cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jasper von Syburg zu Wischlingen
Jasperi vanemad olid Jürgen von Syburg zu Wischlingen ja Anna von Plettenberg; tema vennad olid samuti Liivi ordu lõpuaastatel karjääri teinud Georg ja Eberhard. Nende veidi kaugem sugulane oli orduvend Christoph von Syburg zum Busch. Jasper sündis Wischlingeni kojas Dortmundi lähedal. Tema suguvõsa kuulus Marki krahvkonnas vähem tuntute hulka.
1540. aastal oli Jasper üliõpilane Wittenbergis, 1554 aga rüütelvend Kuldīgas. 1556. aastal, koadjuutorivaenuse ajal, haldas ta Riia peapiiskopile kuulunud Vecpiebalgat (Pebalgi). 1558. aastal oli ta Võnnus Liivi ordu varustusülema kumpan ja ka Riia ordulossi valitseja, saades veel samal aastal ka Riia linnusekomtuuriks. Sellel ametikohal oli ta kuni Liivi ordu likvideerimiseni 1562. aastal. Seejärel sai temast Gotthard Kettleri läänimees Kuramaal. Kettleri teenistuses olles Sēlpilsi linnusepealikuna Syburg ka suri.
Ameerika Ühendriikide Energeetikaministeerium
Ameerika Ühendriikide Energeetikaministeerium (inglise Department of Energy) on USA ministeerium, mis tegeleb energeetika küsimustega.
Energeetikaministeeriumi alla kuulub kogu USA aatomienergia ja tuumatööstuse kontroll. Esimese tuumapommi loomiseks loodud projekt "Manhattan" (vaata Manhattani Projekt) kuulus algselt Energeetikaministeeriumi alluvusse ja finantseeriti selle kaudu.
Praegune minister on alates 25. veebruarist 2021 Jennifer Granholm.
Alexius
thumb|Alexius Roomast, pilt 19. sajandist Alexius Edessast ehk Alexius Roomast (õigeusu kirikus vaga Aleksius Jumalamees, katoliku kirikus püha Aleksius; pärimuslik surmaaeg 17. juuli 417, oletatud on ka aega 430. aasta paiku) oli kerjus Edessas (teise versiooni järgi Edessas ja Roomas), kristlik pühak.
Taago Tubin
pisi|Taago Tubin 2017 / foto Heigo Teder Taago Tubin (sündinud 6. aprillil 1971 Võrus) on eesti lavastaja.
Elulugu
Taago Tubin on lõpetanud 1989. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1994. aastal Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri ja 2008. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli magistriõppe. Aastatel 1994–1996 täiendas end Eesti Humanitaarinstituudi teatriõppetooli juures.
Töötanud 1994–1996 Tallinnas Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriprogrammi õpetajana; 1996–2000 Tartu Lasteteatris näitleja ja lavastajana. 2001. aastast Võru kultuurimaja Kannel struktuuriüksusena tegutsenud Võru Harrastusteatri loominguline juht, 2003. aastast sellest välja kasvanud Võru Teatriateljee (2003–2008) rajaja ja loominguline juht. 2008. aasta augustist Ugala teatri lavastaja. 2014. aasta jaanuarist kuni augustini Ugala teatri loomingulise juhi kohusetäitja. 2011–2017 Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna lektor. 2017–2018 Helsingi Ülikooli kureeritud Soome-Eesti teatriuurimisprojekti liige. 2020 kevadel Eesti Muusika ja Teatriakadeemia lavakunstikooli lektor. Eesti Lavastajate ja Dramaturgide Liidu liige 2003. aastast (juhatuse liige 2006–2011; 2016–2017).
Lavastused
(* tärniga märgitud lavastustel ka muusikaliste kujunduste autorsus)
Sae (Kose)
Sae on küla Harju maakonnas Kose vallas Pirita jõe ääres.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.
Küla läbis varem Tallinna–Tartu maantee (uus neljarealine trass rajati kaugemale lõunasse). Külast saab alguse Paunküla–Vetla tee.
Gotha
thumb|Loodusloomuuseum Gothas Gotha on linn Saksamaal Tüüringi liidumaal.
Ishizuchi
pisi|Ishizuchi mäe kõrgeim tipp Ishizuchi (jaapani 石鎚山, Ishizuchi-san) on mägi Jaapanis Shikoku saarel Ehime prefektuuris Ishizuchi rahvuspargis. See on 1982 meetri kõrgune ja on seega saare ja kogu Lääne-Jaapani kõrgeim mägi.
Gotha
Ajalugu
Gothat on esmamainitud 25. oktoobril 775 Dürenis Karl Suure alla kirjutatud dokumendis, kus seda nimetatakse Villa Gothaha ('head veed').
Ishizuchi
Ishizuchi on üks Jaapani seitsmest pühast mäest.
Mäkke saab ronida juulist oktoobrini.
Gotha
Ajalugu
1567–1577 rajati Gothasse renessanss-stiilis raekoda, mis on tähelepanuväärne oma rikkalikult kaunistatud põhjaseina poolest.
1645–1663 ehitati Gotha hertsogi jaoks Friedensteini loss, mis on tänapäeval turistide jaoks peamine vaatamisväärsus. See on Saksamaa vanim barokkpalee. Tänapäeval on palees ajaloomuuseum, kus säilitatakse hulgaliselt kunsti- ja muid kultuuriväärtusi. Lossis tegutseb Ekhofi teater, mis on maailma vanim tänapäevalgi tegutsev barokkteater.
18. sajandil viibis Gothas pikka aega Voltaire ja see muutis Gotha õukonna üheks valgustusajastu keskuseks.
Gothal oli oluline roll Saksamaa töölisliikumises. 1875 moodustati Gothas Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei eelkäija Saksamaa Sotsialistlik Töölispartei kahe organisatsiooni liitumisel: need olid Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei, mida juhtisid August Bebel ja Wilhelm Liebknecht, ning Ülesaksamaaline Tööliste Liit, mille oli asutanud Ferdinand Lassalle. Ühinenud erakond võttis vastu programmi, mida nimetatakse Gotha programmiks ja mida Karl Marx kõvasti kritiseeris selle kokkuleplasliku suunitluse pärast.
1878 rajati Gothasse Euroopa esimene krematoorium.
1949–1990 kuulus Gotha Saksa DV-sse.
Alates 1997 toimub Gothas igal aastal kristliku muusika festival Freakstock, mis asutati 1995 Wiesbadenis. Seda korraldab noorsooliikumine Jeesuse Friigid ja seal osaleb üle 8000 inimese.
Sõpruslinnad
Gothal on viis sõpruslinna:
Oker
Oker on jõgi Saksamaal, 105 km pikk Alleri vasakpoolne lisajõgi.
Esimest korda on Okerit mainitud 781 Ovacra nime all, 1014 kõlas see nimi Overcare. See nimi võib pärineda slaavi keeltest, kus "kra" tähendab jäämäge.
Pärast Teist maailmasõda oli osa jõest Vienenburgi ja Schladeni vahel Ida- ja Lääne-Saksamaa piiriks. Ülejäänud pikkuses voolas Oker Lääne-Saksamaal.
pisi|tühi|Tamm Okeri jõel
Luxembourg
Luxembourg on Luksemburgi pealinn ning Luxembourgi ringkonna ja Luxembourgi kantoni keskus. Asub Pétrusse'i ja Alzette'i jõe ühinemiskohas.
Rahvastik
31. detsembril 2015 oli Luxembourgi elanikest Luksemburgi kodanikke 30,15% ja välisriikide kodanikke 69,85%.
Ajalugu
Luxembourgis asuvad Euroopa Liidu Kohus, Euroopa Parlamendi sekretariaat, Euroopa Kontrollikoda ja Eurostat.
Luxembourgi vanalinn kuulub 1994. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Luxembourg oli 1995. ja 2007. aastal Euroopa kultuuripealinn.
Sõpruslinnad
Luxembourgil on neli sõpruslinna:
Silmsi (Kose)
Silmsi on küla Harju maakonnas Kose vallas Paunküla veehoidla ääres.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.
Külas asub arheoloogiamälestiseks arvatud asulakoht.
Küla läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee.
Roceži
Roceži on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas Laidze valla lääneosas.
Küla asub Mazroja jõe ülemjooksul. Roceži jääb valla keskusest Laidzest 2, piirkonna keskusest Talsist 5,5 ning Riiast 124 kilomeetri kaugusele.
Küla kujunes endise Roceži karjamõisa (Rothseden) keskuse juurde. Külas kasvav Rugāji hiidpirnipuu on looduskaitse all. Seal asub Roceži bussipeatus.
Aastal 2017 oli külas 79 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 76. pisi|left|Roceži (Laidze) tuulik
Naurulased
pisi|Rühm naurulasi umbes 1890 Naurulased on Mikroneesia saare põhirahvas.
Naurulasi on umbes 18 000. Neist 6000 elab Naurul, 1000 Austraalias ja 8000 Ameerika Ühendriikides.
Päritolu
Naurulaste päritolu pole lõpuni selge.
Võib-olla on nad saarele jõudnud umbes 1200 toimunud rahvaste rändamise käigus. Tõenäoliselt olid naurulaste esivanemad merd sõitnud või merehätta jäänud polüneeslased ja melaneeslased, kes saarele elama jäid. Tolles piirkonnas olid mikroneeslased juba melaneeslaste hulka segunenud.
Asulad (R)
Asulad (R) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad R-tähega.
Conon
Conon (ka Konon) oli paavst 686–687. Ta oli 83. paavst.
Conon oli kreeklane, kuid tema sünnikoht pole teada. Ta võis olla pärit Timișoarast ja sai hariduse Sitsiilias. Tema isa Benedictus oli väepealik, kes oli teeninud Traakia väeosas, mis asus Väike-Aasias.
Conon ordineeriti paavst Leo II ajal preestriks (kardinalpreester). Ta võis olla Rooma Santa Susanna kiriku preester.
Ta oli paavstiks saades eakas ja põdura tervisega.
Paavstiks saamine
Conon pühitseti paavstiks 21. oktoobril 686, kui Bütsantsi eksarh Theodoros oli teda tunnustanud.
Kui paavst Johannes V suri 2. augustil 686, toetasid vaimulikud ülempreester Petrust, kuid Bütsantsi sõdurid toetasid preester Theodorust. Sõdurid okupeerisid San Stefano Rotondo kiriku ja takistasid vaimulikel sisenemist Lateraani basiilikasse.
Kui vaimulikud nägid, et nad ei suuda sõdurite meelt muuta, loobusid nad Petruse toetamisest ja tunnustasid kompromisskandidaadina Cononit, kes oli ka sõduritele vastuvõetav.
Suhted keisriga
Bütsantsi keiser Justinianos II saatis Cononile 17. veebruaril 687 kirja, milles teatas, et kõik Bütsantsi ametnikud olid tunnustanud III Konstantinoopoli oikumeenilise kirikukogu otsuseid. Samas märkis keiser, et Jumal oli ta (s.t. keisri) määranud "kiriku pärispatuta usu valvuriks."
Samuti vähendas keiser makse paavsti valdustes Lucanias ja Calabrias ning lasi vabastada maksuvõlgade tõttu kinni võetud talupojad.
Probleemid Sitsiilias
Uue rektori haldamisviis tõi kaasa rentnike ülestõusu, mille tõttu Sitsiilia kuberner võttis Constantinuse kinni ja saatis maalt välja.
Ordinatsioonid
Conon ordineeris 16 piiskoppi, nende seas Iiri misjonäri Kiliani, kelle ta saatis misjoneerima Frangimaale.
Surm
Conon suri 21. septembril 687 Roomas ja maeti samal päeval Rooma Peetri kirikusse.
Real Time with Bill Maher
"Real Time with Bill Maher" on telekanali HBO iganädalane vestlussaade, mida juhib stand-up-koomik ja humorist Bill Maher.
Poliitilised küsimused
Ehkki Maher on teatanud, et ta ei seo ennast ühegi poliitilise jõuga, kritiseeris ta George W. Bushi administratsiooni ja vastandab end vabariiklaste parteile. 2004. aasta presidendivalimiste ajal toetas ta demokraatide kandidaati John Kerryt ja 2008. aastal Barack Obamat.
Maria Saveljeva
pisi|Maria Saveljeva mängus 2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Maria Saveljeva (sündinud 18. jaanuaril 1997 Tallinnas) on Eesti lauahokimängija ja treener, 2019. aasta maailmameister ja 2018. aasta Euroopa meister naiste kategoorias.
Sportlaskarjäär
Maria alustas mängimist kevadel 2005 oma isa, spordiajakirjaniku ja rahvuskoondise treeneri, Igor Saveljevi käe all. 2007. aastal osales ta oma esimesel MM-il ja 2011. aastal Soomes võitis Saveljeva oma esimese medali. Ta jõudis MM-i finaali, kus kaotas venelasele Maria Yalbachevale. Aasta hiljem võitis ta hõbemedali Euroopa MV-le ja kordas seda tulemust kodus, Tallinnas 2016. aasta EM-il. Alates 2017. aasta sügisest on Saveljeva juhtinud naiste ülemaailmset edetabelit.
2018. aasta suvel võitis ta oma esimese kuldmedali Euroopa meistrivõistlustel. Aasta hiljem sai finaalis võidu lätlase Laima Kamzola üle ja tuli maailmameistriks.
Maria Saveljeva on ainus mängija maailmas, kes mängib maailmameistrivõistlustel nii naistevõistkonnas kui ka riigi koondvõistkonnas. Alates 2016. aastast on ta Eesti Lauahoki Liidu juhatuse liige ja noortetreener. Eesti meister avalik kategoorias hooajal 2018/2019.
Tallinna spordiklubi Raua liige.
Nikolai Helk
Nikolai Helk (kuni 1922 Nikolai Tšistjakov) (25. jaanuar 1886 Laiuse Kirikuküla – 14. mai 1941 Tallinn (teistel andmetel 14. oktoober 1941) oli Eesti sõjaväelane (kindralmajor) ja jurist.
Päritolu ja haridus
Nikolai Helk sündis Tartumaal (praegu Jõgevamaa) Laiuse kihelkonnas Laiuse vallas (praegu Jõgeva vald) Kirikukülas (praegu Laiusevälja) kohaliku Laiuse Jumalaema Sündimise õigeusu koguduse köstri Nikolai Tšistjakovi peres. 1897–1908 õppis Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris. Seejärel õppis õigusteadust Varssavi ülikoolis, mille lõpetas 1913. 1916. aasta 3. mail astus Aleksandri sõjakooli, mille lõpetas sama aasta 1. oktoobril lipnikuna.
Teenistus
Varssavi Ülikooli lõpetamise järel asus ta teenistusse kohtuametniku kandidaadina Varssavi kohtupalatisse. 1914. aastast alates töötas Moskva kohtupalatis. Pärast sõjakooli lõpetamist 1916. aastal oli aasta aega Vene sõjaväes, 62. polgu ja seejärel 183. tagavara-jalaväepolgu nooremohvitser ja polgukohtu asjaajaja. Pärast punaste võimuletulekut töötas varustuse ja toitluse alal 1921. aastani, mil tuli Eestisse. 20. aprillist 1921 töötas 4. jaoskonna sõjaväekohtu uurijana ning nimetati 1. novembril Sõjaringkonnakohtu alaliseks liikmeks. Sama aasta 18. detsembril muutis enda perekonnanime Helk'iks (varem oli tal venepärane perekonnanimi Tšistjakov). Oli järgnenud aastatel kommunistide protsesside eesistuja. Karistas 1. detsembri 1924. aasta mässu korraldajaid. 1924 leitnant, 1925 kapten, 1928 major, 1933 kolonelleitnant.
28. veebruarist 1935 sai Sõjaringkonnakohtu (alates 1938 Sõjaväe Kõrgem Kohus) esimeheks, mõistis kohut vapside üle 1935.–1936. aastal, sai 1. märtsil 1937 kindralmajoriks.
Eesti okupeerimisel vallandati ta 15. september 1940 ametist ja arreteeriti kaks päeva hiljem. Balti Sõjaväeringkonna sõjatribunal mõistis ta 7. aprillil 1941 § 58-4 ja § 58-13 alusel surma. Esitas kassatsioonikaebuse, mis 12. mail 1941 lükati tagasi. Ta lasti maha 1941. aasta 14. mail Tallinnas, teistel andmetel hukati ta alles 14. oktoobril 1941. Tema matmispaik on teadmata.
Sääsküla (Kose)
Sääsküla on küla Harju maakonnas Kose vallas Ojasoo–Ardu tee ääres.
Nikolai Helk
Isiklikku
1914. aastal abiellus Tatjana Daniloviga, neil oli kaks poega – Jüri (sündinud 1918) ja Nikolai (sündinud 1924). Helk oli Konstantin Pätsi venna Nikolai naisevend. Võimalik, et tänu sellele tõusis ka kiirelt auastmeredelil.
Sääsküla (Kose)
Kuni 2013. aastani kuulus küla Kõue valda.
Nikolai Helk
Isiklikku
Teda kirjeldatakse kui äärmiselt kohusetundlikku, täpset, asjatundlikku ja järjekindlat. Ta oli küll edev ja auahne, kuid suutis säilitada külma rahu ja selget pilku tööülesannete täitmisel. Temas oli väga tugevasti juurdunud juristieetika.
Sääsküla (Kose)
Küla põhjapiir jookseb mööda Kaustajõge.
Bełchatówi maakond
Bełchatówi maakond on 2. järgu haldusüksus Poolas Łódźi vojevoodkonnas.
Ameerika Ühendriikide Tervishoiu- ja Teenindusministeerium
Ameerika Ühendriikide Tervishoiu- ja Teenindusministeerium (inglise keeles Department of Health and Human Services) on USA ministeerium, mis tegeleb tervishoiu ja sotsiaalteenuste alase seadusandluse reguleerimise ja väljatöötamisega ning nende teenuste osutamisega riigiteenistujatele.
Ministeeriumi juhib tervishoiu- ja teenindusminister. Alates 2021. aastast on sellel ametikohal Xavier Becerra.
Bioetanool
Bioetanooli tootmine
Ka hariliku sibula tahketest jäätmetest (lamandunud sibulapealsed ja mugulsibula koored, müügiks mittesobivad haiged või sibulakorjamsie käigus vigastatud sibulad) saab bioetanooli toota, selleks töödeldakse need esmalt sibulamahlaks.
Vene õigeusu kiriku juhtide loend
Vene õigeusu kiriku juhtide loend loetleb Venemaa õigeusu kiriku eestseisjad alates Kiievi ja kogu Venemaa metropoolia moodustamisest 988. aastal, sõltumata nende tiitlist.
Kiievi ja kogu Vene metropoliidid (988–1461)
Aastatel 988–1461 kandis õigeusu kiriku pea Kiievi-Venes ja Venemaal Kiievi ja kogu Vene metropoliidi tiitlit. Algselt oli tegu Kiievi metropooliaga Bütsantsis asunud Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi alluvuses. 9. sajandist olid hakanud idakirik (kreekakatoliku kirik) ja läänekirik (roomakatoliku kirik) üksteisest eralduma, kui Rooma patriarhid hakkasid teistelt patriarhidelt allumist nõudma. Et Bütsantsi õigeusu kirik ei soovinud alluda ega muuta usutunnistust, nagu soovis paavst, viis see kirikulõheni aastal 1054. Suure kirikulõhe järel jäid Kiievi-Vene ja selle järglasriigid Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi alluvusse.
Kiievi-Vene riigi lagunemise ja võimukeskuse tähtsuse kadumisega, ühe uue võimukeskusena, pärast Mongolite invasiooni Venemaale, püüdis Galiitsia-Volõõnia vürst Danilo Romanovitš muuta Galiitsia-Volõõniat ka Vene õigeusu kiriku keskuseks, tema toetusel valiti Chełmi, vürstiriigi pealinna piiskop Kirill II 1243. aastal Kiievi ja kogu Venemaa metropoliidiks. 1251. aastal tegi Kirill reisi Konstantinoopoli, Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi juurde, kes kinnitas ta staatust metropoliidina. Kuid patriarh nõudis, et metropoliidi residents ei tohi asuda vürstiriigi pealinnas, kuna Danilo Romanovitš oli mongolivastase koalitsiooni moodustamisel lähenenud katoliku kiriku pea, Rooma paavstiga. Kuna senine metropoliidi asukoht, Kiiev oli laastatud, siis valis Kirill uueks residendiks teise slaavi tähtsama võimukeskuse Vladimiri-Suzdali vürstiriigi pealinna Vladimiri Kljazma ääres.
Kuigi metropoliidid ei resideerinud Kiievis alates 1299. aastast, kasutasid nad 1461. aastani jätkuvalt Kiievi ja kogu Venemaa metropoliidi tiitlit.
Metropoliit Pjotr viis 1326. aastal Moskva ja kogu Vene metropoliidi residentsi lõplikult üle Moskva suurvürstiriiki, Moskva suurvürsti kaitse alla.
1439. aastal leidis aset Firenze kirikukogu, kus Bütsantsi keiser Ioannes VIII ning Konstantinoopoli patriarh Ioseph II ning teised idakiriku piiskopid, läksid läänekiriku juhi Rooma paavstiga kompromissile, kuna lootsid Roomaga ära leppida ning saada sõjalist abi Bütsantsile Osmanite riigi vastu.
1448. aastal kuulutas Venemaa õigeusu kirik ennast autokefaalseks ehk iseseisvaks. 1453. aastal langes Konstantinoopol türklaste kätte ja Konstantinoopoli patriarhaat tunnistas Vene kiriku autokefaaliat.
Moskva ja kogu Venemaa patriarhid (1589–1700)
Moskva ja kogu Venemaa metropoliit Iiob sai Konstantinoopoli patriarhi õnnistusel 1589. aastal Moskva ja kogu Venemaa patriarhiks. Teised õigeusu patriarhaadid kinnitasid seda otsust 1590. ja 1593. aasta Konstantinoopoli kirikukogudel.
Pärast patriarh Adriani surma 1700. aastal enam uut patriarhi ametisse ei nimetatud ja kuni Peeter I kirikureformini 1721. aastal täitis patriarhi kohuseid tema ukrainlasest soosik, ülempiiskop Stefan (Javorski).
Moskva ja kogu Venemaa patriarhid (aastast 1917)
Patriarhi ametikoht taastati Venemaal alles pärast tsaarivõimu kukutamist ja esimese sinodijärgse patriarhi valis ametisse augustis 1917 kogunenud ülevenemaaline kirikukogu. Pärast esimese patriarhi Tihhoni surma ei olnud aga kommunistliku režiimi tingimustes võimalik uut patriarhi valida ja nii oli aastatel 1925–1943 ametis patriarhi kohusetäitja (патриарший местоблюститель). Kohusetäitjad on olnud ametis ka ühe patriarhi surmast teise ametissepühitsemiseni.
Vaata ka
Lijst van patriarchen van Moskou Lista de metropolitas e patriarcas de Moscou
Bükk
Bükk ehk Büki mäed (tõlkes Pöögimäestik) on mäestik Kesk-Euroopas Ungaris, osa Karpaatidest, täpsemalt Põhja-Ungari keskmäestikust. Kulgeb ida-lääne suunas. Suure osa mäestikust võtab enda alla Büki rahvuspark. Mäestik on rikas karstinähtuste poolest, ka on see Ungari suurim pöögi kasvuala.
Kuigi mäestiku kõrgeim tipp jääb Mátrale alla, on selle mäestiku keskmine kõrgus suurem. Mäestikus on kolm tippu, mille kõrgus ületab 900 meetrit. Mäestiku kõrgeim tipp on Szilvási-kő (961 m).
Büki mäestiku veed voolavad kõik Tiszasse.
Geoloogia
Mäestiku aluspõhi kujunes karboni ja juura ajastul Tethyse ookeani servaaladel tekkinud savi ja lubjakivi, vähemal määral ka dolomiidi ja liivakivi kihtidest. Triiase keskel ja lõpus kujunesid seal vulkanismi tagajärjel andesiit, rüoliit, basalt ja gabro.
Juuraajastu lõpus Tethyse ookean sulgus. Samal ajal ja eotseenis leidis seal aset orogenees, mille käigus sealne õhuke maakoor kokku volditi ja ookeaniline maakoor savikihtide peale nihkus. Eotseeni lõpust alates hakkasid seal toimuma intensiivsed erosiooniprotsessid. Ka leidis eotseeni lõpus aset mere pealetung, milles tekkis osa sealsetest settekivimitest. Miotseenis oli taas intensiivsem vulkanismiperiood, mil peamiseks purskeproduktiks oli rüoliit. Samal ajal ulatus mäestiku lõunaosa aladele Pannoonia meri.
Miotseeni lõpus tõusis mäestiku keskosa 300–400 meetrit, mis tõi kaasa orgude sügavamaks muutumise, kujunema hakkasid sealsed karstivormid. Pliotseeni alguses oli sealne kliima praegusest kuivem ja hakkas kujunema künklik maastik. Ka jätkus pliotseenis maapinna kerkimine.
Kliima
Bükk on üks Ungari niiskemaid paiku, kus keskmine sademete hulk on 700–800 mm aastas. Aastal 2010 mõõdeti selle aladel Jávorkútis ka suurim sadanud vihma kogus Ungaris – 1550 mm..
Lõuna-Bükk
Büki lõunaosal on mitmekesine geoloogia, kus vahelduvad kildad, paekivi, diabaas, gabro ja porfüriit. Lõunaosas vahelduvad eotseeni ja miotseeni setted tufikihtidega. Büki kaguosas vahelduvad karstialad aladega, kus karsti ei esine. Edelaosas on valdavad kivimid, kus karsti ei esine, sealhulgas kildad, diabaas ja gabro.
Bükkhát
Bükkhátile on omased miotseenis tekkinud meresetted – savi, liiv ja kruus. Kohati esineb seal ka rüoliiti. Pealiskorras on sellele alale iseloomulikud erosioonis tekkinud orud.
Upponyi mäed
Büki aladele jäävad ka Upponyi mäed, kus miotseenis tekkinud kruusakihid vahelduvad karbonis tekkinud kiltade, liivakivi ja lubjakiviga. Ka esineb seal kriidiajastul tekkinud liivakivi ja andesiiti.
Büki platoo
Piirkonna huvitavaim ala on Büki platoo. Seda piiravad järsud kaljuseinad ja nõlvad. Selle lääneosas asub Bél-kő tipp. Platoo pikkus on 18–20 km ja laius 5–7 km.
Terve see piirkond on karstiala, kus domineerivad lubjakivi ja dolomiit. Garadna oja jagab piirkonna kaheks. Platoo äärealadel on üksikud kõrgemad pöökidest ümbritsetud tipud.
Sealsetes karstilehtrites neelduv vesi toidab allikaid, mis varustavad veega poolt miljonit inimest. Neeldunud vesi liigub keerukat maa-alust marsruuti mööda, puhastudes ise, nii et see edasist töötlemist ei vaja.
Kõrgeim punkt
Teised kõrgemad tipud on Bálvány (956 m) ja Tar-kő (949 m). Mäestikus on aga veel 50 üle meetri kõrguse mäetipu. Ungari sajast kõige kõrgemast mäetipust asub 59 Bükis.
Büki koopad
Büki mäestikus on üle 1100 teadaoleva koopa. Mõningad neist on avatud kõigile külastajatele. Nende seas on Anna koobas, Istváni koobas, Szeleta koobas, Istállós-kő koobas, Kitseauk ja Büdös-pest. Tuntud on ka koobastes asuvad Miskolctapolca kuumaveeallikad. 52 sealset koobast on oma eripärase mikrokliima tõttu looduskaitse all. Paljudest sealsetest koobastest on leitud ka kiviaegsete inimeste tegutsemise jälgi.
Mäestikus asub ka Ungari sügavaim koobas – 252 meetrit sügav Bányászi koobas.
Viru jalaväepataljon
Viru jalaväepataljon (varem JVÕK Viru üksik-jalaväepataljon, Viru üksik-jalaväepataljon) on Eesti kaitseväe maaväe pataljonisuurune jalaväeosa.
Viru jalaväepataljon asub Jõhvis ja kuulub 1. jalaväebrigaadi koosseisu.
Koosseis
Viru jalaväepataljoni ülem on kolonelleitnant Viljar Laaneste
Pataljoni õppekoosseisu kuuluvad rahuajal:
Kokku on rahuajal teenistuses üle 250 ajateenija ja ligikaudu 50 tegevväelast ning töölist.
Ülesanded ja tegevus
Pataljoni ülesandeks rahuajal on õpetada välja jalaväepataljoni jalaväekompaniisid ja jalaväebrigaadi tankitõrjeallüksusi. Õpetatakse ka vastava eriala nooremallohvitsere. Laskmisi viiakse läbi peamiselt Sirgala karjääris.
Lisaks õpetatakse välja eelnimetatud erialade nooremallohvitsere ja allüksuste autojuhte. Väljaõppetsükkel jaguneb reakoosseisu õppetsükliks, mis kestab 8 kuud, ja nooremallohvitseride ning autojuhtide õppetsükliks, mis kestab 11 kuud. Vastavalt kaitseväe ajateenistuse süsteemile rakendatakse eelvõtmist, kus tulevased nooremallohvitserid ja autojuhid kutsutakse teenistusse kolm kuud enne sõdur-koosseisu saabumist.
1917–1920
Viru jalaväepataljoni ajalooliseks eelkäijaks võib lugeda 1917. aastal eesti rahvusväeosade loomisel 4. jalaväepolku. Hilisem 4. rügement oli Virumaa ja 1. diviisi väeosa. Alates 1928. aastast paiknes 4. üksikuks jalaväepataljoniks ümberformeerunud rügement Jõhvis, nüüdses Viru pataljoni asukohas. Nii ajaloolised kui ka geograafilised põhjused annavad seega alust pidada Viru pataljoni 4. rügemendi (üksikpataljoni) traditsioonide pärijaks.
28. novembril võttis 4. rügement koos selle ülemale allutatud mõnesaja Narva ja Virumaa kaitseliitlasega vastu punaväe 6. diviisi rünnaku. Pärast Narva mahajätmist taandus 4. rügement viivitusvõitlust pidades läände. 4. jaanuaril 1919, mil 4. rügemendi allüksused olid edukalt tõrjunud vastaste kallaletungid Valkla juures, andis 1. diviisi ülem direktiivi vastupealetungiks. Eduka vastupealetungiga vabastati 19. jaanuaril 1919 Narva. Sõja lõpuks oli 4. jalaväepolk kasvanud täiskoosseisuliseks, loendades oma ridades 53 ohvitseri ning 1476 allohvitseri ja sõdurit. Polgu ülem oli kolonel Jakob Vende.
1920–1940
Pärast Tartu rahu sõlmimist koondati 4. rügement Narva-Jõesuusse ja viidi sealt Kadrinasse. Rügement tõmmati kokku kaadripataljoniks, kes asus valvama randa Narva-Jõesuust Loksani. 12.07.1921 liideti see 1. rügemendiga 4. pataljoniks, asukohaks sai Narva. 1. aprillil 1924 viidi 4. pataljon sama numbri all 5. rügemendi koosseisu. Kogu selle aja vältel oli endisel 4. rügemendil alles ka Jõhvi üksus. Seoses üldise sõjaväereformiga 1. oktoobril 1928 taastati väeosa 4. üksiku jalaväepataljonina ja paigutati Jõhvi, mis jäigi väeosa koduks. Pataljoniülemaks sai kolonelleitnant Voldemar Koch.
28. oktoobril 1928 andis Narva linn 4. pataljonile lipu, olles Vabadussõjas Narva peamine kaitsja, sai pataljoni-ülemaks kolonelleitnant August Tomander ja alaliseks dislokatsioonipaigaks Jõhvi mõis ning välibaasiks Kurtna (kuni 500 sõdurile). 1940. aasta juunis likvideeriti väeosa Nõukogude Liidu okupatsiooniga.
Alates 1992
Pärast Eesti taasiseseisvumist otsustas Vabariigi Valitsus 22. mai 1992. aasta määrusega nr 155 formeerida kaitsejõudude jalaväepataljon traditsioonilisse paiknemiskohta Jõhvi. Algul koosnes pataljon tavapärastest jalaväepataljoni allüksustest, kuid vähendati ja formeeriti aastate 2003–2004 reformide käigus õppekeskuseks, saades nimeks "Jalaväe Õppekeskus Viru üksik-jalaväepataljon". Hiljem muudeti nimi lihtsamaks "Viru jalaväepataljoniks".
2014. aastal arvati seni Kirde kaitseringkonda kuulunud Viru jalaväepataljon 1. jalaväebrigaadi koosseisu.
East Dunbartonshire
pisi|East Dunbartonshire'i künkad East Dunbartonshire (tõlkes 'Ida-Dunbartonshire') on regioon Šotimaa keskosas.
Regioon moodustati 1996. aastal.
2017. aastal elas seal umbes 108 100 inimest.
Iseendale (Sööt)
"Iseendale" on Jaan Söödi 2009. aasta album.
Saturn
Saturn on kuues planeet Päikesest ja Päikesesüsteemi suuruselt teine planeet. See on hiidplaneet, mis on Maast üheksa korda suurema läbimõõduga. Saturni kõige iseloomulikum tunnus on tema rõngad. Saturn on ainus planeet Päikesesüsteemis, mis on veest hõredam (ligi 30%) ja kuigi Saturni tuum on veest oluliselt tihedam, on planeedi keskmine tihedus vaid 0,69 g/cm3 gaasilise väliskihi tõttu. Saturni mass on 95 Maa massi. Planeedile on antud nimi Vana-Rooma põllutöö ja viljakasvu jumala Saturnuse järgi, kelle sirp meenutab Saturni astronoomilist sümbolit (♄).
Planeedil on silmapaistev rõngaste süsteem, mis koosneb üheksast rõngast ja kolmest katkendlikust kaarest. Rõngaste süsteem koosneb peamiselt jääosakestest ja vähesel määral väiksematest kividest (rocky debris – kiviprahist) ja tolmust.
Saturnil on kaheksakümmend kaks teadaolevat kuud, millest viiekümne kolmele on antud ametlik nimi. Nende hulka ei ole arvatud väikesi "kuukesi" (väikesed looduslikud satelliidid) Saturni rõngastes. Saturni suurim kuu Titan, mis on ühtlasi Päikesesüsteemis suuruselt teine kuu ja suurem kui planeet Merkuur, on ainus kuu Päikesesüsteemis, mis suudab hoida märkimisväärset atmosfääri. Enamik Saturni kuudest on traditsiooniliselt nimetatud Titaanide järgi Kreeka mütoloogiast.
Füüsikalised omadused
pisi|Maa võrrelduna Saturniga Saturn on hiidplaneet ja see koosneb peamiselt vesinikust ja heeliumist. Planeedil puudub tahke pind, aga arvatakse, et sel võib olla tahke tuum. Planeedi pöörlemisest tingituna on Saturn poolustelt kokku surutud sferoid. Ekvatoriaal- ja polaarne raadius erinevad peaaegu 10% (60 268 km versus 54 364 km). Saturn on ainus planeet Päikesesüsteemis, mis on veest hõredam (ligi 30%) ja kuigi Saturni tuum on veest oluliselt tihedam, on planeedi keskmine tihedus vaid 0,69 g/cm3 gaasilise väliskihi tõttu. Jupiteri mass on 318 Maa massi ja Saturni mass on 95 Maa massi. See tähendab, et Saturn ja Jupiter moodustavad 92% Päikesesüsteemi planeetide kogumassist.
Sisemine struktuur
pisi|400px|Diagramm Saturni sisemusest Planeedi põhiliseks koostisosaks on vesinik, mis veeldub tiheduse tõustes üle 0,01 g/cm3. Selle tiheduseni jõutakse raadiuse juures, mille sisse jääb 99,9% Saturni massist. Temperatuur, rõhk ja tihedus tõusevad ühtlaselt sügavuse kasvades, mis planeedi sügavamates kihtides põhjustab vesiniku ülemineku metalliliseks.
Temperatuur planeedi tuumas küündib 11 700 °C. Ühtlasi kiirgab Saturn 2,5 korda rohkem energiat kosmosesse, kui seda Päikeselt saabub. Enamik kiirguvast energiast pärineb aeglasest gravitatsioonilisest kokkusurumisest (Kelvini-Helmholtzi mehhanism), mis aga ei pruugi seletada kogu Saturnilt kiirgava soojuse hulka. Saturni soojusenergia genereerimises võib täiendavat rolli mängida mehhanism, mis seisneb heeliumi piiskade "välja sadestumises" sügavale planeedi sisemusse. Selle protsessi käigus eraldub soojus läbi hõõrdumise, mis tekib heeliumi piiskade langemisel läbi madalama tihedusega vesiniku. Selle protsessi tulemusena on planeedi väline kiht jäänud heeliumivabaks ning need langenud piisad võivad olla akumuleerunud tuuma ümbritsevaks heeliumi kihiks.
Atmosfäär
Saturni atmosfäär koosneb 96,3% ulatuses molekulaarsest vesinikust ja 3,25% heeliumist. Sellel tasemel on heeliumi osakaal oluliselt väiksem võrreldes tema osakaaluga Päikese koostises. Heeliumist raskemate elementide osakaal ei ole täpselt teada, kuid eeldatakse, et see on sarnane nende elementide esmase tasakaaluga Päikesesüsteemi tekkimisel. Raskemate elementide, millest suur osa asetseb Saturni tuuma ümbruses, kogumass moodustab hinnanguliselt 19–31 Maa massi.
Saturni atmosfääris on tuvastatud väikestes kogustes ka ammoniaaki, atsetüleeni, etaani, propaani, fosfiini ja metaani. Ülemise kihi pilved koosnevad ammooniumi kristallidest; madalama taseme pilved koosnevad tõenäoliselt kas ammoonium vesiniksulfiidist (NH4SH) või veest. Ülemistes atmosfäärikihtides põhjustab Päikese ultraviolettkiirgus metaani fotokeemilist lagunemist, mis annab tõuke süsivesinike keemilisteks ahelreaktsioonideks, mille saadusi viivad alla hoovused ja difusioon. Seda fotokeemilist tsüklit kujundab Saturni aastaaegade käik.
Pilvede koostis varieerub sõltuvalt nende kõrgusest ja rõhust. Ülemistes pilvekihtides, kus temperatuur on 100–160 K (−173,15 kuni −113,5 °C ) ja rõhk 0,5–2 baari vahemikus, koosnevad pilved jäätunud ammoniaagi osakestest. Veest ja jääst koosnevad pilved algavad tasemel, kus rõhk on 2,5 baari ja ulatuvat 9,5 baari tasemeni, temperatuurivahemikuks on 290–253 K (16,85 kuni −20,15 °C). Madalamates kihtides, kus rõhk on 10–20 baari ja temperatuur 270–330K (−3,15 kuni 56,85 °C), on piirkond, kus veepiisku moodustab ammoniaagi vesilahus.
Saturni tavapäraselt ühesuguses atmosfääris on näha pikaajalisi ovaale ja teisi kujundeid, mis on omased ka Jupiterile. Saturni tuuled on kiiruse poolest Päikesesüsteemis Neptuuni järel teisel kohal. Voyageri andmed näitavad tuult kiirusega kuni 500 m/s (1800 km/h). Infrapunapildid näitavad, et Saturni lõunapoolusel on soe polaarvorteks (polaartsüklon), mis on meie Päikesesüsteemis ainulaadne. Kui temperatuur Saturnil on tavaliselt −185 °C, siis temperatuur vorteksis võib tõusta kuni −122 °C tasemeni, mis on ühtlasi kõige soojem koht Saturnil. See lõunapooluse torm võib olla miljardite aastate vanune. Suuruse poolest on see õhukeeris võrreldav Maaga ja sealsed tuuled puhuvad kiirusega keskmiselt 153 m/s (550 km/h). pisi|200px|Saturni polaaralade virmalised Põhjapooluse arktilise tsükloni ümber püsiv heksagonaalne muster on põhjustanud mitmeid spekulatsioone. Suurem osa astronoome usuvad, et selle põhjustab atmosfääris eksisteeriv seisulaine. Katseliselt on hulknurkseid kujundeid suudetud tekitada laboratooriumis vedelike diferentsiaalse pöörlemise abil.
Magnetosfäär
Saturnil on lihtsa kujuga sümmeetriline dipoolne magnetväli. Magnetvälja tugevus ekvaatoril on 0,2 gaussi (20 µT), mis on hinnanguliselt 1/20 Jupiteri magnetväljast ja ühtlasi pisut nõrgem kui Maa magnetväli. Selle tulemusel on Saturni magnetosfäär ka palju väiksem kui Jupiteril, ulatudes vaid 1,1 miljoni km-ni. Tõenäoliselt on Saturni magnetväli genereeritud sarnaselt Jupiteri magnetväljaga – vedelas metallilise vesiniku kihis toimuvate liikumistega (metallilise vesiniku dünamo). Saturni poolustel esineb virmalisi nii nagu ka Jupiteri poolustel.
Orbiit ja pöörlemine
pisi|160px|Saturn ja tema rõngad oktoobris 2016 Keskmine kaugus Päikese ja Saturni vahel on 1,4 miljardit kilomeetrit (9 AU). Keskmise kiirusega 9,69 km/s kulub Saturnil tiiru tegemiseks ligikaudu 29,5 Maa aastat. Kuna Saturni orbiit on pisut ekstsentriline, muutub planeedi kaugus Päikesest 155 miljoni kilomeetri ulatuses.
Saturni pöörlemiskiirust arvestatakse kolmes tsoonis, millest esimene, ekvaatoril asetsev Süsteem I, pöörleb perioodiga 10 tundi 14 minutit 00 sekundit. Süsteem II pöörlemisperiood on 10 tundi 38 minutit 25,4 sekundit ja Süsteem III oma 10 tundi 39 minutit 22,4 sekundit. Saturni sisemuse pöörlemisperiodi ei ole suudetud täpselt määratleda, sest planeedi magnetiline pöörlemiskiirus ja planeedi enda pöörlemiskiirus ei ole täpselt kooskõlas seoses kuu Enceladus mõjuga. Viimane ennustus Cassini 2007. aasta andmete põhjal on 10 tundi 32 minutit 35 sekundit.
Kuud
pisi|Saturni kuud [[Tethys (kuu)|Tethys, Hyperion ja Prometheus]] Saturnil on teadaolevalt 82 kaaslast, millest viiekümne kolmele on antud ametlik nimi. Lisaks on teadlased Saturni rõngastest avastanud kümneid või isegi sadu "kuukesi", mille diameeter on 40–500 meetrit ning mida ei arvestata kuudena. Saturni suurim kuu, Titaan, moodustab üle 90% Saturni ümber tiirlevast massist. Saturni suuruselt teine kuu, Rhea, omab väga hõredat atmosfääri  ja algselt arvati, et see võib omada ka oma rõngaid. 2010. aastal selgus, et Rheal siiski ei ole oma rõngasüsteemi.
Mitmed Saturni kuud on väikesed: 14 kuud on diameetriga 10–50 km ja 34 kuu diameeter on vähem kui 10 kilomeetrit. Enamik Saturni kuudest on traditsiooniliselt nimetatud Titaanide järgi Kreeka mütoloogiast. Titaan on Päikesesüsteemi ainus kuu, millel on tihe atmosfäär ja kus toimuvad keemilised protsessid. Lisaks on see ainus kuu, millel on etaanist ja metaanist koosnevad järved.
Rõngad
Saturni rõngad asuvad ekvatoriaaltasandil ja nende kogulaius ületab planeedi läbimõõdu. Rõngad avastas Galileo Galilei, kes 1610. aastal märkas oma väikese teleskoobi abil Saturni küljes kahte moodustist, kuid ta ei suutnud välja selgitada, millega on tegemist. Hüpoteese oli palju, kuid esimese sõnastas hollandi astronoom Christiaan Huygens 1655. aastal, mil ta väitis et "ta on ümbritsetud õhukese ja tasase rõngaga, mis ei puutu teda kuskil ja on ekliptika suhtes kaldu." Saturni rõngad on nimetatud nende avastamise järgi tähestikulises järjekorras.
Roche arvutuste järgi ei saa lähemal kui 2,44 planeedi raadiust suuri kaaslasi tekkida ning kui nad sinna satuvad, siis nad purunevad. Saturni rõngad asuvad just sellises vahemikus ning see on viinud arvamuseni, et materjal, millest muidu oleks tekkinud mõned kuud, on jäänud rõngastesse. Rõngad ulatuvad 6630–120 700 km-ni Saturni ekvaatorist ja on keskmiselt 20 meetri paksused. Rõngad koosnevad 93% jäätunud veeosakestest, kus on ka väikestes kogustes metaani ja ammoniaaki ning ülejäänud 7% moodustab amorfne süsinik. Osakeste suurus kõigub mikromeetrist kilomeetrini.
Pioneer 11 piltide põhjal jõudsid uurijad arvamusele, et F-rõngast "karjatatakse": kaks kuud, Prometheus ja Pandora tiirlevad teine teisel pool rõngast. Saturni kuud Pan ja Atlas tekitavad orbiidil lineaarseid tiheduslaineid, mis on võimaldanud nende massi täpselt mõõta, ning teadlaste arvates sarnanevad need Pandora ja Prometheusega.
pisi|keskel|1000px|Saturni rõngad
Saturni uurimise ajalugu
Saturn on üks viiest planeedist, mida on võimalik näha palja silmaga ning seetõttu on selle olemasolu teatud iidsetest aegadest saati. See on viiest palja silmaga nähtavast planeedist kaugeim ja tähtis tegelane mitmes mütoloogias. Rooma mütoloogias oli Saturnus nimetatud Kreeka jumala Kronose järgi ning mõlemas mütoloogias oli ta põllutööjumal.
Eurooplaste vaatlused (17.–19. sajand)
Saturni rõngaste nägemiseks on vaja head teleskoopi ning seetõttu avastati need 1610. aastal, mil Galileo Galilei neid esimesena vaatles. Galilei pidas oma avastust kaheks kuuks, kuni Hollandi astronoom Christiaan Huygens selle hüpoteesi ümber lükkas, kasutades Saturni vaatlemisel võimsamat teleskoopi. Huygens avastas ka esimese Saturni kaaslase, Titaani, millele Giovanni Cassini vaatlustega lisandusid Iapetus, Rhea, Tethys ja Dione. 1675. aastal avastas Cassini, rõngastes 4700 km laiuse tühja ala, mida tänapäeval tuntakse Cassini piluna.
Järgmine suurem avastus tehti 1789. aastal, mil William Herschel avastas veel kaks kuud, Mimase ja Enceladuse. 1848. aastal avastasid Briti astronoomid veel ühe kuu, mis sai nimeks Hyperion.
1899. aastal avastas William Henry Pickering Phoebe, mis ei pöörle Saturniga sünkroonitult. Phoebe on esimene selline kuu ja sel kulub Saturni ümber tiiru tegemiseks üle aasta.
Pioneer 11
pisi|250px|Pioneer 11 foto Saturnist
Esimese kosmoseaparaadina lendas Saturnist mööda planeetidevaheline automaatjaam Pioneer 11, möödudes planeedist septembris 1979 20 000 km kauguselt. Pioneer 11 pildistas planeeti ja mõnda kuud, kuid piltide kvaliteet oli pinnavormide eristamiseks liiga madal. Kosmoseaparaat uuris ka Saturni rõngaid ning avastas F-rõnga. Lisaks Saturni uurimisele, mõõtis Pioneer 11 Titaani temperatuuri.
Bill Maher
William Maher (sündinud 20. jaanuaril 1956) on Ameerika Ühendriikide stand-up-koomik, saatejuht, ühiskonnakriitik ja publitsist.
Aritmeetiline juur
Mittenegatiivse reaalarvu a n-astme aritmeetiliseks juureks nimetatakse paarisarvulise positiivse naturaalarvu n korral mittenegatiivset reaalarvu, mille n-is aste on mittenegatiivne reaalarv a. Kui n on paaritu arv, siis võib a olla ka negatiivne.
Arvu a nimetatakse juuritavaks, naturaalarvu n > 1 juurijaks ja arvu \sqrt[n]{a} nimetatakse n-astme juureks arvust a.
Omadused
Igal mittenegatiivsel reaalarvul on parajasti üks n-astme aritmeetiline juur.
Juurimine rahuldab järgmiseid omadusi kus n > 1, m > 1 on naturaalarvud.
Bill Maher
Maher juhtis hilisõhtust vestlussaadet "Politically Incorrect", mida näitas kanal Comedy Central ja hiljem ABC. Pärast seda hakkas ta juhtima saadet "Real Time with Bill Maher".
Maher on väga kriitiline organiseeritud religioonide vastu, mida ta sageli kirjeldab neuroloogilise hälbena, mis õigustab hullusi ja takistab inimestel loogiliselt mõtlemast. Tema sõnul apelleerivad religioonid moraalile, kuid ei oma tegelikult moraaliga midagi ühist. Ta on vastu ka kohtute lähedale rajatud religioossetele monumentidele, kuna see rikkuvat kiriku ja riigi lahutatuse põhimõtet. Tema sõnul on väide, nagu põhinevat USA ühiskond kümnel käsul, täiesti vale, sest kümnest käsust olevat ainult kaks seadustega reguleeritud: tapmine ja vargus. Maher on öelnud, et aabrahamlike religioonide reaalne vahe on, et "kristlased pomisevad lakke, judaistid pomisevad seinale ja moslemis pomisevad põrandale". Ta on korduvalt eitanud süüdistusi ateismis, ta ei pea end ka deistiks ega agnostikuks, kuid on nimetanud religioone olemuslikelt valelikeks, sest nad vastavad küsimustele, mille vastust ei ole võimalik kontrollida, nagu "Kuhu ma lähen pärast surma?" või "Kas põrgu on olemas?", ja väidavad, et nende vastus on kindlasti õige. Kui kuulaja helistas tema saatesse ja küsis, kas ta hakkaks jumalat uskuma, kui see talle end ilmutaks, vastas Maher, et ta läheks siis psühhoneuroloogiahaiglasse ravile ja et seda peaks tegema igaüks, kellele jumal ilmunud on. Põhjus, miks religioosseid inimesi hulludeks ei peeta, olevat üksnes see, et liiga paljudel inimestel olevat ühesugune hullus.
Maher on kriitiline Maailma Kaubanduskeskuse huku vandenõuteooriate suhtes. Ta on nendesse uskujaid nimetanud naiivseteks ja suurteks hulludeks. 19. oktoobril 2007 katkestasid otsesaate publikus olevad vandenõuteooriate pooldajad korduvalt saadet, mispeale Maher nad lõpuks ise publiku seast välja viskas. Sellega äratas ta üleriigilist tähelepanu.
Saturn
Voyagerid
Järgmine kosmoseaparaat, mis külastas Saturni, oli planeetidevaheline automaatjaam Voyager 1, mis lendas novembris 1980 Saturnist mööda. Voyager 1 tegi planeedist, selle rõngastest ja kuudest esimesed kõrge lahutusvõimega fotod ning nendelt piltidelt nähti esimest korda mitmete kuude pinnavorme. Voyager 1 möödus Titaanist väga lähedalt ning saatis selle atmosfääri kohta tähtsat infot. Voyager 1 uuringud viitasid, et Titaani atmosfäär on läbipaistmatu, ja seetõttu pole kosmoseaparaatidel võimalik selle pinda pildistada. Pärast Saturnist möödalendu võttis Voyager 1 kursi Päikesesüsteemist välja.
Peaaegu aasta hiljem, augustis 1981, saabus Saturni juurde Voyager 2, mis jätkas eelmise Voyageri algatatud uuringuid ja tegi veel fotosid Saturni kuudest. Voyager 2 avastas, et Saturni atmosfääris ja rõngastes toimub muutusi. Paraku kiilus Voyager 2 kaameramast kinni ja mitu esialgu plaanitud pildistamist jäi ära. Voyager 2 kasutas Saturni möödalendu oma trajektoori korrigeerimiseks gravitatsioonilise lingutamise abil, et suunduda pärast Saturni juurest lahkumist Uraanile.
Planeetidevahelised automaatjaamad Voyager avastasid möödalendudel mitu uut kuud, kinnitasid mitme kuu olemasolu ning avastasid rõngastes Maxwelli pilu ja Keeleri pilu.
Cassini-Huygens
pisi|250px|Enceladuse geisrid pisi|300px|Maa (tähistatud noolega) vaadatuna Saturni orbiidilt 1. juulil 2004 sisenes Saturni orbiidile kosmoseaparaat Cassini, mis oli planeete ja selle kuusid asunud uurima juba enne orbiidile sisenemist.
Cassini möödalendudel Titaanist tegi automaatjaam radaripilte suurtest järvedest, milles on saari ja mägesid. Cassini lendas orbiidile jäämise järel Titaanist kaks korda mööda ja 25. detsembril 2004 eraldus sond Huygens oma emalaevast ja sisenes 14. jaanuaril 2005 Titaani atmosfääri, edastades selle kohta infot laskumise ajal ning ka pärast maandumist. Cassini jätkas Huygensi eraldumise järel oma uuringuid ning möödus veel mitu korda Titaanist ja teistest kuudest.
Alates 2005. aastast jälgisid teadlased Saturni äikest, mille võimsus on Maal esinevast äikesest 1000 korda suurem.
2006. aastal teatas NASA, et Cassini leidis tõendeid vedela vee reservuaaride olemasolust Saturni kuul Enceladusel, mis purskavad geisritena. Enceladuselt on leitud üle 100 geisri ja NASA arvates võivad sellel Saturni kaaslasel olla suure tõenäosusega olla sobivad tingimused eluks.
Cassini missioon lõppes 15. septembril 2017, mil see sisenes Saturni atmosfääri ja põles ära.
Standardimine
Standardimine ehk standardiseerimine on eri osapoolte, sealhulgas ettevõtete, kasutajate, huvirühmade, standardiorganisatsioonide ja valitsuste konsensusel põhinevate tehniliste standardite rakendamise ja väljatöötamise protsess. Standardimine aitab maksimeerida ühilduvust, koostalitlusvõimet, ohutust, korratavust ja kvaliteeti. Samuti võib see hõlbustada varem loodud protsesside kaubastamist.
Sotsiaalteadustes, sealhulgas majanduses, sarnaneb standardimine koordineerimisprobleemi lahendamisega, kus kõik osapooled saavad vastastikku kasu ainult siis, kui tehakse ühiselt järjepidevaid otsuseid. See vaateviis kaasab ka "spontaanseid standardimisprotsesse", et luua de facto standardeid.
Näited varasest ajaloost
Induse oru tsivilisatsioon võttis kasutusele standardkaalu ja -mõõtmed. Tsentraliseeritud kaalu- ja mõõtesüsteem teenis Induse kaupmeeste ärihuve, sest luksuskaupade mõõtmiseks kasutati väiksemaid mõõte, suuremahuliste esemete, näiteks vilja jms ostmisel kasutati suuremaid mõõte. Kaalud olid mitmes mõõdus ja kategoorias. Tehniline standardimine võimaldas mõõteseadmeid tõhusalt kasutada nurkade mõõtmisel ja ehituskonstruktsioonide mõõtmisel. Ühtsed pikkusühikud kasutati linnade planeerimisel, näiteks Lothal, Surkotada, Kalibangan, Dolavira, Harappa ja Mohenjo Daro. Induse tsivilisatsiooni kaalud ja mõõtmed jõudsid ka Pärsiasse ja Kesk-Aasiasse, kus neid muudeti veel. Shigeo Iwata kirjeldab Induse tsivilisatsioonist väljakaevatud kaalu:
"Mohenjodaro, Harappa ja Chanhu-daro piirkonnast kaevati välja kokku 558 kaaluvihti, v.a defektsed vihid. Nende kaalud ei olnud statistiliselt oluliselt erinevad, kuigi need kaevati välja viiest eri kihist, mille sügavuste vahe oli umbes 1,5 m. See oli tõend, et tugev kontroll oli olemas juba vähemalt 500 aastat tagasi. 13,7-grammine kaal näib olevat üks Induse orus kasutatud ühikutest. Märge põhines kahend- ja kümnendsüsteemil. Kolmest linnast välja kaevatud vihtidest olid 83% kuubikujulised ja 68% neist oli tehtud ränikivist."
Katsetused 18. sajandist
pisi| Henry Maudslay kuulsad eelkruvimisega treipingid umbes aastatel 1797 ja 1800 Tööstus- ja kaubandusstandardite rakendamine sai oluliseks tööstusrevolutsiooni alguses, kui tekkis vajadus ülitäpsete tööpinkide ja vahetatavate osade järele.
Henry Maudslay arendas välja esimese tööstuslikult kasutatava kruvilõikamise treipingi 1800. aastal. See võimaldas esmakordselt kruvikeermete suurusi standardida ning praktikas sai hakata kasutama vahetatavaid mutreid ja polte.
Riiklikud standardid
Maudslay töö ja samuti teiste inseneride panus standardisid tööstust ainult vähesel määral, mõned ettevõtetesisesed standardid levisid vaid oma valdkonna piires. vasakul|pisi| Poltide kruvikeerme sammu valemi graafiline esitus Joseph Whitworthi kruvikeerme mõõtmed võeti esimese (mitteametliku) riikliku standardina kasutusele 1841. aastal kogu riigis. Seda hakati nimetama Whitworthi Briti standardiks ja see võeti ka teistes riikides laialdaselt kasutusele.
See uus standard määras keermele 55 ° nurga ja sügavuse 0,640327 p ning raadiuse 0,1337329 p. Avaldises on p keermesamm. Keermesamm suurenes koos läbimõõduga vastavalt diagrammile. Whitworthi keeret kasutati näiteks kuningliku mereväe suurtükipaatides Krimmi sõjas. See olid esimene näide laevaehituses kasutatud masstootmisest.
Standarditud keermete kasutamine ja tootmistehnoloogia täiustamine hakkas Briti tööstuses laialt levima pärast BSW kasutuselevõttu Suurbritannia raudteeliinidel. Seni oli igaüks neist kasutanud oma standardit nii keermetele kui ka poldipeadele ja mutritele.