cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tsuuga
Puud kasvavad 10–60 meetri kõrguseks, rekord on 79 meetrit. Võra on koonusjas, mõnel Aasia liigil ebakorrapärane. Koor on hall või pruun, soomuseline ja tavaliselt sügavate pragudega. Oksad moodustavad lameda okkakanga, on tüve lähedal rõhtsad, aga kaugemal kõverduvad allapoole ja alumised oksad ulatuvad tihti maani. Noored oksad on väga painduvad. Pungad kasvavad puule talvel, nad on kerajad või pöördellipsoidsed ja mitte vaigused.
Okkad on lamedad ja tömbi otsaga, veidi nurgelised, 5–35 mm pikad ja 1–3 mm laiad. Okkad kinnituvad oksale ükshaaval ja paiknevad oksal spiraalselt. Okkad on alusel paindunud, nii et okkad kulgevad oksaga paralleelselt ja kõikide okaste lame pind on ühteviisi kas oksaga paralleelne või sellega risti. Okkad on oksa poolt kitsamad. Otsast on okkad kas sälguga, ümarad või teravad. Okka alumisel küljel on kaks õhulõheriba, mille vahel on kõrgem riba. Mertensi tsuugal ei ole okka alakülje õhulõhed märgatavad. Okka pealmisel küljel õhulõhesid ei ole, välja arvatud Mertensi tsuugal. Okkal on üks vaigukanal, mis asub ainsa juhtkimbu all.
Golani kõrgendikud
Kuuepäevane sõda
Pärast kuuepäevase sõja puhkemist 1967. aasta juunis alustas Süüria lahingutegevust Iisraeli vastu suurtükitulega. Iisraeli armee vallutas 9.-10. juunil Golani kõrgendikud. Lahingutes kõrgendike pärast kaotas Iisrael 115 meest hukkunutena ja veel 306 haavatutena. Süüria poole kaotused olid umbes 2500 hukkunut ja lisaks 5000 haavatut.
Sõja eest pagesid piirkonnast 80 000 kuni 131 000 süürlast ja umbes 7000 inimest jäid Iisraeli okupeeritud territooriumile. Iisrael ei ole turvalisuse tagamisele viidates lubanud endistele elanikele Golani kõrgendikele tagasi tulla.
Tsuuga
Isaskäbid kasvavad üksikutena külgpungadest. Nad on 3–5, harva kuni 10 mm pikad, kerajad või pöördellipsoidsed, kollakasvalget kuni kahvatulillat värvi ja lühikese varre otsas. Tolmuterad ise on ümmargused ja kotjad. Emaskäbid kasvavad aastavanustele võrsetele. Nad on väikesed, ümmargused või silindrilised, 1,5–4 cm pikad, välja arvatud Mertensi tsuuga, mille käbid on pikemad, 3,5–8 cm. Käbid kasvavad ükshaaval kas võrse tipus või harvem selle küljel, rippuvad ja kas varreta või tillukese (kuni 4 mm pika) varre otsas. Käbid valmivad 5–8 kuud ja seemned pudenevad vahetult selle järel või siis järgmise aasta-kahe jooksul. Käbisoomused on õhukesed, nahkjad ja vastupidavad, aga kuju poolest erinevad. Kandelehed on väikesed.
Golani kõrgendikud
Yom Kippuri sõda
1973. aastal toimunud Yom Kippuri sõja ajal vallutasid Süüria väed suurema osa Lõuna-Golanist, enne kui Iisraeli vasturünnakud nad uuesti piirkonnast välja surusid. Iisrael ja Süüria kirjutasid 1974. aastal alla relvarahukokkuleppele, mis jätsid peaaegu kogu Golani kõrgendike piirkonna Iisraeli kätte. 1974. aasta relvarahu joonest ida pool paikneb Süüriale kuuluv Golani ala, mis moodustab 30% Golani kõrgendikest. Täna asub seal rohkem kui 40 Süüria linna ja küla.
Tsuuga
Seemned on väikesed, 2–4 mm pikad ja 8–12 mm pika tiivaga. Seemnes on ka väike vaiguga täidetud mull, mis teeb seemne maitse ebameeldivaks.
Tarragona amfiteater
thumb|Tarragona amfiteater asub otse [[Vahemeri|Vahemere ääres]]
Tsuuga
Seemik tõuseb mullast välja ja on 4–6 idulehega.
Tsuuga puitu kasutatakse muu hulgas paberi tootmiseks. Puid kasvatatakse ka ilupuudena. Puukoort kasutatakse naha parkimiseks.
Golani kõrgendikud
Iisraeli asundused
Israeli asundustegevus algas 1970ndatel. Piirkonda juhtis sõjaväeline administratsioon kuni 1981. aastani, mil Iisrael võttis vastu Golani kõrgendike seaduse, mis laiendas Iisraeli õigust ja haldust kogu territooriumil. ÜRO Julgeolekunõukogu mõistis selle sammu hukka ÜRO resolutsioonis nr 497. Iisraeli jätkuvat kontrolli Golani kõrgendike üle peetakse suurema osa maade seas endiselt okupatsiooniks. Rahvusvaheline üldsus ei tunnusta Golani kõrgendike seaduse kehtivust kui annekteerimist jõumeetodil, mis on ebaseaduslik ÜRO põhikirja ja Genfi konventsioonide kohaselt. Iisraeli asundused ja inimõiguste poliitika okupeeritud territooriumil on ka ÜRO poolse kriitika alla langenud.
Iisraeli okupeeritud ala haldab Golani piirkondlik nõukogu, mis asub Katzrinis, kus elab 6400 inimest. 1989. aastal oli Golani uusasunike arv 10 000. Aastaks 2010 oli juudi asunike populatsioon rohkem kui 30 asulas kasvanud kuni 20 000-ni.
Tarragona amfiteater
Tarragona amfiteater on Kataloonias Tarragona linnas asuv Rooma amfiteater. See ehitati tolleaegsesse provintsipealinna 2. sajandil eKr praktiliselt foorumi kõrvale.
1976. aasta suveolümpiamängud
Montréal kinnitati olümpialinnaks ROK-i 69. istungil Amsterdamis 1970. aastal. Muud kandideerinud linnad olid Firenze (Itaalia), Los Angeles (USA) ja Moskva (NSV Liit). Toimus kaks hääletusvooru. Esimesel korral sai Moskva 28, Montréal 25 ja Los Angeles 17 häält, teises Montréal 41 ja Moskva 28 häält.
Esimest korda osalesid olümpiamängudel Antigua ja Barbuda, Kaimanisaared ning Paapua Uus-Guinea. Andorra osales esimest korda suveolümpiamängudel, taliolümpiamängudel oli ta esimest korda osalenud pool aastat varem 1976. aasta taliolümpiamängudel Innsbruckis.
Esimest korda võitsid olümpiamedali Tai ja Bermuda. Sealjuures Bermuda on 2013. aasta seisuga kõige väiksem riik, kes kunagi on olümpiamedali võitnud.
Eestlased olümpiamängudel
Aavo Pikkuus tuli olümpiavõitjaks jalgrattaspordis 100 km meeskonnasõidus ja oli individuaalselt 44.
Raul Arnemann tuli sõudmises kahepaadil pronksmedalile.
Tõnu Lepik ei saanud kaugushüppes lõppvõistlusele.
Boikott
1976. aasta algul võistles Uus-Meremaa ragbimeeskond Lõuna-Aafrika Vabariigis. See tekitas Aafrika riikides pahameelt, sest LAV oli eemaldatud olümpialiikumisest rassismi pärast. Nad nõudsid Uus-Meremaa mittelubamist olümpiamängudele. ROK ei olnud sellega nõus, põhjendades seda sellega, et ragbi ei ole olümpiaala.
Protesti märgiks loobusid olümpiamängudel osalemast Guyana, Iraak ja 22 Aafrika riiki: Maroko, Alžeeria, Tuneesia, Liibüa, Egiptus, Mauritaania, Niger, Tšaad, Sudaan, Etioopia, Keenia, Tansaania, Uganda, Elevandiluurannik, Ghana, Togo, Nigeeria, Kamerun, Kongo Vabariik, Sambia ja Svaasimaa. See otsus sündis mängude avapäeval ja mõne riigi sportlasi (Kamerun, Egiptus, Maroko ja Tuneesia) oli juba võistelnud. Sellepärast ei olnud võistkondlikel aladel enam võimalik loobujaid uute võistkondadega asendada.
Maakonna õigustega linn
Maakonna õigustega linn on Hiinas linn, millel on maakonna õigused, või maakond, mis halduslikult samastatakse linnaga, kus asub selle halduskeskus.
Hiina Rahvavabariik
pisi|Maakonna õigustega linnad Hiinas Hiina Rahvavabariigis (Mandri-Hiinas) on maakonna õigustega linnad (县级市, xianjishi (xiànjíshì), xianjishi (xiànjí shì)) maakondadega samal hierarhiatasemel olevad 3. järgu haldusüksused, kuhu kuulub nii linna- kui ka maapiirkondi (linnu, külasid ja põllumajanduslikku maad). Maapiirkonnad hõlmavad tavaliselt suurema territooriumi kui linnapiirkonnad. Et eristada maakonna õigustega linnu tavalistest linnadest, kasutatakse esimeste kohta terminit 市区 'linnaala' (shiqu (shìqū)).
Tavaliselt alluvad nad 2. järgu haldusüksustele (näiteks ringkondadele), mõnikord ka otse 1. järgu haldusüksustele (näiteks provintsidele).
Enamik maakonna õigustega linnu loodi 1980. ja 1990. aastatel  maakondadest. See praktika lõppes 1997.
On olemas ka allringkonna õigustega linnad. Need on maakonna õigustega linnad, mille õigused lähenevad ringkonna õigustega linnade õigustele. Sellised on näiteks Jiyuan (Henani provints), Xiantao (Hubei) ja Golmud (Qinghai).
Taiwan ja varasem Hiina
Nad on ühe astme võrra madalamal provintsiõigustega linnadest (otsealluvusega linnadest). Nad on provintside otsealluvuses.
20. sajandi alguses nõuti Linnamoodustamise Seaduste (市組織法) järgi provintsialluvusega linnaks saavalt linnalt, et ta oleks provintsi halduskeskus ning seal elaks vähemalt 200 000 elanikku. Juhul kui linnal oli eriline poliitiline, majanduslik või kultuuriline tähtsus, siis piisas 100 000 elanikust.
Antonín Dvořák
Antonín Leopold Dvořák (8. september 1841 Nelahozeves Praha lähedal – 1. mai 1904 Praha) oli tšehhi helilooja.
Elukäik
Sündis kõrtsmiku ja mõisateenija peres. Ta õppis muusikat külakooliõpetajate juures, hiljem Praha orelikoolis, mängis teatriorkestris vioolat. Heliloomingu kõrval teenis elatist muusikatundide andmisega ja orelimänguga kirikus.
Elu lõpuaastatel 1901–1904 juhtis taas Praha Konservatooriumi.
Antonín Dvořák oli populaarne ja austatud helilooja nii kodu- kui välismaal; on tänini kõigi aegade tuntuim tšehhi helilooja. Sünnimaal on talle pühendatud mitu muuseumi ja mälestusmärki.
Looming
Dvořáki looming on stiililt mõõdukas romantism märgatavate tšehhi jt slaavi rahvaste rahvamuusika mõjudega.
Antonín Dvořák loomingust peegeldub Beethoveni ja Schuberti, hiljem ka nt Wagneri ning helilooja enda lähedase sõbra ja toetaja Brahmsi eeskuju.
Huvitavaid mõjusid andis tema loomingule Ameerika-periood, mil helilooja huvitus nii mustade spirituaalidest kui ka Ameerika põliselanike muusikast.
Antonín Dvořák on kirjutanud 9 sümfooniat, 11 ooperit (sealhulgas "Näkineid"), sümfoonilisi poeeme, hulgaliselt vokaal- ja kammermuusikat, ühtekokku üle saja heliteose. Populaarsemad tema töödest on üheksas sümfoonia e-moll op. 95 "Uuest Maailmast" (1895) ning tšellokontsert, samuti "Slaavi tantsud".
Rahula–Saku tee
Rahula–Saku tee (registrinumbriga 11345) on kõrvalmaantee Saku vallas. Tee pikkus on 7,7 km.
Tee saab alguse Tallinna–Pärnu–Ikla maantee kahekümnendal kilomeetril Jõgisoo küla (Saue vald) ja Rahula küla (Saku vald) piiril ning lõpeb Saku–Tõdva tee esimesel kilomeetril Saku alevikus. Tee kulgeb läbi Rahula ja Üksnurme küla ning Saku aleviku.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga kuut truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee on peamiselt pinnatud kruusatee. Tee teisel kilomeetril on mustkattega teelõik, tee viimasel kilomeetril on asfaltkattega teelõik. Tee klassi kohta andmed puuduvad. Liiklussagedus on kuni Kanama–Üksnurme teeni 200–500 autot ööpäevas, edasi 1000–3000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute kohta andmed puuduvad. Saku alevikus on teevalgustus.
Bomi maakond
Jaguneb neljaks ringkonnaks.
🇱🇷
Allmänna Svenska Elektriska Aktiebolaget
pisi|ASEA toodetud elektrivedur Rootsis [[Malmös (enne 2004)]] pisi|ASEA [[logotüüp 19. sajandi lõpust kuni 1933. aastani]] Allmänna Svenska Elektriska Aktiebolaget (lühend ASEA) oli Rootsi tööstusettevõte, mis tootis elektrotehnika tooteid, masinaid, tramme, elektrivedureid.
Ettevõte moodustati 1883.
Ettevõttel oli tütarettevõte Venemaa keisririigis, mis eksisteeris 1917. aasta oktoobrirevolutsioonini.
1988 ühines ASEA Šveitsi ettevõttega Brown, Boveri & Cie ja moodustati uus ettevõte ABB (ASEA-Brown Boveri).
Sündinud 13. jaanuaril
''Siin loetletakse 13. jaanuaril sündinud tuntud inimesi.
Töysä vald
Töysä oli vald Soomes Lõuna-Pohjanmaa maakonnas. 1. jaanuaril 2013 liideti see Alavuse linnaga.
Töysä vald piirnes Alajärvi linna, Alavuse linna, Kuortane valla, Virrati linna ja Ähtäri linnaga.
Töysä vald asutati 1865. aastal.
Külad
Hakojärvi, Töysä ehk Kirkonkylä, Mutkankylä, Suutala, Niemenkylä, Housunkylä, Salonkylä, Holkonkylä, Lieskylä, Tohni, Ritola, Ylipää, Tuuri
Jüri Vilms
Jüri Vilms (13. märts (vkj 1. märts) 1889 Arkma küla, Kabala vald, Pilistvere kihelkond – arvatavasti 2. mai 1918 Hauho vald, Soome), oli Eesti riigimees, Eesti esimene kohtuminister, Eestimaa Päästekomitee liige 1918.
Elulugu
Jüri Vilms sündis 13. märtsil 1889 Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas Kabala vallas Arkma külas (praegu Järva maakonnas Türi vallas) Piduri talu peremehe Rein Vilmsi (s. 1852) ja tema abikaasa Mari kolmanda lapsena.
1898. aastal alustas Jüri Vilms kooliteed Pilistvere kihelkonnakoolis ja tänu headele õpitulemustele jätkas 1901. aasta sügisel oma haridusteed Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi teises klassis. Ajalooliselt oli tegu baltisaksa noorukite õppeasutusega, kuid 19. sajandi lõpuks oli õppekeeleks vene keel ning õpilaste hulgas oli mitmeid eestlasi, lätlasi, leedulasi ja poolakaid. Vilmsi vanemad koolivennad olid Konstantin Päts ja Jaan Teemant.
1904. aastal asutas rahvuslikult mõtlev Jüri Vilms koos klassivendadega paarikümnest aktiivsest liikmest koosnenud salaseltsi Taim. Oma poliitilistelt vaadetelt oldi sotsiaaldemokraadid. Peterburi 1905. aasta jaanuari Verise Pühapäeva järel Eestis Tallinnast alguse saanud streigilaine taustal kasvas Jüri Vilmsi poliitiline aktiivsus. 1906. aasta märtsis visati Jüri Vilms gümnaasiumist välja, kuid ta jätkas tegevust Taimes. Võimude tähelepanu alla sattunud Vilms oli oma tegevuse tõttu lühemat aega vahi all.
1906. aasta suvel viibis Vilms Soomes ja sügisest jätkas õpinguid eksternina Pärnu Poeglaste Gümnaasiumis. Samal ajal jätkas Vilms tsaaririigi kritiseerimist ja revolutsioonilise kirjanduse levitamist. 1907. aasta kevadel sooritas ta gümnaasiumi lõpueksamid. pisi|Jüri Vilms koos abikaasa Marie Oberstiga, kellega ta tutvus õpingupäevil Tartu Ülikoolis Sama aasta sügisel astus ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas 1911. aastal. 1912–1914 oli ajalehe Kilk toimetaja. Kuulus ÜS-i Ühendus.
Vilms oli üks Eesti olulisemaid sotsiaaldemokraatliku liikumise tegelasi, tema asutatud oli ka Eesti Tööerakond.
Vilms kuulus Eestimaa Päästekomiteesse, mis valmistas ette Eesti iseseisvuse. Saksa okupatsiooni alguses sõitis Vilms Soome, lootes asuda korraldama Eesti Vabariigi välisdelegatsiooni tööd, ent jäi segastel asjaoludel kaduma. Ta lahkus koos Arnold Jürgensi, Johannes Peistiku ja Aleksei Rüngaga Käsmust 27. aprillil 1918 ja neid nähti viimast korda Vaindloo tuletornist 28. aprillil. Ametliku versiooni järgi langes ta Suursaarel sakslaste kätte vangi ja hukati Helsingis.
Päevik, mis kirjeldab tõenäoliselt Jüri Vilmsi hukkamist
Soome kodusõjas osalenud Rootsi vabatahtlikest tehtud dokumentaalfilmi üks autoreid Robert Alftan leidis Rootsi Sõjaarhiivist kirjelduse kolme eestlase hukkamisest Rootsi vabatahtlike poolt 2. mail 1918 Hämeenlinnast põhja pool Hauhos.
"Brigaad valvab külateed Hauholt suurele maanteele. Kust suur maantee tuleb ja kuhu viib, ei oska hetkel öelda. Mina ja minu valvemeeskond oleme umbes saja meetri kaugusel teeharust. Järgmisel hommikul, maikuu 2. päeval märkan, et mu parem jalg teeb valu, kui üritan sellele toetuda. Mida ma nüüd küll pean tegema? Kui läheksime liikvele, pole mul võimalik teistega rivis sammu pidada. Esialgu pean suu kinni. Minu hommikusöök koosneb eriti heast pudrust ja piimast.
Ühiskond
Ühiskond on inimeste kooselu vorm ja sellest tulenevate sotsiaalsete suhete ja institutsioonide kogum.
Jüri Vilms
Päevik, mis kirjeldab tõenäoliselt Jüri Vilmsi hukkamist
Kolm punast on kinni võetud. Üks neist, õige peen mees, tal on seljas peen ülikond ja käed on hästi hoolitsetud, temal leidub läbiotsimisel 6000 marka. Ta on Eestist. Täiesti kindlalt mõni ülemus.
Ühiskond
Lähtuvalt toidu tootmisest hakkasid inimesed moodustama ühiskondi u 10 000 aastat tagasi. See viis jõukuse ja pärimiseni. Rohkem jõukust tõi kaasa rohkem võimu ja tekkis ühiskondlike tegevuste astmestus.
Definitsioone
Jüri Vilms
Päevik, mis kirjeldab tõenäoliselt Jüri Vilmsi hukkamist
Kaks ülejäänut saavad talle haua kaevata, mis tehakse päris suur. Kui see on valmis ja laip sinna heidetud, lähevad nad talle seltsiks.
Ei tunne lähemalt ülekuulamiste üksikasju, aga oletan, et nad olid oma karistuse ära teeninud, sest muidu poleks Brigaadi ülem neid käskinud maha lasta. Hukkamise juhina toimis Samzelius," jutustab vabatahtlik oma päevikus.
Rootslaste sõjaretkest on säilinud ka fotosid, mis asuvad Rootsi Sõjaarhiivis Stockholmis Tampere jaama komandandi Erik Reichenbergi fondis. 27 foto hulgast kahel on jäädvustatud hukatud. Ühel neist on sonimüts. Selline, nagu oli võltsitud hukkamisfotol mehel, keda väideti olevat Vilmsi reisikaaslane Arnold Jürgens. Teised reisikaaslased Johannes Peistik ja Aleksei Rünk.
Isiklikku
Jüri Vilms oli abielus Marie Oberstiga, Jüri Vilmsi vend oli arst ja eugeenik Juhan Vilms.
Jüri Vilms kirjanduses
Jüri Vilmsi saatust ja hukkumist kujutatakse Jaan Krossi romaanis "Tabamatus".
Mälestuse jäädvustamine
Tallinnas on Jüri Vilmsi tänav.
Tapal on Jüri Vilmsi plats. 1937. aastal sooviti paigaldada sinna graniidist ja pronksist 3 meetri kõrgune Vilmsi mälestus- ja tunnustusmonument. Ausammas sooviti avada 1. juulil 1938, mil Tapa linn sai 12-aastaseks. Selleks ajaks raha kokku ei saadud ja ausammas ei valminud. 1939. aastal võeti ausamba ehitus uuesti plaani, toimusid ka läbirääkimised skulptor Ernst Jõesaarega.
Pöörlemistelg
pisi|Pöörleva kera pöörlemistelg on tähistatud punase joonega Pöörlemistelg on keha läbiv sirge, mille ümber keha pöörleb.
Idas ja Lynkeus
Idas ja Lynkeus olid vanakreeka mütoloogias Aphareuse ja Arene pojad, Messeene kuningapojad.
Väidetavalt oli Lynkeusel nii terav nägemine, et ta isegi maa alla näha võis.
Idas ja Lynkeus olid kuulsad kangelased, kes osalesid Kalydoni metsseajahil ja argonautide retkel. Nad olid kihlatud oma onu Leukippose tütarde Hilaeira ja Phoibega. Kuid nende isa poolvenna Tyndareose pojad Kastor ja Polydeukes röövisid neiud. Idas ja Lynkeus läksid kätte maksma. Kokkupõrkes tappis Idas Kastori ja Polydeukes Lynkeuse. Pärast seda loobus Polydeukes vabatahtlikult maapealsest elust ning ka Idas ei tahtnud enam Leukippose tütardega abielluda.
Selle asemel sai Idas teada, et Aitoolia kuningal Evenosel on imekaunis tütar Marpessa, kelle Evenos lubas anda naiseks mehele, kes teda sõjavankrivõitluses võidab. Sõjavankrivõitlus lõppes tol ajal sageli kaotaja surmaga ning Evenos oligi kõik kosilased tapnud. Idas oli enda käsutusse saanud tiivulise hobuse Pegasose, kellel ratsutas läbi õhu lossi, tõstis Marpessa enda taha sadulasse ja lendas tagasi. Evenos hakkas teda taga ajama, kuid Lykormase jõe ületamisel uppus. Sellest ajast nimetatakse seda jõge Evenoseks.
Nad ei olnud veel pääsenud. Enne kui nad Messeenesse jõudsid, peatas nad Apollon, kes tahtis Marpessat naiseks. (See on ainus kord, kus Apollon abielluda tahtis.) Idas ei loovutanud neidu ja asus Apolloniga maadlema. Jumal ei saanud temast sugugi jagu. (Samamoodi võitles jumalaga Joosep Esimeses Moosese raamatus.) Võitlus oli nii äge, et nad peatusid alles siis, kui Zeus välgunoole nende vahele virutas. Kui Zeus oli kakluse põhjuse ära kuulanud, lubas ta Marpessal valida, kumba tahab. Marpessa valis sureliku Idase, kahtlustades (ja kindlasti põhjusega), et jumal ei jää talle truuks.
Idas Idas
1999. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
1999. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused olid VII kergejõustiku maailmameistrivõistlused, mis toimusid 20.–29. augustil Sevillas Hispaanias.
Eestlaste osalemine
Eesti sportlasi osales 7: kümnevõistlejad Erki Nool ja Indrek Kaseorg, kettaheitjad Eha Rünne ja Aleksander Tammert, kõrgushüppaja Kärt Siilats, maratonijooksja Jane Salumäe ja 800 meetri jooksja Urmet Uusorg.
100 m
Finaal: 22. august Osavõtjaid: Maailmarekord:  9,79  Maurice Greene, USA (16. juuni 1999 Ateena) MM rekord: 9,86  Carl Lewis, USA (25. august 1991 Tokyo) 9,86  Maurice Greene, USA (3. august 1997 Ateena) Maailmameister 1997:  9,86     Maurice Greene,  USA (3. august Ateena) Eeljooksud- Veerandfinaalid- Poolfinaalid- Finaal
200 m
Finaal:27. august Osavõtjaid: Maailmarekord:19,32  Michael Johnson, USA (1. august 1996 Atlanta) MM rekord: 19,79  Michael Johnson, USA (11. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  20.04  Boldon Ato, Trinidad ja Tobago (8. august Ateena)
Eeljooksud Veerandfinaalid Poolfinaalid Finaal
800 m
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1.41,11  Wilson Kipketer, Taani (24. august 1997 Köln) MM rekord: 1.43,06  Billy Konchellah, Keenia (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  1.43,38  Wilson Kipketer, Taani (8. august Ateena)
1500 m
Finaal:24. august Osavõtjaid: Maailmarekord:3.26,00  Hicham El Guerrouj, Maroko (14. juuli 1998 Rooma) MM rekord: 3.32,84 Noureddine Morceli, Alžeeria (1. september 1991 Tokyo) Maailmameister 1997:  3.35,83  Hicham El Guerrouj, Maroko (6. august Ateena)
5000 m
Finaal:28. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 12.39,36  Haile Gebrselassie, Etioopia (13. juuni 1998 Helsingi) MM rekord: 13.02,75  Ismael Kirui, Keenia (16. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  13.07,38  Daniel Komen, Keenia (10. august Ateena)
10 000 m
Finaal:24. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 26.22,75  Haile Gebrselassie, Etioopia (1. juuni 1998 Hengelo) MM rekord: 27.12,95  Haile Gebrselassie, Etioopia (8. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  27.24,58  Haile Gebrselassie, Etioopia (6. august Ateena)
Maraton
Finaal:28. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2:06.05  Ronaldo da Costa, Brasiilia (20. september 1998 Berliin) MM rekord: 2:10.03  Robert de Castella, Austraalia (14. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1997:  2:13.16  Abel Antón, Hispaania (10. august Ateena)
4x100 m
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord:  37,40  USA (8. august 1992 Barcelona) 37,40  USA (21. oktoober 1993 Stuttgart) MM rekord: 37,48  USA (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  37,86  Kanada (10. august Ateena)
4x400 m
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.54,20  USA (22. juuli 1998 Uniondale) MM rekord: 2.54,29  USA (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  2.56,47  USA (10. august Ateena) Finaali võitis algselt USA võistkond (Jerome Davis, Antonio Pettigrew, Angelo Taylor, Michael Johnson) ajaga 2.56,45, kuid nende tulemus tühistati hiljem, kui Pettigrew tunnistas dopingu kasutamist.
100 m tõkkejooks
Finaal:25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 12,91  Colin Jackson, Suurbritannia (20. august 1993 Stuttgart) MM rekord: 12,91  Colin Jackson, Suurbritannia (20. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  12,93  Allen Johnson, USA (7. august Ateena)
400 m tõkkejooks
Finaal:27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 46,78  Kevin Young, USA (6. august 1992 Barcelona) MM rekord: 47,18  Kevin Young, USA (19. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  47,70  Stéphane Diagana, Prantsusmaa (4. august Ateena)
3000 m takistusjooks
Finaal:23. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 7.55,62  Bernard Barnasai, Keenia (24. august 1997 Köln) MM rekord: 8.04,16  Moses Kiptanui, Keenia (11. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  8.05,84  Wilson Boit Kipketer, Keenia (6. august Ateena)
20 km käimine
Finaal:21. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1:17.46  Julio Martínez, Guatemala (8. mai 1999 Eisenhüttenstadt) MM rekord:1:19.37  Maurizio Damilano, Itaalia (24. august 1991 Tokyo) Maailmameister 1997:  1:21.43  Daniel García, Mehhiko (2. august Ateena)
50 km käimine
Finaal:25. august Osavõtjaid: Maailmarekord:3:37.41  Andrei Perlov, NSVL (5. august 1989 Leningrad) MM rekord: 3:40.53  Hartwig Gauder, Saksa DV (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  3:44.46  Robert Korzeniowski, Poola (7. august Ateena)
Finaal
Kõrgushüpe
Finaal:23. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.45  Javier Sotomayor, Kuuba (27. juuli 1993 Salamanca) MM rekord: 2.40  Javier Sotomayor, Kuuba (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  2.37  Javier Sotomayor, Kuuba (6. august Ateena)
Kvalifikatsioon Finaal
Teivashüpe
Kvalifikatsioon Finaal
Kaugushüpe
Kvalifikatsioon Finaal
Kolmikhüpe
Finaal:25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 18.29  Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) MM rekord:18.29  Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  17.85  Yoelbi Quesada, Kuuba (8. august Ateena)
Kvalifikatsioon Finaal
Kuulitõuge
Finaal:21. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 23.12  Randy Barnes, USA (20. mai 1990 Westwood) MM rekord: 22.23  Werner Günthör, Šveits (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  21.44  John Godina, USA (2. august Ateena)
Kvalifikatsioon Finaal
Kettaheide
Finaal:24. august Osavõtjaid: Maailmarekord:  74.08  Jürgen Schult, Saksa DV (6. juuni 1986 Neubrandenburg) MM rekord: 68.76  Lars Riedel, Saksamaa (11. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  68.54  Lars Riedel, Saksamaa (10. august Ateena)
Kvalifikatsioon Finaal
Vasaraheide
Finaal:22. august Osavõtjaid: Maailmarekord:  86.74  Juri Sedõhh, NSVL (30. august 1986 Stuttgart) MM rekord: 83.06  Sergei Litvinov, NSVL (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  81.78  Heinz Weis, Saksamaa (3. august Ateena)
Kvalifikatsioon Finaal
Odavise
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 98.48  Jan Železný, Tšehhi (25. mai 1996 Jena) MM rekord: 89.58  Jan Železný, Tšehhi (13. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  88.40  Marius Corbett, LAV (5. august Ateena)
Kvalifikatsioo Finaal
Kümnevõistlus
Finaal:24.–25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 8994  Tomáš Dvořák, Tšehhi (4. juuli 1999 Praha) MM rekord: 8837  Tomáš Dvořák, Tšehhi (5.–6. august 1997 Ateena) Maailmameister 1997:  8837  Tomáš Dvořák, Tšehhi (5.–6. august Ateena)
100 m
Finaal:22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 10,49  Florence Griffith-Joyner, USA (16. juuli 1988 Indianapolis) MM rekord: 10,82  Gail Devers, USA (16. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  10,83  Marion Jones, USA (3. august Ateena)
200 m
Finaal:27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 21,34  Florence Griffith-Joyner, USA (29. september 1988 Seoul) MM rekord: 21,74  Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (3. september 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  22,32  Žanna Tarnopolskaja-Pintusevitš, Ukraina (8. august Ateena)
400 m
Finaal:26. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 47.60  Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 47,99 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1997: 49,77 Cathy Freeman, Austraalia (4. august Ateena)
800 m
Finaal:24. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1.53,28  Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) MM rekord: 1.54,68  Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (9. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1997:  1.57,14  Ana Fidelia Quirot, Kuuba (9. august Ateena)
1500 m
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord:3.50,46  Qu Yunxia, Hiina (11. september 1993 Peking) MM rekord:3.58,56  Tatjana Samolenko-Dorovskihh, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  4.04,24  Carla Sacramento, Portugal (5. august Ateena)
5000 m
Finaal:27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 14.28,09  Jiang Bo, Hiina (23. oktoober 1997 Shanghai) MM rekord: 14.46,47  Sonia O'Sullivan, Iirimaa (12. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  14.57,68  Gabriela Szabo, Rumeenia (9. august Ateena)
10 000 m
Finaal:26. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 29.31,78  Wang Junxia, Hiina (8. september 1993 Peking) MM rekord: 30.49,30  Wang Junxia, Hiina (21. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  31.32,92  Sally Barsosio, Keenia (5. august Ateena)
Maraton
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2:20.47  Tegla Loroupe, Keenia (19. aprill 1998 Rotterdam) MM rekord: 2:25.17  Rosa Mota, Portugal (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1997:   Hiromi Suzuki, Jaapan (9. august Ateena)
100 m tõkkejooks
Finaal:28. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 12,21  Yordanka Donkova, Bulgaaria (20. august 1988 Stara Zagora) MM rekord: 12,34  Ginka Zagorcheva, Bulgaaria (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  12,50  Ludmila Engquist, Rootsi (10. august Ateena)
400 m tõkkejooks
Finaal:25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 52,61  Kim Batten, USA (11. august 1995 Göteborg) MM rekord: 52,61  Kim Batten, USA (11. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  52,97  Nezha Bidouane, Maroko (8. august Ateena)
20 km käimine
Finaal:27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1:27.30  Nadežda Rjaškina, Venemaa (7. veebruar 1999 Adler) MM rekord:Esmakordselt kavas Maailmameister 1997 (10 km käimine):  42.55,49  Annarita Sidoti, Itaalia (7. august Ateena)
4x100 m
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 41,37  Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 41,47  USA (9. august 1997 Ateena) Maailmameister 1997:  41,47  USA (9. august Ateena)
4x400 m
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.15,17  NSVL (1. august 1988 Seoul) MM rekord: 3.16,71  USA (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1997:  3.20,92  Saksamaa (10. august Ateena)
Kõrgushüpe
Finaal:29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.09  Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) MM rekord: 2.09  Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  1.99  Hanne Haugland, Norra (10. august Ateena)
Teivashüpe
Finaal:21. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 4.60  Emma George, Austraalia (20. veebruar 1999 Sydney) MM rekord:Esmakordselt kavas
Kolmikhüpe
Finaal:24. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 15.50  Inessa Kravets, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) MM rekord:15.50  Inessa Kravets, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1997:  15.20  Sarka Kasparkova, Tšehhi (4. august Ateena)
Kuulitõuge
Finaal:25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 22.63  Natalja Lissovskaja, NSVL (7. juuni 1987 Moskva) MM rekord: 21.24  Natalja Lissovskaja, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  20.71  Astrid Kumbernuss, Saksamaa (7. august Ateena)
Kettaheide
Finaal:23. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 76.80  Gabriele Reinsch, Saksa DV (9. juuli 1988 Neubrandenburg) MM rekord: 71.62  Martina Opitz-Hellmann, Saksa DV (31. august 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  66.82  Beatrice Faumuina, Uus-Meremaa (7. august Ateena)
Vasaraheide
Finaal:24. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 75.97  Mihaela Melinte, Rumeenia (13. mai 1999 Clermont-Ferrand) MM rekord:Esmakordselt kavas
Seitsmevõistlus
Finaal: 21.–22. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 7291  Jackie Joyner-Kersee, USA (23.–24. september 1988 Seoul) MM rekord: 7128  Jackie Joyner-Kersee, USA (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1997:  6739  Sabine Braun, Saksamaa (3.–4. august Ateena)
Marpessa
Marpessa oli Aitoolia kuninga Evenose imekaunis tütar.
Evenos lubas Marpessa anda naiseks sellele, kes teda sõjavankrivõitluses võidab. Sõjavankrivõitlus lõppes tol ajal sageli kaotaja surmaga ning Evenos oligi kõik kosilased tapnud. Marpessa oli sellest masenduses ja lubas mitte abielluda; liiati ei tahtnud ta sugugi abielluda oma isa tapjaga. Seetõttu oli ta meeldivalt üllatunud, kui tema juurde ratsutas läbi õhu tuntud kangelane, Messeene kuningapoeg Idas Pegasosel. Marpessa nägi selles võimalust oma isa elu päästa ja nõustus põgenema. Ta istus Idase taha sadulasse ja nad lendasid ära. Evenos nägi seda ja hakkas neid taga ajama, kuid uppus Lykormase jõe ületamisel. Sellest ajast nimetatakse seda jõge Evenoseks.
Nad ei olnud veel pääsenud. Enne, kui nad Messeenesse jõudsid, peatas nad Apollon, kes tahtis Marpessaga abielluda. (See on ainus kord, kus Apollon abielluda tahtis.) Idas ei loovutanud neidu ja asus Apolloniga maadlema. Jumal ei saanud temast sugugi jagu. (Samamoodi võitles jumalaga Joosep Esimeses Moosese raamatus.) Võitlus oli nii äge, et nad peatusid alles siis, kui Zeus välgunoole nende vahele virutas. Kui Zeus oli kakluse põhjuse ära kuulanud, lubas ta Marpessal valida, kumba tahab. Marpessa valis sureliku Idase, kahtlustades (ja kindlasti põhjusega), et jumal ei jää talle truuks. Liiatigi oli Idas olnud niivõrd peenetundeline, et polnud Evenost tapnud.
Idasel ja Marpessal oli üks tütar, kelle nimi oli Kleopatra. See nimi tähendab kreeka keeles 'isa järgi kuulus' ja sobis neiule, sest ta ei saanud kuidagi kuulsaks.
Wolfgang von Kempelen
Wolfgang von Kempelen (slovaki keeles Ján Vlk Kempelen; ungari keeles Kempelen Farkas; sündinud 23. jaanuar 1734 Bratislava – 26. märts 1804 Viin) oli leiutaja ja riigiametnik Austria ertshertsogkonnas ja Ungari kuningriigis.
Wolfgang von Kempelen oli pärit saksakeelsest perekonnast. Valdas saksa, ungari, prantsuse, itaalia ja ladina keelt. Ta oli mitmekülgne inimene – andekas joonistaja ja graafik, kirjutas epigramme, luuletusi ja näidendeid. Viini Kunstiakadeemia valis ta 1789. aastal ta oma auliikmeks.
1765. aastal määrati ta soolakaevanduste juhtivametnikuks Banaadis ja 1766. aastal Ungaris. Sõjast laastatud Banaadis osales ta juhtivametniku ja projekteerijana infrastruktuuri rajamisel (elamud, koolid, linatööstus, siidivabrik, sookuivendus).
Kempelen sai üle Euroopa tuntuks oma maleautomaadiga Türklane. Tähelepanuväärne oli kõnesünteesi valdkonnas tema loodud 1791. aastal akustilis-mehaaniline kõnemasin, mis suutis tänu keele ja huulte mudeli lisamisele tekitada peale vokaalide ka konsonante.
Rapla vald (2002)
Rapla vald oli haldusüksus Raplamaal. Valla keskus oli Rapla linn.
Algne Rapla vald moodustati Rapla talurahvaasjade komissari otsusega 3. märtsil 1891. aastal.
11. juulist 2002 oli Rapla linn Rapla valla koosseisus.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Rapla vallas 9051 inimest. Neist 8667 (95,8%) olid eestlased.
Rapla vallavanem oli Iivi Pere.
2017. aastal ühines Rapla vald uue Rapla vallaga
Asustus
Rapla vallas on 38 küla, kolm alevikku ja üks linn.
Külad
Alu-Metsküla - Aranküla - Hagudi - Iira - Juula - Kalevi - Kelba - Kodila - Kodila-Metsküla - Koigi - Kuku - Kuusiku-Nõmme - Kõrgu -  Lipstu - Mahlamäe - Mõisaaseme - Mällu - Nõmme - Oela -  Ohulepa - Oola - Palamulla - Purila - Raka - Ridaküla - Röa -  Seli - Seli-Nurme - Sikeldi - Sulupere - Tapupere - Tuti - Tõrma - Uusküla - Valtu - Väljataguse - Äherdi - Ülejõe
Karl Terrav
Karl Terrav (sündinud Karl Teraw; 24. detsember 1885 Nõo, Tartumaa – 21. aprill 1926 Läänemaa) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Karl Terrav oli pärit paljulapselisest perest. Lahkus noorena isatalust, põhihariduse omandas Tartus.
Jätkas õpinguid Venemaal sõjakoolis. Esimeses maailmasõjas osales ohvitserina paljudes lahingutes. Eesti Vabadussõjas osales algusest kuni lõpuni, võttes osa väga paljudest lahingutest. Teenis Laiarööpmelisel soomusrongil nr 3.
29. veebruaril 1920 ülendati alamleitnant Terraw leitnandiks vanusega 20. veebruar 1919. Eesti Vabadussõjas osutatud teenete eest anti talle tasuta maa normaaltalu suuruses.
Pärast Vabadussõda läks tegevast sõjaväest reservi. Asus teenistusse algul Vaivara metsaülema ametikohal, kust ta varsti Haapsalu metskonna metsaülemaks määrati. Haapsalus osales seltskondlikus tegevuses. Kaasaegsete mälestustes kirjeldatakse teda heatahtliku ja vastutuleliku kodanikuna.
Kaitseliidu taasasutamisest peale ehk 1924. aastast oli Kaitseliidu Lääne maleva pealiku abi ja II Haapsalu malevkonna (Risti malevkond) pealik. Kaasaegsete mälestustes kirjeldatakse teda kui aatelist, hea organiseerimisvõimega ja kaasakiskuvat pealikku. Kogu temale alluv kaitseliitlaskond tundis teda kui head sõpra.
Läks vabasurma täiselujõus, vaevalt keskikka jõudnud mehena. Maetud Tartumaale.
2012. aasta maleolümpia
pisi|250px|Vaade maleolümpia turniirisaali [[İstanbulis]]
40. maleolümpia (inglise keeles 40th Chess Olympiad) oli 2012. aastal İstanbulis FIDE egiidi all peetud maleolümpia.
Maleolümpia peeti 28. augustist kuni 9. septembrini 2012 İstanbulis. Lahtises kategoorias osales 157 võistkonda, naiste kategoorias 127 naiskonda (korraldajariiki Türgit esindasid kolm võistkonda ja kolm naiskonda). Mängiti ajakontrolliga 90 minutit 40 käigule, mille järel anti 30 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta.
Maleolümpia peakohtunik oli rahvusvaheline arbiiter Panagiόtis Nikolόpoulos (Kreeka). Turniiridirektori ülesandeid täitis Ali Nihat Yazıcı (Türgi).
Eesti esinemine maleolümpial
Eesti võistkond (esimesel laual Pavel Vorobjov) sai 80. koha, naiskond (esimesel laual Monika Tsõganova) 36. koha.
Diatoonilisus
Diatoonilisus on kuuluvus diatoonikasse.
600. aastad
600. aastad
600. aastad on aastad 600–609 pKr.
Sajandid: 5. sajand - 6. sajand / 7. sajand - 8. sajand
Kümnendid: 550. aastad 560. aastad 570. aastad 580. aastad 590. aastad - 600. aastad - 610. aastad 620. aastad 630. aastad 640. aastad 650. aastad
Aastad: 600 601 602 603 604 605 606 607 608 609
Heinrich Tiidermann
thumb|Heinrich Tiidermann 1889. aasta juulis, pildistatud Alexander Robergi ateljees Heinrich Tiidermann (11. juuni (30. mai) 1863 Tõntsu talu, Tabria küla, Suigu vald, Pärnu-Jaagupi kihelkond, Pärnumaa – 27. september (14. september) 1904 Nõmme) oli eesti fotograaf.
Elulugu
Tiidermann sündis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Suigu vallas Tabria külas Tõntsu talus pere eelviimase, viienda lapsena. Ta õppis kohalikus vallakoolis ja alates 1883. aastast Läänemaa Kuuda õpetajate seminaris. Pärast seminari lõpetamist 1885 töötas ta kolm aastat Anija vallakoolis abiõpetajana. 1888. aasta algul valiti Tiidermann Harju-Jaani kihelkonna Peningi valla kirjutajaks ja kooliõpetajaks.
Fotograafiaga hakkas ta tegelema õpetajaameti kõrvalt, huvist maarahva eluolu vastu, pildistades talurahvast.
Heinrich Tiidermann suri 27. (14.) septembril 1904. Kui ta hakkas Nõmmel oma maja juures alles ehitatud keldri laetugesid ära võtma, jäi ta allalangeva kivivõlvi alla. Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Tegevus fotograafina
Kutsumus fotograafiaga tegeleda osutus tugevamaks õpetajakutsest ja 1896 loobus ta viimasest, asudes õpipoisiks vendade Kristinite ateljeesse Tallinnas. Läbinud edukalt õpiaja ja omandanud vajalikud ametialased teadmised, sai ta 23. juulil 1898 loa avada oma fotoateljee, mille kohta ilmus Eestimaa Kubermangu Teatajas ametlik teadaanne: "Hindrik Tiidermannile on Eestimaa kuberneri herra poolt luba antud kaks versta Raasiku jaamast eemal üht päevapildivalmistamise töökoda avada". Tema esimene ateljee asus Harju-Jaani kihelkonnas Haljava vallas Hallingu talus, kuid peagi kolis ta ateljeega Tallinna Pärnu maanteel asuvasse Treibuti majja. Hiljem asusid Tiidermanni ateljeed Viru tänav nr. 410, kus oli asunud ka Kristini ateljee, ja Suur-Karja tänav 9, Heili majas.
Tema põhilised tööd on kolloidpaberil ja albumiinpaberil kabineti- ja visiitfotod, mis omakorda kleebitud aluspapile. Fotode mõõtmed olid kabinetfotol 100×140 mm ja visiitfotol 55×90 mm, aluspapp vastavalt 105×165 mm ja 65×105 mm. Nagu enamik fotograafe, tellis ka Tiidermann aluspapi Peterburist I. Skamoni trükikojast, kuhu oli trükitud fotograafi nimi, kujunduselemendid, töökoja aadress ja näitustelt saadud medalite pildid. Lisaks etnograafiliste piltide, portreefotode ja kahepildiliste stereofotode tegemisele proovis ta kätt ka fotomontaaži alal.
Enese harimiseks käis ta ennast täiendamas Saksamaal ja Soomes, kust naasnuna reklaamis ta end päevapiltnik-chemigrafina, kes võib õpetada ka teisi tegema pilte paberile, puule, nahale, klaasile ja portselanile. Selleks tuli Tiidermanni ärist osta fotoaparaat, tasuda koolitusraha ja oligi olemas võimalus järgneva paari nädala jooksul omandada vajalikud teadmised.
Tunnustus
1892 osales Tiidermann esimesel fotoamatööride näitusel Tallinna Börsihoones, kus ta tööteemalised fotod äratasid laialdast tähelepanu.
Edust tiivustatuna jätkas ta pildistamist ja 1894 sai ta Liivimaa Põllumajanduse ja Töönduse Edendamise Seltsi (Livländischer Verein zur Beförderung der Landwirtschaft und des Gewerbfleisses) näitusel oma esimese auhinna.
22. märtsi (10. märtsi) Postimees kirjutas: "Siin on näha väga ilusaid pilta, mis töö osavusest ja veel enam teaduslikust küljest tähtsad on. Kõige paremad tööd on siin küll dr. Jul. Kuusikul ja alamkapten Michelsonilt Tallinnast. Siis ei või selles jaoskonnas (kategoorias) mitte vaikides mööda minna ilusast tööst, mis Eesti, iseäranis maarahva elu kenasti kujutab. See on Peningi vallakirjutaja hr. H. Tiedermanni „Estonica“ album oma 200 pildiga. Näitusel on see täiesti ainus niisuguste rahvalikkude kujutiste kogu. Säält leiab vaataja rahva töödest, tööriistadest, elumajadest, rahvariides laulukooridest, eesti kirjanikkudest nende käekirjadega ning muist asjust ilusait pilta. Seda albumi „Estonicad“ – kus need pildid hästi toredasti on kokku köidetud – võib küll õigusega teaduslikust küljest tähtsaks pidada."
Enam kui paarikümnest väljajagatud auhinnast jäi Eestisse 2 hõbe- ja 9 pronksauraha. Tiidermanni album "Estonica" tunnustati pronksauraha vääriliseks.
Tiidermanni tähtsus Eesti fotoajaloos
thumb|‎Heinrich Tiidermanni "Täieline Päevapildi õpetus"
1899. aastal andis Tiidermann välja fotograafiaõpiku "Täieline päevapildi õpetus", mille täiendatud kordustrükk ilmus 1903. Seal andis ta ülevaate fotograafiaaparatuurist, laborist, fotoprotsessidest ja paljust muust. Seega oli see trükis üks tähtsamaid fotograafiaõpikuid 19. ja 20. sajandi vahetuse Eestis. Tänu sellele õpikule on meil tänapäevani säilinud hea ülevaade enam kui saja aasta tagustest fotovalmistamise viisidest, kasutatud materjalidest ja vajaminevatest oskustest.
Oma piltidest koostas ta mitu albumit, mis ta seejärel annetas Provintsiaalmuuseumile ja Õpetatud Eesti Seltsile ning mis siiani säilinud on. Seega aitas ta oma etnograafiliste fotode tegemisega kaasa Jakob Hurda "vanavara" kogumise aktsioonile ja jäädvustas tulevastele põlvedele meie esivanemaid.
Ta oli fotograafia populariseerija Eestis või, nagu ta ise on öelnud: "Minu soov on seda oskust eestlaste hulgas rohkem tuttavaks teha, et eesti vanavara pilte alles hoida võib…"
Evenos
Evenos ehk Lykormas on jõgi Kreekas, mis on saanud nime vanakreeka mütoloogia tegelase järgi.
Evenos oli Arese ja Demonike poeg. Tal olid vennad Thestios, Molos ja Pylos.
Evenosel oli üksainus laps: tütar Marpessa. Evenos lubas ta naiseks sellele, kes teda sõjavankrivõitluses võidab. Sõjavankrivõitlus lõppes tol ajal sageli kaotaja surmaga ning Evenos oligi kõik kosilased tapnud. Marpessa oli sellest masenduses ja lubas mitte abielluda; liiati ei tahtnud ta sugugi abielluda oma isa tapjaga. Seetõttu oli ta meeldivalt üllatunud, kui tema juurde ratsutas Pegasosel läbi õhu tuntud kangelane, Messeene kuningapoeg Idas. Marpessa nägi selles võimalust oma isa elu päästa ja nõustus põgenema. Ta istus Idase taha sadulasse ja nad lendasid ära. Evenos nägi seda ja hakkas neid taga ajama, kuid uppus Lykormase jõe ületamisel. Sellest ajast nimetatakse seda jõge Evenoseks.
Evenost on nimetatud Aitoolia kuningaks, ehkki ta ei kuulu Aitoolia kuningate nimestikku. Ta võis valitseda mõnd teist Aitoolia linna peale pealinna Kalydoni. Näiteks Pleuroni valitseja Thestios võis linna pärida oma vennalt Evenoselt.
Helen Clark
left|thumb|Helen Clark, 2004 Helen Clark (sündinud 26. veebruar 1950) on Uus-Meremaa poliitik, peaminister 5. detsembrist 1999 kuni 19. novembrini 2008.
Ta on Uus-Meremaa Tööpartei liige.
Skorpion (märk)
pisi|Ogaline sümbol vihjab Skorpioni saba otsas olevale astlale Skorpion (ladina keeles Scorpio) (♏) on kaheksas sodiaagimärk.
Kaasaegse teadusliku maailmapildi kohaselt kvalifitseerub sodiaagimärkide kontseptsioon ning astroloogia tervikuna pseudoteaduse alla.
Lähtudes tänapäeva teaduse arusaamast embrüo arengust, inimese ajust ja käitumuslikest parameetritest, puudub alus isiku sünnikuupäevale vastava planeetide ja tähtede seisu seostamiseks isikuomadustega. Mõned teaduslikud uuringud näitavad seost isiku sünniajal valitseva aastaaja ja teatud isiksusomaduste ning üldise mentaalse tervisliku seisundi vahel, mida on põhjendatud ema raseduse ajal valitsevate valgus- ja temperatuuriolude ning toitainete kättesaadavusega. Samas ei ole ka nimetatud trend kõikides uuringutes korratav, mis on kooskõlas käitumuslikele katsetele üldiselt omase suure mõõtemääramatusega.
Sodiaagimärgile mütoloogiliselt omistatavad isiksusomadused
Tähtkujude ajalooline olulisus astroloogia seisukohalt tuleneb sellest, et maapealne vaatleja ei hooma ilma abivahendeid kasutamata sügavusdimensiooni (st eri tähtede kaugust Maast). Seega grupeerib vaatleja enda jaoks eredaimad tähed ja täheparved vastavalt nende näilisele paigutusele kujuteldaval taevaskeral. Reaalsuses võivad aga samasse tähtkujusse kuuluvate tähtede kaugus Maast erineda rohkem kui eri tähtkujudesse kuuluvate tähtede oma. Näiteks Suure Peni tähtkujusse kuuluv Siirius on Maast 8,6 valgusaasta kaugusel ning samasse tähtkujusse kuuluv Aludra lausa 2000 valgusaasta kaugusel. Skorpioni tähtkuju eredaim täht Antaares paikneb meie planeedist aga 520 valgusaasta kaugusel.