cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Libedik
Libediku sein koosneb lihas- ja limaskestast. Sarnaselt ühekambrilise maoga sisaldab libediku põhja ja keha limaskest mao- ehk maopärisnäärmeid.
Libedikku varustavad verega arterid ja närvistuse tagavad nucleus posterior nervi vagi ja uitnärvi haru.
Lümfisüsteemi struktuurideks libedikus on väiksemad lümfisõlmed.
Libedik on kantud kehtivasse loomaanatoomia standardisse Nomina Anatomica Veterinariasse.
Veiste libedikku kasutatakse juuretisena.
Libedikku kasutatakse ka kulinaarias - söödav libedik kannab nimetust Lampredotto ja seda peetakse Firenze linnas kulinaarseks hõrgutiseks.
Miklós Rózsa
Miklós Rózsa (18. aprill 1907 Budapest – 27. juuli 1995 Los Angeles) oli ungari päritolu USA helilooja, tunnustatud filmimuusika looja.
Temalt pärineb järgmiste filmide muusika:
Tunnustus
Miklós Rózsa on võitnud kolm Oscarit parima filmimuusika kategoorias filmide "Ben-Hur", "A Double Life" ja "Spellbound" eest.
She's in Parties
"She's in Parties" on Briti rokkbändi Bauhaus laul ja ühtlasi singel. Singli andis aprillis 1983 välja plaadifirma Beggars Banquet.
Leetsemõisa kivid
Leetsemõisa kivid (ka Leetse suured rahnud, Leetse mõisa rahnudekogum) on rabakivist rändrahnud Harju maakonnas Paldiski linnas Pakri poolsaare põhjaküljel.
She's in Parties
Laulust on kaveri teinud Eesti lauljatar Kerli ja see kaver on üks lugu tema EP-lt "Kerli".
Leetsemõisa kivid
Rahnudekogum meenutab eemalt sammaldunud müürisäilmeid või vanu kaitseehitusi. Tegelikult on tegemist üksteise naabruses paikneva kuue rabakivirahnuga, mis on mandrijää poolt siia nähtavasti toodud ühtse läbikülmunud kompaktse hiidrahnuga ning mis jää sulamisel üksteisest eraldusid ja vaadeldava kogumi moodustasid. Suurim rahn on samuti lagunenud kaheks, tema keskosas on suhteliselt teravanurgelistest tükkidest vahevöönd, mis meenutab lõhkamistegevust. Pikim rahn on paigutunud "kaljuvoorena", pikitelg on tal loode-kagu suunaline.
Rahnu algmass võis olla Eesti hiidrahnude seas suurim.
Kurtatsch an der Weinstraße
thumb|Kurtatsch an der Weinstraße valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Kurtatsch an der Weinstraße (itaalia: Cortaccia sulla Strada del Vino), sageli lühidalt Kurtatsch või Cortaccia, on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias, paiknedes umbe 25 km Bolzanost edelas.
Valla pindala on 29,4 km².
Leetsemõisa kivid
Rahnud on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Kurtatsch an der Weinstraße
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 96,25% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 3,36% itaalia keelt ja 0,38% ladiini keelt.
Tallinna linnavolinike loend (1892)
Kandidaadid
1) Wilhelm Adamson 2) Wilhelm von der Borg 3) Alfons Braun 4) Johann Vannary 5) Parun Friedrich Wrangell 6) Johann Haller 7) Peter Heil 8) Jakob Herms 9) Friedrich Siefarth 10) Julius Kork 11) Aleksander Kuyberg 12) Hans Nickeborn 13) Parun Richard Rosen 14) P. Tosio 15) Richard Fick 16) Karl Forsmann 17) Gustav Steinberg 18) Madis Espenberg.
Linnavolikogu tegevuse algus
1892. aastal valitud linnasaadikutekogu esimene koosolek toimus 30. detsembril 1892 / 11. jaanuaril 1893. Tallinna linnapeaks valiti ühel häälel uuesti parun Viktor Karl Jakob von Maydell ja linnasekretäriks uuesti Otto Benecke.
Volikogu koosolekute juhatajaks valiti parun Étienne Girard de Soucanton, kelle kuberner vürst Sergei Šahhovskoi (1852–1894) kohe kinnitas, misjärel asutus too ka esimest koosolekut juhtima. Linnaamet liikmeteks valiti Eduard Ernst Bätge, Eugen Erbe ja Peter Wellberg (esmalt valituks osutunud Thomas Jakobson loobus ametist). Kubermanguvalitsuse "linnasjade-jäutuse" liikmeks määrati Nikolai Myller von Rautenfels.
John Broome
John Broome (sündinud 1947 Kuala Lumpuris) on Briti filosoof ja majandusteadlane.
Ta on Oxfordi Ülikooli filosoofia emeriitprofessor.
II kergekeskkaal (poks)
II kergekeskkaal on poksi kaalukategooria, mida määratletakse mitmeti. Olümpiamängudel tähistab see võistleja kaaluvahemikku 64–67(69) kg. Profipoksis jääb see vahemikku 140–147 naela või 63,5–66,7 kg.
John Broome
Haridus ja elukäik
John Broome lõpetas 1968. aastal Cambridge'i Ülikooli bakalaureusekraadiga matemaatikas ja majandusteaduses. Neli aastat hiljem kaitses ta Ameerika Ühendriikides Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis doktorikraadi majandusteaduses (1972). Seejärel sai Broome majanduslektori töökoha Londoni Ülikoolis. Samas ülikoolis kaitses ta järgmisel aastal magistrikraadi filosoofias.
Londoni ülikoolist siirdus Broome Bristoli Ülikooli 1979. aastal. Seal hakkas ta lugema majandusloenguid. Aastal 1992 valiti ta samas ülikoolis majandus- ja filosoofiaprofessoriks. Aastal 1995 sai Broome filosoofiaprofessori koha Šotimaal asuvas Saint Andrewsi Ülikoolis.
Aastal 2000 valiti John Broome Oxfordi Ülikooli White's Chair of Moral Philosophy auväärsele ametikohale. 2014. aastal ta emeriteerus.
Teadus
John Broome tegeles majandusteadusega kuni 1996. aastani. Sealtmaalt keskendus ta filosoofiale. Broome'i uurimisvaldkonnad on eetika, normatiivsus ja praktiline mõistus.
Broome'i väitel on ta suurema osa oma elust uurinud inimelu väärtuse mõistet ja selle tagamaid. See termin puudutab nii moraalifilosoofe kui ka majandusteadlasi. Broome'i uurimistöö sellel teemal viis ta tagasi teoreetiliste alusteni, samal ajal ka edasi, otsimaks selle praktilisi rakendusi. Teoreetilised alused hõlmavad ratsionaalse otsuse teooriat (theory of rational decision), mida käsitletakse nii filosoofias kui ka majandusteaduses. Praktiliste rakendusvaldkondade hulka kuuluvad näiteks meditsiin ja kliimamuutus.
Broome ise on töötanud mõlemas mainitud rakendusvaldkonnas. Samuti on ta konsulteerinud Maailma Terviseorganisatsiooni ja Stern Review'd. John Broome on kuulunud ka IPCC (Valitsustevaheline Kliimamuutuste Paneel)  hindamisraportide koostamise  kaasautorite hulka.
Baginda
Radža Baginda oli Sumatra kunagine valitseja. Tema tütar printsess Paramisuli abiellus esimese Sulu sultani Sayyid Abu Bakr Abiriniga ja abielu kaasavarana loovutas Baginda ka oma võimu, pannes sellega aluse Sulu sultanaadi tekkele.
Johannes Anyuru
Ta sündis 1979. aastal Boråsis, tema ema on rootslane ja isa ugandalane.
Slovaki Vabariik (1939–1945)
Slovaki Vabariik (slovaki keeles Slovenská republika), ka Esimene Slovaki Vabariik (slovaki keeles Prvá slovenská republika) või Slovaki Riik (slovaki keeles Slovenský štát) oli riik, mis eksisteeris 14. märtsist 1939 kuni 8. maini 1945 Saksamaa nukurežiimina.
Saksamaa kasutas ära slovakkide rahvusliikumist ning kallutas Slovakkiat kuulutama välja iseseisvuse, andes mõista, et vastasel juhul annab ta nende territooriumi tagasi Ungarile, nagu see oli enne 1918. aastat, kui nii Tšehhoslovakkia ja Ungari kuulusid Austria-Ungari keisririiki. Tšehhidest eraldi moodustasidki slovakid oma riigi, mille etteotsa sai president Jozef Tiso. Selle territoorium vastas ligikaudu tänapäeva Slovakkia territooriumile, kuid ilma lõuna- ja idaosata. Riik piirnes Saksamaa, Böömi- ja Määrimaa protektoraadi, Kindralkomissariaadi (Saksamaa okupeeritud Poola alade) ning Ungari kuningriigiga.
23. märtsil 1939, ründas Ungari äsjaloodud Slovakkia riiki, vallutades 12 päeva kestnud sõja järel Slovakkia lõunaosa, sh seal asunud suure Košice (saksapäraselt Kassa) linna. Need alad olid Austria-Ungari keisririigis varem olnud osake Ungari kuningriigist. 1919. aasta märtsis Ungaris võimu enda kätte haaranud kommunistlik Béla Kuni valitsuse oli sama aasta suvel puruks Rumeenia armee ja Slovakkia oli võtnud sega-asustusega alad enda kontrolli alla. Slovaki vabariiki tunnistasid Saksamaa ja mitmed muud riigid, sealhulgas Hiina Vabariigi ajutine valitsus, Horvaatia Sõltumatu riik, El Salvador, Eesti, Itaalia kuningriik, Ungari kuningriik, Jaapani keisririik, Leedu, Mandžukuo, Mengjiang, Rumeenia kuningriik, Nõukogude Liit, Hispaania, Šveits ja Vatikan.
Teises maailmasõjas
, Tšehhoslovakkia Teises maailmasõjas , Poola Teises maailmasõjas Vastloodud Slovakkia armee sai enda käsutusse sakslaste poolt tšehhidelt ära võetud relvastuse. Teise maailmasõja alguseks koosnes Slovakkia armee kolmest jalaväediviisist, kes osalesid Wehrmachti sõjas Poola vastu. Slovakkide 1. ja 3. diviis hõivasid territooriumi, mis Tiso kinnitusel kuulusid õigusega Slovakkiale. Vastloodud Slovaki vabariik ühines rünnakuga ning Slovaki armee (armeegrupi Bernolák) koosseisus osales 3 diviisis üle 50 000 sõduri. Kuna Poola armee põhijõud olid hõivatud võitluses Saksa vägedega kaugemal põhjas, kohtasid slovakid Poola lõunapiiril vaid nõrka vastupanu ning kaotused jäid väikseks (37 surmasaanut, 114 haavatut ja 11 teadmata kadunut).
NSV Liidu vastu alustatud sõja alguses Idarindel kuulus Slovakkia armeekorpus Wehrmachti Väegrupp Süd koosseisu. 1942. aasta talvel sõdis slovakkide diviis Lvovi all ning Kiievi ja Miusa piirkonnas. Diviis osales Rostovi vallutamisel. Edasi võitles Slovakkia diviis Wehrmachti 1. tankiarmee koosseisus Kuubanimaal. Slovakid kaitsesid Stalingradi katastroofi järel Wehrmachti vägede taganemist Kaukaasiast ning sattusid Krasnodari all piiramisrõngasse.
Slovakkia ülestõus
1944. aasta augustis puhkes Slovakkias Ján Goliani juhtimisel saksavastane ülestõus, keskusega Banská Bystricas ning paljud Slovakkia armee sõdurid liitusid ülestõusnutega Kesk-Slovakkias. Saksa väegrupid tungisid Kesk-Slovakkia aladele ning desarmeerisid slovakkide Ida-Slovaki armee. Slovaki vastupanuliikumine mobiliseeris uue 1. Tšehhoslovakkia armee Rudolf Viesti juhtimisel, mille koosseisus oli ca 60 000 meest ja mida abistasid Liitlased erioperatsioonidega. Nõukogude Liit ei osutanud abi demokraatliku Slovakkia taastamiseks, Tšehhoslovakkia eksiilvalitsuse juhtimise all.
1944. aasta oktoobris algas Saksa 18. SS-Vabatahtlike Soomusgrenaderide Diviis Horst Wessel, Dirlewangeri SS-ründebrigaadi, 14. Relvagrenaderide SS-Diviisi, Wittenmayeri SS-lahingugrupi pealetung Slovakkia ülestõusnute vägedele ning 27. oktoobril 1944 vallutati Banská Bystrica. Ján Golian ja Rudolf Viest langesid vangi ja hukati.
Aino Huimerind
Aino Huimerind (aastani 1949 Aino Parker; 22. november 1928 Tallinn – 20. juuni 2014 Tallinn) oli eesti võrkpallur ja võrkpallitreener.
Uudishimu
Uudishimu saab kirjeldada kui kvalitatiivset tunnust, mis avaldub avastamisel, uurimisel ja õppimisel ning mis on omane nii inimestele kui ka paljudele loomaliikidele. Teise definitsiooni järgi võib uudishimu seletada kui käitumist, mis on tingitud emotsionaalsest uudishimust. Uudishimu tekitab vajadust omandada uusi teadmisi.
Kuigi paljudel elusolenditel on kaasasündinud omadus olla uudishimulik, siis paljud teadlased on arvamusel, et seda ei tohiks kategoriseerida instinkti alla, sest uudishimul puudub selge toimimismuster. Pigem peetakse seda baasemotsiooniks: uudishimu saab väljendada mitmeti, aga instinktid on pigem kindlad ja varieeruvad vähem. Uudishimu on omane imikust raugani ning kergesti vaadeldav peale inimeste loomadel, näiteks kassidel, närilistel, hobustel ja ahvidel.
Aju
Olenemata sellest, et uudishimu on ulatuslikult teadvustatud, pole selle neutraalsed põhjused siiani üksmeelset kinnitust leidnud. Teadlased on välja pakkunud mitu teooriat, et seletada uudishimu mehhanismi.
Uudishimu juhtiv mudel
Mudeli järgi tekitavad uued ja keerulised olukorrad ebakindlustunde, mis eeldatavasti ei ole meeldiv. Uudishimu on vahend selle ebakindluse hajutamiseks. Elusolendid on võimelised õppima uutes situatsioonides käituma ja seeläbi vähendavad nad ebakindlustunnet. Selline avastamine on omane paljudele liikidele. See teooria ei käsitle olukorda, kus olend näitab välja uudishimu ka siis, kui puudub uudne ja huvitav stiimul. pisi|Dopamiinergilised süsteemid
Tasuringide integratsioon
Eelmise kahe teooria puudujääkide ajendil on püütud genereerida tasude, ihade ja meeldimise neuroloogilistest aspektidest üles ehitatud asjakohasem uudishimu teooria, mida saaks põhjendada bioloogiliste protsessidega. Uue informatsiooni iha kaasab mesolimbilise dopamiiniringi aktivatsiooni, mis annab sisemise väärtuse uuele teabele, mida aju tõlgendab seeläbi tasuna. See on neurobioloogiline seisukoht, mis motiveerib uurivat käitumist. Lisaks sellele hindab opioidide aktiivsus naalduvas tuumas stiimulit ja määrab uue objekti väärtust – tunne, mis on teada ka kui meeldimine, millega kaasneb rahulolu või rahulolematus.
Neuroloogilised aspektid
Teema keerukuse tõttu võib uudishimu fenomeni üldisele arusaamale kaasa aidata, kui keskenduda uudishimu spetsiifilistele neuroloogilistele protsessidele. Järgmisi neuroloogilisi aspekte võib pidada oluliseks uudishimu allfunktsioonide uurimisel.
Tähelepanu
Tähelepanu on kognitiivne protsess, mille tulemusel ollakse võimelised selektiivselt keskenduma kindlale stiimulile ümbritsevas keskkonnas. Ümberringi on palju stiimuleid, kuid kognitiivsed ja sensoorsed ressursid on piiratud. Tähelepanu lubab ajul paremini keskenduda stiimulitele, mis tunduvad sel hetkel kõige olulisemad ja vajalikumad. Teadlased saavad mõõta tähelepanu silmaliigutusi uurides. Silmad on fookustatud stiimulile, mis on parasjagu tähtis. Mida rohkem tähelepanu stiimul saab, seda tihedamalt on silmad sinnapoole suunatud. Keskmine inimene vaatab uut stiimulit umbes kaks kuni kolm korda rohkem kui tuttavat stiimulit. Uus ja huvitav stiimul nõuab rohkem tähelepanu kui igavana tajutud stiimul.
Motivatsioon ja tasu
Tahtmine õppida uusi oskusi või teha mingit tegevust on tavaliselt aktiveeritud tahtmisest saada tasu (emotsionaalne sensatsioon kergendusest ja õnnest). Kontseptsioon motivatsioonist ja tasuvusest on seotud uudishimu fenomeniga. Tasu võib kirjeldada kui efekti mingist tegevusest, mis survestab käitumist positiivselt. Mõnu- ja rahuldustunne on tavaliselt seotud õnnetundega. Aju kasutab palju osasid tasu töötlemiseks, nagu naalduv tuum, mustaine, juttkeha ja ventraalse tegmentumi ala (VTA). Koos formeerivad need struktuurid tasuringi. Leidub mitu olulist neurotransmitterit, mis vabastatakse tasuringi aktiveerumisel. Võib-olla kõige tähtsamad neist on serotoniin, dopamiin ja opioididerivaadid. Ahvidel aktiveeruvad keskajus dopamiinineuronid ajal, mil nad määravad stiimuli väärtust. Kindel tase dopamiinineuronite aktiveeritust on ka juhul, kui stiimul on juba tuttav, kuid sellegipoolest on dopamiinineuronite aktivatsioon suurem, kui stiimul on uudne. Blokeerides dopamiinitransportereid (DAT) ja seeläbi suurendades rakusisest dopamiinitaset, suureneb tõenäosus, et otsustatakse uue stiimuli või valiku kasuks. Sellisel juhul on sekundaarne see, et tasu ei teata.
Mälu ja õppimine
Mälu on protsess, mille jooksul saab aju informatsiooni salvestada ja sellele ligi pääseda. Kuigi on veel palju õppida mälu ja uudishimu kohta, siis need kaks neuroloogilist protsessi tunduvad olevat ühenduses. Uudishimu võib defineerida kui tungivat soovi saada teada uudse stiimuli kohta. Selleks selgitatakse välja, kas stiimul on uudne ehk isik peab kindlaks tegema stiimuli uudsust (kas on enne kohanud või mitte). Mälu mängib selles tähtsat osa. Uudishimu mõjutab mälu ning vastupidi – stiimul, mis on uudne, võib saavutada rohkem tähelepanu. Samuti on uue stiimuliga harilikult seotud tasu, mis omandatakse uue informatsiooni õppimisega. Koos tugevamate seoste ja rohkema tähelepanuga stiimulile on võimalik, et nende seoste ümber ehitatud teadmised püsivad kauem ja on kättesaadavamad.
I kergekeskkaal (poks)
I kergekeskkaal on poksi kaalukategooria, mida määratletakse mitmeti. Olümpiamängudel tähistab see võistleja kaaluvahemikku 61–64 kg. Profipoksis jääb see vahemikku 135–140 naela või 61,2–63,5 kg.
Düzce provints
Välislingid
🇹🇷
Tausuugid
pisi|Tausuugi naine. Tausuugid (Suluk) on üks üheksast morode etnilisest rühmast, kes elavad peamiselt Filipiinidel, Malaisias ja Indoneesias. Lisaks etnilisele tähendusele tähistab tausuug olemine ka kohaliku piirkonna muslimite poliitilist identiteeti Mindanaos, Palawani ja Sulu saartel. Tausuugid on peamine rahvus ka Sulu sultanaadis.
Filipiinide keskvalitsuse jaoks on morode etniliste rühmade näol tegemist relvastatud vastupanu osutavate separatistidega. Kõige tuntum morode relvarühmitus on sissiliikumine Moro Islami Vabastusrinne (MILF). Morodele on läbi ajaloo olnud traditsiooniline Sulu sultani muhameedlik monarhia vastuvõetav alternatiiv Filipiinide riigikorraldusele.
Lockheed C-130 Hercules
Lockheed C-130 Hercules on Ameerika Ühendriikide Lockheedi korporatsiooni (hiljem Lockheed Martin) konstrueeritud nelja turbopropellermootoriga sõjaväetranspordilennuk.
Tehnilised andmed
paremal|300px Andmed pärinevad Ameerika Ühendriikide õhuväe ametlikult kodulehelt:
Andres Rõhu
Andres Rõhu (3. aprill 1965 Kärdla – 16. mai 2021 Tartu ) oli eesti maalikunstnik ja raamatukujundaja.
Elukäik
Andres lõpetas 1983. aastal Tartu 3. Keskkooli. Enne ajateenistust Nõukogude sõjaväes õppis ta aasta aega Tartu Riiklikus Ülikoolis füüsikat.
Maalikunsti õppis Andres aastatel 1988–1992 Konrad Mägi ateljees, kus tema õpetajad olid Heldur Viires ja Kaja Kärner. Andres õppis maali ka Helsingis Vapaa Taidekoulus (1994).
Ta on õpetanud Tartu Kõrgemas Kunstikoolis arvutigraafikat ning juhendanud õpilasi Konrad Mägi ateljees.
Miramar (Florida)
pisi Miramar on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis Browardi maakonnas.
Andres Rõhu
Kujundajana
Kujundajatööd alustas Andres Rõhu 1990. aastate keskpaigas asutatud kultuurilehe KesKus juures.
Kalakass
Kalakass (Prionailurus viverrinus) on kaslaste sugukonda kuuluv imetaja, kes elab Lõuna-ja Kagu-Aasias.
Andres Rõhu
Kujundajana
Valik Andres Rõhu kujundatud raamatuid:
Kalakass
Kalakass on kodukassist umbes kaks korda suurem. Tema tüvepikkus on 57–78 cm. Saba on võrdlemisi lühike, 20–30 cm pikk. Emane kalakass kaalub 5,1–6,8 kg ja isane 8,5–16 kg.
Kalakassi esikäppade küüned ei tule lõpuni sisse, varvaste vahel on ujulestad. Kalakass toitub peamiselt kaladest. Kalade püüdmiseks on tal olemas ujumisoskus. Seetõttu on ka tema karvkate, mis on kohandunud pikemaks ajaks vees viibimiseks, kahekihiline.
Miramar (Florida)
2010. aasta rahvaloenduse seisuga elas linnas 122 041 elanikku, 2019. aastal oli elanike arv hinnanguliselt 141 191.
Kalakass
Kalakass elutseb märgalade lähedal, näiteks soistel aladel, kaldatihnikutes ja mangroovimetsades. Märgalade hävimise tõttu kuulub kalakass ohustatud liikide hulka.
Kalakass on esindatud ka Tallinna Loomaaia kollektsioonis.
Miramar (Florida)
Miramar kuulub Miami suurlinnapiirkonda, kus elab üle kuue miljoni inimese.
Labeuvrière
pisi|Vaade Labeuvrière'ile
Labeuvrière on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Suur põllumajandus- ja kergetööstusküla asub u. 6,4 km Béthune'ist läänes ja 32 km Lille'ist edelas, maantee D181e5 ääres, valda läbib Autoroute A26.
pisi|tühi|
Jegard Kõmmus
Ametilt oli ta kaugsõidu-meremees ja sadamaülem Hiiumaal. Oli Eesti Kirjandusmuuseumi rahvaluule osakonna (praegune Eesti Rahvaluule Arhiiv) korrespondent ja Eesti Etnograafiamuuseumi (praegune Eesti Rahva Muuseum) aukorrespondent. Avaldas aastatel 1960–1987 jutustusi, mälestusi ja luulet ajalehes Nõukogude Hiiumaa. Kirjutas murdekeelset loomingut Emmaste kihelkonna murrakus.
Isiklikku
Kasutas kirjanikuna pseudonüümi Toomas Laido.
Jegard Kõmmus on eesti folkloristi ja etnomusikoloogi Helen Kõmmuse isaisa.
Vistrorio
Vistrorio on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos Canaveses.
Ats Kiisa
Ats Kiisa (sündinud 16. juunil 1995 Nissi vallas Turbas) on Eesti sportlane.
Aastal 2002 astus Turba Gümnaasiumi 1. klassi. Alates 2010. aasta sügisest õppis Audentese Spordikoolis.
Vistrorio
Vistrorio piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Alice Superiore, Baldissero Canavese, Castelnuovo Nigra, Issiglio, Lugnacco, Pecco, Quagliuzzo, Rueglio, Strambinello, Vidracco.
Ats Kiisa
Karjäär
Treeninguid alustas 2005. aastal Ester Legonkovi käe all Turba Gümnaasiumis. Alates 2007. aastast on teda treeninud isa, endine kuulitõukaja Ants Kiisa. Aastatel 2006–2007 kuulus KJK Tipp nimekirja, alates 2008. aastast on SK Audentese Spordiklubis.
Saavutused
2012 – Eesti parim kergejõustiklane vanuseklassis U18.
Balti Raudtee Peatehased
pisi|Balti Raudtee Peatehaste hooned aastal 1932 Balti Raudtee Peatehased oli 1870. aastatel ehitatud Balti raudtee taristut teenindav ettevõte Tallinnas.
Raudteede peatehastes asus depoo 12 vedurile, paest seintega, tahutud paekarniiside ja tellistest avasillustega, lihtsate kolmnurk- või astmikfrontoonidega ja viilkatustega laod ja töökojad Telliskivi tänaval. Suurem osa ehitistest on lammutatud. Kopli tänava äärsetes hoonetes asub tänapäeval Balti Jaama turg. Aastatel 1873–1874 rajati juurde töökoda ja kuuekohaline veduridepoo, kus tänapäeval asub vaguniremonditsehh.
Balti raudtee ühendas Paldiski ja Tallinna sadamad Narva ja Gattšina kaudu Peterburi ja Venemaa sisekubermangudega. Tallinna ehitati kogu raudtee veermikku teenindav Balti raudtee Raudteede peatehased. Tehases remonditi vedureid ning valmistati ja remonditi vaguneid. Aastatel 1902–1903 töötas tehases hilisem NSV Liidu riigipea Mihhail Kalinin.
Elektrimootorvagunid
Pärast Eesti iseseisvumist tehas koos raudteega riigistati, 1923. aastal eraldas Riigikogu riigiraudteele Tallinna–Pääsküla elektriraudteeliini elektrifitseerimiseks raha ja 1924. aastal hakati tehastes Saksamaalt ja Rootsist ettevõtetelt MAN, Siemens-Schuckert ja ASEA tellitud seadmetega ehitama Eesti oma elektrimootorvaguneid M1, M2 ja M3, mis ehitati Venemaa keisririigi aegsete 3. klassi reisivagunite baasil. Elektrivagunite alusvankrid ja elektriseadmestik ning neli Siemens-Schuckerti 70 hobujõuga veoelektrimootorit saadi Saksamaalt Siemens-Shuckerti tehasest.
1927. aastal valmis Raudtee Peatehastes neljas elektrimootorvagun M4, millest vaid veoelektrimootor oli Siemens-Shuckerti tehasest.
1930. aastate keskel moderniseeriti tehases ka mootorvagunite keresid, mille käigus uuendati välisseinu, sisustust, mootoreid ja väliskuju.
1930. aastail ehitati Raudteede Peatehastes 1931. aastal ehitatud Rapla–Virtsu raudtee jaoks ligi 300 vagunit,.
1939. aastal alanud Eesti raudtee uuendamise kava raames alustati Raudtee Peatehastes kahe uue elektrimootorvaguni ehitust, uued automaatustega kered valmisid 1940. aasta sügisel, projekt jäi aga lõpetamata ning valmistoodang viidi Nõukogude võimude korraldusel Moskva lähedale Mõtištšinski vagunitehasesse. Neli Eesti elektrimootorvagunit saadeti aga juunis 1941 Venemaale Siberisse Permi raudteele.
Sisepõlemismootoritega vagunid
Aastatel 1927–1930 ehitati Teedeministeeriumi Raudteevalitsuse Raudtee Peatehastes viis laiarööpmelist bensiinimootorvagunit peamiselt Lõuna-Eesti liinide (Tartu lähistel Elva-Tartu-Jõgeva ja Tartu-Põlva-Petseri-Võru-Valga) tarbeks. Bensiinimootorvagunite kered ja veermikud tehti Tallinnas, mootorid telliti aga Saksamaalt.
1935. aastal valmis Raudtee Peatehastes üks elektrilise veoülekandega diiselmootorvagun DeM 31 laiarööpmelise raudtee Tallinna–Haapsalu liini tarbeks. Mootorvagun komplekteeriti diiselmootoriga Taanist, veoelektrimootoritega Rootsist, elektrigeneraatori valmistas Eesti Volta tehas. Vagunit tähisega "DeM 31" hakati Saksamaal Berliini ja Hamburgi vahel ühendust pidava Lendava Hamburglase eeskujul nimetama Lendavaks Läänlaseks.
Sarnast kitsarööpmelist diiselmootorvagunit DeM 1 võib veel näha Lavassaare muuseumraudteel. Kitsarööpmelise raudtee jaoks ehitasid diiselmootorvaguneid ka Tallinna Sadamatehased.
Elektritrammivagunid
1928. aastal valmistati Raudteede Peatehastes Tallinna trammi jaoks Siemens-Schuckerti elektriseadmetega elektritrammivagunid nr 23–26, mis töötasid Tallinnas kuni aastateni 1965–1966.
Kalinini-nimeline tehas
1958. aastal nimetati Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogule allunud tehas ümber M. I. Kalinini nimeliseks Elavhõbealaldite Tehaseks ja 1965. aastal, NSV Liidu Elektrotehnika Tööstuse Ministeeriumi alluvusse viiduna, M. I. Kalinini nimeliseks Tallinna Elektrotehnika Tehaseks (TET), mis tootis jõumuundureid, pooljuhtventiile, jõutransformaatoreid ja kõrgepinge-elektriseadmeid. Tehases loodi esimene ignitron (elavhõbedast voolualaldi) – tänapäevaste pooljuhtseadmete prototüüp ja esimene alaldi, mida kasutati elektriveduritel. Alaldi muudab kontaktjuhtmetest tuleva vahelduvvoolu veduris endas alalisvooluks, mis veomootoreid toidab. Alalisvoolumootor annab võimaluse suures ulatuses muuta kiirust ja võimsust, teeb lokomotiivi hästi manööverdavaks ja liikuvaks ning võimaldab ühtviisi tõhusalt töötada nii rongi liikumahakkamisel ja kiirendamisel kui ka püsikiirusega sõidul.
1958. aastal asutati M. Kalinini nimeline ETUI, 1959. aastal väljastati tellijale esimesed elavhõbealaldid ВЛ-60-tüüpi elektriajamitele, 1960. aastal toodeti esimene jõutransformaator, 1961. aastal loodi Spetsiaalne Konstrueerimisbüroo (SKB) jõu-pooljuhtseadmete väljatöötamiseks ja tootmiseks. 1960.–1970. aastad olid tehase hiilgeaeg, siis tarniti tooteid Indiasse, Iraani ja mujalegi. 1962. aastal alustati tehases jõu-pooljuhtseadmete ja muunduragregaatide seeriatootmist ning nende baasil töötati välja esimesena NSV Liidus ja anti tootmisse alaldi-inverteragregaat vahelduvvooluga elektriajamile.
1967. aastal nimetati ettevõte Tallinna M. Kalinini nimeliseks elektrotehnikatehaseks.
1968. aastal töötati välja esimesena NSV Liidus ning anti tootmisse türistori sagedusmuundur elektrotermilistele seadmetele. Tehas osales esimese planeetidevahelise automaatjaama kuukulguri loomisel ning 1970. aastal valmistati pooljuhtseadmeid esimese nõukogude kuukulguri tarbeks. 1972. aastal alustati kõrgepinge-elektrimootoritele mõeldud muundurite väljatöötamist ja tootmist. 1975. aastal alustati АБП-1-tüüpi katkematu vooluahelaga agregaatide tootmist aatomielektrijaamadele.
Kahe raudteeülesõidu vahel, Balti jaama pool Telliskivi 60a, asuvad endise M. Kalinini nimelise Tallinna Elektrotehnika Tehase peahoone ja tootmishooned, tänane Telliskivi Loomelinnaku ala. Vanimad hooned 19. sajandi lõpust, kui seal asusid Balti Raudtee Peatehased. Enamus hooneid ehitati 1950.–1980. aastatel Kalinini nimelise Tallinna Elektrotehnika Tehase ajal.
Galerii
1994. aastal moodustati ettevõttest Riiklik Aktsiaselts Estel (RAS Estel).
Baumani-nimeline Moskva Riiklik Tehnikaülikool
pisi|260px|MGTU peahoone [[Moskvas]] pisi|Ülikooli vapp Baumani-nimeline Moskva Riiklik Tehnikaülikool (vene keeles Московский государственный технический университет имени Н. Э. Баумана; lühend MGTU) on tehnikaülikool Moskvas, rahvuslik uurimisülikool.
2007. aastal õppis ülikoolis umbes 18 000 üliõpilast ja selles töötas üle 4500 õppejõu.
Taxenbach
Taxenbach on alev ja vald (Marktgemeinde) Austrias Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas (Pinzgau piirkonnas).
Jeison Murillo
Jeison Fabián Murillo Cerón (sündinud 27. mail 1992 Calis) on Colombia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Celta de Vigo (laenul Sampdoriast) ja Colombia jalgpallikoondises.
Debüüdi Colombia koondises tegi ta 10. oktoobril 2014 mängus El Salvadori vastu. Ta kuulus Colombia koondisse 2015. aasta Copa Américal, kus lõi alagrupimängus Brasiilia vastu koondisekarjääri esimese värava. Murillo valiti turniiri parimaks noormängijaks ja lisaks ainsa Colombia mängijana turniiri sümboolsesse koosseisu. Colombia koondisse kuulus ta ka järgmise aasta Copa América Centenariol.
Mario Frick (jalgpallur)
Aastatel 2018–2022 oli ta Liechtensteini jalgpalliklubi FC Vaduzi peatreener. Alates 2022. aastast juhendab ta Šveitsi kõrgliiga klubi FC Luzern.
Biograafiad (Be)
Biograafiad (Be) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Be".
Mario Frick (jalgpallur)
Klubikarjäär
Frick on Liechtensteini läbi aegade esimene jalgpallur, kes elukutselisena Itaalias mänginud.
Kalde
Kalde on eesti perekonnanimi.
Mario Frick (jalgpallur)
Klubikarjäär
Hooajal 2000–01 mängis ta Serie C1 klubis A.C. Arezzo ja lõi 23 mängus 16 väravat. Siiski ei suutnud klubi täita oma eesmärki tõusta Serie B-sse.
Kalde
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kalde 123 inimesel: 112 mehel ja 111 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kalde meeste puhul 698. kohal ja naiste puhul 803. kohal.
Mario Frick (jalgpallur)
Klubikarjäär
Hooajal 2001-02 mängis ta Serie A klubis Verona Hellas. Klubi jäi 15. kohale ja langes Serie B-sse, kusjuures püsimajäämisest jäi teda lahutama üksainus punkt. Serie A-s pidas Frick 24 mängu ja lõi neis 7 väravat.
Kalde
Statistika
Kalde oli levinumaks nimeks vanuserühmas 85+, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,34. Perekonnanimi Kalde oli kõige sagedasem Pärnu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 5,44 inimest.
Mario Frick (jalgpallur)
Klubikarjäär
Aastail 2002–06 mängis Frick Serie B klubis Ternana Calcio. 133 Serie B mängus lõi ta 44 väravat. Ta lahkus klubist siis, kui Ternana langes Serie B-st välja. Kahel esimesel aastal saavutas Ternana Serie B-s 7. koha.
Kalde
Statistika
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Harju maakonnas Keila kihelkonna Lehola mõisavallas ja Lääne maakonnas Kullamaa kihelkonna Luiste mõisavallas talupoegadele perenimeks Kalde.
Mario Frick (jalgpallur)
Klubikarjäär
Aastail 2007–09 mängis Frick Serie A klubis AC Siena. Ta saavutas klubiga 15., 13. ja 14. koha (17 paremat jäi Serie A-sse püsima).
Kalde
Statistika
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kalde uueks nimeks kokku 68 korral. Loobuti nimedest Jabur, Jakobi, Kals, Kallmann, Krebs, Kollijaan ja Koch kolmel juhul, Kalder, Kraus, Kreismann, Krimses ja Peterson kahel juhul, aga ka nimedest Grindul, Käärel, Karlsvrei, Karrindosk, Kasch,	Kisseljev, Kuznetsov, Löwe, Parm, Punn, Pusst, Schneider jne.
Mario Frick (jalgpallur)
Koondisekarjäär
Oma debüüdi Liechtensteini jalgpallikoondises tegi ta 14. oktoobril 1993 Eesti jalgpallikoondise vastu. Ta sai otsekohe põhikoondise mängijaks.
Esimese värava koondises lõi Frick 6. septembril 1997 Rumeenia jalgpallikoondise vastu 1998. aasta MM-valikturniiril seisuka 1:7 (mäng kaotati 1:8).
Suurvõistluste esimesed valiktsüklid edu ei toonud. Kuid 14. oktoobril 1998 saavutas Liechtenstein oma läbi aegade esimese võidu MM-valiksarjas, kui kodus alistati Aserbaidžaani jalgpallikoondis 2:1 ja Frick viis Liechtensteini 48. minutil 1:0 juhtima. Need väravad jäidki selles valiktsüklis Liechtensteini ainsateks, siiski tehti 4. septembril 1999 kodus ka 0:0 viik Ungari jalgpallikoondisega. Kokkuvõttes jagas Liechtenstein viimast kohta Aserbaidžaaniga, aga väravate vahe oli tal halvem.
Senine edukaim valiktsükkel oli 2006. aasta MM-i oma: Liechtenstein lõi 13 väravat. Sealjuures 9. oktoobril 2004 löödi kodus Portugali jalgpallikoondise 1 värava vastu 3 väravat, kuid üks oma väravasse, aga 2:2 viikki oli suurüllatus. Luksemburgi jalgpallikoondist võideti 13. oktoobril 2004 võõrsil 4:0, kusjuures Frick lõi 57. minutil 3:0, ja see on Liechtensteini läbi aegade suurim võit. 17. novembril 2004 lõi Frick Läti vastu 32. minutil värava, viigistades 1:1, aga lõpuks Läti võitis 3:1. 17. augustil 2005 viigistati kodus Slovakkia jalgpallikoondisega 0:0. 7. septembril 2005 alistati Luksemburg koduski 3:0 ja Frick viis Liechtensteini 38. minutil juhtima.
2008. aasta EM-valiktsüklis lõi Frick koguni 4 väravat: Rootsi ja Põhja-Iirimaa jalgpallikoondise vastu võõrsil ning Läti ja Islandi jalgpallikoondise vastu kodus. 28. märtsil 2007 alistas Liechtenstein Läti 1:0 ja 17. oktoobril 2007 Islandi 3:0. Võõrsil viigistati Islandiga 1:1, aga alagrupis jäädi ikkagi viimaseks.
17. novembril 2010 lõi ta Eesti koondise vastu värava. See oli mängu esimene värav ja mäng lõppes viigiga 1:1. See jäi tema viimaseks väravaks koondises.
Frick pidas Liechtensteini koondises 125 mängu ja lõi neis 16 väravat. Sellega on ta Liechtensteini rekordinternatsionaal ja kõigi aegade resultatiivseim mängija. Kõige rohkem väravaid (2) on ta löönud Luksemburgi ja Läti vastu. Üheski koondisemängus ta kaht väravat ei löönud.
Eraelu
Frick on abielus Isabelle'iga. Neil on kolm last: Yanik, Noah ja Alessia Giovanna. Yanik ja Noah on samuti jalgpallurid ning kuuluvad Liechtensteini jalgpallikoondisse.
Keskkaal (poks)
Keskkaal on poksi kaalukategooria, mida määratletakse mitmeti. Olümpiamängudel tähistab see võistleja kaaluvahemikku 70–75 kg. Profipoksis jääb see vahemikku 154–160 naela või 70–73 kg.
Vähemusrahvuse kultuuriautonoomia seadus
Vähemusrahvuse kultuuriautonoomia seadus (lühend VRKAS) on Eesti Vabariigi seadus, mis reguleerib vähemusrahvustest Eesti Vabariigi kodanike õigusi moodustada kultuuriomavalitsusi neile põhiseadusega antud kultuurialaste õiguste teostamiseks. VRKAS võeti vastu 26. oktoobril 1993 ning jõustus sama aasta 28. novembril.
Ajalugu
pisi|Vähemusrahvuse kultuuriautonoomiat on esmamainitud 1918. aasta iseseisvusmanifestis "Manifest Eestimaa rahvastele" Esimene vähemusrahvusi puudutav seadus Eestis oli vähemusrahvuste kultuuromavalitsuse seadus, mis võeti vastu 12. veebruaril 1925. Selle seaduse alusel võisid moodustada kultuuriomavalitsusi tollaste suurimate rahvusvähemuste – saksa, vene, rootsi ja juudi rahvusest isikud. Kultuuriomavalitsuse moodustamiseni jõudsid 1925. aastal saksa ja 1926. aastal juudi kogukond. Vene ja rootsi vähemused oma kultuuriomavalitsusi ei moodustanud. Selle põhjuseks oli tõenäoliselt asjaolu, et rootsi ja vene kogukondade asustus Eestis oli koondunud teatud piirkondadesse piisavalt kompaktselt, et rahvuskultuurilisi probleeme oli võimalik lahendada kohalike omavalitsuste kaudu. Kultuuriomavalitsused likvideeriti 1940. aastal nõukogude võimu perioodil.
Vähemusrahvuse määratlus
Vähemusrahvusena mõistetakse Eesti kodanikke, kes
Vähemusrahvusest isikute õigused
Vähemusrahvusse kuuluval isikul on Eestis õigus säilitada oma etniline kuuluvus, kultuuritavad, emakeel ja usutunnistus. Mis tahes rahvuskultuuri tavade ja usukommete halvustamine ning nende täitmise takistamine on keelatud. Vähemusrahvust ei tohi sunniviisiliselt ümberrahvustada. VRKAS kohaselt võib vähemusrahvusest isik:
Kultuuriomavalitsused
Vähemusrahvusel on õigus luua oma kultuuriomavalitsusasutusi. Kultuuriomavalitsuse põhieesmärgid on emakeelse õppe korraldamine, vähemusrahvuse kultuuriasutuste moodustamine ja nende tegevuse korraldamine, rahvuslike kultuuriürituste korraldamine, vähemusrahvuse kultuuri ja hariduse edendamiseks fondide, stipendiumide ja preemiate asutamine ning määramine.
Kultuuriomavalitsusasutused on:
Kultuuriomavalitsuse taotlemise aluseks on rahvusnimekiri, mille koostab rahvuslik kultuuriühing või ühingute liit. Kultuuriomavalitsusi võivad moodustada Eesti kodanikest saksa, vene, rootsi ja juudi vähemusrahvusest isikud ja nendest vähemusrahvustest isikud, kelle arv on üle 3000. Enne teist maailmasõda oli kultuuriomavalitsus baltisakslastel ja juutidel. Tänapäeval on Eestis kultuuriautonoomia vaid kahel rahvusrühmal – ingerisoomlastel ja eestirootslastel. Teiste rahvusvähemuste õigused on tagatud põhiseaduse ja teiste seadustega.
Ingerisoomlaste kultuuromavalitsus
pisi|Ingerimaa vapp on ka Eesti Ingerisoomlaste Liidu sümbol Eesti ingerisoomlaste kultuuromavalitsus loodi 2004. aastal Eesti Ingerisoomlaste Liidu nime all, kuhu kuuluvad 10 ingerisoomlaste seltsi Tartus, Tallinnas, Jõhvis, Rakveres, Haapsalus, Pärnus, Viljandis, Narvas, Võrus ning Paides. Seltsid korraldavad ja toetavad Ingerimaad tutvustavaid üritusi, toetavad soome keele õpet ja keelekursusi. Eesti Ingerisoomlaste Liit korraldab ingerisoomlaste laulu- ja tantsupidusid, annab alates 1993. aastast välja soomekeelset ajalehte Inkeri ning kogub Ingeri rahvapärimust ning ingerisoomlaste elulugusid.
Eestirootslaste kultuuromavalitsus
Eestirootslaste kultuuriomavalitsus loodi 2007. aastal. Eestirootslaste rahvusnimekirja kuuluvad Eesti kodanikud, kes identifitseerivad end eestirootslastena, kellel on eestirootsi taust ning soovivad säilitada oma keelt ja kultuuri või isikud, kes soovivad toetada rootsi vähemusrahvuse püüdlusi oma keele, kultuuri ja rahvusliku eneseteadvuse säilitamisel. Kultuuriomavalitsus toetab ja koordineerib kohalike infotahvlite ja rootsikeelsete/ajalooliste külasiltide projekti, jagab baas- ja projektitoetusi kultuuriühingutele ning toetab eestirootsi ajaloo-, traditsioonide-ja rahvakultuuri-teemalisi kursuseid. Kultuuriomavalitsus toetab ka rootsi keele õpet ning kakskeelsete (eesti-rootsi) lasteraamatute välja andmist. 2016. aastal korraldas eestirootslaste kultuuriomavalitsus Haapsalus eestirootslaste laulu- ja tantsupeo.
Strambinello
Strambinello on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Strambinello kõrgus merepinnast on 356 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Kelly Saatmann
Kelly Saatmann on Eesti andragoog, koolitaja  ja õpetaja.
Haridus ja töö
Ta on lõpetanud Tallinna ülikooli andragoogika eriala bakalaureuse (2020) ja magistri õppe (2022) cum laude ning omab nii täiskasvanute koolitaja tase 7 kutset kui ka õpetaja kutset. Kelly Saatmann on täiskasvanute andekuse uurija ning selle teema aktiivne eestkõneleja.
Kelly Saatmann töötab Väätsa Põhikoolis inglise keele õpetajana, lisaks on ta andekas muusik.
Laps vasikaga
pisi pisi "Laps vasikaga" on tüdrukut ja vasikat kujutav graniitskulptuur, mille lõi skulptor Aino Sepp 1962. aastal ja mis asub Viljandi Lastepargis.
Skulptuuri kõrgus on umbes 134 cm, pikkus umbes 90 cm, jalami mõõdud on u 105 × 62 × 15 cm.
Skulptuur on 1980. aastal muinsuskaitse alla võetud kui ajastule iseloomulik näide 1960. aastate eesti dekoratiivplastikast.
Eurolaul 2003
Eurolaul 2003 oli 10. Eurolaulu konkurss, kus valiti Eestit 2003. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindavat laulu. Eurolaul toimus ETV stuudios 8. veebruaril 2003. Saatejuhid olid Marko Reikop ja Romi Erlach.
Žürii
Punkte andis 8-liikmeline rahvusvaheline žürii.
Helveskaal (poks)
Helveskaal on poksi kaalukategooria, milles võistlejad ei tohi kaaluda üle 108 naela ehk üle 49 kg.
Tuntumad helveskaalus poksijad on Iván Calderon, Michael Carbajal, Jung-Koo Chang, Luis Estaba, Leo Gamez, Humberto Gonzalez, Yoko Gushiken, Louisa Hawton, Yuh Myung-woo, Donnie Nietes, Saman Sorjaturong.
Kampflied der Nationalsozialisten
"Kampflied der Nationalsozialisten" on Kleo Pleyeri kirjutatud laul, mida NSDAP ja SA kasutasid natsionaalsotsialistlikul Saksamaal võitluslauluna.
"Kampflied der Nationalsozialisten"
<poem style="margin-left:3em; float:left;"> Näidis:
Wir sind das Heer vom Hakenkreuz, Hebt hoch die roten Fahnen! Der deutschen Arbeit wollen wir, Den Weg zur Freiheit bahnen!
Andrej Kiska
Andrej Kiska (sündinud 2. veebruaril 1963 Popradis) on Slovakkia ettevõtja ja poliitik, alates 15. juunist 2014 kuni 15. juunini 2019 Slovakkia president
Kampflied der Nationalsozialisten
"Kampflied der Nationalsozialisten"
Herbei zum Kampf, ihr Knechte der Maschinen. Nun Front gemacht der Sklavenkolonie. Hört ihr denn nicht die Stimme des Gewissens, den Sturm, der euch es in die Ohren schrie?
Isbergues
pisi|Saint Isbergues'i kabel
Andrej Kiska
Andrej Kiska lõpetas 1986. aastal Slovaki Tehnikaülikooli elektrotehnika erialal.
Isbergues
Isbergues (lääneflaami: Iberge) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Isbergues asub u. 16 km Béthune'ist loodes ja 47 km Lille'ist läänes, teede D186, D187 ja D91 ristumiskoha ümbruses, Canal d’Aire kallastel.
Kampflied der Nationalsozialisten
"Kampflied der Nationalsozialisten"
Ja, aufwärts der Sonne entgegen. Mit uns zieht die neue Zeit. Wenn alle verzagen, die Fäuste geballt, wir sind ja zum Letzten bereit!
Andrej Kiska
Ta kandideeris sõltumatuna märtsis 2014 peetud presidendivalimistel ja sai teises voorus ligi 60 protsenti häältest.
Kampflied der Nationalsozialisten
"Kampflied der Nationalsozialisten"
Und höher und höher und höher, wir steigen trotz Hass und Verbot. Und jeder SA-Mann ruft mutig: "Heil Hitler!" Wir stürzen den jüdischen Thron!
Isbergues
1. jaanuaril 1996 liideti endised vallad Molinghem, Berguette ja Isbergues üheks vallaks ja sai nimeks Isbergues.
pisi|tühi|
Ajalugu
thumb|none|300px|Saint Isbergues'i kaev
Linn oli esmalt tuntud legendi järgi Pühast Isbergues'ist, Pippin Lühikese tütrest ja Karl Suure õest, kes väidetavalt võis ravida naha- ja silmahaigusi. Linn on alates 19. sajandi keskpaigast kogenud tugevat tööstuslikku arengut tänu Nord-Pas-de-Calais' kivisöemaardlate lähedusele.
Terasetööstus on saanud kasu suure ruumi kasutamisest peale Canal d’Aire'i, mis ühendab linna La Manche'i väina ja Põhjamerega Deûle'i ja Põhja-Euroopa kanalite kaudu idas. Piirkonda teenindab ka raudteetransport. Metallitööstus on kujundanud maastikku ja olnud märkimisväärne saasteallikaks, kuid see on ka linnale tulu toonud. Terasetehases töötas 2006. aastal veel 410 inimest. Ettevõte Mittal on elustamisplaani raames panustanud kolme aasta jooksul 2,5 miljonit eurot. 2008. aastal on vallas plaanis veel mitmeid tööstusprojekte..
Vaatamisväärsused
thumb|300px|left|Roostevabast terasest monument
Grand Prix d'Isbergues on rattavõistlus, mis loodi esmakordselt läbi Pont-Balque'i. Linn korraldab üritusi 1947. aastast. Tegemist on departemangu ainsa eranditult professionaalse rattavõistlusega. See on Union Cycliste Internationale kategooriaga 1.1 ja see on kavas UCI Euroopa Tuuril. See on registreeritud ka Coupe de France kvalifikatsiooniturniiriks. Grand Prix d'Isbergues'il on osalenud sellised suured meistrid nagu Jacques Anquetil, Raymond Poulidor, Eddy Merckx, Bernard Hinault ja Greg LeMond.
Üliraskekaal (poks)
Üliraskekaalu tuntumate poksijate seas on Lennox Lewis ja Volodõmõr Klõtško.
Intrepid
Intrepid on 2016. aastal Tallinnas asutatud Eesti death metal 'i ansambel.
Brandenburgi tehnikaülikool
pisi|Logo Brandenburgi tehnikaülikool (ka Cottbusi tehnikaülikool; saksa keeles Brandenburgische Technische Universität Cottbus-Senftenberg) on tehnikaülikool Saksamaal Brandenburgis. Ülikoolilinnakud asuuvad ka Cottbusis ja Senftenbergis.
Tarmo Tüür
pisi|Tarmo Tüür 2020. aastal Arvamusfestivali teadusalal. Tarmo Tüür (sündinud 2. novembril 1977) on eesti keskkonnakaitsja.
Brandenburgi tehnikaülikool
Ülikool asutati 1991.
Labourse
pisi|Labourse'i vallamaja
Tarmo Tüür
Ta lõpetas 1995. aastal Tartu 3. Keskkooli.
Brandenburgi tehnikaülikool
Ülikoolis õpib üle 8000 üliõpilase.
Tarmo Tüür
Alates aastast 2016 on ta Eestimaa Looduse Fondi juht.
Labourse
Suur põllumajandus- ja kergetööstusküla asub u. 4,8 km Béthune'ist kagus ja 35 km Lille'ist edelas, teede D65 ja D943 ristumiskoha ümbruses. Valda läbib ka Autoroute A26.
pisi|tühi|
John Cottingham
John Cottingham (sündinud 1943) on inglise filosoof.
Ta on Readingi Ülikooli emeriitprofessor. Tema uurimisvaldkonnad on olnud René Descartesi filosoofia, religioonifilosoofia ja moraalifilosoofia.
Erapoolikus, soosimine ja moraal
Paljud filosoofid on impartsialistid. Nad väidavad, et moraal nõuab aja ja ressursside paigutamist eelistamata iseenda huvisid ja eesmärke ning soosimiseta ja erapoolikuseta nende suhtes, kellega meil on eriline suhe. Impartsialismi toetavad utilitarism, sotsialism ning kristlus ja teised usundid. Ometi on ta alusetu. Esiteks, vaevalt on see praktiliselt teostatav. Kõik eelistavad oma plaane, perekonda, armastatut, sõpru; pole selge, kuidas saaks oma aega ja ressursse teisiti jaotada. Veel enam, tegelikel juhtudel on impartsialism moraalselt kahtlane. Valik päästa oma laps põlevast majast, kui üldise kasulikkuse tasakaalu erapooletu kaalutlus soosiks kellegi teise päästmist, on impartsialistide järgi võib-olla mõistetav, kuid siiski kahetsusväärne allajäämine kõige kõrgematele moraalsetele kaalutlustele, tegelikult aga on see moraalselt õige, just see olekski lapsevanema kohustus (Cottingham, "Ethics and impartiality"; Andrew Oldenquist, "Loyalties").
Ka partsialismil on tõsiseid raskusi, kuid need on ületatavad. Partsialism on esialgse määratluse järgi tees, et on (mitte ainult psühholoogiliselt mõistetav, vaid) moraalselt õige soosida omasid (omad on need, kellega subjektil on eriline suhe või isiklikud sidemed).
Mõnedel juhtumitel, näiteks riigiametnike puhul, on erapoolikus ning sõprade ja sugulaste soosimine lubamatu. Näiteks riigiametnikul on otsene kohustus olla erapooletu (otsene juhtum); näiteks firma personalijuhil on ametikohast tulenev kohustus anda kallutamata hinnanguid objektiivsete kriteeriumide põhjal (kaudne juhtum). Seda arvesse võttes võib partsialismi määratleda teesina, et kui puudub otsene või kaudne kohustus olla erapooletu, siis on moraalselt õige soosida omasid.