cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leisi Kool
Ajalugu
Leisis on haridust antud teadaolevatel andmetel 1851. aastast, mil Veske külas Tuulingu talu väikeses kambris alustati koolitööd.
1863 taasavati Leisis apostliku õigeusu kihelkonnakool, mis tegutses moonakatemajas, preestrimajas ja köstrimajas. Kui 1871. aastal ehitati Leisi uus kivikirik, algas ka koolimaja ehitus. Õppetöö vastvalminud koolimajas algas 20. oktoobril 1873. Sel ajal töötas kool neljaklassilisena ja kahe õpetajaga.
6. oktoobril 1918 asutati Leisi Algkool, mis tegutses endisele kihelkonnakoolile kuulunud ruumides. 1922. aastal otsustas vallavolikogu ehitada uue, 250 õpilasele mõeldud koolimaja, ent rahaliste vaidluste tõttu jäi ehituse algus venima. Nurgakivi pandi uuele koolihoonele 1. mail 1925. Avaaktus uues koolimajas toimus 2. oktoobril 1927.
1928 kehtestati Leisi vallavanema Filip Mölderi ettepanekul esimesena Saaremaal 6-klassiline koolikohustus ja 1929. aasta suvel avati kooli juures põllumajanduslik täiendusklass.
1940 reorganiseeriti toonane Leisi Algkool mittetäielikuks keskkooliks ning 1. veebruaril 1947 omakorda Leisi täiskasvanute keskkooliks. 1950. aastal sai koolist üldhariduslik Leisi Keskkool. 1953. aastal lõpetas keskkooli esimene lend, sh nt Hendrik Krumm. Sel õppeaastal, kui Leisi koolist sai keskkool, õppis Leisi koolis 243 õpilast.
Aastatel 1959–1964 kujundati Leisi Keskkoolis välja tootmisõpetus.
1980. aasta detsembris pandi nurgakivi uuele koolihoonele ning 1. septembril 1983 algas uues hoones õppetöö.
2000. aastal võeti kasutusele kooli uus sümboolika.
Leisi vallavolikogu otsustas 2016. aastal reorganiseerida Leisi keskkooli järk-järgult põhikooliks. Otsus põhjustas lastevanemate vastuseisu. 1. septembril 2019 muudeti kool siiski põhikooliks ja sellest sai Saaremaa valla suurim maapõhikool.
Käbi tänav
Käbi tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Liiva asumis. Käbi tänav algab Mahla tänavalt ja lõpeb Risti tänaval. Käbi tänav on enam-vähem lõuna–põhjasuunaline ja ligikaudu 190 meetri pikkune.
Käbi tänav sai nime 8. novembril 1927. Tänava nimi on lähedal asuva Orava tänava paarisnimi.
Leisi Kool
Hoone
Leisi Keskkooli praegune hoone valmis 1983. aastal. Seal töötavad ujula, võimla, puidutööõpetuse klass, arvutiklass ja majasisene arvutivõrk, raamatukogu, internaat ja staadion.
1990. ja 2000. aastatel on koolimaja kaasajastatud. 1997. aastal sisustati kaasaegne arvutiklass ja aasta hiljem sai raamatukogu uued ruumid. 1999. aastal sai uue sisustuse töökoda. 2000. aastate alguses renoveeriti tahvli- ja klassivalgustust ning tuletõrje signalisatsiooni. Aastal 2005 võeti kasutusele akustiline koolikell ja saadi uued arvutid. 2006. aastal viide koolimajas sisse videovalve. Aastast 2008 levib koolimajas traadita internet.
Hoone renoveeriti täielikult 2010. aastal ning selle käigus uuendati muu hulgas kooli arvutiklass, võeti kasutusele interaktiivsed tahvlid ja varustati klassid projektoritega.
Huvitegevus
Leisi Kooli juures tegutsevad mudilaskoor ja lastekoor, samuti instrumendiõpe. Tegutseb ka koolibänd. Lisaks neile on kooli juures näite-, sõnakunsti- ja kunstiring.
Spordialadest tegeletakse võrkpalli, ujumise ja maadlusega. Kooli juures tegutseb SEPPSi spordiring.
Tegutsevad Noorkotkad ja Kodutütred.
Läbi aastate on tegeletud rahvatantsuga. Rahvatantsurühmi on juhendanud alates 1998. aastast Meeli Štankevits. 2017/2018. õppeaastal oli Leisis 4 tantsurühma. 1–2 kl, 3–4 kl, 5–7 kl ja 8–9 kl. 2017. aasta tantsupeol "Mina jään" osales Leisist 3 tantsurühma: 5.–6. klassi, 7.–9. klassi ja C-rühm. Kooli juures töötab ka loovtantsuring.
Videvikupidamine
Videvikupidamine oli endisajal talupojakultuuris mõnetunnine puhkus pärast loomade talitamist kuni valguse süütamiseni. Videvikupidamine algas sügisel ja lõppes jõulude ajal või loomade poegimisaja algul. Videvikupidamise ajal jutustati ja mõistatati.
Eestis oli videvikupidamine tuntud kuni 20. sajandi keskpaigani, kui taludesse tuli elektrivalgustus.
Álex Grimaldo
pisi|Álex Grimaldo (2012) pisi|Álex Grimaldo 2012. aastal Barcelona reservmeeskonnas Alejandro Grimaldo García (sündinud 20. septembril 1995 Valencias) on Hispaania jalgpallur. Ta mängib vasakkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Leverkuseni Bayer.
Grimaldo liitus 2008. aastal Barcelona noortesüsteemiga. Ta klubi reservmeeskonnas debüüdi 4. septembril 2011, saades 15 aasta ja 349 päeva vanuselt kõige nooremaks debütandiks Hispaania esiliigas. Barcelona reservmeeskonnas mängis ta kuni 2015. aastani.
2015. aasta lõpus sõlmis ta lepingu Benficaga. Üleminekusumma oli 1,5 miljoni eurot. Debüüdi Portugali kõrgliigas tegi ta 29. veebruaril 2016 mängus União vastu. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas 2. oktoobril 2016 mängus Feirense vastu.
2. oktoobril 2018 lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängus värava AEK Ateena vastu. Sama aasta 12. detsembril lõi ta sama vastase vastu värava 30 meetri kauguselt karistuslöögist, tuues Benficale 1:0 võidu. Hooajal 2018–2019 tuli ta Benficaga Portugali meistriks ja ta valiti samal hooajal Portugali kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2012. aastal tuli ta Hispaania kuni 20-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks.
Jasperi maakond (Texas)
Maakonna halduskeskus on Jasper.
Maakond moodustati 1836. aastal.
India haridussüsteem
India põhiseaduse järgi peab riik hoolitsema kuni 14-aastaste laste tasuta ja kohustusliku kooliskäimise eest. pisi|Kool Goas Koolisüsteem koosneb viieaastasest algkoolist ja viieaastasest jätkukoolist. Jätkukool koosneb kolmeaastasest madalamast astmest ja kaheaastasest kõrgemast astmest koos kutseõppega. Eksameid on palju.
Haridus toimub hindide või inglise keeles ning kõik õpilased peavad õppima oma emakeelt, hindi ja inglise keelt.
Väljalangevus on suur ja iga klassiga üha kasvav. Aastal 1986 tegi kohustusliku hariduse läbi 54% õpilastest. Väljalangemise vähendamiseks on sisse seatud tasuta koolivorm, koolitoit ja õpikud ning on koolihooneid remonditud.
Ametliku statistika (1990) järgi käib algkooliastmel koolis 90% lastest, 11–13-aastastest käib koolis 50% ning 14–17-aastastest 30%. Koolis käivad rohkem poisid. Kooliskäijate protsent on osariigiti oluliselt erinev.
Kirjaoskamatus on ikka veel levinud; alles 1991. aastal ületas lugeda oskajate osatähtsus (52,9%) kirjaoskamatute osatähtsuse.
Hariduse kohalik kavandamine ja andmine on osariikide pädevuses. Tuleb arvestada nii kohaliku usku ja keelt kui ka üleriiklikke nõudeid.
India haridustraditsioon põhineb mitmeti Briti võimu aegsetel haridustraditsioonidel, kuid on ka orienteeritud India kultuurile ja identiteedile. Üks rahvuslikule suunale alusepanijaid oli kelle algatustel pärast India iseseisvumist oli suur mõju järgnevate aastate haridusreformidele. Haridus oli India majandusarengu viie aasta plaanidesse sisse võetud. 1985. aasta haridusreform nägi ette, et tuleb välja töötada õppekavad, mis peegeldavad India kultuuri, võrdsust ja demokraatiat ning arvestavad kohalikke olusid.
Igas osariigis on keskhariduse eksamikeskus, v.a Acunchal Pradesh, Sikkim, ja enamikus liiduterritooriumides, näiteks Delhi, Andaman ja Nicobar. Tegutseb ka palju tunnustamata eksamikeskusi 2018. aastal teavitati 11 illegaalse eksamikeskuse tegevusest.
Algharidus
Algharidussüsteem algab lasteaiast ning lõpeb algkooliga (1.-5. klass). Kool on viis päeva nädalas ning mai lõpus algab 45-päevane paus.
Alamastme keskharidus
Alamastme keskhariduse alla kuuluvad klassid IX-X. Õppekava koostab üleriigiline pädev asutus National Council of Educational Research and Training ning õppekavade ühtlustamiseks on riiklik õppekava raamistik. Õppeainete alla kuuluvad emakeel, kohalik keel, matemaatika, loodusõpetus ja reaalained. Eksamid toimuvad 5–6 aines ja valikainetes, mida hindab kool.
Ülemastme keskharidus
Ülemastme keskhariduse alla kuuluvad klassid XI-XII. Õppetöö toimub hindi või inglise keeles ning tunnistuse saamiseks on aja sooritada 5–6 eksamit ning eksamikekuse poolsed lisaained.
Kutseõpe
Kutseõpe võib võimaldada juurdepääsu kõrgharidusele. Nominaalne õppeaeg on 3 aastat. 2-aastase nominaalajaga õppekavad on enamasti ülemastme keskhariduse (10+2) baasil.
Ülikoolid
Indias on üks keerulisemaid kõrgharidussüsteeme kogu maailmas. Ülikoolid on haridusministeeriumi kontrolli all ning rahastus tuleb osariikide valitsuselt. Kokku on ülikoole 875. India valitsus on tugevalt edendanud teaduse ja tehnoloogia põhist kõrgharidust.
Ülikoolid jagunevad nelja kategooriasse:
Pea igas India ülikoolis on tagatud ka majutusvõimalus kõigile üliõpilastele. Võrreldes paljude teiste riikidega on see üsna odav. Üliõpilaste on õigus töötada õpingute kõrvalt osalise tööajaga.
Koduõpe
Koduõpe on Indias seadusega lubatud, kuid ei ole väga populaarne. Valitsus on seisukohal, et vanemad võivad lapsi kodus õpetad, kui neil on selleks võimalus ja vajalikud vahendid.
Vormsi (tantsurühm)
Vormsi on Vormsi vallas Hullo külas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Eidi Leht.
Rühm alustas tegevust 1991.
Oregoni Ülikool
pisi|Ülikoolilinnaku vanimad hooned Oregoni Ülikool on ülikool, mis asub Eugene'is Oregoni osariigis Ameerika Ühendriikides.
Stuttgardi Ülikool
Stuttgardi Ülikool (ka Stuttgarti Ülikool; saksa Universität Stuttgart) on ülikool Saksamaal Stuttgardis.
Kool asutati 1829. aastal kui Vereinigte Kunst-, Real- und Gewerbeschule, 1876. aastal muudeti see tehnikakõrgkooliks (saksa keeles Technische Hochschule). Alates 1967. aastast on kool ülikooli staatuses.
2014. aastal õppis ülikoolis 26 457 üliõpilast, 2012. aastal oli ülikoolis 246 professorit.
Kolmainu kirik
Kolmainu kirik (inglise Trinity Church) on mitme kiriku nimi või nime osa.
Alges Maasikmets
Alges Maasikmets (sündinud 18. augustil 1968) on eesti jalgrattasportlane.
Karjääri algus
Rattatrenniga hakkas Maasikmets tegelema venna soovitusel aastal 1982.
Olümpiamängud
1996. aastal osales rattur Atlanta suveolümpiamängudel. Maastikurataste võistlus oli siis esimest korda olümpiamängude kavas. Maasikmetsal õnnestus küll loosi tahtel startida esimesest reast, aga ta katkestas võistluse seljavalude tõttu. Võistluse võitis Bart Jan Brentjens. Pärast seda pole Maasikmets olümpiamängudel osalenud.
Saavutused
1998
2000
2001
2002
2003
2004 2005
2006
2008
Kim Su-an
Kim Su-an (korea keeles김수안; sündinud 27. jaanuaril 2006) on Lõuna-Korea näitleja. Ta on eelkõige tuntud 2016. aasta filmist "Rong Busanisse".
Guillermo Fariñas
Guillermo Fariñas Hernández (sündinud 3. jaanuaril 1962) on Kuuba psühholoog, ajakirjanik ja dissident.
Ta on protestina inimõiguste rikkumiste vastu Kuubas pidanud 23 näljastreiki.
Aastal 2010 sai ta Sahharovi auhinna.
Lillestrøm
Lillestrøm on linn Norras Vikeni maakonnas Lillestrømi vallas.
2019. aastani kuulus linn Skedsmo valda.
pisi|tühi|Lillestrøm
Sigvard Kukk
Sigvard Kukk (sündinud 16. septembril 1972) on eesti jalgrattasportlane.
Saavutused
2001
2002 2004
2007
2010
William Peter Blatty
William Peter Blatty (7. jaanuar 1928 New York – 12. jaanuar 2017 Bethesda, Montgomery maakond, Maryland) oli USA kirjanik ja kineast.
Looming
Blatty kuulsaim teos on 1971. aastal ilmunud romaan "The Exorcist". 1973. aastal lavastas William Friedkin selle ainetel Blatty enda stsenaariumi järgi õudusfilmi "Vaimude väljaajaja" (inglise keeles "Rhe Exorcist"). 1977. aastal linastus filmi järg "Vaimude väljaajaja 2", mille lavastas John Boorman, ja 1990. aastal "Vaimude väljaajaja 3", mille lavastas Blatty ise.
Tema kultuslikuks peetav õudusromaan "Eksortsist" on ilmunud ka eesti keeles (kirjastus Fantaasia, 2021; inglise keelest tõlkinud Silver Sära).
Piper PA-28 Cherokee
Piper PA-28 Cherokee on väikelennukite seeria, mida toodab Piper Aircraft. Neid lennukeid kasutatakse lennuõppeks, reisijaveoks ja isiklikuks tarbeks. Lennukid on valmistatud metallist, neil on üks kolbmootor ning maandumiseks kolm ratast. Lennukil on üks uks, mis asub kaasreisija poolel ja mille kaudu pääseb lennukisse esmalt lennukitiivale astudes. Lennukimudeli tootmist alustati aastal 1960 ning see on tootmises tänaseni. Mudelile paigaldatavate mootorite jõudlus jääb vahemikku 140–300 hj (105–220 kW) ning lisana pakutakse ka ülestõstetavat telikut.
Piper PA-28 seeria peamisteks konkurentideks on sarnased Grumman American AA-5, Beechcraft Musketeer ja kõrgetiivaline Cessna 172.
Esimesed Cherokeed olid võimsusega 150 hj ja 160 hj (PA-28-150 ja PA-28-160), mille tootmine sai alguse aastal 1961. Mudeli nimes olev viimane number näitab alati lennukile paigaldatud mootori võimsust hobujõududes.
==Tehnilised andmed (1964. aasta mudel PA-28-140 Cherokee 140) == pisi|400px
Jõudlus
MiyaGi & Andy Panda
MiyaGi & Andy Panda on vene hiphopiduett, mis alustas tegevust 2015. aastal.
Esinevad Azamat Kudzajev (MiyaGi) ja Soslan Burnatsev (Andy Panda, varem ka Эндшпиль).
MiyaGi, kodanikunimega Azamat Kudzajev, on sündinud 13. detsembril 1990 Kaukaasias Vladikavkazis. Esinejanime MiyaGi valis ta endale seetõttu, et talle meeldis filmis "Karate Kid" Mr. Miyagi tegelaskuju.
Nende 2. juunil 2017 portaalis YouTube avaldatud muusikavideot "I Got Love" on vaadatud 28.05.2018 seisuga enam kui 139 miljonit korda ja 02.06.2020 seisuga 410,5 miljonit korda
Waldemar Pawlak
pisi|Waldemar Pawlak Waldemar Pawlak (sündinud 5. septembril 1959 Radomis) on Poola poliitik, alates 16. novembrist 2007 kuni 27. novembrini 2012 Poola asepeaminister ja majandusminister.
Waldemar Pawlak lõpetas Varssavi tehnikaülikooli ja töötas seejärel arvutiõpetajana.
Ta on olnud seimi liige alates 1989. aastast. Ta on kahel korral olnud Poola peaminister; esimest korda 5. juunist kuni 10. juulini 1992 ning hiljem 26. oktoobrist 1993 kuni 6. märtsini 1995.
Alates 29. jaanuarist 2005 kuni 17. novembrini 2012 oli ta Poola Rahvapartei esimees. Ta oli erakonna esimees ka aastatel 1991–1997.
Aastatel 1995 ja 2010 oli Waldemar Pawlak üks presidendikandidaatidest. Ta sai mõlemal korral presidendivalimistel viienda koha.
Otto Wagner
Otto Koloman Wagner (13. juuli 1841 – 11. aprill 1918) oli Austria arhitekt, mööblidisainer ja linnaplaneerija. Ta oli 1897. aastal asutatud Viini Setsessiooni arhitektuuriliikumise ja laiema juugendstiili liikumise juhtiv liige. Paljud tema projekteeritud hooned asuvad tema sünnilinnas Viinis, mis illustreerivad arhitektuuri kiiret arengut sellel perioodil (La Belle Époque). Tema varased tööd olid inspireeritud klassitsistlikust arhitektuurist. 1890. aastate keskpaigaks oli ta juba projekteerinud mitu hoonet, mida hakati nimetama setsessioonstiilis. Alates 1898. aastast muutus tema stiil Viini metroojaamade kujundamisel lilleliseks ja juugendlikuks, mida omakorda dekoreeris Koloman Moser. Tema hilisemad tööd, 1906. aastast kuni surmani 1918. aastal, olid geomeetriliste vormidega ja minimaalsete ornamentidega, mis väljendasid selgelt nende funktsiooni. Neid töid peetakse kaasaegse arhitektuuri eelkäijateks.
Võru mõis
Võru mõis (saksa keeles Werrohof) oli riigimõis, kuni 1784. aastani eramõis Põlva kihelkonnas Võrumaal. Nüüdisajal jääb mõisa ala Võru maakonda Võru valda.
Kletnja rajoon
Kletnja rajoon (vene keeles Клетнянский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Kletnja alev.
Võru mõis
1783. aastal asehalduskorra sisseviimisel muudeti senised linnad kreisikeskusteks ja linnaõigused said tagasi Rakvere, Viljandi ja Pärnu, linnaks sai Paldiski ning uue Võru kreisi linnana rajati Võru. 1784. aastal Venemaa keisririik ostis parun Carl Ludwig von Mengdenilt 57 000 rubla eest ära Võru rüütlimõisa koos härrastemajaga ning viimane anti Võru magistraadile.
Kletnja rajoon
Rajoon piirneb põhjas Dubrovka rajooniga, kirdes Žukovka rajooniga, idas Žirjatino rajooniga, kagus Potšepi rajooniga, lõunas Mglini rajooniga, edelas Suraži rajooniga, läänes Valgevenega ja loodes Smolenski oblastiga.
Rajooni pindala on 1580 km². Elanike arv oli 2012. aastal 19 776, 2009. aastal 20 600 ja 2002. aastal 22 501.
Kletnja rajoonis on 93 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Kletnja alevi) ja viie külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Iput, Nadva, Zadnja, Oporot, Dregina ja Bõstraja.
Vesivagu
Vesivaod oli tuntud eeskätt Läänemaal, kus neid sügisel aeti madalate ja niiskete alade rukkipõldudele, et ära juhtida kevadist liigvett. Vesivaod aeti selleks kohandatud vannasadraga.
Bantigny
Bantigny on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Cambrai kantonis.
pisi|tühi|Bantigny kirik
Amavaka keel
Amavaka (ka amaguako, amawaka, ameuhauge, ipitineri, savako) on keel, mida kõneldakse Ucayali, Madre de Diosi ja Amazonase piirkonna edelaosas Peruus ning Acre osariigis Brasiilias.
Kõnelejate arv
Etnilisi amavaka keele kõnelejaid on 300–500 Peruus ja 200 Brasiilias. 2000. aasta loenduse järgi eeldatakse, et Peruus on kõnelejaid tegelikult 90 või vähem. Brasiilias on 1995. aasta seisuga 220 kõnelejat.
Keelekasutus
Kirjaoskus on kuni 50% inimestel. Aastatel 1963–1977 tõlgiti mõni osa piiblist kohalikku keelde. Avaldatud on sõnaraamat ja grammatikaõpik.
Dialektid
Amavaka keelel on neli dialekti: Peruus kashinawa ja shipibo-conibo, Brasiilias inuvaken ja viwivakeu.
Arvsõnad
1 – tíí
2 – rávuu
3 – químishá
4 – cuátoro
5 – mûcun
6 – rávuurivicún
7 – múcun-tóhastináquiha
8 – múcun-papiicun-cutahax
9 – râvuuriví
10 – múcun-quiyoo
Keele foneetiline struktuur
Amavaka keeles on järgmised häälikud :
Nicu Popescu
Nicu Popescu (õieti Nicolae Popescu; sündinud 25. aprillil 1981) on Moldova diplomaat ja poliitik.
Amavaka keel
Tähestik
Amavaka tähestik on laenatud hispaania keelest, kuid sellel on mõningaid iseärasusi. Näiteks täheühend ch hääldatakse nagu tš, inglise keeles chair 'tool' – amavaka keeles kirjutatakse č. Täheühend tz on hispaania keeles pigem ts, inglise keeles cats 'kassid' – amavaka keeles hääldatakse aga th-na. Häälik z on kui s (sing 'laulma'; või th, inglise keeles the 'see').
Nicu Popescu
Nicu Popescu lõpetas 2002. aastal Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi bakalaureusekraadiga poliitikateaduste ja rahvusvaheliste suhete erialal. Seejärel õppis Kesk-Euroopa Ülikoolis Budapestis, sai 2003. aastal magistrikraadi rahvusvaheliste suhete ja Euroopa uuringute erialal ning 2009. aastal doktorikraadi poliitikateaduste erialal (magna cum laude).
Amavaka keel
Keelenäide
''Tzovan jato jumahaito hinaayamanonmun vacunoxcanquihnucanpu. Tzovan jato zinaayamanonmun vacunoxcanquihnucanpu. Jonitzan derechocavizyahtoxrivimun vacunoxcanquihqui. Quiyoovinin shinanquin hiromaquin jaucuzahavorahquiqui shinantimunhcanquihqui. Vacurazixquicavizhi quiyoovinixjatimunhcanquihnucanpu.''
Nicu Popescu
Aastatel 2005–2007 töötas ta teadurina Brüsselis Euroopa Poliitikauuringute Keskuses. 2007–2012 oli ta vanemanalüütik Euroopa Välissuhete Nõukogus Londonis. 2012–2013 oli ta Moldova Vabariigi peaministri välispoliitika ja eurointegratsiooni nõunik. 2013–2018 töötas ta vanemanalüütikuna Euroopa Liidu Julgeoleku-uuringute Instituudis. Ühtlasi oli ta aastatel 2015–2018 Barcelona Ülikooli majandusõiguse ja rahvusvahelise poliitökonoomia dotsent. 2016–2021 oli ta Pariisi Poliitikauuringute Instituudi dotsent. 2018. aastast kuni 2021. aasta juulini oli ta Euroopa Välissuhete Nõukogu Laiema Euroopa Programmi direktor.
Nicu Popescu oli Moldova välis- ja eurointegratsiooni minister 11. juunist 2019 kuni 14. novembrini 2019. Teist korda on ta Moldova välis- ja eurointegratsiooni minister alates 6. augustist 2021. Ühtlasi on 6. augustist 2021 ka Moldova asepeaminister.
Lisaks rumeenia keelele valdab Nicu Popescu inglise, vene ja prantsuse keelt.
Amavaka keel
Kirjaviis
Kirjutatakse ladina tähestikus, sest amavaka keel sarnaneb olemuselt ja häälduselt kastiilia keelega. Traditsioonilist hääldamist tuleb kasutada traditsiooniliste tähekombinatsioonide või th puhul. Nasaalhäälikute puhul tuleb lisaks jälgida sõna intonatsiooni, mis kirjapildis väljendub rõhumärgina: a – madal toon, á – kõrge toon. Kuna seda esineb küllaltki palju, siis on keel ilmekas ja emotsioonirikas.
Muud huvitavat
Enamik morfeeme amavaka sõnades on seotud. Mõni neist on ka kui kliitikud – -hnu / -nu.
'Hiya-x -mun hun jo -cu -hnu.
Inglise keeles It is I who has arrived.
Ablakteerimine
Ablakteerimine ehk ablaktatsioon on:
Kandali
Kandali on Tallinnas tegutsev rahvatantsurühm. Rühma juhib Valdo Rebane.
Rühm alustas tegevust 1978.
Rühm esines 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 2000, 2001, 2003, 2004 festivalil Europeade.
Praiming
Praiming ehk praimimine (eesti keeles kasutatakse ka sõna "kruntimine", inglise keeles priming) on mälunähtus, kus tegu muutub hõlpsamaks seetõttu, et objekt, millele tegu on suunatud, on varem esinenud.
Praimimine toimub mälus implitsiitselt ja teadvustamatult: inimene ei pruugi teadlikult mäletada praiminguobjekti varasemat esinemist, kuid praimingu protsessis salvestab aju mällu informatsiooni tähendusi või objekti tajutavat struktuuri omavate entiteetide kohta.
Praimimise "avastasid" Warrington ja Weiskranz 1968. aastal, kui nende eksperimendis selgus, et raskel kujul amneesiat põdevad patsiendid on sellises mälutestis, kus näidatakse sõnajadasid ja palutakse täita lüngad, sama edukad kui ilma mälukahjustuseta inimesed. Warrington ja Weiskranz leidsid oma eksperimendis, et amneesikud, kes ei suuda edukalt sooritada ülesandeid, mis nõuavad varem kogetu verbaalset ja teadvustatud meenutamist, oskavad lahendada selliseid ülesandeid, kus alguses näidatakse neile jada sõnu (näiteks POSTKONTOR, SAABAS) ja seejärel esitatakse ülesanne, kus nad peavad täitma sõnades lüngad (näiteks „P_STK__T_R“, „S__B_S“).
Praimingu kui iseseisva ja sõltumatu mälu alaliigi määratles Eesti mäluteadlane Endel Tulving, kes on seda fenomeni põhjalikult uurinud. Olulise tähtsusega on valdkonna arengu seisukohalt Tulvingu jt [9] katse tulemused, kus autorid leidsid, et ka normaalse mäluga inimestel on õpitud sõnade mäletamine ja nende produtseerimise võime erinev: katses osalenud täitsid võrdselt hästi lünki nendes sõnades, mida nad olid näinud õppimisjadas kui sõnades, mida nad olid küll näinud, kuid mis neile ei meenunud.
Tüübid
Praimingut liigitatakse:
Tunnetuslik ja kontseptuaalne praiming
Tunnetusliku (inglise keeles perceptual priming) ja kontseptuaalse (inglise keeles conceptual priming) praimingu erinevus seisneb selles, kas praimitakse sarnase vormi või tähendusega objekte. Tunnetuslik praimimine põhineb stiimulite vormil, kus objekti äratundmine muutub lihtsamaks, kui varasem stiimul on esinenud. Tunnetusliku praimimise näiteks on sõnatüve ülesanded, kus esitatakse osa tähtedest ja tuleb ära tunda sõna tervikuna. Kontseptuaalne praiming põhineb stiimuli tähendusel ning seda rakendatakse semantiliste ülesannete korral. Näiteks on sõnal „uks“ praiminguefekt sõnaga „aken“, kuna uks ja aken kuuluvad samasse kategooriasse.
Semantiline praiming
Semantilise praimingu korral on praimimise aluseks objektide kuulumine samasse semantilisse kategooriasse. Kui inimene mõtleb ühele teatud kategooriasse kuuluvale objektile, siis aju stimuleerib sarnaseid, samase kategooriasse kuuluvaid objekte ära tundma. Näiteks tuntakse sõnu ära morfeemide põhjal (nähes täheühendit „psühh“ praimib aju sõna „psühholoogia“).
Assotsiatiivne praiming
Assotsiatiivse praimimise korral on praimimise aluseks sõnade sisuline lähedus, kuna sõnad esinevad koos. Näiteks sõna „kask“ on praimiks sõnale „puu“ ja sõna „isa" arvatakse ära hõlpsamini, kui sellele järgneb sõna „ema", võrreldes sellega, kui järgneb sõna „päike".
Kontekstiline praiming
Kontekstiline praiming töötab konteksti esitamise kaudu, kus äratundmist hõlbustab stiimulite esitamine, mida konkreetses kontekstis esitatakse. Näiteks sõna „saabas“ on assotsiatiivseks praimiks sõnale „sukk“, kuna need esinevad koos ütluses „nagu sukk ja saabas“. Kontekstilise praimingu rakenduseks on kirjutatud teksti lugemine, kus lauses kasutatud grammatika ja sõnavara on kontekstiliseks vihjeks sõnadele, mis hiljem lauses esinevad. Neid hilisemaid sõnu töötleb aju kiiremini, kui ilma kontekstita esitades. Efekt on suurem keeruliste või tundmatute sõnade korral.
Colossus
Colossus oli koodimurdmiseks loodud arvutite kogu, mida britid kasutasid teise maailmasõja ajal sakslaste sõnumite dekrüpteerimiseks. Tänu Colossuse poolt dekrüpteeritud sõnumitele olevat sõda mitu kuud varem lõppenud ning hoidnud elus kümneid tuhandeid sõdureid. Colossus vähendas aega, mis kulus Lorenzi χ-ratta seadistuse leidmiseks.
Ajalugu
Colossuse arvuteid kasutati raadioga kinnipüütud sõnumite, mis olid tundmatu seadmega krüpteeritud, lahtimurdmiseks. Luureinfo järgi kutsusid sakslased oma raadiosuhtlussüsteeme "Sägefisch" 'iks. Sellest inspireerituna hakkasid britid samuti kutsuma sakslaste raadioliiklust Fish 'iks ja tundmatut seadet Tunny'' 'iks tuunikala järgi.
Enne, kui sakslased oma turvaprotseduure muutsid, suutsid briti krüptoanalüütikud aru saada, kuidas sakslaste tundmatu seade töötab, ja ehitasid sarnase nimega "British Tunny".
1941. aasta augustis tegid saksa operaatorid vea ja saatsid 2 versiooni samast sõnumist identsete seade parameetritega. Need sõnumid saadi brittide poolt kätte ja hakati Bletchley Parkis nende kallal töötama. Esimesena suutis krüptoanalüütik John Tillman sõnumitest välja töötada peaaegu 4000-sõnalise võtmevoo. Peale teda mõtles Bill Tutte võtmevoo põhjal Lorenzi masina loogikastruktuuri. Ta järeldas, et 12 ratast koosnevad kahest viiesest grupist. Esimese grupi nimetas ta χ ja teise grupi ψ, kaht ülejäänud ratast nimetas ta "motor" ratasteks. χ-rattad liikusid regulaarselt iga tähega, aga ψ-rattad liikusid irregulaarselt, "motor"-rataste juhtimisel.
Küllalt suvalise võtmevooga suutis Vernami šiffer eemaldada keelele omase ebaühtlase sümbolite jagunemise ja saada ühtlase sümbolite jagunemise šifritekstis. Tunny masin suutis seda hästi teha.
Saadud sõnumite dekrüpteerimiseks oli vaja sooritada kaks ülesannet. Esimene ülesanne oli nn "wheel breaking", mille eesmärk oli saada "cam" pinnide muster ratastel. Need mustrid seati Lorenzi masina peale ja lasti selle peale, kindla aja jooksul, krüpteeritud sõnumeid. Iga sõnumi tagant liigutati rataste alguspunkti.
Teise ülesande tegemiseks oli vaja teada õiget "cam" pinnide mustrit ja selle nimetus oli "wheel setting". Eesmärk oli leida χ-rataste alguspunkt. Selle ülesande jaoks oligi algselt Colossus loodud. Colossus võrdles kaht sümbolite jada, lugedes statistikat programmeeritud tõeväärtus funktsioonidest. Need kaks jada olid šiffertekst, mida loeti kiiresti. Üks jada oli perfolindil ja teist jada, võtmevoogu, genereeriti Colossuse sees. Lõpuks väljastab Colossus kõige tõenäolisemad χ-ratta seaded.
Ehitus
Alan Turing soovitas Max Newmanile austatud krüptoanalüütikut Tommy FLowersit, kes oli seotud 1941. aastal Bombe efektiivsemaks muutmisega. Max Newman ei lasknud võimalust käest ja lasi tal disainida "Heath Robinsoni" kombineerimisüksuse. Flowers polnud aga vaimustatud, et pidi kahte perfolindi lugemisüksust sünkroonis hoidma ja töötas välja elektroonilise seadme, mis muutis võtmevoo perfolindi kasutuks. Tema idee, et perfolindi asemel suudaksid tuhanded vaakumtuubid ja türatronid riknemata ja usaldusväärselt korraga töötada, oli paljude jaoks kaheldav, aga Flowers ei andnud alla. Ta teadis, et kõige suurem risk, millegi katki minemisel on seadme sisse ja välja lülitamisel. Sellel põhjusel hoidis ta oma seadet pidevalt tööl. Lõpuks sai Flowers nõusoleku uurimisjaama direktorilt W. Gordon Radleylt.
Kasutamine
Newmanrys, mis oli teise maailmasõja ajal koodimurdmisjaam, töötasid krüptoanalüütikud, kelleks olid enamasti kuninglikust naiste mereväeteenistusest (Women's Royal Naval Service ehk WRNS), keda kutsuti wrennideks. Newmanrys töötas sõja lõpuks 272 naist ja 27 meest. Naiste suure osakaalu põhjuseks oli selleaegne uskumus, et naised saavad paremini hakkama matemaatika ja analüüsiga.
Sõnumi lahtimurdmise alustamiseks tuli algul ette valmistada perfolindi tsükkel. Seda tegid tavaliselt wrennid, kes kaks lindi otsa Bosticki liimiga kinni liimisid, tagades 150 sõna pikkuse tühjuse sõnumi alguse ja lõpu vahel. Siis tehti linti spetsiaalse augurauaga alguse ja lõpu augud. Lõpuks asetati lint lugemiseks masinale ja sisestati programmeerimispaneeli kaudu algoritm. Ülejäänud oli Colossuse teha.
Programmeerimine
Colossusel ei olnud elektroonset programmi salvestusvõimalust. Colossuse viis paralleelset protsessorit said infot perfolindilt, χ-, ψ- ja "motor"-ratta elektroonilise mustri. Protsessorite programmid koostati programmeerimispaneelidel eri lülitite liigutamisega. Iga protsessor suutis lugeda tõeväärtusfunktsiooni väärtust, lugeda mitu kumbagi väärtust kokku tuli ja pärast tulemust näidata.
Protsessorite sisend tuli kahest kohast, shift registrid perfolindilt ja türatronist rõngad, mis emuleerisid Tunny masina rattaid. Sümboleid perfolindil nimetati Z ja sümboleid Tunny emulaatoril nimetati nende kreeka tähtede järgi, mille Bill Tutte neile andnud oli. Programmeerimispaneelil on Z või ΔZ, \chi või Δ\chi ja \psi või Δ\psi ja nende järgi otsustada, mis sõnumiga Colossuses juhtub.
Programmeerimispaneeli vasakul pool olevad lülitid on algoritmi muutmiseks. Lülitid paremal pool valisid kordaja, millele tulemust salvestati. Programmeerimispaneel võimaldas umbes 5 miljardit erinevat kombinatsiooni.
Rekonstrueerimine
1991. aastal otsustas Tony Sale, kes töötas Londoni teadusmuuseumis ja parandas vanu briti arvuteid, et ta suudab rekonstrueerida Colossuse. 1993. aastal kogus ta kokku kogu teabe, mille ta Colossuse kohta kätte sai. See koosnes kaheksast 1945. aastal tehtud pildist ja elektridiagrammi osadest, mida insenerid ebaseaduslikult alles olid hoidnud. Üks suuremaid takistusi oli perfolindilugeja, selle detaile polnud ühelgi pildil. Õnneks suutis Tony Sale leida selle perfolindi lugeja disaininud inseneri dr Arnold Lynchi. Vaatamata kõrgele eale oli Lynch nõus külastama ja disainiga aitama. Rekonstruktsiooni esimene funktsionaalne versioon valmis 1996. aastal. Sama aasta juunis toimus ka ametlik sisselülitus, mille viis läbi Kenti hertsog, prints Edward. Nüüd seisab Colossuse koopia Londonis Bletchley Parki muuseumis, kus ta 2007. aastal lõpuks ka valmis.
Colossuse koopia valmimise tähistamiseks korraldati Cipher Challenge, mille eesmärk oli panna entusiastid vastamisi värskelt valminud Colossusega. Võistluse eesmärgiks oli lahti murda kolm Lorenz S42 šifrimasinaga krüpteeritud sõnumit. Lorenz S42 šifrimasinat kasutasid teise maailmasõja ajal saksa sõjaväelased sõnumite krüpteerimiseks. Võistlus lõppes aga üllatavalt kiiresti, kui saksa koodimurdja Joachim Schüth, kes oli võistluseks hästi valmistunud, suutis vähem kui minutiga kõik sõnumid lahti murda. Colossuse võistkonnal aga oli probleeme raadiosignaali kätte saamisega, kuna nad otsustasid kasutada teise maailmasõja aegset raadiotehnikat. Joachim Schüth murdis sõnumid lahti 46 sekundiga, aga Colossusel läks koodi murdmiseks aega üle kolme tunni. Schüth juhtis pärast võitu tähelepanu sellele, et ta kasutas moodsat sülearvutit 1,4 GHz protsessoriga, aga Colossus oli disainitud enne digitaalseid arvuteid ja oli 1944. aasta kohta väga kiire arvuti.
Bindi
Religioosne tähtsus
pisi|Assami pruut bindi ja gopi punktikestega kulmudel Tavakohaselt nimetatakse ala kulmude vahel, kuhu bindi pannakse, kuuendaks või kolmanda silma tšakraks, "varjatud tarkuse" asukohaks. Öeldakse, et bindi säilitab energiat ja tugevdab keskendumisvõimet. Bindi esindab ka kolmandat silma. Rigveeda Nasadiya sukta ehk hümn, teadaolevalt kõige vanem sanskriti tekst, mainib sõna vindu/bindu.
Tänapäeval kannavad bindit paljud eri religioonidest naised Lõuna- ja Kagu-Aasias ning bindi kandmine pole piiratud ühe piirkonna ega usuga. Islamistliku Uurimistöö Fond, mis asub Indias, ütleb siiski: "Bindi kandmine on hindu naise tunnus. Traditsionaalne bindi esindab endiselt ja säilitab sümboolset tähtsust, mis on integreeritud India mütoloogiasse mitmel pool Indias."
Punane värv esindab au, armastust ja heaolu, mistõttu traditsiooniliselt kandsid naised bindit sümboliseerimaks abielu.
Traditsioonilise bindi pealekandmine
Traditsiooniline bindi on punast või kastanpruuni värvi. Näpuotsatäis kinaveripulbrit kantakse sõrmeotstega laubale, tulemuseks on täiuslik punane täpp. See vajab märkimisväärset harjutamist, et saavutada vaba käega ideaalselt ringikujuline ketas. Algajatele on abiks väike rõngjas ketas (ehk münt). Esmalt kannavad nad ketta tühja südamikku kleepuvat vaha, mis kaetakse kumkumi või kinaveriga. Ketas eemaldatakse ja tulemuseks on ideaalne ümmargune bindi. Värvilise täpi võib saada muudegi looduslike vahenditega, näiteks sandli, aguru, kasturi, kumkumi (tehtud punasest kurkumist) või sindooriga (tehtud tsinkoksiidist ja värvist). Sobib ka koos kusumba lillega purustatud safran.
Bindiga seotud kombed
Hindu naistel tähistab bindi ja juukselahkmel kinaveritriibu kooskandmine abielunaise staatust. Need tähistavad pühendumust oma abikaasa pika eluea ja heaolu tagamisele. Kõikides hindu abiellumistseremooniates kannab peigmees sindoori pruudi juustele. Kui abielunaisest saab lesk, peab ta punase bindi maha pühkima. Bindit käsitatakse sümbolina ja see näitab naise staatust ühiskonnas. Lesed võivad kanda musta bindit, aga vaid koos valge sariga.
Pottu tähendab musta punkti kandmist laubale. Pottu võib olla üks holistliku meditsiini, India traditsioonis Siddha või Ayurveda vorme, kus ravimtaimi kuumutatakse seni, kuni nad muutuvad mustaks. Siis tehakse neist pasta, mis kantakse laubale.
Paljud kurdi naised kannavad otsaesisel tätoveeritud motiive, et peletada eemale kurje vaime ja näidata enda kuuluvust etnilisse rühma. Marokos kasutasid naised tätoveeringuid otsaesisel hea õnne toomiseks. Tänapäevaks on see traditsioon peaaegu välja surnud. Põhja-Aafrikas on paljudes hõimudes olnud kasutusel tätoveeritud motiivid, mis sümboliseerisid viljakust. Afganistanis tätoveeritakse ja kaunistatakse mõnes hõimus endiselt naiste otsaesiseid kultuurilistel ja traditsioonilistel eesmärkidel.
Vana Hiina kohta on teada, et alates teisest sajandist kandsid naised selliseid märke puhtalt dekoratiivsetel põhjustel, see muutus eriti populaarseks Tangi dünastia ajal.
Paljud kristlikud kirikud kasutavad tuhast märki otsaesisel tuhkapäeval.
Jim Hoggi maakond
Jim Hoggi maakond (Jim Hogg County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Bindi
Tänapäevane kasutus
pisi|Moodne bindi Bindit kantakse kogu Lõuna-Aasias, eriti Indias, Nepalis ja Sri Lankal. Nii naised kui ka mehed, nii poisid kui ka tüdrukud kannavad bindit, hoolimata east, abielulisusest, religioossest või etnilisest taustast. Bindi on muutunud iluasjaks, millele ei seata värvi ega kuju osas mingeid piiranguid. Müüakse isekleepuvaid bindisid (kleebisbindid), mis tavaliselt on tehtud vildist või õhukesest metallist. Neid on kerge kasutada ja need on ühekordselt kasutatavaks alternatiiviks vanemale tilaki bindile. Kleebisbindisid on saada paljudes värvides, erineva disaini ja suurusega, erinevatest materjalidest. Mõned on kaunistatud litrite, klaaspärlite või kivikestega. Bindisid ei kanta tavaliselt Pakistanis, neid ei kanna üldjuhul ka India muslimitest naised. Samas Bangladeshis kantakse bindisid hoolimata religioossest kuuluvusest.
Jim Hoggi maakond
Maakonna halduskeskus on Hebbronville.
Maakond moodustati 1913. aastal.
Bindi
Tänapäevane kasutus
Indias esineb bindi kandmisel piirkondlikke erinevusi. Maharastras kantakse suurt kuusirbikujulist bindit koos väiksema musta täpiga sirbi all. Bengalis kantakse suurt punast bindit, India lõunaosas aga väiksemat punast bindit, mille kohal on väiksem valge tilakimärk. Rajastanis kantav bindi on kujult pikergusem või pisarakujuline.
Bindid on tänapäeval populaarsed ka väljaspool Lõuna-Aasiat. Mõnikord kantakse neid kui stiiliavaldust. Bindit on eri aegadel kandnud ka sellised rahvusvahelised kuulsused nagu Gwen Stefani, Julia Roberts, Madonna , Selena Gomez jpt.
Ameerika Ühendriikides on bindi üks mitmest India kultuuri tunnusjoonest, mis on saanud populaarseks inimeste seas nii India kultuuri tõttu kui ka sellest sõltumatult. Bindi kasutamist inimestel, kelle kultuuri bindi kandmine ei kuulu, on kritiseeritud kui kultuurilist omastamist.
Bindi nimetusi muudes keeltes
Gopi punktid on kulmude kohal kantavad väiksed värvilised täpid; neid kantakse kaunistustena pulmades või suurtel rahvapidudel.
Karl Linnas
Karl Linnas (6. august 1919 Tartu – 2. juuli 1987 Leningrad) oli Eesti kaitseväe lipnik, Saksamaa sõjaväe leitnant ja Saksa okupatsiooni ajal Eestis Tartu koonduslaagri.
Elulugu
Tema vanemad olid Postimehe trükikoja osakonnajuhataja August Linnas ja Ida Park. Karl Linnas lõpetas 1937. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel õppis ta Tartu Ülikoolis matemaatikat, kuid ei lõpetanud õpinguid. Õppis Tartu ülikoolis (1937-1938, 1940-1941) olles korporatsiooni „Vironia“ liige. 1938-1940 õppis sõjakoolis, tõenäoliselt seoses ajateenistusega.
Saksa okupatsiooni ajal töötas Karl Linnas 1941.a. septembrist kuni 1942.a maini  Tartu koonduslaagri. Koonduslaagri komandant oli Fritz Giesen.
Kui Saksamaa väed Eestist 1944. aastal taganesid, võitles Linnas kaitsepataljonis rindel ning sai 1944. aastal haavata. Saksamaal jäi ta sõjapõgenike laagrisse 1951. aastani, mil emigreerus Ameerika Ühendriikidesse.
Karl Linnas mõisteti. aastal Eesti NSV-s Nõukogude okupatsioonivõimude korraldatud kohtuistungil tagaselja süüdi ja surma selle eest, et ta aastatel 1941 ja 1942  töötas  Tartu koonduslaagri  ja pani toime inimsusvastaseid kuritegusid.
1981. aastal jättis Westbury linna föderaalne ringkonnakohus 62-aastase Linnase ilma Ameerika Ühendriikide kodakondsusest, kuna ta oli 30 aastat tagasi varjanud immigratsiooniameti eest oma kuritegelikku minevikku. Kohtuniku sõnutsi olid Linnase kuriteod "sellised, mis solvavad iga tsiviliseeritud ühiskonda". 1986. aastal kinnitas föderaalne apellatsioonikohus väljasaatmiskäsu, otsuse põhjal oli tõendusmaterjal süüdistatava vastu "ülekaalukas ja suuresti vaidlustamata".
Karl Linnase kohtuasjaga tegeles prokurör Rudolph Giuliani, hilisem New Yorgi linnapea.
Linnas viidi lennukiga Nõukogude Liitu, kus ta suri ligi kolme kuu pärast, 2. juulil 1987 kohtuistungit oodates Leningradi vanglahaiglas.
Audiosignaali töötlus
Audiosignaali töötlus või audiotöötlus on helisignaalide tahtlik muutmine, mida tehakse mitmesuguste helitehniliste puuduste mõju nõrgestamiseks, aga seda võidakse teha ka soovitud helitehniliste efektide saavutamiseks, mida tehakse tihti heliefekti või -efektide seadmega.
Helisignaalid võivad elektrilisel kujul olla esitatud analoog- või digitaalformaadis. Vastavalt tuleb signaalitöötlust teostada signaali analoog- või digitaaltöötluse vahenditega.
Analoogprotsessorid muudavad otse audiosignaalile vastavat elektrisignaali, näiteks filtrite abil. See toimub signaali allika seisukohalt vaadates reaalajas ja vaid elektriahelate faasinihetega määratud väikese hilistumisega ajas.
Digitaalprotsessorid muundavad digitaalkujul esitatud audiosignaali sellega matemaatiliste operatsioonide teostamise teel. Sellega on reeglina seotud signaalitöötluseks kasutatava algoritmiga määratud signaali hilistumine, mis võib ulatuda sekunditesse.
Audiosignaal
Audiosignaalid on elektrilised esitused helina tajutavatest keskkonna võnkumistest, mis on oma olemuse poolest pikilained, mis levivad läbi keskkonna (õhu) ning koosnevad ruumis järgnevatest kokkusurumistest ja hõrendamistest. Audiosignaaliks on nende kohtade rõhu erinevus keskkonna keskmisest rõhust.
Heliintensiivsusest sõltuvat helitugevuse taset mõõdetakse tavaliselt detsibellides võrdlustaseme (referentsnivoo) suhtes. Tavaliselt võetakse võrdlustasemeks inimese standardse kuuldelävele vastav heliintensiivsus (nn 0 dB tase). Reaalsed kasutatavad audiosignaalid võivad olla sellest tugevamad miljon korda (120 dB) ja enamgi. Vaikne kõne on näiteks tasemega kuni 1000 korda üle kuuldeläve ehk 60 dB.
Helitehnikas kasutatakse võrdlustasemena (0 dB) ka maksimaalset võimalikku (kui digitaalkoodis on kõik koodi bitid väärtusega "1") või soovitatavat signaali maksimaalset taset (stuudiotehnikas näiteks 1 mW 600-oomises koormuses ehk 0,775 V). Inimese standardsele kuuldelävele vastavad siis 20-bitise kahendkoodina esitatult 00000000000000000001 ja analoogsignaali puhul pinge 0,000000775 V ehk 0,775 μV ehk –120 dB. Sellise skaala kasutamisel on signaali nivood detsibellides väljendatuna negatiivsed arvud.
Ajalugu
Varases audiosignaalide edastamise ja salvestamise tehnikas kasutati audiosignaali töötlemiseks mehaanilisi vahendeid – ruuporit helitugevuse suurendamiseks või heli suunamiseks, torusid ja kanaleid heli juhtimiseks mõne elemendi mehaanilist resonantsi kõrgemate sagedustega signaalide (sahin) summutamiseks jms.
Audiosignaali töötlemisest tänapäevasemas mõttes võib rääkima hakata alles alates helisignaali elektriliseks signaaliks muundamisest XIX sajandi lõpul ja elektriliste ja elektroonsete audiosignaali edastamise vahendite kasutuselevõtmisest XX sajandi esimese veerandi teises pooles – elektromehaanilise helisalvestuse ja raadioringhäälingu laialdase kasutuselevõtmise kujul.
Näiteks oli signaalitöötlus vajalik varajases raadiolevis, kuna esines mitmeid signaalitehnilisi probleeme stuudio ja raadiosaatja vahelises pika vahemaa taha toimuvas ühenduses.
Klassikalisteks analoogtöötluse näideteks on heliplaadi salvestamisel ja taasesitamisel kasutatavad nn RIAA-korrektsioonid, sageduslik eelmoonutus ja selle kõrvaldamine FM-raadioringhäälingus, ning sageduskorrektsioonid magnetilise helisalvestuse juures (magnetofonides).
Analoogsignaalid
"Analoog" tähistab midagi, mis on matemaatiliselt esindatud pidevate väärtustena. Näiteks analoogkell kasutab pidevalt liikuvaid seiereid füüsilisel kella pinnal, kus liikuvad seierid muudavad otse informatsiooni, mida see kell edastab. Seega analoogsignaal on esindatud pideva andmevoona, näiteks elektrilülituse pinge, voolu või laengute muutuse näol (vs. digitaalsignaalid).
Analoogsignaalitöötlus tähendab pidevate signaalide füüsilist moondamist – signaali pinge, voolu või laengu muutmist ühe või mitme erineva elektrilise või elektroonse abivahendi kaudu.
Ajalooliselt, enne laialdast digitaaltehnoloogia kasutamist, oli analoogsignaalitöötlus ainuke viis signaali muutmiseks. Sellest ajast saati, kui arvutid ja tarkvara said rohkem arenenuteks, hakkas digitaalne signaalitöötlus muutuma üha rohkem eelistatumaks valikuks.
Digitaalsignaalid
Digitaalne esitusviis väljendab signaali sümbolite jadana, tavaliselt kahendarvude jadana. See võimaldab kasutada signaali töötlemiseks digitaalelektroonikat, näiteks mikroprotsessoreid ja arvuteid. Kuigi selline signaali teisendamine võib kaasa tuua andmekadu, kasutab enamik helisüsteeme sellist lähenemisviisi, sest digitaalse signaalitöötluse tehnikad on teatud ülesannete täitmisel palju võimsamad ja tõhusamad kui analoogsignaalitöötluse tehnikad.
Rakendusalad
Töötlemismeetodid ja rakendusalad hõlmavad heli salvestamist, helisignaali ulatuse kokkusurumist (ingl level compression), andmefailide mahu vähendamist signaalitehnilise tihendamise teel (näiteks MP3-kompressimine) ja andmete pakkimist, signaali edasikandmist (ingl transmission), signaali täiustamist (näiteks ekvaliseerimist, filtreerimist, müra eemaldamist, kaja või järelkõla (ingl reverb) lisamist või eemaldamist).
Audiosignaalide ülekanne
Audiosignaalide ülekandmisel võivad audioprotsessori ülesanded olla järgmised:
Audiosignaalide salvestamine
Audiosignaalide salvestamisel võivad audioprotsessori ülesanded olla järgmised:
Tehnikad
Heli, millele ei ole lisatud järelkaja ega viivitust, kutsutakse ülekantud tähenduses "kuivaks", ning töödeldud heli "märjaks".
Audiosignaali töötluse tehnikaid saab üldreeglina liigitada kahte gruppi – üldhelitehnilisteks ja heliefektide saavutamiseks kasutatavateks, kuigi see liigitus ei ole selgepiiriline.
Näkiallika Tööriistamuuseum
Näkiallika Tööriistamuuseum on eramuuseum, mis asub samanimelisel kinnistul Kupu külas Kuusalu lähedal.
Muuseumil on mahukas kollektsioon endisaegseid ja eksootlisi tööriistu ning demonstreeritakse mitmesuguseid, isegi kummalisi tehnilisi lahendusi. Muuseumi juurde kuulub kaks üsnagi algupärast töötavat sepikoda.
Gdański Tehnikaülikool
Gdański Tehnikaülikool (saksapäraselt Danzigi Tehnikaülikool; poola Politechnika Gdańska) on tehnikaülikool Poolas Gdańskis.
Ülikool asutati 6. oktoobril 1904.
Tänapäeval õpib ülikoolis üle 27 000 õpilase ja õppejõude töötab seal umbes 1200.
Rein Lauks
Rein Lauks (18. oktoober 1945 Kursi küla, Tartumaa – 10. mai 2019) oli eesti karikaturist ja teatrikunstnik.
Õppis Puurmani Keskkoolis, mille lõpetas 1965. aastal, edasi läks õppima Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi, mille lõpetas 1975 nahkehistöö erialal. 1975–1982 aastatel oli ajakirja Pikker kunstiline toimetaja, 1982–1995 Nukuteatri peakunstnik ja 1999–2005 butafoor-dekoraator. Samuti töötanud kunstnikuna Soomes ja Saksamaal. Illustreerinud ajakirju, raamatuid ja õpikuid, kujundanud plakateid, avaldanud karikatuure ja osalenud mitme riigi kunstinäitustel.
Ivi Laas
Ivi Laas (sündinud 2. aprillil 1941) on eesti nahakunstnik.
Rein Lauks
Rein Lauks oli Eesti Ajakirjanike Liidu (1978–1991), Eesti Teatriliidu (1985–2006), Eesti Kunstnike Liidu ja Lavastuskunstnike Liidu liige (1993–2006).
Ivi Laas
Ivi Laas lõpetas Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi (ERKI) 1966. aastal nahkehistöö erialal. Töötas aastatel 1968–1975 tarbekunsti õpetajana Tallinna 24. Keskkoolis. Aastatel 1975–1981 oli tegev vabakutselise kunstnikuna. Ta oli 1981. aastast ERKI õppejõud, 1993–1997 dotsent, 1997. aastast lepinguline õppejõud.
Aastatel 1966–2002 kavandas ta tooteid ja töötas välja uusi mudeleid Kunstitoodete Kombinaadile ARS.
Ivi Laas on kuulunud Eesti Kunstnike Liidu ja Kunstitoodete Kombinaadi ARS kunstinõukogudesse, viinud läbi meistriklasse ja pidanud nahakunsti tutvustavaid loenguid Soomes, Tallinna Rahvaülikoolis ja Eesti Kunstiakadeemia Avatud Akadeemias. Ta on pidevalt esinenud nii kodu- kui ka välismaistel kunstinäitustel.
Eesti Kunstnike Liidu liige 1971. aastast.