cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Temaatiline kaart
Horopleetiline meetod ehk kartogramm
Horopleetkaartidel on statistilised andmed määratud administratiiv- või muu statsionaarse piiriga (näiteks maakonniti või riikide kaupa). Pinnad on klassifitseeritud mingi väärtuse alusel, kusjuures klassifikatsioon peab olema ülevaatlik ning klasse ei tohi olla liiga vähe ega liiga palju. Väärtus antakse edasi, kasutades regioonide varjutamist või värvimist. Näiteks riigid, kus imikute suremus on suurem, võivad kaardil olla toodud tumedamana. See tehnika eeldab mõõdetava näitaja suhteliselt ühtlast jaotust.
Dasümmeetriline meetod
Dasümmeetriline kaart sarnaneb horopleetkaardiga, kuid kui viimase puhul kaardistatakse andmed viisil, millega ilmnevad erinevused regiooniti (nt maakonnad, vallad), siis dasümmeetrilise kaardi puhul kasutatakse nähtuse kaardistamisel lisaks veel abistavat informatsiooni. Näiteks on rahvastikutihedus väiksem piirkondades, kus on palju metsa, seega võidakse kasutada maakasutuse andmeid, et anda selgem ülevaade rahvastiku paiknemise mõjuteguritest.
Proportsionaalsete sümbolite meetod
Proportsionaalsete sümbolite tehnika kasutab eri suurusega sümboleid, et edastada eri piirkondade või aladega seotud informatsiooni kaardil. Näiteks võib kasutada linnade asukoha märkimisel eri suurususega ringe, kusjuures ringi suurus on seoses linnaelanike arvuga.
Isaritmiline meetod või isopleetmeetod
Isaritmilise meetodi puhul antakse nähtused edasi samajoontega. Iga samajoon kujutab piirkonda, millel on sama väärtus. Seda meetodit kasutatakse, kui kaardistatav nähtus on ruumiline või teda saab ruumilisena ette kujutada. Seega on isaritmiline kaart kolmedimensioonilise pinna tasapinnaline graafiline esitlus. Isaritmilise meetodiga on võimalik kujutada näiteks sademete arvu ja maapinna reljeefi.
Dünaamiliste joonte meetod
Dünaamiliste joonte meetodit kasutatakse dünaamiliste nähtuste (nt merehoovused, pendelränne) kujutamiseks kaardil. Selleks kasutavad kartograafid eri jämedusega jooni, et kujutada nähtuse liikumist geograafiliste asukohtade vahel.
Hannover
Muuseumid ja galeriid
Teatrimuuseum näitab Hannoveri teatriajaloo väljapanekut 17. sajandist tänapäevani: ooper, kontsert, draama ja ballett. Muuseumis on aasta jooksul ka mitu rändnäitust.
Wilhelm Buschi muuseum on Saksa karikatuuri ja kriitilise graafilise kunsti muuseum. Wilhelm Buschi teoste kogu ning laialdane kogu pilkepilte ja kriitilist graafikat teeb selle muuseumi Saksamaal ainulaadseks. Lisaks toimub muuseumis aasta jooksul mitu oma riigi ja rahvusvaheliste kunstnike näitust.
Müntide kabinet on Münzkabinett der TUI-AG. Polizeigeschichtliche Sammlung Niedersachsen on suurim politseimuuseum Saksamaal. Tekstiilikunsti muuseum näitab kangaid kogu maailmast. EXPOseeum on maailmanäituse "EXPO 2000 Hannover" muuseum. Idamaiste Vaipade Muuseum näitab vaipu ja muid idamaiseid esemeid. Pimeda Inimese Muuseum on Saksamaal haruldane, teine selline on Berliinis. Veterinaarmeditsiini Muuseum on Saksamaal ainulaadne. Energia ajaloo muuseum kirjeldab 150 aastast energia kasutamise ajalugu. Ahlemi koduloomuuseum näitab Ahlemi linnaosa ajalugu. Mahn- und Gedenkstätte Ahlem kirjeldab juutide ajalugu Hannoveris ja Stiftung Ahlers Pro Arte / Kestner Pro Arte näitab moodsat kunsti. Moodne kunst on ka Kunsthalle Faust, Nord/LB kinstigalerii ja Foro Artistico / Eisfabrik peateema.
Mõned juhtivad kunstiüritused Hannoveris on Pikk Muuseumite Öö ja Zinnober Kunstvolkslauf, mis hõlmab kõiki Hannoveri galeriisid.
Astronoomiahuvilised inimesed võivad külastada Geschwister Herscheli observatooriumit Lindeneri mäel või väikest planetaariumit Bismarcki koolis.
Teater, kabaree ja muusikal
Hannoveris asub umbes 40 teatrit. Ooperimaja, Schauspielhaus (Mängude maja), Ballhof eins, Ballhof zwei ja Cumberlandsche Galerie kuuluvad Alam-Saksi Liidumaa Teatrile. Theater am Aegi on Hannoveri suur muusikalide, näidendite ja külalisetenduste teater. Neues Theater (Uus Teater) on Hannoveri bulvariteater. Theater für Niedersachsen on veel üks suur teater Hannoveris, millel on ka oma muusikalikompanii. Mõned kõige olulisemad muusikalitooted on Saksa rokkmuusiku Heinz Rudolph Kunze rokkmuusikalid, mis toimuvad Suures Aias Aiateatris.
Hannoveri juhtiv kabaree-lava on GOP varietee-teater mis asub Georgi palees. Veel mõned kuulsad kabaree-lavad on Varietee Marlene, Uhu-Teater, teater Die Hinterbühne, Rampenlichi varietee ja revüü-lava TAK. Kõige kuulsam kabareeüritus on Kleines Fest im Großen Garten (Väike Festival Suures Aias), mis on kõige edukam kabareefestival Saksamaal. Selles on artistid üle kogu maailma. Veel mõned olulised sündmused on Calenbergi kabareenädal, Hannoveri kabareefestival ja Talvevarietee.
Klassikaline muusika
Hannoveris on kaks sümfooniaorkestrit: Alam-Saksi Liidumaa Orkester Hannover ja NDR Radiophilharmonie (Põhja-Saksa Raadio Filharmoonia Orkester). Hannoveris on kaks märkimisväärset koori: Hannoveri tütarlastekoor (Mädchenchor Hannover) ja Knabenchor Hannover (Hannoveri poistekoor).
Hannoveris on/oli kaks suurt rahvusvahelist klassikalise muusika konkurssi:
Popmuusika
pisi|Hannoveri oma bänd, [[Scorpions]]
Rokk bändid Scorpions ja Fury in the Slaughterhouse pärinevad Hannoverist. Tuntud DJ Mousse T. omab peamist salvestusstuudiot piirkonnas. Rick J. Jordan, bändi Scooter liige, sündis seal 1968. aastal. Eurovisiooni lauluvõistluse võitja 2010. aastal, Lena, on ka Hannoverist.
Sport
Hannover 96 (hüüdnimi Die Roten või 'Punased') on suurim kohalik jalgpallimeeskond, kes mängib jälle Bundesliga kõrgemas divisjonis pärast seda, kui nad pärast 2015–16 hooaega olid paigutatud ümber 2. Bundesligasse. Kodumänge mängitakse HDI-Arenal, mis võõrustas mänge 1974. ja 2006. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel ja 1988. aasta Euroopa meistrivõistlustel jalgpallis. Nende varuvõistkond Hannover 96 II mängib neljandas liigas. Nende kodumänge mängiti Eilenriedestadiumil, kuni need viidi DFL direktiivide tõttu HDI Arenale. SV Arminia Hannover on veel üks Hannoveri jalgpallimeeskond, mis on mänginud juba aastaid esimeses liigas ja mängib praegu Niedersachsen-West Ligas (Alam-Saksi Lääneliigas). Kodumänge mängitakse Rudolf-Kalweit-Stadiumil.
Hannover Indians on kohalik jäähokimeeskond. Nad mängivad kolmandas liigas. Nende kodumänge mängitakse Eisstadion am Pferdeturmil. Hannover Scorpions mängis Hannoveris Saksamaa kõrgliigas aastani 2013, kui nad müüsid oma litsentsi ja kolisid Langenhagenisse.
Hannover oli üks ragbi liidu pealinnu Saksamaal. Esimene Saksa ragbimeeskond loodi Hannoveris 1878. aastal. Hannoveril põhinevad meeskonnad domineerisid Saksa ragbis pikka aega. DRC Hannover mängib esimeses divisjonis ja SV Odin von 1905, samuti SG 78/08 Hannover mängivad teises divisjonis.
Esimene Saksa vehklemisklubi asutati Hannoveris 1862. aastal. Täna on Hannoveris veel kolm vehklemisklubi.
Hannover on veespordi keskus. Tänu Maschsee järvele, Ihme ja Leine jõele ning Mittellandkanalile on Hannoveris purjetamiskoolid, jahikoolid, veesuusatamisklubid, sõudmisklubid, kanuuklubid ja aerutamisklubid. Veepalli meeskond WASPO W98 mängib esimeses divisjonis.
Hannover Regents mängib Baseball-Bundesliga kolmandas divisjonis. Hannover Grizzlies, Armina Spartans ja Hannover Stampeders on kohalikud ameerika jalgpalli meeskonnad.
Hannoveri maraton on suurim jooksuüritus Hannoveris rohkem kui 11 000 osavõtjaga ja tavaliselt umbes 200 000 pealtvaatajaga. Veel mõned olulised jooksuvõistlused on Gilde Stadtstaffel (teatejooks), Sport-Check Nachtlauf (ööjooks), Herrenhäuser Team-Challenge, Hannoversche Firmenlauf (firmajooks) ja Silvesterlauf (metsajooks).
Hannover korraldab ka olulist rahvusvahelist rattasõitu: Nacht von Hannover (Hannoveri öö). Sõit toimub ümber turusaali.
Maschsee järvel toimuvad rahvusvahelised draakonipaadi sõidud ja kanuupolo turniir. Aasta jooksul toimub palju regatte. Leine jõel on üks suuremaid sõuderegatte Hannoveris. Üks Saksamaa kõige edukamaid draakonipaadi meeskondi, All Sports Team Hannover, mis on võitnud oma asutamisest alates 2000. aastal rohkem kui 100 medalit riigisisestel ja rahvusvahelistel võistlustel, harjutab Maschsee järvel Hannoveri südames. All Sports Team sai Alam-Saksimaal autasu "Aasta võistkond 2013".
Veel mõned olulised spordiüritused on Alam-Saksi rannavõrkpalliturniir, rahvusvaheline ratsutamisvõistlus "Saksa klassik" ja rahvusvaheline jäähokiturniir Rahvuste karikas.
Korrapärased üritused
Hannover on üks juhtivaid näituselinnu maailmas. Igal aastal võõrustab Hannover rohkem kui 60 rahvusvahelist ja riigisisest näitust. Kõige populaarsemad on CeBIT, Hannoveri Mess, Domotex, Ligna, IAA Nutzfahrzeuge ja Agritechnica. Hannover võõrustab ka suurel hulgal kongresse ja sümpoosione, nagu Rahvusvaheline ühiskondliku ja ressursside juhtimise sümpoosion.
Kuid Hannover ei ole ainult üks kõige olulisemaid näituselinnu maailmas, see on ka üks Saksa laskurite pealinnu. Schützenfest Hannover on suurim laskurite lõbumess maailmas ja toimub korra aastas (juuni lõpust juuli alguseni). See koosneb rohkem kui 260 sõidust ja võõrastemajast, viiest suurest õlletelgist ja suurest meelelahutusprogrammist. Selle lõbumessi tipphetk on 12 km pikk Laskurite paraad rohkem kui 12 000 osavõtjaga kogu maailmast, nende hulgas umbes 5000 laskurit, 128 bändi ja rohkem kui 70 vankrit, vagunit ja suurt festivalisõidukit. See on pikim rongkäik Euroopas. Umbes 2 miljonit inimest külastab igal aastal seda lõbumessi. Selle lõbumessi maamärk on suurim teisaldatav vaateratas maailmas (60 m kõrge). Selle lõbumessi juured leiduvad aastast 1529.
Hannover võõrustab ka ühte kahest suuremast kevadfestivalist Euroopas koos umbes 180 sõidu ja võõrastemaja, 2 suure õlletelgi ja umbes 1,5 miljoni külastajaga igal aastal. Oktoberfest Hannover on suuruselt teine Oktoberfest maailmas koos umbes 160 sõidu ja võõrastemaja, 2 suure õlletelgi ja umbes 1 miljoni külastajaga igal aastal.
Maschsee Festival toimub ümber Maschsee järve. Igal aastal tuleb umbes 2 miljonit külastajat nautima elavat muusikat, komöödiat, kabareed ja palju muud. See on suurim omalaadne Volksfest Põhja-Saksamaal.
Suur Aed võõrustab igal aastal rahvusvahelist ilutulestike võistlust ja rahvusvahelist Herrenhauseni festivalinädalat suure hulga muusika ja kabareega.
Karnevali rongkäik on umbes 3 km pikk ja koosneb 3000 osavõtjast, umbes 30 festivalisõidukist ja umbes 20 bändist ning toimub igal aastal.
Veel mõned festivalid on näiteks festival "Feuer und Flamme" (Tuli ja Leegid), Gartenfestival (Aiafestival), Herbstfestival (Sügisfestival), Harley Days, Steintor Festival (Steintor on peoplats kesklinnas) ja Lister-Meile-Festival (Lister Meile on suur jalakäijate ala).
Hannover võõrustab ka toidufestivale, näiteks Veinifestival ja Gurmeefestival.
Lisaks võõrustab Hannover mõnd erilist turgu. Vanalinna kirbuturg on vanim kirbuturg Saksamaal ning Kunsti ja kaubanduse turg on hea mainega. Veel mõned suured turud on muidugi Hannoveri linna jõuluturg vanalinnas ja kesklinnas ning Lister Meilel.
Transport
pisi|[[Hannover Hauptbahnhof]] pisi|[[Mercedes-Benz Citaro|Citaro G maagaasibuss, mille disainis James Irvine]] pisi|[[TW 2000 tramm, mille disainisid Herbert Lindinger ja Jasper Morrison]] pisi|[[TUI AG peakorter Hannoveris]]
Raudtee
Linna keskjaam, Hannover Hauptbahnhof, on Saksa kiirraudtee ICE võrgustiku sõlmpunkt. Sealt algab Hannoveri-Würzburgi kiirraudteeliin ja seal on ka Hannover S-Bahni kesksõlm. See teenindab palju rahvusvahelisi ja riigisiseseid ühisveondusliine.
Õhutransport
Hannoveri teenindab Hannoveri lennujaam (IATA kood: HAJ; ICAO kood: EDDV)
Maantee
Hannover on ka oluline Saksamaa Autobahnide võrgustiku sõlmpunkt; linna kirdeservas, Kreuz Hannover-Ostis lõikub kaks suurt Autobahni, A2 ja A7.
Kohalikud Autobahnid on A 352 ja A 37.
Jalgratas
Rattateed on kesklinnas väga tavalised. Väljaspool tipptundi lubatakse ratas trammi või bussi kaasa võtta.
Majandus
Hannoveris on mitmesuguseid tööstusettevõtteid. Volkswagen Nutzfahrzeuge Transporteri (VWN) tehas Hannover-Stöckenis on suurim tööandja piirkonnas ja opereerib linna põhjaservas Mittellandkanali ja kiirtee A2 lähedal. Koos Saksa rehvi- ja autoosade tootja Continental AG tehasega on neil kivisöe põletamisel töötav elektrijaam. Hannoveris 1871. aastal asutatud Continental AG on üks linn suurettevõtteid, nagu ka Sennheiser. Alates 2008. aastast toimub ülevõtmine: Schaeffler-Gruppe Herzogenaurachist (Baieri) omab aktsiaenamust, kuid olid kohustatud rahanduskriisist tulenevalt hoiustama optsioonid pankade väärtpaberina. TUI AG peakorter on Hannoveris. Hannoveris on ka palju kindlustusseltse, näiteks Talanx, VHV, Concordia Insurance. Üks suuremaid ülemaailmseid edasikindlustusseltse on Hannover Rück, mille peakorter jääb kesklinnast itta.
Kontrollarvud
2012. aastal oli linna SKT 29,5 miljardit eurot (74 822 eurot töötaja kohta). Toodangu lisandväärtus 2012. aastal oli 26,4 miljardit eurot (66 822 eurot töötaja kohta).
2014. aastal loendati umbes 300 000 töötajat. Neist 189 000 elas Hannoveris, samas kui 164 892 pendeldas iga päev linna tööle.
2014. aastal oli linnas 34 198 ettevõtet, millest 9342 olid Saksa äriregistris ja 24 856 loeti väikeettevõteteks. Seega rohkem kui pooled metropolipiirkonna ettevõtetest Saksa äriregistris asuvad Hannoveris (kokku 17 485).
Ettevõtluse areng
Hannoverimpuls GMBH on ühine äriarendusettevõte linnas ja Hannoveri piirkonnas. Ettevõte loodi 2003. aastal ja toetab ettevõtete käivitamist, kasvu ja ümberpaigutamist Hannoveri piirkonnas. Keskendutakse seitsmele sektorile, mis toetavad jätkusuutlikku majanduskasvu: autotööstus, energeetika, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia, eluteadused, optikatööstus, loomemajandus ja tootmistehnika.
Mitmed programmid toetavad peamiste tööstusharude ettevõtteid nende majanduslikes plaanides Hannoveris ja välismaal. Kolm piirkondlikku keskust edendavad spetsiaalselt rahvusvahelisi majandussuhteid Venemaa, India ja Türgiga.
Haridus
Hannoveri ülikool on suurim rahastatud asutus Hannoveris, mis annab kõrgemat haridust üliõpilastele kogu maailmast. Allpool on ülikoolide ja mõnede oluliste koolide nimed, sealhulgas 2003. aastal avatud Hannoveri Meditsiinikool bioloogia taustaga üliõpilaste meelitamiseks kogu maailmast.
Hannoveris on üks rakendus- ja kunstiülikool:
Schulbiologiezentrum Hannover omab praktilise bioloogia koole neljas paigas (Botanischer Schulgarten Burg, Freiluftschule Burg, Zooschule Hannover ja Botanischer Schulgarten Linden). Ka Hannoveri Veterinaarmeditsiini Ülikoolis on oma meditsiinilistele ja mürgistele taimedele spetsialiseerunud botaanikaaed, Heil- und Giftpflanzengarten der Tierärztlichen Hochschule Hannover.
Inimesed
pisi|püsti=0.5|[[Gottfried Wilhelm Leibniz]] pisi|püsti=0.5|[[Wilhelm Busch]] pisi|püsti=0.5|[[Gerhard Schröder]]
Eesti Psühholoogide Liit
Eesti Psühholoogide Liit (lühend EPL) (inglise keeles Union of Estonian Psychologists) on 31. mail 1988 asutatud mittetulundusühing. Liidul on märts 2014 seisuga 113 liiget ja kaks auliiget.
Liidu eesmärgiks on kõrgetasemelise psühholoogiateaduse ja -praksise arendamine Eestis. Lisaks seab liit enda eesmärgiks psühholoogide esindamise ning kaasaaitamise Eesti Vabariigi elanike psüühilise heaolu kasvule. Oma eesmärkide täitmisel osaleb EPL kutseliste psühholoogide ettevalmistamisel, seisab psühholoogide õiguste eest ja aitab kaasa oma liikmete ja teiste psühholoogide ning psühholoogiateaduse saavutuste paremale rakendamisele Eesti Vabariigis, arendab psühholoogi kutse-eetikat ja jälgib sellest kinnipidamist ning analüüsib ühiskonnas toimuvat psühholoogiateaduse seisukohalt.
Eesti Psühholoogide Liit annab välja laualehte, mida seisuga märts 2014 on ilmunud 53 numbrit.
Eesti Psühholoogide Liit on Euroopa Psühholoogiaassotsiatsioonide Föderatsiooni liige.
Järvepää järv
Järvepää järv (ka Järvepera järv või Kahkva järv) on järv Võrumaal Setomaa valla ja Võru valla piiril, Mikitamäest 6,5 km edelas.
Järv on 13,6 ha suur, suurim sügavus 4,5 m ja asub merepinnast 33,6 m kõrgusel.
Järv on tugeva läbivooluga, sealt voolab läbi Võhandu jõkke suubuv Mädajõgi.
Jagune leht
pisi|[[Kollane karikakar|Kollase karikakral on sulgjalt jagunenud lehed]] Jagune leht on lehelaba keskrooni või aluseni ulatuvate väljalõigetega leht. Väljalõiked ulatuvad kuni 2/3 lehelabast.
Jagunemine võib olla kas sõrmjas või sulgjas.
Kanneljas leht
pisi|[[Põldrõigas|Põldrõikal on kanneljad lehed]] Kanneljas leht on sulgjalt jagunenud leht, mille tipuosa on alusest märksa laiem.
Isozaki Atea
thumb thumb Isozaki Atea on hoonetekompleks Bilbaos, mis valmis 2008. aastal. See koosneb 5 hoonest, millest 2 on 22-korruselised ja 83 m kõrgused, üks 8-, üks 6- ja üks 5-korruseline.
Algselt taheti kõrgemad majad ehitada 26-korruselised, kuid ümbruskonna elanike survel vähendati nende kõrgust.
Kompleksi ehitusmaksumust hinnatakse 91 miljonile eurole.
Hoonete arhitektid on Arata Isozaki ja Iñaki Aurrekoetxea.
Lõuna-Aafrika Grand Prix
Lõuna-Aafrika Grand Prix on Vormel 1 etapp, mida on peetud Kyalami rajal Gautengis 20 korda 1967. ja 1993. aasta vahel.
Elmar Adelmann
Elmar Adelmann (ka Adelman; 26. juuli 1908 Tallinn – 3. november 1990 Tootsi) oli Eesti poksija.
Lõuna-Aafrika Grand Prix
Lõuna-Aafrika Vabariigi Grand Prix' võitjad.
Elmar Adelmann
Adelmann oli 1934. aasta Eesti meister raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg).
Ta osales ühe korra Eesti–Soome maavõistlusel, kus kaotas oma kohtumise raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg)1931. aastal. Ta osales raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 1937. aastal Tallinn–Rooma linnavõistlusel, kus ta võitis oma kohtumise.
Adelmann osales raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Herbert Rungele (Saksamaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta töötas Tallinna trammidepoos lukksepa, montööri, trammijuhina jms. Hiljem oli iseseisev lukksepp.
Elmar Adelmann suri 3. novembril 1990 ja maeti 8. novembril 1990 Tori kalmistule.
Vestlandet
pisi|Norra kaart. Vestlandet on kujutatud punasega Vestlandet on regioon Norra lääneosas. See hõlmab Rogalandi, Hordalandi, Sogn og Fjordane ja Møre og Romsdali maakonna.
Regiooni suurim linn on Bergen, suuruselt teine on Stavanger.
Vestlandet tähendab norra keeles läänemaad.
Geograafia
Vestlandet piirneb idas Østlandeti, lõunas Sørlandeti ja põhjas Trøndelagiga. Läänest piirab Vestlandetit Norra meri.
Rannikul asuv Vestlandet on Põhja-Atlandi hoovuse tõttu soojema ja niiskema kliimaga kui ülejäänud Norra. Vestlandet on sademerikkamaid piirkondi Euroopas. Keskmiselt tuleb aastas 3500 mm sademeid, mõnel aastatel isegi kuni 5000 mm.
2009. aasta 1. juuli seisuga elas Vestlandetis 1 253 610 inimest. Regiooni pindala on 58 560,4 km².
Vestlandetis asuvad linnad
Linnad on järjestatud elanike arvu järgi.
Inimesed ja kultuur
Vestlandetis on levinud uusnorra keel (nynorsk). 87% uusnorra keele kõnelejatest elab Vestlandetis. Siiski kasutab 56% Vestlandeti elanikest bokmål 'i (eelkõige on see levinud suuremates linnades).
Corum
Corum on Šveitsi kellatootja. Firma asutati 1955. aastal ja see paikneb La Chaux-de-Fondsis.
Corum toodab kõrge kvaliteediga kallihinnalisi kelli.
Juan Pablo Sorín
Juan Pablo Sorín (sündinud 5. mail 1976 Buenos Aireses) on Argentina endine jalgpallur.
Kalli
Kalli on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Valjala valda.
Aso kalju
pisi
"Aso" tähendab asokoro keeles 'võidukas'. Asokorod ('võidu rahvas') ise on linnast ümber asustatud.
Nigeeria presidendikompleks, Rahvuskogu, Ülemkohus ja suur osa linnast jäävad kaljust lõuna poole.
Krosno Odrzańskie
Krosno Odrzańskie (saksa Crossen an der Oder) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas, Krosno Odrzańskie maakonna ja Krosno Odrzańskie valla halduskeskus. Linn asub Odra jõe ääres.
Eesti laskurdiviis
Eesti laskurdiviisi nime kandis kaks NSVL diviisi, mis olid moodustatud eestlastest:
Reio Aare
Reio Aare (sündinud 30. jaanuaril 1979) on eesti fotokunstnik.
Härg
pisi|Härjad ikkes Härg on suguvõimetuks lõigatud ehk kastreeritud isane veis.
Krosno Odrzańskie
Crossen an der Oder sai linnaõigused enne 1238. aastat. Teises maailmasõjas hävis umbes 65% linnast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Härg
Nad on tugevad ja vastupidavad loomad, keda on kasutatud veoloomadena. Pärast põllumajandusmasinate tarvitusele võttu kasutatakse neid vähe. Eestis kadus härjapidamine 20. sajandi algul.
Sotsiaaldemokraadid (Sloveenia)
Sotsiaaldemokraadid (sloveeni keeles Socialini Demokrati, lühend SD) on vasakpoolne poliitiline partei Sloveenias. Selle liider on Tanja Fajon.
2004. aastal oli parteil 11 liiget Sloveenia parlamendis ja mitu ministrit valitsuses. Pärast sama aasta parlamendivalimist sai partei 10 kohta parlamendis. Võitis 10,2% häältest ja üldtulemuselt kolmas partei. Kuulub opositsiooni.
Partei muutis 2005. aasta 2. aprillil oma nime, enne oli see Sotsiaaldemokraatide Ühendatud Nimekiri.
Euroopa Parlamenti sai partei 2014. aasta valimistel ühe koha. Kuulub Euroopa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse.
Derbyshire (laev)
thumb|Derbyshire'i [[sõsarlaeva Kowloon Bridge'i mudel]] Derbyshire oli Suurbritannia puistlastilaev, mis ehitati aastatel 1975–1976.
Laeva kodusadamaks oli registreeritud Liverpool. Alus kuulus Briti ettevõttele Bibby Line.
11. juulil 1980 väljus Derbyshire Kanadast Sept-Îlesi linnast Jaapani suunas, lastiks 157 446 tonni rauamaaki.
Ligi 300 m pikkune ja 91,655-tonnine alus uppus ootamatult 9. septembril 1980 Jaapanist lõunas orkaani tagajärjel.
Uppumine toimus nii kiiresti, et ei jõutud saata isegi hädasignaali. Kõik pardal olnud 42 meeskonnaliiget ja kahe meeskonnaliikme abikaasad hukkusid.
2000. aastal lõppenud uurimine tuvastas, et ülitugeva tormi käigus tungis vesi mitme päeva jooksul märkamatult läbi vööris asuvate ventilatsiooniavade laeva sisemusse, põhjustades vööri vajumise järjest sügavamale lainetesse. Eelneva tulemusel hakkasid hiidlained järjest intensiivsemalt langema vööritekile, põhjustades ahelreaktsioonina vööriluukide avanemise ja sellest lähtuvalt ka laeva sisemuse veega täitumise. Derbyshire uppus umbes kahe minutiga.
Laevavrakk leiti 1994. aasta juunis 4 km sügavuselt.
Alpha Apodis
pisi|Paradiisilinnu tähtkuju Alpha Apodis (tuntud ka Alpha Aps, α Apodis, α Aps) on Paradiisilinnu tähtkuju heledaim täht.
Tähte on oma 1603. aastal ilmunud täheatlases "Uranometria" kirjeldanud Johann Bayer.
Alpha Apodis on K-klassi hiidtäht, mis tähendab, et see on tuumas ära kasutanud kogu vesiniku ning on peajadast ära liikunud. See on paisunud Päikesest umbes 48 korda suuremaks ning on umbes 980 korda heledam. Täht asub Maast umbes 440 valgusaasta kaugusel.
Heimskringla
pisi|Lehekülg Eggertsoni "Heimskringla" koopiast "Heimskringla" ('maa ring', 'maailmasõõr') on tuntuim Põhjala kuningasaagade kogu. Lood kirjutas Islandi ajaloolane ja luuletaja Snorri Sturluson umbes 1225. aastal. Vanapõhjakeelne tekst käsitleb Norra kuningate ajalugu alates müütilisest rootsi dünastiast Ynglingitest (umbes 850. aastast) kuni Øystein Meyla surmani 1177.
"Heimskringla" koosneb proloogist ja 16 kuningasaagast. Tekst sisaldab palju vanu skaldivärsse, mida autor tõstab esile eriti usaldusväärse allikmaterjalina – skaldivärsse anti põlvkonnast põlvkonda edasi küllaltki täpselt. Kuigi teadlased ja ajaloolased vaidlevad jätkuvalt "Heimskringla" ajaloolise täpsuse üle, on see teos siiski oluline allikas viikingiaja kohta.
Sisu
pisi|[[Gerhard Munthe loodud illustratsioon Ynglingite saagale]] "Heimskringla" peatükke kutsutakse saagadeks ehk kangelasmuistenditeks. Teose alguses jutustatakse mütoloogilistest eelajaloolistest Norra kuninglikest dünastiatest, Odinist, keda kirjeldatakse surelikuna, ning tema järgijatest. Järgmised saagad on pühendatud (mõningate eranditega) konkreetsetele valitsejatele, alates Halvdan Mustast kuni Magnus Erlingssonini. Saagades jutustatakse kuningatevahelistest võitlustest, monarhia kehtestamisest Norras, viikingite ekspeditsioonidest erinevatesse Euroopa maadesse. Ligi 1/3 raamatust hõlmab 15 aastat valitsenud kuninga püha Olavi saaga.
Väärtus ajalooallikana
"Heimskringla" väärtust ajalooallikana on hinnatud aja jooksul erinevalt. 19. sajandi keskel usaldasid ajaloolased Snorri jutustuses toodud faktide tõepärasust võrdselt teiste vanapõhja saagadega. 20. sajandi alguses see usaldus kadus ning saagadesse hakati suhtuma kriitilisemalt. Ajaloolased Curt ja Lauritz Weibull osutasid sellele, et Snorri teos on kirjutatud mitmeid sajandeid pärast teoses kirjeldatud sündmuste toimumist. Norras avaldas ajaloolane Edvard Bull arvamust, et "me peame loobuma illusioonist, et Snorri võimas eepiline teos omab sügavamat sarnasust sellega, mis tegelikult toimus" ajal mida see kirjeldab. Koolkonna ajaloolaste arvates toetuvad Snorri ja teiste saagade kirjapanijate loodud tegelaskujude motiivid pigem 13. sajandi oludele kui varasematele aegadele. Siiski kasutatakse "Heimskringlat" ajalooallikana, kuigi ettevaatusega. Ajalooliste jutustuste faktide tõepärasuse usaldamine ei ole tavaline ning ajaloolased kahtlevad paari esimese saaga ajaloolises tões, kuid saagad annavad siiski informatsiooni tolleaegsest ühiskonnast ja keskaegse Norra poliitikast.
Kuu
Kuu on Maa looduslik kaaslane. Ta on Maale lähim taevakeha (keskmine kaugus Maast 384 399 km).
Teadlased arvavad, et Kuu on tekkinud umbes 4,5 miljardit aastat tagasi varsti pärast Maad. Kuu päritolu kohta on mitu hüpoteesi. Kõige tõenäolisemaks peetakse, et Kuu on tekkinud Maa ja Marsi-suuruse taevakeha kokkupõrkel.
Kuu on Maa suunas alati sama küljega. Heleduse poolest on ta Päikese järel teine taevakeha, mida on taevas sageli näha. Kuigi Kuu näib Maalt vaadatuna valge, on tema pind tume. Ta peegeldusvõime on veidi suurem kui vanal asfaldil. Kuu albeedo on umbes 0,14. Kuu tekitab oma gravitatsiooniga loodeid, mõjutab Maa pöörlemist ja pikendab vähesel määral ööpäeva (sajandis 2 millisekundit). Ilma Kuuta pöörleks maakera ümber oma telje nii, et päev oleks kuue tunni pikkune. Kuu hoiab Maa telge ekliptika tasandi suhtes stabiilselt 23-kraadise nurga all. Seetõttu on Maal aastaajad ja leebed keskkonnatingimused. Kuu kaugeneb Maast igal aastal 3,82 ± 0,07 cm võrra, kuid see suurus ei ole konstantne.
Kuu ja tema faasid on läbi aegade mõjutanud kultuure, kalendreid, kunsti, mütoloogiat ja tehnikat. Esimene Kuule jõudnud kosmoseaparaat oli Nõukogude Liidu Luna programmi käigus startinud Luna 2, mis kukkus Kuule septembris 1959. Nõukogude Liidu edu häiris Ameerika Ühendriike. President John Kennedy kuulutas 1961. aastal välja Apollo programmi ja seadis eesmärgiks saata inimene Kuule enne kümnendi lõppu. USA on saanud Apollo programmiga esimeseks ja siiani ainsaks riigiks, mis on Kuule inimesi saatnud.
Päritolu
Kuu on tekkinud arvatavasti umbes 4,527 ± 0,010 miljardit aastat tagasi. Tema tekke kohta on mitu hüpoteesi, kuid ühtegi pole suudetud tõestada. Apollo-lendude alguseks oli teadlastel kolm peamist hüpoteesi.
Tänapäeval on teadlaste seas kõige soositum nn katastroofihüpotees ehk hiiglasliku kokkupõrke hüpotees, mille on esitanud kolm teadlast: Bill Hartmann, Roger Phillips ja Jeff Taylor 1980ndatel. Selle järgi langes Maale üsna tema tekke algjärgus ligikaudu Marsi-suurune taevakeha, millele on antud nimi Theia. Kokkupõrke tagajärjel eraldus Maast rohkesti materjali, millest moodustus Maa kaaslane Kuu. Selle plahvatuse energia pani muuhulgas aluse Maa kihilisele ehitusele. Maa sulas ning koostiselemendid hakkasid gravitatsiooniliselt eristuma. Sellest ajast on Maal rauast tuum.
Uuema teooria järgi põrkas Maa Theiaga kokku kaks korda. Esimene kokkupõrge oli kiire ja tugev ning selle järel eemaldusid kaks taevakeha teineteisest. Sellele järgnes saja tuhande kuni miljoni aasta pärast uus ja pehmem põrge, mille tulemusel segunesid Maa ja Theia päritolu materjal üsna põhjalikult.
Sisestruktuur
pisi|Kuu ehitus pisi|Võimendatud värvides Kuu. Oranžikad toonid tulevad rauavaesetest mineraalidest, sinised titaanirikastest ning rohekad rikkalikult oliviini sisaldavatest kivimitest. Pildistatud hobiteleskoobiga Tõrvast. Kuu on kihilise ehitusega taevakeha. Tal on erineva keemilise koostisega koor, vahevöö ja tuum. Sisetuum on tahke ja rauarikas ning raadiusega 240 km. Välistuum on vedelast rauast ja 300 km paksune. Välistuuma ümbritseb osaliselt sulanud vahevöö, mis on 500 km paksune. Arvavatakse, et säärane struktuur on tekkinud pinnal olnud magmaookeani jahtumisel, mis toimus peagi pärast Kuu teket. Kuu koor on 50 km paksune.
Geoloogia
pisi|Kuu topograafia Kuu pinda on mõõdistatud laseraltimeetriga ja stereofotograafiaga. Kuu pinnamoes on kõige paremini näha Aitkeni kraater, mille läbimõõt on 2240 km. See on Kuu suurim kraater ja suuruselt teine teadaolev kraater Päikesesüsteemis. Selle suurim sügavus – 13 kilomeetrit – on ühtlasi Kuu madalaim koht. Kuu kõrgeimad kohad asuvad Aitkeni kraatrist kirdes. Arvatakse, et need on tekkinud koos kraatriga. Kuu teised suured kraatrid – nagu Imbrium, Serenitatis, Crisium, Smythii ja Orientale – on samuti madalad ja kõrgete servadega. Kuu tagakülg on keskmiselt 1,9 km kõrgem Maale nähtavast küljest.
Vulkaanilised omadused
Kuu mered asuvad eelkõige Maa-poolsel küljel ja katavad sellest 31%. Kuu tagakülje pindalast katavad mered kõigest 2%. Teadlased arvavad, et merede paiknemise suure erinevuse on põhjustanud soojust juhtivate elementide suurem kontsentratsioon ühel küljel, mis põhjustas vahevöö sulamise ja tõusmise koorikusse. Suur osa meresid on tekkinud 3–3,5 miljardit aastat tagasi, kuid vanimad on 4,2 miljardit aastat vanad. 2014. aastal avaldas NASA Lunar Reconnaissance Orbiteri tehtud fotod ja andmed laikudest meredes, millest mõned olid vähem kui 50 miljonit aastat vanad. See tähendab, et vahevöö võib olla arvatust soojem. Kuul on märgatud maavärinaid ja gaaside eraldumist. See viitab, et Kuul esineb seismilist aktiivsust, kuid Kuu värinad on Maa omadest tunduvalt nõrgemad.
Kraatrid
pisi|Kuu tagaküljel asuv Daedaluse kraater Kuu geoloogiat on märkimisväärselt mõjutanud ka komeedid ja asteroidid. Teadlaste hinnangul on ainuüksi Kuu Maa-poolsel küljel 300 000 kraatrit, mille läbimõõt on suurem kui 1 km. Osa neist on saanud mõne õpetlase, teadlase või kunstniku nime. Enim on uuritud Nectarise, Imbriumi ja Orientale kraatreid, nende läbimõõt on tuhandeid kilomeetreid. Vähese atmosfääri, ilma ja geoloogilise aktiivsuse tõttu on palju kraatreid hästi säilinud. Väheste kraatrite vanus on täpselt määratud, nende abil saab arvutada ligikaudseid vanuseid. Apollo missioonidega Maale toodud kivimite vanuseks on määratud 3,8–4,1 miljardit aastat.
Vesi
pisi|Maa atmosfääriga osaliselt varjutatud Kuu 1999. aastal Kuu pinnal vett ei leidu, sest Päikselt tulev kiirgus põhjustab pinnakihis fotolüüsi ja vesi hajub kosmosesse. Teadlased on siiski 1960. aastaist püstitanud hüpoteese, et alaliselt Päikese eest varjus olevais kraatreis võib vett leiduda. Kasutatava vee olemasolu tõestamine või välistamine on Kuule koloonia rajamisel väga oluline, sest vee vedu Maalt on väga kallis.
Kuu orbiiter Clementine avastas 1994. aastal radarmõõtmistega Kuu pinna alt veetaskuid. Ent Arecibo raadioteleskoobiga tehtud hilisemad radaruuringud on näidanud, et jäätaskud on ilmselt värskeist kraatreist välja paisatud kivid. 1998. aastal tuvastas Lunar Prospector, et Kuu poolustel leidub vesinikku. Teadlased avastasid 2008. aastal, et Apollo 15 missiooniga Maale toodud kivimid sisaldavad ka vett.
2008. aastal leidis India orbiiter Chandrayaan-1 Kuu pinnalt jääd. 2009. aastal saadeti USA kosmoseaparaadist LCROSS põrkur Kuu alaliselt varjus olevasse kraatrisse. Selle põrkuri poolt pinnasest välja paisatud aines tuvastati vähemalt 100 kg jääd. Andmete hilisemal uurimisel hinnati, et väljapaisatud aines oli 155 ± 12 kg jääd.
2018. aastal leiti Moon Mineralogy Mapperi (M3) mõõtmiste põhjal esimest korda "kindel tõend" vee jää olemasolust Kuu pinnal. Andmed näitasid vee jääle iseloomulikku peegeldusjälge, mis erineb tolmu ja teiste peegeldavate materjalide omast. Jää kogumeid leiti Kuu põhja- ja lõunapooluse lähedastest pidevalt varjus olevatest kraatritest ja lõhedest, seejuures on jääd rohkem lõunapooluse piirkonnas. Pidevalt varjus olevates kraatrites suudab jää stabiilsena püsida ka Kuu pinnal.
Magnetväli
Kuu magnetvälja tugevuseks on mõõdetud 1–100 nanoteslat, mis on 1/100 Maa omast. Kuu magnetväli pole dipolaarne ja tõenäoliselt tekkis see Kuu tekkimisel, kui magnetväli oli tugevam.
Atmosfäär
Kuu atmosfäär on väga nõrk, mistõttu on Kuu pinnal peaaegu vaakum. Rõhk Kuu pinnal on 3 × 10–15 atm (0,3 nPa) ja see varieerub. Kuu atmosfäär on tekkinud gaaside eraldumisel Päikesetuule mõjul. Eralduvad gaasid jäävad Kuu nõrga gravitatsiooni mõjul pinnasesse või hajuvad kosmosesse.
Temperatuur
Kuu on ekliptilise tasandi suhtes 1,5424° suuruse nurga all, see on väga väike (võrreldes nt Maa 23,44° nurgaga). Seetõttu sõltub Kuu pinna temperatuur piirkonniti otseselt päikesevalgusest. 1994. aastal sondi Clementine tehtud piltidelt avastati piirkond, kus Päike kunagi ei looju. Kuu põhjapoolusel asuva 73-kilomeetrise läbimõõduga Peary kraatri serv on alati päikese käes. Selles piirkonnas kõigub temperatuur vaid 20 kraadi võrra. Kuu lõunapoolus on aga kogu aeg varjatud. Sealt on avastatud Päikesesüsteemi külmemaid piirkondi. Lunar Reconnaissance Orbiter mõõtis lõunapooluse kraatrite temperatuuriks −238 °C. See on madalaim temperatuur, mille ükski kosmosesond on registreerinud. Teadaolevalt pole nii madalat temperatuuri registreeritud isegi Pluutol.
Orbiit
pisi|Maa ja Kuu skeem Kuu teeb ühe tiiru ümber Maa 27 ööpäeva ja 8 tunniga. Seda perioodi nimetatakse sideeriliseks kuuks. Sünoodilise kuu ehk Kuu faaside vahetumise perioodi pikkus on aga 29 ööpäeva ja 12 tundi. Kuu kiirus orbiidil on 1,03 km/s. Kuu tiirleb ümber Maa mööda elliptilist orbiiti, mille ekstsentrilisus on 0,0549 ja orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes 5,1454°. Kuu orbiiti mõjutab mitu tegurit, eeskätt Päike ja Maa.
Ligikaudne suurus
pisi|Kuu Maa eest möödumas Kuu on üpris väike võrreldes Maaga. Kuu läbimõõt on 3476 km, mis on ligi 4 korda väiksem Maa läbimõõdust. Kuu mass on 7,36 × 1022 kg, mis on Maa massist 81 korda väiksem. Hoolimata oma suurusest peetakse Kuud ja Maad kaksikplaneedi asemel siiski planeedi ja planeedi kaaslase süsteemiks, sest nende ühine massikese asub 1700 km sügavusel Maa sisemuses.
Asend Maa suhtes
Kuu vähim kaugus Maast on 356 410 km, suurim on 406 700 km ja keskmine 384 400 km. Kuu on Maa poole pööratud alati ühe ja sama küljega, sest Kuu teeb täispöörde ümber oma telje sama ajaga, mis tal kulub ühe tiiru tegemiseks ümber Maa. Seejuures esineb teatud määral optilist ja füüsikalist libratsiooni. Optilise libratsiooni põhjused on Kuu orbiidi elliptilisus, orbiidi tasandi võrdlemisi suur nurk ekliptika suhtes ning samuti Maa suurus. Optilise libratsiooni tõttu on Kuu pinnast näha 59%. Füüsikaline libratsioon on võimalik Kuu ebasümmeetrilisuse tõttu: kui Kuu kaldub kõrvale oma orientatsioonist, pööravad tõusu-mõõnajõud ta tagasi ja ta hakkab võnkuma. Selle võnkumise amplituud on siiski palju väiksem optilise libratsiooni omast.
Kuu faasid
Kuu faasid vahelduvad 29,5 päevase perioodiga.
Kuu loomise ajal on Kuu Maa ja Päikese vahel. Sel ajal pole Kuud Maalt näha ning saavad toimuda päikesevarjutused. Paari päeva pärast ilmub õhtutaevasse kitsas kuusirp, mille kaar on suunatud paremale. Esimese veerandi ajal paistab taevas poolkuu, mille kaar on suunatud paremale. Täiskuu ajal paistab Kuu ümmargusena, Kuu asub oma orbiidil sel ajal Päikesest kõige kaugemas punktis – niimoodi, et Maa asub Kuu ja Päikese vahel. Sel ajal saavad tekkida ka kuuvarjutused. Viimase veerandi ajal on näha jällegi poolkuu, kuid seejuures on kuuketta kaar suunatud vasakule. Järgneb Kuu kahanemine sirbiks kuni uue noorkuuni.
Mõju loodetele
Kuna Kuu kaugeneb Maast, on Maa pöörlemine seetõttu aeglustumas. Apollo missioonidel Kuule jäetud peeglite abil tehtavad mõõtmised on näidanud, et Maa ja Kuu vaheline kaugus suureneb igal aastal umbes 38 millimeetrit ja aatomikellad on näidanud, et Maa päev pikeneb seetõttu igal aastal umbes 15 mikrosekundit. Kuu kaugenemine lõpeb lõpuks Maa pöörlemise seiskumisega analoogselt Pluuto ja Charoniga juhtunule, kuid ilmselt Kuu ja Maaga seda ei juhtu, sest arvutuste kohaselt muutub Päike ammu enne seda punaseks hiiuks ja hävitab Maa.
Varjutused
Varjutused toimuvad ainult siis, kui Päike, Kuu ja Maa on omavahel joondunud. Päikesevarjutused toimuvad siis, kui on Kuu loomise faasis ja Kuu on Päikese ning Maa vahel. Kuuvarjutused toimuvad siis, kui on täiskuu ja Maa on Päikese ja Kuu vahel. Päikesevarjutuse ajal võib Kuu Päikese täielikult varjata, sest Päikese ja Kuu nurkläbimõõt on ligikaudu võrdne. Kuna Kuu ja Maa vaheline orbiit ja võrreldes Maa ja Päikese vahelise orbiidiga 5° kaldu, ei toimu varjutused iga täiskuu ja kuu loomise faasi ajal. Varjutused toimuvad osaliselt tsüklitena, mida nimetatakse saaroseks. Saaros kordub umbes iga 18 aasta tagant.
Vana- ja keskaegsed uurimused
pisi|Galileo Galilei joonistused Kuu pinnast Kuu tsükleid mõistsid juba Babüloni astronoomid, kes kirjeldasid 5. sajandil eKr saarost. Hiina astronoom Shi Shen kirjutas samal sajandil üles varjutuste ennustamise juhise. 4. sajandil eKr väitis kreeka filosoof Anaxagoras, et Kuu peegeldab päikesevalgust. 499. aastal kirjutas India astronoom Aryabhata, et päikesevalgus peegeldub Kuult kõigis suundades ja see põhjustabki selle sära.
Ptolemaios arvutas üsna täpselt välja Kuu kauguse, leides, et Kuu kaugus Maast on 59 Maa raadiust ja Kuu diameeter on 0,292 Maa diameetrit. Tegelikult on Kuu kaugus Maast umbes 60 Maa raadiust ja Kuu diameeter on 0,273 Maa diameetrit.
Keskajal, enne teleskoobi leiutamist, arvati et Kuu on kera ja selle pind on sile. 1609. aastal joonistas Galileo Galilei teleskoobi abil esimesed joonistused Kuu pinnast ja väitis, et Kuul on mäed ja kraatrid. Kuu uurimine teleskoobi abil jätkus ja Itaalia astronoomide Francesco Grimaldi ja Giovanni Riccioli töö tulemusel hakati Kuu kraatritele, meredele ja muudele kohtadele nimesid panema.
Krooniline glomerulonefriit
Krooniline glomerulonefriit on progressiivse kuluga neerupäsmakeste immuunpatoloogiline põletik, mille tagajärjel hävivad nefronid ning tekib sekundaarne kortsneer. Väga sageli on kroonilise glomerulonefriidi tagajärjeks äge neerupuudulikkus.
Kuu
Vana- ja keskaegsed uurimused
1834–1836 koostasid Johann Heinrich Mädler ja Wilhem Beer esimese trigonomeetriliselt korrektse Kuu kaardi "Mappa Selenographica", mis koosnes neljast kaardilehest. Sellele järgnes 1837. aastal nende raamat "Der Mond". Selle töö käigus määrati ka enam kui tuhande Kuu mäe kõrgused. Kuu pinnavormide uurimise täpsus jõudis niimoodi võrreldavale tasemele Maa geograafia omaga, koostatud kaardid jäid parimaiks mitmeks aastakümneks. Mädler jätkas Kuu uurimist ka Tartu Tähetorni direktorina.
Krooniline glomerulonefriit
Etioloogia ja patogenees
Krooniline glomerulonefriit võib olla nii primaarne kui ka sekundaarne. Primaarse vormi korral pole võimalik kindlaks teha sellele eelnenud ägedat neerupõletikku, sekundaarne krooniline glomerulonefriit aga järgneb ägedale neerupõletikule.
Patogeneesi alusel võib kroonilise glomerulonefriidi jagada 4 rühma:
Kuu
Ameerika Ühendriikide missioonid
pisi|Neil Armstrong Kuu pinnal kuumooduli juures USA algatas mitu Kuuga seotud kosmoseprogrammi, millest kuulsaim on Apollo programm. JPL-i Rangeri programmi käigus tehti Kuu pinnast esimesed lähifotod. Lunar Orbiteri programmiga kaardistati Kuu pinda. Surveyori programmi raames maandusid Kuul esimesed USA kosmoseaparaadid. Inimestega lennud Apollo programmi käigus said võimalikuks eeskätt arvutite, tarkvara ja kuumuskilpide suure arengu tõttu 1960. aastatel. Programmi juhtkond oli ka väga kompetentne juhtima hiiglaslikku projekti. Programmi raames saadeti 1968. aastal Kuu orbiidile esimene inimestega lend, Apollo 8. 1969. aastal toimunud mehitatud maandumist Kuule peetakse kosmosevõidujooksu kulminatsiooniks.
Krooniline glomerulonefriit
Kliiniline pilt
Kliiniliselt saab kroonilisel glomerulonefriidil eristada 4 vormi:
Arata Isozaki
thumb|Kyōto kontserdihall Arata Isozaki (jaapani 磯崎新, Isozaki Arata; 23. juuli 1931 Ōita – 29. detsember 2022 Tōkyō) oli jaapani arhitekt. Ta on lõpetanud Tōkyō ülikooli ja oli Kenzo Tange õpilane.
Kuu
Ameerika Ühendriikide missioonid
Esimese inimesena astus Kuu pinnale missiooni Apollo 11 komandör Neil Armstrong 21. juulil 1969. aastal kell 2:56 (UTC). Hiljem on arvatud, et kuumooduli küljes olnud kaamera abil otseülekandena filmitud Armstrongi väljumist Kuu pinnale jälgis hinnanguliselt 500 miljonit inimest.
Apollo missioonid 11 kuni 17 (välja arvatud Apollo 13) tõid Maale 380,05 kg kivimeid ja 2196 eraldi näidist. Kuule viidi teadusjaamad, mille süsteemide hulgas olid ka näiteks magnetomeetrid ja seismomeetrid. Apollo teadusjaamad edastasid teavet kuni 1977. aastani, mil NASA lõpetas teabe vastuvõtmise eelarve kärbete tõttu. Apollo missioonidel Kuu pinnale jäetud retroreflektoreid kasutatakse aga tänapäevalgi Maa ja Kuu vahelise kauguse täpseks mõõtmiseks.
1980ndad – 2000
Pärast kosmose võidujooksu lõppu ei saatnud ükski riik kaua aega kosmoseaparaate Kuu orbiidile. Alates 1990ndadest on Kuu vastu huvi tundma hakanud paljude riikide teadlased. 1990. aastal sai Jaapan kolmandaks riigiks, mis on Kuu orbiidile saatnud kosmoseaparaadi, kui Kuu orbiidile jõudis Hiten. 1994. aastal jõudis Kuu orbiidile USA Kaitseministeeriumi ja NASA koostöös valminud kosmoseaparaat Clementine ja 4 aastat hiljem NASA Lunar Prospector, mis kukutati 1999. aastal Kuu tagaküljel asuvasse kraatrisse.
1990ndatel saatsid Kuu orbiidile oma kosmoseaparaate India, Jaapan, Hiina ja ka Euroopa Kosmoseagentuur. Sondid tuvastasid alaliselt varjus olevatest kraatritest jääd, kinnitades vee olemasolu Kuul. Pärast Apollo lende on Kuule saadetud kaks kuukulgurite missiooni. Viimane Lunohodi kulgur lõpetas töö 1973. aastal, aga Hiina Chang'e 3 maandur töötab siiani ja 14. detsembril 2013 väljus sellest kulgur Yutu.
2000–
pisi|Kunstniku kujutis kosmosesondist Lunar Reconnaissance Orbiter Euroopa kosmoseaparaat SMART-1 oli Kuu orbiidil 15. novembrist 2004, kuni 3. septembrini 2006, mil see kukutati Kuu pinnale. SMART-1 tegi üksikasjaliku uuringu Kuu pinnal olevatest keemilistest elementidest.
Alates 2007. aastast on Kuu uurimist kosmoseaparaatidega alustanud ka Hiina. 5. novembrist 2007 kuni 1. märtsini 2009 tiirles Kuu orbiidil kosmoseaparaat Chang'e 1, mis kaardistas kogu Kuu pinna. Oktoobris 2010 jõudis Kuu orbiidile Chang'e 2, mis tegi Kuu pinnast parema kvaliteediga fotod ja suundus Lagrange'i punkti L2. Pärast seda suundus aparaat süvakosmosesse. 14. detsembril 2013 jõudis Kuule Chang'e 3, mis sooritas Kuu pinnale esimese pehme maandumise pärast Nõukogude missiooni Luna 24. Chang'e 3 pardalt väljus kulgur Yutu, mis oli esimene kuukulgur pärast missiooni Lunohod 2. Yutu töötas Kuu pinnal 31 kuud ja see lõpetas töö 31. juulil 2016. Hiinal on plaanis saata Kuu pinnale missioone ka tulevikus.
4. oktoobrist 2007 kuni 10. juunini 2009 tiirles Kuu orbiidil Jaapani kosmoseagentuuri JAXA orbiiter SELENE, mis uuris Kuu geofüüsikat ja filmis väga kvaliteetsed kaadrid Kuust. 8. novembril 2008 jõudis Kuu orbiidile kosmoseaparaat Chandrayaan I, mis kaardistas Kuud ja kinnitas veemolekulide olemasolu Kuu pinnal. Teadlased kaotasid Chandrayaan 1-ga side 27. augustil 2009.
18. juunil 2009 startis Kuule kosmosesond NASA Lunar Reconnaissance Orbiter (LRO) ja maandur LCROSS. LCROSS lõpetas oma missiooni plaanipäraselt 2009. aastal, mil see kukutati 9. oktoobril 2009 Cabeuse kraatrisse. LRO on töös tänaseni. 1. jaanuaril 2012 jõudsid Kuule kaks GRAIL-i sondi, mis uurisid Kuu sisestruktuuri kuni sama aasta 17. detsembrini, mil mõlemad kukutati Kuu pinnale. 6. oktoobril 2013 jõudis Kuule kosmoseaparaat LADEE, mis uuris Kuu eksosfääri 18. aprillini 2014, mil see Kuu pinnale kukutati.
2014. aastal jõudis Kuu orbiidile esimene erarahastatud missioon, Manfred Memorial Moon Mission, mis kukkus Kuu pinnale 2022. aastal. 2019. aastal maandus Kuu tagumisel küljel Hiina missioon Chang'e 4 ja Kuu orbiidile jõudis India missioon Chandrayaan-2.
NASA plaanib Artemise programmi raames taasalustada mehitatud lende Kuule ning plaanide kohaselt peaks esimene mehitatud missioon, Artemis 3 maanduma Kuu pinnal detsembris 2025. Artemise programmi raames rajatakse Kuu orbiidile kosmosejaam Lunar Gateway ning Kuu pinnale baas mehitatud ja mehitamata missioonidele.
Kuu õiguslik staatus
Külma sõja ajal uuris Ameerika Ühendriikide maavägi Horizoni projekti raames võimalusi rajada Kuule sõjaväebaas. Lisaks uuriti sama projekti raames võimalusi detoneerida Kuul tuumapomm. USA õhujõududel oli töös analoogne projekt Lunex, kuid mõlemad projektid tühistati, kui USA kosmoseprogramm viidi NASA alluvusse, mis on tsiviilagentuur.
Kuigi Kuul on mitme riigi kosmoseaparaatide rusud ja Apollo maandumistel paigaldasid astronaudid maandumispaikades Kuule USA lipud, pole Kuu ühegi riigi territoorium ning USA, Venemaa ja paljud teised riigid on liitunud lepinguga, mis sätestab Kuu kasutamise rahumeelsetel eesmärkidel ja keelab sinna sõjaväebaaside ehitamise ja tuumarelvade paigutamise.
Mõju kultuurile
Kuu korrapärased faasid teevad sellest väga hea ajanäitaja ning seda asjaolu on kasutatud mitmetes vanades kalendrites. Pügalapulgad ehk täkitud luud, millest mõned on 20 000 – 30 000 aastat vanad, märgivad mõnede teadlaste arvates Kuu faase. On teada, et germaani hõimud olid kasutanud Kuu faase aja arvestuses enne kui võeti kasutusele päikesekalender.
Kuud on väga palju kasutatud kujutavas kunstis, näitekirjanduses, luules, proosas ja muusikas. Mitmes kultuuris on Kuud peetud ka jumalaks ja see on endiselt oluline astroloogias.
Kuu on väga tähtis islamis ja näiteks islami kalender on rangelt seotud Kuuga. Lisaks on paljudes moslemiriikides, nagu näiteks Alžeerias, Malaisias, Pakistanis ja Türgis Kuu riigilipul.
Kuud on läbi aegade seostatud ka hullumeelsusega. Vana-Rooma ajaloolane Plinius Vanem ning Vana-Kreeka filosoof Aristoteles uskusid, et täiskuu ajab tundlikud inimesed hulluks, sest mõjutab palju vett sisaldavat aju. Plinuse ja Aristotelese hüpoteesi on teadlased välistanud, sest Kuu gravitatsioon on selleks liiga nõrk. Kuu mõju inimestele usutakse ka tänapäeval, väites et täiskuu ajal sagenevad enesetapud, mõrvad, liiklusõnnetused ning psühhiaatriahaiglatesse võetakse sel ajal vastu rohkem inimesi. Siiski on mitmed uurimused need väited ümber lükanud.
Krooniline glomerulonefriit
Ravi
Kroonilise glomerulonefriidi enamiku vormide korral rakendatakse soolavaba dieeti, mis tähendab naatriumkloriidi hulga vähendamist toidus 1-2 grammile ööpäevas. Medikamentidest rakendatakse kindlasti metindooli, mis annuses 75–50 mg päevas 2–12 kuu vältel vähendab proteinuuriat, pidurdub fibriini ladestumine glomerulaarkapillaarides. IgG kontsentratsiooni vähendamiseks rakendatakse 2–2,5 mg asatiopriini kehamassi 1 kg kohta. Rakulise ja humoraalse immuunsuse vähendamiseks kasutatakse ka kloorbutiini annuses 0,1–0,2 mg/kg 3–8 kuu vältel ja tsüklofosfamiidi 100 mg päevas 6 kuu vältel.