cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rasvad
Rasvad on rasvhapete ja glütserooli ehk propaan-1,2,3-triooli triestrid ehk triglütseriidid. Rasvhapped on monokarboksüülhapped, mille süsinikuahel on pikk, tavaliselt 12–26 C-aatomit. Eristatakse küllastunud rasvhappeid, kus C-aatomite vahelised sidemed on ühekordsed, ning küllastumata rasvhappeid, kus esineb vähemalt üks kaksikside kahe C-aatomi vahel. Looduslikud rasvad sisaldavad enamasti paarisarvulise süsiniku aatomite arvuga rasvhappeid. Rasvade molekulid on mittepolaarsed.
Füüsikalised omadused
Rasvad on vedelad või tahked ained, mis vees ei lahustu. Peamiselt küllastunud rasvhapetest koosnevad rasvad on toatemperatuuril tahked. Rasvad, mis sisaldavad rohkem küllastumata rasvhappeid, on toatemperatuuril vedelas olekus ning neid nimetatakse õlideks. Loomsed rasvad on tavaliselt tahked, välja arvatud hülge- ja vaalarasv, kuid taimsed rasvad ehk õlid on vedelad.
Looduslike rasvade värvust, lõhna ja maitset mõjutavad lisandid, nagu näiteks mineraalsoolad, vitamiinid, värvained.
Keemilised omadused
Nii nagu kõik estrid, hüdrolüüsuvad ka rasvad. Veega reageerides lagunevad rasvad järgnevalt:
rasv + vesi →  vabad rasvhapped + glütserool
Summaator
Elektroonikas kasutatakse summaatoreid kahendarvude aritmeetiliseks liitmiseks.
Rasvad
Keemilised omadused
Rasva hüdrolüüsi leeliselises keskkonnas nimetatakse seebistamiseks ning selle tulemusena tekib rasvhappe sool ehk seep.
Summaator
Summaatorite tüübid
Summaatorid liidavad kahendarve biti kaupa. Sellejärgi kas summaator arvestab võimalikku ülekannet madalamast bitis, jagatakse summaatorid kaheks
Rasvad
Keemilised omadused
Tahke seebi saamine:
Summaator
Poolsummaator
pisi|300px|Poolsummaator
Rasvad
Keemilised omadused
rasv +  NaOH  →  rasvhappe Na-sool +  glütserool
Summaator
Poolsummaator
Poolsummaator ei arvesta võimalikku madalamast bitist tulnud ülekannet. Poolsummaatoril on kaks sisendit A ja B, ning kaks väljundit, summa S ja ülekanne C. S on A ja B vahel tehtava XOR tehte tulemus, C on A ja B vahel tehtava NING tehte tulemus. Võib öelda, et poolsummaator liidab kaks ühebitilist arvu kahebitiliseks, kusjuures C on MSB.
Rasvad
Keemilised omadused
Vedela seebi saamine:
Summaator
Poolsummaator
Poolsummaatori väärtusi näitav tabel:
Täissummaator
pisi|360px|Täissummaator Sisend: {A, B, Ülekanne} → Väljund: {Summa, Ülekanne} pisi|Summaatori põhimõtteline skeem
Teine tüüp summaatoreid on täissummaatorid ehk lihtsalt summaatorid. Täissummaator liidab korraga kokku kolm bitti, nii saab arvesse võtta ka nooremast bitist tulnud võimaliku ülekannet. Ühendades mitu täissummaatorit, saab liita mitmekohalisi kahendarve. Sisendisse tulevat ülekannet tähistatakse Ci või Cin väljuvat ülekannet aga Co või Cout.
Täissummaatorid võib vaadelda kui kahte ühendatud poolsummaatorit.
Ehituse järgi jagunevad summaatorid järgmiselt:
Rasvad
Keemilised omadused
Rasvad, eelkõige küllastumata rasvhapped, oksüdeeruvad õhu toimel, mille käigus moodustuvad aldehüüdid ning madala molekulmassiga happed. Need ühendid põhjustavad ebameeldivat lõhna ja maitset, mistõttu nimetatakse rasvade oksüdatiivset lagunemist rääsumiseks. Vedelad rasvad rääsuvad kiiremini kui tahked rasvad. Rasvade säilitamisel kõrge temperatuuri ja õhuniiskuse tingimustes kutsuvad rasvale sattunud mikroobide ensüümid esile hüdrolüüsi ning seda protsessi nimetatakse hüdrolüütiliseks rääsumiseks. Rääsumise vältimiseks lisatakse rasvadele antioksüdante (nt C-vitamiini).
Õlides sisalduvate küllastumata rasvhapete hüdrogeenimisel küllastatakse kaksiksidemed vesinikuga (toimub liitumisreaktsioon) ja saadakse küllastunud rasvhapped. Hüdrogeenimist kasutatakse taimeõlist margariini saamiseks.
vedel rasv +  H2  →(katalüsaator)→  tahke rasv
Loeff von Loe
Loeffi vanemad olid Wessel von Loe zu Vondern ja Elisabeth von Berenbrock, suguvõsa põlvnes Kölni ministeriaalidest. Ta pärines Kleve hertsogkonnast Vondernist. 1500. aastal on teda märgitud ilmikuna Vestfaalis, 1514. aastal aga ordu majandusülemana (Schäffer) Võnnus. 1525. aastal sai temast Rakvere foogt ja 1533 Pärnu komtuur, kelleks ta jäi kuni 1550. aastani. Tema edasine saatus on teadmata.
Kozáni
Kozáni on linn Kreekas, Lääne-Makedoonia piirkonna ning Kozáni piirkonnaüksuse ja Kozáni valla keskus.
thumb|left
Kuninganna (kuninga abikaasa)
Kuningannaks ehk konsort-kuningannaks võidakse nimetada valitseva kuninga abikaasat.
Kuigi kuninganna on kuningaga aadlihierarhias võrdsel astmel, ei oma ta reeglina kuningriigis reaalset võimu.
Mõnel juhul ei kanna valitseva kuninga abikaasa kuninganna tiitlit. Konsort-kuninganna (ajalooliselt ka keisri, konsort-keisrinna)le laienes tema abikaasa kuninga, sotsiaalne staatus, kuid tal ei olnud monarhi poliitilist ja sõjalist võimu.
Kuningannast kui kuninga abikaasast erineb valitsev kuninganna, kes on ise trooni pärinud.
Rutger Lüdinghausen-Wulff
Rutger Lüdinghausen-Wulff (ka Wulf genannt Lüdinghausen) oli Liivi ordu liige ja viimane Pärnu komtuur.
Rutgeri vanemad olid Heinrich Wulf-Lüdinghausen ja Henricke von Hanxleden, vend aga viimane Maasilinna foogt Heinrich Lüdinghausen-Wulff. Rutger oli tõenäoliselt vanem vend.
1524. aastal sai Rutger Rakveres drostiks, 1535. aastal on teda aga mainitud ordu majandusülemana (Schäffer) Võnnus. 1539. aastal sai ta Grobiņa foogtiks ja 1550. aastal Pärnu komtuuriks. Pärnu komtuuri ametisse jäi ta kuni Liivi ordu eksistentsi lõpuni 1562. aastal. Rutger jäi ka edaspidi Liivimaale, kus suri 1563. ja 1572. aasta vahel.
Albrecht Friedrich (täpsustus)
Albrecht Friedrich on olnud mitme isiku nimi:
Assiut
Assiut (araabia keeles أسيوط, kopti keeles sⲥⲓⲟⲟⲩⲧ (Siowt)) on linn Egiptuses, Assiuti kubernerkonna keskus.
Transtekstuaalsus
Transtekstuaalsus on kirjandusteadusliku tekstianalüüsi mõiste, mis tähistab ühe kirjandusliku teksti seotust teistega. Transtekstuaalsus osutab suhtele, mis ühendab mingite kindlate omaduste või tunnuste alusel, kas varjatult või nähtavalt, ühe teksti teisega. Transtekstuaalsus on üks intertekstuaalsuse teoreetilisi käsitlusi.
Mõiste võttis kasutusele kirjandusteadlane Gérard Genette teoses „Palimpsestes“ (1982). Tema intertekstuaalsuse teooria tegeleb kõige olemuslikumalt kirjandustekstide poeetikaga. Genette’i järgi jagunevad seosed kirjanduslike tekstide vahel alates kõige konkreetsemast ja lõpetades kõige abstraktsemaga viide kategooriasse:
Nimetatud kategooriad ei ole täiesti eraldiseisvad, vaid ühes tekstis võib erineval moel avalduda mitu kategooriat. Raamatus „Palimpsestes“ käsitleb Genette peamiselt hüpertekstuaalsust, arhitekstuaalsust vaatleb ta oma varasemas teoses „Introduction à l'architexte“ (1979), paratekstuaalsust aga raamatus „Seuils“ (1987).
Intertekstuaalsus
Intertekstuaalsus avaldub pragmaatilise suhtena, kus üks tekst on teises tekstis mingil moel nähtav. Intertekstuaalsus võib esineda tsitaadi, allusiooni või plagiaadina. Mõiste „intertekstuaalsus“ võttis kasutusele Julia Kristeva, ent tema käsitluses on intertekstuaalsus laiem kui Genette’i teoorias, kus see on vaid üks transtekstuaalsuse avaldumisvormidest. Samuti ei tohiks Genette’i intertekstuaalsuse käsitlust segi ajada intertekstuaalsuse uurimisvaldkonnaga kirjandusteaduses.
Paratekstuaalsus
Paratekstuaalsus tähistab teksti suhet oma tekstiliste omaduste ehk paratekstidega. Paratekstid on põhitekstist väljapoole jäävad tekstiosad, mis mõjutavad lugeja ootusi ja arvamusi teosest, näiteks pealkiri, alapealkiri, sisukokkuvõte raamatukaanel, ees- või järelsõna, pühendus, illustratsioonid jm. Näiteks raamatu puhul annavad paratekstilised elemendid, nagu kaaned, kujundus, avaldamisinformatsioon jm tekstile raamistiku, mis on mõistetav juba enne raamatu lugemist.
Metatekstuaalsus
Metatekstuaalsus on teksti suhe oma metatekstidega. Metatekst on enamasti mitteilukirjanduslik kirjutis, mis käsitleb, kommenteerib, tõlgendab või analüüsib teksti, näiteks raamatuarvustused, luuleanalüüsid jm.
Hüpertekstuaalsus
Hüpertekstuaalsus tähistab seost, mis tekib varasema ehk hüpoteksti ja hilisema ehk hüperteksti vahel olukorras, kus hüpertekst on mingil määral hüpoteksti põhjal kirjutatud. Erinevalt kommenteerivast või analüüsivast metatekstist jäljendab, teisendab või mugandab hüpertekst hüpoteksti. Hüpertekstid võivad olla igasugused kirjanduslikud paroodiad, travestiad, pastišid ja karikatuurid, näiteks Thomas Manni „Doktor Faustust“ võib vaadelda Johann Wolfgang Goethe „Fausti“ hüpertekstina. Selliseid tõsisema tooniga hüpertekste nagu „Doktor Faustus“ nimetab Genette kohandusteks.
Arhitekstuaalsus
Arhitekstuaalsus viitab teksti suhtele ülejäänud kirjandusega kõige laiemas, taksonoomilises mõttes. Arhitekstuaalsus (võrreldav arhetüübiga) osutab teksti ja kirjandusžanrite süsteemi vahelistele suhetele, st kirjandusteose žanrilisele kuuluvusele. Mõnikord on kirjandusteose arhitekstuaalne suhe raamatukaanel määratletud (nt krimi- või ulmeromaan). Leidub ka näiteid, kus teose pealkiri või alapealkiri annab tekstile kindla arhitekstilise omaduse, näiteks Marie Underi luulekogu „Sonetid“ viitab arhitekstuaalsele suhtele juba pealkirjas.
Kirjandus
2. Mihkelev, Anneli. Vihjamise poeetika. Tallinn: Underi ja Tuglase Kirjanduskeskus. 2005.
3. Genette, Gérard. Paratexts: Tresholds of Interpretation. Cambridge: Cambridge University Press. 2001.
Aurora juhtum 1897
Aurora juhtum aastal 1897 on väidetav ufoavarii, mis juhtus Aurora külas Texase osariigis Ameerika Ühendriikides.
Šumeni piirkond
Šumeni piirkond on 1. järgu haldusüksus Bulgaarias.
Välislingid
🇧🇬
Valitsev kuninganna
Valitsev kuninganna on kuningriigi naissoost valitseja.
Valitsev kuninganna on reeglina oma võimu pärinud, erinedes sedasi kuningannast kui kuninga abikaasast.
Valitseva kuninganna abikaasa võib kanda kuningatiitlit.
Hoyningen-Huene
Hoyningen genannt Huene (ka Huene või Hüne, Huegenen gen. Huene, parun Hoiningen gen. Hüene, parun Huene-Hoyningen; parun Hoynigen-Huene ; vene Гюне (Гине), Гюгенен-Гуне, Гойнинген-Гюне, Гюне-Гойнинген) on baltisaksa põline aadlisuguvõsa.
Habeviires
Habeviires (Chlidonias hybridus) on tiirlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Hoyningen-Huene
Suguvõsa oli immatrikuleeritud Kuramaa (Nr.25), 1746 Eestimaa (Nr.216), 1785 Saaremaa (Nr.43) ja 1818 Liivimaa (Nr.320) rüütelkonna aadlimatriklisse.
Habeviires
Habeviires on 23–25 cm pikk, tiibade siruulatus on 70–75 cm ja kaal 60–100 g. Jalad ja nokk on tumepunased.
Hoyningen-Huene
Suguvõsa üks liin algab Karl Friedrich von Huenest, kes 6. veebruaril 1729 võeti Eestimaa rüütelkonna liikmeks ja kes pärineb Kuramaa hertsog Wilhelmi õuemarssalist Marten von Hüenegenist. Neile kuulus mitu mõisa Saaremaal. Teine liin algab Lehtse mõisa ostnud Otto Eberhard von Huenest (1730–1788), kelle poola sõjaväelasest isale kuulusid mitmed mõisad Leedus ja Mazbērstele (Klein-Bersteln) Bauska lähedal Kuramaal. .
Habeviires
Habeviires pesitseb Euroopa ja Aasia soojemates osades ja Aafrikas. Talvitub Aafrikas.
Hoyningen-Huene
3. aprillil 1862 sai suguvõsa senati ukaasiga (Nr. 2823) Vene tunnustuse parunitiitlile (vabahärratiitlile) ja 12. augustil 1863 sama tunnustuse ka Preisimaal, Preisi kindralleitnant Wilhelm von Hoiningen (1790–1858) järglastele.
Oligarh
Oligarh tähendab võimul oleva ladviku liiget.
Habeviires
Kuigi Eestis on habeviires eksikülaline, registreeriti 2022. aastal Audru poldril habeviirese pesitsemine.
Peter Simon Pallas, kes liigi 1811. aastal kirjeldas, pidas teda valgetiib-viirese ja jõgitiiru hübriidiks, sellest siis liigiepiteet hybridus (või hybrida).
Gaasikromatograafia
300px|thumb|Gaasikromatograafilise seadme skeem. Näha on kandegaasiballoon, gaasivoolu regulaator, proovi sisestus aurustisse, kolonn ja termostaat selle ümber, detektor, gaaside väljumine ning isekirjuti, mis registreerib kromatogrammi 300px|thumb|Gaasikromatograaf [[termostaat|termostaadi avatud uksega, kus on näha kapillaarkolonn]] Gaasikromatograafia (GC) on kromatograafia meetod lenduvate ühendite segu lahutamiseks paljukordse sorptsiooni ja desorptsiooni tingimustes.
Kõige tõhusamateks ja enimkasutatavateks on osutunud gaasi-vedelikukromatograafia (GLC) meetodid (tihti nimetatakse neid lihtsustatult gaasikromatograafiaks), kus ainete eraldamine toimub pikas klaasist või kvartsist kapillaarkolonnis (siseläbimõõduga mõni kümnendik millimeetrit ja pikkusega 10–50 m), mille sisepind on kaetud sobiva vedeliku (statsionaarne faas) õhukese kihiga. Selleks võivad olla mitmesuguse polaarsusega raskltlenduvad termiliselt püsivad vedelikud, nagu polüsiloksaanid, polünitriilid, polüalkoholid jt. Gaasi-vedelikukromatograafia on üks jaotuskromatograafia meetod – komponentide lahutumine toimub nende erineva vedelikus ja gaasis jaotumise alusel. Kromatografeerimise optimeerimiseks kasutatakse vajadusel lahutustsükli käigus kolonni temperatuuri või kandegaasi rõhu või kulu muutmist vastavalt etteantud ajalisele programmile. Gaasikromatograafias võib osutuda vajalikuks aine polaarsuse, lenduvuse või stabiilsuse muutmine derivatiseerimisega.
Tupac Shakur
Tupac Amaru Shakur (tuntud ka kui 2Pac, Makaveli või lihtsalt Pac; 16. juuni 1971 Manhattan, New York – 13. september 1996 Las Vegas, Nevada) oli Ameerika Ühendriikide räppmuusik, näitleja, luuletaja ja ühiskonnaaktivist.
Gaasikromatograafia
Gaasikromatograafia meenutab fraktsioneerivat destillatsiooni, sest mõlemad protsessid eraldavad komponente nende segust: ühel juhul ainete paljukordse sorptsiooni ja desorptsiooni tingimustes ning teisel juhul paljukordse aurustumise ja kondensatsiooni tingimustes. Erinevus seisneb selles, et fraktsioneerivat destillatsiooni kasutatakse ainete eraldamiseks suures koguses, aga gaasikromatograafiat kasutatakse palju väiksemate koguste korral.
Tupac Shakur
Enamik Tupaci laule räägib vägivaldses keskkonnas üleskasvamisest ja geto elust – sealjuures rassismist, sotsiaalsetest probleemidest ja vahel ka kaasräpparitest. Tupaci looming paistab silma poliitilise, majandusliku ja rassilise võrdsuse taotlemise poolest ning kirjeldab elavalt uimastite ja alkoholi tarvitamist, vägivalda ja seaduserikkumisi. Paljud fännid, kriitikud ja muusikatööstuse tegelased peavad teda kõigi aegade parimaks räppariks.
Gaasikromatograafia
Ajalugu
Kromatograafia ajalugu algab aastast 1903, vene teadlase Mihhail Tsveti tööst. Saksa doktorant Fritz Prior töötas 1947 välja gaasikromatograafia tahketel materjalidel. Archer John Porter Martin, kes pälvis Nobeli auhinna oma osa eest vedeliku-vedelikukromatograafia (1941) ja paberkromatograafia (1944) väljatöötamisel, pani aluse gaasikromatograafia arengule ja hiljem ka gaasi-vedelikukromatograafiale (1950).
Tupac Shakur
Lapsepõlv ja kooliiga
Tupac sündis Manhattanil New Yorgis. Ta sai nime inkade revolutsionääri Tupac Amaru II järgi. Tema ema Afeni Shakur tegutses 1960ndate lõpus ja 1970ndate alguses Mustade Pantrite organisatsioonis, mis võitles mustanahaliste õiguste eest. Seetõttu kartis ta sageli oma elu pärast. Afeni kartis, et tema vaenlased võivad rünnata tema poega Tupaci, ja pere jõudis otsusele, et perekonnanime tuleb vahtada. Aasta hiljem abiellus Tupaci ema Mutulu Shakuriga.
Vargused ja probleemid hakkasid Tupaci kummitama juba varajases nooruses. Tema suurt eeskuju Elmer "Geronimo" Pratti süüdistati koolis õpetaja mõrvamises, kuigi hiljem võeti see süüdistus tagasi. Tupaci kasuisa Mutulu Shakur oli FBI 10 kõige tagaotsitavama mehe hulgas. Mutulut otsiti taga seoses oma õe Assata aitamisega, kes oli samuti Mustade Pantrite aktivist. Mutulu tabati 1986. aastal ja mõisteti vangi. Tupacil oli temast 12 aastat noorem poolõde Sekyiwa ja kasuvend Mopreme "Komani" Shakur, kes tegi hiljem kaasa ka mitmel Tupaci albumil.
Gaasikromatograafia
Ajalugu
Eestis alustati gaasikromatograafiaalast uurimistööd ja hakati välja töötama vastavat aparatuuri 1960. aastatel TA Keemia Instituudis (Olaf Eiseni juhtimisel). Analüütilisi ja preparatiivseid kromatograafe konstrueeriti ja valmistati TA Spetsiaalses Konstrueerimisbüroos ja Võru Gaasianalüsaatorite Tehases.
Proovi sisestamine
Vastavalt vajadusele on kasutusel erinevad proovi kolonni sisestamise viisid.
Tupac Shakur
Lapsepõlv ja kooliiga
1988. aasta juunis lahkus perekond Baltimore'ist ja läks elama Marin Citysse Californias. Seal lõpetas Tupac Tamplaisi keskkooli. Pärast lõpetamist liitus Tupac Ensemble'i teatritrupiga, et meelelahutusäris läbi lüüa. 1989. aastal palkas hiphopansambel Digital Underground Tupaci taustatantsijaks.
Räpikarjäär
Tupaci räpikarjäär sai alguse 1990. aastal, kui ta andis välja oma esimesed riimid Digital Undergroundi albumil "This is an EP Release" ja tegi kaasa loo "Same Song" muusikavideos. Veel esines Tupac Digitali teisel albumil "Sons Of The P". Hiljem andis Tupac välja oma esimese albumi "2Pacalypse Now", mis pälvis kriitikat väga vastuoluliste laulusõnade pärast.
Gaasikromatograafia
Gaasikromatograaf-massispektromeeter
Gaasikromatograaf-massispektromeeter (GC-MS) väljastab iga kromatograafiliselt lahutunud komponendi massispektri. Seda meetodit rakendatakse siis, kui teiste meetoditega on komponente identifitseerida raske.
Kolonnist väljuvaid komponente pommitatakse ioonkiirega, mille toimel laguneb aine erineva massiga ioonideks, s.t ainele iseloomulikeks fragmentideks. Fragmentide koguspektri ehk massispektri järgi komponent identifitseeritakse.
Tupac Shakur
Räpikarjäär
"2Pacalypse Now" müük ei läinud nii hästi kui tema edaspidistel albumitel. Teise albumi "Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z." andis ta välja 1993. aastal. Suurteks hittideks said "Keep Ya Head Up" ja "I Get Around", mõlemale loole tehti ka muusikavideo.
1993. aastal asutas Tupac koos sõprade Big Syke'i ja Macadoshise'i ning oma kasuvenna Mopreme Shakuriga uue räppbändi Thug Life. Esimene ja ainus album "Thug Life Vol. 1"ilmus 26. septembril 1994. aastal. Enamiku Thug Life'i kontserte andis bänd ilma Tupacita.
1994. aasta tulistamine
30. novembril 1994. aastal tulistasid kaks sõjaväemundris meest viie lasuga Shakuri Manhattanil muusikastuudios. Tupac kahtlustas hiljem teisi tuntud räppareid Sean Combsi, Andre Harrelli ja Biggie Smallsi, keda ta nägi pärast tulistamist. Samuti kahtlustas ta oma sõpra Randy "Stretch" Walkerit mõrvakatsele kaasaaitamises. Arstid tegid kindlaks, et Tupaci oli tulistatud kahel korral pähe, kahel korral kubemesse ja korra läbi käe. Kolm tundi pärast operatsiooni lahkus Tupac arstide keelust hoolimata haiglast ja järgmisel päeval tuli ta kohtusaali ratastoolis.
30. novembril 1995. aastal, täpselt aasta pärast Tupaci mõrvakatset, mõrvati Queensis Tupaci kunagine sõber Randy "Stretch" Walker.
Vangla
Tupac hakkas Clinton Correctional Facility vanglas karistust kandma 14. veebruaril 1995. aastal pärast oma uue albumi "Me Against the World" avaldamist. Tupacist sai ainuke muusik, kes on olnud vanglas muusikaedetabelites esikohal. Tema album oli Billboard 200 edetabelis esikohal viis nädalat. Seda albumit müüdi esimesel kuul 240 000 eksemplari, mis on ühtlasi ka rekord räppartistide seas. Vanglakaristuse ajal abiellus Tupac oma kauaaegse pruudi Keisha Morrisega, kuigi hiljem abielu lahutati. Tupac luges vanglas palju raamatuid poliitikast ja poliitilisest strateegiast.
1995. aasta oktoobris lasti Tupac 1,4 miljoni dollari suuruse kautsjoni vastu vabaks. Enamuse kautsjonist maksis plaadifirma Death Row Records eesotsas Suge Knightiga. Tasuks pidi Tupac selle plaadifirma all andma välja kolm albumit.
Death Row Records
Pärast vanglast vabanemist naasis Tupac lugude kirjutamise juurde. Ta aitas luua uue räppbändi Outlawz ja andis koos nendega välja kuulsa loo "Hit Em Up". Loo sõnad solvasid räppar Biggie Smallsi. Varsti tõi see endaga kaasa räpisõja lääne- ja idaranniku vahel. Mõlemad pooled jäid vaenlasteks kuni Tupaci surmani.
1996. aasta veebruaris andis Tupac välja neljanda sooloalbumi "All Eyez On Me". See album luges kahe albumi eest, sest seda müüdi üle 9 miljoni eksemplari. Varsti tekkisid Tupacil oma plaadifirma Makaveli asutamise mõtted. Plaadifirmasse kuulusid veel ka Outlawz, Wu-Tang Clan, Big Daddy Kane, Big Syke ja Gang Starr.
Surm
pisi|Tupacit kujutav skulptuur [[Herfordis]] 7. septembril 1996 sai Tupac neli kuuli drive-by-tulistamises Las Vegases Nevadas ja suri kuus päeva hiljem hingamisteede vigastuste tõttu Las Vegase ülikooli meditsiinikeskuses.
Arstide hinnangul oli Tupacil 50% võimalus ellu jääda. Kuuendal õhtul oli tal arstide kinnitusel võimalus ellu jääda vaid 13%. Tema ema Afeni Shakur otsustas ta masinate alt vabastada ja tol õhtul Tupac Amaru Shakur suri. Ta tuhastati Peace Gardeni kalmistul Stone Mountainis Georgias.
Stara Zagora piirkond
Stara Zagora piirkond on 1. järgu haldusüksus Bulgaarias.
Välislingid
🇧🇬
Orbitaaljaam
Orbitaaljaam (ka kosmosejaam) on planeedi (seni ainult Maa ) ümber tiirlev pikka aega töötav piloteeritav ning pidevalt või ajuti mehitatud ja põkkamist võimaldav kosmoseaparaat.
Orbitaaljaamade eesmärgid varieeruvad vastavalt programmile.
Orbitaaljaama orbiidi kõrguse (200–500 km) valimisel püütakse vältida jaama sattumist Maa kiirgusvööndisse.
Orbitaaljaamaga saab põkata kosmoselaevu ja kosmoselennukeid ning ühendada mooduleid.
Orbitaaljaamades tehakse teaduslikke ja tehnilisi uuringuid (orbitaallaboratoorium) ning valmistatakse ette Maa-lähedase kosmose edasist asustamist.
Ajalugu
20. sajandi teisel poolel Nõukogude Liit arendas ja saatis välja esimese kosmosejaama Saljut 1. Nõukogude Liidu poolt arendatud raudvara on senini kasutuses. Esimesed kosmosejaamad olid monoliitse ehitusega, saadeti välja ühes tükis.
Orbitaaljaama ehitamise võimalikkust põhjendasid ja esitasid selle kavandid 20. sajandi alguses Konstantin Tsiolkovski, J. Kondratjuk ja Hermann Oberth.
Arhitektuur
Kosmosejaamasid on kahte tüüpi - monoliitsed ja modulaarne. Monoliitilised jaamad koosnevad üksiksõidukist ja viiakse üles ühe raketi abil. Modulaarsed jaamad koosnevad kahest või rohkemast sõidukist, mis stardivad abirakettideta. Hetkel on modulaarsed jaamad eelistatud, sest ehitamine on odavam. Mõlemat tüüpi kosmosejaamu tangitakse kasutades kaubarakette.
Elamiskõlblikkus
Orbiidil olevas kosmosejaamas viibimine on tervisele kahjulik. Kaaluta olek ja kõrge radiatsiooni tase võivad tekitada terviserikkeid, näiteks lihasatroofiat, tasakaaluhäireid ja vähki.
Varjupaik
Varjupaik (ka pelgupaik, asüül) on koht, kus keegi saab varju või ulualust või ennast peita.
Washingtoni 1952. aasta ufojuhtum
1952. aastal nähti mitmel kuumal juuliõhtul Washingtoni õhuruumis ning registreeriti radaritega eri suurusega tundmatuid objekte, mis nägid välja helendavate keradena. USA pealinna kaitsvate hävituslennukite saabudes kerad lendasid ära või lihtsalt haihtusid. Objektid lendlesid vabalt Valge Maja ja Kapitooliumi kohal ning neid võisid vabalt jälgida paljud Washingtoni elanikud.
Helendavad kerad näitasid fantastilisi lennumanöövreid ning ilmutasid ennenägematut kiirust ja kiirendust. Pealinna kaitsvad õhujõud seletasid seda tänavavalgustuse peegeldusega erineva temperatuuriga õhukihtidel.
Rudolf von Beverförde
Rudolf von Beverförde (ka Rottger) oli Liivi ordu liige ja Dobele komtuur aastal 1546.
Rudolfi vanemad olid Gerhard von Beverförde zu Oberwerries ja Sophia von Torck zu Nordherringen. Tema vend Johann oli samuti Liivi ordu liige. Ta pärines Oberwerriesist Hammi lähedalt. Tema suguvõsa pärines Hollandi Bevervoorde suguvõsast, ent see haru oli 16. sajandiks saksastunud.
1533. aastal oli Beverförde kumpan Ruhjas ja 1546. aastal on ta märgitud Dobele komtuurina. Et ta oli komtuuriks vaid ühe aasta, võis ta olla ka selle kohusetäitja. 1550. aastal on ta märgitud ilmselt tavalise orduvennana.
Korpus (matemaatika)
Selline hulk K oma kahe arvutustehtega on korpus ehk kommutatiivne korpus, kui sellel on kõik järgmised omadused:
Ehkki nimetused (liitmine, korrutamine, summa, korrutis) tekitavad kujutluse, et korpuses mängitakse arvudega, ei ole asi vältimatult nii: elementideks võivad olla muudki objektid peale arvude. Nulliga (0) tähistatud element ei pruugi olla arv null, vaid see on lihtsalt nullelement, st liitmise neutraalne element. Samuti ei ole ühega (1) tähistatud mitte arv üks, vaid ühikelement, korrutamise neutraalne element.
Tõsi küll, just need üheksa omadust on reaalarvudel. Niisiis moodustavad reaalarvud korpuse (reaalarvude korpuse).
See, et kõik korpused ei koosne arvudest, nähtub järgmisest näitest. Siin on elementideks ainult kaks sõna, paaris ja paaritu. Elementide hulk K on niisiis väga väike: {paaris, paaritu}. Kas sõnadega saab sooritada tehteid? Saab küll, kui lepitakse kokku näiteks järgmised tulemid:
paaris+paaris = paaris,  paaris·paaris = paaris
paaritu+paaritu = paaris,  paaritu·paaritu = paaritu
paaris+paaritu = paaritu,  paaris·paaritu = paaris
paaritu+paaris = paaritu,  paaritu·paaris = paaris
Kõik võimalikud arvutused saavad sooritatud, ja tulemused ei tundu sugugi olevat rumalad!
Pandagu eriti tähele, et paaris+x = x, olgu x kumb tahes, ja paaritu·x = x, olgu x kumb tahes. Seega vastab paaris 2. punkti "nullelemendile" 0 ja paaritu 7. punkti "ühikelemendile" 1.
Hulgas K = {paaris, paaritu} = {0, 1} on võimalik tõestada ka kõikide teiste punktide kehtivust. Järelikult on tegemist korpusega. See korpus kuulub lõplike korpuste ehk Galois' korpuste sekka. Pange muide tähele, et selles korpuses 1+1 = 0; seal pole olemas mingit "kahte"!
Korpused on korpuseteooria põhiline uurimisobjekt.
Korpuste tuntud näited on ratsionaalarvude korpus, reaalarvude korpus, kompleksarvude korpus ja jäägiklassiringid mod p, kus p on algarv.
Formaalsed definitsioonid
Korpus on algebraline struktuur hulgal F, mis moodustab liitmise + suhtes hulgal F kommutatiivse rühma neutraalse elemendiga   ning mille -ist erinevad elemendid hulgast  moodustavad korrutamise suhtes kommutatiivse rühma, kusjuures korrutamine on liitmise suhtes distributiivne.
Täpsemalt, hulka F koos sellel defineeritud algebraliste tehete liitmise + ja korrutamisega * (, st ) nimetatakse korpuseks, kui on täidetud järgmised aksioomid: Aksioomid 1–4 vastavad kommutatiivse rühma definitsioonile hulga F elementide liitmise + suhtes, aksioomid 5–8 vastavad kommutatiivse rühma definitsioonile hulga  elementide korrutamise * suhtes ja аksioom 9 seob liitmise ja korrutamise distributiivsusseadusega.
Mustviires
Mustviires (Chlidonias niger) on tiirlaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Mustviires on 22–25 cm pikk, tiibade siruulatus on 63–68 cm ja kaal 60–86 g. Pea ja kael on mustad, selg ja tiibade pealispind tuhkhallid. Saba on helehall ja alakülg valge.
Korpus (matemaatika)
Formaalsed definitsioonid
Aksioomid 1–7 ja 9 on ühikelemendiga assotsiatiivse kommutatiivse ringi definitsioon.
Mustviires
Mustviires on levinud Põhja-Ameerikas ja Euroopas. Euroopa linnud talvituvad Aafrikas, Põhja-Ameerika linnud Lõuna-Ameerika põhjaosa rannikul. Eestis on ta ebaühtlaselt levinud väikesearvuline haudelind, tema pesitsusaegset arvukust hinnatakse 1000–2500 paarile. Pesitseb madalaveelistel järvedel ja riimveelistel merelahtede roostikes. Pesa ehitab taimeprahist puhmale või eraldi ujuvana. Kurnas on 2–3 muna ja see on täis mai lõpus.
Mustviires on Eestis III kategooria kaitsealune liik.
Korpus (matemaatika)
Formaalsed definitsioonid
Kui korrutamise kommutatiivsuse aksioom välja jätta, saame kaldkorpuse definitsiooni.
Seoses teiste (ajalooliselt hiljem vaatluse alla võetud) struktuuridega saab korpust defineerida kui assotsiatiivset kommutatiivset ringi, mis on kaldkorpus. Struktuuride hierarhia on järgmine:
Seotud definitsioonid
Korpuse alamkorpus on korpuse alamhulk, mis on põhikorpuse tehete ahendite suhtes korpus. Põhikorpus on oma alamkorpuse laiend.
Korpuste homomorfism on niisugune kujutus f ühest korpusest teise, et, ja f(1)=1. Ükski pööratav element ei saa kujutuda nullelemendiks, sest, järelikult iga homomorfismi tuum koosneb nullelemendist, seega korpuste homomorfism on sisestus.
Korpuse karakteristik on sama mis ringi karakteristik, nimelt vähim niisugune positiivne täisarv n, et ühikelemendi n-kordne summa iseendaga on nullelement:
Galois' korpused on korpused, millel on lõplik arv elemente. Need on nime saanud Évariste Galois' järgi, kes neid esimesena uuris.
Ajalugu
Korpuse mõiste raames töötas implitsiitselt Évariste Galois 1830. aastal (sellest sai alguse Galois' teooria). Kasutades korpuse algebralise laiendi ideed, leidis ta selle piisava ja tarviliku tingimuse, et ühe muutuja võrrand oleks radikaalides lahenduv. Hiljem näidati Galois' teooria abil, et võimatu on lahendada selliseid klassikalisi ülesandeid nagu ringi kvadratuur, nurga trisektsioon ja kuubi duplikatsioon.
Korpuse mõiste eksplitsiitne kasutuselevõtmine omistatakse Richard Dedekindile, kes nimetas seda algul ratsionaalseks väljaks (korpuseks hakati seda nimetama 1871. aastal).
Et korpuse mõiste on üldalgebra mõistete seas tavalistele arvudele kõige lähem, kasutatakse lineaaralgebras korpust kui struktuuri, mis universaliseerib skalaari mõister, ja lineaaralgebra põhistruktuur vektorruum defineeritakse konstruktsioonina üle mis tahes korpuse.
Korpuseteooria on suuresti ka algebralise geomeetria ja algebralise arvuteooria aluseks.
Ahtama jõgi
Jõgi algab Rapla–Järvakandi–Kergu maanteest umbes 300 m idas. Samas piirkonnas saavad alguse ka Laeste oja ja Raikküla oja. Jõgi voolab Rapla–Järvakandi–Kergu maantee, Koikse–Purku tee, Raikküla–Päärdu tee ja Lipa–Mõisamaa tee (Ahtama sild) alt läbi. Jõgi suubub Mõisamaa külas Moodra sillast (Lipa–Mõisamaa tee) umbes 300 m kirdes vasakult Vigala jõkke (44,5 km suudmest). Jõest lõuna pool asub Tõrasoo looduskaitseala (mõned väikesed osad ka põhja pool).
Jõgi on vähese orgaanilise aine sisaldusega heledaveeline avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutab majanduslikult (vee erikasutusloaga) Raikküla vallavalitsus.
Ahtama jõe keskkonnaregistri kood on VEE1111500.
Dresdeni ringkond
Dresdeni ringkond oli eraldi valitsetav ala (ringkond) Saksimaa idaosas. See oli üks kolmest ringkonnast Saksimaal. Loodi Saksimaa valitsuse otsusega ajavahemikus novembrist 1990 kuni 1. jaanuarini 1991. Hõlmas 204 valda kaheksas kreisis, samuti kolm kreisivaba linna.
Omavalitsused (kuni aastani 2008)
right|250px|Dresdeni ringkonna asend Saksimaal
Omavalitsused (aastast 2008)
4 kreisi ja 1 kreisivaba linn (Dresden)
Kreisid:
Pärnu linn (haldusüksus)
Pärnu linn on omavalitsusüksus Pärnu maakonnas.
Omavalitsusüksus moodustati 1. novembril 2017, kui jõustus Audru valla, Paikuse valla, Pärnu linna ja Tõstamaa valla ühinemine. Tõstamaa vallavolikogu ei olnud nõus vabatahtlikult Pärnu linnaga liituma ja vaidlustas sundliitmise Riigikohtus, kuid jäi seal kaotajaks.
Haldusreformi käigus moodustatud omavalitsuse pindala on 858,07 km² ja sellega on Pärnu pindalalt suurim "linn" Eestis. Pärnu linna koosseisus on moodustatud Audru osavald, Paikuse osavald ja Tõstamaa osavald.
Pärnu linna koosseisu kuuluvad Pärnu linn, Lavassaare ja Paikuse alev, Audru ja Tõstamaa alevik ning 49 küla: Ahaste, Alu, Aruvälja, Eassalu, Ermistu, Jõõpre, Kabriste, Kastna, Kavaru, Kihlepa, Kiraste, Kõima, Kõpu, Kärbu, Lao, Lemmetsa, Liiva, Lindi, Liu, Lõuka, Malda, Manija, Marksa, Männikuste, Oara, Papsaare, Peerni, Pootsi, Põhara, Põldeotsa, Põlendmaa, Päraküla, Rammuka, Ranniku, Ridalepa, Saari, Saulepa, Seliste, Seljametsa, Silla, Soeva, Soomra, Tammuru, Tuuraste, Tõhela, Tõlli, Valgeranna, Vaskrääma, Värati.
Linnavalitsemine ja haldusorganid
Pärnu linna kohaliku omavalitsuse esinduskogu on Pärnu linnavolikogu, mille juht on linnavolikogu esimees. Täitevvõim on Pärnu linnavalitsus, mille juht on Pärnu linnapea.
Sõpruslinnad
Sõpruslinnad on:
Vidini piirkond
Vidini piirkond on 1. järgu haldusüksus Bulgaarias. Piirneb läänes Serbiaga ja põhjas Rumeeniaga.
Piirkonnas on 141 asulat, neist 7 linna.
Haldusjaotus
thumb Piirkonnas on 11 valda:
Välislingid
🇧🇬
Theódoros Zagorákis
Theódoros Zagorákis (Θεόδωρος Ζαγοράκης; sündinud 27. oktoobril 1971 Kaválas) on endine Kreeka jalgpallur, Kreeka jalgpallikoondise poolkaitsja ja kapten.
Isiklikku
Theodoros Zagorakis on 178 cm pikk ja kaalub 75 kg.
Dietüüleeter
Dietüüleeter ehk etüüleeter ehk etoksüetaan ehk eeter on kergesti lenduv iseloomuliku lõhna ja kõrvetava maitsega värvuseta vedelik. Tema keemiline valem on C4H10O ehk täpsemini CH3CH2OCH2CH3.
Dietüüleetri molaarmass on 74,12 g/mol. Sulamistemperatuur on –116,3 °C, keemistemperatuur on 34,6 °C ja leekpunkt on –45 °C. Vedela dietüüleetri tihedus on 713,4 kg/m³ ja viskoossus +25 °C juures 0,224 cP. Normaaltingimustel on ta värvitu vedelik.
Vees lahustub ta halvasti: 20 °C juures saab 100 g vees lahustada 6,9 g dietüüleetrit. See-eest lahustub ta orgaanilistes lahustites.
Dietüüleeter süttib kergesti. Tema isesüttimistemperatuur on 170 °C, nii et ta võib süttida juba kuuma pinnaga kokku puutudes, ilma et sinna oleks mingit leeki või sädet vaja. Keemialaborites kasutatakse tema kuumutamisel või utmisel tavaliselt auru, mis võimaldab piirata temperatuuri 100 °C-ga.
Dietüüleeterit saadakse etanooli kontsentreeritud väävelhappega dehüdraatides või eteeniga hüdrateerides. Teda tarvitatakse lahustina ja ekstrahendina mõne ravimi koostises.
Dietüüleetri aur on mürgine. See on õhust raskem ning võib allapoole koguneda ja hapnikuga reageerides plahvatada.
Arvatakse, et dietüüleetri avastas Ramón Llulli 1275. aastal, kuigi selle kohta pole säilinud tõendeid. 1540. aastal sünteesis seda Valerius Cordus, kes nimetas selle magusa vitrioli õliks. Nimetus tuleb sellest, et seda saadi etanooli ja väävelhappe, mida tollal kutsuti vitrioliõliks, segu utmisel. Umbes samal ajal avastas Paracelsus eetri tuimastava mõju. Eetriks nimetas selle aine 1730. aastal August Siegmund Frobenius.
Meditsiiniline kasutamine
Hoffmanni tilgad on Eestis tuntud nimetustega "liikva", "õuhka" ja "õuka".
Olmetarvitamine
Kuna eeter tekitab joovet, kasutatakse seda ka uimastina. Kuid eetri joomine on tervisele ohtlikum kui näiteks alkoholi joomine. Eluohtlik annus eetri sissevõtmisel võib olla juba 20 milliliitrit.
Voynichi käsikiri
pisi|Tekstinäide Voynichi käsikirjast
Voynichi käsikiri on ebaselge päritoluga, tundmatus keeles ja kirjas käsikirjaline illustreeritud raamat, mida peetakse pärinevaks 15. või 16. sajandist. Paljud krüptoloogid on püüdnud selle sisu seni tulemusteta dešifreerida. Käsikiri on nime saanud Poola päritolu Ameerika raamatukaupmehe Wilfrid M. Voynichi järgi, kes selle 1912. aastal ostis. Praegu asub manuskript Yale’i ülikooli raamatukogus.
Illustratsioonide järgi otsustades arvati, et käsikiri pärineb Euroopast ajavahemikust 1450–1520. 2011. aastal käsikirja pärgamendile tehtud radiosüsiniku analüüs näitas, et see pärineb vahemikust 1404–1438. Esimesed teated sellest pärinevad 17. sajandist, mil manuskript kuulus salapärasele Praha alkeemikule Georg Bareschile. 1870. aastal ilmus käsikiri välja Itaalias jesuiitliku Collegio Romano ülikooli raamatukogus, kust see 1912. aastal rahapuuduse tõttu müüki pandi ja Voynichi kätte sattus. Käsikirja autoriteks on oletatud Roger Baconit, John Deed, Edward Kelleyd, Jacobus Sinapiust, Anthony Achami, Antonio Averlinot ja isegi Voynichit ennast.
vasakul|pisi|150px| Illustreeritud lehekülg botaanika jaotisest
Käsikiri koosneb 240 õhukesest pärgamendilehest; mõned lehed on ilmselt aja jooksul kaotsi läinud. Tekst koosneb rohkem kui 170 000 kirjamärgist, mis moodustavad umbes 35 000 sõna meenutavat rühma. Kirjamärgid ei vasta ühelegi maailmas teada olevale kirjasüsteemile, kuid näivad pärinevat 20–30-märgilisest "tähestikust". Ilmseid kirjavahemärke ei ole, kuid mõnes kohas on lõigu algus märgistatud punkti või tärniga. Märgid ja neist moodustatud "sõnad" näivad järgivat teatud loomulikule keelele iseloomulikke seaduspärasusi. Käekirjaekspertide väitel näitab analüüs, et tekst on kirjutatud püsiva sujuva hooga, ilma et autor oleks pidanud enne iga tähte või sõna mõtlemiseks peatuma.
Käsikiri koosneb kuuest osast, mis ilmselt käsitlevad eraldi teemasid – botaanikat, astronoomiat, bioloogiat, kosmoloogiat, farmaatsiat ja retsepte. Seda on peetud keskaegseks alkeemia- või meditsiinikäsiraamatuks, kuid ebaõnnestumised käsikirja dešifreerimisel on viinud ka oletusteni, et tegu on mõttetu märgijadaga. pisi|600px| Dešifreerimise hõlbustamiseks on käsikirjas kasutatud märke püütud viia vastavusse ladina tähestikugaEnamik krüptolooge lähtub oletusest, et tegu on mõnes Euroopa keeles kirjutatud mõtestatud tekstiga, mis on keeruka šifri abil teisendatud väljamõeldud tähestikku. On aga ka pakutud, et tekst on mõnes Aasia keeles (hiina, tiibeti, vietnami, tai vms).
Traïanós Déllas
Traïanós Déllas (Τραϊανός Δέλλας; sündinud 31. jaanuaril 1976 Monastiri) on Kreeka jalgpallitreener ja endine Kreeka jalgpallikoondise kaitsja, Euroopa meister (2004).
Kreeka rahvuskoondises mängis ta aastatel 2001–2009 53 korda ja lõi 1 värava. Debüüt koondises oli 2001. aasta aprillis, kui mängiti Horvaatiaga.
Isiklikku
Traïanós Déllas on 196 cm pikk ja kaalub 92 kg.
Rites of Spring
Rites of Spring oli Ameerika Ühendriikide punkansambel. Kuigi bändi liikmed ise end emožanrisse ei lahterda, peetakse seda üheks esimeseks emobändiks. Tihtipeale minnakse isegi nii kaugele, et nimetatakse neid emožanri alusepanijateks.
Ansambel sai nime Igor Stravinski sümfoonilise balleti "Püha kevad" (ka "Kevadpühitsus"; inglise keeles "The Rite of Spring") järgi.
Kuna nad lavalaudadel eriti tihti ei käinud ja olid omal ajal tuntud energiliste ja emotsionaalsete esinemiste poolest, said nende esinemised omaette legendaarseteks sündmusteks.
Kuigi bändi juured asuvad kiires ja lärmakas hardcore punk ' i stiilis, arendasid nad žanrit edasi ning lõhkusid hardcore-muusika tüüpilised mallid. Näiteks nende laulude temaatika ei olnud harilik hardcore punk ' ile omane ühiskonna ja valitsuse kriitika, vaid laulusõnad olid väga individualistliku suunaga ning rääkisid indiviidi isiklikest probleemidest.
Angiospasm
Angiospasm on kapillaaride, väikeste arterite patoloogiline kitsenemine, mis on tingitud veresoonte seinte elastsuse vähenemisest koos ateroskleroosi vormidega.
2011. aasta pretendentide turniir
pisi|250px|[[Boris Gelfand, võitnud 2011. aasta pretendentide finaalmatši sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga]]
2011. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide matšid (inglise keeles Candidates Matches 2011 of the World Chess Championship) oli 2011. aastal Kaasanis peetud male MM-võistluste pretendentide turniir.
Pretendentide turniiri (matšid) võitis Iisraelit esindav 43-aastane suurmeister Boris Gelfand, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga.
2011. aasta pretendentide matšid peeti 3.–27. mail 2011 Kaasanis. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti ajakontrolliga 120 minutit 40 käigule, seejärel 60 minutit järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta. Veerand- ja poolfinaalmatšides mängiti neli ja finaalmatšis kuus partiid. Kui matši võitjat ei selgunud, siis mängiti täiendavalt lisapartiid (kiir- ja välkpartiid).
Auhinnafond moodustas 420 000 eurot (finaali jõudnud maletajad said kumbki 90 000 eurot, poolfinaalmatši kaotanud maletajad said kumbki 60 000 ja veerandfinaalmatši kaotanud igaüks 30 000 eurot).
Osavõtjate kvalifitseerumine
¹) Reitingud on antud 2011. aasta jaanuari seisuga
Eberhard von Schüren
Eberhard von Schüren (surnud 16. märtsil 1561) oli Liivi ordu liige ja Dobele komtuur aastatel 1535–1545.
Veneetsia doodž
pisi|Veneetsia vabariigi vapp pisi|Viimane Veneetsia doodž [[Lodovico Manin]] Veneetsia doodž (veneetsia keeles Doxe de Venexia, itaalia keeles Doge di Venezia), mida mõnikord tõlgitakse ka kui "hertsog" (itaalia keeles Duca), oli Veneetsia vabariigi kõrgeim võimukandja ja juht rohkem kui tuhande aasta jooksul. Doodžid valiti linnriigi aristokraatia poolt eluks ajaks.
Eberhard von Schüren
Eberhardi vanemad olid Konrad von Schüren zu Schuir ja Anna von Mallinckrodt. Ta pärines Schuiri mõisast, mis asub praegu Esseni linna territooriumil. Tema suguvõsa kuulus Vestfaali väikeaadelkonna hulka.
1521–1522 oli ta Tallinna linnusekomtuuri (Hauskomtur) kohusetäitja, 1523–1525 linnusekomtuur. Seejärel pidas ta sama ametit Riias, kuid kuna Riias toona enam komtuuri polnud, oli ta Riia ordulinnuse pealik. 1535. aastal sai ta Dobele komtuuriks ja oli selles ametis kuni 1545. aastani. 1551. aastal on teda mainitud endise komtuurina, ta elas koos kolme teenijaga komtuurkonna territooriumil tagasitõmbunult Neuenburgischeni mõisas. Ta suri sealsamas 1561. aastal.
Veneetsia doodž
Doodži valimine
Doodži privileegid ei olnud täpselt määratletud ja kuigi ametikoht usaldati mõjukate Veneetsia perekondade siseringi liikmetele, hakati hiljem, pärast seda, kui mitmed doodžid olid ametis olles enda ametiga sidunud oma poja, seadusega kontrollima seda päriliku monarhia suunas liikuvat tendentsi. See seadus kirjutas ette, et ühelgi doodžil ei olnud õigust seostada ametis olles enda ametikohaga ühtegi oma pereliiget või määrata pereliikmeid oma ametijärglasteks. Pärast 1172. aastat usaldati doodži valimine viimaks neljakümnest liikmest koosnevale komiteele, mille liikmed valiti Veneetsia Suure Nõukogu (Maggior Consiglio) liikmete seast valitud nelja mehe poolt. Suur Nõukogu ise aga nimetati igal aastal ametisse 12 isiku poolt. Pärast seda kui 1229. aasta valimistel said kandidaadid võrdselt poolthääli, suurendati valijameeste arvu ühe võrra 41 peale.
Aastal 1268 kasutusele võetud uued doodžide valimise eeskirjad olid kasutuses kuni vabariigi lõpuni aastal 1797. Nende eesmärk oli vähendada nii palju kui võimalik üksikute mõjukate perekondade mõju ja eeskirju viidi täide keeruka valimisprotseduuri kaudu. Liisuheitmisega valitud Suure Nõukogu 30 liikme arv kahandati järgmise liisuheitmisega üheksale. Need üheksa liiget valisid 40 liiget ja nende seast valiti liisuheitmisega omakorda välja 12, kelle ülesandeks oli valida 25 liiget. Seejärel valiti nende 25 seast liisuheitmise teel välja üheksa, kes valisid 45 isikut. Seejärel vähendati nende arv järjekordse liisuheitmisega 11 peale, kes olid need, kes valisid lõpuks need 41 isikut, kes hakkasid tegelikult doodži valima. Keegi sel viisil välja valitutest ei osutunud valituks, kui ta ei saanud vähemalt 25 häält 41-st, üheksa häält üheteistkümnest või kaheteistkümnest või seitse häält üheksa valijamehe hulgast. Nii selle protsessi kui sellele järgnenud tseremoniaalse rongkäigu üksikasjalik kirjeldus on säilinud Martin Da Canale'i töös "Les Estoires de Venise".
Kasutusel oli ka tseremoniaalne vormel veneetslastega nõupidamiseks: pärast seda, kui uus doodž oli valitud, ja enne seda, kui ta andis ametivande, esitleti teda rahvale, kasutades selleks lauset "see on Teie doodž, kui see Teile meeldib". Selle kombe kasutamine lõppes aastal 1423, mil doodž Francesco Foscarit esitleti rahvale sõnadega "Teie doodž", mis ei seadnud enam mingeid piiranguid.
Reglemendid
pisi|[[Doodžide paleekompleks Veneetsias]] Kui algselt oli doodžidel suur ilmalik võim, siis pärast 1268. aastat olid doodžid pideva range järelevalve all: enne võõramaistelt võimudelt tulnud saadetiste avamist pidi ta ootama teiste ametnike juures viibimist ning tal ei tohtinud olla välisriikides varasid.
Alates 1268. aasta 7. juulist, mil doodži ametikoht oli mõnda aega täitmata, juhtis ex officio riiki consigliere ducale ("hertsoglik nõunik"), kellel oli vicedoge tiitel.
Rituaalne roll
pisi|left|Doodži suur protsessioon, 16. sajand pisi|Veneetsia 53. doodži [[Bartolomeo Gradenigo (1260–1342) münt, mis kujutab doodži Püha Markuse ees põlvitamas]] pisi|"Bucintoro naasmine Molosse taevaminemispühal" ([[Canaletto maal aastast 1730). Bucintoro oli doodžide riiklik laev.]] Üks doodžide tseremoniaalsetest kohustest oli tähistada Veneetsia ja mere sümboolset abielu. Selleks visati doodži riiklikult laevalt bucintorolt sõrmus Aadria merre. Varem oli see tseremoonia kutsutud ellu, et mälestada Dalmaatsia vallutamist doodž Pietro II Orseolo poolt aastal 1000. Tseremoonia leidis aset taevaminemispühal. Oma hilisema ja suurejoonelisema kuju sai tseremoonia pärast seda, kui paavst Aleksander III ja Saksa-Rooma riigi keiser Friedrich I Barbarossa külastasid Veneetsia rahu sõlmimisel 1177. aastal Veneetsiat. Riiklikel sündmustel oli doodž ümbritsetud järjest suureneva hulga tseremooniaga ja rahvusvahelistes suhetes oli tal suveräänse vürsti staatus.
Doodž osales ka San Marco väljakult algavatel protsessioonidel. Doodž asus protsessiooni keskmes ja talle eelnesid prestiiži järgi tõusvas järjekorras riigiametnikud ja talle järgnesid staatuse järgi kahanevas järjekorras aadellikud võimukandjad. Francesco Sansovino kirjeldas aastal 1581 seda protsessiooni pisimate detailideni ning tema kirjeldust kinnitab ning täiendab Cesare Vecellio aastast 1586 pärinev San Marco väljakul kulgevat doodži protsessiooni kujutav maal.
Regaalid
pisi|Doodž [[Andrea Gritti kujutatuna Tiziano Vecellio poolt]] Alates 14. sajandist oli Veneetsia doodži tseremoniaalseks krooniks ja tuntud sümboliks corno ducale – ainulaadne doodži müts. Tegemist oli jäiga sarve meenutava peakattega, mis oli valmistatud kalliskividega kaunistatud brokaadist või kulda sisaldavast kangast. Selle all kanti camaurot ehk peent linasest riidest mütsi, millel oli Früügia mütsiga (klassikalise vabaduse sümboliga) sarnaneva kujuga teravik. Teisel ülestõusmispühal juhatas doodž protsessiooni San Marco basiilikast San Zaccaria kloostrisse, kus abtiss andis talle üle nunnade käsitööna valminud uue camauro.
Surm ja matmine
Kuni 15. sajandini peeti surnud doodži matuseteenistust tavaliselt San Marco basiilikas, kuhu on maetud ka mõned varasemad doodžid. Pärast seda aga toimusid kõigi hilisemate doodžide matused Santi Giovanni e Paolo basiilikas, kuhu on maetud 25 doodži.
Viimane doodž
Mida enam doodži konstitutsiooni oligarhilised elemendid välja kujunesid, seda rohkem määrati doodži ameti olulisi funktsioone teistele ametnikele või administratiivsetele nõukogudele ning doodžist, kes kunagi oli olnud laeva juhiks, sai pigem laeva käilakuju. Veneetsia viimane doodž oli Ludovico Manin, kes astus 1797. aastal ametist tagasi pärast seda, kui Veneetsia läks linna vallutanud Napoleon I aegse Prantsusmaa võimu alla.
Kuigi Veneetsias kuulutati 1848. aastal 17 kuuks taas välja vabariik, mis püüdis panna vastu Austria poolsele annekteerimisele, ei suutnud see taaselustada doodži tiitlit, vaid kasutas riigi juhtimiseks muid meetodeid (diktaatorid ja kollektiivne riigijuhtimine, sh triumviraat).
Räsna (Tapa)
Räsna on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Ajalooliselt asus küla Ambla kihelkonnas ja külas oli Räsna mõis.