cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lõuna-Aafrika Vabariigi ajalugu
Pärast 1945. aastat, apartheid
1960ndatel oli Lõuna-Aafrika Vabariigis hoogne majanduslik tõus ning riik arvati ainsa Aafrika maana esimesse maailma.
Elmar Jürgens
Elmar Jürgens (22. september 1910 Vana-Vändra vald – 21. jaanuar 1990) oli eesti entomoloog.
Ta lõpetas 1929. aastal Vändra Gümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1929–1931 ja 1937–1942 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilasselts Liivikasse.
Ta tegeles muuhulgas kultuurtaimedel elavate mardikatega.
Hüperitsiin
pisi|Hüperitsiini [[struktuurivalem]] pisi Hüperitsiin on bioaktiivne molekul, mis kuulub naftodiantroonide klassi.
Looduslikult sisaldavad hüperitsiini paljud taimeperekonda naistepuna (Hypericum) liigitatud taimede vastavad osad, ka näit naistepunavarte rakkudes olevad seenorganismid: endofüütsed seened.
Sünteetilised hüperitsiini derivaadid on sünteesitud keemiliselt.
Keemiline valem
Aine keemiline valem on C30H16O8.
Farmakoterapeutiline rühm
Hüperitsiin liigitatakse antidepressantide rühma:
Antiviraalne toime
In vitro tõendatud toime mitmetele viirustele: murine Friend leukemia virus, Rauscher leukemia virus, equine infectious anemia virus, murine immunodeficiency virus, murine cytomegalovirus, influentsaviirus, vesiculostomatitis virus, Sendai virus, herpesviirused, duck hepatitis B virus jt.
Kasvajavastane toime
Arvatakse, et hüperitsiin mõjub kasvajavastaselt neis elundeis, kus vohavad pahaloomulised kasvajad.
Türi Püha Martini kogudus
EELK Türi Püha Martini kogudus on luterlik kogudus Türil.
Koguduse õpetaja on Teet Hanschmidt, organist Janika Oja. Juhatuse esimees on Margus Priimägi.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11.00 Türi Martini kirikus.
Rotermanni tänav
Rotermanni tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.
Tänav sai nime 18. mail 2005.
Ty Rattie
pisi|Ty Rattie (2018) Ty Rattie (sündinud 5. veebruaril 1993 Calgarys) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Timrå ründajana paremäärel.
Aastatel 2008–2013 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Portland Winterhawks. 2013. aastal tuli ta Winterhawksiga WHL-i võitjaks. Samal hooajal oli ta WHL-i väljalangemismängude resultatiivseim mängija (36 punkti) ja suurim väravakütt (20 väravat) ning valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks.
2011. aastal valis St. Louis Bluesi ta NHL-i draft'is 32. valikuna. NHL-is debüteeris ta Bluesi meeskonnas 11. aprillil 2014 mängus Dallas Starsi vastu. Esimese värava lõi ta NHL-is 12. jaanuaril 2016 mängus New Jersey Devilsi vastu. Aastatel 2013–2017 mängis ta põhiliselt American Hockey League'i (AHL) klubis Chicago Wolves. 2015. aastal valiti Rattie AHL-i tähtede mängule.
Hooajal 2016–17 mängis ta NHL-is mõnda aega Carolina Hurricanesis. 2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu Edmonton Oilersiga. Hooajal 2017–18 mängis ta põhiliselt AHL-is Oilersi noorteklubis Bakersfield Condors ning ta valiti 2018. aastal ka AHL-i tähtede mängule. Samal hooajal 2017–18 sai Rattie mängida ka NHL-is, lüües 14 mänguga liigas viis väravat. Hooajal 2018–19 sai ta oma senise NHL-i karjääri jooksul liigas enim mänguaega (50 mängu, 4 väravat ja 7 väravasöötu).
2019. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Jaroslavli Lokomotiv. 2019. aasta oktoobris siirdus ta Nižni Novgorodi Torpedosse.
2021. aasta jaanuaris sõlmis ta üheaastase lepingu klubiga Soome kõrgliiga klubiga Pori Ässät. 2021. aasta juunis liitus ta Timråga.
Friedrich Kaasik
Friedrich Kaasik (21. mai 1905 Tallinn – 1. aprill 1992 Tallinn) oli eesti laulja (bariton) ja levimuusik.
Ta oli muu hulgas solist John Pori orkestris.
Kataloogikirje
Kataloogikirje on kindlas kogus asuva teavikuga seotud bibliokirje kataloogis (ISO 5127).
Kursi mõis
Kursi mõis (saksa keeles Kurs) oli kõrvalmõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal.
1477. aastal on allikais mainitud Einmanni mõisale kuulunud Kursi (Kurss) külaaset. 1782. aastal on seda nimetatud koos Einmanni peamõisaga. 1848. aastal oli see Einmanni karjamõis (Hoflage).
Pöial (perekonnanimi)
Perekonnanime Pöial (Peial) on pandud Vatku mõisavallas Kadrina kihelkonnas Virumaal. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Pöial Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Gemeentemuseum Den Haag
pisi|Muuseumihoone Gemeentemuseum Den Haag (hollandikeelne nimi) on kunsti- ja muusikamuuseum Hollandis Haagis.
Muuseumi direktor on Benno Tempel.
Muuseum asutati 1935.
Muuseumihoone projekteeris hollandi arhitekt Hendrik Petrus Berlage.
Räga tänav
Räga tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Pikaliiva asumis.
Räga tänav sai nime 25. septembril 1998. Tänav on saanud nime Räga talu järgi.
Rock Hotel (kogumik)
"Rock Hotel" on ansambli Rock Hotel kolmest CD-plaadist koosnev kogumikalbum. Albumi andis 2008. aastal välja firma Elwood Muusik.
CD 1
Märkused:
CD 2
Märkus:
CD 3
Märkus:
Kriminaalmenetlus
Põhiõigused kriminaalmenetluses
Kriminaalmenetluse põhiõiguste loetuelu on pikk ning olulisimad allikad on Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioon koos selle protokollidega, Euroopa Liidu põhiõiguste harta ja põhiseadus.
Üks kesksemaid kriminaalmenetlusega seotud õigusi on õigus õiglasele kohtumenetlusele, mis sisaldub Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklis 6. Õiglase kohtumenetluse all peetakse silmas nii menetluse eri aspekte, õigusi kui ka põhimõtteid. Õigus õiglasele kohtumenetlusele sisaldab kahte aspekti, millest esimene muudab õiguse kohaldatavaks nii haldus-, tsiviil- kui ka kriminaalmenetluses ning teine aspekt seisneb spetsiifilistes õigustes, mida tuleb tagada kriminaalkohtumenetluses.
Oluline kriminaalkohtumenetluse põhimõte on süütuse presumptsioon, mis osutab viisile, kuidas tuleb kohelda inimest, keda pole veel süüdi mõistetud. Süütuse presumptsiooni tunnustatakse kõikides olulistes rahvusvahelistes inimõiguse dokumentides ning seda sisaldab Eesti Vabariigi põhiseaduse § 22 lg 1, mis sätestab, et inimest ei tohi kohelda kuriteos süüdi olevana enne, kui on jõustunud süüdimõistev kohtuotsus. Süütuse presumptsioon hõlmab ka tõendamisreeglit. Eesti Vabariigi põhiseaduse § 22 lg 2 alusel ei ole keegi kriminaalmenetluses kohustatud oma süütust tõendama.
Kohtueelne menetlus
Kohtueelne menetlus on menetlusstaadium, kus luuakse alus süüdistusakti koostamisele. Kohtueelse menetluse käigus kogutakse tõendusteavet ja luuakse kohtumenetluseks vajalikud tingimused. Kohtueelses menetluses otsustatakse, kas kuriteo asjaolusid on võimalik kohtulikul arutamisel tõendada, kas lõpetada kriminaalmenetlus otstarbekuse põhimõttel või jätkata menetlust ja koostada süüdistusakt, kas jätkata kriminaalmenetlust üldkorras või kasutada lihtmenetluse vormi.
Kohtueelses menetluses on uurimisasutuse ja prokuratuuri ülesanne välja selgitada asjaolud, mis õigustavad ja süüstavad kahtlustatavat ning süüdistatavat. Uurimisasutusel ja prokuratuuril on õigus kasutada kõiki seadusega lubatud toiminguid, kui need on kohased ja vajalikud tõendusteabe kogumiseks või muude tingimuste loomiseks kohtumenetluseks. Nii liht- kui ka üldmenetluse puhul on kohtu jaoks määrava tähtsusega kohtueelselt menetlust teinud ametniku töö põhjalikkus ja korrektsus.
Kohtueelse menetluse andmeid võib kriminaalmenetluse, avalikkuse või andmesubjekti huvides avaldada prokuratuuri loal ja määratud ulatuses. Andmeid on keelatud avaldada, kui need aitavad kaasa kuritegevusele või raskendavad kuriteo avastamist, kahjustavad Eesti Vabariigi või kriminaalmenetluse huve, seavad ohtu ärisaladuse või kahjustavad juriidilise isiku tegevust, andmesubjekti või kolmandate isikute õigusi. Kohtueelne menetlus on salajane, et kaitsta menetlust puudutavaid isikuid ja tagada kohtulikul arutusel osalevate isikute erapooletus ning menetluse edukas lõpuleviimine.
Uurimistoimingute hulka kuuluvad ülekuulamine, vastastamine, ütluste seostamine olustikuga, äratundmiseks esitamine, vaatlus, läbiotsimine ja uurimiseksperiment. Uurimistoimingu protokoll peab sisaldama uuringutoimingute tingimusi, käiku ja tulemusi.
Kokkuleppemenetlus
Kohus võib süüdistatava ja prokuratuuri taotlusel lahendada kriminaalasja kokkuleppemenetluses. Kokkuleppe läbirääkimiste põhiobjekt on kuriteo kvalifikatsioon, karistuse liik ja määr ning läbirääkimiste tulemina sõlmitakse seaduse nõuetele vastav kokkulepe.
Lühimenetlus
Kohus võib lahendada süüdistatava ja prokuratuuri taotlusel kriminaalasja lühimenetluses kriminaaltoimiku materjali põhjal. Tunnistajaid, asjatundjaid ja eksperte kohtusse välja ei kutsuta.
Kiirmenetlus
Kohus võib kriminaalasja lahendada kiirmenetluses, kui prokuratuur esitab kohtule taotluse 48 tunni jooksul alates hetkest, mil isik kuulatakse kahtlustatavana üle või peetakse kahtlustatavana kinni. Tegemist peab olema teise astme kuriteoga, mille tõendamiseseme asjaolud on selged.
Almamy Touré
Almamy Touré (sündinud 28. aprillil 1996 Bamakos) on Mali jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Eintracht Frankfurt.
2010. aastal liitus ta Prantsusmaa klubi Monaco noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2015. aasta veebruaris. Esimese värava lõi ta Prantsusmaa kõrgliigas sama aasta 7. märtsil mängus Evian' vastu. Hooajal 2016–17 tuli ta Monacoga Prantsusmaa meistriks.
2019. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Frankfurdi Eintrachtiga.
Aastal 2019 mängis Touré kahel korral Prantsusmaa kuni 19-aastaste koondises.
Embalenhle
Embalenhle on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Gert Sibande ringkonnas Govan Mbeki vallas.
Initsiaator
Initsiaator on mingi protsessi, tegevuse, sündmuse jm algataja.
Kaarma mõis
Kaarma mõis oli mitme Eesti mõisa nimi:
Gudenieku muiža
Gudenieku muiža (ka Gudenieki) on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Gudenieki vallas. Küla asub merepinnast 50 meetri kõrgusel, valla keskusest Gudeniekist 5,6, piirkonna keskusest Kuldīgast 31 ja Riiast 178 kilomeetri kaugusel.
Küla kohta on esimesed teated aastast 1386. Tänapäevane asula kujunes endise Gudenieki mõisa (Gudden, Guddeneeken) juurde. Nõukogude perioodil kandis see nime Vītoli.
Rahvusvaheline Fotograafiakeskus
Rahvusvaheline Fotograafiakeskus (inglise International Center of Photography, lühendatult ICP) on fotograafiaga tegelev asutus USAs New Yorgis.
ICP koosneb õppeasutusest (School of ICP) ja muuseumist (Museum of ICP). Õppeasutus on fotograafia õpetamisel kõrgelt hinnatud kogu maailmas.
ICP asutas 1974 Cornell Capa.
Navlja rajoon
Navlja rajoon (vene keeles Навлинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti idaosas. Rajooni keskus on Navlja alev.
Rajoon piirneb põhjas Brjanski rajooniga, kirdes Karatševi rajooniga, idas Orjoli oblastiga, kagus Brassovo rajooniga, lõunas Suzemka rajooniga, edelas Trubtševski rajooniga ja loodes Võgonitši rajooniga.
Rajooni pindala on 2030 km². Elanike arv oli 2012. aastal 28 135, 2009. aastal 28 205 ja 2002. aastal 29 783.
Navlja rajoonis on 85 asulat, mis kuuluvad kahe linnaasunduse (Altuhhovo ja Navlja alevite) ja üheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Navlja ja Rjovna.
Afganistani sõja dokumentide leke
Afganistani sõja dokumentide leke oli üks suurimaid salastatud informatsiooni lekkeid USA sõjaväe ajaloos. Dokumendid avaldas Wikileaks 25. juulil 2010. Kokku avaldati 91731 erinevat dokumenti perioodist jaanuar 2004 – detsember 2009.
Dokumentides kirjeldati tsiviilisikute hukkumist, Talibani rünnakuid ja Pakistani ning Iraani toetust Talibanile.
Salve tänav
Salve tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis.
Salve tänav sai nime 18. detsembril 1961. Tänav on saanud nime sealkandis asunud teraviljaladude järgi.
Johannes Kappel
Johannes Kappel (2. juuli 1855 Rapla – 1. juuni 1907 Württemberg) oli eesti helilooja, koorijuht ja organist.
Kappel oli Eesti üks esimesi professionaalseid muusikuid.
Ta õppis Peterburi konservatooriumis orelit professor Louis Homiliuse klassis ja kompositsiooni professor Julius Johannseni klassis, lõpetas konservatooriumi 1881. aastal. Peale seda asus tööle Peterburi Hollandi kiriku organistina, töötades selles ametis elu lõpuni. Võttis osa Peterburi eesti seltside tegeusest. Käis Eestis juhatamas III, IV, V ja VI üldlaulupidu.
Heliloojana on ta kirjutanud ligi viiskümmend koorilaulu ja kolm kantaati. Tema tuntumad koorilaulud on "Armukese ootel", "Kallis Mari", "Lauliku lapsepõlv", "Ma teretan sind, hommik", "Oleksin laululind", "Rändaja rõõm", "Võõrsil". Tema kantaadid olid Eesti esimesteks muusikalisteks suurvormideks, neist tuntuim on 1892. aastal Mihkel Veske tekstile kirjutatud "Päikesele".
Ta koostas ka laulukogumikke:
Tema nime kannab tänav Tallinnas.
Inemise Sisu
"Inemise Sisu" (kirjutatud ka "Inemise sisu") oli Vikerraadio kultuuriteemaline raadiosaade, mis oli eetris 1999–2011. Saate autor ja enamiku saadete juht oli Urmas Vadi. Saates intervjueeriti Eestis elavaid kultuuritegelasi.
Tsirguliina Kool
Tsirguliina Kool on põhikool Valga maakonnas Valga vallas Tsirguliina alevikus. Kooli direktor on Liina Aan.
1952 nimetati kool ümber Tsirguliina 7-klassiliseks kooliks. 1956 nimetati kool ümber Tsirguliina Keskkooliks.
2018. aasta kevadel suleti keskkooliosa ning kool jätkas 1. septembrist 2018 tööd Tsirguliina Kooli nime all.
1896-klassi hüdrograafialaev
1896-klassi hüdrograafialaev (originaaltõlkes suur hüdrograafiakaater – Большой гидрографический катер пр.1896) on Nõukogude Liidus külma sõja ajal suurel hulgal toodetud väike hüdrograafialaev. On seni kasutusel.
Ideaalmaailmad
"Ideaalmaailmad" oli Klassikaraadio raadiosaade, mis oli eetris aastatel 2003–2013.
1896-klassi hüdrograafialaev
NATO klassifikatsioon Nyryat-2.
Ideaalmaailmad
Saates tutvustati tähelepanuväärseid endis- ja nüüdisaegseid rokkmuusikaalbumeid.
1896-klassi hüdrograafialaev
Ajalugu
Laevu valmistati Nõukogude Liidus aastail 1964–1977 üle 100 eksemplari, sealhulgas ekspordiks vähemalt 13. Hiljem on mõned laevad jäänud endise Nõukogude Liidu aladel iseseisvunud riikidele. Algul nimetati neid ka "hüdrograafia mõõdistuspaatideks" (GMB). Paljud laevad on tänaseks kas maha kantud, antud üle mereklubidele või läinud erakätesse. Siiski on suur osa veel kasutuses.
Ideaalmaailmad
Esimene saade oli eetris märtsis 2003 ja selles tutvustati 1973. aastal ilmunud Pink Floydi albumit "Dark Side of the Moon".
1896-klassi hüdrograafialaev
Ajalugu
Laevu on kasutatud peamiselt poilaevadena, kuid vähesel määral ka muudes ülesannetes. Kaks laeva ehitati spetsiaalselt ahtrisse pikendatud tekiehitisega kasutamiseks õppelaevana (1896U).
Eestis
Nõukogude Liidu Sõjamerelaevastiku hüdrograafiateenistus kasutas selle klassi laevu töödeks rannavetes. 1994. aastal sai Eesti Veeteede Amet lahkuvatelt Vene asutustelt enda käsutusse kaks sellist laeva. Need said nimeks EVA 309 ja EVA 310 ning olid mitme aasta jooksul kasutusel poilaevadena. Hiljem kanti need seoses moodsamate laevade saabumisega maha.
Vähemalt üks algselt 1896-klassi hüdrograafialaev, reis-kaubalaev Arabella, on praegugi Eesti lipu all.
Njombe piirkond
Njombe piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Piirkond asub riigi lõunaosas, piirnedes läänes ja edelas Njassa järvega, mille teisel kaldal on Malawi.
Dekommuniseerimine Ukrainas
Dekommuniseerimine Ukrainas (ukraina keeles декомунізація в Україні) on Ukrainas 2015. aastal alanud formaalne protsess, mis hõlmas riigi ühiskondlikust elust ja avalikust ruumist kommunismi pärandi eemaldamist.
Protsessi kulg
2015. aasta mais allkirjastas president Petro Porošenko seadused, mis sätestasid kuue kuu jooksul kommunistlike monumentide eemaldamise ja kommunistlike nimedega avalike paikade ümbernimetamise.
2016. aastaks oli ümber nimetatud üle 50 000 tänava ja ligi tuhat asulat. Maha oli võetud 1320 Lenini ja 1069 muud kommunistlikku monumenti.
Kolmel Ukraina kommunistlikul parteil keelati osalemine valimistel.
Šatraminiai
Külla ulatuvad osaliselt Salantai regionaalpark ja Erla geomorfoloogiline kaitseala. Osaliselt ulatub külla ka Natura 2000 ala – Erla ja Salantase jõe ürgorud.
Šatraminiai kujunes XVI sajandil maareformi käigus. Seda on esmamainitud 1646. aastal. XVII–XIX sajandini kuulus see Salantai mõisale. Külas on neli kalmistut.
Muinsuskaitse all on etnoarhitektuuri näitena Koplyčios g. 1 majapidamine. Eraldi on kaitse all veel selle ait ja tare. Külas on neli vana kalmistut, seal asuvad XVIII sajandil ehitatud kabel ja votiivkabel.
Elanikkond
pisi|tühi|Šatraminiai
Kursi kirikumõis
Kursi kirikumõis (saksa keeles Pastorat Talkhof) ehk Kursi pastoraat oli kirikumõis Kursi kihelkonnas Tartumaal.
Pastoraat on ühest küljest pastor ja tema lähikondsed, perekond ja koguduse liikmed, vaimne pärand, kihelkonna vaimulik keskus, mida kannavad inimesed. Teisest küljest on pastoraat hooned ja nende arhitektuur, vorm, värv ja kuju, selle väärtus. Igal kihelkonnal oli omal ajal oma kirikumõis, mis asus kiriku lähedal. Kirikumõisas elas ja seda pidas kohalik pastor. Kursi pastoraati peetakse vanimaks säilinud puitpastoraadiks Eestis. pisi|287x287px|Kursi pastoraadi peahoone
Ajalugu
1683. aastast oli Äksi kihelkonna lääneosas iseseisev Kursi kihelkond ja Kursi kogudus sai oma kirikuõpetaja. Esimeseks kirikuõpetajaks oli Melchior Gebauer (1683–1689), kellele järgnesid Johan Nicolaus Goldhahn (1689–1701), Johann Hartmann Greidius (1701–1703) ja Poetinus Weinberg (1703–1705). Põhjasõja ajal ja järel 1705–1730 teenisid kogudust Põltsamaa ja Laiuse pastorid. 18. sajandi esimesel poolel olid pastoriteks Johann Ludwig (1730–1737), Heinrich Johan Fass (1737–1750) ja Johann Gottlieb Albrecht (1750–1754), 1755. aastal sai pastoriks Georg Eberhard Seefels (1755–1786).
1782. aastal kirjutab A. W. Hupel: Talkhof, ehk ka Maarja, millist nime aga ei tunta, eesti keeles kutsutakse Kursi kihelkonnaks, selle nime saanud ta kellegi Kursi järele, kelle maa peale kirik ehitati, ka Puurmani khk-ks endise mõisomaniku järgi. Kogu kihelkond asub metsas, seetõttu ulatuslike piiridega, palju soid ja ainult väikesed külad aga arvukalt maksustatavaid talusid, vesised põllud, millel vili sageli rikneb. Seetõttu katsuvad sealsed talupojad ülalpidamist ja teenistust hankida loomapidamisest, ulatuslikest heinamaadest, lubjapõletamisest, millele nad Tartust kergesti ülesostjaid leiavad ja eriti metsast, mis annab neile küttepuid, palke, süsi ja tuhka, mida nad lähedal asuvatele klaasikodadele müüvad /…/. Kirik on kivist ja hiljuti küllalt kõrge torniga kaunistatud. Pastoraat asub selle lähedal jõe ääres, ta on ulatuslik, palju oma metsa, arvukad heinamaad, vesised savikad põllud ja kuus oma talumajapidamist, millest ainult kolm oma talumaadel elavad, ülejäänud kolm aga kirikumõisa päruskrundil (Erbgrund) ja on seetõttu koormistest vabastatud. Hiljuti surnud mõisaomaniku maanõunik Mannteuffeli annetuste ning põldude ja heinamaade aruka majandamise tagajärjel ei kuulu pastoraat enam päris väikeste hulka. Praeguse pastori (praost Seefelsi) tegevus ja majandamine on pastoraadi edenemisele väga palju kaasa aidanud.
Näib, et just Seefelsi ajal tõusis pastoraat õitsvale järjele, arvatavasti rajati sel ajal ka pastoraadi hoonetekompleks. Pärast Seefelsi olid Kursi pastoriteks: Johann Gottfried Waldmann (1786–1810), Adam Johann Schubbe (1811–1845), Christian Friedrich Janter (1845–1859), Carl August Toepffer (1860–1887) ja Gustav Punga (1888–1928). 1862. aastal kuulus kompleksi 14 hoonet. Pärast 1862. aastat on lisaks rajatud veel 16 abihoonet.
Kursi pastoraadi praegune peahoone on ehitatud arvatavasti 19. sajandi I poolel, mil oli pastoriks Schubbe. 1813. aastal külastas pastoraati arhitekt Zwingmann, kes tegi ettepaneku varisemisohtlik hoone üles ehitada. Zwingmanni initsiatiivil kiitis 1815. aasta kirikukonvent mõtte heaks, kuid ehitus venis ja pastor Schubbe võttis omaalgatusliku juhtimise, ning sõlmis Tallinna ehitusmeitri Aleksei Petrovitśiga kokkuleppe. See pahandas krahv Mannteuffelit, mille järel algas pikk kirjavahetus pastori ja krahvi vahel, et erimeelsusi lahendada. Pastor võitis vägikaikaveo ja ehitustööd algasid.
Lammutamisel säilitati kõik, mis veel kõlblik oli, kuid eraldi märgiti, et uus hoone peab olema puidust, mille põhjal võib järeldada, et eelnev oli kivihoone. 1817. aastal peeti kahepäevane avamispidu, kus oli kohal ka Äksi pastor Otto Wilhelm Masing, kes kohtus seal itaallannast guvernandi Caroline Antoinette Picclaussega ja viimase endale naiseks kosis. Masing olnud nii õnnelik, et tegi sellest õhtust ka eestikeelse vemmalvärsi «Need olid need kenad päivad, mida minu vanad silmad näivad…». Ehitusaastat tähistab praegu pastoraadi seinal olev tahvel. Hoone kiviosad dateeritakse varasemaks. Hoone vahetust lähedusest voolab mööda Pedja jõgi.
Klassitsistliku fassaadilahendus viilufrontooniga hoone keskel on ilmselt pärit 1830. aastast. 1960. aastal asendati laastukatus eterniidiga, majas tegutses algkool ja rahvamaja. 19. sajandi lõpust on pärit profileeritud rõhtne fassaadilaudis, historitsismiperioodile omane lainja kontuuriga nurgalauad ja jõepoolne veranda, mis 2018. aasta kevadel oli vajunud ja kahjustunud.
Pyramimonadales
Pyramimonadales on selts prasinofüütide klassis.
Kursi kirikumõis
Ajalugu
Peahoone kõrval asuv köstrimaja ehk valitsejamaja on säilitanud 19. sajandile iseloomuliku eheduse ja enamiku algupäraseid detaile. Hoone on pastoraadikompleksi vanemaid ja olulisemaid ehitisi ja sellisena suure ajaloolise väärtusega.
Pyramimonadales
Selle seltsi esindajatel on neli (harva kaheksa) raku eesosas paikneva lehterja süvendi põhja kinnituvat viburit (välja arvatud Pterosperma, millel on lateraalsed viburid). Rakke katab kolm kihti erinevaid soomuseid.
Kursi kirikumõis
Ajalugu
1980-ndani tegutses pastoraat kihelkonna kultuurikeskusena. Mälestuspuu on teiste hulgas saanud siit kandist pärit piiskop Karl Raudsepp ja dissident Jüri Kukk, samuti Vabadussõja sangar Julius Kuperjanov. Kiriklast üle tee asub Vabadussõja ausammas.
Pastoraadi juurde kuuluvad veel abihooned, mis on säilinud: köstrimaja, laut, tall, rehi ja kuivati.
Mälestiste ja hooneosade väärtushinnangud
Pastoraadi peahoone on valdavalt säilitanud 19. sajandi algusest pärineva välisilme ja enamiku algupäraseid detaile, sealhulgas kuue aknaruudu ja vertikaalimpostiga algseid avatäiteid. Hästi on säilinud tõenäoliselt 18. sajandist pärinevad mantelkorstnad ja tellis võlvidega keldriruumid hoone keskosa all. Fassaadi voodrilaudis ja ehisdetailid pärinevad 19. sajandi teisel poolel toimunud ümberehituse ajast, samast ajast pärineb tõeliselt ka puitdekooriga kaunistatud jõepoolne veranda. Hoone põhjaküljel paiknev eeskojaväljaehitus on samuti valminud enne 1950. aastaid. Hoone interjööris on säilinud lõunakülje ruumide anfilaadne ruumistruktuur, algupäraseid kahe poolega siseuksi, millest ühel on säilinud algupärane ukselukk messinglingi ja lukusildiga, kaks 19. sajandist pärinevaid kahhelahju, laiadest laudadest laudpõrandaid. Tõenäoliselt on säilinud seinte ja lagede algupärane krohvviimistlus. Valitsejamaja ehk köstrimaja on säilitanud 19. sajandile iseloomuliku eheduse ja enamiku algupäraseid detaile, sh nn Poola laudisega talalaed, 19. sajandist pärinevaid välisavatäiteid, algupäraseid tahvel- ja lauduksi koos originaalsulustega. Hoone on pastoraadikompleksi vanemaid ja olulisemaid ehitisi ja sellisena suure ajaloolise väärtusega.
Rhadinaea
Rhadinaea on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Rhadinaea klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Ameerika Ühendriikides,  Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Colombias.
Tallinna Tehnikum (1929–1944)
Tallinna Tehnikum (tuntud ka kui uus või keskastme Tallinna Tehnikum) oli 1929. kuni 1944. aastani Tallinnas tegutsenud riigi keskastme tehnikakool, tänase Tallinna Polütehnikumi eelkäija.
Rhadinaea
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Rhadinaea seisuga 31.05.2014.
Tallinna Tehnikum (1929–1944)
Kooli avamise aluseks oli 1928. aasta Tallinna Tehnikumi seadus, mis nägi ette gümnaasiumi tüüpi keskastme tehnikumi avamise Tallinnas ning mis teostati 1929. aastal Tallinna Tehnikumi elluviimise määruse järgi.
Keskastme Tallinna Tehnikum nimetati 1944. aasta lõpus Eesti NSV Hariduse Rahvakomissariaadile alluvate tehnikumide NSV Liidu haridussüsteemile üleviimise käigus ümber Tallinna I Tööstustehnikumiks.
pisi|Kanuti gildi hoone, Pikk tänav 20
Ajalugu
1922. aasta avalike keskkoolide seadus andis võimaluse avada ka tehnilise kallakuga gümnaasiume. 1915. aastal asutatud Tallinna Linna Poeglaste Kommertskool, mis 1919. aastal nimetati ümber Tallinna II reaalkooliks, muudeti 1923. aastal kahe tehnikaharuga Tallinna linna ühistehnikagümnaasiumiks ning arvati avalike keskkoolide võrku.
Aastatel 1919–1932 kasutas Tallinna Tehnikum hoonet Pikk tänav 20.
1923. aasta augustis eraldati eeltehnikum kõrgemast Tallinna Tehnikumist, muudeti iseseisvaks tehnikagümnaasiumiks tehnika ja ehitustehnika haruga ning arvati avalike keskkoolide võrku. 1923 muutis haridusministeerium Tallinna ühistehnikagümnaasiumi nime Riigi ühistehnikagümnaasiumiks Tallinnas. Tallinnas oli nüüd kaks ühistehnikagümnaasiumi, millest üks oli linna ja teine riigi ülal pidada. pisi|Kopli tänav 101 1925. aastal liideti Tallinna linna ühistehnikagümnaasium ja Riigi ühistehnikagümnaasium Tallinnas üheks riigikooliks, Riigi ühistehnikagümnaasiumiks. Haridusministeerium teatas, et Riigi ühistehnikagümnaasiumi algusajaks loetakse 9. november 1915. pisi|[[Tallinna Polütehnikum|Tallinna Tehnikumi hoone, Pärnu mnt 57a]] 1928. aasta Tallinna Tehnikumi seadusega ja 1929. aasta Tallinna Tehnikumi elluviimise määruse järgi muudeti Riigi ühistehnikagümnaasium keskastme Tallinna Tehnikumiks. 1931. aastal kolis keskastme Tallinna Tehnikum endisesse Vene-Balti laevaehitustehase peahoonesse (Kopli 101).
1932. aastal kolis samasse hoonesse ka likvideeritav kõrgem Tallinna Tehnikum. 1932. aastast kuni kõrgema Tallinna Tehnikumi lõpliku sulgemiseni 1936. aastal oli mõlemal Tallinna Tehnikumil ühine direktor Enn Nurmiste.
Keskastme Tallinna Tehnikum pidi oma korrastatud ruumid Vene-Balti tehase peahoones 1936. aastal osaliselt loovutama Tallinna Tehnikainstituudile. 1939. aastal anti Tallinna Tehnikaülikooli loomisel Vene-Balti tehase kogu peahoone ülikooli valdusse. 1939. aasta juunis pidi Tallinna Tehnikum kolima ajutiselt Liivalaia-Veerenni tn hoonetesse, kus kõrvalkrundil ehitati tema jaoks projekteeritud koolihoonet. Uus koolimaja Pärnu maantee ja Liivalaia tänava nurgal valmis 1941. aasta sõjasuvel ning Saksa okupatsioonivalitsus võttis selle kasutusse haiglana. 1944. aasta sügisel, Nõukogude okupatsiooni taaskehtestamise järel jätkus 1941. aastal alanud ning sõja tõttu katkenud tehnikumide üleviimine NSV Liidu haridussüsteemile, mille käigus 1944. aasta novembris keskastme Tallinna Tehnikum nimetati ümber Tallinna I Tööstustehnikumiks.
Teekonda Tallinna I Tööstustehnikumist Tallinna Polütehnikumini vt Vikipeedia artiklist Tallinna Polütehnikum.
Jakob Vakker
Jakob Vakker (1880 Rägavere vald Virumaa – 1924 Tallinn) oli eesti revolutsionäär ja 1. detsembri riigipöördekatsest osavõtnu.
Jakob Vakker sündis 1880. aastal Rägavere vallas sauniku pojana. Jakob Vakker võttis osa 1905–1906 aasta revolutsioonist Eestis, Aseri tsemenditehases. Pärast 1905. aasta revolutsioonisündmusi töötas raudteel rööpaseadjana ja signalistina.
Jakob Vakker osales Eesti Vabadussõja ajal korraldatud raudteelaste streigi organiseerimises, mille eest saadeti koos 61 teise raudteelasega Nõukogude Venemaale.
Jakob Vakker suunati tagasi Eestisse, kus asus illegaalsele kommunistlikule poliitilisele agitatsioonitööle ning osales 1. detsembri riigipöördekatse ettevalmistamises ning juhtis riigipöördekatse ajal rünnakut Balti jaamale, mille vallutamise katse ajal sai haavata, varjas end, kuid tabati ning mõisteti sõjaväljakohtu poolt surma ja hukati.
Ameerika liikuvate piltide muuseum
Ameerika liikuvate piltide muuseum (inglise American Museum of the Moving Image) on filmimuuseum USAs New Yorgis.
Muuseum avati 1977 nime all Astoria Motion Picture and Television Center. Kuna muuseumi haldav sihtasutus vahetas nime, siis 1988 nimetati muuseum ümber Ameerika liikuvate piltide muuseumiks.
Rumbi looduskaitseala
Rumbi looduskaitseala on looduskaitseala Järva maakonnas Türi vallas. Kaitseala pindala on 71,6 ha.
Kaitseala moodustati 2001. aastal, kui kaitse alla võeti must-toonekure püsielupaik ja ürgmetsailmeline puistu.
Sammu tänav
pisi|Sammu tänav 9. augustil 2023 Sammu tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis.
Sammu tänav sai nime 19. veebruaril 1999. Tänav on saanud nime kunagise sõjakooli mõjul.
Ukraina Kommunistlik Partei
Ukraina Kommunistlik Partei (lühend: UKP, ukraina keeles: Комуністична партія України) on Ukrainas tegutsev kommunistlik erakond, mis asutati 1993. aastal järglasena 1991. aastal keelustatud Ukraina NSV aegsele Ukraina Kommunistlikule Parteile. Esimeseks sekretäriks valiti 1993. aastal Petro Sõmonenko, kes juhib parteid tänapäevani. Erakonda on kirjeldatud kui venemeelset ja Ukraina riigile "ebalojaalset opositsiooni", mis üritab vältida reforme ja saavutada poliitilisel areenil edu peamiselt mängides valijate nõukogude mineviku nostalgiale. Partei annab välja ajalehte Komunist ja säilitab nii ajalehe kui ka partei järjepidevust oma nõukogude nimekaimuga. Suurem osa UKP toetusbaasist asub Lõuna- ja Ida-Ukrainas.
Ajalugu
Kui 1991. aastal Ukraina Kommunistlik Partei suleti, otsisid mitmed endised kommunistid võimalusi oma poliitilist positsiooni Ukrainas säilitada. Kui üks endiste kommunistide rühm asutas kompromissina Ukraina riigiga juba 1991. aasta oktoobris Ukraina Sotsialistliku Partei, siis paljusid kommuniste Sotsialistliku Partei liikmelisus ei rahuldanud ning nemad ootasid ära kommunistliku partei taaslubamise 14. mail 1993.
Ukraina Kommunistliku Partei liikmed pidasid oma "uuendamiskonverentsi" Donetskis 1993. aasta juunis. Partei esimeseks sekretäriks valiti Petro Sõmonenko. Erakond registreeriti justiitsministeeriumis 5. oktoobril 1993 ja 1995. aasta märtsis võttis partei oma teisel kongressil vastu oma programmi. Selle programmis kirjeldati Ukraina kommunistlikku parteid kui töölisklassi parteid ja kommunismi eest võitlejate partei, mis on veendunud sotsialismi võidus. Partei defineeris oma eesmärkidena: võimul olevad "kodanlik-natsionalistlike" ja "antisotsialistlike" jõudude väljatõrjumine avalikust elust; nõukogude taastamine; majanduse ja sotsiaalse omandi taastamine ning riiklik majanduse juhtimine; riigi kriisist välja viimine; ja rahvuste vendluse säilitamine.
1994. aasta valimistel Ukraina Ülemraadasse valiti parlamenti kandidaate enamuse põhimõtte alusel, mis võimendas kommuniste. Ülemraada teises koosseisus oli UKP liikmeid parlamendis 91, mis moodustas suurima fraktsiooni parlamendis. Seetõttu valiti nii raada spiiker ja ka kõige olulisemate komiteede esimehed kommunistlikust parteist. Samuti hääletas UKP fraktsioon parlamendis kõige ühtsemalt.
1998. aasta valimistel suutis UKP esitada kõigile Ukraina Ülemraada 225 kohale kandidaati, mis valimistel valitavad olid, ja kogus 24,7% protsenti häältest, mis oli ülekaalukalt suurim häältekogus parlamendis. Erakondade valimisel sai UKP 84 kohta raadas ning üksikkanditaatide valimistel võitsid kommunistid veel 39 kohta, mis andis 123 saadikuga kommunistidele kokku konkurentsitult suurima koosseisu 450-kohalises parlamendis. Sõmonenkot siiski ülemraada esimeheks valida ei suudetud hoolimata seitsmest katsest, kuid partei teine ​​sekretär Adam Martõnjuk valiti parlamendi esimeseks asespiikriks. Partei säilitas kogu kolmanda koosseisu vankumatu valitsuse- ja presidendikriitika ning kutsus üles taastama kapitalismi taastamisest tingitud hävingut ja taastada nõukogude võim. 1999. aasta presidendivalimistel kandideeris partei esimees Petro Sõmonenko Ukraina presidendiks, kaotades teises voorus ametis olevale Leonid Kutšmale. Ta kogus hääletuselt kokku 37,8% häältest. 2000. aastal suutsid valitsusmeelsed parteid UKP mõjukatelt positsioonidelt parlamendis kõrvale tõrjuda. Kõige suurem saavutus kommunistide jaoks oli selle koosseisu lõpuni Viktor Juštšenko valitsuse kukutamine 2000. aasta aprillis.
2002. aasta valimistele sisenes UKP vähem radikaalsete lubadustega, nõudes peamiselt erastamise piiramist ning korruptsiooni vastu võitlemist. Kommunistlik partei sai ülemraadas kokku 66 istekohta. Aastatel 2002–2003 tegi UKP koostööd Ukraina Sotsialistliku Partei, Julia Tõmošenko bloki ja Meie Ukrainaga valitsusvastaste meeleavalduste korraldamisel. Sõmonenko kandideeris 2004. aasta presidendivalimistel taas presidendiks, kuid sai vaid alla 5% häältest juba esimeses voorus ja jäi valimistel neljandale kohale.
Ebaedu viimastel valimistel märkis erakonna algavat allakäiku ja Regioonide Partei asus kommunistlikult parteilt valijaid üle võtma. 2006. aasta parlamendivalimistel säilitas UKP sarnased valimisloosungid 2002. valimiste lubadustega, kuid said rekordiliselt halva valimistulemuse ja kõigest 21 kohta parlamendis. Hoolimata halvast valimistulemusest moodustas UKP koos Sotsialistliku Partei ja Regioonide Parteiga koalitsiooni.
2007. aasta erakorralistel valimistel lubas UKP põhiseadust muuta, et garanteerida Ukraina neutraliteet ja anda vene keelele teise riigikeele staatus. Valimistel sai erakond 5,4% häältest ja kokku 27 kohta parlamendis ning 2010. aastast moodustas Janukovitši juhtimisel presidendile truu koalitsiooni Regioonide Parteiga ja Lõtvõni blokiga. 2010. aasta presidendivalimistel sai Sõmonenko 3,5% häältest.
28. oktoobril 2012 toimunud Ukraina Ülemnõukogu valimistel sai UKP 32 kohta parlamendis, aga 2013. aastal alanud Euromaidan sai kommunistlikule parteil populaarsusele saatuslikuks. Kogu UKP toetas ühehäälselt Janukovitši võimu kindlustavate seaduste kehtestamist ning keeldus neid hiljem tühistamast ja Janukovitši korraldatud vägivalda hukka mõistmast, samuti nimetas võimule tulnud ajutist valitsust "fašistlikuks" ja kaitses Ida-Ukraina separatiste parlamendis. Seetõttu läksid saadikud ülemraadas isegi füüsiliselt kaklema, kuni ülemraada spiiker Oleksandr Turtšõnov saatis kommunistide fraktsiooni laiali.
Pärast Euromaidani sündmusi ei ole UKP suutnud enam saavutada piisavat populaarsust, et osutuda valituks ülemraadasse. 2014. aasta presidendivalimistel sai Sõmonenko vaid 1,5% valijate häältest ja 26. oktoobril 2014 toimunud ülemraada valimistel said kommunistid 3,9% häältest, jäädes 5% lävendi tõttu esmakordselt parlamendist välja.
2015. aastal algas Ukrainas dekommuniseeriumine, mille sihiks oli eemaldada kommunismi pärand Ukraina avalikust elust. See puudutas ka Ukraina Kommunistliku Parteid – 2015. aastal keelustas Ukraina justiitsministeerium dekommuniseerimisseaduse alusel UKP. Kommunistlik partei ja Sõmonenko on seda otsust kohtus aastaid edasi kaevanud ja palunud keelu tühistada, mistõttu hoolimata algsest keelust toimib UKP Ukrainas tänapäevalgi 22 oblastis. 2019. aastal üritas UKP jälle Sõmonenko presidendikandidaadiks esitada, aga valimiskomitee ei lasknud teda valimistele.
Berne vald
Berne on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wesermarschi kreisis. Valla pindala on 85,2 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6821 inimest. See asub Weseri vasakkaldal, umbes 20 km Oldenburgist idas ja 25 km Bremenist loodes.
pisi|tühi|[[Püha Aegidiuse kirik]]
Kirsti Laanemaa
Kirsti Laanemaa (tihti ekslikult Kristi Laanemaa; sündinud 17. oktoobril 1940 ) on eesti sisearhitekt.
Ta lõpetas Eesti Kunstiakadeemia sisearhitektuuri erialal 1966. aastal.
1981. aastal pälvis Kirsti Laanemaa (koos Aulo Padariga) Eesti NSV Kunstnike Liidu 1981. aasta kujundajate aastapreemia B-preemia Eesti Projekti saali sisekujunduse eest.
Kirsti Laanemaa on Eesti Sisearhitektide Liidu ja Eesti Arhitektide Liidu liige.
Kyle Garland
Kyle Garland (sündinud 28. mail 2000 Philadelphias) on USA kergejõustiklane (kümnevõistleja).
Tema nimel on seitsmevõistluse läbi aegade teine koht (6639 punkti).
Ilona Kaldre
Kaldre on 2009 Riias salvestatud Baltimaade “Selgeltnägijate tuleproovi” võitja.
2010 rahvusvahelise “Selgeltnägijate tuleproovi” teine koht.
2013 osales sarjas “Selgeltnägijate tuleproov. Titaanide sõda”.
Viimased aastad on ta töötanud eksperdina mitmes televisioonisaates.
Abielus Dmitri Kaldrega, peres on täiskasvanud poeg German.
Töötab 0,3 kohaga Jõhvi vallavalitsuses suhtekorraldajana.
Simiyu piirkond
Simiyu piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Tansaanias. Piirkond asub riigi põhjaosas, piirnedes loodes Victoria järvega.
Aviano lennuväebaas
Aviano lennujaam, tuntud ka kui Aviano lennuväebaas, on sõjaväelennuväli Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas Pordenone provintsis Aviano omavalitsusüksuse territooriumil, 15 kilomeetrit Pordenone keskusest põhjas. Lennujaam kannab Maurizio Pagliano ja Luigi Gori nime.
Tuumarelvade kohalolek
NATO kontseptsiooni kohaselt peaks Aviano sõjaväebaasis säilitatama 50 B61-4 tuumapommi, võimsusega 45–107 kilotonni.
Reinke
Reinke on saksa päritolu perekonnanimi.
Uus-Meremaa veinid
Uus-Meremaa veinid on veinid, mida toodetakse Uus-Meremaal, kus asuvad maailma kõige lõunapoolsemad ja kõige idapoolsemad veinipiirkonnad. Kõige enam toodetakse valgeid veine.
Uus-Meremaa veinide ajalugu
Uus-Meremaa puhul on tegu uue maailma veiniriigiga. Veini hakati seal valmistama 19. sajandi esimeses pooles kuid tõelise hoo sai see sisse 1960. aastate lõpus. Sellest ajast alates on Uus-Meremaa veinitööstus arenenud väga kiiresti ja saanud riigi väga oluliseks kaubaartikliks.
Uus-Meremaal kasvatatavad viinamarjasordid
Populaarsemad veinitooraine viinamarjasordid (lähtudes toodetud veini kogusest):
Kogu veinitoodangust moodustavad Sauvignon Blanci veinid ligikaudu 68%. Eksporditavast veinitoodangust moodustavad valged veinid ligikaudu 91% ja Sauvignon Blanci veinid 83%.
Leuveni Katoliiklik Ülikool
Katholieke Universiteit Leuven (hollandikeelne nimi) on hollandikeelne ülikool Belgias Leuvenis.
Ülikool tegutseb praegusel kujul alates 1968.
Ülikoolis õpib üle 34 000 üliõpilase (2009).
1812. aasta sõda
1812. aasta sõda (ka Ameerika Ühendriikide Teine iseseisvussõda või Suurbritannia-Ameerika sõda) oli Suurbritannia ja tema Briti Põhja-Ameerika liitlaste ning Ameerika Ühendriikide ja tema indiaanlastest liitlaste vahel 17. juunist 1812 kuni 17. veebruarini 1815 toimunud sõda.
Sõja põhjused
Ameerika Ühendriigid oli esimene riik, mis Suurbritannia alt iseseisvunud. See juhtus iseseisvussõjas 18. sajandi lõpul. Suurbritannias oli neid, kes pidasid seda alandavaks ja soovisid USA-d taas enda võimule allutada.
Napoleoni sõjad nõudsid niihästi laevu kui meremehi. Kuigi Briti merevägi oli tollal kõige võimsam maailmas, vajasid nemadki täiendust. Mereväes ei tunnistatud sageli USA iseseisvust ning käsitlesid USA laevu Briti omadena ja USA meremehi Briti krooni alamatena. Nad rekvireerisid USA laevu ja sundisid meremehi Briti armees sõdima, ehkki see oli seadusevastane. Briti merevägi röövis ameeriklasi isegi siis, kui neil olid kaasas USA kodakondsust tõendavad dokumendid.
Sõja kuulutamine
USA-s oli poliitikuid (need olid koondunud peamiselt Demokraatlikku-Vabariiklikku Parteisse), kes nägid Kanada kuulumist Suurbritanniale pelgalt ajutisena ja Kanadat tulevikus USA osana.
Föderalistlik Partei oli sõja vastu ja toetas tihedamaid sidemeid Suurbritanniaga. Föderalistid pidasid demokraate-vabariiklasi diktaatori Napoleoni toetajateks, demokraadid-vabariiklased föderaliste omakorda brittide toetajateks.
Sõja käik
Suurbritannia lõi tagasi Kanadasse tunginud USA väeüksused. Kuid USA saavutas edu Loodeterritooriumil Suure järvistu piirkonnas.
Suurbritannia kehtestas USA-s mereblokaadi, kahjustades USA väliskaubandust. Pärast Napoleon I kukutamist 1814. aastal vabanes Briti sõjaväel laevu ja ta sai USA blokaadi veelgi tihendada.
24. augustil 1814 vallutasid britid Washingtoni ja põletasid selle maha koos Valge Maja ja Kapitooliumiga. Seejärel nad taandusid. Kuid maismaal toimunud lahingutes ei suutnud nad seda edu korrata.
Indiaanlasi sõdis mõlemal poolel, aga enamjaolt toetasid nad britte. Olulisimad sõjas osalenud indiaani hõimus kuulusid Tecumseh' konföderatsiooni ja tänapäeva Kanada lõunapoolseimas osas asuva Kuue rahva hulka. Indiaanlased said sõjas suurte kaotuste osaliseks, nende juht Tecumseh langes lahingus ja tema konföderatsioon lakkas olemast. Üldjuhul aeti indiaanlased Mississippist lääne poole.
8. jaanuaril 1815 purustasid kindralmajori Andrew Jacksoni juhitud USA vägi New Orleansi lahingus arvulises ülekaalus oleva Suurbritannia väe, kusjuures brittide kõrgeimad ülemused hukkusid. See võit muutis Jacksoni sõjakangelaseks ja sillutas tee tema saamisele presidendiks 1828. aastal.
Suurbritannias orjust enam ei olnud ja seetõttu käsitlesid britid põgenenud orje vabade inimestena. Kokku viisid britid umbes 4000 põgenenud orja USA-st ära, niihästi Trinidadile kui ka Kanadasse. Osa neist astus Briti mereväkke. See oli suurim orjade vabastamine USA-s enne pool sajandit hiljem toimunud USA kodusõda.
Rahuläbirääkimised algasid 1814. aasta augustis ja 24. detsembril 1814 sõlmiti Genti rahuleping. Ameerika Ühendriikide senat ratifitseeris rahulepingu 17. veebruaril 1815, lõpetades sõja ilma piirimuutusteta. USA laevade ja meremeeste röövimist rahulepingus ei mainitud, aga pärast rahu sõlmimist see komme lõppes, osalt sellepärast, et pärast Napoleoni sõdade lõppu meremehi enam nii palju ei vajatud.
Sõja vastu olnud USA Föderalistlik Partei kaotas rahva seas toetust ja lõpetas 1835 tegevuse.
John Lundstram
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Everton, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Klubi põhimeeskonnas tal debüüti teha ei õnnestunud. Aastatel 2013–2015 oli ta Everonist laenul teistes Inglismaa klubides: hooajal 2012–13 League One'i klubis Doncaster Rovers, hooajal 2013–14 esiliigaklubis Yeovil Town ja League One'i klubis Leyton Orient ning hooajal 2014–15 esiliigaklubis Blackpool ning League One'i klubides Leyton Orient ja Scunthorpe United.
2015. aasta augustis sõlmis ta kaheaastase lepingu Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubiga Oxford United. Hooajal 2016–17 mängis ta Oxford Unitediga Inglismaa tugevuselt neljandas liigas.
2017. aasta juulis sõlmis ta lepingu äsja Inglismaa esiliigasse tõusnud Sheffield Unitediga. Hooajal 2018–19 saavutas ta Sheffield Unitediga Inglismaa esiliigas teise koha ja järgmisel hooajal mängiti Premier League'is. 18. augustil 2019 lõi ta mängus Crystal Palace'i vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Sellega oli Lundstram löönud värava Inglismaa kõigis neljas kõrgeimas liigas. Hooajal 2019–20 lõi Lundstram Inglismaa kõrgliigas kokku viis väravat.
2021. aasta juulis sõlmis Lundstram kolmeaastase lepingu valitseva Šotimaa meistri Rangersiga.
Aastatel 2010–2013 mängis Lundstram Inglismaa noortekoondistes, sealhulgas 2011. aastal kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel ja 2013. aastal kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel.
Mamiellales
Mamiellales on selts prasinofüütide klassis.
Selle seltsi esindajatel on väikesed rakud, milles küljes paikneb üks või kaks lateraalset viburit. Rakupinnal on üks kiht ämblikuvõrgu-laadse struktuuriga soomuseid.
Siia kuulub sugukond Mamiellaceae.
Suursilm
Suursilm on järv Saare maakonnas Saaremaa vallas Kuusnõmme külas. Järve pindala 17,3 ha.
Marlengo
thumb|Marlingi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Marling (itaalia: Marlengo) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 25 km Bolzanost loodes. Valla pindala on 12,8 km².
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2517 inimest. 2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 86,41% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 13,41% itaalia keelt ja 0,17% ladiini keelt.
Marling külgneb järgmiste valdadega: Tscherms, Algund, Lana, Merano ja Partschins.
thumb|Marlingi vaade Merano suunas 1908. aasta postkaardil
Benny Hill
Alfred Hawthorne Hill (21. jaanuar 1924 Southampton – 20. aprill 1992 London) oli inglise koomik ja näitleja, tuntud oma telesarja "The Benny Hill Show" poolest.
Nordenham
Nordenham on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wesermarschi kreisis. Linna pindala on 87,32 km². 31. detsembril 2017 elas seal 26 230 inimest.
Paiknemine
pisi|Nordenham Weseri kaldal
Linn paikneb Weseri jõe suudmes (läänekaldal) Butjadingeni poolsaarel Põhjamere rannikul. Sadamalinn Bremerhaven paikneb teisel pool jõge (idakaldal). Midgardi sadam Nordenhamis on suurim eraomanduses sadam Saksamaal. Lõunasse jäävad Bremeni ja Oldenburgi linnad. Kohalik keskkond on peamiselt padur, eriti Marsch oder Schwemmland.
Ajalugu
Nordenham on arenenud Atensi linnast tänu kaupmees Wilhelm Mülleri jõupingutustele, kes müüs 19. sajandi lõpus veiseid ja lambaid Inglismaale. Mõned vanemad osad praegusest linnast on vanad külad või Wurtendörfer (umbes nagu 'terp-külad') Blexen, Einswarden ja Atens. Piiskop Willehad, Northumbriast pärit friislaste misjonär, suri Blexenis 789. aastal, mis on ka üldiselt tunnustatud Blexeni asutamisaasta. 1407. aastal püstitas hansalinn Bremen Vredeborchi või Friedeburgi ('rahulossi'), linnuse (kuigi see oli arvatavasti rohkem suure kindlustatud maja moodi) huvide kaitseks mässuliste asukate, Rüstringeri friiside vastu. Kants purustati 1425. aastal ja on võimalik, et paika kasutas hiljem klooster.
pisi|püsti|Nordenhami asutaja Wilhelm Müller
Nordenhami linna asutaja Wilhelm Müller ehitas hiljem oma talumaja ja restorani samasse kohta. 1959. aastal need lammutati ja nende asemele ehitati kogukonnasaal. Raekoda ehitati 1953. aastal ja kohalik omavalitsus kolis 1954. aasta jaanuaris.
1. mail 1908 sai Nordenham linnaõiguse ja 1955. aastast on Nordenham sõltumatu linn Wesermarschi kreisis.
Valitsuse industrialiseerimisprogrammide tõttu 1960. ja 1970. aastatel avasid erinevad tööstusharud Nordenhamis tehaseid. Muuhulgas on peamised tööstusharud Esenshammi lähedal asuv tuumaelektrijaam, mis kuulub poliitiliselt naabruses asuvale Stadlandi piirkonnale, lennukite ehitus (Premium Aerotec) ja keemiatööstus. Butjadingeni poolsaarel Nordenhamis väljas peavad inimesed piimakarja või töötavad turismitööstuses.