cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maira Asare
1990. aastatel algasid Maira Asarel probleemid narkootikumidega. 2003–2007 kandis ta Iļģuciemsi naistevanglas karistust narkootikumidega kaubitsemise eest. Vanglaelust kirjutas ta proosaraamatu "Sieviešu zona" (2009, "Naiste tsoon"). 2008–2009 töötas Maira Asare Ventspilsi Kultuurikeskuses. Alates 2010. aastast töötas ta Ventspilsi Keskraamatukogus. 2009. aastal ilmus ta teine luulekogu "Ceļš uz Tūju" ("Tee Tūjasse"). Samuti tõlkis ta läti keelde tänapäeva vene kirjandust.
Bemba keel
Numbrid 1–10 bemba keeles
kolm – tutatu
neli – tune
Arvutuskeemia
Hartree-Focki teooria
Üheks ab initio meetodiks on Hartree-Focki teooria. See tugineb sõltumatute osakeste mudelile, mille kohaselt võib ühe elektroni liikumist lugeda teiste elektronide liikumisest sõltumatuks. Selline lähenemine võimaldab hinnata ainult elektronide keskmist vastastikmõju ega arvesta liikumise korrelatsiooni. Molekuli lainefunktsioon leitakse variatsioonimeetodiga elektronide lainefunktsioone kombineerides. Kombinatsioon, mille korral on süsteemi energia kõige madalam, loetakse molekuli lainefunktsiooni parimaks lähendiks.
Bemba keel
Numbrid 1–10 bemba keeles
viis – tusano
kuus – mutanda
Arvutuskeemia
Tihedusfunktsionaali teooria (DFT)
Tihedusfunktsionaali teooria põhineb molekuli lainefunktsiooni asemel elektrontiheduse leidmisel, millest leitakse süsteemi elektroonne energia. See teooria võimaldab paremini arvesse võtta elektronide omavahelisi vastastikmõjusid, mis avab võimaluse saada paremaid tulemusi. Samuti lubab elektrontiheduse kasutamine lainefunktsiooni asemel vähendada arvutustel kasutatavate koordinaatide arvu mitmeaatomilise süsteemi jaoks. Lainefunktsioonide korral väljendatakse N elektronist koosnevat süsteemi 3N koordinaadiga, samal ajal kui elektrontiheduse funktsiooni jaoks on vaja kolme koordinaati.
Poolempiirilised meetodid
Poolempiirilised meetodid põhinevad Hartree-Focki teoorial, kuid kasutavad arvutustes varem leitud parameetreid ning lihtsustavad arvutuskäiku osade integraalide ligikaudsel väärtustamisel või arvutamata jätmisel. Selline lähenemisviis võimaldab arvutada suuremaid süsteeme ja kui meetod on parametriseeritud sarnase süsteemi andmete alusel, siis võivad ka tulemused olla üpris head.
Täpsus
Arvutuskeemias tehtavad simulatsioonid ja arvutused on täpsed ainult kindla piirini. Kvantmehaanikast tuntud Schrödingeri võrrandit on võimalik analüütiliselt lahendada ainult vesiniku aatomi jaoks. Seetõttu tuleb molekuli lainefunktsiooni leidmiseks kasutada variatsiooni- või häiritusmeetodit, mis nõuavad mitmeid iteratsioone ja suurt arvutusjõudlust. Näiteks variatsioonimeetodi korral leitakse lainefunktsiooniks esmalt mingi proovifunktsioon meelevaldsete parameetritega (Monte Carlo meetod). Iteratsioonide käigus hakkab programm otsitavaid parameetreid asendama kindla protseduuri alusel. Leides parameetrid, mille korral on süsteemi energia minimaalne, loetakse saadud lainefunktsioon süsteemi tegeliku lainefunktsiooni parimaks lähendiks.
Tulemuste kooskõla eksperimentaalsete mõõtmistega mõjutab ka see, et arvutustes tehakse mitmeid lihtsustusi. Näiteks jäetakse arvestamata mõningad vastastikmõjud või kasutatakse eelnevalt leitud parameetreid arvutuste kiirendamiseks.
Molekulide energiaid arvutades püütakse saavutada keemiline täpsus, milleks on vähem kui üks kilokalor mooli kohta. See võimaldab teha korrektseid ennustusi süsteemi kohta, sest sellesse suurusjärku jäävad kõige nõrgemad molekulidevahelised toimed. Sageli seostub suurem täpsus arvutustes täiendava ajalise ning arvutusressursi kuluga, mistõttu sageli püütakse leida kesktee arvutusliku täpsuse ja kulu vahel.
Bemba keel
Numbrid 1–10 bemba keeles
kaheksa – cine konse konse
üheksa – pabula
kümme – ikumi limo
Kirjaviis
Bemba keelt kirjutatakse ladina tähtedega. Trükiseid ilmub ka Braille kirjas.
Kaie Mihkelson
Kaie Mihkelson (sündinud 12. oktoobril 1948 Pärnus) on eesti näitleja.
Ta õppis aastatel 1967–1969 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonnas, 1974. aastal lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (6. lend).
Aastatel 1974–1977 töötas ta Pärnu Endla teatris ja 1977–1988 Eesti Riiklikus Noorsooteatris. Alates 1988. aastast on ta Eesti Draamateatri näitleja.
Kaie Mihkelson on mänginud ka filmides, telelavastustes ja teleseriaalides.
Isiklikku
Kaie Mihkelson oli aastatel 1974–1981 abielus Jaan Rõõmussaarega. Nende poeg on oboemängija Nils Rõõmussaar. 1988. aastal abiellus Evald Hermakülaga.
Jaapani filosoofia
Jaapani filosoofia on hulk šintoismist, konfutsionismist, taoismist või budismist lähtuvaid või neist mõjutatud mõtteviise Jaapanis.
Termini „filosoofia“ kasutamine ja levik
Mõistet „filosoofia“ hakati kasutama Meiji ajastul (1868–1912), millega algul tähistati vaid läänelikke filosoofilisi liikumisi. Varem oli liigendati mitmeid jaapani filosoofilisi voole religiooni voolude hulka.
Filosoofiliste voolude kujunemine muistses Jaapanis
Kuna Jaapan oli pikalt muust maailmast eraldatud, olid Jaapanis levinud vaid kohalikud uskumused. Erilist rolli mängisid religioossed kombed. Enam levinud oli maailma käsitlemisviis shiso, mis koosnes enamasti aga poliitilistest ja majandusliketest vaadetest.
Taoism, budism ja konfutsianism jõudsid Jaapanise koos peamiselt hiinlaste ja korealaste sisserännuga. Samal ajal oli Jaapanis levinud ka saartelt alguse saanud šintoism, mille keskmeks oli esivanemate kultus. Taoism ja konfutsianism olid enamasti levinud alamklasside hulgas, budism ja šintoism aga kesk- ja kõrgklassi seas.
Budismi esile tõusmisega tekkis konflikti tekkimise oht šintoismiga. Tänu kohalikele vaimulikele suudeti see ära hoida. Selle tagajärjel pidi šintoism kohanduma budistlikke tavadega, muutes oma esialgse vormi. Religioonide samastumisel ja ühise maalima vaade loomisel mängis tähtsat rolli Buddha ümberkehatus Amaterasu, kes on šintoismi ülemjumalanne ehk kami. Omavahel ühendas religioone ka mõned teised ühisjooned, nagu näiteks maagiline sümboolsus, müstilised rituaalid ja jumalate rohkus.
Budismi täieliku sissejuurdumisega tekkisid Jaapanis mitmed erinevad budismi variatsioonid ja sektilaadsed koolkonnad. Viimased olid levinud vaid Jaapani aladel. Nende hulka kuuluvad näiteks zen-budism, puhta maa budism, tendai-budism, shingon-budism ja rinsai zen-budism. 13. sajandil tekkis Kegoni budistlik sektilaadne koolkond, mis keskendus kahe religiooni (budism ja šintoism) ühendamisele ühte. Sellest mõtlemisviisist sai alguse rebu-šinto koolkond, mis käsitles mõlemaid religioone tervikuna. Sellise mõtlemisviisi tagajärjel hakati näiteks paigutama šinto pühamuid iga budistliku templi kõrvale.
Filosoofilised liikumised keskaegses Jaapanis
Keskajal toetuti palju eneserefleksioonile, läbi mille arutleti mitme erinevate maailmavaadete üle. Selle tagajärjel hakkas filosoofiline mõtlemine eralduma vaikselt religioonist.
Ajastu keskreligiooniks oli konfutsianism, mida kasutati jaapanlaste unikaalsuse rõhutamiseks. Peamiseks ja tähtsaks koolkonnaks osutus Zhu Xi konfutsianismlik koolkond. Edaspidiselt arenesid sellest välja mitmed erinevad filosoofilised voolud, nagu näiteks shusigakuha ja kogakuha koolkond. Ka vastukaaluks Zhu Xi kookonnale tekkis mitmeid filosoofilisi koolkondi, nagu näiteks Yomeidaku koolkond. Kaubandusklassi seas olid levinud näiteks singaku ja Kogaku õpetused.
Filosoofilised voolud kaasaegses Jaapanis
Meiji revolutsiooni järel hakkasid Jaapanisse jõudma mitmed läänelikud voolid ja õpetused. Nende hulka kuuluvad näiteks uuskantiaalsus, eksistentsialism, marksism ja pragmatism. Ajaga lisandusid ka mitmed uuemad filosoofilised liikumised, nagu näiteks ökofilosoofia ja feminism.
Oscarsborgi kindlus
pisi|Oscarsborgi kindlus Oslo fjordis (vaade edelast) pisi|Oslo fjordi kaart Oscarsborgi kindluse asukohaga pisi|Kolonel Birger Eriksen – Oscarsborgi kindluse komandör 9. aprillil 1940 pisi|Üks Oscarsborgi 28 cm kaliibriga kahuritest Oscarsborgi kindlus (norra Oscarsborg festning) on endine merekindlus Oslo fjordis Drøbaki väikelinna lähedal. Kindluse peamised suurtükipatareid asuvad Håøya saarel ja väiksemad patareid fjordi ida- ja läänekaldal. Kindlus oli kuni 2003. aastani piiratud ligipääsuga sõjaväeterritoorium.
2014. aasta 9. aprillist on Oscarsborgi kindlus muinsuskaitse all.
Varane ajalugu
Drøbaki juures asuvad kitsad väinad on ideaalne koht Oslo kaitsmiseks merelt. Esimesed kaitseehitised rajati kuningas Christian IV valitsusajal 1644. aastal. Ehitisi ei kasutatud Torstensoni sõjas ja pärast sõja lõppu need lammutati.
Uued kindlustised ehitati 1814. aastal, kui sõditi Rootsiga.
1830. aastatel hakati uuendama Drøbaki kindlustisi. Ehituse esimene etapp valmis 1848. aastal, teine etapp valmis 1853. aastal. Kindlus sai oma praeguse nime kuningliku otsusega 23. augustil 1855 pärast kuningas Oscar I visiiti.
19. sajandi lõpul arenes sõjandus kiirelt ja peagi ei vastanud kindlus uue aja nõuetele. Kuna pinged Rootsi ja Norra vahel kasvasid, otsustasid norralased kindlust uuendada. Aastatel 1874–1879 ehitati veealune tõke ja torpeedopatarei ning 1890. aastal paigaldati uued Saksa päritolu relvad. Veealuse tõkke tõttu ei saanud suuremad laevad kindlusest lääne poolt mööduda. Kindluse põhilisteks relvadeks olid Kruppi 280 mm kaliibriga kahurid. Peale nende kasutati ka 150 mm ja 57 mm kaliibriga kahureid.
Torpeedopatarei
Torpeedopatarei ehitati aastatel 1898–1901 ja see võeti teenistusse 15. juulil 1901. Maa-alune torpeedopatarei oli üks vähestest sõjaväeehitistest, mille olemasolust Saksa sõjaväeluure enne 9. aprilli invasiooni ei teadnud.
Oscarsborgi torpeedopatarei on valmistatud raudbetoonist ja asub Põhja-Kaholmeni saarel koopas. Patareil on kolm tunnelit, millest sai teha ilma laadimata kuus lasku. Kokku oli kasutusvalmis üheksa torpeedot, mille lõhkelaeng oli 100 kg dünamiiti. Tuld juhiti patarei kohal asuvatest vaatluspunkritest.
Laskmisel asetati kaks torpeedot kõrvuti kahe raami sisse. Seejärel langetati need vee alla tunnelitesse. Pärast esimest lasku kulus veidi aega, kuni vahetati raamid, misjärel sai teha teise lasu.
II maailmasõda
Kui Norrat 9. aprillil 1940 rünnati, oli kogu kindluse relvastus üle 40 aasta vana. Sellest hoolimata töötasid relvad Drøbaki lahingus veatult ja Oslo vallutamist suudeti lükata edasi. Tänu sellele jõuti kuningas ja tema pere ning valitsus Oslost evakueerida.
Saksa okupatsiooni ajal baseerusid Oscarsborgis Saksa väed.
Kindlus läks tagasi Norra kontrolli alla 12. mail 1945, kui kapten Thorleif Unneberg võttis üle kindluse juhtimise ja heiskas kindlusele Norra lipu. Lipp, mille Unneberg heiskas, oli sama, mille sakslased olid 1940. aasta aprillis võtnud alla. Sündmusel viibis ka kolonel Birger Eriksen, kes pidas kõne.
Teise maailmasõja järel
Külma sõja ajal moodustas Oscarsborg Oslo viimase kaitseliini ja torpeedopatarei oli kasutusel kuni 1. jaanuarini 1993. Pärast viimaste relvade väljalülitamist asus Oscarsborgis rannikukaitse ohvitseride õppekeskus, mis suleti 28. juunil 2002. Tänapäeval on kindlus avatud kõikidele külastajatele. Saarel korraldatakse ekskursioone ja võimalik on korraldada ka konverentse.
8. aprillil 2014 tulistati peapatareidest pauklaengutega. Tulistamised korraldati 1940. aasta Saksa invasioonist rääkiva filmi "Tre døgn i april" jaoks. Ajaleht Aftenposten teatas, et see oli esimene kahuritest laskmine pärast 9. aprilli 1940, aga tegelikult katsetati kahureid veel 1952. aastal.
Alates 9. aprillist 2014 on Oscarsborg muinsuskaitse all.
Hobhouse
Hobhouse on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Mantsopa vallas.
Houbhouse on asutatud 1912. aastal, linnaõigused sai 1913. aastal. Linn on saanud nime Briti filantroobi ja ühiskonnategelase Emily Hobhouse'i (1860–1926) järgi.
Kalijärv
Kalijärv on kahe järve nimi:
Hobhouse
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hobhouse'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,5%, valgeid 2,8%, värvilisi 2,1%, India või Aasia päritolu inimesi 0,4% ja teisi 0,2%. Sotho keelt pidas emakeeleks 91,7%, afrikaani keelt 3,9%, inglise keelt 1,7%, viipekeelt 1,4% ja teisi keeli 1,3%.
Ratsulibliklased
Ratsulibliklased (Papilionidae) on sugukond liblikaliste seltsist. Sugukonda kuuluvate liikide koguarv on 500–700.
Eesti liigid
Eestis elavad 3 liiki: puriliblikas (Iphiclides podalirius), pääsusaba (Papilio machaon) ja mustlaik-apollo (Parnassius mnemosyne), kuid veel 19. sajandil võis siin kohata ka punalaik-apollot (Parnassius apollo). Need on Eesti ühed suurimad liblikad.
San Juani maakond (Utah)
Maakonna pindala on 20 547 km², millest 292 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 746. Aastal 2000 oli elanike arv 14 413.
Maakonna pindala on 20 550 km². Veepindala on 290 km². San Juani maakond pindalalt osariigi suurim. Maakond asub osariigi kirdenurgas ning piirneb lõunas Arizona ja idas Colorado osariigiga. Maakonna kagunurgas asub punkt nimega Neli Nurka, kus kohtuvad Utah', Arizona, Colorado ja New Mexico osariigi piirid. Maakonna kõrgeim mägi on La Sali mägedes asuv Mount Peale (3879 m). Maakonna lääne- ja lõunapiiril asuvad Colorado ja San Juani jõe uuristatud sügavad kuristikud. San Juani maakonna alale jääb suur osa Canyonlandsi rahvuspargist. Maakonna lõunaosas Arizona piiril asub Monument Valley. Edelaosas piirneb maakond Powelli järvega.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 14 518. 2010. aastal oli elanikke 14 746 ja 2000. aastal. Rahvastikutihedus on 0,71 in/km². Maakonnas asub mitu navaho-indiaanlaste asulat ning osa navahode ja jutide indiaanireservaatidest.
Naabermaakonnad
San Juani maakonnal on USA maakondadest enim naabermaakondi – kokku 14.
Kaitsealad
USA Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse (National Register of Historic Places) on kantud San Juani maakonnas 2022. aasta detsembri seisuga 39 objekti.
Dura-Europos
pisi|Dura-Europose Palmyra värav
Dura-Europos (kreeka keeles Δοῦρα Εὐρωπός) (Dura-Europus) oli hellenistlik Vana-Rooma piirilinn Eufrati jõe lähedal. See asub tänapäeva Süürias Salhiyé küla lähedal.
Zoe Palaiologina
pisi|Sophia Palaiologina näo rekonstruktsioon (1994) Zoe Palaiologina (kreeka keeles Ζωή Παλαιολογίνα), kes hiljem vahetas oma nime Sophia Palaiologinaks (vene keeles Софья Фоминична Палеолог) oli bütsantsi printsess ja keiserliku Palaiologoste perekonna liige. Abielu kaudu oli ta Moskoovia suurvürstiriigi suurvürstinna ehk suurvürst Ivan III teine naine. Oma vanima poja suurvürst Vassili III kaudu oli ta Venemaa esimese tsaari Ivan Julma vanaema. Ta sündis umbes aastatel 1455–1457 ning suri 7. aprillil 1503.
Abielu sõlmimise läbirääkimised kestsid kolm aastat. Paavst Sixtus IV esindaja Antonio Bonombra saatis teda neli ja pool kuud kestnud teekonnal Roomast Lübecki kaudu Moskvasse, sel reisil külastasid nad 1472. aasta septembris-oktoobris väidetavalt ka Tallinna ja Tartut. Moskvasse saabumise päeval 12. novembril 1472 toimus õigeusklikus Taevaminemise katedraalis tema ja Ivan III laulatus. Paavst Paulus II välja pakutud abielu eesmärk oli katoliikliku mõjuvälja laiendamine Venemaale ning õigeusu kiriku ja katoliku kiriku liitmine, nii nagu sätestas Ferrara-Firenze kirikukogu. Rooma õukonna plaanid nurjusid, sest nagu ilmnes, jäi Sophia Palaiologina siiski Venemaal truuks oma eelkäijate usutunnistusele.
Juhan Kunderi Selts
Juhan Kunderi Selts on Eesti selts, mille eesmärk on tutvustada eesti kirjaniku ja õpetaja Juhan Kunderi ideesid ja tema pärandit.
Selts asutati 1992.
Aastast 2012 annab selts välja Juhan Kunderi nimelist Vaimsuse auhinda.
Kostroma ööklubi tulekahju
Kostroma ööklubi tulekahju oli 2022. aasta 5. novembri varahommikul Venemaal Kostroma ööklubis Polügon toimunud tulekahju, mille tõttu hukkus vähemalt 15 inimest.
Flămânzi
Linna haldusalasse kuulub viis küla: Chițoveni, Flămânzi, Nicolae Bălcescu, Poiana ja Prisăcani.
Flămânzi sai linnaõigused 2004. aastal.
Vilve Kodanik
Vilve Kodanik (aastani 1980 Vilve Treial; sündinud 10. aprillil 1955 Tartus) on Eesti sõudja.
Lõpetas 1973 Tartu 5. Keskkooli ja 1975 juuksurina kutsekooli. Töötanud Tartus juuksurina. Olnud OÜ Erki juhatuse liige.
Hakkas sportima Puurmani keskkoolis, harrastanud Linda Ojastu õpilasena kergejõustikku ja aastast 1969 Inge Pindi juhendamisel sõudmist. Tulnud 11 korral Eesti meistriks:
Eugen Bleuler
Elulugu
Bleuler sündis Šveitsis Zürichi lähedal Zollikoni linnas jõuka talupidaja Johann Rudolf Bleuleri ja tema naise Pauline Bleuleri peres. Pärast arstiteaduskonna lõpetamist 1881 Zürichis asus Bleurer Waldau psühhiaatriakliinikus tööle Gottlieb Burckhardti assistendina, kes ühena esimestest tegi oma haiglas psühhoneuroloogilise operatsiooni. Pärast mõneaastast tööd Bernis Gottlieb Burckhardti käe all (1884) suundus ta õppereisile Prantsusmaale, Saksamaale ja Inglismaale, mille käigus tutvus teiste hulgas tänapäevase neuroloogia isaks peetava Jean-Martin Charcoti ja Emil Kraepelinile neuroanatoomiat õpetanud Bernhard von Guddeniga. Pärast aastast eemalolekut asus Bleuler Zürichis ülikooli haiglas tööle praktikandina.
1886. aastal sai ta Reini jõe saarel endises kloostris asunud Rheinau psühhiaatriakliiniku direktoriks. Kliiniku käekäik polnud kiita ja Bleuler soovis sealsete haigete olukorda parandada. 1898. aastal naasis ta Zürichisse ja võttis vastu direktorikoha Burghölzli ülikooli kliinikus, kus ta üle kümne aasta varem oli praktikandina töötanud.
Bleuler ja Freud
Bleuler tundis huvi psühhoanalüütilise introspektsiooni vastu ja kirjutas poolehoidva arvustuse Josef Breueri ja Sigmund Freudi raamatule hüsteeriast "Studien über Hysterie". Bleuler uskus sarnaselt Freudiga teadvustamata keerukate mentaalsete protsesside olemasolusse. Ta julgustas ka oma Burghölzli kliiniku töötajaid alateadvuslikesse ja psühhootilistesse nähtustesse süvenema.
Sellele vaatamata leidis ta, et Freudi loodud lähenemine on liialt dogmaatiline ja astus 1911. aastal Rahvusvahelise Psühhoanalüütilise Assotsiatsioonist hulgast välja. Kirjas Freudile põhjendas ta oma käitumist järgmiselt: " [...] taoline "kõik või mitte midagi" suhtumine on minu meelest vajalik religioossetele kogukondadele ja poliitilistele liikumistele... teaduse seisukohalt, aga pean seda ohtlikuks.".
Bleuler astus küll assotsiatsioonist välja, kuid tsiteeris endiselt Freudi populaarset õpikut "Textbook of Psychiatry" (1916) ja toetas tema püüdlusi saada Nobeli auhind.
Dementia Praecox
Laiemale avalikkusele tutvustas Bleuler skisofreenia terminit 24. aprillil 1908 Berliinis peetud loengus. Talle lähem teadusringkond võis terminit kohata siiski mõnevõrra varem, sest on teada, et umbes 1907. aastal diskuteerisid Bleuler ja kolleegid Zürichis Kraepelini Dementia Praecox 'i skisofreeniaga asendamise otstarbekuse üle. 1911. aastal avaldas Bleuler teedrajava töö: "Dementia Praecox, oder Gruppe der Schizophrenien". Erinevalt Kraepelinist lähtus Bleuler psüühiliste funktsioonide lõhestatusest skisofreenia puhul ning segasuse ja dementsuse teket nägi ta teisejärgulisena. Olulisteks primaarseteks sümptomiteks pidas ta ennekõike assotsiatiivse mõtlemise häireid ja sekundaarseteks hallutsinatsioone ja luulumõtteid. Bleuler toetas skisofreeniahaigete eugeenilist steriliseerimist, kuna uskus, et tegu on tugevalt geneetilise haigusega, mis viib paratamatult inimrassi genotüübi allakäigule.
Marcello Mastroianni
Marcello Vincenzo Domenico Mastroianni (28. september 1924 – 19. detsember 1996) oli itaalia filminäitleja.
Marcello Mastroianni on võitnud BAFTA, Cannes'i filmifestivali ja Kuldgloobuse auhinna.
Tema tuntumad rollid on osatäitmised filmides "Valged ööd" (Le notti bianche, 1957), "Magus elu" (La Dolce Vita, 1960), "Lahutus Itaalia moodi" (ka "Lahutus Itaalia kastmes", Divorzio all'italiana, 1962) , "8½" ja "Eile, täna, homme" (Leri, oggi, domani, mõlemad aastal 1963), "Abielu itaalia moodi" (Matrimonio all'italiana, 1964).
Strășeni
Strășeni on linn Moldovas, Strășeni rajooni halduskeskus.
Strășeni asub Chișinăust 23 km loodes, Ghidighici veehoidla lähedal.
1965. aastal sai Strășeni alevi staatuse, linnaõigused aga 1994. aastal.
Joosep Tikk
Joosep Tikk (sündinud 21. jaanuaril 1987) on Eesti ettevõtja, ratsasportlane, hobuse hambahooldaja ja Kaitseliidu liige.
Tikk elab Vastseliinas.
2003. aastal tuli Tikk ratsutamise kolmevõistluse juuniorite klassis Eesti meistriks.
Dardoq
Dardoq on alev Usbekistanis Andijani vilajetis.
Varangu kihistu
Varangu kihistik (inglise keeles Varangu Formation) on ordoviitsiumi ladestu Varangu lademesse kuuluv kihistu. Seda hakkas esimesena määratlema Ralf Männil aastal 1958.
Kihistu moodustab rohekashall savi, mis sisaldab kas hajusalt või läätsedena püriiti ja glaukoniiti. Kohati moodustab kihistu keskmise osa peeneteraline kvartsliiv, mis sialdab ohtralt glaukoniiti ja püriiti. Mõnes kohas on kihistu savi ka tumedaks tõmbunud ja meenutab välimuselt vanema diktüoneemakilda kihte. Mõnes piirkonnas esineb kihistu glaukoniitliivakivi kõrvuti Leetse kihistu glaukoniitliivakiviga; sel juhul on need kaks kihistut väga raskesti eristatavad.
Korallmadu
Korallmadu (Micrurus ) on maoperekond.
Klassifikatsioon
Korallmadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid võib kohata Ameerika Ühendriikides.
Kokkupuuted inimestega
Korallmadude perekonda liigitatud maod on inimeste suhtes mürkmadudeks liigitatavad, kuna nende hammustus võib keskmise (vahel raske) astmega mürgistusseisundeid esile kutsuda.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Micrurus seisuga 01.03.2014.
Ianca
Ianca on linn Rumeenias Brăila maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, maakonnakeskusest Brăilast ligikaudu 40 km lääneedelas.
Linna haldusalasse kuulub kuus küla: Berlești, Gara Ianca, Oprișenești, Perișoru, Plopu ja Târlele Filiu.
Ianca on asutatud 1834. aastal, linnaõigused sai 1989. aastal.
Karin Aule
Karin Aule (sünninimi Karin Selke; sündinud 1980) on eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 2003. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli raadiorežii eriala Härmo Saarmi kursusel.
Ta alustas raadiotööd uudistetoimetajana raadiojaamas Star FM, kust suundus Eesti Rahvusringhäälingusse Raadio 2 uudistetoimetajaks. Hiljem töötas Kuku Raadio uudistetoimetajana. Aastatel 2015–2017 töötas ta Sky Medias Retro FM-i uudistetoimetajana. Lisaks oli ta Rauno Märksi kõrval ka Retro FM-i hommikuprogrammi kaassaatejuht. Alates 2017. aasta lõpust kuulub Karin Aule jälle Kuku raadio kollektiivi ja töötab AS Eesti Meedias. Lisaks on ta lugenud dublaaži mitmes animafilmis.
Isiklikku
Karin Aule on abielus lavastaja, näitekirjaniku ja näitleja Erki Aulega, peres kasvab kaks tütart.
Neuschoo
Neuschoo on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wittmundi kreisis. Valla pindala on 14,47 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1164 inimest.
Abilaev
pisi|Venemaa mereväe ujuvtöökoda ja hospidallaev.
Abilaev on tsiviillaevanduses teiste laevade põhiülesande täitmise toetamiseks või nende teenindamiseks mõeldud laev, mereväes sõjaliste põhitegevuste toetamiseks või teiste laevade teenindamiseks mõeldud laev.
Abilaevu on väga erineva otstarbega.
Abilaevu, mis pole mõeldud otseselt vaid teiste laevade teenindamiseks või meresõidu toetamiseks (näiteks õppelaev, uurimislaev), võib liigitada ka eriotstarbelisteks laevadeks.
Abilaevu tsiviilmerenduses
pisi|Puksiirid Rotterdamis 2017. (Võivad olla mõnikord ka mereväe koosseisus)
Abilaevu mereväes
pisi|Ukraina mereväe abilaevad õppusel 2018.
Egle Trump
Egle Trump (sündinud 22. septembril 1979 Audrus) on Eesti sõudja.
Ta on õppinud Audru Keskkoolis ja lõpetanud 1998. aastal Pärnu Koidula Gümnaasiumi ning 2002. aastal Tallinna Tehnikaülikooli bio- ja toiduainete tehnoloogia erialal. Töötanud Lennuliiklusteeninduse ASi kvaliteediosakonna juhatajana. Aastast 2011 elanud ja töötanud Itaalias.
Alustas sõudetreeninguid 1993 Märt Lelle juhendamisel.
Saanud juunioride MM-il 1997 ühepaadil 21. koha. Samal aastal valiti sõudeliidu parimaks noorsõudjaks.
Tulnud 10 korral Eesti meistriks:
Avaldanud kirjutisi Eesti Sõudjas.
T: Eesti sõudespordi ajalugu (2001, autoreid).
Järva-Jaani Tuletõrje Selts
Järva-Jaani Tuletõrje Selts on Järva maakonnas Järva vallas Järva-Jaani asulas tuletõrje valdkonnaga tegelev selts.
Selts asutati 1899.
Selts taasasutati 1998.
Seltsil on järgmised allüksused:
Prater
pisi|Suur vaateratas pargis pisi|Kitsarööpmeline kergraudtee pargis Prater on avalik park Viinis Leopoldstadtis. Pargis asub lõbustuspark Wurstelprater, mida tihti ka lihtsalt Prateriks kutsutakse.
Park on kõigile külastajatele avatud alates 1766. aastast. 1873. aastal toimus seal maailmanäitus.
Pargi sissekäigu lähedal asub Pratersterni raudteejaam.
Rudolf Riives
Rudolf Riives VR II/3 (18. juuni 1890 Vana-Kuuste vald, Tartumaa – 23. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1933) ja poliitik (I Riigivolikogu liige).
1918. aasta algul saabus tagasi Eestisse, kus astus Eesti rahvaväkke. 1918. aasta juunis alustas Kaitseliidu organiseerimist Kambjas selle ülemana. Kuperjanovi partisanide pataljoniga osales Vabadussõjas, teenis mitmesugustel kohtadel, lõpetades teenistuse sõjaväes Kuperjanovi partisanide polgu ülema abina. Vabadussõjas osutatud vahvuse eest anti Vabadusrist II/3.
Hukati nõukogude okupatsioonivõimude poolt.
Sedimentatsioon (keemia)
Sedimentatsioon on keemias ja molekulaarbioloogiaga seonduvates distsipliinides kasutatav meetod suurte molekulide (makromolekulide) suuruste mõõtmiseks. Sedimentatsioon viiakse läbi ultratsentrifuugis, kus toimub makromolekulide sadenemine tsentrifugaaljõu toimel.
Režii õppetool
Režii õppetool elektroonilise meedia mõistes hakkas tegutsema endise Tallinna Pedagoogikaülikooli kultuuriteaduskonnas 1990. aastate algupoolel.
Üle aasta võeti üliõpilasi õppima vaheldumisi raadio- või telerežiid. Enne elektroonilise meedia režii vastuvõtu algust koolitati õppetoolis näitejuhte.
Õppekava
Kooli õppeprogrammi võis võrrelda lavakunstikateedri õppekavaga, eriti esimesel neljal semestril, kui üliõpilastele oli ette nähtud palju rühmatööd. Õppekavas oli etüüdide mängimine –lavastamine, loomade imiteerimine, kujutava kunsti teose süžee seadmine näitelavale, novelli lavastamine jmt.
Erialaliste lisaainete seas olid kehatehnika, rütmika, soololaul, žurnalistika jm. Õpiti ka üldkultuurilisi aineid nagu ajalugu, kunstiajalugu, filmilugu jms.
Loominguliste tööde hindamise puhul peeti silmas loomingulise mõtte arengut, kontseptsiooni ning selle stiilitundlikku ja usutavat lahendamist. Esimestel aastatel „vangerdati“ sellega seoses „potentsiaalikamaid“ üliõpilasi riigieelarvevälistelt õppekohtadelt „tasuta“ kohtadele, kust vähem edasi jõudnud tudeng võidi omakorda vastu vahetada. See praktika kestis ajani, kui selgus vastuolu seadusega, ja raadiorežii II lennu üliõpilased olukorra Vikerraadiole tehtud saates avalikustasid.
Lennud
I lend. 1994. aasta telerežii kursust tööd juhendas Toomas Lõhmuste, kursusel õppisid näiteks ajakirjanikud Anu Välba ja Piret Tanilov-Jõemägi, režissöör Elo Selirand, produtsent Andres Arro jt. Kursus paistis silma säravate loominguliste tööde ning silmapaistvalt tõsise töösse suhtumisega. Paljud selle kursuse koolitööd leiti olevat piisavalt küpsed selleks, et leida juba kooliajal tee Eesti Televisiooni ekraanile. Telerežii esimese lennu lõpetanutest enamik leidiski erialase töö mõnes meediakanalis (peamiselt ETV-s) või filmistuudios.
Raadiorežii 1995. aastal vastu võetud kursust (I lend) juhendas näitleja Kalju Orro. Kursusel õppis näiteks Vabariigi presidendi 2010. aasta kultuuripreemia laureaat Jaan Tootsen.
II lend. 1996. aastal vastu võetud kursuse juhendaja oli endine näitleja, režii õppetooli juht ja kultuuriteaduskonna dekaan Margus Tuuling. Kursusel õppis näiteks ETV programmijuht Marje Jurtšenko-Tõemäe, filmiprodutsent Katrin Kissa, Ove Musting jmt.
Raadiorežii II lennu, 1997. aasta kursuse töö juhendaja oli näitleja ja lavastaja Rudolf Allabert. Kursusel õppisid ajakirjanikud Riia Sule, Madli Lääne jt.
III lend. 1998. aastal vastu võetud kursust juhendas Toomas Lõhmuste. Kursus paistis silma ühtsena ning loominguliselt küpsena juba esimestel semestritel. Lõpetanute seas on telerežissöörid Erle Veber, Kertu Köösel, filmirežissöör Anu Aun, Kuku Raadio uudisteajakirjanik Lauri Kool, režissöör Marek Miil jt.
Raadiorežii III lend õppis aastatel 1999–2003. Kursuse juhendaja oli Härmo Saarm. Kursusele võeti vastu 14 üliõpilast: Karin Aule (snd Selke), Kadri Tiisel (snd Uutma), Merje Kruus, Birgit Itse, Ruth Tiidemann, Kirsi Lattu, Liis Lusmägi (õieti Anne-Liis Lusmägi-Ahi), Toomas Kollamaa, Meelis Kompus, Allan Vinogradov, Marko Lillemägi, Aldar Reinberk, Rein Pärn ja Tanel Tammpere.
Mmabatho
Mmabatho oli aastatel 1977–1994 Bophuthatswana bantustani pealinn. 1994. aastal oli Mmabatho lühikest aega Loodeprovintsi halduskeskus.
Režii õppetool
Lennud
Kursuse esimese semestri erialaeksam kooli õppelaval koosnes kahest osast: katkendid Henrik Ibseni "Peer Gyntist" ning üliõpilaste eneste lavastatud paroodiad paljudest televisioonisaadetest. Esimese kursuse kevadsemestri lõputööna esitati riskirühma kuuluvate laste (tänavale sattunud noored jm) reaalsetel elulugudel põhinevaid lühilavastusi.
Mmabatho
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mmabatho elanikest mustanahalisi aafriklasi 95,89%, värvilisi 2,04%, India või Aasia päritolu inimesi 0,98%, valgeid 0,96% ja teisi. Tsvana keelt pidas emakeeleks 73,66%, inglise keelt 9,01%, sotho keelt 3,61%, koosa keelt 2,81%, afrikaani keelt 2,02%, suulu keelt 1,92%, pedi keelt 1,26% ja ndebele keelt 1,21%.
Režii õppetool
Lennud
Teise kursuse sügissemestri erialaeksamina salvestas Raadioteater Dylan Thomase "Piimmetsa vilus", mille üliõpilased hiljem helindasid. Kooli õppelaval kanti ette iga tudengi vabalt valitud novelli dramatiseeringuid.
II kursuse kevadsemester lõppes suurprojektiga 2001. aasta Tallinna vanalinna päevadel, kui Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi hoovi vabaõhulaval kanti ette Andrus Kivirähki romaani "Rehepapp" kahevaatuseline dramatiseering. Lavastuse aitas publiku ette tuua VAT Teater. Romaani instseneerisid Marko Lillemägi, Birgit Itse ja Liis Lusmägi ning mängis kogu kursus. Peaosades olid nimitegelase Rehepapina Rein Pärn, Kratt Joosepi ja Kupjana kaksikrollis Allan Vinogradov ning Vanapaganana Marko Lillemägi (kes kehastas ka toapoiss Intsu). Teistes rollides olid Aldar Reinberk (Kilter, Aidamees, Koera Kaarel), Meelis Kompus (Räägu Rein, kratt), Liis Lusmägi (Räägu Liina, merilehm), Kadri Uutma (Imbi), Toomas Kollamaa (Ärni, Õuna Endel, Muna-Ott), Tanel Tammpere (sulane Jaan), Merje Kruus (toatüdruk Luise, advokaat, merilehm), Kirsi Lattu (Katk, koll, merilehm), Ruth Tiidemann (Nõid, külaeit), Birgit Itse (Kiltri ja aidamehe eit) ning Karin Selke (Lumemees, mõisapreili). Lavastasid Marko Lillemägi, Tiina Rebane ja Aare Toikka. Neli etendust olid välja müüdud, esietendusel viibis ka Andrus Kivirähk.
III lend. 2000. aastal vastu võetud kursuse õppetööd juhendas Margus Tuuling. Kursusele võeti vastu 18 üliõpilast. Lõpetanutest on erialasel tööl näiteks ETV režissöör Stina Kordemets, Salme-Riine Uibo, ETV režissöör Märten Vaher, kultuurikorraldaja Terje Laimets jt.
IV lend võeti vastu 2001. aastal ja seda juhendas Rudolf Allabert. Selle kursuse on lõpetanud Kanal 2 uudistesaatejuht Jürgen Fogel jpt.
V lend. Juhendajad olid Toomas Lõhmuste ja Vilja Palm. Telerežii suund nimetati sellest lennust alates ümber audiovisuaalseks meediaks, kuigi põhimõtteliselt jätkus sama õppekava. Selle kursuse lõpetasid saatejuhid Liina Randpere (ETV, Kanal 2) ja Kristjan Ojang (ETV), filmirežissöör Moonika Siimets, produtsendid Kaspar Kaljas, Mari Kallas ja Marianne Ostrat, telerežissöörid Kaili Lehtemaa (ETV), Martin Korjus (Kanal 2, TV3, ETV), Steiv Silm (ETV, Kanal 2), Ketlin Kaljas, monteerija Andreas Lenk.
VI lend oli samuti telerežii ehk audiovisuaalne meedia, mida juhendas Margus Tuuling. Selle kursuse on lõpetanud telerežissöörid Karin Martinson, Anna Stepanova, Krista Maajärv, Maarja Pärsim ja Eliise Siidirätsep, lavastaja Jim Ashilevi, režissöör Mihkel Ulk, saatejuhid Joonas Hellerma ja Jürgen Pärnsalu, operaator Mihkel Soe, fotograaf ja teletoimetaja Maris Tomba, kirjanikud Helen Tootsi, Sass Henno ja Margus Karu, valgusmeister Volmer Kliimand, castingu agentuuri juht Terje Kissa jpt.
2004. aastast telerežii erialale enam uusi õppureid vastu ei võetud, sest peagi plaaniti avada Balti Filmi- ja Meediakool.
Salme-Riine Uibo
Salme-Riine Uibo (sündinud 1. augustil 1980) on eesti telerežissöör.
Ta on kõrghariduse omandanud Tallinna Pedagoogikaülikoolis telerežii erialal ning täiendanud end magistriõppes Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas lavakoolis.
Eesti Televisioonis on Uibo lavastanud peamiselt lastesaateid ("Buratino tegutseb jälle", "Lumejänesed", "Saame kokku Tomi juures"). Ta on olnud ka mitmete otseülekannete režissöör ja assistent. Režissööri assistendina on ta tegev olnud ka filmide juures "Püha Tõnu kiusamine" (2009) ja "Risttuules" (2014).
Uibo on üles astunud ka näitlejana teleseriaalides "Õnne 13" (müüja, 2003) ja "Viimane võmm" (Mari Hakel, 2014)
Andres Salu
Andres Salu on endine Tartu Ülikooli infotehnoloogiaosakonna juht.
Ta töötas Tartu Ülikoolis 18 aastat, kuni 2013. aasta alguseni.
Andres Salu kuulus Tartu Ülikooli digiteerimise ja siseveebi valmimise juhtrühma koos kantsler Andres Liinati ja rektoraadi nõuniku Mihkel Pärnojaga.
Vaba tarkvara
Pooldas vaba tarkvara kasutuselevõttu põhjendusega, et parem on raha suunata töötajate koolitamisse, sest kommertstarkvara lisavõimalusi ülikoolis reeglina ei vajata. Osales Tartu Ülikoolis 50 IBM ThinkPadi sülearvuti laialijagamises, mis varustati Linuxi tarkvaraga.
Andres Salu pani aluse Tartu Ülikooli IT-lahendustele. Suure ülikooli kontekstis võib esineda erinevaid arvamusi, kuid Salu loodud süsteem oli omas ajas mugav ja ajakohane.
Tunnustus
2009 Tartu Ülikooli aumärk
Šarplaninac
Šarplaninac on Balkani poolsaarelt pärinev koeratõug, mis on saanud nime poolsaarel asuvate Šari mägede (makedoonia ja serbia keeles ‘Šar planina’) järgi.
Tõustandardis on koera kasutuse kohta muuhulgas kirjas järgmist: "Algupärane tõutüüp säilis puhtana maa [Jugoslaavia] nendes osades, kus piimakarjakasvatus oli jätkuvalt esmatähtis ja kus koeri jätkuvalt kasutati nende algses rollis, see tähendab kariloomade karjatamisel ning kaitsmisel metsloomade eest."
Samas allikas on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "Ta on tugeva kehaehitusega, rahuliku iseloomuga, hea temperamendiga, usaldusväärne, kaitsev, kuid mitte tige; äraostmatu ning oma peremehesse kiinduv."
Tiiu Truus
Tiiu Truus (aastani 1969 Tiiu Päsmel; sündinud 18. märtsil 1946 Tartus) on Eesti sõudja.
Lõpetas 1964 Tartu 3. Keskkooli ja õppis 1973–1974 Moskvas J. Vavilovi nimelises tehnikainstituudis. Töötanud 1976–1979 Tartu linna spordikomitee instruktorina, 1979–1996 Pärnu spordiameti instruktori ja raamatupidajana, hiljem olnud Pärnu Kalevi pearaamatupidaja.
Hakkas sportima 10-aastaselt Tartu Kalevi SK iluvõimlemisrühmas, sõudetreeninguid alustas 1963 Erich Seileri ja Jüri Kuruli juhendamisel.
Võitis 1973 Nõukogude Liidu noortemv-tel roolijana Tartu Kalevi naiskonnas roolijaga neljapaadil pronksi.
Tulnud roolijana 15 korral Eesti meistriks:
Ordžonikidze-nimeline Venemaa Riiklik Geoloogiauuringute Ülikool
pisi|240px|Ordžonikidze-nimelise Venemaa Riikliku Geoloogiauuringute Ülikooli logo
Tiiu Truus
Eesti iluvõimlemismeistrivõistlustel saanud esimeses järgus 2. koha.
Ordžonikidze-nimeline Venemaa Riiklik Geoloogiauuringute Ülikool
Ordžonikidze-nimeline Venemaa Riiklik Geoloogiauuringute Ülikool (vene keeles Российский государственный геологоразведочный университет имени Серго Орджоникидзе; lühend MGRI) on harukondlik kõrgkool (ülikool) Moskvas (kuni 1993. aastani instituut, aastatel 1993–1999 akadeemia), mis valmistab ette geoteaduste valdkonna spetsialiste, sealhulgas geolooge, mäeinsenere, markšeidereid, geofüüsikuid, hüdrogeolooge ja gemmolooge. pisi|240px|left|Ordžonikidze-nimeline Venemaa Riikliku Geoloogiauuringute Ülikool [[Moskvas]] 1930. aastal lõpetas oma tegevuse Moskva Mäeakadeemia. Selle geoloogiauuringute osakonna baasil loodi Moskva Riiklik Geoloogiauuringute Instituut. 1932. aastal anti instituudile õppejõudude ja üliõpilaste kollektiivi taotlusel NSV Liidu rasketööstuse rahvakomissari Sergo Ordžonikidze (1886–1937) nimi.
1993. aastal sai instituudist Ordžonikidze-nimeline Moskva Riiklik Geoloogiauuringute Akadeemia ja 1999. aastast Ordžonikidze-nimeline Venemaa Riiklik Geoloogiauuringute Ülikool.
Tuntud vilistlasi
1930. aastal õppis instituudis ka Aleksandr Janšin (hilisem akadeemik), kel jäi aga diplom saamata, sest välitööd hõivasid kogu aja.
Eesti suursaadik Afganistanis
Eesti suursaadik Afganistanis on Eesti volitatud suursaadik Afganistanis.
Seisuga 2019 ei ole Afganistan veel määranud Eestisse oma diplomaatilist esindajat.
Tõrvajõe kanjon
Tõrvajõe kanjon on Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Tõrvajõe alamjooksul (pärast Tõrvajõe juga) asuv kanjon. Kanjoni laius on 20–30 m ja sügavus kuni 10 m.
Liina Jaanus
Liina Jaanus (sünninimi Laiapea; 30. juuni 1937 Rapla – 21. juuni 2010) oli eesti arhitekt.
Ta lõpetas 1968. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi.
Alpisarv
pisi pisi Alpisarv on puhkpill. Sellel on väga pikk kooniline puidust toru ja puidust kausshuulik. Alpisarvi valmistatakse enamasti kuusest, harvem männist. Algselt otsisid pilli tegijad puid, mis olid juurte lähedalt paindunud, et pill tuleks soovitud kujuga. Kuna pilli torus pole lisaauke, on sellega võimalik mängida naturaalhelirea noote.
Leymah Gbowee
pisi Leymah Gbowee (ka Leymah Roberta Gbowee; sündinud 1. veebruaril 1972) on Aafrika rahuaktivist, kes organiseeris rahuliikumist, mis lõpetas 2003. aastal Teise Libeeria kodusõja. Selle tulemusel valiti Ellen Johnson Sirleaf Libeerias esimeseks naispresidendiks Aafrikas. Teda autasustati aastal 2011 Nobeli rahuauhinnaga.
Alpisarv
Ajalugu
Saksakeelne sõna alphorn esines esimest korda kirjalikult 1527. aastal. 17.–19. sajandi müüdid ja legendid jutustavad, et alpisarvesarnaseid pille kasutati mäestikukülades signaliseerimiseks alates keskajast või isegi varem ning mõnikord asendasid nad kirikukelli.
Krasny Bor
Krasny Bor (valgevene keeles Красны Бор, valgevene-eesti transkriptsioonis Krasnõ Bor; vene keeles Красный Бор Krasnõi Bor) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil.
Linnaosa läbivad bussid ja trollid, aastaks 2030 kavandatakse sinna ka metroojaama rajamist.
Linnaosa koosneb kolmest mikrorajoonist. Haridust annavad üks keskkool ja üks gümnaasium. Linnaosa ehitus algas 1990. aastatel. Seda läbib suur veetrass, mis varustab veega ka Kuncaŭščyna, Sucharava ja Masiukoŭščyna linnaosa.
Mõkola Lõtvõn
Mõkola Lõtvõn (ukraina keeles Микола Михайлович Литвин; sündinud 8. märtsil 1961 Sloboda Romanivskas) on Ukraina sõjaväelane.
Armeekindral (2008) Mõkola Lõtvõn oli Ukraina Piirivalveteenistuse juht aastatel 2003–2014.
Aastatel 1979–1980 teenis Mõkola Lõtvõn Nõukogude väegrupis Ida-Saksamaal. Aastatel 1993–1996 teenis ta Ukraina Rahvuskaardis, aastatel 1996–2001 oli ta Ukraina sisevägede komandöri asetäitja. 1997. aastal lõpetas ta Harvardi ülikoolis sõjandusalase kursuse ning ülendati 1999. aastal polkovnikust kindralleitnandiks.
Vitamiinilaadsed biomolekulid
Vitamiinilaadsed biomolekulid ehk vitamiinilaadsed toitumisfaktorid, ka vitaminoidid ka essentsiaalsed metaboliidid on eeldatavasti vitamiinilaadset toimet omavad, väga erineva struktuuriga orgaanilised bioaktiivsed ühendid biomolekulid, ka mikrotoitained, mida elusorganismid enamasti eksogeensete allikateta ei sünteesi või sünteesivad ebapiisavas koguses ning peetakse vajalikuks toidulisaainete manustamist.
Mõkola Lõtvõn
2001. aasta 14. juulil määrati Lõtvõn Ukraina sisevägede ülemaks ning sama aasta 12. novembril piirivalvevägede ülemaks. 2003. aastal moodustati piirivalvest iseseisev riigiteenistus, mille ülemaks sai Lõtvõn. 2008. aastal ülendati Lõtvõn Ukraina armeekindraliks..
Vitamiinilaadsed biomolekulid
Vitamiinilaadsed biomolekulid ehk vitaminoidid on järgmised:
Mõkola Lõtvõn
Mõkola Lõtvõni on autasustatud Bogdan Hmelnitski III (1999), II (2004) ja I järgu (2011) ordeniga.
Mõkola Lõtvõn on abielus, peres on tütar. Mõkola Lõtvõnil on kaks venda, Petro ja Volodõmõr, kes on olnud Ukraina riigiteenistuses kõrgetel kohtadel.
Luther (täpsustus)
Luther võib viidata mitmele asjale.
Eesti suursaadik Iraanis
Eesti suursaadik Iraanis on Eesti volitatud suursaadik Iraanis. Suursaadik resideerib Ankaras.
Harmagedoon
Harmagedoon on "Apokalüpsises" mainitatav lahkuse jõudude ja kurjuse jõudude viimase lahingu koht aegade lõpus. Tänapäeval peetakse seda märgistuseks mitte ainult tapluse toimumiskohaks, kuid ka lahinguks iseeneselt.
2012. aasta U19 Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
2012. aasta U19 Euroopa meistrivõistlused jalgpallis on 61. UEFA U19 Euroopa meistrivõistlused jalgpallis (üheteistkümnes alates ajast, kui võistlusi korraldatakse alla 19-aastastele). Võistlused toimusid Eestis ajavahemikul 3. kuni 15. juulini. Valitsev meister oli Hispaania, kes ka võitis. Turniir oli ka 2013 FIFA U-20 MM valikturniiriks, kuhu pääsesid kuus meeskonda Euroopast.
Turniiril said osaleda mängijad, kes olid sündinud pärast 1. jaanuari 1993.
Kvalifikatsioon
Kvalifikatsioon finaalturniirile pääsu eest mängiti kahes etapis:
Meistrivõistluste viimane turniirile eelnes kaks etappi: valikturniiri voor ja eliit valikturniiri voor. Nende voorude jooksul selgitasid 51 rahvuskoondist välja seitse meeskonda kes liituks juba kvalifitseerunud võõrustaja Eestiga.
Valikturniir mängiti ajavahemikus 21. september kuni 16. september 2011. Liechtenstein ei võtnud osa ning Inglismaa, Prantsusmaa ja Hispaania said pääsu eliitvooru ning ülejäänud 48 meeskonda jagunesid 12 alagruppi, kus igas alagrupis oli neli meeskonda, iga alagrupp oli nagu mini-turniir, kus võõrustajaks oli üks alagrupi meeskondadest. Peale seda, kui kõik mängud olid mängitud, pääsesid 12 alagrupi võitjad ja 12 grupi 2. koha meeskonda edasi eliitvooru. Peale 24 võitja ja 2. koha meeskonna, pääses edasi ka parim kolmanda koha meeskond.
Järelejäänud 28 meeskonda jagunesid 7 alagruppi, kus igas alagrupis oli neli meeskonda ja toimusid järjekordsed mini-turniirid. 7 alagrupi võitjat kvalifitseerusid finaalturniirile.
Mängu kohtunikud
UEFA nimetas kuus kohtunikku ja kaheksa abikohtunikku turniiri tarbeks 18. juunil 2012, kõik kes on noored ja tulevased tippkohtunikud Euroopas. Lisaks valiti kaks Eesti kohtunikku neljandaks kohtunikuks alagrupi mängudele.
Alagrupi faas
Loos toimus Tallinnas 6. juunil 2012.
Iga alagrupi võitja ja teise koha meeskond pääseb edasi poolfinaali. Iga alagrupi kolm parimat tagavad ka pääsu 2013. aasta U-20 maailmameistrivõistlustele.
Kui kaks või rohkem meeskonda on alagrupis võrdse arvu punktidega, siis võetakse kasutusele järgmised kriteeriumid, et selgitada välja paremusjärjestus.
Lisaks, kui kahel meeskonnal on sama arv punkte ja sama arv löödud ja sisse lastud väravaid mängisid oma viimase alagrupi mängu omavahel ja on ikka veel võrdsed peale seda mängu, siis nende lõpliku asektuse määrab penaltiseeria ja mitte kasutades eelpool mainitud kriteeriumeid. See protseduur tuleb kasutusele ainult siis kui meeskondade paremusjärjestus on vaja välja selgitada, et määrata alagrupi võitja ja 2. koha meeskond.
Kõik ajad on Ida-Euroopa suveaeg (GMT+3)
Ilumetsa meteoriidikraatrid
Piirkonnas on vähemalt viis lohkvormi (kraatrit), millest kahe puhul – Põrgu- ja Sügavhaud – on kindlalt teada nende meteoriitne päritolu. Ülejäänud kraatrite nimed on Ingli-, Tondi- ja Kuradihaud.
Põrguhaud
Põrguhaud on kraatritest suurim: selle läbimõõt valliharjalt on 75–80 m ja sügavus 12,5 m.
Vanus
2017. aastal tehti radiosüsinikumeetodi abil lõplikult kindlaks, et Ilumetsa kraatrid on meteoriitset päritolu ning nende vanuseks määrati 7170–7000 aastat.
Austria Elisabeth
Austria Elisabeth (poola keeles Elżbieta Rakuszanka/Elżbieta Austriaczka/Elżbieta Habsburżanka, ungari keeles Erzsébet; 1436 - 30. august 1505) oli Poola-Leedu kuninganna.
Tema isa oli Saksa kuningas Albrecht II ja ema Saksa-Rooma keisri Sigismundi tütar Elisabeth.
10. märtsil 1454 abiellus ta Poola kuninga Kazimierz IV-ga. Neli nende poegadest said kuningaks. Pärast oma lastetu venna Ladislaus Postumuse surma 1457. aastal hakkas Elisabeth koos oma perega nõudlema Böömimaa ja Ungari trooni. Tema vanim poeg sai lõpuks mõlemad. Nooremad pojad said Poola ja Leedu valitsejateks.
Lapsed:
Mõntu (laev, 1951)
Mõntu (vene keeles Мынту, ametliku latinisatsiooni järgi ka Myntu, nimetatud Mõntu koha järgi) oli pärast Teist maailmasõda Soomes sõjakahjutasukuunarina ehitatud 3-mastiline puust purjelaev.
Ajalugu
Mõntu ehitati 1949. aastal Soomes Turus (Pansios) OY Laivateollisuus AB laevatehases sõjakahjude korvamiseks NSV Liidule. Kokku ehitati Soomes sõjakahjudeks 91 puukuunarit, Mõntu oli selle tehase 28. laev (ja ka kogu sarja 66. laev).
Laev lasti vette 7. märtsil 1950 ja anti 29. mail 1951 NSV Liidule üle. Ta oli arvel Eesti Merelaevanduses ja teenis Läänemerel kaubalaevana.
Ta kanti pärast 1959. aastat maha ja vrakk uputati aastatel 1959–1965 Tallinna lahe Kalarannas Tallinna Laevatehase/ Kolhoosidevahelise Laevatehase basseini muuli pikendusena.
Tänaseni säilinud sõjakahjutasukuunaritest on Mõntul kõige rohkem säilinud originaalkehandit.
Segiajamine sõsarlaev Ristnaga
Väga tihti on teadmata põhjusel arvatud, et see on hoopis sõsarlaev Ristna vrakk. Ometi on Eesti Meremuuseumis oleval ja 1975. aastal tehtud pildil selgesti näha, et antud vrakk kannab veel nime Mõntu.