cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ferdi Sannamees
Looming
pisi|Reljeef [[Anton Hansen-Tammsaare monument|Anton Hansen-Tammsaare monumendil]] Paralleelselt õpetamisega Tallinnas valmisid tema varasema loomeperioodi tähelepanuväärseimad tööd "Aleksander Tassa portree" (1927) ja "Lamav naine" (1927). Ferdi Sannamehe loomingu põhialaks kujunes portreeskulptuur, milles tema anne leidis kõige selgema ja sügavama väljenduse. Ta on kujutanud kunstnikke, näitlejaid, muusikuid ja eriti õnnestunult kirjanikke. Sannamehe loodud on ka Tartu kino Ateena siseruumi kaunistavad skulptuurid. 1930. aastail Sannamehe loodud president Konstantin Pätsi ja teiste kõrgete riigiametnike portreed ehivad tänagi meie valitsusasutusi.
Sannamees on loonud ühe Eesti tähendusrikkamatest Vabadussõja monumentidest "Reaali Poisi" (1927).
Ka pärast kommunistlikku riigipööret 1940. aastal suutis Sannamees säilitada oma positsiooni ühe suurima Eesti skulptorina. Eesti Kunstimuuseumi hoidlais on säilinud silmapaistvate Nõukogude tegelaste portreid ja sõja-aastail Moskvas loodud ideoloogilisi kompositsioone. 1942. aastal loodud üleelusuurune neljafiguuriline Suure Isamaasõja teemaline kompositsioon "Kodu kaitsmine" või samal aastal valminud "Eesti naispartisan" teenivad oma rõhutatud eetosega sovetlikku ideoloogiat, ent on oma meisterliku teostuse ja hingestatud naisenägudega kunstiteostena samaväärsed 1920.–1930. aastail loodud parima loominguga. Sannamees oli koos Garibaldi Pommeri ja August Vommiga Tartu Lenini monumendi autor. Tema loodud on A. H. Tammsaare monument Järva-Madisel, Jaan Oksa hauamonument Rahumäe kalmistul, Peeter Süda hauamonument Tallinna Siselinna kalmistul.
Videomapping
Videoprojektsiooni ja videomappingu vahe seisneb selles, et videoprojektsioon on enamasti lihtsalt videopildi kuvamine klassikalisele nelinurksele ekraanile. Videomapping kujutab endast juba keerukamat projitseerimist –selleks võivad olla keerulised komplekssed ehitised, lavakujundused kui ka pisemad igapäevaobjektid. Viimase jaoks oli tehnoloogia olemas juba varastel 1960. aastatel shader lamps-i näol. See kujutas endast graafilise pildiga projektorit, millega projitseeriti füüsilisele 3d objektile videopilti või muud sellelaadset struktuuri.
Ferdi Sannamees
Looming
Suure soojusega modelleeris Sannamees laste päid ja figuure. Naisaktidest võib pidada kõige õnnestunumaks teost "Ahastus". Materjalidest eelistas ta pronksi, kuid kasutas ka graniiti, puitu, marmorit ja keraamilisi materjale.
Videomapping
Spetsiaalsed tarkvaraprogrammid võimaldavad videopildi lõikamist vastavalt projitseeritava pinna kujule ja vormile. Selleks võivad olla suured komplekssed ehitised kui ka väikesed igapäevaobjektid. Laialdaselt kasutatakse videoprojektsiooni muusikakontserditel, reklaaminduses, installatiivses kunstis, nüüd üha enam ka teatris ja teistes etenduskunstide vormides. Loomaks teistsuguseid dimensioone, optilisi illusioone ning elustmaks liikumatuid objekte. Videopilt on tihtilugu kombineeritud heliga, loomaks audiovisuaalset narratiivi.
Ferdi Sannamees
Looming
Skulptuuride kõrval valmis Ferdi Sannamehel kogu loomeaja kestel plastilist vormi rõhutavaid akti- ja portreejoonistusi. Ta on kujundanud ka ajakirjade ja raamatute kaasi. Pallase kunstikooli perioodil katsetas tulevane skulptor Sannamees linoollõike ja kuivnõelaga. 1920. aastal andis ta välja 10 lehest koosneva linoollõigete mapi "Tartu suvel 1920".
Videomapping
Ajalugu
Videomappingu tehnika ulatub tagasi 1960. aastatesse, mil üheks esimeseks avalikuks videomappinguks võib pidada aastal 1969 Disneylandi Haunted Mansion Ride. Analoogse tehnikana enne praeguseid tehnoloogiaid on kasutatud näiteks shader lampse.
Orgies gen. Rutenberg
Orgies gen. Rutenberg, varem Rhein ja Orgies, ka Orgas ja Orgis oli Pommerist pärit aadlisuguvõsa.
Päritolu
1241. aastal on Taani hindamisraamatus nimetatud mitme küla omanikuna Taani kuninga vasalli Leo de Renot. Ilmselt põlvnes ta XII sajandi lõpul Braunschweigist Pommerisse siirdunud aadlisuguvõsast. Tema valduste hulgas oli Kose kihelkonnas viie adramaa suurune Oru küla (Orkæ), mille järgi sai suguvõsa ka oma nime Orges. Kuna talle kuulus ühtlasi maavaldus Ruila külas, siis on võimalik, et temast põlvnes ka Tallinna Ruggele raeperekond. Henricus de Rinist, kes oli samuti 1241. aastal Taani kuninga vasall Eestimaal ja tõenäoliselt Leo de Reno vend, põlvnesid ilmselt Suycke (Juuru kihelkonna Siuge küla järgi) ja Nattamule (Rapla kihelkonna Nadalama küla järgi) vasallisuguvõsad.
Nikerjärv
Nikerjärv (ka Nikkerjärv, Näkijärv) on järv Harjumaal Nelijärvel, loodepoolseim Nelijärve järvedest. Järve pindala on 4 ha, sügavus kuni 7 meetrit.
Nikerjärv on veidi pikliku kujuga, selle kaldajoon on väheliigestatud. Kaldad on lauged, järve kagu- ja loodeosas on paarikümne meetri laiune õõtsik. Järve idakallas on kõvem ja põhi on seal liivane. Seal on ujumiskoht.
Nikerjärve põhi on kaetud paksu pruuni sapropeeli kihiga, professor Heinrich Riikoja leidis sealt ka järverauda.
Nikerjärv on umbjärv, aga Nikerjärve kraavi kaudu on tal ühendus Vahejärvega. Järve taimestik on liigivaene, kaladest elutsevad järves koger ja ahven.
Järv asub Kõrvemaa maastikukaitseala territooriumil.
Heinsoo
Heinsoo on eesti perekonnanimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Heinsoo 279 inimesel: 128 mehel ja 151 naisel. Perekonnanimede levikult on Heinsoo meeste puhul 583. kohal ja naiste puhul 520. kohal.
Dan Ben-Amos
Dan Ben-Amos (3. september 1934 Tel Aviv – 26. märts 2023) oli juudi päritolu folklorist ja semiootik, kes töötas Pennsylvania Ülikoolis Ameerika Ühendriikides.
Kõnetuvastus
Kõnetuvastus (inglise speech recognition, lühend SR) on inimkõne sisu automaatne äratundmine arvutustehnika vahenditega.
Arvutite kõnetuvastus jõudis praktilise tasemeni 1990. aastatel, kui United Airlines vahetas oma lennuinfo klaviatuurisüsteemi süsteemiga, mis kasutab lennunumbrite ja linnanimede kõnetuvastust.
Kuigi arvuteid on võimalik juhtida häälkäskudega, on enamik kasutajaid jäänud siiski klaviatuuri ja hiire juurde, kuna need on siiani mugavamad. Tänapäeval on kõnetuvastus juba levinud nutitelefonidele.
Ajalugu
1952. aastal lõid firma Bell Labs teadlased süsteemi, mille ülesandeks oli kõneleja lausutud üksikute numbrite tuvastamine kõnesignaalis olevate vokaalide formantsageduste põhjal. 1950. ja 1960. aastate jooksul uuriti kõnetuvastust piiratud sõnavara ja selgelt eraldatud sõnade puhul. Samuti tehti katseid kõne sõnadeks segmenteerimisel ja süsteemi võimaliku sõnavara suurendamisel. Rõhk oli reeglipõhistel mudelitel.
1970. aastatel töötati sõnavara suurendamise suunas. Meetoditest tehti esimesi katsetusi statistiliste meetoditega, s.h Markovi peitmudel (HMM) ja lineaarprognoos (LPC). Kasutati ka võtmesõnade tuvastamist. 1970-ndatel tuldi välja ka avalikkusele suunatud kõnetuvastusteenustega, näiteks häälvalimine.
1980-ndatest hakati reeglipõhise lähenemise kõrval rohkem tähelepanu pöörama statistilistele meetoditele (HMM, tehisnärvivõrgud ) ja masinõppele. IBMis loodi kõnetuvastusmasin Tangora, mis suutis teisendada öeldud lauseid tähejadadeks ja trükkida need paberile. Oluline oli sõnastiku suurus (20 000 sõna) ja masina kasutatav keelemudel, mis hindas, kui tõenäoline on tuvastatud sümbolite järjekorra tõenäosus.
2000. aastatel tehti DARPA toetusel kõnetuvastuse uuringuid firmades Effective Affordable Reusable Speech-to-Text (EARS) ja Global Autonomous Language Exploitation (GALE). NSA alustas võtmesõnade tuvastusega suurtes kõnekorpustes 2006. aastal. Google tegi esimesi edusamme 2007. aastal kõnetuvastuse alal, nüüdseks on sellest välja kasvanud Google'i häälotsinguteenus.
Ajalugu Eestis
Küberneetika Instituudi foneetika ja kõnetehnoloogia laboratooriumis tehti esimesed eksperimendid eestikeelse kõnetuvastusega juba 1980. aastate lõpus. Aktiivsemalt hakati tuvastusega tegelema 2000-ndate keskel. Suure tõuke andis sellele kahe mahuka eestikeelse kõne andmebaasi (BABEL ja Eesti SpeechDat) loomine, mis võimaldasid treenida juba üsna hästi toimivaid akustilisi mudeleid. Kõneandmebaaside loomine ongi labori üks tähtsamaid tegevusi, mis toetab teisi uurimissuundi. Põhiliseks kõnetuvastusega seotud uurimisobjektiks on olnud keelemudel.
pisi|Standardse kõnetuvastuse mudel
Mudeleid
Statistilises kõneanalüüsis kasutatakse nii akustilisi mudeleid kui keelemudeleid. Akustiliste mudelite eesmärgiks on leida kõige sobivamad vasted sisendsignaalile. Keelemudel aitab otsustada, kas leitud vaste sobib ka keele vaatenurgast: koosneb keeles olevatest sõnadest, on grammatiliselt korrektne jne. Akustilisele mudelile ja keelemudelile vastavust kontrollitakse erinevate statistiliste mudelite abil:
Jõudlus
Kõnetuvastussüsteemide jõudlust mõõdetakse täpsuse ja kiiruse põhjal. Täpsust hinnatakse tavaliselt sõna veasagedus (WER – Word Error Rate) põhjal, samas kiirust mõõdetakse reaalajas. Teised mõõdupulgad võivad olla üksiksõna veasagedus (SWER – Single Word Error Rate) ja käsu edusagedus (CSR – Command Success Rate). Kõnetuvastus on riistvara poolest siiski väga keeruline probleem. Inimeste hääled erinevad nii aktsendi, häälduse, liigenduse, sügavuse, nasaalsuse, helikõrguse, -tugevuse ja kiiruse poolest. Häirivad on ka taustahelid ja kajad. Keele täpsuse äratundmine sõltub mitmest tegurist:
Segavad tegurid
Kõnetuvastust mõjutavad mitmesugused tegurid :
Veaparandus
Kõne äratundmise täpsus sõltub mitmest tegurist.
Masinlik kõnetuvastus on mitmest faasist koosnev protsess. Arvutuslikult on ülesanne helimustri äratundmises või klassifitseerimises kategooriasse, mis esindavad tähendust inimesele. Keerulise helisignaali lõhkumisel väiksemateks helisignaalideks luuakse erinevad tasemed. Madalaimal tasemel, mil heli on kõige fundamentaalsem, suudab arvuti lihtsaid tõenäolisusreegleid kasutades kontrollida, mida heli esindab. Kõrgemal tasemel kombineeritud helide puhul määrab uus reeglite kogu, mida uus keeruline heli võiks esindada. Kõige kõrgema taseme reeglite kogu määratleb väljendite tähenduse. Selleks, et laiendada meie kõneteadust, tuleks arvesse võtta neuronvõrgud.
Dikteerimisvigade parandamine
Dikteerimise käigus tehtud vigade parandamiseks on mitmeid viise. Viimasena öeldud fraasi parandamiseks võib kasutaja öelda "Paranda see". Üksiku sõna parandamiseks võib öelda parandatava sõna järel "paranda". Kui sõna ilmneb mitu korda, tõstetakse kõik esinemisjuhud esile ning kasutaja võib valida, millist soovite parandada. Samuti võib funktsiooni "Kõnesõnastik" kasutades lisada korduvalt valesti kuuldud või tuvastamatuid sõnu.
Kõnetuvastus ja Windows OS
Kõnetuvastuse toetamiseks ei vaja lisatarkvara operatsioonisüsteemid Windows Vista, 7 ja 8. Windows XP vajab kasutajaliidese pakkumiseks Microsoft Plusi, Microsoft Office XP või Microsoft .NET Speechi SDK-d.
Gare du Nord
Gare du Nord ('põhjaraudteejaam', ametlikult Paris-Nord) on üks kuuest põhilisest raudteeterminalist Prantsusmaa pealinnas Pariisis. Terminalil on Pariisi–Lille'i raudtee kaudu ühendus nii riigi põhjapoolsemate aladega kui ka piiriüleste sihtkohtadega Suurbritannias (Eurotunneli kaudu), Belgias, Hollandis ja Saksamaal.
Baltic Pride
Baltic Pride (Eestis ka Oma Maailma Avardamise ehk OMA festival) on 2009. aastast toimuv iga-aastane LGBT+ kultuurifestival, mis toimub kordamööda Baltimaade pealinnades: Tallinnas, Riias ja Vilniuses. Baltic Pride "seisab vaba ja hooliva ühiskonna eest, kus kõigil on hea ja turvaline elada, olenemata seksuaalsusest, sooidentiteedist ja eneseväljendusest". Festivaliga tõstetakse esile kohaliku LGBT-kogukonna muresid, õiguslikku olukorda ning sallivuse teemat ühiskonnas laiemalt. Üritust korraldavad Eesti LGBT Ühing, Lätis tegutsev Mozaīka ja Leedu Gei Liit.
Eesti matus
"Eesti matus" on Andrus Kivirähki näidend.
Baltic Pride
Baltic Pride'i eelkäijad
Eestis toimus 2003. aastal esimene organiseeritud LGBT ürituste sari, kui kahel päeval toimus luuletuste lugemine, filmide näitamine, pidu ning oli avatud mikrofon. 12.–15. augustil 2004 toimus LGBT kultuuriürituste sari Baltic Pride Tallinn. Eesti esimese LGBT kultuurinädala raames toimus Tallinna kesklinnas Eesti ja kogu Baltikumi esimene LGBT-paraad Moonbow Pride. Rahumeelselt kulgenud rongkäigust võttis osa hinnanguliselt 200 inimest. Kui 2005. aasta paraad kulges ilma eriliste vahejuhtumiteta, siis 2006. aastal hilines rongkäigu algus pommiähvarduste tõttu ning umbes 5 inimest said paraadil osalemisel tõsisemaid vigastusi. LGBT kultuurinädalad koos paraadiga toimusid 2004–2007. Eelkõige turvakaalutlustel katkes paraadide traditsioon 2007. aastal.
Eesti matus
Selle põhjal on loodud samanimeline film.
Priit Pedajase loodud lavastus esietendus 8. juunil 2002 Eesti Draamateatri suures saalis ning see oli teatri mängukavas 19 aastat. Viimane etendus toimus Tammsaare muuseumis Vargamäel 9. juulil 2021, see oli "Eesti matuse" 284. etendus. 2021. aasta 30. juuni seisuga oli lavastust näinud 111 843 vaatajat.
Baltic Pride
Baltic Pride'i eelkäijad
2005. aastal toimus Riias Läti esimene LGBT paraad Riga Pride. Vägivaldseks muutunud rongkäigul osales umbes 70 inimest, kelle vastu protesteeris umbes 3000 meeleavaldajat. Meelavaldajad loopisid paraadilisi tomatite ja munadega ning tungisid vaatamata politsei kohalolule osalejatele kallale. 2008. aastani toimunud paraade saatsid arvukad rongkäiguvastased, vägivald ja võimude korduvad katsed paraade ära keelata. Kui 2005. aastal toimus Riias vaid paraad, siis alates 2006. aastast hakati sellega siduma ka teisi üritusi.
2007. aastal toimus Vilniuses esimene pride-üritus: Vikerkaare päevad. Nädal aega väldanud ürituste sarjas toimusid avalik demonstratsioon, pidu ning konverentsid ja seminarid.
2008. aastal otsustasid Baltikumi LGBT organisatsioonide esindajad ühiselt Siguldas, et edaspidi hakatakse koos korraldama ühist Baltic Pride'i festivali.
Toimunud festivalid
pisi|Esimene Baltic pride toimus Riias.
2009 Riia
16.–17. mail Riias toimunud esimese Baltic Pride'i festivali raames toimusid kahe päeva jooksul töötoad, poliitilised debatid ja filmilinastused. Festivali kavas olnud LGBT paraad toimus Riia kesklinnas asuval Vērmanese pargis. Rongkäigul osales umbes 600 inimest. Politsei poolt tugevalt turvatud paraad kulges ilma tõsisemate vahejuhtumiteta. Tegemist oli esimese korraga Riias, kui rongkäigul osalejaid ei transporditud turvakaalutlustel politseibussiga paraadi alalt minema ning neid ei rünnatud ega ahistatud. Samas saatsid paraadil osalejaid meeleavaldajate homofoobsed ja nende suhtes füüsilisele vägivallale üleskutsuvad plakatid.
Riia linnavolikogu otsustas paraadile antud loa tagasi võtta, kuna nende silmis oli marss "avalikku sündsust solvav ning avaliku julgeoleku oht." Amnesty International oli linnavolikogu otsuse suhtes äärmiselt kriitiline: "Langetatud otsus on vastuolus Läti seadustega ning rikub Baltikumis elavate LGBT-inimeste õigust väljendusvabadusele ja rahumeelsele kogunemisele." Otsus kaevati kohtusse. Kohus otsustas tühistada linnavalitsuse otsuse ja sellega lubada paraadil toimuda.
2010 Vilnius
5.–9. mail Vilniuses toimunud festival kavas olnud üritused tõmbasid tähelepanu seksuaalse sättumuse alusel toimuvale diskrimineerimisele ning homofoobia tekke põhjustele ja tagajärgedele. Festivali raames toimusid kultuurilised ja sotsiaalsed üritused: näitused, filmifestival ning konverents "Inimõigused hirmu ja eelarvamuste vastu". Nädala tipphetkeks oli "Võrdsuse marss", mis oli ühtlasi ka Leedu esimene LGBT-paraad. Rongkäigul osales umbes 500 inimest, teiste seas ka kaks Leedu parlamendi liiget. Paraad ise küll kulges ilma tõsisemate vahejuhtumiteta, aga politsei pidi jõudu kasutama ürituse vastaste suhtes, kes üritasid paraadi alale tungida. Üritusel said meeleavaldajate käe läbi viga üks politseinik ja ajakirjanik. Meeleavaldajad karjusid paraadil osalejatele solvanguid ning loopisid neid kivide ja pudelitega. Paraadi saatis umbes 1000 meeleavaldajat ja 600 politseiniku.
UEFA Euroopa Konverentsiliiga
The UEFA Euroopa konverentsiliiga (ametlikult UEFA Europa Conference League) on iga-aastane klubijalgpalli võistlus, mida korraldab UEFA. Klubid kvalifitseeruvad sellele võistlusele vastavalt tulemustele oma riigi kõrgliigas või karikaturniiril. See on tugevuselt kolmas liiga Euroopa klubijalgpallis pärast UEFA Meistrite liigat ja UEFA Euroopa liigat.
Baltic Pride
2010 Vilnius
Festivali nädala alguses otsustas Leedu alama astme kohus paraadi turvakaalutlustel ära jätta. Kohtu otsust kritiseeris teiste seas teravalt riigi president Dalia Grybauskaitė. Järgmise astme kohus ei nõustunud alama astme kohtu otsusega. Kohus ütles, et riik peab tagama enda kodanikele õiguse rahumeelseks kogunemiseks. See õigus on kohtu järgi ka vähemustel, kes võivad omada ebapopulaarseid ideoloogiaid. Nimelt oli kuu aega enne paraadi toimumist selle vastu enam kui 70% küsitletud leedukatest. Kohus rõhutas, et selle õiguse võimalikud negatiivsed tagajärjed ei ole piisav põhjus, et rongkäigu toimumist takistada.
2011 Tallinn
6.–11. juunil toimus Baltic Pride'i pidustuste raames Tallinnas Oma Maailma Avardamise Festival (OMA festival). Festivali kavas oli LGBT filmiprogramm, kontserdid, näitused, õpitoad, peod ja spordisündmused. Samuti toimus konverents "Erinevus rikastab", mis keskendus eri vanuses seksuaalvähemustele. Nädala lõpetas Rotermanni kvartalis toimunud vabaõhu kontsert, kus teiste seas esinesid Ithaka Maria, ansambel Laine, Sofia Rubina ja Jana Kask.
2012 Riia
28. maist 3. juunini Riias toimunud festivali kavas olid seminarid, töötoad ja filmilinastused. Festivali kõrgpunktiks oli Riia kesklinnas toimunud LGBT-paraad, kus osales umbes 400 inimest. Rongkäik toimusid suuremate vahejuhtumiteta. Pärast paraadi toimus Germanese pargis miiting "Tehke häält inimõiguste eest". Teiste seas osalesid festivalil Läti välisminister Edgars Rinkēvičs, sotsiaalminister Ilze Viņķele ja Riia linnapea Nils Ušakovs. Euroopa Parlamendi LGBT Õiguste Töörühma esindaja Ulrike Lunacek kommenteeris festivali Lätis järgmiselt: "Rohke osavõtt ja kahe ministri osalemine on ennekuulmatu. Arvestades seda, et kuus aastat tagasi pidime me, paraadil osalejad, end hotellis peitma. Seda seetõttu, kuna politsei ei saanud või ei tahtnud meid kaitsta tänavale tulnud radikaalsete protesteerijate eest."
2013 Vilnius
13.–31. juunil Vilniuses toimunud Baltic Pride'i festivali kavas olid Leedu LGBT ajaloo näitus, luuleõhtu, rahvusvaheline inimõiguste konverents, filmifestival ning töötoad, fotonäitused ja peod. Festivali kulminatsiooniks oli Vilniuse kesklinnas Gediminase puiesteel]] toimunud LGBT-paraad, kus marssis umbes 800 inimest. Teiste seas ka mitmed Euroopa Parlamendi liikmed ning kaks Leedu parlamendi liiget. Paraad toimus ilma tõsisemate vahejuhtumiteta. Euroopa Parlamendi LGBT Õiguste Töörühma kaaspresident Ulrike Lunacek kirjeldas marssi järgmiselt: "Kui välja arvata paar visatud muna ja üks vigastatud politseinik, on Leedus olukord kahtlemata paremaks läinud."
Vilniuse linnapea Artūras Zuokas üritas takistada paraadi toimumist linna südames, tuues ettekäändeks turvakaalutlused. Seda vaatamata sellele, et samasse kohta on varem lubatud teisi demonstratsioone. Kaks kohtuastet otsustasid, et Vilniuse linnavalitsus on paraadi keelamisega rikkunud selle korraldajate ja seal osalejate õigust rahumeelseks kogunemiseks. Ka pärast kohtuotsuste teada saamist üritasid linnavõimud takistada paraadi toimumist südalinnas. Amnesty International avaldas Vilniuse linna tegevuse suhtes nördimust.
Maie Orav
Maie Orav (sündinud 28. mail 1941 Kolga vallas Uuri külas) on eesti rahvatantsujuht ja tantsupedagoog.
Baltic Pride
2015 Riia
pisi| 2015. aastal ühines Baltic Pride üleeuroopalise [[Europride|Europride'i festivaliga]] 15.–21. juunil Riias toimunud Baltic Pride ühines Europride'i festivaliga. Tegemist oli esimese korraga, kui üleeuroopaline LGBT pride-nädal toimus endises NSV Liidu vabariigis. Festivali tunnuslauseks oli "Ole muutus! Tee ajalugu! Ajaloo muutmine on kuum!". Nädal aega väldanud festival kulmineerus vabaõhukontserdi ja LGBT-paraadiga. Riia kesklinnas toimunud paraadil osales umbes 5000 inimest. Paraad toimus ilma tõsisemate vahejuhtumiteta. Lisaks kohalikule LGBT-kogukonnale osalesid festivalil ka mitmed ühiskondlikud organisatsioonid, kultuuriühendused ning kaks parlamendi liiget.
2016 Vilnius
13.–19. juunil Vilniuses toimunud festivali tunnuslauseks oli "Me oleme inimesed, mitte propaganda!". Loosungiga juhiti tähelepanu Leedus "anti-LGBT propaganda" seadusele. Festivaliga üritati Leedus algatada laiemat avalikku arutelu samasooliste suhete õigusliku reguleerimise üle. Kavas olid kultuurilised- ja kogukondlikud üritused. Teiste ürituste seas viidi läbi rahvusvaheline inimõiguste konverents, mis keskendus samasooliste suhete seaduslikule tunnustamisele. Lukiškių väljakult Bernardine parki kulgenud LGBT-paraadil osales umbes 3000 inimest. Paraad toimus ilma tõsisemate vahejuhtumiteta. Lisaks kohalikule LGBT-kogukonnale osalesid festivalil ka mitmed Euroopa Parlamendi liikmed ja Leedu poliitikud.
Maie Orav
1955. aastal lõpetas ta Kolga Mittetäieliku Keskkooli ja 1958. aastal Tallinna Kultuurharidusala Kooli kultuuritöötaja-tantsujuhina.
Baltic Pride
2017 Tallinn
pisi|2017. aastal toimunud Baltic Pride'i raames toimus umbes 1800 osalejaga Tallinn Pride 6.–9. juulil Tallinnas toimunud festivali teemaks oli "Koos". Korraldajate sõnul polnud see "vaid vihje kooseluseadusele. "Koos" tähistab ka koos olemist ja koos tegutsemist, aga ka koos kasvamist ja koos vananemist." Festivalikavas olid konverents "LGBT+ kogukond: koos minevikus, olevikus ja tulevikus", samast soost perede piknik, Tallinna linna ekskursioon läbi LGBT+ ajaloo, Geikristlaste Kogu avatud uste päev ning kunstnik Anna-Stina Treumundi mälestusüritus. Lisaks toimusid mitmed töötoad, näitused, peod ja maailmakino linastused. Festivali raames toimus 10 aasta järel Eestis taas LGBT-paraad, kust võttis osa umbes 1800 inimest. Tallinna vanalinnas kulgenud paraad toimus ilma märkimisväärsete vahejuhtumiteta. Pärast rongkäiku toimus Sõpruse kino esisel väljakul vabaõhukontsert. Kontserdil esinesid teiste seas Sofia Rubina ja ansambel Laine.
Festivalile avaldasid ühispöördumises toetust mitme riigi suursaatkonnad Eestis, Euroopa Komisjoni esindus Eestis, Euroopa Parlamendi Infobüroo, Põhjamaade Ministrite Nõukogu ning Eesti välisministeerium. Ühispöördumine rõhutas: "Inimõigused kehtivad igale inimesele, hoolimata seksuaalsest orientatsioonist, sooidentiteedist või soolisest eneseväljendusest. Neid põhimõtteid austades on riigid kohustatud kaitsma kõiki oma kodanikke vägivalla ja diskrimineerimise eest ning kindlustama nende võrdse kohtlemise."
Maie Orav
1986. aastal oli ta pärimuskultuuri festivali Viru säru algatajaid.
Põhjakotkas
pisi|Põhjakotkas koos mõõga ja [[Eesti vapp|riigivapiga Eesti Kaitseliidu embleemil]] Põhjakotkas on Eesti sümboolika kasutatav lind, mis pärineb eeposest "Kalevipoeg".
Maie Orav
Ta oli XIV, XV ja XVI üldtantsupeo üldjuhte.
Baltic Pride
2018 Riia
Selle aasta festival ja Läti vabariigi 100. aastapäev sattusid kokku, seetõttu festivali üritused kestsid mitte nädala nagu tavaliselt, vaid sada päeva: 3. märtsist kuni 10. juunini. Kristīne Garina (Mozaika direktor) sõnul on 2018. aasta pride'i aktuaalsus seotud sellega, et «Läti on peatunud või isegi teinud sammu tagasi LGBT inimõiguste kontekstis… Baltic pride 2018 annab võimeka signaali Läti võimule ning seadusandjatele selle kohta, et tänapäevane situatsioon on täiesti vastuvõetamatu ning samasoolised paarid ei suuda siiani oma suhteid ametlikult registreerida, ja ei ole piisavat kaitset diskriminatsiooni vastu» («Latvia has stagnated or even taken steps back in terms of LGBT rights… The Baltic Pride 2018 will send a significant signal to Latvian authorities and lawmakers over that the situation is unacceptable and that same-sex couples still have no way of registering their relationships officially, and that furthermore there's not enough protection against discrimination»).
Maie Orav
Ta on esimese Eesti meeste tantsupeo mõtte algataja ja pealavastaja.
Põhjakotkas
Põhjakotkast on kujutatud nt Eesti Kaitseliidu embleemil, kus see sümboliseerib kodumaa kaitset.
Maie Orav
Ta on loonud tantsu "Ukuaru valss".
Baltic Pride
2018 Riia
Festivali kava oli täis kultuuriüritusi erinevates Riia paikades, muuseas Läti rahvusraamatukogus. Need üritused olid pühendatud mitte ainult inimeste erinevusele ja inimõigustele, vaid ka Läti sõltumatusele. Üks festivalinädala üritustest oli töökoda, organiseeritud ECOM-i poolt ja pühendatud geide, biseksuaalide ja meeste seksivate meestega ning transsooliste tervise küsimustele. Festivalikulminatsiooniks sai meeleavaldus Riia Vanalinnas, mis toimus 9. Juunil 2018 ja kogunes üle 8000 osaleja mitte ainult Lätist, vaid ka muudest riikidest, sealhulgas Leedust, Eestist, Rootsist, Taanist, Saksamaalt, Kanadast. USA ja Suurbritannia suursaatkonnad tegid avalikud toetused Baltic pride-le Riias.
Festivalide üritustele liitus nii suur kui ka väike äri— nt ettevõtte Accenture osales meeleavalduses. Läti ajaloos esimene kord kolm erakonda saatis oma esindajaid meeleavaldusele. Läti äriinitsiatiivid toetasid festivali oma reklaamis, mõned kohvikud pakkusid vikerkaareküpsiseid ning väiksed pruulikojad (paradoksaalselt, aga need on seotud äärmuslike parempoolsete liikumistega) lõid õlle eribrändi Baltic Pride beer. pisi|Plakat 2020. aasta rongkäigult.
2020 Tallinn
22.–28. juunil Tallinnas toimunud festival oli osa 24-tunnisest Global pride 2020. Festival alapealkirjaga "The Safe and Special Edition" viidi koroonapandeemia tõttu läbi suures osas virtuaalselt. Eesti LGBT Ühingu tegevjuhi Kristel Rannaääre sõnul on LGBT+ inimeste olukord Eestis muutunud aina ohtlikumaks: "Kasvanud on valitsuse ja inimõiguste vastaste organisatsioonide avalik vaenukõne LGBT+ inimeste suunal, millele on järgnenud jõulised sammud meie inimeste õiguste piiramiseks." Seetõttu pidas ta oluliseks LGBT+-teemadel kõnelemist.
Festivali raames sai võrgu vahendusel osa võtta LGBT+ viktoriinist, online jooga tunnist, Tallinna LGBT+ ajalootuurist, vestlusest Euroopa Parlamendi saadiku Marina Kaljurannaga ning kuulata taskuringhäälingut Lilla agenda. Lisaks toimusid Queer Planet'i filmiõhtu, Eesti HIV-positiivsete võrgustiku avatud uste päev, Fotografiskas Tom of Finlandi näitus ning peod X-Baaris ja Sveta baaris.
Rhytms of Resistance Tallinn eestvedamisel toimus 27. juunil toimus rongkäik. Info selle toimumisest ei olnud avalik, et vältida pandeemia tingimustest suuremate rahvamasside kogunemist. Umbes 30 inimest marssisid ministeeriumide ühishoonest mööda Pärnu maanteed Vabaduse väljakule ja sealt edasi Riigikogu ette. Rongkäiku oli võimalik virtuaalselt jälgida.
2023 Tallinn
pisi|Baltic Pride rongkäik ületamas Estonia puiesteed. 6.–11. juuni Tallinnas toimunud festivali teemaks oli " Üks kõigi ja kõik võrdsuse eest". Korraldajate sõnul viitab loosung intersektsionaalsusele ja solidaarsusele öeldes, et LGBT+ kogukond ei ole pride 'l üksinda. Baltic Pride avas sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo. Festivali kavas olid konverents "Kväärikas keskkond, turvalisem Eesti", vikerkaarekangelaste auhinnatseremoonia, Vabamu näituse ""Niisugustest" LGBT-aktivismini. 20. sajandi lood seksuaal- ja soovähemustest Eestis" avamine, LGBT+ ajalootuur, Erkki Otsmani kontsert, kväärluule slämm , segakoori Vikerlased avatud proov ja perehommik. Lisaks toimusid mitmed peod ja filmilinastused.
Festivali raames kulges kuue aasta järel Tallinnas taas LGBT-paraad. Rahumeelselt kulgenud rongkäigus osales hinnanguliselt 7000 inimest. Rongkäik kulges Harju mäelt Rävala puiesteel asunud Linnaruumi festivali alale, kus toimus vabaõhukontsert. Seal esinesid segakoor Vikerlased, drag-artist Vilita, Reti Niiman, su/mi ja CHAiLD. Baltic Pride rongkäigul osalesid erakonnast Eesti 200 valitsusdelegatsioon koosseisus haridusminister Kristina Kallas, majandus- ja kommunikatsiooniminister Tiit Riisalo ja välisminister Margus Tsahkna ning riigikogu esimees Lauri Hussar. Esimest korda marssis rongkäigul Sotsiaalministeeriumi esindus eesotsas terviseminister Riina Sikkuti ja kantsler Maarjo Mändmaaga.
11. juunil toimunud Geikristlaste Kogu sündmusel pandi toime usulisest kuuluvusest ja seksuaalsest sättumusest motiveeritud vaenukuritegu. Vene kodakondsusega noormees ründas sündmusel esinenud Soome pastorit rusikatega ja noaga. Rünnakus sai viga kolm inimest. Juhtunu mõistsid hukka sotsiaalkaitseminister Signe Riisalo, siseminister Lauri Läänemets ja Riigikogu LGBT+ kogukonna toetusrühm.
Festivalile avaldasid ühispöördumises toetust mitme riigi suursaatkonnad Eestis ja Euroopa Komisjon. Ühispöördumises rõhutati endi toetust LGBT+ inimõiguste kaitsmisele ja edendamisele ning avalikkuse teadlikkuse tõstmiseks LGBT+ inimesi puudutavatest probleemidest ülemaailmselt.
Kääviniidistik
Ülesanne
Kääviniitide ülesanne on tütarkromatiidid raku vastaspooltele tõmmata, et geneetiline informatsioon saaks uuele rakule pooldumisel edasi kanduda. Raku pooldumisel liiguvad kaks algselt tuuma läheduses olevat tsentrosoomi raku vastaspooltele. Kahe tsentrosoomi ja nendevaheliste tsentromeeride vahele tekivad kääviniidid, mis mitoosi anafaasis tõmbavad tütarkromatiidid vastaspooltele. Mitoosi lõppfaasis ehk telofaasis kaovad kääviniidid, tütarkromatiidid on raku vastaspooltele tõmmatud ning rakk saab lõplikult poolduda.
Kirdonys
Kirdonys on küla Leedus Biržai rajoonis Pabiržė vallas.
Kirdonys jääb Biržai regionaalparki. Küla paikneb kipsilademe kohal, selle ümbruskonnas on mitmeid langatuslehtreid. Sealse maastiku kaitseks on loodud Kirdonysi-Tatula maastikukaitseala.
Küla järgi on nimetatud Pirgu lademe Kirdonysi kihistik.
Meelis Pakri
Meelis Pakri (sündinud 12. veebruaril 1966 Pihkvas) on eesti ja Ameerika Ühendriikide koreograaf, pedagoog ja endine balletitantsija.
Pakri on õppinud aastatel 1976–1983 Tallinna Koreograafiakoolis. 1986. aastal lõpetas ta Vaganova-nimelise Leningradi Koreograafiakooli. Aastatel 1986–1991 oli Pakri Estonia balletisolist ja töötas ühtlasi Tallinna Koreograafiakoolis õpetajana.
Aastatel 1991–2001 tantsis Pakri Ameerika Ühendriikides Denveris Colorado Balletis solistina, oli 2001–2006 samas trupi pearepetiitor. Pakri on töötanud aastatel 2006–2013 Londoni Kuninglikus Balletikoolis ülemastme õpetajana ja 2013–2014 USA-s Houstoni Balletis ballettmeistrina.
Alates 2014. aastast töötab Pakri Florida osariigis Boca Ratonis Harid Conservatory balletiteaduskonnas.
Külalisesinejana on ta tantsinud New Yorgis Martha Grahami Nüüdistantsu Keskuse tantsutrupis, ka on ta olnud Estonia balleti külalispedagoog-repetiitor.
Albert Wass
Albert Wass de Szentegyed et Czege (8. jaanuar 1908 Austria-Ungari – 17. veebruar 1998 Florida osariik, USA) oli Ungari aadlik, metsainsener, romaanikirjanik, luuletaja ja Wass de Czege suguvõsa liige, krahv.
Historitsism (muusika)
Historitsism on muusikastiil, mida iseloomustab eelmiste ajastute muusikale omase materjali, struktuuri, stiili, kompositsioonimeetodi või esteetika teadlik, eesmärgipärane ja tihti mütologiseeritud kasutamine uues muusikas. Historitsismiga võib käia kaasas ka teooria, et uue muusika või esituspraktika olemuse põhiline määraja on muusika ajalugu. Kuigi ajaloo traditsioonide ülistamist on esinenud ka varem, räägitakse historitsismist muusikas eelkõige 19. ja 20. sajandi kontekstis.
Historitsismi alguseks peetakse Johann Sebastian Bachi loomingu laialdast taasavastamist, mis sai suurema hoo sisse "Matthäuse passiooni" esitusega Felix Mendelssohn-Bartholdy juhatusel 1829. aastal pärast umbes saja-aastast pausi. Sellest peale omandavad varasemate perioodide teatud heliloojad ja nende looming tihti mütoloogilise klassika staatuse, näiteks:
Kuigi 19. sajandil ollakse varasemast muusikast palju rohkem informeeritud kui eelmistel sajanditel, on 19. sajandi muusikalisele historitsismile omane, et varasemat muusikat ei esitatud eriti allikatruult. Väga levinud oli vanade meistrite muusika "parandamine": ümberorkestreerimine, esituskoosseisude suurendamine ning esitamine liialdatud dünaamika ja tempodega.
Ka muusika kompositsiooniõpetuses õpetati jätkuvalt vanu kompositsioonimeetodeid, kuid tihti tehti seda reflekteerimata, tuimalt käsitööoskusi treenides. Selline tegevus viis elutu konservatiivse akademismini: ei loodud enam elavat muusikat, vaid eklektiliselt ja mehaaniliselt erinevaid muusikastiile ühendavaid mineviku muusika koopiaid.
Sievers (aadlisuguvõsa)
Sievers (vene keeles Сиверс) on Lübeckist pärit baltisaksa aadlisuguvõsa.
Päritolu küsimus ja varasem ajalugu
Varasemad uurimused pidasid suguvõsa rajajaks Christian Sieversit, kes oli XVII sajandi 1. poolel Taani ohvitser, astus siis Rootsi sõjaväeteenistusse, teenis välja majori auastme ning asus elama Eestimaale. Uuema käsitluse kohaselt on suguvõsa aga palju tagasihoidlikumat päritolu. Sieversite esiisaks loetakse XVII sajandi keskpaiku Lübeckist Eestimaale rännanud kaupmeest Joachim (Jochim) Sieversit (Sivers, Siewer) (maeti 1700), kellest sai 1665. aastal Tallinna kodanik. Tema vanem poeg ooberstleitnant Christian Peter (1671−pärast 1727) jätkas suguvõsa Eestimaa liini, noorem poeg Joachim Johann (1677−1753) rajas Liivimaa haru.
Sieversid rüütelkonna matriklis
Vabahärra Karl von Sievers (1710−1774) ja tema sugulane vabahärra Joachim Christian von Sievers (1719−1778) immatrikuleeriti 15. jaanuaril (vkj) 1751 Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Karl von Sievers võeti 1752. aastal ka Liivimaa rüütelkonna matriklisse; koos temaga immatrikuleeriti Joachim Johann von Sievers (1699−1770).
Pealiin
Joachim (Jochim) Sievers (suri 1700), pärit Lübeckist, Tallinna kaupmees
Liivimaa liin
Karl Otto Friedrich von Sievers (1707−1765), major, Ķoņi rendivaldaja
Joachim Johann von Sievers (1677–1753), Venemaa aadlik (1725), Rootsi kapten, Ruhja rendivaldaja
Bauņi liin
pisi|Jacob Johann von Sievers (1731–1808) Joachim Johann von Sievers (1699–1770), Holsteini kantseleinõunik, Venemaa riiginõunik, Bauņi, Mīlīte, Paipe, Pöögle, Pučurga, Seķi, Tēdiņi, Vecate, Vidruka, Vīķi ja Vilzēni mõisnik; abiellus 1730. aastal Anna Magdalena von Sieversiga (1710–1762)
Võnnu liin
Krahv Karl Eberhard von Sievers (1745–1821), Venemaa keisririigi krahv (1798), sekund-major, õuenõunik, Vecate, Vodolagõ ja Võnnu mõisnik
Vecate (Georgjevskoje) liin
Krahv Johann Georg Joachim von Sievers (1778–1827), kindralleitnant, Georgjevskoje ja Vecate mõisnik, Pangodi rendivaldaja
Vilzēni liin
Krahv Peter Christian von Sievers (1754–1827), Venemaa keisririigi krahv (1798), sekund-major, õuenõunik, Vara ja Vilzēni mõisnik
Venemaa liin
Krahv Johann Georg Alexander von Sievers (1785–1824), riiginõunik, kammerjunkur
Vara liin
Krahv Paul Joachim von Sievers (1797–1863), polkovnik, Vara mõisnik
Soome-Venemaa liin
Karl Eberhard von Sievers (1704–1760), Turu õuekohtu assessor
Košķele liin
pisi|Krahv [[Karl von Sievers (1710–1774)|Karl von Sievers (1710–1774)]] Vabahärra/Krahv Karl von Sievers (1710–1774), Püha Rooma keisririigi vabahärra (1745) ja krahv (1760), kindral en chef, ülemõuemeister, Bērzaune, Hermamäe, Jõgeva, Košķele, Laagna, Pöögle, Rantsna, Riigi, Ropka, Räni, Tähtvere, Vaivara ja Ülenurme mõisnik
Holsteini liin
David Reinhold von Sievers (1732–1814 Holstein), Saksamaa riigimees, abielus 1757. aastast Frederike Karoline von Carolsi, Schleswig-Holsteini hertsogi Karl Friedrich ebaseadusliku tütre ja Venemaa keisri Peeter III poolõega
Riia liin
Karl Friedrich von Sievers (1761–1823), kolleegiuminõunik, Liivimaa õuekohtu viitsepresident, Elisabethshofi pandivaldaja
Venemaa liin
Gottlieb Christian von Sievers (1737−1811), polkovnik
Carl Johann Thal
Carl Johann Thal (1746 Urvaste – 1810) oli Urvaste köster ja orelimeister.
Isiklikku
Carl Johann Thali isa oli köster ja kirjamees Hans Thal.
Carl Johann Thali poeg oli köster ja orelimeister Carl Georg Thal.
Carl Johann Thali onu oli köster Jakob Thal.
Carl Johann Thali onupoeg oli esimene eestlasest orelimeister Johann Thal.
Kääbik (filmitriloogia)
"Kääbik" on filmitriloogia, mille lavastaja on Peter Jackson. Filmid põhinevad J. R. R. Tolkieni fantaasiaromaanil "Kääbik ehk Sinna ja tagasi".
Filmitriloogia koosneb kolmest filmist:
Filmivõtted toimusid Uus-Meremaal 2011. ja 2012. aastal.
pisi|vasakul|Kääbikla võtteplats Uus-Meremaal [[Matamata lähistel]] pisi|vasakul|[[Martin Freeman]]
Koplipera koobas
pisi|Koplipera koobas
Koplipera koobas on koobas Põlvamaal Põlva vallas Taevaskoja külas, Ahja jõe paremkaldal Suure Taevaskoja ja Otteni vesiveski vahelisel lõigul, ligi 400 meetrit enne Otteni vesiveski silda.
Koopa sügavus on kuni 6 meetrit. Koobas on vaadeldav jõe vastas- ehk vasakkaldalt.
Donetski lennuväli
Donetski lennuväli (tuntud ka kui Donetski rahvusvaheline lennujaam ehk Sergei Prokofjevi rahvusvaheline lennujaam "Donetsk") on endine lennuväli Ukrainas Donetski oblastis, umbes 10 km kaugusel Donetski keskusest loodes. Donbassi sõja ajal on alast ja seda ümbritsevatest asulatest kujunenud ägedate lahingute tanner, mille kohta kasutatakse üldistavalt nimetust "Donetski lennuväli".
Ajalugu
2014. aasta suvel, Donbassi sõja ajal, hävitati lennujaama maapealsed rajatised valitsusvastaste relvajõudude ja maikuust alates lennujaama kaitsvate keskvalitsuse relvajõudude vahelistes relvakokkupõrgetes. 2014. aasta detsembri lõpuks ei olnud vanast terminalist jäänud "kivi kivi peale", uuest terminalist olid alles "tegelikult ainult keldrikorrused". Objekti kaitsvate valitsusvägede võitlejate rotatsioon toimus detsembris Venemaa ja Ukraina relvajõudude kindralite vahel saavutatud kokkuleppel ja valitsusvastaste relvajõudude võitlejate nõusolekul.
1933. aastal rajatud lennujaam kandis kuni 1961. aastani nime "Stalino" (Donetski endine nimi).
2002. aastal saavutas lennujaama operaatorfirma oblasti töökaitsealasel konkursil esikoha.
2012. aasta 14. mail avati uus seitsmekorruseline reisiterminal, läbilaskevõimega 3100 reisijat tunnis. 2013. aastal teenindas lennujaam 1,11 miljonit reisijat.
Donetski lennuvälja lahingud
Alates 2014. aasta 28. septembrist ägenesid valitsusvastaste relvajõudude rünnakud lennujaama kaitsvate valitsusvägede vastu. Kaotusi on kandnud mõlemad pooled, hukkunuid on olnud ka tsiviilelanikkonna seas. 21. jaanuaril 2015 otsustasid Ukraina valitsusväed taganeda, sest lennujaam oli praktiliselt maatasa tehtud ja peale seda on Donetski lennujaama rusud mässuliste kontrolli all.
11. mail 2015 linastus üheaegselt kuuel Ukraina telekanalil lennujaama kaitsele pühendatud dokumentaalfilm "Lennujaam".
Benjamin Lee
Benjamin Lee on ameerika antropoloog ja semiootik.
Ta kaitses doktoriväitekirja Chicago Ülikoolis 1986. aastal.
Mantia
Mantia (kreeka keeles μανδύας mandyas, kirikuslaavi keeles мантия mantija) on tagant pikalt maani ulatuv keebitaoline rüü õigeusu kirikus.
Kirjeldus
Mantia on pikk põrandani ulatuv ilma varrukateta mantel, mis on kaela juurest ja alt kinnitatud ning seda kantakse alusrässa või rässa peal.
Arhimandriidi ja piiskopi mantia ülemistes ja alumistes nurkades on tugevdatud materjalist ja tikanditega kaunistatud ristkülikud, kaks neist on kaela kinnituse juures ja kaks alumise kinnituse juures (inglise keeles tablets, vene keeles скрижали 'käsulauad'). Need neli ristkülikut sümboliseerivad Vana ja Uut testamenti ning nelja evangeeliumi, kinnitamaks, et evangeelium on piiskopi õpetuse põhialus.
Tänapäevane mantia on õhukesest materjalist, ilma voodrita. Slaavi traditsioonis on mantia seljaosa plisseeritud. Sellel on 33 volti Jeesuse eluaastate arvu mälestuseks. Neid volte võrreldakse ka Jordani jõe voogudega. Piiskopimantia on tumepunane või lilla, metropoliidil sinine ja selle ristkülikutel võidakse kujutada ka ikoone, alumistel nelinurkadel on piiskopi monogramm või ikoonid. Piiskopimantial on pikk, mööda põrandat lohisev slepp. Mõnikord on mantia küljes kuljused või kellukesed. Need viitavad Vana Testamendi ülempreestri rüüle, mida on kirjeldatud Teises Moosese raamatus 28:33-34.
Mantia on kaunistatud horisontaalsete lintidega. Nende lintide värvused võivad olenevalt riigist ja traditsioonist erineda. Eesti piiskopmärter Platonil olid need legendi järgi Eesti lipu värvides: sinisel taustal valge-must-valged. Tänapäeval kannavad EAÕK piiskopid kreeka traditsiooni järgi kuldseid linte, slaavi traditsiooni järgi on värvid valge-punane-valge. Linte nimetatakse jõgedeks (kreeka keeles ποταμοί potamoí, vene keeles источники 'lätted') ja need sümboliseerivad Jumala sõna, mis otsekui välja voolates levib maailmas. Kolm rida jõgesid tähendavad püha Kolmainsust.
Kasutamine
Piiskopimantiat ei kanta liturgiliste riietega. Kui piiskop tuleb kirikusse liturgiale, võetakse ta pidulikult vastu: alusrässades diakonid ja altariteenijad tulevad ukse juurde mantia ja sauaga. Liturgilistes riietes esipreester seisab, rist kandikul, keskel ja teised preestrid rässades seisavad kahes reas ametivanuse järjekorras. Piiskopile pannakse mantia selga, ta annab ristile suud ja läheb ikonostaasi juurde. Kui on liturgia, loeb diakon sisseminemispalved, seejärel läheb piiskop kiriku keskele asetatud kateedri juurde, kus võetakse mantia ära ja toimub pidulik riietamine liturgilistesse rõivastesse, mis on jumalateenistuse osa. Kui aga piiskop täielikult kaasa ei teeni, läheb ta paremale poole asetatud kateedri juurde ning seisab seal, kandes mantiat.
Kui arhimandriit või piiskop sureb, laotatakse tema mantia ta kirstu peale.
Tähendused
Pikka lihtsast materjalist mantlit nimetatakse Vanas Testamendis kui rüüd, mida kandsid prohvetid, sealhulgas Eelija ja Eliisa (Teine Kuningate raamat 2:11–14 ), kuid uuematest tõlgetest on kadunud kirjeldus "pikk". Mantia sümboolne tähendus selle järgi on pärimine – edasi minemine sama teed, ka eesti keeles on sõna "mantlipärija". Vanadel ikoonidel kujutatakse munkasid kandmas mustast, pruunist või hallist riidest pikki mantleid. Ka praegu tähendab mantia vastuvõtmine kloostrielus munkluse seda astet, millel antakse puhtuse-, kasinuse- ja kuulekusetõotus ja selle tõotuse andnud munka nimetatakse mantiamungaks.
Nelijärve Vahejärv
Vahejärv asub Nikerjärvest kagus, 1960. aastatel ühendati need Nikerjärve kraaviga ja järve veepinna tase alanes umbes 0,4 m võrra.
Vahejärv on umbjärv, selle kõrged kaldad on kaetud segametsaga. Järve loodekaldal esineb turbasambla õõtsikut.
Taimestik on liigivaene, kasvavad tarn, vesiroos, väike vesikupp, ujuv penikeel, järvkaisel, laialehine hundinui ja suhteliselt haruldane lamedalehine jõgitakjas. Järves elutsevad koger, ahven ja haug.
Vahejärv paikneb Kõrvemaa maastikukaitseala territooriumil.
Bettina Stark-Watzinger
pisi|Bettina Stark-Watzinger (2018) Bettina Stark-Watzinger (sünninimi Bettina Stark; sündinud 12. mail 1968 Maini-äärses Frankfurdis) on Saksamaa poliitik, ta on Vaba Demokraatliku Partei liige. Ta on 8. detsembrist 2021 Saksamaa haridus- ja teadusminister.
Ta sündis aastal 1968 Maini-äärses Frankfurdis. Ta lõpetas aastal 1989 katoliikliku gümnaasiumi. Aastatel 1989–1993 õppis ta majandust Johannes Gutenbergi Mainzi Ülikoolis ja Johann Wolfgang Goethe Frankfurdi ülikoolis.
8. detsembrist 2021 on ta Saksamaa haridus- ja teadusminister.
Isiklikku
Ta on abielus, tema abikaasa on Hermann Watzinger ning neil on kaks tütart.
Toxicodryas blandingii
Toxicodryas blandingii on Colubridae sugukonna maoliik.
Levik
Neid võib kohata Keenias, Ugandas, Sudaanis, Lõuna-Sudaanis, Angolas, Gabonis, Kamerunis,  Ekvatoriaal-Guineas, Kesk-Aafrika Vabariigis, Nigeerias, Senegalis, Guinea-Bissaus, Gambias, Beninis, Togos, Ghanas, Elevandiluurannikul, Libeerias, Sierra Leones, en Guineas, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Kongo Vabariigis ja Sambias.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Toxicodryas blandingii seisuga 12.05.2015.
Mardileib
"Mardileib" on Jaan Krossi teos, kus jutustuse sündmustik toimub 1441. aastal Tallinnas, mis kirjeldab linnalegendi - martsipani avastamist.
Raamatust
Sapihaige raehärra pidi arsti kohustusi täitvalt meister Johannilt saama tõhusat ja kõrgehinnalist rohtu mitridaatsiumi – eeldusel, et seda rohtu sööb ka õpipoiss Mart. Õpipoiss Mart segas rohu kokku, kuid otsustas kõik kibedamaitselised komponendid asendada magusatega. Valminud magus leib maitses ka teistele linnaametnikele ning piiskop pani Mardi magusale leivale nimeks martsipan.
Jutustus ilmus esimest korda 1973. aastal pealkirja all "Mardileib" (kirjastus Eesti Raamat, illustratsioonid: Edgar Valter). Sellest ilmus kordustrükk 1985. aastal. Kolmas trükk ilmus 2004. aastal (kirjastas Eesti Keele Sihtasutus, illustratsioonid: Ülle Meister) ja selle kordustrükk 2008. aastal.
"Mardileib" on kuulunud kohustusliku koolikirjanduse hulka.
Multifilm
Jutustuse alusel valmis Tallinnfilmi stuudios 1971. aastal nukufilm "Mardileib". Stsenarist Jaan Kross, režissöör-lavastaja Heino Pars.
Teater
8. juunil 2001 esietendus Viljandi Lossimägedes asuval Kaevumäel Viljandi draamateatri Ugala vabaõhulavastus lastele – "Mardileib".
2006. aastal valmis Raadioteatri kuuldemäng "Mardileib", mis helisalvestati Kullo Lastegaleriis.
Osades:
Pruunmadu
Klassifikatsioon
Pruunmadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid võib kohata Austraalias ja Paapua Uus-Guineal.
Kokkupuude inimestega
Pruunmadude perekonda liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib kergeid mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Demansia seisuga 17.02.2014.
Pfullendorf
Pfullendorf on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Sigmaringeni kreisis.
Oscar Dansk
pisi|Oscar Dansk Lars Gustaf Oscar Dansk (sündinud 28. veebruar 1994 Stockholm, Rootsi) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Calgary Flames.
Pfullendorf
pisi|tühi|Pfullendorf
August Friedrich Spindler
Ta lõpetas Kuressaares gümnaasiumi. Seejärel astus ta Königsbergi ülikooli, kus algul õppis usuteadust ja ajalugu, kuid läks üle arstiteaduskonda. Hiljem õppis ta arstiteadust Müncheni ülikoolis ja lõpetas 1894. aastal arsti astme väärilisena Breslau ülikooli.
1902. aastal täiendas ta ennast Berliinis ja oli seejärel aastatel 1902–1906 arst Rõbinskis, olles aastatel 1904–1905 mobiliseeritud Vene-Jaapani sõtta. Aastatel 1908–1909 töötas ta Preisimaal. 1909. aastal naasis Eestisse ja töötas aastatel 1909–1910 Paides kreisiarstina. Aastatel 1910–1939 pidas eraarstipraksist Tallinnas, erialalt oli ta naha- ja suguhaiguste arst. Aastatel 1914–1918 oli ta taas mobiliseeritud sõjaväearstiks ning teenis Peterburi sõjaväehospitalis ja Riia rindel.
1939. aastal repatrieerus ta Saksamaale, kus 1941. aastal Litzmannstadtis (praegu Łódź) suri.
Isiklikku
Tema isa Nikolaus Friedrich Hermann Spindler oli Harju-Madise ja Harju-Risti koguduse õpetaja, hiljem Kuressaare Laurentiuse koguduse abiõpetaja ja gümnaasiumi usuõpetuse ülemõpetaja ning Tartu gümnaasiumi usuõpetuse ülemõpetaja, Tartu linna vikaarõpetaja ja vangla vaimulik; vanaisa Georg Wilhelm Spindler oli Haljala Püha Mauritiuse koguduse õpetaja.
Ihasalu ülemine päevamärk
pisi|püsti|Ihasalu ülemine päevamärk (2006)