cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Üleraie
Tagajärjed
Üleraie halvim tagajärg on metsamaa kadumine ja metsa täielik hävimine. Igal aastal raiutakse Amazonase vihmametsas üle miljoni hektari vihmametsa. Kliimamuutus on metsade degradeerumise ja raadamise põhjus ning tagajärg. Metsade hävitamine kahjustab kliimat, sest metsad aitavad tagada puhast õhku, talletada CO2, reguleerida veeringlust ning hoida ära elurikkuse vähenemist ja mulla erosiooni.
Üleraie tõttu tekivad äärmuslikud kliimanähtused, mis põhjustavad tulekahjusid, põuda ja üleujutusi. See omakorda häirib inimtegevust ja -elu, hävitab inimeste ja loomade elu- ja pesitsuspaiku.
Üleraie mõjutab ka inimest. Näiteks väheneb selle tõttu ravimite ja meditsiiniliste ressursside tootmiseks vajaminev elurikkus.
Üleraie põhjused
Üleraie esineb puistutes, kus kasvab kõrge hinna ja suure nõudlusega puit. Halb on olukord troopilistel aladel kasvavate diospüüri perekonna puudega, sest ajalooliselt on nende järele olnud suur nõudlus, aga kuna puude kasv on aeglane, on toimunud üleraie, mis ei lase puudel suureks ega tüvedel jämedaks kasvada.
Aaro
Aaro on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 672. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Aaro 89 mehel.
Nikola Peković
Peković mängib 2010. aastast NBA klubis Minnesota Timberwolves.
Karl Leinus
Karl Leinus (29. august 1889 Ähijärve, Vana-Antsla vald – 19. veebruar 1968 Tallinn) oli eesti koorijuht ja pedagoog.
Leinus sai alghariduse Kaika kihelkonnakoolis, seejärel astus Riia vaimulikku seminari. Õppis muusikat Vilniuses, 1912. aastal lõpetas laulu-muusika õpetajate kursuse Hersoni muusikakoolis. 1913–1915 õppis muusikat Moskvas ja Peterburis, 1916. aastal sooritas eksami koorijuhi kutse saamiseks keiserlikus kapellis.
1917–1924 oli Tallinna linna XIX ja XII algkooli juhataja, 1924. aastast muusikaõpetaja Tallinna koolides.
1913–1917 juhatas Leinus Tallinna karskusseltsi Valvaja koori. 1919. aastal organiseeris Tallinnas lastekoori "Laulu lapsed"; mida juhatas 1925. aastani. Aastatel 1919–1928 juhatas Põhjala koori ning 1929. aastast segakoori Raudam. Vabadussõjast võttis K. Leinus osa Tallinna Kooliõpetajate roodus. Alates 1958. aastast kuni surmani oli Karl Leinus vanade revolutsionääride lauluansambli ühiskondlik juhataja.
Aastatel 1950–1965 oli Karl Leinus üks üldlaulupidude üldjuhte (lastekooride ja vene kooride üldjuht). 1962. aasta noorte laulupeol vene kooride üldjuht, 1967. aasta noorte laulupeo aujuht.
Martna sovhoos
Martna sovhoos oli sovhoos Haapsalu rajoonis Martna külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Martna. Sovhoosi pindala oli 12 300 ha.
Sovhoosi keskmine töötajate arv (1977) oli 360.
Kraftwerk
Kraftwerk on saksa ansambel, mille moodustasid 1970. aastal Düsseldorfis Ralf Hütter ja Florian Schneider. Ansamblit peetakse üheks elektroonilise muusika populariseerijaks.
Aastal 2014 pälvis ansambel Grammy elutööauhinna ja 2021. aastal arvati nad Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
Diepholzi vald
Diepholz on linn ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal, Diepholzi kreisi keskus.
Aladi tiik
Aladi tiik on järv Võru maakonnas Antsla vallas Antsu külas. Veekogu pindala on 3,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1663 m.
Diepholzi vald
See asub Hunte ja Lohne jõe ääres, umbes 45 km Osnabrückist kirdes ja 60 km Bremenist edelas. Linna pindala on 104,45 km². 31. detsembril 2015 elas seal 16 692 inimest.
Kursi metskond
Kursi metskond (endine Puurmani metskond) nimetati ümber 1939. aastal.
Munitsipaalettevõte
Munitsipaalettevõte ehk omavalitsusettevõte (inglise municipal enterprise) on omavalitsusele kuuluv ettevõte, mis on asutatud omavalitsuse raha eest.
Ridala sovhoos
Ridala sovhoos oli sovhoos Haapsalu rajoonis Ridala külanõukogus. Sovhoosi keskasula oli Sinalepa. Sovhoosi pindala oli 7900 ha.
Izmir Smajlaj
Izmir Smajlaj (sündinud 29. märtsil 1993 Shkodëris) on Albaania kaugushüppaja.
2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängudel sai ta 21. koha (tulemus 7,72 m) ja kvalifikatsioonist edasi ei pääsenud.
2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta kaugushüppes isikliku rekordiga 8,08 kuldmedali. Ta tõi Albaaniale esimese kuldmedali kergejõustiku tiitlivõistluselt.
Suur näitemäng
"Suur näitemäng" on Eriti Kurva Muusika Ansambli teine album, mis ilmus 1996. aastal helikassetina. Kasseti andis välja ansambel ise.
Izmir Smajlaj
Tema isiklik rekord kaugushüppes välitingimustes on 8,03, mis on püstitatud 21. mail 2016 Elbasanis. Sisetingimustes on tema rekord 8,08, mis on püstitatud 4. märtsil 2017 Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis. Tema isiklik rekord kolmikhüppes on 16,30. Kõik kolm rekordit on ühtlasi ka Albaania rekordid.
Suur näitemäng
Kasseti vahelehel olevad laulude pealkirjad ning ansambli nimi ("Especially Sad Music Orchestra") ja albumi nimi ("Big Acting") on kirjas ka ingliskeelsena. Enamus lugudest lindistati Tallinnas asunud stuudios "Mida Muusika" ning lood miksis David Caudhery. Neli lugu lindistati Eesti Raadio stuudios. Tollal oli ansambel seotud Von Krahli Teatriga ning seda kinnitab ka kasseti vahelehel olev märkus "EKMA leiate Von Krahli Teatrist 6313237".
1996. aasta rahvusvahelisel teatrifestivalil Baltoscandal osales ansambel samanimelise kavaga "Suur näitemäng", mis kanti ette 25. juunil kell 17:30 Rakvere kultuurimajas.
Kasseti vahele kirjeldus "Suure näitemängu" kujunduse kohta: "Kogu visuaalne kunst suurele näitemängule on loodud Liina ja Reili poolt aga kasseti kujundas Liina üksi.
Lugude nimekiri
A1. "Suur näitemäng" ("Big Acting") A2. "Sel päeval nad matsidki narri" ("The Day They Buried The Jester") A3. "Välkommen Till Dei Fria Tallinn" ("Tallinn by night") A4. "Hääbumise lugu" ("Fade Out") A5. "Tsardas" ("Tschardaschh") A6. "Veel elumees" ("Chanson") B1. "I Walk My Dog" ("Ma jalutan oma koera") B2. "Andke andeks mu daamid" ("Forgive Me My Ladies") B3. "Peegel pildis" ("Reflection In The Picture") B4. "Ringimäng 2" ("RoundDance 2") B5. "Algus" ("The Beginning") B6. "Saalid" ("Halls")
Lugude nimekiri on kirjas nii, nagu see on kasseti vahelehel - koos mõningate kirjavigadega.
Vormsi sovhoos
Vormsi sovhoos oli sovhoos Haapsalu rajoonis Vormsi külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Hullo. Kolhoosi pindala oli 4900 ha.
Natural Spirit
Natural Spirit on 1999. aastal loodud Ukraina folk metal 'i ansambel.
Ansambel sündis Tšernigivi linnas, bändi algatajaks oli Oleg Kirienko. Esimesed kaks plaati andis bänd välja plaadifirma Moon Records sildi all. Pärast teise albumi ilmumist kolis bänd Kiievisse. Nende järgmised plaadid andis välja USA plaadifirma Sound Age Productions.
Ilmar Kruusamäe
Haridus
Ilmar Kruusamäe lõpetas 1975 Jõgeva Keskkooli ja 1980 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse ja krediidi eriala.
Tegevus kunstnikuna
Ilmar Kruusamäe on kunsti alal iseõppija, akadeemilist kunstiharidust tal pole. Maalimisega hakkas ta aktiivsemalt tegelema üliõpilasaastail. 1976. aastast on ta osalenud Tartu Ülikooli Kunstikabineti tegevuses. Alates 1990. aastatest on Kruusamäe kunstikabineti juhataja. Alates 1980. aastast on Kruusamäe vabakutseline kunstnik. Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige aastast 1988 ja Eesti Maalikunstnike Liidu liige aastast 1996.
Kruusamäe on tuntud eelkõige fotorealismi harrastajana. Tema looming on mitmesuguste eripärade järgi kindlatesse perioodidesse jaotatav. Tema teoseid on omandanud kõik suuremad Eesti kunstimuuseumid ning ka mitu akadeemilist kultuuriasutust. Suur osa Kruusamäe tuntumatest teostest on erakogudes, samuti leidub ta maale mitme välismaise muuseumi kogudes.
Plungė rajoon
Rajooni pindala on 1105 km². 2014. aasta seisuga elas seal 36 524 inimest.
Rajoon moodustati 1950. aastal. Tänapäevastes piirides aastast 1999. Rajoon koosneb järgmistest valdadest: Alsėdžiai, Babrungase, Kuliai, Nausodise, Paukštakiai, Plateliai, Stalgėnai, Šateikiai, Žemaičių Kalvarija ja Žlibinai vald. Eraldi administratiivüksuse moodustab veel Plungė linn.
pisi|tühi|Plungė rajooni omavalitsused
Halduskeskus on Plungė linn. Teised tähtsamad asulad on Plateliai, Kuliai, Alsėdžiai ja Žemaičių Kalvarija alevid. 2011. aasta seisuga olid elanikest 98,54% leedulased, 0,51% venelased, 0,11% ukrainlased, 0,07% valgevenelased, 0,05% poolakad ja 0,72% oli teistest rahvustest.
Rajoon asub suuremalt osalt Žemaidi kõrgustikul. Suurimad jõed on Minija oma lisajõe Babrungasega ja rajooni põhjaosa läbiv Varduva, rajooni lõunaosast algab ka Jūra. Suurim järv on Plateliai järv.
Plungė rajooni territoorium jääb osaliselt Žemaitija rahvuspargi, osalt aga Salantai regionaalpargi territooriumile.
Aterno-Pescara jõgi
Aterno-Pescara (ladinakeelne nimi Aternus) on jõgi Itaalias Abruzzo maakonnas. Aterno-Pescara on Abruzzo pikim jõgi.
Popoli juures (Pescara provints) ühineb Aterno Pescaraga ning hakkab kandma Aterno-Pescara nime või siis kutsutakse seda lihtsalt Pescara jõeks. Jõgi suubub Aadria merre Pescaras.
Pihlalaid
Pihlalaid on mitme Eesti saare nimi:
Horezmi NSV
thumb|Horezmi Nõukogude Rahvavabariigi lipp Horezmi Nõukogude Rahvavabariik oli Hiiva khaaniriigi alal 26. aprillil 1920 välja kuulutatud riik, mille pealinn oli Hiiva. 20. oktoobril 1923 muudeti riigi nimi Horezmi Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks, mis liideti Vene NFSV-ga. 15. veebruaril 1925 riik likvideeriti. Territoorium jagati Turkmeeni NSV, Usbeki NSV ja Karakalpaki AO vahel.
Horezmi NSV pindala oli 62 200 km² ja rahvaarv üle 600 000.
Anastassija
Anastassija (vene keeles Анастасия) on slaavipärane naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 277. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Anastassija 585 naisel.
Husaar
Husaar on nimetus, mida kasutati mitut tüüpi kergeratsaväelaste kohta.
Üldise arusaama järgi on husaar ungari algupäraga kergeratsaväelane. Nimetus husaar tuleneb ungari keelest ning tähendab kahekümnendiklane (ungari husz - kakskümmend; ar - ette või ära andma). 1458. aastal kehtestati Ungaris seadus, mille kohaselt iga 20 aadlimõisa kohta tuli anda väeteenistusse üks ratsamees, sellest aadlike maakaitse-ratsaväest värbas üksusi samuti türklaste vastu sõdivasse Poola väkke. Ungarlaste sõjameheoskused olid nii kõrged, et termin husaar muutus auasjaks. Nii hakkasidki end 16.–17. sajandil husaarideks nimetama ka poola aadliratsaväe rüütlid, kes kandsid aga raudrõivast ja olid relvastatud piikidega, olles seega klassikalises mõttes midagi kürassiiri ja ulaani vahepealset. Osa sõjaajaloolasi teevad terminoloogiliselt vahet Poola husaari (hussar) ja Ungari husaari (huzar) vahel, kuid eesti traditsioonis see võimalus puudub. Soovitatav on kasutada: Poola husaar = raskeratsavägi ja Ungari husaar = kergeratsavägi juurde.
Walker, Texase korravalvur
"Walker, Texase korravalvur" ("Walker, Texas Ranger") on USA kriminaalsari.
Sarja toodeti aastatel 1993–2001. Sari sai väga populaarseks ja seda on näidatud rohkem kui 100 riigis üle maailma. Eestis on sarja näidanud Kanal 2 ja Kanal 12.
Ado (eesnimi)
Ado on mehenimi.
Rannamõisa maastikukaitseala
pisi|Rannamõisa pank Rannamõisa maastikukaitseala asub Harjumaal Harku vallas.
Ado (eesnimi)
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 511. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ado 144 mehel.
Rannamõisa maastikukaitseala
Rannamõisa pank võeti kaitse alla 1959. aastal. Uus kaitse-eeskiri kinnitati 2000. aastal.
Vaata ka
Eesti kaitsealade loend
Bad Ischl
Bad Ischl (baieri keeles Bod Ischl) on väike kuurortlinn, mis asub Ülem-Austrias Trauni jõe ääres. Linn on Salzkammerguti regiooni keskus.
Linnas asub Kaiservilla, mis oli Austria-Ungari keisri Franz Joseph I ja keisrinna Elisabethi suveresidents.
2024. aastal saab Bad Ischlist Grazi (2003) ja Linzi (2009) järel kolmas Euroopa kultuuripealinn Austrias.
tühi|pisi|Kongressi- ja teatrimaja
Oliver!
"Oliver!" on Lionel Barti 1960. aastal valminud muusikal. Muusikali süžee põhineb Charles Dickensi romaanil "Oliver Twist". Muusikal kanti esimest korda ette 1960. aastal Londonis West Endis. 1963. aastal kanti muusikal esimest korda ette Broadwayl ja 1963. aastal pälvis see Tony auhinna parima algupärase muusika kategoorias (Best Original Score).
Eestis on muusikal lavateed käinud kahel korral. Esmalt esietendus "Oliver!" Vanemuise teatris Ülo Vilimaa lavastuses 1993. aastal. Peaosades olid teiste seas Rolf Roosalu (Oliver Twist), Hannes Kaljujärv (Bill Sikes) ja Ülle Tinn (Nancy). 2003. aastal etendus muusikal Tallinna Linnahallis Georg Malviuse lavastuses. Peaosades olid Evelin Samuel ja Ele Millistfer (Nancy), Mait Malmsten (Bill Sikes) ning Aivar Tommingas (Fagin).
1968. aastal tehti muusikali põhjal samanimeline film.
Viiruki tiik
Viiruki tiik on järv Võru maakonnas Antsla vallas Antsu külas. Veekogu pindala on 1,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 835 m.
Garret Hobart
pisi|Garret Hobart Garret Augustus Hobart (3. juuni 1844 – 21. november 1899) oli Ameerika Ühendriikide jurist ja poliitik, asepresident aastail 1897–1899.
Hobart oli New Jersey senati vabariiklasest liige aastatel 1876–1882 ja selle president 1881–1882. Ta kandideeris ka Ameerika Ühendriikide Senatisse, kuid ei osutunud valituks. Temast sai asepresident pärast William McKinley võitu 1896. aasta presidendivalimistel.
Ta suri asepresidendiametis olles 1899. aastal.
Andrei Ivanov
Andrei Ivanov on mitme tuntud inimese nimi:
Vladimir Avilov
Vladimir Avilov (sündinud 10. märtsil 1995 Maardus) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Eesti Meistriliiga klubis Nõmme Kalju.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Avilov 27. detsembril 2014 sõpruskohtumises Katari vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Brent Lepistu ja Andreas Raudsepp.
Klubi
''Uuendatud seisuga 22. november 2017''
Koondis
''Uuendatud seisuga 22. november 2017''
Plungė mõis
pisi|Plungė mõisa peahoone Plungė mõis (Plungės dvaras) on endine mõis Leedus Plungė rajoonis Plungės. Peahoone aadress on Parko g.1.
Metsakimalane
pisi|Isane metsakimalane Metsakimalane (Bombus sylvarum) on mesilaslaste sugukonda kuuluv putukas.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse.
Plungė mõis
Mõisakompleksi ehitasid välja just Ogińskid. Peahoone lasi rajada Michał Mikołaj Ogiński. Hoone on uusgooti stiilis, ülejäänud kompleksi juures on aga kasutatud ohtralt renessansiajastu elemente. Loss valmis aastal 1879. Arhitektideks olid Karol Lorenz ja Friedrich August Stüler.
pisi|left|Skulptuur Plungė mõisa pargis
Peahoone ümber paikneb 58,3 hektari suurune park. Arvatakse, et seda hakati kujundama juba XVIII sajandil. Park asub Babrungase jõe kaldal. Üks vanemaid puid pargis kannab nime Perkūno ąžuolas (tõlkes Piksetamm). Peahoone juures asub pargis purskkaevuga tiik.
Mõisakompleksist on säilinud 9 hoonet. Peahoone juures asuvad kontorid ja tall, ülejäänud hooned asuvad pargi servas. Endine advokaadi maja asub Babrungase jõe teisel kaldal. Aastail 1873–1902 tegutses mõisa juures muusikakool, kus õppis ka Mikalojus Konstantinas Čiurlionis.
pisi|Plungė mõisa tall
Mõis võõrandati aastal 1921. Algul paiknes seal põllumajanduskool, seejärel kasutas seda Leedu sõjavägi. Pärast Teist maailmasõda asus peahoones tehnikum, tänapäeval asub seal Žemaitija kunstimuuseum. Lossi interjöör ei ole säilinud.
Antonina
Antonina on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 98. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Antonina 1803 naisel.
Indrek Holst
Indrek Holst on omandanud matemaatika magistrikraadi Tartu Ülikoolis (1993) ja tegutsenud kindlustusäris.
Ta on töötanud Eesti Vabariigi Kindlustusinspektsioonis, Hansapanga Kindlustuse AS aktuaarina ja SEB elu- ja pensionikindlustuse juhatuse esimehena. 2019. aastast on ta puhastustarvete firma Cordeline OÜ omanik ja juhatuse liige. 1. märtsist 2021 kuni 31. märtsini 2022 oli Indrek Holst Sotsiaalkindlustusameti peadirektor.
18. märtsil 2022 teatas Holst avalikkusele, et lahkub riigiameti juhi kohalt ja läheb tagasi erasektorisse. Sotsiaalkindlustusamet on 2022. aasta algusest saanud kriitikat pensionide kojukande ja hiljem ka Ukraina sõjapõgenike vastuvõtmisel tekkinud probleemide pärast.
Kaiservilla
pisi|Kaiservilla pisi|Villa park Kaiservilla oli Austria-Ungari keisri Franz Joseph I ja keisrinna Elisabethi suveresidents, mis asub Ülem-Austria kuurortlinnas Bad Ischlis. Tänapäeval kuuluvad selle valdused nende lapselapselapsele ertshertsog Markus Emanuel Salvatorile.
Sõjakuulutus
Villas allkirjastas Franz Joseph I pärast Franz Ferdinandi atentaati Sarajevos sõjakuulutuse Serbiale, mis päädis Esimese maailmasõja vallandumisega.
Põrtusõ tiik
Põrtusõ tiik on järv Võru maakonnas Antsla vallas Antsu külas. Veekogu pindala on 1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 769 m.
Kateríni
Kateríni (kreeka keeles Κατερίνη) on linn Kreekas. See on Kesk-Makedoonia piirkonnas asuva Piería piirkonnaüksuse halduskeskus.
pisi|vasakul|Katerini park
Agnes (eesnimi)
Agnes on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 175. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Agnes 1042 naisel. Agnes oli keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus oli 37). Kõige populaarsem oli eesnimi Agnes vanuserühmas 85+, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 23,29.
Munitsipaalkool
Munitsipaalkool on õppeasutus, mida haldab kohalik omavalitsus. Terminit "munitsipaalkool" on kasutatud ka valla- ja linnakoolide üldnimetusena.
Eestis on munitsipaalkoolid nt Narva Humanitaargümnaasium ja Tartu Maarja Kool.
Edgar Sein
Edgar Sein (varjunimed Edgar Hiiesaar, Madis Präu, Cactus; 5. märts 1908 Kärdla – 7. juuni 1941 Tallinn) oli eesti ajakirjanik.
Ta sündis Kärdlas, kuid peagi asus pere Tallinna. 1922. aastal lõpetas ta algkooli ja asus õppima kaubanduskooli. Õppimine edenes keskmiselt, kuid talle mõjus masendavalt ema surm.
Kuna teda ei vabastatud 1924. aastal õppemaksust, siis hakkas ta klassivend Richard Vakmanni (Rudolf Vakmanni vend) mõjul lugema revolutsioonilist kirjandust. 30. novembril küsis Richard Vakmann talt ja veel kahelt klassivennalt, kas nad on vabad, et midagi ette võtta. Poisid olid ja nad arvati ilma nende teadmata 1. detsembri riigipöördekatse kaitsemeeskonda. Jaan Anvelti korraldusel saadeti "kaitsemeeskond" August Lillakase ja Richard Kääri juhtimisel Karl Einbundi ennast veristama; selle käigus sai ta haavata. Sein arreteeriti detsembri lõpus; ülekuulaja ütles, et kui see tema teha oleks, annaks ta poisile vitsa ja saadaks koju. 28. mail 1925 toimunud sõjaringkonnakohus mõistis ta kolmeks aastaks vangi, kust ta vabanes 1926 aasta lõpus.
Pärast vanglast vabanemist oli ta mitmesugustel juhutöödel, teiste seas oli ka Tööliste Maja, kust ta infot töö kohta sadamas Nõukogude kaubalaevade lossimisel, selleks oli vaja Poliitilise Politsei lubakirja. Viimase hankimisel kohtus ta Poliitilise Politsei agendi Eduard Kapstaga. Sadamatöölist tast ei saanud, kuid ta oli mõnda aega Tööliste Majas majadevalitseja, kohtudes aeg-ajalt Eduard Kapstaga, kes sai talt Tööliste Maja uudiseid.
Pasilaid
Pasja ehk Pasilaid on 49,96 hektari suurune saar Väinameres, halduslikult Läänemaal Vormsi vallas Rumpo külal alal. Laiu rannajoone pikkus on 4,65 kilomeetrit.
Horostyta
Horostyta on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Włodawa maakonnas Wyryki vallas. Horostyta asub Włodawast umbes 21 km lääneloodes.
Pasilaid
Pasilaid asub 1,5 kilomeetrit Rumpo säärest edelas. Laiul kasvab rohttaimestikku, leidub võsa ja kadastikku.
Horostyta
Küla on esmamainitud 1521. aastal.
Pasilaid
Pasilaid kuulub Vormsi maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Kaberneeme sadam
pisi|Kaberneeme sadam pisi|Kaberneeme sadam Kaberneeme sadam (sadama kood: EE KBN) on väikelaevasadam Kaberneeme poolsaare idaküljel, Kaberneeme külas.
Sadama geograafilised koordinaadid on 59 31’12.51"N; 25 16’42.23"E ning see võib vastu võtta kuni 24 m pikkusi ja kuni 5 m laiusi väikelaevu, mille süvis ei ületa 2,1 m.
Ungern-Sternbergi palee
Ungern-Sternbergi palee ehk Eesti Teaduste Akadeemia maja on hoone Tallinna vanalinnas aadressil Kohtu tänav 6. Hoone arhitekt on Martin Gropius ja see ehitati aastatel 1865–1868.
Esindushoone ja linnaresidentsina kavandatud hoone lasi rajada krahv Ewald Alexander Andreas von Ungern-Sternberg (1824–1899), kes oli Hiiu- ja Läänemaa mõisate Suuremõisa, Kärdla, Soonlepa, Partsi, Vilivalla, Ungru, Võnnu, Jõesse, Keskvere, Kõrgessaare, Lauka ja Reigi mõisnik. Tema abikaasa Adele (sünd. Stackelberg) oli Elistvere mõisa pärijanna.
Aastatel 1911 kuni 1940 oli hoone Eestimaa Kirjanduse Ühingu omanduses ning alates 1946. aastast haldab seda Eesti Teaduste Akadeemia.
Aastal 1995 arvati see kultuurimälestiseks kui olulist ajaloolist ja arhitektuurset väärtust omav hoone.
Hoone ehitus
Kohtu tänava ja Pika jala poolse nõlvaku vahel asuv hoone ehitati Berliinist pärit arhitekt Martin Philipp Gropiuse (1824–1880) kavandite kohaselt aastatel 1865–1868. Hoone krundi põhjaküljel asusid varem väike lagunenud elamu, kõrts ja kõrvalhooned.
Hoone planeering oli orienteeritud keskteljele, palee esindussaal, mis tavaliselt asus paleedes teisel korrusel, asub hoones aga vestibüüliga samal korrusel ning sellise siselahenduse tulemusena puudub palees tüüpiline toretsev esindustrepp.
Palee teisele korrusele ehitati pere magamis- ja lastetoad, hoone esindus- ja eluruumid olid selgelt eraldatud. Ülakorruse väiksemad toad paigutati kahele poole keskset koridori, mille lakke ehitati suur katuseaken.
Hoone valmis lõplikult 1866. aastal ja hoonekompleksile lisati veel täiendavalt poolteisekorruselised väravahooned, mis flankeerisid pääsu Kohtu tänavalt hoone sisehoovi: põhjapoolses küljes tõllakuur ja lõunapoolses küljes tallihoone, kutsari korteriga ning nendevahelise kõrge võrevärav.
Eestimaa Provintsiaalmuuseum
1899. aastal suri krahv Ewald Ungern-Sternberg ning tema abikaasa Adelele jäänud maja omandas Eestimaa Rüütelkond, kes loovutas selle Eestimaa Kirjanduse Ühingule (vahetusena ühingu Wismari tänava krundi vastu). Eestimaa Kirjanduse Ühing avas hoones Eestimaa Provintsiaalmuuseumi.
Pidulik Provintsiaalmuuseumi ja ühtlasi kogu maja avamine toimus 3. detsembril 1911. aastal.
Hoones teostati enne avamist ümberehitused, mille käigus kohandati hoone keldriruumid raamatukogu tarbeks, ehitati uus kivitrepp hoone vasakusse tiiba ja hoonesse seati sisse elektrivalgustus ja keskküte. Ümberehitustööd projekteeris Eestimaa kubermanguinsener Erwin Bernhard ja ümberehituses osales ka Tallinna linnainsener Erich Jacoby.
Eesti NSV Teaduste Akadeemia
1946. aastal anti hoone Eesti NSV Teaduste Akadeemia käsutusse, kes hakkas seda kasutama Eesti NSV Teaduste Akadeemia Presiidiumi töö- ja esindushoonena.
Talvi Märja
Talvi Märja (kuni 1956. aastani Talvi Väli; sündinud 8. septembril 1935 Tallinnas) on eesti tennisist, treener, sporditegelane, psühholoog, andragoog, poliitik.
Haridus
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 10. keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli spordipedagoogika ja 1973. aastal psühholoogia erialal. 1983. aastal kaitses ta psühholoogiakandidaadi kraadi.
Sportlaskarjäär
Sportima hakkas ta koolipäevil Nõmmel, tennisetreeninguid alustas 1947 Dünamos Evald Kree juhendamisel. Aastatel 1951–1957 võistles ta 43 korda Eesti NSV koondises.
Tulemused
1956. ja 1957. aastal kuulus ta Nõukogude Liidu edetabeli esikümnesse. Aastatel 1951–1959 võitis ta üksikmängus 2 kulda, 2 hõbedat ja 2 pronksi ning paarismängudes 3 kulda, 8 hõbedat ja 1 pronksi.
Muu tegevus
Aastatel 1954–1974 oli ta Dünamo tennisetreener, tema parim õpilane oli Mare Kalberg. Ta on tegutsenud ka tennisekohtunikuna ja kuulunud aastatel 1962–1978 Tenniseföderatsiooni presiidiumi.
1970. aastate teisel poolel alustas ta täiskasvanute koolitamisega. Juhtimis- ja organisatsioonipsühholoogiale spetsialiseerununa töötas 10 aastat kergetööstuse süsteemis (ENSV Kergetööstuse Ministeeriumi Juhtimissüsteemide Projekteerimise ja Konstrueerimise Büroos, Mainoris).
Aastatel 1986–1998 oli ta Tallinna Pedagoogikaülikooli andragoogika ja juhtimistöö õppetooli juhataja, aastast 1989 dotsent, aastast 1993 andragoogika professor, aastast 1998 emeriitprofessor. Ta on osalenud täiskasvanuhariduse valdkonna teadus- ja arendustegevuses ning täiskasvanuhariduse poliitika kujundamises. Osaleb Eesti Täiskasvanute Koolitajate Assotsiatsiooni Andras tegevuses alates selle asutamisest 1991. aastal (kuni aastani 2003 oli juhatuse esimees).
Ta on avaldanud spordipsühholoogiaartikleid, andragoogikaalaseid artikleid ja raamatuid.
Aastatel 1995–1999 oli Märja Riigikogu liige.
Isiklikku
Tema abikaasa oli võrkpallur Olaf-Karl Märja.
Kõrgessaare kunstsiidivabrik
Kõrgessaare kunstsiidivabrik oli kunstsiidi tootnud vabrik Hiiu maakonnas Kõrgessaare asulas endise Viskoosa mõisa alal.
1912. aastal ostis osa Viskoosa mõisa aladest 430 tiinu maad Belgia, Prantsuse ja Inglise kapitaliga Peterburi ettevõte La Viscosa. Ettevõte ehitas sinna kunstsiidivabriku, vabrikuhooned ehitati hiigelsuurtest raudkividest. Kõrgessaare oli vabriku asukohaks valitud soodsa Kõrgessaare sadama asukoha pärast. Vabrik jõudis toota vaid proovitoodangut. Kohapealseks direktoriks oli üks osanikke, Cogan-Bernstein. I maailmasõja alguse tõttu lõpetas vabrik tegevuse. Aastatel 1914 ja 1915 tegutses vabrik osalise koormusega, siis evakueeriti sisseseade Moskva lähedale, vabriku ruumidesse aga paigutati Vene sõjavägi.
Hiljem, Eesti NSV ajal, asus vabriku hoonetes tapamaja-lihatööstus, mis on teinud ka lihatooteid ja kalatehas, viimane tootis põhiliselt kalakonserve. Eesti Vabariigi ajal on nendes hoonetes tootmistegevus hääbunud ja lakanud.
La Viscosa nimi on kandunud Kõrgesaare aleviku kunstsiidivabrikut ümbritsevale alale ja bussipeatusele.
Pihlalaid (Soela väin)
pisi|Pihlalaid. [[Hiiumaa Mudeliklubi foto.]] Pihlalaid on Saare maakonnas Saaremaa vallas Pammana küla alal Soela väinas asuv 6,64 hektari suurune saar (laid). Laiu rannajoone pikkus on 2 kilomeetrit.
Saare koordinaadid on. Laid asub 1,5 kilomeetrit Pammana ninast loodes. Laid on kaetud rohttaimestikuga.
Gabriel de Lorges, Montgommery krahv
Gabriel de Lorges, Montgomery krahv, Lorgese ja Ducey lord (5. mai 1530 – 26. juuni 1574) oli Šotimaalt pärit Prantsuse aadlik ja kuningas Henri II šoti kaardiväe ülem. Ta surmas Henri II piigiturniiril ning hakkas pärast seda protestandiks ehk šoti kaardiväe vastaseks. Temast sai hugenottide juht.
Vladimir Malkov
Vladimir Malkov (vene keeles Владимир Геннадьевич Малков; sündinud 15. jaanuaril 1980 Joškar-Olas) on Venemaa jalgpallur.
2012 mängis ta klubis FC Narva Trans.
Marlen Piskunov
Marlen Piskunov (sündinud 12. märtsil 1977) on Eesti riigiametnik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Piskunov on töötanud Kultuuriministeeriumi õiguse ja varahalduse asekantslerina, erinevatel ametikohtadel Kaitsepolitseiametis, olnud Siseministeeriumi õigusosakonna nõunik ja Politseiameti personaliosakonna juhtivinspektor, samuti Rahandusministeeriumis riigihalduse ning avaliku teenistuse osakonna juhataja.
Alates 22. maist 2019 kinnitas tollane kaitseminister Jüri Luik Marlen Piskunovi Kaitseressursside Ameti peadirektoriks. Sellel ametikohal töötas ta kuni 18. märtsini 2022. Seejärel sai temast Tervise Arengu Instituudi tugikeskuse juht.
Marella Discovery 2
Marella Discovery 2 (end. Legend of the Seas) on esimene Vision-klassi ristluslaev, mis kuulub ettevõttele Royal Caribbean Cruises Ltd. ja mida käitab laevakompanii Marella Cruises. Tema sõsarlaev on Splendour of the Seas.
Ajalugu
Legend of the Seas ehitati Chantiers de l'Atlantique'i laevatehases Saint-Nazaires Prantsusmaal 1995. Vettelaskmistseremoonia toimus 5. septembril 1994 ja laeva ristiemaks sai Cindy Pritzker. Esmareisile asus Legend of the Seas 16. mail 1995. Laev oli registreeritud 1995–2002 Libeeria pealinna Monroviasse ja alates 2002 Bahama pealinna Nassausse.
Tehnilised andmed
Laev on 264 m pikk ja 32 m lai ning tema süvis on 7,3 m. Laev suutis arendada kiirust 24 sõlme. Selle kogumahutavus on 69 130. Laevatekke on 11. Laeval on nii reisija- kui kajutikohti 2064. Laevaperes on 720 liiget. Laeva peamasina moodustasid 5 Wärtsilä diiselmasinat, mille koguvõimsus on 54,3 MW.
Pardal
Laeval on teater, kino, solaarium, spaa, 2 ujulat, võimla, kahekorruseline restoran Romeo & Juliet, kohvik, 4 temaatilist baari, ostukeskus, tantsusaal, diskosaal, vaateplatvorm ja mägironimissein.
Juhtumid
Laeva kasutati 1.–8. septembril 2012 Russki saarel aset leidval Aasia ja Vaikse Ookeani Majanduskoostöö (APEC) riikide tippkohtumisel luksusliku ujuvhotellina.
pisi|tühi|Legend of the Seas Oslos (2014)
Vladimir Dolgopolov
1993–1994 mängis ta klubis FC Tevalte Tallinn.
Matthäus Daniel Pöppelmann
Matthäus Daniel Pöppelmann (3. mai 1662 Herford, Saksamaa – 17. jaanuar 1736 Dresden, Saksamaa) oli Saksa arhitekt, eelkõige tuntud 1719. aastal valminud Dresdeni Zwingeri peoplatsi järgi, mida peetakse barokkarhitektuuri parimaks näiteks.
Karjäär
Pöppelmann oli ametilt Saksimaa liidumaa arhitekt ning seega veetis suurema osa oma karjäärist Saksimaa pealinnas Dresdenis, kus projekteeris linna sümboliteks saanud hooned ja ehitised. Arhitekt jõudis Dresdenisse 18 aasta vanuselt 1680. aastal, sai 1705. aastal Saksimaa arhitektiks ja 1718. aastal seeniorarhitektiks August II ehk August Tugeva õukonnas, kes oli lisaks Poola ja Leedu aladele Saksimaa kuurvürstiriigi valitseja aastatel 1694–1733, mille pealinn oli Dresden. August Tugeval ja Pöppelmannil oli oluline roll linna taas ülesehitamisel pärast seda 1685. aastal laastanud tulekahju.
Zwinger
pisi|alt=|Zwinger läänesissepääsu kohal olev Kroonvärav
Zwinger hävis peaaegu täiesti teise maailmasõja pommitamise käigus 13.–15. veebruaril 1945, kuid samal aastal algasid ka taastamistööd ning mõned taastatud hoonetest avati külastajatele juba 1951. aastal. 1963. aastaks oli Zwinger suuremas osas taastatud. Hoones asuvad kunstikogud olid enne sõda sealt evakueeritud.
Tänapäeval asuvad Zwingeri hoonetekompleksis koos Vanade Meistrite galerii, kus on üle 700 maali, nende hulgas näiteks Tiziani, Raffaeli, Vermeeri ja Rembrandti teosed, Dresdeni portselani kollektsioon, kus on üle 20 000 Jaapani, Hiina ja Meisseni portselaneseme, ja Kuninglik matemaatika- ja füüsikainstrumentide kabinet, kus on välja pandud kartograafia- ja mõõteriistu.
Pillnitzi palee
Endine kuningate suveresidents Pillnitzi palee asub Dresdeni linna idaosas Elbe jõe kaldal endises külas, kuid tänapäeval Pillnitzi linnaosas. Pillnitzi palee koosneb kolmest põhihoonest: Jõeäärne palee (Wasserpalais) jõekaldal, Mäepalee (Bergpalais) mäe peal, mõlemad barokkstiilis chinoiserie elementidega ning hilisem uusklassitsistlik Uus palee (Neues Palais). Paleehooned ümbritsevad barokkaeda ning on ise ümbritsetud suurest avalikkust aiast, kus asuvad paviljonid, kirik ja teised hooned. August Tugev päris selle hoone ning lasi selle ümber ehitada Pöppelmannil, et see sobituks pidustuste jaoks. Ehitust alustati 1720. aastal, kui Pöpppelmann muutis senised hooned ja kiriku baroksemaks. Kõigepealt ehitati ümber aastatel 1720/21 Jõeäärne palee Pöppelmanni plaanide järgi, seejärel aastatel 1723/24 Mäepalee, samal ajal lisati ka aed ning aastal 1725 ehitus lõpetati pannes fookuse rohkem chinoiserie-stiilile, seejärel arvatakse, et August II huvi kadus ning ta keskendus rohkem teistele ehitistele ja Pillnitzi palee unustati. 1725. aastal projekteeris Prantsuse arhitekt Zacharias Longuelune Jõeäärsele paleele trepid, mis viivad alla gondli dokini.
1723. aastal palus August tugev Pöppelmannil lisada palee aeda Püha Vaimu kirik, mis oma asukoha tõttu on tuntud kui Viinamäe kirik (Weinbergkirche).
Moritzburgi loss
Saksimaa hertsog Moritz leidis Dresdeni linnast põhja jäävad alad olevat väga head jahipidamiseks ning peagi rajas sinna enesele jahilossi, mille lasi August Tugev 1723. aastal Pöppelmannil ümber kujundada. Pöppelmann lisas neljale tornile lisakorruse ning tornid ühendati ka peamajaga, kuna eelnevalt olid vaid omavahel ühendatud. Lisaks ühendavad lossi kaheksa inimtekkelist tiiki ja kaheksa tiigimaja.
Lossis asub tänapäeval üks Euroopa suurimaid jahitrofeede kollektsioone.
Gross-Sedlitzi barokkaed
Tänapäeval on seal kaks oranžeriid, purskkaevud ja üle 60 skulptuuri ning augusti esimesel nädalal korraldatakse aias festivali Poola Valge Kotka Ordeni pidustuste mälestuseks.
Jaapani palee
Hoone hävis samuti 1945. aasta pommitamises, kuid taastati 1954. aastal. Tänapäeval kasutab hoonet etnoloogia muuseum ning veel kaks ajaloomuuseumi.
Augusti sild (Augustusbrücke)
pisi|"Vaade Augusti silllale Elbe jõe paremalt kaldalt"– B. Belloto Pöppelmann projekteeris lisaks hoonetele ka tamme, teid ja ka sildu, näiteks Dresdeni Augusti sild, mis ehitatud Elbe jõele aastatel 1727–1731. Kuni 1750. aastani oli see sild ainuke, mis ühendas Elbe kaldaid omavahel. Samal kohal oli sild juba ehitatud 1070. aastal ning Pöppelmanni projekti järgi ehitatud sild oli kolmas. Praegune sild on sinna ehitatud 1949. aastal ehk viies sild samal kohal, pärast eelmise silla hävinemist 1945. aasta pommitamises. Sel kohal asuv sild on kandnud mitut nime, kuid pärast Saksamaa ühinemist 1990. aastal otsustati nimetada sild siiski Saksimaa kuulsama kuninga August Tugeva järgi. vasakul|pisi|Kolme kuninga kiriku torn
Kolme kuninga kirik Dresdenis
Kolme kuninga kirik ehitati Dresdenisse aastatel 1732–1739 Pöppelmanni ja arhitekti George Bähri koostöös. Kirikul on uusbarokne torn, mis lisati hoonele umbes 100 aastat hiljem. Kirik kannatas Teises Maailmasõjas pommitamises ning esialgsest kirikust on säilinud Johann Benjamin Thomä barokkaltar. Hoones asub koos sanktuaariumiga ka konverentsikeskus, mis pakub võimalusi õppetööd ja koosolekuid korraldada. Kirikus asub üks Dresdeni tähtsamaid säilinud renessanssmonumente – 12,5-meetrine "Dresdeni surmatants", mis on tehtud Cristoph Waltheri poolt vahemikus 1534–1536 ning loodi algselt Dresdeni kindluse jaoks.
Brian May
OBE Brian Harold May (sündinud 19. juulil 1947) on Briti muusik ja astrofüüsik.
Matthäus Daniel Pöppelmann
Poolas
Arhitekti viimaseks jäänud projektid olid aga väljaspool Saksamaad, kui ta koos arhitekt Z. Longuelunega projekteeris Varssavisse paleed, kuid plaane ei jõutud ellu viia. Kuid Pöppelmanni projektidest jõuti ellu viia koos arhitekt Johann Christoph von Naumanniga kavandatud Varssavi tänavate paigutus ja -plaanid, millest viidi ellu ainult Saxon Axis ehk Saksimaa teljed.
Brian May
Eeskätt on ta tuntud kui ansambli Queen kitarrist. Kitarristina kasutab ta isetehtud kitarri Red Special. Ta on kirjutanud näiteks sellised hitid nagu "We Will Rock You", "Who Wants to Live Forever", "Tie Your Mother Down", "Now I'm Here", "I Want It All" ja "Too Much Love Will Kill You".
May sai 2007. aastal doktorikraadi astrofüüsikas ning on Liverpool John Moore's University kantsler.
Kitse-Aadu tiik
Kitse-Aadu tiik on järv Võru maakonnas Antsla vallas Antsu külas ja Valga maakonnas Valga vallas Tagula külas. Veekogu pindala on 1,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 949 m.
Brian May
15. märtsil 2023 andis kuningas Charles III talle teenete eest muusikas ja heategevuses Briti impeeriumi ordu ohvitseri tiitli (Officer of the Order of the British Empire, lühendtähistus: OBE).
Elukäik
Brian May, Harold ja Ruth May ainus laps, sündis Hamptonis Londonis ning käis Hampton Grammar Schoolis. Sel ajal pani ta kokku oma esimese bändi Nineteen Eighty-Four laulja ja basskitarristi Tim Staffelliga. May lõpetas kooli väga heade tulemustega.
1974–1988 oli Brian abielus Chrissie Mulleniga, kellega tal on kolm last: Jimmy (sünd. 15. juuni 1978), Louisa (sünd. 22. mai 1981) ja Emily Ruth (sünd 17. veebruar 1987). Paar lahutas 1988. aastal.
Brian on intervjuudes öelnud, et võitles 1980ndate lõpus sügava depressiooniga ning kaalus isegi enesetappu, pidades põhjusteks abielu purunemist ja enda halva isana tundmist, oma isa Haroldi surma ja Freddie Mercury haigust.
May on praegu abielus endise näitleja Anita Dobsoniga, keda mees kohtas 1986. aastal.
Ajalehe The Sunday Times järgi oli Mayl 2009. aasta seisuga 70 miljoni naelsterlingi väärtuses vara.
Herbert Vainu
Herbert Vainu (kuni 1936 Vainov; 24. detsember 1929 – 13. august 2011) oli eesti ajakirjanik, publitsist ja väliskommentaator.
Ta kaitses 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia ja loogika kateedris diplomitöö teemal "Materialistlikud elemendid M. I. Karinski loogikas".
Ta töötas aastatel 1952–1953 Vastseliina rajooni TSN täitevkomitees.
Hiljem töötas ta ajakirjanikuna Eesti Televisioonis ja Eesti Raadios. Ta oli aastaid väliskommentaator ETV uudistesaates "Aktuaalne kaamera" ja tegi kaastööd ajalehtedele.
Tegevus NLKP-s
Ta oli alates 1957. aastast Eestimaa Kommunistliku Partei liige.
==Raamatud ==
Alex Killorn
Alexander Joseph Killorn (sündinud 14. septembril 1989 Halifaxis, Nova Scotias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Tampa Bay Lightning keskründajana.
Aastatel 2008–2012 mängis ta neli hooaega Harvardi Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2007. aastal valiti ta NHL-i draft'is Lightningi poolt 77. valikuna. 2012. aasta mais sõlmis ta klubiga kaheaastase lepingu. NHL-i tööseisaku tõttu debüteeris ta Lightningi meeskonnas alles hooaja 2012–13 teises pooles. Hooaja esimeses pooles mängis ta American Hockey League'i klubis Syracuse Crunch. Esimese värava NHL-is lõi Killorn 17. veebruaril 2013 mängus Florida Panthersi vastu.
16. märtsil 2019 tegi ta mängus Washington Capitalsi vastu oma NHL-i karjääri esimese kübaratriki.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.
Évariste Galois
pisi|Évariste Galois Évariste Galois (25. oktoober 1811 Bourg-la-Reine – 31. mai 1832 Pariis) oli prantsuse matemaatik. Ta pani aluse nüüdisaegsele algebrale. Galois hukkus 20-aastaselt duellil ja tema saavutusi tunnustati alles postuumselt.
Elulugu
Évariste Galois' isa Nicolas Gabriel Galois oli kultuurne, filosoofiline intelligent, isikuvõimu kirglik vastane ja kodanikuvabaduste propageerija. Napoleoni saja päeva ajal sai Nicolas Galois Bourg-la-Reine'i linnapeaks. Ta pidas linnapeaametit edasi ka pärast Waterloo lahingut, teenides vaatamata oma veendumustele monarhiat. Isalt päris Évariste viha türannia ja alatuse vastu ning luuleanni. Ema Adélaide Marie, kes oli pärit juristide perekonnast, andis enda vanemale pojale edasi selle, mis ta ise religiooni ja klassikaliste keelte vallas oli omandanud. Adélaide Galois’d peeti tahtejõuliseks ja õilsahingeliseks naiseks, kes, nagu ta meeski, vihkas türanniat. Pole aga teada, et keegi Galois’ esivanematest oleks silma paistnud matemaatikaalase andekusega. .
1823. aastal astus Galois 11-aastaselt Pariisi Louis-le-Grandi lütseumi. Juba esimesel semestril toimus koolis vahejuhtum, kus õpilased, kahtlustades direktorit jesuiitide toetamises, keeldusid koolis kaasa töötamast; tulemusena heideti 40 õpilast vanematega nõu pidamata välja. Galois nende seas polnud, aga niisugune ebaõiglus jättis temasse sügava jälje.
Aastail 1828–29 tabas Galois’d mitu tagasilööki. Esiteks kukkus ta kaks korda läbi Pariisi Polütehnilise Kooli sisseastumiseksamitel. Esimesel korral viis selleni lahenduse lakoonilisus ja sõnalise selgituse nappus. Aasta hiljem suulisel eksamil tekkis samal põhjusel tüli eksamineerijaga. Polütehnilisse kooli pääsemine oli Galois’le oluline, kuna see oli vabariiklaste keskus. Teiseks tappis 1829. aastal Galois' isa enese. Põhjuseks olid ühe vaimuliku epigrammid, mis olid suunatud Galois' sugulaste vastu ja mille autoriks oli vaimulik kirjutanud Nicolas Galois' nime.
Pöördelised avastused algebraliste võrrandite teooriast soovis Galois esitada Teaduste Akadeemiale. Sel ajal otsustas akadeemiale esitatavate matemaatiliste tööde väärtuse üle tavaliselt Augustin-Louis Cauchy. Kombeks oli arvata, et Cauchy ei pööranud Galois' tööle tähelepanu ja kaotas artikli käsikirja. Viimasel ajal on ilmsiks tulnud, et see ei pruukinud õige olla: Cauchy olevat kavatsenud neid tulemusi akadeemias esitleda 1830. aasta alguses ja olevat koguni Galois'd julgustanud edasi töötama.
1830. aastal õnnestus Galois'l astuda vähem prestiižsesse Kõrgemasse Normaalkooli. Sel aastal avaldas ta ühtlasi kolm teedrajavat artiklit algebraliste võrrandite teooriast ja esitas need Teaduste Akadeemia konkursile. Akadeemia tolleaegne sekretär Joseph Fourier võttis käsikirja uurimiseks koju kaasa, kuid suri enne sellega tutvumist. Pärast Fourier' surma olid Galois' artiklid jäljetult kadunud. Nii paistis noorele geeniusele, et juba teist korda kaotab Teaduste Akadeemia tema töid ega vaevu neid üldse uurimagi. Kõrgemas Normaalkoolis õnnestus Galois'l õppida vaid ühe aasta, sest ta heideti vabariikluse pooldamise eest koolist välja. Nõnda jäi Galois elatusvahendita.
Järjestikused ebaõnnestumised kibestasid Galois'd, kes otsustas suunduda poliitikasse. 1830. aastal toimus Prantsusmaal Juulirevolutsioon, mis lõppes küll üksnes vabameelsema valitseja võimuletulekuga, kuid pakkus ahvatlevaid võimalusi. Ta astus rahvuskaardi suurtükiväkke, mis saadeti aga revolutsioonisündmuste keerises varsti laiali. Segastel asjaoludel Galois arreteeriti ja mõisteti üheksaks kuuks vangi.
Pärast vanglast vabanemist osales Galois duellil, mis oli tõenäoliselt seotud kas armuafääri või poliitiliste motiividega. Duell toimus Pariisi lähistel Gentillys 30. mail 1832. Ta leiti järgmisel hommikul haavatuna ja viidi haiglasse, kus ta suri.
Flokeeritud kangas
Sel viisil toodetakse näiteks mööblikangaid, mida flokeeritakse ositi või kogu kanga ulatuses, aga ka rõivakangaid, mille puhul on tavalisem mustriline flokeerimine.
Tehnoloogia
Flokeerimiseks kantakse kangale täielikult või mustrina liimikiht ja sellele puistatakse elektrostaatiliselt peened kiud. Aluskangale liimitavateks kiududeks võivad olla nii puuvill, vill kui ka tehiskiud, kuid enamasti kasutatakse viskooskiude. Selleks et kiud jääksid püstisesse asendisse, antakse flokeerimisprotsessi käigus kiududele positiivne laeng ja liimitavale alusmaterjalile negatiivne laeng. Elektrilaengu tõttu tõmbuvad kiud vastu aluskangast ja kinnitatakse termiliselt 130 kraadi juures.
Évariste Galois
Teaduslik pärand
Lisaks lahendas Galois probleemi, mille üle olid matemaatikud juba alates 16. sajandist pead murdnud: leida suvalise astme võrrandi üldine lahendus, st avaldada selle võrrandi juur koefitsientide abil, kasutades vaid aritmeetilisi tehteid ja radikaale. Uurimistöö tulemusest veelgi väärtuslikumaks osutusid meetodid, mille abil Galois probleemi lahendas.
Flokeeritud kangas
Kasutamine
Tänapäeval kasutatakse flokeeritud kangaid laialdaselt, näiteks viskoosflokk-kangaid mänguasjade ja rõivaste valmistamiseks; hea hõõrdekindluse ja vastupidavusega nailonit mööblikangasteks ja tekkideks ning akrüül-, polüester- ja olefiinkiude ilmastikukindlates kangastes merenduses, autotööstuses, ehituses jne.
Évariste Galois
Teaduslik pärand
Surmaeelses kirjas mainib Galois oma saavutusi "mitmetähenduslike funktsioonide" vallas; saksa matemaatik Felix Klein on veendunud, et Galois avastas Riemanni pinna idee.
Galois' töid on vähe ja need on sõnaahtrad, mistõttu jäid Galois' artiklid esialgu tema kaasaegsetele arusaamatuks. Auguste Chevalier ja Galois' noorem vend Alfred saatsid tema viimased tööd tunnustatud saksa matemaatikule Carl Friedrich Gaussile, kuid vastust ei saanud. Alles 1843. aastal huvitus Galois' avastustest prantslane Joseph Liouville, kes lisas tema artiklitele kommentaarid ja avaldas need aastal 1846.
Galois' avastused on jätnud matemaatika ajalukku tugeva jälje. Need lõid aluse uuele suundumusele, abstraktsete algebraliste struktuuride teooriale. Järgmise 20 aasta jooksul arendasid ja üldistasid Galois' ideid Arthur Cayley ja Camille Marie Jordan, mille tulemusena muutus suuresti matemaatika olemus.
Mõned teosoofid on veendunud, et Albert Einstein oli Galois’ inkarnatsioon.
Impromptu
"Impromptu" on 2015. aastal valminud Eesti muusikaline dokumentaalfilm, mille režissöörid ja stsenaristid on Priit Pääsuke ja Mart Taniel ning mille on tootnud filmistuudio Luxfilm.
Zdravljica
Zdravljica ("Toost") on Sloveenia riigihümn. Selle sõnade autor on France Prešeren ja viisi autor Stanko Premrl. pisi|Zdravljica viis Žive naj vsi narodi, ki hrepene dočakat' dan,
Impromptu
Sisu
Eksperimentaalne kontsertfilm inimestest, kes on impromuusikasse sügavale sisse läinud ja rassivad kvindiringi lõhkudes selle avarustel. Nad usuvad et nende muusika võib olla hinge akustiline kehastus. Miks tahab üks andekas ja hästi pilli valdav muusik eemalduda süsteemist, mis aitas tal muusika juurde jõuda ja seda mõista? Kui unustad kolmkõlasid koos hoidvad traageldused, leiad ennast viiendas või kuuendas harmoonilises paralleelsuses. Tõenäoliselt üksi, aga rahulolevana. Sügavas sõltumatuses. Sellised valikud eeldavad hinnangulisusest ja ka hindajatest loobumist. Eksisteerib ainult totaalne subjektiivsus, mis on korraga õige ja vale. Eemaldumine on lähenemine.
Zdravljica
Da koder sonce hodi, prepir iz sveta bo pregnan,
Da rojak, prost bo vsak,
Impromptu
Osatäitjad
Rainer Jancis, Roomet Jacabi, Fred Frith, Taavi Kerikmäe, Andres Noormets, Timothy Dahl, Kevin Shea, Jeremy Gustin, Max Almario, Alex Syner, Greg Albert, Rob Heath, Sten Rudström, Inga Sterner, Mart Soo, Eduard Akulin, Rivo Laasi, Ahto Abner, Liis Viira, Janek Joost, Rasmus Merivoo, Joel Tammik, Kärt Tammjärv, Jonathan Peterson, Karl Laumets, Laura Kalle, Lauri Otsar, Ott-Hendrik Raidmets
Zdravljica
Ne vrag, le sosed bo mejak!
Impromptu
Tegijad
Filmi autorid: Mart Taniel ja Priit Pääsuke
Urmas Jõemees
Urmas Jõemees (sündinud 15. novembril 1963) on eesti animaoperaator.
Impromptu
Tegijad
Produtsent: Priit Pääsuke
Operaatorid: Mart Taniel, Erik Põllumaa, Priit Pääsuke
Urmas Jõemees
Elukäik
Ta on end täiendanud 1989. aastal Moskvas Ülevenemaalises Riiklikus Kinematograafia Instituudis (VGIK) eriefektide fotograafia alal.
Impromptu
Tegijad
Montaaž: Priit Pääsuke, Mart Taniel, Valter Nõmm
Urmas Jõemees
Elukäik
Jõemees töötas aastatel 1986–1989 Nukufilmis operaatori assistendina, aastatel 1990–2000 tegi sealsamas ka operaatoritööd. Ta on aidanud kaasa üle 80 animafilmi (nt Mati Küti “Sprott võtab päikest”, koos Hardi Volmeriga režissöörina tehtud "Urbanimatio" (2016) jm) valmimisele.
Impromptu
Tegijad
Kunstnik: Jaagup Roomet
Urmas Jõemees
Elukäik
2003. aastast töötab ta Eesti Kunstiakadeemia stsenograafia osakonnas tehnilise konsultandina.
Impromptu
Tegijad
Helirežissöör: Rainer Jancis
Urmas Jõemees
Elukäik
Tartu Kõrgemas Kunstikoolis Pallas õpetab ta fotograafia eriala üliõpilastele operaatorimeisterlikkust ja digitaalset pilditöötlust.
Impromptu
Tegijad
Toimetaja: Anu Aun
Graafiline disain: Martin Rae
Filmi toetasid: Eesti Filmi Instituut / Raimo Jõerand
Eesti Kultuurkapital
Tarmo Lausing
Tarmo Lausing (sündinud 21. aprillil 1983 Tartus) on Eesti poliitik.
Haridus
Lausing on lõpetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ning omandanud Tartu Ülikoolis bakalaureusekraadi õigusteaduses.