cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Turracher Höhe kuru
Taimestik
Turracher Höhe asub mäestiku ja alpiinse taimestiku vahelises piirkonnas. Alumistelt aladelt ülespoole jäävad sekundaarsed kuusemetsad, mille katkestavad ärilised rohumaad, kuuse-lehisemetsad, piinia- ja piinia-lehisemetsad, seejärel kääbuspõõsaste nõmmed ning subalpiinsed ja alpiinsed kõrrelised.
Märkimist väärivad seal domineerivad ulatuslikud piiniapuistud (Pinus pinea). Need on Kärnteni suurimad. Subalpiinseid metsi harvendatakse sageli nagu parki, kusjuures metsaalused hõlmavad kõikjal levinud roostelehist alpiroosi (Rhododendron ferrugineum), samuti alpikadakat (Juniperus communis subsp. alpina) ja tähnilist gentiani (Gentiana punctata). Rauterriegelil Eisenhutist kagus on rohkete piiniatega kuusemets. Rohelise lepa (Alnus viridis) põõsastikes laviininõlval Rinsennockist kagus on palju pikki õistaimi, nagu sinine käoking (Aconitum napellus subsp. tauricum), ürdirohi (Peucedanum ostruthium) ja austria kitsekakar (Doronicum austriacum). Kilnpreinil on suured mägimänni (Pinus mugo) väljad.
Kurutipul on siirdesoo: mudatarnasoos (Caricetum limosae taimekooslus) kasvavad lisaks taimekooslusele nime andnud mudatarnale (Carex limosa, ohustatud) ka väike käopõll (Neottia cordata) ja vaevakask (Betula nana). Lodul Schwarzseest lõunas on hariliku tarna soo (Caricetum fuscae subalpinum taimekooslus) koos ohustatud liikide harilik tarna (Carex nigra), ümaralehise huulheina (Drosera rotundifolia) ja värdhuulheina (D. x obovata), samuti vaevakasega. Kornockil on orusoo. Peale domineeriva raba-jänesvilla (Trichophorum cespitosum) on seal alpibartsia (Bartsia alpina), alpi võipätakas (Pinguicula alpina) ja ubaleht (Menyanthes trifoliata).
Subalpiinsetel muruheinamaadel (Aveno-Nardetum taimekooslus) leidub kevad-karukella (Pulsatilla vernalis), alpi karukella (Pulsatilla alpina) ja linalehist kellukat (Campanula scheuchzeri). Alpi lookas tarna rohumaadel (Caricetum curvulae) leidub punaseõielisi kääbuspriimulaid (Primula minima) ja kleepuvaid priimulaid (Primula glutinosa). Lõunapoolsetel järskudel nõlvadel asuvatel värvilistel aruheinamaadel on karvane priimula (Primula villosa, "punane piik"), tumesiniste õitega Põhja-Alpide endeemiline vorm. Polsterflurenis kasvavad Ida-Alpid endeemiline Wulfi nõmmkann (Androsace wulfeniana) ja Wulfi mägisibul (Sempervivum wulfenii).
thumb|right|[[Metsis on külgneva Nationalpark Nockberge tunnusloom]]
Loomastik
Turracher Höhe piirkonnas leidub kogu Alpide loomastiku spekter, väljaarvatud metskits, kes pole seal kunagi põliselanik olnud. Lisaks sõralistele ulukitele (punahirv, mägikits, metskits) ja vareslastele (ronk, hakk, harakas) on stabiilsetes populatsioonides ka neli faasani perekonna liiget (metsis, teder, püü ja laanepüü). Röövloomadeks on rebane, mäger, metsnugis, kivinugis, tuhkur, kärp ja nirk. Seal nähakse ka röövlinde, nagu kanakull, raudkull, tuuletallaja, kaljukotkas, harvemini ka lõopistrik ja rabapistrik. Öistest röövlindudest on seal esindatud kassikakk, kodukakk, karvasjalg-kakk ja värbkakk. Seal leidub ka ümisejad.
Stangalpe karboniajastu taimestik
Umbes 300 miljonit aastat vanast karboni ajastu kiltkivist oli kivistunud taimi leitud juba 18. sajandi lõpul. Esimest korda Ami Boué poolt 1835. aastal teaduslikult üles tähendatuna on Stangalpest tänapäeval teada 72 liiki söemetsa taimi, nende hulgas hiiglaslikud hobusesabad (kalamiit), Sigillaria, sõnajalgtaimed (Pecopteris), Cordaites ja okaspuulaadsed (Dicranophyllum).
Rendileping
Rendileping on kestvusleping, millega rendileandja kohustub andma rentnikule kasutamiseks rendieseme ning rentnik on kohustatud selle eest maksma renti. Kui rentnik lähtub oma tegevuses korrapärase majandamise reeglitest, peab talle olema võimaldatud ka rendiesemest kasu (õigusvilja või loodusvilja) saamine.
Tüüpiline rendilepingu ese on põllumajanduslik kinnisasi või ettevõte. Rendilepingu esemeks võib olla ka õigus, mis on üleantav, nt raieõigus. Rendilepingut eristab üürilepingust see, et lepingu esemeks saab olla ka muu objekt kui kehaline ese ja rendilepinguga saab rentnik peale eseme ka õiguse saada rendiesemest kasu (üürnikul seda õigust pole).
Lihtsustavaks näiteks, et eristada rendi- ja üürilepingut, sobib olukord, kus lepingu esemeks on õunapuu. Kui õunapuud üürida, on üürnikul õigus õunapuud vaadata ja seal otsas ronida, kui aga õunapuud rentida, on rentnikul peale eelneva ka õigus puu otsas kasvavatele õuntele. Rentnik võib õunu kasutada, üürnik ei tohi.
Võlaõigusseaduses on rendilepingu sätted koondatud 16. peatüki alla. Rendilepingule kohaldatakse ka üürilepingu sätteid, kui rendilepingu sätetest ei tulene teisiti. Üürilepingu sätetest ei kohaldata rendilepingule eluruumi erisätteid. Rendilepingus on kaks gruppi erinorme: esimesed käivad põllumajandusliku kinnisasja ja ettevõtte rentimise kohta ning teine suurema korrashoiukohustuse kohta (võrreldes üürilepinguga).
Lepingupoolte kohustused ja õigused
Lepingupoolteks on rendileandja ja rentnik.
Rendileandja kohustused ja õigused
Rendileandja kohustus on rentnikule üle anda lepingu ese ja võimaldada rentnikul sealt korrapärase majandamise reeglite järgi kasu saada. Lisaks on kohustus anda ese üle sellises seisundis, et seda saaks kasutada. Nii seadusest kui ka sõlmitud rendilepingust võivad rendileandjale lisanduda kõrvalkohustused, mida ta peab täitma.
Rendileandjal on õigus saada rendieseme eest tasu (renti).
Rentniku kohustused ja õigused
Rentniku põhiline kohustus on maksta renti. Võimalik on kokku leppida, et rentnik tasub ka kõrvalkulud. Rentnik peab tagama rendieseme tavapärase korrashoiu: seda hooldama, tegema pisiremonti ja vajadusel asendama väikse väärtusega seadmeid või tööriistu. Päraldistega kinnisasja korral kehtib eelnev ka päraldiste kohta, ning isegi kui päraldised hävivad või kaovad ilma rentniku süüta, peab ta need asendama.
Rentnikul on kohustus majandada rendieset sihtotstarbele vastavalt, mis tähendab, et rentnik peab rendieset kasutama heaperemehelikult ja säilitama selle majandusliku otstarbe. Tavaliselt tähendab see kohustust renditud eset ka tegelikult kasutada, näiteks kohustus renditud lambaid pügada, et neile saaks kasvada uus vill.
Rentnikul on õigus saada ja endale jätta rendiesemest tulenev kasu, kuid tal on see õigus ainult korrapärase majandamise ulatuses saadavale kasule. Näiteks, kui rentnik raiub rohkem puid kui korrapäraseks majandamiseks vajalik, peab ta rendileandjale hüvitama selle osa puidu maksumusest, mis ületas korrapärase majandamise oma.
Rendilepingu kestus ja lõppemine
Rendileping lõppeb tähtaja möödumisel. Kui rentnik jätkab peale tähtaja möödumist siiski rendieseme kasutamist ja kumbki pooltest ei teata kahe nädala jooksul, et soovib lepingu lõpetada, siis muutub rendileping tähtajatuks. Pärast rendilepingu lõppemist peab rentnik rendieseme koos päraldistega rendileandjale tagastama nii, et ese vastaks korrapärase majandamise seisundile. Kui eseme seisund on halvenenud, kuid rentnik oleks halvenemise saanud korrapärase majandamisega ära hoida, peab rentnik maksma rendileandjale mõistlikku hüvitist.
Võlaõigusseadus sisaldab rendilepingu ülesütlemise kohta erinormi, millest lähtudes tuleb tähtajatu rendilepingu üles ütlemiseks teatada kuus kuud ette. Tähtajatu põllumajandusliku rendilepingu korral on selleks ajaks üks aasta ning leping saab ülesütlemise tagajärjel lõppeda ainult 1. aprillil või 1. oktoobril. Põllumajandusliku ja ruumide rendilepingu ülesütlemisavalduse kehtib vaid siis, kui see on kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
Kui rendileping on lõppenud, saab rentnik nõuda rendiesemele tehtud parenduste ja muudatuste hüvitamist, kui need suurendasid oluliselt rendieseme väärtust ja rendileandja oli varem andnud nõusoleku muudatuste tegemiseks ning rendieseme väärtus ei suurenenud korrapärase majandamise tulemusena.
Peale rendilepingu lõppemist ei ole rentnikul enam õigust rendiesemest eraldamata jäänud kasule, kuid siiski võib rentnik nõuda rendileandjalt nende kulutuste hüvitamist, mis tehti kasu saamise eesmärgil.
Sillaotsa kool
Sillaotsa kool on kool Tartu maakonnas Kastre vallas Päkste külas.
Kool asutati 1766.
Sperm
Sperm (tuntud ka kui seemnerakk ja spermatosoid) on enamiku suguliselt sigivate isaste organismi küps sugurakk. Inimese sperm sisaldab mehe haploidset genoomi (23 kromosoomi, millest 1 on sugukromosoom Y). Genoom on kokku pakitud tuuma, mis paikneb spermi peas.
Spermide kasvamist ja küpsemist nimetatakse spermatogeneesiks.
Iseloomustus
Spermid esinevad kõigis loomarühmades, aga nad on oma kujult, suuruselt ja struktuurilt väga erinevad. Neid jaotatakse üldtunnuste järgi sabaga spermideks (flagellospermid) ja sabata spermideks (aflagelloidsed spermid). Neist viimased on iseloomulikud vaid üksikutele rühmadele nematoodide, vähilaadsete ja ämblikulaadsete seas.
Madudel
Isastel madudel on spermatosoidide ja paaritumishooaja kindlaks määramine veidi raskendatud. Nii näiteks võib soojema kliimaga maades spermatogenees toimuda aastaringselt. Madude suguelundkonna struktuuride (munandid, munandimanus, neeru-sugusegmendid, seemnejuha jpm) uurimiseks tuleb elavad maod enamasti 'ohverdada' (eutaneerida), spermatosoidide uurimiseks võib abi olla kloaagi läbipesust spetsiaalse lahusega.
Yann Arthus-Bertrand
Yann Arthus-Bertrand (sündinud 13. märtsil 1946 Pariisis) on Prantsusmaa fotograaf, ajakirjanik, filmirežissöör ja looduskaitsja.
Aastal 2009 valmis tema film "Kodu" ("Home").
Sperm
Emaste madude munajuhas
Isaste madude poolt kopulatsiooni käigus väljutatud seemnerakkude säilitamise täpseid mehhanisme emase mao kehas käesoleval ajal ei tunta. Emakalihaste 'keerdumise' hüpoteesi ei pea mõned uurijad usaldusväärseks. Ka ei ole selge seemnerakkude säilitamise piirkond emase mao kehas, tõenäoliselt on seemnerakud näiteks rästiklastel, kuni ovulatsioonini, hoiul munajuhas aga täpse piirkonna osas pole kokkuleppele jõutud, need on kas munajuhalehtris või emakas.
Uurijate arvates säilivad isaste madude seemnerakud viljastumisvõimelisena emaste madude munajuhas 5–7 aastani.
Ajaloolist
Sperme vaatles ja kirjeldas esimesena Antoni van Leeuwenhoek, kes vaatles spermat omaloodud mikroskoobiga. 1679. aastal avaldatud väitekirjas oli nende nimeks animcalcules.
Spermid sarnanevad loomarakkudest kõige enam tagaviburiliste ühise eellasega. Tagaviburilised (Opisthokonta) on ühisnimetus suurele eukarüootide rühmale, mille koosseisu kuuluvad kõik looma- ja seeneriigi esindajad ning mõned protistide klassid. Nende ühistunnuseks on, et tagaviburiliste ujuvatel rakkudel paikneb liikumist võimaldav vibur raku tagaosas.
Kikri
Kikri oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Kilomani küla alale.
Külast on teateid alates 1930. aastatest.
Oimurõngas
Oimurõngas on metallist ehe, iseloomulik Musta mere piirkonna ja Lõuna-Siberi kultuuride, viikingite, soomeugrilaste, slaavlaste jm naiserõivastusele vanaajal ja keskajal. Oimurõngaid kanti sümmeetriliselt kandja pea külgedel, ligikaudu oimukohtade kohal ja need olid kinnitatud kas peakatte või juuksepalmikute külge. Materjaliks oli enamasti odavam metall, kas vasesulamid või raud, kuid üksikutel juhtudel kasutati ka hõbedat ja isegi kulda.
Leide Eestist
Spiraalseid oimurõngaid on leitud noorema pronksiaja ja plaatidega ning kuulikestega oimurõngaid rauaaja matustest. 2018. aasta tähelepanuväärne maaleid Ida-Virumaalt oli 15. sajandisse dateeritud hõbedast tahuliste kuulikeste ja helmestega oimurõngas, iseloomulik Kirde-Eesti, Tartumaa ja Setomaa vadja asustusele; seda vormi on peetud linnalise algupäraga ehteks. On teateid oimurõngaste kandmisest vadjalastel veel 19. ja 20. sajandil.
SL C30
pisi|450x450px|C30-tüüpi rong SL C30 on metroorong, mida kasutatakse Stockholmi metroos.
2020. aastast alates on Stockholmi toodetud 96 rongi. Rongitüüp asendab välja vanemad C6, C14 ja C15 mudelid aastatel 2021-2024.
Tootsi kihistu
Tootsi kihistu (inglise keeles Tootsi Formation) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Asta Oraspõld aastal 1982. Kihistu on nime saanud Tootsi alevi järgi.
Kihistu stratotüüp on Tootsi puurauk, kus kihistu esineb 226,7...236,3 meetril.
Eestis eristatakse selle kihistu kivimeid Kesk- ja Lõuna-Eesti aladel. Seal on tegemist Pirgu lademe kõige alumise kihistuga.
Jonstorpi kihistu
Jonstorpi kihistu (inglise keeles Jonstorp Formation) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Vladimir Jaanusson aastal 1963. Kihistu stratotüüp on määratlemata.
Kihistus esineb vahel bentoniidikiht, mida peetakse Svedasai ja Moe kihistute bentoniidikihtidega vastavuses olevaks. Kihistut määratletakse erinevalt: Jaanusson defineeris seda Rootsis kui Pirgu lademe alumist osa, millest osa moodustasid punased kivimid. Ralf Männil määratles kihistut aastal 1966 aga üksnes punaste kivimite kihina. Et kihistut määratleti erinevalt, võttis Petras Lapinskas aastal 1968 Leedu punaste kivimite tähistamiseks kasutusele mõiste Biržai kihistu, et vältida Jonstorpi kihistu nimetuse kasutamist. Osad autorid laiendavad siiski tänapäeval Jonstorpi kihistu mõistet, lugedes selle osaks ka Tootsi kihistu. Kihistu moodustab punane lubjakivi või mergel. Sealsed kivimid sisaldavad erinevate selgrootute kodade tükikesi, aga mikrofossiilid selles üldiselt puuduvad. Kohati sisalduvad selles ka paksud kivistunud muda kuhjatised, milles sisaldub ohtralt selgrootute skeletijäänuseid. Üleminek Jonstorpi ja Moe kihistu vahel on sujuv.
Dmõtrivka (Butša rajoon)
Dmõtrivka on küla Ukrainas Kiievi oblastis Butša rajoonis. Elanike arv oli 2001. aasta seisuga 2107.
Viaplay Group
Viaplay Group AB on Rootsi meedia- ja meelelahutusettevõte, mille peakontor asub Stockholmis.
Lázně Bohdaneč
Lázně Bohdaneč (kuni 1980. aastani Bohdaneč, saksa keeles Bochdanetsch) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Pardubice ringkonnas. Lázně Bohdaneč asub Pardubice kesklinnast umbes 8 km loodes.
Lázně Bohdaneč on kuurortlinn, seal asub 1897. aastal rajatud sanatoorium.
Kazys Merkis
Kazys Merkis (sündinud Kazys Markevičius; 28. jaanuar 1905 Liepāja, Läti – 21. august 1980 Boston, USA) oli Leedu poksija ning Leedu ja USA maletaja. Ta harrastas veel maadlust, jalgrattasporti ja laskmist.
Merkis (siis veel Markevičius) osales kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Merkis põgenes 1944. aastal Saksamaale ja 1949. aastal USA-sse. Ta sai hiljem tuntuks maletajana ja eriti kirimaletajana ning tuli sellel alal ka 1957. aastal USA meistriks.
Hvoinaja rajoon
Hvoinaja rajoon on haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Novgorodi oblasti põhjaosas. Piirneb põhjas Leningradi oblastiga ja kirdes Vologda oblastiga.
Rajoonis on Hvoinaja alev ja 10 külaasundust (сельское поселение). Külaasundustes on 149 asulat.
Silvia Oja
Silvia Oja (aastani 1954 Silvia Kureniit; 28. aprill 1924 Tallinn – 7. mai 2012) oli eesti spordipsühholoog, suusataja, ujuja ja ujumistreener.
Elulugu
Lõpetas 1943 Nõmme Gümnaasiumi, 1948 Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna, pedagoogikakandidaat (1960, TÜ), väitekiri "Naisujujate stardieelse seisundi uurimus". Aastast 1948 TÜ kehakultuuriteaduskonna õppejõud, sh 1951–1966 veespordi kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1965 dotsent, 1966–1974 kehalise kasvatuse ja spordi kateedri, 1975–89 spordifüsioloogia kateedri, 1990–1992 sporditeooria kateedri ja 1992–1995 spordipedagoogika õppetooli dotsent, 1968–1970 ka teaduskonna prodekaan. Lugenud peamiselt spordipsühholoogia kursust.
Teadustöö
Uurinud sportliku tegevuse mõju psüühikale, kasutades eksperimentaalpsühholoogia meetodeid. Kujundas spordipsühholoogia labori, juhendas aspirante ja kraaditaotlejaid (H. Valgmaa, A. Kivistik, M. Tõnts, Eva Peebo, H. Aunin, R. Roosi jt). Esinenud rahvusvahelistel kongressidel ja konverentsidel. Osalenud treenerite, kehalise kasvatuse õpetajate ja kehakultuurimetoodikute täiendusõppes. Sportlasena oli korduvalt Eesti NSV meister suusatamises ja ujumises. Kuulus Eesti NSV Spordikomitee teadus-metoodilise nõukogu presiidiumi ja üleliidulisse spordipsühholoogiakomisjoni. Eesti NSV teeneline sporditegelane 1984. Üle 300 teadustrükise, samuti aimeartikleid.
Isiklikku
Silvia Oja oli raamatupidaja tütar. Tema abikaasa oli psühholoog Arnold Oja, tema poeg on ökoloog Tõnu Oja ja tema lapselaps on sotsioloog Katrin Tiidenberg
Fredenbeck
Fredenbeck on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Stade kreisis. Valla pindala on 48,57 km². 31. detsembril 2017 elas seal 6018 inimest.
Fredenbeck kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territooriumist sai Stade regiooni osa.
74 eKr
74. aasta enne Kristuse sündi oli 74. aasta enne meie ajaarvamist.
Raul Jaanson
''Muusiku kohta vaata artiklit Raul Jaanson (kitarrist).
Raul Jaanson (sündinud 1. oktoobril 1976 Tartus) on arvutiõpetaja, kaitseliitlane ja satanistliku organisatsiooni asutaja.
Ta õppis Tartu 2. Keskkoolis. Veel põhikoolipoisina (1991) liitus Kaitseliidu Tartu malevaga, kus sai temaga samal ajal liitunud koolivendadest ja sõpradest koosneva jao ülemaks. Tegeles Kaitseliidus peamiselt pioneerinduse ja sapöörindusega. Selle suunitluse omandas ka tema juhitav jagu. Oli aastail 1993–1994 Naiskodukaitse Tartu ringkonna laskeinstruktor. Kui jõudis kätte kohustuslik sõjaväeteenistus, asus vabatahtlikult ajateenistusse Päästeameti sõjaväestatud üksuses Luunjas ja omandas demineerija eriala 1995.
Aastal 1996 astus Fontese Ärikooli, mis jäi lõpetamata lapse sünni tõttu (1997). Novembris 1997 asus kaitseväeametnikuna tööle Tallinnas Kaitseväe Ühendatud Õppeastustes, kus töötas aasta aega kapteni ametikohal õppeosakonna õppevahendite jaoskonna metoodik-instruktorina ja seejärel kuni reservi arvamiseni 2000. aastal majori ametikohal õppeosakonna õppevahendite jaoskonna ülemana.
Seejärel kuni aastani 2001 oli AS Ekspress Hotline'i infoatlaste kujundaja. Pärast on töötanud mitmes asutuses arvutiõpetaja ja -graafikuna.
1999. aastal asutas Raul Jaanson Eesti satanistliku koguduse Musta Veenuse Ordu (MVO), mille juhina tegutses kuni aastani 2006, mil lahkus MVO-st, kuna ei sallinud ordusisest võimuvõitlust ning liikmeskonna liigset kalduvust müstitsismi ja spiritualismi. Hoolimata otseste sidemete katkemisest satanistliku liikumisega säilitas ta materialistliku satanistliku vaimu ning viljeleb satanismi propageerimist ateistliku liikumise raames tänaseni. Satanistliku liikumise juhina tõlkis eesti keelde raamatud "Saatanlik piibel" ja "Saatan kõneleb", mille kirjastas omal kulul aastail 2000–2004.
Peter Pišťanek
Peter Pišťanek (28. aprill 1960 Devínska Nová Ves – 22. märts 2015 Bratislava) oli Slovakkia kirjanik.
Raul Jaanson
2003. aasta kevadel kolis USA-sse California osariiki San Diegosse, kus elas pool aastat, töötades firma Jason&Freddy Ltd. arvutigraafikuna. Saamata USA elamis- ja tööluba, oli ta sunnitud kolima tagasi Eestisse, kus jätkas karjääri arvutigraafika alal.
Peter Pišťanek
Tema esimene täispikk romaan "Rivers of Babylon" avaldati 1991 (inglise keeles 2007). Sellele järgnes kaks romaani, kokku moodustavad romaanid triloogia. Triloogias on juttu gängster Ráczist.
Raul Jaanson
Pärast Musta Veenuse Ordust lahkumist jätkas avalikku tegevust MTÜ-s Eesti Skeptik, tegeledes skeptitsistliku ja ateistliku maailmavaate propageerimisega kõikvõimalikes usu- ja parateemalistes internetikeskkondades. Olles tõsiselt häiritud kohalike, seni segamatult tegutsenud "selgeltnägijate" ja muude "üleloomulikke võimeid" omavate isikute kontrollimatust tegevusest, esitas ta James Randi Educational Foundationi eeskujul paralleelselt MTÜ Eesti Skeptikuga Eesti "üleloomulike võimetega" isikutele väljakutse, pakkudes neile nende võimeid tõestava tasakaalustatud ja teaduslikke reegleid järgiva katse läbimise eest preemiaks 6000 eurot (sellele lisanduks MTÜ Eesti Skeptik poolt välja pakutud 1000 eurot). Ehkki kõnealuse väljakutse raames on tehtud mõned proovitestid, pole siiani ükski isik auhinnale kandideerinud.
Tallinna Keskraamatukogu eestikeelse kirjanduse osakond
Eestikeelse kirjanduse osakond on Tallinna Keskraamatukogu osakond, mis asub raamatukogu peahoones aadressil Estonia puiestee 8.
Wilhelm Kalteysen
Wilhelm Kalteysen Aachenist (ka kujul Wilhem Kalteysen von Oche; sündinud u 1420, surnud pärast 1496) oli saksa maalikunstnik, kes tegutses Sileesias, eelkõige Wrocławis ja selle ümbruskonnas. Tema teosed on ühed paremad näited hilisgooti maalikunstist Poola aladel.
Tallinna Keskraamatukogu eestikeelse kirjanduse osakond
Eestikeelse kirjanduse osakonnas on järgmised teenindusüksused:
Wilhelm Kalteysen
Eluloolist
Arvatavasti õppis ta maalikunstnikuks Aachenis, Kölnis ja Madalmaades. Ta võis töötada ka Nürnbergis, kus tutvus Tucheri altari meistri teostega. Sileesiasse saabus ta väljakujunenud meistrina. 1447. aastal maalis ta Wroclawi Püha Barbara kiriku jaoks Püha Barbara tiibaltari, mis tänapäeval asub Varssavis Rahvusmuuseumis. Aastail 1451–1453 maalis ta koos abilistega Nysa Püha Jakobi kiriku peaaltari, 1464.–1466. aastal kaunistas ta Kłodzko augustiinlaste kiriku oreli.
Teosed
Kalteysenile või tema töökojale on omistatud ka Wrocławi Barbara kiriku Veronika rätt ja Veronika rätt Legnicas, triptühhon Gaći külas Wrocławi lähedal, "Maarja lapsega" Wrocławi klarisside kloostris, Jan Koti Toruńist epitaaf (hävinud), Drzeczkowo Leszczyński perekonna tellitud ex voto Maarja ja Debest Kaliszi lähedal pärinev Maarja lapsega.
Tallinna Keskraamatukogu eestikeelse kirjanduse osakond
Kojulaenutus
Eestikeelse kirjanduse kojulaenutus asub peahoone kolmandal korrusel.
Laste- ja noorteteenindus
Laste- ja noorteteenindus asub peahoone (Estonia pst 8) esimesel korrusel. Saalis saab vormistada lugejaks alla 18 aastateid lapsi ja noori. Juhul kui vanemat või eestkostajat ei viibi kohapeal on vajalik paberkandjal või digitaalselt allkirjastatud nõusolek.
Lugemissaal
Lugemissaal asub peahoone teisel korrusel. Lugemissaalis saab kohapeal kasutada teatmeteoseid, sõnaraamatuid, käsiraamatuid, õpikuid, teadmiskirjandust ja õigusakte. Lugemiseks on nii selle kui ka eelmiste aastate ajakirjad. Lugemissaali töötajad juhendavad lugejaid info otsingul ning andmebaaside kasutamisel. Samuti vastavad lugemissaali töötajad infopäringutele. Infopäringu saab esitada kohapeal, telefonil 683 0917, kirjutades ls@tln.lib.ee või veebilehe kaudu.
Lugejate kasutuses on 12 internetiarvutit, samuti on võimalik kasutada WiFi-t. Internetitöökohti on võimalik kasutada ka ratastoolis lugejal. Kõikidel arvutitel on ID-kaardi lugejad, mis saab vajadusel kasutada digiallkirja andmiseks.
Uudistesaal
Eestikeelse kirjanduse osakonna uudistesaal asub raamatukogu peahoone keldrikorrusel, sissepääs Inglise Kolledži poolsest külguksest. Saalis on WiFi ühendus, kaks internetiühendusega arvutitöökohta ja võimalus laadida isiklikke süle- ja tahvelarvuteid ning muid nutiseadmeid.
Uudistesaalis saab lugeda jooksval aastal ilmunud eestikeelseid ajalehti (üle 40). Saalis on lugemiseks kõik suuremad päeva- ja nädalalehed, näiteks Eesti Ekspress, Eesti Päevaleht, Maaleht, Postimees, Äripäev, Õhtuleht. Maakondlike lehtede valikus on Põhjarannik, Pärnu Postimees, Raplamaa sõnumid, Meie Maa, Tallinna Linnaleht, Hiiu Leht, Eesti Kirik ja palju muud. Lisaks on uudistesaalis kättesaadavad venekeelsed ajalehed Postimees, MK Estonia, Delovõje Vedomosti. Vt uudistesaali tellitud nimetusi.
Uudistesaali saab külastada Tallinna Keskraamatukogu lugejaks registreerumata, kui peetakse kinni raamatukogu sisekorra eeskirjast.
Rõdusaal
Vanade raamatute kogu asub peahoone kolmandal korrusel rõdusaalis (rõdusaali viiv trepp asub kojulaenutuse ruumis).
Algselt arhiivkokku ja hiljem lugemissaali kuulunud raamatud moodustavad kogu põhiosa. Raamatuvalikut on täiendatud keskraamatukogu kojulaenutuse osakondade ja haruraamatukogude vanade raamatutega. Rõdusaalist leiab eesti- ja võõrkeelset kirjandust aastatest 1802-1940. Vanemaid raamatuid on kogus ligi 2100 eksemplari, nimetusi umbes 1800. Võõrkeelsetest raamatutest on ligi pooled saksakeelsed ning enamik originaalköites. Raamatutest leiab ka huvitavaid autograafe ja sissekirjutusi.
Lisaks asub rõdusaalis erinevatest August Mälgu teostest koosnev kogu (47 raamatut, kaks personaalnimestikku ja lühimonograafia), mille seas on nii eesti- kui ka saksakeelseid versioone. Koguga tutvumiseks tuleb pöörduda lugemissaali raamatukoguhoidjate poole.
Vanade raamatute kogu on lugejatele kohapeal kasutamiseks.
Rõdusaalis saab ka lugeda raamatut, töötada isikliku sülearvutiga või mängida lauamänge. Saalis toimuvad üritused ja õppetoad, näiteks keelekohvikud, uudiskirjanduse tutvustused ning erinevad ringid ja klubid.
Holenberg
Holenberg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 7,36 km². 31. detsembril 2017 elas seal 406 inimest.
Hõivake Wall Street
pisi|Meeleavaldajad Zuccotti pargis 17. septembril 2011 Hõivake Wall Street, ka Okupeerige Wall Street; OWS (Occupy Wall Street) on New Yorgist teistesse Ameerika Ühendriikide linnadesse ja teistesse riikidesse levinud protestiliikumine ja meeleavalduste sari. Liikumine sai alguse, kui meeleavaldajad hõivasid 17. septembril 2011 New Yorgis Manhattanil asuva Zuccotti pargi.
Põhilised teemad, millele OWS-liikumine tähelepanu juhtis, olid ühiskondlik ja majanduslik ebavõrdsus, ahnus, korruptsioon ning korporatsioonide ja finantsteenuste sektori liigne mõju valitsusele. OWS-i juhtlause "Meie oleme 99%" (We are the 99%) viitab sissetulekuerinevustele ja varanduse ebavõrdsele jaotumise USA rikkaima protsendi liikmete ja ülejäänud elanikkonna vahel. Meeleavaldajad kasutasid otsuste vastuvõtmiseks konsensusmeetodit. Nad eelistasid omavoli ja omakohut võimude poole pöördumise asemel. Liikumist seostatakse anarhismiga.
15. novembril 2011 aeti meeleavaldajad Zuccotti pargist välja. Meeleavaldajad tegid mitu ebaõnnestunud katset end uuesti pargis sisse seada ja pöörasid seejärel tähelepanu pankade, kontsernide peakorterite, juhatuste koosolekute, kolledžite ja ülikoolilinnakute hõivamisele. 29. detsembril 2012 esitas Naomi Wolf ajalehes The Guardian USA valitsuse dokumendid, mis paljastasid, et FBI ja sisejulgeolekuministeerium (Department of Homeland Security) olid OWS-i jälgimiseks kasutanud oma terrorismivastast rakkerühma (Joint Terrorism Task Force), kuigi nad olid öelnud, et OWS-i peetakse rahumeelseks liikumiseks.
Juured
Esialgse meeleavalduse initsiaatorid olid Micah White ja väliseestlasest Kalle Lasn Kanada konsumerismivastasest rühmitusest/väljaandest Adbusters. Lasn registreeris 9. juunil OccupyWallStreet.org veebiaadressi. Juunis saatis Adbusters oma tellijaile e-kirja, milles kirjutati, et "Ameerika vajab oma Tahriri". 13. juuli 2011 blogipostituses tehti ettepanek korraldada Wall Streetil rahumeelne "okupatsioon" (hõivamismeeleavaldus) protestimaks selle vastu, et suurfirmad demokraatiat liigselt mõjutavad, et globaalse majanduskriisi põhjustajad on jäänud seaduslikult karistamata, ja et varanduslik ebavõrdsus üha süveneb. Protesti reklaamimise visuaalseks kujundiks sai Wall Streeti sümboliseeriva raevunud härja (Charging Bull) skulptuuri peal tantsiv naisfiguur.
Kärbetevastane rühmitus New Yorkers Against Budget Cuts (NYAB) kutsus juulis üles Manhattanil sleep-in stiilis protestiaktsiooni (kus meeleavaldajad ka magavad meeleavaldamiskohas) korraldama. Aktivist, anarhist ja antropoloog David Graeber ja mitu tema kaastöölist osalesid NYAB-i üldkogul, kuid pettusid selles kuna üritusele pidi järgnema ettemääratud nõudmistega marssimine mööda Wall Streeti. Graeber moodustas koos mõttekaaslastega teise üldkogu, millest lõpuks kasvas välja New Yorgi Üldkogu (New York General Assembly). Grupp hakkas korraldama iganädalasi kokkusaamisi, kus arutleti liikumise suuna üle – näiteks kas liikumisel peaks olema mingid kindlad nõudmised, kas peaks olema liidrid ja kuidas otsuseid tuleks vastu võtta. Internetirühmitus Anonymous avaldas video, milles kutsus üles meeleavaldustest osa võtma ja ka korporatsioonide mõju kritiseeriv rühmitus U.S. Day of Rage liitus liikumisega.
Meeleavaldus ise algas 17. septembril. Esialgselt oli protesti asukohaks valitud One Chase Manhattan Plaza. Varuvariantideks olid Bowling Green (kus asub "raevunud härja" skulptuur) ja Zuccotti park. Politsei sai plaanidest teada ja blokeeris kaks esimest kohta ära. Et Zuccotti park oli eraomandis, ei saanud politsei ilma maaomaniku palveta protestijaid sealt minema sundida.
David Graeber on kirjutanud, et Occupy-liikumise juured peituvad anarhismis. Liikumine on hierarhiatevastane ja antiautoritaarne, otsused võetakse vastu konsensuslikult ning ei tunnistata olemasoleva juriidilise ja poliitilise korra legitiimsust. Ka sotsioloog Dana Williamsi sõnul on "Occupy-liikumise kõige otsesemaks inspiratsiooniallikaks" anarhism.
"Meie oleme 99%"
Meeleavaldajate "99%"-hüüdlause viitab sellele, et nad ei ole rahul majandusliku ebavõrdsusega. Huffington Posti reporter Paul Taylor on öelnud, et see on kõige õnnestunum hüüdlause alates Vietnami sõja ajal kasutusel olnud loosungist "Hell no, we won’t go!".
Ebavõrdsus
pisi|USA jõukaima 1 protsendi elanike sissetuleku osakaal võrreldes muu elanikkonnaga Sissetulekute ebavõrdsus on praeguseks kasvanud kõige kõrgemale tasemele alates suurest depressioonist. Arindajit Dube ja Ethan Kaplan Massachusettsi Ülikoolist on märkinud, et "viimase 40 aasta jooksul on ebavõrdsus USA-s oluliselt kasvanud. Seega ei ole üllatav, et tekkinud on ümberjaotuslike eesmärkidega ühiskondlik liikumine... Suurem ebavõrdsus võib peegeldada aga ka süvendada tegureid, mis teevad madalapalgaliste inimeste oma huvide eest mobiliseerumise suhteliselt raskemaks... Sellest hoolimata ei tekkinud 2007. aasta majanduskriisi tagajärjel esialgu vasakpoolset ühiskondlikku liikumist... Alles pärast seda kui poliitilise protsessi suutmatus läbi viia ulatuslikke majanduskriisi põhjuste ja tagajärgedega tegelevaid reforme sai üha silmnähtavamaks oleme olnud tunnistajaks OWS-liikumise esile kerkimisele... Keskendumine 1 protsendile suunab tähelepanu selgelt sellele, et sissetulek jaotub tööjõu ja kapitali vahel ebavõrdselt... Me usume, et OWS on juba hakanud mõjutama poliitiliste otsuste tegemist".
Tänu Occupy-liikumisele on meedia ebavõrdsusest rohkem juttu teinud ja väljend "99 protsenti 1 protsendi vastu" on saanud ameerika igapäevase kõnepruugi osaks. 2012. aasta vabariiklaste presidendikandidaat Mitt Romney on öelnud, et ebavõrdsuse rõhutamine tähendab kadedust ja klassisõda.
Eesmärgid
Occupy-liikumise eesmärkide hulgas on korporatsioonide poliitilise mõju vähendamine, tasakaalustatum sissetulekute jagunemine, rohkem paremaid töökohti, pangandusreform (eriti spekulatiivsete tehingute piiramine), üliõpilaslaenude kustutamine ja muu abi võlglastest tudengitele, ning maksuraskuste korral elamute pankadele võlgade katteks minemise korra leevendamine.
Mõned ajakirjanikud ütlevad, et meeleavaldused on kapitalismivastased, teiste sõnul juhivad protestijad tähelepanu kapitalismi kitsaskohtadele. Nicholas Kristof ajalehest New York Times on märkinud, et "kuigi häirekellalööjad paistavad arvavat, et tegu on rahvajõuguga, mis üritab kapitalismi kukutada, võib öelda, et hoopis vastupidi, liikumine tõstab esile vajaduse taastada elementaarsed kapitalismile omased põhimõtted nagu seda on vastutus oma tegude eest". Ajakirja Rolling Stone ajakirjanik Matt Taibbi on öelnud: "Need inimesed ei protesti raha vastu. Nad ei protesti panganduse vastu. Nad protestivad Wall Streetil levinud korruptsiooni vastu." Marksistlik filosoof Slavoj Žižek esindab teistsuguseid vaateid – tema jaoks on probleem kapitalismis.
Mõned meeleavaldajad on pooldanud suhteliselt konkreetseid riikliku poliitika suunalisi ettepanekuid, samas kui teised on hoidunud konkreetsetest nõudmistest kuna need seaksid liikumisele teatud tingimused ja teatud ajalise limiidi. David Graeber on kritiseerinud mõtet, et liikumisel peavad olema selgelt sõnastatud nõudmised kuna sellega legitimeeriks liikumine neid samu jõustruktuure, mille vastu ta on suunatud.
Aktivistid pooldavad uut süsteemi, mis viiks täide demokraatia esialgse lubaduse tuua võim kõigi inimesteni.
Meeleavaldajad
Varasemad meeleavaldajad olid enamasti noored – neil oli juurdepääs sotsiaalvõrgustikele, mille kaudu informatsiooni levitati. Protestide laienedes hakkasid neis osalema ka vanemad inimesed. Meeleavaldajate keskmine vanus oli 33. Associated Pressi teatel oli oktoobris meeleavaldajate seas eri soost, vanusest ja rassist inimesi. OccupyWallSt.org veebilehel korraldatud uuringu põhjal olid 81,2% meeleavaldajatest valged.
Baruch Kolledži Avaliku Halduse Kooli küsitluse põhjal pooldas 27,3% meeleavaldajatest demokraate, 2,4% vabariiklasi ja 70% nimetas end sõltumatuks. New Yorgi Linnaülikooli uurimuse järgi ületas kolmandiku meeleavaldajate aastapalk 100 000 dollarit ja 76 protsenti protestijaist omasid vähemalt bakalaureuse kraadi. Uuringu läbiviijate hulka kuulunud Ruth Milkmani sõnul oli tegu jõuka ja kõrgelt haritud elanikkonnakihiga. Ta ütles, et "paljud neist olid eliidi lapsed, kui nii võib öelda".
Konsensusmeetod
pisi|Inimmikrofon Otsuseid võetakse vastu konsensusmeetodil. Konsensus ei tähenda kõigega nõustumist, eesmärgiks on jõuda otsuseni, mis oleks kõigile vastuvõetav. Otsustusprotsessis osalejaile jäetakse võimalus eriarvamusele jääda ja protsessi tulemusel võivad sündida keerukad otsused.
OWS töögrupid arutavad oma mõtteid ja vajadusi kõigile avatud kohtumistel. Diskussiooni modereerib "hõlbustaja", kõnevoorude üle otsustab "kõnevoorustaja" (stack-keeper) ja iga sõnavõtja kõnelemise aeg on piiratud. . Kõnesoovist teatatakse teatud žesti kasutades ja kokku on lepitud žestid, mille kaudu saab kõnelejale kõnelemise ajal vahetut tagasisidet anda. New Yorgis kasutatakse järjekorrastamisel progressiivset meetodit, millega mõnikord antakse vähemusgruppide esindajatele kõnelemisel eelisõigus.
Kuigi liikumisel ametlikke juhte ei ole, on siiski tekkinud omad juhtfiguurid. Fordhami Ülikooli kommunikatsiooniprofessor Paul Levinson on öelnud, et OWS-taoliste liikumiste viljeldavat otsedemokraatiat pole enam ammu nähtud.
Zuccotti pargi telklaager
Hõivamise ajal ööbis Zuccotti pargis 100–200 inimest. Algselt ei olnud telgid lubatud ja meeleavaldajad magasid magamiskottides või tekkidesse mähituna. Toidu ostmiseks saadi raha annetustest, mõned meeleavaldajad sõid ka läheduses asuvates restoranides. Lähedal asuvad söögikohad kurtsid äri halvenemise üle.
New Yorgi linna seaduste kohaselt on heli võimendamiseks tarvis eriluba. Et OWS-liikumisel luba ei olnud, kasutasid meeleavaldajad "inimmikrofoni" – kõneleja tegi jutu sisse pause, mille ajal tema lähedal asuvad inimesed üheskoos kuuldud fraasi kordasid. Taolist avaliku kõnelemise moodust on peetud naljakaks, kuid teiselt poolt on leitud, et see ühendas rahvahulka.
Pargis oli eraldi ala, kus sai kasutada sülearvuteid ja traadita internetti. Kui tuletõrje gaasigeneraatorid tuleohutusele viidates ära keelas, hakkasid protestijad jalgrataste abil elektrit tootma. Meediatiim saatis pargist pidevalt värskeid teateid erinevatesse suhtlusvõrgustikesse ning teiste meeleavaldajatega suheldi ka Skype'i teel.
6. oktoobril tegi Zuccotti pargi omanik Brookfield Office Properties avalduse, kus teatas, et "Sanitaartingimused on kasvav probleem... Tavaliselt koristatakse ja kontrollitakse parki igal argipäeva õhtul, [kuid] kuna protestijad keelduvad koostööst... ei ole parki alates reedest, 16. septembrist koristatud ja seetõttu on sealsed sanitaartingimused lubamatud".
13. oktoobril andsid Brookfield ja New Yorgi linnapea Michael Bloomberg teada, et park tuleb järgmiseks hommikuks koristamise tarbeks vabastada. Politseinikud ütlesid, et ei luba protestijail pärast pargikoristust magamiskottide ja muu varustusega naasta ja meeleavaldajad lubasid "hõivamist kaitsta". Paljud protestijad tegelesid õhtul pargi koristamisega. Järgmisel hommikul lükkas pargi omanik endapoolse koristamise edasi. Mõned protestijad sattusid linnavalitsuse juures konflikti mässuvarustuses politseinikega.
20. oktoobril esitasid pargi naabruses elavad inimesed kaebuse ebapiisava hügieeni, lärmi, meeleavaldajate poolsete mõnituste ja tülitamiste ning muude sarnaste teemade pärast.
vasakul|pisi|Zuccotti park 15.11.2011 kui meeleavaldajad on välja aetud Natuke pärast 2011. aasta 15. novembri südaööd andis New Yorgi politsei protestijaile pargiomaniku teatise, mis pani neile kohustuse Zuccotti pargist väidetavalt ebahügieeniliste ja ohtlike tingimuste tõttu lahkuda. Teatises oli märgitud, et meeleavaldajad võivad parki tagasi pöörduda, kuid ilma magamiskottide, presendi või telkideta. Tund aega hiljem hakkasid mässuvarustuses politseinikud protestijaid pargist eemaldama. Pargi tühjendamise käigus vahistati 200 inimest, sealhulgas mitu ajakirjanikku.
2011–2012 aastavahetuse öösel tahtsid protestijad parki uuesti hõivata. Tekkisid kähmlused mässuvarustuses politseinikega. Politseinikud kasutasid protestijate vastu pipragaasi ja 68 inimest arreteeriti. Sealhulgas süüdistati üht meeleavaldajat, et ta torkas politseinikku kääridega kätte.
Pärast Zuccotti telklaagri sulgemist on New Yorgi protestijad ruumi hõivamise teemal eriarvamustel. Protestijate seas on neid, kes kahtlevad reaalse telkimise vajaduses. On ka neid, kelle jaoks telkimine on koormaks. Liikumise tähelepanu on nüüdseks pöördunud pankade, korporatsioonide peakorterite, juhatuste koosolekute ja ülikoolide "hõivamisele".
Ulila põhikool
Ulila põhikool oli põhikool Tartu maakonnas Elva vallas Ulila asulas.
Hõivake Wall Street
Zuccotti pargi telklaager
17. märtsil 2012, kui meeleavaldajad tähistasid kuue kuu möödumist Zuccotti hõivamise algusest ja üritasid parki uuesti hõivata, tekkisid taas kokkupõrked politseiga. Vahistati üle 70 inimese. Meeleavaldajad ütlesid, et politseinikud olid varasemast vägivaldsemad ja The Guardiani ajakirjanik nägi pealt, kuidas politseinik üht protestijat tugevasti vastu klaasust tõukas. 24. märtsil marssisid sajad meeleavaldajad politseivägivalla vastasel meeleavaldusel Zuccotti pargist Union Square'ile.
Ulila põhikool
Kool asutati 1946.
Hõivake Wall Street
Zuccotti pargi telklaager
17. septembril 2012 naasid protestijad Zuccotti parki tähistama aasta möödumist hõivamise algusest. Protestijad blokeerisid juurdepääsu New Yorgi Börsile ja ümbruskonna ristmikele. Taas tekkisid kokkupõrkeid politseinikega. Politsei oli ajakirjanikke juhendanud toimuvat mitte pildistama. Linna eri paigus arreteeriti seoses meeleavaldusega 185 inimest.
Turvalisus ja kuritegevus
OWS-i meeleavaldajate sõnul varastati neilt mitmesuguseid esemeid, näiteks mobiiltelefone ja sülearvuteid. Samuti esines annetuste varastamist.
NYPD politseiniku Paul Browne'i kohaselt teatasid protestijad kuritööst siis kui sama inimese vastu tuli kaebus kolmelt kahjukannatajalt. Meeleavaldajad eitasid süüks pandud teguviisi. Ühe protestija sõnul oli ta pealt kuulnud, kuidas politseinik oli meeleavaldaja esitatud kaebuse peale ütelnud: "Peate sellega ise toime tulema."
Avalikkuse ette tuli Sisejulgeolekuministeeriumi sisekasutuseks mõeldud raport, mis hoiatas, et OWS-i meeleavaldused võivad potentsiaalselt vägivaldseks muutuda. Wikileaksi lekitatud e-kirjadest selgus, et ministeerium peab liikumise kohta toimikut ja jälgib suhtlusmeediat, et sealt informatsiooni saada.
Vastukaja
Septembris avaldasid mitmed ametiühingud protestijaile toetust.
6. oktoobril 2011 ütles president Barack Obama: "Arvan, et see väljendab ameeriklaste frustratsiooni, et meil oli rängim finantskriis pärast suurt depressiooni, mis tõi kaasa ulatuslikud kannatused lihtinimeste seas… aga ikkagi näeme, et samad inimesed, kes vastutustundetult käitusid, üritavad võidelda jõupingutustega piirata neid kuritarvitusi, mis meid majanduskriisini üldse viisid".
Greenpeace'i tegevjuht Phil Radford avaldas OWS-liikumisele poolehoidu öeldes: "Me toetame – üksikisikute ja organisatsioonina – erinevatest eluvaldkondadest pärinevaid OWS-i protestijaid, kes seisavad rahumeelselt õiglase, demokraatliku, rohelise ja rahuliku tuleviku eest".
2011. aasta novembris korraldatud avaliku arvamuse küsitluse kohaselt pooldas 33% ameeriklastest OWS-i liikumist, 45% oli liikumise vastu ja 22% ei osanud vastata.
Pulitzeri auhinna võitnud ajakirjanik Chris Hedges on väitnud, et avalikkus toetab OWS-liikumist ja et liikumine "väljendab enamiku inimeste muresid".
Occupy Yale
Novembris 2011 asutasid mõned Yale'i Ülikooli tudengid liikumise Occypy Yale eesmärgiga laita maha kaasüliõpilaste finantssektorisse töölemineku plaanid. 25% Yale'i lõpetanutest suundub tööle finantssektorisse.
Occupy vs. okupeerima
Ingliskeelne sõna occupy ei ole eestikeelse sõnaga "okupeerima" rangelt samatähenduslik. Õigekeelsussõnaraamatus (2013) on sõna "okupeerima" tähenduseks antud "teise riigi ala hõivama v sõjalises valduses hoidma; ka NALJ Okupeerisime kõik esimese rea kohad". Vikipeedia artikkel okupatsioon rõhutab samuti võõra riigi territooriumi allutamist. Inglise keeles on sõnal occupy rohkem tähendusi. OWS-liikumise puhul sobiks eesti keeles rääkida pigem hõivamisest kui okupeerimisest (nagu on teinud näiteks Margus Ott oma Vikerkaares ilmunud artiklis "Hõiva!" ) kuna sõnal 'okupeerima' on eesti keeles valu ja vägivallaga seotud konnotatsioonid, mida inglise keele puhul ei pruugi olla.
Pakistani peaministrite loend
pisi|Pakistani peaministri lipp. Siin on loetletud Pakistani peaministreid alates ametikoha loomisest aastal 1947.
Keskrinne
Keskrinne (vene keeles Центральный фронт) oli Teises maailmasõjas Idarindel võidelnud Nõukogude Liidu väeüksus.
Ajalugu
Moodustati 24. juulil 1941. aastal Läänerinde parema tiiva vägedest. Rinde koosseisu kuulusid 13. ja 21. armee, alates 1. augustist lisandus veel 3. armee. 25. augustil 1941. aastal saadeti rinne laiali ning allesjäänud väed anti Brjanski rinde käsutusse.
Juraj Jakubisko
pisi|Juraj Jakubisko Juraj Jakubisko (30. aprill 1938 Kojšov – 24. veebruar 2023 Praha) oli russiini päritolu Slovakkia filmilavastaja.
Keskrinne
Ajalugu
Moodustati uuesti 15. veebruaril 1943. aastal laialisaadetud Doni rinde baasil 21., 65., ja 70. armeest ning 2. tankiarmeest. Rinde koosseisu kuulusid veel erinevatel aegadel 3., 13., 48., 50., 60., 61., ja 63. armee ning 3. kaardiväe tankiarmee. 25. veebruarist kuni märtsi lõpuni olid rinde väed rünnakul Sevski suunal. Kurski lahingus kaitses rinne Kurski kaare põhjakülge. Alates augustist osales koostöös Brjanski rindega Oreli operatsioonis. 20. oktoobril nimetati rinne ümber Valgevene rindeks.
Gerviškės
Gerviškės on küla Leedus Šalčininkai rajoonis, Gerviškėse valla halduskeskus. Küla asub rajooni keskusest Šalčininkaist 12 kilomeetrit edelas Šalčia jõe kaldal.
Gerviškėses on lasteaed-algkool ja raamatukogu. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks ja külanõukogu halduskeskuseks. Aastal 2000 avati seal algkool, mis on ametlikult Butrymonisi keskkooli filiaal.
Sevurallag
pisi| Sevurallag (vene keeles Севураллаг ehk Северо-Уральский исправительно-трудовой лагерь 'Põhja-Uurali parandusliku töö laager') ehk Sosva vangilaager oli NKVD karistuslaager Sosvas Sverdlovski oblastis Nõukogude Liidus.
Laager rajati 5. veebruaril 1938 ja tegutses 1960. aastateni.
Aastatel 1938–1960 viidi laagrisse umbes 390 719 inimest. Puuduvad andmed selle kohta, kui palju vange Sevurallagis suri (nii ebainimlike kinnipidamistingimuste kui ka massiliste hukkamiste tõttu). Pole teada, kuhu Sevurallagis surnud vangid maeti.
Vangide arv
Suurim vangide arv 33 757 oli 1942. aastal.
Statistika alusel oli Sevurallagis teiste rahvuste esindajate hulgas moldaavlasi üle tuhande, armeenlasi üle kuue tuhande, pärast sõda palju saksa sõjavange.
Eestist saadeti Sevurallagi teadaolevate andmete kohaselt 443 poliitvangi, teisal märgitud 471.
Sverdlovski oblasti Sosva vangilaagris hukati Nikolai Viitak (sünd. 14.11.1896), Riigivolikogu (VI RK) liige.
Sosva vangilaagris hukati Ernst Haabpiht (Habicht, sünd. 21.08.1898), Rahvuskogu ja Riigivolikogu (VI RK) liige;
Sosva laagris hukati August Laur (sünd. 09.10.1886), III, IV, V Riigikogu, Rahvuskogu ja Riigivolikogu (VI RK) liige;
Sosva laagris hukati Aleksander Muni 04.05.1942 (info tütrelt Juta Hinnobert, kontrollitud surmatunnistusega lapselapse Mihkel Ollo poolt).
17. juuli - Sverdlovski oblasti Sosva laagris hukati Elmar-Aleksander Lehtmets (sünd. 14.12.1901), Riigivolikogu (VI RK) liige
4. oktoober - Sverdlovski oblasti Sosva laagris hukati Alfred Julius Mõttus (sünd. 12.09.1886), III, IV Riigikogu, Rahvuskogu ja Riiginõukogu (VI RK) liige, haridusminister (09.12.1927 - 04.12.1928);
30. november - Sverdlovski oblastis Sosva vangilaagris hukati Johan Haagivang (sünd. 20.01.1878), IV Riigikogu, Rahvuskogu ja Riiginõukogu liige.
Seal surid veel klaaasivabrikant Johannes Lorup, kaugsõidukapten Eduard Lepni jt.
Üks Sevurallagist pääsenutest: Ants Jõearu, sünd. 1928, arreteeritud 25.08.1945 Kohtla-Järvel, erin. 14.12.46 §58-13, karistus 5 aastat.
Spirits Bay
pisi|Spirits Bay (paremal), [[Te Karaka Bay (vasakul)]] Spirits Bay ehk Piwhane Bay (ametlikult Piwhane/Spirits Bay) on 12 km pikkune laht Uus-Meremaa Põhjasaare põhjaotsas Aupouri poolsaare põhjaotsa ääres.
Lahe ääres on 8,5 km pikkune jalutustee.
Lahe lääneotsas on Reinga neem, millelt maooride legendi järgi surnute vaimud alustavad tagasiteed Hawaikisse. Vaimud kogunevad lahe ääres kasvava kõrge raudmürdi alla. Maoori keeles on lahe teine nimi Kapowairua, mis tähendab 'püüa hinge'.
Laht moodustab koos Tom Bowling Bay suure osa Põhjasaare põhjarannikust. Lahe idaotsas on Põhjasaare põhjapoolseim asula Kapowairua, mis on ainuke koht, kus saab laheni sõita. Idas sulevad lahe Hoopers Point (Ngataea) ja väike Pananehe saar. Lahte suubub väike Waitahora Stream.
Spirits Bay juures lõpeb Tasmani meri ja algab Vaikse ookeani põhiosa.
Angath
pisi|tühi|Angath