cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sikupilli kaubanduskeskus
pisi|Sikupilli kaubanduskeskus. November 2022 aastal Sikupilli kaubanduskeskus on kaubanduskeskus Tallinnas Sikupilli asumis aadressil Tartu maantee 87.
Sikupilli Kaubanduskeskusele pandi nurgakivi 9. veebruaril 2000. aastal. Keskus avati sama aasta 12. oktoobril. Brutopinda 17620 ruutmeetrit, 13000-ruutmeetrine maapealne parkla, mis mahutab 420 autot ning 11000-ruutmetrine köetav maa-alune parkla, mis mahutab 350 autot. Prisma hüpermarket opereerib 8800 ruutmeetril. Kaubanduskeskuse kogumaksumus, alates maa ostust lõpetades sisustusega, oli üle 200 miljoni krooni, mida finantseeriti Ühispanga ja Merita panga abil.
Keskuse omanikud olid avamise ajal A/S E.L.L. Kinnisvara, NG Investeeringute A/S ja A/S Ühendatud Kapital.
CE-märgis
CE-märgist kutsutakse ka toote passiks EMP-s – selle põhjuseks on asjaolu, et CE-märgistus tootel toetab kaupade vaba liikumist Euroopa Liidus. Teisisõnu peavad kõik riigid lubama CE-märgistusega toote müüki ning seetõttu ei pea ettevõtjad taotlema kõigi 28 liikmesriigi (+ kolme EMP-sse kuuluva riigi) käest eraldi luba toote turustamiseks, mis vähendab selgelt kulusid ja halduskoormust. Viimased vähenevad ka ametiasutuste jaoks, kes peavad juba turul olevaid ja ka sinna tulevaid tooteid kontrollima, tegemata samal ajal järeleandmisi standardite järgimises. Seega annab CE-märgistus vabaduse ja voli ettevõtjatel ning toote turustajatel kaubelda oma tootega igas EMP-sse kuuluvas riigis samu dokumente kasutades.
Tähis "CE" võeti kasutusele 1985. aastal ning on lühend prantsuskeelsest fraasist "Conformité Européenne", mis tähendab "Euroopa vastavus". Märgis koosneb initsiaalidest "CE" ning mõningatel juhtudel ka neljanumbrilisest tunnuskoodist, mille on väljastanud vastavuse hindamise protseduuri käigus vastav Euroopa Liidu üksus. pisi|CE-märgis
Tooted, millel on CE-märgis nõutav
Paljude toodete müügiks EMP-s on vajalik CE-märgise olemasolu, kuid siiski mitte kõikide. CE-märgise nõue on ligikaudu 23 tootekategooria toodetel, nagu näiteks meditsiiniseadmed, mänguasjad, elektriseadmed, masinad, isikukaitsevahendid ja liftid. Edasimüüjatel peavad olema põhiteadmised CE-märgise õiguslike nõuete kohta (sh selle kohta, millistel toodetel on kõnealune märgis kohustuslik). Samuti peavad nad kontrollima nii CE-märgise kui ka tõendavate dokumentide olemasolu, suutma tõendada riigi ametiasutustele, et nad on tegutsenud vajaliku hoolikusega ja et neil on tootja- või importijapoolne kinnitus vajalike meetmete võtmise kohta. Lisaks peab levitaja olema võimeline aitama riigi ametiasutusi nõutava dokumentatsiooni kättesaamisel. Kolmandast riigist imporditavate toodete puhul peab aga importija kontrollima, kas EMP-st väljaspool asuv tootja on järginud vajalikke õigusnorme ning kas nõutavad dokumendid on olemas.
Tootekategooriad, mis nõuavad CE-märgist:
Nõuded tootele CE-märgise saamiseks
CE-märgistus on tootjapoolne avaldus, et tema toode vastab Euroopa CE direktiivide nõuetele. CE-märgistus peab olema kooskõlas Euroopa Liidu vastavusdeklaratsiooniga, mille tootja annab välja pärast seda, kui on läbinud volitatud asutuse poolse vastavuse hindamise protseduuri. Tasub aga märkida, et volitatud asutuse poolne sõltumatu vastavushindamine pole aga sugugi kõikide toodete puhul kohustuslik. Enamiku toodete puhul piisab vaid tootja endapoolsest tootekontrollist. Lisaks peab tootja CE-märgise kinnitamiseks tootele koostama tehnilise toimiku, milles tõendab, et tema toode vastab kõigile ELis kehtivatele nõuetele. CE-märgistus ei tähenda aga, et tootja ei pea olema valmis kaitsma seaduslikel alustel oma toote nõuetele vastavust.
Märgise kontroll ja vastavuse presumptsioon
Vastavalt Euroopa CE-märgise direktiividele, peab turu järelevalve üksus kindlustama, et toode, mis kannab CE-märgist, on ka vastavuses direktiivi nõuetega. Kõige olulisemad CE direktiivid koduelektroonika jaoks on madalpinge direktiiv 2006/95/EC, elektromagnetilise sobivuse 2004/108/EC (EMC) direktiiv, ökodisaini direktiiv 2008/125/EC ja energiamärgistuse direktiiv 2010/30/EU. Vastavuse hindamine on küllaltki keerukas eriti ökodisaini ja energiamärgistuse vallas.
Küll aga eeldavad Euroopa CE direktiivide kohaselt Euroopa turu järelevalve asutused, et toode, mis kannab CE-märgistust, ka vastab kehtestatud direktiivide sätetele. Kuid turu järelevalve asutused võivad leida fakte, mis näitavad, et CE-märgistust kandev toode siiski neile ei vasta. Sellisel juhul üldiselt testitakse kõnealuseid tooteid ning kui toode teste ei läbi, on turu järelevalve asutusel alust alustada tõendusprotsessi, et toode ei vasta EL-i seaduse nõuetele. Vahel võivad aga testitulemuste erinevused tuleneda tootja ja turujärelevalve erinevatest testikeskkondadest või muust säärasest tegurist. Sellised juhud vajavad väga tähelepanelikku õigus-tehnilist hindamist ja argumentatsiooni, et lükata ümber turu järelevalve võimalikku kaebust. Seega võib õigus-tehniline hindamine iga kell vastavuse presumptsiooni teesi ümber lükata. Kui toode tõepoolest ei vasta mainitud nõuetele, võib järelevalve üksus keelustada toote turustamise Euroopa turul. Niisiis ei muuda CE-märgistus toodet puutumatuks, kuid annab sellele õiguse vabale liikumisele, kuniks pole tõestust selle ebasobivusest.
Vale CE-märgistamise tagajärjed
CE-märgist ei tohi olla toodetel, mis ei kuulu CE direktiivi alla. Säärane vale märgistamine võib tootjale kaasa tuua soovimatuid tagajärgi. Sõltuvalt rikkumise raskusest võib ettevõtjale määrata trahvi või mõnel juhul ka vanglakaristuse. Kuigi CE direktiivid kuuluvad Euroopa jurisdiktsiooni alla, määravad täpse tagajärje konkreetse riigi õigusaktid. Näiteks Saksa rakendusseaduse kohaselt on vale CE-märgistuse lisamine tootele samavõrdne CE-märgise mitte lisamisega – mõlema teguviisi võidakse määrata trahv kuni 10 000 €. Normide rikkumise õiguslikud ja majanduslikud tagajärjed on aga üldjuhul nii rasked, et enamik õiguskuulekaid ettevõtjaid järgib neid. Kui toodet ei peeta otseseks turberiskiks, võib tootjale siiski anda enne, kui ta peab toote turult eemaldama, võimaluse tagada toote kooskõla kohaldatavate õigusaktidega.
CE-märgistus ja konkurentsiõigus
CE-märgistusest rääkimine on asjakohane ka konkurentsiõiguse raames, puudutades eriti just ebaõiglast konkurentsi. See on samuti iga ELi liikmesriigi enda reguleerida.
Butonid
pisi|Butoni neiud Butonid (indoneesia keeles suku Buton) on austroneesia rahvas Indoneesias, Kirde-Sulawesi põlisrahvas. Kokku on butoneid 234 500. Enamik butoneid on islami usku.
Henrikh Mkhitarjan
pisi|Henrikh Mkhitarjan (2017) Henrikh Mkhitarjan (armeenia keeles Հենրիխ Մխիթարյան; sündinud 21. jaanuaril 1989 Jerevanis) on Armeenia jalgpallur. Ta mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Milano Inter ja Armeenia jalgpallikoondises. Ta on koondise kapten.
Ta alustas klubikarjääri 2006. aastal kodumaal Pyunikis. Ta tuli klubiga neljal korral järjest Armeenia meistriks ja võitis 2009. aastal lisaks Armeenia karika. 2009. aastal liitus ta Ukraina kõrgliiga klubiga Donetski Metalurg. Järgmisel aastal sõlmis ta lepingu Donetski Metalurgi linnarivaali Donetski Šahtariga.
Donetski Šahtaris mängis ta kokku kolmel hooajal. Ta paistis Šahtaris silma paljude löödud väravatega. Hooajal 2012–13 lõi ta Ukraina kõrgliigas koguni 25 väravat, mis on Ukraina kõrgliiga läbi aegade ühe hooaja rekordtulemus. Kõigil kolmel Šahtaris veedetud hooajal tuli ta klubiga Ukraina meistriks. Lisaks võitis ta kolmel korral Ukraina karika ja korra Ukraina superkarika. Hooajal 2012–13 valiti Mkhitarjan Ukraina kõrgliiga parimaks mängijaks.
2013. aastal liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Dortmundi Borussia. Üleminekusumma oli 27,5 miljonit eurot, mis osa Dortmundi Borussia läbi aegade kallim ost. Saksamaal mängides tõestas ta ennast ühe parima poolkaitsjana Euroopas. 2014. aastal võitis ta klubiga Saksamaa superkarika. Hooajal 2015–16 andis ta liigas 15 väravasöötu, millega oli liigas esimesel kohal.
2016. aastal liitus ta esimese armeenlasena Premier League'iga, sõlmides lepingu Manchester Unitediga. Üleminekusumma oli 30 miljonit naelsterlingit (34,3 miljoni eurot). 2016. aastal võitis ta klubiga Inglismaa superkarika. 2017. aastal võideti UEFA Euroopa Liiga ning Mkhitarjan finaalmängus Amsterdami Ajaxi vastu Manchester Unitedi teise värava.
2018. aasta jaanuaris liitus ta Arsenaliga. 2019. aasta septembris suundus ta laenule Romasse. Romaga sõlmis ta lepingu 2020. aastal, 2022. aasta suvel siirdus ta edasi Milano Interisse.
Debüüdi Armeenia jalgpallikoondises tegi ta 14. jaanuaril 2007 sõprusmängus Panama vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 28. märtsil 2009 MM-i valikmängus Eesti vastu.
Mkhitarjan on kaheksal korral valitud Armeenia aasta jalgpalluriks.
Pretendentide turniiridel mänginud maletajate loend
pisi|200px|Mängulaua taga on [[Viktor Korchnoi, tema mängu on jälgimas Lajos Portisch (1978). Korchnoi on osa võtnud kokku 10 pretendentide turniirist, Portisch kaheksast]] pisi|200px|[[Judit Polgár, ainus naismaletaja, kes on pääsenud mängima pretendentide turniirile]]
Aastatel 1950–2020 on kokku 93 maletajat mänginud FIDE egiidi all peetud pretendentide turniiridel või matšides, sealhulgas 29 maletajat endisest Nõukogude Liidust. Enim kordi on pretendendina üles astunud Viktor Kortšnoi (10 korda), Lajos Portisch (8 korda) ja Tigran Petrosjan (8 korda). Viis Nõukogude Liitu esindanud maletajat on hiljem pääsenud pretendentide turniirile teise riigi esindajana (Viktor Kortšnoi, Boriss Spasski, Boriss Gelfand, Artur Jussupov ja Vassili Ivantšuk). Ainsa naismaletajana on pretendentide turniiril mänginud Judit Polgár.
Loend
Sulgudes on toodud pretendentide turniiri toimumise aasta või pretendentide matšide toimumise ajaperiood (turniiride loendit vaata artiklist pretendentide turniir).
Gildi galerii
Galerii asutati 1997. Galerii asutaja ja ülalpidaja on tänaseni Rosalie Pedassaar.
Tsentuurio
pisi|[[Ajaloo taaskehastamine|Ajaloo taaskehastaja tsentuuriona]] pisi|[[Ajaloo taaskehastamine|Ajaloo taaskehastaja tsentuuriona]] Tsentuurio (ladina keeles centurio; kreeka keeles hekatóntarkhos) oli ohvitser Vana-Rooma armees.
Leegioni tähtsaim tsentuurio oli esimese kohorti esimene tsentuurion – primus pilus (tõlkes 'esimene oda').
Palk
Tsentuuriote palk oli tavaleegionäri omast märkimisväärselt suurem, samuti oli neil õigus suuremale sõjasaagile. Vana-Kreeka ajaloolase Polybiuse järgi oli tsentuurio palk 2. sajandil eKr tavaleegionäriga võrreldes kahekordne. Keiser Augustuse valitsemisajal kasvas see palgalõhe vähemalt 17 kordseks: tsentuurio palk võis nüüd ulatuda 3750–15 000 denaarini aastas, sõltuvalt tema tähtsusest.
Kui keisririigi ajajärgul jagati sõduritele aeg-ajalt – näiteks tähtsate võitude või üldiste avalike pidupäevade puhul – rahalisi boonuseid, siis ka need olid tsentuuriote jaoks tavalisest suuremad. Samuti levis samal ajajärgul tsentuuriote hulgas komme võtta oma tsentuuriosse kuulunud leegionäridelt leebema kohtlemise eest pistist. Näiteks võis tsentuurio pistise eest määrata leegionärile kergemaid ülesandeid või soovitada teda edutamiseks.
Hiiealune
Hiiealune on muinsuskaitsealune hiiekoht Harju-Madise kihelkonna ja Lääne-Harju valla Suurkülas.
Magnus von Hirschheydt
Magnus von Hirschheydt (sündinud 1981 ) on saksa ajaloolane, Tübingeni ülikooli õppejõud.
Hirschheydt tegeleb peamiselt 16.–18. sajandi ajaloo uurimise ja õpetamisega. Tema peamisteks uurimisvaldkondadeks on reformatsioon Läänemere piirkonnas, eriti Liivimaal ning Inglismaa ajalugu samal perioodil.
Ivor Novello auhind
Auhind on nime saanud Walesis sündinud helilooja, laulja ja näitleja Ivor Novello järgi.
Auhindu annab alates 1955. aastast igal aastal Londonis toimuval tseremoonial välja Briti laulu- ja heliloojate akadeemia.
Auhinnaks on lüürika muusa Euterpe pronkskujuke.
2009. aasta seisuga on välja antud üle tuhande auhinnakujukese.
Masters Tournament
Masters Tournament ehk The Masters on üks neljast elukutseliste golfi iga-aastasest suurturniirist, mis peetakse alati aprilli esimesel täisnädalal Augusta National golfiklubis Georgia osariigis USA-s.
Ajalugu
Mastersi turniirile pani aluse tuntud amatöör golfimängija Bobby Jones koos investeerimispankur Clifford Robertsiga. Pärast suurt slämmi 1930. aastal ostis Jones Augustas endise istanduse ning ehitas koostöös golfiväljakute arhitekti Alister Mackenziega Augusta Nationali väljaku. Esimene turniir peeti 1934. aastal Augusta National Invitationali nime all ning selle võitis Horton Smith. Esimese turniiri võitja auhinnaraha oli 1500 dollarit. Mastersi nime all mängitakse turniiri alates 1939. aastast ning see on ainuke golfi neljast iga-aastasest suurturniirist, mis toimub alati samal väljakul. Aastatel 1943–1945 turniiri II maailmasõja tõttu ei peetud ning väljakul kasvatati kalkuneid, et läbi selle toetada sõjas olevat riiki.
1960–1970
Tõeliseks golfi suurturniiriks kasvas Masters 1960.–1970. aastatel, mil võitjatena domineeris suur kolmik: Arnold Palmer, Gary Player ja Jack Nicklaus. Üheskoos võitsid nad vahemikus 1960–1978 11 Mastersit. Gary Player Lõuna-Aafrika Vabariigist, kes võitis oma esimese Mastersi 1961. aastal, oli esimene Mastersi võitja väljastpoolt Ameerika Ühendriike. Oma viimase võidu Augusta väljakutel pälvis Player 1978. aastal ning ta on osa võtnud 52 Mastersist, mis on rohkem, kui keegi teine. 1975. aastal osales Mastersil esimene afro ameeriklane, Lee Elder, kuid alles 1990. aastal sai Augusta National golfiklubi liikmeks esimene mustanahaline mängija.
1980–2018
Aastatel 1980–2000 võitsid mängijad väljastpoolt USA-d 11 Mastersi turniiri. Esimene eurooplane, kes võidutses Mastersil, oli Seve Ballesteros 1980. aastal. Jack Nicklausist sai aga 1986. aastal vanim mängija (Jack oli sel ajal 46-aastane), kes on Mastersi võitnud. See oli Jack Nicklausile 6. võit ning ta on läbi aegade enim Mastersil võidutsenud mängija.
1997. aastal võitis 21-aastaselt oma esimese Mastersi Tiger Woods. Tigeri esimese võidu tegi eriliseks ka tema tulemus, mis oli 12 lööki parem, kui teise koha võitjal ning see ületas senise Mastersi rekordi, mis oli püsinud 32 aastat ja on siiani kättesaamatu. Kokku on Tiger Woodsi kontol 4 Mastersi võitu millega ta jagab Arnold Palmeriga teist kohta.
2003. aastal võitis turniiri Mike Weir, kes oli esimene kanadalasest Mastersi võitja ning ka läbi aegade esimene vasakukäeline tšempion. Sellega sai alguse vasakukäeliste võitjate periood, sest vahemikus 2003–2014 võitsid vasakukäelised mängijad pooled 12 turniirist (Phil "Lefty" Mickelson kolmel korral ja Bubba Watson kahel korral).
Auhinnad
2018. aasta Mastersi auhinnafond on 11 miljonit USA dollarit, millest võitjale kuulub 1,98 miljonit. Võrdluseks: esimese turniiri võitja Horton Smith sai auhinnaraha 1500 dollarit ning kogu esimese turniiri auhinnafond oli 5000 dollarit. Auhinnafond on väga kiiresti hakanud kasvama viimase 10–20 aasta jooksul. Veel 1986. aastal teenis Jack Nicklaus võitjana 144 000 dollarit, kuid alates 2001. aastast on auhinnafond kasvanud 5,4 miljoni dollarini.
Lisaks auhinnarahale kuulub Mastersi auhinnatraditsioonide hulka spetsiaalne roheline pintsak, mille paneb võitja õlgadele eelmise aasta võitja. Mängijad, kes on võinud Mastersi mitmel aastal järjest, saavad pintsaku õlgadele klubi presidendilt. See traditsioon algatati 1949. aastal ning pintsak saadakse esimese võidu puhul, millega märgitakse mängija saamist klubi auliikmeks. Aasta pärast esimest võitu peavad mängijad tagastama pintsaku klubile ning nad saavad seda kanda iga kord, kui külastavad klubi.
Par-3 turniir
Igal kolmapäeval, päev enne turniiri ametlikku algust peetakse 9 rajaga par-27 väljakul soojendusturniir, mille algatas Sam Snead 1960. aastal.
Mängijate kutsed
Mastersi võit tagab eluaegse kutse osalemaks Mastersi turniiril ning samuti tagab see kutse teistele kolmele golfi suurturniirile järgneva 5 aasta jooksul. Kuna Mastersi algataja Bobby Jones oli amatöörmängija, siis saavad turniirile kutse ka erinevate regioonide parimad amatöörid. Samuti on USA amatööride võitjal au mängida koos eelmise aasta Mastersi võitjaga.
Esimene avalöök
Iga turniiri esimese avalöögi au kuulub mõnele endisaegsele kuulsusele või kuulsustele (sel juhul lüüakse mitu avalööki). Traditsioon algatati 1963. aastal ning esimesteks lööjateks olid Jock Hutchison ja Fred McLeod. Viimastel aastatel on avalööki sooritanud Jack Nicklaus ja Gary Player ja kuni surmani 2016. aastal ka Arnold Palmer.
Rekordid
Jack Nicklaus on enim turniire (6) võitnud mängija Mastersi ajaloos ning oma viimase võid sai ta 46 aasta ja 82 päeva vanuselt, mis teeb temast ka vanima võitja. Nicklaus on olnud ka enim kordi 10 parima seas (22 korda) ning jõudnud enim kordi kahele viimasele finaalpäevale (37 korda). Mastersi noorim võitja on Tiger Woods, kes oli 1997. aastal oma esimest Mastersit võites 21 aasta ning 104 päeva vanune. Samal aastal püstitas Tiger ka rekordi enim lööke alla raja (turniiri) pari (18 lööki), millega võrdse tulemuse tegi 2015. aastal Jordan Spieth. Hiina amatöörist Guan Tianlangist sai 2013. aastal noorim Mastersist osavõtja (14 aasta ja 168 päeva vanune võistluse avapäeval) ning ka noorim mängija, kes on jõudnud kahele viimasele finaalpäevale. Nick Faldo ja Greg Norman jagavad parima ühe päeva tulemuse rekordit, mis on 63 lööki ning enim birdie 'sid on ühes ringis löönud Anthoni Kim, kes lõi 2009. aastal teises ringis 11 birdie 't.
Marek Kolk (matemaatik)
pisi|Marek Kolk pisi|Marek Kolk tegeleb vabal ajal fotograafiaga – pilt tema loodusfotode kogust
Marek Kolk (sündinud 27. novembril 1978 Viljandis) on eesti matemaatik. Ta töötab Tartu Ülikooli matemaatika-informaatika teaduskonnas matemaatika instituudis arvutusmeetodite lektorina. Marek Kolk on tuntud nii malekohtuniku kui ka maletajana. Sai FIDE-lt 2014. aastal rahvusvahelise arbiitri nimetuse.
Teadustegevus
2008–2010 oli Marek Kolk Tartu Ülikooli matemaatika-informaatika teaduskonnas matemaatika instituudi teadur. Tema peamine uurimisvaldkond oli efektiivsed numbrilised meetodid integraal- ja integro-diferentsiaalvõrrandite ligikaudseks lahendamiseks.
Vaba aeg
Marek Kolk tegutseb FIDE poolt tunnustatud malekohtunikuna ja mängib ka ise malet. Tema maletajapagasis on Viljandimaa meistri tiitel 2003. aastast, Eesti kirimale meistri tiitel 2005. aastast ning Tartu kiirmale meistri tiitlid 2011. ja 2012. aastast. Marek Kolgile meeldib tegeleda male- ja loodusfotograafiaga.
Peep Christjanson
Peep Christjanson (sündinud 3. veebruaril 1940 Tallinnas) on eesti keemiateadlane ja emeriitprofessor.
Haridus
Lõpetas Tallinna 21. Keskkooli 1958, Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna keemilise tehnoloogia eriala 1963; TPI aspirant 1965–1968.
Töökäik
TTÜs 1963–…: orgaaniliste ainete tehnoloogia kateedri stažöör 1963–1965; TU sektori nooremteadur 1965; põlevkivikeemia ja sünteesi probleemlaboratooriumi vanemteadur 1968–1970, liimi sünteesi ja liimimise tehnoloogia osakonna juhataja 1970–1979, laborijuhataja  1979–1992; polümeermaterjalide instituudi vanemteadur 1992–1998, õppetooli juhataja, professor alates 1992, emeriitprofessor.
Teadustöö põhisuunad
Polümeervaikude keemia: süntees, keemiline ehitus; polümeermaterjalide, sh adhesiivide ja komposiitmaterjalide saamine ja omadused. Uurinud polükondensatsioonireaktsioone, loonud polükondensatsioonvaikude retsepte ja tootmise tehnoloogiad, selgitanud alküülresortsinool liimide kasutusvaldkondi ning evitanud neid liime koostöös Jaapani firmaga Nagoya Oilchemical. Avaldanud üle 400 teaduspublikatsiooni, omab 21 autoritunnistust ja 58 patenti. Kirjutanud artikleid entsüklopeediatele, teinud kaastööd sõnaraamatute koostamisel, kirjutanud 7 õpikut polümeermaterjalidest. Juhendanud magistri- ja doktoritöid.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Osalenud mitmete teaduskonverentside teaduskomitee töös; mitmete teadusprojektide juht; Mendelejevi-nim Keemiaseltsi algorganisatsiooni, revisjonikomisjoni esimees; ajakirja Oil Shale toimetuskolleegiumi liige; TTÜ Materjaliuuringute keskuse nõukogu liige; TTÜ keemiateaduskonna nõukogu liige; Põhja-Texase Ülikooli polümeeride teadusnõukogu liige ja teaduskonverentside Polymer Characterization teadusliku komitee liige 1996-1998; TPIs toimunud vabariiklike liimialaste konverentside korralduskomitee liige 1966-1987; Eesti Plastiühingu kutsekomisjoni liige.
Alexander Beliavsky
pisi| Alexander Beliavsky (1984) pisi| Alexander Beliavsky (2016)
Alexander Beliavsky (vene keeles Александр Генрихович Белявский Aleksandr Genrihhovitš Beljavski; ukraina keeles Олександр Генріхович Бєлявський Oleksandr Genrihhovõtš Beljavskõi; sloveeni keeles Aleksander Beljavski; sündinud 17. detsembril 1953 Lvivis) on Sloveenia maletaja, maletreener ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1975), FIDE vanemtreener (2004).
Beliavsky tuli Nõukogude Liidu maletajana 1973. aastal Teesside'is juunioride maailmameistriks. Suurmeistriks sai ta 22-aastaselt 1975. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
Ta on neljakordne NSV Liidu (1974, 1981, 1987, 1990) ja kahekordne Sloveenia (1996, 2011) malemeister. Sloveenias elab ta 1994. aastast.
Beliavsky mängis maailmameistrivõistlustel. 1982. aastal tsoonidevahelisel turniiril Moskvas sai ta teise koha ja pääses 1983. aastal alanud pretendentide matšturniirile (kaheksa osavõtjat). Ta kaotas veerandfinaalis Garri Kasparovile.
1985. aastal MM-i tsoonidevahelisel turniiril Tunises sai Beliavsky teise koha ja pääses 1985. aastal toimunud pretendentide turniirile (16 osavõtjat), kus ta jagas Boriss Spasskiga 6.–7. kohta. Tsoonidevahelistel turniiril 1987. aastal Szirakis jäi ta viiendaks.
1993. aastal mängis ta PCA maailmameistrivõistlustel Groningenis (54 osavõtjat), kus sai 22. koha.
Beliavsky on mänginud neljal FIDE maailmameistrivõistluste turniiril (nokautsüsteemis). Detsembris 1997 Groningenis sai ta turniiritabelis kuuenda asetuse. Ta võitis teises ringis Jan Timmanit ja kolmandas ringis Sergei Rublevskit, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Nigel Shortile. 1999. aastal Las Vegases kaotas ta kolmandas ringis Nigel Shortile, 2000. aastal New Delhis kaotas ta kolmandas ringis Bartłomiej Maciejale. Detsembris 2001 võitis Beliavsky Moskvas avaringis Pentala Harikrishnat, kuid teisest ringist edasi ei pääsenud.
2002. aastal maailma karikaturniiril Hyderabadis (24 osavõtjat) võitis ta veerandfinaalis Sergei Rubljevskit, kuid poolfinaalis kaotas Rustam Qosimjonovile.
Beliavsky on võitnud Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus võistkondlikel maailmameistrivõistlustel kaks kuldmedalit (1985, 1989), Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kaks kuldmedalit (1983, 1989) ja maleolümpiatel neli kuldmedalit (1982, 1984, 1988, 1990). Ukraina võistkonna koosseisus võitis Beliavsky 1992. aastal Debrecenis peetud Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel hõbemedali.
Maletreener
Beliavsky oli 1980. aastate lõpul oli Anatoli Karpovi ja 1990. aastatel Garri Kasparovi treener. 2015. aastal oli ta Marija Muzõtšuki treener, kes tuli samal aastal naiste maailmameistriks.
Allikas (Ingres)
„Allikas“ (prantsuse keeles „La Source“) on prantsuse kunstniku Jean Auguste Dominique Ingres’i õlimaal lõuendil.
Aastatel 1820–1856 valminud teos on külastajatele vaatamiseks väljas Pariisis, Orsay muuseumi 1. saalis.
Jaaksoni tamm
pisi|Jaaksoni tamm 2019. aastal Jaaksoni tamm on kaitsealune tammepuu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Mänspe külas Jaaksoni talu lähedal. Puu võeti kaitse alla 1962.
Puu ümbermõõt on 345 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 25 m.
Andrejs Upīts
Andrejs Upīts (4. detsember 1877 – 17. november 1970) oli läti kirjanik, kriitik ja kirjandusajaloolane. Eesti keelde on mh tõlgitud (tõlkija: Karl Aben) tema "Haljendav maa" (originaal: "Zaļā zeme", 1945, sai Stalini Preemia). Teost on võrreldud Tammsaare pentaloogiaga "Tõde ja õigus".
Itaalia kuningriik
Itaalia kuningriik on eksisteerinud kolm korda:
Rahvusvaheline Artur Kapi Ühing
Rahvusvaheline Artur Kapp´i Ühing on 26. oktoobril 2001. aastal 48 inimese poolt Suure-Jaanis asutatud mittetulundusühing, mille eesmärk on Artur Kapi heliloomingu propageerimine ja levitamine, samuti teiste Suure-Jaani piirkonnaga seotud loovisikute elu ja tegevuse tutvustamine.
Ühingu juhatuse esimees on Andres Uibo.
Pabaiskas
Pabaiskases on põhikool, seltsimaja, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1836 valminud katoliku kirik, kalmistul asuv kabel ja Pabaiskase lahingu mälestusmärk.
Aastal 1435 toimus Žirnajai järve idakaldal Pabaiskase lahing, järgmisel aastal lasi lahingus võidu saavutanud Žygimantas Kęstutaitis lahinguväljakule kiriku rajada. Kiriku juurde tekkinud küla on saanud nime poola keelest (Pobojowisko tähendab lahinguvälja). Aastal 1558 sai asula alevi staatuse. Tsaariajal kandis alev venekeelset nimekuju Побойскъ, sealse juudi kogukonna suus oli alevi nimi Paboisk. Nõukogude perioodil kujunes Pabaiskasest kohaliku sovhoosi keskasula.
Vyriai
pisi| Vyriai (vanasti ka Biriai, poola keeles Biry) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Vyriai piirneb lõunas Liepynėga, kagus Antaviliaiga, edelas aga üle Nerise Kryžiokaiga.
Linnaosa asub Nemenčinė metsas, Nerise jõe kaldal. Sinna jääb samanimeline aianduskooperatiiv.
Vyriai kohal on Nerise jões saar, mis kannab nime Salaitė (poola keeli Sołka). Saare kohal on Nerise jõel kärestik, mis kannab Alchaveci või Bira nime (poola keeli Olchowiec), ka on Vyriai kohal jõel väiksem kärestik nimega Zaravėlis (poola keeles Zarawok).
Linnaosa on kujunenud endise mõisa keskuse juurde. Aastal 1905 oli Mickūnai valda jäävas Biriai mõisas 25 elanikku. Aastal 1931 oli mõisas 13 elanikku.
Kakenstorf
Kakenstorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.
Aivar Kivisiv
pisi|Aivar Kivisiv [[Blasius Hochgrewe monument|Blasius Hochgrewe monumendi juures 26. septembril 2021]] pisi|Aivar Kivisiv Tallinna kesklinnas 26. septembril 2013 Aivar Kivisiv (sündinud 26. detsembril 1963) on väikeettevõtja ja kirjanik. Ta on kaitseliitlane ja kuulub Toompea malevkonda. Alates aprillist 1995 on ta Isamaa ja Res Publica Liidu liige. Augustis 2012 lõi ta Kivisivicum OÜ.
2005 oli ta Kesklinna linnaosa linnavarakomisjoni liige. Ta oli 2015–2017 Kesklinna halduskogu liige.
Kivisiv on kandideerinud 2002. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Käina vallavolikokku ja sai 3 häält. 2005., 2009., 2013. ja 2017. aasta kohalike omavalitsuste valimistel kandideeris ta Tallinna linnavolikokku ja sai vastavalt 18, 8, 22 ja 16 häält.
Tunnustus
Eesti Endiste Metsavendade Liit andis talle 2018. aastal teenetemedali nr 28.
Mihkli põhja tamm
Mihkli põhja tamm (ka Mihkli punane tamm) on kaitsealune tammepuu (punane tamm) Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Lilbi külas Mihkli talu juures. Puu võeti kaitse alla 1962.
Puu ümbermõõt on 254 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17 m.
Laupa Põhikool
pisi|Laupa Põhikool tegutseb [[Laupa mõisa härrastemajas (aprill, 2012)]] Laupa Põhikool on põhikool Järva maakonnas Türi vallas Laupa külas. Kooli direktor on Kaarel Aluoja.
Esimesed dokumenteeritud andmed Laupa kooliharidusest pärinevad 1787. aastast. Tollase kooli täpne asukoht on teadmata.
Tänapäevase kooli eelkäija oli 19. sajandi keskel asutatud Jändja kool.
Telve (Trento)
thumb|Telve valla paiknemine Trento provintsis thumb|left|Santa Maria Assunta kirik
Telve (saksa: Telf) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 30 km Trentost idas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1914 inimest ja valla pindala on 64,8 km².
Islandi Ülikool
pisi|Islandi Ülikooli peahoone Islandi Ülikool (islandi keeles Háskóli Íslands) on Islandi riiklik ülikool, mis asutati 17. juunil 1911.
Esimese aasta jooksul astus ülikooli 45 õppurit. Tänapäeval õpib Islandi ülikooli 25 teaduskonnas kokku umbes 16 000 üliõpilast.
Ülikoolilinnak asub Reykjavíki kesklinnas (Tjörninist edelas) ning selle suurus on ligikaudu 10 hektarit.
2005. aastast on ülikooli rektor Kristín Ingólfsdóttir, kes on ka esimene naisrektor. Enne teda oli rektoriametis Páll Skúlason.
Medõn
Medõn on linn Venemaal Kaluga oblastis, Medõni rajooni keskus. Asub Medõnka jõe ääres, 60 km Kalugast loodes.
Linna on kroonikas mainitud 1386. aastal. 1708. aastast kuulus Moskva kubermangu. 1777. aastal sai maakonnalinnaks Kaluga kubermangus.
2020. aasta alguses oli linna elanike arv 8239.
Siim Liivik
pisi|Siim Liivik 2011. aastal [[HIFK Hockey|HIFK-i särgis]] Siim Liivik (sündinud 14. veebruaril 1988 Paides) on eesti päritolu Soome jäähokimängija. Ta mängib vasaku ääreründajana Austria kõrgliiga klubis EC KAC.
Ta alustas hokimängijana karjääri HIFK-is. Hooajal 2007/08 mängis Põhja-Ameerikas United States Hockey League'i klubis Waterloo Black Hawks. Seejärel naasis ta HIFK-i ning debüteeris hooajal 2008/09 Soome kõrgliigas. 2011. aastal tuli ta HIFK-ga Soome meistriks.
Klubikarjääri mängis ta veel Soome kõrgliigaklubides Espoo Blues (2013–2016) ja KooKoo (2017–2018), Rootsi kõrgliigaklubis Örebro HK (2016–2017) ja Austria kõrgliigaklubis EC KAC (2018–2020). 2015. aasta novembris naasis ta Espoo Bluesist hooaja lõpuni HIFK-i ja võitis sel hooajal klubiga Soome meistrivõistlustel hõbemedali. Hooajal 2018/19 tuli ta KAC-iga Austria meistriks.
2008. aastal osales Liivik Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus jõuti veerandfinaali. Eesti jäähokikoondises mängis ta hooajal 2019/20 kolmes mängus.
Sportlaskarjääri lõpetas ta 2020. aastal. 2021. aastal ilmus tema elulooraamat "Fuck You Liivik".
Maismaataimed
Maismaataimed ehk embrüofüüdid on rohelised taimed, millel on kudede diferentseerumine, mida madalamatel taimedel ei ole – vetikatel. Kõrgemad taimed on ka keerukamad: taimekudedel on erinevad funktsioonid ja neid jagatakse mitme tüüpi, taimedel on hästi väljaarendatud juhtimissüsteem; taimedel on ka generatiivseid organeid ja vegetatiivseid organeid.
Maismaataimed iseloomustatakse põlvkondade vaheldumine elutsükli, tipmine rakkude kasv, kutiikul, antheridia (mees gametophyte elundid), ja archegonia (naine gametophyte elundite (Paleos 2008). Maismaataimedele kuuluvad peamiselt vee vetikad, mis ei arenda embrüod, samuti puuduvad juured, varred või lehed, kuna maismaaimed vormistavad embrüote ning on liigendatud varred ja lehed, ja nagu soontaimedel juured.Maismaataimed tagavad toitumine, elupaik, energia, hapnik, kaitse ja palju muid elutähtsa funktsioone maailma olenditele.
Maismaataimed on kõige tuntum taimede rühm. Nende hulka kuuluvad puud, lilled, sõnajalad, samblad ja mitmesugused muud rohelised taimed. Kõik keerulised hulkrakulised eukarüoodid koos spetsialiseeritud suguelunditega. Harva erandiga, embrüofüüdid saavad oma energia läbi fotosünteesi (st, neelavad valgust); ja nad sünteesivad oma toitu süsihappegaasi välja.
Sammaltaimed
Sammaltaimed (Bryophyta sensu lato) on kõrgtaimed, üks kõige suurem erinevus teistest maismaataimedest sammaltaimedel on reproduktsioonitsükli ajal haploidi (st ühe paaritud kromosoomide komplektiga) gametofüütide levimus diploidsetest sporofüütist. Maal on umbes 20 000 liiki sammaltaimi. Kõik sammaltaimed on väikest kasvu, piiratud kasv, eelistavad niisket kasvukohta aga võivad kasvada ka kuivamas kohas. Paljunevad spooride kaudu ja neil puuduvad juured.
Seemnetaimed
Seemnetaimed (Spermatophyta) on kõrgtaimed, mis moodustavad seemneid keerulise struktuurüksusega, mille sees on idu. Seemnetaimed on olulised Maa katmisel ja põllumajanduses laias kasutuses. Seemnetaimede paljunemiseks pole vaja vett, paljunevad sugurakkude abil, mida kannab edasi tuul või mingi loom.
Layar
Layar on Amsterdamis tegutsev Hollandi tarkvarafirma, mille asutasid 2009. aastal Raimo van der Klein, Claire Boonstra ja Maarten Lens-FitzGerald. Nad on loonud mobiilibrauseri Layar, mis võimaldab kasutajail leida mitmesuguseid objekte rikastatud reaalsuse abil.
1. septembril 2010 teatas Maailma Majandusfoorum (World Economic Forum), et Layar on foorumi tehnoloogiapioneeride programmis (Technology Pioneers Programme) 2011. aasta tehnoloogiapioneer.
Tehnoloogia
Brauser kasutab järgmisi vahendeid:
Nende abil määratakse kasutaja asukoht ja vaateväli. Geograafilise asukoha põhjal lisatakse kaamerapildile mitmesugused lisaandmed, lisades pildile veel ühe infokihi.
Sisu
Andmed tulevad brauserisse kihtidena. Kihid on REST-tehnoloogia põhised veebiteenused, mis annavad andmeid kasutaja lähedal asuvate huviväärsuste kohta. Kihtide arendamise ja haldusega tegelevad vaba rakendusliidese kaudu kolmandad osapooled, Layar kui firma vastutab nende kontrollimise eest enne avalikustamist.
2010. aasta juulis oli Layaris 1000 kihti. 2011. aasta septembris oli Layaris 2993 kihti.
Lamprophiidae
Lamprophiidae on madude sugukond.
Klassifikatsioon
pisi|[[Atractaspis engaddensis]] pisi|[[Boaedon fuliginosus]] pisi|[[Psammophis schokari]] pisi|[[Compsophis laphystius]] pisi|[[Madagascarophis colubrinus]]
Lamprophiidae sugukond klassifitseeritakse järgmisteks alamsugukondadeks:
Benjamin Hermann Karl Hesse
Benjamin Hermann Karl Hesse (26. detsember 1854 Paide – 5. mai 1910 Berliin) oli Eesti vaimulik.
Õppis Paides kreiskoolis, aastatel 1867–1873 Pärnus gümnaasiumis. Aastal 1874 oli ta koduõpetaja Seljakülas Lääne-Nigula kihelkonnas. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1875–1878. Oli prooviaastal Sangaste ja Laatre koguduses (Theodor Heinrich Renatus Hesse juures) ning Rõngu Mihkli koguduses (Ludwig August Immanuel Körberi juures). Ordineeriti 30. septembril 1879 Tartus õpetajaks.
Oli 1879–1880 Võru praostkonna vikaarõpetaja. 1880–1888 oli Rõngu Mihkli koguduse (introdutseeriti 11. mail 1880) õpetaja. Aastatel 1889–1897 oli ta Tallinna Diakonisside Asutise rektor, olles 1891–1897 ühtlasi Tallinna Toomkoguduse diakonõpetaja. 1897–1910 oli ta Tallinna Oleviste koguduse õpetaja, oli ka Tallinna Linnamisjoni asutaja. Suri aastal 1910 Berliinis.
Isiklikku
Tema isa Carl Hermann Hesse töötas Paides ja Järvamaal maakonnaarstina. Tema onu Conrad Eduard Hesse oli Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja. Tema vend Johannes Hesse oli neli aastat misjonärina Indias. Tema vennapoeg Hermann Hesse oli kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Tema poeg Hermann Theodor Karl Hesse (1884–1921) oli Tallinna Oleviste koguduse õpetaja, poeg Georg Johannes Hesse (1885–1944) oli arst.
Tammiku järv
Tammiku järv (ka Tammiku mõisa järv) on järv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas. Ta koosneb neljast omavahel ühendatud järvikust: Breibergi, Saluveeri, Tammelehe ja Ploompuu järvest (nimed põhjast lõunasse).
Registrikood: VEE2050500.
Muistendid
Aastakümneid tagasi olevat Tammiku järvest tulnud välja kurikas, mis olevat visatud kurisuauku Mõisamaa külas Trelli koha sees. Kevadel suunduvad kõik veed sinna kokku. Nii kui sulaks läheb, keerab kurisuauk kõik veed sealt alla.
Campionato Sammarinese di Calcio
Campionato Sammarinese di Calcio on San Marino jalgpalliliiga.
Erion Veliaj
Erion Veliaj (sündinud 17. detsembril 1979 Tiranas) on Albaania poliitik (Albaania Sotsialistlik Partei).
Königsmoor
Königsmoor on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.
Erion Veliaj
Erion Veliaj on omandanud bakalaureusekraadi poliitikateaduste alal Grand Valley State Universitys Michiganis Ameerika Ühendriikides ja magistrikraadi Euroopa uuringute alal Sussexi Ülikoolis. 2003. aastal asutas ta liikumise "MJAFT" ('Küllalt'), mida ta juhtis kuni 2007. aasta novembrini. Seejärel asus ta tööle mõttekojas European Stability Initiative. 2011. aastal astus Veliaj Albaania Sotsialistlikku Parteisse, kus temast sai noorsoo ja migratsiooni sekretär. 2013. aastal valiti ta Albaania Rahvakogusse.
Alates 2013. aasta septembrist kuni 2015. aasta aprillini oli ta Albaania sotsiaal- ja noorsoominister.
Königsmoor
Valla pindala on 10,01 km². 31. detsembril 2017 elas seal 611 inimest.
Erion Veliaj
2015. aasta juunis valiti ta Tirana linnapeaks. Linnapea ametikohuseid asus ta täitma 30. juulil 2015.
Dutywa
2001. aastal moodustasid mustanahalised aafriklased linna elanikest 100%. .
Linnas on sündinud endine Lõuna-Aafrika Vabariigi president Thabo Mbeki.
Eesti ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister
Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister oli Vabariigi Valitsuse liige, kes juhis koos majandus- ja taristuministriga Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi.
Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri vastutusvaldkonnas oli kaubanduse, teenuste, tooteohutuse, tööstuse, ettevõtluse korraldamine ja arengu toetamine; ekspordiarengu korraldamine; kapitalile ligipääsu ja investeeringute kaasamine; tehnoloogilise arendustegevuse, innovatsiooni, turismi, metroloogia, standardimise, sertifitseerimise, akrediteerimise, tegevuslubade ja majandustegevusteadete, registrite, tarbijakaitse, informaatika, telekommunikatsiooni, postside ja riigi infosüsteemide arendamise koordineerimine; meediateenuste osutamise riiklik korraldamine ja selle üle riikliku järelevalve teostamine; samuti majanduse arengukavade väljatöötamine ja elluviimine eelnimetatud valdkondades.
Ministri nimetas ametisse ja vabastas ametist Vabariigi President peaministri ettepanekul. Minister astus ametisse ametivande andmisega Riigikogu ees.
Johann Heinrich Gerth (Suure-Jaani)
Johann Heinrich Gerth (? Hanau – 1698 Suure-Jaani) oli Liivimaa vaimulik.
Eesti ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister
Ajalugu
Aastatel 2014–2015 kandis ametikoht nime väliskaubandus- ja ettevõtlusminister, 2015–2016 ettevõtlusminister , 2016–2019 ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister ja 2019–2021 väliskaubandus- ja infotehnoloogiaminister.
Johann Heinrich Gerth (Suure-Jaani)
Ta sündis Alt-Hanaus (praegu Hanau linnaosa), Kasselis.
Eesti ettevõtlus- ja infotehnoloogiaminister
Ajalugu
Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministri ametikoht kaotati 2023. aastal.
Ettevõtlus- ja infotehnoloogiaministrite loend
Parteid{{Legend|#FFE200|Eesti Reformierakond}}{{Legend|#E10600|Eesti Sotsiaaldemokraatlik Erakond}}{{Legend|#0063AF|Eesti Konservatiivne Rahvaerakond}}{{Legend|#009CE2|Isamaa Erakond}}
Johann Heinrich Gerth (Suure-Jaani)
Ta oli aastatel 1680–1688 Suure-Jaani Johannese koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema poeg Johann Heinrich Gerth oli Väike-Maarja ja Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, pojapoeg Isaac Gustav Gerth oli Järva-Madise Püha Matteuse koguduse õpetaja.
Kaamera
Kaamera on fototehniline aparaat, mis võimaldab andmekandjal saada üksikpilte või/ja liikuvaid pilte (järjestikuste piltide ehk kaadritena). Andmekandjaks on pikka aega olnud filmilint, seejärel ka magnetlint ning laserplaat, praegusajal peamiselt välkmälukiip (mälupulgas, mälukaardis, SSD-kõvakettas). thumb|Camera obscura skeem
Kaamera nimetus tuleb ladina keele sõnadest camera obscura ’pimekamber’; nii nimetati pimedat ruumi, mille seinas oleva väikese ava kaudu tekkis vastasseinal ümberpööratud kujutis ava ees olevatest esemetest või maastukust. Seesugusest pimekambrist on kirjeldusi juba alates 10. sajandist. Tänapäeval paikneb pimekamber kõige sagedamini digikaameras ja nutitelefonis: kambri avas on väike objektiiv ja tagaseinas pildisensor.
Handlová
Handlová (saksa keeles Krickerhau, ungari keeles Nyitrabánya) on linn Slovakkias Trenčíni maakonnas Prievidza ringkonnas.
Kaamera
Kaamerate liigid:
Handlová
Geograafiline asend
Handlová asub Prievidzast ligikaudu 11 km idakagus, Banská Bystricast umbes 28 km läänes ja Trenčínist 58 km idakagus.
Ajalugu
Handlová on asutatud 1376. aastal, mil saabus palju saksa ümberasujaid. Kivisütt hakati piirkonnas kaevandama 18. sajandi teisel poolel. 1945. aastal saadeti linna saksa rahvusest elanikkond riigist välja. Linnaõigused sai Handlová 1960. aastal.
Rahvastik
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Handlová elanikest slovakke 89,82%, tšehhe 0,36%, ungarlasi 0,31% ja mustlasi 0,19%. Rahvus oli teadmata 8,83%-l elanikest.
Lustivere Põhikool
Lustivere Põhikool on põhikool, mis tegutses iseseisva koolina Jõgeva maakonnas Põltsamaa vallas Lustivere külas 2021. aasta 30. augustini. 1. septembrist on kool Põltsamaa Ühisgümnaasiumi õppekoht. Kooli viimane direktor oli Kaire Kampus.
Ajalugu
Kool alustas Lustiveres tööd 1922. aastal 4-klassilise algkoolina Lustivere mõisa mõisaprouale ehitatud majas.
1960. aastal alustas kool senise 7-klassilise kooli asemel 8-klassilise koolina.
1996. aastal renoveeriti koolimajaks Lustivere meierei hoone, mis asub Lustivere mõisa pargi servas. Juurdeehitusena liideti olemasolevatele ruumidele 8 klassiruumi ja võimla. Kool alustas tööd uues hoones 1. septembril 1996.
Juta järv
Juta järv (ka Viru-Tammiku paisjärv) on paisjärv Lääne-Virumaal Väike-Maarja vallas.
Registrikood: VEE2066030
Allikas (Courbet 1868)
„Allikas“ (prantsuse keeles „La Source“) on prantsuse kunstniku Gustave Courbet’ õlimaal lõuendil.
1868. aastal valminud teos on külastajatele vaatamiseks väljas Pariisis, Orsay muuseumi 20. saalis.
Anderson Peters
Anderson Peters (sündinud 21. oktoobril 1997 Saint Andrew's) on Grenada odaviskaja, kahekordne maailmameister.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas tuli ta tulemusega 86.89 Magnus Kirdi ja Johannes Vetteri ees maailmameistriks.
Petersi isiklik rekord on 13. mail 2022 Dohas visatud 93.07.
Otter (Alam-Saksi)
Otter on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Harburgi kreisis.
Valla pindala on 34,13 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1719 inimest.
Vorbuse pilpaküla
pisi|Vorbuse pilpaküla vaadatuna Jänese raudteesilla kohalt 2021. aasta septembris. Parempoolne raudteeliin on vanem ja selle ääres on pilpaküla säilinud, vasemal on uus liin ja sealt on ebaseaduslikud hooned kadunud pisi|Droonivideo Vorbuse pilpakülast 2021. aasta septembris Vorbuse pilpaküla on mitteametlik asula Tartumaal, Vorbuse küla haldusalas.
Pilpaküla tekkis Nõukogude okupatsiooni ajal, mil raudteetöötajatele jagati raudtee aladele jäävaid maid aiamaadeks. Ajapikku ehitati aiamaadele hooned, suvilad, milles hakati mõnel juhul ka püsivalt elama. Vorbuse pilpaküla asub endiselt Eesti Raudtee aladel, 100% transpordimaana määratletud maal. Seoses läheduses Emajõel asuva vana Jänese raudteesilla asemel uue silla kasutuselevõtu ning trassi õgvendamisega lammutati osa hooneid.
Check out
Teemad
Romaani fookusesse tuuakse mitmed transgressiivsele kirjandusele omased teemad, nagu narkootikumide ületarbimine, tülgastavad ja vägivaldsed seksuaalsuhted ja -praktikad. Seksuaalstseene on kirjeldatud šokeeriva detailsusega, viidatud on ka pedofiiliale. Näiteks leiab teoses aset seksuaalstseen romaani peategelase ja lapsprostituudi vahel.
Teose peategelane
Romaani peategelast, 30-aastast Tomi (täisnimega Toomas) iseloomustab ühtaegu nihilistlik, egoistlik ja materialistlik ellusuhtumine. Ta on nii majanduslikult kui ka sotsiaalselt edukas ärimees, mitme suurettevõtte omanik, multimiljonär. Tomil on tutvusi kõrgel ühiskondlikul positsioonil olevate inimestega, sealhulgas poliitikutega. Vaatamata peategelase välisele edukusele, on ta seesmiselt väga tühi ja üksildane. Inimlikule lähedusele eelistab ta antisotsiaalset isolatsiooni, tema soovis eirata ühiskondlikke norme võib näha sotsiopaatilisi kalduvusi. Sisemuses peituvate vastuoluliste ja keerukate tunnete leevendamiseks tarbibki ta narkootilisi aineid ja on pidevalt juhusuhetes prostituutidega.
Väljenduslaad
Romaani väljenduslaadi iseloomustab stiililine lihtsus, sealhulgas minimalistlik süntaks. Esineb argikeelseid sõnavorme ja mitmesuguseid lühendeid. Teose väljenduslaadile on omane provokatiivne sõnavara, vulgaarne keelekasutus. Ropu keelepruugi poolest paistavad eriti silma seksuaalstseenide kirjeldused.
Tegelased
Toomas – romaani peategelane
Jürgen – Toomase parim sõber
Kaire – Toomase sekretär
Toomase vanaema ja vanaisa
Liina – Tomi üks armukestest, modell
Kateriin – Tomi endine elukaaslane
Lea (hüüdnimega Liks) – 12–15-aastane lapsprostituut
Katjuša – Tomi armuke
Juhuslikud prostituudid
Retseptsioon
Jürgen Rooste on romaani arvustades öelnud muuhulgas järgmist: „Kender on just maha saanud tükiga, millest ei ole abi, mis oskamatult puistab maailma täis saasta, pidades seda mingiks filosoofiaks.” Teose tagakaanelt võib leida positiivsemaid hinnanguid. Rain Lõhmus leiab: „Kirjanikuna vaatan ma kurbusega, kuidas ajakirjanikud, kirjastajad ning teised tänapäeva mammona- ja trendijüngrid tahavad ka meie kirjandusmaastiku ümber kujundada McDonaldsi punakollaseks kiirtoitlustusketiks. See raamat aga ujub uhkelt vastuvoolu.”
Süütur
pisi|150px|Luminofoorlambi süütur pisi|400px|Luminofoorlambi süütamise protsess Süütur ehk starter on seadis, mis koos paispooliga oli kasutusel gaaslahenduse süütamiseks peamiselt torukujulistes luminofoorlampides.
Süüturis paikneb huumlamp koos normaalolekus avatud bimetallkontaktiga, mis ühendatakse lambi hõõgniitide ja lambi voolu piirava paispooli (ballasti) vooluahelasse. Kui lambi toide sisse lülitada, siis rakendub süüturile võrgupinge ja huumlampi läbiva lahendusvoolu toimel bimetallkontakt kuumeneb kiiresti. Peagi paindub kontakti bimetallelektrood teise elektroodi vastu, lühistades huumlambi ja sulgedes luminofoorlambi kütteniitide toiteahela. Lambi kütteniidid kuumenevad, kuid lambi süütamiseks sellest ei piisa. Süüturis huumlahenduse lakkamisel jahtuvad elektroodid paari sekundiga ja lahutuvad, katkestades võrgutoiteahela. Tulemusena tekib paispoolis kõrge, kuni 1000-voldine eneseinduktsiooni pinge impulss, mis kutsubki esile lambi süttimise ja luminofoortorus tekib püsiv lahendus. Pingelangu tõttu paispoolis on pinge süüturil nüüd võrgupingest madalam, mistõttu huumlahendust ei teki ja kontaktid enam ei sulgu.
Lambi toitelülitusse kuuluvad ka kondensaatorid võimsusteguri parandamiseks ja raadiohäirete summutamiseks.
Niisuguse süüturi kasutamisel on stardiaeg pikk ja süütamisel lamp sageli vilgub. Ka põhjustab paispool energiakadu. Seetõttu kasutatakse tänapäeval elektroonilisi liiteseadiseid ehk elektroonilisi ballaste.
Vaata ka
Импульсное зажигающее устройство
Hüperlink
right|thumb|Kursor hüperteksti viitel arvuti kuval Hüperlink (lühivormina link) on hüpertekstis viide (ühesuunaline osutamine) teisele (hüper)dokumendile (vms objektile võrgus, nt viirusele) või selle osale. Link võib viidata ka sama dokumendi muule osale. Hüpertekst on hüperlinkidega tekst (näiteks veebileht).
Lingiga ühendatud ehk viidatud objekti juurde pääsemiseks vajutatakse tavaliselt hiire või mõne muu osutusseadmega hüperlingina markeeritud objektile, mis võib olla tekst, pilt vms.
Hüperlinke kasutatakse laialdaselt veebis.
right|380px|thumb| Link [[veebis ]]
Harkivi pedagoogikaülikool
Harkivi rahvuslik Grigori Skovoroda nimeline pedagoogikaülikool (ukraina keeles Харківський національний педагогічний університет імені Григорія Сковороди) on Ukrainas Harkivis asuv ülikool.
Ülikool on asutatud aastal 1804. Ülikool on nimetatud ukraina filosoofi ja pedagoogi Grigori Skovoroda (1722–1794) auks.
6. juulil 2022 hävitas Venemaa raketirünnak ülikooli peahoone, loengusaalid, muuseumi ja raamatukogu.