cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aavo-Valdur Mikelsaar
Haridus
Mikelsaar lõpetas 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, oli 1967–1970 aspirantuuris Moskvas NSVL Teaduste Akadeemia Molekulaarbioloogia Instituudis ning täiendas end 1976–1977 Viini ülikoolis, 1988 Tampere ülikoolis ning 1993 Lübecki Meditsiiniülikoolis.
1980. aastal kaitses ta Moskvas Meditsiinigeneetika Instituudis doktorikraadi tööga inimese kromosoomide struktuursest polümorfismist ("Структурный полиморфизм хромосом человека").
Töökäik
Mikelsaar töötas 1965–1967 ning 1970–1987 Tartu Ülikoolis teadurina, vanemteadurina ning laborijuhatajana. Aastail 1987–2011 oli ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi juhataja, aastail 1993–2012 samas instituudis inimese bioloogia ja geneetika õppetooli professor, alates 2012 uue nimega biomeditsiini instituudi professor.
Isiklikku
Tema isa oli zooloog ja hüdrobioloog Neeme-Õnneleid Mikelsaar, tema vennad on Raik-Hiio Mikelsaar, Henn-Risto Mikelsaar ja Ustav-Esko Mikelsaar.
Meditsiinigeneetik ja psühhiaater Ruth Mikelsaar on tema abikaasa.
Rusovce
pisi|Linnaosa asukoht [[Bratislavas]] Rusovce (ungari keeles Oroszvár, saksa keeles Karlburg/Rossenburg/Kerchenburg) on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub V ringkonnas.
Dealesville
Dealesville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Lejweleputswa ringkonnas Tokologo vallas.
Dealesville asutati 1899. aastal ja sai nime farmi omaniku John Henry Deale'i järgi kelle farmi maadele asula rajati. Dealesville sai linnaõigused 1914. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Dealesville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 89,37%, valgeid 7,29%, India või Aasia päritolu inimesi 1,76%, värvilisi 1,30% ja teisi 0,29%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 56,87% inimestest, koosa keelt 19,36%, sotho keelt 10,24%, afrikaani keelt 9,00%, inglise keelt 1,55% ja suulu keelt 1,38%.
(In The End) There's Only Love
"(In The End) There's Only Love" on Eesti ansambli Ewert and The Two Dragons jaanuaris 2011 ilmunud singel. Laul on ka 2011. aastal ilmunud albumil "Good Man Down".
Laul sai populaarseks kõikides Balti riikides. Septembris 2011 oli laul Uuno Raadio edetabelis Top 25 esikohal.
Brăila
Brăila on linn Rumeenias, Brăila maakonna keskus. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas.
Brăila asub Doonau vasakul kaldal ja on oluline sadamalinn.
Brăila sai linnaõigused 1400. aasta paiku.
15 magamata ööd
"15 magamata ööd" on 2004 ilmunud Eda-Ines Etti stuudioalbum. Albumi andis välja Bulldozer.
2005 valiti see Eesti Muusikaauhindade galakontserdil aasta albumiks.
Jäärumetsa looduskaitseala
Jäärumetsa looduskaitseala on looduskaitseala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta kaitsealuseid liike ja nende elupaikasid, samuti rohunditerikkaid kuusikuid ja soometsi. Kaitseala pindala on 332,5 ha.
Kaitseala moodustati 2007.
Priekuļi vald
pisi|Valla maastik Priekuļi vald (läti keeles Priekuļu pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Cēsise linna, Liepa, Veselava, Vaive ja Raiskumsi vallaga ning Smiltene piirkonna Rauna vallaga.
Valla pindala on 798 km². 2016. aasta seisuga elas seal 4350 inimest. Valla keskuseks on Priekuļi küla.
Ajalugu
Priekuļi valla maad kuulusid 19. sajandil mitmele mõisale. Seal asusid Priekuļi mõis, Jāņmuiža mõis, Jaunrauna mõis, osa maadest kuulus ka Võnnu mõisale. Aastal 1935 oli valla pindala 58 km² ja seal oli 1392 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Priekuļi külanõukogu, mis aastal 1947 likvideeriti, aga kui vald aastal 1949 likvideeriti, moodustati see taas. Aastal 1954 liideti külanõukoguga likvideeritav Dukuri külanõukogu, aastal 1960 aga likvideeritav Vaive külanõukogu. Aastal 1975 loodi Vaive külanõukogu taas ja selle territoorium eraldati Priekuļi külanõukogu omast. Aastal 1977 liideti külanõukoguga likvideeritav Jaunrauna külanõukogu, ent osa Priekuļi külanõukogu maadest arvati Vaive külanõukogu, osa aga Cēsise linna koosseisu. Aastal 1987 liideti Vaive külanõukoguga veel üks osa Priekuļi külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Priekuļi piirkonda.
Priekuļi vallas Glāzniekis sündis luuletaja Eduards Veidenbaums.
Loodus
Suurim jõgi on Koiva jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõgi Rauna jõgi ning tolle lisajõed Raunis ja Vaive jõgi. Vald asub Vidzeme kõrgustikul ja Koiva ürgorus. Kõrgeim koht ulatub 159,6 m meetrit üle merepinna ja asub valla kaguosas. Suurim järv on 12,5 ha suurune Ninieris. Vallas asub nn Nahkhiirte koobas, kus elutseb Kirde-Euroopa suurim nahkhiirte koloonia.
Looduskaitse all on Ērgļi pank, Ramāta pank, Priekuļi allee, Priekuļi park, Pieškalni (Pieškaļi) Rootsi mänd, Kazase org, Rauna orukalda paljandid, Vaive orukalda paljandid ja Raunise nõlvad. Lisaks asub vallas arvukalt looduskaitsealuseid nimetuid põlispuid. Valla lääneosa asub Gauja rahvuspargis.
Kultuurimälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Priekuļi selektsioonijaama hooned ja küünid, Jāņmuiža mõisa häärber, selle mansardkorrus, nelja toa laed ja üks uks, uks Jaunrauna mõisa mõisavalitseja majas, Kampi-Ģūģeri muinaskalmed, hiiekivid ja asulakoht ning luuletaja Edvards Treimanis-Zvārgulise elukoht ja haud. Kohaliku kaitse all on Rubeņi keskaegne kalmistu.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 3681 lätlast, 232 venelast, 47 valgevenelast, 10 ukrainlast, 34 poolakat ja 22 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Rakovník
Rakovník (saksa keeles Rakonitz) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas, Rakovníki ringkonna halduskeskus. Rakovník asub Praha kesklinnast umbes 50 km läänes.
Rakovníkit on esmamainitud 1252. aastal. Kuningalinna privileegid sai Rakovník 1588. aastal. 19. sajandil algas linna kiire areng.
Kriikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Kriikeelne Vikipeedia (krii keeles ᐗᑭᐱᑎᔭ) on Vikipeedia kriikeelne versioon.
Kriikeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
Novosil
Novosil on linn Venemaal Orjoli oblastis, Novosili rajooni keskus. Asub Zuša jõe paremkaldal, 70 km Orjolist idas.
Novosili on mainitud 1155. aastal Tšernigivi vürstiriigi Itili kindlusena. 14. sajandi alguseks oli see juba Novosili nime all väikese vürstiriigi keskus. 15. sajandi alguses läks linn Leedu suurvürstiriigi valdusse, kuid sajandi lõpus Moskva suurvürstiriigi kätte.
1777. aastal sai Novosil linnaõigused maakonnalinnana Tula asehaldurkonnas ja seejärel kubermangus.
13. novembrist 27. detsembrini 1941 oli linn Saksa okupatsiooni all.
Novosil on elanike arvult üks Venemaa väiksemaid linnu, 2020. aasta alguses oli seal 3109 elanikku.
C'est dans l'air
"C'est dans l'air" (eesti keeles "See on õhus") on Mylène Farmeri neljas singel albumilt "Point de suture". Singel ilmus 27. aprillil 2009.
Erinevalt albumi "Point de suture" esimesest kolmest singlist ei paigutunud see Prantsusmaa edetabeli tippu kohe, vaid nädal hiljem.
Messerschmitt Bf 109
pisi|Messerschmitt Bf 109E Messerchmitt Bf 109 (lühidalt Me 109) oli Saksamaa 1930. ja 1940. aastate uue põlvkonna üheistmeline, kinnise kabiini, sissetõmmatava teliku ja täismetall-konstruktsiooniga alltiivaline hävituslennuk. Kokku ligikaudu 33 300 ehitatud lennukiga on Bf 109 üks kõigi aegade enim ehitatud hävituslennuk. Esmalend: 28. mai 1935.
Robert Zemeckis
Ta sündis ja kasvas üles Chicagos. Tema isa oli Leedu päritolu ja ema Itaalia päritolu.
Lavastajana pälvis ta esimest korda tähelepanu 1980. aastatel filmiga "Kalliskiviromaan" ("Romancing the Stone"; 1984) ja "Tagasi tulevikku" (Back to the Future") ulmefilmitriloogiga.
Ta on lavastanud viimaste aastakümnete ühed suurimad kassahitid. Aastal 1994. aastal võitis ta filmi "Forrest Gump" eest parima lavastaja Oscari ja Kuldgloobuse. 1988. aastal pälvis ta filmi "Jänes Roger" eest Saturni auhinna. Ta on teinud ka mitu animafilmi, kasutades ühe esimesena motion capture'i tehnikat.
Ta on lavastanud filme paljudest erinevatest žanritest.
Claire Foy
Claire Elizabeth Foy (sündinud 16. aprillil 1984) on inglise näitleja.
Ta on õppinud näitlemist Liverpool John Moores Universitys ja Oxford School of Dramas.
Foy sai laiemalt tuntuks kuninganna Elizabeth II kehastamisega Netflixi draamaseriaalis "Kroon". Selle rolli eest tunnustati teda näiteks 2017. aastal Kuldgloobusega kategoorias "Parim draamasarja naisosatäitja" ja samal aastal Primetime Emmy auhinnaga kategoorias "Parim draamasarja naispeaosatäitja".
Jarovce
pisi|Linnaosa asukoht [[Bratislavas]] Jarovce (ungari keeles Horvátjárfalu/Horvát-Járfalu, saksa keeles Kroatisch Jahrndorf) on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub V ringkonnas.
Varangu järvelubjamaardla
Varangu järvelubjamaardla on endine üleriigilise tähtsusega järvelubjamaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Maardla pindala on 73 ha.
Ferreira Gullar
José Ribamar Ferreira; kirjanikunimega Ferreira Gullar (10. september 1930 São Luís – 4. detsember 2016 Rio de Janeiro) oli Brasiilia näitekirjanik ja luuletaja.
Varangu järvelubjamaardla
Maardlast ei kaevandata
Ferreira Gullar
Tunnustus
pisi|vasakul|José Ribamar Ferreira (2009)
Helsingi Lõunasadam
pisi|Vaade Helsingi Lõunasadamale (juuni 2006) Helsingi Lõunasadam (soome keeles Eteläsatama, rootsi keeles Södra hamnen) on reisisadam Helsingis.
Lõunasadam rajati 1813 Kaupunginlahti äärde. Reisiliiklus algas sadamast 1837, kui avati Turu–Helsingi–Peterburi laevaliin.
Soojuspaisumine
Soojuspaisumine on keha mõõtmete muutumine soojendamisel.
Helsingi Lõunasadam
1965 alustas sadamast Tallinna–Helsingi laevaliin.
Soojuspaisumine
Soojuspaisumise iseloomustamiseks kasutatakse enamasti isobaarilist ruumpaisumistegurit α. Ruumpaisumistegur võrdub keha ruumala V suhtelise muutusega, kui temperatuur T muutub jääval rõhul p ühe kraadi võrra. Tahkiste korral kasutatakse ka joonpaisumistegurit β.
Helsingi Lõunasadam
Sadamas on neli reisiterminali:
Sadamat läbib aastas 4,7 miljonit reisijat.
Dúbravka
pisi|Linnaosa asukoht [[Bratislavas]] Dúbravka (ungari keeles Pozsonyhidegkút, saksa keeles Kaltenbrunn) on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Kahvena looduskaitseala
Kahvena looduskaitseala on looduskaitseala Pärnu ja Viljandi maakonnas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta kaitsealuseid liike ja nende elupaiku, samuti EÜ nõukogu direktiivis 92/43/EMÜ nimetatud elupaigatüüpe, näiteks vanu loodusmetsi ja siirdesoo- ja rabametsi. Kaitseala pindala on 660 ha.
Kaitseala moodustati 2005.
Dmitrovsk
Dmitrovsk on linn Venemaal Orjoli oblastis, Dmitrovski rajooni keskus. Asub Obštšeritsa jõe Nerussa jõkke suubumiskoha lähedal, 80 km Orjolist edelas.
Dmitrovsk asutati 1711. aastal Dmitrovka külana maale, mille Peeter I kinkis vürst Dimitrie Cantemirile. 1782. aastal sai asula linnaõigused. 1796. aastast oli maakonnalinn Orjoli kubermangus.
1929–2005 oli linna nimi Dmitrovsk-Orlovski (vene Дмитровск-Орловский).
Karamboola
pisi| Karamboola ehk tähtvili on karamboola-averroa vili.
Kirjeldus
Tähtvili on 3–6 cm pikk, 3–6 cm läbimõõduga ning kaalub umbes 100 g. Viljal on omapärane kuju. Karamboola läbilõige on tähekujuline, selle järgi on vili ka nimetuse saanud. Vilja vahajas õhuke koor on läbipaistev ja kahvatukollane ning muutub vilja küpsedes kuldkollaseks. Viljaliha on karge, mahlane ja pisut hapukas, küpsel viljal väga aromaatne. 2–12 seemet asetsevad vilja ribides.
Karamboolas on palju antioksüdante ja C-vitamiini ning vähe suhkruid ja naatriumi.
Kasvatamine
Tseilonilt ja Maluku saartelt pärit tähtvilja on kasvatatud Aasias iidsetest aegadest peale. Karamboola-averroa on 6–10 m kõrgune puu, millel on magusalt lõhnavad roosad või purpursed õiekobarad. Taim kasvab troopikas ja lähistroopikas ning seda kasvatatakse paljudes maailma riikides: Costa Ricas, Peruus, Columbias, Trinidadis, Ecuadoris, Guyanas, Dominikaani vabariigis, Brasiilias ning Ameerika Ühendriikides – Lõuna-Floridas ja Hawaiil.
Kasutamine
Tähtvilja võib süüa toorelt või keedetuna ja see sobib hästi nii köögi- kui ka puuviljadega. Tähtviljaviiludega kaunistatakse kokteile, eelroogi, kooke ja pirukaid. Seda võib kasutada sorbettide tegemisel. Tähtviljast valmistatakse ka mahla.
Karamboolat ehk tähtvilja ei tohiks segi ajada tema lähedase sugulase bilimbiga, mille nimetus Indoneesias on belimbing sayur või belimbing wuluh.
Gorzów Wielkopolski
thumb|Turuplats
Gorzów Wielkopolski (saksa keeles Landsberg an der Warthe) on maakonnaõigustega linn Lääne Poolas. Gorzów Wielkopolski on suurim linn Lubuszi vojevoodkonnas. Asub Warta jõe kaldal, 53 km kaugusel Saksamaa piirist.
Sargvere Raamatukogu
Sargvere Raamatukogu on rahvaraamatukogu Paide linnas Sargvere külas aadressil Pikk 4.
Sargvere raamatukogu asus alates 2001. aastast Sargvere mõisahoones, kus aastatel 1920–2002 töötas Sargvere kool. Raamatukogus on umbes 11 000 teavikut. 2011. aastal tähistati raamatukogu 100. tegevusaastat.
Mõisahoonest on raamatukogu ümber kolinud Sargvere Keskuse ruumidesse.
Kalita looduskaitseala
Kalita looduskaitseala on looduskaitseala Pärnu maakonnas Saarde vallas. Kaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta kaitsealuseid liike ja nende elupaiku, samuti EÜ nõukogu direktiivis 92/43/EMÜ nimetatud elupaigatüüpe, näiteks vanu loodusmetsi. Kaitseala pindala on 146,1 ha.
Kaitseala moodustati 2007.
Maris Mändel
Maris Mändel (aastatel 2004–2012 Maris Suits; sündinud 4. septembril 1982) on eesti ehitusajaloolane ja muinsuskaitse spetsialist.
Tema peamised teadustöö uurimussuunad on Eesti 20. sajandi ehitusajalugu ja arhitektuuri restaureerimine. Ta on tegutsenud ka muinsuskaitselise järelevalve alal.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 2006. aastal Eesti Kunstiakadeemia muinsuskaitse ja restaureerimise osakonna bakalaureuseõppe ja 2009. aastal samas magistriõppe (kaitses magistritöö "Varajane raudbetoon Eesti arhitektuuris. Restauraatori vaatenurk", juhendaja Mart Kalm).
2010. aastal asus ta õppima Eesti Kunstiakadeemia doktoriõppes. Doktoritöö kaitses ta 2019. aastal ("Tehiskivimaterjalid Eesti 20. sajandi arhitektuuris. Kasutuslugu ja väärtustamine", juhendajad on Lembi-Merike Raado ja Mart Kalm).
2007. aastal asus magistrant Maris Suits tööle Eesti Kunstiakadeemiasse tunnitasulise lektorina. Alates 2013. aastast töötab Eesti Kunstiakadeemias nooremteadurina.
Ilja Ehrenburg
pisi|Ilja Ehrenburg 1925. aastal pisi|Ilja Ehrenburg 1959. aastal Ilja Grigorjevitš Ehrenburg (Илья Григорьевич Эренбург; 14. (26.) jaanuar 1891 Kiiev – 31. august 1967 Moskva) oli Nõukogude kirjanik, ajakirjanik, revolutsionäär, sõjakorrespondent ja ühiskonnategelane. Elas aastatel 1908–1917 ja 1921–1940 emigratsioonis, 1940. aastal naasis Nõukogude Liitu. Sadakonna teose autorina kuulub Ehrenburg Nõukogude Liidu kõige viljakamate ja tähelepanuväärsemate kirjanike hulka.
Aastad 1891–1907
Ilja Ehrenburg sündis juudi päritolu pere neljanda lapse ja ainukese pojana. 1895. aastal kolis pere Moskvasse, kus pereisa sai õllevabriku direktoriks. Ehrenburg õppis 1901. aastast Moskva 1. Gümnaasiumis koos Nikolai Buhhariniga. Võttis osa 1905. aasta revolutsiooni sündmustest sotsialistide-demokraatide toetajana, kuid ise Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (VSDTP, asutatud 1898 aastal) liikmeks ei astunud. 1907. aastal arvati ta kuuenda klassi õpilasena koolist välja.
Aastad 1908–1939
Pärast arreteerimist jaanuaris 1908 viibis ta pool aastat vanglas, kuid vabastati enne kohtuistungit. Isa kaasabil sai ta kautsjoni vastu loa sõita välismaale ravile. Ilja Ehrenburg sõitis Prantsusmaale, kus elas üle 8 aasta ega tegelnud poliitikaga. Pariisis alustas ta kirjanduslikku tegevust kunstnike-modernistide ringis. Ta tutvus Amedeo Modigliani, Pablo Picasso ja teiste tuntud isikutega. 1914–1917 oli vene ajalehtedele läänerinde kirjasaatja.
Suvel 1917 saabus tagasi Venemaale. Bolševike võitu suhtus eitavalt ning avaldas selleteemalist publitsistikat. Asus sügisel 1918 Kiievisse, kus elas üle mitu võimuvahetust. Ilja Ehrenburg abiellus 1919. aasta suvel oma kauge sugulase Ljubov Kozintsovaga. Seejärel elas Koktebelis, Rostovis Doni ääres, Krimmis ning Punase Risti esindajana Tbilisis. Hankinud perele passid, sõitis ta 1920. aasta oktoobris Moskvasse, kuid arreteeriti varsti orderi alusel, mille oli väljastanud Genrihh Jagoda. Vabastati siiski juba kolme päeva pärast Nikolai Buhharini vahelesegamise tõttu, kes korraldas seejärel talle riigist väljasõiduloa saamise. Märtsis 1921 saabus Ehrenburg koos naisega Pariisi.
Elades Berliinis aastatel 1921–1924, avaldab ta oma esimese romaani "Julio Jurenito", mis kujutab läbinägelikult ja illusioonideta 20. sajandi algupoole Venemaa ja Euroopa ühiskondlik-kultuurilisi olusid ja suundumusi. Asunud peagi elama Pariisi, lähenes Ehrenburg prantsuse ühiskonna vasakpoolsetele ringkondadele ning alustas kaastöö tegemist nõukogude pressile. Oma teostes oli nii kodanliku kui ka nõukogude ühiskonna kriitiline. Järgmisel kümmekonnal aastal reisis mööda paljusid Euroopa riike ning käis mitmel korral ka Nõukogude Liidus. Alates 1931. aastast muutuvad tema publikatsioonid nõukogudemeelsemaks, usuga "inimese helgesse tulevikku". Nikolai Buhharini ettepanekul sai temast 1932. aastal ajalehe Izvestija alaline korrespondent Pariisis, kus ta kirjutas artikleid varjunime all. Samal aastal esines kõnega nõukogude kirjanike esimesel kongressil Moskvas. Tema publitsistiannet kasutas nõukogude propaganda ära, loomaks välismaal soodsat pilti Nõukogude Liidu ühiskonnast ja elulaadist.
Pärast Hitleri võimuletulekut alustas natsismi vastaste artiklite ja esseede kirjutamist. Hispaania kodusõja ajal (1936–1939) tegutses Izvestija sõjalise korrespondendina. Kuna ta ei viibinud alaliselt Nõukogude Liidus, õnnestus Ehrenburgil "rahvavaenlaste" represseerimise kampaaniast kõrvale jääda. Sellegipoolest viibis ta detsembrist 1937 kuni aprillini 1938 Moskvas, kus toimus parempoolse trotskistliku bloki (kus üks süüdistatav oli tema sõber Nikolai Buhharin) kohtuprotsess, kuid keeldus sellest kirjutamast. Sel ajal võeti talt ära välispass, mis tegi Hispaaniasse naasmise võimatuks. Pass tagastati pärast seda, kui Ehrenburg oli kahel korral pöördunud Stalini poole. Vabariiklaste kaotuse järel Hispaania kodusõjas asus taas elama Pariisi ning pärast Prantsusmaa okupeerimist Saksa vägede poolt varjas end NSV Liidu saatkonnas.
Aastad 1940–1945
1940. aasta juulis saabus Ilja Ehrenburg koos naisega Moskvasse, kus seejärel avaldas romaani "Pariisi langemine", kirjeldades teise maailmasõja alguses toimunud Prantsusmaa hävingu põhjusi sõjas Saksamaaga. Fašismivastase suunitluse tõttu tekkis selle romaani avaldamisega NSV Liidus raskusi (avaldati alles 1942. aastal). Pärast Saksa vägede tungimist NSV Liitu alustas tööd korrespondendina ajalehele Krasnaja Zvezda ja Nõukogude Informatsioonibüroole, kirjutades sõja-aastatel ligi 1500 propagandistlikku saksavastast artiklit, millega sai kuulsaks üle riigi. 1942. aastal liitus ta Moskvas asutatud Juudi Antifašistliku Komiteega ning asus holokausti materjalide ja dokumentide põhjal koostama kogumikku "Must Raamat". Ehrenburg sai NSV Liidus tuntuks ka populaarse sõnaühendi Võidupäev ("День Победы") autorina, kasutades seda oma artiklis 1941. aasta detsembris, kui toimus Moskva lahingus Punaarmee vastupealetung.
Ilja Ehrenburg ja Konstantin Simonov olid loosungi "Tapa sakslast!" autorid, mida kasutati laialdaselt plakatitel. Lendlehtedel trükiti tsitaate Ehrenburgi artiklist "Tapa!". Selle aja Nõukogude ajalehtedes avaldati nende loosungite toetuseks eraldi rubriigid vastavate pealkirjadega (näiteks "Kas oled juba sakslase tapnud?"). Adolf Hitler andis isiklikult käsu Ehrenburg kinni püüda ja üles puua, nimetades teda 1945. aasta jaanuaris Saksamaa kõige kurjemaks vaenlaseks. Saksa propagandas sai kirjanik nime "Stalini kodune juut". Aprillis 1945, Saksamaal toimunud lahingute ajal, vähendas Nõukogude sõjaline juhtkond oluliselt selliste artiklite ilmumist, kuna Punaarmeed sooviti näidata Euroopa ja saksa rahva natsismist vabastajana.
Aastad 1946–1967
Sõjajärgsetel aastatel avaldas Ehrenburg romaanid "Torm" (1946–1947) ja "Üheksas laine" (1950) ning jätkas kogumiku "Must raamat" koostamist, mille avaldamine keelati nõukogude juhtkonna poolt. 1948. aastal ilmus ajakirjanduses võimude ülesandel tema artikkel "Kinoprovokaatorid", vastuseks Hollywoodis toodetud filmile "Raudne eesriie", mis oli tehtud ülejooksnud GRU šifreerija Igor Guzenko poolt saadud andmete ja materjalide alusel nõukogude spionaaži kohta lääneriikides.
1953. aastal Stalini algatatud "arstide süüasja" käigus fabritseeriti "Kiri ajalehe Pravda toimetusse", millele pidi alla kirjutama mitukümmend silmapaistvat juuti. Kiri õigustas kaudselt juutide küüditamist kaugematesse piirkondadesse ning andis hinnangu Iisraeli valitsuse tegevusele. Ehrenburgile tehti ettepanek lisada ka oma allkiri, kuid ta keeldus ning koostas eraldi kirja Stalinile, kus tõi välja omapoolsed seisukohad juutide assimilatsiooni kohta Nõukogude Liidus ning seisukoha, et kiri teeb korvamatut kahju "rahuliikumisele". Stalin muutis seepeale oma kirja, kuid kumbagi neist ei avaldatud, aga nad tekitasid kuuldusi elanikkonna hulgas. Oma memuaaride raamatus tunnistab Ehrenburg, et tal ei olnud mingeid privileege Stalini juures, ta oli samasugune "mutrike" nagu tema lugejad ning asjade käiku ei otsustanud tema kiri, vaid saatus (Stalini surm).
1954. aastal kirjutas Ehrenburg teose "Sula", milles puudus küll tõsine kriitika stalinliku režiimi suhtes, kuid selle alusel sai see Nõukogude ajaloo periood nimetuseks "Hruštšovi sula". 1956. aastal korraldati tema eestvedamisel Pablo Picasso tööde näitus Moskvas. Avangardistide kurikuulsal näitusel Moskva Maneežis detsembris 1962 vaidles Ehrenburg avalikult Nikita Hruštšoviga, kaitstes kunstnikke. Selle eest sai ta karmi kriitika osaliseks ning teoste väljaandmine lõpetati mõneks ajaks. 1950. aastate lõpus alustas Ehrenburg tööd mälestuste raamatuga "Inimesed. Aastad. Elu", mis avaldati 1960. aastatel ning koosnes kuuest osast; seitsmes osa (lõpetamata) ilmus alles 1987. aastal. Teos omas suurt populaarsust nõukogude intelligentsi hulgas. Mälestuste avaldamine toimus vastasseisus toimetajate ja tsensoritega. Ehrenburg ei eitanud oma raamatu subjektiivsust, kuid kaitses õigust inimeste ja sündmuste subjektiivsele hindamisele. 1966. aastal kirjutas teiste tuntud isikute hulgas alla kirjale, mis oli suunatud Stalini rehabiliteerimise vastu.
Ilja Ehrenburg suri 31. augustil 1967 pärast pikka haigust südamelihase infarkti. Tema matustel käis ligi 15 000 inimest. Ta maeti Moskva Novodevitšje kalmistule.
Tsitaate
Ilja Ehrenburgile kuulub fraas: "Näha Pariisi ja surra".
Tsitaat romaanist "Julio Jurenito": "Hakata kõndima ammu läbiuuritud aias, rajalt rajale, sügavmõtteline ilme näos ja taimemääraja käes? Ainult hullates, asja eest teist taga peenralt peenrale karates ja mõeldes samal ajal pooleli jäänud suudlusele või vahukoorele võib mõne senitundmatu õie leida."
Ilja Ehrenburg ajalehes Krasnaja Zvezda (Красная Звезда) 11. aprillil 1945:
Devín
pisi|Linnaosa asukoht [[Bratislavas]] Devín (ungari keeles Dévény, saksa keeles Theben) on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Ilja Ehrenburg
Tsitaate
"Tapke nad! Saksamaal pole keegi süütu. Ei elav ega alles sündimata. Järgige seltsimees Stalini sõnu ja purustage fašistlik koletis tema enda koopas. Murdke saksa naiste rassiuhkus! Võtke nad seaduslikuks sõjasaagiks! Võiduka Punaarmee vahvad sõdurid, tapke nad!"
Atikamekikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Atikamekikeelne Vikipeedia (atikameki keeles Atikamekw Wikipetcia) on Vikipeedia atikamekikeelne versioon.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
Maailma ravimtaimede entsüklopeedia
"Maailma ravimtaimede entsüklopeedia" on 2010. aastal Eesti Entsüklopeediakirjastuses välja antud ravimtaimede entsüklopeedia, millesse Tartu Ülikooli farmakognoosia õppejõud Ain Raal on kogunud valiku ravimtaimedest.
"Maailma ravimtaimede entsüklopeedias" on kokku 712 taimeartiklit, milles on kirjeldatud 740 taime.
Ravimtaimede entsüklopeedia on järjestatud ladinakeelsete taimenimetuste järgi (sisukord on eestikeelsete nimetuste järgi), igas artiklis käsitletud põhitaime nimetus aga on eesti, ladina, inglise ja vene keeles.
Entsüklopeedias on kasutatud illustratsioone ka raamatutest "Flora von Deutschland Österreich und der Schweiz" (1885) ja "Köhler's Medizinal-Pflanzen" (1887) jm.
Zululandi ringkond
Zululandi ringkond on Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis asuv 2. järgu haldusüksus. Piirneb põhjas Svaasimaaga.
Maloarhangelsk
Maloarhangelsk on linn Venemaal Orjoli oblastis, Maloarhangelski rajooni keskus. Asub 81 km Orjolist kagus.
1941. aasta oktoobrist 23. veebruarini 1943 oli linn Saksa okupatsiooni all.
Maloarhangelsk on elanike arvult üks Venemaa väiksemaid linnu. 2020. aasta alguses oli linnas 3182 elanikku.
Narva kaitsepataljon
Narva kaitsepataljon oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe väeosa Eesti Vabadussõjas.
Narva kaitsepataljon moodustati 1. veebruaril 1919. aastal Narvas ja koosnes kaitseliitlastest ning tegeles garnisoniteenistusega ning hiljem ka piirivalveülesannetes.
Narva kaitsepataljon nimetati 29. september 1919 ümber Viru piirivalvepataljoniks ja 5. november 1919 nimetati seejärel ümber 1. piirivalvepataljoniks ja 1920. aastal Piirivalve Valitsuse 1. Piiriküti Pataljoniks.
Sărmașu
Sărmașu (ungari keeles Nagysármás) on linn Rumeenias Mureși maakonnas. Linn asub ajaloolises Transilvaania piirkonnas.
Viù vald
Viù on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos, umbes 40 km kaugusel Torinost loodes.
Sărmașu
Linna haldusalasse kuulub seitse küla: Balda (Báld), Larga (Lárga), Moruț (Marocháza), Sărmășel (Kissármás), Sărmășel-Gară (Bánffytanya), Titiana (Titiána) ja Vișinelu (Csehtelke).
Viù vald
Samanimelises orus asuva Viù kõrgus merepinnast on 785 meetrit (väikseim: 600 m, suurim: 2390 m). Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Sărmașu
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sărmașu elanikest rumeenlasi 65,52%, ungarlasi 21,66%, mustlasi 10,01% ja teistest rahvustest inimesi 0,04%. Rahvus oli teadmata 2,75%-l inimestest.
Viù vald
Haldus
Viù piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Condove, Germagnano, Lemie, Mezzenile, Rubiana, Traves, Vallo Torinese, Varisella.
Viù halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Aires, Balma, Bertesseno, Chiaberge, Col del Lys, Col San Giovanni, Corgnolero, Cramoletti, Fubina, Fucine, Guicciardera, Maddalene, Molar, Mondrezza, Niquidetto, Pessinea, Polpresa, Salvagnengo, Toglie, Tornetti, Trichera, Tuberghengo, Venera, Vernai, Versino Brendo.
Muldpõrand
Muldpõrand on põrand, mis koosneb enamasti kõvaks tambitud mullast.
Euroopas olid majades muldpõrandad valdavad kuni 14. sajandi keskpaigani. Tänapäeval on muldpõrandad kasutusel eeskätt arengumaades, aga ka mujal maapiirkonna ehitistes.
Sextonik
Hoolimata sellest, et see polnud nii edukas nagu teised singlid samalt albumilt, jõudis see edetabelis ikkagi esikohale.
Smalt
Smalt võib tähendada olenevalt kontekstist üht kahest:
Siire (raudtee)
pisi|Siire [[Valingul pöörmetega 1/18]] Siire ühendab kahte raudteed pöörmete abil.
Üldjuhul on siirde abil ühendatud raudteed üksteise suhtes paralleelsed.
Sõltuvalt pöörmete pöördenurgast (tavaliselt 1/9, 1/11 või 1/18) on rongide kiirus siiretel piiratud vastavalt:
Vitale da Bologna
pisi|250px|"Püha Georg ja draakon", detail Vitale da Bologna (umbes 1330 Bologna – 1361 Bologna), tuntud ka kui Vitale di Aimo de' Cavalli või Vitale degli Equi, oli Itaalia vararenessansi maalikunstnik.
Ta tegutses peaasjalikult Bolognas, kus ta maalis polüptühhoni San Salvatore kirikus ning freskod Santa Maria dei Servi basiilikas. Ta tegutses ka Pomposas ja Udines.
Kunstniku meistriteoseks peetakse Bologna Rahvuslikus pinakoteegis asuvat teost "Püha Georg ja draakon". Märkimisväärne on ka tema "Madonna dei denti" ("Hammaste madonna", 1345).
Marko Kilp
Maailmakarika debüüdi tegi Kilp 21. jaanuaril 2012 Otepää klassika sprindis, saavutades 57. koha.
Tarbja Raamatukogu
Raamatukogu alustas tööd 1992. aastal kolmetoalises korteris, kust koliti Tarbja Lasteaed-Algkooli ruumidesse.
Devínska Nová Ves
pisi|Linnaosa asukoht [[Bratislavas]] Devínska Nová Ves (ungari keeles Dévényújfalu, saksa keeles Theben-Neudorf) on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Vassili Kononov
Vassili Kononov (vene keeles Василий Иванович Кононов; 31. detsember 1904 (vkj 12. jaanuar 1905) Toinenjoki, Aunuse kubermang, Venemaa Keisririik – 19. detsember 1983 Petroskoi) oli Karjala koreograaf ja ballettmeister, rahvuselt vepslane, Vene NFSV teeneline kunstitegelane, Karjala ANSV rahvakunstnik.
Elulugu
Kononov sündis vepsa talupoja peres.
Ta lõpetas 1921. aastal kooli, pärast seda töötas 1929. aastani mitmetes ametites kivimurrus, metsatöödel ja Kontupohja paberivabriku ehitusel.
Pärast GITIS-e lõpetamist saadeti Kononov korraldama isetegevust Karjalasse Puudosi rajooni, kus töötas aastatel 1933–1935 rajooni kultuurimaja kunstilise juhina.
1935. aastal sai ta Šoutjärvi külas tegutseva kohaliku rajooni kultuurimaja kunstiliseks juhiks. 1936. aastal pani ta sealses kolhoosis töötavatest naistest-rahvalaulikutest kokku koori, mis tegutseb tänapäevani ja mida teatakse Vepsa rahvuskoorina.
1937. aasta kevadel kutsus Viktor Gudkov Kononovi tööle Petroskoisse tantsujuhina äsja Karjala riikliku filharmoonia juurde loodud laulu- ja tantsuansamblis Kantele.
29. augustil 1941 evakueerus ta koos ansambliga Petroskoist ja tegutses sõja ajal Karjala-Soome NSV ajutises pealinnas Belomorskis.
1959. aastal osalesid Kononov ja tema rühma tantsijad Petroskoi muusikateatris esimese Karjala rahvusliku balleti "Sampo" (helilooja Helmer-Rainer Sinisalo, koreograaf Igor Smirnov) lavastamisel.
Ramona Petraviča
Ta lõpetas aastal 1992 Riia Tehnikaülikooli.
2018. aasta Läti parlamendivalimistel kandideeris ta Kurzeme valimisringkonnas ning valiti 23 569 häälega seimi 13. koosseisu liikmeks.
23. jaanuarist 2019 kuni 3. juunini 2021 oli ta Läti sotsiaalminister Arturs Krišjānis Kariņši valitsuses.
Kapten Volkonogovi põgenemine
"Kapten Volkonogovi põgenemine" on mängufilm, mis on valminud Venemaa, Eesti ja Prantsusmaa ühistööna.
Filmi valmimist toetasid Venemaa Föderatsiooni Kultuuriministeerium, Kaasaegse Kinematograafia Arendamise Sihtasutus Kinoprime, Euroopa Kinematograafia- ja Audiovisuaalteoste Kaastootmise ning Levitamise Fond Eurimages, Eesti Kultuuriministeerium ja Eesti Filmi Sihtasutus.
Sisu
Osakonna uus ülem major Golovnja määratakse ametirelvaga põgenenud kapten Volkonogovi püüdmise ja vahistamise grupi etteotsa. Esialgu õnnestub Volkonogovil vabadusse jääda. Öösel viivad tšekistid Volkonogovi, keda nad ära ei tunne, koos tänavatelt tabatud teiste juhuslike linlastega matma surnuid, kelleks osutuvad tema osakonna hukatud töötajad. Peale matmise lõppu ilmub müstilisel kombel hauast Volkonogovi sõber, kes teatab, et tema on nüüd koos ülejäänud hukatud tšekistidega põrgus, kus neid jäävad saatma igavesed piinad. Sõber ütleb Volkonogovile, et too saab surmajärgses elus igavest piina vältida vaid kahetsedes ja vähemalt ühelt süütult kannatanud inimeselt andestust saades.
Kavatses vältida mahalastud kolleegide saatust, tungib Volkonogov oma osakonna ruumidesse ja varastab sealt toimikud nende uurimisaluste isikute andmetega, keda ta oli koos oma ülemusega varem piinanud, et saada vajalikke ülestunnistusi. Pidevalt jälitajate eest põgenedes külastab Volkonogov tema poolt represseeritud inimeste omakseid, teatades, et kannatanud olid süütud inimesed ning anub sugulastelt andestust oma kuritegude eest. Kuid keegi ei taha talle andestada....
Mängufilmi treiler.
Esilinastus, festivalid, auhinnad
Filmi esilinastust on lükatud Venemaal mitu korda edasi, viimati 2022. aasta sügiseks, kuid Venemaa kinodesse ei ole see senini jõudnud. Filmi näidati lühikest aega Moskvas kinoklubi "Художественный" sünnipäeva festivalil.
SA Theatrum
SA Theatrum (ametliku nimega Sihtasutus THEATRUM) on aastal 2005 asutatud sihtasutus, mis jätkab aastal 1994 asutatud stuudioteatri Theatrum tööd.
Stuudioteatri asutasid 1994 Eesti Humanitaarinstituudi teatriõppetooli üliõpilased ja õppejõud (Lembit Peterson, Juhan Viiding) ning Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriprogrammist osavõtjad.
Sihtasutus peab oma ülesandeks:
• toetada ja jätkata selle sajandi olulisemate teatritegijate loomingulisi ja metodoloogilisi otsinguid režii- ja näitlejatehnika vallas, mis aitaksid leida klassikalise dramaturgia mängimiseks ja neis sisalduvate väärtuste edasiandmiseks tänasele vaatajale arusaadavaid vahendeid ja mängulisi kujundeid;
• süveneda dramaturgiliste ja teiste tekstide kaudu erinevate ajastute vaimu-, mõtte- ja tundemaailma ning haridus- ja kultuuritegevuse kaudu hoida alles neis sisalduvaid vaimseid väärtusi;
• õppida tundma, loovalt edasiarendada õhtumaade varajase teatri traditsiooni, sidudes seda väärtusliku ja mõistetavaga kogu maailma teatritraditsioonis, otsides kultuuridevahelisi süvaseoseid (interkulturaalsus ühendavatest juurtest lähtudes);
• näitlejatele treeningutundide ja teoreetiliste teadmiste andmist.
Sihtasutus kasutab oma tegevuseks Tallinna Dominiiklaste kloostri aidahoone III korrust.
Kuremaa mõisa kalmistu
pisi|Kuremaa mõisa kalmistu kabel (2012) Kuremaa mõisa kalmistu on kalmistu Palamuse kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kivijärve külas Jõgeva vallas Jõgeva maakonnas. Kalmistu jääb Kuremaa mõisa südamest linnulennult umbes 1,2 km kaugusele loodesse.
Kalmistu rajasid mõisa tollased omanikud Oettingenid tõenäoliselt pärast Alexander von Oettingeni surma 1846. aastal. Vähemalt 1861. aastal on kalmistut kujutatud juba kaardil. Vähemalt 1898. aastal koostas aiandusarhitekt Walter von Engelhardt kalmistule uue plaani. Selle järgi ümberkujundatud Kuremaa mõisa kalmistu on üks esimesi vabakujunduslikke kalmistuid Eestis. Kalmistule on teadaolevalt maetud 29 inimest, viimane matus oli 1928. aastal.
Kuremaa mõisa kalmistu kabel
Kalmistu kabel on olnud eraldi kultuurimälestis nr 23920 "Kuremaa mõisa Oettingenide kabel".
OPEX
OPEX börs on Portugali väärtpaberibörs, mis tegutseb Lissabonis. Seal kaubeldakse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete väärtpaberitega. Börsi operaatorettevõte on OPEX (Sociedade Gestora de Mercado de Valores Mobiliários Não Regulamentado, S.A). OPEX börsi üldindeks on PEX.
Tegemist ei ole Portugali peamise börsiga. Portugali peamine börs on Lissaboni börs.
OPEX börsil saab kaubelda siin noteeritud aktsiate ja võlakirjadega. Börsil kaubeldakse eurodes. Võrreldes Lissaboni börsiga on OPEX börsil aktsiate noteerimise reeglid leebemad.
OPEX börsile teostab järelevalvet Portugali Keskpank (Banco de Portugal).
Börs loodi 19. septembril 2003, et pakkuda Portugali väikestele ja keskmise suurusega ettevõtetele paremaid võimalusi investorite kaasamiseks. Börsi kauplemismahud on väikesed.
Karlova Ves
pisi|Linnaosa asukoht [[Bratislavas]] Karlova Ves (ungari keeles Károlyújfalu, saksa keeles Karlsdorf) on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Süü ja selle astmed Rooma eraõiguses
Culpa (süü) kõige laiemas tähenduses võis seisneda nii isiku tahtlikus kahju tekitavas tegevuses (dolus) kui ka hooletuses (culpa kitsamas tähenduses) oma kohustuste täitmisel. Rooma alliktekstides siiski üldjuhul tahtlust (dolus) süü (culpa) all kuuluvaks ei peeta. Culpa puhul ei olnud isiku eesmärgiks teisele kahju tekitada; dolus`e korral aga vastupidi tekitatakse kahju tahtlikult. Samas kasutati ka mõistet culpa karistusõiguse puhul. Kokkuvõttes võib culpa tähendada nii süüd, hooletust kui ka ettevaatamatust – olenevalt sellest, kas räägitakse laiemast või kitsamast tähendusest, eraõigusest või karistusõigusest.
Vanimas Rooma õiguses puudus selline deliktide struktuur nagu tänapäeval. 12 tahvli seadustes olid loetletud erinevad teod, mida hiljem käsitati deliktidena, eelkõige füüsilised ründed isiku vastu. Täpsed andmed selle kohta puuduvad, kuidas jõuti tänapäevase õigusrikkumiste süsteemi välja töötamiseni. Leitakse, et oluline tähtsus on 287 eKr välja antud Aquiliuse seadusel (lex Aquilia), millega toimus üleminek trahvisüsteemilt kahjude heastamise süsteemile ning eelkõige seda seadust tõlgendades arendati välja süü astmete teooria.
Süü jaguneb astmetesse:
Raske hooletus (culpa lata)
Culpa lata ehk raske hooletus tähendab mitte teada seda, mida igaüks teab. Sellisel juhul ei õnnestu inimesel välja näidata hoolsust, mida igaühelt mõistlikult oodata võiks. Allikatekstides kasutatakse raske hooletuse kohta ka väljendit culpa dolo proxima (hooletus on tahtlusele lähedane), kuna raske hooletus asub kõrvuti tahtlusega.
Dig.50.16.213.2. Ulpianus libro primo regularum „Lata culpa est nimia neglegentia, id est non intellegere quod omnes intellegunt. /.../“. (Ulpianus “Reeglite” esimeses raamatus ütleb, et raske hooletus (culpa lata) on suurim hooletus, mis tähendab mitte teada seda, mida kõik teavad./…/)
Culpa lata ( raske hooletus) puhul ei ole kohustatud isik näidanud üles sellist hoolsust, nagu seda oleks pidanud tegema iga inimene. Mõnel juhul võis culpa alla kuuluda ka laiskus või isegi oskamatus. Kui isikult on nõutav mingi tegevus ja ta seda laiskusest ei tee, siis ta suhtubki kohustusse hoolimatult. Oskamatust käsitati hooletusena seetõttu, et on vastutustundetu võtta endale kohustusi, mida oskuste või kogemuste puudumise tõttu õigesti täita ei suudeta.
Kerge hooletus (culpa levis)
Culpa levis (kerge hooletus) tähendas, et isikult nõutakse suuremat hoolsust kui tavaliselt, keskmiselt isikult ning tal ei õnnestu seda rakendada. Rooma õiguse alases kirjanduses on kerget hooletust jaotatud omakorda culpa levis in concreto`ks ja culpa levis in abstracto`ks. Allikatekstides selliseid väljendeid aga ei esine. Culpa levis in abstracto puhul on vajalik rakendada abstraktset heaperemehelikku hoolt, mis ei sõltu konkreetsest isikust. Culpa levis in concreto on hoolsus, mis on konkreetne ning seda saab erinevate isikute puhul kindlaks teha.
Culpa levissima
Culpa levissima on kergeim hooletus. See on sellise hoolsuse järgimata jätmine, mida iga tähelepanelik ja valvas inimene oma asju ajades järgiks, või teisisõnu, väga täpne hoolsus. Culpa levissima puhul peab olema ettenähtav või isikul peab olema mingi teadmine, et midagi võib juhtuda ja seetõttu peab ta olema eriliselt hoolas.
Culpa astmega kaasnev vastutus
Võlaõiguslikus suhtes saavad tänapäeval pooled ise otsustada, millise culpa (süü) astme eest vastutada tuleb. Kokkuleppe sõlmimata jätmisel määrab seadus vastutuse astme. Nii oli see üldjuhul ka Vana-Roomas. Üldreeglina vastutas võlgnik lepinguga teenuste osutamisel teisele isikule võlakohustuse mittetäitmisel vaid dolus`e ja culpa lata (raske hooletus) eest. Näiteks kellelegi usaldatakse hoiule enda vara.
Lamač
pisi|Linnaosa asukoht [[Bratislavas]] Lamač on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Peipsi rannakaitsepataljon
Peipsi rannakaitsepataljon oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe väeosa Eesti Vabadussõjas.
Väätsa raamatukogu
Väätsa raamatukogu on rahvaraamatukogu, mis tegutseb Türi vallas Väätsal aadressil Pikk tn 3. Raamatukogu asub ühes hoones koos Väätsa Rahvamaja ja Väätsa Noortekeskusega
Raamatukogul on laenutuspunkt Kaitseliidu Lõõla Õppekeskuses.
Raamatukogu on alates 2020. aastast Türi Raamatukogu struktuuriüksus.
Sadie Bjornsen
Sadie Bjornsen (sündinud 21. novembril 1989 Omakis Washingtoni osariigis) on USA murdmaasuusataja.
Maailmakarikavõistlustel osales Bjornsen esimest korda 2011. aasta veebruaris Drammenis 10 km klassikadistantsil, saavutades 51. koha.
Sadie Bjornseni vend Erik Bjornsen on samuti murdmaasuusataja.
Maailmakarikavõistlustel
Sadie Bjornsen on individuaalarvestuses osalenud (<small style="color:PURPLE;">seisuga 9. aprill 2018 ) 138 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud poodiumile 5 etapil.
Läänesirts
Läänesirts (Tetrix undulata) sihktiivaliste seltsi sirtslaste sugukonda kuuluv putukaliik.
Liik võib Eestis leiduda, kuid seni pole leitud.
Aasta keskkonnategu
Aasta keskkonnategu on Keskkonnaministeeriumi välja antav tunnustus.
Keskkonnaministeeriumi aasta keskkonnateo konkursil osalevad eraisikud, asutused, ettevõtted ja organisatsioonid, kes on andnud oma panuse keskkonna puhtamaks muutmiseks Eestis. Konkursi võitjat ootab 5000 euro suurune preemia ja keskkonnamärgise kasutusõigus. Konkursi eesmärk on selgitada välja keskkonnateod, millel on positiivne mõju keskkonnale või mis on suurendanud inimeste keskkonnateadlikkust. Konkursiga soovitakse konkursi võitjate kaudu innustada ettevõtteid, organisatsioone ja eraisikuid kasutama sarnaseid keskkonnasõbralikke lahendusi.
2016
=== 2017  ===
Cruz Azul
Cruz Azul on Mehhiko jalgpalliklubi, mis mängib riigi kõrgliigas Liga MX.
Klubi alustas tegevust Hidalgo osariigi väikelinnas. 1971. aastal kolis klubi Méxicosse. Klubi kodustaadion on Estadio Azteca, mida jagatakse Club Américaga. Aastatel 1996–2018 oli Cruz Azuli kodustaadion Estadio Azul.
Cruz Azul on tulnud Mehhiko meistriks üheksa korda, viimati 2021. aastal. Sellega ollakse riigi edukuse poolest neljas klubi. Cruz Azul on kuus korda võitnud CONCACAF-i Meistrite Liiga ja Meistrite Liiga võitute arvestuses jäädakse alla ainult Américale. 2001. aastal jõudis Cruz Azul esimese Põhja- ja Kesk-Ameerika klubina Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistluste Copa Libertadorese finaali, kus kaotati Argentina klubile Boca Juniors. Hooajal 1968–69 suutis Cruz Azul esimese CONCACAF-i klubina ühe hooaja jooksul võita oma riigi meistrisarja, karikasarja, superkarika ja oma mandri konföderatsiooni klubide turniiri.
Cruz Azuli suurim rivaal on Club América ning nende kahe klubi vaheline derbimäng on tuntud nime all Clásico Joven.
Saavutused
pisi|keskel|600px|Klubi kodustaadion [[Estadio Azteca]]
Kapsarull
pisi|Kapsarullid Kapsarull on rulli keeratud kapsa leht hakklihatäidisega.
Kapsarullid on tavaline toit ka Eesti köögis.
Teleteater
Teleteater oli Eesti Televisiooni struktuuriüksus, kus alates 1956. aastast toodeti telelavastusi.
Esimene telelavastus oli Eduard Vilde jutustuse "Nimekiri" instseneering.
Teleteatri kaudu on ETV ekraanile jõudnud ka telemuusikale (esimene aastal 1959), teleoopereid (esimene aastal 1963) ja lastelavastusi.
Ezhou Shi
Ezhou Shi on ringkonna õigustega linn Hiinas Hubei provintsis. Asub Jangtse lõunakaldal.
Haldusüksuse keskus on Echengi linnarajoonis.
Haldusjaotus
Ezhou jaguneb kolmeks linnarajooniks:
pisi|tühi|Ezhou
Ruza
Ruza on linn Venemaal Moskva oblastis, Ruza linnaringkonna keskus. Asub Ruza jõe ääres, Moskvast 110 km läänes.
Ruzat on mainitud esimest korda 1339. aastal Ivan Kalita testamendis (teistel andmetel 1328. aastal).
Linna elanike arv oli 1970. aastal 7737 ja 2020. aasta alguses arvestuslikult 12 743.
Ezhou
Ezhou (hiina 鄂州 (Èzhōu)) on linn Hubei provintsis, Ezhou Shi keskus. Ta asub Echengi linnarajoonis.
2000. aasta rahvaloenduse (1.10.2000) järgi oli linna elanike arv 180 985.
Jānis Lūsis
Jānis Lūsis (19. mai 1939 Jelgava – 29. aprill 2020) oli Läti odaviskaja.
Võistlustel esindas ta Nõukogude Liitu.
Aastal 2014 valiti Lūsis IAAFi kuulsuste halli.
Jānis Lūsis võitis odaviskes pronksmedali 1964. aasta Tokyo olümpiamängudel, kuldmedali 1968. aasta México olümpiamängudel ja hõbemedali 1972. aasta Müncheni olümpiamängudel. 1976. aasta Montréali olümpiamängudel võitis ta odaviskes 8. koha.
Tuli Euroopa meistriks aastatel 1962, 1966, 1969 ja 1971 ja Nõukogude Liidu meistriks aastail 1962–1966, 1968–1973 ja 1976.
Mikołów
Mikołów (saksa Nikolai, kuni 1911. aastani Nicolai) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas, Mikołówi maakonna halduskeskus. Mikołów asub Katowice kesklinnast ligi 14 km edelas ja kuulub Ülem-Sileesia linnastusse.
Jānis Lūsis
Püstitas karjääri jooksul kaks maailmarekordit:
Tema abikaasa on 1960. aasta olümpiavõitja odaviskes Elvīra Ozoliņa. Poeg Voldemārs Lūsis on samuti odaviskaja, ta esindas Lätit 2000. ja 2004. aasta olümpiamängudel.
Mikołów
Mikołówi on esmamainitud 1222. aastal, linnaõigused sai 1547. aastal. Rahvahääletuse tulemusel läks 1922. aastal Saksamaa koosseisust Poolale.
Outi Merisalo
Outi Kaija Olivia Merisalo (sündinud 9. mail 1959 Helsingis) on soome keeleteadlane, romanist ja klassikaline filoloog, kelle kitsam uurimisvaldkond on keskaegsed käsikirjad.
Ta õppis 1977. aastast Helsingi Ülikoolis romaani filoloogiat, ladina keelt ja rooma kirjandust, vanakreeka keelt ja kirjandust ning inglise filoloogiat. 1988. aastal sai ta doktorikraadi romaani filoloogias tööga "La langue et les scribes. Étude sur les documents en langue vulgaire de La Rochelle, Loudun, Châtellerault et Mirebeau au XIIIe siècle".
Viisu Raamatukogu
Ligi 8000 raamatuga Viisu raamatukogu asus pikka aega Viisu lasteaiaga ühes majas. Märtsis 2009 kolis raamatukogu renoveeritud Viisu rahvamajja.
Outi Merisalo
Aastatel 1983–1991 on ta teinud uurimistööd Prantsusmaal, Hollandis ja Itaalias, 1998–2011 olnud korduvalt teadustööl Saksamaal (Berliin ja Wolfenbüttel). Aastatel 1994–1995 ja 1997 oli Alexander von Humboldt-Stiftungi stipendiaat Konstanzi ülikoolis.
Merisalo on alates 1994. aastast Jyväskylä Ülikooli romanistika professor. Ta töötab ka ladina ja romaani filoloogia dotsendina Helsingi Ülikoolis ja Åbo Akademis. Olnud külalisprofessoriks Pariisis (École Nationale des Chartes) ja Taanis (Arhusi Ülikoolis).
Merisalo on alates 2006. aastast Soome humboldtiaanide klubi president, 2001. aastast Taani Kuningliku Teaduste ja Kunstide akadeemia välisliige ja 2003. aastast Soome Teaduste ja Kunstide Akadeemia liige. Alates 2004 Prantsusmaa aukonsul Kesk-Soomes.
Záhorská Bystrica
pisi|Linnaosa asukoht [[Bratislavas]] Záhorská Bystrica (ungari keeles Pozsonybeszterce, saksa keeles Bisternitz) on Slovakkia pealinna Bratislava linnaosa, mis asub IV ringkonnas.
Viisu Raamatukogu
Ajalugu
1917. aastal asutati Viisu rahvaraamatukogu Selts. Vahepeal raamatukogu töö peatus, uuesti hakati tegutsema 1923. aastal. 1940. aastal Viisu raamatukogu likvideeriti ja avati uuesti 1. oktoobril 1944 kui Viisu Külaraamatukogu.
Outi Merisalo
Outi Merisalot on autasustanud riiklike teenetemärkidega nii Saksamaa Liitvabariik (Bundesverdienstkreuz) kui ka Prantsusmaa Vabariik.
Ta teinud koostööd kolleegidega Tartu ülikoolis juba 1991. aastast, pidanud külalisloenguid ja viinud läbi seminare Tartu Ülikooli klassikalise filoloogia eriala üliõpilastele, peamiselt keskaja ladina keelest ja kirjandusest.