cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kosovo lahing (1448)
Lahing
Ristisõdijad (22 000-30 000 meest) saabusid Kosovo väljale – paika, kus 1389. aastal toimus esimene serblaste ja Osmanite vaheline Kosovo lahing – ning seisid silmitsi Osmanite armeega (40 000-60 000 meest), kus sultan Murad juhtis isiklikult suurt osa kahurväge ja janitšare, samas kui tema poeg ja tulevane järglane, 16-aastane Mehmed, kes oli esimest korda lahingus, juhtis Anatoolia vägesid paremal tiival. Hunyadi juhtis lahingus oma armee tsentrit, samas ristisõdijate paremat tiiba juhtisid valahhid. Ungarlastel olid pika tagasilöögiga kahurid.
Järgmisel päeval algas lahing, kui Hunyadi ründas Osmanite tiibu segaratsaväega (kerge ja raske). Türklaste tiivad, mis koosnesid Rumeelia ja Anatoolia sõduritest, olid kaotamas, kuni Türgi kergeratsavägi neile appi saabus. Seejärel purustati kristlaste tiivad ja ellujäänud taandusid tagasi Hunyadi peajõudude juurde. Kui Hunyadi nägi oma tiibade lüüasaamist, he attacked with his main force, composed of rüütlid and kerge jalavägi. Janitšaride korpus ei olnud edukas; ratsavägi edenes läbi türklaste tsentri, kuid peatati türklaste laagris. Kui põhirünnak peatati, rühmitus Türgi jalavägi ümber ja tõrjus Ungari rüütlid edukalt tagasi. Kergeratsaväest, kes oli nüüd ilma rüütlite toetuseta, saadi ka jagu. Ungari väed taganesid oma laagrisse. Taganemisel tapsid janitšarid enamiku Ungari aadlikest; Hunyadi põgenes, kuid sattus hiljem serblaste kätte vangi. Öösel tulistas Türgi jalavägi mürskudega ungarlaste pihta, kes vastasid kahuritega. Järgmisel päeval hävitas viimane rünnak allesjäänud Ungari armee.
Venevere külanõukogu (Viljandi rajoon)
Venevere külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kõo külanõukoguga.
Juan Manuel Santos
Juan Manuel Santose vanaonu Eduardo Santos oli Colombia president aastatel 1938–1942 ja isa Enrique Santos üle 50 aasta perekonnale kuuluva Colombia juhtiva ajalehe El Tiempo peatoimetaja. Tema nõbu Francisco Santos Calderón on alates 2002. aastast riigi asepresident.
Virihaure
Virihaure (saami Virihávrre) on järv Rootsis Norrbotteni läänis Jokkmoki vallas Norra piiri ääres.
Virihaure on Padjelanta rahvuspargi suurim järv, selle pindala on 108 km², keskmine sügavus 39,4 m, suurim sügavus 138 m (Rootsi kuues), ruumala 4,43 km³ (Rootsi üheksas). Veetaseme kõrgus merepinnast on 579 m.
Juan Manuel Santos
Aastatel 2000–2002 oli ta rahandusminister ja 2006–2009 kaitseminister.
Lõo mõis
Lõo mõis (saksa keeles Leo) oli rüütlimõis Anseküla kihelkonnas Saaremaal.
Ilme Kallasmaa
Aastatel 1954–1986 oli ta Johannes Semperi nimelise Pärnu Linna Keskraamatukogu direktor.
Juan Manuel Santos
Ta on Rahvusliku Ühtsuse Sotsiaalpartei esimees.
Virihaure
Sisse voolavad suurematest jõgedest Miellätno ja Stalojåkkå, väljavool lühikese kärestikuna Vastenjaure järve. Virihaure koos temasse suubuvate jõgedega kuulub Luleälveni valgalasse.
Lõo mõis
Mõisast on teateid aastast 1473.
Juan Manuel Santos
20. juunil 2010 peetud presidendivalimiste teises voorus valiti Juan Manuel Santos presidendiks. Ta võitis 69,1 protsendiga häältest oma vastaskandidaati Antanas Mockust.
Virihaure
Järve idakaldal on kaks saami suveasundust, Stáloluokta ja Árasluokta. Kummagi lähedal asub matkajate turismibaas. Maanteed puuduvad, juurdepääs suvel jalgsi, helikopteri või vesilennukiga, talvel suuskade või mootorkelguga.
Virihauret nimetatakse mõnikord Rootsi ilusaimaks järveks.
Juan Manuel Santos
2016. aastal sai ta Nobeli rahuauhinna.
Valge Luik (vangla)
Valge luik (Белый лебедь; tuntud ka kui VK-240/2, ВК-240/2) on Venemaal Permi krais Solikamskis asuva eriti range režiimiga koloonia mitteametlik nimetus. Kinnipidamisasutuses kannavad karistust vangid, kellele on Venemaal mõistetud eluaegne karistus. Vangla ametlik nimetus on ФКУ ИК-2 ОИК-2 ОУХД ГУФСИН России по Пермскому краю.
Valge Luik on üks viiest Venemaa kinnipidamisasutusest, kus kannavad karistust eluaegsed vangid.
Karistusasutus rajati 1938. aastal ning algselt oli see kasutusel poliitvangide, peamiselt vaimulike, kinnipidamiskohana. Hiljem on seda kasutatud ka tavaliste vangide kinnipidamiskohana.
Asutusega Valge Luik on seotud mitmeid legende, see on olnud elupaigaks paljudele allilma autoriteetidele (vargad seaduses, alates 1955. aastast ), sarimõrvaritele ja terroristidele.
Tamsalu mõis
Tamsalu mõis (saksa keeles Tamsal) oli rüütlimõis Ambla kihelkonnas Järvamaal.
Ajalugu
Mõisast on teateid aastast 1512. 1512. aastal läänistas Liivimaa ordu maameister Wolter von Plettenberg selle Wolmar Fircksile. 1517. aastal müüs Degener von Gylsen Einmanni mõisa koos kahe külaga Kyrkuta (Kerguta) ja Kadokylla Wolmar Vyrkesile (Fricks). 1551. aastal jagasid vennad Christoph, Wolmar, Johann, Robert ja Berthel Virckes omavahel Einmanni mõisa ja kõik isa pärandiga kaasnevad külad ning loovutasid selle vend Johannile. 1566. aastal kuulus arvatavalt koht, tookordse nimega Tamson, Einmanni mõisa külge ja selle omanik oli Johann Fircks (Virkes).
28. veebruaril 1587 müüs Johann Fricks Tamsalu Hans Lübeckerile, kellelt päris selle Christopher Burmeister. Rootsi kuninganna Kristiina kinnitas Tamsalu mõisa kuulumist ooberstleitnant Christof Burmeisterile. 1686. aastal pantis Christopher Buhrmeisteri väimees kapten Christoph Magnus Berg Tamsalu mõisa Gerd Georg Wittele. 1692. aastal loovutas Gert Georg Witte pandi ja lisaks Ramma küla Otto von Rehbinderile, kes omakorda varsti loovutas need Tallinna kaupmehele Claus Johann Nottbeckile.
1736. aastal Tallinna rae raehärra Claus Johan Nottbecki pärijad müüsid mõisa lesestunud kontradmiraliprouale Agneta Gosslerile (sünd von Burchard). Agneta Goslerilt päris Moe ja Tamsalu mõisa Ambla kihelkonnas tema tütar Catharina Dorothea von Karketteli (genannt Halliborton) (sünd Gosler) (surn. 1753) ja siis 1762. aastal tema tütar Dorothea Helena von Karkettel (genannt Halliborten). Dorothea Helena Karkettel (surn. 1773) pärijad olid tema alaealised kolm tütart Anna Justina, Agneta Dorothea ja Margaretha Helena von Wengen gen Lambsdorff, pärijate eestkostjad müüsid Moe ja Tamsalu mõisa assessor Arend Wilhelm von Taubele.
1782. aastal pandi Arend Wilhelm von Taubele kuulunud mõisad avalikule müügile, need omandas maanõunik Jacob Heinrich von Schwengelm, kes 1782. aastal loovutas Moe ja Tamsalu mõisa kindralleitnant Georg Johann von Friesellile. 1802. aastal päris mõisad Georg Johann von Frieselli (surn. 1788) pärija, tema tütar Elisabeth Charlotta von Löwenstern (teise mehe järgi von Wendrich). Elisabeth Charlotta von Wendrich pantis ja 1821. aastal müüs Carl von Vietinghoffile. 1834. aastal müüs leitnant Carl von Vietinghoff Tamsalu mõisa Charlotte von Rehbinderile (sünd von Lantinghausen). Charlotte Margarethe Helene von Rehbinderi (sünd Lantingshausen) (surn. 1840) lapsed müüsid 1843. aastal Tamsalu mõisa kapten Otto von Harpele. 1858. aastal müüs kapten Otto Johann von Harpe mõisa Karl Heinrich von Dehnile, kindraladjutant Karl Heinrich von Dehn müüs 1878. aastal Tamsalu mõisa Johannes von Nottbeckile.
1881. aastal ostis Tamsalu mõisa 30 000 hõberubla eest parun Ludwig Ferdinand von Uexküll-Güldenband. Tema surma järel (24.12.1896) olid mõisa pärijad on tema lesk Elisabeth Katharina von Uexküll-Güldenband (sünd von Reese), kaks poega ja kaks tütart (Konrad Gottschalk Reinhold von Uexküll-Güldenband, Ferdinand (Fred) Wilhelm von Uexküll-Güldenband, Christa Mathilde Luise Stephanie von Uexküll-Güldenband, Antonie Marie Sophie Elisabeth von Uexküll-Güldenband). 1898. aastast elas mõisas aga rentnik parun Moritz von Uexküll-Gyllenband (1864–1917). 1915. aastal pärijatevahelisel kokkuleppel sai Tamsalu mõisa Stephanie von Uexküll-Güldenband.
Tamsalu mõisale kuulusid ka Sääse (Arkly) ja Händliku karjamõis.
Tamsalu lubjatehas
1880. aastal alustas Tamsalu mõisaomanik parun Ferdinand Ludwig von Uexküll-Güldenband lubjapõletamist kolme maa-ahjuga, 1898–1900 ehitati lubjatehase esimene Hoffmanni tüüpi ja 1910–1913 teine nn Bocki tüüpi ringahi, mille algsest osast on tänapäeval järel varemed. Ferdinand Ludwig von Uexküll-Güldenband suri 1896. aastal, nägemata uute ringahjude valmimist ja lubjatootmise juhtimise võttis üle tema väimees Moritz von Uexküll-Güldenband. Tamsalu lubjatehas oli Eesti suurim, 1914. aastal töötas tehases 113 töölist. Toodang turustati peamiselt Peterburis.
Mõis riigistati 1919. aasta maareformiga.
Jagex
Jagex on Suurbritannia ettevõte, mis tegeleb arvutimängude arendamise ning väljaandmisega.
Ettevõte asutati 2000. aastal ja see tegutseb Cambridge'is.
Jagexi tuntuim mäng on RuneScape.
Guilfordi maakond
pisi|Asend Põhja-Carolina osariigis Guilfordi maakond (Guilford County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on.
Pakalniškiai
Pakalniškiai on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas. Külast algab Lendimase jõgi. Pakalniškiai ja Truikinai külade vahel on karjäär. Aastal 1965 avati külas algkool, mis aga aastal 1968 Didieji Rūšupiaisse üle viidi. Külas on Pakalniškiai kalmistu.
Elanikkond
pisi|tühi|Vaade Truikinai poolselt küljelt Pakalniškiai karjäärile
Guilfordi maakond
Maakonna halduskeskus on Greensboro.
Maakonna pindala on 1681 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 488 406. Aastal 2000 oli elanike arv 421 048.
Sänni Noormets
Sänni Noormets (sündinud 5. aprillil 1990) on eesti muusik, muusikapedagoog ja näitleja.
Guilfordi maakond
Ajalugu
Guilfordi maakond moodustati 1771. aastal Rowani ja Orange'i maakonna osadest.
Sänni Noormets
Ta on pärit Türilt ja lõpetanud Türi Muusikakooli viiulieriala. 2009. aastal suundus ta pärimusmuusikat õppima Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemiasse, mille lõpetas 2014. aastal. Aastal 2017 sai ta magistrikraadi Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias pärimusmuusika eriala kompositsiooni suunal.
Sänni Noormets õpetab viiulimängu Vanalinna Hariduskolleegiumis.
Muusikuna on ta kaasa löönud pärimusmuusika ansamblites Midrid, Estbel ja Ars Apta ning ta kuulub Estonian Folk Orchestra ja kontsertprojekti "Ruhnu saare lood ja laulud" koosseisu.
Ta on osalenud DJ Sander Mölderi albumi “TIKS 017” kontsertetteastes.
Muusikuna on ta olnud kaastegev rändteatris Vaba Vanker ja Ugala lavastuses Once ning helilooja ja muusikalise kujundajana osalenud NUKU lavastuse “Eesti jõulud” lavastusmeeskonnas.
Ta on loonud muusika tudengifilmidele "Hiis" ja "Toome helbed" (mõlemad 2014).
Sänni Noormets on alates 2014. aastast toimuva Ruhnu viiulilaagri üks korraldajatest.
Mattieseni trükikoda
Mattieseni trükikoda (allikates ka K. Mattieseni trükikoda, Mathieseni trükikoda, C. Mattieseni trükikoda) oli trükikoda Tartus, mis asus praeguse Ülikooli ja Vallikraavi tänava ristmikul.
Trükikoja asutas trükkal Carl Gottlieb Mattiesen, kes 1848 omandas endale Ülikooli ja Vallikraavi tänava ristmikul oleva kinnistu, kuhu ta tõi trükkal Johann Christian Schünmanni leselt renditud Tartu ülikooli trükikoja. 1864 sai trükikoja omanikuks Mattieseni poeg Carl Emil Johann Mattiesen. 1878 muudeti trükikoja fassaadi (arhitekt Maximilian Rötscher).
1929 sai trükikoja omanikuks OÜ K. Mattieseni trükikoda. 1939 sai trükikoja omanikuks kirjastus OÜ Loodus. 1940 trükikoda natsionaliseeriti ja selle nimeks sai 7.juunil 1941 Hans Heidemanni nimeline trükikoda. 1954 tehti trükikojas kapitaalremont.
1997 ehitati endine trükikoda ümber kohvik-muuseumiks, raamatupoeks ja pubiks.
Tiirimetsa mõis
Tiirimetsa mõis (saksa keeles Tirimetz) oli riigimõis Anseküla kihelkonnas Saaremaal.
Mõis rajati 16. sajandi keskel.
Iñaki Sandoval
Iñaki Sandoval (täisnimega Iñaki Sandoval Campillo, sündinud 4. aprillil 1974 Pamplonas Baskimaal Hispaanias) on džässpianist ja helilooja.
Ta on olnud Tartu Ülikooli džässmuusika professor ning oli 2015–2020 Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia direktor.
2009. aastal asutas ta plaadimärgi Bebyne Records, mille all on välja antud nii maailmaklassi muusikute, näiteks Eddie Gomezi, Billy Harti, Carles Benaventi, Stefan Karlssoni, kui ka noorte lootustandvate interpreetide loomingut.
Iñaki Sandoval on Steinway artist ning kasutab Roland Electronic Instrumentsi elektroonilisi klahvpille.
Haridus
Iñaki Sandoval alustas klaveriõpinguid oma kodulinnas Pamplonas. Bakalaureusekraadi omandas ta klassikalise klaveri erialal Liceu konservatooriumis 1998. aastal ning džässklaveri erialal Berklee Muusikakolledžis 2000. aastal. Magistrikraadi omandas džässklaveri erialal Nevada ülikoolis Las Vegaseses 2002. aastal. Sandoval on kaitsnud filosoofiadoktori kraadi Universitat Autònoma de Barcelonas 2013. aastal (PhD kunstiajaloos ja muusikateaduses).
Elulugu
Iñaki Sandoval alustas oma muusikaõpinguid kodulinnas Pamplonas ning siirdus sealt edasi Barcelonasse Liceu konservatooriumisse, kus ta õppis klassikalist klaverit. Sealt suundus ta Ameerikasse Bostonisse, kus läks õppima Berklee Muusikakolledžisse, ja sealt edasi Nevada Ülikooli Las Vegases. Edaspidised õpingud jätkusid taas Barcelonas. Seal asus ta tööle Liceu konservatooriumi, kus ta oli üks džässosakonna asutajaliikmeid. Iñaki Sandoval on endine L’AULA de Música Moderna direktor.
Dr. Iñaki Sandoval on tegev Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias nii direktori kui ka õppejõuna. Direktori ametikohustustele lisaks õpetab ta klaverit ja improvisatsiooni.
Ta on töötanud lektorina Pamplona konservatooriumis ja õppeassistendina Las Vegase Nevada ülikoolis.
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia
Iñaki Sandoval oli Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia direktor 1. septembrist 2015 kuni 31. augustini 2020. Kultuuriakadeemia valimiskogu liige Helir-Valdor Seeder vaidlustas esmased direktori valimised argumendiga, et kultuuriakadeemia direktori valimise reglement on vastuolus kultuuriakadeemia põhikirjaga. Samuti kasutati hääletamisel ebaõigesti ülikooli salajase hääletuse korda. Valimiskogu otsuse kinnitas 30. juulil Tartu ülikooli rektor professor Volli Kalm. TÜ VKA direktoriks valiti Sandoval nelja kandidaadi seast. Üheks kandidaadiks oli Tartu Ülikooli geograafia osakonna regionaalplaneerimise dotsent Garri Raagmaa. Enne Sandovali juhatas TÜ Viljandi Kultuuriakadeemia tööd Anzori Barkalaja.
Album "Electric Trio Live"
Album salvestati Barcelonas Teatre d'Argentonas 10. mail 2014. Kontsertfilmi tegi Aaron Barreiro.
Lood: Sausolito; Joana; Copla Para Alberto; De Perdidos Al Rio; No Excuses; Hotel Existence; Guindilla; Maialen; Miracielos; Gracia; Meet You At Trident In 15 Minutes.
Album "Miracielos"
"Miracielos" on Hispaanias tunnustatud ajakirja Jaç Magazine's auhinna "Best National Album of 2012" nominatsiooniga.
Album "Usaquen"
Lood: Kaizen; The Jewel; Hotel Existence; Don't Forget to Smell the Roses; Torcacita; Caburé; Alejo's Pub; Usaquén; Copla para Alberto; El detective Fumero; Peewy; Invención a 3 voces; Luna llena (Bonus Track); Usaquén - Solo Piano (Bonus Track).
Album "Sausolito"
Enamik albumil esitatud lugudest on salvestatud esimese võttena. Paljud lood on Sandovali originaallooming, erandiks: Round Midnight (Thelonious Monk), My one and only love (Mellin / Wood) and Smilin eyes, kirjutatud pianisti Stefan Karlssoni, Iñaki Sandovali sõber ja õpetaja. "Sausolito" on lisatud nimekirja "100 Most Important Records in Catalonian jazz history", mille on koostanud 25 kutselist muusikakriitikut.
Lood: Preludio; Sausolito; Smilin eyes; ¿Te imaginas...?; Lula llena; Regina; Agua; Las Vegas Boulevard; Round Midnight; My one and only love.
Verilaske külanõukogu
Verilaske külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Uusna külanõukoguga.
Wald am Schoberpaß
Wald am Schoberpaß on vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leobeni ringkonnas.
Schoberi kuru (kõrgusel 849 m) on kõrge mäekuru vallas. Wald am Schoberpaß asub Schoberi kurul Niederen Tauerni ja Eisenerzi Alpide vahel. Kuru on veelahkmeks Paltenile, mis voolab Ennsi jõkke, ja Liesingile, mis voolab Muri jõkke.
thumb|tühi|Kihelkonnakirik
Smilgas (Raņķi vald)
Smilgas on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Raņķi vallas. Küla asub valla lõunaosas Skrundast kaks ja pool kilomeetrit põhja pool. See jääb valla keskusest Raņķist 11,4 ja Riiast 153,1 kilomeetri kaugusele.
Küla on kujunenud Skrunda tiikide idakaldale. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.
Aastal 2021 oli külas 51 elanikku.
Bert Langeler
alt=Bert Langeler|pisi|Bert Langeler juhatab Pühajärve 23. puhkpillipäevade koondorkestrit Rõngu kirikus Bert (Lambertus Johannes Jacobus) Langeler (sündinud 2. märtsil 1962) on Hollandist Eestisse elama asunud dirigent ja puhkpillipedagoog.
Bert Langeler on Viljandi Muusikakooli vaskpilliõpetaja (alates 2008. aastast) ja puhkpilliosakonna juhataja, Võhma Muusikakooli vaskpilliõpetaja (alates 2016), Võhma puhkpillistuudio juhendaja (alates 2014), Tõrva Muusikakooli puhkpilliõpetaja (alates 2020) ning Tõrva ja Viljandi Muusikakooli Puhkpilliorkestri dirigent. Ta on töötanud ka Hollandis Zaltbommeli Muusikakoolis (1985-2004) ja Almkerki Muusikakoolis (1986-2003) puhkpilliõpetaja ja osakonnajuhatajana.
Ta on ka Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia trompeti ansambli- ja orkestritöö didaktika õppejõud, Vabariikliku Orkestrijuhtide Puhkpilliorkestri peadirigent, Võhma Puhkpillistuudio dirigent ja õpetaja.
Ta on tegutsenud ka Virumaal Võsu puhkpillilaagris koolitajana. Dirigeeris Belgia-Eesti ühendorkestrit Rakvere Vallimäe kontserdilaval, kus esitati muude teoste hulgas ka Jaapani "Sakura" seade ja Pjotr Tšaikovski avamäng "1812". 2019. aasta üldlaulupeol oli ta puhkpilliorkestrite liigijuht.
Välislingid
Bert Langeler on fenomenaalne inimene. Sakala, 4. detsember 2009
Hollandlane juhatab lapsi muusika juurde. Sakala, 4. detsember 2009
Noored pillimehed tunnistati parimaks. Sakala 27. jaanuar 2010
Viljandi aasta õpetajad on Ülle Luisk ja Bert Langeler. Sakala, 27. september 2010
Bert Langeler võttis vastu tunnustuse. Sakala, 21. september 2017
VOPi peadirigendina jätkab Bert Langeler. Puhkpillimuusika koja veebileht, 24. november 2017
[https://vikerraadio.err.ee/819701/ma-elan-siin-hollandlane-bert-langeler Ma elan siin. Hollandlane Bert Langeler.] Vikerraadio, 7. aprill 2018
Bert Langeler - orkestrijuht, kes paneb lapsed oma pilli järgi mängima. Sakala, 18. jaanuar 2020
Bert Langeler pälvis aasta orkestridirigendi tiitli. Sakala, 26. jaanuar 2020
Eesti Kooriühing jagas aastapreemiaid. Eesti Kooriühingu veebisait, 26. jaanuar 2020
Muusikaõpetaja kutsub Eesti sünnipäeval äratusmängule. Sakala, 13. veebruar 2021
Itaalia ja Ploomi tänaval tervitati vabariigi aastapäeva Eesti hümniga. Sakala, 24. veebruar 2021
Aidas kohtuvad filmimuusika ja puhkpilliorkestrid. Sakala, 18. aprill 2022
[https://epl.delfi.ee/artikkel/120080520/muusikakooliopetaja-saab-katte-alla-900-euro-kuus-koik-mis-kehtib-opetajate-kohta-ei-kehti-meie-kohta Muusikakooliõpetaja saab kätte alla 900 euro kuus. ,,Kõik, mis kehtib õpetajate kohta, ei kehti meie kohta"] Eesti Päevaleht, 12. oktoober 2022
Juhatatavad orkestrid
1978-1981 Noorte puhkpilliorkester ,,Hintham", Hintham
Jaanus Mehikas
Jaanus Mehikas (sündinud 30. detsembril 1983) on eesti näitleja ja kaitseliitlane.
Bert Langeler
Juhatatavad orkestrid
1980-1982 Noorte puhkpilliorkester ,,Harmonie Drunen", Drunen
Jaanus Mehikas
Ta on lõpetanud 2007. aastal Viljandi Kultuuriakadeemia teatrikunsti erialal (6. lennus) ja töötanud Endla teatris näitlejana.
Bert Langeler
Juhatatavad orkestrid
1982-1984 Puhkpilliorkester ,,De Burcht", Leiden
Jaanus Mehikas
Pärast sõjaväeteenistuse läbimist töötab ta põhikohaga Kaitseliidu Pärnumaa maleva teavituse ja tsiviil-sõjalise koostöö spetsialistina.
Bert Langeler
Juhatatavad orkestrid
1982-2008 Fanfaariorkester ,,Concordia Juliana", Cameren-Nederhemert
Jaanus Mehikas
Näitlejana on ta hiljem kaasa teinud näiteks Ugala teatri lavastustes, aga näidelnud ka telesarjades "Tuulepealne maa" (ETV, 2008), "Ment" (TV3, 2012) ja "Köök" (Kanal 2, 2014–2018). ,
Bert Langeler
Juhatatavad orkestrid
1983-1987 Fanfaariorkester ,,Cromvoirtse", Cromvoirt
1984-2002 Noorte Fanfaariorkester ,,Andels Fanfare", Andel
1985-1989 Puhkpilliorkester ,,Kunst Adelt", Helvoirt
1987-2008 Fanfaariorkester ,,Nooit Gedacht", Almkerk
1989-1996 Brassband ,,Harp en Luit", Vuren
1989-2004 Fanfaariorkester ,,Prins Hendrik", Aalst
2005-2008 Puhkpilliorkester ,,Valkenburg's harmonie", Valkenburg
2006-2008 Puhkpilliorkester ,,Generaal Karel van der Heijden", Zaltbommel
2008-... Viljandi Muusikakooli Puhkpilliorkester
2013-... Vabariiklik Orkestrijuhtide Puhkpilliorkester
Purikala (perekond)
Purikala (Istiophorus) on soojades ookeani piirkondades elav kalade perekond.
Perekonda kuulub kaks liiki, kes on nime saanud neile iseloomuliku suure seljauime järgi.
AS Tartu Jõujaam
AS Tartu Jõujaam on kontserni Fortum Tartu kuuluv äriühing, mille põhitegevusteks on kontserni tütarettevõtte AS Anne Soojus katlamajade varustamine kohalikku päritolu kütustega (freesturvas, hakkpuit, puidujäätmed) ja turbatootmine.
2014. aastal müüs AS Tartu Jõujaam katlamajadele 828 GWh väärtuses kohalikke kütuseid. 2016–2017 tarneperioodil oli see näitaja 813 GWh.
2018. aastal valmis Laukasoos lisaks praegusele 106 ha suurune turbamaardla. Keressaare maardla põhjaosa jaoks on valminud 40 ha suuruse maardla projekt.
Ajalugu
Ettevõte asutasid 1993. aastal Tartu linn ja AS Giga, et võtta Tartu soojusmajanduses kasutusele kohalikku päritolu kütuseid. 1994. aastast alates on AS Tartu Jõujaam varustanud freeskütteturbaga Anne ja Ropka katlamaja ning varunud kütustena veel hakkpuitu, tükkturvast ja saepuru.
Detsembris 2004 väljastati Möllatsi turbamaardla kasutusluba ja järgmise aasta suvel alustati seal freesturba tootmist. Kohalikud elanikud kaebasid ettevõtte kohtusse, kuid kohus ei võtnud kaebust menetlusse.
Audru kirikumõis
Audru kirikumõis (saksa keeles Pastorat Audern) oli kirikumõis Audru kihelkonnas Pärnumaal.
AS Tartu Jõujaam
Ajalugu
Juunis 2005 omandas ettevõte Hollandi ettevõttelt Nevema B.V. 100% osaluse OÜ-s Lauka Turvas, mis oli Äriregistrisse kantud 2001. aasta lõpul.
2006. aastal moderniseeriti tootmistehnoloogiat, mis võimaldas kogutud turvast paremini säilitada ja aitas ühtlustada toodangu kvaliteeti.
Juunis 2012 ühines AS Tartu Jõujaam oma tütarettevõttega OÜ Lauka Turvas.
Francesco Orsi
Francesco Orsi (sündinud 20. septembril 1980) on Itaalia päritolu Eesti filosoof, Tartu Ülikooli teoreetilise eetika kaasprofessor, muusik ja laulja.
2004. aastal kaitses Orsi magistrikraadi (MA, Laurea Specialistica) La Sapienza ülikoolis Roomas väitekirjaga "The Distinction between Agent-relative and Agent-neutral Value", 2006. aastal Suurbritannias Readingi Ülikoolis MPhil kraadi filosoofias ning 2007. aastal doktorikraadi filosoofias teemal "Value and Normativity" Pisas Scuola Normale Superiores. 2008. aastast on ta töötanud filosoofialektori, tõlkija ja toimetajana.
2010. aastal on Orsi järeldoktorantuuris Tartu Ülikooli filosoofia osakonnas. 2013.-2020. on olnud praktilise filosoofia vanemteadur. Alates 2021. praktilise filosoofia kaasprofessor ja 2022. teoreetilise eetika kaasprofessor.
Orsi töö põhisuunad on väärtuse analüüs, metaeetika, moraalipsühholoogia, eetika ajalugu. Ta kirjutab ka seksuaalsuse eetikast.
29. ekspeditsioon
29. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama 29. alaline meeskond.
Francesco Orsi
Isiklikku
Francesco Orsi mängis Tartu rahvusvaheliste tudengite rokkbändis Ka Moosiga.
29. ekspeditsioon
29. ekspeditsioon lõppes 21. novembril.
Raivo Stern
Raivo Stern (sündinud 10. juulil 1963 Viljandis) on eesti füüsik.
Elulugu
Raivo Stern sündis teenistujate peres.
1981. aastal lõpetas Stern C. R. Jakobsoni nim. Viljandi 1. Keskkooli, 1987 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna ja 1995. aastal kaitses Zürichi Ülikooli juures füüsikadoktori (PhD) kraadi väitekirjaga "NMR/NQR study of superconductor Y2Ba4Cu7O15".
Stern oli 1987–1992 KBFI insener ja nooremteadur, 1995–1996 École supérieure de physique et de chimie industrielles de la ville de Paris (ESPCI) külalisprofessor, 1996–2000 Illinoisi Ülikooli (Urbana-Champaign, Illinois, USA) järeldoktor ja külalisprofessor, 2000–2006 KBFI vanemteadur, ühtlasi 2002–2007 Tallahassees NHMFL külalisteadlane ja 2005–2008 korduvalt osalemas Prantsusmaal EMFL/LNCMI laboris tuumaresonantsmõõtmistel kõrgetes magnetväljades. Aastatel 2006–2016 oli Stern KBFI direktor, alates 2015 KBFI juhtivteadur, 01.10.2016–30.11.2016 Osaka Ülikooli ja 01.04.2019-31.05.2019 Kyoto Ülikooli külalisprofessor, alates 2020 KBFI keemilise füüsika laboratooriumi juhataja.
Teadustöö
Raivo Sterni uurimisvaldkonnad on tahke keha tuumaresonants, mitmesuguste materjalide (sh oksiidsed ja süsinikmaterjalid, kvantmagnetid ja kõrgtemperatuursed ülijuhid) struktuuri ja funktsionaalsete omaduste uurimine raadiospektroskoopia meetoditega, mõõtmised kõrgetes alalis- ja pulssmagnetväljades; kondensaadid ja koherentsed olekud kvantkriitiliste punktide ümbruses uudsetes frustreeritud kvantmagnetites.
Stern on Ameerika Füüsikaühingu (1995) liige ja Eesti Füüsika Seltsi asutajaliige (1989. aastast, juhatuse liige 2004–2012). Ta on avaldanud üle 100 teadustrükise.
Good Kid, M.A.A.D City
"Good Kid, M.A.A.D City" on räppar Kendrick Lamari teine stuudioalbum. See anti välja 22. oktoobril 2012.
Lood
Kogukestus: 68:23
Narewka
Narewka (valgevene keeles Нараўка) on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Hajnówka maakonnas, Narewka valla halduskeskus.
Narewka asub Valgevene piirist 11 km kaugusel, Hajnówkast 16 km kirdes ja Białystokist umbes 53 km kagus.
Narewkal olid linnaõigused 19. sajandi esimesest poolest kuni 1875. aastani.
Valentin Nikolajev
Valentin Vladimirovitš Nikolajev (6. aprill 1924 – 31. oktoober 2004) oli NSV Liidu maadleja.
Ta on olümpiavõitja ja maailmameister Kreeka-Rooma maadluses.
Ta võitis NSV Liidu meistrivõistlustel Kreeka-Rooma maadluses kaks kuldmedalit (1952 ja 1954) ja hõbemedali aastatel 1957 ja 1959.
Pärast sportlaskarjääri töötas NSV Liidu juunioride koondise treenerina.
Alusväärtused
pisi|Alusväärtuste sõõrmudel Alusväärtuste teooria, mille autor on Shalom H. Schwartz, kirjeldab kümmet üksteisest eristuvat kultuurideülest väärtust, mida kasutatakse läbivalt väärtussüsteemide kultuuriliste erinevuste kirjeldamiseks. Kümme alusväärtust jaotatakse ringikujulises struktuuris, mida nimetatakse ka väärtuste sõõrmudeliks. Väärtusi defineerib Schwartz ise kuue tunnuse abil :
Väärtuste motivatsioonilised alused
Kõik kümme alusväärtust on jaotatavad nelja kõrgema taseme gruppi iga alusväärtuse motivatsioonidest juhenduva ajendaja tõttu.
Avatus muudatustele
Enesemääratlemine (self-direction) – iseseisev mõtlemine ja tegutsemine, valikuvõime, loovus ja uudisklus-kaalutlemine-katsetamine, mis tuleneb organismide kontrolli ja valitsemise tarbest, autonoomia ja sõltumatuse nõudest.
Stimulatsioon (stimulation) – põnevus, uudsus ja olla aldis reageerima elu muutustele, väljakutsetele, mis omakorda tulenevad organismi vahelduvuse ja ergutumise tarbest, et säilitada optimaalne, positiivne (mitte ähvardav) ja ergas toimimise olu.
Edasipürgimine
Hedonism (hedonism) – nauding ja meeleline rahuldus iseenda hüveks.
Saavutus (achievement) – personaalne edu läbi kompetentsuse demonstreerimise, mis vastab sotsiaalsetele standarditele.
Võim (power) – sotsiaalne staatus ja prestiiž, inimeste ja ressursside kontrollimine või nende üle domineerimine, mis toimib nii kultuurisiseste kui -üleste suhetena ja on tingitud sotsiaalse elu korrastamise ning ühiskonna liikmete motiveerimise ja allutamise vajadustest.
Konservatiivsus
Mugandumus (conformity) – ühiskonna normidest ja teistest ootustest hälbimise vältimine, et tagada indiviidide käitumismallide ennustatavus ning ühiskondlik ja rühmasidusus, mis tähendab enesepiiranguid igapäevases suhtluses, eriti lähedaste teistega (pere, sõbrad, töökaaslased).
Traditsioon (tradition) – traditsiooniliste kultuuri (ja religiooni) poolt pakutavate kommete ja ideede austamine, aktsepteerimine, neile pühendumine; jagatud kogemuste ja saatuse praktikate, sümbolite, ideede ja uskumuste järgimine, sageli ritualiseeritud kujul.
Omakasupüüdmatus
Heasoovlikkus (benevolence) – vabatahtlik ja omakasupüüdmatu seismine lähedaste inimeste heaolu eest, mis tuleneb rühmasidususe nõudest ning organismi tarbest olla teistega koos.
Kõikehaaravus (universalism) – inimkonna ja looduse hea käekäigu, heaolu arvestamine, mõistmine, hindamine ja kaitsmine, mis tuleneb ellujäämisvajadusest nii rühmiti kui vastasseisus loodusega, sest teiste ja loodusega mittearvestamine võib esile tuua ennustamatuid konflikte ja pöördumatuid tagajärgi.
Alusväärtuste omavaheliste seoste struktuur
Lisaks kümne alusväärtuse defineerimisele, nimetab teooria ka viisid, kuidas need väärtused üksteisega seotud on ning kuidas üksteist mõjutavad. Iga alusväärtus on kas harmoonias (turvalisus ja konformsus) või vastuolekus (heasoovlikkus ja võim) mõne teisega. Sellest tuleb ka alusväärtuste kujutlemine sõõrmudelina, kus ringil lähedamad väärtused on rohkem kooskõlas ning kaugemal olevad konfliktis. Kuigi teooria kirjeldab kümmet alusväärtust, on nendevahelised piirid hägused, kuna üks voolab tihti teise, mida illustreerivad järgmised ühiste motivatsiooniliste tegurite näited:
Mõõtmise viisid
Alusväärtuste mõõtmiseks on kasutatud eri mudeleid, et teha kindlaks, et teooria ei sõltuks kasutatavast metodoloogiast. Peamised kaks meetodit alusväärtuste uurimiseks on Schwartzi väärtuste uuring (eksplitsiitne) ning väärtuste portreeküsimustik (implitsiitne).
Väärtuste portreeküsimustik
Väärtuste portreeküsimustikku kasutatakse lihtsustatud versioonis Euroopa Sotsiaaluuringus, kuna seda peetakse Schwartzi väärtuste küsimustiku edasiarenduseks. Lihtsustatud väärtuste portreeküsimustikus on 40 portree asemel 21. Lihtsustatud väärtuste küsimustiku puhul vastab igale alusväärtusele vaid kaks portreed, välja arvatud kõikehaaravuse puhul, kus neid kolm on. Portreeküsimustik on kasutatav kõikide ühiskonnasegmentide puhul, kuna selles sisalduvad väited on kognitiivselt lihtsasti arusaadavad.
Piirangud
Teooria peamised piirangud seisnevad uurimismeetodite keerukuses. Schwartzi väärtuste küsimustikule vastamise teeb keerukaks esmalt vajadus 30 eri väärtushinnangu definitsiooniga tutvumine. Lisaks on keerukam ebasümmeetriline skaala, mis kõik põhjustab märkimisväärse koguse lõpuni täitmata küsimustikke. Lisaks on täheldatud, et paljud vastajad kipuvad enamikku väärtustest üsna kõrgelt hindama, mis tähendab, et nende vastused on ülespoole kallutatud. Kallutatuse kõrvaldamiseks soovitab Schwartz iga vastaja puhul skoori tsentreerimist, kus igale alusväärtusele leitud skoorist lahutatakse kõigi 21 väärtushinnangu keskmine. Niisugune meetod lubab selgemini näha, kui kõrgelt hindab vastaja end kõikidele portreedele lähedaseks ning kui palju üle/alla keskmise iga hinnang on. .
Maaja Hallik
Maaja Hallik (sündinud 4. augustil 1989 Keilas) on eesti näitleja, dokumentaalfilmide režissöör ning raamatupoe REaD asutaja.
2008. aastal lõpetas ta Keila Gümnaasiumi, 2013. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna teatrikunsti eriala. 2020. aastal lõpetas ta magistrantuuri õpingud Balti Filmi- ja Meediakoolis dokumentaalfilmi erialal.
Eduard Kivimäe
Ta õppis 1927–1930 Tartu Ülikooli põllumajandus- ja 1931–1939 (lõpetas) õigusteaduskonnas, Korporatsioon Fraternitas Estica liige.
Banni jõgi
pisi|Jõgi [[Portadowni lähistel]] Banni jõgi (iiri väljendist An Bhanna ehk 'jumalanna'; ulsteri-šoti keeles Bann Wattèr, inglise keeles River Bann) on Põhja-Iiri pikim jõgi, mis ulatub Slieve Mucki mäest, läbi Lough Neaghi ja Lough Begi järvede, Castlerocki küla lähistel Põhja-Atlandi ookeanisse.
Tasapeegel
pisi|Kujutise tekkimine tasapeeglis
Tasapeegel on tasand, millelt valgus peegeldub. Kujutise leidmiseks tuleb eseme mingist punktist võtta vähemalt kaks kiirt ja vaadata nende peegeldumist. Langemisnurk on võrdne peegeldumisnurgaga. Langemisnurk on nurk pealelangeva kiire ja pinnanormaali vahel. Pinnanormaal on imaginaarne telg, mis on risti pinnaga. Peegeldumisnurk on nurk peegeldunud kiire ja pinnanormaali vahel. Kui tegu on kollimeeritud valgus kiirega, siis pärast peegeldumist see ei haju laiali, välja arvatud difraktsiooni efektide puhul.
Tasapeegel annab esemest näiva kujutise, s.t. et meile näib, nagu lähtuksid valguskiired peegli tagant. Kujutis on niisama suur kui ese ja selle kaugus peeglist võrdub eseme kaugusega peeglist. See tähendab kui 1.8m pikkune inimene vaatab peeglisse, siis peegelpildis on ta ka 1.8m pikk. Kujutise suurus sõltub peegli suurendusest ja tasapeegel loob kujutisi suurendusega 1, ehk suurus ei muutu.
Tasapeegli fookuskaugus on lõpmatuses.
Valmistamine
Tasapeeglist valmistatakse materjalidest, mis peegeldavad hästi ja on poleeritud pinnaga. Nagu näiteks hõbe või alumiinium. Need materjalid lähevad keemilisse töötlusesse, kus kantakse õhuke kiht punast plii oksiidi peegli tagumisele küljele. Peegeldav pind peegeldab tagasi enamus valgusest, mis sellele langeb, kui ei esine täkkeid. Enamik tänapäeva tasapeegleid on valmistatud õhukesest klaasist, mis kaitseb ja tugevdab tasapeegli pinda kahjustuste eest. Ajalooliselt olid peeglid lihtsalt poleeritud vask, messing, obsidiaan või mõni muu väärismetall. Peegleid valmistatakse ka vedelal kujul, näiteks gallium ja elavhõbe on vedelas olekus väga hästi peegeldavad.
Parem ja vasak
Peale selle, et tasapeegli kujutis on näiv, on tasapeeglil veel paar olulist iseloomu joont. Kui vaadata peeglist enda peegelpilti on kohe näha, et parem ja vasak pool on vahetunud. Kui tõsta parem käsi, siis peegelpildis tegelikult tõuseb vasak käsi ja vastupidi. See muutub veelgi arusaadavamaks kui kanda särki millel on mingisugune tekst. Näiteks kui särgil on kirjas "NIKE" siis peegelpildis on "EKIN". Siinkohal tasub tähele panna, et mitte ainult tähed pole vales järjekorras, vaid tähed ise on ka ümberpööratud(vasakult paremale). Muud orientatsioonid jäävad paika. Kui peegli peal seista, siis peegelpilt ei seisa pea peal ja laest ei saa põrand. Kui rääkida telgedest siis olgu X-telg vasakult paremale, Y-telg ülevalt alla(peast jalgadeni) ja Z-telg näitab samas suunas mis nina. X ja Y telg klapivad, kuid Z-telg näitab vales suunas. Peegelpilt moodustub, kui ette kujutada ennast minemas peegli taha ja pöörata ennast ümber.
Vormsi külanõukogu
Vormsi külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu hõlmas Vormsi ja teised väiksemad naabersaared. Külanõukogu moodustati 1950.
Dieter Kottysch
pisi Dieter Kottysch (30. juunil 1943 Gleiwitz (praegu Gliwice, Sileesia vojevoodkond, Poola) – 9. aprill 2017 Hamburg, Saksamaa) oli Lääne-Saksamaa poksija.
Kottysch oli kokku kuuekordne Lääne-Saksamaa meister – II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1964–1968 ning I keskkaalus (kuni 71 kg) 1972. aastal.
Kottysch võitis I keskkaalus (kuni 71 kg) 1972. aasta Müncheni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta oli esimene ja ka ainus Lääne-Saksamaa poksija, kes on olümpiamängudel võitnud kuldmedali ja tulnud olümpiavõitjaks. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis hilisemale pronksmedalivõitjale Volodõmõr Mussalimovile (NSV Liit) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Kottysch osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Bohumil Němečekile (Tšehhoslovakkia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning I keskkaalus (kuni 71 kg) 19. Euroopa meistrivõistlustel (Madrid, 1971), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Ion Gyorfile (Rumeenia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Rudolf Lesta
Rudolf Aleksander Lesta (1/13. oktoober 1885 Piiri talu, Ropka vald, Tartumaa – 5. oktoober 1941 Sevurallag, Sverdlovski oblast, Venemaa) oli eesti kohtunik.
Tema isa oli Ropka vallavanem Jaan Lesta.
Ta õppis Tartu ülikooli õigusteaduskonnas 1904–1911 (lõpetas Moskvas), Eesti Üliõpilaste Seltsi liige alates 1904, hiljem ka korp! Fraternitas Estica asutaja 1907. aastal, kuid lahkus peagi.
Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas, oli jaoskonnakohtunik Valgas 1921–1924 ja Tartus 1924–1926, Tartu Ringkonnakohtu liige 1926–1940, notar Jõgeval 1940–1941. Arreteeriti NKVD poolt Tartus 14. juunil 1941.
1905. aastal ilmus ta Vanemuise teatri ehitusplatsile ja nõudis, et lava meetri võrra laiem ehitataks, muidu ei saavat tema kavatsusel olevat näidendit seal esitada. Teda ei pandud tähele ja suur draama jäigi kirjutamata.
1920. aastail propageeris ta Toompea hoonestuse lammutamist ja nende asemele Prantsusmaa arhitektuurimälestiste koopiate püstitamist, et prantsuse turistid, kes igal pool prantsuspärast otsivat, end kui kodus tunneksid.
Pärast Vabadussõda tegi ta ettepanekuid Vabadussõja mälestussammaste püstitamiseks. Need pidid olema ratsamonumendid (muidu ei oleks prantsuse turistid aru saanud, et tegu on sõjakangelaste, mitte alpinistidega) spetsiaalsel alusel ("Elukõrgustikul"). Argument ratsamonumendi kasuks oli ka eestlaste väidetav hobusekultus, millest mõjutatuks pidas Lesta muuhulgas Brandenburgi väravat. Vabadussõja mälestussammas Tallinnas pidi kujutama Assamalla ratsanikku, kes on ühtlasi Võnnu all tundmatu ratsasõdurina uuestiellunud Kalevipoeg ja on just Elukõrgustiku järsult küljelt alla virutanud raudrüütli (viimane pidi olema kujutatud lendamishoos).
Rudolf Lesta suri Sevurallagi vangilaagris Venemaal.
Eerika
Eerika (Erica) on kanarbikuliste sugukonda kuuluv igihaljaste õistaimede perekond.
Perekonda kuulub umbes 860 liiki. Enamik liike on 0,2–1,5 meetri kõrgused põõsad, üksnes puis-eerika ja luud-eerika võivad kasvada 6–7 meetri kõrguseks.
Radikaaldemokraatlik Koondis
Koondis asutati pagulaslaagrites kohtunud noorema põlvkonna intellektuaalide poolt. Algatajaks oli Vahur Linnuste, kes soovis toetuda Jüri Vilmsi traditsioonidele 1917. aastast, erilise rõhuasetusega kultuuriradikalismile.
Eerika
Eerikad kasvavad Aafrikas ja Euroopas. Umbes 660 liiki on Lõuna-Aafrika endeemid.
Radikaaldemokraatlik Koondis
Maailmavaateliselt seisis erakond lähedal libertarismile, rõhutades riigi keskvõimu minimeerimist ja kodanikuvabaduste maksimeerimist.
Section.80
Albumi andis välja Top Dawg Entertainment.
Radikaaldemokraatlik Koondis
"Meie föderalism taotles ühiskonnakorda, mis teeks kommunistliku või natsistliku diktatuuri võimatuks. Tulipunktis oli küsimus: kuidas hajutada riigi keskvõimu ning ellu viia detsentraliseeritud võimusüsteem," on meenutanud Ilmar Mikiver.
Eerika
Eestis loetakse soo-eerika hävinud liigiks.
Radikaaldemokraatlik Koondis
Erakond kuulus Eesti Rahvusnõukogu koosseisu ning andis välja bülletääni Radikaaldemokraat ja ajalehte, hiljem ajakirja Vaba Eesti.
Eerika
Liike
pisi|Punase eerika sort "Isabell" Tartu Ülikooli botaanikaaias
Radikaaldemokraatlik Koondis
1979. aastal lahkus erakond Eesti Rahvusnõukogu koosseisust, sest oli oma tegevuse selleks ajaks praktiliselt lõpetanud.
Wittmundi kreis
Wittmund on kreis Saksamaal Alam-Saksi liidumaal. Kreisi pindala on 656,65 km². 31. detsembril 2017 elas seal 56 731 inimest. Kreis asub Ida-Friisimaal Põhjamere rannikul. Naaberkreisid on (idast ja kaardil päripäeva) Frieslandi, Leeri ja Aurichi kreis.
Kappel am Krappfeld
Kappel am Krappfeld (sloveeni: Kapela na Grobniškem polju) on linn Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas. Seal on sündinud Maria Lassnig.
Wittmundi kreis
Ajalugu
Kreis loodi Preisi kuningriigi poolt 1885. aastal seni Aurichi kreisi kuulunud Amt Wittmundist, Amt Esensist ja Esensi linnast. 1977. aastal liideti kreis Frieslandi kreisiga; kuid liitmine ei olnud populaarne. Liitmine kuulutati 1979. aastal põhiseadusevastaseks, kuna see riivas endise Oldenburgi osariigi õigusi, kuhu Friesland oli kuulunud, ja mõlemad kreisid taastati vanades piirides.
Linnad ja vallad
pisi|Linnad ja vallad Wittmundi kreisis
Linnad: Vabad vallad:
Samtgemeinden:
1Samtgemeinde keskus; ²linn
Glödnitz
Glödnitz (sloveeni: Glodnica) on vald Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
Georg Alexander Pick
Ta sündis juudi perekonnas: ema Josefa Schleisinger ja isa Adolf Josef Pick. Tänapäeval on ta tuntud tänu Picki teoreemile, millega saab määrata hulknurga pindala. Ta avaldas selle artiklis 1899. aastal. Saksamaal õpitakse seda teoreemi koolimatemaatika programmi raames.
Glödnitz
thumb|left|Glödnitzi org
Vald asub piki Gurki lisajõe Glödnitzi jõe tiheda metsaga kaetud orgu Gurktali Alpide loodeosas. Flattnitzi kuru põhjas viib Muri orgu Steiermargi liidumaal; Glödnitz külgneb ka Kärnteni liidumaa Metnitzi, Weitensfeld im Gurktali, Deutsch-Griffeni ja Albecki vallaga.
Ajalugu
Rooma tee üle Flattnitzi kuru oli olemas juba iidsetel aegadel, võib-olla ka mansio Glödnitzi piirkonnas. Glodati asulat on esmamainitud 898. aasta dokumendis. Püha Hemma von Gurki kingitud kabelit on mainitud 1043. aastal, see ehitati hiljem ümber tänapäevaseks Püha Margareta kihelkonnakirikuks. Keskajal omasid piirkonnas suuri mõisaid Gurki piiskopid, kes püstitasid ka abikiriku Flattnitzi kuru lähedale.
thumb|left|Keskaegne kirik Flattnitzer Höhel
Glödnitzi vald loodi 1850. aastal. 1920. aastatest kujundab endist põllumajanduspiirkonda üha enam turism, eriti talvel.
Norra küberkaitse
Küberkaitsesse kuulub 1500 inimest, kes paiknevad 60 paigas. Peakorter on Lillehammeri vallas Jørstadmoenis. Suurem baas on ka Kolsåsi mäe juures Oslo lähedal.
Küberkaitse ülem on kindralmajor Odd Egil Pedersen. Varem oli ülemaks kindralmajor Roar Sundseth.
Küberkaitse sai eraldi väeliigiks 18. septembril 2012. Varem nimetati seda valdkonda Forsvarets informasjonsinfrastruktur (Kaitseväe infotaristu). .
Küberkaitse ülesanne on käitada, valvata ja kaitsta kaitseväe infosüsteeme. Tihedas koostöös riikliku julgeolekuametiga (Nasjonal sikkerhetsmyndighet) on selle ülesanne hoida ära ja avastada küberrünnakuid kaitseväe vastu. . Küberkaitsel ei ole tsiviilülesandeid, kuid ta saab vajadusel NorCERTile jt teistele asjaomastele organitele abiks olla.
Küberkaitse eelarvet kärbitakse 2015. aastal poole võrra ja järgmistel aastatel 70%.
Struktuur
Küberkaitsel on kaks osakonda.
Kompetentsi- ja transformatsiooniosakond (Cyberforsvarets kompetanse- og transformasjonsavdeling, CYFOR CKT) koolitab personali, arendab kaitseväe süsteeme ja saadab vajaduse korral kiiresti personali kommunikatsiooniprobleemide lahendamiseks kodu- või välismaal. Osakonnal on baas Jørstadmoenis ja allosakonnad Haakonsverni sõjaväebaasis, Rygge lennuväebaasis, Kjeviki lennuväebaasis, Rena laagris ja Bodø pealennuväebaasis ning kaitseväe operatiivses peakorteris (Forsvarets operative hovedkvarter) Reitanis.
Küberteenistuste ja -operatsioonide osakond (Cyberforsvarets avdeling for cybertjenester og -operasjoner​, CYFOR CTO) käitab ja kaitseb kaitseväe süsteeme; selle peabaas on Kolsåsis Oslo lähedal ning sel on 60 allüksust, sealhulgas  Jan Mayenil.
Satelliitside
Satelliitside on raadioside, milles raadiosaatja ja -vastuvõtja vahel kasutatakse sidesatelliitidel paiknevaid retranslaatoreid ehk transpondereid. Maa pinnal asuvad saatjad ja vastuvõtjad võivad olla paiksed või mobiilsed (liikuvad). pisi|Sidesatelliit geostatsionaarsel orbiidil Sidesatelliidid tiirlevad ümber Maa elliptilisel või ringikujulisel orbiidil. Enamik sidesatelliite tiirleb geostatsionaarsel orbiidil.Geostatsionaarsed satelliidid tiirlevad ekvaatori kohal samas suunas Maa pöörlemisega sellisel kõrgusel (umbes 35 800 km), et nende tiirlemisperiood on 24 tundi. Sel juhul püsib satelliit Maa ühe ja sama punkti kohal.
Kasutatakse ka madalamatel kõrgustel (näiteks 1000–1500 km) tiirlevaid satelliite, mille ringorbiidi tasand on ekvaatori suhtes kaldu. Nende vahendusel saab näiteks pidada sidet kaasaskantavate raadiojaamade abil.
Satelliitsidet rakendatakse laialdaselt globaalseks andmeedastuseks satelliittelevisioonis, telefonsides, satelliitnavigatsioonis, meteoroloogias, internetis.
Satelliitsidet peetakse detsimeeter- ja sentimeeterlainete vahendusel, peamiselt sagedusvahemikus 1,5–30 GHz. Madalama sagedusega lained läbivad hästi atmosfääri, kuid neid mõjutavad maapealsed raadiohäired. Mida kõrgem on sagedus, seda suurem on neeldumine atmosfääris.
Satelliitsidet kasutati strateegilise ja taktilise taseme vahel esimest korda aastal 1982 Falklandi sõjas.
Võhma külanõukogu (Haapsalu rajoon)
Võhma külanõukogu oli külanõukogu Haapsalu rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Kirbla külanõukoguga.
Lough Neagh
pisi|Satelliidifoto järvest Lough Neagh (iiri keeles Loch nEachach, ulsteri-šoti keeles Loch Neagh) on Põhja-Iiri suurim järv, mis on ühtlasi suurim järv Briti saartel. Järvest voolab Banni jõgi Atlandi ookeanisse.
Lough Beg
Lough Beg (iiri keeles Loch Beag ehk 'väike järv') on Põhja-Iiri järv, mis asub Lough Neaghist põhjas. Järve läbib Banni jõgi, mis suubub Põhja-Atlandi ookeanisse.
Jõõpre mõis
Jõõpre mõis (saksa keeles Jaepern) oli riigimõis Audru kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 17. sajandi keskel.
Jeleniewo
Jeleniewo on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Suwałki maakonnas, Jeleniewo valla halduskeskus.
Lümfotsütoos
Lümfotsütoosiks ehk lümfotsütaarseks leukotsütoosiks (inglise keeles lymphocytosis) nimetatakse ebanormaalselt suurt lümfotsüütide sisaldust veres. Lümfotsütoosi esineb nii loomadel kui ka inimestel.
Lümfotsütoosi levinuim diagnoosimismeetod on täisvereanalüüs.
Jeleniewo
Jeleniewo asub Leedu piirist umbes 15 km kaugusel ja Venemaa (Kaliningradi oblasti) piirist ligi 20 km kaugusel, Suwałkist 11 km põhjas.
Lümfotsütoos
Absoluutne lümfotsütoos täisvereanalüüsi alusel
Täisvereanalüüsi tulemused, mis näitavad absoluutset lümfotsütoosi:
Suhteline lümfotsütoos
Suhtelist lümfotsütoosi loetakse alla 2-aastaste laste puhul normaalseks seisundiks.
Jeleniewo
Jeleniewo sai linnaõigused 1780. aasta paiku, kuid kaotas need 1800. aastal.
Lümfotsütoos
Stress-lümfotsütoos
Leukotsütoosi võivad põhjustada ka
Endokriinhaigused
Ebanormaalselt suur lümfotsüütide sisaldus võib osutada ka mõnele endokriinsüsteemi haigusele, näiteks:
Äge infektsioon
Leukotsütoosi võivad põhjustada mitmed viirused ja nakkushaigused:
Ebanormaalselt suur leukotsüütide sisaldus võib esineda ka ägedatest infektsioonidest paranemisel.