cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tamm ehitis
Kaartamm
Kaartamm on kaarekujuline tamm, mille kaare ülaosa on suunatud vette, et luua tugev struktuur, mis on vastupidav tammi taga asuvale veesurvele. Kaartammid on tavaliselt valmistatud betoonist ja vajavad vundamentide ning seinte jaoks head kivimitoetust, seega kasutatakse sedasorti tammesid tavaliselt kitsastes ja järskudes orgudes.
Gravitatsioonitamm
Gravitatsioonitammid tuginevad paigal hoidmiseks gravitatsioonile. Seesugused tammid on tavaliselt valmistatud betoonist, müüritisest või neist mõlemast ning ristlõikelt on need tavaliselt kolmnurksed. Gravitatsioonitammid peavad olema ehitatud kõlakivile ja sobivad laiade või kitsaste orgude jaoks.
Piilartamm
Piilartammidel on kolmnurkse kujuga seinad või tugipostid, mis on suunatud allavoolu küljele ja paigutatud vahedega, pidades niimoodi vastuvoolu poolt tulevale veesurvele. Piilartammid peavad olema ehitatud litofoni kivile ja on tavaliselt betoonist või müüritisest. Kontrollide vahekauguse tõttu võivad need materjalide osas olla üsna tõhusad.
Turvalisus
Reservuaaride seadus (1975) on reservuaaride ohutuseeskirjade seaduse (1930) uuendatud versioon, millega kehtestati ohutusseadused Ühendkuningriigi veehoidlate jaoks, milles hoitakse vähemalt 25 000 kuupmeetrit vett.
Ehitusinsenerid vastutavad veehoidlate ja nende tammide ohutuse kontrollimise eest. Veehoidlate omanikud on juriidiliselt vastutavad veehoidlate ohutuse säilitamise ja ehitusinseneride regulaarsete kontrollide eest.
Ilmjärve Jumalailmumise kirik
pisi|Ilmjärve Jumalailmumise kirik alt=Vaade Ilmjärve kirikule läänest|pisi|Ilmjärve Jumala ilmumise kirik (2016) Ilmjärve Jumalailmumise kirik on õigeusu kirik Valga maakonnas Otepää vallas Ilmjärve külas.
Kirikut kasutab EAÕK Tallinna peapiiskopkonna Ilmjärve Jumalailmumise kogudus.
Esimene õigeusu kirik ehitati Ilmjärvele aastal 1848. Puidust hoone jäi aga kogudusele kitsaks ning selle asemele projekteeriti sinna uus kirik. Projekti tegi Riia arhitekt Jānis Frīdrihs Baumanis.
Maa- ja telliskivist kirik ehitati Ilmjärve kroonumõisa maale 1873. aastal. See on ristikujuline ja viie torniga. Kirikul on kaks suurt 1873. aastal keiser Aleksander II poolt kingitud kella.
Kirik on 1999. aastast arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.
Liivimaa Kuller
Liivimaa Kuller : sõnumid otse elust, oli ajaleht, mis ilmus 7. jaanuarist 1993 kuni 19. oktoobrini 1998 korra nädalas Tartus.
Fugett
Fugett (itaalia keeles fughetta) on väike fuuga, millel võib puududa fuuga arendusele omane rangus, arendus võib piirduda imitatsiooniga.
Liivimaa Kuller
1992. aasta detsembrini andis Liivimaa Kulleri kollektiiv välja AS Lõuna-Eesti Sõnumitele kuuluvat Liivimaa Kroonikat. Kui 1992. aasta sügisel kontrolliti firma majandusseisu, siis avastati selles mitmeid möödalaskmisi ja selgus, et firmas töötavad Hillar Talts ja Kalle Müller olid asutanud AS Sekser ning lehetöö kõrvalt andnud välja samanimelist ajakirja. Juhatus ei pidanud seda eetiliseks, ning Müllerile ja Taltsile tehti ettepanek – kas lahkuda AS Lõuna-Eesti Sõnumitest või loobuda Sekserist. Kalle Müller otsustas kogu toimetusega lahkuda ning hakata AS Zett all välja andma uut ajalehte Liivimaa Kuller. Peatoimetajaks oli Andrus Esko, tegevtoimetajaks Väino Koorberg. 1995. aastal omandas ajalehe AS Postimees.
Kaastööd ajalehele tegid näiteks Hannes Võrno koos Henri Jäägriga korporatsiooni Saatus nime all koomiksiseeria "Perekond Vismarid".
Täiendavalt anti veel välja "Liivimaa Kulleri Ristsõnad" (1993–1995).
Tiia Penjam
Tiia Penjam (neiuna Tiia Kerge; sündinud 4. detsembril 1955 ) on eesti matemaatik, ajakirjanik ja toimetaja.
Tiia Penjam lõpetas 1974. aastal kuldmedaliga Tallinna 36. Keskkooli ja 1979. aastal cum laude Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna matemaatik-pedagoogi kvalifikatsiooniga.
Töötanud Õpetajate Lehe ajakirjanikuna 1989. aastast. Olnud Õpetajate Lehe ja ajakirja Haridus peatoimetaja aastatel 1993–2012.
Ta on toimetanud raamatuid ning olnud Eesti Teaduste Akadeemia Naiskoori laulja ja esinaine.
Isiklikku
Tiia Penjami abikaasa on Jaan Penjam, neil on tütar (Pille Penjam) ja poeg (Priit Penjam).
Ilmar Prikk
Ilmar Prikk (6. aprill 1928 Halliste – 18. september 1979 Põlva) oli eesti agronoom ja haldusjuht.
1947. aastal lõpetas ta Abja Keskkooli.
Aastatel 1967–1979 oli ta Põlva rajooni RSN Täitevkomitee esimees.
Ta on maetud Põlva kalmistule.
Mart Orav
Ta on õppinud Tartu 1. Keskkoolis (lõpetas aastal 1976 ) ja Tartu Riikliku Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust.
Ta on ka palju teiste autorite raamatuid toimetanud ja trükiks ette valmistanud.
Mart Orav on olnud Tartu kultuurkapitali nõukogu, kultuuriministeeriumi juures asuva klassikakirjastamise nõukogu ja Eesti Kultuurkapitali kirjanduse sihtkapitali nõukogu liige. Ta töötab ajakirja Akadeemia humanitaar- ja sotsiaalvaldkonna toimetajana.
Kääbusšnautser
Kääbusšnautser on Saksamaalt pärinev koeratõug, üks kolmest šnautseritõust.
Tõustandardis on koera käitumise ja iseloomu kohta kirjas: „Iseloomult sarnaneb šnautserile. Temperament ja käitumine on omased väikesekasvulisele koerale. Arukus, julgus, vastupidavus ning valvsus teevad kääbusšnautserist sobiva majakoera. Sobib hästi ka valve- ja seltsikoeraks, keda on hõlbus pidada ka väikeses korteris.“
Ketas-kogritsliudik
Ketas-kogritsliudik ehk pruun kogritsliudik ehk liudkogrits (Discina ancilis) on seen sugukonnast Discinaceae perekonnast Discina.
Nomenklatuur, süstemaatika ja taksonoomia
Ladinakeelsed teaduslikud nimetused on Discina ancilis (Pers.) Sacc. ja Discina perlata (Fr.) Fr. Kui seent arvati kogritsa perekonda kuuluvaks, kasutati nimetust Gyromitra perlata (Fr.) Harmaja või Gyromitra ancilis (Kreisel 1984). Teised sünonüümid on Acetabula ancilis (Lambotte 1880) ja Peziza ancilis (1822). Esineb ka nimetus Disciotis ancilis. Nimetus Discina ancilis pärineb Saccardo'lt (1889).
Ketas-kogritsliudikule on iseloomulik roosa mügerikega eoslava. Liigil Discina parma on heledam värvus ja ta kasvab jõekallastel. Liigil Discina melaleuca on varieeruv värvus, kasvab samuti lehtpuude all, eristamiseks tuleb vaadata mikroskoobi all eoste tipujätkete kuju. Ketas-kogritsliudik on raskesti eristatav ka mürkelliudikust, kes Hispaanias kasvab jõekallastel. Mürkelliudiku eoslava on tavaliselt soojema värvitooniga kui ketas-kogritsliudikul ning väliskülg heledam (ketas-kogritsliudikul ookerjas või punakas, mürkelliudikul valkjas). Lõplikuks määramiseks on tarvis eoseid mikroskoobiga vaadata.
Levik ja arvukus
pisi Ketas-kogritsliudik on levinud kogu Eestis.
Ketas-kogritsliudik on Venemaal sage, Hispaanias ei ole väga sage, Eestis tavaline, mitte arvukas.
Välimus
pisi Viljakeha läbimõõt on väga varieeruv, 3–6 (15) cm , Eestis kuni 8 cm. Ta on noorelt liudjas, peagi lamedam ja kumeram, ebakorrapärase kujuga , allakeerdunud servaga , laineline või keskelt veidi voldiline , lihakas. Kui öökülm kahjustab ketas-kogritsliudiku noore viljakeha servakudet, siis see enam ei kasva, vaid kasvab ainult viljakeha keskmine osa; see kummub välja ning muutub ebakorrapäraselt kääruliseks, nii et viljakeha meenutab hiidkogritsa oma. Noortel viljakehadel on väliskülg härmatiselaadse faktuuriga. Väliskülje värvus on algul kahvatu, hiljem roosa-kastanpruun või kastanpruun oliivivarjundiga , Eestis kahvatu-ookerjas või kahvatu-lihapunane. Eoslava (viljakeha (askoomi siseküljel või välisküljel ) on tuhm, valkjas, pruunikashall punakas-kollakaspruun, Eestis pruun, hallikaspruun või oliivpruun . Eoslava pinnal on väikesed mügerikud.
Jalg on umbes 1 cm pikkune ja 0,5 cm (või 1–2 cm ) laiune, väga lühike, sooneline, hele. Ta on tavaliselt sama värvi nagu viljakeha väliskülg, ja säilitab valkja värvuse viljakehast kauem.
Viljaliha on peen, habras, õrn, hallikas, valkjas, , märkimisväärse lõhnata , praktiliselt maitsetu , pisut elastne , suhteliselt paks.
Eoskotid on silindrilised, suurusega 400–450 × 12 μm, teistel andmetel 398–425 × 18,5–19 μm. Nad ei värvu joodiga siniseks (mitteamüloidsed ). Eospulber on valge. Eoskotil on operkulum. Eoskoti alus on hargnenud. Eoskotis on 8 eost. Eosed on käävjad, peenenäsalised kuni võrkjad. Nad on värvusetud. Keskel on suurem õlitilk, kummaski otsas väiksem õlitilk. Tipujätked on värvusetud, tömbid, pikkusega kuni 6 μm. Eoste suurus on 25–30 × 12–15 μm, teistel andmetel 28–32 × 10,4–11,8 μm.
Ekstsiipulum on polümorfsete elementidega, paksusega 14 μm.
Parafüüsid on niitjad, vaheseintega. Nende tipud on pruunid, tõlvjalt laienenud. Paksus on 3,6–7,4 μm.
Kasvuaeg
Viljakehad esinevad Venemaal mai keskpaigast juuli keskpaigani, Eestis aprillist juunini.
Kasvukoht
Viljakehad kasvavad Venemaal okas- ja segametsades, aedades, kõduneval puidul ja selle lähedal, niiskel pinnasel, valgustatud kohtades, rühmadena, Eestis pinnasel ja okaspuukändudel sega- ja okasmetsades, eriti kuusikutes.
Söödavus
Ketas-kogritsliudik on söögiseenena vähetuntud. Teda tarvitatakse värskelt (tuleb 10–15 minutit kupatada) või kuivatatuna.
Šundorovo
Šundorovo (vene keeles Шундорово; soome keeles Sunkura) on küla Venemaal Leningradi oblastis Lomonossovi rajoonis. Ajalooliselt oli see ingerlaste küla, mis kuulus Hietamäki kihelkonda.
Külas elab 42 inimest (2017).
Küla on esimest korda mainitud 1860.
Plüüs
Plüüs (saksa Plüsch vahendusel prantsuskeelest sõnast peluche [pəlyʃ]) on karustusega kangaste hulka kuuluv, sametit meenutav villane või puuvillane, või ka sünteetilisest kiust riie, mille karustuse kõrgus on 2-4 mm, teistel andmetel kuni 8 mm. Kasutatakse dekoratiivriidena, ka mänguasjade valmistamiseks.
Flažolett
Flažolett (prantsuse keeles flageolet) on mängutehniline võte, mida tekitatakse keelpillidel keele kerge puudutamisega teatud punktis. Selle võttega saavutatakse kõrge flöödikõlaline heli. Flažoletid avardavad keelpillide diapasooni ja kõlavärvi.
Flažoletid võivad olla loomulikud või kunstlikud.
Lahtisel keelel tekitatavat flažoletti nimetatakse loomulikuks ja märgitakse noodi kohal oleva nullikesega. Keele lühendatud osal tekitatavat flažoletti nimetatakse kunstlikuks ja märgitakse joonestikul nelinurkse noodiga, kusjuures tekitatava heli kõrgus ei ühti selle heli omaga, mis saadakse samas punktis keele allasurumisel.
Taison
Taison Barcellos Freda (tuntud lihtsalt kui Taison; sündinud 13. jaanuaril 1988 Pelotases) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Kreeka kõrgliigaklubis PAOK.
Ta alustas klubikarjääri Brasiilia klubis Internacional. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2008. aastal ja sai kiiresti põhikoosseisu liikmeks.
Aastatel 2010–2013 mängis Taison Ukraina kõrgliigaklubis Harkivi Metalist.
2013. aasta jaanuaris sõlmis Taison lepingu Donetski Šahtariga. Ta mängis seal kokku üheksa hooaega ja tuli klubiga Ukraina meistriks kuus korda. Hooajal 2018/19 oli Taison Ukraina kõrgliigas enim väravasööte andnud mängija. Hooajal 2019/20 lõi ta Ukraina kõrgliigas kümme väravat ja andis lisaks kümme väravasöötu ning valiti liigahooaja parimaks mängijaks.
2021. aasta aprillis naasis Taison Internacionali.
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta pooleteise aasta pikkuse lepingu PAOK-ga.
Brasiilia jalgpallikoondises mängis Taison aastatel 2016–2018 kokku kaheksa korda. Ainsa värava lõi ta koondises 13. juunil 2017 sõprusmängus Austraalia vastu. Ta kuulus Brasiilia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.
Tartan
pisi|Kolm erinevat tartanit Tartan ehk šotiruuduline kangas on ajalooliselt Šotimaalt pärinev villane villane ruudumustriga kangas. Ruudud moodustuvad nii koe- kui ka lõimesuunalistest eri laiuses värvilistest sissekootud triipudest ja kordub korrapäraselt. Tartan on kootud jämedatest lõngadest suure tihedusega, toimse sidusega ja pealispinnalt karvastatud.
Neuenkirchen (Osnabrück)
Neuenkirchen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 57,51 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4547 inimest. Vald asub umbes 20 km Osnabrückist loodes.
Tartan
Eesti keeles on tartan kasutuses laensõnana või on vahetevahel tõlgitud ruudumustriks.
Ajaloost
Tartanimustritel on heraldiline tähendus, igal klannil on oma muster. 19. sajandi algul polnud tartani mustrid siiski veel seotud mitte niivõrd klannidega, kuivõrd üksikute piirkondadega, sest tartani värvid panid kokku kohalikud kangakudujad ja need valiti vastavalt koha peal saada olnud värvitaimedele.
Eesti tartan
2005. aastal kinkisid šotlased Eestile Eesti tartani, mis on kantud Šotimaa rahvuslikku tartaniregistrisse. Selle värvides on ühendatud Eesti lipu sinimustvalge värvikombinatsioon ja Šotimaa puna-kuldse lõvi punane ja kollane. Eesti rahvustartani kangas valmib Šotimaal.
Šilavotase vald
Šilavotase vald (leedu keeles Šilavoto seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Prienai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 97 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1736 inimest. Valla keskus on Šilavotase küla, vallamaja asub aadressil Radušio g. 11. Vallavanem on Neringa Pikčilingienė.
Lisaks küladele asub vallas ka Liepalotase huutor, kus aastal 2011 elanikke ei olnud.
pisi|Vallamaja pisi|Klebiškis pisi|Mieleiškampis
Austra Skujiņa
Austra Skujiņa (10. veebruar 1909 Kraukļi, Vidriži vald, (tänapäeval Sēja piirkond) – 5. september 1932 Riia ) oli läti luuletaja.
Austra Skujiņa oli pärit metsavahi seitsmelapselisest perekonnast. Tema vanem õde oli kirjanik Rūta Skujiņa (1907–1964).
Ta õppis Pabaži põhikoolis ning Riia 2. ja 4. Keskkoolis. Sattus seejärel isa surma tõttu majanduslikesse raskustesse ning pidi tööle minema ja gümnaasiumihariduse omandamist jätkama õhtukoolis. Seejärel õppis ta aastatel 1929–1931 Läti Ülikooli loodusteaduskonnas. Võttis osa vasakpoolse üliõpilasorganisatsiooni "Zemgalija" tegevusest. Ülikooliõpingute kõrval töötas ta põllumajandusministeeriumis masinakirjutajana.
Frog Jump
Frog Jump on asula Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigis Gibsoni maakonnas.
Austra Skujiņa
Ajakirjanduses oli ta avaldanud luuletusi juba alates 1926. aastat. Tema esimene luulekogu "Dzejas" ("Luuletused") ilmus 1932. aastal postuumselt.
Frog Jump
Frog Jump asub 95 meetri (312 jala) kõrgusel üle merepinna.
Asula algne nimi oli Davis Springs. 20. sajandi alguses sai asula arvukate konnade ja jaanimardikate järgi hüüdnime Frog Jump and Lightning Bug Center, mis aja jooksul lühenes ja sai asula ametlikuks nimeks.
Rakvere JK Tarvas III
Rakvere JK Tarvas III oli Eesti jalgpalliklubi Rakvere JK Tarvas teine duubelmeeskond, mis tegutses 2012. aastal.
Pensilvaania saar
Pensilvaania saar (Fraxinus pennsylvanica) on õlipuuliste sugukonda saare perekonda kuuluv ühekojaline mitmeaastane heitlehine lehtpuu.
Võõrliigina leidub taime ka Eestis.
Solnetšnogorski rajoon
Solnetšnogorski rajoon (vene keeles Солнечногорский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Solnetšnogorski linn.
Rajoon piirneb kirdes Dmitrovi rajooniga, idas Lobnja linnaringkonnaga, kagus Himki linnaringkonnaga, lõunas Krasnogorski linnaringkonnaga, edelas Istra rajooniga ja loodes Klini rajooniga.
Rajooni pindala on 1163,93 km². Elanike arv oli 2012. aastal 131 459, 2009. aastal 123 585 ja 2002. aastal 124 369.
Solnetšnogorski rajoonis on 198 asulat, mis kuuluvad viie linnaasunduse (Solnetšnogorski linna ning Andrejevka, Povarovo, Mendelejevo ja Ržavki alevite) ja kuue külaasunduse koosseisu.
Luke mõis (Läti)
Luke mõis ehk Lugaži mõis (saksa keeles Schloß Luhde, läti keeles Lugažu muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Valga kreisis Luke kihelkonnas. Praegu asub Läti Valka piirkonnas Valka vallas Luke asulas.
Varasem ajalugu
Luke mõisa ala kuulus varem Saksa ordu maade hulka. Juba 1334. aastal asus seal linnus, mille lasi ehitada ordumeister Eberhard von Monheim. XV sajandi alguses kuulus see orduvasall Claus (Clawes) von der Ludele (suri pärast 1434). 1431. aastal sõlmis ta oma venna Hermanniga (suri enne 1438) varajagamislepingu ja vendade Ermesitega kogukäeõiguslepingu. Järgnevalt langeski Luke Ermesi vasallisuguvõsa valdusse. 1469. aastal läänistas ordumeister Johann von Mengede Bartholomäus Ermesile (suri pärast 1477) maja Valgas. Tema omanduses oli veel Härgmäe kihelkonnas asunud Brenti mõis. Järgnevalt kuulus Luke tema pojapojale Laurens Ermesile (suri enne 1501). Pärast tema surma tekkis tema laste, vend Reinholdi ja lesk Ilsabe (ta oli pärast mehe surma abiellunud Hans Wrangelliga) vahel päranditüli. 1505. aasta 26. mail langetasid Viljandi komtuur Wennemar von Dellwig ja Järva foogt Johann Stael von Holstein tüliküsimuses otsuse, et Luke jääb Hans Wrangelli valdusse seniks kuni viimase kulud on kaetud. Selles lahendis on esmamainitud Luke mõisa (Hofe zur Lude). Laurensi pärijad said mõisa peagi tagasi ja 1518. aasta 9. septembril müüs Johann Ermes (suri enne 1538) selle koos Superni küla ja Valgas asuva kõrtsikohaga ära.
Plettenbergid 1518–1600
Uuteks mõisaomanikeks said ordumeister Wolter von Plettenbergi noorem vend Johann von Plettenberg (suri 1523/1524) ja tema abikaasa Barbara Tödwen (suri enne 1537). 1523. aastal läänistas ordumeister oma vennale ka Hoomuli mõisa, mis tollal asus Helme kihelkonnas. Mõlemad jäid suguvõsa valdusse XVII sajandi alguseni. Pärast Johanni surma päris need tema poeg ordunõunik Wolter von Plettenberg (suri pärast 1559). Hoomuli ja Luke mõisad olid tema valduses 1551. aastal. Kuna ta lahkus 1559. aastal Vestfaali Meyerichi, jäid tema Liivimaa mõisad poeg Fromhold von Plettenbergile (suri pärast 1577). Viimaselt päris valdused poeg Vastseliina lossipealik Johann Wolter von Plettenberg (suri pärast 1615), keda on mõisaomanikuna nimetatud 1600. aastal. Kuna ta jäi konfliktis Rootsi ja Poola vahel truuks viimasele, jäi ta Lukest ilma ja see langes Rootsi riigile.
Luke mõis XVII sajandil
1624. aasta 4. jaanuaril läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf mõisa Norrköpingi otsuseõiguse alusel Eestimaalt pärit ooberstleitnant Hans von Wrangellile (1588–1667). 1653. aastal sai ta vabahärratiitli ja Luke mõisa järgi perekonnanimeks Wrangel af Ludenhof. Mõisa loovutas ta juba eluajal kaasavarana ooberst ja Liivimaa maanõunik Carl Adolf von Tiesenhausenile (1605–1652), kes oli abielus tema tütre Ebba Barbaraga. Ta loobus võlanõuetest Rootsi krooni suhtes ja kuninganna Kristiina kinnitas 2. juulil 1652 tema pärilikku valdusõigust. Kuna ta suri juba sama aasta detsembris, pärandus mõis tema ainsale lapsele Anna Dorotheale (u 1630–1676). Mõisale esitas nõude krahv Hermann Wrangell, kuid 1661. aasta 6. novembril kinnistati kuninga resolutsiooniga see Hermann Wrangel af Ludenhofi (suri 1675) nimele, kes oli Anna Dorothea abikaasa. Pärast tema surma kinnitas kuningas Karl XI 1677. aasta 5. novembril mõisa kuuluvust vabahärraskonnana tema pojale major (hiljem ooberstleitnant) vabahärra Carl Johan Wrangel af Ludenhofile (1651–1691). Reduktsiooni ajal võeti mõis 1680. aastatel kroonile tagasi ja sellest sai riigimõis.
Luke riigimõis
Wrangellidel lubati mõisa siiski edasi pidada, see anti neile võrdlemisi soodsale tertsiaalrendile. Riigimõisana esineb Luke 1688. aastal mõisate nimistus, seda valdas siis endine omanik ooberstleitnant Carl Johan. Pärast tema surma pärisid rendimõisa tema pärijad, kellele see restitueeriti pärusvaldusena 1. märtsil 1712. aastal.
Wrangellid 1712–1897
pisi|300px|right|Luke mõis 1801. aastal. Johann Christoph Brotze kogu Restitutsiooni ajal olid pärijatest elus ooberstleitnant Carl Johani lesk Anna Ebba (sündinud vabapreili Horn af Åminne) (1663–1732), kes oli naitunud ooberstleitnant Gotthard Wilhelm von Uexkülliga, ja kolmest pojast kaks. Liivimaa aadlilipkonnas teeninud vanem poeg leitnant Christer Johann mõrvati 1710. aastal marodööride poolt. Tema vennad Hans ja Carl Johann, kes teenisid kornetitena Rootsi sõjaväes, olid mõlemad langenud 1709. aastal Venemaa sõjavangi ja viidud Venemaale; Hans surigi 1718. aastal Siberis Tobolskis. Carl Johann (1689–1742) vabanes alles 1722. aastal ja sai seejärel mõisa majandamise üle võtta. Ta oli hiljem oluline Liivimaa rüütelkonnategelane: 1737. aastal valiti ta Liivimaa maanõunikuks ja ta lõpetas karjääri peaökonoomiadirektorina. Pärast tema ja ta abikaasa Charlotte Johanna (sündinud vabapreili von Liebesberg) (1703–1748) surma sõlmisid pojad 1748. aasta 9. veebruaril pärandvarajagamislepingu. Vastavalt selle tingimustele langes Luke mõis vanemale pojale adrakohtunik vabahärra Carl Johann von Wrangellile (1725–1798), kes kohustus oma nooremale vennale Johann Georgile tasuma 3400 taalrit. Kuna keskmisele vennale Gotthard Wilhelmile pidi minema seni Luke koosseisu kuulunud Paju mõis, eraldati see iseseisvaks rüütlimõisaks. Carl Johannilt päris Luke tema poeg Valga kreisikohtunik vabahärra Carl Johann Wilhelm von Wrangell (1760–1818). Kuna tal meessoost järeltulijaid ei olnud, pärandus mõis tütar vabaproua Margaretha Maria Johanna von Wrangellile (1789–1876), kes oli naitunud Maidla kojast pärit rittmeister vabahärra Anton Otto von Wrangelliga. Nii siirdus mõis teisele Wrangellide soo liinile. Vabaproua von Wrangelli nimele kinnistati Luke koos Turna mõisaga 1841. aasta 30. aprillil. 15. märtsil 1877 sõlmitud lepinguga päris mõisa tema poeg Liivimaa maanõunik vabahärra Karl Anton Hermann von Wrangell (1811–1891). Kuna tal lapsi ei olnud, päris valduse tema noorem vend vabahärra Adam Johann Hermann Theodor von Wrangell (1820–1896), kelle nimel see oli 1892. aastal.
Tiit Lääne
Tiit Lääne (sündinud 21. oktoobril 1958) on eesti spordiajakirjanik ja koduloolane.
Tiit Lääne on lõpetanud 1977. aastal Jõgeva keskkooli ja 1986. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuri alal.
Sport
Spordist hakkas huvituma 1968. aastal Vaimastvere koolis.
Ta on 1977 Eesti juunioride meister 10 km käimises. 1981 kümnevõistluses ja 1991 kettaheites spordiseltsis Jõud meistrivõistluste pronks. Mänginud Eesti meistrivõistlustel Jõgeva jäähoki-, jalgpalli ja jääpallimeeskonnas. Kuulunud jääpallis Eesti koondisse ja tulnud 2002 minijääpallis Eesti meistriks.
Töökäik
Ta on töötanud aastatel 1978–1979 kehalise kasvatuse õpetajana.
Töötanud (spordi)toimetajana 1979–1987 Jõgeva rajooni ajalehel Punalipp põllumajandus- ja spordiosakonna juhatajana, 1987–1992 Maalehe erikorrespondendina, 1993–1995 Päevalehe sporditoimetajana, 1996–1997 Spordilehe toimetajana, 1998–2000 Maalehes, 2000–2002 Eesti Päevalehes, 2002–2006 Eesti Spordilehes, 2006–2007 Eesti Päevalehes ja 2007–2008 Sporditähes sporditoimetajana ning hiljem TEA Kirjastuses. Ajalehe Vooremaa peatoimetaja.
Ta on olnud aastatel 2015–2017 Jõgeva vallavolikogu esimees ja 2020–2021 Jõgeva vallavanem.
Liikmesus
Ajakirjanike Liidu (1985), Spordiajakirjanike Liidu (1992) ja Rahvusvaheline Spordiajakirjanike Liidu liige (1996).
Eesti Spordiajaloo Seltsi asutajaliige (1989) ja auliige (2014), kuulunud 1989–1997 ja 2003–2007 seltsi juhatusse.
2009. aastast Eesti spordi biograafilise leksikoni kolleegiumi liige.
2016. aastast Jõgevamaa Spordiliidu Kalju juhatuse liige ja 2019. aastast selle president.
2020. aastast EOK esindajate kogu liige.
Luke mõis (Läti)
Viimased omanikud Löwis of Menarid
1897. aastal omandasid mõisa Löwis of Menarid, kellele see langes abielusidemete kaudu: Saka mõisnik Eestimaa maanõunik Oskar Gustav Konrad Woldemar von Löwis of Menar (1813–1888) oli abielus Hermann von Wrangelli õe vabaproua Marie von Wrangelliga (1826–1890). Kuni võõrandamiseni valdasid mõisa ühiselt tema kolm last Margarethe (Margot) Ottilie Julie Mathilde von Kursell (1856–1939), paruness Elise Marie Auguste Elmire von Wrangell (1861–1929) ja Eestimaa maanõunik Hermann Oskar von Löwis of Menar (1863–1935). Lukest ei saanud küll nende püsivat elupaika. Nii 1900. kui ka 1909. aastal elasid nad Virumaal Erras, Roelas ja Maidlas. Kummatigi moodustati nende ajal piirkonna ühest suurimast mõisast 1909. aastaks fideikomiss ehk mittemüüdav valdus. Mõis võõrandati maareformiga 1920. aastal.
Mati Põdra
Mati Põdra (sündinud 15. jaanuaril 1968) on eesti dirigent ja muusikapedagoog.
Luke mõis (Läti)
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 15 adramaad, sellele allus 393 mees- ja 479 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus (koos Paju mõisaga) 27 ja 1/4 adramaad. Aastail 1688 ja 1734 oli mõisadel adramaid 25 ja 1/4 Aastal 1758 kuulus mõisale viisteist adramaad. Aastal 1823 oli mõisa suurus 16 ja 1/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 16 ja 1/20, aastal 1881 oli neid aga 5 ja 73/80, lisaks allus mõisale 17 ja 71/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
Mati Põdra
Aastatel 1995–2009 töötas ta Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumis muusikateoreetiliste ainete ja muusikaajaloo õpetajana, 2009–2011 Islandi Vabariigis Thorshöfnis instrumendiõpetajana, 2011–2013 Jana Tringi erakoolis kitarriõpetajana. Alates aastast 2011 on ta Lihula Muusika- ja Kunstikoolis vaskpuhkpillide ja löökpillide õpetaja.
Õppeaastal 2010/2011 oli ta Narva Lasteülikooli lektor.
Mati Põdra algatusel hakati alates 2008. aastast Kaitseliidu orkestreid uuesti kasutama suvistel võidupüha paraadidel. Alates 2013. aastast koordineerib ta Kaitseliidu kooli juures orkestrite õppetegevust kogu organisatsioonis.
Mati Põdra on rahvusvaheliselt tunnustatud arranžeerija, kelle seatud muusikateoseid on mänginud puhkpilli- ja sümfooniaorkestrid nii Eestis kui ka Venemaal, Lätis, Soomes, Norras, Islandil, Austrias ja Saksamaal. 2009. aasta üldlaulupeoks "Üheshingamine" koostas ta puhkpilliorkestritele viisipõimiku Uno Naissoo meloodiatest ja 2014. aasta üldlaulupeol kõlas puhkpilliorkestrite esituses viisipõimik "See kaunis maa" Kustas Kikerpuu loomingust. 2019.aasta üldlaulupeoks valmis koostöös Mart Siimeriga teos "Ärka, kannel ja harf!" puhkpilliorkestritele.
Avannaata
Avannaata omavalitsus (grööni keeles Avannaata Kommunia; taani keeles Avannaata Kommune) on kohaliku omavalitsuse üksus (omavalitsus) Gröönimaa loodeosas, mis loodi 1. jaanuaril 2018.
See moodustati Qaasuitsupi omavalitsuse jagamise teel Avannaataks ja Qeqertalikiks.
Omavalitsuse keskus on Ilulissat.
Elanike arv on 10 700.
Mass Effect
"Mass Effect" on ulme-, märuli-, rolli- videomäng, mille andis välja Kanada tuntud videomängude tootja Bioware. Esimene mäng ilmus Xbox 360 ja Microsoft Windowsile, kuid alates teisest mängust "Mass Effect 2" on "Mass Effect" ilmunud ka PlayStation 3 platvormile.
Avannaata
Asulad
Omavalitsuses on 27 asulat, neist neli linna: Ilulissat, Uummannaq, Upernavik ja Qaanaaq.
Mass Effect
Triloogia keskendub mängija komandör Shepardi tegelaskujule. Shepardi missioon on päästa galaktika tundmatu mehaanilise rassi käest tuntud ainult kui Reaperid (lõikurid). Komandör puutub oma kosmilisel seiklusel kokku teiste galaktikas elavate tehnoloogiliselt arenenud rassidega, kelle kultuuri, kommete, ajaloo ja probleemidega on võimalik mängu jooksul ühel või teisel moel tutvust teha.
Esimeses mängus satub Shepard ühe esialgu rutiinse missiooni jooksul kontakti iidse tulnukate seadmega, mis kutsub temas esile nägemused muistse rassi hävimisest. Tuleb välja, et galaktilise nõukogu agent Saren Arterius on osutunud reeturiks. Ta on endale saanud tundmatu hiidlaeva Sovereign (mõistetav kui "kõrgeim valitseja") ja kogub armeed, et vallutada galaktika. Tegelikult on Sovereign Reaper, kes üritab alustada galaktikas massiivset invasiooni, mis hävitaks kõik tehnoloogiliselt arenenud orgaanilised olendid. Shepard pälvib endale au olla esimene inimene, kes on galaktilise nõukogu agent. Tema ülesandeks saab reeturiks osutunud agendi peatamine.
Teise mängu tegevus leiab aset kaks aastat pärast esimest. Seal satub Shepard konfliktsesse liitu inimmeelse rassistliku organisatsiooniga Cerberus. Shepard saab teada, et inimkolooniaid üle galaktika tühjendatakse vägivaldselt asunikest. Et selgitada välja, kes on röövide taga, ning nad peatada, peab Shepard panema kokku meeskonna galaktika kõige andekamatest isikutest. Nii kohtub ta taas vanade sõpradega ja leiab ka uusi. Pärast pikka uurimist, saab Shepard teada, et taas on tegu Reaperite ebahumaanse plaaniga galaktikat rünnata.
Kolmas ja väidetavalt viimane mäng, mis keskendub komandörile, paneb Shepardi täitma rasket ülesannet. Ta peab ühendama kogu galaktika, et seista vastu Reaperitele, kes on juba põrmustanud mitu planeeti ning on nüüd Maad vallutamas. Eesmärgi täitmise teevad raskeks rassidevahelised ajaloolised konfliktid, millele Shepard peab kuidagi lahendused leidma.
Limnoplankton
Limnoplankton on kitsamas tähenduses järvede ja veehoidlate plankton (järveplankton ehk järvehõljum ehk eulimnoplankton), laiemas tähenduses (mida vastandatakse haliplanktonile ehk mereplanktonile) aga mageveekogude plankton.
Limnoplankton kitsamas mõistes
Järveplankton on üldiselt rikkalik ja kohapeal tekkinud. Bakterioplanktoni arvukus on vähetoitelistes järvedes 1–3, rohketoitelistes järvedes 6–12 miljonit rakku 1 cm3 kohta. Fütoplankton koosneb peamiselt räni-, rohe-, rusk-, vaguvibur- ja koldvetikaist. Nende hulk ja koosseis muutuvad aastaajati enamasti tugevasti, sõltudes peaasjalikult vee temperatuurist, mineraaltoitainetest ja vette jõudnud valgusest. Zooplanktoni hulk on kõige suurem suvel. Zooplanktoni moodustavad peamiselt aerjalalised, vesikirbulised, keriloomad ja protistid.
Alfred Oebius
Alfred Oebius (16. detsember 1873 Pala – 19. oktoober 1956 München) oli eesti vaimulik.
Lõpetas Tartus gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1892–1896. Oli prooviaastal Laiuse Püha Jüri koguduses. Ordineeriti õpetajaks 24. jaanuaril 1899.
Oli 1899–1901 Sindi ja Tori koguduse adjunktõpetaja. Audru Püha Risti koguduse õpetajana tegutses 1901–1939.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale. Oli 1939–1945 Schneidemühli Püha Johannese koguduse õpetaja (praegu Piła linnas Suur-Poola vojevoodkonnas). Jäi aastal 1946 emerituuri, kuid oli 1946–1952 Bayreuthis ja 1952–1956 Münchenis haiglavaimulik.
Isiklikku
Tema isa oli Pala mõisa aednik, ema oli eestlanna (neiuna Anna Pauline Kuusik), onupoeg oli arhitekt Edgar Johan Kuusik.
Graball (Gibson)
Graball (ka Grabal) on asula Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigis Gibsoni maakonnas.
Rjabovo
Rjabovo (vene keeles Рябово) on kohanimi:
Regina (täpsustus)
Regina on mitmetähenduslik sõna:
Regina (perekond)
Regina on maoliste alamseltsi kuuluv maoperekond. Need väiksed ja üsna kõhnad maod on levinud Ameerika Ühendriikides ja Ontario provintsis Kanadas.
Liigid
Regina perekond liigitatakse roomajate andmebaasis järgmisteks liikideks :
Välislingid
''[http://www.archive.org/details/catalogueofnorth00bair Catalogue of North American Reptiles in the Museum of the Smithsonian Institution. 1.osa -Serpents.]'', lk 45-48, Smithsonian Institution, Washington, 1853, OpenLibrary raamat veebiversioon (vaadatud 22.09.2013) (inglise keeles)
Korpiselkä
Korpiselkä on soome kohanimi:
Windsorton
Windsorton on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Frances Baardi ringkonnas. Linn asub Vaali jõe kaldal.
Windsorton on asutatud 1869. aastal teemandikaevandajate asulana. Esialgu oli asula nimi Hebron, kuid hiljem sai uueks nimeks Windsorton kohaliku maaomaniku P. E. Windsori järgi.
Üksik eriotstarbeline polk Azov
Ajalugu
9. märtsil 2022 formeeriti üksik eriotstabeline polk Azov. Üksus tegi 10. märtsil 2022 koos 72. mehhaniseeritud brigaadiga Vene tankikolonnile Skõbõni küla juures varitsuse. Polk võttis 2022. aasta novembris osa Vene vägede Hersoni oblastist väljatõrjumisest.
3. üksik ründebrigaad
2023. aasta jaanuaris formeeriti üksusest Ukraina maavägede koosseisu kuuluv 3. üksik ründebrigaad. 24. veebruaril 2023 andis president Volodõmõr Zelenskõi Kiievi Sofia väljakul väeosale üle lahingulipu.
Alide Ertel
Alide Ertel (ka Aliide Ertel; 25. juuli 1877 Kiviküla, Laatre vald – 20. detsember 1955 Arula) oli eesti prosaist ja näitekirjanik.
Ta lõpetas Tartus Salomoni kõrgema tütarlaste kooli 1893 koduõpetaja kutsega. Aastatel 1894–1896 pidas isatalus kodukooli. Aastatel 1896–1899 töötas koduõpetajana Venemaal Kostroma kubermangus.
Imitatsioon (muusika)
Imitatsioon on muusika kompositsioonimeetod, mille puhul ühes hääles leiduvat motiivi või teemat jäljendatakse teises hääles.
16. sajandi muusikas kasutati põhiliselt reaalset imitatsiooni. Tonaalne imitatsioon pääses maksvusele 17.-18. sajandil, muutudes valitsevaks näiteks Johann Sebastian Bachi ja Georg Friedrich Händeli muusikas.
Imitatsioon võib olla ka varieeritud:
Kui jäljendav hääl on
Imitatsiooni võib läbi viia erineva ajalise tihedusega. Kui imiteeriv hääl algab algsest läbiviimisest varem, nimetatakse seda tiheläbiviimiseks ehk strettoks.
Imiteeriv hääl võib jääda transponeerimata (läbiviimine priimis või oktavis) või seda võib läbi viia transponeeritult mistahes astmelt (tüüpiliseks muuks läbiviimise astmeks on V, st läbiviimist kvindis).
Range imitatsiooni realiseerimise juhist ja realisatsiooni ennast nimetatakse kaanoniks.
Herilase tänav
pisi|Herilase tänav Herilase tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Mustamäe asumis IV mikrorajoonis.
Herilase tänav algab Mustamäe teelt.
Tänava nimi võeti kasutusele 1958. aastal. Tegemist on putukateemalise sarja nimega.
Švi
pisipilt|Švi Švi [švii] (armeenia keeles Շվի, 'vile') on Armeenia rahvamuusikas kasutatav plokkflöödisarnase õhusurve aukhuulikuga puupuhkpill. Švisid ei kasutata mitte ainult Armeenia rahvamuusikas, vaid ka näiteks moldaavia, rumeenia, ungari, saksa ja inglise folk- ning klassikalises muusikas.
Švi valmistamise jaoks kasutatakse aprikoosipuu, pukspuu, sarapuu või eebenipuu puitu, pajukoort või pilliroogu.
Teine švi variant, tav švi (alto švi), on tehtud tavaliselt aprikoosipuu puidust ning on pikem, ligikaudu 45 cm pikkune. Tav švi on häälestuselt madalam kui tavaline švi. Et švi võimaldab mängida väga kõrgeid toone, on see hea vahend linnuhäälte imiteerimiseks. Švi ' l mängitakse Armeenias tavaliselt karjuste meloodiaid ja viisijuppe.
Tavaliselt alustavad Armeenia surnaa või duduki mängijad enne nende instrumentide õppimist kõigepealt švi mängima õppimisega.
Kiievi kaubanduskeskuse pommitamine
20. märtsil 2022 kella 22.45 paiku pommitati Venemaa õhurünnakus Ukrainas Kiievis asuvat Retroville'i kaubanduskeskust. Osa kaubanduskeskusest koos 12-korruselise ärikeskusega hävis. Hukkus vähemalt kaheksa inimest, neist kuus olid riietatud sõjaväe värvidesse. Venemaa valitsuse teatel kasutati kaubanduskeskust kattena laskemoona, sealhulgas Ukraina mitmelasulise raketiheitja BM-21 Gradi hoidmiseks ja ümberlaadimiseks.
Taust
Venemaa relvajõud tungisid Ukrainasse 24. veebruaril 2022, alustades pealetungi Kiievi oblastisse, sisenedes Valgevenest. Järgmisel päeval algas linnas lahing.
Retroville'i kaubanduskeskuse suurus oli 120 334 kuupmeetrit, selle pindala oli 86 000 ruutmeetrit ja seal oli rohkem kui 250 kauplust. Kaubanduskeskus valmis 2020. aasta mais. Seda haldab Leedu investeerimisettevõte BT Invest.
Pommitamine
2022. aasta 20. märtsi õhtul pommitasid Venemaa relvajõud Ukraina pealinnas Kiievis asuvat Retroville'i kaubanduskeskust.
Ukraina päästeteenistus sai teate tulekahjust kaubanduskeskuses kell 22.48.
Kaubanduskeskus hävis suures osas, nagu ka läheduses asuvad autod, spordiklubi Sport Life ja ärikeskus. Kiievi linnapea Vitali Klõtško teatas, et lähedalasuvad hooned said tõsiselt kannatada ja hukkus vähemalt kaheksa inimest.
Ärikeskuses asuv supermarketiketi Novus peakorter hävis "peaaegu täielikult"   Kannatada sai ka nende kaubanduskeskuses asuv lipulaev, mille laed varisesid ja sai muid konstruktsoonikahjustusi.
Sihtimine
Venemaa kaitseministeerium teatas, et alustas rünnakut seetõttu, et Ukraina relvajõud kasutasid kaubanduskeskust kattena laskemoona, sealhulgas raketiheitjate BM-21 Grad, hoidmiseks ja laadimiseks, ning esitas drooniga tehtud kaadreid sellest, mida ministeerium kirjeldas kui Ukraina mitmikraketiheitjat (MLRS), mis tulistas ja liikus tagasi kaubanduskeskusse, enne kui Venemaa rakett selle hävitas. Päev pärast rünnakut pidasid Ukraina võimud kinni mehe, kes nende sõnul jagas veebruari lõpus TikTokis ostukeskuse lähedal pargitud Ukraina sõjaväesõidukeid ning hoiatas ukrainlasi mitte avaldama teavet Ukraina sõjaliste liikumiste kohta.
Salmanassar V
pisi|Salmanassar V Salmanassar V (akadi: Šulmanu-ašarid; heebrea: שַׁלְמַנְאֶסֶר; kreeka: Σαλαμανασσαρ; ladina: Salmanasar) oli Assüüria kuningas aastatel 726 kuni 722 eKr.
Nii Salmanassarist endast kui tema valitsusajast on allikate puudumisel teada võrdlemisi vähe. Babüloonia kuningate loend A annab Tiglat-pileser III (ehk Pulu) järglaseks Ululai, kes 25. Tebet'il 726 eKr Assüüria troonile tõustes Salmanassar V omale trooninimeks võttis.
Salmanassar V suurim saavutus oli Samaaria (Iisrael) vallutamine. Teine Kuningate Raamat kirjeldab kuidas Salmanassar V Iisraeli kuninga Hoosea vangistas, kolm aastat Samaariat piiras ja selle elanikud küüditas, “pannes nad elama Halahhi, Haabori jõe äärde Goosanisse, ja meedlaste linnadesse”. Samaaria linnadesse asustati seevastu ümber inimesed “Paabelist, Kuutast, Avvast, Hamatist ja Sefarvaimist.” Samaaria langemisega muutus Iisraeli kuningriik Assüüria provintsiks.
Otsese Assüüria võimu all jätkas ka Babüloonia – Salmanassar V istus korraga nii Assüüria kui Babüloonia troonil. Vaatamata laialt levinud arvamusele, et Salmanassari ametlik nimi Babüloonia kuningana oli varem mainitud Ululai, ei ole selle väite õigsus kinnitust leidnud.
722 eKr kaotas Salamanassar revolutsiooni käigus trooni Sargon II-le. Sargoni väitel põhjustas ülestõusu Salmanassari otsus kehtestada maksud seni vabale linnadele Assurile ja Harranile. Lisaks on tõenäoline, et Assüüria-vastased meeleolud jätkusid Babüloonias, mille lõunaosas (Bit-Adini) Salmanassar oli seetõttu sunnitud läbi viima küüditamisi.
Lisaks Samaaria vallutamisele omistab Josephus Salmanassarile viis aastat kestnud Tüürose piiramise.
Herilase tänav (täpsustus)
Herilase tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Šilavotas
pisi|left|Šilavotase kirik
Meleuz
Meleuz (vene Мелеуз; baškiiri Мәләүез /Mäläwez) on linn Venemaal Baškortostani Vabariigis, Meleuzi rajooni halduskeskus. Asub Belaja jõe ääres, 200 km Ufast lõunas.
Šilavotas
Šilavotas on küla Leedus Prienai rajoonis, Šilavotase valla keskus. Asula asub samanimelises servamoodustiste vööndis, merepinnast 110-125 meetri kõrgusel.
Meleuz
Meleuzi asutamisaastaks loetakse 1766. aastat. Asula sai linnaõigused 1958. aastal.
Šilavotas
Külas on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1902 valminud katoliku kirik.
Aastal 1806 püstitati Šilavotase kohale puidust kabel, mille juurde XIX sajandi algusaastatel kujunes ka küla. Aastal 1895 moodustati sealne kihelkond. Aastail 1945-1947 küüditati 80 sealset elanikku. Nõukogude ajal oli Šilavotas kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Meleuz
2010. aastal oli Meleuzis 61 390 elanikku, neist 47,9% venelased, 29,1% baškiirid ja 15,8% tatarlased.
Mõza-Ivanovka
thumb|[[Ižora jõgi Mõza-Ivanovka küla lähedal]] Mõza-Ivanovka (vene keeles Мыза-Ивановка) on küla Venemaal Leningradi oblastis Gattšina rajoonis. Külast voolab läbi Ižora jõgi.
Külas elab 1138 inimest (2011).
Küla on esimest korda mainitud 1676.
Crocketti maakond (Tennessee)
Crocketti maakond (Crockett County) on maakond USA-s Tennessee osariigi edelaosas.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Alamo.
Maakonna pindala on 688 km². Veepindala on 1 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 14 586. Aastal 2000 oli elanike arv 14 532.
Ajalugu
pisi|püsti|Davy Crockett Crocketti maakond moodustati 1871. aastal Haywoodi, Madisoni, Dyeri ja Gibsoni maakonna osadest. Maakond on saanud nime ameerika humoristi ja sõduri Davy Crocketti järgi.
Karl Schirdewan
pisi|Karl Schirdewan (1952) Karl Schirdewan (sünninimi Karl Arentz; 14. mai 1907 Stettin (tänapäeval Szczecin, Poola) – 14. juuli 1998 Potsdam) oli Saksa DV riigitegelane.
Karl Schirdewan oli vallaslaps. Ta ema Josephine Arentz loobus pojast ja andis ta kasvatada Schirdewanide perekonda. Rahvakooli lõpetamise järel õppis Schirdewan 1922–1924 Breslaus kaubandust. 1923. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Noorsooliitu ja 1925. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. 1926–1929 töötas ta Breslaus jooksupoisi ja bürooabilisena, 1929–1931 oli töötu. Alates 1928. aastast kuulus ta Saksamaa Kommunistliku Noorsooliidu juhtkonda, oli selle Sileesia piirkonna esimees. 1931–1932 juhatas ta Saksamaa Kommunistliku Noorsooliidu kirjastust Junge Garde. Seejärel oli mitmel juhtival ametikohal Saksamaa Kommunistlikus Noorsooliidus.
Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel jätkas Karl Schirdewan põrandaalust poliitilist tegevust. 1934. aastal ta vahistati, 10. mai 1934 karistati teda kolmeaastase vabaduskaotusega. Vabaduskaotuse ärakandmise järel peeti teda 1937–1945 kinni koonduslaagrites.
Vangilaagrist vabanemise järel sai Karl Schirdewanist Saksamaa Kommunistliku Partei Keskkomitee liige. Kommunistide ja sotsiaaldemokraatide sundliitmise järel 1946. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks. Alates 1947. aastast juhtis Schirdewan töögruppi, mis uuris illegaalset parteitööd. Alates 1949. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Eestseisus läänekomisjoni juhataja asetäitja ja alates 1950. aastast Keskkomitee lääneosakonna juhataja. 1952. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Saksimaa ja Leipzigi piirkonnaorganisatsiooni juhatajaks.
1953. aasta juulis sai Kari Schirdewan Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks. Ta oli 1953–1958 Keskkomitee juhtivate organite ja kaadri sekretär. 1954–1957 oli ta Keskkomitee julgeolekukomisjoni liige. 1952–1958 oli ta ka Rahvakoja (parlamendi) liige.
1958–1965 oli Karl Schirdewan Riikliku Arhiividevalitsuse juhataja Potsdamis. 1965. aastal jäi ta pensionile. 1976. aastal kustutati tema parteiline karistus. 20. jaanuaril 1990 rehabiliteeris Demokraatliku Sotsialismi Partei vahekomisjon Karl Schirdewani ja ta sai partei vanematekogu liikmeks.
Aleksandr Skrjabin
pisi|Aleksandr Skrjabin Aleksandr Skrjabin (vene keeles Александр Николаевич Скрябин; 6. jaanuar 1872 (vkj 25. detsember 1871) – 27. aprill 1915) oli vene helilooja ja pianist, kelle looming oli Chopini helikeelest inspireerituna väga lüüriline. Võrdlemisi sõltumatult Arnold Schönbergist töötas Skrjabin välja isikupärase helikeele, mis ennetas dodekafooniat ja serialismi.
Skrjabin on mõjutanud selliseid heliloojaid nagu Sergei Prokofjev ja Igor Stravinski.
Skrjabin on üks uuenduslikumaid ja vastuolulisemaid varajase modernismi heliloojad.
Varjupaigataotlejate Majutuskeskus
Rahvusvahelise kaitse taotlejate majutuskeskus osutab teenuseid Eestilt rahvusvahelist kaitset taotlevatele isikutele. Varjupaigataotlejate Majutuskeskuse Vao Keskus asub Vao külas Väike-Maarja vallas Lääne-Virumaal ning Vägeva Keskus Selli külas Jõgeva vallas Jõgevamaal. Vao keskuses on võimalik korraga majutada kuni 70 varjupaigataotlejat ja Vägeva keskuses 50 varjupaigataotlejat.
Keskuse töö
Lisaks rahvusvaheise kaitse taotlejate majutamisele tutvustatakse keskuses taotlejale tema õigusi ja kohustusi, vajadusel nõustatakse ja abistatakse erivajadustega toimetulekul, võlgadega toimetulekul, lastekaitse, eakate teenuste ja muu vajamineva osas, abistatakse vajadusel kooliealisi lapsi ning nende vanemaid sobiva kooli leidmisel, varustatakse rahvusvahelise kaitse taotlejad ilmastikule sobivate riiete ning jalanõudega, korraldatakse tervisekontroll ja hädavajalik tõlketeenus. Majutuskeskuses ei ole korraldatud keskset toitlustamist ega varustamist toiduainetega. See on asendatud rahalise toetusega. Majutuskeskuses viibivatele rahvusvahelise kaitse taotlejatele makstav rahaline toetus on võrdne kehtiva minimaalsetest tarbimiskulutustest lähtuva toimetulekupiiriga.
Keskuses toimuvad eesti keele tunnid ning tutvustatakse Eesti ja Euroopa kultuuri.
Juba rahvusvahelise kaitse saanud isikut abistab keskus uue elukoha leidmisel, selle jaoks omavalitsusega suhtlemisel ja üürilepingu sõlmimisel ning vajadusel aitab korraldada ka kaitse saanud isiku osalemise keelekursustel või tagada talle tõlketeenuse. Keskus nõustab isikut Eesti ühiskonda integreerumisel.
Sean M. Carroll
pisi|Sean M. Carroll (2006) Sean Michael Carroll, ka Sean M. Carroll, (sündinud  5. oktoobril 1966 Philadelphias Pennsylvanias) on Ameerika Ühendriikide füüsikateoreetik ja teaduskirjanik.
Ta on California Tehnoloogiainstituudi füüsika uurimisprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on kvantmehaanika, gravitatsioon, kosmoloogia ja statistiline mehaanika.
Teadusteemalisi kirjutisi avaldab ta ajalehes New York Times ning teadusajakirjades Nature, Sky & Telescope ja New Scientist. Ta on kolme populaarse teadusraamatu autor: üks neist käsitleb aja noolt (ilmus 2010), teine Higgsi bosonit (2013) ja kolmas raamat (ilmus 2016) räägib teadusavastustest, mis muutsid meie maailma, muuhulgas vastab ta küsimustele, mis on elu ja surm ning milline on meie koht selles Universumis. Ta toob ära võrdluse, et Universumiga võrreldes on inimene veel väiksem kui aatom võrreldes Maaga.
Haridus ja töökäik
pisi|Sean M. Carroll (2017) Ta lõpetas 1988. aastal Villanova Ülikooli bakalaureusekraadiga astronoomias ja astrofüüsikas ning kaitses 1993. aastal Harvardi Ülikoolis doktoritööi astronoomias.
Pärast järeldoktorina töötamist Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis ja California Ülikoolis Santa Barbaras töötas ta aastatel 1999–2006 Chicago Ülikoolis abiprofessorina. Alates 2006. aastast töötab ta California Tehnoloogiainstituudis: 2006–2014 Teoreetilise füüsika Walter Burke instituudis vanemteadurina ja alates aastast 2014 uurimisprofessorina.
Isiklikku
Tema abikaasa on teaduskirjanik Jennifer Ouellette.
Chisu
Christel Martina Sundberg (esinejanimega Chisu, hääldatakse "kisu") (sündinud 3. jaanuaril 1982 Helsingis) on Soome muusik.
Ta alustas muusikakarjääri 2007. aastal. Samal aastal tuli temal välja esimene singel "Mun koti ei oo täällä". Chisu on võitnud ka Emma-auhindu. Chisu elab Porvoo linnas.
Lapsnäitleja
pisi|Shirley Temple oli 1930. aastatel Hollywoodi suurim täht Lapsnäitlejaks nimetatakse last, kes tegeleb näitlemisega teatris, filmis või televisioonis. Täiskasvanut, kes on lapsena olnud näitleja, nimetatakse endiseks lapsnäitlejaks.
Osa lapsnäitlejaid on kogenud täiskasvanuna raskusi näitlejakarjääri jätkamisel või üldisemalt elus, sellised näited on Lindsay Lohan ja Macaulay Culkin. Teised on hilisemas elus jätkuvalt olnud edukad näitlemises või muudel elualadel, näiteks Daniel Radcliffe, Shirley Temple.
Crockett Mills
Crockett Mills on asula Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigis Crocketti maakonnas.
Crockett Mills asub 106 meetri (348 jala) kõrgusel üle merepinna.
Värvinimetus
Värvinimetus (ka värvinimi) on sõna või sõnaühend, mis vastab teatud kindlale värvusele.