cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Klooster
Kristlik kloostritraditsioon
Kloostritraditsioonile varakristluses eelnes eremiitide eraklik jumalateenimine linnadest eemal, Süüria, Egiptuse ja Väike-Aasia kõrbe- ja mägialadel. Esimesed kristlikud kloostrid tekkisid 2. sajandil, need koosnesid eremiitide hüttidest ja tagasihoidlikest ühisruumidest. Idakristluse munkluse isaks ja õpetajaks peetakse Antonius Suurt. Pärast Milano edikti 313. aastal kasvas munkade arv. Nendesse piirkondadesse tekkisid terved kogukonnad, kus püüti üksteist askeesiga ületada. Vanima Lääne kloostrireegli kirjutas Benedictus Nursiast (benediktlased) ja see sätestas kloostrikompleksi ehitusliku standardi, mida järgitakse laiades joontes tänapäevani (väiksemaid sisulisi muudatusi tegid tema reeglitesse hiljem kartuuslased, tsistertslased ja kerjusmungaordud, veel hiljem jesuiidid). Tekkisid kloostrid oma ühiselureeglitega.
Muud usundid
Ehkki koraan eitab kloostri tähtsust, on islamimaailmas kloostritraditsiooni sugemeid sufismis.
Taoismis on kloostri (või ka templi) nimetuseks guan (hiina keeles 觀 'vaatlema, jälgima, uurima') ning kloostrikorraldus sai eriti oluliseks Quanzheni koolkonnas Põhja-Hiinas Jini dünastia ajal (1115–1234).
Ajapikku kujunesid kloostrid kõikjal olulisteks haridus- ja kultuurikeskusteks.
Läänemaise kloostri põhiplaani eeskujuks on Sankt Galleni kloostri põhiplaan.
Bjerke linnaosa
pisi|Bjerke Bjerke on linnaosa Oslos.
Linnaosa asumid on Linderud, Lofthus, Tonsenhagen, Refstad, Risløkka, Økern ja Vollebekk.
Bjerkenit läbib Oslo metroo ja seal asuvad järgmised metroojaamad:
Jevgeni Zamjatin
pisi|Jevgeni Zamjatin. [[Boriss Kustodijevi portree (1923)]] Jevgeni Ivanovitš Zamjatin (vene keeles Евгений Иванович Замятин; 1. veebruar 1884 Tambovi kubermang, Lebedjanin – 10. märts 1937 Pariis) oli vene kirjanik. Tema ainus romaan, düstoopia "Meie" on ka tema kuulsaim teos.
Urmas Roosimägi
Urmas Roosimägi (sündinud 18. aprillil 1958 Tallinnas) on Eesti erukaitseväelane, brigaadikindral (alates 2009. aastast).
Alates suvest 2008 oli Maaväe staabiülem.
Urmas Roosimägi alustas oma sõjaväeteenistust 1980. aastal, pärast Kiievi Kõrgema Õhutõrje-Raketiinseneride Sõjakooli lõpetamist, Nõukogude armees, kuhu ta jäi 1991. aastani, tõustes rühmaülemast väeosaülemaks.
Jevgeni Zamjatin
Elulugu
Zamjatini isa oli õigeusu vaimulik, ema oli klaverimängija.
Urmas Roosimägi
Teenistus Eesti Kaitsejõududes
Juunist 2008 kuni 1. aprillini 2009 oli Maaväe staabi ülem, siis läks erru ning sai brigaadikindrali auastme.
Jevgeni Zamjatin
Elulugu
1893–1896 õppis Zamjatin Lebedjanski gümnaasiumis, pärast seda Voroneži gümnaasiumis, mille lõpetas 1902 kuldmedaliga. Koolis hiilgas ta vene keele alal, seevastu matemaatikas ei saanud ta alati häid hindeid. Kangekaelsusest astus ta Peterburi Polütehnilise Instituudi laevaehitusteaduskonda.
1906. aastal sai Zamjatinist bolševik ning ta hakkas osalema üliõpilaste revolutsioonilises tegevuses. Nii tutvus ta ka Ljudmila Ussovaga (1883–1965), kellest sai hiljem tema abikaasa. 1905. aasta suvel, pöördudes Egiptusest tagasi Odessasse, oli ta tunnistajaks ülestõusule soomuslaeval Potjomkin. 1906 Zamjatin vahistati ja saadeti tagasi Lebedjaninisse. Kuigi tal keelati instituuti lõpetada, põgenes Zamjatin ikkagi Peterburi ja lõpetas ebaseaduslikult instituudi.
Maailmasõja ajal esines Zamjatin internatsionalistlike sõjavastaste üleskutsetega. Selle eest ta vahistati, mõisteti 1914 kohtus süüdi ja saadeti asumisele Kemi. 1916. aasta märtsis ta saabus asumiselt ja komandeeriti kohe Suurbritanniasse, kus ta Newcastle'is, Glasgow's ja Sunderlandis töötas Venemaale määratud jäälõhkujate ehitusel. Zamjatin oli üks jäälõhkuja Svjatoi Aleksandr Nevski peamisi projekteerijaid. Pärast Oktoobrirevolutsiooni sai see jäälõhkuja nime Lenin.
1920 valmis Zamjatinil romaan "Meie". See oli tema ainus romaan ja tänapäeval ongi Zamjatin tuntud peamiselt selle teose tõttu. Romaan oli üks esimesi, mille avaldamise Glavlit keelustas. See ilmus alles 1924 New Yorgis inglise keeles. 1929 ilmus "Meie" vene emigrantlikes väljaannetes lühendatud kujul. NSV Liidus tõi see endaga kaasa kriitikatulva, mistõttu Zamjatin astus välja NSV Liidu Kirjanike Liidust ja tal sisuliselt keelati oma teoste avaldamine.
1931. aastal sai Zamjatin Stalini loa Nõukogude Liidust lahkumiseks ja asus elama Pariisi. Juba emigrandina taastati 1934 tema liikmesus NSV Liidu Kirjanike Liidus ja 1935 osales ta kirjanike antifašistlikul kongressil NSV Liidu delegatsiooni koosseisus. 1937. aastal suri ta südamerabandusse.
Dominique de Villepin
Tema isa Xavier de Villepin oli Prantsusmaa diplomaat ja senaator, isaisa oli mitme ettevõtte nõukogu liige ning isaisaisa oli Prantsuse armee kolonel. Villepan kasvas mitmes välisriigis nagu diplomaatide lapsed ikka, rohkem Ladina-Ameerikas, mistõttu ta valdab vabalt hispaania ja inglise keelt.
Jevgeni Zamjatin
"Meie"
Romaani "Meie" tegevus leiab aset totalitaarses tulevikuühiskonnas nimega Ühtne Riik, mille juht Heategija pakub alamatele turvatunnet ja heaolu, kuid mitte vabadust. Kõigil riigi elanikel on nime asemel number, peategelasest matemaatiku ja inseneri number on D-503.
Dominique de Villepin
De Villepin õppis Pariisi politoloogiainstituudis ning Riiklikus halduskoolis, mis koolitab tipptsiviilametnikke ja kuhu on väga keeruline pääseda. Lisaks sellele on tal ülikoolidest saadud kraadid tsiviilõiguse ja prantsuse kirjanduse alal. Seejärel läbis ta ajateenistuse mereväeohvitserina lennukikandjal.
Seejärel asus ta diplomaatilisele tööle. Ta töötas 1980–1984 Aafrika asjade nõukogus, siis 1984–1989 Prantsusmaa saatkonnas Washingtonis, aastani 1987 esimese sekretärina ja pärast seda teise konsulina. 1989–1992 töötas ta Prantsusmaa saatkonnas Delhis, aastani 1990 teise konsulina ja pärast esimese konsulina. 1992–1993 oli ta välisministeeriumi Aafrika asjade peanõunik.
Jevgeni Zamjatin
"Meie"
Kirjaniku kodumaal avaldati romaan esmakordselt alles ajakirjas Znamja, 1988, nr 5–6, eesti keeles 2006.
Dominique de Villepin
De Villepin oli tihedalt seotud 1994 toimunud Rwanda genotsiidiga. Tema küsitavate otsuste hulgas oli relvade eksportimine vaenupooltele hoolimata kehtestatud relvakaubanduse embargost. Ta oli tihedates suhetes hutu ametnikega, kes vastutasid genotsiidi eest. Ta oli üks Prantsuse ametnikest, kes vastutasid nende vägede ja miilitsa väljaõppe eest, mis hiljem massimõrvu sooritasid.
Jevgeni Zamjatin
"Meie"
"Meie" mõjutas George Orwelli "1984" ja Aldous Huxleyt "Hea uue ilma" kirjutamisel.
Dominique de Villepin
Ta oli 31. maist 2005 kuni 15. maini 2007 Prantsusmaa peaminister. 2002–2004 oli ta Prantsusmaa välisminister ja 2004–2005 siseminister.
22. septembril 2009 alustati de Villepini vastu kohtuprotsessi, kus teda süüdistatakse vandenõus, millega ta püüdis mustata poliitilise rivaali Nicolas Sarkozy mainet.
De Villepin on president Sarkozy üks tähtsamaid parempoolseid oponente ja teda peeti võimalikuks kandidaadiks Prantsusmaa presidendi kohale 2012. aasta presidendivalimistel.
De Villepin on Rahvusvahelise Raoul Wallenbergi Fondi auliige.
Lammi vald
Lammi on endine vald Soomes Lõuna-Soome läänis Kanta-Häme maakonnas. Vallas elas enne liitumist 5500 inimest ja rahvastiku tihedus oli 10,3 in/km². Lammi naabervallad olid Asikkala vald, Hauho vald, Hausjärvi vald, Hämeenkoski vald, Janakkala vald, Kärkölä vald, Padasjoki vald, Pälkäne vald ja Tuulose vald. Vald oli soomekeelne.
2009. aasta alguses liideti vald Hämeenlinna linnaga.
Külad
Arrankorpi, Evo, Hauhiala, Hietoinen (Mommila), Iso-Evo, Jahkola, Kataloinen, Kostila, Kuurikka, Kättärlä, Lammi, Lampelto, Lieso, Montola, Mulkoila, Niipala, Oinen, Onnenvuori, Paakkola, Pakkasela, Palonen, Parikkala, Perinkää, Pienistö, Porraskoski, Rantonen, Riikonen, Ronni, Sankola, Syrjäntausta, Takaperä, Tanttila, Tommala, Vilkkilä, Vähä-Evo, Ylänne, Ylännäinen
Boliivia vapp
thumb Boliivia vapp on Boliivia riigivapp.
Vapi keskel on ovaalne embleem, mille sinisel raamil on kümme kuldset tähte ja nimi "Bolivia". Embleem kujutab Potosí mäge, mille tagant tõuseb päike, ja alpakat palmipuu ja nisuvihu kõrval. Embleemi mõlemal küljel on kolm Boliivia lippu ja musketid. Embleemi kohal on kondor loorberiokste taustal.
Venezuela vapp
thumb|Vapp 1954 - märts 2006 pisi|Coat of arms made by Heraldist Fabio Cassani Pironti in 2006 Venezuela vapp on Venezuela ametlik vapp, mis on praegusel kujul kasutusel 12. märtsist 2006.
Ion Antonescu
Ion Antonescu (15. juuni 1882 Pitești – 1. juuni 1946 Jilava lähistel) oli Rumeenia poliitik, peaminister 4. septembrist 1940 kuni 23. augustini 1944.
pisi|left|Ion Antonescu (paremal) ja [[Joachim von Ribbentrop]]
80
80. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 30. aastad 40. aastad 50. aastad 60. aastad 70. aastad - 80. aastad - 90. aastad 100. aastad 110. aastad 120. aastad 130. aastad
Brasiilia vapp
thumb Brasiilia vapp on Brasiilia Liitvabariigi vapp.
Vapp võeti kasutusele 19. novembril 1889, neli päeva pärast Brasiilia saamist vabariigiks.
Vapi keskel on sinine ring Lõunaristi kujutise ning seda ümbritseva 27 tähega, mis sümboliseerivad Brasiilia osariike ja liiduringkonda. Sinise ringi taustal on rohe-kollane viisnurk. Kesksest embleemist vasakul on kohvi- ja paremal tubakaoks. Vapi alumises osas on sinisel lindil kirjas Brasiilia ametlik nimi ja vabariigi loomise kuupäev.
Oslo metroo
thumb|T-baneni logo thumb|Metroo plaan Oslo metroo (norra T-banen) on Norra pealinnas Oslos ja selle lähialadel alates 1966. aastast käigus olev metroo. See loodi mitmetest trammi ja linnalähirongiliinidest ning tunnelitest, millest pikim on kesklinna alt kulgev 7 060 m pikk Majorstuen-Hasle tunnel. Aastal 1928 avati tunnel Majorstueni ja Rahvusteatri vahel, mida on peetud ka Oslo metroo sünniajaks.
Metrool on 6 liini 95 jaamaga. Radade kogupikkus on 80 km. 2011 aastal oli metrool 81 miljonit reisijat.
Rongid sõidavad kell 5.00–1.00 (nädalalõppudel 6.00–1.00) 15 minutiliste vahedega.
Fretingkorrosioon
Liite pinnal tekib iseloomulik pulbriline korrosioonprodukt.
Rikutud pinnast võib omakorda alguse saada väsimuspragu. Sellist kulumist leevendab tugeva pinguga ist.
Iuliu Maniu
pisi|Iuliu Maniu Iuliu Maniu (8. jaanuar 1873 – 5. veebruar 1953) oli Rumeenia poliitik, neljakordne peaminister 10. novembrist 1928 kuni 7. juunini 1930; 13. juunist 1930 kuni 10. oktoobrini 1930; 20. oktoobrist 1932 kuni 14. jaanuarini 1933 ja 23. augustist 1944 kuni 27. augustini 1944.
Lehtse
Lehtse on alevik Lääne-Virumaal Tapa vallas, kuni 2005. aastani Järvamaa Lehtse valla keskus.
Alevikus asub Lehtse Kool, Tapa Vallaraamatukogu haruüksus Lehtse raamatukogu, Tapa Perearstikeskuse tervishoiupunkt ja Lehtse raudteepeatus.
Lehtse on saanud nime samanimelise mõisa järgi (saksa keeles Lechts).
Lehtse mõisa Kurge kõrvalmõisas Ambla kihelkonnas tegutses 1887. aastal valminud Kurge piiritusevabrik, mis oli toona Paide kreisi suurim.
Lehtse lähistel Rabasaarel ja Lehtse jaamast umbes 4 km kaugusel Läste ja Rebase rabades tegutses 1936. aastal riikliku aktsiaseltsi Eesti Turbatööstused Lehtse Turbatööstus. Rabasaare tööstusasulas oli ligi 20 hoonet. Turbatööstust teenindas kitsarööpmeline (750 mm rööpmelaiusega) raudteeliin, kogu toodang veeti vagonettidega Lehtse raudteepeatusse, kus see raudteele ümber laaditi või jaama lähedal ladustati. Algne vabrikuhoone hävis tulekahjus 1959. aastal, uus vabrik ehitati Lehtse jaama juurde ning see hoone on säilinud tänini. Turbatööstus toimis kuni 1992. aastani.
Alevikust on pärit laulja Elina Born, klaasikunstnik Silvia Raudvee, vabadussõjalane Artur Sirk, luuletaja Linda Ruud, muusikapedagoog Ulvi Tamm, ajakirjanik Robert Rool ja sõjaväelane Boris Parm.
Hiiumaa Eiffel
thumb|Hiiumaa Eiffel, juuli 2010 pisi|Hiiumaa Eiffel, juuli 2008 Hiiumaa Eiffel on torn Hiiumaal Kõrgessaare vallas Kootsaare poolsaarel Reigi küla põhjatipus, mille ehitas kohalik külamees Jaan Alliksoo oma koduõuele. Torn valmis 2007. aastal ja on 31,4 meetrit kõrge ehk 1/10 Prantsusmaal asuvast Eiffeli torni kõrgusest.
2008. aasta aprillis sai alguse kauakestev vaidlus torni püsimajäämise üle, sest selle püstitamiseks puudus ehitusluba ja turvalisus oli kaheldav. 2010. aasta augusti seisuga torn püsib ja on avatud huvilistele. Torni külastab igal suvel umbes 30 000 turisti, kohal on käinud telekanalid Eestist, Prantsusmaalt ja Venemaalt.
Torni tippu ehivad Eesti ja Prantsusmaa lipp ning hernehirmutis. Maapinnal ümbritsevad torni veidrad puunikerdised, sealhulgas kiiged ja veskid.
Torni õnnistas 2010. aasta juulis sisse Urmas Sisask.
Samal kuul ehitati ka bussiparkla ja sõidukite ringipööramiskoht.
Loppi
pisi|Santa Pirjo Loppi on küla Soomes Kanta-Häme maakonnas, Loppi valla kirikuküla.
Külas on lasteaed, põhikooli ala- ja ülaaste ning gümnaasium, rahvaõpistu, raamatukogu.
Kirik
Püha Birgitta auks nimetatud Santa Pirjo kirik on üks Soome vanimaid puukirikuid. Täpne vanus ei ole teada, sest vastavad dokumendid on tulekahjus hävinud. Arvatakse, et kirik võib olla ehitatud isegi juba 15.-16. sajandi vahetusel, kuid seinapalkide uurimisel on ehitamisajaks pakutud 1660. aastaid. Kirik asub kõrgel künkal umbes 1,5 km kaugusel küla keskusest. Kirikut kasutati regulaarselt jumalateenistusteks 1805. aastani. Praegu korraldatakse kirikus kontserte ja laulatusi.
Eino Alt
Eino Alt (18. juuli 1921 Narva – 5. november 1980 Tallinn) oli eesti näitekirjanik.
1962. aastal lavastati Eesti Draamateatris tema draama "Pime-mees", mida peeti tolle aja parimaks algupärandiks. Seda on lavastatud ka Lätis, Venemaal ja Moldovas.
Eino Alt on maetud Pärnamäe kalmistule.
Guatemala vapp
right|250px
Guatemala vapp on Guatemala Vabariigi riigivapp.
Sümbolid vapil ja mida need sümboliseerivad:
Vapi kujundas Šveitsi kunstnik ja graveerija Jean-Baptiste Frener, kes elas Guatemalas 1854–1897.
Vappi on kujutatud ka Guatemala riigilipul.
Loppi vald
Loppi on vald Soomes Lõuna-Soome läänis, Kanta-Häme maakonnas. Vallas elab 8200 inimest ja rahvastiku tihedus on 13,7 in/km². Loppi naabervallad on Hyvinkää linn, Janakkala vald, Karkkila linn, Hämeenlinna linn, Riihimäki vald, Tammela vald ja Vihti vald.
Vald on soomekeelne.
Loppi vallas Loppijärvi kaldal asub Koidula kivi, mille külge kinnitati 1973. aastal koopia Juta Eskeli loodud Estonia teatri Lydia Koidula reljeefist.
Külad
Hevosoja, Hirvijärvi, Hunsala, Joentaka, Kormu, Loppi (kirikuküla), Launonen, Läyliäinen, Metsäkylä, Ourajoki, Pilpala, Räyskälä, Sajaniemi, Salo, Teväntö, Topeno ja Vojakkala.
Valla sõpruslinn Eestis on Keila.
Bruno Berg
Bruno Berg (kodanikunimi Oskar Brunberg; 17. veebruar 1866 Võhmuta– 12//25. september 1907 Ülemiste raudteejaam) oli eesti näitekirjanik, ajakirjanik ja tõlkija.
Eukalüptiliikide loend
''Siin on loetletud eukalüpti perekonna liike ja alamliike.
Ameerika Ühendriikide justiitsminister
Ameerika Ühendriikide justiitsminister (inglise keeles United States Attorneys General; A. G.) on Ameerika Ühendriikide justiitsministeeriumi juht.
Merrick Gerland on justiitsminister alates 11. märtsist 2021.
Valgevene NSV
Valgevene Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (Valgevene NSV) oli 1. järgu haldusüksus (liiduvabariik) Nõukogude Liidu koosseisus. Kuulutati välja 1. jaanuaril 1919 Smolenskis. Nõukogude Liidu asutajariik (30. detsembril 1922).
Armanjakk
pisi|Armanjakk 1956. aastast Armanjakk (prantsuse armagnac) on brändi, mis on valmistatud Prantsusmaal Armagnaci piirkonnas Püreneede mäeaheliku jalamil.
Valgevene NSV
Pärast Nõukogude Liidu laialisaatmist (liidulepingu tühistamist) 1991. aasta detsembris on Valgevene taas iseseisev vabariik (Valgevene Vabariik).
Jüri
Jüri on alevik Eestis Harju maakonnas, Rae valla keskus. Asub Tallinnast kagus, Tallinna–Tartu maantee ääres.
Tšehhi keel
Tšehhi keel (čeština), ajalooliselt böömi keel (ladina keeles lingua Bohemica), on üks lääneslaavi keeltest. Seda räägib emakeelena umbes 12 miljonit inimest (tšehhid) peamiselt Tšehhis.
Valgevene NSV
Valgevene NSV oli ÜRO asutajaliige.
Riigijuhtimine
Valgevene NSV formaalseks juhtorganiks oli aastatel 1920-1946 oli Valgevene NSV Rahvakomissaride Nõukogu, mille juhtideks olid:
Reaalset võimu teostas Valgevene NSV-s Nõukogude Liidu Kommunistiku Partei piirkondliku Valgevene Kommunistliku Partei juhtkond ja Keskkomitee esimesed sekretärid:
Haldusjaotus
moodustatud esimene Valgevene NSV koosnes 4 algsest Valgevene kubermangust: Minski, Vitebski, Smolenski ja Mogiljovi kubermangust, millele liideti Grodno kubermang.
Pärast Venemaa kodusõda ja Valgevenes nõukogude võimu taaskehtestamist moodustatud Valgevene NSV jaotus kuni 1920. aastani Venemaa keisririigis väljakujunenud haldusjaotusele 6 maakonnaks, teised Valgevene läänepoolsed maakonnad liideti Nõukogude-Poola sõja tulemusel Poolaga.
1924. aastal moodustati uus Valgevene NSV haldusjaotus, mille alusel riik jaotus: ringkondadeks, rajoonideks ja külanõukogudeks. Valgevene NSV-s moodustati 10 ringkonda:
1938. aasta 15. jaanuaril loodi uus, oblastipõhine haldusjaotus, mille alusel Valgevene NSV jaotati:
Tšehhi keel
Tšehhi keel on väga lähedane slovaki keelele. Enamik täiskasvanud tšehhe ja slovakke saab üksteise keelest raskusteta aru. Peale keelte läheduse on põhjuseks see, et enne Tšehhoslovakkia lagunemist olid nad pidevas kokkupuutes mõlema keelega.
Ka poola keel on tšehhi keelele lähedane, kuid on kaugem sugulaskeel kui slovaki keel.
Tähestik ja hääldus
Tšehhi keel kasutab ladina kirja ja tähestik põhineb ladina tähestikul, mida on täiendatud. Kiri on suuremalt jaolt foneetiline, st sõna hääldus on täpselt tuletatav selle kirjapildist (eranditeks on peamiselt võõrsõnad).
Ladina alustähestikku tšehhi keele vajaduste järgi kohandades on saadud tšehhi tähestik:
Krohmseened
Arbuskulaarset mükoriisat moodustavad seened suurendavad taimedel vastupanuvõimet biootilisele (nematoodid, patogeensed seened, viirused) ja abiootilisele stressile (põud, raskmetallid, soolsus). Seened aitavad taimedel omastada toitaineid (fosfor, lämmastik) ja vastutasuks saavad süsinikuühendeid, mis on seenele ainsaks energiaallikaks. Lisaks otsesele kasule eritavad seened kleepuvat ja aeglaselt lagunevat glükoproteiini glomaliini, mis kleebivad mullaosakesi kokku ning selle tagajärjeks on mullas soodustatud õhu- ja veevahetus.
Tšehhi keel
Tähestik ja hääldus
A Á B C Č D Ď E É Ě F G H CH I Í J K L M N Ň O Ó P Q R Ř S Š T Ť U Ú Ů V W X Y Ý Z Ž
Krohmseened
Taime ja seene vaheline sümbioos tekkis ligikaudu 400 miljonit aastat tagasi. Tegemist on evolutsiooniliselt vanima mükoriisavormiga.
Krohmseeni saab kasutada biotervenduses ehk mikroorganismide abil ohtlike ühendite eemaldamisel keskkonnast. Seenehüüfidesse akumuleeruvad raskmetallide (nt vask, tsink ja plii) ühendeid. Põllumajanduses kasutatakse arbuskulaarset mükoriisat bioväetisena.
Jüri
Alevikus asub Jüri Gümnaasium, Jüri kirik, kalmistu, raamatukogu, kultuurikeskus, hooldekodu ja postkontor. Aleviku lääneservas asus Lehmja mõis (Rosenhagen).
Tšehhi keel
Tähestik ja hääldus
Tähed A, I, F, I, J, K, L, M, N, O, P, R, S, T, U, V hääldatakse umbes nagu eesti keeles. E on eesvokaal ⟨ɛ⟩, mis sarnaneb nii vene Э kui ka eesti Ä-ga, Y hääldatakse samamoodi nagu I selle vahega, et Y-le järgnevad alati palataliseerimata kaashäälikud, I-le aga järgnevad sageli palataliseeritud kaashäälikud. Tähed Á, É, Í, Ó, Ú, Ý tähistavad pikki vokaale, st neid hääldatakse ligikaudu nagu eesti kaksiktähed AA, ÄÄ, II, OO, UU ja II. Ů on tekkinud vanast UO-st, aga tänapäeval hääldatakse nagu Ú.
Š on palataliseeritud helitu häälik, Z ja Ž on helilised paarid S-le ja Š-le. Tähtede B, D ja G hääldus on sarnane tähtede Б, Д ja Г hääldusega vene keeles. H on heliline, eesti H-st tugevam, CH vastab eesti HH-le, C ja Č on umbes TS ja TŠ. Ď, Ň ja Ť on palataliseeritud D, N ja T, aga tugevamini kui samad eesti häälikud.
Ř on omapärane häälik, mis tekib, kui samal ajal (mitte järjest!) hääldatakse R ja Ž või Š. See häälik kõlab eesti keele kõneleja kõrvale tavaliselt umbes nagu š või ž. Levinud on arvamus, nagu hääldataks tšehhi täht Ř hääldatakse nagu RŠ või RŽ; selline hääldusviis tuleneb kirillitsa transkriptsioonist ja on ebasoovitatav. Kui ei osata hääldada tšehhi Ř, on parem seda asendada R-ga või Ž-ga, sest rž on tšehhi keeles selgelt (fonoloogiliselt) eristatav ř-st. Näiteks tšehhi helilooja Dvořáki nime hääldus [dv'oraak] või [dv'ožaak] on tšehhipärse hääldusega sarnasem kui hääldus [dv'oržak].
Tšehhi sõnadel on, sarnaselt nagu eesti ja soome keeles, rõhk alati esimesel silbil, isegi kui järgmised silbid on pikemad või on tegemist võõrsõnaga. Nii tuleb näiteks tšehhi sõna samá hääldada nagu soome samaa, mitte nagu vene сама́. Tšehhi keeles on rõhk nõrgemini väljendatud kui eesti keeles.
Keelenäide
Tšehhi keel Všichni lidé se rodí svobodní a sobě rovní co do důstojnosti a práv. Jsou nadáni rozumem a svědomím a mají spolu jednat v duchu bratrství.
Eesti keel Kõik inimesed sünnivad vabadena ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neile on antud mõistus ja südametunnistus ja nende suhtumist üksteisesse peab kandma vendluse vaim.
Jüri
Jüris asub Lehmja tammik.
Krohmseened
Morfoloogia
Krohmseened koosnevad juurte rakkude sisestest ja välistest seenehüüfidest ning juurevälisest seeneniidistikust mullas koos eostega. Sarnaselt ikkeseentega on neil vaheseinteta seeneniidistik. Juurerakkude sisse või vahele tekivad vesiikulid, mis on varuainete mahutiks. Varem kasutati neid määramistunnustena, aga tänapäevaks on teada, et vaid 80% liikidest moodustavad lipiide säilitatavaid organeid. Vesiikulid puuduvad näiteks sugukonnas Gigasporaceae. Üheks ehituslikuks komponendiks on põõsakujulised struktuurid – arbuskulid, mis paiknevad juurerakkude sees. Arbuskuli eluiga on umbes üks nädal, misjärel see lagundatakse juurerakkude poolt.
Toitainete vahetus
Krohmseened on obligatoorselt sümbiontsed ehk nad sõltuvad täielikult taimedelt saadavast süsinikust. Arbuskulite ja juuresiseste hüüfide kaudu toimub mineraalainete ülekanne taimerakku ja süsinikuühendite (heksooside) liikumine taimerakust seenehüüfidesse. Mütseelis muudetakse heksoos trehhaloosiks ja glükogeeniks. Põhilisteks aineteks, mida seen taimele annab, on fosfor ja mikroelemendid (nt vask ja tsink). Fosfori liikumise kiirus mükoriisa kaudu võib olla kuni kuus korda suurem kui läbi juurekarvade. Taimede toitainete vajadus suureneb stressi olukorras. Mõnel juhul võib kogu taime fosforivaru olla hüüfset päritolu.
Paljunemine ja areng
Krohmseente paljunemis-, levimis- ja säilitusorganiteks on paksuseinalised eosed ehk spoorid. Iga eos, mille suurus on 40–800 µm, sisaldab suures arvus tuumasid, mille hulk erineb liigiti ja jääb vahemikku 800 – 35 000. Teadaolevalt paljunevad krohmseened aseksuaalselt ehk meioosi ei toimu. Eosed võivad hakata idanema ka peremeestaime juuresolekuta, kuid nende kasv peatub, kui peremeestaimedelt signaale ei tule. Algsel idanemisel toimub kasv eose varuainete arvelt.
Krohmseente arengus on olulisteks protsessideks eoste idanemine, hüüfi kasv, algelise mütseeli morfogenees, peremeestaime äratundmine ja apressooriumi moodustumine (selle abil on võimalik läbida peremehe epidermis). Seenehüüf ei läbi taime plasmalemmi ehk rakumembraani, vaid seene ja taime kokku puutuvad membraanid tekitavad ulatusliku piirpinna. Peremeestaime läheduses hakkavad hüüfid intensiivselt harunema ja moodustavad lehvikutaolise struktuuri. Seenehüüfid moodustavad peremeestaime juure kinnitumiseks apressooriumi. Tsütoplasmasild, mida mööda seeneniit läbi raku liigub, moodustub 4–5 tunni jooksul pärast kinnitumist.
Seened kasvavad hüüfikeerdudena rakust rakku ja väiksemate arbuskulitena (paris-tüüp) või juurerakkude vahel paralleelsete hüüfidena, mille külgharud moodustavad arbuskuleid (arum-tüüp).
Ökosüsteemid
Krohmseeni leidub enim parasvöötmes, subtroopilistes ja troopilistes piirkondades. Kõige rohkem on uuritud nende levikut parasvöötmelises kliimas. Vähe uuringuid arbuskulaarse mükoriisa mitmekesisuse kohta on Lõuna-Ameerikast, Aafrikast, Aasiast ja Austraaliast. Vähem leidub seeni toitaineterikastes ja kuivades muldades ning häiritud (küntavad põllud) ja külmades ökosüsteemides (tundra, kõrgmäestik). Arbuskulaarset mükoriisat moodustavad seened on enam levinud mineraalsetel muldadel kasvavatel taimedel.
Morfoloogiline määramine
Klassikaliseks krohmseente määramismeetodiks on eoste eraldamine mullast ja nende määramine morfoloogiliste tunnuste alusel. Tegemist on aeganõudva meetodiga ja seda ei saa kasutada liikide puhul, mis ei moodusta eoseid.
Arbuskulaarne mükoriisa pole palja silmaga nähtav. Vajadusel saab taime juuri värvida, muutes seenerakud nende vahel mikroskoopiliselt vaadeldavaks. Sellise meetodiga arbuskulaarse mükoriisa seeneliike määrata ei saa, kuid see võimaldab määrata seenekolonisatsiooni olemasolu ja ulatust juures.
Molekulaarne määramine
Molekulaarseid meetodeid saab kasutada krohmseente mitmekesisuse uurimiseks erinevates keskkonnatingimustes. Molekulaarsete meetodite abil on määratud ligikaudu 300 krohmseente liiki, mis erinevad enamjaolt morfoloogiliselt määratud liikidest.
DNA-põhiselt määratud seenetaksoneid on võrrelda lihtsam ja kiirem kui see on morfoloogia põhjal määratud isendite puhul.
DNA/RNA
Üks võimalusi krohmseente klassifitseerimiseks ja määramiseks on kasutada SSU rRNA geeni järjestuste erinevusi seeneliikide vahel. DNA järjestused joondatakse ja rühmitatakse fülogeneesianalüüsil virtuaaltaksoniteks või klasterdusalgoritmide abil OTUdeks (ingl operational taxonomic unit) 2010. aastal tehtud uuringu andmete põhjal oli virtuaaltaksoneid kokku 282.
Krohmseente DNA põhiseks määramiseks kasutatakse mitmesuguseid markereid. Väikese subühiku SSU rRNA geeni kasutatakse kõige sagedamini AM seente ökoloogilistes uurimustes ning suure subühiku LSU rRNA geeni ja ITS (ingl internel transcribed spacer) piirkonda taksonoomilistes uuringutes. Krohmseente DNA järjestusi koondav MaarjAM andmebaas kasutab seenekultuuridest ja looduslikest proovidest saadud järjestuste võrdlemiseks SSU, LSU, ITS-i ja teiste markerite järjestusi.
Ferrara
Ferrara on linn Itaalias Emilia Romagna maakonnas, Ferrara provintsi halduskeskus.
Ajalugu
Ferrara asutamise aasta on teadmata. Linn sai alguse Po jõe lõunakaldale rajatud Bütsantsi riigi kindlustatud castrum'ist, mis 7.–10. sajandil linnaks üle kasvas. Sellest ajast peale on jõesäng muutunud ja tänapäeval kulgeb Po Ferrarast 5 km põhja poolt. Linn tekkis kahe keskuse, kindluse ja katedraali ümber, esialgu kahe asulana Po lisajõe Primaro mõlemal kaldal, pärast need asulad ühinesid.
624 toodi Ferrarasse piiskopi aujärg, kui barbarid olid selle eelmise asukoha, Vicohabentia (Voghenza), hävitanud. Esimest korda on Ferrarat nimetatud Lombardia kuninga Desideriuse dokumendis 753. Sel ajal kuulus linn Ravenna eksarhaati. 757 pantis Desiderius Ferrara hertsogkonna (ducatus ferrariae) paavstile Stephanus II-le.
pisi|vasakul|Ferrara toomkirik
1101 piiras ja vallutas linna krahvinna Matilde di Canossa. Sel ajal valitsesid linna mõned mõjukad perekonnad, kelle seast kõige mõjukamad olid Adelardid ehk Aleardid, kes kuulusid gvelfide hulka.
1115. aastal sai Ferrara vaba kommuuni staatuse. Samal aastal alustati ka katedraali ehitamist.
1146 suri Guglielmo II di Adelardi, viimane Adelardide suguvõsast meesliinis. Tema vara läks tema onutütre kaasavarana Obizzo I d'Estele. Järgnes pikk vaen linna saabunud d'Estede ja linnas ennegi elanud Salinguerra suguvõsa vahel – viimased kuulusid gibelliinide hulka. See lõppes alles 1242, kui Azzo VII d'Este nimetati linna igaveseks podestaaks. Tema pojapoeg Obizzo II d'Este valiti 1264 igaveseks linna isandaks.
Ferrara hertsogkond
(1264–1597), Este dünastia Ta valitses 1293. aastani ja tema ajast oli Ferrara d'Estede residents. 1289 valiti Obizzo II Modena isandaks ja 1290 ka Reggio isandaks. 1452 andis Saksa-Rooma keiser Friedrich III Borso d'Estele Ferrara hertsogi tiitli ja 1471 kinnitas selle paavst Paulus II. d'Estede dünastia võimuaeg oli Ferrara võimu ja kultuurilise tähtsuse tippaeg. d'Ested soosisid kunsti ja kultuuri, linna kutsuti parimaid omaaegseid kunstnikke, kirjanikke ja muusikuid, teiste hulgas ka Cosmé Tura, Francesco del Cossa, Dosso Dossi, Ludovico Ariosto, Torquato Tasso, Gerolamo Frescobaldi.
Ferrara ülikooli vilistlaste hulka kuuluvad Mikolaj Kopernik ja Paracelsus.
1597 suri Alfonso II d'Este meessost pärijata ja paavst Clemens VIII nõudis Ferrarat endale. Ülejäänud d'Ested siirdusid paavsti survel Modenasse. Paavstiriigi osaks jäi Ferrara kuni 1859, mil ta ühendati Itaalia Kuningriigiga. Sel ajal oli Ferrara tähtsus vähene.
Paavst Paulus V laskis linnast edelasse rajada Tedaldo kindluse. 1832–1859 paiknes seal Austria väeüksus. Pärast Itaaliaga ühendamist kindlus lammutati ja selle kive kasutati ehitustel kõikjal Ferraras.
Ferrara renessansslinn on kantud UNESCO maailmapärandi nimistusse (1995).
Arhitektuur ja vaatamisväärsused
thumb|Castello Estense thumb|Ferrara linnamüür
Rahvastik
2007. aasta seisuga elas Ferraras 133 591 inimest. Alaealiste osakaal linnas oli 12,28% (Itaalia keskmine 18,06%) ja pensionäride osakaal 26,41% (Itaalia keskmine 19,94%). Linnas on sündimus 7,02 last 1000 elaniku kohta (Itaalia keskmine 9,45). Ajavahemikul 2002–2007 suurenes linna elanikkond 2,28% (Itaalia keskmine 3,85%). Linnaelanike keskmine vanus oli 49 aastat (Itaalia keskmine 42). Üle 100 000 elanikuga linnade seast oli Ferrara kõige kõrgema keskmise vanuse ja kõige väiksema sündimusega linn.
2006. aasta seisuga olid 95,59% linlastest itaallased. Muud euroopa rahvad hõlmasid 2,59%, neist enamus olid albaanlased ja ukrainlased.
Sõpruslinnad
Ferraral on üksteist sõpruslinna: Highland Park (USA), Kaufbeuren (Saksamaa), Koper (Sloveenia), Krasnodar (Venemaa), Lerida (Hispaania), Saint-Étienne (Prantsusmaa), Sarajevo (Bosnia ja Hertsegoviina), Swansea (Suurbritannia), Szombathely (Ungari), Žilina (Slovakkia) ja Tartu (Eesti).
Tahoe järv
thumb|Vaade Tahoe järvele ja Sierra Nevada mäestikule thumb Tahoe järv on järv Põhja-Ameerikas Sierra Nevada mäestikus umbes 2000 m kõrgusel. Asub California ja Nevada osariigi piiril Carson City lähedal.
Järve pindala on 497 km². Suurima sügavusega 501 m on Tahoe üks sügavamaid järvi Põhja-Ameerikas. Järve voolab 63 jõge ja oja, välja voolab vaid Truckee jõgi. Truckee jõele ehitatud tammiga moodustus järve põhjaosas väike paisjärv (veetase tõusis 3 m).
Legendid räägivad, et järves elab koletis Tessie.
Akershusi kindlus
thumb|Akershusi kindlus Akershusi kindlus (Akershus Festning, Akershus slott) on kindlus ja loss Norras Oslos, Norra ajaloo üks tähtsamaid kindlusi.
Seda hakati ehitama 1290. aasta paiku Håkon V Magnussoni käsul. Aastatel 1593–1646 ehitati see ümber renessansslossiks ning ümbritseti bastionkindlusega.
Lennuki salongipersonal
pisi|Austrian Airlinesi reisisaatja reisijat juhendamas Lennuki salongipersonal koosneb välja koolitatud inimestest, kelle ülesanne on vastutada reisijate turvalisuse ja heaolu eest kogu lennu vältel. Lennuki salongipersonali liikmeid kutsutakse reisisaatjateks. Naissoost salongipersonali liiget võib nimetada ka stjuardessiks ja meessoost liiget stjuuardiks.
Akershusi kindlus
Tänapäeval on kindlus Oslo tähtsaim turismiobjekt. Lossis korraldatakse linna ja riigi pidulikke üritusi. Kindluses asuvad ka Teise maailmasõja aegse vastupanuliikumise muuseum ja sõjamuuseum. Samuti toimub seal FHS/Sjefskursi õppetöö.
Lennuki salongipersonal
Salongipersonali tööülesanded
Salongipersonali tööülesanded võivad lennufirmades erineda. Põhilised tegevused lennuki pardal on esitatud järgnevas loendis.
Akershusi kindlus
Kindlust on kasutatud ka vanglana.
Lennuki salongipersonal
Nõuded salongipersonalile
Salongipersonali meeskonnaliikmeks saamise nõuded erinevad lennufirmati, kuid enne koolitusele pääsemist tuleb kõigil läbida kohustuslikud katsed. Üldnõuete kohaselt peab kandidaat olema vähemalt 18-aastane. Kandidaadilt nõutakse head suhtlusoskust ja meeskonnas töötamise oskust. Samuti peaks kandidaat olema terve ja heas füüsilises vormis, kuna nõutakse ka ujumisoskust. Salongipersonali meeskonnaliige peab oskama suhelda vabalt inglise keeles, kuid kasuks tulevad ka teised keeled.
Salongipersonali tööga kaasnevad hüved
Seoses tööga on võimalik sattuda paljudesse riikidesse ja avastada uusi paiku. Meeskonna põhiline tööülesanne on reisijatega suhtlemine, mille tõttu on võimalik tutvuda eri rahvustega. Majutuse ja toitlustuse organiseerib sihtkohtades tööandja ja need on salongipersonalile tasuta. Samuti tagab lennufirma oma meeskonnaliikmetele tervise- ja elukindlustuse. Lisaks on üheks töötamisega kaasnevaks hüveks soodsad või isegi tasuta lennupiletid. Töötajale tagatakse üsna paindlik töögraafik.
Akershusi kindlus
Kindluses asuvasse mausoleumi on maetud mitu Norra kuningat.
Surat Thani provints
Surat Thani provints on 1. järgu haldusüksus Tais. See asub riigi lõunaosas Tai lahe ääres.
Viited
🇹🇭
Paispool
Paispool ehk drossel (saksa k Drossel ahendusseadis) on induktiivpool voolu piiramiseks, reguleerimiseks või stabiliseerimiseks. Paispoole kasutatakse nii madalsageduslikes kui ka kõrgsageduslikes elektriahelates. Induktiivsuse suurendamiseks on drosselitel magnetmaterjalist südamik: madalatel sagedustel elektrotehnilisest terasest (trafoplekkidest), kõrgematel sagedustel (alates mõnest kilohertsist) üldiselt ferriidist.
Madalsagedusdrosselid
pisi|160px|Kõrgsagedusdrosselid pisi|100px|Sünfaasdrossel]i põhimõtteskeem pisi|150x150px|Sünfaasdrossel thumb|150px|Poolitatav ferriitmantel kaabli ümber sulgemiseks pisi|150px|Ferriitdrossel USB-kaablil Madalatel sagedustel kasutatakse paispoole vahelduvvoolu tugevuse piiramiseks (nt luminofoorlampides) ja reguleerimiseks, samuti alaldatud voolu lainjuse ehk pulsatsiooni silumiseks (näiteks alalisvooluühenduse seadmestikus kasutatakse siludrosseleid induktiivsusega kuni üks henri).
Kõrgsagedusdrosselid
Kõrgetel sagedustel kasutatakse drosseleid tõkestus- ehk filterelemendina (sageli kombineerituna kondensaatoritega), et takistada kõrgsageduslike võnkumiste levimist häirepingetena toitevõrgust elektroonikaseadmesse (ja vastupidi), samuti takistada häirepingete levimist seadmeosade vahel ja ühenduskaableid mööda seadmete vahel. Kõrgsagedusdrosselil võib olla pulga-, rõnga- või ristküliku-kujuline ferriitsüdamik. Kõrgetel raadiosagedustel kasutatakse ka südamikuta (õhksüdamikuga) paispoole.
Kõrgsagedusdrosseleid valmistatakse samuti standardsete komponentidena (nagu takisteid ja kondensaatoreid) nimiväärtustega vastavalt normväärtuste reale E6 ja E12; lubatud tolerants on tavaliselt ±20 % või ±10 % nimiväärtusest. Pindmontaažiks mõeldud drosselite korpus võib olla risttahukakujuline.
Sünfaasdrosselid
Sünfaasdrossel ehk sünfaasfilter (ingl common-mode choke) on ette nähtud tõkestama häiresignaalide edasipääsu. Drosseli mõlemad mähised on keritud samasuunaliselt, nii et neid vastassuunas läbivate voolude tekitatud magnetvood on samuti vastassuunalised ning kompenseerivad teineteist. Seetõttu mähised sinna- ja tagasiahelates kulgevale töövoolule induktiivtakistust ei avalda. Aga välistele häireväljadele, mille indutseeritud voolud lisanduvad seadme või liini sinna- ja tagasijuhtmele ühesuunaliselt (sünfaasiliselt), avaldavad mähised suurt induktiivtakistust, nõrgendadeski niiviisi häiresignaale. Niisugust drosselit kasutatakse näiteks impulsstoitelülituste sisendis ja väljundis ning ka spetsiaalsetes võrgufiltrites.
Ferriitdrosselid
Ferriitdrossel ehk ferriitfilter (ingl ferrite bead) on ühisfaasdrossel, mis saadakse kaabli ümber pikliku ferriitrõnga asetamisega. Magnetsüdamik, vaadeldaval juhul tegelikult ferriitmantel, moodustab koos selle sisse jäävate sinna- ja tagasisoontega sünfaasdrosseli, mille  ühekeerulisteks mähisteks on mantli sisse jäävad kaablisoonte lõigud.
Ferriitfiltreid kasutatakse andmekaablitel sissetunginud välishäirete nõrgendamiseks ja vahelduvvoolu-toitejuhtmetel nende kaudu edasikanduvate häirete tõkestamiseks.
Ühest tükist ferriitsilinder paigaldatakse pistiku juurde ühenduskaabli valmistamisel. Valmiskaablile või kahesoonelisele ühendusjuhtmele saab asetada kahest poolsilindrist koosneva kokkuklõpsatava ferriitmantli.
Limoncello
pisi| Limoncello (itaalia keeles [limonˈtʃɛlːo]) on algselt Lõuna-Itaalia päritolu sidruniliköör. Limoncello valmistamiseks kasutatakse kanget alkoholi (ka grappa ' t); sidrunikoori ja suhkrut. Olenevalt kasutatud sidrunitest ja alkoholist võib limoncello maitse ja kangus varieeruda, sageli valmistatakse jooki ka kodus.
Jooki valmistatakse peamiselt eriti Napoli lahe, Sorrentine'i poolsaare ja Amalfi ranniku ning Procida, Ischia ja Capri saarte ümbruses. Seda toodetakse ka Calabrias, Abruzzos, Basilicatas, Apuulias, Sitsiilias, Sardiinias, Liguurias, Mentonis Prantsusmaal ja Malta Gozo saarel. Põhja-Itaalias nimetatakse likööri limoncello asemel sageli limoncinoks.
Otto Johann Stephan von Rosen
Otto Johann Stephan von Rosen sündis Kiikla mõisniku, alampolkovniku ja riiginõuniku Friedrich Gustav von Roseni (1740–1817) ja Sophie Helene von Derfeldeni pojana. Tema vend Friedrich Georg Otto von Rosen oli Venemaa jalaväekindral ja paistis silma Napoleoni-vastastes sõdades.
Talle kuulusid Vatla ja Kiska mõis.
Perekond
Otto Johann Stephan von Rosen abiellus 1799. aastal Virtsus Christina Anna von Helwigiga (1780–1845). Abielust sündis:
Maastikuteadus
Maastikuteadus on ühtaegu inimgeograafia ja loodusgeograafia haru, mis käsitleb maastikke kui looduskomplekse (maastikusfääri koostisosi), uurib nende ehitust, teket, arenemist, paiknemise seaduspärasusi, liigitust ja muutumist inimtegevuse tagajärjel.
Maastikuteadus Eestis
Maastikuteaduse uurimisrühmad on Eesti Maaülikoolis (Kalev Sepp jt.), Tartu Ülikoolis (Ivar Arold, Ülo Mander jt.) ja Tallinna Ülikoolis (Hannes Palang jt.)
ISO 639-1
ISO 639-1 on esimene osa rahvusvahelisest keelekoodide standardist. See sisaldab 136 kahetähelist koodi maailma tähtsamatele keeltele. Koode on mugav kasutada keelte tähistamiseks. Näiteks:
Koodid võeti ametlikult kasutusele 2002. aastal.
Välislingid
ISO 639 ISO 639
Tupua Tamasese Mea'ole
pisi|Tupua Tamasese Mea'ole Tupua Tamasese Mea'ole (1905–1963) oli Samoa kaasriigipea aastatel 1962–1963 koos Malietoa Tanumafili II-ga.
Kalvados
thumb|Pudel kalvadost Pays D'Augest Kalvados on brändilaadne alkohoolne jook, mille tooraineks pole mitte viinamarjad, vaid õunad.
Õunamahl kääritatakse kuivaks siidriks, mis seejärel destilleeritakse ja saadust laagerdatakse tammevaatides.
Jook on nimetuse saanud Calvadose piirkonna järgi Põhja-Prantsusmaal Inglise kanali lõunarannikul.
Keskvõrre
Keskvõrre on ka määrsõna kategooria.
Eesti keel
Keskvõrde tunnuseks on alati m, mis liitub tavaliselt algvõrde omastava käände tüvele, nt suur : suure + m → suure/m, kaunis : `kauni + m → `kauni/m, korralik : korraliku + m → korraliku/m, roosa : roosa + m → roosa/m.
Algvõrre
Algvõrre ehk positiiv on omadussõna kategooria (võrdlusaste), mis väljendab omadust kui niisugust, ütlemata midagi selle omaduse määra kohta, nt Jüri on tõsise loomuga.
Algvõrre on ka määrsõna kategooria.
Eesti keel
Algvõrdel puudub tunnus.
Candan Erçetin
pisi|Candan Erçetin Candan Erçetin (sündinud 10. veebruaril 1963) on türgi laulja. Candan on Türgis üks populaarsemaid lauljaid.
Heino Anto
Ta õppis aastatel 1893–1898 Kuressaare linnakoolis. Ta omandas posti- ja telegraafiametniku kutse ning töötas sel alal aastatel 1902–1914 ja 1917–1924 (olles 1917–1921 Tallinna peapostkontori ülem). Esimese maailmasõja ajal oli ta sõjaväeametnik, aastatel 1924–1925 ajakirja Meie Turg ja 1926–1939 Kaubandus-Tööstuskoja Teataja toimetaja.
Oli aastast 1921 Tallinna Jahtklubi liige, 1921–23 asekommodoor, tehnilise komisjoni liige.
Aastatel 1925–1926 (sai liikmeks 5. juunil 1925 tagandatud Peeter Lindau asemele) oli ta Riigikogu liige (Töörahva Ühise Väerinna koosseisus).
Aastatel 1907–1916 (vaheaegadega) oli ta dramaturg ja näitleja Estonias ning lavastaja karskusseltsis Valvaja ja Lutheri vabriku rahvamaja näitetrupis.1910–1915 oli ta Valvaja seltsi juhatuse liige. Ta oli aastal 1916 Draamateatri asutajaid ning aastatel 1918–1924 (postiametniku töö kõrvalt) seal dramaturg ja näitleja. Aastal 1917 tegutses ta Tallinna Tööliste Teatris. Ta kirjutas näidendeid ning tõlkis vene, saksa ja prantsuse autorite teoseid.
Liköör
thumb|Kodus valmistatud maasikaliköör Liköör on alkohoolne jook, mis sisaldab rohkesti suhkrut. Liköörid jagunevad lahjadeks (kangusega alla 25–30%) ja kangeteks (kangusega üle 25–30%). Alkoholi (olenevalt likööri sordist võib selleks olla ka brändi, konjak, grappa jne) ja suhkru kõrval lisatakse likööri maitsestamiseks ka puuvilja- ja marjamahla, taimeleotisi, vürtse. Nüüdisajal valmistatakse suur osa likööre tegelikult kunstlikest essentsidest. Kodusel teel saab likööre valmistada, lastes alkoholil tõmmata suhkru ja marjade või näiteks pähklite peal.
Ajalugu
Alates 11. sajandist raviti paljudes Euroopa kloostrites haigeid originaalsete vedelikega, mida nimetati eliksiirideks. Nende hulka kuulusid ka liköörid. Mungad valmistasid neid ravimtaimedest. Mõni neist taimedest on tänini likööride põhikoostisosa. Euroopa vanimad liköörid benediktiin ja kümmel said tuntuks 16. sajandil. pisi|Eesti liköör Vana Tallinn, mis põhineb [[rummil]] Tuntud liköörid on näiteks šartröös, amaretto, limoncello, kürassao, benediktiin; Eestis Vana Tallinn.
Mehhiko vapp
thumb|Mehhiko vapp Mehhiko vapp on Põhja-Ameerika lõunaosas asuva riigi Mehhiko vapp.
Maahoki
Maahoki on sportlik pallimäng, mida mängitakse võistkondlikult muru- või liivakattega väljakul, mille mõõtmed on 91×50...55 m. Püütakse palli kepiga vastasvõistkonna väravasse lüüa.
Ajalugu
Muinas-Egiptuses mängiti maahokiga sarnast mängu, kuid tänapäevase väljanägemise sai maahoki 1800. aastatel Inglismaal. Esimesed maahokireeglid kehtestati 1852. aastal. Hokiassotsiatsioon Hockey Association loodi Inglismaal 1886 ja see laienes hiljem rahvusvaheliseks liiduks FIHG, mis praegu kannab nime Rahvusvaheline Hokiföderatsioon (FIH; Fédération Internationale de Hockey).
Väljak ja mänguvahendid
Maahokit mängitakse välisväljakul. Välisväljak on kaetud kas muru- või liivakattega. Väljak on 91 m pikk ja 50–55 m lai. Väljakule on märgitud keskjoon ja neljandikjooned. Väljaku kummaski otsas on värav, mille ees on väravast 14,6-meetrine kaar. Värav on 3,66 m lai, 2,13 m kõrge ja vähemalt 1,22 m sügav. Mängupall on üldiselt valge ja kõva, selle ümbermööt on 22,4–23,5 cm ja kaal 156–163 grammi. Mängukepi pikkus pole reglementeeritud, kuid tavaliselt on ta 90 cm pikkune ja kaalub 340–794 grammi.
Sisehoki on omaette ala. Siseväljak on 40 m pikk ja 20 m lai. Värav on sama mööduga, mis käsipallis, 3 m lai ja 2 m kõrge. Väljakul on korraga 5 + 1 mängijat. Suurim erinevus välis hokist on see, et palli ei saa tõsta põrandalt, välja arvatud situatsioon, mis tekib palli väravasse suunamisega. Väljaku ääres on madalad puuääred, mida võib kasutada mänguolukorras. Otsesed pallilöögid on keelatud. Sisekepid ja -pallid on kergemad, kui välismängijatel. Reeglid on ka enam-vähem samad mis välistingimustes.
Mängu kulg
Mängu aeg on 4×15 minutit. Väljakul on korraga 11 mängijat, kellest üks on väravavaht. Võistkonda võib kuuluda 8–16 mängijat ja mängu alustamiseks on tarvis vähemalt 8 mängijat. Vahetused on lubatud ja vahetuste arvu ei ole piiratud. Väljakumängijad saavad mängida ainult kepiga. Palli ei tohi puudutada jalaga ega mingi muu kehaosaga. Värav loetakse lööduks siis, kui see lüüakse väravakaare seest. Väravavaht võib väravakaare sees palli puutuda ükskõik millise kehaosaga, kuid ei tohi käega või kehaga katta palli vastasvõistkonna mängija eest. Väravakaarest väljaspool tohib väravavaht palli puutuda ainult kepiga. Ohtlik mängimine on keelatud. Näiteks ei tohi palli lüüa põlvedest kõrgemalt, keppi võib kasutada ainult palliga mängimiseks. See tähendab, et löögid kepiga vastase kepi pihta või kehapiirkonda on keelatud. Löögiolukorras ei tohi kepp tõusta õlast kõrgemale.
Sandefjordi vald
Sandefjordi vald on omavalitsusüksus Norras Vestfold og Telemargi maakonnas. Selle keskuseks on Sandefjord, mis paikneb Sandefjordi kaldal.
Renko
Renko on küla Soomes Kanta-Häme maakonnas Hämeenlinnas, endise Renko valla keskus.
Sandefjordi vald
Sandefjordi vald loodi omavalitsusüksusena 1. jaanuaril 1838 ning 1. jaanuaril 1968 liideti vallaga ka Sandari vald. 2017. aastal liideti vallaga Andebu ja Stokke vald. 2019. aastani kuulus vald Vestfoldi maakonda.
Omavalitsuse rannajoon on tänu kahele poolsaarele, Østerøyale ja Vesterøyale, ligi 146 km pikk. Valda läbib Euroopa maantee E18.
Renko
Hämeenlinna keskus on umbes 15 km kaugusel.
Renko maakividest kaheksanurkse põhiplaaniga kirik ehitati 16. sajandi alguses.
Usain Bolt
Usain St. Leo Bolt, OJ, CD (sündinud 21. augustil 1986 Trelawnyis) on Jamaica endine sprinter, kaheksakordne olümpiavõitja, 100 m ja 200 m jooksu ja 4×100 m teatejooksu maailmarekordi omanik ning 11-kordne maailmameister.
Ta on ainus, kes on olümpiamängudel püstitanud 100 m ja 200 m jooksus ning 4×100 m teatejooksus maailmarekordi, ning ainus, kes on olnud korraga nii 100 m kui ka 200 m jooksu valitsev olümpiavõitja ja maailmameister. Lisaks on ta tulnud esimesena 100 meetri jooksus kolmekordseks olümpiavõitjaks. Ta on läbi aegade edukaim meessportlane kergejõustiku maailmameistrivõistlustel, olles võitnud 14 medalit (11 kulda, kaks hõbedat ja ühe pronksi). Temast on enam medaleid võitnud ainult Allyson Felix (16 medalit).
Usain Bolt sündis 1986. aastal Wellesley ja Jennifer Bolti pojana. Tal on vend Sadiki ja õde Sherine. Tema vanematel oli Trelawney Parishi külas juurviljapood.
Tema andekust märgati juba siis, kui ta 10-aastaselt jooksutreeninguid alustas. 12-aastaselt oli ta juba oma kooli kiireim 100 meetri jooksja. Keskkoolis harrastas ta veel teisi alasid, kuid tema kriketitreener, nähes tema kiirust, soovitas tal keskenduda kergejõustikule. Tema treeneriks sai endine Jamaicat olümpiamängudel esindanud sprinter Pablo McNeil. 2001 tuli ta Jamaica keskkoolide meistrivõistlustel 200 meetri jooksus ajaga 22,04 teiseks.
2001. aastal osales ta Jamaicat esindades esimestel rahvusvahelistel võistlustel. CARIFTA mängudel võitis ta 400 meetri jooksus ajaga 48,28 alla 17-aastaste seas hõbemedali, teine hõbe tuli 200 meetri jooksus 21,81-ga. Noorte maailmameistrivõistlustel Debrecenis jäi ta 200 meetri jooksus finaalist välja, kuid püstitas isikliku rekordi 21,73.
2002. aastal võitis Bolt juba CARIFTA mängud alla 17-aastaste seas nii 200 meetri kui ka 400 meetri jooksus aegadega 20,61 ja 47,12. Mõlemad olid mängude selle vanuseklassi rekordid, mis püsivad tänini. Seepeale organiseeris Jamaica endine peaminister P. J. Patterson tema kolimise pealinna Kingstoni, et ta saaks treenida koos Jamaica koondisega. Sel ajal oli Bolt 15-aastane, kuid juba 1.96 pikk ja jooksis juba 200 meetrit ajaga 20,53. Samal aastal toimusid Kingstonis juunioride MM kergejõustikus, kus Bolt võitis 200 m jooksu 20,61-ga ning tuli teiseks 4×100 ja 4×400 meetri teatejooksus aegadega vastavalt 39,15 ja 3.04,06. Sellega sai temast läbi aegade noorim juunioride maailmameister. IAAF nimetas ta aasta tõusvaks täheks.