cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
John Bowlby
Karjäär
Bowlby varajased teadustööd lastega süvendasid ta huvi nende arengu vastu. Eriti huvitas teda see, kuidas mõjub lastele hooldajast eraldamine. Bowlby arvas, et vaimne tervis ja käitumisprobleemid on tihedalt seotud varajase lapsepõlvega. Ta oletas, et lapsed on justkui eelprogrammeeritud looma kiindumussuhteid, sest see aitab neil ellu jääda. Bowlbyt mõjutas etoloogiline teooria, eriti Konrad Lorenzi (1935) vermimine. Ta leidis, et kiindumuslik käitumine on instinktiivne ja see esineb lähedussuhet ohustavate olukordade puhul, nt eraldatus, ebakindlus ja hirm. Pärast hoolikaid uuringuid hakkas ta välja arendama oma teooriat kiindumussuhte tähtsuse kohta lapse arengus. Ta toetus kognitiivteadusele, arengupsühholoogiale ja evolutsioonibioloogiale ning kujundas kiindumusteooria (attachment theory). Bowlby väitis, et evolutsiooni käigus on ellu jäänud need inimlapsed, kes püsisid rohkem emade läheduses ja sellest kasvas välja hüpotees, et nii lastel kui ka emadel on tekkinud vajadus üksteisega kontaktis olla.
Kiindumusteooria
1. Lapsel on kaasasündinud vajadus kiinduda ühte kindlasse kiindumusobjekti
Bowlby arvas, et lapsel peab olema üks kiindumussuhe, mis on teistest tähtsam (tavaliselt emaga). Ta nimetas seda monotroopsuseks. Selline suhe on kvalitatiivselt erinev kõigist teistest suhetest ja selle mittetekkimine viib tõsiste negatiivsete tagajärgedeni, kaasaarvatud psühhopaatiani. Monotroopsuse teooriast arenes emaliku deprivatsiooni hüpotees, mis tähendab, et laps käitub viisil, mis kindlustab kontakti ja läheduse hooldajaga. Kui laps tunneb ohtu, siis annab ta hooldajale signaali – selleks võib olla nutmine, naeratamine, liikumine vms. Hooldaja vastab sellele instinktiivselt.
2. Laps peab saama kiindumusobjektilt pidevat hoolitsust vähemalt kahel esimesel eluaastal Bowlby (1951) väitis, et on olemas kriitiline periood emaliku hoolitsuse saamiseks. Enamiku laste puhul on see vähemalt 12 kuud, kuid hoolitsuse pikkus võiks olla 2,5–3 aastat. Kui kiindumussuhe katkeb või saab häiritud esimese kahe aasta jooksul, siis kannatab laps pöördumatute pikaajaliste tagajärgede all. Selline risk võib kesta isegi viieaastaseks saamiseni.
Bowlby kasutas terminit emalik deprivatsioon, et viidata ema kaotusele või temast eraldamisele, samuti kiindumussuhte mittetekkimisele. Emaliku deprivatsiooni hüpotees rõhutab, et pidevad häired kiindumussuhtes põhjustavad lapsel pikaaegseid kognitiivseid, sotsiaalseid ja emotsionaalseid raskusi.
4. Lapse kiindumussuhe esmase hooldajaga soodustab sisemise töömudeli arengut
See mudel on kognitiivne raamistik, mis hõlmab representatsioone, mille kaudu mõistetakse maailma, iseennast ja teisi. Bowlby (1969) järgi on esmane hooldaja tulevaste suhete prototüüp, mida vahendab sisemine töömudel.
Bowlby teooria kriitika
Teooria peamine kritiseerija on olnud J. R. Harris, kes arvab, et vanemad ei vormi oma lapse iseloomu ega isiksust, vaid laste eakaaslastel on suurem mõju. Harris ei leia, et kasvatus peaks olema keskkonna sünonüüm. Tõestuseks näitab ta, et see, mida laps õpib kodus, võib olla väljaspool kodu täiesti tähtsusetu. Näiteks eri peredes kasvanud identsetel kaksikutel on tõenäoliselt sarnasemad hobid, huvid, harjumused ja stiilid kui neil, kes kasvasid koos. See näitab looduse, mitte kasvatuse mõjujõudu. Harrise väitel nähtub lahutatud kaksikute uurimustest, et suur osa isiksusest tuleb geenidest, mitte kasvatusest. Lapsed ei kasuta paljutki sellest, mida nad on vanematelt õppinud. Mõnes keskkonnas võivad need käitumised olla täiesti sobimatud. Lapsed õpivad käitumist pigem oma sotsiaalse grupi liikmetelt. Isegi kui vanemad püüavad kahte last ühesuguselt kasvatada, käituvad nad ikkagi isemoodi. Harris leiab, et kui laps on ebaseaduslikult käitunud, siis ei tohiks süüdistada vanemaid. Samuti juhul, kui vanemad on last kasvatanud armastusega, siis võib ta teha ikkagi vägivaldseid või kuritegelikke tegusid.
Bowlby pärand
Kuigi Bowlby kiindumusteooriat on kritiseeritud, on see ometigi üks tähtsamaid lähenemisi lapse arengu mõistmisel ja see teooria on aidanud paljusid edasisi empiirilisi uurimusi selles valdkonnas. Bowlby on oma teoorias rõhutanud eriti järgmisi tähelepanekuid.
Stig Dagerman
thumb|right|Stig Dagerman Stig Halvard Dagerman (5. oktoober 1923 Älvkarleby – 4. november 1954 Enebyberg Stockholmi lähedal) oli rootsi kirjanik ja ajakirjanik.
Säraküünal
pisi|Säraküünal Säraküünal on väike käeshoitav pürotehnilise ainega kaetud metallist traatvarras, mis põleb suhteliselt aeglaselt ja pillub laiali heledaid sädemeid.
Stig Dagerman
Stig Dagerman lõpetas elu enesetapuga.
Säraküünal
Tavaliselt on metallist vardake umbes 20 cm pikk. Säraküünla valmistamiseks on varras kaetud paksu pürotehnilise aine massiga ja lastud siis kuivada. Varda üks ots on katmata, et sellest saaks käega kinni hoida.
Säraküünal süüdatakse põleva ainega kaetud otsast ning vardal olev aine põleb järk-järgult suunaga varda käepoolse otsa poole kuni kogu aine on ära põlenud ja alles jääb metallist varras.
Säraküünlaid kasutatakse meelelahutuseks pidupäevadel, USA-s näiteks iseseisvuspäeval, Eestis ja Soomes põhiliselt jõulude ja aastavahetuse ajal.
Mathías Olivera
Mathías Olivera Miramontes (sündinud 31. oktoobril 1997 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Itaalia kõrgliigaklubis Napoli ja Uruguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Nacional, debüteerides klubi põhimeeskonnas 2016. aastal.
2017. aasta augustis sõlmis ta kuueaastase lepingu Hispaania kõrgliigaklubiga Getafe. Hooaja 2018/19 esimeses pooles oli ta laenul Hispaania esiliigaklubis Albacete.
Vana-Riisipere mõis
Vana-Riisipere mõis (saksa keeles Alt-Riesenberg) oli Riisipere mõisa kõrvalmõis Nissi kihelkonnas Harjumaal.
Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Saue valda, tänapäeva Kivitammi küla lähedal  Saue vallas Harju maakonnas.
Mathías Olivera
2017. aastal tuli Olivera Uruguay kuni 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika omavanuste meistriks. Uruguay jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 27. jaanuaril 2022 MM-i valikmängus Paraguay vastu. Ta kuulub Uruguay koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Velõka Rusava
Velõka Rusava (ukraina keeles Велика Русава) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tomašpili rajoonis. Elanike arv on 1105. Pindala on 5,79 km².
Mõhhailo Ostrohradskõi
Elulugu
Ostrohradskõi sündis 24. septembril 1801. aastal Pašenivka külas (tol ajal Poltava kubermangus Venemaa Keisririigis, praegu Ukrainas Poltava oblastis Krementšuki rajoonis). Aastatel 1816–1820 õppis ta Timofei Ossipovski (1765–1832) käe all ja lõpetas Harkivi keiserliku ülikooli. Kui Ossipovski 1820. aastal usulistel põhjustel töölt kõrvaldati, keeldus Ostrohradskõi eksamineerimisest ja ta ei saanud kunagi doktorikraadi. Aastatel 1822–1826 õppis ta Sorbonne’is ja Prantsusmaal Pariisis Collège de France’is. Aastal 1828 naasis ta Venemaa Keisririiki ja asus elama Peterburisse, kus ta valiti Teaduste Akadeemia liikmeks. Temast sai ka Venemaa Keisririigi peamise sõjatehnika kooli professor.
Ostrohradskõi suri Poltavas 1862. aastal 60-aastasena. Tema järgi on nimetatud nii Mõhhailo Vassõljovõtš Ostrohradskõi rahvusülikool Poltava oblastis Krementšukis kui ka Ostrohradskõi tänav Poltavas.
Tööd
Tema peamised valdkonnad olid variatsioonarvutus, algebralise funktsiooni integraal, arvuteooria, algebra, geomeetria, tõenäosusteooria ja matemaatika valdkonnas rakendusmatemaatika, matemaatiline füüsika ja klassikaline mehaanika. Viimases on tema peamine panus elastse keha liikumises ning dünaamika ja vedeliku võimsuse võrrandite integreerimise meetodite väljatöötamises, järgides Euleri, Joseph Louis Lagrange'i, Siméon Denis Poissoni ja Augustin Louis Cauchy teoseid.
Venemaa Keisririigis jätkasid tema tööd neil aladel Nikolai Dmitrijevitš Brašman (1796–1866), August Juljevitš Davidov (1823–1885) ja eriti Nikolai Žukovski (1847–1921).
Ostrohradskõi ei hinnanud Nikolai Lobatševski tööd mitteeukleidilise geomeetria kohta aastast 1823 ja lükkas selle tagasi, kui see esitati avaldamiseks Peterburi Teaduste Akadeemiale.
Ostrohradskõi oli keiser Nikolai I laste õpetaja.
Gaussi-Ostrohradskõi teoreem
1826. aastal andis Ostrohradskõi esimese üldise tõestuse lahknemisteoreemile, mille Lagrange avastas 1762. aastal. Seda teoreemi saab väljendada Ostrohradskõi võrrandi abil: kus P, Q ja R on x, y ja z diferentseeruvad funktsioonid, mis on defineeritud kompaktsel alal V, mis on piiratud sileda suletud pinnaga Σ; λ, μ ja ν on nurgad, mille Σ välisnormaal teeb vastavalt positiivsete x-, y- ja z-telgedega; ja dΣ on Σ pindala element.
Ostrohradskõi integratsioonimeetod
Tema meetod ratsionaalfunktsiooni integreerimiseks on hästi tuntud. Esiteks eraldame murdarvulise ratsionaalfunktsiooni integraali ratsionaalse osa, ratsionaalse osa summa (algebraline murd) ja transtsendentaalse osa (koos logaritmi ja arkusfunktsiooniga). Teiseks määrame ratsionaalse osa ilma seda integreerimata ja omistame antud integraali Ostrohradskõi kujul:
Kolmandaks, S(x) on P(x) ja P'(x) suurim ühisjagaja. Neljandaks saab ülejäänud integraali Y(x) nimetaja arvutada võrrandist.
Kui eristame ülaltoodud võrrandi mõlemad pooled, saame
kus Võib näidata, et H(x) on polünoom.
Šoti margid
right|thumb|Šoti margid right|thumb|Carlisle'i loss – Inglise Läänemargi peakorter right|thumb|[[Alnwicki loss – Inglise Keskmargi peakorter]] right|thumb|Lochmabeni loss – Šoti Läänemargi kindlus
Šoti margid oli mõiste, mida kasutati Inglise-Šoti piiril hiliskeskajal ja varauusajal. Need kavandati esmalt aastal 1249 lepinguga Inglismaa kuninga Henry III ja Šotimaa kuninga Alexander III vahel kui püüe kontrollida Inglise-Šoti piiri puhvertsooni. Mõlemal pool Inglise-Šoti piiri olid Läänemark, Keskmark ja Idamark. Need piirkonnad peaaegu peegeldasid üksteist, kuid Šotimaa ja Inglismaa piirkondade vahel olid mõned kattumised. 13. sajandi lõpul nimetas Inglismaa kuningas Edward I esimese margivalvuri, kelle ülesanne oli jälgida olukorda piirkonnas ja turvata oma monarhi domeeni; kui see oli nende huvides, korraldasid nad piiriüleseid rüüsteretki, või isegi täiemõõdulist sõda.
Sajandeid olid margid kummalgi pool piiri segatud truudusega alad, kus perekonnad või klannid vahetasid toetatavat rahvust või poolt vastavalt oma perekonna huvidele sel ajal, ja seadusetus vohas. Enne kahe kuningriigi ühendamist Šotimaa ja Inglismaa personaaluniooni Šotimaa James VI (Inglismaal James I) juhtimisel vahetasid piiriklannid truudust Šoti ja Inglise troonide vahel olenevalt sellest, mis oli klanniliikmetele kõige soodsam. Sel ajal domineerisid võimsad kohalikud klannid piirialal Inglismaa ja Šotimaa vahel, mida tunti kui Debatable Lands (vaieldavad maad), kus kummagi monarhi käske ei kuulatud.
Sel ajastul ründasid piiriröövlid kohalikke asukaid. Nendes gruppides olid nii Inglise kui ka Šoti klannid, siiski ründasid nad rahvusest olenemata. Kohalikud talupojad pidid sageli maksma erinevatele klannidele "katuseraha", et neid ei rünnataks. Neid kokkuleppeid kutsuti "Black mal", kus mal oli vanapõhja sõna, mis tähendas lepingut. Sõna blackmail (väljapressimine) tuli selle tulemusena aastal 1530 inglise keelde.
Piiri voolav olemus ning sagedased sõjad Šotimaa ja Inglismaa vahel tegid markidest viljaka pinna paljudele bandiitidele ja röövlitele, kes olukorda ära kasutasid. Margivalvuritele kummalgi pool piiri usaldati raske ülesanne hoida rahu ja karistada pahategijaid; Šoti ja Inglise valvurid koordineerisid oma jõupingutusi vabade röövlite vastu.
Berwick-upon-Tweed, strateegiline linn Tweedi jõe põhjakaldal (traditsiooniline piir Idamargis), on Edinburgh'ile veidi lähemal kui Newcastle'ile. Selle üle võideldi palju kordi: aastatel 1147–1482 käis linn käest kätte rohkem kui 13 korda. Alles Inglismaa kuninganna Elizabeth I valitsemise ajal pidasid inglased võimalikuks kulutada raha moodsatele kindlustustele (bastion) linna kaitsmiseks šotlaste rünnaku vastu.
Šoti markide ajastu sai läbi 17. sajandi algul Middle Shires loomisega, mis kuulutati välja pärast Šotimaa ja Inglismaa personaaluniooni Šotimaa James VI (Inglismaal James I) juhtimisel.
Fantaasiafilm (filmistuudio)
Fantaasiafilm on Eesti filmitootja.
Pjatkivka
Pjatkivka (ukraina keeles П'ятківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 1841.
Ants Toiger
Ants Toiger (20. jaanuar 1910 Abaja küla, Viru-Nigula kihelkond, Virumaa – 14. jaanuar 1979 Rakvere) oli eesti näitleja.
Soometsa külamaja
Soometsa külamaja on kultuurikeskus Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Soometsa külas. Külamaja haldab Soometsa Külaselts.
Ants Toiger
Ants Toiger sündis väiketalupidaja perekonnas. Õppis Rannu algkoolis, 1926. aastal lõpetas Rakvere Linna Ühisgümnaasiumi.
Rinnahoidja
pisi|Rinnahoidja Rinnahoidja on aluspesuese, mille eesmärk on toetada naise rindu.
Soometsa külamaja
Külamaja avati 2005.
PPG Paints Arena
thumb|PPG Paints Arena (2017) PPG Paints Arena on mitmeotstarbeline siseareen Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis Pittsburghis.
Rinnahoidja
Rinnahoidja põhilised osad on rindade all ja üle selja paiknev riba, kaks korvi ning õlapaelad. On ka ilma õlapaelteta rinnahoidjaid ja sportrinnahoidjad, millel ei ole eraldi korve.
Ants Toiger
Nooruses juhtis Rannu küla näiteringi. Aastatel 1936–1938 mängis Ugala teatris, 1938–1939 Tartu Töölisteatris, 1939–1941 Valga Säde teatritrupis, 1941 Vanemuise teatris, 1942–1944 Draamateatris, 1944–1947 taas Vanemuises. 1948. aastast surmani oli ta Rakvere Teatri näitleja.
PPG Paints Arena
PPG Paints Arenal on alates 2010. aastast asunud National Hockey League'i (NHL) klubi Pittsburgh Penguinsi koduväljak. Varem, aastatel 2011–2014, asus seal ka Arena Football League'i klubi Pittsburgh Poweri koduväljak.
Rinnahoidja
Ajalugu
Rindu toetavate riideesemete kandmine võib ulatuda Vanasse Kreekasse. Naised kandsid villast või linast riideriba, mis mässiti üle rindade ja kinnitati seljal. Vanas Roomas oli selle kasutamine juba üldlevinud. Ida-Tiroolis on leitud 15. sajandist pärinevad riideesemed, mis arvatakse olevat rinnahoidjad. Mõnel neist on linasest riidest õmmeldud korvid ja õlapaelad.
Ants Toiger
1986. aastal paigaldati Rannu koolimaja seinale Ants Toigeri mälestusplaat.
PPG Paints Arena
Algselt kandis keskus nime Consol Energy Center ja selle nimesponsor oli Consol Energy. PPG Industries omandas nimeõigused 2016. aasta oktoobris.
PPG Paints Arena ehitust alustati 2008. aastal ja see valmis 2010. aastal.
Rinnahoidja
Ajalugu
Alates 16. sajandist oli jõukamate naiste seas levinud sellise korseti kandmine, mis surus rinnad ülespoole.
19. sajandi lõpus hakati otsima alternatiive. Esimese moodsa rinnahoidja patenteeris 5. septembril 1899 Christine Hardt Dresdenist, 1914. aastal võttis kahest rätist loodud rinnahoidjale patendi USA kunstipatroon ja kirjastaja Mary Phelps Jacob (hiljem Caresse Crosby).
Rinnahoidja korvi suuruste tähistamine tähtedega A-st kuni D-ni võttis kasutusele oktoobris 1932 S.H. Camp and Company.
Kilk (perekonnanimi)
Kilk on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kilk 326 inimesel: 148 mehel ja 178 naisel. Perekonnanimede levikult on Kilk meeste puhul 469. kohal ja naiste puhul 407. kohal. Perekonnanimi Kilk on levinuim Järva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 6,02.
Ronaldo Rodrigues de Jesus
Ronaldo Rodrigues de Jesus (tuntud lihtsalt ka nime all Ronaldão; sündinud 19. juunil 1965 São Paulos) on Brasiilia endine jalgpallur, keskkaitsja.
Karjääri alguses tunti teda Ronaldo nime all, kuid samanimelise mängija esilekerkimise järel Brasiilia koondises, sai ta hüüdnimeks Ronaldão ('suur Ronaldo'), et vältida segadust.
Klubikarjääri alustas ta São Paulos, mille eest mängis aastatel 1986–1993. São Pauloga sai ta arvukalt suurvõite: kaks korda tuli Brasiilia meistriks (1986, 1991), võitis neli korda São Paulo osariigi meistrivõistlused Campeonato Paulista (1987, 1989, 1991, 1992), kaks korda Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadores (1992, 1993), kaks korda Intercontinental Cupi (1992, 1993) ning korra Recopa Sudamericana ja Supercopa Sudamericana (mõlemad 1993).
Aastatel 1995–1996 mängis ta Flamengos, millega võitis 1995. aastal Rio de Janeiro osariigi meistrivõistlused Campeonato Carioca.
Ta kuulus Brasiilia koondisse 1994. aasta maailmameistrivõistlustel, mil tuldi neljandat korda maailmameistriks, 1995. aasta Copa Américal, mil saadi teine koht, ja 1995. aasta Umbro Cupil.
Koondisekarjäär
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1991–1995 14 mängu ja lõi ühe värava.
Baker Street (täpsustus)
Baker Street on tänav Londonis.
Muud:
Peter Diamond
Peter Diamond pälvis 2010. aastal Nobeli majandusauhinna koos Dale Mortenseni ja Christopher Pissaridesega tööturu uurimise otsimismudelite loomise eest. Diamond, Mortensen ja Pissarides analüüsisid põhjuseid, miks on üheaegselt palju vabu töökohti ja ka inimesi, kes tööd otsivad. Loodud mudel aitab mõista, kuidas mõjutavad töötust, vabade töökohtade arvu ja palgataset regulatsioonid ja majanduspoliitika.
Peter Diamond on Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi teadlane.
Paul Krugman
Paul Robin Krugman (sündinud 28. veebruaril 1953 New Yorgi osariigis Albanys) on USA majandusteadlane ja kolumnist.
Krugman on sündinud Brest-Litovskist pärit juudi immigrantide peres ja lapsepõlve veetnud New Yorgis. Ta on lõpetanud 1974. aastal Yale'i ülikooli bakalaureusekraadiga ja 1977. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi doktorikraadiga.
1982–1983 töötas ta Ronald Reagani administratsioonis majandusnõunike nõukogus. Ta on õpetanud Yale'i ülikoolis, Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis, Berkeley ülikoolis, Londoni Majanduskoolis ja Stanfordi ülikoolis. 2000. aastast on ta Princetoni ülikooli majanduse ja rahvusvaheliste suhete professor. Ta on Kolmekümne rühma liige – sinna kuuluvad 30 maailma juhtivat tegevfinantsisti ja -akadeemikut, see tegutseb majanduse uurimisega ja jagab majandusteemalisi soovitusi.
2008. aastal sai ta Nobeli majandusauhinna kaubandusteooria ja majanduse geograafilise koondumise alaste uurimistööde eest, mis on aidanud mõista vabakaubanduse ja globaliseerumisega seotud küsimusi.
Krugmani enese sõnul vaimustus ta Isaac Asimovi "Asumi" sarjas kirjeldatud psühhoajaloost ja hea meelega läinuks ta seda õppima, kui niisugune asi võimalik olnuks. Sellepärast valis ta majandusteaduse, mis on psühhoajaloole kõige lähedasem teadus.
1978. aastal ilmus tema teos "The Theory of Interstellar Trade" ("Tähtedevahelise kaubanduse teooria") intressimäärade arvutamisest valguse kiiruselähedase kiirusega toimuva kaubanduse korral. See ilmus 2010. aastal ajakirjas Economic Inquiry.
Krugman väidab, et tootlikkus ei ole veel kõik, kuid pikaajaliselt on see peaaegu kõik. Riigi võime tõsta elatustaset sõltub peaaegu täielikult tema võimest suurendada toodangut töötaja kohta.
Krugmani teosed käsitlevad põhjalikult rahvusvahelist kaubandust, majandusgeograafiat ja rahvusvahelist majandust. Ta kirjutab majandusteemadel ka aimekirjutisi, käsitledes lisaks mainitud teemadele ka sissetulekute jaotusest ja valitsuse tegevusest.
Krugman ise nimetab end liberaaliks, väites, et see on umbes sama mis sotsiaaldemokraat Euroopas. Ta on tuntud Bushide majanduspoliitika kriitikuna, kuid on kritiseerinud ka Clintonit ja Obamat. Suurbritannia 2010. aasta üldvalimiste eel kutsus ta üles valima leiboriste, kuna opositsioonilistel konservatiividel polevat valijaile midagi pakkuda.
Ta kirjutab kolumneid The New York Timesile ja peab ajaveebi.
Isiklikku
Paul Krugman on teist korda abielus. Tema abikaasa Robin Wells on samuti majandusteadlane ja koos Paul Krugmaniga mitme teose kaasautor. Neil ei ole lapsi.
Tuiu kurisud
pisi|Üks neljast Nõmme kurisust ehk Tuiu kurisust Saaremaal. Tuiu kurisud (ka: Nõmme kurisud) on kurisud Saare maakonnas Saaremaa vallas. Tuiu kurisud koos Poka kurisuga võeti 1973. aastal kaitse alla (Tuiu-Paka kurisute kaitseala; 10 ha).
Jaunlazdona
Jaunlazdona on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Lazdona vallas.
Jaunlazdona asub valla kirdeosas merepinnast 160 meetri kõrgusel Madona linna piiril. Küla jääb valla keskusest Lazdonast 6,5 ja Riiast 169 kilomeetri kaugusele. Külas on Jaunlazdona ja Ruļļi bussipeatus.
Jaunlazdona rajati endise Kujmuiža mõisa (Kujen) keskuse juurde Jaunlazdona külanõukogu halduskeskuseks. Asula ehitati välja 1960. aastatel kui Madona linnuvabriku töölisasula. Külast lõunas Smecere nõmmel on biatlonirada ja Madona BMX-rattarada. Sealset spordikeskust teenindab Sporta bāze bussipeatus.
Looduskaitse all on tammed ümbermõõduga 6,2 ja 4,12 meetrit.
2019. aastal oli külas 50 elanikku, 2022. aastal oli elanikke 49.
Poka kurisu
Poka kurisu (ka: Paka kurisu) on kurisu Saare maakonnas Saaremaa vallas. Tuiu kurisud koos Poka kurisuga võeti 1973. aastal kaitse alla (Tuiu-Poka kurisute kaitseala; 10 ha).
Francesco De Piccoli
pisi|Francesco De Piccoli Francesco De Piccoli (sünniaeg ja -koht: 29. november 1937; Campalto,Veneetsia) on Itaalia endine poksija. Ta oli raskekaalus (üle 81 kg) Itaalia meister aastatel 1959 ja 1960. aastal.
De Piccoli võitis raskekaalus (üle 81 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ning tuli olümpiavõitjaks.
De Piccoli poksis detsembrist 1960 kuni detsembrini 1965 elukutselisena. Ta osales kokku 41 kohtumisel ning võitis neist 37 (neist 29 nokaudiga) ja kaotas 4 (need kõik nokaudiga) kohtumist.
Copa América Centenario meeskonnad
See artikkel toob 2016. aastal Ameerika rahvuskoondiste vahel toimunud Copa América Centenario osalejariikide võistkondade koosseisud.
Colombia
Peatreener: 🇦🇷 José Pékerman
Costa Rica
Peatreener: Óscar Ramírez
Paraguay
Peatreener: 🇦🇷 Ramón Díaz
USA
Peatreener: 🇩🇪 Jürgen Klinsmann
Brasiilia
Peatreener: Dunga
Ecuador
Peatreener: Gustavo Quinteros
Haiti
Peatreener: 🇫🇷 Patrice Neveu
Peruu
Peatreener: 🇦🇷 Ricardo Gareca
Jamaica
Peatreener: 🇩🇪 Winfried Schäfer
Mehhiko
Peatreener: 🇨🇴 Juan Carlos Osorio
Uruguay
Peatreener: Óscar Tabárez
Venezuela
Peatreener: Rafael Dudamel
Argentina
Peatreener: Gerardo Martino
Boliivia
Peatreener: Julio César Baldivieso
Tšili
Peatreener: 🇪🇸 Juan Antonio Pizzi
Panama
Peatreener: 🇨🇴 Hernán Darío Gómez
Isamaa ilu hoieldes
"Isamaa ilu hoieldes" on Eesti laul, mida laulva revolutsiooni ajal esitas Ivo Linna ansambliga In Spe; üks "Viiest isamaalisest laulust". Laulu sõnad kirjutas Alo Mattiisen.
Laul põhineb Karl August Hermanni laulul "Isamaa mälestus".
Esimesed kaks rida "Isamaa ilu hoieldes,Võõraste vasta võideldes" on 157. ja 158. read Fr. R. Kreutzwaldi Kalevipoeg eeposest.
Amata raudteejaam
Amata raudteejaam on endine raudteejaam Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Cēsise piirkonna Drabeši vallas Amata külas. Avamisaegse haldusjaotuse järgi jäi see Āraiši kihelkonda Rencēni mõisa maadele.
Peatus asus Riia jaamast 83 km kaugusel.
Johannes Storbeke
Johannes Storbeke (ka Johann Storbeke; surnud 1543) oli Vana-Liivimaa vaimulik, Riia toomhärra ning 1524–1539 toomdekaan ja 1539–1543 toompraost.
Amata raudteejaam
Jaam avati Putra raudteejaamana aastal 1918. Tänapäevase nime sai peatus aastal 1920. Jaam on tähelepanuväärne selle poolest, et kogu tegutsemisaja vältel puudus sel jaamahoone, selle funktsioone täitsid sel ajal erinevad jaama juures asunud raudteele kuulunud ehitised. Amata suleti raudtee sulgemisel aastal 1999, kuigi reisiliiklus lõppes seal juba aastal 1988.
Kuigi Amatale eelnes raudteel Melturi peatus, ei peatunud selle liini rongid kunagi Melturis, sisuliselt eelnes liinil Amatale Ieriķi raudteejaam, ka loeti liini just selle jaama juurest algavaks.
Johannes Storbeke
1515. aasta paiku võis Storbekest saada Riia toomhärra ja Riia Jakobi kiriku jutlustaja, tema esimene kindel mainimine Riia toomhärrana on 1520. aastast. 1522. aastaks oli ta saanud kapiitli keldriülemaks (ladina cellerarius) ning 1524. aasta lõpuks toomdekaaniks. 1528. aastal täitis ta ühtlasi Riia kiriku ökonoomi ülesandeid, kui uus peapiiskop Thomas Schöning maalt eemal viibis. 1529. aasta järel toetas Storbeke peapiiskop Schöningit, kui too tõi enda koadjuutorina Liivimaale Brandenburg-Ansbachi markkrahvi Wilhelm von Hohenzollerni, ent 1530. aastatel olid Storbeke suhted koadjuutoriga pigem jahedad, sest ta jäi toetama katoliiklust, samas kui markkrahv toetas luterlust.
Kui Storbeke aatekaaslane Heinemann Rode 1539. aasta suvel toompraostina suri, valis toomkapiitel oma järgmiseks juhiks Storbeke. Selleks ajaks oli ta juba vana mees, nii et 1542. aastal räägiti tema vanadusnõtrusest. Järgmise aasta kevadel, enne 14. maid, Storbeke suri.
Ustja (Beršadi rajoon)
Ustja (ukraina keeles Устя) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 2610.
Ilves, Pulk ja Rahman
Ilves, Pulk ja Rahman on Eesti ansambel.
Ansambli moodustavad Aapo Ilves, Jaan Pulk ja Jan Rahman.
2006 andis ansambel välja võrukeelse albumi "Murõt ei olõ".
Eino Kõiv
Ta lõpetas 1943. aastal Tartu Tööstuskooli 9. klassi, teenis aastatel 1944–1950 Nõukogude armees. Aastatel 1951–1970 töötas maalrina, aastatel 1970–1978 Vanemuise teatris butafoor-dekoraator, aastatel 1978–1985 tuletõrjeülemana ja aastatel 1985–2004 tuletõrjevalvurina.
Kõiv on mänginud Vanemuise lavastustes ning alates 1960. aastast ka Eduard Vilde nimelises Tartu Rahvateatris. Peale selle on ta tegutsenud aastatel 1990–2005 laulumehe ja lõõtspillimängijana (1996 ilmus Eino Kõivu helikassett "Pihtimus: laulud lõõtspilli saatel").
Incognito
Incognito (itaaliakeelne sõna, mugandatult inkognito) võib tähendada järgmist:
Globasnitz
Globasnitz (sloveeni: Globasnica) on linn Austria Kärnteni liidumaa Völkermarkti ringkonnas.
Rahvastik
Märkimisväärne osa (42,1%) rahvastikust on Kärnteni sloveenid ja sloveeni keel on teine ametlik keel omavalitsuses.
Ajalugu
1920. aasta Kärnteni plebistsiidis oli Sankt Jakob üks 17-st Kärnteni omavalitsusest, kus enamik elanikkonnast (52%) hääletas Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriiki (Jugoslaavia) annekteerimise poolt.
Sipa vald
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Sipa vald (saksa keeles Gemeinde Sipp) oli vald Kullamaa ja Märjamaa kihelkonnas Läänemaal.
Sipa vald hõlmas Sipa, Kohatu, Kohatu-Jõeääre ja Mõraste küla.
Vallamaja asus algselt Sipa külas. Valla kantselei asus hiljem Märjamaal Märjamaa vallamajas.
1937. aasta seisuga elas Sipa vallas umbes 700 elanikku.
1937. aasta alguses otsustas vallavolikogu ühehäälselt ühineda Märjamaa vallaga, kuivõrd hädavajalikud kulutused käisid väikesele vallale üle jõu.
Siseministri 9. veebruari 1937 otsusega liideti Sipa vald Märjamaa vallaga 1. aprillist 1937.
Harilik hobukastan
Harilik hobukastan (Aesculus hippocastanum; ka kastan) on liik puid perekonnast hobukastan.
Kirjeldus
Harilik hobukastan on kuni 25 m kõrgune puu. Puhkemata kevadised pungad on kleepuvad. Suured, sõrmjad, 5–7 lehekesega liitlehed on vastakud ja pikarootsulised. Lehekeste serv on ebaühtlaselt saagjas.
Õied koonduvad suurteks, kuni 30 cm pikkusteks püstisteks õisikuteks, mida nimetatakse türssideks. Valgete, punakate täppidega õite kroonlehtede servad on narmastunud. Õitseb mais–juunis.
Viljaks on ogaline, kerajas kupar, mis avaneb kolmeks osaks. Kupras leidub 1–3 suurt, kastanimunaks kutsutavat seemet.
Levila ja kasvukoht
Hobukastan ei ole Eestis pärismaine, teda on kasvatatud alates 16. sajandist.
Marija Zankovetska
Marija Zankovetska (ukraina keeles Марія Заньковецька; 4. august 1854 – 4. oktoober 1934) oli Ukraina teatrinäitleja. Mõned allikad dateerivad tema sünniks 3. august 1860.
Tema lavanimi Zankovetska tulenes tema sünniküla nimest (tema sünninimi oli Marija Adasovska).
Zankovetska repertuaaris oli rohkem kui 30 rolli. Hääleliigilt oli ta metsosopran. Ta esitas ka ukraina rahvalaule.
Elulugu
Zankovetska sündis vaesunud mõisniku ja aadliku Kostjantõn Adasovski ning Tšernihhivi linna elaniku (burgessi) Marija Nefedova peres Tšernihhivi kubermangus Nižõni maakonnas Zankõ linnas (praegune Nižõni rajoon). Tal oli palju õdesid-vendi. Zankovetska oli lõpetanud Tšernihhivi linna naisgümnaasiumi.
Aastal 1876 astus ta esmakordselt Nižõni teatri lavale. Tema tööalane karjäär algas 27. oktoobril 1882 Jelizavetgradi Linnateatris (Kropõvnõtskõi) Marko Kropõvnõtskõi juhtimisel. Tema esimene roll oli Natalka Kotljarevskõi näidendis "Natalka Poltavka". Hiljem osales Zankovetska kõige populaarsemates ja professionaalsemates Ukraina truppides: Marko Kropõvnõtskõi, Mõhhailo Starõtskõi, Mõkola Sadovskõi ja Panass Saksahanskõi.
Zankovetska oli Nižõnis alalise riigiteatri avamise aktivist. 1918. aastal organiseeris ta rahvateatri Ukraina trupp M. Zankovetska juhatusel, kus mängisid sellised näitlejad nagu Borõss Romanõtskõi, Andri Rotmõrov jt. Lavastati mitu näidendit, sealhulgas "Natalka Poltavka", "Hetman Dorošenko", "Aza Mustlane". Tunnustades tema lavateeneid, kiitis Ukraina hetman Pavlo Skoropadskõi juunis 1918 heaks ministrite nõukogus resolutsiooni Zankovetskale eluaegse riikliku pensioni määramise kohta.
1922. aastal tähistas Ukraina pidulikult Zankovetska karjääri 40. aastapäeva. Ta oli esimene inimene Ukrainas, kellele valitsus andis vabariigi rahvakunstniku kõrge aunimetuse.
Zankovetska suri 4. oktoobril 1934. Ta on maetud Kiievi Baikove kalmistule.
Ļaudona
Ļaudona asub 19 km kaugusel Madona linnast. Külas asub Teiči looduskaitseala keskus. Kultuuri- ja haridusasutustest on seal keskkool, kultuurimaja ja raamatukogu. Külas on Dārzniecība, Aptieka, Radziņi Ļaudona 1, Ļaudona ja Toce bussipeatus.
Esimest korda on Ļaudonat mainitud 1457. aastal. Külas asub teises maailmasõjas langenud sõdurite ühishaud, mis on tähistatud mälestusmärgiga.
Ļaudona piiskopilinnus on kultuurimälestisena riikliku kaitse all. Kohaliku kaitse all on Ļaudona keskaegne kalmistu.
Ļaudonaga on kokku kasvanud endine Toce küla, kus oli 2008. aastal 86 elanikku. Toce tekkis endise Toce Karjamõisa (Tootzen) juurde. 1977. aastani asus seal Ļaudona neljaklassiline vene õppekeelega kool.
2015. aastal oli külas 583 elanikku. 2022. aastal oli elanikke 557.
LTE
LTE (Long-Term Evolution), ka 3,9G (G < ingliskeelsest sõnast generation 'põlvkond'), on mobiilsidestandard, mis võimaldab mobiilset andmesidekiirust üle 100 Mbit/s.
Raadiotehniliselt ei ole LTE praeguste W-CDMA-tehnoloogial põhinevate võrkude edasiarendus ega nendega ühilduv, vaid täiesti uus tehnoloogia, mis kasutab uut E-UTRA raadioliidest ning põhineb spektriefektiivsematel OFDMA (allalaadimisel), SC-FDMA (üleslaadimisel) ja MIMO tehnoloogiatel.
Kalsnava raudteepeatus
Kalsnava on raudteepeatus Lätis Pļaviņase–Gulbene raudteel.
LTE
Kuigi tihti nimetatakse LTE-d neljanda põlvkonna mobiilsidestandardiks, siis tegelikult see nõnda ei ole - neljanda põlvkonna standardiks võib saada LTE Advanced (Long-term-evolution Advanced).
Kalsnava raudteepeatus
Raudteepeatus asub Madona piirkonnas Kalsnava vallas. Peatus asub Pļaviņase raudteejaamast 25,1 ja Riia jaamast 137 km kaugusel.
Raudteejaam avati koos raudteega aastal 1903, toona kandis see nime Veckalsnava raudteejaam. Kalsnava nime hakkas jaam kandma aastal 1929. Avamisel jäi see Kalsnava kihelkonda Veckalsnava mõisa maadele. Tänapäeval on jaamast saanud raudteepeatus.
Peatuses peatuvad reedeti ja pühapäeviti Riiast Madonasse sõitvad rongid, laupäeviti ja pühapäeviti aga Gulbenest Riiga sõitvad rongid.
LTE
Norras ja Rootsis on esimesed LTE võrgud juba avatud. Stockholmis saavutati LTE-d kasutades reaalne andmesideühenduse allalaadimiskiirus 42,8 Mbit/s ja üleslaadimiskiirus 5,3 Mbit/s. Lõppkasutaja seadmena kasutati uut tüüpi USB-modemit Samsung GT-B3710.
Eestis on müügil mitmeid LTE tehnoloogiat toetavaid seadmeid.
Bacillus cytotoxicus
Bacillus cytotoxicus on grampositiivne mesofiilne spoore moodustav pulkbakter perekonnast Bacillus, paigutudes Bacillus cereus ' e gruppi. Bacillus cereus ' e gruppi kuuluvad 8 liiki: B. cereus sensu stricto, B. anthracis, B. thuringiensis, B. weihenstephanensis, B. mycoides, B. pseudomycoides, B. cytotoxicus ja B. toyonensis. Nimetatud liikidest mõned hõlmavad putukatele ja imetajatele patogeenseid tüvesid. Ka Bacillus cytotoxicus on inimesele ohtlik, põhjustades toidumürgistust.
Avastamine
1998. aasta märtsis toimus Prantsusmaal eakate hooldekodus toidumürgistuse puhang, mille tagajärjel suri kolm inimest. . Seoses sellega isoleeriti bakteritüvi NVH 391-98T, mis esialgu määratleti kui Bacillus cereus. Sellest ajast on eraldatud veel kolm sarnast bakteritüve, kaks erinevatest toidumürgistuse juhtumitest Prantsusmaal ja üks Saksamaal. Need bakteritüved moodustavad tugeva ja hästi eralduva klastri Bacillus cereus ' e rühmas ning klassifitseeriti uueks liigiks Bacillus cytotoxicus.
Nimi
Nime tuletamine: kreeka kutos, „õõnes; laeva peal“; eesliide tsüto- tähistab rakku kuuluvat; ladina toxicus „toksiline, mürgine“, viitega tsütotoksiin K-le, enterotoksiinile, mis eraldati tüüptüvest. Sünonüüm on Bacillus cytotoxis.
Morfoloogia
Bacillus cytotoxicus on grampositiivne, endospoore moodustav, pulgakujuline bakter suurusega ≥1,0 µm, katalaas-positiivne ja liikuv, mis kinnitab tema kuulumist Bacillus ' e perekonda. Esineb Bacillus cereus ' ega sarnane rakumorfoloogia: rakud esinevad üksikult, paaris, vahel ka lühikeste ahelate või filamentidena. Kasvatamisel 24 h TSA söötmel 37 °C juures moodustab ümaraid kreemikaid kolooniaid, diameetriga 1 mm, lameda ja läikiva pealispinnaga. Bacillus cytotoxicus on fakultatiivne anaeroob (kuigi aeroobne kasv on kiirem). Bakter on mesofiilne, tema optimaalne kasvutemperatuur on 30–37 °C. Võib eristada teistest B. cereus ' e rühma liikidest kasvuga maksimumtemperatuuril 50 °C ja kasvuga miinimumtemperatuuril 20 °C, mis teeb antud liigist ainsa termotolerantse taksoni selles grupis. Eristub sugulasliikidest veel D-mannoosi omastamise poolest, tärklise, sahharoosi, trehaloosi ja glükogeeni assimilatsiooni puudumisega, tärklise hüdrolüüsivõime puudumisega, kasvu puudumisega ilma trüptofaanita söötmel ja nõrga Voges-Proskaueri reaktsiooniga. Moodustab spoore, mis on kaetud eksospooriumiga e spoorimantliga. Arvatakse, et suhteliselt hüdrofoobne spoorimantel võimaldab bakteril tööstuslikel pestavatel pindadel püsima jääda ja seeläbi põhjustada toidu saastumist. Peamiste rasvhapete sisaldus on sarnane teiste B. cereus ' e rühma liikidega, Bacillus cytotoxicus ' e spetsiifilisuseks on, et iso-C 13:0 on väiksemates kogustes ning iso-C 15:0 ja anteiso-C 15:0 on kõrgemates kogustes. Rakuseina peptidoglükaan sisaldab mesodiaminopimeelhapet. Bacillus cytotoxicus ' e looduslik nišš on teadmata.
Bacillus cytotoxicus ' e tüved ja nende päritolu
Tüüptüvi NVH 391-98 T eraldati köögiviljapüreest seoses toidumürgistuse puhanguga, mis põhjustas kolme inimese surma 1998. aastal ühes vanadekodus Prantsusmaal. Teine tüvi NVH 883/00 isoleeriti vürtsidest Norras 2000. aastal. Kolmas bakteritüvi INRA AF2 leiti kartulipüreest ja taas seoses toidumürgistuse juhtumiga Prantsusmaal 2003. aastal. Neljas selle bakteriliigi esindaja, CVUAS2833, avastati samuti kartulipüreest, seekord Saksamaal, toidumürgistuse puhangu ajal 2007. aastal. Tüvi AFSSA 08CEB44 BAC põhjustas toidumürgistuse puhangu jälle Prantsusmaal 2008. aastal, allikaks oli keedetud manna.
Genoom
Tüüptüve NVH 391-98 genoom on täielikult sekveneeritud: kromosoom suurusega 4 085 000 aluspaari ja tsirkulaarne plasmiid suurusega 7136 aluspaari. Tüüptüve genoomse DNA G+C sisaldus on 35,8 mol%. Genoom ei sisalda terviklikku trüptofaani sünteesiks vajalikku operoni (trp), mis eristab seda kõigist teistest Bacillus cereus ' e grupi saadaolevatest (kokku 85) genoomijärjestustest. Tüüptüvi NVH 391-98 on ainus teadaolev sporogeenne Bacillus, millel puudub σB regulaator. See tüvi on looduslik mudel, mille abil uurida σB sõltumatut stressivastuse regulatsiooni.
Patogeensus
Bacillus cytotoxicus avastati mitmesugustest kartulitoodetest, näiteks kartulipüree pulber ja sellest valmistatud tooted. Selle termotolerantse patogeeni kõrge levimus kartulitoodetes võib ohustada tarbijaid, eriti kui ettevalmistatud toitu hoitakse sobimatutel temperatuuridel. Bakter toodab tsütotoksiini K-1, mis põhjustab tõsist peensoolepõletikku. Enterotoksiinid on kuumatundlikud ja maos ensüümide lagundatavad, samas Bacillus ' e spoorid jäävad seedekulglas ellu. Oletatavasti on kõhulahtisus indutseeritud enterotoksiinide tekkest pärast spooride üleskasvamist soole epiteelirakkudel.
Tsütotoksiin K (CytK)
Tsütotoksiin K (CytK) on 34 kDa valk, toimelt tsütotoksiline, nekrootiline ja hemolüütiline. Tsütotoksiin K moodustab raku lipiidsesse kaksikkihti nn. β-tünnikese laadseid poore, mis viib raku surmani. Toksiini aminohappelise järjestuse sarnasus osutab sugulusele Staphylococcus aureus ' e α-toksiiniga. Tsütotoksiin K on trüpsiinile resistentne.
Enterotoksiin eraldati esmalt B. cytotoxicus ' e tüvest NVH 391-98, mis suudab seda toksiini sünteesida suurtes kogustes. Tsütotoksiin K on oluline virulentsusfaktor ka B. cereus ' e tüvedes. 2004. aastal isoleerisid Fagerlund jt B. cereus ' e tüvest NVH 1230/88 CytK-2 variandi, mille aminohappeline järjestus oli 89% ulatuses sarnane CytK-1-le, mis pärineb B. cytotoxicus ' e tüvest NVH 391-98. Viidates algupärale, nimetatakse B. cytotoxicus ' e toksiini CytK-1-ks ning kõigi teiste tüvede toksiin, mis eksisteerib vähem toksilises variandis, kannab tähistust CytK-2. CytK-2 valgu variant B. cereus ' e tüvest NVH 1230/88 on viis korda väiksema toksilisusega inimese käärsoolevähi rakuliini Caco2 rakkudele ja Vero rakkudele kui CytK-1. Eksperimentaalselt on näidatud, et B. cytotoxicus ' e tüvi NVH 883/00 ei ole nii toksiline Vero rakkude suhtes, kuna tootis tunduvalt vähem tsütotoksiini. See näitab, et geenivariandi cytK-1 olemasolu sobib küll B. cytotoxicus ' e tuvastamiseks, kuid ei anna teavet tüve tsütotoksilisuse taseme kohta.
Inazio Agirregoikoa
Inazio Agirregoikoa (hispaaniapäraselt Ignacio Agirregoicoa Benito; vigaselt ka Benito Agirre, Benito Ignacio Aguirre või Benito Ignassio Agirre; 1923, Eibar, Hispaania – 9. märts 1944, Peipsi järv Mustvee lähedal) oli baski päritolu hispaania lendur, kes osales Teises maailmasõjas Nõukogude poolel ja langes tulevahetuses Eesti pinnal.
9. märtsil 1944 oli Gdovi (Oudova) lennuväebaasist startinud Aguirre sunnitud Saksa seniitkahurite tule tabamuse tõttu vigastatud lennukiga maanduma Mustvee lähedal Peipsi järvel. Pärast maandumist tekkis tal tulevahetus Omakaitse liikmetega. Et vältida vangisattumist, lasi Aguirre end maha. Kohalikud elanikud matsid ta Mustvee linna kalmistule. Kui 1973. aastal rajati Mustveesse vennaskalmistu, maeti Agirre säilmed sinna ümber, tänapäeval hooldab hauda Mustvee linna kommunaalosakond.
Ajaloolase Kaupo Deemanti arvates võis Aguirre osaleda samal päeval toimunud Tallinna pommitamises või luurata Mustvee sadamat, ehkki kindlalt see teada ei ole. Deemant oletas, et just Aguirre allatulistamise tõttu võis Mustvee jääda pommitamata. Seepärast pidas Deemant ka tänava nimetamist Aguirre järgi kohatuks.
Segadused nimega
Algselt kandis Mustvee tänav vene kirillitsas nime, mille translitereerimisel saadi praegu tänavasiltidel seisev nimekuju "Benito Agirre". Samuti tuleneb mõnel pool levinud kirillitsas kirjutatud nimekuju "Benito Ignassio Agirre", ehkki lenduri hispaaniapärane nimi olnuks ladina tähestikus Benito Ignacio Aguirre.
2002. aastal pöördus Eesti Keele Instituudis kohanimekorraldusega tegelev keeleteadlane Peeter Päll oma baskimaise tuttava Luistxo Fernandeze poole kahtlusega, et tegemist võis olla rahvuslikult päritolult mitte hispaanlase, vaid hoopis baskiga. Selgus, et lenduri korrektne emakeelne nimi oli Inazio Agirregoikoa, hispaaniapäraselt Ignacio Agirregoicoa Benito – sealjuures oli Benito mitte eesnimi, vaid teine perekonnanimi.
Pälli ärgitusel kirjutas nimeprobleemist samal aastal ajalehes Eesti Ekspress ka ajakirjanik Juhani Püttsepp, kes soovitas tänava Agirre õige nimekuju järgi Inazio Agirregoikoa tänavaks ümber nimetada. Tänini pole tänavat siiski ümber nimetatud.
2015. aasta naiste jalgpalli maailmameistrivõistlused
2015. aasta naiste jalgpalli maailmameistrivõistlused olid 7. maailmameistrivõistlused naiste jalgpallis. Need toimusid Kanadas 6. juunist 5. juulini.
Maailmameistrivõistlustel osales esimest korda 24 naiskonda, mis oli kaheksa võrra rohkem kui eelnenud korral, 2011. aastal.
Kolmanda maailmameistritiitli võitsid Ameerika Ühendriigid, alistades finaalis 5:2 Jaapani.
Turniiri parimaks mängijaks valiti USA jalgpallur Carli Lloyd, kes oli kuue väravaga Saksa mängija Célia Šašići kõrval turniiri suurim värvakütt.
D-alagrupp
{{Jalgpallimatš }}
Jakomäki
Jakomäki (rootsi keeles Jakobacka) on asum Põhja-Helsingis Suurmetsä linnaosas. Jakomäel on korterelamud.
Hobukastan
Hobukastan (Aesculus) on taimeperekond sugukonnast seebipuulised.
Perekonda kuulub 13–19 liiki puid ja põõsaid. Perekonna levilaks on põhjapoolkera parasvööde. Kuus liiki levivad Põhja-Ameerikas ja 7–13 Euraasias. Tuntakse mitmeid liikidevahelisi hübriide. Hobukastanid on kas heitlehised või igihaljad.
Elmatar
Elmatar andis 1994. aastast välja kriminaalkirjanduse sarja "Öölane". Selles on ilmunud Rex Stouti, Erle Stanley Gardneri, Ellis Petersi jpt kriminaalromaanid.
9. oktoobril 2015 kuulutas kohus trükikoja Greif taotlusel välja kirjastuse pankroti. Kirjastuse kohustused ületasid selle varasid pankroti ajaks umbes 50 000 euro võrra.
Rivella
Rivella on Šveitsist pärit alkoholivaba karastusjook, mille valmistamisel on kasutatud 35% piimavadakut.
Rivella lõi 1952. aastal Robert Barthi perekond.
Sordid
Dutch Rivella:
Retsept
Original Rivella koostisosad: Rivella Original sisaldab 9 grammi suhkrut energiasisaldusega 160 kJ/100 ml (u 37 kcal). Rivella Blue sisaldab 14 grammi piimasuhkrut kui ka kunstlikke magusaineid (tsüklamaat, atsesulfaam) rafineeritud suhkru asemel. Seetõttu on energiasisaldus madalam 30 kJ/100 ml (u 7 kcal). Rivella Green sisaldab lisaks rohelise tee ekstrakti. Energiasisaldus 90 kJ/100 ml (u 22 kcal). Rivella CLIQ sisaldab rabarberi ja virsiku aroome. Energiasisaldus mõlema variatsiooni puhul 160 kJ/100 ml (u 37 kcal). Rivella Mango Tropical energiasisaldus üle 150 kJ/100 ml (u 35 kcal).
Levik
Rivella on tuntud Šveitsi rahvusjoogina. 2013. aastal oli Rivella AG turuosa Šveitsi karastusjookide turul 15,3 protsenti. Rivella on Šveitsis populaarsuselt Coca-Cola järel teine. Rivella Light toodi Madalmaade piirkonda 1958. aastal diabeetjoogina ning aasta hiljem turustati seda Šveitsi turul Rivella Blue nime all. Madalmaad on tänaseks suurim välisturg. Rivellat eksporditakse Saksamaale, Hollandisse, Luksemburgi, Prantsusmaale, Austriasse, USA-sse ja Koreasse.
Madara tänav
pisi|Madara tänav pisi|Madara tänava ja A. Adamsoni tänava ristmik õhtul Madara tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Lilleküla asumis Lille allasumis.
Madara tänav algab Tulika tänava ja Paldiski maantee ristmikult, ristub Tulbi tänava, Tulika põigu ja Sinika tänavaga ning lõpeb Endla tänaval.
Madara tänav on ligikaudu 720 meetri pikkune. Tulbi tänava ja Sinika tänava vahelisel alal läbib Madara tänav Lilleküla tööstuspiirkonda.
Tänava nimi ja ajalugu
Pärast teist maailmasõda tegutses Madara (tollal Muraka) 6 tootmis- ja tööndusartell Terastald. 8. oktoobril 1946 eraldati metsatöönduse liidule Ülase ja Madara tänava nurgale tööstushoone, autogaraažide ja laohoonete ehitamiseks 3640 m² suurune krunt.
1946. aasta aprillis taotles artelli Standard juhtkond Tallinna linnalt käitisele tootmishoonete ehitamiseks maad Madara tänav 8 (tollal Muraka tänav). Samal aastal alustatud ehitustööd viidi omal jõul lõpule 1950. aasta novembris. 1500 m² üldpinnaga tootmisruumidesse mahtusid peale töökodade laod, garaažid, kontoriruumid, söökla, riietusruumid ja kohustuslik punanurk.
Sanskritikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Sanskritikeelne Vikipeedia (sanskriti keeles संस्कृतविकिपीडिया, Saṃskṛta Vikipīḍiyā) on Vikipeedia sanskritikeelne versioon.
Sanskritikeelne Vikipeedia sai alguse 2003. aasta detsembris, esimene artikkel kirjutati 21. märtsil 2004.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Rajoonimine
Rajoonimine ehk rajoneerimine on rajoonideks jaotamine või rajoonide järgi ära määramine. Erialati võib see termin tähendada järgmist.
Ühemehebänd
pisi|[[Chris Lejeune, 2007]] Ühemehebänd ehk ühemeheorkester (saksa keeles Ein-Mann-Orchester) on muusikas mitme eri tüüpi muusikainstrumentide kooslus, mida üks muusik mängib üheaegselt või salvestab järgemööda samaks teoseks.
Clermont-Ferrand
Clermont-Ferrand on linn Prantsusmaal, Puy-de-Dôme'i departemangu ja endise Auvergne'i piirkonna keskus.
Clermont-Ferrand on üks Prantsusmaa vanimaid linnu. Rooma ajal kandis see nime Augustonemetum ja oli avernide keskus.
Linnas asuv Notre-Dame du Porti romaani kirik kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse. 13. sajandi gooti katedraal kesklinnas on alates 1862. aastast Prantsusmaa kultuuriministeeriumi staatusega monument historique.
Clermont-Ferrand oli matemaatiku ja filosoofi Blaise Pascali kodulinn.
Eesti Kunstifond
Eesti Kunstifond oli aastatel 1989–1996 tegutsenud majandusühendus, mis asus Eesti Kunstnike Liidu juures; 1944. aastal asutatud NSV Liidu Kunstifondi Eesti Vabariikliku Osakonna (1958.a juunist Eesti NSV Kunstifond) õigusjärglane.
Ajalugu
Ühenduse ajalugu ulatub aastasse 1940, mil loodi Eesti NSV Kunstnike Kooperatiiv. Aastal 1941 lõpetas see tegevuse. Aastal 1944 asutati NSV Liidu Kunstifondi Eesti Vabariiklik Osakond, mille ülesanded kattusid endise Kooperatiivi omadega.
Tegevus
Kunstifond tegeles Nõukogude perioodil muu hulgas kunstnike näituste toetamisega, ostis ja müüs kunstiteoseid. Kunstifondi varade toel asutati Tallinna ja Tartu kunstikombinaat "Ars". Taasiseseisvunud Eesti vabariigi ajal kunstifondi ülesanded ahenesid ja peamiselt tegeles see kinnisvara haldamise ja mitmete ateljeede vahendamisega. Pärast 1996. aasta Kunstifondi likvideerimisest läksid selle varad Eesti Kunstnike Liidule.
Järva vald
Järva vald on omavalitsusüksus Eestis Järva maakonnas. Vald on moodustunud Albu, Ambla, Imavere, Järva-Jaani, Kareda, Koeru ja Koigi valdade ühinemise teel ning on nende õigusjärglane.