cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2014. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
100 meetri jooks
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 37 Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith Joyner, USA (16. juuli 1988 Indianapolis) Euroopa rekord: 10,73 Christine Arron, Prantsusmaa (19. august 1998 Budapest) EM rekord: 10,73 Christine Arron, Prantsusmaa (19. august 1998 Budapest) Euroopa meister 2012: 11,28 Ivet Lalova, Bulgaaria (28. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal
400 meetri jooks
Finaal: 15. august Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 47,60 Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) Euroopa rekord: 47,60 Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) EM rekord: 48,12 Marita Koch, Saksa DV (8. september 1982 Ateena) Euroopa meister 2012: 51,13 Moa Hjelmer, Rootsi (29. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal
800 m jooks
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 30 Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) Euroopa rekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) EM rekord: 1.55,41 Olga Minejeva, Nõukogude Liit (8. september 1983 München) Euroopa meister 2012: 2.00,52 Lynsey Sharp, Suurbritannia (29. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud - Poolfinaal - Finaal
1500 meetri jooks
Finaal: 15. august Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: 3.50,49 Qu Yunxia, Hiina (11. september 1993 Peking) Euroopa rekord: 3.52,47 Tatjana Kazankina, Nõukogude Liit (13. august 1980 Zürich) EM rekord: 3.56,91 Tatjana Tomašova, Venemaa (13. august 2006 Göteborg) Euroopa meister 2012: 4.05,31 Aslı Çakır Alptekin, Türgi (1. juuli 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud - Finaal
5000 meetri jooks
pisi|Meraf Bahta, Sifan Hassan ja Susan Kuijken Finaal: 16. august Osavõtjaid: 17 Maailmarekord: 14.11,15 Tirunesh Dibaba, Etioopia (6. juuni 2008 Oslo) Euroopa rekord: 14.23,75 Lilija Šobuhova, Venemaa (19. juuli 2008 Kaasan) EM rekord: 14.52,20 Alemitu Bekele, Türgi (1. august 2010 Barcelona) Euroopa meister 2012: 15.11,70 Olga Golovkina, Venemaa (28. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Finaal
Maraton
pisi|Christelle Daunay Finaal: 16. august Osavõtjaid: 53 Maailmarekord: 2:15.25 Paula Radcliffe, Suurbritannia (13. aprill 2003 London) Euroopa rekord: 2:15.25 Paula Radcliffe, Suurbritannia (13. aprill 2003 London) EM rekord: 2:26.05 Maria Guida, Itaalia (10. august 2002 München) Euroopa meister 2010: 2:32.48 Anna Incerti, Itaalia (31. juuli 2010 Barcelona) Ametlikud tulemused
100 m tõkkejooks
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 31 Maailmarekord: 12,21 Jordanka Donkova, Bulgaaria (20. august 1988 Stara Zagora) Euroopa rekord: 12,21 Jordanka Donkova, Bulgaaria (20. august 1988 Stara Zagora) EM rekord: 12,38 Jordanka Donkova, Bulgaaria (29. august 1986 Stuttgart) Euroopa meister 2012: 12,81 Nevin Yanıt, Türgi (30. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused:Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal
400 m tõkkejooks
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 26 Maailmarekord: 52,34 Julija Petšonkina, Venemaa (8. august 2003 Tula) Euroopa rekord: 52,34 Julija Petšonkina, Venemaa (8. august 2003 Tula EM rekord: 52,92 Natalja Antjuhh, Venemaa (30. juuli 2010 Barcelona) Euroopa meister 2012: 53,77 Irina Davõdova, Venemaa (29. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud
3000 m takistusjooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 8.58,81 Gulnara Samitova, Venemaa (17. august 2008 Peking) Euroopa rekord: 8.58,81 Gulnara Samitova, Venemaa (17. august 2008 Peking) EM rekord: 9.17,57 Julia Zaripova, Venemaa (30. juuli 2010 Barcelona) Euroopa meister 2012: 9.32,96 Gülcan Mıngır, Türgi (30. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud - Finaal
4×100 meetri teatejooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 40,82 USA (Tianna Madison, Allyson Felix, Bianca Knight, Carmelita Jeter; 10. august 2012 London) Euroopa rekord: 41,37 Saksa DV (Silke Gladisch, Sabine Rieger, Ingrid Auerswald, Marlies Göhr; 6. oktoober 1985 Canberra) EM rekord: 41,68 Saksa DV (Silke Möller, Katrin Krabbe, Kerstin Behrendt, Sabine Günther; 1. september 1990 Split) Euroopa meister 2012: 42,51 Saksamaa (Leena Günther, Anne Cibis, Tatjana Lofamakanda Pinto, Verena Sailer; 1. juuli 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
4×400 meetri teatejooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 3.15,17 Nõukogude Liit (Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Pinigina, Olga Brõzgina; 1. oktoober 1988 Seoul) Euroopa rekord: 3.15,17 Nõukogude Liit (Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Pinigina, Olga Brõzgina; 1. oktoober 1988 Seoul) EM rekord: 3.16,87 Saksa DV (Kirsten Emmelmann, Sabine Busch, Petra Müller, Marita Koch; 31. august 1986 Stuttgart) Euroopa meister 2012: 3.25,07 Ukraina (Juilja Oliševska, Olga Zemljak, Natalja Põhõda, Alina Lohvõnenko; 1. juuli 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
20 km käimine
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 29 Maailmarekord: 1.25.02 Jelena Lašmanova, Venemaa (11. august 2012 London) Euroopa rekord: 1:25.02 Jelena Lašmanova, Venemaa (11. august 2012 London) EM rekord: 1:26.42 Olimpiada Ivanova, Venemaa (7. august 2002 München) Euroopa meister 2010: 1.27:44 Olga Kaniskina, Venemaa (28. juuli 2010 Barcelona) Ametlikud tulemused
Kõrgushüpe
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) Euroopa rekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) EM rekord: 2.03 Tia Hellebaut, Belgia (9. august 2006 Göteborg) 2.03 Venelina Veneva-Mateeva, Bulgaaria (9. august 2006 Göteborg) 2.03 Blanka Vlašić, Horvaatia (1. august 2010 Barcelona) Euroopa meister 2012: 1.97 Ruth Beitia, Hispaania (28. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Teivashüpe
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: 5,06 Jelena Isinbajeva, Venemaa (28. august 2009 Zürich) Euroopa rekord: 5,06 Jelena Isinbajeva, Venemaa (28. august 2009 Zürich) EM rekord: 4,80 Jelena Isinbajeva, Venemaa (12. august 2006 Göteborg) Euroopa meister 2012: 4.60 Jiřina Ptáčníková, Tšehhi (30. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kaugushüpe
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 28 Maailmarekord: 7,52 Galina Tšistjakova, Nõukogude Liit (11. juuni 1998 Leningrad) Euroopa rekord: 7,52 Galina Tšistjakova, Nõukogude Liit (11. juuni 1998 Leningrad) EM rekord: 7,30 Heike Drechsler, Saksa DV (28. august 1990 Split) Euroopa meister 2012: 6,81 Éloyse Lesueur, Prantsusmaa (28. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Igor Švõrjov
pisi|Igor Švõrjov 12. jaanuaril 2014 Tallinnas kiirmaleturniiril "Meenutades Paul Kerest" mängimas [[Tomi Nybäcki vastu]]
2014. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
Kolmikhüpe
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: 15,50 Inessa Kravets, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) Euroopa rekord: 15,50 Inessa Kravets, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) EM rekord: 15,15 Tatjana Lebedeva, Venemaa (9. august 2008 Göteborg) Euroopa meister 2012: 14,99 Olga Saladuhha, Ukrina (29. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Igor Švõrjov
Igor Švõrjov (sündinud 24. mail 1955 Vorošilovgradis) on Eesti maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (2005).
Ta lõpetas aastal 1973 Vorošilovgradis keskkooli ja aastal 1982 ülikoolis majandusteaduskonna. Ta elab aastast 1990 Eestis.
2014. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
Kuulitõuge
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 16 Maailmarekord: 22.63 Natalja Lissovskaja, Nõukogude Liit (7. juuni 1987 Moskva) Euroopa rekord: 22.63 Natalja Lissovskaja, Nõukogude Liit (7. juuni 1987 Moskva) EM rekord: 21.69 m Vita Pavlõš, Ukraina (20. august 1998 Budapest) Euroopa meister 2012: 19.18 Nadine Kleinert, Saksamaa (29. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon
Karaža keel
pisi|Karaža keelkonna leviala Karaža keel on makrožee-bororo hõimkonda, karaža keelkonda kuuluv keel, mida räägivad tänapäeva Brasiilia keskosas Araguaia jõe ääres elavad karažad.
Igor Švõrjov
Ta on treeninud malet aastatel 1965–1975 Jakov Morgulise ja aastatel 1975–1990 Gennadi Kuzmini juhendamisel.
2014. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
Vasaraheide
Finaal: 15. august Osavõtjaid: 25 Maailmarekord: 79.42 m Betty Heidler, Saksamaa (21. mai 2011 Halle) Euroopa rekord: 79.42 m Betty Heidler, Saksamaa (21. mai 2011 Halle) EM rekord: 76.67 m Tatjana Lõssenko, Venemaa (8. august 2006 Göteborg) Euroopa meister 2012: 74.29 Anita Włodarczyk, Poola (1. juuli 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon - Finaal
Odavise
Finaal: 14. august Osavõtjaid: 22 Maailmarekord: 72,28 Barbora Špotáková, Tšehhi (13. september 2008 Stuttgart) Euroopa rekord: 72,28 Barbora Špotáková, Tšehhi (13. september 2008 Stuttgart) EM rekord: 67,47 Miréla Maniáni, Kreeka (8. august 2002 München) Euroopa meister 2012: 66,86 Vira Rebrõk, Ukraina (29. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Karaža keel
Karaža keeles on žavae ja šambioa murre. Mehed ja naised räägivad erinevaid keelevariante.
Igor Švõrjov
Ta täitis suurmeistri normi Aluštas aastatel 2003 ja 2004 (mõlemal korral jagas ta 1–2 kohta). Ta on saanud häid kohti paljudel maleturniiridel.
Ta sai FIDE-lt 2000. aastal rahvusvahelise meistri ja 2005. aastal suurmeistri nimetuse.
2014. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus
Seitsmevõistlus
pisi|Antoinette Nana Djimou Finaal: 15. august Osavõtjaid: 24 Maailmarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, USA (24. september 1988 Seoul) Euroopa rekord: 7032 Carolina Klüft, Rootsi (26. august 2007 Osaka) EM rekord: 6823 Jessica Ennis, Suurbritannia (31. juuli 2010 Barcelona) Euroopa meister 2012: 6544 Antoinette Nana Djimou Ida, Prantsusmaa (30. juuni 2012 Helsingi) Ametlikud tulemused
Medalitabel
{{legend|#ccccff|Korraldajariik (Šveits)|border=solid 1px #AAAAAA}}
Lachavičy
Lachavičy (Leedu keeles Liachavičai, poola keeles Lachowicze, transkribeerituna Ljahhavitšõ) on linn Valgevenes Bresti oblastis ning Lachavičy rajooni halduskeskus. Linna läbib raudteeliin Baranavičy-Łuniniec.
Linna nimi tuleneb ilmselt selle esimestest asukatest – poolakatest, keda valgevene keeles kutsuti ляхі. Samas on võimalik, et nimi pärineb hoopis Poola kaudu Valgevene aladele rännanud juutidelt, kelle murrakus samasugune sõna tähendas tatrasööjaid.
Tööstus on koondunud raudteejaama ümbruskonda. Lachavičys on toiduainetetööstus, seal töödeldakse puitu ja valmistatakse ehitusmaterjale. Linnas on neli ehitusettevõtet.
Mugul-jänesekapsas
Mugul-jänesekapsas (Oxalis tuberosa) ehk oka on jänesekapsaliste sugukonna jänesekapsa perekonda kuuluv püsik, mis talvitub maa-aluste varremugulate abil. Neid mugulaid kutsutakse ketšua keeles uqa 'ks, hispaania keeles oca 'ks ja Ladina-Ameerika muudes hispaaniakeelsetes riikides cubio 'ks, Uus-Meremaa jamsiks ja veel paljude muude nimetustega. Taime hakati kultiveerima Kesk- ja Lõuna-Andides tema mugulate pärast, mida kasutatakse juurviljadena. See taim ei kasva metsikult, kuid Kesk-Andide piirkonnas on teada neli piirkonda, kus looduses leidub metsikuid jänesekapsa liike, mille mugulad on väiksemad. Mugul-jänesekapsas toodi Euroopasse kartuliga konkureerima 1830. aastal ja Uus-Meremaale juba 1860. aastal.
Lachavičy
Suurem osa linna ajaloolistest vaatamisväärsustest on hävinud. Osalt on säilinud vanalinn, linnas on XIX sajandil ehitatud sünagoog ja katoliku kirik aastast 1909. Hävinud on mošee, kuus linna piiridesse jäänud mõisakompleksi, kaks vana kirikut ja kabel, samuti pole säilinud Lachavičy kindlus.
Ajalugu
Lachavičyt mainitakse esimest korda juba XV sajandil. XVI sajandi alguses läks asula Goštautaste suguvõsa valdusse. Aastal 1542 sai asula omanikuks Barbara Radziwiłłówna, kelle kaudu aastal 1547 sai asulast suurvürstide valdus. Esimene täpselt dateeritud dokument asula kohta pärineb aga aastast 1572, mil asula omanikeks said Chodkiewiczid ja asulast sai krahvkonna keskus.
Mugul-jänesekapsas
Kultuuriline tähtsus
Mugul-jänesekapsast kasvatasid peamiselt ketšua ja aimara põllumehed ning mugul-jänesekapsas on sajandeid olnud Andide maapiirkondade toidulaual põhitoiduaine. Andide juur- ja mugulviljade seas on mugul-jänesekapsas praegu Kesk-Andide piirkonnas kasvatuspindala poolest kartuli järel teisel kohal. Taimel on seal oluline roll kohalike toiduga varustamisel, sest on viljavahelduse süsteemi osa ja tema mugulatel on hea toiteväärtus.
Lachavičy
Ajalugu
left|thumb|Lachavičy kindlus
Mugul-jänesekapsas
Mitmekesisus
pisi|Mugul-jänesekapsa mugulate mitmekesisus ühes Peruu farmis|alt= pisi|Lähivõte aprikoosikarva Uus-Meremaa jamsist pisi|Roosad mugul-jänesekapsa mugulad Andide põllumehed kasvatavad mitmeid mugul-jänesekapsa sorte. Taime mitmekesisust võib kirjeldada välistunnuste põhjal, sordinimetuste järgi või molekulaarsete tunnuste abil.
Lachavičy
Ajalugu
XVII sajandi alguses sai Lachavičyst alev, ühtlasi läks see aastal 1635 Sapiehade valdusse. Uputuse ajal piirasid kindlust kuus kuud Moskva väed. kuid edu neil ei olnud. Lachavičy jäi ainsaks kindluseks Leedu aladel, mida vaenlastel ei õnnestunud vallutada. Kindlus hävis Põhjasõja ajal, mil kindluse kahurid Słucki kaitseks konfiskeeriti. Aastal 1706 piirasid Rootsi väed kindluse sisse ja kui seda kaitsnud kasakate väesalk alistus, siis hävitasid rootslased kindluse, koos sellega ka selle juures asunud alevi.
Mugul-jänesekapsas
Välistunnused
Mugul-jänesekapsas jagatakse morfotüüpideks lehtede, õite, viljade, varte ja mugulate omaduste järgi, nagu kirjeldab Rahvusvahelise Taimegeneetika Instituut. Mugulate välistunnuste varieeruvus on iseäranis suur. Mugulad võivad olla 25–150 mm pikad ja kuni 25 mm laiad; koor ja sisu võivad värvuselt olla valged, kreemikad, kollased, oranžid, roosad, punased või violetsed ning need värvid võivad esineda ka erinevates mustrites.
Lachavičy
Ajalugu
Lachavičy kuulus algselt Navahradaki vojevoodkonda ja Navahradaki maakonda. XVIII sajandi alguses läks asula Massalskite valdusse, ent aastast 1775 sai sellest riikliku alluvusega alev.
Aastal 1793 läks alev teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Lachavičy hakkas kuuluma Minski kubermangu Słucki kreisi. Asula hakkas arenema pärast raudtee ehitamist XIX sajandi kaheksakümnendatel aastatel.
Aastast 1921 oli Lachavičy Poola koosseisus, 1939. aastal liideti Valgevene NSV-ga. Linnaõigused sai asula aastal 1931.
Noorte Kotkaste Ustava Sõpruse märk
Noorte Kotkaste Ustava Sõpruse märk, lühendatult Ustava Sõpruse märk, on autasu Noorte Kotkaste organisatsiooni aitamise ja abi osutamise eest.
Mugul-jänesekapsas
Kohalikud sordinimed
Mugul-jänesekapsa kasvatajad nimetavad sorte sageli peamiselt mugulate välimuse põhjal ja seejärel maitse järgi. Näiteks on levinud nimed ushpa negra (must tuhk) või puka panti (punane kosmos Eestiski kasvatatava suvelille õietooni järgi). Sordinimede osas ei ole ühtsust ega järjepidevust ei kogukondade siseselt ega ka laiemalt.
Molekulaarsed tunnused
Mitmed uuringud on kirjeldanud mugul-jänesekapsa mitmekesisust molekulaarsete meetoditega taime valgulise koostise ja geenide varieeruvust uurides. Molekulaarsed tunnused, nagu näiteks allosüümide esinemine ja geenijärjestus näitavad taime vähest mitmekesisust võrreldes teiste põllukultuuridega, ilmselt tingituna selle paljundusviisist. Kuigi geneetiline varieeruvus vastab hästi rahvapärasele sortideks jagamisele, näitab klasteranalüüs, et aretussordid ei ole täiuslikud kloonid, vaid geneetiliselt üsna varieeruvad rühmad.
Noorte Kotkaste Ustava Sõpruse märk
Ustava Sõpruse märgil on emailrõngal kotkamärk, mida ümbritseb neli taimekujutist. Taimekujutisi ühendab nelja ornamendiga kaunistatud lint. Märki kantakse rinnas vasakul pool või selle miniatuuri erariiete revääril.
Mugul-jänesekapsas
Toitumisalane teave
Mugul-jänesekapsas on üks süsivesiku- ja energiarikkamaid köögivilju. See on ka hea provitamiin-A (beetakaroteeni) allikas ning sisaldab kaaliumi, B6-vitamiini ja kiudaineid. Kollased ja oranžid mugulad sisaldavad karotenoide, samas punasekoorelised ja punasetäpilise sisuga mugulad sisaldavad antotsüaniine.
Söödavus
Mugul-jänesekapsast kasvatatakse peamiselt tema söödavate varremugulate pärast, kuid ka tema lehed ja noored võrsed on söödavad. Täiskasvanud varsi saab kasutada nagu rabarberit. Andide elanikel on mitmeid mugulate töötlemise ja nendest toidu valmistamise viise, Mehhikos süüakse aga mugul-jänesekapsast toorelt soola, sidruni ja terava pipraga. Mugulate maitse on sageli kergelt mõrkjas või hapukas, kuid sorditi on maitseomadused üsna erinevad ja mõned sordid pole üldse hapud. Tekstuurilt on mugulad toorelt porgandi moodi krõmpsuvast kuni tärkliseliseni või isegi piimjani, kui nad on täielikult pehmeks keedetud.
Noorte Kotkaste Ustava Sõpruse märk
1939. aastal sai selle märgi Johan Laidoner.
Fahle galerii
Fahle galerii on kunstigalerii Tallinnas aadressil Tartu maantee 84a (Fahle maja).
Mugul-jänesekapsas
Kasutusklassid
Mugul-jänesekapsa mugulad on suhteliselt suure oksalaatide sisaldusega, mis on kontsentreerunud koore alla. Oksalaatide sisalduselt sarnaneb mugul-jänesekapsas spinatiga. Sorditi on oksalaatide sisaldus väga erinev ja sellest tulenevalt jagavad Andide põllumehed taime kahte kasutusklassi.
Esimene kasutusklass, hapu mugul-jänesekapsas, hõlmab sorte, millel on suur oblikhappe sisaldus. Põllumehed töötlevad need mugulad säilitustooteks, mida kutsutakse ketšua keeles khaya 'ks. Khaya valmistamiseks leotatakse mugulaid esmalt umbes kuu aega vees. Siis jäetakse need kuumadeks ja päikselisteks päevadeks ja öökülmadega öödeks välja, kuni need on täiesti kuivanud. See protsess sarnaneb mõrudest kartulitest chuñu valmistamisega. Selle kasutusklassi sorte kutsutakse ketšua keeles khaya 'ks (töödeldud kuivatatud toote järgi) või p'usqu (hapu/hapendatud), ja aimara keeles luk 'iks.
Hapu mugul-jänesekapsas ja magus mugul-jänesekapsas moodustavad lähtuvalt AFLP andmetest kindlad rühmad. See viitab lahus toimunud evolutsioonilisele arengule.
Immanuel Pau
Immanuel Pau (18. märts 1908 Võru – 21. november 1983 Tallinn) oli eesti kirjanik, prosaist, näitekirjanik ja tõlkija.
Mugul-jänesekapsas
Toiteväärtus
Kui mugulaid on päikse käes hoitud, võib neid keeta, küpsetada või praadida. Andides kasutatakse neid hautistes ja suppides nagu kartulit, aga ka magustoitudes. Selliseid sorte kutsutakse ketšua keeles wayk'u 'ks (keetmine), misk'i 'ks (magus/maitsev) ja aimara keeles q'ini 'ks.
Immanuel Pau
Ta õppis Lasva vallakoolis, Võrus ja lõpetas aastal 1932 eksternina Hugo Treffneri Gümnaasiumi.
Mugul-jänesekapsas
Toiteväärtus
Paremal olev tabel näitab toitainetesisaldust värskete ja kuivatatud mugulate 100 g kohta. Mugul-jänesekapsas on väärtuslik C-vitamiini, kaaliumi (kaaliumi kogus sisaldub tuhas) ja raua allikas. Vähesel määral sisaldavad mugulad valke, sealhulgas aminohapetest valiini ja trüptofaani. Sordid erinevad oma toitainete sisalduselt suures ulatuses, seega tuleb siin esitatud arvulisi näitajaid võtta orienteerivatena. Mugulad on suure energiasisaldusega.
Immanuel Pau
Ajalehe Roheline Post väljaandja ja vastutav toimetaja 1934.
Mugul-jänesekapsas
Kasvatamine
Mugul-jänesekapsas on üks tähtsamaid põhitoiduaineid Andide kõrgustikus tänu tema lihtsale paljundatavusele ja vastupidavusele ka kehvematel muldadel, suurtes kõrgustes ja karmis kliimas.
Levik
Mugul-jänesekapsast kasvatatakse Andide piirkonnas Venezuelast Argentinani kõrgustel 2800–4100 m üle merepinna. Kõige rohkem ja kõige suurema mitmekesisusega leidub seda Peruu keskosas ja Boliivia põhjaosas, mis on tõenäoliselt alad, kus see liik kodustati.
Kliima
Mugul-jänesekapsas vajab pikka kasvuperioodi ja sõltub oma kasvus päeva pikkusest, moodustades mugulad, kui päeva pikkus hakkab sügisel lühenema (Andides umbes märtsi paiku). Peale selle vajab taim suhteliselt jahedat õhutemperatuuri, keskmiselt 10–12 °C (jäädes 4 ja 17 °C vahele) ning sademeid 700–885 mm aastas.
Mugul-jänesekapsas vajab mugulate moodustamiseks lühikest päeva. Väljaspool troopikat ei moodusta ta mugulaid enne sügist pööripäeva. Kui sügisese pööripäeva järel saabuvad öökülmad liiga varakult, hukkub taim enne mugulate valmimist.
Kasvukoha nõuded
Mugul-jänesekapsas on mulla suhtes väga vähenõudlik. Ta kasvab ka väga toitainevaestel muldadel ning talub laia mulla happesuse vahemikku (pH 5,3–7,8). Traditsioonilises Andide viljelussüsteemis kasvatatakse teda sageli pärast kartulit, kus ta saab ära kasutada kartulist kasutamata jäänud väetisi.
Paljundamine
Mugul-jänesekapsast paljundatakse tavaliselt vegetatiivselt, istutades mugulaid.
Paljundamine seemnetest on samuti võimalik, kuid seda kasutatakse praktikas väga harva. Suguline paljunemine on keerukas mitmel põhjusel. Mugul-jänesekapsa õied on kolme tüüpi nagu mitmetel teistel jänesekapsa perekonna liikmetel ja ühte tüüpi õied omavahel ei viljastu. Seemned kipuvad spontaanselt varisema isegi neil harvadel juhtudel, kus taime vili valmib, ja nende kogumine on väga keeruline. Mugul-jänesekapsa õisi tolmeldavad putukad (nt mesilased, lehemesilased ja kimalased). Andmeid hübriidide esinemise sageduse kohta ei ole veel avaldatud.
Kasvatamisviis
Mugul-jänesekapsa mugulad istutatakse Andides augustis või septembris ning koristatakse aprillist juunini. Esimesed õied puhkevad umbes 3-4 kuud pärast istutamist ja seejärel hakkavad moodustuma ka mugulad. Istutamise ja saagikoristuse vahel vajab mugul-jänesekapsas vähe hoolt. Piisab mõnest korrast rohimisest ja muldamisest. Mugul-jänesekapsas on traditsioonilise viljavahelduse osa ja ta pannakse maha harilikult kartuli järel vahetult pärast kartuli koristamist. Tüüpiline viljavaheldusskeemina istutatakse esimesel aastal kartul, teisel mugul-jänesekapsas, kolmandal kaer või põlduba, millele järgneb kaks kuni neli aastat mustkesa.
Kasvatamine sarnaneb kartuli kasvatamisega. Mugulad istutatakse 80–100 cm vahekaugusega vagudesse või küngastele, taimede omavaheline kaugus reas 40–60 cm. Valdavad on monokultuurid, kuid Andides istutatakse sageli samale põllule ka muid mugultaimi, sealhulgas mugul-mungalille ja ulluukut. Sageli on samal põllul koos ka mitu sorti igast liigist. Sellise segapõllu mugulad võidakse hiljem sorteerida kas saagi koristamisel või vahetult enne toidu valmistamist.
Oliver Spasovski
pisi|Oliver Spasovski (2016) Oliver Spasovski (makedoonia keeles Оливер Спасовски; sündinud 21. oktoobril 1976 Kumanovos) on Põhja-Makedoonia poliitik. Ta oli 3. jaanuarist kuni 30. augustini 2020 Põhja-Makedoonia peaminister, enne seda oli ta alates 11. novembrist 2015 Põhja-Makedoonia siseminister.
Mugul-jänesekapsas
Saagikus
Saagikus sõltub kultiveerimisviisist. Andide piirkonna riikide aastaraamatud nimetavad mugul-jänesekapsa saagikuseks 7–10 tonni mugulaid hektarilt. Optimaalsetes tingimustes võib viirusvaba paljundusmaterjali kasutamisel mugul-jänesekapsa saagikus ulatuda 35–55 tonnini hektarilt.
Jelsk
pisi|left|Õigeusu kirik Jelsk (poola keeles Jelsk, leedu keeles Jelskas) on linn Valgevenes Homieli oblastis, Jelski rajooni halduskeskus. Jelsk asub Homieli linnast 177 kilomeetri kaugusel. Linna läbib Kalinkavičy ja Korosteni vaheline raudtee.
Mugul-jänesekapsas
Piirangud
Kahjurid ja haigused vähendavad mugul-jänesekapsa saagikust. Andides kasvatatavad taimed nakatuvad sageli viirustega, mis põhjustavad püsivat väikest saagikust. Seetõttu tuleb enne Andidest pärit mugulate kasutamist väljaspool seda piirkonda rakendada viirustest vabanemiseks kaitsemeetmeid. Kasvatamist segavad ka Andide kartulimardikas (Premnotrypes spp), ulluukumardikas (Cylydrorhinus spp) ja okamardikas, kelle täpne liik (võimalikud on Adioristidius, Mycrotrypes või Premnotrypes). Need mardikad hävitavad sageli kogu saagi. Märkimisväärsed kahjurid on ka nematoodid.
Jelsk
Haridust annavad kolm keskkooli, kaks spordikooli, kunstikool, internaatkool ja muusikakool. Linnas on kultuurimaja, kino ja raamatukogu. Seal antakse välja rajoonilehte «Народны голас». Alevis on toiduainetetööstus, seal töödeldakse ka puitu ja valmistatakse mööblit.
Mugul-jänesekapsas
Piirangud
Harmiin, mida on leitud mugul-jänesekapsa juureeritistest, on insektitsiidsete omadustega.
Eespool mainitud nõudlikkus päeva pikkuse suhtes ja taime oksalaatide sisaldus võivad olla laiemat kasutust piiravaks teguriks. Teadlased tegelevad sordiaretuse ja -valikuga ning viirustest vabanemisega, et neist probleemidest jagu saada.
Põllumajanduslik potentsiaal
Võimalik on mugul-jänesekapsast kasvatama hakata ka muudes sobivate tingimustega piirkondades, näiteks Aasias ja Aafrikas. Tema suuremate mugulatega roosa sordi kasvatamine ja kasutamine on juba tõusuteel ja äratab varasemast suuremat põllumajanduslikku huvi Uus-Meremaal.
Jelsk
Asula nimi
Üldlevinud arvamuse kohaselt tuleneb linna nimi kuusest. See nime päritolu on aga kahtlane, kuna piirkond jääb väljapoole hariliku kuuse areaali. Samuti pole nime lõpp -sk omane puude järgi nime saanud paikadele, pigem on see omane hüdronüümidele. Nii oletatakse, et linn on nime saanud varem seda nime kandnud jõe järgi, samuti oletatakse, et linna nimi on soome-ugri päritoluga.
XVIII sajandi lõpus hakkas Jelsk kandma nime Karalin; selle nime sai asula oma omaniku järgi. Toona kuulus Jelsk Oskierkade suguvõsale ja omanikul oli tütar Karalina.
Ajalugu
Jelski küla mainitakse kirjalikes allikates esimest korda XVI sajandil. Toona kuulus see Prantsusmaalt emigreerunud Spadadele. XVII sajandi lõpus läks asula Oskierkade valdusse. Aastaks 1784 oli Jelskist saanud alev. XVIII sajandi lõpus nimetati see ümber Karaliniks. Tol perioodil ehitati alevisse ka õigeusu kirik.
Seoses Poola jagamisega läks alev aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mozõri maakonda. Aastal 1795 läks alev Sulistrowskite valdusse. Alevit läbis Rahačoŭ ja Volõõnia vaheline postimaantee, seal asus ka hobupostijaam. Aastal 1873 avati sealne raudteejaam. Aastal 1886 oli seal viinavabrik, alevis oli kool, poode oli seal kolm. Aastaks 1882 oli alev läinud Anzelmide valdusse. Aastal 1897 asus seal juutide palvemaja, alevis oli üheksa poodi ja seal tegutses ka kõrts.
Aastal 1919 läks Jelsk Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1924 sai sellest rajoonikeskus. Aastal 1931 taastati ametlikult asula vana nimi Jelsk. Aastal 1953 avastati linna juurest nafta- ja maagaasi maardla. Linnaõigused sai Jelsk aastal 1971.
Georg Männik
pisi|Georg Männik 2021. aasta Arvamusfestivalil Georg Männik (sündinud 5. jaanuaril 1955) on eesti tervishoiu- ja sotsiaalkindlustusekspert.
Haridus
Männik lõpetas Elva keskkooli 1973. aastal, Tartu Ülikooli 1978. aastal stomatoloogina ning 1983. aastal Tallinna Tehnikaülikooli elektroonikainsenerina.
Töö ja ühiskondlik tegevus
Männik on üks Eesti ravikindlustussüsteemi autoreid.
Ta on töötanud Ministrite Nõukogus vanemreferendina, Riigikontrolli peakontrolörina, sotsiaalministri asetäitjana, Sotsiaalkindlustusameti peadirektorina, ERGO Kindlustus juhatuse liikmena, Baltimaades, Rumeenias, Gruusias, Ukrainas ja Venemaal Euroopa Liidu sotsiaalkindlustus- ja tervishoiueksperdina.
Samuti olnud Tallinna Kesklinna linnaosakogu liige, revisjonikomisjoni esimees ja hariduskomisjoni liige.
Männik sai 2017. aastal EELK Tallinna Toompea Kaarli koguduse nõukogu liikmeks.
Coelestinus II
Guido di Castello sündis Città di Castellos aadliku peres. Ta õppis Pariisis teoloog Pierre Abélardi juures, olles hiljem tunnustatud kui magister.
Georg Männik
Töö ja ühiskondlik tegevus
Ta on Isamaa Erakonna liige alates novembrist 2001.
Sandra Peegel
alt=Sandra Peegel|pisi|Sandra Peegel Sandra Peegel (sündinud 21. veebruaril 1996 Haapsalus) on turundusspetsialist.
Georg Männik
Isiklikku
Männik on kuulunud Eesti laskekoondisse ning püstitanud nii individuaalselt kui meeskondlikult Eesti rekordeid.
Sandra Peegel
Elulugu
Ta on õppinud Vatla põhikoolis, Kõmsi Lasteaed-Algkoolis, Virtsu koolis ja Orissaare Gümnaasiumis. Gümnaasiumis oli ta õpilasesinduse esimees. Tema algatusel on 2012. aastast Orissaare Gümnaasiumi õpilaskodu tasuta, tänu millele kasvas oluliselt õpilaskodu kasutavate õpilaste arv. 2018. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli Pärnu kolledži ettevõtluse ja projektijuhtimise õppekaval. Kuulus Pärnu kolledži üliõpilasesindusse.
Coelestinus II
Calixtus II kutsus Guido 1120 Rooma, määrates ta apostlikuks alamdiakoniks ja kirjutajaks (scriptor). Honorius II nimetas ta detsembris 1127 Santa Maria in Via Lata kardinaldiakoniks ja Innocentius II detsembris 1133 San Marco kardinalpreestriks.
Sandra Peegel
Elulugu
Õpingute ajal hakkas Peegel tegema vabatahtlikku tööd Eesti Punane Risti Pärnumaa Seltsis, kus ta on saanud ka juhatuse liikmeks.
Coelestinus II
Kardinal Guido oli 1131–1132 legaat Kölnis ja Aachenis, 1137 Lõuna-Itaalias ning 1139–1140 Prantsusmaal. Ta osales vaidluses Monte Cassino kloostri abti määramise üle ja sai 1139 Benevento rektoriks (kuberner).
Sandra Peegel
Elulugu
2017. aastast töötas Peegel Pärnu Rannastaadioni turundusspetsialist-administraatorina. 2019. aastast on ta Tartu Ülikooli Pärnu kolledži turundusspetsialist.
Coelestinus II
Bernard Clairvaux'st saatis talle kirja, milles kutsus teda üles mitte näitama sümpaatiat kiriku poolt hukka mõistetud Abélardi õpetuse vastu.
Kardinal Guido osales 2 paavsti valimistel 1130–1143.
1143. aasta paavsti valimised
Coelestinus II valiti paavstiks 26. septembril 1143 Lateraani palees ja pühitseti ametisse 3. oktoobril. Ta võttis nime Coelestinus I järgi.
25. – 26. septembrini 1143 kestnud valimistel osales 30 kardinali. Coelestinus II oli esimene paavst, kes valiti Lateraani II kirikukogu otsuste alusel ametisse vaid kardinalide poolt.
Suhted Prantsusmaaga
Coelestinus II vabastas Prantsusmaa interdikti alt, kui Prantsusmaa kuningas Louis VII soostus tunnustama Bourges'i peapiiskopina Pierre de La Châtre'i.
Paavst tunnustas Lyoni peapiiskopi jurisdiktsiooni Roueni piiskopkonna üle.
Uued kardinalid
Coelestinus II määras 14 uut kardinali. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Coelestinus III.
Coelestinus II kultuuriloos
Coelestinus II kinkis oma raamatukogu Città di Castello San Flordio kirikule.
Teda on mainitud esimese paavstina Armagh' piiskopi Malachy prohveteeringute paavstide loendis (nimetatud kui Ex castro Tiberis – Tiberi kindlusest).
Surm
Coelestinus II suri 8. märtsil 1144 Roomas ja maeti Lateraani basiilikasse.
Art and Visual Perception: A Psychology of the Creative Eye
"Art and Visual Perception: A Psychology of the Creative Eye" ("Kunst ja nägemistaju: loova silma psühholoogia") on Rudolf Arnheimi raamat, mis ilmus esimeses redaktsioonis 1954 ja teises versioonis 1974. Raamat on tõlgitud 14 keelde.
Sissejuhatus
Raamat tahab arutada mõningaid nägemise voorusi ning neid värskendada ja suunata. Kunsti loomist ja kogemist ei saa arutada ilma psühholoogiata. Kõik kunstiteoreetikud kasutavad psühholoogiat, kas siis tänapäeva psühholoogide tulemusi või vananenud või kodukootud psühholoogiat. Mõned psühholoogid on pööranud tähelepanu kunstile, kuid pole midagi olulist aru saanud. Asi on esiteks selles, et kunstitegevust uuritakse sageli ainult isiksuse uurimise raames, või piirdutakse sellega, mida saab mõõta ja loendada, ning eksperimentaalpsühholoogiast või kliinilisest või psühhiaatrilisest praktikast võetud mõistetega. Kunst, nagu muudki uurimisained, nõuab lähedast tutvust, mis võrsub ainult pikaajalisest armastusest ja kannatlikust pühendumisest. Hea kunstiteooria peab lõhnama ateljee järele, kuigi jutt peab olema teistsugune kui kunstnikel.
Siin tuleb juttu ainult visuaalsest kunstist, peamiselt maalikunstist, joonistamisest ja skulptuurist. Sarnased ilmingud on ka fotograafias ja etenduskunstides. Raamat on välja kasvanud filmikunsti uurimisest.
Axmed Maxamed Maxamuud
pisi|Axmed Maxamed Maxamuud (2010) Axmed Maxamed Maxamuud (hüüdnimi Siilaanyo; sündinud 1936) on Somaalimaa poliitik. Ta oli alates 27. juulist 2010 13. detsembrini 2017 Somaalimaa president.
Ta on õppinud majandusteadust Manchesteri ülikoolis. Ajavahemikus 1969–1982 oli ta muu hulgas mitmes Somaalia ministriametis.
Aastatel 1993–1997 oli ta Somaalimaa parlamendi liige, aastatel 1997–1999 rahandusminister ja 1999–2000 planeerimis- ja koordinatsiooniminister.
Ta on olnud erakonna Kulmiye esimees. 26. juunil 2010 toimunud presidendivalimistel valiti ta 49,59 protsendiga häältest presidendiks.
Viljakusmonitor
Viljakusmonitor on elektrooniline meditsiiniseade, mis võimaldab jälgida menstruaaltsüklit ning teada saada ovulatsioonide toimumise ajad. Viljakusmonitori kasutatakse abivahendina nii raseduse planeerimisel kui ka rasedusest hoidumisel, praktiseerides viljakusteadlikkuse meetodit.
Viljakusmonitoride kindlusaste on võrreldav hormonaalsete rasestumisvastaste vahendite kindlusastmega rasedusest hoidumisel. Viljakusmonitorid pakuvad efektiivset, ravimivaba rasedusest hoidumise meetodit kõigile naistele, kes ei soovi või ei saa kasutada kehasiseseid rasestumisvastaseid vahendeid.
Zahra Abdulla
thumb|Zahra Abdulla aastal 2007. Zahra Abdulla (sündinud 27. novembril 1965 Somaalias) on somaali päritolu Soome poliitik, Helsingi linnavolikogu liige alates aastast 1997.
Abdulla kuulub Rohelisse Liitu.
2003. aasta Soome parlamendivalimistel sai ta 2792 häält, 2007. aasta parlamendivalimistel 4198 häält ja 2011. aasta parlamendivalmistel 3562 häält.
Isiklik elu
Abdulla sündis Somaalias ja veetis lapsepõlve ja nooruspõlve Egiptuses ja Keenias. Hiljem õppis ta Moskvas meditsiini. Kui Nõukogude Liit lagunes, kolis ta juulis 1990 Soome.
Alates 1998. aastast on ta Soome kodanik.
Abdulla elab Helsingis Pukinmäkis. Tal on kaks poega ja üks tütar.
Aprill 2015
2015. aasta aprill algas kolmapäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast neljapäeval.
Viljandi Metall
Viljandi Metall AS (lühend VMT) on Eesti ehitusettevõte, kontsern.
Kontserni kuuluvad järgmised ettevõtted:
Marii
2020. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 365. naisenimi. 1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Marii 376 naisel. Kõige populaarsem on eesnimi Marii Saare maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 8,35.
Nimepäev
Marii nimepäev on 25. märtsil
Veljo Lamp
pisi|Veljo Lamp 2015. aastal Veljo Lamp (sündinud 2. jaanuaril 1968 Tartus) on Eesti spordielu edendaja, illustraator ja kergejõustiklane.
Lamp on Klubi Tartu Maratoni volinike kogu liige, aastast 2005 nõukogu aseesimees, klubiürituste korraldaja ja kommentaator aastast 1997.
Ta on illustreerinud raamatuid, diplomeid ja Tartu ülikooli teatmikke ning on Sihtasutuse Tartu Sport tunnuspiltide autor.
Haridus
Lõpetas 1986. aastal Tartu 7. Keskkooli. 1992. aastal lõpetas Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna treener-õpetaja erialal.
Töö
Töötas 1997. aastast Tartu linnavalitsuse sporditeenistuse peaspetsialistina. 2000. aastast on ta Tartu linnavalitsuse sporditeenistuse juhataja.
Sporditulemused
Harrastab sporti alates 1982, teda innustas kergejõustikuga tegelema kehalise kasvatuse õpetaja Hans Pukk. Esimene treener oli Tartu Kalevi kergejõustikukoolis Arne Vals (1982–1983), hiljem on teda juhendanud Mati Tolmoff (1983–1986) ja Andres Nirk (1986–1996).
Ta on 10-kordne Eesti ja 3-kordne Baltimaade meister kesk- ja pikamaajooksus. Võitnud Eesti meistrivõistlustel kesk- ja pikamaajooksjana individuaalselt 12 medalit, sh 5 kulda (1991, 1992 ja 1996 3000 m takistusjooksus, 1992 1500 m jooksus ja 4 km murdmaajooksus). Lamp on 2-kordne Eesti meister 4 × 1500 m teatejooksus ja Eesti meister ekidenis.
Isiklikke rekordeid:
Oli 1996. aastal ekidenis tollase Eesti rekordi (2:10.51) püstitanud võistkonna liige. Lamp on võistelnud 12 korda Eesti koondises aastatel 1991–1996.
Isiklikku
Tema abikaasa on Ingrid Lamp. Neil on tütar ja poeg. Veljo Lamp laulab Lõuna Prefektuuri segakooris Chorus Menticum.
Tobruk (kindlustis)
Saksa sõjaväel oli Teise maailmasõja ajal kergete kaponiiride tüüpprojektide sari ametliku nimega Ringstand. Oma mitteametliku nimetuse "tobruk" said kaponiirid Tobruki linna ja sadama järgi Itaalia valdustes Põhja-Aafrikas (tänapäeva Liibüas).
Alates 1943. aastast rajati tobrukeid kindlusehitiste või -alade välispiiride lähikaitseks. Projekte oli raudbetoonist piirete paksuse ja tugevuse järgi kuni 200 varianti. Üldse ehitati umbes veerand miljonit tobrukit kõikidel aladel, mis olid Teise maailmasõja ajal Saksa valdused või okupatsiooni all.
Relvastus, varustus ja ehitus
Tobruki esikülg on vaenlase poole, tagaküljel on ukseava ja ühendustee ümbritsevatesse kaitsekraavidesse vms ühendusteedesse. Sees pääses madalamal asetsevast eesruumist treppipidi kõrgemal olevasse põhiruumi, mille laes on lahingu- või vaatlusava. Nii kaitse- kui ka maskeerimise pärast oli tobruk üldiselt kaetud pinnasega kuni üla-avani.
Paiknemine
Eestile lähimad teadaolevad tobrukid asuvad Peterburis Venemaal ning Liibavis ja Räisakus Lätis.
Tobrukid Eestis
Arvatavasti püstitati 1944. aastal Tallinna mitu tobrukit sadama-ala kaitseks, tänapäeval on neist teada ainult üks tobruk Kadrirannas (tüüpprojekt Regelbau 58c ehk 201).
Antiteatraalsus
Keeleline taust
Antiteatraalsus on tõlgitud ingliskeelsest sõnast anti-theatricality.
Eesliide “anti” tähendab millelegi kindla asjale või inimesele vastupidist asja/inimest (opposed to or against ), mis on pärit kreekakeelse sõna moodustamise elemendist.
Termini sünd
Antiteatraalsuse kontseptsiooni on esitatud modernismi laines kunstikriitik Michael Friedilt maalikunsti kritiseerides. Friedi järgi on teatraalsus see, kui sunnitakse vaatajat/publikut olema teose osas subjektiivne ja antiteatraalsus on situatsioon, milles vaataja/publik seisab teose mõistmisest väljas.
Antiteatraalsus etenduskunstides
Keeleliselt on antiteatraalsus teatraalsuse vastand, kuigi teatraalsust ise võib defineerida eri vaatenurgatest (vt eespool olevat teatri selgitust). Laiemalt vaadates etenduskunstide kontekstis on teatraalsus eksistentsiaalselt alati kaasas nagu nimetus “etendus” ütleb. Otsitakse siiski vastast mõju peamiselt teatraalsuse kontekstis.
Etenduskunstide kontekstis võiks eristada kahte antiteatraalsust: institutsionaalne antiteatraalsus (võiks ka nimetada kui antiteaterlikkus), ja klassikalise teatri ekspressiivsuse vastane antiteatraalsus. Teatraalsust iseloomustavad produktsioonilised väärtused nagu kostüümid, dekoor ja miimika, aga ka väljendusviis nagu ekspressiivsus ja narratiivsus. Antiteatraalsus väljendub selles, kui neid vahendeid ei kasutata või üritatakse nende puhul eemalduda tavapärasest teatraalsest lähenemisest ja funktsioonist.
Teatriteadlane Hans-Thies Lehmann nimetas 1970. aastatest alates ilmunud teatrit post-dramaatiliseks teatriks, milles on oluline mitte ainult tekst, vaid ka kõik terviku tähistajad: visuaalsed, kuuldavad, žestilised ja struktuurilised teatrimärgid. Uus teater ei võta eesmärgiks reaalsuse taasehitust, milleks on tänu tehnoloogilisele arengule video ja film, ent otsitakse muid väärtusi. Kui tekst ehk narratiivsus ei ole fookuses, võib ära kaduda klassikalises teatris osa teatraalsusest.
Tantsu- ja teatriteadlane R. Copeland toob välja terminoloogilise dilemma. On olemas sisuliselt antiteatraalne balleti teos, milles puudub näiteks narratiivsus, kuid balletis on iseenesest juba institutsionaalne ja väljenduslik teatraalsus olemas selle distsipliini reegli järgi, mis võib olla suunatud publikule näitamiseks, mille näiteks on jalgade väljaspoolsus. Lisaks annab konkreetse teatraalse konteksti balleti etendamise asukoht, mis on tavaliselt klassikalisel itaalia laval ehk produktsiooniliselt teatraalsuse kontekstis.
Antiteatraalsus on üks teatri uurimise olulistest vaatepunktidest, ent jääb mulje, et sellel terminil ei saagi olla ühest definitsiooni. Antiteatraalsust defineeritakse vastavalt sellele, mida igal konkreetsel juhul mõistetakse teatraalsuse all.
„Antiteatraalsuse mitmekesisuse vormid viitavad sellele, et me ei saa enam pidada enesestmõistetavaks, et antiteatraalsus tähendab üksnes vastuseisu teatrile. Kui teatrisse ilmub antiteatraalsus, ei saa vastandatud olla lihtsalt kõik, mis toimub laval ja publiku jaoks. Pigem saab teatrist omadussõna, mis kirjeldab pigem tingimust või väärtust, mitte ainult ühe kunstivormi olemust. [---] Teatri antiteatraalne enesekriitika on trend, mis ei peatu modernismiga. Happening ja performance etenduskunsti vormidena on välja arenenud teatri radikaliseeritud enesekriitikast. Isegi kui „teater” on pühendatud modernistliku antiteatraalsuse mitmekesiste vormide leidmisele, võib see osutada etenduskunsti analüüsile ja seeläbi anda oma panuse teatriõppe laienenud missiooni.“
Etendus kui sündmus
Lisaks fokuseerib tants kui sündmus pigem osalemisele ja kohal olemisele kui etendajatest eraldatuna lihtsalt laval toimuva vaatamisele. Etendus kui sündmus suunab nautimisele. Kuigi ka siis jääb tants vähemalt etendaja jaoks ikkagi näitamiseks ega saa olla publikut ignoreeriv puhas enese nautimine. Seetõttu jääb tants selliseks, et sündmuse tunnusjoon lisab antiteatraalse mulje teatraalsele tantsule.
Antiteatraalne tehnika
Nüüdistantsus saab leida argist keha. Professionaalset tehnikat või isegi treenitud keha ei pruugi ilmneda vähemalt pealiskaudsel lähenemisel. Etenduste eesmärk ei tugine ainult konventsionaalselt mõistetud ilule ja/või selgelt süstematiseeritud tehnikale.
Eugenio Barba eristab tantsu stiilide kategoriseerimisel Põhja- ja Lõunapoolt: Põhjapooles on tantsu ja teatri stiilid, mis vajavad kindlat tehnikat ehk mitteargist keha.
Tantsus, mida kategoriseeritakse Barba süsteemi järgi Lõunapoole alla, nähtub siiski argilisust, milles puuduvad konventsionaalne esteetika ja teatri reeglid. Klassikalisel moel ehk Lõunapooles, näidatakse argipäevalist liigutust stiliseeritud kujul, ekstraargiliselt. Nüüdisajal, vastupidi, peetakse argist keha/liigutust ka intrigeerivaks olemuseks. See tunnusjoon võib antiteatraalsust välja tuua.
Argist keha ei väljendata alati ilma tehnikata, treenimata, või harjutamata. On ka võimalik, et argist keha näidatakse professionaalselt, argise keha mängimise tehnikat kasutades. Argise keha lavale toomine tundub küll antiteatraalne võrreldes klassikaliste stiilidega, kuid argise keha mängimine ei erine suuresti keha ekstraargilisest kasutamisviisist. Tehnika tähendab konkreetset keha kasutamisviisi. Argise keha mängimine vajab samuti laval näitamiseks konkreetset keha ja vaimu seisundit ehk tehnika omandamist, sest päris argist keha ei tooda otse lavale. Seega pseudo-antiteatraalsust nähtub etendustes, kus kasutatakse argist keha, aga sisuliselt jäädakse ikkagi teatraalseks.
Antiteatraalsus Eestis
Nüüdistantsu ja nüüdis teatriga tegelejad käsitlevad antiteatraalsust. Näiteks: Karl Saks “Planet Alexithymia” (2020), Ruslan Stepanov ja Artjom Astrovi “Performance STL-is” (2019), Stella Kruusamägi “Holy Rage” (2018), Paide teatri “Kaitseala” (2018).
Donbassi sõja kronoloogia (2015. aasta juuli–september)
pisi|Valitsusvägede (tähistatud kollase ja sinisega) ja valitsusvastaste relvajõudude kontrolli all olev territoorium [[Luhanski oblast|Luhanski ja Donetski oblastis]] Ukrainas Euromaidani liikumise, Ukraina revolutsiooni ja Krimmi annekteerimise järel alanud Donbassi sõja (Vene -Ukraina "hübriidsõja") kronoloogia, sündmused alates '''2015. aasta 1. juulist'''. Varasema aja sündmused on kajastatud artiklites 2014. aasta märtsi–juuni, juuli–septembri ja oktoobri–detsembri kohta ning 2015. aasta jaanuari–märtsi ja aprilli–juuni kohta.
3. juuli kaart
Ukraina presidendi administratsiooni pressiesindaja ATO küsimustes polkovnik Oleksandr Motuzjaniku teatel ei hukkunud möödunud ööpäeva jooksul ühtegi valitsusvägede võitlejat, neli Ukraina sõjaväelast sai haavata.
Ukraina Julgeolekuteenistus valmistas ette aruande tõendusmaterjaliga "Venemaa Ukraina vastase agressiooni" kohta. Aruandes on toodud ära andmed ka viie valitsusvastaste relvajõudude koosseisus aktiivselt osaleva VF kindrali kohta.
4. juuli kaart
Möödunud ööpäeva jooksul hukkus lahingutegevuse piirkonnas üks Ukraina sõjaväelane, kaks valitsusvägede võitlejat sai haavata.
Aelius Marcianus
Aelius Marcianus (2. sajandi lõpp – 3. sajandi algus) oli Rooma jurist. Tõenäoliselt elas ta Rooma idaaladel. Ta oli üks viimaseid klassikalise ajastu juriste, pigem prokuliaan.
Donbassi sõja kronoloogia (2015. aasta juuli–september)
6. juuli kaart
Möödunud ööpäeva jooksul ei hukkunud lahingutegevuse piirkonnas ühtegi valitsusvägede võitlejat, kolm Ukraina sõjaväelast sai haavata.
Aelius Marcianus
Nimi Aelius oli Rooma plebeilik perekonnanimi, mis võis vihjata lihtsale päritolule.
Donbassi sõja kronoloogia (2015. aasta juuli–september)
7. juuli kaart
Möödunud ööpäeva jooksul ei hukkunud lahingutegevuse piirkonnas ühtegi valitsusvägede võitlejat, Luhanski ja Mariupoli suunal sai haavata kolm Ukraina sõjaväelast.
Valgevene pealinnas Minskis toimusid Donbassi konflikti reguleerimise kolmepoolse kontaktgrupi ja töörühmade läbirääkimised. 22. juunil 2015 Heidi Tagliavini asemel OSCE eriesindajaks nimetatud Martin Sajdiki teatel olid läbirääkimised konstruktiivsed.
Aelius Marcianus
Tegevusala
Aelius Marcianus oli pigem õpetaja kui jurist. Tal ei olnud isiklikku juurapraksist, ta ei andnud konsultatsioone. Aelius Marcianus teadis palju keisrite Severuse ja Caracalla reskriptidest, mistõttu on teda seostatud Ulpianusega, kelle stiil on sarnane. Arvatakse, et ta oli Ulpianuse õpilane.
Donbassi sõja kronoloogia (2015. aasta juuli–september)
8. juuli kaart
Ukraina presidendi administratsiooni pressiesindaja ATO küsimustes polkovnik Oleksandr Motuzjaniku teatel hukkus möödunud ööpäeva jooksul lahingutegevuse piirkonnas kaks Ukraina sõjaväelast, 10 valitsusvägede võitlejat sai haavata.
Anderson
Anderson võib tähendada järgmist:
Donbassi sõja kronoloogia (2015. aasta juuli–september)
9. juuli kaart
Ukraina presidendi administratsiooni pressiesindaja polkovnik Lõssenko teatel ei hukkunud möödunud ööpäeva jooksul ühtegi Ukraina sõjaväelast, üks valitsusvägede võitleja sai haavata.
Holger Badstuber
Holger Felix Badstuber (sündinud 13. märtsil 1989 Memmingenis) on Saksamaa endine jalgpallur, kes mängis kaitsjana Saksamaa ja Šveitsi liigades ning Saksamaa jalgpallikoondises.
Donbassi sõja kronoloogia (2015. aasta juuli–september)
10. juuli kaart
Ukraina presidendi administratsiooni pressiesindaja teatel hukkus möödunud ööpäeva jooksul lahingutegevuse piirkonnas kaks Ukraina sõjaväelast, 10 valitsusvägede võitlejat sai haavata.