cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
8. aastatuhat eKr
8. aastatuhat eKr ehk kaheksas aastatuhat eKr on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 8000 eKr ja lõppes 31. detsembril 7001 eKr.
E-residentsus
pisi|E-residendi digitaalne isikutunnistus ehk e-residendi digi-ID E-residentsus on riiklikult väljastatud digitaalne identiteet, mis annab välismaalastele võimaluse kasutada Eesti e-teenuseid, mis tavapäraselt on olnud avatud vaid kohalikele elanikele, näiteks võimalus anda digitaalseid allkirju. See võimaldab tegeleda ettevõtlusega kaugteel.
Pisitindik
Pisitindik (Coprinellus) on šampinjonilaadsete seltsi psatürellilised sugukondav kuuluv seente perekond.
E-residentsus
Programm sai ametlikult alguse 2014. aastal. See põhines Taavi Kotka, Siim Sikkuti ja Ruth Annuse Arengufondi konkursile esitatud ideel ning selle väljatöötamist ja käivitamist vedas Kaspar Korjus. Esimese Eesti e-residendi digi-ID kaardi andis president Toomas Hendrik Ilves Tallinnas üle 1. detsembril 2014 Briti ajakirjanikule ja estofiilile Edward Lucasele, esimene tavapärase taotlusprotsessi läbinu oli USA-s elav Skype'i töötaja Hamid Tahsildoost. Eesti oli ainuke selliste teenust pakkuv riik, kuni Dubai tuli 2019. aastal välja enda nn "virtuaalettevõtte litsentsiga". Leedu ja Portugal plaanivad samuti e-residentsuse teenuse käivitamist.
E-residentsus põhineb 2014. aasta 21. oktoobril vastu võetud muudatustel isikut tõendavate dokumentide seaduses ja riigilõivuseaduses. Esimeses käsitleb e-residentsust peatükk 52 "E-residendi digitaalne isikutunnistus". Digi-ID ellurakendamises osales AS Fujitsu Estonia.
Eesti riik ei arenda ega paku kõiki e-residentsusega võimaldatavaid teenuseid, vaid haldab juriidilist poolt ja tehnilist platvormi, mille põhjal saavad erasektori teenusepakkujad arendada edasisi teenuseid. Esialgu kõneldi e-residentsuse edasise arenguga seoses peamiselt võimalusest luua Eestisse registreeritud ettevõtteid. Seda võimalust peetakse välismaalastele huvipakkuvaks, kuna Eestis on ettevõtte tulumaks 0% (maksustatud on vaid dividendid), ettevõtte registreerimine enamiku maailma riikidega võrreldes lihtne ja kiire ning digitaalne asjaajamine kerge ja igapäevane. Samuti on e-residentidel juba praegu võimalik kasutada Eesti internetipanku, krüpteerida dokumente, esitada aruandeid äriregistrisse ja maksuametisse, täita Eesti tuludeklaratsiooni ning kasutada Eesti digiretsepte. E-residentsuse edasiarenduse juures on e-residentsuse idee üks autoreid Taavi Kotka pidanud oluliseks kogu ettevõtluskeskkonna ja äriseadustiku arendamist vastavuses tänapäeva ettevõtete vajadustega.
Vaatamata sagedastele väärtõlgendustele ei anna e-residentsus vabastust viisanõudest, Eesti kodakondsust ega elamisluba, see pole füüsilise residentsuse või kodakondsusega seotud. Kuni pole sõlmitud vastavaid rahvusvahelisi kokkuleppeid, ei saa digi-ID-d kasutada reisidokumendina ega isikuttõendava dokumendina (seepärast pole e-residendi isikukaardil ka fotot). Eesti e-residentsusega ei kaasne luba Euroopa Liitu siseneda. Samuti ei kaasne sellega õigusi, mis on reserveeritud ainult kodanikele või füüsilistele residentidele, näiteks õigust osaleda Eestis valimistel. Küll aga annab e-residentsus võimaluse kasutada digitaalse identiteedi abil samasuguseid e-teenuseid, mis on kättesaadavad Eesti elanikest ID-kaardi omanikele. Riigiportaali eesti.ee määratluse kohaselt on e-residendi digi-ID "digitaalne dokument, mis on kasutatav ainult elektrooniliselt isiku tuvastamiseks ja digitaalse allkirja andmiseks".
Majandus- ja kommunikatsiooniministeerium hindas e-residentsuse programmi 18 esimese kuu maksumuseks 1,2 miljonit eurot.
2019. aastal laekus e-residentide kaudu Eesti riigi eelarvesse üle 17 miljoni euro eest maksutulu.
Eesmärgid ja areng
pisi|Eesti esimene e-resident, Briti ajakirjanik Edward Lucas E-residentsuse arendusmeeskonda veab Eesti majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi side ja riigi infosüsteemide asekantsler Taavi Kotka. Arendusmeeskond tegutseb Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ning Politsei- ja Piirivalveameti juures. "Eesti infoühiskonna arengukava 2020" sõnul on Eesti eesmärk hõlvata virtuaalse residentsuse abil oma e-teenustega maailmas sarnane koht, mida Šveits hoiab panganduses. Eesti peaminister Taavi Rõivas lubas novembris 2014 ühendada Eesti ja Soome e-teenused, luues ühtse digitaalse majandusruumi ning tehes e-residentsusest Eesti järgmise eduloo. Siseminister Hanno Pevkur on nimetanud e-residentsust võimalikuks Eesti Nokiaks.
Programmi ühe eesmärgina on pakutud välja võimalus jõuda 2025. aastaks 10 miljoni e-residendini. Eelregistreerimise esimese 18 tunniga pani end kirja üle 4000 huvilise, veidi enam kui ööpäevaga oli registreerujaid ligi 6000. Arengufondi andmeil olid huvilised peamiselt Ameerika Ühendriikidest, Soomest, Kanadast, Suurbritanniat, Indiast, Austraaliast, Venemaalt ja Saksamaalt. 18. jaanuariks oli taotlusi laekunud 55 riigist: enim Soomest (224), teisel kohal oli Venemaa (109), kolmandal Läti (38), neljandal USA (34) ja viiendal Suurbritannia (22). Positiivsete otsuste arv oli järgmine: 1. Soome (133); 2. Venemaa (64), 3. Läti (21), 4. Suurbritannia (17), 5. USA (16). Äripäeva andmeil said Eesti esimesteks ameeriklastest e-residentideks Eesti juurtega riskikapitalist ja investor Steve Jürvetson ning tema kolleeg Tim Draper.
2015. aasta 20. märtsi seisuga oli Eestil kokku 1037 e-residenti. Alates e-residendiks registreerimise algusest oli Politsei- ja Piirivalveamet saanud kokku 1184 Eesti e-residendi taotlust. Kõige enam olid e-residendiks registreerimise vastu huvi tundnud Soome kodanikud, kes moodustavad kõigist e-residentidest 40%. Siiani e-residendiks saanud inimesed on enamasti olnud Eestiga seotud juba enne programmi algust; näiteks võib neil olnud olla Eestis registreeritud ettevõte.
Hanno Pevkuri hinnangul on e-residentsuse sihtrühmadeks ligi 50 000 inimest, kes vajavad Eestis asjaajamiseks isikuttõendavat dokumenti, ning 130 000 Eestist välja rännanud kodanikku ja nende järeltulijat, kes on Eesti kodakondsusest loobunud või pole seda saanud. Ajakirjanduses on sihtrühmadena loetletud välisinvestorid, välismaalastest ettevõtte juhtorgani liikmed, ettevõtete osanikud, Eesti ettevõtete väliskliendid ja partnerid ning välismaalastest spetsialistid. Taavi Kotka on võrdluseks toonud ka seni Eestis registreeritud ettevõtted, mida on 30 000: "Kui me saaksime selle plaaniga juurde kasvõi 10 000, siis oleks kasv ja kasu Eestile märkimisväärne."
Ajutised administratiivseadused
Seadus 2. Riigi keele kohta.
Kõikides ametiasutustes ja kõikide ametnikkude juures seatakse nii ruttu, kui asjaajamine lubab, Eesti keel kui ametlik keel sisse.
E-residentsus
Eesmärgid ja areng
Tallinna Tehnikaülikooli informaatikainstituudi professor Kuldar Taveter on rõhutanud, et e-residentsuse tulevikus on tähtsad konkreetsete teenuste kõrge tase, asutusteülesus ja proaktiivsus ning riigi ja erasektori ühised jõupingutused. Animaator Ülo Pikkov seostab algatust ka vaba kultuuri levikuga internetis, tema hinnangul avab e-residentsus uued võimalused Eesti kultuuri arenguks: "E-residentsuse suure populaarsuse toel on meil erakordne võimalus unikaalseks Eesti kultuuriekspordiks, mida ei tohiks kindlasti jätta kasutamata. Täiesti omaette teema e-residentide kontekstis on Eesti keele [sic!] tutvustamine ja selle õppimise võimaluste loomine virtuaalruumis."
E-residentsuse EAS projektijuht Kaspar Korjus leiab, et suurim soov Eesti e-residendiks registreerumiseks on arenguriikide kodanikel, kellel on oma koduriigis bürokraatia ja e-teenuste kehva taseme tõttu raske asju ajada. E-residentsus annab neile ligipääsu Eesti õigus- ja küberruumile. Järgmine etapp e-residentsuse programmi arengus on kohandada Eesti äriõigus- pangandus- ja notariaalset seadusandlust selliselt, et neist kaoks ära asukoha ja keelega seotud piirangud. Seni (2015. aasta kevade seisuga) kehtiv seadusandlus kohustab Eesti ettevõtet omama Eesti aadressi, Ettevõtjaportaali kaudu ei saa esitada inglise keeles dokumente ja mitmed toimingud näevad ette notariga kohtumist.
Ajutised administratiivseadused
Seadus 2. Riigi keele kohta.
Kohalikkude venelaste alalistes asukohtades Peipsi järve ümbruses ja rootslaste asukohtades Läänemaal tarvitatakse Vene ehk Rootsi keelt.
E-residentsus
Nõuded e-residentidele
E-residendiks saamine on privileeg, mitte õigus. Isikut tõendavate dokumentide seaduse § 206 kohaselt on e-residentsuse saamisel aluseks olemasolev seos Eesti riigiga või põhjendatud huvi Eesti e-teenuseid kasutada. Eesti riik kasutab kaalutlusõigust ja taustakontrolli, et anda e-residentsus ainult usaldusväärsetele isikutele. Riigil on õigus e-residentsust mitte väljastada või selle kehtivus peatada. E-resident peab olema vähemalt 18-aastane.
Ajutised administratiivseadused
Seadus 3. Endiste määruste kohta.
Kõik sunduslikud määrused, mis käsuandjate kindralite, maa-, maakonna- ja linnapealikute poolt tänapäevani välja antud, kaotavad oma jõu ja nende asemele tulevad need seaduslikud määrused tarvitusele võtta, mis endise kubermangu valitsuse võimude ja linnavolikogude poolt välja olid kuulutatud.
E-residentsus
Nõuded e-residentidele
Esialgu on e-residentsust võimalik taotleda üksnes Eestis, kuna see eeldab inimese füüsilist tuvastamist. Selleks tuleb külastada Eestis mõnd Politsei- ja Piirivalveameti teeninduspunkti, esitada seal isikuttõendav dokument, anda sõrmejäljed ja teha näopilt ning maksta riigilõiv (2015. aasta alguse seisuga 50 eurot). Samuti tuleb digi-ID-le isiklikult järele tulla. Alates 2015. aasta aprilli keskpaigast hakatakse e-residentsust väljastama ka Eesti välisesindustes.
Ajutised administratiivseadused
Seadus 4. Maa administrativse jaotuse asjus.
1. Eesti riik jaotatakse administrativselt kümnesse maakonda.
Ülo Rooma
Ülo Rooma (4. detsember 1929 Tartu – 16. oktoober 2008 Valga) oli eesti majandusteadlane.
Elulugu
Ülo Rooma oli sõjaväelase poeg.
Lõpetas 1948 Tallinna Polütehnilise Instituudi ettevalmistusosakonna ja 1961 TÜ majandusteaduskonna; majanduskandidaat (1969, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Normaalne fonditaotlus ja fondimaksu diferentseerimine ehituses (Eesti NSV ehitusorganisatsioonide baasil)". 1949–54 represseerituna vangilaagris. Oli TÜ-s normeerija ja kapitaalehituse insener ning Tartu Ehitusvalitsuses vanemökonomist. 1965–70 Eesti NSV TA Majanduse Instituudi nooremteadur ja vanemteadur, 1970–74 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi uurimislabori juhataja, 1974–92 TTÜ ehituse ökonoomika ja organiseerimise kateedri vanemõpetaja, dotsent, 1982–92 ka ehitusökonoomika kateedri juhataja, 1992–97 TTÜ ehitustootluse instituudi dotsent. 2006– TTÜ emeriitdotsent.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: ehituse majandusanalüüs, tootmispõhivara ja investeeringute kasutamise efektiivsus. 86 teadustrükist.
Ajutised administratiivseadused
Seadus 4. Maa administrativse jaotuse asjus.
2. Ajutise Valitsuse esitajateks on maakonna volinikud.
4. Tarvidust mööda määrab Ajutine Valitsus oma volinikka üksikute väiksemate ringkondade ja linnade tarvis, nende võimkonda ja ülesandeid eriliselt kindlaks määrates.
3. Maakonna volinikud täidavad kohuseid ja tarvitavad õigusi, mis kubermangu komissaridel ja maakonna komissaridel kanda ja tarvitada oli.
E-residentsus
Idee ajalugu
Taavi Kotka on maininud, et juba 2007. aastal oli plaan luua välismaalase ID-kaart, kuid tookord jäi mõte soiku. Kalev Kallemetsa teatel tegi justiitsministeerium ettepaneku anda mittekodanikele e-residentsus 2008. aastal.
Ajutised administratiivseadused
Seadus 5. Määruste jõusseastumisest.
Ajutise Valitsuse määrused astuvad jõusse "Riigi Teatajas" avaldamisega, kui määruses eneses teist termini ära määratud ei ole.
Peaministri eest: J. Poska.
E. A. V. asjaajaja Ed. Laaman.
Tervis (Tartu spordiselts)
19. augustil 1912 korraldas selts kergejõustikuvõistlused, kus esimest korda Eestis võtsid osa ka naiskergejõustiklased.
Melnbārži
pisi|left Melnbārži (varem Melbārži, nõukogude perioodil Gaujaslīči) on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Zosēni valla halduskeskus.
E-residentsus
Idee ajalugu
2012. aasta lõpus avaldatud Sirbi artiklisarjas "Infoühiskonnast hereetiliselt" käis Anto Veldre välja Eesti e-identiteedi idee, mille kohaselt välismaalastel võiks olla võimalus omandada Eesti digi-ID koos sellega kaasneva ligipääsuga Eesti e-teenustele.
Melnbārži
Küla asub merepinnast 185 meetri kõrgusel Koiva jõe kaldal, endisest piirkonna keskusest Jaunpiebalgast 17 ja Riiast 128 kilomeetri kaugusel.
E-residentsus
Idee ajalugu
2014. aastal pakkusid Taavi Kotka, Ruth Annus ja Siim Sikkut Arengufondi ideekonkursil välja idee pealkirjaga "10 miljonit e-eestlast aastaks 2025", mis võitis konkursi auhinna: aastase stipendiumi suurusega 2000 eurot kuus. Stipendiumi abil alustati tööd e-residentsuse programmi ettevalmistuseks.
Melnbārži
Lisaks vallamajale on Melnbāržis veel raamatukogu, Pērļupe postkontor ja Gaujaslīči kultuurimaja. Asulasse jäävad bussipeatused Melnbārži ja Zosēnu pagasta padome.
E-residentsus
Vastukaja
Valdavalt on e-residentsust hinnatud kõrgelt tänu kontseptsiooni uudsusele ja arengupotentsiaalile. Kuna e-residentsus on avatud platvorm, on sellele rajatavad teenused pidevas arengus. Eesti e-residentsus esitati ka konkursi Aasta Turundustäht 2014 kandidaadiks.
Melnbārži
Küla tekkis nõukogude perioodil kui külanõukogu keskus ja Gaujaslīči kolhoosi keskasula.Aastail 2009-2021 jäi küla Jaunpiebalga piirkonda.
E-residentsus
Vastukaja
Projekt on pälvinud rahvusvahelist tähelepanu. Nii on arvatud, et e-residentsus kiirendab Soome ettevõtete kolimist Eestisse.
Melnbārži
Aastal 2018 oli külas 170 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 156.
E-residentsus
Vastukaja
E-residentsuse suhtes on kõlanud ka väiksemale entusiasmile kutsuvaid või skeptilisi noote. Nii rõhutas endine rahandusminister Jürgen Ligi, et tänini pole päris selge, kuidas e-residentsus Eesti riigile raha sisse tooma hakkab. Majandusteadlane Ülo Ennuste leiab, et projekti rahvuslikud riskid on veel selgusetud.
Ajakirjanduses on küsitud, kas e-residentsus võib tuua rohkem venemaalasi Eestisse kinnisvara ostma ning kas e-residentsus võib viia äriühingu tulu topeltmaksustamiseni, kuna rahvusvaheliste reeglite kohaselt võib olla maksustamisõigus nii riigil, kus äriühing on registreeritud, kui ka riigil, kust äriühingut juhitakse.
Pintuļi
Pintuļi (ka Trokšņi) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Mārsnēni vallas.
Gaujaslīči
Gaujaslīči on kahe Läti küla varasem nimi:
Pintuļi
Pintuļi asub valla loodeosas. Külas on Pintuļi bussipeatus. Aastail 2009-2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Külast algab Miegupe jõgi. Sealsed Plēpji muinaskalmed on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all.
Andres Sooniste
Andres Sooniste (7. juuniil 1966 Pärnu) on Eesti ökonomist ja poliitik.
Poliitiline tegevus
1999. aasta oktoobris valiti Sooniste Isamaaliidu nimekirjast suure häälteenamusega linnavolikokku ning 1. novembril sai temast Pärnu linnapea. Tema juhitud linnavalitsus alustas ulatuslikku linna juhtimise reformimist. Ligi veerand ametnikkonnast koondati. Esimesi samme astuti ka Pärnu koolivõrgu ümberkorraldamiseks.
Aasta pärast ametisse nimetamist umbusaldusavalduse tõttu tagasi astunud Sooniste jäi edasi linnavolikogu liikmeks.
E-residentsus
Vastukaja
Riigikontrolli 2020. aastal avaldatud auditi hinnangul olid e-residentsuse programmi tulud viienda tegevusaasta lõpuks hakanud ületama sellega seotud kulusid. Samas kritiseeriti programmi kontrollsüsteemide puudulikkust, mis ei kindlustanud Riigikontrolli hinnangul, et e-residentsuse programmis osalevad õiguskuulekad välismaalased. Puudulikeks hinnati ka võimalusi järelevalveks Eestis registreeritud, kuid välismaal tegutsevate ettevõtete üle. Samu probleeme tõstis esile ka 2023. aasta alguses avaldatud Euroopa Nõukogu rahapesu andmebüroo raport.
Tuntud e-residente
Eesti esimeseks e-residendiks sai briti ajakirjanik Edward Lucas, kellele president Toomas Hendrik Ilves andis e-residendi digi-ID üle Tallinnas 1. detsembril 2014.
Teise ja kolmanda e-residendi kaardid andis USA-s töövisiidil olev peaminister Taavi Rõivas üle Silicon Valleys vastavalt Steve Jürvetsonile ja Tim Draperile 9. detsembril 2014. Jürvetson ja Draper on USA maineka riskikapitaliettevõtte Draper Fisher Jurvetson (DFJ) partnerid ja juhid.
Aprilli alguses 2015 andis majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi side ja riigi infosüsteemide asekantsler Taavi Kotka Eesti poolse kingitusena e-residentsuse üle Jaapani peaministrile Shinzō Abele. Sündmus toimus Eesti riikliku delegatsiooni visiidi ajal Jaapanisse.
E-residendiks on n-ö kingitusena ehk väljaspool tavaprotseduuri saanud ka Swedbanki grupi juht Michael Wolf ja Jaapani suurima e-kaubandusega tegeleva ettevõtte Rakuten tegevjuht Hiroshi Mikitani.
25. septembril 2018 toimunud Eesti-visiidi käigus sai paavst Franciscusest esimese riigipeana Eesti e-resident, järjekorranumbrilt 37 647.
Ülem-Saksi
thumb|270px|Saksimaa kuningriik umbes aastal 1900 Ülem-Saksi (Obersachsen) oli nimi, mis anti enamusele Saksa maadest, mida haldasid Wettinid, ja mida nüüd kutsutakse Mitteldeutschland.
Nimi tuleb sellest, kui pärast hertsog Heinrich Lõvi langemist aastal 1180 lammutati keskaegne Saksimaa hertsogiriik ja Saksi-Wittenbergi maad läksid Askania dünastiale ning hiljem Meißeni markkrahvkonna Wettinitele. Need dünastiad hõivasid vendidega asustatud alad Saale jõest idas ja tõid Elbet pidi ülesvoolu endiga kaasa hõimunime Sachsen (saksid).
See oli eelkõige äsjavallutatud maade eristamiseks 'Alam-Saksist', mõistest, mis kerkis hiljem populaarseks (kuigi keegi seda ei sundinud) kui esialgsete Saksi maade mõiste Põhja- ja Lääne-Saksamaal (kus oli levinud alamsaksa keel), mis nüüd on Alam-Saksi liidumaa, samuti piirnevad Vestfaal, Holstein ja Saksi-Anhalti lääneosa põhja pool Harzi (Ostfaal).
Wettinite maad Elbe ülemjooksul moodustasid kuurvürstkonna, mis hiljem juhtis Ülem-Saksi ringkonda, omandas Ülem-Lausitzi piirkonna ja lõpuks ülendati kuningriigiks. Seega Kesk-Saksamaa elanikud Saksimaa liidumaalt on täna tuntud kui saksid.
Jessika Muscat
pisi| Jessika Muscat (esinejanimega Jessika; sündinud 27. veebruaril 1989 Mostas) on Malta laulja.
Aastatel 2009–2017 osales ta igal aastal Eurovisiooni lauluvõistluse Malta eelvoorus, kuid parimaks kohaks on jäänud 2016. aastal lauluga "The Flame" saadud seitsmes koht.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta koos Jenifer Breningiga San Marinot lauluga "Who We Are". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Hemipleegia
Hemipleegia ehk hemiparalüüs ehk ühepoolehalvatus on keha täielik ühepoolne halvatus. Hemipleegia on tõsisem terviserike kui hemiparees, mille korral ühe kehapoole funktsioonid on ainult osaliselt häiritud. Hemipleegia võib olla kaasa sündinud või mõne haiguse, näiteks südamerabanduse või insuldi tulemus.
Semiir
Semiir on Kuressaares aadressil Tallinna tänav 88 tegutsev tantsukool. Kooli haldab rahvaspordiklubi Riimes. Kool tegutseb aastast 1997 ja selle asutasid Semy ja Iiri Morgun); asutaja eesnimedest ka nimi Semiir.
Koolis õpetatakse muu hulgas mitmesuguseid moodsaid tantsustiile, nende seas tänavatantsu eri stiile.
Peetri aedlinna kõrgemate ametnike elamu
pisi|Peetri aedlinna kõrgemate ametnike elamu Peetri aedlinna kõrgemate ametnike elamu on Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis aadressil Pärnu maantee 492 asuv elamu. Varasema haldusjaotuse järgi jäi elamu Peetri aedlinna. Elamu on arvele võetud ehitismälestisena.
Väidetavalt toodi see maja lahtimonteeritult vahemikus 1913–1915 Narva-Jõesuust Tallinna.
105. Grey Cup
105. Grey Cup oli Kanada jalgpalli mäng, milles 26. novembril 2017 läksid vastamisi Calgary Stampeders ja Toronto Argonauts, et selgitada 2017. aasta CFLi hooaja meister. Matš toimus TD Place Stadiumil Ottawas Ontarios. Viimati, kui need tiimid finaalis kohtusid (100. Grey Cup'il), võitis Argonauts. Ka 2017. aastal jäi Argonauts peale, mäng lõppes seisuga 27:14 ning Argonauts krooniti 17. korda CFLi meistriks.
Zosēni vald
pisi|Melnbārži Zosēni vald (läti keeles Zosēnu pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Jaunpiebalga, Vecpiebalga, Taurene ja Dzērbene vallaga ning Smiltene piirkonna Drusti vallaga.
Valla pindala on 67 km². 2016. aasta seisuga elas seal 403 inimest. Valla keskus on Melnbārži küla. Vallamaja asub aadressil Annas iela 4, vallavanem on Zinaida Šoldre.
Ajalugu
Vald on kujunenud 1945. aastal Jaunpiebalga vallas moodustatud Zosēni külanõukogust. Aastal 1951 liideti sellega Pērļupe külanõukogu Mitšurini-nimelise kolhoosi maad. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Jaunpiebalga piirkonda.
Loodus
Vald asub suuremalt jaolt Vidzeme kõrgustikul. Tähtsamad jõed on Koiva jõgi ning selle lisajõed Dzestrene ja Tulija. Suurim kõrgus on 219,8 meetrit (Silakalns).
Kaitstavad objektid
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Kāpurkalnsi muinaskalmed ehk Kuradireis ja Vieķi linnamägi. Kohaliku kaitse all on Zeikari keskaegne kalmistu, Migļi keskaegne kalmistu (Skanele või Skanule mägi) ja sealne kirikuase, Stepeļi keskaegne kalmistu, Ormaņi keskaegne kalmistu, Muciņase keskaegne kalmistu, Kāpurkalnsi muinaskalmed ehk Ieva küngas ja hiiepaik Kāpurkalnsi Māra kivi. Looduskaitse all on Bērni mänd ja kaks nimetut põlistamme.
Asustus
2011. aastal elas vallas 386 lätlast, 27 venelast, 3 valgevenelast, 14 ukrainlast, 1 poolakas ja 2 leedulast.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Aakre vald (Rõngu kihelkond)
Aakre vald (saksa keeles Gemeinde Ayakar) oli vald Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Vallamaja asus tänapäeva Rebaste küla alal.
1. aprillil 1939 arvati vald Aakre valla koosseisu.
Vallas on sündinud Johan Jans, Aleksander Läte, August Maramaa, Jaan Maramaa, Johannes Albert Semper ja Kusta Toom.
Melbārži
Melbārži on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Küla asub valla keskusest Mustkalnist 13,7, endisest piirkonnakeskusest Salatsist 32,3 ja Riiast 79,5 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.
Malle Roomeldi
Malle Roomeldi (sündinud 30. augustil 1953 Tartus) on eesti psühholoog.
Air India
Air India (hindi keeles एअर इंडिया) on India rahvuslik lennufirma. See on India vanim ja suurim lennufirma ja suuruselt kuueteistkümnes Aasias.
6. aastatuhat eKr
6. aastatuhat eKr ehk kuues aastatuhat eKr on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 6000 eKr ja lõppes 31. detsembril 5001 eKr.
Malle Roomeldi
Elulugu
Lõpetas 1971. aastal Tartu 8. Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna psühholoogiaosakonna.
Air India
Air Indial on kaks suurt riigisisest kodulennujaama Mumbais ja Delhis ja üks rahvusvaheline kodulennujaam Frankfurdis.
Malle Roomeldi
Teadustöö
Uurinud degusteerimise probleeme.
Air India
Star Alliance teatas 13. detsembril 2007, et Air Indiale esitati kutse liituda alliansiga. Air Inda sai alliansi täisliikmeks 2014. aasta juulis. .
Lennukipark
thumb|Boeing 777-300ER Air Indial on järgmised lennukid (1. veebruari 2010 seisuga) :
Koodijagamine
thumb|[[Boeing 747-400]] thumb|[[Airbus A310-300F]] Air Indial on koodijagamine järgmiste lennufirmadega:
Messier 13
Messier 13 ehk Herkulese kerasparv (ka M13 ja NGC 6205) on kerasparv Herkulese tähtkujus.
Avastamine ja nähtavus
Seda on hästi näha väikese teleskoobi või binokliga ja eriti selgetel öödel isegi palja silmaga.
Kirjeldus
Herkulese kerasparv asub Maast 25 100 valgusaasta kaugusel. Selle läbimõõt on 145 valgusaastat ja see koosneb hinnanguliselt 300 000 tähest. Parve vanus on umbes 11 miljardit aastat.
Viited
INDEKSIGA
David Jenkins (iluuisutaja)
David Wilkinson Jenkins (sündinud 29. juunil 1936 Akronis Ohio osariigis) on endine USA iluuisutaja.
Jenifer Brening
pisi|Jenifer Brening (2018) Jenifer Brening (sündinud 15. detsembril 1996 Berliinis) on Saksamaa laulja.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ta koos Jessika Muscatiga San Marinot lauluga "Who We Are". Laul poolfinaalist edasi ei pääsenud.
Audignies
Audignies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
Lafourche'i vald
Lafourche'i vald (Lafourche Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Ameerika Ühendriikides Louisiana osariigis.
Audignies
pisi|tühi|Audignies' raekoda
Lafourche'i vald
Valla halduskeskus on Thibodaux.
Ajalugu
Vald moodustati 1807. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 96 318.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Tuvifotograafia
Tuvifotograafia on 1907. aastal saksa apteekri Julius Neubronneri leiutatud aerofotograafia tehnika. Võtte tegemiseks kasutati sel ajal aegvõtte tehnikat. Neubronner kasutas tuvisid ka ravimite kättetoimetamisel.
5. aastatuhat eKr
5. aastatuhat eKr ehk viies aastatuhat eKr on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 5000 eKr ja lõppes 31. detsembril 4001 eKr.
Saku alevi palvemaja
alt=Saku vennastekoguduse palvela|pisi|276x276px|Saku vennastekoguduse palvemaja (juuli 2020) Saku alevi palvemaja on EEVK palvemaja Harju maakonnas Saku vallas Saku asulas.
Palvemaja ehitati 1922.
Saku alevi palvemaja kasutab Saku Toomase kogudus.
Käina kirikuaed
pisi|Käina kirikuaed pisi|Käina kirikuaed varasema II MS monumendiga Käina kirikuaed on kirikuaed Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Käina asulas Käina kiriku varemete ümber. Kirikuaia pindala on umbes 1 ha. Kirikuaed on arvele võetud kultuurimälestisena.
Hauatähised
Käina kirikuaeda maeti 13. sajandist 19. sajandi II pooleni, kuid kalmistu hävitati 20. sajandil masina-traktorijaama rajamisega kalmistu territooriumile. Tänaseni on säilinud vaid Jausa Juhan Juurmanni (1794–1853) ja haagikohtuniku ning 1856. aastal Aadma mõisa valitsejaks olnud Richard von Gerneti ja Magdalene Pauline Charlotte von Gernet (neiupõlvenimi von Stackelberg) tütre Olga von Gerneti (1854–1856) hauatähised.
Lisaks on säilinud mõningad uusaegsed hauaplaadid, mida säilitatakse kiriku juures. Üksikud fragmendid on hoiul ka SA Hiiumaa Muuseumid. Üks poolik 17. sajandi rõngasrist asub kirikust itta jääva 18. sajandi matusekabeli ja kiriku vahel, kuid see ei ole oma esialgses asukohas. Nimetatud matusekabel on hiljuti rekonstrueeritud ning see kuulus ilmselt pastor Thunderi suguvõsale.
Kirikaia piirdemüürist itta jääb 1941. aasta oktoobris hukatud kohalike ühishaud, kuhu maeti 1967. aastal ümber 13 tundmatu nõukogude sõduri säilmed. Esimene monument püstitati 1950. aastal. Seoses kommunistlike mälestusmärkide eemaldamisega avalikust ruumist 2020. aastatel, asendati varasem obelisk 2022. aastal neutraalsema hauatähisega. pisi|Käina mälestusmärk peale uuendamist pisi|Uus mälestusmärk kirikust idas 2023. aasta kevadel
Arheoloogia
Käina kirikuaias on toimunud arheoloogilised jälgimised ja uuringud paaril korral. 1981. aastal Urmas Seliranna juhtimisel kiriku konserveerimistööde käigus kirikaias töid dokumenteeritud pole. 1989. aastal rajati kiriku lõunaportaali juurde veetrass, mille käigus avastati 7 luustikuga hauakabeli jäänused, 4 neist lapsed. Arvatavasti on tegu kirikuõpetaja Tunderi perekonna rahulaga 18. sajandist. Antud ala on täna osaliselt ketiga piiratud.
2014. aastal rajati OÜ Arheoxi arheoloogide Keiti Randoja ja Taisi Juusi jälgimise all tänavavalgustus kiriku ümbrusesse ja kergliiklustee kiriku põhjaküljele. Tööde käigus leiti üksikuid inimluude fragmente vaid segatud kihist rajatud kergliiklustee juurest. Hiiu mnt 20 paralleelselt kulgenud trassidest leiti vaid 17.–19. sajandi leiumaterjali ja üksikuid loomaluid.
2020. aastal toimusid OÜ Arheograator arheoloogi Monika Reppo juhtimisel arheoloogilised uuringud seoses kiriku valgustamiseks rajatud valgustite rajamisega. Kokku ligi 175 m pikkade trasside põhjal oli võimalik kindlaks teha, et kirikust idas paiknevast kabelist ja piirdemüürist pole kalmistu kaugemale ulatunud.
Ajalooliste fotode järgi oli antud ala aiaga piiratud ning siit polnud kirikule ka juurdepääsu. Kirikaia piirdemüürist kagus on ilmselt kiriku ehituse või parandustööde käigus lubjakivi või lupja. Tugevalt segatud ja lõhutud inimluid leiti vaid kirikust lõunas ja läänes. Olga von Gerneti hauaplatsist põhjas oli säilinud ka veidi kalmistuga seotud kultuurkihti, sealhulgas inimluid.
Payne's grey
Payne's grey ('Payne'i hall') on tume sinakashall (kiltkivihall) akvarell- või õlivärv, mis on valmistatud kahest või enamast erinevast värvipigmendist.
Saamine
Värvi leiutas inglise akvarellist ja kunstiõpetaja William Payne 19. sajandi algul, kes võis seda soovitada oma õpilastele kui musta vähem intensiivset varianti varjutoonide segamiseks. Payne'i järgi on värv nimetatud. Algselt oli Payne's grey segu Preisi sinisest, kollasest ookrist ja karmiinlakist, mõne allika teatel aga indigost, karmiinlakist ja söest. Tänapäeval müüdava värvi tavalised komponendid on mingi must pigment, näiteks lambitahm või marssmust, segatuna mõne sinise pigmendiga, näiteks ultramariini või ftalotsüaniinsinisega.
Kasutamine
Värvi kasutatakse varjude toonijana musta asemel. Payne's grey väiksem tumedus ja intensiivsus võrreldes mustaga hõlbustab sobiva tulemuse saavutamist.
Värvi nimetus Payne's grey esineb inglise keeles esimest korda 1835. aastal. Eesti kaubandusvõrku ilmus Payne's grey (eestindatud ebajärjekindlalt Payne hall või Payne's hall või Paynes´i hall ) 1990. aastatel.
Livingstoni vald
Livingstoni vald (Livingston Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Ameerika Ühendriikides Louisiana osariigis.
Ajalugu
Vald moodustati 1832. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 128 026.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Tristani-akord
Tristani-akord on akord, mis koosneb järgnevatest helidest: F, H, Dis ja Gis. Üldisemalt võib selleks nimetada iga akordi, mis moodustub samadest intervallidest. Enharmooniliselt võrdub Tristani-akord poolvähendatud septakordiga (F, As, Ces, Es).
Nimetuse on see saanud selle järgi, et kõlab Richard Wagneri ooperi "Tristan ja Isolde" avafraasis, osana Tristani tegelasele viitavast juhtmotiivist. Huvitaval kombel polegi tegu tõelise akordiga vaid pigem pidekooskõlaga: Gis laheneb A nooti, millega moodustub nn Prantsuse tertskvartakord, mis laheneb järgmises taktis dominant septakordi (jällegi pidega). Sellises järgnevuses pole midagi ebaharilikku. Kummaline on aga selge rõhuasetus Gis noodil ja pikkustevahe: Gis kestab 5 kaheksandikku, A vaid 1 kaheksandiku. Ajal, mil Wagneri "Tristan ja Isoldet" esmakordselt esitati (1865), mõjus akord uuendusliku, julge ja eksitavana. 20. sajandi muusikud seostasid seda uuele muusikale iseloomuliku tonaalsuse lagunemisega.
Tristani-akordi sisaldav motiiv esineb ka taktides 6, 10 ja 12, samuti teose hilisemates osades ning viimase vaatuse lõpus. Palju on kirjutatud selle võimalikest harmoonilistest funktsioonidest ja häälte juhtimisest (meloodilised funktsioonid) ning akordi on tõlgendatud mitmel erineval moel. Näiteks Schering (1935) näeb Tristani-akordi kujunemislugu kümneastmelisena, võttes alustalaks früügia kadentsi. Vogel näeb akordi algeid juba varasemas muusikas, nt Guillaume de Machaut, Carlo Gesualdo, Bachi, Mozarti, Beethoveni ja Louis Spohri teostes, nagu ka järgnevas näites, Beethoveni klaverisonaadis nr 18, tempo allegro:
Glenn Murray
pisi|Glenn Murray 2012. aastal [[Crystal Palace F.C.|Crystal Palace'i särgis]] pisi|150px|Murray 2012. aastal [[Brighton & Hove Albion FC|Brighton & Hove Albioni särgis]] Glenn Murray (sündinud 25. septembril 1983 Maryportis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliiga klubis Nottingham Forest.
Ta alustas klubikarjääri 2002. aastal Workingtonis. 2004. aastal mängis ta Ameerika Ühendriikides, USL Second Divisioni klubis Wilmington Hammerheads. Pärast seda suundus ta tagasi Inglismaale ja ongi mänginud ainult Inglismaa klubides. Ta mängis esmalt tugevuselt kuuenda liiga klubis Barrow. Mõni aeg hiljem liitus ta viienda liiga klubiga Carlisle United, kellega jõuti hooajaks 2005–06 neljandasse ja hooajaks 2006–07 juba kolmandasse liigasse. Seejärel mängis ta poolteist hoolaega veel neljanda liiga klubis Rochdale ja liitus 2008. aasta jaanuaris kolmanda liiga klubiga Brighton & Hove Albion, kuhu jäi kuni hooaja 2010–11 lõpuni. Sama hooaeg oli tema karjääri seni kõige edukam, kui ta lõi liigas 22 väravat, olles liigas sel hooajal parima väravaküti arvestuses teisel kohal.
Hooaja 2016–17 oli ta laenul esiliigas mängivas Brighton & Hove Albionis. Ta tegi taas hiilgava hooaja, lüües esiliigas 23 väravat. Brighton & Hove Albion sai liigas teise koha ja kindlustas edasipääsu Premier League'isse. 2017. aasta jaanuaris sõlmis ta klubiga püsiva lepingu. Hooajal 2017–18 lõi ta Premier League'is 12 väravat. Järgmisel hooajal ühe võrra enam, 13 väravat. Hooaja 2020–21 esimeses pooles mängis ta laenul Inglismaa esiliiga klubis Watford. 2021. aasta veebruaris sõlmis ta püsiva lepingu Nottingham Forestiga.
Aulnoye-Aymeries
Aulnoye-Aymeries on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
Enne Brüsseli ja Pariisi vahelise kiirraudteeliini avamist oli Aulnoye-Aymeries suur raudteesõlm, kus ristusid Pariisi–Brüsseli ja Calais'–Lille'i–Thionville'i liinid.
pisi|tühi|Aymeries' kirik
FCSB
FCSB on Rumeenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Bukarest. Klubi mängib Rumeenia jalgpalli kõrgliigas (Liga I). Klubi on võitnud enim Rumeenia meistri tiitleid – 26.
Steaua oli esimene Ida-Euroopa meeskond, kes võitis Euroopa karika. See juhtus 1986. aastal, kui finaalis alistati penaltiseerias Hispaania klubi FC Barcelona. Samal aastal võitis klubi ka Euroopa superkarika. 1989 jõudis Steaua Euroopa karikavõistluste finaali, kuid kaotas Itaalia klubile AC Milan 4:0.
Dataism
Dataism, data-ism või andmereligioon on posthumanistlik mõttemuster, mille kohaselt koosneb universum andmevoogudest ning nähtuste ja üksuse eksistentsi määrab panus andmetöötlusse.
Dataistide arvates lahendab andmevoog enamuse probleeme. Kuna üleilmne andmetöötlus muutub kõigeteadjaks ja kõikvõimsaks, saab süsteemis olemine kõige olulisemaks.
"Kui kogesid midagi – jäädvusta. Kui jäädvustasid – laadi üles. Kui laadisid – jaga ka teistega." Steve Lohr väidab, et andmetöötlus on alles lapsekingadest väljunud ning areng ja küpsemine veel ees. Lohri arvates on dataism "arusaam või filosoofia sellest, kuidas otsuseid tulevikus hakatakse – ja vast ehk peakski – tegema."
Termini "data-ism" pakkus välja Steve Lohri kolleeg New York Timesis, David Brooks.
Einar Kelder
Einar Kelder (7. juunil 1948 Võrumaa-14. märtsil 2014 Pärnu) oli Eesti ettevõtja ja poliitik.
Poliitiline tegevus
2000. aasta oktoobris valiti kelder Pärnu linnapeaks. Tema juhitud linnavalitsuse tegutsemisajal asuti ehitama Pärnu Kontserdimaja ja uut raamatukoguhoonet. Valmis uus purskkaev Rüütli platsil. Pärnu randa tunnustati sinilipuga.
Peale linnapea ametikohustuste lõppemist 2002. aasta novembris on Kelder jätkanud oma tegevust eraettevõtluses.
Raul Roomeldi
Raul Roomeldi (28. juuni 1949 Rapla – 21. oktoober 1999 Tartu) oli eesti matemaatik.
Elulugu
Raul Roomeldi oli Malle Roomeldi abikaasa.
Veeliin
pisi|Selle laeva veeliini sügavuse saab lugeda laevakerelt Veeliin (harvem kasutatud terminit veejoon) on veepinna ja laevakere puutejoon vaiksel veel.
Raul Roomeldi
Elulugu
Lõpetas 1966 Tapa 1. Keskkooli, 1971 TÜ matemaatikaosakonna ja 1974 NSVL Teaduste Akadeemia Siberi osakonna aspirantuuri; füüsika-matemaatikakandidaat (1975, NSVL Teaduste Akadeemia Siberi Osakonna Matemaatika Instituut), väitekiri "Кольца типа (–I, I)". Oli 1974–76 TÜ arvutuskeskuse nooremteadur, 1976–77 ja 1978–82 vanemteadur, 1977–78 matemaatilise statistika ja programmeerimise kateedri vanemõpetaja, 1982–92 rakendusmatemaatika labori vanemteadur, 1992–96 puhta matemaatika instituudi vanemteadur, 1996–99 puhta matemaatika instituudi vanemteadur ja dotsent.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: mitteassotsiatiivsete ringide teooria, arvutialgebra. Pani aluse (–1,1)-ringide struktuuriteooriale. Edendas arvutialgebra pakettide kasutamist mitmesugustes valdkondades, eriti mitteassotsiatiivsete ringide samasuste uurimisel. 20 teadustrükist.
Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium
Juhan Peegli nimeline ajakirjandusstipendium on stipendium Eestis tegutsevale ajakirjanikule.
Stipendiumi asutasid Eesti Ajakirjanike Liit, Eesti Kirjanike Liit, Eesti Rahva Muuseum ja Eesti Kultuurkapital. Eesmärk on toetada ajakirjanike loomingulisi projekte. Stipendium antakse üheks aastaks kogenud ajakirjanikule konkreetse projekti teostamiseks ja seda võivad taotleda kõik, kes peavad ennast ajakirjanikuks.
Stipendiumi žürii kutsub kokku Eesti Ajakirjanike Liidu juhatus. Stipendiumi suurus kuni 2010. aastani oli 100 000 krooni.
Stipendium on antud välja kahel korral, 2009. ja 2010. aastal. Pärast seda pole stipendiumi välja antud rahastusprobleemide tõttu.
Lucille Ball
Tema tööd tunnustati Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna (1979) ja Kennedy Keskuse elutööauhinnaga (1986) ning kaks tähega Hollywoodi kuulsuste alleel. Ta pälvis viis Primetime Emmy auhinda ning oli nomineeritud veel kaheksale Primetime Emmy auhinnale.
Rein Vill
Rein Vill (20. jaanuar 1944 – 2. juuni 2007) oli eesti kultuuritegelane.
Elulugu
1963. aastal lõpetas ta Põlva Keskkooli. Asus tööle Põlva kultuurimajas, kus töötas üle 40 aasta.
Balkanika
Balkanika on Serbia ansambel. Ansambli moodustas 1998. aastal Serbia helilooja Sanja Ilić.
Bachant
Bachant on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
Balkanika
Ansambel püüab säilitada, taaselustada ja moderniseerida Serbia keskaegset ja Bütsantsi muusika pärandit.
2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Lissabonis esindas ansambel koos Sanja Ilićiga Serbiat lauluga "Nova deca". Kus saavutati 113 punktiga 19. koht.
Lucille Ball
Aastatel 1960–1961 mängis Ball Broadway muusikalis "Wildcat", mille ta ka produtseeris. 1962. aastal asutas ta telestuudio Desilu Productions; temast sai esimene naine, kes omas suurt telestuudiot. Desilu Productions tootis palju populaarseid telesarju, sealhulgas "Mission: Impossible" ja "Star Trek". 1962–1968 näitles ta situatsioonikomöödias "Life with Lucy", mis oli sarja "I Love Lucy" järg. Pärast sarja "Life with Lucy" lõppu näitles ta ka kolmandas situatsioonikomöödias, "Here's Lucy", mis püsis eetris 1974. aastani.
Bachant
pisi|tühi|Raekoda
Lucille Ball
Ball oli näitlejana tegev kuni surmani 1989. aastal.
Iluuisutamine 1960. aasta taliolümpiamängudel
Iluuisutamine 1960. aasta taliolümpiamängudel toimus 19. veebruarist 26. veebruarini Ameerika Ühendriikides Squaw Valley talispordikeskuse Blyth Arena kunstjääl.
Rein Vill
Elulugu
1967. aastal hakkas ta korraldama Põlva rajooni laulupidusid ning oli mitme Põlvamaa laulupeo stsenarist ja korraldaja.
Koos ajaloolase Tiiu Ojaga sidusid nad eesti laulupeoliikumise alguse 1855. aastal Põlvas toimunud laste laulupühaga.
1990. aastate alguses korraldas ta Põlvas mitmel aastal täiskasvanute harrastusteatrite ülevaatusi, millest 1997. aastal kasvasid välja harrastusteatrite riigifestivalid. 1995. aastal oli ta üks Jakob Hurda nimelise Põlva Rahvahariduse Seltsi taastajaid ning oli seltsi juhatuse esimees 1995–2007. Ta oli ka Eesti Kultuuriseltside Ühenduse üks asutajaid.
2015. aastal avati Põlva Kultuuri- ja Huvikeskuse juures tema mälestuspink.
AS-40 Bester
pisi|240px|Päästesukelaparaat AS-40 Bester
AS-40 Bester, ka Bester 1 (vene keeles АС-40 «Бестер») on Venemaa päästesukelaparaat.
Titaansulamist valmistatud korpusega Bester 1 on 60-tonnise veeväljasurvega ja laskumissügavusega kuni 700 meetrit.
Audi TT
Audi TT on Audi toodetav väike kaheukseline sportauto, mis võib olla nii 2+2 istekohaga kupee (Coupé) kui ka kaheistmeline rotster (Roadster) ning mida on toodetud alates 1998. aastast.
AS-40 Bester
Kuueliikmelise meeskonnaga päästesukelaparaat Bester 1 suudab pardale võtta kuni 22 päästetavat allveelaevalt.
Audi TT
Seda on toodetud kolm põlvkonda ning kõik põlvkonnad on Volkswagen Golfiga samal platvormil.
TT Mk1 (Type 8N)
1. põlvkond avalikustati 1998. aasta septembris ning jagas platvormi 4. põlvkonna Golfiga. 1999. aasta augustis lisandus kerevalikusse ka kaheistmeline rotster kerevalikusse. Mootorivalikus 1,8-liitrine 20 klapiline turboga R4 ja 3,2-liitrine VR6.
TT Mk2 (Type 8J)
2008. aasta augustis lisandus mootorivalikusse ka 2,0-liitrine diiselmootor, auto sai mudelitähiseks Audi TT 2.0 TDI quattro.
TTS
pisi|250x250px|Audi TTS 2008. aastat esitleti Detroiti autonäitusel TT S-mudelit, mis kandis nime Audi TTS quattro. Auto varustati modifitseeritud 2,0-liitrise TFSI mootoriga, mille mootoriplokk, silindripead ja pihustid olid oluliselt muudetud ja selle tulemusena oli mootori võimsuseks nüüd 200 kW (272 hj) ning pöördemoment 350 N⋅m.
TT Mk3 (Type FV/8S)
Baasmootoriks on 1,8-liitrine 132 kW (180 hj) bensiinimootor, S-versioonil (TTS) 2,0-liitrine 228 kW (310 hj) mootor ning võimsaim mudel on TTRS, millel 2,5-liitrine 5-silindriline TFSI mootor võimsusega 294 kW (400 hj).
Madisoni vald
Madisoni vald (Madison Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Ameerika Ühendriikides Louisiana osariigis.
Valla halduskeskus on Tallulah.
Ajalugu
Vald moodustati 1838. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 12 093.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Silvi Roomets
Silvi Roomets (aastani 1961 Aben, sündinud 15. augustil 1937 Jõgeval) on eesti informaatika- ja raamatukogundusteadlane.
Elulugu
Silvi Roomets on kaupmehe ja õmbleja tütar.
Lõpetas 1955. aastal Jõgeva Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika osakonna; tehnikakandidaat (1970, ). Oli 1960–1972 Rahvamajandusnõukogu Tehnilise Informatsiooni Büroo insener ja osakonna juhataja, 1972–1976 Autotranspordi Arvutuskeskuse osakonna juhataja, 1976–1981 TPÜ raamatukogunduse ja bibliograafia kateedri vanemõpetaja, aastast 1981 dotsent, 1977–1980 TPÜ prorektor.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: käsiperfokaartide tootmise korraldamine, raamatukogutöö mehhaniseerimine ja automatiseerimine. Koostanud õppe-metoodikamaterjale. 30 teadustrükist.
Alexander Abusch
pisi|Alexander Abusch (1967) Alexander Abusch (14. veebruar 1902 Kraków – 27. jaanuar 1982 Ida-Berliin) oli juudi päritolu Saksa ajakirjanik ja Saksa DV riigitegelane.
Alexander Abusch sündis Krakówis kutsari perekonnas. 1902. aastal asus Abuschite perekond elama Nürnbergi. Rahvakooli lõpetamise järel õppis Alexander Abusch aastatel 1916–1919 kaubandust. 1916. aastal astus ta organisatsiooni Vaba Sotsialistlik Noorsugu (Freie Sozialistische Jugend (FSJ)) ja 1918. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. 1918–1923 osales ta revolutsioonilises tegevuses ja oli kahel korral riigireetmises süüdistatav. Alates 1921. aastast oli ta mitme kommunistliku ajalehe toimetaja. 1930–1932 oli ta ajalehe Die Rote Fahne peatoimetaja.
Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel põgenes Alexander Abusch 1933. aastal Prantsusmaale. Pariisis oli ta 1934–1935 ajalehtede Unsere Zeit ja Der Gegenangriff peatoimetaja. 1935–1939 oli ta jälle ajalehe Die Rote Fahne peatoimetaja.
Pärast Teise maailmasõja algust Alexander Abusch interneeriti, kuid ta põgenes 1940. aasta juunis vangilaagrist. 1941. aastal emigreerus ta Mehhikosse, kus ta oli ajalehe Freies Deutschland toimetaja. 1946. aasta juulis pöördus ta Saksamaale tagasi ja astus Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1946. aastal sai temast Saksa DV Kultuuriliidu osakonnajuhataja ja 1948. aastal Saksa Majanduskomisjoni (Saksa DV valitsuse eelkäija) liige. 1948–1950 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Eestseisuse liige. 1949. aastal sai ta Saksa DV Kultuuriliidu asepresident. 1950. aasta veebruarist juulini oli ta SSÜP Keskkomitee Poliitbüroo sekretariaadi liige, ta kultuuripoliitilise töö vastutav sekretär. Lisaks oli ta 1949–1950 Rahvakoja (parlamendi) liige. 1950. aasta juulis vabastati Abusch seoses Paul Merkeri afääriga ajutiselt kõigist poliitilistest ametistest. 1951. aasta suvel võeti ta tagasi tööle Saksa DV Kultuuriliitu. Alates 1953. aastast töötas ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee kultuuriosakonnas. 1954–1956 oli ta Saksa DV kultuuriministri asetäitja. 1956–1958 oli ta kultuuriministeeriumi riigisekretär. Alates 1957. aasta veebruarist oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige ja alates 1958. aasta novembrist taas Rahvakoja liige.
1958. aasta detsembrist kuni 1961. aasta veebruarini oli Alexander Abusch Saksa DV kultuuriminister.
1961–1971 oli ta Saksa DV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja kultuuri ja hariduse alal. 1972–1975 oli ta Saksa DV Kultuuriliidu asepresident ja seejärel alates 1975. aastast aupresident.
Bavay
Bavay [bavɛ] on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
4. aastatuhat eKr
4. aastatuhat eKr ehk neljas aastatuhat eKr on ajavahemik, mis algas 1. jaanuaril 4000 eKr ja lõppes 31. detsembril 3001 eKr.
(5. aastatuhat eKr – 4. aastatuhat eKr – 3. aastatuhat eKr – Sajandid)
Oliver Kulpsoo
pisi|Oliver Kulpsoo Oliver Kulpsoo (sündinud 13. mail 1982 Tartus) on eesti valguskunstnik (light art).
Haridus
2000. aastal lõpetas Tartu Tamme Gümnaasiumi. Aastal 2003 lõpetas Viljandi Kultuurikolledži (Viljandi Kultuuriakadeemia) valguskujundaja erialal.
Töökäik
Aastatel 2004–2006 töötas Sihtasutuses NUKU valgustajana, 2006–2015 Von Krahli Teatris valguskujundaja ja tehnikuna. 2015–2017 töötas asutuses Sõltumatu Tantsu Lava valguskujundaja ja tehnikuna. Alates 2017. aasta juunist vabakutseline valguskunstnik. 2017. aasta novembris asutas mikroettevõtte Valguskunst OÜ. Detsembrist 2021 kuni 2022. aasta lõpuni oli tööandjaks Teatritehnoloogia OÜ ja põhi töökohaks Eesti Rahva Muuseum. Alates 2023. aasta algusest töötab valgusmeistrina Eesti Rahva Muuseumis.
On aidanud tehniliselt teostada festivale Baltoscandal, Augusti TantsuFestival, SAAL Biennaal, POT, Eesti Teatri Festival Draama, NuQ Treff, Kultuuritolm, Patareiv, Intsikurmu Muusikafestival, Intsikurmu Talifestival ja Intsikurmu Välisfestival.
Isiklikku
Oliver Kulpsool on vend Lauri Kulpsoo ning õed Merlin Kulpsoo ja Sandra Pärgma. Ta on abielus Elika Kiilo-Kulpsooga (2017), neil on poeg Uku (2009) ja tütar Mirt (2014).
Soo (film)
"Soo" on Oskar Lutsu jutustuse "Kirjutatud on ..." (1914, hilisemais trükkides "Soo") ainetel valminud Eesti film.
Oliver Kulpsoo
Isiklikku
Aastatel 2017-2021 andis välja Oliver Kulpsoo nimelist tunnustust.
Soo (film)
Filmi näidati esmakordselt 8. jaanuaril 2022 Palamusel. Pidulik esilinastus toimus aga 14. veebruaril.
Elektrivoo tihedus
Elektrivoo tihedus ehk elektriline nihe (elektrinihe) ehk elektriline induktsioon on makroskoopilist elektrivälja kirjeldav vektor \vec{D}.
Elektrivoo tiheduse D mõõtühik on kulon ruutmeetri kohta (C/m2).
Elektrivoo tihedus laengut ümbritseva pinna elemendis dA
Vootiheduse \vec{D} saab avaldada elektrivälja tugevuse \vec{E} ja polarisatsiooni \vec{P} kaudu: kus on elektriline konstant.
Juhul kui vootihedust mõõdetakse vaakumis, siis ; isotroopses dielektrikus, kus on dielektriku suhteline läbitavus.