cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teeme ära!
Eesti aktsiooni eeskujul on järgnevalt toimunud analoogsed ühiskondlikud koristusaktsioonid enam kui sajas maailma riigis ning aktsioonides on osalenud ligi 20 miljonit inimest. Sellest on kujunenud rahvusvaheline aktsioon "Let's Do It! World". 15. septembril 2018 toimus esimene World Cleanup Day 2018, mille eestvedajaks oli Teeme Ära SA.
"Teeme ära!" eestvedaja oli Rainer Nõlvak.
David Vseviov andis 12. augustil Arvamusfestivalil korraldajatele üle 2017. aasta Euroopa kodaniku auhinna.
Peakorraldajad
Initsiatiivgrupis, kes alustas 29. augustil 2007, olid
Peakorraldajate hulka kuulusid veel
Aremarki vald
Aremark on vald Norras Vikeni maakonnas ümber Haldenvassdrageti, Haldeni vallast kagus Rootsi piiri ääres. Valla keskus on Fosby küla.
Pindala on 319 või 321 km².
Nimi
Valla nimi on Aremarksjøeni varasem nimi (vanapõhja Aramǫrk (Aramörk) sõnadest ari ('kotkas') ja mǫrk (mörk; 'mets').
Haldusajalugu
Vald loodi 1. jaanuaril 1838.
Haldus
Aremarki vald kuulub Østfoldi politseiringkonna Aremarki lensmanniringkonda ja Haldeni kohturingkonda.
Loodus
Aluskord koosneb peamiselt gneisist. Sellele on moodustunud põhja-lõunasuunalised väikeorud.
Peaaegu kogu vald asetseb Haldenvassdrageti valglas. Erandiks on valla kirdeosas Rootsi piiri ääres paiknev Stora Le järv. Haldenvassdrageti koosseisus on järved Aremarksjøen ja Asperen.
Vald on metsane.
Rahvastik
Elanike arv on 1420 (seisuga 1.01.2009).
Asustus on koondunud peamiselt Haldenvassdrageti ümber, eriti valla põhjaosas. Ainuke suurem asula (tettsted) on halduskeskus Fosby Aremarksjøeni lõunakaldal.
Majandus
Aremarki valla põhilised majandusharud on põllumajandus ja metsandus. Põllumajanduses on peamine teraviljakasvatus, kasvatatakse ka piimakarja. Tööstust on vähe.
Üle poole töölkäijatest töötab Holdeni vallas.
Transport
Maantee riksvei 21 ehk Villmarksveien kulgeb piki Haldenvassdragetit põhja poole Ørjesse ja edelasse Haldeni valda. Riksvei 124 ühendab valda Rakkestadiga ja riksvei 106 Nössemarkiga Stora Le ääres Rootsis.
Mootorlaev M/S Turisten veab Haldenvassdragetil turiste.
Varem parvetati palke. Lüüsid on veel käigus.
Ajalugu
Fange talu juures Aremarksjøeni idakaldal on 3500...4000 aasta vanune kalme (hellekiste) kiviaja lõpust.
Kultuur
Iga kahe aasta tagant toimub Elgfestivalen ('põdrafestival').
Haldenvassdrageti ja Rootsi piiri vahel on mitu säilinud popsikohta. Bøensæter on restaureeritud; seal on talu- ja koduloomuuseum, kus muu hulgas on eksponeeritud vana koolituba.
Strømsfossis on lüüsid, veskimuuseum ja mootorlaeva M/S Turisten randumissild.
Ka Arebekken bygdetun on muuseum.
Kirik
Aremarki vald moodustab Borgi piiskopkonna Østre Borgesysseli praostkonna Markeri kihelkonna Aremarki koguduse.
Vallas on Aremarki kirik (Kirkengi lähedal) ja Holmgili kabel (Bjørkebekkis).
Dominant
Harmoonias on dominant üks diatoonilistest funktsioonidest.
Hartung
Teda on 16. juunil 1302 mainitud Riia peapiiskopi otsuses Saare-Lääne piiskopi Konrad I ja ordu vahelises tülis kui Saaremaa kanoonikut. 1309 on teda mainitud kui Saaremaa toomhärrat, kes saatis Riiga Gregorius IX privileegi koopia.
Suhted paavstiga
23. veebruaril 1318 kohustas paavst Johannes XXII Hartungi saatma kuuria juurde prokuraatorit.
Hartung lähetas 23. augustil 1320 skolastik Gottfried von Memeli paavsti juurde saadikuks seoses Liivi ordu liikmete jõhkra käitumisega piiskopkonnas.
Tegevus rahuvahendajana
Hartung manitses koos Tallinna piiskopi Heinrichiga ja Taani Eestimaa asehalduriga 15. mail 1313 Läänemaal Voose külas Saksa ordut ja Riia linna sõlmima omavahel rahu.
Tüli mõrvatud praosti pärast
1312 puhkes piiskopil vaidlus Riia linnaga mõrvatud praost Wedekini, Henricus de Lubecke ja Mauritius de Hude pärast, mille osas langetas Riia peapiiskop Friedrich von Pernstein 27. veebruaril 1312 otsuse. 15. juunil 1319 saavutas Hartung Lihulas kokkuleppe mõrvatud praosti asjus.
Bojkovice
Bojkovice (saksa keeles Bojkowitz) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Uherské Hradiště ringkonnas. Linn asub Bílé Karpaty mägedes Olšava jõe kaldal merepinnast 280 meetri kõrgusel. Linna läbib raudtee.
Andranik Ozanjan
Andranik Toros Ozanian (Անդրանիկ Թորոսի Օզանյան, 25. veebruar 1865 – 31. august 1927) oli Armeenia kindralmajor, poliitiline aktivist ja vabadusvõitleja, riigi kangelane.
Bojkovice
Vaatamisväärsusteks on koduloomuuseum, Nový Světlovi loss ja aastail 1651–1656 ehitatud kirik.
Ajalugu
Piirkonda on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1086, mil Bojkovice talud sai endale Rajhradi klooster. Asulana on Bojkovicet esimest korda kirjalikult mainitud siiski aastal 1362, mil selle sai oma valdusse Aleš Sternberkist. Algaastatel rüüstasid asulat nii tatarlased kui ka kumaanid. Aastal 1421 sai Bojkovicest alev. Šternberkide järgi on Bojkovice saanud ka omale tähekujulise vapi. Aastal 1466 rajati Bojkovice juurde kindlus.
Aastal 1936 rajas Vítězslav Kyšer linna juurde sõjatehase. Pärast Tšehhi alade hõivamist võtsid selle kasutusele sakslased. Teise maailmasõja järel tehas natsionaliseeriti. Aastast 1969 tegutseb see nimega Zeveta Bojkovice.
Linn sai Bojkovicest aastal 1965.
Hermann II (Saare-Lääne piiskop)
Hermann Osenbrugge oli Saare-Lääne piiskopkonna kanoonik. Ta määrati paavst Benedictus XII poolt 23. veebruaril 1338 Saare-Lääne piiskopiks. 30. aprillil 1338 vabastas paavst ta kohustusest käia Roomas palverännakul.
Elektriliselt isoleeritud süsteem
Elektriliselt isoleeritud süsteem on füüsikas süsteem, kuhu ei tule elektrilaenguid juurde ja kust neid ei lahku. Elektriliselt isoleeritud süsteemi kogulaeng on elektrilaengu jäävuse seaduse kohaselt muutumatu suurus.
Sparta kasvatus
thumb|350px|Sparta gümnasistid Agōgē (vanakreeka keeles ἀγωγή) ehk Sparta kasvatus oli kõigi Sparta poiste kasvatamise ja treenimise režiim.
Geruusia liikmed vaatasid kõik sündinud poisslapsed üle. Vigased, haiged ja liiga nõrgad lapsed jäeti mäenõlvale surema või visati kaljult alla.
7-aastaseks saanud poisid võeti vanematelt ära ja neid kasvatati koolides. Eeldati, et nad on lojaalsed mitte oma perele ja sugulastele, vaid pigem koolile. Alates 12. eluaastast anti neile üks riietusese aastas – punane hõlst. Nad magasid asemetel, mille valmistasid pilliroost ise; roogu korjasid nad paljakäsi, ilma noata. Poisid olid sihilikult alatoidetud, et nad harjuksid näljaga sõjaretkede ajal. Neid julgustati ise endale süüa varastama, aga kui nad sellega vahele jäid, siis karistati neid rängalt.
Eduard Hau
thumb|upright|"Arsenali galerii" ([[akvarell, 1880)]] Eduard Hau (28. juuli 1807 Tallinn – 3. jaanuar 1888 Tartu) oli baltisaksa maalikunstnik ja graafik.
Eduard Hau sai algõpetuse kunstnikust isa Johannes Hau juures Tallinnas. Aastast 1830 õppis paar aastat Dresdeni Kunstiakadeemias. 1836 läks Tartusse ja alustas oma suurt professorite portreede sarja (Sammlung von Portraits der Professoren an der Kaiserlichen Universität zu Dorpat seit dem Jahre 1837 nach dem Leben und auf Stein gezeichnet von E. Hau), mis trükiti 1837–39 Georg Friedrich Schlateri litograafiatöökojas (kokku 6 vihku 30 portreega). 1839 lahkus Tartust, arvatavasti suundus peatselt Peterburi, 1854 sai akadeemikuks. Tegutses seal esialgu peamiselt portretisti, hiljem interjöörimaalijana, jäädvustades akvarellis keiserlike paleede sisevaateid Peterburis ja selle ümbruses.
Põhiliselt on Hau tuntud Moskva, Peterburi ja Gattšina kuulsate ehitiste sisevaadetest tehtud akvarellide järgi. Üldiselt on need tehtud keisripere tellimusel. On teada ka üksikuid tema maalitud portreid. Moskvas joonistas ta Suurt Kremli lossi ja Nikolai lossi, Peterburis Miikaeli lossi, Talvepaleed ja Ermitaaži, Gattšinas Gattšina paleed.
Hau akvarellid tubade sisustusest on valmistatud suure meisterlikkusega: perspektiiv on täpselt paigas ja detailid on joonistatud väga üksikasjalikult.
Gattšinasse läks Hau esimest korda 1862 selleks, et teha akvarellid Nikolai I ja Aleksander II kabinettidest. Ta jätkas tööd lossis kuni 1880. aastani. Gattšinas lõi ta 59 akvarelli, millest osa hoiti kuni 1920. aastateni lossi kunstikogus ja alles siis anti üle Ermitaažile. Gattšina akvarellid on hindamatu väärtusega sellepärast, et Teise maailmasõja ajal põletasid taganevad sakslased lossi maani maha. Loss taastati suures osas Hau akvarellide põhjal.
Eduard Hau oli Woldemar Hau poolvend.
Indiana Jones ja viimane ristiretk
"Indiana Jones ja viimane ristiretk" (ka "Indiana Jones ja viimane ristikäik", originaalpealkirjaga "Indiana Jones and the Last Crusade") on 1989. aasta USA mängufilm.
Alfred Jarry
Tema tuntuim teos on "Kuningas Ubu" (Ubu Roi), samuti on ta kirjutanud romaani "Patafüüsik Doktor Faustrolli tegemised ja arvamised" ("Gestes et opinions du docteur Faustroll pataphysicien") ning loonud oma "teaduse" – patafüüsika.
Meistrikandidaat (male)
Meistrikandidaat males on reas riikides males sportlike saavutuste eest tulemuspõhiselt antav nimetus või spordijärk. Meistrikandidaadi nimetust (inglise keeles Candidate Master; lühend CM) annab 2002. aastast ka Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) oma liikmesliitude maletajatele vastavate nõuete täitmisel.
Nõuded meistrikandidaadi nimetuse saamiseks on madalamad kui meistri nimetuse saamiseks.
Venemaal
Venemaal on meistrikandidaat (vene keeles кандидат в мастера спорта) spordijärk, mida antakse vähemalt 9-aastastele maletajatele, kes on malevõistlusel täitnud meistrikandidaadi normi. Meistrikandidaadi norm on määratud protsendiga võistlustel saadaolevast maksimaalsest punktide arvust, Protsendi suurus sõltub võistluste osavõitjate keskmisest reitingust. Näiteks kui võistluste keskmine reiting jääb vahemikku 2000–2025, on meistrikandidaadi normiks sellel võistlusel 55% võimalikust punktide arvust.
Nõukogude Liidus
Nõukogude Liidus anti maletajatele meistrikandidaadi spordijärk, mil oli esimesest järgust kõrgem spordijärk (sarnaselt Venemaal tänapäeval antava meistrikandidaadi spordijärguga).
Guyana
Guyana (varasem nimekuju Guajaana) on riik Lõuna-Ameerika põhjaosas. Piirneb Suriname, Brasiilia ja Venezuelaga. Eestikeelne ametlik nimi on Guyana Kooperatiivne Vabariik (inglise Co-operative Republic of Guyana, varem Guyana Vabariik).
Meistrikandidaat (male)
Esimesed meistrikandidaadid males Eesti NSV-s
Veebruaris 1947 Tallinnas peetud vabariiklikul palliturniiri kaks esimest olid mitmekordne Eesti malemeister Johannes Türn ja 20-aastane Jüri Randviir. Septembris 1947 Tallinnas peetud vabariikliku palliturniiri (kaasa tegi kaks meistrikandidaati) võitis ülekaalukalt Randviir ja sai kolmanda meistrikandidaadi palli.
Detsembris 1947 alanud Eesti NSV meistrivõistlustel osales neli meistrikandidaati (Renter, Arulaid, Randviir ja laevastiklane Pavel Kondratjev). Nad hõivasid turniiril neli esimest kohta. 5.–6. kohta jagasid 21-aastane Uno Mikkov ja 16-aastane Iivo Nei. Oktoobris 1948 lõppenud Eesti NSV meistrivõistlustel osales taas neli meistrikandidaati. Konkurentsi neile pakkusid Villard ja Nei, kes jagasid 4.–5. kohta.
1949. aastal Tartus peetud vabariiklikul palliturniiri võitis Iivo Nei ja sai ühtlasi meistrikandidaadiks. 1950. aastal toimunud Eesti NSV meistrivõistlustel osales kolm meistrikandidaati. Esikuuikusse tuli neli esimese järgu maletajat: Feliks Villard (võitis pronksmedali), 30-aastane Isai Rozenfeld, 19-aastane Gunnar Uusi ja Johannes Türn.
Guyana
Guyna pealinn on Georgetown ja seal elab ligikaudu 70 685 inimest.
See on Lõuna-Ameerikas ainus inglise keelt kõnelev riik ja seda peetakse kultuuriliselt Angofoonide ja Kariibi mere sfääri osaks. Lisaks on see üks Kariibi mere piirkonna organisatsiooni (CARICOM) asutajaliikmetest. Guyana on ainus Lõuna-Ameerika riik, kus ametlik keel on inglise keel. Siiski räägib suurem osa elanikkonnast esimese keelena guajaani kreoolkeelt, mis on inglise keelel põhinev kreoolkeel.
Guianadena tuntud piirkond asub Amazonase jõest põhja pool ja ida pool Orinoco jõge, mida nimetatakse "paljude vete maaks". Guyana suuremate jõgede hulka kuuluvad Essequibo, Berbice ja Demerara.
Algselt paljude põlisrahvaste rühmade poolt asustatud Guyana asustasid hollandlased, enne kui see sattus Briti kontrolli alla 18. sajandi lõpus. See oli kuni 1950. aastateni tuntud kui Briti Guajaana. Riik saavutas iseseisvuse 1966. aastal ja sai ametlikult Rahvaste Ühenduse vabariigiks 1970. aastal. Suurbritannia võimu pärand kajastub riigi poliitilises halduses ja mitmekesises elanikkonnas, kuhu kuuluvad India, Aafrika, Ameerika ja mitmerassilised rühmad.
Haldusjaotus
Guyana jaguneb 10 piirkonnaks. Rahvaarv tabelis on 15. septembril 2002 toimunud rahvaloenduse andmetel.
thumb|Guyana piirkonnad
Lipp
Guyana lipp on tuntud ka kui "kuldne noolepea". Sellel on kujutatud rohelisel taustal kahte eri värvi horisontaalset kolmnurka. Roheline taust ja kollane kolmnurk valge äärega sümboliseerivad põlde ja metsi, maavarade rikkust ning Guyana jõgesid. Punane kolmnurk musta äärega on innukuse, dünaamilisuse ja vastupidavuse sümboliks.
Vapp
Guyana vapil on kujutatud kaht valget kilpi hoidvat jaaguari – Guyana rahvuslooma.
Vasakpoolsel jaaguaril on käes kirka, mis sümboliseerib Guyana kaevandustööstust ning parempoolsel on käes suhkruroo ja riisi varred, mis sümboliseerivad Guyana suhkru- ja riisitööstust.
Kilbil on kujutatud Amasoonase viktooria vesiroos, mis on riigi rahvuslill, kolm sinist lainet, mis tähistavad peamisi Guyana jõgesid ja riigi rahvuslind hoatsiin (mõnikord nimetatud ka tuttkanaks).
Kilbi kohal on kujutatud peakate, mis hõlmab riigi põlisrahvast sümboliseerivat sulgedega peakatet, mida nimetatakse ka Cacique'i krooniks, kaks teemanti külgedel, mis tähistavad mäetööstust ja rüütli kiivrit, mis viitab monarhia sümboolikale.
Kõige all on Guyana juhtlause "One people, one nation, one destiny", mis tähendab ühtsed inimesed, üks rahvas, üks saatus.
Ajalugu
Guyanas elab üheksa põlisharu: Wai Wai, Macushi, Patamona, Lokono, Kalina, Wapishana, Pemon, Akawaio ja Warao. Ajalooliselt domineerisid Guyana Lokono ja Kalina hõimud. Hollandlased olid esimesed eurooplased, kes asutasid Guyana aladel kolooniad.
Ala langes Briti võimu alla 1814. aastal, seda tunti Briti Guajaana nime all. pisi|Briti Guajaana 1896. aastal Guyana saavutas Suurbritanniast iseseisvuse 26. mail 1966, jäädes kaudselt briti ülemvõimu alla, ning sai 23. veebruaril 1970 täielikult vabariigiks, jäädes Rahvaste Ühenduse liikmeks. USA välisministeerium ja USA luure keskagentuur (CIA) koos Briti valitsusega mängisid sellel ajal tugevat rolli Guyana poliitilise kontrolli mõjutamisel.
Sarkofaag
pisi|Vaarao [[Mernetaphi sarkofaag]] Sarkofaag on kivist, terrakotast, puidust või metallist kunstipärane surnukirst ehk sark.
Guyana
Ajalugu
1974. aastal rentis Guyana valitsus 3800 aakri suurust maad pastor Jim Jonesi juhitud Ameerika uuele usuliikumisele Peoples Temple. Asula, mida mitteametlikult nimetatakse Jonestowniks, kasvas lõpuks umbes 1000 inimese elanikkonnaks, emigreerus enamasti USA-st. 1978. aastal pälvis Guyana kogu maailmas tähelepanu, kui Jonestownis suri massimõrva/enesetapu läbi 909 inimest.
Sarkofaag
Eesti alade hauakabelitesse ja kirikutesse hakati sarkofaage püstitama 16. sajandil. Kabelites ja kirikuseinte ääres kõrguvad kivisarkofaagid paiknevad hauakambrite peal, kuhu maeti aja jooksul mitmeid ühe suguvõsa ja perekonna liikmeid.
Guyana
Ajalugu
2008. aasta mais kirjutas president Bharrat Jagdeo alla Lõuna-Ameerika Rahvaste Liidu põhiseaduse lepingule UNASUR. Guyana valitsus ratifitseeris lepingu ametlikult 2010. aastal.
Raimond Auling
Raimond Auling (28. detsember 1920 Tartu – 21. märts 1979 Tartu) oli eesti jurist ja kommunistliku partei tegelane.
Guyana
Loodus
Guyana kontrolli all olev ala asub laiuskraadidel 1–9° ja pikkusraadidel 56–66°. Guajaanas elutseb rohkem kui 900 linnuliiki, 225 imetajaliiki ja 880 roomajaliiki ning kasvab üle 6500 taimeliigi.
Raimond Auling
Raimond Auling osales Teises maailmasõjas Punaarmeesse mobiliseerituna. Lõpetas TRÜ 1950. aastal juristina. 1953–1964 oli ta TRÜ riigi ja õiguse teooria ja ajaloo kateedri vanemõpetaja (dotsent). 1954–1957 oli TÜ ajalehe toimetaja . Seejärel töötas 1963–1979 Eesti Ajalooarhiivi (tollal ENSV RAKA) direktorina .
Guyana
Loodus
Riigi võib jagada viieks looduspiirkonnaks; kitsas ja viljakas soine tasandik piki Atlandi ookeani rannikut), kus elab suurem osa elanikkonnast; valge liivavöönd sisemaa poole (künklik liiva- ja savipiirkond), mis sisaldab enamikku Guyana maavaradest; tihedad vihmametsad (Forested Highland Region) riigi lõunaosas; kuivad savannipiirkonnad edelas; ja väikseimad sisemised madalikud (sisemised savannid), mis koosnevad enamasti mägedest, mis tõusevad järk-järgult Brasiilia piirini.
Raimond Auling
Auling tegeles nooruses ujumisega ja veepalliga ning püstitas ka mõne Eesti rekordi; 1959–1963 kuulus Ujumisföderatsiooni presiidiumi. Tegutses ka ujumiskohtunikuna (üleliiduline kategooria; 1961)
Guyana
Pinnamood
Mõned Guyana kõrgeimad mäed on Ayanganna mägi (2042 m), Monte Caburaí (1465 m) ja Roraima mägi (2772 m – Guyana kõrgeim mägi).
Raimond Auling
Raimond Aulingu abikaasa oli tõlkija Evi Auling.
Guyana
Veestik
Neli pikimat jõge on Essequibo pikkusega 1010 km, Courentyne jõgi 724 km, Berbice 595 km ja Demerara 346 km. Courentyne'i jõgi asub Suriname piiril. Essequibo jõe suudmes asuvad mitu suurt saart, sealhulgas 145 km lai Shelli rand piki looderannikut, mis on ühtlasi peamine merikilpkonnade ja muu eluslooduse pesitsusala.
Vihmametsad
Guyanas on Lõuna-Ameerika üks suuremaid inimtegevuse poolt rikkumata vihmametsi, mille mõned osad on inimestele peaaegu ligipääsmatud. Aastal 2012 sai Guyana Norralt 45 miljonit dollari suuruse preemia tõhusate vihmametsade kaitsemeetmete eest.
Rahvastik
Guyanas moodustavad enamuse rahvastikust mehed ja naised alla 30. eluaasta. Kuni 30. eluaastani on ka meeste ja naiste osakaal enamjaolt võrdne, alates 30–34 vanuserühmast on naiste arv suurem. Väga vähesed elavad üle 85. eluaasta ja suurem osa neist on naised. Tegemist on kaasaegse rahvastiku etapiga.
Suurima osa Guyana elanikkonnast moodustavad 16–64-aastased mehed. Osakaalu suuruse poolest järgnevad neile samas vanuserühmas olevad naised. Kõige vähem elab Guyanas üle 65-aastasi mehi ja ca 2 korda rohkem sama vanasid naisi. Riik on jõudnud demograafilise arengu 5. etappi, kuna on märgatav kõrge keskmine oodatav eluiga ja vanemaealiste osakaalu jätkuv tõus. pisi|Guyana rahvastikupüramiid (2020 aasta andmed) pisi|Guyana loomulik iive võrdluses Eestiga(2015–2100) |alt=
Rahvuslik koosseis
Suurim etniline rühm on India-Guajaani rahvas (tuntud ka kui idaindiaanlased), Indiast süvendatud tööliste järeltulijad, kes moodustavad 2002. aasta rahvaloenduse andmetel 43,5% rahvastikust. Neile järgnevad afroguajanalased, Aafrikast pärit orjade järeltulijad, kes moodustavad 30,2%. Segapärandi päritolu Guyana rahvas moodustab 16,7%, põlisrahvad (kohapeal tuntud kui indiaanlased) 9,1%. Põlisrahvaste rühmade hulka kuuluvad arawaksid, Wai Wai, kariibid, Akawaio, Arecuna, Patamona, Wapixana, Macushi ja Warao.
Immigratsioon
pisi|Guyana rahvastiku paiknemine pisi|Guyana majanduse osadest Guyana rahvastiku immigrantide osatähtsus on 2%. Immigrandid pärinevad peamiselt Surinamest, Brasiiliast, Venezuelast. Riigi tõmbetegurid on soe kliima, riigikeeleks inglise keel ja emigreerumist põhjustavad tõuketegurid on töötus, madal elatustase, halb haridus, looduskatastroofide oht(maavärinad). Riigi rändeiive on –7,7‰.
Sündimus ja suremus
Guyanas sünnib tunnis keskmiselt 2 inimest ja sureb keskmiselt 1 inimene. Laste arv sünnituseas naise kohta on 1,89, keskmine naise vanus esimese lapse sünnitamisel on 21 aastat. Imikusuremus on väike, 27,6 last 1000 kohta. Rahvastiku aastane juurdekasv on +0,2%, sellest järeldub, et Guyana rahvaarv kasvab.
Guyanas on inimeste oodatav keskmine eluiga 69 aastat, 72 aastat naistel ja meestel 65 aastat. Oodatav eluiga sünnihetkel on 70 aastat
Majandus
Põhilisteks probleemideks on kvalifitseeritud tööjõu puudus, puudulik infrastruktuur ja kuni viimase ajani suur välisvõlg.
Turism
Turism moodustab 4,4% sisemajanduse kogutoodangust. Guyana suurimad turismi arengueeldused on head looduslikud tingimused: aastaringselt soe ja kuiv kliima, soe ookean, pikk rannajoon, ilus loodus jm.
Populaarsemad turismikohad
Eestis korraldab reise Georgetowni Estravel.
Leet
Leet või Leetspeak (sageli kirjutatud kujul Leet kui 1337, või 13375p34k, ka kujul 13375p33|<) on kirjutussüsteem, mis on levinud peamiselt Internetis, eriti võrgumängudes, nt Counter-Strike, Half-Life, Half-Life 2 ja Team Fortress. Sõna "Leet" tuleneb ingliskeelsest sõnast "elite" tähenduses "parem kui teised"; lihtsamalt öeldes, keegi, kes mängib teistest mingit (arvuti)mängu paremini.
Kietaviškėse vald
Kietaviškėse vald (leedu keeles Kietaviškių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Elektrėnai omavalitsuse territooriumil.
Valla pindala on 56 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1 398 inimest. Valla keskus on Naujosios Kietaviškėse küla, vallamaja asub aadressil Bažnyčios g. 25A. Vallavanema kohusetäitja on Gilučiai vallavanem Kristina Vitartė.
Aastani 1999 kuulus vald Kaišiadoryse rajooni. Aastal 2002 läksid osad valla külad Žiežmariai valla koosseisu.
pisi|Vallamaja pisi|Jagėlonysi raamatukogu pisi|Ilgise järv
Saksofon
Saksofoni perekonnas on soprillosaksofon, sopraniinosaksofon, sopransaksofon, altsaksofon, tenorsaksofon, baritonsaksofon, bass-saksofon, kontrabass-saksofon ja subkontrabass-saksofon.
Sündinud 10. juunil
''Siin loetletakse 10. juunil sündinud tuntud inimesi.
Bent Hamer
thumb|Bent Hamer Bent Hamer (sündinud 18. detsembril 1956 Sandefjordis) on norra filmirežissöör ja -stsenarist.
Tema tuntumad filmid on "Munad", "Köögilood", "Faktootum" ja "O'Horten". Ta on lavastanud ka lühi- ja dokumentaalfilme.
Elu ja looming
Bent Hamer on õppinud Stockholmi Ülikoolis ning Stockholmi Filmikoolis filmiteooriat ja kirjandust.
Tema esimene täispikk mängufilm "Munad" ("Eggs", 1995) äratas kohe suurt tähelepanu. Sverre Hanssen ja Kjell Stormoen mängisid seal koos elavate ekstsentrikute paari.
Mängufilm "En dag til i solen" (1998) räägib meremehe elamustest Hispaanias.
"Köögilood" ("Salmer fra kjøkkenet", 2003) on absurdikomöödia.
Mängufilm "Faktootum" ("Factotum", 2005) on tehtud Charles Bukowski jutukogude ja samanimelise romaani järgi. Peaosades on Matt Dillon ja Lili Taylor.
Mängufilm "O'Horten" (2007) räägib pensionil vedurijuhist.
Kaks tema mängufilmi, "Munad" ja "Köögilood", esilinastusid Cannes'i filmifestivalil.
Bent Hamer on produktsioonifirma BulBul Film (asutatud 1994 Oslos) asutaja ja kaasomanik.
Susan Dougan
Susan Dilys Dougan (abiellumiseni Ryan; sündinud 3. märtsil 1955) on Saint Vincenti ja Grenadiinide riigitegelane, alates 1. augustist 2019 Saint Vincenti ja Grenadiinide kindralkuberner. Ta on riigi ajaloo esimene naissoost kindralkuberner.
Ta pälvis 19. jaanuaril 2020 Order of St Michael and St George'i. Ta on Briti impeeriumi ordu ohvitser.
2007. aasta Vormel 1 hooaeg
2007. aasta Vormel 1 hooaeg oli Vormel 1 maailmameistrivõistluste 58. hooaeg. Hooaeg algas 18. märtsil Melbourne'is ja lõppes 21. oktoobril São Paulos. Kokku peeti 17 etappi. Maailmameistriks tuli Kimi Räikkönen.
Uute sõitjatena lisandusid Lewis Hamilton, Heikki Kovalainen, Adrian Sutil, Sebastian Vettel ja Kazuki Nakajima.
Hooaega varjutasid spioneerimiskahtlused. McLareni meeskond tunnistati süüdi salajase info omandamises Ferrari tehniliste üksikasjade kohta ning meeskond jäi ilma konstruktorite arvestuses kogutud punktidest.
Punktiseis
1 – Austraalia, 2 – Malaisia, 3 – Bahrein, 4 – Hispaania, 5 – Monaco, 6 – Kanada, 7 – USA, 8 – Prantsusmaa, 9 – Suurbritannia, 10 – Euroopa, 11 – Ungari, 12 – Türgi, 13 – Itaalia, 14 – Belgia, 15 – Jaapan, 16 – Hiina, 17 – Brasiilia
Valge Tārā
Valge Tārā ehk Sitatārā  tiib.(Sgrol-dkar [dol-kar] mong.k. (Цагаан-Дара-ехе) on üks kahekümne ühest eri nimega Tārāst, endise Venemaa presidendi Dmitri Medvedevi varjunimi.
mantra ; OM. TARE TUTARE TURE. MAMA AYUR PUNYE JNANA PUSHTIM KURU, SWAHA
thumb| Valge Tārā prillidega V.Väärtnöu [[thanka]]
Magneesium
pisi|Magneesiumikristallid pisi|Magneesium lehtmetalli rullides ja valuplokkidena pisi|Magneesiumi sisaldavad toidud
Magneesium on keemiline element järjenumbriga 12.
Magneesium kuulub kolmandasse perioodi. Tema elektronkonfiguratsioon on [Ne]3s2. Magneesiumi ioonil Mg2+ on sama elektronkonfiguratsioon nagu neoonil, sest kaks 3s-elektroni on ioonil puudu.
Tal on kolm stabiilset isotoopi massiarvudega 24, 25 ja 26 (magneesium-24, magneesium-25 ja magneesium-26). Saadud on ka tehisisotoope.
Suhteline aatommass on 24,305.
Võrdlus berülliumi ja alumiiniumiga
Magneesium erineb alarühmakaaslasest berülliumist aatomi ja iooni mõõtmete poolest (ioonide Be2+ ja Mg2+ raadiused on vastavalt 0,034 ja 0,078 nm).
Perioodinaabrist alumiiniumist erineb magneesium valentsielektronide väiksema arvu ning aatomi suhteliselt suurte mõõtmete poolest.
Magneesiumil avalduvad metallilised omadused tugevamini kui berülliumil ja alumiiniumil. Magneesiumile on vähem iseloomulik kovalentse sideme moodustumine ja iseloomulikum ioonilise sideme moodustumine kui berülliumile ja alumiiniumile. Selles suhtes on ta lähemal tüüpilistele metallilistele elementidele kaltsiumi alarühmast.
Levik
Isotoobid jagunevad järgmiselt: magneesium-24 78,6%, magneesium-25 10,11% ja magneesium-26 11,29%.
Magneesium on litofiilne element, mis kontsentreerub Maa vahevöösse ja maakoorde.
Maal ei leidu teda looduses vabalt, vaid ainult ühendite koosseisus oksüdeerituna.
Vahevöös
Ta on vahevöös hapniku ja räni järel levikult kolmas element ning moodustab umbes 20% vahevöö massist.
Maakoores
Magneesiumi leidub maakoores 2,0 mooliprotsenti või 2,1% või 2,4 massiprotsenti või umbes 2,8 massiprotsenti ja ta on seal leviku poolest keemilistest elementide seas 7. kohal.
Mineraalides ja kivimites
Magneesium kuulub ligikaudu 200 mineraali koostisse. Need on vees raskesti lahustuvad karbonaatsed (eriti dolomiit ja magnesiit), sulfaatsed ja silikaatsed mineraalid (viimaste seas domineerib oliviin) ning oksiidsed, hüdroksiidsed, fosfaatsed, arsenaatsed, boraatsed, nitraatsed ja oksalaatsed mineraalid.
Võrreldavate mõõtmete tõttu saab magneesiumiioon kristallvõres vahetevahel asendada raud(II)-, koobalti-, nikli- ja tsingiiooni.
Ultraaluselistes kivimites sisaldub magneesiumi 35 g/t, aluselistes kivimites 10 g/t ja happelistes kivimites 2 g/t; seda põhjustab eriti oliviini ja pürokseeni sisalduse vähenemine "happelisuse" kasvades.
Suures kontsentratsioonis on magneesiumi evaporiitides, eriti mineraalides magnesiidis, epsomiidis ja dolomiidis.
Kaltsiumi diageneesis võib lubjakivisetete kaltsium aja jooksul osaliselt asenduda magneesiumiga. Dolomiit on magneesiumi sisaldavatest mineraalidest eriti levinud, kohati suurte mäemassiivide valdava mineraalina. Peaaegu täielikult koosnevad dolomiidist Dolomiidid.
Ka magnesiit on väga levinud.
Seal, kus mere kuivades ladestub kaalisool, leidub ka kainiiti ja kiseriiti.
Magneesiumi sisaldavate mineraalide seas on:
Maailmameres
Ammendamatud magneesiumivarud on ookeanides ja meredes. 1 kuupmeeter merevett sisaldab 1300 g/t (kuni 1,35 kg) magneesiumiioone Mg2+ ja kuni 0,38% magneesiumkloriidi.
Soolajärvedes
Mõne soolajärve vees on kuni 30% magneesiumkloriidi.
Vihmavees
Vihmavees on magneesiumi 1–50 g/t.
Organismides
Magneesium esineb ka mikroelemendina loomses organismis.
Füüsikalised omadused
Magneesiumi tihedus on normaaltingimustel (20 °C) 1,738 g/cm3. See on väike tihedus, umbes 1/4 terase tihedusest.
Magneesiumi sulab temperatuuril 648,8 °C, keemistemperatuur on 1107 °C või 1095 °C.
Magneesium on hõbevalget värvi ja läikiv.
Ta on metall. Berülliumist on ta pehmem ja plastilisem.
Keemilised omadused
pisi|MgO monokristallile elektronkiiraurustatud nikli kile oli lõõmutatud 10 tundi vaakumis atomaarselt sileda pinna saamise eesmärgiga. Skaneeriva elektronmikroskoobi kujutis, kus on näha kile morfoloogia muutust CVD grafeeni sünteesi katse käigus Magneesium on keemiliselt küllaltki aktiivne.
Õhu käes moodustub tavalistel temperatuuridel magneesiumi pinnale õhuke, kuid tihe mati värvusvarjundiga oksiidikiht, mis kaitseb metalli edasise reageerimise eest õhuhapnikuga. Happed, alused ja mõned muud ühendid lahustavad selle oksiidikihi ning panevad metalli reageerima vee või õhuga. Kõrgetel temperatuuridel magneesiumipulber, -laast või -riba (millel on ruumalaga võrreldes suur pindala) süttib ning põleb pimestava valge valgusega magneesiumoksiidiks (MgO). Suuremate kompaktsete metallitükkidena ei ole magneesium eriti tuleohtlik.
Magneesium on nii tugev redutseerija, et ta reageerib ägedalt kuiva jääga: 2Mg + CO2 → 2MgO + C. Magneesium oksüdeerub magneesiumoksiidiks ja kuiv jää redutseerub tahkeks süsinikuks. Magneesium redutseerib ka vääveldioksiidi vabaks väävliks.
Tavalisel temperatuuril magneesium vees ei korrodeeru. Reageerimine külma veega on väga aeglane, sest reaktsioonisaadus magneesiumhüdroksiid on halvasti lahustuv. Kuumutamisel reaktsioon kiireneb, sest magneesiumhüdroksiid hakkab paremini lahustuma; eraldub ka gaasiline divesinik: Mg + 2H2O = Mg2+ + 2OH– + H2.
Magneesium lahustub hapetes väga energiliselt, kusjuures moodustuvad divesinik ja Mg2+-ioonid: tekib sool. Erandiks on vesinikfluoriidhape ja fosforhape, milles magneesium lahustub raskesti ning magneesiumi pinnale tekib edasist reageerimist takistav soolakiht. Aluseliste lahustega reageerib vähe, sest pinnale moodustub reaktsioonisaadustest kaitsekiht. Leelistega praktiliselt ei reageeri.
Paljud soolade lahused korrodeerivad ka magneesiumi. Kaitseks korrosiooni eest magneesiumist ja selle sulamitest detaile tavaliselt lakitakse, galvaanitakse või oksüdeeritakse kromaadiga.
Magneesium reageerib ka paljude teiste elementidega, näiteks lämmastikuga (kuumutamisel tekib magneesiumnitriid (Mg3N2). Teda oksüdeerib ka väävel.
Sirje Eelma
pisi|Sirje Eelma 2002. aastal Sirje Eelma (sündinud 17. novembril 1950 Tallinnas) on eesti graafik.
Magneesium
Keemilised omadused
Magneesium reageerib kergesti halogeenidega.
Sirje Eelma
Ta on lõpetanud 1968. aastal Pärnu 4. Keskkooli. Aastatel 1970–1975 õppis Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis, mille lõpetas moekunstnikuna.
Magneesium
Ühendid
pisi|Etanooli tilgutamine magneesiumoksiidile Magneesiumi ühenditel on rida sarnasusi teiste leelismuldmetallide ja tsingi ühenditega. On ka erinevusi: näiteks lahustuvuse poolest sarnanevad nad rohkem liitiumi ühenditega.
Sirje Eelma
Aastatel 1975–1983 töötas ta Tallinnfilmis kostüümikunstnikuna, seejärel vabakutselise kunstnikuna.
Magneesium
Ühendid
Magneesiumi oksüdatsiooniaste on tavaliselt +2, isegi magneesiumhüdriidis (MgH2). Intermetalliliste ühendite puhul kindlat oksüdatsiooniastet ei ole.
Sirje Eelma
Kuulub 1983. aastast Kunstnike Liitu.
Magneesium
Ühendid
Magneesiumi ühendid on tavaliselt valget värvi või värvitud.
Sirje Eelma
Näitustel hakkas esinema 1970. aastate keskel, kuid suurema tähelepanu pälvis 1980. aastate algul. Vabagraafikas kasutab ta peamiselt sügavtrükitehnikaid (eriti oforti, akvatintat ja carborundumit) ning segatehnikaid. Lisaks graafikale on ta viljelenud ka keraamikat ja portselanmaali. Eelma loomingu peamised lähteallikad on loodus, arhitektuur ja rõivamood.
Magneesium
Ühendid
Neid on looduses suurel hulgal, näiteks karbonaadina dolomiidi koostises. Dolomiiti leidub tervete mägedena. Samuti on neid näiteks mitmetes asbestides ning soolakaevandustes, kus nad võivad esineda näiteks karnalliidi ja kiseriidina. Peale selle sisaldab magneesiumi merevesi, sealhulgas magneesiumkloriidina (MgCl2). Mereveest saadakse raskesti lahustuvat magneesiumhüdroksiidi (Mg(OH)2) kaltsiumhüdroksiidi lisamise teel. Magneesiumhüdroksiidi kasutatakse muu hulgas paberitööstuses ja heitgaaside puhastamiseks vääveldioksiidist ja vääveltrioksiidist; moodustuvad magneesiumsulfit (MgSO3) ja magneesiumsulfaat. Peale selle kasutatakse magneesiumhüdroksiidi mitme soola, näiteks magneesiumsulfaadi ja magneesiumkloriidi sünteesiks. Viimane on veevabas vormis lähteaine vaba magneesiumi tootmisel elektrolüüsi teel.
Sirje Eelma
Isiklikku
Sirje Eelma on Herald Eelma vennatütar.
Magneesium
Ühendid
Lahustuvad magneesiumiühendid on kibeda maitsega.
Magneesiumoksiid on aluseline oksiid.
Paljusid magneesiumiühendeid kasutatakse meditsiinis. Kergesti lahustuvat magneesiumsulfaati (MgSO4∙7H2O), nagu ka mõnd teist magneesiumisoola, kasutatakse lahtistina. Magneesiumperkloraat (Mg(ClO42), on hästi vett imav ja seda kasutatakse kuivatusvahendina. Kokkupuutel orgaaniliste ainetega võib ta põhjustada plahvatust, sest ta sisaldab väga oksüdeerivat kloraatiooni. Magneesiumoksiidi (MgO; magnesia usta) saadakse magneesiumhüdroksiidi või magneesiumkarbonaadi kuumutamisel; viimast leidub mineraal magnesiidis. Magneesiumhüdroksiidkarbonaat (magnesia alba) saadakse näiteks naatriumkarbonaadi lisamisel magneesiumisoolade lahustele. Kui magneesiumkarbonaati kuumutatakse umbes 800 °C-ni, saadakse peen magneesiumoksiidi pulber, mida meditsiinis kasutatakse happeid neutraliseeriva vahendina. Samuti võib seda kasutada sideainena, sest ta reageerib veega. Koos magneesiumkloriidi kontsentreeritud lahusega tekib magneesiatsement, mida koos erinevate täiteainetega võib kasutada muu hulgas vuukide täitmiseks. Kui magneesiumoksiidi kuumutada umbes 1600 °C-ni, võtab ta kompaktse kuju, milles teda saab kasutada elektriahjude voodrina ning tiiglitena kõrge sulamistemperatuuriga metallide ja sulamite sulatamiseks, sest tema sulamistemperatuur on 2800 °C ning ta on ka kõrgetel temperatuuridel keemiliselt väga stabiilne.
Magneesiumi intermetallilised ühendid ja magneesiumisulamid
pisi|Magneesiumsulamist mootoriplokid
Magneesiumorgaanilised ühendid
Orgaanilised ühendid koostisega RBr, näiteks fenüülbromiid (C6H5Br) ja etüülbromiid (C2H5Br) reageerivad veevabas eetris magneesiumiga, nii et moodustuvad Grignardi reaktiivid koostisega RMgBr. Neid kasutatakse laialdaselt orgaanilises sünteesis, näiteks alkoholide ja hapete sünteesiks (Grignardi reaktsioon).
Magneesiumi roll taimses organismis
Magneesium on taimedele makrotoitaine.
Ta on keskse aatomina klorofülli molekuli koosseisus.
Magneesiumi roll loomses organismis
Kui inimene kaalub 60 kg, siis on tema kehas on umbes 25 g magneesiumi, sellest 70% luudes. Peaaegu pool magneesiumist esineb rakusiseselt katioonina, peamiselt lihastes, ja ülejäänu on luustikus fosfaatsete komplekssoolade koosseisus. Lihased sisaldavad magneesiumi umbes 20–25 mg 100 g kohta, veri 2–3 mg 100 g kohta. Vereseerumis on magneesiumi kontsentratsioon 0,71–0,94 mmol/l.
Magneesiumi ioonid on aktivaatorid reaktsioonides, mis nõuavad ATP-d, näiteks lihase kokkutõmbumine, naatrium-kaalium-pump ning valkude, rasvade ja nukleiinhapete süntees. Neil on tähtsus muu hulgas närviimpulsside ülekandes.
Magneesium osaleb soolade koostises luukoe ja hammaste tekkes.
Ta on inimesel üle 300 ensüümi aktivaator või kofaktor. Tal on muu hulgas fosfaatide ainevahetuse regulaator.
Magneesiumipuudulikkus
Toitumisest tingitud magneesiumipuudulikkust inimesel ei tunta, kuid mao ja soolte haigused võivad vähendada magneesiumi imendumist ning neeruhaiguste, alkoholismi ja pikaajalise diureetikumide tarvitamise korral võib esineda magneesiumipuudulikkus, mis avaldub lihasnõrkuse ja krampidena. Arvatakse, et magneesiumipuudulikkus võib suurendada ateroskleroosi ja rütmihäirete riski.
Vajalik magneesiumikogus
Euroopa Toiduohutusamet soovitab meestele 350 mg ja naistele 300 mg magneesiumi päevas. Lastele vanuses 1–3 aastat on soovituslikuks päevaseks koguseks kehtestatud 170 mg/päevas mõlemale soole. 3–10-aastaste laste soovituslik päevane annus on 230 mg/päevas. Laste puhul vanuses 10–18 aastat on soovituslikuks päevaseks päevaseks koguseks poistele 300 mg ja tüdrukutele 250 mg päevas.
Magneesiumi sisaldavad toiduained
Tähtsamad magneesiumi allikad on puu- ja köögiviljad (eriti aprikoosid, virsikud, tomatid ja kapsas). Seda saadakse ka teraviljasaadustest, piimast ja lihast.
Tootmine
Magneesiumi toodetakse mineraalidest, näiteks karnalliidist ja dolomiidist, ning eriti mereveest.
Laminaarne voolamine
pisi|Voolu asetatud keha. Laminaarne voolamine (lad. lamina - leht, plaat, lame) on vedeliku või gaasi selline voolamine, kus aineosakestel on vaid ühtlane voolusuunaline kiirus, voolamine on korrapärane. Voolu teele asetatud kehaga vahetult kokku puutuv gaasi või vedeliku kiht, nn piirikiht võib olla laminaarse vooluga või ka hõõrdumise tagajärjel pidurdunult turbulentne. Näiteks torus suureneb voolukiirus telje suunas ja saavutab oma maksimaalse väärtuse teljel.
Vedeliku või gaasi laminaarset voolamist võib kujutleda paljude õhukeste vedelikukihtide libisemisena üksteise peal. Need kihid ei segune.
Magneesium
Tootmine
Rea protsesside, sealhulgas kaltsineeritud dolomiidi ja merevee vahelise reaktsiooni (reduktsiooni) teel saadakse magneesiumkloriid. Metall eraldatakse elektrolüüsi teel sulatatud kloriidist; väikese tiheduse tõttu tõuseb magneesium pinnale, kust ta imetakse välja.
Magneesiumi toodetakse veel silikotermilise redutseerimise teel magneesiumoksiidist.
Magneesiumi toodetakse ka asbestijäätmetest (magneesiumsilikaat). Üha enam toodetakse magneesiumi ja selle sulameid jäätmetest.
Magneesiumivarud on praktiliselt piiramatud.
Magneesiumi kasutamine
Magneesium on väga kerge metall ning temast valmistatud detailid on näiteks terasdetailidest üle kahe korra kergemad. Selle omaduse tõttu võiks ta olla suurepärane materjal mitmesuguste konstruktsioonide tarvis. Ühtlasi on magneesium ka kõige kergem metall, mida konstruktsioonimaterjalina kasutatakse. Puhas magneesium on pehme ja peab nii keemiliselt kui ka mehaaniliselt vähe vastu. Seetõttu tuleb tema kasutamine konstruktsioonimaterjalina kõne alla ainult sulamitena. Selle sulamid on samuti kerged, kuid paremate mehaaniliste omadustega. Alumiiniumi lisamine aitab üldiselt suurendada elastsuspiiri, tsingi lisamine teeb sulami kergemini töödeldavaks, mangaani lisamine suurendab korrosioonikindlust. Lisandina kasutatakse ka aktiniide. Magneesiumisulameid kasutatakse raketi-, lennuki- ja autotööstuses ning mitmes masinatööstuse harus. Kõige tähtsam magneesiumisulam on elektron (3–10% alumiiniumi, 0,2–3% tsinki, ülejäänu magneesium), mida tugevuse ja väikese tiheduse tõttu kasutatakse rakettide ja lennukite ehitamisel.
Pulbrilist magneesiumi kasutatakse valgustus- ja signaalrakettides ning süütepommides. Enne välklambi kasutuselevõttu pildistati magneesiumisähvatuse valgusel. Magneesiumi on kasutatud ka välklampides.
Magneesiumanoodide kasutamine kuumaveeboilerites vähendab korrosiooni ja katlakivi sadestumist boileri seintele. Magneesiumi kasutatakse laevade, naftaplatvormide, nafta- ja gaasijuhtmete teraskonstruktsioonide katoodiliseks kaitsmiseks.
Magneesiumi kasutatakse redutseerijana metallide (titaan, tsirkoonium, hafnium, berüllium, toorium, uraan) tootmisel.
Magneesiumi kasutatakse elektripatareides terase ja teiste metallide väävlitustamiseks ja deoksüdeerimiseks ning sepistatava malmi valmistamiseks.
Magneesiumiühendeid kasutatakse terase, tsemendi, väetiste, tulekindlate materjalide jm muude keraamiliste materjalide, klaasi, ravimite, värvide jm valmistamiseks.
Magneesiumi sisaldavaid Grignardi reagente kasutatakse orgaanilises sünteesis (Grignardi reaktsioon).
Meditsiinis
Vett sisaldavat magneesiumsulfaati ((MgSO4 • 7H2O)) kasutatakse lahtistina ja lihastesse süstimiseks rahustava vahendina.
Magneesiumoksiidi kasutatakse antatsiidina maohappesuse vähendamiseks ja lahtistina. Maos toimub reaktsioon MgO + 2HCl → MgCl2 + H2O ning seejärel peensooles MgCl2 + 2NaHCO3 → MgCO3 + 2NaCl + CO2 + H2O. Erinevalt teistest lahtistitest puudub magneesiumoksiidil ebameeldiv maitse, mistõttu ta sobib ka lastele.
Magneesiumkarbonaati ja muid magneesiumiühendeid kasutatakse antatsiididena, näiteks ülihappesuse korral. Ühend läbib seedekulgla peaaegu seedimatuna. Sellepärast manustatakse seda tablettidena suures koguses.
Magneesiumiühendeid kasutatakse ka lahaste tsemendi koostises.
Ajalugu
Magneesiumiühendeid tunti ammu enne elemendi avastamist. Magnesia usta ('põletatud magneesia') nimetusega tunti magneesiumoksiidi, magnesia alba ('valge magneesia') nimetusega magneesiumkarbonaati või magneesiumoksiidi ja magneesiumkarbonaadi määramata vahekorras hüdraaditud segu. Nende nimetuste järgi on ka magneesium ise nimetuse saanud. Arvatavasti on magnesia nimetuse saanud Vana-Kreeka maakonna Tessaalia piirkonna Magneesia järgi: sealt saadi nimetatud aineid (samuti magnetiiti ja mangaani ühendeid).
Esimene, kes magneesiumi ühendeid süstemaatiliselt uuris, oli šoti füüsik ja keemik Joseph Black. Aastal 1755 näitas ta teoses "De humore acido a cibis orto et Magnesia alba", et lubjakivi (kaltsiumkarbonaat) ja magnesia alba (magneesiumkarbonaat), mida tol ajal sageli segi aeti on erinevad ained. Ta käsitas magnesia alba 't uue elemendi karbonaadina. Sellepärast nimetatakse Blacki sageli magneesiumi avastajaks, kuigi ta ei saanud magneesiumi lihtainena.
Aastal 1808 sai Humphry Davy magneesiumi, elektrolüüsides niisutatud magneesiumhüdroksiidi Volta samba abil. Ta ei saanud seda küll mitte puhtal kujul, vaid amalgaamina, sest ta töötas elavhõbedast katoodiga: ta elektrolüüsis õigupoolest elavhõbeoksiidi ja magneesiumoksiidi segu. Ta näitas, et magneesia (magneesiumoksiid) on uue metalli oksiid. Selle metalli nimetas ta algselt magniumiks.
Aastal 1828 õnnestus prantsuse keemikul Antoine Bussyl saada kuiva magneesiumkloriidi kuumutamisel kaaliumi kui redutseerijaga saada väikeses koguses magneesiumi.
Aastal 1833 sai Michael Faraday esimesena magneesiumi sula magneesiumkloriidi elektrolüüsi teel. Neile katsetele tuginedes töötas saksa keemik Robert Wilhelm Bunsen 1840ndatel ja 1850ndatel välja menetluse magneesiumi saamiseks soola sulatamise teel omaleiutatud Bunseni elemendi abil. Aastal 1852 töötas ta välja elektrolüüsielemendi suuremates kogustes magneesiumi saamiseks sulast veevabast magneesiumkloriidist.
Konrad II (Saare-Lääne piiskop)
Konrad II (surnud 1374) oli Saare-Lääne piiskop 1363–1374.
Konrad II andis 12. aprillil 1364 igale Saare-Lääne piiskopkonda külastavale kaupmehele vabastuse tollimaksust ja rannaõigusest.
Ta sõlmis 30. juulil 1368 liidu Rootsi kuninga Albrechtiga.
20. jaanuaril 1369 pani ta kirikuvande alla Gotfried Warendorpi, kes nimetas end Tartu dekaaniks. Selle otsuse langetas Konrad II Lihulas.
Kristiina Kaasik
Kristiina Kaasik (aastani 1965 Kristiina Van Jung; sündinud 26. jaanuaril 1943 Tallinnas) on eesti maalikunstnik.
Ta lõpetas 1961. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1967. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi teatridekoratsiooni erialal.
Looming
Alates 1965. aastast on tal olnud isikunäitusi nii Eestis kui ka välismaal.
Oma teostes väärtustab Kaasik ennekõike värvide omavahelisi suhestumisi ehk värvimaagiat. On olnud ka kunstirühmituse ANK '64 liige.
Stanisław II
thumb|right|Stanisław II Stanisław II August Poniatowski (17. jaanuar 1732 – 12. veebruar 1798) oli viimane Poola kuningas aastatel 1764–1795.
Poniatowski oli Katariina II armuke ning sai tema toetusel Poola kuningaks. Vastupidi keisrinna ootustele ei ajanud Stanislaw aga mitte Venemaa huve silmas pidavat poliitikat, vaid püüdis Rzeczpospolita (Poola-Leedu ühisriigi) sõltumatust tugevdada. Sealjuures sattus ta aga vastuollu ümbritsevate suurriikide – Preisimaa kuningriigi, Saksa-Rooma riigi ja Venemaa keisririigiga.
Stanisław Poniatowski valitsemisajal toimusid Poola jagamised (1772, 1792 ja 1795). Viimase jagamisega kadus Poola maakaardilt ning Stanislaw kaotas nii ka oma kuningatiitli. Ta veetis oma elu viimased aastad sisuliselt vangina Peterburis.
Bari konföderatsioon
Venemaa ja Preisimaa sekkusid Rzeczpospolita siseasjadesse, tõstatati nn dissidentide küsimus ehk nõuti mittekatoliiklastele (protestandid ja õigeusklikud) katoliiklastega võrdseid õigusi. Stanisław Poniatowski, alustas aastal 1764 poliitilisi reforme, mille eesmärgiks oli alla suruda seni riigis kehtinud šlahtademokraatia. Eriti suuri vastuolusid põhjustasid luterliku Preisimaa ja õigeuskliku Venemaa kavatsused anda Poola Krooni maadel ja Leedus elavatele teiseusulistele katoliiklastega võrdsed poliitilised õigused. 1768. aasta suvel andis Poola seim nõudmistele järele. See vallandas Poolas kodusõja, kus katoliiklased moodustasid kuningavastase liidu.
Poola jagamised
, Esimene Poola jagamine 25. juulil 1772 Peterburis alla kirjutatud konventsioonis deklareerisid Venemaa, Austria ja Preisimaa silmakirjalikult, et on otsustanud Poolas „rahu ja korra taastada“. Kompenseerimaks nende sellesuunalisi pingutusi, olevat neil „ajalooline õigus“ teatavaile Poola aladele. Poola kaotas 29% oma territooriumist. Venemaale anti Läti idaosa (Latgale) ja sellega külgneva Valgevene alad (Polotsk ja Vitebsk). Austria sai Galiitsia, mis läks Vene võimu alla alles 1939, Preisimaa aga Poola lääne- ja põhjapoolsed alad (Pommeri ja osa Suur-Poolast).
Rzeczpospolita põhiseadus
pisi|3. mai konstitutsiooni vastuvõtmine. [[Kazimierz Wojniakowski maal (1806)]] 3. mail 1791 võeti vastu Rzeczpospolita (Poola) esimene põhiseadus, mis oli esimene Euroopas ja teine maailmas. Põhiseadusega püüti kehtestada võimude lahususe põhimõte. Eraldati seadusandlik, täidesaatev ja kohtuvõim. Esimest korda peeti kodanikena silmas mitte üksnes aadlit, vaid ka linlasi ja talupoegi. Kehtestati kahekojaline seim. Kaotati igaüheveto ja selle asemel hakkasid seimi mõlemad kojad otsuseid vastu võtma lihthäälteenamusega. Kaotati valitav monarhia, mis asendati päriliku monarhiaga. Uue monarhi valimised pidid toimuma üksnes siis, kui vana dünastia välja sureb.