cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Teatridirektor
Saamislugu
Ooperit esitati 19. sajandil ka 30. mail 1857 Londonis ja 9. novembril 1870 New Yorgis. 2014. aastal oli teos kohalike olude tekstiga esitamisel Santa Fe ooperis, kusjuures põhitegevus oli viidud 1920. aastate Pariisi. Bronx Opera esitas seda aastatel 1972, 2008 ja COVID-19 pandeemia  tõttu 2021. aastal  Zoom -vormis videoversioonina. Tänapäeval kantakse sageli ette Austria ja Saksamaa teatrites.
Rahvusooper Estonias oli Mozarti teatrilugu ettekandmisel 1981. aastal.
Ooper on helisalvestused 1966, 1968, 1974, 1975, 1986, 1990 ja 2001. aastal
Tegelased
-         mademoiselle Silberklang (sopran)
-         madam Herz (sopran), laulja
-         monsieur Vogelsang (tenor), laulja
-         madame Vogelsang (kõneroll), näitlejanna
-         Buff (bass), buffo laulja
-         Frank (kõneroll), impressaario
-         Eiler (kõneroll), pankur
-         madam Pfeil (kõneroll), näitlejanna
-         Herz (kõneroll), näitleja
Süžee
Tegevus toimub 1786. aastal Viinis. Lugu on lauljate edevuseparoodia, kes vaidlevad palga üle. Teatridirektor Frank peab lahendama primadonnade Silberklangi ja Herzi rivaalitsemisest tekkinud tüli. Mõlemad demonstreerivad direktorile innukalt oma vokaalseid võimeid. Tüli põhjuseks on probleem, kummale peaks maksma rohkem ja kes saab esimese primadonna koha. Nad pannakse laulma tertsetti koos tenor Vogelsangiga, kelle ülesandeks on primadonnasid lahus hoida ja rahustada. Paremust ei suudeta määrata ning kunsti ja kodurahu huvides lubatakse mõlemale kõrget palka.
Valge maagia
Valge maagia on üleloomulike jõudude või maagia kasutamine omakasupüüdmatutel eesmärkidel. Valge maagia praktiseerijatele on antud tiitleid nagu ravitsejad, valged nõiad. Paljud neist inimestest väitsid, et neil on võime selliseid asju teha teadmiste või jõu tõttu, mis anti neile edasi pärilike liinide kaudu või mõne sündmuse kaudu hilisemas elus. Valget maagiat praktiseeriti tervendamise, õnnistamise, loitsude, palvete ja laulude kaudu. Valge maagia on pahatahtliku musta maagia heatahtlik vaste.
Robert M. Place esitab oma 2009. aasta raamatus "Maagia ja alkeemia" nii musta kui ka valge maagia laia kaasaegse määratluse, eelistades viidata neile kui "kõrgele maagiale" (valge) ja "madalale maagiale" (must), mis põhineb peamiselt neid rakendava praktiku kavatsustel. Tema definitsioon väidab, et valge maagia eesmärk on "teha head" või "viia praktiseerija kõrgemasse vaimsesse seisundisse", milleks on valgustumine või teadvuse kõrgeim seisund. Ta tunnistab siiski, et see laiem määratlus ("kõrge" ja "madal") kannatab eelarvamuste käes, kuna heade kavatsustega rahvamaagiat võib pidada "madalaks", samas kui tseremoniaalset maagiat, mis hõlmab kalleid või eksklusiivseid komponente, võib mõni pidada "kõrgeks". maagiaks", olenemata kavatsusest.
Gerson Klumpp
pisi|Gerson Klumpp TÜ aulas 22. märtsil 2012 pidamas [[inauguratsiooniloengut teemal "Ideofoonilised väljendusvahendid"]] Gerson Klumpp (sündinud 31. juulil 1967 Stuttgardis) on Tartu Ülikooli soome-ugri keelte professor.
Omandas kõrghariduse Müncheni ülikoolis, sealsamas kaitses 1999. aastal doktoriväitekirja kamassi keele verbisüsteemist.
Jeffersoni maakond (Pennsylvania)
pisi|Asend Pennsylvania osariigis pisi|Jeffersoni maakonna kohtumaja Brookville'is Jeffersoni maakond (Jefferson County) on maakond USA-s Pennsylvania osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Brookville ja suurim linn Punxsutawney.
Maakonna pindala on 1702 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 45 200. Aastal 2000 oli elanike arv 45 932.
Ajalugu
Jeffersoni maakond moodustati 26. märtsil 1804. aastal Lycomingi maakonna osast. Maakond sai nime kolmanda Ameerika Ühendriikide presidendi Thomas Jeffersoni järgi.
Connor Roberts
Connor Richard Jones Roberts (sündinud 23. septembril 1995 Neathis) on Walesi jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Burnley ja Walesi jalgpallikoondises.
2004. aastal liitus ta Swansea City noorteakadeemiaga. Hooajal 2015–16 mängis ta laenul Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubis Yeovil Town, hooajal 2016–17 Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Bristol Rovers ja hooaja 2017–18 esimeses pooles Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough. Swansea City meeskonnas debüteeris Roberts hooajal 2017–18 Inglismaa kõrgliigas. Klubi põhimeeskonnas mängis ta alates hooajast 2018–19. Hooajal 2020–21 valiti ta Swansea City hooaja parimaks mängijaks.
2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Burnleyga.
Itaalia sõda (1499–1504)
Teine Itaalia sõda (1499–1504, ka Louis XII Itaalia sõda, sõda Napoli eest) oli Itaalia sõdadest järjekorras teine. Sõdijaiks olid peaasjalikult Prantsuse Louis XII ja Aragóni Fernando II, mõne väiksema Itaalia riigi osavõtul. Esimese Itaalia sõja järelmina oli Louis kindlalt otsustanud suruda läbi oma nõuded Milano ja Napoli troonidele. 1499. aastal tungis Louis XII Lombardiasse ja vallutas Milano, millele tal oli nõudeõigus isapoolse vanaema Valentina Visconti kaudu.
Irja Lutsar
pisi|Irja Lutsar 2021. aasta Arvamusfestivali teadusalal Irja Lutsar (sündinud 20. juulil 1954) on eesti mikrobioloog, viroloog ja poliitik, Tartu Ülikooli meditsiinilise mikrobioloogia ja viroloogia professor ning XV Riigikogu liige.
Connor Roberts
Walesi jalgpallikoondises debüteeris Roberts 2018. aasta märtsis mängus Uruguay vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 6. septembril UEFA Rahvuste Liiga mängus Iirimaa vastu. 2021. aasta Euroopa meistrivõistluste teises alagrupimängus 16. juunil lõi ta värava Türgi vastu.
Irja Lutsar
Tema teadustöö on seotud infektsioonhaiguste patogeneesi ja raviga vähenenud immuunsusega isikutel – peamiselt vastsündinutel ja HIV-positiivsetel isikutel.
Itaalia sõda (1499–1504)
Sõda
Tiivustatuna võidu kiirusest pakkus Louis Fernandole liitu Napoli vastu ja pakkus välja, et nad peaksid kuningriigi omavahel jagama. Fernando oli sellega meeleldi nõus ning 11. novembril 1500. aastal allkirjastati Granada leping. Lepinguga kohustus Fernando toetama Prantsusmaa nõudeid Napoli kuningriigile, saades vastutasuks territooriume kuningriigi jagamisest.
Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei (Ida-Saksamaa)
pisi|Saksamaa Rahvusdemokraatliku Partei logo Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei (saksa keeles National-Demokratische Partei Deutschlands, lühend NDPD) oli Saksa Demokraatliku Vabariigi legaalne partei, mis pidi ühendama ümberkasvatatud endisi NSDAP liikmeid, ohvitsere, sõjavange ja idast ümberasustatuid.
Tootsi kultuuri- ja spordikeskus
Tootsi kultuuri- ja spordikeskus on asutus Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Tootsi asulas. Asutuse juhataja on Riina Kukk. Kultuuri- ja spordikeskus koosneb hoonete kompleksist, kuhu kuuluvad: saun-ujula koos duši- ja riietusruumidega ning võimla koos 2 jõusaali ning duši- ja riietusruumidega. Võimla ja koridori seinu kaunistavad juhataja joonistatud pallipere (korvpall, jalgpall, võrkpall, pesapall ja tennisepall).
Itaalia sõda (1499–1504)
Sõda
Prantsuse ja Aragòni väed vallutasid Napoli 1501. aastal. Nüüd läksid kaks kuningat riidu sõjasaagi jagamise üle; Fernando pealekäimine, et teda tunnustataks mõlema, Napoli ja Sitsiilia, kuningana, viis peagi sõjani Prantsusmaa ja Hispaania vahel. Saanud Cerignola ja Garigliano all lüüa hispaanlastelt Don Gonzalo Fernández de Córdoba juhtimisel, oli Louis sunnitud loovutama Napoli ja taganema Lombardiasse.
Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei (Ida-Saksamaa)
1982. aastal oli parteil 91 000 liiget. Partei andis välja ajalehte National-Zeitung ja ajakirja Die Nation.
Irja Lutsar
Elulugu
Irja Lutsar on lõpetanud 1972. aastal Räpina Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. 1995. aastal sai Lutsar meditsiinidoktori kraadi. Tema doktoritöö teema oli "Kesknärvisüsteemi põletikulised haigused lastel (kliinilis-epidemioloogiline iseloomustus ja kaugtulemused)".
Itaalia sõda (1499–1504)
Lepingud
Lyoni lepingu allkirjastasid 31. jaanuaril 1504 Louis XII ja Aragóni Ferdinand II. Lepinguga loovutas Prantsusmaa Hispaaniale Napoli. Lisaks sellele määratlesid Prantsusmaa ja Hispaania vastavalt kontrolli Itaalia alade üle. Prantsusmaa kontrolli alla jäi Põhja-Itaalia Milanost ülalpool ning ja Hispaania valitsemise alla Sitsiilia ja Lõuna-Itaalia.
Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei (Ida-Saksamaa)
18. märtsil 1990 toimunud Saksa DV Rahvakoja esimestel ja ainsatel vabadel valimistel sai Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei 0,39% häältest.
Tootsi kultuuri- ja spordikeskus
Viited
https://www.pparnumaa.ee/kultuur-sport/spordikeskused#Tootsi
Irja Lutsar
Elulugu
2004. aastast on Irja Lutsar Tartu Ülikooli mikrobioloogia ja viroloogia professor. 2004–2015 juhatas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna mikrobioloogia instituuti.
2016. aastast on Lutsar Tartu Ülikooli meditsiiniteaduste valdkonna bio- ja siirdemeditsiini instituudi mikrobioloogia osakonna juhataja.
Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei (Ida-Saksamaa)
12. augustil 1990 ühines Saksamaa Rahvusdemokraatlik Partei Vaba Demokraatliku Parteiga ja lakkas iseseisva parteina olemast.
Itaalia sõda (1499–1504)
Lepingud
Blois leping, mis sõlmiti 1504. aasta 22. septembril, oli seotud kavandatava abieluga Habsburgide Karli, tulevase Karl V, ning Louis XII ja Bretagne’i Anne'i tütre, Prantsuse Claude’i vahel.
Kui kuningas Louis XII oleks surnud meessoost pärijata, oleks Habsburgide Karl saanud kaasavaraks Milano hertsogiriigi, Genova ja selle võimualused, Bretagne’i hertsogiriigi, Asti ja Blois krahvkonnad, Burgundia hertsogiriigi ning Auxonne’i, Auxerrois, Mâconnais ja Bar-sur-Seine'i asekuninga ameti.
Irja Lutsar
Elulugu
20. märtsist 2020 kuni 31. detsembrini 2021 oli ta COVID-19 haigust põhjustava koroonaviiruse levikuga seotud sündmuste ning rahvatervise ja majanduse probleemide lahendamisega tegeleva valitsuskomisjoni juures asuva teadusnõukoja juht.
Poliitiline karjäär
2022. aasta sügisel astus Irja Lutsar erakonda Eesti 200. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 3523 häält ning osutus valituks.
Christa B. Allen
Christa Brittany Allen (sündinud 11. novembril 1991 Wildomaris Californias) on USA näitleja. Tema tuntuim roll on Charlotte Graysoni osa ABC draamasarjas "Revenge" ("Kättemaks").
Mikk Jürisson
pisi|Mikk Jürisson 2018. aasta jaanuaris Mikk Jürisson (sündinud 22. juulil 1963) on eesti teadlane, Tartu ülikooli peremeditsiini ja rahvatervishoiu instituudi rahvatervishoiu kaasprofessor.
Oma doktoritöö "Reieluukaela murru tervise- ja majandusmõju Eestis", mis oli tollal teadaolevalt esimene terviklik reieluukaela murru tervise- ja majandusmõju hindamine Kesk- ja Ida-Euroopas, kaitses ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas 2017. aastal. Tema uurimistöö põhisuunad on rahvatervishoid ja epidemioloogia.
Nõmme lumepark
Nõmme Lumepark on lumealade park Tallinnas Nõmmel.
Asukoht ja ligipääs
Nõmme lumepark asub aadressil Vana-Mustamäe 16.
Atraktsioonid
Nõmme lumepargis asuvad atraktsioonid:
Pseudonaja
Pseudonaja on maoperekond.
Deniss Urubko
pisi|300px|Deniss Urubko (2010)
Pseudonaja
Klassifikatsioon
Perekonda Pseudonaja klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Deniss Urubko
Deniss Viktorovitš Urubko (vene keeles Денис Викторович Урубко; sündinud 29. juulil 1973 Nevinnomõsskis Stavropoli krais Vene NFSV-s) on vene päritolu alpinist ja treener, suurmeister alpinismis.
Ta on tippalpinist, kes 8. mägironijana maailmas on tõusnud kõigi 14 kaheksatuhandelise tippu lisahapnikku kasutamata. Tal kulus selleks 9 aastat (2000–2009).
Urubko sai 1999. aastal Lumeleopardi aunimetuse. Tal kulus kõigi nõutud viie seitsmetuhandelise tipputõusuks kokku 42 päeva samal hooajal. See tippmark jäi püsima kuni 2016. aastani.
Ta elas aastatel 1993–2013 Kasahstanis. 2013. aastal asus elama Rjazani, sai Venemaa kodakondsuse. Hiljem asus elama Itaaliasse Bergamo lähedale. 2015. aastal sai Poola kodakondsuse. Aastatel 2005–2010 oli Kasahstani Vabariigi Mägi- ja Kaljuronimise Föderatsiooni president. Avaldanud mitu alpinismiteemalist raamatut.
Pseudonaja
Levila
Neid võib kohata Austraalias ja Uus-Guineas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pseudonaja seisuga 7.03.2014.
Püha Antoniuse kalmistu
pisi|Püha Antoniuse kalmistu (2012) pisi|Püha Antoniuse kalmistu lähemalt Püha Antoniuse kalmistu on Tartus asunud kalmistu, tänapäeval kuulub selle ala Lillemäe parki.
Kalmistu on kantud Eesti kultuurimälestiste registrisse.
Atis Kronvalds
Atis Kronvalds (ka Kronvaldu Atis; 15. aprill 1837 – 17. veebruar 1875 Vecpiebalga) oli läti publitsist, keelemees ja pedagoog.
Ta sündis rätsepa perekonnas ja kasvas Durbes vaimulike hoole all. Pärast õpinguid Liepajas sai temast koduõpetaja. 1860. aastal hakkas ta Berliini ülikoolis õppima arstiteadust, kuid lahkus poole aasta pärast rahapuuduse tõttu. Ta naasis Lätti ja jätkas Durbes tööd koduõpetajana.
Menneville (Pas-de-Calais)
pisi|Tee Menneville'is
Menneville (pikardi: Manneville) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
pisi|tühi|
Uulu kultuuri- ja spordikeskus
Uulu kultuuri- ja spordikeskus on asutus Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas Uulu külas. Asutuse juhataja on Anu Nõmm.
Asutus asutati 1998.
Oleg Gordijevski
Oleg Gordijevski (sündinud 10. oktoobril 1938 Moskvas) on endine Nõukogude Liidu luuretöötaja, täpsemalt KGB polkovnik ja KGB resident Londonis, kes töötas aastatel 1974–1985 topeltagendina Suurbritannia välisluureteenistuse MI6 heaks.
Naujininkai vald
Naujininkai vald (leedu keeles Naujininkų seniūnija) on vald Vilniuse linna omavalitsuse koosseisus, Vilniuse lõunapoolses osas, kuhu kuuluvad linnaosadest Daškūnai, Klebniškės, Barkiškės, Baraškos, Mickūnai, Kelmija, Ąžuolijai, Burbiškės, Dilgynė, Kuzmiškės, Kirtimai, Naujininkai, Pakupečiai, Pupinė, Raisteliai, Salininkai ja Užusienis. Valla pindala on 41 km². Aastal 2011 oli seal 31 171 elanikku.
Vallamaja asub aadressil Dariaus ir Girėno g. 11, vallavanemaks on Raimondas Lingys.
Valda jääb Vilniuse lennujaam.
Heinrich Homann
pisi|Heinrich Homann (1986) Heinrich Homann (6. märts 1911 Bremerhaven – 4. mai 1994 Berliin) oli Saksamaa sõjaväelane (major) ja poliitik.
Saksa Demokraatliku Vabariigi kangelane
Saksa Demokraatliku Vabariigi kangelane (Held der DDR) oli Saksa Demokraatliku Vabariigi kõrgeim aunimetus.
Aunimetus asutati 28. oktoobril 1975. Selle juurde kuulus kuldtähe medal, diplom, 25 000-margane rahaline annetus ja alates 1978. aastast Karl Marxi orden.
Aunimetuse saajate hulgas olid:
Arabia Petraea
thumb|Rooma keisririik umbes aastal 117 pKr, Arabia Petraea provints esile tõstetud
Arabia Petraea või Petrea, ka Rooma Araabia provints (ladina keeles Provincia Arabia; araabia keeles العربية البترائية) või lihtsalt Araabia, oli Rooma keisririigi piiriprovints alates 2. sajandist; sinna kuulusid endine Nabatea kuningriik Jordaanias, Lõuna-Levant, Siinai poolsaar ja Araabia poolsaare loodeosa. Selle pealinn oli Petra. See külgnes põhjas Süüriaga, läänes Juudamaa (ühendatud Süüriaga aastast 135 pKr) ja Egiptusega ning lõunas ja idas ülejäänud Araabiaga, tuntud kui Arabia Deserta ja Arabia Felix.
Territooriumi annekteeris keiser Traianus, nagu palju teisigi idapoolseid Rooma keisririigi piiriprovintse, kuid erinevalt Armeeniast, Mesopotaamiast ja Assüüriast hoiti see pärast Traianuse valitsemist alles – selle kõrbepiiri kutsuti Limes Arabicus. Sealt oli pärit Philippus, kes sündis 204. aasta paiku. Piiriprovintsina hõlmas see araabia hõimudega asustatud kõrbe ja külgnes Partia sisemaaga.
Ehkki partialaste ja palmyralaste rünnaku ja vallutuse alla sattunud, ei sarnanenud see pidevate sissetungidega Rooma piiri muudes piirkondades, nagu Germaania ja Põhja-Aafrika, ega juurdunud seal kultuuriline kohalolek, mis määras muid, helleniseeritud idaprovintse.
Geograafia
thumb|450px|Rooma keisririik [[Hadrianuse ajal (valitses 117–138 pKr), näidates Lääne-Aasias keisriprovintsi Arabia Petraea (Jordaania/Saudi Araabia loodeosa/Siinai). Üks leegion paigutati siia aastal 125 pKr]]
Araabia geograafilises ülesehituses on mõningaid variatsioone. See hõlmab suhteliselt viljakat Moabi lavamaad, mis sai aastas 200 mm sademeid, selle lõunatipus asub Petra, mis koos Bostra (või Busraga) moodustavad provintsi poliitilised keskpunktid.
Külalislahkusetus on aga norm ja koos kõrbega, mis on Siinai, on kuiv Negev, mis ulatub Siinaist põhja, praktiliselt selline. Koos sellega on Punase mere rannikualad; bädlandid nimega Hismā, mis laienevad rannikust põhja poole; ja alati esinev kivine maastik.
Suured linnad
thumb|[[Petra, nüüd UNESCO maailmapärandi nimistu paik]]
Enu Mäela
Enu Mäela (sünninimi Enu Mällmann; sündinud 4. juulil 1932 Orava vallas) on eesti looduskaitsetegelane.
Arabia Petraea
Suured linnad
Enamus Araabiast oli hõredalt asustatud ja selle linnad olid koondunud põhja, Jordani jõe suunas. Ainus suur sadam oli Akaba, mis asus Punase mere samanimelise laia lahe lõpus. Selle kohta, mis oli provintsi pealinn, on mõned lahkarvamused väidetega, et Bostra Süüria provintsi piiri lähedal oli ainus pealinn, ja muude väidetega, et nii Petra kui ka Bostra täitsid seda eesmärki.
Enu Mäela
1947. aastal lõpetas ta Kahkva 7-klassilise kooli, õppis seejärel Tartus elektritööd. Töötas Niitsikul segatööstusartelli "Säde" tehnilise juhatajana, hiljem Räpina Metsamajandis, oli metsamajandi ametiühingu esimees.
Arabia Petraea
Suured linnad
Petras asus Legio III Cyrenaica baas ja provintsi kuberner võis aega veeta mõlemas linnas, väljastades mõlemast edikte. Provintsi annekteerimisel omandas Bostra apellatiivi "Traiane", kui Traianus kuulutas selle pealinnaks, samas kui Hadrianus tegi sama piduliku toimingu Petrale, kui ta keisriks sai.
Enu Mäela
1967. aastast on ta Eesti Looduskaitse Seltsi liige ja ELKS-i Räpina osakonna juht, 1992. aastast ELKS-i auliige.
Arabia Petraea
Rooma vallutus
Enne Rooma kontrolli aastal 106 pKr valitses ala Rabbel II Soter, Nabatea viimane kuningas, kes oli valitsenud aastast 70 pKr. Kui ta suri, liikus Legio III Cyrenaica Egiptusest põhja Petrasse, samas liikus Legio VI Ferrata, Süüria garnisoni üksus, lõunasse Bostrasse. Nabatea vallutamist saab kõige paremini kirjeldada kui juhuslikku juhtumit, Traianuse tegu, mille eesmärk oli tugevdada ala kontrolli enne kavandatavat territooriumi vallutamist üle Tigrise ja lõpuks Mesopotaamia südames.
Annekteerimise ettekäände kohta pole ühtegi tõendit: Rabbel II pärija oli nimega Obodas ja kuigi võitlust oli vähe (seda kinnitab asjaolu, et Traianus ei võtnud nimetust "Arabicus"), näib, et nabatealaste alandamiseks oli piisavalt lüüasaamist olnud. Kaks lõpuks Araabiasse sattunud kohorti olid tegevuse ettevalmistamiseks Egiptusest Süüriasse seilanud. Peale mõne Nabatea kuningliku kaardiväe üksuse ei paistnud see olevat tugevat vastupanu osutanud, nagu viitab tõsiasi, et mõned Nabatea väed teenisid Rooma abivägedena vahetult pärast vallutamist.
Araabia vallutamist ei tähistatud ametlikult enne Via Traiana Nova valmimist. See tee ulatus provintsi keskpunktist Bostrast Akabasse. Alles projekti lõppedes ilmusid mündid, millel Traianuse büst esiküljel ja kaamel tagaküljel, Araabia omandamist meenutama. Neid münte vermiti aastani 115, sel ajal pöördus Rooma keiserlik fookus kaugemale itta.
thumb|350px|Kaart, mis näitab Traianuse kontrollitavat Araabiat kuni Hegrani (nüüd [[Madain Saleh).]]
Tee ei ühendanud mitte ainult Bostrat ja Akabat, millel peale sadama olemise ei paista keiserliku valitsuse jaoks suurt tähtsust olevat olnud, vaid ka provintsi keskel maantee kahe otsa vahel istuv Petra. Kuigi Traianus kuulutas Bostra provintsi pealinnaks, andis ta ka Petrale metropoli staatuse, märgiks, et ta leppis selle olulisuses kokku oma järeltulija Hadrianusega, kes pidas seda väärikaks ja ajalooliseks.
Romaniseerimine
Rooma vallutusega kaasnes ladina ja kreeka keele kehtestamine ametlikus arutelus. Ida-Rooma provintsi jaoks oli see tavapärane, kuid Araabial oli heleniseerimise ja romaniseerimise ajalugu palju vähem kui naabritel ja kreeka keelt kasutati vähe enne selle sisseviimist roomlaste poolt. Pärast vallutust hakati kreeka keelt kasutama nii rahva seas kui ka ametlikult, nabatea ja aramea keelt tõrjudes, nagu tõendavad kirjed Umm al Quttainis. Ladina keele esinemine provintsis oli haruldane ja piirdus selliste juhtumitega, nagu T. Aninius Sextius Florentinuse hauakiri, kuberner aastal 127, ja mõneti paradoksaalselt ka isikunimedes.
Millar teeb juhtumi kreeka-rooma helleniseerimisest Araabias. Lõppude lõpuks on see piirkond, mida Aleksandri valitsemise ajal märkimisväärselt ei helleniseeritud ja kohalikud kõnelesid algselt oma emakeelt, mitte kreeka keelt. Nii et Rooma võimu kehtestamisega koos paljude klassikalise Rooma sotsialiseerumisega seotud aspektidega, nagu avalikud tööd ja sõjaväe ülistamine, tutvustati ka kreeka kultuurilisi ja sotsiaalseid väärtusi. Aarabia kohandus uue kultuuriga nii täielikult, et tundub, et algsed keelerühmad hajusid. Rooma keisririigi ajal oli hajali nabatea kirjeid.
Araabia hilise Rooma keisririigi ajal
Kui Avidius Cassius mässas oma arust surnud Marcus Aureliuse vastu, ei saanud ta Araabia provintsist toetust, mõnede ajaloolaste poolt tähelepanuta jäetud põhjusel, et tõenäoliselt ei olnud Araabial Süüria rikkust ega poliitilist jõudu. Araabia vastas sarnaselt, kui Süüria kuberner Pescennius Niger kuulutas end aastal 193 keisriks.
thumb|left|260px|[[Bosra|Bostra, Arabia Petraea pealinn]]
Kui Septimius Severus tuli võimule ja võttis Süüria linnalt Antiookialt selle metropoli staatuse osaluse tõttu mässus ja määras karistuse kõigile teistele, kes ebaõnnestunult valisid vale poole, Legio III Cyrenaica sai aunimetuse "Severiana". Lisaks lubati Araabia kuberneril Publius Aelius Severianus Maximusel jätkata oma postil tänutäheks ustavuse eest. Süüria jagati hiljem kaheks ja Araabiat laiendati, et hõlmata Leja ja Jebel Drūz, ebatasane maastik Damaskusest lõunas, ning ka M. Julius Phillipuse ehk Philippus Araablase sünnikoht.
Severus suurendas provintsi, mis oli juba tohutu. Seejärel asus ta Mesopotaamia vallutamise kaudu keisririiki laiendama. Leja ja Jebel Drūz üleandmine näis olevat olnud osa keisri poliitiliste tegude kavalast seeriast, et tugevdada ala kontrolli enne seda vallutust. Araabiast sai Septimius Severuse ideoloogiline võimubaas Rooma Lähis-Idas. Ilmne vajadus nõrgendada ja taltsutada Süüria provintsi võimu, mis oli ikka ja jälle end mässu taimelavana näidanud, täideti seejärel kolmes osas: Süüria ümberkorraldamine kaheks poliitiliseks üksuseks, selle territooriumi vähendamine Araabia kasuks ja keisri abielu kavala Julia Domnaga.
Araabiast sai Severusele ja keisririigile selline lojaalsuse sümbol, et tema sõja ajal Clodius Albinuse vastu Gallias levitasid Süüria oponendid kuulujuttu, et Legio III Cyrenaica oli poolt vahetanud. See, et Gallias oleks oluline, et üksainus leegion meretaguses provintsis keisririigi teises otsas mässab, näitab Araabiat vallanud poliitilist suundumust. Pole märkimisväärse rahvaarvu või ressursside või isegi strateegilise positsiooniga maa - sellest oli saanud Rooma kultuuri aluspõhi. See, et tegemist oli Ida-Rooma kultuuriga, ei paistnud seda tähtsust läänes vähendavat. Just seetõttu, et Araabiat oli nii vähe, et ta suutis end määratleda Roomana ja et see suurendas tema lojaalsust keiserlikule Roomale. Keiser Diocletianuse keisririigi ümberkorraldamisega aastatel 284–305 laiendati Araabia provintsi nii, et see hõlmas tänapäeva Iisraeli osi. Diocletianuse järgi sai Araabia Idadiötseesi osaks, mis oli Idaprefektuuri osa.
Bütsantsi võim
Idadiötseesi osana muutus Araabia rindejooneks Bütsantsi-Sassaniidide sõdades. 5. või 6. sajandil sai sellest Palaestina Salutaris.
Eesti kriketikoondis
Eesti kriketikoondis on Eesti esindusmeeskond kriketis. Koondis pidas esimese rahvusvahelise mängu 1999.
Juunist 2008 on koondis International Cricket Councili liige (inglise affiliate status).
Koondise peatreener on Ryan Heywood.
2007. aasta hooajal võitis koondis 80% kohtumistest ja 2008. aasta hooajal 94% ehk 34 mängu 36st.
Ühisvaraline õpikogukond
Ühisvaraline õpikogukond (inglise educational commons) on kogukonna liikmete aktiivsel osalusel põhinev koosloomeline kogukond, kus ühiste õpiressursside loomine ja rakendamine toimub kollektiivsete otsuste ja ühise panustamise tulemusena. Ühisvaralised õpikogukonnad on ühisvaral põhineva koosloome üks vormidest.
Ühisvaraliste õpikogukondade kandvaks ideeks on üksteiselt õppimine (inglise peer-to-peer learning), eesmärgiga jõustada õpiprotsessis osalejaid ja tagada võimalikult vaba ligipääs ühiselt loodud ja kogutud infole ja teadmistele, mis on selle kogukonna peamine ühisvara (inglise commons/ common-pool resources/ commons-based peer production).
Kogukondliku ühisvara printsiip kujutab endast kollektiivsete tegevuste organiseerimise viisi nii, et kogukonna ressursid ja nendega seotud ühistegevused oleksid juhitud kogukonna liikmete poolt võrdsuse ja aktiivse osaluse põhimõtetele tuginevalt. Seejuures püüeldakse kõigi kogukonnaliikmete otsustesse kaasamise poole, püüdes hoiduda tavapäraselt levinud ebavõrdsusest ja hierarhiatest, mis loovad eeliseid teatud klassi, soo, rassi või positsioonide esindajatele (nagu juhid, eksperdid jt).
Ühisvaraline lähenemine haridusvaldkonnas ja õpikogukondades laiemalt eeldab alternatiivseid lähenemisi ka tavapäraselt levinud rollijaotustele õpetaja-õppija jt osapoolte vahel. Ühisvaralises õpikogukonnas on õpetaja, noorsootöötaja vm tegevuse juhendaja roll luua toetavaid ja suunavaid tingimusi, et aidata avalduda osalejate, õppijate parimatel kvaliteetidel. Juhendaja toetab osalejate vahelist arutelu, tähenduspõhist ja konstruktiivset suhtlust nõnda, et rajatakse ühine arusaam ja õppeprotsessi arendatakse kollektiivselt.
Ühisvaralistes õpikogukondades on oluline roll ka kogukonna teistel osapooltel peale õppijate/osalejate ja juhendajate, sh lapsevanematel ja osalejate lähivõrgustikul laiemalt, kohaliku kogukonna teistel liikmetel – kõigil, kellele võiks selle õpikogukonna ühisvara olla tähenduslik ja vajalik.
Ühisvaralised õpikogukonnad võivad edukalt toimida elukaareüleselt, nii formaalhariduses kui mitteformaalsetes ja informaalsetes õpikeskkondades, sh alushariduses, üldhariduskoolis, noorsootöös, huvihariduses, töökohapõhises õppes.
Ühiskondlikult on ühisvaralistel õpikogukondadel kaalukas roll kodanikuaktiivsuse ja demokraatia edendamisel, sotsiaalse sidususe suurendamisel.
Ühisvaral põhineva koosloome üheks tuntuim näide on Vikipeedia. See on üks Wikimedia projektidest, kuhu kuuluvad ka näiteks Vikiülikool ja Vikiõpikud.
Suki kraav
Kraavi pikkus on 2,5 km, langus 23,5 m ja lang 9,4 m/km. Kraav saab alguse 88,5 m kõrgusel Mustivere külast ja suubub Pinska külas 65 m kõrgusel paremalt poolt Kavaku ojasse. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Kraavi on suunatud Oksa biotiikidest lähtuv heitvesi.
Tallinna adventkirik
pisi|Tallinna adventkirik, 2011 Tallinna adventkirik on Tallinnas aadressil Mere puiestee 3 asuv adventistide kirik.
Kirik, mille projekteeris Erich Jacoby ja mis valmis 1923. aastal, on üks ilmekamaid 1920. aastate traditsionalismi näiteid Eestis. Kõrge kivikatusega ja jõulise karniisiga raskepärase hoone otsaseinas on ärkli ja baieripärase kiivriga konsooltorn, külgseinu liigendavad madalate kaarakendega vahelduvad tugipiilarid. Ühelöövilist laia ja madalat siseruumi katab kumer puitlagi. Säilinud on ornamendimaalinguga algne rõdupiire. Kiriku fassaadid restaureeriti Tallinna Kirikurenessansi projekti raames 2006–2007.
Harjutanu
Harjutanu on ajalooliselt linasest riidest pappalusel toestatud esikülje ja kaarja ülaäärega, kuni 25 cm kõrge tanu.
Ta on üleni kaunistatud valge lilltikandi ja litritega, alläär on musta villase tikandiribaga. Harjutanu oli Muhu pruudi tanu.
Elatustase
Elatustase (ka elustandard, elatusstandard) on riigi, rahva või mõne rahvastikurühma (kogukonna) vaimsete ja aineliste vajaduste rahuldamise üldine ja keskmine tase. Elustandardi puhul arvestatakse isiklikke sissetulekuid, haridustaset, toiduainete tarbimist, tervisekaitset, toimetulekut ja väljavaateid ootuste täitumiseks. Samuti arvestatakse juurdepääsu moodsale tehnoloogiale ja loodusvarade kasutusele.
Elatustasemeid saab ka võrrelda, näiteks võrreldes kõikides riikides toodete ja teenuste hindu elanike sissetulekuga, mida nimetatakse ostujõu standardiks.
Kõige kõrgem elatustase on Šveitsis, Norras ja Taanis.
Ajalugu
Eesti elatustase on aastate jooksul peamiselt kasvanud. Tagasilangus toimus vaid aastatel 2009–2010, mis langes kokku ülemaailmse majanduskriisiga.
1992. aasta oli Eesti jaoks keeruline, kuna varasem Edgar Savisaare valitsus ei suutnud Eestit distantseerida kiiresti langeva väärtusega rublast ning minna kroonile üle. Savisaare valitsus lagunes 29. jaanuaril 1992.
Keskmine brutopalk oli 1992. aastal umbes 469,40 krooni (natuke üle 30 euro).
Ajalehes Videvik avaldatud Juhan Sillaste hinnangul hakkas elatustase 1992. aasta teisel poolel veidi tõusma, kuid 1994. aastal tõus peaaegu seiskus. 1995. aastal hakkas elatustase langema ning 1997. aastal natuke tõusis. 1998. aasta teisel poolel hakkas see uuesti langema. 1999. aastast on elatustase hakanud järk-järgult paranema.
1996. aastal oli umbes 45 000 inimese palk oli alla 600 krooni kuus ja 120 000 töötaja palk oli keskmiselt 600–1200 krooni kuus.
Elatustase maakonniti
2006. aastal oli kõige kõrgem elatustase Harju maakonnas, kus elaniku keskmine kuupalk oli 5127 krooni. Madalaim elatustase oli Võru maakonnas, kus elaniku keskmine kuupalk oli 3177 krooni. Kui vaadata aastaid 2004–2006, siis Harju maakonna elatustase on igal aastal olnud Eesti keskmisest kõrgem. 2005. ja 2006. aastal oli ka Tartu maakonna elatustase kõrgem Eesti keskmisest elatustasemest.
Aastatel 2005–2015 seadis Eesti regionaalarengu strateegia kriitiliseks piiriks, et mitte ühegi maakonna elatustase ei tohiks olla madalam kui 61% kõrgeimast maakondlikust näitajast. 2002. aastal oli sellest madalam elatustase kolmel maakonnal, 2003. aastal samuti kolmel maakonnal ja 2004. aastal ühel maakonnal. 2005. ja 2006. aastal läks kõigil maakondadel hästi, kuna polnud ühtegi maakonda, mille elatustase oleks olnud madalam kui keskmise elatustaseme kriitiline piir.
Eesti ja Soome elatustaseme võrdlus
Kuigi 2017. aastal moodustas Eesti tööealise elanikkonna palgatase Soome omast 40%, oli Eesti elatustase võrreldav sellega, mis oli Soomes 1990. aastate keskel.
2018. aastaks oli Eesti elatustase jõudnud 80%-ni Euroopa Liidu keskmisest.
2017. aastal tehtud prognoosi järgi jõuaks Eesti elatustase Soome omale järele teoreetiliselt 30 aasta jooksul, kui Eesti sisemajanduse koguprodukti kasv oleks igal aastal vähemalt 3%. Et majandus on tsükliline, võib selle perioodi jooksul ette tulla majanduse aeglustumist, mis niisugust prognoosi ei toeta.
Euroopa riikide võrdlus
2014. aasta seisuga, asuvad Euroopa riikide palgavõrdluses esikohtadel Šveits, Norra ja Taani. Šveitsis elav inimene teenib keskmiselt 6247 eurot kuus ja Norras elanik teenib keskmiselt 5091 eurot kuus. Šveitsis võib olla küll kõige kõrgem keskmine palk, kuid seal on ka kõige suurem palgalõhe naiste ja meeste vahel. Šveitsi naised teenivad peaaegu kolmandiku võrra vähem kui Šveitsi mehed. Šveitsist suurem palgalõhe valitseb ainult Eestis. Palgavõrdluse tabeli allosas paiknevad Rumeenia ja Bulgaaria, kus keskmine kuupalk on vastavalt 323 ja 327 eurot. Eesti keskmine kuupalk on 849 eurot kuus.
Porta Nuova
Porta Nuova (itaalia keeles 'uus värav') on nimetus, mis on antud paljudes Itaalia linnades linnamüüris olevatele väravatele, nendega piirnevatele ehitistele või aladele.
Linnaväravad
Milanos on kolm eri ajal rajatud Porta Nuovat:
Francis Naali
Francis Robert Naali (sündinud 12. jaanuaril 1972) on Tansaania kergejõustiklane (maratonijooksja).
Sinisaba
Välimus
Emased sinisabad on oliivpruuni selja ja tumesinise sabaga, lisaks on neil väike valge silmarõngas. Isaslindudel on erinevalt emastest nii selg kui ka saba tumesinised. Mõlemal sugupoolel on aprikoositooni hajutatud piiridega laik külgedel, hall rinnavööt ning valge kurgualune ja kõht.
Francis Naali
Naali võitis kuldmedali 2002. aasta Rahvaste Ühenduse mängudelt Manchesteris ajaga 2:11.58.
Sinisaba
Elupaik
Sinisaba võib suvisel pesitsusajal kohata okas- või segametsades. Peamiselt asustab lind samblikurikkaid puutumatuid kuusikuid, kus leidub küllaldaselt mahalangenud puid. Sinisabasid on nähtud ka jõgede kallaste lähedal olevate paljandite juures. Siberis on linde kohatud aga järskudel mäenõlvadel, kus kasvavad kuused ja siberi nulud.
Pesitsemine
Pesitsemisperiood kestab juunist augustini. Pesapaik asub maapinnal, puujuurte või okste vahel, aga ka veidi kõrgemal kändude või mahalangenud puude õõnsustes. Pesa karkass, mis on sügava tassi kujuline, koosneb samblast, rohust ja puujuurtest ning vooderduseks kasutatakse pehmemaid kõrsi, karvu, vahel ka männiokkaid ja muud pehmet materjali. Kurnas on 5–7 muna, mille haudumisega tegeleb 12–15 päeva ainult emane lind. Tibud lahkuvad pesast 15 päeva pärast koorumist.
Toitumine
Sinisaba toitub peamiselt putukatest ning väljaspool sigimisperioodi ka taimede viljadest ja seemnetest. Ta toitub madalatel puudel ja põõsastel, aga ka maapinnal. Putukaid püüab maapinnal hüpates või puuoksal istudes ja lühikesi õhusööste tehes nagu kärbsenäpid.
Levik ja ränne
Sinisaba on levinud peamiselt erinevates okasmetsades Euraasias, kus tema levila ulatub alates Soomest läbi Siberi Kamtšatka ja Jaapanini. Talviti võib leida sinisaba Aasias: Indias, Himaalajas, Taiwanil ja Indohiina poolsaarel. Levik toimub sinisabal Soome kaudu, mõni üksik isend on ka vahel mõnda teise Euroopa riiki ära eksinud (peamiselt Suurbritanniasse). Leidub ka väheseid isendeid, keda on kohatud Põhja-Ameerikas, peamiselt Lääne-Alaskal. Pikamaarändajateks on lääne palearktilised populatsioonid. Sügisene ränne algab septembri alguses, kulgedes Põhja-Aasiast läbi Kesk-Aasia mägede lõunasse läbi Mongoolia ja Hiina. Tagasi hakatakse rändama aprilli algusest ja kuu keskpaigaks jõuavad nad Lõuna-Siberisse.
Eestis on sinisaba viimastel aastatel üha sagedasem eksikülaline.
Kanahändtanu
Kanahändtanu on ajalooliselt valgest linasest riidest tärgeldatud või pappalusel koonusekujuline pikema või lühema sopiga tihedate püstkurdudega tanu.
Seda kanti peamiselt Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal.
Arcus-pilv
pisi|Arcus-pilve erimeid: rullpilv. Pildistatid 1.06.2007 [[Wisconsinis USAs]] Arcus-pilv (ladina keeles Cumulonimbus arcus) on madal pilvemoodustis.
Arcus-pilvi on kahte tüüpi: rullpilv ja riiulpilv.
Rullpilv on riiulpilvest märksa haruldasem.
Altiero Spinelli
pisi|Altiero Spinelli Altiero Spinelli (31. august 1907 – 23. mai 1986) oli itaalia kommunist, poliitteoreetik ja euroopa föderalist. Spinellil oli oluline roll Euroopa Liidu sünni juures – ta oli üks Ventotene manifesti autoreid, osales Euroopa föderalistliku liikumise algatamises ja mõjutas Teise maailmasõja järgsetel aastakümnetel eurointegratsiooni. Ta oli Euroopa Komisjoni volinik ja Euroopa Parlamendi liige. Euroopa parlamendi põhihoone Brüsselis kannab Spinelli nime.
Noorus
Spinelli sündis Roomas ja liitus nooruses Itaalia Kommunistliku Parteiga, et vastanduda Benito Mussolini Rahvuslikule Fašistlikule Parteile. Pärast radikaalse kommunistliku ajakirjandusega tegelema hakkamist Spinelli arreteeriti 1927. aastal ja ta kaotas 16 aastaks vabaduse. Sõja ajal oli Spinelli koos 800 teise poliitilise oponendiga interneeritute laagris Ventotene saarel. 1937. aastal oli Spinelli Itaalia Kommunistlikust Parteist välja visatud tema radikaalsete ja veel vasakpoolseimate vaadete ehk trotskismi eest. Kogu oma elu oli ustav trotskismi internatsionalismi ideele.
Ventotene manifest
1941. aasta juunis, kui sõja tulemust polnud veel võimalik ennustada, said Spinelli ja kaasvang sotsialist Ernesto Rossi valmis Ventotene manifesti (esialgse pealkirjaga "Per un’Europa libera e unita" – "Vaba ja ühendatud Euroopa nimel. Ventotene manifest" ), milles kirjutasid, et võit fašistlike jõudude vastu oleks asjatu, kui selle tulemus oleks vaid endise omavahelisi liite sõlmivate rahvusriikide süsteemi taastamine. See viiks paratamatult uuesti sõjani. Nad kutsusid demokraatlikke jõude üles sõja lõppedes Euroopa föderatsiooni asutama. Et manifesti tuli saladuses hoida ja korralikke vahendeid nappis, siis kirjutasid nad manifesti sigaretipaberitele ja peitsid seda konservikarbi võltspõhja all. Mandrile smugeldas manifesti Ursula Hirschmann. See ringles Itaalia vastupanujõudude käes ja kui Spinelli ja Rossi interneerimislaagrist vabaks said, asutasid nad koos mõttekaaslastega Euroopa Föderaalse Liikumise (Movimento Federalista Europeo; MFE), mille programmiliseks seisukohaks Ventotene manifest sai. Liikumise salajane asutamiskoosolek toimus 27/28. augustil 1943.
Manifest nägi ette riikideülese Euroopa föderatsiooni loomise eesmärgiga siduda Euroopa riigid omavahel nii tihedalt kokku, et nad ei saaks enam üksteise vastu sõtta minna. Liikumine föderalismi poole oli kui reaktsioon rahvusluse hävitavate liialduste vastu. Ühendatud Euroopa ideoloogiliste aluste jälgi ajades võib seega jõuda rahvuslusevastasuseni: "Kui pärast sõda kehtestatakse elukorraldus, kus iga riik säilitab täieliku rahvusliku suveräänsuse, siis oleks ka pärast natside saksa rassi Euroopas domineerima panemise püüde nurjamist alles aluspõhi Kolmandaks maailmasõjaks". (MFE asutamiskoosolek)
"Ainult rahvusriikide likvideerimisega saab võimalikuks traditsioonilise euroopa kultuuri kaotamine ja kaasaegse marksistliku kultuuri juurutamine (mis hoiab ära fašismi arengut). Alles siis saab alustada kommunistliku süsteemi loomist."
Föderalismi pooldaja
Pärast sõda ergutas föderalistliku liikumise juht Spinelli väsimatult Euroopa lõimumist ja kritiseeris, et edasi liiguti liiga väikeste sammudega ja sooviti säilitada valitsustevahelise koostöö mudel. Ta kartis isegi, et võimalus Euroopa ühendamiseks oli käest lastud kuna taasasutatud suveräänseid riike sidusid vaid OECD eellane OEEC ja suuresti sümboolne Euroopa Nõukogu. Ka Euroopa Söe- ja Teraseühendust pidas föderalistlik liikumine liiga valdkonnakeskseks. MFE liikmed uskusid, et valitsused ei loobu kunagi oma võimust ilma rahvapoolse surveta. Nad pooldasid Euroopa Asutava Kogu kokku kutsumist, et see koostaks Euroopa Konstitutsiooni kava.
1950ndate alguses veenis Spinelli itaalia peaministrit Alcide De Gasperit, et too nõuaks Euroopa Kaitseühenduse (EDC) lepingu läbirääkimistel sätet, mille järgi pandaks paika kava tulevase Euroopa riike ühendava föderatsiooni või konföderatsiooni moodustamiseks. Plaanid ei õnnestunud kuna Prantsusmaa ei ratifitseerinud EDC lepingut.
Euroopa poliitik
1958. aastal moodustati Euroopa Majandusühendus. Spinelli pidas seda ainukest reaalselt eksisteerivat Euroopa lõimumise vormi ebapiisavaks ja alustas "pikka marssi läbi institutsioonide". Aastatel 1970–1976 oli Spinelli Euroopa Komisjoni tööstuspoliitika eest vastutav volinik. 1979. aastal osales Spinelli sõltumatu kandidaadina Eurokommunistide partei (endise Itaalia Kommunistliku Partei) ridades europarlamendi valimistel. Parlamenti valituna töötas ta demokraatliku ja föderaalse Euroopa nimel. Ta hakkas enda ümber koondama föderalistlike vaadetega europarlamendi liikmeid. Et grupi esimene kokkusaamine toimus Strasbourgi restoranis Crocodile, hakati seda kutsuma "Krokodilliklubiks". Klubi liikmed esitasid parlamendis ettepaneku luua erikomitee ülesandega valmistada ette uus liiduleping ja 14. veebruaril 1984 võttis Euroopa Parlament ülekaaluka häälteenamusega (237 poolt, 31 vastu, 43 mittehääletanut) vastu Euroopa Liidu lepingu eelnõu. Liikmesriikide valitsused Spinelli plaani ei toetanud, kuid siiski andis algatus hoogu läbirääkimistele, mis viisid 1986. aastal Ühtse Euroopa akti ja 1992. aastal Maastrichti lepingu sõlmimiseni.
Spinelli oleks soovinud näha Euroopa suuremat lõimumist kui reaalseks on saanud. 15. septembril 2010 loodi Spinelli grupi nimeline algatus, et taaselustada püüdlusi riikideülese Euroopa Liidu suunas. Gruppi kuuluvat näiteks Jacques Delors, Joschka Fischer, Daniel Cohn-Bendit, Andrew Duff, Elmar Brok ja Ulrich Beck.
Puuteplaat
pisi|Puuteplaat Puuteplaat ehk puutepaneel ehk puutetundlik paneel ehk puutepadi ehk sensorpaneel (inglise keeles touchpad) on osutusseadis andmete sisestamiseks. Antud seadet kasutatakse kõige rohkem sülearvutites.
Puuteplaati kasutatakse tavaliselt kursori juhtimiseks sõrme liigutamisega selle paneeli pinna peal. Puuteplaadid võivad olla igasuguste mõõtmetega, aga tavaliselt nad ei ületa 50 cm². Puuteplaadid võivad olla nii ristküliku-, ruudu- kui ka ringikujulised. Puuteplaadi juurde on üldjuhul paigutatud nupud, mis täidavad arvutihiire nuppude funktsioone.
Apple'i toodete puhul kasutatakse nimetuse "puuteplaat" (touchpad) tähenduses tihti sõna trackpad.
Ajalugu
pisi|Apple Powerbook 500 seeria – esimesed puuteplaadiga sülearvutid Enne puuteplaadi leiutamist kasutati sülearvutites juhtkuuli (trackball) ja TrackPointi. Aastal 1988 leiutas George E. Gerpheide sensorpaneeli ehk puuteplaadi (touchpad), mille hiljem litsentseeris Apple ja hakkas kasutama oma sülearvutites PowerBook alates aastast 1994. Tollest ajast on puuteplaat kõige levinum sülearvutite osutusseadis. Varasemad Apollo lauaarvutid olid puuteplaadiga klaviatuuri paremas servas. Puuteplaadi arendus tõi turule veel ühe sarnase seadme – puutekirjuti (touchwriter). See on veel suurema tundlikkusega paneel, mis saab edukalt töötada nii spetsiaalse pulga (stiiluse) abil kui ka sõrme ja isegi sõrmeküünega puutumisel. Selline paneel võimaldab sisestada andmeid harjunud meetodiga – kirjutades neid pastakaga. Lisaks võib seda kasutada graafikapiltide loomiseks ja allkirja sisestamiseks.
Resistiivne tehnoloogia
pisi|Resistiivse tehnoloogiaga puuteplaadi ehitus See on suhteliselt vana tehnoloogia, mis ei ole enam populaarne. Selle tehnoloogia järgi valmistatud puuteplaat koosneb kahest osast: painduvast kihist ülalpool (nt õhuke polüestrist kiht) ja tahkest kihist allpool (reeglina orgaaniline klaas). Mõlemad kihid juhtivad voolu ja omavad elektrilist takistust. Nad on eraldatud omavahel õhu või mõne teise dielektrikuga. Paneeli puudutamisel vajutab sõrm ülemist kihti nii, et see puutub kokku alumise kihiga. Seejärel mõõdetakse pinget punktis, kus kontakt toimus ja arvutatakse välja puutumise koordinaadid. Paneeli tasapinnad võivad olla läbipaistvad ning olla kasutuses puuteekraanides, pihuarvutites jne. Suurema vajutustäpsuse saavutamiseks võib kasutada stiilust või mõnda sarnast objekti.
Sellel tehnoloogial on mitu halba külge, näiteks väike tundlikkus, mehaaniline kulumine, suhteliselt suured füüsilised suurused, juhuslike puudutuste risk.
Mahtuvuslik tehnoloogia
Füüsiliselt kujutab puuteplaat endast võrku õhukese eraldatud dielektriku kihiga metalljuhtmetest (s.t suurt kogumit väga väikeseid kondensaatoreid). Kuna inimese keha on hea elektrijuht, siis sõrme lähenemisel paneeli pinnale muutub elektriväli, seega muutub ka kondensaatori mahtuvus. Võrgu iga kondensaatori mahtuvuse muutumise mõõtmisel võib täpselt eristada sõrme koordinaate paneeli pinnal. Lisaks võib mahtuvuste mõõtmisest lähtuvalt tuletada, millise survega paneeli pinnale vajutatakse.
See tehnoloogia on palju efektiivsem kui resistiivne tehnoloogia. Seadmed on vastupidavamad ja liikuvate osade puudumise tõttu palju täpsemad ning tänu tootmistehnoloogiale võib neid asetada praktiliselt igale tasapinnale. Enamik nüüdisaegsetest tootjatest (Synaptics, Apple jne) kasutavad just seda tehnoloogiat. Juhtmed võivad olla valmistatud läbipaistvatest materjalidest, mis tähendab, et samuti nagu resistiivse tehnoloogia puhul võib seda kasutada puuteekraanides ja mujal. Lisaks oskab tehnoloogia ära tunda mitut puudutamist üheaegselt. Selle tehnoloogiaga valmistatud puuteplaat reageerib ainult inimeste sõrmedele või muudele sarnaste elektriliste omadustega objektidele. Klassikaliste stiiluste kasutamine on võimatu, aga selle asemel on turul ka spetsiaalsed stiilused, mis imiteerivad inimeste sõrmede omadusi.
Muidugi mõjub kondensaatorite võrgu mahtuvustele mitte ainult inimese keha, vaid ka teised tegurid. Seetõttu tekib mõõdetava mahtuvuse värisev muutumine. Seepärast kasutatakse koordinaatide leidmiseks "filtreerivaid" algoritme, mis muudavad mahtuvuse väriseva muutumise sujuvateks koordinaatide muutumisteks.
On olemas palju vastavaid algoritme, aga kõige rohkem kasutatakse võrdlemisi lihtsat algoritmi, mida nimetatakse "akent keskendavaks" algoritmiks. Selle järgi jooksvate koordinaatide väärtuse määramiseks võetakse kahe eelmise koordinaati filtreerimata väärtuste keskmine: X(jooksev) = (U(uus) + U(eelmine)) / 2,
kus
Värisemiste tasandamise suurendamiseks kasutatakse kolme või rohkemat filtreerimata koordinaatide väärtustamist või rakendatakse kaalutud algoritme. Näiteks sellist:
Kuna puuteplaadi töö seisneb mahtuvuse muutmises, ei hakka seade töötama, kui seda puutuda elektrit mittejuhtivaga esemega (näiteks pliiatsi tagumise otsaga). Elektrit juhtiva eseme kasutamisel hakkab puuteplaat töötama ainult piisava puutepindala korral. Niisked sõrmed takistavad puuteplaadi tööd.
Omadused
Puuteplaadid on seadmed, mis on suhteliselt madala lahutusega, seega nende kasutamine kodus ja tööl on mugav, kuid graafikaprogrammide ja 3D-tulistamismängude kasutamise puhul mitte nii väga.
Puutetundlikel paneelidel on ka positiivseid külgi teiste osutusseadmetega võrreldes:
Mitmikpuutetehnoloogiad
Mitmikpuutetehnoloogia (multi-touch) on kiiresti populaarsust koguv tehnoloogia, mis lubab puuteplaatide ja puuteekraanide puhul kasutada mitut puudutamist üheaegselt. Paljud peavad seda tuleviku tehnoloogiaks, mis viib kasutajaliidesed uuele tasemele. Esimeseks populaarseks mitmikpuuteseadmeks sai Apple'i IPhone, mis ilmus 2007. aastal. Mitmikpuutetehnoloogiat ei loonud siiski Apple, tööd selles suunas toimusid juba 1980. aastate keskpaigast. Aastal 1984 töötas hoopis Bell Labs välja mitmikpuuteekraani, millel võis manipuleerida pilte rohkem kui ühe käe abil, aga sellel tootel ei olnud tulevikku. Aastal 1999 töötas firma FingerWorks välja mitu mitmikpuuteseadet, näiteks välise žestipõhise puuteplaadi IGesture Pad ja päris eksootilise sõrmistiku TouchStream. Mõne aja pärast ostis Apple FingerWorksi ära.
Teised lähenemised mitmikpuutetehnoloogiale: