cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liikumine
Liikumise suhtelisus
Tänapäeva füüsikas võetakse asukoha mõõtmisel aluseks kindel vaatleja kindlas taustsüsteemis (koordinaadistikus koos kellaga aja mõõtmiseks) ning liikumist vaadeldakse ainult sääraselt fikseeritud taustsüsteemi suhtes. Sellega järgitakse relatiivsusprintsiipi, millest tuleneb, et ei ole olemas absoluutset liikumist. Et absoluutselt liikumatut taustsüsteemi ei ole olemas, siis on iga mehaaniline liikumine suhteline.
Taustsüsteemi on võimalik fikseerida lähtudes taustkehadest, mille suhtes liikumist vaadeldakse.
Taustsüsteemi valikust sõltub ka see, kas tegemist on liikumise või paigalseisuga. Paigalseisu vaadeldakse füüsikas liikumise erijuhuna.
Liikumise kiirus
Kiiruse absoluutväärtuse mõõtühik SI-süsteemis on meeter sekundis. Kiirust mõõdetakse ning liikumist iseloomustatakse osalt selle kaudu, kui suur (SI-süsteemis meetrites mõõdetav) vahemaa läbitakse kindla (SI-süsteemis sekundites mõõdetava) ajavahemiku jooksul. Et liikumine võib toimuda eri suundades ning liikumise suund võib muutuda, siis on liikumise iseloomustamiseks tarvis teada ka liikumise suunda. Sellepärast on kiirus mehaanikas vektoriaalne suurus, mis on iseloomustatav kolme koordinaadiga. Sirgjoonelise liikumise puhul võib piirduda ühe koordinaadiga, nagu tegemist oleks skalaariga. Et liikumise kiirus üldjuhul muutub, siis iseloomustatakse seda kas keskmise kiiruse või hetkkiiruse kaudu.
Kiirust iseloomustatakse kiirusvektoriga, mis ristkoordinaadistikus lahutub kolmeks komponendiks:, ja.
Keha liikumine ja materiaalse punkti liikumine
Igal kehal on mõõtmed: keha eri osad paiknevad eri kohtades ruumis. Seetõttu liiguvad keha liikumisel selle eri osad üldjuhul erinevalt. Seda tuleb keha liikumise kirjeldamisel arvestada.
Paljudes mehaanika ülesannetes võib keha eri osade asukoha erinevuse arvestamata jätta. Kui keha mõõtmed on väikesed võrreldes kaugusega teistest kehadest, võib keha liikumist vaadelda nii, nagu liiguks üksainus punkt (materiaalne punkt). Niiviisi tehakse näiteks siis, kui uuritakse planeetide liikumist ümber Päikese.
Matemaatiline kirjeldus
Selleks vaadeldakse koordinaatide alguspunktist keha asukohta viiva kohavektori \vec {r}(t) sõltuvust ajas. Seda sõltuvust võib ka kirjeldada kolme erineva funktsiooni abil, mis näitavad keha asukoha kolme koordinaadi x = x(t), y = y(t), z = z(t) sõltuvust ajast.
Liikumise trajektoor
Materiaalse punktina vaadeldava keha asukohad liikumisel moodustavad joone, mida nimetatakse keha trajektooriks.
Sirg- ja kõverjooneline liikumine
Punktmassi sirgjoonelisel liikumisel võivad muutuda kiirusvektori moodul ja suund, kuna siht jääb samaks. Kõverjoonelisel liikumisel võib muutuda ka kiirusvektori siht.
Kulg- ja pöördliikumine
Jäiga keha niisugust mehaanilist liikumist, mille puhul keha kõigi punktide trajektoorid on paralleelsed ja kujult ühesugused, nimetatakse kulgliikumiseks ehk translatoorseks liikumiseks.
Kui keha kõik punktid liiguvad mööda ringjooni, mille keskpunktid asetsevad ühel ja samal liikumatul sirgel, siis on tegemist mehaanilise liikumisega, mida nimetatakse pöördliikumiseks ehk rotatoorseks liikumiseks.
Üldjuhul koosneb jäiga keha mehaaniline liikumine kulg- ja pöördliikumisest.
Liikumiste liitmine
Kui vaatleja jälgib keha või masspunkti, mis osaleb mitmes liikumises korraga, täheldab ta ühtset liikumist mööda kindlat trajektoori. Liitliikumises osaleva keha asukoha saab määrata liikumiste sõltumatuse printsiibi ehk liikumiste liitmise printsiibi ehk liikumiste superpositsiooniprintsiibi alusel. See printsiip ütleb:
Liitliikumise näiteks on ka vastuvoolu liikuva paadi liikumine jões, mis kannab paati pärivoolu. Sel juhul liituvad paadi liikumine veepinna suhtes ning jõevee voolamine.
Seda superpositsiooniprintsiipi kasutatakse väga tihti selleks, et lahutada mingi liikumine osaliikumisteks valitud sihtides.
Klassikaline mehaanika
Kuni 19. sajandi lõpuni olid Isaac Newtoni poolt teoses "Loodusfilosoofia printsiibid" aksioomide või postulaatidena sõnastatud liikumisseadused füüsika aluseks. Nendel seadustel põhinevat mehaanikat nimetatakse tänapäeval klassikaliseks mehaanikaks ehk Newtoni mehaanikaks. Klassikalisel mehaanikal põhinevad liikuvate kehade trajektooride ja jõudude arvutused olid väga edukad, kuni füüsikutel tekkis võimalus mõõta ja vaadelda väga kiireid füüsikalisi nähtusi.
Relativistlik mehaanika
Valguse kiirusest palju väiksemate kiiruste korral võib liikuva keha massi ja pikkust lugeda konstantseks. Valguse kiiruse lähedaste kehade (näiteks elektronide) liikumist kirjeldab erirelatiivsusteooria. Mass ja pikkus muutuvad Lorentzi teisenduste järgi.
Liikumise põhjused
Liikumise iseloomu muutumise põhjustena vaadeldakse füüsikas jõude. Liikumise põhjustega tegelev mehaanika haru on dünaamika. Kinemaatika uurib liikumist põhjustele tähelepanu pööramata.
Rutiil
pisi|Rutiil Šveitsist (mõõtmed: 2,0 × 1,6 × 0,8 cm) Rutiil on oksiidne mineraal, titaani oksiid (titaandioksiid TiO2).
Rutiil on levinuim looduslik titaani oksiid. Rutiilil on kaks polümorfset erimit ehk sama koostise, kuid teistsuguse kristallstruktuuriga mineraali: anataas ja brukiit.
Looduses on rutiilis alati ligi 15% teiste mineraalide jääke (eriti rauda, kuid ka tantaali, nioobiumi, kroomi ja tina).
Rutiilile on iseloomulik punakaspruun värvus, väga kõrge kaksikmurdumine (0,286...0,296) ja suur tihedus (4,23–5,5 g/cm³).
pisi|Rutiili nõelad kvartsi kristalli sisemuses
Rutiil keraamikas
Rutiil on saadaval väga peene ja heleda kaltsineeritud pulbrina, tumeda kaltsineerimata pulbrina ja granuleeritud kujul.
Põletuse lõpus, keraamikaahju jahtumisel, tekitab rutiil glasuuris erinevaid kristalliseerivaid, täpitavaid ja voolavaid efekte ning seda kasutatakse erinevat tüüpi värvilistes glasuurides, et ilmestada nende pinda. Seepärast on rutiil keraamikute hulgas kõrgelt hinnatud ning seda kasutades luuakse kauneid varieeruvaid glasuure.
Rutiilis võib olla erinev kogus rauda ja muid lisandeid, mis tekitavad värvide ja pinnakujunduse muutusi. Rutiilis on just värvivad metalliühendid need, mis tekitavad variatsioone ning rutiili funktsioon glasuurides on enamasti osaliselt või peamiselt värvi andev. Juba 2% rutiili lisamine võib kõrgkuumusglasuuride puhul avaldada märkimisväärset mõju.
Rutiil, olles ka ise kristalliline, julgustab mikrokristallide ja nirede teket glasuuris.
Kuna rutiil sisaldab märkimisväärset rauda, tekitab selle kasutamine koos teiste värvainetega sageli määrdunud tooni või värvimuutusi, eriti kui glasuur on raua olemasolu suhtes tundlik.
Rutiilipulbri värvi järgi võiks arvata, et tegemist on mineraaliga, kuid pulber sisaldab tavaliselt 90% või rohkem titaandioksiidi.
Granuleeritud rutiili kasutatakse mõnikord ka keraamilistes massides ja glasuurides, et luua täpiefekti.
Rutiili kasutatakse ka spetsiaalseteks efektideks pliiglasuurides, kus seda võib olla kuni 15%.
4–8% rutiili lisamine paljudele kõrgkuumusglasuuridele võib muidu igava glasuuri muuta palju huvitavamaks.
Konstantinoopoli I kirikukogu
Eellugu
Nikaia I kirikukogu mõistis küll hukka Areiose pooldajad, aga vastuolud katoolse kiriku ja ariaanluse vahel ei olnud täielikult lahenenud. Juba kaks aastat pärast I Nikaia kirikukogu toimumist, aastal 327, hakkas keiser Constantinus Suur kahetsema Nikaia kontsiilil tehtud otsuseid. Ta andis amnestia ariaanide liidritele ja saatis Athanasiose, peamise Nikaia usutunnistuse koostajatest, eksiili. Viimane jätkas Nikaia usutunnistuse kaitsmist arianismi vastu ka eksiilis. Ka kapadookia kirikuisad tõstsid häält keisri ebaõigluse vastu ning alustasid pikemat debatti jumala kolmainsuse kohta.
Konstantinoopoli I kirikukogu
Konstantinoopoli kirikukogu kinnitas algse Nikaia usutunnistuse tõese ja täpsena pühakirja mõistmises. Kirikukogul võeti arutluse alla ka Püha Vaimu jumalikkus, et maha suruda kõikvõimalikke hereesiaid. Usutunnistust, mis vastu võeti, kutsutakse 281. aasta Nikaia usutunnistuseks ning see oli põhimõtteliselt algse Nikaia usutunnistuse kommentaar. See seletas põhjalikumalt lahti Nikaia Usutunnistuse kolmanda artikli, mis tegeles Püha Vaimuga ning tegi ka mitmeid muid pisemaid muudatusi ja täpsustusi. Püha Vaimu kohta öeldi, et see on "Issand, Eluandja, keda tuleb koos Isa ja Pojaga kummardada ja ülistada". Pühal Vaimul oli ka sama olemus (ousia) mis Jumal-Isal.
Konstantinoopoli I kirikukogu andis ka ametliku aluse Kolmainsuse ideele. 4. sajandi lõpuks kinnitas ka Bütsantsi keiser Theodosius I, et Kolmainsuse doktriin on ametlik riigi religioon ning et kõik inimesed peavad sellest kinni pidama.
Konstantinoopoli I kirikukogu võttis vastu seitse kaanonit, neli neist olid doktriinid ja kolm puudutasid kirikukorda. Ortodoksi kirikud tunnistavad kõiki kaanoneid, roomakatoliiklik kirik ainult esimest.
Konstantinoopoli I kirikukogu mõistis avalikult ja lõplikult hukka Arianismi, misjärel see ketserlik usuvool hakkas vaikselt hääbuma.
Peeter Jõgi
Peeter Jõgi (23. juuni 1894 Leebiku vald – 28. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti diplomaat ja advokaat.
Õppis 1921–1928 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, korporatsiooni Rotalia vilistlane.
Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas. 1920 aasta veebruaris teenis leitnandi auastmes Inseneriväe Valitsuse Sädetelegraafi osakonnas. Ülendati 29. veebruaril 1920 alamkapteniks vanusega 20. jaanuar 1920. 1921–1926 oli Moskva saatkonna ja Välisministeeriumi keskasutise II ja I sekretär, alates 1937. aastast advokaat Tallinnas.
Arreteeriti NKVD poolt 14. juunil 1941 Tallinnas, hukati Sosva vangilaagris Venemaal.
Välislingid
memento.ee
Ferdinand Laaser
Ferdinand Laaser (27. november 1911 Tallinn – 1982) oli üks edukamaid eesti roosiaretajaid.
Ta on aretanud üle 40 roosisordi, sealhulgas "Pruudikimp", "Juubel", "Lõikepunane", "Tondo", "Mihklipäev" ja "Naistepäev".
Tal sündis kolm last, kes kõik tegelevad aianduse ja roosidega. Laido Laaser tegutseb Laiusel, Lemmi Kangur Sindis ja Veljo Laaser Tallinnas.
ETV arhiivis on 1972 valminud film "Helin", milles on üheks esinejaks ka Ferdinand http://etv2.err.ee/videod/dok_film/429d525b-c872-4bdb-9771-f51f483fc245
Urvani rajoon
Urvani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Nartkala.
2009. aasta Vormel 1 hooaeg
Uue võistluskohana lisandus Abu Dhabi tänavarada. Esialgu kavas olnud Kanada GP jäi võistluskalendrist välja. Singapuri GP peeti õhtul ja tehisvalgustuses.
Honda F1 meeskond vahetas märtsis 2009 omanikku ning jätkas Brawn GP nime all. Ainus uus sõitja hooaja alguses oli Toro Rosso võistkonnaga liitunud šveitslane Sébastien Buemi. Sebastian Vettel siirdus Toro Rossost Red Bulli tiimi David Coulthardi asemele. Kõik ülejäänud sõitjad jätkasid samas võistkonnas.
Alates 10. etapist Ungaris asendas Toro Rosso meeskond Sébastien Bourdais' Jaime Alguersuariga. Alates 11. etapist asendas Renault F1 meeskond Nelson Angelo Piquet Romain Grosjeaniga. Ungari GP kvalifikatsioonis vigastada saanud Felipe Massat asendas Euroopa ja Belgia GP-l Luca Badoer, ülejäänud etappidel aga Giancarlo Fisichella. Timo Glocki asendas kahel viimasel etapil Kamui Kobayashi.
Force India autod hakkasid Ferrari mootori asemel kasutama Mercedese mootorit.
Vahetult enne hooaja algust püüdis FIA punktiarvestust muuta, otsustades, et maailmameistriks saab sõitja, kes võidab kõige rohkem etappe. Meeskondade ja sõitjate protestid sundisid aga FIA-t selle otsuse rakendamise edasi lükkama.
Maailmameistriks tuli Jenson Button, kes kindlustas tiitlivõidu juba eelviimasel etapil Brasiilias. Konstruktorite tiitli võitis Brawn GP.
Etapid
thumb|Teise koha saanud [[Sebastian Vettel]]
* Malaisia Grand Prix jäi vihma tõttu pooleli ning välja jagati vaid pooled punktidest.
Meeskonnad
thumb|Kolmanda koha saanud [[Rubens Barrichello]]
Punktiseis
1 – Austraalia, 2 – Malaisia, 3 – Hiina, 4 – Bahrein, 5 – Hispaania, 6 – Monaco, 7 – Türgi, 8 – Suurbritannia, 9 – Saksamaa, 10 – Ungari, 11 – Euroopa, 12 – Belgia, 13 – Itaalia, 14 – Singapur, 15 – Jaapan, 16 – Brasiilia, 17 – Abu Dhabi
Irkutski Riiklik Ülikool
Ülikool asutati 27. oktoobril 1918 ning on jaotatud 14 teaduskonnaks ja instituudiks.
2019. aastal õppis koolis 14 686 üliõpilast.
NetHack
NetHack on tekstipõhine ühe mängijaga arvuti-rollimäng, mille esimene versioon valmis 1987. Mäng on varasemate mängude "Hack" (1985) ja "Rogue" (1987) edasiarendus. Sõna "Net" mängu nimetuses viitab asjaolule, et mängu loomist koordineeriti interneti kaudu. Sõna "Hack" viitab paberipõhistes rollimängudes (nagu "Dungeons & Dragons") levinud mängustiilile hack-n-slash.
Mängija võtab katakombe avastava kangelase rolli, kelle eesmärk on leida Yendori amulett. Katakombil on üle viiekümne, valdavalt juhuslikult iga kord uuesti genereeritava kaardiga taseme.
NetHack on avatud lähtekoodiga tarkvara ning üks vanemaid endiselt arendatavaid arvutimänge. Mängu arendab vabatahtlike arendajate kollektiiv, millele tavaliselt viidatakse kui DevTeam.
Orléansi neitsi
Orléansi neitsi on Jeanne d'Arci lisanimi.
Friedrich Schiller on kirjutanud temast näidendi "Orléansi neitsi".
Pjotr Tšaikovski on kirjutanud ooperi "Orléansi neitsi"
Nikolai Peiko kirjutas (1953–1955) balleti «Жанна д’Арк», mis eesti keeles on tuntud kui "Orléansi neitsi".
Die Jungfrau von Orléans
Biokommunikatsioon
Biokommunikatsioon on kommunikatsioon organismide vahel või organismi sees, kus vähemalt üks kommunikatsioonis osaleja ei kasuta keelt.
Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia
pisi|Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia peahoone [[Posti tänav (Viljandi)|Posti tänav 1 / Tallinna tänav 16]] pisi|Kultuuriakadeemia rahvatantsijad [[Üliõpilaste laulu- ja tantsupidu Gaudeamus|Gaudeamuse festivalil 2014]] Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia (ka TÜ Viljandi kultuuriakadeemia, TÜ VKA) on Viljandis tegutsev Tartu Ülikooli kolledž, Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonna suurim instituut (varem omaette kõrgkool), mis pakub võimalust omandada kõrgharidust rakenduskõrgharidus- ja magistriõppes. Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia edendab ja hoiab rahvusülikooli osana eesti rahvuskultuuri. Kultuuriakadeemia tunnuslause on "Omakultuursed terviklahendused". 2021. aastal õpib TÜ Viljandi kultuuriakadeemias u 700 üliõpilast. Kultuuriakadeemia direktor on Juko-Mart Kõlar.
Ajalugu
pisi|Endine [[Viljandi Kultuurikool|Viljandi Kultuurikooli hoone Johan Laidoneri plats 8]] 1952. aastal loodi Tallinnas Tallinna Kultuurharidusala Kool (hilisem Tallinna Kultuurharidustöö Kool), kus hakati koolitama spetsialiste raamatukogude ja kultuurimajade jaoks. 1960. aastal toodi see õppeasutus ruumikitsikuse tõttu üle Viljandisse ja hakkas kandma nime Viljandi Kultuurharidustöö Kool. 1978. aastal nimetati kool ümber Viljandi Kultuurikooliks.
Kõrgkooli kujunemine
1980. aastate lõpul jõuti arusaamiseni, et ka kultuuritöötajal peab olema kõrgharidus. Et üleliidulised normid nägid ette suure koosseisuga kõrgkoole, avati Viljandis 1991. aasta sügisel uus õppeasutus, mida ei nimetatud mitte instituudiks, vaid kolledžiks. Kooli nimeks sai Viljandi kultuurikolledž. Traditsioonilistele erialadele – raamatukogundusele, koori- ja tantsujuhtimisele – lisandus mitu uut: rahvamuusika, vokaal-instrumentaalansamblite juhtimine ja mitu teatrirakenduslikku eriala (butafoor-dekoraator, valgus- ja helirežissöör, näitejuht-teatritöö korraldaja). 2003. aastal sai Viljandi Kultuurikolledžist Viljandi Kultuuriakadeemia.
Tartu Ülikooli allasutus
Seoses muudatustega Eesti haridusmaastikul ja juhindudes vajadusest tagada maksimaalne võimalik õppekvaliteet, allkirjastati 2005. aasta augustis Tartu Ülikooliga ühinemise leping ja õppeasutuse nimeks sai Tartu Ülikooli Viljandi kultuurikolledž.
2013. aasta juunis viidi infohariduse osakond üle Tartusse, kus see liideti Tartu ülikooli ajakirjanduse ja kommunikatsiooni õppetooliga, muutudes seega osaks ajakirjanduse, kommunikatsiooni ja infoteaduse instituudist.
1. jaanuaril 2016 jõustunud Tartu Ülikooli struktuurimuudatuse tulemusel kuulub Viljandi kultuuriakadeemia Tartu Ülikooli humanitaarteaduste ja kunstide valdkonda.
Struktuur ja juhtimine
Akadeemia kõrgeim otsustuskogu on nõukogu, kuhu kuuluvad programmijuhid, valitud õppejõud ja üliõpilaste esindajad. Direktor moodustab juhatuse, kuhu peale tema kuulub õppedirektor ja haldusdirektor, kes juhivad vastavaid tegevusvaldkondi. Operatiivseks juhtimiseks moodustatud valitsusse kuuluvad direktor, õppedirektor, haldusdirektor, programmijuhid ning taseme- ja täiendusõppe peaspetsialist.
Õpe/erialad
Etenduskunstid:
Kultuurharidus:
Muusika:
Pärandtehnoloogia:
Magistriõpe:
Teadus- ja kunstiloome
2011. aasta juunis sai valmis esimene TÜ Viljandi kultuuriakadeemia üliõpilaste lõputööde veebiraamat – "Lõimik 2011 – Valik silmapaistvaid lõputöid", mis tutvustab ladusas ja lühidas vormis kultuuriakadeemia sõpradele ja muidu huvilistele vastava aasta lõputööde saagi põnevamaid vilju.
Täiendusõpe
TÜ Viljandi kultuuriakadeemias on täienduskoolitusega tegeletud alates 1992. aastast. Tänaseks on Kultuuriakadeemia kujunenud oma valdkonna atraktiivseks täienduskoolituskeskuseks. Iga aastaga on täienduskoolitustel osalejate arv kasvanud. Populaarseks on kujunemas suve- ja talveakadeemiad.
Kursusi viivad läbi Tartu Ülikooli ja TÜ Viljandi kultuuriakadeemia õppejõud ning tunnustatud kultuuri- ja haridusvaldkonna spetsialistid teistest kõrgkoolidest ja koolitusorganisatsioonidest.
TÜ Viljandi kultuuriakadeemia täiendusõpe korraldab koolitust järgmistes valdkondades:
Peahoone
Aadressil Posti tänav 1 / Tallinna tänav 16 asuvasse hoonesse kolis Viljandi kultuurikolledž 1997. aastal. 19. sajandi keskel, aastatel 1852–1868 Karula mõisnike von Helmersenide poolt ehitatud kahekorruseline hoone on tunnistatud arhitektuurimälestiseks. 21. sajandi alguses ehitati juurde modernsem majaosa. Peahoones asuvad lisaks üldistele loenguruumidele ka eriotstarbelised õpperuumid: tantsuklassid, multifunktsionaalne black-box 'i tüüpi saal, multimeediaklass, maaliklass ja kangastelgede klass. Eesti NSV ajal oli hoone alates 1940. aastast NSV Liidu sõjaväe valduses.
Muusikamaja
2005. aasta detsembris avati muusikamaja (Carl Robert Jakobsoni tänav 14), kus asub terve muusika õppekava: helitehnoloogia, pärimus-, rütmi- ja koolimuusika erialad. Kultuuriakadeemia Muusikamaja on olulise tähtsusega mitte ainult akadeemiale, vaid ka linnale. Renoveeritud hoone asub linna südames nagu ka akadeemia peahoone. Teostumas on kultuurikvartali idee "kultuur keset linna": kõrvalhoones asub Viljandi Muusikakool ja läheduses vana Ugala teatrimaja / Koidu seltsimaja hoone.
Maja on ehitatud 1888. aastal historitsistlikus stiilis kahekorruseliseks kivist elamuks, mis algselt kuulus Viljandi kreisiülema abile parun von Wolffile. 1917. aastal asus hoones Viljandi sõjarevolutsioonikomitee. Hiljem asus hoones Sakala Partisanide Pataljoni staap ja Eesti NSV ajal kasutati seda sõjakomissariaadina. Pärast riigi taasiseseisvumist asus hoones Riigikaitse Viljandimaa osakond. Ajaloomälestisena on see kaitse all 1964. aastast.
Vilma maja
Kultuuriakadeemia soetas endise Viljandi leivatehase hooned 2012. aasta mais. Vilmaks kutsutav maja asub peamajast mõnesaja meetri kaugusel, Viljandi turu läheduses, aadressil Turu tänav 7.
Vilma majas asub Viljandimaa Loomeinkubaatorite Tekstiilikeskus, rahvusliku käsitöö osakonna sepikoda, lähiaastatel on plaanis sinna üle viia mitme õppekava ruumid ja tugistruktuur.
Jäähoki 1994. aasta taliolümpiamängudel
Jäähoki 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris toimus 12.-27. veebruarini.
Veerandfinaalid
Kanada-Tšehhi 3:2 lisaajal Soome-USA 6:1 Rootsi-Saksamaa 3:0 Venemaa-Slovakkia 3:2 lisaajal
9.–12. koha mängud
Itaalia-Norra 6:3 Prantsusmaa-Austria 4:4 lisaajal, karistusvisked 4:1
5.–8. koha mängud
Tšehhi-USA 5:3 Slovakkia-Saksamaa 6:5 lisaajal
Kohamängud
11. kohale: Norra-Austria 3:1 9. kohale: Itaalia-Prantsusmaa 3:2 7. kohale: Saksamaa-USA 4:3 5. kohale: Tšehhi-Slovakkia 7:1 Pronksimäng: Soome-Venemaa 4:0 Finaal: Rootsi-Kanada 3:2
Proloog
Proloog (kreeka keeles prologos "eeskõne, sissejuhatus") on kirjandusteose algusosa, milles esitatakse mõni põhisündmustikule eelnenud sündmus või episood või selgitatakse teose sisu ning autori kavatsusi.
Raimo Sule
Raimo Sule (10. märts 1934 Kurista vald – 3. august 2016) oli eesti tehnikateadur ja karikaturist.
Elulugu
1952–1957 õppis EPA põllumajanduse mehhaniseerimise teaduskonnas. Õppimise kõrval jätkas joonistamist ja karikatuuride valmistamist. Samal ajal lõpetas kolmeaastase kujutava kunsti kaugõppe.
Pärast EPA lõpetamist suunati tööle Põlva rajooni Ahja MTJ jaoskonna mehaanikuks, kus töötas kuni MTJ likvideerimiseni. 1961. aasta 1. aprillist alates töötas EPA-s, algul assistendina metallide tehnoloogia ja masinate remondi kateedris, siis lepinguliste tööde insenerina ja teadusliku uurimistöö sektoris vanema teadusliku töötajana. Oli ka õppejõud.
1968 astus Moskva Hüdromelioratsiooni Instituuti ning oli kuni 1972. aasta juunini sihtaspirantuuris. Uurimistöö teemaks oli "Autode ja traktorite elektriseadmete ja võllide taastamine raudnikkelkatete tampoongalvaanilise sadestamisega", milles käsitleti masinate kulunud võllide taastamist tampoongalvaanilise raudnikkelkattega. Teemakohane uurimistöö jätkus ka mitu aastat pärast sihtaspirantuuri lõpetamist. Selle tööga kaasnes ka autoritunnistus. Ta asus taas tööle õppejõuna EPA metallide tehnoloogia ja masinate remondi kateedris. 1988. aastal sai ta tehnikakandidaadi kraadi.
On kuulunud ajalehe Põllumajanduse Akadeemia toimetusse. Samuti olnud tegev EPA eetikakomisjonis.
Osales algul Rahvaerakonnas Mõõdukad Tartu piirkonnas ja hiljem Sotsiaaldemokraatlikus Erakonnas, kus oli Tartumaa II sekretär. Oli Eesti Rukki Seltsi liige.
Looming
Peamiselt joonistas oma karikatuure ajalehe Edasi "Herilase" naljanurka, kuid tema karikatuure avaldati ka teistes väljaannetes. 1983. aastal eksponeeriti Raimo Sule, Peep Pedmansoni, Andrus Peegeli ja Olavi Vaheri karikatuure Bulgaarias Gabrovo Huumori- ja Satiirimajas VI rahvusvahelise huumori- ja satiiribiennaali näitusel. 2005. aastal eksponeeriti Raimo Sule, Eduard Tüüri, Enn Ehala ja Olavi Vaheri karikatuure Bulgaarias Gabrovos karikatuurinäitusel.
Tunnustus
Tema tööd on saanud karikatuuri- ja fotopreemiaid.
Santa Catarina osariik
Santa Catarina on Brasiilia 1. järgu haldusüksus Lõunapiirkonnas, piirneb läänes Argentinaga.
Etoumbi
Etoumbi on linn Kongo Vabariigis Lääne-Cuvette'i departemangus.
Aastal 2003 puhkes linnas Ebola viirushaiguse epideemia, mis põhjustas 120 inimese surma. Aastal 2005 puhkes uus haigestumiste laine ning linn pandi karantiini.
Mark A Whippet
Mark A Whippet oli Suurbritannias Esimese maailmasõja ajal toodetud keskmine tank.
Masina projekteerimistööd algasid 1916. aasta oktoobris ning prototüüp valmis järgmise aasta märtsis. Tank oli varustatud kahe mootoriga, mis paiknesid korpuse esiosas, korpuse tagaosas oli aga kõrgem meeskonnaruum koos relvastusega. Erinevalt tolleaegsetest rasketankidest olid Whippeti roomikud madalad ja pikad ning ta oli ka kiirem, kui rasketankid. Kumbki roomik töötas oma mootori pealt ning masina pööramiseks pidurdati ühe roomiku kiirust, tänu sellele oli masina juhtimine väga raske. Järskudes kurvides kippus üks mootor välja surema ning see põhjustas kogu masina äkilise seiskumise. Ka käigukaste ja transmissioone oli kaks, kuid neid sai lukustada ja kasutada mõlemaid sünkroonselt masina otse sõitmisel.
Esimeseks seeriaks määrati 200 masinat ning neid hakati tootma detsembris 1917. Esimest korda läksid Whippetid lahingusse Põhja-Prantsusmaal 1918. aasta märtsis Herbetune'i lahingus.
Chathami saared
thumb|300px|Chathami saarte topograafiline kaart. thumb|Mitteametlik lipp Chathami saared (maoori Wharekauri, moriori Rekohu) on Uus-Meremaale kuuluvad saared Vaikses ookeanis. Asuvad 800 km Uus-Meremaa Christchurchi linnast idas.
Saarte kogupindala on 966 km2. Kümnest saarest on vaid kaks suuremat asustatud ja neil elab umbes 700 inimest. Ülekaalukalt suurim saar on Chathami saar. Teine asustatud saar on Pitti saar.
Silmiklased
Silmiklased (Satyrinae) on alamsugukond (varasema taksonoomia järgi sugukond, siis Satyridae) koerlibliklaste (Nymphalidae) sugukonnas, kuhu kuulub 3000 liiki. Eestist on leitud 19 liiki silmiklasi. Silmiklasi tunneb ära tiiva kannal olevate paksenenud tiivasoonte ja tiibadel paiknevate nn silmtähnide järgi. Tähne leidub nii tiiva üla- kui ka alaküljel.
Lõuna-Ameerikast võib leida silmiklasi, kelle tiivad on muutunud läbipaistvateks, kuid silmtähnid on säilinud.
Edgar Kõrver
Edgar Voldemar Kõrver (27. oktoober 1906 Tallinn – 5. juuni 2004 Tallinn) oli Eesti diplomaat.
Elulugu
Ta lõpetas 1924. aastal Tallinna Reaalkooli cum laude, õppis aastatel 1924–1925 Tartu Ülikoolis kaubandust. 1925. aastal siirdus ta Pariisi ja lõpetas 1930. aastal Nancy ülikooli kaubanduse erialal. Pensionärina õppis ta Tallinna konservatooriumis. Ta oli Korporatsioon Fraternitas Estica auvilistlane (1991).
1930–1931 teenis ta Õhukaitse Suurtükiväegrupis. Aastatel 1932–1933 oli ta majandusministeeriumi kaubandusosakonna praktikant, 1934–1935 Eesti Maapanga ametnik, 1935–1937 Eesti Vabariigi Hulli aukonsulaadi sekretär Suurbritannias, 1937–1939 Välisministeeriumi II ja 1939 I sekretär ja 1939–1941 Ühistegelike Piimaühingute Keskliidu "Võieksport" plaanisektori juhataja.
1941. aastal küüditati Kõrver Sverdlovskisse, alates 1943. aastast töötas loomsete toorsaaduste varumise kontoris pearaamatupidajana, Eestisse naasis 1946. aastal. Aastatel 1950–1972 oli ta Tartu Piimakombinaadi pearaamatupidaja.
Isiklikku
Tema vend oli helilooja Boris Kõrver.
Ööbinokkel
Tavakasutuses on kahe tehnoloogia põhiseid öönägemisseadmeid – valgust võimendavad ja infrapunakiirgust kasutavad.
Valgusvõimendiga ööbinoklid
Need võimendavad olemasolevat valgust. Täiesti pimedas ei näe nendega midagi. Prožektoriga vaatlusseadmesse valgustades võib seadme rikkuda. Tuntumaks vaatluspildiks on "roheline filter" ehk roheline pilt.
Infrapunaööbinoklid
Tehnoloogiliselt peaaegu sama mis valgusvõimendiga, aga lisaks on infrapunalamp või -prožektor, mille valgust silm ei näe, sest see on madala sagedusega. Iseloomulikuks pildiks on veidi punakas või täeisti mustvalge pilt. On võimeline nägema kehade soojuskiirgust (isegi värskeid jalajälgi). Prožektori valgusvihk alati ei kahjusta. Odavaim infrapuna-öönägemisseade on väike M/V-turvakaamera, millel on IR-LED küljes (hind algab 400 kroonist).
Ultraheliööbinoklid
Arendamisel on ka ultraheli-öönägemisseade, mis on põhimõtteliselt kajalood. Selle põhimõte on lähedane nahkhiirte öisele ruumitajumisviisile.
Jeanne d'Arc
pisi|Jeanne d'Arc umbes 1485. aastast pärineval maalil Jeanne d'Arc [žann dark] (ka Orléansi neitsi [orle'aani n'eitsi]; 6. jaanuar 1412 Domrémy (praegu Domrémy-la-Pucelle) – 30. mai 1431 Rouen) on prantsuse rahvuskangelane, katoliku kiriku pühak.
Lapsepõlv
Tema vanemad olid talupojad, kellel oli 20 hektarit maad, sellest viiendik põldu, viiendik metsa ja ülejäänu karjamaa. Isa kogus lisaks külas makse ja oli linnavahtide ülem. Jeanne'il oli kaks venda ja kaks õde.
Piirkond, kus nad elasid, oli jäänud Prantsuse kuningale ustavaks, ehkki oli ümbritsetud Burgundia maadega. Sellepärast korraldati sinna aeg-ajalt rüüsteretki ja ühel neist põletati Domrémy maha.
Enda sõnul nägi ta esimest korda ilmutust 13-aastaselt, kui talle olevat ilmunud püha Katariina ja öelnud, et ta peab ajama inglased Prantsusmaalt välja ja tooma dofääni Reimsist kroonimisele Pariisi. Hilisemates ilmutustes kordasid seda sõnumit ka püha Miikael ja Antiookia püha Margareeta.
Tõus sõjaväe juhiks
Ta juhatas Saja-aastases sõjas mitmes edukas lahingus Prantsusmaa väeüksusi.
Reformatsioon
Reformatsioon, ka protestantlik reformatsioon (ladina keeles reformatio – ümberkujundamine, taastamine; eesti keeles ka usupuhastus) oli 16. sajandi alguses tekkinud usuliikumine, mille tagajärjel eraldusid katoliku kirikust nn reformeeritud harud, peamised neist luterlus, kalvinism ja anglikaani kirik.
Jeanne d'Arc
Tõus sõjaväe juhiks
Eriti edukas oli Jeanne uue sõjatehnoloogia, suurtükkide kasutamisel, mida inglased olid pidanud seni oma tugevaks küljeks.
Reformatsioon
Traditsiooniliselt seostatakse reformatsiooni algust Martin Lutheri nimega ja kuupäevaga 31. oktoober 1517.
Eellugu
thumb|left|[[Erasmus Rotterdamist|Desiderius Erasmus (1466–1536) 1523. aastal]] Keskajal oli kiriku organisatsiooni ja paavstivõimu suhtes kriitilisi liikumisi, mis kutsusid tagasi pöörduma algkristluse vaimu juurde, näiteks paulikiaanid, bogomiilid, katarid, valdeslased, lollardid, hussiidid ja teised. Katoliku kirik mõistis need liikumised harilikult ketserlusena hukka, kuid osast, näiteks kerjusmungaordudest (dominiiklased, frantsisklased jt) said pärast teatud muutusi ka katoliikluse uued tugitalad. Enamiku katoliikluse ametlikust doktriinist kõrvalekalduvate õpetuste eesmärk polnud aga mitte katoliiklusest eemaldumine või selle hävitamine, vaid pigem kiriku reformimine, usuline täiustamine. Vastuseisu põhjus oli katoliku kiriku organisatsiooni kaugenemine algkristluse põhimõtetest (vaimulike ilmalik elu, rikastumine ja indulgentside müük; ilmaliku võimu taotlused).
Jeanne d'Arc
Pühak
1920. aastal kuulutati Jeanne d'Arc katoliku kiriku pühakuks.
Reformatsioon
Eellugu
14. sajandi kirikulõhes oli Euroopa jagunenud Rooma ja Avignoni paavsti toetajateks. Paavstitüli lõpetas küll Konstanzi kirikukogu (1414–1418), kuid see ei toonud lahendust teoloogilistele ja sotsiaalsetele pingetele. thumb|[[Rooma paavst (1513–1521) Leo X (Ilmiklik nimi Giovanni de' Medici)]]
Ohvrirohke katkuepideemia tagajärjel tekkinud tööjõupuudus ergutas Euroopas majanduslikku ja tehnoloogilist innovatsiooni. Algas kapitalistlike majandussuhete sõlmimine, arenesid kaubandus ja tööstus, kapital koondus linnadesse. Konkurents õhutas tagant kokkupõrkeid, militarism omakorda tsentraliseerimist ja ilmalike valitsejate võimu kasvu. Need ja suurenevad natsionalistlikud meeleolud heitsid kinda rahvusteülesele kirikuvõimule.
Usupuhastus Saksamaal
thumb|[[Saksa-Rooma keiser Karl V (1500–1558)]] 31. oktoobril 1517 naelutas Saksimaa Wittenbergi ülikooli teoloogiaprofessor, augustiinlasest munk Martin Luther (1483–1546) Wittenbergi linnusekiriku uksele 95 aruteluteesi indulgentside müügi vastu. Sama teksti saatis ta Mainzi ja Magdeburgi peapiiskopile. Teesid levisid paari kuuga üle Euroopa, kirik aga ei kiirustanud vastama.
Saksa-Rooma riigi keiser Karl V – harras katoliiklane, kuigi paavsti suhtes kriitiline – nägi reformatsioonis ohtu. Keiser, kõrged kirikutegelased ja vürstid kogunesid 1521. aasta Wormsi riigipäevale. Mõjukas Saksimaa kuurvürst (1486–1525) Friedrich III Tark nõudis enne Lutheri hukkamõistu tema ärakuulamist. 17. aprillil 1521 astus Luther riigipäeva ette ja keeldus oma vaadetest taganemast. 25. mai 1521. Wormsi ediktiga pandi ta riigivande alla ja kuulutati lindpriiks. Peavarju leidis Luther Friedrichi juures Wartburgi linnuses, kus muude kirjutiste kõrval valmis saksakeelne piiblitõlge. Lutheri ustav kaaslane ja toetaja oli Philipp Melanchthon, keda tänu panusele rahvahariduse edendamisse on nimetatud Saksamaa õpetajaks. Lutheri kaitseks astusid välja Põhja-Saksamaa ilmalikud valitsejad, kes avaldasid 1529. aastal tema toetuseks keisrile protesti, millest ka kõigi reformiliikumiste üldnimetus protestandid. thumb|left|[[Ulrich Zwingli (1484–1531)]] Lutheri õpetuse alusel, mille kiirele levikule aitas kaasa trükikunst, kujunes katoliku kirikust lahku löönud protestantlik usuvool luterlus, mis leidis enim toetajaid Põhja-Saksamaal. Lõuna-Saksamaa ja keiser jäid truuks katoliiklusele. Reformatsiooniga kaasnes ka sotsiaalne käärimine ja aastatel 1524–1526 toimunud Saksa talurahvasõda.
Usupuhastus Šveitsis
Ulrich Zwingli (1484–1531) juhtis Šveitsi reformatsiooni, olles jõudnud iseseisvalt piiblit uurides Lutheriga sarnastele usulistele seisukohtadele. 1522. aastal avaldas ta oma esimese usutraktaadi. Zwinglit toetasid Zürichi linnavõimud ja tema õpetus levis üle Šveitsi, kuid metsakantonid jäid truuks katoliiklusele ning sõjalised kokkupõrked lõppesid viimaks protestantide lüüasaamisega. thumb|left|[[Johann Calvin (1509–1564)]]
Johann Calvin (Jean Cauvin jt nimekujud) (1509–1564) oli reformatsiooni kolmas mõjukas vaimne liider. Calvin põgenes Prantsusmaalt usulise tagakiusamise eest ning 1535. aastal kutsuti ta eduka juristina üles ehitama Genfi reformitud kirikut, kuid Calvin töötas välja oma doktriini, mis läks eelkäijate omast kaugemale. Calvin, nagu ka Zwingli, lähtus usuküsimuste tõlgendamisel ainuüksi piiblist, mitte kiriku traditsioonist ja kirikuisadest. Tema arvates pidanuks pühakiri olema ka ühiskonna ilmaliku korralduse mudel. Calvin väärtustas tööd ja lihtsaid eluviise ning tema õpetuses on olulisel kohal jumalik ettemääratus ehk predestinatsioon. Calvini poolehoidjaks sai eeskätt vaesem rahvakiht ja kalvinism levis laialt üle Euroopa, kujunedes luterluse kõrval mõjukaimaks protestantlikuks liikumiseks. Jumaliku ettemääratuse järgi on Jumal määranud osa inimesi õndsaks saama (mida näitab inimese majanduslik heaolu) ja teised hukatusse langema (mida näitab majanduslik ebaedu). Calvini ideede toetajad (kalvinistid) loobusid lõbustustest, kirevatest rõivastest (riietuti musta) ja ehetest. Propageeriti lihtsat eluviisi ja töökust, pühapäeval ja kirikupühadel suleti kõrtsid. Lihtsustati jumalateenistuse korda ja viidi läbi pildirüüsteid. Kalvinistlikel aladel kiusati taga usulisi teisitimõtlejaid ja karmi kirikukorralduse eirajaid võidi koguni hukata.
Luther, Zwingli ja Calvin viisid läbi nn haldusreformatsiooni, millele vastandus radikaalne suund. Rahvastiku kasv ja vähene tulu põhjustasid linnades vaeste kihtide rahulolematust. 1520. aastatest toimusid üle Euroopa rahvarahutused; tihti seostati neid reformiliikumisega. Saksamaal juhtis talurahvarahutusi Thomas Münzer. Kirikutes toimusid pildirüüsted, radikaalsed anabaptistid astusid välja ilmaliku võimu vastu. Luther oli rahvarahutuste suhtes väga kriitiline, sest sõltus tugevasti vürstide toetusest. Nii töötas ta välja oma õpetuse kahest kuningriigist. thumb|[[Carlo Crivelli, San Domenico altarimaal 1476. aastast, kujutab Aquino Thomast]] Katoliku kiriku suurim filosoofiline ja teoloogiline autoriteet oli tollal Aquino Thomas. Luther pidas katoliku kirikus valitsevat suunda ketserlikuks pelagianismiks (inimene on pärispatust rikkumata ja vastutab ise oma pääsemise eest); tema enda vaated olid kirikuisa Augustinuse vaimus: lunastus toimub ainult tänu Jumala armule, mitte inimese enda pingutustele. Selle vaate tõttu kaugenes Luther Erasmuse humanismist. Samas leidis Luther, et inimene ei vaja Jumalaga ühenduse saavutamisel vahendajaks kirikut ega vaimulikke. Ainsaks usuliseks autoriteediks pidas ta piiblit. Piibli autoriteedi tähtsustamisest tulenes nõue teha see usklikele kättesaadavaks rahvakeelsete tõlgete ja hariduse edendamise kaudu. Lutheri õpetuses säilis kaks sakramenti: ristimine ja armulaud. Õpetus armulaualeiva konsubstantsioonist koos kasvava konservatiivsusega põhjustas viimaks luterluse eemaldumise Zwinglist, kes oli ritualismi suhtes kriitilisem.
1526. aastal kasutasid Lutheri-meelsed vürstid ära keisri eemalviibimist ja saavutasid Speyeri riigipäeval aadli usuvabaduse kompromissi: Saksa vürstid võisid valida, kas nad võtavad Lutheri õpetuse omaks või mitte. 1529. aastal korraldas aga keiser teise Speyeri riigipäeva, millel kuulutati eelmine kokkulepe tühiseks ja taastati Wormsi edikt. Luterlik vähemus protesteeris selle vastu ja sealt pärinebki protestantluse mõiste, mis on hiljem laienenud ka teistele katoliku kirikust eraldunud liikumistele.
1530. aasta Augsburgi riigipäeval sõnastas Philipp Melanchthon Augsburgi usutunnistuse. Kuigi reformatsioon oli alanud katoliku kiriku uuendustaotlusena, hakkas tekkima uus kirik. Paljudes kohtades säilisid vaatamata luterliku teoloogia vastuvõtmisele siiski piiskoppide järglus ja apostellik suktsessioon.
1530. aastatest oli Saksa-Rooma riigis toimunud protestantide ja katoliiklaste kokkupõrkeid, kuid 1540. aastatel halvenesid suhted veelgi ning päädisid sõjaga. 1547. aastal toimus keisri juhitavate katoliiklaste ja protestantliku Schmalkaldeni liiga vahel Mühlbergi lahing, milles saavutasid võidu keisri Karl V väed. Protestantlikud ideed olid vaatamata Lutheri surmale aastal 1546 aga juba liiga levinud, et neid relvaga maha suruda. Sisesõjad jätkusid, kuni vananev ja haige keiser pidi 1555. aastal leppima Augsburgi usurahuga, mis tunnistas valitseja õigust otsustada talle alluva rahva usu üle.
Trento kirikukogust (1545–1563) sai alguse Rooma organiseeritud püüdlus tõkestada protestantluse levikut nn vastureformatsiooniga, kuid kolmekümneaastane sõda (1618–1648) tõi luterlikele ja protestantlikele piirkondadele lõpliku vabaduse.
Usupuhastus Inglismaal
thumb|Henry VIII [[1540. aastal]] Inglismaal leidis esmalt reformatsiooni suhtes kriitiline kuningas Henry VIII selles võimaluse oma poliitiliste plaanide teostamiseks. Kuna katoliku kirik keeldus kuninga abielu lahutamast, otsustas Henry VIII Thomas Cromwelli abiga katoliku kirikust lahku lüüa ja usupuhastus ülevalt läbi suruda. Cromwelli juhtimisel saavutati 1533–1534 Inglismaa kiriku lahkulöömine Roomast, mille tulemusel sai anglikaani kiriku peaks kuningas. Samuti võis kuningas Henry nüüd oma esimese abielu lahutada ja Anne Boleyniga abielluda. Cromwell juhtis ka paavstlusevastast laimukampaaniat ning tema juhtimisel võeti vastu supremaadiakt (lad k supremus – kõrgeim), millega kinnitati kuningas Inglise riigikiriku (anglikaani kiriku) peaks ning mille järgi kõik kuningriigi elanikud pidid temale kui ilmalikule ja vaimulikule valitsejale truudust vanduma. Sellest keeldunud silmapaistvad katoliiklased, nagu Thomas More ja John Fisher ning ka kuus kartusiaanist munka, hukati kui riigireeturid.
1535. aastal määrati Cromwell Inglise kiriku viitseregendiks, kellena ta kahes järgus kloostrid likvideeris: 1536–1537 likvideeriti enamik väiksematest kloostritest ning 1539–1540 suleti ka kõik suuremad kloostrid. Cromwellile oli sealjuures abiks 1536–1537 Põhja-Inglismaal toimunud ülestõus Pilgrimage of Grace, millest võttis osa palju munki. Pärast rahutuste mahasurumist oli hõlpus süüdistada kõiki kloostritegelasi kirikuvastasuses ja asuda kloostreid likvideerima. Tänu kirikuvarade konfiskeerimisele ja muudele majanduslikele reformidele kasvasid Inglismaa valitsuse tulud Cromwelli võimuajal märgatavalt. Inglismaal kiriku ja kloostrite varad riigistati, keelati indulgentside müük ja tehti lõpp pühakute säilmete austamisele. Jumalateenistusi hakati anglikaani kirikus pidama inglise keeles, õndsaks võidi saada ainult usu kaudu ja ainsaks usuliste tõdede allikaks loeti piiblit. Jumalateenistuse korda muudeti Inglismaal vähe. Hiljem kõikus anglikaani kirik protestantluse ja katoliikluse vahel, saavutades tasakaalu Elizabeth I valitsusajal. Anglikaani kirik säilitas paljus katoliiklikud rituaalid, kuid 16.–17. sajandil toimus Inglismaa riigikiriku-sisene puritaanlik reform, mille tagajärjel eraldusid omakorda mõned reformitud uskkonnad.
Suunad
Reformatsiooni käigus sündis lisaks luterlusele, kalvinismile ja anglikaani kirikule mitmeid muid usulisi liikumisi. Anabaptistid taotlesid algkristlikku puhtust, ristisid täiskasvanuid, pidasid armulauda vaid mälestustseremooniaks ning soovisid taastada jumalariiki omaenda müstiliste ettekujutuste alusel. Anabaptistide Bernhard Knipperdollingi ja Melchior Hoffmani liikumisest kasvasid välja mennoniidid, hutteriidid jt. Valentine Weigel ja Jacob Böhme esindasid müstiliste sugemetega panteismi; nende järgijaid hakati nimetama roosiristlasteks.
17. sajandi algul sündis Inglismaal kalvinismist lähtuv baptistide liikumine. 17. sajandi lõpul tekkisid Saksamaal pietism, mis rõhutas usuelu emotsionaalset külge, ning Inglismaal rangete moraalinõuetega kveekerite liikumine.
18. sajandi algul said Saksamaalt alguse vennastekoguduse liikumine ja Inglismaalt metodism.
Tagajärjed
Reformatsiooniga kaasnes ka katoliku kiriku enda mõningane teoloogiline ja organisatsiooniline uuenemine, eeskätt tänu nn vastureformatsioonile ehk katoliiklikule reformatsioonile. Katoliku kirikus alustati enesepuhastusega: korrastati katoliiklikku õpetust, keelati kiriklike ametikohtade koondumine ühe inimese kätte, parandati vaimulike haridustaset ja tugevdati ordu- ja kloostridistsipliini. Ühiskonnateadlased on ära märkinud protestantliku religiooni mõju kujunevale kapitalismile.
1540. aastal rajati Ignatius Loyola (1491–1556) eestvedamisel jesuiitide ordu, mille eesmärk oli tugevdada katoliiklust ja võidelda reformatsiooni vastu. Taasaktiveerus inkvisitsioon, et usuline teisitimõtlemine välja juurida. Hävitati ketserliku sisuga, musta nimekirja kantud raamatuid.
Euroopa eri piirkondades puhkesid katoliiklaste ja protestantide vahel ususõjad:
11. sajand
11. sajand ehk XI sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise üheteistkümnes sajand, mis algas 1. jaanuaril 1001 ja lõppes 31. detsembril 1100.
Kümnendid ja aastad
1000. aastad: (1000), 1001, 1002, 1003, 1004, 1005, 1006, 1007, 1008, 1009
Thyra
Thyra ehk Thyra Dannebod ehk Thyra Danebod (suri 10. sajandil) oli Taani (Jüütimaa) kuninganna, kuningas Gorm Vana abikaasa, kuningas Harald Sinihamba ema, Jellingi dünastia esiema.
11. sajand
Kümnendid ja aastad
1010. aastad: 1010, 1011, 1012, 1010, 1014, 1015, 1016, 1017, 1018, 1019
Thyra
pisi|Jellingi kivid pisi|Jellingi kivid pisi|Väikese Jellingi kivi esikülg pisi|Väikese Jellingi kivi tagakülg Thyra kohta on palju pärimusi ja teda on mainitud ka kroonikates, kuid tema olemasolu ainus kindel kinnitus on Jellingi kivid. Gorm püstitas Thyra mälestuseks väikese Jellingi kivi. Lisanimi Dannebod või Danebod tuleneb viimastest sõnadest (THURUI TANMARKAR BUT) väikesel Jellingi kivil (samad sõnad on ka suurel Jellingi kivil). Need sõnad võisid tähendada 'Taani uhkus' või 'Taani ehe' või 'Taanimaa parandus' või 'Taani pääste'. Pole selge, kas see sõna käis Gormi või Thyra kohta. Lause võis tähendada: "Kuningas Gorm tegi selle mälestusmärgi Thyra, oma abikaasa, Taanimaa paranduse (ehte) auks. " Võib-olla on silmas peetud, et Thyra päästis Taani sakslaste sissetungist. Suur Jellingi kivi ütleb: "Selle hauakivi laskis Harald, kes ühendas kogu Taani ja Norra ning tegi taanlased kristlasteks, püstitada oma isa Gormi ja oma ema Thyra auks."
11. sajand
Kümnendid ja aastad
1020. aastad: 1020, 1021, 1022, 1023, 1024, 1025, 1026, 1027, 1028, 1029
Thyra
Tema päritolu ega vanemate kohta pole midagi kindlat teada. Saxo Grammaticuse järgi ("Gesta Danorum") oli tema isa "Æthelred, Inglismaa kuningas", kes pidi siis olema Wessexi kuningas Ethelred I (on oletatud ka, et ta võis silmas pidada Edward Vanemat). Sel juhul oli Thyra ema Wulfthryth. Ta toodi Taani pantvangina ning abiellus Gormiga, kui too oli veel taanlaste pealik. Thyrale omistatakse ka poeg Haraldi kasvatamine kristlikus vaimus. Snorri Sturlusoni järgi oli Thyra isa Jüütimaa või Holsteini kuningas või jarl Harald Klak. Viimast on hakatud pidama tõenäolisemaks, sest Snorrit peetakse palju usaldusväärsemaks autoriks.
Et Gorm püstitas väikese Jellingi kivi Thyra mälestuseks, siis ilmselt suri Thyra enne Gormi, seega arvatavasti enne 958. aastat. Võib oletada, et ta sündis 10. sajandi alguses, kuid lähtudes eeldusest, et tema isa oli Ethelred, on tema sünd paigutatud 870. aasta ümbrusse (ta sündis sel juhul Wessexis) ja surm 935. aasta ümbrusse. Surmakohaks peetakse Jellingit. Arvatakse, et Jellingis oligi kuningapaari residents.
Saxo Grammaticuse ja Sven Aggeseni järgi ehitati Lõuna-Jüütimaa kindlustus Dannevirke põhiliselt Thyra juhatusel. Arheoloogia andmetel on Dannevirke siiski palju vanem. Thyra võis tegelda kindlustuse laiendamisega, sest arheoloogia andmetel rajati Dannevirke seitsmes järgus.
Liikumine (täpsustus)
Liikumine on mitmetähenduslik mõiste:
Thyra
Thyrat on nimetatud väga targaks naiseks.
Arvatakse, et Thyra oli väejuht sõjas sakslaste vastu.
11. sajand
Kümnendid ja aastad
1030. aastad: 1030, 1031, 1032, 1033, 1034, 1035, 1036, 1037, 1038, 1039
1040. aastad: 1040, 1041, 1042, 1043, 1044, 1045, 1046, 1047, 1048, 1049
Thyra
Thyral ja Gormil oli viis last:
Türkmenistan
Türkmenistan on merepiirita riik Kesk-Aasias. Türkmenistan piirneb loodes Kasahstani, loodes ja idas Usbekistani, kagus Afganistani ning lõunas Iraaniga. Riigist läände jääb Kaspia meri, väljapääsu maailmamerele ei ole. Karakumi kõrb katab üle 80% riigist. Riigi pealinn ja ühtlasi suurim linn on Aşgabat.
Thyra
pisi|Jellingi põhjapoolne kääbas ja kirik, Thyra matusekohad. Thyra ja Gorm maeti Jellingisse ühe kääpa alla sealsest kahest suurest kääpast. Põhjapoolse kääpa all on suur puust hauakamber, mis dendrokronoloogia andmetel pärineb 958. või 959. aastast. See võis olla Gormi ja Thyra hauakamber. Hiljem maeti nad ümber sealsesse esimesse kirikusse (Jellingi kirik, ehitatud 1100. aasta paiku). Aastal 1978 kaevati praeguse kiriku idaosa alt välja haud, kust leiti keskealise mehe luid, mida peetakse Gormi säilmeteks. Thyra säilmeid ei ole leitud.
Türkmenistan
Türkmenistan oli Nõukogude Liidu liiduvabariik. Türkmenistan iseseisvus 27. oktoobril 1991. Türkmenistan on tänapäeval maailma üks suletumaid ja autoritaarsemaid riike. Ajakirjandusvabaduse indeksi järgi on Türkmenistan 180 riigi seas 178. kohal.
11. sajand
Kümnendid ja aastad
1050. aastad: 1050, 1051, 1052, 1053, 1054, 1055, 1056, 1057, 1058, 1059
Thyra
Rahvapärimuse järgi vangistasid trollid Thyra tütre ning viisid ta kaugel põhjas teisel pool Halogalandi ja Biarmalandi asuvasse kuningriiki.
Türkmenistan
Suurus ja piirid
pisi|left|235px|Türkmenistani topograafiline kaart Türkmenistani pindala on 491 210 km², millega on see maailmas pindalalt 54. riik. Maismaapiiri pikkus on 4158 km. Riigipiiri pikkus Afganistaniga on 804 km, Iraaniga 1148 km, Kasahstaniga 413 km ja Usbekistaniga 1793 km. Läänes piirneb Türkmenistan Kaspia merega (rannajoone pikkus 1768 km).