cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mats Tõnisson
Tõnisson lõpetas Viljandi kihelkonnakooli ja töötas 1873–1880 Vändra Pumbioja Aleksandri vallakoolis õpetajana. 1880. aastast oli Kirikaru talu peremees. Talupidamise kõrval tegeles ta rahvaluule kogumisega, oli ajalehe Sakala kirjasaatja, lõi kaasa Jakobsoni organiseeritud kampaaniates, oli agar sõnavõtja haridusküsimustes. Juba kooli kõrvalt hakkas Tõnisson tegelema rahvaluule kogumisega. Koos Jakobsoniga andsid nad 1882 ja 1883 välja kalendri. Juba kolm aastat varem oli Tõnisson välja andnud kukeaabitsa. Oma kulu ja kirjadega andis ta 1896 välja raamatu „Mesilaste kasvatus".
Heaven & Hell
Esialgu pidi Heaven & Hell jääma lühiajaliseks projektiks, kuid peagi otsustasid Iommi, Dio ja nendega liitunud Geezer Butler salvestada stuudioalbumi. Album "The Devil You Know" ilmus 2009. aasta aprillis ja pälvis üldiselt sooja vastuvõtu. Pärast albumi ilmumist andis bänd mitmel pool Euroopa festivalidel ka edukaid kontserte. Lisaks uue albumi lugudele esitas bänd ka Black Sabbathi loomingut, mis pärineb ajast, mil Dio seal lauljaks oli.
Mats Tõnisson
Üheks hobiks oli Tõnissonil ka fotograafia. 1894 avas ta Vändras koos poeg Aveliniusega Päevapildi Töökoja. 1909. aastal sattus Tõnisson konflikti kohaliku mõisniku von Ditmariga, kes keeldus eraldamast haridusseltsile maad tütarlastekooli ehitamiseks. Tõnisson andis vajaliku maatüki oma krundist.
Heaven & Hell
2010. aasta 16. mail suri laulja Ronnie James Dio ja selle tõttu bänd lagunes.
Mats Tõnisson
1912. aastal kolis Tõnisson koos abikaasaga poja juurde Türile. Ühes tema kalendris ilmunud seletus sõna "kurat" päritolu kohta tõi kaasa kohtukaasuse, mille tulemusena määrati Tõnisson kaheksaks kuuks Petrogradi vanglasse, kus ta ka suri. Mats Tõnisson on maetud Türi vanale kalmistule.
Tõnisson tõi eesti keelde mitmeid uusi eesnimesid. Neist tuntuimad on näiteks Meeli, Õie, Õnne ja Milvi.
Generalissimus
Generalissimus on kõrgeim sõjaväeline auaste, aunimetus või ametinimetus mõnes riigis.
Venemaa
Ametlikult kehtestati generalissimuse aunimetus Vene tsaaririigis 1716. aastal. Selle said:
Peale Teist maailmasõda kehtestati 26. juunil 1945 Nõukogude Liidu kõrgeima sõjaväelise auastmena Nõukogude Liidu generalissimus. Ning 27. juunil 1945 anti see auaste Jossif Stalinile.
Sindelfingen
Sindelfingen on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Böblingeni kreisis.
Sindelfingenis asub Mercedes-Benz-i Factory 56, tehas umbes 27 000 töötajaga ning 10 000 inimesega, kes on hõivatud uurimis- ja arendustöödega.
Välislingid
thumb|left|Sindelfingeni vana raekoda
Karsklane
Karsklased on inimesed, kes väldivad tervist kahjustavate ainete, näiteks alkoholi ja narkootikumide tarvitamist ning suitsetamist. Karskus võib olla tingitud tervislikest, religioossetest või moraalsetest põhjustest või soovist säästa oma tervist.
Aktiivsed karsklased püüavad alkoholismi vastu avalikult võidelda.
Regulaarselt alkoholi tarvitavates gruppides (nt mõnedes töökollektiivides) on suhtutud karsklastesse vaenulikult.
Dietrich von Werthern (1468–1532)
Dietrich von Werthern (1468–1536) oli saksa humanist ja Saksa ordu kõrgmeistri Friedrich von Sachseni lähikondlane.
Werthern õppis mitmes Saksamaa ja Itaalia ülikoolis ning omandas laiapõhjalise humanitaarhariduse. Ta suhtles mitme Euroopa humanistiga ning oli Rotterdami Erasmuse lähedasemaid sõpru. Ta oli ka osav diplomaat ning nii Friedrichi kui ka tema venna, Saksi hertsogi Georgi nõunik. Aastatel 1503–1507 oli ta Preisimaal Friedrichi kantsler ning naasis koos temaga samal aastal Saksimaale. Pärast Friedrichi surma töötaski ta Georgi alluvuses. Werthern jäi kuni elu lõpuni truuks katoliiklusele ja oli seetõttu äärmiselt tugevalt vastu ka Preisimaa sekulariseerimisele Albrecht von Hohenzollerni poolt 1525. aastal.
Düsfooria
Düsfooria ehk pahurus on tundmus, mil inimene tunneb rahulolematust ja pahameelt.
Sageli on düsfooria emotsionaalse inadekvaatsuse väljenduseks.
Emotsionaalse inadekvaatsuse väljendusena esineb pahurust väga sageli skisofreenia korral – kõik nagu oleks hea ja korras, aga patsient on tige ja rahulolematu. Samuti esineb depressiooni korral (düsfooriline depressioon) või epileptikutel.
Й
Й (й) kirillitsa täht, mis hääldub /j/ ja millele ladina tähestikus vastab J.
William Beckett
William Eugene Beckett, Jr. (sündinud 11. veebruaril 1985) on USA laulja, ansambli The Academy Is... solist.
Lükardi
Lükardi on mitme koha nimi Eestis:
Leers
Leers on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Roubaix' 2. kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Viljo Heino
Viljo Akseli Heino (1. märts 1914 Iitti – 15. september 1998 Tampere) oli soome pikamaajooksja.
Enugu
pisi Enugu (ibo keeles Énugwú) on linn Lõuna-Nigeerias, Enugu osariigi keskus. Elanike arv on 688 862 (2007).
Viljo Heino
Ta sai 1946. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Oslos 10 000 meetri jooksus kuldmedali ajaga 29.52,0.
Ta on osa võtnud Talvesõjast ja Jätkusõjast.
Enugu
Linna nimi tähendab ibo keeles künkapealset ja tuleneb linna asendist künklikul maastikul. Linn arenes välja peamiselt tänu Briti kolonistide rajatud söekaevandustele.
Pühajärve
Pühajärve on küla Valga maakonnas Otepää vallas. 2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 198 elanikku. 1. jaanuari 2006 seisuga elab seal 187 elanikku.
Teeba (Egiptus)
pisi|Luxori tempel Teeba (egiptuse keeles Uue riigi ajal Waset, varem ka Niut, Niut-reset; vanakreeka keeles Θῆβαι Thēbai) oli linn Ülem-Egiptuses Niiluse jõe kaldal, umbes 800 km Vahemerest lõunas. Keskmise ja Uue riigi ajal oli see Egiptuse pealinn. Tänapäeval on Teeba kohal Luxori linn.
Et eristada teda Kreekas asuvast Teeba linnast, hüüti seda Vana-Kreekas ka Sajaväravaseks Teebaks.
Arheoloogilised väljakaevamised on näidanud, et asustus oli selles paigas juba 3200 aastat eKr. George Modelski hinnangul elas aastal 2000 eKr linnas 40 000 inimest (võrdluseks, samal ajal oli maailma suurimas linnas Memphises 60 000 elanikku). 1400 eKr oli Teeba 80 000 elanikuga maailma suurim linn.
Teebas asuvad muude ehitiste seas uhked Karnaki ja Luxori tempel. Teisel pool Niilust on Kuningate org.
1979. aastal lisati iidse Teeba varemed UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Julianus (keiser)
pisi|Flavius Claudius Iulianus Julianus Apostata [keisrinimi Dominus Noster Flavius Claudius Iulianus Nobilissimus Caesar (355–361) ja Dominus Noster Flavius Claudius Iulianus Augustus (361–363)] (ka Julianus Usutaganeja; sünninimi Flavius Claudius Julianus; 332 Konstantinoopol – 26. juuni 363 Ktesiphoni lähedal) oli Rooma keiser aastast 361 kuni surmani.
Ta oli üks esimesi Vana-Rooma keisreid, kes oli saanud range kristliku kasvatuse, ja viimane, kes püüdis riiki valitseda antiigi tavade järgi. Sellest sai ta hüüdnime Apostata (kreeka keeles 'taganeja'). Ka on teda nagu Marcus Aureliustki nimetatud filosoofiks keisritroonil.
Ta oli ka edukas väejuht, kuid innustatuna Aleksander Suure tegudest alustas aastal 363 sõda Pärsia vastu, lükkas tagasi soodsa rahupakkumise ja jätkas sõda, kuid ei suutnud vallutada Pärsia pealinna Ktesiphoni. Ta hukkus ratsaväepiigi torkest. Võimalik, et Julianuse reetis mõni kristlasest sõdur. Legendi järgi hüüdis ta enne oma surma: "Vicisti, Galilaee!" ('Võitsid, galilealane!' Julianus kutsus oma keelepruugis kristlasi galilealasteks.) Keskaegsetes allikates on väidetud, et tegemist oli taevaste jõudude sekkumisega.
Belglaste kuningas
Belglaste kuningas on Belgia Kuningriigi riigipea. Praegune kuningas on Philippe I Saksi-Coburgi ja Gotha dünastiast.
Beaivváš Sámi Našunálateáhter
Beaivváš Sámi Našunálateáhter (põhjasaami keeles saami rahvusteater Beaivváš (Päike)) on Norras Guovdageaidnus tegutsev saamikeelne teater. Teater asutati 1981. aastal. Teater käib sageli etendusi andmas ka saamide asualadel Rootsis ja Soomes. Teater loodi kodanikualgatuse korras, kuid 1991. aastast saab riigilt toetust.
2005. aastal käidi lavastusega "Skuolfi" Põhjamaades turneel.
Aastail 2007–2015 oli teatri direktor ja lavastaja Haukur J. Gunnarsson, kes oli sel ametikohal ka 1991–1996. Teatri palgal on neli näitlejat ja kuus tehnilist töötajat.
Tundeelu häired
Millal hakkab tundeelu hälve omama kliinilist tähendust, on siiani lahendamata probleem. Näiteks psühhopatoloogias on tunnustatud selline mõiste nagu tundeelu tuimenemine, mis esineb enamikul skisofreeniahaigetel. Tundeelu tuimenemine tähendab seda, et sise- ja välisündmustele reageerib inimene tundmuslikult tagasihoidlikult:
Kas tuleks toodud näited liigitada häirete/haiguslikkuse hulka või ei, pole suudetud tänapäeval ühemõtteliselt sätestada.
8. juuni
8. juuni on Gregoriuse kalendri 159. (liigaastal 160.) päev. Juliuse kalendri järgi 26. mai (1901–2099).
Seltsing
Seltsing on registreerimata mittetulundusühendus, mis on asutatud kirjaliku seltsingulepinguga võlaõigusseaduse alusel ühise eesmärgi saavutamiseks.
Seltsing ei ole juriidiline isik. Erinevalt viimasest on seltsing sobiv väikeste ühenduste moodustamiseks.
Seltsingu asutamisel on vaja vähemalt kahte isikut (seltsinglased), kelle vahel sõlmitakse seltsinguleping.
Võlaõigusseaduse § 580 lõige 1 sätestab et "Seltsingulepinguga kohustuvad kaks või enam isikut (seltsinglased) tegutsema ühise eesmärgi saavutamiseks, aidates sellele kaasa lepinguga määratud viisil, eelkõige panuste tegemisega."
Seltsingud on ka valimisliidud.
PzKpfw IV
PzKpfw IV ehk Panzerkampfwagen IV (tänapäevaselt ka Panzer IV) olid Saksamaal, aastatel 1937–1945 tootmises olnud keskmised tankid. See oli arvukaim tank Wehrmachtis (erinevatel andmetel kas 8584 või 8519 masinat, sellele lisaks 263 Panzer IV veermikule ehitatud muud eriotstarbelist masinat) ning ainus Saksa tank, mis oli tootmises Teise maailmasõja algusest kuni lõpuni. Panzerkampfwagen IV sarnanes nii välimuselt kui ka mõõtmetelt PzKpfw III-ga (Panzer IV korpus oli veidi pikem ja torni läbimõõt veidi suurem), ka selle nurgeline torn asus koos suurtüki ja laskemoonaga keskel, mootor oli taga, käigukast koos veoülekandega aga ees. Meeskonda kuulus 5 meest ja tank oli relvastatud 75 mm kahuriga.
Eellugu
Ideega luua Saksamaale oma tankivägi tuli välja 1930. aastate algul Saksa kindral Heinz Wilhelm Guderian ning tema idee järgi pidid sinna kuuluma ka nn jalaväe tuletoetustankid (PzKpf IV).
Korpus
Korpus oli kokku keevitatud valtssoomusplaatidest, mille pealispind oli tsementeeritud. Esiosa peal torni ees paiknesid juht-mehaaniku ja radist-kuulipilduri ristkülikukujulised luugid. A-mudelil olid need luugid kahepoolsed, ülejäänud mudelitel aga ühepoolsed. Kõikidele luukidele oli ettenähtud väike luuk signaalrakettide laskmiseks (v.a H- ja J-mudelid). Korpuse esiküljel vasakus osas oli juht-mehaaniku vaatepilu, mida kattis tripleksklaas ja mida sai sulgeda kokkulükatavate soomusplaatidega või pööratavate siibritega Sehklappe 30 või 50 (sõltumatult korpuse esisoomusest). Juht-mehaanik oli varustatud veel binokulaarperiskoobiga KFF2 (A-mudelil KFF1), mida sai vajadusel kõrvale lükata ja kasutada ainult vaatepilu (В-, С-, D-, Н- ja J-mudelitel see periskoop puudus).
Torn
Panzer IV nurgelisel tornil oli kuus külge, mis toetus oma ümmarguse põhjaga korpuse laele. Torni esiküljel oli suurtükimaskiga suurtükk ning sellega paaris kuulipilduja ja sihik. Suurtükimaskist paremal ja vasakul olid väikesed tripleksklaasiga kaetud vaatlusavad. Avasid sai lahinguolukorras torni seestpoolt sulgeda välimiste soomusluukidega. Alates G-mudelist kaotati suurtükist parempoolne vaatlusava.
Torni pöörav elektromehaaniline ajam pööras torni kiirusega 14 kraadi sekundis ja terve ringi (360 kraadi) tegemiseks kulus 26 sekundit. Rattad, millest sai torni käsitsi pöörata olid nii sihturi, kui ka laaduri töökoha juures.
Torni tagumise osa lael oli komandöri torn, millel oli viis tripleksklaasiga kaetud vaatluspilu, pilusid sai sulgeda soomustatud siibritega. Torni lael olev luuk oli väljapääsuks tanki komandörile. Esialgu oli komandöriluuk kahepoolne, hiljem aga ühepoolne. Komandöri tornis oli ka pööratav sihik, teine selline sihik oli sihturi käsutuses, sest saanud komandörilt käsu suutis ta suunata suurtüki toru sihtmärgile. Juht-mehaaniku kohal olid kaks lampi (v.a J-mudelil), mille järgi sai ta kindlaks teha torni asendi ning millises suunas paikneb suurtükitoru (see oli eriti vajalik liikumisel metsas ja asustatud punktides).
Torni külgedel asusid sihturi ja laaduri sisse-väljapääsu luugid, esialgu ühepoolsed ja alates F1-mudelist kahepoolsed. Luukidel ja torni külgedel olid vaatluspilud. Torni tagumisel küljel olid kaks väikest luuki millest sai vajadusel tulistada käsirelvadest. Osadel masinatel H- ja J-mudelitest tänu ümber torni paigutatud ekraanidele vaatluspilud ja väikesed luugid puudusid.
Relvastus
Mudelitel A-st F1-ni oli põhirelvaks 75 mm firma Rheinmetall-Borsig suurtükk KwK37, mille pikkus oli 24 kaliibrit (1765,3 mm) ja kaalu 490 kg. Vertikaalselt oli võimalik seda kahurit liigutada elektrilise ajamiga −10 kuni +20 kraadi ning suurtükk oli varustatud vertikaalselt paigal hoidva lukuga.
Kasutusel olid mürsud:
Mudelid F2 ja osa G-mudelitest olid relvastatud 75 mm suurtükiga KwK 40, millel pikkust 43 kaliibrit (3473 mm) ja kaalu 670 kg. Teine osa G-mudelitest ning H- ja J-mudelid olid relvastatud 75 mm suurtükiga KwK 40, rauapikkusega 48 kaliibrit (3855 mm) ning kaaluga 750 kg. Vertikaalselt sai suurtükki liigutada −8 kuni +20 kraadi. Suurtükil oli ülimalt pikk tagasijooks, 520 mm. Rännakul ja transportimisel fikseeriti suurtükk liikumatuks +16-kraadise nurga all.
Suurtüki kõrval, torni esiseinas oli 7,92 mm kuulipilduja MG 34. Korpuse esiseinas, radisti ees oli aga kuuliga kinnituv liigutatav 7,92 mm kuulipilduja MG 34 (B- ja C-mudelitel see puudus), millel oli sihikuks 1,8 korda suurendav optiline sihtimisseade KZF2. Hilisematel Panzer IV-dele oli komandöri torni külge kinnitatud spetsiaalne seade Fliegerbeschfflzgerat 41 või 42, mille külge oli võimalik kinnitada õhutõrjekuulipilduja MG 34 või MG 42. Esimesed masinad olid varustatud optilise sihtimisseadmega TZF5b, alates E-mudelist aga TZF5f või TZF5f/1, millel oli 2,5 kordne suurendus.
Mootor ja transmissioon
thumb|275px|Mootor Maybach HL120 Panzer IV-tel kasutati kolme tüüpi mootorit Maybach HL108TR, HL120TR ja HL120TRM, mis olid 12-silindrilised ja V-kujulised (silindrid paiknesid 60-kraadise nurga all) neljataktilised karburaatormootorid. Mootorite võimsus oli 250 (HL108) ja 300 (HL120) hobujõudu, silindrite läbimõõt 100 ja 105 mm, kolvikäik 115 mm ning mootori töömaht vastavalt 10 838 ja 11 867 cm3. Mootorid olid ehituselt sarnased.
Kütuseks kasutati etüleenbensiini oktaanarvuga mitte alla 74. Bensiinipaagid mahutasid 420 liitrit ning neid oli kolm (140+110+170 liitrit), J-mudelile oli lisatud ka neljas paak mis mahutas veel 189 liitrit. Kütust kulus 100 km läbimiseks maanteel keskmiselt 330 liitrit ja maastikul 500 liitrit. Kütuse etteandmine toimus kahe kütusepumbaga Solex, karburaatoreid oli kaks (Solex 40JFF II).
Mootori jahutuseks kasutati vedelikjahutust. Mootorist vasakul paiknes radiaator, paremal oli aga kaks ventilaatorit.
Torni pöörav mootor DKW PZW600 (Ausf.A – Е) või ZW500 (Ausf.E – Н) asus tanki mootori paremal küljel, selle võimsus oli 11 hobujõudu ning silindri maht 585 cm3. Kütusena kasutati bensiini ja õli segu, paak mahutas 18 liitrit segu.
Transmissioon koosnes kardaanülekandest, kolmekettalisest kuiv hõõrdsidurist, käigukastist, planetaarsest pöördemehhanismist ning külgmistest ülekannetest ja piduritest.
Kasutusel olid käigukastid viiekäiguline Zahnradfabrik SFG75 (Ausf.A) ja kuuekäigulised SSG76 (Ausf.B – G) ja SSG77(Ausf.H ja J) – selline nagu Panzer III-tel.
Veermik
Panzer IV veermik oli mõlemal küljel sarnane. Ühel küljel oli kaheksast paaris kanderattast diameetriga 470 mm, paaris rattad olid omakorda kokku monteeritud neljaks paariks mis omavahel olid ühendatud ellipsvedrulehtedega. Roomikuid toetas ülevalt poolt neli (viimastel J-mudeli masinatel kolm) paaris tugirullikut (J- ja osadel H-mudeli masinatel olid ühekordsed tugirullikud). Taga paiknes paaris juhtratas, millel oli varustatud roomikuid pingutava mehhanismiga. Ees olevad veorattad koosnesid kahest vahetatavast hambulisest rattast, kummalgi 20 hammast, mis haakusid roomikutega. Terasroomikud koosnesid 101 (alates F1-mudelist 99) lülist. Roomikute laius kuni E-mudelini oli 360 ja sealt edasi 400 mm.
Elektriseadmed
Panzer IV kasutatud voolutugevus oli 12 volti ning vooluallikateks olid Boschi generaator GTLN600/12-1500 võimsusega 600 vatti (A-mudelil kaks generaatorit Bosch GQL300/12) ja neli Boschi akut mahtuvusega 105 ampertundi. Tarbijateks olid elektristarter Bosch BPD4/24 (A-mudelil kaks starterit), süütesüsteem, torni ventilaator, kontrollmõõteriistad, sihtimisseadmete valgustus, heli- ja valgussignalisatsioon, ülemine ja alumine valgustus, helisignaal, sideaparatuur ning suurtüki ja kuulipilduja päästik.
Sideaparatuur
Kõik Panzer IV-d olid varustatud raadioaparatuuriga Fu 5, mille tegevusraadius telefonina oli 6,4 km ja telegraafina 9,4 km.
PzKpfw IV Ausf. A (Sdkfz 161)
PzKpfw IV esimene mudel Ausf. A oli Panzer IV katsepartii, mida toodeti 35 masinat. Nendest 5 saadeti täiendavatele katsetustele, 30 aga võeti relvastusse ja neid kasutati sõjategevuses kuni 1941. aastani.
Tanki korpuse, radisti ja juhi esine soomusplaat oli radisti ees tagasiastega ning radisti ja juhi peade kohal olevad luugid olid ehitatud kahepoolsed. Korpuse esiseina radisti ette oli paigutatud kuulkinnitusega liikuv kuulipilduja. Soomus korpuse esiküljel oli 15 mm ja torni esiküljel 20 mm.
Mikro-RNA
pisi|[[MikroRNA-203 sekundaarstruktuur]] MikroRNA-d (lühendatult miRNA; ingl microRNA) on lühikesed, keskmiselt 20–25 nukleotiidi pikkused üksikahelalised RNA-molekulid, mida sünteesitakse eukarüootsete rakkude tuumades.
Щ
Eesti keelde translitereeritakse щ vene nimedes 'štš', inglise keelde 'šč', saksa keelde 'schtsch' ja rootsi keelde 'sjtj'.
Mikro-RNA
MiRNA-d on posttranskriptsioonilised regulaatorid, mis seonduvad messenger RNA (mRNA) transkriptide komplementaarsetele järjestustele. Tavaliselt on selle tagajärjeks translatsiooniline repressioon või märklaud-mRNA degradatsioon ja geeni vaigistamine. Inimese genoom võib kodeerida üle 1000 miRNA ning nende märklauaks võib olla kuni 60% imetajate geenidest. miRNA-sid leidub inimesel rohkelt väga erinevates koetüüpides.
miRNA-d erinevad oma omadustelt taimedes ja loomades. Taimedes on miRNA-de komplementaarsus oma märklaud-mRNAle täiuslik või mõne üksiku mittesobiva paardumisega. Loomades (Metazoa) hõlmab miRNA komplementaarsus 5` otsa 2–7 aluspaari, mikroRNA alusjärjestust (ingl seed region). Üks mikroRNA võib seostuda ühe ja sama mRNA mitme erineva saidiga või paljude erinevate mRNA-dega.
Veel üks erinevus taimedes ja loomades on märklaud-mRNA seostumissaidi asukohas. Loomades asuvad miRNA-de märklaudsaidid mRNA-de 3` mittetransleeritavates regioonides (3`UTR- untranslated region). Taimedes võivad märklaudsaidid asuda samuti mRNA-de 3`mittetransleerivates regioonides, kuid sagedamini paiknevad nad kodeerivas alas. miRNA-de geenide järjestused on eukarüootsetes organismides küllalt konserveerunud. miRNA-d arvatakse olevat organismidele eluliselt oluline ja evolutsiooniliselt vana geneetilise regulatsiooni komponent.
August Siim
August Siim (7. märts 1904 Taevere vald, Viljandimaa – 21. juuli 1968 Tartu) oli eesti farmatseut.
Õppis Tartu Ülikoolis 1924–1925 õigusteadust, 1925–1926 arstiteadust, 1926–1930 (lõpetas cum laude) rohuteadust, ''mag. pharm. 1930 ("Toiduainete joodisisaldavusest"), dr. pharm.'' 1939 ("Lisatis biokeemilisele joodiuurimisele Eestis. Joodimääramisest ja joodinivoost"), korporatsioon Sakala vilistlane.
Mikro-RNA
Esimesi miRNA-sid kirjeldati 1990. aastate algul. Siiski, miRNA-sid ei tunnistatud kui eraldi konserveerunud funktsioonidega bioloogiliste regulaatorite klassi kuni 2000. aastate algusaastateni. Alates sellest ajast on miRNA-de uurimine paljastanud mitmeid rolle negatiivses regulatsioonis (transkripti degradatsioon, translatsiooniline supressioon) ja võimalikku seotust positiivse regulatsiooniga (translatsiooniline ning transkriptsiooniline aktivatsioon). miRNA-d osalevad geeniregulatsiooni mõjutajatena tõenäoliselt peaaegu kõikides bioloogilistes protsessides. Erinevates rakutüüpides ja kudedes esinevad erinevad ekspresseerunud miRNA-de komplektid.
Kõrvalekaldeid miRNA-de ekspressioonis on seostatud mitmete haiguslike seisunditega ning uurimise all on miRNA-del põhinevad teraapiad.
Ajalugu
Victor Ambros, Rosalind Lee ja Rhonda Feinbaum avastasid 1993. aastal mikroRNA-d, kui nad uurisid geen lin-14 rolli varbussi (Caenorhabditis elegans) arengus. Nad leidsid, et valk LIN-14 rohkust reguleeris lühike RNA produkt, mida kodeeris lin-4 geen. Lin-4 geeni 61-nukleotiidne prekursor matureerus 22 nukleotiidi pikkuseks RNAks, mis sisaldas osaliselt komplementaarseid järjestusi mitmetele 3`UTR järjestustele lin-14 mRNAs. See komplementaarsus oli nii vajalik kui ka piisav inhibeerimaks lin-14 mRNA translatsiooni LIN-14 valguks. lin-14 RNA oli esimene identifitseeritud mikroRNA, kuigi tollel ajal peeti selle olemasolu nematoodi (C.elegansi) omapäraks. Alles 2000. aastal kirjeldati järgmist selletaolist RNA-d: let-7, mis represseeris geenide lin-41, lin-14, lin-28, lin-42 ja daf-12 ekspressiooni C.elegansi arengustaadiumite üleminekute jooksul. Peagi leiti, et let-7 on konserveerunud paljudes liikides, viidates võimalusele, et miRNA-sid leidub seni arvatust rohkemates organismides.
Nomenklatuur
Standardse nomenklatuuri süsteemi alusel määratakse eksperimentaalselt kinnitatud miRNA-dele nimed enne nende avastamisest teavitavate publikatsioonide avaldamist. Eesliitele 'mir ' järgneb sidekriips ja number, kusjuures viimane näitab sageli nimetamise järjekorda. Näiteks mir-123 nimetati ning tõenäoliselt ka avastati enne kui mir-456. Eesliide ' mir-' (ilma suurtäheta) viitab pre-miRNAle, suure tähega 'miR-' aga miRNA küpsele vormile. Peaaegu identsete järjestustega miRNA-d, mis erinevad vaid nukleotiidi või paari poolest, märgitakse lisaks alaindeksitega. Näiteks, miR-123a oleks lähedases suguluses miR-123b-ga. Pre-miRNA-d, mille tulemuseks on 100% identsed küpsed miRNA-d, kuid mis asuvad genoomis erinevates kohtades, märgitakse täiendavate numberliidetega, mis on sidekriipsuga eraldatud. Näiteks pre-miRNA-d hsa-mir-194-1 ja hsa-mir-194-2 viivad identse küpse miRNA (hsa-miR-194) avaldumiseni, kuid paiknevad genoomis erinevates kohtades. Päritolu liik on tähistatud kolmetähelise eesliitega, näiteks hsa-miR-123 on inimese (Homo sapiens) ning oar-miR-123 lamba (Ovis aries) miRNA. Teised sageli kasutatavad eesliited: V-viiruslik (miRNA, mis on kodeeritud viiruse genoomi poolt), d-Drosophila miRNA (puuviljakärbes, klassikaline geneetikas kasutatav mudelorganism). Kui kaks küpset miRNAd pärinevad sama pre-miRNA vastasõlgadest (eri otstest), märgitakse need −3p või −5p järelliidetega (varem on kasutatud erinevuse väljatoomiseks 's' (sense) ja 'as' (antisense)). Kui on teada suhtelised üheahelaliste miRNA-de ekspressioonitasemed, tähistab nime taga olev tärn (*) vastava miRNA avaldumist madalamatel tasemetel kui juuksenõela struktuuri vastasõlas olev miRNA. Näiteks miR-123 ja miR-123* jagavad ühist pre-miRNA juuksenõela, aga rakus on rohkem miR-123e.
Transkriptsioon
Harilikult transkribeerib RNA polümeraas II (Pol II) miRNA-de geene. Polümeraas seondub sageli promootorile, mis asetseb sellise DNA järjestuse lähedal, mis kodeerib tulevast pre-miRNA (prekursor miRNA- tekib Drosha lõikamise tagajärjel, stem-loop struktuuriga) juuksenõela lingu. Transkriptile lisatakse 5’ otsa cap-struktuur, spetsiifiliselt modifitseeritud nukleotiid, ning polüadenüleeritakse mitme adenosiiniga (adeniin + β-D-riboos), selle tagajärjel moodustub polü(A) saba. Viimaks pre-miRNA splaissitakse. Loomade miRNA-d on algselt transkribeeritud osana ~80 nukleotiidse RNA stem-loop struktuuri õlast. See struktuur moodustab omakorda osa mitmesaja nukleotiidi pikkusest primaarsest miRNAst (pri-miRNA- polümeraas II transkriptsiooni tulemus, selle lõikamisel Droshaga saadakse pre-miRNA). Juhul kui stem-loop prekursor asub 3’ UTR järjestuses, võib transkript funktsioneerida nii pri-miRNA kui ka mRNAna. RNA polümeraas III (Pol III) transkribeerib mõningaid miRNA-sid, eriti neid, millel on upstream (ülesvoolu) Alu järjestused (teatud tüüpi mobiilsed elemendid); transport RNA-sid (tRNA) ja MWIR (mammalian wide interspersed repeat) promooteri üksuseid.
Tuumasisene protsessimine
Üksainuke pri-miRNA võib sisaldada 1–6 miRNA prekursorit. Iga juuksenõelastruktuur koosneb umbes 70 nukleotiidist. Juuksenõela ümbritsevad külgedelt efektiivseks protsessinguks vajalikud järjestused. Tuumavalk DGCR8 (DiGeorge Syndrome Critical Region 8 või „Pasha“ selgrootutes), mis on nime saanud DiGeorge sündroomi järgi, tunneb ära juuksenõelte kaheahelalise RNA struktuuri pri-miRNAs. DGCR8 seostub ensüüm Droshaga, mis lõikab RNA-d. Koos moodustavad nad kompleksi, milles DGCR8 suunab Drosha katalüütilist RNaas III domeeni juuksenõela struktuure pri-miRNAst lahti lõikama. Drosha katkestab RNA-d umbes 11 nukleotiidi kauguselt juuksenõela basaalsest osast (kaks helikaalset pööret tüvest eemal). Tekkinud produktil on kahenukleotiidne üleulatuv ots 3’ otsas; 3’ hüdroksüül- ja 5’ fosfaatgrupid. Seda nimetatakse pre-miRNAks (prekursor-miRNA).
Pre-miRNA-sid, mis splaissitakse otse intronitest ning hoiduvad Drosha ja DGCR8 omavahelisest kompleksist, tuntakse mirtronitena. Algselt leiti mirtroneid ainult äädikakärbsel ja varbussil, kuid nüüdseks on neid leitud ka imetajatel.
Võimalik, et kuni 16% pri-miRNA-dest muudetakse RNA toimetamise (ingl RNA editing) kaudu.
Kõige tavalisemal juhul katalüüsib kaheahelalise RNA spetsiifiline adenosiini deaminaas (ingl ADAR- double-stranded RNA-specific adenosine deaminase) adenosiini inosiiniks (A > I) muutumise transitsiooni. RNA toimetamine võib peatada tuumasisest protsessingut (näiteks pri-miR-142 protsessimise, mis viib degradatsioonini ribonukleaas Tudor-SN kaudu) ning muuta downstream (allavoolu) protsesse, kaasa arvatud tsütoplasmaatilist miRNA protsessimist ning märklaua spetsiifilisust (näiteks muutes miR-376 nn alusjärjestust (ingl seed region) kesknärvisüsteemis).
Eksport tuumast
Eksportiin-5 (ingl exportin-5) transpordib pre-miRNA juuksenõelad tuumast tsütoplasmassse. See valk tunneb ära kahenukleotiidse üleulatuva osa pre-miRNA juuksenõela 3' otsas, mille tekitas RNaas III-set aktiivsust omav Drosha. Eksportiin-5 vahendatud transport tsütoplasmasse vajab lisaenergiat, kasutades Ran valgu külge seotud GTPd.
Tsütoplasmaatiline protsessimine
Tsütoplasmas lõikab pre-miRNA juuksenõela RNaas III ensüüm Dicer. See endoribonukleaas interakteerub juuksenõela 3' otsaga ning lõikab ära lingu, mis ühendab 3' ja 5' õlgasid; tootes umbes 22 nukleotiidi pikkuse miRNA-miRNA* dupleksi (guide-ahel ja passanger-ahel, viimane on tähistatud tärniga ning läheb lagundamisele, esimene seevastu ühineb RISC kompleksiga). Üleüldine juuksenõela pikkus ja lingu suurus mõjutavad Diceri protsessimise efektiivsust, samuti mõjutab lõikamist miRNA-miRNA* paardumise mittetäielik iseloom. Kuigi potentsiaalselt võivad funktsionaalse miRNAna tegutseda mõlemad dupleksiahelad, kaasatakse harilikult ainult üks neist RNA-indutseeritud vaigistamise kompleksi (RISC- RNA-induced silencing complex), kus toimub miRNA ja tema märklaud-mRNA interakteerumine.
Biogenees taimedes
miRNA-de biogenees taimedes erineb biogeneesist loomades põhiliselt tuumasisese protsessimise ja ekspordi etappides. Küpsemisjärgus miRNAd ei lõika taimedes kaks erinevat ensüümi, vaid mõlemat lõikamist teostab Diceri homoloog, lühendatult DL1 (ingl Dicer-like). DL1 ekspresseerub ainult taimerakkude tuumades, mis viitab sellele, et mõlemad reaktsioonid leiavad aset tuumasiseselt. Enne kui taime miRNA-miRNA* dupleksid tuumast välja transporditakse, metüleerib Hua-Enhancer1 (HEN1) nende 3' üleulatuvad otsad. Seejärel transpordib valk Hasty (HST, Eksportiin-5 homoloog) dupleksi tuumast tsütoplasmasse. Tsütoplasmas dupleks laguneb ja küps miRNA ühendatakse RISC kompleksiga.
RISC kompleks
pisi|Archaeoglobus fulgiduse (arhe) argonatuvalgu PIWI [[Domeen (struktuuribioloogia)|domeen seotuna lühikese kaheahelalise RNA fragmendi külge. Argonauti sisaldava RISC kompleksi seondumine RNA juhtahela 5' otsa on RNA interferentsi jaoks kriitilise tähtsusega. (Konserveerunud türosiini jääk on näidatud helesinisega, kahevalentne magneesiumi katioon halli kerana)]] Põhiartikkel: RNA-induced silecing complex
Küps miRNA on osa aktiivsest RISC kompleksist, mis sisaldab veel Dicerit ja mitmeid assotsieerunud lisavalke. RISCi tuntakse ka mikroRNA nukleoproteiin kompleksina (ingl miRNP – microRNA ribonucleoprotein complex), miRNAga seostunud RRISC-ile viidatakse mõnikord ka kui 'miRISC-le.
Diceri pre-miRNA protsessing võib toimuda paaris dupleksi lahtikeerdumisega. Üldiselt on RISC kompleksiga seotud ainult üks ahel, mis on valitud tema termodünaamilise ebastabiilsuse ja nõrgema aluspaardumise tõttu võrreldes teise ahelaga. Stem-loop struktuuri positsioon võib samuti mõjutada ahela valikut. Teist ahelat nimetatakse passenger-ahelaks tema madalamate tasemete pärast stabiilses seisundis ning tähistatakse tärniga (*). Reeglina passenger-ahel degradeeritakse. Mõningatel juhtudel on mõlemad dupleksiahelad elujõulised ning saavad funktsionaalseteks miRNA-deks.
RISC kompleksi funktsiooni täitmisel on tsentraalse tähtsusega argonaut (Ago) valgu perekonna liikmed. Argonaute on vaja miRNA-indutseeritud geenide vaigistamiseks, nad sisaldavad kahte konserveerunud RNA seondamise domeeni: PAZ domeen, millele saab seonduda küpse miRNA üheahelaline 3' ots ning PIWI domeen, mis sarnaneb struktuurilt ribonukleaas H-ga ning funktsioneerib, interakteerudes juhtahela 5' otsaga. Nad seovad küpset miRNA-d ning orienteerivad seda interaktsiooniks märklaud mRNAga. Mõned argonaudid, näiteks inimese Ago2, otseselt lõikavad märklaua transkripti. Argonaudid võivad ka värvata lisavalke saavutamaks translatsioonilist repressiooni. Inimese genoom kodeerib kaheksat argonaut-valku, mis jagatakse järjestuste sarnasuste alusel kahte perekonda: AGO (selle perekonna neli esindajat leiduvad kõikides imetajate rakkudes, inimese rakkudes nimetatakse neid E1F2C/hAgo-deks) ning PIWI (leitud idutee ning hematopoeetilistest tüvirakkudest).
Täiendavad RISC kompleksi komponendid hõlmavad TRBP-d (ingl human immunodeficiency virus (HIV) transactivating response RNA (TAR) binding protein), PACT-i (ingl protein activator of the interferon induced protein kinase(PACT)), SMN kompleksi, fragiilse X vaimse puude valku (ingl FMRP-fragile X mental retardation protein) ja Tudori stafülokokset nukleaas-domeeni sisaldav valku (ingl Tudor-SN -Tudor staphylococcal nuclease-domain-containing protein).
Helge Perälä
Ta sai 1946. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Oslos 10 000 meetri jooksus hõbemedali ajaga 30.31,4. 1948. aasta suveolümpiamängudel Londonis oli ta üheteistkümnes.
Mikro-RNA
Vaigistamise moodus
Geeni saab vaigistada mRNA-d degradeerides või takistades translatsiooni mRNAlt. On demonstreeritud, et täieliku komplementaarsuse korral miRNA ja tema märklaud-mRNA järjestuse vahel saab Ago2 mRNA-d lõigata ning juhtida selle otsesele degradatsioonile. Kuid kui täielikku komplementaarsust ei esine, siis saavutatakse geeni vaigistamine translatsiooni ärahoidmise teel.
miRNA-de stabiliseerimine
Küpsete miRNA-de ringlus on vajalik järskudeks muutusteks miRNA-de avaldumisprofiilides. miRNA küpsemise jooksul tsütoplasmas tema kasutuselevõtt argonaut-valgu poolt arvatakse olevat stabiliseeriva mõjuga guide-ahelale, samal ajal kui passenger-ahel eelistatult hävitatakse. Seda on nimetatud ka "Use it or lose it" strateegiaks (Kasuta või kaota strateegia). Argonaut võib eelistatult säilitada miRNA-sid, millel on palju märklaudu, miRNA-de suhtes, millel on mõni üksik või ei ole ühtki märklauda. See viib tavaliselt märklaudu mitteomavate molekulide lagundamiseni.
C.elegans'is vahendab küpsete miRNA-de lagundamist 5´> 3´ suunaline eksoribonukleaas XRN2, tuntud ka kui Rat1p. Taimedes lagundavad miRNA-sid SDN (ingl small RNA degrading nuclease) perekonna liikmed vastupidises suunas (3 '> 5'). Sarnaseid ensüüme kodeeritakse ka loomade genoomides, aga nende roll pole veel teada. Mitmed miRNA modifikatsioonid mõjutavad tema stabiilsust. Nagu näidatud töös mudelorganismiga Arabidopsis thaliana (harilik müürlook), küpsed taime miRNA-d paistavad olevat stabiliseeritud lisa metüülrühmadega 3' otsas. 2'-O-konjugeeritud metüülrühmad blokeerivad uratsiili (U) jääkide lisandumise 3' otsa uridüültransferaasi ensüümi abil. Seda viimast modifikatsiooni on seostatud võimaliku miRNA degradatsiooniga. Siiski, uridülatsioon võib osasid miRNA-sid hoopis kaitsta. Selle modifikatsiooni tagajärjed pole lõplikult teada. On täheldatud mõnede loomsete miRNA-de uridülatsiooni. Nii taimseid kui loomseid miRNA-sid saab muuta adeniini (A) jääkide lisamisega miRNA 3' otsa. Lisa A lisamine imetaja miR-122le, liver-enriched miRNA, mis on oluline C-hepatiidi puhul, stabiliseerib selle molekuli. Adeniini jäägiga lõppevad taimsed miRNA-d lagunevad aeglasemalt.
Rakulised funktsioonid
miRNA-de funktsioon seisneb geeniregulatsioonis. Geenide aktiivsuse mõjutamiseks on miRNA-d komplementaarsed osaga ühest või mitmest informatsiooni-RNAst (mRNA) (ingl mRNA-messenger RNA). Loomade miRNA-d on tavaliselt komplementaarsed saidiga 3' UTRs, samal ajal kui taimede miRNA-d on harilikult komplementaarsed mRNA-de kodeerivate järjestustega. Perfektne või peaaegu täiuslik aluspaaride seondumine märklaud mRNAga indutseerib RNA lõikamist. See on taimset päritolu miRNA-de esmane talitlusviis. Loomades paarduvad miRNA-d sageli vaid osaliselt ning inhibeerivad märklaud-mRNA valgu translatsiooni selline mehhanism esineb ka taimedes, kuid harvemini. mikroRNA-d, mis on märklaua suhtes osaliselt komplementaarsed, saavad kiirendada deadenülatsiooni, põhjustades mRNA-de varajasema degradatsiooni. Selleks, et osaliselt komplementaarsed miRNA-d oma märklauad ära tunneksid, peavad nukleotiidid 2–7 mRNA seed järjestuses olema perfektselt komplementarsed mRNA teatud järjestusega. miRNA-d võivad aeg-ajalt põhjustada histoonide modifitseerimist ning DNA promootorsaitide metülatsiooni, mis mõjutab märklaudgeenide avaldumist.
Erinevalt taimede miRNA-dest on loomades miRNA-de märklauaks väga lai valik geene. Siiski on kõikidele rakkudele omaste funktsioonidega seotud geenides suhteliselt vähem miRNA-de märklaudsaite ning tundub, et sellised geenid on valiku all, vältimaks miRNA-de märkalauaks olemist.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. A (Sdkfz 161)
A-mudeli mootor oli V-kujuline 12-silindrine karburaatormootor Maybach HL108TR, mis oli tanki tagaossa paigutatud ebasümmeetriliselt (veidi korpuse parema külje poole). Tanki torn oli aga paigutatud keskteljest 51,7 mm vasakule, et tanki siseehitused ei segaks torni pööramist. Torni pöörasid kahetaktiline bensiinimootor, generaator ja elektrimootor. Torni tagaosas paiknes silindrikujuline komandöritorn kuue vaatepiluga.
PzKpfw IV Ausf. B (Sdkfz 161)
Võrreldes A-mudeliga kaotati B-mudelil korpuse esiseinast, radisti eest kuulipilduja, selle asemel jäeti luuk, millest radist sai tulistada oma isikliku relvaga. Radisti ja juhi peade kohal olevad luugid tehti ühepoolsed (A-mudelil kahepoolsed) ning radisti ja juhi nägude ees olev soomusplaat oli sirge (A-mudelil radisti ees tagasiastega). Tanki sai uue periskoobiga varustatud komandöritorni ning muudeti ka tanki kõiki teisi soomustatud vaatepilusid.
PzKpfw IV Ausf. C (Sdkfz 161)
A-/B-/C-mudelid olid peamiselt ehitatud katsemasinateks ja neid kasutati enamjaolt õppemasinatena, kuid mõned masinad saadeti väeosadesse, kus neid kasutati sõjategevuses kuni 1943. aastani.
PzKpfw IV Ausf. D (Sdkfz 161)
thumb|275px|PzKpfw IV Ausf. D Alates D-mudelist hakati uuesti, nagu A-mudelilgi korpuse esiküljele radisti ette paigutama kuuliga kinnituvat liikuvat 7,92 mm kuulipildujat MG 34, ka soomusplaat juhi ja radisti ees oli sarnaselt A-mudeliga radisti ees tagasiastega. Muudeti ka torni suurtükimaski konstruktsioone. Aastatel 1940–1941 lisati korpuse ette veel 20 mm lisasoomusplaadid. Sellest mudelist sai esimene tõeline lahingumasin võrreldes esimeste A-, B- ja C-mudelitega, mis enamjaolt täitsid õppe-lahingumasinate rolli. D-mudelit kasutati otseses sõjategevuses kuni 1944. aastani ning see osales lahingutegevuses Prantsusmaal, Põhja-Aafrikas, Balkanil ja Nõukogude Liidus.
Osa D-mudeleid valmistati Aafrikasse saatmiseks (variant Tp (tropen) – troopika), neile oli paigaldatud õhkjahutus ja erilise ventilatsioon.
Juulist oktoobrini 1940 ehitati 42 Panzer IV Ausf.D-d ümber veealusteks tankideks, masinad tehti hermeetiliseks ning neile lisati 6–15 meetri pikkused õhutorud, hiljem asendati need 3,5 meetristega.
Aprillis 1940 ehitati 16 D-mudelit ümber sillapaigaldajaks.
1941. aastal relvastati üks masin D-mudelist 50 mm suurtükiga KwK39, millel raua pikkust 60 kaliibrit. Otsustati ümber relvastada ka kõik ülejäänud D-mudelid, kuid 1942. aastal tootmisse läinud F2-mudeli 75 mm suurtükk osutus tunduvalt efektiivsemaks ja see plaan jäigi teostamatta. 1942–1943 saadeti mõningad Pz. lV Ausf.D-d kapitaalremonti ning needki relvastati sarnaselt Pz. lV Ausf.F2-ga.
Veebruaris 1942 ehitati kaks masinat ümber liikursuurtükkideks ning relvastati 105 mm haubitsa K18-ga.
Mikro-RNA
Rakulised funktsioonid
dsRNA-d (double-strand RNA) võivad aktiveerida geeniekspressiooni, see mehhanism on saanud nimetuse "väikese RNA indutseeritud geeniaktivatsioon" (ingl small RNA-induced gene activation, RNAa). dsRNA-d võivad indutseerida endaga seotud geenide potentsiaalset transkriptsiooni aktivatsiooni. Seda omadust on demonstreeritud inimese rakkudes, kasutades sünteetilisi dsRNA-sid, mida kutsutakse väikesteks aktiveerivateks RNA-deks (ingl saRNAs – small activating RNA molecules), aga on näidatud ka endogeensete miRNA-de puhul.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. E (Sdkfz 161)
Alates E-mudelist hakati esisoomusele lisama 30-millimeetriseid lisasoomusplaate, mis kinnitati poltidega. Korpuse esisoomuse paksuseks oli nüüd 60 mm. Sellest mudelist hakati torni tagaküljele kinnitama tööriistade ja muuks tarbeks spetsiaalset kasti, Rommel Kiste – Rommeli kast (nimelt, 40 E-mudeli masinat saadeti Põhja-Aafrikasse ning just nendel masinatel kasutatigi esmakordselt neid kaste ja arvatavasti sealt said nad ka nime). Tankile paigaldati uut tüüpi komandöritorni, millel oli 50–95 mm soomus ning vaatepilusid sulgevad luugid, veel lisati torni ventilaator ning tanki juht-mehaanikule paigaldati uus vaatepilu. Radisti ees olev kuuliga kinnituv kuulipilduja sai uue kinnitusmehhanismi Kugelblende 30. Lihtsustati veo- ja juhtratast, muudeti torni tagakülge ning tehti veel teisigi pisimuudatusi. Soomuse lisamine ja teised muudatused suurendasid tanki kaalu 21 tonnini.
Mikro-RNA
Rakulised funktsioonid
miRNA-de ja geenide (või pseudogeenide) komplementaarsetel paardumistel ning homoloogilistel järjestustel põhinevad interaktsioonid arvatakse olevat tugikanal, mis reguleerib paraloogsete geenide (ühise eellasega järjestused, tekivad duplikatsiooni teel) ekspressioonitasemeid. "Võistlevate endogeensete RNA-de" (ingl competing endogenous RNAs (ceRNAs) ) nime all tuntud miRNA-de ülesandeks on seonduda "mikroRNA vastuselementidele", geenidele ja pseudogeenidele, sel moel pakkudes veel ühe seletuse mittekodeeriva DNA ("rämps" DNA) püsivusele.
Evolutsioon
mikroRNA-d on olulised fülogeneetilised markerid oma märkimisväärselt madala evolutsioneerumisastme tõttu. Nende tekkimine võib olla üks põhjus, mis on võimaldanud arengut morfoloogiliste uuenduste vallas ning geeniekspressiooni spetsiifilsemaks muutumist ja peentuunimist (ingl fine-tuning), lubades sel viisil komplekssete organite teket ning lõppkokkuvõttes ehk ka kompleksset elu. Tõepoolest, järsud morfoloogiliste uuenduste plahvatused on üldjuhul seotud suurte koguste miRNA-de akumulatsiooniga.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. E (Sdkfz 161)
1940. aasta lõpul valmis firmas FAMO E-mudeli baasil ehitatud katsemasin PzKpfw IV Ausf. E mit Schachtellaufwerk, mille kanderattad olid paigutatud nn malekorras ning ülevalt toetasid roomikuid neli väikest tugirullikut.
PzKpfw IV Ausf. F1 (Sdkfz 161)
thumb|275px|PzKpfw IV Ausf F1 Prantsusmaa ja Poola kampaania näitasid kätte Panzer IV puudused ning järgmise F-mudeliga (hilisem F1) püüti neid vigu parandada. Suurendati soomust, korpuse ja torni esisoomust kuni 50 ning külgi 30 millimeetrini. Torni külgedel olevad luugid tehti kahepoolsed ning juhi ja radisti ees olev soomusplaat sai jällegi sirge nagu B- ja C-mudelitel (nii jäi see ka kõigil järgmistel mudelitel). Radisti ees olev kuuliga kinnituv kuulipilduja sai uue kinnitusmehhanismi Kugelblende 50. Kuna tanki kaalu oli suurendatud, suurendati ka roomikute laiust 400 millimeetrini (eelmistel mudelitel 360 mm). Korpuse esiosas olevatele veoülekande luukidele ja korpuse tagaosas olevatele mootori luukidele tehti ventilatsiooniavad. Muudeti tanki mootori ning torni pöörava mootori summutite paigutust ja konstruktsiooni.
Mikro-RNA
Evolutsioon
mikroRNA-d esinevad enamiku eukarüootsete organismide genoomides, pruunvetikatest loomadeni. Kõikides liikides kokku on 2010. aasta märtsi seisuga identifitseeritud üle 5000 miRNA. Kuigi bakterites esinevad võrreldava funktsiooniga lühikesed (50 – sadu aluspaare) RNA järjestused, puuduvad neis siiski tõelised miRNA-d.
miRNA-de eksperimentaalne avastamine ja manipulatisoon
miRNA-de ekspressiooni võib loendada kaheetapilises polümeraasi ahelreaktsiooni (RT-PCR; ingl real-time polymerase chain reaction) protsessis, millest esimene on modifitseeritud RT-PCR, sellele järgneb kvantitatiivne reaalaja PCR. Selle meetodi variatsioonid võimaldavad leida miRNA-de absoluutse või suhtelise hulga.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. F1 (Sdkfz 161)
Aprillist 1941 kuni märtsini 1942 liitusid Krupp-Grusoni kõrval Panzer IV tootmisse ka VOMAG (Vogtiandische Maschinenfabrik AG) ja Nibelungenwerke.
Mikro-RNA
miRNA-de eksperimentaalne avastamine ja manipulatisoon
miRNA-sid saab hübridiseerida mikrokiipidele (ingl microarray), mis on plaadid või kiibid kaevukestega sadade või tuhandete miRNA märklaudadega, nii et miRNA-de suhtelisi tasemeid erinevates proovides saab kindlaks määrata. mikroRNA-sid saab avastada ja profileerida suure läbilaskvusega sekveneerimismeetoditega. miRNA aktiivsust saab eksperimentaalselt inhibeerida lukustatud nukleiinhappe (LNA- ingl locked nucleic acid) oligo, Morpholino oligo või 2`-O-metüül-RNA oligo järjestusega. Lisaks võib spetsiifilist miRNA-d vaigistada komplementaarse antagomir järjestusega (lühike sünteetiline märklaud-miRNAle komplementaarne järjestus). miRNA küpsemist võivad mitmetes punktides inhibeerida steric-blocking oligojärjestused. Nende oligojärjestustega saab blokeerida ka mRNA transkripti miRNA märklaudjärjestust. LNA on miRNA-de “in situ” detektsiooniks praegu ainus efektiivne meetod. LNA lukustatud konformatsioon põhjustab suurenenud hübridisatsiooniomadusi ning vähendab tundlikkust ja selektiivsust, tehes selle ideaalseks lühikeste miRNA-de tuvastamiseks.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. F1 (Sdkfz 161)
Lõpuks mõisteti, et 75 mm lühikeseraudne suurtükk, mille mürsu algkiirus oli kõigest 385 m/s, oli vastasolevate inglise "Mathildade" ja venelaste T-34-de ja KV-de vastu võimetu ning pärast 462 F-mudeli valmimist selle tootmine katkestati.
Mikro-RNA
miRNA-d ja haigused
Just nagu miRNA-d on seotud eukarüootse raku normaalse funktsioneerimisega, on miRNA-de düsregulatsiooni seostatud haigustega. Käsitsi hallatud avalikus andmebaasis miR2Disease dokumenteeritakse teadaolevad suhted miRNA-de düsregulatsiooni ja inimese haiguste vahel.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. F2 (Sdkfz 161/1)
thumb|275px|PzKpfw IV Ausf. F2 Kuu aega pärast F-mudeli tootmise katkestamist jätkati selle tootmist, kuid muudetud oli tanki pearelv, milleks nüüd oli 75 mm pikaraudne suurtükk KwK40L/43. Selle suurtükki töötasid välja firmade Krupp ja Rheinmetall konstruktorid ning selle suurtüki mürsu algkiiruseks oli 770 m/s. Mürsuvaru suuendati 87 mürsuni, millest 32 paiknesid tornis. Tank sai ka uue suurtükimaski ning uue sihtimisseadme TZF 5f.
Mikro-RNA
miRNA-d ja pärilikud haigused
Mutatsioon miR-96 alusjärjestuses (ingl seed region) põhjustab pärilikku progressiivset kuulmiskaotust. Mutatsiooni miR-184 seemnejärjestuses tagajärjeks on pärilik keratokoonus (kreeka kerato 'sarv, sarvkest'; konos 'koonus') koos eesmise polaarse kataraktiga. miR-17 ~92 klastri deletsioon põhjustab skeleti ja kasvu defekte.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. F2 (Sdkfz 161/1)
Uue relvaga masinad said tähiseks PzKpfw Ausf. F2, esimesed 462 masinat aga PzKpfw Ausf. F1. Hiljem relvastati 25 masinat F1-seeriast ümber sarnaselt F2-ga.
Mikro-RNA
miRNA-d ja vähk
Mitme miRNA puhul on leitud seoseid mitmesuguste vähitüüpidega. miRNA-21 oli üks esimesi mikroRNA-sid, mis identifitseeriti kui onkomiR. Katse hiirtega, keda oli muudetud tootma ülehulgas c-Myc-d, näitas, et miRNA-del on roll vähi arengus. c-Myc on muteerunud vormidega valk, mis on seotud mitmete kasvajatüüpidega. Hiirtel, kes olid kavandatud produtseerima liiga palju erinevaid lümfis leiduvaid miRNA-sid, arenes haigus 50 päeva jooksul ning nad surid kaks nädalat hiljem. Võrdluseks, hiired ilma miRNA-de liigsete kogustega elasid üle saja päeva.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. G (Sdkfz 161/1 ja Sdkfz 161/2)
thumb|275px|PzKpfw IV Ausf. G 1942. aasta mais alustati G-mudeli tootmist. Esialgu mingeid erilisi muudatusi võrreldes F2-mudeliga ei tehtud, kuid esmavaatlusel jääb kohe silma suurtüki uus kahekambriline suudmepidur. Peale selle puudus paljudel G-mudeli masinatel torni esiseinast suurtükist paremalt ning torni külgedelt soomustatud vaatepilud.
Mikro-RNA
miRNA-d ja vähk
Leukeemiat võib põhjustada viiruse genoomi insertsioon miRNA-de rea 17–92 kõrvale, viies selle miRNA suurenenud ekspressioonini. Ühes teises uurimuses näidati, et kaks miRNA-de tüüpi inhibeerivad E2F1 valku, mis reguleerib raku proliferatsiooni. Antud juhul järeldub, et miRNA seostub mRNA-ga enne, kui sellest jõuavad translatsiooni teel tekkida valgud, mis lülitavad geene sisse ja välja.
Mõõtes 217-ne miRNA-sid kodeeriva geeni aktiivsust, leiti, et on võimalik tuvastada geenimustreid, mis on erinevat tüüpi vähkide puhul erinevad (mingi kindel muster on iseloomulik mingile vähitüübile). miRNA-de signatuurid annavad võimaluse vähi klassifikatsiooni loomiseks. See võimaldab arstidel kindlaks teha koe, kust vähk on alguse saanud, ning määrata ravi mis põhineb algsel koetüübil. miRNA-de profileerimine on juba praegu võimaldanud kindlaks teha, kas patsientidel kroonilise lümfotsütaarse leukeemiaga (KLL) on vähi aeglane või agressiivne vorm.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. G (Sdkfz 161/1 ja Sdkfz 161/2)
Pärast 412 masina tootmist hakati G-mudelile paigutama veelgi pikema rauaga suurtükki KwK40, millel oli pikkust 48 kaliibrit. Hilisemad G-mudeli masinad said uued, 1450 kg kaaluvad nn idaroomikud (Ostketten). Umbes 700 viimasel masinal lisati korpuse esisoomusele veel 30 mm lisasoomusplaadid, külgedele ja torni ümber aga hakati lisama 5 mm ekraane.
Mikro-RNA
miRNA-d ja vähk
Teatud miRNA-sid ala- või üleekspresseerivate hiirte uurimine on lubanud pilgu heita väikeste RNA-de rollile mitmesugustes pahaloomulistes kasvajates.
PzKpfw IV
PzKpfw IV Ausf. G (Sdkfz 161/1 ja Sdkfz 161/2)
Ühest G-mudeli masinast valmistati prototüüp liikursuurtükile "Hummel".