cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kanepi kolhoos
Kanepi kolhoosi nime kandis kolhoos 1970. aastast kui liideti kolhoosid "Suur Oktoober" ja "Ühisjõud".
Kolhoosi kogupindala oli ligi 7400 ha, millest ligi 3200 ha haritavat maad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 410 töötajat.
Kolhoosil oli eesti punase karja tõufarm, tegeleti ka lambakasvatuse ja seakasvatusega.
Kolhoosi esimees 1964. aastast 1990. aastate alguseni oli Henno Meeliste.
Rolls-Royce Armoured Car
Rolls-Royce Armoured Car oli Suurbritannia soomusauto. See konstrueeriti aastal 1914 ning oli kasutusel esimeses maailmasõjas, Iiri kodusõjas, sõdadevahelisel perioodil Transjordaanias, Palestiinas ja Mesopotaamias ning teise maailmasõja alguses Lähis-Idas ja Põhja-Aafrikas.
Donetsi söebassein
pisi|260px|Donbassi lihtsustatud kujutis Ukraina kaardil. Toonitatud alad tähistavad [[Luhanski oblast|Luhanski ja Donetski oblastit]] Donetsi söebassein (ukraina keeles Донецький басейн, vene keeles Донецкий бассейн), lühendatult Donbass (ukraina keeles Донбас, vene keeles Донбасс), on ajalooline, majanduslik ja kultuuriline piirkond Ida-Ukrainas ja Edela-Venemaal. Piirkonnas kaevandatakse sütt alates 19. sajandi lõpust. Piirkond sai nime Doni jõe järgi.
Donbass on Kiievi järel Ukraina kõige tihedamini asustatud piirkond.
Mitteresident
Mitteresident (inglise keeles non-resident) on füüsiline või juriidiline isik, kes peamiselt resideerib ühes kindlas riigis, kuid on teeninud kas töötades või vara müües tulu teisest riigist. Selle piirkonna valitsus, kus isik peamiselt ei ela, liigitabki isiku mitteresidendiks.
Mitteresidendi maksustamine Eestis
Kui isik liigitub Eestis mitteresidendiks, siis tuleb siin teenitud tulude eest maksta Eesti riigile tulumaksu. Näiteks osa residendi makstavast tulumaksust läheb elukohajärgsele omavalitsusele, aga mitteresidendi tulumaks läheb otse riigikassasse. Tuludeklaratsiooni pole vaja esitada, kui teenitud tulu on saadud palgatööna. Juhul kui vara võõrandamise eest on saadud tulu, peab siiski esitama tuludeklaratsiooni. Sel juhul tuleb täita mitteresidendi deklaratsiooni vorm.
Püsiva tegevuskohaga mitteresidendil on vaja maksta riigile tulumaksu ka erinevatelt kingitustelt, annetustelt, vastuvõtukuludelt ning kõikidelt kuludelt ja väljamaksetelt, mis pole otseselt seotud firma tegevusega. Kui mitteresidendil ei ole püsivat tegevuskohta, on tal maksustatud järgmised tulud:
Isikud, kes ei ole Eesti residendid ja ei pea maksma palgatöö eest tulumaksu, on näiteks välisriigi diplomaadid, eriülesandeid täitvad isikud, rahvusvaheliste organisatsioonide või valitsuste liikmed.
Mittemaksustatavad tulud
Mitteresidendi tulumaksuvabastused on kirjas tulumaksuseaduses. Isik, kes pole resident, ei pea maksma makse järgmiste tulude pealt:
Pangakonto avamine
Mitteresidendil peab olema Eestiga kindel seos, kui ta soovib luua endale pangakonto. Selle jaoks on vaja, et isikul oleks kas tööleping, üürileping või seotus ettevõtlusega. Siia lisandub ka olukord, kus mitteresident omandab haridust või on tal Eestis lähisugulasi (elukaaslane, lapsed või vanemad). Lisaks peab kontot avada sooviv isik põhjendama, miks tal seda vaja on. Kui vajalikud nõuded täidetud, saab minna pangakontorisse kontot avama.
Luk Perceval
pisi|Luk Perceval (1997) Luk Perceval (sündinud 30. märtsil 1957 Lommelis) on Belgia teatrilavastaja ja -näitleja.
Aastail 1980–1985 töötas ta näitlejana Antwerpeni teatris Het Toneelhuis (tol ajal kandis see nime Koninklijke Nederlandse Schouwburg). Aastail 1998–2005 oli ta selle teatri direktor. Aastast 2005 lavastab erinevates Saksamaa teatrites (Hamburgis, Münchenis, Berliinis).
Luk Perceval on lavastanud Friedrich Schilleri "Maria Stuarti", William Shakespeare'i "Troilus ja Cressida", "Othello", "Hamleti" ja "Macbethi", Maksim Gorki "Päikese lapsed" jpm.
Donauinsel
pisi|[[Kahlenbergist avanev vaade Uus-Doonaule ja Doonaule]] Donauinsel ('Doonau saar') on Doonau jõe kanaldatud osa (1870–1875) ja Uus-Doonau kanali (1972–1988) vaheline maariba Viinis. Saar on 21,1 km pikkune.
NATO osalus Bosnia sõjas
Bosnia sõja ja NATO osaluse algus
Märtsis 1992, kui sai selgeks, et Bosnia ja Hertsegoviina kuulutab välja iseseisvuse ning lahkub Jugoslaavia Föderatiivsest Sotsialistlikust vabariigist, asus Jugoslaavia Rahvaarmee pealetungile. 1992. aastal lõhenes Bosnia ja Hertsegoviina kaheks vaenupooleks – ühel poolel serblased ning teisel horvaadid ja muslimid. Bosnia ja Hertsegoviina vabariik eksisteeris ka sõja ajal, aga omas võimu ainult 30% maa üle. Sõja ajal tapeti 200 000–300 000 inimest, nendest enamus moslemid. Sajad tuhanded inimesed põgenesid, kas nendesse riigiosadesse, mida valitsus veel kontrollis, või üritati põgeneda naaberriiki Horvaatiasse või Lääne-Euroopasse. NATO osalus selles konfliktis algas veebruaris 1992 tehtud poliitilise avaldusega, mis kutsus vaenupooli austama vaherahulepet, et lubada piirkonda ÜRO rahuvalvajaid.
Operatsioon "Maritime Monitor"
Operatsioon kestis 16. juulist kuni 22. novembrini 1992. 10. juulil peetud Helsingi tippkohtumisel arutasid NATO välisministrid organisatsiooni osalemist ÜRO Julgeolekunõukogu kehtestatud sanktsioonide jälgimisel. Tervitades Lääne-Euroopa Liidu ministrite otsust asutada uus mereseireüksus, nõustusid NATO välisministrid välja saatma ka sarnase NATO üksuse. Lepiti kokku, et NATO teeb Lääne-Euroopa Liidu sõjalise üksusega tihedat koostööd. NATO sõjalaevad patrullisid Aadria mere piirkonnas ja kontrollisid, et vaenupooled peaksid ÜRO Julgeolekunõukogu relvaembargost kinni. Sellele järgnes jõustamisoperatsioon "Maritime Guard".
Operatsioon "Maritime Guard"
Jätkuks seiremissioonile "Maritime Monitor" patrullisid NATO sõjalaevad Aadria merel, et sõdivad pooled peaksid kinni relvaembargost. Kokku kontrollisid NATO ja Lääne-Euroopa Liidu väed, Aadria mere ja Otranto väina piirkonnas, 12.367 kaubalaeva. Nendest laevadest inspekteeriti lähemalt 1,032 alust. Üheksa laeva puhul leiti, et nende kaup on vastuolus ÜRO embargoga. Operatsioon lõppes 15. juunil 1993, kui algas NATO ja Lääne-Euroopa Liidu ühismissioon "Sharp Guard"". Operatsioon kestis 22. novembrist 1992 kuni 15. juunini 1993.
Operatsioon "Sharp Guard"
Pärast NATO ja Lääne-Euroopa Liidu nõupidamist otsustati mõlema poole operatsioonid Aadria merel ühendada, et tagada ÜRO kehtestatud relvaembargost kinnipidamine. NATO ja Lääne-Euroopa Liit kontrollisid majandussanktsioonide ja relvaembargo täitmist üle kolme aasta. See aitas konflikti ohjeldada ja tagada sobivad tingimused rahukõnelusteks. Missiooni vältel ei rikkunud mitte ükski laev relvaembargot. 22. novembrist 1992 kuni 18. juunini 1996 kontrolliti merel üle 6000 laeva ja 1400 laeva suunati kontrollimiseks sadamatesse.
Operatsioon "Sky Monitor"
Operatsioon kestis 15. oktoobrist 1992 kuni 12. aprillini 1993. 9. oktoobril 1992 võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni 781, millega kehtestati Bosnia ja Hertsegoviina õhuruumis kõikidele sõjalennukitele lennukeeld. Erandina olid lubatud ÜRO operatsioone toetavad sõjaväelennud ja humanitaarabi saatmine. NATO sõjalennukid jälgisid, et ÜRO Julgeolekunõukogu poolt sõdivate poolte lennukitele kehtestatud lennukeelust Bosnia õhuruumis kinni peetaks. Sellele järgnes jõustamisoperatsioon "Deny Flight".
Operatsioon "Deny Flight"
Seiremissiooni "Sky Monitor" jätkuna jälgisid NATO sõjalennukid ÜRO kehtestatud lennukeelust kinnipidamist. Järgnenud lisandused operatsioonile "Deny Flight", sisaldasid õhuvägede otsest toetust ÜRO rahuvalvajatele ning õhurünnakuid, et tagada ÜRO resolutsioonide püsimine. 28. veebruaril 1994 sekkus NATO oma ajaloo esimesse lahingutegevusse, kui NATO hävitaja lasi alla neli Serbia lahingulennukit, kes rikkusid ÜRO kehtestatud lennukeeldu. Operatsioon algas 12. aprillil 1993 ja lõppes 21. detsembril 1995.
Operatsioonid "Deadeye" ja "Deliberate Force"
Operatsioonid toimusid vastavalt 30.–31. augustini ja 5.–14. septembrini 1995. Pärast tugevat pommitamist ühel Sarajevo turuplatsil palusid ÜRO rahuvalvajad NATO õhuväe toetust. NATO lahingutegevus Bosnia serblaste õhukaitse vastu algas 30 augustil 1995. Kui lühiajaline sõjategevuse lakkamine ei toonud kaasa Bosnia serblaste vägede taandumist vastavalt ÜRO nõuetele, alustas NATO operatsiooni "Deliberate Force". Operatsiooni kohaselt hakkasid NATO väed pommitama Bosnia serblaste juhtimisstruktuure ja laskemoonaladusid. Tänu nendele õhurünnakutele nõustusid serblased osalema rahuläbirääkimistel.
Rahuvalvejõud IFOR
NATO esimene rahuvalveoperatsioon, koodnimega IFOR (rahutagamisjõud), kindlustas Bosnia rahukokkuleppe kohaselt sõdivate poolte eraldatuse ja terve rahuvalveoperatsiooniga seotud tegevuste tarbeks ka turvalise keskkonna. Missioon kestis 20. detsembrist 1995 kuni 20. detsembrini 1996. Sellel ühismissioonil osales umbes 60 000 sõjaväelast 16 NATO liikmesriigist ja 17 muust riigist, sh Venemaalt.
Stabiliseerimisjõud SFOR
Pärast operatsiooni "Joint Endeavour" lõppu ning ka algsete rahuvalveeesmärkide saavutamist otsustas NATO operatsiooni mahtu vähendada. Väiksem rahuvalvejõud, mis sai nimeks SFOR (stabiliseerimisjõud), vahetas välja senise IFOR-i. SFOR-i peamine eesmärk oli rahu tagamiseks, säilitada turvaline keskkond. Algselt kuulus SFOR-i Bosnias umbes 32 000 sõjaväelast, mida oli umbes kaks korda vähem kui IFOR-il.
Missioonide lõpp
Pärast olukorra paranemist ja Bosnia suveräänsuse suurenemist otsustas NATO oma stabiliseerimisjõu koosseisu vähendada. Operatsioon lõppes 2. detsembril 2004, kui Euroopa Liit võttis NATO-lt piirkonna enda kontrolli alla. Euroopa Liidu poolt jätkatud missiooni nimeks sai ALTHEA, mis nägi ette 7000 sõjaväelase saatmise Bosniasse ja Hertsegoviinasse. Missiooni eesmärgiks oli turvalise keskkonna ja rahulepingu tingimuste täitmise tagamine. 20. juunil 1998 alustatud operatsioon lõppes ametlikult 2. detsembril 2004.
Kurena hiiekünnapuud
Kurena hiiekünnapuud on künnapuud Harju maakonnas Kose vallas Kanavere külas.
Suurima puu rinnasümbermõõt on 360 cm ja kõrgus 17 m.
Vaskjala sild
pisi|Vaskjala sild pisi|Vaskjala kergliiklustee sild Vaskjala sild on sild Harju maakonnas Rae vallas Vaskjala külas Jüri-Aruküla teel üle Pirita jõe.
Varem oli praeguse Vaskjala silla kohal ajutine sild, mis ehitati vaid suveks. Esimene püsiv sild ehitati 1920. aastate alguses.
2009 valmis silla kõrval uus kergliiklustee sild.
Vaskjala silla kohta on legend Vaskjala silla piigast.
Henricus dictus Westval
Henricus dictus Westval oli Taani kuninga vasall Eestimaal 13. sajandil.
Ta esineb tunnistajana kapten Eylarduse ürikus 4. juunist 1277 Tallinnas.
Valimisringkond nr 1
pisi|Valimisringkond nr 1 Valimisringkond nr 1 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Tallinna Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosa.
1992. aasta Riigikogu valimised
Ringkonda kuulus Lõuna-Tallinna linnaosa (endine Lenini rajoon) ja seal oli saadaval 6 mandaati.
1995. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati.
1999. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 7+1 mandaati.
2003. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati.
2007. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 72 714, neist käis valimas 48 182 ehk 66,26%. E-hääli anti 3508. Isikumandaadi said Vilja Savisaar (Keskerakond) ja Rein Lang (Reformierakond).
2011. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 9 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 76 189, neist käis valimas 53 136 ehk 69,74%. E-hääli anti 15 004.
Saverna kolhoos
Saverna kolhoos oli kolhoos Põlva rajoonis Valgjärve külanõukogus. Kolhoosi keskus asus Savernas.
Valimisringkond nr 1
2011. aasta Riigikogu valimised
Isikumandaadi said Taavi Rõivas (RE, 6710 häält) ja Deniss Boroditš (KE, 5896 häält). Ringkonnamandaadi said Ken-Marti Vaher (IRL), Yana Toom (KE), Eiki Nestor (SDE), Viktor Vassiljev (KE), Andres Herkel (IRL) ja Tarmo Leinatamm (RE). Kompensatsioonimandaadiga said Riigikokku Remo Holsmer (RE) ja Kalev Kallo (KE).
Saverna kolhoos
Saverna kolhoos moodustati 1972. aastal, sellega liideti endine Veski sovhoos. 1987. aastal eraldus Saverna kolhoosist Maaritsa kolhoos.
Valimisringkond nr 1
2015. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 9 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 82 205, neist käis valimas 56 650 ehk 68,9%. E-hääli anti 19 187.
Saverna kolhoos
Kolhoosi kogupindala 1978. aasta seisuga oli 7900 ha, 1987. aasta seisuga oli üldpindala suurenenud 10 500 hektarini, millest ligi 4500 ha oli haritavat maad ja üle 3000 ha metsamaad. 1976. aasta seisuga oli kolhoosil umbes 470 töötajat.
Valimisringkond nr 1
2019. aasta Riigikogu valimised
Isikumandaadi said Raimond Kaljulaid (KE) 7303 häälega ja Kristen Michal 6347 häälega. Ringkonnamandaadi said Heidy Purga (RE) 4763 häälega, Urmas Reitelmann (EKRE) 2585 häälega, Arto Aas (RE) 2339 häälega, Vadim Belobrovtsev (KE) 1969 häälega, Marek Jürgenson (KE) 1813 häälega, Tarmo Kruusimäe 1811 häälega ja Sven Mikser (SDE) 1693 häälega. Kompensatsioonimandaadi said Riina Sikkut (SDE) 1610 häälega ja Kalev Kallo (KE) 289 häälega.
Saverna kolhoos
Kolhoosi peamised tegevussuunad olid veisekasvatus ja seakasvatus. Kolhoosil oli eesti punase karja ja suurt valget tõugu sigade tõufarm. Tegeleti ka kartulikasvatusega.
Kolhoosi esimees aastatel 1953–1988 oli Pjotr Basistjuk, aastatel 1988–1994 Ervin Antalainen.
Valimisringkond nr 1
2023. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 10 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 95 660, neist käis valimas 62 010 ehk 64,8%. E-hääli anti 34 242.
Isikumandaadi sai Kristen Michal (RE) 9214 häälega. Ringkonnamandaadi said Johanna-Maria Lehtme (E200) 5251 häälega, Signe Riisalo (RE) 4523 häälega, Vadim Belobrovtsev (KE) 3231 häälega, Anastassia Kovalenko-Kõlvart (KE) 2806 häälega, Varro Vooglaid (EKRE) 2509 häälega, Raimond Kaljulaid (SDE) 1819 häälega ja Pärtel-Peeter Pere (RE) 1474 häälega. Kompensatsioonimandaadi said Riina Solman (IE) 1773 häälega, Hendrik Johannes Terras (E200) 771 häälega, Tanel Kiik (KE) 2070 häälega, Kristo Enn Vaga (RE) 591 häälega ja Andre Hanimägi (KE) 466 häälega.
Ahto Laadoga
Ahto Laadoga (sündinud 1. augustil 1958 Haapsalus) on eesti maalikunstnik.
Ahto Laadoga hakkas kunstiga tegelema juba koolis. Maalimist ja joonistamist õppis ta Tartus KKKK, ei lõpetanud. Täiendanud ennast ERKI individuaalkursustel (maalikunst ja kunsti ajalugu).
Ahto Laadoga on töötanud kunstnik-dekoraatori ja kujunduskunstnikuna Klementi nim. Õmblus-tootmis koondises. Keila Kultuurimajas kunstnikuna eelistab ta maalida loodust, merd ja inimesi.
Ahto Laadoga on Haapsalu Kunstiklubi liige.
Ahto Laadoga stuudio ja galerii asub Läänemaal, Haapsalus.
Olszyna
Olszyna (saksa Langenöls) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Lubańi maakonnas, Olszyna valla halduskeskus. Olszyna asub Tšehhi piirist umbes 12 km kaugusel.
Olszynat on esmamainitud 1254. aastal. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa koosseisus. Linnaõigused sai 1. jaanuaril 2005.
Harrisoni maakond (Texas)
Harrisoni maakond (Harrison County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Marshall.
Maakond moodustati 1839. aastal.
Besoaar
pisi|Kassi kõhust leitud besoaar
Besoaar (pärsia sõnast) ehk pulstik on loomakarvadest või taimekiududest tekkinud enamasti pähkli- või kartulisuurune pallitaoline moodustis, mis mõnikord võib kaaluda isegi 1–2,5 kg.
Jaan Põdra
Jaan Põdra (29. mai 1894 Kabala vald, Viljandimaa – 4. veebruar 1942 Kirov, Nõukogude Liit) oli Eesti poliitik ja ettevõtja.
Elle Tikerpäe
Elle Tikerpäe (30. november 1935, Tallinn – 7. märts 1999) oli eesti tarbegraafik ja karikaturist.
Jaan Põdra
Elulugu
Põdra sündis Vanatoal Kabala vallas Viljandimaal 29. mail 1894. aastal talupidaja Hans Põdra pojana. Ta õppis Nõo Ministeeriumikoolis ja jätkas haridust Tallinnas Kaubanduskoolis, mille lõpetas 1912. aastal. Seejärel asus ta 28. septembril Võhma Majandusühisuse praktikandiks, hiljem jätkates karjääri Tallinna Eesti Majandusühisuses ja Pitka ja Ko firmas. Esimese maailmasõja ajal oli ta teenis ta 1915–1918 ohvitserina, teenides kapteni auastme. Saksa okupatsiooni ajal organiseeris ta Kaitseliitu ja teenis 1919–1921 ohvitserina ka Vabadussõjas, olles Viljandimaa Kaitseliidu liige ja Viljandi-Pärnu kooliõpetajate pataljoni ülem.
1921. aastal läks Põdra tagasi Võhmasse, mille lähedal ta sai endale talu ja asus tööle majandusühisuse ärijuhina. Võhmas olles valiti ta majanduseühisuse juhtajaks ning ta mängis olulist rolli Võhma Ühispanga loomisel ja ta suutis mõlemad ühistud kasumlikult juhtida. Põdra oli ka ühisuse Võhma Eksporttapamaja mõtte üks algatajatest ja selle juhatuse esimees ühisuse asutamisest peale. Põdra oli tegev ka Kaitseliidus Pilistvere malevkonna pealikuna. Samuti oli ta Eesti Rahvapanga ja Eesti Ühistegelise Liidu liige. Oma teenete tõttu oli Põdra Võhmas aunimetusega "Põdra ise" ja tema nõu otsuste tegemisel oli Võhmas hinnatud.
Elle Tikerpäe
Elukäik
Elle Tikerpäe isa oli raamatupidaja, ema õmbles tellimusel tikanditega rõivaid, patju, seinapilte ning lambikupleid. 1955. aastal lõpetas ta Tallinna õpetajate instituudi joonistamise õpetaja kutsega. Võttis eratunde Gustav Mootse juures, käis Kunstiinstituudi ettevalmistuskursustel, Kultuuriülikooli karikatuuriringis ning Villu Tootsi kirjakoolis.
Jaan Põdra
Elulugu
Eesti Tarbijateühistute Keskühistu nõukokku valiti Jaan Põdra juba 1923. aastal, 1. veebruaril 1929 valiti ta ka ETK juhatusse, mistõttu ta lahkus Võhmast Tallinna ja tuli ära majandusühisuse töökohalt. Ta jätkas tapamaja juhatuses, kuna selleks ei pidanud Võhmas olema. Kuni 1938. aastani oli Põdra ETK abiesimees. 1938. aasta 1. jaanuarist kuni 1940. aastani oli Põdra ETK juhatuse esimees. Samuti sai Põdra Riigi Majandusnõukogu liikmeks.
1936. aastal oli Põdra Rahvuskogu kandidatuuri ülesseadmine 61. valimisringkonnas kõne all Adavere valla seltskondlikus komitees, kuid ta sai vallakomiteelt vaid 2 poolthäält Peeter Kõpu 17 hääle vastu. Seltskondliku komitee hääletusel sai Jaan Põdra Kõo vallas 17 ja Kabala vallas 25 häält, Peeter Kõpp vastavalt 1 ja 8, kolme väiksema valla komitees sai Peeter Kõpp poolthäälte ülekaalu. Kuna seltskondlik komitee kandidaadi suhtes kokkuleppele ei jõudnud, tuli valimisringkonnas korraldada üldvalimised. Peeter Kõpp sai 2372 ja Jaan Põdra 2222 häält, seega osutus valituks Peeter Kõpp.
Elle Tikerpäe
Elukäik
1957–1967 töötas ETKVL Kaubandusliku Inventari tehases tehnikuna ning 1967–1971 oli eksperimentaalkombinaati Bit kunstiline toimetaja. 197-1991 samas mittekoosseisuline kunstnik. Samal ajal oli ka neli aastat Kunstnike Liidu tarbegraafika sektori sekretär.
Jaan Põdra
Elulugu
1938. aastal pääses Põdra 61. valimisringkonnast hääletuseta I Riigivolikokku, sest ühtegi teist kandidaati ringkonnas valimistele ei esitatud. Ta ehitas endale ja oma perele Nõmmele maja, kuid ta arreteeriti enne, kui selles elada jõudis.
Nõukogude okupatsiooni ajal vahistati Jaan Põdra Nõukogude julgeolekuasutuste poolt 28. jaanuaril 1941 Tallinnas. 12. detsembril 1941 mõistis Eesti NSV Ülemkohus Põdra surma ja ta küüditati Kirovisse vanglasse. Põdra lasti maha 4. veebruaril 1942.
Elle Tikerpäe
Looming
Eksperimentaalkombinaadis Bit töötades joonistas ta alates 1968. aastast õnnitluskaarte, kutseid, reklaamlehti, buklette, brošüüre, menüüsid jms. Üks pidevaid tellijaid oli Riiklik Meditsiiniraamatukogu. Illustreerinud ajakirju Täheke, Nõukogude Naine ja Pioneer.
Väike Härjamaa
Saare koordinaadid on.
Palais Equitable
Palais Equitable on linnahäärber Stephansplatzi ääres Viini südalinnas Innere Stadtis. See ehitati Ameerika Ühendriikide kindlustusselts Equitable Life Assurance Society jaoks 19. sajandi teisel poolel. Hoone kirdenurka kaunistab õnnetoov puutüvi Stock im Eisen.
Ohvriallikas (Arussaare)
pisi|Uduallikas
Ohvriallikas (ka: Uduallikas, Arussaare Uduallikas) on allikas (tõusuallikas, ohvriallikas) Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas ja Pilistvere kihelkonnas Arussaare külas.
Allika keskmine vooluhulk on suvel 4 l/s, kevadel 18,6 l/s.
Palais Equitable
Historitsistlik hoone ehitati viie väikse keskaegse hoone asemele, need lammutati aastail 1856–1886, osaliselt Kärntner Straße laiendamise eesmärgil. See on üks väheseid härrastemajasid Austria pealinnas, mis ei ole kunagi olnud aristokraatlik elukoht.
Rikkalikult detailne fassaad on kujundatud beaux-arts stiilis, seda kaunistavad Ühendriikide rahvuslinde valgepea-merikotkaid kujutavad skulptuurid. Rudolf Weyri kavandas pronksreljeefid peaustel, ülejäänud ornamentika on Viktor Oskar Tilgneri ja Johann Schindleri töö.
Interjöör on samuti silmapaistvalt uhke. Eeskoja ja dramaatilise trepi jaoks kasutati Halleini marmorit ja Saksimaa graniiti. Fuajee laemaaling ja krohvist ornamentika teisel korrusel on Julius Victor Bergeri töö.
pisi|vasakul|Sisevaade
Distributism
Distributism on majandusteooria, mis soovib jagada tootmisvõimalused (kapital, tööjõud, loodusressursid) nii paljude inimeste vahel kui võimalik.
Distributism arenes välja 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Üheks alustalaks olid katoliiklikud õpetused (kuigi distributism enamasti enam ei järgi neid), eriti paavst Leo XIII teos "Rerum novarum" (1891) ja paavst Pius XI teos "Quadragesimo anno" (1931). See on osaliselt mõjutanud ka kristlik-demokraatlikku maailmavaate algatatud sotsiaalset turumajandust.
Distributism väidab, et laissez-faire kapitalism ja riigisotsialism on võrdselt rahvale kahjulikud ja võimu väikesele ringkonnale koondavad. Distributism seevastu soosib väikeseid sõltumatuid käsitöölisi ja tootjaid ja neid soosivaid meetmeid, nagu ühistud ja ettevõtte omamine kõigi tööliste poolt, aga ka väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtteid soosivat konkurentsiõigust ja maksureformi, näiteks monopolidevastased määrused. Kristlik-demokraatlikud erakonnad, nagu Ameerika Solidaarsuspartei, on oma majanduspoliitikas ja parteiplatvormis propageerinud distributismi kõrvuti sotsiaalse turumajandusega. Austraalia Demokraatlik Tööpartei on samuti kristlik-demokraatlik erakond, mis toetab distributismi osana oma parteiplatvormist.
Ülevaade
Distributistide arvates on elementaarne õigus omandile ning tootmisvõimalusi tuleks jagada võimalikult paljude inimeste vahel. Vastasel juhul satub kogu võim riigi bürokraatia (statokraatia), rikaste üksikisikute (plutokraatia) või suurte ettevõtete (korporatokraatia) kätte. Distributism levitab ühiskonnas ideed, mida iseloomustab laialt levinud omandiõigus. Ühistuökonomist Race Mathews väidab, et selline süsteem on õiglase ühiskonnakorra loomisel võtmetähtsusega.
Distributismi on sageli kirjeldatud vastandina nii laissez-faire kapitalismile kui ka riigisotsialismile, mida distributistid peavad võrdselt rahva majanduslikku iseseisvust hävitavaks. Lisaks väidavad mõned distributistid, et kapitalism ja sotsialism on loogiliselt üksteise kõrvalvariandid. Kui üritada kapitalismi stabiliseerida, siis peab võimu haarama riik, kes suretab piirangutega väikesed ettevõtted välja ja tekib sotsialism. Thomas Storck väidab: "Nii sotsialism kui ka kapitalism on Euroopa valgustusajastu tooted ja seega moderniseerivad ja traditsioone hävitavad jõud. Seevastu distributism püüab ühindada majandustegevust inimeluga ja moodustada terviku, mis hõlmab meie vaimset elu, meie intellektuaalset elu ja ka meie pereelu." Mõned distributistid on mõjutatud anarhisti Pierre-Joseph Proudhoni majandusideest ja tema mutualismi majandusteooriast. Seetõttu võiks vähemtuntud anarhistlikke Dorothy Dayd ja katoliku töölisliikumist nimetada distributsimi haruks, mis nõuab vabaturumajandust.
Naerata Ometi
MTÜ Naerata Ometi on 2009. aastal asutatud mittetulundusühing, mis tegeleb peamiselt erivajadustega laste ning raskeid haigusi põdevate laste abistamisega.
Distributism
Ülevaade
Distributism järgib subsidiaarsuse ja solidaarsuse põhimõtteid, mis toetavad rahaliselt sõltumatuid kohalikke ühistuid ja väikseid pereettevõtteid). Keskaegset majandust peetakse vahel valearvamusel distributismi sarnaseks, aga see pole nii, sest distributism ei toeta orjust, vaid inimeste võrdseid vabadusi ja mõõdukat eraomandit. Distributismi teooria arengus avaldasid erilist mõju katoliiklikud autorid GK Chesterton ja Hilaire Belloc, nii nimetatud Chesterbelloc, kaks distributismi varasemat ja jõulisemat pooldajat. Aga peamise majandusteooria arendas välja insener Cliff Hugh Douglas.
Ezeri
Küla tekkis endise Renda jahilossi juurde, hiljem asus seal metsamajand. Külas asuv Mežmuiza ait on riikliku kaitse all olev kultuurimälestis.
Distributism
Ülevaade
21. sajandi alguses spekuleerisid Arthur W. Hunt III teoses The American Conservative  ja Pascal-Emmanuel Gobry raamatus First Things paavst Franciscuse seisukoha üle distributismi suhtes pärast seda, kui ta mõistis hukka piiramatu kapitalismi. Ta väitis manitsuses Evangelii gaudium nii: "Nii nagu käsk "Ära tapa" seab inimelu väärtuse kaitsmiseks selge piiri, peame täna ütlema ka majandusele "sa ei tohi" tekitada tõrjutust ja ebavõrdsust. Selline majandus tapab. [. . . ] Nii sünnib uus, nähtamatu ja sageli virtuaalne türannia, mis ühepoolselt ja halastamatult oma seadused ja reeglid peale surub. Sellele kõigele võib lisada laialt levinud korruptsiooni ja omakasupüüdliku maksudest kõrvalehoidumise, mis on võtnud ülemaailmsed mõõtmed. Janu võimu ja omandi järele ei tunne piire."
Ajalugu
19. sajandi keskpaigast kuni lõpuni kasvas kogu Euroopas poliitilise katoliikluse populaarsus. Ajaloolase Michael A. Riffi sõnul oli nende liikumiste ühine joon vastuseis ilmalikkusele, kapitalismile ja sotsialismile. 1891. aastal kuulutas paavst Leo XIII välja Rerum novarum'i, milles ta käsitles "töölisklassi enamuse ebaõiglast rõhumist" ning rääkis, kuidas "väike hulk väga rikkaid mehi" oli suutnud "kehtestada töölisklassi üle võimu nii, et töötav vaene oli olla õhkõrnalt parem, kui ori." Entsüklikas kinnitati kõigi inimeste õigust omada vara, sellise süsteemi vajalikkust, mis võimaldaks "võimalikult suurel osal inimestest saada omanikuks", tööandjate kohustust tagada ohutud töötingimused ja piisavad palgad ning töötajate õigust liituda ametiühingutega. Ühis- ja valitsusomandile anti nõue olla vaeste abistamise vahend.
Umbes 20. sajandi alguses koondasid GK Chesterton ja Hilaire Belloc Põhja-Inglismaa, Iirimaa ja Põhja-Euroopa erinevate ühistute ja sõprusühingute erinevad kogemused sidusaks poliitiliseks teooriaks, mis propageeris konkreetselt eraomandit ja kontrolli oma kodu üle, läbi omanike juhitavate väikeettevõtete ja töötajate kontrollitavate ühistute kaudu. Ameerika Ühendriikides käsitleti 1930. aastatel distributismi paljudes Chestertoni, Belloci ja teiste esseedes ajakirjas The American Review, mille avaldas ja toimetas Seward Collins. Belloci ja Chestertoni teiste distributismi puudutavate teoste hulgas on kesksed The Servile State ja Outline of Sanity.
Kuigi enamik distributismi hilisematest toetajatest ei ole katoliiklased ja paljud olid tegelikult endised radikaalsotsialistid, kes olid sotsialismis pettunud, võttis katoliku töölisliikumine omaks distributistliku mõtte, ühendades selle Dorothy Day ja Peter Maurini mõttega tootmise kohalikustamisest ja sõltumatutest kogukondadest. See mõjutas ka mõtet Antigonishi liikumise taga, mis rakendas kooperatiive ja muid meetmeid Kanada merenduse vaeste abistamiseks. Race Mathews on dokumenteerinud selle praktilise rakendamise kohalike ühistute näol oma 1999. aasta raamatus Jobs of Our Own: Building a Stakeholder Society.
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kuueteistkümnes parandus
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kuueteistkümnes parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse täiendus maksustamisest.
Ezeri
pisi|tühi
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kuueteistkümnes parandus
Parandus võeti vastu Kongressis 12. juulil 1909 ning ratifitseeriti osariikide tasemel 3. veebruar 1913.
Ele Pedassaar
Ele Pedassaar (sündinud 10. detsembril 1976 Võrus) on eesti sünoptik.
Pedassaar sündis Võrus. Ta on õppinud Eesti Mereakadeemias ja Tallinna Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonnas meteoroloogiat. Lisaks õppis ta kooli ajal muusikat (viiulit).
Hartley maakond
Hartley maakond (Hartley County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Kõltsi mõis
Kõltsi mõis (saksa keeles Kölzi) oli mõis Türi kihelkonnas Järvamaal.
Hartley maakond
Maakonna halduskeskus on Channing.
Naerata Ometi
MTÜ Naerata Ometi eesmärk on vahendada abi ühiskonna nõrgematele. Koostöös arstidega leitakse rasketest haigustest paranevaid lapsi, keda aidata.
Ele Pedassaar
Ta töötab Keskkonnaagentuuri ilmaprognooside osakonna peaspetsialisti-sünoptikuna.
Pedassaar esineb ilmateadustajana Eesti Televisiooni uudistesaates "Aktuaalne kaamera".
Võrumaalt pärinevana oskab ta võru keelt ning on ka telesaates ilmateadet võru keeles vahendanud.
Yadegari
"Yadegari" või ka "Remembrance of Ebi & Kamran and Hooman" on album, mis sündis duo Kamran ja Hoomani ning Ebi koostöös.
Hartley maakond
Maakond moodustati 1876. aastal.
Pisiliidrik
Pisiliidrik (Nehalennia speciosa) on liidriklaste sugukonda kuuluv kiililine.
Elab madalatel taimestikurikastel veekogudel. Eestis lendavad valmikud mai teisest poolest augustini.
pisi|tühi|Pisiliidrik
Omedu sild
Silla ehitas 1956–1957 ENSV Autotranspordi- ja Maanteede Ministeeriumi projektgrupp (insener T. Remmelt). Enne seda oli seal parv. Sild on kolmesildeline.
Põhjaekspress
pisi|285px|Põhjaekspressi peatus [[Noyonis (20. saj algus)]] Põhjaekspress (prantsuse ja saksa keeles Nord-Express, vene keeles Норд-Экспресс) oli Mandri-Euroopat läbiv raudteeliin, mida haldas Compagnie Internationale des Wagons-Lits (CIWL). Rongid sõitisid Pariisist Peterburi. Esimese maailmasõja järel lakkas otseühendus Peterburiga. Liini marsruuti muudeti nii, et vagunitest osa sõitis Varssavisse ja osa Riiga. Teise maailmasõja järel kulges Põhjaekspressi liin Pariisist hoopis Hamburgi ja Kopenhaageni kaudu Stockholmi ja Oslosse.
Liini algusaastad
pisi|285px|vasakul|Põhjaekspress enne Esimest maailmasõda {{legend|#FF0000|Standardlaiusega raudtee}}{{legend|#0000FF|Laiarööpmeline raudtee}}{{legend|#000000|[[Londoni ühendused, Lõunaekspress ja Siberi raudtee}}]] pisi|285px|[[Pariisi raudteejaam Gare du Nord (20. saj algus)]] pisi|285px|[[Varssavi raudteejaam Peterburis (1904)]] 1896. aastal avati Prantsusmaa ja Venemaa pealinnade vahel suvise sõiduplaaniga rongiliiklus. Rongid sõitisid Pariisist läbi Brüsseli, Kölni, Hannoveri, Berliini, Königsbergi ning Dvinski kaudu Peterburi. Reisijad olid sunnitud vahetama ronge Ida-Preisimaa piirijaamas Eydtkuhnenis, sest Venemaal on laiem rööpmelaius kui Lääne- või Kesk-Euroopas.
Algul sõitis rong linnade vahel kord nädalas, alates 1897. aasta kevadest kaks korda nädalas ja alates 1899. aasta lõpust iga päev. Pärast 1900. aastat sõitis Berliinist läände suunduv rong iga päev. Berliinist ida poole sõitis rong kaks korda nädalas Riia ja Peterburi suunas ning üks kord nädalas Varssavi suunas Bentscheni, Poznańi ja Toruńi kaudu.
Alates 1914. aastast oli reisi aeg Peterburist Pariisi 44 tundi 15 minutit (rong väljus kell 19.45 Peterburist, kell 10:40 Wirballenist, kell 22:53 Berliinist, jõudes järgmisel päeval kell 16.00 Pariisi), pileti hind 145 rubla.
Georg von Bradke
Georg Friedrich von Bradke (16/27. mai 1796 Kuressaare – 3/15. aprill 1862 Tartu) oli Tartu õpperingkonna kuraator 1854–1862.
Põhjaekspress
Liini algusaastad
Wagon-Litsi asutajate eesmärgiks oli luua ühendus Peterburi ja Lissaboni vahel, et reisijatel oleks võimalus ookeaniliinilaevadega Atlandi-üleselt reisida Ameerikasse. Lõunaekspressiga jõudsid nad Pariisist Portugali pealinna, see marsruut oli kunagi üpris populaarne.
Georg von Bradke
Georg Friedrich von Bradke esivanemad pärinesid Rootsist. Vanavanavanaisa oli olnud Karl XII teenistuses Lübecki komandandina, tema kaks poega astusid aga Venemaa keisri teenistusse. Vanaisa sai Venemaa keisrinna Katariina II-lt rendimõisa Muhu saarel. Isa Friedrich Wilhelm von Bradke sündis Saaremaal, immatrikuleeriti 1778. aastal Saaremaa rüütelkonda ja astus varakult sõjaväeteenistusse, kuid sattus Venemaa keisri (1796–1801) Paul I ajal ebasoosingusse (oli siis Polotski komandant), võeti aga varsti jälle teenistusse tagasi. Venemaa keisri Aleksander I valitsusajal (1801–1825) läks isa erru, kuid kutsuti 1807 Vjatka miilitsaülemaks ja sai seejärel tsiviilkuberneriks ning 1816 Venemaa Keisririigi Valitseva Senati senaatoriks Peterburis, kus ta 1818 tulekahjus hukkus.
Põhjaekspress
Edasine ajalugu
pisi|285px|vasakul|Põhjaekspress enne Teist maailmasõda (sinisega marsruudimuudatused) pisi|Põhjaekspress [[Stockholmis 1940. aastatel.]]
Georg von Bradke
Noor Bradke veetis lapsepõlve Saaremaal oma ema õe juures. Üheksa-aastaselt saadeti ta isa juurde, kes kasutas teda oma erasekretärina, seejärel pandi noormees õppima Peterburi Mäekorpusse (1806–1810). Teenistusse astus ta 14-aastaselt oma isa juures, kes sel ajal oli Vjatka kuberner. 1811 saadeti noor Bradke Peterburi Peastaabi käsutusse, kus ta hiljem kirjutatud mälestuste kohaselt elas mõnda aega võrdlemisi kirjut elu, kuni suunati koos kindralstaabi ohvitseridega Soome aladele maamõõdutöid tegema. 1815 tegi ta ohvitserina kaasa Vene vägede võiduka Euroopa-retke Bambergist Pariisini.
Bradke abiellus esimest korda Kuressaares 11.2.1825 Johann von Luce tütre Rosette von Lucega ja teist korda Peterburis 10.8.1852 Lucie Luise von Sass’iga.
Aastail 1832–1838 oli Bradke äsjaloodud Kiievi õpperingkonna kuraator ja koolide peavalitsuse liige, 1838. aastast selle õpetatud komitee esimees. 1839. aastal sai temast Riigivarade ministeeriumi 3. departemangu direktor ja nõukogu liige, 1841 salanõunik ja 1844 senaator. Nii Venemaa keiser (1825–1855) Nikolai I kui ka Aleksander II (1855–1881) usaldasid talle sageli tähtsaid eriülesandeid.
Aastail 1854–1862 oli Bradke Tartu õpperingkonna kuraator. Tartu keiserliku ülikooli historiograaf J. Petuhov iseloomustab teda kui ausat, siirast ja oma tööle pühendunud inimest, kes teisalt oli aga pehme iseloomuga ja mõjutatav. Bradket on hinnatud ennekõike selle eest, et ta legaliseeris seni salaja tegutsenud üliõpilaskorporatsioonid. 27. apr/9. mail 1855 ilmusid Bradke kinnitusega 18st artiklis koosnevad „Reeglid Tartu ülikooli üliõpilaste korporatsioonidele“ („Regeln für die Corporationen unter der Studierenden der Dorpatschen Universität“), mis legitimeerisid reaalselt eksisteeriva korporatsioonide süsteemi koos esindusorgani ja kohtusüsteemiga (reeglite aluseks oli Allgemeiner Comment, mille oli koostanud Chargiertenconvent, st organisatsioonide eestseisuste liikmete ühisnõupidamine). Muu hulgas kuulutati 21. aprill jälle avalikult tähistatavaks üliõpilaspühaks. pisi|Endine [[Tartu Ülikooli kirik, Jakobi tänav 1]] pisi|[[Tartu Ülikooli peahoone]] Bradke saavutas ka välisprofessorite kutsumise keelu äramuutmise (keeld kehtestati 1848. aasta revolutsioonide ajal, et kaitsta Vene riigi ülikoole kahtlaste ideede leviku eest). Tema kuraatoriks oleku ajal alustas tegevust iseseisev Tartu ülikooli evangeelne-luterlik kogudus ning 1860 valmis ülikooli kirik. 1856–1859 ehitati ülikooli peahoonele tiibhooned, uued ruumid said enesele keemia- ja füüsikakabinetid, ülikooli kantselei ja kunstimuuseum.
1850ndate teisest poolest hakkas halvenema ülikooli majanduslik olukord. Krimmi sõja ja puudujäägiga riigieelarve tõttu vähenes haridusse suunatava raha hulk. 1860 tõsteti Tartu Ülikoolis õppemaksu 10 rubla võrra aastas (uued hooned tuli ülal pidada erisummadest, millest olulise osa andsid just õppemaksud). 1860 koondati kuraatori ettepanekul ratsutamisõpetaja koht, kasutades vabanevat raha patoloogia ja patoloogilise anatoomia kateedri rajamiseks.
Bradke sai hästi läbi rahvahariduse ministritega (sel kohal olid Avraam Norov 1853–1858 ja Jevgraf Kovalevski 1858–1861). Õpperingkonna kuraatorina soosis ta hariduse levikut Läänemereprovintsides, näiteks muudeti 1861 progümnaasiumideks Kuressaare ja Pärnu kreiskoolid, rajati juurde kõrgemaid linna-tütarlastekoole ja õigeusukoole. 1854 alustas tegevust Eestimaa Rüütelkonna ülalpeetav Kuuda seminar külakooliõpetajate ettevalmistamiseks ja 1861–1867 tegutsesid Tartus professorite juhendatud ja riikliku stipendiumiga toetatud pedagoogikakursused kreiskooli, progümnaasiumi ja gümnaasiumiõpetajate ettevalmistamiseks.
Bradke kaasaegne, professor Friedrich Bidder on teda kirjeldanud kui väikest, kühmus, kõhna, kehaliselt peaaegu olematut inimest, kellel aga silmist kiirgas energiat, kes oli töökas ja abivalmis ning püüdis tegutseda ausalt ja avatult. Olles suurema osa oma täiskasvanuelust viibinud väljaspool Balti kubermange, pidi ta siinseid olusid alles tundma õppima, kuid suutis üsna kiiresti saavutada kohaliku ühiskonnaga vastastikuse austuse ja lugupidamise.
1860 sai Bradke tõelise salanõuniku teenistusastme. Tema 50 aasta ametijuubeliks 1861 asutati nõukogu liikmete panustest fond, millest iga aasta 12. detsembril määrati mõnele üliõpilasele silmapaistva teadustöö eest preemia.
Haige süda ei pidanud koormusele vastu ja Bradke suri ametis 3/15. aprillil 1862.
Plesiodipsas
Plesiodipsas on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Plesiodipsas klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Need maod elavad Venezuelas Zulia osariigis ja Colombias Santanderi departemangus.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Plesiodipsas perijanensis seisuga 03.06.2014.
Joe DiMaggio
pisi|Joe DiMaggio (1939) pisi|Joe DiMaggio (1941) pisi|[[Marilyn Monroe|Monroe ja DiMaggio 1954. aasta jaanuaris]] Joseph Paul DiMaggio (hüüdnimega "Joltin' Joe"; 25. november 1914 Martinez, California – 8. märts 1999 Hollywood, Florida) oli Ameerika Ühendriikide pesapallur.Tema mängupositsiooniks oli center fielder.
Ta mängis kogu karjääri Major League Baseballi klubis New York Yankees. Esimese mängu pidas ta klubis 3. mail 1936 ja viimase 30. septembril 1951. Teise maailmasõja ajal värvati ta United States Army Air Forcesi (USAAF) ning ta teenis Hawaiil California osariigis Santa Anas ja New Jersey osariigis Atlantic Citys.
Ta tuli New York Yankeesiga kümnel korral American League'i võitjaks ja üheksal korral World Seriesi võitjaks (1936–1939, 1941, 1947, 1949–1951). DiMaggio valiti kolmel korral MLB kõige väärtuslikumaks mängijaks (1939, 1941, 1947) ja 13 korral MLB tähtede mängule (1936–1942, 1946–1951). Aastal 1955 võeti ta pesapalli kuulsuste halli liikmeks. 1999. aastal valiti ta MLB sajandi meeskonda. New York Yankees on igavikustanud numbriga 5 särgi, mis oli DiMaggio särginumbriks.
15. maist kuni 16. juulini 1941 sai ta järjest 56 mängus kirja vähemalt ühe hit'i. See rekord püsib siiani tema nimel.
Karjääri lõppedes oli ta kodujooksude arvult (361) MLB kõigi aegade edetabelis viiendal kohal.
Pärast sportlaskarjääri lõppu abiellus ta 1954. aastal filmitäht Marilyn Monroega, kellest aga lahutas juba üheksa kuud hiljem. Pärast seda jäid nad üksteisega lähedasteks ka edaspidi, nii et veidi aega enne Monroe surma rääkis DiMaggio sõpradele, et nad kavatsevad uuesti abielluda.
DiMaggio suri 1999. aasta 8. märtsil 84-aastaselt kopsuvähki.
Ka tema vennad Vince (1912–1986) ja Dom (1917–2009) olid pesapallurid.
Ansambli Simon & Garfunkeli laulus "Mrs. Robinson" on üks tuntumaid popkultuuri viiteid DiMaggiole ("Where have you gone, Joe DiMaggio"). Teda mainitakse ka Billy Joeli laulus "We Didn't Start the Fire" ja John Fogerty laulus "Centerfield".
Elva rattamaraton
Aastast 2015 toimub võistlus MTBesti rattamaratonide sarja etapina.
Szepietowo
Linna läbib Varssavi–Białystoki raudteeliin.
Asula on saanud alguse 19. sajandil.
Szepietowo sai linnaõigused 1. jaanuaril 2010.
Haskelli maakond (Texas)
Haskelli maakond (Haskell County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Haskell.
Maakond moodustati 1858. aastal.
Bester
Bester on kahe tuurlase – beluuga ja sterleti – sigimisvõimetu ristand.
Bester saadi esimest korda 1952. a Saratovis.
Oostriku Suurallikas
pisi|Oostriku Suurallikas pisi|Oostriku järvik kevadel 2014 Oostriku Suurallikas (ka: Oostriku allikas) on kaitsealune allikas Järva maakonnas Järva vallas. Allikas jäävad Endla looduskaitsealale.
Allika laius on 10 ja pikkus 25 m. Allikas moodustab järviku, mis asub harujõe alguses.
Gary Speed
pisi|Gary Speed (2011) Gary Andrew Speed (8. september 1969 Mancon, Flintshire – 27. november 2011 Huntington) oli Walesi jalgpallikoondise kapten ja jalgpallitreener.
Koondisekarjäär
Nooruses mängis Speed 3 kohtumises Walesi U-21 koondises.
Täiskasvanute Walesi jalgpallikoondises osales Speed esimest korda 20. mail 1990 sõprusmängus Costa Rica jalgpallikoondise vastu, mille Wales võitis 1:0 ja Speed mängis teise poolaja.
Esimese värava Walesi eest lõi ta oma 27. koondisemängus 12. oktoobril 1994 1996. aasta EM-valikmängus võõrsil Moldova jalgpallikoondise vastu, mille Wales võitis 3:2.
Esimest korda oli ta Walesi kapten oma 46. koondisemängus 3. juunil 1996 võõrsil Malta jalgpallikoondise vastu, mille Wales võitis 3:0.
10. septembril 2003 pidas Speed 2004. aasta EM-valikturniiril Soome jalgpallikoondise vastu oma 76. koondisemängu ja sellega sai ta Walesi rekordinternatsionaaliks väljakumängijate seas. Selle rekordi võttis ta üle Dean Saundersilt. Kohtumine lõppes 1:1.
Speed pidas Walesi eest 85 kohtumist. Speed oli Walesi kapten 44 mängus. Kokku lõi Speed Walesi kasuks seitse väravat, kõik eri mängudes. Kaks esimest väravat lõi ta Moldova vastu ja kolm viimast Aserbaidžaani jalgpallikoondise vastu.
Kiirgusenergia
Kiirgusenergia kui üks radiomeetria põhisuurusi on energia, mis kandub üle kiirgusena, s.o elektromagnetlainetena. Valgustehnikas mõistetakse kiirgusenergia all valguskiirgusega ülekanduvat energiat.
Kiirgusenergia tähis on Q_\text{e} ja SI mõõtühik džaul (J).
Kiirgusenergia iseloomustab ka gravitatsioonilainetena edasi kantavat energiat. Näiteks esimest korda (2016. a) täheldatud gravitatsioonilained kutsus esile mustade aukude kokkupõrge, milles eraldus 5,3·1047 J gravitatsioonienergiat.
Dubí
Dubí (saksa keeles Eichwald) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Teplice ringkonnas. Dubí asub Saksamaa piiri lähedal, Teplicest vahetult loodes, Ústí nad Labemist ligi 18 km läänes.
Dubí paikneb merepinnast 389 meetri kõrgusel.
Dubít on esmamainitud tinakaevurite asulana 1494. aastal.
Alates 1864. aastast on Dubís valmistatud portselani. Kuurortasulaks kuulutati Dubí 1872. aastal.
Riidika hiietamm
Riidika hiietamm on tamm Harju maakonnas Padise vallas Kobru külas Riidika paikkonnas (varem Riidika küla) Riidika talu alal.
Puu rinnasümbermõõt on 520 cm ja kõrgus 15 m.
Eesti infoturbestandard
Eesti infoturbestandard (E-ITS) on Eesti avaliku sektori asutuste andmeturbe korraldamise süsteem. See seab nõuded andmeturbe juhtimisele ja kontrollimisele, infosüsteemidele ja nende komponentidele ning süsteemide arendusele ja haldusele. E-ITS on riskipõhine süsteem, mis on kooskõlas rahvusvahelise infoturbehalduse standardiga ISO/IEC 27001.
E-ITS eelkäija on ISKE, Eesti avaliku sektori andmeturbe standard aastatel 2003 - 2023. ISKE on etalonturbe süsteem, mis klassifitseerib infosüsteemid või andmekogud nende salajasuse, käideldavuse ja tervikluse nõuete järgi klassidesse ning defineerib siis turvaklassidele vastavad turvanõuded iga tehnoloogia või IKT valdkonna jaoks. Tehnilised turvanõuded on ka E-ITS-is realiseeritud etalonturbena, kuid nendele lisaks sisaldab standard kohustuslike osadena andmeturbe juhtimist (ISMS) ja riskihaldust. Sellisena peaks E-ITS olema ISKE-st laiem ja üldisem, kuid rakendamisel paindlikum, praktilisem ja lihtsam.
E-ITS peaks ISKE täielikult välja vahetama 2023. aasta jooksul.
E-ITS alusmaterjaliks on kasutatud Saksamaa Liitvabariigi keskse andmeturbestandardi IT-Grundschutz 2019. aasta versiooni. Eeldatavasti uuendatakse E-ITS tehnilisi nõudeid samuti IT-Grundschutz muudatuste baasilt.
Eesti infoturbestandardit haldab ja selle rakendamist kontrollib Riigi Infosüsteemi Ameti küberturvalisuse teenistus.
Standardi kirjeldus, dokumendid, õppematerjalid ja muu informatsioon on koondatud Eesti Infoturbe Standardi Portaali.
Kõrvetaguse mõis
Kõrvetaguse mõis (saksa keeles Körwentack) oli rüütlimõis Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.
Mõisa omanikud olid Tiesenhausenid, Möllerid.
Biokeemiline geneetika
Biokeemiline geneetika (inglise biochemical genetics) on geneetika haru, mis uurib geneetilise informatsiooni edasiandmist ja realiseerimist biokeemiliste meetoditega, kasutades uurimisobjektidena enamasti mikroorganisme.
Biokeemiline geneetika tekkis 1940ndate alguses.
Dmitri Kotjuh
Dmitri Kotjuh (sündinud 11. mail ‎1982) on Eesti fotograaf.
Ta kaitses 2012. aastal Tartu Ülikoolis bakalaureusetöö teemal "Ajakiri Raduga sõsarväljaande Vikerkaar taustal: sisu ja retseptsioon".
Ta on töötanud Võrumaa Teatajas ja Järva Teatajas.
Tema vend Igor Kotjuh on luuletaja ja tõlkija.
Uhtju saar
pisi|[[Uhtju saared|Uhtju saarte asukoht]] pisi|Uhtju saar [[Maa-ameti kaldaerofotol]] Uhtju saar (ka Põhja-Uhtju saar; saksa keeles Hoft) on saar Soome lahes. See jääb halduslikult Haljala valla Toolse küla territooriumile. Uhtju saar on üks Uhtju saartest. Uhtju saare pindala on 9,6 hektarit ja rannajoone pikkus 2,28 kilomeetrit.
Tjuka saar
Tjuka saar (ka Suur-Tjuka saar) on 39,9 hektari suurune saar Lääne-Eestis Lääne maakonnas Vormsi vallas Diby küla alal. Saare rannajoone pikkus on 3,6 kilomeetrit.
Uhtju saar
Saar asub Kundast 18 km põhja pool. Saarel kasvab rohttaimestikku, esineb üksikuid mände ja kibuvitsapõõsaid. 1988 tuvastati saarel algi esimene pesitsemine Eestis.
Tjuka saar
Saare koordinaadid on. Saar asub 300 meetrit Diby ninast põhja pool. Tjuka saarest umbes 1,3 km idas asub Väike-Tjuka saar.
Uhtju saar
Saarel asuvad Eesti idapoolseimad hallhülge- ja viigerhülgelesilad.
Tjuka saar
Saare suurim kõrgus on kuni 3 m üle merepinna. Saar on kivise pinnamoega, seal kasvab metsa.
Saar kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Uhtju saar
Saarel asub Uhtju tulepaak, kirderannikul on paadisild.
Astrid Asi
Astrid Asi (sündinud 16. veebruaril 1978 ) on Eesti jurist, kohtunik.
Uhtju saar
Saar kuulub Uhtju looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Astrid Asi
2005. aastal omandas ta õigusmagistri kraadi Akadeemias Nord. 2017 omandas It-õiguse magistrikraadi Tartu Ülikoolis.
Enne kohtunikuks nimetamist töötas Asi prokuröri abina riigiprokuratuuri järelevalve ja rahvusvahelise koostöö osakonnas ning seejärel mõne kuu süüdistusosakonnas, ringkonnaprokurörina Põhja ringkonnaprokuratuuri majandus- ja korruptsioonikuritegude osakonnas ning justiitsministeeriumis karistusõiguse ja menetluse talituse juhatajana.
27. jaanuaril 2012 nimetas Eesti president Toomas Hendrik Ilves Riigikohtu üldkogu ettepanekul Astrid Asi alates 1. märtsist 2012 esimese astme kohtunikuks. Ta asus tööle Viru Maakohtu Narva kohtumajja.
Jenny Kruse
Jenny Kruse on Teise maailmasõja ajal Taanis ehitatud ja alates 2011. aastast Eestis käigus olev 2-mastiline kahveltaglasega purjelaev (ketš).