cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lõuna-Eesti Teater
Esimesel aastal tegutses teater Valgas, aga teatri tegevus ei olnud eriti edukas ja saalid jäid tihtipeale tühjaks. 28. septembril 1948 põles Valga teatrimaja maha. Keerulise olukorra tõttu jõuti Valgas tegutseda vaid 1949. aasta sügiseni, misjärel viidi teater üle Võrru ja formeeriti uus trupp, mille tuumikuks sai Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi esimene lend. Võrru tulnud noorte seas olid Jüri Järvet, Gunnar Kilgas, Heikki Haravee, Ellen Alaküla, Lembit Anton, Valdur Himbek, Ellen Kaarma, Paul Kannuluik, Heino Kulvere, Priit Ratas, Johannes Rebane, Maret Simmo, Inge Urmi ja Maimu Pohlak. Eesti NSV Riikliku Teatriinstituudi lõpetajad pidid juba 25. augustil 1949 oma diplomilavastusega “Kauka jumal” ringreisile minema. Nüüd sai see Lõuna-Eesti Teatri värske trupi esimeseks lavastuseks.
Teater lõpetas tegevuse 1951. aastal ja selle varadega pandi alus Tallinnas 1952. aastal loodud Eesti NSV Riiklikule Nukuteatrile.
Valdai klubi
Valdai klubi ehk Valdai Rahvusvaheline Diskussiooni Klubi (Международный дискуссионный клуб «Валдай») on 2004. aastal Venemaa riigivõimu loodud ja finantseeritav mõttekoda, mis kohtub kord aastas sügisel. Nimi on pandud Novgorodi lähedal asuva Valdai järve järgi, mille ääres toimus 2004. aasta suvel klubi esimene kokkusaamine. Kogunemine keskendub Venemaa sise- ja välispoliitikale, milleks on igal aastal erinev teema. Ürituse keskne osa on Venemaa presidendi kõne ja pressikonverents.
Ülevaade tegevusest
Klubi esimene kokkusaamine toimus 2.-5. septembrini 2004 Valdai järve ääres. Ürituse korraldajateks olid uudisteagentuur RIA Novosti, MTÜ Venemaa Välis- ja Kaitsepoliitika Nõukogu, ajaleht The Moscow Times. Esimese kogunemise teemaks oli "Venemaa sajandivahetusel – lootused ja reaalsus". Edaspidi on aastakonverentsid toimunud mitmel pool Venemaal korra aastas septembris-oktoobris. 2014. aastast peale toimuvad need Sotšis. 2019. aastal toimus konverents 30. septembrist 3. oktoobrini teemal "Ida koidik ja uus poliitiline kord". Riigipeadest osalesid seal Filipiinide, Kasahstani, Aserbaidžaani ja Venemaa presidendid ning Jordaania kuningas.
Igal aastakonverentsil esineb Venemaa president Vladimir Putin, kes kohtub ka kõigi esinejatega, kuid ka teised kõrgemad riigitegelased: peaminister Dmitri Medvedev, välisminister Sergei Lavrov, kaitseminister Sergei Šoigu jt.
Konverentsile kutsutakse esinema maailma juhtivaid riigitegelasi, diplomaate ning teisi tuntud inimesi. Klubi tegevuses on osalenud üle 1000 poliitiku, diplomaadi ja teadlase 71 riigist, nende hulgas Afganistani president Hamid Karzai, Soome president Tarja Halonen, Austria president Heinz Fischer, Lõuna-Aafrika Vabariigi president Thabo Mbeki, Tšehhi president Vaclav Klaus, Iraani parlamendi spiiker Ali Larijani, Austria liidukantsler Wolfgang Schüssel, Prantsusmaa peaministrid François Fillon ja Dominique de Villepin, Itaalia peaminister Romano Prodi, Saksamaa kaitseminister Volker Rühe, Iisraeli kaitseminister Moshe Ya'alon, Poola filmirežissöör Krzysztof Zanussi jpt. Üritusele on kaasatud teadlased maailma juhtivatest ülikoolidest: Harvardi, Columbia, Georgetowni, Stanfordi, Carletoni, Londoni, Kairo, Teherani, Ida-Hiina, Tōkyō, Tel Avivi, Messina, John Hopkinsi ülikoolid, London School of Economics, King’s College London, Pariisi Poliitikauuringute Instituut ja Pariisi Ülikool.
Eestist on klubi tegevuses osalenud Lauri Mälksoo, Rein Müllerson ja Viljar Veebel.
Klubil on oma eriistungid ka mitmetel kõrgetasemelistel rahvusvahelistel foorumitel. Näiteks Peterburi Rahvusvahelisel Majandusfoorumil ja Vladivostokis igal aastal toimuval Ida Majandusfoorumil.
Juhtkond
Valdai klubi eesotsas on aastast 2014 Valdai Diskussiooni Klubi Arengu- ja Toetusfond. Klubi Arengu- ja Toetusfondi juhatuse esimees on Moskvas asuva Kõrgema Majanduskooli meediaprofessor Andrei Bõstritski, tegevdirektor on Venemaa keskse uudisteagentuuri RIA Novosti endine peadirektori asetäitja Nadežda Lavrentjeva, teadusdirektor on ajakirja Rossija v globalnoi politike («Россия в глобальной политике» 'Venemaa Globaalses Poliitikas') peatoimetaja ja Venemaa Välis- ja Kaitsepoliitika Nõukogu Presiidiumi esimees Fjodor Lukjanov.
Kriitika
Tufti ülikooli professor Daniel W. Drezner on nimetanud Valdai klubi Davosis toimuva Maailma Majandusfoorumi Venemaa ekvivalendiks. Tema arvates on konverentsi suurim väärtus võimaldada kohalolijatel kindlaks teha Venemaa valitsuse ametlik poliitika, ehkki oma kohalolekuga võidakse anda Venemaa režiimile suuremat legitiimsust. Nikolai Petrov Venemaa Carnegie Instituudist on Valdai klubi nimetanud Kremli jultunud propagandaprojektiks ja tunnustatud vene-ameerika politoloog Lilia Ševtsova on klubi nimetanud "Putini kasulikeks idiootideks".
Kiviak
Kiviak või kiviaq on Gröönimaa inuittide traditsiooniline talvine toit, mida tavaliselt valmistatakse väikealkidest, mida on hapendatud hülge nahas.
Valmistamine
Kuni pool tuhat lindu pakitakse hülgenahka ilma nokki, jalgu ja sulgi eemaldamata. Seejärel surutakse õhk niipalju kui võimalik välja, õmmeldakse nahk kinni ning tihendatakse veel omakorda kärbseid peletava hülgerasvaga. Kõik see peidetakse kivihunnikusse ning kõige peale asetatakse suur raske kivi, mis surub jätkuvalt õhku välja.
Kiviaki valmistamist on televaatajatele näidatud BBC sarjas "Human Planet" 2011. aastal.
Tarvitamine
Mõne kuuga fermenteerunud linnud valmistatakse ja süüakse arktilise talve jooksul, eriti sünnipäevadel ja pulmades ning jõulude tähistamiseks. Kiviaki maitse meenutavat Gorgonzola juustu maitset.
Vastunäidustus
Kiviaki söömine võib juhuti põhjustada botulismi ja olla seega üsna tihti tervist kahjustav või isegi eluohtlik.
Siorapalukis suri 2013. aasta augustis mitu inimest kiviaki söömise tagajärjel. Too kiviak oli valmistatud alkide asemel hahkadest, kes ei fermenteeru nii hästi.
Aritz Aduriz
pisi pisi Aritz Aduriz (sündinud 11. veebruaril 1981 Donostias Gipuzkoa provintsis Baskimaal) on baski päritolu endine Hispaania jalgpallur (ründaja).
Ta mängis kogu klubikarjääri Hispaanias. Hispaania kõrgliigas mängis ta Bilbao Athleticu (2002–03, 2006–2008 ja 2012–2020), Mallorca (2008–2010) ja Valencia (2010–2012) ridades. Tema karjääri edukamad aastad olid 2012–2017, kui ta Bilbao Athleticu meeskonnas lõi Hispaania kõrgliigas viiel hooajal järjest vähemalt 14 väravat. Hooajal 2015–16 lõi ta liigas 20 väravat. 2015. aastal võitis ta klubiga Hispaania superkarika, kui alistati FC Barcelona. Superkarika esimeses mängus võideti Barcelonat tulemusega 4:0 ja Aduriz tegi selles mängus kübaratriki. Aduriz lõi värava ka teises mängus, mis lõppes tulemusega 1:1. 2015. aastal mängis ta Bilbao Athleticuga ka Hispaania karika finaalis, kus Barcelonalt tuli võtta vastu 1:3 kaotus.
Hispaania koondisse kutsuti Aduriz esimest korda 8. oktoobril 2010 toimunud mänguks Leeduga. Esimese värava Hispaania koondises mängides lõi ta 24. märtsil 2016 sõpruskohtumises Itaalia vastu. Koondisekarjääri teise värava lõi ta 12. novembril 2016 MM-i valikmängus Makedoonia vastu. Ta kuulus Hispaania koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel. Kokku mängis ta Hispaania koondises 13 korral.
Aastatel 2006–2019 kuulus Aduriz ka Baskimaa jalgpallikoondisse. 25. mail 2011 toimunud sõpruskohtumises Baskimaa ja Eesti jalgpallikoondise vahel lõi Aduriz kaks väravat.
Skrzypne
Skrzypne on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas, Szaflary vallas. Skrzypne asub Nowy Targist umbes 10 km lõunaedelas, Slovakkia piirist 12 km kaugusel.
Hagen (Osnabrück)
Hagen (ka Hagen am Teutoburger Wald) on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 34,49 km². 31. detsembril 2017 elas seal 13 412 inimest. Vald asub Teutoburgi metsas, umbes 10 km Osnabrückist edelas.
Peruu peseeta
pisi|1-peseetane münt Peruu peseeta (peseta peruana) oli Peruus aastail 1880–1882 kasutusel olnud rahaühik.
Peruu peseeta jagunes kaheks reaaliks ja viis peseetat moodustasid soli, mis oli paralleelselt peseetaga käibel.
1 ja 5 peseeta väärtuses hõbemünte vermis 1880. aastal Lima rahapaja, 1881. ja 1882. aastal vermis 5-peseetaseid münte juurde Ayacucho rahapaja.
Hikaru Kitagawa
Hikaru Kitagawa (jaapani keeles 北川 ひかる Kitagawa Hikaru; sündinud 10. mail 1997) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 2017 5 mängu.
Lüürikud
Lüürikud oli aastatel 1967–1972 tegutsenud ansambel.
Ansambli asutasid Märt Kõrgema, Tõnis Kõrgema ja Hanno Härm. Ansambli solistideks olid Olga Nool ja Mait Maltis.
1971–1972 mängis Lüürikutes klahvpille René Eespere
Ansambel viljeles eeskätt popmuusikat. Mait Maltis on intervjuus öelnud, et mängiti palju ansamblite Creedence Clearwater Revival ja Bee Gees lugusid. Kui ansambliga liitus René Eespere, tuli repertuaari rohkem originaallugusid.
Jooksuratas
pisi|Draisi pärandist pärinev jooksuratas
Jooksuratas on esi- ja tagarattaga inimjõul liikuv ilma pedaalideta sõiduk, mida peetakse jalgratta eelkäijaks. Jooksuratast esitles Badeni leiutaja Karl von Drais 1817. aastal ning taotles sellele patendi 1818. aastal.
Arterioloskleroos
pisi Arterioloskleroosiks ehk arterioolikõvastumustõveks (ladina keeles arteriolosclerosis) on osadel inimestel esineda võiv südame-veresoonkonna haiguse vorm, mida iseloomustavad arterioolide ja väiksemate arterite sooneseina sidekoestumine ja sisekesta paksenemine ilma olulise rasvaineladestumiseta.
Eristatakse hüpertensiivset ja hüperplastilist arterioloskleroosi.
Waylon
Ta esindas koos Ilse DeLangega The Common Linnetsi liikmena Hollandit 2014. aasta Eurovisiooni lauluvõistluselis, saavutades teise koha.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta Hollandit sooloartistina. Ta kogus finaalis 121 punkti ja saavutas 18. koha.
Ta on võtnud oma esinejanime USA kantrilaulja Waylon Jenningsi järgi.
Garmen Tabor
Garmen Tabor (kuni 1989 Garmen Suurmets; sündinud 19. aprillil 1968 Rakveres) on eesti näitleja, alates 1. juulist 2019 Ugala teatri juht.
Ta lõpetas 1985. aastal Rakvere Lastemuusikakooli ja 1986. aastal Rakvere 1. Keskkooli. Aastatel 1986–1987 õppis ta Tallinna Pedagoogilises Instituudis raamatukogundust. Aastal 1992 lõpetas ta Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedri 15. lennu näitlejana ja aastal 2011 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppe.
Aastatel 1987–1988 töötas ta Rakvere Teatris riietajana.
Pärast lavakooli lõpetamist 1992. aastal suundus Garmen Tabor näitlejana tööle Eesti Draamateatrisse. Aastatel 2002–2003 oli ta Vanalinnastuudio näitleja ja aastatel 2003–2007 vabakutseline näitleja. Aastatel 2005–2008 töötas ta Kuressaare Linnateatris näitleja, lavastaja ja kirjandusala juhatajana, aastatel 2009–2011 Rahvusooperis Estonia näitejuhi, lavastaja assistendi ja lavastajana.
Garmen Tabor on olnud aastast 2011 Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia lavakõne lektor, aastast 2013 ühtlasi teatrikunsti programmijuht ja aastatel 2014–2017 etenduskunstide osakonna juhataja.
Alates 1. juulist 2019 on Garmen Tabor Ugala teatrijuht.
Isiklikku
Tema abikaasa on näitleja Margus Tabor, isa oli kolhoosiesimees Georg Suurmets. Poeg Theodor Tabor on samuti näitleja.
Severouralsk
Severouralsk on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Severouralski linnaringkonna keskus.
Asula rajati 1758. aastal ja kandis esialgu nime Petropavlovski. Linnaõigused ja praeguse nime sai 1944. aastal.
Maa Walla Kuulutaja
pisi|Ajalehe Maa Walla Kuulutaja päis 1888 aastal Maa Walla Kuulutaja (ka: Ma-walla Kulutaja; tänapäevasesse keelde tõlgituna 'Eesti Kuulutaja') oli aastatel 1856–1889 Tallinnas ilmunud Eestimaa kubermanguvalitsuse ajaleht.
Ajaleht ilmus enamasti iga kuu esimesel päeval.
Ajaleht sisaldas muu hulgas ametlikke teadaandeid, määrusi, korraldusi jms.
Lakoonia piirkonnaüksus
Lakoonia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Λακωνίας) on Kreeka piirkonnaüksus Peloponnesose piirkonna lõunaosas.
Maa Walla Kuulutaja
1888 aasta juulist asus toimetus Tallinnas Karja tänaval.
Lakoonia piirkonnaüksus
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Sparta.
Haldusjaotus
Lakoonia piirkonnaüksus jaguneb 5 vallaks. Need on:
pisi|150px|left|Lakoonia piirkonnaüksuse vallad
Saksa Vabade Ametiühingute Koondis
pisi|Saksa Vabade Ametiühingute Koondise embleem Saksa Vabade Ametiühingute Koondis (saksa Freier Deutscher Gewerkschaftsbund, lühend FDGB) oli ametiühingute keskorganisatsioon Saksa DV-s.
Saksa Vabade Ametiühingute Koondise asutamiskongress toimus Nõukogude okupatsioonitsoonis Ida-Berliinis 1946. aasta 9. kuni 11. veebruarini. Saksamaa Sotsialistlik Ühtsuspartei kasutas Saksa Vabade Ametiühingute Koondist oma poliitika elluviimiseks. Saksa Vabade Ametiühingute Koondis kuulus Saksa DV Rahvusrindesse ja tal oli oma fraktsioon Saksa DV Rahvakojas (parlamendis).
Saksa Vabade Ametiühingute Koondisse kuulus 16 erialaametiühingut. FDGB häälekandja oli ajaleht Tribüne.
Saksa Vabade Ametiühingute Koondis oli Saksa DV suurim massiorganisatsioon. 1989. aastal oli Saksa Vabade Ametiühingute Koondisel 9,5 miljonit liiget, mis moodustas 98% kõigist riigi töötavatest inimestest.
14. septembril 1990 otsustati Saksa Vabade Ametiühingute Koondise kongressil alates 30. septembrist 1990 laiali minna. Ida-Saksa erialaametiühingud ühinesid 1991. aastal Lääne-Saksa vastavate ametiühingutega.
Makaronitooted
Makaronitooted on teraviljajahust ja veest valmistatud toiduained. Kuna roog on pärit Itaaliast, kus sellisel toitainel on nimeks pasta (mis tähendab tainast), siis kutsutakse selliseid toiduaineid ka pastaks. Makaronitooted jaotuvad kahte kategooriasse: kuivatatud (pasta secca) ja värske (pasta fresca). Enamus kuivatatud makaronitooteid valmistatakse tööstuslikult, kuigi neid on võimalik valmistada ka kodus. Värsket pastat valmistatakse traditsiooniliselt käsitsi või lihtsate pastamasinate abil. Suurem osa poes müüdavatest värsketest pastadest valmistatakse samuti tööstuslikult.
Nii kuivatatud kui ka värskeid makaronitooteid on mitmes erinevas vormis ning 310 konkreetset vormi tuntakse enam kui 1300 dokumenteeritud nime all. Itaalias on konkreetsete pastavormide või -tüüpide nimed sageli asukohati erinevad. Näiteks pastavormi cavatelli tuntakse olenevalt linnast ja piirkonnast 28 erineva nimega. Erinevaks kasutuseks on kasutusel erinevad nimetused fettuccine, tagliatelle, pappardelle (eri laiusega lintnuudlid), farfalle (liblikmakaronid), fusilli (spiraalmakaronid), orzo (otstarbelt supimakaronid, kujult riisiterataolised), cannelloni, tortellini (mõlemad on täidisega makaronid, esimest nimetatud ka rullmakaronideks), conchiglie teokarbid (vigurmakaronid).
Makaronisordid
pisi| Orzo - riisiteralised supimakaronid pisi| Stelline - tähekestekujuline supimakaron pisi|Fusilli - spiraalmakaronid pisi|Lanterne - vigurmakaronid pisi|Spagett pisi|Lintmunanuudlid Eri kujuga makaronisorte tekkisid pärast ühendatud Itaalia riigi sündi (1870) ja koos Vahemere dieedi moodiminekuga. Neid liigitatakse kuju ja suuruse ning koostisainete järgi. Makaronisorte on väga palju, ainuüksi Itaalias üle 300 sorti. Näiteks mõned sordid:
Cimarron (film 1931)
"Cimarron" on 1931. aasta Ameerika Ühendriikide vestern, mille lavastas Wesley Ruggles. Peaosades mängivad Richard Dix ja Irene Dunne. Filmi tootis ja levitas RKO Radio Pictures, kelle jaoks oli see toona ettevõtte kallimaks filmiks.
Şabāḩ
pisi|Şabāḩ (1961) pisi|Şabāḩ (2007) Şabāḩ (araabia keeles صباح 'hommik'; õieti Jeanette Gergis Al-Feghali; araabia keeles جانيت جرجس فغالي, Jānīt Jarjis Faghālī; 10. november 1927 Bdādūn – 26. november 2014 Beirut) oli Liibanoni laulja ja näitleja, üks tuntumaid araabia meelelahutajaid.
Cimarron (film 1931)
Film võitis 1931. aasta Oscari-galal parima filmi Oscari. Filmide "Tantsib koos huntidega" (1990) ja "Armutu" (1992) kõrval on tegemist ainukese vesterniga, mis on selle auhinna võitnud. Samuti võitis Howard Estabrook parima stsenaariumi Oscari, tema stsenaarium põhines Edna Ferberi 1930. aasta samanimelisel romaanil, ja Max Rée auhinna parima kunstnikutöö eest.
Şabāḩ
Ta andis välja üle 50 albumi ning mängis 98 filmis, rohkem kui 20 lavastuses ja mitmes raadiomuusikalis. Tema repertuaari kuulus umbes 3500 laulu. Ta oli üks esimesi araabia lauljaid, kes esines Pariisi Olympias, Carnegie Hallis, Piccadilly teatris, Sydney ooperiteatris ja Royal Albert Hallis.
Cimarron (film 1931)
Kuigi "Cimarron" pälvis pärast linastumist kriitikutelt peaaegu eranditult kiitvaid hinnanguid, peetakse seda rassistlike alatoonide ja laialivalguva süžee tõttu sageli kõige teenimatult parima filmi Oscari võitnud filmiks.
Şabāḩ
Şabāḩ laulis eelkõige sentimentaalseid ballaade ja rõõmsameelseid laulukesi ning mängis peamiselt melodramaatilistes filmides.
Lisaks Liibanoni kodakondsusele oli tal ka Egiptuse, Jordaania ja Ameerika Ühendriikide kodakondsus. Ta esines laval ja televisioonis veel 80. eluaastates.
Lapsepõlv
Şabāḩ sündis Liibanoni lääneosas praeguse Mägi-Liibanoni kubernerkonna alal Bdādūni külas kristlikus (maroniidi) peres.
Ta oli oma vanemate kolmas tütar. Et isa Jarjis Faghālī oli tahtnud poega, suhtus ta tütresse enamasti põlguse või ükskõiksusega. Isa oli vägivaldne ja omastas muu hulgas tütre karjääri algusaastatel teenitud raha. Şabāḩi lapsepõlve muutis veelgi traagilisemaks asjaolu, et väidetavalt tappis tema vend nende ema, sest uskus, et ema oli isale truudust murdnud.
Ka Şabāḩi vanemast õest Lamīa‘ Faghālīst sai näitleja.
Film
Oma esimese laulu esitas Şabāḩ 1940. aastal 13-aastaselt. Peagi märkas teda Liibanoni päritolu Egiptuse filmiprodutsent Asīa Dāghir ja pakkus talle osa kolmes filmis. Esimese filmirolli eest maksti talle 150 Egiptuse naela. Şabāḩ sai kuulsaks filmiga "Al-Qalb Luh Wāḩid". Esimese tegelaskuju nimi Şabāḩ jäigi tema esinejanimeks kogu karjääri jooksul. Tal oli palju hüüdnimesid, näiteks Shaḩrūrah (Laulurästas) ja Şabūḩah. Teda kutsuti ka Liibanoni laulukeisrinnaks (إمبراطورة الأغنية اللبنانية).
Esialgu ei olnud kriitikud eriti heatahtlikud, kuid publik võttis ta päris kiiresti omaks. Tema tuntumate filmide seas on "Al-Ayādī an-nā‘imah" ('Pehmed käed', 1964), "Al-‘atabah al-khaḑra" (1959, "‘Atabah' väljak") ja "Ar-rajul ath-thānī" (1960, "Teine mees"). Viimases mängis ta kabareelauljat, kes oma venna surma eest kättemaksu tõotab. Tema vastasnäitlejad olid teiste seas silmapaistvad Egiptuse näitlejad Anwar Wajdī ja Şalāḩ Zū al-Fiqār.
Karjääri esimestel kümnenditel (alates 1940. aastatest) elas Şabāḩ peamiselt Egiptuses, kus tehti enamik tema filme. Alles 1990. aastatel asus ta elama Liibanoni ja külastas Egiptust ainult võtete ajal. 1940. aastatel mängis ta paljudes Egiptuse filmides, enamasti koos tolleaegsete kuulsuste, nende seas ‘Abd al-Ḩalīm Ḩāfiz̧i ja Muḩammad Kamāl ash-Shināwīga. Suur osa filmidest oli Egiptuse filmilavastaja Hinrī Barakāti looming.
1940.–1960. aastatel mängis ta igal aastal kuni kuues filmis. Enamik Şabāḩi osalusega filmidest valmis Egiptuses, kuid ta sai kuulsaks kogu araabia maailmas. Sel perioodil olid tema tuntumad rollid filmides "Sir abī" (1946), "Awal naz̧rah" (1947), "Shāri' al-ḩubb" (1959, koos kuulsa Egiptuse laulja ‘Abd al-Ḩalīm Ḩāfiz̧iga), "Bārīs wa al-ḩubb" (1971), "Al-ayādī an-nā‘imah" (1963, režissöör Maḩmūd Zū al-Fiqār) ja "Riḩlah as-sa‘ādah" (1972), kus ta mängis koos Farīd Shawqīga. Hiljem valminud filmidest on tuntumad "Laylah bakī fīhā al-qamar" (1980), "Al-makhţūf" (1983), "Al-yaum al-Lūlū" (1986).
Populaarsed filmid olid ka "Izāī ansāk" (1956), "Shāri‘ al-ḩubb" (1959), "Al-layālī ad-dāf‘yah" (1962). Tema ekraanipartnerite seas olid ‘Abd al-Ḩalīm Ḩāfiz̧, Farīd al-Aţrash, ‘Imād Ḩamdī, Kamāl ash-Shināwī, Aḩmad Maz̧har, Rushdī Abāz̧ah ja Ḩusayn Fahmī.
Muusika
Şabāḩi nimetati tihti sillaks Liibanoni ja Egiptuse vahel. Ta andis üle maailma nii popi, rahvamuusika kui ka klassikalise muusika kontserte. Aastal 1956 esines esimest korda Ameerika Ühendriikides, kus andis kontserdid Bostonis, Detroitis ja New Yorgis.
Svjata Vatra
Svjata Vatra (ukraina keeles Свята Ватра "püha tuli") on Eesti-Ukraina folkmuusikat mängiv ansambel. Ansambli unikaalne helikeel tugineb suuresti Ukraina trombooni ja Eesti torupilli koostööl ning ansambli solisti Ruslan Trochynskyi esinejatemperamendil.
Şabāḩ
Muusika
Koos lauljate Fayrūzi ja Wadīḩ aş-Şāfī ning helilooja Zakī Nāşīfiga moodustas ta neliku, keda peeti Liibanoni elurõõmu kehastuseks. Şabāḩi nimetati mõnikord Lähis-Ida Madonnaks ja kõrvutati teda Egiptuse legendi Umm Kulthūmiga.
Şabāḩ esines tihedalt kuni 1980. aastateni, seejärel nähti teda harvem, kuid sellegipoolest jätkas ta tegutsemist nii filmis kui ka teleekraanil kuni 2000. aastateni.
Isiklikku
Şabāḩ oli väga värvikas ja silmapaistev isiksus nii laval kui ka eraelus. Ta käitus julgelt ja väljakutsuvalt ega hoolinud konservatiivsetest normidest. Tema populaarsus ulatus üle religioonide piiride. Karjääri alguses oli ta brünett, hiljem aga kandis kohevat blondeeritud soengut ja tugevat jumestust. Et ta oli igas mõttes värvikas isiksus, armastati teda parodeerida. Aja jooksul omandas ta diiva maine. Väljakutsuva stiili tõttu võrreldi teda tihti Cheri ja Madonnaga. Tema skandaalne eraelu tekitas uudishimu ja teda ümbritses alati palju kuulujutte.
Şabāḩi esimene abikaasa oli Najīb Shamās, kellega ta abiellus 1946. aastal, et isa võimu alt pääseda. Ta oli abielus ka Aḩmad Faraji ja Balīgh Ḩamdīga. Şabāḩil sündis Shamāsiga poeg Şabāḩ ja Mansīga tütar Huwaida. Mõlemad lapsed elavad Ameerika Ühendriikides.
Väidetavalt algatas Yūsuf Ḩamūd lahutuse pärast skandaali, mis puhkes selle üle, et Şabāḩ kandis teatrilaval liiga lühikesi pükse. Aastal 2003 oli tollal 75-aastasel Şabāḩil suhe 25-aastase Mister Liibanoniga. Räägiti ka, et Şabāḩ oli salaja abielus oma noore juuksuriga.
Ta armastas inimesi šokeerida kuni elu lõpuni. Ta on intervjuudes avameelselt tunnistanud, et pettis oma abikaasasid, sest ka need ei olevat truud olnud. Ta oli väga helde käega, kuigi teadis hästi, et mehed püüdsid tema rikkust ja kuulsust kurjalt ära kasutada.
Şabāḩ oli rahva seas ülimalt armastatud ja tema laule teati peast. Sellegipoolest heideti ohtrasti nalja tema paljude plastiliste operatsioonide, toretseva riietuse, maskitaolise meigi ja noorte meeste lembuse üle. Ise ei lasknud ta ennast sellest häirida ja tundis uhkust selle üle, et on lihtne külatüdruk, kes oma ande abil tippu tõusis.
Viimased eluaastad
Şabāḩ sattus elu lõpus rahalistesse raskustesse ning oli sunnitud 2000. aastate alguses oma maja maha müüma. Ta kolis Beiruti eeslinna Ḩāzmiyah' hotelli. Tema tervis halvenes, ajutrombide tagajärjel kaotas ta vasaku käe ja jala liikumisvõime, kuid tema mõistus jäi selgeks.
Kuni 2009. aastani andis Şabāḩ kontserte ja esines telesaadetes. 1990. aastatel tegi ta koos eksabikaasa Fādī Lubnāniga dokumentaalfilmi oma elust. Tollal sündisid uuesti ka mõned tema kunagised hitid (näiteks "Yana Yana"), mida ta esitas koos Rūla Sa‘adiga.
Surm
Şabāḩi surma kohta levis nii palju enneaegseid kuulujutte, et teda kiputi juba surematuks lauljaks kutsuma.
Ta suri 87-aastaselt Beiruti hotellis Brazilia, mis oli tema viimane kodu. Õetütre sõnul olevat Şabāḩ enne surma soovinud, et tema matusel tantsitaks dabke ' t ja oldaks rõõmsad.
Şabāḩ maeti pühapäeval, 30. novembril 2014. Matusetalitus peeti Beiruti Saint George'i maroniidi katedraalis. Kokku tulid sajad austajad, kiriku ees tänaval mängis sõjaväeorkester, rahvas laulis oma lemmiklaule Şabāḩi repertuaarist, esines tantsurühm.
Telesari
Şabāḩi elust jutustab 2011. aastal valminud Cedars Art Productioni telesari "Ash-Shaḩrūrah". 30-osalise sarja stsenarist on Fida‘ Ash-Shandawīlī ja režissöör Aḩmad Shafīq. Şabāḩi osa mängis Kārūl Samāḩah. Sarja näitamist alustati 2011. aasta ramadaani ajal.
Ivi (eesnimi)
Ivi on naisenimi.
Kunnar Kukk
pisi|Kunnar Kukk 2021. aasta Arvamusfestival Kunnar Kukk on eesti andmeteadlane.
Haridus
Kukk lõpetas 2003. aastal Abja Gümnaasiumi kuldmedaliga, sai 2008. aastal Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudis bakalaureusekraadi ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal.
2011. aastal läbis ohvitserikoolituse Kaitseväe Akadeemias. 2020. aastal lõpetas Tallinna Tehnikaülikooli IT Kolledži diplomiõppes IT-süsteemide arenduse erialal.
Spektroskoopilised kaksiktähed
Spektroskoopilisteks kaksikuteks nimetatakse selliseid tähesüsteeme, mille kaksiksus tuvastatakse nende spektrites esineva Doppleri nihke uurimise põhjal, sest need süsteemid on kas liiga kaugel või tähed on teineteisele liiga lähedal, et neid oleks võimalik teleskoobis visuaalselt eristada.
Kunnar Kukk
Haridus
Ta on 2021. aasta seisuga Tallinna Tehnikaülikooli äriinfotehnoloogia magistrant.
Spektroskoopilised kaksiktähed
Eelistatult on näha mõlema tähe eraldiseisvad spektrid, kuid sõltuvana süsteemi komponentide heleduste suhtest võib olla võimalik määrata ainult ühe tähe spektrit, mis ilmneb juhul, kui üks täht on teisest väga palju heledam. Mõnel juhul võivad olla kaksiksüsteemi komponendid väga erineva spektriklassiga. Näiteks kui üks tähtedest on kuum A-tüüpi täht, mille spektris domineerivad tugevad vesiniku Balmeri seeria jooned, ja teine on külm K-tüüpi täht, mille spektris esinevad esimesed molekulribad (titaanoksiid TiO). Samas esineb ka kaksiktähti, kus mõlema komponendi spektrid on väga sarnased – olenemata sellest, on võimalik kindlaks teha, et tegu on kaksiksüsteemiga. Kui tähed tiirlevad ümber ühise massikeskme, siis muutuvad vaatleja suhtes nende radiaalkiiruste komponendid, mis kajastuvad spektrites perioodiliselt muutuvate lainepikkuste näol. Sellist spektrijoonte liikumist kutsutakse Doppleri nihkeks.
Kunnar Kukk
Töö ja ühiskondlik tegevus
Kunnar Kukk on disaini- ja tarkvaraettevõte Proekspert nooremandmeteadlane. Ta on olnud Eesti Päevalehe ajakirjanik, töötanud aastatel 2008–2009 majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi avalike suhete nõunikuna, olnud Pärnu Ühisgümnaasiumi programmeerimise õpetaja, idufirma Topia tooteanalüütik ja Äripäeva andmebaasi analüütik.
Hermannus
Hermannus oli Kärkna abt aastail 1327–1336.
Kunnar Kukk
Töö ja ühiskondlik tegevus
2011. aastal sai ta nooremleitnandi auastme.
Hermannus
Tema ametiaja piirdaatumid on määratud kahe ürikuga 15. septembrist 1327 (Livl. U.B. III DCCXXXIIa, regest 865a ) ja 15. novembrist 1336 (Livl. U.B. DCCLXXVIII, regest 920 ).
Ameerika psühhopaat
"Ameerika psühhopaat" (American Psycho) on Bret Easton Ellise 1991. aastal ilmunud romaan.
Spektroskoopilised kaksiktähed
Ajalugu
Esimene spektroskoopiline kaksiksüsteem avastati 1889. aastal Harvardis ja Potsdamis Suure Vankri tähtkujust. Selleks täheks oli Mizar (ζUMa), mida tunti algselt visuaalse kaksikuna. Tähesüsteemi heledama komponendi, Mizar A, spektroskoopilised uuringud aga näitasid, et see tähesüsteem on ka spektroskoopiline kaksik. Järgnevatest uuringutest selgus, et ka Mizar B on omakorda spektroskoopiline kaksik, millest järeldub, et kogu süsteem koosneb neljast tähest. Tähesüsteemid, mis on nii visuaalsed kui ka spektroskoopilised kaksikud, on väga haruldased.
Ameerika psühhopaat
Romaan jutustab noorest investeerimispankurist Patrick Batemanist, kes on sarimõrvar.
Spektroskoopilised kaksiktähed
Kaksiksüsteemides esinev Doppleri nihe
pisi|Spektrijoonte nihkumine Doppleri efekti tõttu Kaksiksüsteemide uurimisel saadakse tavaliselt spekter, mis on vaadeldavate tähtede spektrite kombinatsioon. Kui vastava süsteemi komponendid liiguvad ümber ühise massikeskme, siis on registreeritavas spektris võimalik jälgida spektrijoonte perioodilist nihkumist, mis on tingitud vaatekiire suunalise kiiruse komponendi (radiaalkiiruse) muutumisest. Kui üks süsteemis olev täht liigub vaatleja poole, siis nihkuvad spektrijooned kõrgema sagedusega osa suunas ehk spektri sinise osa poole (sininihe), tähe eemaldumisel nihkuvad spektrijooned aga madalama sagedusega osa suunas ehk spektri punase osa poole (punanihe). Kui tähed liiguvad vaatesuuna eest läbi, siis selles olukorras Doppleri nihet ei esine ning spektrijooned jäävad nende põhilistele asukohtadele, sest sel juhul ei liigu kumbki täht vaatleja poole ega temast eemale.
Radiaalkiiruse mõõtmine
Selleks, et mõõta radiaalkiirust, on vaja salvestada tähe spekter ning hiljem mõõta mitme spektrijoone lainepikkused (näiteks määrates spektrijoonte asukohti piki spektri kogupikkust). Järgmisena tuleb spektroskoopiliselt kaksikult saadud spektrit võrrelda võrdlusspektriga, mida mõõdetakse laboratoorsetes tingimustes ning on sarnane vaadeldava tähe spektriga. Juhul, kui spekter salvestatakse fotoplaadile, tuleb vastavate spektrijoonte positsioone mõõta mõõtemikroskoobiga. Kui aga kasutatakse CCD-d, ei pea tegema mõõtmisi traditsioonilisel viisil, sest siis registreerib arvuti vastavad pikslid ise, millele spektrijooned langevad. Kui tähe spektris olevad lainepikkused on võrreldes laboratoorsetes tingimustes saadud spektri lainepikkuste suhtes võrra nihutatud, saab radiaalkiirust määrata valemist:
,
kus v on radiaalkiirus, c on valguse kiirus, on lainepikkuste nihe ning \lambda on laboratoorne lainepikkus.
See valem kehtib ainult juhul, kui v << c. Tähtede kohta töötab see valem korrektselt, kuid seda ei tohiks kasutada kaugete galaktikate radiaalkiiruse mõõtmisel (sel juhul tuleb arvestada kosmoloogilisi ja relativistlikke efekte). Täpsete lainepikkuste mõõtmine tähe spektrist on tihti raskendatud. Näiteks varajase staadiumi tähe spektrijooned on väga kõrgete temperatuuride tõttu laiad ja hajuvad, samuti mõjutavad mõõtetulemusi Starki efekt ja tähe väga kiire pöörlemine. Vanadel tähtedel on aga hulgaliselt spektrijooni tihedalt koos ja omavahel kokku sulanud. Seega on spektri korrektne tõlgendamine nii väga noorte kui ka vanade tähtede puhul raskendatud.
Spektroskoopilised lähiskaksikud
Spektroskoopilistele lähiskaksikutele on iseloomulik, et mõlema tähe orbiidi kuju erineb väga vähe ringjoonest, mille tõttu saab vastavate komponentide kiirused lugeda ajas muutumatuks. Paljudel väga lähestikustel kaksiktähtedel ongi loodejõudude toimel muutunud orbiidid ringikujulisteks(orbiidi ekstsentrilisus e on null), mille korral muutuvad nende komponentide kiirused vaatleja suhtes sinusoide seaduspärasuse järgi. Tõeliste orbitaalkiiruse saamiseks peab olema täidetud tingimus, et mõlema tähe orbiit on vaatekiirega samas tasandis ehk taevatasandi ja orbitaaltasandi vaheline nurk i on 90 kraadi. Juhul, kui see tingimus ei ole täidetud, saadakse samuti mõlema tähe radiaalkiiruste mõõtmisel sinusoidne kõver, kuid selle amplituud erineb sin(i) korda tegelikkusest, mistõttu ei saada alati koostatud kiiruskõverate põhjal määrata tähtede õigeid orbitaalkiiruste väärtuseid. Küll aga mõjutab erinevalt taevatasandi ja orbitaaltasandi vahelisest nurgast registreeritavate kiiruskõverate kuju orbiidi ekstsentrilisus. Kui e>0, siis muutub kiiruskõverate kuju siinusest erinevaks. Kui käsitleda olukorda, mille korral on kaksiksüsteemis olevate komponentide kiirused ajas muutumatud ehk nende orbiidi kuju ei erine peaaegu üldse ringjoonest(e<<1), siis ei tehta suurt viga väites, et nende komponentide orbitaalkiirused saab esitada kujul:pisi|Tähe GL581 radiaalkiiruse kõver
kus a_1 ja a_2 on tähtede orbiitide pikemad poolteljed ja P on orbitaalkiirus.
Kepleri seadustest saame:
Asendades valemisse pikemad poolteljed, saame:
kus \sin(i) on orbiidi kalle.
Asendades radiaalkiirused orbitaalkiiruste asemele, saame:
Tuleb tähele panna, et sin(i) komponent taandub lõpp-valemist maha ning seega saame teha järelduse, et radiaalkiiruste, mis on otseselt mõõdetavad suurused, suhte kaudu on võimalik leida komponentide maaside suhet olenemata sellest, milline on orbiidi kalle i.
Massifunktsiooni tuletamine ja interpretatsioon
Lisaks masside suhte teadmisele huvitab astronoome ka kaksiksüsteemis olevate komponentide masside summa, mida saab aga leida vaid siis, kui me teame orbiidi kallet i.
Kepleri kolmas seadus avaldub kujul:
Pikemate pooltelgede summa jaoks kehtib:
Asendades teise võrrandi esimesse, saame:
kus m_1 ja m_2 on komponentide massid, P on orbitaalperiood, v_1 ja v_2 ning G on gravitatsioonikonstant.
Selleks, et saadud valemit füüsikaliselt rakendada, tuleb mittemõõdetavad suurused asendada mõõdetavate suurustega. Olles teinud selle protseduuri, saame:
Selles valemis on v_{1,r} ja v_{2,r} mõõdetavad suurused. Tegelikkuses aga ei pruugita mõlema kaksiksüsteemis oleva tähe spektrit eraldi saada, sest üks täht võib olla teisest väga palju heledam. Sel juhul saab süsteemi komponendi radiaalkiiruse tuvastada vaid ühe tähe spektris esineva Doppleri nihke kaudu. Kuid olenemata sellest, et registreeritavas spektris on ainult ühe tähe spektrijooned, on see täht ikkagi teise tähe poolt mõjutatud. Seega saab radiaalkiiruse ja masside suhet kasutades avaldada teise tähe radiaalkiiruse esimese tähe radiaalkiiruse ja masside suhte kaudu ning asendada võrrandisse:
Viies mõõdetavad suurused samale poole võrdusmärki, saame:
Saadud massifunktsiooni kasutatakse siis, kui on kuidagi võimalik määrata teise tähe massi ning samuti statistiliseks uurimiseks. Massifunktsioon sisaldab veel tundmatut \sin^3(i), mida ei ole võimalik otseselt mõõta. Selle probleemi lahendamiseks kasutatakse statistilist meetodit, kus \sin^3(i) väärtuseks võetakse statistiline keskmine, kus on arvestatud tähtete grupeerimist efektiivse temperatuuri ja heleduse järgi. Samuti võetakse arvesse spektroskoopilise kaksiku avastamise tõenäosust. Kui i=0, mille korral ei eksisteeri radiaalkiiruse muutust(puudub Doppleri nihe), siis on spektroskoopilise kaksiku avastamise tõenäosus palju väiksem, kui juhul, mil i> 0.
Varjutuslikud spektroskoopilised kaksikud
Varjutuslikud spektroskoopilised kaksiksüsteemid on sellised, kus kumbki täht liigub vaheldumisi teise eest läbi, mistõttu süsteemi koguheledus väheneb. Selliste süsteemide uurimine on oluline, kuna nende vaatlemisel on võimalik hulgaliselt kasulikke andmeid koguda, nagu näiteks: komponentide masse, raadiusi ning kiirgusvoogude suhteid. Varjutusmuutlike spektroskoopiliste tähtede puhul on orbiidi kallet võimalik üsnagi täpselt määrata. Saab teha oletuse, et kui süsteemis olevate tähtede kaugus ei ole palju suurem kui mõlema komponendi raadiuste summa, siis kaldenurk i erineb 90 kraadist väga vähe. Kuid varjutusmuutlike süsteemide uurimisel saadud andmed ei pruugi siiski alati väga täpsed olla. Näiteks kui uuritakse süsteemi, kus üks täht, mis pöörleb väga kiiresti, on teda osaliselt varjutavast tähest palju heledam. Sel juhul on võimalus, et vaadeldakse seda osa peatähest, mis ei ole sekundaartähe poolt varjutatud, kuid mis liigub pööreldes meie poole. Selle efekti tõttu ei saada mõõtmisel õiget radiaalkiirust. Seega on mõõtmistel oluline arvestada vaadeldava tähesüsteemi iseärasusi.
Viited
Dobbeltstjerne Doppelstern Binary star Estrella binaria Dobbeltstjerne Estrela binária Двойная звезда
Ameerika psühhopaat
2000. aastal linastus romaanil põhinev film "Ameerika psühho", mille peaosas oli Christian Bale.
2013. aastal esietendus Londonis romaanil põhinev muusikal, mille muusika ja sõnad kirjutas Duncan Sheik.
Lääne Maakohus
Lääne Maakohus loodi 24. mail 1990, kui Haapsalu Rajooni Rahvakohus nimetati vastavalt ümber.
Maakodu
Maakodu on aastast 1989 ilmuv aia- ja koduajakiri.
Lääne Maakohus
1. jaanuaril 2006 liideti Lääne Maakohus Pärnu Maakohtuga.
Maakodu
Väljaanne sai alguse ajakirjas Sotsialistlik Põllumajandus ilmunud väiketootmis- ja kodundusrubriigist.
Lääne Maakohus
Kohtu koosseis
1990. aastal töötas kohtus kaks kohtunikku, kaks istungisekretäri, kaks kohtutäiturit, kantselei juhataja, sekretär-masinakirjutaja, tõlk, koristaja.
Maakodu
Aastast 2000 on ajakirja omanik ja väljaandja AS Maaleht.
Lääne Maakohus
Kohtu koosseis
Kohtu esimeheks oli Maie Kram, kes 1990. aasta lõpus läks tööle Eesti Vabariigi Ülemkohtusse. Tema asemel sai kohtu esimeheks Aita Rajavere. 1991. aastal tuli tööle kohtunik Allar Jõks, 1992–1995 oli ta kohtu esimeheks ja lahkus tööle Tallinna Ringkonnakohtusse. 1993 tuli tagasi kohtunik Maie Kram ja 1995. aasta maikuust kuni 2003. aasta lõpuni töötas ta kohtu esimehena. Alates 9. veebruarist 2004 töötas kohtu esimehena Piia Jaaksoo.
Maakodu
Ajakirja põhiteemad on ilu- ja tarbeaiandus, samuti jagatakse ehitus- ja remondinõuandeid. Ajakirjas on ka rubriik "Üks mõis", kus tutvustatakse Eesti mõisaid.
Neustift im Stubaital
thumb|Neustift im Stubaital
Asend
Neustift paikneb 25 km Innsbruckist lõunas Stubaitalis. See lai org on üks kõige maalilisemaid Tiroolis. Orusuus seisavad massiivsed lubjakivi moodustised. Ümber oru ülemise otsa kerkivad üle 3000 m gneiss- ja graniittipud püsijää aladele. Viis liustikku pindalaga 15 km² moodustavad suure liustikusuusaala, Stubai liustiku. Koos rajatistega seal ja kolmes teises suusapiirkonnas on orus 42 köisraudteed ja suusatõstukit.
Neustifti ühendus Innsbruckiga toimub bussiliiniga, mida käitab Innsbrucker Verkehrsbetriebe.
Neustift im Stubaitalis on järgmised osad ja külad: Kampl, Neder, Dorf, Scheibe, Milders, Oberberg, Stackler, Lehner, Schaller, Krössbach, Neugasteig, Gasteig, Volderau, Ranalt ja Mutterberg.
Neustiftiga külgnevad järgmised vallad: Brenner, Fulpmes, Grinzens, Gschnitz, Längenfeld, Mühlbachl, Ratschings, Sankt Sigmund im Sellrain, Sellrain, Sölden, Telfes im Stubai ja Trins.
Ajalugu
pisi|püsti|Vaade kihelkonnakirikule
Kuigi nimi Neustift ilmus ürikutesse 14. sajandil kui Niwenstift im tal ze Stubai, siis möödus sajandeid, enne kui moodne nimi Neustift valitses üle im Tali kui valla nime. Neustifti elanikud on ikka veel tuntud kui Tholer ('oruelanikud').
Piirkonna kohanimed osutavad Rooma-eelsele asustusele. Kui Caesar Augustus ja tema leegionid liikusid 15 eKr põhja, allutati seal elanud mägirahvad ja kogu piirkond kui Rooma Raetia provints. Seejärel mõjutasid roomlased piirkonda halduse kaudu ja hiljem ristiusustamisega. Eelajaloolised leiud varajasest pronksiajast (u 1800–1000 eKr) näitavad, et org asustati iidsetel aegadel. Paljud retoromaani kohanimed vihjavad, et saksa keel pääses piirkonnas domineerima alles kuskil keskajal. Nende kohanimede hulgas on järgmised:
Algirdas Saudargas
Algirdas Saudargas lõpetas 1972. aastal biofüüsikuna Kaunase Meditsiiniinstituudi.
Neustift im Stubaital
Ajalugu
Teise maailmasõja ajal oli SS-il Neustiftis mägironijate koolituskeskus, kus Dachau koonduslaagri vangid tööle pandi.
Algirdas Saudargas
1972–1977 oli ta Matemaatika ja Infotehnoloogia Instituudi teadur. 1977–1982 oli ta Leedu Põllumajanduse Akadeemias matemaatikaõppejõud. 1982–1990 töötas ta Kaunase Meditsiiniinstituudi teadurina. 1988–1990 oli ta Sąjūdise poliitilise komisjoni esimees. 1990. aastal valiti ta Leedu Ülemnõukogusse. Ta oli Leedu Kristlik-Demokraatliku Partei üks asutajatest ja aastatel 1995–1999 Kristlik-Demokraatliku Partei esimees. 1990–1992 oli ta Leedu välisminister. 1992–1996 oli ta Leedu Seimi liige. 1996–2000 oli ta teist korda Leedu välisminister.
Neustift im Stubaital
Püha Jüri kirik
thumb|Kihelkonnakiriku sisevaade
Algirdas Saudargas
2000–2004 oli ta Leedu Seimi liige. 2004–2008 oli ta Leedu suursaadik Püha Tooli juures.
Aktantne atribuut
Aktantne atribuut on nimisõnafraasi laiend ehk täiend, mis märgib lauses situatsiooni osalist. See on täiendi üks süntaktilis-semantilisi põhitüüpe.
Eesti keel
Aktantsed atribuudid on substantiivi- ja adverbifraasid ning infiniitsed verbifraasid (infiniittarindid), millele lauses vastab aktantne lauseliige. Predikaat, mida see lauseliige lauses laiendab, esineb substantiivifraasis kas:
Mobiilsuse paradigma
Mobiilsuse paradigma on sotsiaalteaduste kaasaegne paradigma, mis uurib inimeste, ideede, informatsiooni ja asjade liikuvusi ning nende suhteid omavahel, aga ka laiemalt sotsiaalsete struktuuride ja ruumiliste arengutega.
Kuigi mobiilsust ja mobiilsuse paradigmat seostatakse tavaliselt sotsioloogiaga, on sellesse panustanud ka antropoloogia, kultuuriuuringute, majanduse, geograafia, rändeuuringute, tehnoloogia ning turismi- ja transpordiuuringute teadlased.
Aktantne atribuut
Adverbiaalatribuut
See on aktantne atribuut, mille vormis kajastub atribuudi adverbiaalne seos põhjaga, nt pood külas (= pood, mis paikneb külas).
Adverbiaalatribuudi põhiliigid
Mobiilsuse paradigma
Mobiilsuse paradigma väljatöötamisel võib pidada oluliseks Georg Simmeli (1858–1918) teoseid, kelle teedrajavad analüüsid sotsiaalsest individuaalsusest ja killustatusest panid aluse sotsioloogilisele antipositivismile. Mõningaid Simmeli ideid kasutas 20. sajandi esimesel poolel Chicago koolkond sotsioloogias. Mitmed nende liikuvusuuringud olid seotud näiteks hulkurite, prostituutide ja migrantide uurimisega. Hiljem levisid sotsioloogias mitmed struktuursed või staatilised teooriad, mis selliseid kompleksseid liikuvusuuringuid ei toetanud ning mobiilsuse uuringud tegelesid pikemat aega üksnes transpordi ja turismi uurimisega.
Aktantne atribuut
Genitiivatribuut
See on omastavas käändes ehk genitiivis aktantne atribuut, nt ema lilled. Genitiivatribuudi vorm ei täpsusta põhja ja laiendi sisuseost, vaid jätab selle ebamääraseks. Seose laad võib järelduda atribuudi ja põhja leksikaaltähendusest. Genitiiv viitab vaid aktantsele seosele implitsiitse predikaadi (nominalisatsiooni korral põhja) ja atribuudi vahel, jättes selle konkretiseerimata.
Mobiilsuse paradigma
Ühe tõukena mobiilsuse paradigma kujunemisele võib näha 1980. aastate "ruumilist pööret" kunstis ja teaduses, kui teadlased hakkasid tõlgendama inimeste ruumi ja ruumilisust sama kriitiliselt sügavuti nagu seni oli traditsiooniliselt seda tehtud ühelt poolt aja ja ajalooga ning teiselt poolt sotsiaalsete suhete ja ühiskonnaga.
Aktantne atribuut
Subjektiline genitiivatribuut
Subjektilisele genitiivatribuudile vastab lauses alus. Sellisel juhul on nimisõnafraasi põhi teonimi vm tegevust, protsessi või seisundit väljendav nimisõna: koera haukumine – Koer haugub
Mobiilsuse paradigma
Mobiilsuse pööre algas 1990. aastatel ajendatuna järsult suurenenud liikuvusest ja uutest liikuvuse vormidest. Sotsiaalteadlastel ei olnud muutunud olukorras enam võimalik jätkata traditsiooniliste staatiliste ja jäikade mudelitega ning ignoreerida inimeste liikuvuste tähtsust töö- ja pereelus, vaba aja veetmises ja poliitikas. Mobiilsuse paradigmas ei ole inimesed, ühiskond ja majandus juurdunult ja jäigalt kohtadega seotud, vaid kõik on pidevas muutumises ja liikumises.
Aktantne atribuut
Objektiline genitiivatribuut
Objektilisele genitiivatribuudile vastab lauses sihitis. Sellisel juhul on nimisõnafraasi põhi sihilisest tegusõnast tuletatud nimisõna ehk deverbaalsubstantiiv: harilikult teonimi vm tegevust väljendav substantiiv või tegijanimi: maasikate korjamine – Korjatakse maasikaid
Mobiilsuse paradigma
Ajaloolane James Clifford pooldas konkreetsete kohtade sügavuti analüüsimise asemel neid ühendavate marsruutide uurimisele üleminekut. Marc Augé (1995) käsitleb "mittekohtade" nagu lennujaamade ja kiirteede filosoofilist potentsiaali antropoloogias. Selliseid kohti iseloomustab pidev üleminek ja ajutisus ning neid on moodsas ühiskonnas üha enam. Caren Kaplan (1996) uuris sotsiaalseid ja kultuuriteooria küsimusi sooga seotud reisimise metafooride kaudu.
Aktantne atribuut
Adverbiaalne genitiivatribuut
Adverbiaalsele genitiivatribuudile vastab lauses määrus. Nii nagu määrus, võib ka adverbiaalne genitiivatribuut väljendada järgmist
Genitiivatribuut kasutatakse ka mitmusliku reduplikatiivtäiendina põhja tähenduse intensiivistumiseks: See on vast raamatute raamat; küsimuste küsimus.
Tallinna Majanduskool
Tallinna Majanduskool on kutseõppeasutus Tallinnas.
Kool pakub kutseõpet keskhariduse baasil viienda taseme õppekavade alusel: raamatupidaja, maksuspetsialist, kindlustus spetsialist, personalispetsialist, sekretär, nooremprojektijuht, õigusassistent, ettevõtte õigustoimingute spetsialist, e-turunduse spetsialist, väikeettevõtja, turundus spetsialist , ärikorralduse spetsialist, kvaliteedispetsialist, kinnisvaramaakler, sotsiaalmeedia spetsialist, nooremprojektijuht, ostu- ja hankespetsialist, meeskonnajuht. Samades valdkondades pakutakse ka täiskasvanute täienduskoolitusi.
Ajalugu
Tallinna Majanduskooli juures tegutseb vilistlaskogu KÄRM.
Meripilaceae
Meripilaceae on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente sugukond.
Kaede Nakamura
Kaede Nakamura (jaapani keeles 中村 楓 Nakamura Kaede; sündinud 3. augustil 1991) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 2017 3 mängu.
Mobiilsuse paradigma
Mobiilsuse paradigma alusepanijaks peetakse sotsioloog John Urry töid ja eelkõige tema raamatut "Sociology Beyond Societies: Mobilities for the Twenty-first Century" (2000), kus ta uurib inimeste, esemete ja teabe erinevaid liikuvusi, keerukaid vastastikuseid sõltuvusi erinevate liikuvuste vahel ja nende sotsiaalseid tagajärgi. 2006. aastal avaldasid Mimi Sheller ja John Urry hiljem paljuviidatud artikli, milles käsitlesid mobiilsuse paradigma arengut, selle motivatsioone, teoreetilisi aluseid ja metodoloogiat. Cresswell (2012) rõhutab, kuidas erinevate liikuvuste oluliseks osaks on muutunud ka ootamine, vaikus, kuhugi kinnijäämine. Oswin ja Yeoh (2010) jaoks näib liikuvus olevat lahutamatult põimunud hilise modernsuse ja rahvusriigi lõpu mõistetega. Vannini (2012) näeb liikuvuses olemasolevate kultuuriliste väärtuste, ootuste ja struktuuride projektsiooni, mis tähistab elustiile.
Mobiilsuse mitmekesisuse kirjeldamiseks on koostatud erinevaid tüpoloogiaid. Büscher ja Urry (2009) jagavad liikuvused viide tüüpi: 1) objektide füüsiline liikuvus, 2) inimeste kehaline liikuvus, 3) kujutlusvõime abil liikumine, 4) virtuaalne reisimine ja 5) kommunikatiivne reisimine (näiteks läbi sõnumi, teksti, kirja, mobiiltelefoni).
Lähtuvalt uuest mobiilsusparadigmast kasutatakse ka uusi mobiilseid meetodeid. Need meetodid peaksid olema "liikuvuses" kahes mõttes. Esiteks, jälgima subjekte, sh reisides füüsiliselt koos oma uuritavatega (multi-sited etnography). Teiseks, sotsiaalsete liikumiste korralduse jälgimine (st kuidas inimesed, objektid, teave ja ideed koos teiste inimestega liiguvad ja kuidas neid liigutatakse) näitab, kuidas tegevused alluvad sotsiaalsete, majanduslike ja poliitiliste suhete seaduspärasustele ja kujundavad neid refleksiivselt. Selliste meetoditena tuuakse välja nt aeg-ruumi päevikute pidamist (time-space diaries) ja kaasakõndimise meetodit (walking-with-method).
Sulley Muntari
Suleyman Ali "Sulley" Muntari (sündinud 27. augustil 1984 Konongos) on Ghana jalgpallikoondise endine mängija.
Ta mängis viimati Hispaania esiliiga klubis Albacete poolkaitsjana.