cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liikluspsühholoogia
Lähenemine
Alates 1980. aastatest on transpordipsühholoogia kiiresti esile kerkinud ning on loomisest alates järginud interdistsiplinaarset lähenemisviisi ja jaganud ühiseid uurimisteemasid teiste teadusharudega: eriti meditsiini (juhtimisoskus), inseneriteaduse (ergonoomika ja inimtegurid) ja majandusega (reisimisega seotud nõudluste haldamine). Liikumine koos oma positiivsete ja negatiivsete tagajärgedega saab alguse inimeste otsustest ja käitumisest, mida on aga võimalik mõjutada. Liiklusõnnetuste peamine põhjus on tehtud vead, mis tulenevad valesti kohandatud käitumisest koos teeolude ja teiste sõidukitega.
Volodõmõr Zelenskõi
pisi|Volodõmõr Zelenskõi (2022) pisi|Volodõmõr Zelenskõi (2019) pisi|Volodõmõr Zelenskõi (2018) pisi|[[Kvartal-95 ja Volodõmõr Zelenskõi laval (2018)]] pisi| Volodõmõr Zelenskõi [[Prahas (2009)]]
Volodõmõr Oleksandrovõtš Zelenskõi (ukraina keeles Володимир Олександрович Зеленський, vene keeles Владимир Aлександрович Зеленский Vladimir Aleksandrovitš Zelenski; sündinud 25. jaanuaril 1978 Krõvõi Rihis Dnipropetrovski oblastis Ukraina NSV-s) on Ukraina poliitik, endine näitleja, filmiprodutsent ja stsenarist, alates 20. maist 2019 Ukraina president.
NSV Liidu Teaduste Akadeemia Geofüüsika Instituut
pisi|120px|[[Otto Schmidt]]
Volodõmõr Zelenskõi
Vanemad, noorpõlv ja haridus
Volodõmõr Zelenskõi on pärit juudi perekonnast. Tema emakeel on vene keel. Tema ema Rimma Zelenska (sündinud 1950) töötas 40 aastat insenerina, isa Oleksandr Zelenskõi (sündinud 1947) on Vadõm Hetmani nimelise Krõvõi Rihi Majandusinstituudi informaatika ja tarkvara kateedri juhataja, professor. Tema vanaisa Semjon Zelenskõi teenis Teise maailmasõja ajal Punaarmees; Semjoni isa ja kolm venda surid holokaustis.
Volodõmõr elas lapsepõlves neli aastat koos vanematega Mongoolias Erdenetis, kuhu pereisa oli saadetud töölähetusse (vanamoodsalt öelduna komandeeringusse). Pärast isa töölähetust naasis perekond Krõvõi Rihi, kus Zelenskõi lõpetas inglise keele kallakuga gümnaasiumi, mängis kooliteatris, käis muusikakoolis ja harrastas tõstesporti. Kodulinnas lõpetas ta ka kõrgkooli – Krõvõi Rihi Majandusinstituudi juristi erialal (2000. aastal).
NSV Liidu Teaduste Akadeemia Geofüüsika Instituut
NSV Liidu Teaduste Akadeemia Geofüüsika Instituut, akronüüm GEOFIAN, (vene keeles Институт теоретической геофизики Академии наук СССР) oli NSV Liidu Teaduste Akadeemia teadusuurimisinstituut (1937–1955).
Volodõmõr Zelenskõi
Studija Kvartal-95
Ta mängis aastatel 1997–2003 edukalt telesaates „KVN". 1997. aastal organiseeris ta Krivõi Rihi „KVN"-võistkonna Kvartal-95. 2003. aastal asutas ta produktsioonifirma Studija Kvartal-95 ning oli selle kunstiline juht.
„Rahva teener"
Zelenskõi on komöödiaseriaali „Rahva teener" üks viiest produtsendist ja filmi peaosatäitja. Ta kehastab filmis ajalooõpetajat Vassõl Holoborodkot, kellest saab Ukraina president. Telesarja 1. hooaeg esilinastus 2015. aastal ja 2. hooaeg 2017. aastal. Menuka teleseriaali kolmanda hooaja osad lasti ekraanile 2019. aasta märtsis. Sama kuu lõpus võttis Zelenskõi osa tegelikest Ukraina presidendivalimistest. Sotsioloogiliste küsitluste põhjal olid tal rohkem kui 25 registreeritud kandidaadi seas head väljavaated pääseda valimiste teise vooru.
NSV Liidu Teaduste Akadeemia Geofüüsika Instituut
NSV Liidu Teaduste Akadeemia Teoreetilise Geofüüsika Instituut rajati akadeemik Otto Schmidti initsiatiivil 28. jaanuaril 1937 Moskvas. Ta määrati seda juhtima. Schmidt jätkas ühtlasi ka senises ametis – Põhja-meretee Peavalitsuse ülemana.
Volodõmõr Zelenskõi
2019. aasta Ukraina presidendivalimised
2018. aasta detsembri lõpus teatas Zelenskõi Dmõtro Gordonile antud intervjuus oma kavatsusest kandideerida 2019. aasta Ukraina presidendivalimistel Ukraina presidendiks. 31. detsembril 2018, mõni minut enne südaööd pöördus Zelenskõi Ukraina telekanalil 1+1 Ukraina rahva poole, kus tegi teatavaks, et ta võtab osa presidendivalimistest. Selle sündmuse puhul lükkas telekanali juhtkond telekavas hilisemale ajale president Petro Porošenko traditsioonilise uusaastatervituse. 21. jaanuaril 2019 esitas erakond Rahva Teener Zelenskõi presidendikandidaadiks.
31. märtsil 2019 toimunud presidendivalimiste esimeses voorus kogus ta 30,24% häältest ning Porošenko 15,95% häältest. USA politoloog Alexander Motyl pidas Zelenskõi edu põhjuseks asjaolu, et ukrainlased samastavad teda komöödiaseriaali „Rahva teener" tegelaskuju Vassõl Holoborodkoga. Enne presidendivalimiste teist vooru avaldas ta oma isikliku positiivse hoiaku NATO-ga liitumise suhtes, kuid arvas, et NATO-ga liitumise küsimus tuleks panna rahvahääletusele. Enne teise vooru toimumist avaldas ta oma toetust Ukraina Õigeusu Kirikule, millele UÕK eestseisja Epifanius vastas, et hindab sõnade asemel reaalseid tegusid. 9. aprillil avaldas kandidaat Zelenskõi kampaaniameeskond oma asjatundjate ja nõunike nimed. Nõunike seas oli Ukraina endine majandusminister Aivaras Abromavičius ja endine rahandusminister Oleksandr Danõljuk. Enne teist vooru kirjutas Anders Åslund, et kui Zelenskõi võidab valimised, ei saa ta kohe ellu viia reforme, vaid peab pärast 27. oktoobril toimuvaid parlamendivalimisi selleks moodustama Ukraina Ülemraadas teda toetava parlamendisaadikute grupi. Enne teise vooru toimumist viis Kiievi rahvusvaheline sotsioloogia instituut (KMIS) läbi küsitluse, mille kohaselt oli 72,2% küsitletutest valmis hääletama teises voorus Zelenskõi ning 25,4% Porošenko poolt. Enne valimiste teist vooru ütles ta väljaandele RBK-Ukraina, et ei poolda Donbassile eristaatuse andmist ega kavatse allkirjastada Donetski Rahvavabariigi ja Luhanski Rahvavabariigi võitlejatele amnestiat andvat seadust. 18. aprillil tutvustas ta avalikkusele oma meeskonna liikmeid, kuid ei nimetanud isikuid, keda kavatseb võidu korral määrata peaprokuröriks, SBU juhiks, kaitseministriks ja välisministriks. 19. aprillil kohtus ta Kiievi olümpiastaadionil toimunud debatil oma vastaskandidaadi Porošenkoga.
NSV Liidu Teaduste Akadeemia Geofüüsika Instituut
1946. aastal liideti Teoreetilise geofüüsika instituudiga NSV Liidu Teaduste Akadeemia Seismoloogia Instituut; asutuse nimetuses toimus väike muutus: NSV Liidu Teaduste Akadeemia Geofüüsika Instituut. Direktoriametis jätkas 1949. aastani Otto Schmidt (kes seejärel oli samas kuni elu lõpuni osakonnajuhataja). Aastatel 1949–1955 juhtis instituuti geofüüsik Grigori Gamburtsev. Gamburtsev suri juunis 1955 teaduste akadeemias peetud istungil, kus arutati tema juhitava instituudi edasist saatust.
Volodõmõr Zelenskõi
2019. aasta Ukraina presidendivalimised
Presidendivalimiste teine voor toimus 21. aprillil 2019. Välismaa valimisringkonnas sai Porošenko 54,73% ning Zelenskõi 43,78% häältest. Kui Zelenskõi oli kogunud 73,2% häältest ning oli loetud umbes 95% häältest, õnnitlesid Zelenskõid võidu puhul Donald Tusk, Emmanuel Macron, Donald Trump, Jeremy Hunt jt. Euroopa Nõukogu peasekretär Thorbjørn Jagland kirjutas oma õnnitluses, et soovib jätkata koostööd Ukrainas korraliku ja usaldusväärse kohtusüsteemi ülesehitamisel.
Presidendi ametiaeg
Enne ametisse astumist teatas tema meeskond 2019. aasta aprilli lõpus, et võimu üleandmisel vahetatakse välja Ukraina peaprokurör, julgeolekuteenistuse juht, kaitse- ja siseminister. Briti päritolu kaitseekspert Glen Grant soovitas 2019. aasta veebruaris avalikus kirjas tulevasele presidendile, et uus kaitseminister peaks olema inglise keelt valdav tsiviilisik, kes on tõhus juht. Zelenskõi tahtis, et tema ametisse vannutamine toimuks 19. mail või enne 27. maid, et korraldada võimalusel ennetähtaegsed parlamendivalimised.
Ametikohtadele määramised
21. mail 2019 määras ta Ukraina relvajõudude ülemjuhatajaks kindralleitnant Ruslan Homtšaki ning Ukraina Presidendi Administratsiooni ülemaks Andri Bohdani. 28. mail määras ta Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretäriks Oleksandr Danõljuki. Ukraina Julgeolekuteenistuse (SBU) juhi esimeseks asetäitjaks määras Zelenskõi varem tema presidendivalimiste meeskonda juhtinud Ivan Bakanovi. 29. mail 2019 nimetas ta presidendi ihukaitse ülesannet täitva Ukraina Riigikaitse Osakonna juhiks Oleksi Otserklevõtši. 11. juunil määras ta Ukraina Välisluureteenistuse juhiks Vladõslav Buhharjevi, kes oli Ukraina Ülemraada saadik erakonna Isamaa fraktsioonist. 13. juunil 2019 määras ta Ukraina Riikliku Piirivalveteenistuse ülemaks Serhi Deineko. 2019. aasta juulis nimetas ta oma nõunikuks Ruslan Demtšenko.
Sisepoliitika
21. mail saatis ta oma ukaasiga (seadlusega) laiali Ukraina Ülemraada ning määras ennetähtaegsete valimiste toimumise ajaks 21. juuli 2019, kuid see otsus vaidlustati Ukraina Ülemkohtus. 24. mail esitas Ülemraada saadikute grupp Ukraina Konstitutsioonikohtule kaebuse, milles palusid tunnistada põhiseadusevastaseks presidendi ukaas (seadlus) Ülemraada laialisaatmise kohta. 20. juunil 2019 tunnistas Ukraina Konstitutsioonikohus ukaasi (seadluse) põhiseaduspäraseks. 9. juunil 2019 avaldas Zelenskõid toetav erakond Rahva Teener oma parlamendivalimiste valimisnimekirja esimesed 20 nime, kellest esimesed viis olid Dmõtro Razumkov, Ruslan Stefantšuk, Irõna Venediktova, Davõd Arahhamija ning Halõna Jantšenko. 2019. aasta juuli alguses prognoosisid John Herbst ja David Petraeus, et erakorralised parlamendivalimised annavad Zelenskõi parteile Ülemraadas seaduste vastuvõtmiseks vajaliku enamuse.
Justiitsreform
Zelenskõi meeskond teatas 2019. aasta juunis, et presidendil on plaanis teostada 2014. aastal algatatud justiitsereformi revisjon.
Poliitilised vaated
2019. aasta juulis ütles Ukraina Rahvusliku Mälu Instituudi direktor Volodõmõr Vjatrovõtš intervjuus, et Zelenskõi on oma vaadete poolest x-faktor, keda on raske määratleda.
Isiklikku
Zelenskõi abiellus 2003. aastal Olena Zelenskaga (sünninimi Kõjaško; sündinud 6. veebruaril 1978). Peres sündisid tütar Oleksandra (2004) ja poeg Kõrõlo (2013).
Zelenskõi valdab ukraina, vene ja inglise keelt.
Karjäär
Karjäär ehk töökäik ehk teenistuskäik on inimese elukestev haridus- ja tööalane areng kõigi inimese elu rollide omavahelises kooskõlas.
Traditsiooniliselt on karjääriks nimetatud tõusu ametiredelil, edu saavutamist elus. Tänapäeval tähendab karjäär õnnelikku elu tervikuna, iseendaga kooskõlas olemist ning arenemist oma elutähtsates valikutes. Olgu siis tegu õppimise, isiksusliku arengu, töö või hobidega.
21. sajandil on karjääri mõiste märgatavalt laienenud – ühesuunalise alt üles liikumise asemel hõlmab sõna "karjäär" eneseteostust, elukutsevalikut, astumist tööellu, koolitustel osalemist, pensionile jäämist ning tegevust pensionipõlveski.
Karjääri võib vaadelda kui teed, mis saab alguse juba lapseeas ning mida pole võimalik täielikult ette planeerida, vaid millega tegelemine on pidev ja pikaajaline protsess. Seega tähendab karjäär rahuldust pakkuvat eneseteostust läbi kogu elu – hariduse omandamist, sh erialavalikut, astumist tööellu ning tasakaalustatud töö- ja isikliku elu rollide täitmist.
Karjääriplaneerimine ehk karjääri kujundamine on enda elu juhtimine ja kujundamine. Karjääriplaneerimiseks on oluline tundma õppida iseennast, seejärel uurida ja analüüsida haridus- ja töövõimalusi, otsustada, milline on sellel perioodil kõige sobilikum valik, ning tegutseda. Karjääri kujundamisel saavad abiks olla karjäärinõustajad ja -spetsialistid. Karjäärispetsialisti kutset saab taotleda Eesti Karjäärinõustajate Ühingust.
Karjäärinõustamine on inimese toetamine teadlike karjääriotsuste tegemisel ja elluviimisel. Nõustamine loob eeldused oma võimete ja võimaluste paremaks analüüsiks, et tuginedes elukestva õppe põhimõtetele planeerida ja ellu viia isiklikku karjääriplaani.
Karjääri etapid
Inimese elutsükli järgi võib karjääri jagada neljaks etapiks:
Karjääriteed
Inimene võib elu jooksul liikuda erinevat karjääriteed või rada mööda, lähtudes oma soovidest, vajadustest ja võimalustest:
Sobiva karjääritee leidmine algab inimesest endast. Mida teadlikumaks saab inimene iseendast (mida ma tunnen, kuidas ma mõtlen, kuidas tavatsen käituda, mis mulle meeldib ja mis ei meeldi), seda suuremat võimaluste paletti hakkab ta enda ümber nägema.
Välislingid
[www.minukarjäär.ee] Persoonibrändi agentuur
Kriminaalmenetlus Maria Pupino vastu
Kriminaalmenetlus Maria Pupino vastu (2005) C-105/03 on Euroopa Liidu Kohtu kaasus, mis riiki kohustust väärikalt suhtuda kannatanutele kohtuprotsessi käigus. Õiguslikult sellest otsusest tuletati riikide kohustuse tõlgendada Euroopa Liidu õigust kooskõlas õiguse üldpõhimõtetega, vältides contra legem tõlgenduse.
Asjaolud
Itaalia kohtud süüdistati Pupinot "korralekutsuvate meetmete kuritarvitamisega" ja "raske tervisekahjustuse tekkitamisega" oma hoolealuste vastu. Pupino korduvalt raputas lapsi, ähvardas neile anda rahusteid ja kleepida suule plaastreid ning takistas neil tualettruumi minekut. Lapsed tegude toimepanemise ajal olid alla viie aasta vanad. Ühele hoolealusele antud löögi tagajärjel lapsel tekkis kerge paistetus otsmikupiirkonnas.
Itaalia kriminaalmenetlus on kaheastmeline:
Käesolevas kaasuses tekitas probleeme see asjaolu, et enamus tunnistajaid olid alaealised kannatanud. Kohtu hinnangul ainuke mõistlik lahendus oli kasutada kannatanute eeluurimise etapis kogutud ütlusi ka menetluse teises etapis. Tol ajal kehtiva seaduse järgi see oli lubatud ainult erandlikes juhtudes (seksuaalkuritegude puhul). Tavaline menetlus aga ei lubaks sellist toimingut.
Itaalia kohus esitas Euroopa Kohtule eelotsuse taotluse küsides, kas raamotsuse 2001/220/JSK «kas raamotsuse artikleid 2 ja 3 ning artikli 8 lõiget 4 tuleb tõlgendada nii, et liikmesriigi kohtul peab olema võimalus lubada väikestel lastel, kes põhikohtuasjaga sarnastel juhtudel väidetavalt on väärkohtlemise ohvrid, anda oma ütlusi väljaspool kohtuistungit ja enne selle toimumist korras, mis tagab nende kaitse vajalikul tasemel."
Kohtuotsus
Vastuseks eelotsuse küsimusele Euroopa Kohus ütles, et raamotsust tuleb tõlgendada järgides põhiõigusi. Antud kaasuses on põhiline põhiõigus õigus õiglasele menetlusele. Siseriikliku kohtu ülesanne tõlgendamisel on veenduda, et raamotsuse meetmete kohaldamine ei muuda isiku vastu suunatud kriminaalmenetlust ebaõiglaseks.
47. Liikmesriigi kohtu kohustus viidata asjakohaste siseriiklike õigusnormide tõlgendamisel raamotsuse sisule lõpeb seal, kus neid õigusnorme ei ole enam võimalik kohaldada selliselt, et saavutatakse raamotsusega kooskõlas olev tulemus. Teiste sõnadega, kooskõlalise tõlgendamise põhimõte ei saa olla aluseks siseriikliku õiguse contra legem tõlgendusele. See põhimõte nõuab siiski, et liikmesriigi kohus kaaluks võimaluse korral siseriiklikku õigust kui tervikut, et hinnata, mil määral saab seda kohaldada nii, et see ei annaks raamotsuses sätestatud eesmärgile vastupidist tulemust.
Lõppkokkuvõttes Euroopa Kohus vastas eelotsuse küsimusele nii, et väikestele lastele peab olema võimalus anda oma ütlusi väljaspool kohtuistungit ja enne selle toimumist. Seega, antud kaasuse asjaolude põhjalt tuleb teha kriminaalmenetlus kahes etapis ning ära kuulata laste ütlusi enne kohtuistungit.
Tartu Üliõpilassegakoor
Tartu Üliõpilassegakoor on Eesti vanim üliõpilastest koosnev segakoor, mis on asutatud 1905. aastal. 2020. aastal tähistas koor 115. aastapäeva.
Koori ajalugu
Tartu Üliõpilassegakoor alustas tegevust 1905. aastal. Tartu Reaalgümnaasiumi viimase klassi õpilane Leenart Neumann kutsus kokku ainult eestlastest üliõpilased ja pani neist kokku segakoori. Algul oli kollektiivi nimi Eesti Noorsoo Segakoor. 1913. aastal liitusid kooriga mitme seltsi liikmed ja koor varsti oli 80-liikmeline. Siis nimetati koor Tartu Eesti Üliõpilaste Kooriks. 1914. aastal tegi koor kaasa Miina Härma laulumängu "Murueide tütar" lavastuses, dirigent oli Juhan Simm. Kontserdid toimusid Tartus ja Tallinnas. Viimase kontserdiga tähistati ka Estonia teatrimaja avamist.
Esimese Vabariigi ajal oli mängis koor väga tähtsat rolli üliõpilaste muusikakultuuri ja eesti koorilaulu edendamisel. Koori juhatasid siis Juhan Aavik, Alfred Karindi ja Enn Võrk. 1920. aastal sai koori nimeks Tartu Ülikooli Üliõpilaskonna Muusika Sektsiooni Segakoor, sest koori liikmed Joosep Teinman ja August Grünberg asutasid samal aastal Üliõpilaskonna Muusikasektsiooni.
1921. aastast juhatas koori Tartu Kõrgema Muusikakooli direktor Juhan Aavik. Tema käe all toimus kooris suur areng. Koor esines 1.detsembril 1921 Tartu Ülikooli aastapäeva puhul ja neid saatis edu, misjärel koori liikmete arv suurenes ja koori tase tõusis. Koori võeti ka hääleseadja ning 1921. aasta lõpus alustas juhatus kooris tööd. Koor esines 1920. aastatel paljudes kohtades üle Eesti ja sai häid arvustusi publikult. 1924. aastal tegi koor esimese välisreisi Lätti, kus esineti koos üliõpilaskooriga Dziesmuvara. 1927. aasta sügisest kandis koor Tartu Üliõpilaskonna Segakoori nime ja koori hakkas juhatama Alfred Karindi. Üles astuti Tartu Ülikooli 300. aastapäeva ja Vanemuise aia kontserdil 1932. aastal. 1933. aastal hakkas koori juhatama Enn Võrk ja siis sai koorist Tartu Üliõpilassegakoor, selle nime all tegutsetakse tänini. Koor on võtnud osa üldlaulupidudest ja esinenud ülikooli tähtpäevadel. Kuni II maailmasõja alguseni juhatas koori lühikest aega Voldemar Kliimand, siis tuli sõja tõttu koori tegevusse pikem paus. Koor jätkas tegevust pärast sõda.
Koor tänapäeval
Koor on esinenud nii traditsiooniks saanud kontsertidel (nagu laulupeod) kui ka mitmesugustel tähtpäevaüritustel. Koor on teinud kontsertidel koostööd teiste kooridega.
Świątniki Górne
Świątniki Górne on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Krakówi maakonnas, Świątniki Górne valla halduskeskus. Świątniki Górne asub Krakówi kesklinnast umbes 15 km lõunas.
Esimesed andmed asula kohta (tolleaegse nimega Górki) on 11. sajandist. Küla oli Krakówi katedraalile kuuluv teenistuspaik. Elanikel oli kohustus teenida Krakówi katedraalis kirikuteenritena, valvuritena, kellalööjatena ja külastajate teejuhtidena krüptides. Esimese Poola jagamise tagajärjel läks Świątniki Górne 1772. aastal Habsburgide Austria keisririigi võimu alla. Linnaõigused sai Świątniki Górne 1997. aastal.
Jaan Pulk (kirjanik)
Jaan Pulk (võru keeles Pulga Jaan; sündinud 27. novembril 1947 Varstus) on Võrumaa talupidaja, muusik, laululooja ja kirjamees.
Ta on sündinud Varstus, õppinud Kuldre 8-klassilises Koolis, Valga 1. Keskkoolis ning seejärel Tartu Riiklikus Ülikoolis meditsiini ja Eesti Põllumajandusakadeemias, mille lõpetas zootehnikuna. Ta on töötanud zootehnikuna Kamara sovhoosis ja Antsla sovhoosis. Hiljem hakkas ta Antsla vallas Oe külas talupidajaks.
Jaan Pulk on võru liikumise eestvedajaid, ta oli Kaika suveülikooli korraldaja ning on kirjutanud võru kirjaviisi probleemidest. 1993–1996 oli ta Võro Keele ja Kultuuri Fondi esimees.
Tema võrukeelset ilukirjanduslikku loomingut on avaldatud raamatus Võrokiilne lugõmik ('võrukeelne lugemik') ning ta on loonud palju laulutekste. Tema rahvalikke laule on ta esitanud kitarri saatel ise, ja neid on esitanud mitmed ansamblid (Nipernaadi, Ummamuudu, Lõkõriq). Teda on nimetatud Võrumaa Võssotskiks.
Tema loomingut on plaadistatud. Temalt ise või koostöös teistega on ilmunud järgmised albumid:
Kiige tänav
Kiige tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Kiige tänav algab Roheliselt tänavalt ja lõpeb Liiva tänaval. Kiige tänav on peaaegu loode-kagusuunaline ja ligi 240 meetri pikkune.
Harilik vahtlane
Harilik vahtlane ehk harilik vahustaja (Philaenus spumarius) on nokaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Talve tänav
Talve tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Talve tänav algab Serva tänavalt ja lõpeb Helbe tänaval. Talve tänav on põhja–lõunasuunaline ja ligi 145 meetri pikkune.
Talve tänav sai nime 10. augustil 1954.
Saku-Mõisaküla
Saku-Mõisaküla oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Kasemetsa ja Saku asula alale. Kihelkondlikult kuulus küla Keila kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see jagati Kasemetsa ja Saku asula vahel. Asulat on esimest korda mainitud 1922 (Saku mõisa).
Heinaste mõis
Heinaste mõis ehk Ainaži mõis (saksa keeles Haynasch, läti keeles Ainažu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Salatsi kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Limbaži piirkonnas Heinastes. Peahoone aadress on Kr. Valdemāra iela 43. Hoone ehitati 19. sajandil.
Ajalugu
Heinaste mõis rajati aastal 1800, mil ümbruskonna maad eraldati panditud Uue-Salatsi mõisa maadest. Mõis müüdi 70 500 taalri eest kapten Bergile. Mõisa hilisemateks omanikeks oli Meyendorffide suguvõsa. Aastal 1868 ostsid kaks kalapüügiga jõukaks saanud venda toonaselt omanikult krahv Mellinilt 68 000 rubla eest mõisa ära, peahoone võeti kasutusele Heinaste merekooli jaoks. pisi|left|Heinaste mõisa elamu Mõisa maade saatus on erinev. Osa maadest müüdi Vana-Salatsi mõisale, ülejäänud osa ostis aastal 1879 Oskar von Stryk.
Heinaste mõisa endistel maadel asub Häädemeeste valla Piiri küla.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/8 adramaad, sellele allus 33 mees- ning 58 naishinge. Aastal 1757 oli mõisa suurus 1 ja 1/8, aastal 1823 aga 9/10 adramaad. Aastal 1836 oli adramaid 2 ja 27/60, aastal 1881 aga 7 ja 34/60, lisaks 2 ja 27/60 mõisale kuuluvate talude valduses.
Mõisaansambel
Häärber oli tagasihoidlik puidust ehitis, mis põles maha 1944. aasta septembris. Aastal 1966 ehitati selle asemele Ainaži algkooli hoone.
Vorstipuder
Vorstipuder (murdes ka vorstiraba ) on kodusel vorstitegemisel vorstitäidiseks kasutatav (tangu)puder.
Valmistamine
Vorstipuder keedeti varasemal ajal kodustes tingimustes tangupudrust märksa paksem, sellele lisati maitseained. Vorstipuder valmistati käsikivil või veskil jahvatatud odratangudest. Pudru hulka valiti jämedamad tangud, mida enne keetmist ka leotati. Mõnikord kasutati tangude asemel odrajahu. Sealiha(pekk) lõigati väikesteks tükkideks, hakiti sibul ja pandi patta parajasse veehulka keema. Pekitükid keedeti poolpehmeks, pärast seda lisati tangud. Kui puder valmis sai, lisati soola, vorstirohtu ehk harilikku punet ja köömneid. Vorstipudruga täideti läbi lehtri loomasooled, need seoti otstest kinni ning keedeti pajalt küpseks vorstiks.
Saadud tanguvorste nimetatakse saartel, Põhja-Eestis ja Setumaal ka valgeks vorstiks. Kui vorstipudrule lisatakse seaverd, saadakse üle maa tuntud verivorstid. Enne söömist küpsetati vorstid varem ahjus või kerisel. Nii valmistatud vorstid on traditsiooniline jõulutoit.
Tänapäevane vorstipuder ammusest palju ei erine, see koosneb suitsulihast, keedetud odrakruupidest, pannil hautatud sibulast ja punest. Kasutada võib ka hakkliha. Maitseks lisatakse soola ja musta pipart. Mõnel juhul kasutatakse maitselisaks tüümiani ja majoraani.
Kombed
Ainete vahekord vorstipudru koostamisel oli iga perenaise enda otsustada. Teistele öeldi vaid, et küll „ta juba teab, mis hea on”, ühtki retsepti ei antud. Vorsti tegemise põhilised tõekspidamised olid:
Selma Lagerlöfi auhind
Selma Lagerlöfi auhind on Selma Lagerlöfi nimeline kirjandusauhind, mida antakse välja 1984. aastast.
Auhinna suurus on 100 000 Rootsi krooni.
Wolfgang Joachim Viktor Seesemann
Wolfgang Joachim Viktor Seesemann (14. jaanuar 1906 Leipzig – 11. juuli 1979 Frankfurt) oli Eesti vaimulik.
Lõpetas Tartus Walteri eragümnaasiumi. Õppis usuteadust aastatel 1925–1928 Tartu Ülikoolis, aastatel 1929–1930 Tübingeni Ülikoolis. Oli prooviaastal Viljandi Pauluse koguduses. Ordineeriti õpetajaks 12. juunil 1932.
Siirdus aastal 1939 Saksamaale. Oli aastatel 1939–1945 pastoriks Lääne-Preisimaal Bischofswerderis (praegu Biskupiec Pomorski, Nowe Miasto Lubawskie maakonnas, Warmia-Masuuria vojevoodkonnas). Aastatel 1941–1946 oli ta tegevteenistuses Wehrmachtis ja sõjavangis. Aastatel 1948–1958 oli ta pastor Rodheimis (Rosbach vor der Höhe linnaosa, Wetteraukreisis, Darmstadti regioonis Hesseni liidumaal), 1958–1969 oli pastor Arnoldshainis (Schmitteni linnaosas, Hochtaunuskreisis, Darmstadti regioonis Hesseni liidumaal), 1969–1973 oli pastor Worfeldenis ja Klein-Geraus (mõlemad Büttelborni linnaosad, Darmstadti regioonis, Hesseni liidumaal). Emerituuri jäi 1. mail 1973. Suri aastal 1979 Maine äärses Frankfurdis.
Isiklikku
Tema isa Otto Emil Seesemann oli Tartu Ülikooli usuteaduse professor.
Hessen-Kasseli maakrahvkond
Hessen-Kasseli maakrahvkond (saksa: Landgrafschaft Hessen-Kassel), ka Hessen-Cassel, oli Saksa-Rooma riigi osastisriik keisri otseses alluvuses, mis tekkis, kui Hesseni maakrahvkond jagati aastal 1567 pärast Hesseni maakrahvi Philipp I surma.
Tema vanem poeg Wilhelm IV päris põhjaosa ja pealinna Kasseli. Teised pojad said Hessen-Marburgi, Hessen-Rheinfelsi ja Hessen-Darmstadti.
Keisririigi ümberkorraldamise ajal aastal 1803, Napoleoni sõdade ajal ülendati Hessen-Kasseli maakrahvkond Hesseni kuurvürstkonnaks ja maakrahv Wilhelm IX ülendati kuurvürstiks, ning hiljem okupeeriti see Prantsuse vägede poolt ja sai Vestfaali kuningriigi osaks, mis oli Prantsuse vasallriik.
Ajalugu
Maakrahvide liini asutas Wilhelm IV Tark, Philipp I vanem poeg. Oma isa surmaga aastal 1567 sai ta poole Hesseni maakrahvkonnast ja Kasseli pealinnaks; ja see moodustas maakrahvkonna. Aastal 1604 saadi lisa, kui Moritz päris oma lastetult onult, Ludwig IV-lt Hessen-Marburgi maakrahvkonna.
Aastal 1605 pöördus Wilhelm IV protestantlusse, olles hiljem kistud Kolmekümneaastasesse sõtta, ja loobus pärast sunnitult mõne oma territooriumi Hessen-Darmstadtile loovutamist troonist oma poja Wilhelm V kasuks. Tema nooremad pojad said apanaažid, millega loodi mitu dünastia kõrvalliini. Hessen-Rotenburgi liin kestis aastani 1834. Kui Wilhelm V, kelle territooriumid vallutas Saksa-Rooma riigi Keiserlik armee, suri, vallutas tema lesk Amalie Elisabeth von Hanau-Münzenberg, kui oma poja Wilhelm VI regent, riigi tagasi. Prantslaste ja rootslaste abiga valdas ta seda koos osaga Vestfaalist.
Vestfaali rahuga omandas Hessen-Kassel suurema osa Schaumburgi krahvkonnast ja Hersfeldi kloostri, mis ilmalikustati. Regent Amalie Elisabeth von Hanau-Münzenberg kehtestas esmasünniõiguse. Wilhelm VI, kes sai täisealiseks aastal 1650, oli hariduse ja kunstide valgustatud patroon. Tema järglane oli tema poeg Wilhelm VII, siis alles laps, kes suri aastal 1670. Tema järglane oli tema vend Karl.
Karli peamine nõue aadlile oli, et ta oli esimene valitseja, kes käivitas süsteemi rentida sõdureid võõrvõimudele palgasõduriteks, et parandada vürstkonna rahalist seisu. Järgmine maakrahv Friedrich sai abielu kaudu Rootsi kuningaks. Pärast tema surma sai järgmiseks maakrahviks tema vend Wilhelm VIII, kes võitles Suurbritannia kuningriigi liitlasena Seitsmeaastases sõjas.
Tema järglane Friedrich II, kellest oli saanud katoliiklane, rentis umbes 3 191 000 naela eest 22 000 Hesseni sõdurit oma naisevennale, Suurbritannia kuningas George III-le; George kasutas vägesid sõjas mässava Kolmeteistkümne koloonia vastu. See tegevus, sageli kibedasti kritiseeritud, leidis hiljem apologeete. Ajaloolased väidavad, et väed olid abiväed või palgasõdurid ja et selline praktika oli üsna tavaline. Friedrich II kasutas saadud renditulu riigi majandus- ja vaimuelu arendamiseks. Tänu oma osalusele Ameerika iseseisvussõjas muutusid "Hesseni sõdurid" Ameerika slängimõisteks kõigi Saksa sõdurite kohta, keda britid sõjas kasutasid.
Reformatsiooni algusest saati oli Hesseni dünastia protestantlik, välja arvatud mõned erandid. Maakrahvid Philipp I, Wilhelm V ja Moritz abiellusid kuningas Jiří Poděbradyst järglastega. Wilhelm VI-st alates pärinesid Hessen-Kasseli riigipeade emad alati Oranje Willemist, sõltumatu Hollandi juhist kalvinismi baasil.
Hessen-Kasseli maakrahvkond laienes aastal 1604, kui Moritz päris oma lastetult onult Ludwig IV-lt (1537–1604) Hessen-Marburgi maakrahvkonna.
Kolmekümneaastase sõja ajal oli kalvinistlik Hessen-Kassel tõestatult Rootsi kõige ustavam Saksa liitlane. Maakrahv Wilhelm V ja pärast tema surma aastal 1637 tema lesk Amalie Elisabeth von Hanau-Münzenberg, Oranje Willemi lapselaps, toetas regendina kogu sõja aja protestante ning prantslasi ja rootslasi. Nad säilitasid armee, mehitades palju kindlusi, sealhulgas Dorstenit, tugevaimat kindlust Reini paremkaldal, mis seejärel Dorsteni piiramisega kaotati. Vahepeal okupeerisid keisriväed Hessen-Kasseli.
Wilhelm V-le järgnesid maakrahvid Wilhelm VI ja Wilhelm VII. Rootsi kuninga Fredrik I ajal oli Hessen-Kassel personaalunioonis Rootsiga (1730–1751). Kuid kuninga noorem vend Wilhelm valitses Kasselis regendina kuni oma venna surmani, valitsedes aastani 1760 kui Wilhelm VIII.
Kuigi tol ajal oli küllaltki levinud praktika rentida sõdureid teistele vürstidele, olid Hessen-Kasseli maakrahvid 17. ja 18. sajandil tähelepanuväärsed oma väeüksuste palgasõduriteks väljarentimisel. Hessen-Kassel hoidis 7% oma rahvastikust relvil läbi kogu 18. sajandi. See vägi pakkus palgasõdureid teistele Euroopa riikidele.
17. sajandil jagunes maakrahvkond sisemiselt dünastilistel põhjustel, ilma alloodiõigusteta:
Need taasühendati Hessen-Kasseli maakrahvkonnaga, kui iga vastav haru järglasteta välja suri.
Tagajärjed
Pärast Saksa riikide ümberkorraldamist Saksamaa mediatisatsiooni ajal aastal 1803 ülendati Hessen-Kasseli maakrahvkond Hesseni kuurvürstkonnaks ja maakrahv Wilhelm IX ülendati kuurvürstiks, saades tiitli Hesseni kuurvürst Wilhelm I. Vürstkond sai seega tuntuks kui Kurhessen, kuigi tavaliselt nimetati Hessen-Kasseliks.
Aastal 1806 kukutati Wilhelm I Napoleoni poolt tema toetuse pärast Preisi kuningriigile. Kassel määrati uue Vestfaali kuningriigi pealinnaks, kuhu Napoleon oma venna Jérôme Bonaparte'i kuningaks nimetas. Pärast Napoleoni kaotust aastal 1813 taastati kuurvürstkond. Kuigi Saksa-Rooma riik oli kaotatud, säilitas Wilhelm kuurvürsti tiitli, nagu seda võimaldas tema paremus oma nõo, Hesseni suurhertsogi suhtes. 1813. aastast alates oli Hesseni kuurvürstkond sõltumatu riik ja 1815. aastast Saksa Liidu liige.
Wilhelmi pojapoeg, kuurvürst Friedrich Wilhelm oli Austria-Preisi sõjas Austria keisririigi poolel. Pärast Preisi võitu annekteeriti tema maad aastal 1866 Preisimaa poolt. Koos annekteeritud Nassau hertsogkonna ja Frankfurdi vabalinnaga sai Hessen-Kassel Preisi kuningriigi uue Hessen-Nassau provintsi osaks.
Aastal 1918 valiti Friedrich Karl Ludwig Konstantin, dünastia pea noorem vend ja keiser Wilhelm II õemees, Saksa-meelse Soome valitsuse poolt kuningaks, kuid ei valitsenud kunagi.
1918. aasta lõpus sai Hessen-Nassau osaks Preisimaa Vabast Riigist, mis eksisteeris aastani 1944. Aastatel 1944–1945 Natsi-Saksamaa osana oli see jagatud Preisimaa Kurhesseni ja Nassau provintsideks. Aastatel 1945–1946 sai see nimeks Suur-Hessen (saksa: Großhessen) ja oli Ameerika okupatsioonitsooni Saksamaal osa. 1946. aastast alates sai sellest Lääne-Saksamaa Hesseni liidumaa.
Muud
Saksa väljarändajate asutatud Hessen Casseli küla Indianas on nimetatud Hessen-Kasseli maakrahvkonna auks. Aastal 1776 aitas Hesseni väejuht Wilhelm von Knyphausen Suurbritanniat Ameerika revolutsioonis.
Intsikurmu muusikafestival
Intsikurmu muusikafestival on iga-aastane suvine kunsti- ja muusikafestival, mis toimub Põlvas Intsikurmu metsapargis.
Festivali ala suurus on umbes 8 hektarit ning see koosneb kolmest lavast, kohvikutest ja baaridest. Lisaks on festival pannud suurt rõhku ka temaatilistele aladele: lesila, lasteala, spordiala, telkimisalad, metsagalerii, installatsioonialad, metsakino ja metsamatkad. Festivali külastatavus on aastast aastasse kasvanud, 2013. aastal 1500, 2014. aastal 2500, 2015. aastal 3500 ja 2016. aastal 6500.
Ajalugu
Intsikurmu festival sündis Uue Ajastu Festivalist, mis toimus Põlvas aastatel 2010–2012. Uue Ajastu Festivali ja Intsikurmu festivali on kuue aasta jooksul külastanud üle 15 000 inimese ning festivalil on esinenud rohkem kui 120 artisti. Esimene Intsikurmu muusikafestival toimus 2013. aasta augusti alguses Intsikurmu metsapargis. 2014. aasta festival ristiti Eesti ajakirjanduse poolt “Eesti Positivuseks”. 2017. aastal toimub festival viiendat aastat järjest Intsikurmu metsapargis.
Intsikurmu on ilufestival, mis hindab kõrgelt kvaliteeti kõiges: valguse- ja videoinstallatsioonid, kunstitaiesed, välikohvikud, olemise ja mõtlemise alad ning muusika, mis on festivali keskmeks. Kõik, mis metsapargis sünnib, on kantud suurmeeste Jakob Hurda ja Jaan Vahtra vaimust.
Asukoht
Festival toimub Põlvas looduslikult kaunis ja inimlikult inspireerivas Intsikurmu metsapargis. Ürgne, tugeva energiaga peokoht taevasse kõrguvate puude all pakub silmale esteetilist ilu ja loomingulist lennukust. Tegemist on pikkade traditsioonidega peokohaga, millele Intsikurmu festival annab uue mõõtme ja hingamise. Esimesed eestlaste koori kooslaulmised toimusid metsapargis 1855. ja 1857. aastal. Ligi 23 hektaril laiutav looduslik ilu on looduskaitse all.
Arstivanne
Arstivanne on arstide ja proviisoride traditsiooniline kinnitus järgida arsti- ja proviisorikutse humaanseid põhimõtteid vahetult pärast diplomi kättesaamist.
"Olles omandanud arstikutse, tänan oma õpetajaid. Tõotan oma au ja südametunnistuse nimel, et pühendun arstitöös inimese abistamisele ja humaansuse põhimõtete teenimisele. Minu tegevuse sihiks olgu rahva tervise säilitamine ja edendamine, haiguste ennetamine, haigete ravimine ning nende kannatuste leevendamine. Lähtun oma töös arstiteaduse põhimõtetest ja kasutan vaid selliseid raviviise, mille tulemuslikkus on teaduslikult ja eduka praktika kaudu tõendatud. Uuringu või raviviisi soovitamisel austan patsiendi tahet ning teavitan teda nii selle oodatavast kasust kui ka võimalikest ohtudest. Suhtun oma kolleegidesse austusega ega keeldu abist, kui nad oma patsiente ravides minu poole pöörduvad. Täiendan pidevalt oma teadmisi ja oskusi ning jagan neid oma kolleegidega. Hoian kõrgel arstikutse au nii patsientide kui ka kogu ühiskonna ees. Pean hoolikalt saladuses, mida patsiendiga seoses mulle on usaldatud. Täidan oma arstikohust ühtviisi kõigi patsientide suhtes, kedagi eelistamata. Miski ei saa mind sundida oma oskusi kasutama arstieetika põhimõtete vastu".
Punahein
Punahein (Themeda) on kõrreliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
1957. aasta NSV Liidu meistrivõistlused vehklemises
1957. aasta NSV Liidu meistrivõistlused vehklemises  toimusid 15.–25. novembril Vorošilovgradis.
Tulemused
Võistkondlikult edestas Burevestnik (7 p.) Dünamot (9 p.), järgnesid Spartak (14 p.), Lokomotiiv (24 p.), Žalgiris (25 p.), Daugava (26 p.).
Voskressenski rajoon
Voskressenski rajoon (vene keeles Воскресенский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti idaosas. Rajooni keskus on Voskressenski linn.
Kariljon
Kariljon (prantsuse quadrillon, 'neli kella') ehk kellamäng (saksa Glockenspiel) on erinevatele helikõrgustele häälestatud kellukakujulistest pronkskelladest koosnev löökpill (idiofon), mida mängitakse käsitsi klaviatuuri abil ja mis asub harilikult kiriku või raekoja kellatornis. On olemas ka liikuvkariljoneid, mida saab sõidutada ühest kohast teise, ja isemängivaid kariljoneid, mis mängivad trumlile salvestatud muusikat.
Kirjeldus
Kariljonis on vähemalt 23, suuremates isegi 77 kella. Tavalisem on 47 kellaga nn kontsertkariljon, mille hääleulatus on neli oktaavi. Kelli mängitakse üksteise järel, et esitada meloodiat, või koos, et tekitada akordi.
Kariljoni mängupult meenutab oreli oma. Sellel on manuaal, mida mängitakse peopesade või rusikatega, ja pedaal, mida mängitakse jalgadega. Kangikujulised klahvid on ühendatud varraste, hoobade ja trossidega kelli löövate vasaratega.
Voskressenski rajoon
Rajooni pindala on 812,48 km². Elanike arv oli 2012. aastal 154 125, 2009. aastal 152 203 ja 2002. aastal 152 761.
Kariljon
Kirjeldus
Kariljonile kirjutatud teosed on tavaliselt noodistatud nii, et bassivõtmes kirjutatud noote mängitakse pedaaliga ja viiulivõtmes noote manuaaliga.
Voskressenski rajoon
Voskressenski rajoonis on 83 asulat, mis kuuluvad nelja linnaasunduse (Voskressenski linna ja Beloozjorski, Horlovo ja Tsjurupa nimelise alevite) ning kahe külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Otra.
Kariljon
Kirjeldus
Kariljon on algupäralt Hollandi pill ja seal kohtab neid ka kõige rohkem. Kariljoneid on arvukalt ka Belgias ja Põhja-Prantsusmaal.
Ajalugu
pisi|[[Oudenaarde raekoda Belgias, kus 1510. aastal kõlas esimest korda kariljonimäng.]]
Keskajal kasutati tornikelli inimeste tähelepanu äratamiseks tulekahju, tormi, sõja jt sündmuste puhul. Kellade helistamine kõige madalamast noodist kõige kõrgema noodini andis teada rünnakust.
Muusikainstrumendina võeti kellad kasutusele 16. sajandil Madalmaades. Esimene kariljon on teada Flandriast, kus üks "hull" mängis muusikat Oudenaarde raekoja kelladel, kasutades selleks kangidega klaviatuuri.
Kariljon ja Eesti
Eestis on praegu kolm isemängivat kariljonit: Tartu raekoja kellatornis (mängib viis korda päevas 34 kellal erinevaid meloodiaid), Rakvere Kolmainu kiriku kellatornis (mängib Arvo Pärdi spetsiaalselt kirjutatud, umbes minutipikkust teost) ja Viljandi Jaani kiriku kellatornis (mängib Tõnu Kõrvitsa spetsiaalselt selleks otstarbeks kirjutatud teost).
Klaviatuuri abil mängitavaid kariljoneid Eestis ei ole. Lähimad sellised asuvad Venemaal Peterhofis ja Peterburis ning Leedus Vilniuses, Kaunases ja Klaipedas. Arvatavasti seni ainus eesti kariljonist oli Astrid Romandi Bowler, kes sündis ja elab Austraalias. 2019. aasta juunis lõpetas Merle Kollom prof. Peter Langbergi juhendamisel Skandinaavia Kariljonistide Kooli Taanis, saades esimeseks kariljoni-professionaaliks Eestis. Terminit kariljon on eesti keeles kasutatud vähe, EKSS-ist ja ÕS-ist seda ei leia. Ajakirjanduses on seda kasutatud kõrvuti sõnaga kellamäng.
Soovitussortiment
Soovitussortiment on kasvatamiseks soovitatud sortide nimekiri, mida eesti puuvilja- ja marjakasvatajad on kasutanud alates 19. sajandi lõpust.
See on sordiuurijatest ja tegevaednikest koosneva komisjoni soovitus sortide valikuks. Soovitussortimenti nimetati aastatel 1938–1967 standardsortimendiks, 1967–1998 rajoonitud sortimendiks.
Tord Asle Gjerdalen
Tord Asle Gjerdalen (sündinud 3. augustil 1983 Ringerikes) on Norra murdmaasuusataja.
Sportlaskarjäär
Gjerdaleni esimene suurvõistlus oli 2003. aasta juunioride maailmameistrivõistlused, kus ta saavutas 30 km vabatehnikas üheksanda ja võitis teatesõidus hõbemedali. Esimesel maailma karikavõistluste etapil osales ta 2004. aasta veebruaris Trondheimis, kui saavutas sprindis 67. koha. Samal kuul osales ta 50 km distantsil Oslos, saades 50. koha. Maratonisarja kuulval sõidu 2005. aasta märtsis Mora lõpetas ta kuuendana. Juba 2005.–2006. aasta hooaja avaetapil Beitostølenis 2005. aasta novembris sai ta oma esimesed MK-sarja punktid, kui saavutas 15 km distantsil 12. koha. Detsembris saavutas ta järgnevalt veel Mk-etapil Canmore'is 13. koha ja Nové Městos 15. koha. 2006. aasta jaanuaris jõudis ta esimest korda kümne sekka, kui oli Lago di Teseros 30 km distantsil seitsmes. Esimest korda jõudis ta viie sekka märtsis 2006 Falunis, kui jõudis 20 km suusavahetusega sõidus neljandale kohale. 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos saavutas ta 30 km suusavahetusega sõidus 17. ja 50 km vabatehnikas 15. koha. Samuti jõudis ta Norra murdmaasuusatamise A-koondisse.
2006.–2007. aasta hooajal võistles ta harva. Tema parim koht hooajal vältel oli kümnes Holmenkolleni 50 km distantsil 2007. aasta märtsis. 2007.–2008. aasta hooajal saavutas ta avaetapil Beitostølenis seitsmenda koha ja enne Tour de Skid etapil Rõbinskis üheksanda koha. Tour de Skil võistles ta hästi, saades kaks neljandat kohta, ühe kuuenda ja üheksanda koha. Tuuri üldparemusjärjestuses oli ta norralastest parimana neljas. 2008. aasta jaanuaris saavutas ta Canmore'is 11. ja 16. koha ning jõudis esimest korda poodiumile, olles teine veebruaris Falunis ja märtsis Bormios. Hooaja viimasel etapil oli ta seitsmes.
2010. aasta taliolümpiamängudel oli Gjerdalen 30 km suusavahetusega sõidus 19. ja 15 km distantsil 28. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos võitis ta 50 km vabatehnikas pronksmedali ja teatesõidus kuldmedali, sõites kolmandat vahetust. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta 15 km distantsil pronksmedali ja teatesõidus kuldmedali. 50 km klassikas oli ta kuues.
Aastatel 2015 ja 2016 võitis ta Marcialonga suusamaratoni.
Isiklikku
Gjerdaleni vennad on Gard Filip ja Njål Tage, kes on samuti suusatajad. Ta elab Holes. Gjerdalen kuulub spordiklubisse Fossum IF. Varem kuulus ta klubisse IL Holeværingen. Gjerdalen on tuntud Ray-Bani päikeseprillide poolest, mida suusatades tavaliste suusaprillide asemel kannab.
Tõnis Noevere
Tõnis Noevere (sündinud 16. detsembril 1989) on eesti trummar ja muusikamänedžer.
Ta on mänginud ansamblites Goresoerd, Cantilena ja teistes metal-muusikaprojektides. Alates 2017. aastast on ta ansambli Metsatöll trummar.
13. veebruaril 2019 sündis tütar Keira.
19. septembril 2021 sündis tütar Luna
Birgitta Stenberg
pisi|Birgitta Stenberg 2010. aastal Birgitta Alma Sofia Stenberg (26. aprill 1932 – 23. august 2014) oli rootsi lastekirjanik ja raamatute illustraator.
IV liiga 1995/96
IV liiga 1995/96 oli Eesti jalgpalli IV liiga 1995. ja 1996. aasta hooaeg. IV liiga on Eesti jalgpalli tugevuselt viies ja madalaim liiga, mis jaguneb kolmeks tsooniks – põhi, lõuna ja lääs.
Liigatabel
1Maardu SK loobus üleminekumängudest
1Risti JK diskvalifitseeritud peale 2. vooru.
Henry Power
Henry Power (1623 – 23. detsember 1668 London) oli inglise arst ja füüsik, üks esimestest Londoni Kuningliku Seltsi valitud liikmetest.
Power astus Christ's College'isse Cambridge'i Ülikooli 1641 ning lõpetas bakalaureusekraadiga 1644. Ta pidas regulaarset teaduslikku kirjavahetust Sir Thomas Browne'iga, kes elas 1633-1635 Halifaxis. Powerkaitses magistrikraadi vabades kunstides 1648 ja meditsiinis 1654 või 1655. Ta praktiseeris algul West Yorkshire'is Halifaxis, kuid kolis siis Ellandi lähedale New Halli. 1. juulil 1663 valiti Power Londoni Kuningliku Seltsi liikmeks koos sir Justinian Ishamiga.
Henry Power suri New Hallis ning maeti Kõigi Pühakute kirikusse Wakefieldis. Teda mälestab keskmise kantsli põrandal pronksplaat ladinakeelse kirjaga.
Poweri ainus trükitud teos oli kolmeköiteline "Experimental Philosophy" (1663). Selle köited käsitlevad: 1) mikroskoopiat ja kospuskulaarteooriat; 2) Evangelista Torricelli eksperimente; 3) vaakumit ning vastuväiteid jesuiit Jacobus Grandamicuse (Jacques Grandami, 1588–1672) teostes esitatud seisukohtadele.
Boyle'i seadus
Koos sõber Richard Towneleyga korraldatud eksperimentides avastas Power seose gaasi rõhu ja ruumala vahel, mis sai hiljem tuntuks Boyle'i-Mariotte'i seadusena. Power kirjeldas seda oma teoses "Experimental Philosophy". Pärast teooria arutamist Towneley'ga ning "Experimental Philosophy" käsikirja lugemist viitas Boyle siiski hüpoteesile kui üksnes Richard Towneley avastusele. Boyle mainis seda teooriat aasta enne "Experimental Philosophy" ilmumist. Kuna Boyle teooriat ka propageeris ning oli tuntud teadlane, hakatigi seadust tema järgi kutsuma."
Surnud 11. mail
Siin loetletakse 11. mail surnud tuntud isikuid.
Mbagathi jõgi
Mbagathi on jõgi Keenias, Athi-Galana jõe lisajõgi.
Mbagathi moodustab Nairobi rahvuspargi lõunapiiri.
Jõele on ehitatud mitu paisu.
Roheline pahktäi
Roheline pahktäi (Sacchiphantes viridis) on nokaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Matorid
pisi|[[Siberi rahvaste kaart 16. sajandil]] Matorid (vene keeles моторы või маторцы) olid samojeedi rahvas, mis asustas Sajaanide põhjanõlvasid Jenissei ülemjooksul. Matorid rääkisid matori keelt.
Matorid tegelesid eelkõige põhjapõdrakasvatusega ja küttisid karusloomi.
Matorid surid välja 19. sajandil, sest nad assimileerusid venelaste ja hakassidega ning kannatasid rõugeepideemiate käes.
Beverly Hillsi dieet
Beverly Hillsi dieet on dieet, mille töötas välja Judy Mazel (1943–2007).
Judy Mazel andis 1981. aastal välja raamatu "The Beverly Hills Diet", mis sai ülimalt populaarseks. Dieedi pikkus on kuus nädalat ja see algab kümnepäevase puuviljasöömisega.
Beverly Hillsi dieeti saatis karm kriitika, kuna tervisliku toitumise kriitikute arvates pole õige süüa järjest kümme päeva puuvilju ja siis hiljem hakata sööma juurde muid toiduaineid. Nende arvates viib selline toitumine organismi tasakaalust välja.
Judy Mazelil olid juba lapsena kaaluprobleemid. Ta oli proovinud ja katsetanud erinevaid dieete. Lõpuks ta töötas välja enda toitumisprogrammi ning avas kliiniku, kus nõustas inimesi, kel olid kaaluprobleemid. Tema kliinikus käisid nii mõnedki kuulsused.
Vastavalt sellele dieedile 10 päeva ainult puuvilju ja need ka kindlas plaanis. Milline puuvili, mis päeval ning kui palju. Alles 11.–18. päeval võis süüa lisaks leiba puuviljadele ja kaks maisitõlvikut koos võiga. Võid võis olla kuni kaks teelusikatäit. 19. päeval võis süüa juurde krevette või veiseliha.
Beverly Hillsi dieediraamat oli New York Timesi bestsellerite seas 30 nädalat ning seda osteti üle miljoni eksemplari.
Koibalid
Koibalid kujunesid välja 17.-18. sajandil.
20. sajandil on suur osa koibaleid assimileerunud venelastega, aga ka teiste rahvustega.
Huumlahendus
pisi| Huumlahendus on kvaasistatsionaarse sõltumatu gaaslahenduse tüüpiline vorm, mis tekib pinge rakendamisel gaasile. Huumlahenduse mõnes piirkonnas on aine plasmaolekus. Ioonide tekkimisel suureneb lahendusvahemiku elektrijuhtivus ja gaasi läbib elektrivool. Ergastamise ja relakseerumise ning ioniseerimise ja rekombineerumise protsesside käigus muudetakse elektrivälja energia valguseks ja soojuskiirguseks. Huumlahenduse olulised rakenduseks on gaaslaserid, erinevad valgusallikad ja ainete tuvastamine analüütilises keemias.