cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rüütli tänav (Tallinn)
Ajalugu
Tallinna linnamüüri ja Rüütli tänava äärsete majade taga asetseva tugimüüri vahel, alates Lühikese jala käänul olevast Lühikese jala väravast kuni Neitsitornini asuvat Toompea kõrgendiku nõlva osa nimetatakse Marstalli mäeks (Marstallsberg). Marstalli nimi on säilinud veel Tallinna linnamüüril asetseva väikese Marstalli torni nimes.
Aastatel 1950–1987 oli Rüütli tänav Rataskaevu tänava osa.
Restid ja kupongid
Restid ja kupongid oli huumoriajaleht, mis ilmus 6. märtsil 1938 Tallinnas. Osa ajalehest oli vene keeles. Ajalehe varasem pealkiri oli Siidisellid. Väljaandja oli tekstiilivabriku Eestisiidi töölisametnike ring Estar. Vastutav toimetaja oli O. Guščik. Ajalehte trükiti Tallinnas trükikojas Libris. Ilmus ainult 1 number.
Inimloomus
Inimloomuse all mõistetakse inimestele loomupäraselt ("looduslikult") omaste tunnuste (sh mõtte-, tunde- ja teguviiside) kogumit.
Küsimus sellest, mis on need loomupärased tunnused, kuivõrd on need fikseeritud, ja mis on nende põhjuseks, on üks vanimaid ja olulisemaid filosoofia ja teaduse poolt käsitletavaid küsimusi. Suur huvi inimloomuse vastu on vähemalt osaliselt tingitud sellest, et inimloomust võib vaadelda nii käitumisnormide allikana, kui takistusena heaolu saavutamisel.
Klassikalises kreeka filosoofias
Arvatakse, et lähenemine, mille puhul hinnangute andmisel kasutatakse standardina loodust, pärineb Vana-Kreeka filosoofiast. Aristotelese sõnul pani inimloomuse filosoofilisele uurimisele aluse Sokrates, kes aga ei jätnud endast maha kirjapandud teoseid. Sokratese õpilaste Platoni ja Xenophoni ning Platoni õpilase Aristotelese sõnadest ilmneb, et Sokrates oli ratsionalist ja uskus, et inimloomusega kõige parem sobiv eluviis hõlmab loogilist mõtlemist. Platon oli dualist, kes õpetas, et eksisteerivad materiaalne keha ja mittemateriaalne hing. Hing omakorda koosneb kolmest osast: mõistus, uljus ja himu. Isiksused erinevad selle poolest, milline hingeosa omab domineerivat seisundit.
Aristoteles räägib küll hingest, aga tema õpetuses pole see midagi, mida saab kehast eraldada. Hing koosneb mittemõistuslikust osast, kust lähtuvad himud ja püüdlused, ning mõistuslikust osast, millel on praktilise ja teoreetilise mõtlemise võime. Aristotelese õpetuses (teleoloogia) on oluline, et kõigel, kaasa arvatud inimene, on oma eesmärk. Inimese eesmärgiks on saavutada õnn – elada vooruslikku elu, mis Aristotelese käsitluse kohaselt tähendab oma arutlusvõime täiel määral rakendamist ja mõistuspäraselt tegutsemist.
Hiina filosoofias
Küsimus inimloomusest on Hiina filosoofias kesksel kohal. Samas on see põhjustanud palju vaidlusi. Hiina peamise filosoofiasuuna – konfutsianismi – alusepanija Kong Fuzi oli seisukohal, et inimene on loomu poolest põhiliselt hea. Selline mõjukas konfutsianismi esindaja nagu Hsun Tzu aga pidas inimloomust peamiselt kurjaks.
Hinduismis
Hinduism käsitleb kogu reaalsust lõppkokkuvõttes ühtsena. Kogu eksistentsi aluseks on ülim reaalsus – Brahman. Igavene hing ehk "ise" – Atman – on ühendatud kõigi teiste hingedega ja ongi lõppkokkuvõttes Brahman. Inimesel on aga kalduvus keskenduda oma egole (ahamkara) ning seetõttu ei suuda ta ülimat reaalsust mõista ja isoleerib ennast sellest.
Budismis
Budism eitab igavese hinge olemasolu ja inimloomuse fikseeritud iseloomu üldse. Kõik on pidevas muutumises. See, mis tundub olevat isiksus (hing), on tegelikult kombinatsioon vormist, aistingutest, tajust, kalduvustest ja teadvusest. Püüdlus omada ja säilitada seda, mis pole püsiv, põhjustab inimesele kannatusi.
Kristluses
Kristlik pühakiri – Piibel – ei sisalda selgesõnalist inimloomuse doktriini. Piiblis kirjapandu aga annab rohkelt materjali inimloomuse filosoofiliseks kirjeldamiseks. Teoloogid on üldiselt ühel meelel järgmistes punktides: 1. Moosese raamat 1:27 ütleb "Ja Jumal lõi inimese oma näo järgi". Raamat ei selgita, mida see tähendab, kuid teoloogid on seisukohal, et olla loodud Jumala näo (kuju) järgi on see, mis eristab inimest loomadest – võime teha otsuseid ja valitseda, püstitada eesmärke ja püüelda nende saavutamise poole. Inimesel on võime teha valikuid, nii õigeid kui valesid. Kristliku teoloogia oluliseks seisukohaks on, et kuigi inimloomus säilitab Jumala kuju, on see rikutud, "pattu langenud", ja vajab uuendamist.
Palamuse paisjärv
Palamuse paisjärv on järv Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Palamuse alevikus. Veekogu pindala on 0,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1079 m.
Järv on paisutatud Amme jõele. Järvest ülesvoolu asub Palamuse Veskijärv.
Grostona mõis
Grostona mõis (saksa keeles Großdohn, läti keeles Grostonas muiža) oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Bērzaune kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Madona piirkonnas Grostona vallas.
Lutikajärv
Lutikajärv (ka Saare Lutikajärv) on järv Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Saarjärve külas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 285 m.
Energiatarbimise juhtimine
Energiatarbimise juhtimine (inglise energy demand management või demand side management) on elektritarbija tarbimisharjumuste muutmine erinevate meetoditega tööstuses ning ühis- ja eramajapidamistes.
Peamine eesmärk on vähendada tiputarbimist või viia tarbimine üle tipuvälisele ajale, nt öisele ajale ja nädalavahetusele. Tiputarbimise haldus ei pruugi üldist energiatarbimist vähendada, kuid võib vähendada inversteerimisvajadust elektrijaamadesse ja elektrivõrkudesse.
Tatik
Tatik (Suillus) on tatikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.
Tatikud on nimetuse saanud paksult limase või kleepuva kübara järgi. Erinevalt puravikest pole tatikute jalg kunagi soomuseline ega võrkja mustriga. Viljakehade värvus katsumisel ei muutu. Torukesed on kollased või oliivikarva. Mõnel liigil esineb loor.
Eesti kasvab 10 liiki tatikuid.
Aktiinifilamendid
pisi|Aktiinifilamendid Aktiinifilamendid ehk mikrofilamendid on eukarüootsete rakkude tsütoskeletis leiduvad aktiinist koosnevad kõige peenemad filamendid. Nad on oma funktsioonilt ülimalt mitmekülgsed, võttes osa raku liikumisest ja kuju muutmisest.
Struktuurne polaarsus
Filamendi kasv toimub eelistatult ühest otsast, mida nimetatakse (+) otsaks. See on võimalik seetõttu, et monomeeri konformatsioon muutub pärast lülitumist F-aktiini koosseisu, võimaldades järgmise monomeeri lülitumist soodustatult. Monomeeri lülitumine (-)otsa toimub tunduvalt väiksema tõenäosusega. See annab rakule võimaluse määrata filamendi kasvu suunda, eeldades, et (+)ots on rakus orienteeritud vajalikus suunas.
Aktiiniga seotud valgud
Aktiinifilamendid moodustavad rakus väga erinevaid struktuure. Nad võivad moodustada suhteliselt jäiku ja püsivaid väljasopistusi rakkudest või ka ajutisi dünaamilisi struktuure. Kõikidel juhtudel on aktiinifilamentide põhimõtteline ehitus sama. Erinevused on aga tingitud valkudest, millega aktiinifilamendid on seotud. Enamikul loomsetel rakkudel on aktiinifilamente kõige rohkem plasmamembraani vahetus läheduses, selle all, moodustades seal tiheda võrgustiku. Seda piirkonda tsütoplasmast nimetatakse raku korteksiks (cell cortex) või ka kortikaalseks tsütoplasmaks. See annab rakupinnale teatud mehaanilised omadused, millega on võimalik säilitada või muuta kuju. Kortikaalse tsütoplasma paksus varieerub eri rakutüüpidel. Erütrotsüütides on kortikaalsed aktiinifilamendid seotud rakumembraanile valkude spektriin ja anküriin vahendusel. Nendega sarnaseid valke leidub enamiku selgroogsete loomade rakkude kortikaalses tsütoplasmas. Kortikaalsed aktiinifilamendid võivad omakorda olla organiseeritud mitmeti. Nad võivad olla:
Mikrohatud
Hulkraksete organismide rakkude sõrmekujulised väljakasvud. Moodustise teljeks on membraaniga valkude vahendusel (müosiin I) seotud 20–30 aktiinifilamentidist koosnev kimp. Aktiinifilamente seovad omavahel samuti valgud (fimbriin ja villiin). Filamendid on orienteeritud (+) otsaga hatu tipu suunas. Mikrohatud moodustuvad vedela keskkonnaga piirnevatel rakkudel ja katavad näiteks soole epiteelirakke. Pikkus 0,5–10 µm, diameeter 100 nm. Igal rakul võib esineda tuhandeid hattusid. Funktsiooniks on toitainete transport. Väljakasvud suurendavad oluliselt soole pinda.
Aktiini rõngas
Tsütoplasma jagunemine tsütokineesi käigus toimub kontraktiilse aktiini rõnga abil, mis koosneb peamiselt aktiinifilamentidest. Kontraktiilset rõngast moodustavad aktiinifilamendid kinnituvad plasmamembraanile teatud valkude vahendusel. Kontraktiilne rõngas moodustub anafaasi alguses. Vajalik jõud plasmamembraani sissenöördumiseks tekib aktiini ja müosiini interaktsioonil.
Aktiini polümeriseerumise regulatsioon
Rakkudes esinevad mitmesugused valgud, mis seostuvad aktiiniga ja soodustavad või pärsivad aktiini polümeriseerumist. Arvestades, et Kk (kriitiline kontsentratsioon) G-aktiini jaoks on 0,1 µM, aktiini kontsentratsioon tsütosoolis 0,5 mM, peaks rakkudes tavaliselt esineva soolade kontsentratsiooni juures kogu aktiin olema polümeriseerunud, tegelikult on aga ~40% polümeriseerumata. Vaba aktiini kontsentratsioon in vivo on väga kõrge ~50–200 µM. Selle põhjuseks on valk tümosiin (MW 5000, 0,55 mM), mis seostub ATP G-aktiiniga ja takistab monomeeride polümeriseerumist. Et polümeriseerumine muutuks teatud tingimustes võimalikuks, esineb rakkudes täiendav aktiiniga seostuv valk profiliin (15 000 MW), mis on seotud monomeeride (+) otsa külge. Profiliiniga seotud monomeer seostub kergesti aktiinifilamendi (+) otsale ja pärast seostumist profiliini molekul eraldub. Profiliini kontsentratsioon rakkudes võib tõusta näiteks väljast saabuva signaali toimel. Signaal vabastab profiliini seosest rakumembraani fosfolipiididega.
pisi|Profiliin (sinine) seostununa aktiiniga (roheline) Profiliin soodustab polümeriseerumist mitmel viisil:
Tsütosoolis esinevad aktiinifilamentidega seostuvad valgud, mis määravad F-aktiini pikkuse, lagundades teda väiksemateks fragmentideks. Sellised lahutavad valgud jäävad ise seotuks F-aktiini (+) otsaga ja seetõttu monomeeride seostumist ei toimu. Ahel laguneb kiiresti (-) otsast, treadmilling’u kiirus kasvab. Seda tüüpi valkudest on tuntud gelsoliin ja kofiliin. Kofiliin seostub ka monomeeridega, takistades nende polümeriseerumist. Gelsoliin on aktiveeritav kaltsiumi kontsentratsiooni kasvades. Selline aktiinifilamentide lagunemine ei ole oluline mitte ainult rakkude ja tsütoplasma liikumiseks, vaid ka näiteks tsütokineesi jaoks. Kui filamendid on lagunenud väiksemateks juppideks, muutuvad ka tsütosooli omadused, näiteks viskoossus väheneb. Gelsoliinist on tingitud näiteks muutused trombotsüütide struktuuris ja vere hüübimine. Aktiinifilamendid stabiliseeritakse mitmete valkude poolt. Tuntud on CapZ valk, mis seostub (+) otsaga ja takistab uute monomeeride liitumist ja vanade eemaldumist. Tropomoduliin seostub filamentide (-) otstega. Mõlemast otsast blokeeritud filament on stabiilne. Sellised filamendid eksisteerivad stabiilse tsütoskeletiga piirkondades, nagu näiteks lihaste sarkomeerid, viburid ja ripsmed ja erütrotsüütide membraan. Vahelduvat polümeriseerumist/depolümeriseerumist nõudvates struktuurides eemaldatakse CapZ valk näiteks PIP2 mõjul, mis vabaneb membraanidest teatud välissignaalide toimel.
Treadmilling
Kui G-aktiini kontsentratsioon langeb teatud kriitilise piirini, nii et polümerisatsioon (+)otsast saab võrdseks monomeeride eraldumisega (-)otsast, siis filamendi netopikkus küll ei muutu, muutub aga iga üksiku monomeeri asend filamendis. Treadmilling võib olla üks mehhanism, mille abil genereeritakse rakus liikumine.
1953. aasta Iraani riigipööre
Ameerika Ühendriikide valitsus tunnistas USA rolli riigipöörde korraldamises 2013. aastal. Päevavalgele tulid paljud varem salastatud dokumendid, millest selgus, et Ameerika Ühendriigid kavandasid ja viisid riigipöörde täide, kinni maksti Iraani poliitikud, kõrged julgeoleku- ja relvajõudude ohvitserid ning riigipöörde propaganda. CIA on tunnistanud, et riigipööre toimus CIA juhtimisel ning oli valitsuse kõrgeimate jõudude poolt täide viidud osa Ameerika Ühendriikide välispoliitikast.
Naerev Narva
Naerev Narva (alapealkirjaga "Erapooletu veste- ja naljaleht nr. 2") oli huumoriajaleht, mis ilmus alates märtsist 1931 Narvas.
Väljaandja ja vastutav toimetaja oli Ervin Martinson.
Ajalehte trükiti Narvas "O. Nieländer" trükikojas.
Elektromagnetiline ühilduvus
pisi|Elektromagnetilise ühilduvuse laboratoorium pisi| [[Logoperioodiline antenn raadiosageduslike elektromagnethäirete mõõtmisteks]]
Elektromagnetiline ühilduvus (ingl electromagnetic compatibility, EMC) on elektriseadme või -paigaldise võime toimida rahuldavalt elektromagnetilises keskkonnas, tekitamata vastuvõetamatuid elektromagnethäireid (elektromagnetiline müra, soovimatu signaal või levikeskkonna muutus) teistele selles keskkonnas asuvatele seadmetele. Seadmete ja süsteemide niisuguse seisundi tagamiseks on kehtestatud tehnilised ja õiguslikud normid.
pisi|400px|center| Neli elektromagnethäirete sidestusviisi
Elektromagnethäired (ingl electromagnetic interference, EMI) võivad häire allikast häire vastuvõtjasse edasi kanduda
Elektromagnethäire võib edasi kanduda ka mitme üheskoos toimiva sidestuse vahendusel. Näiteskeemil toodud alumine sidestustee koosneb induktiivsest, galvaanilisest ja mahtuvuslikust sidestusest.
Müra allikad ja vastuvõtjad on tavaliselt elektroonikaseadmed, häireallikaks võib olla ka loodusnähtus, nagu välk või maailmaruumist (nt Päikeselt) tulev kiirgus.
Euroopa Liidu Kohus
Euroopa Liidu Kohus on Euroopa Liidu institutsioon, mille ülesanne on tagada ELi õiguse ühesugune tõlgendamine ja kohaldamine kõigis ELi liikmesriikides; tagada, et riigid ja ELi institutsioonid järgiksid ELi õigust. Euroopa Liidu Kohus asutati 1957. aastal ja see asub Luxembourgis.
Euroopa Liidu Kohus koosneb kahest kohtust:
Euroopa Kohtus töötab üks kohtunik igast ELi liikmesriigist ja 11 kohtujuristi. Üldkohtus töötas varem 47 kohtunikku, alates 2019. aastast aga 56 kohtunikku (2 kohtunikku igast ELi liikmesriigist).
Iga kohtunik ja kohtujurist määratakse liikmesriikide valitsuste ühisel kokkuleppel ametisse kuueaastaseks ametiajaks, mida on võimalik pikendada. Igas kohtus valivad kohtunikud presidendi, kes astub ametisse kolmeaastaseks ametiajaks, mida on võimalik pikendada.
Hainzenberg
Hainzenberg on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 910 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 21,5 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 727 inimest.
Hainzenberg asub Zell am Zillerist kagus Gerlostali suudmes.
pisi|püsti|tühi|Hainzenberg
ELi tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutus
ELi tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutus (inglise keeles European Health Emergency Preparedness and Response Authority) (HERA) on Euroopa Komisjoni peadirektoraat.
Euroopa Komisjoni president Ursula von der Leyen teatas asutuse loomise kavast 2020. aastal. HERA asutati 16. septembril 2021.
Michael Bay
Michael Benjamin Bay (sündinud 17. veebruaril 1965 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide filmirežissöör ja -produtsent.
Tema tuntuimad teosed on "Pearl Harbor", "Armageddon" ja Transformerite filmisaaga. Tema filmides on tihti kasutatud rohkesti eriefekte.
Kuigi paljud tema teosed on olnud kassahitid, on ta filmikriitikutelt saanud palju kriitikat.
St. Joseph
St. Joseph on linn USA-s Missouri osariigis, Buchanani maakonna halduskeskus ja suurim linn. Linn asub Missouri jõe kaldal Kansase osariigi piiri lähedal. Kansas City jääb 70 km kaugusele lõunasse ja Omaha 190 km kaugusele loodesse.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 72 473. Aastal 2010 oli elanikke 76 780 inimest. Elanike arvult on see osariigis kaheksandal kohal.
Linnas asub Missouri Western State University (asutatud 1915) ja Poniekspressi muuseum. Linna hüüdnimi on "St. Joe".
Linnas on sündinud räppar Eminem, kes kasvas üles ja saavutas kuulsuse Detroitis.
Ajalugu
Linna asutas 1826 prantsuse karusnahakütt Joseph Robidoux. Robidoux nimetas selle oma kaitsepühaku Joosepi järgi. St. Joseph sai linnaõigused 1843. aastal. Linna algusaastatel oli seal aurulaevade sadam ja viimane tarnepunkt siinpool Missouri jõge enne Metsikut Läänt. See oli kodusõja lõpuni kõige läänepoolsem koht, kuhu raudtee ulatus.
Aastatel 1860−1861 oli linn nn poniekspressi alguspunkt. Kodusõja ajal oli linn sisside tugipunkt. 1882. aastal tapeti linnas lindprii Jesse James.
Filmiauhind
Filmiauhind on auhind filmikunstis.
Sun Yang
Sun Yang (sündinud 1. detsembril 1991 Hangzhous) on Hiina ujuja, kes võistleb vabaltujumise distantsidel. Ta on kolmekordne olümpiavõitja ja üheksakordne maailmameister. Tema nimel on 1500 meetri vabaujumise maailmarekord (14.31,02; püstitatud Londoni olümpiamängudel).
2008. aasta Pekingi suveolümpiamängudel oli Sun 1500 meetri vabaltujumises kaheksas. 2009. aasta Rooma maailmameistrivõistlustel võitis ta samal alal ajaga 14.46,84 pronksmedali. 2010. aasta Aasia mängudel Guangzhous võitis kuldmedali 1500 meetris ajaga 14.35,43 ja 4×200 meetri teateujumises ning hõbeda 200 ja 400 meetris.
2011. aasta Shanghai maailmameistrivõistlustel võitis ta kulla 800 meetris ajaga 7.38,57 ja 1500 meetris maailmarekordiga 14.34,14. 400 meetris võitis ta ajaga 3.43,24 hõbemedali ja 4×200 meetri teateujumises pronksmedali.
2012. aasta Londoni olümpiamängudel võitis ta kuldmedali 1500 meetris, püstitades maailmarekordi 14.31,02, ja 400 meetris olümpiarekordiga 3.40,07, hõbemedali 200 meetris ja pronksmedali 4×200 meetri teateujumises. 2013. aastal Barcelona maailmameistrivõistlustel võitis Sun kuldmedali 400 meetris (3.41,59), 800 meetris (7.41,36) ja 1500 meetris (14.41,15). Lisaks võitis ta 4×200 meetri teateujumises pronksmedali.
2013. aasta novembris tegi Sun juhiloata sõites avarii. 2014. aasta mais osutus Hiina meistrivõistlustel tema dopinguproov positiivseks ja ta sai kolmekuulise võistluskeelu. Septembris osales ta 2014. aasta Aasia mängudel, kus võitis 400 meetris, 1500 meetris ja 4×200 meetri teateujumises kulla ning 200 meetris hõbeda.
Sun võitis 2015. aasta Kaasani maailmameistrivõistlustel 400 meetris ajaga 3.42,58 ja 800 meetris ajaga 7.39,96 kulla ning sai 200 meetris ajaga 1.45,20 hõbeda. 1500 meetri finaalist ta loobus, viidates südameprobleemidele.
2016. aasta suveolümpiamänge Rio de Janeiros alustas ta 6. augustil 400 meetris 3.41,68-ga hõbemedalivõiduga. 8. augustil võitis ta 200 meetris 1.44,65-ga esimese Aasia ujujana sellel alal kuldmedali.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Budapestis tuli ta 400 meetris kolmandat korda järjest maailmameistriks ja võitis 200 meetri distantsil maailmameistriks Aasia rekordiga 1.44,39
2013. aastal valis ajakiri Swimming World ta aasta parimaks ujujaks.
Augustus FitzRoy
Augustus FitzRoy võib viidata järgnevatele inimestele:
Karksi metskond
Karksi metskond loodi 1920. aastal Karksi, Kaubi ja Vana-Pornuse mõisa maadel. Kantselei asus Karksi mõisas.
Sangla soostik
Sangla soostik on Võrtsjärve nõos paiknev sooala, mille vahele jääb Emajõgi. Soostiku pindala on 32 315 ha.
Emajõgi jaotab soostiku põhja- ja lõunapoolseks. Põhja poole jääb Laeva soo ja lõuna poole Sangla, Rannu, Soova ja Laugesoo. Soostiku põhjaosa jääb Alam-Pedja looduskaitsealale.
Joove
Joove ehk intoksikatsioon (ka joobeseisund, joobnud olek) on organismi kesknärvisüsteemi mõjutava psühhoaktiivse aine põhjustatud psüühika- ja käitumishäire. Psühhoaktiivsed ained ehk sõltuvust põhjustavad ained on alkohol, opiaadid, kannabinoidid, rahustid või uinutid, stimulaatorid, hallutsinogeenid, nikotiin ja lenduvad lahustid (nt dietüüleeter).
Peamised joobe tunnused on tasakaaluhäired, meeleolumuutused, kõrge või madal pulss, laienenud või kokkutõmbunud pupillid, käitumishäired ning delusioonid.
Sohlu mänd
thumb|220px|Sohlu mänd 2007. aastal Sohlu mänd on looduskaitsealune põlispuu (harilik mänd) Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Sohlu külas.
Männi tüve ümbermõõt on umbes 4,2 m ja kõrgus umbes 19 m.
Cīrava lennuväli
Cīrava lennuväli on sertifitseerimata lennuväli Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Cīrava vallas Cīrava keskusest kahe kilomeetri kaugusel Durbe jõe kaldal.
Lennuväljal on kaks rada: kaheksasaja meetri pikkune betoonkattega rada ja selle kõrval paralleelselt sama suur haljaskattega maandumisrada. Seal seisab Nõukogude ajast saati MiG-15. Tänapäeval kasutavad seda Kurzeme lennuklubi amatöörlendurid ja deltaplaanid, samuti kasutatakse seda vigurlendudeks.
pisi|tühi|Cīrava lennuväli
Haopuit
Haopuit ehk hagu (i.k. brushwood) on raiutud põõsaste ja puude oksad  ning  peened (rinnasläbimõõt olenevalt puuliigist alla 6 cm) tüved.
Laugesoo
Laugesoo on Sangla soostiku lõunapoolse osa üks soodest. Soo kaitseks on loodud Alam-Pedja looduskaitsealal Laugesoo sihtkaitsevöönd.
Ukraina jäähokikoondis
Ukraina meeste jäähokikoondis esindab Ukrainat jäähoki rahvusvahelistel võistlustel.
Miloš Ninković
pisi|Miloš Ninković (2009) Miloš Ninković (serbia kirillitsas Милош Нинковић; sündinud 25. detsembril 1984 Belgradis) on Serbia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Sydney.
Sydneys mängib ta alates 2015. aasta juulist. Ta on klubiga kahel korral tulnud Austraalia kõrgliiga põhihooaja meistriks ja hooajal 2016–2017 lõplikuks meistriks. 2017. aastal võideti lisaks Austraalia karikas. Hooaegadel 2016–17 ja 2017–18 on Ninković valitud Austraalia liiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2016–17 valiti ta kogu liiga parimaks mängijaks.
Ninković mängis Serbia jalgpallikoondises aastatel 2009–2012 kokku 28 korral. Ta kuulus Serbia koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.
Optimaalpuistu
Optimaalpuistu (varem ka etalonpuistu) on puistu, mis antud kasvukohatingimustes kasvades annab soovitule ligilähedasima tulemuse.
Kaarepere paisjärv
Kaarepere paisjärv (ka Pikkjärve paisjärv, Veskijärv) on paisjärv Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Pikkjärve külas. Veekogu pindala on 2,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 805 m. Järve läbib Nava oja.
Finnairi sihtkohad
thumb|300px|Tumesinine – Finnairi regulaarlennud; helesinine – hooajalised lennud See on loetelu Finnairi sihtkohtadest (2013. aasta septembri seisuga).
Viited
Finnair
Eesti Meediaorganisatsioonide Liit
Eesti Meediaorganisatsioonide Liit on mittetulundusorganisatsioon, mis koondab Eesti trükimeedia ettevõtete esindusorganisatsioone.
Liit loodi 2011. aasta juunis. Selle liikmed on Eesti Ajalehtede Liit, Eesti Ajakirjade Liit ja Eesti Meediaagentuuride Liit.
Greensboro
thumb|left Greensboro on linn Ameerika Ühendriikides Põhja-Carolina osariigis. Greensboro on elanike arvult Guilfordi maakonna suurim ja Põhja-Carolina kolmas linn.
Häädemeeste luteri kalmistu
Häädemeeste luteri kalmistu on kalmistu Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Häädemeeste asulas.
Kalmistu pindala on 2,62 hektarit.
Kalmistu rajati 1846. aastal.
Hart im Zillertal
Hart im Zillertal on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 666 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 35,54 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1567 inimest.
Hart asub Fügeni vastas Zilleri idakaldal.
pisi|tühi|Hart im Zillertal
BM-27 Burevi
Burevi või Burevyia (ukraina keeles Буревій) on Ukrainas toodetud mitmelasuline raketiheitja. See on edasiarendus NSVL raketihetjast BM-27 Uragan
Kirjeldus
Relva kaliiber on 220 mm. Laskeplatvorm on Tatra Т815-7Т3RC1.
Thurston Moore
thumb|Thurston Moore Thurston Joseph Moore (sündinud 25. juulil 1958 Coral Gablesis) on USA kitarrist, klahvpillimängija ja lugude autor. Ta mängib rock-ansamblites Sonic Youth ja Chelsea Light Moving.
Dzirkaļi
Dzirkaļi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Laža vallas. Asub merepinnast 74 meetri kõrgusel, Riiast 183, valla keskusest Apriķišt 18 ja endisest piirkonna keskusest Aizputest 5 kilomeetri kaugusel.
Küla lähistel asub Aizpute lennuväli. Aastani 2021 kuulus küla Aizpute piirkonda.
L (auruvedur)
pisi|[[Balti jaamas asuv auruvedur L-2317]] L (vene keeles Л) oli Nõukogude Liidus aastail 1945–1955 toodetud auruveduri (1-5-0) tüüp.
Ajalugu
Kolomna (Коломенский завод), Brjanski (Брянский машиностроительный завод) ja Vorošilovgradi (Ворошиловградский паровозостроительный завод) tehastes toodeti kokku üle 4000 L-tüüpi veduri.
Eesti
pisi 1963. aastal jõudsid esimesed kaubarongid ka Eestisse, vahetades välja Saksamaal väljatöötatud ja vene rööpalaiusele (1524 mm) ehitatud TE (vene keeles ТЭ; saksa keeles DRB-Baureihe 52) vedurid. Kokku sõitis eri aegadel Eesti rööbastel 41 masinat. Viimane töötas Eesti territooriumil kuni 1980. aastate teise pooleni.
Türil on säilinud Eesti ja Baltimaade ainus töökorras auruvedur, mis on Vorošilovgradi Veduritehases 1953. aastal ehitatud L-tüüpi vedur nimega Kaspar (L-3297).
Zelgauska mõis
Zelgauska mõis (saksa keeles Selgowsky, läti keeles Zelgauskas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Bērzaune kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Madona piirkonnas Arona vallas.
Jerome K. Jerome
Jerome Klapka Jerome (2. mai 1859 Walsall, Staffordshire'i krahvkond – 14. juuni 1927 Northampton, Northamptonshire'i krahvkond) oli inglise kirjanik, humorist ja näitekirjanik. Tänapäeval tuntakse teda eelkõige raamatu "Kolm meest paadis" (1889) autorina.
Ta sündis Caldmore'is Walsalli lähedal, toonase haldusjaotuse järgi Staffordshire'i krahvkonnas (praegu asub piirkond West Midlandsi linnkrahvkonnas) Jerome Clapp Jerome'i ja Marguerite Jonesi peres neljanda lapsena. Ta unistas saada poliitikuks või kirjanikuks, kuid vanemate surma tõttu (isa suri, kui ta oli 13-aastane, ja ema, kui ta oli 15-aastane) pidi ta tööle asuma. Ta asus tööle Londoni ja Loode Raudteekompaniisse (inglise keeles London and North Western Railway), kus ta töötas neli aastat, korjates raudteele kukkunud söetükikesi.
Poola jäähokikoondis
Poola meeste jäähokikoondis esindab Poolat jäähoki rahvusvahelistel võistlustel.
Maailmameistrivõistlusel on nende parimaks tulemuseks 4. koht 1931. aastal. Olümpiamängudel on parimaks tulemuseks 4. koht 1932. aastal, kuigi siis osaleski olümpial ainult neli meeskonda.
Augustus FitzRoy, kolmas Graftoni hertsog
Augustus Henry FitzRoy, kolmas Graftoni hertsog (28. september 1735 – 14. märts 1811) oli Suurbritannia George'i ajastu poliitik, viigide partei liige, kes oli vahemikus 14. oktoober 1768 kuni 28. jaanuar 1770 Suurbritannia peaminister.
Aastatel 1766–1770 oli ta peaminister William Pitt vanema valitsuses Varakambri esimene lord.
Teda on peetud ebakindlaks poliitikuks. 1770. aasta jaanuaris astus ta poliitiliste vastuolude ja ajakirjanike rünnakute tõttu peaministri ametikohalt tagasi.
Perekond ja haridus
Ta sündis 28. septembril 1735 kuningliku mereväe ohvitseri Augustus FitzRoy ja Elizabeth Cosby (New Yorgi kuberneri Willam Cosby tütar) perre. Augustuse isapoolsed vanavanemad olid Charles FitzRoy, teine Graftoni hertsog ja leedi Henrietta Somerset, mis tegi temast nii Henry FitzRoy, esimese Graftoni hertsogi (kuningas Charles II sohilapse) kui ka Charles Somerseti, Worcesteri markii lapselapselapse.
Ta õppis Westminster Schoolis ja seejärel Cambridge'i Ülikooli Peterhouse'i kolledžis.
Aastatel 1747–1757 oli ta tuntud kui Eustoni krahv.
Palamuse Veskijärv
Palamuse Veskijärv (ka Veskijärv) on järv Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Palamuse alevikus ja Järvepera külas. Veekogu pindala on 1,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1061 m.
Järv on paisutatud Amme jõele. Järvest allavoolu asub Palamuse paisjärv.
Maarja Päikesekodu
Maarja Päikesekodu on Tartus aadressil Puiestee 126 tegutsev sihtasutus, mis tegeleb intellektipuudega inimestega.
Sihtasutuse põhikirja järgi on tema ülesanded järgmised:
George Blackwood
pisi|George Blackwood (2016) George Henry Raymond Blackwood (sündinud 4. juunil 1997 Berowras, Uus-Lõuna-Walesis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Oldham Athletic.
Ta sündis ja kasvas üles Sydney äärelinnas Berowras. 2014. aastal liitus ta kohaliku jalgpalliklubiga Sydney FC. Sama aasta oktoobris debüteeris ta Sydney põhimeeskonnas. Hooajal 2016–17 võitis ta Sydneyga Austraalia kõrgliiga põhihooaja.
2017. aasta juulis liitus Blackwood Adelaide Unitediga.
ConocoPhillips
ConocoPhillips on Ühendriikide energiaettevõte, üks kuuest suuremast mitteriiklikust energiakompaniist (ingliskeelses finantsajakirjanduses nimetatakse neid terminiga supermajor). Ettevõtte tegutseb enam kui 30 riigis, peakorter asub Houstonis. ConocoPhillipsi aktsiatega kaubeldakse New Yorgi börsil.
ConocoPhillipsi tanklad kasutavad brändinimesid Conoco, Phillips 66 ja Union 76.
Eesti Koostöö Kogu
Eesti Koostöö Kogu (kirjutatud ka Eesti Koostöökogu; Koostöö Kogu; lühend EKK või KK) on Tallinnas Eesti Vabariigi Presidendi juures tegutsev institutsioon (sihtasutus), mis toimib koostöövõrgustikuna Eesti pikaajalisest arengust huvitatud valitsusväliste organisatsioonide vahel. Koostöö Kogu korraldab Eesti pikaajalist arengut mõjutavate teemade seiret ning töötab selle põhjal huvigruppe kaasates välja analüüse, ettepanekuid ja poliitikasoovitusi.
ConocoPhillips
Ettevõte loodi 2002. aastal Conoco ja Phillips Petroleum Company ühendamise teel.
Juhatuse esimees ja tegevjuht on James Mulva.
Eesti Koostöö Kogu
Koostöö Kogu on oma tegevuses erakonnapoliitiliselt sõltumatu. Koostöö Kogu mõjukatest arvamusliidritest koosnev nõukogu ja KK töötajad tegeleb järgmiste valdkondadega: rahvatervis, haridus, inimeste elukvaliteet ja tööjõud, rahvusvahelised suhted, riigipidamise korraldu ja avaliku sektori reform ning osalusdemokraatia edendamine (Rahvakogu, rahvaalgatusveeb). Lisaks kureerib Koostöö Kogu alates 2006. aastast inimaregu aruande väljaandmist.
EKK osaliste vahel on kokku lepitud kolmeks aastaks koostatud spetsiaalne harta, mis suunab osaliste tegevust.
EKK rajas 2007. aastal Vabariigi President.
2016 kuulub EKK-sse 77 osalist.
Koostöö Kogu Harta
Koostöö Kogu tegevus lähtub koostöövõrgustikku kuuluvate organisatsioonide poolt iga kolme aasta järel vastu võetavast strateegiast ehk hartast.
Harta 2018-2020: Demokraatia arendamine digiajastule kohaselt.
2014 sõlmitud harta kolm prioriteetset tegevusvaldkonda on järgmised: uuenev avalik haldus, hool demokraatia tervise eest ja sisuline sotsiaalpartnerlus.
2018. aasta spordis
Siin on loetletud 2018. aastal toimunud spordiüritusi.
Kawe kelder
pisi|Kawe keldri hoone Tallinnas aadressil Pärnu maantee 22 (2011) Kawe kelder oli Tallinnas aadressil Pärnu maantee 22 asunud Eesti Politsei Tallinna-Harju Prefektuuri ja hiljem Eesti NSV SARK-i Tallinna Miilitsavalitsuse kinnipidamisasutus (arestimaja), šokolaadivabriku Kawe endine laohoone.
Kawe keldri hoone kelder ja fassaadid olid tunnistatud ajaloomälestiseks aastatel 1995–2002. 2002. aastal lõpetati kultuuriminister Margus Allikmaa käskkirjaga Kawe keldri "kultuurimälestiseks olemine, kuna ümberehituste tulemusena on asi kaotanud mälestise tunnused maapealse osa interjöörides ning nende tunnuste piisavalt autentne taastamine pole võimalik".
Ajalugu
1924. aastal arhitekt Artur Perna projekti järgi ehitatud kolmekorruseline büroohoone oli kuni 1939. aastani šokolaadivabriku Kawe laohoone Pärnu maanteel, mis pärast Eesti politsei käsutusse andmist ehitati ümber arestimajaks. Hoone keldris oli 14 kinnipidamiskambrit.
Nõukogude okupatsiooni ajal Eestis aastatel 1940–1941 kasutati hoonet Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi ja Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi organite poolt kinnipeetud isikute ajutise kinnipidamiskohana.
Pärnu maantee hoonet kasutati kinnipidamiskohana ka Saksa okupatsiooni ajal Eestis aastatel 1941–1944, kinnipidamiskoha ülemaks oli eestiaegne konstaabel ja Kalevi spordiseltsi tõstja Alfred Mäll.
Hoone ehitati põhjalikult ümber 1990. aastatel, mille tulemusel säilis peamiselt ainult maja väliskest. Hoones asutati 1989. aasta algul NSV Liidu-Soome ühisettevõtte Finest Hotel Groupi filiaalina Cross Development, millest sai Eesti Ekspressi ametlik väljaandja. Samas majas sündis mõni aasta hiljem ka Hansapank.
Mälestuse jäädvustamine
25. märtsil 1990 avas ühing Memento hoone seinal 1949. aasta küüditamise 41. aastapäeva tähistamiseks mälestustahvli.
Hoiumets
Hoiumets oli metsa kategooria, mille alla kuulusid reservaadid ja erilist kaitset ning pikemaajalist säilitamist vajavad metsad. Varasem metsaseadus jagas metsa kolme kategooriasse: hoiumets, kaitsemets ja tulundusmets. Alates 2009. aastast sellist jagunemist metsaseaduses enam ei ole.
Europeia
"Europeia" oli kirjastuse Perioodika raamatusari.
Sarja algatas Lauri Leesi aastal 1990 ja see ilmus kuni aastani 2002. Sarjas on ilmunud 56 raamatut.
Karula metskond
Karula metskond loodi 1920. aastal Karula, Taheva, Kaagjärve, Laanemetsa, Koikküla mõisa; Karula ja Hargla kirikumõisa maadel. Kantselei asus Koobassaares.
Elektriaparaat
pisi|[[Mikroprotsessoriga kaitserelee, mis asendab mitut elektromehaanilist elektriaparaati]]
Elektriaparaat on elektrotehniline seade elektriahelate ja -seadmete kaitseks, kommutatsiooniks, kontrolliks, juhtimiseks või reguleerimiseks.
Elektriaparaatide liigitus
Voolu liigi järgi liigitatakse elektriaparaate alalisvoolu- ja vahelduvvooluaparaatideks, pinge järgi madal- ja kõrgepingeaparaatideks.
Kabotaažvedu
Kasutatakse ka sünonüüme sisevedu ja või kohalik vedu.
Kabotaažvedu on ühe Euroopa liidu liikmesriigi territooriumil asuvate lähte- ja sihtkohtade vahel toimuv vedu, mida teostab teises riigis registreeritud sõiduk.
Aacheni raekoda
pisi|Vaade Aacheni raekojale toomkiriku poolt pisi|[[Albrecht Düreri joonistus 1520. aastast]] pisi|Matthäus Meriani gravüür 1647. aastast Aacheni raekoda asub Aacheni toomkiriku vastas ja on üks silmatorkavamaid ehitisi Saksamaal Aacheni vanalinnas. See on ehitatud gooti stiilis.
Raekoda ehitati 14. sajandi esimesel poolel linnapea kohusetäitja Gerhard Choruse (1285–1367) juhtimisel Aacheni linnakodanike poolt kodanikuvabaduse märgiks, tingimusel, et uude raekotta ehitatakse saal, kus võiks korraldada traditsioonilisi kroonimispidusid, mis olid osa Saksa Rahvuse Püha Rooma keisririigi kroonimistseremooniast. Kuni selle ajani olid kroonimispeod toimunud lähedal asuvas Grashausis, mis on üks linna vanimaid senini säilinud hooneid.
Ehitamist alustati 1330. aastal Karolingide dünastia ajal ehitatud Aacheni lossi osaks olnud suurest saalist (Aula Regia) säilinud alusmüüride peale. Hoone lõunakülge integreeriti Charlemagne'i ajast pärinev Granuse torn ja samast ajastust pärit müüritis. Ehitis valmis 1349. aastal, ja kuigi raekoda toimis linna halduskeskusena, asus osa linna laskemoona ja relvastust Granuse tornis, mida mõnda aega kasutati ka vanglana.
Suur-maltsaürask
Suur-maltsaürask (Scolytus scolytus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Aacheni raekoda
Barokk
pisi|Barokne raekoda ja Aacheni turg Henry Winklesi gravüüril u 1840. aastal Aacheni 1656. aasta suure tulekahju ajal põles osa raekoja katust ja mõlemad tornid. Seejärel asendati hävinud elemendid barokkstiilis elementidega. Aastatel 1727–1732 juhtis Aacheni peaarhitekt Johann Joseph Couven raekoja, eriti fassaadi ja sissepääsu astmete barokkstiilis ümberehitust. Eemaldati gooti figuurid ja aknaid kaunistanud muntiin ning isegi interjöör kujundati ümber barokkstiilis. Tänapäeval annavad sellest stiilimuutusest aimu nii istungitesaal kui ka "valge saal".
Suur-maltsaürask
Putukat on Eestis leitud ainult Abrukalt.
Aacheni raekoda
19. sajand
Alates keiserliku linna ajastu lõpust ja piirkonna okupeerimisest Napoleoni vägede poolt jäi raekoda hooletusse, nii et hoone oli aastaks 1840 lagunemas. Linna peaarhitekti Friedrich Joseph Arki valvsa pilgu all ehitati raekoda vanu originaalseid gooti elemente säilitades vähehaaval uusgooti stiilis ümber. Raekoja turupoolset külge kaunistasid 50 kuninga kujud, samuti kunsti, teaduse ja kristluse sümbolid. pisi|Seitseteist aastat pärast 1883. aasta tulekahju 1883. aasta tulekahju algas Johann Peter Joseph Monheimi materjalilaos aadressil Antoniusstraße 26, leegid jõudsid raekojani, kui laohoone katuselt lendlevad sädemed Granuse torni süütasid. Nelja tunni jooksul põlesid maha raekoja katus ja mõlemad tornid, nagu ka suur hulk ümbritsevaid maju turu lõunaküljel. Raekojast säilis Alfred Retheli freskodega kroonimissaal ja hoone esimene korrus. Tulekahjule vahetult järgneval ajal hoiti raekoja katust ja torne püsti tugistruktuuride abil.
20. sajand
pisi|Raekoja siseruumide kahjustused pärast separatistide tormijooksu 21. oktoobril 1923 Aacheni raekoda elas Esimese maailmasõja üle kahju kannatamata, kuid separatistlike rahutuste ajal, mille eesmärk oli iseseisva Reini Vabariigi loomine, tungis raekotta rühm separatiste. Võitluse käigus tekitati tõsiseid kahjustusi raekoja interjöörile ja eksterjöörile. Fassaadi osad, paljud ehiskujud ja mõlemad kellad said viga. Hävisid kõik turu poolel asuvad esimese korruse aknaklaasid. Rüüstati mitmeid ruume ja paljud kuulsad freskod said tulevahetuses tugevalt kahjustada. Keisri saalis avastati süütamata pomm.
Teise maailmasõja ajal sai Aacheni raekoda tugevalt kahjustada pommirünnakutes, eriti 14. juulil 1943 ja 11. aprillil 1944 aset leidnud plahvatustes. 14. juulil 1943 põles hoone katus ja mõlemad tornid.
Raekoja tornide renoveerimine lõpetati alles 1978. aastal.
Tänapäev
pisi|Keiserlike regaalide koopiad Tänapäeval paiknevad raekojas Viini keiserlikust varakambrist pärit keiserlike regaalide koopiad. Need valmistati umbes 1915. aasta paiku keiser Wilhelm II korraldusel näituseks, kus meenutati 31 kroonimist, mis toimusid Aachenis aastatel 813–1531. Koopiate hulgas on Viini kroonimisevangeliaar, Charlemagne'i mõõk, Otto I keiserlik kroon ja valitsusõun.
Nagu varemgi, on raekoda Aacheni linnapea ja linnavolikogu asukoht ning seal antakse igal aastal välja Karl Suure auhinda.
Oakland (Caroline)
Oakland on asula Ameerika Ühendriikides Marylandi osariigis Caroline'i maakonnas.
Hippach
Hippach on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Schwazi ringkonnas. Vald asub 608 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 39,37 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1444 inimest.
Hippach asub Zillertalis Zillerist läänes.
pisi|tühi|Hippach
Steinsbergi krahvilinnus
Steinsbergi krahvilinnus (Burg Steinsberg) oli keskaegne kivist aadlikulinnus Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal Reini-Neckari maakonnas Sinsheimi linnas Weileri külas.
Asukoht ja paiknemine
Rooma impeeriumi ajal kuulus piirkond Germania Superiori provintsi ja roomlaste piirimuldvall ehk Limes jäi Sinsheimist üle 50 km ida poole. Kindlustust pole siin teada, küll aga jooksis juba tollal läbi hilisema Sinsheimi maantee Reini jõe äärsest Speyerist (Noviomagus) Neckari-äärsesse Bad Wimpfenisse (Vic. Alisinensium), kust algas piiritara lisakõrvalharu. Ka oli Sinsheimis roomlaste mõis ja asula, mida nimetati arvatavasti Saliobrigaks.
Nimekujud
Linnusega seotud lähemate paikade nimed on Steinsberg, Sinsheim, Weiler, Hilsbach, Kreichgau, Elsenzgau.
Linnus vara- ja hiliskeskajal
1109. aastal on esimest korda kirjalikult mainitud Steinsbergi kui kohta seoses aadliku Eberhard von Steinsbergiga. Arvatavast on see identne Eberhard von Hilresbachiga (Hilsbach), keda on nimetatud 1110 ja 1123. Inimese lisanimi muutus tollal teinekord selle paiga nime järgi, kus ta pikemalt elas või mis talle parasjagu kuulus. Algse linnuse püstitajaks peetakse Werinhard von Steinsbergi, kes rajas enne 1102. aastat ka kaks linnust Gaggenau lähedale Michelbachi. 1109–1180 kandsid Steinsbergid ka Elsenzgau krahvi tiitlit. Elsenzgau hõlmas tollal Sinsheimi ümbruskonna. Steinsbergide ehitatud linnuserajatise suurusest ja kujust andmed puuduvad.
1180. aasta paiku, pärast Werinhardi surma jõudis linnus viimase tütre abielu kaudu pärandusena frangi-švaabi krahvisuguvõsa von Oettingenide (Ötinger) kätte, kes ehitasid 1220. aastateks pealinnuse enam-vähem praeguseni säilinud kujul välja. Lembelaulik (Minnesinger) Spervogeli salmides dateerituna toimus linnuseomandi üleandmine 1190. aasta paiku, misjärel kuni 1200. alguseni rajati 12-nurkne ebareeglipärane mantelringmüürlinnus ja seejärel alates 1220., 1223 nimetatud Konrad von Oettingeni ajal ka kaheksatahuline valdustorn – Bergfried. Pealinnuse ida-kirdeküljel (nurgas) valmis arvatavasti 1220. aastateks kaitsetorn-väravaehitis.
1214. aastast kuni XVIII sajandi lõpuni tulid kõrgeimad maavürstid e Reini pfaltskrahvid ja hilisemad Pfalzi kuurvürstid Wittelsbachide aadlikojast (Ludwig I der Kelheimer). Kuurvürstid olid üks seitsmest valitsejast, kel oli õigus enese hulgast valida Saksa-Rooma riigi kuningas. Ka Steinsberg kuulus pfaltskrahvkonda.
1241/1242 suri Konrad von Oettingen. Selleks ajaks oli valdustorn valmis. Arvukad ühestiilsed kiviraidurimärgid müüritises näitavad suurt ehitusmahtu ja lühikest püstitusaega. 1266 lõppes Saksa-Rooma riigis Stauferite (Hohenstaufenid) kuningasoo üle 100-aastane valitsemisperiood ning sealse linnuseehituse üheks traditsiooniks oma võimu ja korra näitamisel, nn stauferite-stiiliks kujunes võimsate kaheksatahuliste linnuste või linnuse valdustornide ja müüritornide ehitamine. Neid püstitati XII sajandi viimasel veerandil ja XIII sajandi I poolel mitmeid selle stiili järgi Elsassi ja ka mujale Pfalzi. Oma ülima stiililise täiuslikkuse ja viimistluse sai see kindlusarhitektuur tänaseks maailmakuulsa kaheksatahulise Castel del Monte linnuse (castrum Sancta Maria de Monte) rajamise näol 1240–1250 Apuuliasse Itaalias, mis toona oli osa suurest Saksa-Rooma riigist. Eestis võib samast ajaperioodist pärineda Paide ordulinnuse kaheksanurkne valdustorn. Frangi-švaabi vürstikoja Oettingenidel ei pidavat olema sugulussidemeid Vestfaalist pärit baltisaksa Oettingenidega, kuigi vapikilbil leiab mõningaid sarnasusi.
1229–1294 elas Reini pfaltskrahv ja Baieri hertsog Ludwig II der Strenge (Range), kes sündis, suri ja resideeris enamjaolt Heidelbergis, mis asetseb 25 km Steinsbergist loode pool. Ludwig II oli Saksa-Rooma riigi kuurvürst ja mängis väga tähtsat rolli riigi ajaloos.
Umbes 1310. aasta paiku andis Konrad IV von Oettingen oma vara üle Ludwig II poegadele, pfaltskrahvidele Ludwig IV der Bayerile ja Rudolf I von der Pfalzile. 1310, 29. märtsi akti järgi sai Konrad küll oma vara tagasi, langes aga soosingust välja ning suri välismaal pagenduses. Samal ajal puhkes omakorda tüli Ludwigi ja Rudolfi vahel isa pärandusse kuuluva Ülem-Baieri hertsogkonna pärast. 1311 pantisid pfaltskrahvid Steinsbergi linnuse Hohenlohe krahviperekonnale. Pant küll lunastati kiiresti, ent 1314 Saksa-Rooma keisriks valitud Ludwig andis linnuse järgnevail aastail jälle Hohenlohedele kasutada.
1329. aastal alla kirjutatud Pavia omandijagamislepinguga otsustas keiser Ludwig IV, et Steinsberg koos Hilsbachiga langevad 1319 surnud Rudolf I poegade, pfaltskrahvide Rudolf I der Blinde (Pimeda) ja tema venna Ruprecht I der Rote (Punase) kätte.
1338 toimus Reinpfalzi (Kurfürstliche rheinische Pfalzgraftschaft) pärandi uus jagamine, millega Steinsberg koos Hilsbachiga jäid krahvidele Ruprecht I ja Ruprecht II. Ruprecht II oli Rudolf I kolmanda poja Adolf der Redliche (Õiglase) poeg ja tema ema oli Irmengard von Oettingen.
Alates 1350. aastast resideerisid linnuses kuurvürstlikud piirkonnafoogtid (kohtunikud). On märgitud, et 1369 kuulus linnuse juurde majandushoov-mõis veinipressiga ja üle 350 aakri maad.
1353 kinnitas Saksa-Rooma riigi keiser Karl IV Wenzel Steinsbergi pantimise Katzenelnbogeni krahviperekonnale, 1380/1381 oli linnus nende valduses. Katzenelnbogenid resideerisid Hohensteinis Reini jõe keskjooksul, suguvõsa liikmed võtsid mitmeid kordi osa ristisõdadest ja 1280. aasta paiku oli orduvend Gerhard von Katzenelnbogen ka Liivi ordu maameistri kohusetäitja. 1332–1385 juhtis perekonda Wilhelm II von Katzenelnbogen.
1400. aastaks, ilmselt siis veel Katzenelnbogenite ajal, ehitati välja I zwinger-müür ümber pealinnuse koos algse väravaga. Selle ja pealinnuse vahele jäi ka väike "improviseeritud" vallikraav, mis asetses tegelikult künka küljel.
1403 ja 1406 andis Saksa-Rooma keiser ja Reini pfaltskrahv, Wittelsbachidest pärinev Ruprecht III Steinsbergis välja mitmeid dokumente ja pantis linnuse 1407 maakrahv Hans d. A. von Leuchtenbergile (Luchtenberge), mille tõttu viidi linnusepealik (Liivi ordus linnusekomtuur), kuurvürstlik õuemarssal ja õukonnanõunik Albrecht I von Berwangen 1409 sealt Brettenisse üle. Ilmselt oli see Berwangenile rohkem auamet. Brettenis oli Kreichgau ametkonna keskus (Oberamt).
Pärast kuningas Ruprechti surma sai 1410. aasta oktoobris testamendi järgi linnuse endale Otto I. von Pfalz-Mosbach, Mosbachi pfaltskrahvkonna asutaja. 1448 langes Otto I kätte ka Pfalz-Neumarkt.
1422–1429 oli Steinsbergis piirkonnafoogti ametis Hans von Venningen. Seejärel viidi lõunapoolse Kreichgau foogtide asukoht üle Hilsbachi, ühte veinikäitisse (Amtskellerei). Härrade Venningenide hulgast tuli aja jooksul palju Steinsbergi linnusefoogte. Juba 1361 oli Venningenide ministeriaalipere teenistuses Hilsbachis Oettingeni krahvide juures. Ministeriaalil oli väljapaistva tegevuse ja hea teenistusega võimalik jõuda ka rüütliseisusse. Neidensteini linnusest pärit Siegfried von Venningen oli 1482–1493 kuni oma surmani Saksa ordu Saksamaa haru meister. Ordumeistreid ja piiskoppe oli sellest suguvõsaharust teisigi.
1499 katkes pfaltskrahv Otto II von Pfalz-Mosbachi, kes oli ka metemaatik ja astronoom, surmaga sealsete pfaltskrahvide suguvõsaliin ja linnus tuli Pfalzi kuurvürstide suguvõsa peaharu kätte tagasi. Kuurvürstkonnas oli võimul siis Philipp I von der Pfalz (Philipp der Edelmütige – Üllas).
Linnus XVI sajandi algusest tänapäevani, Venningenide aeg ja Sinsheimi linna omand
1517 müüs kuurvürst Ludwig V von der Pfalz mõisakinnistuste vahetamise käigus Steinsbergi Hans Yppolit von Venningenile. Härrade Venningenide kätte jäi krahvilinnus kuni XX sajandi II pooleni. Lisaks Steinsbergile läänistati Venningenitele ka Weiler ja teisi mõisaid Perekonna eri harud omasid eri aegadel ka mitmeid linnuseid, Steinsbergi omandamisega tekkis perekonna nn Hilsbachi liin.
1522–1523 viisid Venningenid oma valdustes reformatsiooni läbi. Algul said neist luterlased, hiljem pöördus üks perekonnaharu katoliiklusse tagasi ja asendas hiljem väljasurnud protestantlikud harud.