cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Krepp-romään
Krepp-romään (prantsuse keeles crêpe Romaine 'Rooma krepp') on sädelev keskmise paksusega siidist täiskreppkangas, mis on kootud panamasiduses või harvem labases siduses, tugeva keeruga lõngadest nii, et S- ja Z-keeruga lõngad paiknevad vaheldumisi. Katsudes tundub jäik ja teraline, kasutatakse naiste kleitide ja pluuside õmblemiseks.
Kinosaurus Film
OÜ Kinosaurus Film on Eesti filmitootja. Ettevõte asutati 2011.
Lebesgue'i mõõt
Lebesgue'i mõõt üle on Jordani mõõdu jätk palju laiemale hulkade klassile, mille tõi sisse Henri Lebesgue 1902. aastal.
Välismõõt
Iga suvalise alamhulga jaoks saab leida arvsirgel palju erinevaid lõplikust või loenduvast intervallide arvust koosnevaid süsteeme, mille ühend sisaldab hulka. Sellist tüüpi süsteemi nimetatakse katteks. Kuna intervallide pikkuste summa, mis moodustab suvalise kate, on mittenegatiivne suurus, siis on see alt piiratud. Seega kõikide katete pikkuste hulgal on olemas alumine raja. See raja, mis sõltub ainult hulgast, ongi välismõõt:
Erinevad võimalused välismõõdu tähistamiseks:
Sisemõõt
Kui hulk on tõkestatud, siis hulga  sisemõõduks nimetatakse  sisaldava segmendi pikkuse  ja  täiendi välismõõdu vahelist vahet lõigus :
Tõkestamata hulkade jaoks defineeritakse nagu ülemine raja  üle kõikide lõikude.
Mõõtuvad hulgad
Hulka nimetatakse Lebesgue'i mõttes mõõtuvaks, kui tema välis- ja sisemõõt on võrdsed. Viimaste ühine nimetus on Lebesgue'i hulga mõõt ja seda tähistatakse, , , või
Ajalugu
Henri Lebesgue teatas enda loengute ajal, et tema eesmärgiks oli leida üles mõõt reaalteljel, mis eksisteeriks kõikide tõkestatud hulkade jaoks ja rahuldaks järgmist kolme tingimust:
Lebesgue konstruktsioon haaras suurt klassi reaalarvude hulki ning defineeris mõõtuvate funktsioonide hulga, palju laiema kui analüütiliste funktsioonide hulk. Sealjuures igasugune mõõtuv funktsioon lubas kasutada analüütilisi meetodeid. Selleks ajaks eksisteeris üldine mõõdu teooria, mis oli E. Boreli välja töötatud (1898), ning esimesed Lebesgue’i tööd põhinesidki sellel. Kuid Lebesgue’i dissertatsioonis (1902) oli mõõdu teooria oluliselt üldistatud ning see sai nimeks „Lebesgue'i mõõt“. Lebesgue defineeris ära tõkestatud mõõtuvad funktsioonid ja integraalid ning näitas, et „tavalised“ tõkestatud funktsioonid, mida uuritakse matemaatilises analüüsis, on mõõtuvad. Aastal 1904 üldistas Lebesgue enda teooriat veelgi rohkem, võttes maha funktsiooni tõkestatuse tingimuse. Juba järgmisel aastal (1905) näitas G. Vitali, et mõõt, mis rahuldab kolme ülaltoodud tingimust, ei haara kõiki tõkestatud reaaltelje hulkasid. Ta tekitas hulga, millel ei leidunud mõõtu antud tingimustega. Veelgi enam, 1914. aastal tõestas F. Hausdorf, et isegi kui asendada loenduva aditiivsuse tingimuse palju nõrgema lõpliku aditiivsuse tingimusega, saab ikka leida tõkestatud mittemõõtuvaid hulki kolmedimensioonilises ruumis.
Lebesgue’i uurimused võeti kasutusele paljude matemaatikute seas, nt E. Borel, M. Riesz, G. Vitali, M. R. Frechet jt.
Kenshi Yonezu
Kenshi Yonezu (sündinud 10. märtsil 1991 Tokushimas Jaapanis) on Jaapani päritolu laulja, produtsent, muusik ja illustraator.
Lapsepõlv
Lapsena oli Yonezu suhteliselt introvertne ega osanud teiste inimestega suhelda, eriti oma isaga. Ainuke inimene, kellega ta rääkida suutis, oli ta ema, mis tulenes sellest, et Yonezu tundis, et ta ema mõistab teda. Yonezu suhet enda vanematega on märgata tema loomingus. Kuigi Yonezu on maininud, et kujutab ainult naistegelasi enda vigastuse pärast, kuid selles mängib rolli ka tema suhe oma isa ning emaga. Yonezul diagnoositi autism peale 20. eluaastat.
Trauma
Kenshi Yonezu vigastas noorelt enda alumist huult, mille tõttu sai ta õmblused. Peale õmbluste saamist läks Yonezu tagasi lasteaeda ning tundis, et eakaaslased jälgivad teda veidralt. Sellest ajast saati on Yonezu pidanud ennast koletiseks, kellel on pidev vajadus enda välimust peita. See väljendub otseselt tema varasemates teostes.
Karjääri algus
Kenshi Yonezu alustas enda karjääri, kasutades nime Hachi. Enne kui ta hakkas omapäi tegutsema, oli Yonezu bändis, kus ta mängis bassi ja laulis vokaali. Peale bändis tegutsemist otsustas Yonezu avaldada 30 originaallaulu, mille ta hiljem otsustas maha võtta, kuna ta enam ei nõustunud oma tolleaegsete vaadetega ning tundis häbi.
Vocaloid
Kenshi Yonezu hakkas kirjutama laule, kasutades Vocaloidi Hatsune Miku. Yonezu otsustas teha seda, kuna ta soovis enda lugudele naislauljat, kuid osaliselt ka sellepärast, et tal polnud rohkema jaoks varustust. Vaatamata Yonezu soovile luua ainult Vocaloidi muusikat, hakkasid esitama tema lugusid ka päris lauljad. Nende lauljate hulka kuulub Sekihan. Yonezule on Sekihan palju huvi pakkunud, eriti peale Sekihani “Mrs. Pumpkini” versiooni.
Kenshi Yonezu pole huvitatud päris inimestele laulude kirjutamisest, kuna see ei ühti tema maailmavaadetega, kuigi ta leiab rõõmu nende kuulamisest. Lisaks huvitavad Yonezut Vocaloidi produtsendid, kes eristuvad massist oma vaadete ning ideaalide poolest.
Kuulsaks saamine
Kenshi Yonezu hakkas kuulsust koguma varakult juba Jaapani videote jagamise leheküljel Nico Nico Douga Vocaloidi produtsendina Hachi nime all. Üks märgatavamaid edusamme tema karjääris oli tema singli “Peace Sign” tõusmine Jaapani parima 100 laulu edetabelis esimesele kohale. Enne singli ilmumist väljastatud muusikavideo kogus üle miljoni vaatamise alla 24 tunniga ning lisaks tõusis ka esimesele kohale iTunesi platvormil vähem kui nelja tunniga peale selle ilmumist.
“Peace Sign” on populaarse TV-sarja “My Hero Academia” avalaul. Teose edukus oli märk Yonezu suuremast tuntusest. Kolm tema endistest singlitest – “Orion”, “Loser” ning “Eine Kleine” – pääsesid Japan Hot 100 edetabelisse kaks nädalat peale seda, kui “Peace Sign” pääses esikohale.
Videoid vaadatakse keskmisest rohkem ja Yonezu fännid on enamasti oma varastes kahekümnendates.
Tänapäeval
Tänapäeval tuntakse Yonezut andeka artistina, kes lisaks laulude ja muusika tegemisele ta kirjutab, seadistab, programmeerib ning miksib oma teoseid. Yonezu illustreerib enda muusikavideoid ise. Kenshi Yonezu teoseid kasutatakse mitme TV-sarja avalauluna, millest üks on “KICKBACK”. Avalaulude kõrvalt on Yonezu keskendunud ka enda originaalteostele, mille taga on tavaliselt sügavam mõte. Kuulsamad teosed on sealhulgas “Lemon”, “Shinigami” ning “Flamingo”. Muutumatu Kenshi Yonezu on vaatamata oma kuulsusele püsinud erilise ning lubava tegelasena praegusel J-popi maastikul, kogudes enda YouTube'i kanalile üle 6,76 miljoni jälgija ning Spotifys üle 7,76 miljoni igakuise kuulaja.
Looming
Kenshi Yonezu teostes on pidevalt kujutatud kahedimensioonilisi naistegelasi ainult koletistega läbi käimas. Ta kasutab enda teostes peamiselt naistegelasi. Kui ta kasutab meestegelasi, siis ainult selliste tegelaskujudena, keda ta ei salli. Lisaks väidab ta, et vihkab tüüpilisi naistegelasi sellistena, nagu neid kujutatakse. Ta vihkab, et neid esindatakse puhtalt meeste soovidele põhinedes.
Yonezu kujutab ennast eri koletistena, kujutades nende päid igapäevaobjektidena. Yonezu on maininud, et tunneb enda loodud koletiste vastu empaatiat. Hiljem on hakanud Yonezu ennast mugavamalt tundma, näidates ennast mitmes kohas ning lõpuks isegi oma näoga.
Kuigi Kenshi Yonezu on hakanud tegema enda muusikat, meeldib talle siiski vahetevahel lõbu pärast teha paar laulu Vocaloidi Hachina. Lisaks on ta maininud, et käib oma laule ise ka kuulamas ja osa neist meeldivad talle väga. Yonezu ei näe kedagi konkurendina, vaid teiste silmapaistvate isikutena, kes tegutsevad omapäi ning eristuvad hallist massist.
Yonezu lõi oma kõrgfunktsionaalse autismi tõttu kolmanda albumi “Bremen”, mis iseloomustab Yonezut kõige paremini. Selle albumi eest sai Yonezu Excellence Album Awardi auhinna. Albumi mõte on inimkonna ühendamine. Yonezu kujutab ette, et kui maailmas tõesti leidub midagi, mis ühendaks kõiki inimesi, siis see tuleb jumalal välja valida. Kenshi Yonezu soov on väljendada albumi “Bremen” kaudu oma tahet ja olla see üks asi, mille jumal välja valib. Nimi “Bremen” on inspireeritud Bremeni muusikutest ja räägib loost, kuidas üks punt muusikuid on tüdinenud enda elust ühes ja samas kohas, nõnda otsustavad nad rännata Bremeni ning mängida oma muusikat seal. Loo lõpuks ei jõudnudki muusikud Bremeni. Yonezu sai sellest inspiratsiooni ning rõhutas teekonna ja arengu tähtsust. Kuigi Yonezu ei tea, kuidas ta saavutab väljavalitu staatuse, ning on kindel, et seda ei juhtugi, siis ikkagi tahab ta valmistuda selleks hetkeks, kui see juhtub.
Johannes Vedru
Johannes Vedru (sündinud 4. detsembril 1990 ) on eesti spordiajakirjanik ja muusik.
2018. aastal hakkas ta Tartu Ülikoolis koostama doktoritööd teemal "Spordi sovetiseerimine Eesti NSV-s aastatel 1940–1953".
NyNorden
Kirjastus on loodud 2006. a. detsembris.
Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus
Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus (lühend KKEK; inglise Estonian Centre For Contemporary Art, lühend CCA, algse nimega Sorosi Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus ) on 1992. aastal Avatud Eesti Fondi loodud sihtasutus. See on vanim kaasaegse kunsti ekspertkeskus Eestis, mis tegeleb Eesti kunstnikele ja kunstiväljale võimaluste loomisega. KKEKi tegevust rahastab peamiselt Kultuuriministeerium.
KKEKi asutav juhataja perioodil 1992–2005 oli Sirje Helme. Aastatel 2005–2013 juhtis keskust Johannes Saar ning 2013. aastast Maria Arusoo.
Eesti paviljon Veneetsia biennaalil
Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus on Veneetsia biennaali Eesti paviljoni ametlik korraldaja olnud alates 1999. aastast ning sellest on saanud KKEKi üks olulisemaid ja laiahaardelisemaid projekte. Eesti paviljonis esindatud projekt valitakse välja avatud konkursil ning otsuse langetab rahvusvaheline žürii. Eesti riigil ei ole oma paviljonihoonet, mistõttu on näitus aegade jooksul asunud erinevates paikades üle Veneetsia linna.
Kaasaegse kunsti arhiiv
Kaasaegse Kunsti Eesti Keskuses asub kultuuri- ja kunstiajalooliselt oluline arhiiv, mis annab põhjaliku ülevaate Eesti kunstielust alates 1990. aastate algusest.
2020. aasta alguses avalikustus kaasaegsete kunstnike andmebaas. Seal sisalduvate kunstnike profiilidelt leiab spetsiaalselt andmebaasi jaoks koostatud biograafia, valiku olulisematest viimase aja näitustest ja teostest ning viited lisainfo saamiseks.
Lavant (jõgi)
Lavant (sloveeni: Labotnica) on jõgi Austria Kärnteni liidumaal, Drava vasakpoolne lisajõgi. Selle järgi on nime saanud nii Lavanttali org kui ka Lavanttali Alpid.
Jõgi saab alguse väikesest Lavanti järvest (Lavantsee) Zirbitzkogeli mäe lõunanõlval Steiermargi liidumaal, kõrgusel 2053 m. Sealt voolab see kagusuunas ja jõuab 11,2 km järel Kärnteni piirile. Jõgi voolab alla Lavanttali, möödudes Bad Sankt Leonhardist, Wolfsbergist ja Sankt Andräst, kuni see jõuab 340 m kõrgusel Dravani, veidi enne, kui see ületab Sloveenia piiri.
Vee kvaliteeti on mõjutanud ulatuslikud jõgede regulatsioonid 1930. ja 1980. aastate vahel. Enamik Lavanti osi kuulub forellitsooni, madalamaid lõike iseloomustavad aga barbelid.
Nimi Lavant pärineb keltide-eelsest ajast, tähendusega "särav jõgi" indoeuroopa keeles.
Wrap Your Troubles in Dreams
"Wrap Your Troubles in Dreams" on ansambli The 69 Eyes stuudioalbum, mis ilmus 1997. aasta sügisel.
Dinaar
Dinaar on rahaühik, millenimelist valuutat kasutavad tänapäeval mitmed araabia ja Aafrika maad, aga ka Serbia.
Dinaar oli käibel näiteks juba Uthmani kalifaadis 7. sajandil pKr.
Krisse Salminen
Krisse Salminen (täisnimega Heidi Kristiina Salminen; sündinud 28. mail 1976 Hollolas Soomes) on Soome lavakoomik ja telesaatejuht.
Salminen on telesaatejuht Reijo Salmineni ja näitleja Kaarina Turuneni tütar, tema vend Eppu Salminen on samuti näitleja. Koomikuna on tema lavakuju enesekeskne ja ennast täis blondiin, kes räägib liialdatud nasaalses Helsingi kõnekeeles. Salminen on Soomes viimastel aastatel esile kerkinud lavakoomika keskne kuju.
Krisse Salminen oli 2007. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse saatejuht. Ta on juhtinud telesaateid "Krisse Show" ja "Krisse Road Show". 2012. aastal esines Salminen sarja "Tantsud tähtedega" Soome versioonis "Tanssii tähtien kanssa", kus tema kutselisest tantsijast partner oli Matti Puro.
Tõnis Blank
Tõnis Blank (sündinud 5. novembril 1954 Tartus) on eesti majandustegelane ja poliitik.
Ta lõpetas 1973. aastal Elva Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal.
Tõnis Blank oli kahel korral Rapla maavanem.
Töökäik ja tegevus ühingutes
Blank töötas aastatel 1993–1997 Kehtna Ettevõtluse Arendusühistu (Kehtna Hoiu-laenuühistu eelkäija) pearaamatupidaja-finantsjuhina. Ta on siiani Kehtna Hoiu-laenuühistu juhatuse ja krediidikomitee liige.
Aastatel 1997–2000 töötas ta Eesti Ühistegelise Liidu juhatuse esimehe ja tegevjuhina, 2000–2002 Eestimaa Põllumajandustootjate Keskliidu tegevjuhina ja 2002–2004 Maaelu Edendamise Sihtasutuse juhatuse liikme ja tegevjuhina. Aastatel 2010–2015 oli ta Eesti Raamatupidajate Kogu juhatuse esimees.
Isiklikku
Tema vanaonu oli vaimulik Uno Plank (1936. aastani Blank).
Euroopa Aatomienergiaühendus
pisi|Praegused Euratomi liikmesriigid (ala ühtib Euroopa Liiduga).
Euroopa Aatomienergiaühendus (ehk Euratom) on 1958. aastal asutatud rahvusvaheline organisatsioon. Euratomi asutamislepingu üldiseks eesmärgiks oli aidata kaasa Euroopa tuumatööstuste loomisele ja arendamisele, et kõik liikmesriigid saaksid kasu aatomienergia arengust, ja tagada varustuskindlus. Lisaks tuumaenergia liikmesriikide vahel jagamisele oli võimalik ka üle jääva energia müümine riikidele, kes ei ole Euroopa Liidu liikmed.
Õiguslikult seisab Euratom Euroopa Liidust eraldi, kuid neil on ühised liikmesmaad ja ühendust administreerivad Euroopa Liidu institutsioonid. Ühenduse ametlikeks töökeelteks on Euroopa Liidu ametlikud keeled ja ühenduse keskus on Brüsselis.
Euroopa Aatomienergiaühendus loodi 1957. aasta 25. märtsil sõlmitud Euratomi lepinguga (samal ajal loodi ka Euroopa Majandusühendus). Aastal 1967 võtsid Euratomi töö juhtimise üle majandusühenduse institutsioonid. Kuigi teisi ühendusi liideti aastatel 1993 ja 2009, on tuumaprogramm säilitanud juriidilise eraldiseisvuse Euroopa Liidust.
Ajalugu
Euroopa Parlamendi assamblee tegi algul ettepaneku suurendada Euroopa Söe- ja Teraseühenduse volitusi nii, et need kataksid ka teisi energiaallikaid. Kuid ühenduse arhitekt ja president Jean Monnet soovis eraldi tuumaenergiaga tegelevat ühendust. Tuumaenergia kasutamise väljavaadete uurimise etteotsa määrati Louis Armand. Oma aruandes järeldas Armand, et tarvis on täiendavat tuumaenergia arendamist, et täita tühimikku, mille olid tekitanud end ammendanud söe leiukohad, ja et vähendada sõltuvust naftatootjatest. Kuigi Beneluxi maad ja Saksamaa olid innukad üldise ühisturu loomise toetajad, seisis Prantsusmaa sellele plaanile vastu ning ka Jean Monnet arvas, et tegemist on liiga suure ja keeruka ülesandega. Lõpuks pani Monnet mõlema leeri lepitamiseks ette eraldi tuumaenergia- ja majandusühenduste loomise.
1956. aastal toimunud ühisturu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse teemaline valitsustevaheline konverents pani paika uute lepingute põhialused. Euratom pidi hakkama edendama koostööd tollal väga populaarsel tuumaalal ning jagama koos Euroopa Majandusühendusega Euroopa Söe- ja Teraseühenduse assambleed ja kohtuasutust, kuid mitte selle täidesaatvat võimu. Lisaks sai Euratom lepingutega oma nõukogu ja komisjoni, kus oli vähem osapooli kui Euroopa Söe- ja Teraseühenduses. Sama ühenduse liikmesriigid allkirjastasid Rooma lepingud (Euratomi leping ja Euroopa Majandusühenduse leping) 1957. aasta 25. märtsil ning lepingud jõustusid järgneva aasta 1. jaanuaril.
Vahendite kokkuhoidmiseks ühendati Rooma lepingutega loodud eraldi täidesaatvad võimud aastal 1965. Euroopa Majandusühenduse institutsioonid võtsid üle vastutuse nii Euroopa Majandusühenduse kui ka Euratomi juhtimise eest ning olgugi et juriidiliselt olid olemas eraldi ühendused, tunti sealt alates kõiki kolme ühendust ühisnimetusega Euroopa Ühendused (hõlmas ka Euroopa Söe- ja Teraseühendust). 1993. aasta Maastrichti lepinguga loodi Euroopa Liit, mis "neelas" Euroopa Ühendused uue liidu Euroopa Ühenduse sambasse, kuid Euratom säilitas siiski oma eraldiseisvuse.
Euroopa põhiseaduse leping pidi ühendama kõik eelnevad lepingud ning suurendama nende demokraatlikku vastutust, kuid sellest lepingust loobuti. Erinevalt teistest lepingutest ei ole Euratomi lepingusse parandusi tehtud, nii et Euroopa Parlamendil on selle üle väga vähe õigusi. Sellesse ei tehtud parandusi samal põhjusel, miks põhiseadus jättis selle muust Euroopa Liidust eraldi: tuumaenergiavastased arvamused Euroopa valijaskonnas, mis võinuksid pöörata valijaid lepingu vastu. Seetõttu on Euratomi leping jätkuvalt jõus.
Saavutused
Euroopa Liidu seaduste ajaloos kujutab Euratomi lepingu artikkel 37 endast teedrajavat õigusakti. Seda seetõttu, et artikkel seob piiriüleseid kohustusi keskkonnamõjude ja inimeste kaitse austamisega.
Presidendid
Viieliikmelist komisjoni juhtis ajal, mil ühendus oli iseseisva juhtimise all, vaid kolm presidenti (kõik Prantsusmaalt):
Litteraria
"Litteraria" (täispealkirjaga "Litteraria: Eesti kultuuriloo allikmaterjale") on aastast 1985 ilmuv jätkväljaanne, mis avaldab eesti kultuuriloo allikmaterjale. Suure osa sisust moodustavad kirjavahetuste tekstikriitilised kirjutised, kus on olemas nii eessõnad, kommentaarid kui ka nimeregistrid.
Väljaande peatoimetaja on Eve Annuk.
Seaduslikkuse Partei
Seaduse Võim ehk Orinatsh jerkir (armeenia keeles Օրինաց երկիր) on Armeenia tsentristlik partei, mida juhib Arthur Baghdasarjan.
2012. aasta Armeenia parlamendivalimistel tuli Seaduse Võim neljandaks, saades 5,51% häältest ning 6 kohta 131-kohalises Rahvusassamblees. Erakond kuulub valitsuskoalitsiooni koos valimised võitnud Armeenia Vabariikliku Partei ja teisele kohale tulnud Õitsva Armeeniaga, 20-kohalises valitsuses sai Seaduse Võim 3 ministriportfelli: erakorraliste olukordade ministri, põllumajandusministri ning transpordi- ja kommunikatsiooniministri.
Erakond loodi 1998. aastal, sel on vaatlejastaatus Euroopa Rahvaparteis. 1999. aasta parlamendivalimistel sai Seaduse Võim 6, 2003. aastal 19, 2007. aastal 9 ning 2012. aastal 6 kohta.
Eesti talukoer
Eesti talukoer on mitmekülgne Eesti rahvuslik koeratõug, 1930. aastatel Eesti Lambakasvatajate Seltsi algatatud tõuaretuse tulemus. Aretajate eesmärk oli kasvatada taludele sobilik õue- ja karjakoera tüüp, kuid ettevõtmine jäi teise maailmasõja ja Nõukogude okupatsiooni tõttu soiku.
Muri tüüpi koerad
Sel ringreisil tõdeti, et kümme aastat varem (1928) oli olnud Eestis murisid palju rohkem kui 1938. aastal, mil koerakatk oli paljud koerad hävitanud. Maal põlati emasloomi ja koerad paaritusid vabalt, mille tõttu olid murid segunenud teiste sisse toodud, suuremate koeratüüpidega. Arvati, et kui midagi ette ei võeta, see tüüp hävib. Nähtud muridest olid paljud juba vanad, isased olid kastreeritud ning ka suguvõimelisi emaseid leidus üsna vähe.
Välimik
Üldine. Murid on jässakad ja tüsedad koerad. Jalad on lühemad ja jämedamad kui Saksa spitsidel või Soome püstkõrvadel. Profiil on õõnes, kõrge asendiga kõrvad hoiavad end pooleldi lontis või kikkis. Otsmik on üsna kumer, ninamik on kuju ja jämeduse poolest Põhjamaade püstkõrvalistega sarnane. Tumedad silmad on veidi ovaalsed või ümarad. Karv on pikk ja sile, väga tiheda aluskarvaga. Värvuselt on murid mustad, hallid, kirjud ja kollased. Leidub ka valgeid murisid, kuid vähe. Muride paks ja puhmas saba hoiab end rõngas.
Mõõdud. Mõõdeti 30 koera. Mõõduriistana tarvitati ainult mõõdurihma, sest sirklit koerad väga pelgasid. Mõõdud varieerusid.
Välimiku proportsioonid olid enam-vähem püsivad, variatsioonid olenesid koera üldsuurusest. Tüsedamad ja suuremad murid olid Muhu-, Saare-, Tartu- ja Võrumaal. Pärnu-, Harju- ja Virumaal leiduvad murid olid kasvult väiksemad ja tüübilt õrnemad.
Tunnustus
Põllutöökoja ülesandel toimus 29. aprillil 1938. aastal Tartus Eesti Lambakasvatajate Seltsi nõupidamine talukoerte (karja- ja õuekoerte) tõu aretamise üle. Kohtumisest võtsid osa mitmed selle eriala teadlased. Nagu koosolijad märkisid, oli Eesti taludes talukoerte tõuaretus hädavajalik.
Põllutöökoja huvi oli saada häid põllumajanduslikke koeri. Paika pandi järgmised tüübi piiritlused (nimetused on andnud professor Saral):
Karjakoertest otsustati võtta aretusse Šoti lambakoer ehk kolli ja õuekoera puhul kasutati Ungari kuvasz´i ja meie muri tüüpi.
Soovitati ka ühtse tõu aretamist, kuid leiti, et õuekoer, kes öösel valvab, ei saaks enam päeval karjas piisavalt hoolas olla.
Karjakoer – krants
See tüüp oli hästi kindlaks määratud. Esimesed kollid koos tõulammastega tõid Eestisse 1934. aastal Pärivere J. Hansen ja Vana-Kuuste J. Ottas.
Ottas aretas alates 1934. aastast ristpaaritamise teel eeskujulikku karjakoera, kasutades alusemasena kohalikku külakoera ja alusisasena tõupuhast musta Šoti lambakoera, kes oli sama tõugu mis Pärivereski. Saadud järglasi paaritati sama tõu isastega. Need olid kasvult väheldased, välimuselt pika- ja siledakarvalised, mustad, valge rinnaesisega ning valgete varvastega. Esimese põlvkonna järglastel ei olnud karjakoera instinkti. Teine põlvkond töötas juba karjakoerana, kuid neil puudus töös järjekindlus ja nad käitusid loomade ajamisel tormakalt. Kolmandast põlvkonnast alates olid järglased karjakoerana täiesti oma ülesande kõrgusel. Koerad töötasid ideaalselt.
Õuekoer – muri
Muriga oli raskem, sest polnud kindlat aretustüüpi. Eelistused algloomade valimise osas läksid lahku. Kuigi soovitati katsetada kuvasz´idega, pidi aretuseks tooma hoopis spitse põhjamaalt: Lapimaalt või Soomest. Lõunamaade koeratüüpe taheti vältida.
Eeskiri
Et oleks võimalik asutada koerakasvandusi ja hankida sinna koeri välismaalt või ka kodumaalt, võttis lammaste tõuaretuse komitee vastu ajutise ettekirjutuse „Põllumajanduslikkude tõukoerte eeskiri“. See võimaldas maksta abiraha talumajanduslike tõukoerte aretajatele ja kasvatajatele. Põllutöökoja 1938/39. aasta eelarves oli juba esimene abiraha eraldatud. Hakati välja töötama koerakasvatajate ülemaalist võrku.
Põllumajanduslikkude tõukoerte eeskiri
1. Põllutöökojal on õigus anda abiraha tõukoerte aretamiseks, tõukoerte ostmiseks nii kodu- kui ka välismaalt ja anda toetust koerte tõuaretusega tegelevatele organisatsioonidele.
2. Abiraha antakse õue- ja karjakoerakasvandustele uute tõukoerte ostmiseks kodu- või välismaalt ja autasudeks koerakasvandustele, koertenäitustele ja koerakasvanduste hindamise tarvis minevateks sõidukuludeks. Abiraha on Põllutöökoda andnud koerte tõuaretust juhtivale organisatsioonile, Eesti Lambakasvatajate Seltsile tõuraamatu pidamiseks ning sõidu- ja üldkuludeks, mis koerte tõuaretusega kaasas käivad.
3. Abiraha on selts andnud koerakasvanduste asutamiseks ning tõukoerte ostmiseks kodu- ja välismaalt. Koerakasvanduseks loetakse majapidamist, kus peetakse vähemalt kolme emast tõukoera.
4. Abirahasaajad on kohustatud sõlmima Eesti Lambakasvatajate Seltsiga lepingu. Lepingu kava kinnitab Põllutöökoda.
5. Abirahad tõukoertele määrab Põllutöökoja juures asuv Lammaste Tõuaretuse Komitee.
Tõukoerakasvandused
1. Tõukoerakasvandus on selleks tunnustatud majapidamine, kus aretatakse ja õpetatakse väärtuslikke tõukoeri, sihiga anda põllupidajatele tõukoeri suguloomaks ja õpetatud koeri tarbekoeraks.
2. Tõukoerakasvandusteks tunnustatakse majapidamised, kus peetakse ja õpetatakse õue- ja karjakoeri, vähemalt kolme emast tõukoera ja kutsikaid.
3. Tõukoerakasvandustel peab olema koerte maja või koerte majakesed, kuhu on võimalus koeri paigutada soo ja vanuse järgi. Kasvandused on kohustatud pidama tõukoerte raamatut.
4. Tõukoerakasvandusteks tunnustatud majapidamised on kohustatud alaliselt koeri õpetama ja koerte võimis- või oskusvõistlustest osa võtma.
5. Võimis- ja oskusvõistlusi korraldatakse koerakasvandustes või põllumajanduslikel näitustel. Korraldaja on Eesti Lambakasvatajate Selts. Koerakasvandusi hindab komisjon.
6. Tõukoerte, kasvanduste hindamise korra ja koerte võistluste kavad kinnitab Põllutöökoda.
7. Tõukoerakasvanduste omanikele võib Põllutöökoda anda hindamiskomisjoni ettepanekul erilisi toetusi ja autasusid.
Eesti tarbekoerte tõuraamat
Eesti tarbekoerte tõuraamatul on kaks jaotust: õue- ja karjakoerte tõuraamat.
Karjakoerte tõuraamatusse märgitakse õpetatud kolli tõugu ja teisi karjakoerteks tunnustatud tõukoeri, õuekoerte tõuraamatusse märgitakse muri tüüpi koeri.
Tõuraamatusse lisatakse koeri oskusvõistlustel, koerakasvanduste hindamistel ja teistel aegadel.
Üksikasjalised juhtnöörid koerte tõuraamatusse võtmiseks ja koerte tõumäärustikud annab Põllutöökoda.
Adrenalize
"Adrenalize" on Def Leppardi 1992. aastal ilmunud stuudioalbum.
Aga teil lintšitakse neegreid
"Aga teil lintšitakse neegreid!" (vene keeles А у вас негров линчуют) on fraas, mis üldistab Nõukogude propaganda reaktsioone USA süüdistustele, et Nõukogude Liidus rikutakse inimõigusi. Fraas viitab mustanahaliste lintšimisele ja rassilisele diskrimineerimisele USA-s ning tuli kasutusele Nikita Hruštšovi võimuloleku aegu. Nõukogude Liidus ja Ida-Euroopa maades levis see anekdootides.
"Aga teil lintšitakse neegreid" on retooriline võte, mida tuntakse nime all tu quoque ("(aga) sina ka") või argumentum ad hominem ("argument inimese pihta"). Otseselt võttes ei ole see argument, kuna isiklik rünnak vastase pihta ei tõesta midagi, ent sel on teatav retooriline mõju. Antud juhul vihjatakse, et mustanahaliste diskrimineerimine USA-s, pikaajaline orjandus ning põlisameeriklaste poliitiline väärkohtlemine on hullemad kui sotsialismileerile süüks pandavad "üksikud puudujäägid". .
Seda tüüpi anekdootides vestlevad tavaliselt ameeriklane ja venelane. Ühes versioonis küsib raadiojaam Ameerika Hääl Armeenia Raadiolt: "Kas on tõsi, et teil on poed tühjad?", millele Armeenia raadio pärast kolmepäevast pausi vastab: "Aga teil lintšitakse neegreid!" . Teises anekdoodis vaidlevad ameerika ja nõukogude automüüja, kumb riik teeb paremaid autosid. Lõpuks küsib ameeriklane: "Kui mitu aastakümmet peab keskmine nõukogude inimene töötama, et osta nõukogude auto?" Pärast pikka pausi vastab tema vastane: "Aga teil lintšitakse neegreid!"
Variandid
Sarnaseid fraase kasutatakse teisteski Ida-Euroopa keeltes:
Merevoorimees
Merevoorimees on riik, mille laevad veavad teiste riikide kaupu, sest riigisiseselt on veoteenuse pakkujaid enam kui tarbijaid.
Tuntumad merevoorimehed on Kreeka, Taani, Norra, Singapur.
Eduard Käbin
Eduard Käbin (venepäraselt Эдуард Кэбин; sündinud 17. aprillil 1945 Tallinnas) on eesti rahvusest Venemaa füüsik.
Ta lõpetas aastal 1963 Tallinna 30. Keskkooli ja aastal 1968 Moskva Riikliku Ülikooli füüsikateaduskonna. Aastal 1981 kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.
Ta töötab pärast ülikooli lõpetamist Moskva Riiklikus Ülikoolis, aastast 1996 dotsendi ametikohal. Ta peab loenguid tuumafüüsikast ja automatiseeritud õppesüsteemidest.
Ta töötas aastatel 1984–1986 Havanna Ülikoolis Kuubal. Ta on üle 100 teadustöö autor. Ta on üldkasutatava veebilehe "Tuumafüüsika internetis" autor ja hooldaja.
Isiklikku
Tema isa oli Johannes Käbin.
Mehhiko narkosõda
Mehhiko narkosõda on Ameerika Ühendriikide valitsuse juhitud ülemaailmse uimastivastase sõja Mehhiko tanner, mille tulemuseks on jätkuv asümmeetriline madala intensiivsusega konflikt Mehhiko valitsuse ja mitme narkokartelli vahel. Kui Mehhiko sõjavägi hakkas 2006. aastal konflikti sekkuma, oli valitsuse peamine eesmärk vähendada uimastitega seotud vägivalda. Mehhiko valitsus on kinnitanud, et nende põhitähelepanu on suunatud võimsate narkokartellide lammutamisele ja koostöös USA ametkondadega narkokaubanduse nõudluse ennetamisele.
Vägivald eskaleerus peagi pärast Miguel Ángel Félix Gallardo arreteerimist 1989. aastal; ta oli Mehhiko esimese narkokartelli Guadalajara kartelli, mis oli olemasolevate kartellide liit, kuhu kuulusid Sinaloa kartell, Juáreze kartell, Tijuana kartell ja Sonora kartell, liider ja asutaja. Tema arreteerimise tõttu liit lagunes ja teatud kõrged narkoparunid moodustasid oma kartellid ning hakkasid territooriumi ja kaubanduseteede üle kontrolli saavutamise pärast omavahel võitlema.
Ehkki Mehhiko narkokartellid on eksisteerinud juba mitu aastakümmet, suurenes nende mõju pärast Colombia Cali ja Medellíni kartellide langust 1990. aastatel. Mehhiko narkokartellid domineerivad nüüd ebaseaduslikku uimastiturgu ja kontrollisid 2007. aastal 90% USA-sse saabuvast kokaiinist. Kartellide juhtide arreteerimised, eriti Tijuana ja Lahe kartellide puhul, on narkovägivalda veelgi suurendanud. Kartellid võitlevad omavahel Ameerika Ühendriikidesse suunduvate kaubandusteede kontrolli üle.
Föderaalset õiguskaitset on alates 1982. aastast vähemalt viis korda korruptsiooni kontrollimiseks ja kartellivägivalla vähendamiseks ümber korraldatud. Sama perioodi vältel on loodud vähemalt neli korda uus korruptsioonivaba erivägede eliitüksus, et võidelda Mehhikos vohava korruptsiooniga. Analüütikud prognoosivad, et ebaseaduslike narkootikumide müügi aastane tulu jääb vahemikku 13,6–49,4 miljardit USA dollarit. USA kongress võttis 2008. aasta juuni lõpus vastu seaduse, millega anti Mehhikole 1,6 miljardit USA dollarit Mérida algatuse jaoks, lisaks tehnilist nõu riiklike õigussüsteemide tugevdamiseks. President Felipe Calderóni administratsiooni lõpuks (1. detsember 2006 – 30. november 2012) oli Mehhiko narkosõja ametlik hukkunute arv vähemalt 60 000. Prognooside kohaselt oli hukkunute arv 2013. aastaks üle 120 000, lisaks 27 000 kadunut. 2018. aastal ametisse astudes teatas president Andrés Manuel López Obrador, et sõda on läbi; tema kommentaari pälvis aga kriitika, kuna riigis on mõrvade protsent endiselt kõrge.
Ostapkivtsi (Nemõrivi rajoon)
Ostapkivtsi (ukraina keeles Остапківці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 264. Pindala on 1,42 km².
Leonora
Leonora on naisenimi.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Leonora 107 naisel. Leonora oli Eestis populaarsuselt 731. naisenimi.
Juhkentali tänav
pisi|Juhkentali tänav õhtul
Juhkentali tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni, Keldrimäe ja Juhkentali asumis.
Juhkentali tänav algab Liivalaia tänavalt, ristub Herne tänava, Staadioni tänava ja Vana-Liivamäe tänava, Liivamäe tänava, Keldrimäe tänava, Püssirohu tänava, Odra tänava ja Filtri tee ristmiku ning Masina tänavaga. Juhkentali tänav on 1117 m pikkune.
Ajalugu
Juhkentali tänav Tallinnas on kandnud ajalooliselt nimetusi - Suur-Juhkendali tn, Suur-Juhkentali tn; saksa keeles Große Joachimstaler Straße, vene keeles Большая Іоахимстальская ул.. Imanta tänavat nimetati Väike-Juhkendali tn, saksa keeles Kleine Joachimstaler Straße, vene keeles Малая Іоахимстальская ул..
Suur-Juhkentali tänav 52 tegutses Tallinna linna Juhkentali vanadekodu.
Ajalooline Suur-Juhkentali tänav liideti 1936. aastal Liivalaia tänavaga, Tallinna Linnavolikogu otsusega Edasi kulges Vanasadama poole tänavaterägastik, mille keskpunkt asus Tallinna Kaasani kiriku (ajaloolise Pleekmäe) lähistel. Liivalaia tänav asendus toona natuke enne Kaasani kirikut veelgi kitsamaks Kaasani tänavaks.
Piirkonna hoonestus kandis suuri kahjustusi 1944. aasta Tallinna märtsipommmitamises.
Eesti NSV ajal aastatel 1944–1992 kandis Liivalaia tänav koos Pronksi ja Jõe tänavaga nime V. Kingissepa tänav. Viktor Kingissepa nime kandnud tänav ei lange täpselt tänapäeva Liivalaia tänavaga kokku. 1950.–1970. aastatel ehitati V. Kingissepa tänav sirgelt välja kuni Narva maanteeni. Likvideeriti keerukas ajalooline tänavavõrk ja lammutati palju maju, suur osa sealsest hoonestusest oli hävinud 1944. aasta märtsipommitamises. V. Kingissepa tänav, mis koosnes algselt kahest osast, s.o. Liivalaia tänavast (Pärnu maanteelt Lembitu tänavani) ja Suur-Juhkentali tänavast (mis suundus Lembitu tänava juurest) ja sai uue sihi Tartu maanteele, hõlmates ka senised Kaasani, Paberi, E. Aspe, Jõe ja Pronksi tänavad. Tee laienduse käigus lammutati kümned ajaloolise Liivalaia tänava lõunapoolse külje puumajad Pärnu maanteest tollase Liivalaia tänavani. Liivalaia tänav kulges V. Kingissepa tänava ja Lembitu tänava ristmikult ida poole kuni Odra tänavani.
25. jaanuaril 1974. aastal Tallinna TSN Täitevkomitee otsusega nimetati tänav, Liivalaia tänavaks ja taasnimetati Juhkentali tänavaks 1990. aastal.
Juhkentali tänava nimi ennistati 1990. aastal ja kui V. Kingissepa tänava nimi kaotati, taastati ajalooline Liivalaia tänava nimi, kuid seda vaid Pärnu maantee ja Tartu maantee vahelisel lõigul. Narva maanteeni suunduvale V. Kingissepa tänava osale anti tagasi ajalooline nimi Pronksi tänav
Meie kirjanikke
"Meie kirjanikke" oli Eesti Kirjanike Kooperatiivi poolt Lundis välja antud Eesti kirjanikke tutvustav lühimonograafiate sari.
Viivi Pumpanen
Viivi Amalia Pumpanen (sündinud 20. juulil 1988 Soomes Vantaas) on Soome iluduskuninganna, kes võitis 2010. aastal konkursi Miss Suomi ning esindas Soomet 2010. aasta konkursil Miss Universe.
2009. aastal valiti Pumpanen Miss Helsinkiks.
Miss Suomi konkursi 71. võitjana võttis Viivi Pumpanen krooni 2009. aasta missilt Essi Pöystilt vastu 17. jaanuaril 2010, öeldes: "Ma olen sellest unistanud juba kaheksa-aastasest peale. Mu ema ja isa on mind toetanud." Temalt võttis tiitli omakorda üle 2010. aasta võitja Pia Pakarinen.
23. augustil 2010 võistles ta konkursil Miss Universe Las Vegases USA-s, Nevada osariigis.
Viivi Pumpanen kaalus võistluse ajal 52 kilo, tema pikkus oli 169 cm ja tal olid pruunid juuksed.
Soome-ugri rahvaste konsultatiivkomitee
Soome-ugri rahvaste rahvusvaheline konsultatiivkomitee on organ, mis koordineerib soome-ugri rahvaste maailmakongresse. Eestlasi esindab selles komitees MTÜ Fenno-Ugria Asutus.
Konsultatiivkomitee esimene istung toimus 1992. aastal Sõktõvkaris.
Konsultatiivkomitee peakorter asub Helsingis Soome-Vene Sõprusühingus.
Elevandiluuranniku Jalgpalliliit
Elevandiluuranniku Jalgpalliliit (prantsuse keeles Fédération Ivoirienne de Football) on 1960. aastal asutatud Elevandiluuranniku organisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi ja haldab Elevandiluuranniku jalgpallikoondist.
Liidu president on Jacques Anouma.
Liit on FIFA ja Aafrika Jalgpallikonföderatsiooni liige aastast 1961.
Tallinna Laevaühisus
AS Tallinna Laevaühisus oli aastatel 1911–1950 tegutsenud laevandusettevõte.
Tallinna Laevaühisus alustas tegevust kahe laevaga. Enne esimest maailmasõda arendas Tallinna Laevaühisus reisilaevandust rannasõiduliinidel (näiteks Tallinn-Pirita; 1913. aastal teenindas laevaliini viis laeva). Aastatel 1919-1922 ehitati kolm terasest mootorpurjekat: (Läänemaa, Harjumaa ja Virumaa, igaüks 567,2 brt).
Tallinna Laevaühisus juhtis lisaks oma laevadele korrespondentreederina osanike laevu, esindas välismaa laevaliine ja -agentuure, tal oli Joh. Pitka ja Pojad nime all ekspedeerimisfirma ning talle kuulusid oma laevaremonditöökoda (Suur-Patarei 18/20), laevatarvete kauplus ja söeladu. Tallinna Laevaühisus ühendas lisaks aurulaevaomanikele 400-430 meremeest ning 100 töölist ja teenistujat.
Tallinna Laevaühisuse direktorid olid: Heinrich Neuhaus ja Artur Hüüs. Ühisuse juhatusse kuulusid 1937. aastal: esimees N. Neuhaus, abiks O. Diedeman ja liikmeteks H. Soo, E. Bergmann, A. Viselhaak, A. Horst, E. Maasik, A. Laane, J. Rang, E. kristenbrunn, G. Sergo.
1940. aastal oli ettevõttel neli laeva (6207 brt), 15 laevas oldi osanikud (28 669,8 brt). 1940. aastal Tallinna Laevaühisus natsionaliseeriti, emigratsioonis püüti välismaale jäänud ühisuse laevadega tegevust pärast Nõukogude okupatsiooni jätkata tegevust Rootsis, kuid 1959. aastal jäädi pankrotti.
Suurbritannia ralli
thumb|[[Ott Tänak 2012]] Suurbritannia ralli ehk Walesi ralli (inglise keeles Wales Rally GB) on Suurbritannias Walesis toimuv autoralli maailmameistrivõistluste etapp.
Kuldherilased
Kuldherilased (Chrysididae) on kiletiivaliste seltsi kuuluvad putukad. Nad on levinud kõikjal maailmas, välja arvatud Antarktikas. Kuldherilased on parasiitse eluviisiga, mis tähendab, et nad munevad oma munad teiste putukate pesadesse. Kuldherilaste teaduslik nimetus tuleb kreeka keele sõnast chryso, mis tähendab kulda, viidates osade isendite kuldsele värvusele.
Eestis on kuldherilasi uurinud Villu Soon.
Välimus
Täiskasvanud kuldherilane on 3–12 mm pikkune. Nad erinevad teistest herilastest selle poolest, et nende rindmik koosneb viiest lülist, tundlad on 13-lülilised, eestiibadel on viis või vähem tiivasulgu, mille moodustavad neid ümbritsevad tiivasooned, ja tagatiival tiivasulud puuduvad, mis tähendab, et tiivasooned ei ristu omavahel. Emastel asub muneti kehasse tõmmatavas torukeses. Astel on arenenud, kuid mürki pole. Seetõttu enamikul liikidel astel ei toimi. Tugev kitiinist kest on silmatorkavate augukestega ja pakub kaitset mesilaste ning herilaste mürgiastelde eest. Vastsed on jässakad ja siledad. Nende keha on keskosast jämedam.
Rindmik
Rindmik koosneb viiest segmendist. Rindmik võib pealt olla sile või kaetud augukestega. Esimese lüli külge kinnituvad esimene paar jalgu. Teine lüli on omakorda jaotunud kolmeks regiooniks: üks keskmine ja kaks lateraalset piirkonda. Lateraalsetele osadele kinnituvad tiiva liigendid. Kolmas lüli on tavaliselt lühem eelmisest lülist. Neljas ja viies lüli paistavad mõnikord ühe lülina ning neid on raske eristada.
Tagakeha
Tagakeha on kombinatsioon välimistest ja sisemistest segmentidest. See koosneb olenevalt liigist 3–5 välimisest lülist. Osadel liikidel on tagakeha segmentide arv abiks soo määramisel. Välimised segmendid on hästi tugevad ja lihaseid on vähe. Selle tõttu on tagakeha näiliselt paindumatu. Sisemised segmendid moodustavad teleskoopiliselt sissetõmmatava toru, mille otsas paikneb emastel muneti ja isastel genitaalorgan. Tagakeha alakülg on nõgus ja võimaldab kuldherilasel end kerra kerida. Tagakeha otsas paiknevad hambakesed ja täpid, mis on abiks liigi tuvastamisel.
Jalad
Jalad on kohastunud kaevamiseks. Jalgade segmendid on puus, höövel, reis, säär ja käpp. Käpa viimane lüli on varustatud sakiliste küünistega, kuid esineb ka liike kellel need küünised puuduvad.
Värvus
Lääne hemisfääris on kuldherilased enamasti metalselt sätendavad sinised, rohelised ning lillad, mis esinevad eri kombinatsioonides. Euraasias ja Aafrikas on nad tihti palju värvilisemad. Näiteks üks isend võib olla roheline, sinine, lilla, vasekarva, kuldne ja punane. Selline värvikirevus on tekkinud interferentsi tulemusel, mida põhjustavad arvukad väikesed augukesed, mis katavad kuldherilase keha. Nende tegelikud värvused on punane, pruun ja valge. Valge värvus esineb tavaliselt ainult täppide või triipudena suisetel, tundlatel, jalgadel ja tagakehal. Loboscelidiini ja Elampini liikidel pole selliseid täpikesi täheldatud.
Värvide järgi on võimalik liiki määrata, kuid mitte alati. Mõnede liikide siseselt võib värvus nii geneetilisel kui ka morfoloogilisel tasemel väga palju varieeruda.
Soo määramine
Osal liikidest saab sugu määrata nende tagakeha lülide arvu järgi: emastel üks lüli vähem kui isastel. Näiteks alamsugukondadel Amiseginae, Cleptinae ja Loboscelidiinae on isastel 5 tagakeha lüli ja emastel 4, Parnopinae isastel 4 ja emastel 3. Allocoeliini isastel ja emastel on aga mõlemal 2 dorsaalset ehk selgmist lüli ja 3 ventraalset ehk kõhtmist lüli. Emaseid tunneb ära ka nende pika muneti järgi, mida nad nõelates väljutavad. Mõnedel kuldherilastel saab sugu määrata ka näiteks keele pikkuse abil või kehalülide suuruse ja kuju järgi.
Toitumine
Vastsed on parasiidid. Toituvad teiste putukate vastsetest või pessa varutud toidust, näiteks surnud ämblikest, lehetäidest, kirpudest, lutikatest. Valmikud toituvad vedelikest, peamiselt nektarist.
Lola Wallinkoski
Iyabode Ololade (Lola) Remilekun Wallinkoski (neiupõlvenimega Odusoga; sündinud 30. juunil 1977 Soomes Turus) on Soome modell ja Miss Suomi konkursi võitja 1996. aastal.
Kuldherilased
Eluviis
Parasiteerimisel on neil peamiselt kaks strateegiat. Esimesel juhul toitub kuldherilase vastne peremehe munadest või tema varases arengustaadiumis järglastest. Seejärel tarbib ära ülejäänud toiduallikad, mis peremees on pessa toonud. Teisel juhul alustab ta kõigepealt pesas leiduvast muust toidust ja alles siis tapab hilisemas arengujärgus oleva peremehe vastse. On ka selline võimalus, et emaherilane toob pessa piisavalt palju toitu, et mõlemad, tema enda ja kuldherilase vastne saavad areneda ilma, et kuldherilane peaks tapma peremehe vastse.
Lola Wallinkoski
1997. aastal võitis ta konkursi Miss Scandinavia. 17. juunil 1996 tuli ta teiseks printsessiks konkursil Miss Universe Las Vegases. Wallinkoski on 174 cm pikk ja kaalus Soome missina 54 kg. Tema ema on pärit Soomest ja isa Nigeeriast.
12. augustil 2005 abiellus ta Jarkko Wallinkoskiga. Neil on tütar Denise Patricia (sündinud 2004) ja poeg Sylvester Ilmari Jalmari (sündinud juulis 2006).
Kuldherilased
Eluviis
Kuldherilane võib muneda oma muna ka kookonisse. Näiteks Tenthredinoidea liikidel otsib ta pinnasest kookoni üles, hammustab sinna augu sisse. Seejärel muneb ta oma pika munetiga kookonisse muna ja suleb augu vaigutaolise materjaliga. Kuldherilase vastne sööb peremehe vastse ära ja moodustab omaenda kookoni peremehe kookoni sisse. Samamoodi teevad nad ka liblika kookonitega.
Pseudomalus auratus on üks paljudest Euroopa liikidest, kes parasiteerib kaevurherilastel. Chrysis ignita muneb oma munad paljude erakmesilaste ja -herilaste pesadesse. Chrysis ruddii on kaevur- ja saviherilaste parasiit. Mõned liigid parasiteerivad ka liblikalistel.
Kuldherilased on ohu korral võimelised ennast kerra kerima. Ta voldib jalad ja tundlad spetsiaalsetesse vagudesse ning lohkudesse, mis paiknevad rindmikul. Seejärel painutab rindmiku tagakehale, mis on alt nõgus. Niiviisi omandab kuldherilane keraja kuju ja kaitseb õrnu piirkondi. Seetõttu ei leidu tema kehal kohta kuhu saaks mesilane või herilane nõelata. Tihti on nii, et kui näiteks kaevurherilane leiab oma pesas kuldherilase sellises kaitseasendis ja kuna kuldherilane on tunduvalt väiksem kaevurherilasest, siis peab teda ekslikult prahiks ja tassib kuldherilase pesast välja.
Obdachi sadul
Obdachi sadul (saksa: Obdacher Sattel) (955 m) on kõrge mäekuru Austria Alpides Kärnteni ja Steiermargi liidumaade vahel.
Kuldherilased
Elupaik
Kuldherilased eelistavad samasugust keskkonda, mida teised üksikeluviisiga herilased, sealhulgas peremehed. Nende elupaiga piirkonda iseloomustavad õitsevad taimed, kuiv ja liivane muld, klibu, veerised ja vanad metsad, mis on päikesevalgusele kergesti liigipääsetavad. Taimede õitsemise ajal võib kuldherilasi leida õisikutel. Neid ahvatlevad puuviljade magusad mahlad. Neile meeldib päikse käes olla ja päikselise ilma korral võib neid leida kividel, lehtedel, puutüvedel, teeradadel, jõekallastel, majaseintel jne.
Leviala
Kuldherilasi leidub kõikides biogeograafilistes piirkondades peale Antarktika. Lõuna-Aasia, Aafrikas ja Lähis-Idas on kuldherilasi väga vähe uuritud. Kuldherilaste seas on Cleptines kõige primitiivsem ja arvatavasti ka kõige vanem rühm. Neid leidub ainult Holarktises Troopilistes regioonides neid kas pole või on väga vähe. Amiseginae levila oli algselt põhjas, kuid levis Neotroopisesse ja praeguseks on ta igal pool mujal väljasurnud. Chrysidinae elab ainult Palearktises ja Neotroopises. Teiste regioonide liigid on levimise poolest edukamad olnud. Austraalias on aga kuldherilaste fauna võrreldes teiste regioonidega tunduvalt liigivaesem.
Mõned liigid on laialt levinud inimtegevuse tagajärjel. Kaevurherilased ehitavad tavaliselt mudapesad maapinnale, kuid tihti ehitavad ka varustuste, laevaosade ja muude taoliste esemete peale. Need pesad on ka tihti parasiitse kuldherilase ohvriks langenud ja niiviisi transporditakse nad uutesse kohtadesse. Sellisel moel sai näiteks levida Chrysis angolensis ja Stilbum cyanurum.
Süstemaatika
Praeguseks on maailmas kirjeldatud ligi 3000 liiki. Need jagunevad viieks alamsugukonnaks, mis omakorda jagunevad 83 perekonnaks. Eestis on leitud umbes 40 liiki.
Eestis leiduvad perekonnad ja liigid
Eestis on leitud ligikaudu 40 liiki kuldherilasi.
Slang
"Slang" on Briti rokkansambli Def Leppard kuues stuudioalbum.
Lavanti viadukt
thumb|right|300px|Lavanti viadukt Lavanti oru kohal. Kõrval teine ehitamisel olev sild
Lavanti viadukt (saksa: Talübergang Lavant) on kiirteesild üle Lavanti jõe A2 kiirteel Austria Kärnteni liidumaal. Pikkusega 1097 m ja kõrgusega 165 m on see ühtlasi kõrguselt teine sild Austria.
Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistus
thumb|Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuse vapp Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistus (vene keeles Служба внешней разведки Российской Федерации, lühend СВР РФ või СВР, SVR) on Venemaa riiklik välisluure ametkond, mis moodustati 18. detsembril 1991.
Venemaa Välisluureteenistus moodustati pärast NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee koosseisu kuulunud riiklike julgeolekuasutuste jaotamist 1991. aastal välisluure, sisejulgeoleku, riigipiiri kaitsmise, sidesüsteemide kaitse ja elektroonilise luurega tegelevateks eraldi ametkondadeks.
Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuse peakorter asub Moskvas, Moskva Edela administratiivringkonnas Jassenevos.
Venemaa Välisluure järjepidevus
SVR toonitab oma ajaloolist rolli NSV Liidu ja Nõukogude Venemaa Tšekaa Välisosakonna, OGPU Välisosakonna, NSV Liidu SARKi Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse Välisluure, NSV Liidu RJMi 1. Peavalitsuse ja NSV Liidu RJK Esimese Peavalitsuse õigusjärglasena.
8. detsembril 1991 pärast Belovežje lepingut, mis seadustas NSV Liidu lagunemise, moodustas Vene NFSV president Boriss Jeltsin Vene NFSV Välisluureteenistuse ning SVR-i ametliku versiooni kohaselt ei loodud 18. detsembril 1991 mitte uut luureorganisatsiooni, vaid Vene NFSV presidendi ukaasiga nimetati 26. detsembril 1991 senine NSV Liidu RJK luurepeavalitsus lihtsalt SVR-iks Venemaa Föderatsiooni Välisluureteenistuseks.