cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Theodor Herzl
1896. aastal avaldas Theodor Herzl raamatu "Der Judenstaat" ('Juudi riik'), milles ta tegi ettepaneku iseseisva juudi riigi loomiseks.
Pärast Baselis 1897. aastal toimunud Esimest Ülemaailmset Sionistide Kongressi kirjutas Herzl oma päevikus: "Baselis ma lõin Juudi riigi. Kui ma seda täna avalikult ütleksin kõigi kuuldes, oleks vastuseks üleüldine naer. Tulevikus, võib-olla viie, võib-olla viiekümne aasta pärast tunnustavad seda kõik."
Herzl ei osanud ei jidišit ega heebrea keelt ega ei avaldanud kummalegi poolehoidu. Ta eeldas, et tulevases juudi riigis räägivad juudid nende maade keelt, kust nad tulnud on, kasutades lingua franca'na saksa keelt.
Tema järgi on saanud nime Herzliyya linn.
Tohtkiri nr 292
Tohtkiri nr 292 on Novgorodis arheoloogilistel väljakaevamistel 1957. aastal leitud tohtkiri, millele on kirillitsas kraabitud vanim teadaolev läänemeresoomekeelne kirjutis. Neid väljakaevamisi juhtis Artemi Artšihhovski (1902–1978). Ajaloolaste ja keeleteadlaste arvates on tegu 13. sajandi keskpaigast pärineva karjalakeelse tekstiga:
Tekst
center|800px center|800px
Tõlgendused
Teksti on tavaliselt tõlgendatud kui pikseloitsu, kuid selle täpse sõnastuse ja tähenduse suhtes on uurijad eri arvamustel. Tekstis ei ole kasutatud sõnavahesid ja sellepärast on võimalikke tõlgendusi palju.
Oma tõlgenduse käis 1964. aastal välja ka Marrti Haavio:
Vene keeleteadlane Jevgeni Helimski kritiseeris oma 1986 avaldatud uurimuses Haavio tõlgendust ja andis kolmanda, mis sisult meenutas Jelissejevi oma:
Tähendus ja mõte
Jevgeni Helimski arvates on sellel tohtkirjal leping. Selles kasutatakse Jumala nime. Jumalale kuuluvad nooled, millega ta tabab kurje vaime. Sealjuures on tal imeline omadus teele lennutada korraga 3 noolt. Ühtlasi juhatab Jumal taevast kohut. On iseloomulik, et soome folklooris tähendab sõna "jumala" nii kristlikku jumalat kui nõida. Kirjapandud leping on suunatud haiguste vaimude vastu, keda tabavad jumala nooled. Niisugused lepingud on teada ka vene folkloorist. On tähelepanuväärne, et sõna "kohus" on laenatud vene keelest (суд). Nähtavasti saabus ettekujutus jumala kohtust Novgorodi piirkonnas elanud muinas-läänemeresoomlastele kristluse kaudu. Jumal, selles tekstis taevane laskur, seostub juba üsna ilmselt kristliku Jumalaga.
Siin võib tuua paralleeli pomooride uskumustega, mille kohaselt haigused on nooled, mida Karjalas asuvast Käkisalmist on lasknud tuulde nõiad. Nõianooled tabasid alati märki. "Tuulest" algavad pisted liigestes, mida peeti nool(t)e tabamus(t)eks. Neidsamu nõidu kutsuti sageli ravitsema, sest arvati, et ainult nemad suudavad enese tekitatud valu ära võtta. Samuti kutsuti neid matustele ja pulmadesse ning ühtlasi peeti neid oskuslikeks laevaehitajateks. Tohtkiri number 292 võib olla varane tunnistus slaavi hõimude kommete mõjust soome-ugri hõimude kommetele.
Mall (programmeerimine)
Mall (inglise keeles template) on programmeerimisel C++ keele omadus, mis võimaldab kirjutada koodi hoolimata sellest, mis andmetüüpidega seda koodi kasutama hakatakse. Mallid abistavad üldistavat programmeerimist C++ keeles.
Mallid on suurepärane abivahend C++ programmeerijatele, eriti kui neid kombineerida mitmese pärimise (multiple inheritance) ja operaatorite ülelaadimisega (operator overloading). C++ Standard Template Library on üles ehitatud mallidel ning pakub programmeerijale töö lihtsustamiseks palju erinevaid klassimalle ja funktsioone.
Ülevaade
Malle on põhiliselt kahte tüüpi. Funktsioonimall käitub nagu funktsioon, mille argumentideks võivad olla erinevad andmetüübid. Näiteks, C++ Standard Template Library sisaldab funktsioonimalli max(x, y) mis tagastab x või y, sõltuvalt kumb on suurem. Selle funktsiooni mall võib olla defineeritud järgnevalt template <typename T> T max(T x, T y) { if (x < y)   return y;  else return x; } Sellist malli võib välja kutsuda täpselt nagu funktsioonigi: cout << max(3, 7); // väljastab 7 Kompilaator uurib kompileerides selle malli argumente ja näeb, et T on int tüüpi, ning genereerib mallist järgnevaga samaväärse funktsiooni: int max(int x, int y) { if (x < y)   return y;  else return x; } Selline tehnika töötab, mis iganes tüüpi x ja y ka ei oleks, ainsateks tingimusteks on see, et "x < y" annab bool'iks teisenduva väärtuse ning x ja y on sama tüüpi. Eritüübiliste x ja y puhul peab programmeerija kompilaatorit abistama, öeldes, mis T tüüp on, aga siis peavad nii x kui y olema teisendatavad programmeerija poolt antud tüübiks T. Kui programmeerija on defineerinud oma andmetüübi, on tal võimalus kirjeldada oma operaator < ja seega kasutada samamoodi max funktsiooni.
Klassimallid on sarnased funktsiooni mallidega, laiendades üldistamist klassidele. Klassimalle kasutatakse tihti üldistavate konteinerite loomiseks või veel teadmata andmetüüpide käsitlemiseks. Näiteks, STL'is on olemas list konteiner. Soovimaks luua loendit numbritest e. int, on vaja koodi kirjutada vaid std::list minuList; ja minuList on olemas ning kasutatavad kõik list klassimalli funktsioonid, näiteks minuList.push_back(10); // lisa lõppu nr 10 minuList.remove(20);   // kustuta loendist elemendid väärtusega 20 minuList.sort;       // sorteeri loend
Plussid ja miinused
Mõningaid mallide sarnaseid omadusi on võimalik realiseerida ka eelprotsessori (i.k. preprocessor) makrosid kasutades. Näiteks, siin on max makrona: Nii makrod kui mallid viiakse oma lõplikku vormi kompileerimise ajal. Ei saa öelda, et üks oleks kiirem kui teine, kuid mallide kompileerimine võib kesta kauem kui makrode puhul. Lõpliku programmi kiirusel vahet ei ole. Eelpool defineeritud mall-funktsioonil max ja siin defineeritud makrol max on mõned olulised erinevused:
Malle loetakse suureks edasiarenduseks võrreldeks makrodega. Mallid on tüübikindlad, e. type-safe. Nende kasutamisel ilmneb enamus andmetüüpide erinevusest tingitud vigu juba kompileerimise faasis, mitte programmi töötamise ajal. Mallid on loodud haaramaks laiemalt programmeerimise probleeme kui makrod.
Samas, on mallide kasutamisel peamiselt kolm vastuargumenti. Esiteks, mitmed kompilaatorid on ajalooliselt viletsa mallide toega, seega kasutades palju malle, võib kood muutuda mõnevõrra vähem universaalseks (e. portable). Teiseks, pea kõik kompilaatorid näitavad mittemidagiütlevaid või raskesti mõistetavaid veateateid, kui mallide lähtekoodis või kasutuses on vigasid. Kolmandaks, mallide kasutamine võib kompilaatorit sundima genereerima mitu korda enam koodi (i.k. template instantiation) kui tavaliselt, seega võib programmi suurus märgatavalt kasvada.
Mallid teistes keeltes
Mallid jäeti välja mitmetest C++il baseeruvatest keeltest, nagu Java ja C#, suuresti mallide võimaliku väärkasutuse ja sellest tulenevate probleemide tõttu. Neis keeltes on teised meetodid üldistava programmeerimise praktiseerimiseks. Kuid siiski, Java ja C# tulevastesse versioonidesse lisatakse väidetavalt mallidega võrreldavad võimalused, et parendada üldistava programmeerimise tuge.
Bernhard Jürgens
Bernhard Jürgens (28. august/9. september 1895 Elistvere vald, Tartumaa – 2. august 1969 Ludwigsburg) oli eesti arst ja arstiteadlane.
1655
1655. aasta (MDCLV) oli 17. sajandi 55. aasta.
Kuusalu kihelkond
pisi|[[Kuusalu kirik]]
‘Umar ibn al-Khaţţāb
‘Umar ibn al-Khaţţāb ehk ‘Umar al-Farūq (Umar Lunastaja, ka Omar; umbes 586 – 3. november 644) oli teine Araabia kaliif aastatel 634–644.
Kuusalu kihelkond
Kuusalu kihelkond (lühend Kuu, saksa keeles Kirchspiel Kusal) oli ajalooline kihelkond Harjumaa idaosas ja Eestimaa kubermangu Harju kreisis.
‘Umar ibn al-Khaţţāb
‘Umar oli üks siiramaid Muḩammadi järgijaid ning teda on kujutatud väga lihtsa ja jumalakartliku, ent samas tolerantse riigijuhina. Tema ajal algasid araablaste suured vallutused: tungiti Bütsantsi (Süüriasse ja Egiptusesse) ning Pärsiasse. Umar hukkus ühe mittemoslemi käe läbi.
Kuusalu kihelkond
pisi|Venemaa keisririigi [[Eestimaa kubermangu Harju kreis]]
Kuusalu kihelkonna mõisad
19. sajandi esimesel poolel kuulusid kihelkonda mõisad:
Säsikiired
pisi|Säsikiirte ristlõige Säsikiired on puidus radiaalselt kulgevad pehme tekstuuriga kanalid, mille kaudu toimub puu gaasivahetus ning toitainete liikumine niinest säsi poole.
Ülesanded
Säsikiirte ülesanne on toitainete säilitamine ja juhtimine. Need võimaldavad veel, mineraalidel ja orgaanilistel ainetel puidus radiaalsuunaliselt liikuda. Säsikiired juhivad toitaineid tüve keskelt perifeeria poole. Säsikiirte ülesanne on toita ka kambiumi. Suvel ladestuvad säsikiirtesse toitained, millest saab puu energiat järgmisel kevadel kasvu alustamiseks, aga ka kahjustuste ja vigastustega toimetulekuks.
Struktuur
pisi|Vaigupesa ja säsikiired viie-aastases [[Mänd (perekond)|männis]] Säsikiired esinevad kaheidulehelistel taimedel ja on selgesti nähtavad tüve ristlõikel. Nad paiknevad nii puutüves, -juurtes kui ka -okstes.
Säsikiired koosnevad ühest või mitmest kihist parenhüümirakkudest. Säsikiired on puidus nõrk koht, sest need sisaldavad palju toitaineid, mistõttu pakuvad soodsaid tingimusi seente kasvuks ja levikuks. Lülipuidu moodustumisel säsikiired ummistuvad ja rakud surevad. Säsikiired on sageli nähtavad palja silmaga.
Säsikiired jagunevad kahte rühma. Esimesse rühma kuuluvad primaarsed ehk esisäsikiired. Primaarsed säsikiired paiknevad parenhüümis radiaalselt juhtkimpude vahel. Need jagavad tüve ja juure esiksüleemi radiaalseteks sektoriteks. Esisäsikiired moodustuvad põhikoe kitsastest pikiribadest, mis ulatuvad säsist kooreni. Puidus on säsikiired kitsad, aga koores on nad laiemad. Sekundaarsed ehk teissäsikiired tekivad varre teiskasvu ajal laiuti niinekimbu sees. Teissäsikiired moodustuvad kambiumist ja ei ulatu säsini (ei jõua steeli sisemuseni). Sekundaarsed säsikiired on lühemad kui primaarsed säsikiired.
Säsikiirte maht
Erinevates puudes on säsikiirte maht erinev. Lehtpuude puidus on säsikiirte maht suurem kui okaspuude puidus. Juurepuit sisaldab säsikiiri rohkem kui tüve- ja oksapuit. Tavalisematel pargipuudel jääb säsikiirte maht 4% (männil) ja 28% (tammel) vahele.
Säsikiirte maht on okaspuude puidus 5–6%, kuid lehtpuudel umbes 15%. See on seotud sellega, et talveperioodil langetavad puud lehed ja kevadel on uute lehtede kasvamiseks vaja rohkem toitaineid.
Idriss Déby
pisi|Idriss Déby 2020 Idriss Déby Itno (18. juuni 1952 – 20. aprill 2021) oli Tšaadi poliitik, alates 2. detsembrist 1990 kuni surmani Tšaadi president. Ta oli partei Mouvement Patriotique du Salut (MPS) esimees.
Ta oli 30. jaanuarist 2016 kuni 30. jaanuarini 2017 ühtlasi Aafrika Liidu eesistuja.
Mart Järvik
pisi|Mart Järvik
Aastatel 1929–1944 oli ta Tartu ülikooli õppejõud, algul piimatalituse dotsendi kohusetäitja, 1932. aastast dotsent, 1938. aastast piimanduse adjunktprofessor ja aastast 1939 erakorraline professor.
1944. aastal emigreerus Järvik Saksamaale, kus töötas piimanduslabori teadurina. Aastal 1946 suundus ta edasi Rootsi, kus töötas 1953. aastani Rootsi Piimaühingute Liidus bakterioloogina.
1920. aastast kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi. Samuti oli ta Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige ja 1935. aastast Agronoomide Koja abiesimees. Hiljem Rootsis oli ta Eesti Agronoomide Seltsi, Eesti Rahvusfondi, Eesti Rahvusnõukogu ja Vabade Eestlaste Põllumajandusliidu liige.
Järvik uuris muu hulgas võis elutsevaid mikroorganisme ja selgitas, kuidas parandada või säilivust.
Mart Järvik oli põllumajandusteadlase Leida Lepajõe onu.
George Maxwell Richards
pisi|George Maxwell Richards George Maxwell Richards (1. detsember 1931 San Fernando – 8. jaanuar 2018) oli Trinidadi ja Tobago poliitik, riigi neljas president 17. märtsist 2003 kuni 18. märtsini 2013.
Ta oli hariduselt keemiainsener ja 1963. aastast oli tal doktorikraad (Ph.D.) Cambridge'i Ülikoolist.
Max Richards, nagu teda tavaliselt kutsuti, sündis San Fernando linnas Trinidadi saare lõunaosas. Samas linnas omandas ta põhihariduse ja õppis edasi Queen's College 'is Port of Spainis.
Aastatel 1950–1951 töötas firmas United British Oilfields of Trinidad, mis hiljem sai firma Royal Dutch Shell osaks). Õppis Manchesteri Ülikoolis Suurbritannias keemiat ning 1955 sai bakalaureusekraadi ja 1957 magistrikraadi. Edasi jätkas doktoriõppes Cambridge'i Ülikoolis.
Naasnud kodumaale, töötas aastatel 1957–1965 Shelli Trinidadi osakonnas. Pärast seda töötas Lääne-India Ülikoolis õppejõuna. Aastatel 1980–1985 oli ta sama ülikooli prorektor.
Ta oli abielus Jean Ramjohn-Richardsiga ning neil oli kaks last: poeg Mark on arst ja tütar Maxine ettevõtja.
Narva-Jõesuu vapp
Narva-Jõesuu vapp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti linna Narva-Jõesuu vapp.
Vapp 1994-2017
pisi|[[Narva-Jõesuu vapp 1994-2017]]
Vapp kinnitati 8. märtsil 1994.
Vapi kirjeldus
Põigiti poolitatud kilbi sinisel ülemisel poolel on kuldne päike, alumisel kuldsel poolel sinine vai.
Põhjendus
Narva-Jõesuu linnavapi värvused ja kujundid tähistavad linna ajaloolist ja geograafilist seotust Narva linnaga ning paiknemist Narva jõe suudmes; samuti Narva-Jõesuu juba olemasolevat tuntust suvitus- ja tervistuskohana ning vastavaid tulevikulootusi.
Isotretinoiin
Isotretinoiin on retinoidide rühma kuuluv A-vitamiiniga sarnane ravim (toimeaine) ja tretinoiini (all-trans-retiinhape) stereoisomeer.
Farmakoterapeutiline rühm
Isotretinoiin kuulub rühma aknevastased preparaadid, retinoidid akne raviks:
Isotretinoiin humaanmeditsiinis
Isotretinoiini määrab arst (valdavalt retseptiravimina) selliste nahahaiguste nagu ihtüoosid ja ka akne raskete vormide ravimiseks.
Isotretinoiini sisaldavaid ravimeid kasutatakse ka onkoteraapias keemiaravina aju, pankrease jm elundite pahaloomuliste kasvajate ravikomponendina.
Seda kasutatakse ka teatud nahahaiguste ärahoidmiseks ja raviks. See on retinoid, mis tuleneb A-vitamiinist ja mida leidub väikeses koguses ka inimkehas.
Ravimi kaubamärgid
Eesti ravimiturul on registreeritud firma Sandoz preparaat Isotretinoin SANDOZ (lõppenud müügiloaga) ja Hoffmann–La Roche Roaccutane.
Ravimpreparaadi tarbimisega seotu
Suukaudse preparaadi kasutamine on ette nähtud ainult vastava väljaõppega arsti ettekirjutusel. Fertiilses eas naised peavad enne ravimpreparaadi kasutust läbima rasedustesti, mille tulemused dokumenteeritakse. Isotretinoiini preparaadi väljakirjutamise ideaaltingimusteks loetakse päeva, mil rasedustesti tegemine (ravimikuuri alustamiseks soovitud tulem), retsepti väljakirjutamine ja isotretinoiini preparaadi apteegist väljaostmine toimuvad samal päeval.
See ravimpreparaat on teratogeenne, lisaks võib ravimpreparaadi kasutamisel ilmneda soovimatuid kõrvaltoimeid.
Väljavõte Eesti Ravimiregistri veebilehel ravimpreparaadi Roaccutane Ravimi omaduste kokkuvõttest ehk SPC : Rasedus on isotretinoiin-ravi absoluutne vastunäidustus (vt lõik 4.3). Kui patsient rasestub isotretinoiin-ravi ajal või sellele järgneva kuu jooksul hoolimata ettevaatusabinõude rakendamisest, on suur risk väga raskete ja tõsiste lootekahjustuste tekkeks.
Kõrvaltoimed
Suukaudse isotretinoiinraviga on kõige sagedamini esinenud kõrvaltoimed (erinevate kaubamärkide ning koguste puhul võivad kõrvaltoimed oluliselt erineda) kliiniliste uuringute ja turuletuleku järgselt:
Pacta sunt servanda
Pacta sunt servanda (ladina keeles 'lepingut tuleb austada') on õiguse üldpõhimõte, mille kohaselt on poolte kokkulepe neile täitmiseks kohustuslik. Muuhulgas on see põhimõte oluline võlaõiguses ja rahvusvahelises õiguses.
Pacta sunt servanda põhimõtte kohaselt on kokkulepe sõlmimise järel poolte vahel seaduseks ning sellest tulenevalt on kohustuste mittejärgimine lepingu rikkumine. Õige käitumise nõudmine ja sellest tulenev hea usu põhimõte on kogu õigussüsteemi toimimise eeltingimus kuni selleni välja, et mõningates õigusharudes järgnevad sanktsioonid kokkuleppe rikkumisele ka siis, kui ükski osaline pole kahju saanud.
Lause päritolu pole täpselt teada, kuid Cicero kirjutas, et Pacta et promissa semperne servanda sint (De Officiis, III, 24).
Karusõrg
Karusõrg (Acanthus) on taimede perekond akantuseliste sugukonnast.
Pacta sunt servanda
Eesti positiivses õiguses sätestab võlaõigusseaduse § 8 lõige 2, et leping on lepingupooltele täitmiseks kohustuslik. Rahvusvahelises õiguses ütleb Viini rahvusvaheliste lepingute õiguse konventsioon, et iga kehtiv leping on kohustuslik tema osalistele ja nad peavad seda täitma heas usus.
Väljaspool Rooma õigusest tulenevaid õigustraditsioone rõhutab näiteks koraan lepingute täitmise kohustuslikkust.
Karusõrg
Karusõrgi on 30 liiki. Nad kasvavad Vana Maailma troopikas ja paravöötmes. Kõige suurem mitmekesisus on Vahemere maades ja Aasias.
Perekonda kuuluvad püsikutest rohttaimed, harva puhmad. Liikidel on ogalised lehed ja kobarõisikud. Taime kõrgus on 40–200 cm. thumb|Õitsev [[pehme karusõrg Roomas Palatinuse künkal]]
Mõned liigid, sealhulgas ogaline karusõrg ja pehme karusõrg, on ilutaimed.
Stiliseeritud karusõraleht (akantus) on ehismotiiv.
Eva Kotchever
Eva Kotchever (kodanikunimi Chawa Złoczower; 16. juuni 1891 Mława Poola – 17. detsember 1943 Auschwitzi koonduslaager) oli poola kirjanik.
Ta oli ka ameerika feminist ja kunstnik. Ta lõi New Yorgis lesbiinstituudi nimega Eve's Hangout.
1656
1656. aasta (MDCLVI) oli 17. sajandi 56. aasta.
De la Gardie
pisi|De la Gardie'de vapp De la Gardie on prantsuse päritoluga Rootsi aadlisuguvõsa.
Suguvõsa, mille algne nimi oli d'Escouperie, pärines Lõuna-Prantsusmaalt Languedocist. Selle esimene teadaolev esindaja on Robert d'Escouperie, keda on mainitud 1387. aastal. Üks tema järeltulijaist, Jacques Scorperier, oli Prantsusmaal Caune'i linnakeses kaupmees, kes muuhulgas omandas La Gardie karjamõisa. Tema poeg Ponce astus sõjaväkke ja võttis La Gardie karjamõisa järgi endale nimeks Pontus De la Gardie. pisi|[[Pontus De la Gardie]] Pontus jõudis lõpuks Rootsi teenistusse ja sai 27. juulil 1571. aastal Rootsi vabahärra tiitli. Tema ja ta järeltulijad said Rootsis väga mõjukateks riigitegelasteks ja sõjameesteks. Pontuse poeg Jakob De la Gardie sai 10. mail 1615 krahvitiitli ja immatrikuleeriti 1625 Rootsi rüütelkonda krahvisuguvõsana nr 3 ja teine poeg Johan De la Gardie immatrikuleeriti samal aastal isa vabahärratiitli järgi Rootsi rüütelkonda vabahärrasuguvõsana nr 4.
Põlvnemistabel
De Villiers/Pama süsteemi järgi esitatud De la Gardiede mittetäielik põlvnemistabel. pisi|[[Johan De la Gardie (1582–1642)]] pisi|Krahv [[Jakob De la Gardie (1583–1652)]]
Irene Montero
pisi|Irene Montero (2020) Irene María Montero Gil (sündinud 13. veebruaril 1988 Madridis) on Hispaania poliitik, vasakpopulistliku erakonna Podemos liige. Ta on 13. jaanuarist 2020 Hispaania võrdõiguslikkuse minister.
Ta astus aastal 2006 Madridi autonoomsesse ülikooli, mille lõpetas 2011. aastal psühholoogia bakalaureusekraadiga. Õpingute ajal elas ta viis kuud Tšiilis ning töötas ka elektroonika ja kodumasinate müüjana. 2013. aastal sai ta magistrikraadi hariduspsühholoogias. Ta on olnud Madridi autonoomse ülikooli doktorant.
Ta astus Hispaania Kommunistlike Noorte Ühingusse 16-aastaselt. Ta astus Podemosse 2014. aastal (koos Rafa Mayoraliga).
Ta on 2016. aastast Hispaania parlamendi alamkoja liige.
Ta on 13. jaanuarist 2020 Hispaania võrdõiguslikkuse minister.
Isiklikku
Tema elukaaslane on poliitik Pablo Iglesias Turrión. Neil sündisid 3. juulil 2018 kaksikud pojad ja 4. augustil 2019 tütar. 12. märtsil 2020 teatati, et ta on nakatunud (koos elukaaslasega) koroonaviirusega COVID-19.
Narva-Jõesuu lipp
pisi|Narva-Jõesuu lipp Narva-Jõesuu lipp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti linna Narva-Jõesuu lipp.
Lipp on kinnitatud 8. märtsil 1994.
Lipu kirjeldus
Linna lipp poolitub püstisuunas siniseks ja kollaseks väljaks. Sinisel vardapoolsel väljal kollane päike, kollase välja keskel sinine rõhtlaid (1/3 lipu laiusest). Lipu normaalsuurus on 105 × 165 cm.
Alastiolek
thumb|[[Michelangelo "Taavet"]] Alastiolek ehk alastus on inimese rõivasteta olek.
Kujutava kunsti teost, mis kujutab alasti inimest, nimetatakse aktiks.
Nudism ehk alastikultuur on ühise alastioleku harrastus. thumb|200px|left|Nudistid rannas
Kose vald
Kose vald on kohaliku omavalitsuse üksus Eestis Harju maakonnas.
Vald hõlmab põhiosa ajaloolisest Kose kirikukihelkonnast. Välja jäävad ainult kihelkonna kirdeosa, mis moodustab Anija valla lõunasopi, ja kihelkonna põhjapoolne serv, mis kuulub Raasiku valda
Kose valla naabriteks on põhjas Kiili, Rae ja Raasiku vald, idas Anija ja Järva vald, lõunas Paide linn ja Türi vald, läänes Kohila ja Rapla vald.
Kose vallavanem on alates 2021. aastast Demis Voss. Eelmine vallavanem oli Merle Pussak.
Rahvastikumuutused
Kose vallas registreeriti 2006. aastal 55 lapse sünd. Suri 71 inimest. Kose valda asus elama 260 ja vallast lahkus 325 inimest.
Alevikud
Ardu, Habaja, Kose, Kose-Uuemõisa ja Ravila.
Külad
Kose vallas on 58 küla: Aela, Ahisilla, Alansi, Harmi, Kadja, Kanavere, Kantküla, Karla, Kata, Katsina, Kirivalla, Kiruvere, Kolu, Krei, Kuivajõe, Kukepala, Kõrvenurga, Kõue, Laane, Leistu, Liiva, Lutsu, Lööra, Marguse, Nutu, Nõmbra, Nõmmeri, Nõrava, Ojasoo, Oru, Pala, Palvere, Paunaste, Paunküla, Puusepa, Rava, Raveliku, Riidamäe, Rõõsa, Saarnakõrve, Sae, Saula, Silmsi, Sõmeru, Sääsküla, Tade, Tammiku, Triigi, Tuhala, Uueveski, Vahetüki, Vanamõisa, Vardja, Vilama, Virla, Viskla, Võlle ja Äksi küla.
Ajalugu
16. jaanuaril 1992 muudeti Kose külanõukogu Kose vallaks. Samal päeval moodustati ka Anija vald, Jõelähtme vald, Kõue vald, Padise vald ja Saku vald.
26. oktoobril 2013 moodustati Kose valla ja Kõue valla ühinemise teel uus haldusüksus valla staatuses.
Ajakirjandus
Kose vallas ilmub kord kuus Kose Teataja, mis on kättesaadav nii paberlehena kui ka Internetis.
Juhtimine
pisi|püsti|Kose vallavanem [[Vello Jõgisoo 2008. aastal kõnet pidamas]]
Vallavanemad
Kõue vallavanematena töötasid Ennu Kotkas 1992–1997, Aare Mölder 1997–1999, Andres Õis 1999–2009 ja Ott Valdma 2009–2013.
Kultuurimälestised
Vallas on 9 ajaloomälestist, 125 arheoloogiamälestist, 51 ehitismälestist, 1 ehitus- ja ajaloomälestis ning 88 kunstimälestist ehk kokku 274 kultuurimälestist.
Sport
pisi|Kose staadion. Taamalt paistab Kose ujula Kose Kutsekooli viimase ehitusjärguna valmis 1993. aastal Kose Spordimaja, milles asub ka Kose ujula. Samas kõrval on Kose Gümnaasiumi staadion.
Kose Huvikooli spordiosakonnas tegeletakse kergejõustiku, korvpalli, võrkpalli ja ujumisega. Vallas tegutsevad ka Kergejõustikuklubi Kose 2000, Kose RG Ujumisklubi ning vallast pärit Tõnu Võimula järgi nime saanud Kose Võimula Maadlusklubi.
Kohalik jalgpalliklubi on FC Kose.
Kose-Risti külje all Liiva külas asub Kose-Risti krossirada. Vallast on pärit motosportlane Vello Vaaderpass.
Vald on seotud kiirkuubimise arenguga Eestis. Näiteks peeti seal esimesed kiirkuubimise Eesti meistrivõistlused ning Kosel on püstitati ka valdkonnas mitu maailmarekordit. Vallast on pärit üks Eesti 2010ndate edukamaid kiirkuubijaid Uku Kruusamägi ja valitsev Eesti meister Kaur Tuule.
1659
1659. aasta (MDCLIX) oli 17. sajandi 59. aasta.
Deliberatiivne demokraatia
Deliberatiivne demokraatia ehk arutlev demokraatia on demokraatia vorm, milles otsused langetatakse arutelude teel. See tähendab, et otsustamisel kombineeritakse konsensuse ja häälteenamuse elemente. Kui esindusdemokraatias on oluline koht hääletamisel, siis deliberatiivses demokraatias avalikul diskussioonil.
Arutlevat demokraatiat peetakse sageli esindus- ja otsedemokraatia sulamiks. Kuigi selle suhte peetakse endiselt arutelusid. Mõned praktikud ja teoreetikud kasutavad seda terminit, et kirjeldada esinduskogude liikmete arutelusid seadusloome üle olukorras, kus võim pole ebavõrdselt jaotunud. Teised asjatundjad kasutavad terminit ainult selleks, et kirjeldada kodanike langetatavate otsuste tegemist, nagu otsedemokraatias.
Termini võttis esimesena kasutusele Joseph M. Bessette 1980. aastal artiklis "Deliberative Democracy: The Majority Principle in Republican Government". Samal teemal on kirjutanud ka Jon Elster, Jürgen Habermas, Joshua Cohen, John Rawls, Amy Gutmann, John Dryzek, James Fishkin, Dennis Thompson, Seyla Benhabib.
Kättemaksukontor
"Kättemaksukontor" on Eestis toodetav kriminaalkomöödiasari, mille esimene osa läks TV3-s eetrisse 30. aprillil 2009.
Sarja stsenarist on Mihkel Ulman, lavastaja Ain Prosa.
Deliberatiivne demokraatia
Avalik arutelu aitab kodanikel kujundada arvamusi erinevates küsimustes ning võimaldab neil oma vaateid õigustada ja teha parimaid valikuid. Kaasamine annab ka juhtidele parema ülevaate avalikkuse soovidest. Tulemuseks peaksid olema paremad otsused. Kuid ratsionaalsed ja õiglased tulemused saavutatakse vaid olukorras, kus poliitiline kommunikatsioon ei ole takistatud.
Deliberatiivse demokraatia mudeli rakendamises nähakse ohtu süsteemi efektiivsusele. Enamasti seondub see küsimusega, kas avatuse ja läbipaistvuse suurendamine ning kodanike suurem kaasamine on efektiivsuse seisukohalt otstarbekad. Samuti läheb kaasava demokraatia mudel vastuollu arusaamaga, et "mõõdukas salastatus on iga poliitikategemise puhul loomulik ja õigustatud".
Kättemaksukontor
Sarja tunnuslaulu "Saatanlik naine" esitab produtsendi Raivo Suviste poeg Uku Suviste.
Deliberatiivne demokraatia
Arutleva demokraatia algatused Eestis
Rahvakogu elemente kasutab ka inimvara teemale lahendusi otsiv kodanikualgatus #kuidasmekestame.
Kättemaksukontor
Sarja formaadiõigused müüdi 2013. aastal rahvusvahelisele televisioonitootjale FremantleMedia Ltd.
Deliberatiivne demokraatia
Arutleva demokraatia algatused Eestis
Eesti esimene kliimateemaline rahvakogu ehk kliimakogu toimus 2021. aasta novembris ja detsembris. Tegemist oli Ida-Viru maakonna 16-29aastastele noortele mõeldud kliimateemalise rahvakoguga, mis hindas maakonna õiglase ülemineku plaane ja tegi ettepanekud nende täiendamiseks, et üleminek kliimaneutraalsele tulevikule oleks noorte vaatest õiglane. Teine, säästva liikuvuse teemaline kliimakogu toimus 2022. aasta aprillis ja mais Tartus. Koos linnaelanikega otsiti võimalusi, kuidas muuta linnaruum ohutumaks ja atraktiivsemaks.
Kättemaksukontor
Sisu ülevaade
Kättemaksukontori asutajad on kaks naist – endine mõrvagrupi uurija Frida Arrak (Marika Vaarik) ja endine sekretär Marion Pärn (Kadri Rämmeld). Naised on iseloomult ja maailmavaatelt täielikud vastandid, kuid neid seob ühine vimm meessoo vastu. Viha tipneb ideega sookaaslastele kättemaksuteenust pakkuma hakata. Nendega liitub 6. hooajas meistervaras Häidi Õigepaulus.
Kui Frida hakkab 10. hooajas Püha Neitsi Kloostri nunnaks, ilmub teda asendama ta vanemteadurist noorem õde Freya Narvik.
Häidit tuleb asendama 11. hooajas Kirke Klein, kes töötas enne politseis uurijana ja teda omakorda endine tänavalaps Luna Haab, kes on tõeline võrukael. Kui Luna otsustas hakata ellujäämisinstruktoriks, hakkas kolmandaks detektiiviks noor ja elus kogenematu Lumi-Lee Aigo.
Frida Arrak (endine Idasaar) (hooajad 1–9, 20)
Endine politsei mõrvagrupi liige, hilisem eradetektiiv. Eriti läbinägelik ja taiplik daam, keda loomupärane nutikus ei jäta maha ka kõige keerulisemates olukordades – olgu see näiteks välkarmumine või mõni meditsiiniline juhtum. Lahutatud, õigemini mahajäetud ja seetõttu uute tutvuste loomisel ülimalt ettevaatlik. Ta on armunud Härra Hurmurisse (Mart Mesilasse) ja Politseimajor Rein Pihelgasse. Selle eest on sattunud mitmetesse segadustesse. Pärast Kättemaksukontorist lahkumist läks Indiasse ja hakkas usklikuks. Praegu Püha Neitsi Kloostri nunn. Huvialad: lugemine ja erialane töö. Frida asutatud on Kättemaksukontor. Fridal oli lapsepõlvest jäänud tuhkrute foobia.
Freya Narvik (endine Idasaar) (hooajad 10–)
Füüsikainstituudi vanemteadur, 42-aastane, Frida noorem õde. Tüüpiline teadlane – veidi hajameelne, eraelus saamatu ja endasse süüvinud. Väljendab harva emotsioone, mistõttu Marion ja Häidi hakkavad teda selja taga kutsuma Kuivikuks. Hobideks taiji ja matkamine looduses. Pärast Frida lahkumist saab Freyast Kättemaksukontori kaasomanik. Tahab bürood sulgeda, kuid tõmmatakse kaasa ohtlikku intriigi, mis lõpeb talle väga traagiliselt. See muudab Freya arvamust detektiivitöösse ja temast saab Kättemaksukontori uus võitlushimuline juht. Õige pea selgub, et daam saab selle tööga suurepäraselt hakkama. Juhtumiste lahendamisel võtab tihti appi füüsika ja muud fundamentaalteadused. Tema peamiseks elusihiks saab kurjategijate tabamine ja trellide taha suunamine.
Marion Pärn (hooajad 1–)
Kättemaksukontori teine asutaja. Väga romantilise meelelaadiga ja väga naiselik. Ei loobu unistamast oma härra Õigest, igatseb abielluda ja saada lapsi, kuid paraku kisub alatasa kõik viltu. Kõigest hoolimata usub, et Saatusekirjutajal on tema rolli jaoks varuks õnnelik lõpp. Kergesti armuv. Isegi liiga kergesti, mis on teda tihti ekstreemsetesse olukordadesse viinud. Kalduvus armuda just pahelistesse tüüpidesse. Siiski on tal ka eluarmastus – Aleksander. Huvialad: lõhnad, kaunid rõivad, poodlemine, Facebook, seks ja autod
Kirke Klein (hooajad 11–13)
Kirke on äsja politseikooli lõpetanud nooremuurija, kelle ülimaks unistuseks on pääseda operatiivtööle mõrvagruppi. Lõpuks avanebki tal selleks võimalus Rainis Sõbra paarilisena, kuid liigse ülipüüdlikkuse tõttu sooritab ta teo, mille tagajärjed on ootamatud. Kirke on kaunis ja väga naiselik, kuid ka liigselt äärmustesse kalduv ja teatud mõttes vaimne huligaan, seega olid edasised süžeepöörded vaatajate jaoks põnevad, üllatavad ja väga lõbusad. Kirke jättis Kättemaksukontori ja läks kalifaadi naftapumba turvatöötajaks.
Häidi Õigepaulus (hooajad 1–10, 20)
Frida eksmehe naine. Häidi on enesekindel, julge ja nahaalne. Teab oma väärtust ja oskab seda meeste puhul hästi ära kasutada. Häidil on ka varjupool – kriminaalne minevik, mis on jäänud õiguskaitseorganitele siiamaani teadmata. Tema asumine eradetektiiviks on Frida soov, kusjuures ei ole aru saada, kas Frida teeb seda kättemaksust või kaastundest. Häidi huvialad: kiired ja võimsad mootorrattad, rikkad mehed, kallid ehted. Seega on tal Marioniga küll palju ühist, kuid paraku toob see kaasa hoopis konflikte. Martin ja Häidi leppisid reisil Marioni, Freya ja Victoria-Rosaliega ära ja jäid koos tütrega Londonisse elama. Ilmus välja viis aastat hiljem, teda palgati maali varastama aga sattus kokku luureagendi juhiga, nad armusid. Osa lõpus Häidi lahkub Eestist.
Tiit Marvel (hooajad 5–)
Väga tõsise ja praktilise ellusuhtumisega uurija. Pärast kooli lõpetamist töötas Rakveres, kuid pärast hiilgavat piinakambriga seotud sarimõrva paljastamist viidi rotatsiooni korras Tallinna. Olemuselt pedant, mis tähendab, et talle ei meeldi, kui keegi oma nina tema asjadesse topib. Pikka aega põhimõtteline vanapoiss kuid hiljem asub koosellu poemüüja Tuulikki Navesiga. Kättemaksukontori kaunitaridesse suhtub tõrjuvalt, kuid Marion suudab pikapeale tema suhtumist muuta. On olnud Freyasse ja Marioni armunud, kuid lõpuks armub Selenesse ja saab temaga lapse, püüdes Selene arvamust ideest, et nende laps peaks elama sooneutraalses ühiskonnas, muuta. Huvialad puuduvad (samas ei suuda ta iial ära öelda sumoturniiri jälgimisest ja tantsimisest). Selene sundis Tiitu veganiks hakkama. Kui Sander Pronks aga liha söömisega vahele jäi, (ta oli vegan) otsustasid Selene ja Tiit taas liha sööma hakata.
Rainis Sõber (hooajad 10–15, 20)
28-aastane nägus mees, kes suundus pärast politseikooli lõpetamist maailma tundmaõppimise eesmärgil vabatahtlikult Afganistani. Veetis seal 2 aastat ja langes taliibide kätte vangi. Imekombel suutis nende käest põgeneda, kuid pärast seda põeb posttraumaatilist sündroomi, mis avaldub väga erinevate hirmude näol. Pärast teenistust Afganistanis asub tööle Põhja Prefektuuri uurijaks, Tiit Marveli käe alla, kes temaga kurja vaeva näeb, kuna Rainis ei pea kinni töödistsipliinist ja tema uurimismeetodid ei mahu seaduse piiridesse. Lisaks on noormehe elustiil enesehävituslik. Rainise peamisteks hobideks on autode tuunimine ja heegeldamine.
Kaur Moks (hooajad 1–10, 20, 21, 23, 25, 26, 28)
Endine Marioni ülemus. Väga mitmekülgsete omaduste ja annetega mees. Figaro ja Casanova ühtekokku – tohutult armusuhteid. Samuti on tal ridamisi palju erinevaid ameteid, mis kõik kestavad lühikest perioodi. Ajajooksul on ta muutunud Kättemaksukontori asendamatuks abiliseks. Valdab erakordset näitlejameisterlikkust ning vastavalt vajadusele võib mängida keda tahes – isegi omaenda isa. Moraalselt paraku seisab nõrgal platvormil. Huvialad: naised, naised ja veel kord naised.
Luna Haab (hooajad 14–24)
Alates 14. hooajast. Alguses ei taha detektiivitööst kuuldagi, aga kui teda ootab ees valik, kas vangla või detektiivitöö, otsustab ta heade poolele üle tulla. Temast saab Kirke asemele kolmas detektiiv. Luna on tänavatüdruk, kes oskab tulla toime näiteks seifide muukimise ja üliosavate vargustega. Luna on ka üsna maskuliinne naine, sest teda vägistas ta kasuisa ja selle tõttu ei taha ta enam naiseks olemisest esialgu midagi kuulda. Tema asemele tuli Lumi-Lee, sest Luna kehastaja jäi päriselus lapseootele.
Sander Pronks (hooajad 21–)
Saabus Narvast perekondlikel põhjustel Tallinna tööle. Sander töötab Selene alluvuses Tiidu partnerina ja on algul radikaalne täistaimetoitlane, kuid muudab toitumisharjumusi, kui tema tüdruksõber ähvardab ta maha jätta.
Lumi-Lee Aigo (hooajad 25– )
Lumi-Lee on miljonäri tütreke, kes ei ole elus veel midagi teinud ning kelle isa sunnib teda päriseluga kohanema. Mitte just lumehelbeke, aga ärahellitatud pirtsakas plika, keda hakatakse ümber kasvatama. Tüdruk hakkab tasapisi Kättemaksukontorisse sisse elama, kuigi ei Freya ega Marion talle seda just ülemäära lihtsaks tee. Detektiividega kohtus ta tänu väikesele intsidendile liikluses. Peale selle oli jäänud Lumi-Lee vahele narkootikumidega. Temast saab Luna asemele kolmas detektiiv.
Suletud ümbrik
pisi|Suletud ümbrik 1934 Suletud ümbrik on 1934. aastal Tartus ilmunud "Eesti raamatu 400 a. juubeli romaanivõistluse" romaanide kogumik.
Selles avaldati romaanivõistlusele esitatud kõigi käsikirjade katkendid.
Raamat konfiskeeriti järeltsensuuri poolt moraalivastase sisu pärast. Edasikaebamise järel tagastati müümata eksemplarid kirjastusele.
Autorid
Illustreerija: Gori
1658
1658. aasta (MDCLVIII) oli 17. sajandi 58. aasta.
Kusma (Võru)
Kusma on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Walter Zapp
Walter Zappi, kes ei lõpetanud ühtegi kooli, peavad asjatundjad üheks fotograafia suurtest teerajajatest, kõrvuti Ernst Leitzi, Carl Zeissi, Oskar Barnacki ja Karl Kellneriga.
Päritolu
pisi|Walter Zappi maja (beež) Nõmmel aadressil Valdeku 35 (1930. aastatel 29A) Walter Zappi isa Karl oli saksa päritolu ning sündis Reinimaal, kuid oli üles kasvanud Inglismaal ning seal ka Suurbritannia kodakondsusse astunud. Riias oli ta ametis ühe kaubandusettevõtte välisesinduses ning abiellus baltisaksa kaupmehe Julius Burchardi tütre Emiliaga. Esimese maailmasõja puhkemine tõi Zappide perele kui "kahtlastele saksa päritolu" Riia elanikele kaasa sundpagenduse Uuralitesse Ufaa linna. Sealt tagasi Riiga saadi alles 1918. aastal. Isa sõitis seejärel üksi Tallinna, et ette valmistada pere kolimist Rootsi, ent lõpuks läks nii, et 1921. aastast sai Zappide kodupaigaks Nõmme.
Lühikeseks jäänud haridustee
Walter Zapp õppis kõike ise, tema haridustee jäi üsna lühikeseks. Õpetajate rangetele nõudmistele allutatud koolikohustused käisid nõrgale, närvilisele ja kehva tervisega poisile üle jõu, vaid lemmikainetes – joonestamises ja geomeetrias – ei olnud tal probleeme. Pidev stress viis 1920. aastal tõsise närvivapustuseni, mille tulemusel hajus unustusse praktiliselt kõik seni õpitu. Ta oskas kirjutada oma nime, võis veel lugeda, oskas vähesel määral matemaatikat ja see oli ka kõik. Arsti soovitusel lahkus ta neljateistkümneaastaselt koolist ja esialgu oli paranemine tähtsaim ülesanne tema elus. Aeglaselt, kuid siiski, hakkas tema olukord paranema. Kooli naasmine ei tulnud kõne allagi ning pere nägi ainsa võimalusena õpipoisi staatust.
Fotograafia õpipoisina Tallinnas
Veel Riias elades asus ta oma ema õemehe W. F. Häckeri litograafiaärisse ja see töö paelus teda tõsiselt. Paraku siirdus pere kolme kuu pärast Tallinna ja siin tuli tööotsinguid uuesti alustada. Pärast proovimist graveerija abilisena Bode juures sattus noormees 1922. aasta varakevadel fotograafiõpilaseks Walter Lembergi juurde. Lemberg oli tol ajal üks Tallinna tuntumaid fotograafe, tema ateljee asus majas Suur-Karja 4. See, isa soovil esialgu küll vastu tahtmist alustatud töö, sai tegelikult Walter Zappi edasisele elule tähtsaks sihiandjaks. Vastumeelsuse peapõhjuseks oli nelja ruutmeetri suurune tulevane töökoht, mida üheaegselt kasutati nii Lembergide korteri köögi kui ka ateljeepimikuna. Kuid kaunid ateljeefotod ja senitundmatu tehnika said otsustavaks. Elukutselist fotograafi Zappist ei saanud, ent rutiinse laboritöö kõrval huvitus noormees fotokaamerate ehitusest, peenmehaanikast ja optikast. Teadmisi täiendas ja oskusi omandas ta omal käel fotoaparaate parandades. Hindamatut abi jagasid ka vanemad kaastöölised Johann Livenström ja eriti Woldemar Nieländer, kelle nooremast vennast Nikolai (Nixi) Nyländerist sai hiljem Zappi lähim sõber.
Unenäost sünnib leiutis
Walter Zappi leidurivaim avaldus varakult. Tema esimene patenteeritud leiutis oli "Paberi lõikamise masin, eriti päevapiltide jaoks". See Eesti patent nr. 746 kannab kuupäeva 24. november 1925. Walter Zapp oli siis kahekümneaastane. Just samasse aega jäid ka esimesed mõtted miniatuurkaamerast. Nii kummaline kui see ka ei tundu, sai kõik alguse ühest unenäost, kus üks tema tuttav fotoklubist hoidis torukujulist metallist eset horisontaalselt mõlema käega silmade ees. Ja iga kord, kui ta selle eseme lahti tõmbas, ta pildistas.
See unenägu oli nii haarav, et jäi meelde aastakümneteks ja andis tundlikule leidurile geniaalse idee "kaamerast, mida saaks iga päev ilma vaevata kaasas kanda ja mis peaks nii väike olema, et kokkusurutud rusikasse ära kaduda". 1928. aastast töötas Walter Zapp fotograaf Karl Akeli laborandina ja nagu juba tavaks, et oma tööd lihtsustada, projekteeris ja ehitas ta kõigepealt valmis passipiltide reaskopeerimise poolautomaadi. Ta saatis mõlema oma senise leiutise joonised ja töökirjeldused Saksamaale Leica leiutajale Oskar Barnackile, paraku tulutult, vastust ei järgnenud. 1932. aastal jäi Walter Zapp kui välismaalane aga hoopis ilma tööta. Ja ei teagi, kuidas ta saatus oleks kujunenud, kui sõber Nixi Nyländer poleks teda tutvustanud Richard Jürgensiga, kes palus endale konstrueerida erisoovide kohase suurendusaparaadi. Seejärel tekkis tal plaan konstrueerida tööstuslikult toodetav fotoaparaat. Kahemehekompanii loodi 16. augustil 1932, sisuline töö jäi Walter Zappi peale, Richard Jürgens muretses konstrueerimiskulude ja Zappi minimaalse elatusraha eest. Juttu ei olnud veel minikaamerast, vaid populaarsust koguvast keskmise suurusega fotoaparaadist. Kui siia lisada tolleaegsed Eestis olud, siis ei olnud tegu lihtsalt julgete, vaid hulljulgete ja omamoodi naiivsete meestega.
Minikaamera loomine
pisi|Minox CLX Walter Zappi allkirjaga Esialgu ei rääkinud Zapp oma minikaamera ideest kellelegi peale sõber Nixi Nyländeri. Sellega tegeles ta vabal ajal. Et soovitavat tasku- ja käepärast vormi ja suurust proovida, valmistas ta mõõdumudeli, puuklotsi mõõtmetega 12,5x28x75 mm, mis jäi eluaeg ta alaliseks kaaslaseks. Oli aasta 1932 ja tänapäeval jääb meil üle vaid imetleda selle mehe usku oma ideesse, kuni selleni välja, et ta kõigepealt teeb valmis sobiva kesta ja siis alustab sellesse formaati sisu komplekteerimist. Ning mitte lihtsalt olemasoleva fototehnika vähendamisest, vaid põhimõtteliselt täiesti uue tehnoloogia projekteerimisest ja seda tolle aja kohta utoopilises formaadis. Ametlikult jätkas ta keskmise suurusega kaamera konstrueerimist, kuni kahe aasta pärast jõuti ühisele arusaamisele selle plaani teostamatuses. Ja kuna paralleelselt selle tööga oli Zapp otsinud ka oma lemmikule võimalikke konstruktsioonilahendusi, oli tal ühe idee äralangemisel kohe uus võtta. Nixi Nyländeri abiga õnnestus tal Jürgenit veenda ning töö võis jätkuda.
1935. aasta 19. jaanuariks oli Zappil paberil lõpuks midagi päris uudset – maailma esimene tõeline minikaamera. Teravmeelselt lahendas ta aparaadi võttevalmis seadmise – kaamera tuli lihtsalt pikemaks tõmmata. Üheaegselt vinnastus katik, paljastus objektiiv ja pildiotsija, kaamera kokkuliikumisel liikus ka film ühe kaadri võrra edasi. Perforeerimata film võis mahutada kuni 100 pildivälja suurusega 6,5x9 mm. Samuti ennenägematu tol ajal oli säritusaegade vahemik aegvõttest kuni 1/1000 sekundini.
Ent esialgu, 1935. aastal, oli see kaamera vaid paberil. Jah, tõsi, kaameral oli ka juba nimi – vaid talle omase põhjalikkusega seadis Zapp kokku lugematuid nimekujusid, kuni sobiv variant tundus Minax. Ent ka see ei olnud see päris õige, kuni ühel kokkusaamisel Nixi Nyländeri soovitusel muudeti nimi Minoxiks. See tunduski ainusobivana ning on tänapäevani võrdväärsena maailmakuulsate kaubamärkide reas.
Lisaks fotoaparaadi revolutsiooniliselt uudsele tööpõhimõttele konstrueeris ta selle aparaadi tootmise tehnoloogia, iga imepisikese osa valmistamise ja siis selle ligi sajast mikroskoopilisest osast töötava aparaadi kokkupaneku. Varem puudusid ka vastav film ja selle laboritöötluse kogemus, samuti vajalik suurendusaparaat (mille tootmine oli jälle pretsedent), kõikvõimalikud lisaseadmed kuni diaprojektorini välja. Kõik see oli vaja luua ideena, projekteerida, konstrueerida, täppismõõdistada, lõputult katsetada, eksida ja elada need viltuminekud üle ning alustada uuesti nullist. See oli praktiliselt kogu spetsiaaltööstuse ettevalmistamine pisiasjadeni välja ja kõik see toimus ühe mehe peas ning kodutoa tingimustes.
16. augustil 1935 valmisid lõplikud fotoaparaadi värvijoonised. Kaamera valmistegemiseks oskuslikke meistrimehi leida polnud sugugi lihtne. Tollases Eestis tõsisemat peenmehaanika- ja optikatööstust ei olnud. Lõpuks nõustus Tallinna üks oskajamaid peenmehaanikuid Hans Epner seda tööd tegema. Tõeliselt õnnelik kokkusattumus oli aga see, et Baltimaade parim optik Karl Indus elas Tallinnas ning kui professor Schulz Viinist objektiivi läätse arvutusandmed Tallinna saatis, võidi pisiläätsed valmis lihvida. 1936. aasta hilissuveks oli sadakond üksikosa sisaldav kaamera kokku monteeritud ja ka proovipildid olid õnnestunud. Seda algeksemplari tuntakse Tallinna Minoxi ehk alg-Minoxina (saksa keeles Ur-Minox).
Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī
thumb|Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī (araabia زين العابدين بن علي ; sündinud 3. septembril 1936 – 19. september 2019) oli Tuneesia poliitik, president, tuli võimule pärast 7. novembril 1987 korraldatud riigipööret, millega kukutati eluaegseks presidendiks kuulutatud Habib Bourguiba.
Walter Zapp
VEF-iga lepingu sõlmimine
Kuid projekti ähvardas sellele vaatamata läbikukkumine. Tuli leppida tõsiasjaga, et kaamera tootmine Tallinnas või mujal Eestis ei tule kõne allagi. Eitavalt vastas ka fotofirma Agfa. Jäi üle veel võimalus üritada välismaal. Ja nii siirdusidki Walter Zapp ja Richard Jürgens Riiga, kus kohtuti VEF-i juhtidega. Ettevaatlikult tutvusid viimased Minoxi laitmatult töötava hõbetatud algeksemplariga, värvilise paljulõikelise konstruktsioonijoonise ja kaamera töövõimet tõestavate suurendustega mõõtudes 13x18 cm. Umbusu hajutamiseks tehti tehase töötajate pilgu all uued ülesvõtted. Hoolega neid uurinud, jäi VEF-i peadirektor Vitols päris vaikseks, tõusis siis sõnatult, surus Walter Zappi kätt ja ütles: "Ma õnnitlen teid!". Sellega oli asi otsustatud. Koostati eelleping, millele 6. oktoobril 1936 järgnes lõplik leping, milles seisis: "Käesolev leping hõlmab härra Walter Zappi poolt leiutatud ja konstrueeritud miniatuurfotokaamerat ja vastavaid lisaseadmeid Minox. Lepingu objektiks olid peale kaamera veel aparaadi statiiv, ilmutustank, automaatteravustamisega fotosuurendi ja negatiivide vaatlemise seadis. Nendest olid Zappil olemas joonised ja mõned maketid. Saatuse irooniana: kui lepingu sõlmimisega seotud tingimised ja sekeldused olid seljataga ning lõpplepingul allkirjad all, tuli Agfa peadirektorilt telegraafiga kutse tulla Berliini Minoxit näitama ja läbirääkimisi pidama.
Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī
Aastal 2004 valiti ta presidendiks tagasi 94,5 protsendiga häältest ning aastal 2009 89 protsendiga häältest. 14. jaanuaril 2011 sunniti ta võimust loobuma.
Walter Zapp
Kolimine Riiga
pisi|VEF Minox Novembris 1936 kolis Zapp Riiga elama ning tootmise ettevalmistamine võis alata. Tehase juurde moodustati insener Eduards Berzinši juhtimisel töörühm, kus peakonstruktoriks sai Walter Zapp. VEF-Minoxi katsepartii sai valmis 1937. aasta sügise hakul. Masstoodangu jaoks tuli muuta mõningaid tehnilisi parameetreid, näiteks kaadri formaadiks sai 8x11 mm. Töö edenes jõudsalt ning VEF-Minoxite tööstuslik tootmine algas aprillis 1938, juhuslikult just fotograafia 100. aastapäeva aegu.
Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī
Juunis 2011 mõistis kohus Zayn al-‘Ābidīn bin ‘Alī ja tema abikaasa tagaselja süüdi varguses ning sularaha ja vääriskivide ebaseaduslikus omamises, karistuseks määrati 35 aastat vangistust. bin ‘Alī väite kohaselt meelitati ta lahkuma oma riigist Saudi Araabiasse ning lavastati kuritegudes süüdi.
Walter Zapp
Kolimine Riiga
Avalik arvamus Lätis oli küllalt reserveeritud. Sellele vaatamata patenditi leiutis 18 riigis, sealhulgas Eestis. Ja kui algas ostubuum, tuli see kõigile suure üllatusena. Esimesena tormasid seda aparaati omandama diplomaatilised teenistused, kel olid selleks erihuvid, mis jälle omakorda tuli üllatusena Walter Zappile. Oli ju tema pidanud oma leiutise põhikasutajaks tavalist, mugavat, reisihimulist inimest. Nüüd aga ootamatult spioonikaamera! Üsna pea selgus, et võimalused jäid nõudlusele alla.
Ümberasumine Saksamaale
Nõukogude okupatsiooni ajal oli Zapp esialgu Riias, ta ei tahtnud oma leiutist maha jätta. Kui aga Briti saatkonna nõudmistele, et uus võim lubaks Zappil lahkuda, vastati, et viimasel Moskvas mingis "instituudis" juba insenerikoht olemas on, sai ta lõpuks ise ka aru, et olukord on tõsine ning 1941. aasta märtsis lahkus Zapp järelümberasujana Saksamaale, taskus Minoxi algne puust mudel, Minoxi Tallinna variant ja Riga-Minox. Aastatel 1941–1945 töötas Zapp firma AEG elektronmikroskoopia osakonnas.
Sõja tõttu ei saanud ta leiutise edasiarendamisega tegeleda, kuid Minoxi tootmine VEF-is jätkus veel 1943. aastani, mil ühtekokku oli välja lastud ligi 17 500 aparaati. Seejärel viisid sakslased sisseseade Saksamaale, kus see sõjakeerises praktiliselt hävitati.
Minoxi tootmine Riia VEF-is põhjustas laialt levinud väärarvamuse, et Minox on leiutatud Lätis.