cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Imidasool
1-asendatud imidasoolid
Happelise katalüsaatori abil saab imidasooli ja alküülimidasoole alküülida 300⁰C juures, sel puhul on tegu gaasifaasis toimuva reaktsiooniga.
Olulisus looduses
Imidasooli heterotsükkel on looduslikes ühendites laialt levinud – seda leidub nukleiinhapetes puriinide koostises, mis on looduses kõige laialdasemalt levinud lämmastiku heterotsüklilid. Imidasool esineb puriini kujul ka DNA koostisosades guaniinis ja adeniinis. Aminohapetest on imidasooli histidiinis ja temale vastavas hormoonis histamiinis, mis on seotud igapäevaste toimingutega, näiteks magamine, söömine ja joomine. Imidasoolil on seega oluline roll paljudes bioloogilistes protsessides. Inimkehas osaleb see põletikuvastastes protsessides ja on seotud ka vererõhu reguleerimisega.
Ravimitööstus
Üks olulisemaid imidasooli derivaatide kasutusalasid on ravimitööstus. Mitmesuguseid imidasooli ühendeid, nagu ekonasoolnitraat, mikonasoolnitraat ja klotrimasool, kasutatakse seenhaiguste raviks. Need ühendid on ka antibakteriaalsed grampositiivsete bakterite suhtes, näiteks stafülokokid, mis on sagedasti seenhaigustega kaasnevad. Seenhaiguste tõrjumiseks kasutatakse imidasooli derivaate ka põllumajanduses.
Imidasooltsüklit sisaldavaid polümeere saab kasutada valkude puhastamiseks. Need tõkestavad Ras valkude muteerumist ja seeläbi takistavad vähi levikut. Analoogseid polümeere saab kasutada ka DNA-s kindlate geenide blokeerimiseks. Lisaks sellele on nende polümeeride abil võimalik transportida hapnikku. Nahavähi raviks on võimalik kasutada asendatud 2-arüül-tiasolidiin-4-karboksüülhappe amiide. Sellised ühendid on stabiilsemad kui näiteks Dacarbazine, mis on üks põhilisi nahavähi ravimeid. Imidasooli derivaatide hea külg on nende stabiilsus, mis on tingitud imidasooltsükli esinemisest, samuti on neil kiraalse asenduse vajadus väiksem kui teistel sama eesmärki täitvatel ravimitel.
Nitroasendatud imidasoolid on olulised kemoteraapias. Loomade raviks kasutatakse teiste hulgas 1,2-dimetüül-5-nitroimidasooli (dimetridasooli), 1-metüül-2-isopropüül-5-nitroimidasooli (ipronidasooli) ja 1-metüül-2-karbamoüüloksümetüül-5-nitroimidasooli. Inimeste raviks kasutatakse 4(5)-nitroimidasoolil või 2-metüül-4(5)-nitroimidasoolil põhinevaid ühendeid.
Korrosiooni tõkestamine
Vase korrosiooni ärahoidmiseks kasutatakse asendatud polüvinüülimidasoole (PVI), näiteks polü-N-vinüülimidasool, polü-4(5)-vinüülimidasool ja polüallüülimdasoole (PAI), mis kantakse metalli pinnale õhukese kihina. Nii töödeldud vask ei oksüdeeru isegi 15 minuti jooksul 360 °C juures. Metallide korrosiooni takistamine on oluline, kuna korrosioon mõjutab nende elektrijuhtivust.
Muud kasutused
Alküülimidasoole kasutatakse polümeerides, peamiselt epoksüvaikudes ja polüuretaanis, nende tugevdamiseks. Imidasooli derivaadid on tarvitusel ka fotograafias ja ka mõnede värvide tootmisel.
Imidasooli soolad
Imidasoolid võivad moodustada sooli, kus katiooniks on protoneeritud lämmastik. Selliste soolade üldnimetus on imidasoolium, näiteks imidasooliumkloriid. Esimesi 1,3-dialküülimidasooliumil põhinevaid ioonvedelikke täheldati juba 1980. aastal. Neid imidasooli soolasid saab kasutada ioonvedelikena, mis on omadustelt lähedased vedelatele sooladele (näiteks vedel NaCl), kuid eksisteerivad vedelal kujul palju madalamal temperatuuril (enamasti toatemperatuuril).
Imidasooli ioonvedelikele on veel omane kõrge keemiline ja soojuslik stabiilsus. Imidasoolil baseeruvaid ioonvedelikke oleks võimalik kasutada universaallahustitena keemias, kuna neis on võimalik lahustada ka kõrgmolekulaarseid ühendeid nagu tselluloos. Lisaks sellele on need ühendid mäluefektiga ja mittesüttivad. Erinevaid katiooni ja aniooni kombinatsioone on miljoneid, mis tähendab, et on võimalik luua spetsiifilisi lahusteid. Mainitud ioonvedelikke saaks ka lahustina taaskasutada, kuna nende omadused ei muutu reaktsioonide käigus. See omadus teeb antud ühendid omakorda loodussõbralikuks, kuna väheneb jääkide hulk.
Imidasooli soolasid saab kasutada nanomaterjalides ja ka süsihappegaasi siduva reagendina.
Imidasool võib olla soola koostises ka anioonina, sel juhul on lämmastiku aatom deprotoniseeritud ja liidab mitmesuguseid metallikatioone. Vastavaid soolasid nimetatakse imidasolaatideks.
Chéreng
Chéreng on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
29. märts
29. märts on Gregoriuse kalendri 88. (liigaastal 89.) päev. Juliuse kalendri järgi 16. märts (1901–2099). Aasta lõpuni on 277 päeva.
Užventise vald
Užventise vald (leedu keeles Užvenčio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kelmė rajoonis. 2011. aasta seisuga elas seal 3288 inimest. Valla keskus on Užventise linn (2011. aastal 833 elanikku). Vallamaja asub aadressil P. Višinskio g. 10. Vallavanem on Linas Mačernius.
pisi|tühi|Kelmė rajooni vallad
Amerigo Vespucci
thumb|Amerigo Vespucci Amerigo Vespucci [am'eerigo vesp'utši] (9. märts 1454 Firenze – 22. veebruar 1512 Sevilla) oli itaalia päritolu kartograaf, kaupmees ja maadeavastaja, kelle järgi on oletatavasti nime saanud Ameerika maailmajagu.
Amerigo sündis rahavahetajate gildi notari kolmanda lapsena. Ta töötas vendade Lorenzo di Piefrancesco de' Medici ja Giovanni de' Medici juures, kes saatsid ta 1491 oma ettevõtte Sevilla osakonda.
Vespucci tegi aastail 1497–1504 Hispaania (toona Aragóni ja Kastiilia) krooni teenistuses olles mitu uurimisretke Ameerikasse. Aastal 1504 kirjutas ta kirjad "Uus maailm" (Lorenzo di Pierfrancesco de' Medicile) ja "Amerigo neli reisi" (Piero Soderinile), mis peatselt trükiti ning levisid Euroopas laialdaselt. Kirjade järgi olevat ta neli korda Ameerikas käinud. Teistes allikates on kinnitus ainult teise ja kolmanda reisi toimumisele, esimene ja neljas on arvatavasti väljamõeldised. On oletatud, et Vespucci valetas teadlikult, et iseenda rolli suurendada; neid kirju on ka teiste kirjutatuiks peetud.
Reisidel jõudis ta 25. lõunalaiuskraadini ning taasavastas tähed α Centauri ja β Centauri ja Lõunaristi tähtkuju, mida põhjapoolkeral näha pole. (Nende olemasolust teati Vana-Kreekas, kuid keskajal nad Euroopas unustati.)
Vespucci oli nähtavasti esimene eurooplane, kes taipas, et tegu on uue mandriga, mitte Aasiaga, kuhu Christoph Kolumbus arvas end olevat jõudnud. Martin Waldseemüller avaldas 1507 maailmakaardi, millel ta esimesena nimetas äsja avastatud piirkondi Atlandi ookeanist läänes Ameerikaks.
Vespucci ise kasutas oma nime kujul Americus Vespucius. Amerigo on italiseeritud kuju keskladina nimest Emericus. See arvatakse pärinevat saksakeelsest nimest Heinrich, mis omakorda pärineb germaani nimest Haimirich.
Kuramaa rüütelkond
Kuramaa rüütelkond (ka Kuramaa-Piltene rüütelkond) oli Kuramaal tegutsenud seisuslik aadlikorporatsioon.
Kuramaa rüütelkonna juhtorganiks oli 1653 Kuramaa hertsogkonna hertsogi Gotthard Kettleri poolt Riias kokkukutsutud Kuramaa maapäev.
Kuramaa rüütelkond saadeti Lätis koos Liivimaa rüütelkonnaga laiali 1. juulil 1920 ja likvideeriti lõplikult Läti Seimi otsusega 27. juunil 1923.
Kudumisvardad
thumb thumb|Erineva suurusega ringvardad Kudumisvardad on silmuskudumise töövahendid, puidust, metallist, bambusest, luust, plastist või muust materjalist vardad. Varraste pika osa ülesanne on hoida kootava eseme lahtisi silmuseid, terava otsaga luuakse uusi silmuseid. Varda mõlemad otsad võivad olla teravad või on ühes otsas nupp, mis takistab silmuseid varda pealt maha jooksmast. Ringvardad koosnevad kahest vardast, mis on omavahel tamiiliga ühendatud.
Varraste suurust iseloomustatakse nende läbimõõduga, sest varraste läbimõõdust oleneb suuresti silmuste suurus, ja varraste pikkusega, millest oleneb vardal hoitavate silmuste arv.
Vaata ka
Nadel
Nukitsamees
"Nukitsamees" on Oskar Lutsu lastejutt, mis ilmus esimest korda 1920. aastal.
Tallinna Linnagalerii
Tallinna Linnagalerii on Tallinnas aadressil Harju tänav 13 asuv kunstigalerii.
Nukitsamees
Loo Nõukogude perioodil ilmunud trükkidest oli osa repliike välja jäetud (metsamoori suu läbi kõlav vihje sotsiaaldemokraatidele, kes nõuavad sarnaselt Kustiga lühemat tööpäeva) ning selle lõpp oli ümberkirjutatud (viide köstrile, kes paneb Nukitsamehele nime).
Teost on seni illustreerinud neli kunstnikku: 1945. aastal Richard Kaljo, 1957. aasta trüki pildid pärinevad Vive Tollilt, 1973. aasta trüki illustreeris Edgar Valter ja 2007. aasta trüki Epp Marguste.
Tallinna Linnagalerii
Galerii asutati 1994. Enne seda tegutses samas majas galerii Luum.
Linnagaleriid haldab ja seal korraldab näitusi SA Tallinna Kunstihoone Fond. Linnagalerii juhataja on Taaniel Raudsepp.
Nukitsamees
Sisu
Kustil ja Itil õnnestub metsamajast põgeneda, kui väike linnuke toob Kustile teate selle kohta, et Mõhk ja Tölpa on leidnud rahapaja ning ilmselt tõttab kollipere üheskoos seda ära tooma ning lapsed jäävad omapäi. Nii lähebki ning Nukitsamees võetakse kaasa kodukülla. Kusti ja Iti vanemad harjuvad Nukitsamehega tasapisi, kuid mehike on esialgu väga kasvatamatu ja teeb koledaid tempe. Väike metsaelanik aga harjub uue eluga, ta saab nimeks Ants ja läheb koos teiste lastega kooli.
Tallinna Linnagalerii
Linnagalerii näitused on tasuta.
Nukitsamees
Dramatiseeringud
"Nukitsamehe" ainetel on lavastatud kaks filmi ja mitmeid teatritükke. Omakorda Olav Ehala muusikalis "Nukitsamees" on kasutatud valdavalt sama muusikat, mille helilooja kirjutas filmile "Nukitsamees".
Kristlik Rahvapartei
Kristlik Rahvapartei (Kristelig Folkeparti või Kristeleg Folkeparti, lühend KrF) on Norra kristlik-demokraatlik parteis, mis loodi 1933. aastal.
Partei juht on Olaug Bollestad. Partei juht aastatel 1983–1995, Kjell Magne Bondevik, oli üks prominentsemaid poliitikuid kaasaja Norras. Ta oli Norra peaminister 1997–2000 ja 2001–2005.
Valimistulemused
right|thumb|290px|KrFi toetus [[2005. aasta Norra parlamendivalimised|2005. aasta valimistel]]
Cobrieux
Cobrieux on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Jack Shea
Jack Shea [džäkk šii] (õieti John Amos Shea; 7. september 1910 Lake Placid – 22. jaanuar 2002) oli USA kiiruisutaja.
1932. aasta taliolümpiamängudel Lake Placidis tuli ta olümpiavõitjaks 500 m ja 1500 m kiiruisutamises. Ta oli esimene, kes saavutas ühtedel taliolümpiamängudel kaks esikohta.
Ta andis ka 1932. aasta taliolümpiamängude olümpiatõotuse.
Shea otsustas 1936. aasta taliolümpiamängudel Garmisch-Partenkirchenis tiitleid mitte kaitsta, sest üks Lake Placidi rabi leidis, et on halb maitse olla nii üliagar.
2002. aasta taliolümpiamängude eel liikus olümpiatuli ka läbi Lake Placidi. John Shea süütas 1932. aasta (rekonstrueeritud) olümpiastaadioni suure tõrviku.
Tema poeg osales taliolümpiamängudel 1964 Innsbruckis murdmaasuusatajana ja pojapoeg tuli 2002 Salt Lake Citys olümpiavõitjaks skeletonis. Jack Shea seda ei näinud, sest hukkus kuu aega varem autoõnnetuses, olles sellal USA vanim elusolev taliolümpiamängude võitja.
Johann Georg Dragendorff
thumb|Johann Georg Dragendorff Johann Georg Noël Dragendorff (20. aprill 1836 Rostock – 26. märts 1898 Rostock) oli saksa farmatseut.
Dragendorff uuris põhjalikult Turkestani, Tiibeti, Hiina ja Aafrika ravimtaimi. 1898 avaldas ta suurteose "Kõigi aegade ja rahvaste ravimtaimed: kasutamine, toimeained ja ajalugu" ("Die Heilpflanzen der verschiedenen Völker und Zeiten. Ihre Anwendung, wesentlichen Bestandtheile und Geschichte").
Dragendorff pani aluse ravimtaimede fütokeemiale. Ta töötas välja ravimtaimede toimeainete tundmaõppimise põhimõtted ja 1882 avaldas vastava käsiraamatu "Ravimtaimede kvalitatiivne ja kvantitatiivne analüüs ("Die qualitative und quantitative Analyse von Pflanzentheilen"). Suurt tähelepanu pööras ta seostele ravimtaimede keemilise koostise ja bioloogiliste tunnuste vahel ning pani sellega aluse fülogeeniale.
Tema järgi on nimetatud Dragendorffi reaktiiv. See on kaaliumvismutjodiidi K2BiI5 vesilahus, mida kasutatakse alkaloidide olemasolu kindlakstegemiseks. Samuti töötas ta välja vastava Dragendorffi testi: see on kvalitatiivne test, mida kõigepealt kasutati sapi uurimiseks. Kui testitav lahus sisaldab alkaloide, siis reageerivad need Dragendorffi reaktiiviga ja tekib oranž või punakasoranž sade.
Aia tänav
Aia on tänava nimi järgmistes Eesti linnades:
Aia tänav on mitmes alevis:
Järvakandi, Kohila, Märjamaa, Pärnu-Jaagupi, Tootsi, Vändra.
Aia tänav on järgmistes alevikes:
Adavere, Aruküla, Audru, Erra,  Harku, Helme, Iisaku,  Jüri, Kadrina, Kambja, Kehtna, Kiiu, Koeru, Kolga-Jaani, Kolkja, Kose-Uuemõisa, Kostivere, Käru, Lehtse, Leisi, Lohusuu, Luige, Lähte, Mehikoorma, Mustla, Olustvere, Orissaare, Palivere, Prillimäe, Puhja, Rakke, Rannu, Rummu, Rõngu, Salme, Sõmerpalu, Sõmeru, Särevere, Tabivere, Tudu, Turba, Tõrvandi, Ulila, Uuemõisa, Veriora, Vinni, Võõpsu, Väike-Maarja, Väätsa.
Aia tänav on järgmistes külades:
Silmuskudumine
thumb|Kudumisvarrastega kudumine thumb|Parempidise koe skemaatiline joonis Silmuskudumine on lõngast või niidist silmuseliste tekstiilide valmistamine. Kududa saab käsitsi kudumisvarrastega või kudumismasinaga.
Kangakudumisel jookseb lõng või niit riides sirgelt ning koe- ja lõimelõngad asetsevad omavahel risti. Silmuskoes jookseb lõng looklevalt ja moodustab igal real silmuseid, mis on ühendatud eelneva ja järgneva rea silmuste külge. Silmuseline kude annab tekstiilile suurema elastsuse.
Käsitsi kudumine
Käsitsi kudumisel on kaheks põhiliseks tehnikaks edasi-tagasi (tulemuseks on tasapinnaline ese) ja ringselt kudumine (tulemuseks on silinder). Edasi-tagasi kudumisel kasutatakse kahte varrast (kuigi sobivad ka ringvardad), ringselt kudumisel enamasti viit varrast või ringvardaid. Mütsid, sokid, kindad ja varrukad on enamasti kootud ringselt. Edasi-tagasi on tavaliselt kootud sallid, tekid ja kampsunite esi- ja tagatükid.
Kirjandust
Tricot
Jääkate
Jääkate on parasvöötme ja külmvöötme veekogudele tekkiv jääst moodustuv kiht.
Jää tekib veekogudele üksnes sellistel atmosfääritingimustel, kui veetemperatuur veesamba pinnakihil on 0 oC või alla selle. Parasvöötme järved on jääga kaetud enamasti talvel, külmvöötme veekogud sageli aga aasta ringi. Sellist jääkatet, mis püsib kogu aasta, nimetatakse igijääks.
Viimasel ajal on peamiselt globaalsest soojenemisest tingituna veekogude jääkatte all olev ajavahemik lühenenud.
Belgia Grand Prix
Belgia Grand Prix on Vormel-1 MM-sarja üks etappidest, mis toimub Belgias.
Walburga
Walburga (eesti keeles ka Valburga; rööpkujud Walpurga, Walpurgis, Wealdburg, Walderburger, Waltpurde; Skandinaavias Valborg; Prantsusmaal Vaubourg, Falbourg, Perche'is Gauburge; umbes 710 Wessex, Devonshire – 25. veebruar 779 Frangimaa (Baieri), Heidenheim) oli inglise misjonär Saksamaal, katoliku ja õigeusu pühak.
Koos oma vendade püha Willibaldi ja püha Winibaldiga (Wunibaldiga) läks ta Württembergi oma ema vennale pühale Bonifaciusele appi. On võimalik, et Walburga tegutses algul Tauberbischofsheimis oma sugulase Lioba juures. Ta hakkas nunnaks ning elas Winibaldi (või Willibaldi) asutatud Heidenheimi benediktiini kloostris Eichstätti lähedal. Hiljemalt 761 oli ta selle kloostri abtiss. Heidenheimi kloostrist sai peagi haridus- ja halastustöökeskus.
Walpurga suri 25. veebruaril 779. thumb|vasakul|Püha Walburga kuju [[Luksemburgis Konteri kirikus]]
Aastal 870 viis Eichstätti piiskop Otgar Walburga säilmed Eichstätti. Praegu asuvad need Eichstätti Walburga kirikus.
Walburga eluloo kirjutas Wolfhard von Herrieden rohkem kui 200 aastat pärast pühaku surma. Wolfhard kirjutas hiljem ka teose "Historica carmina de sancta Walburga" ("Ajaloolised laulud püha Walburgast").
Püha Walburga on populaarsemaid katoliku pühakuid. Püha Walpurga on Eichstätti linna ja piiskopkonna, Antwerpeni, Oudenaarde, Groningeni, Weilburgi ja Zutpheni kaitsepühak.
Teda peetakse katoliku traditsioonis nurganaiste, talupoegade ja koduloomade kaitsepühakuks. Ta edendavat põlluviljade kasvamist ning aitavat koerahammustuse, marutõve, katku, köha ja silmahaiguste vastu.
Püha Walburga atribuut on õlilambike.
Funktsionaalrühm
Orgaanilises keemias on funktsionaalrühm ehk funktsionaalne rühm spetsiifiline aatomite rühm molekulis, mis määrab molekuli peamised keemilised omadused. Ühes molekulis võib esineda ka mitu funktsionaalrühma.
Orgaanilisi ühendeid võib vaadelda koosnevana süsinikskeletist ja funktsionaalsetest rühmadest. Funktsionaalrühmad on molekuli koostises sellised aatomite grupid, mis astuvad keemilistesse reaktsioonidesse ja muunduvad tervikuna, kusjuures  süsinikskelett (tavaliselt põhiline osa molekulist) ei muutu. Seepärast jaotatakse orgaanilised ained tema molekulis sisalduvate funktsionaalrühmade järgi aineklassideks ehk ainerühmadeks (vaata tabel allpool].
Levinumate funktsionaalrühmade nimekiri
Sümbolid R ja R' tähistavad üldjuhul molekuli kõrvalahelaid, mis võivad olla süsivesinikahelad või ka muud asendusrühmad. Allpool on toodud mõned levinumad funktsionaalrühmad.
Funktsionaalrühma sisaldavate ühendite korral omab funktsionaalrühmaga (üldjuhul Y) seotud süsinikuaatomi juures (α-asendis) esinev hargnemise aste märkimisväärset mõju ühendi keemilistele omadustele. Tihti on mõju ka ühendi ß-asendis esineval hargnemisel. Eristatakse primaarseid (RCH2-Y), sekundaarseid (R2CH-Y) ja tertsiaarseid (R3C-Y) ühendeid. Näiteid: metanool CH3OH (0° alkohol), bensüülkloriid C6H5CH2Cl (1° kloriid), N,N-dimetüülaniliin C6H5N(CH3)2 (3° amiin), neopentüülalkohol (CH3)3CCH2OH (1° alkohol, mis sisaldab ß-asendis 4° süsinikuaatomi).
Orgaaniliste ühendite süstemaatiline nomenklatuur jagab funktsionaalrühmad põhirühmadeks ja mittepõhirühmadeks. Funktsionaalderivaatide tüviühendis on üks vesinikuaatom asendatud karakteerse funktsionaalrühmaga (põhirühmaga). Kõige vanem põhirühm ehk pearühm määrab kuuluvuse aineklassi ja nimetuse lõppliite, kõik teised funktsionaalrühmad kirjeldatakse eesliidete abil. Eesliidet kasutatakse ainult juhul, kui antud funktsionaalrühm ei ole pearühm (kõige vanem rühm). Vaata artiklit orgaanilise keemia nomenklatuur
Karl Akel
Karl Akel on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Parkimine
thumb|Pargitud autod. pisi|Parkimiskorraldus Tallinna sadamas. 2014. aasta. Parkimine on sõiduki ettekavatsetud seismajätmine kauemaks, kui on tarvis sõitjate peale- või mahaminekuks või veose laadimiseks.
Kui jääte ettekavatsetult seisma, siis Te kas peatute või pargite. Peatumisel ja parkimisel on erinev eesmärk. Peatumine on alati seotud sõitjate või veosega. Üldjuhul võtab peatumine vähe aega (paar minutit), parkimine aga võib kesta tunde. Ent see ei ole alati nii. Näiteks, kui Te veate mikrobussiga mööblit ja peatusite, et see maha laadida, võib peatumine kesta ka pool tundi. Teiselt poolt, kui Te olete liikumise lõpetanud, et korraks telefoniga rääkida, kestab parkimine vaid paar minutit.
Tiheda asustusega aladel, näiteks linnades, on parkimiseks ettenähtud ühisruumi kasutus tasuline.
Linnaruumi paremaks kasutamiseks ehitatakse tänapäeval mitmekordseid parkimismaju.
Kaasaegsed parkimishooned kasutavad automatiseeritud parikimissüsteeme[:en], millega saab asetada autod mitmele korrusele võimalikult vähese ruumi- ja pindalanõudlusega. Selle tagajärjel kaob ära vajadus täiendavateks majasisesteks autoteedeks mille kaudu autosid liigutada, võimaldades seeläbi suurema arvu autode parkimist. Niisugused parkimissüsteemid on väga levinud Jaapanis.
Välislingid
Парковка транспортного средства
Saksamaa sõjakuriteod Teise maailmasõja ajal
Saksamaa sõjakuriteod Teise maailmasõja ajal olid Teises maailmasõjas Saksamaa poolt toime pandud sõjaseaduste rikkumised teiste maade tsiviilelanike ja sõjajõudude isikkoosseisu vastu. Teise maailmasõja järel peeti mitmeid kohtuprotsesse teljeriikide sõjakurjategijate üle, neist tuntuim oli Nürnbergi protsess.
Kronoloogiline loetelu
pisi|Põlev [[sünagoog. Leedu, juuni 1941]] pisi|[[Leedu partisanid vaatavad sünagoogi põlemist, juuni 1941]] pisi|Juudi naised. [[Wilno, juuli 1941]] pisi|[[Leedu abipolitseinik juute konvoeerimas. Wilno, juuli 1941]]
1941
pisi|Tapetud juutide arv [[Leedu kaardil võrreldes teiste maadega]] pisi|[[Varssavi geto. Saksa sõdurid juutide surnukehade juures, mai 1943]]
1944
pisi|150px|[[Oświęcimi koonduslaager|KZ Auschwitz-Birkenau, mai-juuni 1944]]
pisi|SS-vägede poolt tapetud Poola tsiviilelanikud. [[Varssavi, august 1944]]
Cysoing
Cysoing on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis. Vananenud kirjapilt on Cisoin.
Selle sõpruslinn on Much Wenlock Inglismaal.
Loiret
thumb|Loiret' jõgi [[Olivet' lähedal Orléansist lõuna pool.]] Loiret [luar'ee] on jõgi Euroopas.
Ta algab allikaist, voolab valdavalt läände ning suubub vasakult Loire'i jõkke.
Key Largo
pisi|
Key Largo on saar Florida väinas, üks Florida Keysi saartest. Pindala 89 ruutkilomeetrit. Saar on madal. Kuulub Ameerika Ühendriikidele.
1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, olid 18. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 1.-6. veebruarini USAs Lake Placidis. Murdmaasuusatamise võistlused toimusid Rumfordis.
18 km
Kuupäev: 3. veebruar <br style="clear:both" />
50 km
Kuupäev: 6. veebruar <br style="clear:both" />
4x10 km teatesõit
Kuupäev: 5. veebruar
Mustjala Käsitöösahver
Mustjala Käsitöösahver on käsitööpood ja toitlustusasutus Mustjalas Anna kiriku kõrval.
1950. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
Normaalmägi ja 18 km
Kuupäev: 1./3. veebruar
<br style="clear:both" />
Normaalmägi
Kuupäev: 5. veebruar
Bjørnstad pääses Norra võistkonda viimase mehena. <br style="clear:both" />
Medalid
<br style="clear:both" />
28. märts
28. märts on Gregoriuse kalendri 87. (liigaastal 88.) päev. Juliuse kalendri järgi 15. märts (1901–2099). Aasta lõpuni on 278 päeva.
Kirbla vald (1939)
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Kirbla vald oli vald Lääne maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Kirbla külas.
Vald moodustati senise Kirbla valla maa-alast, välja arvatud Muhu nr. A-47 talu, Vigala metskonna Selja metsandiku kvartaali nr. 1 ning Vigala metskonna Keblaste metsandiku kvartaali nr. 11 maa-alad; senise Veltsa valla Vigala metskonna Keblaste metsandiku kvartaali nr. 17, heinamaatükkide nr. A-20 ja A-27, Riigi tagavaramaa lit. D ning Emmu küla talude lahusasuvate heinamaatükkide maa-aladest; seniste Lihula ja Martna valla talude senise Kirbla valla piires asuvate heinamaatükkide maa-aladest Kasari jõe ääres.
1939. aastal kuulusid Kirbla valla koosseisu: Lautna-Rannu, Kloostri-Rannu, Kirbla, Seira, Rootsi, Vanamõisa, Aru, Mõisimaa, Altküla, Uluste, Võhma ja Jõeääre, Kloostri, Seli, Pagasi, Kelu ja Lautna, Kasari I, Kasari II, Kesküla I, Kesküla II ja Laiküla külad. .
1945. aasta septembris moodustati Kirbla vallas Kirbla külanõukogu keskusega Kirbla külas ja Võhma külanõukogu keskusega Võhma-Vanamõisa asunduses. 1950. aastal Kirbla vald likvideeriti ja selle alad arvati Lihula rajooni koosseisu.
Acacia cambagei
Akaatsia Acacia cambagei on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas.
Levik
Levinud Austraalias Uus-Lõuna-Walesis, Põhjaterritooriumil ja Queenslandis.
Kirjeldus
Keskmiselt 7 m, kuni 15 m kõrge puu või põõsas, võra laius kuni 5 m. Koor tumepruun, kare, lõheline. Oksad nõrgad, rippuvad. Fülloodid kahvatukallid, süstjad keskmiselt 12 cm pikad. Õied kollased, kerajad, tihedates kobarates, õitseb sügisel ja talvel. Kaunad pikad, kitsad, hallikaspruunid. Eritab tugevat, ebameeldivat lõhna.
Majanduslik tähtsus
Kasutatakse Austraalia farmerite poolt lammaste söödataimena ja hekkides. Hinnatakse ka väga tugeva puidu pärast.
Sigurd Slembe
pisi|Sigurd Slembe Sigurd Magnusson Slembe (ka Sigurd Slembedjakn; surnud 1139) oli Norra trooninõudleja 12. sajandil. Ta väitis end olevat Magnus Paljasjala poeg.
End Magnus Paljasjala pojaks nimetanud Sigurd Slembe ilmus Norrasse Harald Gille (kes ka ise nimetas end Magnus Paljasjala vallaspojaks) valitsusajal ja nõudis, et too võtaks Sigurdi oma kaaskuningaks. Pärast Sigurd Magnussoni surma ei olnud selge, kellele peaks troon kuuluma, ning Norras käis trooninõudlejate vahel kodusõda.
Sigurd kuulutas end 1135. aastal kuningaks ja lasi 1136. aastal une pealt tappa kuningas Harald Gille. Pärast Haraldi surma lasi Sigurd kuningaks kuulutada Magnus Sigurdssoni (Sigurd Magnussoni poeg, kes valitses algul koos Harald Gillega, kuid kelle viimane lasi vangistada ja sandistada). Kuna Magnus oli sisuliselt teovõimetu, nimetas Sigurd end tema eestkostjaks. Sigurd ja Magnus asusid võitlusse end samuti Norra kuningateks pidavate Harald Gille poegade Sigurd Suu ja Inge Haraldssoniga.
1139. aastal toimus Magnuse ja Sigurdi ning Inge Haraldssoni pooldajate vahel Holmengrå lahing. Magnus hukkus lahingus, Sigurd vangistati ja hukati.
Andmed Sigurdi elukäigu kohta põhinevad peamiselt "Heimskringla", Fagrskinna ja Morkinskinna kuningasaagadel. Need omakorda põhinevad nüüdseks kadunud "Hryggjarstykkil", mille autor oli Eiríkr Oddsson.
1863. aastal kirjutas Norra näitekirjanik Bjørnstjerne Bjørnson Sigurdi elulool põhineva draama "Sigurd Slembe".
Doudou Diène
thumb|Doudou Diène (vasakult teine). Doudou Diène (sündinud 1941) on Senegali politoloog ja jurist, kes oli alates augustist 2002 juulini 2008 ÜRO rassilise diskrimineerimise ja ksenofoobia eriraportöör.
Diène on lõpetanud Caeni Ülikooli, tal on doktorikraad Pariisi Ülikoolist avalikus õiguses ja diplom politoloogias Pariisi välispoliitika instituudist.
Ta on töötanud Senegali esindajana UNESCO juures. 1977. aastast töötas UNESCO sekretariaadis.
2007. aasta septembris külastas ta Eestit, äratades tähelepanu ettepanekuga anda vene keelele riigikeele staatus.
Carl Christoph Göbel
Tartu ülikooli professor 1828–1851.
Karl Dehio
pisi|Karl Gottfried Constantin Dehio
Karl Gottfried Constantin Dehio (27. mai (vkj 15. mai) 1851 Tallinn – 26. veebruar 1927 Tartu) oli baltisaksa arstiteadlane, Tartu Ülikooli rektor 1918. aastal.
Dehio lõpetas 1869 Tallinna kubermangugümnaasiumi ja 1876 Tartu Ülikooli meditsiinidoktori kraadiga.
Karl Dehio oli Tartu Ülikooli (Landesuniversität Dorpat) ainus rektor Saksa okupatsiooni ajal 1918. aastal, ühtlasi oli ta ülikooli viimane sakslasest rektor.
1899–1901 oli Dehio Eesti Looduseuurijate Seltsi president. Eesti Vabariigi ajal tegutses ta eraarstina. Eriti silmapaistev on tema osa leepra uurimises ja selle tõrje korraldamises.
Dehiole kuulus maja Toomemäel aadressil Oru 2, kus 1955–2000 tegutses Tartu linnamuuseum.
Isiklikku
Karl Dehio teine abikaasa Olga Anna Elisabeth Treffner oli pedagoog Hugo Treffneri vennatütar.
Tema tütar oli ajakirjanik Adelina Augusta Dehio (1894–1949).
Virulase koobas
pisi|Sissepääs Virulase koopasse pisi|Koobas on suhteliselt lai, kuid suuremas osas väga madal. Pildil on koopauurija Martin Liira. Virulase koobas on karstikoobas Harjumaal Kose vallas Kata külas.
Virulase koobas on Eesti pikim looduslik koobas. Koobas asub Tuhala maastikukaitseala Tuhala karstialal. Koopa peakäigu pikkus on 58 meetrit (2003). Inimesele läbitavate käikude kogupikkus on 90 meetrit. Koopa maht on ligikaudu 40...45 m³.
Ajakirjanduse andmeil avastati Virulase koobas 1997. aastal, kuid see ei vasta tõele. Koopasuu on praktiliselt Virulase talu õuel ning koobast on varem kasutatud toidukraami hoidmiseks ja mobilisatsiooni eest varjamiseks, mistõttu hoiti koopa olemasolu saladuses. Korrektsem oleks öelda, et 1997. aastal sai ka laiem avalikkus koopa olemasolust teadlikuks. Koobast on mainitud juba 1987. aastal ilmunud raamatus "Eesti NSV koopad". Koopasse on võimalik siseneda ka inimesel, ehkki edasi saab liikuda vaid roomates, sest vaid vähestes kohtades ületab koopa kõrgus poolt meetrit.
Koobas on uuristatud Oandu lademe lubjakivisse. Koopas leidub rohkelt rugooside kivistisi.
Koobast on uurinud Ülo Heinsalu 1986. aastal ja Tartu Ülikooli tudengid Martin Liira, Lauri Palumets ja Hendrik Proosa 2003. aastal.
Leetumine
Leetumine on mullateke, mille puhul orgaanilise aine lagunemisel tekkivate hapete mõjul laguneb mulla mineraalosa lahustuvateks ühenditeks, mis mullas liikuvate vete toimel mullast ära uhutakse ja mille läbi mulla keemiline viljakus langeb.
Ennevelin
Ennevelin on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Templeuve'i kantonis.
Saab
Saab AB on Rootsi lennundus- ja relvatööstusettevõte.
Toodetakse juhtimissüsteeme, radareid ja radarjuhtimisega relvasüsteeme, muid relvasüsteeme, kommunikatsioonisüsteeme, raketisüsteeme, hävitajaid (Gripen C ja E seeria), droone, lennukeid (ka tsiviillennukeid), allveelaevu, laevu, veealuseid süsteeme ja turvasüsteeme.
Turud ja valdkonnad
Tooteid müüakse enam kui 100 riiki, esindused asuvad enam kui 30 riigis. Müügitulust 38% teenitakse Rootsis, 17% ülejäänud Euroopas, 15% Ladina-Ameerikas, 14% Aasias, 11% Põhja-Ameerikas ja 5% mujal. 2021. aastal kasvas enim Ladina-Ameerikas (+28%) ja Rootsis (+17%) teenitud müügitulu.
Saabi Gripen seeria hävituslennukeid on tarnitud näiteks Rootsi, Ungarisse, Tšehhi, Brasiiliasse, Lõuna-Aafrika Vabariiki, Taisse ja Suurbritanniasse.
Ajalugu
Ettevõtte asutasid 1937. aastal Rootsi Raudteetöökodade lennukiehitusosakond (AB Svenska Järnvägsverkstädernas Aeroplanavdelning, lühendatult ASJA) ja rauatööstusettevõte Bofors, jagades aktsiad omavahel pooleks. Ettevõte kandis nime SAAB (rootsikeelsest nimetusest Svenska Aeroplan Aktiebolag, kus viimane sõna tähendab aktsiaseltsi) ja asus Rootsi edelarannikul Trollhättanil.
Kuid juba 1939. aastal sattus ASJA raskustesse, mistõttu otsustati, et SAAB reorganiseeritakse ja ta võtab ASJA üle. ASJA peakorter asus Linköpingis ja sinna kolis ka SAAB.
Pärast maailmasõda püüdis SAAB oma tegevust mitmekesistada ja valis uueks kõrvaltegevusalaks autode tootmise. SAABi esimene auto, Saab 92001, valmis 10. juunil 1947. Varsti saavutas SAAB ohutute ja töökindlate autode tootja maine.
1950. aastatel hakkas Saab tootma ka arvuteid. Põhjuseks oli asjaolu, et Saab soovis lennukit osaliselt juhtida arvuti abil, aga nii väikest arvutit, mis lennukisse mahuks, ei olnud maailmas veel olemas, sellepärast tuli see ise toota. Esimene arvuti valmis 1957. aastal ja kandis nime SARA. Saab asutas 1971. aastal Standard Radio & Telefon AB-ga arvutite tootmiseks ühisettevõtte Stansaab AS, mis 1978. aastal ühines Saabi arvutite tootmise osakonnaga eraldi ettevõtteks Datasaab. 1981. aastal ostis Ericsson Datasaabi ära.
1950. aastal muudeti ettevõtte ametlikku nime ja selleks sai Saab. 1965. aastal muudeti ettevõtte ametlikku nime jälle ja selleks sai Saab AB, et kajastada laia tegevusvaldkonda.
Aastatel 1964–1968 tootis Saab ka haagissuvilaid SAABO.
1968. aastal liitus Saab Rootsi veoautode, busside ja diiselmootorite tootja Scaniaga. Ühinenud ettevõtte nimeks sai Saab-Scania. Pärast ühinemist ei pidanud Saab enam Suurbritanniast oma autodele mootoreid importima, vaid neid hakkas tootma endine Scania.
1990. aastal ostis General Motors 50% Saabi sõiduautode tootmise osakonnast Saab Automobile. 2000. aastal omandas General Motors ka ülejäänud Saab Automobile'i aktsiad. 2010. aastal ostis Saab Automobile'i Spyker Cars.
Sellega oli kadunud peamine põhjus, miks Saab ja Scania olid ühinenud, ja 1995. aastal eraldusid nad teineteisest uuesti. Saab sai tagasi oma endise nime.
Saab börsil
Aktsia on noteeritud alates 6. oktoobrist 1998 Stockholmi börsil. Seisuga 31. detsember 2021 oli Saab AB-l 56 483 aktsionäri (-6,5% võrreldes eelneva aasta lõpuga).
Kuus suuremat aktsionäri omavad kokku enam kui 50% ettevõtte aktsiatest.
Niiluse akaatsia
Niiluse akaatsia (ka araabia akaatsia; teaduslik ladinakeelne nimetus Acacia nilotica, sünonüüm Acacia arabica) on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas.
Levik
On levinud troopilises Aafrikas, Egiptuses, Siinai poolsaarel, Iisraelis, Ees-Aasias, Afganistanis, Tseilonil, kultiveeritakse ka Indias, Kesk-Sahara oaasides ja Brasiilias. Indias kasvab ka looduslikult niiluse akaatsia alamliik Acacia nilotica indica.
Kirjeldus
Tihe, laiuv, tavaliselt kuni 12, harva kuni 25 meetrit kõrge põõsas või puu. Koor sile, maapinna juures ka pikilõhedega. Lehed väikesed ja suhteliselt ümarad. Õied väikesed, kollased, kaunad hallikad ja seemnete vahelt kitsenenud.
Ökoloogia
Hea kuivataluvusega, kuid ei karda ka üleujutusi.Vajab valgusrikast kasvukohta. Aafrikas ja Austraalias kohati väga arvukas, võib moodustada tihedaid okastihnikuid. Mullastiku suhtes vähenõudlik, mäestikes kasvab kuni 1300 meetri kõrgusel. Temperatuuri suhtes subtroopilise taime kohta samuti vähenõudlik. Seenhaigustest on olulisemad Ctyospora acaciae, Diatryphe acaciae, Diplodia acaciae, Fomes badius, F. endotheius, F. fastuosus, F. rimosus, Fusicoccum indicum, Phyllactinia acaciae, Ravenelia acaciae-arabicae, Septogloeum acaciae, Septoria mortolensis ja Sphaerostilbe acaciae. Kindlaks on tehtud umbes 20 putukaliiki, mis toituvad ainult niiluse akaatsial.
Majanduslik tähtsus
Niiluse akaatsia tüvest saadavat vaiku tarvitatakse värvi- ja trükitööstuses. Noored kaunad ja koor sisaldavad kuni 20% parkainet tanniini. Seda kasutatakse tindi valmistamiseks ja hevea lateksi kiiremaks koaguleerimiseks. Koorest saadakse ka kiudu. Puit väga kõva, sellest valmistatakse vastupidavaid õlipresse, riisipuhastamise veskeid jms, puitu kasutatakse ka kütteks. Oluline funktsioon on niiluse akaatsial ka lakitäi peremeestaimena. Lõuna-Aafrikas on ta ka sageli soovimatu võsastumise põhjustaja ja umbrohi. Suulud tarvitavad koort köharavimina, chipid arvavad juurtel olevat tuberkuloosivastase toime. Masaide arvates omab ka teatud psühhofarmakoloogilist mõju (annab julgust).
Elavhõbelamp
Elavhõbelamp on lahenduslamp, milles optiline kiirgus tekib elavhõbeaurus kaarlahendusena. Elavhõbedat kasutatakse tema kerge aurustumise pärast (hakkab aurustuma juba toatemperatuuril). Lisaks elavhõbedale sisaldub lamp süttimise hõlbustamiseks väärisgaasi (tavaliselt argooni).
Madal- ja kõrgrõhulampides (töörõhk kuni 1 MPa) on kiirguse spekter valdavalt ultravioletne. Seetõttu kasutatakse neid ultraviolettkiirguse allikana (bakterite hävitamiseks, kiiritusravis). Niisuguse lambi kolb on UV-kiirguse läbilaskmiseks kvartsklaasist, mistõttu lampi nimetatakse ka kvartslambiks.
Valgustamiseks mõeldud elavhõbelampides muundatakse ultraviolettkiirgus kolvi sisepinda katva luminofoorikihi abil päevavalgusele lähedase spektriga valguseks. Need lambid on tuntud luminofoorlampidena.
Elavhõbelampide edasiarendus on metallhalogeenlambid. Need on kõrgrõhulambid, mille täidises on elavhõbedale lisatud valgusspektri rikastamiseks mitme sobivalt valitud metalli metallhalogeniide.
Elavhõbelampide tehnika töötati välja 1930. aastail, metallhalogeniidlamp leiutati 1965. aastal.
Kunda mõis
pisi|Kunda mõisa härrastemaja varemed Kunda mõis (saksa keeles Kunda) oli rüütlimõis Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Nüüdisajal jääb kunagise mõisa süda Lääne-Virumaale Linnuse külla.
Ajalugu
Kunda mõisat on esmamainitud 1443. aastal. Keskajal oli Kunda läänistatud Gundistele, kelle järgi on mõis nime saanud.
17. sajandil põles mõis kaks korda maha (1644. ja 1658. aastal).
18. sajandi lõpus läks mõis Schwengelmide ja 19. sajandil Schnackenburgide omandusse. 1840. aastatel omandasid Kunda mõisa Girard de Soucantonid, kellele see kuulus kuni võõrandamiseni.
Mõisakompleks
1870.–1880. aastatel rajati Girard de Soucantonide poolt võimsad, jõuliselt liigendatud paekivist seinte ja tuudordekooriga (järsult eenduvate karniiside, aknapealsete simsside jmt-ga) hooned: viinavabriku, vesiveski ja meierei. Säilinud on tänapäevani omapärane paekivist veskitammide ja kanalite süsteem. Hoonestuse liidab tervikuks suur vabakujunduslik park.
Aastatel 1924–1940 paiknes endises mõisakeskuses Virumaa Rahvaülikool.
1941. aastal süütasid taganevad Nõukogude väed endise mõisa peahoone. Hoone on siiani varemeis.
Kunda mõis ja tsemenditootmine Kundas
Tallinna–Peterburi raudtee valmimise ajal 1870. aastal rajas Kunda mõisa omanik parun John Karl Girard de Soucanton mõisa kohale mere äärde tsemenditehase, kuhu ehitati Rakverest haruraudtee.
1893. aastal rajati mõisas hüdroelektrijaam, mis oli esimene Eestis ja Baltimaades. Hüdroturbiin oli 260-hobujõuline, generaator telliti Šveitsist.
Spa vald
Spa on vald Belgias Liège'i provintsis.
Viire kurk
Viire kurk on väin Suurest väinast lõunas Viirelaiu ja Virtsu poolsaare vahel.
Väina laius on 3,9 km, suurim sügavus 21,5 m.
Viire kurk asub osaliselt Puhtu-Laelatu looduskaitsealal. Väinas asuvad Rohenina ja Uulutilaid.
Marc Ducret
thumb|right|Marc Ducret Marc Ducret (sündinud 19. augustil 1957 Pariisis) on prantsuse džässkitarrist ja -helilooja.
21.–23. oktoobrini 2007 külastas ta Eestit, andes kontserte Kumu auditooriumis, Tartu Athena Keskuses ja Viljandi Kultuurimajas.
Katehhu-akaatsia
Katehhu-akaatsia ehk beetliakaatsia (Acacia catechu) on liblikõieliste sugukonda akaatsia perekonda kuuluv puu või põõsas.
Levik
Katehhu-akaatsia on levinud kogu Indias põhjas Himaalajani, idas Birmani, läänes Afganistanini. Teda kasvab ka Hiinas ja India ookeani saartel. Inimene on viinud ta ka Austraaliasse, kus on hakanud kohalikke liike välja tõrjuma.
Kirjeldus
Katehhu-akaatsia on keskmiselt kuni 6 m, harva kuni 15 m kõrge puu või põõsas. Koor on hall (Acacia catechu var. sundral pruun). Lehed on sulgjad 10–20 cm pikkused liitlehed. Astlad asuvad paarikaupa lehtede alustel, mõnikord puuduvad. Õied on valged või kahvatukollased, väikesed, tihedates piklikes kuni 70 cm pikkades kobarates. Vili on lapik kaun, milles on mitu lapikut ümarat tumepruuni seemet.
Ökoloogia
Puu eelistab avatud valgusküllaseid avamaastikke. Mulla suhtes pole ta üldiselt nõudlik, kuid paremini kasvab liivastel muldadel.
Taime on kõige parem paljundada seemnetest, mida enne külvamist soojas vees loputatakse. Pärast pool aastat kestnud idandamist istutatakse taimed põllule.
Kasutamine
Katehhuseemned on proteiinirikkad ja neid tarvitatakse toiduks. Oksi ja lehti söövad kodukitsed.
Lülipuidust saadakse parkainet katehhut, mida toodetakse nii, et kõigepealt puit peenestatakse, siis seda keedetakse, vesi aurustatakse ja jääk kuivatatakse. Katehhut müüakse väikeste vaskpunaste, peaaegu mustade tükkidena. Katehhu on kibeda maitsega, lahustub täielikult vees ja etüülpiirituses.
Katehhut segatakse beetlisse ning kasutatakse naha parkimis-, värv- ja raviainena (igemete verejooksu peatamiseks). Katehhuga värvitakse juukseid. Mõned india rahvad usuvad tal olevat rasestumisvastast toimet.
Puitu kasvatatakse põletuspuiduks, samuti mööbli ja tööriistade valmistamiseks. Puidu tihedus on 880 kg/m³.
Taime ekstraktis olevast flavanoolist toodetud ained on saanud nime katehhu järgi: katehhiinid, epikatehhiinid, katehhoolid ja katehhoolamiinid.
Hanloni habemenuga
Hanloni habemenuga on mõttetera, mis kõlab järgmiselt:
Mõttetera päritolu on teadmata. Ühe versiooni kohaselt pärineb see ulmekirjanik Robert A. Heinleinilt, kelle 1941. aasta novellis "Logic of Empire" esineb sarnane lause. Seetõttu on väidetud, et Hanloni habemenuga on moonutus "Heinleini habemenoast".
Eestimaa rüütelkond
Eestimaa rüütelkond (saksa keeles Hoch- und Hochwolgeborne Ritterschaft des Herzogthums Ehstland, vene keeles Эстляндское дворянство) oli Eestimaa kesk-, varauusaja ja uusaja seisuliku ühiskonna territoriaalseisuslik omavalitsus aastatel 1252–1920.
Eestimaa hertsogiriigi Eestimaa rüütelkonna eelkäijaks võib pidada Taani-aegset Harju ja Viru vasallide ühendust (Universitas vasallorum in Estonia constituta), mille kohta on varaseimad säilinud dokumendid aastast 1252.
Eestimaa rüütelkond Rootsi võimu all
1561. aasta 4. juuni – 6. juuni andsid Harju- ja Virumaa vasallidest 13. sajandil moodustatud Harju-Viru rüütelkond (vasalkond) ja Järvamaa aadelkond, koos Tallinna linnaga ustavusvande Rootsi kuningas Erik XIV-le, millega Põhja-Eesti läks Vene-Liivi sõja ajal Rootsi võimu alla.
Pärast Rootsi kuninga Johan III poolt teostatud Harju-, Viru-, Järva- ja Läänemaa liitmist ühtseks territooriumiks – Eestimaa hertsogiriigiks, oli see ustavusvandeleping, koos sellest tulenevate õiguste ja privileegidega aluseks Pontus de la Gardie initsiatiivil 20. märtsil 1584 Rootsi Eestimaal oma rüütelkonna Estländische Ritterschaft moodustamiseks. Samal (1584) aastal võeti Eestimaa rüütelkonda vastu Läänemaa aadelkond ning neile laienesid samad privileegid.
Eestimaa rüütelkond oma esindusorgani otsusega sõlmis võõrvalitsejatega Kapitulatsioonilepingu ja tunnistas uut võõrvõimu, taotles ja sai kinnituse iga uue riigivalitseja troonileasumise puhul oma seniste õiguste, privileegide ja tavade kinnitamist.
Taani ja Rootsi kuningriigi ning Venemaa keisririigi keskvõim ei sekkunud rüütelkonna poolt Eestimaa siseelu juhtimisse ja selle korraldamine oli jäetud siinse rüütelkonna hoolde.
Rüütelkonna õigusi piiras alles Venemaa keiser Aleksander III, kes erinevalt senistest valitsejatest ei kinnitanud Eestimaa ja teiste Balti rüütelkondade privileege. 1880. aastate II poolest algas Balti erikorra otsustav piiramine: saksa keel asendati siinses kohtu-, haldus- ja haridussüsteemis vene keelega, 1888.–1889. aastate reformidega kaotati aadli politsei- ja kohtuvõim, rüütelkond jäi alles kui seisuslik omavalitsusorganisatsioon.
Eestimaa Maapäev
Eestimaa Rüütelkonna kõrgemaks võimuorganiks oli iga kolme aasta tagant toimuv Eestimaa rüütel- ja maiskonna Eestimaa Maapäev (Landtag), milles osalesid kõik täiskasvanud Eestimaa rüütel- ja maiskonna liikmed. Rüütelkonda kuulusid ainult aadlimatriklisse kantud isikud ning isikuid võidi kanda matriklisse ainult maapäeval hääletamisel kohalviibinud kvoorumist 3/4 hääli saanud isikuid. Rüütelkonda mittekuulunud isikutele (landsassenid) kuulus Eestimaal 7,7% maavaldustest.
Eestimaa Rüütlipäev
Kitsamaks Eestimaa rüütelkonna aadlimatrikkelisse kantud mõisaomanike esindusorganiks oli Eestimaa Rüütlipäev (Rittertag).
Korralised Maapäeva istungid toimusid iga 3 aasta järel Tallinnas ja kestsid 3–4 nädalat ning nendel osalemine oli kohustuslik. Erakorralisi Maapäeva istungeid kutsuti kokku vajaduse järgi. Rüütelkond teostas kuni 1917. aastani läbi rüütelkonna Maapäeva otsuste kohalikku võimu.
Maapäeva kompetentsi kuulus: kõigi temast sõltuvate ametnike valimine, kohalike maksude määramine, rüütelkonna maaomavalitsuse eelarve vastuvõtmine, kiriku- ja kooliolude korraldamine, mitmesuguste riigivõimu ettepanekute arutamine, aadli huvide kaitsmine riigivõimu ees.
Rüütelkonna Komitee
Tähtsamate asjade otsustamiseks nii maapäevade istungite ajal kui ka vaheaegadel kutsuti kokku Rüütelkonna Komitee (Ritterschaftsausschuss), kuhu kuulusid: rüütelkonna peamees, maanõunikud (12) ja 12 kreisisaadikut (4 maakonnast), kes valiti maakondade (kreiside) Kreisipäevadel. Rüütelkonna Komitee otsuseid pidi kinnitama Maapäev.
Maapäeval valiti rüütelkonna peamees, kes valiti 3 aastaks ja kes juhatas aadelkonna omavalitsust, jooksvat asjaajamist, komisjonide tööd ja esindas rüütelkonda, oli vahelüliks riigi ja aadli vahel ning ka Maapäeva eestseisja.
pisi|Rüütelkonna peamees (1902–1918) [[Eduard von Dellingshausen]] pisi|Viimane rüütelkonna peamees [[Otto von Lilienfeld]]
Maanõunike kolleegium
Maapäeval valiti ka ametisse 12 maanõunikku, kellest koosnev Eestimaa rüütelkonna maanõunike kolleegium ajas Eestimaa omavalitsuse jooksvaid asju. Maanõuniku amet oli eluaegne, kolleegiumi vabanenud kohti täideti koopteerimise teel. Lisaks rüütelkonna elu juhtimisele oli Maanõunike kolleegiumil veel kaks olulist ülesannet: moodustada nõuandev organ kubernerile, kes ei langetanud ühtki olulist otsust ilma maanõunikega nõu pidamata ning rüütelkonna peamehe kandidaatide esitamine maapäevale. Juhul kui maapäeval jagunesid hääled peamehe kandidaatide vahel võrdselt, oli maanõunike kolleegiumil otsustav hääleõigus. Kolleegiumi töös osales ka sageli Eestimaa rüütelkonna rittmeister (sõjaline juht). Eestimaa kubermangu kuberneri eesistumisel moodustas Maanõunike kolleegium Eestimaa kõrgeima kohtuinstantsi – Eestimaa ülemmaakohtu. ja Kategooria:Eestimaa maanõunikud
Eestimaa aadlilipkond oli Saksa ordu kõrgmeister Heinrich Dusemeri korraldusel 23. mail 1350 moodustatud regulaarsõjaväeüksus, mis eksisteeris 1712. aastani. Aadlililpkonna ülalpidamiskohustus oli aadliseisusest ülikutel, ka ohvitserid olid aadliseisusest, reakoosseisu moodustasid aga eesti talumehed.
Tegevorganiks igapäevaküsimuste lahendamisel oli Rüütelkonna kantselei, mis asus Tallinnas Eestimaa rüütelkonna hoones Toompeal ja mis koosmes 1. ja 2. sekretärist (linnaraadides oli sellise isiku ameti nimetus sündik) ning rüütelkonna juures tegutsevate erinevate komisjonide sekretäridest.
Seadusandlik tegevus
Eestimaa rüütelkonna tegevuses olid väga olulised aadlike ajaloolised privileegid ja omandiõigusdokumendid, mida väga hoolsalt säilitati.
Eestimaa rüütel- ja maiskond
Eestimaa rüütelkonna moodustasid Eestimaa maakondade (Harjumaa, Järvamaa, Läänemaa ja Virumaa) aadlimatriklisse kantud aadliperekonnad. Eestimaa rüütel- ja maiskonna maapäeval olid aga esindatud ka mitteimmatrikuleeritud aadlisuguvõsad ning kodanikest mõisaomanikud. Rootsi võimu ajal olid Eestimaal veel Rootsi teenistusaadlikud, kes siin maid saanud, keda aga rüütelkonna liikmeiks ei võetud, sest Rootsi aadlisse kuulumine ei taganud iseenesest immatrikuleerimist Eestimaal.
Selle eelduseks, et omada õigust osaleda maapäeval pidi omama mõisa Eestimaal, rüütlimõisa võisid omada Eestimaal, Saaremaal ja Kuramaal ainult aadlimatriklisse immatrikuleeritud, Liivimaal aga kõik pärilikud aadlikud. Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse mittekantud mõisnikel oli hääleõigus vaid kohalike maksude ja andamite küsimuses.