cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kōichirō Genba
Ta sündis aastal 1964 Tamuras (asub Fukushima prefektuuris). Ta on lõpetanud jesuiitliku Sophia ülikooli õigusteaduskonna. Hiljem lõpetas ta (Panasonicu asutaja Konosuke Matsushita loodud) Matsushita juhtimise ja valitsemise instituudi.
Ta oli 2. septembrist 2011 kuni 26. detsembrini 2012 Jaapani välisminister (Yoshihiko Noda valitsuses).
Põhjamaade energiapoliitika tegevuskava 2010–2013
Oluliseks peetakse ka koostööd ja kogemuste vahetust naabritega, sealhulgas Baltimaade ja Venemaaga, samuti Kanada, Šotimaa ja teiste põhjamaiste ja harvalt asustatud piirkondadega, ning Põhjamaade ideede, tehnoloogiate ja toodete turundamist maailmas.
Hernesupp
pisi|Soome hernesupp koos selle juurde söödava pannkoogiga Hernesupp on kuivatatud hernestest keedetud supp.
Herned pannakse enne supikeetmist vette likku, seda isegi juba eelmisel õhtul. Tavaliselt lisatakse hernesupile suitsutatud sealiha, porgandit, odrakruupe ja maitseaineid.
Hernesupp on olenevalt hernesordist tavaliselt roheka või kollaka värvusega.
Hernesuppi on tehtud ja söödud antiikajast alates. Hernesuppi on mainitud Aristophanese "Lindudes" ja sel ajal müüdi Ateenas hernesuppi tänavail.
Eesti kultuuris on hernesupp koos seajalgadega traditsiooniline vastlatoit.
Kunagise Rootsi impeeriumi aladel, sealhulgas Soomes, on tavaks süüa hernesuppi neljapäeviti. See komme pärineb reformatsioonieelsest ajast, kui reede oli paastupäev. Hernesuppi serveeritakse seal sealiha ja sinepiga. Retsept sisaldab sageli sibulat ja selliseid rohttaimi nagu tüümian ja majoraan. Kõrvale võidakse süüa näkileiba. Hernesupi järel süüakse tavaliselt pannkooke moosiga, mida võetakse pigem supi osana kui iseseisva magustoiduna.
Neljapäeviti pakutakse hernesuppi nii Rootsi kui ka Soome armees. See komme pärineb Teise maailmasõja ajast.
Trieri kuurvürstkond
Trieri kuurvürst kui peapiiskop haldas ka Trieri peapiiskopkonda, mille territoorium ei kattunud kuurvürstkonnaga (vaata kaarti allpool).
Hernesupp
pisi|Knorri toodetav lahustuv hernesupp Hernesupp on üks esimesi toite, mida hakati tootma lahustuval kujul. Johann Heinrich Grüneberg leiutas 1867 lahustuva hernesupi, mis koosnes peamiselt peenestatud hernestest ja liharasvast. Grüneberg müüs selle retsepti Preisi riigile. Peatselt puhkes Prantsusmaa-Preisi sõda ning Preisimaa valitsus ehitas suure supivabriku, mis tootis igal aastal 4000–5000 tonni lahustuvat suppi. Pakendi sarnasuse tõttu hakati seda toitu nimetama hernevorstiks (Erbswurst). 1889 ostis valitsuselt supi tootmise litsentsi lahustuvate toiduainete tootja Knorr, kes toodab lahustuvat hernesuppi tänapäevani.
Trieri kuurvürstkond
Ajalugu
Trier, kui tähtis Rooma provintsipealinn Augusta Treverorum, oli piiskopi asukoht Rooma aegadest. See ülendati peapiiskopkonnaks Karl Suure valitsemisajal, kelle testamendis on Metzi, Touli ja Verduni piiskopkonnad selle abipiiskopkondadeks märgitud.
Hernesupp
Hernesuppi võidakse pakkuda suurtel rahvakogunemistel. Nimelt on hernesupp odav, seda on lihtne suures koguses valmistada ja enamik inimesi armastab seda mingil määral.
Rahvajutu järgi mürgitati kukutatud Rootsi kuningas Erik XIV hernesupiga. 20. sajandil tehtud uuringud näitasid, et kuninga surnukehas oli tõepoolest palju arseeni, mistõttu mürgitamine oli tõenäoline, ja on ajaloolisi tõendeid selle kohta, et tema vend Johan III soovis teda mürgitada.
Trieri kuurvürstkond
Ajalugu
Trieri piiskopid olid Merovingide ajal juba peaaegu sõltumatud maaisandad. Aastal 772 andis Karl Suur piiskop Wiomadile puutumatuse valitseva krahvi jurisdiktsioonist kõigis kirikutes ja kloostrites, samuti külades ja lossides, mis kuulusid Trieri Püha Peetruse kirikule. Aastal 816 kinnitas Ludwig Vaga peapiiskop Hettole oma isa poolt antud kaitseprivileegid ja puutumatuse.
Karolingide impeeriumi jagamisega Verdunis aastal 843 anti Trier Lotharile; Lotharingia jagamisel Meerssenis aastal 870 sai sellest Ida-Frangi kuningriigi osa, viimasest arenes Saksamaa kuningriik.
Aastal 898 sai peapiiskop Radbod vabastuse kõigist maksudest kogu piiskoplikul territooriumil, mille oli andnud Zwentibold, kes oli keiser Arnulf Kärntenist poeg ja kes valitses lühidalt kui Lotharingia kuningas. Ta oli oma iseseisva aadli suure surve all ja vajas meeleheitlikult võimast liitlast. Kingitus kinnistas peapiiskoppide seisundi maaisandatena iseenda õigustes. Pärast Zwentiboldi mõrvamist aastal 900 meelitasid lapskuningas Ludwigi käsilased omakorda Radbodi, andes talle päriseks Trieri linna ja ringkonna, lubades kehtestada tolle ja andes õiguse vermida (enamasti majandusliku iseseisvuse sümbol). Charles Lihtsameelse õukonnast sai lõpliku õiguse valida Trieri piiskoppe kapiitli poolt, vabana keisri sekkumisest.
Varauusajal hõlmas Trieri kuurvürstkond territooriumi piki Moseli jõge Trieri (Prantsuse piiri ääres) ja Koblenzi (Reini ääres) vahel. 13. sajandi algusest oli Trieri peapiiskop kui keiserliku ameti hoidja traditsiooniliselt Saksa kuninga keiserlik kuurvürst. Puhtalt Gallia ülemkantsleri auamet tekkis 13. sajandil. Selles kontekstis tähendas see Arelaati või Burgundiat, tehniliselt aastast 1242 ja jäävalt aastast 1263 ning nimeliselt aastani 1803. Arelaat koos Saksamaa ja Itaaliaga oli üks kolmest Saksa-Rooma riigi kuningriigist.
Aastal 1473 kohtusid Trieris keiser Friedrich III ja Burgundia hertsog Charles Südi. Samal aastal asutati linnas Trieri ülikool.
17. sajandil kolisid Trieri peapiiskopid ja kuurvürstid oma residentsi Philippsburgi lossi Ehrenbreitsteini kindluses Koblenzi lähedal. Aastal 1512 peeti Trieris Riigipäeva istung, kus määrati lõplikult kindlaks ringkondade piirid.
Aastal 1684, seoses Prantsuse-Hispaania sõjaga, algas Prantsuse vallutuste ajastu. Trier vallutati taas aastal 1684; kõik müürid ja kindlustused purustati. Pärast Trieri ja kuurvürstkonna taasvallutamist Pfalzi pärilussõja ajal aastal 1688 purustati kuurvürstkonnas aastal 1689 Prantsuse armee poolt süstemaatiliselt palju linnu. Peaaegu kõik lossid lammutati ja ainus sild Trieris üle Moseli põletati. Prantsusmaa kuningas Louis XIV isiklikult andis käsu selleks hävitustööks. Kui Prantsuse armee aastal 1698 taandus, jättis see maha nälgiva müürideta linna ja vaid 2500 elanikku.
Hispaania pärilussõja ajal aastal 1702 okupeeriti Trier taas Prantsuse armee poolt. Aastatel 1704–05 läbis Inglise-Hollandi liitlasarmee Marlborough' hertsogi juhtimisel oma teel Prantsusmaale Trieri. Kui kampaania nurjus, tulid prantslased aastal 1705 Trieri tagasi ja jäid aastani 1714. Pärast lühikest rahuperioodi algas aastal 1734 Poola pärilussõda; järgmisel aastal okupeeriti Trier taas prantslaste poolt, kes jäid aastani 1737. Viimane kuurvürst Clemens Wenzeslaus von Sachsen kolis aastal 1786 Koblenzi. Augustis 1794 võtsid Prantsuse vabariigi väed Trieri. See tähistab vana kuurvürstkonna ajastu lõppu. Kirikud, kloostrid ja vaimulike valdused müüdi või ehitised anti ilmalikuks kasutuseks, nagu tallideks.
Viimane kuurvürst Clemens Wenzeslaus von Sachsen resideeris pärast 1786. aastat ainult Koblenzis. Aastast 1795 olid kuurvürstkonna territooriumid Reini vasakkaldal Prantsuse okupatsiooni all; aastal 1801 need annekteeriti ja seal loodi eraldi prantslaste kontrollitud piiskopkond piiskop Charles Mannay alluvusse. Aastal 1803 saavutas Prantsuse piiskopkond kontrolli kogu piiskopkonna üle ning Reini idakaldale jäänud kuurvürstlik territoorium ilmalikustati ja annekteeriti aastal 1803 Nassau-Weilburgi poolt.
Güssingi ringkond
Güssingi ringkond (horvaadi Kotar Novi Grad) on ringkond Austrias Burgenlandi liidumaal. Ringkond piirneb Ungari Vasi komitaadiga, mille osa oli see enne 1921. aastat.
Ringkonna pindala on 486,71 km² ja elanike arv 26 636 (2012). Ringkonna halduskeskus on Güssing.
Haldusjaotus
Ringkonda kuuluvad järgmised vallad:
Veckalsnava mõis
Veckalsnava mõis (saksa keeles Schloß Alt-Kalzenau, läti keeles Veckalsnavas muiža, ka Kalsnavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Kalsnava kihelkonnas, nüüdisaegse haldusjaotuse järgi Madona piirkonnas Kalsnava vallas Veckalsnava asulas.
Mõisat on omanud Tiesenhausenid.
Kuumaõhupall
pisi|Kuumaõhupalli esimene lend 5. juunil 1783 Kuumaõhupall (prantsuse keeles montgolfière) on sooja õhuga täidetud kestaga õhupall.
Prantsuskeelse nimetuse on kuumaõhupall saanud Montgolfier' vendade järgi.
Pildid
Ballōn (lyftcræft)
Marty Balin
Marty Balin (sünninimi Martyn Jerel Buchwald; 30. jaanuar 1942 Cincinnati, Ohio osariik – 27. september 2018 Tampa, Florida osariik) oli USA laulja ja laululooja. Ta oli eelkõige tuntud psühhedeelset rokki viljelenud ansambli Jefferson Airplane'i kaasasutaja ja solistina.
Jefferson Airplane loodi tema algatusel 1965. aastal California osariigis San Franciscos. Ta oli ansambli algusaastatel ansambli peamine laulukirjutaja ja Grace Slicki kõrval üks põhisolist.
Balini tähtsus hakkas ansamblis vähenema pärast albumi "Surrealistic Pillow" (1967) välja andmist, kuna Slick, rütmikitarrist Paul Kantner ja kitarrist Jorma Kaukonen said samuti küpsemateks laulukirjutajateks. Tema tuntumad Jefferson Airplane'ile kirjutatud laulud olid "Comin' Back to Me", "Today" ja "Volunteers", millest kaks viimast kirjutas ta koos Kantneriga.
Balin osales ansambliga 1967. aastal Monterey popfestivalil ja 1969. aastal Woodstocki festivalil. Ta lahkus ansamblist ametlikult 1971. aasta aprillis, kuigi ta oli ansambli liikmetega kõik sidemed katkestanud juba pärast eelmisel sügisel toimunud Ameerika turnee lõppu.
1975. aastal ühines Balin mõne Jefferson Airplane'i eksliikmega algsest Jefferson Airplane'ist välja kasvanud ansambliga Jefferson Starship. Järgmisel kolmel aastal laulis ta sisse Starshipi mitmed tuntud hitid. Ka Starshipis tekkisid ansambliliikmete vahel probleemid ning Balin lahkus ansamblist järsku 1978. aasta oktoobris mõnda aega pärast Slicki lahkumist.
Seejärel alustas Balin soolokarjääri. Tema debüütalbum "Balin" ilmus 1981. aastal. Albumilt pärit singel "Hearts" jõudis USA edetabelis Billboard Hot 100 kaheksandale ja "Atlanta Lady (Something About Your Love)" 27. kohale. 1989. aastal osales ta Jefferson Airplane'i taasühinemisel ning koos anti välja stuudioalbum. Balin andis hiljem välja veel mitu sooloalbumit.
1996. aastal võeti ta Jefferson Airplane'i algkoosseisu liikmena vastu Rock'n'rolli Kuulsuste Halli.
Laukmuiža (Dundaga vald)
Küla on kujunenud endise Laukmuiža karjamõisa (Feldhof) juurde.
Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Friedrich Wilhelm I (Hessen-Kasseli kuurvürst)
Friedrich Wilhelm I (20. august 1802 Philippsruhe loss Hanau lähedal – 6. jaanuar 1875 Praha) oli viimane Hessen-Kasseli kuurvürst (aastail 1847–1866).
Kuldsed Lindid
Kuldsed Lindid oli Eesti tantsumuusika ansambel. Ansambel tegutses aastatel 1997–2005.
Koosseis
Ansamblis on kaasa teinud:
Johannes Johanson
Johannes Johanson' (22. märts 1945 – 26. detsember 2015) oli Eesti merendustegelane. 1994-1997 oli ta Estline'i peadirektor.
Harksaba-kajakas (perekond)
Harksaba-kajakas (Xema) on lindude perekond kajaklaste sugukonnas. Xema võttis tarvitusele briti loodusteadlane William Elford Leach 1819. aastal.
Perekonnas on käsitletud ühte või kahte liiki:
Normaallause
Normaallause on üks eesti lause põhitüüpidest, kus alus on aktiivseim osaline, asub lause alguses ja on nimetavas käändes.
Eesti lause põhitüübid
Eesti lause põhitüübid võib jagada tegevussubjekti (st aktiivseim osaline, kes kontrollib olukorda) vormistuse alusel kahte põhitüüpi:
Markeerimata lausetüüp on normaallause.
Normaallausele on iseloomulik, et grammatiline subjekt ehk alus on ühtlasi tegevussubjekt ehk teadlik tegutseja ja suhtlussubjekt ehk teema, s.t asub lause alguses. Normaallause peab sisaldama tüüpalust, mis on nimetavas käändes.
Normaallaused on näiteks sellised laused nagu
Normaallause võib olla sihitisega ehk sihiline nagu Mihkel mängib palli või ilma sihitiseta ehk sihitu nagu Mihkel sööb.
Enamik eesti keele lauseid on sellised, kus kõiki kolme subjektiliiki (grammatiline subjekt, tegevussubjekt ja suhtlussubjekt) esindab üks ja seesama moodustaja. Näiteks lauses Peeter sööb õuna on Peeter alus, tegevussubjekt ja teema. Selliseid lauseid nimetataksegi normaallauseteks.
Eesti keeles on ka teistsuguseid lauseid. Nendes pole sellist vastavust aluse, tegevussubjekti ja teema vahel, need on olemasolu- ehk eksistentsiaallaused ja kogeja-omajalaused.
Multimeeter
pisi|Üks esimesi kahefunksioonilisi testreid – volt-ampermeeter pisi| Avomeeter
Multimeeter on mõõteriist, millega saab mõõta mitut suurust, näiteks pinget, voolutugevust ja takistust, samuti temperatuuri jm.
Mõõdetava suuruse väärtust – näitu – saab lugeda osutiga skaalalt (analoogmultimeetrites) või elektrooniliselt näidikult numbernäiduna (digitaalmultimeetrites).
Pikka aega kasutusel olnud analoogmultimeetreid hakkasid alates 1990. aastatest asendama digitaalmultimeetrid, mis esitavad mõõtetulemuse LCD- või LED-näidikul.
Multimeetri tähenduses mõistetakse eelkõige kompaktset (kaasaskantavat) patareitoitega universaalmõõteriista. Mitmeotstarbelised profimõõtevahendid võivad olla suurema täpsusega ja lisavõimalustega, ka võrgutoitega statsionaarsed seadmed. Multimeeter (sageli koos ostsilloskoobiga) on esmane mõõtevahend elektriseadmetes rikete avastamisel ja seadistustoimingutel (nt autotestrid).
Nimetus multimeeter tuli kasutusele koos digitaalsete mõõteriistadega. Analoogtehnikal põhinevad mitmefunktsioonilised mõõteriistad olid tuntud kui avomeetrid (mõõdetavate suuruste ühikute amper, volt, oom järgi) ja ka testrid.
Ketid
pisi|Keti naised ja lapsed (1914) Ketid (varasem nimetus ka Jenissei ostjakid) on rahvas Venemaal Siberis Krasnojarski krais ja naaberaladel. Kõnelevad vene keelt ja jenissei keelte hulka kuuluvat keti keelt. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 1220 ketti, neist Krasnojarski krais 956.
Multimeeter
Mõõdetavad põhisuurused
Iga multimeetriga saab mõõta elektripinget, voolutugevust ja elektritakistust:
Ketid
Antropoloogiliselt kuuluvad ketid üldiselt mongoliidsesse põhja-aasia rassi, kuid neil on ka ilmseid uurali rassi tunnuseid.
Multimeeter
Mõõdetavad põhisuurused
Seega sisaldab iga multimeeter ampermeetrit, voltmeetrit ja oommeetrit.
Ketid
Kettide peamiseteks elatusaladeks on olnud karusloomajaht ja kalastus, alates 18. sajandist järjest enam ka põhjapõdrakasvatus.
Multimeeter
Lisafunktsioonid
Lisaks põhifunktsioonidele võib multimeeter pakkuda võimalusi mõõta mitmeid muid elektrilisi ja mitteelektrilisi suurusi ning testida vooluahelaid:
Ketid
Vene riigi koosseisu vallutati ketid 17. sajandi algul.
Multimeeter
Lisafunktsioonid
Analoogmultimeetritel on mõõdetavate suuruste valik reeglina piiratum kui digitaalsetel multimeetritel.
Ketid
Tänapäeval on ketid venestumas. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas Venemaal keti keelt ainult 213 inimest.
Multimeeter
Lisafunktsioonid
pisi|Analoogmultimeeter
Analoogmultimeeter
Analoogmultimeeter on pöördpool-mõõtemehhanismiga osutimõõteriist, mille pinge- ja voolumõõtepiirkonnad valitakse mõõtemehhanismiga ühendatavate jada- ja rööptakistite ümberlülitamise teel.
Voolu mõõtepiirkondadel mõõdetakse mõõdetava voolu poolt tekitatavat pingelangu sisseehitatud kindla väärtusega mõõtetakistusel (ehk voolušundil), mille takistust mitme mõõtepiirkonna saamiseks ümber lülitatakse.
Vahelduvpinge ja -voolu mõõtepiirkondadel mõõdetav vahelduvvool alaldatakse enne näidikule andmist eelnevalt mõõtealaldi abil.
Mõõtetäpsus
Analoogmultimeetri mõõtetäpsus on suures osas määratud kasutatava näidiku (indikaatori) täpsusega. Reeglina on see 1% suurusjärgus või veelgi halvem (näiteks 2,5%). Oluliselt ebalineaarsete skaalade puhul (oommeeter, detsibell-skaalad) võib täpsus olla veelgi väiksem. Mõõteviga on enamasti suurem ka vahelduvpinge ja -voolu mõõtmisel, tingituna alaldusdioodide pinge-voolu karakteristiku mittelineaarsusest
pisi|Digitaalmultimeeter
Digitaalmultimeeter
Digitaalmultimeetris muudetakse mõõdetav suurus temale vastavaks alalispinge väärtuseks. See alalispingesignaal digiteeritakse analoog-digitaalmuunduriga.
Paljudes mõõteriistades kasutatakse numbrilise näidu saamiseks (kondensaatori laadimisel-tühjendamisel põhinevat) integreerivat muundurit (dual-slope ADC), mis muundab pinge väärtused vastavateks ajavahemikeks, mille kestust väljendatakse selle ajavahemiku jooksul loendatud tugisageduse allika perioodide arvuga. Integreerimisvahemike kestuseks on kuni 0,3 sekundit, mis on vajalik selleks, et vähendada näidiku viimaste numbrite vilkumist tingituna sellest, et mõõdetav suurus pole tavaliselt püsiva väärtusega.
Niisugune muundamismeetod tagab analoog-digitaalmuundamise suure ajalise stabiilsuse ja häirekindluse, nii et mõõtetäpsus on kõigis mõõtepiirkondades küllalt hea (mõõteviga ei ületa ka lihtsamatel, 4-kohalise näiduga riistadel 1%.
Pinge mõõtmisel on mõõtelülituse suure sisendtakistuse (tüüpiliselt 10 MΩ) tõttu mõõteriista enda mõju mõõdetavale ahelale enamasti tühiselt väike.
Vahelduvvoolusuuruste mõõtmise jaoks kasutatakse täppisalaldi lülitust, mis praktiliselt välistab alaldusdioodi mittelineaarsuse mõju näidule (madalatel signaali sagedustel).
Takistuse mõõtmine põhineb tavaliselt püsivooluallikaga lineaarse mõõtelülituse (lineaarse oommeetri) kasutamisel (vt digitaaloommeeter).
Digitaalmultimeeter vajab kõigiks mõõtetoiminguteks elektrienergiat. Toiteallikaks on tavaliselt patarei pingega 9 V (6LF22).
Mõõteulatus ja lahutusvõime
Multimeetri lahutusvõime (resolutsiooni) all mõeldakse suurimat mõõteväärtuste – mõõtesammude – arvu, mida multimeeter saab näidikul kuvada. See arv on kõige sagedamini kas 4- või 5-kohaline. Igal kümnendkohal võivad olla numbrid 0...9, välja arvatud esimene, kõrgeima väärtusega koht.
Lahutusvõimet tähistatakse täisarvu ja murdosaga:
Mõõtetäpsus
Mõõtetäpsust (mõõtemääramatust) väljendatakse protsentides, millele võib lisanduda viimase numbrikoha viga. Viga sõltub mõõdetava suuruse liigist ja mõõtepiirkonnast. Kui näiteks alalispinge 200 V piirkonnas on märgitud veaks ±(0,8% + 2 digit) ja mõõteriist näitab 183,5 V, siis suurim mõõteviga on 0,008 × 183,5 + 2 × 0,1 = ±1,7 V ja mõõdetava suuruse tegelik väärtus asub pingevahemikus 181,8–185,2 V.
Mida suurem on numbrikohtade arv näidikul, seda suurem on üldiselt ka multimeetri mõõtetäpsus.
Eriomadusi
Kõrgemasse hinnaklassi kuuluvatel multimeetritel on mitmeid eriomadusi ja -võimalusi:
Tapusuu lump
Tapusuu lump on järv Valga maakonnas Otepää vallas Koigu külas. Veekogu pindala on 1,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 651 m.
Biomeditsiinilised mõõtmised
Biomeditsiinilised mõõtmised on bioloogiliste ja meditsiiniliste uuringute eesmärgil tehtavad mõõtmised.
Termini "mõõtmine" kasutamine on mõnel juhul ebatäpne, sest näivalt ainult registreeritakse ajas muutuvaid biomeditsiinilisest seisukohast huvi pakkuvaid (diagnostilisi) suurusi nende muutumises ajas (näiteks EKG). Kuid ka sellistel juhtudel, kui millegi otsest mõõtmist ei toimu, on selleks kasutatav seadmestik iseloomustatav selliste mõõtetehniliste parameetritega nagu mõõteulatus (skaala), mõõtetäpsus või mõõteviga (mõõtemääramatus), kiiretoimelisus jms.
Mezīši
Mezīši on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas. Küla asub valla lõunaosas Mezītise järve ääres.
Biomeditsiinilised mõõtmised
Suur osa biomeditsiinilistest mõõtmistest on biokeemilist laadi (keemiline koostis, keemiline kontsentratsioon jms). Paljudel juhtudel on mõõtmiste tulemuseks tasapinnaline või ruumiline (3D) kujutis. Huvipakkuvaks suuruseks võib olla ka rõhk (vererõhk, elundisisene rõhk) või jõud, mõnel juhul ka asend või liikumise iseloom (kiirus, ühtlus jm).
Kuid teatav osa bioelektrilistest mõõtmistest on puhtalt elektrilised (EKG, EEG, EOG, EMG jt) või tehakse neid elektroonsete mõõtevahendite abil (elektriline bioimpedants). Võib isegi öelda, et tänapäeval tehakse suurem osa selliseid mõõtmisi (sh biokeemilised analüüsid) elektrooniliste vahendite abil.
Mezīši
Aastal 2007 oli külas 14 elanikku.
Anton Theophil Lau
Anton Theophil Lau (13. mai 1692 Hamburg – 8. veebruar 1727 Tarvastu) oli Eesti vaimulik.
Lõpetas aastal 1709 Hamburgis gümnaasiumi. Õppis Rostocki (immatrikuleeriti 30. märtsil 1712) ja Kieli Ülikoolis (immatrikuleeriti 8. veebruaril 1716). Oli aastal 1708 Rõngu Mihkli koguduse vikaariks, aastatel 1709–1711 Tarvastu Peetri koguduse vikaariks. Sai 16. juulil 1716 Hamburgis kandidaadiks.
Oli aastatel 1719–1727 Tarvastu Peetri koguduse õpetaja.
Isiklikku
Pärast Anton Theophil Lau surma abiellus tema lesk järgmise Tarvastu Peetri koguduse õpetaja Johann Friedrich Körberiga.
Nagytétény
pisi|[[Száraz-Rudnyánszky loss]] Nagytétény (saksa keeles Großteting) oli kunagi iseseisev küla, mis praegu on linnaosa Budapesti XXII ringkonnas. See asub Doonau paremal kaldal.
Serhi Tihipko
pisi|Sergi Tigipko Sergi Tigipko (Сергій Тiгiпко; sündinud 13. veebruaril 1960) on Ukraina poliitik.
Ta oli Ukraina sotsiaalpoliitika minister ning asepeaminister aastatel 2010–2012.
2010. aasta presidendivalimistel sai Tigipko 13% häältest ja saavutas kolmanda tulemuse.
2000. aastal tegutses Tigipko majandusministrina.
Aastatel 2000–2005 oli Tigipko partei Töötav Ukraina (Трудова Україна) juht, aastast 2009 sama partei järglase Tugev Ukraina (Сильна Україна) juht. 2011. aasta augustis teatati soovist ühendada partei Regioonide Parteiga.
Brekši mõis
Brekši mõis (läti keeles Brekšu muiža, ka Harma muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Brekši asumis. Mõisa peahoone asus aadressil Biķernieku iela 200. Saksa keeles Hermelingshof, ka Harmshof, Dreilings hoff, Herms hoff.
Konstantin Ivanov (jalgpallur)
Konstantin Ivanov (vene keeles Константин Александрович Иванов; sündinud 10. mail 1964) on Venemaa endine jalgpallur.
Brekši mõis
Brekši mõis tekkis Jugla järve kaldale 16. sajandil. 17. sajandi kaartidel kannab mõis nime Dreilings hoff või Herms hoff. Mellini atlases mõisa ei ole; seega oli 19. sajandi algul Brekši mõisa süda ilmselt välja ehitamata. Enne võõrandamist kuulus Brekši mõis Freitag von Loringhoffenitele.
Konstantin Ivanov (jalgpallur)
1985 mängis ta klubis SK Tallinna Sport.
Brekši mõis
Mõisa eklektiline peahoone ehitati 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses. Domineerivaimaks elemendiks oli peasissekäigu kohal kõrguv torn. Mõisakompleksi juurde kuulus ka park.
Pärast võõrandamist asus peahoones kool, aga aastast 2001 jäi hoone tühjaks. Aastal 2008 sai hoone tulekahjus kannatada ja on tänapäeval halvas seisukorras, ka on räämas häärberi ümber asuv park.
Michel Martelly
pisi|Michel Martelly Michel Joseph Martelly (esinejanimega Sweet Micky; sündinud 12. veebruaril 1961 Port-au-Prince'es) on Haiti muusik ja poliitik, kes oli 14. maist 2011 kuni 7. veebruarini 2016 Haiti president.
Michel Martelly on endine muusik esinejanimega Sweet Micky. Ta sai tuntuks haiti tantsumuusika compas lauljana. Ta tegi end meeldejäävaks oma parukate ja kostüümidega ning laval pükste allalaskmisega. Ta on töötanud ka ehitustöölisena Miamis.
Enne presidendiks kandideerimist tal poliitiline kogemus puudus. Martelly valiti presidendiks märtsis 2011 valimiste teises voorus 68% häältega. Valimiste esimeses voorus sai ta 21,84% häältest, kuid valimised olid ebademokraatlikud ja tulemusi võltsiti. Ta on teravalt kritiseerinud endist presidenti Jean-Bertrand Aristide'i.
Ta elab oma naise ja nelja lapsega Pétionville'is.
Dmitri Jazov
pisi|Dmitri Jazov (2009) Dmitri Jazov (vene keeles Дмитрий Тимофеевич Язов; 8. november 1923 – 25. veebruar 2020) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane, Nõukogude Liidu marssal (1990), Nõukogude Liidu kaitseminister (1987–1991).
Sõdis Teises maailmasõjas Volhovi ja Leningradi rindel laskurrühma komandörina. Osales Leningradi kaitsmises blokaadi ajal, ründelahinguis Baltimaades ja "Kura koti" piiramises. Sai lahingus haavata.
1967 lõpetas ta Kindralstaabi sõjaväeakadeemia. Sama aasta oktoobris sai ta motoriseeritud laskurdiviisi ülemaks. 22. veebruaril 1968 ülendati ta kindralmajoriks. 1971. aasta märtsis määrati ta armeekorpuse ülemaks. 15. detsembril 1972 ülendati ta kindralleitnandiks. 1973. aasta jaanuaris määrati ta armeejuhatajaks. Alates 1974. aasta maist oli ta Nõukogude Liidu kaitseministeeriumi kaadrite peavalitsuse juhataja. Alates 1976. aasta oktoobrist oli ta Kaug-Ida sõjaväeringkonna ülema esimene asetäitja. 28. oktoobril 1977 ülendati ta kindralpolkovnikuks. 1979. aasta jaanuaris määrati ta Tsentraalse väegrupi ülemaks – Tsentraalseks väegrupiks nimetati Tšehhoslovakkias asuvaid NSV Liidu vägesid. 1980. aasta novembris määrati ta Kesk-Aasia sõjaväeringkonna ülemaks. 6. veebruaril 1984 ülendati ta armeekindraliks. 1984. aasta juunis määrati ta Kaug-Ida sõjaväeringkonna ülemaks. Kaug-Idas sõbrunes Jazov Kim Il-sŏngiga. 1987. aasta jaanuaris nimetati Jazov NSV Liidu kaitseministri asetäitjaks kaadrite alal ja ühtlasi kaitseministeeriumi kaadrite peavalitsuse juhatajaks.
Jazov oli NLKP liige alates 1944. 1981. aasta veebruaris sai ta NLKP Keskkomitee liikmekandidaadiks ja 1987. aasta juunis liikmeks. 1987. aasta juunist kuni 1990. aasta juulini oli ta NLKP Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat. 1990. aasta märtsist detsembrini oli ta NSV Liidu Presidendinõukogu liige, 1990. aasta detsembrist 1991. aasta septembrini NSV Liidu Julgeolekunõukogu liige. Ta oli NSV Liidu Ülemnõukogu X ja XI koosseisu liige (1979–1990), pärast seda (1990–1991) NSV Liidu rahvasaadik.
Jazov oli konservatiiv ja perestroika poolehoidjate seas ei olnud ta populaarne.
Jazov võttis Riikliku Erakorralise Seisukorra Komitee liikmena osa 1991. aasta augustiputšist. Tema korraldusel toodi Moskva tänavatele tankid. Pärast putši kandis Jazov aasta ja kuus kuud vanglakaristust ja vabanes 1994. aastal amnestiaga.
Libiąż
Libiąż on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Chrzanówi maakonnas, Libiążi valla halduskeskus. Libiąż asub Chrzanówist vahetult edelas ja Krakówi kesklinnast umbes 45 km läänes.
Libiążi on ürikutes esmamainitud 1238. aastal. Kolmanda Poola jagamise tagajärjel läks Libiąż 1795. aastal Habsburgide Austria keisririigis võimu alla. Tööstuslik areng algas pärast raudteeühenduse saamist 1856. aastal. Linnaõigused sai Libiąż 1969. aastal.
Libiążis asub 1907. aastal rajatud kivisöe kaevandus Janina.
Konstantin Ivanov
Konstantin Ivanov (18. juuni 1918 Tapa – 15. oktoober 1981 Pärnu) oli Eesti kergejõustiklane.
Ta võitis 1942. ja 1945. aasta Eesti meistrivõistlustel 100 m ning 1942. ja 1943. aastal 200 m jooksu.
1937–1946 oli ta 7 korral teatejooksus Eesti meister ning püstitas neljal korral Eesti teatejooksu rekordi.
John Carmack
pisi| John D. Carmack (sündinud 20. augustil 1970) on USA programmeerija ja firma id Software kaasasutaja. Ta on olnud juhtiv programmeerija muu hulgas mängude Doom, Quake ja Wolfenstein 3D juures.
Ehkki Carmack on eelkõige tuntud kui mängude programmeerija, on ta ka suur raketinduse entusiast ja Armadillo Aerospace'i kaasrajaja ning juhtiv insener.
Innundir skinni
"Innundir skinni" on Islandi muusiku Ólöf Arnaldsi teine album.
Albumi produtseeris toona ühe Islandi kuulsaima ansambli Sigur Rósi liige Kjartan Sveinsson, kes töötas koos Arnaldsiga ka tema debüütalbumi kallal. Oma panuse albumi valmimisse andsid ka Skúli Sverrisson, Davið Þór Jónsson, Björk ja Shahzad Ismaily.
Albumi esimene singel "Innundir skinni" avaldati sama aasta 28. juunil. Laulu jaoks valmis ka muusikavideo, mille režissöör oli Asdís Sif Gunnarsdóttir.
Albumi esialgne tööpealkiri oli "Ókídókí".
Jugla mõis
Jugla mõis (läti keeles Juglas muiža, ka Brūnsa muiža) oli mõis Lätis Riia linnas Brekši asumis. Mõisa peahoone asub aadressil Nautrēnu iela 18. Saksa keeles tõenäoliselt Baumhof.
Jugla mõis tekkis Jugla järve kaldale XVIII sajandil. Mõisa klassitsistlik peahoone ehitati kas XVIII sajandi lõpus või XIX sajandi alguses. Mellini atlases on mõisa asukohta märgitud Baumhofi nimeline mõis.
Aastal 1859 rajati mõisa juurde paberivabrik. Mõisakompleksi juurde kuulus ka park.
Tänapäeval on Jugla mõisa hoonetest säilinud ainult peahoone, kus asub haldusfirma "Brekši" kontor. Nii mõisasüda kui paberivabriku territoorium on XX sajandi teises pooles täis ehitatud.
Einars Repše
pisi|Einars Repše (2006) Einars Repše (sündinud 9. detsembril 1961 Jelgavas) on Läti poliitik.
Ta lõpetas aastal 1986 Läti Riikliku Ülikooli füüsika erialal, spetsialiseerudes raadioelektroonikale. Aastatel 1991–2001 oli ta Läti Panga president.
7. novembrist 2002 kuni 9. märtsini 2004 oli ta Läti peaminister, 2. detsembrist 2004 kuni 23. detsembrini 2005 Läti kaitseminister, 12. märtsist 2009 kuni 3. novembrini 2010 Läti rahandusminister.
2001. aastal oli ta üks erakonna Uus Aeg asutajatest. 2. veebruarist 2002 31. märtsini 2007 oli ta erakonna esimees.
How to Build a Love Bomb
"How to Build a Love Bomb" on Eesti indie rock ' i ansambli The Boondocks kolmas stuudioalbum. See anti välja 2018. aasta 8. oktoobril.
Lisaks bändiliikmetele teevad plaadil kaasa kitarristid Erko Niit ja Marek Talts ning trummar Tiit Kevad.
Albumi esimene singel "Plastic Century" saavutas Raadio 2 aastahiti edetabelis 9. koha ning loo muusikavideo valiti Eesti Muusikavideote 2017. aasta edetabelis II kohale. Koostöös Raadio 2-ga avaldati 5. novembril Raadio I stuudios salvestatud sessioon, kus bänd esitas uue plaadi materjali. Album valiti ka Raadio 2 nädala plaadiks. Muusikavideod on ilmunud singlitele "Plastic Century", "That '60s Song" ja "That's Why".
Eero Spriit
thumb|Eero Spriit [[Margus Vaher (laulja)‎|Margus Vaheri raamatu "Aga miks mehed sellised on?" esitlusel Foto: Ave Maria Mõistlik, 14. oktoober 2020 ]] Eero Spriit (sündinud 4. septembril 1949) on eesti näitleja, lavastaja ja meediategelane.
Spriit lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 7. lennu (1976) ning asus näitlejana tööle Eesti Riiklikku Noorsooteatrisse. Aastatel 1992–1997 oli ta Eesti Riikliku Nukuteatri lavastaja ja peanäitejuht. Alates 2002. aastast töötas ta Eesti Televisiooni meelelahutussaadete toimetuses, 2009–2019 oli ta Eesti Rahvusringhäälingu juhatuse nõunik.
Alates 1993. aastast on ta Eesti Lavastajate Liidu liige, aastatel 1995–1997 oli ta selle esimees.
Aastast 2009 tegutseb ta ka Vana Baskini Teatris lavastajana.
Ta on teinud telelavastusi („Mamouret”, 1986; „Romulus Suur”, 1988; „Ohmi seadus”, 1990), aastavahetuse programme jm meelelahutussaateid („Igihaljas vaatemäng”, 1981; „Teeveejahutaja”, 2003–2005) ning Eesti Raadios „Meelejahutajat”, lavastanud ka kuuldemänge („Hall mees”,1999; „Unelmate laps”, 2002; „Måvens ja Peder meedia rambivalguses”, 2006).
Spriit on esinenud Eesti Raadio meelelahutussaadetes, mänginud kuuldemängudes („Romeo ja Julia”, 1980; „Kellele lüüakse hingekella”, 1984), telelavastustes („Kuidas kuningas kuu peale kippus”, 1976; „Kriminaaltango”, 1981; „Mona Lisa”, 1983), teleseriaalides („Õnne 13”, aastast 1993; „Tuulepealne maa”, 2008) ja filmides („Don Juan Tallinnas”, 1971, Tallinnfilm; „Surmatants”, 1991, Freyja Film, Sojuztelefilm; „Minu Leninid”, 1997, Faama Film, Lenfilm; „Karikakramäng II: Hõbepulm”, 2013, Kuukulgur Film).
Isiklikku
Eero Spriidi ema oli ajakirjanik Ester Spriit (1923–2006) ja isa oli ajakirjanik, satiirik ja poliitik Edgar Spriit (1922–1993).
Abort Eestis
Eestis on naistel õigus aborti teha aastast 1955.
Andrei Jõgi
Andrei Jõgi (sündinud 2. oktoobril 1982 Kohtla-Järvel) on Eesti jalgpallur.
Abort Eestis
Eesti Vabariigis on raseduse katkestamine naise soovil ja ilma meditsiiniliste näidustusteta lubatud kui rasedus on kestnud vähem kui 12 nädalat (ehk kuni 11 nädalat ja 6 päeva, loetuna viimase toimunud menstruatsiooni esimesest päevast). Teatud näidustuste olemasolul on võimalik rasedust katkestada ka hiljem, kui rasedus on kestnud vähem kui 22 nädalat (ehk 21 nädalat ja 6 päeva). Arvessevõetavad näidustused: rasedus ohustab naise tervist; lootel võib olla raske vaime või füüsiline terviserike; naise haigus takistab lapse kasvatamist; naine on alla 15-aastane või üle 45-aastane. Vähemalt kolmest arstist koosnev konsiilium otsustab, kas mõni neist näidustustest kehtib.
Andrei Jõgi
Aastast 2015 mängib ta klubis FC Narva Trans.
Abort Eestis
1993. aastast reguleeris abordi tegemist Sotsiaalministeeriumi 25. juuni 1993. a käskkirjaga nr 116 kinnitatud "Raseduse kunsttehisliku katkestamise juhend" (trükis avaldamata). 1998. aastal asendas selle "Raseduse katkestamise ja steriliseerimise seadus," mille kohaselt võib rasedust katkestada üksnes isiku soovil.
Nõukogude ajal oli abort isikule tasuta. Mais 2006 maksis haigekassa 70 protsenti tehisabordi maksumusest, sellest üle jääva 544 krooni pidi tasuma patsient. Praegu on omal soovil raseduse katkestamine tasuline protseduur. Eesti Haigekassas kindlustatud isik peab maksma Haigekassa määratud hinnast 50% medikamentoosse abordi korral ja 30% kirurgilise abordi korral. Kui kindlustus puudub, tuleb maksta täishind. Nii on medikamentoosse ehk tabletiabordi maksumus kindlustatule umbes 17,67€, mittekindlustatule 35,34€. Kirurgilise abordi maksumus vastavalt umbes 40,82€ ja 267,86€. Haigekassa määratud hind võib aastast aastasse veidi muutuda. Lisandub teenus päevaravis 51.83€. Kui inimesel pole Haigekassa kindlustust, peab tasuma ka protseduurile eelneva arstivisiidi, analüüside, ultraheliuuringu eest ja raseduse katkestamise järgse tervisekontrolli eest.
Abordiregistri andmetel oli 2004. aastal registreeritud abielus olevaid naisi raseduse katkestajate hulgas 29,4 protsenti, registreerimata kooselus elavaid naisi 25,2 protsenti ja üksikuid ligikaudu 39 protsenti. Tartu Ülikooli kliinikumi naistekliiniku juhataja Helle Karro sõnul ei kasuta inimesed siiski aborti pereplaneerimise vahendina, vaid põhjusteks on suhted, tervis ning rasestumisvastaste vahendite alt vedamine.
2010. aastal tehti Eestis 9087 aborti; 100 elussünni kohta tehti 57,4 aborti.
Budatétény
pisi|Kohalik tuletõrjedepoo Budatétény (saksa keeles Kleinteting) oli kuni 1950. aastani iseseisev küla, mis praegu on linnaosa Budapesti XXII ringkonnas. Aastatel 1873–1915 kandis see nime Kistétény.
Linnaosa asub Doonau paremal kaldal.
Otto Johann von Poll
Otto Johann von Poll (21. (ukj 31. jaanuar) 1635 – 1710 Kuressaare) oli Rootsi sõjaväelane (ooberstleitnant).
Elulugu
Tema vanemad olid Frommhold Poll ja Gerdruta von Vietinghoff. Astus Rootsi sõjaväeteenistusse, kus tõusis ooberstleitnandiks. 1672. aastal sai ta naturalisatsiooni korras Rootsi aadlikuks, kuid rüütelkonda teda siiski ei introdutseeritud. 1710. aastal oli ta Kuressaare komandant. Suri katku.
Perekond
Ta oli abielus kaks korda: 1671. aastal Anna Elisabeth Natt och Dagiga (surnud 1678) ja 1680. aastal Katharina Luise von Stackelbergiga (1661–1734). Tema poegadest Jürgen Frommhold (1672–1702) hukkus Erastvere lahingus, Johann Gustav (1673–1709) ja Matthias Poltava lahingus. Lorenz Gustav oli (1688–1752) Paatsa ja Otto Johann (1700–1782) Randvere rendivaldaja.
Kinnunen (perekonnanimi)
Kinnunen on soomepärane perekonnanimi.
Tuhu hiiekivi
Tuhu hiiekivi (ka Tuhu ohvrikivi, Litrikivi) on hiiekivi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Tuhu külas endisaegse Hinsu (Insu) talu maal. Kivi on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kivi pikkus on 95 cm, laius 90 cm ja kõrgus 90 cm. Kivi nimetus (Litrikivi) tuleb sellest, et see koosneb jämedatest kristallidest "litritest".
Jaan Jaago mälestusvõistlus
Jaan Jaago mälestusvõistlus on rahvusvaheline noorteturniir elukutselise 7-kordse maailma- ja 5-kordse Euroopa meistri Jaan Jaago mälestuseks Kreeka-Rooma maadluses, mida korraldatakse alates 1978 Luunjas.
1978
kuni 45 kg Assar Paulus
kuni 48 kg L. Dudits
kuni 52 kg A. Tikk
kuni 56 kg T. Häng
kuni 60 kg Igor Annus
kuni 65 kg A. Vokk
kuni 70 kg M. Külv
kuni 81 kg A. Kalm
kuni 87 kg K. Kase
kuni 97 kg A. Viru
üle 97 kg T. Kirm
1979
kuni 45 kg S. Sentsnecitš
kuni 48 kg Einar Kont
kuni 52 kg A. Kaaver
kuni 56 kg J. Gimbutas
kuni 60 kg T. Häng
kuni 70 kg T. Laine
kuni 81 kg A. Kalm
kuni 87 kg Gennadi Bogoljubov
kuni 97 kg A. Helstein
üle 97 kg I. Tsus
1980
kuni 48 kg A. Plantenenko
kuni 52 kg S. Stsenovitš
kuni 56 kg V. Feofanov
kuni 60 kg I. Pograbitski
kuni 65 kg S. Bairaktor
kuni 70 kg Einar Kont
kuni 75 kg V. Bojarko
kuni 81 kg T. Toots
kuni 97 kg S. Tkatsenko
üle 97 kg R. Fatal
=1981= kuni 45 kg M. Dzafarov
kuni 48 kg S. Alijev
kuni 52 kg J. Balajev
kuni 56 kg J. Afanasjev
kuni 60 kg Einar Kont
kuni 65 kg V. Vorontsov
kuni 75 kg V. Nellis
kuni 81 kg L. Lebedev
kuni 87 kg T. Burmeister
kuni 97 kg Meelis Ludvig
üle 97 kg M. Sihimets =1982= kuni 45 kg Einar Kont
kuni 48 kg R. Hamburg
kuni 52 kg I. Saks
kuni 60 kg G. Saul
kuni 65 kg I. Afanasjev
kuni 75 kg I. Kohv
kuni 81 kg Aap Uspenski
kuni 87 kg A. Rahnel
kuni 97 kg O. Gunjasin
üle 97 kg P. Pilden =1983= kuni 35 kg V. Tseberja
kuni 38 kg Feliks Press
kuni 41 kg Valeri Nikitin
kuni 45 kg I. Kosmerinski
kuni 48 kg Rein Riitsaar
kuni 52 kg L. Labunski
kuni 56 kg S. Grisin
kuni 60 kg T. Luuk
kuni 65 kg Tõnis Tamm
kuni 75 kg I. Kirss
kuni 81 kg D. Sizjakin
kuni 87 kg S. Dusin
kuni 97 kg R. Kamp
üle 97 kg K. Liiv =1984= kuni 35 kg V. Jutsuk
kuni 38 kg S. Poltritski
kuni 41 kg J. Korosteljov
kuni 45 kg R. Lattik
kuni 48 kg V. Kovaljov
kuni 52 kg Aimur Säärits
kuni 56 kg Rein Riitsaar
kuni 60 kg A. Zernov
kuni 65 kg T. Luuk
kuni 70 kg R. Gonstar
Lateve
Lateve (ka Latevsciems või Latevesciems, vanasti ka Lateva või Latevasciems) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonna Dundaga vallas. Küla asub valla keskosas Zilije kalni Šlītere nõlval. Lateve jääb valla keskusest Dundagast 11 ja Riiast 169 kilomeetri kaugusele.
Jaan Jaago mälestusvõistlus
1980
kuni 81 kg J. Pulstin
kuni 97 kg A. Tsuganov
üle 97 kg Madis Õunapuu =1985= kuni 35 kg K. Kaasik
kuni 38 kg M. Tsehhonin
Lateve
Külas asub Lateve kalmistu. Lateves asub Daiķi jugapuusalu hoiuala. Looduskaitse all on veel kaks sangleppa ja tamm ümbermõõduga 4,6 meetrit. Osa Latevest jääb Kaļķupe oru hoiualale.
Jaan Jaago mälestusvõistlus
1980
kuni 41 kg K. Kraus
kuni 45 kg R. Vassila
kuni 48 kg I. Koresteljov
kuni 52 kg Feliks Press
kuni 56 kg Valeri Nikitin
Lateve
Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Jaan Jaago mälestusvõistlus
1980
kuni 75 kg P. Viks
kuni 81 kg Meelis Mäekalle
üle 97 kg T. Lääne =1986= kuni 35 kg V. Kozlov
kuni 41 kg Argo Raag
kuni 45 kg K. Kraus
kuni 48 kg A. Lapõnin
kuni 56 kg Feliks Press
kuni 60 kg A. Oja
kuni 65 kg E. Fischer
kuni 70 kg Rein Riitsaar
kuni 75 kg V. Juganson
kuni 81 kg J. Heliste
kuni 87 kg Meelis Mäekalle
kuni 97 kg M. Taggel
üle 97 kg P. Koord =1987= kuni 32 kg P. Kurvits
kuni 35 kg Vaido Vares
kuni 38 kg M. Pundonen
kuni 43 kg V. Borovik
kuni 46 kg Tõnis Tamm
kuni 50 kg K. Kaasik
kuni 54 kg A. Laanemägi
kuni 59 kg R. Soekõrv
kuni 63 kg Feliks Press
kuni 68 kg A. Oja
kuni 74 kg Esikohta ei antud välja
kuni 81 kg T. Arold
kuni 88 kg K. Latt
kuni 97 kg R. Sapar
kuni 115 kg E. Siig =1988= kuni 32 kg S. Engel
kuni 35 kg K. Lipski
kuni 38 kg I. Magumenov
kuni 43 kg M. Linnas
kuni 46 kg V. Mesik
kuni 50 kg Mait Kuusik
kuni 58 kg M. Sadõkov
kuni 63 kg J. Valk
kuni 68 kg E. Pilvet
kuni 74 kg A. Liim
kuni 81 kg A. Pea
kuni 88 kg T. Beeren
kuni 97 kg K. Sinivee
kuni 115 kg T. Pagel =1989= kuni 32 kg S. Alemajev
kuni 35 kg Janno Kruusmann
kuni 43 kg R. Piczo
kuni 46 kg V. Kolsmirek
kuni 50 kg Vaido Vares
kuni 54 kg M. Linnas
kuni 58 kg Tõnis Tamm
kuni 63 kg G. Jugala
kuni 68 kg Toomas Proovel
kuni 74 kg J. Paur
kuni 81 kg T. Sider
kuni 88 kg P. Orasmaa
kuni 97 kg Helger Hallik
kuni 130 kg T. Pagel =1990= kuni 32 kg P. Kowalzyk
kuni 35 kg S. Alemajev
kuni 38 kg Raimo Punning
kuni 42 kg Andre Kaareste
kuni 46 kg Vitali Tomentšuk
kuni 50 kg R. Pioro
kuni 54 kg J. Piatkowski
kuni 58 kg C. Pasyk
kuni 63 kg G. Ryhta
kuni 68 kg R. Borkowski
kuni 88 kg E. Mihhailov
kuni 97 kg M. Sumle
kuni 115 kg Helger Hallik
=1991= kuni 30 kg T. Pärkson
kuni 33 kg V. Kuznetsov
kuni 37 kg S. Engel
kuni 40 kg J. Kantsik
kuni 43 kg Ruto Toots
kuni 46 kg J. Põvat
kuni 50 kg K.Lipski
kuni 54 kg V. Leznin
kuni 63 kg E. Nemkovitš
kuni 68 kg A. Sidorov
kuni 74 kg Einar Kont
kuni 81 kg Toomas Proovel
kuni 115 kg K. Keinaste =1992= kuni 29 kg Marger Pormann
kuni 32 kg P. Viik
kuni 35 kg Rainer Änilane
kuni 42 kg S. Alemajev
kuni 46 kg J. P. Holopainen
kuni 48 kg A. Petrov kuni 50 kg R. Pedersen
kuni 54 kg J. C. Andersen
kuni 58 kg V. Bukin
kuni 63 kg P. Grigorjev
kuni 68 kg T. Larsen
kuni 74 kg S. Pedersen
kuni 88 kg D. Lagstigal
kuni 115 kg K. Kaubi
=1993= kuni 29 kg Arno Oolberg
kuni 32 kg Marger Pormann
kuni 35 kg P. Viik
kuni 38 kg Rainer Änilane
kuni 42 kg K. Skoromnov
kuni 46 kg S. Alemajev
kuni 50 kg Kristjan Press
kuni 54 kg Virgo Nigul
kuni 58 kg Rain Post
kuni 63 kg Olavi Pakkonen
kuni 68 kg Leho Laur
kuni 74 kg M. Tomentšuk
kuni 81 kg K. Kool
kuni 88 kg Tarmo Hillep
=1994= kuni 30 kg V. Malm
kuni 33 kg Marger Pormann
kuni 37 kg I. Isupov
kuni 40 kg V. Kläin
kuni 46 kg Olari Suislep
kuni 54 kg Herkin Malm
kuni 58 kg Janno Kruusman
kuni 63 kg Kuldar Arro
kuni 68 kg Tanel Renter
kuni 74 kg K. Vitauskas
kuni 88 kg S. Nemvalts