cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sõjaväestatud piiriala
19. sajand
Aastal 1848 sai Sõjaväestatud piiriala ülemaks Horvaatia baan Josip Jelačić. Ta surus Horvaatia, Slavoonia, Dalmaatsia ja Horvaatia-Slavoonia piiriala ühendamisele. Kuigi tal ei onud võimu seda ära kaotada, tagas ta reformidele heakskiidu ning aastal 1848 saatis Sõjaväestatud piiriala esindajad Horvaatia Sabori. Kuid 1850. aastatel see tühistati ja vaatamata keisri väljaöeldule aastal 1850, et piiriala, Horvaatia ja Slavoonia moodustavad ühe maa eraldi haldusega, ei toimunud Horvaatia-Slavoonia piiriala ja Horvaatia halduslikku ühendamist, vaid nende edasine eraldamine. Piiriala põhiseadusega aastast 1850 Sõjaväestatud piiriala haldus jagati ja maa hakkas välja nägema riigina. Ülemjuhatuse peakorter asus Zagrebis, kuid jäi sõjaministeeriumi otsealluvusse Viinis.
Goliševa vald
pisi|Goliševa kirik Goliševa vald (läti Goliševas pagasts) on vald Lätis Ludza piirkonnas.
Sõjaväestatud piiriala
19. sajand
400px|thumb|center|Sõjaväestatud piiriala 19. sajandi keskpaigas (punase kontuurjoonega) Horvaatia parlament tegi arvukalt palveid piiriala demilitariseerimiseks tärast Türgi sõdade vaibumist. Demilitariseerimine algas aastal 1869 ja 8. augustil 1873, Franz Joseph I ajal, kaotati Banaadi piiriala ja liidendati Ungari kuningriiki, samas osa Horvaatia piirialast (Križevci ja Đurđevaci rügemendid) liidendati Horvaatia-Slavooniaga. Dekreet, millega ülejäänud Horvaatia ja Slavoonia piirialad liidendati Horvaatia-Slavooniaga, kuulutati välja 15. juulil 1881, samas liidendamine algas 1. augustil 1881, kui Horvaatia baan Ladislav Pejačević võttis üle Zagrebi ülemjuhatuse.
Goliševa vald
Vald piirneb sama piirkonna Malnava, Mērdzene ja Blonti vallaga. Idas piirneb vald Venemaaga.
Sõjaväestatud piiriala
Jaod
18. ja 19. sajandil oli piiriala jagatud mitmeks ringkonnaks:
Goliševa vald
Valla pindala on 79 km². 2016. aasta seisuga elas seal 399 inimest. Aastal 2011 elas vallas 87 lätlast, 306 venelast, 2 valgevenelast, 8 ukrainlast ja 5 poolakat. Valla keskus on Goliševa küla. Vallavanem on Anatolijs Posredņikovs.
Ajalugu
Goliševa valda on esmamainitud aastal 1646 (Wlosc Hołuszowska). Aastal 1786 allutati selle alad Mihalova mõisale ja hiljem läks see Mērdzene valla koosseisu.
Sõjaväestatud piiriala
1828
Aastal 1828 koosnes rahvastik:
1846
Austria statistika aastaraamat aastast 1846 märgib, et sõjaväestatud piirialal elas 1 226 408 asukat:
1857
Esimene moodne rahvaloendus Austria keisririigis viidi läbi aastal 1857 ja talletati rahvastiku religioon. Sõjaväestatud piiriala rahvaarv oli 1 062 072, samas sõjaväestatud piiriala usuline struktuur oli:
Goliševa vald
Ajalugu
Aastal 1945 moodustati Mērdzene vallas Goliševa külanõukogu, aastal 1949 likvideeriti aga vald ametlikult. Aastal 1979 liideti Goliševa külanõukoguga osa Blonti külanõukogust. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Goliševa vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Kārsava piirkonda.
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Strauja ehk Strāvi muinaskalmed.
Sõjaväestatud piiriala
1857
Horvaatia-Slavoonia sõjaväestatud piiriala (kokku 675 817)
Banaadi sõjaväestatud piiriala (kokku 386 255)
Goliševa vald
Loodus
Vald asub suuremalt jaolt Velikaja madalikul, edelaosas ka Ida-Läti madalikul. Tähtsaim jõgi on Ludza jõgi.
Sõjaväestatud piiriala
Pärand
Palju serblasi liikus Ungari lõunaossa, kuna Serbia oli sel ajal suuresti Osmanite võimu all. Et veelgi serblasi piirkonda meelitada, otsustas keiser Leopold I, et nad võivad valida oma valitseja, vojvoda, millest tuleb nimi Vojvodina. Aastal 1690 asus umbes 60 000 – 70 000 serblast Ida-Slavooniasse, Bačkasse ja Banaati, mis sai tuntuks kui Suur serblaste ränne. Hiljem ei lubanud Habsburgid serblastel oma vojvodat valida ja liidendasid piirkonna Ida-Slavoonia ja Banaadi sõjaväestatud piirialadega. Kuid tugev serblaste kohalolek piirkonnas tegi Vojvodinast 19. sajandil Serbia taassünni hälli.
Goliševa vald
Loodus
Looduskaitse all on Krieviņi pärn. Valla lõunaosa jääb osaliselt Kreiči soo hoiualale.
Külad
Vallas on seitseteist küla. Valla keskuse Goliševa (vidējciems ) elanike arv aastal 2020 oli 202. Kaks valla küla on staatusega mazciems – Doņikova 20 elanikuga aastal 2020 ja Zahari 13 elanikuga aastal 2020. Neliteist valla küla on staatusega skrajciems – Antonovka 22 elanikuga aastal 2020, Baranovka 1 elanikuga aastal 2020, Čenčeva 2 elanikuga aastal 2020, Ļamoni 11 elanikuga aastal 2020, Mišenskie 2 elanikuga aastal 2020, Ņivji 6 elanikuga aastal 2020, Orehovka 11 elanikuga aastal 2020, Plotņickie 13 elanikuga aastal 2020, Pokuļi 20 elanikuga aastal 2020, Pustoška 8 elanikuga aastal 2020, Strauja 9 elanikuga aastal 2020, Svetļici 7 elanikuga aastal 2020, Zeļči 3 elanikuga aastal 2020 ja Trūpi elanikuga aastal 2020. Ülejäänud valla elanikud elavad külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Ostrovskoje rajoon
Ostrovskoje rajoon ehk Ostrovski rajoon (vene keeles Островский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblastis, asudes oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Ostrovskoje asula.
Rajoon on nime saanud näitekirjanik Aleksandr Ostrovski järgi.
Rajoon piirneb põhjas Galitši rajooniga, kirdes Antropovo rajooniga, idas Kadõi rajooniga, lõunas Ivanovo oblastiga ja läänes Sudislavli rajooniga.
Rajooni pindala on 2446 km². Elanike arv oli 2012. aastal 12 324, 2008. aastal 13 497 ja 2002. aastal 14 758.
Ostrovskoje rajoonis on 122 asulat, mis kuuluvad kuue külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsaim jõgi on Mera jõgi (Volga lisajõgi).
Eestikeelsest nimest
Kuna eesti keeles Venemaa haldusüksuste nimed tuletatakse reeglina keskasula nimest ja seda on lihtsam teha kui tuletada nimesid isikute järgi, siis on rajooni nimena KNAB-is praktilistel põhjustel kasutusel nimi Ostrovskoje rajoon. Et aga rajoon pole nime saanud mitte asula, vaid isiku järgi, ning rajooni nimi on varasem kui asula nimi (rajooni nimi aastast 1948, asula nimi 1956), siis on õige nimekuju ka Ostrovski rajoon.
Habras heinik
Habras heinik (Tricholoma fucatum) on šampinjonilaadsete seltsi heinikuliste sugukonda heiniku perekonda kuuluv seeneliik.
Kremerata Baltica
Kremerata Baltica on Baltimaade noortest (vanuses 19–33 aastat) muusikutest koosnev kammerorkester.
Orkestri asutas 1997. aastal viiuldaja Gidon Kremer.
Orkester on salvestanud üle 20 CD.
Orkester on võitnud Grammy auhinna (2002).
Aruküla Lasteaed Rukkilill
Aruküla Lasteaed Rukkilill on lasteaed Aruküla alevikus Harju maakonnas.
Lasteaed avati 24. veebruaril 1983. Praegu on lasteaias 10 rühma.
Svitlodarski kaare lahingud
Svitlodarski kaare lahingud olid lahingud Ukraina ja Donbassi separatistide ja Vene relvajõudude ühendvägede vahel.
Laura Liis Valmas
Laura Liis Valmas (sünninimi Laura Kutan, neiupõlvenimi Laura Roots), sündinud 21. aprill 1995 Pärnus, on Eesti muusik ja kirjanik. Üles on kasvanud Kurgjal, Pärnumaal, ent varase nooruspõlve ajal on elanud ka Raplas, Tallinnas kui ka Pärnus. Laura Liis on osalenud 2012. aastal Noorteprogramm Entrumis, mille käigus loodi muusikavideo Teele Viira & Tuuli Rand & ULA - Ring the alarm. Abielus alates 21.04.2023.
Pillimängu õppis Laura Liis Mihkel Lüdigi nimelises Vändra muusikakoolis (õppis seal ristflööti ja saksofoni lisapillidena ja põhipillina klaverit). Muusikakooli lõpetas 2013. aastal ja muusikakooli lõpuklassi klaverieksamil salvestatud helifaile Laura Liis Valmase mängituna saab kuulata ka youtubest. Laura Liis esitas lood J. Rääts - Bagatell ning J. S. Bach - Prelude.
Lisaks õppis Laura Liis Pärnu Ülejõe Gümnaasiumis kitarri, jätkates ka saksofoniõpinguid. Veel õppis Laura Liis laulmist Fred Rõigase juhendamisel, tänu millele saavutas 2014. aastal Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi sisesel lauluvõistlusel 3. koha, esinedes Sara Barellies looga Gravity.
2020. aastal lõpetas Laura Liis Valmas Tartu Ülikooli Pärnu Kolledži sotsiaaltöö ja rehabilitatsiooni korralduse erialal, koostades lõputöö, mille tulemusi kajastati 2021. aastal Õpetajate Lehes.
KARJÄÄR Laura Liisi karjäärielu sai alguse juba siis, kui neiu ise oli 10 aastane. Esimeseks töökohaks oli pärlitest ehete valmistamine, mille sai külapoodi (Kurgja aita) müüki viia. Nõnda teenis neiu taskuraha kuni 17. aastasena Sindi linna kolimiseni. Sealt kasvas tema huvi ehete valmistamise osas aina suuremaks, mistõttu tegeleb seniajani ehete valmistamisega, ent nüüdseks kasutab pärlite asemel poolvääriskive.
Esimene ametlik töökoht oli neiul gümnaasiumi kõrvalt nii telefonimüügikonsultandina kui ka kohvikus klienditeenindajana töötades. Nädalavahetustel käis Laura Liis kohvikutööd tegemas ja argipäeviti tegi tööd müügikonsultandina.
Gümnaasiumi lõppedes asus neiu tööle tootmistöölisena, kus töötas pea 4 aastat. Sealt kujunes välja huvi õmblemise vastu, mistõttu läks Laura Liis Pärnumaa Kutsehariduskeskusesse õmblejaks õppima.
Peale ülikooli sisse saamist sotsiaaltöö erialale, otsustas Laura Liis, et soovib ka tööalaselt tegeleda sotsiaaltööga, mistõttu asus tööle tegevusjuhendaja ja tugiisikuna. Sotsiaaltöö erialal on Laura Liis töötanud järjepidevalt 2018. aasta algusest kuni tänase päevani (on olnud nii sotsiaalkonsultant, tugiisik kui ka tegevusjuhendaja erinevates ettevõtetes Pärnu linnas). 2021. aastal pälvis Laura Liis Valmas (neiupõlvenimega Laura Roots) ESTA poolt tänukirja silmapaistva töö eest sotsiaalvaldkonnas.
Kuna huvi erinevate usundite ja spirituaalsete teemade vastu ei kadunud hoolimata sotsiaaltöö, kui hingelähedase töö tegemisega, viis see selleni, et Laura Liis lõi oma kodulehe, kus jagab erinevaid spirituaalse alatooniga artikleid ja kogemusi, edulugusid.
MALE
Laura Liis tegeles nooruspõlves aktiivselt ka male mängimisega.
LOOMING
Laura Liis on loonud erinevaid klaveripalasid, kirjutanud laule ja luuletusi.
Ebakilptäilased
pisi|Ebakilptäi [[Coccia viridis, kes elab tihti kohvipuu okstel.]] Ebakilptäilased (Coccidae) on sugukond putukaid nokaliste seltsist, kilptäiliste (Coccoidea) ülemsugukonnast.
Sugukonda kuuluvad näiteks põõsa-ebakilptäi (Parthenolecanium corni), elupuu-ebakilptäi (Parthenolecanium fletcheri); rips-ebakilptäi (Eulecanium ciliatum), mustika-ebakilptäi (Eulecanium franconicum) ja pärna-ebakilptäi (Eulecanium tiliae).
Simen Hegstad Krüger
pisi|Simen Hegstad Krüger, 2019 Simen Hegstad Krüger (sündinud 13. märtsil 1993) on Norra murdmaasuusataja.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta olümpiavõitjaks 30 km suusavahetusega sõidus ja teatesõidus ning võitis 15 km vabatehnikas hõbemedali.
Maailmakarikavõistlustel tegi Krüger debüüdi 16. märtsil 2013, saavutades Oslois toimunud 50 km klassikatehnikasõidus 43. koha. Esimest korda jõudis ta punktikohale 6. detsembril 2014, kui oli Lillehammeris 10 km vabatehnikasõidus 23. Esimest korda jõudis ta poodiumile Tour de Ski viiendal etapil 6. jaanuaril 2017 Dobbiacos 10 km vabatehnikas. Esimese võidus saavutas ta 16. detsembril 2017, kui võitis seal samas toimunud 15 km vabatehnikasõidu.
Maailmakarikavõistlustel
Simen Hegstad Krüger on individuaalarvestuses osalenud (<FONT COLOR=PURPLE> seisuga 11. veebruar 2018</FONT> ) 36 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud esikolmikusse kahel korral, neist korra on ta võitnud.
Nurgatromp
pisi|11. sajandi astmeline nurgatromp pisi|12. sajandi kooniline nurgatromp pisi|Wormsi toomkiriku nelitise kuppeljas nurgatromp, mis toetab kaheksakandilist torni Nurgatromp, ka tromp on võlvitud veerandkerakujuline nišš täisnurkse müürinurga kohal, mis loob ülemineku ruudukujuliselt põhiplaanilt oktogonaalse või ümmarguse põhiplaaniga tornile, tambuurile või kuplile.
Nurgatrompide ruumilahenduslik alternatiiv on viklid. Nurgatromp võib olla nii aheneva koonilise kujuga kui ka ümara kuppelniši taoline, kuid võrreldes elegantse vikliga on selle ruumimõju jässakam ja nurgelisem.
Ajalugu
Kaarsillusega nurgatrompi kasutati samaaegselt Rooma hilise keisririigi ja Bütsantsi keisririigi varases arhitektuuris, Armeenia sakraalehitistes, Sassaniidide Pärsias ning hiljem islami arhitektuuris.
Lähis-Ida
Pärsia kuningas Ardašir I lossi kuppelsaal Firuzabadis on vanim säilinud näide nurgatrombi kasutusest, mis on andnud aluse oletada, et detail on idamaist algupära.
Islami arhitektuuris jätkab nurgatromp Sassaniidide arhitektuurist alguse saanud võidukäiku. Nurgatrompe kujundati kaarega nagu romaani arhitektuuriski, ent ka islami arhitektuurile omane stalaktiitdekoor (muqarnas) leidis sageli kasutust nurgatrompide kujunduses (tegemist on pseudovõlvlahendusega) kombineerituna kividest laotud kaartega.
Islami arhitektuuri traditsioone järgides ehitati ümarate või stalaktiitdekooriga nurgatrompidega kuppelehitisi ka 19. sajandi India islamiusulises piirkonnas.
Lääne-Euroopa
Euroopa romaani ehitistes oli nurgatromp sage motiiv nelitistorni või -kupli toetajana. Kujult võis nurgatromp olla kas kooniline nagu Sant'Ambrogio basiilikas Milanos või astmeline kaarte rida nagu Chiaravalle kloostrikiriku nelitises. Sitsiilia-normanni San Cataldo kirikus Palermos on piklikud kaheastmelise võlvniši kujulised nurgatrombid, mis toetavad kolme kesklöövi katvat kuplit. Keerukamaid ümarniššide ja sambakestega nurgatrompe leiab Auvergne'i 11.-12. sajandi romaani ehitistes, Lõuna-Prantsusmaa romaanikas säilitavad need itaaliapärase koonilise kuju.
Gooti arhitektuuris rakendati nurgatrompe sageli nelinurksetes tornides, millele toetus kaheksanurkne katusekiiver.
Venemaa
Venemaa ehitistes esineb nurgatrompe pigem harva ja erandlikult. Erandlikult on Kirde-Venemaal kasutatud nurgatrompe Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraalis. Hilisematest hoonetest leiab sarnast ruumilahendust oktogoon-kuubil-tüüpi vanavene ja baroki segastiilis 17.-18. sajandi kirikutes.
Suchedniów
Suchedniów on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Skarżysko-Kamienna maakonnas, Suchedniówi valla halduskeskus. Suchedniów asub Skarżysko-Kamiennast vahetult lõuna pool.
Asula on rajatud 16. sajandil. Linnaõigused sai Suchedniów 1962. aastal.
Pablo Buitrago y Benavente
pisi Pablo Buitrago y Benavente (Pablo Sánchez de Buitrago y Benavente  või Pablo Sánchez de Buitrago Sandoval y Benavent, 1807 Granada – 1882 sealsamas)  oli Nicaragua poliitik, aastail 1841–1843 Nicaragua ülemdirektor.
Pablo Buitrago y Benavente oli esimene Nicaragua ülemdirektor, kes jäi ametisse kuni oma ametiaja lõpuni. Aastal 1841 valiti ta ülemdirektoriks kolmandas valimisvoorus, kus tema poolt hääletas kolmveerand riigi 290 valijast. Ametisse saades asendas ta esimese asjana eelmise ülemdirektori soosiku Francisco Castellón Sanabria üldministri ametikohalt, pannes sellesse ametisse kergemini kontrollitava Simon Orozco.
Buitrago y Benavente oli poliitilistelt vaadetelt konservatiiv ja ta andis endast parima, et tõkestada Kesk-Ameerika Liitvabariigi liberaalse riigipea José Francisco Morazán Quezada tegevust. Tänu temale saavutasidki Guatemalas võimu konservatiivid. Aastal 1842 sõlmis ta Juan José Guzmániga El Salvadorist ja Francisco Ferreraga Hondurasest pakti, mis oli suunatud Costa Rica liberaalide vastu.
Aastal 1849 kogunesid Leónis nende kolme riigi esindajad ja sõlmiti liit – Pacto de Confederación. Liidulepingule kirjutati alla 9. jaanuaril 1951 Chinandegas. Nicaragua poolt kirjutasid alla Pablo Buitrago y Benavente, Justo Abaunza ja Hermenegildo Zepeda Fernández, Hondurase poolt kirjutas alla José María Guerrero de Arcos y Molina ja El Salvadori poolt José Francisco Barrundia y Cepeda ning José María Silva. Pablo Buitrago y Benaventest sai selle liidu teine sekretär.
Pablo Buitrago maeti surmajärgselt Santa Teclasse El Salvadoris.
Viljandi spordihoone
Viljandi Spordihoone on spordihoone Viljandis.
Ajalugu
31. märtsil 2001 avati spordihoone juurdeehitis.
Carl Johann Sommer
Carl Johann Sommer (22. september/3. oktoober 1715 Tallinn – 27. september/8. oktoober 1765 Järva-Peetri) oli Eesti vaimulik.
Sommer sündis Tallinnas klaasimeistrite tsunfti oldermanni Gottfried Sommeri pojana. Ta töötas aastani 1738 klaasimeistrina Tallinnas. Usuteadust õppis ta aastatel 1739–1743 (immatrikuleeriti 8. augustil 1739) Jena ülikoolis. Ordineeriti 12. märtsil/23. märtsil 1743 õpetajaks.
Oslip
pisi|tühi|Neitsi Maarja taevaminemise kirik
Oslip asub u. 60 km Viinist lõunas.
Duchessa järv
Duchessa järv (itaalia keeles Lago della Duchessa 'hertsoginna järv') on mägijärv Kesk-Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis Borgoroses. Järv asub 1990. aastal moodustatud looduskaitseala territooriumil (Riserva regionale Montagne della Duchessa), mis on alates 2005. aastast ka ühenduse tähtsusega ala.
Oslip
Ajalugu
Oslip oli enne Austria-Ungari lagunemist 1918. aastal tuntud kui Oszlop Ungaris Soproni maakonnas.
Carl Johann Sommer
Sommer kuulus hernhuutlaste hulka. Ta pidas tähtsaks, et kihelkondadesse asutataks koole, jagas lastele usuraamatuid ja õpetas nende järgi lapsi lugema.
Üliõpilasleht
Nime "Üliõpilasleht" on aegade jooksul kandnud mitu Eesti üliõpilaskonna häälekandjat:
Ukraina Julgeolekuteenistus
Ukraina Julgeolukuteenistus, lühend SBU (ukraina keeles Служба безпеки України, lühend СБУ), on Ukraina eriotstarbeline õiguskaitseorgan ja peamine julgeolekuorgan, mille ülesandeks on vastuluure ja terrorismi vastane võitlus.
Iseseisva riigi julgeolekuteenistus
25. märtsil 1992 võttis Ukraina Ülemraada vastu Ukraina Julgeolekuteenistuse seaduse.
Tegevus Donbassis
SBU osales Donbassi sõjas. 2017. aastal teatas president Petro Porošenko, et pärast 2014. aastal alanud Venemaa Föderatsiooni agressiooni Ukraina vastu vallandati SBU-st umbes 2000 reeturit ja korruptanti.
Taling Chan
Taling Chan (tai ตลิ่งชัน) on Bangkoki linnaosa (khet).
Linnaosa koosneb kuuest asumist (khwaeng): Khlong Chak Phra, Taling Chan, Chimphli, Bang Phrom, Bang Ramat ja Bang Chueak Nang.
Luis Barranzuela
pisi|Luis Barranzuela (2021) Luis Roberto Barranzuela Vite (18. novembril 1962 Limas) on Peruu advokaat, politseinik ja poliitik. Ta oli 6. oktoobrist 2021 kuni 2. novembrini 2021 Peruu siseminister.
Ta on õppinud õigusteadust San Martín de Porresi ülikoolis ja saanud samast ülikoolist äriõiguse magistrikraadi.
Ta korraldas 31. oktoobril 2021 oma kodus lärmaka peo, mille sarnased oli valitsus paar päeva varem oma korraldusega ära keelanud, mispeale naabrid kutsusid välja politsei. 2. novembril 2021 astus ta ametist tagasi.
Fääri saarte majandus
pisi|Kalandusel on väga oluline osa Fääri saarte majanduses. Kohalik kalur [[Klaksvíkus.]] Fääri saarte majandusest moodustab valdava osa kalandus ja majanduse olukord sõltub otseselt rahvusvahelisest kalaturust. Sellest tulenevalt on majandus kergesti haavatav ning see andis eriti selgelt tunda 1990. aastate alguses, mil probleemid viisid Fääri saarte majanduse järgnevaks kümnendiks madalseisu.
19. sajandi keskpaigani oli põhiliseks tegevusalaks põllumajandus, millest peamise osa moodustab lambakasvatus, kuid tänapäeval annab see vähem kui 1% Fääri saarte SKP-st. Tulevikus loodetakse panustada pigem infotehnoloogia ja telekommunikatsioon sektorile, turismile ning nafta ammutamisele. Näiteks olid Fääri saared esimene piirkond maailmas, mis läks täielikult üle digitaaltelevisiooni edastamisele ning esimene Fääri ettevõte, mis noteeriti börsil, on naftaotsimisega tegelev Atlantic Petroleum (juunist 2005 Islandi börsil (ICEX) ja oktoobrist 2006 Kopenhaageni börsil).
Fääri saarte rahvuslik lennufirma on Atlantic Airways. Tegutseb 2 kindlustusseltsi ja 4 panka, millest suurim on BankNordik (endine Føroya Banki).
Kohalikule majandusele on oluliseks abiks iga-aastased subsiidiumid Taanilt, mis moodustavad kuni 6 protsenti Fääri saarte SKP-st.
Fääri saared ekspordivad peamiselt kala ja kalatooteid. Imporditakse tarbekaupu, masinaid ja seadmeid, kütust ning muid tööstuskaupu. 2008. aastal oli ekspordikäive 848 miljonit USA dollarit ja impordikäive 983 miljonit dollarit.
Elektrienergia toodang 2008. aastal oli 275,8 miljonit kWh ja tarbimine 264,4 miljonit kWh. 2009. aastal toodeti 275,5 miljonit kWh elektrit ning päritolu järgi jagunes see geotermaalseks (61%), hüdroenergiaks (34%) ja tuuleenergiaks (5%).
2009. aastal oli töötuse tase erinevatel andmetel 3,4% või 3,9%. November 2008 seisuga oli Fääri saartel tööjõudu 34 680 inimest, kes olid põhiliselt hõivatud kalanduses ja avalikus sektoris.
5. augustil 2009 esitasid kaks opositsiooniparteid Løgtingile ettepaneku võtta ametliku maksevahendina kasutusele euro.
Euroopa Liidu, Norra, Islandi ja Šveitsiga on sõlmitud vabakaubanduslepingud ning tulevikus loodetakse saavutada liikmesus Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsioonis (EFTA).
Struktuuriüksus
Struktuuriüksus on asutuse või organisatsiooni struktuurne alamosa.
Ants Kraut
Ants Kraut (sündinud 19. septembril 1955 Ordžonikidze (alates 1993. aastast Ordžonikidzevskoje), Ordžonikidze rajoon, Hakassi AO, Vene NFSV) on eesti arheoloog ja muinsuskaitsetegelane.
Ta sündis küüditatute perekonnas. Pere naasis Eestisse 1957. aastal.
Eesti metsad
pisi|Alutaguse metsad Eesti metsad on Eesti alal läbi aegade kasvanud metsad.
Ants Kraut
Ta lõpetas 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloolasena.
Eesti metsad
Eesti on väike riik aga paigutub metsa pindala arvestades maailma riikide seas keskmiste hulka. Sellega on Eesti maailma ligi kahesaja riigi seas 99. kohal. Metsamaa moodustab veidi üle poole Eesti maismaast ehk 2,3 miljonit hektarit. Metsasus ehk metsadena käsitletava ala osakaal võib ulatuda 61 protsendini.
Ants Kraut
Ta töötas 1978. aastast muinsuskaitseametnikuna, ta on olnud Muinsuskaitseameti arheoloogia peainspektor.
Eesti metsad
Eesti metsad kuuluvad segametsade vööndisse. Valdavad on okaspuuenamusega puistud, kuid on ka lehtpuumetsi. Peamised puuliigid Eesti metsades on kuusk ja mänd, arukask, harilik haab, sookask. Viis tuhat aastat tagasi praegusest soojema kliima ajastul levinud laialehistest metsadest on praeguseks järele jäänud väga vähe.
Eesti metsad on suhteliselt liigirikkad, kuna suur osa metsamaast on olnud loodusliku tekkega. Samas on sajandi algusest alates lageraie intensiivistumise tõttu loodusmetsade osakaal kogu metsamaast langenud 1,5–2 protsendini ning samal ajal on asemele rajatud monokultuurseid puuistandusi. Näiteks on viimaste kümnenditega Eestis metsalindude arvukus vähenenud minimaalselt 50 000 paari võrra aastas, peamiselt metsas olevate elupaikade kadumise tõttu.
2018. aasta seisuga kuulus 46% Eesti metsamaast riigile, mille haldamise õigus oli antud Riigimetsa Majandamise Keskusele. Lisaks riigimetsale on Eestis ka erametsad, mis moodustavad kogu metsamaast 2018. aasta seisuga 48% ning millest füüsilistele isikutele kuulub 28% ja juriidilistele isikutele 20%.
Puidutööstus annab olulise panuse Eesti eksporti. Seal töötab üle 15 tuhande inimese ja tegutseb ligi tuhat ettevõtet. Sellega on see sektor üks Eesti suuremaid tööstusharusid. Samas on intensiivne metsa raiumine keskkonnakaitsjate pideva kriitika all.
Ajalugu
Eesti kirjaliku ajaloo algusaegadel (12.–13. sajand) puudub info Eesti metsasuse ja metsakasutuse kohta. Intensiivne metsamaade põlluks muutmine algas pärast Liivi sõda seoses rahvastiku ja talude arvu kasvuga. Esimesed saeveskid alustasid Eestis tööd 16. sajandil. Esimesed määrused metsade kaitseks Eestis kehtestas Rootsi valitsus 17. sajandi keskel. Varaseimad hinnangud metsade pindala kohta on 1700. aastast: metsasus Liivimaal 59,2% ja Eestimaal 35,2%, millele lisandus hulgaliselt nn kõlbmatuid maid, mida on õige samuti lugeda metsamaaks. Kokku oli Eestis 1700. aastal metsamaid hinnanguliselt 81,5% Liivimaal ja 84,1% Eestimaal.
18. sajandil kasutati metsa ehitusmaterjaliks, tõrvaajamiseks, söepõletamiseks, potase ja pigi valmistamiseks, parkkoore kogumiseks, ning põletati, et saada tuhka põldude väetamiseks. Suured küttepuude tarbijad olid klaasivabrikud ja viinavabrikud. 1796. aastaks vähenes metsasus Eestimaa kubermangus 28,5%-ni ja Liivimaa kubermangus 50,5%-ni.
19. sajandil lisandusid senistele puidu tarbijaile paberitööstus, vineeritööstus, tuletikuvabrikud, raudtee.
Tsaariaja lõpus oli Eestis metsamaad katastrimetsade arvestuses umbes 841 000 ha ehk umbes 19% maismaast. Eesti tegelikku metsasust on tagantjärele väga raske hinnata, sest talumetsadest oli Eesti Vabariigi algusajaks katastrisse kantud ainult 12%. Peale selle oli suures koguses heina- ja võsamaad, mis võis olla metsaga kaetud, ent mida metsamaana ei arvestatud.
Kahe maailmasõja vahel vähenes Eesti metsasus veelgi. Üle 100 000 hektari raiuti maha selleks, et luua asundustalusid. Kuna asundustalude rajamiseks vaba maad ei olnud, eraldati maad nende jaoks riigi tagavaramaadest. Kõige lihtsam oli anda metsamaad. Talu rajamiseks tuli mets maha võtta ja kännud üles juurida. 1940. aastaks eraldati Eesti riigimetsadest ja kujundati ümber umbes 110 000 hektarit metsa, mis kadusid metsanimekirjast täielikult ära.
Eesti metsasuse osas saabus lõplik selgus 1939. aastal, kui põllumajandusloenduse käigus võeti esimest korda arvesse ka heina- ja karjamaametsad, milles oli puistu täiust vähemalt 30%. Lisaks võeti arvesse võsamaad. Kokkuvõttes selgus, et Eesti oli metsaga kaetud 33–34% ulatuses, mis on jäänud Eesti metsasuse kõigi aegade madalaimaks näitajaks.
1961. aastaks oli Eesti NSV metsafond kasvanud 1,97 miljoni hektarini – umbes 45 protsendini maismaast.
Sajandi lõpuks oli Eestis metsamaad 2,24 miljonit hektarit. 2018. aastal oli metsamaad kogupindala suhtes 51,4% ehk 2,33 miljonit hektarit, millest 2,15 miljonit hektarit oli metsaga metsamaa. Samal ajal oli põllumajandusmaa all 1,24, soode all 0,22, asustusaladel all 0,20 ning siseveekogude ja jõgede all 0,26 miljonit hektarit.
Peredelkino kalmistu
pisi|Peredelkino kalmistu värav Peredelkino kalmistu (vene keeles Переделкинское кладбище) on kalmistu Moskvas Novomoskovski ringkonnas Peredelkino asula lähedal.
Külakalmistuna oli Peredelkino kalmistu olemas juba 17. sajandil. 1935. aastal rajati lähedusse kirjanike asula. 1960. aastatel kujunes Peredelkino kalmistu kirjanike nekropoliks.
Alates 2012. aastast asub Peredelkino kalmistu linnapiiride laiendamise tulemusel Moskva linna territooriumil.
Aertrycke loss
Aertrycke loss (hollandi Kasteel d'Aertrycke) on loss Belgias Lääne-Flandria provintsis Torhoutis.
Teisel pool Torhout-Oostende maanteed asuvad Wijnendale linnuse maad.
VIK
VIK või Vik võib tähendada järgmist:
Bomba järv
Bomba järv (itaalia keeles Lago di Bomba) on veehoidla Kesk-Itaalias Abruzzo maakonnas Chieti provintsis Bombas.
Teder (perekonnanimi)
Teder on eesti perekonnanimi.
Włoszczowa
Włoszczowa on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas, Włoszczowa maakonna ja Włoszczowa valla halduskeskus. Włoszczowa asub Kielce kesklinnast umbes 47 km läänes.
Włoszczowa sai linnaõigused 1539. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Włoszczowa sai linnaõigused tagasi 1916. aastal.
Kalakaan
Kalakaan (Piscicola geometra) on kalakaanlaste (Piscicolidae) sugukonda kuuluv ektoparasiitne kaani liik.
Kalakaan on 5-6 cm pikk, oliivrohelisel seljal 14-15 oliivkollast ristivööti. Väga peenikese kaela otsas on väga suur ees-iminapp ning külgedel 12 kublataolist pulseerivat põiekest, mis paiknevad iga 12 rõnga tagant. 4 silma. Laialt levinud ja harilik puhastes järvedes ja kiirevoolulistes jõgedes, Eestis üsna sage. Puhkeolekus võib viibida järve põhjas või taimestikul.
Rio Tinto Group
Rio Tinto Group on Briti-Austraalia kaevandusettevõte peakorteritega Londonis ja Melbourne'is.
Ettevõte rajati 1873. aastal, mil rahvusvaheline konsortsium ostis kaevanduskompleksi Hispaanias, Huelvas, Rio Tinto jõe ääres.
Lisaks maavarade kaevandamisele tegeleb Rio Tinto nende, iseäranis boksiidi ja rauamaagi, töötlemisega.
Rio Tinto Groupi aktsiad on noteeritud Londoni börsil, aktsia kuulub FTSE 100 indeksisse.
Hermann Plauson
Hermann Plauson oli Eesti insener ja leiutaja.
Thawi Watthana
Thawi Watthana (tai ทวีวัฒนา) on Bangkoki linnaosa (khet). Linnaosa asub Bangkoki lääneosas.
Hermann Plauson
1920ndatel oli ta Saksamaal Hamburgis ühe labori (Fischer-Tropsch "Otto Traun Research Laboratories") juhataja.
Tema leiutiste seas on elektrostaatiline generaator (Plausoni muundur (inglise Plauson's converter)).
Thawi Watthana
Thawi Watthana linnaosa on moodustatud 6. märtsil 1998.
Carson
Carson on linn USA-s California osariigis Los Angelese maakonnas. See asub Los Angelese kesklinnast umbes 20 km kaugusel lõunas.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 95 558. Aastal 2010 oli elanikke 91 714.
Carsonist lõunasse jääb Los Angelese Wilmingtoni linnaosa ja läände Harbor Gateway linnaosa. Teised naaberlinnad on Compton kirdes ja Long Beach idas.
Carson sai linnaõigused 20. veebruaril 1968.
Carsoni rahvastik on multikultuurne. 2010. aasta seisuga moodustasid 23,8% valged, 25,6% aasialased ja 23,8% mustanahalised. Ladinaaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 38,6%.
pisi|left|Carsoni linnavalitsushoone Carsonis tegutseb 1960. aastal asutatud kõrgkool California State University, Dominguez Hills.
Carsonis asub spordikompleks Dignity Health Sports Park, kus asub jalgpalliklubi LA Galaxy kodustaadion.
Pinot Blanc
pisi|Pinot Blanc "Pinot Blanc" on neutraalse karakteriga viinamarjasort, mida kasvatatakse Alsace'is, Saksamaal, Põhja-Itaalias ja Kesk-Euroopas. Saksamaal, kus seda tuntakse ka Weißer Burgunderi või Weißburgunderi nime all, valmistatakse Pinot Blanc'ist täidlast valget veini (eriti Badenis), mis võib olla nii kuiv kui ka magus. Alsace'is, Itaalias ja Ungaris valmistatakse viinamarjast kuiva veini ning Prantsusmaal ka vahuveini, Crémant d'Alsace'i. 1930. aastatel ristati Pinot Blanc Rieslingiga ja loodi valge Itaalia viinamarjasort Manzoni Bianco.
Liitöeldis
Liitöeldis ehk liitpredikaat on öeldis, kus pöördeline verbivorm moodustab ühendi käändelise verbivormiga, teonime, teise pöördelise verbivormi või käänd- või määrsõnaga.
Eesti keel
Liitöeldis vastab ühele küsimusele ja moodustab sisulise terviku.
Liitöeldise üks komponent on tegusõna pöördeline vorm (lihtvorm nt jooksen, kirjutas või liitvorm nt oli jooksnud, ei kirjuta, ära naera) ja teine komponent kas tegusõna käändeline vorm (jooksma, kirjutanud), teonimi (jooksmine, kirjutamine), määrsõna (ette, peale, nagu), käändsõna (jalg, aru) või muu tegusõna pöördeline vorm. Liitöeldis on
Ka lihtöeldis võib koosneda mitmest sõnavormist, kuid seda ainult täis- või ennemineviku või eituse väljendamisel. Sellisel juhul on tegu liitvormiga ja abisõnaks on tegusõna olema: Ilmad on soojaks läinud või eitussõna: Ilmad ei lähe soojaks.
Vaata ka
Öeldis
Lihtöeldis
Kirjandus
Erelt, Mati 2013. Eesti keele lauseõpetus. Sissejuhatus. Öeldis. Tartu: Tartu Ülikooli Eesti Keele Osakonna preprindid 4, lk 49-65.
Vee magestamine
pisi|Ševtšenko veemagestustehas Kaspia mere kaldal pisi|Pöördosmoosi põhimõttel töötav veemagestustehas Vee magestamine on vee soolsuse vähendamine. Tavaliselt on vee magestamise eesmärgiks joogivee saamine.
Eindhoven
Eindhoven on linn Hollandis Põhja-Brabandis.
Transport
Eindhoveni lennujaam (IATA: EIN, ICAO: EHEH) on suurim piirkondlik lennujaam Hollandis. Eindhoveni lennujaam on nii tsiviil- kui ka Hollandi õhujõudude lennuväli.
Sport
Linna jalgpalliklubi PSV Eindhoven mängib Hollandi kõrgliigas Eredivisies.
pisi|300px|tühi|Eindhoven
Vee magestamine
Magestatud vesi erineb destilleeritud veest selle poolest, et destilleeritud vees pole üldse sooli, aga magestatud vees on neid joomiseks sobivas koguses.
Loodusliku vee soolsust põhjustavad mitmesugused katioonid (eriti levinud on kaltsiumi, magneesiumi, naatriumi ja kaaliumi ioonid) ning anioonid (eriti levinud on sulfaadi-, kloriidi- ja vesinikkarbonaadiioonid). Nende summaarset kontsentratsiooni nimetatakse kuivjäägiks. Joogivee kuivjääk ei tohi olla suurem kui 1–1½ g/l. Mageveekogude kuivjääk ei ole tavaliselt suurem kui ½–1 g/l.
Nendes Maa piirkondades, kus pole piisavalt magevett, tänapäeval vett tavaliselt magestatakse. Vahel on vaja ka tootmisvett magestada. Lisaks kliimale suurendavad joogivee nappust globaalses mastaabis joogiveevarude ja rahvastiku ebaühtlane paiknemine, samuti rahvaarvu suurenemine ja linnastumine.
Kui vaadata aastail 2000–2006 võidetud magestamise hankeid, siis on maailma viis suurimat veemagestusettevõtet alates suurimast Lõuna-Korea päritolu Doosan Heavy Industries, Prantsusmaa päritolu Veolia, Itaalia päritolu Fisia, USA päritolu General Electric ja Hispaania päritolu Befesa.
Vee magestamise meetodid
Vee magestamise peamised meetodid on destillatsioon, ioonivahetus ja pöördosmoos ehk hüperfiltratsioon.
Vee soolasisalduse nimetamise seadet nimetatakse magestiks.
Destillatsioon seisneb vee aurustamises ja saadud veeauru kondenseerimises. Hetkkeemisega mitmeastmelises magestis läbib soolarikas vesi üha madalama rõhuga astmeid ehk kambreid, kus ta osaliselt aurustub. Selle auru destillaat kogutakse ja suunatakse tarbijaile. 1980. aastatel saadi 96% mageda vee maailmatoodangust destilleerimise abil.
Ioonivahetus seisneb selles, et vett juhitakse läbi kationiit- ja anioniitfiltri, milles peetakse kinni vastavalt katioonid ja anioonid.
Pöördosmoosi korraldatakse atsetüültselluloosist ja polüamiidvalkudest valmistatud membraanide ehk poolläbilaskvate kilede abil. Need lasevad osmootset rõhku ületava rõhu korral läbi vee molekule ning peavad kinni sooli ja neid moodustavaid ioone.
Vett saab magestada ka elektrodialüüsi abil, kui vesi läbib elektriliselt selektiivsete membraanidega täidetud elektrodialüüsivanne. Need membraanis ei lase läbi magedat vett.
Vett saab magestada ka soolade väljakülmutamist kasutades: mage vesi nii jäätub kui sulab enne soolast vett. Kui soolane vesi külmub, siis moodustuvad mageda jää kristallid, mille vahele jäävad soolase jää kristallid. Sellise kristallide segu sulamisel sulab kõigepealt mage jää.
Da Vinci kirurgiline robotsüsteem
Robotabiline kirurgiline süsteem "da Vinci" (inglise keeles Da Vinci Surgical System) on seade kirurgiliste operatsioonide jaoks. Robotitootja on USA ettevõte Intuitive Surgical. Robotit kasutatakse paljudes kliinikutes üle kogu maailma. Robotil on kaks plokki: esimene on mõeldud kirurg-operaatorile ja teine - neljakäeline robotkäsi - on täitev seade.Robotit kasutatakse enamasti südameklapi parandamiseks ja günekoloogilisteks kirurgilisteks protseduurideks Roboti üks "käsi" hoiab käes videokaamerat, mis edastab pilti opereeritavast piirkonnast, teised kaks reprodutseerivad reaalajas kirurgi teostatud liigutusi ning neljas "käsi" teostab kirurgi abi funktsiooni.
Aparaadi kaal on 500 kg. Kirurg istub puldi taga, mis võimaldab opereeritavat piirkonda näha suurendusega 3D-s, mitmekordse suurusega ja kasutab instrumentide juhtimiseks spetsiaalseid juhtnuppe.
Robotkirurgia hakkas arenema 1980. aastatel. Üks esimesi automaatseid seadmeid oli da Vinci. Töötav prototüüp töötati välja 1980. lõpus USA armeega sõlmitud lepingu osana. 2015. aastaks ehitati üle 3000 sellise seadme. Da Vinci süsteemi maksumus on 2 miljonit dollarit. 2014. aasta juuli seisuga oli USA kliinikutes 2163 da Vinci süsteemi.
2012. aastal oli da Vinci süsteemi abil tehtud peamiselt hüsterektoomia ja müomektoomia operatsioonide koguarv umbes 200 tuhat.
Aastatel 2019–2020 on üle kogu maailma paigaldatud 4986 robotit - Ameerika Ühendriikides 2770, Euroopas 719, Aasias 561 ja mujal maailmas 221.  Eestis 2020. aasta seisuga sellist robotit kahjuks veel ei ole.
Fda luba
Toidu- ja ravimiamet ( The Food and Drug Administration ehk FDA) väljastas loa da Vinci kirurgilisele süsteemile 2000. aastal. Nii täiskasvanute kui ka laste jaoks uroloogiliste kirurgiliste protseduuride, üldiste laparoskoopiliste kirurgiliste protseduuride, günekoloogiliste laparoskoopiliste kirurgiliste protseduuride, üldiste mitte- kardiovaskulaarsete torakoskoopiliste kirurgiliste protseduuride ja torakoskoopiliselt abistatud kardiotoomia protseduuride jaoks. FDA väljastas loa ka da Vinci süsteemi jaoks, mida kasutatakse täiendava mediastinotoomiana, et teha südame revaskularisatsiooni ajal pärgarteri anastomoost.
Kriitika
Robotkirurgia kriitikud väidavad, et kasutajatel on antud robotit raske selgeks õppida ning see pole osutunud efektiivseks traditsioonilises laparoskoopilises kirurgias. Da Vinci süsteem kasutab patenteeritud tarkvara, mida arstid ei saa muuta, piirates sellega operatsioonisüsteemi muutmise vabadust. Lisaks teevad 2 miljoni dollari suurused kulud paljudele asutustele roboti kättesaamatuks.
Süsteemi tootjat Intuitive Surgicali kritiseeriti FDA lühikese heakskiidu tõttu protsessis, mida nimetatakse "turu-eelseks teavitamiseks", mis väidab, et toode sarnaneb juba heakskiidetud toodetega. Intuitiivselt on süüdistatud ka ebapiisava koolituse pakkumises. Tervishoiuteenuse osutajate julgustamises vähendatakse järelevalvet vajavate protseduuride arvu, enne kui arstil lubatakse süsteemi järelevalveta kasutada. Samuti on vähenenud patsientide vigastused, mida põhjustasid süsteemi kasutatavate kirurgiliste näpunäidete sobimatutest osadest eraldunud hulkuvad elektrivoolud. Intuitiivsed vastulaused väidavad, et sama tüüpi hulkuvad voolud võivad ilmneda ka mitte-robot-laparoskoopiliste protseduuride korral. Ajakirjas Journal of the American Medical Association avaldatud uuringust selgus, et robootiliselt teostatud hüsterektoomia korral ei ole kõrvaltoimed ja verekaotus parem kui traditsioonilise kirurgia korral, hoolimata süsteemi oluliselt suuremast maksumusest. Alates 2013. aastast uurib FDA da Vinci robotiga seotud probleeme, sealhulgas seadmete kasutamist operatsioonides, millega kaasnesid surmajuhtumid, algatatud on ka mitu kohtuasja, mis on hetkel veel lahenditeta.
Jevgeni Prigožin
pisi|182x182px|Jevgeni Prigožin ja Vladimir Putin 2010. aastal pisi|287x287px|Jevgeni Prigožin Uljanovskis juunis 2023 Jevgeni Prigožin (tuntud kui Putini kokk, sündinud 1. juunil 1961 Leningradis) on kriminaalse taustaga Vene ärimees, kellel on lähedased sidemed Venemaa presidendi Vladimir Putiniga.
Prigožinile kuulub ettevõte Concord Management and Consulting, mille rahalisel toel tegutseb Peterburis asuv, hübriidsõjas aktiivne internetitrollivabrik Internet Research Agency. Ettevõte Concord Management and Consulting tegeles Venemaal riigi juhtkonna toitlustamise korraldamisega, tänu millele sai Prigožin meedias hüüdnime "Putini kokk".
Väljaanne Delovoy Petersburg (Деловой Петербург) asetas 2019. aastal miljardäride reitingus Prigožini 72. kohale, hinnates tema varanduseks 14,6 miljardit rubla. Bellingcati, The Insideri ja Der Spiegeli 2022. aastal tehtud uurimuse kohaselt on Prigožini tegevus tihedalt seotud Venemaa kaitseministeeriumi ja selle luureüksuse GRU-ga.
V2G-süsteem
V2G-süsteem (inglise keeles Vehicle-to-Grid) on süsteem, milles sõiduk või transpordivahend, näiteks elektriauto või hübriidauto, on integreeritud jaotusvõrgu elektrisalvestiks. Selle eesmärk on enamasti rahaline kasum või raha kokkuhoid. Elektrit ostetakse võrgust (akusid laetakse) siis, kui hind on madalam, ning müüakse või kasutatakse koha peal, kui hind on kõrgem.
Jevgeni Prigožin
16. veebruaril 2018 andis USA Columbia ringkonna kohus välja tema arreteerimismääruse. Juunis 2020 kuulutas USA Föderaalne Juurdlusbüroo (FBI) ta tagaotsitavaks ja lubas veebruaris 2021 tema vahistamiseni viiva teabe eest 250 000 dollarilise tasu. Prigožin oli pikka aega eitanud oma rolli Venemaa sekkumises USA valimistesse. 2022. aasta novembris tunnistas ta aga oma osalust selliste operatsioonide korraldamises, öeldes, et need jätkuvad.
V2G-süsteem
Seda lahendust saab kasutada selliste sõidukitega, mis ühendatakse elektrivõrku ja suudavad sealt elektrienergiat vastu võtta ning seda sinna ka tagasi kanda. Kuna suur osa sõidukeid on enamiku ajast pargitud, võiks selline süsteem moodustada märkimisväärse elektrienergia salvestusmahu.
Paul Rusanov
Paul Rusanov (sündinud 12. oktoobril 1950) on Eesti seltskonna– ja võistlustantsu õpetaja.
Lõpetanud Järva-Jaani Keskkooli 1969. aastal, õppis ta aastatel 1969–1972 TPI majandusteaduskonnas elukondliku teeninduse ökonoomikat ning kaugõppes 1974–1977 masinaehituse ökonoomikat.
V2G-süsteem
Arvestades tendentsi üha enam energia tootmiseks kasutada taastuvaid energiaallikaid, mille üks probleemidest on tootmise juhuslikkus ja energia salvestamine hilisemaks kasutamiseks, võiks V2G-süsteem mõnevõrra probleemi leevendada. pisi
Versioonid ja tüübid
Tänapäeval eristatakse kolme tüüpi V2G-süsteemi versiooni:
Koormusgraafiku ühtlustamine
V2G-süsteemi kontseptsioon võimaldab nõudluskajale vastamist (elektrijaama koormusgraafiku ühtlustamist), suurendades tarbimist kui koormus on väike (öösel) ja toetada elektrijaama tipukoormuste ajal (hommikul ja päeval). Samuti aitab see siluda taastuvenergiaallikate mitteühtlast tootmist, kus kui toodetav energia ületab nõudlust, läheb see raisku. V2G-süsteemi abil saaks tootmistippude ajal toodetud energia vajadusel akudesse salvestada.
V2G maailmas
Idaho National Laboratory 2012. aasta uuring tõi välja suurriikide plaanid V2G osas. Tuleb arvestada, et kuna V2G-süsteem on alles lapsekingades, muutuvad plaanid pidevalt ning lisandub uusi huvilisi.
Ameerika Ühendriigid
Arvestades üldisi trende kliimapoliitikas ja elektriautode aina kasvavat kasutuselevõttu, võib prognoosida V2G-süsteemi jõulist arengut. Kindlasti hakatakse ära kasutama ka suuri sõidukite gruppe, näiteks US Postal Service hiiglaslikku sõidukitegruppi.
Jaapan
Jaapan on praegu elektriautode tööstuses juhtivkohal, mis võiks tähendada Jaapani pioneerirolli V2G-süsteemi tehnoloogia arendamises. Katsetusi tehakse ning võttes näiteks Nissan Leafi 24 kWh aku ja arvestades tüüpiliseks Jaapani kodukasutaja vajaduseks 10–12 kWh päevas, suudaks see potentsiaalselt ühte tavalist kodu kaks päeva elektriga varustada.
Taani
Tootes aina rohkem elektrienergiat taastuvenergiaallikatega (põhiliselt tuulikute kaudu), on Taani vajadus salvestusmahu järgi kasvav. Selle tõttu pööratakse Taanis üha rohkem tähelepanu V2G-süsteemi lahendustele, mis taastuvallikate kasutuselevõtule toeks on. Eelnevalt viidi läbi projekt Edison ning praegu on käimas projekt Nikola.
Ühendkuningriik
Ühendkuningriigis võetakse üha enam kasutusele ning toetatakse elektrisõidukite ja tarkvõrgu kasutuselevõttu. Sellega seoses on seal ka suur huvi V2G-süsteemi vastu.
Lõuna-Korea
Lõuna-Korea plaanib aastaks 2030 kõik tarbijad üle viia tarkvõrgulahendustele ning seal investeeritakse selleks igal aastal. Üheks tarkvõrgu osaks ongi V2G-süsteem.
Skeptilisus V2G-süsteemi suhtes
V2G-süsteemi juures on välja toodud mitmeid puudusi, mis selle tehnoloogia suhtes skeptilisust põhjustavad. Esimeseks väljatoodud probleemiks on asjaolu, et V2G-süsteem on veel nii-öelda lapsekingades, ehk selleks vajaminevad tehnoloogiad pole veel täielikult välja arenenud (sealhulgas akud). Näiteks 2007. aastal oli hübriidsõidukite sõitmisraadius ligi 50 km ning kriitikute arvates ei saa sellise salvestusmahtuvuse juures V2G-süsteemi lahendused olla eriti tõsiseltvõetavad.
Teiseks probleemiks on akude kasutustsüklite piirang. Kuna akud on tänapäeval suuresti piiratud just laadimistsüklite arvu poolest, kuluksid V2G-süsteemi kasutatavad akud palju kiiremini kui tavaolukorras ning seetõttu vajaksid tihti vahetamist. Probleem seisneb asjaolus, et akude vahetamine maksab kolmandiku kuni pool sõiduki hinnast.
Paul Rusanov
Ta on töötanud teeninduskombinaadis "Järva" tootmisosakonna juhatajana, Paide Kutsekeskkoolis ja Paide 3. Keskkoolis õpetajana ning Paide Rajooni Kultuurimaja direktorina. 1982. aastast on ta töötanud Viljandis Heimtali koolis keemia ja tööõpetuse õpetajana.
V2G-süsteem
Skeptilisus V2G-süsteemi suhtes
Kolmandaks probleemiks on väike efektiivsus. Aku laadimine võrgust on ligi 70–80-protsendilise kasuteguriga. Kui see energia saadetakse tagasi võrku ligi 90% kasuteguriga, tähendaks see, et süsteemi saadetakse tagasi 63–72% sealt võetust.
Paul Rusanov
Paul Rusanov on alates 1967. aastast töötanud seltskonna– ja võistlustantsu õpetajana. Aastatel 1969–1972 tegeles ta võistlustantsuga tantsuklubis Hõbe-Must Ants ja Malle Taela juhendamisel.
Ta on diplomeeritud tantsuõpetaja ning on juhendanud koos abikaasa Aza Rusanoviga võistlustantsuklubisid Paides ja Viljandis. Nende õpilastest on kaks Viljandi EPT tantsuklubi Siller tantsupaari jõudnud rahvusvahelisse ehk Sonder klassi. Nad on välja koolitanud mitmeid A ja B klassi paare.
Jevgeni Prigožin
23. juunil 2023 algatas Prigožin mässu Venemaa relvajõudude juhtkonna vastu ja teatas, et viib oma väed Moskvasse. Samal päeval tema vastu algatatud kriminaalasi lõpetati ning Kremli pressiesindaja Dmitri Peskovi sõnul läheb Prigožin koos Wagneri grupi üksustega Valgevenesse.
Männi-põdramokk
Männi-põdramokk (Sarcodon squamosus) on seeneliik.
Ta kasvab männimetsades.
Ivo Nikkolo
Ivo Nikkolo (sündinud 17. detsembril 1958) on eesti kunstnik ja moelooja.
Ta lõpetas 1986. aastal moekunstnikuna Eesti Riikliku Kunstiinstituudi.
Ta on koos Eve Hansoniga loonud kaubamärgi Ivo Nikkolo. Nad töötasid kaubamärgi välja 1990ndatel. Esimene Ivo Nikkolo kaubamärgiga tooteid müüv pood avati 1994. aastal Tallinnas.
Jevgeni Prigožin
Elukäik ja tegevus
1977. aastal lõpetas ta Leningradi 62. spordiinternaatkooli, erialaks murdmaasuusatamine, mida talle õpetas kasuisa, suusaõpetaja Samuil Žarkoi.
Max Friberg
Max Friberg (sündinud 20. novembril 1992 Skövdes) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliiga klubis Frölunda ründajana vasakäärel.
Jevgeni Prigožin
Elukäik ja tegevus
Naasnud Leningradi (praegusesse Peterburisse) rajas ta koos kasuisaga hot dog'ide müügivõrgustiku. Alates 1993. aastast oli ta supermarketite keti Kontrast finantsjuht. 1995. aastal rajas ta Vassili saarele veinibaari. 1996. aastal avas ta Peterburi Kunstkamera vastas esimese kvaliteetrestorani Staraja Tamožnja, mis sai väga populaarseks Peterburi uusrikaste seas. 1996. aastal avas ta toitlustusettevõtte Concord Catering. Peterburis avas ta seejärel kolm restorani: juudi köögiga Sem Sorok, Stroganovski Dvor ja Russki Kitš. Väga edukaks kujunes 1998. aastal Peterburis jõelaevale rajatud New Island, millest kujunes Peterburi väidetavalt populaarseim restoran. Selles ujuvrestoranis kohtus 1999. aastal Venemaa peaminister Sergei Stepašin IMF-i peategevdirektori Michel Camdessus'ga, 2001. aastal toimus seal Venemaa ja Prantsusmaa presidentide, Vladimir Putini ja Jacques Chiraci ühine õhtusöök. Samas kohas võttis 2002. aasta mais Putin vastu Ameerika Ühendriikide presidendi George W. Bushi; 2003. aasta sügisel tähistas Putin laeval oma sünnipäeva. Just Putini ja Chiraci külaskäik, kus Prigožin isiklikult presidente teenindas, lõi väidetavalt alguse Prigožini usalduslikule suhtele Putiniga. Aastatel 2002–2012 omas ta Peterburis kiirtoiduketti "Blin! Donalts", mille ühe restorani avamisel osalesid Peterburi kuberner Vladimir Jakovlev ja Tšiili president Ricardo Lagos.
Max Friberg
Ta alustas jäähoki mängimist kodulinna klubis Skövde IK.