cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mandel-maruhein
Kasutamine
Šimpansid söövad taime lehti, kui nad kannatavad parasiitide käes.
Saint-Pierre-Brouck
Saint-Pierre-Brouck (hollandi: Sint-Pietersbroek, tähendusega "Püha Peetri padur"; lääneflaami: Sint-Pieters-Broek) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Grande-Synthe'i kantonis.
pisi|tühi|Saint-Pierre-Brouck
The Fame Monster
"The Fame Monster" on (stiliseeritult "The Fame Mons†er") Lady Gaga teine album, milles räägib kuulsuse tumedamast poolest. Albumi laulud on veidi zombi ' likud ning hirmutavad.
Laulud
Esimene singel albumilt oli "Bad Romance", teine "Telephone" (koos Beyoncé'iga) ja kolmas "Alejandro".
Nurisünnitus
Nurisünnitus ehk iseeneslik abort ehk spontaanne abort on surnud embrüo või loote iseeneslik väljumine emakast.
Puhas aine
Puhas aine on kindla koostisega aine (liht- või liitaine), koosneb ainult ühe aine osakestest.
Looduses esineb täiesti puhtaid aineid vähe, sest nad ei ole stabiilsed ja reageerivad või segunevad enamasti teiste ainetega.
Seisulaine
Punased punktid on seisulaine sõlmed|293x293px|pisi Seisulaine on laine, mis näiliselt ei liigu. Seisulaine tekib juhul, kui kaks lainet levivad üksteisega vastassuunades. Seisulaine korral võnkumiste energia levikut ei toimu. Seisulaine iga punkt võngub kindla amplituudiga. Punkte, kus amplituud on maksimaalne, nimetatakse seisulaine paisudeks. Punkte, mis ei võngu (amplituud = 0) nimetatakse seisulaine sõlmedeks.
Laineid juhtiva keha otstel paikneb alati seisulaine sõlm. Seetõttu peab keha pikkusele L mahtuma täisarv m poollainepikkusi:
Kui järku tähistav suurus m = 1, on tegemist põhitooniga, kui m > 1, siis vastava ülemheliga.
Seisulaine järgud
Seisulaine järk kasvab, kui kehal pikkusega L hakkavad levima suurema sagedusega ehk lühema lainepikkusega lained. Kõrgemaid järke seisulaineid nimetatakse ülemhelideks. Näiteks instrumentide tämber sõltub ülemhelide arvust ja suhtelisest tugevusest.[[Fail:Moodswingerscale.svg|pisi|400x400px|Seisulainet on võimalik modelleerida kahest otsast kinnitatud nöörina:
Mida kõrgema sagedusega laineid tekitada ehk mida kiiremini liigutada nööri ühest otsast üles-alla, seda rohkem sõlmi ja paise tekib ehk seda kõrgemat järku seisulainet näeme]]
Seisulained looduses
[[Fail:Standing_Wave_Sum.gif|Seiši tekkimise põhimõtte graafiline kujutus; punane joon tähistab seisulainet (seiši)
vasakul|pisi|239x239px|Aatomituuma ümbritseva elektroni energiatasemetele vastavad seisulained.|pisi|303x303px]]
Veelained
Seiš on seisulaine, mis saab tekkida suletud või osaliselt suletud veekogus, nagu järves, veehoidlas, lahes ja nii edasi. Seišilaine tekkimise põhimõte seisneb selles, et mingi välismõju ajel tekkinud lainetus põrkab kaldalt veekogusse tagasi, kus toimub vastassuunaliste lainete liitumine ehk interferents. Enamasti on välismõjudeks tuul, õhurõhk, looded või ka maavärinad.
Helilained
Seisulained tekitavad helisid. Andes metallvardale mehaanilise löögi, hakkavad vardasse tekkima kõik erineva sagedusega võnkumised ning ka kõik erinevat järku seisulained. Sõltuvalt varda kinnihoidmise kohast jäävad võnkuma ainult seisulained, millel on sõlm kinnihoidmise kohas. Need seisulained tekitavad inimkõrvale kuuldava varda helisemise. keskel|pisi|385x385px|Kui hoida metallvarrast täpselt keskelt ning lüüa varrast haamriga, jääb vardas võnkuma teist järku seisulaine, mis paneb varda kõlama teist järku seisulainele iseloomulikult. Hoides keskelt, on näpud teist järku seisulaine jaoks sõlme asukohas ning seetõttu ei summuta varda kinnihoidmine lainet ära vaid varras jääb kõlama
Elektroni seisulained
Aatomituuma ümbritsev elektron moodustab ka seisulaine. Elektroni hoiavad kinni tuuma tõmbejõud, ning selle energiatasemed on diskreetsed, kvanditud. Selline elektron sarnaneb otstest kinnitatud pillikeelega, millel saavad tekkida üksnes teatud kindlate, diskreetsete sageduste (ja lainepikkustega) seisulained. Need lubatud sagedused on määratud kvantarvudega 1, 2, 3, ... ja nii edasi.
Nähtav valgus
Seisulaineid leidub ka optikas, nagu näiteks lainejuhtides, optilistes resonaatorites või interferomeetrites. Kuna nähtava valguse lainepikkus on väga lühike, suurusjärgus 10−7 m, saab seisulainete abil mõõta interferomeetriga vahemaid ülisuure täpsusega.
Laseri üks tähtsam komponent on optiline resonaator ehk kaks vastamisi paiknevat peeglit. Optilise resonaatori peeglite vahel on laseris valgust võimendav keskkond, näiteks ergastatud kristalliline aine, milles valguse neeldumisel on elektronid viidud kõrgematele energiatasemetele. Kui ergastatud elektroniga sarnase energiaga valgus möödub kõrgema energiaga elektronidest, siirduvad elektronid tagasi madalamale energiatasemele, kiirates selle tulemusena mööduva valgusega koherentset valgust ning seega võimendades pealelangevat valgust. Pideva võimenduse saavutamiseks viiakse keskkonda energiat ehk nn pumbatakse võimendavas keskkonnas elektrone pidevalt kõrgematele energiatasemetele. Vastamisi paiknevate peeglite tõttu liigub valgus mõlemas suunas, tekitades resonaatoris seisulaine. Optilise resonaatori üks peegel on poolläbipaistev, võimaldades osal valgusest laserist välja kiirguda.
Röntgenikiirgus
Kahe röntgenikiire liitumisel ehk interferentsil võib tekkida röntgenikiirguse seisulaine. Röntgenikiirguse lühikese lainepikkuse tõttu (alla 1 nanomeetri), saab seda fenomeni kasutada, et teha aatomi suurusjärgus mõõtmisi näiteks materjalide pindade uurimisel. Röntgenikiirguse seisulaine tekib, kui röntgenikiir interfereerub kas monokristalli võrelt difrakteerunud röntgenikiirega või röntgenikiirguse jaoks mõeldud peeglilt peegeldunud röntgenikiirega. Muutes röntgenikiirguse seisulaine omadusi, muutub pinna aatomite tekitatud röntgenikiirguse fluorestsents või fotoelektronide teke, mille analüüsimise kaudu on võimalik saada infot pooljuhtide lisandite kohta või pindade atomaarse ja molekulaarse adsorptsiooni kohta.
1D lainevõrrandi üldlahendi tuletamine
Ühedimensionaalne lainevõrrand on omapärane osatuletistega diferentsiaalvõrrand, sest tal leidub üsna lihtne üldlahend.
Lähtume järgnevast x-suunalisest 1D lainevõrrandi kujust:
Defineerime uued muutujad:
Võtame vastavad tuletised, arvestades, et x ja t on mitme muutuja funktsioonid x(\xi,\eta), t(\xi,\eta)
asendades nad algsesse võrrandisse, saame:
asendades muutujad tagasi:
=== 1D seisulaine funktsiooni tuletamine === Nagu ülevalpool välja toodud, rahuldab ühedimensionaalset lainevõrrandit üldlahend kujul:
Vaatleme kahte sama sagedusega harmoonilist lainet, mis levivad vastassuunas. Selline olukord tekib, kui pealelangev laine peegeldub kuskilt tagasi: helilainete puhul näiteks jäigalt seinalt või elektromagnetlainete puhul näiteks elektrit juhtivalt plaadilt.
Oletame, et pealelangev laine liigub vasakule
Algse faasi \epsilon_1saab arvestada nulliks, kui alustame aja mõõtmist hetkel, kui
Summaarne laine peegeldavast pinnast paremal on E=E_1+E_2
Antud olukorras tulenevad võrrandile mõned piirangud katse füüsilisest olemusest. Selliseid piiranguid nimetatakse rajatingimusteks. Edasi arvestame rajatingimusi:
Näiteks, kui me vaatleme nööri, mille üks ots on kinnitatud seinale kohas x=0, siis selles punktis peab olema nihe tasakaaluasendist alati 0. Teisisõnu peavad pealelangev ja peegelduv laine liituma nii, et tulemuseks saadud laine oleks 0. Sarnaselt, perfektselt juhtiva plaadi pinnal peab tulemuseks saadud laine elektrivälja komponent olema 0.
Seega, eeldades et, nõuab rajatingimus, et kohas x=0 oleks summaarne laine E=0 iga t väärtuse jaoks. Kuna, siis peab kohas x=0 ka , ehk teisisõnu peavad E_1 ja E_2 kohal x=0 olema 180° erineva faasi juures, ehk E_1=-E_2, nullides teineteist igal ajahetkel t.
Kasutades trigonomeetria valemit
Saame seisulainet kirjeldavaks funktsiooniks:
Erinevalt liikuva laine funktsioonist, ei liigu seisulaine kuju läbi ruumi, ehk ta pole kujul ƒ(x ± vt).
Igas punktis x = x′, on amplituudiks konstant väärtusega ja punktis x' olev E muutub harmooniliselt läbi. Teatud punktides nagu on häiritus alati 0, need on seisulaine sõlmed. Täpselt iga sõlme keskel ehk on paisud, kus on amplituudi väärtus \pm2E_0. Teisiti vaadates on häiritus ka null väärtustel, kus, ehk kui , kus ja \tau on liituvate lainete periood.
Pikilainete seisulaine kujutamine helilaine näitel
pisi|600x600px|Üleval on toodud gaasi molekulide liikumine. Keskmine graafik näitab üksiku molekuli kaugust tasakaalu asendist ehk osakese vasakule-paremale võnkumist. Alumine graafik näitab antud punktis olevat rõhku ehk osakeste tihedust. Tähtis on täheldada, et viimased kaks graafikut on omavahel veerand perioodi nihkes Helilained on pikilained. Pikilainete seisulainete kujutamisel on alati tähtis märkida, millist suurust tähistatakse y-teljel.
Helilainete puhul on võimalik y-teljel näidata kas gaasi molekuli kaugust tasakaaluasendist või uuritavas punktis olevat rõhku.
Sõltuvalt y-telje valikust on näiteks võimalik, et toru kinnises otsas on ühel graafikul sõlm ja teisel graafikul pais, sest y-teljel olevad suurused võivad olla veerand perioodi nihkes.
Kaamel
Kaamel (Camelus) on sõraliste seltsi kuuluv perekond kõrbeloomi.
Kaamel on Aafrika, Lähis-Ida ja teiste Aasia maade kõrbeelanike jaoks väga tähtis loom. Kaamel kodustati juba 2000 aastat tagasi. Kõige rohkem on neid Gobi kõrbes. Nad on hindamatud koorma- ja sõiduloomad, sest suudavad kanda endaga samas kaalus koormat. Kõrbeelanikud saavad kaamelitest ka muud kasu: joovad nende piima, söövad liha, koovad kaamelivillast riideid.
Nad suudavad olla nädalate viisi joomata. Kaamelid hoiavad end päikese suhtes teatud nurga all, et keha üle ei kuumeneks, nad higistavad vähem kui teised imetajad ning hoiavad seega väga palju vett kehas kokku ning see vähendab nende veetarvet. Küürus on tal rasvavarud, mida ta toidu- ja veepuudusel kasutab. Jõudes veeallika juurde, võib kaamel ära juua kuni 114 liitrit vett.
Liigid
Kolm järgmist on välja surnud:
Usk. Lootus. Armastus.
"Usk. Lootus. Armastus." on Vennaskonna kolmas album, mis ilmus 1993. aastal.
Letizia
pisi|Letizia Ortiz (2007) pisi|Letizia Ortizi mitteametlik vapp Letizia (sünninimi Letizia Ortiz Rocasolano; sündinud 15. septembril 1972 Oviedos) on Hispaania kuninganna, Hispaania kuninga Felipe VI abikaasa.
Vanemad ja õed-vennad
Letizia isa Jesús José Ortiz Álvarez (sündinud 1949) on ajakirjanik. Ema Maria de la Paloma Rocasolano Rodríguez (sündis 1952) on meditsiiniõde. Vanemad lahutasid 1999. Isa abiellus 18. märtsil 2004 ajakirjanik Ana Togoresega (sündinud umbes 1955).
Letizial on kaks õde: Telma (sündinud 1973) ja Érika (1975–2007). Vanem õde on lõpetanud Barcelona ülikooli majanduse alal ja töötab rahvusvahelise abi organisatsioonis. Tal on 2008 sündinud tütar Amanda. Noorem õde töötas kirjanduse alal agendina. Tal oli 2000 sündinud tütar Carla ja ta tappis end ravimi üledoosiga, põhjuseks depressioon, mis tekkis lahkuminekust oma pikaajalisest elukaaslasest ja lapse isast, kes oli elukutselt skulptor.
Haridus ja karjäär
Õpingute ajal töötas Letizia Astuuria päevalehes La Nueva Espaa ning hiljem ajalehes ABC ja Hispaania uudisteagentuuris EFE. Pärast õpingute lõpetamist töötas ta Mehhikos Guadalajaras ajalehes Siglo XXI. Seejärel tuli ta Hispaaniasse tagasi, töötades algul majandusuudiste telekanali Bloomberg hispaaniakeelses versioonis ning seejärel uudistekanalis CNN+. 2000 läks ta tööle Hispaania avalik-õiguslikku telekanalisse TVE ja hakkas seal tööle uudistekanalis 24 horas. 2002 sai ta seal iganädalase uudistesaate "Informe Semanal" saatejuhiks ja hiljem kanali TVE 1 igapäevase uudistesaate "Telediario Matinal" saatejuhiks. 2003. aasta augustis, mõni kuu enne kihlust Felipega edutati Letizia Ortiz Hispaania kõige vaadatuma uudistesaate, TVE igapäevase uudisteprogrammi "Telediario 2" saatejuhiks.
Ortiz tegi sageli mõjukaid reportaaže maailma kriisikolletest. Ta edastas Washingtonist uudiseid 2000. aasta USA presidendivalimistest. 2001. aasta Maailma Kaubanduskeskuse terrorirünnakute järel andis ta New Yorgist Maailma Kaubanduskeskuse varemete juurest otsereportaaži. 2003. aastal käis ta pärast Iraagi sõda Iraagis. Kui 2002 uppus Galicias tanker Prestige ja põhjustas keskkonnakatastroofi, kajastas ta sedagi.
Esimene abielu
7. augustil 1998 abiellus Letizia pärast kümneaastat kooselu Alonso Guerrero y Pérezega, kes oli lõpetanud Extremadura ülikooli filosoofia erialal ja töötas kirjandusõpetajana. Abielu lahutati 1999. aastal. Lapsi sellest abielust ei sündinud. Alonso abiellus hiljem Maria del Carmen Asteroga.
Kihlus ja abiellumine kroonprintsiga
Letizia ja Felipe kihlusid 1. novembril 2003 ja Letizia kolis kuningalossi ühte tiiba, kus ta elas kuni laulatuseni.
Pulmad toimusid 22. mail 2004 Madridis Santa María la Real de la Almudena katedraalis. See oli esimene Hispaanias sõlmitud kuninglik abielu ligi saja aasta jooksul, kuna kroonprintsi vanemad Juan Carlos I ja Sofía (siis veel kuningapaar) abiellusid Ateenas ning kroonprintsi õed abiellusid vastavalt Sevillas ja Barcelonas.
Et Letizia esimene laulatus Alonso Guerreroga oli ilmalik, ei teinud katoliku kirik tema abiellumisele kroonprintsiga takistusi.
Ametlikud kohustused
Letizia on keskendunud tegelemisele laste õiguste, kultuuri ja haridusega. Letizia isiklik päevakava avaldati 2006. aastal, varsti pärast tema teise raseduse väljakuulutamist. Seni oli ta täitnud vaid kroonprintsi abikaasa rolli, saates teda üritustel ja visiitidel.
Letizia on koos Felipega reisinud Jordaanias, Mehhikos, Ungaris, Dominikaani Vabariigis, Panamas, USA-s, Serbias, Brasiilias, Rootsis, Uruguays, Jaapanis, Hiinas ja Portugalis.
Termiline väsimus
Termiline väsimus ehk termoväsimus on tugevusõpetuses materjali väsimus paljukordsete kuumutus- jahutustsüklite vältel. Detail, mis töötab olukorras, kus temperatuur muutub suurtes piirides võib puruneda termilise väsimuse tõttu.
Blaringhem
Blaringhem on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Hazebroucki kantonis.
pisi|tühi|Blaringhemi maantee
Sededema
thumb|400px Sededema (vene Седедема) on jõgi Aasias. Algab Alazeja mägismaalt. Voolab valdavalt itta. Suubub vasakult Kolõmasse.
Kolmetine leht
thumb|Kolmetine liitleht Kolmetine liitleht on kolmest lehekesest koosnev liitleht.
Kolmetine leht on näiteks maasika perekonda kuuluvatel liikidel.
Per Petterson
pisi|Per Petterson Per Petterson (sündinud 18. juulil 1952 Oslos) on Norra romaanikirjanik.
Petterson on hariduselt raamatukoguhoidja. Ta on töötanud ka raamatupoe müüjana ja tõlkijana. Enne kirjanikukarjääri tegutses ta kirjanduskriitikuna.
Petterson debüteeris 1987. aastal lühijuttude kogumikuga "Aske i munnen, sand i skoa".
1996. aastal ilmus Pettersonil teise maailmasõja teemaline romaan "Siberisse". See esitati Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna kandidaadiks ning tõlgiti 1998. aastal inglise keelde.
2000. aastal ilmunud romaan "I kjølvannet" ('aasta pärast') räägib mehest, kes kaotas pere parvlaeva Scandinavian Star katastroofis 1990. aastal. Teos võitis 2000. aastal Brage auhinna.
9. detsembril 2007 nimetas New York Times tema romaani "Ut og stjæle hester" ("Kui me hobusevargil käisime") aasta parimate raamatute hulka. Selle teosega võitis Petterson ka Dublini rahvusvahelise kirjandusauhinna. 2019. aastal tehti romaani põhjal samanimeline film, kus üht peaosa mängib Stellan Skarsgård.
Tema 2008. aastal ilmunud romaan "Jeg forbanner tidens elv" ("Ma nean aja voolu") võitis 2009. aastal Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna.
Eesti soojuselektrijaam
Eesti soojuselektrijaam (lühendatult Eesti SEJ; ametlik nimi Eesti Elektrijaam) on 100-protsendiliselt ettevõttele Eesti Energia kuuluva aktsiaseltsi Narva Elektrijaamad osa, soojuselektrijaam Narva lähedal Auvere külas Mustajõel, mis töötab alates 1969. aastast. Eesti SEJ põhikütuseks on põlevkivi, ent elektrijaama 2005. aastal valminud keevkihtplokis on võimalik asendada kuni 50% põlevkivist biokütusega.
Eesti SEJ on Eesti suurim elektrijaam: selle elektriline võimsus on 1615 MW ja soojuslik võimsus 84 MW. Ühtlasi on tegu maailma suurima põlevkivielektrijaamaga. Kokku töötab jaamas kaheksa energiaplokki, sealhulgas ka 2005. aastal rajatud keskkonnasõbralikul keevkihttehnoloogial kaasaegne energiaplokk. Kokku katab elektrijaam ja selle tuhaärastussüsteem 810 hektari suuruse maa-ala.
Ajalugu
1965. aastal algas elektrijaama vundamendi süvendi kaevamine. Algselt kandis elektrijaam Uus-Balti Elektrijaama (vene k. Ново-Прибалтийская ГРЭС) nime, 1966. aastast nimetust NSV Liidu 50. aastapäeva nimeline Eesti Elektrijaam (vene k. Эстонская ГРЭС им. 50-летия СССР).
Esimene energiaplokk käivitati 30. juunil 1969. Projekteeritud võimsuse – 1600 MW – saavutas elektrijaam neli aastat hiljem. Kahe korstna kõrgus on 250 meetrit.
Alba maakond
Alba maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Asub Transilvaanias.
Maakond on mägine. Suuremad jõed on Mureș ja selle lisajõed Târnava, Sebeș ja Arieș.
Boëseghem
Boëseghem on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Hazebroucki kantonis.
August Traksmaa
August Hans Traksmaa VR I/3 ja VR II/3 (enne eestistamist 1935 Traksmann; 27. august 1893 Põlula mõis, Rägavere vald, Virumaa – 16. juuli 1942 Sevurallag, Gorelniki vangilaager, Sverdlovski oblast NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane (kindralmajor), diplomaat ja sõjaajaloolane, mitme Eesti Vabadussõda käsitleva teose kaasautor.
Elulugu
August Traksmaa sündis Virumaal Põlula mõisas kupja peres. Õppis Vilula ministeeriumikoolis ja lõpetas 1912. aastal Tartu Õpetajate Seminari ja töötas seejärel 1912. aastast Virumaal Salatse küla algkooli juhatajana.
Esimese maailmasõja ajal lõpetas 1915. aastal Peterburi 3. lipnike kooli. Septembrist 1915 septembrini 1917 teenis 228. Zadonski jalaväerügemendis nooremleitnandina läänerindel, Rumeenia ja edelarindel ning sai ta kaks korda haavata.
Eesti Vabadussõjas oli alates 1918. aasta novembrist 5. Jalaväepolgu 3. roodu ja hiljem ka II pataljoni ülem nooremleitnandi auastmes, 19. mail 1919 ülendati kiiduväärse teenistuse eest kapteniks ja 11. veebruaril 1920 alampolkovnikuks vanusega 18. jaanuarist 1920.
Pärast Vabadussõda õppis aastatel 1924–1926 Kõrgemas Sõjakoolis ja oli ajakirja Sõdur toimetaja aastatel 1926–1928 ja 1930–1932. Pärast seda Sõjakooli ülem, kompaniiülem ning Kindralstaabi VI õppeosakonna ülem ja Sõjavägede Staabi VI osakonna ülem. Aastatel 1928–1930 õppis Prantsuse Sõjaväeakadeemias ning ülendati 24. veebruaril 1930 koloneliks. August Traksmaa oli Eesti eugeenikaseltsi Tõutervis Tallinna osakonna juhatuse liige.
Aastatel 1932–1934 koostas Eesti Vabadussõja ülevaateteose "Eesti Vabadussõda 1918–1920" ja kuulus Vabadussõja Ajaloo Komiteesse.
1934. aasta 1. aprillist oli A. Traksmaa 1. Soomusrongirügemendi ülem Tapal, 30. septembrist 1934 2. Diviisi ülem Tartus ning Sõjakooli ja Kõrgema Sõjakooli lektor.
Aastatel 1936–1937 oli A. Traksmaa Eesti Vabariigi saadik Moskvas, 1937. aastal töötas Eesti Vabariigi Välisministeeriumis ja seejärel Tartu Ülikooli Riigikaitselise Õpetuse Instituudi juhatajana.
1939. aasta 24. veebruaril ülendati A. Traksmaa kindralmajoriks, 1939. aasta oktoobrist sõjaministri abi ning juunist 1940. aastal Sõjakooli ülema asetäitja.
Ta oli Teise maailmasõja eelses Eestis üks tuntumaid ja nooremaid kindraleid. Traksmaa omab märkimisväärset tähtsust Eesti Vabadussõja populariseerimisel.
August Traksmaad kui ühte Eesti sõjaväe haritumat ohvitseri, pidas Johan Laidoner oma võimalikuks järeltulijaks Sõjaväe Ülemjuhataja kohal.
A. Traksmaa arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 14. juunil 1941 ning küüditati koos perega NSV Liitu. NKVD Erinõupidamine mõistis ta 15. juulil 1942 surma. Väidetavalt suri Traksmaa Sverdlovski vangla Urallagi/Gorelniki vangilaagris südamerabandusse päev pärast surmaotsuse tegemist.
Mälestuse jäädvustamine
A. Traksmaa mälestuseks on Tartus paigaldatud bareljeef.
8. septembril 2009 avati Lääne-Virumaal Põlula mõisa/kooli kõrval mälestuskivi Eesti sõjaväestruktuuri rajajale, kindralmajorile, diplomaadile ja sõjaajaloolasele August Traksmaale (1893–1942).
Foxtrot
Foxtrot on mitme asja nimi:
Spencer Smith
Spencer Smith (sünninimega Spencer James Smith V, sündinud 2. septembril 1987 Nevada osariigis Summerlinis) on USA muusik, ansambli Panic! at the Disco trummar.
Spencer ja tema lapsepõlvesõber Ryan Ross olid selle bändi asutajad.
Jõekarplased
pisi|Video sellest, kuidas jõekarbid vett puhastavad Jõekarplased (Unionidae) on sugukond mageveelisi karpe, kes on kosmopoliitse levikuga.
Kõige rohkem jõekarplaste liike (umbes 297) elab Põhja-Ameerikas.
Ehkki jõekarplasi võib leida paljudest veekogudest, eelistavad nad vooluveelisi veekogusid.
Jõekarplastel on tugev kahepoolmeline koda, mille küljes on külghammastega lukk. Nad kaevuvad pinnasesse nii, et kodade tagaservad on avatud, ja pumpavad vett läbi selle ava, saades niiviisi hapnikku ja toitu.
Jõekarplastel on väga keeruline ja mitmest arengujärgust koosnev elutsükkel. Enamik neist on lahksoolised, kuigi on teada mõned hermafrodiitsed liigid. Jõekarplaste vastseid nimetatakse pihtvastseteks ehk glohhiidideks.
Perekondi
Sugukonda kuulub arvukalt perekondi. Eestis leidub neist kolme:
August Nieländer
August Konstantin Nieländer (20. august (vkj)/ 1. september 1887 Vana-Kuuste, Kambja kihelkond, Tartumaa – 30. jaanuar 1986 Bowie, Maryland, USA) oli Eesti muusikapedagoog, dirigent, sõjaväelane.
Ta sündis Vana-Kuuste mõisa metsavahi pojana. 1890. aastal kolis pere Tartusse. Isa Gustav Nieländer mängis mitmes orkestris trompetit ja õpetas muusikahuvilisele poisile selgeks pasunapuhumise. Kooliajal Tartu algkoolis, linnakoolis ja gümnaasiumis mängis August Nieländer trompetit ja kornetit nii kooli kui ka Peetri kiriku ja Tartu Käsitööliste Seltsi orkestris. Pärast ühte esinemist soovitas Karl August Hermann noormehel asuda õppima Peterburi konservatooriumis. Aastatel 1904–1910 õppis ta Peterburi konservatooriumis: algul metsasarveklassis Jaan Tamme juures, 1907. aastast Ernst Kotte fagotiklassis. Lõpetas konservatoorimi 1910. aastal sõjaväeorkestri dirigendina ja asus samal aastal tööle Tartusse Krasnojarski polguorkestri dirigendina.
Elatusraha saamiseks tuli anda muusikatunde ja mängida orkestrites. 1908. ja 1909. aasta suvel mängis ta Tartus vastloodud Vanemuise suveorkestris esimest fagotti. Viimasel õppeaastal konservatooriumis läbis Nieländer ka sõjaväeorkestrijuhtide klassi, mis osutus vajalikuks Tartus asuva Krasnojarski polgu orkestrijuhi koha taotlemiseks. Selle orkestriga töötas Nieländer aastail 1910–1912. Samal ajal andis ta muusikatunde ja juhatas orkestrit Tartu reaalkoolis.
1912. aastal kutsuti August Nieländer Tsarskoje Selo keiserliku ihukaitseväepolgu orkestrijuhiks. 80-liikmelise esindusorkestriga tuli mängida tsaar Nikolai II vastuvõttudel ja paraadidel, esineda suvekontsertidel. 1914. aastast viibis orkestriga rindel. Õpetajatööd jätkas Nieländer Peterburi Aleksandri gümnaasiumis. Aastal 1915 lõpetas Pauli sõjakooli ja sai esimese ohvitseri auastme. 1916. aastal õppis Oranienbaumi ohvitseride laskekoolis, mille lõpetas soomusautode ohvitserina. Seal formeeris ta ka polguorkestri. 1916. aastast teenis Petrogradi soomusrongide divisjonis, kus lõpetas 1917. aasta märtsi algul autojuhtimise kursused. Moodustas divisjonile puhkpilliorkestri.
Osalemine Vabadussõjas
1917. aasta detsembris põgenes August Nieländer Eestisse ja määrati 1918. aasta jaanuarist 1. Eesti jalaväediviisi operatiivosakonna adjutandiks. 24. veebruaril 1918 ülendati staabikapteniks, 1919. aasta aprillist kuni oktoobrini oli soomusautode kolonni esimene ülem. Vabadussõja algul oli ta ka Tartu Kaitseliidu staabiülem. 24. novembrist 1918 oli 2. Eesti jalaväepolgu majandusülem. 22. septembril 1920 läks erru kaptenina, kuid mobilisatsiooni puhul oleks pidanud teenima 2. ratsarügemendis Tartus.
Nieländer kuulus esimese Venemaaga rahuläbirääkimiste delegatsiooni koosseisu 1919. aasta septembris.
Tartu Muusikakooli rajajaid
23. novembril 1918. aastal avas ta Tartus eramuusikakooli – Vabakunstnik August Nieländeri Esimene Eesti Muusikakool. Õppetöö algas 14. jaanuaril 1919 Tartus Raatuse tänaval. 21. detsembril 1921 liideti Nieländeri muusikakool haridusministeeriumi otsusega Eesti Helikunsti Seltsi Tartu Kõrgema Muusikakooliga (mida juhtis Juhan Aavik) ja nimetati Tartu Kõrgemaks Muusikakooliks. Koolijuhtide valimisel ei leitud ühist keelt ja uuele koolile määrati kaks juhatajat - Juhan Aavik ja August Nieländer. Juhan Aavik siirdus 1925. aastal Tallinnasse ja muusikakooli ainujuhiks jäi teise ühinenud kooli, nn Nieländeri muusikakooli direktor August Nieländer. Kool nimetati Tallinna Konservatooriumi eeskujul Tartu Konservatooriumiks. August Nieländer õpetas seal üldteoreetilisi aineid ja orkestriklassi. See oli kooli elus vastuoluline ajajärk: kerkis üles poleemika kooli vajalikkuse teemal (1926. aasta sügisel ilmus Postimehes 18 sellekohast kirjutist), riikliku toetuse küsimus, samuti halvasid õppetööd konfliktid õpetajaskonnas jms. Kuna ebamäärast olukorda ei suudetud tulemuslikult lahendada, hakkas osa muusikuid tegelema uue kooli loomisega. 1. septembril 1927 avati Tartu Kõrgem Muusikakool eesotsas direktor Harald Laksbergiga. Haridusministeerium sulges Tartu Konservatooriumi 1927. aastal.
August Nieländer jätkas lauluõpetajana Tartu Tütarlaste Gümnaasiumis kuni emigreerumiseni 1944. aastal. August Nieländeri tütar Carmen Täht on abielus tšellist Jüri Tähega.
Tegevus orkestrijuhina
1927. aasta suvel juhatas August Nieländer Haapsalus suveorkestrit. 1939. aastal asutas Tartu Ülikooli juurde akadeemilise puhkpilliorkestri, juhatas 1940. aastal Narvas suveorkestrit.
Ta on Eesti esimene kutseline sõjaväeorkestri kapellmeister.
Paguluses
1944. aastal emigreerus ta Saksamaale. Saksamaa põgenikelaagrites tuli teha erinevaid töid, kuid nii Blombergis, Meerbackis kui ka Stolzenaus organiseeris ta eestlaste segakoori. Ta oli ka Stolzenaus tegutsenud eesti gümnaasiumi lauluõpetaja.
Isiklikku
Ta oli aastatel 1912–1931 abielus Elvi Keskülaga.
1932. aastal abiellus ta Magda Ambergiga. Nende tütar Carmen Täht oli abielus tšellist Jüri Tähega.
Strukturalism
Strukturalism on tõlgendusviis (meetod) ja 20. sajandil Euroopas levinud mõttesuund, mis mõjutas humanitaarteadusi (filosoofiat, ajalugu, sotsioloogiat, kirjandusteadust). Strukturalism oli üheks tähtsaks aluseks semiootikale.
Strukturalismis laiendatakse keeleteaduses kasutatud struktuuri mõistet erinevatele inimtegevuse valdkondadele.
Strukturalism kujunes välja 1920.–1930. aastail keeleteaduses (lingvistikas), toetudes paljus Ferdinand de Saussure'ile. Strukturalismi nimetuse võttis kasutusele Roman Jakobson. Strukturalismile toetus esmalt ka Tartu–Moskva semiootikakoolkond.
20. sajandi teisel poolel kujunes strukturalismist keele, kultuuri ja ühiskonna uurimise üldnimetus.
Strukturalistlik meetod tugineb erinevate osade leidmisele tekstis, ideoloogias, ühiskonnas ja nende osade omavaheliste suhete kindlaks määramisele.
Lévi-Straussi strukturaalne meetod
Raamatus "Totemism tänapäeval" kirjeldab Claude Lévi-Strauss strukturalismi meetodit:
1.    Koguda ja analüüsida üksikfaktid.
2.    Selgitada nende omavahelised seosed, sarnased grupeerida ja tuua välja sisemised suhted.
3.    Sünteesida faktid ühtseks tervikuks. Luua teineteisele vastav osade süsteem ning sellega loome ka uurimisobjekti.
Lévi-Strauss kirjeldab kultuurinähtuste uurimise olulisi punkte:
1.    Kultuurinähtusi tuleb vaadata sünkroonis ajateljel.
2.    Kultuurinähtusi tuleb uurida nende sisemises ja välises ühtsuses.
3.    Kultuurinähtusi analüüsitakse kui mitmetasandilisi, kuid ühtse terviku osasid. Mitmetasandilisuse korral ilmneb semiootilise lähenemise vajadus. Nähtuste uurimine toimub kas üksiku nähtuse või laiema konteksti suhtes.
4.    Strukturaalse antropoloogia lõppeesmärk on modelleerida struktuur ehk arvatav algoritm (kood), mis määrab ära nähtuste arengu varjatud loogika ja nende eksistentsi. Aluseks olev algoritm peab andma ka juhised ühest arengu formatsioonist teise minekul. ("Strukturaalne antropoloogia" 1959)
Atauro
thumb Atauro on saar Malai saarestikus, üks Väikestest Sunda saartest. Saar kuulub Ida-Timorile ja see asub 25 km Ida-Timori pealinnast Dilist põhjas.
Pindala 105 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 995 m.
2015. aasta rahvaloenduse järgi elas saarel 9274 inimest.
Benedikte
pisi|Benedikte (2013). Benedikte Astrid Ingeborg Ingrid (sündinud 29. aprillil 1944 Kopenhaagenis) on Taani printsess ja Sayn-Wittgenstein-Berleburgi vürstinna. Benedikte on Taani kuninga Frederik IX ja tema abikaasa, kuninganna Ingridi teine tütar. Ta on praeguse Taani kuninganna Margrethe II noorem õde.
Tema ristivanemad olid Taani kuningas Christian X, Taani prints Gustav, Rootsi kuningas Gustav VI Adolf, Rootsi prints Sigvard (krahv Sigvard Bernadotte), Sir Alexander Ramsay, Taani kuninganna Alexandrine, Suurbritannia kuninganna Elizabeth, Taani printsessid Caroline-Mathilde ja Margrethe ning Rootsi printsess Ingeborg.
Abielu ja lapsed
Benedikte abiellus 3. veebruaril 1968 Fredensborgi palee kabelis Sayn-Wittgenstein-Berleburgi vürsti Richardiga (29. oktoober 1934 – 13. märts 2017).
Frederik IX otsustas, et abielust sündivatele lastele jääb õigus Taani troonile, kui nad kasvavad üles Taanis. Kuna aga seda tingimust ei täidetud, jäid lapsed sellest õigusest ilma.
Benediktel ja Richardil on kolm last:
Huvialad
Printsess huvitub nii Taani kui ka rahvusvaheliste skaudiorganisatsioonide tegevusest ning kui ta oli laps, loodi tema jaoks spetsiaalne skautide rühm. Praegu on ta mitme skaudirühmituse liige ning tegutseb pigem organisatoorsel poolel.
Printsess Benedikte on tihedalt seotud skautlusega nii Taanis kui ka välismaal. Ta on Pigespejdernes fællesrådi (Taani Gaidide Ühendkomitee) esinaine ning De grønne pigespejdere (Taani Rohelised Gaidid) ja Det Danske Spejdekorpsi (Taani Gaidide ja Skautide Ühendus) eestseisja. Lisaks on ta Olave Baden Powell Society (OB-PS) patroon.
Curie punkt
Curie punkt ehk Curie temperatuur on füüsikas ja materjaliteaduses temperatuur, millest kõrgemal kaotab püsimagnet oma magnetilised omadused. Curie temperatuur on nimetuse saanud Pierre Curie järgi, kes näitas esimesena, et magnetism kaob teatud temperatuuril.
Magnetvälja jõud on määratud magnetmomendi poolt. Eri materjalidel on erinev sisemiste magnetmomentide süsteem. Curie temperatuur on punkt, kus materjalisisesed magnetmomendid kaotavad summaarse eelisorienteerituse.
Eri tüüpi materjalide käitumine Curie punktist madalamal ja kõrgemal temperatuuril
Materjali käitumist Curie temperatuurist T_{c} kõrgemal temperatuuril iseloomustab magnetiline vastuvõtlikkus, mis on leitav Curie-Weissi seaduse kaudu. See seadus kirjeldab ferromagnetilise materjali magnetilise vastuvõtlikkuse \chi_m sõltuvust temperatuurist T, mis on kõrgem Curie temperatuurist T_c: kus C on Curie konstant. Curie temperatuuril muutuvad ferromagneetikud (näiteks raud, koobalt, nikkel) paramagneetikuteks.
Püsimagnetism on põhjustatud ühtselt orienteeritud magnetmomentide poolt. Ferro- ja paramagnetismi puhul orienteeruvad materjalisisesed magnetmomendid välise magnetvälja mõjul. Curie temperatuuril muutuvad ühte suunda orienteeritud magnetmomendid ebakorrapäraselt orienteerituks.
Paramagnetilised materjalid
Paramagnetilised materjalid ei ole tavaliselt magneetunud, kuid teevad seda välise magnetvälja mõjul. Väliste jõudude puudumisel paiknevad magnetmomendid suvaliselt ning pole joondunud. Magnetvälja ilmudes magnetmomendid aga joonduvad ajutiselt paralleelselt mõjuva jõuga. Ühte suunda joondunud magnetmomendid tekitavadki magnetvälja. Paramagnetismi puhul on materjali reaktsioon välisele magnetväljale positiivne ning materjal on seega magnetiliselt vastuvõtlik. Paramagnetite indutseeritud magnetväljad on aga väga nõrgad võrreldes ferromagnetite omadega.
Ferromagnetiline materjal muutub paramagnetiliseks Curie temperatuurist kõrgemal.
Ferromagnetilised materjalid
Materjalid on ferromagnetilised vaid allpool Curie temperatuuri ning on magneetunud ka ilma välise magnetvälja mõjuta. Allpool Curie temperatuuri on aatomid joondunud ja paralleelsed, sellest kõrgemal aga muutub materjal paramagnetiliseks, kuna aatomites kaob magnetmomentide korrastatus materjali faasiülemineku käigus.
Ferrimagnetilised materjalid
Ferrimagnetilised materjalid on magneetunud ka ilma välise magnetväljata, kuid need koosnevad kahest eri ioonvõrest. Ferrimagnetite puhul on ühe iooni magnetmomendid joondunud ühte suunda ning teisel teise. Nende vastassuunaliste magnetmomentide väärtused pole aga võrdväärsed ning seega esineb siiski spontaanne magnetism ja magnetväli. Curie punktist kõrgemal temperatuuril muutuvad ferrimagneetikud paramagneetikuteks, kuna aatomid kaotavad faasiüleminekute tulemusena enda joondunud magnetmomendid.
Antiferromagnetilised materjalid
Materjalid on antiferromagneetikud vaid allpool Néeli temperatuuri. Sarnaselt Curie temperatuuriga muutuvad ained Néeli temperatuuri ületades magnetmomentide orientatsiooni muutuste tagajärjel paramagnetilisteks. Allpool seda on aga materjali magnetmomendid joondunud vastassuundadesse, mille tulemusena on nende summaarne magnetmoment null. Antiferromagneetikud reageerivad väliselt rakendatavale magnetväljale sarnaselt paramagneetikutega. Saavutatava magnetilise vastuvõtlikkuse väärtus on väike ja positiivne. Néeli temperatuuri väärtus on enamasti toatemperatuurist palju madalamal (ning 1 ja 2 antiferromagnetismi artiklist).
Komposiitmaterjalid
Komposiitmaterjalide (ehk kahest või enamast eri omadustega materjalist koosnev materjal) puhul võib muutuda ka materjali Curie temperatuur. Sõltuvalt materjalide magnetmomentide orientatsioonist võib see tõusta või langeda. Kui materjalide magnetmomendid on samasuunalised, siis Curie punkt tõuseb, kui aga vastassuunalised, siis langeb. Ka materjalide dopeerimisel võib nende Curie punkt muutuda.
Zarja poolsaar
Zarja poolsaar (vene полуостров Заря) on poolsaar Venemaal Taimõri poolsaare lääneosas. Selle rannikut ümbritsevad Kara meri ja lõunas Middendorffi laht.
Curie punkt
Osakeste suurus
Osakeste suurus materjali kristallvõres muudab Curie temperatuuri. Osakeste väikeste mõõtmete tõttu muutuvad elektronspinnide kõikumised olulisemaks. Taoliste kõikumiste tõttu võib trastiliselt muutuda ka Curie punkti väärtus. Osakeste suurusest sõltub ka magnetmomentide orientatsiooni stabiilsus. Nanoosakeste puhul sõltub Curie temperatuur ka kristallvõrest. Mida tihedamalt on osakesed võres pakitud, seda lähemal on üksteisele magnetmomendid ning seeläbi tõuseb ka Curie punkt.
Zarja poolsaar
Zarja poolsaarele rajas 1900. aastal toidulao Eduard von Toll.
Curie punkt
Rõhk
Rõhk muudab materjali Curie temperatuuri. Tõstes rõhku väheneb süsteemi kristallvõre ruumala. Rõhk avaldab otsest mõju osakeste kineetilisele energiale võrevõnkumistes. Osakeste häiritud liikumine põhjustab vibratsioone, mis häirivad magnetmomentide orienteeritust. Seeläbi sarnaneb rõhu tõstmine temperatuuri tõstmisega, mille tagajärjel samuti kasvab osakeste kineetiline energia, mis häirib magnetmomentide orienteeritust.
Zarja poolsaar
Poolsaar on nime saanud kuunari Zarja auks.
Curie punkt
Rakendused
Termiliselt esile kutsutud ferromagneetiku-paramagneetiku üleminekut kasutatakse näiteks magnetoptiliste salvestusmäludes andmete kustutamiseks.
Curie punkti kasutatakse näiteks ka jootekolbide temperatuuri reguleerimisel – seni kuni kolvi ots on magneetunud, on sisse lülitatud ka kütteelemendi lüliti, Curie temperatuuri ületamisel aga kontaktid avanevad.
Trinidad ja Tobago
Trinidad ja Tobago on saareriik Kariibi mere kaguosas Lõuna-Ameerika põhjarannikul Väikeste Antillide saarestikus.
Trinidadi saar oli Hispaania koloonia alates Christoph Kolumbuse saabumisest 1498. aastal kuni Hispaania kuberneri Don José María Chacóni kapituleerumiseni 18 sõjalaevast koosnenud Suurbritannia laevastikule 18. veebruaril 1797. Samal ajal jõudis Tobago kuuluda Hispaaniale, Suurbritanniale, Prantsusmaale, Hollandile ja Kuramaa hertsogiriigile. 1802. aastal läks Trinidad ja 1814. aastal Tobago ametlikult Suurbritannia võimu alla, kuid mõlemad saared jäid kuni 1889. aastani administratiivselt eraldi kolooniateks. Trinidad ja Tobago iseseisvus 1962. aastal ja vabariik kuulutati välja 1976. aastal. Iseseisvumisest saadik on saareriik kuulunud Rahvaste Ühendusse.
Erinevalt enamikust ingliskeelsetest Kariibi riikidest on Trinidad ja Tobago tänapäeval arenenud tööstusriik, mille peamisteks tuluallikateks on rasketööstus (eelkõige energeetika, keemiatööstus ja metallitööstus), toiduainetööstus ja turism.
Loodus
Trinidad ja Tobago asub Kariibi meres paiknevas Väikeste Antillide saarestikus. Riigi territooriumi moodustavad 23 saart. Trinidadi ja Tobago pindala on 5128 km². Sellest 4827 km² (94%) moodustab Trinidadi saar, kus asuvad riigi pikimad vahemaad maismaal: 143 kilomeetrit põhjast lõunasse ja laius 61 kilomeetrit idast läände. Tobago saare pindala on 303 km², suurimad vahemaad 42 km põhjast lõunasse ja 12 km loodest kagusse. Teistest saartest on tuntumad Chacachacare, Monos, Huevos, Gaspar Grande, Väike-Tobago ja Saint Giles.
Trinidadi ja Tobago kaart|pisi|300 px Trinidadi ja Tobago pinnareljeef|pisi|300 px
Vaatamata sellele, et Trinidad ja Tobago kuuluvad Väikeste Antillide koosseisu, erineb nende saarte päritolu saarestiku muudest saartest. Trinidad moodustas algselt osa Lõuna-Ameerikast, Tobago on aga vulkaanilist päritolu. Mõlemad saared paiknevad Lõuna-Ameerika mandrilaval ja neil asuvad mäeahelikud on jätkuks Venezuela Andidele. Saari eraldab mandrist Paria laht, kaugus Venezuela rannikust on umbes 10,6 km.
Geoloogiline ehitus
Trinidadi Põhjaahelik koosneb peamiselt juura ja kriidi ajastu moondekivimitest. Põhjaosa tasandike aluspinna moodustab õhuke kiht nooremaid merelist päritolu purdkivimeid. Lõuna poole jääv Trinidadi Keskahelik koosneb valdavalt kriidi ja eotseeni ajastute settekivimitest, aheliku lõuna- ja idanõlvadel esineb miotseenist pärinevaid moodustisi. Selle lõunaküljele jäävad ka Naparima tasandik ja Nariva soo.
Lõunatasandiku moodustavad miotseeni ja pliotseeni ajastutest pärinevad liiv, savi ja kruus. Nende all peituvad nafta- ja maagaasivarud, mida on eriti rikkalikult Los Bajose murrangust põhja pool. Trinidadi Lõunaahelik kujutab endast kolmandat antiklinaalset kurdu. See koosneb mitmetest künkaahelikest, millest tuntumad on Kolmainu künkad (inglise keeles Trinity Hills, hispaania keeles Colinas de Trinidad). Kivimitest domineerivad liivakivi, savikilt, aleuroliit ja savid, mis on välja kujunenud miotseeni ajastul ja kurdunud pleistotseeni ajastul. Selles piirkonnas on laialt levinud tõrvaliivad ja mudavulkaanid.
Pinnamood
Valdava osa Trinidadi saarest hõlmab madal tasandik, kuid on ka kolm mäeahelikku. Kaks neist kulgevad paralleelselt, kujutades endast pigem kõrgustikke, sest ei ulatu kõrgemale 325 meetrist. Saare põhjaosas paiknevas Põhjaahelikus asub riigi kõrgeim punkt – Aripo mägi (940 m). Veidi madalam on El Tucuche mägi (936 m). Trinidadi lääneosas La Brea linna lähistel asub maailma suurim looduslik asfaldijärv Pitch Lake.
Tobago saare pinnamoodi kujundab mäeahelik, mis ulatub peaaegu üle kogu saare – selle pikkus on 29 km ja kõrgus kuni 640 m. Mäeahelikust põhjas ja lõunas asuvad viljakad tasandikud.
Veestik
Trinidadi saare kaks suurimat jõge on Ortoire (pikkus 50 km, suubub Atlandi ookeani) ja Caroni (pikkus 40 km, suubub Paria lahte). Tobagol leidub arvukalt ojasid ja väikseid jõgesid, kuid vaatamata sellele pole Tobagol erinevalt Trinidadist probleeme üleujutuste ja pinnase uhtumisega. Trinidadi saarel leidub märgalasid.
Taimestik
44,1% riigi pindalast on kaetud metsaga. Taimestikus on ülekaalus igihaljad puud, Trinidadi saare keskosas ja tuulealustel loodenõlvadel asuvad savannid ja hõrendikud. Taimede hulgas kohtab nii Lõuna-Ameerikale kui ka Antilli saartele omaseid liike. Metsades kasvab üle 50 väärispuude liigi, teiste seas hispaania seeder, balsapuu, sandlipuu, küpress ja harilik vanill. Suured maa-alad on kakao ja teiste kultuurtaimede istanduste all.
Saartel on levinud melonkaktused, Tobagol kasvab eriti rohkelt liiki Melocactus broadwayi. Trinidadil leidub haruldane käpaline – harilik liblikkäpp, mille populatsioon on tööstuslik-kaubandusliku kasutuse tõttu vähenemas.
Saarte mitmekesine taimestik on hästi kaardistatud, kokku on sealt leitud umbes 3300 eri taimeliiki, nende seas ka 59 endeemi.
Trinidadi ja Tobago seenestik ei ole lõpuni kaardistatud, kuid teada on vähemalt 1647 liiki, nende seas ka mitmed samblikud. Kindlasti on tegelik liikide arv oluliselt suurem, sest hinnanguliselt on maailma seeneliikidest avastatud vaid umbes 7%. Esimene katse kaardistada Trinidadi ja Tobago endeemseid seeneliike andis tulemuseks arvu 407.
Informatsioon saartel leiduvate mikroorganismide kohta on lünklik. Täpsemalt on teada vaid merevetikate kohta, mida on leitud umbes 200 liiki.
Loomastik
pisi|[[Yucatani leeträhn (Melanerpes rubricapillus rubricapillus) Tobago saarel]]
Trinidadi ja Tobago loomastik sarnaneb Lõuna-Ameerika loomastikuga. Kokku on saartel loendatud 467 linnuliiki (neist 1 endeemiline), üle 100 imetaja, umbes 90 roomajat (neist 1 endeemiline), umbes 30 kahepaikset (neist 1 endeemiline), 50 mageveekala ja vähemalt 950 merekala. Selgrootute kohta on andmed märksa puudulikumad. Siiski on teada umbes 650 liblika-, 672 mardika- (ainuüksi Tobago saarel) ja 40 koralliliiki.
Saartel võib kohata muuhulgas punast iibist, mis on ka riigi rahvuslind, kaimaneid, otselotte, aguutisid, leeguane, opossumeid, kaputsiinahve, üle 40 koolibri liigi (koolibri on kujutatud Trinidadi ja Tobago vapil). Tobago ja väiksemad saared on pesitsuspaigaks paljudele lindudele, kellest võib mainida näiteks antilli türkiispääsukest ja valgesaba-öösorri. Saartel elab suurel hulgal käsitiivalisi – leidub virviklaste, lehterkõrvlaste, lehtninalaste ja lõugnopslaste sugukonna esindajaid.
Keskkonnakaitse
pisi|vasakul|Tobago rannik
Trinidadi ja Tobago elusloodus on saarte mandrilise päritolu tõttu naabersaartega võrreldes väga mitmekesine. 1. augustil 1996 ratifitseeris riik bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni ja on välja töötanud tegevuskava bioloogilise mitmekesisuse säilitamiseks. Valitsus on esitanud neli aruannet, mis kirjeldavad elluviidud samme bioloogilise mitmekesisuse kaitsel, ja tunnistanud selle valdkonna olulisust ka riigi elanikkonna heaolu tagamisel. Saartel on 17 looduskaitseala ja 40 metsakeeluala, mille kogupindala on 153 000 hektarit. Tobago edelarannikule on loodud merekaitseala.
Kliima
Trinidadil ja Tobagol valitseb troopiline kliima, mida mõjutavad saartel kirdetuuled. Trinidadi aasta keskmine õhutemperatuur on +26 °C. Vihmaperiood kestab juunist detsembrini, sel ajal on keskmine õhuniiskus 55–87%. Aasta keskmine sademete hulk on 2110 mm. Tobago kliima on veidi jahedam, kuid suures osas Trinidadi kliimaga sarnane. Aasta keskmine sademete hulk on sellel saarel isegi suurem, umbes 2500 mm.
Aasta võib jagada kaheks – vihmaperiood kestab saartel juunist detsembrini, kuivaperiood jaanuarist maini. Trinidad ja Tobago asub troopiliste tsüklonite piirkonnast lõunas ning seetõttu orkaanid saari enamasti ei ohusta.
Jaak Taul
Jaak Taul (21. mail 1905 Riidaja vald (Helme kihelkond) – 18. aprill 2007 London) oli eesti vaimulik ja teoloog.
Ta lõpetas Riidaja algkooli, Helme kihelkonnakooli ja Tõrva Ühisgümnaasiumi cum laude 1924. Tartu Ülikoolis õppis ta usuteaduskonnas aastatel 1924–1928. Prooviaastal oli ta Ülikooli koguduses. Ordineeriti õpetajaametisse 1. aprillil 1929.
Ülikooli koguduse õpetaja kohusetäitja 1929–1931. Petseri Peetri koguduse õpetaja 1932–1933. Ülikooli koguduse abiõpetaja 1933–1936. Tartu Peetri koguduse õpetaja 1936–1944 (valiti õpetajaks 18. oktoobril 1936 309 poolt- ja 294 vastuhäälega ). Tartu praostkonna abipraost 1942–1944.
Doktorikraadi kaitses ta 21. mail 1935 väitekirjaga "Kristuse Jumalariigi õpetus". Töötas TÜ-s süstemaatilise usuteaduse eradotsendina.
1944 asus elama Saksamaale. Saksamaal pidas ta palvusi DP-laagrites ja jumalateenistusi nii eestlastele kui ka sakslastele (kuna paljud saksa vaimulikud olid sõjas surma saanud või vangi langenud), eriti Göttingeni ümbruses. Göttingeni päevil oli ta Eesti Komitee esimees ja eestlaste esindaja Briti sõjaväe võimude juures.
Alates 1947. aastast elas ta Inglismaal, kus ta hooldas Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Londoni kogudust. Aastatel 1953–1983 oli ta ühtlasi E.E.L.K. Inglismaa praostkonna praost. Aastal 1984 läks ta kõrge vanuse tõttu emerituuri.
Tema poeg oli E.E.L.K. peapiiskop Andres Taul.
Trinidad ja Tobago
Riigikord
pisi|Trinidadi ja Tobago presidendi residents (2010)
Riigi poliitiline süsteem rajaneb Suurbritannia parlamentaarse demokraatia mudelil ehk niinimetatud Westminsteri süsteemil. Trinidad ja Tobago on parlamentaarne vabariik. Kehtib 1976. aasta põhiseadus. Vastavalt põhiseadusele on riigipea viieks aastaks valitav president. Presidendi valib parlamendi mõlema koja liikmetest koosnev valijameeste kogu. Üks inimene võib presidendi ametis olla maksimaalselt kaks järjestikust ametiaega. Alates 2018. aastast on riigi president Paula Mae Weekes, kes on esimene naine sellel ametikohal.