cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Langevari
Langevarjude eriliik on laugurlangevarjud ehk tiibvarjud.
Hilisgootika
Üldised tendentsid
Ehitiste plaan ja ülesehitus jäävad põhijoontes endiseks, kuid ilmneb püüd suurema lihtsuse poole ruumi põhiplaanis. Muutused puudutavad enim ehituslikke üksikasju ja dekoori.
Kozy (Poola)
Kozy on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Bielsko-Biała maakonnas, Kozy valla halduskeskus.
Kozy on suurima elanike arvuga küla Poolas.
Kozyt on esmamainitud 1326. aastal.
Ahassuumadu
Ahassuumadu (Leptotyphlops) on ahassuumadulaste sugukonna maoperekond.
Roomajate andmebaasi klassifikatsioon
Ahassuumadude perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod on levinud Sahara-taguses Aafrikas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Leptotyphlops seisuga 11.01.2014.
Neuroos
Neuroos (varasem nimetus psühhoneuroos, ladina neurosis) on psüühilistest teguritest tingitud (psühhogeenne) tervisehäire. Nimetust "neuroos" on kasutatud tervisehäirete kohta, mida ei saa seletada kehaliste talitlushäiretega ja mida on seostatud närvisüsteemi või koguni iseloomu eripäradega. Neuroosi on eristatud ärevushäiretest ja depressioonist. Mõne allika andmetel on tänapäeval meditsiinis neuroosi kui termini kasutamisest suuresti loobutud. RHK-10 (1992 inglise keeles ja 1993 ja 1996 eesti keeles) ei kasuta enam diagnoosimisel neuroosi mõistet. RHK-9-s on see veel sees.
Neuroos kui neurootiline häire
Neuroos kitsamas tähenduses on neurootiline häire – orgaanilis(t)e tekkepõhjus(t)eta psüühiline häire, mis sagedasti kujuneb välja pikka aega mõjuva ärritaja (teguri(te)) tagajärjel.
Neuroosi liigid:
Neuroos kui psüühikahäirete klass
Neuroos laiemas tähenduses on funktsionaalsete psüühikahäirete klass.
Neuroos sisaldab kurnatust, aga mitte luulusid ega hallutsinatsioone, mistõttu neurootiline käitumine ei lähe sotsiaalselt aktsepteeritavatest piiridest välja. Neuroos on tuntud ka kui psühhoneuroos või neurootiline hälve ja seega selle all kannatavaid inimesi kutsutakse neurootikuteks.
Eesti Entsüklopeedia definitsiooni kohaselt on neuroos negatiivsete emotsioonide küllaste psüühiliste elamuste (psühhotrauma) tagajärjel tekkinud psüühikahaigus, mis avaldub põhiliselt tunde- ja tahteelu hälvetena. Ilmnevad ülitundlikkus, erutuvus, emotsionaalne labiilsus, norutunne, ärevus, kindlusetus, teotahte nõrgenemine, kergesti väsimine ja mõningad talitluslikud muutused (vegetatiivse labiilsuse nähud). Tegelikkuse tunnetamise (tajumise, mõtlemise) ja oma tegevuse juhtimise võime ei ole neuroosi korral häiritud (erinevalt psühhoosidest) ning on säilinud kriitilise eneseanalüüsi võime; närvisüsteem on koekahjustusteta. Neuroosi nähud sõltuvad isiksusest ja temperamendi tüübist.
Põhilised vormid: depressiivne neuroos, hüsteeria, neurasteenia, psühhasteenia ja sundneuroos. Mõnel juhul võivad neuroosi nähud avalduda mõne siseelundi (südame, seedeelundite) talitluse funktsionaalse häirena (psühhosomaatilised haigused, näit psühhosomaatilised südamehäired). Ebasoodsate olude ja ravi hilinemise korral võib neuroos kesta aastaid, süveneda ja muutuda raskesti ravitavaks või ravimatuks. Neuroosihaigete ravi on kompleksne, selles on olulised tervislik eluviis ja psühhoteraapia.
Viļāni vald
pisi|Malta jõgi Viļāni vald (läti keeles Viļānu pagasts) on vald Lätis Rēzekne piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Viļāni linnaga, Sokolki, Dekšārese, Rikava ja Sakstagalsi vallaga ning Preiļi piirkonna Galēni ja Sīļukalnsi vallaga.
Valla pindala on 120,5 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1669 inimest. Valla halduskeskus on Viļāni linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu.
Ajalugu
Aastal 1935 oli Viļēni vallas 8500 elanikku, valla pindala oli 208,8 km². Aastal 1936 liideti selle vallaga veel osa Varakļāni vallast (Malta jõe vasakule kaldale jäävad alad). Aastal 1945 moodustati Viļēni vallas Makūži, Ornicāni, Radopole, Rikava, Skudnovka, Sokoli, Viļāni ja Zirkauka külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1975 liideti Radopole külanõukoguga likvideeritav Viļāni linna maaterritoorium. Aastal 1990 muudeti Radopole külanõukogu Viļāni vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Viļāni piirkonda. Rēzekne piirkonnas kuulub vald Viļāni allüksusesse.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Trūpi keskaegne kalmistu, hiiepaik Trūpi Kuradikivi ja Piziči linnamäe asulakoht ehk Linnaase.
Loodus
Vald asub Ida-Läti madalikul. Suuremad jõed on Lauza, Spierga ja Malta jõgi. Järvedest jäävad valda Viļāni järv (1,4 ha), Notra järv (4,7 ha) ja Radopole järv (3,5 ha). Looduskaitse all on Mukuļi mõisa künnapuu ja Dravase mänd.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 896 lätlast, 743 venelast, 18 valgevenelast, 1 ukrainlane ja 3 poolakat.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Ella Vende
Ella Vende (aastani 1920 Ella Stein; 10. juuni 1901 Peterburi kubermang – 8. oktoober 1987 Tallinn) oli eesti kunstiajaloolane.
Elulugu
Ella (Hella Alice) Vende sündis Narva lähedal Peterburi kubermangus talurentniku peres.
Õppis aastatel 1916–1919 Narvas tütarlastegümnaasiumis, 1919–1920 Tartu Õpetajate Seminaris ning 1930–1938 Tartu Ülikoolis filosoofiat ja kunstiajalugu, ülikooli lõpetas cum laude.
Töötas aastatel 1938–1939 Eesti Rahva Muuseumi kunsti ja kultuuriloo osakonnas, 1939–1940 oli Haridusministeeriumi muinsuskaitseosakonna ekspert, tegeledes muuhulgas baltisakslaste kunstivara päästmisega. Kuni 1944 oli Tallinna Riikliku Kunstimuuseumi rakenduskunsti osakonna juhataja ja 1944–1947 ka muuseumi direktor. Selle kõrvalt õpetas Vende tarbekunstiajaloo õppejõuna tööd Riiklikus Kunstiinstituudis, kus sai 1947. aastal dotsendiks.
Looming
Vende keskendus teadustöös tarbekunstile, eelistatud olid metallikunst ja moekunst. Kirjutas esimesena põhjaliku ülevaate eesti metallikunsti ajaloost ("Väärismetalltööd Eestis 15.–19. sajandini." Tallinn: Kunst, 1967), samuti 1949. aastal esimese moejalookäsitluse "Kostüümiajaloo konspekt" (käsikirjana). Avaldas rohkelt artikleid ajakirjades Siluett ja Nõukogude Naine.
Isiklikku
Tema abikaasa oli sõjaväelane Jakob Vende, nende poeg oli insener ja kodu-uurija Valdeko Vende.
Naaritsa tänav
Naaritsa tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis.
Tänav sai nime 14. oktoobril 1977.
Ernst von Blanckenhagen
Ernst Johann Gottlieb von Blanckenhagen (20. juuni (vkj) 1860 − 1. (ukj 14.) oktoober 1917 Tartu) oli Liivimaa põllumees ja mõisaomanik.
Elulugu
Ta oli rittmeister Johann Otto Gottlieb von Blanckenhageni (1830−1875) ja tema abikaasa Luise Auguste Elisabeth von Maydelli (1838−1917) poeg. Õppis 1873−1878 Tartu kubermangugümnaasiumis. 1890. aastal omandas Akenstaka ja Kniediņi mõisa, mis olid tema käes 1909. aastal; suviti elas ta Riias, suvel aga Kniediņis. Ta valiti 1896. aastal Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmeks.
Rohepööre
Rohepööre on majanduskasvu strateegia, mis võimaldab muuta keskkond jätkusuutlikuks.
Tähendus
Rohepööre on sotsiaalsete muutuste strateegia, mis võimaldab muuta globaalse olukorra uueks jätkusuutlikuks süsteemiks, mis juhib arengut ja rahu. Selle esmane eesmärk on parandada kõigi elutingimusi, edendada jätkusuutlikku linna tulevikku ja  muutma puudused võimalusteks.
Eesmärk
Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärk on muuta Euroopa 2050. aastaks kliimaneutraalseks, elavdada majandust rohelise tehnoloogia abil, luua jätkusuutlik tööstus ja transport ning vähendada saastet. Kliima- ja keskkonnaprobleemide muutmine võimalusteks muudab ülemineku õiglaseks ja kõiki kaasavaks.
Roheüleminek aitab lahendada Eesti majanduse madala ressursitõhususe ja tootlikkuse probleemid. Suure tõenäosusega paranevad töötajate tervis ja produktiivsus. Sektoreid, kes suudavad madala süsinikuheitega toota, ootab suurim kasv, kuna keskkonnahoidlikumad tooted aitavad saavutada häid positsioone uutel turgudel.
Toetused
Toetuse näited:
Euroopa Komisjon aitab liikmesriikidel mobiliseerida vahendeid ja võtta meetmeid, et tagada sihtotstarbeline toetus piirkondadele ja sektoritele, mida üleminek kõige enam mõjutab. Struktuurireformide toe peadirektoraat abistab tehnilise toe instrumendi kaudu 17 liikmesriiki, et valmistada ette territoriaalsed õiglase ülemineku kavad, mille liikmesriigid peavad koostama õiglase ülemineku mehhanismi raames rahaliste vahendite saamiseks.
Pirusi
Pirusi on endine küla Jõgevamaal Äksi kihelkonnas Koogi-Pirusi tee ääres. Tänapäeval jääb endine küla Tartu maakonna Tartu valla territooriumile.
Põhja puiestee
pisi|Põhja puiestee ja Soo tänava ristmik pisi|[[Eesti Kunstiakadeemia peahoone (Kotzebue 1 // Põhja puiestee 7), arhitekt Eugen Habermann.]]
Sõralised
Sõralised (Artiodactyla ehk Paraxonia) on klassikalises süstemaatikas üks imetajate seltsidest. Nad on peamiselt taimtoidulised maismaaloomad, kelle jäsemetel on enamasti paarisarv (kaks või neli) varbaid. Erinevalt kabjalistest kannavad nende keharaskust enam-vähem võrdselt kaks varvast (enamasti kolmas ja neljas), mitte peamiselt või täielikult kolmas (varvaste loendamisel arvestatakse ka puuduvaid varbaid).
Pirusi
Geograafilised koordinaadid on
Põhja puiestee
Põhja puiestee on tänav Tallinnas Kalamaja asumis.
Hõbepappel
Hõbepappel (Populus alba) on pajuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Põhja puiestee
Tänav algab Balti jaama juures Kopli tänava ja Kesk-Kalamaja tänava ristmikul ning suundub paralleelselt trammiteega kirdesse, ristub Kotzebue tänavaga vasakult, Suurtüki tänavaga paremalt ja Niine tänavaga vasakult. Pärast Soo tänavaga ristumist suundub tänav itta ja ristub seejärel vasakult Kalasadama tänavaga.
Ristumisel Suure Rannaväravaga lähevad Põhja puiestee vastassuunalised teelõigud üksteisest lahku: Kopli poole suunduv teelõik ulatub Mere puiestee ja Sadama tänava ristmikuni ning Vanasadama poole suunduv teelõik Mere puiestee ja Ahtri tänava ristmikuni.
Tänava hoonestus
Põhja puiestee vanalinnapoolset külge ääristab Tallinna trammitee ning sellel poolel hoonestus puudub.
Hõbepappel
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Põhja puiestee
Ajalugu
Põhja puiestee on kandnud ka Rannavärava puiestee ja Troonipärija puiestee (Troonipärija puiestik) nime.
Sõralised
Nomenklatuur ja taksonoomia
Ladinakeelne nimi Artiodactyla tuleneb vanakreeka sõnadest artios, mis tähendab 'täit või paarisarvulist', ning daktylos, mis tähendab 'sõrme või varvast'.
Seltsi autor on Richard Owen (1848).
Süstemaatika
Sõralised kuuluvad pärisimetajate infraklassi ülemseltsi Laurasiatheria.
Klassikaliselt defineeritud sõraliste sekka ei arvata vaalalisi, kuigi DNA uuringud näitavad, et sõralised on parafüleetiline rühm, mille ühiste eellaste järglaste seas on ka vaalalised. Mõned sõraliste rühmad, eriti jõehobulased, on vaalalistega lähemad sugulased kui teiste sõralistega. Järjekindlalt fülogeneetilises süstemaatikas ühendatakse sõralised ja vaalalised seetõttu rühmaks Cetartiodactyla.
Sõralised kitsa definitsiooni järgi jaotatakse neljaks alamseltsiks:
Laiema, vaalalisi hõlmava definitsiooni järgi kirjeldab sõraliste alamjaotust järgmine kladogramm:
August Kook (politseinik)
August Kook (1907 Tartumaal, Saburi - 1941) oli Eesti jurist ja politseikomissar.
Sõralised
Süstemaatika
Kokku on maismaal elutsevate sõraliste hulgas umbes 270 liiki.
Eesti sõralised
Eestis elab pärismaisena 3 liiki sõralisi. Need on üks liik sigalasi – metssiga, ja 2 liiki hirvlasi – põder ja metskits. Lisaks neile elab Eestis veel mõnesid introdutseeritud sõralisi (punahirv, tähnikhirv, kabehirv) ning koduloomadest sõralised kodusiga, kodulammas, kodukits ja koduveis.
Kehaehitus
Sõralistel on mõned ühised tunnused eriti jäsemete ehituses, mida tänapäevastel (retsentsetel) veelise eluga tugevasti kohastunud vaalalistel ei ole. Sõraliste ühisteks tuletatud tunnusteks (sünapomorfiateks) peeti kontsluu erilist ehitust kahe ülemise liigesepinnaga (trochlea tali proximalis ja trochlea tali distalis) ning pikenenud viimast eespurihammast. Ent selle erilise kontsluu avastamine fossiilsetel vaalalistel (2001) on andnud vaidlustele süstemaatika üle uut hoogu.
Üldine kehaehitus ja karvastik
Neil on kaks selgelt eristuvat kehaehituse tüüpi. Sealistel ja jõehobulistel on jõuline ja tüse kere, lühikesed jalad ning suur pea. Seevastu mõhnjalalistel ja mäletsejalistel on pigem sihvakas kehaehitus ning pikad, peenikesed jalad.
Suuruse poolest on peaaegu kõigil liikidel sooline dimorfism: isased on suuremad ja raskemad kui emased. Soolised erinevused on ka sarvedes: hirvlastel (välja arvatud põhjapõder) on sarved ainult isastel; emastel veislastel on sarved enamasti märgatavalt väiksemad kui isastel või puuduvad üldse. Soolist dimorfismi võib esineda ka näiteks hammastiku või karvade värvuse poolest. Näiteks vintsarvgasellil on isaste karvastik tumepruun, emastel ookrikarva.
Kõik sõralised, välja arvatud jõehobulased, kes on peaaegu karvadeta, on kaetud tihedate karvadega, mille pikkus ja värvus on vastavalt elukeskkonnale erinevad. Jahedamates piirkondades elunevatel liikidel võib esineda karvavahetus. Valdavad on vähe silmatorkavad, kaitsvad värvused (kollane, hall, pruun, must).
Jalgade välisehitus
Sõraliste jalgadel on enamasti paarisarv varbaid (kaks või neli), ainult mõnedel pekaarilastel on tagajalgade varvaste arv redutseerunud kolmele.
Jala kesktelg on kolmanda ja neljanda varba vahel (varvaste loendamisel arvestatakse ka puuduvaid varbaid). Kolmas ja neljas varvas on ka kõige paremini välja arenenud. Algselt oli kõigil sõralistel ka esimene varvas, mis praegu kõigil puudub.
Teise ja viienda varba ehitus varieeruvad. Jõehobulastel on nad ettepoole suunatud ja täiesti funktsioneerivad. Teistel sõralistel on nad tahapoole suunatud või puuduvad hoopiski. Sigalastel ja hirviklastel on külgmised varbad pehmel, mudasel pinnasel veel kasutusel ning suurendavad toetuspinda. Enamasti aga ei puuduta nad enam maad. Mõnedel rühmadel, nagu kaamellastel ja kaelkirjaklastel, on taandareng läinud nii kaugele, et teist ja viiendat varvast ei esine enam ka mitte rudimendina.
Varvaste otsi katavad sõrad, mille väliskiht (sarvsõrg) koosneb sarvainest. Sarvsõrg koosneb algselt kolmest osast: sarvsein (ülal ja külgedel), sarvtald (all) ja sarvpäkk (taga). Need võivad olla rohkem või vähem kokku kasvanud.
Peale kaamellaste toetuvad kõik sõralised kõndides varbaotstele.
Kaamellastel on sarvmoodustised jalgadel redutseerunud küünisteks, varbad toetuvad sidekoest elastsele polstrile, mis moodustab laia tallapinna. Sellepärast kannavadki nad koos oma väljasurnud sugulastega mõhnjalaliste nime.
Jalgade luud ja lihased
pisi|Joonisel on näha osa eri imetajate esijäsemete skeletist. Vasakult kolmandal skeemil on näha sea 2. ja 5. varba vähenemine. Vasakult neljandal skeemil on näha veise kämbla luude kokkusulamine kootluuks. Sõralistel on pöia luud (ja kämbla luud; metapodium) enamasti kokku kasvanud. Sealistel ja jõehobulistel on nad veel lahus ning ühendatud tiheda sidekoega. Mõhnjalalistel ja mäletsejalistel on 3. ja 4. pöialuu kokku sulanud kootluuks. Selle pärinemine kahest luust on sageli alles näha pikivagude järgi esi- ja tagaküljel (sulcus longitudinalis dorsalis ja sulcus longitudinalis palmaris või sulcus longitudinalis plantaris).
Reie (ja õlavarre; stylopodium) luud (reieluu, õlavarreluu) ning sääre (ja küünarvarre; zygopodium) luud (sääreluu ja pindluu ning küünarluu ja kodarluu). Jäsemete lihased asetsevad põhiliselt kere lähedal, mistõttu sõralistel on sageli väga peenikesed jalad. Rangluud ei ole kunagi, abaluu on väga liikuv. Selle ette ja taha kõikumine annab kiirel jooksul täiendava liikuvuse.
Jalgade eriline ehitus annab jäsemete alumistele liigestele jäiga asendi. Jalgade pöördliigutused on praktiliselt võimatud; see liikumatus annab kiirel kulgemisel suurema stabiilsuse. Peale selle on paljudel väiksematel sõralistel väga painduv kere, mis aitab põgenemisel sammu pikendada. Peale sammu pikendamise põgenemisel aitab jäsemete eriline ehitus ka aeglasel liikumisel, näiteks toitumise ajal, energiat säästa.
Pea ja hambad
Paljudel sõralistel on suhteliselt suur pea. Näokolju on pikergune ja pigem kitsas, ninaluud ulatuvad ühe või kahe tipuna ettepoole. Ajukoljus on otsmikuluu kiiruluu arvelt suurenenud; eriti mäletsejalistel moodustab viimane ainult koljulae külgosa.
Huuled on liikuvad ja lihaliselised. Mõnedel rühmadel, nagu sealistel, aga ka mitmel mäletsejalisel, nagu saigal ja perekonnal Madoqua, on ülahuul pikenenud, nii et on moodustunud kärss.
Viljoenskroon
Viljoenskroon on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Moqhaka vallas.
Viljoenskroon on asutatud 1921. aastal ja sai linnaõigused 1925. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Viljoenskrooni elanikest mustanahalisi aafriklasi 94,2%, valgeid 4,6%, värvilisi 0,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,4%. Sotho keelt pidas emakeeleks 78,9% inimesi, koosa keelt 8,5%, afrikaani keelt 5,2%, tsvana keelt 1,6% ja teisi keeli 5,8%.
Kõdistaja
Selle toimetaja ja väljaandja oli Jaan Vinnal. Lehte trükiti Andres Renniti trükikojas.
Ajaleht oli 8-leheküljeline ning seda trükiti 1500 eksemplari. Leht maksis 6 kopikat.
Namiibia pass
pisi|Namiibia kodaniku pass Namiibia kodaniku pass on dokument, mida väljastatakse Namiibia kodanikele rahvusvaheliseks reisimiseks.
Välimus
Passi kate on roheline. Kaane ülaosas on riigi ametlik nimi inglise keeles "Republic of Namibia". All on riigivapp ja kiri "Passport". Namiibia väljastab ka diplomaatilisi ja ametlikke passe vastavalt punase ja sinise värviga.
Kehtivus
2020. aastal pikendati kõigi kolme kategooria Namiibia passide kehtivusaega viielt aastalt kümnele.
Piiripääs
2020. aasta alguses leppisid Namiibia ja Botswana valitsused kokku Namiibias asuva Impalila saare ja Kasika külade elanike jaoks piiripääsu kasutamises. Kohalikud elanikud ei vaja piiriületamiseks passi.
Uuendamine välismaal
Namiibia passe saab uuendada välismaal. Uuendamine on võimalik ainult siis, kui kehtiva passi kehtivusaeg on alla 1 aasta. Dokumentide ja tasude täielik loetelu sõltub igast kohalikust saatkonnast või konsulaadist. Namiibia passi pikendamise menetlusaeg välismaal on tavaliselt 1-3 kuud.
Ross Allen
Ross Allen (sündinud 1978) on Ühendkuningriigi diplomaat.
Allen on lõpetanud Cambridge'i Ülikooli teoloogia erialal. Ta on töötanud 2003–2006 Suurbritannia konsulina Jeruusalemmas, 2008–2010 Suurbritannia saatkonnas Washingtonis, 2010–2013 asepeaministri erasekretärina ning 2016–2020 asepeakonsulina New Yorgis. 2021. aasta juulist on ta Suurbritannia suursaadik Eestis.
Allen oskab lisaks inglise keelele araabia, saksa, prantsuse ja eesti keelt. Detsembris 2022 sooritas ta B2-taseme eesti keele eksami.
Soosaare (Viljandimaa)
Soosaare on paikkond Viljandi maakonnas Viljandi vallas Järtsaare külas.
Soosaare juures on Soosaare raba.
Syllepte phricosticha
Syllepte phricosticha on liik pisiliblikaid sugukonnast rohuleediklased (Crambidae).
Seda liiki kirjeldati Alfred Jefferis Turneri poolt aastal 1908. See koi leidub Austraalias, kus on seda põhiliselt leitud Queenslandist.
Tiivaulatus on umbes 32 millimeetrit.
Oksa tänav
pisi|Oksa tänav
Oksa tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Tondi asumis.
Tänav sai nime 27. augustil 1930.
Psühhotrauma
Psühhotrauma on negatiivsetest emotsioonidest küllastunud elamus. Äge psühhotrauma on ühekordne ülitugeva negatiivse emotsiooniga elamus, emotsionaalne vapustus. Seda võib põhjustada nt. lähedase inimese ootamatu kaotus, suur õnnetus või eluohtlik olukord. Kroonilist psühhotraumat tekitab negatiivsete tundeelamuste pikaajaline toime või ühetaolise traumeeriva tundeelamuse paljukordne mõju, s.t. konfliktsituatsioon ehk krooniline emotsionaalne stress. Võib tekkida ka kroonilise ja ägeda psühhotrauma kombinatsioone.
Kasside kalitsiviirus
Kasside kalitsiviirus (FCV) ehk Caliciviridae perekonda kuuluv viirus, mis on kasside populatsioonis laialt levinud ning avaldub tüüpilistel juhtudel palaviku, konjunktiviidi, suu- ja ninaõõne limaskestade haavandumise ning lonkamisega.
Kasside kalitsiviirused on nõrgalt virulentsed ja haigus on sageli varjatud, kuid kombinatsioonis teiste teguritega (bakterid, viirused, mükoplasmad) võib kalitsiviirusnakkus tappa üle 80% kassidest. Nakatumine toimub alimentaarselt (toidu, otsese kontakti, riiete ja hooldusvahendite kaudu) või aerogeenselt. Haigus avaldub sageli külmal aastaajal.
Viiruse struktuur ja patogenees
FCV levimus varieerub olenevalt keskkonnast. Eramajapidamistes esineb FCV umbes 10% kassidest, samas kui levimus kasvanduses on 25-40%.
Kliinilised tunnused
pisi|Suu limaskesta põletik kalitsiviirusnakkuse korral Kliinilised tunnused võivad areneda ägedalt, krooniliselt või üldse mitte areneda. Kõige iseloomulikum tunnus on suuhaavand, millest sageli ei teata. Ka sageli esineb silma ja ninaeritus. Mõnikord võib esineda ka ilmseid infektsioone või kopsupõletikku. Harva ja tavaliselt noortel kassipoegadel võivad olla raskemad hingamisteede infektsioonid, mis lõpevad surmaga. Kalitsiviiruse mõned tüved võivad ka põhjustada ägeda palavikuga lonkamise sündroomi.
Ravi ja ennetamine
FCV ravimiseks ei olele kindlat viisi. Antibiootikume kasutatakse sekundaarsete bakteriaalsete infektsioonide korral ja immuunmodulaatoreid, näiteks lümfotsüütide T-rakkude immuunmodulaatorit, on immuunsüsteemi toetamiseks. Õendusabi ja rehüdratsiooni kasutatakse dehüdreeritud ja anorektiliste kasside puhul. Polüartriidi korral võib kasutada kortikosteroide või asatiopriini. Stomatiiti on väga raske ravida. Erineva eduga kasutatakse antibiootikume, kortikosteroide ja hambaekstraktsioone.
Ennetamise juhul praegu kasutatakse vaktsiine. Aga vaktsinatsioon mitte alati saab ennetada haigust, aga ikkagi alandab infektsiooni riski. FCV vaktsiine on kahte tüüpi: inaktiveeritud ja nõrgestatud. Praegu on erinevad litsentsitud vaktsiinid FCV ravimiseks, aga mis puutub VS-FCV, siis on ainult üks litsentsitud vaktsiin nimega CaliciVax.
Menexenos
Menexenos (kreeka Μενέξενоς) oli üks kolmest Sokratese pojast; tema vennad olid Lamphrokles ja Sophroniskos.
Menexenose nime kannab ka tegelane Platoni dialoogides Lysis ja Menexenos. Neis dialoogides mainitud Menexenos ei saa olla aga Sokratese poeg, kuna Sokratese pojad olid isa süüasja arutamise ajal alles alaelalised, üks neist alles sülelaps. Kuna Sophroniskos sai nime Sokratese isa järgi, siis oli tema ilmselt lastest vanim.
Aristotelese väitel oli Menexenos nagu teisedki Sokratese lapsed märkimisväärne tobu.
Müristaja (ajakiri)
Müristaja oli huumoriajakiri, mis ilmus 1905. aastal üks kord kuus Viljandis.
Toimetaja oli J. T. Vinnal. Kokku ilmus 3 numbrit. Ajakirja trükiti Viljandis A. Peeti trükikojas.
Mercury on hädaohus
"Mercury on hädaohus" on USA 1998. aasta põnevusfilm.
Sisu
Kui 9-aastane autistlik poiss Simon murrab ülisalajase valitsuse koodi, otsustatakse, et Simon ja ta vanemad tuleb kõrvaldada. Palgamõrvarid lasevad paari maha, kuid ei suuda enne politsei saabumist poissi leida. Poisi leiab oma üllatuseks FBI eriagent Art Jeffries. Jeffries otsustab poissi kaitsta ja poisi vanemate tapjad üles otsida.
Munitsiipium
Munitsiipium (ladina keeles mūnǐcǐpǐum) oli omavalitsus õigusega linn Vana-Rooma riigis. Munitsiipiumi elanike kodanikuõigused olid piiratud ('hääleõiguseta kodanikud', ladina keeles cives sine suffragio). Caracalla Constitutio Antoniniana ' ga (212 m.a.j.) said Rooma kodanikuõiguse kõik impeeriumi vabad elanikud.
Esimeseks munitsiipiumiks oli Tusculum, Latiumis.
Allaži mõis
pisi|Mõisa häärber aastal 1905 Allaži mõis (saksa keeles Allasch, läti keeles Allažu muiža, ka Allažu muižas pils) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Allaži kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Sigulda piirkonnas Allaži vallas.
Hõbepärn
Taim on ohustatud liigina kantud Eesti punasesse raamatusse.
Pabarsoo
Pabarsoo oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Rätsepa ja Venekuusiku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Vändra kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil üks osa liideti Rätsepa ja teine osa Venekuusiku külaga.
Osmussaare tänav
Osmussaare tänav (varem ka Osmussaare tee) on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Tondiraba ja Mustakivi asumis.
Osmussaare tänav sai nime 10. oktoobril 1982.
Krimmi sõda
Krimmi sõda (Venemaal ka Idasõda ehk Восточная война, türgi keeles Kırım Savaşı) ehk Kümnes Vene-Türgi sõda oli oktoobrist 1853 kuni märtsini 1856 kestnud sõda, mille Venemaa keisririik kaotas Prantsusmaa, Suurbritannia, Osmanite riigi ja Piemonte-Sardiinia liidule. Ka neutraalseks jäänud Austria keisririik etendas sõjas olulist osa.
Sõja ajend oli kristlaste õiguslik olukord toona Osmanitele kuulunud pühal maal. Prantsusmaa toetas katoliiklasi, Venemaa õigeusklikke. Pikas perspektiivis olid põhjused Osmanite riigi nõrgenemine ning Prantsusmaa ja Suurbritannia soovimatus teha Venemaale rohkem järeleandmisi. Krimmi sõda kuulub pikka Vene-Türgi sõdade ritta, mis algas 16. sajandil ning lõppes Esimese maailmasõjaga.
Suurem osa relvakonfliktidest kulges Mustal merel ja Krimmi poolsaarel, kuid väiksemaid lahingutegevusi toimus ka Läänemerel, Anatoolias, Kaukaasias, Valgel merel ja Vaiksel ookeanil. 1853. aastal alustasid Venemaa ja Osmanite riik sõda Venemaa rolli pärast õigeusklike eestkostjana ning Venemaa purustas Sinopes Osmanite laevastiku. 1854. aastal astusid sõtta Prantsusmaa ja Suurbritannia, püüdes peatada Venemaa pealetungi. Vene kindluslinn Sevastopol pidas piiramisele vastu enam kui aasta. Pärast Sevastopoli langemist algasid rahuläbirääkimised ning rahu sõlmiti 1856. aasta märtsis Pariisis.
Lepingu kohaselt ei tohtinud Venemaa luua Mustal merel sõjalaevastikku ning Osmanite provintsid Moldova ja Valahhia said suure autonoomia. Sõja tulemusena saavutasid Osmanite riigi kristlased parema seisundi ja õigeusklikud said kontrolli vaidlusaluste kirikute üle. Venemaal algatati aga laiaulatuslikud reformid ning toimus ulatuslik demilitariseerimine. Sõjategevuse tõttu toimunud rahvasterände ja tekkinud rahvuslike liikumiste mõju oli tunda Ukrainas, Moldovas, Bulgaarias, Rumeenias, Kreekas, Türgis, Krimmis, Armeenias, Gruusias ja kogu Kaukaasias.
Krimmi sõda on läinud ajalukku mõlema poole suurte diplomaatiliste, logistiliste, meditsiiniliste ja taktikaliste vigade poolest. Sõjast on tuntud ka hulk meedikuid, näiteks tänapäevase õenduse loojad Florence Nightingale ja Mary Seacole Briti poolel ning välikirurgia edendaja Nikolai Pirogov Vene poolel. Samuti oli see üks esimesi tänapäevaseid sõdu, kus kasutati laialdaselt raudteid ja telegraafi ja mis leidis laiaulatuslikku kajastust trükimeedias ja fotograafias; tuntud on The Timesi korrespondendi William Russelli ja fotograafi Roger Fentoni töö. Kajastust parandasid tehnilised uuendused: 1854. aasta talvel laiendasid prantslased Musta mere rannikuni telegraafivõrgu ning 1855. aasta aprillis ühendasid britid Krimmi poolsaare muu maailmaga veealuse kaabli abil. Uudiste kiire levik mõjutas avalikku arvamust ja viis valitsusevahetuseni Suurbritannias.
Inimkaotused
vasakul|pisi|Haavatud [[Balaklava sadamas äravedu ootamas]] Vene pool kaotas sõjas kokku ligikaudu 530 125 võitlejat.
Türgi kaotas 45 400 meest, neist 10 100 lahingutes langenutena ja 35 300 vigastuste või haiguste tagajärjel surnutena. Prantsusmaa kaotused olid kokku 135 485 mees, nende hulgas 8490 lahingus langenut, 39 870 haavatut ning 87 125 haavadesse ja haigustesse surnut. Suurbritannia väed kaotasid sõjas 40 462 meest, kellest 2755 langes lahingus, 18 280 sai haavata ning 19 427 suri haavadesse või haigustesse.
Csorvás
Csorvás (rumeenia keeles Ciorvaş) on linn Ungaris Békési komitaadis Békéscsaba kreisis. Csorvás asub Békéscsabast ligikaudu 20 km läänes.
Asulat on esmamainitud 1217. aastal. Raudteeühenduse sai Csorvás 1871. aastal. Alevi staatus anti Csorvásile 1970. aastal. Linnaõigused sai Csorvás 1. juulil 2005.
Deemonid (film)
"Deemonid" on Eesti 2012. aasta draamafilm, mille on lavastanud Ain Mäeots.
"Deemonite" süžee põhineb dokumentaalsel ainesel. Mäeots kirjutas stsenaariumi, lähtudes kümmekonnast karakterist, keda ta oli Tartu ja Tallinna kasiinodes vaadelnud.
Kasiinos toimuvad stseenid on filmitud Tallinna Postimajas, väliskaadrid Pirita purjespordikeskuse peasissepääsu juures.
2012. aastal sai filmi operaator Elen Lotman Tallinna Pimedate Ööde filmifestivalil parima operaatoritöö preemia.
Film arvudes
2012. aasta jooksul käis filmi Eesti kinodes vaatamas 17 494 inimest.
Inčukalnsi mõis
Inčukalnsi mõis (saksa keeles Hinzenberg, läti keeles Inčukalna muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Allaži kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Inčukalnsi piirkonnas Inčukalnsi vallas.
Padina
Padina oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Häädemeeste mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Papisilla küla ja Häädemeeste aleviku alale. Kihelkondlikult kuulus küla Häädemeeste kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Papisilla küla ja Häädemeeste alevikuga.
1782 on esimest korda mainitud nime Paddina Iack (metsavahikoht), seejärel umbes 1900 Падина (küla), 1922 Padina (küla).
Steynsrus
Steynsrus on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Moqhaka vallas.
Steynsrus on asutatud 1910. aastal. Linn on saanud nime Oranje Vaba Riigi viimase presidendi Martinus Theunis Steyn (1857–1916) järgi.
Hõlmine iminõges
Hõlmine iminõges (Lamium amplexicaule) on huulõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Rudolf Alari
Rudolf Alari (kuni nime eestistamiseni Undritz (Undrits)); 3. detsember 1911 Laeva vald – 17. oktoober 2004 New York) oli eesti tenor.
Laulmist hakkas Rudolf Alari harrasrama Tartu Peetri kiriku meeskooris ning võttis tunde Georg Stahlbergi juures. Seal avastas 1934. aastal ta Vanemuise primadonna Elli Põder-Stukis. Seejärel töötas Rudolf Alari aastatel 1934–1944 Vanemuise teatris lauljana. Olulisemad tööd tegi ta lavastaja Eino Uuli käe all, olulisemad lavapartnerid olid Elsa Maasik ja Tooni Kroon. Tegi kaasa ka draamalavastustes (Arno Tali "Kevades", 1938) ja lavastas 1943. aastal Donizetti "Don Pasquale".
Teatritöö kõrvalt õppis Tartu Kõrgemas Muusikakoolis Rudolf Jõksi klassis. 1936/1937. hooajal oli ta Estonia stipendiaat.
1949. aastal siirdus Rudolf Alari koos abikaasa Imbi Alariga Ameerika Ühendriikidesse ning temast sai New Yorgis aktiivne kultuuri- ja kirikutegelane ning kirikumuusik, New Yorgi Eesti Seenioride Keskuse abiesimees. Kuulus Eesti Evangeeliumi Luteri Usu Kiriku New Yorgi koguduse juhatusse ja nõukokku ning oli ka abiõpetaja.
Isiklikku
Veljo Tormis oli tema õepoeg.
Aslak Fonn Witry
Noorena mängis ta sellistes Norra klubides nagu Strindheim ja Rosenborg. 2015. aastal liitus ta Norra esiliigaklubiga Ranheim. 2018. aastal mängis ta Ranheimiga Norra kõrgliigas.
Aastatel 2019–2021 mängis Fonn Witry Rootsi kõrgliigaklubis Djurgårdens IF, kellega tuli 2019. aastal Rootsi meistriks. Hooaja 2021/22 mängis ta Hollandi kõrgliigaklubis Alkmaari AZ. 2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu Razgradi Ludogoretsiga.
2014. aastal mängis Fonn Witry Norra kuni 18-aastaste koondises.
Vello Kangro
Vello Kangro (16. märts 1923 Põltsamaa – 11. juuli 1993 Göteborg) oli eesti arst ja soomepoiss.
Ta lõpetas 1941. aastal Tallinna 1. Keskkooli. Ta astus 1942. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kuid 1943. aastal saabus mobilisatsioonikutse Saksa sõjaväkke ja ta põgenes Soome. Soomes võttis ta osa Jätkusõjast JR 200 koosseisus. Sügisel 1944 saabus Eestisse, kust tal õnnestus põgeneda Rootsi.
Zlata Ognjevitš
Zlata Leonidivna Ognjevitš (ukraina keeles Злата Леонідівна Огнєвіч; sündinud 12. jaanuaril 1986 Murmanskis) on Ukraina laulja.
Vello Kangro
Rootsis asus ta õppima arstiteadust, algul vabakuulajana. 1952. aastal sooritas ta Karolinska Instituudis meditsiinikandidaadi eksamid ja 1957. aastal sai ta samas meditsiinilitsentsiaadi kraadi.
Isiklikku
Tema isa oli kapten Peeter Kangro. Ta abiellus 1951. aastal (hilisema lastepsühhiaatri) Helga Suitsuga (Gustav Suitsu tütrega); neil oli kaks poega ja tütar, poeg Toomas on arst Uppsalas.
Zlata Ognjevitš
Elulugu
Ognjevitš sündis Murmanskis Ukraina peres. Ta kasvas üles Krimmis Sudakis. 18-aastaselt kolis ta Kiievisse. Ta esindas Ukrainat 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "Gravity". Laul saavutas finaalkontserdil 214 punktiga kolmanda koha.
Poliitikas
pisi|Zlata Ognjevitš Ukraina Ülemraadas 2014. aasta novembrist kuni 2015. aasta novembrini kuulus ta Radikaalse Partei liikmena Ukraina Ülemraadasse.
San Carlose vald (El Salvador)
San Carlose vald on omavalitsusüksus Morazáni departemangus El Salvadoris.
Por una cabeza
"Por una cabeza" on populaarne tangolaul, mille kirjutasid 1935. aastal Carlos Gardel (muusika) ja Alfredo Le Pera (sõnad) filmile "Tango Bar". Filmi stsenaariumi kirjutas Le Pera ja peaosa mängis Gardel.
Ehkki autorid lõid laulu New Yorgis, olid nad mõlemad ladinaameeriklased: ajakirjanik ja kirjanik Alfredo Le Pera sündis Brasiilias Itaalia immigrantide järeltulijana, kuid veetis suurema osa elust Argentinas, nagu ka Prantsusmaal Toulouse'is sündinud Carlos Gardel – helilooja, näitleja ja laulja, keda tuntakse eelkõige tema kirjutatud ja lauldud Argentina tangode järgi. Autorite, muusikastiili ja hispaaniakeelsete sõnade tõttu peetakse "Por una cabezat" sünnikohale vaatamata Argentina muusikasse kuuluvaks.
Laulu pealkiri "Por una cabeza" tähendab tõlkes "peajagu" ning viitab hobusele, kes kaotab võiduajamise napilt, olles konkurendist vaid pea võrra taga. Laulus võrdleb mängur oma kiindumust võiduajamistesse oma kiindumusega naistesse.
Pala B-osa algusfraasi on võib-olla mõjutanud Mozarti "Rondo viiulile ja orkestrile C-duuris" (K 373).
Algselt kirjutati "Por una cabeza" A-duuris. Hiljem arranžeeriti see viiulile ja klaverile ning seda mängitakse vahel A-duuris, vahel G-duuris.
Le Pera ja Gardel said surma 24. juunil 1935 lennuõnnetuses, mis toimus Colombias Medellínis. Seetõttu on "Por una cabeza" praeguseks üks vähestest avalikus omandis klassikalistest tangodest. Film "Tango Bar" esilinastus New Yorgis vähem kui kahe nädala pärast, 5. juulil 1935.
"Por una cabeza" on leidnud korduvalt kasutamist filmides. Üks tuntumaid tangostseene selle saatel on filmis "Naise lõhn" ("The Scent of a Woman", 1992), kus tantsivad peaosa mängiv Al Pacino ja Gabrielle Anwar. Filmi "True Lies" (1994) alguses tantsivad "Por una cabeza" saatel Arnold Schwarzenegger ja Tia Carrera, lõpukaadreis Schwarzenegger ja Jamie Lee Curtis. Pala esineb ka filmides "All Kings Men" (2006), "Titanic" (1997), "Schindleri nimekiri" (1993) ja "Delicatessen" (1991).
Riigivisiidi ajal Argentinasse tantsisid "Por una cabeza" saatel 23. märtsil 2016 Buenos Aireses USA president Barack Obama ja esimene leedi Michelle Obama, kelle partneriteks olid vastavalt Mora Godoy ja José Lugones.
Saksi sõjad
Saksi sõjad olid kampaaniad ja ülestõusud rohkem kui 30 aasta jooksul aastast 772, kui Frangi riigi kuningas Karl Suur esmakordselt sisenes Saksimaale kavatsusega vallutada, aastani 804, kui viimane rahulolematute hõimlaste mäss oli purustatud. Kokku võideldi praegusel Loode-Saksamaal 18 lahingut. Tulemuseks oli Saksimaa liidendamine Frangi riigiga ja nende pööramine paganlusest kristlusse.
Vaatamata korduvatele tagasilöökidele panid saksid vankumatult vastu, korraldades rüüsteretki Karl Suure valdustesse kohe, kui see pööras oma tähelepanu mujale. Nende peamine juht, Widukind, oli paindlik ja leidlik vastane ning nõustus Karl Suure pakutud rahuga raskes olukorras, kaotamata oma nägu ja hoides ära mõttetu sõja jätkamise Karl Suure poolt. See kokkulepe kindlustas sakside juhtidele eriõigused nende kodumaal. Widukind (ka Waldkind, "Metsalaps") ristiti aastal 785 ja maeti ainsasse tornita Saksa kirikusse.
Saksid jagunesid neljaks grupiks neljas piirkonnas. Lähim iidsele frankide Austraasia kuningriigile oli Vestfaal ja kaugeim oli Ostfaal. Nende kahe vahel oli Engern (või Angria) ja kolmest põhja pool, Jüütimaa poolsaare jalamil, oli Nordalbingien.
Esimene faas
Karl Suure teine kampaania tuli aastal 775. Siis marssisid nad läbi Vestfaali, vallutasid Sigiburgi linnuse ja ületasid Engerni, kus ta võitis taas sakse. Lõpuks võitis ta neid Ostfaalis ja viimaste juht Hessi pöörati kristlusse. Ta läks tagasi läbi Vestfaali, jättis garnisonid Sigiburgi ja Eresburgi. Kogu Saksimaa, välja arvatud Nordalbingien, oli tema kontrolli all, kuid tõrksad saksid ei andnud kauaks järele.
Pärast sõdimist Itaalias tuli ta aastal 776 väga kiiresti kolmandat korda Saksimaale tagasi (tehes seda Lippes, et saksid ei teaks, et ta Itaaliast lahkus), kui mässajad purustasid tema linnuse Eresburgis. Saksid olid taas kord maha surutud, kuigi Widukind põgenes daanide juurde. Karl Suur ehitas uue linnuse Karlstadti. Aastal 777 kutsus ta Paderbornis kokku riigipäeva Saksimaa täielikuks liidendamiseks frankide kuningriiki. Paljud saksid ristiti.
thumb|250px|right|Karl Suur ja saksid, A. de Neuville, u. 1869
Riigipäeva peaeesmärk oli tuua Saksimaa kristlusele lähemale. Misjonärid, peamiselt anglosaksid Inglismaalt, olid värvatud selle ülesande täitmiseks. Karl Suur andis välja arvukalt dekreete eesmärgiga murda sakside vastupanu ja anda surmanuhtlus igaühele, kes praktiseerib paganlust või ei austa kuninga rahu. Tema jäik ja kompromissitu seisukoht, mis tõi talle tiitli "sakside lihunik", sundis tema lähimat nõunikku Alkuini (hilisem Toursi Saint Martini kloostri abt) nõudma pehmust, kuna Jumala sõna tuleb levitada mitte mõõga vaid veenmisega; kuid sõjad jätkusid.
Suvel 779 läks Karl Suur taas Saksimaale ning vallutas Ostfaali, Engerni ja Vestfaali. Riigipäeval Lippspringe lähedal jagas ta maa misjonipiirkondadeks ja frankide krahvkondadeks. Ta osales ise mitmel massiristimisel (780). Siis läks ta tagasi Itaaliasse ja sakside mässu ei toimunudki. Aastatel 780–782 oli maal rahu.
Keskmine faas
Karl Suur tuli aastal 782 Saksimaale tagasi ning algatas tsiviilseadustiku ja nimetas krahve, nii Saksi kui ka Frangi. Seadused olid usuasjades jäigad, nimelt loomult paganlike sakside vastu. See põhjustas vana konflikti uuestisünni. Sama aasta sügisel tuli Widukind tagasi ja juhtis mässu, mis põhjustas palju rünnakuid kirikule. Saksid tungisid püha Bonifatiuse poolt juba ristiusku pööratud germaani hõimu katide ja kindlalt Karl Suure keisririigis olevale alale. Widukind hävitas frankide armee Sünteli juures, kui Karl võitles sorbide vastu. Sellise tagasilöögi vastuseks käskis Karl Suur Verdeni kaelakohtus pead maha lüüa 4500 saksil, kes olid pärast kristlusse pööramist paganlusega tegelenud, samas Widukind pages taas Taani. Pärast seda Blutgericht ' i on mõned ajaloolased arvanud, et veresauna ei toimunud või et see oli tegelikult lahing, kuid Alessandro Barbero järgi ei ole ükski nendest väidetest usaldusväärne. Tegu tõi kaasa kaks aastat pidevat sõjategevust (783–785), kusjuures Karl Suur talvitus Kesk-Saksimaal Mindenis. Järk-järgult võtsid frangid võimust. Pöördepunkt tuli aastal 785, kui Widukind ise ristiti ja vandus Karl Suurele truudust. Selle sõja lõpetuseks väitis Karl Suur, et vallutas Saksimaa, ja maal oli rahu järgmiseks seitsmeks aastaks, kuigi mässud jätkusid hajusalt aastani 804.
thumb|250px|right|Sakside ristiusku pööramine, A. de Neuville, u 1869
Lõpufaas
Aastal 792 tõusid vestfaallased oma isandate vastu üles, vastuseks sundvärbamisele sõtta avaaride vastu. Ostfaallased ja nordalbingialased ühinesid nendega aastal 793, kuid ülestõus ei saanud nii populaarseks, kui eelmised, ja suruti aastaks 794 lõplikult maha.
Engerni mäss järgnes kohe aastal 796, kuid Karl Suure isiklik kohalolek ning ustavate kristlike sakside ja slaavlaste kohalolek purustas mässu kohe. Engerni rahva viimane ülestõus toimus aastal 804, rohkem kui 30 aastat pärast Karl Suure esimest kampaaniat nende vastu. Seekord leidis neist kõigist kõige rahutum hõim, nordalbingialased, endid mässust nõrgestatuna. Karl Suur küüditas 10 000 nendest Neustriasse ja andis nende nüüd vabad maad ustavale obotriitide kuningale. Sellise suure konflikti lõpetamise puhul on nüüd hea tsiteerida Karl Suure biograafi Einhardi:
"Sõda, mis oli kestnud nii palju aastaid, lõppes lõpuks nende nõustumisega kuninga antud tingimustega, mis tähendas loobumist oma rahvuslikest usukommetest ja kuradite kummardamisest, ristiusu sakramentide tunnistamist ja ühinemist frankidega ühtse rahva moodustamiseks."
Sõja lõpu poole hakkas Karl Suur panema rohkem rõhku leppimisele. Aastal 797 leevendas ta eriseadusi ja aastal 802 kodifitseeriti Saksi üldine õigus kui "Lex Saxonum". Sellega kaasnes kiriklike struktuuride (sealhulgas piiskopkonnad Paderbornis, Münsteris, Bremenis, Mindenis, Verdenis ja Osnabrückis) rajamine, mis tagas sakside pööramise kristlusse. Viimane sakside ülestõus oli Stellinga, mis toimus 841. ja 845. aasta vahel.
Sõja usuline olemus
Viidates saksidele, kiidab tolleaegne Paderborni eepose poeet terrorit kristlusse pööramise vahendina: "Mida vastandlik meel ja väärastunud hing keelduvad tegemast veendunult, las see toimub hirmu sunnil."
Üks Karl Suure kuulsatest kapitulaaridest kirjeldas osa religioossest kavatsusest tema vastasmõjus saksidega. Aastal 785 avaldas ta "Capitulatio de partibus Saxoniae", mis kinnitas, et "kui keegi sakside tõust edaspidi varjub nende seas sooviga peita end ristimise eest ja põlates ristimist ja soovides jääda paganaks, tuleb teda karistada surmanuhtlusega."
Menexenos (dialoog)
pisi|Dialoogi "Menexenos" keskaegses käsikirjas aastast 1513 "Menexenos" on antiikfilosoof Platoni dialoogi vormis teos.
Dialoogi autoriks peetakse üldiselt Platonit, see esineb ka Aristotelese Platoni dialoogide loendis. Aristoteles on kasutanud ka korduvalt lõike sellest dialoogist, toomata ära Platoni autorluse.
Dialoog on Platoni teoste seas ainulaadne, kuna dialoog on üksnes raamiks suurele kõnele. See erineb teistest Platoni teostest nii ülesehituselt kui ka stiililt, seetõttu on mitmed autorid kahtlustanud, et teose autor ei olnud tegelikult Platon.
Dialoogi põhiosa võtab enda alla matusekõne, mille autoriks Sokrates nimetab Aspasiat. Tegemist on Periklese Thukydidese auks koostatud matusekõne paroodiaga, sellele vaatamata on teosel suur väärtus, kuna tegemist on ühega vähestest säilinud selle ajastu matusekõnedest.
Karl-Eerik Luigend
Karl-Eerik Luigend (sündinud 15. jaanuaril 1993) on endine Eesti jalgpallur.
Koondisekarjäär
Ta oli Eesti U-19 koondise kapten, mis osales kodusel 2012. aasta U-19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril. Viieliikmeline UEFA reporteritetiim valis ta kümne finaalturniiril osalenud talendika mängija nimekirja.
Läänemeres hukkunud lindudele pühendatud skulptuur
pisi|Skulptuur (2010) Läänemeres hukkunud lindudele pühendatud skulptuur on skulptuur Lääne maakonnas Haapsalus Aafrika rannas.
Skulptuuri tegi Jaak Soans. Skulptuuri rahastas ettevõtja Sulev Saareväli.
Sotsialismi Võit
Sotsialismi Võit oli Vändras 6. juunist 1951 kuni 12. mai 1962 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Vändra Rajoonikomitee ja Vändra Rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu häälekandja.
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Vändra rajooni likvideerimisega.
Rootsi-Kallavere Küla Muuseum
Muuseum on rajatud MTÜ Rootsi-Kallavere Küla Seltsi eestvedamisel.
Muuseum avati 2006. aasta kevadel Käspre talu renoveeritud laudas. 2011. aastal avati nö muuseumi laiendus Mihkli talu vanas laudas. 2023. aastal asuvad muuseumi eksponaadid kolmes erinevas hoones: peamajas (Käspre talu laut), kangakojas ja paadikuuris (Mihkli talu laut) ning hoidlas.
Muuseumis saab muu hulgas näha linatöötlemisriistasid, tuulamismasinat, Vene tsaariaegseid talude mõõdunõusid jpm.
Lasteteater Trumm
Lasteteater Trumm on Tallinnas tegutsev erateater, mis on pühendunud lastelavastustele.
Ahoi! (saade)
Pärast seda hakkas Veldermann Kuku Raadios tegema meresaadet "Meretund".
Lasteteater Trumm
Teatri ajalugu ulatub aastasse 1992, mil Dajan Ahmet asutas teatritrupi Ahmetov Management. 1993. aastal sai lasteetendusi andva trupi nimeks Trumm. Samades ruumides (Tallinnas Kaarli pst 9) tegutsesid Ahmetov Managementi juhtimisel ooperistuudio Die Dilettanten ja estraadistuudio Muna. Kõik need koondati 15. oktoobril 1994 Salong-Teatriks, mis oli orienteeritud eeskätt täiskasvanutele mõeldud klassikalavastustele. Lastelavastuste väljatoomine jätkus Lasteteater Trummi nime all. Salong-Teatri kui täiskasvanutele suunatud teatri tegevus hääbus 2005.-2006. aastal, kuigi juriidiliselt eksisteerib MTÜ Salong-Teater praeguseni.
Lasteteater Trummi avalavastus oli 20. märtsil 1993 esietendunud H. Chr. Anderseni “Pöial-Liisi” (lavastaja Dajan Ahmet, mängisid Katrin Tuuksam, Venno Loosaar, Priit Valkna). Aastakümnete jooksul on Trummi etendustes kaasa löönud üle neljakümne näitleja. Etendusi on antud Eestis, Soomes, Rootsis, Leedus, Venemaal, Belgias, Armeenias jm.
The Hollies
The Hollies on Suurbritannia rokkmuusikaansambel, mis loodi 1962. aastal Manchesteris.
Kalle Randalu
pisi|Kalle Randalu Estonia maja 100. aastapäeva puhul korraldatud autogrammitunnis 16. septembril 2013 Kalle Randalu (sündinud 25. novembril 1956 Tallinnas) on eesti pianist.
Aristippos
Aristippos Küreenest (umbes 435 eKr – umbes 356 eKr) oli vanakreeka filosoof, kürenaikute koolkonna rajaja. Ta oli Sokratese õpilane, kuid omandas hoopis teistsugused filosoofilised vaated, õpetades, et elu eesmärk on naudingute poole püüdlemine.
The Hollies
The Holliesil on üle 30 Suurbritannia singlite edetabelisse UK Singles Chart jõudnud singli ja 22 USA singlite edetabelisse Billboard Hot 100 jõudnud singlit.
Aristippos
Elulugu
Aristippos sündis Küreenes umbes 435 eKr. Ta tuli Kreekasse, et olla seal kohal olümpiamängudele, kus ta kohtus Ischomachosega, kelle kirjeldused Sokratesest tekitasid Aristipposes suure soovi Sokratesega kohtuda, mistõttu ta läks Ateenasse ning jäi Sokratesega peaaegu kuni tema hukkamiseni  399 eKr.
Kolhoosi Elu
Kolhoosi Elu oli Antslas 24. veebruarist 1951 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Antsla Rajoonikomitee ja Antsla Rajooni TSN häälekandja.
Aristippos
Elulugu
Ta oli Sokratese õpilane, aga ta kaldus oma õpetajast kaugele nii teoorias kui praktikas. Ta elas luksuslikult ja õnnelikult, otsis meelelisi naudinguid ja tuntud hetääri Laisi seltskonda. Ta küsis õpetamise eest raha, olles Sokratese õpilastest esimene, kes seda tegi. .
Filosoofia
pisi|[[Küreene, Aristippose sünnikoht]]
Kalle Randalu
Kalle Randalu õppis Tallinna Konservatooriumis Bruno Luki ja hiljem Moskva konservatooriumis Lev Vlassenko juures.