cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Saksi-Weimar-Eisenach
Põhiseadus ja haldus
5. mai 1816. aasta põhiseaduse järgi (muudetud 15. oktoobril 1850) oli Saksi-Weimar-Eisenach põhiseaduslik monarhia, meesliinis pärilik. 1852. aasta valimisseaduse järgi oli Maapäeval 31 liiget, kellest 21 valiti üldvalimistel. Üks liige valiti maad omavate endiste Riigirüütlite poolt, neli valiti teiste rikaste maaomanike poolt ja viis valiti hääletajate poolt, kelle aastatulu ületas 1000 taalrit muudest allikatest. Viimast hääletajate rühma kutsuti avalikkuses "tuhande taalri meesteks". 17. aprilli 1896. aasta valimisseadus laiendas parlamendi 33 liikmeliseks. Suurhertsogkonnal oli üks hääl Liidunõukogus ja kolm liiget Riigipäeval.
Aastal 1909 võeti hilisema Maapäeva juhataja Alfred Appeliuse egiidi all kasutusele üldvalimised. Suurmaaomanikud ja "tuhande taalri mehed" säilitasid oma ekstra hääle ning parlamenti lisati viis uut eriliiget, kes esindasid Jena ülikooli, Ärikoda, Kaubanduskoda, Põllumajanduskoda ja Töökoda.
Kõrgeim kohus maal oli Apellatsioonikohus Jenas, mis käsitles kaebusi kõigist Tüüringi riikidest. Weimaris ja Eisenachis olid ringkonnakohtud.
Suurhertsogkonnal oli üks jalaväerügement, mis oli Preisimaa 11. armeekorpuse osa.
Põllumajandus
Aastal 1895 oli 37,9% tööjõust rakendatud põllumajanduses ja metsanduses, 38,9% töötas töötlevas majanduses ja 16,4% tegutses teeninduses.
Aastani 1900 oli põllumajandus kõige tähtsam haru suurhertsogkonna majanduses. Kokku 56% hertsogkonna territooriumist kasutati põllumajanduses, peamiselt Weimari ja Neustadti kreisides ning Allstedti ja Oldislebeni eksklaavides Goldene Aue alal.
1895. aasta saak koosnes:
Puuvilju kasvatati peamiselt Saale orus, Jena ja Bürgeli ümbruses. Jenast põhjas, Dornburgi ja Camburgi vahel olid mõned viinapuuistandused.
Loomakasvatus oli ka laialt levinud. Aastal 1892 oli suurhertsogkonnas 19 121 hobust, 119 720 veist, 113 208 lammast, 122 974 siga, 46 405 kitse ja 16 999 mesitaru.
Jahiulukeid leidus vaid Eisenachi lähedal, Eichenzelli ja Ilmenau eksklaavis, kus Gabelbachi kallastel paiknes suurhertsogi suurim jahimaa. Umbes 50% metsast oli riigi omanduses (450 km²). Peamised puuliigid olid pöök (Weimari kreisis), mänd (eriti Neustadti kreisis) ja kuusk (Eisenachi kreisis ja Ilmenau ümbruses). Suurhertsogkonna Riigimetsaamet asus Eisenachis.
Töötlev tööstus
Mitmekülgne hulk töötlevat tööstust arenes suurhertsogkonnas. Näiteks Bürgelis ja Ilmenaus oli portselanivabrikuid (kokku oli riigis 39 sellist vabrikut).
Ilmenaus ja Jenas tehti klaasi (eelkõige Schotti tehastes). Klaasitööstus spetsialiseerus tööstusklaasile (näiteks mõõteseadmed nagu termomeetrid Ilmenau ümbruses) ja optilistele toodetele, Jena ümbruses. Aastal 1846 asutas Carl Zeiss peenmehaanika- ja optikafirma, mis arenes kiiresti ülemaailmseks liidriks. Aastal 1917 töötas firmas 10 000 töötajat. Aastal 1889 asutas Ernst Abbe Carl-Zeiss-Stiftungi, millest sai firmade Carl Zeiss AG ja Schott AG ainuomanik.
Tekstiilitööstus oli ka tähtis. See oli koondunud Apoldasse (enamasti sukavabrikud) ja Neustadt an der Orlasse. Muud suured tekstiilivabrikud asusid Wenigenjenas, Eisenachis, Weidas, Remdas ja Blankenhainis. Aastal 1895 oli tekstiilitööstus ligikaudu 7000 töötajat.
Ruhla oli metallitööstuse keskus. Riigi esimene autotehas ehitati aastal 1895 Eisenachis. Keemiatööstust, nagu värvivabrik, leidus samuti Eisenachis. Veelgi enam, Oberweimaris oli paberivabrik ja Ilmenaus mänguasjavabrik. Vitspunutist tehti Kuppenrhöni alal ja torusid valmistati Geisas. Aastal 1895 oli suurhertsogkonnas 257 õlletehast; suurimad olid Apoldas ja Ilmenaus.
Kaubandus
Suured transpordikeskused olid Weimar ja Eisenach. Paljud pangad avasid siin harukontoreid. Aastal 1895 oli suurhertsogkonnas 23 hoiupankade harukontorit ja nad haldasid hoiuseid kokku ligikaudu 40 miljonit riigimarka.
Suurhertsogkond oli osa Tüüringi Tolliliidust, välja arvatud eksklaavid Ostheim, Oldisleben ja Allstedt.
Haridus
Suurhertsogkonnas oli üks riigiülikool, Jena ülikool, mille Saksi-Weimar-Eisenach asutas koos teiste Tüüringi riikidega. Weimaris oli mitu kunsti- ja muusikakooli ning Ilmenaus oli Ilmenau tehnikaülikool, eraomanduses ülikool, mis pakkus tehnilist ja teaduslikku haridust. Gümnaasiumid olid Weimaris, Eisenachis ja Jenas; reaalkoolid asutati Weimaris, Apoldas, Jenas, Eisenachis, Neustadtis ja Ilmenaus. Aastal 1895 oli 462 algkooli ja iga laps võis saada vähemalt neli aastat algharidust. Suured raamatukogud, vähemalt 200 000köitega igas, olid Weimaris ja Jenas. Aastal 1869 asutati Weimaris riigimuuseum.
Daily Mail
pisi|Ajalehe logo Daily Mail on Suurbritannia ajaleht (tabloid), mille esimene number ilmus 4. mail 1896. Ajalehte annab välja Associated Newspapers.
Aastast 1984 ilmub ajalehe pühapäevaväljaanne The Mail on Sunday.
Aastast 2006 ilmub ajalehe Iirimaa väljaanne Irish Daily Mail.
Catholic Encyclopedia
pisi|Entsüklopeedia 1. köite kaas Catholic Encyclopedia on katoliikluse-alane entsüklopeedia, mis ilmus aastatel 1907–1912 USA-s. Entsüklopeediat andis välja Robert Appleton Company ja see koosneb 15 köitest. 1914. aastal ilmus lisaköide märksõnaregistriga.
Catholic Encyclopedia on 1995. aastast kättesaadav New Advent veebiaadressilt.
Sihtkäsund
Sihtkäsund on testaatori korraldus, millega ta testamendis või pärimislepingus paneb pärijale või annakusaajale (sihtkäsunditäitja) kohustuse, ilma et kellelgi tekiks sellele kohustusele vastavat õigust (PärS § 73). Sihtkäsundiks on näiteks pärandaja surmapuhune korraldus pärijale või annakusaajale, kuidas nad peavad kujundama hauaplatsi, kes peab seda hooldama ja palju peaks selleks igal aastal pärandvarast kulutama. Sihtkäsundiga võib pärandaja anda näiteks ka selliseid korraldusi, kuidas hoolitseda pärast pärandaja surma pärandaja lemmiklooma eest, või keelata pärandaja kirjavahetuse andmise võõrastesse kätesse. Sihtkäsundiks võib olla ka pärandaja korraldus, kuidas kaaspärijad peaksid omavahel pärandvara ära jagama ning millise konkreetse pärandieseme üks või teine pärijatest endale saab. Sihtkäsundi sisuks võib olla niisiis igasugune tegevus või tegevusetusest hoidumine ning see pandud kohustus ei pea pärijale või annakusaajale kujutama endast alati varalist väärtust.
Sihtkäsundi täitmist nõudma õigustatud isik
Kuna sihtkäsundi soodustatud isik (kui selline üldse on olemas) ei saa nõuda sihtkäsunditäitjalt täitmist, siis on oht, et viimane sihtkäsundit ei täida. Samas ei sõltu sihtkäsundi täitmine pelgalt sihtkäsundi täitja suvast. Seadus loetleb isikud, kes võivad temalt testaatori antud kohustuse täitmist nõuda.
Sihtkäsunditäitja vastu suunatud nõue ei kuulu täitmist nõudma õigustatud isiku vara hulka. See on võõras õigus ja kuulub soodustatud isikule tehtava soorituse juurde. Seega ei saa nõuet ka loovutada, pantida või arestida. Seevastu on võimalik sissenõudmiseks volituse andmine. Nõue on siiski päritav, kui pärandaja omandab õigusliku seisundi, millele õigus tugineb.
Teostamine
Isik, kellel on õigus nõuda täitmist, võib täitmisnõude esitada sihtkäsunditäitja vastu suunatud hagiga (sooritushagi). Sundtäitmisel juhindutakse üldistest sätetest – pärimisõiguslikud iseärasused puuduvad.
Sihtkäsundi täitmata jätmine
Kui sihtkäsunditäitja rikub süüliselt sihtkäsundist tulenevat kohustust ja kohustuse täitmine ei ole enam võimalik, on ta kohustatud pärandi selle osa, mis oleks tulnud ära kulutada sihtkäsundi täitmiseks, andma teistele kaaspärijatele, nende puudumisel isikule, kellele läheks üle pärandist sihtkäsunditäitjale kuulunud osa, kui sihtkäsunditäitja oleks surnud enne pärandi avanemist (PärS § 75).
Kolumats
pisi|Saksakeelne "Struwwelpeter" (1917) "Kolumats" (ka "Kahupea Kaarel"; saksa keeles "Der Struwwelpeter" (otsetõlkes 'sasipea Peeter')) on Heinrich Hoffmanni 1845. aastal avaldatud Saksa lasteraamat. See sisaldab kümmet illustreeritud ja riimis tekstiga lugu. Igal lool on oma kindel moraal, mis näitavad, kui ohtlikud tagajärjed võivad olla, kui käitutakse ebaadekvaatselt, vastuolus üldistele moraali- ja hügieeninormidele. Esimese loo pealkiri on ühtlasi raamatu pealkiri.
"Struwwelpeter" on üks varasemaid lasteraamatuid, mis ühendab visuaalse ja verbaalse narratiivi raamatu formaadis ning mida peetakse koomiksite eelkäijaks. "Struwwelpeter" on tuntud rätsepa (või Käärmehe, Käärkäe) tegelase tutvustamisega lääne kirjanduses. Mõned uurijad on käsitlenud raamatus sisalduvaid lugusid paljude laste psüühikahäirete illustratsioonidena.
Eesti Advokatuuri aukohus
Eesti Advokatuuri aukohus on üks kuuest advokatuuri organist.
Aukohtu peamised ülesanded on advokaatide ja nende töö kohta esitatud kaebuste lahendamine, mis hõlmab ka otsuse tegemist, ja teiste aukohtu pädevusse antud asjade arutamine.
Aukohtu koosseis
Aukohtu moodustab advokatuuri üldkogu, kohtunike täiskogu ja Tartu Ülikooli õigusteaduskonna nõukogu poolt neljaks aastaks valitud seitsmeliikmeline koosseis, kuhu kuulub:
Alates 2017. aastast on aukohtu liikmed
Aukohtu asendusliikmed on 2020. aasta 19. oktoobri seisuga
Aukohtu pädevus
Aukohus
Aukohtumenetlus
Distsiplinaarkaristuse määramisel võetakse arvesse distsiplinaarsüüteo raskust, menetletava asja olemust ja advokaadi varasemat karistatust. Kui huvitatud isik ei jää aukohtu otsusega rahule, siis võib ta selle peale esitada kaebuse halduskohtule.
Lepitusmenetlus
Lepitusmenetlus on teine aukohtu pädevusse kuuluv menetluse liik, mille eesmärk on vaidlevate poolte lepitamine. Lepitusmenetlust saavad taotleda klient, kes soovib vaidlustada advokaaditasu või õigusteenusekulude nõude, ning advokaat, kes soovib kutsetegevusest tuleneva vaidluse lahendada.
Erinevalt aukohtumenetluses tehtud otsusest ei ole aukohtu seisukoht lepitusmenetluses pooltele kohustuslik, vaid pigem soovituslik. Seetõttu ei saa lepitusmenetluse käigus esitatud seisukohta edasi kaevata.
Lepitusmenetlus lõpeb, kui:
Kui lepitusosalised jõuavad lepitusmenetluse tulemusel kokkuleppele, formuleerib aukohus lepitusosaliste kirjaliku kokkuleppe ning pooled allkirjastavad selle koos aukohtu esindajaga.
Rangia cuneata
Rangia cuneata on liik karpe.
Igor Taro
1999. aastal lõpetas ta Võru Kreutzwaldi Gümnaasiumi. Ta on lõpetanud Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal, tema lõputöö teema oli "Eesti ja Venemaa: üksteise mõistmise teabefaktor".
Ajakirjanikuna on ta töötanud SL Õhtulehe Moskva korrespondendi, ajalehe Postimees välisuudiste toimetaja ja ajalehe Setomaa toimetajana.
Rangia cuneata
Liik elab pärismaisena Mehhiko lahes. Euroopasse sattus see võõrliigina 2005. aastal Antwerpeni sadama kaudu Belgia rannikule. Viis aastat hiljem jõudis ta Läänemerre. Eestist Pärnu lahest leiti teda aastal 2014, Soome lahest aastal 2019.
Igor Taro
2015. aastast töötas ta Võrumaa Arenguagentuuri turismikoordinaatorina ja AS-i Värska Sanatoorium turundus- ja kommunikatsioonijuhina.
1. juulist 2016 kuni 25. oktoobrini 2017 oli ta Põlva maavanem. 2017. aasta oktoobris valiti ta Põlva vallavolikogu liikmeks. Seoses maavalitsuste tegevuse lõpetamisega astus ta maavanema ametist tagasi.
Taro kandideerib 2023. aasta Riigikogu valimistel Eesti 200 nimekirjas.
Laurel Clark
Laurel Blair Salton Clark (10. märts 1961 – 1. veebruar 2003) oli Ameerika Ühendriikide arst, mereväelane ja NASA astronaut.
1983. aastal sai Clark Wisconsini ülikoolist bakalaureusekraadi zooloogias ja 1987. aastal doktorikraadi arstiteaduses. 1987. aastal astus ta mereväkke ning temast sai laevastiku arst. 1996. aastal valiti ta NASA astronaudiks.
Clark määrati missioonile STS-107, mida teenindas kosmosesüstik Columbia. Missioon startis 16. jaanuaril 2003. Clark hukkus koos ülejäänud meeskonnaga 1. veebruaril kui Columbia atmosfääri sisenedes purunes.
Ogonjok
pisi|Ajakirja esimese numbri kaas (1899) Ogonjok (vene keeles Огонёк) on Venemaa ajakiri (nädalakiri), mille esimene number ilmus 1899. aastal. Ajakirja toimetus asub Moskvas. Ajakirja annab aastast 2009 välja Kommersant Publishing Group (vene keeles АО "Коммерсантъ").
Jaime Mata
pisi|Jaime Mata 2015. aastal [[Girona FC|Girona särgis]] Jaime Mata Arnaiz (sündinud 24. oktoobril 1988 Madridis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründajana Hispaania kõrgliiga klubis Getafe ja Hispaania jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Hispaania madalamates liigades. Hispaania esiliigas debüteeris ta hooajal 2014/2015 Girona meeskonnas.
2016. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Hispaania esiliiga klubiga Valladolidi Real. Hooajal 2017–18 lõi ta esiliigas 33 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Ta aitas Valladolidi Realil sel hooajal jõuda Hispaania esiliigasse.
2018. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Getafega. 1. oktoobril 2018 lõi ta mängus Celta de Vigo vastu oma esimese värava Hispaania kõrgliigas. Debüüthooajal lõi ta Hispaania kõrgliigas kokku 14 väravat.
Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi Mata 23. märtsil 2019 EM-i valikmängus Norra vastu.
Mari Ann Simovart
Mari Ann Simovart (sündinud 25. juulil 1969) on eesti õigusteadlane, vandeadvokaat ja Tartu Ülikooli tsiviilõiguse dotsent.
Tema peamised uurimisvaldkonnad on lepinguõigus ja riigihankeõigus, mille teemal on ta hulgaliselt avaldanud teadustöid.
Haridustee
Simovart lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja 1995. aastal kaitses ta Duke University School of Law’s juura magistrikraadi (LLM).
2010. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas doktorikraadi teemal "Lepinguvabaduse piirid riigihankes: Euroopa Liidu hankeõiguse mõju Eesti eraõigusele" (juhendajad Carri Ginter ja Irene Kull).
Töökäik
Ta on olnud külalisõppejõud Stockholmi Ülikoolis (2015, 2017, 2018, 2019), Lapi Ülikoolis (2017), Duke’i Ülikoolis (2016), Nottinghami Ülikoolis (2009, 2010, 2013, 2018).
Tunnustus
2010 - õigusteaduskonna parim seminarijuhendaja
2014, 2015 - õigusteaduskonna parim õppeaine "Lectio Cum Laude"
2016 - Duke’i Ülikooli õigusteaduskonna Fulbright stipendium
Organisatsiooniline tegevus
Alates 2009. aastast on ta PLAN (Procurement Law Academic Network) akadeemiline liige, 2010. aastast Contrats Publics dans la Globalisation Juridique (CPGJ) liige, 2014. aastast ajakirja Upphandlingsrättslig Tidskrift toimetuskolleegiumi liige ning 2020. aasta sügisest juhtiva rahvusvahelise riigihankeõigusele pühendatud teadusajakirja Public Procurement Law Review (kirjastus Sweet & Maxwell) toimetuskolleegiumi liige.
Ta oli Juridica riigihankeõiguse teemaliste erinumbrite 2013/9, 2016/1 ja 2018/4 koostaja.
Publikatsioonid
Ta on koos Mart Parindiga 2019. aastal ilmunud raamatu "Riigihangete seadus. Kommenteeritud väljaanne" koostaja ja juhtivautor (Tallinn: Juura), mis on kolmekümne riigihankeõiguse eksperdi osalusel sündinud põhjalik sissevaade valdkonna tervikseadusesse.
Simovart on hankedirektiivide kommentaaride "The Remedies Directives 89/665 etc." üks autoreist.
Leedu Teaduste Akadeemia
pisi|Akadeemia hoone (2008) Leedu Teaduste Akadeemia (leedu keeles Lietuvos mokslų akademija, lühendatult LMA) on Leedu riiklik teadusasutus. Akadeemia asub Vilniuses.
Akadeemia asutati 16. jaanuaril 1941 Vincas Krėvė-Mickevičiuse eestvõttel. Krėvė-Mickevičius oli ka akadeemia esimene president.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liige.
Komsomolskaja Pravda
pisi|Ajalehe logo pisi|[[Dmitri Medvedev ajalehte hoidmas (mai 2014)]] Komsomolskaja Pravda (vene keeles Комсомольская правда 'komsomoli tõde') on 1925. aastal VK(b)P 13. kongressi otsusega asutatud venekeelne ajaleht (tabloid), mis tiraažilt (üle 600 000 eksemplari) on suurim Venemaa ajaleht.
Ajalehte annab praegu välja sama nimega kirjastaja Komsomolskaja Pravda. Ajalehe peatoimetaja on 2022. aastast Olesja Nossova.
1990. aastate alguses ületas ajalehe tiraaž 22 miljonit eksemplari, see tiraažirekord on kantud ka Guinnessi rekordiraamatusse.
Leida Ulp
Leida Ulp (kuni 1954 Leida Mand; 10. veebruar 1916 Raasna küla (praegu Pisisaare küla), Pajusi vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 27. oktoober 2010) oli Eesti õpetaja.
Ta lõpetas 1936. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi. Ta töötas aastatel 1944–1971 Põltsamaa Keskkoolis õpetajana.
Ta oli segarahvatantsurühma Kaljaani asutajaliige 1939. aastal.
Tabloidajakirjandus
Tabloidajakirjandus on ajakirjandusväljaannete stiil, mille puhul väljaande sisu on mõnevõrra meelelahutuslikumat laadi kui kvaliteetajakirjandusel ning pöörakse tähelepanu kõmule ning kuulujuttudele. Mõiste on kasutusel peamiselt Suurbritannias, samas kui USA kontekstis räägitakse kollasest ajakirjandusest. Suur osa tabloidajalehtedest ilmub tabloidformaadis, kuid formaat ise ei veel tähenda, et tegu oleks tabloidajakirjandusega.
Tabloidid on nt Eestis ilmuv Õhtuleht ja varem ilmunud Sõnumileht. Välismaa lehtedest on tabloidid näiteks Suurbritannias ilmuvad Daily Mail, Daily Express, Daily Mirror, The Sun, USA-s ilmuvad National Enquirer, National Examiner, Globe ja Saksamaa ilmuv Bild.
Eesti kõmumeedia sünniks peetakse 1922. aastat, kui hakkas ilmuma ajaleht Esmaspäev.
Aleksander Kütt
Aleksander Eduard Kütt (9. november 1900 Tallinn – 6. detsember 1968 New York ) oli Eesti ärimees ja poliitik.
Elulugu
Aleksander Kütt sündis Jakob ja Miina Küti (neiuna Treier) peres. Tal oli vennad Eduard (kadus I maailmasõjas) ja Hugo, poolvend Aleksander ning poolõed Frida ja Liina.
Võttis kooliõpilasena vabatahtlikult osa Vabadussõjast. Kooliharidust sai Jakob Westholmi Gümnaasiumis, mille lõpetas 1919, misjärel õppis Tartu Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas kaks aastat. 1920–1928 õppis ülikoolis ka kaubandust. Ta oli üliõpilaskorporatsiooni Vironia liige.
1923–1925 oli AS Tallinna Laevaühisuse ametnik. 1925–1927 oli Põllumajandusliku Keskühisuse Estonia sekretär ning 1934–1936 sealsamas ka asjaajaja-direktor. Ta oli 1927–1934 MÜ Muna juhatuse esimees. 1936. aastal sai temast Ühistegeliku Piimaühingute Keskliidu "Võieksport" juhatuse abiesimees.
21. veebruaril 1940 andis president Konstantin Päts talle Eesti Punase Risti IV klassi teenetemärgi.
abiellus sakslannaga, et ümberasujana pääseda Eestist Saksamaale. Vahepeal naasis Eestisse, kuid 1944. aastal emigreerus taas Saksamaale. 1947 asus Inglismaale, sealt edasi Kanadasse ja 1952 Ameerika Ühendriikidesse.
29. aprillist 1951 kuni septembrini 1953 oli ta organisatsiooni Eesti Liit Kanadas (ELK) II esinduskogu juhatuse esimees. 1952 astus Vaba Euroopa Eesti Komiteesse ning hiljem on olnud ka selle organisatsiooni esimees. Samast aastast oli ta ka tegev Euroopa Ikestatud Rahvaste Esinduskogus, Rahvuslikus Välisvõitluse Nõukogus (ELK esindajana I koosseisus 1952–1954 ning abimees, väliskomisjoni esimees ja ex officio liige II koosseisus 1954–1957).
Lauri Lutsar
Lauri Lutsar (sündinud 4. mail 1969) on Eestimaa Looduse Fondi nahkhiire-ekspert.
Ljubomir Peevski
Ljubomir Peevski (bulgaaria keeles Любомир Стаменов Пеевски; sündinud 7. septembril 1943 Vratsa piirkonnas Bulgaarias) on bulgaaria kirjanik.
Ta on nii näitekirjanik, satiirik kui ka humorist. Ta on kirjutanud peamiselt ulme- ja fantaasialugusid noortele.
Elulugu
Ljubomir Peevski sündis 1943. aastal Fureni külas Vratsa piirkonnas Bulgaarias.
Ta lõpetas 1970. aastal Sofia Tehnikaülikooli. Elukutselt on ta elektriinsener.
Looming
Eesti keeles on tema loomingust ilmunud aastal 1988 ulmelugu "Professor Sambergi silmad" kirjastuse Eesti Raamat väljaandel (koos Dmitõr Peevi kriminaallooga "Seitsmes karikas"; mõlemad lood tõlkis bulgaaria keelest Katrin Kurmiste).
Keleti pályaudvar
pisi|Keleti pályaudvar aastal 2003 pisi|Keleti pályaudvar pisi|Keleti pályaudvar postkaardil aastast 1912 Keleti pályaudvar ('idaraudteejaam') on Budapesti üks kolmest peamisest raudteejaamast, mis teenindab ka rahvusvahelisi liine.
Anneli Soo
Anneli Soo (sündinud 9. aprillil 1984) on eesti õigusteadlane, Tartu Ülikooli karistusõiguse dotsent.
Tema peamised uurimisvaldkonnad on karistusõigus, sealhulgas Euroopa Liidu karistusõigus, ja kriminaalmenetlus, sealhulgas inim- ja põhiõigused kriminaalmenetluses.
Haridustee
Soo kaitses 2012. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas doktorikraadi teemal "Abinõud ebaefektiivse kaitse vastu. Kohtulik järelevalve kaitsja tegevuse üle Eesti kriminaalmenetluses" (juhendaja Jaan Ginter). Doktoriõpingute käigus viibis lühiajaliselt Göttingeni Ülikoolis (2009) ning California osariigi Fullertoni Ülikoolis (2010). Eelnevalt lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna bakalaureuseõppe (2005) ja magistriõppe (2007).
Töökäik
Soo on alates 2018. aastast karistusõiguse dotsent Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Karistusõigusteadlasena viibis ta 2012. aastal Fulbright Schumani stipendiumi raames USAs California osariigi Fullertoni Ülikoolis, 2016.–2017. aastal Marie Skłodowska-Curie stipendiumi raames Hollandis Maastrichti ülikoolis (projekt "Towards Guaranteeing the Right to Effective Assistance of Defence Counsel in Member States in Trans-border Criminal Cases" ja 2018.–2019. aastal Humboldti stipendiumi raames Saksamaal Kölni ülikoolis (projekt "The Right to Access to Case File to Challenge the Detention of a Person: Does Directive 2012/13/EU Raise the Standard Provided by the Strasbourg System?").
Enne karistusõiguse dotsendiks saamist töötas Soo advokaadibüroos Sirje Must OÜ juristina (2005–2007), Eesti Õiguskeskus SA kriminaalkoolituse spetsialistina (2007), Eesti Vabariigi Riigikohtu kriminaalkolleegiumi nõunikuna (2007–2011), Euroopa Kolledži asedirektorina õppetöö alal (2011–2014) ning Tartu Ülikooli õigusteaduskonna karistusõiguse lektorina 2014–2018).
Tunnustus
2007 - Arno Mägi stipendium
2009 - Eesti Advokatuuri üliõpilastööde konkurss, stipendium (magistritöö "Ebaefektiivse kaitse mõiste ja probleemistik kriminaalmenetluses" eest)
2013 - võõrkeelse väitekirja eestikeelse resümee stipendium
2015 - Marie Skłodowska-Curie IEF Grant
2018 - auhind teadusajakirja European Journal of Crime, Criminal Law and Criminal Justice ajakirja 2016.-2017. aasta väljapaistvaima artikli "Article 12 of the Directive 2013/48/EU: A Starting Point for Discussion on a Common Understanding of the Criteria for Effective Remedies of Violation of the Right to Counsel" eest
2018 - Humboldt-Forschungsstipendium für erfahrene Wissenschaftler
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Alates 2015. aastast on Soo Eesti Akadeemiline Õigusteaduse Seltsi liige ning 2016. aastast ECLANi ja Fair Trials Internationali juristide nõuandekogu liige.
Lauri Klein
Lauri Klein (sündinud 3. augustil 1970) on zooloogi haridusega maastikuökoloog, terioloog, ornitoloog ja looduskaitsja. Tegelenud nii riiklike kui rahvusvaheliste loodus- ja liigikaitseteemadega nii Eestis kui Euroopas. Keskendub väiksematele loomadele, sh ka hiired ja nahkhiired, aga ka liikluse mõjud loomadele ja nende mõjude leevendamine. Eestimaa Looduse Fondis nahkhiirte, eriti tiigilendlase kaitsega tegeleva LIFE-projekti EstBatLIFE projektijuht.
Pere
Abielus, peres kasvab tütar ja kaks poega.
Fikayo Tomori
Oluwafikayomi Oluwadamilola Tomori (tuntud kui Fikayo Tomori; sündinud 19. detsembril 1997 Calgarys) on Kanadas sündinud Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan.
2005. aastal liitus ta Chelsea noorteakadeemiaga. Debüüdi klubi põhimeeskonnas tegi ta 15. mai 2016 hooaja viimases liigamängus Leicester City vastu. Hooaja 2016–17 teises pooles mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Brighton & Hove Albion, hooajal 2017–18 Hull Citys ja 2018–19 Derby Countys. 2019. aastal valiti ta Derby County aasta mängijaks.
Gunnar Larsson
Karl Gunnar Larsson (sündinud 12. mail 1951 Malmös, Skånes ) on endine Rootsi ujuja. Ta võitis 1972. aasta suveolümpiamängudel 400 meetri vabaujumises kuldmedali kahe tuhandiku sekundiga (0,002) ameeriklase Tim McKee ees, ületades samas ka olümpiarekordi. Vaidlused sellise ajaarvestuse õigsuse üle olid põhjuseks, miks hiljem muudeti rahvusvahelisi ujumiseeskirju ja täna mõõdetakse ujumisaegu sekundi sajandiku täpsusega.
Fikayo Tomori
2021. aasta jaanuaris läks ta laenule AC Milani.
2016. aastal pidas Tomori kolm mängu Kanada kuni 20-aastate koondises. Seejärel on ta kuulunud Inglismaa noortekoondistesse. 2017. aastal tuli ta Inglismaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Gunnar Larsson
Larsson loobus võistlusujumisest 1973. aastal ja töötas kuni 1980. aastani ujumistreenerina. Hiljem tegi ta mitmesuguseid töid, enamasti koos McDonald'si ja Rootsi Ujumisliiduga (2000–2005). Aastatel 1974–2004 töötas ta raadiojaamades osalise tööajaga ujumise kommentaatorina.
Tema ema suri 1960. aastal, kui ta oli vaid 9-aastane. 1979. aastal abiellus ta Marianne Larssoniga. Neil on kolm last: Lotten (s. 1978), Emelie (s. 1980) ja Amanda (s. 1989). Tema vanemad õed Karin ja Kristina on ka endised olümpia ujujad.
Volodõmõr Savon
pisi| Volodõmõr Savon (1972)
Volodõmõr Andrijovõtš Savon (ukraina keeles Володимир Андрійович Савон; 26. september 1940 Tšernigiv – 31. mai 2005 Harkiv) oli Ukraina maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1973).
Savon sai FIDE-lt 1967. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 33-aastaselt 1973. aastal.
Savon oli 1969. aasta Ukraina NSV malemeister (koos Gennadi Kuzminiga). 1971. aastal tuli ta ülekaalukalt Leningradis peetud NSV Liidu meistrivõistlustel esikohale, edestades seejuures Mihhail Tali ja Anatoli Karpovit.
1973. aastal tuli Savon MM-i Petrópolise tsoonidevaheline turniiril kaheksandaks. 1975. aastal jagas ta Vilniuse tsooniturniiril 1.–4. kohta. Kolm paremat pääses edasi tsoonidevahelisele turniirile. Järelmatšis jäi Savon neljandaks.
Siim Kuresoo
pisi|Siim Kuresoo 2014. aastal vikatikoolitusel Tartu lodjakoja juures vikatit pinnimas Siim Kuresoo (sündinud 26. märtsil 1982 Tartus) on Eestimaa Looduse Fondi juhatuse aseesimees ja metsaprogrammi juht.
Volodõmõr Savon
Savon tegutses ka maletreenerina.
Liis Kuresoo
Liis Kuresoo (sündinud 27. mail 1984 Elvas) on eesti looduskaitsja, Eestimaa Looduse Fondi metsaekspert.
Valeri Salov
pisi| Valeri Salov (1989)
Valeri Borissovitš Salov (vene keeles Валерий Борисович Салов; sündinud 26. mail 1964 Wrocławis) on Venemaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1986).
Salovi treenereid on olnud Pavel Kondratjev. 1980. aastal tuli Salov Havre'is kuni 17-aastaste kadettide maailmameistriks. 1983. aastal võitis ta hõbemedali Belfort'is peetud juunioride maailmameistrivõistlustel ja kuldmedali aastavahetusel 1986/1984 Groningenis asetleidnud Euroopa juunioride meistrivõistlustel.
Suurmeistriks sai Salov 22-aastaselt 1986. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
NSV Liidu meistrivõistlustel jagas 1987. aastal 1.–2. kohta ja 1988. aastal 3.–4. kohta.
1987. aastal jagas Salov MM-i Sziráki tsoonidevaheline turniiril 1.–2. kohta. Pretendentide matšturniiril (1987) kaotas ta kaheksandikfinaalis Jan Timmanile. 1993. aastal jagas ta Bielis tsoonidevahelisel turniiril 2.–9. kohta ja pääses taas pretendentide matšturniirile (1994–1995), kus võitis kaheksandikfinaalis Aleksandr Halifmani, veerandfinaalis Jan Timmani, kuid kaotas poolfinaalis Gata Kamskyle.
1989. aastal võitis Salov NSV Liidu võistkonna koosseisus Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kuldmedali.
Eesti Pressifotograafide Liit
pisi|Aasta pressifoto 2019 näituse avamine Ülemiste keskuses Tallinnas Mittetulundusühing Eesti Pressifotograafide Liit (EPFL) on vabatahtlikkuse alusel ühinenud Eesti pressifotograafide organisatsioon.
Koos ajakirjanduse õppejõudude ja ajakirjanduspraktikutega on Eesti Pressifotograafide Liit välja töötanud Eesti pressifotograafide eetikakoodeksi.
Eesti Pressifotograafide Liit korraldab 2010. aastast aasta pressifoto ja 2014. aastast aasta pressivideo valimist. Võistlusel valitakse välja parim foto neljas kategoorias (uudisfoto, olemusfoto, spordifoto ja portreefoto), millest üks pärjatakse Aasta pressifoto tiitliga. Võistluse tulemusena valmib rändnäitus ja pressifoto aastaraamat.
EPFL on kahel korral (2013 ja 2018) korraldanud fotoaktsiooni "Eesti Minut".
Asutajaliikmed
pisi|Erik Prozes 2022. aasta Arvamusfestivalil Eesti Pressifotograafide liit asutati juulis 2010. Asutajaliikmed:
Tetrafoobia
pisi|Lifti juhtpaneel [[Shanghai kortermajas. Puuduvad 4., 13. ja 14. korrus. 4. korrust ei ole seetõttu, et hiina keeles on sõnad neli ja surm väga sarnase hääldusega. 13. korrus on puudu samuti ebausu tõttu. 14. korrus on puudu, kuna see sisaldab numbrit 4]] Tetrafoobia (kreeka keeles τετράς-tetras 'neli' ja φόβος-phobos 'hirm') on kartus number 4 ees. Number 4 kasutamise ebausk on levinud kõige enam Ida-Aasia riikides.
Põhjused
Mitmes hiina keele murdes kõlavad sõnad 'neli' (四; pinyin: sì; jyutping: sei) ja 'surm' (死; pinyin: sǐ; jyutping: sei) väga sarnaselt. Lisaks sellele hääldub hiina-jaapani, hiina-korea ja hiina-vietnami keeltes sõna 'neli' kas väga sarnaselt või samamoodi kui sõna 'surm'.
Igapäevaelus välditakse hoolega number 4 esinemist või mainimist, eriti pühade ajal või pereliikme haiguse korral. Ka levinud idioom ütleb, et "asju ei tohi teha nelja kaupa". Aasia riikides jäetakse tihti liftides vahele nii 4. korrus kui ka kõik teised korrused, milles sisaldub number 4 (korrus 14, 24 jne). Lõuna-Korea ja Taiwani mereväe lennukites ja laevades välditakse samuti number 4 kasutamist, kuna sellel on väga tugev seos surmaga. 4. aprilli peetakse eriti õnnetuks päevaks, samamoodi nagu läänemaades 13. ja reedet.
Lisaks numbrile 4 välditakse ka kõiki teisi numbreid, milles see esineb: 12, 24, 42 jne. Ida-Aasia riikide hoonetes – nii hotellides, büroohoonetes, kortermajades kui ka haiglates – ei ole tihti number 4 sisaldavaid korruseid. Pulmapeol ja muudel üritustel ei ole sageli lauanumbreid 4, 14, 24, 42 jne. Mitmetes elamurajoonides ei ole number 4 sisaldavaid majanumbreid või need on asendatud numbritega 3A, 13A, 23A jne. Tetrafoobia võib mõjutada kinnisvara hinda: kui mõni piirkond on võtnud oma tänavanimedest välja number 4, siis on sealse kinnisvara väärtus suurenenud. Number 4 välditakse ka telefoninumbrites, turvakoodides, visiitkaartidel, isikukoodides ja muudes numbrites, mis on inimesega lähedalt seotud. Aasia elanikule number 4 sisaldava numbri andmist peetakse äärmiselt solvavaks või isegi ohtlikuks, kuna seda on kasutanud muu hulgas organiseeritud kuritegevuse liikmed ja mõrvarid.
Tetrafoobia on märksa levinum kui triskaidekafoobia ehk kartus number 13 ees, mis on rohkem levinud läänemaades. Tetrafoobia on tugevalt mõjutanud Aasia riikide ärikultuuri.
Hiinas
Hiina keel on tonaalne ja väheste silpidega, mistõttu esineb selles keeles palju homofoonseid sõnu. Mitmed numbreid tähistavad sõnad on muude sõnade homofoonid ning seetõttu suhtutakse neisse ebausuga.
Hiina valitsus ei väljenda tetrafoobiat: Hiina Rahva Vabastusarmee tehnika nimedes esineb number 4, näiteks Dongfeng-4 kontinentidevaheline ballistiline rakett, tüüp 094 tuumaallveelaev, tüüp 054A fregatt. Arvatakse aga, et valitsus väldib number 4 lennukitel, kuna nende mudelite numbrid algavad 5-ga. Taiwani ja Lõuna-Korea merevägi ei kasuta number 4 laevade vimplinumbrites.
Mõnedes kõrgetes Hongkongi kortermajades ei ole 40.–49. korrust ehk kohe pärast 39. korrust tuleb 50. Selle peamine põhjus ei ole tihti tetrafoobia, vaid seda hirmu kasutatakse hoopis ettekäändena, et näidata korruseid kõrgemana, kui need tegelikult on, eesmärgiga kergitada hinda. Guangdongi piirkonnas peetakse numbreid 14 ja 24 õnnetusttoovamaks kui number 4, sest kohalikus murrakus kõlab 14 nagu 'kindel surm' (實死) ja 24 nagu 'lihtne surm' (易死). Hiina põhja ja edela piirkonnas peetakse aga numbreid 14 ja 74 õnnetusttoovamaks kui number 4, sest kohalikus murrakus kõlab 14 nagu 'tahab surra' (要死) ja 74 nagu 'kindel surm' või 'vihane surm' (氣死).
Kohtades, kus Ida-Aasia ja läänemaade kultuur on segunenud, näiteks Hongkongis, esineb hooneid, kus pole ei 13. ega 14. korrust ehk kohe pärast 12. korrust tuleb 15. Kõik teised number 4 sisaldavad korrused on samuti välja jäetud. Seega on sellises 100-korruselises hoones tegelikult ainult 79 korrust.
Kui Peking ei saanud endale 2000. aasta olümpiamängude korraldamise õigust, siis arvati, et nad ei soovinud korraldada järgmisi, 2004. aasta olümpiamänge seetõttu, et aastaarvus esines number 4. Selle asemel ootasid nad veel neli aastat ja said õiguse korraldada 2008. aasta olümpiamängud, kusjuures number 8 peetakse Hiina kultuuris õnnetoovaks.
Taiwanis
Taiwanis välditakse majanumbreid, mis lõpevad 4-ga. Kui teisel pool tänavat unustatakse aeg-ajalt samuti numbreid välja jätta, võib juhtuda, et pikkade tänavate kaks poolt ei ole numbrite mõttes omavahel kooskõlas.
Edela-Aasias
Edela-Aasia piirkonnas elab palju hiinlasi ning seda piirkonda on märgatavalt mõjutanud Hiina kultuur, mistõttu peetakse seal number 4 õnnetusttoovaks.
Malaisias ja Singapuris esineb hooneid, millel ei ole 4. korrust.
Singapuri ühistranspordi korraldajad väldivad number 4 busside numbrimärkides ja rongivagunite seerianumbrites.
Grand Indonesia kaubanduskeskuses Jakartas on 4. korrus asendatud 3A-ga.
Lõuna-Koreas
Lõuna-Koreas ei ole tetrafoobia niivõrd levinud, kuid 4. korrust ei ole peaaegu kunagi haiglates ega teistes avalikes hoonetes. Muudes hoonetes on 4. korrus mõnikord lifti paneelil märgistatud number 4 asemel tähega F (inglise keeles four). Elanikud väldivad korterinumbreid, milles esineb mitu korda number 4 (näiteks 404); see võib isegi negatiivselt mõjutada korteri hinda. Riiklik raudteefirma Korail on jätnud vedurinumbrite hulgast välja 4444. klassi.
Jaapanis
pisi|Autoparkla [[Shizuokas ilma number 4 parkimiskohata]] Jaapanis ei esine number 4 paljudes kortermajades ega parklates. Jaapani keeles kõlab number 24 nagu 'topeltsurm' (nishi, ニ死), number 42 nagu 'surm' või 'surema' (shini, 死に), number 43 nagu 'surnultsünd' (shizan, 死産), number 45 nagu 'pärast surma' (shigo, 死後). Välditakse ka number 9, eriti haiglates, kuna häälikut ku seostatakse sõnaga 'kannatama' (kurushimu, 苦しむ). Numbrit 49 peetakse eriti õnnetusttoovaks, sest see meenutab väljendit 'surmani kannatama' (Shinu made kurushimu, 死ぬまで苦しむ).
Nokia
Soome telekomifirma Nokia kasutab oma S60 nutitelefonides operatsioonisüsteemi Symbian, millel ei ole number 4-ga algavaid versioone. Selline tava on "viisakusavaldus Aasia klientidele". Nokia mobiiltelefonide mudelid ei ole kunagi alanud number 4-ga, aga seda numbrit ei ole täielikult välditud (nt S40 platvorm ja Nokia 3410).
Samsung
Alates 2008. aasta lõpust ei kasuta Samsung number 4 oma uutes viiekohalistes telefonimudelite numbrites.
Canon
Canon ei kasuta number 4 ei kaamerate toote- ega seerianumbrites.
Sony
Sony kasutab oma Z-seeria nutitelefoni Z4 mudeli puhul nime Z3+.
Johannes von Diest
Johannes von Diest (surnud 21. septembril 1259 Essenis) oli aastatel 1251–1254 Samlandi piiskop (Johannes I) ja 1254–1259 Lübecki piiskop (Johannes II).
Johannes von Diest pärines Brabandist Liege'i diötseesist, ta kuulus frantsisklaste ordusse. 1249. aastast jutlustas ta paavst Innocentius IV ülesandel ristisõda keiser Friedrich II ja tema poja Konrad IV vastu. Alates 1251. aasta algusest oli Diest Hollandi krahvi ning Saksa vastukuninga Willemi kaplan ja nõunik ning tänu tema soosingule sai Diestist samal aastal Samlandi piiskop; seda vastu Preisi-, Liivi- ja Eestimaa peapiiskopi (hiljem Riia peapiiskop) Albert Suerbeeri soovi, kes oli Samlandi piiskopiks nimetanud Thetwardi. 1252. aastaks suutis Diest end Samlandi piiskopina lõplikult kehtestada.
Kuna Samlandi piiskopkonna ala oli toona Saksa Ordu poolt veel vallutamata, siis ei viibinud Diest tegelikult mitte kunagi Preisimaal ning ta tegutses selle asemel Utrechti piiskopi kohusetäitjana; 1258–1259 oli ta sarnaselt Trieri peapiiskopi kohusetäitja vaimulikes asjades (sisuliselt tema vikaarpiiskop).
Johannes von Diest suri 1259. aastal Essenis, ta maeti Neussi.
Kim Leine
Ta sündis 1961. aastal Jehoova tunnistajate ja kuulutajate perekonnas. 1976. aastal kolis ta Taani. Hiljem elas ta 15 aastat Gröönimaal. Aastal 2004 naasis Taani.
2007. aastal ilmus tema esikromaan "Kalak". 2012. aastal ilmus romaan "Profeterne vid Evidhedsfjorden", mis 2016. aastal ilmus sarjas "Põhjamaade romaan" pealkirja "Igaviku fjordi prohvetid" (taani keelest tõlkinud Ene Mäe).
"Profeterne vid Evidhedsfjorden" sai 2013. aastal Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna.
Poola Teaduste Akadeemia
pisi|Akadeemia hoone (2007) Poola Teaduste Akadeemia (poola keeles Polska Akademia Nauk, lühendatult PAN) on Poola riiklik teadusasutus. Akadeemia asub Varssavis.
Akadeemia asutati 1951. aastal.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühendus ALLEA liige.
Species plantarum
pisi|Teose [[tiitelleht (1753)]] "Species Plantarum" (ladina keelest 'taimeliigid') on Carl von Linné teos, mis avaldati 1753. aastal. Teoses on Linné toonud ära kõik tollal teadaolevad taim eliigid ja klassifitseerib need perekondade järgi. Ühtlasi on see esimene töö, kus süstemaatiliselt on iga taimeliik nimetatud kahe ladinakeelse sõnaga (binomiaalne nomenklatuur).
Teose teine, täiendatud trüki avaldas 1763. aastal taas Linné. Hiljem on täiendatud trükkide autorid olnud Carl Ludwig von Willdenow (1797–1830) ja Albert Gottfried Dietrich (1831–1833)
The Sun (ajaleht)
pisi|Ajalehe logo pisi|Reklaambuss (august, 2013) The Sun on Suurbritannia ajaleht (tabloid). See on maailma suurima tiraažiga ingliskeelne tabloid, mida näiteks 2004. aasta keskel ilmus 3,4 miljonit eksemplari. Ajalehte annab tänapäeval välja News Group Newspapers.
Ajaleht The Sun on ajalehe Daily Herald järglane. Ajalehe The Sun esimene number ilmus 1964. aastal Londonis.
Reeglid Tartu Ülikooli üliõpilaste korporatsioonidele
"Reeglid Tartu Ülikooli üliõpilaste korporatsioonidele" on 1855. aastal Tartu õpperingkonna kuraatori Georg Friedrich von Bradke välja antud 18 artiklist koosnev määrus, mis seadustas Venemaa keisririigis Balti kubermangudes juba eksisteeriva korporatsioonide süsteemi koos esindusorganite ja kohtusüsteemiga. Need kehtisid kuni 1918. aastani ning määrasid kindlaks korporatsioonide olemuse.
Enne 1855. aastat ei olnud Tartu Ülikooli juures ametlikult lubatud asutada üliõpilasorganisatsioone. Üliõpilaskorporatsioonid koosnesid vabatahtlikult kokku tulnud liikmetest, kes tunnustavad samu põhimõtteid. Esimesed korporatsioonid tekkisid Saksamaa eeskujul Tartu Ülikooli juures juba varem Landsmannschaftide kujul (1808. aastal korporatsioon Curonia). Eesti Vabariigi Tartu Ülikoolis võeti 1925. aastal vastu uus seadus, mis reglementeeris üliõpilasorganisatsioonide olemust. Uus seadus, mis seadis üliõpilasorganisatsioonid tugevama riigivõimu alla, kehtestati aastatel 1937–1938.
18 artiklit
§ 2 Korporatsioonide eesmärgiks on (oma liikmete) ettevalmistamine tulevaseks viljakaks tegevuseks isamaal, hea tooni alalhoidmine üliõpilaste seas, kõlbelise ja auväärse käitumise edendamine ning seltskonnaelu korraldamine ülikoolis. Korporatsioonid ei tohi esindada poliitilisi suundumisi.
§ 3 Korporatsioonid koosnevad vabatahtlikult kokku tulnud liikmetest, kes on omavahel kokku leppinud alal hoida oma organisatsiooni põhimõtteid.
§ 4 Sel eesmärgil peavad nad koosolekuid – konvente- ja valivad endi seast kolm esindajat – Chargi(e)rte – kes on eestseisuseks ja oma organisatsiooni volitatud esindajateks. Chargi(e)rte'de nimed tehakse rektorile teatavaks kohe pärast nende valimist ja iga muudatuse korral (nende koosseisus).
§ 5 Igal korporatsioonil on eriline, liikmete kodumaale viitav nimi ja nad eristavad üksteist värvide poolest, mida liikmed kannavad vastastikkuseks äratundmiseks ainult pidustuste ajal pidustuste toimumise paigas, väljaspool neid aga ei tohi mingil juhul peale panna. Üleüldise pidupäevana tähistatakse 21. aprilli kui siinse esimese üliõpilase immatrikuleerimise päeva.
§ 6 Korporatsioonidevahelist suhtlemist vahendab Chargierten-Convent.
§ 7 Chargierten-Convent koosneb kõigi korporatsioonide Chargierte'dest ja selle ülesandeks on kehtestada kõigi korporatsioonide otsuste alusel üldkehtivad otsused ning need üliõpilaskonnale üldiseks täitmiseks teada anda.
§ 8 Ainult Chargierten-Conventil on õigus niipea, kui mõne korporatsiooni suundumused satuvad vastuollu siin esitatud põhimõtetega, langetada selle laialisaatmise otsus, mille täidesaatmine aga nõuab ülikooli juhtkonna kinnitust.
§ 9 Kui tulevikus soovitakse asutada mõnda uut korporatsiooni, peavad need vastama käesolevatele tingimustele ja saama Chargierten-Convendilt kinnituse, misjärel viimane taotleb kinnituse ülikooli juhtkonnalt.
§ 10 On olemas aukohus eesmärgiga isiklikud konfliktid rahumeelselt lahendada ja duelle vältida. Iga korporatsioon valib sel eesmärgil kolm aukohtunikku, kelle nimed teatatakse rektorile kohe pärast nende valimist.
§ 11 Kui niisugune konflikt on tekkinud valib kumbki osapool endale aukohtunike seast ühe, kes omakorda valivad kolmanda aukohtuniku eesistujaks.
§ 12 See aukohus peab asja uurima ja kui võimalik, osapoolte vahel vabatahtliku äraleppimise vahendama või vastuoluaukohtu poolt ette kirjutatud selgituse läbi ära klaarima.
§ 13 Peale selle on olemas üldine uurimiskomisjon eesmärgiga teha kindlaks asjaolud üleastumise puhul olemasolevate, üldkehtivate korporatsioonide põhimõtete vastu. uurimiskomisjon koosneb 2 liikmest igast korporatsioonist, kes esitavad uurimise tulemused oma korporatsioonile otsuse langetamiseks.
§ 14 Uurimiskomisjoni raporti alusel otsustavad üksikud konvendid moraalse veendumuse alusel, langetavad oma volitatud esindajate kaudu Chargierten-Convent'il lõppotsuse ja määravad karistused.
§ 15 Need karistused on hoiatus, laitus ja väljaheitmine (rukkimine), viimane olenevalt asjaoludest kas pikemaks või lühemaks ajaks.
§ 16 Kergemate üleastumiste puhul hoiatatakse süüdi tunnistatut, laitus määratakse näiteks korporatsiooni solvamise, sündmatute väljenduste kasutamise puhul kaasvõitleja vastu (sõimamine), väljaheidetu (rukitu) omavolilise solvamise eest jne; kõigi raskemate üleastumiste puhul, näiteks kaasvõitlejate vastu tegelikuks minek, pidev vastuhakk kehtivatele reeglitele jne rakendatakse süüdlase suhtes väljaheitmist (rukkimist).
§ 17 Väljaheitmise (rukkimise) puhul ränkade üleastumiste eest nagu vargus, pealekaebamine, liigkasuvõtmine, valemängimine jne võib Chargierten-Convent paluda ülikooli juhtkonnalt süüdlase ülikoolist väljaheitmist.
§ 18 Abivajavate üliõpilastetoetuseks jaotab Chargierten-Convent stipendiume, mille vahendid kogutakse korporatsioonide liikmete vabatahtlikest annetustest.
P. D. James
Phyllis Dorothy James, Baroness James of Holland Park, OBE, FRSA, FRSL (3. august 1920 – 27. november 2014), kirjanikunimega P. D. James, oli inglise kriminaalromaanikirjanik. Ta sai tuntuks oma detektiivromaanide sarjaga, mille peategelaseks on politseiülem ja luuletaja Adam Dalgliesh.
Tema 1992. aasta romaan "Inimlapsed" (The Children of Men) oli aluseks Alfonso Cuaróni samanimelisele 2006. aastal valminud filmile, mille peaosades mängisid Clive Owen, Julianne Moore ja Michael Caine.
Theatrum orbis terrarum
pisi|Orteliuse maailmakaardi esmatrükk (1570) pisi|[[Liivimaa konföderatsiooni kaart Johannes Portantiuse sulest (1573–1598 Antwerpenis). Esmatrükk teoses Theatrum Orbis Terrarum (1570–1612), kirjastas Abraham Ortelius.]] "Theatrum orbis terrarum" (tõlkes 'Maailmateater') oli esimene kogu maailma hõlmav kaasaegne atlas. Atlase koostaja ja kirjastaja oli kartograaf Abraham Ortelius ja see avaldati 20. mail 1570 Antwerpenis.
Mäntysalo
pisi|Mäntysalo kool Mäntysalo on elamurajoon Klaukkala põhjaosas. Elanikke on veidi üle 1000. Piirkonnas on üks põhikool, lasteaed ja Alepa toidupood.
Rajooni olulisim ühendustee Klaukkala keskusega on Kirkkotie. Rajoonist põhja pool kulgeb Klaukkalan kehätie (Klaukkala ringtee).
Õngitsemine
pisi|Õngitsejad pisi|1 — õngeritv 2 — õngenöör 3 — ujuk 4 — raskus 5 — konks Õngitsemine on kalapüük õnge abil.
Lihtsaim õng koosneb õngeridvast, õngenöörist, ujukist (õngekorgist), raskusest ja õngekonksust. Konksu külge pannakse sööt.
Arkadi Apollonov
Arkadi Nikolajevitš Apollonov (vene keeles Аркадий Николаевич Аполлонов; sünninimi Arkadi Bogoljubov; 18. märts 1907 Balašov – 3. august 1978 Moskva) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane ja sporditegelane, kindralpolkovnik (1943).
Apollonov astus Punaarmeesse 1924. aastal. Pärast Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia lõpetamist 1939. aastal määrati ta NSV Liidu NKVD piirivalvevägede peavalitsuse ülema asetäitjaks. Aastatel 1941–1942 oli ta piirivalvevägede peavalitsuse ülem, 1942–1944 NSV Liidu siseasjade rahvakomissari asetäitja, 1944–1946 NSV Liidu NKVD sisevägede peavalitsuse ülem, 1946–1948 NSV Liidu siseministri asetäitja, 1948–1950 NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Kehakultuuri ja Spordi Üleliidulise Komitee esimees ja 1950–1951 NSV Liidu riikliku julgeoleku ministri asetäitja. Varsti pärast riikliku julgeoleku ministri Viktor Abakumovi arreteerimist, tagandati Apollonov 26. augustil 1951 ametist. pisi|120px|[[NKVD teeneline töötaja|NKVD teenelise töötaja rinnamärk]] Apollonov osales massilistes rahvaste deporteerimistes, sealhulgas tšetšeenide, inguššide, sakslaste (Ida-Preisimaalt), Baltikumi ja Lääne-Ukraina rahvaste küüditamistel.
Sõjaväelised auastmed
Sõjaväelised auastmed: brigaadikomandör (märts 1939), diviisikomandör (veebruar 1940), kindralmajor (juuni 1940), kindralleitnant (detsember 1942), kindralpolkovnik (oktoober 1943).
Tezlaw
Tezlaw, ka Tetzlav, Tetzlaw ja Tetislaw (enne 1163 – 1170. ja 1181. aasta vahel) oli Rügeni vürst.