cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pidula-Kuusiku
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Kihelkonna valda ja kandis nime Kuusiku.
Beverley
Beverley on linn Inglismaal East Riding of Yorkshire'is.
Linnas asub 1220–1420 ehitatud toomkirik.
pisi|tühi|Beverley
Ratasüll
Ratasüll oli suure, pealt laieneva ketta kujuline talvemüts Saaremaa naistel.
Ratasülli kanti enamasti Ida-Saaremaal. Üll oli allapoole aheneva tüvikoonuse kujuga, tema sõõrjas pealagi oli kaetud keskosas kiirtetaoliselt kurdu kroogitud punase riidega (kaleviga). Mütsi äär oli pealistatud musta madalakarvalise lambanahaga, eelistatud oli tallenahk. Seest oli üll vooderdatud karuse lambanahaga. Leinaajal kantava ratasülli pealagi oli sinisest riidest.
Ära valeta!
"Ära valeta!" on Sven Varkeli sooloalbum, mis ilmus 2007. aastal.
Albumil on kümme lugu, mis on kättesaadavad vaid interneti teel ehk tasuta allalaaditavad Varkeli kodulehelt. Album on Varkeli produtseeritud, samuti laulab ning mängib enamikku pille ta ise. Stiiliks on klassikaline heavy metal, Varkel ise nimetab ma albumit mõtteliseks jätkuks Gunnar Grapsi 1988. aasta plaadile "Põlemine". Lugude teemadeks on ühiskonnakriitika, loodusjõud ja võitlus ebaõiglusega, mis kõik on Varkelile endale südamelähedased. Albumi pealkiri tuleneb otsesest kriitikast poliitikute valetamise ja vassimise suhtes ning albumi pealkiri on see, mida Varkel soovitab neile nende jutu peale kartmatult öelda.
Kaastegijad
Ehkki Varkel mängib enamikku pillidest ise, on tema kaastöölisteks plaadil ka Marko Atso (trummid), Mart Veski (basskitarr), Pille Rand (külalisvokalist), Roland Koskinen, Tarvo Valm ja Martti Nõu (viimaselt kolmelt koos Varkeliga kitarrisoolod).
Watkini torn
pisi|Watkini torn võrdluses [[Eiffeli torniga]] Watkini torn (inglise keeles Watkin's Tower või Wembley Tower) oli lõpuni ehitamata jäänud ja planeeritud 358-meetrise kõrgusega vaatetorn Wembley Parki haljasalal Londonis. Edward Watkini visualiseeritud torni, mida reklaamiti kui "Great Tower of London" ja mis oleks pidanud olema maailma kõrgeim ehitis, hakati tarindama 1891. aastal. Kuusteist aastat hiljem lammutati umbes vaid 47-meetri kõrgune platvorm, mis avati 1894. aastal ja mida hiljem kunagi ei taastatud.
Tänapäeval asub samas paigas Wembley staadion.
pisi|vasakul|Valminud platvorm, mis lammutati 1907. aastal
Saugėlaukise vald
Saugėlaukise vald (leedu keeles Saugėlaukio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Joniškise rajoonis. Vald piirneb põhjas Lätiga.
Valla pindala on 71 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1405 inimest. Valla keskus on Bariūnai küla. Vallamaja asub aadressil Parko g. 7. Vallavanemaks on Edita Nakvosienė.
Skriimsilm
Skriimsilm on 2002. aastal loodud eesti ansambel.
Skriimsilm mängib heavy metal'it ning nimetab end maailma parimaks hevibändiks Eestis. Lugudeks on tuntud hevihittide eestikeelsed paroodiad.
Taksonoomia
Bioloogias on taksonoomia teadusharu organismide ühendamisest taksonitesse. Organismide ja teiste tervikute jaotamisega osadeks (nt elunditeks) tegeleb meronoomia. Taksonoomia ja meronoomia on seega klassifikatsiooniteaduse komplementaarsed harud.
Teaduslik taksonoomia püüab konstrueerida eluslooduse loomulikku süsteemi, mis põhineb homoloogilisel sarnasusel. Taksonoomias juba pikka aega kasutatud võrdlev-anatoomilisi, biogeograafilisi, paleontoloogilisi jm meetodeid täiendavad tänapäeval biokeemilised ja molekulaarbioloogilised meetodid. Homoloogiliselt lähedased liigid ühendatakse perekonnaks, perekonnad sugukonnaks, lähedased sugukonnad moodustavad seltsi jne. Taksonoomia põhimõtetele ja terminoloogiale pani aluse Carl von Linné, kes võttis kasutusele ka binaarse nomenklatuuri.
Taksoninimetused
Teaduslik ladinakeelne liiginimetus on binaarne ehk koosneb kahest sõnast: perekonna nimest ja liigiepiteedist. Nimetuse esimene sõna näitab, millisesse perekonda liik kuulub, ja epiteet ütleb, millise liigiga antud perekonnast on tegemist. Liigiepiteeti ei kasutata kunagi eraldi. Näiteks Primula veris on teaduslik ladinakeelne nimetus taimeliigil, mis kuulub perekonda Primula. Igal taksonil on üks prioriteetne teaduslik ladinakeelne nimetus; teisi sama taksoni ladinakeelseid nimetusi nimetatakse sünonüümideks.
Rahvuskeelseks teaduslikuks taksoninimetuseks on nimetus, mille puhul on fikseeritud selle ühene vastavus ladinakeelse teadusliku nimetusega. Näiteks harilik nurmenukk on eestikeelne teaduslik nimetus liigile, mille ladinakeelne teaduslik liiginimetus on Primula veris. Igal taksonil on reeglina üks teaduslik eestikeelne nimetus.
Rahvapäraste taksoninimetuste puhul pole kindel vastavus teadusliku taksoninimetusega oluline. Tihti kasutataksegi üht ja sama rahvapärast nimetust mitme erineva taksoni kohta. Näiteks kanavarbad, käokaatsad, kukepüksid, neitsi-tinnad, käokannus on kõik hariliku nurmenuku rahvapärased nimetused, kusjuures neitsi-tinnad on tähistanud ka pääsusilma, käokannus aga veel mitut teist liiki. Rahva seas enamtuntud taksonitel on tihti mitu rahvapärast nimetust, vähem tuntutel võivad need aga üldse puududa.
Ladinakeelsed taksonite nimetused kirjutatakse eelistatult alati kaldkirjas. Ingliskeelses kasutuses, kus rahvuskeelsed teaduslikud taksoninimetused puuduvad või pole selgelt eristunud, kasutatakse nendena sageli, eriti alates 1980. aastaist, ladinakeelse nimega võrdset, seda siis ka inglise keele päraselt hääldades; sellest tulenevalt kirjutatakse siis kõrgemate taksonite nimed ka tavalises kirjas. Perekonna nimed ja kõrgemate taksonite nimed algavad alati suure algustähega, liigiepiteet alati väikese algustähega (vahel kirjutatakse siiski isiku nimest tuletatud liigiepiteet suure algustähega).
Taksonoomilised kategooriad
Termineid perekond, sugukond, selts jne nimetatakse süstemaatika kategooriateks.
Viiruste, bakterite ja eukarüootide (loomad, taimed, seened, protistid) süstemaatikas kasutatakse igaühes veidi erinevaid põhimõtteid. Samuti ei saa kõiki elavate organismide taksonoomias kasutatavaid reegleid praktilistel põhjustel järgida paleontoloogias.
Kuigi ka viirused on taksonoomiliselt klassifitseeritud, siis ei paigutata neid elu puule. Ühelt poolt on väga küsitav, kas viirusi võib üldse elusolenditena käsitleda. Teisalt ei põlvne nad nähtavasti ühisest algviirusest ja pole suguluses teiste elusolenditega.
Järgnevalt on toodud nimekiri kategooriatest, mille kasutamist zooloogias võib ette tulla (nimekiri pole ammendav).
Rahvusvaheline zooloogilise nomenklatuuri koodeksi tähis on ICZN.
Näiteks inimese süstemaatiline kuuluvus on järgmine:
Siidrimaja reeglid (film)
"Siidrimaja reeglid" (algul kasutati ka tõlget "Siidrimaja seadused") on 1999. aastal valminud draamafilm, mille lavastas Lasse Hallström. Filmi stsenaariumi kirjutas John Irving oma romaani "The Cider House Rules" (eesti keeles ilmunud pealkirjaga "Siidrimaja reeglid") põhjal.
Auhinnad
2000. aasta Oscari auhinnad
Kongo Vabariigi vapp
250px|thumb|Kongo Vabariigi vapp.
Kongo Vabariigi vapp on Kongo Vabariigi riigivapp. Vapp oli kasutusel aastatel 1959–1969 ja uuesti alates aastast 1991.
Vapil on kaks elevanti, kes hoiavad lipuvärvides vapikilpi. Lainjas roheline joon kilbil tähistab Kongo jõge, tõrvikut hoidev punane lõvi sümboliseerib vaba rahvast. Kilbi kohal on kuldne kroon riigi prantsuskeelse nimega ning kilbi all lint rahvusliku motoga "Ühtsus, töö, progress".
Kurevere (Saaremaa)
⁷
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Kurevere puurauk on siluri Pangamäe kihtide stratotüüp. Kihid on nime saanud külas asuvalt Pangamäelt.
Kurevere kivikalmistu on Saaremaa suuremaid muinaskalmistuid ning on kasutusel olnud pika ajaperioodi jooksul. Üks suurem kalme on dateeritud hilispronksiaega. Uuemaid leide on 7.–12. sajandist.
Põltsamaa valla lipp
thumb|Põltsamaa valla lipp.
Põltsamaa valla lipp on Jõgeva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Põltsamaa valla lipp.
Lipp on kinnitatud 18. augustil 1998.
Lipu kirjeldus
Põltsamaa valla lipp on ristkülikukujuline vapilipp. Rohelise kanga keskel on kujutatud leiba, mille tagant tõusevad kolm viljapead ning kangas on ääristatud neljast küljest kaheksateistkümne ristikulehega. Leib, viljapead ja ristikulehed on kuldsed.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm ning laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
Põhjendus
Põltsamaa (põld see maa) ümbruses asuvad Eesti ühed viljakamad põllumaad ning sellest on tuletatud ka lipp. Kolm kuldset viljapead sümboliseerivad viljakaid põlde ning stiliseeritud leib põldudega seotud eestlaste peatoitu läbi aegade. Üldiselt on lipukujutis sümboliks põllumeeste traditsioonilisele maalähedasele eluviisile ja austusväärsele tööle, mis on siinmail olnud peamine jõukuseallikas. Viimasest on omakorda võrsunud ümbruskonna elanike üldtuntud haridus- ja kultuurilembus. Lipu ääriseks olevad kuldsed ristikulehed viitavad teisele peamisele põllumajandusharule – loomakasvatusele. Ristikulehed sümboliseerivad ka riste, mis on maailmas kõige levinum kristluse sümbol. Kanga roheline värvus on looduse, elu igavese uuenemise ja nooruse võrdkuju. Kuldne on küpse vilja, rikkuse ja auväärsuse sümbol.
Justus Friedrich von Stackelberg
Justus Friedrich von Stackelberg sündis Triigi, Vaemla, Kassari ja Aunaku mõisniku Heinrich Caspar von Stackelbergi (1702–1778) ja Friederika Christina Catharina von Radinghi (1708–1789) pojana.
Teenis kaptenina keiser Peeter III Holsteini kaardiväes. Selle üksuse ohvitserina osales ka Peeter III kukutamise ja surmaga seotud sündmustes.
Hiljem tegutses nii haagikohtuniku kui meeskohtunikuna.
Talle kuulusid Mõisamaa ja Kassari mõis.
Perekond
Justus Friedrich von Stackelberg abiellus 6. novembril 1767 Valingul Katharina Elisabeth von Mohrenschildtiga (1750–1824), kes oli Eestimaa maanõunik Berend Otto von Mohrenschildti (1708–1789) ja Marie von Rammi tütar. Abielust sündis 7 last:
Sugupuu
Viited:
New Delhi
pisi|India värav New Delhis New Delhi (inglise keeles; hindi keeles नई दिल्ली, Naī Dillī) on India pealinn, Delhi pealinnaterritooriumi keskus.
Elanike arv on 321 900 (2006).
Linna planeeris inglise arhitekt Edwin Lutyens. See ehitati India pealinnaks Delhi keskusest lõuna poole 20. sajandi alguses. India valitsus kolis Calcuttast New Delhisse 12. detsembril 1911.
Transport
Kuna New Delhi ei ole ise kujunenud, vaid planeeritud linn, siis on selles palju magistraaltänavaid. Neist kõige tuntumad on Rajpath, Janpath ja Akbar Road. Delhis on 1 km² kohta keskmiselt 19,22 km teid – see arv on üks kõige suuremaid Indias.
Iga 1000 elaniku kohta on New Delhis keskmiselt 85 autot. See arv on Euroopa keskmisest märgatavalt väiksem, aga suureneb kiiresti, mistõttu New Delhis pööratakse transpordile suurt tähelepanu.
New Delhi ühistranspordisüsteemi moodustavad bussid, autorikšad ja Delhi metroo. 60% reisijatest veetakse bussidega. New Delhis on 2700 bussipeatust.
1998 võttis India Ülemkohus vastu otsuse, mille kohaselt peavad kõik ühistranspordisõidukid kasutama vesinikkütust. Niisugune samm oli eesrindlik kogu maailmas ja see on aidanud vähendada New Delhi õhureostust.
Autorikšad on Delhis populaarsed, sest nad on odavamad kui taksod. Enamik neist töötab vesinikkütusega. Autorikšad on tavaliselt kollast või rohelist värvi.
Linnas on metroo 6 liini ja 140 peatusega ning kogupikkusega 183,7 km. Osa metroost on rööpmelaiusega 1676 mm, osa rööpmelaiusega 1435 mm. Metrood teenindab 188 rongi, mis on kõik nelja või kuue vaguniga. Keskmiselt sõidab metroos 1,6 miljonit reisijat päevas. Metroo töötab kella 6–23 ja tipptundidel väljuvad rongid intervalliga 2,5 minutit. Metrood hakati plaanima 1984. ja ehitama 1998. aastal ning see alustas tööd 24. detsembril 2002.
Taksod ei kuulu New Delhi ühistranspordi hulka, aga nad on linnas kergesti kättesaadavad. Enamik taksosid on eraomanduses ja enamikus asumites on taksopeatus. Leidub konditsioneeriga varustatud taksosid.
New Delhis asub Indira Gandhi rahvusvaheline lennuväli. See asutati Teise maailmasõja ajal India lennuväe jaoks, aga teenindas ka tsiviillende. 2. mail 1986 anti lennujaamale Indira Gandhi nimi. Hooajal 2006/07 külastati seda lennujaama rekordiliselt palju – registreeriti 23 miljonit reisijat.
Sven Varkel
Sven Varkel (sündinud 20. aprillil 1976 Viljandis) on eesti muusik.
Elektriakumulaator
Akusse salvestatakse elektrienergiat, juhtides akust läbi alalisvoolu, mille suund on vastupidine tühjendusvoolu omale. Laadimise käigus muundub akut läbiv alalisvool keemiliseks energiaks, salvestudes aku plaatidele.
Sven Varkel
Varkel on õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis informaatikat. 2004. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli reklaami ja meedia erialal.
Elektriakumulaator
Akusid võib ühendada patarei järjestikku ehk jadamisi pinge tõstmiseks, paralleelselt ehk rööbiti tugevama voolu saamiseks või kombineeritult, kui on tarvis suurendada nii pinget kui voolutugevust.
Akude liigid
Elektrokeemilise talitluse järgi eristatakse peamiselt kolme liiki akumulaatoreid: pliiakud ehk happeakud, leelisakud ja liitiumioonakud. Viimasel ajal töötatakse välja järjest uute elektroodimaterjalidega liitiumakusid, sealhulgas eriti liitiumakusid, näiteks liitiumtitanaataku, liitium-raudfosfaataku, liitium-õhkaku. Arendusjärgus on ka naatriumioonaku ja vanaadium-redoksaku.
pisi|Autoaku pisi|Akulaadija pisi|Liitiumioonaku
Sven Varkel
Muusikuteed alustas ta Viljandi 5. Keskkoolis 1991. aastal loodud bändis Heavy Angels, kus oli algul laulja ja hiljem laulja-kitarrist.
Elektriakumulaator
Happeakud
Täislaetud pliiaku pinge on 2,1 volti ja kasutegur kuni 80%.
Pliiaku leiutas 1859. aastal füüsik Gaston Planté. Tänapäeval on pliiakud laialt kasutusel mitmes valdkonnas. Nende valik on suur ning tootmistehnoloogia hästi välja töötatud, nad on teistest akudest odavamad, ohutumad ja töökindlamad. Pliiakude miinuseks on nende suur kaal ja mõõtmed, ka on nende töökindlus madalatel temperatuuridel halb.
Sven Varkel
Varkel on mänginud mitmes eesti heavy-bändis: Ignorabimus (kitarr, vokaal), Suckbrain (vokaal, kitarr), Human Ground (kitarr) ja Skriimsilm (vokaal, rütmikitarr).
Elektriakumulaator
Leelisakud
Leelisaku leiutas 1901. aastal rootsi insener Ernst Waldemar Jungner. Selle aku plusselektrood on nikliühendeist ja miinuselektrood kaadmiumist, elektrolüüdiks kaaliumhüdroksiidi lahus. 1903. aastal Thomas Alva Edison asendas kaadmiumist elektroodi rauaga ja patenteeris raudnikkelaku (FeNi). Raudnikkelakud on laiatarbest kadunud nende madalate energeetiliste näitajate tõttu. Ka NiCd-akude turustamine on Euroopa Liidus peatatud (2008. a) kaadmiumi keskkonnaohtlike omaduste tõttu. Selliseid akusid võib veel kohata akutööriistades ja mudelautodes.
Mati Karmin
Mati Karmin (sündinud 26. veebruaril 1959 Tartus) on eesti skulptor.
Elektriakumulaator
Leelisakud
Nende akude asemel võeti kasutusele nikkel-metallhüdriidakud ehk NiMH-akud.
Tänapäeval asendavad NiMH-akusid järjest enam liitiumioonakud.
Sven Varkel
Ta on laulnud Tehnikaülikooli Akadeemilises Meeskooris ja Tallinna Ülikooli Meeskooris.
Elektriakumulaator
Liitiumioonakud
Liitiumakud leiutati Bell Labsis ja patenditi 1981. aastal (USA patent US4304825). Järgnevad fundamentaaluuringud teadlaste grupi poolt (tol ajal Oxfordi Ülikoolis, nüüd Texase Ülikoolis Austinis) päädisid esimese töötava liitiumioonaku tootmisega ettevõttes Sony aastal 1991. Li-ioonakud erinevad eelmistest akutüüpidest selle poolest, et nendes kasutatav elektrolüüt koosneb veevabast orgaanilisest solvendist (lahustist) ja lahustunud liitiumisoolast. Seetõttu saab aku valmistada hermeetilisena, vältides õhuniiskuse ja hapniku juurdepääsu.
Veevaba elektrolüüdi kasutamine lubab üksikelemendi tööpinge tõsta üle 4,0 V. Elektroodimaterjalidena kasutatakse negatiivsel poolusel grafiitset süsinikku (C) ja positiivsel poolusel mõnda sobivat metallide oksiidi näiteks LiMn2O4, LiCoO4 jt. Liitiumaku laadimisel toimub metalloksiidelektroodil (+) liitiumi aatomi ioniseerumine Li+-iooniks ja grafiitelektroodil (–) liitiumi ioonide neutraliseerumine vabaks liitiumiks. Aku tühjendamisel leiab aset pöördprotsess. Nende protsesside pikaajaliseks toimumiseks on oluline komponentmaterjalide suur puhtus ja hoolikalt kontrollitud töörežiimid.
Naatrium-väävelakud (NaS)
NaS-akud moodustuvad silindrilistest elektrokeemilistest elementidest, mille negatiivne elektrood on veeldatud naatriumist ja positiivne elektrood veeldatud väävlist. Tühjenemisel liiguvad naatriumi ioonid positiivsesse elektroodi läbi elektrolüüdi, milleks on tahke B-alumiiniumoksiid. Seal toimub reageerimine väävliga, mille tulemusena moodustub polüväävelnaatrium. Laadimisel on protsess vastupidine ja positiivsel elektroodil moodustub naatriumi ioonide kiht.
Vanaadium-redoksakud (VR)
VR-akude süsteemi kuuluvad akuelemendid, elektrolüüdi mahutussüsteemid, juhtimis- ja muunduriseadised. VR-akudes toimub energia salvestamine kahe eri tüüpi vanaadiumdioodi omavahelise reageerimise tõttu väävelhappe elektrolüüdis. Akuelementide arv näitab akuseadme võimsust ja elektrolüüdi mahuti suurus energiamahutavust. Aku tühjenemisel voolavad elektrolüüdid akuelementidesse, kus nad vahetavad läbi membraani vesinikioone. Protsessi käigus toimub iseeraldumine, mille tulemusena vanaadiumi ioonide olek muutub ning seejuures vabaneb energia elektrivooluna. Aku laadimisel on protsess vastupidine.
VR-akude kasutegur on kuni 85% ja elektrolüütide vahekord jääb pärast iga tsüklit samaks, sest laadimise ja tühjenemise käigus toimub sama keemiline protsess. Elektrolüüdi eluiga on piiramatu ja seda on võimalik korduskasutada, seega ettenähtud töötsüklite täis saamisel vahetatakse välja ainult akuelementide osa. Töötsüklite arv ulatub 10 000 laadimis-tühjendustsüklini, mis teeb umbes 7–15 aastat. VR-akusid tohib täiesti tühjaks laadida, ilma et nende jõudlus väheneks.
VR-akud on kasutusel peamiselt katkematute toiteallikatena, näiteks koormustippude silumiseks elektrivõrkudes ja taastuvenergia integreerimiseks. Neile leidub ka muid energiasalvestuse rakendusi, sest akude võimsus ja energiamahutavus pole omavahel sõltuvuses. Samas leidub igas kasutusvaldkonnas VR-akudele alternatiive, mis on võrreldes VR-akudega palju paremad. Seetõttu kasutatakse VR-akusid tavaliselt olukorras, kus mitmekülgne kasutamine on äärmiselt tähtis ja eelkõige taastuvenergia integreerimiseks.
Polüsulfiid-bromiidakud (PSB)
pisi|PCB aku tööpõhimõte
Polüsulfiid-bromiidakude tööpõhimõte ja ehitus sarnaneb VR-akude omaga. Elektrolüüdi moodustab positiivsel poolel naatriumbromiid ja negatiivsel poolel naatriumpolüsulfiid. Aku tühjenemisel voolavad elektrolüüdid akuelementi, kus toimub reaktsioon membraanil. Sarnaselt VR-akudega toimub protsessi käigus iseeraldumine.
Nende akude töötemperatuur on vahemikus 20–40 °C ja kasutegur 75%. Nagu VR-akudel on ka PSB-akude laadimise ja tühjenemise keemiline protsess täpselt sama. Eluiga on umbes 2000 tsüklit, mis sõltub suuresti kasutustingimustest. Neid kasutatakse mitmesugustes energiasalvestuse rakendustes, sh koormustippude lõikamisel ja taastuvenergia integreerimisel. PSB-akudel on kiire reageerimisaeg ja nimivõimsus saavutatakse täislaetud akudel 20 ms jooksul, mis võimaldab neid kasutada sageduse või pinge reguleerimisel.
Tsink-bromiidakud (ZnBr)
Struktuuri poolest sarnanevad ZnBr-akud eelmistega, kuid nende tööpõhimõte on teine. Laadimisel voolavad mõlemad elektrolüüdid akuelementidesse, mida eraldab mikropooridega membraan. Elektroodidel on selles elektrokeemilises protsessis oluline tähtsus, sest nad osalevad selles protsessis. Laadimisel galvaniseerub tsink anoodilt elektroodile ja bromiid eraldub katoodil. Elektrolüüti lisatakse lisaaineid, et hoida ära bromiidi reageerimist, mistõttu väheneb elemendi isetühjenemine ja suureneb süsteemi turvalisus. Aku tühjenemisel toimub protsess vastupidi.
ZnBr-akude töötemperatuur on vahemikus 20–50 °C. Kuna elektrolüüti protsessi käigus ei kulu, siis saab seda korduskasutada. Akuelementide membraan vananeb, mis piirab aku eluea umbes 2000 laadimis-tühjenemistsüklile. ZnBr-akut tohib täiesti tühjaks laadida, seda tüüpi akul puudub mäluefekt. Aku kasutegur on 75–80% ja võrreldes teiste läbivooluakudega kõige suurem energiatihedus. Neid kasutatakse peamiselt katkematu toiteallika rakendustes, koormuse reguleerimisel, päikeseelektrijaamades, alajaamades ning ülekande- ja jaotusvõrkudes.
Sven Varkel
Sven Varkeli esinejanimi/hüüdnimi on Aksel (ka Aksel Sclerose).
2007. aastal ilmus Varkelilt sooloplaat "Ära valeta!", mis on ainult Interneti teel kättesaadav ehk tema kodulehelt tasuta allalaaditav. Plaadil laulab ja mängib Varkel enamikku pille ise, samuti on tema tehtud viis ja sõnad. Plaat on tema enda produtseeritud.
Alates 2009. aastast on Varkel metal-bändi Herald laulja.
Mati Karmin
Elulugu
Karmin õppis 1966–1977 Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Ta astus 1981. aastal Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti, mille lõpetas 1986. aastal skulptuuri erialal.
Töötas Eesti Kunstiakadeemias kuni 1995. aastani õppejõuna. Ta on õpetanud ka Tartu Kõrgemas Kunstikoolis, töötades seal professori ja skulptuuriosakonna juhatajana.
Looming
Mati Karmini enam kui 20 monumentaalskulptuuri ilmestavad mitut Eesti linna ja asulat. Olulisemad neist on Charles Leroux’ mälestusmärk Tallinnas (1989), parvlaeva Estonia hukku mälestavad monumendid Hiiumaal (1995) ja Pärnus (1997), purskkaevuskulptuur „Suudlevad tudengid” (1998), Jaan Tõnissoni monument (2001) ja Juri Lotmani monument (2007) Tartus, ratsamonument „Püha Jüri võitlus lohega” Toris (2003) ning Marie Underi monument Tallinnas (2010).
Karmini loomingu üks suurejoonelisemaid väljundeid on 1990. aastate lõpul alustatud meremiiniprojekt. Eesti põhjarannikul ja saartel leidus pärast Nõukogude armee lahkumist hulgaliselt mahajäänud militaartehnikat, sealjuures roostetanud miinikesti, millest osa oli pärit isegi I maailmasõja aastaist. Kunstnik hakkas neist valmistama kaminakoldeid ja mööbliesemeid. Viimastel aastatel on Mati Karmini suhe miinikestadega muutunud abstraheerivamaks. Sfäärilisi kujundeid on esitatud ruumiliste moodulitena kui universaalseid dekoratiivseid vorme.
Ühiskondlik tegevus
2018. aasta III kvartalis oli Karmin Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna üks suuremaid toetajaid, olles ühtlasi partei liige.
Erko Saviauk
Erko Saviauk (sündinud 20. oktoobril 1977 Viljandis) on endine Eesti jalgpallikoondise mängija, kes pidas koondises 60 mängu ja lõi ühe värava.
Kõruse
Kõruse on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Erko Saviauk
Koondis
Koondisedebüüdi tegi Saviauk 10. juulil 1997 Balti turniiri kohtumises Leedu jalgpallikoondise vastu. 72. minutil vahetas ta välja Viktor Aloneni. Mäng kaotati 2:1. Mängu päeval oli Saviauk 19-aastane. Samas mängus tegi oma debüüdi veel Sergei Terehhov.
Kõruse
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Erko Saviauk
Nõmme Kalju FC U21
25. novembril 2016 asus Saviauk Nõmme Kalju FC U21 peatreeneriks.
Kõruse
Kõruse külas asub 1781. aastast pärit tuulik, mis on Saaremaa vanim ühes kohas asuv pukk-tuulik. See renoveeriti aastatel 2014–2019. Alates 2018. aastast on juuli lõpus tähistatud ka tuuliku päeva.
Siidrimaja reeglid
"Siidrimaja reeglid" (inglise "The Cider House Rules") on ameerika kirjaniku John Irvingu romaan, mis ilmus 1985. aastal.
Sergei Hohlov-Simson
Sergei Hohlov-Simson (kuni aastani 1995 Hohlov; sündinud 22. aprillil 1972 Pärnus) on endine Eesti jalgpallikoondise mängija, kes aastail 1992–2004 pidas koondises 58 mängu ja lõi kaks väravat.
2008–2022 oli ta FCI Levadia tegevjuht.
Kõõru
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Gaston Planté
Gaston Planté (22. aprill 1834 Orthez, Prantsusmaa – 21. mai 1889 Bellevue, Pariisi lähedal) oli prantsuse füüsik, kes leiutas pliiaku.
Aastal 1854 hakkas tööle õppejõuna Pariisi kunsti- ja käsitöö koolis. Uuris elektrinähtusi õhus, tegeles töödega kõrgepingenähtuste vallas.
1855. aastal avastas ta Pariisi lähedalt lennuvõimetu linnu fossiili, mis sai tema järgi nimeks Gastornis parisiensis.
Leiutas 1859. aastal esimese laiadesse massidesse jõudnud elektrivoolu salvestamise seadme, pliiaku. pisi|vasakul
1860. aastal sai Polütehnilise Assotsiatsiooni professoriks. 1881. aastal kasutas pliiakut jalgratta- ja paadiajami vooluallikatena.
1882. aastal võeti ta Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Aastal 1989 hakkas Bulgaaria Teaduste Akadeemia välja andma temanimelist medalit teadlastele, kes on arendanud või leiutanud uusi viise elektri salvestamiseks.
Kihelkonna-Liiva
Kihelkonna-Liiva on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Johan Holberg
Johan Holberg (20. veebruar 1893 Sauga vald, Pärnumaa – 10. aprill 1978 Chicago) oli Eesti poliitik, sõjaväelane (alamkapten) ja advokaat, VR II/3.
Aastatel 1915–1917 võttis ta osa Esimesest maailmasõjast, aastatel 1918–1920 Eesti Vabadussõjast (1. ratsarügemendi ohvitserina), jäi 9. augustil 1920 reservi.
Ta oli aastatel 1924–1927 vandeadvokaadi abi, aastatel 1927–1928 oli ta kaubandus-tööstusministriks (Jaan Tõnissoni kolmandas valitsuses). Aastatel 1928–1933 oli ta vandeadvokaat Jaan Teemanti, aastatel 1933–1935 vandeadvokaat Otto Pukki abi, aastast 1935 oli ta vandeadvokaat Tallinnas.
10. novembril 1934 karistas Tallinna-Haapsalu rahukogu teda kui Kaja vastutavat toimetajat 20-kroonise rahatrahvi või 5-päevase arestiga, kuna ajalehes oli avaldatud tõestamata väiteid, nagu kavatsetaks maha müüa riigi raudteid.
Ta oli II, III, IV ja V Riigikogu liige. Ta nimetati Otto Tiefi valitsuse sõjaministriks, kuid ta teatas Eestist lahkumisest ja loobus portfellist. See ei takistanud tal paguluses end nimetamast sõjaministriks ja pärast Alfred Maureri surma Vabariigi Presidendi kohustetäitjaks.
Aastal 1944 põgenes ta Saksamaale, aastal 1948 siirdus sealt Rootsi, hiljem Rootsist Kanadasse. Eesti Põllumeeste Kogude Esinduse Paguluses esimees.
Oli Läti Karutapja ordeni kavaler.
Maateaduste mõisteid (Q)
Sellele leheküljele on koondatud lingid maateaduslikele artiklitele, mille pealkirjad algavad Q-tähega.
Uładzimir Dubroŭščyk
Uładzimir Dubroŭščyk (sündinud 7. jaanuaril 1972 Hrodnas) on valgevene kettaheitja.
Tema isiklik rekord kettaheites on 69.28 (2000).
Šrī
Šrī (sanskriti keeles श्री (Śrī), inglise keeles tavaliselt Sri) on austav sõna Indias, mis lisatakse jumalate, gurude, pühameeste või muidu austust väärivate isikute, samuti paikade ja muude nähtuste nimede ette.
Näitlejate loendid
''Näitlejaid loetlevad:
KKK
Lühend KKK  võib tähendada:
Credo
Credo ("usun") on ladinakeelse kristliku usutunnistuse esimene sõna (Credo in unum Deum...). Seepärast kasutatakse seda tihti ka usutunnistuse sünonüümina. Sageli on see sõna kasutusel ka usu või veendumuse kohta üldisemalt, millest on tulenenud eestikeelne võõrsõna kreedo.
Ajalugu
Pärast Nikaia usutunnistuse sõnastamist kasutati seda liturgiliselt algselt ristimisel, mistõttu algab ainsuses: "mina usun," mitte "me usume." Järk-järgult inkorporeeriti tekst liturgiatesse, esialgu idas ja Hispaanias, hiljem ka põhja pool, kuuendast üheksanda sajandini. 1014. aastal tunnistas Rooma kirik seda teenistuse täieõigusliku osana.
Credo muusikalistes seadetes, sarnaselt Gloriaga, laulab esimese rea ("Credo in unum Deum") kas preester ise või solist ning koor või kogudus ühineb alates teisest reast. See traditsioon kujunes keskaja ja renessansi jooksul, ning seda järgitakse ka uuemates seadetes, näiteks Stravinsky missas. Klassikalise ja romantilise perioodi missades on esimene rida eneamasti tervele koorile seatud.
Credo I meloodia ilmub esmalt 11. sajandi käsikirjades, kuid arvatakse, et see on palju vanem ning võimalik, et kreeka päritolu. See on peaaegu täielikult süllaabiline, arvatavasti teksti pikkuse tõttu, ning koosneb suurel määral meloodiliste vormelite kordamisest.
Meelis Rooba
Meelis Rooba (sündinud 20. aprillil 1977 Roosna-Alliku vallas Kaaruka külas) on endine Eesti jalgpallikoondise mängija, kes aastail 1996–2004 pidas koondises 50 mängu ja lõi neli väravat. 2010–2016 oli ta Paide Linnameeskonna peatreener.
Isiklikku
Tema vend Urmas Rooba on samuti endine Eesti jalgpallikoondise mängija.
Lätiniidi
Lätiniidi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas Paatse soo ääres.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kihelkonna valda.
Empaatia
Empaatia on võime tajuda teiste emotsioone, tundmusi, tundeid ja vajadusi. Tugeva empaatiavõimega inimest nimetatakse empaadiks.
Empaatia ei ole sama mis kaastunne, kuid teatud määral empaatiavõimet peetakse kaastunde eeltingimuseks.
Empaatia seevastu on õpitud oskus või ellusuhtumine, mille abil saab püüda kellegagi kontakti saada, suhelda ja mõista teiste kogemusi või tundeid. (Halpern 2003)
Empaatial on arvukalt definitsioone. Tavakasutuses on sõnal empaatia kaks tähendust. Esimene neist tähistab seda, kui inimene tajub ja tunneb ära teiste inimeste emotsioonid. Sõna empaatia teises tähenduses tähistab seda, kui emotsionaalselt ülitundlik inimene tajub kaasinimeste emotsioone ja tunnetab neid enda omadena (muutudes näiteks kurbade seas kurvaks ja konflikti tajudes ärritunuks). Esimeses tähenduses empaatiline võib olla ka psühhopaat, kes tajub teiste tundeid ja manipuleerib nendega. Empaatiaga teises tähenduses arvatakse kaasnevat ka soov teisi inimesi aidata.
Etümoloogia
Sõna empaatia pärineb kreekakeelsest sõnast ἐμπάθεια (empatheia) ('füüsiline külgetõmme, kirg'), mis tuleneb eesliitest ἐν (en) ('sees, juures') ja sõnast πάθος (pathos), 'kannatus'.
Sellega seotud sõna alexithymia ('sõnadeta tunnete kohta') tuleneb eitavast eesliitest a- ning kreeka sõnadest λέξις (lexis) ja θύμος (thumos) ning tähistab seisundit, kus inimene ei suuda oma emotsioone mõista, tunnetada või kirjeldada.
Empaatia uuringud – konstrukt
Empaatiauuringute tulemusena on leitud, et empaatiani võib viia mitu teed – kogemuslik ja tunnetuslik (Zaki ja Ochsner, 2012). Afektiivne ehk kogemuslik empaatia (KE) on töös, kui tegevust kannustab pigem kogemus kui eksplitsiitsed järeldused. Ühe afektiivse rõhuga empaatia deﬁnitsiooni kohaselt on empaatia afektiivne vastus teise inimese tundeseisundi vahetule tajumisele, kujutlemisele või järeldamisele (Singer ja Lamm, 2009). Kogemusliku empaatia uuringutes esitatakse tavaliselt kontekstita sensomotoorseid stiimuleid nagu üksik näoilme või liigutus ja eksplitsiitseid järeldusi jälgitava sisemiste seisundite kohta ei küsita (Zaki ja Ochsner, 2012).
Kognitiivne ehk tunnetuslik empaatia (TE) on töös, kui empaatia aluseks on pigem tunnetuslikud protsessid kui isiklik läbielamine. Ühe tunnetusliku rõhuga empaatia deﬁnitsiooni kohaselt on empaatia keerukas psühholoogilise järeldamise vorm, kus ühendatakse vaatlus, mälu, teadmised ja arutlemine, et paremini teiste mõtteid ja tundeid mõista (Ickes, 1997, viidatud Martinotti, Nicola, Tedeschi, Cundari ja Janiri, 2009). Tunnetusliku empaatia uuringutes esitatakse katseisikule tavaliselt kontekstis infot, mis kirjeldab jälgitava sisemiste seisundite allikaid, või dekontekstuaalset sensomotoorset infot (näiteks pildid silmadest või näost). Vastupidi kogemuslikule empaatiale on siin just oluline, milliseid järeldusi katseisik esitatu põhjal teeb.
Zaki ja Ochsneri (2012) arvates on varasematel aastakümnetel kasuks tulnud empaatia selgemateks eelnevalt toodud alakomponentideks jaotamine. Empaatia kui fenomeni terviklikumaks mõistmiseks on nüüd aeg minna integreeritumate mudelite loomise suunas. Nad toovad analoogia muusikast,kus absurdne oleks eeldada, et orkestri kuulamise elamust saaks mõista üksikute instrumentide tajumist uurides.
Küsimustikud
Empaatilise seadumuse uurimiseks on välja töötatud küsimustikke. Osa neist on ühedimensioonilised. Teised on seevastu mitmedimensioonilised ja mõõdavad näiteks nii tunnetuslikku kui kogemuslikku dimensiooni. Vaade, et empaatia koosneb erinevatest komponentidest, on suurendanud mitmedimensiooniliste küsimustike populaarsust (Mooradian, Davis ja Matzler, 2011). Kõikide olemasolevate mõõdikute loetlemine ei oleks siin asjakohane, kuid näitlikustamiseks tutvustame põgusalt mõnd levinumat küsimustikku.
Davise (1983) IRI (Interpersonal Reactivity Index) küsimustik mõõdab nelja empaatia komponenti: empaatiline muretsemine (EM), isiklik distress (ID), vaatenurga võtmine (VV), fantaseerimine. Nendest kaks esimest on selgelt afektiivsed ehk antud kontekstis kogemuslikud skaalad ja kolmas on tunnetuslik. Viimast skaalat on keeruline tunnetusliku-kogemusliku empaatia mudelisse paigutada, sest Davise järgi on see seotud fantaseerimisega. Need neli skaalat mõõdavad erinevaid empaatia osasid, mis on teiste psühholoogiliste konstruktidega erineval määral seotud. Davise küsimustik tundub olevat käepäraseim ja informatiivseim viis empaatia uurimiseks. Testi tulemusena väljastatakse tulemused kõigil neljal alaskaalal. Summeeritud skoori välja ei tooda, sest skaalasid nähakse üksteisest eraldiseisvatel dimensioonidel.
Hogani empaatiamõõdik (Greif ja Hogan, 1973) on loodud kognitiivse empaatia mõõtmiseks. Empaatiat nähakse kui sotsiaalse interaktsiooni hõlbustajat, mis aitab tõlgendada ja ennustada teiste tundeid ning ootusi (Greif ja Hogan, 1973).
Empaatia koeﬁtsient aitab eristada hästi hakkamasaavaid autiste ja Aspergeri sündroomiga patsiente tavalistest inimestest (Baron-Cohen ja Wheelwright, 2004). Nemad on loobunud üksikküsimuste tasemel tunnetusliku ja kogemusliku empaatia eristamisest.
Empaatia seosed isiksusega
Suure Viisiku isiksusemudeli konstruktidest on prosotsiaalse käitumisega seostatud ekstravertsust ja sotsiaalsust. Intuitiivselt tundub, et sotsiaalsusel peaks olema tugev seos empaatiaga. Sotsiaalsuse ja empaatia vahel on seos leitud mitmest uuringust (Cote jt, 2011; Kraus, Cote ja Keltner, 2010). Mõnes uuringus seda seost seevastu leitud ei ole (Bastian, Burns ja Nettelbeck, 2005; Hall, Andrzejewski ja Yopchick, 2009). Avatus kogemusele, milles on seoseid intelligentsuse, kultuuri, loomingulisuse ja laia huvideringiga, võiks hästi soodustada tunnetuslikku empaatiat. Neurootilistel inimestel on kalduvus kogeda negatiivseid emotsioone, mistõttu tundub paslik hüpotees, et neil on tugevam kogemuslik empaatia. Kogemuslik empaatia ei näi jällegi kokku sobivat tugeva meelekindlusega, kuna teistele sügavalt kaasa elades peaks need elamused endale seatud teelt just kõrvale kallutama. Järgnevalt vaadeldakse empaatia ja isiksuse seoseid kahest perspektiivist lähtuvalt – tunnetuslikust ja kogemuslikust.
Tunnetuslik empaatia ja isiksus
Davise IRI neljadimensioonilise empaatiaküsimustiku ja isiksuse viiefaktorilise mudeli seoseid on uurinud näiteks Mooradian, Davis ja Matzler (2011). Nad leidsid, et IRI vaatenurga võtmise (VV) alaskaala on oluliselt korreleeritud kõikide isiksuseomadustega, kui mõõdikuna kasutati NEO-FFI testi. Kõige tugevam seos oli sotsiaalsusega (r = .38),siiskogemuseleavatusega(r = .27) ja ekstravertsusega (r = .21, kõigil kolmel p < .001). Pole kuigi üllatav, et kõrgem skoor sotsiaalsuses tähendab ka kõrgemat skoori tunnetuslikus empaatias. Üllatab see, et avatus kogemusele ja VV jagavad variatiivsusest vaid 9%. Lisaks leiti VV nõrk negatiivne korrelatsioon neurootilisusega (r = -.17) ja positiivne korrelatsioon meelekindlusega (r = .16, mõlemal p < .05).
Magalhães, Costa ja Costa (2012) viisid läbi uurimuse, kus 350 meditsiinitudengil paluti hinnata enda empaatiat Jeﬀersoni arsti empaatia skaalal (JSPE) ja täita ära isiksuseküsimustik. Leiti oluline korrelatsioon JSPE üldskoori ja sotsiaalsuse (r = .24), kogemusele avatuse (r = .22) ning meelekindluse (r = 14) vahel. Peale soo kovariatsiooni mõjuga arvestamist muutus meelekindluse korrelatsioon JSPE üldskooriga ebaoluliseks. Paar aastat hiljem kasutasid samu mõõdikuid uuesti Costa, Alves, Neto, Marvao, Portela ja Costa (2014). Nende uurimuses osales kokku 472 tudengit, mistõttu muutusid statistiliselt oluliseks ka mitmed väiksema valimiga ebaoluliseks jäävad korrelatsioonid ja regressioonid. Korrelatsioonid tunnetusliku empaatiaga olid järgnevad: sotsiaalsus (r = .31), avatus kogemusele (r = .22), meelekindlus (r = .19) ja ekstravertsus (r = .18, kõigil neljal p < .001). See tähendab, et paari aastaga muutus oluliselt tugevamaks tunnetusliku empaatia korrelatsioon sotsiaalsusega. Costa jt (2014) väidavad, et suutsid isiksuseomadusi arvesse võttes oluliselt paremini ennustada inimese kuulumist empaatia skoorilt kõrgemasse või madalamasse kolmandikku. Vaid sugu, vanust ja ülikooli arvesse võttes oli ennustusjõud 6,4%, samas kui sotsiaalsust ja kogemusele avatust arvesse võttes kasvas see 16,8%-ni üle juhuslikkuse.
Cote jt (2011) kasutasid empaatia mõõtmiseks mitmeid empaatilise täpsuse teste, milles ühes tuli fotodel esitatud nägudelt õigesti emotsioone tuvastada.Kuna järjestikune vaid nägudest tehtud piltide vaatamine ei ole eriti emotsionaalselt kaasahaarav, siis liigitasime selle testi tunnetusliku empaatia mõõdikute alla. Cote jt (2011) leidsid regressioonanalüüsi teel,et sotsiaalsus ennustas statistiliselt olulisel määral empaatilist täpsust. Haas, Brook, Remillard, Ishak, Anderson ja Filkowski (2015) uurisid samuti empaatilist täpsust ja tulemused näitasid sama – empaatiline täpsus ja sotsiaalsus on märkimisväärselt korreleeritud (r = .33).
Nii ekstravertsuses kui sotsiaalsuses on alaskaalasid, mis ei ole suhtlemisega otseselt seotud. Näiteks iseloomustab ekstravertsust sotsiaalsele motivatsioonile lisaks ka tundlikkus tasude suhtesja elamustejanu. Kõrge sotsiaalsuse skooriga võib kaasneda lisaks altruistlikele omadustele ka otsekohesus. Haas ja kolleegid (2015) viisid seetõttu läbi eksperimendi, kus katseisikutel tuli täita isiksuseküsimustik, läbida empaatilise täpsuse ja emotsionaalse perspektiivivõtmise ülesanne (EPÜ). EPÜ-s esitati katseisikutele pilt,millel ühe inimese nägu oli uduseks tehtud. Seejärel tuli neil valida, milline oleks sobiva emotsiooniga nägu uduseks tehtud näo asemele. Haas ja kolleegid (2015) leidsid, et empaatilise täpsusega olid korreleeritud nii ekstravertsuse soojuse (r = .32) kui ka sotsiaalsuse altruismi (r = .26, mõlema p < .05) alaskaala. Ekstravertsusel tervikuna statistiliselt olulist seost empaatilise täpsusega ei ilmnenud. Ekstravertsuse kehtestavuse ja elamustejanu, sotsiaalsuse otsekohesuse ja tagasihoidlikkuse alaskaalade seosed olid ebaolulised nii empaatilise täpsuse kui EPÜ tulemustega (Haas jt, 2015).
Kogemuslik empaatia ja isiksus
IRI ja NEO-FFI küsimustike abil leidsid Mooradian, Davis ja Matzler (2011), et IRI alaskaala isiklik distress (ID) oli oluliselt korreleeritud neurootilisuse (N, r = .49, p < .001) ja kogemusele avatusega (r = .11, p < .05).Teoreetiliselt tekitab nii tugev korrelatsioon N ja ID vahel muret, kuna seab kahtluse alla kuivõrd ID empaatiat mõõdab. Kui inimesel on kalduvus tunda rohkelt raskeid emotsioone, siis tunneb ta seda paljudes elu valdkondades, kaasaarvatud suhetes teistega, ja seetõttu saab kõrge skoori ka ID küsimustele vastates. Sellisel juhul on oht ID skoori vääriti tõlgendada pidades seda vaid empaatiast tulenevaks.
Korrelatsioone on leitud empaatilise muretsemise (EM) ja sotsiaalsuse (S,r = .50), ekstravertsuse (E, r = .26), meelekindluse (M, r = .22, kõik eelnevad p < .001) ja kogemusele avatuse (AK, r = .20, p < .01) vahel (Mooradian, Davis ja Matzler, 2011). Seega võib EM-i pidada olulisel määral kattuvaks sotsiaalsusega. Mõningast üllatust tekitab arvestatav korrelatsioon k aE-ga, mis viitab, et EM muretsemine pole eriti stressi rohke. Dimensioonile sobinuks paremini nimetus empaatiline kaastundlikkus, mis on meie arvates valentsineutraalsem.
Empaatia ja isiksuse seoste arutelu
Kui vaadata kogemuslikku empaatiat (KE) tervikuna, siis esines päris suur korrelatsioon neurootilisuse ja sotsiaalsusega (mõlemad .48 < r < .51). Vähemal määral oli KE korreleeritud E, AK ja M-ga (kõigil kolmel .19 < r < .27).
Dimensioone eraldi vaadates torkab selgelt silma, et isikliku distressi ja neurootilisuse korrelatsioon on suur (r = .49). Sellepärast soovitavad käesoleva ülevaateartikli autorid IRI ID dimensioon uuesti läbi mõtestada ja veenduda, kuivõrd mõõdetakse empaatiat, mitte emotsionaalset sättumust. EM-i suur korrelatsioon S-ga ja puudulik korrelatsioon N-ga viitab, et emotsionaalse muretsemise asemel sobinuks dimensiooni nimeks valentsineutraalsuse tõttu paremini näiteks empaatiline kaastunne.
Antud tulemused näitavad, et sotsiaalsuse dimensioonis on segatud mõlemad empaatia osad. Seda kinnitab ka Butruse ja Witenbergi (2013) uurimus, kus nad proovisid sotsiaalsuse, kogemusele avastuse ja empaatia põhjal tolerantsust ennustada, aga tõid välja ka prediktorite vahelised korrelatsioonid. Nad leidsid sotsiaalsuse korrelatsiooni nii IRI VV (r = .54) kui EM-ga (r = .48). See on huvitav leid,kuna esimene on seotud pigem tunnetusliku ja teine kogemusliku empaatiaga. Butrus ja Witenberg (2013) püüdsid kinni veel teisegi isiksuse seadumuse, avatus kogemusele, mis korreleerus nii VV (r = .23) kui ka EMga (r = .24).
Eelnevale tuginedes joonistub välja pilt, kus sotsiaalsus on võrdväärselt korreleeritud nii TE kui KE-ga. Sama on kogemusele avatusega. Edasistes uuringutes tasub täpsustada, kas S korrelatsiooni TE ja KE-ga põhjustavad samad küsimused, või on teatud sotsiaalsuse alaskaalad vastutavad TE-ga ja teised KE-ga korrelatsiooni eest.
Kõigi eelnevalt nimetatud isiksuseomaduste ja empaatia seostele leidub neidki, kes seda seost oluliseks ei pea. Pohling, Bzdok, Eigenstetter, Stumpf ja Strobel (2015) uurisid saksa tudengitel eetilist otsustelangetamist seoses empaatia, väärtuste ja isiksuse seadumustega. Nende uurimismudeli kohaselt puudus empaatia ja isiksuse vahel seos.
Empaatia seosed intelligentsusega
Otseseid uuringuid, kuidas on omavahel seotud intelligentsus ja empaatia, on läbi viidud väga vähe. Kõige raskem on leida informatsiooni selle kohta, milline on see suhe normaalse intelligentsuse taseme ja psüühiliste häireteta täiskasvanutel. Üldise seaduspärana jääb silma, et intelligentsuse ja empaatia seost uurides on uuritavateks kas lapsed või psüühilise häirega inimesed.
Intuitiivselt tundub, et intelligentsus on seotud tunnetusliku empaatiaga, kuna see empaatia vorm sisaldab kognitiivset komponenti. Seetõttu võib oletada, et kõrgem intelligentsus võib aidata kaasa tunnetuslikku empaatiat mõõtvates testides kõrgemate skooridesaamisele.Uuringutest on leitud, et intelligentsus omab tunnetuslikule empaatiale mõju madalama vaimse võimekuse korral (McAlpine, Singh, Kendall ja Ellis, 1992; Owen, Browning ja Jones, 2001) ja just emotsioonide äratundmise ülesannetes.
Tunnetuslikul empaatial on kognitiivne komponent, mis kogemuslikul empaatial pigem puudub. Seetõttu on sobilik hüpotees, et intelligentsuse ja kogemusliku empaatia vahel ei esine seost. Uuringud on näidanud, et intelligentsuse ja kogemusliku empaatia vahel on teatud seos siiski olemas. See ilmneb eelkõige madalama intelligentsuse korral ja emotsioonide äratundmise ülesannetes.
Aeg-ajalt on empaatia sünonüümina kasutatud ka mõistet vaimuteooria (inglise k. theory of mind), kuigi aju-uuringud on näidanud, et need on erinevad protsessid, mis kasutavad osaliselt samu ajupiirkondasid (Ibanez jt, 2013). Vaimuteooria võimaldab meil mõista enda ja teiste mentaalseid seisundeid (Ibanez ja Manes, 2012), mis viitab pigem tunnetuslikele protsessidele ja tunnetuslikule empaatiale. Seetõttu on paslik arvata, et vaimuteooria ja intelligentsuse vahel esineb positiivne seos. Ibanezi jt (2013) on ka sellise seose leidnud, kuid Rajkumar, Yovan, Raveendran ja Russel (2008) on leidnud, et intelligentsusega on seotud ainult vaimuteooria alakomponent sotsiaalne intelligentsus (SI).
Tunnetuslik empaatia ja intelligentsus
Intelligentsuse ja tunnetusliku empaatia seoseid on uurinud näiteks Schwenck ja kolleegid (2014), kes viisid uuringu läbi laste peal. Nad leidsid, et intelligentsus avaldab pigem madalat mõju tunnetuslikule empaatiale, seletades ühes testis 8,2% ja teises testis 9% TE varieeruvusest ning mõlema puhul leiti madal efekti suurus (Schwenck jt, 2014). Varasematele töödele viidates pakuvad Schwenck ja kolleegid tulemuste seletuseks, et uuringus osalesid lapsed, kes said IQ skooriks 80 või rohkem,aga varasemad uuringud (McAlpine, Singh, Kendall ja Ellis, 1992; Owen, Browning ja Jones, 2001) on näidanud, et empaatia ja intelligentsuse vaheline seos ilmneb just madalama vaimse võimekuse korral.
Kogemuslik empaatia ja intelligentsus
Schwenck ja kolleegid (2014) leidsid, et kogemusliku empaatia ja intelligentsuse vahel seos puudub. Kuid nagu eespool mainitud, siis tulemust võis mõjutada see,et uuringusse kaasati ainult lapsed, kelle IQ oli kõrgem kui 80, kuid intelligentsuse mõju empaatiale avaldub alates kergest alaarengust ja sellest madalama vaimse võimekuse puhul. Schwenck jt arvasid, et intelligentsus mängib emotsioonide äratundmisel olulist rolli teatud läveni, millest edasi võib mõju olla vaevu märgatav.
Davis (1996, viidatud Owen jt, 2001) on öelnud, et emotsioonide äratundmine on eeltingimus empaatilisele reageerimisele, mistõttu on oluline uurida ka seda, kuidas intelligentsus mõjutab emotsioonide äratundmist. Rojahn, Lederer ja Tassé (1995b) toovad enda ülevaateartiklis välja, et emotsioonide äratundmine väheneb kognitiivse kahjustuse suurenemisega. Autoritel tekkis küsimus, kas selline deﬁtsiit tuleneb kognitiivsest düsfunktsioonist, mis kaasneb vaimse alaarenguga, või on see kuidagi emotsiooni spetsiiﬁline. Rojahn, Rabold ja Schneider (1995a) on seda küsimust uurinud ja seeläbi tõestanud emotsiooni spetsiiﬁlisuse hüpoteesile, leides, et vaimse alaarenguga inimestel on erilisi raskuseid töödelda visuaalset afektiivset informatsiooni. Mõlemas Rojahni artiklis on välja toodud võimalus, et selline deﬁtsiit võib olla emotsiooni-spetsiiﬁline, ehk mõne emotsiooni puhul võib töötlemine olla kahjustatud, kuid mõne puhul mitte.
Owen ja kolleegid (2001) on leidnud emotsioonide äratundmist uurides, et kerge ja mõõduka õppimisraskustega inimesed tunnevad halvemini ära näo väljendustest emotsioonide kategooriaid võrreldes kontrollgrupiga. Samas uuringus afektiivsete lugude puhul statistiliselt olulist efekti ei leitud. Oluline on, et kuigi emotsioonide äratundmine on häiritud, siis emotsioonide hindamine meeldivuse-ebameeldivuse järgi pole kahjustunud. Ülesannetes, kus inimesed pidid hindama emotsionaalse kogemuse n-ö erutuse suurust, siis kerge ja mõõduka õppimisraskusega inimesed said oluliselt kehvemaid tulemusi võrreldes kontrollgrupiga. Statistiliselt olulist erinevust kerge ja mõõduka õppimis raskustega inimeste vahel ei leitud ülesandes, kus tuli kirjeldada hetki, kui nad erinevaid emotsioone kogesid (Owen jt, 2001). Uuringu tõsiseks puuduseks on selle väike valim (n = 12): 6 õppimisraskustega inimest ja 6 inimest kontrollgrupis.