cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reekviem (muusika)
Lacrimosa (Pisarad) annab edasi kurbust ja hingevalu.
Sisuliselt kuuluvad Confutatis ja Lacrimosa Dies irae juurde, kuid on heliloojaid, kes kõiki kolme muusikaliselt eraldi kujutavad.
Esimese polüfooniliselt mitmehäälse reekviemi komponeeris Johannes Ockeghem (1410–1497).
Reekvieme on kirjutanud paljud heliloojad:
James Hutton
pisi|James Hutton [[Abner Lowe maalil]]
James Hutton (3. juuni 1726 – 26. märts 1797) oli šoti geoloog.
Huttonit peetakse tänapäevase geoloogia rajajaks. Ta oli ka plutonistide koolkonna rajaja ning pani alguse uniformismiprintsiibile, ehkki ta ei nimetanud seda nii ja sõnastas samuti teisiti, kui seda tänapäeval tavaliselt tehakse. Huttoni sõnastuses kõlas see järgmiselt: No vestige of a beginning, no prospect of an end ('pole mingit märki algusest, mitte mingit väljavaadet lõpule').
Huttoni tuntuim teos on "Theory of the Earth" (1795).
Johannes Damaskusest
pisi|Johannes Damaskusest Johannes Damaskusest (al-Manşūr; umbes 650 või 676 – umbes 749) oli munk ja teoloog, kirikuisa, õigeusu (vaga Johannes Damaskusest) ja katoliku pühak.
Ta ei olnud originaalne teoloog, vaid õpetuse suurepärane entsüklopeediline koguja (ta vältis omalt poolt midagi lisamast). Hoolimata sellest, et ta püüdis säilitada olemasolevat õpetust, suhtus ta allikatesse kriitiliselt. Teda peetakse õigeusu teoloogia isaks. Lisaks peetakse teda ka skolastikute eelkäijaks või esimeseks skolastikuks. Tema teost "De fide orthodoxa" arvatakse mõnikord esimeseks skolastiliseks teoseks. Ka araabia filosoofia on Johanneselt inspiratsiooni ammutanud.
Paavst Leo XIII ajal (1890) arvati Johannes Damaskusest kiriku doktorite hulka.
Nimi
pisi|Johannes Damaskusest Johannese nimi on
Eluloo allikas
Johannesest on säilinud seitse pühakuelulugu, mis on kõik legendilaadsed ega ole kirjutatud pealtnägijate poolt. Ainuke, mida võib vähegi uskuda, pärineb 10.–12. sajandist. Selle on kirja pannud keegi Johannes, kes võis olla Jeruusalemma patriarh Johannes VII (951–964) või Jeruusalemma patriarh Johannes VIII Chrysostomites (umbes 1098 – arvatavasti 1106/1107). Elulookirjutaja väidab, et on selle tõlkinud araabiakeelsest originaalist. Selles eluloos on vähe üksikasju ning ta on legendilaadne. Seetõttu on Johannese eluloo esitus selles artiklis oletuslik ja vastuoluline.
Sünd ja perekond
Johannes Damaskusest sündis umbes 650 (umbes 675. või 676. aastal; erinevad allikad nimetavad 642.–690. aastat. Alexander Kazhdani järgi sündis ta umbes 650, Johannes Hoecki järgi umbes 675.
Johannes kasvas üles Damaskuse kalifaadi pealinnas Damaskuses kaliifi õukonnas jõukas araabia või arabiseeritud kristlikus perekonnas. Pärimuse järgi oli ta kaliif Muawiyahi poja, tulevase kaliifi Yazid I (sündis ajavahemikul 642–647) mängu- ja õpingukaaslane. See teeb tõenäoliseks, et Johannes sündis 650. aasta paiku.
Damaskus kuulus Antiookia patriarhaadi alla.
Moslemitest valitsejad kohtlesid kristlasi hästi, kuigi need pidid maksma spetsiaalset maksu. Nii kristlased kui ka juudid tohtisid olla tähtsatel ametikohtadel. Mõned neist olid väga rikkad. Kaliifi ihuarst oli peaaegu alati juut. Kristlasi rakendati kirjutajate, haldurite ja arhitektidena. Olukord võis muutuda kaliif ‘Abd al-Māliki (valitses 685–705) ajal. Kaliif otsustas hakata kristlasi taga kiusama ja kristlastest ametnikud välja vahetada. Teise arvamuse kohaselt toimus õukonna islamiseerimine 720. aasta paiku. Johannes ristiti lapsena.
Johannesel oli kasuvend Kosmas, kes oli orvuks jäänud ja kelle isa oli majja võtnud.
Õpingud
Kui Johannes oli saanud 23-aastaseks (?), otsis isa poegadele kristlasest õpetajat, kes annaks neile tolleaegse parima hariduse. Orjaturult leidis ta sõjavangide hulgast rüüsteretkelt Itaaliasse kaasa toodud Sitsiilia või Calabria munga, kelle nimi oli Kosmas. Tegemist oli väga haritud mehega. Kasutades oma mõjuvõimu kaliifi juures, saavutas Mansur Kosmase vabastamise suure summa eest ning määras ta oma poegade õpetajaks. Johannes tegi kiiresti suuri edusamme aritmeetikas, geomeetrias, muusikas, astronoomias ja teoloogias. Eluloos on öeldud, et Johannes tundis "aritmeetikat sama palju nagu Pythagoras ja geomeetriat sama palju nagu Eukleides". Mõlemad olid väga andekad ja õppisid kiiresti. Teistel andmetel õpetas Johannes ise oma kasuvenda Kosmast, kellest sai luuletaja ja laulja (Kosmas Melodos). Johannes sai hea hariduse nii kreeka kui ka araabia standardite järgi. Tema õpetaja Kosmas olevat pärast läinud püha Sabbase kloostrisse.
Teenistus õukonnas
Kasuvend Kosmas läks Jeruusalemma oma teoloogiaõpinguid lõpetama, Johannes aga õppis isa kõrvalt isa ametit. Kui isa suri, sai Johannesest Damaskuse kaliifi peanõuandja (protosymbulos; nähtavasti oli see amet päritav). Ta vastutas maksude eest, mida koguti kristlastelt. Johannes päris isalt ka nime al-Mansur. Õukonnas hinnati tema voorusi, eriti alandlikkust. Arvatakse, et kaliif otsustas hakata kristlasi taga kiusama ja kristlastest ametnikud välja vahetada, nii et Johannes jäi (umbes 45-aastaselt?) ilma tööta. Teistel andmetel sai Johannes 730. aasta paiku suurvesiiriks. Allpool toodud legendi järgi olid kaliifi teenistusest lahkumise asjaolud teistsugused.
Võitlus ikonoklasmiga
Idakirikus hakkas sel ajal levima ikonoklasm. Hilissuvel 726 esines Bütsantsi keiser Leo Isaurlane (valitses 717–741) hoolimata Konstantinoopoli patriarhi Germanose protestist välja ikoonide austamise vastaste kõnedega, millest pole sõnagi säilinud. Johannes Damaskusest asus kohe keisriga võitlusse, ärgitades ka rahvast vastupanule. 17. jaanuaril 730 tagandas keiser patriarh Germanose (patriarh 715. aastast; suri 733), sest too jäi pooldama ikoonide austamist. Keiser keelas ikoonide väljapanemise avalikes kohtades ning käskis ikoone hävitada. Johannes vastas veel ägedama kirjutisega, kasutades lihtrahvale arusaadavat stiili. Kolmandas kirjas ta rõhutas juba öeldut ja hoiatas keisrit tema sammude tagajärgede eest.
Õigeusule omane ikooniteoloogia on saanud otsustava tõuke Johannese kolmest kõnest "ikoonide laimajate vastu". Vaieldakse selle üle, kas Johannes on ikka nende autor. Varem arvati, et need kõned pärinevad ajavahemikust 726–730, hiljem on olnud tendents dateerida neid hilisema ajaga, isegi pärast 741. aastat.
Bütsantsi keisri kättemaks, kaliifi karistus ja imepärane tervenemine
Johannes ei olnud Bütsantsi alam ja keiser ei saanud teda karistada. Et Johannesega võidelda, hankis keiser tema käega kirjutatud kirja ning laskis koostada samasuguse käekirjaga kirja, milles Johannes just nagu oleks Bütsantsi keisrile pakkunud abi Damaskuse vallutamisel ja kaliifi kukutamisel. Selle kirja saatis keiser kaliifile oma sõpruse ja Johannese reetlikkuse tõenduseks. Kuigi Johannes vandus oma süütust, pidas kaliif kirja ehtsaks, vallandas Johannese ning laskis ta vangi panna ning tal parema käe laba, mis reeturliku kirja kirjutas, maha raiuda ning selle linnaväljakule üles riputada. Otsus viidi täide. Sama päeva õhtul anti Johannesele käelaba tagasi. Eluloo kohaselt hakkas Johannes neitsi Maarjalt paluma tervenemist: tal oli vanglas kaasas Jumalaema ikoon (teise versiooni järgi teda vangi ei pandud ja see toimus tema kabelis) ja ta pani oma maharaiutud käe ikooni ette ning palvetas kaua ikooni ees. Ta palvetas nii: "Ülipuhas neitsi Maarja, Sa tead, miks mul parema käe laba maha raiuti, palun anna see mulle tagasi ja ühenda see käsivarrega. Ma palun Sinult tungivalt seda armu, et ma seda kätt nüüdsest peale kasutaksin Sinu Poja ja Sinu kiituse kirjutamiseks." Kui ta magama jäi, nägi ta unes neitsi Maarjat ikoonilt leebelt vaatamas ning hääl ütles Johannesele: "Sa oled nüüd terve, ära enam kurvasta. Kirjuta hümne, kirjuta minu kiitust, täida nõnda oma lubadus." Kui Johannes üles ärkas, nägi ta, et käsi on imepäraselt tagasi kasvanud. Suure rõõmu ja tänulikkusega komponeeris ta vaimuliku laulu "Sinus, armulises, rõõmustab kogu loodu", mida lauldakse õigeusu kirikus Basileios Suure liturgias.
Kaliif oli nüüd veendunud Johannese süütuses ning oleks ta heameelega nõuandjaks tagasi võtnud ning pakkus talle suurt kahjutasu ja auavaldusi, kuid Johannes lükkas kõik tagasi. Ta jäi mõneks ajaks ametisse, et õpetada välja oma järglane sellel ametikohal ja oma poolelijäänud asjad lõpetada. Ta laskis teha oma käest hõbekoopia ning kinnitas selle imet teinud ikooni külge. Ikoon sai nimeks "Kolmkäsi".
Elu kloostris
Johannes jagas oma varanduse oma perekonnaliikmetele ja vaestele ning asus elama püha Sabbase (Mar Saba) suurkloostrisse umbes 30 kilomeetrit Jeruusalemmast kagu pool, metsikus mägipiirkonnas Jeruusalemma ja Petlemma ning Surnumere vahel. Tema õpetaja Kosmas ja tema kasuvend Kosmas (Agiopolítis) olid seal juba ees. Teistel andmetel läks Johannes kloostrisse koos kasuvennaga.
Seda lugu on peetud legendiks ning arvatud Johannese ja Kosmase kloostrisse asumise põhjuseks kaliifi vaenulikkust kristlaste suhtes. Kloostrisse minek võis toimuda 720. aasta paiku, kuid varemgi: 716. või 700. aastal või isegi enne seda. 700. aasta paiku (?) andis kaliif korralduse, et ametnikud peavad vastu võtma islami või ametist lahkuma.
Kui üks kloostri munkadest suri, hakkas tema vend Johannest paluma, et too kirjutaks talle trööstiks troparid. Lõpuks andis Johannes järele ning kirjutas laulud, mida tänini lauldakse. Vanake karistas teda sõnakuulmatuse eest, pannes ta kloostrist solki ja mustust välja rookima. Johannes kuuletus eeskujulikult. Siis oli vanakesel nägemus, milles Jumalaema ütles, et Johannese kirjutamiskeeld tuleb tühistada.
Pärast harilikku prooviaega pühitses Jeruusalemma patriarh Johannes V (705–735) ta preestriks. Johannese preestripühitsust on seostatud aastaga 726, teise versiooni järgi oli see umbes 735. Johannes oli mõnda aega patriarhikirikus jutlustaja, kuid läks siis oma kloostrisse tagasi. Pärimuse järgi käis ta hiljem ainult üks kord kloostrist väljas, nimelt Konstantinoopolis 754. aasta sinodil. Ta olevat seal vangi pandud ja teda olevat piinatud, kuid ta olevat pääsenud eluga. Praegu arvatakse, et Johannes suri enne seda sinodit. Johannes kirjutas elu lõpuni teoloogilisi kirjutisi ja kirikulaule. Patriarh küsis Johanneselt sageli nõu ja ka teised piiskopid hakkasid temalt nõu küsima.
Aastal 754 kinnitas Konstantinoopolis keiser Leo järglase Konstantinos Kopronymose käsul Chalkedoni lähedal Hiereias kokku tulnud sinod (kuulutas end 7. oikumeeniliseks kirikukoguks; Hiereia kirikukogu ehk teine Chalkedoni kirikukogu) ikonoklastide põhimõtted ning pani nimeliselt kirikuvande alla ikonoklasmi silmapaistvamad vastased. Johannest Damaskusest mainiti kirjaniku, eksegeedi ja õpetajana ning nimetati "saratseenide neetud soosijaks", "reeturlikuks pildikummardajaks", "Jeesusele Kristusele ülekohtu tegijaks", "jumalakartmatuse õpetajaks" ja Pühakirja halvaks tõlgendajaks. Keisri käsul kirjutati tema nime "Manzer" (Manzeros – 'värdjas').
Austamine pärast surma
pisi|Johannes Damaskusest kreeka ikoonil Teisel Nikaia kirikukogul (787), millega lõppes idakiriku patristika, tehti solvangud heaks. Teda hakati nimetama "auväärseks". Aastal 813 kirjutas Theophanes, et sõbrad hüüdsid teda oraatorivõimete või sära pärast Chrysorrhoas ('kuldne vool').
Paavst Leo XIII ajal (1890) arvati Johannes Damaskusest kiriku õpetajate hulka.
Tema mälestuspäev on õigeusu, katoliku (mittekohustuslik mälestuspäev, Memoria ad libitum) ning anglikaani kirikus 4. detsember. Sel päeval 749 või 750 viidi tema säilmed üle Mar Sabasse. Kuni 1969. aastani oli tema mälestuspäev katoliku kirikus 27. märts. Tema nimi on Martyrologium Romanum 'is. Johannese mälestuspäeva on peetud ka 6. mail.
Johannest Damaskusest peetakse apteekrite (Milanos, ikoonimaalijate (idakirikus) ja idast tulnud teoloogiaõppijate kaitsepühakuks.
Teosed
pisi|Ioannis Damasceni Opera (1603)
Johannes Damaskusest oli viimane kreeka kirikuisa.
Teda peetakse kas skolastikute eelkäijaks või esimeseks skolastikuks. Tema teost "De fide orthodoxa" peetakse mõnikord esimeseks skolastiliseks teoseks. Ka araabia filosoofia on Johanneselt inspiratsiooni ammutanud.
Johannese loomingus ühinevad teoloogia, kunst, liturgia ja poeesia üleskutseks inimese jumalustumisele.
"Tarkuse allikas"
Johannese tähtsaim ja tuntuim töö on teos, millele ta ise pani nimeks "Tarkuse allikas" ("Pēgē gnōseōs"; umbes 743). See teos on nii lääne- kui ka idakirikus alati suure au sees olnud. Selles koondab ta kokku varasemate kirikukirjanike vaated. See on esimene katse koostada teoloogia summa.
"Tarkuse allikas" jaguneb kolmeks raamatuks: "Filosoofilised peatükid" ("Kephalaia philosophika"), "Ketserlusest" ("Peri aipēseōn") ja "Ortodoksse usu täpne esitus" ("Ekdōsis akribēs tēs orthodoxou pisteōs!; "De fide orthodoxa").
Esimene raamat on kitsama sisuga, kui ütleb pealkiri, ja seetõttu nimetatakse seda sageli "Dialektikaks". Esimesed 14 peatükki räägivad ainult loogikast, ülejäänu on pühendatud peamiselt Aristotelese ontoloogiale. Suures osas on see kokkuvõte Aristotelese "Kategooriatest" ja Porphyriose "Isagogest" ("Eisagōge eis tas katēgōrias"). Nähtavasti tahtis Johannes anda üksnes teose järgnevate osade mõistmiseks vajalikud eelteadmised. Organoni tutvustatakse seal ja rakendatakse teoloogias sajand enne esimest Aristotelese tõlget araabia keelde.
Teine raamat "Ketserlusest" kordab sõna-sõnalt ning kaasajastab Epiphaniose sarnast tööd, lisades 20 uut ketserlust, sealhulgas islam ja ikonoklasm. Islamist rääkides ründab ta ka Muhamedi moraalitut käitumist.
"De fide orthodoxa"
Kolmas raamat "De fide orthodoxa" on Johannese tähtsaim teos. Nii ida- kui ka läänekiriku teoloogidele on see olnud väga autoriteetne. See teos võtab esimest korda tervikuna kokku Kiriku õpetused. Paavst Eugenius III korraldusel tõlkis Burgundio Pisast selle 1150. aastal ladina keelde (Petrus Lombarduse "Sententsid" ilmusid pisut hiljem). Seda tõlget kasutasid Petrus Lombardus ja Aquino Thomas ning teised teoloogid, kuni humanistid asendasid selle elegantsemaga.
Johannes järgib sama põhiplaani mis Theodoretes Kyrosest oma "Kristliku õpetuse kokkuvõttes". Erinevalt Theodoretesest ei tsiteeri ta ainult Pühakirja, vaid ka kirikuisasid: Gregoriost Nazianzosest, Basileios Suurt, Gregoriost Nyssast, Kyrillost Aleksandriast, Leo Suurt, Athanasiost, Johannes Kuldsuud ja Epiphaniost.
"De fide orthodoxa" jaguneb neljaks raamatuks, kuid see jaotus on meelevaldne. Nähtavasti on keegi tõlkijatest püüdnud jäljendada Petrus Lombarduse "Sententside" jaotust neljaks raamatuks.
"De fide orthodoxa" esimene raamat räägib Jumala olemusest ja olemasolust, Jumala loomusest ja Kolmainsusest. Jumala olemasolu tõendina osutab ta sellele, et ilmutusest valgustatute arvamused langevad kokku nende omadega, keda juhib üksnes mõistuse valgus. Samuti kasutab ta argumenti, mis põhineb loodud asjade muutlikkusel, ja plaaniargumenti.
Teises raamatus võtab ta kokku oma aja vaated füüsilisele maailmale, võtmata siiski kõiki neid omaks. Ta demonstreerib ka oma aja astronoomia põhjalikku tundmist. Samuti räägib ta seal inglite ja deemonite loomusest, maapealsest paradiisist, inimloomuse omadustest, Jumala etteteadmisest ja ettemääratusest. Inimesest rääkides (27. peatükis) osutab ta ka kokkuvõtte psühholoogiast. Erinevalt Plotinosest samastab ta nus 'i ja hinge.
Pala
Pala on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Johannes Damaskusest
"De fide orthodoxa"
Kolmandas raamatus on jutt Kristuse isiksusest ja kahekordsest loomusest. See viib monofüsiitliku ketserluse vaatluse juurde. Ta väidab, et laul "Trisagion" ei käi ainult Kolmainsuse teise isiku, vaid kõikide isikute kohta. Samuti kaitseb ta neitsi Maarja õigust Jumalasünnitaja (Theotokos) tiitlile. Ta vaidleb ägedalt Nestoriusega, kes tahtis Jumalaema tiitli asendada Kristuse-ema tiitliga. Erilise tähelepanu all on inkarnatsioon.
Neljas raamat käsitleb Pühakirja. Vana Testamendi kaanonisse arvab ta Epiphaniose teose "De ponderibus et mensuris" eeskujul 22 juudi Piibli raamatut.
"Jakobiitide vastu"
Traktaadi "Jakobiitide vastu" kirjutas ta Damaskuse metropoliidi Petrose palvel, et jakobiitide (Süüria monofüsiitide) piiskoppi ortodoksse usuga lepitada.
Ta kirjutas ka manilaste ja monoteliitide vastu.
"Raamatuke õigest otsustamisest"
"Raamatuke õigest otsustamisest" on usutunnistus, mida kinnitavad argumendid, mis viitavad usu saladustele, eriti kolmainsusele ja inkarnatsioonile.
Gabro
Gabro on laialt levinud kivim ja hõlmab paljusid kitsama nimetusega erimeid. Gabro on makroskoopiliselt tumeda välimusega musti, rohekaid ja halle mineraale sisaldav kivim. Gabrot moodustavad mineraaliterad on enamasti palja silmaga eristatavad (kivimil on faneriitne struktuur).
Johannes Damaskusest
Kommentaarid
"Valitud kohad" ("Loci selecti") on võetud suurelt jaolt Johannes Kuldsuu jutlustest ning lisatud kommentaaridena Pauluse kirjadele. Kommentaarid kirjadele efeslastele, filiplastele, koloslastele ja tessalooniklastele on võetud Kyrilloselt Aleksandriast.
"Pühad paralleelid" ("Sacra parallela") on omamoodi toopiline konkordants, mis käsitleb põhiliselt Jumalat, inimest, voorusi ja pahesid.
"Jutlused"
Jutluste nime all kirjutas ta 14 kõnet.
Kristo Rajasaare
Kristo Rajasaare (sündinud 21. oktoobril 1972 ) on ansamblite Kosmikud ja Metro Luminal trummar.
Märten Kross
Märten Kross (sündinud 21. juunil 1970 Tallinnas) on eesti muusik, kirjanik, kunstnik ja produtsent.
Pala (täpsustus)
Pala on mitmetähenduslik sõna:
Märten Kross
Tegelenud ka kinnisvaraarendusega ja vanade hoonete renoveerimisega.
Pala (täpsustus)
Pala on linn Tšaadis
Kristo Rajasaare
Muusikuteed alustas ta Järvakandis kooliansamblis Velled. Hiljem on ta mänginud ansamblites Jaxy ja No-Big-Silence (kuni 2007. aasta lõpuni).
Pala (täpsustus)
Pala on muusikas tavaliselt lihtvormis väiksemamõõduline heliteos.
Pala on lühem kirjandusteos või selle osa.
Pala ehk toidupala on suutäis.
Pala on osa tervikust.
Gabro
Gabro sisaldab pürokseene, plagioklassi, amfiboole ja oliviini. Tavaliselt leidub ka mõni protsent raua ja titaani oksiide, näiteks magnetiiti, ilmeniiti ja ulvöspinelli.
Pürokseen on peamiselt klinopürokseen, kuid esineb väikeseid ortopürokseeni koguseid. Kui ortopürokseeni on oluliselt rohkem kui klinopürokseeni, nimetatakse sellist kivimit noriidiks. Esineb ka kvartsgabrosid, mis on tõenäoliselt tekkinud räniga üleküllastunud magmast. Esseksiit seevastu on tekkinud räniga küllastumata magmast, mis viib feldšpatoidse mineraali nefeliini tekkeni.
Kristo Rajasaare
Alates 2014. aasta algusest on ta Raadio 2 peatoimetaja.
Helsingi Vantaa lennujaam
pisi|Lennuvälja asend Vantaas pisi|Juhtimistorn Helsingi Vantaa lennujaam (IATA: HEL, ICAO: EFHK; Soome keeles: Helsinki-Vantaan lentoasema, rootsi keeles: Helsingfors-Vanda flygplats ) on Soome peamine rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub Vantaa linnas, Helsingi südalinnast 17 kilomeetrit põhja pool. Lennujaama opereerib Finavia.
Pala
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Jõgeva maakonna Pala valla halduskeskus.
Johannes Damaskusest
"Jutlused"
Jutlus Issanda muutmisest, mille ta arvatavasti pidas Taabori mäel asuvas kirikus, on eriti elavas stiilis. Selles ta kõneleb oma lemmikteemal – Kristuse kahekordsest loomusest, tsiteerib Pühakirja teksti Peetruse primaadi tunnistuseks ning annab tunnistust katoolsest õpetusest sakramentaalsest patukahetsusest. Ta rõhutab, et Kristus mitte ainult ei ilmutanud jüngritele oma kirkust, vaid ka kutsus neid sellest osa saama.
Helsingi Vantaa lennujaam
Lennujaam on Soome rahvusliku lennufirma Finnairi ja selle tütarettevõtte Nordic Regional Airlines kodulennujaam. Lennujaam on kodulennujaamaks ka CityJetile (SAS-i nimel), Jet Time'ile, TUI Fly Nordicule ja lennujaam on ka Norwegian Air Shuttle'i ja Primera Airi lennuoperatsioonide baas. Lennujaam on ka Thomas Cook Airlines Scandinavia fookuslennujaam. Helsingi lennujaamas on umbes 50 regulaarselt opereerivat lennufirmat. Lennujaamal on umbes 80 sihtkohta Euroopas ja 21 kauglennuliini Aasiasse, Lähis-Itta ja Põhja-Ameerikasse. Lennujaamal on 35 tšarterlennuliini (sh kauglennuliinid). Lennujaamas on praegu kaks terminali, 29 väravat ja 80 lennukiparkimiskohta.
Johannes Damaskusest
"Jutlused"
Vaikse laupäeva jutluses ta räägib pikalt reaalsest kohalolust.
Helsingi Vantaa lennujaam
Lennujaam rajati 1952. aasta Helsingi suveolümpiamängudeks, praegu töötab lennujaamas 25 000 inimest ja lennujaamas osutab teenuseid 1500 ettevõtet.
Pala
Külas on kultuurimaja, raamatukogu ja lasteaed-põhikool (Anna Haava nimeline Pala Kool).
Johannes Damaskusest
"Jutlused"
Jutluses Maarja kuulutuse pühal, mis on säilinud ainult araabiakeelse teksti ladinakeelses tõlkes, omistab ta mitmesuguseid õnnistusi neitsi Maarja eestpalvele. Teine tema kolmest jutlusest Maarja Kuulutuse pühal räägib üksikasjalikult neitsi Maarja keha kandumisest taevasse. Ta kinnitab, et see põhineb väga usaldusväärsel ja vabal pärimusel.
Helsingi Vantaa lennujaam
Terminal 1
Terminal 1 (väravad 5–15; 2020. aastast 1–15) reisiterminal Helsingi lennujaamas, kus on 11 väravat, millest neli on varustatud reisijatesildadega. Terminal avati 1952. aastal ja see oli lennujaama esimene terminal. Praeguseks on vana terminal lammutatud ja ehitatud uus (praegune terminal). Terminali kasutatakse 2009. aasta seisuga riigisisesteks lendudeks, kuid ka rahvusvahelisteks lendudeks. Terminali 1 kasutavad Star Alliance'i lennufirmad, näiteks Aegean Airlines, Croatia Airlines, Lufthansa ja TAP Air Portugal. Lisaks Star Alliance'i lennufirmadele kasutavad ka terminali airBaltic ja Vueling. Icelandair kasutas 1. terminali, kuni ta paigutati ümber 2. terminali 13. aprillil 2015. Praegu ei lenda mitte ühtegi kauglennuliini 1. terminali. Terminalil on ühendus Helsingi rongijaamaga
Johannes Damaskusest
"Jutlused"
Johannes kirjutas ka eksegeetilisi, hagiograafilisi, askeetilisi ja liturgikaalaseid teoseid.
Neotroopis
thumb|Neotroopis on üks liigirikkamaid maismaariikkondi maailmas Neotroopis on üks kaheksast maismaariikkonnast Maal.
Johannes Damaskusest
Vaimulikud laulud
Johannes on eriti kuulus oma laulude poolest: kirjutanud palju vaimulikke laule, tropareid ja poeeme. Nendes kutsub ta rõõmule.
400 meetri tõkkejooks
400 meetri tõkkejooks on kergejõustiku ala.
Märten Kross
Haridus
Märten Kross on õppinud New Yorgi Fotograafia Instituudis, Eesti Kunstiakadeemias, Estonian Business Schoolis ja University for the Creative Arts juures Farnhamis Inglismaal, kus omandas magistrikraadi.
Neotroopis
Neotroopise pindala on Maailma Looduse Fondi (WWF) järgi 19,0 miljonit km², hõlmates Kesk- ja Lõuna-Ameerika, kaasa arvatud Kariibi mere saared ja Florida poolsaare lõunaosa.
Johannes Damaskusest
Vaimulikud laulud
"Kaanonid" jõulude, kolmekuningapäeva ja nelipühi puhuks on kirjutatud jambilises trimeetris. Kõige kuulsamad kaanonid on kirjutatud ülestõusmispühaks.
Traditsiooniliselt omistatakse Johannesele Damaskusest "Oktoehhos", kreeka kiriku liturgilised laulud pühapäevateenistusteks Issanda ülestõusmise auks. Ta pani aluse kaheksa lauluviisi süsteemile.
Arvatakse, et ta asendas tähed noodikirjaga.
Võitlus ikoonide eest
Johannes selgitas, et ikoonide austamine ei ole ebajumalakummardamine, sest austus läheb prototüübile, ikoonil kujutatud pühakule. Ta rõhutab, et sestsaadik, kui Jumal on Kristuses nähtavaks saanud, on võimalik Teda kujutada ning üle astuda keelust Vanas Testamendis.
Kaheldava autorsusega teosed
Jutustust "Barlaam ja Josaphat" on omistatud Johannesele Damaskusest, kuid see on kahtlane.
Ka püha Barbara ülistuse kuuluvus Johannesele ei ole kindel.
Neotroopis
Neotroopist iseloomustab väga suur liigiline mitmekesisus nii faunas kui ka flooras. Suur bioloogiline mitmekesisus johtub sellest, et geoloogilises mõttes oli see piirkond teistest Maa osadest pikka aega isoleeritud ning hilisem kokkupuutumine põhjast ei ole (veel) omapärast floorat ja faunat märkimisväärselt mõjutanud ega vaesestanud.
Johannes Damaskusest
Kaheldava autorsusega teosed
Talle on omistatud traktaat "Nendest, kes surid usus", mida ei peeta enam ehtsaks.
Märten Kross
Kirjanduslik tegevus
2014 – ilmus esikromaan "Hullumäng", Tammerraamat
400 meetri tõkkejooks
400 m tõkkejooksus on meeste tõke 1 jardi ehk 91,4 cm kõrgune. Tõketevaheline kaugus on 35 m, kaugus stardist esimese tõkkeni on 45 m ja viimasest tõkkest finišini 40 m.
Johannes Damaskusest
Väljaanded
Esimene Johannese teos, mis kreeka keeles välja anti, oli "Ortodoksse usu täpne esitus". See ilmus Veronas 1531 Verona piiskopi Joannes Matthaeus Gibertuse egiidi all. Teine sama teose kreekakeelne väljaanne ilmus 1715 Moldovas Joannes Epnesinuse kirjeldusel.
400 meetri tõkkejooks
Ajalugu
Sellel distantsil on suhteliselt lühike ajalugu. Esimest korda joosti veerandmiili ehk 440 jardi pikkust distantsi 12 tõkkega Oxfordi Ülikooli võistlustel 1860. aastal.
Kuni 1914. aastani ei olnud ala pika kergejõustikutraditsiooniga riikide USA, Suurbritannia ja Rootsi meistrivõistluste kavas, kuna ala peeti liiga ebamugavaks ja väsitavaks (sai hüüdnime "meestetapja").
Helsingi Vantaa lennujaam
Terminal 1
Terminalis 1 on reisijate mugavused: tax-free poed, tasuta Wi-Fi, laadimiskohad ja kapid. Lisaks nendele on 1. terminalis ka mitu restorani, kohvikut ja SAS Business Lounge.
Märten Kross
Kirjanduslik tegevus
2023 - "Hullumäng" uuekskirjutatud romaan, JES Kirjastus
Gabro
Gabro on moodustunud maakoores tardunud aluselise (suhteliselt ränivaese, kuid magneesiumi- ja rauarikka) koostisega intrusiivides, kui sulamagma maapinna all kristalliliseks massiks jahtub. Suur osa maakoorest on tekkinud gabrona ookeani keskahelikes. Ka suur osa Merkuuri pinda katvatest kivimitest on tõenäoliselt gabro.
Märten Kross
Kirjanduslik tegevus
Avaldatud artikleid: Eesti Päevaleht, ajakiri Cheese, Looming, GO Reisiajakiri, Maaleht, Hiiu Leht
Gabro
Gabroga sama koostisega on vulkaaniline kivim basalt ja soonkivim diabaas. Gabrost erinevad need peamiselt struktuuri poolest. Gabroga sarnane kivim on dioriit.
Märten Kross
Auhinnad
pisi|Märten Kross mängufilmi "[[Georg (film)|Georg" võtetel]]
Gabro
Gabrole andis Itaalias Toscanas asuva Gabbro linna järgi nimetuse saksa geoloog Christian Leopold von Buch aastal 1810.
Märten Kross
Isiklikku
Märten Kross on Jaan Krossi ja Ellen Niidu poeg. Tema õde Maarja Undusk on kunstnik, vend Eerik-Niiles Kross on poliitik, poolõde Kristiina Ross on keeleteadlane ja tõlkija, poolvend Toomas Niit oli psühholoog.
Helsingi Vantaa lennujaam
Hoovõturajad
300px|pisi|Lennurada 15/33 Lennujaamal on kolm 60 meetri laiust asfaltkattega maandumis- ja hoovõturada:
Gabro
Kasutamine
Gabro sisaldab sageli väärtuslikes kogustes kroomi, niklit, koobaltit, kulda, hõbedat, plaatina või vasksulfiidi.
Gabro on vastupidav ja näeb üsna kena välja, mistõttu seda kasutatakse välistingimustes, näiteks sillutise- ja hauakividena ning köökide kujunduses. Gabrot nimetatakse mustaks graniidiks.
Helsingi Vantaa lennujaam
Hoovõturajad
kaks paralleelset rada ning
Loodesuunalist rada 33 kasutatakse harva, eriti maandumiseks, kuna sel puudub automaatne ILS-maandumissüsteem.
Ühistransport
Lennujaama sõidavad taksod, mitu bussiliini ja Finnairi bussid Helsingi kesklinnast.
2015. aasta suvel avati rongiühendus lennujaama. Rongisõit Helsingi kesklinnast lennujaama kestab u 30 minutit. Sinna sõidavad lähirongide liinid I ja P.
Johannes Damaskusest
Väljaanded
Baselis ilmus 1548 kreeka-ladina väljaanne Mark Hopperi sissejuhatusega. Sarnane, kuid palju täielikum väljaanne ilmus samas 1575. Michel Lequien, O.P. avaldas Pariisis (1717) ja Veneetsias (1748) osalise teostekogu.
Migne avaldas sama teksti uuesti (P.G. XCIV-XCVI, Pariis 1864) ning lisas teosed, mida mõned uurijad omistavad Johannesele Damaskusest.
Retseptsioon
Rudolf Tobias on kirjutanud kantaadi "Johannes Damaskusest" viiele solistile, segakoorile, orelile ja orkestrile (1897), mis on esimene kantaat eesti muusikas. See oli üks tema lõputöödest Peterburi Konservatooriumis. Kantaat põhineb Aleksei Konstantinovitš Tolstoi samanimelisel poeemil.
Kambodža riigipeade loend
See on Kambodža riigipeade nimistu.
Metsaökoloogia
pisi|[[Eesti metsad|Eesti mets pealtvaates]] Metsaökoloogia on teadusharu, mis uurib metsi kui ökosüsteeme (metsaökosüsteeme).
Metsaökoloogia huvisfääri kuuluvad näiteks metsade aineringe, metsakooslused ja nende dünaamika, metsa mikrokliima ja selle seosed bioproduktsiooniprotsessiga, metsamajanduse mõju metsakooslustele ja aineringele, kliimamuutuste mõju metsade kasvule, metsade suktsessioon jm.
Metsaökoloogia Eestis
Eestis on metsaökoloogia olulisemad arendajad olnud Viktor Masing, Toomas Frey, Olevi Kull jt. Metsaökoloogiaga tegeldi Vooremaa metsaökoloogia jaamas.
Aasukalda
Aasukalda on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
Meelis Hainsoo
thumb|Meelis Hainsoo (2012). Meelis Hainsoo (ehk Hainz; sündinud 14. juulil 1972 ) on ansambli Kosmikud laulja (alates 2003. aastast ). Samuti laulab Hainz RAM-i koosseisus ja mängib kitarri bändis Jahimehed. Lisaks mängis ta viiulit kollektiivis Eriti Kurva Muusika Ansambel.
Ta mängis Elo Seliranna filmis "Kutsar koputab kolm korda".
Ola Ullsten
thumb|right|Ola Ullsten Stig Kjell Olof Ullsten (23. juuni 1931 Umeå – 28. mai 2018) oli Rootsi poliitik, Rootsi peaminister 1978–1979. 1978–1982 oli ta Rootsi välisminister.
Ta oli Rahvapartei liige.
1961 abiellus ta Evi Eskoga (1931–1992), kes oli õpetajate Roman Esko ja Elsa Tammiku tütar. Neil oli kaks last. Abielu lahutati ja 1989 abiellus ta Louise Beaudoiniga (sündinud 1954).
Papiniidu tänav
Papiniidu tänav on tänav Pärnus Mai linnaosas.
Tänav algab Papiniidu sillalt ja suundub üldiselt edelasse. Tänav lõpeb tupikuna Mai linnaosas. Papiniidu ristub veel Liivi teega (vasakult), Pae (paremalt), Raudtee (vasakult), Energia (vasakult), Suur-Jõe (paremalt), Riia maantee, Metsa ja Mai tänavaga. vasakul|pisi|Papiniidu tänav juulis 2020 Tänava pikkus on ligikaudu 2 kilomeetrit. Lõik tänava algusest kuni Liivi teeni on osa Via Balticast.
Klementiin
thumb|Viis klementiini: tervelt, kooritult, poolitatult ja segmentideks jaotatult
Klementiin on hariliku mandariinipuu sordi 'Clementine' vili. Neid hakati klementiinideks kutsuma 1902. aastal.
Välimus
Vilja koor on oranž ning peamiselt sile ja läikiv. Klementiinid jagunevad väga lihtsalt 7–14 segmendiks, neid on hõlbus koorida ja nad on peaaegu seemnevabad. Klementiine on nimetatud ka seemneteta tangeriinideks. Viljaliha on tavaliselt mahlakas ja magus, sisaldades vähem happeid kui apelsin.
Klementiin ei ole teistest mandariinilaadsetest viljadest alati eristatav. Näiteks võib neid kergesti segi ajada satsumadega ehk Jaapani mikanitega (蜜柑 – mesimagusad apelsinid). Sageli on klementiini nimetatud ka Alžeeria tangeriiniks.
Ajalugu
Klementiini tekkelooks räägitakse, et isa Clément Rodier avastas juhusliku hübriidi lastekodu aias Misserghinis Alžeerias. Teised allikad väidavad, et klementiinid avastati juba Hiinas. James Saunt on kommenteerinud: "Mõned inimesed arvavad, et klementiinid on peaaegu identsed Kantoni mandariinidega, mida kasvatatakse Guanxi ja Guangdongi provintsis Hiinas."
Klementiinid on partenokarpsed, seega on nende viljad ilma seemneteta. See suurepärane omadus aga kaob, kui õisi tolmeldada. Et seda vältida, ähvardasid 2006. aastal California klementiinikasvatajad kaevata kohtusse kohalikud mesinikud, kui need ei hoia oma mesilasi nende viljataimedest eemal.
Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Mahl sisaldab peamiselt, nagu teistel tsitruselistelgi, limoniini, samas ka mürkiini, linalooli, α-piniini ja paljusid keerukaid aroomaineid.
Koor ja seemned moodustavad klementiini massist ligi 23%.
Vareslaid
Vareslaid on mitme geograafilise objekti nimi:
Thorbjörn Fälldin
thumb|right|Thorbjörn Fälldin Nils Olof Thorbjörn Fälldin (24. aprill 1926 Hogsjö, Västernorrlandi lään – 23. juuli 2016 Hogsjö, Västernorrlandi lään) oli Rootsi poliitik, Rootsi peaminister 1976–1978 ja 1979–1982,  Keskpartei juht aastatel 1971–1985.
Kui ta sai 1976. aastal Rootsi peaministriks, oli ta esimene parem- ja keskjõudude bloki (tollal) suurimast parteist pärit valitsusjuht. Keskpartei sai sama aasta valimisel üldtulemuselt teise koha, kogudes 24,08% häältest ja 86 kohta 349-st.
Thorbjörn Fälldin kasvas üles talupidajate perekonnas Ångermanlandis ja hakkas ise talupidajaks. Poliitikaga hakkas tegelema 1940. aastatel.
Ta valiti 1958 parlamendiliikmeks: Riksdagi koosseisu kuulus ta esmalt 1964. aastani ja siis uuesti aastatel 1967–1986.
Võisteldes Keskpartei juhi koha pärast Johannes Antonssoniga, sai ta 1969 Keskpartei aseesimeheks. 1971 tõusis ta erakonna esimeheks, edestades sisevalimistel Gunnar Hedlundit.
Anders Jonas Ångström
Haridus ja akadeemiline karjäär
Ångström lõpetas Uppsala ülikooli. 1839 sai ta seal füüsikadotsendiks. 1842 läks ta Stockholmi observatooriumi, et saada praktiliste astronoomiliste tööde kogemust. Juba järgmisel aastal määrati ta observatooriumi juhatajaks.
Thorbjörn Fälldin
Aastal 1973 soovitas ta Keskpartei ja Liberaalse Rahvapartei ühinemist suureks poliitiliseks keskjõuks, mis jäi ära Keskpartei liikmete enamiku vastuseisu tõttu.
Anders Jonas Ångström
Haridus ja akadeemiline karjäär
Alates 1858 oli ta Uppsala ülikooli füüsikaprofessor, vahetades sellel kohal välja Adolph Ferdinand Svanbergi, ja aastatel 1870–71 rektor.
Teadustöö
Ångström hakkas huvituma Maa magnetväljast. Ta mõõtis Rootsi paljudes osades Maa magnetvälja tugevust ja deklinatsiooni. Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia tegi talle ülesandeks töötada läbi andmed Maa magnetvälja kohta, mille kogus Rootsi fregatt Eugénie oma ümbermaailmareisil 1851–1853, kuid selle töö suutis Ångström lõpetada alles lühikest aega enne oma surma.
Tema kõige olulisemad teadustööd käsitlevad soojusjuhtivust ja spektroskoopiat. Oma optikaalases töös, mille ta esitas 1853 Rootsi Kuninglikule Teaduste Akadeemiale (vaata originaaldokumenti allpool välislinkides), näitas ta, et elektrilahendusel on kaks piltlikult öeldes teineteise peale asetatud spektrit, millest üks pärineb elektroodi metallist ja teine gaasist, milles lahendus asub. Lisaks järeldas ta Leonhard Euleri resonantsiteooriast, et hõõguv gaas kiirgab samasuguse murdumisnäitajaga valguskiiri kui need, mida ta ise neelata suudab. See on spektraalanalüüsi põhiprintsiip. Kuigi palju aastaid ei pööratud sellele erilist tähelepanu, on Ångström siiski üks spektroskoopia rajajatest. Oma spektraalanalüüsi uuringute eest sai ta 1872 Londoni Kuninglikult Seltsilt ka Rumfordi medali.
Ångströmi tööl põhineb kogu tänapäevane spektraalanalüüs. Ta analüüsis Päikesel leiduvaid elemente ja kaardistas 1868. aastaks ligi saja elemendi spektrijooned. Ångström oli ka esimene, kes mõõtis lainepikkusi absoluutühikutes. Ta kasutas mõõtühikuna kümnemiljondikku millimeetrist, mis 1905. aastal sai tema auks nimeks ongström.
Alates 1861 pööras ta erilist tähelepanu Päikese spektrile. Päikesesüsteemi uurimiseks ühendas ta spektroskoopia fotograafiaga. 1862 tõestas ta, et Päikese atmosfäär sisaldab vesinikku. 1868 avaldas ta Päikese hariliku spektri suure kaardi, mille jaoks ta mõõtis rohkem kui 1000 spektrijoont. See teos "Recherches sur le spectre solaire" jäi kauaks ajaks autoriteetseks allikaks lainepikkuste osas, kuigi kõik tema mõõtetulemused osutusid 1/8000 kuni 1/7000 võrra ebatäpseteks, sest meeter, mida ta standardina kasutas, oli natuke liiga lühike.
Tunnustus
Ühik Ångström (1 Å = 10−10 m) milles mõõdetakse näiteks valguse lainepikkust ja aatomite vahelisi kaugusi tahkes aines on nimetatud tema järgi. Ühikut kasutatakse ka kristallograafias ja spektroskoopias. Üks Kuu kraatritest Ångström on samuti nimetatud tema auks.
Ångström valiti paljude õpetlaste ühingute liikmeks, näiteks
Lisaks sai Ångström 1872 Rumfordi medali.
Uppsala Ülikooli üks peamistest hoonetest Ångströmi Laboratoorium on samuti tema järgi nimetatud. Antud hoones asuvad Füüsika ja astronoomia teaduskond, Matemaatika teaduskond, Inseneriteaduskond, Kosmosefüüsika instituut ja Keemiateaduskond.
Perekond
Tema poeg Knut (1857–1910) oli samuti füüsik.
Gabriela Montero
Gabriela Montero (sündinud 10. mail 1970 Caracases) on Venezuela päritolu USA pianist.
Ta mängib klassikalist muusikat ja improviseerib etteantud teemadele, sealhulgas džässistiilis. Pianist Martha Argerich, kelle meistriklassis Montero õppis, soovitas tal oma kontsertidel improvisatsioonidega esineda, ning Montero kontsertidel ongi suur osa ajast jäetud improvisatsioonidele publiku antud teemadel. Ta on oma improvisatsioonide kohta öelnud: "Ma ei tee õigupoolest midagi. See on midagi, see lihtsalt voolab minust läbi."
Elulugu
Kahe- või kolmeaastaselt hakkas ta improviseerima ema lauldud hällilaulude teemadel.
Esimene avalik esinemine oli tal viieaastaselt. Kaheksa-aastaselt andis ta kontserdi Venezuela noorteorkestriga Sinfónica de la Juventud Venezolana Simón Bolívar José Antonio Abreu juhatusel. Valitsus andis talle stipendiumi USA-s õppimiseks. 12-aastaselt võitis ta USA üleriikliku Baldwini konkursi ja AMSA rahvusvahelise noorte pianistide konkursi, mängides Cincinnati Sümfooniaorkestriga Tšaikovski 1. klaverikontserti.
Ta õppis Londoni Kuninglikus Muusikaakadeemias Lyl Tiempo, Rosalina Sacksteini, Andrez Esterhazy ja Hamish Milne'i käe all. Ta sai rahvusvahelistelt konkurssidelt auhindu, muu hulgas pronksmedali 13. rahvusvaheliselt Chopini-nimeliselt pianistide konkursilt Varssavis 1995.
Ta on esinenud paljudes mainekates kontserdipaikades.
Vello Ross
Vello Ross (21. august 1935, Kõrtsi küla – 26. oktoober 2003) oli eesti biofüüsik.
Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks oli taimkatte struktuur ja kiirgusrežiim selles.
Ta töötas Juhan Rossi uurimisrühmas Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituudis ja Toomas Frey uurimisrühmas Zooloogia ja Botaanika Instituudis ning oli hiljem Eesti Põllumajandusülikooli füüsika kateedri juhataja.
Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee
Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee (vene keeles Петроградский военно-революционный комитет, Петроградский ВРК) oli 12/25. oktoobril 1917 Petrogradi Tööliste ja Soldatite Saadikute Nõukogu juurde VSDT(b)P Keskkomitee initsiatiivil asutatud organ, kuhu kuulusid VSDT(b)P Keskkomitee, VSDT(b)P Petrogradi büroo, Sotsialistide-Revolutsionääride Partei, ametiühingute, soldatite ning madruste esindajad.
Keiser Meiji
thumb Keiser Meiji (pärast surma 明 治天皇 Meiji Tennō) ehk Mutsuhito (jaapani 睦仁) (3. november 1852 – 30. juuli 1912) oli Jaapani keiser 1867. aastast 1912. aastani. Mutsuhito deviis oli Meiji ('särav valitsus' või 'valgustatud rahu').
Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee
Sõja-Revolutsioonikomitee, selleks ajaks juba Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee juures asuv Sõja-Revolutsioonikomitee likvideeriti Rahvakomissaride Nõukogu otsusega pärast Nõukogude valitsusasutustesüstemi (rahvakomissariaadid) loomist 5. detsembril 1917, kui kogu võim läks peale Oktoobrirevolutsiooni bolševike, menševike ja Sotsialistide-Revolutsionääride Partei koalitsioonivalitsusele Rahvakomissaride Nõukogule ning Ülevenemaalisele Kesktäitevkomiteele. Petrogradi SRK asutamisel ei olnud mingit seaduslikku alust ning oma tegevusalad ning kompetentsi määras ta ise.
Keiser Meiji
Ta kuulutas ennast Jaapani valitsejaks pärast oma isa Osahito surma ja lõi Tokugawa šoguni Yoshinobu vägesid. Mutsuhito viis oma residentsi Kyōtost Tōkyōsse. Tänu tema reformidele tõusis Jaapan üheks maailma suurvõimuks. Tema valitsusajal peetud Vene-Jaapani sõjas ja Hiina-Jaapani sõjas võitis Jaapan Venemaad ja Hiinat.
Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee
Juhid ja struktuur
Petrogradi SRK tegevust juhtisid esimees, sekretär, presiidium ja büroo.
Esimene Petrogradi SRK esimees oli Paul Laasimir (SR), asetäitjateks Nikolai Podvoiski (VSDT(b)P) ja sekretär Vladimir Antonov-Ovsejenko (VSDT(b)P).
pisi|Moissei Uritski
Sõjarevolutsioonikomitee liikmed
Petrogradi SRK koosseisu kuulusid järgmised osakonnad ja komisjonid:
Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomitee oli enne Erakorralise komisjoni (Tšekaa) moodustamist 20. detsembril 1917 Rahvakomissaride Nõukogu juures sunni ja täitevvõimu ülesandeid teostav täitevorgan.
Pärast 29. oktoobrit 1917, kui 13 Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee liiget liideti Venemaa pealinna Petrogradi Sõja-Revolutsioonikomiteesse, nimetati P. SRK ümber Petrogradis asuva Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee juures asuvaks Sõja-Revolutsioonikomiteeks.
Pärast rahvakomissariaatide moodustamist nimetati senised SRK liikmed Matvei Muranov, Józef Unszlicht, Feliks Dzeržinski, Mārtiņš Lācis, Moissei Uritski ja P. Laasimir Vene SFNV Siseasjade rahvakomissariaadi juhtorgani Kolleegiumi liikmeteks.
Aulis-Leif Erikson
Aulis-Leif Erikson (1968 – 2017) on eesti tõlkija.
Vaskuss
Vaskuss ehk harilik vaskuss (Anguis fragilis) on vaskuslaste sugukonda vaskussi perekonda kuuluv jalutu sisalik.
Vaskuss on levinud peaaegu kogu Euroopa mandriosas (välja arvatud Pürenee poolsaare lõunaosa, enamik Vahemere maadest ja põhjaalad). Vaskusse leidub Eesti mandriosas ja suurematel saartel. Toitub peamiselt nälkjatest ja kojaga tigudest, vihmaussidest, lülijalgsetest ning harva ka väikestest sisalikest.
Kirjeldus
Täiskasvanud isendid võivad olla maksimaalselt 50 või 60 sentimeetri pikkused. Vaskusside soomused on siledad ja ümber keskkeha on 24–30 soomust. Isendite ülapool võib olla pruunikas, hallikas, punakas või vasekarva. Emasloomadele on iseäralik seljatriip, isastega võrreldes tumedamad küljed ja tume kõht. Idapoolsematel aladel elavatel isastel on täheldatud siniseid täppe. Siniste täppidega isendeid on leitud ka Saaremaalt. Üleni musti ehk melanootilisi vaskusse üldiselt ei leidu, vähemalt üks on siiski leitud Ukrainast Kanevi linna lähedalt. Vaskussid on võimelised autotoomiaks ja võivad ohu korral oma saba murda. Terve saba on pikem kui keha, kuid enamik loomi kaotab elu jooksul oma saba ja see ei kasva enam täies pikkuses tagasi.
Kuigi välimuselt meenutavad vaskussid madusid, on tegelikult tegemist jalutute sisalikega. Sarnaselt sisalikega ja erinevalt madudest on neil silmalaud ning kestumise ajal koorub vana nahk tükkidena, mitte korraga. Ka võime ohu korral oma saba murda on omane sisalikele, mitte madudele.
Vaskussid on suhteliselt pikaealised, elades looduses eeldatavasti 10–15 aastat. Vangistuses on üks isend elanud 54-aastaseks, tavalisem on siiski 20–30 aastat.
Levik ja elukeskkond
pisi|Vaskussi pea, keel suust väljas. Vaskussid on levinud suures osas Euroopast, Lääne-Siberis, Kaukaasias ja Ees-Aasias. Eestis leidub teda mandril ja suurematel saartel. Vaskusse ei leidu Pürenee poolsaare lõunaosas, suuremal osal Vahemere-äärsetel aladel, Iirimaal, Lõuna-Kreekas ja kõige põhjapoolsematel aladel. Kaugeimad leiud on 65°20' põhjalaiuskraadil Rootsis ja Norras Trondheimi ümbruses (65°30'N), kuid tavaliselt ei ela vaskussid Ida-Rootsis kaugemal 61 põhjalaiuskraadist või 64°30'N Läänemere-äärsetel aladel.
Eelistab elada laialehelistes ja segametsades ning niisketes tiheda taimestikuga paikades nagu karjamaad, väikesed metsalagendikud, põõsastikud, metsaääred, maantee- ja raudteetammid, aiad ja nõmmed. Lagedamatel aladel elades hoiab ta siiski metsa lähedusse. Väldib päris märga ning kuiva ja kuuma ilma korral otsib endale varjulise koha. Levila lõunaosas võib vaskuss elada kuni 2000 meetrit üle merepinna, Alpides isegi 2400 meetrit.
Käitumine
pisi|Vaskuss rohus liikumas. Vaskuss tegutseb enamasti öösiti või hämariku ajal, päeval peidab end kõdunenud kändude, mahalangenud puutüvede või kivide all. Suudab endale peaga metsakõdusse vajadusel uru puurida. Liigub üldiselt alustaimestikus ja juurikate vahel. Võib ronida päikese kätte sooja, kuid eelistab end soojendada lamedate kivide, metalli- või kummiprahi all, mille päike on juba soojaks kütnud. Taimede või kivide vahel võib liikuda üsna kiiresti, kuid lagedal maal on kohmakas ja aeglane. Võib olla aktiivne kuni 15 °C juures. Talvituma asub septembri lõpus või oktoobri alguses, otsides peidukoha näriliste urus või kõdunenud kännus. Vahel koguneb ühte urgu isegi 20–30 isendit.
Jahib peamiselt teisi aeglaselt liikuvaid saakloomi nagu teod, nälkjad, lülijalgsed ja vihmaussid. Harva võib süüa ka väikeseid sisalikke. Saagile läheneb aeglaselt ja enne suhu haaramist katsub seda keelega. Neelamine toimub aeglaselt, libedaid usse aitavad suus hoida väikesed teravad tahapoole kaarduvad hambad.
Aegluse tõttu on kergeks saagiks rästikutele, madukotkastele, toonekurgedele, rebastele ja teistele kiskjatele. Ainsaks kaitsevahendiks on oma saba murdmine: mahajäätud saba tõmbab ründaja tähelepanu, samal ajal kui vaskuss põgeneb.
Kätte võtmisel hammustab harva, enamasti piirdub keha ja sabaga peksmisega, mille käigus võib saba murduda. Vaskusse on võimalik pidada ka vangistuses ja nad harjuvad inimesega.
Sigimine
pisi|Noor vaskuss. Isased vaskussid saavad suguküpseks 3–4-aastaselt, emased 4–5-aastaselt, kui nad on umbes 30 sentimeetri pikkuseks kasvanud. Sigimisperiood on neil mais – sel ajal võitlevad isased üksteisega maadeldes ja vastast hammustades. Emased paarituvad üldiselt üle aasta ja tiinena soojendavad end päikese käes tavalisest kauem.
Paaritumine ise võib kesta 10 tundi. Paarituvad vaskussid põimivad oma alakehad ja isane hoiab emase pead või kaela lõugade vahel. Pojad sünnivad 2–3 kuud pärast paaritumist. Korraga sünnib 6–12 järglast. Vastsündinud on 6–10 sentimeetrit pikad ja kaetud läbipaistva kilega, mis purustatakse peagi. Noorloomad on erksat värvi: selg on hõbedane või kuldne, seljatriip, kõhualune ja küljed aga tumedad.
Alamliigid
Esineb kaks alamliiki: Anguis fragilis fragilis ja Anguis fragilis colchicus. Nendevaheline piir kulgeb Lääne-Soomest Kesk-Ungarini, Balkanil on alamliikide vahele raske piiri tõmmata. Peloponnesose vaskusse (Anguis cephalonnica) on peetud vaskussi alamliigiks A. f. peloponnesiacus (Stepanek 1937).
Ohustatus
Vaskussid on Eestis looduskaitse all. Suurbritannias on keelatud vaskusse ja teisi roomajaid tahtlikult tappa või vigastada.
Nugeri
Nugeri on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
Iila
Iila on küla Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas.
Külas asub Hiiemägi, Ellu kivi, hiieallikas ja muistne Iila kivikalme.
Laulasmaa deklaratsioon
Deklaratsiooni tekst
Laulasmaa deklaratsioon kuritegevusevastase võitluse eelistustest