atribuut (neitsi Maarja, püha Lucia, püha Agnes, püha Apollonia, püha Dorothea, püha Jeanne d'Arc jpt). Mitmetes religioonides esineb neitsist sündinud jumalusi vm kõrgelt austatud isikuid. Katoliikluses on Jeesuse neitsistsünni dogma põhjustanud palju vaidlusi.
Seksuaalvahekord neitsiga on mitmetes kultuurides kõrgelt hinnatud ja eriline privileeg. Laialdaselt on levinud uskumused, nagu raviks see suguhaigusi, sealhulgas AIDS-i. Islami paradiisis pidavat leiduma tuhandeid neitsisid, kellega saab otsekohe pärast religiooni poolt heakskiidetud surma astuda seksuaalvahekorda. Keskaja Euroopas ja ka mujal kehtinud esimese öö õiguse kohaselt oli maahärral õigus pärisorja pruudiga enne pulmaööd seksuaalvahekorda astuda.
On ka kultuure ja traditsioone, kus neitsilikkust ei hinnata ja sellest püütakse võimalikult varakult vabaneda. Tuntud on vahendid neitsinaha eemaldamiseks kunstlikul teel, kellegi kohustamine esimeseks seksuaalvahekorraks neitsiga jmt.
Odvar Voie Eikeland
Odvar Voie Eikeland (sündinud 10. juulil 1963) on Norra poliitik Keskparteist.
Ta oli 2003–2007 Gjerstadi valla vanem. Ta võttis ameti üle Kjell Arild Haugenilt (Keskpartei).
Eikelandi toetasid Høyre, Kristlik Rahvapartei ja ''Venstre.
Rune Hagestrand
Rune Hagestrand (sündinud 4. aprillil 1964) on Norra poliitik (Høyre).
Ta on 2007. aastast Gjerstadi valla vanem. Tema asetäitja on Kjell Trygve Grunnsvoll (Keskpartei).
Gjerstadi vallas on võimul Høyre, Keskpartei, Kristliku Rahvapartei, Venstre ja Progressipartei koalitsioon (14 kohta). Opositsioonis on Tööpartei (7 kohta).
Rainis Ruusamäe
Rainis Ruusamäe (8. september 1965 Võru – 4. märts 2020) oli Eesti sotsiaaldemokraatlik poliitik, ettevõtja ja põllumajandustegelane. Ta oli IX Riigikogu liige.
Ta lõpetas aastal 1991 Eesti Põllumajanduse Akadeemia mehaanikainseneri kvalifikatsiooniga.
Ta valiti 1999. aasta Riigikogu valimistel IX Riigikogu liikmeks. Riigikogus olles kuulus ta mõõdukate fraktsiooni.
Ta kuulus 9. novembrist 1994 kuni surmani Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (ja selle eelkäija Mõõdukate) ridadesse
Kronostratigraafiline üksus
Kronostratigraafiline üksus on stratigraafiline üksus, mis on tekkinud kindla ajavahemiku jooksul.
Kronostratigraafilised üksused erinevad litostratigraafilistest üksustest, mis ühendavad sarnaseid kivimeid või kihte, kuid mille tekkeaega ei ole täpselt fikseeritud.
Ajavahemikku, mis vastab kronostratigraafilisele üksusele, nimetatakse geokronoloogiliseks üksuseks.
Kronostratigraafilisi üksusi nimetatakse alates suurimast: ladem, ladekond, ladestu, ladestik ja lade. Kronostratigraafilisteks üksusteks on näiteks Siluri ladestu ja Raikküla lade. Neist esimene on ülemaailmselt kokkulepitud üksus, teine omab vaid piirkondlikku tähtsust Eestis ja lähiümbruses.
Rukkilill
pisi|Õienupp Rukkilill (Centaurea cyanus) on rohttaim korvõieliste sugukonnast jumika perekonnast. Rukkilill on 1969. aastast Eesti rahvuslill.
Rahvuslille valimine sai alguse 1968. aastal Eesti Televisiooni saatesarjas "Tammelehe viktoriin". Eesti Televisiooni ja Eesti Looduskaitse Seltsi koostööna valminud saates küsiti inimestelt arvamust, milline võiks olla meie rahvuslill. Pakuti kokku 38 lille. Avalikkus sai teada kinnitatud Eesti rahvuslillest 1969. aastal ajakirja Eesti Loodus juunikuu numbrist.
Nimetus
Rahvapärased nimetused: härja pead, rukkisinine, rüälill, sinilill jm.
Levila ja kasvukoht
Pealevila on Euroopa ja Põhja-Ameerika, kuid kasvab ka mujal. Eestis on ta arheofüüt. Seoses intensiivpõllunduse ja herbitsiidide kasutamisega on ta arvukus Eesti looduses oluliselt vähenenud. Rukkilill kasvab peamiselt põlluumbrohuna eriti taliviljapõldudel, kuid ka tee- ja kraaviservadel ning jäätmaadel. Eelistab liivakaid muldi, kuid kasvab ka mujal. Valguslembene, kuid talub ka varju.
Kirjeldus
thumb|left|Rukkilill Rukkilill on ühe- või kaheaastane ühekojaline rohttaim. Kõrgus 0,15–1 meetrit.
Rukkilille lehed on lihtlehed, mille pealmine pind on helbelistest karvadest valkjas kuni hallikas, alakülg viltjaskarvane. Juurmised ja alumised varrelehed on süstjad, veidi tömbi tipu ja terve kuni lõhestunud servaga, rootsulised. Need kuivavad varakult. Keskmised ja ülemised varrelehed on kitsamad, tipul teritunud, enamasti terveservalised, rootsutud. Nende pikkus on kuni 10 (12,5) cm ja laius kuni 0,6 sm.
Varred kasvavad enamasti üksikult, on püstised ja harunevad enamasti keskpaigast või sellest veidi altpoolt. Varreharud on viltu üles suunatud ja pikad. Kogu vars on heledamate kantidega ja kaetud helbeliselt võrkjate valkjate kuni hõbedaste karvadega. Taimel on sammasjas harunev juur, mis ulatub mullas kuni 20 cm sügavusele.
Õied moodustavad korvõisiku, mis koosneb õisiku keskel asuvatest mõlemasugulistest putkõitest ja steriilsetest kellukjatest äärisõitest. Värvuselt on õied enamasti sinised, kuid võivad olla ka sinivioletsed, harvem purpurpunased, lillakasroosad kuni valged. Korvõisiku läbimõõt on 2,5–3,5 cm. Õisikul on munajas kuni 1,5 cm pikkune üldkatis. Korvõisikud on koondunud peaaegu kännasjaks liitõisikuks. Õitseb juunist septembrini (oktoobrini). Taim on putuktolmleja
Rukkilille viljad on äraspidimunajad, veidi karvase pinnaga, keskmiselt 4 mm pikkused, helehallikad või kollakad seemnised. Seemnistel on 3–3,5 mm pikkune ruugjas pappus. Viljad valmivad alates juulikuust. Ühel taimel on seemneid üle 5000. Seemned levivad nii viljapõllu õlgedega, viljaseemnete sees ja ka loomade ning vee abil.
pisi|Rukkilill kasvamas viljapõllul [[Haanja looduspark|Haanja looduspargis]]
Kasutamine
Rukkilill on hea meetaim. Tolmeldavad putukad saavad taime õitest rohkesti nektarit. Peamised tolmeldajad on mesilased.
Tuntud ka ravimtaimena: tema äärisõite leotist kasutatakse uriini- ja sapieritust soodustava vahendina, samuti silmakompressideks. Rahvameditsiinis on õite viina- või veeleotist kasutatud köha- ja palavikuvastase vahendina.
Taim sisaldab rikkalikult C-vitamiini, seemnised õli. Õitest saadakse ka sinist värvi.
Mitmeid vorme ning sorte kasvatatakse aedades suvelilledena, eriti suuremate rühmadena. Sobib lõikelilleks.
Geenmuundatud organism
[[Pilt:World map GMO production 2005.png|pisi|400px|Maailmakaart
{{legend|#ff9900|Viis riiki, kus toodetakse enam kui 95% kommertskasutuses olevatest GMO-dest. }} 12px|legend pattern orange:Ülejäänud riigid, kus toodetakse alla 5% kommertskasutuses olevatest GMO-dest.]]
Geenmuundatud organism ehk geneetiliselt muundatud organism ehk geneetiliselt modifitseeritud organism ehk geneetiliselt moondatud organism ehk GMO on kunstlikult geenide manipulatsiooni (geneetilise muundamise) teel loodud (parandatud, muudetud) taimesortide, ehk ka loomatõugude, üldnimi.
Tavaliselt on geenmuundatud organismide loomise puhul tegu genoomiosa kunstliku ülekandmisega ühelt liigilt teisele. Nii saadud organisme nimetatakse transgeenseteks organismideks.
Kriitika GMOde vastu
Roheline ideoloogia on GMOde tootmise ja kasutamise vastu, sest nende kasvatamisega hävitatakse bioloogilist mitmekesisust: GMO-põllud on nii geneetilise kui ka liigilise mitmekesisuse seisukohalt maailma kõige vaesemad agroökosüsteemid. GMOde keskkonnariskid on seotud ökoloogilise tasakaalu ja elurikkuse võimaliku muutmisega ning selliste muutuste võimaliku pöördumatu iseloomuga.
GMOde kasutamine Eestis
Euroopa Liidu liikmesriikides otsustatakse GMOde kasutamise lubamine EL tasemel. Lisaks on osad liikmesriigid seadunud piiranguid oma territooriumil GMOde kasutamisele. Eestis ei ole selliseid piiranguid seatud. Kasvatamisreegleid sätestab iga liikmesriik eraldi ja nad on paigas väga vähestes riikides, Eestis on need puudu. Kasvatamise reeglite eesmärgiks on enamasti luua tingimused mitme erineva tootmistüübi "kooseksisteerimiseks" - st. et saaks kasvatada nii geneetiliselt muundatud taimi kui tava- ja mahepõllumajanduslikke taimi nii, et tava- ja mahetaimed ei saastuks, samuti on osad liikmesriigid püüdnud töötada välja reegleid juhuks, kui saastumine siiski toimub (kes vastutab jne).
GMOsid sisaldavad tooted peavad olema EL-s märgistatud. Lubatud on toode märgistamata jätta, kui on tegu juhusliku ja tehniliselt vältimatu GMOde sisaldusega kuni 0,9%.
Alates 2023. aasta suvest vastutab geenmuundatud organismide kasutamise reguleerimise eest Eestis Kliimaministeerium. Geneetiliselt muundatud organismide ja nendest koosnevate või neid sisaldavate toodete kohta teeb riskianalüüsi Kliimaministeeriumi juures tegutsev geenitehnoloogiakomisjon.
Geenitehnoloogiakomisjoni ülesandeks on nõustada valitsusasutusi geenitehnoloogia küsimustes:
Settimine
Settimine ehk kuhjumine ehk kogunemine (vanemas kirjanduses ka: sedimentatsioon ) on protsess, mille käigus liikuvad setted jäävad paigale ehk settivad.
Settimine võib toimuda järves, meres, jões või muus veekogus, ka maismaal. Settida võivad kõikvõimalikud purdsetted, aga ka mineraalsed ühendid vesilahustest. Settimiseks loetakse ka surnud organismidest pärineva orgaanilise aine ladestumist. Samuti on setteiks mineraalsed kojad, luud jms. Ka rändrahnud on setted, mis on setitatud liustiku poolt.
Setteist moodustuvad aja jooksul settekivimid.
Viited
Ablagerung
Laho (Räpina)
Laho on küla Põlva maakonnas Räpina vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Veriora valda.
Küla on kuulunud Räpina kihelkonda.
Analüüt
Analüüt on analüütilise keemia mõiste, see on keemiliseks või füüsikokeemiliseks analüüsiks võetud proovis olev aine (komponent), mille sisaldust või keemilist olemust (struktuuri) määratakse.
Proovi kõikide komponentide – välja arvatud analüüt – kooslust nimetatakse maatriksiks.
Raa
Raa (hollandi sõnast ra) on laevamasti või tengi külge keskkohaga liikuvalt kinnitatud rõhtpeel, mille külge kinnitatakse purjelaevas raapurje ülemine serv.
Raigastvere järv
Raigastvere järv on kagu-loode suunas piklik järv Tartu maakonnas Tartu vallas Raigastvere külas Vooremaa maastikukaitsealal.
Raigastvere järv on 111 ha suurune ja keskmiselt 3,2 m sügavune läbivoolu järv.
pisi|left|Järv vaadatuna Raigastvere vaatetornist.
Kaiu järv
Kaiu järv on järv Jõgevamaal Mustvee vallas, üks Jõemõisa-Kaiu järvestiku järvedest, mis paikneb Kagu-Eesti lavamaa ja Vooremaa vahelises orundis.
Pärast mandrijää taandumist asus antud kohas Peipsi jääpaisjärve laht, mis sai hiljem iseseisvaks järveks. Selle järve veetaseme alandamise, muda kogunemise ja kinnikasvamise tagajärjel ning Kääpa jõe süvendamisel on moodustanud kolm kitsaste väinadega ühendatud järve. Kaiu järv on selle järvestiku suurim järv.
Kaiu järvest, mille pindala on 134,4 ha, voolab läbi Kääpa jõgi.
Järves elutsevad latikas, särg, roosärg, haug ja ahven. Samuti on järves III kaitsekategooria kalaliigid – harilik hink ja vingerjas.
pisi|tühi|400px|Kaiu järv. Panoraamvaade Pedassaarelt
Acquaviva
Acquaviva on omavalitsus (castello) San Marino lääneosas.
Acquavivas asub Baldasserona kalju, mille koopas olevat legendi järgi püha Marinus peavarju leidnud. Omavalitsus on nime saanud seal asuva allika järgi.
Mymensinghi jaotis
Mymensinghi jaotis (bengali ময়মনসিংহ বিভাগ, Maẏmansiṃha bibhāg) on 1. järgu haldusüksus (jaotis) Bangladeshi põhjaosas.
Singapur (Terminaator)
"Singapur" on 1998. aastal ansamblilt Terminaator ilmunud heliplaat.
Mymensinghi jaotis
Jaguneb 4 ringkonnaks.
🇧🇩
Arutlus
Arutlus (ka järeldus, argument; inglise keeles argument) koosneb eeldus(t)est ja järeldusest. Nii eeldus(ed) kui ka järeldused on propositsioonid (väited), mis tavaliselt on väljendatud lausetega. Arutlus ei saa koosneda lausetest, sest muidu ei saaks üht ja sama arutlust esitada eri keeltes.
Nimetus
Traditsioonilises loogikas on arutluse mõistega analoogiline järelduse mõiste. Erinevus siinsest arutluse mõistest seisneb selles, et järeldust vaadeldakse koosnevana propositsioonide asemel otsustustest. Neid otsustusi nimetatakse eeldusteks ja tuletiseks.
Termin "arutlus" ei ole lõplikult juurdunud. Arutlust võiks põhimõtteliselt nimetada ka järelduseks, sest erinevus propositsioonide ja otsustuste vahel ei etenda selles kontekstis põhimõttelist osa. Et aga arutluste puhul kasutatakse sõna "järeldus" matemaatika eeskujul, siis tekitaks niisugune sõnakasutus kahemõttelisuse sõna "järeldus" eri tähenduste tõttu. On kasutatud ka inglise keele eeskujul sõna "argument".
Arutluse esitamise vorm
Arutluse väljenduses esitatakse kõigepealt eeldus(ed) ning seejärel järeldus. Järeldus eraldatakse eeldus(t)est kas pika rõhtkriipsuga eelduste all ja ühtlasi järelduse kohal või sõnadega "järelikult" (traditsiooniline väljend), "seega", "niisiis" (on ka teisi väljendeid). Formaalsema esituse puhul kasutatakse näiteks tähistust p1, p2, ..., pn; pn+1, kus pi (1≤i≤) on propositsioonid.
Klassikaline näide
Klassikaline arutluse näide:
See näide pärineb traditsioonilisest loogikast, kus ta figureerib järelduse näitena.
Vaikivad eeldused
Arutlused, mida tavaelus esitatakse, võivad sisaldada vaikivaid eeldusi (varjatud eeldusi). Näiteks arutluses
sisaldub varjatud eeldus "See, kes parlamendivalimistel hääli ei saa, parlamenti ei pääse". Sõltumata sellest, kas see eeldus on tõene, on ta jäetud ütlemata, sest teda peetakse enesestmõistetavaks. Et arutlust rangelt analüüsida, tuleb varjatud eeldused päevavalgele tuua.
Arutluse kehtivus
Arutlust, milles järeldus järeldub eeldus(t)est, nimetame kehtivaks. Arutlus on kehtiv (ehk kehtib), kui pole loogiliselt võimalik, et kõik eeldused oleksid tõesed ja järeldus väär.
Eelduste koondamine
Kui arutlusel on mitu eeldust, siis võib arutluse taandada ühe eeldusega arutluseks. Selleks tuleb eeldusi väljendavad laused ühendada sõnaga "ja". Nii saadud lause väljendab eelduste konjunktsiooni.
Arutluste rakendamine
Arutlusi rakendatakse tavaliselt argumentides: kehtiv arutlus kuulub näiteks tõestuse juurde.
Sõna "järelikult" arutluse esituses viitab sellele, et lugeja ja kuulaja, kes usub eeldusi, peaks uskuma ka järeldust.
Laura Dahlmeier
Laura Dahlmeier (sündinud 22. augustil 1993 Garmisch-Partenkirchenis) on Saksamaa laskesuusataja, kahekordne olümpiavõitja.
Dahlmeier hakkas laskesuusatamist treenima 2002. aastal, esimest korda osales ta maailma karikasarjas 2012/13 hooajal.
Maailma karikas
Laura Dahlmeier on individuaalarvestuses võitnud 19 maailma karikasarja etappi ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 21. jaanuar 2018</FONT> ).
Heinrich von Kaltenbach
Tema vanemad olid tõenäoliselt Albert von Kaltenbach zu Overbach ja Sybilla von Mosbach-Breidenbach, Heinrichi vend Wilhelm oli samuti Liivi ordu liige. Heinrich pärines Bergi hertsogkonnast Overbachist Siegburgi lähedalt. Tema perekond kuulus väikeaadli hulka.
1546. aastal oli Kaltenbach Paide linnusekomtuur (Hauskomtur). 1555. aastal sai ta Toolse foogtiks ja oli seda kuni linnuse vallutamiseni venelaste poolt 1558. aasta sügisel. Tema edasine saatus on teadmata.
Saku vald (Keila kihelkond)
Valla alal asus Saku mõis.
Õigus surra
"Õigus elada ei tähenda kohustust elada," ütles abistatud enesetapu hagi esitaja Wolfgang Putz Saksa ülemkohtus 2020. aastal. Eetika küsib, kas surmaõigus võib eksisteerida koos eluõigusega või mitte.
"Õigus surra" on teema, mis eristab riike üksteisest ja väljendab nende olemust. Kui riigi olemasolu mõte on oma inimeste teenimine ja see tunnustab oma kodanike eneseteostuse vabadust, siis on ka inimestel vabadus ise otsustada, kui kaua nad tahavad selles maailmas olla. Kui aga inimesed on riigi jaoks ja nad on kohustatud teenima oma kodumaad, siis otsustavad selle valitsejad, kes ja kuidas elab ning millal ja millisel viisil keegi peab surema.
Suremisõiguse probleem on suuresti põhjustatud meditsiinitehnoloogia arengust, mis võimaldab elus hoida inimkeha, millel pole teadvust ja mis ei suuda väljendada inimesele omast tahet. Enne neid meditsiinilisi edusamme lõpetas keha lihtsalt elutegevuse, kuid nüüd on see muutunud majanduslikuks küsimuseks: kes katab keha elushoidmisest tulenevad kulud?
Religioonide vaated enesetapule varieeruvad suuresti. Aasia päritolu usundid, nagu hinduism, džainism ja budism, tunnustavad vägivallatu enesetapu õigust paastumise kaudu (Prayopavesa, Santhara). Sintoism tunnustab ka au kaitsmise nimel tehtud enesetappu (Harakiri). Katoliiklik ja ortodoksne kristlus peavad enesetappu patuks, mis on andestamatu, mistõttu ei tohi sellise lahenduse valinud inimesi matta nende surnuaedadesse.
Õigustavad käsitlused
Vabatahtliku enesetapu küsimus kerkib olukorras, kus inimese normaalse elu jätkamine on muutunud võimatuks vanadusest, haigusest või õnnetusest põhjustatud pöördumatute muutuste pärast organismis või majanduslike toimetulekuvõimaluste ammendumise tõttu. See teema võib päevakorrale tulla ka olukorras, kus inimene on lihtsalt kaotanud elu mõtte või ei jaksa enam osaleda turumajanduslikus konkurentsis või olelusvõitluses.
Suremisõiguse kaitsjad lähtuvad arusaamast, et inimese keha ja elu on inimese isiklik omand ning tal on õigus ise otsustada, kuidas seda kasutab. Aga et surm on lõplik ja "tehtud vea" parandamise võimalus puudub, siis peab igale inimesele andma piisavalt aega väljendada oma vaba tahet, enne kui ta langetab lõpliku otsuse. Seda tingimust on aga võimatu täita olukorras, kus inimene on kaotanud vanaduse (dementsus) või vaimuhaiguse tõttu iseseisva otsustamise võime.
Keelavad käsitlused
Suremisõiguse vastased leiavad, et inimesel puudub kompetents otsustamaks oma elu ja surma üle. Paternalistlikud valitsejad ja totalitaarsete riikide juhid leiavad, et vaid riigil kui suveräänil on õigus otsustada oma alamate kehade kasutamise ja nende elus püsimise üle. Humanistid on seisukohal, et õigus elule on võõrandamatu ja sellest ei saa loobuda.
Suhtumine riikide kaupa
Abistatud enesetapp on lubatud Austraalias Victoria osariigis, Kanadas, Šveitsis (vaid välismaa kodanikele) ning Ameerika Ühendriikide Oregoni ja Washingtoni osariigis.
Eesti seadustes pole seda teemat sätestatud.
Endla järv
Endla järv on järv Jõgevamaal Jõgeva vallas Kärde külas.
Kirjeldus
Endla järv on 284,4 ha suur, asetsedes u 75 m kõrgusel merepinnast. Järve veetaset on korduvalt alandatud.
Järve kaldad on enamikus mudased, turbased ja raskesti ligipääsetavad, ainult kirde pool on ka kõvemat kallast. Seal asub järve ulatuv poolsaar koos Juta kiviga.
Endla järv on üks Eesti saarterohkemaid – seal on 34 saart.
Läbivool
Läbivoolujärv, kuhu suubub Mustjõgi ja mitmeid teisi kraave, samuti esineb allikaid. Väljavool toimub Räägu kanali kaudu Põltsamaa jõkke. Põltsamaa jõega ühendab järve ka Nava jõgi, mis võib sõltuvalt veetasemest voolata mõlemas suunas.
Kalastik
Kaladest esineb järves särge, ahvenat, haugi ja linaskit, vähem säinast, kokre, kiiska, lutsu ja viidikat.
Ajulugu
pisi|RMK Endla metsamaja järve kirdenurgas 19. sajandi teisel poolel kaevati järve veetaseme alandamiseks ja ümbruskonna heinamaade kuivendamiseks Räägu kanal (ehk Uusjõgi) Endla järvest Sinijärve kaudu Põltsamaa jõkke ning rajati Nava jõele tamm, kuid loodimisvigade tõttu alanes veetase vaid 30 cm. 1950. aastatel läbi viidud kanali süvendamise tagajärjel langes veetase sedavõrd, et enamik Endlast kadus. Nava jõgi, mis varem võis sõltuvalt veetasemete erinevusest voolata mõlemas suunas, voolas nüüd vaid Endla poole. 1968. aastal rajati Sinijärvele algeline pais, mis Endla järve suures osas taastas. 1997. aastal ehitati sinna kindlam pais. Pärast seda voolab põhiosa Põltsamaa jõe veest järve mitteläbiva haru kaudu ja Nava jõgi võib jälle mõlemas suunas voolata.
1980. aasta suveolümpiamängud
pisi| pisi| 1980. aasta suveolümpiamängud olid XXII nüüdisaegsed suveolümpiamängud, mis toimusid 19. juulist 3. augustini 1980 Nõukogude Liidus.
1980. aasta suveolümpiamänge Moskvas tabas enneolematu boikott. Suurriigid, nagu Jaapan, Lääne-Saksamaa ja USA, jäid Nõukogude Liidu Afganistani sissetungi vastu protestiks koju.
Endla järv
Muistendid
Muistendi järgi on Endla tekkepõhjuseks uppunud Endlit leinava Juta pisarad.
1980. aasta suveolümpiamängud
Olümpiamängude peaareen oli Lužniki staadion Moskvas ja ametlik maskott oli karupoeg Miška.
Esimest korda viidi olümpiamängud läbi sotsialistlikus riigis. Lisaks Moskvale toimusid võistlused ka Tallinnas (purjeregatt), Leningradis, Minskis ja Kiievis (jalgpalliturniiri alagrupimängud) ning Moskva oblastis Mõtištšis (laskmine).
Endla järv
Muistendid
Endla järve ja Vanemuise kasutütart Jutat mainitakse eesti rahvuseepose "Kalevipoeg" sissejuhatuses:
Samuti on Endla järvest juttu eepose kolmeteistkümnendas loos (Rännak laudadega. Minek allmaailma. Põrgupiigad), kus Kalevipoeg: Järve lähedal künka juures oli koobas, millest sai alguse tee allmaailma.
1980. aasta suveolümpiamängud
Ajalugu
pisi|left| Pärast Teist maailmasõda hakkas Nõukogude Liit osalema rahvusvahelises olümpialiikumises. 1951. aastal loodi NSV Liidu Olümpiakomitee.
Endla järv
Muud
Endla järve, täpsemalt järves asuvat Ahervaresaart, kasutati Nõukogude ajal lendurite poolt sõjalise sihtmärgina ja järve heideti lennukipomme. 2017. aasta juulis leidsid keskkonnakaitseinspektorid Endla järvest Ahervaresaare juurest vene päritolu lennuki süütepommi ZAB-50 FP.
1980. aasta suveolümpiamängud
Ajalugu
Aprillis 1956, vahetult pärast 20. parteikongressi pöördus Spordikomitee Keskkomitee poole palvega hakata pidama läbirääkimisi Rahvusvahelise Olümpiakomiteega olümpiamängude läbiviimiseks Nõukogude Liidus – korraldamaks 1964. aasta suveolümpiamänge Moskvas. Kuid tollane liider Nikita Hruštšov ei toetanud seda otsust.
Uuesti tuldi selle ideega välja 1969. aastal, kui Spordikomitee eesotsas oli Sergei Pavlov.
Esimest korda kandideeris Moskva olümpialinnaks 1970. aastal, et korraldada 1976. aasta suveolümpiamänge, kuid kaotas siis Montrealile häältega 28:41.
Teisel katsel 1974. aastal Rahvusvahelise Olümpiakomitee 75. istungjärgul Viinis edestas Moskva konkurenti Los Angelest häältega 39:22. Võidule aitas kaasa ka ROK-i liikmete parun Eduard von Falz-Feini (Liechtenstein) ja Willy Daumi (Lääne-Saksamaa) tõhus lobby organisatsioonis.
Märtsis 1975 loodi Nõukogude Liidu Spordikomitee alluvuses "Olümpiamängud – 80" (Олимпиада – 80) orgkomitee, kelle ülesanne oli mängude ettevalmistamine ja viperusteta läbiviimine. Komitee liikmeskonda kuulusid inimesed mitmest ministeeriumist, ametiühingust, komsomolist, spordiorganisatsioonidest ja Moskva linnavalitsusest ning Tallinna Olümpiapurjeregati korralduskomitee liikmed (nt Arnold Green). Korraldustoimkonna eesotsas oli Ministrite Nõukogu aseesimees Ignati Novikov (Игнатий Трофимович Новиков).
Olümpiamängude eelarveks eraldas riik kaks miljardit rubla.
ROK-i 79. istungjärgul Prahas (1977) kinnitati XXII olümpiamängude võistluste ja ürituste ajakava.
Turvalisuse ja julgeoleku meetmed
pisi| 1977. aasta juunis moodustati NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Viiendas Valitsuses 11 osakonda, kes vastutasid olümpiamängude turvalisuse ja julgeoleku meetmete eest. 1978. aastal loodi Moskva linna RSN Täitevkomitee Siseasjade Valitsuses suvemängude tarbeks eriotstarbeline miilitsasalk OMON.
Siseministeerium komandeeris Moskvasse kohalikele appi 37 116 teiste regioonide töötajat ja siseministeeriumi õppeasutuste kursanti. Avaliku korra kaitse suurendamiseks suunati lisajõud, 4409 inimest täiendavalt raudtee- ja lennujaamade ning olümpiaobjektide valvesse. Iga päev täitsid teenistuskohustusi 7800 erariides ja 10 000 vormis siseministeeriumi töötajat.
Ants Üleoja
Haridus
Ta lõpetas 1956. aastal Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal ja 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi.
1980. aasta suveolümpiamängud
Turvalisuse ja julgeoleku meetmed
Kohe hakati piirama teistest NSV Liidu piirkondadest Moskvasse saabuvaid komandeeringuid ja külastusi. Tühistati kõik linnaekskursioonid. Tõhustati kontrolli erasõidukite üle ja jälgiti hoolega rongiliiklust. Kõikide soovimatute isikute suhtes rakendati 101. kilomeetri seadust.
Ants Üleoja
Töökäik
Ta töötas muusikaõpetajana Sindi Gümnaasiumis ja Tallinna 16. Keskkoolis, 1964–1968 Tallinna Muusikakoolis. 1972. aastast on ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi õppejõud (1979. aastast dotsent), praegu Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia emeriitprofessor.
1980. aasta suveolümpiamängud
Turvalisuse ja julgeoleku meetmed
Sügisel 1979 korraldas KGB Moskvas ja Moskva oblastis ulatusliku operatsiooni "Ночная Москва", mille eesmärk oli välja selgitada ning isoleerida vähegi arvestatavad pealinna kriminaalid ja nende abilised.
Ants Üleoja
Töökäik
Ta oli üks XIX ja XX üldlaulupeo ning 1972., 1977., 1982. ja 1987. aasta koolinoorte laulupeo üldjuhte. Ta on aastaid olnud Gaudeamuse üliõpilaslaulupidudel Eesti kooride üldjuht. Ta on koostanud koorilaulukogumikke.
Isiklikku
Dirigendid Mikk Üleoja ja Elo Üleoja on Ants ja Ene Üleoja lapsed.
1980. aasta suveolümpiamängud
Sümboolika
Olümpiamängude sümboolika väljatöötamiseks kuulutas orgkomitee 1975. aastal ideekavandite konkurssi, kuhu aasta lõpuks laekus 26 000 võistlustööd nii Nõukogude Liidust kui ka välismaalt. Võitjaks osutus Lätist Rēzeknesist pärit disaineri Vladimir Arsentjevi töö "Massispordist tippsportlaseks".
XXII olümpiamängude punavalge sümbol kujutab olümpiarõngaid ja selle kohal asetsevaid jooni, mille tipus paikneb viienurkne täht.
Keskse sümboli alaossa jääb kuus (mõlemal pool kolm) joont, mis ühinevad keskosas ja kerkivad ülespoole moodustades viis eri kõrgusel asetsevat joont. Olümpialogos nähakse nii jooksuradu, mis kerkivad kõrghooneks (stiliseeritud Moskva Kremli torn) kui ka lendu kosmosesse.