cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rootsi aeg
Rootsi-Vene sõda 1656–1661
1655. aasta sügistalvel alustasid venelased suure saladuskatte all ulatuslikke ettevalmistusi Eesti-, Liivi- ja Ingerimaa ründamiseks. Lootes seni käest libisenud alasid lõpuks vallutada, alustas tsaar 1656. aasta suve hakul Ingeri sõda. Osa Vene vägesid jõudis välja Neeva jõeni, juunis hõivasid nad Nöteborgi ja Nyeni. Vene vägede peajõud hõivasid juulis-augustis Dünaburgi ja Kokenhuseni, aga augusti lõpus hakkasid Liivimaa pealinna Riiat piirama; et oma tahtmist saavutada, juhtis Riia piiramist Vene tsaar Aleksei Mihhailovitš isiklikult.
Suurimaks võiduks jäi Tartu vallutamine 1656. aasta oktoobris, Vene vägede kätte langes ka Vastseliina linnus. Sõja ajal hävisid Võrumaal Kirumpää linnus ja selle juures olnud asula. Eesti pinnal toimunud lahinguist oli olulisim Valga lahing 8. juunil 1657.
Vene väed ei suutnud Riiat vallutada ja oktoobri lõpus lõpetati Riia piiramine tulemusteta, kuid sõjategevus jätkus veel Põhja-Eestis, 1658. aasta alguses hõivasid Vene väed Vasknarva ning ründasid ka Narva linnust, Jamburgi ja Koporjet.
1658. aasta lõpus sõlmiti Rootsi ja Venemaa vahel Narva lähedal Vallisaare mõisas Vallisaare vaherahu.
Kui Rootsi lõpetas sõja Poolaga Oliwa rahuga ning Venemaal tekkis reaalne sõjaoht Poolaga, sõlmis Venemaa 1661. aastal Rootsiga Laiuse kihelkonnas Kärde mõisas lõplik rahu (Kärde rahu). Sellega tuli venelastel loobuda oma 1656.–1658. aasta vallutustest Eesti- ja Liivimaal ning taastada endised Rootsi valduste piirid.
Rootsi kuningriik oli saavutanud oma ajaloo suurima võimsuse.
Rootsi kuningriigi sõjavägi Eestimaal
Rahuajal paiknesid Rootsi garnisonid peamiselt Tallinnas, Tartus, Narvas ja Pärnus, hiljem ka Kuressaares, Eestisse asusid peamiselt värvatud Rootsi ja Soome väeüksused, Karl XI poolt läbi viidud riigikaitse reformid seadsid Rootsi ja Soome provintsides maavägede osas sisse maapaigalised sõdurid ja rügemendid (indelningsverket). Riigikaitsereform ei puudutanud, väljaarvatud ühe ratsarügemendi osas, Eesti-, Ingeri- ega Liivimaad, sest neis Rootsi riigi osades ei olnud praktiliselt vabu talupoegi ning Läänemere maade mõisnikud ei olnud huvitatud selle süsteemi rakendamisest majanduslikel ega poliitilistel põhjustel.
Eesti-, Ingeri- ja Liivimaal asus tavaliselt neli Soome või Rootsi jalaväerügementi ja üks ratsarügement, mujalt värvatud ja ka maapaigalised territoriaalüksused. Balti provintsides teenis Karl XI korraldusel värvatud üksustes suurel arvul hiljuti Skåne sõjas vallutatud Skånest pärit sõdureid, keda kuningas ei lugenud veel Rootsi riigile piisavalt ustavateks.
Pärast Põhjasõja algust 1701. aastal alustati uute väeosade loomist. Vägesid loodi kahel põhimõttel – kas värbamise teel vabatahtlikkuse alusel või talupoegade nekrutiandmise kohustuse alusel. Eestimaal moodustati nekrutiandmise kohusluse alusel neli jalaväerügementi, Liivimaal kaksteist jalaväepataljoni.
Mõisate reduktsioon
1660. aastal sai Rootsi troonile nelja-aastane Karl XI, kes alustas iseseisvat valitsemist 12 aastat hiljem. Saanud päranduseks tühja riigikassa, alustas Karl XI 1680. aastal Balti provintsides (Eestimaa, Liivimaa ja Ingerimaa) oma eelkäijate poolt erakätesse antud riigimaade tagasivõtmist, mõisamaade riigistamist — reduktsiooni, kuna mõisaomanikest aadlikud olid vabastatud maksudest ja riigile tulutoovad riigimõisad olid vahetanud omanikku.
Rootsi riigi ja kohaliku sakslastest aadli suhted kujunesid jahedateks, isegi vaenulikeks, kuna aadlikud käsitasid seda kui oma õiguste rikkumist. Riigistatud mõisad jäeti küll mõisnikele rendile, aga osa sissetulekutest pidid nad nüüd Rootsi riigile loovutama. Lõuna-Eestis riigistati enamus mõisamaadest, Põhja-Eestis umbes pool, Saaremaal kolmandik. 1700. aastal seoses Põhjasõja algusega katkestas Karl XII mõisate reduktsiooniprotsessi.
Mõisate tagastamise järel kasvasid ka riigitulud silmapaistvalt. 1694. aastast hakkas Liivimaal kehtima uus haldusjaotus, millega püüti maakonnapiirid kokku viia Eesti-Läti riigipiiriga. Kahe haldusüksuse piir kulges praegusest riigipiirist mõnevõrra põhja pool, seega jäi Valga linn koos lähema ümbruskonnaga Läti poolele.
Talupoegade jaoks oli reduktsioon pikemas perspektiivis aga kasulik, sest osaliselt kulutati laekunud tulud siinsete haridus- ja kirikuolude parandamiseks.
Pärisorjuse likvideerimise algus
1681. aastal andis Rootsi kuningas Karl XI välja edikti Liivimaale ja Eestimaale riigimõisate talupoegade senise staatuse muutmiseks, kuulutades riigimõisate talupojad 14. sajandist kujunenud rüütlimõisate mõisnikest olulises sõltuvuses olevast pärisorjusest priiks, kuulutades nad vabaks analoogselt Rootsi talupoegadega ning lubades neil valida vabalt tegevusala ja asuda õppima koolidesse. Pärisorjusliku elukorralduse likvideerimise ajaks oli Rootsi riik reduktseerinud 5/6 maadest Liivi- ja 1/2 Eestimaal.
Anton Quad
Anton Quad (ka Tonnies; surnud 15. mail 1529 Kurtnas) oli Liivi ordu liige ja Vasknarva foogt.
Rootsi aeg
Pärisorjuse likvideerimise algus
Karl XI poolt 21. augustil 1691 kinnitatud instruktsioon kuninglikele tulundusasehaldureile Liivimaal pidas ka muu seas silmas järelevalvet talupoegade kaitse teostamise järgi asehaldurite kaudu, ja 21. märtsil 1696 kinnitatud Tulundusreglement määras kindlaks riigimõisa rentnikelt talupoegade kaitse talu pidamisel, kohustiste täitmisel mõisa vastu, andamite maksmisel ja teoorjuse õiendamisel kui ka nende kaitse majanduslikes asjus, kaebuste ja muude kohtuasjade puhul. Selleks ajaks oli Rootsi riigi poolt juba Liivi aadli võim juba murtud ja aadli omavalitsusest järele jäänud ainult vilets vari: maanõunike kolleegium, hävitatud, maapäev ise sattunud, kuninga määrusega 20. detsembrist 1694, sõltuvusse Rootsi keskvalitsusest ja kohalikust Liivimaa kindralkubernerist.
Lubsan Sandan Tsõdenov
thumb|350px|Lubsan Sandan Tsõdenov Lubsan Sandan Tsõdenov (vene keeles: Лубсан Сандан Цыденов; 1841 – 15. mai 1922) oli Burjaatia budistlik filosoof. Lubsan Sandan Tsõdenov sündis Burjaatias 1850. aastal Kižinga ulussis Kižinginski datsani (Кижингинский Дацан) lähedal Tsõden Baltujevi peres. Tema isa oli ringirändav stepi-laama. Kirjutama ja lugema õppis Tsõdenov seal samas. Õpingud kloostris lõpetas ta 35 aasta vanuselt. Õppis filosoofiat ja torkas dispuutidel silma kiire reaktsiooni ja hea väitlusoskusega. Tema õpingukaaslased kloostrist räägivad, et Tsõdenov oli enesekeskne, võimukas, raudse tahtejõuga ja isegi julm enda ja teiste suhtes, kui oli vaja saavutada mingit eesmärki.
Kõik tunnustasid tema professionaalsust laama ja filosoofina. Kogu oma elu jooksul oli ta väsimatu kujustamis-praktik. Ta torkas silma ekstravagantse käitumisega, omapärase mõtlemise ja väljenduslaadiga. Lubsan Sandan Tsõdenov oli oma aja parimaid budistlikke filosoofe Burjaatias ja see oli ka põhjuseks tema sõprusele Agvan Doržijeviga. Tsõdenovi nimi oli hästi tuntud tolleaegsete orientalistide, tibetoloogide ja mongolistide hulgas. Ta valiti Pandido Hambo-laama Ireltujevi juhitud Burjaatia delegatsiooni koosseisu, mis käis õnne soovimas Venemaa keisri Nikolai II kroonimispidustustel 1896. aastal Peterburis.
Tsõdenovi kui budismi spetsialistiga tahtsid Peterburis kohtuda idauurijad (Aleksei Pozdnejev; А. М. Позднеев) kuid ta keeldus järsult. Hiljem nad muidugi kohtusid.
Keisri vastuvõtul juhtus intsident, mis lõi laineid kogu Venemaal. Talvepalee Nikolai saali oli kogunenud suur hulk delegatsioone üle Venemaa ja väljastpoolt. Kui keiser astus saali, kummardus rahvahulk, osa laskus põlvele. Üle suure rahvamere oli näha kaks inimest – Venemaa keiser ja Lubsan Sandan Tsõdenov, kes oli pikka kasvu turske mees. Kaaslased sikutasid teda mungarüüst ja püüdsid teda samasse poosi suruda nagu ülejäänud rahvas saalis, kuid see jäi tulemuseta. Tsõdenov jäi püsti seisma.
Anton Quad
Antoni vanemad olid Adolf Quad ja Alverad von Orsbeck, tema vend Alf oli samuti Liivi ordu liige. Veel kaks tema sugulast, Eberhard ja Wolter Quad, olid Liivi ordu liikmed. Ta sündis Vestfaalis Buschfeldis Lechenichi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas.
Rootsi aeg
Pärisorjuse likvideerimise algus
Kindralkuberner pidi hoolitsema, et tulundusasehaldurid reisiks rendimõisates ja et, mõisarentnikud ei koormaks talupoegi lepinguvastaste nõudmistega. Kui mõni mõisarentnik pani talupoegadele peale enam makse, kui määratud vakuraamatus, pidi ta selle kahekordselt tagasi maksma. Iga ülearuse rakmepäeva eest pidi rentnik maksma kaks hõbetaalrit, iga jalapäeva eest – ühe hõbetaalri ja iga ülearuse küüdipenikoorma eest – 8 ööri. Ka keelati rentnikele talupoegi (peremehi) karistada, kui nad mõnes asjas eksinud, sest nende süüteod pidid kuuluma kohtu alla.
Karl XI tegi kindralkuberner Erik Dahlbergile ülesandeks koostada ja saata projekt kodukariõiguse kohta aadlimõisates, mille Dahlberg ka teostas, kuid energilise ja teovõimelise Karl XI surma tõttu jäi see realiseerimata. Tema järglane Karl XII arvas aga, et raske on ilma aadli nõusolekuta korraldada aadlimõisate alla kuuluvate talupoegade maksumäärasid või muul viisil teha korraldusi eraomandi puhul. Ta andis kindralkubernerile kasu teha muudatuste projekt rüütelkonnale maapäeval teatavaks, kuid sellega lükkus asi edasi ja alanud Põhjasõda muutis olukorda põhjalikult.
Lubsan Sandan Tsõdenov
Pärast tseremooniat kutsus siseminister Goremõkin (И. Л. Горемыкин) Burjaatia delegatsiooni enda juurde selgitust andma selle kohta, mis juhtus troonisaalis. Burjaatidele määrati Sandan Tsõdenovi käitumise eest suur rahatrahv, põhjenduseks keisri solvamine. Burjaadid seletasid, et Tsõdenov sattus šokiseisundisse, nähes, mis juhtus rahvaga, kes langes põlvili keisri sisenemisel, ja oli Venemaa valitsejat nähes täiesti võimetu üldse kuidagi reageerima. Hiljem kloostris ja Burjaatias levisid jutud, et Tsõdenov oli öelnud, et tema kui "vaimu austaja ja vaimsuse valitseja" ei saa kummarduda maise valitseja ees. Tsõdenovil oli õigus, kuna ta oli gelong ja gelongi tõotuse andnud munk ei tohi austust avaldada ilmalikule valitsejale. Ta täitis vaid mungale ettenähtud eeskirju.
1906. aastal asus Tsõdenov ümber Tamtšinski datsani (Тамчинский дацан) Gusinoozjorsk. Sellest ajast ilmus tema käitumisse joon, mis rabas burjaadi laamasid. Ta hakkas eraldi hoiduma, ei hoolinud enam suhtlemisest teistega. Kandis endaga phurbaad. Lisaks nähti teda suitsetamas, tihti just kloostri õppeasutuse lähedal, kus datsani õppejõud ringi liikusid. Pärast neid munga käitumisele mittevastavaid intsidente tegi datsani juht Hambo-laama talle ettepaneku sõita tagasi kodukloostrisse Kižinginski datsani.
Kodukloostris tegid laamad talle ettepaneku teha filosoofias gabza kraad, kuid Tsõdenov keeldus, tuues põhjuseks, et ei taha suhelda Kižinginski datsani laamadest juhmarditega.
Anton Quad
1516. aastal sai Quadist Paide linnusekomtuur (Hauskomtur), 1527. aastal aga tõusis ta Vasknarva foogti ametikohale. 1529. aastal tapeti ta aga ivangorodlaste ootamatu sissetungi ajal Kurtna ordumõisa juures.
Rootsi aeg
Talupoegade kohustused
Rootsi võimu tulekuga 17. sajandi esimesel poolel suurenesid talupoegade kohustused, eriti teoorjus. Koos mõisapõldude suurenemisega kasvasid ka talupoegade teokoormised, mille kindlaksmääramine sõltus tegelikult iga mõisniku suvast. Nõnda oli Rootsi võimu all olek seni pigem halvendanud kui parandanud talurahva olukorda. Redutseeritud mõisates seati sisse vakuraamatud.
Talupoeg pidi nagu ordu ajalgi, teatud arvu päevi nädalas tasuta mõisas töötama. Teoorjus ei jätnud talupoegadele eriti aega oma põldude korrashoidmiseks. Viljalõikusele oma põllul said talupojad asuda alles siis, kui mõisa põllud olid koristatud. Lisaks sellele pidid talupojad loonusrendina andma mõisale osa oma põllult saadud viljasaagist, samuti maksma ka riigimakse.
1632. aasta 1. veebruari seadus reguleeris talupoegade seisundi ning õiguse väikeste rikkumiste korral politsei ning kohtuvõimu rolli täitmisele mõisnike poolt Liivimaal ja 1645. aastal fikseeris Eestimaa kuberner Gustav Oxenstierna uuendatud maakorraldus sunnismaisuse Põhja-Eestis. Pärisorjus oli Eestis juurdunud juba ordu ajal, pärisorjuslikud sidemed olid vahepeal sõjaoludes lõtvunud, kuid nüüd neid tugevdati taas.
Et mõisnike võimu talupoegade üle veelgi kindlustada, andsid Rootsi võimud välja seadusi ja korraldusi, millega keelati talupoegade omavoliline lahkumine mõisniku juurest. Selleski polnud midagi uut – sunnismaisus oli olemas olnud juba ordu ajal, tuletagem meelde Riisipere mõisnik Yxkülli nõuet Tallinna linnale oma talupoja tagasisaamiseks 1520. aastatel. Talupoeg ei tohtinud ilma mõisniku loata maad müüa ega osta, pealegi võis mõisnik temalt maa igal ajal ära võtta. Mõisnikud võisid talupoegadele anda ka ihunuhtlust. Ka see oli vana orduaegne tava. 1639. aasta seaduse ja 1671. aasta maapolitsei korraldusega fikseeriti sunnismaisus nii pärisorja peres sündinud lastele kui ka aadliku maale elama asunud pärisorjadele ning vabadele inimestele.
Rootsi valitsus andis talurahva kaitseks välja määrused, milles keelati mõisnikel talupoegi omavoliliselt taludest välja ajada ja koormisi tõsta. Talupoegadele anti isegi õigus mõisniku tegusid kohtusse kaevata.
17. sajandi lõpul toimus mõisamaade kaardistamine ning moodustati nn Suur Rootsi kataster. Maade kaardistamise eesmärgiks oli täpsustada maade maksustamisnorme ja täita rootsi riigikassat, mistõttu kaardistati täpsemalt põllumaa. Mõisasüdamed ja suured külad kaardistati võrdlemisi täpselt. Külade vahele jäävad metsaalasid ei mõõdetud ja hajaasutsuses on kaardid ebatäpsed. Põhiliselt püüti määrata mõisate piire, need rootsiaegsed kaardid on esimesed maakasutust ja asustust peegeldavad kaardid Eesti aladel.
Lubsan Sandan Tsõdenov
Budismi ajaloos on olnud traditsiooniks, et ekstravagantse käitumisega ekstsentrikutest haritud laamadele tekib suur hulk austajaid ja lugupidajaid ilmalike hulgas, kes meelsasti kasutavad selliste budismi spetsialistide abi oma religioossete vajaduste rahuldamisel ja rituaalide läbiviimisel. Mida suurem on sellise laama tutvusringkond, seda suurem on tema mõju rahva hulgas.
Tsõdenovi surma aega ei teata. Burjaat, tibetoloog Bidija Dandaron oli tema õpilane.
Rootsi aeg
Katk
Lisaks sõjakoledustele hakkas levima katk, mis hävitas suure osa Eesti rahvastikust, mõisnikud ja pastorid kaasa arvatud. Aastatel 1665–1690 ei toimunud katku tõttu õppetööd isegi Gustav II Adolfi poolt 1632. aastal asutatud Tartu ülikoolis (Academia Gustavianas).
Suur nälg
Teadaolevalt kõigi aegade laastavaim näljahäda oli Eestis aastail 1695–1697. Saagiikaldusi, mis aga tõsisemaid näljahädade mõõtmeid ei võtnud oli ka aastatel: 1629–1631, 1641–1642, 1684–1685, 1691, 1709–1710
Ikaldus tabas Eestit aastail 1694. Viljakasvuks oli ilm ebasoodne, järgmisel aastal sadas suvi läbi külma vihma, nii et heina ei saanud teha. Rukis ei õitsenud ega valminud. Suvivilja hävitas sügisel varajane külm. 1696. aasta kevad oli jälle väga külm ja suvel sadas taas vihma. Ikaldus oli veel suurem kui eelmisel aastal. 1696. aastal hakkasid esimesed inimesed nälga surema. Paljud inimesed lahkusid kodudest, et toitu otsida. Suure näljaga proovisid inimesed süüa kõike, mis kätte sattus. Söödi isegi õlgi, puukoort, sõnnikut. Paljud inimesed läksid linnadesse, kus oli aga samuti toidupuudus. 1697. aasta kevadel, kui teede ja asulate ümber hakkas lumi sulama, leiti palju talvel surnud inimeste laipu. Kõige vähem lootust olid orbudel ja vanuritel.
Rootsi võimud ei andnud näljahädalistele mingisugust abi. 1696. aastal oli linnades veel piisavad toiduvarud, kuid neid ei jagatud välja. Samal ajal kui talupojad massiliselt nälga surid, veeti vilja isegi maalt välja Rootsi ja Soome, kus näljahäda oli suurem. Suurem heategevuslik üritus näljahädaliste aitamiseks toimus Tartus.
Näljahäda lõppes alles 1698. aastal. On arvatud, et suri umbes 70 000–75 000 inimest, seega 20% rahvastikust ehk iga viies inimene. See tundub liialdusena. 1701.–1703. aasta nekrutivõtu ajaks oli keskklassi talupoegadel veel küllalt raha, et oma antud nekrutitele palka ja riietust osta. See näitab, et löögi alla oli sattunud eeskätt sulasrahvas ja popsid, keskklass suutis näljahädast välja tulla.
Põhjasõda ja Rootsi aja lõpp
ja Põhjasõda Eesti alal
Kronoloogia 1600–1700
300px|pisi|Eesti ja Läti ala kaart (umbes 1630) pisi|300px|"Kaart Rootsi, Taani ja Poola valdustest 1700. aastal". [[Nicolas de Feri kaart]] pisi|300px|Eestimaa, Liivimaa ja Kuramaa ([[1705)]] pisi|Rootslaste võit Narva lahingus
Ruja
Ruja oli eesti rokkansambel, mis tegutses 1970. ja 1980. aastatel. Ansambli nimeks võeti Ilmar Sikemäe loodud uudissõna "ruja", mis tähendas fantaasiat.
Risto Kübar
Risto Kübar (sündinud 4. detsembril 1983) on eesti näitleja.
Haridus
Aastatel 1990–1999 õppis ta Kose Keskkoolis, keskkooli lõpetas 2002. aastal Tallinnas Vanalinna Hariduskolleegiumis. Samal aastal astus Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli, kus õppis Priit Pedajase juhendataval kursusel. Ta lõpetas lavakunstikooli XXII lennus 2006. aastal.
Töö
Aastatel 2006–2012 töötas ta koosseisulise näitlejana teatris NO99.
2012. aastast näitles ta paralleelselt nii Saksamaa teatris Münchner Kammerspiele kui ka teatris NO99.
Aastatel 2014–2015 oli ta Münchner Kammerspiele koosseisuline näitleja. Peaosa eest Tennessee Williamsi näidendil "Orpheus allilmas" põhinenud Sebastian Nüblingi lavastuses "Orpheus steigt herab" Münchner Kammerspieles valis ajakiri Theater Heute ta 2013. aasta parimaks nooreks näitlejaks.
Aastatel 2015–2018 oli ta koosseisuline näitleja Belgias teatris NTGent. 2016. aastal sai ta osatäitmise eest lavastuses "Dit zijn de namen" (e k "Need on need nimed") parima meesnäitleja auhinna Arlecchino. Risto Kübar mängis ka NTGenti ja Ruhrtriennale koostöölavastuses "Die Fremden" (e k "Võõrad").
2018/2019. hooajast on Risto Kübar Schauspielhaus Bochumi koosseisuline näitleja. Ta teeb kaasa Johan Simonsi lavastuses "Die Jüdin von Toledo" (e k "Toledo juuditar) ja Milo Rau koostöölavastuses "Orest in Mossul" (e k "Orestes Mosulis") koostöös teatriga NTGent.
Teatrinäitlejana
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
Alf Quad
Alf Quad (ka Aleff) oli Liivi ordu rüütelvend 16. sajandil.
Risto Kübar
Teatrinäitlejana
2011
Alf Quad
Alfi vanemad olid Adolf Quad ja Alverad von Orsbeck, tema vend Anton oli Vasknarva foogt. Veel kaks tema sugulast, Eberhard ja Wolter Quad, olid ordu liikmed. Alf sündis Vestfaalis Buschfeldis Lechenichi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas.
Risto Kübar
Teatrinäitlejana
2012
Alf Quad
1520. aastal on Quadi mainitud Põltsamaa drostina, rohkem tast teateid pole.
Joel Schumacher
pisi|Joel Schumacher Joel T. Schumacher (29. august 1939 New York – 22. juuni 2020 New York) oli USA filmirežissöör, kirjanik ja produtsent.
Tšornohora
thumb|300px|Tšornohora, Hoverla Tšornohora (ukraina Чорногора) on mäestik Euroopas Ukrainas, osa Metsa-Karpaatidest. Kulgeb loode-kagu suunas. Kõrgus kuni 2061 m (Hoverla).
Tulnukad
Tulnukad on oletatavad või väljamõeldud mõistusega olendid, kes on pärit kosmosest (või ka näiteks "teisest dimensioonist") ning kellega inimestel on olnud, on praegu või on tulevikus otsene kontakt. Laiemas mõttes võidakse tulnukate all mõista ka kosmilise või muu taolise võõrpäritoluga mõistusega olendeid, kellel inimestega kokkupuudet ei ole ega saa olema.
Risto Kübar
Teatrinäitlejana
2013
Tulnukad
Tulnukad ei ole üleloomulikud olendid. Neil on füüsiline keha. Sellegipoolest võivad neil olla paranormaalsed võimed.
Risto Kübar
Teatrinäitlejana
2014
Tulnukad
Tulnukate olemasolu ei ole teaduslikult kindlaks tehtud, kuid teadus ei välista seda. Ulmekirjanduses ja mujal popkultuuris on tulnukate motiiv väga levinud.
Risto Kübar
Teatrinäitlejana
2015
Tulnukad
Vaata ka
pisi| roheline mehike
Risto Kübar
Isiklikku
Seoses väga teravate debattidega kooseluseaduse eelnõu ümber Eesti ühiskonnas avaldas Risto Kübar 6. oktoobril 2014 avaliku pöördumise kooseluseaduse vastu suunatud kampaaniat juhtinud Varro Vooglaiule, milles taunis Vooglaiu seisukohti ja pidas tema tegevust viha õhutamiseks keskmisest erinevate inimeste vastu. Muuhulgas andis Kübar oma pöördumises teada, et ta on gei.
Tema vend on krossisõitja Silver Kübar.
Raimu Aardam
pisi|Raimu Aardam debatil "Kas 16-aastased noored peaksid saama valida või mitte?" Kuressaares (2011) Raimu Aardam (sündinud 9. aprillil 1952 Nõmme külas Leisi vallas) on Eesti poliitik.
. Aardam oli alates 2009. aasta novembrist kuni 2017. aasta kohalike omavalitsuste haldusreformini Kihelkonna vallavanem.
Peter MacNicol
Peter MacNicol (sündinud 10. aprillil 1954 Dallases) on ameerika filminäitleja.
Raimu Aardam
Ta oli 1994–2010 Eestimaa Rahvaliidu liige ja on alates 2011. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Isiklikku
Raimu Aardamil on kolm last, tema poeg on näitleja Ott Aardam.
Tertsett (žanr)
Tertsett on vokaalmuusikažanr: heliteos või selle osa tertsetile ehk kolmele lauljale.
Mihkel Anmann
Mihkel Anmann (15. juuli 1920 Tartu – 5. detsember 1983 Tartu) oli eesti poksija. Anmann oli kergekaalus (kuni 61,2 kg) kahekordne Eesti meister (1940 ja 1943). Ta sai Eesti meistrivõistlustel kergekaalus (kuni 61,2 kg) II koha (1939).
Anmann osales II maailmasõjas Saksa sõjaväes. Ta arreteeriti Nõukogude võimu poolt septembris 1944 ja oli seejärel sõjavangis Siberis. 24. juunil 1946 tuldi talle sinna järele ja talle mõisteti kui kodumaa reeturile 26. augustil 1946 tribunalis 15 aastat vangistust ja lisaks 5 aastat asumist. Ta oli vangilaagrites Siberis, Karjalas ja Vorkutas, vabanes 30. septembril 1955.
Paektu-san
pisi pisi Paektu-san (ka Baekdu, korea 백두산 või 白頭山 'valgepeamägi'; hiina 长白山 Changbai Shan 'igavesti valge mägi') on vulkaan Hiina ja Põhja-Korea piiril, 2744 m.
Mäe tipus asub kraatrijärv nimega Taevane järv, mis on kuni 384 m sügav ja väga külma veega. Mäe ja püha järve kohta koos kasutatakse ka nime Baitou. Järvest voolab välja oja, moodustades 70 m kõrguse kose.
Mäe nõlvad on 2000 m kõrguseni kaetud metsaga. Seal elavad tiigrid, karud, leopardid, hundid, metskitsed ja metssead. Hiina poolel on mets inimtegevusest puutumata, kuid Korea poolel on madalamatel nõlvadel ulatuslikku raiet tehtud.
Paektu-san on kogu Korea kõrgeim mägi (2744 m), ühtlasi ka Kirde-Hiina ehk Mandžuuria kõrgeim punkt. Korealased peavad mäge pühaks ja arvavad, et sealt on pärit nende esivanemad. Võrdluseks Lõuna-Korea kõrgeim tipp Hallasan Jeju saarel on vaid 1950 m kõrgune ning teisena Jirisan mandriosas 1915 m kõrge.
Rööpühendus
Rööpühendus ehk paralleelühendus on elektriahela elementide niisugune ühendamisviis, mille puhul kõigile elementidele on rakendatud üks ja seesama pinge. Iga elementi läbiv elektrivool on võrdeline elemendi juhtivusega G (ehk tema takistuse R pöördväärtusega: G = 1/R). Ahela elementideks võivad olla näiteks takistid, kondensaatorid ja induktiivpoolid, samuti vooluallikad ja elektritarvitid.
pisi|100px|Kahe takistuse rööpühendus pisi|Rööpühenduses poolid pisi|Rööpühenduses kondensaatorid
Rööbiti ühendatud elementele (1, 2, ... n) langeb ühesuurune pinge:
Vool I rööpahela mittehargnevas osas on võrdne ahela harusid läbivate voolude summaga:
Rööpahela kogujuhtivus on võrdne ahela elementide juhtivuste summaga:
Erijuhul, kui kõik takistused on võrdsed:, siis kogutakistus
Kahe rööbiti ühendatud takistuse kogutakistus
Vahelduvvooluahelais on aktiivtakistuse R asemel reaktiivtakistus X või näivtakistus Z.
Rööpühenduses induktiivpoolide koguinduktiivsus arvutatakse samamoodi kui takistite korral (eeldusel, et poolide vahel puudub induktiivne sidestus):
Rööpühenduses kondensaatorite kogumahtuvus
pisi|Elektritarvitite rööpühenduse näiteid
Elektritarvitid ühendatakse üldiselt toitealllikaga (näiteks elektrivõrku) üksteisega paralleelselt.
Lennundusfraseoloogia
pisi|Tähtede edastamine raadiosides Lennundusfraseoloogia on üheselt mõistetavatest fraasidest, tehnilisest slängist ja spetsiifilistest hääldusreeglitest koosnev piiratud ingliskeelne sõnavara. See lihtsustab lennujuhtide ja pilootide vahelist suhtlust ning võimaldab erineva keelelise ja dialektilise taustaga inimestel üheselt arusaadavat suhtlust. Eestis kasutusel olev fraseoloogia on kehtestatud lennundusseadusest tuleneva lennunduse raadioside reeglite määruse alusel ja see lähtub Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni (ICAO) standarditest.
Loendur
Loendur on impulsside loendamiseks ettenähtud loogikalülitus. Loendur on register, millesse salvestatud arv sisendile antud signaali mõjul muutub ühe võrra.
Lennundusfraseoloogia
Ühtse fraseoloogia tähtsus
Lennunduses on suhtlusvead suur ohuallikas. Seetõttu on lennundusohutuse tagamiseks esmatähtis selge ja ühemõtteline suhtlussõnavara pilootide ja lennujuhtide vahel. Ühemõtteline sõnavara on eriti oluline tiheda lennundusliiklusega sektorites, kus raadiosagedusi kasutatakse pidevalt. Kuigi enamikule tavalistest olukordadest on olemas standardsed fraasid, ei ole siiski võimalik katta kõiki tekkivatest situatsioonidest. Raadioside kasutajad peavad vajadusel olema valmis kasutama üldkeelelisi väljendeid, et edastada informatsiooni. Sealjuures tuleb järgida üheselt mõistetavuse ja selguse põhimõtet.
Loendur
Liigitus
Loendurid jagunevad kaheks vastavalt loendamise suunale
Loendurid jagunevad sõltuvalt info ülekandmise viisist kaheks
Vastavalt enimkasutatavatele positsioonilisele arvusüsteemidele on tuntumateks loenduriteks:
Loendurites kasutatakse ka mittepositsioonilisi koode
George Abela
thumb|right|George Abela George Abela (sündinud 22. aprillil 1948) on Malta poliitik, Malta president (2009–2014).
George Abela lõpetas Malta Ülikooli juristina ning töötas muu hulgas üle 25 aasta ametiühingute tööõiguse spetsialistina.
Aastatel 1982–1992 oli ta Malta Jalgpalliliidu president.
Ta oli aastatel 1992–1998 Tööpartei aseesimees ning 1996–1997 peaministri õigusnõunik. Seejärel tekkisid tal erimeelsused partei juhtidega ning 2000. aastast tegeles ta oma erapraksisega.
2008. aastal kandideeris George Abela Tööpartei esimeheks, kuid jäi valimistel alla Joseph Muscatile.
12. jaanuaril 2009 esitas peaminister Lawrence Gonzi George Abela valitsuse presidendikandidaadiks ning 1. aprillil sai ta heakskiidu parlamendilt. Ta oli 4. aprillist 2009 kuni 4. aprillini 2014 Malta president.
Mais 2012 käis ta presidendina ametlikul visiidil Eestis.
Brjanski oblasti lipp
thumb|Brjanski oblasti lipp. Brjanski oblasti lipp on Venemaa haldusüksuse Brjanski oblasti lipp.
Lipu kirjeldus
Brjanski oblasti lipuks on ristkülikukujuline punane kangas, mille keskel on Brjanski oblasti vapp.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:1,5.
Sümbolite tähendused
Punane on traditsiooniline Brjanski värv ning pärineb Brjanski ajalooliselt vapilt, veel viitab see Brjanski oblast moodustamise perjoodile ning inimestele, kes võitlesid koos punaarmee ja partisanidega Suures Isamaasõjas (vt. Teine maailmasõda) võõra ikke vastu.
Päikesepaneel
pisi|350px|Fotoelektrilise süsteemi (PV-system) võimalikud komponendid: Solar Cell – päikeseelement, Solar Module – päikesemoodul, Solar Panel – päikesepaneel, Solar Array – paneelisüsteem pisi|[[Polükristalliline räni|Polükristallilisest ränist elementidest koosnev PV-moodul]]
Päikesepaneel on päikesekiirgust muundav elektrienergia allikas, mis on koostatud päikesemoodulitest. Moodulid ise on moodustatud päikeseelementidest ehk fotogalvaanilistest elementidest (inglise keeles photovoltaic cell, lühend PV cell). Sageli nimetatakse ka päikesemoodulit päikesepaneeliks, nii võib päikesepaneel koosneda ka ühestainsast moodulist.
Üldiseloomustus
Päikesepaneeli algne komponent (vähim koostisosa) on päikeseelement – suurepinnaline fotoelement, mis muundab päikesekiirguse energiat vahetult elektrienergiaks. Ühe elemendi pinge on 0,5 V ja saadava elektrivoolu tugevus oleneb peamiselt elemendi valgust neelava pinna suurusest, kuid ka kasutatavatest pooljuhtmaterjalidest ja elemendi ehitusest.
Suuremate pinge- ja võimsusväärtustega elektritoiteallika saamiseks ühendatakse elemendid jadamisi päikesemooduliks ja moodulid omakorda päikesepaneeliks. Moodulite võimsus võib olla mõnest millivatist (nt käekellas) kuni paarisaja vatini. Paneelid ühendatakse omakorda vajaliku võimsuse saamiseks paneelisüsteemiks.
Päikesepaneelidest moodustatud süsteem (PV-süsteem) on võimalik ühendada kohaliku vahelduvvooluvõrguga. Et päikesemoodulid ja -paneelid on alalisvooluallikad, ühendatakse nad vahelduvvooluvõrku läbi vaheldi ehk inverteri. Niisuguse muundusseadme abil on võimalik saada elektritarvititele vajalikku vahelduvvoolu ka eraldi paneelisüsteemist. Harilikult kuulub siis fotoelektrilisse süsteemi energiasalvestina akupatarei, samuti mõõte- ja lülitamisseadised. Need kokku võivad moodustada kompaktse (ka teisaldatava, kaasaskantava) päikesegeneraatori.
Olulised parameetrid ja omadused
Paneelide tunnussuurusi mõõdetakse standardtingimustes: energiatihedus 1000 W/m2, valguskiirguse spekter, mis sarnaneb 35. laiuskraadi suvise päikesevalguse omaga temperatuuril 25 °C.
Päikesepaneelide kõige olulisemad tunnussuurused on järgmised:
Päikeseelementide tootmiskulu on perioodil 2006–2011 langenud üle kahe korra. Sellega kaasnevalt on langenud seadmekomplektide hind ka lõpptarbija jaoks.
pisi|Katusele paigutatud päikesepaneelid
Katusel paiknevad paneelid
pisi|Päikesepaneelid võrguühenduseta väikeelamul. 2020. aasta suvel. Üks kõige levinumaid viise paneelide paigaldamiseks on nende katusele monteerimine, kuna nii kasutatakse ära muidu tühjalt seisev pind. Võrreldes maapinnal paiknevate paigaldistega on katusele monteeritud päikesepaneelide süsteem odavam, sest kinnitamine on lihtsam. Tihti osutuvad mureallikateks läheduses paiknevad kõrged puud, mis paneelid varju jätavad. Et säilitada päikesepaneelide maksimaalset väljundvõimsust, tuleb nende pinda aeg-ajalt puhastada. Tavaliselt piisab sellest, kui paneelidele vihma sajab.
Maapealsed paigaldised
Paneelisüsteemide maapealset paigaldust kasutatakse enamasti just päikeseelektrijaamades, mis paiknevad suurel territooriumil ja toodavad energiat kümnetes või sadades megavattides. Niisugustes jaamades võib olla sektsioonidesse ja rühmadesse ühendatuna sadu tuhandeid mooduleid võimsusega 50–1000 W.
Maapealsetes paigaldistes saab paneelid paigutada maapinna suhtes erinevate nurkade alla ja sellega optimeerida paneelide tootlikkust. Sellistes nn päikeseparkides on tihti kasutusel päikesejärgimissüsteem, mis tuvastab päikese asukoha ja korrigeerib paneelide asendit, et need paikneksid alati päikese poole. Nii saadakse suurem kasutegur – kuni 20 %.
Päikesepaneelid kosmoseaparaatidel
Päikesepaneelid on toiteallikaks enamikule meie päikesesüsteemis opereerivatele tehiskaaslastele. Esimest korda kasutas päikeseenergiat ameeriklaste satelliit Vanguard-1 1958. aastal. Vanguard-1 kere külge kinnitati päikesepaneelid, mille efektiivsus oli 10 % ja koguvõimsus alla 1 W. Esimestel päikeseenergiat kasutavatel tehiskaaslastel olid paneelid kinnitatud kere külge, kuid aja jooksul kasvas vajadus energia järele ja kere pindalast jäi väheseks. Selle probleemi lahendamiseks töötati välja paljudest paneelidest koosnev lahtivolditav süsteem. Viimaste aastakümnete jooksul toimunud tehnoloogiline areng on andnud selleks järjest kergemaid ja töökindlamaid mehhanisme. Suur hüpe on toimunud ka päikesepaneelide tehnoloogias, mille tulemisena on tänapäevastel päikeseelementidel kasutegur üle 35%.
Taaskasutamine
Päikesepaneelide klaasist ja metallist detailid on võimalik uuesti kasutusse võtta. Samuti on taaskasutatavad kuni 95% paneelide pooljuhtmaterja]idest.
Alates 2010. aastast toimuvad Euroopas iga-aastased konverentsid, mis toovad kokku tootjad, taaskäitlejad ja uurijad, et arutleda taaskasutuse tulevikumeetodite üle.
Eberhard Quad
Eberhard Quad (ka Evert; surnud 1569) oli Liivi ordu liige.
Eberhardi vanemad olid Adolf Quad zu Unterbach ja Christine von Witten. Tema sugulased Alf, Anton ja Wolter Quad olid samuti Liivi ordu liikmed. Eberhard sündis Vestfaalis Unterbachis Düsseldorfi lähedal. Quadi suguvõsa pärines Bergi krahvide ministeriaalidest ja omas lääne peamiselt Kölni peapiiskopkonnas.
Kuni 1547. aastani oli Quad köögimeister (Küchenmeister) Viljandis, seejärel astus aga ordust välja ning läks Vestfaali tagasi. 1551. aastal päris ta seal isa lääni ning 1561. aastal abiellus Margarete von Öftega. 1569. aastal suri ta aga lastetult.
Merefa
Merefa (ukraina Мерефа) on linn Ukrainas Harkivi oblastis, Harkivi rajoonis. Merefa asub Harkivi kesklinnast umbes 23 km edelas.
Asula on rajatud 1595. aastal. Alevi staatuse sai Merefta 1765. aastal ja linnaõigused 1928. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Merefa elanikest ukrainlasi 85,20%, venelasi 12,65%, mustlasi 0,62%, valgevenelasi 0,25%, armeenlasi 0,20%, grusiine 0,14%, tatarlasi 0,10% ja asereid 0,06%.
Roland Laasmäe
Roland Laasmäe (kuni veebruarini 1939 Roland Lamann; 20. august 1922 Tallinn – 12. november 1975 Tartu) oli eesti koorijuht ja pedagoog.
Vanemad Kustas Laasmäe (1885–1953) ja Katarina Kurrema (1890–1969).
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise erialal.
Johannes Henno
Johannes Henno (kuni 25. septembrini 1939 Hennoch; 24. märts (vkj)/ 6. aprill 1916 Tartu – surmaaeg ja -koht on teadmata) oli eesti poksija.
Roland Laasmäe
Roland Laasmäe asutas 1958 Tartus Kõrgemate Koolide Lõpetanute Meeskoori, mis kannab alates 1970. aastast nime meeskoor Gaudeamus. Ta oli kuni 1975. aastani selle dirigent. Ta oli 1969. ja 1975. aasta üldlaulupeol meeskooride üldjuht.
San Marino lipp
pisi|San Marino lipp pisi|San Marino rahvuslipp San Marino lipp on San Marino riigilipp.
Johannes Henno
Henno oli kokku kahekordne Eesti meister – poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) 1942. aastal ja keskkaalus (kuni 72,6 kg) 1943. aastal. Ta sai Eesti meistrivõistlustel keskkaalus (kuni 72,6 kg) III koha (1938) ja poolraskekaalus (kuni 79,4 kg) III koha (1940). Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel raskekaalus (üle 79,4 kg) II koha (1941).
Henno oli 1939. aastal II Eesti mängude poksivõistluse poolraskekaalu (kuni 80 kg) võitja.
San Marino lipp
See on kasutusel 1862. aastast.
Lipp koosneb horisontaalsest valgest ja helesinisest laiust, mille peal keskel riigivapp. Valge värvus sümboliseerib rahu ja helesinine vabadust. Lipu külgede suhe on 3:4.
Lipust kasutatakse ka ilma vapita varianti (valge-sinine lipp), kuigi seda lipu- ja vapiseaduses ei mainita.
Sambia lipp
thumb|Proportsioonid 2:3 Sambia lipp on Sambia Vabariigi riigilipp. Lipp võeti kasutusele 24. oktoobril 1964. Lipu kujundust muudeti veidi 1996. aastal.
Lipu roheline värv sümboliseerib loodusressursse, punane vabadusvõitlust, must Sambia rahvast ning oranž maavarasid (eelkõige vasemaaki). Kilg-merikotkas tähistab rahva suutlikkust probleemidest üle saada.
Big Coppitt Key
Big Coppitt Key on saar Florida väinas, üks Florida Keysi saartest. Saar on madal ning selle pindala ulatub 360 ha.
Kuulub Ameerika Ühendriikidele, halduslikult jääb Florida osariiki Monroe maakonda.
Saarel asub samanimeline linn.
2005. aastal põhjustas orkaan Wilma ja 2017. aastal Irma saarel suuri purustusi.
Wolter Quad
Wolter Quad (ka Evert; surnud detsembris 1559) oli Liivi ordu liige.
Kurtna Nõmmejärv
Kurtna Nõmmejärv (ka: Nõmmjärv, Nõmmejärv, Kurtna Nõmme järv) asub Ida-Virumaal Alutaguse vallas Konsu külas. Järv kuulub Kurtna järvestikku.
Järve lähedal asuvad Kurtna Mustjärv ja pisut kaugemal Niinsaare järv. Järve kaldad on enamjaolt turbased, idakallas on kohati liivane.
Wolter Quad
1553. aastal oli Quad kumpaniks Ruhjas, 1558. aastal sai tast aga Võnnu linnusekomtuur (Hauskomtur). 1559. aastal pistis Ādaži (Neuermühleni) kumpan ta surnuks seoses ühe õnnemängu käigus tekkinud tüliga.
Kurtna Nõmmejärv
Taimestik on liikide arvu poolest keskmine: esineb 19 liiki makrofüüte.
Kaladest esineb särge, roosärge, haugi, vähem on ahvenat, kiiska, linaskit jt.
Meriliiliad
Meriliiliad ehk krinoidid (Crinoidea) on okasnahksete hõimkonda varsokasnahksete alamhõimkonda kuuluvate mereloomade klass. Kõik tänapäevased meriliiliad kuuluvad seltsi Articulata.
Meriliiliate teaduslik nimetus tuleb kreeka keelest ja tähendab "liiliataoline". Selle klassi loomadel on tõesti lilleõit meenutav kehakuju. Nad on kaunis eredad või koguni kirjud ja see suurendab sarnasust veelgi. Ilu pärast kasvatatakse neid sageli allveeaedades.
Meriliiliad elutsevad nii madalas vees kui ka sügaval, kuni 6000 m sügavusel merepõhjas.
Meriliiliate iseloomulik tunnus on suumise ehk oraalse külje asumine ülal ja suuvastase, aboraalse külje asumine all. Suud ümbritsevad kiired, millel asuvad hiljuse- ehk ambulakraaljalakesed ja suguudemed ehk pinnulad. Selle poolest erinevad nad ülejäänud okasnahksetest.
Kõigil meriliiliail on suurepäraselt arenenud toes. See koosneb suurtest lubiplaatidest, mille mõõtmed ja kuju võivad olla väga mitmekesised. Toes säilib kivististes väga hästi ja sellepärast on meriliiliate evolutsioon palju paremini kindlaks tehtud kui teistel selgrootutel.
Ürgsed meriliiliad olid 10 kiirega. Tänapäevalgi on enamik meriliiliaid 10 kiirega, kuid osal liikidel jagunevad kiired juba väga noorena, nii et täiskasvanud isendil on kuni 200 kiirt.
Fossiilsed meriliiliad olid siluris, devonis ja karbonis esindatud 5 seltsi ja 5 tuhande liigiga, kuid vanaaegkonna lõpus surid nad peaaegu täiesti välja. Säilis vaid üks selts, mis ei ole sellest ajast saadik oluliselt muutunud.
Neil on U-kujuline soolestik ja nende pärak asub suu kõrval. Neil on suuvastane ehk aboraalne vars, millega nad kinnituvad substraadile. Leidub ka varreta meriliiliaid. Paljud meriliiliad on juveniilselt sessiilsed, adultselt aga vabaltelavad ehk vagiilsed. Varrega meriliiliad on ürgsemad, varreta meriliiliad on neist arenenud.
Tänapäeval on meriliiliate vars maksimaalselt 75–90 cm pikk, kuid väljasurnud vormide hulgas on olnud ka hiiglasi pikkusega kuni 21 meetrit.
Meriliiliad on planktontoidulised. Mõned söövad ka pinnaseosakesi ehk detriiti. Toitumisviis on primitiivne: toit toimetatakse suhu hiljusejalakeste ja hiljusevagude katteepiteeli arvukate ripsmete liigutamise abil. Hiljusevagude näärmerakud eritavad lima, mis toiduosakesi katavad ja need raskemaks teevad, et neid oleks lihtsam koos veevooluga suhu suunata.
Suure pindala tõttu puudub meriliiliatel hingamiselundkond. Arvatavasti toimub hingamine läbi naha, hiljusejalakeste ja päraku.
Nad on lahksoolised, sageli esineb tünnikvastne.
Põdrasamblik
Põdrasamblik (Cladina) on samblike perekond (või mõnes süsteemis alamperekond).
Varasemas süstemaatikas oli see perekond osa (alamperekond) suuremast perekonnast Cladonia, mis aga lahutati kaheks – põdrasamblikud (Cladina) ja porosamblikud (Cladonia).
Põdrasambliku raviomadusi kajastatakse Eno Raua lasteraamatus "Naksitrallid", kui Sammalhabe keedab põdrasamblikutee Kingpoolele, kes on külmetanud ning köhib. Teoses aga nimetatakse ekslikult põdrasamblikut samblaks.
Eesti liigid
Eestis kasvab 7 liiki põdrasamblikke:
Johan Berendes
Johan Berendes (ka Berndes; surnud 1612) oli Rootsi riigitegelane.
Johan Berendes sündis Jacob Johansson Berendesi ja Anna von der Lij pojana. 1554. aastal saabus ta Brandenburgist Rootsi ja temast sai kuningas Gustav I Vasa poegade hertsog Magnuse (1542–1595) ja hertsog Karli (1550–1611) õpetaja, ning 1571. aastal kuningas Johan III (1537–1592) sekretär.
1569. aastal panditi talle riigile antud laenu tagatiseks Ääsmäe piirkond ja Rahula küla, 9. augustil 1574 tõsteti ta aadliseisusse ja talle läänistati truu teenistuse eest Ääsmäe ja Rauke (Rahula) päruseks.
1578. aastast oli ta Tallinna linnuse ja lääni asehaldur ning Eestimaa maanõunik.
Perekond
Johan Berendesi abikaasa oli Strömbergist pärit Christina Båår. Abielust sündisid:
Eesaed
Eesaed on maja ees asuv ala, mis on tihti ühest küljest piiratud tänavaga. See on nii ühenduslüliks kui ka eraldavaks alaks maja ja seda ümbritseva ala vahel, mis teeb eesaiast eraomandis oleva avalikult kogetava ruumi.
Tunnusjooned
pisi|Maja eesõu [[Soomes Kangasalas.]] Eesaia peamiseks eesmärgiks on rõhutada maja stiili ja luua külalistele saabumisel meeldejääv mulje. Eesaed võib olla nii avatud ja hoonet rõhutav kui ka privaatne. Eesaia kujundamisel keskendutakse neljale peamisele osale: ala ehituslik seisund, külaliste tervitav vastuvõtmine, vaated majale ja eesaia eraldamine tänavamürast. Tüüpilisteks eesaia kujunduselementideks on sillutatud kõnnitee, sissesõidutee autodele, muruplats, lillepeenrad, madalad põõsad. Tihti on sinna taimestikule lisaks pandud ka aiapäkapikke ja dekoratiivseid loomakujusid. Tänavast eraldab eesaeda tavaliselt metallist või puidust aed või hekk.
Ajalugu
Eesaia ajalugu ulatub aastasse 1860, mil hakati maja ümbritsevale alale rohkem tähelepanu pöörama. Algselt oli esiplaanil eesaed, kuid hiljem hakati ka maja taga olevat aeda kujundama. Tekkis tervikaed. Seda ümbritses tugev puidust aed, keskel oli värav, mis viis maja välisukse juurde. Varem pandi aias rohkem rõhku ravimtaimedele ja köögiviljadele. Need istutati täpselt köögiukse ette, et taimed oleksid kergesti kättesaadavad.
Stiilid
pisi|Vabakujuline e muruaed (Blairgowrie, Victoria, Austraalia)
Vabakujuline ehk muruaed
Aed, kus domineerib suur ja avar murupind, esineb ka üksikuid puid, põõsaid ja vabakujulisi lillepeenraid.
Modernne aed ehk kiviaed
pisi|Modernne aed e kiviaed (Sanctuary Cove, Queensland, Austraalia) Aed, kus on kasutatud rohkelt kivist materjale disainielementide jaoks ja võimalikult sarnaseid taimeliike.
Regulaaraed
pisi|Element regulaaraias (The Burrows Garden) Aed, kus kasutatakse geomeetrilist ülesehitust erinevate aiaehitiste, treppide, purskkaevude ja hekkide abil.
Klapid eest!
Õppesari on õppeaasta vältel keskendatud kindlatele teemavaldkondadele, mida on tavaliselt kolm, näiteks "ettevõtlikkus, mina ja ühiskond ning praktiline ettevõtlus".
Varem toimus õppesari 2–3 korda kuus Tallinnas, Tartus ja Pärnus, kuid 2009/2010. õppeaastal jäi toimumiskohaks ainult Tartu ning ürituste hulk vähenes.
Sarja enam kui nelja tegevusaasta jooksul on 7000 inimest osalenud rohkem kui 200 üritusel.
Korraldajate sõnutsi on see suurim mitteformaalse hariduse projekt, mida noortele Eestis seni korraldatud.
Sügisel 2006 sai Tartus koostöös KHK Info- ja Karjäärinõustamiskeskusega alguse keskkooliõpilastele suunatud õppesari "Klapid eest! Koolis".
Õppesarja raames on esinenud teiste seas Linnar Viik, Peep Vain, Tiina Tšatšua, Robert Kitt, Endrik Randoja, Aivar Haller, Liina Kolk, Mare Pork, Ingrid Rüütel, Helo Meigas, Rain Lõhmus, Aleksei Turovski, Artur Taevere, Kristiina Ojuland, Argo Tammemäe jpt.
Õppesarja korraldav AIESEC on rahvusvaheline üliõpilasorganisatsioon, mis tegeleb noorte liidrite arendamisega juhtimis- ja rahvusvahelise kogemuse kaudu.
Robert Kubica
Enne Vormel 1
Robert Kubica näitas oma armastust igasuguste autode vastu välja juba 4-aastaselt, kui isa Artur ostis talle 4-hobujõulise bensiinimootoriga väljaspool teid sõitmiseks mõeldud sõiduki, millega Robert tundide viisi ümber plastpudelite sõitis. Kui ta sai vanemaks, ostis isa talle juba kardi, kuid Robert ei tohtinud osaleda Poola meistrivõistlustel, sest alla 10-aastasi sinna ei lubatud. Kui ta lõpuks piisavalt vanaks sai, tuli ta 3 aasta jooksul 6 korda Poola meistriks ja oli selge, et talle on vaja tugevamat liigat, kus sõita.
1998 sai temast esimene välismaalane, kes osales Itaalia juunioride meistrivõistlustel kardispordis. Ta saavutas 2. koha ja võitis Monacos peetud juunioride kardivõistluse, mis kulges osalt Monaco Grand Prix' rajal. Järgmisel aastal kordas ta mõlemat tulemust ja osales ka Saksamaa meistrivõistlustel kardispordis. Aastal 2000, mis jäi talle kardispordis viimaseks, saavutas ta 4. koha nii Euroopa kui maailmameistrivõistlustel.
Vormel Renault
2000 sai Kubica elukutseliseks sõitjaks, Vormel Renault' testsõitjaks. Esimesel aastal Vormel Renault's võitis Kubica ühe kvalifikatsiooni ja võeti vastu Renault' noorte sõitjate arendamise programmi.
2001 sai Kubica Vormel Renault' Euroopa meistrivõistlustel 14. koha. Parim tulemus etapil oli viimase etapi 2. koht. Korra võitis ta kvalifikatsiooni, ent selle etapi ta katkestas. Vormel Renault' Itaalia meistrivõistlustel oli ta 13.
2002. aasta Vormel Renault' Euroopa meistrivõistlustel võitis Kubica taas ühe kvalifikatsiooni ja oli kokkuvõttes 7. Vormel Renault' Itaalia meistrivõistlustel võitis ta juba 4 etappi 10-st ja oli sarjas teine. Külalisena osales ta Vormel Renault' Brasiilia meistrivõistluste etapil, võitis nii selle kvalifikatsiooni kui ka põhisõidu.
Vormel 3
2003. aastal osales Kubica Vormel 3 sarjas. Hooaja 6 esimest etappi pidi ta vahele jätma õnnetuse tõttu, milles ta käeluu murdis. Seitsmendal etapil ta osales, endal 18 titaanist kruvi käeluu sees, ja võitis sõidu. Kaheksandal etapil tuli ta teiseks, sõites kiireima ringi. Kuid edaspidi ei läinud nii hästi, 12 etapist oli parim koht 4. ja hooaja kokkuvõttes oli Kubica 31 punktiga 12. Parima uustulnuka arvestuses oli ta 5. Tema meeskond Prema Powerteam kogus 150 punkti, neist enamuse (110) sarja võitja austraallane Ryan Briscoe, ja oli meeskondade seas 3.
2004. aastal Kubica Vormel 3 etappi ei võitnud, kuid punktidele tuli rohkem kui pooltel etappidel, teiseks kaks korda ja kolmandaks korra. Hooaja kokkuvõttes oli ta 53 punktiga 7. Oma meeskonnakaaslasest Bruno Spenglerist oli ta märgatavalt parem (27 punktiga 11.). Meeskondlikult oli Kubica meeskond Mücke Motorsport 80 punktiga 4.
2005. aastal Kubica võitis 154 punktiga Vormel 3 sarja, võites 17 etapist 4, lisaks 3 teist ja 4 kolmandat kohta. Ent kiireima ringi sõitis ta ainult 1 etapil. Ka tema meeskond Epsilon Euskadi saavutas 230 punktiga kindla võidu.
Vormel 1
thumb|Kubica USA Grand Prix'l 2006 Pärast edukat hooaega sai Kubica lepingu BMW Sauberiga ja hakkas sõitma Vormel 1 sarjas, esialgu kolmanda sõitjana Nick Heidfeldi ja endise maailmameistri Jacques Villeneuve'i kõrval. Villeneuve ei sõitnud eksmaailmameistri vääriliselt: pärast 12 etappi oli tal 7 punkti (Heidfeldil 12) ja temaga lõpetati leping. Kubica edutati tema asemele.
Kohe oma esimesel etapil lõpetas Kubica punktiväärilisel 7. kohal, kuid pärast finišit leiti tema vormel 2 kg alakaalus olevat, ja Kubica diskvalifitseeriti. Heidfeld lõpetas 3. kohal, tuues Sauberile kõigi aegade esimese poodiumikoha. Itaalia etapil kordas ka Kubica seda saavutust, kuid rohkem punkte ta ei saanud, jäädes 6 punktiga hooajal 16. kohale, napilt Villeneuve'ist tahapoole. Heidfeld oli 23 punktiga 9., Sauber meeskondadest 36 punktiga 5.