cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Miguel Borja
Borja alustas klubikarjääri 2011. aastal kodumaa klubis Cúcuta Deportivo. Seejärel mängis ta Colombia kõrgliiga klubis Cortuluá ja oli mõnda aega laenul Itaalia kõrgliiga klubis Livorno. 2015. aastal mängis ta Colombia kõrgliigas Santa Fes. 2016. aasta kevadhooajal mängis ta taas Cortuluás. 21 mängus lõi ta kokku 19 väravat, mis moodustas ligi kaks kolmandikku kõigist Cortuluá väravatest sel hooajal kõrgliigas. 19 väravat märkis ühtlasi liiga rekordit. Sama aasta juunis liitus ta teise Colombia kõrgliiga klubiga, Atlético Nacional. Juulis tuli ta klubiga Lõuna-Ameerika klubide Copa Libertadorese meistriks. Finaalis kohtuti Ecuadori klubiga Independiente del Valle ning finaalseeria teises mängus lõi Borja oma koduklubi võiduvärava.
2017. aasta alguses liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Palmeiras, kellega sõlmis lepingu viieks aastaks. Tema üleminekusumma oli arvatavasti 32 miljonit Brasiilia reaali, mis oli neljas kõige kallim ost Brasiilia jalgpallis. 2018. aastal tuli ta klubiga Brasiilia meistriks.
Koondisekarjäär
2013. aastal tuli ta Colombia alla 20-aastaste koondisega Lõuna-Ameerika noorte meistriks.
Ta valiti Colombia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlusteks.
2016. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril kuulus ta Colombia olümpiakoondisse. Ta kuulus Colombia koosseisu kahes alagrupimängus ja veerandfinaalis, kus kaotati hilisemale olümpiavõitjale Brasiiliale.
Nanumea
Nanumea pikkus on umbes 12 km ja suurim laius 2,5 km. Atoll koosneb mitmest saarest, nende kogupindala on umbes 3,9 km², millest umbes 90 protsenti moodustavad Nanumea ja Lakena saar. Teised saared on Temotufoliki, Lefogaki ja Teatua a Taepoa. Vähemalt kaks saart on asustatud. 2002. aasta rahvaloenduse andmetel elas atollil 664 inimest.
Suurim asula on Lolua.
Libisemine
Libisemine ehk liugumine on kahe kontaktis oleva pinna omavaheline kontaktpunktide pinnanormaalide suhtes risti toimuv liikumine. Üldiselt, kui tegemist on kahe keha või keskkonnakihi välispindadega, takistab sellist liikumist pindade vaheline kineetiline hõõre.
Kineetiline liugehõõre
Kineetiline liugehõõre ehk libisemist takistav hõõre, mis takistab kahe keha (või keha ja tasapinna) omavahelist libisevat liikumist. Kineetiline liugehõõre on enamasti väiksem, kui staatiline hõõre. Seetõttu vajavad kehad paigalseisust libisemise alustamiseks suuremat jõudu, kui juba libisevate kehade libisemises hoidmine. Kinemaatililine liugehõõre leitakse valemiga:
kus μk on kinemaatiline hõõrdetegur.
Jiaxing
Jiaxing on ringkonna õigustega linn Hiina idaosas Zhejiangi provintsis. Piirneb kirdes Shanghai Shiga.
Linnas räägitakse uu keelt.
pisi|tühi|180px|Jiaxingi asend Zhejiangis
Haldusjaotus
Jiaxingi linn jaguneb seitsmeks maakonna tasemel haldusüksuseks (kaks linnarajooni, kolm maakonna õigustega linna ja kaks maakonda):
Tour Incity
Tour Incity on 200 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Prantsusmaal Lyonis.
Hoone ehitati aastatel 2013–2015 ja see on linna kõrgeim. Hoonel on 39 korrust ja 40 000 m² põrandapinda.
Isère'i departemangu haldusüksuste loend
Grenoble
Allevard'i kanton Le Bourg-d'Oisans'i kanton Clelles'i kanton Corps'i kanton Domène'i kanton Échirolles-Ida kanton Échirolles-Lääne kanton Eybens'i kanton Fontaine-Sassenage'i kanton	(keskus Fontaine) Fontaine-Seyssinet' kanton	(keskus Fontaine) Goncelini kanton Grenoble 1. kanton Grenoble 2. kanton Grenoble 3. kanton Grenoble 4. kanton Grenoble 5. kanton Grenoble 6. kanton Mens'i kanton Meylani kanton Monestier-de-Clermonti kanton La Mure'i kanton Pont-en-Royans'i kanton Rives' kanton Royboni kanton Saint-Égrève'i kanton Saint-Étienne-de-Saint-Geoirs'i kanton Saint-Ismier' kanton Saint-Laurent-du-Ponti kanton Saint-Marcellini kanton Saint-Martin-d'Hères-Lõuna kanton Saint-Martin-d'Hères-Põhja kanton Le Touvet' kanton Tullins'i kanton Valbonnais' kanton Vifi kanton Villard-de-Lansi kanton Vinay' kanton Vizille'i kanton Voironi kanton
La Tour-du-Pin
Bourgoin-Jallieu-Lõuna kanton Bourgoin-Jallieu-Põhja kanton Crémieu' kanton Le Grand-Lemps'i kanton L'Isle-d'Abeau' kanton 	(keskus Villefontaine) Moresteli kanton Le Pont-de-Beauvoisin' kanton Saint-Geoire-en-Valdaine'i kanton La Tour-du-Pini kanton La Verpillière'i kanton Virieu' kanton
Taphozous perforatus
Taphozous perforatus on käsitiivaliste seltsi Emballonuridae sugukonda kuuluv imetaja.
Alamliigid
Veebipõhises taksonoomilises andmebaasis ITIS liigitatakse Taphozous perforatus 'el järgmised alamliigid :
Levik
Neid nahkhiiri võib kohata lendamas Beninis, Botswanas, Burkina Fasos, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Djiboutis, Egiptuses, Etioopias, Gambias, Ghanas, Guinea-Bissaus, Indias, Iraanis, Keenias, Malis, Mauritaanias, Nigeris, Nigeerias, Pakistanis, Saudi Araabias, Senegalis, Somaalias, Sudaanis,Tansaanias, Ugandas ja Zimbabwes.
MERS-CoV
Osade uurijate arvates võivad osad nendest nahkhiirtest ( MERS-CoV tuvastati ühe uuringu käigus 1-l 29-st ) olla respiratoorse sündroomiga Lähis-Ida koroonaviiruse peremehed.
Dark advertising
Dark advertising on teatud tüüpi veebireklaami liik, mida näevad ainult reklaami väljaandja ja nende poolt valitud sihtrühm.
Riina Raheltšik
Riina Raheltšik on eesti moekunstnik, Tallinna Kunstikooli maalikunsti ja kunstiajaloo õpetaja.
Dark advertising
Sellist tüüpi reklaami leidub tavaliselt veebipõhistes sotsiaalmeedia platvormides, mis võimaldavad sihtrühmi tuvastada. Kõige levinumateks sihtrühmade tuvastamise viisideks on vanus, sugu, riik ja külastatud lehekülgede ajalugu. Viimasel ajal on hakatud kasutama ka psühhograafilist sihtimist.
Kanepi Laulu ja Mängu Selts
Kanepi Laulu ja Mängu Selts oli aastal 1869 lauluseltsina asutatud selts. Aastal 1940 nõukogude võimu oludes lõpetas selts tegutsemise.
Selts osales 1869. aastal I üldlaulupeol.
Aastal 1887 valmis seltsi maja.
Seltsil oli oma raamatukogu, kus oli umbes 1700 köidet.
Aastatel 1917–1940 oli seltsi juht Olev Lepik.
Riina Raheltšik
Ta lõpetas Eesti Kunstiakadeemia moedisaini eriala 1977. aastal.
Thurso (Québec)
Thurso on linn Kanadas Québeci provintsis Outaouais' halduspiirkonnas.
Seed Forum Eesti Sihtasutus
Seed Forum Eesti Sihtasutus oli mittetulunduslik organisatsioon, mille lõi 2008. aastal Seed Forum International Foundation.
Seed Forum tegeleb rahvusvahelise potentsiaaliga ettevõtjate koolitamisega ja nende kokkuviimisega investoritega. Seed Forum on alates 2005. aastast rahvusvaheliste spetsialistide välja töötatud formaadiga üritus, kus ettevõtjatele on antud 7-minutiline ajavahemik, et investoritele oma ideed maksimaalselt hästi tutvustada.
Seed Forumi investorfoorumile pääsevad osalema ettevõtjad, kelle äriplaan on läbinud "Seed Forum Pitch Training" seminari. Seed Forum International Foundationi asutaja on Steinar Hoel Korsmo. Seed Forum Eesti esindaja alates 2011. aastast on Rando Pärna.
Sihtasutus kustutati registrist 2019. aastal lõpul.
Massispektromeetria
pisi|300px|Skeem massispektromeetri põhilistest osadest Massispektromeetria (MS) on analüütilise keemia meetod, millega on võimalik mõõta osakeste massi ja elektrilaengu suhet (m/z, kus m on iooni mass, z on iooni laeng).
Seda meetodit kasutatakse osakeste molekulmasside määramiseks, proovi või molekuli elemendilise koostise määramiseks ning peptiidide või teiste keemiliste ühendite struktuuri välja selgitamiseks. Massispektromeetria põhimõte seisneb keemiliste ühendite ioniseerimises, et tekitada laetud molekulid või molekulide fragmendid, ning nende massi ja laengu suhte määramises.
Massispektromeetrilise analüüsi protseduur:
Põhilised MS-seadme osad:
Meetodit kasutatakse nii kvalitatiivseteks kui ka kvantitatiivseteks uuringuteks. Kasutusaladeks on näiteks tundmatute ühendite identifitseerimine, molekuli isotoopse koostise määramine, struktuuri uurimine molekuli fragmentatsiooni jälgides. Rakendusteks on veel mõne ühendi kvantitatiivse sisalduse määramine proovis või gaasifaasi keemia (ioonide ja molekulide keemia vaakumis) alustalade uurimine. Praegu on massispektromeetria igapäevases kasutuses analüütilise keemia laborites, mis uurivad suure hulga erinevate ühendite füüsikalisi, keemilisi ja bioloogilisi omadusi.
Lihtsustatud näide
pisi|300px|Lihtsa sektor tüüpi massianalüsaatori skeem Järgnev näide kirjeldab sektor-tüüpi massianalüsaatoriga massispektromeetri tööd (teisi tüüpe on käsitletud allpool). Uuritavaks prooviks on näites naatriumkloriid (keedusool). Proov aurustatakse (viiakse gaasifaasi) ning ioniseeritakse ioonallikas (muudetakse elektriliselt laetud osakesteks). Selle tulemusena on tekkinud naatrium- (Na+) ja kloriid- (Cl+) ioonid. Naatriumi aatomid on monoisotoopsed, massiga 23 amü. Kloori aatomid ja ioonid esinevad kahe isotoobina massidega umbes 35 amü (naturaalse sisaldusega umbes 75 protsenti) ja umbes 37 amü (naturaalse sisaldusega umbes 25 protsenti). Spektromeetri analüsaatori osas on elektrilised ja magnetilised väljad, mis mõjutavad ioone välja läbimise ajal ja muudavad nende liikumise trajektoori. Iooni kõrvalekalde ulatus magnetväljas sõltub tema massi ja laengu suhtest. Magnetjõud mõjutavad kergemaid ioone tugevamini kui raskemaid (Newtoni II seaduse põhjal F=ma) ja seetõttu on nende kõrvalekalle suurem. Pärast analüsaatori läbimist liiguvad sorteeritud ioonid detektorisse, mis mõõdab iga iooni suhtelise esinemise. Seda informatsiooni kasutatakse esialgse proovi elemendilise- ja isotoopkoostise määramiseks (näiteks praegu kasutatud proovis on olemas nii naatrium kui kloor ning kloori esineb suhtes 3:1 35Cl:37Cl)
Ioonide tekitamine
Ionisatsiooniallikas on massispektromeetri osa, mis ioniseerib analüüdi, misjärel transporditakse ioonid erinevate magnet- ja elektriväljadega massianalüsaatorisse. Esimesed kasutusele tulnud ja ka praegu kasutusel olevad ionisatsioonimeetodid, nagu EI ja CI, võimaldasid ioniseerida vaid gaasilisi või aurustatud proove ja kasutusala ei laienenud tahketele ja vedelatele proovidele. Kuid ionisatsioonimeetodite arenguga on saanud võimalikuks ka vedelate ja tahkete proovide ioniseerimine ja sisestamine massispektromeetri tööks vajalikku kõrgvaakumisse.
Elektronionisatsioon (EI) ja keemiline ionisatsioon (CI) on kasutusel gaaside ja aurude uurimiseks. Keemilisel ionisatsioonil ioniseeritakse analüüt ioon-molekul reaktsioonidega kokkupõrgetel keemilise molekuliga, mis on juba eelnevalt ioniseeritud. Vedelate ja tahkete proovide ioniseerimiseks on teiste hulgas kasutusel elektropihustusionisatsioon (ESI – leiutaja John Fenn ) ja Matrix-assisted laser desorption/ionization (MALDI, esialgselt leiutas sarnase tehnoloogia Soft laser desorption (SLD) Koichi Tanaka, mille eest anti ka Nobeli auhind, ning MALDIna leiutasid selle Michael Karas ja Franz Hillenkamp). Kuna massianalüsaator vajab töötamiseks kõrgvaakumit, siis vedelate ja tahkete proovide otsene sisestamine polnud võimalik. Seetõttu laiendas nende kahe ionisatsiooniallika avastamine massispektromeetria kasutusala gaasilistelt proovidelt ka tahketele ja vedelatele proovidele.
Induktiivsidestatud plasma
Induktiivsidestatud plasma (ICP) ionisatsiooniallikaid kasutatakse peamiselt katioonide analüüsiks väga erinevates proovides, kus soovitakse läbi viia aatommassispektromeetriat. Atomiseerimiseks ja ioniseerimiseks kasutatakse selles meetodis plasma "leeki", mis on üldiselt elektriliselt neutraalne, kuid sisaldab märkimisväärset osa kõrge temperatuuri tõttu ioniseeritud aatomeid. Plasma tekitatakse tavaliselt ülipuhtast argoongaasist, kuna argooni aatomite esimene ionisatsioonienergia on suurem kui teiste elementide (v.a He, O, F ja Ne) oma, kuid madalam kui kõikide metallide (v.a kõige elektropositiivsemad) teine ionisatsioonienergia. Kuumutamine saavutatakse raadiosagedusliku vooluga, mida juhitakse läbi plasmat ümbritseva mähise.
Teised ionisatsiooniallikate tüübid
Teiste hulgas on veel meetodid nagu glow discharge, field desorption (FD), fast atom bombardment (FAB), thermospray, desorption/ionization on silicon (DIOS), Direct Analysis in Real Time (DART),atmospheric pressure chemical ionization (APCI), secondary ion mass spectrometry (SIMS), spark ionization and thermal ionization (TIMS). Ion attachment ionization on ionisatsioonimeetod, mis võimaldab fragmendivaba ioniseerimist.
Massi selekteerimine
Massianalüsaatorid eraldavad ioonid sõltuvalt nende massi ja laengu suhtest. Erinevaid massianalüsaatoreid on palju ja kõik kasutavad kas staatilisi või dünaamilisi magneti- või elektrivälju. Igal analüsaatoritüübil on omad tugevused ja nõrkused. Paljud massispektromeetrid kasutavad korraga kaht või rohkemat massianalüsaatorit, et teostada tandemmassisspektromeetriat (MS/MS). Lisas alltoodud tavalisematele analüsaatoritele on kasutusel ka spetsiifilisteks situatsioonideks disainitud analüsaatorid.
Tsirkusprintsess
"Tsirkusprintsess" (saksa keeles Die Zirkusprinzessin) on Imre (Emmerich) Kálmáni operett kolmes vaatuses. Libreto kirjutasid Julius Brammer ja Alfred Grünwald.
Massispektromeetria
Massi selekteerimine
Mitmete tähtsate analüsaatorite karakteristikute hulka kuuluvad
Tsirkusprintsess
Faktoloogia
Ooper esietendus 26. märtsil 1926 Viini Theater and der Wieni väärikas saalis. Väljatulekul oli järjekordne Kálmáni operetisähvatus väga edukas. Selles teatris etendati tükki 344 korda. Levis otsekohe Berliini, Budapesti, Hamburgi, Breslausse (Wrocław), New Yorki, Pariisi jm. Esitatakse aeg-ajalt tänaseni saksa keelt kõnelevates maades, samuti Põhja-Euroopas, Balti riikides ja eriti Venemaal.
Massispektromeetria
Sektor-tüüpi massianalüsaatorid
Sektor-tüüpi instrument kasutab elektri- ja/või magnetvälja, et mõjutada mingil viisil laetud osakese trajektoori ja/või kiirust. Nagu ülal näidatud, mõjutavad sektor-tüüpi seadmed ioonide trajektoori nende liikumisel läbi massianalüsaatori sõltuvalt nende massi ja laengu suhtest, seejuures mõjutades rohkem laetud ja kiiremini liikuvaid väikesi ioone. Analüsaatorit on võimalik kasutada kitsa m/z vahemiku jaoks või skaneerida läbi lai m/z vahemik kõikide olemasolevate ioonide tuvastamiseks.
Tsirkusprintsess
Faktoloogia
Peamistes osades: Hubert Marischka (Fedja Palinski, Mister X alias vürst Korossov, tenor), Betty Fischer (vürstinna Fedora Palinska, sopran), Richard Waldemar (suurvürst Sergius Wladimir, bariton), Fritz Steiner (Toni Schlumberger, buffo tenor), Elsie Altmann (kunstratsutaja miss Mabel Gibson, subrett).
Teised osad: Caroline (Carla) Schlumberger (kontraalt), ülemkelner Pèlican (buffo), tsirkuse direktor Stanislawsky (kõneroll), krahv Saskusin (ten), Samuel Pressburger (kõneroll), leitnant Peter Petrowitsch jt.
Kana Osafune
Kana Osafune (jaapani keeles 長船 加奈 Osafune Kana; sündinud 16. oktoobril 1989) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Tsirkusprintsess
Faktoloogia
Eestis on seda operetti lavastatud kuus korda viies teatris: Estonia 1927, 1964, 2015; Vanemuine 1931. Endla 1930. Ugala 1933.
Kana Osafune
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2015 15 mängu.
Massispektromeetria
Fourier' teisendusega massianalüsaator
FT-ICR MS-i korral suletakse Ioonid magnetvälja mõjualasse elektriliselt laetud plaatide keskele, kus nad tiirlevad magnetvälja mõjul sagedusel, mis on omane nende massi ja laengu suhtele. Mõõtmiseks ergastatakse selles ioonlõksus olevad ioonid magnetvälja jõujoontega risti ja perioodiliselt võnkuva elektriväljaga suuremale tiirlemise raadiusele (cyclotron radius). Ergastamine põhjustab ka kõikide ioonide ühes faasis liikuma hakkamise. Kuid kuna tiirlemise sagedus sõltub iooni massi- laengu suhtest, siis koos liikumine lakkab peaaegu kohe ja koos liikuma jäävad vaid sama massi ja laengu suhtega ioonid. Fourier' teisendusega massispektromeetria (FT-ICR MS) erineb tugevalt teistest massispektromeetria tehnoloogiatest:
Tsirkusprintsess
Tegevus
Mister X ja Fedora kohtuvad. Mister X keeldub naise juuresolekul maski eemaldamast. Tsirkusesse hiljaks jäänud Sergius saab Fedoralt abiellumisettepaneku peale korvi. Naine kinnitab, et abiellub pigem tsirkuseartistiga kui suurvürstiga. Suurvürst solvub, kuid kutsub Mister X-i õhtusöögile. Seal palub ta Mister X-i esineda vürst Korossovina ja kurameerida Fedoraga. See ettepanek kujutab kättemaksu Fedorale, kuna soovib, et naine tõesti abielluks tsirkuseartistiga. Eraelus on Mister X tegelikult Fedja Palinski, Fedora surnud mehe vennapoeg ning endiselt Fedorasse armunud. Ta oli kunagi noore husaarina Fedorat ooperis näinud ja neiusse kiindunud. Kuna Fedora oli tollal juba onu mõrsja, siis saadeti Fedja teenima kaugemasse Venemaa piiripunkti. Noormees lahkus sõjaväeteenistusest ja siirdus tsirkusesse, kus saavutaski Mister X-i nime all kuulsuse.
Eraelus liigub Mister X Peterburi paremates salongides ilma maskita ja nimetab end vürst Korossoviks. Ta kohtub Fedoraga ja naine armub. Kuus nädalat on Fedora ja vürst Korossov kohtunud. Vürsti lossis kuuleb Fedora tsaari käsust, et naine abielluks riiklikes huvides järgmisel päeval tsaari poolt nimetatud mehega. Sergius soovitab, et Fedora abielluks viivitamatult vürst Korossoviga. See aitaks tsaari pakkumise tagasi lükata. Laulatus toimub. Fedora ei saa teada, kellega tegelikult ta abiellus. Pärast laulatust teatab Sergei võidukalt, et Korossov ja Mister X on üks ja seesama isik. Fedora on rabatud. Ta tahab suhted Korossoviga otsekohe lõpetada, kuid Mister X avab oma tegeliku isiku, teatades, et ta on Fjodor Palinski. Kui nüüd Fedora leppida tahab, lükkab ta ise külmalt naise eemale. Ta ei soovi endale sellist naist, kellele on tiitel tähtsam kui inimene.
Hiie Moks
Lõpetas 1972 Tartu 5. keskkooli ja 1978 naistearstina Tartu Riikliku Ülikooli.
Töötanud Rapla Keskhaiglas ja aastat 1988 TRÜ/TÜ Kliinikumi naistekliinikus günekoloogina.
Sport
Kuulunud Kalevisse. Aastast 2015 OÜ Villako Varahaldus juhatuse liige.
Tulnud 5 korda Eesti meistriks:
Kandava piirkond
Kandava piirkond (läti Kandavas novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis.
Arvestuslikel andmetel oli 1. juulil 2016 Kandava piirkonna elanikest lätlasi 91,6%, venelasi 2,5%, valgevenelasi 1,4%, mustlasi 1,2% ja teistest rahvustest inimesi 3,3%.
Piirkond moodustati 1999. aastal Kandavast, Cēre, Matkule ja Zemīte vallast. 2009. aastal liideti sellega Vāne ja Zante vald. Aastal 2021 ühendati see Engure, Jaunpilsi ja Tukumsi piirkonnaga uueks Tukumsi piirkonnaks.
Gerhard Schürer
Gerhard Schürer oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1936–1939 masinalukksepaks. Teisest maailmasõjast võttis ta osa Luftwaffe koosseisus. Sõja järel töötas Schürer esialgu lukksepa ja veoautojuhina. 1947–1951 töötas ta Saksimaa liidumaavalitsuses, jõudes välja majandusküsimuste osakonnajuhataja ametikohani. 1948. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1952. aastal lõpetas ta Mecklenburgi parteikooli ja 1958 NLKP Kõrgema Parteikooli Moskvas.
1951. aastal asus ta tööle Saksa DV Ministrite Nõukogu juures asuvas Plaanikomisjonis. Alates 1955. aastast oli Schürer Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee planeerimis- ja finantsosakonna töötaja, 1960. aastal sai ta osakonnajuhataja asetäitjaks ja 1962. aastal osakonnajuhatajaks. Aastatel 1965–1989 oli ta Saksa DV Plaanikomisjoni esimees.
Alates 1963. aastast oli Gerhard Schürer Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1967. aastal sai ta Rahvakoja (parlamendi) liikmeks. Alates 1973. aasta oktoobrist oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat.
1989. aasta sügisel koostas Gerhard Schürer koos nelja kaastöölisega nn Schüreri raporti ("Saksa DV majandusliku olukorra analüüs lõppjäreldustega"), mis anti 31. oktoobril 1989 üle uuele partei esimesele sekretärile Egon Krenzile. Raportis kujutati Saksa DV majanduslikku olukorda väga tumedates toonides ja jõuti pessimistlikele järeldustele.
8. novembril 1989 astus Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo täies koosseisus tagasi. Samas moodustati uus Poliitbüroo, mille täisliikmeks Gerhard Schürer sai.
3. detsembril 1989 astusid aga Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee ja vastvalitud Poliitbüroo lõplikult ametist tagasi. 1990. aasta jaanuaris heideti Gerhard Schürer Demokraatliku Sotsialismi Parteist välja. Seejärel Schürer vahistati kahtlustatuna majanduslikes kuritarvitustes. Kuid ta vabastati vähem kui kolm nädalat hiljem eeluurimisvangistusest, ilma et talle oleks süüdistust esitatud.
Zalõvanštšõna
Zalõvanštšõna (ukraina keeles Заливанщина) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Kalõnivka rajoonis. Elanike arv on 532. Pindala on 4,224 km².
Tesla trafo
pisi|Tesla trafo Nikola Tesla majamuuseumis Smiljanis (Horvaatias)
Tesla trafo ehk Tesla transformaator ehk Tesla generaator (ingl Tesla coil, lühend SGTC, sõnadest Spark Gap Tesla Coil) on resonantstransformaator, mille leiutas Nikola Tesla umbes 1891. aastal. Sellega saab toota kõrge pinge ja kõrge sagedusega vahelduvvoolu. Tesla trafod olid võimelised tekitama kõrgemat pinget kui varasemad elektrostaatilised masinad.
Tesla valmistas erineva skeemiga trafosid ja kasutas neid eksperimentideks niisugustes valdkondades, nagu näiteks röntgenikiirguse tekitamine ja elektrienergia traadita ülekanne. Tesla valmistas 1901. aastal trafod kasutamiseks meditsiiniaparatuuris elektroteraapia otstarbel ja traadita telegraafside raadiosaatjates. Tänapäeval kasutatakse Tesla trafot peamiselt kõrgsagedusliku kõrgepinge toime demonstreerimiseks.
pisi|120px|Sekundaarmähis ja selle mahtuvused pisi|Tesla trafo põhimõtteskeem pisi|300px|Toiteallikaga rööbiti ühendatud sädemikuga skeemivariant
Ehitus
Tesla trafo erineb tavalisest trafost nii ehituse kui ka otstarbe poolest. Tavalise trafo ülesanne on teatavasti kanda elektrivõrgus elektrienergiat ettenähtud pingel primaarpoolelt sekundaarpoolele võimalikult suure kasuteguriga. Tesla trafo primaar- ja sekundaarahelad töötavad kui resonantsvooluringid, mis lisaks pinge muundamisele ka salvestavad võnkeenergiat vaheldumisi induktiivsuse (mähise) magnetvälja ja mahtuvuse (kondensaatori) elektrivälja.
Tesla trafo jämedast traadist väheste keerdude arvuga (5–15) primaarmähis L1 moodustab primaarvõnkeringi koos kondensaatoriga C1 (mahtuvus enamasti vahemikus 10–100 nF).
Trafo sekundaarahela induktiivpool L2 on mähitud ühekihiliselt peenest traadist pikale poolialusele ja sellel võib olla kuni tuhat keerdu. Kuigi sekundaarahelas kondensaator kui füüsiline komponent puudub, kujuneb siin võnkeringi moodustumiseks vajalik mahtuvus C2 mähise keerdude summaarsest hajumahtuvusest (vt Induktiivpool). Nimelt on trafo mähisel ka omamahtuvus, tulenevalt keerdude omavahelisest mahtuvusest ja keerdude mahtuvusest maa suhtes; sellele summaarsele hajumahtuvusele lisandub sekundaarpooli ülaotsa ühendatud toroidi (pöördkeha) kujulise metallist  väljundelektroodi E mahtuvus maa suhtes. Niisiis toimib ka trafo sekundaarahel võnkeringina.
Primaarvõnkering häälestatakse sekundaarvõnkeringi omavõnkesagedusega resonantsi, s.t samale sagedusele kondensaatori C1 mahtuvuse ja primaarmähisest L1 tehtud harundite (väljavõtete) valikuga. Seeläbi osutub võimalikuks võnkeenergia (voolu ja pinge) maksimaalse intensiivsusega vahetus trafo primaar- ja sekundaarmähise vahel.
Tesla trafo primaarmähis valmistatakse jämedast vasktraadist, sageli ka vasktorust, et vähendada pinnaefektist tingitud energiakadu (soojusena) kõrgetel sagedustel. Primaarmähis paikneb pika sekundaarpooli alumise otsa ümber, sest seal on sekundaarahela potentsiaal kõige madalam ning ei teki ülelöögi ohtu.
Kirjeldatud skeemi kõrval on levinud ka variant, kus primaarahelas on kondensaatori ja sädemiku kohad vahetatud. Sel juhul lühistab säde toiteallika ja see ei jää võnkeringile lisakoormuseks.
pisi|Visuaalefektid võimsa Tesla trafoga
Muhu-Rinsi Neitsi Maria Kaasani Pühakuju kogudus
Kogudus asutati 1847. aastal. Koguduse esimene preester oli Jakob Boikov.
Tesla trafo
Kõrgepinge tekitamine
Vahelduvvooluallikast (näiteks 230 V elektrivõrgust) toidetav ja pinget 10 kuni 100 korda kõrgendav trafo T laeb kondensaatorit C1 pingeni, mille juures sädemikus (sädevahemikus) SG tekib läbilöök (säde) ja kondensaator tühjeneb kiiresti läbi primaarmähise L1. See lühike tugev vooluimpulss, mis on suure hetkvõimsusega (mõõdetav kilo- või isegi megavattides) ja koosneb erisuguse sagedusega võngetest, indutseerib suure keerdude arvuga sekundaarmähises L2 resonantsisagedusel vahelduvpinge, mille amplituud kasvab sekundaarvõnkeringi hüveteguri kordselt. Võnkeamplituud hakkab võnkeringis paratamatult esinevate kadude tõttu siiski vähenema ja kui sekundaarahelast primaarvõnkeringi tagasitransformeeruv võnkevool nõrgeneb sel määral, et ei suuda enam sädemikus õhku ioniseerida, siis vool sädemikus ja primaarahelas katkeb. Nüüd hakkab toitetrafo taas primaarahela kondensaatorit laadima ja kogu protsess kordub.
Juda Baran
Juda Baran (29. juuli 1908 Narva – 1987 Afula) oli Eesti arst.
Tesla trafo
Kõrgepinge tekitamine
Iga sädelahendus sädemikus kutsub väljundelektroodil esile sinusoidaalse kõrgepinge, mis ei jõua veel sumbuda, kui järgneb uus läbilöök sädemikus. Võrgutoite korral toimub see 50 korda sekundis (selles protsessis võib näha analoogiat näiteks kiigele hoo andmisega). Tulemusena tõuseb elektripotentsiaal nii kõrgeks, et elektrilaeng ei püsi enam toroidelektroodi pinnal, vaid eraldub sellelt ümbritsevasse õhku gaaslahendusena. Suurtes seadmetes ulatub pinge väljundelektroodil mitme miljoni voldini ja toroidi ümber tekib koroona helendus.
Juda Baran
Ta õppis 1925–1933 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti astmega.
Tesla trafo
Tesla trafo tänapäevaseid modifikatsioone
Sädemikuga Tesla trafo (SGTC) kõrval on välja töötatud mitmesuguseid erikujusid, kus sädemiku asendab elektrooniliselt tüüritav türatron, türistor või isoleeritud paisuga transistor, mis peab olema võimeline lülitama mitme kiloampri tugevust voolu. Niisugune kõrgepingeallikas töötab müratult, on kulumiskindel ning pika tööeaga.
Juda Baran
Ta praktiseeris laste-, sise- ja silmahaiguste alal Narvas, alates 1935 Toilas ja alates 1936 Viljandis. 1935. aastal karistas Arstide Koja Distsiplinaarkohus teda uimastite põhjendamatu väljakirjutamise eest noomitusega ja 8. juunil 1937 erapraksise õiguse äravõtmisega kaheks kuuks ja hoiatusega. 1936. aastal abiellus ta Scheina Epsteiniga.
Tesla trafo
Tesla trafo tänapäevaseid modifikatsioone
Toiteallikana kasutatakse ka kõrgsagedusgeneraatorit, mis annab impulsse vahetult trafo primaarmähisesse, nii et langeb ära vajadus kasutada kondensaatorit (ja selle tühjendusimpulsse); seda tüüpi on näiteks trafo SSTC (ingl solid state tesla coil).
Juda Baran
1941 evakueerus ta Nõukogude Liidu tagalasse, 1943 mobiliseeriti Punaarmeesse, kust emigreerus 1945 perekonnale teatamata Palestiinasse.
Metsapraaker
Metsapraaker (ka praaker) on metsamaterjali sortija ja praakija.
Amos (Québec)
Amos on linn Kanadas Québeci provintsis Abitibi-Témiscamingue'i halduspiirkonnas.
Charles Duke
Charles Moss Duke Jr. (sündinud 3. oktoobril 1935) on Ameerika Ühendriikide endine astronaut, õhuväelane ja katselendur. Ta oli missiooni Apollo 11 sideohvitser ning osales missioonil Apollo 16, mille raames sai temast kümnes ja noorim Kuu pinnal kõndinud inimene.
Süsiniknanotoru
pisi|Süsiniknanotorud Süsiniknanotoru (CNT – carbon nanotube) on silindrilise nanostruktuuriga süsiniku allotroop. Nende silindriliste süsinikumolekulide ebaharilikke omadusi väärtustatakse nanotehnoloogias, optikas, materjaliteaduses ja muudes tehnoloogiavaldkondades. Tänu erakordsele soojusjuhtivusele, mehaanilistele ja elektrilistele omadustele kasutatakse süsiniknanotorusid struktuurimaterjalides lisanditena.
Nanotorud saadakse ühe süsiniku aatomi paksuse lehe kindla nurga all kokkurullimisel. Rullimisnurk ja nanotoru raadius määravad toru elektrijuhtivuse. Nanotorud võivad olla otstest avatud või kinnised (kapslikujulised). Nanotorud liigitatakse üheseinalisteks (SWNT – single-walled nanotubes) ja mitmeseinalisteks nanotorudeks (MWNT – multi-walled nanotubes). Üksikud nanotorud moodustavad köiesarnaseid struktuure, mida hoiavad koos van der Waalsi jõud.
Keemilisi sidemeid nanotorudes iseloomustab kõige paremini kvantkeemia, täpsemalt orbitaalide hübridisatsioon. Kõik nanotorus olevad süsinikud annavad sp2 sidemeid nagu grafiidiski. Need sidemed on tugevamad kui alkaanis esinevad sp3 sidemed, mis tingibki nanotorude unikaalse tugevuse. pisi|Kinniste otstega nanotoru pisi|Süsiniknanotoru
Terminoloogia
Teaduslikus kirjanduses kasutatakse kahte terminit. Koos kordajaga „single“ (ühe), „double“ (kahe), „triple“ (kolme) või „multi“ (mitme) kasutatakse sõna „-wall“ kui ka „-walled“ (seinaline). Tihti jäetakse lühenditest välja täht C, näiteks on multi-walled carbon nanotube lühendiks MWNT. pisi|lang=et|Vektorite paiknemine siksak- ja tugitool-struktuuri korral pisi|Metalliline nanotoru pisi|Pooljuhtiv nanotoru pisi|Nanotoru pinna modifitseerimine
Üheseinalised
Enamiku üheseinaliste (SWNT) nanotorude diameeter on umbes üks nanomeeter, kuid toru enda pikkus kuni miljon korda suurem. SWNT struktuuri võib ette kujutada kui õmblusteta silindrit, mis on kokku rullitud ühe aatomi paksusest grafiidikihist ehk grafeenist. Grafeenilehe keeramist iseloomustatakse indeksipaariga (n, m). Täisarvud n ja m märgivad ühikvektoreid kahes suunas piki grafeeni kristallvõret. Kui m=0, on tegu ’’siksak’’-, kui n=0, siis ’’tugitool’’-nanotorudega. Ideaalse nanotoru diameeter arvutatakse valemiga:
a = 0,246 nm.
SWNT korral muutuvad mitmed omadused sõltuvalt m ja n väärtustest, näiteks metalliline ja pooljuhtiv käitumine.
Mitmeseinalised
Kaheseinalised süsinknanotorud (DWNT – double-walled nanotube) moodustavad erilise klassi, kuna nende omadused sarnanevad SWNT omadustega, kuid kemikaalidele on nad tunduvalt vastupidavamad. See on eriti oluline pinna modifitseerimisel: nanotoru pinnale keemiliste rühmade seondamine, et sellele uusi omadusi anda. SWNT puhul lõhutakse kovalentse modifitseerimise käigus mõned C=C kaksiksidemed, mistõttu tekivad nanotoru pinnale „augud“, muutes selle mehaanilisi ja elektrilisi omadusi. DWNT korral toimuvad muutused vaid nanotoru välispinnal.
Tugevus
Tõmbetugevuse ja elastsuskoefitsiendi poolest on süsiniknanotorud kõige tugevam seni avastatud materjal. Tugevus tuleneb üksikute süsiniku aatomite vahel olevatest kovalentsetest sp2 sidemetest. 2000. aastal sooritatud testi käigus saadi mitmeseinalise nanotoru tõmbetugevuseks 63 gigapaskalit (GPa). (See võrdub pingega, mis tekib, kui 1 mm2 ristlõikega trossi küljes ripuks 6422 kg raskus.)
Kineetika
Mitmeseinalised nanotorud koosnevad nanotorudest, mis on üksteise sees. Mitme toru olemasolu võimaldab sisemiste nanotorude libisemist välimiste suhtes, mis loob perfektse lineaarse või pöörleva liikumise. See on näide reaalsest molekulaarsest nanotehnoloogiast,kus aatomite täpne paiknemine loob kasulikud masinad. Kirjeldatud omadust on kasutatud maailma väikseima pöörleva mootori valmistamisel.
Agronoom
Agronoom on spetsialist agronoomia alal.
Süsiniknanotoru
Soojusjuhtivus
Arvatakse, et kõik nanotorud on head soojusjuhid piki nanotoru. Seda sellepärast, et nanotorudel esineb ballistiline juhtivus (Ballistic conduction) piki nanotoru. Ballistiline juhtivus tähendab seda, et elektronid liiguvad läbi materjali praktiliselt ilma takistuseta. Diameetri suunas on nanotorud head isolaatorid. Võrreldes vasega, mis on hea soojusjuht, on SWNT soojusjuhtivus umbes 10 korda suurem. Isolaatorina sarnaneb SWNT mullaga.
Agronoom
Eesti ajal (1918–1940) oli agronoom kõrgema põllumajandusharidusega isik, kes ühtlasi oli Agronoomide Koja liige. Eesti NSV ajal eristati õpetatud agronoome ja nooremagronoome. Õpetatud agronoomiks võis saada TRÜ või EPA õppeasutuses. Nooremagronoomideks võis saada põllumajandustehnikumides.
Süsiniknanotoru
Defektid
Kristallvõre defektid mõjutavad kõikide materjalide omadusi: elektri- ja soojusjuhtivus tavaliselt vähenevad. Kui defekte on palju, võib tõmbetugevus väheneda kuni 85%. Üks defektiliik süsiniknanotorudes on Stone Walesi defekt, kus sidemete ümberpaiknemise tulemusel moodustub pentagooni ja heptagooni paar. Nanotoru tõmbetugevus sõltub tema kõige nõrgemast segmendist.
Toksilisus
Nanotorude toksilisus on oluline küsimus, kuigi selle heterogeense materjali korral on toksilisuse hindamine keeruline. Struktuur, pinna suurus, pinna keemia ja pinnalaeng mõjutavad nanotorude reaktsioonivõimelisust. Teatud tingimustel võivad nanotorud membraane läbida ja nii organismi pääseda, kus nad võivad põletikke põhjustada. Kui nanotorud satuvad inimese rakkudesse ja akumuleeruvad tsütoplasmas, siis rakk sureb.
Süntees
Süsiniknanotorude sünteesimiseks on mitu võimalust: elektriline kaarlahendus, laserablatsioonimeetod, kõrgrõhk süsinikmonooksiid (HiPco) ja keemiline sadestamine aurufaasist (CVD). Enamik neid protsesse toimub vaakumis ja sünteesida on võimalik suurt hulka nanotorusid.
Elektriline kaarlahendus
pisi|300px|Elektriline kaarlahendus Nimetatud meetodit kasutati algselt fullereenide ja süsinikfiibrite tootmiseks. See oli üksi esimesi meetodeid, mida kasutati süsiniknanotorude tootmiseks. Selle meetodi puhul kasutatakse kahte grafiidist elektroodi, läbi mille juhitakse tugev alalisvool (inertse gaasi, näiteks heeliumikeskkonnas). Anoodist eralduvast süsinikust tekib katoodile sete. Sette välimine kiht on hall ja kõva, sisemine kiht on must ja pehme. Sisemine kiht sisaldab mitmeseinalisi süsiniknanotorusid (MWCNT), polümorfseid osakesi ja amorfset süsinikku. Selle meetodi abil saab sünteesida ka üheseinalisi süsiniknanotorusid, kuid selleks on vaja anoodi sisestada metallidest katalüsaatorite segu (nt Fe-Co või Ni-Y). Pärast kaarlahendust tekib katoodile õrn võrgulaadne materjal (üheseinalised süsiniknanotorud ehk SWCNT). Tekkinud materjali puhastamiseks see kuumutatakse (~420 kraadi juures) ja seejärel loputatakse mõõduka kontsentratsiooniga HCl lahuses. SWCNT masstootmine kaarlahendusprotsessi abil saavutati Journeti töögrupi poolt (SWCNT toodetakse umbes 1 g/min).
Kaarlahendusprotsessi abil sünteesitud MWCNT-d võivad olla kuni 20 μm pikad ja diameetriga ligikaudu 10 nm. Seinte arv on 20–30. Kaarlahendusprotsessi abil toodetud MWCNT-d on kõrge kristallilisusega ja neil on vähem defekte kui teiste meetoditega toodetutel. Samal meetodil toodetud SWCNT-d kasvavad kimpudena, seetõttu on nende pikkust raske täpselt hinnata. SWCNT-de diameeter on 1–2 nm. Kaarlahendusprotsessil saadud CNT-d sisaldavad olulisel hulgal kõrvalsaadusi (nt amorfset ja polümorfset süsinikku), kuid nende kristallilisus on suurem, sest CNT kasvutemperatuur on kõrgem kui teistel meetoditel. Võrreldes teiste meetoditega saab kaarlahendusprotsessi abil toota CNT suuremates kogustes.
Rannu raamatukogu (Aseri)
Rannu raamatukogu oli raamatukogu Ida-Viru maakonnas Aseri vallas Rannu külas. Raamatukogu lõpetas tegevuse 2014.
Tășnad
Tășnad (ungari keeles Tasnád, saksa keeles Trestenburg) on linn Rumeenias Krisaanias Satu Mare maakonnas.
Süsiniknanotoru
Laserablatsioon
Laserablatsiooni meetodi süsiniknanotorude tootmiseks arendas välja Smalley töörühm. Selle põhimõte sarnaneb väga kaarlahendusega. Peamine erinevus kaarlahendusest on see, et energiat saadakse laserist. Laser suunatakse katalüsaatori materjalile (tavaliselt Co või Ni), mis sisaldab grafiidipallikest. Laser, mis võib töötada pulss- või pidevrežiimis, aurustab süsinikku ja katalüsaatormetalli. Aurustatud ained juhitakse seejärel (neutraalse gaasi abil) vesijahutusega vaskanumasse, kus need kondenseeruvad. Meetodi juures tuleb tähelepanu pöörata lainepikkusele, lühikesele pulsi kestusele, pulsi sagedusele, kiire kvaliteedile ja ahju temperatuurile. Kõrgemad ahjutemperatuurid soodustavad suurema diameetriga CNT-de teket. Laserablatsiooniga toodetud MWCNT-d on diameetriga 1,5–3,5 nm ja pikkusega kuni 300 nm. Nanotoru kristallilisus sõltub ahju temperatuurist. Vähese metallilise katalüsaatori lisamisel süsinikust märklauda võib sellel meetodil kasvatada ka üheseinalisi nanotorusid.
Tășnad
Linna haldusalasse kuulub viis küla: Blaja (Tasnádbalázsháza), Cig (Csög), Rațiu (Ráctanya), Sărăuad (Tasnádszarvad) ja Valea Morii (Tasnádmalomszeg).
Süsiniknanotoru
Keemiline sadestamine aurufaasist (CVD)
Kõige laiemalt levinud süsiniknanotorude sünteesi meetod on keemiline sadestamine aurufaasis (CVD). Tegemist on suhteliselt lihtsa ja ökonoomse meetodiga. Võrreldes eelpoolmainitud meetoditega vajab see tunduvalt madalamat temperatuuri. MWCNTde sünteesiks on vajalik 300–800 °C ja SWCNT jaoks veidi kõrgemat temperatuuri (600–1200 °C).
Tășnad
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tășnadi elanikest rumeenlasi 51,1%, ungarlasi 36,2%, mustlasi 11,4% ja teistest rahvustest inimesi 1,1%.
Tășnad on ka kuurortlinn, seal asuvad geotermilised basseinid.
Süsiniknanotoru
Keemiline sadestamine aurufaasist (CVD)
Nimetatud meetod võimaldab kasutada erinevaid süsinikuallikaid kõigis faasides (tahkes, vedelas, gaasilises). Samuti saab kasutada erinevaid substraate ja nanotorusid saab kasvatada igasuguste vormidele kujul (nt pulber, kile). On võimalik sünteesida CNT individuaalseid kimpe või orienteeritud "metsa". Tavaliselt kasutatavad gaasilised süsinikuallikad on metaan, atsetüleen, etüleen ja süsinikmonooksiid. Vedelatest süsiniku allikatest on kasutusel alkoholid (nt metanool ja etanool), mida kuumutatakse anumas ja puhastatakse inertgaasiga, et kanda aur reaktsiooniahju.
CVD reaktor koosneb kvartstorust, mida ümbritseb ahi. Ahi on ühendatud kontrolleriga, mille abil on võimalik temperatuuri reguleerida ja hoida. Kvartstoru käib ühest otsast lahti ja sealt sisestatakse katalüsaator. Reaktor on ühendatud vaakumpumbaga, millega enne sünteesi algust pumbatakse välja kõik soovimatud gaasid (õhk). Gaasid liiguvad mööda kaht ahelat. Ühes ahelas liigub kandegaas (He), redutseeriv gaas (H2) ja süsinikuallikas (C2H2). Mööda teist ahelat liigub ainult inertgaas (He). Gaasivooge on võimalik reguleerida iga gaasi teel asuva rotameetriga ühendatud nõelkraani abil. Kvartstoru teises otsas on väike aken, mille kaudu jälgitakse reaalajas CNT kasvu arvutiga ühendatud CCD-kaameraga. Süsivesinike aur juhitakse läbi toruahju (temperatuur 600–1200 kraadi), milles paikneb katalüütiline materjal. Selle tulemusena süsivesinik laguneb. CNT-d kasvavad ümber katalüsaatori ning need kogutakse pärast süsteemi jahutamist. Vedela süsivesiniku puhul (nt benseen) kuumutatakse vedelikku leegis ja inertgaas kannab tekkinud aurud reaktsioonikambrisse (ahju). Tahke süsivesiniku (nt naftaleen, kamper) aurustamine saavutatakse teist (madalatemperatuurset) ahju kasutades. Saadud CNT ei ole kuigi suure kristallilisusega.
Kolm peamist parameetrit, mis mõjutavad CNT kasvatamist CVD meetodil on: süsivesinik, katalüsaator ja kasvutemperatuur. Madalam temperatuur (600–900 kraadi) soodustab MWCNT teket ja kõrgem temperatuur (900–1200 kraadi) SWCNT teket. SWCNT tekivad kõrgemal temperatuuril kuna neil on kõrgem tekke-energia (tulenevalt nende väikesest diameetrist). MWCNT on võimalik sünteesida enamikust süsivesinikest. SWCNT saab sünteesida üksnes valitud süsivesinikest (nt CO, metaan), mis on mõistlikult stabiilsed sünteesi temperatuuridel (900–1200 kraadi).
Rakendused tänapäeval
Seni kasutatakse nanotorusid ühtse massina, kus nad esinevad ebakorrapäraste fragmentidena. Sellised materjalid ei pruugi kunagi saavutada tugevust, mis on üksikutel nanotorudel. Siiski on nad kasutusel komposiitmaterjalides, mis viimaste mehaanilisi, termilisi ja elektrilisi omadusi parandavad.
Potentsiaalsed rakendusvaldkonnad
pisi|[[Tartu Ülikoolis sünteesitud süsiniknanotorud]]
Elektrikaablid ja -juhtmed
Elektrivoolu kandvad juhtmed võivad olla toodetud nii puhastest nanotorudest kui ka nanotoru ja polümeeri komposiitidest. Toodetud on väikeseid juhtmeid, mille juhtivus on parem kui vasel ja alumiiniumil.
Paberpatareid
Paberpatareid on patareid, mis koosnevad paberipaksusest tselluloosist, mille pinnale on seotud süsiniknanotorud. Nanotorud käituvad nagu elektroodid, lubades salvestamisseadmetel elektrit juhtida. Paberpatarei, mis funktsioneerib nii liitiumioon patareina kui ka superkondensaatorina, võimaldab luua pikaajalise ja püsiva võimsuse, mis on võrreldav tavalise patareiga. Tavaline patarei koosneb mitmest eraldi komponendist, kuid paberpatarei kõik komponendid sisalduvad ühes struktuuris, mis muudab selle energeetiliselt tõhusamaks.
Päikeseelemendid
New Jersey Tehnoloogiainstituudis toodetud päikeseelementides kasutatakse süsiniknanotorude kompleksi, mille moodustab nanotorude ja fullereenide segu. Nende ühinemisel tekib ussisarnane struktuur. Fullereeni osa püüab elektronid kinni, kuid ei saa elektrone liikuma panna. Elektronid püütakse kinni tänu päikesevalgusest tekkinud polümeeride ergastumisele. Pärast seda on nanotorust koosnev osa, mis käitub nagu vaskjuhe, võimeline elektrone liigutama, tekitades elektrivoolu.
Superkondensaatorid
Üheks nanotorude kasutamise eesmärgiks on superkondensaatorite täiustamine. Tavaliselt kasutatakse superkondensaatorites aktiivsütt, millel on palju erineva suurusega õõnsusi. Õõnsused tekitavad suure pinna, kus elektrilaengut salvestada. Kui aga laeng kvanditakse elementaarlaenguks, näiteks elektroniks, mis vajab minimaalset ruumi, siis suur osa pinnast ei sobi salvestamiseks, kuna tühimikud ei vasta elementaarlaengu vajadustele. Kasutades süsiniknanotoru elektroode, saab tühimikke kohandada vastavalt vajalikule suurusele, mis peaks märgatavalt salvestamise mahtu suurendama.
Muid rakendusi
Nanotorudest püütakse valmistada läbipaistvaid ja elektrit juhtivaid kilesid, et asendada indiumtinaoksiidi (ITO). Süsiniknanotorudest kiled on mehaaniliselt oluliselt tugevamad, mis teeb nad pikaajaliselt vastupidavaks. See muudab nad ideaalseks materjaliks puutetundlike ja elastsete ekraanide tootmisel. Saadud nanotorude kilesid oleks võimalik kasutada pangaautomaatide, arvuti-, pihuarvuti- ja telefoniekraanides.
Nanoraadios sisaldab vastuvõtja üksikuid nanotorusid. 2008. aastal demonstreeriti, et nanotorude lehele alalisvoolu rakendades saab seda valjuhääldina kasutada. Heli ei teki vibratsiooni tõttu, vaid tänu termoakustikale.
Nanotorudest valmistatud hooratast saab magnetvälja ja vaakumi olemasolul keerutada väga suurel kiirusel. See annab võimaluse energiat salvestada peaaegu sama efektiivselt nagu tavalistes fossiilkütustes. Hoorattaga saab energiat toota ja ka salvestada. Nanotorudest hooratas võiks olla uueks energia salvestamise võimaluseks, mis omakorda muudab elektrivõrgud ja elektritootjad (tuulegeneraatorid) efektiivsemaks. Meetodi praktilisus sõltub suuresti rahasummast, mis kulub massiivsete ja purunematute nanotoru struktuuride valmistamiseks.
Süsiniknanotoruvedrud suudaksid salvestada 10 korda rohkem energiat kui liitium-ioonpatareid ja oleksid väga vastupidavad.
Lämmastikuga dopeeritud nanotorud võivad tulevikus asendada plaatina, mida kasutatakse kütuseelementides katalüsaatorina. Vertikaalselt seotud nanotorud redutseerivad hapnikku aluselises keskkonnas efektiivsemalt kui plaatina. Selle meetodi eeliseks on süsinikmonooksiidi mittetekkimine.
Hellamaa rahu
Hellamaa rahu on Hiiu maakonnas Hari kurgus asuv saar (rahu). Rahu pindala on 17,8 hektarit ja rannajoone pikkus 2,6 kilomeetrit.
Sinimäe raamatukogu
Sinimäe raamatukogu on raamatukogu Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Sinimäe asulas.
Hellamaa rahu
Hiiumaa rannikul asuv Tähva nina jääb rahust 800 meetri kaugusele. Rahu on pikliku kujuga, madala pinnamoega ja rohttaimestikuga.
Rahu kuulub Väinamere hoiualasse ja on looduskaitse all.
Saare koordinaadid on.
Euroopa Kodaniku auhind
Euroopa Kodaniku auhind (inglise European Citizens' Prize) on Euroopa parlamendi välja antav auhind kodanikule või grupile, kellel on tähelepanuväärseid teeneid Euroopa riikide koostöö edendamisel, euroopalike väärtuste levitamisel.
Auhinda antakse aastast 2008.
Ksenija Sobtšak
pisi|280px|Ksenija Sobtšak 2012. aasta mais opositsiooni kogunemisel ühes [[Moskva pargis]]
Ksenija Anatoljevna Sobtšak (vene keeles Ксeния Анатoльевна Собчaк; sündinud 5. novembril 1981 Leningradis Vene NFSV-s) on Venemaa ajakirjanik ja poliitik.
Jakuudi laika
Jakuudi laika on Kirde-Venemaalt Sahhast pärit koeratõug.
Ksenija Sobtšak
Jaanuaris 2012 raadiojaam Ehho Moskvõ tehtud küsitluse järgi kuulus Sobtšak kümne mõjukama naise hulka Venemaal.
Jakuudi laika
Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta kirjas: „Jakuudi laika on julge, kiire, suhtlusaldis ja temperamentne koer.“
Ksenija Sobtšak
Ta on aktiivne Twitteri kasutaja, selle keskkonnas on tal 1,6 miljonit jälgijat, suhtlusvõrgustikus Instagram 9,3 miljonit jälgijat.
2018. aasta juunis toimunud poliitilise partei Kodanikualgatus kongressil valiti Sobtšak partei poliitnõukogu liikmeks. Kongressil muudeti partei nimi Muutuste Parteiks.
Ksenija Sobtšak on Anatoli Sobtšaki Fondi asepresident.
26. oktoobril 2022 teatati, et Sobtšak põgenes Venemaalt Leetu.
Haridustee ja karjäär
pisi|Ksenija Sobtšak (2010) Ksenija Sobtšak õppis aastail 1998–2001 Peterburi Riikliku Ülikooli rahvusvaheliste suhete teaduskonnas. Aastal 2001 kolis ta Moskvasse ning jätkas õpinguid Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) rahvusvaheliste suhete teaduskonnas. Sobtšak lõpetas 2002. aastal MGIMO bakalaureusekraadiga. 2004. aastal lõpetas ta MGIMO magistrantuuri politoloogias kiitusega.
Pärast MGIMO lõpetamist on ta juhtinud mitut televisioonisaadet.
Ksenija Sobtšak sai tuntuks vene tõsielusarja, Big Brotheri formaadil põhineva "Dom-2" saatejuhina TNT telekanalil. Viimasel ajal on ta eelistanud meelelahutussaadetele poliitilisi debatte. Pärast seda, kui ta 2012. aastal loobus saate "Dom-2" juhtimisest (juhtis saadet 8 aastat) ja Muz-TV kanalil "Gosdep" suleti, töötas Sobtšak telekanalis Dožd, kus ta juhtis mitut sotsiaalpoliitilistele teemadele pühendatud saadet, nende seas "Gosdep-2".
Sobtšak on mänginud filmides, esinenud videoklippides ja kirjutanud mitu raamatut, käsitledes erinevaid teemasid, muuhulgas moealast stilistikat, kosmeetikat või abiellumise motiive. Aastal 2010 ilmus tema intervjuude raamat "Filosoofia buduaaris".
Sobtšak mängis episoodilises rollis vene ülipopulaarses sketšisarjas "Нaша Russia". Cameo-rollis ilmus Sobtšak välja sarja 3. hooaja osades (2008), kus ta mängis iseennast – prominentset ja jõukat avaliku elu tegelast. Tegevus toimub Sobtšaki penthouse'is, kus alatasa äparduste küüsis naiivsevõitu gastarbeiterid üritavad luksuskorterit remontida, kuid tööde lõpp ei taha kuidagi saabuda.
Kodanikuliikumine
pisi| Miiting [[10. märtsil 2012 Moskvas Uus-Arbatil. Ksenija Sobtšak kõnet pidamas]] Pärast valimisi Riigiduumasse 4. detsembril 2011, mille võitis võimupartei Ühtne Venemaa, toetas Ksenija Sobtšak protestiaktsioone valimistulemuste võltsimise vastu. Ta võttis osa 10. detsembril miitingust Bolotnaja ploštšadil. Juba järgmisel, 24. detsembril toimunud miitingul Sahharovi prospektil, esines ta kõnega.
Pärast presidendivalimisi 4. märtsil 2012, mille võitis Vladimir Putin, esines Sobtšak 10. märtsil miitingul "Ausate valimiste poolt" Uus-Arbatil Moskvas.