cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Värvinimetus
Värvinimetus võib oleneda inimese värvitaju iseärasusest, värvuste täpsemaks üheseks määratlemiseks kasutatakse numbrilisi näitajaid, mis määravad värvuse asetuse mingis värvisüsteemis või värvimudelis.
Eesti keeles on täpne värvinimetus olemas vaid kuuel värviringi värvil: sinine, punane, kollane, roheline, oranž, lilla. Erinevate värvitoonide ja -varjundite nimetamiseks on palju variante - mõnedel värvustel on kasutusel rahvapärane nimetus ja mõnel mitu. Näiteks kunstnikud kasutavad sageli värvinimetusi, mis on tuletatud värvipigmendist (Preisi sinine, Napoli kollane, koobaltsinine, kinaverpunane), rahvapärased nimetused tulenevad sarnasusest mõne objekti või materjaliga (tinahall, sidrunkollane, salatiroheline).
Enamikus maailma keeltes on vanimad värvinimetused must, valge ja punane. Algselt tähistas valge kõiki heledaid ja sooje värve, must aga tumedaid ja külmi. Alles seejärel tekkisid punast värvust tähistavad sõnad ja ülejäänud värvinimetused.
Georg Lurichi monument
Georg Lurichi monument asub mitmes Eesti paigas:
Fruitvale
Fruitvale on mitme koha nimi Kanadas ja USA-s.
CK2
Proteiinkinaas CK2 (EC 2.7.11.1), tuntud ka kui kaseiinkinaas II, on seriini/treoniini proteiinkinaas, mis on laialt levinud eukarüootsetes rakkudes ja omab palju füsioloogilisi funktsioone.
CK2 on kõrgelt konserveerunud järjestusega proteiinkinaas, mis tähendab, et proteiinkinaasil on sarnased või identsed aminohappe jääkide järjestused eri liikide vahel. See vihjab, et antud järjestus on olnud evolutsiooniliselt väga püsiv. Näiteks inimese ja kana CK2α aminohapete järjestus on ligikaudu 98% identne, CK2α’-alaühikuga on sarnasus 97%.
CK2 aktiivsus mõjutab raku kasvu, vohamist, angiogeneesi (protsess, kus kasvajarakud loovad endale kasvuks ja arenguks vajaliku täiendava kasvajasisese veresoonte süsteemi) ja teisi raku arenemisega seotud protsesse, seetõttu on CK2 saanud potentsiaalseks sihtmärgiks vähiravis.
Struktuur
pisi|CK2 holoensüümi 3D struktuur
CK2 esineb enamasti hetero-tetrameerse kompleksina, mis on tuntud ka kui CK2 holoensüüm. See koosneb kahest regulatoorsest (β) ja kahest katalüütilisest (α ja α’) alaühikust. CK2 on katalüütiliselt aktiivne nii holoensüümina kui ka vaba katalüütilise alaühikuna.
Kuigi katalüütilised alaühikud CK2α ja CK2α’ on struktuurselt suhteliselt sarnased, on need siiski erinevate geenide produktid. Nende katalüütilistes domeenides ilmneb CK2α ja CK2α’ struktuuris ligikaudu 90%-list identsus, mis seletab nende katalüütiliste alaühikute sarnasusi ensümaatilistes omadustes. Hiljuti inimrakus avastatud katalüütilise alaühiku CK2α’′ kohta on infot suhteliselt vähe. CK2α’′ aminohappelise järjestuse kohaselt on CK2α’′ struktuurilt suhteliselt sarnane CK2α-ga, nimelt mõlema katalüütilise alaühiku esimesed 353 aminohapet, väljaarvatud 127. asend (CK2α Thr ja CK2α’′ Ala), on CK2α ja CK2α’′ identsed. CK2α ja CK2α’ katalüütiliste alaühikute sarnasuse uurimiseks katsetati hiirte CK2α’ kodeeringut sisaldava geeni knockout-i (meetod, kus organismis muudetakse üks geen mittetöötavaks). Heterosügootse ja homosügootse hiire paaritamisel saadi elujõulised järglased, mis viitab, et CK2α on võimeline kompenseerima CK2α’-i, kui arvestada vaid järglaste elujõulisust. Kuid katsest ilmnes ka, et selliste hiirte isased järglased olid steriilsed, mis näitab, et CK2α ei ole täielikult võimeline kompenseerima funktsionaalsust CK2α’-i puudumisel. Erinevalt katalüütilistest alaühikutest ei ole regulatoorsel CK2β alaühikul ulatuslikke sarnasusi teiste proteiinidega. β-alaühik on unikaalne proteiin ja imetajatel kodeerib seda vaid üks geen, erinevalt katalüütilistest alaühikutest. CK2β-l on holoensüümi kompleksis mitu ülesannet. Katalüütiline alaühik CK2β stabiliseerib holoensüümi. Isoleeritud CK2β alaühiku ja CK2 holoensüümi kristallstruktuuri uurimisel on avastatud, et β-alaühik eksisteerib dimeerina. Samuti leiti, et CK2β homodimeeri moodustumine on vajalik katalüütiliste alaühikute korporeerimiseks tetrameeri. Bioloogilised uuringud on näidanud, et nii katalüütilised kui ka regulatoorsed alaühikud on võimelised eksisteerima eraldi. Katses Saccharomyces cerevisiae′ga, mis omab mõlemat CK2β alaühikut (nii CK2β kui ka CK2β‘), ilmnes, et nii ühe kui ka mõlema CK2β alaühikut kodeeriva geeni knockout ei omanud mingit mõju elujõulisusele ega ka kasvule, kuid muutis soolatundlikust Na+ ja Li+ ioonide suhtes. Vastupidi pärmiga tehtud eksperimendile ilmnes katsetes hiirtega aga, et proteiinkinaasi CK2β alaühik on hädavajalik raku elujõulisusele ja on seega äärmiselt oluline embrüo varajases arengus.
Regulatsioon rakkudes
CK2 regulatsioon rakkudes on olnud läbi aastate üks kõige rohkem segadust ja vaidlusi tekitanud küsimus CK2 uurimisel. Seni pole katsetes saadud jäävat ega üldist arusaama mehhanismist, mis määraks CK2 regulatsiooni rakkudes. Paljud proteiinkinaasid vajavad aktiveerumiseks kindla aktivatsiooniaasa fosforüleerimist.
Proteiinkinaas CK2 aga omab vähemalt kahte molekulaarsüsteemi, mis hoiavad seda proteiini konstantselt aktiivsena: Ohtrate aktivatsioonimehhanismide tõttu on nii CK2 holoensüüm kui ka isoleeritud alaühikud pidevalt aktiivsed. CK2 on enamasti klassifitseeritud kui virgatsainetest sõltumatu (inglise keeles messenger-independent) kinaas, sest selle aktiivsus ei sõltu väikestest molekulidest, nagu tsüklilised nukleotiidid, lipiidid ja kaltsium, mis on seotud informatsioonist sõltuvate kinaasidega.
Funktsioon
CK2 on atsidofiilne proteiinkinaas, tundes ära negatiivselt laetud aminohappeid sisaldavaid substraate.
CK2 poolt äratuntava valgu sidumiskoha konsensusjärjestus on:
(E/D/x)-(S/T/Y)-(E/D/x’)-(E/D/x)-(E/D)-(E/D/x),
kus S/T/Y – fosforüülrühma aktseptor, x – mittepositiivne aminohappe jääk, x’ – mittepositiivne aminohappe jääk, välja arvatud proliin. Kõige tähtsam happeline aminohappe jääk asub positsioonil n+3. Tähtsuselt teine happeline aminohappe jääk asub positsioonil n+1. Juhul, kui positsioonil n+3 pole negatiivselt laetud aminohapet, on alati happeline aminohappe jääk positsioonil n+1 ja vastupidi. Aluselised aminohappe jäägid on äärmiselt haruldased positsioonide n-1 ja n+4 vahel.
Patogeenne potentsiaal
Patoloogilised seisundid, eriti vähkkasvajad, on seostatud proteiinkinaaside kõrgenenud aktiivsusega, mis on tihti tingitud mutatsioonidest. Kuigi seni pole leitud kasvajates ühtegi proteiinkinaas CK2 mutatsiooni, on siiski avastatud vähirakkudes CK2 kõrgenenud aktiivsus. Eksperimentaalselt on tõestatud, et CK2 ületootmine hiirte rakkudes on põhjustanud vähkkasvaja teket. CK2 kõrgenenud aktiivsus võib põhjustada kantserogeensust mitmel viisil.
CK2 on võimeline reguleerima kasvaja supressorvalkude aktiivsust ja stabiilsust või parandada raku ellujäävust onkogeeni ja transkripsiooniliste aktivaatorite reguleerimise teel. Onkoproteiinid on põhilised valgud, mis põhjustavad rakkude kontrollimatut vohamist. On tähtis uurida kantserogeenide progressiooniga seotud mehhanisme, et oleks võimalik väljatöötada vähivastaseid ravimeid.
CK2 liiga suur aktiivsus on seotud ka mitmete põletikuliste ning südame-, närvi- ja veresoonkonna haigustega. Lisaks on avastatud, et CK2 seostub ka mitmete viiruslike valkudega.
CK2 inhibiitorid
Proteiinkinaasid omavad olulist rolli raku valgufunktsioonide regulatsioonis. Hinnanguliselt ühe kolmandiku valkude aktiivsus on reguleeritud ühe või enama treoniini, seriini ja türosiini jäägi fosforüleerimisega. See on ka põhjuseks, miks proteiinkinaasid on saanud üheks tähtsamaks ravimitööstuste uurimisobjektiks.
Tuntakse kolme eri tüüpi proteiinkinaaside inhibiitoreid.
CX-4945 on esimene kliinilistes katsetustes olev CK2 selektiivne inhibiitor. Kasvajarakkude jälgimine katsete I faasis on näidanud kasvajarakkude suremust CX-4945 toimel, mis tõestab, et CX-4945 on stabiilne ja kestev ravitoime. Tartu Ülikoolis Asko Uri uurimisgrupi poolt välja arendatud ARC-tüüpi proteiinkinaasi bisubstraatsed inhibiitorid on arvatavasti kõige põhjalikumalt uuritud bisubstraatsed inhibiitorid. ARC-id on konjugaadid, mis koosnevad adenosiisin matkivast ühendist ja oligo-arginiinist.
Polariton
thumb|270px|Polaritonide dispersioon GaP-s. Punasega on toodud vastastikmõjus olevate foononite ja footonite dispersioonikõverad ja mustaga vastavate polaritonide dispersioonikõverad (ülalt alla: ülemine polariton, LO foonon, alumine polariton). Polariton on kvaasiosake, mis moodustub elektromagnetkiirguse (footonite) ja aine polaarsete ergastuse vastastikmõju tulemusena. See vastastikmõju viib footonite ja aine polaarsete ergastuste energianivoode tõukumisele, mille tulemusena leiab aset valguse dispersioon. Polaritonid on elektriliselt neutraalsed kvaasiosakesed (bosonid) ja neid tuleks eristada polaronidest, mis moodustuvad elektronide ja foononite vastasmõjul ja on fermionid.
Polaritonide liikumiskiirus on oluliselt aeglasem valguse kiirusest (vaakumis) ja sõltub tugevalt valguse sagedusest.
Ajalugu
Polaritone käsitlesid esmakordselt teoreetiliselt Tolpõgo 1950. aastal ja Kun 1951. aastal. Termini polariton võttis kasutusele Hopfield 1958. aastal.
Liigid
Polaritonid sünnivad footoni vastastikmõjust aine polaarsete ergastustega. Lähtuvalt aine ergastustest on polaritonide liigid:
10. ekspeditsioon
10. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise Kosmosejaama kümnes alaline meeskond.
Ekspeditsioon saabus koos Roskosmose kosmonautide jaama 16. oktoobril 2004 ning vahetas välja 9. ekspeditsiooni. Ekspeditsiooni meeskonda kuulusid Roskosmose kosmonaut Saližan Šaripov ja NASA astronaut Leroy Chiao, kellest sai jaama kümnes komandör. Missiooni käigus parandas meeskond Questi õhulukus hoiustatud Orlani skafandrid ning uuris ultraheli kasutamist kosmoses.
16. aprillil 2005 saabus jaama 11. ekspeditsioon koos ESA astronaudi Roberto Vittoriga, kes viibis jaamas kaheksa päeva. 10. ekspeditsioon lõppes 24. aprillil, kui 10. ekspeditsioon ja Vittori lahkusid jaamast.
Sean B. Carroll
pisi|270px| Sean B. Carroll (2008) Sean B. Carroll (sündinud 17. septembril 1960 Toledos Ohios) on Ameerika Ühendriikide molekulaarbioloog, geneetik ja teaduskirjanik.
Ta on Wisconsini ülikooli professor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on molekulaarbioloogia ja geneetika. Ta on uurinud arengubioloogias kasutades mudelobjektina puuviljakärbest (Drosophila) geeniekspressiooni cis-regulaatorelementide evolutsiooni.
Teaduskirjanikuna on tema tuntuim teos 2005. aastal ilmunud "Endless Forms Most Beautiful" ('Lõputu arv kõige ilusamaid bioloogilisi vorme'), mis käsitleb evolutsiooonilist arengubioloogiat. 2009. aastal sai tema raamat "Remarkable Creatures" nominatsiooni auhinnakonkursil National Book Award. Teadusteemalisi kirjutisi avaldab ta ka ajalehes New York Times, kus on tal oma kolumn.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1979. aastal Washingtoni Ülikooli Saint Louises bakalaureusekraadiga ja kaitses 1983. aastal Tuftsi Ülikoolis doktoritöö immunoloogias.
Ta töötab Wisconsini ülikoolis Allan Wilsoni molekulaarbioloogia ja geneetika professorina. Ühtlasi töötas ta aastatel 1990–2010 Howard Hughes Medical Institute'is teadurina.
Are (eesnimi)
Are on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 434. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Are 195 mehel.
Pedro Morenés
pisi|Pedro Morenés Pedro de Morenés y Álvarez de Eulate (sündinud 17. septembril 1948 Las Arenases) on Hispaania poliitik (Rahvapartei). Ta oli 22. detsembrist 2011 kuni 4. novembrini 2016 Hispaania kaitseminister.
Soomustehnika loend
''Siin on loetletud tankide, tankettide, soomustransportööride ja teiste soomusmasinate mudeleid. Nende tüüpe loetleb sõjanduse mõistete loend.''
Pedro Morenés
Ta sündis 1948. aastal Las Arenases (asub Bizkaia provintsis Baski autonoomses piirkonnas Hispaanias). Ta on lõpetanud Navarra ülikooli õigusteaduskonna, hiljem on ta õppinud ärijuhtimist Deustu Ülikoolis.
Ta tegeles 1974. aastast ettevõtlusega laevaehituses. 1980. aastatel töötas ta advokaadikontoris, 1990. aastate alguses laevaehitustööstuses.
Soomustehnika loend
#
2A3 – 2B1 Oka – 2K22 Tunguska - 2S4 Tulp – 2S19 Msta-S – 2S25 Sprut-SD – 2S3 Akatsija – 2S7 Pion – 2S9 Nona-S – 3,7 cm WD Schlepper 25PS – 7,7 cm WD Schlepper 50PS
Pedro Morenés
Aastatel 1996–2000 töötas ta Hispaania kaitseministeeriumis riigisekretärina (Eesti mõttes kantslerina), seejärel töötas ta 2004. aastani Hispaania siseministeeriumis. Aastatel 2004–2011 töötas ta taas laevaehitustööstuses.
Soomustehnika loend
A
A-20 – A7V – A7V-U – Abhay - AH-IV – AHS Krab - AMZ Tur – AMX-56 Leclerc – Ariete - Arjun - ARK-1 Rõss – Arsenal-Crossley – Artillerisystem 08 - AT1 – Aurutank
Pedro Morenés
22. detsembrist 2011 määrati ta Hispaania kaitseministri ametikohale. See põhjustas kõva kriitikat, kuna ta oli (seoses varasema töökohaga) müünud kobarpomme Liibüa diktaatorile Mu‘ammar al-Qadhdhāfīle, mida too kasutas tsiviilelanikkonna vastu.
Soomustehnika loend
B
BMD-1 – BMP-1 – Boxer - Bradley – BRDM-2 – Brummbär – BT-2 – BT-5 – BT-7 – BT-42 - BTR-4 – BTR-40 – BTR-60 – BTR-70 – BTR-80 - BVP M-80
Pedro Morenés
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Soomustehnika loend
C
Soomusauto C15TA – Carden-Loyd Mark VI – Challenger 1 – Challenger 2 – Char 2C – Combat Car M1/M2 – CV 29 – CV 3/33 – CV90
D
DAF YP-408
E
Elefant – E-seeria – E-5 – E-10 – E-25 – E-50 – E-75 – E-100
F
F-IV-H - Fiat Tipo 2000 – Fiat Tipo 3000 – Flakpanzer 38(t)
G
G6 (liikurhaubits) – 2S5 Giatsint-S – Goliath roomikmiin – Grille – Grosstraktor – 2S1 Gvozdika
H
Hetzer – Heuschrecke – Hornisse/Nashorn – HTZ-16 – Hummel
I
IS-1 – IS-2 – IS-3 – IS-4 – IS-7 – ISU-122 – ISU-152 – IT-1
J
Jagdpanzer IV – Jagdpanther – Jagdtiger
K
Kanonenjagdpanzer – Karrar - Kfz 13 – Kfz 15 – Komatsu LAV – Kubuś – Kugelblitz – K-Wagen – KV-1 – KV-2 – KV-3 – KV-4 – KV-85 - KV-7 - KV-14
L
L6/40 – Landkreuzer P. 1000 Ratte – Leichttraktor - Leopard 1 - Leopard 2 – LK I – LK II – LK III – LT vz.34 – LT vz.35 – LT vz.38
M
M1 Abrams – M2 (kergetank) – M3 Lee – M10 Wolverine – M18 Hellcat – M26 Pershing – M46 Patton – M109 – M113 – M270 MLRS – M3/M5 Stuart – M-84 - Mamba Alvis – Marder 1 – Marder I – Marder II – Marder III – Mark A Whippet – Mark I – Mark B – Mark C Hornet – Mark D – Mark-tüüpi tankid – M4 Sherman – Merkava - Minenräumwagen – Monster – MS-1 – MT-LB – Möbelwagen
N
NbFz
O
Ostwind – OT-810
R
Ram – Rascal – Renault FT-17 – Rover Light Armoured Car
S
S1 Scout Car – Schneider CA 1 – Schofieldi tank – SdKfz 4 – SdKfz 250 – SdKfz 251 – SdKfz 251/22 – SdKfz 222 – SdKfz 263 – Selbstfahrlafette IV A – Selbstfahrlafette L/61 – Semovente da 75/18 – Sg-122 – Sholef - Sisu Pasi – SK-105 Kürassier - Smertš – SMK – Spähpanzer SP I.C – St Chamond – Stridsvagn 103 - StuG III – StuG IV‎ – StuIG 33‎ – StuH 42 – Sturmpanzer I – Sturmpanzer II Bison – Sturmtiger – SU-76 – SU-76I – SU-85 – SU-85I – SU-100 – SU-152SdKfz 4
Š
Škoda ŠOT - Škoda T-15
Z
ZBD2000 - ZIS-30 - Zoopark – Zrínyi – Zuzana
T
T-10 – T-12 – T-14 – T-18 – T-19 – T-24 – T-26 – T27 – T-27 – T-28 – T-34 – T-34/57 – T-34/85 – T-34M – T-35 – T-38 – T-40 – T-44 – T-50 – T-55 – T-60 – T-70 - T-72 – T-80 – T-80 (kergetank) - T-90 – T-100 – T-111 – T-155 Fırtına - Tančík vz. 33 – Tankett PPG – Tanque Argentino Mediano - Tas - Tatra T-III - Tiger I – Tiger II – TKS – TOS-1 Buratino – TR-85 - Tsaar-tank – Tunguska-M1 – Turán - Tüüp 1 – Tüüp 3 –Tüüp 4 –Tüüp 5 – Tüüp 2(kergetank) – Tüüp 3 (kergetank) –Tüüp 4(kergetank) –Tüüp 5 (kergetank) – Tüüp 10 – Tüüp 59 – Tüüp 60 – Tüüp 61 - Tüüp 62 – Tüüp 63 – Tüüp 69 – Tüüp 73 (soomustransportöör) – Tüüp 74 – Tüüp 74 (liikurhaubits) – Tüüp 75 – Tüüp 75 MLRS – Tüüp 82 (juhtimissoomuk) – Tüüp 87 (luuresoomuk) – Tüüp 87 (õhutõrje liikursuurtükk) – Tüüp 89 – Tüüp 90 – Tüüp 91 – Tüüp 92 – Tüüp 93 – Tüüp 94 – Tüüp 95 (kergetank) –  Tüüp 95 (rasketank) – Tüüp 97 – Tüüp 98 (kergetank) –  Tüüp 100
V
Verdeja - Vezdehod – Vickers A1E1 Independent
W
Wespe – Wiesel – Wirbelwind
Oleg Verhodanov
pisi|240px|Oleg Verhodanov (2014)
Oleg Vassiljevitš Verhodanov (vene keeles Олег Васильевич Верходанов; 17. märts 1965 Novgorod – 5. aprill 2020) oli vene astrofüüsik ja teaduse populariseerija.
Tema peamised uurimisvaldkonnad olid raadioastronoomia, kosmoloogia ja kaugete raadiolainete allikate uurimine. 2002. aastast tegeles ta reliktkiirguse andmete analüüsiga.
Oleg Verhodanov lõpetas 1987. aastal Ždanovi-nimelise Leningradi Riikliku Ülikooli matemaatika-mehaanikateaduskonna. Suure osa oma elust elas ta Karatšai-Tšerkessia Zelentšukskaja rajoonis asuvas Nižni-Arhõzi asulas, kus töötas Venemaa Teaduste Akadeemia Astrofüüsika Eriobservatooriumis (viimati juhtivteadurina).
1993. aastal kaitses Verhodanov väitekirja, mis käsitles raadiolainete allikate uurimismeetodeid 600-meetrisel raadioteleskoobil RATAN-600 (juhendaja akadeemik Juri Pariiski). Sai kandidaadikraadi. 2005. aastal kaitses ta Moskvas vaatlusliku raadioastronoomia alase väitekirja ja sai füüsika-matemaatikadoktori kraadi.
Verhodanov töötas külalisteadurina 2004. aastal Aarhusi Ülikooli teoreetilise astrofüüsika keskuses ja Niels Bohri Instituudis ning 2005. aastal Imperial College Londonis.
Ta osales paljudes teaduse populariseerimise projektides, kus rääkis Universumi tekkimisest ja selle ehitusest, Peterburi planetaariumis pidas laiale publikule kosmoloogia teemal avalikke loenguid. Oleg Verhodanov suri aprillis 2020 55-aastaselt müokardi infarkti tagajärjel.
Georg Lurichi monument (Tallinn)
Georg Lurichi monument on 1996. aastal Georg Lurichi mälestusmärk Tallinnas aadressil Pirita tee 13.
Lurichi kuju seisab sümboolsel graniitplaadist maadlusmatil. Monumendi lõunaküljel on tekst "A. ADAMSON" ja "LURICH" ning lääneküljel olümpiarõngad ning aastaarvud 1896 ja 1996.
Mälestusmärgi avamisega 1996. aastal tähistati ühtlasi Eesti Spordiseltsi Kalev 95. ja kaasaegse olümpialiikumise 100. aastapäeva.
Lurichi kuju aluseks on Amandus Adamsoni 1903. aastal valminud skulptuur "Tšempion". Paarikümne sentimeetri pikkuse Lurichi pronkskuju valmistas skulptor Tõnu Maarand.
Georg Lurichi kuju on püütud varastada üle kümne korra, mis teeb sellest kõige enam varastada üritatud mälestusmärgi Tallinnas. Esimest korda püüti pronksist Lurichit varastada juba siis, kui see oli vaid neli päeva püsti olnud. Varguste ja vandaalitsemiste tõttu plaanitakse 22. aprilliks 2020, Lurichi sünnipäevaks, monument teisaldada Pirita spordikeskusse, kus ta oleks tugevama valve all. Monumendi teisaldamist on arutatud ka 2016. aastal.
Janaul
Asula sai linnaõigused 1991. aastal.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Janaulis 26 924 elanikku, neist 39,4% baškiirid, 29,9% tatarlased, 16,5% venelased ja 9% udmurdid.
Lepatriinu tänav
Lepatriinu tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis IV mikrorajoonis.
Tänava nimi võeti kasutusele 1958. aastal. Tegemist on putukateemalise sarja nimega.
Kogukonnaturundus
Kogukonnaturundus on turundusnišš, kus erinevate tegevustega kaasatakse inimesi kes grupina toetavad oma armastatud brändi, toodet või teenust.
Enamasti teeb ettevõte esimesed sammud – kutsub kokku esimesed liikmed ja pakub välja koostöövahendid ja -meetodid. Ent parimad kogukonnad muutuvad lõpuks palju iseseisvamaks – võimaluse korral muutuvad aktiivsed liikmed kogukonna vedajateks.
Konsool (arhitektuur)
Ka võlvid ja kaared võivad toetuda konsoolidele. Klassikalises antiikarhitektuuris olid konsoolid ornamentaalsed tugikivid, mis liigendusid pealisplaadiks ehk tallaks ja kandeosaks, mis koosnes sageli kahest vastassuunalisest S-kujulisest voluudist. Antiigis, keskajal ja hiljem kaunistati konsoolid stiilikohaste figuuride või reljeefornamendiga (kapiteelidega sarnaselt). Sageli asendati konsoolid ka lühikese sambakesega ehk rippkolonnetiga või kärbitud liseeniga ehk rippliseeniga.
Konsool esineb ka mööblikunstis. Eksterjööris eristatakse seinaäärseid konsoolriiuleid ja konsoollaudu.
Nüüdisajal on konsool igasugune eenduv kandetarind. pisi|keskel|Voluutkonsool. Pearson Scott Foresman/Wikimedia Commons
Pierre-Paul Prud'hon
pisi|"Autoportree" 1788–1790 Pierre-Paul Prud’hon (4. aprill 1758 Cluny – 16. veebruar 1823 Pariis) oli prantsuse maalikunstnik ja joonistaja, kes oli eelkõige tuntud oma portreede, allegooriliste maalide ja suure visandite kogu poolest. Teda peetakse üheks suurimaks joonistajaks Prantsusmaal, kelle stiil voolas klassitsismist romantismini.
Elukäik
Hiljem oma perekonnanime Prud’honiks muutnud ning Peter Paul Rubensi järgi keskmiseks nimeks Paul võtnud Pierre Prudon sündis kiviraiduri peres kümnenda ja viimase lapsena. Tema vanemad Christophe ja Françoise Prudon surid, kui tulevane kunstnik oli alles laps.
16-aastaselt astus Prud’hon maaliharidust saama Dijoni Akadeemiasse. 1778. aastal naasis kunstnik Clunysse ja abiellus Jeanne Paugnet’ga; neil sündis poeg Jean. Viimasest sai hiljem samuti kunstnik. Nende abielu oli aga armastuseta ning juba 1780. aastal suundus Prud’hon ühes teiste Burgundia kunstnikega õppima ja töötama Pariisi, jättes abikaasa koos kahe lapsega Clunysse. 1783. aastal läks Prud’hon Dijoni, kus võitis 1784. aasta Burgundia Akadeemia Prix de Rome'i ning samal aastal kasutas ka auhinnaga saadud võimalust suunduda õppima Rooma.
Roomas veetis Prud’hon rohkem kui 4 aastat, tema imetlus renessansiaegsete suurmeistrite vastu kasvas ning seal sõbrunes ta ka ühe suurima klassitsismi esindaja skulptor Antonio Canovaga. Sellest perioodist sai alguse ka Prud’honi tõeline isiklik stiil. Itaalias õppides ja töötades joonistas ta lakkamatult klassitsistlikke skulptuure. Samuti suurenes seal kunstniku imetlus renessansiaegsete vanameistrite Raffaeli, Leonardo ja Correggio vastu. Leonardolt õppis Prud’hon õrna varjutamist ning Correggio inspireeris teda järgima õrnemat ja veetlevamat hellenistlikku suunda klassitsismis, mis eriti avaldub kunstniku töödes naiste kujutamisel. Itaalias olles lõpetas ta oma maali Burgundiale pealkirjaga "Ülistus Burgundia valitsusele".
Pariisis sai alguse tema koostöö graveerija Jacques-Louis Copiaga.
Pärast direktooriumi võimuletulekut tagasi Pariisi tulnuna tegeles Prud’hon 1796–1801 aastatel lisaks maalimisele ja joonistamisele ka interjööride disainimise ja dekoreerimisega luues Hôtel de Lanois’sse Pariisis aastatel 1796–1799 allegoorilisi seinamaale. See omakorda tõi talle suured honorarid. vasakul|pisi|"Constance Mayeri portree" 1804. Prud'honi õpilane ja armuke 1803. aastal, mil Prud’honi abikaasa saadeti vaimuhaiglasse, võttis kunstnik endale esimese õpilase Marie-Françoise-Constance Mayer La Martinière’i ehk Constance Mayeri, kellest hiljem sai tema kaaslane nii töös kui eraelus.
Oma sõbra Nicolas Frochot' kaudu jäi Prud’hon lõpuks silma ka keiser Napoleonile. 1804. aastast sai Prud’honist keisri õukonna portretist, tema üks kuulsamaid teoseid sellest perioodist on "Keisrinna Josephine’i portree" (1805). Prud’honi staatust õukonnas tõstis ka see, et kunstnik oli Napoleoni teise abikaasa keisrinna Marie Louise'i joonistamisõpetaja. Ta oli mõlema keisrinna favoriit.
Napoleoni troonist loobumisega 1814. aastal ja keisrinna Marie Louise'i põgenemisega Pariisist kaotas kunstnik töökoha keisrinna joonistusõpetajana. Kunstniku järgnevate aastate teosed näitasid märke väsimusest, samuti hülgas Prud'hon paljud oma projektid. 1816. aastal võeti Prud’hon vastu École des Beaux-Artsi, kuid kunstisuunad olid muutumas ning pärast Prantsuse revolutsiooni oli huvi allegooriliste maalide vastu oluliselt vähenenud.
Oma viimased eluaastad veetis Prud’hon üksinduses. Neurootilise Prud’honi tervise halvenemist kiirendas tõenäoliselt tema elukaaslase Constance Mayeri enesetapp 1821. aastal. Sellele järgnenud aastal lõpetas Prud’hon Mayeri poolelioleva töö "Õnnetu perekond" ning seda eelkõige selleks, et maksta naise hauakivi eest.
Prud’hon suri 1823. aastal Pariisis.
Looming
Pierre-Paul Prud’hon töötas ajal, mil Prantsusmaa elas läbi mitmeid suuri muudatusi nii poliitilises kui ka kunstielus. Tema teoseid iseloomustab eklektiline lähenemine, kunstnik kasutab nii klassitsistlikke, rokokoolikke kui ka lõpuks romantistlikke võtteid. Oma kaasaegsetega võrreldes keskendub Prud’hon oma teostes pigem naiselikkusele ja õrnusele, vastupidi näiteks Jacques-Louis Davidi maskuliinsusele. Viimase lähikond ei pidanud Prud’honist lugu, võrreldes teda negatiivselt rokokoo meistri François Boucher'ga. Prud’hon oli nimelt üks väheseid kunstnikke, kes Davidi suunda ei järginud. pisi|"[[Keisrinna Josephine'i portree" 1805]] Oma loomingu romantistlike joontega tekitas Prud’hon imetlust näiteks Eugène Delacroix's.
Prud’hon tegeles peamiselt allegooriliste teoste maalimisega. Samuti on hinnatud tema aktijoonistused.
1805. aastal maalis kunstnik kuulsa teose "Keisrinna Josephine'i portree". Keisrinna Josephine poseeris selle maali jaoks Prud’honile ligi 15 korda, kunstnik visandas teda kriitidega. Prud’honi maalid keisrinnast peegeldavad intiimsust ja romantilisust ning keisrinna on kommenteerinud neid portreid temast "pigem sõbra kui kunstniku" töödena.
Samuti vastutas kunstnik tähtsamate pidude ja tseremooniate (näiteks Napoleoni abielu teise keisrinna Marie Louise'iga aastal 1810) dekoratsioonide, kui ka keisrinna tualettlaua kujunduse eest.
1808. aastal autasustati Prud’honi teenete eest kunstis Auleegioni ordeniga.
1811. aastal sündis Napoleoni ja Marie Louise'i poeg Napoléon François Charles Joseph, kelle jaoks disainis kunstnik hälli ning kelle auks maalis Prud’hon teose "Rooma kuningas". vasakul|pisi|"[[Õiglus ja jumalik kättemaks kuritegu jälitamas" 1808]] Oma sõbra Nicolas Frochot' soovil maalis Prud’hon ühe oma kuulsama ja hinnatuma teose "Õiglus ja jumalik kättemaks kuritegu jälitamas", mis tekitas oma jõulise kujutisega Kuriteost kui mõrvarist tugevaid emotsioone. Seda esitles kunstnik Salongis 1808. aastal koos maaliga "Zephyros kandmas Psychet", mis on erinevalt esimesest õrnem.
David Suits
David B. Suits on Ameerika Ühendriikide filosoof.
Pierre-Paul Prud'hon
Looming
Kui Prud’honi elukaaslane Contance Mayer 1821. aastal enesetapu sooritas, väljendas Prud’hon oma leina, maalides teose "Ristilöömine" (1822).
Perioodil 1814–1817 töötas Prud’hon teose "Andromache ja Astyanax" kallal eesmärgiga müüa see hiljem keisrinna Marie Louise'ile. Töö jäi pooleli ning pärast kunstniku surma lõpetas selle aastatel 1823–1824 Prud’honi sõber ja õpilane Charles Pompée Le Boulanger de Boisfrémont’. pisi|"[[Zephyros kandmas Psychet" 1808]] Kõige enam hinnatakse Prud'honi loodud joonistusi ja visandeid inimkehadest (eelkõige aktijoonistusi). Need enamasti kas hallil või sinisel paberil teosed on joonistatud valge ja musta kriidiga ning väljendavad pildil olevate tegelaste sisemist sügavust, melanhooliat ja õrnust.[4]
David Suits
Tema peamised uurimisalad on surmafilosoofia, vaimufilosoofia, eetika, anarhism, ulmekirjanduse filosoofia ja tehisnärvivõrkude eksperimenteerimine.
Haridustee
Suits sai magistrikraadi (M.A.) ja seejärel 1977. aastal ka filosoofiadoktori kraadi (Ph.D.) Kanadas Waterloo Ülikoolist. Lisaks kaitses ta Rochesteri Tehnoloogiainstituudis teadusmagistri kraadi (M.S.) arvutiteaduses.
Pierre-Paul Prud'hon
Looming
Inimeste teadmised kunstniku kasutatud värvipigmentide iseloomust olid varasemal ajal suhteliselt kehvad ning ka bituumeni kasutamise tõttu on paljud Prud’honi maalid praegu halvas seisukorras. Joonistused on seevastu väga hästi säilinud.
Söekuningas
"Söekuningas" on Percy Nashi poolt Suurbritannias 1915. aastal loodud tummfilm.
FCI Tallinn III
Tallinna FC Infonet III oli Eesti jalgpalliklubi Tallinna FC Infonet teine duubelmeeskond.
2017. aastal seoses põhimeeskonna liitumisega FC Levadiaga kadus teine duubelmeeskond.
Andi (eesnimi)
Andi on mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 388. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Andi 253 mehel.
Neon Genesis Evangelion
pisi "Neon Genesis Evangelion" (jaapani keeles 新世紀エヴァンゲリオン Shin seiki evangerion) on animeeritud Jaapani telesari (anime), mille autor on Hideaki Anno ja mida näidati esmakordselt 1995. aasta oktoobrist kuni 1996. aasta märtsini.
Sarja keskmes on teismeline poiss Shinji Ikari, kes peab oma isa alluvuses juhtima kõrgmilitaarset lahingurobotit Evangelion-01, et kaitsta planeeti maaväliste eluvormide, "inglite" eest.
Fruitvale (Tennessee)
Fruitvale asub 109 meetri (358 jala) kõrgusel üle merepinna.
2012. aastal elas seal 65 inimest.
August Johanson
Osales Eesti Vabadusvõitluses, vanemallohvitser, Eesti Vabaduse Risti II liigi kavaler. Võitles Sakala Partisanide Pataljonis. Pataljoni järgi nimetati ka Vabadussõjas osutatud teenete eest saadud talu Sakalaks. Talu on siiani perekonna valduses.
Isiklikku
Lapsed: Linda Järve; Ülo Järve; Selma Järve; Olev Järve (Johanson); Uudo-Kalle Järve. Lastelastest on tuntuim Uudo-Kalle tütar Kersti, kes tegeleb kikkpoksiga rahvusvahelisel tasandil.
Mahagonipuu
Mahagonipuu (Swietenia) on pooligihaljaste lehtpuude perekond meelialiste sugukonnast. Selle leviala on Kesk- ja Lõuna-Ameerikas. Mahagonipuu perekonda kuulub kolm lehtpuuliiki.
Kirjeldus
Mahagonipuid on kolme liiki.
Levila ja kasvukoht
Ladina-Ameerikas on honduurase mahagoni laialdaselt kasutatud tarbepuiduna ja tänapäeval kasvatatakse seda ka istandustes. Puu kasvab keskmiselt 30–40 meetri kõrguseks, kuid võib kasvada kuni 70 meetri kõrguseks; tüve läbimõõt on keskmiselt 3,5 meetrit. Honduurase mahagon kasvab põhiliselt Kesk-Ameerika ja Lõuna-Ameerika Amazonase vesikonnas.
Kasutamine
Honduurase mahagoni (S. macrophylla) vilja nimetatakse ka taevaviljaks, kuna puu viljad kasvavad taeva poole. S. macrophylla vilju on kaubanduslikult kasutatud tervisetoodetes vereringe ja naha seisundi parandamiseks. Eriti tõhusad raviomadused on S. macrophylla seemnel. Malaisias on seemneid traditsiooniliselt kasutatud kõrgvererõhktõve ja diabeedi raviks ning valuvaigistina. Ka Indoneesia rahvameditsiinis on seemneid kasutatud diabeedi, kõrgvererõhktõve ja malaaria raviks.
Mahagon, mida on nimetatud ka Amazonase roheliseks kullaks, on kõige väärtuslikum Amazonase vihmametsast pärinev puit. Suurem osa Brasiilia mahagonist eksporditakse. Brasiilia mahagonist tehtud luksustooteid müüakse maailma jõukaimate riikide prestiižikates jaemüügipunktides.
Maury City
Maury City on linn Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigis Crocketti maakonnas.
505 eKr
505. aasta eKr oli 505. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi 249 ab urbe condita.
Kõlakoda
thumb|Kõlakoda [[Haapsalu rannapromenaadil]] thumb|Kaasaegne kõlakoda [[Tapiku külas Põltsamaa vallas ]]
Kõlakoda on katusega vabaõhulava, mis on tavaliselt kaarekujulise konstruktsiooniga.
Sageli paikneb kõlakoda sadamakail, pargis, aias või mõnel muul haljasalal.
Piatroŭščyna metroojaam
Jaam avati 6. novembril 2012, ehkki metrooliiklus hakkas toimima alles järgmisel päeval. Aastani 2014 oli tegemist selle metrooliini lõppjaamaga. Jaamas on invaliididele mõeldud lift. Üks selle väljapääsudest avaneb Valgevene riikliku meditsiiniülikooli juures, väljapääsu juures asub ka nn Tudengiküla - kuue ülikooli tudengitele mõeldud ühiselamute kompleks.
Tegemist on ühe Minski metroo enimkasutatud jaamaga. Aastal 2013 oli see kasutajate arvult neljas, seda kasutas päevas keskmiselt 49,6 tuhat inimest.
Jaam on mõeldud kujutama loodust ja tähepaistelist talveööd. Selle tarbeks on jaama tumedasse lakke monteeritud 400 väikest LED-lampi.
Domikaalvõlv
Võlvikivid ristuvad üksnes all nurkades (võlvikandades), kuid põhiosas on laotud kontsentriliste ringidena, mille tõttu servjooned on jälgitavad ka ainult nurkades (võlvikandades). Sageli on domikaalvõlv dekoratiivsete roietega. Kujunes 12. sajandil Lääne-Prantsusmaal ja levis sealt itta ja põhja, ka Eestisse (Kesk-Eesti ja Saare-Lääne kirikud).
Stephanie Forrester
Stephanie Forrester (neiupõlvenimega Douglas) on USA seebiooperi "Vaprad ja ilusad" tegelane. Teda mängib Susan Flannery.
Stephanie sündis Lake Forestis. Stephanie oli abielus Eric Forresteriga. Eric abiellus Donna Logani, mis Stephaniele ei meeldinud. Stephaniel ja Ericil on neli last: Rigde, Thorne, Kristen ja Felicia. Viies laps, Angela suri.
Stephaniel on üks õde Pam, kes elas enne Lake Forestis koos nende emaga.
Egon Parbo
Jalgpall
Parbo mängis Eesti koondvõistkonnas 24 korda, neist esimene mäng oli maavõistlus Lätiga 27. septembril 1931 ja viimane kohtumine Leeduga 27. augustil 1939. 1938. aastal võitis ta Eesti koondise koosseisus Balti turniiri.
Korvpall
Aastail 1930 ja 1931 tuli Parbo Tallinna Kalevi koosseisus Eesti meistriks. Ta kuulus neljal korral ka Eesti koondisse.
Baskin
Baskin on perekonnanimi.
Jaanuaris 2012 oli Eesti rahvastikuregistrisse kantud 8 perekonnanime Baskin kandvat inimest.
Piima madonna
Maalist sai inspiratsiooni Sandro Botticelli, kelle samaaineline teos, „Maarja koos lapse ja kahe ingliga“ (itaalia keeles „Madonna col Bambino e due angeli“), valmis umbes samal ajal.
Portugalikeelsete Riikide Ühendus
Organisatsiooni lõid 1996. aastal seitse riiki: Brasiilia, Portugal, Angola, Roheneemesaared, Guinea-Bissau, Mosambiik ning São Tomé ja Príncipe. Pärast iseseisvumist 2002. aastal liitus sellega ka Ida-Timor. Üheksandaks liikmeks sai 2019. aastal Ekvatoriaal-Guinea. Üheksas riigis elab kokku 287 miljonit inimest ning riikide kogupindala on 10 743 000 ruutkilomeetrit. Vaatlejariike on 32.
Organisatsiooni eesmärk on arendada koostööd riikide vahel, mis paiknevad küll eri kontinentidel ja mida lahutavad suured vahemaad, kuid samas seovad keel ja kultuur.
Solveig Krey
pisi|Pildil paremapoolne [[allveelaev on Uredd, mille komandör on varem olnud Solveig Krey]]
Solveig Krey (sündinud 20. märtsil 1963) on norra mereväelane (allveelaevnik), mereväeohvitser.
Ta lõpetas 1989. aastal Norra Kuningliku Mereväeakadeemia. Temast sai esimene naissoost allveelaeva komandör maailmas, kui ta asus 11. septembril 1995 juhtima Kobben-klassi allveelaeva ja hiljem Ula-klassi allveelaeva Uredd (Norra diisel-elektriline allveelaev pikkusega 59 meetrit ja 21-liikmelise meeskonnaga, sealhulgas viie ohvitseriga).
Manor Solomon
Manor Solomon (heebrea keeles מנור סולומון; sündinud 24. juulil 1999 Kfar Savas) on Iisraeli jalgpallur, kes mängib rüdava või äärepoolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Tottenham Hotspur ja Iisraeli jalgpallikoondises.
Iisraeli kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2016/17 Petaẖ-Tikva Maccabi meeskonnas.
2019. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Ukraina kõrgliigaklubiga Donetski Šahtar. Šahtariga tuli ta neli korda Ukraina meistriks. Hooajal 2019/20 lõi ta UEFA Meistrite Liiga alagrupimängudes värava Atalanta ja Manchester City vastu ning UEFA Euroopa Liiga kuueteistkümnendikfinaalis VfL Wolfsburgi vastu. Hooajal 2020/21 lõi ta Meistrite Liigas värava Madridi Reali vastu nii kodu- kui ka võõrsilväljakul.
2022. aasta juulis läks Solomon Šahtarist laenule Fulhami. Hooaja 2022/23 esimene pool jäi Solomonil põlvevigastuse tõttu suuresti vahele. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 11. veebruaril 2023 mängus Nottingham Foresti vastu.
Prantsusmaa siseminister
Prantsusmaa siseminister (Ministre de l’Intérieur et de l’Aménagement du Territoire) on üks tähtsamaid valitsusliikmeid Prantsusmaal. Ta vastutab järgneva eest:
Kuigi siseministeerium juhendab politseijõude, ei juhenda ta kriminaaljuurdlusi; kriminaaljuurdlused on allutatud kohtutele.
Fruitvale (Colorado)
Fruitvale on asula Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis Mesa maakonnas.
Fruitvale asub 1423 meetri (4669 jala) kõrgusel üle merepinna.
Rosée
Ajalugu
Rosée suguvõsa täpne päritolu on ebaselge. 1757. aastal on Haapsalus teateid Carl Johann Roosi (Rose) (u 1740−1827) kohta, kellest sai 1763. aastal kodanik ja 1776. aastal raehärra. Ta oli Käblaküla rentnik ja Orjaku riigimõisa allrentnik. Tema poeg porutšik Magnus Wilhelm Rosée (1771−?) oli mitme mõisa pandivaldaja. Viimase pojast Friedrich Konstantin von Rosée´st (1798−1868) sai sõjaväelane ja mõisaomanik.
Sergei Štšerbakov
Sergei Štšerbakov (7. september 1871 Irboska – 6. aprill 1937) oli Eesti põllumees ja poliitik, II Riigikogu liige.
Haridust sai ta semstvokoolis ja mitmesugustel kursustel.
Ta oli Petseri vallavalitsuse abiesimees, 1920. aastatel Petseri maavalitsuse abiesimees ja maavalitsuse põllumajanduse osakonna juhataja.
Ta oli II Riigikogu liige Tööerakonna rühmas.
Veel oli ta Petseri Laenu-Hoiu Ühispanga esimees ja Petseri Põllumeeste Seltsi auesimees.
Sergei Štšerbakov suri 1937. aasta 6. aprilli hommikul oma aias südamerabanduse tagajärjel.
Paula Risikko
pisi|Paula Risikko (aastal 2011 Kopenhaagenis) Paula Sinikka Risikko (sünninimi Pelttari; sündinud 4. juunil 1960 Ylihärmäl) on Soome poliitik. Ta kuulub Rahvuslikku Koonderakonda. Ta oli aastatel 2007–2011 Soome sotsiaalteenuste minister (Matti Vanhaneni teises ja Mari Kiviniemi valitsuses).
Risikko sündis aastal 1960 Ylihärmäl (praeguse haldusjaotuse järgi Lõuna-Pohjanmaa maakonnas). Ta lõpetas aastal 1979 Alahärmäl (praeguse haldusjaotuse järgi Lõuna-Pohjanmaa maakonnas) lütseumi. Aastal 1983 lõpetas ta õendusalased õpingud Seinäjoel, aastal 1985 eriõendusalased õpingud Seinäjoel ja aastal 1987 õenduspedagoogika õpingud Oulus. Aastal 1990 sai ta Kuopio Ülikoolist tervishoiuala magistri kraadi, aastal 1997 kaitses ta Tampere Ülikoolis tervishoiuteaduse alal doktoriväitekirja.
Ta on töötanud meditsiiniõena ja õenduspedagoogina. Ta on aastast 2003 Eduskunna liige (Koonderakonna fraktsioonis).
19. aprillist 2007 kuni 22. juunini 2011 oli ta Soome sotsiaalteenuste minister (nii Matti Vanhaneni teises kui ka Mari Kiviniemi valitsuses). 22. juunist 2011 kuni 24. juunini 2014 oli ta Soome sotsiaal- ja tervishoiuminister Jyrki Kataineni valitsuses. 24. juunist 2014 kuni 29. maini 2015 oli ta Soome transpordiminister ja regionaalminister Alexander Stubbi valitsuses. 22. juunist 2016 5. veebruarini 2018 oli ta Soome siseminister Juha Sipilä valitsuses.
Valtatie 2
Valtatie 2 on Soome põhimaantee, mis kulgeb Palojärvist, Vihti vallast Porisse. Selle pikkus on 227 kilomeetrit. Tee on valdavalt kaherealine, kuid alguses on kilomeetrine lõik kiirteed. See teeb sellest Soome lühima kiirtee. pisi|Valtatie 2 asendikaart
Nikolai Samohvalov
pisi|Nikolai Samohvalov 1974. aastal Kadrioru kõlakojas Nikolai Samohvalov (18. veebruar 1947 – 22. august 1999) oli eesti estraadilaulja.
Tema esitatud lauludest on kõige suurem hitt "Mary-Helain" (originaal: Tony Bell "Mary Elaine" (1977)).
Ginkgo adiantoides
Ginkgo adiantoides oli hõlmikpuuliste sugukonna hõlmikpuu perekonna puuliik.
Tundemärkidelt ei saanuks teda hõlmikpuust eristada.
Ginkgo adiantoides oli hilis-kriidiajastust kuni Miotseenini üsna laialt levinud ka põhjapoolsematel aladel. Euroopast kadus ta lõplikult 2,5 miljonit aastat tagasi.
Voltlage
Voltlage on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 42,35 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1717 inimest.
Valga-3 piiripunkt
pisi|Valga-3 piiripunkt (august, 2007) Valga-3 piiripunkt on piiripunkt Valgas Sepa tänaval Eesti-Läti piiril. Alates 2007. aastast, mil Eesti ühines Schengeni viisaruumiga, puudub tavaolukorras piirikontroll.
Orchard Mesa
Orchard Mesa on asula Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis Mesa maakonnas.
Orchard Mesa asub 1417 meetri (4649 jala) kõrgusel üle merepinna.
Vladimir Vinogradov
Vladimir Vinogradov on mitme inimese nimi:
J. Puhk & Pojad
J. Puhk & Pojad oli aastatel 1913–1940 Tallinnas tegutsenud ettevõte. pisi|250px|[[Joakim Puhk, 1936]] Ettevõtte eelkäija oli Viljandi tikutootmisvabrik, mille aastal 1881 asutas Jaan Puhk. 1913. aasta lõpus reorganiseeris Jaak Puhk ettevõtte ning firma nimeks sai Kaubamaja Jaak Puhk ja Pojad. Pärast isa, Jaan Puhki surma 1917. aastal juhtisid ettevõtet tema pojad Joakim, Eduard, Voldemar, Aleksander ja Evald Puhk.
1920. aastate esimesel poolel impordisid nad teravilja Ameerikast, Skandinaaviast, Lõuna-Euroopast, Venemaalt.
AS Ilmarine
Aastal 1924 sai ettevõte suurosaluse masinaehitusvabrikus Ilmarine, omandades 90 protsenti madalseisus oleva AS Ilmarise aktsiatest, kuid rohkem huvitasid neid hooned ja maa, et laiendada äri.
Puhkide suurveski
Aastal 1924 rajas ettevõte Kalamajas endise Ilmarise suurtehase territooriumitele jahuveski, viljaelevaatori, autotöökoja, treimiskoja ja leivatehase, aastal 1933 valmis makaroni- ja nuudlivabrik.
Puhkide suurveski peakontor asus Rannavärava puiestee 21, püülijahu suurveski Rannavärava puiestee 21, kaubaladu Jahu tänav 3, kruubi- ja jahuveski Saani tänav 2. Puhkide suurveski Narva kontor asus Tallinna maantee 5, Valga kontor Vabaduse tänav 22 ja 32, Viljandi kontor Tallinna tänav 3, Petseri kontor Võru tänav 2, Pärnu kontor Nikolai tänav 6, Tartu kontor Suurturu tänav 12.
Valga-1 piiripunkt
pisi|Valga-1 piiripunkt (juuli, 2013) Valga-1 piiripunkt on piiripunkt Valgas Valga-Uulu maanteel Eesti-Läti piiril. Alates 2007. aastast, mil Eesti ühines Schengeni viisaruumiga, puudub tavaolukorras piirikontroll.
J. Puhk & Pojad
Soolakaubandus
Joakim Puhk oli aastatel 1925–1935 Kaubandus-Tööstuskoja juhatuse esimees. Tänu 1923. aastal loodud Eesti-Vene Kaubanduskojale said Puhkid soodsa soolatehingu NSV Liiduga, mis andis Puhkide firmale õiguse monopoolselt kaubelda Nõukogude soolaga. Kaubamaja Puhk ja Pojad osatähtsus tõusid tänu soolatehingutele, Eesti-Nõukogude kaubandusesinduses 1,4 protsendilt 19,5 protsendini esinduse kogukäibest.
Puhkide kaubamaja
Kaubamajast Tallinnas kujunes emaettevõte, mille kaudu finantseeriti uusi tehinguid, peamiseks jäi endiselt kaubandustegevus: kaubeldi teravilja, suhkru, heeringa, soola ja koloniaalkaupadega, olulisimad olid siiski teravili ja jahutooted. 1934. aasta 5. detsembril otsustas Vabariigi valitsus anda 1935. aastaks või väljaveo load viiele eksportöörile: P. K. "Estoniale", Eesti Piimaühisuste Liidule, a.-s.le Rotermanni tehased, firma C. F. Gahlnbäckile ja J. Puhk & Poegadele. Lisaks peakontorile Tallinnas (Rannavärava puiestee 21, Estonia puiestee 19, Estonia puiestee 27 (1933–1937), Estonia puiestee 15 (1937–?)) oli kaubakontorid veel Tartus, Pärnus, Narvas, Valgas, Viljandis ja Petseris, Rakveres, Jõgeval, Tapal, Türil, Nõmmel, Abjas, Võhmas ja Paides.
Mädapea Algkool
Mädapea Algkool on endine kool Eestis.
1869. aastal avas talurahva lastele uksed Järtu külas (praeguse Järni küla territooriumil) asunud koolimaja (Järtu-Mädapea kool). 1922–1965 tegutses kool Mädapea mõisas.
Mädapea mõisahoonesse toodi kool aastal 1922.
Ritchie
Ritchie on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas Sol Plaatje vallas.
Toomas Väinaste
Ta lõpetas aastal 1969 Jäneda Põllumajandustehnikumi agronoomia erialal. Aastal 1993 lõpetas ta Eesti Maaülikooli põllumajandusökonoomika ja juhtimise erialal (vastavuses magistrikraadiga).
Aastatel 1971–1977 töötas ta Roela sovhoosis osakonnajuhatajana, aastatel 1977–1980 töötas ta Seadistustööde Valitsuses, aastatel 1980–1989 töötas ta Roela sovhoosis tootmisdirektorina, aastatel 1989–2002 töötas ta Auto Rasivere OÜ-s juhatajana. Aastatel 2002–2016 oli ta Vinni vallavanem.
Ta on valitud Vinni vallavolikokku aastatel 1993 ja 2002–2013. Ta oli aastatel 2006–2010 Lääne-Viru Omavalitsuste Liidu esimees. 23. novembrist 2016 oli ta Riigikogu XIII koosseisu liige; Riigikogus tegutses ta kultuurikomisjonis.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Virumaa) 309 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Ta on abielus ning on poja ja tütre isa. Tema huvialadeks on muusika, jahindus ja sport.
Galaktoseemia
Galaktoseemia (inglise galactosemia) on harvaesinev geneetilise päritoluga autosoom-retsessiivselt päranduv ainevahetushaigus, mille varajane avastamine on äärmiselt oluline.
Euroopas on esinemissagedus 1:40 000 – 1:60 000. Galaktoseemia korral on häiritud galaktoosi konverteerimine glükoosiks ja seda põhjustab geneetiline mutatsioon GALT-geenis. Selle tulemusena koguneb galaktoos organismis ja kui see kuhjub suurel määral, tekivad organismile kahjulikud toimed.
Olemus
Galaktoseemia on geneetilise päritoluga ainevahetushaigus, mille puhul esineb häire süsivesiku galaktoosi ainevahetuses. Galaktoosi saab inimene laktoosist ehk piimasuhkrust. Seda saavad imikud piimast ja see on äärmiselt tähtis energiaallikas. Toidust saadav laktoos lagundatakse soolestikus glükoosiks ja galaktoosiks. Sealt imenduvad suhkrud verre ja need viiakse maksa, kus konverteeritakse galaktoos glükoosiks. Protsess toimub etappidena (Leloiri rada) ja selleks on vaja 3 ensüümi – galaktokinaas (GALK), galaktoos-1-fosfaadi uridülüültransferaas (GALT) ja UDP-galaktoos-4-epimeraas. Klassikaliseks galaktoseemiaks peetakse GALT ensüümi defitsiiti. Galaktoseemia korral on probleemiks galaktoosi muundamine glükoosiks. Selle häire põhjuseks on ensüümi galaktoos-1-fosfaat-uridüdüültransferaas (lühendiga GALT) puudulik aktiivsus. GALT vahendab galaktoosi lagundamise protsessis teist sammu. See omakorda põhjustab galaktoosi liigset hulka organismis, kuna vigane ensüüm ei konverteeri galaktoosi edasi. GALT-ensüümi puudulikkus põhjustab potentsiaalselt kahjulike ainete galaktoos-1-fosfaat (Gal-1-P) ja galaktitooli tekkimist.
Kliiniline pilt
Haigus avaldub vastsündinueas. Laps ei jõua enam rinda imeda, muutub uimaseks ja eelistab magada ning võib ka oksendada. Kontrolli ja ravita süveneb seisund mõne nädalaga. Kujuneb maksakahjustus – laps on ikteeriline ehk tema nahk on kollane, maks on palpatsioonil suurenenud, analüüsides esineb maksanäitude tõus ja võimalik ud on ka verehüübimise häired. Tõenäoliselt on maksakahjustuse põhjuseks maksas kuhjunud galaktoos-1-fosfaat. Lapsel võib esineda silmaläätse ka hägusust. Selle haigusega vastsündinud on rohkem ohustatud ka bakteriaalsetest infektsioonidest (nt E. coli sepsis). Ilma ravita võib galaktoseemia lõppeda surmaga.