cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti jalgpallikoondis
Juubeliaasta ja esimene kohtumine Brasiiliaga (2007–2009)
pisi|Eesti ja [[Türgi jalgpallikoondis|Türgi väravateta viik A. Le Coq Arenal 15. oktoobril 2008]] pisi|Eesti-[[Brasiilia jalgpallikoondis|Brasiilia 0:1 kohtumise lahtimäng A. Le Coq Arenal 12. augustil 2009]] 2007. aasta novembris kinnitati kaheaastase lepinguga uueks peatreeneriks Tarmo Rüütli, kes oli juba tüürinud koondist aastail 1999–2000, kuniks jalgpalliliit leidis pärast Þórðarsoni lahkumist Pijpersi näol järgmise välismaalasest juhendaja. Rüütli peaülesanne oma teisel ametiajal oli juhtida meeskonda 2010. aasta MM-i valikmängudes. Sõprusmängudes heitlikku vormi üles näidanud Eesti alustas 2008. aasta septembris alagrupiturniiri võõrsil 2:3 kaotusega Belgiale, kuid langes madalseisu pärast 0:7 allajäämist Bosnias ning läbi aegade viletsaima kohaga (137.) oktoobrikuises FIFA edetabelis. Esimeses kodumängus tuli 0:3 alla vanduda valitsevale Euroopa meistrile Hispaaniale. Punktiarve avas Eesti alles neljandas valikmängus, kui mängus EM-poolfinalisti Türgiga jäid Tallinnas väravad löömata. Alagrupi kahest autsaiderist osutus Eesti 2009. aasta kevadel aga tugevamaks, tehes Armeeniaga võõrsil 2:2 viigi ja võites kaukaaslasi kodus 1:0.
EJL oli 2009. aasta kuulutanud Eesti jalgpalli sajandaks juubeliks. Tähtpäevakohtumistel tegid koondisega lõpparve rekordinternatsionaal Martin Reim (6. juunil Ekvatoriaal-Guinea vastu) ja koondise kauane väravavaht Mart Poom (10. juunil Portugali vastu). Sajandi mänguks oli ristitud esmakordne kohtumine Brasiiliaga, mille pea parimas rivistus Tallinna saabunud FIFA edetabeli liider ja viiekordne maailmameister 1:0 võitis. Päev pärast rahvusvahelist tähelepanu pälvinud sõprusmängu teatas EJL, et pikendab peatreener Rüütli lepingut 2011. aastani.
Rüütli viib koondise EM-finaalturniiri lävele (2010–2011)
Eesti saavutas oma senise jalgpalliajaloo ühe kaalukama võidu 8. oktoobril 2010, kui alistas EM-valikmängus võõrsil FIFA edetabeli 15. meeskonna, neli kuud varem MM-il osalenud Serbia 3:1.
Palju vastukaja tõi Eesti-Bulgaaria 2:2 viigimäng. EJL teatas 11. veebruaril 2011, et kaks päeva varem peetud sõpruskohtumisel lasub kihlveokontorites tehtud panuste analüüsi põhjal tulemusega manipuleerimise kahtlustus. Kahtlustatav Ungari kohtunik oli kummalegi meeskonnale andnud kaks penaltit. Sama kohtunik oli ka päev varem peetud Läti-Boliivia mängus määranud 3 penaltit, millest löödi ka kõik väravad. Hiljem teatas FIFA, et mängu ei arvestata ametlikus statistikas.
Eesti koondis sai järgmise tähtsa võidu 25. märtsil A. Le Coq Arenal peetud sõpruskohtumises Uruguay vastu. Viimase MM-i neljandat, kahekordset maailmameistrit, kahekordset olümpiavõitjat ja FIFA edetabeli 7. koondist võideti 2:0. Oma 100. koondisemängu tegi kapten Raio Piiroja.
29. märtsil jätkati head esitust Serbia vastu, kui mängiti kodus 1:1 viiki.
Sellele järgnes koondises mõõnaperiood, mis algas mitteametliku sõprusmängu kaotusega Baskimaale, edasi valikturniiri kaotused Itaaliale ja Fääri saartele, Lõuna-Ameerika turnee kaotused Tšiilile ja Uruguayle ning sõpruskohtumises Türgile.
Seejärel aga valikturniiril võideti võõrsil Sloveeniat ja kodus Põhja-Iirimaad ning FIFA edetabelis tõusti ajaloo kõrgeimale, 58. kohale.
Valikturniiri viimases mängus võideti võõrsil taas Põhja-Iirimaad ja säilitati võimalus oma alagrupis lõpetada teise kohaga ning jõuda väljalangemismängudele. Selleks ei tohtinud Serbia oma viimases kohtumises võita Sloveeniat. Sloveenia võitis kohtumise kodus 1:0 ning Eesti kvalifitseerus väljalangemismängudele, kus jäi kahe mängu kokkuvõttes 1:5 alla Iirimaale.
Enne väljalangemismänge pikendati Tarmo Rüütli lepingut 2013. aasta lõpuni.
"Sildtreener" Magnus Pehrsson (2014–2016)
14. septembril 2016 lõpetas Eesti Jalgpalli Liit ja koondise peatreener Magnus Pehrsson vastastikusel kokkuleppel koostöö.
Eesti rekordinternatsionaal Martin Reim asub ametisse (2016–2019)
14. septembril 2016 teatas Eesti Jalgpalli Liit, et Pehrssoni asemel asub koondist juhendama Eesti rekordinternatsionaal Martin Reim ning abitreeneriteks Andres Oper, Mart Poom ja Janno Kivisild.
28. märtsil 2017 teenis Eesti ühe oma ajaloo kuulsaima võidu, kui kodus alistati sõprusmängus Horvaatia tulemusega 3:0.
Šveitsi treener Thomas Häberli palkamine (2021-...)
5. jaanuaril 2021 teatas Eesti Jalgpalli Liit, et nad on palganud koondise peatreeneriks Thomas Häberli. Temaga allkirjastati leping, mille kohaselt on ta Eesti jalgpallikoondise peatreener kuni 2022. aasta FIFA MM kvalifikatsioonimängude lõpuni.
Olümpiamängud
Eesti tänini ainus osavõtt suurturniirilt pärineb 1924. aastast, kui kaotati Pariisi suveolümpia eelringis 0:1 USA-le. Meeskonda juhendas 1923. aastal koondise esimeseks peatreeneriks palgatud ungarlane Ferenc Kónya. Mängu ainsa värava lõid ameeriklased 15. minutil penaltist. Eestlastele määrati 68. minutil samuti penalti, kuid Elmar Kaljot ei suutnud seda kahel katsel väravaks lüüa. Pärast ameeriklastele allajäämist viibis olümpiakoondis Pariisis veel kolm nädalat, pidades seejuures sõprusmängu Iirimaaga (1:3), ja käis võistlemas Saksamaal (sealhulgas viigistati 2:2 Kaiserslauterniga) ja Hollandis.
MM-i ja EM-i valikturniirid
Eesti koondis on üks 19-st UEFA praegusest liikmesriigist, kes pole pääsenud ei maailmameistrivõistluste (MM) ega Euroopa meistrivõistluste (EM) finaalturniirile (peale Eesti veel Andorra, Armeenia, Aserbaidžaan, Fääri saared, Gibraltar, Gruusia, Kasahstan, Kosovo, Küpros, Leedu, Liechtenstein, Luksemburg, Malta, Moldova, Montenegro, Põhja-Makedoonia, San Marino ja Valgevene).
Kokku on Eesti osalenud üheksal MM-valikturniiril (1934, 1938, 1994, 1998, 2002, 2006, 2010, 2014, 2018) ja seitsmel EM-valikturniiril (1996, 2000, 2004, 2008, 2012, 2016, 2020). Aastail 1940–1991 puudus Eestil NSV Liitu kuulumise tõttu võimalus osaleda rahvusvahelistel võistlustel.
Eesti valikmängude etapilised edusammud on olnud järgmised [aeg, koht, vastane (tulemus)]:
Kodustaadion
pisi|[[A. Le Coq Arena on koondise peamine kodustaadion 2001. aastast]] Koondis peab kõik kodused valikmängud Tallinnas 2001. aastal avatud A. Le Coq Arenal, mis mahutab 9692 ja koos lisatribüünidega kuni 11 000 pealtvaatajat. Staadion avati 2. juunil 2001 väljamüüdud MM-valikmänguga Hollandi vastu. See on Eesti suurim jalgpallistaadion. A. Le Coq Arena on ühtlasi jalgpalliklubi FC Flora koduväljak.
Sõpruskohtumisi on peetud ka Kohtla-Järvel, Kuressaares, Narvas, Pärnus, Rakveres, Tartus, Valgas ja Viljandis.
Mänguvorm
Eesti koondise peavorm (kodumängudel) koosneb traditsiooniliselt sinisest särgist, mustadest pükstest ja valgetest põlvikutest ning varuvorm (võõrsilmängudel) valgest särgist, valgetest pükstest ja valgetest sokkidest. Enne 1996. aastat kasutati teisi värvikombinatsioone. Pildil on näha, kuidas on peavormi värvid muutunud läbi aja:
Disain
Mänguvormi disain vahetub iga kahe aasta tagant uue valiktsükliga. Aastast 2000 on varustajaks Nike, aastail 1992–2000 oli selleks Lotto. ''Pildil on 1992.–2010. aasta peavormi disain:'' 800px|center|Eesti jalgpallikoondise mänguvormid
Poolehoidjad
Eesti koondise arvukaim fännirühmitus on Jalgpallihaigla, millel on üle 600 liikme. Rühmitus on seadnud eesmärgiks "tegeleda kõigi oma meeskonna toetamist puudutavate küsimustega alates piletite levitamisest spetsiaalsesse fännisektorisse ning lõpetades fännide huvide eest seismisel suhetes Eesti Jalgpalli Liidu ja klubidega". Kodumängudel koonduvad häälekamad poolehoidjad reeglina A. Le Coq Arena lõunapoolsele otsatribüünile.
Rahvarohkeim välisreis leidis aset oktoobris 2007, kui Wembley staadionile kogunes EM-valikmänguks Inglismaaga umbes 2000 Eesti fänni.
Arvukamaid Tallinna külastanud fänkondi on olnud 1938. aastal, kui Balti turniiri otsustavaks kohtumiseks väljakuperemeeste ja Läti vahel kogunes Kadrioru staadionile 12 000 pealtvaatajat, neist 2000 lätlased. Bosnia ja Hertsegoviina toetajaid tuli 2009. aasta oktoobris oma meeskonnale kaasa elama 1700.
Rekordkoondislased
Eesti koondises on (andmed seisuga 12. september 2018) mänginud 268 mängijat, neist 100 kahe maailmasõja vahelisel ajal (1920–1940). Vähemalt 100 mängu on pidanud 13, vähemalt 50 mängu 38 ja vähemalt 25 mängu 84 koondislast. Pooled koondislastest (133) on mänginud vähem kui kümme kohtumist, umbkaudu iga kuues (38) on piirdunud ühe kohtumisega.
Kaks enim Eestit esindanud mängijat (Reim ja Kristal) on koondislased, kes debüteerisid esimeses ametlikus taasiseseisvumisjärgses matšis (3. juunil 1992 Sloveeniaga):
Tegevjalgpalluritest on kõige enam koondisemänge Jäägeril (126) ja Klavanil (125).
Sõjaeelsed rekordinternatsionaalid olid väravavaht Evald Tipner (67) ja väljakumängijatest Eugen Einman (65), kes paiknevad sellega üldtabeli kolmanda kümne alguses. Toonaste mängijate väiksem kohtumiste arv on tingitud tollal harvemini peetud koondisemängudest.
Edukaimad väravakütid
Eesti koondises on (andmed seisuga 12. september 2018) värava löönud 94 mängijat, neist 31 esimese vabariigi ajal (1920–1940). Vähemalt 20 tabamuseni on jõudnud neli, vähemalt kümne tabamuseni 11 mängijat.
pisi|vasakul|Eesti läbi aegade edukaim väravakütt [[Andres Oper]]
Tegevjalgpalluritest on kõige rohkem koondiseväravaid löönud Konstantin Vassiljev (25), Sergei Zenjov (13) ning Henri Anier (11).
Kõige sagedamini on vähemalt viie tabamusega koondislastest löönud värava Friedrich Karm (9 väravat/ 13 mängu/ 0,69 väravat mängu kohta), Vladimir Tell (5/11/0,45) ja Richard Kuremaa (19/42/0,45), kes kõik olid tegevad esimese vabariigi ajal. Taasiseseisvumisjärgsel perioodil juhib selles arvestuses Mattias Käit (5/16/0,313) Andres Operi (38/134/0,284), Zelinski (27/103/0,262), Vassiljevi (23/106/0,217) ja Argo Arbeiteri (6/29/0,207) ees.
Mängijad
Järgmised mängijad kutsuti koondisse MM-valikmänguks Walesi vastu 11. oktoobril 2021.
Hiljutised koondislased
Järgmised mängijad olid kutsutud koondisse viimase aasta jooksul (2017. aasta seisuga):
Peatreenerid
Eesti koondist on juhendanud 18 peatreenerit, neist seitse esimese iseseisvusperioodi (1918–1940) ajal. Ungarlane Antal Mally (1927, 1935) ja Tarmo Rüütli (1999–2000, 2008–2013) on peatreener olnud kahel ametiajal.
Vastased
pisi|450px|Eesti jalgpallikoondise vastased läbi aegade Eesti koondis on (andmed ja tabel on seisuga 12. september 2018) pidanud 447 ametlikku kohtumist, neist võitnud 116, viigistanud 98 ja kaotanud 233. Enim võite on saavutatud Leedu (20), Andorra (12) ja Läti (10) üle; enim viike Läti (20), Soome (10) ja Leedu (8) vastu; enim kaotusi on saadud Lätilt (25), Leedult (20) ja Soomelt (16).
Avamängu pidas koondis Soomega (17. oktoober 1920), esimene väljastpoolt Euroopat pärit vastane oli USA (25. mai 1924). Eesti edasistest oponentidest oli esimene Aasia jalgpalliliidu liige Vietnam (4. jaanuar 1995), esimene Ladina-Ameerika meeskond Mehhiko (9. mai 1998), esimene Aafrika ja araabia meeskond Egiptus (23. september 1998), esimene Okeaania meeskond Uus-Meremaa (12. oktoober 2002), esimene Lõuna-Ameerika meeskond Ecuador (9. veebruar 2003) ja esimene Sahara-taguse Aafrika meeskond Ekvatoriaal-Guinea (6. juuni 2009).
5. juunil 2012 pärast Prantsusmaaga kohtumist sai Eestist esimene Euroopa koondis, kes kohtunud kõigi teise 52 UEFA liikmesriigiga. Mais 2013 liitus UEFA-ga Gibraltar, kellega Eesti mängis 5. märtsil 2014. Seniks oli Eesti enimate UEFA liikmetega mänginud koondis. 3. mail 2016 liitus UEFA-ga Kosovo, kellega Eesti mänginud ei ole.
Eesti on löönud 458 väravat (1,02 mängu kohta). Suureskoorilisim paremus ehk vähemalt viieväravalised võidud on saavutatud Leedu (6:0, juuli 1928; 5:0, juuni 1923; 5:0, august 1927; 5:0, september 1933), Andorra (6:1, november 1996), Fääri saarte (5:0, juuni 1998) ja Gibraltari (6:0, november 2017) üle. Enim väravaid on löönud eestlased Leedule (75), Lätile (57) ja Soomele (40). Positiivseim väravate vahe on Andorraga (+23).
Eestile on löödud 775 väravat (1,73 mängu kohta). Suureskoorilisimad allajäämised ehk vähemalt seitsmeväravalised kaotused on tulnud vastu võtta Soomelt (2:10, august 1922; 0:7, oktoober 1994), Norralt (0:7, veebruar 1995), Leedult (0:7, mai 1995), Iisraelilt (0:7, jaanuar 1999), Bosnia ja Hertsegoviinalt (0:7, september 2008), Portugalilt (0:7, juuli 2016) ja Belgialt (1:8, november 2016). Viimane oli ühtlasi suurim MM- või EM-valikturniiridel saadud kaotus. Enim väravaid on löönud eestlastele Läti (79), Soome (75) ja Leedu (71). Negatiivseim väravate vahe on Rootsiga (−37).
Tunnustus
Eesti jalgpallikoondis valiti Eesti 2011. aasta parimaks võistkonnaks.
Kitarr
Kitarr koosneb kerest ning selle külge kinnituvast kaelast. Kere küljes on roop, mille külge kinnitatakse keeled. Roobist kaela suunas või roobil asub alumine sadul, millele keeled toetuvad. Kaelal asetsev sõrmlaud on tavaliselt astmetraatide ehk krihvide abil jaotatud astmeteks, mille täpne arv sõltub kitarri mudelist, samas valmistatakse ka astmetraatideta fretless-kitarre. Kaelaga on ühendatud kitarri pea, kus asuvad pingutid, mille abil toimub kitarri häälestamine. Kitarri pea ja kaela ühenduskohal asub keelte asendit fikseeriv ülemine sadul.
Akustilistel ja elektroakustilistel kitarridel täidab kere ühtlasi kõlakasti funktsiooni. Heli väljub kere kaanel asuva kõlaava kaudu. Elektroakustilistel kitarridel on lisaks kõlakastile ka vähemalt üks helipea. Elektrikitarril kõlakast puudub. Heli tekitatakse keelte alla paigutatud helipeade abil. Sageli võib elektrikitarridel küljes olla roobi liigutamist võimaldav kang, mille abil tekitatakse tremolo- ja vibraatoefekt. Samuti on osal elektrikitarridel peenhäälestussüsteem, millega lukustatakse keeled ülemisel sadulal pärast häälestamist, (peen)häälestamine toimub spetsiaalsete poltide abil alumisel sadulal. Peenhäälestussüsteem võimaldab hoida pilli hääles hoolimata keeltele suurt pinget andvatest kangitehnikatest (kangiga on võimalik lasta keeled hetkega lõdvaks või näiteks venitada keeli mitme tooni võrra kõrgemaks.
Tänapäeval on kitarr üks maailmas enam levinud ja populaarsemaid pille, mistõttu leiab kasutamist väga paljudes muusikastiilides. Kitarr on rokkmuusika ja bluusi peamine muusikainstrument.
Tüübid
thumb|Kitarri osad Kitarrid jaotatakse akustilisteks, elektroakustilisteks ning elektrikitarrideks. Akustilise kitarri puhul tekib heli keelte ja kõlakasti resoneerivast võnkumisest. Elektrikitarris kasutatakse üht või enamat helipead, mis suunavad nende magnetväljas võnkuvate keelte tekitatud nõrga indutseeritud elektrivoolu edasi võimendisse, kust see kõlarisse juhituna helina väljub.
Häälestus
Kuuekeelse kitarri standardhäälestus alates esimesest keelest on E, B, G, D, A, E. Kõlab oktav madalamalt kui noodis kirjas.
Samas on erinevaid häälestusviise palju ning need erinevad stiiliti – standardhäälestuse kõrval kasutatakse mitmesugused alternatiivsed häälestusi, näiteks kvinthäälestust.
Seitsmekeelse nn vene kitarri tüüpiline häälestus on D G H d g h d1.
Mängimine
Lisaks tavalistele mänguviisidele kasutatakse kitarri mängimisel ka mitmeid teisi võtteid: keeli tõmmatakse vasaku käega või hoopis roobi tagant; heli tekitatakse poognaga keeli tõmmates; keelte tõmbamiseks või sõrmlaua krihvidele vajutamiseks kasutatakse mitmesuguseid muid vahendeid nagu slide jne. Samuti võidakse erinevate helide tekitamiseks kitarri tempereerida, asetades näiteks sõrmlaua ja/või keelte vahele erinevaid esemeid. Sellelaadsete tempereeritud kitarride kasutamise poolest on tuntud näiteks ansambel Sonic Youth.
Mängutehnilise abivahendina on kõige sagedamini kasutusel barreevõti, millega pilli häälestus transponeeritakse mõne tooni võrra kõrgemaks.
Vasakukäelised kitarristid
Tuntud vasakukäeliste kitarristide hulka kuuluvad näiteks Paul McCartney, Jimi Hendrix, Kurt Cobain.
Ajalugu
Kitarrisarnased pillid on olnud populaarsed juba vähemalt 5000 aastat. Varaseim kitarri eellane arvatakse olevat Kesk-Aasiast pärit kitara. Tänapäeva Iraani aladelt Susast leitud nikerdustes ja kujukestes (pärit ajast 2000–1500 eKr) võib ära tunda kitarriga sarnanevaid instrumente.
Keskajal olid kasutusel kolme, nelja ja viie keelega kitarrid. Ühel varase kitarri variandil (Guitarra Morisca), mille tõid Hispaaniasse maurid, oli ovaalne kõlakast koos paljude kõlaavadega. 15. sajandil tulid moodi nelja topeltkeelega kitarrid, mis sarnanesid lautoga. 16. sajandil lisati viies topeltkeel. Selle aja heliloojad kirjutasid muusikat üles peamiselt tablatuuri vormis. 17. sajandi jooksul oli kitarrimaailma keskus Itaalia, Hispaania kitarrimeistrite koolkond puhkes õitsele 18. sajandi lõpus, pärast kuuenda keele lisandumist. 19. sajandil tekkisid muusikutel tänu kommunikatsiooni ja transpordi arengule võimalused kaugemale reisida ja seetõttu sai kitarr laialt tuntud pilliks. Kitarrimuusika sai eriti populaarseks Hispaanias. Antonio de Torres töötas välja hispaania kitarri selle tänapäevasel kujul, mida iseloomustavad avaram kere, keskosa sügavam sissesopistumine, ühekordsed keeled topeltkeelte asemel ja häälestusmehhanism pilli peas asendamas puust häälestuspulki.
Renessansskitarr
Renessansskitarr ehk gittern sarnaneb väikse lauto või kitarriga. See on suguluses teise keskaegse instrumenti citole ' iga (prantsuse deminutiiv sõnast chitara 'kitara'). Kõvera sirbikujulise peaga pill nikerdati ühest puutükist. Üks säilinud eksemplar on pärit umbes aastast 1450.
Vihuela
Vihuela arenes välja Hispaanias 16. sajandi alguses. Kuigi lauto oli sellel ajal mujal Euroopas saamas väga populaarseks, ei suhtunud hispaanlased sellesse hästi, sest see pill seostus neile mauridega. Eelistatumaks sai nelja keelega kitarri vorm, millele lisati veel kaks keelt suurendamaks ulatust ja keerukust. Oma kõige arenenumas vormis oli vihuela kitarrisarnane pill kuue soolest valmistatud topeltkeelega ja moodsa klassikalise kitarri häälestusega (välja arvatud kolmas keel, mis oli pool tooni madalam).
Barokk-kitarr
Barokk-kitarr oli kasutusel barokiajastul (u 1600–1750), see oli tänapäevase kitarri esivanem. Sama mõistet kasutatakse ka tänapäeval valmistatud samas stiilis pillide kohta. Barokk-kitarr oli väiksem ja kergem kui modernne kitarr, sooltest keelte ja krihvidega. Tüüpiliselt oli sellel pillil viis topeltkeelt.
Böckenförde dilemma
Böckenförde dilemma on endise Saksamaa põhiseaduskohtuniku Ernst-Wolfgang Böckenförde kirjeldatud probleem, mille kohaselt sekulaarsetel riikidel on raskusi sotsiaalse kapitali loomisel.
Sellesse konteksti asetub ka arutelu väärtuste ja eetika üle kaasaegses konfessioonideüleses ühiskonnas.
Oddo-Harkinsi reegel
Oddo-Harkinsi reegel on geokeemiline seaduspärasus, mille kohaselt on paarisarvulise järjenumbriga keemilised elemendid enamasti laiemalt levinud kui nendega perioodilisustabelis külgnevad paarituarvulise järjenumbriga elemendid.
Mihhail Derbnev
Mihhail Derbnev (sündinud 13. veebruaril 1969 Kohtla-Järvel) on Eesti kodanik, kes kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaadina. Ta sai 108 häält.
Ta töötab Eesti Energia AS-s projektijuhina.
The Rasmus
The Rasmus (varasema nimega Rasmus) on Soome rokkansambel. Bänd moodustati 1994. aasta lõpul, kui selle liikmed käisid veel keskkoolis.
1995. aastal salvestasid nad oma esimese singli "1st", mille järel said plaadilepingu Warner Music Finlandiga. 1996 ilmus nende esimene stuudioalbum "Peep", mis sai Soomes kuldalbumi staatuse. Bänd andis üle 100 kontserdi Soomes ja Eestis.
1998. aastal ilmus bändi kolmas album "Hell of a Tester", mille singli "Liquid" valisid Soome kriitikud aasta looks.
The Rasmus oli soojendusbänd Garbage ja Red Hot Chili Peppersi turneel Soomes.
2001. aastal andis The Rasmus välja albumi "Into", mida müüdi Soomes topeltplaatinaplaadi jagu. Albumi esimene singel "F-F-F-Falling" püsis Soome singlite edetabelis esikohal 3 kuud.
Albumi "Dead Letters" salvestas bänd aastal 2003 Rootsis. Albumi edu Soomes, Austrias ja Saksamaal ajendas selle avaldamist ka teistes riikides. Album pääses Inglismaa Top 10-sse ja singel "In the Shadows" oli singlite edetabeli 3. kohal. Suur edu Euroopas tegi plaadi populaarseks ka mujal maailmas.
Kuues album "Hide From the Sun" tuli välja 2005. aastal, sellelt ilmusid singlid "No Fear", "Shot" ja "Sail Away".
Pingeteooria
Pingeteooria on tugevusõpetuse teooria, mis kirjeldab seoseid mingis punktis erinevatel pindadel mõjuvate pingete vahel.
Kamil Stoch
pisi pisi|Kamil Stoch 2007. aastal [[Lahtis]] Kamil Wiktor Stoch (sündinud 25. mail 1987 Zakopanes) on Poola suusahüppaja, kolmekordne olümpiavõitja ja kahekordne maailmameister.
Stoch kuulus juunioride maailmameistrivõistlustel Poola võistkonda, kes võitis 2004. aastal Strynis ja 2005. aastal Rovaniemis meeskonnavõistluses hõbemedali. Lisaks oli ta 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis kuuenda koha saanud Poola võistkonna koosseisus.
2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos sai Stoch normaalmäel 16. koha ja kuulus Poola võistkonda meeskonnahüpetes, kus saadi viies koht. 2007. aasta MM-il Sapporos oli Stoch normaalmäel 11. ja suurel mäel 13. ning suure mäe meeskonnavõistluses viies. 2009. aasta MM-il Liberecis sai ta normaalmäel neljanda koha.
2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris oli ta suurel mäel neljateistkümnes. 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos oli normaalmäel kuues. 2012. aasta suusalennu maailmameistrivõistlustel Vikersundis sai ta kümnenda koha. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes võitis ta kuldmedali suurel mäel ja pronksmedali meeskonnavõistluses. Normaalmäel oli ta kaheksas.
2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta kuldmedali nii normaalmäel kui ka suurel mäel. Sama aasta suusalennu maailmameistrivõistlustel Harrachovis oli ta viies. 2014 valiti ta Poola aasta sportlaseks.
21. märtsil 2015 püstitas ta suusalennus Poola rekordi, kui hüppas Sloveenias Planicas 238 meetrit.
2016–2017 võitis ta nelja hüppemäe turnee.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis tuli ta suure mäe meeskonnavõistluse maailmameistriks.
Maailma karikavõistlustel oli ta esmakordselt punktikohal 11. veebruaril 2005 Pragelatos, kui saavutas seitsmenda koha. Esimest korda jõudis ta MK-etapil poodiumile 23. jaanuaril 2011, kui saavutas Zakopanes esikoha. Samal hooajal võitis ta veel etapi Klingenthalis ja Planicas. 2011.–2012. aasta hooajal võitis ta etapi Zakopanes ja Willingenis. Hooaja üldarvestuses oli ta viies. 2012.–2013. aasta hooajal võitis ta etapi Kuopios ja Trondheimis. Maailma karikasarja lõppjärjestuses oli ta kolmas. 2013.–2014. aasta hooajal tuli ta maailma karikasarja üldvõitjaks. Suvisel GP-l on ta võitnud seitse etappi.
Suvistel ja talvistel Poola meistrivõistlustel on ta võitnud 26 medalit ja tulnud üheksal korral Poola meistriks.
2015. aastal pälvis ta Holmenkolleni medali.
Maailma karikasarjas
Kamil Stoch on maailma karikasarja etappidel ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 2. märts 2019</FONT> ) osalenud 309 korda ja jõudnud poodiumile 66 korral, millest 33 korda kõige kõrgemale astmele.
Koormislõik
Koormislõik on tugevusõpetuses varda selline piirkond, mille ulatuses mõjuvad sisejõud ühe ja sama seaduspära järgi.
Iseloomulik lõige
Iseloomulik lõige on tugevusõpetuses keha mõtteline lõige, mis ühtib koormislõigu piiriga (rajaga) ning kuhu on rakendatud koondkoormis või kus algab või lõpeb lauskoormis.
Wolf Messing
pisi|Wolf Messing
Messing sündis Poolas vaeses juudi perekonnas. Ta oli telepaatiliste võimetega selgeltnägija ja hüpnotiseerija. Pärast sakslaste sissetungi Poolasse 1939. aastal põgenes Nõukogude Liitu, kuhu jäi elu lõpuni. Esines estraadilaval.
Ta on maetud Vostrjakovo kalmistule.
Harer
thumb|Linnamüüriga ümbritsetud Harer Harer (ka Harar) on linn Etioopias, Hareri osariigi pealinn.
Linnas elavad valdavalt muslimid. Hareris on 99 mošeed ja see on Etioopia muslimite püha linn.
Linnas elas oma elu lõpupoole Arthur Rimbaud.
Iirimaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Iirimaa jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Kolmandatel MM-võistlustel finaalturniirile jõudnud Iirimaa koondis oli valikturniiril ühes alagrupis Eestiga. Kahes omavahelises kohtumises Eestiga jäi mõlemal korral 2:0 võit iirlaste poolele. Iirimaa suutis edestada Hollandit ja jäi otse finaalturniirile pääsenud Portugali järel teiseks vaid halvema väravatevahe tõttu. MM-il osalemise pääsu tõi Iirimaale seejärel väljalangemismängude ringis saadud võit Iraani üle.
Peatreener
Mick McCarthy
Sefaradi juudid
Sefaradi juudid on Hispaaniast ja Portugalist aastail 1492–1497 välja aetud ristimisest keeldunud juudid. Asusid ümber Põhja-Aafrikasse, Itaaliasse ja Osmanite riigi aladele. Nende peamiseks keskuseks sai Saloníki.
Hiljem on nad asunud peamiselt Serbiasse ja Bulgaariasse, vähem Süüriasse ja Palestiinasse.
Sefaradi juudid kõnelevad hispaania keelele lähedast ladiino keelt ehk espanjooli.
Enne Teist maailmasõda oli neid umbes 1,5 miljonit. Tänapäeval on neid Iisraeli juutide hulgas 19–26% (1,1–1,5 miljonit inimest).
Ameriitsium
Ameriitsium on keemiline element järjenumbriga 95.
Kõik ta isotoobid on radioaktiivsed ega esine looduses. Pikima elueaga on isotoop massiarvuga 243, mille poolestusaeg on 7370 aastat.
Keemilistelt ja füüsikalistelt omadustelt kuulub ta aktinoidide hulka.
Alexandra Connaught
right|thumb|Alexandra Connaught Alexandra Victoria Alberta Edwina Louise Connaught (sündinud Duff; 17. mai 1891 Richmond (London) – 26. veebruar 1959 London) oli Briti kuningliku perekonna liige, Edward VII tütretütar. Alexandra ja tema õde Maud Carnegie olid ainsad Briti monarhi tütretütred, kes said Suurbritannia ja Iirimaa printsessi tiitli nimetusega 'kõrgus'.
Sünd
Alexandra isa oli Fife'i 1. hertsog Alexander Duff ning ema printsess Louise, kuningas Edward VII ja kuninganna Alexandra vanim tütar.
Kuninganna Victoria pojatütretütrena ei kuulunud Alexandrale sünni järgi tiitel 'Suurbritannia printsess' ega 'kuninglik kõrgus'. Selle asemel oli ta hertsogi tütrena leedi Alexandra Duff. Sünnihetkel oli ta troonipärilusjärjestuses 4. kohal.
Printsess Alexandra
1889. aastal oli Alexandra isast saanud Fife'i hertsog ja MacDuffi markii. Kui sai selgeks, et hertsogil ei sünni enam poega, tegi kuninganna Victoria 1900 temast uuesti Fife'i hertsogi ja MacDuffi markii. Teist hertsogkonda sai pärandada ka naissoost pärijale, kui meessoost pärija puudus.
Varda tööseisund
Varda tööseisund on mõiste tugevusõpetusest, mis kujutab endast vardas esinevate sisejõudude ja neile vastavate deformatsioonide hulka. Reaalsetes deformeeruvates varrastes esinevad sisejõud ja deformatsioonid koos ning sageli pole võimalik otsustada, kumb neist on põhjus ning kumb tagajärg. Seepärast on nad ühendatud üheks mõisteks, mida kutsutakse varda tööseisundiks.
Alexandra Connaught
Printsess Alexandra
5. novembril 1905 sai Alexandra emast kuninglik printsess. Seejärel tegi Edward VII Alexandrast ja tema õest Maudist Suurbritannia ja Iirimaa printsessid tiitliga 'kõrgus'. Sellest hetkest alates oli Alexandra 'Tema Kõrgus Fife'i printsess Alexandra'. Ta oli saanud oma tiitli mitte isalt, vaid valitsevalt monarhilt.
Berlin
kohti USA-s
Alexandra Connaught
Fife'i hertsoginna
1911. aasta detsembris elasid Duffid Maroko lähedal üle laevaõnnetuse. Ehkki keegi viga ei saanud, haigestus hertsog kopsupõletikku ning suri 22. jaanuaril 1912 Egiptuses Aswānis. Alexandrast sai Fife'i hertsoginna ja MacDuffi krahvinna.
Suhted ja abielu
left|thumb|Arthur Connaughti ja printsess Alexandra pulmapäev
1910. aasta paiku alustas Alexandra suhet Kreeka printsi Christophorosega, kes oli Alexandra emaema (kuninganna Alexandra) vennapoeg. Kuigi Alexandra ja Christophoros lootsid abielluda, katkestati kihlus, kuna kummagi vanemad polnud abieluga nõus.
15. oktoobril 1913 abiellus Alexandra prints Arthur Connaughtiga St Jamesi palees. Arthur oli kuninganna Victoria vanuselt kolmanda poja Arthuri ainus poeg. See oli teine abielu, mis sõlmitud Suurbritannia printsi ja printsessi vahel. Eelmine oli sõlmitud 1816 ja jäänud lastetuks.
Abielupaaril oli üks laps: Alastair Connaught, hilisem McDuffi krahv ja teine Connaughti hertsog (9. august 1914 – 26. aprill 1942).
Pärast abiellumist viidati Alexandrale tavaliselt kui 'Tema Kuninglik Kõrgus Connaughti printsess Arthur' või, mõningates ametlikes dokumentides 'Tema Kuninglik Kõrgus Connaughti printsess Arthur (Fife'i hertsoginna)'. Sellega jälgiti traditsiooni, mille kohaselt naine võtab oma abikaasa tiitli ja nimetuse, ehkki Alexandrale kuulus ka isiklik tiitel.
Hilisem elu
Esimese maailmasõja ajal töötas Alexandra õena St Mary haiglas Londonis. Kui Arthurist sai 1920 Lõuna-Aafrika kindralkuberner, sõitis Alexandra temaga koos Pretoriasse ning töötas kohalikes haiglates. Inglismaale naasid nad 1923. 1937–1944 oli Alexandra riiginõunik.
Ta suri oma kodus Londonis Primrose Hillis 1959 ning maeti Mar Lodge'i kabelisse.
Jõeküla (Türi)
Jõeküla on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rapla maakonda Käru valda.
Sloveenia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Sloveenia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Peatreener
Srecko Katanec
Kaalium
pisi|Kaaliumist kuulid parafiiniõlis. Suurima kuuli läbimõõt on 0,5 cm pisi|Kaalium reageerib veega pisi|Kaaliumi reaktsioon veega Kaalium on keemiline element järjenumbriga 19.
Kaaliumi avastas 6. oktoobril 1807 inglise teadlane Humphry Davy, kui ta sai tahke KOH sulandi elektrolüüsil hõbevalge metalli.
Kaalium on tähtis bioelement ja seda esineb kaaliumioonina kõikides elusrakkudes. Kaaliumiühendid mõjutavad südamelihase tegevust.
Tihedus normaaltingimustel on 0,86 g/cm3. Kaaliumi sulamistemperatuur on 63 °C ja keemistemperatuur 759 °C. Kaalium on pehme. Puhas pind on hõbedane ja peegeldab hästi valgust.
Elemendi ühendite kasutusalad: väetised, klaas, läätsed, tuletikud, püssirohi, hapnikumaskid, keedusoola asendajad, kaaliumpermanganaat.
Husqvarna
pisi|Husqvarna mootorsaed Husqvarna (Husqvarna AB) on aia-, metsa- ja haljastustehnikat tootev Rootsi ettevõte, mis arenes välja Huskvarna relvatehasest. Firma kuulus aastatel 1977–2006 Electrolux Groupile.
Husqvarna on tootnud ka mootorrattaid.
Firma aktsiad on noteeritud Stockholmi börsil.
Hassiidid
Hassiidid (heebrea keeles hasidim 'vagad', aramea keeles chasidajja; kreeka keeles Asidaioi) on juudi religioosne liikumine.
Hassiidid antiikajal
Hassiidid olid umbes 334 eKr – 152 eKr eksisteerinud juudi usuline rühmitus. Nad olid hellenismi ja rahva religioosse segunemise vastu, pöördusid Toora seaduse range täitmise poole ("tegid aia ümber seaduse"). Moosese seadusele lisasid nad kommentaarid ehk eestipäraselt käsuõpetuse. Jumala käskude täitmiseks koostati eeskirjakogu, mis kaitsesid seadust, kuid kes neid rikkus, ei olnud veel seadust rikkunud (Mk 7,13). Hassiidide järeltulijad on variserid ja Qumrani esseenid.
Koluvere järv
Koluvere järv (ka Koluvere paisjärv või Kolovere paisjärv) on paisjärv Liivi jõel Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Koluvere külas.
Paisjärve valgala pindala on 42 km². Kaldajoone pikkus on 2818 m. Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Järve kaldal on kaitsealune Koluvere mõisa park.
Koluvere järve keskkonnaregistri kood on VEE2034210.
Belomorkanal
pisi|Paberossid Belomorkanal
Belomorkanal (vene Беломорканал) on nõukogude ja vene paberossimark. Nimi "Belomorkanal" on saadud Valge mere – Läänemere kanali (vene keeles Беломоро-Балтийский канал) lühendatud nimest.
Eesti kõnekeeles on seda kutsutud bellamoriks.
Belomorkanal oli Nõukogude Liidus levinuim pabeross.
Põhja suusaalad 1998. aasta taliolümpiamängudel
right|200px|Olümpiasümbol Põhja suusaalade 1998. aasta taliolümpiamängude võistlused toimusid 1998. aastal Naganos Hakubas 15 põhja suusaalal: murdmaasuusatamises, kahevõistluses ja suusahüpetes.
10 km klassikalises stiilis
Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 97 Lõpetajaid: 92 Ametlikud tulemused 30 km suuskade määrimisega alt läinud ja 20. kohaga leppima pidanud Dæhlie ei olnud oma vormis kindel ka enne 10 km starti. Lisaks pidi ta enne olümpiat haigestumise tõttu mitmeid võistlusi vahele jätma. Distantsi algus ei tõotanud midagi head, kuna suuskade pidamisega oli probleeme, kuid ta tuli siiski sellest olukorrast võidukalt välja. Ta oli kaheksa sekundit varem finišis väga hästi määritud suuskadega teiseks tulnud Markus Gandleri ees. Pronksmedali sai soomlane Mika Myllylä. Suuskade määrimine oligi päeva põhiline jutu teema. Võistluste ajal muutus ilm tihetaks vihmasajuks ja kõrgemal pool distantsi osas tekkis jää suuskade põhja külge. <br style="clear:both;"/>
25 km tagaajamisvõistlus vabastiilis
Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 74 Lõpetajaid: 68 Ametlikud tulemused Tagaajamisvõistluse 15 km vabatehnika distantsile lähetati võistlejad viitstardist kaks päeva varem sõidetud 10 km klassikalise stiili distantsi lõpptulemuste alusel. Andrus Veerpalu ja Raul Olle ei sartinud. <br style="clear:both;"/>
30 km klassikalises stiilis
Kuupäev: 9. veebruar Osavõtjaid: 64 Lõpetajaid: 64 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
50 km vabastiilis
Kuupäev: 22. veebruar Osavõtjaid: 75 Lõpetajaid: 62 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
4x10 km teatesõit
Kuupäev: 18. veebruar Osavõtjaid: 15 võistkonda Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
5 km klassikalises stiilis
Kuupäev: 10. veebruar Osavõtjaid: 79 Lõpetajaid: 79 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
15 km tagaajamisvõistlus vabastiilis
Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 69 Lõpetajaid: 68 Ametlikud tulemused Tagaajamisvõistluse 10 km vabatehnika distantsile lähetati võistlejad viitstardist kaks päeva varem sõidetud 5 km klassikalise stiili distantsi lõpptulemuste alusel. <br style="clear:both;"/>
15 km klassikalises stiilis
Kuupäev: 8. veebruar Osavõtjaid: 65 Lõpetajaid: 64 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
30 km vabastiilis
Kuupäev: 20. veebruar Osavõtjaid: 63 Lõpetajaid: 58 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
4x5 km teatesõit
Kuupäev: 16. veebruar Osavõtjaid: 16 võistkonda Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
Individuaalvõistlus
Kuupäev: 13.-14. veebruar Osavõtjaid: 48 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
Maaskonnavõistlus
Kuupäev: 19.-20. veebruar Osavõtjaid: 11 võistkonda Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
Normaalmägi (K-90)
Kuupäev: 11. veebruar Osavõtjaid: 62 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
Suur mägi (K-120)
Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: 62 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
Meeskonnavõistlus (K120)
Kuupäev: 17. veebruar Osavõtjaid: 13 võistkonda Ametlikud tulemused <br style="clear:both;"/>
Maarja Torga
Maarja Torga (sündinud 21. mail 1984) on eesti õigusteadlane.
Liivi järv
Liivi järv on paisjärv Liivi jõel Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Liivi külas.
Paisjärve valgala pindala on 160 km². Kaldajoone pikkus on 576 m. Järv on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Rokkmuusik
Rokkmuusik on rokkmuusikat viljelev muusik.
Ants Viidalepp
Ants Viidalepp (6. jaanuar 1921 Tallinn – 9. jaanuar 2012) oli eesti maalikunstnik ja raamatuillustraator.
Ants Viidalepp sündis telefonivõrgu ülema perekonnas. Ta õppis kunsti Tallinna Kujutava ja Rakenduskunsti Koolis. 1943. aastal asus ta õppima Tartu Kõrgematel Kujutava Kunsti Kursustel (endine Kõrgem Kunstikool Pallas, mis kandis 1943–1944 taas seda nime, 1944 Konrad Mägi nimeline Riigi Kõrgem Kunstikool, 1944–1951 Eesti NSV Tartu Riiklik Kunstiinstituut). Ta lõpetas selle 1948. aastal Johannes Võerahansu õpilasena.
Ta oli Eesti Kunstnike Liidu auliige.
Tema abikaasa oli maalikunstnik Helve Viidalepp.
Sünagoog
Sünagoog (kreeka keeles συναγωγή synagogé, tuleb heebrea keelest בית כנסת beit knesset ja tähendab 'kogunemismaja') on judaistide pühakoda.
'Sünagoog' on kreeka sõna, mis tähendab kogunemiskohta. Sünagoog on koguduse elu keskus.
Esimene sünagoog asutati Paabeli hajalas (Ps 74:8 kus EPS 1999 a tõlge on kogudusekoda).
Pärast Jeruusalemma templi hävitamist keskendub jumalateenistuslik elu sünagoogides (spetsiaalses teenistusmajas) peetavatele kogunemistele. Sünagoogiteenistuse läbiviimiseks on vaja kümne mehe kohalolu. Sünagoogi vaimulikud on rabid.
Omaan
Omaan on riik Aasias Araabia poolsaare kaguosas.
Riigikord
Omaan on ametlikult konstitutsiooniline monarhia, kuid tegelikku võimutäiust omab sultan, kelleks alates aastast 2020 on Haitham ibn Tāriq. Eelmist sultanit on toetanud ka enamik rahvast, kuna ta tõi riiki suhtelise majandusliku õitsengu ja stabiilse valitsusvõimu.
Erakonnad on keelatud.
Haldusjaotus
pisi|Omaani kubernerkonnad
Riik jaguneb 11 kubernerkonnaks (muḩāfaz̧ah).
2011. aastal jagati Al-Bāţinah' piirkonna põhja- ja lõunaosa omaette kubernerkondadeks, sama tehti Ash-Sharqīyah' piirkonnaga ning Ad-Dākhilīyah', Al-Wusţá ja Az̧-Z̧āhirah' piirkond (minţaqah) said kubernerkondadeks.
Rahvastik
Suurlinnu Omaanis ei ole. Pealinna Masqati piires on ametlikult vaid Viljandi jagu elanikke, kogu piirkonnas u 800 000. Vahetult kokku puutuvate linnade piire on korduvalt muudetud ning loendusandmed on väga vastukäivad. Suuremad linnad on As-Sib, Salalah, Matrah (pealinna eeslinn suurima sadama ja ärikeskusega), Bawshar, Suhar, As-Suwayq ja Ibri (ülejäänud alla 100 tuhande).
Religioon
Ibadiidid 75%, sunniidid, šiiidid ja hinduistid.
Ajalugu
Omaan oli alates 6. sajandist eKr kuni aastani 632 Pärsia impeeriumi osa. Seejärel vallutasid selle araablased ning seal levis islam. 751 sai Omaan ibadiidi moslemite keskuseks ning seal hakkas valitsema nende imaam. 1508 vallutati pealinn Masqaţ Portugali poolt, kuid 1659 langes see Türgi kätte. 1741 tõrjuti türklased välja ning kehtestati sultanaat. 19. sajandil oli Omaani võimsuse kõrgaeg, ta omas kolooniaid Belutšistanis ja Sansibaris. Viimased kolooniad kaotas ta alles 1947, kui need liideti Pakistaniga. 1970 tõusis võimule sultan Qābūs bin Sa‘īd, kes vabastas järgmisel aastal maa Suurbritannia protektoraadist. Qābūs bin Sa‘īd püsis võimul 50 aastat, kuni surmani aastal 2020. 1990. aastatel hakkas sultan toetama mõningaid demokraatlikke reforme, mille tulemusena parlamendi alamkoda valiti 2003 esimest korda vabadel valimistel. 2020. aastast on sultan Haitham ibn Tāriq.
Loodus
Suurema osa Omaanist (80%) moodustab orgudest (wadid) ja mäeahelikest liigestatud kiltmaa kõrgusega 800–1000 m. Rannikumadalikku on alla 3% territooriumist. Mäestike (15%) tipud ulatuvad üle 3000 m, Al-Hajari mägede läänepoolses osas mitte kaugel Omaani lahe rannikust paikneb Araabia poolsaare idaosa ja riigi kõrgeim tipp Jabal Shams (tlk. päikese mägi) – 3075 m. Mägine on ka maa kaguosa Jabal al-Qamar. Kõikjal on püstloodsete seintega kanjoneid, kuid püsivaid jõgesid nende põhjas mitte, sest kliima on kuiv ja kuum. Maist augustini võib temperatuur tõusta 48 kraadini varjus. Samal perioodil toob edelamussoon ka vihma. Sademeid on sisemaal vaid mõnikümmend mm/a, mägedes on summa selline nagu meil Eestis keskmiselt – kuni 500 mm/a.
Valdav maastikutüüp on kõrb, mägede merepoolsetes osades heitlehine mussoonmets. Leidub 56 liiki imetajaid nagu Eestiski ja 472 liiki linde (neist vaid sadakond pesitsejaid), roomajaid on Eesti 5 liigi asemel aga koguni 64. Omaanis on ka üks rahvuspark ja 5 UNESCO nimistu looduspärandi objekti.
Heavy-mehed
Heavy-mehed (inglise metalheads), mõnikord ka metallistid, on heavy metal ' i muusika austajad või viljelejad.
Elat
pisi|Eilat Elat (kasutatakse ka nimekuju Eilat) on kuurortlinn Iisraeli lõunatipus, Al-‘Aqabah' lahe ääres Punase mere rannikul.
Kliima
Elat asub kõrbes. Aastas on keskmiselt 29 mm sademeid. Märtsist detsembrini ei saja. Kõige rohkem sajab veebruaris ja detsembris: 6 mm. Õhuniiskus on keskmiselt 23,5%. Kõige suurem on see detsembris (33%) ja jaanuaris (32%), kõige väiksem juunis (15%) ja mais (16%). Aastas sajab keskmiselt 10,6 päeval. Kõige rohkem sajupäevi on jaanuaris (2,1) ja detsembris (1,9).
Seevastu päikest paistab aastas keskmiselt 3365 tundi, neist kõige rohkem juulis ja augustis (347 tundi), kõige vähem detsembris (217 tundi) ja jaanuaris (229 tundi).
Kõige palavamad kuud on juuli ja august, kus on mõõdetud sooja +47,4 °C. Kuid üle +30 °C on mõõdetud igas kuus, isegi jaanuaris (+30,2 °C) ja detsembris (+31,4 °C).
Ajalugu
Väljakaevamistel on Elatist leitud 7. aastatuhandest eKr pärit haudu. Läheduses Timna orus asuvad maailma vanimad teadaolevad vasekaevandused, mis nüüd on vaatamisväärsustena kaitse all. Vana-Egiptuse allikad mainivad sealset ulatuslikku ja tulusat kaevandustegevust. Elati kaubandus üle Punase mere algas 4. dünastia ajal.
Kõrbestumine
Kõrbestumine ehk desertifikatsioon ehk aridifikatsioon on protsess, mille käigus viljakad alad muutuvad kõrbeks. Toimub muldade hävinemine.
Kõrbestumise algust märgib kuivusest põhjustatud toodangu langus 10%. Kui toodang langeb 10-25% on tegemist mõõduka kõrbestumisega, 25-50% languse korral on tegemist tugeva kõrbestumisega ja üle 50% toodangu languse korral on tegemist eriti tugeva kõrbestumisega.
Elat
Ajalugu
Omaijaadide dünastia ajast, 8. ja 9. sajandist on pärit Elati maa-alal oleva suure asula jäljed. See asula tegutses vase sulatamise ja vasekaubandusega. Asula araabiakeelne nimi oli Umm Al-Rashrash. Sellel ajal algas massiline palveränd Mekasse ja Egiptusest Mekasse viiv tee läbis Elatit.
Kõrbestumine
Kuivad ja poolkuivad alad hõlmavad 1/3 maakerast. Tõeliste kõrbete all on umbes 8 miljonit km², seal on taimkate külma, vee puudumise või suurte loomakarjade kadumise tõttu väga hõre või puudub üldse. Looduslikud kõrbed on levinud seal, kus vee aurumine ületab sademetehulga.
Elat
Ajalugu
1906 rajas Suurbritannia Elatisse oma sõjaväeposti ja samal ajal võttis Osmanite riik vastu otsuse, et Elat on osa Egiptusest.
Kõrbestumine
Aastasadade jooksul väljakujunenud eluviiside muutus ja maailma rahvastiku kasv nõuab järjest intensiivsemat maakasutust. Selle tagajärjeks on protsessid, mis viivad taimkatte hävimisele, mullastruktuuri muutusele ja ala muutumine viljatuks kõrbeks.
Elat
Ajalugu
Kui 1948 loodi Iisraeli riik, siis pidi ÜRO 1947. aasta rahuplaani järgi minema juutidele, mitte palestiinlastele. 10. märtsil 1949 võttis Iisrael Umm Al-Rashrashi enda valdusse. Ametlikel andmetel toimus see rahumeelselt, ilma võitluseta, aga 2008 avastati Egiptuse sõdurite ühishaud, mis annab alust järeldusele, et päris nii see ei olnud.
Iisrael rajas Elatisse suure sadama. Sadam oli väga vajalik, sest naaberriigid olid kõik Iisraeli suhtes vaenulikud ega lubanud Iisraelil oma sadamaid kasutada. Näiteks Egiptus keelas pärast Suessi kriisi 1956 Iisraeli laevadel Suessi kanali läbimise, see keelati isegi laevadel, mis tulid Iisraelist või sõitsid Iisraeli. Seetõttu oli Elati sadam Iisraeli kaubanduse jaoks Aafrika ja Aasia riikidega asendamatu. Alles 1979 sõlmiti rahuleping Egiptusega ja 1994 Jordaaniaga, mis võimaldas inimestel Elati lähedal piiri ületada.
Elati lähedal Timna orus avati 1955 vasekaevandus, mis suleti 1976. Väiksemas mahus taastati kaevandamine 1980.
Tänapäeval on Elat lisaks sadama- ja tööstuslinnale ka turismikeskus. Linna ja Jordaania piiri vahel asub hotellide tsoon ,kust leiab eest Iisraeli ühed parimad hotellid.
Elati lõunarannikul asuvad kohalike ja turistide seas populaarsed korallriffid.
Aastal 2019 rajati Elatist mõned kilomeetrid põhja poole Elati Ramoni lennujaam kuna linna keskel asuv lennujaam oli takistanud Elati arenemist ja linna teenindanud Uvda lennujaam asunud linnast liiga kaugel.
Kultuur
Alates 1987. aastast peetakse igal aastal augustikuu viimasel nädalal Elatis Punase mere džässifestivali.
Alates 1997. aastast korraldatakse igal aastal jaanuarikuus linnas rahvusvaheline festival "Klassikaline muusika Punasel merel" Vene dirigent Valeri Gergijevi juhendamisel.
Kõrbestumine
Teadlased on vaielnud kõrbestumise põhjuste üle, peale kliimategurite ollakse ühel meelel selles, et umbes kuuendik maailma kõrbetest on tekkinud inimtegevuse - metsade raie ja karjade vähendamise - tagajärjel. Kõige valulikum on probleem nendes kohtades, kus maa majandamisviis ei ole kooskõlas looduslike protsessidega.
Elat
Kultuur
Alates aastast 2006 toimub igal aastal veebruarikuus Elati rahvusvaheline kammermuusika festival. 2010. aastal toimunud festivalil esines teiste seas Eesti kõige nimekam varajase muusika ansambel Hortus Musicus.
Kõrbestumine
Kõrbestuvates maades ei ole tavaliselt probleemiks sademete hulk, vaid nende kiire aurumine kuivaperioodidel, kuna puudub taimestik ja loomastik, mis vett kinni hoiaks. Tihti peetakse kõrbestumise põhjuseks liigkarjatamist, ning lahendusena on vähendatud nii karjatatavate loomade kui ka looduslike rohusööjate hulka kunstlikult. Tegelikult on lahendus kõrbestumisele vastupidine - on leitud, et kõige efektiivsemalt taastab kõrbestunud ala taastada matkides loodust, ehk liikuvate loomakarjade hulka hoopis suurendades. Suured karjad tallavad kuivanud rohu lamedaks, takistades sellega vee ja süsiniku aurumist mullast, ning väetavad maad uriini ja väljaheidetega. Tulemusena on maa niiskem ja viljakam ning atmosfääri vabaneb vähem süsiniku ja metaani. Looduslike karjade matkimine on kõrbestumisega võideldes ainuke edukas meetod. Samuti on viinud kõrbestumiseni troopiliste vihmametsade raied Aasia ja Lõuna-Ameerika mäestikes ja ka klimaatiliste vööndite üleminekualadel ning muidugi sobimatud maaharimisviisid. Ühekülgne väetamine ja maa liigsügavalt harimine vaesestavad mulda ja soodustavad tuuleerosiooni.