cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Notariaat
Eesti notariaadi ajalugu
Vanimad kirjalikud teated notariaaltegevusest Eestis pärinevad aastast 1360, kui Tallinna raekirjutaja nimetas end notariks. 19. sajandist pärinevad kindlamad korraldused notarite tööks, sest Venemaal viidi läbi justiitsreform ning kehtestati otstarbekad ja moodsad seadused. Järk-järgult hakkas reformi mõju kehtima ka Balti kubermangudele. Seetõttu kujunes Eestis lõplikult välja nn ladina tüüpi notariaat. Notar on riigiametnik, notarite piirarvu ning tööpiirkonna määravad riik. Samas on notarid vaba elukutse esindajad, kes ei saa riigilt palka.
Vene impeeriumi lagunemise ja Eesti Vabariigi loomise järel säilis senine notariaalsüsteem mõnede erisustega. Suurim muutus oli üleminek eesti keelele. Kehtima jäid seni olemas olnud normid. Eesti Vabariigi ajutine notariaalseadus jõustus 28. aprillil 1919. Vabariigi sünniga tekkis vajadus teha ka revisjon olemasolevate notarite kohta, et selgitada välja kel sobib ametis jätkata. Tuli määratleda notarite optimaalne arv ning tegutsemise piirkonnad, samuti luua tuli notarite eksamineerimise kord ja pidi laiendama oskussõnavara.
Eesti annekteerimine tõi kaasa riiginotariaadi loomise 1. jaanuaril 1941, sest ladina notariaat oli kommunistlikule võimule vastuvõetamatu. Saksa võimu ajal kehtis anneksioonieelne notariaalkorraldus. Eesti taasokupeerimise järel taastati 1941. aastal tehtud ümberkorraldused. Notarite töö tehnilised vahendid jäid aja möödudes üha rohkem maha arenenud maailma omadest.
Notariaalse tegevuse ülesanded
Notaritel on saladusehoidmise kohustus, kõik andmed mis töö käigus ilmnevad on salastatud ning see kohustus kohaldub ka notaribüroo töötajatele. Kogu teave, mis notariaalse tegevuse korraldamiseks on vajalik, on selle kohustusega kaitstud. Kohustus püsib ka pärast notari ametist lahkumist. Notar võib andmeid oma ametitoimingute kohta jagada vaid neile, kelle nõudmisel või kelle kohta toiming tehti.
Notari ametitoimingute hulka kuuluvad tõestamistoiming, pärimismenetluste korraldamine, volikirja kehtetuks tunnistamine, kokkulepete tunnistajaks olemine, abielu sõlmimine ning lahutamine, erinevate lepingute tunnistuste väljastamine, raha, väärtpaberite ja dokumentide hoiustamine, registritesse andmete kandmine ja nendega tutvuda võimaldamine.
Tõendamise tagamine on notariaalse tegevuse üks peamisi eesmärke. Tehingute jaoks on tõendite tagamine notariaalse tõestamise siht. Tehingute juures on notaritel hoiatamisfunktsioon ehk kaalutluse tagamise ülesanne. Notarid teavitavad isikut tehinguga kaasnevatest kohustustest ja tagajärgedest. Notar peab klienti teavitama tehingu rikkumistest, mida klient ise ei ole tajunud. Vajaduse korral tuleb soovitada tehingust loobumist. Teabe tagamise tõttu on järeldatud, et lepingu kujundamine peab olema õiglane. Arvatakse, et notariaalsed lepingud on osaliste jaoks võrdsemad kui tõestamata lepingud.
Notari tasu
Notari tasu on seotud notariaaltoimingu ning sellega seotud teenuste osutamisega. Notarite tasu reguleerib notari tasu seadus. Notarid võivad tasu vastu võtta ainult seaduses sätestatud määral ja korral. Notarid ei tohi kokku leppida seaduses sätestatutest erinevates tasudes. Ametiteenuste osutamisel on tasu kokkuleppeline. Tehingute puhul arvutatakse tasu tehingu objektiks oleva asja või õiguse väärtuse alusel.
Zvejnieki (Jaunsāti vald)
Zvejnieki on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Jaunsāti vallas.
Küla asub valla põhjaosas Abava jõe ja Jaunsāti kruusakarjääri moodustunud tiikide vahel. Zvejnieki jääb valla keskusest Abavniekist 2,7, piirkonna keskusest Tukumsist 16,4 ning Riiast 81,8 kilomeetri kaugusele.
Venjoki kihelkond
pisi|Venjoki kirik pisi|Venjoki kirik 2019. aastal Venjoki (vene keeles Славянка, Slavjanka, saksa Slawanka)  on endine ajalooline ingerisoome luteriusuline kihelkond Ingerimaal. See oli rahvaarvult Ingerimaa suurim kihelkond. Ajalooliselt kuulus kihelkond Ingerimaa ja seejärel Peterburi kubermangu. Nüüdisajal jääb kunagise kihelkonna territoorium Leningradi oblasti Peterburi linna ja Gattšina rajooni maa-aladele, hõlmates ka mitut suuremat linna ja linnalist asulat, nagu Puškin, Pavlovsk, Aleksandrovskaja, Pulkovo, Slavjanka ja Ust-Slavjanka.
Ajalugu
Venjoki kihelkond asutati 1641. aastal. Rootsi ajal kuulusid abikogudusena selle juurde ka Liissilä ja Inkere kabelikogudused. 1803. aastal valmis koguduse jaoks Popova külla uus, soome arhitekti Juhana Saloneni projekti järgi ehitatud nn topeltristi põhikujuga (soome keeles kaksoisristikirkko) puukirik. 1883. aastal hakati vana puukiriku asemele ehitama uut, gooti stiilis kivikirikut, mis õnnistati sisse 1885. aasta 1. novembril Püha Maarja Magdaleena kirikuks. Kiriku arhitektiks oli venelane Aleksander Vidov ning kirik mahutas 1100 istekohta. 1890-ndatel töötas koguduse juures pühapäevakool.
1937. aasta 1. septembril arreteeriti koguduse tollane õpetaja Pekka Braks süüdistatuna spionaažis ning hukati 15. novembril. Koguduse viimane jumalateenistus toimus 19. septembril, misjärel kirik suleti ning hoone võeti kasutusele klubina. Tänapäeval tegutseb hoones laboratoorium.
Rahvastik
Venjoki oli Ingerimaa üks suuremaid ja tihedama asustusega kihelkondi. 1848. aastal elas etnograaf Peter von Köppeni järgi kihelkonnas 8346 ingerisoomlast, kellest suurema osa moodustasid savakod. Ingerisoomlastest enamuse kõrval leidus ka vähemal hulgal venelasi, isureid ja sakslasi.
Venjoki külad
Anttila, Glaasova, Haapasaari, Haikkola, Hampaala, Hietakylä, Humalasaari (Hynnisi), Huuhka, Hyvösi, Hällölä, Häyhäsi, Hörkkölä, Jäniskylä, Kaakkala, Kapasi, Kaskisaari, Kekälekylä, Kelola (Jurkina), Kiiskilä, Kivola, Kokkola, Kommola, Koprala, Korhosi, Korkanmäki, Korkeamaa, Kouru (Kotsalainen), Koussula, Kuivila, Latukka, Leppälä, Luukkasi, Lyysmäki, Länkioja, Marinova, Mestilä, Montila, Mosina, Mosinanmylly, Novavesti, Paapala, Pappilanautio, Patamäki, Pieni-Ruussova, Pieni-Saklina (Ahola), Pieni-Selkelevä, Piisinä, Poritsa, Porttila, Poru, Pääsölä, Rahkola, Rajakivi, Repola, Ripsevä, Ropola, Rusinautio (Rusila), Rönölä, Saamosti, Saapru, Saksala, Sintosi, Suosaari, Suuri-Kattilaisi, Suuri-Ruussova, Suuri-Saklina, Suuri-Selkelevä, Särtsä, Tanilova (Hantsula), Tonnila, Torasaari, Tärölä, Uusi-Kattilaisi, Uusikylä, Uusi-Onttola, Vanhala, Vanhamoisio, Vanhamylly, Vanha-Onttola, Vekkilä, Ventola, Verevä, Vähikkälä, Väärälä.
Maija Dragūne
Maija Dragūne (sündinud 19. märtsil 1945 Riias) on läti kunstnik.
Eluloolist
1963. aastal lõpetas ta Janis Rozentalsi nimelise Riia Kunstikooli (läti keeles Jaņa Rozentāla Rīgas Mākslas vidusskola), 1964–1970 õppis Läti Kunstiakadeemia graafikateaduskonnas, tema diplomitöö juhendaja oli Pēteris Upītis.
Aastatel 1979–1994 töötas Maija Dragūne kirjastuse Liesma kunstilise toimetajana, 1996. aastast J. Rozentalsi kunstikoolis joonistamise ja kompositsiooni õpetajana.
Alates 1973. aastast on ta Läti Kunstnike Liidu liige. 1994. aastal astus kunstnike ühingusse Grafikas kamera.
Looming
Maija Dragūne on olnud Läti graafikas tegev üle 40 aasta. Tema loomingu moodustavad litograafiad, akvarellid ja joonistused, samuti raamatuillustratsioonid. Läbiv teema tema loomingus on loodus, mida kunstnik vahendab oma fantaasia, kogemuse ja stiili varal. Tema teostes võtab maailm sürrealistlike visioonide kuju, milles peituvaid alltekste ja tundeid vahendavad musta-valge rütm, joon ja tekstuur; meeleolult on need romantilised maastikud ja vaikelud. Tööstiililt ei ole ta eksperimenteerija, vaid näeb juba litokivi töödeldes kujutluses lõpetatud teost.
Alates 1972. aastast on kunstnik osalenud näitustel. Tema teoseid on eksponeeritud Suurbritannias, Prantsusmaal, Poolas, Soomes, Eestis, aga ka Austraalias ja Ameerika Ühendriikides. Kunstnikul on olnud üheksa isikunäitust, ulatuslikem neist 1995. aastal väliskunstimuuseumis (Ārzemju mākslas muzejā) Riias. Tema teoseid leidub Läti Rahvusliku Kunstimuuseumi, Läti Kunstnike Liidu ja Moskva Tretjakovi galerii kogudes.
Reinu tee
Reinu tee on tänav Viljandis.
Tänav saab alguse Hariduse tänavalt, ristub Hiie puiestee, Kalmu ja Toome tänavaga, Riia maanteega, Vabriku, Tina, Metalli, Puidu ja Reinu põik tänavaga ning lõpeb Riia maanteel. Tänava pikkus on 2850 m.
Reinu tee on ajalooliselt olnud ühendusteeks Viljandi mõisa ja Reinu kõrvalmõisa vahel.
Kaliště
pisi|[[Kaliště lipp]] pisi|[[Kaliště vapp]] pisi|[[Kaliště Püha Ristija Johannese kirik]] Kaliště (ka Kaliště u Humpolcu; varasem saksakeelne nimi Kalitsch) on küla Tšehhis Vysočina maakonnas Pelhřimovi ringkonnas, Kaliště valla keskus. Küla paikneb Humpolecist 7 km loodes Želivka ja Sázava jõe veelahkmel. Geograafilised koordinaadid on 49°35′56″ N, 15°18′25″ E.
Pudikass
Pudikass ehk kääbuskass (Felis nigripes) on kaslaste sugukonda kassi perekonda kuuluv liik.
Klassifikatsioon
Pudikass jagatakse järgmisteks alamliikideks:
Välimus
Pudikass on üsna väike kaslane, teda loetakse kõige väiksemaks kassiks maailmas. Tema karvkate on valdavalt liivakarva, musta värvi täppidega keha peal ning triipudega jalgadel ja sabal. Üksnes tallamõhnad on üleni musta värvi. Kehapikkus on tavaliselt 35–40 cm ja sabapikkus 15–20 cm. Turjakõrgus on 25 cm ja kehakaal 1,5–2,5 kilogrammi.
Suhtlemine
Pudikassid elavad üksikult ja on valdavalt öise eluviisiga. Päevasel ajal varjuvad nad urgudesse. Suhtlemine arvatakse toimuvat neil valdavalt piirkonna märgistamise teel (uriini-märgised). Emakassid suhtlevad poegadega ka häälitsuste teel.
Toitumine
Nad püüavad toiduks peamiselt väikseid loomi ja linde ja vahel ka väikseid kahepaikseid, roomajaid ja selgrootuid.
Paaritumine
Arvatakse, et tõenäoliselt on nende seksuaalse käitumise vormiks polügüünia. Ema- ja isakassid käivad läbi üksnes paaritumise ajal ja suhtlus võib kesta 5–10 tundi.
Sigimine
Tiinus kestab 59–68 ööpäeva. Pesakond, mille emakass võib ilmale tuua mitu korda aastas, koosneb 1–3 kassipojast, kes kaaluvad 60–88 grammi.
Eluiga
Pole teada, kui vanaks pudikassid vabas looduses elavad, kuid vangistuses võivad nad elada 13,5 kuni 15-aasta vanuseks.
Levila
Nad elutsevad Aafrika edelaosas, Namiibias, Botswanas ja Zimbabwes.
Duncan Laurence
Duncan de Moor (esinejanimega Duncan Laurence; sündinud 11. aprillil 1994 Spijkenisses) on Hollandi laulja.
2014. aastal osales ta Hollandi talendisaate "The Voice of Holland" viienda hooaja saadetes, kus jõudis kaheksa parema sekka.
Ta võitis Hollandi esindajana 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tel Avivis esikoha lauluga "Arcade".
Laskesuusatamine olümpiamängudel
right|200px|Olümpiarõngad right|150px|Laskesuusatamine Laskesuusatamine on taliolümpiamängudel alates 1960. aasta taliolümpiamängudel Squaw Valleys, kus mehed võistlesid 20 km individuaaldistantsil. Enne seda on taliolümpiamängude kavas mitu korda olnud laskesuusatamise eelkäija patrullsuusatamine.
1968. aasta taliolümpiamängudel Grenoble'is oli esimest korda kavas meeste 4 × 7,5 km teatevõistlus, millele järgnes 10 km sprindivõistlus Lake Placidis 1980. aasta taliolümpiamängudel. 1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is, osalesid esimest korda naised 15 km individuaaldistantsil, 3 × 7,5 km teatevõistluses (4 × 7,5 km ajavahemikul 1994–2002 ja 4 × 6 km 2006. aastal) ning 7,5 km sprindivõistluses. 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys lisati taliolümpiamängude programmi jälitussõit (meestel 12,5 km ja naistel 10 km). Jälgitussõitu kvalifitseeruvad sprindivõistluse 60 parimat finišeerijat (meestel 10 km ja naistel 7,5 km). Sprindivõistluse võitja alustab võistlust, millele järgneb järgmine laskesuusataja sama ajavahega, mis ta kaotas sprindivõistluses võitjale. Torinos 2006. aasta taliolümpiamängudel viidi esimest korda läbi ühisstardigavõistlus (meestel 15 km ja naistel 12,5 km), kus 30 parimat varasemate startide põhjal välja valitud sportlast startisid koos. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis lisandus 2x6+2x7,5 km segateatesõit (kaks naist ja kaks meest). Seega on tänapäeval OM-il kavas kokku 5 sõitu meestele ja 5 sõitu naistele ning segateatevõistlus.
Kõige edukam laskesuusataja on olnud norralane Ole Einar Bjørndalen, kes on kaheksa korda tulnud olümpiavõitjaks.
Larissa Šepitko
Larissa Šepitko (vene keeles Лариса Ефимовна Шепитько, ukraina keeles Лариса Юхимівна Шепітько ; 6. jaanuar 1938 Artjomovsk (tänapäeval Bahmut), Donetski oblast – 2. juuli 1979 Kalinini oblast) oli Vene filmilavastaja ja stsenarist.
1954. aastal lõpetas ta Lvivis keskkooli ja 1963. aastal Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi filmilavastajana. Aastatel 1961–1964 töötas ta filmistuudios Kirgizfilm ja alates 1964. aastast Mosfilmis.
Alates 1963. aastast oli Larissa Šepitko abielus filmilavastaja Elem Klimoviga.
Larissa Šepitko hukkus filmivõtete ajal liiklusõnnetuses.
Vsevolod Nestaiko
Vsevolod Zinovijovitš Nestaiko (ukraina keeles Всеволод Зіновійович Нестайко; 30. jaanuar 1930 Berdõtšiv – 16. august 2014 Kiiev) oli ukraina lastekirjanik. Teda peetakse Ukraina üheks kõige tuntumaks lastekirjanikuks.
Elulugu
Esimese maailmasõja ajal oli Nestaiko vanemad rinde vastaspoolel. Tema isa kuulus Ukraina Rahvavabariigi regulaararmeesse ja hiljem Ukraina Galiitsia armeesse. Tema ema oli vene kirjanduse õpetaja ja meditsiiniõde Vene keiserlikus armees. 1933. aastal tappis NKVD tema isa. Ta põgenes koos emaga holodomori (näljahäda) eest ema õe juurde Kiievisse. Nestaiko elas ja töötas sealt alates Kiievis.
1952. aastal lõpetas ta Kiievi ülikooli filoloogia teaduskonna. Pärast seda töötas ta ajakirjade Dnipro, Igihali ja Noorus toimetuses. Aastatel 1956–1987 toimetas ta lasteajakirja Vikerkaar. Nestaiko esimene raamat "Šurka ja Šurko" avaldati 1956. aastal. Sellest alates avaldati umbes 30 tema lugu, muinasjuttu, romaani ja näidendit. Tema teoseid on tõlgitud enam kui 20 keelde.
2010. aastal tunnustas Viktor Juštšenko teda Ukraina Vürst Jaroslav Targa V järgu ordeniga.
Sametkübarik
Sametkübarik (Conocybe) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Tate Modern
Tate Modern on Suurbritannias Londonis tegutsev rahvusvahelise kaasaegse kunsti galerii, mis asutati 2000. aastal.
Tate Modern on riiklik galerii ning kuulub Tate'i gruppi, mille teised osad on Tate Britain, Tate Liverpool, Tate St Ives ja Tate Online. See asub Bankside'i piirkonnas endises Bankside'i elektrijaamas. Galerii juht on Frances Morris.
Tate'is asub riiklik Suurbritannia kunstikogu alates aastast 1900, samuti rahvusvahelise ja kaasaegse kunsti kogu.
2020. aastal külastas Tate Modernit 1 431 704 inimest, millega see oli Suurbritannia muuseumide seas kõige külastatavam ja maailmas külastatavuselt kolmandal kohal.
Ajalugu
Tate Moderni ajalugu ulatub aastasse 1889, kui briti suhkrutööstur ja filantroop Sir Henry Tate soovis kinkida oma 19. sajandi briti kunsti kogu riigile ja rahastada esimese Tate'i galerii loomist. Esialgne soov lükati ruumipuuduse tõttu tagasi, kuid ta jätkas idee arendamist ning 1897. aastal avatigi nüüdse Tate'i galerii eelkäija Millbanki galerii. Selle kollektsiooni põhja moodustasid 65 Tate'i kingitud maali koos töödega rahvusgaleriist.
1992. aasta detsembris otsustati rahvusvahelise ja kaasaegse kunsti eksponeerimiseks leida uus pind. 1994. aastal otsustati see viia endisesse Bankside'i elektrijaama (ehitatud aastatel 1947–1963, arhitekt Sir Giles Gilbert Scott), mis oli 1981. aastast alates seisnud tühjana. Rahvusvahelise arhitektuurikonkursi võitsid Šveitsi arhitektid Jacques Herzog ja Pierre de Meuron büroost Herzog & de Meuron, kelle nägemuses säilitati võimalikult palju hoone algset õhustikku. Ehitus algas 1995. aasta juunis ja kestis 2000. aasta jaanuarini. Tate Moderni avas 11. mail 2000 kuninganna Elizabeth II. Järgnevatel aastatel on ekspositsioonipinda juurdeehitistega laiendatud.
Kollektsioon
Muuseum jaguneb suuremateks püsinäituse aladeks, iga ala alla kuuluvad ruumid, kus näitused vahelduvad. 2021. aasta seisuga on peamised alad:
Eesti kunstniku teos kollektsioonis
Tate Moderni kollektsioonis on ka üks Eesti kunstniku teos. 2021. aastal arvati sinna Anu Põdra installatsioon "Keeled (Aktiveeritud versioon)" (1998; kannab pealkirja "Tongues (Activation Version)"). Teose ostule eelnes muuseumi kuraatorite mitme aasta pikkune põhjalik töö. Tate Modern omandas teose reprodutseerimisõiguse koos originaalvormiga.
Johannes Mannert
Johannes Mannert (29. oktoober 1892 Tallinn – 26. november 1950 Tallinn) oli Eesti auto- ja motosportlane.
Ta lõpetas Hansa õhtukooli.
Oma esimese võistlussõidu tegi ta 1924. aastal, võites 1 km kiirussõidu autoga Aga.
1927 võitis pikamaasõidu Tallinn–Rakvere–Tallinn. Oli 1934 esimesel autode Pirita-Kose–Kloostrimetsa ringrajasõidu võistlusel Tourist Trophy teine.
Aastal 1936 osales ta külgvankriga mootorrattal olümpia tähesõidul, mis kulges marsruudil Tallinn–Berliin–Tallinn.
Stepitulilane
Stepitulilane (Pyrochroa serraticornis) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Ta on Eestis haruldane.
Chomsk
Ajalugu
Chomski piirkond oli asustatud juba paleoliitikumis, asula lähedal on asulakoht, kus elati 11 000 kuni 9000 aasta enne meie ajaarvamist. Chomskit mainitakse esimest korda aastal 1518. Aastail 1521-1522 sai Chomskist alev.
Tiiu Relve
Ta tõlgib peamiselt saksa keelest. Ta on tõlkinud näiteks Franz Kafka, Rainer Maria Rilke ja Hermann Hesse teoseid.
Chomsk
Ajalugu
Peale administratiivset reformi kuulus Chomsk Bresti vojevoodkonda ja Pinski maakonda. Chomsk kuulus Naruševičitele, Dolskitele, Wiśniowieckidele ja Ogińskitele. Aastal 1793 sai Chomskist linn ja kohaliku krahvkonna keskus.
Poola jagamisel läks Chomsk aastal 1795 Venemaa koosseisu. Asula kuulus nüüd Hrodna kubermangu. XIX sajandi alguses rajasid Puslowskid Chomskisse kangavabriku.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Chomsk Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi sai Chomskist küla. Enne Teist maailmasõda oli Chomskis 2556 elanikku ja 496 maja, juulis 1943 põletasid Saksa väed maha 470 maja ja tapsid 1760 selle küla elanikku.
Kommunikatsioonidisain
Kommunikatsioonidisain koosneb disainist ja informatsiooniarendusest ning seletab, kuidas meedia osad (prinditud, elektroonilised ja esitatavad) suhtlevad oma publikuga.
Kommunikatsiooni disaini lähenemine ei tegele esteetilise meedia kõrval ainult sõnumi arendamisega, vaid ka uute meediakanalite loomisega. Sellega kindlustatakse sõnumi jõudmine publikuni. Mõned disainerid kasutavad graafilist disaini ja kommunikatsioonidisaini vaheldumisi, kuna need nõuavad samu oskusi. Kommunikatsioonidisain võib tähendada ka süsteemipõhist lähenemist, kus meedia ja sõnumite tervik kultuuris või organisatsioonis on kujundatud kui integreeritud protsess, mitte seeria individuaalseid pingutusi. Sellist lähenemist võimaldavad kommunikatsioonikanalid, mille eesmärgiks on informeerida ning äratada huvi sihtrühmas. Kujundusoskused peavad olema kohandatud vastavalt eri kultuuridest pärit inimeste vajadustele, kuid samal ajal peab säilima nauditav visuaalne disain. Need on kõik tähtsad informatsiooniosakesed, mis aitavad saavutada meediakommunikatsiooni planeerimises paremaid tulemusi. Kommunikatsioonidisaini eesmärgiks on huvi, inspiratsiooni, soovide ja motivatsiooni äratamine publikus, et nad reageeriksid sõnumitele. Lisaks keskendub kommunikatsioonidisain brändi ehitusele, müügi edendamisele või inimeste abistamisele. Protsess hõlmab strateegilist majanduslikku mõtlemist, mille juures kasutatakse turu-uuringuid, loomingulisust ning probleemide lahendamist. Kommunikatsioonidisainerid tõlgivad ideid ja informatsiooni mitmete meediakanalite kaudu. Lisaks oma traditsioonilistele oskustele mõtlevad nad ka strateegilise disaini ja turunduse peale, et muuta kommunikatsioon usaldusväärseks.
Kommunikatsioonidisaini asemel kasutatakse ka mõistet "visuaalne kommunikatsioon", kuid kommunikatsioonidisanil on laiem tähendus, mis hõlmab auditoorseid, häälelisi, puutelisi ja lõhnaga sõnumeid. Selle näideteks on informatsiooni arhitektuur, toimetamine, tüpograafia, illustratsioon, veebidisain, animatsioon, reklaamindus, ümbritsev meedia, visuaalse identiteedi disain, etenduskunst, copywriting ja professionaalse kirjutamise oskused, mida kasutatakse loomingulistes tööstusharudes.
Haridus
Kommunikatsioonidisaini õpilased õpivad, kuidas luua visuaalseid sõnumeid ning edastada neid maailmale uudsel ja tähendusrikkal viisil. Meid ümbritsevas keerulises digitaalses keskkonnas on kommunikatsioonidisain saanud mõjuvõimsaks vahendiks sihtrühmani jõudmise juures. Õpitakse, kuidas ühendada kommunikatsioon kunsti ja tehnoloogiaga. Kommunikatsioonikujunduse distsipliin hõlmab ka kodulehtede, videomängude, animatsioonide, liikuva graafika kujundamise õpetusi ja palju muud. Kommunikatsioonidisaini põhieesmärgiks on sisu, mis peab tekitama vahetu reaktsiooni või andma tootele kliendi silmis ainulaadse tähenduse, et edendada müüki või vahendada sõnumit. Kommunikatsioonidisaini tudengid on enamasti illustreerijad, graafilised kujundajad, veebikujundajad, reklaamikunstnikud, animeerijad, videomonteerijad, liikuva graafika kunstnikud ja kontseptualismi kunstnikud. Kommunikatsioonidisaini mõiste on suhteliselt üldine ning valdkonnaga tegelejad töötavad erinevates meediumites, mille kaudu edastatakse sõnumeid.
Visuaalne disain
Visuaalne disain on disain, mida kasutatakse erinevates meediumites või visuaalse kommunikatsiooni toetamiseks. Mõned peavad visuaalse disaini mõistet selles kontekstis kõige õigemaks, kuna see hõlmab enda all igasugust kommunikatsiooni , mis kasutab sõnumi edastamiseks visuaalseid kanaleid. Mõiste ei ole piiratud ainult teatud sisu vormiga, nagu seda on terminid "graafiline disain" või "elektrooniline meedia".
Äripäeva Raadio
Äripäeva Raadio on meediakontserni AS Äripäevale kuuluv Eesti raadiojaam.
Robert Musil
Robert Musil (6. november 1880 Klagenfurt – 15. aprill 1942 Genf) oli Austria kirjanik.
Musili lõpetamata jäänud mahukat romaani "Omadusteta mees" ("Der Mann ohne Eigenschaften") peetakse modernismi üheks olulisimaks esindajaks kirjanduses.
Rumpāni
Rumpāni on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Smiltene piirkonnas Hopa vallas. Küla asub merepinnast 118 meetri kõrgusel valla idaosas maantee A2 ääres ja Vaidava jõe kaldal. Rumpāni jääb valla keskusest Hopast 10 ja Riiast 182 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.
Tertsiaarne süsinikuaatom
Tertsiaarne süsinikuaatom tähendab, et orgaanilise ühendi mingi süsinikuaatom on kovalentse sideme kaudu seotud kolme kõrvaloleva süsinikuaatomiga ja veel kas vesinikuaatomiga või funktsionaalrühmaga.
Tertsiaarset süsinikuaatomit tähistatakse tert- või t- või 3°. Näiteks tert-butüülkloriid ehk t-BuCl keemilise valemiga (CH3)3CCl. Orgaanilisi ühendeid, mille molekulis esineb süsinikuahela "lõpus" kaks metüülrühma (see tähendab esineb tertsiaarne süsinikuaatom) tähistatakse eesliitega iso- ehk i-. Näiteks i-pentanool (CH3)2CHCH2CH2-OH.
Süsinikuskeleti hargnemise aste omab mõju ühendi stabiilsusele, nii et stabiilsemad on primaarset ja kõige vähem stabiilsed on kvaternaarset süsinikuaatomit sisaldavad ühendid: Näiteks polümeersetes ahelates on kvaternaarne ja tertsiaarne süsinikuaatom nõrgaks kohaks muutes selle kergemini degradeeruvaks ning oksüdeeruvaks. Ja vastupidi, liitumisreaktsioonides kvaternaarse ja tertsiaarse süsinikuaatomi teke on raskendatud, ning eriti, kui kõrvu tekiks kaks hargnemisega tsentrit (konkureerib ahela ülekanne). Konkureeriva kõrvalreaktsioonina paljudes karbokatioonsetes protsessides esineb β-deprotoneerumine tugeva nukleofiili osalusel. See protsess on sisemiselt omane just tertsiaarsetele karbokatioonidele RR’R"C+. Teada-tuntud on SN1 ja E1 reaktsioonide konkurents ning isoalkeenide allüülne kloorimine, kus kõrvuti asendusprodukti või liitumisproduktiga tekib ka alkeen:
Anneli Mäeots
Anneli Mäeots (sündinud 31. detsembril 1942) on koorijuht ja muusikapedagoog.
Anneli Mäeots on alates 1965. aastast töötanud õpetaja ja koorijuhina Tallinna Muusikakeskkoolis. 1970. aastast alates on ta kooristuudio Ellerhein lastekoori dirigent. Ta on võitnud vabariiklikel ja rahvusvahelistel koorikonkurssidel auhindu ning olnud mitmetel noorte ja üldlaulupidudel mudilas- ja lastekooride üldjuht.
Anneli Mäeots sai Uno Järvela stipendiumifondilt esimesena lastekoori dirigendi stipendiumi.
Isiklikku
Anneli Mäeotsa pere on muusikud. Tema vanaonu oli Cyrillus Kreek. Abikaasa oli Vello Mäeots. Tütar Ingrid Kõrvits on Tallinna Muusikakeskkooli (TMKK) koorijuhtimise ja vokaali osakonna juhataja ning TMKK Noortekoori ja Ellerheina peadirigent. Poeg Kristjan Mäeots mängib ERSOs löökpille ning on TMKK õppejõud.
Aizas
Küla asub valla kirdeosas ja jääb valla keskusest Abavniekist 5,2, piirkonna keskusest Tukumsist 13,2 ning Riiast 78,6 kilomeetri kaugusele.
Eesti Asutav Kogu (1918)
Eesti Asutav Kogu oli Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee poolt 15. veebruariks 1918 kokku kutsuda otsustatud rahvaesinduskogu Eesti tulevase ühiskonnakorra kava väljatöötamiseks, mille moodustamine jäi aga pooleli 10. veebruaril (28. jaanuaril vana kalendri järgi) välja kuulutatud sõjaseisukorra ja valimiste katkestamise tõttu.
Valimiste ettevalmistamine
Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee kuulutas Eesti Asutava Kogu valimised välja 25. (12. vkj) novembril 1917 koos senise Eesti rahvaesinduskogu Ajutise Maanõukogu laialisaatmise otsusega. Kandidaatide esitamise lõpptähtajaks määrati 4. jaanuar (22. detsember vkj) ning valimiste läbiviimise kuupäevadeks 3. ja 4. veebruar (21. ja 22. jaanuar vkj) 1918, mil üldise, otsese ja salajase hääletuse teel pidavat valitama Eesti kodanike poolt 100-liikmeline esinduskogu.
Asutava Kogu funktsioon
Eesti Asutav Kogu ei olnud ette nähtud võimuorganina, tema ülesanne piirdus ühiskonna korraldamise kava väljatöötamisega, mis seejärel pidi pandama rahvahääletusele, millest võisid osa võtta kõik valijate nimekirjade koostamise ajal alaliselt Eestis elavad ning valimispäevaks vähemalt 18 aastat vanaks saanud inimesed.
Kandidaadid ja valimiskampaania
Valimistele registreerus 9 saadikukandidaatide nimekirja:
Valimiskampaania peateemadeks kujunesid Eesti iseseisvuse ja maareformi küsimused.
Valimised ja nende katkestamine
Enamikus valimisjaoskondades viidi valimised läbi ettenähtud ajal 3. ja 4. veebruaril (21. ja 22. jaanuaril vkj), ent valimiseelsete ettevalmistustega mitte valmis jõudnud kohtades lükati see edasi 9. ja 10. veebruarile (27. ja 28. jaanuarile vkj). Nõukogude võimu vastase relvastatud väljaastumise vandenõu avastamisele viidates kehtestas Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee aga ööl vastu 10. veebruari (28. jaanuari vkj) linnades sõjaseisukorra ja katkestas ka valimised, mistõttu jäid need täielikult ära Tartus, Narvas, mitmes väiksemas kohas ja enamikus sõjaväeosades ning Asutava Kogu moodustamine peatati. Bolševike poliitilised vastased on sellise sammu ajendina näinud pigem situatsiooni, kus VSDT(b)P (ja Eesti bolševistlik organisatsioon selle osana) oli tolleks ajaks Ülevenemaalise Asutava Kogu juba laiali saatnud ja võimu riigis enda kätte võtnud, aga Eesti Asutavas Kogus ähvardas neid vähemusse jäämine ning legitiimsuse ja võimu kaotamine.
Valimistulemused
Kohtades, kus valimised toimusid, osales neil 315 026 hääleõiguslikust kodanikust 234 902 ehk 75%. Enim hääli said bolševikud (37%), järgnesid Tööerakond (30%) ja Eesti Demokraatlik Blokk (23%). Ülejäänud nimekirjade toetus oli väiksem kui 4%.
September 2013
September 2013, kroonika
Ljudmilla Gluškovskaja
Ljudmilla Gluškovskaja (sündinud 17. märtsil 1937) on Eesti ajakirjanik.
September 2013
2013. aasta september algas pühapäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast esmaspäeval.
Ljudmilla Gluškovskaja
Ta oli ajakirja Võšgorod peatoimetaja.
Alates 2016. aastast on ta Eesti Kirjanike Liidu liige.
Tehniline füüsika
Tehniline füüsika on teadusharu, milles on ühendatud füüsika, matemaatika ja inseneriteaduse erialad, mõistmaks nende kolme valdkonna omavahelisi seoseid. Fundamentaalfüüsikas kombineeritakse erinevate probleemide lahendamist ja tehnilisi oskusi, seega leidub sel valdkonnal laialdaselt rakendusi.
Tehnilise füüsika valdkonnas on tavaliselt (enamasti) võimalik karjääri teha ehitusvaldkonnas, õppides tehnika-, rakenduskõrgkoolides, teadus- või rakenduslikfüüsikas teadustööd tehes. Interdistsiplinaarsed teadmised on mõeldud pideva innovatsiooniga, mis tehnoloogias esinevad.
Ülevaade
Erinevalt tavapärastest insenerierialadest ei pruugi inseneriteadus/füüsika piirduda konkreetse teadusharu või füüsikaga. Selle asemel on inseneriteadus/füüsika eesmärgiks pakkuda põhjalikumat rakendust füüsikas valitud valdkondadele nagu optika, kvantfüüsika, materjaliteadus, rakendusmehaanika, nanotehnoloogia, mikrotehnoloogia, masinaehitus, elektrotehnika, biofüüsika, kontrolliteooria, aerodünaamika, energia, tahkisefüüsika jne. Selle teadusala eesmärgiks on luua ja optimeerida tehnilisi lahendusi süvendatud mõistmiseks ja integreeritud kohaldamiseks matemaatikas, loodusteadustes, statistikas ja inseneritöö põhimõtetes. Teadusala on mõeldud mitmekülgsele funktsionaalsusele ja aitab omavahel ühendada teoreetilist ja praktilist teadust rõhutades teadus- ja arendustegevust, projekteerimist ja analüüsimist.
Kreoolkeel
Kreoolkeeleks nimetatakse kahe või enama keele pideval kokkupuutel ja segunemisel tekkinud keelt, mille vastavas keskkonnas sündinud lapsed omandavad esimese keelena. Kreooli grammatika on palju püsivam ja keerulisem kui pidžini grammatika, meenutades tavalise keele grammatikat. Kreoolkeele eelastmeks on pidžinkeel, mis on samuti kahest või enamast keelest pärit sõnavara ja konstruktsioone sisaldav segakeel, kuid seda ei omandata emakeelena, vaid kasutatakse piiratud eesmärgil, näiteks kauplemisel. Paljud pidžinkeeled ei arene välja kreooliks, kuna surevad välja.
Terviseamet
Terviseamet (TEA) on Sotsiaalministeeriumi haldusalas tegutsev Eesti riigiamet. Ameti tegevusvaldkonnad on tervishoid, nakkushaiguste seire ja epideemiatõrje, keskkonnatervis, kemikaaliohutus ja meditsiiniseadmete ohutus.
Kreoolkeel
Terminit "kreool" (hispaania keelest criollo, portugali keelest crioulo) hakkasid kasutama hispaania ja portugali kolonistid Ameerikas sündinud Hispaania, Portugali ja Aafrika päritolu inimeste kohta.
Terviseamet
Terviseamet moodustati 1. jaanuaril 2010 Tervisekaitseinspektsiooni, Tervishoiuameti ja Kemikaalide teabekeskuse ühendamisel. Ravimiametist toodi lisaks üle meditsiiniseadmete osakond. Terviseametil on Tallinnas peamaja ning üle Eesti kokku neli piirkondlikku talitust, mille alla kuuluvad ka maakondlikud esindused. Ameti koosseisus on kesklabor Tallinnas, Tartu labor ja Kohtla-Järve labor. Koosseisu kuuluvad ka esindused Raplas, Paides, Tartus, Põltsamaal, Räpinas, Valgas, Viljandis, Võrus, Pärnus, Kuressaares, Kärdlas, Haapsalus, Kohtla-Järvel, Rakveres ja Narvas.
Kreoolkeel
Terves maailmas räägib kreoolkeelt veel 15 miljonit inimest. Enamik kreoolkeeli pärinevad koloniaalajastust. Seetõttu põhinevad kreoolkeeled sageli Euroopa keeltel. Kreoolkeeltel on ka oma fonoloogia. Iga kreoolkeel on rahvusliku identiteedi oluline osa. Selle tulemusena on kirjutatud palju kreoolkeelset kirjandust. Keele arengut on võimalik õppida kreoolkeelte abil. Eriala, mis uurib kreoolkeeli, nimetatakse kreolistikaks või kreoloogiaks.
Terviseamet
Alates 2012. aastast on Terviseamet avaldanud oma tegevuste kohta kokkuvõtteid.
Juhid
Terviseameti esimene peadirektor oli Tervisekaitseinspektsiooni senine peadirektor Tiiu Aro, kelle ametiaeg pidi kestma 2018. aasta lõpuni, kuid kes otsustas lahkuda ametist 1. juulil 2017.
Pärast Tiiu Aro lahkumist kinnitati Terviseameti peadirektoriks Merike Jürilo. Merike Jürilo lahkus Terviseameti juhi kohalt 1. juulil 2020. Peadirektori kohusetäitjana tegutses sama aasta sügiseni asedirektor Mari-Anne Härma.
Sügisest sai peadirektoriks Üllar Lanno. 6. septembril 2021 teatas Üllar Lanno, et astub Terviseameti ravimite külmlao ülessoojenemise ja ravimite hävinemise tõttu ametist tagasi. Peadirektori ülesannete täitmist jätkas taas Mari-Anne Härma.
17. märtsil 2022 kinnitas sotsiaalminister Tanel Kiik avaliku teenistuse tippjuhtide valikukomisjoni ettepanekul Terviseameti peadirektoriks sihtasutuse Innove viimase juhi ja hilisema hariduse erisaadiku Birgit Lao, kes asus Terviseameti peadirektorina ametisse 2. mail 2022.
Uła jõgi
Uła ehk Ula on jõgi Valgevenes, Daugava vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Ула, vene keeles aga Улла (Ulla).
Jõe pikkus on 123 km, valgla on 4090 km². Jõe langus on 30,2 meetrit, keskmine vooluhulk suudmes on 25,4 m³/s. Jõe laius on 30 meetrit, kohati ka kuni 50 meetrit.
Uła voolab välja Lepieli järvest Lepieli rajoonis, läbides Lepieli linna. Algul voolab jõgi kagusse, pöörates seejärel Čašniki linna juures põhja poole. Čašniki all voolab Ułasse ka jõe suurim lisajõgi Łukomka, seejärel aga Usviejka. Jõgi läbib Čašniki rajooni ja Biešankovičy rajooni laskudes seal Połacki madalikule. Biešankovičy rajoonis suubub Ułasse veel ka Sviačanka. Viimane suurem asula selle jõe kaldal (Uła) asub paigas, kus Uła Daugavasse suubub.
Tavaline rannakrabi
Tavaline rannakrabi (Carcinus maenas) on üks levinumaid krabilisi.
Tema algupärane areaal on Atlandi ookeani Euroopa osa ja Põhja-Aafrika rannikuveed, ent inimtegevuse tulemusena leidub teda peaaegu kõikjal maailma rannikuvetes (sh Läänemeres).
Ta on omnivoor ehk kõigesööja.
Rahva Ühtsuse Erakond
Rahva Ühtsuse Erakond (lühend RÜE) oli aastatel 2014–2019 tegutsenud Eesti erakond.
Rušķi
Rušķi on küla (mazciems) Lätis Smiltene piirkonnas Hopa vallas. Küla asub merepinnast 132 meetri kõrgusel valla idaosas maantee A2 ääres ja jääb valla nkeskusest Hopast 10 ja Riiast 182 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Hopa piirkonda.
Rahva Ühtsuse Erakond
Asutamine (2014)
30. jaanuaril 2014 allkirjastasid 27 inimest, nende hulgas tolleaegne Euroopa Parlamendi liige Kristiina Ojuland erakonna Ühtne Eesti asutamislepingu. Teater NO99 teatas, et Ühtne Eesti on nende poolt Patendiametis registreerinud kaubamärk ja NO99 ei luba seda teistel kasutada. Partei asutajad valisid uueks nimeks Rahva Ühtsuse Erakond (RÜE).
QBZ-03
QBZ-30 (hiina keeles Qīngwuqi Bùqiāng Zìdòng ehk kerge automaatvintpüss; ka Tüüp 03) gaasiga ümberlaadiv valikulise tulerežiimiga Hiina automaat, mis kasutab padrunit 5.8×42mm DBP87.
Rahva Ühtsuse Erakond
Asutamine (2014)
2014. aasta märtsis Lääne Elus ilmunud artiklis ütles RÜE piirkonnajuht Anita Keivabu, et uut parteid reklaamitakse maakonnalehtedes europarlamendi raha eest. Ojuland teatas, et see ei vasta tõele ja reklaamiarved tasub ta ise. Anita Keivabu lahkus seejärel erakonnast.
QBZ-03
Erinevalt näiteks bullpup-tüüpi automaadist QBZ-95, on QBZ 03 tavalisema konstruktsiooniga. See on mõeldud kogenenumatele sõduritele, kes on tuttavad vanemate relvade käsitsemisega.
Rahva Ühtsuse Erakond
Asutamine (2014)
2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel toetas RÜE oma ellukutsuja Kristiina Ojulandi kampaaniat. Ojuland kogus üksikkandidaadina 0,9% häältest, teda toetas 3024 valijat.
Ojulandi juhtimisperiood (2014–2018)
RÜE registreeriti ametlikult erakonnana sama aasta 4. septembril. 1. novembril toimus RÜE esimene üldkogu, kus erakonna esimeheks valiti Kristiina Ojuland, ühtlasi kinnitati erakonna põhikiri ja programm. Politoloog Tõnis Saarts arvas, et Riigikogu valimistel saab valimiskünnise ületamine olema raske, sest uutel tulijatel on riigi toetuse puudumise ning heldete eraannetajate vähesuse tõttu teistest halvem stardiplatvorm, Ojulandi kui pikaaegse suure erakonna liikme kriitika poliitsüsteemi suletuse ja kartellistumuse osas ei pruugi tunduda siiras ja usutav, RÜE paigutab end niigi ülerahvastatud parempoolsete ja pigem venevastase hoiakuga parteide nišši ning küsitav on nende võime parteiorganisatsiooni üles ehitada.
Novembris alustas RÜE läbirääkimisi Eesti Konservatiivse Rahvaerakonnaga (EKRE) järgmistel Riigikogu valimistel ühise nimekirjaga osalemiseks. 1. detsembril teatas Ojuland, et EKRE-ga ühisnimekirja ei tehta, sest kehtiva valimisseaduse järgi peaks RÜE kandidaadid selleks oma erakonnast lahkuma ja EKRE liikmeks astuma.
31. jaanuaril 2015 teatasid erakonnast lahkumisest selle aseesimees Peeter Reemann ja juhatuse liige Imre Termonen, kes heitsid parteile ette läbipaistmatust ja autokraatlikku juhtimist. RÜE Reemanni ja Termoneni süüdistustele konkreetselt ei vastanud, öeldes kommentaariks vaid, et mõlemad mehed lahkusid üldkogule ja juhatusele oma motiive selgitamata. 4. veebruaril 2015 kommenteeris erakonna esimees Kristiina Ojuland nende kahe lahkumist Eesti Televisiooni saates "Valimisstuudio" sõnadega: "Mina arvan, et kui saast lahkub, siis läheb organism tugevamaks."
10. veebruaril 2015 astus RÜE-st välja aseesimees Margus Annuk. Erakond teatas kommentaariks, et Annuk suundus tööle välismaale ja lõpetas sellest tulenevalt kõik oma tegevused Eestis. Väidetavalt oli Annuk oma peatsest lahkumisest erakonda teavitanud juba 2014. aasta detsembris.
2015. aasta oktoobris ja novembris osales RÜE immigratsiooni- ja pagulastevastaste meeleavalduste korraldamisel Tallinnas ja Tartus.
Raudsepa juhtimisperiood (2018–2019)
2018. aasta jaanuaris valiti uueks RÜE esimeheks Pavo Raudsepp.
Augustis 2018 teatas Raudsepp, et erakonna liikmed soovivad liituda mõne teise erakonnaga ning liitumisläbirääkimisi on peetud Vabaerakonna, EKRE ja Isamaaga. Raudsepa enda eelistuks oleks aga kõik neli üheks parteiks koondada.
2019. aasta Riigikogu valimisteks lahkusid Pavo Raudsepp ja volikogu esimees Jane Snaith parteist, et Vabaerakonna nimekirjas Riigikokku kandideerida, sest RÜE ise ei suutnud valimisteks nimekirja välja panna.
Juunis 2019 toetas RÜE üldkogu konsultatsioonide alustamist EKRE-ga erakondade ühendamiseks. Raudsepa sõnul suured põhimõttelised erinevused kahe partei vahel puuduvad ja väikeste erisuste üle pole põhjust vaidlema hakata.
Tegevuse lõpetamine (2019)
Oktoobris 2019 tegi RÜE juhatus erakonna üldkogule ettepaneku reorganiseerida partei poliitiliseks mittetulundusühinguks, kuna RÜE loomisel püstitatud suured eesmärgid olevat ellu viidud. 18. novembril otsustaski üldkogu partei tegevuse lõpetada. Kristiina Ojulandi sõnul jätkavad partei aktiivsed liikmed sihtasutusena Euroopa rahvusrinne.
Politoloogide hinnangud
Tõnis Saartsi hinnangul võib RÜE-t programmi põhjal pidada konservatiivsuse-liberaalsuse piirimaile jäävaks venevastaseks erakonnaks, mis sotsiaal-majanduslikult liigitub parempoolseks. Viljar Veebeli hinnangul järgib RÜE sotsiaal- ja majanduspoliitika vallas siseriiklikult parempoolset poliitikat, kuid samas on toetatud vabakaubandusevastaseid mitteliberaalseid või äärmuskonservatiivseid vaateid.
Viljar Veebeli arvates kattuvad RÜE seisukohad üldiselt EKRE omadega, kuid nende vahel pole tekkinud väga tulist konkurentsi, kuna erinevalt etnilistele eestlastele apelleerivast EKRE-st on RÜE propageerinud pigem Prantsusmaa-tüüpi kodanikurahvuslust. RÜE on proovinud pöörduda natsionalistlike ja immigratsioonivastaste hoiakutega Eesti venekeelsete inimeste poole. Oma versiooni rahvuslusest on tugevdatud teatud üldkristliku ideoloogiaga, mille sisse arvatakse ka õigeusk ja seejuures mitte niiväga aktiivsete kiriku liikmete, vaid kultuuritausta mõttes. Sel omapärasel moel on Ojuland ja RÜE Viljar Veebeli meelest aidanud integreerida eesti- ja venekeelseid kogukondi.
Veebeli sõnul on RÜE avalikult heaks kiitnud Poola ja Ungari arengud ning on kasutanud sama agendat, mis seal radikaalsed ja demokraatiavastased jõud võimule tõi. Ollakse immigrantide vastu ja rünnatakse Euroopa Liitu. Venemaa välis- ja militaarpoliitika suhtes on RÜE olnud väga kriitiline, samas on aga kiidetud heaks Putini sisepoliitikat, eriti nn tõeliste kristlike väärtuste kaitsmist.
Erakonna enda sõnavõtud
RÜE loomise põhjusena tõi Ojuland välja, et Eesti tuleb korda teha ja Riigikogus tehtavad otsused peavad olema inimkesksed. Majanduspoliitiliseks suunaks nimetati liberaalset vabaturumajandust ja vabakaubandust. Järgmine erakonna esimees Pavo Raudsepp teatas, et peamisteks väärtusteks, mida ta tahab erakonna juhina kanda, on eesti rahva ja keele püsima jäämine.
Enne 2015. aasta Riigikogu valimisi tõi RÜE olulisena välja avaliku sektori kulude vähendamise ning põhjaliku riigi- ja kohaliku omavalitsuse reformi läbiviimise. Partei üheks põhisõnumiks oli sotsiaalne julgeolek. RÜE soovis vähendada Riigikogu liikmete arvu 101-lt 71-le. Samuti pidas RÜE oluliseks takistada Eesti maksumaksja raha "väljalendu" sadades miljonites eurodes n-ö võõrpankade kaudu. RÜE algatas 22. septembril ka üle-eestilise allkirjade kogumise, et keelata avalikes kohtades alkoholi tarvitamine.
Randrüütel
Randrüütel (Lääne-Eestis saartel ka: tonger) oli Vene keisririigi ajal Baltimaade randades tegutsenud ratsapiirivalvur. Randrüütli peaülesanne oli ohjeldada salakaubandust.
Katee Sackhoff
Kathryn Ann Sackhoff (sündinud 8. aprillil 1980 Portlandis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Tema tuntuim roll on leitnant Kara Thrace sarjas "Battlestar Galactica", mille eest nomineeriti ta neljale Saturni auhinnale, millest ühe ta võitis.
Eesti Demokraatlik Blokk
Eesti Demokraatlik Blokk oli Eesti parempoolsete ja tsentristlike rahvuslike parteide saadikukandidaatide ühisnimekiri 1917. aasta novembri Ülevenemaalise Asutava Kogu Eestimaa valimisringkonna ning 1918. aasta veebruari (vkj jaanuari) Eesti Asutava Kogu valimisteks. Ülevenemaalise Asutava Kogu valimisteks moodustasid liidu Eesti Demokraatlik Erakond ja Eesti Maarahva Liit, Eesti Asutava Kogu valimisteks ühines nendega ka Eesti Radikaaldemokraatlik Erakond.
Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel sai nimekiri 22,6% ringkonnas antud häältest ja 2 saadikukohta (Jaan Tõnisson ja Jaan Poska). Eesti Demokraatliku Bloki toetajaskond asus peamiselt Lõuna-Eestis, nii saadi näiteks Tartu linnas 53,4%, aga Harjumaal vaid 6,6% häältest. Eesti Asutava Kogu osaliselt toimunud valimistel saadi 23,2% häältest.
Elektriline kaksikkiht
Elektriliseks kaksikkihiks nimetatakse mudelit, mis kirjeldab ioonide paigutust elektriliselt laetud pinnal ja selle lähedases alas.
Faasidevahelise piirpinna moodustumise põhjustab elektrilaengute ümberpaigutumine faaside sisemuse ja pindkihi vahel. Laengute ümberpaiknemise tõttu omandab faaside piirpind väga keerulise struktuuri. Kõigi piirpindade tunnuseks on kahe vastasmärgilise laengukihi esinemine. Tänu vastasmärgiliste laengukandjate olemasolule piirpinnal tekib seal alati ka elektrilise potentsiaali hüpe. Kaksikkiht on olemas väga erinevatel piirpindadel. Elektrokeemias uuritakse peamiselt kaksikkihte, mis tekivad metallelektroodi piirpinnale. Kaksikkiht annab just kolloidosakestele lahuses nende kineetilise stabiilsuse.
Elektrilise kaksikkihi üldised omadused
Elektrokeemilise tasakaalu järgi jagunevad elektroodid polariseeritavateks ja mittepolariseeritavateks. Ideaalselt mittepolariseeritavat elektroodi iseloomustab takistamatu ioonide liikumine elektroodi ja lahuse vahel, vahetusest osa võtva iooni kontsentratsioon ja olek määravad potentsiaalihüppe faaside vahel. Ideaalselt polariseeritaval elektroodil laetud osakesed faasidevahelist piirpinda ei läbi ning elektroodile antav laeng suunatakse kaksikkihi potentsiaalihüppe muutmiseks. Ideaalselt polariseeritaval elektroodil on kogu toimuv tasakaal ainult elektrostaatiliste omadustega. Tegelikus elus on need mõlemad ideaalsed piirjuhud, millele reaalsed elektroodid rohkem või vähem lähenevad.
Elektrilist kaksikkihti iseloomustavad pinna laengutihedus ε ja potentsiaalihüpe φ (potentsiaali muutus) 2 faasi piirpinnal. Mittepolariseeritaval elektroodil saab mõlemat väärtust muuta kasutatava elektroodilahuse kontsentratsiooni muutmisega. Kuna ideaalselt polariseeritaval elektroodil tekib kaksikkiht tänu laetud osakeste adsorptsioonile elektroodil või elektroodile antud välise laengu tõttu, kasutatakse just seda ideaaljuhtu elektrilise kaksikkihi uurimiseks, sest laengutihedust ja potentsiaali on elektroodil lihtne suures vahemikus muuta.
Helmholtzi teooria
Esimese ettekujutuse elektrilise kaksikkihi struktuurist tegi Hermann von Helmholtz 1879. aastal. Tema teooria järgi koosneb elektriline kaksikkiht kahest vastasmärgilisest paralleelsest laengute kihist, mis asuvad eri faasides. Sellise süsteemi potentsiaalihüppeks saadakse tasaparalleelsete kondensaatorite valem
kus q on laenguhulk, d on kihtidevaheline kaugus ja ε0ε on kihi elektriline läbitavus.
Sellise süsteemi mahtuvus avaldub valemis
Gouy-Chapmani teooria ehk difuusse kihi teooria
Elektrilise kaksikkihi soojusliikumist arvestava mudeli töötas välja Louis Georges Gouy aastatel 1910–1913. Selles teoorias vaatles ta ioone kui ilma ruumalata laetud punkte, mis on pidevas soojusliikumises. Osa neist tõmmatakse elektroodi poole, samas kui osa neist liigub sealt eemale. Seejuures on tema teooria järgi kõik ioonid soojusliikumises, elektroodilähedases alas, nn kompaktses ehk Helmholtzi kihis ioone ei ole.
Samas on Gouy-Chapmani teoorias tehtud 3 lihtsustust.
Laplace'i operaator on matemaatiline teisenduseeskiri, mis seab skalaarse välja vastavusse selle teist järku tuletisega ruumikoordinaatide järgi.
kus ci0 on osakese kontsentratsioon lahuse sisemuses, ci on osakeste kontsentratsioon kaugusel x elektroodi pinnast ja W on 1 mooli osakeste lahuse sisemusest elektrilisse kaksikkihti üleviimiseks tehtav töö.
Samas piiravad need lihtsustused oluliselt Gouy teooria rakendamist reaalsetes lahustes. Esiteks eeldab Poissoni võrrand, et elektriväli on elektrilise kaksikkihi piires pidev ja potentsiaali on võimalik määrata igas välja punktis. Paraku ilmneb reaalsetes süsteemides elektrivälja tugevuse ebaühtlus, mis on seotud sellega, et ioonid on mingite kindlate mõõtmetega (mitte punktid). Siit ka põhjus, miks Gouy teooria on rakendatav vaid lahjades lahustes. Lisaks sisaldab W peale elektrostaatiliste ka teisi jõude, mida Gouy teooria ei arvesta. Näiteks jäetakse välja spetsiifilist adsorptsiooni põhjustavad jõud ning töö, mida tehakse lahusti väljatõrjumiseks elektrilisest kaksikkihist lahuse sisemusse. Ei arvestata ka ioonide vastastikust toimet, mis on seotud steeriliste faktoritega elektrilises kaksikkihis. Samuti ei arvestata ioonide solvatatsiooni ja solvaatkatete deformatsiooni osakeste sisenemisel elektrilisse kaksikkihti.
Kuigi Gouy teooria võimaldab kvalitatiivselt iseloomustada paljusid eksperimentaalselt leitud efekte ja leida erinevaid parameetreid, ei võimalda see selgitada ioonide spetsiifilise adsorptsiooni nähtusi. Selle teooria rakendamisel saadud tulemused erinevad eksperimentaalsetest andmetest tunduvalt.