cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Trance
Acid Trance - nagu Acid House, aga hüpnootilisem ja kiirem.
Ibiza Trance - vahemerestiilis trancemuusika. Deriveerunud kommertsedust, mida Ibizasaarel mängiti.
Hard Trance/German Trance - labane, ent "agressiivsem" variant trance muusikast. Arenes välja Acid Trance kultuurist.
Hardstyle - noorte seas levinud žanr, mis oli "lõdvem" kui gabber. Tugines oluliselt trance muusika tehnoloogiale. Sisu poolest on žanr eurodance.
Handsup/Eurohouse/Jumpstyle - kommertsiaalne Hardstyle. Deriveerunud žanr eelnevatest.
Vocal Trance - kommertsedu saavutanud žanr trancemuusikas. Ka tavakuulajate poolest pole tegemist trancemuusikaga. Tänasel päeval sisutu, mis puudutaks trance muusikat, eristamatu popmuusikast.
Uplifting Trance/Eurotrance/Euphoric Trance - kommertsiaalselt seni veel edukas variant žanrist, mida kriitikud tõeliseks trancemuusikaks väga ei pea. Väga laiapinnaline žanr - muusika ulatuse kvaliteet võib vägagi varieeruda.
Progressive Trance - uus püüe Oakenfoldil populariseerida Brittide nägemust 90. aastate reivikultuurist, või avangardistide nägemus uuendada eelnevat Classic Trance stiili. Liginemine popmuusikale ja aluseks eufoorilisle trance muusikale.
Tech Trance - derivatsioon. Techno trance, mille viimaseks sõnaks jäi trance. Arendus toimus eriti 2000. aastate paiku, mil põhiline mood oli kultuurimaastikul tehnologiseerituse suunas. Vikipeedias pole küll kombeks hinnanguid anda, aga parim tech-trance on techno, mille väljund on ülimalt trance - "vormilse" kinnitusena teha lugu valmis vastupidises suunas - luua trance, mis kõlab nagu techno. Mõned lood on agressiivsemad kui hard trance puhul. Soovitan: Tiesto vs Marcel Woods - Advanced vs Flight 343 (Scot Project mashup)
Goa Trance - hippy-trance või hindu-trance. Väga lihtne kirjeldus, stereotüüpne kiire tempo, nagu psytrance´l. Enne oli Goa trance, turundati selles vallas inimestele.
Yverdoni ringkond
Yverdoni ringkond (prantsuse District d'Yverdon, ka district d'Yverdon, District d'Yverdon-les-Bains, district d'Yverdon-les-Bains; saksa Bezirk Yverdon) oli 31. detsembrini 2007 ringkond (haldusüksus) Šveitsis Vaud' kantonis.
Halduskeskus oli Yverdon-les-Bains.
Ringkond jagunes järgmistesse kreisidesse (prantsuse cercle, saksa Kreis): Molondini kreis, Belmont-sur-Yverdoni kreis, Yverdoni kreis ja Champventi kreis.
Ringkond koosnes 38 vallast, selle pindala oli 156,68 km² ja elanike arv 34 929 (31. detsember 2003).
1. jaanuarist 2008 läksid selle vallad üle uude Jura-Nord vaudois' ringkonda, välja arvatud Oppensi vald, mis läks üle uude Gros-de-Vaud' ringkonda.
pisi|tühi|600px| Yverdoni ringkond pisi|tühi|600px|Yverdoni ringkonna vallad
Kapsalaadsed
Kapsalaadsed (Brassicales) on õistaimede selts kaheiduleheliste klassist.
APG II süsteemi järgi kuulub seltsi 15 sugukonda:
Sakala kõrgustik
pisi|Vaade Sakala kõrgustikul asuvale [[Viljandi ürgorg|Viljandi ürgorule]] pisi|[[Helme koopad kõrgustiku kaguosas]] pisi|[[Sammuli rahn kõrgustiku keskosas]]
Sakala kõrgustik on kõrgustik Eestis. Kõrgustiku valdav osa on Viljandi ja Valga maakonnas, osa edelanõlvast on Pärnu maakonnas, äärmine lõunaosa ulatub Lätti, kandes seal nime Sakalas augstiene.
Sakala kõrgustiku pindala on 2797 km², mis moodustab Eesti pindalast 6,16%.
Kõrgustik on vahelduva maastikuga, lainjad tasandikud vahelduvad sügavate ürgorgudega. Kõrgeim tipp on Härjassaare mägi (147 m).
Kõrgustiku kuju sarnaneb kolmnurgaga, mille põhjapoolne tipp asub Navesti jõe läheduses ja lõunapoolne jalam Läti põhjaosas. Läänest piiravad kõrgustikku Metsepole madalik, Liivi lahe rannikumadalik ja Soomaa, põhjast Kõrvemaa, idast Võrtsjärve madalik ja Valga nõgu, lõunast Tālava madalik.
Eesti maastikulise liigestuse järgi kuulub Sakala kõrgustik Kõrg-Eesti allprovintsi ja Lõuna-Eesti maastikuvaldkonda.
Pinnamood
Sakala kõrgustiku pinnamoodi liigestavad suured ürgorud, mis jääaegadel ei täitunud setetega vooluvete tõttu. Ürgorud moodustavad koos külgorgudega keerukaid orustikke. Mitmesse peaorgu põhja-loodest tunginud liustikukeeled on muutnud need lõiguti orundilaadseiks (nt Kõpu ürgorg ja Halliste ürgorg). Nüüdsete ürgorgude hulgas on niihästi peaoruga ühevanuseid vooluveekogudega pikki orge kui ka jääaja järel ajutiste vooluvete uuristatud lühikesi jäärakuid ja uurakuid. Vanades orgudes on rohked allikad tekitanud allikasoid ja allikalubjast ebaterrasse. Vanadele orgudele on omane veel võrdlemisi lauged metsa kasvanud veerud ja neis voolavate jõgede soostunud lamm.
Sakala kõrgustiku suurim orund on Tänassilma-Viljandi-Raudna ürgorg, suuremad ürgorud on veel Karksi ürgorg, Kõpu-Õisu ürgorg, Tääksi ürgorg, Ärma ürgorg, Õhne ürgorg, Tarvastu ürgorg ja Loodi–Sinialliku ürgorg.
Kõrgustiku kõrgeimad tipud on Härjassaare mägi (147 m), Rutu mägi (145 m) ja Kärstna mägi (136 m), need kõik asuvad kõrgustiku lõunaosas. Põhjaosa kõrgeim tipp Sürgavere mägi (128 m) on kõrguselt neljas. Läti alal on kõrgustiku kõrgeim tipp Pīkase mägi (105 m).
Sakala kõrgustiku tuntuimad paljandid on Paistu põrgu, Tarvastu Kullamägi, Õisu põrguoru paljandid, Karksi Põrguhaud ning Maimu koobas.
Veestik
Sakala kõrgustiku suuremad järved on Veisjärv (4,81 km²), Õisu järv (1,934 km²), Viljandi järv (1,62 km²), Kariste järv (0,62 km²) ja Ruhijärv (0.996 km²). Kõrgustiku suuremad jõed on Halliste jõgi (99 km, valgala 1891 km²), Raudna jõgi (63 km, valgala 1122 km²), Õhne jõgi (102 km, valgala 573 km²), Kõpu jõgi (69 km, valgala 399 km²) ja Tänassilma jõgi (40 km, valgala 450 km²).
Asustus
Sakala kõrgustikul on kuus linna: Viljandi, Suure-Jaani, Tõrva, Mõisaküla, Abja-Paluoja ja Karksi-Nuia. Suuremad asulad on Olustvere, Saarepeedi, Sürgavere, Vastemõisa, Vana-Võidu, Viiratsi, Uusna, Päri, Ramsi, Paistu, Kõpu, Karksi, Halliste, Mustla, Kärstna, Linna, Helme ja Hummuli.
Kaitsealad
Sakala kõrgustiku suurimad kaitsealad on:
Valuuta
Valuuta ehk vääring (lad currere „jooksma“ või „voolama“) on riigi rahasüsteem ja selles rakendatavad rahamärgid (euro, USA dollar, Inglise nael, Jaapani jeen jt).
Rahasüsteem on raha emiteerimise ja ringluse korraldus, mis on tekkinud ajaloo jooksul ning mida reguleeritakse ühiskondliku kokkuleppe või riigi seadustega. Rahasüsteem koosneb järgmistest põhielementidest:
Ajalugu
Rahasüsteeme liigitatakse mitmeti. Üks võimalus on jagada need kaheks: seaduse alusel kehtestatud valuutaks ja eraalgatuslikuks rahasüsteemiks. Viimane neist kannab ajaloolist rolli tänapäevaste rahasüsteemide välja arenemisel, kuna eraalgatuslik rahasüsteem pärineb ajast, mil esimesed pankurid hakkasid hoiustama väärismetalli ning kirjutasid selle tõenduseks välja veksleid. Vekslite kirjutamine ei olnud riigi reguleeritud, seega võis iga pankur oma veksleid välja kirjutada ja neid intressitulu teenimise eesmärgil välja laenata.
Seaduse alusel kehtestatud valuuta ehk riikliku rahasüsteemi alguseks võib lugeda I maailmasõja lõppu, kui enamikus riikides hakkasid keskpangad rahaemissiooni kontrollima. See ei tähenda siiski, et eraalgatuslikku valuutat tänapäeval enam ei eksisteeriks. Nendeks on näiteks vekslid, kinkekaardid, tšekid, ostuboonused ja tasaarveldused.
Kuigi valuuta mõiste on tihedalt seotud raha mõistega, seisneb nende peamine erinevus standardiseerituses. Nimelt võib raha tekkeajaks lugeda 9000 aastat eKr, kui teravilja ja kariloomi kasutati maksevahendina, seega määrati neile kauplemisel väärtus. Põhjus peitub tõenäoliselt selles, et kariloomad ja teravili olid sel ajal laialt väärtustatud ehk eksisteeris nõudlus ning nende kvantiteeti oli lihtne mõõta. Nende massi ja suuruse tõttu oli aga tehingute tegemine küllaltki ebamugav ja ajakulukas, mistõttu on maksevahendite füüsiline suurus ning mass ajaloo jooksul järjepidevalt vähenenud. Näiteks kasutati 8000 aastat eKr Mesopotaamias maksevahendina peamiselt teravilja ning mõnes kultuuris raha asendavaid žetoone, mis sarnanesid oma füüsilistelt omadustelt müntidega.
Metallraha
Egiptuses ja Mesopotaamias kasutati standardiseeritud valuutat juba 3000 aastat eKr kullakangide näol, millel oli kindlaks määratud väärtus ja mass. Samuti kasutati Ida-Aasias ja Aafrikas maksevahendina peamiselt kaurikarpe, kive, pärleid ja muid tarbeaineid. Esimesed mündid pärinevad 7. sajandist eKr kunagisest Lüüdia kuningriigist (praegu Türgi läänerannik). Need vermiti kulla ja hõbeda sulamist ning nende kuju ja mass varieerusid (vahemikus 0,15–14 g). Lüüdia kuningriigist levis müntide kasutamine edasi Kreeka aladele. Metallraha kasutati samal ajal ka Hiinas. Esialgu sarnanes müntide kuju tööriistade omaga, alates 350. a eKr hakkasid need meenutama tänapäeva ümara kujuga metallraha. Standardiseeritud vermimine terves impeeriumis sai alguse Qini dünastia (221–206 eKr) võimuletulekuga.
Paberraha
18. sajandil lasi ka USA kongress käibele pabervaluuta, milleks sai USA dollar. Regulaarselt hakati üldsuse jaoks rahatähti trükkima alles 1861. aastal.
Elektronraha
Üheks populaarsust koguvaks e-raha vormiks peetakse bitcoin ' i. See on krüptovaluuta, mis ei tugine usaldusele teiste valuutade suhtes. Bitcoini P2P-võrgustik ja detsentraliseeritus välistavad bitcoin ' ide väärtusega manipuleerimise. Bitcoin ' ide arv on teoreetiliselt piiratud 21 miljoniga, seega ei saa tekkida inflatsiooni.
Kauplemine
Üks peamisi viise rakendada valuuta sõltuvust teistest valuutadest on kaubelda nendega valuutaturul. Forexi turul, mis on viis päeva nädalas terve ööpäeva avatud, kaubeldakse ligikaudu 5 triljoni dollariga päevas. Primitiivsed valuutaturud on ajaloolaste sõnul eksisteerinud juba antiikajast, kui hõbe- ja kullassepad valuutaga kauplesid. Modernse välisvaluutaturu alguseks peetakse 17. sajandit, mil Hollandis avati börs aktsiate ja võlakirjadega kauplemiseks. Kuigi raha funktsiooniks oli esialgu ainult vara soetamine, on nüüdseks rahast endast kujunenud üks vara liike.
Kui algul määrati metallvaluuta väärtus tema koostise ja massi järgi, siis pabervääringuga seda teha ei saanud. Seetõttu kasutati paberraha tagamiseks teisi varasid. Ilma tagatiseta pangatähti nimetatakse fidutsiaarrahaks. Üks levinum tagatis läbi ajaloo on olnud väärismetall, peamiselt kuld. Riiklikul tasandil läks esimesena kullastandardile üle Suurbritannia 1821. aastal. Pärast mitmeid ebaõnnestunud katseid tagada riiklik valuuta kullaga, sõlmiti 1946. aastal Bretton-Woodsi lepe, millega sai läänemaailmas domineerivaks kursiks dollar, mis oli seotud kindla kullakogusega. Kõik teised maailmavaluutad seoti omakorda dollariga. 1971. aastal loobuti sellest süsteemist. Praegu ei rakenda ükski riik enam kullastandardit ning üldiselt sõltub riigi valuutakurss valitsuse usaldusväärsusest ja laenu tagasimaksmise võimest.
Johannes IV (paavst)
Johannes IV (ladinapäraselt Ioannes IV) oli paavst 640–642. Ta oli 72. paavst.
Johannes sündis Dalmaatsias ja võis mõnedel andmetel pärineda Solinist. Ta oli scholasticus Venantiuse poeg.
Ta siirdus Rooma, oli Honorius I ajal 636 diakon ja seejärel ülemdiakon (kardinaldiakon).
Paavstiks saamine
Vakantsiperioodil saatis Johannes kirja Iiri vaimulikele. Tema nimi asus kirjas ülempreester Hilaruse järel. Samas kirjas nimetasid Hilarus ja primicerius Johannes end kiriku asevalitsejateks.
Jana Aav
1996. aastal oli ta Tallinna Kesklinna Lastepolikliiniku õdede koolituskeskuse juhataja.
Johannes IV (paavst)
Monoteletismi taunimine
Johannes IV pidas jaanuaris 641 sinodi, milles ta mõistis hukka monoteletismi kui ketserluse. Samuti mõistis ta hukka Konstantinoopoli eelmise patriarhi Sergios I, valitseva patriarhi Pyrrhos I ja Aleksandria patriarhi Cyruse.
Jana Aav
Õpetajate Lehes (5. detsember 1997) on ta kirjutanud seksuaalkasvatusest.
Johannes IV (paavst)
Monoteletismi taunimine
Keiser Herakleios I teatas paavstile vahetult enne oma surma saadetud kirjas, et "Ekthesise" koostamise eest vastutas Sergios I.
Kui Pyrrhos I tunnustas "Ekthesist", taunis paavst teda keiser Konstantinos III-le saadetud kirjas. Paavst nõudis, et kõik Konstantinoopoli kuulutusetulpadel asuvad "Ekthesise" tekstid tuleb maha rebida.
Jana Aav
Ta on koos Tiia Küti, Esti Põldmaa ja Tiina Nikiforoffiga kirjutanud nõuannete vihiku lastevanematele "Beebivihik" (Tallinna Kesklinna Lastepolikliinik 1998).
Johannes IV (paavst)
Liturgilised otsused
Johannes IV saatis vakantsiperioodil aastal 640 kirja Iiri vaimulikele, Connori piiskopile Dimmale ja Roscrea abtile Cronanile, milles ta keelustas iiri tava pidada ülestõusmispühi juutide ajaarvestuse järgi. Ta hoiatas vaimulikke pelagianismi eest.
Tema ajal ehitati Lateraani palees kabel, mille paavst pühitses Dalmaatsia märtrite Venantiuse, Anastasiuse, Mauruse ja teiste märtrite auks. Sinna kabelisse viidi Dalmaatsia märtrite reliikviaid, mida polnud võimalik kodumaal hoida slaavlaste sissetungi tõttu.
Ordinatsioonid
Johannes IV ordineeris 18 piiskoppi, 18 või 19 preestrit ja 5 diakonit.
Tema ajal sai diakoniks (kardinaldiakon) hilisem paavst Theodorus I.
Misjon
Johannes IV soovis misjoneerida slaavlasi.
Johannes IV kultuuriloos
Johannes IV ajal kaunistati mosaiikidega San Venanzio kabel Lateraani basiilikas ja San Stefano kabel. Ta lasi San Venanzio kabeli dekoreerida kahe hõbeornamendiga kaunistatud võlvkaarega.
Surm
Johannes IV suri 12. oktoobril 642 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Surres pärandas ta vaimulikele rahalise pärandi.
Tekla Badarzewska
Tekla Badarzewska-Baranowska (1834 – 29. september 1861) oli poola naishelilooja.
Ta sai maailmakuulsaks klaveriteosega "Modlitwa dziewicy" ("Neitsi palve"), mille ta kirjutas 1856. aastal. Pala kanti esmakordselt ette 1859. aastal Pariisi Revue et Gazette Musicale 'is.
Tõenäoliselt on see üks enimmüüdud klaveripala muusikaajaloos üldse. Mõned arvavad, et see lugu on veetlev ja romantiline, teiste arvates on see "üks sentimentaalne pläma".
Laulule on kirjutanud ingliskeelsed sõnad John Stowell Adams.
Badarzewska sünnikuupäev ei ole selge. Mõned allikad väidavad sünniaastaks ka 1838.
Rooma Panteon
thumb|Rooma panteon Panteon (ladina keeles Pantheon, pärineb kreekakeelsest sõnast Πάνθειον 'kõigi jumalate tempel') on ainus täielikult säilinud Vana-Rooma ehitis.
Panteon ehitati kõigi Antiik-Rooma jumalate templina umbes 115–125 pKr Hadrianuse valitsemisajal. See on antiikaja suurim kuppelehitis kõrgusega 43 meetrit ja Rooma vanim kupliga ehitis.
Silindrikujulisse keskehitisse pääseb viilkatusega sammaskoja kaudu. Keskehitises asusid orvad jumalakujudega. Siseruum saab valgust läbi kuplis oleva ava.
Panteonil on kiri "M·AGRIPPA·L·F·COS·TERTIVM·FECIT", mis tähendab "Marcus Agrippa, Lucii filius, consul tertium fecit", tõlkes 'Marcus Agrippa, Luciuse poeg, konsul kolmandat korda, ehitas selle'. See viitab Marcus Vipsanius Agrippale ja ehitamisajale 27–25 eKr. Agrippa laskis rajada Panteoni eelse hoone, mis 110 pKr välgulöögi tõttu maha põles.
Alates 7. sajandist on panteon olnud kristlik Santa Maria Rotonda kirik. Hoones asub Raffaeli haud.
Rooma Panteoni eeskujul nimetati 1791 Pariisi kaitsepühaku Püha Genevieve'i klassitsistlikus stiilis kirik ümber Pariisi Panteoniks. Sellest sai Prantsusmaa suurkujude austamis- ja matusepaik.
Panteoni on sageli matkitud, ehkki väiksemais mõõtmeis, näiteks Potsdamis.
August 2007
August 2007, kroonika
Puraanad
Puraanad (sanskriti keeles purāṇa 'iidne') on hinduismi pühad raamatud smriti alajaotuses.
Nimetuse "puraanad" tähendus viitab sellele, et need sisaldavad muistseid tarkusi.
Puraanad on loodud värssides ja kirja pandud 1. aastatuhande teisel poolel, kuid paljud tekstid on märksa varajasema algupäraga. Puraanad on põhiliselt jutustava sisuga, nende aluseks on madalamatele seisustele mõeldud veedade kokkuvõtted ja seetõttu esitavad nad hinduismi põhimõtteid väga lihtsal viisil. Hinduism kui üldrahvalik usund põhinebki peamiselt puraanadel.
Irja Aav
Irja Aav (kuni 1965 Irja Pilvet; 12. mai 1944 Tallinn – 6. august 1995 Tallinn) oli eesti näitleja.
Lõpetas 1962. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1964. aastal Draamateatri lavakunstistuudio.
Puraanad
Puraanade sisu on seotud ka Mahābhārata süžeedega ja dharmašaastratega. Puraanades ülistatakse tavaliselt Višnut või Šivat ja rõhutatakse pühendumise (sanskriti keeles bhakti) tähtsust.
Puraanade all mõistetakse tavaliselt 18 suurt puraanat (Maha Puranas), millest tuntuim on Bhāgavata-purāṇa, ja 18 väikest puraanat (Upa Puranas), mis kokku moodustavad umbes 400 000 värsirida.
Irja Aav
Töötas aastast 1965 Eesti Draamateatris näitlejana ja aastast 1977 inspitsiendina.
Isiklikku
Tema abikaasa aastatel 1965–1974 oli Tõnu Aav. Neil oli kaks poega: Lauri Aav on muusikaprodutsent ja koorijuht, Ardi Aav (1968–2019) oli kuni 2018. aastani Eesti Draamateatri butafoor.
Asva linnusasula
pisi|Siseõu pisi|Linnuse vall Asva linnusasula avastati 1930. aastal Saaremaa kagurannikul. See omal ajal saarel paiknenud kindlustatud asula asub Kuressaare–Laimjala–Kuivastu maantee 37. kilomeetril. Saaremaa vallas Asva lähedal madalal moreenseljandikul. Asula järgi on nime saanud Asva kultuuri periood.
Asva külatagusel madalal heinamaal paikneb Põhja-Euroopa tuntumaid pronksiaja kindlustatuid asulaid, mis on nime andnud tervele arheoloogilisele kultuurile. Asva kultuur on läänepoolsemate soomeugrilaste hilispronksiaja kultuur, mille majanduse aluseks oli karjakasvatus, hülgepüük, algeline maaviljelus ja pronksivalamine. Seljak, millel asula paikneb, oli pronksiajal laid või poolsaar madalas merelahes. Tänaseks on meri siit taganenud mitme kilomeetri kaugusele, kunagist rannaasulat meenutab paik vaid kevaditi suurvee ajal.
1930. ja 1931. aastal kaevas Asva "Linnamäe põllul" kohalik elanik Orest Reis, tollane Tartu ülikooli üliõpilane, otsimaks selgitust sellele nimetusele. Tema leiud äratasid arheoloogide tähelepanu. Hilisemate kaevamistega tõestati seal Saaremaa kõige vanema ja pikaealise kasutusega linnamäe, muistse linnusasula olemasolu. Ligi 3500 m2 pindalaga asulast on läbi kaevatud kuuendik, kogutud on üle 5800 leiu. Vanimad jäljed Asvas on umbes 4000 aastat vanad. Varasemast asundusest on andmeid umbes 1500 eKr. Varasema perioodi leiumaterjalide hulgas on lisaks luust ja pronksist tööriistadele eriti palju pronksivalamisele osutuvaid savist valamisvormide katkendeid ning hoonetest pärinevad paest ja savist põrandad ja kividest kolded. 1939. aastal leiti Asvast 2 kg koerte kivistunud väljaheiteid ehk koproliite.
Vanimad asustusjäljed pärinevad II aastatuhandest e.m.a., kui asula ainsaks looduslikuks kaitseks oli meri. 8.-7. sajandil e.m.a ümbritseti neemik kividest ja puust kaitsetaraga, mille taha rajati muld ja savipõrandatega hooned. Leidude hulgas olid ülekaalus savinõukillud (kokku üle 32 000), mis annavad tunnistust väga erinevate nõude kasutuselolekust tollases majapidamises.
Kindlustatud asula vanim järk hävis kogu linnust haaranud tulekahjus, mis toimus ajavahemikus 685–585 e.m.a. Tolleaegne asula hävis tulekahjus, mille puhkemist on seostatud Kaali meteoriidi langemisega. Üsna varsti on kõrgendiku servi maapoolsest küljest uuesti järsendatud, tõstetus pinnast savi ja mulla pealekandmisega. Rajati uus asula, mis samuti hiljem maha põles.
Nõrku asustusjälgi on Asvast ka meie ajaarvamise algusest. Uued suuremad tööd võeti ette I ajaarvamise keskpaiku m.a.j. Tõsteti valle, muudeti järsemaks mäe servi, mille tulemusena linnus omandas praeguse kõrguse ja kuju. Sellest ajast arvatakse pärinevat ka rahvatraditsiooniline "Linnamäe põllu" nimetus.
Eesti Kaubandus-Tööstuskoja aumärk
Eesti Kaubandus-Tööstuskoja aumärk on Eesti Kaubandus-Tööstuskoja poolt välja antav austus-, tunnustus- või tänuavaldus, mis antakse Eesti Vabariigi või välisriigi kodanikule eriliste teenete eest Kaubanduskoja ja/või Eesti majanduse arengule kaasaaitamisel.
Aumärke antakase välja 1999. aastast. Aumärgil on kolm klassi.
Aino Leies
Aino Leies (sünninimi Aino Kaup, aastatel 1938–1960 Aino Raid, hiljem ka Aino Raid-Leies; 20. august 1920 Vana-Põltsamaa – 18. jaanuar 2018 Tallinn) oli eesti näitleja.
Ta töötas näitlejana Uues Teatris (1948–1949), hiljem Eesti NSV Riiklikus Nukuteatris.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Uno Leies.
In Spe
In Spe oli progressiivset rokki viljelev Eesti ansambel.
Ansambli algatas Erkki-Sven Tüür 1979. aastal. In Spe algkoosseisu kuulusid peale tema veel Anne Tüür, Mart Metsala, Toivo Kopli, Arvo Urb, Riho Sibul ja Peeter Brambat. Ansambliga on musitseerinud Jaanus Nõgisto, Ilmar Laisaar, Alo Mattiisen jpt.
Jälitatav
Eestikeelset pealkirja "Jälitatav" kannavad mitu filmi:
Hirmu neem
"Hirmu neem" (inglise "Cape Fear") on 1962. aastal linastunud Ameerika Ühendriikide neo-noir, mille lavastas J. Lee Thompson. Linateos põhineb John D. MacDonaldi romaanil "The Executioners".
Yves Montand
thumb|right|Yves Montand Yves Montand [iiv mont'aan] (õieti Ivo Livi; 13. oktoober 1921 Itaalia, Toscana, Monsummano Alto – 9. november 1991 Prantsusmaa, Oise'i departemang, Senlis) oli itaalia päritolu Prantsuse näitleja ja laulja.
Filmograafia vajab toimetamist.
Memi-bei mošee
pisi|Memi-bei mošee Memi-bei mošee (albaania keeles Xhamia e Memi Beut või Xhamia e Pazarit) on Gjirokastëri ainuke siiani säilinud mošee, mis valmis 1757. aastal.
Vladimir Hütt
Vladimir Hütt (vene keeles Владимир Платонович Хютт, transliteratsioon Vladimir Khyutt; 18. aprill 1936 Venemaa, Leningrad – 4. juuni 1997) oli Nõukogude Eesti filosoof.
Tallinna KSK Vigri
Kandis tegevuse vältel nimesid Vigri (1980–198?, 1991–1993, 1996–1999), Vigri/Marat (198?–1991) ja FC Tevalte (1993–1995). Kevadel 1994 diskvalifitseeriti meeskond voor enne hooaja lõppu Meistriliiga liidrikohalt väidetava korruptsiooni tõttu. Klubi süüd ei tõestatud, kuid ta jäi kindlana näinud meistritiitlist ilma. FIFA otsusega taastati hooajaks 1995/96 FC Tevalte koht Meistriliigas, mille ostis aga ära AS Marlekor. Senine Tevalte meeskond jätkas 1996. aastal tegevust, võttes nimeks taas Vigri. 1998. aastal jõuti meistriliiga üleminekumängudele, kus jäädi alla Jõhvi EP-le (0:2, 0:0).
Vladimir Hütt
Ta sündis Vene NFSVs ja asus elama Eestisse pärast Eesti annekteerimist NSV Liitu. Lõpetas 1959 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikuna, uurimusi peamiselt füüsika filosoofilistest probleemidest ja tunnetusteooriast. Kaitses 1965 Leningradi ülikoolis filosoofiakandidaadi kraadi teemal ""Absoluutse ja suhtelise" kategooriate roll kvantmehaanika tõlgenduses", 1979 samas filosoofiadoktori kraadi teemal "Füüsikalise teadmise objektiivsuse probleem".
Hütt oli 1965–1971 mitme kõrgkooli õppejõud, 1971–1981 ja 1986. aastast Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi vanemteadur, 1981–1984 Eesti NSV Vabariikliku Õpetajate Täiendusinstituudi ja 1984–1986 Obninski Aatomienergeetikainstituudi kateedrijuhataja. 1980. aastate lõpul pooldas ta Interliikumist.
Audentes
pisi|Audentese kompleks Audentes on Eesti ettevõte, mille asutasid 1995. aastal Tõnis Arro ja Tea Varrak ning mis kandis algul nime AS Fontes PM.
Üksused
pisi|[[Audentese Erakool]] pisi|Audentese Erakooli väike koolimaja pisi|[[Audentese Spordigümnaasiumi õpilaskodu]]
Ajalugu
1995. aastal asutasid Tõnis Arro ja Tea Varrak AS-i Fontes PMP, mis koosnes kahest asutusest: Fontese Koolituse AS-ist ja Fontese Erakoolist. Nende asutuste eesmärk oli erakooli (keskeriharidus, algharidus) ja täiendkoolituskeskuse loomine. Juba mõne kuu pärast avati ka filiaal Tartus. 1997. aastal moodustati Fontese Koolituse AS-i ja Fontese Erakooli baasil kahe asutusega AS Audentes: Audentese Kõrgem Ärikool ja Audentese Erakool. Samal aastal sõlmiti leping Eesti Spordigümnaasiumiga kooliruumide rentimise kohta Tallinnas Tondil.
2. veebruaril 1998 alustati tööd uues koolimajas Tondil.
Paul McCartney surma varjamine
Paul McCartney surma varjamine (Paul Is Dead) on vandenõuteooria, mille kohaselt ansambli The Beatles basskitarrist ja laulja Paul McCartney sai autoõnnetusel surma ning asendati temataolise uue isikuga.
Audentes
Ajalugu
2000. aastal sõlmiti Eesti Vabariigi Haridusministeeriumiga 20 aastaks leping endise Eesti Spordigümnaasiumi hoone rentimiseks. See leping võimaldas luua Audentese Spordikooli, tööd sai alustada Audentese Erakooli gümnaasium. Uus koolihoone ja õpilaskodu võeti kasutusele pärast remonti juba 2000. aasta sügisel. 26. juulil 2001 usaldas Haridusministeerium AS-ile Audentese Spordikool noorsportlaste koolitamise ka Otepääl. Sellega lisandusid õpetatavatele spordialadele talispordialad ja jalgrattasport. 21. detsembril 2001 pandi alus Audentes Mainor Ülikoolile, mis loodi 01.01.2002–01.07.2002 Audentese Kõrgema Ärikooli (Ärikool) ja Mainori Majandusinstituudi (MMI) ühendamisel.
Paul McCartney surma varjamine
Kuulujutu lasi lahti üks USA raadiojaam 1969. aastal, mil ansambel oli oma kuulsuse tipul. Väidetakse, et pärast Paul McCartney surma 1966. aastal olevat korraldatud konkurss tema asendaja leidmiseks. Ansambli liikmed ei tohtivat sellest kuskil rääkida, kuid nad on oma fännidele saatnud salajasi vihjeid.
Audentes
Ajalugu
21. jaanuaril 2002 avati tennisehall. 5. märtsil 2003 avati Audentese Spordihall rahvusvahelise kergejõustikuvõistlusega Jumping Gala 2003.
Paul McCartney surma varjamine
Teooria pooldajad on kogunud selle kohta hulgaliselt tõendeid.
Audentes
Ajalugu
18. juunil 2003 liideti Audentese Ülikooliga eraülikool Veritas, mis aitas luua tugeva õigusteaduskonna. 1. augustil 2003 sai Audentes õiguse kasutada Concordia Rahvusvahelise Ülikooli akrediteeringuid, koolituslube, intellektuaalset omandit ja andmebaase. Concordia baasil loodi Audentese Ülikooli struktuuris iseseisev asutus – International University Concordia Audentes.
Paul McCartney surma varjamine
Paul McCartney ja John Lennon on korduvalt neid teooriaid ümber lükanud ja nende arvel nalja teinud. Laulus Glass Onion laulab Lennon: "Here's another clue for you all, the Walrus was Paul." - "Veel üks vihje teile kõigile: morsk oli Paul." Vihje oli laulule I am the Walrus, kus sisalduvad muu hulgas sõnad "stupid bloody Tuesday", mille põhjal otsekohe järeldati, et Pauli surm toimus teisipäeval. See ei sobinud aga kokku lauluga She's Leaving Home, kus olid sõnad "at 5 a.m. on a Wednesday morning" - "kolmapäeva hommikul kell 5". Fännid ja Pauli surma teooria pooldajad seletasid seda siis sellega, et kolmapäeva hommik Inglismaal tähendab sama mis teisipäeva õhtu USA läänerannikul. Morsk (walrus) pidi aga eskimo mütoloogias tähendama surma.
Audentes
Ajalugu
1. oktoobril 2003 alustas Audentese juures nii Tallinnas kui ka Tartus tegevust Andres Operi jalgpallikool.
28. aprillil 2005 andis Audentese Ülikool psühholoogia ja IT õppetöö korraldamise üle Mainori Kõrgkoolile.
2005. aasta suvel sulges Audentese Ülikool filiaali Tartus.
2005. aasta suvel kolis Audentese Ülikool Tondi linnakusse.
6. septembril 2005 loovutas Audentese Ülikool meediateaduskonna Tallinna Ülikoolile.
2006. aasta sügisel koondusid Audentese Ülikool ja International University Concordia Audentes ühise nime International University Audentes (Rahvusvaheline Ülikool Audentes) alla. 2007. aasta alguses kolis Rahvusvaheline Ülikool Audentes uude peahoonesse aadressil Tondi 55.
2007. aasta suvel sulges Audentese Erakool filiaali Tartus.
30. juunil 2008 ühines Rahvusvaheline Ülikool Audentes Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonnaga.
1. septembrist 2009 töötavad Audentese Huvikeskuses nii laste kui ka täiskasvanute huviringid.
1. septembril 2009 alustas Audentese Erakooli ja Spordiklubi koostöös õppetööd esimene spordiklass 19 õpilasega.
1. septembril 2009 avati Audentese Spordikoolis ujumise eriala.
3. detsembril 2009 avati ujula ja fitnessikeskus, mille tegutsemist korraldas spordiklubi Ritual.
15. mail 2010 tähistati Audentese Erakooli ja Lastekooli 15. aastapäeva ning Audentese Spordikooli 10. aastapäeva.
1. juunil 2010 võttis Audentes üle spordikeskuses tegutsenud fitnessiklubi käigushoidmise. Klubi sai nimeks Audentes Fitness.
Juuli 2008
Juuli 2008, kroonika.
2008. aasta juuli algas teisipäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.
Albaania kreeklased
Albaania kreeklased on põlised kreeklased, kes elavad või on pärit kaasaegsest Albaaniast. Nende kogukondasid võib leida eelkõige Lõuna-Albaaniast.
Gjirokastëri kindlus
pisi|Gjirokastëri kindlus Gjirokastëri kindlus (albaania keeles Kalaja e Gjirokastrës või Kalaja e Argjirosë) on Albaania linna Gjirokastëri ajalooline kindlus.
Seadusekuulutaja
Seadusekuulutaja (rootsi keeles lagman) oli tingi juht viikingi- ja keskaegses Skandinaavias, kes tundis hästi seadusi ja kelle ülesandeks oli kehtivaid seadusi tingil ette lugeda. Kõige tuntum oli seadusekuulutaja amet Islandil.
Seadusekuulutaja Islandil
Seadusekuulutaja (vanaislandi lögsögumaðr) oli Islandi Althingi juht aastatel 930–1271. Seadusekuulutaja valiti piirkondlike pealike, goodide poolt ametisse kolmeks aastaks. Tema ülesandeks oli kehtivate seaduste ettelugemine ja vaidluste korral otsuste langetamine.
Kuni 12. sajandini ei olnud Islandi seadused kirjalikult jäädvustatud, sellepärast oli vajalik seaduste ettelugemine tingil. Igal aastal luges seadusekuulutaja neist kolmandiku Lögbergi, Seaduste kalju juures ette. Teatud määral tundsid seadusi kõik pealikud, kuid põhjalikud teadmised olid vähestel, kes olid spetsiaalselt mõne asjatundja juures õppinud. Seadusekuulutaja valiti nende hulgast ja seda ametit peeti väga auväärseks. Seadusekuulutaja sai oma töö eest ka tasu.
Althingil peetud kohtuvaidlused lahenesid sageli vastavalt sellele, kui hästi pooled või nende nõuandjad protseduurireegleid ja seaduste nüansse tundsid — kehtiv tavaõigus tugines pretsedentidele ja oli väga detailirikas. Kui seaduste küsimuses jäädi eriarvamusele, otsustas asja seadusekuulutaja, pidades vajadusel nõu teiste asjatundjatega.
12. sajandil kirjutati Islandi seadused üles. Edaspidi ei olnud juhul, kui seaduste õige versiooni suhtes valitses kahtlus, otsustajaks enam seadusekuulutaja, vaid kirjalik seadusetekst. Kui käsikirjad lahknesid, siis loeti õigeks see, mis kattus Skálholti piiskopi valduses oleva käsikirjaga. Seaduste kirjapanemine avas tee seadusekuulutaja ameti juurde perekondadele, kes olid tihedamalt seotud kirikuorganisatsiooniga. 13. sajandil pidasid seadusekuulutaja ametit vaid kahe perekonna liikmed: Sturlingid, kelle hulka kuulus Snorri Sturluson, ja Haukdælirid, kes olid tihedalt seotud piiskopitooliga Skálholtis.
Mõnikord volitas Althing seadusekuulutajat tegema mõnd tähtsat tervet saart puudutavat otsust. Nii otsustas seadusekuulutaja Þorgeirr aastal 999 või 1000, et Islandil tuleb sisetülide vältimiseks vastu võtta ristiusk.
Kõige tuntum seadusekuulutaja on Snorri Sturluson, kes oli ametis perioodil 1215–1231, vahele jäid vaid aastad 1218–1222, kui ta ei saanud Norra-reisi tõttu valimistel osaleda.
Üldkaredus
Üldkaredus on mittekarbonaatne ja karbonaatne karedus kokku. Üldkaredust mõõdetakse enamasti millimoolides liitri vee kohta (mmol/l).
Saksamaal, USAs, Prantsusmaal ja Inglismaal on kasutuses spetsiaalsed kareduskraadid.
Vaata ka
Wasserhärte
Pärnu Noorte Puhkpilliorkester
Mitte kõik orkestri liikmed ei ole pärit Pärnust. Palju on ka mängijaid Sindist, Paikuselt, Viljandist, Vändrast, Suure-Jaanist ning Tallinnast ja Tartust. Igaüks käib kohal oma võimaluste piires siis kas ühel või mõlemal korral nädalas. Orkestrandid, kellest nüüdseks on saanud tudengid, leiavad samuti aega, et tulla korra või kaks Pärnusse orkestriproovi, mis näitab suurt pühendumust. Pärnu Noorte Puhkpilliorkester on esinenud korduvalt Soomes, Poolas ja Saksamaal, osalenud suviti Tartus toimuval puhkpillimuusika festivalil Mürtsub Pill. 2007. aastal osales orkester Eesti Noorteorkestrite konkursil kus teeniti välja Kulddiplom ja I kategooria. Samuti võeti esmakordselt osalaulupeost ning võeti see omale traditsiooniks.
Orkester peab oma ametlikuks sünnikuupäevaks 29. aprilli 2005. aastal, mil osaleti konkursil Est-Nok 2005 (5. koht Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi puhkpilliorkestri nime all).
Riigireform
Riigireform on mõiste, mida kasutatakse riigi valitsemismudeli struktuursel muutmisel.
Riigireform aastail 1934–1940
Rahvaesindust täiendati teise kojaga, kus olid kutsekodade kaudu kutsealade esindajad. Parteisid sel ajal ei tegutsenud, vältimaks Eesti muutumist välismaiste erakondade võitlusväljaks. Tulevikus oli valitsusel plaanis asutada paar-kolm parteid, mis oleksid välja kasvanud Eesti oludest ja Eesti kutsealade vajadustest.
Riigireformi peaideoloog oli Kaarel Eenpalu.
Ideoloogiat iseloomustasid rahvusliku uhkuse arendamine (nimede eestistamine, Eesti lipu ja rahvariiete propageerimine) ning Eesti rahvaarvu suurendamine eestlaste iibe tõstmise propaganda ja eugeenika abil.
Võimaldamaks eri kutsealadele osavõttu riigi valitsemisest, asutati uusi kutsekodasid.
Majandust arendas riik, laiendades kutseharidust ja asutades kutseõppeasutusi. Märksõnad olid riiklik reguleerimine ja kontroll, ratsionaliseerimine ja standardiseerimine.
1940 alanud Nõukogude okupatsiooni tõttu jäi riigireform lõpetamata.
Riigireform alates 2017. aastast
2017. aasta kevadel kiitis Vabariigi Valitsus heaks riigireformi kava, mille prioriteet on viia läbi kohalike omavalitsuste olukorda parandav haldusreform, kaotada maavalitsused, viia pealinnast välja sobilikud töökohad ja luua riigimajad maakonnakeskustesse.
18. mail 2018 asutasid 28 ettevõtjat Riigireformi Sihtasutuse, mis andis 21. novembril 2018 parlamendierakondade juhtidele üle riigireformi kontseptsiooni, mille elluviimiseks kulub eelduslikult 10 aastat.
Arstide ja farmaatsiatööstuse vandenõu
Vandenõuteooria väidab, et rahvusvaheline farmaatsiatööstus maksnud arstid kinni selleks, et nood nende tooteid võimalikult rohkem patsientidele peale suruksid ja kasutama sunniksid. Selle eesmärgi nimel saadavad farmaatsiafirmad arstidele sageli tasuta näidiseid, kutsuvad neid oma toodete esitlustele, finantseerivad teaduskonverentse jne. Teooria pooldajate väiteil on enamik ravimeid täiesti kasutud või isegi kahjulikud.
Mihhail Vassiljevitš Aleksejev
Mihhail Aleksejev (vene keeles Михаил Васильевич Алексеев; 3. november 1857, Tveri kubermang, Venemaa Keisririik – 25. september 1918, Jekaterinodar) oli vene sõjaväelane, Venemaa sõjavägede ülemjuhataja, Venemaa kodusõja üks juhte ning ideolooge. Vabatahtlike Armee ülemjuhataja, kindraladjutant (1916).
Elulugu
Aleksejev sündis sõjaväelase perekonnas. Ta lõpetas Moskva Junkrukooli (1876), misjärel asus teenima 64. Kaasani polku. Polgu koosseisus osales ta Vene-Türgi sõjas 1877–1878, 1885–1887 oli roodukomandör.
1887. aastal asus Aleksejev õppima Nikolai Kindralstaabi Akadeemiasse, mille lõpetas 1890. aastal, hiljem oli samas Akadeemias õppejõud. 1890. aastal astus Aleksejev teenistusse 1. Armeekorpuse vanemadjutandina, 1894. aastal viidi ta üle Vene Keisririigi sõjaväe peastaapi, kus teenis Sõjaarvestuskomitees noorem- ja hiljem vanemasjaajana. 1904. aastal edutati Aleksejev Kindralstaabi kindralmajoriks, samal ajal ka õppejõud Nikolai Kindralstaabi Akadeemias. 1900. aastal sai temast Peastaabi kindralkortermeistri teenistuse jaoskonnaülem.
Vene-Jaapani sõja ajal oli Aleksejev 1904–1905 3. Mandžuuria armee kindralkortermeister.
Septembrist 1906 oli Aleksejev Kindralstaabi peavalitsuse ülemkortermeister, augustist 1908 Kiievi sõjaväeringkonna staabiülem. Juulist 1912 kuni juulini 1914 teenis ta 12. armeekorpuse komandörina.
Esimese maailmasõja alguses (19. juulist 1914) oli Aleksejev Austria-Ungari vägede vastase Edelarinde armeede staabiülem, 17. märtsist 1915 Edelarinde armeede ülemjuhataja.
4. augustist 1915 sai temast Läänerinde armeede ülemjuhataja. Pärast seda, kui keiser Nikolai II kuulutas end suurvürst Nikolai Nikolajevitši asemel sõjaväe kõrgeimaks ülemjuhatajaks, määrati Aleksejev kõrgeima ülemjuhataja peakorteri staabiülemaks 18. augustil 1915. Staabiülemana juhatas ta faktiliselt kogu Venemaa Keisririigi armee sõjategevust kuni Veebruarirevolutsioonini 1917. aastal.
Mihhail Aleksejev ja Kerenski Venemaa Ajutine Valitsus
Olles 1. aprillist 21. maini 1917 Vene armee Kõrgeim ülemjuhataja, püüdis Aleksejev takistada Venemaa Ajutise Valitsuse ja Petrogradi Nõukogu tegevust armee lagundamisel ning säilitada armee võitlusvõimet toimuva maailmasõja tingimustes.
Mihhail Aleksejev ja Oktoobrirevolutsioon
Pärast Oktoobrirevolutsiooni lahkus Aleksejev Petrogradist Novotšerkasskisse, kus oli üks valgekaartliku liikumise algatajaid. 1917. aasta lõpul moodustas ta nn Aleksejevi organisatsiooni, mis hiljem sai Vabatahtlike Armee tuumikuks, kus ta oli vägede ülemjuhataja.
Aleksejev organiseeris mitte üksnes sõjalise vastuhaku bolševistlikule Punaarmeele, vaid ka laialdase vastupanuliikumise bolševike hõivatud territooriumitel.
8. oktoobril 1918 suri Mihhail Aleksejev kopsupõletikku.
Mihhail Aleksejev ja tekkinud rahvusriigid
Oma eesmärke võitluses võimu haaranud bolševike ja tekkinud rahvusriigide suhtes väljendas Aleksejev nii:
Ruuben Post
Ruuben Post (14. jaanuar 1944 Kurisu, Emmaste vald – 7. juuli 2002 Kärdla) oli eesti ühiskonna- ja looduskaitsetegelane ning säästva arengu ideoloog.
Lühielulugu
Ruuben Post haakus aktiivselt paljude projektidega, olles liige EUROPARCi töörühmades, Euroopa Saarte Energia- ja Keskkonnavõrgustikus ISLENET jm.
Ruuben Posti soov arendada kogukonda seestpoolt vaba hariduse ja arusaamise põhjal viis teda teinekord vastuollu reglementeeritud asjaajamisega ehk, nagu ta ise tavatses öelda, rituaalse tegevusega. Ta oli ka kohaliku elu arendaja, tegutsedes Kassari haridusseltsis, Kõpu rahvuspargi loomisel ja Sihtasutuses Tuuru.
Ufode saladuse varjamine
Ufode saladuse varjamine on vandenõu, mille olemasolu väidavad mitmed vandenõuteooriad. Teooriate kohaselt on Maad külastanud tulnukad Maa-välistest tsivilisatsioonidest ufodega. Suurriikide (eelkõige USA) valitsused aga varjavat seda ning hoidvat väärtuslikku informatsiooni saladuses.
Saladuses hoidmise põhjused varieeruvad: kas ei taheta inimkonda šokeerida; tahetakse varjata tehnoloogilist või sõjalist informatsiooni vms.
Teooria ainetel on tehtud teleseriaalid "Salatoimikud" ("The X-Files") ja "Tume taevas" ("Dark Skies") ning mõned populaarteaduslikud minisarjad; seda pooldavad mitmed New Age'i liikumised jt.
Rossi meri
Rossi meri on Lõuna-Jäämere või Vaikse ookeani osa, mis piirneb läänes Victoria maaga, lõunas Rossi jääbarjääriga ja idas Edward VII poolsaarega.
Rossi meri on kõige lõunapoolsem meri. Rossi šelfiliustiku kaudu toimusid esimesed lõunapooluse rünnakud 1911–1912 (Amundsen ja Scott).
Klassifikaator (keeleteadus)
Klassifikaator on keeleteaduses sõna või morfeem, mis mõnes keeles lisatakse nimisõnale, et klassifitseerida seda sõna vastavalt tema tähendusele. Klassifikaatorid on oma funktsioonilt võrreldavad ka näiteks mõõdusõnadega, sest nende abil on võimalik näidata nimisõna kogust. Ühes keeles võib olla sadu erinevaid klassifikaatoreid. Et klassifikaatorid esinevad sageli iseseisvate sõnadena, siis võib neid pidevalt keelde lisanduda. Klassifikaatoreid kasutatakse ja leidub palju näiteks Ida- ja Kagu-Aasia keeltes.
Klassifikaatori kasutus oleneb nimisõnafraasi põhisõnast. Peamiselt kasutatakse neid loendatavate nimisõnadega.
Klassifikaatorite süsteemi olemasolu keeles ei eelda klassifikaatori kasutamist selle keele iga sõnaga.
Ühel sõnal võib olla aga mitu erinevat võimalikku klassifikaatorit. Nii võib üks klassifikaator tähistada vahel tähenduslikult üsna erinevaid sõnu (näiteks hiina keeles kasutatakse klassifikaatorit tiáo sõnadega, mis tähistavad mõnd pikka ja peenikest objekti, nagu sõna uss, kuid samas esineb seda ka näiteks sõnaga uudised).
Euroopa keeltele ei ole klassifikaatorite süsteem omane, kuid leidub sarnaselt käituvaid konstruktsioone. Inglise keele puhul on sellisteks näiteks kinnistunud fraasid five head of cattle (eesti k viiepealine kari) ja a pair of scissors (eesti k käärid, üks paar kääre). Eesti keeles sarnaneb klassifikaatoriga näiteks sõna tükk, näiteks Neid on seal mitu tükki.
Riiklik Looduskaitsekeskus
thumb|right|LKK logo Riiklik Looduskaitsekeskus (LKK) oli aastatel 2006–2009 Keskkonnaministeeriumi haldusalas tegutsenud riigiasutus, mis loodi endiste kaitsealade administratsioonide baasil 1. jaanuaril 2006.
Ülesanne
LKK ülesandeks oli looduskaitse praktiline korraldamine ning looduskaitset puudutavate otsuste osas arvamuse andmine.
Klassifikaator (keeleteadus)
Indoneesia keel
Indoneesia keeles on olemas hulk objektide loendamiseks kasutatavaid klassifikaatoreid, millest kõige sagedasemad on buah, orang ja ekor.
buah on indoneesia keeles üks neist klassifikaatoritest, mida kasutatakse esemete tähistamiseks.
Indoneesia keeles on klassifikaatori funktsiooniks ka nimisõna ainsuseliseks muutmine. Kui lauses puudub nimisõna juures klassifikaator, siis on nimisõna korraga ainsuses ja mitmuses. Ainsuse rõhutamiseks tuleb nimisõna külge panna vastav klassifikaator.
Kuigi indoneesia keeles on olemas palju erinevaid spetsiifilisi klassifikaatoreid, näiteks batang (pulgasarnaste objektide jaoks) ja biji (väga väikeste ümarate objektide jaoks), siis tegelikus keelekasutuses asendab neid sageli buah.
ekor on klassifikaator, mis käib koos looma tähistavate nimisõnadega.
Klassifikaatorit orang kasutatakse inimeste puhul.
Hiina keel
Hiina keeles on klassifikaatorite kasutamine vajalik sageli selleks, et täpsustada, kas räägitakse ühest või mitmest objektist.
Kõige tavalisem klassifikaator on gè (个 [個]), mida kasutatakse koos erinevate üldnimedega.
Erinevaid klassifikaatoreid on hiina keeles palju, nii tähistatakse näiteks eraldi ka paarina esinevaid objekte (nt kingad, söögipulgad). Selleks on klassifikaator shuāng (双 [雙]).
Vietnami keel
Vietnami keeles on klassifikaator üldjuhul kohustuslik, kuigi esineb sõnu, mis võivad ise funktsioneerida ka klassifikaatorina.
Näiteks klassifikaatorit cái kasutatakse koos elutute objektidega. Cái võib klassifitseerida ka juba neid sõnu, mis ise klassifikaatorina funktsioneerivad. Elusate objektidega käib koos klassifikaator con ning taimedega cây.
Vietnami keeles on lisaks muudele klassifikaatoritele ka hulk selliseid klassifikaatoreid, mis täpsustavad inimest või tema klassi. Näiteks ühiskonnas kuulsate inimeste puhul kasutatakse klassifikaatorit sĩ.
Jaapani keel
Jaapani keeles on olemas enam kui 500 erinevat klassifikaatorit. Viis sagedasemat klassifikaatorit on nin (inimeste jaoks), hiki (loomade jaoks), hon (pikkade ja peenikeste objektide jaoks), satsu (raamatute ja ajakirjade jaoks), mai (lamedate objektide jaoks).
Essentsiaalne treemor
Täpne esinemus on teadmata, kuid see on oletatavasti kõige levinum treemori tüüp ja ka kõige tavapärasem liikumishäire.
Riiklik Looduskaitsekeskus
Tegevus
LKK tegevusvaldkondadeks olid:
Sealhulgas korraldas LKK oma pädevuse piires loodusõpet ning tutvustas kaitstavaid loodusobjekte avalikkusele. Selle jaoks oli LKK rajanud nii matkaradu, laudteid kui ka vaatetorne.
Essentsiaalne treemor
Põhjused
Pooled juhtumitest on põhjustatud geenimutatsioonidest ja dominantselt edasi antud; neil on kaks tüüpi. Ülejäänud juhtumid on idiopaatilised. Patofüsioloogiliselt oletatakse muutusi tserebellumis.
Riiklik Looduskaitsekeskus
Juhtimine
Riikliku Looduskaitsekeskuse peadirektor oli asutuse loomisest alates kuni tegevuse lõpetamiseni Jaanus Tuusti.
Essentsiaalne treemor
Diagnoos
Diagnoos tuvastatakse tavaliselt kliiniliselt. Treemorid võivad alata igas vanuses, alates sünnist kuni vanaduseni (seniilne treemor).
Riiklik Looduskaitsekeskus
Juhtimine
Riiklik Looduskaitsekeskus koosnes keskbüroost Tallinnas ja järgmistest regioonidest:
Essentsiaalne treemor
Diagnoos
Essentsiaalne treemori tunnuseks on reeglina rütmiline (4–12 Hz) treemor, mis ilmneb siis kui haigusest haaratud lihased on töös (ehk teisisõnu, puhkeolekus treemorit ei ole). Eri liiki füüsiline või vaimne pinge kipub tegema treemorit tugevamaks, mis loob tihti vale mulje, nagu oleks tegu psühhosomaatilise probleemiga. Tüüpiline on treemori halvenemine esinemissituatsioonides, halvemaks teevad treemorit ka külm, veresuhkru taseme langus, osa antidepressante, kofeiin, nikotiin, liitiumisoolad jm. Essentsiaalse treemori korral ei ilmne treemor magamise ajal, kuid mõnedel juhtudel on patsientidel eriti tugev treemor just pärast ärkamist.
Riiklik Looduskaitsekeskus
Looduskaitse haldusreform
Riikliku Looduskaitsekeskuse loomisega lõpetasid oma tegevuse järgmised kaitsealade administratsioonid:
Liikmesus
LKK oli EUROPARCi (Euroopa Loodus- ja Rahvusparkide Föderatsioon) liige (Lahemaa Rahvuspargi Administratsiooni õigusjärglasena).
Tegevuse lõpetamine
Riiklik Looduskaitsekeskus lõpetas tegevuse 1. veebruaril 2009, kui Riikliku Looduskaitsekeskuse, Kiirguskeskuse ja maakondade keskkonnateenistuste liitmise teel loodi Keskkonnaamet.
Essentsiaalne treemor
Ravi
Vähestel juhtudel võib essentsiaalset treemorit ravida füüsilise teraapiaga ja püsivalt värisevate kehaosade lihaste arendamisega.
Leo XIII
Leo XIII (Vincenzo Gioacchino Raffaele Luigi Pecci, 2. märts 1810 – 20. juuli 1903) oli aastatel 1878–1903 paavst. Ta oli 256. paavst. pisi|vasakul|[[Carpineto Romano]] Vincenzo Gioacchino Pecci sündis Carpineto Romanos krahvi (teistel andmetel alamaadliku) Lodovico Pecci ja Anna Prosperi Buzzi 7-lapselises peres 6. pojana.
Essentsiaalne treemor
Ravi
Kirurgilised raviviisid (mida kasutatakse kõige tõsisemate juhtumite puhul) on botulismimürgi süstimine treemorist mõjutatud lihastesse, talatoomia, ja ajustimulatsioon.
Teisi potentsiaalseid treemori põhjustajaid (liigne kofeiini tarbimine, lõõgastavate ravimite kasutamine) tuleks võimalusel vältida.
Leo XIII
Pecci sai esimese ametikoha tänu kardinalide Giuseppe Antonio Sala ja Bartolomeo Pacca soovitusele. 1837 oli ta Roomas puhkenud kooleraepideemia ajal hospidalide ülevaataja. Pecci ordineeriti 31. detsembril 1837 Roomas Quirinali künkal asuval Santo Stanislao kabelis preestriks. 1838 sai tüüfusest paranev Pecci Benevento kuberneriks, kus ta koostöös Napoli politseiga kohtles karmilt mässulisi ja neid kaitsvaid aadlikke. Beneventos tundis ta huvi kohalike teeolude parandamise vastu ja soovitas õiglaste maksunormide kehtestamist. Kui Beneventot kavatseti ühendada Napoliga, oli Pecci sellele ideele vastu.