cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
GDNFi perekonna ligandid
GFLide mimeetikud
Juba on avastatud potentsiaalsed aminohapetest mittekoosnevad väikse molekuliga mimeetikud. Sarnaselt GDNFi toimega kiireneb neuronite jätkete kasv nende mimeetikute kontsentratsioonist sõltuvalt. Edasine uurimine on vajalik, kuna leitud mimeetikud on nõrga afiinsusega, kuid need leitud molekulid on suureks abiks suukaudu manustatava GDNFi retseptori agonisti leidmisel.
Freibergi mäeakadeemia
Kool asutati 1765.
Koolis õpib 4927 õpilast.
Nathanael Bonwetsch
Gottlieb Nathanael Bonwetsch (17. veebruar 1848 Saraatovi kubermang – 18. juuli 1925 Göttingen) oli saksa teoloog.
Aastast 1882 oli ta Tartu ülikooli professor. Seejärel 1891-1920 kirikuajaloo professor Göttingeni ülikoolis.
Gero
Järglus ja varajased vastasseisud
Gero oli Heinrich I Linnupüüdja eestkostja, krahv Thietmari poeg. Kuningas Otto I nimetas ta 937. aastal vend Siegfriedi järel ametisse krahviks ja markkrahviks vendidega piirnevas ringkonnas Saale alamjooksul. Tema ametissenimetamises pettunud Thankmar, kuninga poolvend ja Siegfriedi nõbu, mässas koos Frangimaa Eberhardi ja Wichmann I Vanemaga kuninga vastu (938). Thankmar suri aasta jooksul ja tema kaasosalised leppisid Ottoga ära. Gero säilitas oma margi.
Oponentide mässu ajal oli Gerot süüdistatud sõja kaotamises slaavlaste vastu aastatel 937–938. Tema vägede kantud kaotusi ei saanud korvata ei maa toodang ega andam, kuna slaavlased keeldusid maksmast. Olulise margiisandana kuulusid Gero juhtimise alla milites ad manum Geronis presidis conscripti, see on "sõjaväeline jälgimine", "vasallide või kaaslaste sõjasalk" või "spetsiaalselt valitud võitlejate rühm", mis eristus ülejäänud sõjaväest (exercitus). Need mehed moodustasid Gero vägede eliidi.
Slaavi kampaaniad
939. aastal purustas obodriitide rünnak Saksi armee ja tappis selle markkrahvist juhi. Gero kutsus kättemaksuks 30 slaavi pealikku pidusöögile, kus ta tappis kõik peale ühe, kes pääses kogemata põgenema. Vastuseks mässasid stodorjaanid Saksa ülemvõimu vastu ja jälitasid sakslasi üle Elbe, kuid Gero suutis selle ümber pöörata enne Otto saabumist Magdeburgi hiljem samal aastal. Seejärel maksis ta ristitud slaavi vürst Tugumirile oma hõimlaste reetmise eest ja oma rahva Saksamaale allutamise eest. Varsti pärast seda obodriidid ja veletid alistusid.
954. aastal, kui Gero oli ära, mässasid ukranid (või ukrid), kuid Gero tuli tagasi koos Konrad Punasega ja surus nad maha.
955. aastal mõned Saksi krahvid mässasid ja hertsog Hermann karistas neid. Nad leidsid varjupaiga slaavlaste asulas Swetlastrana, mille asukoht pole teada (võibolla praegune Berlin-Lichtenberg), kus elasid obodriidi pealikud Nakon ja Stoinegin (või Stojgnev). Seal piiras Hermann neid kuni kokkuleppele jõudmiseni, kuid sellele järgnenud lööming rikkus rahu. Seejärel slaavi hõimud ühinesid, et seista vastu saabuvale Gero, kuninga ja hertsog Liudolfi armeele. Pärast läbirääkimiste nurjumist sakslaste karmide tingimuste tõttu võideti slaavlasi Drosa lahingus.
Gero osales üldiselt Saksi kampaaniates slaavlaste vastu aastatel 957, 959 ja 960, samuti kampaaniates vendide vastu ja sundis polaanide Mieszko I andamit maksma, maad pantima ning tunnistama Saksa suveräniteeti Otto Itaalias-olekul (962-963). Lausitz allutati Widukindi sõnul "viimasele orjuse astmele". Gero vastutas ljutitšite ja miltsenite allutamise eest ning Saksa süseräniteedi laiendamise eest kogu territooriumi üle Elbe ja Bóbri vahel. Nendel maadel allutati slaavi põliselanikud pärisorjusele ja "andamit maksvad rahvad" muudeti "tsensust maksvateks talupoegadeks".
thumb|left|St. Cyriakuse kirik Gernrodes
Suhted kiriku ja perekonnaga
Gerol olid lähedased suhted Otto I-ga. Otto oli Gero vanima poja Siegfriedi ristiisa ja andis 941. aastal Siegfriedile villae Egelni ja Westeregelni Schwabengaus. Pühendumusena tegi Gero 959. aastal pärast Siegfriedi surma palverännaku Rooma. Siegfriedi nimel asutas ta 960. aastal temanimelises metsas, Geronisrode (Gernrode), ka romaani stiilis kollegiaatkiriku St. Cyriakuse ja Gernrode kloostri ning jättis oma surma korral suure osa oma suurest varandusest sinna. Kirik ja klooster pühitseti Cyriacusele ning kloostris elasid nunnad ja kanonessid.
Gero teine poeg Gero II oli sel hetkel juba surnud. Gero naise nimi oli kas Judith (Iudita) või Thietsuuind (Thietswind).
Surm ja territooriumi jagunemine
thumb|right|200px|Marca Geronis (viirutatud) vastab lõunapoolsele 3/4 Saksi markidest: Nordmark, Lausitz, Merseburg, Meißen ja Zeitz.
Tema surma ajal ulatus Gero mark Neisse jõeni. Ta ei olnud oma aja Saksi aadli seas populaarne, sest ta tundis tugevat moraalset õiglust ja oli madalat päritolu. Sellegipoolest tähistati teda Nibelungide laulus kui marcgrâve Gêre, kuigi selle üle on vaieldud, kas talle see tiitel kunagi ametlikult anti. Gero hauda saab Gernrodes veel tänagi näha. Sellele lisati dekoratiivne maal u 1350. aastal. See kujutab Gerot seismas võidetud vendi kohal.
Pärast tema surma jagas keiser Otto tohutu territooriumi, mille ta oli vallutanud, mitmeks erinevaks margiks: Nordmark (Dietrich von Haldensleben), Idamark (Odo I), Meißeni markkrahvkond (Wigbert), Merseburgi mark (Günther) ja Zeitzi mark (Wigger I). Hiljem jagunes Nordmark edasi Landsbergi, Lausitzi ja Brandenburgi markideks.
Gero "supermargi" jagunemisel oli ilmselt midagi pistmist selle tohutu suuruse ja poliitilise kaalutlusega püüda paljudele meeldida vaenlasi tegemata. Alamjaotused, milleks see jagunes, olid aga loomulikud. Juba 963. aastal olid Lausitz – ning isegi Ülem- ja Alam-Lausitz – ja Ostmark eristatavad Gero margi valitsetavate provintsidena.
Mira (eesnimi)
Mira on naisenimi.
2022. aasta alguse seisuga oli Mira Eestis populaarsuselt 729. naisenimi. 1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Mira 112 naisel. Mira oli keskmiselt 18 aasta vanune (mediaanvanus oli 4). Kõige populaarsem oli eesnimi Mira vanuserühmas 0–4, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,81 ja Harju maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 1,01.
Silvi Mets
Silvi Mets (sündinud 2. oktoobril 1949 Ulitinas) on eesti pedagoog ja koolijuht. Kallavere Keskkooli direktor.
Ulvi raamatukogu (Mustvee)
Ulvi raamatukogu ehk Ulvi välisteeninduspunkt on raamatukogu Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Ulvi külas. See on Mustvee raamatukogu väliteeninduspunkt.
Mēdzūla
Mēdzūla on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Liezēre vallas.
Nüüdisaegne asula on kujunenud endisaegse Mēdzūla mõisa (Meselau) keskuse juurde. Külas asusid Mēdzūla valla halduskeskus ja Veļķi rahvamaja. Sealne kool tegutses aastani 1974.
Külas on Mēdzūla bussipeatus. Mēdzūla raamatukogu jääb Kalnakrogsi külla.
Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4,02 ja kõrgusega 22 meetrit, tamm ümbermõõduga 5,51 ning kõrgusega 26 meetrit, ja tamm ümbermõõduga 5,22 ning kõrgusega 24 meetrit.
Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.
Heinrich Bruns
Ernst Heinrich Bruns (4. september 1848 Berliin – 23. september 1919 Leipzig) oli saksa matemaatik ja astronoom.
Aastail 1873–1876 tegutses ta Tartu observatooriumis. Aastast 1882 oli ta Leipzigi observatooriumi direktor.
Dmitri Furmanov
pisi|[[Sergei Maljutini maalitud Dmitri Furmanovi portree (1922)]] Dmitri Andrejevitš Furmanov (vene Дмитрий Андреевич Фурманов; õieti Furman; 7. november 1891 Sereda küla, Kostroma kubermang (tänapäeval Ivanovo oblast) – 15. märts 1926 Moskva) oli vene kirjanik.
Tema tuntuim teos on 1923. aastal ilmunud romaan "Tšapajev".
Tema järgi sai nime Furmanovi linn Ivanovo oblastis.
LAG 40
pisi|LAG 40 LAG 40 on Hispaanias alates 1984. aastast toodetav 40 mm automaatgranaadiheitja.
Granaadiheitjat kasutavad lisaks hispaanlastele ka Brasiilia ja Colombia merevägi.
Viktoria Rebensburg
pisi|Viktoria Rebensburg (2018) Viktoria Rebensburg (sündinud 4. oktoobril 1989 Kreuthis) on Saksamaa mäesuusataja, olümpiavõitja (2010).
Rebensburg tuli juunioride maailmameistrivõistlustel 2008. aastal Formigalis ülisuurslaalomis ja 2009. aastal Garmisch-Partenkirchenis nii ülisuurslaalomis, kui ka suurslaalomis juunioride maailmameistriks. Lisaks sai ta juunioride MM-il 2008. aastal veel suurslaalomis hõbemedali ja kiirlaskumises pronksi.
Täiskasvanute rahvusvahelisel tippvõistlusel osales Rebensburg esimest korda 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Åres ja sai suurslaalomis kaheksanda koha. Kaks aastat hiljem 2009. aasta MM-il Val-d'Isère'is oli ta suurslaalomis üheksas ja ülisuurslaalomis kümnes. Järgmisel aastal 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris tuli Rebensburg suurslaalomis olümpiavõitjaks.
Maailma karikavõistlustel
Viktoria Rebensburg on osalenud ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 16. veebruar 2019</FONT> ) 236 MK-etapil ja jõudnud poodiumile 44 korda, millest 16 korral kõige kõrgemale astmele.
Selena
pisi|Mirador De La Flor'i juures olev mälestustahvel Selena Quintanilla-Pérez (artistinimi Selena; 16. aprill 1971 Lake Jackson Texas – 31. märts 1995 Corpus Christi, Texas) oli Mehhiko-USA laulja.
Tema elust on tehtud film "Selena", kus teda kehastab Jennifer Lopez.
Aastal 2021 pälvis ta postuumselt Grammy elutööauhinna.
31. märtsil 1995 ta mõrvati.
Frauenburg
Frauenburg (saksa keelest 'naistelinnus') on mitme asula saksakeelne nimi:
Sikorsky S-92
Sikorsky S-92 on Sikorsky Aircraft Corporationi toodetav kahemootoriline keskmise tõstejõuga üldotstarbeline helikopter. Kopter on arendatud välja Sikorsky S-70 baasil. Kopteri esmalend toimus Sikorsky Arenduse lennukeskuses Floridas West Palm Beachis 1998. aasta 23. detsembril.
Kirjeldus
350px
Lobatševe
Lobatševe on kohanimi.
Metslemming
Metslemming (Myopus schisticolor) näriliste seltsi hamsterlaste sugukonda kuuluv liik. Selle lähimad sugulased on harilik leethiir, lemming ja ondatra.
Tema looduslik levila on Hiinas, Soomes, Mongoolias, Norras, Venemaal ja Rootsis asuvad okasmetsad. Eestis leiti esmakordselt 2019. aastal, seejärel veel mitmel korral – Lääne-Virumaalt, Viljandimaalt ja Pärnumaalt.
Ei ole selge, kuidas metslemming Eestisse jõudis. Selle kohta on kolm hüpoteesi. Esiteks võib olla tegemist sellega, et metslemming on Eesti looduses seni märkamata jäänud ammune liik, teiseks võis Põhja-Euraasia taigametsades elav näriline Eestisse jõuda mõnel tema kõrge arvukusega aastal ning kolmandaks on võimalik, et metslemming toodi Eestisse juhuslikult inimese poolt puidukoormatega.
Christoph Waltz
Christoph Waltz (sündinud 4. oktoobril 1956 Austrias Viinis) on austria-saksa näitleja.
Saksa keeleruumis on ta olnud juba aastaid tuntud nii teatri- kui ka seriaalinäitlejana. Rahvusvahelise tuntuse saavutas Waltz 2009. aastal, mängides filmis "Vääritud tõprad" SS-kolonel Hans Landat. Rolli eest sai ta 2009. aastal Cannes'i filmifestivali parima osatäitja preemia, 2010. aastal pälvis aga Kuldgloobuse, BAFTA auhinna, Ekraaninäitlejate Gildi auhinna ja Oscari parima kõrvalosatäitja kategoorias.
Lapsepõlv
Christoph Waltz sündis Viinis Saksa päritolu Johannes Waltzi ja Austria päritolu Elisabeth Urbancici peres. Mõlemad vanemad olid teatrikunstnikud. Tema emapoolne vanaema oli näitleja Maria Mayen ja tema kasuvanaisa näitleja Emmerich Reimers. Ka tema vanavanavanemad töötasid teatris.
Karjäär
Waltz õppis näitlemist Max Reinhardti Seminaris Viinis. Samuti käis ta Lee Strasbergi Teatri- ja Filmiinstituudis New Yorgis. Karjääri alustas ta teatrinäitlejana Schauspielhaus Zürichis, Viini Burgtheateris ning esines Salzburgi festivalil. Waltzist sai seriaalinäitleja ning režissööridebüüdi tegi ta 2000. aastal saksakeelse telefilmiga "Wenn man sich traut".
Quentin Tarantino 2009. aasta filmis „Vääritud tõprad” kehastas Waltz SS-koloneli Hans Landat. Landa karakter on nutikas, peenekombeline ja kõneleb mitut keelt, kuid samas ka enesekeskne, riukalik, leppimatu ja verejanuline. Tarantinol oli raskusi, et leida sobiv näitleja, ning tal oli hirm, et ta kirjutas Landa „mittemängitavaks osaks”, olles kaalunud isegi filmi tegemata jätmist, kui sobivat näitlejat ei peaks leitama. Waltz pälvis selle rolli eest Cannes'i filmifestivali parima näitleja auhinna. Sellele tunnustusele järgnesid parima kõrvalosa auhinnad New Yorgi Filmikriitikute Liidult, Bostoni Filmikriitikute Liidult, Los Angelese Filmikriitikute Assotsiatsioonilt ning lõpuks ka Kuldgloobus ja Ekraaninäitlejate Gildi auhind. 2010. aastal lisandusid BAFTA ja Oscar parima kõrvalosa eest. Seni on Waltz ainuke näitleja, kes on võitnud auhindu osa eest Tarantino filmis.
„Vääritute tõbraste” järel on Waltz näidelnud ka Hollywoodi filmides, näiteks „Roheline vapsik” (The Green Hornet), „Vesi elevantidele” (Water for Elephants), „Tapatalgud” (Carnage).
2013. aastal jõudis kinodesse järjekordne Tarantino ja Waltzi koostöö, film „Vabastatud Django” (Django Unchained).
Kodakondsus
Christoph Waltzil on nii Austria kui ka Saksamaa kodakondsus. Ise peab ta ennast austerlaseks, nimetades oma Saksa passi „õiguslikuks kodakondsusseaduse banaalsuseks”. Tema isa oli Saksa kodanik, mistõttu sündis Waltz Saksa kodanikuna. Austria kodakondsuse võttis Waltz 2010. aastal pärast Oscari võitmist.
Pressikonverentsi ajal lausus Waltz: „Ma sündisin Viinis, ma kasvasin üles Viinis, ma käisin koolis Viinis, ma lõpetasin kooli Viinis, ma olin üliõpilane Viinis, ma hakkasin näitlema Viinis – ja ma saaksin veel välja tuua nii mõnegi seose Viiniga. Kui palju rohkem austerlast te tahate?”
Tigre
Tigre on Hispaanias toodetud vintpüss.
Tigre vintpüsse toodeti alates 1915. aastast kuni 1930ndateni. Need olid laialdaselt kasutusel Hispaania kodusõjas.
Ustje
Ustje (vene Устье 'suue') on kohanimi:
Tallinna graafikatriennaal
Tallinna graafikatriennaal on aastast 1968 toimuv graafikateemaline rahvusvaheline (aastast 1989) näitus.
Esimese graafikatriennaali nimi oli "Kaasaeg ja graafiline vorm". Peale Eesti graafikute osalesid üritusel ka Leedu ja Läti kunstnikud.
Antson
Antson on perekonnanimi.
Gdovka
Gdovka (ka Oudova jõgi; vene Гдовка) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis Oudova rajoonis. Jõgi suubub Peipsi järve. Jõe pikkus on 23 km ja jõe valgla on 150 km²
Rukkilill (ajakiri)
Väljaande toimetajad olid Tiina Elvisto, Toomas Kukk ja Juhani Püttsepp.
Sisuks on botaanikaalased artiklid taimedest ja botaanika ajaloost, samuti intervjuud bioloogidega (Andres Kalamees, Viktor Masing, Silvia Talts, Carl-Adam Hæggström, Maret Kask, Elli Lellep) ning vastuseid küsimusele, millega sel aastal tegeldud (Loore Ehrlich, Tiina Elvisto, Andres Kalamees, Andres Koppel, Kalevi Kull, Alar Läänelaid, Viktor Masing, Jaanus Paal, Jaak Palumets, Tõnu Ploompuu, Tiina Randlane, Taavi Tuulik, Martin Zobel).
Väljaandjad olid Zooloogia ja Botaanika Instituut (nr 1) ja Eesti Looduseuurijate Selts (nr 3–5).
Gdovka
Jõe ääres asub mitu asulat: Oudova, Ustje ja Jevreino.
Aavik
Aavik on Eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aavik 719 inimesel: 318 mehel ja 401 naisel. Perekonnanimede levikult on Aavik meeste puhul 136. kohal ja naiste puhul 114. kohal. Perekonnanime Aavik kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 42).
Šļakāni
Šļakāni on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Vestiena vallas.
Küla asub valla lõunaosas Kālezersi järve kaldal. Sinna jääb Šļakāni bussipeatus. Šļakāni jääb osaliselt Vestiena maastikukaitsealale.
Héctor Bellerín
Héctor Bellerin Moruno (sündinud 19. märtsil 1995 Barcelonas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis.
Bellerin alustas jalgpallurikarjääri ründajana tuntud jalgpalliklubi FC Barcelona ridades. 2011. aasta suvel läks ta üle Londoni Arsenali ja hakkas seal treenima kaitsemängijana. Tema kiirus, oskuslik palliga liikumine ja täpsus on aidanud tal enda tiimile luua võistlusmängudes mitmeid häid võimalusi. 21. novembril 2016 kirjutas ta alla pikaajalisele lepingule, mis seob teda Londoni Arsenaliga 2023. aastani.
Bellerin mängis riikidevahelistes mängudes Hispaania esindusmeeskonna pallurina juba 15. eluaastast. Ta tegi debüüdi Hispaania A-koondises 2016. aastal, pärast mida valiti ta mängima ka 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Klubikarjäär
Bellerin on sündinud Kataloonias Barcelonas. Klubijalgpallikarjääri alustas ta FC Barcelona noorteklubides. Sealt liikus ta 2011. aasta suvel Londoni Arsenali, kus kirjutas alla oma esimesele kutselise jalgpalluri lepingule 2013. aasta juulis. Oma debüüdi tegi ta Arsenaliga 25. septembril 2013 West Bromwich Albioni vastu, mille Arsenal võitis penaltiseeriaga pärast 1:1 viigiseisu. Bellerin sai selles mängus kaasa teha 25 minutit.
Jaéni provints
Jaéni provints on provints Lõuna-Hispaanias Andaluusia autonoomse piirkonna põhjaosas.
Héctor Bellerín
Klubikarjäär
Kaks kuud hiljem liitus ta laenu eesmärgil kaheks kuuks Inglismaa esiliigas mängiva jalgpalliklubi Watfordiga. Debüüdi Watfordis tegi ta kaheksa päeva pärast laenulepingu sõlmimist Yeovil Towni vastu. Laenulepingut pikendati hooaja lõpuni, kuid ta kutsuti tagasi Arsenali 2014. aasta veebruaris.
Jaéni provints
Kliima
Jaéni provintsi aastane keskmine temperatuur on +16,9 °C, jaanuaris +8,7 °C, augustis +27,1 °C.
Aastas sajab keskmiselt 558 mm, sealhulgas jaanuaris 74 mm ja augustis 7 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2901 tundi, sealhulgas jaanuaris 162 ja augustis 337 tundi.
Héctor Bellerín
Klubikarjäär
Meistrite Liiga debüüdi tegi ta 16. septembril 2014 2:0 kaotusega lõppenud mängus Dortmundi Borussia vastu. Esimese värava Arsenali meeskonnas lõi ta 1. veebruaril 2015 5:0 võidumängus Aston Villa vastu.
Esimest korda valiti ta esikoosseisu 2015. aasta FA karikafinaalis 30. mail, aidates enda tiimil võita Aston Villa vastu 4:0 Wembley staadiumil. Ta sõlmis uue pikaajalise lepingu enne 2015/16. hooaja algust. Sel hooajal oli ta kolmas mängija Arsenali hooaja parimate mängijate hääletuses. 21. novembril 2016 sõlmis ta Arsenaliga uue pikaajalise lepingu, mis kehtib kuni 2023. aastani.
Aastatel 2021–2022 oli ta Arsenalist laenul Hispaania klubis Real Betis. Pärast seda taasliitus ta FC Barcelonaga, kus pidas 2022–2023 vaid 3 mängu.
Aastal 2023 kuulus ta Lissaboni Sportingu ridadesse, sama aasta suvel taasliitus Real Betisiga.
Koondisekarjäär
Bellerin mängis Hispaania noortekoondises nii U16, U17, U19 kui ka U21 vanuseklassis, kokku 37 mängus. U21 noortekoondises tegi ta debüüdi 30. märtsil 2015, kui ta mängis 90 minutit 4:0 võidetud sõpruskohtumises Valgevenega.
29. mail 2016 tegi ta Hispaania A-koondises debüüdi, alustades mängu põhikoosseisus sõpruskohtumises Bosnia ja Hertsegoviina vastu, mille Hispaania võitis 3:1. 2 päeva hiljem valiti ta 2016. aastal toimuvatele jalgpalli Euroopa meistrivõistlustele, kus ta aga mängida ei saanud.
Toiduteadus
Toiduaineteadus on toiduainete uurimisega tegelev rakendusteadus.
Risti malevkond
Risti malevkond on Kaitseliidu Lääne maleva malevkond, mis tegutseb Läänemaal.
Toiduteadus
See on distsipliin, milles käsitletakse toiduainete olemust, halvenemise põhjuseid, toiduainete töötlemise aluseks olevaid põhimõtteid ning tarbijatele toiduainete kvaliteedi parandamist inseneri-, bioloogia- ja füüsikateaduste kaudu.
Risti malevkond
Malevkonna pealik on Aksel Heidemann.
Silvia Kuulpak
Silvia Kuulpak (19. september 1931 – 22. september 2015) oli eesti ajakirjanik.
Aastatel 1962–1986 oli ta ajakirja Nõukogude Naine peatoimetaja. Silvia Kuulpak: "Minu jaoks oli toimetuses kaks perioodi: üks nii-öelda vana kaardiväega Pikal tänaval, nendega, kes olid juba ammu enne mind. Ja teine 1970. aastatel, mil vanemad vahetusid noortega ja nood olid niisugused tüdrukud, et hoia ja keela. Nad on mulle ikka veel tüdrukud!"
"Nõukogude Naine oli EKP Keskkomitee propagandaosakonna ohjata. Sealt ei sekkutud eriti meie sisulisse töösse, see oli toimetuse otsustada. Minule langes osaks nn sulaaeg, kui ajakirjanduses läks lahedamaks. Siis tulid 1970. aastad – tõeline stagna, aga me olime oma tegemistes võrdlemisi vabad niikaua, kui see sobis ideoloogiaga, millega meid juhiti. Tuli mingisugune üldine otsus ajakirjanduse kohta, saime juhtnöörid kätte, istusime maha, hakkasime vaatama, mida meie sealt võtame. Olime taasiseseisvumiseni ainus naisteajakiri Eestis. Tuli peegeldada naiste elu seadustega sätestatud naiste ja meeste täieliku võrdõiguslikkuse tingimustes."
KSG NUI
KSG NUI on Kadrioru Saksa Gümnaasiumi (lühendatult KSG) õpilaste korraldatav amatöörfilmifestival. Festivali raames näidatakse õpilaste amatöörfilme.
Esimene festival toimus 2001. Esimesed korraldajad olid Tarmo Renter, Tiit Taimla, Andres Olvik, Risto Rõõmus, Joosep Pokla, Liis Rohtmets ja Lauri Mäe. Aastast 2004 kannab üritus nime NUI.
Reșița
Reșița (saksa keeles Reschitz, ungari keeles Resicabánya, serbia keeles Решица/Rešica) on linn Rumeenias, Caraș-Severini maakonna halduskeskus. Reșița asub Bârzava jõe ääres ajaloolises Banaadi piirkonnas.
Hoftenberga mõis
Hoftenberga mõis sai alguse Liivi sõja ajal aastal 1577, mil sõjas hävinud ordulinnuse asemele ehitati uus linnus praeguse Daugavpilsi linna alal. Vana kindluse juurde tekkinud mõis sai nime linnamäe järgi (Hof zum Berg tähendab tõlkes "mõis mäe juures"). Sellest nimest on aja jooksul tekkinud ka Hoftenberga nimi.
17. sajandil olid mõisa omanikud Szadurskid, kes jagasid mõisa kaheks, eraldades sellest Juzefova mõisa. Kuna Juzefova mõis oli uuem ja mõisatel oli sama omanik, siis kasutati elamiseks sealset häärberit, lastes vanal laguneda. 19. sajandil läks mõis Šahnode kätte ja aastal 1910 ehitas Marion Šahno Hoftenberga mõisale uue peahoone. Mõis oli väike, võõrandamise eel kuulus sellele vaid 87 hektarit maad, agraarreformi järel jõi mõisa süda koos 44 hektari maaga edasi Šahnode kätte.
Reșița
Reșița on oluline tööstuslinn.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Reșița elanikest rumeenlasi 90,02%, ungarlasi 2,52%, sakslasi 1,98%, mustlasi 1,53%, serblasi 0,54% ja horvaate 0,47%.
Hoftenberga mõis
Mõisa peahoone valmis aastal 1910, jäädes omanike kätte ka pärast mõisate võõrandamist. Pärast Teist maailmasõda asus seal mõnda aega (aastani 1967) kohalik haigla, seejärel jäi hoone tühjaks. Aastal 2002 varises kasutuseta seisnud mõisahoone kokku.
Mõisast on tänapäeval säilinud vaid metsistunud park ja peahoone varemed. Pargis asub vana Daugavpilsi ordulinnuse asukoht, kuhu on püstitatud selle makett.
Sophie Dal
Sophie Burcu Dal (sündinud 17. oktoobril 1981 Berliinis) on Türgi päritolu saksa näitleja.
Lauski
Lauski on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Vestiena vallas.
Küla asub valla keskosas Salājse järve kaldal. Lauski jääb Vestiena maastikukaitsealale. Looduskaitse all on Kārļukalnsi pärn ümbermõõduga 4,34 meetrit.
Atmosfääriteadused
Atmosfääriteadused on Maa atmosfääri uurimine, selle protsessid, mõju, mida muud süsteemid avaldavad atmosfäärile, ja atmosfääri mõju nendele teistele süsteemidele.
Johan Transchiöld
Johan Transchiöld (enne aadeldamist 1690 Johan Trana; 1656 Nyköping – 7. september 1699) oli rootsi matemaatik ja riigiametnik.
Aastast 1677 oli ta Tartu ülikooli matemaatikaprofessor.
1690 sai ta aadlikuks ja introdutseeriti Rootsi rüütelkonda 1697.
Külmutusagens
Külmaaine ehk külmutusagens (ladina keeles agens 'toimiv', 'liikumapanev') on aine, mille vahendusel toimub külmutis ja soojuspumpades soojuse ülekandumine. Aurukompressorkülmutites ja -soojuspumpades on kasutatavaimad külmaained (külmutusagensid) freoonid, ammoniaak ning süsivesinikud (propaan, etaan, eteen, butaani ja propaani segu), absorptsioonkülmikutes ammoniaagi ja liitiumbromiidi vesilahused, auruejektorkülmutites veeaur. Oluline on külmaaine keemispunkt kompressori aurusti rõhul. Keemispunkt peab olema madalam jahutatava keskkonna temperatuurist külmuti juures ja soojuspumba juures madalam soojust andva keskkonna temperatuurist. Olmes kasutatavate külmutite ja soojuspumpade külmaained ei või olla mürgised, plahvatusohtlikud ega kahjustada looduskeskkonda. Külmutite hooldamisel ja tööstuses peavad seadmeid käitlema pädevad isikud. Teatud ohutusnõuete täitmisel lubatakse aga ka selliseid külmaaineid nagu ammoniaak, propaan jt, kuid looduskeskkonna kahjustused peavad olema viidud miinimumini.
Freoonid ehk klorofluorosüsinikud on keemilised ühendid, milles üks või kõik orgaanilise ühendi vesiniku aatomid on asendunud kloori või fluori aatomitega. Üks levinumaid freoone on diklorodifluorometaan (CCl2F2), HCFC-ühendid (Hydro-Chloro-Fluoro-Carbon), näiteks R22 (CHF2Cl), R142 (C2H3F2Cl) jt ning kloor-fluor-süsinikühendid, CFC-ühendid (Chloro-Fluoro-Carbon), näiteks R12 (CF2Cl2), R113 (C2F3Cl3) jt. CFC-ühendite tootmine on Euroopas aastast 1996 keelatud. Tänapäeval reguleerib freoonide töönduslikku tootmist 1987. aastal sõlmitud Montréali protokoll, tehnikas asendatakse klooriühendid sageli fluorosüsivesinikega, mis ei sisalda kloori ja seetõttu ei kahjusta ka osoonikihti. Seoses eeltooduga on hakatud kasutama kloorivabu freoone – HFC- (Hydro-Fluoro-Carbon) ühendeid. HFC-ühendeist on kasutusel R134a (C2H2F4), R152a (C2H4F2) ja R407C. Külmaaine R407C on kolme HFC-ühendi segu: R32 (CH2F2) – 23% (massi järgi), R125 (C2HF5) – 25% ja R134a – 52%. See on loodud kasutamiseks uutes seadmetes ning HCFC-ühendi R22 asendamiseks olemasolevates soojuspumpades ja külmutusseadmetes.
HFC-d pole ei plahvatusohtlikud ega mürgised, seega võivad neid kasutada inimeste hõivatud ruumides ka vastava väljaõppeta inimesed, ilma et keegi viga saaks. Freoonid on praktiliselt mittetoksilised. Kloorivabade freoonide eluiga atmosfääris on kaks (R152a) kuni 36 (R407C) aastat.
Külmaainete kasutamist reguleerib atmosfääriõhu kaitse seadus, sama seaduse § 191. Fluoritud kasvuhoonegaase sisaldavad tooted, seadmed ja süsteemid ning fluoritud kasvuhoonegaaside käitlemine ja käitleja. Käitleja pädevusnõuded on sätestatud keskkonnaministri määrusega nr 13, 02.05.2013 (RT I, 07.05.2013, 12).
Bureau maakond
Bureau maakond (Bureau County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Princeton.
Ajalugu
Maakond moodustati 1837. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 34 978.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Edgar Lawrence Doctorow
Edgar Lawrence Doctorow (kasutas nimekuju E. L. Doctorow; 6. jaanuar 1931 Bronx, New York – 21. juuli 2015 Manhattan, New York) oli Ameerika Ühendriikide kirjanik. Teda on nimetatud üheks olulisemaks 20. sajandi USA romaanikirjanikuks.
Doctorow sündis teise põlve vene-juudi sisserändajate peres. Ta õppis Ohio osariigis Kenyoni College'is ja New Yorgis Columbia ülikoolis.
Tema esikromaan oli vestern "Welcome to Hard Times" ("Tere tulemast Rasketesse Aegadesse"; 1960). Tuntuse saavutas ta 1971. aastal raamatuga "The Book of Daniel". Tema romaanides on ühendatud sotsiaalne kriitika ja ajaloolised teemad.
Paljudest tema raamatutest on tehtud filmimugandused, sh "Tere tulemast Rasketesse Aegadesse" ("Welcome to Hard Times", 1961) peaosas Timothy Huttoniga, ja "Billy Bathgate" (1991) peaosas Dustin Hoffmaniga. Tuntumad mugandused on film "Ragtime" (1981) ja Broadway muusikal "Ragtime" (1985), mis võitis neli Tony auhinda.
Doctorow võitis mitu kirjandusauhinda, sh National Book Critics Circle'i auhinna teoste "Ragtime", "Billy Bathgate" ja "The March" eest.
Doctorow suri 2015. aastal 84-aastaselt kopsuvähki.
Ajurveeda
Ajurveeda (sanskriti keeles आयुर्वेद āyurveda, 'elu teadus') on India traditsiooniline meditsiin.
Ajurveedas kasutatakse toitumisteraapiat, massaaži, joogatehnikaid, ravimtaimedest, mineraalidest ja metallidest koosnevaid kompleksseid ravimeid.
Alusteosed on "Suśrutha Saṃhitā" ja "Charaka saḿhitā" (u 700 eKr – 500 pKr).
Kolm olulisimat printsiipi ajurveedas on kolm dosha ' t – vata, pitta, kapha. Dosha ' d on peened energiad, mis mõjutavad kõiki eluaspekte. Tervise põhjus on dosha ' de tasakaal, haiguse põhjus dosha ' de tasakaalutus.
Ukraina ühinemine Euroopa Liiduga
pisi|Ukraina ja EL kaardil 28. veebruaril 2022, vahetult pärast Venemaa sissetungi, taotles Ukraina Euroopa Liidu (EL) liikmestaatust. Ukraina president Volodõmõr Zelenski taotles viivitamatut riiki lubamist "uue erimenetluse" alusel ja kaheksa EL-i riigi presidendid kutsusid üles kiirendama ühinemisprotsessi. Euroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen teatas, et toetab Ukraina ühinemist, kuid protsess võtab aega. 1. märtsil 2022 soovitas Euroopa Parlament teha Ukraina ametlikuks liikmekandidaadiks, ja 10. märtsil 2022 küsis Euroopa Liidu Nõukogu komisjonilt arvamust taotluse kohta. 8. aprillil 2022 esitas von der Leyen Zelenskyle seadusandliku küsimustiku, millele Ukraina vastas 9. mail.
17. juunil 2022 soovitas Euroopa Komisjon Euroopa Ülemkogul anda Ukrainale Euroopa Liiduga ühinemiseks kandidaatriigi staatus.
23. juunil 2022 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, milles kutsutakse üles andma Ukrainale viivitamatult Euroopa Liidu kandidaatriigi staatus. 23. juunil 2022 andis Euroopa Ülemkogu Ukrainale Euroopa Liiduga ühinemise kandidaatriigi staatuse.
Suhete kronoloogia Euroopa Liiduga
vasakul|pisi| Lipp, mida [[Euromaidan|Euromaidanil aktivistid kasutavad.]] Euroopa Liidu ja Ukraina assotsiatsioonileping allkirjastati 2014. aastal pärast seda, kui ratifitseerimise seiskunud sündmuste jada kulmineerus revolutsiooniga Ukrainas ja Ukraina tollase ametis oleva presidendi Viktor Janukovitši kukutamisega. Põhjalik ja laiaulatuslik vabakaubanduspiirkond Ukrainaga jõustus 1. septembril 2017 pärast seda, kui seda on ajutiselt kohaldatud alates 1. jaanuarist 2016, ja assotsiatsioonileping jõustus täielikult 1. septembril 2017. 24. veebruaril 2022 tungis Venemaa Ukrainasse, mille tulemusel liikmetaotlus.
Rakendus
pisi|250x250px| EL-iga liitumisavalduse allkirjastamine, 28. veebruar 2022. a Pärast 2022. aasta Venemaa sissetungi Ukrainasse kutsuti esile täiendavaid üleskutseid ametliku ühinemisprotsessi alustamiseks: Ukraina kordas soovi saada liidu liikmeks, ning Euroopa Komisjoni president von der Leyen teatas, et Ukraina kuulub Euroopa Liitu.
17. juunil 2022 soovitas Euroopa Komisjon Euroopa Ülemkogul anda Ukrainale Euroopa Liiduga ühinemiseks kandidaatriigi staatus. 23. juunil 2022 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni, milles kutsutakse üles andma Ukrainale viivitamatult Euroopa Liidu kandidaatriigi staatus. 23. juunil 2022 andis Euroopa Ülemkogu Ukrainale Euroopa Liiduga ühinemise kandidaatriigi staatuse.
Läbirääkimised
Läbirääkimised 2022. aasta juuni seisuga pole veel alanud. Ukraina lootis läbirääkimisi alustada hiljem 2022. aastal kiirendatud ühinemismenetluse kaudu.
Ukrainas
91% ukrainlastest toetab Euroopa Liiduga ühinemist Venemaa 2022. aasta sissetungi ajal Ukrainasse, vastavalt Rating Sociological Groupi 30.–31. märtsil 2022 läbi viidud küsitlusele, mis on veebruaris 66,4%. 2015.
EL-is
Jalta Euroopa strateegia ja Fondation Jean-Jaurès 3.–7. märtsil 2022 tellitud Ifopi küsitluse kohaselt toetas 92% Ukraina ELiga ühinemist Poolas, 71% Itaalias, 68% Saksamaal, ja 62% Prantsusmaal.
Aprillis kõigis EL-i riikides läbi viidud Eurobaromeetri kiiruuring näitab Ukraina ELiga ühinemise suurimat toetust Portugalis, kus seda toetas 87% vastanutest. Järgnevad Eesti (83%), Leedu (82%), Poola (81%) ja Iirimaa (79%). Kõige skeptilisemad on Ukraina liitumise suhtes ungarlased, vaid 48% vastanutest toetas ideed (37% vastu). Samal ajal on Ungaris kõige suurem osa selles küsimuses otsustusvõimetutest elanikest – 16% (sama Prantsusmaal ja Belgias).
Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtud
Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtud on kord aastas augusti lõpus Arvo Pärdi Keskuse korraldatavad filmiõhtud Tallinnas kinos Sõprus ja alates 2019. aastast ka Laulasmaal Arvo Pärdi Keskuse uues hoones. Õhtutel näidatakse Eesti ja välismaa filme, milles kõlab Arvo Pärdi muusika.
Arvo Pärdi Keskus korraldab filmiõhtuid alates 2011. aastast. Esimesed filmiõhtud aastatel 2011, 2012 ja 2013 toimusid Püha Katariina kirikus Tallinnas. Alati on kohal helilooja Arvo Pärt ning vaatajaid juhatatakse muusika ja filmi üle mõtlema tutvustavate loengutega. Õhtute kunstiline juht on Kaarel Kuurmaa.
2011
Filmid valis Kaire Maimets-Volt, kes on kaitsnud doktoritöö Arvo Pärdi muusikast filmides. Filmidele eelnesid sissejuhatused, 24. augustil lõppes filmivaatamine asjatundjate vestlusringiga.
23. august – "Taevas" ("Heaven", 2002), Saksamaa, Prantsusmaa, Ameerika Ühendriigid, Suurbritannia, rež Tom Tykwer
24. august – "Gerry" (2002), Ameerika Ühendriigid, rež Gus Van Sant
25. august – "Taip" ("Wit", 2001), Ameerika Ühendriigid, rež Mike Nichols
Jakub Berman
pisi|Jakub Berman (1950) Jakub Berman (26. detsember 1901 Varssavi – 10. aprill 1984 Varssavi) oli juudi rahvusest Poola kommunistlik poliitik ja riigitegelane.
Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtud
2012
21. august – "Ajad ja tuuled" ("Beş vakit", 2006), Türgi, rež Reha Erdem
22. august – "Patukahetsus" ("Monanieba", 1984/1987), Gruusia, rež Tengiz Abuladze
Jakub Berman
Kui Saksamaa tungis 1939. aastal Poolale kallale, siis põgenes Berman Nõukogude Liidu poolt okupeeritud alale ja elas Białystokis. 1941. aasta kevadel asus Berman elama Minskisse, kus ta töötas Valgevene KP poolakeelse väljaande Sztandar Wolności (Vabaduse Lipp) toimetuses.
Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtud
2012
23. august – "Pagendus" ("Izgnanie", 2007), Venemaa, rež Andrei Zvjagintsev
Jakub Berman
Saksamaa kallaletungi järel Nõukogude Liidule põgenes Berman Moskvasse, hiljem oli instruktor Kominterni koolis Öfös, kus ta õpetas välja aktiviste Poola Töölispartei jaoks. 1943. aasta detsembris kohtus ta Staliniga, kelle usalduse ta võitis. 1944. aastal sai Jakub Berman Poola Töölispartei Poliitbüroo liikmeks.
Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtud
2013
Filmidele eelnes sissejuhatus ja kohtumine filmi "Tzvetanka" režissööri Youlian Tabakovi ning filmi "Helid ja vaikus" peategelase Manfred Eicheriga.
27. august – "Helid ja vaikus" ("Sounds and Silence: Travels With Manfred Eicher", 2009), Šveits, rež Peter Guyer, Norbert Wiedmer
Jakub Berman
Pärast Poola Ühendatud Töölispartei esimese sekretäri Bolesław Bieruti surma 1956. aasta märtsis eemaldati Berman seaduslikkuse rikkumise ja tõendite võltsimise eest partei Keskkomiteest ja Keskkomitee Poliitbüroost. 1957. aastal heideti ta ka Poola Ühendatud Töölisparteist välja. Seejärel töötas ta kirjastuses Książka i Wiedza. 1969. aastal jäi Berman pensionile. 1980. aastal sai ta autoõnnetuses raskelt vigastada.
Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtud
2013
28. august – "Tzvetanka" ("Tzvetanka", 2012), Bulgaaria, Rootsi, rež Youlian Tabakov
FV103 Spartan
FV103 Spartan on Suurbritannia soomustransportöör.
Arvo Pärdi Keskuse filmiõhtud
2013
29. august – "Igavene haud" ("Into Eternity: A Film for the Future", 2009), Taani, Soome, rež Michael Madsen
2014
Filmid juhatasid sisse briti filmikriitik Laurence Boyce ning teoloog ja Vana Testamendi uurija Urmas Nõmmik.
21. august – "Kohutav ilu" ("La grande bellezza", 2013), Itaalia, Prantsusmaa, rež Paolo Sorrentino
22. august – "Ainult aja küsimus" ("About time", 2013), Ameerika Ühendriigid, rež Richard Curtis
2015
25. august – "Arvo Pärt – isegi kui ma kõik kaotan", 2015 (maailma esilinastus), Eesti, rež Dorian Supin ja "Isand", 2015 (nukufilm), Eesti, rež Riho Unt
26. august – "Klubi" ("The Club", 2015), Tšiili, rež Pablo Larraín
27. august – "Sõjafotograaf" ("War Photographer", 2001) ja "Hiiglaslikud Buddhad" ("The Giant Buddhas", 2005), Šveits, rež Christian Frei. Autor esitles oma kahte auhinnatud filmi ja põhjendas Pärdi heliloomingu valikut.
2016
24. august – "Salamise sõdurid" ("Soldados de Salamina", 2003), rež David Trueba. Pärast seanssi toimus vestlus David Truebaga.
25. august – "Groznõi bluus" ("Grozny Blues", 2015), rež Nicola Bellucci
26. august – "Ootus" ("L’attesa", 2015), rež Piero Messina. Pärast seanssi toimus vestlus Piero Messinaga.
2017
23. august – "Armastuseta" ("Neljubov", 2017), Venemaa, rež Andrei Zvjagintsev. Andrei Zvjagintsev viibis ka ise linastusel.
24. august – "Pagendus" ("Izgnanie", 2007), Venemaa, rež Andrei Zvjagintsev. Andrei Zvjagintsev viibis ka ise linastusel.
25. august – "Bosch, maiste naudingute aed" ("El Bosco, el jardín de los sueños", 2016), Hispaania, rež José Luis López-Linares. Filmile järgnes kohtumine režissöör José Luis López-Linaresega.
2018
22. august – "Ilmutus" ("L’Apparition", 2018), Prantsusmaa, rež Xavier Giannoli
23. august – "Noviits" ("Novitiate", 2017), Ameerika Ühendriigid, rež Maggie Betts
24. august – "Meil on paavst" ("Habemus Papam", 2011), Itaalia, rež Nanni Moretti
2019
22. august – "Pärdi puudutus" ("That Pärt Feeling", 2019), Holland, rež Paul Hegeman; film linastus ka 25. augustil Arvo Pärdi Keskuses Laulasmaal
23. august – "Félicité" (2017), Prantsusmaa, Belgia, Senegal jt, rež Alain Gomis
24. august – "General Magic" (2018), Ameerika Ühendriigid, rež Sarah Kerruish ja Matt Maude
2020
27. august – "Ajad ja tuuled" ("Beş vakit", 2006), Türgi, rež Reha Erdem (kinos Sõprus)
28. august – "Gerry" (2002), Ameerika Ühendriigid, Argentina, Jordaania, rež Gus Van Sant (kinos Sõprus)
29. august – "Helid ja vaikus" ("Sounds and Silence: Travels With Manfred Eicher", 2009), Šveits, rež Peter Guyer ja Norbert Wiedmer (Arvo Pärdi Keskuses)
30. august – "Siis sai õhtu ja sai hommik" (1989), Eesti, Soome, rež Dorian Supin (Arvo Pärdi Keskuses)
2021
Esimest korda näidati sel aastal kõiki filme ainult Arvo Pärdi Keskuses Laulasmaal.
13. august – "Pont-Neufi armastajad" ("Les Amants du Pont-Neuf", 1991), Prantsusmaa, rež Leos Carax
14. august – "Sweet Thing" (2020), Ameerika Ühendriigid, rež Alexandre Rockwell
15. august – "Mägi" ("Mountain", 2017), Austraalia, rež Jennifer Peedom
Oskuskeelekorraldus
Oskuskeelekorraldus on oskussõnavara ja laiemalt oskuskeele lingvistiline uurimine ning praktiline keeleline töö terminoloogia heaks. Selline ühe allkeele korraldus on üldise keelekorralduse osa.
Ajalugu
Oskuskeele ja oskussõnavara ehk terminoloogia teadlikuma arendamisega hakati Eestis tegelema 19. sajandil. Silmapaistva panuse eestikeelse erialasõnavara arendamisel on andnud eesti rahvusliku liikumise suurkujud Friedrich Reinhold Kreutzwald ja Carl Robert Jakobson.
Oskuskeelekorralduse põhimõtted
Näiteks on majandusalase sõnavara loomine ja korraldamine majandusteadlaste ülesanne. Parimaid tulemusi annab aga tihe koostöö majandus- ja keeleteadlaste vahel.
Oskuskeelekorralduse eesmärgid
Põhitäitjad on Haridus- ja Teadusministeerium ning teised ministeeriumid, Eesti Keele Instituut, Eesti Terminoloogia Ühing, Eesti Rakenduslingvistika Ühing, kõrgkoolid.
Eesti Terminoloogia Ühing
Eesti Keele Instituudi ja Eesti Õigustõlkekeskuse algatusel loodi oskussõnavara arendamiseks 2001. aastal Eesti Terminoloogia Ühing, mis lõpetas tegevuse 2015. aastal.
Helju Rauniste
Helju Rauniste (11. aprill 1938 Randküla, Maasi vald – 9. juuli 1998 Kuressaare) oli eesti ajakirjanik.
Ta õppis Kavandi 7-klassilises koolis ja ta lõpetas aastal 1958 Leisi Keskkooli. Seejärel töötas Kavandi algkoolis õpetajana. Õppis Eesti Põllumajanduse Akadeemias agronoomiat.
Töötas ajalehe Kommunismiehitaja toimetuses põllumajandusosakonna juhatajana. Aastatel 1988–1992 oli ta ajalehe Saarte Hääl, aastast 1992 ajalehe Oma Saar ajakirjanik.
Ta on maetud Kavandi kalmistule.
Sonya-klassi miinitraaler
pisi|Sonya-klassi miinitraaler 2005. aastal
Sonya-klassi miinitraaler (vene keeles проект 1265 Яхонт (projekt 1265 Jahont)) on Nõukogude Liidus hulgaliselt valmistatud ja mitmes riigis tänini kasutusel olev rannikumere ja avamere miinitraaler.
Kirjeldus
Põhilised andmed:
Clapier de Colongue
Clapier de Colongue (vene Клапье де Колонг) on Andaluusia päritolu Prantsusmaa ja Eestimaa aadlisuguvõsa.
Sonya-klassi miinitraaler
Ajalugu
Traaleri väljatöötamist alustati 1968. aastal, vahetamaks välja Vanya-klassi miinitraalerid. Esimene laev valmis 1971. aastal ja seeriatootmine algas 1972. aastal. Kokku ehitati kuni 81 seda klassi laeva, neist umbes 20 läks või jäi välisriikidele. Vähemalt 5 seda klassi laeva (BT-44, BT-122, BT-143, BT-150, BT-94) paiknes Nõukogude okupatsiooni lõpuaastail ka Tallinna mereväebaasis. Tootmine lõpetati 1991. Lõpus lisandus tosinkond modifitseeritud versiooni 1265E.
Clapier de Colongue
Enne võõrandamist 1919. aastal kuulusid Clapier de Colongue perekonnale Eestimaa kubermangus Ontika (1780–1919, aastast 1783 fideikomiss) ja Vana-Märjamaa (1917–1919) ning Liivimaa kubermangus Pärsti mõis (1893–1919), varem ka Vana-Pärsti, Uue-Pärsti, Samma, Ulvi ja Varudi mõis.
Clapier de Colongue suguvõsa liikmed immatrikuleeriti 1734. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja 1867. aastal Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Sonya-klassi miinitraaler
Ajalugu
Järeltulijaks oli üldiselt plaanitud märksa suurem Aleksandrit-klassi miiniotsija, kuid see hakkas ühtlasi asendama ka suuremaid ookeani-miinitraalereid.
Kasutajad
pisi|Sonya-klassi miinitraalereid Venemaa mereväe [[Vaikse ookeani laevastikus 2016]] Traalerid on kasutusel veel järgmistes riikides:
Toiduaineteadus
Toiduaineteadus on toiduainete uurimisele keskenduv rakendusteadus.
See on distsipliin, milles käsitletakse toiduainete olemust, halvenemise põhjuseid, toiduainete töötlemise aluseks olevaid põhimõtteid ning toiduainete parandamist inseneri-, bioloogiliste ja füüsikateaduste abil.
Sandesh Kadur
Sandesh Kadur (sündinud 19. novembril 1976 Bangalore'is Karnataka osariigis Indias) on India loodusfilmilooja ja loodusfotograaf.
Tema loodud dokumentaalfilme on näidatud televisioonis, sealhulgas kanalitel National Geographic, BBC, Discovery ja Animal Planet. 2016. aastal võttis ta osa mitmel filmikonkursil auhinnanominatsiooni saanud BBC dokumentaalfilmi "Planet Earth II" loomisest.
Kadur on kirjutanud mitu raamatut, sealhulgas 2013. aastal "Himalaya: Mountains of Life".
Phsou
Phsou (abhaasi Ҧсоу, gruusia ფსოუ, vene Псоу) on jõgi Lääne-Kaukasuses. Jõgi on kogu oma pikkuses riigipiiriks Venemaa ja Abhaasia vabariigi (või Gruusia) vahel. Jõe pikkus on 53 km ja jõe valgla on umbes 421 km². Jõgi suubub Musta merre.
Jõe suudme lähedal asub Salme küla, mida on jõe järgi nimetatud ka Phsou külaks.
Arne Oidi nimeline lauluvõistlus
Arne Oidi nimeline lauluvõistlus oli aastatel 1959–1987 toimunud lauluvõistlus, mida korraldas Eesti NSV Riiklik Filharmoonia.
Lauluvõistluse mõtte autor oli Arne Oit. 1976. aastast kannab lauluvõistlus tema nime.
Lauluvõistluse võitsid kõige rohkem kordi Arne Oit, Vello Lipand, Kustas Kikerpuu.
Jette
Jette on kohaliku omavalitsuse üksus (vald) Belgias Pealinna Brüsseli piirkonnas.
Jonas Johannis Scarinius
Johans Johannis Scarinius (1616 – 1687 Växjö) oli rootsi teoloog ja vaimulik.
Ķimstnieki
Ķimstnieki on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Mētriena vallas.
Jonas Johannis Scarinius
1640. aastatel lõpetas ta Tartu ülikooli.
Aastatel 1675–1687 oli ta Växjö piiskop.
Rulapark
Rulapark ehk elamuspark (inglise keeles skatepark) on plats, kus on palju hüppekohti ehk rampe, mida tõukeratturid, BMX-ratturid ja rulasõitjad saavad kasutada trikkide tegemiseks.
Rulapark on nimetuse saanud rula järgi, rulasõit sai alguse 1950. aastatel. Rulaparke hakati ehitama 1970. aastatel ning kuna siis sõideti seal kõige rohkem rulaga, siis pandigi nimi selle järgi. Praeguseks on rulaga sõitjad jäänud vähemusse, enamik kasutab rulaparke tõukeratastel ja BMX-ratastel. Rulapargis tegeletakse aladega, mis kuuluvad ekstreemspordialade alla.
Terviseteadus
Terviseteadused on rakendusteadused, mis käsitlevad teaduse, tehnoloogia, inseneeria või matemaatika kasutamist inimestele tervishoiuteenuste osutamisel.
Terviseteadustes kasutatakse alusuuringute ja muude teadusvaldkondade uuringute tulemusi, et kasutada neid praktiliselt või kliinilises praktikas, et saavutada või säilitada vähemalt samal tasemel tervislik seisund inimestel. Terviseteaduste alamvaldkonnad on vaimne tervis, sotsiaalne tervis ja füüsiline tervis.
Positiivse psühholoogia või holistilise meditsiini alusel võib vaimne tervis sisaldada isiku võimet nautida elu ja luua tasakaal aktiivse elu ja füsioloogilise vastupidavuse vahel.
Sotsiaalse tervise määravad majanduslikud ja sotsiaalsed tingimused, mis mõjutavad isiku ja grupi tervist. Siia kuuluvad tervist soodustavad tegurid nagu elutingimused ja töötingimused (sissetulekute jaotus, jõukus, mõju ja võim), vähem aga mõjuvad individuaalsed riskitegurid (näiteks käitumuslikud riskid või geneetiline soodumus), mis kõik mõjutavad haigestumist, kaitsetust haiguse või traumade suhtes.
Füüsiline tervis on Maailma Terviseorganisatsiooni definitsiooni järgi täiuslik füüsilise, vaimse ja sotsiaalse heaolu seisund ning mitte alati ei tähenda see haiguste või vigastuse puudumist.
Ķimstnieki
Ķimstnieki asub Riiast 172 kilomeetri kaugusel valla kirdeosas. Küla jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Nii aastal 2019 kui ka aastal 2022 oli külas 6 elanikku.
Nöbdenitz
Nöbdenitz on küla ja endine vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Altenburgi maakreisis. 1. jaanuarist 2019 on see Schmöllni linna osa.
Kohtupraktika
Kohtupraktika (ingl case law) on kohtulahendites moodustunud viited eeskirjadele ja põhimõtetele, mis on väljaarendatud kohtute seisukohtades. Kohtupraktika peab olema ühtne, lahenditest tuleneb õiguskindlus, mis tagab kohtusüsteemi mõjuvõimu.
Rooma õigusel põhinevates tsiviilõigusega riikides, muu hulgas Eestis, pole kohtupraktika seisukohad kohtutele kohustuslikud. Tavaõigusel põhinevates riikides, näiteks Ameerika Ühendriikides, loetakse kohtupraktikat õiguse allikaks, mida peab sunduslikult järgima õiguslike vaidluste lahendamisel.
Õigusriigi kohtupraktika sisaldab elulistes näidetes erinevatest seadustest kinnipidamist, mis ongi õigusnormide tegelik eesmärk, mitte lihtsalt nende teoreetiline sätestus. Just Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika toel on demokraatia kujunenud selliseks, nagu see 21. sajandil on: tähtsal kohal on erinevad inimestele suunatud vabadused, näiteks sõna- ja mõttevabadus. Euroopa Inimõiguste Kohtu praktika moodustab koos põhiseaduse ja Euroopa inimõiguste konventsiooniga standardi, millega Eesti Vabariigi kõrgeima kohtusüsteemi astmel asuv Riigikohus tuvastab inimõiguste rikkumisi.