cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lego Mindstorms
Kõige rohkem kasutatakse sarja Lego Mindstorms õppevahendina, et koolitada õpilasi ja üliõpilasi. Eestis edendab Lego Mindstormsi kasutamist Kooliroboti projekt, mille eestvedajateks on Tiigrihüppe Sihtasutus, Tartu Ülikool ja MTÜ Robootika.
Nimi "Mindstorms" pärineb raamatust "MINDSTORMS: Children, Computers, and Powerful Ideas", mille autor on Seymour Papert. Lego Mindstorms NXT nimi tuleneb ingliskeelsest sõnast next ('järgmine').
RCX
pisi|Esimese generatsiooni RCX programmeeritav juhtplokk (inglise keeles brick) Esimese generatsiooni Lego Mindstorms kannab nime Robotics Invention System (RIS). Vastavasse komplekti kuulub juhtplokk RCX (Robotic Command eXplorer).
Riistvara
Juhtplokil on 8-bitine Renesas H8/3292 mikrokontroller, 16 kB suurune püsimälu (ROM) ja 32 kB suurune muutmälu (RAM). Püsimälus paikneb baasvahetussüsteem ehk BIOS. Muutmälus asub programmi püsivara ja kasutajate loodud programmid. Seadme programmeerimiseks tuleb kasutaja loodud programm spetsiaalse infrapunaliidese abil juhtploki mällu üles laadida. Juhtplokki saab programmeerida, kasutades selleks programmeerimiskeeli, nagu RCX Code ja NXC. Erinevate programmeerimiskeelte kasutamiseks on vaja vahetada RCX püsivara.
Juhtplokil on kolm sisendit anduritega suhtlemiseks ja kolm väljundit mootoritele. Väljundporte saab kasutada ka spetsiaalsete lampide kontrollimiseks. LCD-ekraanilt saab lugeda aku laetuse taset, sisend- ja väljundseadmete staatust, programmi tööolekut ning mida kasutaja loodud programm teeb. Maksimaalselt suudab ekraan korraga kuvada nelja tähemärki.
Versioonid
Kokku on loodud kolm versiooni: 1.0, 1.5 ja 2.0. Versiooni 1.0 RCX juhtploki eripära on toiteadapteri olemasolu, mis lubab seadmel töötada ka ilma patareideta. Versioonides 1.5 ja 2.0 on toiteadapter eemaldatud ja seadme toide tuleb patareidelt. Seadmed kasutavad toiteks kuut AA-tüüpi 1,5 V patareid. Toiteadapteriga RCX-versioonid on populaarsed statsionaarsete robootikaprojektide loomisel, nagu robotkäed või kontrollitavad Lego rongid (Lego Train). Erinevus kolme versiooni vahel peale toiteallika on ühendamine arvutiga, kasutades selleks infrapunaliidest (IrDa). Versioonides 1.0 ja 1.5 kasutab IrDa suhtluseks DE-9 jadaväratit, versioonis 2.0 on jadavärat asendatud USB-liidesega.
Infrapunaliides ja suhtlus
RCX on võimeline suhtlema teise RCX-seadmega, kasutades selleks sisseehitatud infrapunaliidest. Üks seadmetest hakkab täitma saatja ja teine vastuvõtja rolli. Infrapunaliidese abil on RCX võimeline suhtlema seadmetega Spybots, Scout Bricks, Lego Train ja NXT. NXT puhul on vajalik kolmanda osapoole infrapunaliidese moodul.
RCX 1.0 IrDa kandesignaali sagedus on 38,5 kHz ja RCX 2.0 IrDa kandesignaali sagedus on 76 kHz. Mõlemad versioonid suudavad saata andmeid mõlemal sagedusel. Kandesignaal on genereeritud RCX sisemiste taimeritega.
RCX suhtleb arvutiga läbi jadaühenduse või USB-põhise IrDa-torni. IrDa-torni toetavad operatsioonisüsteemid Windows 98, ME ja XP (32-bitine). Eksisteerib parandusprogramm, et toetada hüperhargtöötluse tehnoloogiaga / mitmetuumalisi protsessoreid. Ametlik tugi Windows Vistale (32-bitine) puudub, aga leidub vastavaid draivereid, mis tagavad korrapärase töö. Jadaühenduse torn töötab tõrgeteta 32-bitise Windows 7 operatsioonisüsteemiga, kui kasutada kolmanda osapoole USB-jadaühenduse adapterit ja draiverit.
Unikaalne kood
Kõikidel RCX versioonidel on unikaalne number, mis on seadmele trükitud. See oli vajalik tehnilisele toele, et luua Lego Mindstorms kasutajakontot veebilehel, mis nüüdseks on oma töö lõpetanud. Esimene toodetud RCX on tähistatud numbriga "000001".
Scout
Scout on sinist värvi juhtplokk, millel on kaks porti anduritele, kaks mootoritele ja üks sisseehitatud valgusandur. Juurde saab lisada veel ühe mootoripordi, kui kasutada seadet Micro Scout. Scouti saab osta komplektiga Robotics Discovery Set. Programmeerimiseks peab kasutaja lubama toiterežiimi (power mode). Scout suudab hoida mälus ühte programmi.
Riistvara
Scout on kasutab Toshiba mikrokontrollerit. Mälu on jaotatud 32 kB püsimälu ja 1 kB muutmälu (RAM) vahel, millest 400 B on vaba kasutajale kasutamiseks. Seadme püsivara asub püsimälus, mis ei lase kasutada teisi püsivarasid. Muutmälu väikese mahu tõttu on paljud eelmääratletud alamfunktsioonid paigutatud püsimällu.
Scout toetab ainult passiivseid välisandureid, mis tähendab, et ainult puute-, temperatuuri- ja teised toidet mittevajavad andurid saavad olla kasutuses. Scout kasutab 8-bitise resolutsiooniga A/D-muundurit, samas kui RCX kasutab 10-bitist A/D-muundurit.
Infrapunaliides ja suhtlus
RCX saab kontrollida seadet Scout, kasutades "Send IR Message" programmiplokki. RCX tegeleb Scouti kontrollimisega, samal ajal kui Scout võtab vastu RCX-ilt käsklusi. Sel ajal on vaja seadmel Scout kõik sätted välja lülitada ehk seada režiimi off.
Scout suudab omakorda kontrollida Micro Scouti, kasutades selleks VLL-tehnoloogiat (Visual Light Link) ja spetsiaalset optilist fiiberkaablit.
Tarkvara
Legol oli plaan toota eraldi lisapakett, mis lubaks kirjutada Scoutile programme, kasutades selleks arvutit ja tarkvara, nagu RCX Code. Projekti keerulisuse ja kulukuse tõttu see tühistati.
Micro Scout
Micro Scout loodi algtaseme kasutajate jaoks. Tegemist on väga limiteeritud juhtplokiga, millel on üks sisseehitatud valgusandur ja mootor. Micro Scouti juhtplokki kutsutakse inglise keeles sõnaga brick. Seadmel on seitse sisseehitud programmi. Seadet saab kontrollida seadmete Scout, Spybotics või RCX abil, kasutades VLL-põhist ühendust. Micro Scout (nagu Scout) baseerub Toshiba mikrokontrolleril.
Programmeerimine
Seadet saab programmeerida VLL abil. Selleks on esmalt vaja kalibreerida valgusandur, mis seadme sisselülitamisel seadistab ära tumeduse väärtuse. Järgnevalt on vaja Micro Scout sätestada programmeerimisrežiimi, mis paneb seadme lugema VLL koode. Järgnevalt on võimalik anda seadmele ette kuni 15 instruktsiooni. Programmi loomisel kustutatakse vana programm mälust ja asendatakse uuega. Salvetamiseks ja jooksutamiseks tuleb vajutada Run-nuppu. Salvestatud programmi ei saa muuta, vaid tuleb uuega asendada.
Komplektid
Seadet müüdi osana, mis kuulus komplekti Droid Developer Kit (R2D2), ja hiljem ka Darkside Developer Kit (AT-AT Imperial Walker).
Melon
Melon (Cucumis melo) on kõrvitsaliste sugukonda kurgi perekonda kuuluv taimeliik.
Lego Mindstorms
Lego Mindstorms NXT juhtplokk
Seadmel on neli sisendporti, kolm väljundporti, valjuhääldi, 100 × 64-piksline LCD-ekraan, neli nuppu. Seadet toidab kuus AA-tüüpi 1,5 V patareid või 1400 mAh laetav liitiumioonaku. Andurite ja mootorite vaheliseks suhtluseks kasutatakse I²C ja RS-485 protokolle. Kõikides NXT versioonides on juhtplokk sama.
Melon
Klassifikatsioon
Varem on melonit klassifitseeritud kõrvitsaliste sugukonnas omaette taimeperekonnana, nüüd on see aga eraldi taimeliik. Melon liigitatakse järgmisteks alamliikideks (Pitrat et al. 2000):
Lego Mindstorms
Lego Mindstorms NXT 1.0
Lego Mindstorms NXT on programmeeritav robootikakomplekt, mis toodi turule 2006. aasta juulis, asendades sellega esimese generatsiooni Lego Mindstorms komplektid. Komplekt koosneb 577 elemendist: kolmest servomootorist, neljast andurist (kaugus-, heli-, puute- ja valgusandur), seitsmest ühenduskaablist, USB-liidese kaablist ja NXT juhtplokist. Komplektis on lisaks veel NXT-G, mis on visuaalne programmeerimiskeskkond, mis võimaldab luua uusi programme ja neid ka kergesti NXT-seadmesse üles laadida. Tarkvaral on lisaks veel instruktsioonid nelja baasroboti jaoks, milleks on järgmised: Alpha-Rex (humanoid), Tri-Bot (auto), Robo-Arm T-56 (robotkäsi) ja Spike (skorpion).
Lego Mindstorms NXT õppeversioon
Lego Mindstorms NXT õppeversioon (Educational Version) on loodud koolidele, et arendada noortes huvi reaalainete vastu. Komplekti ei kuulu tarkvara, see tuleb eraldi juurde osta. Arendamise käigus on võimalik vahetada püsivara ja valida sobivaim programmeerimiskeel, millest paljud on vabavaralised ja tasuta. Õppeversiooni baaskomplekt koosneb 431 elemendist, mille sisse on arvestatud erinevad andurid, mootorid, jne. Põhiosade hulka kuuluvad järgmised komponendid: Lisaks on võimalik juurde osta lisakomplekt, mis täiendab komponentide kogust 817 võrra. Komplekt koosneb peamiselt erilistest detailidest (käigud, ühenduskaablid, rattad). Õppeversioon sobib hästi kokku vanemate Mindstormsi versioonidega, kuna sisaldab ka kolme erilist tagasiühilduvat ühenduskaablit.
Lego Mindstorms NXT 2.0
Lego Mindstorms NXT 2.0 avaldati 5. augustil 2009. Komplekt koosneb 619 osast (koos mootorite ja anduritega). Versiooniga 2.0 tutvustati värviandurit, mis suudab eristatada peale musta ja valge ka erinevaid heledusi ja värve. Komplekti moodustavad peale ehitusosade järgmised andurid: Erinevus varasemate versioonide ja NXT 2.0 vahel on võime opereerida ka ujukomaarvudega, kui eelmised versioonid olid vaid suutelised tegema tehteid täisarvudega. Tegemist on tarkvaralise lahendusega püsivaras ja seega saab uuendada ka NXT 1.0 versioone 2.0-ks. Tähelepanuväärne erinevus on ka selles, et uues versioonis puudub heliandur, selle asemel on lisatud veel üks puuteandur.
Andurid
Lego Mindstormsiga ühildub palju andureid, mille hulka kuuluvad ametlikud Lego ja kolmandate osapoolte andurid. Suuremad kolmandate osapoolte andurite tootjad on HiTechnic, Mindsensors ja Vernier. Järgnevalt on toodud Lego Mindstorms NXT standardandurid.
Melon
Klassifikatsioon
Melon on soojanõudlik taim.
Lego Mindstorms
Programmeerimiskeeled
Lego Mindstormsi programmeerimine on pigem käsukastidega programmeerimine, kui koodprogrammeerimine. Leidub ka programmeerimiskeeli, millega arendamine on raskem algajatele, kuid annavad rohkem võimalusi.
Lego Mindstorms Eestis
Eestis tegeleb Lego Mindstormsi edendamisega Kooliroboti projekt. Projekt sai alguse 2007. aasta kevadel eesmärgiga edendada inseneriteadust Eesti koolides. Projekti edendamiseks otsitakse koole, kes oleksid nõus projektis osalema.
Melon
Klassifikatsioon
Eestis on meloni kasvatamine võimalik katmikalal – kasvuhoones või avamaal katteloori all.
Lego Mindstorms
Lego Mindstorms Eestis
Projekti raames korraldatakse õpetajatele kursuseid ning jagatakse õppematerjale. Robootikakomplektide ostmiseks peavad koolid leidma endale sponsorid või taotlema toetust Tiigrihüppe Sihtasutusest.
Melon
Välislingid
Taʼneeskʼání fa:طالبی
Lego Mindstorms
Lego Mindstorms Eestis
Tuntumaid robootikavõistlusi:
Jevhen Buket
Jevhen Buket (ukraina keeles Євген Васильович Букет; sündinud 23. oktoobril 1981 Kiievis) on ukraina koduloolane, ajakirjanik ja ühiskonnategelane.
Buket on Ukraina koduloolaste liidu juhatuse liige, Ukraina ajakirjanike liidu liige ja Wikimedia Ukraina revisjonikomisjoni esimees. 2004. aastal pälvis ta Kiievi oblasti noorsoopreemia ning 2008. aastal Oless Gontšari nimelise rahvusvahelise auhinna.
Väiketüll
Väiketüll (Charadrius dubius) on väike kurvitsaline, kaaludes vaid 40 grammi. Täiskasvanud isendite pealagi on hallikaspruun, silma ümbritseb must triip, nokk on must, tiivad ja selg hallikaspruunid ning kõht valge. Linnu jalad on tuhmpruunid. Üheks määramistunnuseks, mis eristab teda liivatüllist, on kollane rõngas ümber silma.
Alamliigid
Väiketüllil eristatakse 3 alamliiki:
Levik
Väiketülli areaal on lai, ulatudes läänest Euroopast idas Indohiinani, põhjast Skandinaavia poolsaarelt lõunas Põhja-Aafrikani.
Arvukus
Euroopas pesitseb neid 63 350 – 94 820 paari, neist Eestis umbes 2000 paari.
Saksamaa linnade loend
pisi|300px|Saksamaa üldkaart
Väiketüll
Elupaik
Väiketüllid eelistavad, nagu liivatüllidki, klibust mererannikut või mageveeäärseid randu. Väiketüll elutseb tihti ka vanades paemurdudes, kruusaaukudes ja liivastel väljadel, kus ta tänu oma keha väiksusele ja vöödilisusele ümbritseva keskkonnaga üsna hästi kokku sulab. thumb|left|Väiketüll rannal
Paljunemine
Väiketülli pesaks on lihtne lohk rannal, mis on harilikult kiviklibuga voodertatud. Pessa muneb ta juuli alguseks 4 väikest kollakashalli mustpruunide täppide ja kriipsukestega muna. Kui esimene kurn peaks ära söödama võivad linnud muneda ka järelkurna. Poegade eest hoolitsevad mõlemad vanemad. Esimesed pojad lendavad pesast välja juba juuli teisel poolel.
Roman Skrõpin
Roman Skrõpin (ukraina keeles Роман Андрійович Скрипін; sündinud 27. mail 1973 Poltavas) on Ukraina ajakirjanik.
Saksamaa linnade loend
''Siin on loetletud Saksamaa 2060 linna 1. jaanuari 2017 seisuga.''
Väiketüll
Toitumine
Väiketüll sööb vaid selgrootuid (eriti armastab vastseid).
Roman Skrõpin
Haridus
Skrõpin on lõpetanud 1997. aastal Kiievi ülikooli ajakirjanduse erialal.
Tegevus ajakirjanikuna
1990. aastatel töötas Skrõpin mitmes meediaväljaandes, sealhulgas ka televisioonis.
Väiketüll
Kaitse
Kuulub Eestis looduskaitse III kategooriasse, kuna liigi arvukus on pidevalt vähenenud.
Aasta lind 2012
Eesti Ornitoloogiaühing valis 2012 aasta linnuks liivatülli ja väiketülli.
Roman Skrõpin
Tegevus ajakirjanikuna
2016. aastal käivitas ta koos Danõlo Janevskõiga meediaprojektid Skrypin.ua ja Ukrainian Media Network. Enne seda oli ta lahkunud Hromadske Televisioonist, kusjuures tema valdusse jäi ka domeen hromadske.tv.
Omaenda meediaprojekti kõrvalt töötas Skrõpin aastatel 2018–2019 ka telekanalis ATR saatejuhina, juhtides vestlussaadet "Prime: Skrõpin".
Max Elger
pisi|Max Elger (2021) Max Christian Elger (sündinud 24. novembril 1973) on Rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik, ta on 30. novembrist 2021 Rootsi finantsturgude minister.
Tal on doktorikraad Stockholmi Majandusülikoolist majandusteaduses, keskendudes makroökonoomikale ja kasvuteooriale. Varem on ta töötanud fiskaalpoliitika nõukogus uuriva ökonomistina (2011–2012).
Tema karjäär poliitikaametnikuna hõlmab ülesandeid Mona Sahlini töötajate töö- ja rahaasjade eest vastutava poliitikasekretärina ning poliitikaeksperdina Rahandusministeeriumis (2007–2011). Seejärel asus ta tööle sotsiaaldemokraatide eelarvedirektorina (2012–2014).
Kirikukivi
Kirikukivi (ka Kerkstain või Eernstain (Kotkakivi)) on rabakivist hiidrahn Läänemaal Vormsi vallas Norrby külas Kärkgrunne saare põhjaservas rannavees ning on hõlpsasti leitav. Kivi jääb Väinamere hoiualale.
Max Elger
2014. aasta oktoobris nimetati ta rahandusminister Magdalena Anderssoni riigisekretäriks (eesti mõistes kantsleriks). Valitsuse ümberkorralduste tulemusel on ta töötanud riigisekretärina kolmel erineval ametikohal ning lõpuks vastutanud majanduspoliitika ja rahvusvahelise majanduskoostöö eest. Ta lahkus riigisekretäri kohalt 30. novembril 2021, mil ta nimetati Rootsi finantsturgude ministriks.
Kirikukivi
Kivi mõõdud on: pikkus 7,8 m, laius 7,3 m, kõrgus 5,6 m, ümbermõõt 25–30 m (hinnang; suurim ümbermõõt asub umbes 2 m kõrgusel ja seda pole mõõdetud). Kivi võeti kaitse alla aastal 1941. Kivile on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Rahn on kõrge püstjas, kallutatud tahuka kujuline. Selle terav harjajoon ja sellelt laskuvad tasased laepinnad loovad mulje katusest (see meenutavat Vormsi tornita kirikut). Rahn aheneb allpool, külgseinad on tugevasti eenduvad. Asub klibulisel merepôhjal, ca 0,5 m sügavuselt vees, vahel kuival. Pikitelg on ida-läänesuunaline. Rahnu idaotsale on tehtud kriips ja arv 1851, mis märgib selle aasta veeseisu. Kivi on 19. sajandi keskel üks kotkas pesapaigana kasutanud, seepärast ka nimetus Eernstain.
Rahn on alates 1941. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
== Uuritus ==
Aastal 1933 uuris kivi Ants Laasi.
Teisi uurijaid: U. Sepp, V. Paatsi, Priit Kohava, Enn Pirrus, Ülo Heinsalu.
Raamatus "Eesti maastikud", Tallinn 1984, lk. 56 on toodud rahnu foto.
Hubert Jakobs
Hubert Jakobs, sündinud 1956. aastal, on 1970. aastate teisel poolel olnud tuntud omakirjastuslikus tegevuses ning alates 1986. aastast osalenud kristlikus usulis-poliitilises liikumises Elu Sõna.
Koluvere saar
Koluvere saar on kaitsealune puu, saar, Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas. Puu võeti kaitse alla aastal 1959. Puu asukoht on Koluvere mõisa pargis. Puust umbes 230 m itta jääb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee, umbes 170 m edelasse jääb Ollimäe–Koluvere tee, umbes 60 m lääne-loode suunas jääb Koluvere järv (Liivi jõgi).
Koluvere saare kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Koluvere saare keskkonnaregistri kood on KLO4000815.
Maarja-Magdaleena kalmistu
Maarja-Magdaleena kalmistu on Tartu maakonnas Tartu vallas Maarja-Magdaleena külas mõlemal pool Maarja-Palamuse teel asuv kalmistu. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistu pindala on 2,17 ha.
Mittesurmavad relvad
pisi|Saksa politseinik mittesurmava relvaga TAC700 pisi|[[Kuninglik Kanada ratsapolitsei|Kuningliku Kanada ratsapolitsei politseinik mittesurmavat, beanbag laskemoona, kasutava pumppüssiga]] Mittesurmavad relvad on relvad, mis tapavad väiksema tõenäosusega elavat sihtmärki võrreldes külm- või tulirelvadega. Nende kasutamise eesmärgiks on peatada sihtmärk võimalikult väikeste pikaajaliste mõjudega. Siinkohal on oluline mõista, et igasuguse jõu kasutamisega võivad kaasneda tahtmatud või juhuslikud ohvrid. Nii ka mittesurmavate relvadega, sest kuigi need püüavad riski maandada, siis kuna kehaosad erinevad haavatavuselt ja inimesed on eri pikkuse ning kasvuga, siis surmajuhtumeid võib esineda halvasti sihitud lasu, rikošeti või puuduliku väljaõppe tõttu. Mittesurmavaid relvi kasutatakse sõjaväes peamiselt ÜRO rahutagamismissioonidel või hõivatud ala elanikkonna kontrollimiseks. Politseijõududes leiavad need kasutust mässude laialiajamisel, vanglates, enesekaitseks ja avalikel kogunemistel turvalisuse tagamiseks.
Arendamise ajalugu
Enne mittesurmavaid relvi puudusid politseil ja sõjaväel vahendid olukorras, kus püüti vältida soovimatut olukorra laienemist. Saatkondi valvavad sõjaväelased pidid piirduma laadimata relvadega ning politseijõud kasutasid mässude laialiajamiseks nuiasid, tääke või teravmoona. 1980. aastate teisel poolel kutsusid mõttekojad üles relvatootjaid töötama välja relvi, mis oleksid keskkonnasõbralikumad ja elusäästvamad, kui seda olid tolleaegsed relvad. USA kongress ja teiste riikide valitsused hakkasid seejärel korraldama selliste relvade väljatöötamist, mis võimaldaksid kasutada mittesurmavat jõudu. Kevlari ja Lexani kasutuselevõtt võimaldas arendada kilpe ja isikukaitsevahendeid ning see andis võimaluse märulipolitseil võtta kasutusele uusi taktikaid. Politseinikud suutsid paremini vastu seista kõiksuguseid esemeid loopivatele rahvamassidele ega pidanud ohu kiireks eemaldamiseks kasutama surmavat jõudu. Politseinike varustuse täiendamine pisargaasi ning mittesurmavate kummi- ja värvikuulidega andis täiendavad vahendid ohtude kõrvaldamiseks ning muutsid uued taktikad varasematest tõhusamaks. Lisaks mässavate rahvamasside laialiajamisele on mittesurmavad relvad leidnud kasutust ka patrullpolitsei varustuses. Kaheks tuntumaks selliseks relvaks on elektrišokirelv taser ja pipragaas.
Laskemoon
Mittesurmava laskemoona eesmärgiks on sihtmärk peatada, kuid mitte tappa. Sihtmärgi peatamisel tuginetakse mittesurmava kuuli kineetilisele energiale ja selle ülekandumisel kehale tekkivast tömbi eseme traumast. Kummi-, plast- ja vahakuulid on vähem surmavad, kui seda on tavapärased metallkuulid ning nende lennukiirus on ka oluliselt väiksem. Peamiselt tuginevad erinevad relvasüsteemid samale ideele, milleks on sihtmärgi tabamine tömbi kehaga.
Kummikuulid
Kummikuulid on täielikult kummist või kummist kattega laskemoon, mida saab kasutada nii tavapärastes relvades kui ka spetsiaalsetes mässude laialiajamiseks mõeldud relvades. Need on välja töötatud alternatiivina tavalistele metallist otsaga kuulidele ning leiavad kasutust nii mässude kontrollimisel ja laialiajamisel kui ka lasketiirus harjutustel. Suuresti on tänapäeval asendatud teiste mittesurmavate laskemoonadega, sest kummikuulide rikošett võib olla ettearvamatu. Lisaks võivad need tekitada lisaks valule ka tõsisemaid vigastusi, näiteks luumõrasid ja siseelundite vigastusi. pisi|37 mm Briti armee kummikuul
Plastkuulid
Plastkuulid on mittesurmav laskemoon, mida saab lasta vastavalt kohandatud relvast. Tüüpiline plastkuul kaalub 130 g ja on efektiivse laskekaugusega 33–64 meetrit. Need töötati välja 1973. aastal Briti jõustruktuurides, et leida inimestele jäädavaid kahjustusi tekitavate kummikuulidele sobiv alternatiiv. Siiski võivad ka plastkuulid valesti kasutatuna põhjustada surmajuhtumeid.
Käsngranaat
Käsngranaat on 40 mm granaadiheitjast lastav laskemoon, mis ajutiselt muudab sihtmärgi liikumisvõimetuks. Granaat kaalub ligikaudu 28 grammi ning koosneb plastkestast ja vahusarnasest kummist otsast. Minimaalne kasutusraadius on 10–15 meetrit, sest lähemal kui 10 meetrit võib põhjustada sihtmärgi surma. Maksimaalne efektiivne laskekaugus on 50 meetrit. pisi|Käsngranaat
Pipragaaskuulid
Pipragaaskuulid on paintball 'is kasutatavate kuulide sarnane laskemoon, mis on täidetud kapsaitsiini lahusega. Kuul puruneb kokkupuutel sihtmärgiga ning paiskab ärritava aine sihtmärgile, mis tekitab sihtmärgis ebamugavust ja iiveldustunnet. Nad on efektiivsed suurematel vahekaugustel ja kasutajasõbralikum kui pipragaas.
Lõhkeseadmed
Jõuorganites on kasutusel mitmesuguseid mittesurmavaid granaate.
Šokigranaat
Šokigranaat on lõhkekeha, mis tugineb vastase meelte ajutisel segadusseajamisel. See lõhkeb valju, ajutiselt kurdistava plahvatusega ning pimestava valgussähvakaga. Valgussähvakas aktiveerib momentaanselt kõik silma fotoretseptorrakud muutes nägemise võimatuks umbes viieks sekundiks, kuni silm taastab oma normaalse seisundi. Vali plahvatus, lisaks ajutisele kurdistamisele, häirib ka kõrvas olevat vedelikku, millega kaasnevad tasakaaluhäired. Tänapäevastele šokigranaatidele on lisatud ka pisargaasi. Erinevalt kildgranaadist jääb granaadi kest plahvatuse käigus terveks ning ei paiska laiali šrapnelli. Granaat sisaldab pürotehnilist magneesiumi ja alumiiniumi segu ning oksüdeerijat nagu ammooniumperkloraat või kaaliumnitraat. Esimest korda kasutas Briti armee eriüksus SAS šokigranaati 1977. aastal Muqdisho lennuväljal. pisi|Iisraeli kaitseväe šokigranaat
Hollenstein an der Ybbs
Hollenstein an der Ybbs on vald (Gemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Amstetteni ringkonnas.
Mittesurmavad relvad
Ala sulgemine
Ala sulgemiseks kasutatavate relvade abil tõrjutakse vastane kindlalt maa-alalt välja või muudetakse kahjutuks maa-alale sisenejad.
Hollenstein an der Ybbs
Hollenstein an der Ybbs asub Mostviertelis Ybbsi jõe ääres. U. 86 % valla pindalast on kaetud metsaga.
Mittesurmavad relvad
Sõidukitevastased
Sõidukeid peatavaid relvi on mitmesuguseid. Need on mõeldud rünnaku ennetamiseks, peatades ohtliku sõiduki. Ohtlik sõiduk peatatakse kineetiliste, keemiliste või elektromagnetiliste vahenditega.
"Siil"
"Siile" on kasutatakse sõidukite peatamiseks, neid puistatakse sõiduki rataste või roomikute ette. "Siilid" lõhuvad sõiduki roomikud või rehvid, muutes sõiduki liikumisvõimetuks. Samuti on "siilid" leidnud kasutust jalgsi liikuvate sihtmärkide takistamiseks, olles paigutatud ridadena ning läbistades sellele peale astunud inimese jalanõu ja tungides jalga.
Kinnipidamisvõrk
M2 sõiduki peatamisvõrk on kaasaskantav, ühekordne, kiiresti rakendatav võrk, mis suudab blokeerida väiksema sõiduki rattad ning millesse põimitud teravikud purustavad lisaks sõiduki rehvid.
Kaasaskantav sõiduki peatamise barjäär
Kaasaskantavat sõiduki peatamise barjääri kasutavad kontrollpunkte või teesulge kontrollivad üksused soovimatu läbipääsu takistamiseks. Paigaldatuna meenutab see tüüpilist teekünnist, kuid aktiveerumisel viskab üles jäiga võrgu, mis koostöös seadme pidurdusmehhanismiga suudab peatada kerge veoki ning takistada juhil sõiduki uste avamist.
Mässupüss
pisi|Ameerika merejalaväelane hoidmas M-32 40 mm granaadiheitjat, mida võib ka kasutada mittesurmava laskemoonaga Mässupüssi (Riot Gun) all mõeldakse tulirelva, mida kasutatakse mittesurmava laskemoona laskmiseks. See võib olla tehniliselt lahenduselt eriotstarbeline relv või ka tavaline tulirelv, mida on kohandatud mässude laialiajamise eesmärgil. Enamasti on need relvad kas pumppüssi- või granaadiheitjasarnased.
Ühelasulised, suure raua läbimõõduga relvad nagu Milkor Stopper 37/38 mm mässupüss, M79 granaadiheitja ja ARWEN ACE on üldiselt suhteliselt lühikese lahtimurtava rauaga. Mitmelasuline suure raua läbimõõduga relv nagu ARWEN 37 sarnaneb üldiselt revolvriga, kus silindris on viis või kuus lasku.
Mässude laialiajamiseks kasutatavad pumppüssid on üldiselt Remington 870 ja Mossberg 500 kohandatud mudelid. Mittesurmava laskemoona kasutamise tõttu pole relv võimeline ennast ümber laadima ning seetõttu toimub see käsitsi. Pumppüsside kasutamise eelis mässude laialiajamisel on võimalus vahetada laskemoona ilma suurema relva ümberkohandamisteta ning see võimaldab suuremat paindlikkust ülesande iseloomu muutmisel.
Hiljuti on lisandunud lisaks eelpoolmainitud relvadele ka "piprapallirelvad" nagu FN303.
Belforti departemangu haldusüksuste loend
Departemangus on üheksa kantonit (alates 2015):
Mittesurmavad relvad
Mässupüss
Need põhinevad paintball 'is kasutatavatel relvadel, kuid neis kasutatakse laskemoona, mis erinevalt tavalisest paintball 'i kuuli sees olevast värvist sisaldavad ärritavat ainet, mis kuuli kesta purunemisel paiskub sihtmärgi peale. Samuti on politsei kasutanud paintball 'i relvi meeleavaldajate markeerimiseks hilisemaks kinnipidamiseks.
Impulsienergia mürsk
Impulsienergia mürsk (Pulsed Energy Project) on mittesurmav suunatud energia tehnoloogia, mida praeguse seisuga töötatakse välja Ameerika Ühendriikide sõjaväes. Tehnoloogia hõlmab nähtamatu laserimpulsi emiteerimist, mis kontaktil sihtmärgi pinnaga ablateerib pinda ning toodab väikese koguse plasmat. See tekitab rõhulaine, mis uimastab ja lööb jalad alt ning kaasnev elektromagnetiline kiirgus mõjudes närvirakkudele põhjustab valuaistingut. Seda tehnoloogiat saab kasutada ka surmava relvana.
Impulsienergia mürsku soovitakse kasutada mässutõrjeks ja väidetavalt töötab vahemaadel kuni 2 km. See kaalub ligikaudu 230 kg ja ilmselt saab olema paigaldatud sõidukite peale. Kaal võib tehnoloogia arenguga väheneda. Relva arendatakse olema võimeline ka mehitamata õhusõidukeid alla laskma.
Impulsienergia mürsus kasutatakse deuteeriumfluoriidi laserit, mis toodab infrapunases spektrialasse kuuluvaid laserimpulsse. Impulsi varases staadiumis toodetud plasma plahvatab, sest plasma faasis olevate osakeste elektronid neelavad laserimpulsi lõppstaadiumi energiat.
2003. aastal teatas USA sõjavägi, et relva tekitatud elektromagnetkiirgus on loomkatsetes põhjustanud valu ja ajutist halvatust.
Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide juhatuse 2010. aasta plaanide kohaselt plaaniti alustada samalaadset mehitamata sõidukite vastase tehnoloogia arendamist.
Aktiivne tõrjesüsteem
Aktiivne tõrjesüsteem (Active Denial System) on mittesurmav suunatud energia relv, mille töötas välja Ameerika Ühendriikide sõjavägi ja mis on mõeldud alade sulgemiseks, perimeetri turvamiseks ja rahvahulkade kontrolliks. Mitteametlikult nimetatakse süsteemi ka soojuskiireks, sest selle tööpõhimõte põhineb sihtmärgi pinna, näiteks inimese nahk, kuumutamisel. Aktiivne tõrjesüsteem on ese, mis kiirgab elektromagnetilist kiirgust sellise intensiivsusega, mis läbistab ainult inimese naha ning tekitab sihtmärgil tunde nagu ta põleks, kuigi reaalset füüsilist kahju ei tekitata. Tuleviku lahingumasinad nagu ameeriklaste GCV Infantry Fighting Vehicle relvastusse kuuluvad ka mittesurmavad relvad.
2011. aastal kujundati süsteem ümber, et see oleks senisest väiksem, töökindlam ja liikumise pealt kasutatav. Aktiivse tõrjesüsteemi teist versiooni kohandatakse nii, et see oleks võimeline töötama ka liikuva õhusõiduki või maismaasõiduki pealt. Siiski ei lahenda uuendus probleeme, mis tekivad süsteemi kasutamisel erinevates keskkonnaoludes. Ameerika Ühendriikide õhuväe erioperatsioonide väejuhatus katsetab võimalusi paigaldada aktiivset tõrjesüsteemi AC-130J Ghostrider relvasüsteemi peale, et tõrjuda õhusõidukit ohustavaid rahvamasse või üksikisikuid maismaal. Selle põhjuseks on soov anda sõjalennuki meeskonnale mittesurmava ründevõimekuse. Kuna konfliktide arv tiheda asustusega aladel on tõusvas trendis, siis soovib Ameerika Ühendriikide õhuvägi viie kuni kümne aasta jooksul lisada enamikule õhusõidukitele ka mittesurmava ründevõimekuse aktiivse tõrjesüsteemi teise generatsiooni mudeli näol.
Pikamaa akustiline seadeldis
pisi|Pikamaa akustiline seadeldis on ringjas must seadeldis New Yorki politsei Hummeri peal pisi|New Yorgi politseinik seismas helirelvaga LRAD 500X Occupy Wall Streeti protesti ajal 2011. aasta 17. novembril [[New Yorgi raekoda|New Yorgi raekoja lähistel]] Pikamaa akustiline seadeldis (Long Range Acoustic Device) on akustiline teavitussüsteem, mis on välja töötatud LRAD Corporationi poolt, saatmaks välja teateid ja hoiatussignaale kaugemate vahemaade taha või valjema heliga kui tavalised valjuhääldid. Seadeldist kasutatakse erinevatel aladel suhtlemiseks suurte vahekauguste korral, näiteks mitteletaalseks, mittekineetiliseks rahvamasside kontrolliks. Kuigi pikamaa akustilist seadeldist on kutsutud helirelvaks, siis loomupäraselt pole tegemist militaarse relvaga.
Pimesti
Pimesti (dazzler) on suunatud energia relv, mille idee on sihtmärki ajutiselt intensiivse kiirgusega pimestada või segadusse ajada. Sihtmärgiks võib siis olla kas mingi sensor või inimsilm. Pimesti kiirgab infrapunast kiirgust või üldiselt nähtamatut valgust erinevate elektrooniliste sensorite vastu ning nähtavat valgust inimeste vastu, kui ei soovita tekitada pikaajalist kahju silmadele. Relvas kasutatakse enamasti laserit ja seetõttu kutsutakse neid tihtipeale laserpimestiks. Enamik kaasaegseid süsteeme on kaasaskantavad ning töötavad kas punases (dioodlaser) või rohelises (DPSS-laser) elektromagnetilise spektri alas. Algselt sõjaväe jaoks arendatud relvad on muutunud kättesaadavaks ka õiguskaitseorganite ja turvasektori jaoks. Relvad, mis võivad tekitada püsiva nägemispuude, on alates 1995. aastast ÜRO pimestavate laserrelvade protokolli järgi keelatud. Kuna pimesti on mitteletaalne relv, mis tekitab ajutist nägemisvõime vähenemist, siis mainitud protokoll teda ei mõjuta.
PHASR on prototüüp mitteletaalsest pimestilaserist, mis on välja töötatud Ameerika Ühendriikide Õhuväe Teaduslabori suunatud energia direktoraadis. Selle idee on sihtmärki ajutiselt pimestada või eksitada. Pöördumatult pimedaks muutvaid laserrelvi on minevikus testitud, aga need keelati 1995. aasta ÜRO pimestavate laserrelvade protokolliga, millega Ameerika Ühendriigid olid ühinenud kuni 2009. aasta 21. jaanuarini. PHASR, mis on madala intensiivsusega laser, ei ole kõnealuse protokolliga keelatud, sest pimestav efekt on kõigest ajutine. Relvas kasutatakse kahel lainepikkusel töötavat laserit. PHASR-it testiti esimest korda New Mexicos Kirtlandi õhuväebaasis.
Pimestavaid laserrelvi on arendanud paljud riigid ning neid on väidetavalt kasutatud Ukrainas Donbassi sõjas.
Vesi
Veekahur on tavaline vahend mässude mahasurumisel, et takistada edasiliikumist kindlalt positsioonilt või rahvamasse laiali ajada. Veekahur on nagu survepesur, aga mitte nii võimsa survega. Veega täidetud padrunid käsitulirelvadele on eksperimentaalses faasis. Elektriseeritud veekahur oli küll arenduses, aga töö selle kallal peatati.
Pipragaas
Aktiivne komponent pipragaasis on OC (Oleoresin Capsicum), kibe ärritav kemikaal, mida saadakse Cayenne'i pipra kaunast.
1998. aasta hinnangu järgi Ameerika Ühendriikides oli pipragaasi tõttu surnud 113 inimest. Kõikidel olid raskendavateks asjaoludeks mürgistus, varasemad terviseprobleemid või lämmatamine politseinike poolt, mis põhjustab hingamisteed sulgumist. Üldiselt on soovituslik pärast pipragaasiga kokkupuutumist kontrollida kõikide inimeste hingamise efektiivsust.
Pisargaas
pisi|Vancouveri politseinikud mässutõrje riietuses, varustatud pisargaasipildujatega, seisavad silmitsi Stanley Cupi mässajatega Keemiliste relvade nagu pisar- ja pipragaas kasutamine on viimasel ajal sattunud suurema kriitika ja järelevalve alla seoses pikaajaliste kõrvalmõjudega, mis nende kasutamisest tulenevad. Paljud politseiüksused ei kasuta enam kemikaale treeningute ajal tagamaks liikmete turvalisust. 1970. aastal sai ajakirjanik Ruben Salazar Los Angeleses Chicano mässude ajal vigase pisargaasikanistri tõttu surma. Teisigi raskeid vigastusi ja surmasid on toonud keemiliste relvade kanistrid ja gaasid ise, näiteks 2011. aastal sai Occupy Oaklandi meeleavalduste käigus raskelt vigastada sõjaveteran Scott Olsen.
Segugaasiballoon
Segugaariballoon (Mace) on sageli soovitatud enesekaitsevahend. Selles sisalduv gaaside segu koosneb eri variatsioonides pipragaasist, pisargaasist ja 2-kloro-1-fenüületaan-1-oonist.
Psühhokemikaalid
Psühhokeemilised relvad on psühhoaktiivsed ained, nagu BZ, LSD, Kolokol-1, EA-3167 ja 3-metüülamfetamiin, mille eesmärk on avaldada inimest segadusse ajavat toimet ülekuulamise või kontakti ajal.
Kahkva külanõukogu
Kahkva külanõukogu oli külanõukogu Põlva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Suuremetsa külanõukoguga. Külanõukogu halduskeskus asus Kahkva külas.
Mittesurmavad relvad
Unegaas
2002. aasta Moskva teatri pantvangikriisi ajal kasutasid Vene eriüksused tundmatut gaasi (oletatavalt 3-metüülfentanüüli või mõnda muud fentanüüli lahustatuna halotaanis) sooviga uinutada nii terroriste kui ka pantvange. Paljud neist (sh kõik enesetapupommitajad) uimastati, aga osad terroristid kasutasid gaasimaske ning seetõttu mõju neile puudus. Kuna kasutatud kemikaal oli potentsiaalselt fentanüüli derivaat (sünteetiline opioid), siis see põhjustas respiratoorset depressiooni ja lõpuks hingamisraskusi manustatuna piisavalt suurtes doosides. Kahjulikke mõjusid kesknärvisüsteemile nagu anesteesia ja respiratoorne depressioon, oleks suutnud kõrvaldada opioidide antagonist nagu Naloxone, millega on varustatud enamik haiglaid ja kiirabiautosid. Kuna Vene võimud ei andnud mingit informatsiooni kasutatud kemikaalide kohta, siis meedikud ei olnud teadlikud, et rünnaku ajal oli kasutatud sünteetilist opioidi ning ei saanud õigel ajal pantvangidele anda vastumürki, mis oleks päästnud enamiku pantvangidest. Ligikaudu 700 pantvangi päästeti, kuid 130 surid kasutatud gaasi tõttu. Kõik terroristid hukkusid operatsiooni käigus, kas siis gaasi mõjul või tulevahetuse käigus Vene eriüksuslastega.
Elektrišokirelvad
Elektrišokirelvad on vahendid, mis kasutavad isiku peatamiseks kõrge pinge ning madala voolutugevusega elektrilööki, mis häirib pindmiste lihaste talitlust halvates sihtmärgi liikumise ja tekitab valu, põhjustamata jäävaid vigastusi. Neid relvi on mitut tüüpi, alustades mitmesugustest nuiadest, mis vajavad otsest kontakti, lõpetades relvadega, mis tulistavad laskemoona, millele on kinnitatud peened juhtmed, mille kaudu elektrilöök juhitakse sihtmärgini. Samuti on väljatöötamisel laskemoon, mis ei vaja elektrilöögi andmiseks juhtmeid. Otsest kontakti vajavad elektrišokirelvad võivad olla maskeeritud sellisteks igapäevasteks tarbeesemeteks nagu mobiiltelefon või pastakas.
Taser
Taser on elektrišokirelv. See tulistab kaks noolesarnast elektroodi, mis on ühendatud relvaga juhtmete kaudu, ning elektri toimel häirib sihtmärgi lihaste toimet ja nende tahtele allumist. Esimesed taserid võeti kasutusele politseijõududes, peatamaks põgenevat või ühiskonnale ohtlikku inimest, kelle vastu oleks muidu kasutatud tulirelva.
Terrorismi puutuv
Loren Thompson USA Virginia osariigis asuvast Lexingtoni Instituudist on öelnud, et tänapäevane elektromagnetiliste relvade tehnoloogia on paljude agressiivsete riikide ja rahvusvaheliste terrorigrupeeringute käeulatuses. Samuti on ta kinnitanud, et Ameerika Ühendriikide tehnika on tundlik mikrolaine- ja teiste suunatud energia relvadele.
Elektromagnetiliste relvade tootmiseks vajalikud materjalid on vabalt kättesaadavad. Elektromagnetiliste relvade tehnoloogia sattumine valedesse kätesse on väga reaalne oht.
Eesmaa
Eesmaa on Eesti perekonnanimi.
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2018 perekonnanimi Eesmaa 92 mehel ja 95 naisel. Sellega oli Eesmaa perekonnanimede levikult meeste puhul 2016. ja naiste puhul 1833. kohal. Kõige levinum on see perekonnanimi Põlva maakonnas.
Raieluba
Raieluba luba, mis annab õiguse puud raiuda ning määrab vastavad kõrvaltingimused.
Raieloa olemus
Raieloaga määratakse kindlaks raie ulatus, tingimused ja tähtaeg. Raieluba kehtib Eestis ühe aasta. Samuti on võimalus pikendada raieluba, kui selle aja jooksul on tööd sooritamata jäänud. Raieluba on tasuta antav õigus ja dokument. Aastast raiemahtu, maksimaalset raiutavat kogust ja metsalitsentsi kehtivusaega võib suurendada üksnes selleks volitatud ametnik.
Raieloa taotlemine
Raieloa taotlemiseks tuleb kõigepealt saada vastava puu/puistu asukoha maaomaniku luba. Erastatava maa korral esitab raieloa taotluse maa erastamise õigustatud subjekt. Raieloa saamiseks esitatakse taotlus, milles peavad selgelt kajastuma:
Raieloale lisatakse katastriüksuse plaan, kuhu tuleb märkida eeldatav raie. Raieloataotlusele tuleb mõnikord lisada veel ehitusluba; korteri- või elamuühistu üldkoosoleku protokoll või korteriomanike üldkoosoleku otsus, kui raieõigust taotletakse ühistu või korteriomandi territooriumil kasvava(te)le puu(de)le ning muid dokumente.
Keskkonnaspetsialisti ülesanne on kontrollida andmete õigsust, selgitada välja, kas kavatsetav raie on põhjendatud ning lõpuks kooskõlastab vajaliku raieloa korralduse.
Raieluba ei pea taotlema vaid siis, kui:
Raieloa väljastab keskkonnaspetsialist, kellele jääb üks avalduse eksemplar.
Raieloa väljastamisest keeldumine
Raieloa väljastamisest võib keelduda, kui:
Kui keskkonnaspetsialist keeldub raieloa väljastamisest, annab ta selle kohta kirjalikult teada.
Sonopoi
paremal|pisi|271x271px| Sonopoi laadimine lennukile USN P-3C Orion Sonopoi (sõnadest "sonar" ja "poi" saadud kohversõna) on suhteliselt väikesemõõtmeline poi (tavaliselt läbimõõduga 13 cm, pikkusega 91 cm) ja (mõnikord ühekordselt kasutatav) sonar, mis visatakse vette lennukitelt/helikopteritelt või laevadelt allveelaevadevastase sõjapidamise, allveeakustika uurimistöö, okeanograafiliste mõõtmiste või kommunikatsiooni kanali tekitamise eesmärgil.
Sonopoitüübid
Sonopoid liigitatakse kolme kategooriasse: aktiivsed, passiivsed ja eriotstarbelised.
paremal|pisi| Sonopoi avanemine pärast veepinnale jõudmist
Tööpõhimõte
Sonopoid visatakse näiteks õhusõidukiteilt kanistrites välja ja nad aktiveeruvad veepinnale jõudmisel. Õhuga täituv ujuk koos raadiosaatjaga jääb õhusõidukiga side pidamiseks veepinnale, samal ajal kui üks või mitu hüdrofoni/helitekitajat ja stabiliseerimisseadet vajuvad määratud sügavusele vee alla. See sügavus sõltub keskkonnatingimustest ja otsingumustrist. Poi edastab oma mõõdetud akustilisi andmeid UHF/VHF-raadioside kaudu õhusõiduki pardal olevatele spetsialistidele.
Saadud teavet analüüsivad arvutid, akustilised operaatorid ja taktikalised koordineerijad, et tõlgendada sonopoi teavet.
Avastamiseks võib aktiivseid ja/või passiivseid sonopoisid asetada suurtele merealadele või kitsastesse kohtadesse. Seejärel võib täpse asukoha määramiseks kasutada aktiivseid poisid. Passiivseid poisid võib pinnale paigutada ka mustrites võimaldamaks triangulatsiooni abil suhteliselt täpset asukoha määramist. Mitu lennukit või laeva võivad jälgida kas passiivselt kuulates või aktiivselt edastades, et ajada allveelaev sonarite võrgustikku. Mõnikord omandab võib muster olla ruudustiku kujul või paikneda rivis, et kasutada keerukat kiirt moodustavat signaalitöötlust ühe või piiratud arvu hüdrofonide tööpiirkonna laiendamiseks.
Ajalugu
vasakul|pisi| P-3 Orioni langevarjuga sonopoi paremal|pisi| AN / SSQ-47B aktiivne pinger kaugusi määrav sonopoi (sagedus # 4) ja tema transpordi konteiner (kaheksanurkne kuju on paremini ladustatav) Allveelaevade tehnoloogilise areng ja merevägedes kasutusele võtmine tekitas vajaduse nende otsimist võimaldavate süsteemide järele. Esimese maailmasõja lõpus võtsid britid kasutusele esimese aktiivsonari, mille nad algselt nimetasid ASDIC-ks. Enne aktiivsonarit oli allveelaevu võimalik avastada ainult nende heli kuulamise läbi (passiivne sonar) või vaatluste teel, kui nad akude laadimiseks pinnale tõusid. Enamasti otsisid pinnale tõusnud allveelaevu õhupatrullid (britid kasutasid kaua õhus püsivaid väikseid õhulaevu). Selleaegsete allveelaevade väikese sukeldumissügavuse tõttu oli soodsate ilmaolude esinemisel võimalik õhust ka vee all olevaid allveelaevu näha.
Aktiivsonarit (ASDIC seadmeid) kasutati ja testiti enamasti Atlandi ookeanil harva. Ainult vähesed mereväeohvitserid said süsteemi kasulikkusest aru. Esimese maailmasõja lõpuga jäi Ameerika Ühendriikides peaaegu seisma ka arendustöö aktiivsonarite kallal. Sellel olid II maailmasõja alguses pea katastroofilised tagajärjed. Suurbritannia arendas, aga oma ASDIC seadet märkimisväärselt edasi ja integreeris seda sealhulgas tulejuhtimis- ja relvasüsteemidega.
Sõdadevahelisel perioodil samaaegselt Suurbritannia aktiivsonari arendamisega, tegeles Ameerika Ühendriikide ranniku- ja geodeetilise mõõdistamise asutus 1920. aastatel raadio akustilise vahemaa määramise meetodi arendamisega, et positsioneerida hüdrograafialaevu mõõdistamiste ajal. Süsteemis tekitati laeva juures väike plahvatus ja mõõdeti kaugetes kaldajaamadesse või mehitatud jaamalaevades olevate hüdrofonideni plahvatuse heli levimiseks minevat aega. Antud aega saab võrrelda raadio teel saabunud heliga, ning piisava arvu mõõtejaamade olemasolul saab meeskond triangulatsiooni abil hinnata laeva täpset asukohta. Aastal 1931 tegi ranniku- ja geodeetilise mõõdistamise asutus ettepaneku mehitatud jaamalaevade asendamiseks "raadiosonopoidega" ja võttis uued poid kasutusele alates 1936. aasta juulist. Need poid kaalusid 317,5 kg ning ranniku- ja geodeetilise mõõdistamise asutuse laevad olid võimelised neid veeskama või laevale korjama kõigest viie minutiga. Poid olid varustatud hüdrofonide, akude ja raadiosaatjatega, mis saatsid pärast kauguse määramise plahvatust "kuulmist" raadiosignaale välja iseseisvalt. Neid "raadiosonopoisid" võib pidada 1940. aastatel kasutusele võetud sonopoide esivanemateks.
Teise maailmasõja ajal Saksamaa allveelaevade poolt liitlastele tekitatud kahju muutis sonarite arendamise vajaduse esmatähtsaks. Atlandi ookeani uputati miljonite tonnide jagu laevu ja oli vaja kiirelt arendada tehnoloogiaid allveelaevade asukohtade määramiseks, et neid uputada või rünnakuid ära hoida. Sonareid paigaldati paljudele laevadele koos radari ja kõrgsageduslike suuna leidjatega, et tuvastada pinnale tõusnud allveelaevu.
Kaasaegsed allveelaevade vastased sõjapidamise meetodid arenesid välja tehnikatest, mida kasutati II maailmasõja ajal laevade kolonnide ja lahingugruppide liikumisel läbi vaenulike vete. Allveelaevade avastamine ja neutraliseerimine oli hädavajalik enne nende jõudmist rünnakukaugusele. Lennukite kasutamisel põhinev allveelaevade otsimine oli üks ilmsetest lahendustest. Raadioside ja sonarite tehnoloogia küpsus võimaldas kombineerida sonari muundurit, akusid, raadiosaatjat ja piitsaantenni autonoomses õhust alla visatavas pois ehk sonopois.
Varased sonopoid olid piiratud ulatusega, piiratud aku kestvusega ja ookeanide looduslik müra võis nende tööd oluliselt segada. Esmakordselt võeti sonopoi kasutusele II maailmasõja ajal. RAF Coastal Command kasutas neid esimest korda juulis 1942 koodnime High Tea all. Esimesena kasutas neid lahingutegevuses Short S.25 Sunderland lennukeid opereeriv eskadron nr 210. Poide efektiivsust piiras ka operaatorite kuuldetaju kasutamine inimtekkelise müra eristamiseks ookeani taustamürast. Samas oli tehnoloogia efektiivsus tõestatud. Paremate hüdrofonide väljatöötamise, transistorite arenguga, komponentide mõõtmete väiksemaks muutumisega ning tõdemusega, et madalama sagedusega helid on olulisemad, viisid efektiivsemate akustilised andurite väljatöötamiseni. Sonopoi muutus seeläbi imposantsest 1,8 m pikkusest ja 0,6 m läbimõõduga sensorist kompaktseks elektroonikakomplektiks.
Anu Narusk
Anu Narusk (9. veebruar 1948 Tallinn – 5. august 1999 Tallinn) oli eesti majandusteadlane ja sotsioloog.
Sonopoi
Ajalugu
Sonopoi tehnoloogia areng aitas kaasa allveelaevadevastase sõja jaoks selliste lennukite nagu P-2 Neptune, S-2 Tracker, S-3B Viking ja P-3 Orion arendamisele.
Anu Narusk
Elulugu
Anu Narusk oli riigiametniku tütar.
1966. aastal lõpetas Narusk Tallinna 1. Keskkooli, 1971 TPI majandusteaduskonna ja 1976 Moskva Finantsinstituudi mittestatsionaarse aspirantuuri. 1982. aastal kaitses ta Moskva Finantsinstituudis majanduskandidaadi kraadi väitekirjaga dialoogarvutisüsteemidest kõrgkoolide automatiseeritud juhtimis- ja õpetamissüsteemides.
Narusk oli 1966–67 TPI teadusliku uurimise sektori vaneminsener, 1972–76 TPI infotöötluskateedri vanemõpetaja, 1980–81 AI sotsioloogiaosakonna vanemökonomist, 1981–84 nooremteadur, 1984–89 vanemteadur, 1989–91 FSÕI vanemteadur, 1992–99 juhtivteadur ning perekonna- ja kultuurisotsioloogia osakonna juhataja.
Teadustöö
Anu Naruski peamine uurimisvaldkond oli perekonnasotsioloogia: perekonna mõju noorte ellusuhtumise ja käitumise kujunemisele, sotsiaalse keskkonna mõju perekonnale ja vanemate sotsiaalsete rollide muutumine, argielu probleemid totalitaarsest ühiskonnast avatud demokraatlikku ühiskonda üleminekul, naiste töö ja sotsiaalne stress ning alkoholi ja narkootikumide kasutamisega seotud probleemid.
1991. aastast tegi Narusk pidevalt koostööd Euroopa ülikoolide ja uurimiskeskustega, osales paljudes rahvusvahelistes uurimustes (perekond ja kultuur Lääne- ja Ida-Euroopa maades, Euroopa lapsevanemad, Eesti–Soome projekt "Perekonna mõju teismelise noore elulaadi kujunemisel", Euroopa koolilaste alkoholi ja narkootikumide kasutamine jt). Ta stažeeris ja pidas loenguid Soome, Norra jt maade ülikoolides ja teadusasutustes. Narusk oli mitme raamatu toimetaja ("Murrangulised 80-ndad ja 90-ndad aastad Eestis: töö, kodu, vaba aeg", 1994; "Human rights in Estonia", 1998 jt). Ta oli 1991 sotsiaalministeeriumi ekspert, aastast 1992 konsultant. Ta avaldas 80 teadustrükist (sh oli mitme rahvusvahelises koostöös valminud monograafia kaasautor) ja rohkesti aimeartikleid.
Alšanka
Alšanka (ka Višnioŭka, Zyhianka, Łuska, ülemjooksul Halšanka) on jõgi Valgevenes Minski ja Hrodna oblastis, Lääne-Biarezina parempoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Альшанка, vene keeles on jõe nimi Ольшанка.
Anu Narusk
Liikmesus
Narusk oli Eesti Akadeemilise Sotsioloogide Liidu liige (1992–95 juhatuse liige, 1996–98 president).
Käru mõis (Simuna)
Käru mõis (saksa keeles Kerro) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal. , tänapäeva Käru küla lähedal Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas.
Alšanka
Alšanka algab Ašmiany rajoonis. Jõgi voolab kagusse, läbib Vałožyni rajooni ja suubub Iŭje rajoonis Lääne-Biarezinasse.
Käru mõis (Simuna)
Käru oli algselt Tammiku mõisa küla. Arhiivimaterjalides esineb Käru mõis esimest korda 1500. aastal.