cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arvutiviirus
Operatsioonisüsteemi uuesti installimine
Teine võimalus viiruste eemaldamiseks on operatsioonisüsteemi uuesti installimine. See tähendab arvuti kõvaketta vormindamist ning platvormi ja programmide installimist või partitsiooni taastamist puhtalt varutõmmiselt. Sel viisil toimides on garanteeritud pahavara täielik eemaldamine. Tuleb arvestada, et kogu operatsioonisüsteemi ja programmide uuesti installimisel kulub palju pingutust ja aega. Seevastu varutõmmise kasutamine on kiire, täiesti turvaline ja taastab probleemideta kõik koopia loomise seisuga kehtinud seaded.
Üle-eestiline neidudekoor Leelo
pisi|Üle-eestiline neidudekoor Leelo Riias, juulis 2017 Üle-eestiline neidudekoor Leelo asutati 1996. aasta märtsis Eesti Naislaulu Seltsi (tollane esinaine Maret Hurt) ja Eesti Muusikaõpetajate Liidu (Ene Kangron) toetusel ja eestvedamisel; alates 26. juulist 1999 on koor MTÜ.
Leelo eesmärk on olla hea noortekoor, et innustada tütarlapsi laulma neidude- ja hiljem naiskooride ridades, esineda kodus ja rahvusvahelistel konkurssidel, tutvustada uut repertuaari, sealhulgas töötada parimate Eesti ja välismaiste dirigentide käe all ning osaleda põnevates muusikaprojektides. Leelo patroon oli Aleksander Einseln.
Koori üks asutajaid ja peadirigente oli Toomas Voll, kelle kõrval oli kuni aastani 2001 dirigent Lennart Jõela. Aastatel 2006–2013 oli koori peadirigent Raul Talmar ja 2006–2008 teine dirigent Aivar Leštšinski, seejärel kuni 2013. aastani Anne Kann. Aastal 2013 võttis peadirigendi ameti üle Külli Kiivet. Koori hääleseadja oli aastatel 1996–2013 Leelo Talvik, aastatel 2013–2017 Teele Jõks. Alates 2017. aastast on koori hääleseadjaks Kädy Plaas-Kala.
Töö kooriga toimub enamasti kolmepäevaste laululaagrite vormis Eesti eri paigus, hooaja alguses augustis toimub traditsiooniline 4-5-päevane Vana-Vigala seminarlaager. Esinetud on näiteks Tartu Ülikooli ajaloomuuseumis, Tartu Ülikooli aulas, Pärnu Vanalinna Koolis, sealses Agape kirikus, Pärnu kontserdimajas, Tartus Vanemuise kontserdimajas, Tallinnas Niguliste muuseumi kontserdisaalis, Riia Toomkirikus, Kuldses Saalis jne. Osa on võetud koolinoorte laulupidudest, üldlaulupidudest, naiskooride laulupäevadest Viljandis, Narvas ja Haapsalus, esinetud on Salzburgi kirikutes. Koori 10. aastapäevaks anti välja CD "Kelle pärast nad on loodud", 20. aastapäevaks juubeliplaat "Leelo 20". Viimati, 2022. aasta märtsis ilmus koori 25. aastapäeva tähistamiseks album "Üle-eestiline neidudekoor LEELO 25+1". Mitmel korral on esinetud isadepäeva pidulikul kontsertaktusel Estonia Kontserdisaalis.
Õru
Õru on alevik Valga maakonnas Valga vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli alevik Õru valla halduskeskus.
Õrus on lasteaed-algkool, raamatukogu ja postkontor.
Õrust 3,5 km kaugusel oli varem Mõneku raudteepeatus.
Ajalugu
Aastal 1555 on allikates mainitud seal asuvat veskit (Herro). Hiljem oli Õru Laatre mõisa karjamõis.
Pärast 1950ndaid oli Õru Valga sovhoosi keskasula. Kuna keskasula südames asus Saksamatsi talu, siis nimetati aastani 1977 kogu asulat Saksamatsiks.
Evaristus
Evaristus (kreeka keeles Ευάριστος, tähendab "hästi meeldiv") oli viies paavst.
"Liber Pontificalise" järgi oli Evaristus kreeklane, kuid tema isa nimi oli Juuda, kes oli Petlemmast pärit juut. Evaristus võis ise pärineda Antiookiast.
"Liber Pontificalise" järgi jagas Evaristus Rooma kogudused presbüterite vahel ja kohustas piiskopi saatjaskonnas osalema 7 diakonit. Talle omistatakse ka esimeste kardinalide määramine. Ta olevat sätestanud kirikute sissepühitsemise reeglid piiskoppide poolt. Liber Pontificalise järgi ordineeris Evaristus oma ametiajal 5 piiskoppi, 6 preestrit ja 2 diakonit.
Traditsioon tunnustab ka tema märtrisurma ja matmist apostel Peetruse lähedale. Kuigi kirikuloos on teada 2 kirja ja 2 dekreeti, mis omistatakse Evaristusele, peetakse neid siiski apokrüüfilisteks.
Evaristust austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna, tema mälestuspäev on 26. oktoober.
Sertolovo
Sertolovo (soome Sierattala) on linn Venemaal Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis. Asub 25 km Peterburist põhjas.
Ajalugu
Sierattalat on mainitud juba 16. sajandi alguses. Tänapäeva Sertolovo asutati 1936. aastal sõjaväelaste asulana endise ingeri küla kohale, mille elanikud küüditati. Linnaõigused sai 1999. aastal.
Kuusalu–Valkla tee
Kuusalu–Valkla tee (registrinumbriga 11267) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 8,8 km.
Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee kahekümne kolmandal kilomeetril Kiiu aleviku, Allika küla ja Kuusalu küla piiril ning lõpeb Kiiu–Kaberneeme tee viiendal kilomeetril Valkla külas.
Tee kulgeb läbi Kuusalu, Allika, Mäepea, Põhja, Salmistu ja Valkla küla ning Kiiu aleviku.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 13 truupi. Bussipeatusi jääb teele üks: Salmistu.
Tee on kuni 5. kilomeetrini pinnatud kruusatee, edasi on tee mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on alates 5. kilomeetrist kuni tee lõpuni (40 ja 60 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
5 eKr
5. aasta eKr
Ilumetsa
Ilumetsa oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Kikka küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kikka külaga.
Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskus
Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskus (aastatel 1998–2015 ka Säästva Eesti Instituut) on valitsusväline sihtasutus, mis asutati 1992. aastal Tallinnas. Sihtasutus kuulub Stockholmi Keskkonnainstituudi (SEI) võrgustikku, millel on ülemaailmselt kaheksa keskust - lisaks Tallinnale ka SEI York, SEI Oxford (Suurbritannia), SEI US (Boston, Davis, Seattle), SEI Africa (Nairobi), SEI Asia (Bangkok), SEI Latin America (Bogota) ja SEI Headquarters (Stockholm). Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskus kasutab ka nimelühendit SEI Tallinn.
Sihtasutuse eesmärk on juurutada ühiskonnas säästvat arengut, suurendada keskkonnateadlikkust ja analüüsida keskkonnapoliitikat eelkõige Eestis, aga ka Baltimaades, teistes Euroopa riikides ja Stockholmi Keskkonnainstituudi (SEI) võrgustiku kaudu üle maailma.
SEI Tallinn on avaldanud näiteks lühileksikoni "Säästva arengu sõnaseletusi" ja korraldab alates 2005. aastast säästva arengu foorumit.
Jaan Rebane (majaomanik)
Jaan Rebane (6/18. veebruar 1877 Vastemõisa vald – 30. september 1963) oli eesti tööstur ja tuletõrjuja.
Ta oli riidevärvimistöökoja omanik 1901–1903 Pärnus, alates 1903 Kilingi-Nõmmes ja alates 1910 Viljandis. Ta oli ka Viljandi tuletõrjeühingu esimees, Viljandimaa tuletõrje brigaadi pealik ja Majaomanikkude Koja liige.
Basalt
pisi|Basaldisoon [[albiitses kivimis]] pisi|Sammasbasalt [[Põhja-Iirimaal (Giant's Causeway)]]
Basalt on peeneteraline kuni klaasjas harilikult musta värvi vulkaaniline kivim.
Basalt koosneb põhiliselt plagioklassist, pürokseenist, raud- ja titaanoksiididest ning oliviinist. Ränioksiidisisaldus 45–52%, leelisoksiide alla 5% (massiprotsent).
Basaldist koosneb suurem osa ookeanide põhjast (ookeaniline maakoor), samuti moodustab basalt suuri laavavoole maismaal. Basalt on levinuim kivim maakoore ülaosas.
Värvus
Basalt on värskena musta või hallikat värvi. Hallika tooni annavad basaldile plagioklassi kristallid. Musta värvuse annab peamiselt pürokseen. Halli basaldisarnast kivimit nimetatakse andesiidiks. Makroskoopilisel vaatlusel on tihti andesiidil ja basaldil raske vahet teha, sest teravat piiri nende vahel ei ole, seetõttu nimetatakse nendevahelist kivimit basaltseks andesiidiks. Basaldi pind võib olla värvunud roheliseks, punakaks või kollakaks. Punakas värv vihjab hematiidi, kollane aga limoniidi tekkele, mõlemad tekivad rauda sisaldavate mineraalide porsumisel. Roheliseks värvub basalt hüdrotermaalsel moondel, rohelise värvi annab peamiselt kloriit.
Struktuur
pisi|Basaltses [[Põhimass (petroloogia)|põhimassis on oranžid iddingsiidi ja mustad augiidi fenokristallid]] Basaldi struktuur on afaniitne, mis tähendab seda, et üksikuid kristalle ei ole võimalik nende väiksuse tõttu palja silmaga eristada. Peitkristallilises põhimassis esinevad tihti suuremad palja silmaga nähtavad mineraaliterad, mida nimetatakse fenokristallideks. Fenokristallid võivad anda basaldile ka nime, näiteks rohkelt oliviini sisaldavat basalti nimetatakse oliviinbasalt. Oliviinbasaldiks nimetatakse basalti ka siis, kui ta enam oliviini ei sisalda, kuid seda vaid seepärast, et oliviin on muutunud mõneks teiseks, antud tingimustel stabiilsemaks mineraaliks. Näiteks rohkelt oliviini arvelt tekkinud iddingsiiti sisaldavat basalti nimetatakse samuti oliviinbasaldiks. Levinud fenokristalliks basaldis on musta värvi ja tihti idiomorfse väliskujuga pürokseen augiit. Fenokristallidega basalti nimetatakse porfüüriliseks. Rohkelt vulkaanilist klaasi sisaldav basalt kannab nime hüalobasalt. Hüalobasaldi tunneb ära läikivama, pisut pigi meenutava pinna järgi.
Tekstuur
Vesiikulid on tihti täitunud mõne teise mineraaliga. Selliseid mineraale nimetatakse sekundaarseiks, sest nad ei ole tekkinud samaaegselt basaldi tardumisega, vaid on moodustunud hiljem. Kui vesiikulite sisepinnad on kaetud mineraalide mikrodruusidega, nimetatakse tekkinud tekstuuri miarooliliseks. Kui aga vesiikulid on üleni täitunud mineraalse massiga, on tegemist mandelkivitekstuuriga. Sagedasimad mandelkivitekstuuri moodustavad mineraalid on kaltsiit, tseoliit ja ränioksiid kvartsi, ahhaadi või kaltsedoni kujul.
Taksidermia
pisi|[[Kukkurrott|Kukkurroti topis]]
Basalt
Tekstuur
Basaldis on tihti teiste kivimite tükke, mida nimetatakse ksenoliitideks. Nad on näiteks laavavoolu poolt maapinnalt kaasahaaraud ja hiljem basaldiks tardunud laavavoolu sisse jäänud võõrkivid. Purunenud ja hiljem taas kokku tsementeerunud basalti nimetatakse basaltbretšaks.
Paljud struktuuri ja tekstuuriterminid ei välista üksteist. Ühe basaltse kivimi makroskoopiline kirjeldus võiks välja näha järgnev: porfüürilise struktuuriga afaniitse põhimassiga vesikulaarne kohati mandelkivitekstuur kaltsiidiga šlakiliste ksenoliitidega hüdrotermaalselt muutunud limoniidistunud pinnaga iddingsiitne oliviinbasaldi veeris.
Koostis
Värske, see tähendab muutumata ehk kainotüüpne basalt koosneb peamiselt pürokseenist, plagioklassist, oliviinist, amfiboolist ja maakmineraal magnetiidist. Neist kõige levinumad on pürokseen augiidi ja plagioklass labradori kujul. Neile lisanduvad paljud aktsessoorsed mineraalid. Kiirelt tardunud basalt võib sisaldada märkimisväärses koguses amorfset ehk kristallstruktuurita vulkaanilist klaasi.
Keskmise ilma veesisalduseta basaldi koostis oksiidsel kujul massiprotsentides:
Väärtused on keskmistatud 3594 analüüsitud basalditüki alusel.
Klassifikatsioon
pisi|[[TAS-diagrammil defineeritakse basalti kui kivimit, mille ränioksiidisisaldus jääb vahemikku 45–52%, leelisoksiidide sisaldus on aga väiksem kui 5%]] Alajaotuste loomine basaldi mõiste siseselt on kunstlik ja kokkuleppeline, nagu ka kõigi teiste tardkivimite korral, sest nende vahel ei ole järske üleminekuid. Basalt jaotatakse normatiivse koostise alusel kolmeks: kvartstoleiidiks, oliviintoleiidiks ja leelisbasaldiks. Kvartstoleiit sisaldab normatiivset kvartsi ja hüpersteeni, oliviintoleiit sisaldab normatiivset oliviini ja hüpersteeni ning leelisbasalt sisaldab normatiivset feldšpatoidi. Toleiitsest basaldist koosneb ookeaniline maakoor ja koosnevad ka suured basaltplatood mandritel. Leelisbasalt on levinuim kivim leeliskivimite seas, sellest kivimtüübist koosnevad mitmed ookeanilised saared, näiteks Hawaii saared. Samuti esineb seda tüüpi basalti mandriliste riftivöönditega seotud tektoonilistes vööndites.
Kasutamine
Basalti kasutatakse ehitusmaterjalina ja skulptuuride valmistamiseks.
Basalt väljaspool Maad
Basalt katab suurt osa Kuu pinnast. Praktiliselt moodustab basalt kogu Kuu merede pinnase. Erinevalt maisest basaldist sisaldab sealne basalt aga kohati suures koguses kaaliumit. Üldiselt on sealse basaldi vanus seotud selle titaanisisaldusega: vanemad kivimid sisaldavad ohtramalt titaani kui nooremad. Erandiks on üliväikese titaanisisaldusega basaldid, mis vanuselt on väga varieeruvad.
Taksidermia
Taksidermia on loomadest topiste tegemise kunst, mis hõlmab loomanahkade töötlemist, täitmist ja looma loomulikus asendis ülesseadmist.
Topiseid valmistatakse õppetöö või eksponaadi saamise eesmärgil peamiselt selgroogsetest (imetajad, linnud, kalad, roomajad), harvemini kahepaiksetest ning putukatest ja ämblikulaadsetest.
Inimest, kes tegeleb topiste valmistamisega, nimetatakse taksidermistiks ehk topisevalmistajaks.
Sõna "taksidermia" viitab looma säilitamise protsessile, kuid sama sõna kasutatakse ka lõppsaaduse kirjeldamiseks. Taksidermia on tuletatud kreekakeelsetest sõnadest taxis ('liikuma') ja derma ('nahk').
Ajalugu
Algselt täideti topiseid saepuru ja kaltsudega ning anatoomiale ei pööratud suurt tähelepanu. Selle tõttu olid ka loomade kehad tihti moonutatud. Tänapäeval saavad taksidermistid soetada spetsiaalseid mannekeene, mida on vajadusel võimalik seada soovitud asenditesse. Esialgseid topiseid ei säilitatud korralikult ning seetõttu läksid loomade silmad, nina, hambad ja keel lõpuks mädanema. Arseeni säilitusomaduste avastamise järel arenes taksidermia hüppeliselt.
Traditsiooniline nahamontaaž
Taksidermia on viimase sajandiga tunduvalt arenenud, tõusnud on töö kvaliteet ja vähenenud toksilisus. Loom esmalt nülitakse umbes samamoodi, nagu eemaldatakse kana nahka enne küpsetamist. Seda on võimalik teha ilma kehaõõne avamiseta, mille tõttu taksidermist ei näe tavaliselt siseelundeid ega verd. Järgnevalt lisatakse säilituskemikaale mille kasutus oleneb naha tüübist. Nahk paigutatakse mannekeenile, mis on tehtud puidust, villast ja traadist, või polüuretaanist valmistatud kujule. Savi kasutatakse klaasist silmade paigalduseks.
Uuringuteks mõeldud nahk
Uuringuteks mõeldud naha näidis valmistatakse lihtsalt, sest oluline on ainult looma naha ja karvkatte säilitamine, mitte looma keha kuju. Uurimiseks mõeldud nahku kasutatakse teaduslikes uuringutes ja neid leidub peamiselt muuseumides. Eesmärk on säilitada andmed, mitte imiteerida looma keha kuju tema loomulikus keskkonnas. Muuseumitel on suured nahakollektsioonid, et viia läbi sama loomaliigi naha füüsiliste omaduste võrdlusi. Samuti hoitakse nahku alles, kuna neist saab vajadusel DNA-d võtta.
Uuringu naha ettevalmistus on äärmiselt lihtne. Pärast looma nülgimist kraabitakse rasv nahalt. Järgnevalt hõõrutakse nahka booraksiga või seedritolmuga, et aidata sel kiiremini kuivada. Loom täidetakse puuvillaga ja õmmeldakse kinni. Imetajad asetatakse kõhu peale. Linde valmistatakse neid selili lamama pannes. Uuringu nahad kuivatatakse sellistes asendites, et oleks võimalik lamedatesse failisahtlitesse hästi palju isendeid külg külje kõrvale asetada. Kuna uuringu nahad ei ole mõeldud esteetiliseks vaatamiseks, siis on nende silmaavadest võimalik näha puuvillast sisu.
pisi|4. Nahk märgistatakse andmesildiga
6 eKr
Aasta 6 eKr
Kinect for Xbox One
Kinect for Xbox One on Xbox One'i lisaseade, milles on kõrglahutusega kaamera, mikrofon ja infrapunakaamera esemete kauguse tuvastamiseks.
See tuli välja koos Xbox One'iga ning on esialgse Kinecti edasiarendus. Seade on mõeldud kasutajaliidesena, mida on võimalik juhtida nii häälkäskude kui ka käe- ja kehaliigutustega. Kinecti sensorid suudavad tuvastada ja järgida korraga kuni kuut inimest.
Kinect for Windows
Nagu esialgse Kinecti puhul, andis Microsoft lisaks Xboxi versioonile välja ka personaalarvuti jaoks mõeldud Kinecti versiooni. Selle sihtrühmaks olid eelkõige arendajad, kes soovisid arvutitele Kinecti rakendusi luua. Riistvaraliselt olid seadmed samade näitajatega, aga arvuti jaoks mõeldud versioonil oli USB 3.0 ühendatavus ja eraldi toiteplokk. 2015. aasta kevadel teatas Microsoft, et lõpetab eraldiseisva personaalarvuti versiooni tootmise ning pakub edaspidi Kinecti arvutiga ühendamiseks eraldi adapterit.
Kinect teistes operatsioonisüsteemides
Kinect on mõeldud kasutamiseks eelkõige Xbox One'i või Windowsiga arvuti kaudu. SDK toetab ainult Windowsi. Eelkõige akadeemilise ringkonna suure huvi tõttu on aga arendatud ka võimalusi kasutada Kinecti teiste operatsioonisüsteemidega. OpenKinect on projekt, mille abil on võimalik Kinecti kasutada nii Linuxis, OS X-is kui ka Windowsis. Tegemist on avatud lähtekoodiga tarkvaraga, mis pakub draivereid ja muud tarkvara mõlema Kinecti versiooni tarbeks. Toetatud on mitmed programmeerimiskeeled (C++, Python, Java jpm).
Andrei Lobov
Andrei Lobov (vene keeles: Лобов Андрей Сергеевич; sündinud 10. mail 1979 Tallinnas) on Eesti ühiskonnategelane, Eesti venekeelsete koolide ühiskondliku nõukogu liige.
Kinect for Xbox One
Riistvara
pisi|350px|Kinecti peamised komponendid Kinect for Xbox One sisaldab värvikaamerat, infrapunakaamerat ja kahte mikrofoni. Lisaks on Kinectis kolm laserit, mis eraldavad infrapunasagedusel valgusimpulsse, mida kasutatakse kauguse mõõtmisel. Võrreldes algse Kinectiga toimus edasiminek peaaegu kõikide komponentide osas. Järgmises tabelis on toodud peamised erinevused kahe põlvkonna vahel
Andrei Lobov
Haridus
Andrei Lobov lõpetas Tallinna Mustjõe Gümnaasiumi. Aastal 2008 omandas ta doktorikraadi Tampere Tehnikaülikoolis tööstusautomaatika erialal. Ta töötab sealsamas dotsendina.
Kinect for Xbox One
Värvikaamera
Värvikaamera lahutusvõime on 1920×1080 ning sõltuvalt valgustingimustest edastab 30 või 15 kaadrit sekundis. Kaamera vaatenurga kohta Microsoft täpseid andmeid avaldanud ei ole, aga mõõtmiste tulemusena on hinnatud, et horisontaalne vaatenurk on 84 kraadi ja vertikaalne 54 kraadi.
Andrei Lobov
Poliitiline tegevus
2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris Andrei Lobov valimisringkonnas nr. 1 (Haabersti, Kristiine, Põhja-Tallinn) Vene Erakonna Eestis nimekirjas. Ta sai 683 häält, kuid ei osutunud valituks.
Kinect for Xbox One
Infrapunakaamera
Infrapunakaamera lahutusvõime on 512×424 ja pildi kaadrisagedus 30 Hz. Uuel Kinectil on võrreldes eelkäijaga täiesti erinev kauguse mõõtmise tehnoloogia, see võimaldab ka kaugusinfot saada lahutusvõimega kui infrapunakaamera. Lisaks on oluliselt paranenud ka vaatenurgad, mis võimaldab inimest tuvastada lähemalt ja suurema täpsusega. Kuna värvikaamera ja infrapunakaamera vaatenurgad on erinevad, siis anduritest saadavad pildid kattuvad vaid osaliselt.
Andrei Lobov
Isiklik elu
Andrei Lobov on abielus. Oskab vene, eesti, inglise ja soome keelt.
Kinect for Xbox One
Lennuaeg
pisi|400px|Lainepikkus \lambda ja faasinihe \varphi Kinect for Xbox One kasutab kauguse mõõtmiseks valguslaine lennuaja tehnoloogiat. Kolm infrapunalaserit tekitavad amplituudmodulatsiooni abil laineid sagedusega 120 MHz, 80 MHz ja 16 MHz. Lained peegelduvad tagasi läheduses viibivatelt objektidelt ning püütakse kinni infrapunakaamera poolt. Iga infrapunakaamera piksel sisaldab kahte fotodioodi. Kui diood on vooluringiga ühendatud, muundab ta osa endale langevast valgusest vooluks, mida on võimalik mõõta ning seeläbi tuvastada valguse intensiivsus. Kinectis lülitatakse pikslidioode kordamööda sisse ja välja ning mõõdetakse kahe dioodi väljundpingete vahet. Kuna dioodide ümberlülitamine toimub sama sagedusega kui moduleeritud laine genereerimine, siis võimaldab taoline mõõtmine tuvastada objektilt tagasi peegeldunud laine faasinihet, mille abil on võimalik hinnata objekti kaugust valemiga
kus d on kaugus, c on valguse kiirus ja f_{mod} on moduleeritud laine sagedus. Selline lähenemine võimaldab kaugust unikaalselt hinnata ainult ühe lainepikkuse kaugusel, kuna Kinect aga kasutab kolme eri sagedust, siis on võimalik kauguse hindamine täpselt ka suuremal kauguse korral. Maksimaalne unikaalne kaugus on üle 16 meetri, aga tarkvaraliselt on see piiratud 4,5 meetrile (kuna enamasti elutoas kaugused seda ei ületa).
Iravere
Iravere (18. sajandi kaartidel ka Irrafer) on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Kinect for Xbox One
Lennuaeg
Lisaks suurenenud eraldusvõimele on uue Kinecti kauguse mõõtmine oluliselt täpsem kui tema eelkäijal, seda eriti suuremate kauguste (üle ühe meetri) puhul, kus viga jääb 1 mm piiresse, samas kui esialgse Kinecti puhul võis keskmine viga kerkida üle 10 mm.
Iravere
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 20 elanikku, kõik olid eestlased.
Kinect for Xbox One
Lennuaeg
Selle tehnoloogia peamiseks puuduseks on tundlikkus mitmeste peegelduste suhtes. Kui üks ja sama laine jõuab andurisse korduvalt, siis ei ole võimalik sellest informatsioonist ühest pilti kokku panna. Näiteks klaasseina korral peegeldub osa lainest tagasi klaasilt, aga osa selle taga olevalt objektilt.
Meediakajastus
Kuna esialgu plaanis Microsoft teha uue Kinecti Xbox One'i kohustuslikuks lisaks (vastupidi esimesele Kinectile, mis tuli välja valikulise lisana), siis tekitas palju muret võimalik privaatsusoht. Kuna Kinect on pidevalt sisse lülitatud ning Xboxi kaudu ühenduses Microsofti serveriga, siis teoreetiliselt on võimalus Microsoftil näha ja kuulda, mis inimese elutoas toimub. Microsoft küll kinnitas, et neil taolisi plaane ei ole, aga lõpuks pidi siiski loobuma Kinecti kohustuslikuks tegemise plaanist. Siiski müüdi Kinecti pikalt koos Xboxiga.
Hoidla
pisi|Ait pisi|[[Eesti Rahvusraamatukogu hoidla]] Hoidla on ehitis või hoone osa või ehitiste kompleks asjade tallel hoidmiseks.
Ajalooliselt on tuntumad hoidlad aidad ka viljasalved, arhiivid, laod, vedelkütusehoidlad.
Seli Püha Vassili kirik
thumb|Seli Püha Vassili kirik Seli Püha Vassili kirik ehk Seliste Püha Vassili kirik on õigeusu kirik Pärnumaal Pärnu linnas Seliste külas.
Eisen
"Eisen" (saksa keeles 'raud') võib tähendada järgmist:
Kolga–Pudisoo tee
Kolga–Pudisoo tee (registrinumbriga 11268) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 7,4 km.
Tee saab alguse Jõelähtme–Kemba tee kolmekümne viiendal kilomeetril Kolga alevikus ning lõpeb Kuusalu–Leesi tee üheteistkümnendal kilomeetril Pudisoo külas.
Tee kulgeb läbi Uuri ja Pudisoo küla ning Kolga aleviku.
Tee ületab ühe silla (Kolga sild üle Kolga jõe tee kolmandal kilomeetril) ja 3 truupi. Bussipeatusi jääb teele üks: Kolga.
Tee algus on põlevkivituhkbetoonkattega. Ulliallika–Kolga teeristi piirkonnas on tee mustkattega. Edasi jätkub pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 200-500 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Kolga alevikus (70, 50, 30 km/h), Inga oja uhtoru piirkonnas (70, 50 km/h) ning Kuusalu–Leesi teeristi piirkonnas (70, 50 kjm/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Panagiόtis Nikolόpoulos
pisi| Panagiόtis Nikolόpoulos (2016)
Panagiόtis Nikolόpoulos, tuntud ka kui Tákis Nikolόpoulos (kreeka keeles Παναγιώτης Νικολόπουλος; Τάκις Νικολόπουλος; sündinud 1. novembril 1957 Ateenas ), on kreeka malekohtunik ja malefunktsionnäär, rahvusvaheline arbiiter (1993).
JK Keskerakond
JK Keskerakond on 2001. aastal asutatud Eesti jalgpalliklubi, mis peab kodumänge Loo kunstmuruväljakul.
Varasemad liigahooajad
Nime muutused:
Kodismaa
Kodismaa on küla Jõgeva maakonna Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 32 elanikku, neist 31 (96,9%) olid eestlased.
Korjus
Korjus on suurema surnud looma (mitte inimese) keha.
Lagunevat korjust nimetatakse raipeks.
Protsessid korjuses
Surnud loomal lõdvestuvad kõigepealt kõik lihased.
Varsti pärast seda (enamasti mõne tunni jooksul, ajavahemik oleneb temperatuurist) saabub koolnukangestus. Sel ajal on looma liha veel värske.
Lihas sisalduvate ensüümide toimel kaob laibakangestus mõne ööpäeva jooksul ja lihased lõdvestuvad uuesti. Need ensümaatilised protsessid (autoproteolüüs) on korjuse lagunemise esimene etapp, mistõttu nüüd võib korjust nimetada ka raipeks, kuigi selle liha on inimestele ja röövloomadele ikka veel söödav (vt laagerdamine). Lõpnud looma immuunsüsteem on sel ajal veel toimiv, mistõttu ei saa alata bakteriaalne roiskumine, millest tekivad laibamürgid. Antikehad ja leukotsüüdid võitlevad mitu ööpäeva enamiku mikroobidega, kuni antikehad saavad otsa ja leukotsüüdid on kogu korjuses leiduva C-vitamiini ära tarvitanud. Alles siis lakkab surnud looma immuunsüsteem täielikult töötamast ning bakterid hakkavad korjust seedima ning paljunema.
Võšni Volotšok
Võšni Volotšok on linn Venemaal Tveri oblastis, Võšni Volotšoki rajooni keskus. Linn asub Tverist 120 km loodes Tsna jõe (Võšni Volotšoki veehoidla) suudmes, Msta jõe kaldal.
Asulat on esmamainitud 1471. aastal. Linnaõigused sai 1770. aastal.
Võšni Volotšokis on sündinud Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane Jekaterina Furtseva (1910–1974), kes oli aastatel 1960–1974 Nõukogude Liidu kultuuriminister.
7 eKr
7. aasta eKr oli 7. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 747 ab urbe condita.
Alcalá de Henares
Alcalá de Henares on linn Hispaanias Madridi autonoomses piirkonnas. Asub Madridist 30 km kirdes.
Linna asutasid roomlased ja selle nimi oli alguses Complutum.
Alcalá de Henarese ülikool asutati 1496. aastal, kuid 1836 viidi see üle Madridi.
Linnas on sündinud Miguel de Cervantes.
Vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Pootsi mõis
pisi|Mõisa härrastemaja portikus pisi|Mõisa allee
Pootsi mõis (saksa keeles Podis) oli rüütlimõis Tõstamaa kihelkonnas Pärnumaal, tänapäeval asuvad endise mõisa alad Pärnu linna territooriumil.
Ajalugu
Pootsi mõis rajati Poola võimu ajal 16. sajandi teisel poolel. Algselt olid mõisa omanikeks Pahlenid.
Enne kui parun Heinrich Gotthard von Maydell 1939. aastal Saksamaale siirdus, müüs ta mõisa Hans Põldsamile. Mõisas tegeleti põllumajanduse ja loomakasvatusega. Kasvatati teravilja ja köögivilja, oli suur kanafarm, peeti kalkuneid ja hanesid, kasvatati lambaid ja noorloomi, peeti lehmi ja hobuseid. Mõisa heinamaad oli ka Manija saarel, kus suviti käis suur heinategu, millest võttis peale oma pere osa ka saarerahvas. Mõisa arendamine jätkus 1940. aasta oktoobrini.
1940. aasta oktoobris vahistati Hans Põldsam talle kuuluvas Pärnu hotellis Bristol ning viidi Venemaale Kirovi vangilaagrisse, kus ta 1942. aastal tapeti.
1941. aasta sügisel vahetus võim, venelaste asemele saabusid sakslased ja Põldsamitele tagastati Pootsi mõis. Mõisa tegevust korraldas kolme poja ema Maria Põldsam. Mõisas ehitati ümber hobusetallid, uuendati kanalat ja teisi abihooneid.
Mõisakompleks tagastati Põldsamitele alles 2001. aastal. Alates 2017. aastast on Pootsi mõisa omanikud Hans Põldsami poeg Ants Põldsam ja tema noorim poeg Ants Põldsam.
Mõisakompleks
Algne klassitsistlikus ühekorruseline peahoone on tänapäevaks tundmatuseni muutunud. 1962. aastal tehti suuri ümberehitusi, mille käigus lisati hoonele teine korrus.
Härrastemaja peatrepil asub mansardkorruse toestamiseks ehitatud nelja sambaga portikus. Lisaks peahoonele on säilinud ka hulk kõrvalhooneid: valitsejamaja, tall, kasvuhoone varemed, tuuleveski ja ait-kuivati.
Mõisakompleksi ümbritseb ligi viiehektarine park, mis oli kunagi väga liigirikas. Praeguseks on suur osa liike aga pargist hävinud.
2017. aasta septembris valmis mõisahoone taastamise esimene etapp, renoveeritud sai suur osa esimesest korrusest ja peasissekäigu trepikoda. Hoone on saanud uued aknad ja uksed, mis meisterdati vanade piltide põhjal arhitekt Jaan Tiidemanni tehtud jooniste järgi. Pootsi mõisa taastamine jätkub.
Argýris Kythárídis
pisi|[[Bakuus peetud maleolümpia sektorikohtunik Argýris Kythárídis (2016)]]
Argýris Kythárídis (kreeka keeles Αργύρης Κυθάρίδης; sündinud 1969) on kreeka malekohtunik, rahvusvaheline arbiiter (2009).
Kythárídis on arbiitrina tegutsenud paljudel malevõistlustel, sealhulgas olnud peakohtunik noorte maailmameistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017, 2018), koolinoorte maailmameistrivõistlustel (2018), Euroopa noorte meistrivõistlustel kiir- ja välkmales (2017, 2018), Euroopa koolinoorte meistrivõistlustel (2016, 2017) ning Euroopa seenioride meistrivõistlustel (2012, 2015).
8 eKr
8. aasta eKr
Argýris Kythárídis
Peakohtuniku asetäitja rollis on Kythárídis olnud noorte maailmameistrivõistlustel (2010, 2018), Euroopa noorte meistrivõistlustel (2015), Euroopa maleklubide karikavõistlustel (2013) FIDE Grand Prix' sarja turniiril (2013) ja Euroopa naiste võistkondlikel meistrivõistlustel (2012).
Sektorikohtunikuna on ta tegutsenud muu hulgas Bakuu maleolümpial (2016) ja Euroopa klubide meistrivõistlustel (2018) ning reakohtunikuna maleolümpial (2012, 2014) ja Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2017).
Tõstamaa kirik
pisi|300px|Kirik ja koolimaja 1911. aastal Tõstamaa Maarja kirik on kirik Pärnu maakonnas Pärnu linnas Tõstamaa aleviku lõunaosas.
Ebastabiilse pinnase tõttu hakkasid kiriku külgseinad 19. sajandil vajuma ja need toestati tugipiilarite rajamisega.
Taastamistöid alustati 1983. aastal ning tänase kuju sai kirik 2000. aastal. Torn valmis 2001. aastal. alt=kirik|pisi|300x300px|Tõstamaa kirik talvel
Aerutamine 1968. aasta suveolümpiamängudel
Aerutamine 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 22.–25. oktoobrini.
Kahesüst
Olümpiavõitja 1964: Rootsi (S. Sjödelius, Gunnar Utterberg) 3.38,54. 20 paatkonda.
Neljasüst
Olümpiavõitja 1964: NSV Liit (N. Tšužikov, A. Grišin, Vladimir Morozov, V. Ionov) 3.14,67. 19 paatkonda.
Ühekanuu
Olümpiavõitja 1964: J. Eschert (Saksamaa) 4.35,14. 12 võistlejat.
Kahekanuu
Olümpiavõitja 1964: NSV Liit (A. Himitš, S. Oštšepkov) 4.04,65. 13 paatkonda.
Ühesüst
Olümpiavõitja 1964: Ljudmila Hvedosjuk-Pinajeva (NSV Liit) 2.18,87. 13 võistlejat.
Pfeffer oli tõusmas liidriks, kui ta pillas aeru ja läks ümber. Vetelpääste tõi ta kiiresti veest välja ning päästis ta elu.
Kahesüst
Olümpiavõitja 1964: Saksamaa (Roswitha Esser, Annemarie Zimmermann) 1.56,95. 11 paatkonda.
Alevvald
Alevvallad said 1993. aastal alevitest, millele anti valla staatus.
2017. aasta haldusreformi järel valla staatusega aleveid Eestis enam pole.
Jiangxi–Fujiani Nõukogude Vabariik
Jiangxi-Fujiani Nõukogude Vabariik oli Hiina Nõukogude Vabariigi, 1931. aasta novembris Mao Zedongi loodud rahvusvaheliselt tunnustamata riigi suurim liiduvabariik. Jiangxi-Fujiani Nõukogude Vabariik oli Jiangxi ja Fujiani provintsi aladel, seal asus ka Rujini linn, mis oli Hiina Nõukogude Vabariigi valitsuse kodulinn.
Koimula
Koimula on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Torma valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 38 elanikku, neist 37 (97,4%) olid eestlased.
Schwabach
Schwabach on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal. Asub Schwabachi jõe ääres.
Schwabach sai linnaõigused 1371. aastal. Linn sai tuntuks lehtkulla tootmise poolest.
Linnas on sündinud helilooja Adolf von Henselt.
Venemaa Keisririigi Valitsev Senat
pisi|Senati hoone [[Peterburis (2010)]] Venemaa Keisririigi Valitsev Senat, aastatel 1726−1730 Kõrgem senat (vene keeles Правительствующий сенат) oli Venemaa keisririigi kõrgeim riigiorgan, mis allus Venemaa keisrile ja keiser ühtlasi valis ka senati liikmed.
Ajalugu
Senati asutas 2. märtsil (vkj 19. veebruaril) 1711 bojaaride duuma asemele Moskva tsaar Peeter Suur.
Alates 1802 oli senati ülesanne teha järelevalvet riigiasutuste üle. Aastast 1864 oli senat kõrgeim kassatsiooni institutsioon.
Senat saadeti laiali pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni.
Peaprokurör
Senati tööd juhtis peaprokurör, kes oli üks keisririigi mõjukamaid riigitegelasi. Aastatel 1802−1917 oli peaprokuröriks justiitsminister.
Senati liikmed
Asutamise ajal oli senatis üheksa liiget, alates 1712. aastast oli neid kümme. Edaspidi nende arv suurenes. Laialisaatmise ajal oli senatis 65 liiget.
Verden
pisi|
Verden an der Aller (ka Verden (Aller) või lihtsalt Verden) on linn ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal, Verdeni kreisi keskus.
Linna pindala on 71,59 km². 31. detsembril 2017 elas seal 27 747 inimest. Linn asub Alleri jõe ääres.
Venemaa Keisririigi Valitsev Senat
Struktuur 1917. aastal
Senati koosseisu kuulusid järgmised departemangud:
Verden
Verden on kuulus sakside massimõrva poolest 782. aastal, mis pandi toime Karl Suure käsul (Verdeni kaelakohus), oma toomkiriku poolest ja oma hobusekasvatuse poolest.
Viliami Pulu
Viliami Pulu (sündinud 14. mail 1960) on Tonga endine poksija.
Verden
Ajalugu
Keskajal pandi seal Karl Suure käsul toime väidetavalt 4500 saksi massimõrv, kuna nad osalesid eelnenud ülestõusul. Verden kuulus siis Saksimaa hertsogiriiki. 1180. aastal alistas keiser Friedrich I Barbarossa ja tema liitlaste koalitsioon toonase Saksi-Baieri hertsogi Heinrich Lõvi. Viimane vabastati seejärel oma hertsogkondadest. Saksimaa jaotati keiserlike koalitsionääride keskis ja nii omandas Verdeni katoliku piiskop osi oma diötseesi territooriumist otse keisrile alluvaks, seega rajati Verdeni vürstlik piiskopkond.
Viliami Pulu
Ta osales üliraskekaalus (üle 91 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Robert Wellsile (Suurbritannia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Verden
Ajalugu
12. märtsil 1259 andis Verdeni vürstlik piiskop Gerhard paigale Bremeni linnaõiguse. 15. sajandil sai Verden märkimisväärse iseseisvuse kui vaba riigilinn, otse keisrile alluvana, hoidudes oma endistest ülematest vürstlikest piiskoppidest, kes ikka veel pidasid toomkirikut ja seotud hooneid linnas kui Domfreiheit.
Vestfaali rahuga mediatiseeriti Verdeni linn taas tavaliseks linnaks Verdeni vürstlikus piiskopkonnas, mis muudeti sama lepinguga 1648. aasta mais Verdeni vürstkonnaks. Põhjapoolne linn (raekoja ja Püha Johannese kirikuga) ning lõunapoolne linn (proto-toomkirikuga) ühendati üheks linnaks.
1675. aastal, Skåne sõja ajal, vallutati Verden mitme Saksa-Rooma riigi osariigi ja Taani poolt pärast Bremen-Verdeni kampaaniat ja jäi liitlaste kätte sõja lõpuni 1679. aastal. Saint-Germaini rahuga 1679. aastal anti Verden Rootsile tagasi.
Verdeni vürstkonda valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. Hannoveri kuningriik liidendas vürstkonna reaaluniooni ja hertsogkonna territooriumist, sealhulgas Verdenist, sai 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.
Kuni Teise maailmasõjani oli Verden tuntud oma kaubanduse ja käsitöö ning ka oma ratsadiviisi poolest. Natsirežiimi ajal kasutati Verdeni mööblivabrikus sunnitöölisi. Aastatel 1945–1949 kuulus Verden Briti okupatsioonitsooni. Põgenikud endistest Preisimaa provintsidest Ida-Preisimaalt, Pommerist ja Sileesiast asusid linna ja selle ümbrusse.
Aastatel 1945–1993 paiknes Verdenis Briti Reiniarmee 1. soomusdiviis. Ühte endistest Briti kasarmutest kasutatakse nüüd kreisivalitsuse (Kreisverwaltung) majutamiseks ja selle vastu on rajatud uus staadion. Teine kasarm lammutati, kuna jäi ette uuele elamuarendusele.
pisi|600px|keskel|Alleri jõgi Verdenis
Vaatamisväärsused
Verden on tuntud ka hobuste võidusõidu ja spordihobuste oksjonite poolest ning seda nimetatakse ka (hobuste) ratsutamislinnaks (Reiterstadt).
Taristu
Verdenist idas on 225 m kõrge raadiosaatja, Sender Verden, mida Deutsche Telekom kasutab peamiselt televisiooni ja mobiiltelefonide ringhäälinguks.
Programmeerimine
Programmeerimine on arvutiprogrammide lähtekoodi kirjutamise, testimise, silumise ja haldamise tegevuste jada. Lähtekood kirjutatakse kasutades programmeerimiskeeli. Programmeerimisega tegelevat inimest nimetatakse programmeerijaks.
Programmeerimine on tarkvaraarenduse oluline osa, moodustades sellest:
Tarkvarainsenerid
Programmide korrektse loome teostavad tarkvarainsenerid, tuntud ka kui programmeerijad. Nende peamiste ülesannete hulka kuuluvad:
Fujiani Rahvavalitsus
Revolutsionistide Rahvavalitsus Hiina Vabariigis oli lühikest aega (1933–1934) Hiina Vabariigis Fujiani provintsis tegutsenud Guomindangi-vastane valitsus. Rahvarahutusi, mis viisid selle tekke ja lagunemiseni, nimetatakse Fujiani rahutusteks.
Pirnisortide loend
600px|
Turja laid
Turja laid on poolsaar Saare maakonnas Saaremaa vallas Turja külas.
Stokker
Stokker on tööriistade ja seadmete müügikett Baltikumis, mille müügikäive oli 2005. aastal üle 1,3 miljardi krooni. 24 tööriistakeskusest koosneva müügivõrguga katab 21 linna Baltikumis ning on müügiesindajate kaudu esindatud paljudes piirkondades, kus tööriistakeskusi veel pole. Stokker annab tööd 450 inimesele, neist Eestis 235-le.
Kalevipoeg
"Kalevipoeg" on 19. sajandil peamiselt Friedrich Reinhold Kreutzwaldi koostatud eesti rahvuseepos eesti rahvaluule ainetel.
"Kalevipoega" peetakse üheks eesti kirjanduse olulisemaks teoseks ning selle motiive on hiljem kasutanud mitmed kunstnikud, heliloojad ja kirjanikud. Samuti oli teosel roll eesti rahvusliku eneseteadvuse väljakujunemisel.
Esimene "Kalevipoja" variant, tuntud kui "Alg-Kalevipoeg", valmis 1853. aastal ja koosnes 12 loost, kuid jäi Vene tsaaririigis kehtinud tsensuuri tõttu ilmumata. "Kalevipoja" lõplik versioon ilmus 1862. aastal ja see koosneb 19 023 värsist, mis on jaotatud 2 sissejuhatavaks osaks ja 20 looks. "Kalevipoja" täistekst on tõlgitud 13 keelde.
Õpetatud Eesti Selts ja Faehlmann
19. sajandi alguse rahvusliku liikumise tõusulainel leidsid rahvavalgustajad, et Eesti maarahva rahvuslikku eneseteadvust aitaks turgutada teiste rahvastega võrdväärne kangelaseepos.
Õpetatud Eesti Seltsi estofiilist liige Georg Julius von Schultz-Bertram küsis 1839. aastal seltsis peetud kõnes: „Kuidas peab nüüd meie Selts ühe täisealiseks kuulutatud, pärisorjusest vabastatud ja ometi oma mittetäisealisuse ja julgusetuse koorma all edasi ägava rahva valgustamist ja vaimset taassündi kõige jõudsamini edendama?“ Ning vastas sellele ise: „Anname rahvale eepose ja ajaloo ja kõik on võidetud!“
Aastal 1839 pidas Friedrich Robert Faehlmann Õpetatud Eesti Seltsis ettekande Kalevipoja muistenditest. Kangelasloo peamiseks aineks pidid saama rahvasuust pärinevad proosavormis hiiumuistendid. Faehlmanni töö jäi pooleli suure töökoormuse ja kehva tervise tõttu.
Kreutzwald
pisi|vasakul|F. R. Kreutzwald, "Kalevipoja" peamine koostaja
Pärast Faehlmanni surma 1850 jätkas Õpetatud Eesti Seltsi palvel tööd eeposega Virumaalt pärit ja Tartu Ülikoolis õppinud Võru linnaarst Friedrich Reinhold Kreutzwald, kes tundis hästi rahvaluulet, sealhulgas regivärssi. Kreutzwald kogus lisamaterjali ja asus "Kalevipoja" lugusid esialgu proosavormis kirja panema. Pärast soomlaste "Kalevala" saksakeelse tõlkega tutvumist otsustas ta aga regivärsilise vormi kasuks. Ülesanne polnud kerge, sest sisu ja vorm olid väga erilaadilised. Eesti vanem rahvalaul on loomult pigem lüüriline kui eepiline. Muistendid olid aga üksikud pudemed, mis ei moodustanud terviklikku faabulat. Kreutzwald püüdis põimida nad üheks tervikuks, kasutades selleks regivärssi meenutavaid värsse. Kreutzwaldi abistasid ka baltisaksa arst ja folklorist Georg Julius von Schultz ning maamõõtja Johan Lagos.
Ilmumine
pisi|[[Kristjan Raud|Kristjan Raua "Magav Kalevipoeg" (1933). Tartu Kunstimuuseum ]] "Kalevipoja" 12 loost koosnev algredaktsioon (tuntud ka kui "Alg-Kalevipoeg") valmis 1853 ning seltsis esitatud parandus- ja täiendusettepanekute põhjal muudeti käsikirja. Kreutzwald kirjutas juurde kaheksa lugu ja muutis eepose algusosa. Õpetatud Eesti Selts avaldas selle oma toimetistes teadusliku väljaandena koos saksakeelse tekstiga. Esimene rahvaväljaanne ilmus tsensuurist pääsemise kaalutlustel Soomes Kuopios 1862 1000 eksemplaris ja levis esialgu tagasihoidlikult. Eepose populaarsus kasvas rahvusliku liikumise hoogustudes. Järgnesid kordustrükid, lühendatud väljaanded ja ümberjutustused. Kokku on eeposest ilmunud 18 trükki.
"Kalevipoja" illustreerimise mõte sai Eestis tuule tiibadesse pärast "Kalevala" ilmumise 75. aastapäeva pidustusi 1910, ent juba varem, 1903. aastal avaldas Gustav Suits ajakirjas Linda artikli "Kujutavast kunstist Eestis ja Kalevipoja piltidest", kus kutsus üles koguma raha illustreeritud rahvuseepose väljaandmiseks. Küsimus aktualiseerus uuesti Eesti Kirjanduse Seltsi koosolekuil aastail 1911–1913, mil korraldati võistlus parima illustraatori leidmiseks ning võistluse luhtudes otsustati anda tellimus Kristjan Rauale, kes lubas töö teha nelja aasta jooksul. Poliitilised sündmused ning rahapuudus aga venitasid illustratsioonide valmimist. 1929. aastal ilmus August Roosilehe illustratsioonidega tagasihoidlik kooliväljaanne. 1933. pöördus Eesti Kirjanduse Selts uuesti sama palvega Raua poole ning aastatel 1933–1935 valmis enamik 21 illustratsioonist. Väljaande vinjetid, lehekülgede päisliistud ja initsiaalid telliti puugravüürimeistrilt Hando Mugastolt. Kristjan Raua illustratsioonidega "Kalevipoeg" ilmus 1935, Eesti raamatuaastal.
Sisu
Eepos koosneb kahest sissejuhatusest ja 20 loost, kokku on värsse 19 023. Eepos algab Kalevipoja (Sohni) päritolu ja vanemate kirjeldusega, järgnevad tema kangelasteod. Kalevipoeg käib Soomes oma ema Linda röövijat otsimas ja talle kätte maksmas, külastab Soome seppa, kellelt ostab mõõga, seejärel tõmbab mõtlematusega enda peale veresüü ja needuse. Koju naastes saab Kalevipoeg vendadega peetud kiviviskevõistluse võitmisega maa kuningaks. Ta künnab maad, toob Pihkvast laudu, ehitab koos kaaslastega linnu ja võitleb korduvalt sissetungivate vaenlastega. Sõdade vahel on rahval õnneaeg. Kangelane ehitab laeva ning teeb kaaslatega avastusreisi maailma otsa. Vägimees võtab ette ka kaks käiku allmaailma, kus võitleb Sarvik-taadi ja tema põrgulistega, teisel retkel põrgusse aheldab ta Sarviku. Pidevatest sõdadest väsinuna ja peale sõprade Alevipoja ja Sulevipoja surma annab ta valitsuse üle Olevipojale. Vanast needusest märgitud saatus viib ta Kääpa jõe äärde, kus kunagi sortsi varastatud ning vette pillatud mõõk tal Soome sepa sajatuse tõttu jalad alt lõikab. Kalevipoeg sureb, tema vaim tõuseb taevasse ning Vanaisa otsustab anda talle tööks põrgu väravate valvamise. Hiid lööb rusika kaljusse: "Aga ükskord algab aega, kus kõik piirud kahel otsal lausa lähvad lõkendama; lausa tuleleeki lõikab käe kaljukammitsasta – küll siis Kalev jõuab koju oma lastel' õnne tooma, Eesti põlve uueks looma."
I lugu: Kalevi tulek. Salme ja Linda. Pulmad
Põhja piiril Taara tammemetsa ääres elasid kolm venda. Suureks saades rändas üks Venemaale ja hakkas kaupmeheks, teine läks Turjamaale ja sai seal vapraks sõjameheks. Kolmas istus põhjakotka selga ja lendas Viru randa. Sinna rajas ta riigi ja sai maa esimeseks valitsejaks.
Aeg läks ja Salmel hakkasid käima kosilased. Kosjas käis kahvatu kuu ja põlevsilmne päike, kuid Salme saatis nad koju tagasi. Siis tuli kosja täht ja Salme võttis kosjad vastu. Mõrsja pandi piduriidesse ja rahvas tuli lustima. Peotralli peale tulid päike ja kuu teist korda, kuid neile ütles ka Linda ära. Kuu läks koju nukralt ja päike vihast puhkides. Sealt tuli ka kolmas kosilane vesi. Salme lausus, et vood on kurjad ja lained teinekord pahad ning nii pidi vesi kurvalt koju minema. Polnud paremat õnne ka tuulel ja Kungla kuningal. Kui aga Linda Kalevit nägi, teadis ta, et see mees on talle meelepärast. Kalev kutsuti sisse ja pandi laua taha istuma. Linda aga läks peoriideid selga panema. Kui ta tagasi tuli, oli ta nii ilus, et isegi lesk ei tundnud teda ära. Siis hakkasid Linda ja Kalev pulmi pidama. Kaua kestis tants ja trall. Siis hakkas täht koju minema. Ta viis Salme endaga kaasa – sinna, kus ainult tuulehoog tõi tervisi ja vihmapisar vihmavett. Kalev ja Linda pidasid pulmi kaua, kuid ka nemad pidid lõpuks lahkuma. Nad jätsid lesknaisega hüvasti, istusid saani ja sõitsid Kalevi koju.
pisi|left|"Kalev kotka seljas". [[Oskar Kallise maal]]
II lugu: Vana Kalevi haigus ja surm. Kalevipoja lapsepõlv
Kaua elas Kalev Lindaga õnnelikult ja valitses rahvast. Viimaks tundis ta, et surmatund on lähedal. Ta kutsus Linda ja ütles, et pärast tema surma sünnib naisele viimane poeg. Tema seda enam ei näe. Ometi saab pojast oma isa vääriline mees. Kui noorem poeg suureks on sirgunud, tuleb tal vendadega liisku heita, kes neist saab rahva kaitsjaks ja valitsejaks. Riik peab jääma jagamata, ühele pojale. Siis on ta tugev ja kindel. Pärast seda heitis vana Kalev voodisse ja enam ei tõusnud. Seitse päeva leinas Linda teda. Siis kaevas Linda ise haua ja sängitas mehe muru alla. Sinna peale kandis hulga kive, et kalm tulevastele põlvedele silma paistaks. See on praegune Toompea. Üht rasket kivirahnu kandes väsis lesk ära ja kivi libises käest. Linda istus kivile ja valas kaua pisaraid. Nii tekkis ta pisaratest Ülemiste järv.
pisi|"Linda Kalevit leinamas". Oskar Kallise pastellmaal 1917. aastast
Kurvastuse kergenduseks sündis aga Lindale poeg ning kohe hakkas ta vägevuse märke näitama. Kaks kuud ta ainult kisas, siis rebis katki mähkmed, lõhkus voodi ja ronis põrandale roomama. Kolmekuiselt kõndis ta juba ringi. Nii kasvas Kalevi noorem poeg. Suureks sirgunult mängis ta kaljupankadega kurni ja viskas paepankadega mere ääres lutsu. Mõnikord aga kiskus mängides üles noori kuuski. Tundus, et Kalevipojast kasvab igati oma isa vääriline vägilane.
Pärast Kalevi surma käis Lindal palju kosilasi, kuid Linda saatis kõik koju tagasi. Teiste hulgas käis ka Tuuslar, Soome tuuletark. Tuuslar ähvardas Lindat kättemaksuga. Ajapikku sai Linda kosilastest rahu.
III lugu: Kalevi poegade jahilkäik. Linda röövimine. Kalevi poegade kojutulek
Kurjad vaimud pilkasid Pikker-taati, kes puistas mustast pilvest tuult ja viskas välku. Pilkajad pugesid seejärel kohkunult merepõhja peitu. Kaldal olnud Kalevipoeg kargas kiirelt nende kannule lainetesse, püüdis need nagu vähid oma kaelakotti ja paiskas kaldale Pikkerile nuhelda.
Vennad läksid kolmekesi metsa jahile, jättes ema üksi koju rooga keetma. Irmi, Armi ja Mustukene olid vendade koerad, kelle abil saadi jahisaagiks karu, põder, metshärg, viis tosinat hunti, rebast ja jänest. Noorem vend võttis kogu saagi ja kõik nülitud nahad enda kanda.
Mehed istusid metsa varju väsimust puhkama ja hakkasid ajaviiteks laulma. Vanem vend laulis lehed ja okkad puudel haljendama ning urvad päikesepaistel paisuma. Teine vend laulis õilmed õitsema, vilja, marjad, õunad ja pähklid kasvama. Siis tõstis noorem vend oma lauluhäält, millega ta metsad, lagedad ja tuuleõhu elustas, nii et laululinnud igale poole siginesid. Seda kuulasid igatsedes metsapiigad ja näkineiud.