cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Wunstorf
Linna kuuluvad järgmised paikkonnad: Blumenau (ja Liethe), Bokeloh, Großenheidorn, Idensen (ja Idensermoor ja Niengraben), Klein Heidorn, Kolenfeld, Luthe, Mesmerode, Steinhude ja Wunstorf.
Linna järgi on nime saanud lähedal asuv Saksamaa õhujõudude Wunstorfi õhujõudude baas.
Linnast läänes asuvad Steinhuder Meeri kallastel Steinhude ja Großenheidorn.
Sõltumatute ketaste liiasmassiiv
Sõltumatute ketaste liiasmassiiv on mitmest kõvakettast või kõvaketta partitsioonist moodustatud loogiline plokkseade andmete salvestamiseks, kus samad andmed salvestatakse mitmele kõvakettale.
Inglise keeles on sõltumatute ketaste liiasmassiiv Redundant Array of Independent Disks ehk RAID. Varem kasutati ka nime Redundant Array of Inexpensive Disks ehk odavate ketaste liiasmassiiv. Viimase termini võtsid kasutusele David A. Patterson, Garth A. Gibson ja Randy Katz California Ülikoolist Berkeleys 1987. aastal.
Nüüdisajal on RAID üldtermin, mis hõlmab kõiki andmete säilitamise võimalusi arvutis, mis jagab ja kordab andmeid mitme kettaseadme vahel. Erinevaid arhitektuure eristatakse numbritega (näiteks RAID 0, RAID 1). Erineva konstruktsiooniga RAID-süsteemidel on kaks peamist eesmärki: suurendada andmete turvalisust ning suurendada lugemis- ja kirjutamiskiirust. Kui mitu füüsilist ketast on seadistatud kasutama RAID-tehnoloogiat, siis öeldakse, et nad on RAID-massiivis. Sellises massiivis hajutatakse andmed mitmele kettale, kuid operatsioonisüsteemi jaoks on kõik andmed ühel kettal. RAID-i kasutatakse mitmel otstarbel.
Tavalised RAID-i tasemed
Erinevaid RAID-i arhitektuure nimetatakse RAID-i tasemeteks. Algselt oli vaid viis RAID taset, kuid aja jooksul on arenenud mitmed teised tasemed: üksteise sees asetsevad RAID tasemed ja mittestandardsed tasemed.
Järgmine tabel näitab RAID-i tasemete tähtsamaid parameetreid. Mahuefektiivsus on arv vahemikus 0–1 ja näitab, kui suurt hulka on võimalik maksimumist kasutada. Näiteks, kui on kolm ketast paigutatud RAID 3 massiivi, on nende maht 1-(1/3)=0,66. Kui iga sellise ketta mahtuvus on 250 GB, on nende maksimummaht 750 GB, millest RAID 3-s on kasutatav 0,66 ehk 66 %, 500 GB.
Hübriid-RAID
Paljud andmeedastuskontrollerid lubavad kasutada hübriidseid RAID tasemeid ehk kasutada kahte või enamat RAID taset korraga. Massiivi elemendid võivad olla kettad, kuid ka RAID tasemed. Rohkem kui kahte RAID taset kasutatakse erilistel juhtudel.
Kuna ei ole rohkem kui 9 RAID taset, kirjeldatakse hübriid-RAID-i tasemed liites kaks kasutatavat taset kokku, pannes vahele „+“ märgi. Järjekord on ka oluline: kasutades RAID 1+0 taset, on kettad RAID 1 massiivis ja see on omakorda RAID 0 massiivis. Samuti on võimalik ka RAID 0+1. Tähtis on kindlaks määrata, mis on kõige peamine massiiv. Kui kasutatakse peamist RAID massiivi RAID 0, ei kirjutata enamasti „+“ märki kahe numbri vahele (näiteks RAID 10, RAID 50).
RAID-i paarsus
Mitmed RAID-i tasemed kasutavad veatuvastusalgoritme, nn paarsuskontrolli. Paarsuskontroll on laialt kasutatav meetod, et vähendada vigade protsenti.
Paarsuskontroll seisneb põhimõttel "kas üks või teine, kuid mitte mõlemad ja kumbki." Näiteks:
XOR operatsioon on põhiline tehe, mida tehakse paarsuse arvutamisel. Seda kasutatakse nii andmete kaitseks, kui andmete taastamiseks.
Olgu RAID massiivis 6 kõvaketast (4 andmete jaoks, üks paarsuse jaoks ja üks käigult vahetatav), kus iga ketas võimaldab hoida ainult üht baiti. Selline oleks algseis, kus ei ole midagi ketastele kirjutatud:
Nüüd kirjutame mõned bitid kõvaketastele, kus hoitakse andmeid:
Iga kord, kui ketastele kirjutatakse andmeid, arvutatakse paarsus. Selle RAID massiivi paarsuse arvutamine tehakse sellise tehtega:
"11100110" on paarsus. Nüüd kirjutatakse paarsus selleks ette nähtud kettale:
Kui nüüd mingil põhjusel kaob üks ketastest ära, siis peab selle jaoks andmed uuesti arvutama kasutades XOR-tehet ja paarsust, kus selle ketta andmed, mis kadus, asendatakse paarsusega. Ütleme, et kolmas ketas on katki läinud. Siis näeb arvutus välja selline:
Kui kolmas ketas on taastatud, saab massiiv edasi normaalselt töötada.
Tavaliselt vahetatakse rikki läinud ketas uuega ja andmed, mis olid vahepeal käigult vahetatavas, kopeeritakse sinna tagasi. Käigult vahetatav ketas taastab oma algse oleku ja massiiv näeb välja samasugune, nagu oli enne ketta kadumist:
Samamoodi saab andmeid taastada kõikides RAID-massiivides, mis kasutavad XOR-paarsuskontrolli, olenemata ketaste hulgast ja suurusest.
Andmete varundamine
RAID-i süsteem, mida kasutatakse põhisüsteemi kettana, ei ole mõeldud asendama andmete varundamist. Paaris paigutus loob andmete varundamise sarnase süsteemi, mis on mõeldud ära hoidma andmete kadumist füüsiliste kahjustuste või vigade puhul üksikutel draiveritel. Paljude teiste funktsioonide andmete varundamine ei ole võimalik ainult antud RAID-i ridade puhul üksinda. Kõige tähelepanuväärsem on võime taastada eelmisi andmete versioone, mida on vaja kaitsta tarkvara vigade eest, mida põhjustab mittesoovitud andmete kirjutamine kettale.
Probleemid RAIDI-ga
RAID kaitseb kasutaja andmeid küll kõvaketta rikke puhul, kuid need andmed on nähtavad operaatorile, tarkvarale, riistvarale ja hävitavatele viirustele. Mitmed uuringud näitavad, et põhilised vead tekivad operaatorite süül. Näiteks serverioperaator asendab vale ketta vigasesse RAID-i ja tõkestab süsteemi protsessi. Enamik hästi väljatöötatud süsteeme hõlmab eraldi varundamissüsteemi, mis hoiab andmete koopiaid.
Valakampiai
pisi| Valakampiai (ka Valakupia, poola keeles Wołokumpie) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Valakampiai piirneb idas Aukštagirisega ja Turniškėsega, lõunas Antakalnisega, läänes Antakalnisega ja üle Nerise Žirmūnaiga, põhjas asub Nerise teisel kaldal Verkiai, läänes aga Trinapolis ja Kalvarijos.
Linnaossa jääb Valakampiai parkmets. Sinna jääb Valakampiai paljand, linnaosas on ka kaks supelranda. Linnaossa on rajatud eramaju, villasid, suvilaid.
Česlovas Kudaba arvates sai piirkond nime Nerise looke (kampas) järgi, mis omal ajal andis ka selle sisse jäävale alale nime. Ajaloolistes allikates on kasutatud nimekujusid Walakapie ja Walakupie. Selle põhjal on arvatud, et ala on nime saanud kolmeväljasüsteemile üleminekul kujunenud maaüksuse valakas piirikupitsa järgi, mis tähistas maavalduse nurka. Keeleteadlane Jonas Jurkstas leiab aga, et tegemist on hüdronüümiga. Nimi tulenevat seal kunagi voolanud ojast, mis eraldas kaht maatükki. Valakas ja oja leedukeelne nimetus upė andsid siis kokku oja nime Valakupė, mis muutus hiljem Valakampiaiks.
Sealsetesse männimetsadese on läbi aegade suvekodusid rajatud. 1905. aastal oli tegemist Mickūnai valda jääva asulaga, mis kandis nime Valakupiai. Seal oli 36 elanikku. Toona oli linnaosa aladel veel teinegi asula nimega Tartaks, kus oli 8 elanikku. Tsaariajal kandis piirkond vene keeles nimekujusid Волокумпе ja Волокупя. 1931. aastaks oli Valakampiai kujunenud külaks, kus oli 155 elanikku. Nõukogude perioodil rajati sinna ka suviseid puhkelaagreid. Tänapäeval on Valakampiaisse rajatud arvutikunstiga tegelevaid ettevõtteid.
Ordinari Freytags Post-Zeitung
Arvatakse, et see on Baltimaade esimene ajaleht.
Marjinka
Marjinka (ukraina Мар'їнка) on rajoonilise tähtsusega linn Ukrainas Donetski oblastis, Marjinka rajooni halduskeskus. Linn asub 21,3 kilomeetri kaugusel Donetski kesklinnast lääneedelas ja piirneb Donetski Petrovski rajooniga.
Marjinka asutati 1844. aastal, linna õigused sai 1977. aastal.
Linna kõrgus merepinnast on 152 meetrit.
Marjinkas elab 9913 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
XXI sajand
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta aprillikuus võtsid valitsusvastased relvajõud linna oma kontrolli alla.
5. augustil võtsid valitsusväed linna oma kontrolli alla.
2015. aasta 3. juuni varahommikul alanud valitsusvastaste relvajõudude ägedates rünnakutes Marjinkale ja Krasnogorivkale oli keskpäevaks saanud haavata 25 valitsusvägede võitlejat. ÜRO peasekretäri asetäitja Jeffrey Feltmani teatel hukkus kolmapäeval, 3. juunil Marjinka piirkonnas toimunud kokkupõrgetes 28 inimest, kellest 9 olid tsiviilisikud.
Arumets (perekonnanimi)
Arumets on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti perekonnanimi Arumets isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Krootmann. Johan Arumetsa palvel kanti Arumets perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 16 all (Siseministeeriumi teadaanne 24. veebruarist 1935).
Nelson Rockefeller
pisi|Nelson Rockefeller (vasakul) president Lyndon Johnsoniga (1968) Nelson Aldrich Rockefeller (8. juuli 1908 Bar Harbor – 26. jaanuar 1979 Manhattan) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, ettevõtja ja filantroop, USA asepresident 1974–1977.
Ta sündis John D. Rockefeller Jr. kuuest lapsest kolmandana. Lõpetas 1930 Dartmouth College'i majandusteaduse erialal.
Töötas perefirmas Rockefeller Center, Inc. Koos vendadega asutas ta heategevusfondi Rockefeller Brothers Fund. 1940. aastast töötas mitmes riigiametis.
Nelson Rockefeller valiti 1959. aastal 49. New Yorgi osariigi kuberneriks. Ta valiti kolmel korral tagasi ja jäi sellesse ametisse 1973. aastani. Aastatel 1974–1977 oli ta president Gerald Fordi valitsuses Ameerika Ühendriikide asepresident.
Ta oli ka New Yorgi moodsa kunsti muuseumi eestkostja, varahoidja ja president.
Nelson Rockefelleril oli esimesest abielust viis ja teisest abielust kaks last.
Araksti mõis
Araksti mõis (saksa keeles Arras, varem Herimoise, läti keeles Arakstes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Põhja-Ruhja kihelkonnas. Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Lode vallas Arakstes.
Mõisa laut ja ait on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 8 ja 1/8 adramaad ning sellele allus 245 mees- ja 253 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 4 ja 1/4 adramaad, aastal 1688 aga 6 ja 3/8 adramaad. Aastal 1734 oli adramaid (koos Lode mõisaga) 10 ja 5/8, aastal 1757 aga 8 ja 1/4. Aastal 1823 oli mõisa suurus 8 ja 3/5 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 8 ja 2/3, aastal 1881 aga 4 ja 73/80, lisaks allus mõisale 9 ja 71/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Dutze.
Haapsalu Rootsi Gümnaasium
pisi|Rootsikeelse gümnaasiumi rajamise peamine eestvedaja [[Hans Pöhl]] Haapsalu Rootsi Gümnaasium (ka Haapsalu Rootsi Eragümnaasium, rootsi keeles Svenska gymnasiet i Hapsal) oli aastatel 1931–1943 tegutsenud gümnaasium.
Eellugu
Mõte rannarootslaste rootsikeelse gümnaasiumi rajamisest tekkis 1909. aastal loodud Rootsi Hariduse Seltsis (rootsi keeles Svenska Odlingens Vänner) varakult. Eestirootslaste eestvedaja Hans Pöhl tõstatas küsimuse gümnaasiumi loomisest 1916. aastal, mil avati Tallinna rootsi algkool (pidades ehk silmas Tallinnas asuvat gümnaasiumi).
Pärast Eesti iseseisvumist arutati rootsikeelse gümnaasiumi küsimust nii Rootsi Hariduse Seltsi, Eesti riigivõimude kui ka Rootsluse Säilitamise Ühingu poolt. Ent mitmel põhjusel jõuti gümnaasiumi avamiseni alles 1931. aastal:
Majandusküsimuste lahenemine
1920. aastate keskel said rannarootslased suure toetaja ettevõtte Dollar Steamship Line Stockholmi kontori direktori ja peakonsuli Folke Bökmani näol. Bökman oli ka varem eestirootslaste ettevõtmisi toetanud. 1929. aasta augustis külastas Tallinna Rootsluse Säilitamise Ühingu Stockholmi delegatsioon koos peakonsul Folke Bökmaniga. Nende eesmärk oli pidada nõu eestirootslaste gümnaasiumi, selle töökorralduse ja asukoha üle. Sellele aitasid kaasa ka Eesti ja Rootsi omavahelised sõbralikud suhted pärast seda, kui Eestit oli 1929. aasta suvel külastanud Rootsi kuningas Gustav V.
Rootsi Hariduse Seltsi esindajate, sealhulgas Nikolai Bleesi ja Hans Pöhliga, kohtunud Bökman annetas tulevase rootsikeelse gümnaasiumi jaoks 25 000 Rootsi krooni, mis pidi makstama välja aastatel 1931–1936. Lisaks moodustas eelmainitud ühingu Stockholmi osakond garantiifondi suurusega 3000 Rootsi krooni aastas. See lahendas mõneks ajaks majanduslikud probleemid. Gümnaasiumiga seotud arutelude tulemusena oldi sellal üksmeelel kooli asukoha osas, milleks pidi saama Pürksi.
Eesti riigi tugi
pisi|1930. aastast pärinev kaart, millel on punasega tähistatud eestirootslaste asulad Gümnaasiumi rajamise olulisust näitab asjaolu, et Rootsi delegatsioon käis lisaks rannarootsi alade külastamisele ka riigivanem Konstantin Pätsi vastuvõtul. Pärast neid kohtumisi andis Eesti riik gümnaasiumi käsutusse Haapsalus asunud eestikeelse gümnaasiumi ruumid koos võimalusega õppevahendite kasutamiseks ning kõike seda tasuta. Eestikeelse gümnaasiumi rektor Anton Ükstist pidi selle plaani järgi saama ka rootsikeelse gümnaasiumi rektor ja see määras ära kooli asukoha.
Kooli avamine
pisi|Läänemaa Ühisgümnaasiumi hoone, kus tegutses ka Haapsalu Rootsi Gümnaasium 1930. aasta suvel ehk aasta enne kooli avamist külastasid Haapsalut peakonsul Bökman koos Rootsi koolitegelase Juhliniga, et töötingimustega lähemalt tutvuda. 1931. aasta suvel sai peagi tegevust alustav gümnaasium Rootsist palju õppevahendeid: raamatuid, maakaarte ning loodusteaduse ja kunstiajaloo teemalisi tabeleid. Kooli õpetajaks valiti magister Torsten Svensson Rootsist, kes oli lõpetanud Uppsala Ülikooli loodusteaduskonna ja kes hakkas palka saama Rootsi seaduste järgi (seega oli tema palk Eesti õpetajate palgast kolm korda kõrgem).
Haapsalu Rootsi Gümnaasiumi avamine toimus 1931. aasta 28. augustil, kuid seda ei näinud kooli rajamise üheks peamiseks eestvedajaks olnud Hans Pöhl, kes oli surnud 1930. aasta jaanuaris. Avamisel osalesid konsul Bäkman ja Rootsluse Säilitamise Ühingu esindajad, kõnedega esinesid näiteks Haapsalu linnapea ja maavalitsuse esindaja. Kool alustas oma tööd 21 rannarootslasest õpilase ja Rootsist tulnud õpetajatega.
Koolil oli oma 7000 köitest koosnev raamatukogu, ilmus õpilasleht Vårbrytning, toimus kodulooring Aibo, tähistati Lucia-päeva ja Gustav Adolfi päeva. Lisaks korraldati arvukalt väljasõite rannarootsi aladele, Tallinna, Tartu, Helsingisse jne. 1936. aastal käisid kooli 4. ja 5. klassi õpilased õpetajate juhtimisel pärast õppetöö lõppu mõnepäevasel ekskursioonil Rootsi.
Rootsi eragümnaasiumi direktorina 1931-40 ja  Läänemaa ühisgümnaasiumi direktorina aastatel 1918-40 tegutses Anton Üksti.
Jätkuv töö 1930. aastatel ja tegevuse lõppemine
1930. aastatel muutus järjest raskemaks kooli jaoks piisava arvu õpilaste leidmine. Asja ei parandanud seegi, et paljud õpilased jätsid koolitee pooleli. Oli nii neid, kes arvasid, et piisanuks vähemast (Rootsluse Säilitamise Ühingu arvates näiteks rootslasest õpetajast eestikeelses gümnaasiumis), kui ka neid, kes siiski arvasid, et gümnaasium on tähtis. Näiteks pidas professor Per Wieselgren gümnaasiumit eestirootslaste jaoks eluliselt tähtsaks küsimuseks, mis aitas oma kultuuri säilitada.
1935. aastal asutati ka kooli õpilaskodu. Samal aastal külastasid Haapsalut Rootsi riigiantikvaar Curman ja Eesti peakonsul Rootsis Fagraeus, kes muuhulgas käisid tutvumas gümnaasiumiga ja einestasid mainitud õpilaskodus.
Esimesed 11 last, kes olid enamasti pärit Noarootsist ja Vormsilt (kuid oli ka Tallinnast pärit õpilasi), lõpetasid kooli 1936. aasta 13. juunil. Sel puhul peetud eesti- ja rootsikeelse gümnaasiumiosa ühine aktus oli suurejooneline. Seal osalesid konsul Bökman, Rootsi kuninga vennapoeg krahv Folke Bernadotte, riigiantikvaar Sigurd Curman, Eesti peakonsul Stockholmis J. Fagraeus, Rootsi kindralstaabi sõjaajaloolise osakonna ülem Gustav Petri, sõjaväe muuseumi ülem major T. Jakobson jpt. Tartu Ülikoolist saabusid kohale professorid Sten Karling ja Per Wieselgren. Sündmust kajastati ka Rootsi ajakirjanduses.
Alates 1936. aastast töötas kool Rootsi kuningriigi toetusega ja tegevust jätkati 1943. aasta kevadeni. Kuni 1941. aasta kevadeni kasutati Läänemaa Ühisgümnaasiumi ruume, kuid seejärel läks koolihoone sõjaväe käsutusse. Vahemikus 1940–1943 gümnaasium enam iseseisvalt ei eksisteerinud – tegemist oli eestikeelse gümnaasiumi rootsikeelsete paralleelklassidega. Ent reeglina arvestatakse ka need aastad kooli tegevusaja sisse.
Aastatel 1931–1943 võeti kooli vastu ligikaudu 150 õpilast, kellest umbes 50 jõudis kooli ka lõpetada. Lisaks neile piirdus kümmekond õpilast reaalkoolieksami sooritamisega. Vaatamata nende numbrite väiksusele oli rahvarühma eneseteadvuse ja haridustaseme tõusu seisukohalt väga olulise verstapostiga.
Alfonso González
Arturo Alfonso González González (sündinud 5. septembril 1994 Reynosas) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Monterrey.
Ta alustas klubikarjääri Mehhiko klubis Atlas, debüteerides Mehhiko kõrgliigas 2012. aastal.
2016. aasta juulis liitus ta Monterreyga. 2019. aasta Apertura-hooajal tuli ta klubiga Mehhiko meistriks. Aastatel 2019 ja 2021 on ta klubiga võitnud Põhja- ja Kesk-Ameerika klubide Meistrite Liiga.
Raili
Raili on naisenimi.
Omega
Omega võib tähendada:
El Salvadori jalgpallikoondis
El Salvadori jalgpallikoondis on El Salvadori rahvuskoondis jalgpallis.
Kohtumised Eesti koondisega
Eesti jalgpallikoondis on El Salvadoriga kohtunud ühe korra. 29. veebruaril 2012 toimunud kohtumise võitis Eesti 0:2. El Salvador oli 79. FIFA liikmesriik, kellega Eesti koondis ametliku kohtumise pidas.
Aukštagiris
pisi| Aukštagiris (poola keeles Auksztagiry) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Aukštagiris piirneb läänes Valakampiaiga, põhjas Turniškėsega, kirdes Smėlynėga, idas Baniškėsega, kagus Dvarčionysiga ja lõunas Saulėtekisega.
Linnaossa jäävad Aukštagirise ja Valakampiai parkmetsad. Aukštagiris jääb osaliselt Aukštagirise geomorfoloogilisele kaitsealale, osalt aga Valakupia lohkude geomorfoloogilisele kaitsealale.
Linnaossa on rajatud eramaju, seal asuvad haigla ja turg.
Aastal 1905 oli tegemist Mickūnai valda jääva asulaga, kus oli 17 elanikku. Tsaariajal kandis piirkond vene keeles nimekujusid Аукштогеры ja Аукштагеры. Asula oli Hohenlohede valduses. Aastaks 1931 oli asulas 37 elanikku.
Aukštagirisest idas asuvale künklikule maastikule rajati kahe maailmasõja vahel Vinlniuse kindlustusvööndi pioneeriväeüksused. sinna rajati ka aerodroom, mis suleti aastal 1940.
Uud
Uud, ka ud (prantsuse oud; araabia عود ʿūd, mitmuses أعواد a‘wād; armeenia ուդ; süüria ܥܘܕ ūd; kreeka ούτι; heebrea עוּד; pärsia بربط barbat; kurdi ûd; türgi ud või ut ; aserbaidžaani ud; somaali cuud või kaban) on pirnikujulise kõlakastiga keelpill, mida kasutatakse araabia, bütsantsi, juudi, kreeka, somaali ja türgi muusikas, Põhja-Aafrika chaabi muusikas ja Andaluusia klassikalises muusikas. Ehituselt sarnaneb uud lautoga. Tänapäevane uud ja lauto pärinevad mõlemad ühisest eellasinstrumendist, kuid on arenenud eri teid pidi. Uud on lautost selgelt eristatav instrumendi kaelal puuduvate krihvide poolest (lautol on krihvid olemas) ning uudi kael on ka lautoga võrreldes väiksem. Uudi- ja lautosarnast pilli peetakse kitarri esivanemaks.
Nime päritolu
220px|pisipilt|left|Muusikud mängimas erinevaid instrumente, uudimängija vasakult teine. [[Miniatuur 12. sajandi käsikirjast.]]pisi|left|Uudimäng araabia pillipoesSõna uud (ning tema etümoloogilise sugulassõna lauto) päritolu on ebaselge. Üheks võimalikuks päritoluks peetakse araabiakeelset sõna العود (al-ʿūd, 'puit'), millest võis instrumendi evolutsioonil välja kujuneda ka praegune nimi, kui puidust kõlalaua tekkimisel hakkas see instrument eristuma teistest sarnastest instrumentidest, millel kasutati puidust kõlalaua asemel nahka.
Ajalugu
pisipilt|left|Araabia muusik uudiga umbes 1915. aastal ([[Süüria, Aleppo)]] 9. sajandil elanud Araabia õpetlase Al-Fārābī järgi oli uudi leiutajaks Aadama kuues lapselaps Lemek. Legendi järgi olevat Lemek oma poega leinates riputanud ta surnukeha puu külge, kelle pleekinud skeleti kujust olevat saanud inspiratsiooni ka esimese uudi välimus.
Vanim ülestähendus uudi- ja lautosarnasest pillist on pilt ühelt üle 5000 aasta vanuselt Lõuna-Mesopotaamiast (praegusest An-Nāşirīyah' linnast) leitud silinderpitsatilt. See Uruki perioodi dateeritud Dr. Dominique Colloni poolt avastatud silinderpitsat on hoiul praegu Briti Muuseumi kogus.
Turgi rahvastel oli uudisarnane instrument, mida kutsuti "komuz". Ühel Göktürkide monumendil on kirjas, et sellele instrumendile omistati maagilist väge ning teda võeti kaasa ka sõdadesse ja kasutati sõjaväemuusikas.
Musikoloog Çinuçen Tanrıkoruri järgi on tänapäeva uud tuletatud Lähis-Ida aladel elanud turkide komuzist, kes lisasid sellele juurde veel ka pillikeeli.
Mängutehnikad
pisipilt|left|Risha ' t hoitakse parema käe peopesas. pisipilt|left|Mängimiseks võetakse risha nimetissõrme ja pöidla vahele, toetades seda veel ka ülejäänud sõrmedega.
Uudi mängimiseks kasutatakse risha ' ks nimetatavat plektroni. Traditsiooniliselt tehakse risha kotka sulest, kilpkonna või merikilpkonna kilbist või lehma sarvest. Lehmasarvedest tehtud risha ' d on tänapäeval ka kaubanduses saadaval. Risha ' de tegemisel lehmasarvedest viilutatakse sarved pikuti ribadeks, vormitakse kujusse ning lihvitakse. Risha ' sid tehakse ka plastist. Need, kes eelistavad lehmasarvedest tehtud risha ' sid plastist risha ' dele, ütlevad, et plastrisha ' d ja lehmasarvedest tehtud risha ' d on erineva kõlaga.
Negaunee vald
Valla pindala on 113,1 km². Veepindala on 4,1 km².
Vallas asub Negaunee linn.
1962. aasta Eesti meistrivõistlused sõudmises
1962. aasta Eesti meistrivõistlused sõudmises  peeti 9. septembril Pärnus.
Neurodiversiteet
Neurodiversiteet tähendab puude sotsiaalsest mudelist lähtuvat ja meditsiinilisele mudelile vastanduvat neuroloogiliste erinevustega inimeste võrdsuse ja võrdõiguslikkuse printsiipi. Mõiste “puude sotsiaalne mudel” tähendab seda, et ükskõik millise puude korral ei ole inimesel endal midagi “puudu” (kui on, siis selles ei seisne puude olemus) ja ta ise pole seeläbi puudulik, vaid puudu on piisav ühiskonnapoolne tugi sellele, teistest ühes või teises suhtes erinevale inimesele. Termini “neurodiversiteet” (inglise keeles neurodiversity) leiutajaks peetakse Austraalias elanud antropoloogia- ja sotsioloogiatudengit Judy Singerit, kes vahetas selle sõnaga välja tema ja tema mõttekaaslaste poolt algselt kasutatud väljendi “neuroloogiline pluralism”. Neurodiversiteedi pooldajate liikumine sai alguse 1990ndail aastail. Selle pooldajate meelest ei kujuta autism, nagu ka mitmed teised neuroloogilised või kognitiivsed erinevused (nt düsleksia, bipolaarsus, Tourette’i sündroom jne) endast patoloogilist kõrvalekallet normist (sellise vaatenurgaga kaasneb sageli automaatselt ka häbimärgistamine ning sotsiaalne tõrjumine), vaid pigem inimgenoomi loomulikust variatiivsusest tingitud teistega võrdväärset väljenduslaadi, oma unikaalsuse tõttu iseenesest väärtuslikku olemisviisi, mida paljudel põhjustel tuleks aktsepteerida ja väärtustada samamoodi, nagu juba aktsepteeritakse mitmeid teisi vähemusi.
Springe
Springe on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hannoveri piirkonnas. Asub Deisteri mägede lähedal, 22 km Hannoverist edelas.
Linna pindala on 159,78 km². 31. detsembril 2016 elas seal 28 918 inimest.
Springe linnaosad on Springe, Bennigsen, Eldagsen, Völksen, Gestorf, Altenhagen I, Lüdersen, Alferde, Alvesrode, Holtensen, Mittelrode ja Boitzum.
Ajalugu
Springet on esmamainitud 1013. aastal kui Hallerspringe. Hildesheimi piiskopkonna piiride kirjelduses dateerimata käsikirjast, kuid mis on oma vormilt ja sisult tõestatud olevat 10. sajandist, mainitakse Springet kui Helereisprig. 10. sajandi lõpus on esmamainitud ka selliseid linnu, mis kuuluvad tänapäeval Springesse, ja 1300. aastaks olid kõik olemasolnud külad nimed saanud.
Hallermundi krahvid püstitasid linnuselaadse hoone maale, mis on nüüd Springe, pärast Burg Hallermundi Kleiner Deisteris kaotamist 1282. aastal Welfidele. Nad valitsesid oma krahvkonda sellest uuest võimukeskusest, mis oletatavasti lõppes Springe asustamisega. Krahvide asukoha loomine ja paiga kindlustamine viis 13. sajandil linnaõiguse vajaduseni. Keskajal oli Springe Hallermundi krahvide ja nende järglaste, Käfernburgi krahvi kõrvalliini pikaajaline asukoht. Nende võimualal tekkis Springe ametkond ning pärast erinevaid ümbernimetamisi ja laiendamisi moodustati 1884. aastal Springe kreis.
Piirkonna asutamine ja kasv on seotud selle asukohaga Deisterpfortes, piiril rohtla ja mägede vahel, mis on mugav transpordile poolel teel Hannoveri ja Hamelni vahel. Edasine areng toimus "kõrgendatud tee" ehitamisega (tänapäeval maantee B217) 18. sajandil ning raudteeliini valmimisega Hannoveri ja Altenbekeni vahel 1872. aastal.
Pärast Esimese maailmasõja lõppu ja isegi rohkem pärast Teise maailmasõja lõppu jätkus ühtlane areng keskmise suurusega linna suunas (1933. aastal oli rahvaarv 3912). Kuni 1974. aasta reformideni oli Springe samanimelise kreisi keskus. Pärast seda kuulus Springe Hannoveri kreisi, millest sai 1. novembril 2001 praegune Hannoveri piirkond. Täna elab 13 000 elanikku Springe südames. Reformide tõttu 13. sajandil kaotas Eldagsen oma linnaõigused ja on nüüd Springe osa. Pärast Eldagseni elanike proteste sai linn tagasi oma "linna" tiitli ja kannab nüüd ametlikku tiitlit "Eldagseni linn, Springe linna osa".
Lumekupp
Lumekupp (Eranthis) on tulikaliste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Eestis selle perekonna liike pärismaisena ei leidu.
Rõõsk koor
Osa koorest läheb või valmistamiseks, osa hapendamiseks (hapukoor), osa aga saadetakse kohvi- või vahukoorena pastööritult müügivõrku. Eestis on müügil mitmesuguse rasvasisaldusega koort, näiteks 10-, 20-, 35- ja 38-protsendilist.
Põhja-Šoti mägismaa
thumb thumb|[[Ben-Nevise mägi]] Põhja-Šoti mägismaa (gaeli keeles A' Ghàidhealtachd) on mägismaa Suurbritannia saare põhjaosas Šotimaal. Lõunas eraldab seda Lõuna-Šoti mägismaast Kesk-Šoti madalik. Kõrgus on kuni 1343 m (Ben Nevise mägi Grampiani mägedes). Koosneb gneisist, graniidist, kiltkivist, kvartsiidist, ka punakast liivakivist ja efusiivsetest kivimitest.
Tektoonilised nõod (suurim nendest on Glen Mor) jaotavad mägismaa liustikutekkeliste pinnavormidega kiltmaadeks ja ahelikeks. Mäestike nõlvade vahel on mäekurud, mägismaa lääneosas on fjordid.
Mägismaal on palju jõgesid, järvi (Loch Lomond, Loch Ness jt), soid. Levinud on kanarbikud, niidud, kase- ja männimetsade lapid.
Inimesed tegelevad loomakasvatusega.
Põhja-Šoti mägismaa koosseisu kuuluvad Loodemäestik, Monadliathi mäed ja Grampiani mäed.
Kleist
pisi|Kleistide vapp Kleist on Saksamaalt Pommerist pärit aadlisuguvõsa, kelle esindajad tegutsesid ka Baltikumis.
1823 kanti suguvõsa Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse. 1841 kanti Kleist aus dem Hause Susten Kuramaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Kohvikoor
Kohvikoor on piimatoode.
Kohvikoor saadakse piimakoore standardiseerimisel kuni 10% rasvasisalduseni. Seejärel koor homogeenitakse ja pastööritakse või kõrgkuumutatakse.
Kohvikoort lisatakse maitse andmiseks kohvile, kuid kasutatakse ka koorekastmetes, pasta roogades, suppides ja magustoitudes.
Oomega
Oomega (suurtähena Ω, väiketähena ω, vanakreeka Ὂ μέγα, uuskreeka Ωμέγα 'suur o') on kreeka tähestiku viimane, 24. täht. Oomega väärtus kreeka numbrina on 800.
Klassikalises vanakreeka keeles hääldus oomega pika o-na.
Oomegast pärineb varase kirillitsa täht oomega (Ѡ, ѡ).
Emantsipatoorne meeskarakter
Emantsipatoorne ehk feminiinne meeskarakter on kirjanduslik tegelane, keda iseloomustavad peamiselt naiselikud jooned (abivalmidus, ohvrimeelsus, iseseisvuse puudumine, ettevaatlikus, füüsilise jõu puudumine). Ta eelistab seltskonnale üksindust, kujutamisel on oluline tegelase psühholoogilise arengu ja mõtiskluste kirjeldamine. Läänemaailmas on maskuliinsuse kujutamise alustaladeks ratsionaalsus, vastutustunne, heteroseksuaalsus, hierarhia tipus olemine, teiste üle domineerimine ja vägivald. Neist stereotüüpidest lahti murdmine on võtnud kirjanduslikul mehel pikalt aega. Emantsipeerumist on saatnud pidev homoseksuaalsuse diagnoosi ja mehelikkuse kaotamise hirm nii reaalsuses kui ilukirjanduses. Esimest korda ilmusid feminiinsed mehed laiemalt avalikkuse ette 1920. aastatel, kuid suurem vabadus saavutati alles 1970ndatel.
Ühiskond
Esimene maailmasõda vähendas meeste arvu sõtta kaasatud riikides, mis tõi kaasa muutusi tööjaotuses, geograafilises ruumis kui rahvastikus. Kui enne olid mehed pere ainsad ülalpidajad, siis pärast sõda jagasid nad seda rolli naistega. Uued ametid ei vajanud 19. sajandi tööstusrevolutsiooni tõttu meestelt enam toorest füüsilist jõudu, tööd muutusid ka tubasemaks. Samuti aitasid 20. sajandi teisel poolel toimunud muutused (seksuaalrevolutsioon, feminismi esiletõusmine, infotehnoloogia areng) feminiinsetel meeskarakteritel kirjanduses ja reaalses elus rohkem esile tõusta.
Mihkel (ajakiri)
Mihkel oli Tallinnas aastatel 1994–1997 ilmunud üldhuvitava sisuga ajakiri, mille väljaandja oli Eesti Tarbijateühistute Keskühistu.
Emantsipatoorne meeskarakter
Filmid
1920. aastatel jäid paljud filmid sugude kujutamisel traditsiooniliste hoiakute juurde, nt varased vesternid nagu "The Iron Horse" (1924) ja sõjafilmid "What Price Glory" (1926),  kujutades karmi maskuliinsust ja meestevahelist vennastumist. Kuid nendega samaaegselt kujutas filmitööstus ka androgüünseid karaktereid, nt Douglas Fairbanksi ja Rudolph Valentino kujutatud mehelikkus seisnes julguses, seksuaalses võimekuses, kires, haavatavuses ja õrnahingelisuses, mida võis väljendada pisaratega. Ei nähtud konflikti ka mehelikkuse ja romantilise armastuse vahel.
Mihkel (ajakiri)
Peatoimetajateks olid esmalt Üllar Luup, seejärel Hans Ulmiste, teised toimetajad olid Gea Velthut, Tarmo Õuemaa, Lauri Liikane,Lembit Kivisik ja Aivar Õepa.
Emantsipatoorne meeskarakter
Koomiksid
1920.-1930. aastate koomiksikultuur on üritanud meestegelaste maskuliinsust vähendada. Mehi kujutati sihikindlate ja tarkade naiste kõrval kohmakate, naiivsete, nõrkade ja laiskadena, nt Jiggs ("Maggie ja Jiggs") ning Dagwood Bumstead ("Blondie ja Dagwood"). Koomiksitest kandus nõrgukese täiskasvanud mehe tegelaskuju edasi ka multifilmifesse, nt Popeye kaaslane Wimpy ("Popeye"), kes on vaikse häälega ja arglik.
Mood
1920. aastate moeajakirjades sulasid mehed fotodel taustaga ühte ja olid naise saatja rollis. Meeste riietus oli pehmetes toonides, rõhutatud taljega. Iseseisvalt kujutati neid ebamäärases ja ärevas olekus, elegantselt riides, keha nõtkes ja passiivses asendis. Säärane kujutamisviis läks vastuollu meestele omistatud stereotüüpsete omadustega nagu tugevus ja agressiivsus.
Mihkel (ajakiri)
Ajakiri ilmus 12 korda aastas. Mihkel oli pea kogu oma ilmumise aja loetavuselt teine-kolmas ajakiri Eestis Kodukirja ja Kroonika järel.
Emantsipatoorne meeskarakter
Ilukirjandus
Eesti kirjanduses on esimesi emantsipatoorsed meeskarakterid nt Arno Tali ("Kevade", "Suvi") ja Indrek Paas ("Tõde ja õigus"), maailmakirjanduses Peter Walsh ("Mrs. Dalloway"), Dick Diver ("Sume on öö"), David Bourne ("Eedeni aed").
Andreas Pereira
Andreas Hugo Hoelgebaum Pereira (sündinud 1. jaanuaril 1996 Duffelis) on Belgias sündinud Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Fulham.
Aastatel 2002–2005 kuulus ta Lommel Unitedi ja 2005–2011 PSV Eindhoveni noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Manchester Unitediga. Manchester Unitedi põhimeeskonnas debüteeris Pereira 26. augustil 2014 liigakarikamängus Milton Keynes Donsi vastu. Inglismaa kõrgliigas tegi ta debüüdi 15. märtsil 2015 mängus Tottenham Hotspuri vastu. 23. septembril 2015 lõi ta liigakarikamängus värava Ipswich Towni vastu. 2. märtsil 2019 lõi ta mängus Southamptoni vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas, lisaks valiti see värav Manchester Unitedi hooaja parimaks. Manchester Unitedi meeskonnas on ta enim mänguaega saanud hooajal 2019/20 (40 mängu, neist 25 Inglismaa kõrgliigas).
Aastatel 2010–2013 mängis Pereira Belgia noortekoondistes. Alates 2014. aastast mängis ta Brasiilia noortekoondistes. 2015. aastal võitis ta Brasiilia kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 11. septembril 2018 sõprusmängus El Salvadori vastu. Pereira oli üle 100 aasta esimene Brasiilia koondislane, kes on sündinud väljaspool Brasiiliat.
Tema isa Marcos Pereira on endine jalgpallur, kes mängis klubikarjääri jooksul peamiselt Belgias.
Republica vald
Republica vald (Republic Township) on vald Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis Marquette'i maakonnas.
Valla pindala on 309,7 km². Veepindala on 16,4 km².
Berati maakond
Berati maakond (Qarku i Beratit) on 1. järgu haldusüksus (maakond) Albaanias.
Maakonna keskus on Berati linn.
Horst Ludwig Störmer
pisi Horst Ludwig Störmer (sündinud 6. aprill 1949) on saksa päritolu Ameerika Ühendriikide füüsik.
Berati maakond
Maakond jaguneb kolmeks ringkonnaks: Berati ringkond, Kuçovë ringkond ja Çorovodë ringkond.
Horst Ludwig Störmer
1998. aastal anti talle, Robert Laughlinile ja Daniel Chee Tsuile Nobeli füüsikaauhind fraktsioonilise Halli kvantefekti avastamise ja seletamise eest.
Negaunee
pisi|Negaunee raekoda Negaunee on linn Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis Marquette'i maakonnas Negaunee valla edelaosas.
Rutt
Rutt on naisenimi.
Aianduse Ajakiri
Aianduse Ajakiri oli Tallinnas aastatel 1992–1993 ilmunud aianduse ja taimekasvatuse ajakiri, mille väljaandjad olid firma Aedvara ja Eesti Kutseaednike Liit.
Rutt
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 381. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Rutt 333 naisel.
Aianduse Ajakiri
Ajakiri ilmus 1–2 korda aastas.
Automated Transfer Vehicle
Automated Transfer Vehicle (algselt Ariane Transfer Vehicle või ATV) oli Euroopa Kosmoseagentuuri (ESA) mehitamata kosmoselaev. ATV viis alati orbiidile kanderakett Ariane 5 ja kuigi selle ülesanded olid samad, mis Venemaa Progressidel, oli ATV kandevõime suurem.
ATV-d teenindasid ISS-i varustusmissioone ja neid ehitati viis: Jules Verne, Johannes Kepler, Edoardo Amaldi, Albert Einstein ja Georges Lemaître. Esimene ATV startis märtsis 2008. ATV-d viisid ISS-i kütust, vett, hapnikku, toitu ja teadusseadmeid ning viisid jaama kõrgemale orbiidile. Laevad olid alati mehitamata ning need olid suures osas automaatsed. 2. aprillil 2012 teatas ESA, et ATV-de programm lõpetatakse 2014. aastal, pärast viienda ATV starti.
2012. aastal otsustasid ESA liikmesriigid, et ATV arendatakse edasi NASA Orioni kosmoselaeva teenindusmooduliks.
Vildoga raudteepeatus
Vildoga raudteepeatus oli raudteepeatus Valga–Riia raudteeliinil. Peatus asus Līgatne ja Sigulda jaamade vahel Vildoga vallas.
Peatus avati aastal 1928 ja suleti aastal 1948.
Teet Märtman
Teet Märtman (sünninimi Kääpa; sündinud 6. aprillil 1986) on eesti kurjategija, kelle tegevust koos Tiit Märtmaniga käsitleti 2010. aastal telesaates "Võsareporter".
Süüdistus
14. oktoobril 2011 mõistis Harju maakohus ärikaksikud mitmetes kuritegudes süüdi. Tiit Märtmanile mõisteti ühe aasta ja 28 päeva pikkune vangistus ja Teet Märtmanile 6 kuu ja 13 päeva pikkune vangistus.
Ruta (eesnimi)
Ruta on naisenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Ruta 3619 inimesel.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 605. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ruta 154 naisel.
Kohutav ilu
"Kohutav ilu" (originaalpealkirjaga "La grande bellezza") on 2013. aastal valminud Itaalia film, mille lavastaja on Paolo Sorrentino.
Film pälvis 2013. aasta Pimedate Ööde Filmifestivali võidu ja sai 2014. aasta parima võõrkeelse filmi Oscari.
Brasiilia rahvusmuuseum
Brasiilia rahvusmuuseum (portugali keeles Museu Nacional) on Brasiilia vanim teadusasutus. See asub Rio de Janeiros. Muuseum on asutatud 6. juunil 1818.
Suurem osa muuseumi kollektsioonist (umbes 20 miljonit ühikut) hävis 2018. aasta 2. septembril toimunud tulekahjus.
Antakalnis
pisi| Antakalnis (poola keeles Antokol) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna kirdeosas Antakalnise valla territooriumil. Antakalnis piirneb edelas Vilniuse vanalinnaga, lõunas Užupisega, kagus Belmontasega ja Lyglaukiaiga, idas Sapieginė ja Mileišiškėsega, kirdes Saulėtekisega, põhjas Valakampiaiga, läänes aga üle Nerise Žirmūnaiga.
Linnaossa jääb osaliselt Kalnai park, seal asuvad Sapiega park ja Spalvotieji šaltiniai park. Sinna ulatuvad Antakalnise männiku, Sapieginė ja Šveicarija parkmets. Antakalnis jääb osaliselt Pavilniai regionaalparki, samuti Vilniuse linnuse kaitsealale, Antakalnise maastikukaitsealale ja Lyglaukiai geomorfoloogilisele kaitsealale. Looduskaitse all on veel Leedu vanim pärn Sapiega pargis, Juozas Leleika dendroloogiline kollektsioon, Antakalnise pargi seedermänd ja Petras Vileišise lossi juures kasvav kaheksast vahtrast sõõr.
Linnaossa jäävad mitmed saatkonnad. Seal asuvad Antakalnise kalmistu ja Saulė kalmistu.
Antakalnis on üks vanemaid Vilniuse eeslinnu. See kujunes Viršupise mõisa juurde viiva tee äärde; mõis oli Leedu suurvürstide suveresidentsiks. Mõisakompleks jäänused olid tuvastatavad veel XIX sajandi keskpaiku. Aastal 1956 avastati Kalnai pargist XIV sajandil ja XV sajandil kasutusel olnud majapidamiste jäänused, kus oli töödeldud rauda ja messingit. Maciej Stryjkowski kinnitab ka, et Antakalnises olevat olnud leedulaste pühamu, mis oli pühitsetud kõigile taevastele olenditele. Aastal 1500 rajati Antakalnisesse ka katoliku kirik.
Zygmunt III Waza andis Antakalnise alal osa mõisa majandushooneid ja alasid Vilniuse kapiitli käsutusse. XVII sajandil läksid need alad Sapiehade valdusse. Hiljem kuulusid need Pacidele, Słuszkadele, Radziwillidele. Aastail 1677–1682 valmis vana kiriku juurde ka kloostrikompleks, mis suleti Jaanuariülestõusu järel. Aastal 1693 rajas Kazimierz Jan Sapieha Antakalnisesse ka trinitariaanide kloostri, mille juurde ehitati aastail 1694–1717 teine kirik. See kirik muudeti aastal 1864 õigeusu kirikuks, ent kloostrisse rajati kasarmud. Kirik läks aastal 1919 taas katoliiklaste kätte, kloostrihoonetes asus aga aastail 1993–1998 Vilniuse vaimulik seminar.
Antakalnisesse rajasid oma residentsid nii Słuszkad kui ka Sapiehad. Słuszkade residents muudeti XIX sajandil poliitvangide kinnipidamisasutuseks, kus hoiti nii Novembriülestõusus kui ka Jaanuariülestõusus osalenuid. Hoone jäi kinnipidamisasutuseks ka Poola ja NSV Liidu võimuperioodil. Sapiehade residents muudeti aastal 1809 sõjaväehaiglaks, ent kui aastal 1848 valmis uus sõjaväehaigla, tagastati hoone Sapiehadele. Aastail 1904–1906 rajas Antakalnisesse lossi ka insener Petras Vileišis. Aastal 1907 korraldas ta seal esimese leedu kunstinäituse. Poola võimu ajal tegutsesid seal Leedu haridusselts Rytas ja Leedu teadlaste ühendus. Aastast 1941 asuvad hoones Leedu Keeleinstituut ja Leedu Kirjanduse Instituut. Antakalnise venekeelne nimekuju oli tsaariajal Антоколь.
XX sajandil avati seal mitmeid haridusastutusi. Aastal 1927 avati kõrgem tehnikakool, aastal 1948 muusikakool, aastal 1953 praegune Vilniuse Tehnoloogia ja Disaini Kolledž, aastast 1957 aga Elektrograafia Instituut. Ka rajati piirkonda haiglaid: aastal 1945 valmis tuberkuloosidispanser, aastal 1958 avati 400 kohaga haigla, aastail 1960–1967 asus seal ka psühhoneuroloogiahaigla. Aastail 1940–2012 asus Antakalnise vana Vilniuse tuletõrjehoone.
Aastal 1960 algas Antakalnises intensiivsem ehitustegevus, sinna asuti rajama korterelamuid. Aastal 1964 rajati sinna Leedu Filmistuudio võttepaviljonid.
Osa Antakalnisest on muinsuskaitsealune tsoon. Muinsuskaitse all on Žirmūnai sild, Tehnikakooli hoonetekompleks, kolledži hoonetekompleks, muusikakooli hoonetekompleks, Antakalnise kalmistu koos arvukate sealsete haudadega, psühhoneuroloogiahaigla hoonetekompleks, Saulė kalmistu, selle väravad, kabel, mausoleumid ja arvukad hauad, Antakalnise Peeter-Pauli kirik koos selle juures asuva kloostrikompleksi ja muude rajatistega, Petras Vileišise loss, administratiivhoone, postitöötajate maja hoonetekompleks, Vilniuse piiskoppide suvemõisa hoonetekompleks, Sapiehade residents koos selle juures asuva kiriku ja kloostrikompleksiga, Justin Konopacki hiina villa, tuletõrjehoone, endine mõisahäärber, helilooja Vytautas Klova elumaja, Adolfas Jucysi elumaja, Püha Faustina elumaja, skulptuur Moteris (Ema) ja kolmteist elamut.
Stadl an der Mur
thumb|Stadl an der Muri kihelkonnakirik
Vald asus Muri ülemises orus u. 16 km Muraust läänes.
Servikheinik (perekond)
Servikheinik (Hypsizygus) on šampinjonilaadsete seltsi Lyophyllaceae sugukonda kuuluv seente perekond.
Kurm
Kurm  on eesti perekonnanimi.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kurm 830 inimesel: 174 mehel ja 161 naisel. Perekonnanimede levikult on Kurm meeste puhul 372. kohal ja naiste puhul 471. kohal. Perekonnanime Kurm kandja oli keskmiselt 43 aasta vanune (mediaanvanus oli 42). Nimi on levinuim Pärnu maakonnas, kus seda on maakonna 10 000 elaniku kohta 14,69 inimesel.
Ronald
Ronald on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 413. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Ronald 220 mehel.
Sandsi vald
Sandsi vald (Sands Township) on vald Ameerika Ühendriikides Michigani osariigis Marquette'i maakonnas.
Valla pindala on 184,2 km². Veepindala on 0,7 km².
Suluseis (jalgpall)
pisi|[[Abikohtunik (jalgpall)|Abikohtunik on tõstnud lipu, et fikseerida suluseisu.]] Suluseis on selline mängijate asetus jalgpallis, kus ründava meeskonna ilma pallita mängijast on temale söötmise hetkel eespool (rünnaku suunas) vähem kui kaks vastasmeeskonna mängijat (k.a vastaste väravavaht). Suluseisus mängija on vastasvõistkonna väravajoonele lähemal kui pall ja eelviimane vastasvõistkonna mängija.
Mängija on suluseisus järgmise kolme tingimuse korral:
Suluseisu sattunud mängijat ei karistata. Vastasvõistkond saab pärast suluseisu määramist vabalöögi õiguse.
Suluseisu ei vilistata, kui mängija saab palli otse:
pisi|Kui pall söödetakse selles olukorras vasakul olevale punasele mängijale, siis on ta suluseisus.
Viited
pisi|Selles olukorras ei ole vasakpoolne punane mängija suluseisus, kui talle pall söödetakse.
Ofsajd Paitsio
Suuremetsa külanõukogu
Suuremetsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s. Külanõukogu halduskeskus asus Orava külas.
Suuremetsa külanõukogu moodustati 13. septembril 1945 Orava valla territooriumi jagamisel kolme külanõukogu (Kahkva, Luuska ja Suuremetsa külanõukogu) vahel. Administratiivselt kuulus Suuremetsa külanõukogu algselt Võrumaa, 26. septembrist 1950 Räpina rajooni, 1961. aastast Põlva rajooni koosseisu.
1978. aasta seisuga kuulusid Suuremetsa külanõukokku Hanikase, Jantra, Kamnitsa, Kliima, Lepassaare, Marga, Orava, Oro, Piusa, Päka, Rõssa, Saetamme, Suuremetsa, Tuderna ja Vivva küla.
Suuremetsa külanõukogu territooriumi pindala 1978. aasta seisuga oli 156 km². Külanõukogu territooriumil tegutses Orava sovhoos.
26. märtsil 1992 moodustati Suuremetsa külanõukogu piirides Suuremetsa vald, kuid juba 30. aprillil 1992 nimetati Suuremetsa vald ümber Orava vallaks.
Predlitz-Turrach
thumb|Vaade Turrachile
Predlitz-Turrach oli vald Austrias Steiermargi liidumaal Murau ringkonnas. 2015. aastast on see Stadl-Predlitzi valla osa.
Vald asus Muri ülemises orus Gurktali Alpides.
Ühiskassa
Ühiskassa, venepäraselt tuntud ka kui obštšak (vene keeles общак), on vene juurtega päti- ja kriminaalide kultuuri (Eesti ja Vene maffia) ühine illegaalne katusorganisatsioon, mis vahendab ja monopoliseerib maffiaäri (näiteks Soomes). On teada, et obštšakil on olnud monopol Soome prostitutsioonis. Seda on peetud Eesti organiseeritud kuritegevuse kõrgeimaks organiks.
Rolf
Rolf on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 991. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Rolf 39 mehel.
Minuskelkäsikiri 1143
Minuskelkäsikiri 1143 ehk ε 1035, ka Beratinus 2 (albaania keeles Kodiku i Beratit nr. 2) või Codex Aureus Anthimi ('Anthimose kuldkäsikiri') on purpurpärgamendile kreeka minusklis kuldtindiga kirjutatud Uue testamendi käsikiri, mis on paleograafiliselt dateeritud 9. sajandisse. See on üks seitsmest teadaolevast purpurkäsikirjast ja üks kahest teadaolevast purpurpärgamendil minuskelkäsikirjast (teine on minuskelkäsikiri 565 ehk Theodora käsikiri). Käsikiri asub Tiranas riigiarhiivis ja on alates 2005. aastast kantud UNESCO maailma mälu registrisse.
Ajaloost
Käsikiri leiti Berati kirikust ja see sai avalikkusele tuntuks Berati piiskopi 1868. aastal Korful avaldatud tekstis "Description abrégée et historique de la sainte métropole de Belgrade, aujourd’hui Berat". Käsikirja uuris ja oma vaatlused publitseeris Prantsusmaa preester ja kirikuloolane Pierre Batiffol. Alates 1971. aastast asub käsikiri Albaania riigiarhiivis Tiranas.
Leonardo Vinci
Leonardo Vinci (1690 või 1696 Strongoli, Sitsiilia kuningriik – 27. mai 1730 Napoli) oli itaalia helilooja.
Naast (botaanika)
Naast ehk naastuke on õie kroonlehe ülemine osa, mis on reeglina laiem kroonlehe alumisest osast ehk pinnust.
Kokkukasvanud kroonlehtedest õiekrooni kroonlehtedel kasvavad harilikult kokku pinnukеsed ning moodustavad krooniputke; kroonlehtede naastud jäävad kokku kasvamata ja ümbritsevad krooniputke suuet ehk neelu. Mõnikord moodustavad kroonlehe pinnu ja naastu piiril arenevad püstised väljakasved lisakrooni.
Heinamaa tänav
thumb|Heinamaa tänav
Heinamaa tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Mustjõe asumis. Heinamaa tänav algab Piibelehe tänavalt, ristub Veskimetsa tänavaga ja lõpeb Värvi tänaval. Heinamaa tänav on põhjakirde-lõunaedela suunaline ning ligikaudu 365 meetri pikkune.
Heinamaa tänav sai nime 16. mail 1958.
Ķoņi mõis
Ķoņi mõis (saksa keeles Königshof, varem Nauküll, läti keeles Ķoņu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Põhja-Ruhja kihelkonnas.
Praeguse haldusjaotuse järgi asub see Lätis Valmiera piirkonnas Ķoņi vallas Ķoņis.
Kööna mõisa paju ümbermõõduga 7,15 meetrit on looduskaitse all.
Ajalugu
Paul I kinkis mõisa kindral Germannile. See pantis aastal 1818 mõisa 30 000 hõberubla ja 52500 paberrubla eest  Jacob von Mensenkampfile.
Aastal 1826 päris mõisa tema poeg Carl Justus von Mensenkampff. Aastal 1879 omandas mõisa ülejäänud Carl Justuse pärijatelt Ernst von Mensenkampff.