cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Homoloogiline rekombinatsioon
Kui toimub kaheahelaline katkestus, siis lõigatakse DNA 5' otsast resektsiooni käigus jupp ära. Seejärel toimub ahela invasioon, kus ülerippuv 3' ots võtab üle sarnase või identse DNA molekuli, kus ei ole toimunud katkestust. Pärast ahela ülekannet tekivad X-kujulised Holliday struktuurid, mis ühendavad kahte DNA molekuli. Olenevalt sellest, kuidas ensüümid ühenduskohti lõikavad, võib toimuda kromosomaalne ristsiire. Selline protsess leiab aset meioosis. DNA parandamisel toimuva homoloogilise rekombinatsiooni puhul asendatakse tavaliselt kahjustunud DNA lõiguga, mis oli seal enne kaheahelalise katkestuse teket.
Homoloogiline rekombinatsioon on kõigis kolmes elu domeenis ja viirustes säilinud, mis viitab, et see on universaalne bioloogiline mehhanism. Homoloogilise rekombinatsiooni eest vastutavaid geene on leitud protistidest, mis viitab sellele, et meioos kujunes välja varases eukarüootide arengus. Vead nendes geenides on seotud mitmesuguste vähi tüüpide sageduse suurenemisega. Selle tõttu on homoloogilise rekombinatsiooni eest vastutavate valkude uurimine suurendatud tähelepanu all. Samuti kasutatakse homoloogilist rekombinatsiooni organismides geneetiliste muudatuste tegemiseks.
Ajalugu
pisi|[[Thomas Hunt Morgani illustratsioon ristsiirde kohta.]] XX sajandi alguses leidsid William Bateson ja Reginald Punnett algselt Gregor Mendeli kirjeldatud tunnuste geneetilise pärandumises eripära. Mendeli arvates pärandusid kõik tunnused eraldi, kuid Bateson ja Punnet näitasid, et need võivad päranduda ka koos. 1911.aastal pakkus Thomas Hunt Morgan välja, et aheldatud geenides võib toimuda "ristsiire", kus üks geen võib liikuda ühest kromosoomist teise kromosoomi. Kaks aastakümmet hiljem näitas Barbara McClintock ja Harriet Creighton, et ristsiire toimub meioosis. Samal aastal näitas Curt Stern, et selline rekombinatsioon võib toimuda ka somaatilistes rakkudes.
1947. aastal leidis Joshua Lederberg, et bakterites toimub geneetiline rekombinatsioon. Varem arvati, et bakterid paljunevad ainult aseksuaalselt pooldumise teel. Taoline rekombinatsioon on sarnane seksuaalse paljunemisega. Paljuski tänu Lederbergi tööle sai soolekepike geneetiliste uuringute mudelorganismiks. 1964. aastal pakkus Robin Holliday välja rekombinatsiooni toimimise mudeli meioosis ja detailsed kirjeldused, kuidas protsess täpsemalt toimib, näidates ka geneetilise materjali vahetust kromosoomides Holliday ühenduste abil.
Homoloogiline rekombinatsioon eukarüootides
Homoloogiline rekombinatsioon on hädavajalik kõigile eükarootidele (taimed, loomad, seened ja protistid). Mitoosi kaudu paljunevates rakkudes toimub homoloogilise rekombinatsiooni abil kaheahelaliste katkete parandamine. Sellised katkestused võivad tekkida ioniseeriva radiatsiooni või DNAle kahjulike kemikaalide toimel. Kui neid katkestusi somaatilistes rakkudes ei parandata, võivad toimuda kromosoomides suured ümberkorraldused, mis võivad omakorda viia vähi tekkeni.
Drøbak
pisi|[[John William Edy maal "Drøbaki linn"]]
Homoloogiline rekombinatsioon
Homoloogiline rekombinatsioon eukarüootides
Lisaks DNA parandamisele on homoloogiline rekombinatsioon oluline geneetilise mitmekesisuse tekitamisele rakkude paljunemisel meioosis. Meioosis tekivad spetsialiseerunud sugurakud, gameedid – loomades sperma- ja munarakud, taimedes seemnetolm ja seemnepung, ja spoorid seentes. Meioosis toimub ristsiire homoloogilistes kromosoomides sarnaste, kuid mitte identsete DNA ahelate vahel. Selline protsess loob uusi geneetilisi kombinatsioone, millest mõned kombinatsioonid võivad anda järglastele evolutsioonilise eelise.
Drøbak
Drøbak on linn Norras Vikeni maakonnas, Frogni valla keskus. Linn asub Oslo fjordis ja seal elab 13 244 inimest.
Homoloogiline rekombinatsioon
Mudelid
Homoloogilisel rekombinatsioonil eukarüootides on kaks põhilist rada: DSBR (vahel nimetatakse ka Holliday ühenduseks) ja SDSA (sünteesist sõltuv ahela seondumine). Mõlemal juhul on paar esimest sammu sarnased. Kui toimub kaheahelaline katkestus, siis seondub kahele poole katkestust MRX kompleks. Järgmisena toimub DNA 5' otste lõikamine ehk resektsioon.
Drøbak
Ajalugu
Drøbak ja Frogn asutati kihelkonnana 8. septembril 1823 kuningliku dekreedi alusel. Enne seda olid nad olnud osa Åsi kihelkonnast.
Homoloogiline rekombinatsioon
Homoloogiline rekombinatsioon bakterites
pisi|left Bakterites on homoloogiline rekombinatsioon tähtis DNA reparatsioonil, samuti ka geneetilise mitmekesisuse loomisel bakteripopulatsioonis. Kuid protsess, mis bakterites mitmekesisust loob, erineb eükarootsest meioosist. Kõige rohkem on homoloogilist rekombinatsiooni uuritud soolekepikeses. Kaheahelalist DNA katkestust parandab bakteris RecBCD rada. Kui kaheahelalises DNAs on toimunud katkestus ainult ühes ahelas, siis toimub selle parandamine RecF raja kaudu. Nii RecBCD ja RecF hulka kuuluvad ahela migratsiooni reaktsioonid, kus DNA ahelaid vahetatkse kahe ristunud DNA dupleksi vahel, samuti ka resolutsioon, kus kaks ristunud DNAd lõigatakse lahti ja taastatakse nende tavaline kaheahelaline olek.
Drøbak
Ajalugu
Traditsiooniliselt oli Drøbak Oslo talvine sadam, sest külmad talved jäätasid fjordi Drøbakist kuni Osloni. Aastatel 1842–1962 oli Drøbak linn. 1. jaanuaril 1962 liideti linn ümbritseva vallaga ja linnaõigused sai Drøbak tagasi 13. veebruaril 2006.
Homoloogiline rekombinatsioon
Homoloogiline rekombinatsioon viirustes
Homoloogiline rekombinatsioon toimub mitmetes erinevates viirustes. DNA-viirustel, nagu näiteks herpesviirusel, toimub rekombinatsioon taolise mehhanismiga nagu bakterites ja eukarüootides. Leidub ka tõendeid homoloogilisest rekombinatsioonist teatud RNA viirustes, näiteks retroviirustes, picornaviirustes ja coronaviirustes.
Drøbak
Ajalugu
Märkimisväärne sündmus linna ajaloos oli 9. aprillil 1940 toimunud Drøbaki lahing, kus Oslo kaitsel olnud Oscarsborgi kindlus uputas lahingus Saksa raskeristleja Blücher. Blücheri uputamine võimaldas valitsuse, kuningliku perekonna ja Stortingi enne Oslo langemist evakueerida.
Homoloogiline rekombinatsioon
Homoloogiline rekombinatsioon viirustes
RNA viirustel võib rekombinatsioon olla täpne või ebatäpne. Täpse rekombinatsiooni puhul ei ole kahel järjestusi vahetaval RNA lõigul erinevusi. Ebatäpses rekombinatsioonis on aga järjestustel väikesed erinevused, mis võivad tuleneda nukleotiidide lisandumisest, deletsioonist või teistest muutustest. Adeniini- ja uratsiilirikkad RNA järjestused vähendavad ristsiirde täpsust.
Drøbak
Ajalugu
Varem käisid Drøbakist üle fjordi parvlaevad, aga need on suures osas asendatud veealuse tunneliga. Mõni selleks kasutatud laev töötab tänapäeval suvisel ajal ujuvrestoranina.
Turism
Drøbak on turistide hulgas populaarne sihtkoht ning soojad suved, linnas asuvad restoranid ka kunstigaleriid meelitavad ligi palju turiste.
Homoloogiline rekombinatsioon
Vead homoloogilises rekombinatsioonis
Liiga vähene homoloogiline rekombinatsioon võib viia vähi tekkeni. Näiteks on Bloomi sündroom, Werneri sündroom ja Rothmundi-Thomsoni sündroom seotud vigase RecQ helikaasi geenidega, mis osalevad homoloogilise rekombinatsiooni reguleerimises.
Drøbak
Turism
Linnas töötab jõulude ajal jõulupood ja sageli jõuavad Euroopast Jõuluvanale saadetavad kirjad Drøbaki.
Homoloogiline rekombinatsioon
Vead homoloogilises rekombinatsioonis
Samuti on vähenenud homoloogiline rekombinatsioon seotud DNA ebaefektiivse parandamisega. BRCA1 ja BRCA2 on kasvaja supressorgeenid, nende väljalülitumine tõstab rinna- ja munasarjavähi tekke võimalust. Rakkudes, kus puudub toimiv BRCA1 ja BRCA2, on vähenenud homoloogiline rekombinatsioon, mis omakorda viib vähi vastuvõtlikkusele. Kuna BRCA2 ainukene teadaolev funktsioon on seotud homoloogilise rekombinatsioon initsieerimisega, siis spekuleerivad teadlased, et BRCA2 täpse rolli väljaselgitamine selles protsessis võib aidata mõista rinna- ja munasarjavähi tekke põhjuseid.
Homoloogilise rekombinatsiooni evolutsioon
Valkudel, mis osalevad homoloogilises rekombinatsioonis, on sarnaseid aminohappelisi järjestusi. Seetõttu arvatakse, et neil on ühine eellane. Näiteks üks selliste valkude perekond on RecA/Rad51, mis hõlmab RecA valku bakteritest ja Rad51 ning Dmc1 valke eukarüootidest, samuti ka RadA ja RadB valke arhedest. Kõik need valgud on olulised homoloogilise rekombinatsiooni algusfaasis.
Uuringud on näidanud, et Rad51, Dmc1 ja RadA valgud on monofüleetilised – neil on ühine molekulaarne eellane.
Buddenbrockshofi mõis
Buddenbrockshofi mõis (saksa keeles Buddenbrockshof) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Lemsalu kihelkonnas.
Mõisa omandas Riia linn 600 taalri eest aastal 1640, selle varasem omanik oli George Buddenbrock. Hiljem kujunes see Lemsalu mõisa osaks.
Zika viirus
Zika viirus(Zika virus; lüh ZIKV) on viiruseliik Flaviviridae sugukonnas.
Vinguta küla paemurd
Vinguta küla paemurd (ka: Vinguta paemurd, Paadiku paemurd) on paemurd ja ühtlasi seal olev paljand Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Zika viirus
Klassifikatsioon
Zika viiruse klassifikatsioon ei ole lõplik, osade allikate kohaselt on viiruse alamliigiks Spondweni virus (SPOV), kes algselt identfitseeriti Zika viirusena, kuid teiste autorite arvates moodustavad nimetatud viirused viiruse perekonna Flavivirus klaadi.
Vinguta küla paemurd
Paljandil on näha Raikküla lademe kivimeid.
Paemurd võeti aastal 1992 kaitse alla 1,2 ha ulatuses.
Zika viirus
Kirjeldus
Zika viirus on üheahelaline RNA-viirus (ssRNA), lipiidse kestaga ja diameetriga 18-45 nm.
Zika viirusel on kaks geneetilist varianti: Aafrika ja Aasia.
Hiljutiste Zika-viirushaiguste põhjustajaks peetakse viiruse Aasia liini.
Viirusinfektsioon
Looduslikult levib Zika viirus teatud sääseliikide (Aedes aegypti ja Aedes albopictus) hammustuse vahendusel ja võib inimestel esile kutsuda sääselevitatava viiruspalaviku Zika-viirusinfektsiooni.
Nooremveebel
thumb|Eesti maaväe nooremveebli õlak
Nooremveebel on Eesti kaitseväes kasutusel olev sõjaväeline auaste, mis on vanemseersandist kõrgem ja veeblist madalam.
Redžep-paša torn
270px|pisi| Redžep–paša torn. Rogatica. [[Serblaste Vabariik Bosnia ja Hertsegoviina]] Redžep-paša torn (Serbia keeles: Реџеп–пашина кула у Жепи) on ajalooline kivist torn või torni tüüpi linnus Bosnia ja Hertsegoviinas Serblaste Vabariigis. Torn asub Rogatica vallas, Žepa jõe vasakul kaldal. Selle rajamisaastast täpsemad andmed puuduvad. Tornitüüp on aga levinud Bosnias XVII sajandist alates, mil XIX sajandi alguses oli rohkem kui kakssada sellist rajatist, mis oma klassikaliselt Osmani stiilselt välimuselt on Ottomani perioodi ainelise kultuuri pärandeid. Kuna hoone keldris on olnud vangitürm, on seda ajaloolist tornilinnust peetud feodaalide rajatud kaitseehitisiks alistatud talupoegade ülestõusude vastu. Samuti see on olnud läänimaadele saabunud maaomaniku eluasemeks, millele viitavad ülemise korruse aknad ja kamina olemasolu.
Redžep-paša torn kuulutati rahvusmälestiseks märtsis 2007. aastal.
Torni kirjeldus
Redžep-paša torn on kuppelkatusega kolmekorruseline hoone, mis on ehitatud täpselt lõigatud lubjakiviplokkidest. Akende ja usteaugud on tehtud tahutud kiviplokkidest, laed olid puidust. Kohaliku kivimaterjali värvus varieerub alumiste hooneosade valgest ülemiste pruunikaspunaseni. Torni seinad on ehitatud sissepoole kaldega umbes 4 kraadi. Katus oli puidust konstruktsiooni ja sindlitega ning selle sfäärilise kolmurga (või püramiidi) kujulise kivist kupli keskkoha kõrgus on umbes 4,50 m.
Torni põhi on nelinurkne 1959. aastast pärinevate välismõõtudega 6,54 x 6,65 m. Keldriseinte paksus on umbes 1,10 m. Tornil on koos keldriga neli korrust ja igal korrusel oli üks tuba. Korruste seinte paksus on umbes 90 cm ja esimese korruse kõrgus umbes 2,20 m. Arhitektuuriliselt laheduselt kahe esimese korruse ruume kasutati kaitse eesmärgil ja kolmas korrus oli mõeldud eluasemeks, sest siin on neljas seinas aknad ning lõunapoolses rõdu ja läänepoolses kamin. Ida- ja põhjapoolses seinas olevad ristkülikukujulised aknad on mõõtmetega 47 x 74 cm. Läänepoolsete akende vahele on ehitatud kamin, mille kivist korstna kõrgus on üle 5 m.
Redžep-paša tornis on olnud kaks tulekahju. II maailmasõja ajal tsiviilpõgenikud leidsid siit pelgupaiga, mil torn sai pommitamise ja sellest süttinud tulekahju tagajärjel kannatada. 1969. aastal ajalooline tornlinnus vahepeal restaureeriti. Viimase sõja ajal Bosnias ja Hertsegoviinas torni kõik puidust osad, sealhulgas põranda ja lae talad ning katusekonstruktsioon hävisid tulekahjus juulis 1995. aastal.
Suur Kuldtukat
Suur Kuldtukat ehk Medal "Suur Kuldtukat" on Forseliuse Seltsi poolt välja antav autasu.
Medalil on kaks klassi (järku): esimene klass (kuningavariant) ja teine klass (lihtmedal). Esimese klassi medaliga autasustatakse isikuid, koole ja institutsioone teenete eest Eesti hariduselu edendamisel, teadushariduse juurutamisel ja viljelemisel või seltsi missiooni ja põhikirjaliste eesmärkide elluviimisel. Teise klassi medaliga autasustatakse õpilasi väljapaistvate saavutuste eest teadushariduses.
Medali asutas Kambja Ignatsi Jaagu Põhikool 1988. aastal. Peale Forseliuse Seltsi asutamist 1989. aastal andis kool medali väljaandmise õiguse Forseliuse Seltsile.
Medali kujunduse on teinud graafik ja kalligraaf Tõnu Soo.
Niğde provints
Niğde provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Lõuna-Türgis. Provintsi keskus on Niğde.
Välislingid
🇹🇷
Abikülä
Abikülä ehk Abiküla ehk Abi oli küla Rõuge kihelkonnas. Tänapäeval asuvad endise küla maad Võru maakonnas Rõuge vallas Trolla küla lääneosas.
Umzinto
Umzinto on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Ugu ringkonnas.
Umzinto on asutatud 1858. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Umzinto elanikest mustanahalisi aafriklasi 55,24%, India või Aasia päritolu inimesi 41,74%, värvilisi 1,87%, valgeid 0,43% ja teisi 0,72%. Inglise keelt pidas emakeeleks 47,91% inimesi, suulu keelt 40,03%, koosa keelt 8,93%, ndebele keelt 0,71% ja afrikaani keelt 0,52%.
Kuressaare Raegalerii
pisi|Kuressaare. Tallinna tn 2 paremal Kuressaare Raegalerii on kunstigalerii Saare maakonnas Kuressaares aadressil Tallinna tänav 2. Galeriid haldab Kuressaare Kultuurivara. Galerii juhataja on Lii Pihl.
Gmundeni ringkond
pisi|Gmundeni ringkonna maastik pisi|Ülem-Austria liidumaa kaart Gmundeni ringkond (saksa keeles Bezirk Gmunden, baieri keeles Beziak Gmundn) on Austria liidumaal Ülem-Austrias asuv 1432,6 km² suurune ringkond, mis jaguneb 20 omavalitsuseks. Ringkonnas elab napilt üle 100 000 elaniku.
Urmi Reinde
Urmi Reinde on töötanud Tallinna Polütehnilise Instituudi ajalehe peatoimetajana ja ajakirja Kultuur ja Elu toimetuses. Ta on teinud ka Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööpartei ajalehte.
Alates 2007. aasta maist oli ta ajalehe Kesknädal peatoimetaja. 29. septembril 2016 vallandas Keskerakonna juhatus Reinde usalduse kaotuse tõttu häältega 9:6.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Savisaare valimisliidu ja Tegusa Tallinna nimekirjas ning sai 79 häält.
Hageni mäed
thumb|Hageni mäed (vaade Schneibsteinilt lõunasse) thumb|
Hageni mäed (saksa: Hagengebirge) on Berchtesgadeni Alpide alammäestik. Need asuvad peamiselt Austria Salzburgi liidumaal, läänepoolne veerandik on Baieri Berchtesgadener Landi kreisis. Hageni järsud läänepoolsed küljed asuvad Baieris ja langevad 1700 m kõrgusele Berchtesgadener Königssee nõkku.
Mäestik hõlmab umbes 12×10 km suuruse ala. Selle kõrgeimad tipud asuvad servades, sisemised tipud on veidi madalamad. Kaks kõrgemat tippu on Großes Teufelshorn (2363 m) Röthist lõunas ja Kahlersberg (2350 m). Hageni mäed on ühendatud Steinernes Meeriga Teufelshörneri tippude kaudu ja Gölli massiiviga (Hoher Göll) Torrener Jochi kuru kaudu. Põhjas külgneb Hagen Bluntau oruga, idas moodustab Salzachi org sügavalt sisselõigatud piiri Tenneni mägedega. Lõunas, vastu Hochkönigi massiivi moodustab piiri Salzachi külgorg Blühnbachtal. U. 25 km² Hageni mägedest ja u. kümmekond tippu asuvad kõrgemal kui 2000 m, teised suured alad on veidi madalamad.
Aix-Marseille Ülikool
pisi|Aix-Marseille Ülikool Aix-Marseille ülikool (prantsuse keeles Université d'Aix-Marseille) on ülikool Prantsusmaal Marseilles.
Ülikool asutati 1409 (Provence'i ülikool). Praegusel kujul tegutseb ülikool alates 2012.
Malgobeki rajoon
Malgobeki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Inguši vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Malgobek.
Rajoonis on 12 kohalikku omavalitsusüksust ja 12 asulat.
Nauete keel
Nauete keel on austroneesia keel, mida räägivad naueted Ida-Timoris Viqueque ringkonnas.
Nauete keelt räägib umbes 15 000 inimest.
Brugine
Brugine on vald Itaalias Veneto maakonnas Padova provintsis.
Pāvils Rozītis
Pāvils Rozītis (1. detsember 1889 Liepa vald, Võnnu kihelkond, Võnnu kreis – 20. veebruar 1937 Riia) oli läti kirjanik, ajakirjanik ja tõlkija.
Brugine
Brugine kõrgus merepinnast on keskmiselt 7 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Pāvils Rozītis
Pāvils Rozītis sündis Liepa vallas, Võnnu kihelkonnas Võnnu kreisis (tänapäevase haldusjaotuse järgi Liepa vallas Priekuļi piirkonnas) talupidaja perekonnas; oma isa kaotas ka nelja-aastaselt. Ta omandas alghariduse Liepa kihelkonnakoolis. 1901–1902 õppis ta Valmiera linnakoolis, 1902–1907 Valmiera progümnaasiumis. Rozītis jätkas hariduse omandamist 1908–1909 Peterburis kooliõpetajate kursustel ja 1910–1914 Moskvas A. Šanjavski Rahvaülikoolis.
1914–1915 töötas Pāvils Rozītis ajalehtede Jaunākās Ziņas ja Līdums toimetustes. Esimese maailmasõja ajal aastatel 1915–1918 elas ta Bakuus ja töötas Nobeli naftaettevõttes. 1918. aastal pöördus Rozītis Lätisse tagasi. 1919. aastal valiti ta Läti Kirjanike ja Ajakirjanike Ametiühingu esimeheks, 1920–1926 kuulus ta selle juhatusse. 1919–1921 oli ta Läti armee peastaabi informatsiooniosakonna tsensor. Hiljem oli ta haridusministeeriumi kunstiosakonna juhataja. 1921–1926 oli ta ajakirja Ritums ja 1927–1928 ajalehe Pēdējā Brīdī toimetaja. Rozītis õppis Läti Ülikoolis aastatel 1921–1926 õigusteadust, kuid stuudium jäi lõpetamata. Pärast vabakutselise kirjanikuna tegutsemist juhatas ta 1932–1934 Rahva Heaolu Ministeeriumi haritlaste töötuse osakonda. 1933–1934 oli ta ajalehe Dienas Lapa toimetaja, 1935–1937 Riia linna 3. raamatukogu juhataja.
Pāvils Rozītis on maetud Riia metsakalmistule.
Kirjanduslik looming
Pāvils Rozītise esimesed luuletused avaldati ajakirjanduses 1910. aastal. Esimene luulekogu Kaijas" ("Kajakad") ilmus samal aastal. Esialgu oligi Rozītis tuntud rohkem lüürikuna. Tema esimene lühiproosakogu "Es un viņas" ("Mina ja nemad") ilmus 1919. aastal. Psühholoogilises romaanidiloogias "Divas sejas" ("Kaks nägu", 1920) ja "Uguns ceļi" ("Tuli tõuseb", 1924) kujutas ta lõhestunud isiksuse traagikat. Romaanis "Ceplis" (1928, eesti keeles 1967) kritiseeris ta teravalt tõusikkodanluse tumedaid mahhinatsioone ja moraalitust. Romaanis "Valmieras puikas" (1936, eesti keeles "Valmiera poisid", 1984) kujutas ta kooliõpilaste elu ja 1905. aasta revolutsioonilisi sündmusi Valmieras. Rozītise viimane romaan "Zemes prieks" ("Maa rõõm", 1937) jäi lõpetamata.
Ervita mõis
pisi|Mõisa peahoone pisi|Ervita mõisa tuuleveski vare Ervita mõis (saksa keeles Erwita) oli Järvamaal Koeru kihelkonnas Ervital asunud rüütlimõis.
Kirjalikes allikates mainiti (Ärvita) Ervita mõisa esimest korda 1663. aastal.
Majandushooned
Mõisa majandushoonetest on säilinud ait ning tuuleveski. Ervita tuuleveski kuulub arhitektuurimälestisena riikliku kaitse alla. Septembris 2009 sai firma Gromell OÜ kooskõlastuse tuuleveski restaureerimiseks ja augustis 2012 tuuleveski aida muuseumiks rekonstrueerimiseks. Mõlemad ehitised said kasutusloa 1. juunil 2012. Möldrimajja soovitakse hiljem teha toitlustuskoht.
Laudad ja tallid moodustasid pika hooneterea aida otsas, millest kaks olid krohvitud välisseintega paekivihooned. Küün oli maakivist tulpadega.
Park
19. sajandi esimesel poolel ehitatud klassitsistlikku mõisahoonet ümbritsevas mõisapargis kasvavad põhiliselt vaher, tamm ja pärn.
Kosmos (Ahtme kino)
Kosmos oli kino Ahtme linnaosas Kohtla-Järvel Sõpruse ja Lehola tänava ristil, ametliku aadressiga Sõpruse 20.
Arhitekt Raul-Levroit Kivi projekteeris 1950. aastate lõpus 400 istekohaga laiekraankino tüüpprojekti. Selline kino kavandati ka Ahtmesse, mis 1960. aastal liideti Kohtla-Järve linnaga ning kino on edaspidi tuntud ka kui Kohtla-Järve oma. Kino avati 1961. aastal. Selle tüüpprojekti järgi valmisid kinod ka Võrus (Noorus), Tallinnas Pääskülas (Koit) ja Tartus (Ekraan).
Kinos lõpetati filmide näitamine umbes 1992. aastal. Seda on püütud ehitada ümber nii kaupluseks kui ka hiljem eluhooneks, kuid see seisab seni kasutuseta.
Université Grenoble Alpes
Université Grenoble Alpes (varasema nimega Grenoble'i ülikool) on ülikool Prantsusmaal Grenoble'is.
Ülikool asutati 1339. 1969 jagati ülikool kolmeks ülikooliks: Grenoble'i I ülikool, Grenoble'i II ülikool ja Grenoble'i III ülikool. 2016 need ülikoolid ühendati taas üheks kooliks: Université Grenoble Alpes.
Ülikoolis õpib üle 45 000 üliõpilase.
Merle Valkonen
Merle Valkonen (neiupõlvenimega Urn) (sündinud 1951) on eesti karikaturist ja filoloog.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli, töötanud toimetaja ja korrektorina ning toimetanud kuus raamatut.
Karikatuure hakkas avaldama 1974. aastast ajakirjas Pikker.
Tema karikatuure on eksponeeritud
Lisaks on tema karikatuure avaldatud "Balti karikatuuri näituse" albumis (Tallinn, 1976) ja spordikarikatuuride kogumikus "Händikäp" (Tallinn, 1980)
Mart Riikoja
Mart Riikoja (sündinud 21. jaanuaril 1959) on eesti ajakirjanik.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajakirjanduse erialal 1983. aastal.
Prohhorovka rajoon
Prohhorovka rajoon (vene keeles Прохоровский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Belgorodi oblasti põhjaosas. Rajooni keskus on Prohhorovka alev.
Rajoon piirneb põhjas Kurski oblastiga, kirdes Gubkini rajooniga, kagus Korotša rajooniga, lõunas Jakovlevo rajooniga ja läänes Ivnja rajooniga.
Ülgase fosforiidikaevandus
pisi|Ülgase fosforiidikaevanduse käigud
Prohhorovka rajoon
Rajooni pindala on 1378,7 km². Elanike arv oli 2012. aastal 29 349, 2009. aastal 28 490 ja 2002. aastal 31 847.
Ülgase fosforiidikaevandus
Ülgase fosforiidikaevandus on endine fosforiidikaevandus Harjumaal Jõelähtme vallas Ülgasel.
Ole Røisland
Røisland sai 1929. aastal juba 18-aastaselt kukk-kaalus (kuni 119 naela ehk 54 kg) Norra meistrivõistlustel 2. koha. Ta oli kokku neljakordne Norra meister aastatel 1932-1933, 1946 ja 1948. Røisland osales 1929. aastal juba 18-aastaselt esimest korda maavõistlusel Norra eest Saksamaa vastu, kokku osales ta aastatel 1929-1946 rahvusvahelistel kohtumistel Norra eest 10 korral ning võitis neist 6 ja kaotas 4 kohtumist.
Prohhorovka rajoon
Prohhorovka rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Prohhorovka alevi) ja seitsmeteistkümne külaasunduse koosseisu.
Ülgase fosforiidikaevandus
1920. aastate alguses ehitati Jõelähtme kihelkonda Ülgase asunduse juurde fosforiidi tootmiseks allmaakaevandus ja sortimistsehh. Toodangu väljaveoks kohandati Koljuotsa kalasadam ja selleni ehitati 2 km kitsarööpmelist raudteed. Kasuliku kihi paksus kaevanduses oli alla ühe meetri. Toodang sõltus nõudlusest ja oli kuni 10 000 tonni aastas. 1938. aasta märtsis sõlmiti leping Saksamaal IG Farben AG-ga, mille kohaselt tuli sinna kümne aasta jooksul tarnida kuni 340 tuhat tonni fosforiidikontsentraati aastas, toimeaine (P2O5) sisaldusega 33%.
Ole Røisland
Røisland sai kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile David McCleave'ile (Inglismaa) ja saades kolmanda koha kohtumises Fröhlichilt (Austria) loobumisvõidu.
Ülgase fosforiidikaevandus
Ülgase tehnokompleks põles maha 5. detsembril 1938 ja kaevandus suleti. Ülgase kaeveõõned kujunesid koobastikuks ja on kaitse all kui nahkhiirte talvituspaik. Eesti-Saksa lepingu realiseerimiseks rajati 1940. aastal uus fosforiiditööstus Maardusse, põhja poole Narva maanteed Kroodi oja paremale kaldale (Maardu fosforiidikaevandus).
Kase-kedrikvaksik
pisi|350px|Kase-kedrikvaksik. pisi|350px|Tumedatiivaline kase-kedrikvaksiku vorm. Kase-kedrikvaksik (Biston betularia või Biston betularius) on vaksiklaste sugukonda kedrikvaksiku perekonda kuuluv liblikaliik.
pisi|left|300px|Kase-kedrikvaksiku röövikud kaseoksal (vasakul) ja pajuoksal (paremal).
Liik on laia levikuga, esinedes peaaegu kõikjal Euroopas, aga ka Aasias ja Põhja-Ameerikas.
See liik on saanud klassikaliseks uurimisobjektiks, kuna pandi tähele, et tööstusmaasikus, kus puutüved olid muutunud tumedaks, vahetusid heledate tiibadega vormid tumedate vastu. See on melanismi näide.
Ka kase-kedrikvaksku röövikud võivad olla erineva varjevärvusega sõltuvalt elupaigast. Röövik võib oksal olla oksasarnane, siis on tegu mimikriga.
Summiti maakond (Utah)
pisi|Asend Utah' osariigis pisi|Summiti maakonna kohtumaja Coalville'is Summiti maakond (Summit County) on maakond USA-s Utah' osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Coalville ja suurim linn Park City.
Maakonna pindala on 4874 km², millest 28 km² moodustab veepindala.
Ajalugu
Summiti maakond moodustati 1854. aastal. Maakond on saanud nime mägede järgi, kuna maakonnas asub 39 kõrgemat Utah' mäge.
Springfontein
Springfontein on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas Kopanongi vallas.
Springfontein on asutatud 1904. aastal, linnaõigused sai 1912. aastal. Springfontein on tähtis raudteesõlm.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Springfonteini elanikest mustanahalisi aafriklasi 75,1%, värvilisi 21,1%, valgeid 3,1%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,1%. Koosa keelt pidas emakeeleks 41,5% inimesi, afrikaani keelt 28,9%, sotho keelt 22,8%, tsvana keelt 3,1% ja teisi keeli 3,8%.
Kivine
Kivine on eesti perekonnanimi.
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kivine 36 inimesel: 17 mehel ja 19 naisel. Perekonnanimede levikult on Kivine meeste puhul 7376. kohal ja naiste puhul 7125. kohal.
Kivine oli levinum nimi vanuserühmas 55–59 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 0,65.
19. sajandi algul pärisorjusest vabastamise käigus talupoegadele perekonnanime Kivine ei pandud.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus Eestis perekonnanime Kivine ei vahetatud.
Uueks nimeks võeti Kivine kokku 8 korral, kui loobuti nimedest Steinberg ja Kibiner kolmel juhul, samuti nimedest Jürisson ja Kamenski.
Vinträim
thumb|Vinträim. Vinträim ehk atlandi vintaloosa (Alosa fallax fallax) on heeringlaste sugukonda aloosa perekonda kuuluv vintaloosa alamliik.
Vinträim elab Põhjameres, Norra meres kuni Trondheimi ja Islandini ning Läänemere lõunarannikul kuni Stockholmini.
Eesti vetes kohtab vinträime harva. Veel läinud sajandi alguses oli vinträimel töönduskala tähtsus Eestiski, peamiselt küll lõunapoolses rannikuvees, Läti lähedal. Aga isegi 1930. aastatest on kirjeldusi, mille järgi vinträime on müüdud suitsutatu ja värskena.
Tolmlemine
Tolmlemine on tolmuterade kandumine emakasuudmele või seemnealgmele. pisi|Õietolmuga kaetud [[kimalane.]] Tavaliselt järgneb tolmlemisele viljastumine.
Eristatakse ise- ja võõrtolmlemist. Isetolmlemise puhul on tolmuterad pärit samalt taimelt, võõrtolmlemise puhul aga teiselt taimelt.
Vinträim
Vinträim saab suguküpseks 2–3-aastaselt, kui ta on 27–30 cm pikk ja kaalub 150 g. Jõgedesse tõuseb ta teistest aloosadest hiljem: aprilli keskpaigast juuni alguseni. See võib tuleneda sellest, et ta on kõige põhjapoolsema levikuga alamliik ja elab paigus, kus jõed on kaua jääs. Ta koeb alamjooksul.
Tolmlemine
Paljudel taimedel on kohastumus tõmmata ligi loomi, kes õisi tolmeldavad, võimaldades geneetilist rekombineerumist. Selliste õitega taimi nimetatakse putuktolmlejateks. Tolmeldajate ligitõmbamiseks on neil taimedel tavaliselt nektaariumid, mis toodavad nektarit. Tavalised tolmeldajad on linnud ja mesilased, kes mõlemad näevad värve ja eelistavad värvilisi õisi. Mõnel õiel on nektariviidad, mis näitavad tolmeldajatele, kust nektarit otsida. Need võivad olla inimestele nähtavad või ka ultravioletsed, nii et neid näevad ainult mesilased ja mõned teised putukad. Tolmeldajaid meelitatakse kohale ka lõhnaga. Mõningaid taimi, näiteks raitlill, hiid-titaanjuur ja söödav asimiina, tolmeldavad kärbsed, mistõttu nad levitavad raipelõhna.
Vinträim
Vinträimed toituvad planktonis leiduvatest vähilaadsetest. Kudemiseks kogunevad nad suuremate jõgede suudmealale ja rändavad sealt kudema jõgede alamjooksudesse. Vinträim koeb 80 000–200 000 marjatera, millest 3–8 päeva jooksul kooruvad maimud.
Tolmlemine
Tolmukad paiknevad putuktolmlejate õites niiviisi, et tolmuterad jäävad tolmeldajate keha külge. Kogudes nektarit paljudelt ühe ja sama liigi õitelt, viib tolmeldaja õietolmu kõigisse õitesse, mida ta külastab.
Tuultolmlejatel, näiteks kõrrelistel, puudub vajadus tolmeldajaid ligi meelitada, mistõttu nende välimus on tavaliselt tagasihoidlik. Kui putuktolmlejate õied on suurte seemnetega, kleepuvad ja valgurikkad (tolmeldajad võivad olla ka valgu peal väljas), siis tuultolmlejate õied on tavaliselt väikeste seemnetega, väga kerged ja putukate jaoks vähese toiteväärtusega (kuigi neid näljaajal võidakse korjata). Mesilased ja kimalased koguvad tuultolmleva maisi õietolmu, kuigi sellel pole nende jaoks suurt väärtust.
Ajavahemikku, mil tolmlemine on võimalik, nimetatakse õitsemisajaks.
Tiit Varts
Tiit Varts (sündinud 11. jaanuaril 1937 Rakveres) on eesti džässmuusik, ansamblijuht ja helirežissöör.
Ta lõpetas aastal 1955 Rakvere 1. Keskkooli ; seal innustas teda muusikaga tegelema muusikaõpetaja Jaan Pakk. Ta õppis aastani 1962 klarnetit Tallinna Muusikakoolis (Olev Pikknurme õpilasena) ning aastatel 1963–1969 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (Juhan Kaljaspooliku ja Hans Suurvälja klassis).
Ta on mänginud TPedI orkestris Integraal ja Horre Zeigeri ansamblis Blue Boys (aastatel 1956–1957), ansamblis Elektron (1957–1959), ansamblis Metronoom (1962–1963). Aastatel 1963–1964 mängis ta Eesti NSV Filharmoonia estraadiorkestris, 1964–1966 restoranis Tallinn. Ta on mänginud Kustas Kikerpuu juhatatud ETV ansamblis, ansamblis Admiral ja orkestris Levimo, ETV-ER-i estraadiorkestris ning Jaan Kumani ansamblis.
Ta töötas aastatel 1966–2003 helirežissöörina Eesti Raadios ja ETV-s. Ta on esinenud Tallinna džässifestivalidel Horre Zeigeri orkestriga (aastal 1957) ja ansambliga Elektron (aastatel 1964–1966). Ta on kirjutanud džässiteemasid ja instrumentaalpalu ning tegutsenud arranžeerijana.
Isiklikku
Tema isa oli Rakvere Teatri näitleja Roman Varts.
Tema poeg Ain on kitarrist, poeg Ivo (1961–2013) oli trummar.
Surnud 25. oktoobril
Siin loetletakse 25. oktoobril surnud tuntud isikuid.
Badia (Lõuna-Tirool)
thumb|Badia (Abtei) thumb|Badia valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Badia (saksa: Abtei) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis, Põhja-Itaalias. See on üks viiest ladiinikeelsest vallast Badia orus.
Naabervallad
Badia naabervallad on: Cortina d'Ampezzo, Corvara, Mareo, Livinallongo del Col di Lana, San Martin de Tor, La Val ja Sëlva.
Frazioni
thumb|left|Vana tee San Linêrti kohal Badias.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 94,07% rahvastikust esimese keelena ladiini keelt, 4,17% itaalia keelt ja 1,76% saksa keelt.
Loodusalad
thumb|right|L'Ciaval (Kreuzkofel)
Badia on Puez-Geisleri ja Fanes-Sennes-Pragsi looduspargi osa. Selle lähedal on Lagazuoi (2778 m), Conturines (3064 m), La Varela (3055 m), L'Ciaval (Kreuzkofel) (2907 m) ja Gardenaccia (2500 m) mäed.
Palverännukirik Püha Risti kirik, paikneb Püha Josef Freinademetzi sünnikoha lähedal.
Majandus
Nagu ka teistes ladiinikeelsetes valdades Lõuna-Tiroolis, on turism kõige tähtsam Badia majandusse panustaja. Umbes 69% rahvastikust töötab teenindussektoris, umbes 21% töötab tootmises ja umbes 10% töötab põllumajanduses, kuid enamik neist peab kõrvalt ka teisi ameteid ja talu.
Osa vallast asub Alta Badias, suusakuurordis Badia oru ülemises otsas, mida ümbritsevad Dolomiitide tipud.
Transport
Badiasse pääseb Badia oru kaudu St. Lorenzenist Pusteri orus, samuti üle Dolomiitide kurude kaudu, nagu Valparola kuru ja Gardena kuru, mis on läbitavad ainult lumevabadel kuudel.
Maratona dles Dolomites
pisi|Maratona dles Dolomites start La Ilas.
Tamme-kedrikvaksik
pisi|350px|Tamme-kedrikvaksik. Tamme-kedrikvaksik (Biston strataria või Biston stratarius) on vaksiklaste sugukonda kedrikvaksiku perekonda kuuluv liblikaliik.
Stedesdorf
Stedesdorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wittmundi kreisis.
31. detsembril 2017 elas seal 1565 inimest.
Hokkaidō Ülikool
Ülikool asutati 1876.
Varbola vanad rannamoodustised
pisi|300px|Varbola pinnavormide kaitseala ja [[Linnuraba looduskaitseala kaardil]] Varbola vanad rannamoodustised on rannamoodustised Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Rannamoodustised pärinevad Balti jääpaisjärve ajast. Rannamoodustised võeti 1973. aastal kaitse alla (Varbola vanade rannamoodustiste kaitseala, ka: Varbola kaitseala; pindala 801 ha). Kaitseala hõlmab ka Varbola linnuse maa-ala.
Ja jumal lõi naise...
Ja jumal lõi naise... (prantsuse keeles "Et Dieu... créa la femme") on 1956. aastal linastunud prantsuse romantiline film.
Lõpmatu impulsskoste
Lõpmatu impulsskoste on omadus, mis kirjeldab paljusid lineaarseid ajainvariantseid süsteeme (LTI system - linear time-invariant system), millel on impulsskoste h(t), mis ei muutu nulliks pärast mingit kindlat punkti, vaid püsib lõpmatuseni nullist erineva väärtusega. Lõpmatu impulsskoste (IIR - Infinite impulse response) filtrid on üheks aluskiviks digitaalses signaalitöötluses. Tavaliselt on takistitest, kondensaatoritest ja induktoritest koosnevad analoogfiltrid lõpmatu impulsskoste süsteemid. Seevastu on digitaalsed filtrid enamjaolt lõpliku impulsskoste süsteemid.
Ja jumal lõi naise...
Süžee
Filmi tegevus toimub Saint-Tropezis. Juliette, kes on 18–aastane orb, ei püüa oma loomulikku sensuaalsust ohjeldada – lamab alasti oma hoovis, kõnnib paljajalu ning eirab ühiskondlikku moraali ja kõigi teiste arvamusi. Tema käitumine tekitab segadust, kuid tõmbab teda ümbritsevate meeste tähelepanu endale.
Lõpmatu impulsskoste
Selgitus
Lõpmatu impulsskoste (IIR) filtrid baseeruvad analoogfiltritel ning sageduskoste on määratud nii lugeja nullkohtade (zeros) kui nimetaja nullkohtade (poles) poolt. Seevastu lõpliku impulsskoste filtri sageduskoste on defineeritud vaid lugeja nullkohtade (zeros) poolt. Öeldakse, et impulsskoste on lõpmatu, sest see on tagasisidega filter: kui me saadame filtrisse signaali, kus on ainult üks "1" ja mitmeid nulle, siis väljundisse saame lõpmata palju nullist erinevaid väärtusi. IIR filtrite vastand on FIR (Finite impulse response - lõplik impulsskoste) filtrid, sest need ei kasuta tagasisidet ehk pärast N elemendiga signaali filtreerimist on väljundis ainult nullid. Lõpmatu impulsskoste (IIR) filtrist võib mõelda ka kui rekursiivsest keskmistajast ehk, et see on kaalutud keskmine sisendi ja eelmise keskmise summast. Selle kaalu määravad b_k ja a_k, mida on näha ka alltoodud valemis.
Ja jumal lõi naise...
Süžee
Tema esimene kosilane on jõukas ettevõtja Eric Carradine, kes tahab ehitada Saint Tropezi uut kasiinot, kuid takistuseks on väike laevatehas arendataval maatükil. Laevatehas kuulub kuulub Tardieu perekonnale, kus on kolm venda. Antoine, kolmest vennast vanim, naaseb nädalavahetuseks koju, et kuulda Carradine'i ettepanekut tehase ostuks või koostööks. Samas ootab Juliette, et Antoine ta lahkudes endaga kaasa viiks, kuid too keeldub.
Lõpmatu impulsskoste
Valem
Lõpmatu impulsskoste filtrid on kirjeldatavad järgmise valemiga:
Ja jumal lõi naise...
Süžee
Tüdruku käitumisest väsinud Juliette'i eestkostjad ähvardavad ta tagasi lastekodusse saata, kus ta peaks olema kuni 21. eluaastani. Et seda ei juhtuks, palub Carradine Antoine'i edutult Juliette'iga abielluda. Antoine armunud ja naiivne noorem vend Michel näeb oma võimalust ja teeb Juliette'ile abieluettepaneku. Vaatamata armastusele Antoine'i vastu nõustub tüdruk.
Kui Antoine'il tööleping lõppeb ja ta koju naaseb, asudes Carradine'i heaks töötama, muutub Juliette'i käitumine abikaasa Micheli suhtes üha lugupidamatumaks. Suhted meeste vahel muutuvad aina keerulisemaks, sest Juliette provotseerib konflikte, millesse segatakse ka Tardieu noorim vend Christian. Intriigid tekitavad olukorra, kus Michel kasutab Carradine'i vastu relva.
Filmi kuulsus
Kui film «Ja jumal lõi naise» 1956. aastal USAs linastus, vallandus üleriigiline skandaal, filmi näidanud kinoomanikud kaevati kohtusse, linateos keelustati mitmes osariigis ning ajaleheartiklid mõistsid Bardot' lodevuse hukka. Tänu sellele sai filmist kassatükk ning furoori tagasijõudmine Euroopasse suurendas BB skandaalset kuulsust veelgi.
Lõpmatu impulsskoste
Valem
H(z) \,\! , ning sageduskoste:
Ja jumal lõi naise...
Filmi kuulsus
Film sai Prantsusmaal väga suure menu osaliseks, Ühendkuningriigis oli ta ilmumisaastal üks kümnest populaarseimast filmist ja suurima eduga võõrkeelne film sel ajal Ameerika Ühendriikides. Film teenis USA-s piletituluna kokku 12 miljonit dollarit, muus maailmas 21 miljonit.
Euroopas purustas film külastatavuse rekordid Norrast Lähis-Idani. Prantsusmaal teenis see üle 8 miljoni dollari, olles edukam kui Prantsusmaa tolleaegne suurim ekspordiartikkel – Renault Dauphine.
Lõpmatu impulsskoste
Valem
thumb|522x522px|IIR filtri ja FIR filtri skeemid
Kasutusalad
Lõpmatu impulsskoste (IIR) filtreid kasutatakse enamasti seadetes, rakendustes ja süsteemides, kus mälu kogus on piiratud ning lineaarne faas pole niivõrd oluline, seega sobivad nad hästi signaali jälgimiseks. Need on laialdaselt levinud helirakendustes, IoT/IIoT tarkades sensorites ja suure kiirusega telekommunikatsiooni rakendustes.
Igor Dmitrijev (näitleja)
Igor Dmitrijev (vene Игорь Борисович Дмитриев; 29. mai 1927 Leningrad – 26. jaanuar 2008 Peterburi) oli vene teatri- ja filminäitleja.
Banteux
Banteux on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis.
pisi|tühi|Banteux' raekoda
Krüdenershofi mõis
Krüdenershofi mõis (saksa keeles Krüdenershofi) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Lemsalu kihelkonnas.
Mõis kuulus Wolmar ja Johann Jarensbachile. Vennad pantisid selle aastal 1621 2000 taalri eest Werner von Diepenbrockile. Tolle kasupoeg Arend Thor Avest loovutas mõisa omakorda Riia linnale. Hiljem kujunes see Lemsalu mõisa osaks.
Bibliotheca Baltica
Bibliotheca Baltica on organisatsioon, mille eesmärkide seas on edendada Läänemere maade raamatukogude omavahelist koostööd ja aidata kaasa nendes raamatukogudes talletatud info paremale kättesaadavusele.
Organisatsiooni loomise mõte käidi välja juunis 1992, kui ARS BALTICA raames toimus sümpoosion nimega Bibliotheca Baltica.
Organisatsioon korraldab iga kahe aasta tagant rahvusvahelist sümpoosionit. Organisatsioon annab välja oma ajakirja.
Dagmar Kutsar
Dagmar Kutsar (sündinud 15. detsembril 1951 Otepääl) on eesti sotsioloog, Tartu Ülikooli sotsiaalpoliitika dotsent.
Haridus
Ta on õppinud Otepää Keskkoolis, 1975 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia erialal ja 1984 aspirantuuri sotsiaalpsühholoogias. Filosoofiadoktori kraadi kaitses 1995 Tartu Ülikoolis väitekirjaga "Transformation in Estonia as reflected in families: insight into social stress and poverty."
Publikatsioone
Kutsar, Dagmar ja Raid, Kadri (toim) (2019). Laste subjektiivne heaolu kohalikus ja rahvusvahelises vaates. Tallinn: Statistikaamet.
Kutsar, Dagmar ja Kuronen, Marjo (toim) (2015). Local welfare policy making in European cities. Springer.
Kutsar, Dagmar (toim) (2013). ''Laste heaolu. Child wellbeing''. Tallinn: Eesti Statistikaamet.
Kasearu, Kairi ja Dagmar Kutsar (2011). "Patterns behind unmarried cohabitation trends in Europe." European Societies 13.2: lk 307-325.
Kutsar, Dagmar ja Avo Trumm (1993). "Poverty among households in Estonia." Scandinavian Journal of Social Welfare 2(3): lk 128-141.
Välislingid
Dagmar Kutsar Eesti Teadusinfosüsteemis.
Ujanowice
Ujanowice on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas Laskowa vallas. Ujanowice asub Limanowast ligikaudu 11 km idakirdes ja Krakówist umbes 57 km kagus.
Küla on asutatud 1268. aastal.
Katselendur
pisi|[[Eugène Lefebvre, maailma esimene katselendur, kes hukkus lennukit juhtides]] Katselendur on erikoolitusega kogenud lendur, kelle peamiseks ülesandeks on uue või modifitseeritud õhusõiduki ja selle süsteemide katsetamine. Katselendur on pädev tegema õhusõidukiga manöövreid varem kindlaks määratud kava järgi, mis lasevad inseneridel katsete tulemusel õhusõidukit vajaduse korral täiustada. Katselendurid on nii sõjaväe kui ka erafirmade teenistuses.
1950. aastad olid katselendurite kuldajastu, sest reaktiivlennunduse hoogsa arenguga kaasnes palju katselende. Tehnika areng on katselendurite töö tunduvalt ohutumaks muutnud. Iga uut tüüpi õhusõiduki esmakordne juhtimine on ohtlikum tavalisest lennuki juhtimisest.
Ekstratsellulaarne maatriks
pisi|Illustratsioon, mis kujutab ekstratsellulaarset maatriksit epiteeli, endoteeli ja sidekoe suhtes
Ekstratsellulaarne maatriks (inglise extracellular matrix) ehk rakuvaheaine on loomarakkudevaheline (väline) võrgustik, mis koosneb rakkude valmistatud ning nende sekreteeritud (väljutatud) polüsahhariididest ja valkudest.
Ekstratsellulaarse maatriksi (nüüdsest rakuvaheaine) peamine ülesanne on toimida kudede ehitusliku osana (pakub struktuurset tuge) ning mõjutada nende arengut ja talitlust. . Rakuvaheainet leidub eriti palju just sidekoes.
Rakuvaheainesse kuuluvad interstitsiaalne maatriks ja basaalmembraan. Interstitsiaalne maatriks asub mitmete loomarakkude vahel ehk nende intertsellulaarses ruumis. Polüsahhariididest koosnevad geelid ja fibrillvalgud täidavad tühjad ruumid ja töötavad kui kokkusurumisel tekkiva stressi vastased puhvrid rakuvaheainele. Basaalmembraanid on plaatjad rakuvaheaine ladestused, millel paiknevad erinevad epiteelrakud.
Roll ja tähtsus
Varieeruva ülesehituse tõttu võib rakuvaheaine täita mitmesuguseid funktsioone. Maatriks pakub tugifunktsiooni, segregeerib koed teineteisest ja reguleerib intertsellulaarset kommunikatsiooni. Reguleeritakse raku dünaamilist käitumist ehk käitumise muutlikkust. Samas sekreteerib maatriks ka suure osa rakulisi kasvufaktoreid ja käitub kui nende lokaalne hoidla. Muutus füsioloogilises seisundis võib aktiveerida proteaasse aktiivsuse, mis põhjustab nende hoidlate lagundamise ning ladustatud kasvufaktorite lokaalse vabastamise süsteemi. Kasvufaktorid võimaldavad kiiret ja lokaalset rakufunktsioonide aktivatsiooni, ilma et peaks toimuma de novo süntees.
Rakuvaheaine moodustumine on hädavajalik kasvu, haava paranemise ja fibroosi protsesside jaoks. Rakuvaheaine struktuurist ja koostisest aru saamine aitab mõista vähi bioloogias kasvaja invasiooni ja metastaaside moodustumist. Metastaaside moodustumine ja levik on tihti seotud maatriksi lõhkumisega. Ekstratsellulaarse maatriksi lõhkumiseks kasutatavad ained on näiteks seriini ja treoniini proteaasid ning maatriksi metalloproteinaasid.
Molekulaarsed komponendid
Rakuvaheaine koosneb polüsahhariididest ja valkudest ning seda leidub kõige rohkem sidekoes. Esineb palju erinevaid maatriksi molekule, mis võivad olla väga erinevalt organiseeritud. Need molekulid on organiseerunud vastavalt sellele, millised on konkreetse koe talitluslikud vajadused. Rakud sekreteerivad lokaalselt maatriksit moodustavaid valke. Paljudes sidekudedes toodavad fibroblastid maatriksi valke, mis seejärel sekreteeritakse eksotsütoosi teel rakust välja maatriksisse. Pärast sekretsiooni agregeeruvad komponendid olemasolevasse maatriksisse. Rakuvaheaine koosneb fibrillidest ja glükoosaminoglükaanidest (GAG).
Proteoglükaanid
Maatriksi polüsahhariidid (glükoosaminoglükaanid) on seotud kovalentselt teatud valkudele, nn proteoglükaanidele. Proteoglükaanidel on summaarselt negatiivne laeng, mis tõmbab ligi positiivselt laetud naatriumi ioone (Na+), mis tõmbab ligi vee molekule osmoosi teel. Sellega hoitakse rakuvaheainet ja ümbritsevaid rakke hüdreerituna. Proteoglükaanid võivad aidata ka kasvufaktorite kinnipüüdmisel ja rakuvaheaine ladustamisel.
Fibrillid
Kollageen on paljudes loomades kõige ohtramalt leiduv valk rakuvaheaines, kaasa arvatud ka inimesel. Kollageen esineb rakuvaheaines fibrillidena, mis annavad ümbruses paiknevatele rakkudele tuge. Kollageeni fibrillid on organiseerunud vastavalt koe vajadustele. Naha sidekoes on nad tihedalt kokku punutud, et vastu panna eri suundadest tulevale survele. Kollageen sünteesitakse prekursori vormis (prokollageen) ning toimetatakse raku välismembraanile. Siis lõikavad proteaasid prokollageeni, et võimaldada ekstratsellulaarset pakkimist. Kollageeni fibrillide ruumilist organiseeritust kujundavad neid sünteesivad rakud, mida nimetatakse fibroblastideks. Fibroblastid "roomavad" üle kollageeni kiudude ning avaldavad neile mehaanilist toimet, pakkides neid kokku kihiks või moodustades suuremaid kiudusid.
Elastiinid moodustavad salke, mis annavad kudedele elastsuse. Tänu elastiini olemasolule on kudedel vajadusel võimalik venida ja hiljem oma algne vorm taastada. See on kasulik veresoonte, kopsude ja naha jaoks, mis sisaldavad suurtes kogustes elastiini. Elastiini venivus on aga piiratud tiheda assotsieerumisega kollageeniga. Elastiini sünteesivad fibroblastid ja silelihasrakud. Elastiin moodustub mitmete tropoelastiinide kovalentsel seondumisel. Elastiinid on vees väga vähelahustuvad aga tropoelastiinid on vees lahustuvad. Tropoelastiinid on sekreteeritud kandjamolekulidesse (šaperonid), mis vabastavad prekursormolekuli, kui nad puutuvad kokku elastiini fiibritega. Tropoelastiinid seejärel deamineeritakse ja ühendatakse elastiini salku.
Fibronektiin
Fibronektiinid on glükoproteiinid, mis ühendavad rakke kollageeni fiibritele rakuvaheaines. See võimaldab rakkudel vajadusel läbi rakuvaheaine liikuda. Fibronektiinid seovad kollageeni rakupinna integriiniga, mis põhjustab raku tsütoskeleti ümberkorralduse, hõlbustades sellega rakkude liikumist. Rakud sünteesivad fibronektiini inaktiivses vormis. Kui fibronektiin seondub integriinile, muutub ta aktiivseks, mis võimaldab neil moodustada dimeere ja õigesti talitleda. Fibronektiinid aitavad kaasa ka koekahjustuste korral vere hüübimisele ja hõlbustavad rakkude liikumist häiritud alale haava paranemisel.
Rakkude adhesioon rakuvaheainele
Fibronektiinid seonduvad rakuvaheaine makromolekulidele ning hõlbustavad nii nende seondumist transmembraansetele integriinidele. Fibronektiini seondamine ekstratsellulaarsele domeenile initsieerib intratsellulaarseid signaaliradasid.
Rakuvaheaine tekkimisega seotud rakutüübid
pisi|400px| Mitokondrid (pildil kollased)