cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Punane telefoniputka
Erastamine
Kingston upon Hulli telefonsideameti erastas firma Kingston Communications, kes 2007. aasta paiku eemaldas linnatänavailt suurel hulgal kuulsaid kreemikat värvi telefonikabiine K6. Sellest teguviisist nördinud linnaelanikud kurtsid seepeale, et nad on kaotanud osa oma ajaloopärandist. Firma on jätnud tänavaile alles ligikaudu 125 K6-tüüpi telefoniputkat. Ettevõte eraldas umbes 1000 telefonikabiini elanikkonnale müügiks ning paljud telefoniputkad jõuti maha müüa juba enne mahavõtmist.
Briti krooni sõltkonnad
Briti krooni sõltkondades otsustavad tänavatelefonide paigutamise ja värvilahenduse üle kohalikud telefonsidefirmad. Guernsey saarel oli telefonikabiinide värvilahenduseks valge (põhivärv) ja kollane (raamistus) seni, kuni saare telefonsideameti omanikuks sai 2002. aastal firma Cable and Wireless, kes laskis kabiinid siniseks värvida. Jersey saarel kasutatakse kohapeal valmistatud telefonikabiinide värvidena kreemikat ja kollast. Mani saare telefoniputkad on endistviisi punased – praegune telefonsidefirma ei ole oma eelkäijate GPO ja British Telecomi kasutatud värvilahendust muutnud. Seevastu saare lõunaservas asuvas Cregneashi linnas on telefonikabiinid rohelist värvi.
Muud riigid
Inglise punaseid telefonikabiine on paigaldatud mitmele poole USAs – neid näeb Oklahoma ülikooli üliõpilaslinnakus, Briti saatkonnahoone juures Washingtonis, Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi tudengikeskuses ja mujal. Iirimaal Corki krahvkonna Kinsale'i linnas on Briti telefoniputkad K6 rohelist värvi. Punaseid telefoniputkasid näeb ka Kariibi mere saartel Antigual ja Barbadosel, lisaks Küprosel, Austraalias, Uus-Meremaal ja mujal. 2008. aastal pandi 10 K6-tüüpi tänavatelefoni üles Petah Tikva linnas Iisraelis.
Mustvee sadam
Mustvee sadam (sadamakood EE MTV) on Mustvees asuv sadam. Sadama aadress on Pihkva tänav 2U, Mustvee linn.
Mustvee sadamas on kaks kaid pikkusega 114 m ja 160 m (kokku 40 sildumiskohta kuni 9 m laevadele), Mustvee sadamahoone, jõe lõuna kaldal kaks slippi ja paadisadama osa jõe kaldal.
Sadam on Mustvees olnud juba rohkem kui sada aastat. 1909. aastal alustati Mustvees sadamamuuli rajamist ja jõe süvendamist.
2014. aastal sai Mustvee sadam rekonstrueeritud. Suurem osa rahastusest tuli Eesti-Läti-Vene piiriülesest koostööprogrammist “Majanduslikult jätkusuutlik ja keskkonnasäästlik Peipsi järve piirkond”, ülejäänud summa oli Mustvee linna omaosalus.
549
549. aasta (DXLIX) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas reedel. Arvu 549 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Üheksas planeet
Planeet üheksa (ka üheksas planeet) on oletuslik suur planeet päikesesüsteemi äärealadel. Planeedi olemasolu selgitaks mitmete Kuiperi vöö taevakehade üllatuslikke joondumisi ja orbiite.
Esimest korda oletati planeedi olemasolu 2014. aastal, kui Chad Trujillo ja Scott Sheppard pakkusid planeedi välja kui võimaliku seletuse 13 Kuiperi vöö objekti ebatavalisele orbiidile.
20. jaanuaril 2016 avaldasid California Tehnoloogiainstituudi teadurid Konstantin Batygin ja Mike Brown artikli täiendavate tõendusmaterjalidega planeedi olemasolust.
Veda keel
Arvsõnad
Arvsõnad põhinevad kindlatel ja määramata vormidel: ekama 'üks' (kindlatel) ja ekamak 'ükskord' (määramata). Nendeks on ekamay, dekamay ja tunamay.
Katie Leigh
Katie (õieti Katherine) Leigh (sündinud 16. detsembril 1958) on Ameerika Ühendriikide dublaažinäitleja.
Veda keel
Morfoloogia
Elusolendite puhul kasutatavad järelliited on -ATTO, isikustamisel -LAATTO, nimisõnadel -POJJA ja -RAACCAA.
Kehaosade puhul kasutatakse järgmisi järelliiteid: -RUKULA, -DANDA ning ka -POJJA, -TANA ja -GEJJA. Nimetatud järelliiteid kasutatakse siis, kui kehaosi märkivad sõnad on laenatud Singai keelest
Asesõnad
Näited asesõnadest on meeatto (mina), topan (sina), eyaba (seal), koyba (kus). Neid asesõnu kasutatakse nii ainsuse kui ka mitmuse tähistustega. Singali keel sisaldab viit vormi, kuidas liigitada inimesi nende staatuse järgi, veda keeles kasutatakse ainult ühte vormi (topan) sõltumata staatusest.
Keelenäited
Härra, ma tapsin siiski elevandi – botakandaa nam puccakaduvaa huura meeatto
Goodhue maakond
Maakonna halduskeskus on Red Wing.
Ajalugu
Maakond moodustati 1853. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 46 183.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Arnold Keyserling
Tema isa oli filosoof Hermann Keyserling.
Koos abikaasa Wilhelmine Keyserlingiga pidas ta 1990. aastail rea tarkuse kooli seminare Raikkülas.
518
518. aasta
Sojuz (mootorratas)
Sojuz (vene keeles Союз) oli Nõukogude Liidus valmistatud mootorratas.
1924. aasta 22. augustil Moskva Punaselt väljakult lähtunud katsesõidul – marsruudil Moskva-Harkiv-Moskva – läbis mootorratas 1476 kilomeetrit ja jõudis finišisse.
Philip M. Breedlove
Philip Mark Breedlove (sündinud 21. septembril 1955 Forest Parkis) on Ameerika Ühendriikide õhuväe (USAF) nelja tärni erukindral, kes oli NATO Euroopa vägede ülemjuhataja 2013. aasta 13. maist   kuni 4. maini 2016.
Kindral Breedlove oli väeteenistuses alates 1977. aastast.
Robert Samarütel
Osales Vabadussõjas. Lõpetas 1922. aastal Tartu reaalkooli ning õppis 1922–1938 (lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust. Ta oli Eesti Üliõpilaste Seltsi vilistlane.
Ta oli kuni 1930. aastani Harku vangimaja direktor, siis määrati Lasnamäe vangla direktoriks. Hiljem oli ta vangimajade inspektori kohusetäitja. 1934. aastal oli lühikest aega Keskvangla direktori kohusetäitja, hiljem taas vangimajade inspektor.
Saksa teise okupatsiooni ajal töötas ta raamatupidajana. Arreteeriti 1945, oli vangis kuni 1955. aastani, töötas pärast seda Eestis raamatupidajana.
Meelis Piller
Piller lõpetas 1987 Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi. 1987–1993 õppis Tallinna Pedagoogikaülikoolis kunstiõpetuse ja joonestamise erialal, lisaerialana näitejuhtimine. 1991–1992 õppis ka Pedagoogikaülikooli Tervisekeskuse juures Sibeliuse Akadeemia muusikateraapia ja üldpsühholoogia kursustel.
1991. aastal loodud filmis "Noorelt õpitud" mängis ta bändipoissi.
Ta on teinud filmi Arnold Keyserlingist.
Burgstallkogel
thumb|right|280x280px|Burgstallkogel vaadatuna läänest Georgenbergilt
Burgstallkogel (458 m; ka Grillkogel) on mägi, mis asub Sulmi ja Saggau jõeorgude liitumiskoha lähedal Austrias Lõuna-Steiermargis, u. 30 km Grazist lõunas Gleinstätteni ja Kleinkleini vahel. Mäel asus aastatel 800 - u. 600 eKr märkimisväärne piirkonnaülese tähtsusega asula. Mäge ümbritseb üks Mandri-Euroopa suurimaid rauaaegseid nekropole, mis algselt koosnes vähemalt 2000 tumulusest.
Burgstallkogel asub silmapaistval kohal idast läände kulgeval seljandikul, mis ulatub Sulmi oru lõunanõlvale, kaubateel, mis läbis Koralpe mäestikku Kärntenist, ühendades Grazi nõo lõunaosa ja sealt edasi Ungari tasandikele. Asula kontrollis ilmselt kaugkaubandust sellel neoliitikumiajast peale kasutusel olnud marsruudil ja õitses sellest. Kogukond vahetas kaupu kaugele Itaaliasse ja Balkanile ning võis ära kasutada mäelolevaid rauamaagi leiukohti.
Asustusajalugu
right|Burgstallkogeli asula ja sellega seotud nekropoli olukorra skits|288x288px
Esimene märkimisväärne asustus mäele rajati hilisel urniväljade kultuuri perioodil 800. aasta paiku eKr, kui mäetippude asulad muutusid Mandri-Euroopas tavaliseks. Kuigi nimi "Burgstallkogel" (üldine saksa rahvapärane termin mäekindlustuse kohta) viitab sellele, et ajaloolised teadmised mäe kohta säilisid kuni keskajani, oli arheoloogiateaduses väga vähe teada kuni aastateni 1982-1984, mil uurimuslik kaevamine tuvastas faktid, mis tõi kaasa meie ettekujutuse Hallstatti kultuuri idaosa "Sulmi oru alamrühmast" olulise paranemiseni.
Tuvastati neli keraamikat sisaldavat kultuurkihti alates hilisest urniväljade kultuurist kuni keskmise Hallstatti kultuuri perioodini (Ha B2/3 - Ha B3/C1). Erosioon on hävitanud Hallstatti hilise perioodi noorimad kihid, eriti tipul, kus tõenäoliselt elas aadel. Kuigi kõige varasemad asulajäljed usutakse ulatuvat üle suure osa mäest kõikidesse külgedesse (lõunanõlvad on kaetud viinamarjaistandustega ja neid on peaaegu võimatu arheoloogiliselt uurida), koondus asula mäetipu suunas pärast seda, kui see järgnenud Hallstatti perioodil kaks korda tules hävis (750. ja 700. aasta paiku eKr). See jäeti sisuliselt maha vahetult pärast 600. aastat eKr. Burgstallkogeli asulakohta ennast ei kindlustatud (kuigi mäe loodepoolsest servast leiti Sulmi oru sängi lähedalt Hallstatti ajastu kaevikute süsteem, mis on rünnakutele kõige enam avatud) ja arheoloogia ei anna mingeid viiteid, et see oleks kunagi sõjas kannatanud; kaks katastroofilist tulekahju näivad olevat juhuslikud.
Üks neist tulekahjudest hävitas maja, milles olid suurimad Hallstatti ajastu vertikaalsed kangasteljed, mis Kesk-Euroopas kunagi tuvastatud. Asjaolu, et nende kangastelgede kiviraskused jäid kokku varisedes paigale, võimaldas need rekonstrueerida, lisades väärtuslikke teadmisi meie kontseptsioonile arenenud kootud tekstiilide valmistamise tehnoloogiast Kesk-Euroopa rauaajal. See näitab, et Burgstallkogeli populatsioonil oli suhteliselt kõrge elatustase (kuigi mitte nii kõrge, kui Lääne-Hallstatti kultuurile omane), mida võib järeldada ka asjaolust, et elanikud tapsid oma veised suhteliselt noores eas.
2004. aastal ehitati mäe läänenõlvale eksperimentaalarheoloogia meetodeid kasutades tüüpilised Kesk-Hallstatti periood majad (elamu, viljaait ja pagaritöökoda). Kaevamiste leiud ei tõenda aga, et need hooned sarnaneksid Burgstallkogeli asunduse tegelikule olukorrale sel perioodil.
Nekropol ja selle uurimine
thumb|left|Hallstatti-ajastu tumulus Sulmi oru nekropolis thumb|Hallstatti ajastu kürassid ja kiiver Kleinkleinist, [[Eggenbergi lossi muuseum|236x236px]] thumb|Kleinkleini metallanumad, [[Eggenbergi lossi muuseum]]
Erinevalt Lääne-Hallstatti tsooni hauaküngastest, kuhu surnud maeti enamasti tervena, tuhastati kõik Burgstallkogeli surnud, sageli koos mõne nende isiklike esemetega, enne kui säilmed kivist hauakambrisse paigutati ja sellele muld kuhjati, et tumulus püstitada.
Sulmi oru nekropoli "lihtkodaniku" tumulused (arvatakse, et neid oli üle 2000, enne kui põllumajandus enamiku neist hävitas) ümbritsesid Burgstallkogeli asulat igast küljest ja algselt katsid nad suure osa Gleinstätteni ja Kleinkleini küla vahelisest mäeahelikust, kus oli eraldatud väike ala pealike palju suuremate tumuluste jaoks. Nekropoli vanimad hauakünkad vastavad Burgstallkogeli asula noorimatele säilinud asulakihtidele, kahte hilisemat (Hallstatt B3/C1) matmisfaasi saab aga järeldada vaid sekundaarsete lademete põhjal. Lisaks sellele, et Sulmi oru nekropol on suurem kui enamik teisi Ida-Hallstatti piirkonna nekropole, eristab seda asjaolu, et säilinud mittearistokraatlikud matused ületavad tunduvalt aadli haudade arvu.
Tänapäeval paistavad ellujäänud tumulused koondunud hästi määratletud ja tihedatesse rühmadesse. Tõenäoliselt ei kajasta see Hallstatti perioodi kujundust, vaid pigem suuremate tumuluste püsivust, mis suutsid paremini vastu panna inimeste sekkumisele ja looduslikule erosioonile või olid mõlema eest kaitstud nende kohal kasvava metsaga.
Mäekalmed on olnud sajandeid kohaliku elanikkonna loomulik osa ning neid ümbritses palju folkloori. Esimesed töötlemata väljakaevamised pärinevad 1844. aastast ja mõned leiud olid välja pandud 1873. aasta maailmanäitusel Viinis. Esimesed süstemaatilised teadustööd tegid neli ametnikku: E. Pratobevera aastatel 1856-1857 ning Radimský, Szombathy ja Gurlitt aastatel 1881-1883 Austria-Ungari ja Steiermargi antropoloogiaühingute nimel.
Väljakaevamised jätkusid kogu Esimese maailmasõja ja 1930. aastate jooksul. Pärast pikka aega II maailmasõja ja sõjajärgse ajastu ajal jätkusid need 1972. aastal. Nagu kõigi teistegi tuntud arheoloogiliste paikade puhul, on kaasaegsed professionaalsed hauaröövlid (paljud varustatud metalliotsijatega, mis alles hiljuti Austrias keelustati) oma ebateaduslike jõupingutustega palju kahju tekitanud, kuid on teinud ka mõningaid olulisi leide, mis leidsid tee avalikku omandisse.
Burgstallkogeli piirkonnas on ka mitu tasapinnalist hauda, mis pärinevad 10. sajandist eKr.
Pealike hauad
Valitsejatele ja aristokraatiale, kes uhkeldasid sõjaväelise juhtimisega, oli nekropoli idapoolseim osa. Suurimad ja rikkalikumad olid loomulikult nende tumulused (millest on teada neli - Hartnermichelkogeli I ja II, Pommerkogeli ja Kröllkogeli), mis sisaldasid lisaks keraamikale märkimisväärses koguses pronksnõusid ja raudrelvastust. Eeldatakse, et pealike tumulused on kujundatud etruskide hauakambrite eeskujul. Tuhastamiskohti pole leitud, kuid arvatakse, et need on olnud kas hauaplatsi lähedal või mäetipus.
Kröllkogel oli viimane künkahaud, mis rajati Burgstallkogeli asulat valitsenud pealikule ja mis pärineb tõenäoliselt 6. sajandi esimesest poolest eKr. Seda on alates 1900. aastate keskpaigast mitu korda teaduslikult uuritud (ja salaja röövitud). (Relvade ja muljetavaldavate pronksanumate hulgas andsid need varased ja halvasti dokumenteeritud kaevamised kuulsa väikese kätepaariga näomaski, millest sai hiljem nekropoli sümbol). 1995. aastal pärast põhjalikkegeomagnetilisi ja geoelektrilisi uuringuid viidi läbi selle suure tumuluse lõplik ja täielik väljakaevamine, mis tõi esile hämmastavalt palju varem tähelepanuta jäetud keraamikat (suur osa sellest purustati matmiseks rituaalselt) ja muid väga tähelepanuväärseid leide, sealhulgas osteoloogilised tõendid kolme inimese (kaks meest, üks naine), mitme looma ja pronksmõõga, mis oli juba umbes 200 aastat vana (ja tegeliku võitluse jaoks aegunud), kui see põletati ja surnud valitseja kõrvale maeti, tuhastamise kohta. Keskne hauakamber oli 8 x 8 m suurune. Mõõtmiste ja võrdluste põhjal Sloveenia sarnaste haudadega võis järeldada, et tumuluse algne läbimõõt on 40 m ja algne kõrgus 12 m.
Muuseum
Hallstattzeitliches Museum Großklein avati 1990. aastal. 2004. aastal rekonstrueeriti Burgstallkogeli läänenõlval Hallstatti ajastu elamu, ait ja pagaritöökoda.
AMX-30 Auf1
AMX-30 Auf1 on Prantsusmaal toodetud liikurhaubits.
Mudelit hakati arendama 1970. aastatel ja esimene valmis masin võeti kasutusele 1977. aastal.
Roodevälja mõis
Roodevälja mõis (saksa keeles Rodewal) oli poolmõis Rakvere kihelkonnas Virumaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Rakvere valda.
Mõisa viimased (enne 1919. aasta võõrandamist) omanikud olid Sõmeru mõisa omanikud Tiesenhausenid ja seetõttu oli Roodevälja mõis Sõmeru mõisa kõrvalmõis.
Maksim Gorki (laevaklass)
Maksim Gorki-klassi laevad on neljatekilised jõereisilaevad, mis ehitati 1974. aastal Korneuburgi laevatehases Österreichische Schiffswerften AG (ÖSWAG) Austrias. Seeria sai nime esimese selle klassi laeva, 1974. aastal vette lastud Maksim Gorki järgi. Maksim Gorki-klassi alused on tuntud ka projekt Q-040 nime all.
Rohkem kui 2000 tonnise veeväljasurvega 110,10 meetrit pikki Maksim Gorki-klassi jõelaevu ehitati naftadollarite eest Läänes Volga laevanduse heaks kokku kaks ning nad olid kõige luksuslikumad (**** - 4-tärnilised) omataolised Nõukogude Liidus.
Projekti Q-040 laevade loetelu esialgsete nimedega
Ümbernimetused on sulgudes, kronoloogiliselt järjestatud:
Moore'i maakond (Texas)
Moore'i maakond (Moore County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Dumas.
Heinrich Johann von Buddenbrock
Heinrich Johann von Buddenbrock (1664-1713) oli Rootsi sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas ja juhatas Viljandi maakaitseväepataljoni.
Elulugu
Heinrich Johann von Buddenbrock sündis 1664. aastal.
Põhjasõja ajal,1701. aastal, määrati ta Viljandi maakaitseväepataljoni ülemaks, selles ametis sai ta ka ooberstleitnandiks.
Akadeemiline veerandtund
Akadeemiline veerandtund (ka akadeemiline veerand) on paljude riikide ülikoolides kehtiv akadeemiline tava, et loengud, seminarid või ka kohtumised, mille algusajaks on märgitud täistund, algavad tegelikult veerand tundi hiljem. Täpsustuseks võidakse kellaaja juures kasutada ladinakeelseid väljendeid cum tempore ("ajaga"; lühend c.t.) või sine tempore ("ajata", lühend s.t.). Viimane tähendab seda, et loeng vms algab täpselt, ilma akadeemilise veerandtunnita.
Akadeemiline veerandtund on pärit ajast, kui kellaaega arvestati suuresti kirikukella löömise järgi. Kui kell lõi täistundi, oli üliõpilastel aega 15 minutit loengusse jõudmiseks. On arvatud, et see tava pärineb Uppsala Ülikoolist.
Kaarli Aluoja
Kaarli Aluoja (enne eestistamist 4. augustil 1936 Karl Otto) (20. juuni 1899 Toila – 4. veebruar 1975 Viljandi) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Ta õppis 1916–1918 Tallinna Kunsttööstuskoolis, läks 1918 Vabadussõtta ja oli kuni 1921. aastani sõjaväes. Aastal 1924 lõpetas Draamastuudio teatrikooli I lennu ja oli üks Draamastuudio Teatri asutajaid (teater avati 1925. aastal).
Kaarli Aluoja oli kogu eesti teatri tarvis olulise A. H. Tammsaare "Tõe ja õiguse" romaani lavainterpretatsioonidele alusepanija. Andres Särevi dramatiseeringutega viis Kaarli Aluoja lavastajana orbiiti näitlejaloomingu, kus teatrilukku jäid Draamastuudio Teatris 1932. aasta "Vargamäest" Pearuna Johannes Kaljola, aga ka 1934. aasta "Abielu ja armastuse", hiljem "Karini ja Indreku" lavastustega Lisl Lindau Karin ja tema enda napp, kuid sügav Indrek Paas ja Arno Suuroru Köögertal. Draamastuudio Teatris töötas Kaarli Aluoja kuni 1934. aastani.
Kui 1935. aastal sai Vanemuise teatri juhiks Otto Alev, siirdus Kaarli Aluoja Vanemuisesse draamajuhiks. Tema võttis Vanemuisesse tööle ka sellised legendaarsed mehed nagu Kaarel Irdi ja Helend Peebu. Lisaks kujunes just sel perioodil Vanemuisest mitmežanriline teater. Aastal 1941 oli ta sunnitud näitejuhi kohalt taanduma, sest oli võidelnud Vabadussõjas ja olnud Kaitseliidu liige. Aastatel 1941–1944 ja 1945–1948 töötas Eesti Draamateatris ja 1944–1945 oli taas Vanemuises lavastaja. Nõukogude ajal töötas peamiselt teatripedagoogina.
Mälestuse jäädvustamine
2009. aastal avati Virumaal Toila Altkülas tema mälestuskivi.
Isiklikku
Karl Otto sündis Toilas Aluoja talus Juuli ja Nigulas Otto pojana.
Ta oli Kaljo Kiisa ema tädipoeg.
Morrise maakond (Texas)
Morrise maakond (Morris County) on maakond Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Daingerfield.
Maakond moodustati 1875. aastal.
Kristjan Sarv
Kristjan Sarv (sündinud 21. detsembril 1979 Tartus) on eesti näitleja.
Ta õppis aastatel 1995–1997 Lasnamäe Üldgümnaasiumis tele- ja raadiožurnalistika eriklassis, lõpetas 1999. aastal Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasiumi ja 2004. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli näitlejana (21.lend). Aastatel 2005 –2008 töötas näitlejana Teater NO99s. Seejärel on tegutsenud vabakutselisena. Alates 2014. aastast on olnud ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis hääletehnika õppejõud.
Teatrirollid
2023
2022
2021
2019
2018
2017
2016
2013 2012 2011 2010 2009 2008 2007 2006 2005 2004 2003 2002
Ajakonstant
Ajakonstant on eksponentsiaalselt muutuvat siirdeprotsessi (s.o ühest püsiolekust teise püsiolekusse üleminekut) kirjeldav suurus. Ajakonstant määrab ajavahemiku, mille kestel siirdeprotsessi iseloomustav parameeter muutub e (2,71828…) korda. Ajakonstandi tähis on kreeka täht τ (tau). pisi|260px| Pinge VC muutumine kondensaatoril toite sisselülitamise järel pisi|260px|Pinge muutumine jadatakistil Elektrotehnikas määrab ajakonstant näiteks selle, kui kiiresti laadub või tühjeneb kondensaator mahtuvusega C läbi jadamisi (järjestikku) ühendatud takisti, mille takistus on R. Niisuguse jadaahela ajakonstant Kondensaatori laadimisel suureneb tema pinge vastavalt valemile
Kui näiteks laadida kondensaatorit mahtuvusega 1 µF = 10‒6 faradit läbi takistuse 1 MΩ = 106 oomi, siis on ajakonstant  τ = 10‒6•106 = 1 sekund. Toiteallika pingel 10 volti laadub kondensaator siis 3 sekundi kestel pingeni Tabelis on antud kondensaatori pinge ligikaudsed väärtused protsentides toitepingest (laadimisel) ja laetud kondensaatori algpingest (tühjendamisel).
Vanaema kingitus
"Vanaema kingitus" oli 1923. aastal valminud Eesti mängufilm. Film ei ole säilinud.
Sisu
Regina-Filmi esimene mängufilm, tummfilmist lühike jant kujutab vanaemalt päranduseks saadud lehma toomist läbi Tartu linna, mis põhjustab hulga naljakaid sekeldusi.
International Academy of Medical and Biological Engineering
International Academy of Medical and Biological Engineering, lühend IAMBE (inglise keeles International Academy of Medical and Biological Engineering) on mittetulunduslik biomeditsiinitehnika valdkonna väljapaistvate teadlaste ühendus (teadusakadeemia).
Akadeemia asutas aastal 1997 International Federation for Medical and Biological Engineering.
Liikmeskond
Akadeemial on 2013. aasta seisuga 109 liiget.
Kunsthalle
pisi|[[Tallinna Kunstihoone]] Kunsthalle (eesti keeles kui kunstihoone) on kunstigaleriiga sarnane ehitis, kus korraldatakse ajutisi kunstinäitusi. Kunstimuuseumist eristab seda püsikollektsiooni puudumine.
Mandri-Euroopa valdavalt saksakeelses kultuuriruumis haldavad kunsthallen-eid üldjuhul kunstilised mittetulundusühingud ehk kunstverein-id. Nad teevad sealjuures kaastööd kunstnikega, sümpoosionitega, stuudiotega ja töökodadega. Neid kutsutakse vahel ka kunsthaus-ideks.
Tress MacNeille
pisi|Tress MacNeille Teressa Claire MacNeille (neiupõlvenimi Teressa Claire Payne; sündinud 20. juunil 1951 Chicagos) on Ameerika Ühendriikide dublaažinäitleja.
Hans Röckle ja kurat
"Hans Röckle ja kurat" on 1974. aastal valminud Saksa DV mängufilm. Filmi stsenaarium põhineb Ilse Korni ja Vilmos Korni muinasjutul "Meister Hans Röckle ja mister Flammfuss".
Sisu
Hans Röckle on populaarne nukunäitleja ja andekas leiutaja. Kuid ta sattub majanduslikesse raskustesse ja ta varandust ähvardab konfiskeerimine. Kurat Flammfuss pakub Röcklele lepingut. Röckle saaks endale võlujõu uute leiutiste loomiseks, kurat aga saaks endale Röckle hinge. Hans Röckle on sunnitud lepingule alla kirjutama. Röckle püüab oma imevõimeid kasutada inimeste hüvanguks, kuid tihti on nende tagajärjed hoopis negatiivsed. Lõpuks õnnestub Röcklel kuradit ninapidi vedada ja koos oma kaaslastega asub ta teele tulevikumaale.
Telefoniliin
Telefoniliin on telefonsideks mõeldud kaabel, mis on enamasti alumiiniumist, kuid vahel ka vasest.
Telefoniliinid jagunevad õhuliinideks, mis on maapinnast eemal ja kinnitatud telefonipostide külge, ning maa-alusteks liinideks.
Kasutamine
Аnaloogtelefoniliinid algselt kasutati fikseeritud telefoniside teenuste (telefon, faks või minitel) osutamiseks. Alates 1970. aastatest keelduti järk-järgult digitaalse juurdepääsu teenustest (ADSL või VDSL), mis võimaldasid edastada mis tahes signaali, mida saab digiteerida (hääl, pilt, video, arvutiandmed), jätkates ajaloolise telefonivõrgu kasutamist.
Fikseeritud kohalikud telefoninumbrid viitavad enamikul juhtudel geograafilisele telefoni numeratsiooni plaanile ja numbri esialgne osa asub teatud piirkonnas - riigi teatud piirkonnas, linnas, maakonnas, asulas jne. ja kajastab telefoni kasutamist. Mida suurem on prefiksi number, seda rohkem aega kulub numbri valimisele või klahvi vajutamisele. Vastavalt antakse kõige madalamad väärtused linnadele, kus on kõige rohkem inimesi ja ettevõtteid. Näiteks, USA linnad Chicago ja Los Angeles said järgmised suunakoodid — vastavalt 312 ja 213 ning Eesti ja Tallinn - 372 ja 6.
See digiteerimine võimaldab järk-järgult kõigil digitaalandmetel läbida optilisi kiude, mille edastuskiirus on palju suurem kui parimatel telefoniliinidel ja mis on mittetundlikud enamiku elektromagnetilise päritoluga häiretele.
John Deere
pisi|Logo John Deere on USA ettevõtte Deere & Company brändinimi. Ettevõte valmistab põllumajandus-, aiandus-, ehitus-, metsandus- ja militaartehnikat ning rasketehnika mootoreid ja ülekande osi.
20. sajand
1918. aastal omandati ettevõte Waterloo Gasoline Engine, kus 1892 testiti esimest korda edukalt sisepõlemismootoriga töötavat traktorit. Tänu sellele müüdi juba esimesel aastal 5634 traktorit. 1927. aastal toodi turule esimesed kombainid. Edasistel aastatel tehti suurt tootearendust, võideldi majandussurutisega ja loodi tehaseid üle maailma. 1960 tehti üle 40 aasta suur läbimurre, kui mindi 2-silindrilistelt mootoritelt üle 4 ja 6 silindriga mootoritele, tänu sellele tulid turule võimsamad traktorid. 1963. aastal alustati aiatehnika ja nendele sobivate lisatarvikute tootmist. Tunnuslause "Nothing Runs Like a Deere" võeti kasutusele 1971. aastal müügile tulnud lumesaanide reklaamimiseks, see reklaamlause on aga kasutuses siiani. 1979. aastal tehti revolutsioon puuvillatööstuses, kui toodi välja neljarealised heedrid, mis võimaldasid tõsta operaatori efektiivsust 85% võrra. 1996. aastal esitleti Greenstari programmi, mis kujutas endast kombainist olevat arvutit, mis näitas põllumehele saagikust, niiskust ja lisaks veel GPS-andmetel põhinevat asukoha ja muud sarnast infot.
21. sajand
2000. aastal omandas John Deere Timberjacki firma, maailma juhtivtootja metsandusmasinate vallas. 2006. aastal avati John Deere'i Tianjini tehas, mis toodab käigukastide siiani. Järgneval aastal omandab John Deere'i traktorite tootmistehase Hiinas Ningbos. 2009. aastal tõi John Deere turule uue puuvillakombaini. Innovaatiline masin pakub lakkamatut puuvilla koristusaega ning kõrgekvaliteedilist puuvilla, vähendades seeläbi ka nõudlust teiste masinate järele põllul. John Deere on esimene ettevõte, mis toodab ehitustel vajalikke masinaid üle 175-hobujõuliste mootoritega, mis on sertifitseeritud 4. põlvkonna emissioonide standarditega.
Traktorid
John Deere'i traktorite tootevalik jaguneb 5 tooteseeria vahel.
5. seeria traktorid
5. seeria traktorid on revolutsioonilised kompakttraktorite maailmas. Uue 5. seeria projekteerimisel on traktorile lisatud tipptasemel funktsioone, mis on seni olnud saadaval ainult suurematel John Deere'i R-seeria mudelitel. Kõigi nende funktsioonidega on loodud äärmiselt paindlik ja mitmekülgne traktor mille võimsusest jätkub kõigeks, sealhulgas ettevõtte tootlikkuse suurendamiseks ja uute võimaluste loomiseks. Traktoritel on vastupidav raam, lühike teljevahe (2250 mm), üldine traktori pikkus ja väikseim pöörlemisraadius (ainult 3,75 m), mis tagavad masina suurepärase manööverdusvõime omas klassis, säilitades samal ajal vastupidavuse, väikese kaalu ja suure tõstevõime. Mootorite võimsus varieerub sõltuvalt mudelist 90–125 hobujõudu. 5. seeria traktorile on saadaval kolm käigukastiversiooni. Kõik versioonid on uuema põlvkonna CommandQuadi käigukastid, kus käiguvahetus toimub sõrmlülitusena või automaatselt.
6. seeria traktorid
Alates 6M-seeria esmaesitlusest 2012. aastal on see mudeliseeria Euroopas osutunud väga edukaks. Peamised hinnatud kriteeriumid masina juures on endiselt kasutuslihtsus ja töökindlus. Tuginedes sellele edule on John Deere uuendanud 6M-mudeliseeriat, laiendades mudelivalikut, lisades masinale rohkem lisavarustust, suurendanud masinate võimsustihedust ning võtnud kasutusele ka 4 etapi mootorid. Uudisena on uuel 6M-seerial lisavarustusena saadaval CommandQuad Plusi ja CommandQuad Plus EcoShifti käigukastid. Neil käigukastidel on peamiseks erinevuseks eelnevalt loetutega automaatne sidurivaba käigulülitus ning automaatne sidur AutoClutch, mis võimaldab traktori peatada ja paigal hoida ainult piduripedaali vajutusega. Traktoritel on saadaval mootorid võimsusklassis 110–195 hobujõudu.
7. seeria traktorid
7. seeria traktorite mootorid varieeruvad 249–323 hobujõu vahel. Traktori põhifunktsioonide juhtimine käib uue disainiga neljanda põlvkonna CommandArm konsoolilt. Kogu informatsioon kuvatakse 7- või 10-tollisele puutetundlikule ekraanile. Autotraci automaatroolimissüsteemiga saab roolida traktorit kuni 2 cm täpsusega RTK signaali kasutades, dokumenteerides kõik tehtud tööd. 7R-seeria traktorid on saadaval TLS Plus esivedrustusega. Kasutusel on uued 6,8- ja 9,0-liitrised PowerTechi mootorid. 6,8-mootoril kasutatakse kahte jadamisi ühendatud turbolaadurit, 9,0-liitristel muudetava geomeetriaga turbolaadurit.
9. seeria traktorid
pisi|John Deere 9620RX 9. seeria traktorite tootevalikus on mootorid 420–670-hobujõulised. Kasutusel on säästlik 13,5-liitrine John Deere’i PPSi mootor ning suure väljundvõimsuse ja pöördemomendiga 15-liitrised QSX Cumminsi mootorid, mille suurimaks võimsuseks on kuni 670 hj. Nelja roomikmooduliga kontseptsiooni puhul on kontaktpind maapinnaga suurem kui kahe roomiku ja topeltratastega traktori puhul, võimaldades suunata rohkem veojõudu maapinnale.
Roy Harris (täpsustus)
Roy Harris (1931–2015) oli Suurbritannia keeleteadlane.
Roy Harris on ka teiste tuntud inimeste nimi:
VAZ-2101
VAZ-2101 oli aastatel 1970–1984 Volga autotehases toodetud sõiduauto mudel.
16. augustil 1966 sõlmiti Moskvas Itaalia autotootja FIATi ja NSV Liidu väliskaubandust kontrolliva Vneštorgi (ru:Министерство внешней торговли СССР) vahel raamleping teaduslik-tehnilise koostöö kohta väikeautode tootmise vallas. Lepinguga kinnitati NSV Liitu ehitatava autotehase projekt. Kokkuleppega määrati kindlaks ka mudelid: baasmudel ehk sedaan (hilisem VAZ-2101), universaal (hilisem VAZ-2102) ja luksusmudel (hilisem VAZ-2103). Mudelite prototüübiks määrati FIAT 124, mis 1967 valiti Euroopa aasta autoks. pisi|[[Fiat 124|250x250px]] Leping sõlmiti sellepärast, et NSV Liidu majandusliku tõusu tõttu osutus vajalikuks sõiduautode tootmise laiendamine riigis, aga olemasolevad autotehased ei suutnud tootmismahtu suurendada.
Koostöö NSV Liiduga osutus kasulikuks ka itaallastele, kes said väärtuslikke andmeid oma autode töökindluse kohta Siberi karmis kliimas.
FIAT 124 ei võetud üle otse, vaid selles tehti kokku kaheksasada muudatust. Mootori kolvikäiku lühendati 71,5 mm-lt 66 mm-le ja silindri läbimõõtu suurendati 73 mm-lt 76 mm-le, sellega muudeti töömahtu. Kuna NSV Liidu teeolud olid halvad, siis muudeti pidurisüsteem kahekontuuriliseks ja tagarataste ketaspidurid asendati traditsiooniliste trummelpiduritega, mis olid kruusateedel vastupidavamad. Samal põhjusel suurendati siduriketta katete läbimõõtu.
Esimesed 6 eksemplari valmisid 19. aprillil 1970 Lenini 100. sünniaastapäevaks. Peakonveier hakkas pidevalt tööle augustis. Aasta lõpuni valmistati Togliattis 21 530 autot. 1971. aastal toodeti juba 172 175 autot, 1973. aastal 379 007 autot ja 1974 hakkas tehas tööle projekteeritud võimsusega. Kuni tootmise lõpetamiseni valmis üle 2 miljoni VAZ-2101. Kuid baasmudeli tootmise lõpetamise järel toodeti edasi selle täiendatud mudeleid, millest mõnda toodetakse veel tänapäevalgi.
VAZ-2101 suurendas tunduvalt maanteedel arendatavat kiirust. Just selle auto mõjul kehtestati 1973 NSV Liidus piirkiirus 90 km/h. Varem piirkiirust polnudki, sest väga vähe oli selliseid autosid, mis suutsid pikemat aega arendada kiirust üle 90 km/h.
Kiiruspiirangust hoolimata suurendas VAZ-2101 oluliselt liiklusõnnetuste ja nende ohvrite arvu. Alles 1980. aastate alguses olukord stabiliseerus.
VAZ-2101 oli teiste nõukogude sõiduautodega võrreldes vastupidav. Korralikult hooldatuna võis ta ilma kapitaalremondita läbi sõita 300–400 tuhat kilomeetrit, mitu korda rohkem kui teised nõukogude autod. Ka Eestis pole veel tänapäevalgi VAZ-2101 mingi haruldus, kuigi neid ei toodeta enam paarkümmend aastat.
Ringleb arvamus, et nimi "Žiguli" sündis ajakirja Za Ruljom lugejate küsitluse tulemusel 1968. aasta augustis. See ei ole tõsi. Selle nime pakkus välja konstruktor A. Tšornõi ja selle kinnitas tehase direktor V. Poljakov juba 1967. aasta alguses. Siis esitati see ka FIAT-ile auto tagaluugi kaunistuse väljatöötamiseks.
Nijel Amos
Nijel Carlos Amilfitano Amos (sündinud 15. märtsil 1994 Marobelas) on Botswana kergejõustiklane, kelle põhialaks on 800 m jooks.
Amos sai 2012. aasta Londoni olümpiamängudel 800 m jooksus hõbemedali ajaga 1.41,73, mis oli ühtlasi ka Botswana rekord. Ta on esimene Botswana sportlane, kes on võitnud olümpiamängudelt medali.
2014. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Glasgow's võitis ta 800 meetri jooksus kuldmedali ajaga 1.45,18.
2016. aasta suveolümpiamängude avatseremoonial oli ta Botswana lipukandja.
Aastatel 2014, 2015 ja 2017 on ta 800 meetri jooksus tulnud Teemantliiga üldvõitjaks.
2022. aasta juulis, paar päeva enne Eugene'i maailmameistrivõistluste algust, sai Amos dopingu tarvitamise tõttu ajutise võistluskeelu. Tema dopinguproovist leiti GW1516 ehk kardariini metaboliidi jälgi.
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Ottawa Senators
Ottawa Senators on Kanada jäähokiklubi, mis tegutseb Ontario provintsis Ottawas. See mängib jäähokiliiga NHL-i Idakonverentsis Atlandi divisjonis. Klubi on asutatud 1992. aastal. Kodumänge peab Canadian Tire Centreil. Jetsi peatreener on D. J. Smith.
Praegune koosseis
''Seisuga 29. juuli 2023''
Nagant M1895
Nagant M1895 on seitsmelasuline Belgia revolver, mille konstrueeris Venemaa Keisririigile Léon Nagant. Nagant M1895-s on kasutusel padrun 7.62×38 mm R, sellel on omapärane "gaastihendi" süsteem: kui kukk vinnastada, liigub revolvri trummel ette, mis vähendab vahet vintraua ja trumli vahel. Selle tõttu on kuuli algkiirus suurem ja relval on võimalik kasutada helisummutit (mis on revolvri kohta ebatavaline).
Saku tänav
Saku tänav on tänav Tallinna Kesklinna linnaosas Kitseküla asumis. Tänav algab Pärnu maanteelt ja kulgeb lääne-idasuunaliselt kuni Türi tänavani. Saku tänav on ligikaudu 280 meetrit pikk.
Ajalugu
Saku tänav on nime saanud 27. jaanuaril 1956. Tänav on saanud nime Saku raudteepeatuse järgi.
Saku tänav 3 hoones tegutses Eesti NSV ajal Tallinna I Toidukaubastu kauplus "Paide" filiaalkauplus Kaunas.
New York City Ballet
pisi|New York City Ballet' logo pisi|220px|New York City Ballet' kodusaal suvehooajal [[New York|New Yorgis Saratoga Performing Arts Center's]]
New York City Ballet, lühend NYCB on Ameerika Ühendriikides New Yorgis tegutsev balletikompanii.
New York City Ballet' asutasid 1948. aastal koreograaf George Balanchine (1904–1983) ja impressaario Lincoln Kirstein. Järgmisel aastal liitus nendega tantsija ja koreograaf Jerry Robbins (1918–1998), kellel oli järgnevatel aastatel oluline osa repertuaari valikul ja trupi moodustamisel. Robbinsit koos Balanchine'iga peetakse kompanii asutajateks-koreograafideks.
Koduteatrid
Koduteatreid on kaks: David H. Koch Theater ja suvisel hooajal Saratoga Performing Arts Center.
Strasbourgi Ülikool
pisi|Strasbourgi Ülikooli logo Strasbourgi Ülikool (prantsuse Université de Strasbourg) on ülikool Prantsusmaal Strasbourgis.
Ülikool asutati 1538. aastal. 1970. aastal jagati ülikool kolmeks: Strasbourgi I Ülikool, Strasbourgi II Ülikool ja Strasbourgi III Ülikool. 1. jaanuaril 2009 liideti need kolm õppeasutust taas.
Tänapäeval õpib ülikoolis umbes 46 000 üliõpilast.
Jimmy Vicaut
Jimmy Vicaut (sündinud 27. veebruaril 1992 Bondys) on Prantsusmaa sprinter.
Ta võitis 2010. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel 100 meetri jooksus pronksmedali. Euroopa meistrivõistlustel Barcelonas võitis ta Prantsusmaa meeskonna koosseisus kuldmedali 4 × 100 meetri teatejooksus.
2011. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Tallinnas võitis Vicaut kuldmedali 100 meetri jooksus ja 4 × 100 meetri teatejooksus. Maailmameistrivõistlustel Daegus pääses ta 100 meetri jooksus finaali ja sai ajaga 10,27 kuuenda koha. Sellega sai temast Darrel Browni järel teine alla 20 aastane sportlane, kes jooksnud meeste 100 meetri jooksu MM-finaalis.
2013. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Göteborgis tuli Vicaut 60 meetri jooksus Euroopa meistriks ajaga 6,48.
2015. aastal jooksis Vicaut Pariisis 100 meetri jooksus isikliku rekordi 9,86, millega kordas 2004. aastast Francis Obikwelule kuulunud Euroopa rekordit. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis oli ta 100 meetri jooksus kaheksas ja 4×100 meetri teatejooksus Prantsusmaa meeskonnaga viies.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel võitis Vicaut 100 meetri jooksus pronksmedali, kaotades kuldmedali võitnud Churandy Martinale ja hõbemedali võitnud Jak Ali Harveyle ühe sajandikuga. 4 × 100 meetri teatejooksus oli Prantsusmaa nelik Suurbritannia järel teine. Olümpiamängudel Rio de Janeiros oli Vicaut 100 meetri jooksus ajaga 10,04 seitsmes.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis sai ta 100 meetri jooksus ajaga 10,08 6. koha ja oli Prantsusmaa meeskonnaga teatejooksus viies.
2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Berliinis jooksis Vicaut 100 meetri jooksu poolfinaalis võistluste rekordi 9,97. Finaalis ta vigastuse tõttu ei startinud.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis Viacaut 4 × 100 meetri teatejooksus Prantsusmaa võistkonnaga hõbemedali.
Isiklikud rekordid
Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
Isiklikku
Jimmy Vicaut' isa on prantslane ja ema Elevandiluuranniku päritolu. Jimmy noorem vend on kuulitõukaja Willy Vicaut.
Elmar Elisto
Elmar Elisto (26. oktoober 1901 Einmani vald, Järvamaa – 12. jaanuar 1987 Tallinn) oli eesti keelemees ja toimetaja. Elisto arvas, et keelekorraldajad alahindasid seda jõudu, mis peitub rahva keeles, ja ülehindasid enda õigusi keele muutmisel.
Akavai keel
Kariibi keelkonda kuuluvad keeled on omavahel tihedalt seotud, kuna naaberkeeled mõjutasid üksteist. Enamus keeli on tänapäevani eksisteerivad, kuid tihtipeale ulatub kõnelejate arv mõnesaja kõnelejani. Ainuke keel, mille kõnelejaid on üle mitme tuhande, on Makuši keel ligi 30 000 kõnelejaga. Akavai keele staatus on 6b ehk ohustatud.
Elmar Elisto
Ta pidas väga oluliseks võõrnimede eestipäraseks muutmist, eriti käis see pere-, koha-, taimesortide ja loomanimede kohta. Samuti osales ta eesti nimede vene keelde transkribeerimisel. Elmar Elisto oli hinnatud keeletoimetaja.
Akavai keel
Geograafiline jaotus
Akavai keelt kõneldakse peamiselt Guyanas, vähemal määral ka Brasiilias ja Venezuelas. Akavai keele kõnelejaid on maailmas umbes 5400. 4500 nendest räägivad seda Guyanas.
Keele struktuur
Akavai on aglutinatiivne keel, millel on keerukas verbimorfoloogia. Sõnade järjekord lauses on peamiselt SOV ehk alus – sihitis – öeldis. Ülakoma kasutatakse pausi väljendamiseks. Akavai keeles kasutatakse ladina tähestikku.
Elmar Elisto
Haridus
Elmar Elisto alustas oma kooliteed Lääne-Virumaal Vao algkoolis. Edasi õppis ta Väike-Maarja kihelkonnakoolis ja Tallinna Nikolai Gümnaasiumis. Peale seda tegi ta paariaastase pausi ning siis jätkas õpinguid Rakvere Poeglaste Reaalgümnaasiumis, mille lõpetas 1924. Aastail 1924–1931 õppis Elisto Tartu Ülikoolis eesti filoloogiat. Akadeemiliselt kuulus ta Üliõpilaste Seltsi Raimla (phil, 1925 II) ridadesse.
Akavai keel
Arvsõnad
Akavai keeles ei ole palju arvsõnu. Et lugeda suuremaid arve kui 4, kasutab enamik kõnelejaid hispaania keelt.
Elmar Elisto
Töö
Elmar Elisto karjäär sai alguse ülikooliõpingute ajal. 1927–1940 töötas Elisto Akadeemilise Emakeele Seltsi juhatuse sekretärina. Seal võttis ta osa keeleküsimuste arutamisest ja lahenduste leidmisest, tänu sellele sai Elmar Elisto hea keelealase kogemuse. Lisaks sellele oli Elisto 1931–1936 ka ajakirja Eesti Keel toimetuse sekretär ning aastatel 1936–1940 "Eesti rahvaleksikoni" teaduslik sekretär. Töötades teadusliku sekretärina täitis ta paljusid ülesandeid, olles nii koostaja, peatoimetaja kui ka korrektor. Aastate jooksul ilmus tema käe all 8 vihikut leksikoni. 1940–1941 oli Elmar Elisto keeletoimetaja Eesti NSV Töö Rahvakomissariaadis. 1941–1944 töötas ta Eesti Kirjastuse Tartu osakonnas peamiselt keeleõpikute korrektorina.
Granti maakond (Minnesota)
Granti maakond (Grant County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Elbow Lake.
Radim Šimek
Radim Šimek (sündinud 20. septembril 1992 Mladá Boleslavis) on Tšehhi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis San Jose Sharks.
Elmar Elisto
Töö
Oktoobrist 1944 sai temast kahe riikliku kirjastuse Ilukirjandus ja Kunst ning Pedagoogiline Kirjandus keeleline toimetaja Tallinnas ja 1945. aasta jaanuarist korrektuuriosakonna juhataja. Peale viie kirjastuse ühendamist 1949. aastal Eesti Riiklikuks Kirjastuseks viidi Elisto 1950. aastal üle ilukirjanduse toimetuse vanemtoimetaja kohale, kus tema ülesandeks oli toimetada eesti kirjandusklassika väljaandeid. Ta toimetas Eduard Vilde, Anton Hansen Tammsaare, August Kitzbergi, Carl Robert Jakobsoni, Jakob Liivi ja teiste valitud teoseid. Kohusetundlikule ja täpsele Elistole usaldati ka paljude monograafiate, artiklite kogumike ning Friedrich Reinhold Kreutzwaldi ja Lydia Koidula teaduslike personaalbibliograafiate toimetamine. Elmar Elisto valiti korduvalt Emakeele Seltsi juhtorganitesse, 1970–1971 oli ühtlasi seltsi abiesimees. 1980. aastal valiti ta seltsi auliikmeks.
Radim Šimek
Tšehhi kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2012/13 Libereci HC Bílí Tygři meeskonnas. Klubi põhikoosseisu kuulus alates hooajast 2015/16. 2016. aastal tuli ta klubiga Tšehhi meistriks. Hooaja 2015/16 väljalangemismängudes sai Šimek kirja kolm väravat ja seitse väravasöötu ning valiti väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks. Hooaja 2016/17 põhiturniiril lõi ta Tšehhi kõrgliigas kaitsemängijatest enim väravaid (11). Bílí Tygřiga jõudis ta 2017. aastal Tšehhi meistrivõistlustel taas finaali, kuid seekord kaotati seal Brno Kometale.
Elmar Elisto
Töö
Kui 1965. aastal läks keeleteaduse väljaandmine üle kirjastusele Valgus, siis erandina võis Eesti Raamat (1964. a-ni Eesti Riiklik Kirjastus) välja anda Emakeele Seltsi aastaraamatut, et Elmar Elisto saaks jätkata selle toimetamist. Elisto oli lisaks Eesti Kirjanduse Seltsi keeletoimkonnas (a-st 1938), Riikliku Kirjastuskeskuse keeletoimkonnas (1941), kirjastustevahelises keelekomisjonis (alates 1947), kuulus Emakeele Seltsi keeletoimkonda (1969–1975) ja vabariiklikku õigekeelsuskomisjoni (1960–1978). Samal ajal, 1960.–1970. aastatel, juhtis ta kirjastuste keeletoimkonda ja andis välja selle infolehte-seinalehte Keelekaja.
Granti maakond (Minnesota)
Ajalugu
Maakond moodustati 1868. aastal.
Akavai keel
Huvitavat
Kuna akavai keeles on hästi vähe numbreid, tuleb suuremate numbrite jaoks kasutada sõnu nagu "käsi", "jalg", "sõrmed" ja "varbad". Need sõnad tuleb ühendada numbritega 1–4. Näiteks arv 12 on akavai keeles "aza'rö emiya bona aza'rö pïda", mis sõna otseses mõttes tähendab "kaks kätt ja kaks jalga". Loogika seisneb selles, et käte hulka on arvestatud ka sõrmed, aga jalgade hulka varbaid ei arvestata.
Granti maakond (Minnesota)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6018.
Rob Paulsen
pisi|Rob Paulsen (2011) Robert Fredrick Paulsen III (sündinud 11. märtsil 1956 Detroitis Michiganis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Granti maakond (Minnesota)
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Juan Rulfo
Tema sulest on ilmunud lühiromaan "Pedro Páramo" ja lühijuttude kogu "El llano en llamas". Oma loomingus on Rulfo mõjutust saanud maagilisest realismist. Kuigi tema kirjanduslikku loomingut oli väga vähe, peetakse teda siiani Ladina-Ameerika üheks paremaks ja tuntumaks kirjanikuks.
Elulugu
Juan Rulfo sündis 16. mail 1918 Kesk-Mehhiko läänepoolses osas, mida iseloomustavad eelkõige kuumus, kuivus ja maaliline maastik. See on ka koht, kus Rulfo raamatulugude sündmustikud peamiselt aset leiavad. Rulfo lühijutustused on suuresti mõjutust saanud kahest olulisest sündmusest Ladina-Ameerika ajaloos. Samuti on nendel sündmustel, mis mõlemad leidsid aset Rulfo lapsepõlves, suur ja oluline roll tema lugude mõistmisel. Esimene neist on Mehhiko revolutsioon ja selle tagajärjed (1910–1920). Teiseks sündmuseks on Cristero mäss, mis toimus aastatel 1926–1929. Viimane sündmus oli Rulfo jaoks eriti tähendusrikas, kuna see jättis ta ilma vanematest, mistõttu oli ta sunnitud minema internaatkooli.
Rulfo oli inspiratsiooniks ja eeskujuks paljudele teistele Ladina-Ameerika kirjanikele, seal hulgas ka Gabriel García Márquezele.
Rulfot on nimetatud ka amatöörfotograafiks.
Ta abiellus 1948. aastal Clara Angelina Aparicio Reyesega, kellega Rulfol oli neli last. Rulfo suri 7. jaanuaril 1986, olles 68-aastane.
Hariduskäik
Pärast Juan Rulfo vanemate surma hakkas teda Gudalajara linnas Jaliscos kasvatama tema vanaema. Seal asus ta õppima Luis Silva koolis. Ta õppis kuus aastat, omandades põhihariduse, ning pärast seitsmendat aastat lõpetas kooli raamatupidajaharidusega. Aastatel 1932–1934 jätkas ta õpinguid seminaris, kuid ülikooli ei olnud Rulfol seejärel võimalust astuda, sest streigi tõttu suleti Guadalajara Ülikool.
Looming
Kuigi Juan Rulfo avaldas oma elu jooksul vaid kaks raamatut, peetakse teda siiski siiani üheks Ladina-Ameerika mõjukamaks kirjanikuks. Kuna suur osa tema loomingust on just inspireeritud sündmustest, mis leidsid aset tollel ajal Mehhikos (Mehhiko revolutsioon ja Cristero sõda), siis kohtab tema lugudes väga palju maailmas valitsevat julmust, kurjust ja eluraskusi.
Rulfo esimeseks teoseks oli "El llano en llamas" (1953), mis kujutas endast lühijuttude kogumikku, mis aga esmakordselt avaldati kirjandusajakirjas "El Pan". Antud raamatus olevate lugude sündmustik keskendub suures osas elule Mehhiko maapiirkondades Mehhiko revolutsiooni ja Cristero mässu ajal. Üks lugejate armastatuim lugu on "¡Diles que no me maten!" ("Ütle, et nad ei tapaks mind!"), mis räägib loo hukule määratud vanemast mehest, kelle vangivalvuriks osutub aga hukkamõistetu poolt tapetud mehe poeg. "¿No oyes ladrar los perros?" ("Kas sa ei kuulnud koerte haukumist?") on samuti üks paljudest raamatus "El llano en llamas" ilmunud lugudest, mis kiiresti inimeste poolehoiu võitis. See räägib mehest, kes kannab oma täiskasvanud, haavatud poega seljas, otsides meeleheitlikult arsti. Raamatus "El llano en llamas" olevatest lühijuttudest viisteist on tõlgitud ka inglise keelde.
Lühiromaan "Pedro Páramo" (1955) oli Rulfo teine ja viimane teos. Raamat räägib Juan Preciadost, kes isa otsides suundub oma kodulinna, kus hiljuti on surnud tema ema. Kohale jõudes ei leia ta mitte midagi muud peale "kummituslinna". Teose sündmustik on üsna palju mõjutust saanud just Rulfo lapsepõlves toimunud sündmustest, mil tema lapsepõlvekodust San Gabrielis oli pärast Mehhiko revolutsiooni saanud tõeline "kummituslinn", linn oli vaesunud. Rulfo kirjutab ka paljudes oma lugudes, et see oli koht, kus revolutsiooni lubatud reformid kunagi ei materialiseerunud. Raamat sai Mehhiko kirjanduses kõrgelt tunnustatuks, seda on peetud koguni parimaks teoseks Ladina-Ameerika kirjanduses.
Radim Šimek
2017. aasta mais sõlmis ta lepingu San Jose Sharksiga. Hooajal 2017/18 mängis ta vaid American Hockey League'is Sharksi tütarklubis San Jose Barracuda. NHL-is tegi Šimek debüüdi 2. detsembril 2018 mängus Montreal Canadiensi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 10. detsembril mängus New Jersey Devilsi vastu. 2020. aasta märtsis pikendas ta Sharksiga lepingut nelja aasta võrra.
Šimek on kuulunud Tšehhi jäähokikoondisse 2016. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel.
Dendromeeter
pisi|Dendromeeter 20. sajandi esimesest poolest