cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sigulda komtuurkond
pisi|Vana-Liivimaa aastal 1534. Sigulda komtuurkond jäi alale nr 2 Sigulda komtuurkond oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Sigulda komtuur. Komtuurkonna linnus oli Sigulda ordulinnus.
Vigala külanõukogu
Vigala külanõukogu oli haldusüksus Eesti NSV-s aastail 1945–1990.
1945. aastal loodi Läänemaa Vigala valla territooriumile kaks külanõukogu: Vigala (Vana-Vigala ümbruses) ja Kivi-Vigala (lisaks Kivi-Vigala piirkonnale hõlmas ka Velise vallast Päärdu ümbruse.
Seoses Pärnu-Jaagupi rajooni likvideerimisega 1959. aastal arvati Vigala külanõukogu Märjamaa rajooni koosseisu.
1960. aastal Vigala ja Kivi-Vigala külanõukogud liideti Vigala külanõukoguks. Keskus oli Kivi-Vigala.
Viiesendine münt (1931)
5-sendine münt lasti käibele 1. aprillil 1931 ning see oli kasutuses kuni 25. märtsini 1941, mil Eestis jäi ainsaks seaduslikuks maksevahendiks Nõukogude rubla.
Vigala külanõukogu
1962. aastal likvideeriti Märjamaa rajoon ning Vigala külanõukogu arvati Rapla rajooni koosseisu.
Viiesendine münt (1931)
Kujundus
Mündi kujundus kinnitati Vabariigi Valitsuse otsusega nr. IV 11. märtsist 1931. Vasekarva münt kaalub 6 grammi, selle läbimõõt on 2,325 sentimeetrit ning selle serv on sile. Nagu ka teised sendi-mündid (va 1929. aasta 1-sendine) kujundas selle Georg Westenberg.
Vigala külanõukogu
Esimene kolhoos rajati Vigalas 1948. aastal. 1949. aastal oli majandeid kahe külanõukogu peale kokku 16. Nõukogude perioodi lõpus oli Vigala külanõukogus kaks kolhoosi: Vigala (keskasula Kivi-Vigala) ja "Vabadus" (keskasula Vana-Vigala). Kolhoosijäänukina tegutses "Vabaduse" osaühistu 1994. aastani ning Vigala osaühistu 1997. aastani. Ühistute asemele tekkisid mitmed eraettevõtted.
Viiesendine münt (1931)
Avers
Mündi esiküljel on sõnad "EESTI VABARIIK" ja nimiväärtus "5 senti".
Vigala külanõukogu
20. detsembril 1990 muudeti Vigala külanõukogu Vigala vallaks ning sai omavalitsusliku staatuse.
Viiesendine münt (1931)
Revers
Mündi tagaküljel on kolm lõvi ja vermimisaasta "1931".
Dobele komtuurkond
pisi|Vana-Liivimaa aastal 1534. Dobele komtuurkond on nr 19 Dobele komtuurkond oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Dobele komtuur. Komtuurkonna linnus oli Dobele ordulinnus.
Päärdu mõis
Pärast võõrandamist
1924. aastal kolis mõisa peahoonesse Päärdu kool. See õppeasutus tegutses seal 1972. aastani, mil kool liideti Kivi-Vigala Põhikooliga. Seejärel seisis mõis pikalt tühjana. Tänapäeval on mõisakompleks eravalduses.
Karjamõisad
Palase mõis (Pallas) ehk Pallaste mõis oli varem karjamõis, kuid 1770. aastate paiku sai sellest iseseisev mõis ja hiljem oli see poolmõis. Mõisnik Peter von Rennenkampffi järgi nime saanud Peetrimõisa (Peterhof) ehk Maanda karjamõis asus Rääskis. See tükeldati aastatel 1870–1874 ja jagati kaheks taluks.
Mõisa suurus
1566. aasta revisjoni andmetel oli Päärdu mõis kümne ja poole adramaa suurune valdus. 1774. aasta revisjoni järgi hinnati selle suuruseks 14,75 adramaad ja 1840. aastal 32 ruutkilomeetrit. 1910. aastaks oli mõisal maad umbes 1000 hektarit. XVIII sajandi alguses kuulusid Päärdu mõisale lisaks Kose (Päärdu) külale tänapäevase Rääski, Palase ja Kurevere küla alad.
Mõisa nimest
Saksakeelne nimi Kosch tuleneb Päärdu varasemast nimest Kose. Praegu eestikeelne variant pärineb XVII sajandi mõisaomaniku Berend Taube eesnimest.
Mõisa rahvastik
XVII sajandi lõpul elas mõisa alal umbkaudu 250 inimest. Pärast 1711. aasta katku oli alles vaid 42 inimest. Seejärel hakkas elanike arv uuesti kasvama.
Peahoone
Varasem häärber hävis põlengus 16. juunil 1546. Hilisem üldkompositsioonilt varaklassitsistlik, kuid baroksete detailidega kahekorruseline kelpkatusega peahoone valmis 1790. aastal mõisaomanik Jakob Gustav Edler von Rennenkampfi (1716−1791) ajal. 1905. aasta sündmustes jäi Päärdu erinevalt teistest ümbruskonna mõisatest puutumata, kuna levisid kuuldused, et härrastemajja tahetakse paigutada kool. Päärdu kool tegutses mõisas aastatel 1924 kuni 1972. 1980. aastatel hakati häärberit NJTK Kommunaari puhkebaasiks renoveerima, kuid taastamistööd katkesid. 1990. aastatel eravaldusse läinud mõisasüda on väljastpoolt olulises osas taastatud. Mõisa praegustest omanikest on avaldanud mitu artiklit ajaleht Eesti Ekspress.
Dünaburgi komtuurkond
pisi|Vana-Liivimaa aastal 1534. Dünaburgi komtuurkond on nr 17 Dünaburgi komtuurkond oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Dünaburgi komtuur. Komtuurkonna linnus oli Dünaburgi ordulinnus.
Tarvo Vridolin
Tarvo Vridolin (sündinud 26. novembril 1974) on eesti näitleja ja kujundusgraafik.
Ta on lõpetanud 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledži (teatrikateedri 1. lennus).
1996. aastast on töötanud Ugala teatris näitleja ja arvutigraafikuna, 2010. aastast on näitleja.
Nürnbergi protsess
Nürnbergi kohtuprotsessid toimusid Saksamaal Nürnbergi Justiitspalees (Justizpalast) aastail 1945–1949. Protsessidest on tuntuim peamiste sõjakurjategijate rahvusvaheline tribunal (IMT), kus süüdistati Saksamaa 24 tähtsaimat vangistatud riigimeest. See leidis aset 20. novembrist 1945 1. oktoobrini 1946.
Kohtuprotsessi eelnõu
2. jaanuaril 2006 avaldas Briti Sõjaministeerium Teise maailmasõja aegsed paberid, mis kinnitasid, et juba 1942. aasta detsembris alustati "ettevalmistusi" Saksa liidrite karistamiseks.
Kohtuprotsess
Protsessi legaliseerimiseks võeti 8. augustil 1945 vastu Rahvusvahelise Sõjatribunali Harta, kus oli kirjas, et teljeriikide sõjakriminaale tuleb karistada. Hartas oli välja valitud 200 Saksa riigi-, majandus- ja sõjandustegelast, kellest 24 üle mõisteti kohut Nürnbergis. Umbes 1600 kurjategija üle mõisteti kohut tavaliste kohtuseaduste kohaselt.
Koht
Protsesside läbiviimise koht ei valitud juhuslikult. Nõukogude Liit tahtis näiteks protsesse läbi viia Berliinis, kuid teiste liitlasriikide survel peeti need Nürnbergis. Tähtsamad põhjused:
Kohtuprotsessi läbiviijad
Neli riiki (Ameerika Ühendriigid, Nõukogude Liit, Suurbritannia, Prantsusmaa) panid välja igaüks ühe kohtuniku ja asekohtuniku, samuti pani iga riik välja ühe süüdistaja. Riikide kohtunikud:
Protsessi peasüüdistajad olid Robert H. Jackson USA, sir Hartley Shawcross Suurbritannia, Roman Rudenko Nõukogude Liidu ja François de Menthon ning hiljem Auguste Champetier de Ribes Prantsusmaa poolelt. Lisaks oli neil kõigil ka teisi vähem tähtsaid abistajaid.
Protsess algas Rahvusvaheline Sõjatribunal avati 18. oktoobril 1945 Berliini Ülemkohtus. Süüdistati 24 sõjakurjategijat ning kuut kriminaalset organisatsiooni. Need olid Reichi valitsuskabinet, natsipartei juhtkond, organisatsioonid SS/SD, Gestapo, organisatsioon SA ja Hitleri peastaap. Süüdistatavaid süüdistati 4 punktis:
"I" süüdistus     "G" = süüdistus ning leitud, et on süüdi      "º" süüdistus puudub
Kohtuotsuse kokkuvõte
24 süüdistatavast 2 surid enne kohtuprotsessi lõppu, 12-le määrati poomissurm, 7-le vanglakaristus 10 aastast kuni eluaegseni ning 3 mõisteti õigeks. NSV Liidu esindaja ei nõustunud kolme õigeksmõistva otsuse ja Rudolf Hessile määratud karistusega.
Filmid
Nürnbergi kohtuprotsessist on loodud ka mitmeid dokumentaal- ja mängufilme. Nimekamad neist on Yves Simoneau’ lavastatud 2000. aasta telefilm "Nuremberg" ("Nürnberg"), mis oli nomineeritud viiele Emmyle (võites neist kaks) ja kolmele Kuldgloobusele, ning 1961. aasta film "Judgment at Nuremberg" ("Nürnbergi kohtuotsus"), mis muu hulgas võitis 2 Oscarit.
Lauri Pihlap
Lauri Pihlap (varem tuntud artistinime Lowry all; sündinud 9. märtsil 1982 Tallinnas) on eesti poplaulja.
1998–2007: "Kaks takti ette" 1998–1999, 2XL ja Soul Militia
Laulma ja musitseerima hakkas Lauri varakult. 16-aastaselt osales ta lauluvõistlusel "Kaks takti ette" (1998/1999. hooajal), kus pääses finaalis kümne parema hulka. Pärast seda võistlust hakkasid kiirelt tulema uued salvestused, projektid ja rollid muusikalides.
2000. aastal liitus Lauri Pihlap ansambliga Soul Militia, mis on seni Eesti ainus modernset R&B muusikat viljelev ansambel. Bänd (algselt tuntud nimega 2XL) alustas duetina juba aastal 1997. 2000. aastaks laienes ansambel kvartetiks, kuhu kuulusid Indrek Soom, Sergei "Semy" Morgun, Kaido Põldma ja Lauri "Lowry" Pihlap. 2001. aastal osalesid nad Tanel Padari ja Dave Bentoni taustaansamblina Eurovisioonil Kopenhaagenis, kus saavutati esimene koht looga "Everybody".
Soul Militia on välja andnud kaks stuudioalbumit: "On The Rise" (2002) ja "Silence Before The Storm" (2004, triona – bändist lahkus enne albumi ilmumist Indrek Soom). Aastatel 2002–2007 anti välja 9 singlit. Pihlapi kirjutatud või tema osalusega kirjutatud singlid on "Mind Made Up" (2002), "Hey Mami" (2003), "Tõmbab käima" (2004), "Never Go Away" (2005) ja "My Face" (2007).
2007: "Breathe"
2007. aasta kevadel alustas Lauri Pihlap soolokarjääri artistinime Lowry all (nime sai ta Soul Militia bändikaaslastega naljaviskamise käigus aastal 2001). Debüütsingel "Breathe" ilmus juulis ja vallutas kiiresti Eesti muusika edetabelid. Lugu on Lowry enda kirjutatud, selle produtsendid on Jay Low (Johannes Lõhmus), Lowry ja Heiti Mangmann (aka Supüer).
2007–2010, "Split Personality"
2007. aasta juulis algas Lowryl koos isa Priit Pihlapiga suveturnee "Hingepeegel", kus esitati mõlema muusiku soolomaterjali.
Augustis alustas Lowry oma debüütalbumi salvestamist ning septembris astus üles oma uue live-bändiga koosseisus Holger Marjamaa (klahvpillid), Mairo Marjamaa (saksofon, klahvpillid), Tõnis Kivisild (bass) ja Reigo Ahven (löökriistad).
Novembris ilmus teine singel "Come Back", mille autor on Lowry ja mis on produtseeritud koos Jay Low'ga.
14. detsembril ilmus debüütalbum "Split Personality", mille kõik 13 lugu pärinevad artisti enda sulest. Albumi kaasautorid/produtsendid on One Shot, Jay Low, Heiti Mangmann, Semy Morgun ja Priit Pihlap.
16. märtsil 2008 esines Tallinnas oma "Good Girl Gone Bad" turnee raames USA R&B lauljatar Rihanna. Saku Suurhallis toimunud kontserdi soojendusesinejaks valiti Lowry, kes astus tuhandete inimeste ette koos DJ MVP ja tantsutrupiga Semiir. Lowry esitas oma debüütalbumi palu ja tema ülesastumine võeti vastu väga soojalt.
Aprillis ilmus Lowry kolmas singel "A Better Day". Mürtsuva biidiga klubilugu sai üsna kiirelt raadiohitiks.
Järgmiste kuude jooksul andis Lowry kontserte koos DJ MVP ja ka oma bändiga, promodes uut singlit ja plaadimaterjali.
2008. aasta hilissügisel kuulutati välja lauluvõistlus Eesti Laul 2009. 11. detsembril kogunes raadiomajas 11-liikmeline žürii, et kuulata ja hinnata konkursile esitatud 110 laulu, mille seas oli ka Lowry uus singel "You Ain't What I Need". Pala pääses finaalvooru 10 parima loo hulka. 7. märtsil toimus lauluvõistluse finaalvoor, kus Lowry pala lõpetas konkursi neljanda kohaga.
13. veebruaril avalikustati ka loo "You Ain't What I Need" muusikavideo. Märtsi seisuga oli "You Ain't What I Need" Lowry soolokarjääri edukaim singel, jõudes esikümne hulka edetabelites Eesti Top 40 ja Zen MTV Balti Top 20.
Lowry järgmine singel, "Nädalalõpp", ilmus 2009. aasta juunis. Loo autor on Lowry ning produtsendid Lowry ja Jay Low.
2010–2014
2010. aasta jaanuaris anti välja singel "Let's Change". Lowry kirjutatud lugu sai kahasse produtseeritud Kaido Põldmaga. Loole tehti muusikavideo, mis oli Lowry kolmas. Sama aasta juulis ilmus uus singel "Just nii nagu peab". Kaheksanda soolosingli kirjutas Lowry ja produtseeris taas koos hea sõbra ja Soul Militia kolleegi Kaido Põldmaga. Loo salvestamisel olid abiks Priit Pihlap (trummid ja akustiline kitarr) ja James Werts (bass). Lowry andis teada, et tema teine kauamängiv pealkirjaga "LP" ilmub 2010. aasta sügisel.
Novembris jõudis Lowry oma kümnenda soolosinglini. 25. novembril välja antud albumilt "Gunnar Graps – tribuut" ilmus Lowry uusversioon Gunnar Grapsi lööklaulust "Tühjad pihud". Palast sai 2012. aasta alguseks Lowry soolokarjääri edukaim singel, jõudes kõikide vabariigi raadiojaamade edetabelite tippu. 2012. aasta märtsis ilmus Lowry 11. singel "Ütle nüüd".
Lauri Pihlapi 12. singel "Lootus" ilmus jaanuaris 2014. Pala valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2014 poolfinalistide hulka.
2015 – teine sooloalbum "LP"
Esimesed sammud teise sooloplaadi loomise suunas astus Pihlap juba 2009. aastal. Plaan oli kindel ja tahtmine suur, kuid järgneva paari aasta jooksul ei läinud miski plaanipäraselt. Albumi salvestamine jäi pooleli ning 2010. aasta hilissügisel kolis Pihlap Taisse, kus elas 3 kuud ja töötas ansambli Foreign Exchange lauljana. Ansambli koosseisu kuulusid muusikud Rootsist ja USA-st.
2011. aasta kevadel Eestisse naastes jätkas Pihlap tööd sooloalbumi kallal ja salvestas ühtlasi Gunnar Grapsi tribuutalbumi tarvis pala "Tühjad pihud". Sügisel otsustas ansambel Soul Militia pärast ligi 5-aastast pausi taas kokku tulla ja uut materjali salvestada. Lauri Pihlapi kirjutatud pala "The Future Is Now" valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2012 poolfinalistide hulka ning bänd astus pärast pikka pausi taas lavalaudadele.
2012. aasta märtsis 30-aastaseks saanud Lauri Pihlap tähistas sünnipäeva uue soolosingliga "Ütle nüüd", millele tehti ka video. Maikuus ilmus ka Soul Militia järgmine singel "Gotta Do It". Suvel töötas ansambel stuudios ja plaanis oli kuue palaga EP. Ajakavade mitteklappimise tõttu jäi projekt aga paraku pooleli ja jätkati soolomaterjali salvestamist.
Suvel tegi Pihlap koostööd räpilegend Cool D-ga. Ühine suvelugu kandis pealkirja "Lihtsalt chill". Lauri Pihlapi järgmine soolosingel "Lootus" valiti lauluvõistluse Eesti Laul 2014 poolfinalistide hulka ning täispikk plaat pidi järgnema sama aasta kevadel. Paraku lükkus ilmumiskuupäev taas edasi. 2015. aasta algus tõi aga selguse ning lõpuks sai paika konkreetne ajakava: aprillis ilmub plaadi avasingel "Tugevam" ja 7. mail album "LP".
Lauri Pihlapi kirjutatud ja Semy Morguniga koos produtseeritud "Tugevam" jõudis avalikkuse ette 9. aprillil ning võeti nii mõneski raadiojaamas hästi vastu. Albumi "LP" esitluskontsert toimus 7. mail lokaalis Kivi Paber Käärid, kus Pihlap astus lavalaudadele oma kauaaegse sõbra DJ MVP-ga. Kitarril saatis Lauri Pihlapit Priit Jääger ja trummide taga oli Karl-Juhan Laanesaar.
Plaadi järgmine singel "Aitab küll" ilmus 9. juunil. Kaks nädalat hiljem avaldas Pihlap kaveri Michael Jacksoni palast "Who Is It". Lugu salvestati Jacksoni kuuendaks surma-aastapäevaks. Suvel sõlmis Lauri Pihlap kokkuleppe koostööks räpitandemiga Claim x Roki. Artistide ühine singel (Claim x Roki albumi nimilugu) "Tahan unistada" ilmus augusti alguses. Laulu muusikavideo püsis nädalaid Eesti Top 7 videote edetabeli liidripositsioonil.
Pihlapi järgmine singel "Looking Through a Glass Wall" ilmus 2015. aasta oktoobris. Palale tehti ka muusikavideo. Albumi "LP" viimane singel "I Ain't Sellin'" ilmus 2016. aasta veebruaris. Pool aastat hiljem andis Pihlap välja singli "Let's Start the Show", mille kaasprodutsendiks on Semy Morgun. Kaido Põldmaga kahasse kirjutatud ning Morguniga produtseeritud "Meie öö (Meie laul)" avalikustati 2017. aasta 1. juunil.
Lauri Pihlapi kolmas stuudioalbum pidi algsete plaanide järgi ilmavalgust nägema 2019. aasta sügisel. Esimene singel "93" ilmus 7. juunil.
Ploiești
Ploiești on linn Rumeenias, Prahova maakonna keskus. Asub Karpaatide lõunajalamil, 60 km Bukarestist põhja pool.
Ploiești linn asutati 1596. aastal. 17. sajandil muutus linn kaubanduse ja käsitöö keskuseks. 1870 kuulutati linnas välja Ploiești Vabariik, mille monarhia kiiresti likvideeris. Kahe maailmasõja vahel muutus linn naftatööstuse keskuseks. 1940 sai linn kannatada maavärina läbi. 1943. aastal pommitasid linna USA lennukid.
Tänapäeval on Ploiești nafta- ja tekstiilitööstuse keskus. Linnas on suur väetisetehas.
Linnas tegutses jalgpalliklubi Ploiești Astra.
Järje Hoidja
Järje Hoidja on lastekirjanduse auhind. Sellega tunnustatakse eelneval aastal ilmunud ja Tallinna Keskraamatukogus möödunud aastal enim loetud Eesti laste- või noorteraamatu autorit. Järje Hoidja auhinnaga tänatakse kirjanikku kui järjepidevuse hoidjat lastele ja noortele väärt lugemisvara pakkumisel. Auhind määratakse alates 2005. aastast igal aastal 2. aprillil tähistatava rahvusvahelise lasteraamatupäeva puhul.
Dünamünde komtuurkond
pisi|Vana-Liivimaa aastal 1534. Dünamünde komtuurkond paiknes Riia lähedasel alal Dünamünde komtuurkond oli Liivi ordu valitsusüksus (komtuurkond). Komtuurkonda juhtis Dünamünde komtuur. Komtuurkonna linnus oli Dünamünde ordulinnus.
Rein Ratas
Rein Ratas (9. mai 1938 Häädemeeste – 18. aprill 2022) oli Eesti bioloog ja poliitik.
Haridus
Rein Ratas lõpetas 1957. aastal Pärnu Töölisnoorte Keskkooli ja 1964. aaslt Üleliidulise Kaugõppe Metsatehnilise Instituudi metsamajanduse erialal. Ta sai bioloogiakandidaadi kraadi 1980. aastal.
Töökäik ja tegevus ühingutes
Rein Ratas töötas aastatel 1956–1957 Pärnu Vetelpääste Jaamas motoristina, 1959. aastal Eesti Tööstusprojektis geodeedina, aastatel 1959–1965 Tallinna Vineeri- ja Mööblivabrikus töölise, meistri, tehnoloogi, tsehhijuhataja asetäitja ja tsehhijuhatajana, aastatel 1965–1966 Tallinna Rohelise Vööndi Metsamajandis metsaülemana, aastatel 1966–1990 Tallinna Botaanikaaias aspirandi, inseneri, nooremteaduri, vanemteaduri ja teadusala asedirektorina.
Ta oli aastatel 1990–1992 Tallinna Linnavalitsuse linnanõunik, aastatel 1992–1999 Keskkonnaministeeriumi kantsler, aastatel 1999–2006 AS Tallmaci keskkonnateenistuse juht ja arendusdirektor ning aastatel 1999–2003 Eesti Maaülikooli professor ja aastatel 2003–2007 peaekspert.
Rein Ratas oli Tallinna Botaanikaaia teadusnõukogu liige, Eesti Geograafia Seltsi juhatuse liige, Eesti Looduskaitse Seltsi juhatuse liige, Eesti Piibliseltsi liige, Tallinna Linnavolikogu keskkonnakomisjoni liige, Nõmme halduskogu liige, Nõmme halduskogu linnamajanduse ja keskkonnakomisjoni esimees ning AS Tallinna Vesi nõukogu liige.
Poliitiline tegevus
pisi|Rein Ratas 1995. aastal Eesti Loodusmuuseumis Rein Ratas oli Eesti Kongressi liige ja XI Riigikogu liige (2007–2011). Ta kuulus alates 1999. aastast Eesti Keskerakonda.
Ta oli mitmel korral Tallinna linnavolikogu liige (1989–1990, 2004–2007, 2013–2015) ja juhtis linnavolikogu keskkonnakomisjoni.
Ta kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 3, sai 3449 häält ja osutus valituks ringkonnamandaadiga. XIII Riigikogu vanima liikmena luges ta Riigikogu uue koosseisu avaistungil 30. märtsil 2015 ette Riigikogu liikme ametivande teksti. 4. detsembril 2016 otsustas Riigikogu juhatus peatada Rein Ratase volitused tema ajutise töövõimetuse tõttu alates 5. detsembrist. Asendusliikmeks määrati kuni 4. märtsini 2017 Arvo Sarapuu. Rein Ratas on kõige vanem inimene, kes on Riigikogu liige olnud, olles 13. septembril 2018. aastal Riigikogu liikme kohalt tagasi astudes 80 aastat ja 127 päeva vana.
Isiklikku
Rein Ratase abikaasa on Urve Ratas ja nende poeg on Jüri Ratas.
Astronoomia ajalugu
pisi|[[Nebra lähedalt Saksamaalt leitud pronksketas päikese, kuu ja tähtede kujutistega, 1600 eKr]] Astronoomia ajalugu hõlmab ajaliselt inimkonna kogu kultuuriloo. Astronoomia on algselt kujutanud endast teadmisi tähistaevast ja selle tsüklitest, arenenud klassikaliseks geomeetriliseks astronoomiaks, mille vanimad valdkonnad on positsiooniastronoomia ja efemeriidide arvutamine, ning lõpuks astrofüüsikaks, mis püüab taevakehi endid füüsikaliselt tundma õppida.
Vanaaeg
Varajases astronoomias vaadeldi ja ennustati nähtavate taevakehade, eriti tähtede ja planeetide liikumist. Hakati koostama horoskoope.
Vanaaja astronoomid eristasid tähti ja planeete, sest tähtede suhteline asend püsis sajandeid muutumatuna, seevastu planeetide suhteline asend muutus võrdlemisi lühikese aja jooksul märgatavalt. Planeetide hulka arvati ka Päike ja Kuu.
Algselt samastati taevakehi jumalate ja vaimudega. Taevakehi ja nende liikumist seostati näiteks vihma, põua, aastaaegade ja loodetega. Arvatakse, et esimesed "kutselised" astronoomid olid preestrid, kes pidasid taevast jumalikuks, mistõttu astronoomia ongi vanaajast peale seotud astroloogiaga. Arvatakse, et vanaaja astronoomilise otstarbega ehitistel (näiteks Stonehenge) olid ühtlasi kultuslikud funktsioonid.
Esiaeg
Tähistaevaga seotud leiud ja kujutised võivad tagasi ulatuda paleoliitikumi (nende tõlgendus on vaieldav). Selles suhtes on kõige tuntumad Lascaux' koopa seinamaalingud, millel võib-olla on kujutatud Plejaadid ja sodiaak, ja Prantsusmaalt Abri Blanchardi lähedalt Alexander Marshacki leitud kotka tiivaluu punktmarkeeringutega, mille arvu ja asetust on seostatud Kuu faasidega. Arheoloogiliste tõendite nappus ei pruugi tähendada, et taevavaatlused ei etendanud paleoliitikumi inimeste elus mingit rolli. Igatahes on tänapäeva küttide-korilaste, näiteks Austraalia aborigeenide elus taevavaatlustel oma koht. Lõuna-Aafrika kultuurides oli samuti astronoomilise sümboolikaga tseremooniaid lõikuse alguse puhuks, need aga ei peegelduks arheoloogilistes leidudes.
Neoliitikumi leiud näitavad hoopis teistsugust pilti, sest taeva ja kalendri tundmine on põllumajandusel põhinevatele kultuuridele elutähtis. Taevatsüklite õiget ennustamist võimaldavad sümbolilised tõlgendused. Nõnda saab olulisi iga-aastasi sündmusi prognoosida, mis võimaldab planeerimist. Taevanähtuste ja nende põhjuste religioosne tõlgendamine tõi kaasa astraalkultused, millest sai alguse nii astronoomia kui ka astroloogia. Paljud tolleaegsed hauad on orienteeritud ilmakaarte järgi. Kalendriga seotud arheoloogiliste leidude seas on Lõuna-Saksamaalt ja Prantsusmaalt leitud kuldkübarad, mida peetakse päikesekultuse preestrite sakraalseteks peakateteks, ja Kesk-Euroopast Nebra taevaketas. Kõige muljetavaldavam esiaegne kultusepaik Euroopas on Stonehenge. Stonehenge'is praktiseeritud kultuste kohta pole midagi teada, aga ehitise geograafiline orientatsioon on ilmselt astronoomilise iseloomuga. Sama võib öelda kogu maailma kultusehoonete kohta kõigil ajastutel.
Vanakreeka astronoomia eelkäijad
Ka Põhja-Aafrika ja Lähis-Ida muistsetes kõrgkultuurides olid taevavaatlused seotud mütoloogia ja religiooniga.
Erinevalt näiteks Babülooniast huvitas astronoomia ja ka astroloogia muinasegiptlasi võrdlemisi vähe, kui mitte arvestada huvi päikesetsüklite vastu.
Egiptus
Muinasegiptlased jaotasid taeva analoogiliselt oma 36 kümnepäevase nädalaga 36 võrdse otsetõusuga dekaaniks, nii et iga dekaani tähed tõusid ja loojusid 40 minutit pärast eelmise dekaani omi. Keskmiselt 18 öisest dekaanist kasutati öiseks ajamõõtmiseks iga kord umbes 12 dekaani, kusjuures esimese ja viimase dekaani pikkust kohandati aastaajale.
Erinevalt dekaanidest tähtkujud erilist osa ei etendanud. Universumi kataloog (umbes 1100 eKr) mainib ainult viit tähtkuju, umbes 500 aastat varasemal dekaanide tabelil Senenmuti hauas mingeid tähtkujusid näha ei ole. Üksikud tähtkujud, nagu neid on kujutatud näiteks Seti I hauas (umbes 1280 eKr), ei ole võrreldavad praeguste tähtkujudega, mis ei pärine Vana-Egiptuse omadest.
Astronoomilisi printsiipe võib täheldada ka sakraalehitiste, eriti Egiptuse püramiidide orientatsioonis. Pole aga teada, milliseid meetodeid sealjuures kasutati; selle kohta on erinevaid oletusi.
Vanaegiptuse kalendris etendab erilist osa Siirius, mille heliaakilist tõusu seostati iga-aastase Niiluse üleujutusega. Et vanaegiptuse aasta pikkus oli täpselt 365 ööpäeva, siis Niiluse üleujutuse daatum pikkamisi muutus ning Siiriuse heliaakiline tõus langes vanaegiptuse kalendri samale päevale umbes 1460 päeva tagant. Vanaegiptuse religiooni ajalugu näitab, et preestrid valvasid oma astronoomilisi teadmisi ja veel umbes 150 eKr tühistasid nad kalendrireformi, millega aasta pikkuseks määrati 365,25 ööpäeva: preestrid tahtsid säilitada oma tõlgendusvõimu kalendriasjades.
Mesopotaamia
Kuigi sodiaagi jaotamine 360 kraadiks pärineb tõenäoliselt vanaegiptuse dekaanidest, pärandasid selle koos ulatuslike muude astronoomiaalaste teadmistega Vana-Kreekale babüloonlased.
Astronoomia Vana-Kreekas ja Vana-Roomas
pisi|[[Ptolemaiose geotsentrilise maailmasüsteemi kunstiline esitus]] Vanakreeka astronoomia areng on aimatav juba varajastes kirjutistes. Nii Homeros kui ka Hesiodos kirjeldasid astronoomilisi nähtusi, kuigi nende sügavamat mõistmist neist kirjeldustest ei ilmne. Nii on mõlemal Ehatäht ja Koidutäht erinevad taevakehad (tegelikult on mõlemad Veenus; babüloonlased teadsid seda ning nimetasid Veenust Ištariks). Homeros kirjeldas osalt juba praegusi sodiaagimärke.
Looduse mõistmises jõudsid kaugemale Sokratese-eelsed filosoofid 6.–5. sajandil eKr. Muuhulgas töötasid nad välja üha täpsemaid ajamõõtmismeetodeid, näiteks päikesekelli, mille tööpõhimõtte nad tõenäoliselt võtsid üle babüloonlastelt. Thales Mileetosest ennustas 585 eKr päikesevarjutust ning tegi legendi järgi sellega lõpu ühele sõjale. Nii võib teda pidada esimeseks euroopa astronoomiks.
Thalese kaasaegne ja õpilane Anaximandros postuleeris geotsentrilise maailmasüsteemi, kirjeldades esimesena taevast sfäärina, mille keskmes on Maa. Varasemad kultuurid pidasid taevast poolsfääriks maaketta kohal ega puudutanud väljaspool müüte küsimust, kus asuvad tähed loojumise ja tõusu vahel. Anaximandros ei pidanud siiski veel Maad keraks.
Klassikalise ajajärgu kreeka kultuur oli esimene, mis tegeles astronoomiaga ilma astraalkultusliku või astroloogilise tagapõhjata. Veel tänapäeval on kuulus Maa läbimõõdu ja ümbermõõdu hämmastavalt täpne mõõtmine Eratosthenese poolt 220 eKr. Ta põhjendas erinevad päikesevarju pikkused Aleksandrias ja Syenes samal päeval kellaajal, mil Päike on täpselt seniidis, erinevate laiuskraadidega keral. Vähem tuntud on Samose Aristarchose katse mõõta Päikese kauguse ja Kuu kauguse suhet. Ebapiisava mõõtmistäpsuse tõttu see ebaõnnestus (tulemus on 20 korda tegelikust väiksem), kuid metoodiliselt oli see korrektne.
Vanakreeka astronoomid arutasid küll juba heliotsentrilist maailmasüsteemi, mille kohaselt ei ole paigalseisvaks keskmeks mitte Maa, vaid Päike, kuid geotsentriline maailmasüsteem jäi üldtunnustatuks. Religioossetel motiividel rünnati kujutlusi, et Päike võib olla kosmose keskpunkt, ning sooviti nende pooldaja Samose Aristarchose kohtu alla andmist. Aristarchos pääses siiski karistuseta.
Hipparchos Nikaiast ja teised töötasid välja astronoomilised instrumendid, mis jäid kasutusele pikksilma leiutamiseni kaks tuhat aastat hiljem, nagu näiteks armillaarsfääri. Hipparchos mõõtis ka esimesena pretsessiooni ja koostas esimese tähekataloogi.
Ptolemaiose teos "Almagest" (150 pKr) oli antiikastronoomia kulminatsioon ja lõpetus. Seal esitas ta nn Ptolemaiose maailmasüsteemi. Raamatust sai astronoomia standardteos, mille tähekataloogile viitasid astronoomid renessansiajani välja.
Keskaja astronoomia
pisi|[[Kefeuse tähtkuju 9. sajandist (Leideni "Arateast"]] Keskajal säilisid õppeainete kaanonina seitse vaba kunsti, milles astronoomia on kvadriiviumi osa. Praktikas aga õpetati varakeskaja kloostrikoolides enamasti ainult ladinakeelset triiviumi, ja sedagi sageli ainult osaliselt. Karl Suure reformipoliitika käigus hakati jälle rohkem rõhku panema astronoomia õpetamisele, muuhulgas selleks, et vaimulikud oskaksid paremini arvutada ülestõusmispüha kuupäeva. Neil reformid ei olnud pikas perspektiivis siiski edukad, nii et astronoomia jäi küll ideaalhariduse, kuid mitte tegeliku hariduse osaks.
Karolingide aega jäävad ka Aratose astronoomiliste õpetusluuletuste ärakirjad, näiteks luksuslikult illustreeritud Leideni "Aratea", mille oletatavasti tellis Ludwig Vaga õukond ning mille tõenäoliselt koostas Lotringis Astronomus, kelle isik pole kindlalt teada, kuid kellelt on teada ka teisi teoseid. Aratos ja Hyginus Mythographuselt pärinevad tähtkujude kirjeldused teoses "Poeticon Astronomicon" olid laialt levinud standardteosed hiliskeskaja lõpuni. Klassikaliste tähtkujumüütide tundmine sai suurelt jaolt alguse nendest teostest. Illustratsioonid on küll kunstiliselt kõrgel tasemel, kuid tähtede asendil nendel ei ole tegeliku tähistaevaga suurt midagi ühist, sest need on klapitatud figuuridega. Võrdlemisi väheseid muid antiikaja astronoomia säilinud teoseid kloostrites esialgu ainult kopeeriti, skolastika algusest 11. sajandil neid üha enam ka kommenteeriti. Nende kinnitamine, täiendamine või kummutamine oma vaatluste põhjal ei vastanud aga varakeskaegsele arusaamale teadusest.
Kultuurivahetuses islamimaadega, eriti pärast ristisõdijate riikide rajamist 12. sajandil ja Hispaania rekonkista käigus, jõudsid Aristotelese ja Ptolemaiose teosed araabia tõlkijate vahendusel läände tagasi. Alles Bütsantsi emigrandid tõid need pärast Konstantinoopoli vallutamist osmani türklaste poolt lõpuks kreekakeelsetena Kesk-Euroopasse.
Ka kõrgkeskajal olid fookuses pigem filosoofilis-teoloogilised kosmoloogiaalased arutlused kui konkreetselt vaadeldud taevasündmused. Põhjalikult arutati erinevaid taevasfääride mudeleid, mis leidusid näiteks Aristotelese ja Ptolemaiose taasavastatud teostes. Kõne all oli näiteks sfääride arv ja küsimus sellest, kas kord ööpäevas teeb täispöörde kinnistähtede sfäär või Maa. Selle kosmoloogia alustes aga ei kaheldud.
14. sajandil näitas Nicole d'Oresme, et Aristotelese esitatud argumendid Maa liikumise vastu pole veenvad, ning esitas lihtsuseargumendi selle kasuks, et liigub Maa, mitte taevas.
Hiliskeskajal, mil haridus kandus kloostritest üha enam ülikoolidesse, hakati tundma suuremat huvi teaduse, sealhulgas astronoomia vastu. Inkunaablite ajastul trükiti muuhulgas ka astronoomiaalaseid teoseid. Mõlema ülalmainitud antiikaegse teose kõrval anti välja näiteks saksa astronoomi Regiomontanuse astronoomiraamatuid, sealhulgas "Calendarium", mida võib tolle aja mõõtkavas pidada bestselleriks. Regiomontanus ei uskunud enam traditsiooni ja vanade kirjutiste absoluutsesse kehtivusse. Tema arvates pidid oma vaatlused ja võrdlus antiikteaduse tulemustega aitama astronoomiat uuendada. Sellise hoiakuga oli ta Nicolaus Cusanuse kõrval Koperniku maailmasüsteemi oluline teerajaja.
Nicolaus Cusanus esitas mõnes oma teoses oletuse, et Maa tiirleb ümber Päikese ning iga täht on kauge päike. Ta ei esitanud siiski teaduslikult verifitseeritavat universumiteooriat.
Islami astronoomia
9. sajandi pärsia astronoom al-Farghānī (Alfraganus) kirjutas pikalt taevakehade liikumisest. 12. sajandil tõlgiti tema teos ladina keelde.
10. sajandi lõpus rajas astronoom al-Khujandī Teherani lähedale hiigelobservatooriumi. Al-Khujandī vaatles Päikese meridiaanist läbiminekuid, mis võimaldas tal välja arvutada ekliptika kalde.
Traagilisel kombel jäid suurte islami astronoomide paljud saavutused lõppkokkuvõttes episoodilisteks. See puudutab näiteks Ulugbeki poolt 15. sajandi alguses rajatud Samarqandi observatooriumi. See oli oma aja parim observatoorium, kuid põlvkond hiljem lasksid Ulugbeki järeltulijad sellel laguneda. Teiste islami observatooriumide saatus oli sarnane. Ainult 1264. aastal Nasir al-Din Tusi rajatud Maragha observatoorium elas oma rajajast nelikümmend aastat kauem, enne kui see ajavahemikus 1304–1316 suleti. Kuigi islami astronoomid märkasid antiikaja teooriate vigu ja parandasid neid, seisneb nende saavutus, mis on tänapäeva seisukohast tähtis, siiski antiikaja loodusteaduse säilitamises, tõlkimises ja osalises edasiarendamises, milleks Euroopa kultuur varakeskajal ei olnud võimeline. Pärast islami õitseaja lõppu 15. sajandil ei suutnud islami astronoomia Euroopa astronoomiat enam mõjutada. Renessansiajal jõuti Euroopas islami astronoomiale järele ja viimane jäi unustusse.
Astronoomia teistes kultuurkondades
Islami astronoomia saavutas umbes samasuguse taseme nagu astronoomia mitmes teises kultuurkonnas, kus samuti ei tuntud teleskoope. Eriti mainimisväärsed on india, hiina ja Kolumbuse-eelne ameerika astronoomia. Kõigis neis kultuurides koguti sajandite pikku vaatlusandmeid, mille abil sai ennustada taevakehadega seotud perioodilisi nähtusi.
India astronoomia
Vedades on astronoomilisi viiteid, mis on olulised kronoloogia seisukohast. On mainitud aasta algust ja kevadist pööripäeva Orioni tähtkujus. See vastab ajale umbes 4500 eKr. Induse kultuuri mälestised osutavad sellele, et tol ajal võidi teha astronoomilisi vaatlusi.
Vedade astronoomia on esitatud raskesti arusaadavas värsivormis. Üldiselt sarnaneb vedade astronoomia väga Babüloonia omaga, mistõttu on oletatud, et üks on teisele eeskujuks olnud. Eeskujuks on ühed astronoomiaajaloolased pidanud vedade astronoomiat, teised Babüloonia astronoomiat, kolmandad on oletanud sõltumatut arengut. Mõned ühisjoontest, näiteks sodiaagi jaotus 360 kraadiks ja 12 tähtkujuks, võib olla tuletatud otse loodusest. Nimelt ümardatakse aasta 360 ööpäevaks, kuid aga loendatakse samamoodi nagu praegu. Päeval on olenevalt aastaajast erinev pikkus (9,6–14,4-tunnised muhurtad), planeetide orbiidid kulgevad Päikese ja Põhjanaela vahel. Mainimist väärib hämmastav vastavus kristlusega või Teilhard de Chardini õpetusega: Jumal on maailma armastav vaim, kelle poeg valvab universumi arengu üle.
India linnades 3. aastatuhandest eKr on leitud astronoomial põhinevaid tulealtareid. Nende konstruktsiooni kirjeldavad tekstid on tagasihoidlikult dateeritud 1. aastatuhandesse eKr, kuid paistab, et nende sisu on palju vanem.
Alates ajast 1000 eKr tekkis detailne kosmoloogia jumalike loodusjõududega (taevas, maa, päike (mida peeti hõõguvaks kiviks), kuu, tuli ja kaheksa ilmakaart. Maailm sai alguse pühast munast, mille koortest said alg-Maa, tähistaevas ja õhk selle vahel.
Jadžnjavalkja (arvatavasti 1800 eKr) kirjeldas Šatapathabraahmanas Päikese ja Kuu liikumist ning pakkus välja 95-aastase tsükli Päikese ja Kuu liikumise sünkroonimiseks.
Umbes 500 pKr esitas Ārjabhata matemaatilise süsteemi, mille kohaselt Maa pöörleb ümber oma telje, ning käsitles planeetide liikumist Päikese suhtes. Samuti andis ta küllaltki täpse hinnangu Maa ümbermõõdule ja läbimõõdule ning avastas esimesena kuu- ja päikesevarjutuse põhjuse. Planeetide orbiitide raadiust mõõtis ta Maa orbiitide raadiusega, võrreldes sisuliselt planeetide tiirlemisperioode. Samuti avastas ta esimesena, et planeetide orbiidid on ellipsikujulised. Selleltsamalt Ārjabhatalt pärineb ka nulli mõiste.
Tuntud on ka 30-meetrise päikesekellaga Jaipuri tähetorn, mida kasutati 800. aasta paiku.
Hiina astronoomia
Ka Hiina keisririigis pidid astronoomid hoolitsema kalendri eest, samuti riikliku astroloogia eest. Planeedid olid küll vähem tähtsad kui näiteks Ameerika vanades kõrgkultuurides, kuid juba umbes 2000 eKr tunti kuu-päikeseaastat, millele iga 19 aasta tagant lisati Kuu sõlmede tõttu liigkuu (vt ka Sarose tsükkel). Eksisteeris teaduslik ametkond, mille algus on teadmata, kuid mis ulatub kindlasti tagasi kristliku ajaarvamise eelsesse aega. See ametkond püsis 1911. aastani. Neli tähtsamat ametikohta olid õueastronoom ehk peaastronoom (fenxiangshi), kes vastutas taevavaatluste katkematuse eest, peaastroloog (baozhangshi), kellele allus ülestähenduste tegemine, peameteoroloog (shijinshi) ilma ja päikesevarjutuste jaoks ning ajahoidja (qiehushi), kellele allus kronoloogia.
Vana-Hiina kroonikaid peetakse tänapäevalgi usaldatavaks ja suhteliselt täielikuks. Asi oli muuhulgas selles, et ametnikud vastutasid oma tulemuste eest eluga. Nii näiteks raiuti astronoomidel Xil ja Hol umbes 2100 eKr mahamagatud päikesevarjutuse pärast pea maha. Umbes kristliku ajaarvamise alguse ajast vaadeldi muuhulgas päikeseplekke, mis on päikesetõusu ja -loojangu ajal võimalik ka palja silmaga, samuti noovasid ja supernoovasid, mida nimetati külalistähtedeks, või juba 613 eKr Halley komeeti.
Hiina keisririigi maailmapildi järgi on olemas viis taevapiirkonda, mis vastavad neljale ilmakaarele ja keskmele, mis hõlmab tsirkumpolaarse piirkonna ja esindab keisripaleed. Kasutati armillaarsfääri taolisi instrumente, kuid on teadmata, kas need võlgnevad tänu kontaktidele kreeka või islami tsivilisatsiooniga või on nad täiesti iseseisvalt leiutatud. Peale selle on säilinud hiina tähekaardid, mida kasutati merenavigatsioonis. Misjonäridelt tõid alates 17. sajandist Hiinasse euroopa astronoomia teadmisi. Nii näiteks juhatasid Qingi dünastia ajal keiserlikku tähetorni jesuiidid, näiteks Ignaz Kögler ja Anton Gogeisl.
Ameerika vanade kõrgkultuuride astronoomia
, Asteekide astronoomia pisi|Asteekide kalendrikivi Indiaanlaste kõrgkultuuride astronoomilise maailmapildi kohta on vähe teada, kuid selle üle on võimalik otsustada kultusehitiste ja tähetornide põhjal. Enamik kirjutisi ja koodekseid hävitati konkistadooride poolt.
Kärnteni liidumaa
Kärnten (saksa keeles Kärnten; sloveeni keeles Koroška) on lõunapoolseim Austria liidumaa. See asub Ida-Alpides ja on tuntud oma mägede ja järvede poolest. Peamine keel on saksa keel. Selle piirkondlikud murded kuuluvad lõunabaieri rühma. Kärnteni sloveeni keele murdeid, lõunaslaavi keele vorme, mis domineerisid piirkonna kaguosas kuni 20. sajandi esimese pooleni, räägib nüüd piirkonna väike vähemus.
Kärnteni peamised majandusharud on turism, elektroonika, inseneeria, metsandus ja põllumajandus. Rahvusvahelised korporatsioonid Philips, Infineon Technologies ja Siemens tegutsevad seal suuresti.
thumb|Kärnteni topograafiline kaart
Astronoomia ajalugu
Ameerika vanade kõrgkultuuride astronoomia
On ka astroloogia elemente, nagu näiteks asteekide uue tule tseremoonias, mida toimetati iga 52 aasta tagant Tulepuurija tähtkujus.
Kärnteni liidumaa
Liidumaa ulatub idast läände umbes 180 km ja põhjast lõunasse 70 km. Pindalaga 9536 km² on see suuruselt viies Austria liidumaa. Enamik suuremaid Kärnteni linnu ja järvi asub kagus Klagenfurti nõos, Sise-Alpide settenõos, mis hõlmab umbes viiendiku pindalast. Need Alam-Kärnteni maad erinevad mägisest Ülem-Kärnteni piirkonnast loodes, mis ulatuvad Alpide peaahelikuni.
Astronoomia ajalugu
Ameerika vanade kõrgkultuuride astronoomia
Tol ajal nähtava viie planeedi tiirlemisperioodid olid teada osalt mõne minuti täpsusega. See viitab aastatuhandete pikkusele astronoomiapraktikale. Kuu pikkus vastab tänapäevastele väärtustele kuue kümnendkoha täpsusega. Sellele vastav süstemaatiline viga on sajandi kohta alla ühe tunni.
Kärnteni liidumaa
thumb|[[Faaki järv ja Karawankid]]
Astronoomia ajalugu
Renessansiaja astronoomia
Renessansiajal jõudis õitsenguni klassikaline astronoomia kui teadus universumi geomeetrilisest ehitusest, mis ei pühendunud veel taevakehade liikumise füüsikaliste põhjuste uurimisele.
Kärnteni liidumaa
Liidumaa pealinn on Klagenfurt. Järgmine oluline linn on Villach, mõlemad majanduslikult tugevalt seotud. Teised suured linnad on Althofen, Bad Sankt Leonhard im Lavanttal, Bleiburg, Feldkirchen, Ferlach, Friesach, Gmünd, Hermagor, Radenthein, Sankt Andrä, Sankt Veit an der Glan, Spittal an der Drau, Straßburg, Völkermarkt, Wolfsberg.
Astronoomia ajalugu
Renessansiaja astronoomia
Astroloogia ja astronoomia ei olnud kuni renessansiajani välja omavahel vastuolus, kuid nad ei langenud ka kokku, nagu mõnikord väidetakse. Veel 17. sajandil koostasid paljud astronoomid koostasid oma tellijatele horoskoope, kuid nad ei näinud selles oma põhitegevust. Klassikaline astronoomia tegeles ainult tähtede ja planeetide asenditega ja nende täpse arvutamisega, neid asendeid tõlgendas maapealsete sündmuste märkidena aga astroloogia. Nii olid astronoomiaalased teadmised vaid astroloogia eelduseks.
Kärnteni liidumaa
Nimi
thumb|left|[[Heiligenblut am Großglockner|Heiligenblut ja Grossglockner]]
Astronoomia ajalugu
Renessansiaja astronoomia
Euroopa astronoomia uus tõus algas Mikołaj Koperniku töödega 16. sajandil. Pärast Kuu vaatlusi kinnistähtede taustal hakkas ta geotsentrilises maailmasüsteemis kahtlema ja töötas välja uue mudeli, heliotsentrilise maailmasüsteemi, milles Päike on kosmose keskmes. Aastal 1543 esitas ta selle oma raamatus "De Revolutionibus Orbium Coelestium".
Kärnteni liidumaa
Nimi
Nime "Kärnten" etümoloogiat, sarnaselt Carnia või Krainiga, pole lõplikult kindlaks tehtud. Ravenna kosmograafia (u 700. aastal) viitab slaavi "carantani" hõimule kui baierlaste idanaabritele. 8. sajandi kroonik Paulus Diaconus mainib oma teoses "Historia Langobardorum" aastaks 663 "slaavlasi Carnuntumis, mida ekslikult nimetatakse Carantanumiks" (Carnuntum, quod corrupte vocitant Carantanum).
Astronoomia ajalugu
Renessansiaja astronoomia
pisi|[[Tycho Brahe kvadrant 1600. aasta paiku]] Tycho Brahe vaatles 1572 "uut tähte" (stella nova), mida ta nimetas imeks, "mida maailma algusest saadik pole nähtud". Sellist nähtust (supernoovat) olid hiinlased küll juba 1054 näinud, aga euroopa õpetlased kas jätsid selle märkamata või ei võtnud seda teadmiseks. Brahe oli instrumentide valmistamise ja täpse vaatlemise meister. Tema kvadrant vahetas universaalinstrumendina välja antiikajast saadik kasutusel oleva armillaarsfääri. Brahe asendimõõtmiste täpsus võimaldas Johannes Kepleril 1609/1619 avastada Kepleri seadused planeetide liikumise kohta. Tõsi küll, Kepler avaldas need koos mõningate ekslike ideedega ega omistanud nendele kuigi suurt tähtsust.
Kärnteni liidumaa
Nimi
"Carantani" võis olla moodustatud toponüümsest baasist carant-, mis tuleneb lõppkokkuvõttes indoeuroopa-eelsest tüvest *karra 'kalju' (vrd. friuli: carantàn), või on see keldi päritolu ja tuleneb sõnast *karantos 'sõber, liitlane'.
Astronoomia ajalugu
Renessansiaja astronoomia
pisi|vasakul|Galileo Galilei (1564–1642) valmistas teleskoobi ning avastas, et Kuul on kraatrid, Jupiteril on kaaslased (kuud), Päikesel on plekid ning Veenusel on faasid nagu Kuul. Galilei väitis, et need avastused toetavad Koperniku maailmasüsteemi, milles planeedid tiirlevad ümber Päikese, mitte ümber Maa, nagu tol ajal üldiselt arvati. Pikksilma leiutamine 17. sajandi alguses pani astronoomia revolutsioonile pitseri. Galileo Galilei avastas oma 20-kordse suurendusega refraktorteleskoobi abiga 1610 Jupiteri neli suuremat kaaslast ja Veenuse faasid. Need avastused avaldas ta 1610 raamatus "Siderius nuntius". Sellega muutus geotsentriline maailmasüsteem kaitstamatuks. Järgnenud tüli katoliku kirikuga lõppes küll inkvisitsiooni juriidilise võiduga, pani aga alguse kiriku ja loodusteaduse problemaatilisele vahekorrale, mille mõjud ulatuvad tänase päevani.
Kodu keset linna
"Kodu keset linna" on TV3 draamasari, mille tegevus keerleb Tallinna perekonna Uuspere ümber. Sarja kirjutasid Kerttu Rakke, Mihkel Ulman ja Livia Ulman ning Andris Feldmanis.
Astronoomia ajalugu
Uusaja astronoomia ja astrofüüsika teke
Euroopa valitsejad edendasid oma õukondades üha enam astronoomiat kui oma kultuursuse ja hariduse märki. See tõi kaasa astronoomiaalase uurimistöö õitsengu. 17. sajandi esimestel kümnenditel täiustasid atronoomid oma teleskoope ning kirjeldasid planeete üha täpsemalt. Nii taipas Christiaan Huygens esimesena Saturni rõngaste tegelikku loomust ning Edmond Halley ennustas tema järgi nimetatud Halley komeedi naasmist aastal 1758, mida ta ise ei jõudnudki ära oodata.
Isaac Newton pani oma 1687 ilmunud epohhiloova teosega "Philosophiae Naturalis Principia Mathematica" aluse astrofüüsikale, tuletades Kepleri seadused oma gravitatsiooniseadusest.
Kodu keset linna
Elukoht
Aastatel 2003–2006 elas perekond Uuspere Kristiines, Lilleküla eramajas. Aastast 2007 toimus tegevus Toompea korteris, kuhu kolis Hannes, et unustada Heiket. Hilissuvel 2010 kolis tegevus Tallinna kesklinnast Piritale Heleni eramajja.
Kärnteni liidumaa
Nimi
Samamoodi võis sloveeni nimi *korǫtanъ tulla ladinakeelsest *carantanum. Väidetavalt on etümoloogiliselt seotud ka toponüüm Kärnten (sloveeni Koroška < ürgslaavi *korǫt’ьsko), mis pärineb eelslaavi *carantia.
Astronoomia ajalugu
Uusaja astronoomia ja astrofüüsika teke
Füüsikaliselt kokku kuuluvate kaksiktähtede avastamine tekitas spekulatsioone planeedisüsteemide üle teiste tähtede ümber, mida varem oli arutatud üksnes filosoofiliselt, lähtudes Giordano Bruno ideedest.
Kärnteni liidumaa
Nimi
Kärnten on tuntud kui Koruška horvaadi keeles, Korutany tšehhi keeles, Kärnten saksa keeles, Karintia ungari keeles, Carinzia itaalia keeles, Karyntia poola keeles, Korutánsko slovaki keeles ja Koroška sloveeni keeles.
Kodu keset linna
Tegelastest lähemalt
Hannes on Heleni abikaasa, Steni, Liisi, Henri ja Hanna-Hella isa. Eeskujulik ärimees ja isa, kel on kõrgestiarenenud vastutus- ja kohusetunne. Ometi pole temalgi õnnestunud vältida liigseid riske ja tõelisi põrumisi. Pärast eelmise hooaja katsumusi üritab Hannes Heleniga abielu jälle korda saada – plaanis on kolida Saaremaale.
Kärnteni liidumaa
Loodus
Kärnteni liidumaad piiravad mäestikud: Karni Alpid ja Karawankid Itaalia (Friuli-Venezia Giulia) ja Sloveenia (Koroška statistiline piirkond, Savinja statistiline piirkond ja Gorenjska statistiline piirkond) piiril. Kõrg-Tauerni mäestik koos Großglockneri mäega (3797 m²) eraldab selle Salzburgi liidumaast loodes. Kirdesse ja itta Packi sadula mäekuru taha jääb Steiermargi liidumaa. Kärnteni peamine jõgi on Drava (Drau), see moodustab jätkuva oru Ida-Tiroolis läänes. Lisajõed on Gurk, Glan, Lavant ja Gail. Kärnteni järved Wörthersee, Millstätter See, Ossiach ja Faak on suured turismisihtkohad.
Kärntenis valitseb niiske kontinentaalne kliima (Köppen), kus on kuumad ja mõõdukalt märjad suved ning pikad karmid talved. Viimastel aastakümnetel on talved olnud erakordselt põuased. Suvised sademete maksimumid esinevad sageli tugeva vihma ja äikesetormidena, eriti mägipiirkondades. Alpide peaahelik põhjas on meteoroloogiline lahe, millel on tugev tuulepealne ja tuulealune külg, kus esineb regulaarselt fööni.
Tondiraba
Tondiraba on asum Tallinnas Lasnamäe linnaosas. Asum piirneb Katleri, Kuristiku, Mustakivi, Väo, Sõjamäe, Laagna ja Loopealse asumiga. Tondiraba asumi pindala on 1,38 km².