cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tai keel
Keelesugulus
Tai keel kuulub kami-tai keelkonda, mida on varem peetud üheks Hiina-Tiibeti keelkonna haruks.
Tüpoloogia
Tai keel on toonikeel ja analüütiline keel.
Albatroslased
Albatroslased (Diomedeidae) on sugukond suuri merelinde, kes on fülogeneetiliselt tihedalt seotud torminiglaslaste (Pelecanoididae) ja tormipääsulastega (Hydrobatidae). Siia kuulub 4 perekonda 13–24 liigiga.
Albatroslased on laialt levinud Lõuna-Jäämeres ja Vaikse ookeani põhjaosas, neid ei ela aga Atlandi ookeani põhjaosas.
Selle sugukonna Diomedea perekonda kuuluvatel liikidel on elusolevatest lindudest kõige suurem tiibade siruulatus.
Birdi saar
thumb|Aerofoto Birdi saarest
Birdi saar on saar India ookeanis, üks Seišellidest. Pindala 120 ha. Saar on madal, kõrgus kuni 4 m. Kuulub Seišellidele.
PolePole
PolePole on Tansaania-Soome duo, mis loodi 1998. aastal Helsingis. Nende põhiline muusikainstrument on kümnekeelne kannel, mida mängib tansaania päritolu muusik Arnold Chiwalala (kes on ansambli helilooja, arranžeerija ning mängib ka flööti ja laulab). Kitarri mängib PolePoles Soome mitmekülgne muusik ja multiinstrumentalist Topi Korhonen.
PolePole esitab nii soome- kui ka suahiilikeelseid lugusid, mis kannavad filosoofilist allteksti. PolePole muusika baseerub peamiselt ühtsel rütmil või kahel või rohkemal üksteisest sõltumatul rütmil ehk nn polürütmil. Dünaamilisust toovad bändi kontsertidele tants ja kõrgetel toonidel flöödimäng.
Oma eksistentsi jooksul on PolePole mänginud nii Soomes kui ka väljaspool seda paljudel festivalidel, seminaridel, klubides, muuseumites, koolides ja rahvusvahelistel üritustel. Samuti on esinetud sellistel folgifestivalidel nagu Kaustinen Folk Music Festival ja Eurofolk Festival. Arnold Chiwalala on esinenud ja koostööd teinud erinevate artistidega, osalenud teatri- ja tantsuprojektides mitmel maal (Tansaania, Soome, Mosambiik, Inglismaa ja USA).
TV3 (Norra)
pisi|Kanali logo
TV3 Norra on kommertskanal, mis on suunatud Norra vaatajaskonnale ja mille omanik on Viasat. Viasat omakorda on osa Rootsi meediagrupist Modern Times Group.
Eik Albri
Albri alustas poksimist 1924. aastal Narva Võitlejas, tal ei olnud korralist treenerit.
TV3 (Norra)
Kui TV3 (Norra) põhirivaalide NRK, TV2 ja TVNorge saateid edastatakse Norrast, siis TV3 saateid hoopis Suurbritanniast (West Drayton, Middlesex). 3. augustil 2009 võttis TV3 kasutusele uue logo ja korporatiivse identiteedi. Uus visuaalkuvand sisaldab lillat värvi. Sama korporatiivne identiteet on saadaval ka Taanis ja Ungaris, aga TV3 Norra oli esimene, kes selle kasutusele võttis.
Eik Albri
Ta sai 1928. aasta Eesti meistrivõistlustel sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 3. koha. Ta võitis 1929. aasta Narva–Tallinna linnavõistlusel kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) selle aasta Eesti meistrit Hugo Soaseppa.
TV3 (Norra)
Sport
Varem sporti edastanud TV3 on kõik oma spordisaated kandnud üle sõsarkanalile Viasat4.
Eik Albri
Isiklikku
Tema õe Linda mees oli Eesti Ingeri rahvusliku liikumise tegelane Leander Reijo.
TV3 (Norra)
Viited
1. TNS Gallup
2. [http://www.kampanje.com/medier/article487091.ece Kampanje. August 3, 2009.]
3. [http://www.hegnar.no/sport_fritid/article299671.ece HegnarOnline. Retrieved 2009-06-15.]
Pank
Pank on rahaasutus, mis tegeleb raha hoiustamise, laenamise, investeerimise ja teiste finantsteenuste osutamisega.
Tänapäevased pangad tekkisid 14. ja 15. sajandi Itaalia kaubalinnades (Veneetsia, Genova).
Panga mõiste
pisi|Royal Bank, Toronto Pank on krediidiasutus.
Sõna „pank“ tuleb itaaliakeelsest sõnast banco, mis tähendab poeletti. Kõnekeeles nimetatakse sõnaga "pank" ka paljude asjade kogumisega seotud asutusi, nt spermapank, andmepank jm. Krediidiasutuste seaduse kohaselt tohib sõna "pank" kasutada aga ainult krediidiasutus, kusjuures viimane on kohustatud seda ka oma ärinimes tegema.
Eestis tegevusloa alusel tegutsevad krediidiasutused
Krediidiasutuse loomiseks tuleb taotleda Finantsinspektsioonilt krediidiasutuse tegevusluba. Eestis tegevusloa alusel tegutsevad krediidiasutused on järgmised:
Välisriikide krediidiasutuste filiaalid Eestis
Eestis tegutsevad välisriikide krediidiasutuste filiaalid:
Pank kui ettevõte
Panga peamised ülesanded on järgmised:
Vastavalt Eestis kehtivale seadusele võib pank tegutseda aktsiaseltsi või ühistuna. Erinevalt tavalisest aktsiaseltsist on krediidiasutuse asutamisel sissemakstav aktsiakapital olema tunduvalt suurem: 25 000 euro asemel vähemalt 5 000 000 eurot. Kuigi see summa on suur, moodustab omakapital pankade finantsstruktuuris väikese osa, tavaliselt alla 10%: domineerib võõrkapital, seal hulgas klientidelt kaasatud hoiused. Pankade peamiseks tuluallikaks on laenudelt teenitavad intressitulud. Samuti on tähtsal kohal pakutavate teenuste pealt võetavad tasud ja finantsinvesteeringutega seotud tulud.
Intresse võib üldiselt nimetada pankuri riskipreemiaks. Panganduses esineb mitmesuguseid riske:
Pankade tegevusvaldkonnad on erinevad: on panku, mis spetsialiseeruvad kitsale valdkonnale, näiteks investeerimispangad. Tänapäeval on enamik pankasid aga universaalsed ja pakuvad suurt hulka finantsteenuseid, millest olulisemad on
Hoiused ja laenud
Tavainimese jaoks on tänapäeval väga oluline, et ta saaks raha hoida pangakontol ja teha sellega tehinguid. Sellist tavalist arvelduskontol olevat raha nimetatakse nõudmiseni hoiuseks. Pangad pakuvad palju erinevaid hoiustamisteenuseid, milleks on
Teisalt on tavainimesele tähtis pangast laenu saamine. Sel puhul on tegu panga finantseerimistegevusega. Eraisikutele antavaid laene võib liigitada järgmiselt:
Panganduse ajalugu
Kui võtta pangandust väga laia mõistena, võib selle algeid näha juba umbes 2000 aastat eKr Mesopotaamias. Pangad said alguse vajadusest hoiustada väärtuslikke kaupu, näiteks vilja. Algul tegelesid sellega peamiselt templid ja paleed, sest need olid paremini turvatud. Eriti ohutuks peeti templeid, kuna neid valvasid jumalad ja seetõttu usuti, et templid on varguste eest kaitstud.
Kui inimesed hakkasid arveldama kulla ja hõbedaga, muutus pangandus peamiselt väärismetallide keskseks. Rahvusvahelise kaubanduse arenemine tõi pankuritele uut tööd: valuuta vahetamine ja üldine müntide kontroll, et need sisaldaksid piisavalt kulda või hõbedat. Samuti kasutati pankurite abi rahvusvaheliste kaubandustehingute läbiviimisel. Selle asemel, et kulda üle mere viia, viidi hoopis kviitung, mis tõestas kulla olemasolu.
Kullassepp kui varajane pankur
pisi|Kullakang Esimesed tõelised pangad ei olnud aga enam seotud raha vahetamise või müntide tootmisega, vaid olid seotud hoiustamisega. Nüüd hoiustati vilja asemel aga kulda ja hõbedat. Väga tihti juhtus, et pankuriks sai kullassepp, sest tema tegeles nagunii kullaga ja seega olid tal olemas selle hoiustamiseks turvalised võimalused. Jõukamatel inimestel tekkis kulla ülejääk – nad teenisid rohkem kui kulutasid. Kuna oma vara turvamine kodus oleks olnud kulukas, hakkasid inimesed oma vara hoiustama kullasseppade juures. Kullassepad hoiustasidki inimeste kulda ja teenisid selle eest väikest kasumit.
Algul pakkusid kullasseppadele konkurentsi ka valuutavahetajad. Kuna rahvusvaheline kaubandus tõi riikidesse sisse palju välisvaluutat, tekkis vajadus inimeste järele, kes muudaksid selle kodumaiseks rahaks. Nii tekkisidki inimesed, kes vermisid välismüntidest kodumaist raha. Kuna nad tegelesid rahaga, oli neil lihtne viia kokku inimesed kes vajasid laenu, ja need, kellel oli võimalik laenu anda.
Esimesed tänapäevased pangad
Tõeliselt tänapäevased pangad tekkisid aga renessansiajal Euroopas. Alates 16. sajandist jagunesid pangad peamiselt kaheks: valuutavahetuspankadeks ja deposiitpankadeks.
Valuutavahetuspangad
Valuutavahetuspangad ei tegelenud pangandusega selle tänapäevases tähenduses. Üks funktsioon oli välisvaluutaga arveldamine. Teine, peamine, funktsioon seisnes aga selles, et valuutavahetuspank võttis vastu väärismetalle ja muutis selle pangarahaks. Kui panka toodi kulda kullakangide või välisvaluutana, siis pank vermis sellest pangaraha, mida kaupmehed kohe aktsepteerisid. See tähendas, et kaubatehingut tehes ei pidanud enam kulda kaaluma ja hindama selle väärtust, vaid sai maksta müntidega, millel see oli juba kindlaks määratud. Valuutavahetuspangale tähendas see, et neil ei olnud kunagi vaja omakapitali – kliendile antava pangaraha väärtus oli võrdne sellega, mis panka toodi. Loomulikult arvestati teenuselt ka väike tasu. Algusajal töötasid valuutavahetuspankadena näiteks Hamburgi Pank ja Amsterdami Pank. Kuigi seda tüüpi pangad olid omal ajal väga tähtsad, lõpetas enamik neist tegevuse 19. sajandi teiseks pooleks.
Islami pangandus
pisi|Bank Teheran Lääne tsivilisatsioonis on normaalne, et pankur annab laenu intressiga. See tähendab, et laenaja peab mingi aja möödudes maksma pankurile tagasi laenatud summa ja sellele lisaks teatud summa intressi. Islami seaduste kohaselt ei ole pankuril õigust intressi küsida. On küll teatud tehingutasud, aga lääne pangasüsteemi peamist tuluallikat ei ole lubatud küsida.
Kui tuua näitena ettevõtluslaen, siis lääne ühiskonnas saab ettevõtja laenu, teeb selle eest midagi, teenib kasumi. Kasumist maksab ta osa pangale intressina tagasi. Kui lääne ühiskonnas ettevõtmine ei õnnestu, on laenajal ikkagi vaja tasuda nii laen kui intressid. Seetõttu ei huvita üldiselt pankurit, kuidas laenaja raha kasutab, sest ebaõnnestumise korral saab pankur tagatiseks määratud kinnisvara. Islami ühiskonnas ei tohi laenudelt intressi küsida. Seega laenuandja sarnaneb pigem investoriga. Selle asemel, et võtta intressi, jagatakse pankuri ja ettevõtja vahel ära hoopis kasum. Kui ettevõtmine õnnestub ja tuleb kasum, siis laenaja tagastab laenu ja kokkulepitud osa kasumist (nt 50%). See tähendab, et laenaja kasum on seda suurem, mida paremini ettevõtmine õnnestub. See tagab olukorra, kus pankurid kaaluvad hoolega, kellele laenu anda ja kellele mitte. Tihti aitavad pankurid ettevõtjaid nõustamisega, kuna soovivad kasumit teenida. Kui projekt aga ebaõnnestub ja tekib kahjum, jääb osa kahjumist ka pankuri kanda.
Amelia Windsor
Leedi Amelia Sophia Theodora Mary Margaret Windsor (sündinud 24. augustil 1995) on St. Andrewsi krahvi ja krahvinna noorim laps ja teine tütar.
Tal on vanem vend Edward ja vanem õde Marina-Charlotte.
Indrek Saarepera
Indrek Saarepera (sündinud 16. aprillil 1968 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Amelia Windsor
Ta on 2015. aasta seisuga Briti troonipärimisjärjekorras 35. kohal. Kuna Amelia ema on katoliiklane, siis kõrvaldati tema isa pärimisjärjekord. Ka Amelia vend ja õde pöördusid katoliku usku, seega on Amelia oma perekonnast troonipärimisjärjekorras ainus.
Indrek Saarepera
Keskhariduse omandas ta Tallinna 1. Keskkoolis aastatel 1974–1986 ning arhitektuurialase kõrghariduse Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1989–1994.
Shihezi
Shihezi on maakonna (allringkonna) õigustega linn (linnaks nimetatav haldusüksus) Hiinas Xinjiangi Uiguuri autonoomses piirkonnas. Asub Manasi jõe ääres.
Indrek Saarepera
Aastatel 1994–1996 töötas ta Jõelähtme valla arhitektina ning 1996–1998 arhitektuuribüroos R-Projekt OÜ. 1998–2006 tegutses Indrek Saarepera vabakutselise arhitektina. Alates 2006. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Visuaal OÜ.
Shihezi
Linn rajati keiser Qing Qianlongi (1736–1795) ajal.
Tähtsamad tööstusharud on nafta-, tekstiili- ja toiduainetetööstus. Linnal on raudteeühendus Usu ja Ürümqiga.
Indrek Saarepera
2009. aastal andis Eesti Arhitektide Liit Indrek Saareperale “volitatud arhitekt V” kutse.
Carolina Pihelgas
pisi|Carolina Pihelgas esinemas [[Rahvusvaheline luulepäev|rahvusvahelise luulepäeva luulemaratonil Tallinna Keskraamatukogus 21. märtsil 2014]] thumb|Carolina Pihelgas esinemas Tallinna kirjandusfestivalil HeadRead, 6. mai 2010 Carolina Pihelgas (sündinud 24. veebruaril 1986) on eesti luuletaja, tõlkija ja toimetaja.
Ta on ajakirja Looming toimetaja. Varem on ta olnud ajakirja Ninniku toimetaja (2011–2014) ja Värske Rõhu peatoimetaja (2013–2020).
Pihelgas on õppinud Tartu Ülikoolis usuteadust ja religiooniantropoloogiat ning kaitsnud aastal 2012 magistritöö teemal "Meieisapalve eesti rahvausundis: lausung ja lausumine (M. J. Eiseni rahvaluulekogude põhjal)." Kuulub alates 2012. aastast Eesti Kirjanike Liitu.
Tõlked
Lisaks on mitmed luuletõlked ilmunud perioodikas: inglise (Sylvia Plath, Anne Sexton, Rita Dove, Imtiaz Dharker, Carol Ann Duffy, Brian Patten, Mark Haddon, Warsan Shire, Safia Elhillo, Clifton Gachagua, Liyou Libsekal), norra (Gro Dahle, Rune Tuverud, Kristian Bergquist), rootsi (Bo Carpelan, Gösta Ågren, Elis Burrau), taani (Yahya Hassan, Signe Gjessing, Martin Glaz Serup), hispaania (Gabriela Mistral, Octavio Paz, Gloria Gervitz, Roberto Juarroz, Carlos López de Gregori, Clara Janés), katalaani (Jaume Subirana), saksa (Michael Augustin) ja kreeka keelest (Sappho).
Isiklikku
Tema isa oli biofüüsik Vello Pihelgas. Tema elukaaslane on Hasso Krull.
Antiikkirjandus
pisi|[[Homerose büst]]
Antiikkirjanduseks nimetatakse Vana-Kreeka ja Vana-Rooma ühiskonnas kujunenud kirjandust, mille algust tähistavad Homerose eeposed "Ilias" ja "Odüsseia" 8.–7. sajandist eKr ning mis sirutub välja hilisantiiki 4.–6. sajandil pKr.
Vanakreeka kirjandus on Euroopa vanim ja ainus täiesti iseseisvalt arenenud kirjandus. Vanimad vanakreeka kirjanduslikud mälestised pärinevad 8.–7. sajandist eKr. Vanakreeka kirjandus ei tugine teiste kirjanduste kogemusele. Vanakreeka kirjanduse tähtsaimad autorid on Homeros, eleegia viljelejad Tyrtaios, Solon, Archilochos, meelika žanri esindajad Alkaios ja Sappho ning antiiktragöödiameistrid Aischylos, Sophokles ja Euripides.
Vanarooma kirjandus hakkas arenema 3. sajandil eKr. Vanarooma kirjandus on suuresti mõjutatud vanakreeka kirjandusest. Siiski ei ole vanarooma kirjandus puhtalt koopia vanakreeka originaalist, vaid tal on ka omad eripärad ja spetsiifilised jooned. Olulisemad kirjanikud on Plautus, Terentius, Seneca, Marcus Porcius Cato, Marcus Tullius Cicero, Julius Caesar, Vergilius, Quintus Horatius Flaccus ja Publius Ovidius Naso.
Antiikkirjanduses saavutati kunstiliste kujundite ja stilistiliste võtete suur mitmekesisus. Vanakreeka ja vanarooma kirjanduses eksisteerisid juba peaaegu kõik uusaja kirjanduse žanrid. Paljude žanride (eepos, idüll, tragöödia, komöödia, ood, eleegia, hümn, satiir, epigramm, dialoog) nimetusedki pärinevad antiikkirjandusest.
Paranthropus boisei
Paranthropus boisei 'il olid laiad sarnaluud ning tugevad lõualuud. Kolju oli väike ja sarnanes šimpansi omaga. Tema suured, paksu emailikihiga kaetud purihambad viitavad mäletsemisele ja kõvale toidule. Mõned leitud Paranthropus boisei purihambad on kuni kahesentimeetrise läbimõõduga.
Kolju
Kolju (ladina keeles cranium) ehk pealuu ehk kolp ehk surnupealuu on selgroogsetel pea skelett, mis kaitseb ja toestab peaaju, meeleelundeid ning seede- ja hingamiselundite alguosa.
Kolju koosneb ajukoljust ja näokoljust.
Selgroogsete kolju jagatakse silmakoopa taguste avade järgi (oimuauk) järgmiselt:
Kolju luud on õmbluste ja kõhrliiduste varal üksteisega liikumatus ühenduses ning liikuvas ühenduses on ainult alalõualuu (liigestub oimuluudega), keeleluu ja kuulmeluukesed. Koljuluudele kinnituvad näolihased.
Inimese kolju
Inimese kolju koosneb aju- ja näokoljust, milles on üldiselt 22 luud, kuid koos kuulmeluukeste ning keeleluuga kokku 29 luud.
Väikelapsel on otsmikuluid paarisarv, hiljem kasvavad need kokku üheks luuks.
8 paarilist luud
Eesti keeles - ladina keeles - inglise keeles - vene keeles
6 kuulmeluukest (paarisluud)
Eesti keeles - ladina keeles - inglise keeles - vene keeles
Muud
Eesti keeles - ladina keeles - inglise keeles - vene keeles
Siiri Vallner
pisi|Siiri Vallner 2009. aastal Siiri Vallner (sündinud 9. aprillil 1972 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Põhihariduse omandas ta Tallinna 13. Keskkoolis aastal 1989 ning keskhariduse Tallinna 56. Keskkoolis aastal 1993. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonnas aastatel 1993–1997 ja Virginia Polütehnilises Instituudis aastatel 1998–1999. Aastal 1996 täiendas ta end Taanis programmi Denmark's International Study Program raames.
Aastatel 1990–1993 töötas ta Tallinna Linnaarhiivis ning aastatel 1997–1998 aktsiaseltsis ENTEC arhitekt–planeerijana. Õpingute ajal Ameerika Ühendriikides stažeeris ta arhitektuuribüroodes Lewis&Associates LTD (1998–1999) ning Berzak Gold P.C. (1999–2000). Alates 2001. aastast töötab Siiri Vallner arhitektuuribüroos Head Arhitektid OÜ ning alates 2003. aastast ka arhitektuuribüroos Kavakava OÜ.
Siiri Vallner on Eesti Arhitektide Liidu liige alates 2001. aastast.
Hvaleri vald
Hvaleri vald on vald Norras saartel Vikeni maakonnas. Valla keskus on Skjærhaldeni küla Kirkeøy saarel. Hvaleri vald loodi 1. jaanuaril 1838. 2019. aastani kuulus vald Østfoldi maakonda.
pisi|[[Spjærøy kirik]]
Nimi
Hvaleri vald sai oma nime sõnast hval mitmuses, mis tähendab "vaal". Saarte vorm ja kuju sarnaneb vaalade karjaga. Aastani 1889 kirjutati nimi "Hvaløerne".
Asend
Vald hõlmab Skjærhaldenist lõuna pool paikneva saarteahela ning mitusada väikesaart ja kaljut.
Asustus
Nordre Sandøy, Søndre Sandøy, Herføl ja Nordre Laueri saarel on suvilad. Søndre Sandøy ja Hærføli saarel on kohalikud poed ja teed.
Saarestik ja lähim linn Fredrikstad on tuntud teleseriaalist "Vaalasaarte Maria" (2008).
Sümboolika
Hvaleri valla vapp kinnitati 9. detsembril 1983. Sinisel kilbil on hõbedase paadi kujutis. Seda tüüpi paadid olid iseloomulikud 13. sajandil. Paat valiti sellepärast, et selle saarevalla elanikud sõltusid paatidest kogu oma ajaloo jooksul ning kalapüük ja purjetamine on olnud elanike peamine majanduslik tegevusala sajandite jooksul.
Egiptuse riigipeade loend
Kediivid Osmanite riigi koosseisus (1805–1882)
Egiptusest sai de facto iseseisev riik 1805. aastal, mil Osmanite asehaldur (wāli) Muḩammad `Alī hakkas sisuliselt teostama võimu sultanist sõltumatult ja võttis endale kediivi tiitli. De iure jäi Egiptus edasi Osmanite riigi osaks ja Osmani sultanid, kuigi jõuetud sõjaliselt sekkuma, Egiptuse sõltumatust ei tunnistanud. Alles 1867. aastal tunnistasid nad Egiptuse valitsejate kediivi tiitlit ja laiendatud võimupiire, kuid nominaalselt jäi Egiptus ka siis Osmanite riigi osaks.
Helmi Betlem
Helmi Betlem (neiupõlvenimi Helmi Niglas; 26. aprill 1910 Harjumaa, Ravila vald – 5. veebruar 2001 Toronto, Kanada) oli eesti laulja (sopran) ja muusikapedagoog.
Egiptuse riigipeade loend
Kediivid Suurbritannia protektoraadi all (1882–1914)
Suurbritannia mõju oli kasvanud Egiptuses alates 1870. aastatest ja suvel-sügisel 1882 viis see Egiptuse sisulise okupeerimiseni brittide poolt. Kuigi ametlikult Egiptuse õiguslik-poliitiline staatus ei muutunud, sai riigist nüüd de facto Suurbritannia protektoraat. Kediivid säilitasid seejuures oma positsiooni riigipeana.
Sultanid Suurbritannia protektoraadi all (1914–1922)
Ametlikult kuulutati Suurbritannia protektoraat Egiptuses välja 18. detsembril 1914 ja järgmisest päevast anti Egiptuse valitsejale sultani tiitel.
Helmi Betlem
1949. aastast asus Helmi Betlem elama Kanadasse.
Egiptuse riigipeade loend
Egiptuse kuningriik (1922–1953)
16. märtsil 1922 kuulutas Egiptus ühepoolselt välja iseseisvuse ja seoses sellega muutis valitseja tiitli sultanist kuningaks. Suurbritannia tunnistas Egiptuse kuningriigi iseseisvust ametlikult 14. novembril 1936. Troonil jätkas alates 1805. aastast riiki valitsenud Muḩammad ‘Alī dünastia.
Helmi Betlem
Ta oli palju aastaid Toronto Peetri kiriku (eesti kogudus) solist ja muusikaelu üks eestvedajaid
Egiptuse riigipeade loend
Vabariik
18. juunil 1953 likvideeriti monarhia ja kuulutati välja Egiptuse Vabariik. Aastatel 1958–1961 kandis riik nime Ühinenud Araabia Vabariik ja moodustas ühisriigi Süüriaga. Alates 11. septembrist 1971 on Egiptuse ametlik nimi Egiptuse Araabia Vabariik.
Helmi Betlem
Ta oli avaesinejaks ülemaailmsete eesti päevade kontsertidel Torontos 1969 ja 1972. aastal.
Helen Taylor
Leedi Helen Taylor (Helen Marina Lucy Windsor) (s. 28. aprillil 1964) on Kenti krahvi ja krahvinna teine laps ning ainus tütar. Tal on vanem vend George ja noorem vend Nicholas. Ta on 2011. aasta seisuga Briti troonipärimisjärjekorras 32. kohal.
Egiptuse riigipeade loend
Vabariik
Egiptuse riigipea ametinimi on president, kuid sõjaväelise võimu aastatel on riigipea kandnud ka teistsuguseid tiitleid. Seetõttu on riigipeade erinevad ametinimed ära toodud tabelis.
Vaata ka
ar:ملحق:قائمة حكام مصر الجمهورية arz:حكام مصر
Helen Taylor
18. juulil 1992 abiellus ta Timothy Tayloriga Windsoris St. George'i kabelis. Abielludes sai tema nimeks leedi Helen Windsori asemel leedi Helen Taylor. Paaril on neli last, kes kuuluvad samuti troonipärimisjärjekorda:
Leedi Taylor on Armani moemaja ja Bvlgari juveeliäri esindaja.
Paavo Nõgene
pisi|Paavo Nõgene (2014) Paavo Nõgene (sündinud 13. märtsil 1980) on Eesti riigiametnik ja tippjuht. Ta on endine Vanemuise teatrijuht, produtsent ja Kultuuriministeeriumi kantsler, alates maist 2018 Tallinki juhatuse esimees.
2001–2023 oli ta Eesti Reformierakonna liige.
Hariduskäik
Ta on õppinud Tallinna 21. Keskkoolis (1987–1992) ja Tartu Karlova Gümnaasiumis, mille lõpetas 1998. Ta on õppinud lastemuusikakoolis mitut instrumenti, sh viiulit ja löökpille.
2012. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli sotsiaal- ja haridusteaduskonna ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal bakalaureusetöö "Vanemuise teatri sisekommunikatsioon etendust ettevalmistavas ja teenindavas osakonnas".
Töökäik
Ta asus 1995. aastal kooliõpilasena tööle Vanemuise teatris valgustusala abitöölisena. Aastal 1998 sai temast valgustusala juht ja valguskujundaja. 2004. aastast oli ta Vanemuise teatri peaprodutsent, aastast 2006 ka teatri juhi kohusetäitja. Aastatel 2007–2012 oli ta Vanemuise teatri juht.
Aastatel 2013–2018 oli ta Kultuuriministeeriumi kantsler. Alates 1. maist 2018 suundus ta juhtima börsiettevõtet AS Tallink Grupp.
Ta on olnud mitme kultuuriorganisatsiooni ja sihtasutuse nõukogu liige. Praegu on ta Eesti Kunstimuuseumi nõukogu liige.
Varem on ta olnud nõukogu liige sihtasutustes Teater Vanemuine, Rahvusooper Estonia, Eesti Kontsert, Eesti Rahvusringhääling, Eesti Draamateater, Eesti Filmi Instituut, Kultuurileht, Tartu Loomemajanduskeskus (ka nõukogu esimees) ja Tartu Kultuurkapital.
Jaanuarist 2013 kuni aprillini 2018 oli ta Hasartmängumaksu Nõukogu liige.
23. märtsil 2018 teatas ta, et lahkub Kultuuriministeeriumist ja avalikust teenistusest ning asub tööle AS Tallink Grupi juhatuse esimehena.
Eraettevõtlus
2000. aastal lõi ta üritusturundusettevõtted PN Management ja hiljem PNG OÜ PNG Events. Firma korraldada on olnud nii spordiüritusi (Tallinn International Horse Show) kui ka muusika- ja meelelahutusüritusi (sh Tartu Raimond Valgre muusikafestival, kontserditurneed ning mitme ooperi ja muusikali suurettekanded). Viimaste seas on olnud suuremad Tartu Raekoja platsil etendunud Puccini "Tosca" (2001), Webberi "Evita" (2002) ning Elton Johni "Aida" Tartu lauluväljakul (2003), aga ka Webberi "Jesus Christ Superstar" (2004) ning Ulvaeusi ja Anderssoni "Mamma Mia!" originaalproduktsiooni etendused Saku Suurhallis (2005). Ta oli muuhulgas Tallinna lauluväljakul toimunud maailma suurima Andrew Lloyd Webberi gala produtsent (juuli 2006) ning on Andrew Lloyd Webberi ettevõtte Really Useful Group Ltd ametlik koostööpartner Eestis. Hiljem Vanemuise teatrijuhina oli ta rokkooperi "Ruja" ja "Lotte" muusikali idee autor ja produtsent ning Kreisiraadio kontserditurneede produtsent.
PNG OÜ PNG Events oli 2004. aasta tulemuste põhjal ajalehe Äripäev turunduse TOP 100 edetabelis kahe edukama üritusturunduse ettevõtte seas.
Ta müüs osaluse ettevõttes PNG OÜ PNG Events 2006. aastal, et pühenduda teatritööle.
Isiklikku
Tema vanemad on dirigent Endel Nõgene ja muusikapedagoog Eve Nõgene. Tema vend Eero Nõgene on ettevõtja, heategevusfondi Aitan Lapsi asutaja ja nõukogu liige.
Dovžansk
Dovžansk (Luhanski Rahvavabariigi mõistes Sverdlovsk; kõnekeeles Sverdlovka) on oblastilise tähtsusega linn Ukrainas Luhanski oblastis, Dovžanski rajooni keskus. Linn on oblastikeskusest Luhanskist umbes 80 km kaugusel.
Linn tekkis 1938. aastal mitmete kaevandusalevite liitmisel. Linn on saanud nime Jakov Sverdlovi järgi. 12. mail 2016 nimetas Ukraina keskvalitsus dekommuniseerimise käigus ümber Dovžanskiks, kuid sisuliselt kasutatakse linna vana nime edasi.
Linna haldusalasse kuulub ka Voznessenivka (endise nimega Tšervonopartõzansk; piiripunkt Venemaaga), kuus alevit ja muid asulaid.
Valeri Zentsov
Valeri Zentsov (sündinud 1946 Berliinis) on Venemaa Föderatsiooni välisluureteenituse SVR luureohvitser. Ta oli riigireetur Herman Simmi kontaktisik Eesti ja NATO riigisaladust sisaldavate dokumentide edastamisel Venemaale.
Valeri Zentsov sündis 1946. aastal Berliinis. Pere kolis Tallinna kui Zentsov oli kuueaastane. Lõpetas Tallinna 30. keskkooli.
Pärast laevaremonditehases töötamist asus tööle KGBs. Paljulubavast operatiivtöötajast Zentsovist koolitati aastatel 1973–1975 Moskvas Riikliku Julgeoleku Komitee 1. Peavalitsuse luureohvitser, kelle erialaks oli teadus- ja tehnikaluure.
Valeri Leontjev
Valeri Jakovlevitš Leontjev (vene keeles Валерий Яковлевич Леонтьев; sündinud 19. märtsil 1949 Ust-Usas Komis) on mansi päritolu Venemaa laulja.
Tunnustus
Aastatel 1980–2001 oli Leontjev 13 aastat järjest (1980–1992 ja 1996 ja 1997) valitud Venemaa / NSV Liidu aasta parimaks meessoost poplauljaks. Seda rekordit pole seni keegi suutnud purustada.
Lisaks on ta saanud kaheksal korral preemia «Звуковая дорожка», sealhulgas kategoorias "Legend" («Легенда», 2009) ja viiel korral Venemaa riikliku preemia Ovatsioon (Овация), sealhulgas kategoorias "Elav legend" («Живая легенда», 1998).
Teda on tunnustatud ka auhindadega World Music Awards ja Золотой Граммофон.
Harry Olt
Harry Olev Olt (26. aprill 1929 Porkuni vald Kadila küla – 27. juuli 2016 Stockholm) oli eesti muusikateadlane ja helilooja.
Elulugu
Harry Olt sündis talupoja peres. 15-aastaselt jõudis ta 1944. aasta sügisel üksi Rootsi. Varem palju muusikaga tegelnud Harry Olt hakkas õppima Ingesundi Kõrgemas Muusikakoolis Lääne-Värmlandis klaverit, viiulit ja muusikateooriat. Ta õppis eraviisil ka dirigeerimist Olav Rootsi juures ning kompositsiooni 1949–1955 Eduard Tubina käe all, seejärel veel muusikateadust Uppsala ülikoolis ja muusikasotsioloogiat Stockholmi ülikoolis.
Harry Olt on pidanud Stockholmis erastuudiot, juhatanud Stockholmi muusikakooli, olnud seejärel Rootsi Raadios muusikatoimetaja ja Rootsi Riikliku kontserdibüroo Rikskonserter produtsent ning aastail 1970–1994 Södertälje linnavalitsuse teatri- ja muusikaintendant. Ta on tegutsenud ka lektori ja õppejõuna. 1974–1988 oli Olt selle kõrval Stockholmi ülikooli Balti uuringute instituudi teatri- ja muusikareferent, 1987. aastast ka selle sekretär.
Need ametikohad andsid talle võimaluse alates 1960. aastatest luua kontakte Eesti kultuuriinimestega. Harry Olt oli peamisi eesti ja rootsi kultuuri vahendajaid, korraldades kontserdireise, konverentse, näitusi, publikatsioone ja etendusi, näiteks projekt "Tuule ja vee lapsed" (1986–2002), tutvustades regulaarselt eesti muusikat ka Rootsi Raadios. Ta oli 1952–1964 ajakirja Vaba Eesti tegevtoimetaja ja vastutav väljaandja.
Olt osales Rootsi kultuuriuuringuis, koostas Balti Instituudis ning Rootsi Raadios eesti muusika referentsfonoteegi ja Rootsi Kuninglikus Muusikaakadeemias Eduard Tubina käsikirjade fondi. 1985. aastaks valmisid tal Tubina loomingu koondülevaade, diskograafia ja bibliograafia.
1970. aastal ilmus Eesti nüüdisheliloojaid käsitlev raamat rootsi ja inglise keeles. Raamatuid rootsi ja eeskätt eesti muusikast on Oldil vähemalt kümmekond, nende hulgas koguteos "Estonian Music".
Isiklikku
Maalikunstnik Mihkel Olt on tema poeg.
Igarka
Igarka on linn Venemaa Krasnojarski krais Turuhhanski rajoonis. Asub Jenissei paremal kaldal.
1929. aastal ehitati linna kohale sadam. Selle juurde tekkinud asula on linn aastast 1931. Aastatel 1947–1953 ehitasid GULAGi sunnitöölised raudteed (Objekt №503 ) Igarkast Salehardi Tjumeni oblastis, kuid see ei valminud täielikult ning jäi kasutusele võtmata. Raudtee jäänuseid võib tundras näha siiamaani.
Linnas on metsakombinaat ja kalatehas ning igikeltsamuuseum.
1989. aastal elas linnas 18 800 inimest, 2007. aastaks oli jäänud 7300 ja 2020. aastaks 4319.
Kesu raba
Kesu raba pindala on 30 km². Turbalasundi paksus on kuni 7 meetrit, keskmine paksus 5 meetrit. Turbavarud on 113 miljonit m³. Pindalaühiku kohta on Kesu raba suurimate turbavarudega soode hulgas Eestis. Raba absoluutne kõrgus on 21 meetrit.
Väljavool Kesu rabast on Kasari jõgikonda (Naravere oja, Liiva oja, Kesu oja, Avaste oja).
19. sajandil ja 20. sajandi alguses on raba servaladel kaevandatud vähesel määral turvast. Suurem soo turbavarude hõlvamine oli kavas 1960. aastatel, mida ei tehtud siiski teoks. Kunagist turbakaevandust meenutavad Kesu külas vett täis turbavõtuaugud. Siin-seal on säilinud ka soosse kaevatud vanu linaleoauke.
1992. aastal võeti suurem osa soost looduskaitse alla (Kesu sookaitseala).
Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1940
'''Eesti ohvitseride ülendamine 24. veebruaril 1940''' toimus Vabariigi presidendi Konstantin Pätsi käskkirjaga relvastatud jõududele 16. veebruarist 1940.
Lipnikud - nooremleitnantideks
Sõjakooli ohvitseride-jalaväeklassi lõpetanud ja juhtimispraktika edukalt sooritanud lipnikud nooremleitnantideks kutseohvitseri õigustega:
Kaitseliidust kindla kuupalgata ametikohtadel teenivatest.
Vanusega 24. veebruarist 1940:
Reservist: Kaitseliitu mittekuuluvatest.
Vanusega 24. veebruarist 1940:
Palana
Palana on alev Venemaal Kamtšatka krais.
Palana asub Palana jõe paremal kaldal, 8 km kaugusel Ohhoota merre kuuluva Šelihhovi lahe rannast.
Loodus
Alevis sajab aastas keskmiselt 472 mm aastas, kusjuures aasta teine pool on märksa sajusem esimesest. Kõige sademeterohkemad kuud on august (66 mm) ja juuli (65 mm), kõige sademetevaesemad veebruar (11 mm) ja märts (12 mm).
Ajalugu
Palana oli kuni 2007. aastani Korjaki autonoomse ringkonna keskus, seal asus Korjaki autonoomse ringkonna duuma. Seejärel Korjaki autonoomne ringkond likvideeriti.
Elanikkond
Palanas elas 1959. aastal 924 inimest. 1962 sai Palana alevi õigused. Alevis elas NSV Liidu 1979. aasta rahvaloenduse andmetel 2735 inimest, NSV Liidu 1989. aasta rahvaloenduse andmetel 4343 ja 2002. aasta rahvaloenduse järgi 3928 inimest. 2010. aastaks oli elanike arv vähenenud 3508-ni.
Nicholas Charles Windsor
Lord Nicholas Windsor (Nicholas Charles Edward Jonathan Windsor) (s. 25. juulil 1970) on Kenti krahvi ja krahvinna kolmas laps ning teine poeg. Tal on vanem vend George ja vanem õde Helen. pisi|Lord Nicholas Windsor 2013. aastal Lord Nicholas sündis, kuuludes Briti troonipärimisjärjekorda kui Briti monarhi lapselapselaps. Kuid 2001. aastal võttis ta ema eeskujul omaks katoliku usu ning kaotas sünnijärgse koha troonipärimisjärjekorras.
Lord Nicholas on Märter Kuningas Charlesi nimelise ühenduse patroon. Tema tiitel "lord" tuleneb tema sünniõigusest, olles vürsti poeg ja Briti monarhi järeltulija. Ta oleks olnud Tema Kuninglik Kõrgus prints Nicholas, kuid 1917 välja antud seadusega ei kuulu see tiitel monarhi lapselapselastele.
Tema lapsed saavad küll perekonnanime Windsor, kuid ei kanna ühtegi tiitlit. Tema lapsed kuuluvad troonipärilusjärjestusse tingimusel, et nad on anglikaanid (mitte katoliiklased).
Abielu ja lapsed
Lord Nicholas Charles Windsor abiellus 2006. aastal Paola Doimi de Lupis Frankopan Šubić Zrinskiga, keda selles abielus olles tuleks kõnetada kui Lady Nicholas Windsori. Nende abielu sõlmiti 19. oktoobril 2006 ja kiriklik laulatus peeti 4. november 2006.
Las Vegas
230px|pisi|Droonivideo hilisõhtust Las Vegases (2020) Las Vegas on Nevada osariigi suurim linn Ameerika Ühendriikides. Linn on rahvusvaheliselt tuntud oma kasiinode, meelelahutusasutuste ja kireva ööelu poolest.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 641 903. Rahvaarvult on see Ameerika Ühendriikides 25. kohal. Rahvastikust moodustasid 46,0% valged, 12,9% mustad või afroameeriklased ning 7,2% aasialased. Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 33,3%. Las Vegases elab lisaks 0,6% põlishavailasi või Vaikse ookeani saarlasi, nende suhteliselt suure arvu pärast kutsutakse linna "üheksandaks Hawaii saareks". Las Vegas Valley suurlinnastus elab üle 2,2 miljoni inimese.
Las Vegas on asutatud 1905. aastal. Linnaõigused sai Las Vegas 1911. aastal. 20. sajandil asutatud linnadest on see kõige kiiremini kasvava rahvaarvuga linn.
Linna hüüdnimi on inglise keeles Sin City ('patulinn').
Turism
230px|pisi|[[Las Vegas Strip]] 230px|pisi|[[Googie-stiilis tervitusmärk "Welcome to Fabulous Las Vegas", mis asub Las Vegas Stripi alguses Paradise'is, 4 miili kaugusel Las Vegasest]] Las Vegase suurimad turismiobjektid on kasiinod ja hotellid. Kuulsaimad kasiinod asuvad Las Vegas Boulevardi osa Paradise'is ja Winchesteris, mida kutsutakse Las Vegas Stripiks. Paljud hotellid on hiigelsuured ja asuvad enamasti kasiinoalade naabruses. Ka kesklinnas on palju hotelle, mis olid algusaastatel mängurluse keskmeks.
Sport
Las Vegase linnastus tegutseb kolm Põhja-Ameerika suurliigades mängivat klubi. NHL-is mängiv jäähokiklubi Vegas Golden Knights alustas Las Vegases tegevust 2017. aastal. Ameerika jalgpalli klubi Las Vegas Raiders kolis Las Vegasesse 2020. aastal California osariigist Oaklandist. Naiste korvpalli kõrgliigas WNBA mängiv Las Vegas Aces kolis Las Vegasesse 2018. aastal.
Flamingo
Flamingo (Phoenicopterus ruber) on suur lind flamingolaste sugukonnast. Ta on suguluses heleflamingo (Phoenicopterus roseus) ja punaflamingoga (Phoenicopterus chilensis), kes mõnikord arvatakse ka flamingo (Phoenicopterus ruber 'i ) alamliigiks.
Donald Koppel
Elulugu
Donald Koppel sai Tartus hariduse tsinkograafi erialal, õppis ka fotograafiat. Enne sõda töötas ta ühes Tallinna trükikojas tsinkograafina. 1940. aastal kutsuti ta aega teenima Eesti sõjaväkke Tapale. Edasi suunati teda Narva ja sealt pärast Eesti inkorporeerimist NSV Liitu Nõukogude sõjaväe polgukooli Tamsalus. Tema teenistus jätkus Väike-Maarjas, kust polk viidi seoses sõja algusega Venemaale. 1941. aasta augustilahingutes põgenes ta sakslaste poole. Koppel teenis Tallinnas politsei ratsareservis. 1942. aastal abiellus ta Hertaga, kellega ta oli tutvunud 1941. aastal. Hiljem sündisid neil poeg T. Thomas ja tütar Inga Koppel Carr.
pisi|Donald Koppel. Tänav Narvas peale pommitamist märts 1944
Narva pärast pommitamist 1944 märts-aprill
1943. aastal mobiliseeriti Eesti SS-brigaadi Poolas, seejärel sõdis Neveli all ja lõpuks Narva lähistel.
Teises maailmasõjas oli Koppel Eesti Leegioni rindefotograaf. Tema fotodel on jäädvustatud Narva enne ja pärast Nõukogude lennuväe pommirünnakuid 1944. aasta märtsis ja sõjakeerisesse kistud inimeste eluolu. Lisaks on ta pildistanud tagalaelu Lätis, Leedus, Poolas, Venemaal, Austrias ja Saksamaal.
Koppeli fotod paistavad silma sellega, et on ideoloogiliselt väljas nii vene kui saksaa huvidest. Tema piltidest paistab eestlase tüdinud neutraalsus II maailmasõja suhtes, hirmutav faktilisus - neis puuduvad aga suurriikide fotoloomingule omased empaatia ja heroilisus.
Inandal üle suure lombi 1946
Koppeli üks tuntumaid fotoseeriaid on "Inandal üle suure lombi". See koosneb fotodest, mis on tehtud tema põgenemisel Rootsist ja Portugalist (Madeira saarelt) Floridasse 1946. aasta suvel. 18 inimest liikus väikese kalapaadiga Inanda 83 päeva üle Põhjamere ja Biskaia lahe ning seejärel üle Atlandi ookeani. Pärast sõda töötas Koppel fotograafi ja tsinkograafina Floridas. Donald Koppel kuulus mitmesse väliseesti organisatsiooni ning oli valitud Eesti sõjainvaliididele osutatud abi eest Eesti Vigastatud Sõjameeste Ühenduse auliikmeks. Aastatel 2002–2005 esines Donald Koppel mitmes Eestis paigas oma fotonäitusega.pisi|Donald Koppel. Inanda dokis Montrose's 1946
Raamatuid
Peeter Linnap. Eesti fotograafia 1839–2004. Tartu: Tartu Kõrgem Kunstikool, 2016, lk., lk 140-142, 324-325.
Peeter Linnap (Koost/ Toim). Eesti Foto Antoloogia II: 1940-2010, Tartu, Pallas, 2022, lk.78-89.
Peeter Linnap. Estonian photography 1940-1970.- In Vaclav Macek (Ed). The History of European Photography 1900-2000, Vol II 1940-1970. Bratislava SEDF, 2014.
Peeter Linnap. Fotograafia. Rmt.: Eesti kunsti ajalugu. 6, II osa, 1940-1991 = History of Estonian art. 6, Part II, 1940-1991. Tallinn, 2016. Lk. 337-387, 505-509.
Peeter Linnap. Kirjutisi fotograafiast ja visuaalkultuurist 1986–2006 (Silmakirjad 3). Tartu: Tartu Kõrgem Kunstikool, 2007.
Peeter Linnap. “Fotokunst”. – Eesti Entsüklopeedia, Tallinn: Entsüklopeediakirjastus, 2002, kd 11, lk 728–732. Käsitlus ja 1 foto.
Akadeemilisi artikleid
Peeter Linnap. Estonian Society and Political Pictures: 6 Case Studies. Mare articum: the Baltic art magazine (2002) nr. 2 (13), lk. 6-13 : ill
Peeter Linnap. Eesti ühiskond ja poliitilised pildid: 6 juhtumit.- Rmt: Silmakirjad. [3]: kirjutisi fotograafiast ja visuaalkultuurist 1986-2006 / Peeter Linnap. Tartu, 2007. (Tartu Kõrgema Kunstikooli Toimetised; 3). Lk. 88-98.
Peeter Linnap. “Kontseptualism ja Eesti fotodokumentalistika”. – Kunstiteaduslikke uurimusi, 2002, nr 11.
Peeter Linnap. “Dokumenteerimise sügavusest fotograafias ja filmis”. – Sirp, 24.03.2000.
Peeter Linnap. “Images and fear: repressed pictures as tools for analyzing society”. – International Journal of Education Through Art 3, 2007, lk 211–229.
Peeter Linnap. Hirmu pildid: puuduvatest valdkondadest Eesti visuaalkultuuris.- Cheese (2007) nr. 25, lk. 28-33.
pisi|Donald Koppel. Raamatu Ma Hoidsin neid Sulle kaas. Pallas & Carr 2006
Limused
Limused ehk molluskid (Mollusca) on rühm pehme, segmenteerumata, enamasti bilateraalsümmeetrilise kehaga selgrootuid. Teadusharu, mis uurib limuseid, nimetatakse malakoloogiaks, vastavat teadlast aga malakoloogiks.
Esimesed molluskid ilmusid juba Kambriumi alguses ja evolutsioneerusid kiiresti. Nende keha, mida ümbritseb enamasti tugev lubiainesest koda, on harilikult eristunud peaks (karpidel see puudub), selgmiseks sisusekotiks ja kõhtmiseks jalaks. Peas on suuava ja enamasti ka kombitsataolised jätked ja silmad.
Limuste süstemaatika
thumb|right|Sepioteuthis sepioidea kuulub peajalgsete klassi Limuste hõimkonda kuulub kaheksa klassi:
Need kaheksa klassi jagunevad omakorda 35 seltsiks ja 232 sugukonnaks. Limuste hõimkonda kuulub umbes 100 000 liiki.
Julija Tšepalova
Julija Tšepalova (sündinud 23. detsembril 1976 Komsomolskis Amuuri ääres) on evengi päritolu Venemaa murdmaasuusataja. Kolmekordne olümpiavõitja (1998, 2002 ja 2006) ning kolmekordne juunioride ja kahekordne täiskasvanute maailmameister (2001 ja 2005).
Augustis 2009 avalikustati, et Julija Tšepalovalt jaanuaris 2009 võetud dopinguproovist leiti keelatud ainet EPO-t. Pärast uudise avaldamist teatas Tšepalova sportlaskarjääri lõpetamisest.
Maailma karikas
Julija Tšepalova osales karjääri jooksul 169 MK-etapil ja jõudis poodiumile 33 korral, millest 18 korral kõige kõrgemale astmele.
Isiklikku
Tšepalova oli aastatel 2000–2006 abielus Dmitri Ljašenkoga. Abielust sündis tütar Olesja (2003). Teist korda abiellus ta Vassili Rotševiga. Abielust sündis tütar Vasselina (2007).
Newtoni seadused
Newtoni seadused on kolm fundamentaalset füüsikalist loodusseadust, mis panevad aluse dünaamikale ja üldisemalt kogu klassikalisele mehaanikale. Need kirjeldavad kehale mõjuvat jõudu ja keha liikumist sellele mõjuvate jõudude toimel. Neid seadusi nimetatakse ka mehaanika põhiseadusteks.
Newtoni esimene seadus ehk inertsiseadus ütleb, et keha liigub ühtlaselt sirgjooneliselt või seisab paigal, kui talle mõjuv jõud – täpsemalt resultantjõud – on null. Resultantjõu nulliga võrdumine tähendab seda, et kehale ei mõju üldse jõude või sellele mõjuvad jõud tasakaalustavad üksteist. Sellist nähtust, kus keha püüab oma liikumisolekut säilitada, nimetatakse inertsiks. Just sel põhjusel nimetatakse Newtoni esimest seadust ka inertsiseaduseks. Sümbolites võib esimese Newtoni seaduse üles märkida järgmiselt:
kui \vec{F}=0, siis \vec{a}=0 ehk kui \vec{F}=0, siis.
Newtoni teine seadus ehk dünaamika põhiseadus ütleb, et kui kehale mõjuv resultantjõud on nullist erinev, siis liigub keha kiirendusega, mis on võrdeline ja samasuunaline resultantjõuga ning pöördvõrdeline keha massiga. Valemi kuju näeb seadus välja järgmine:
.
Newtoni teisest seadusest järeldub, et keha kiirenduse määramiseks on vaja teada kehale mõjuvat jõudu ja keha massi:
Newtoni kolmas seadus ehk mõju ja vastasmõju seadus ütleb, et kaks keha mõjutavad teineteist jõududega, mis on suuruselt võrdsed ja vastassuunalised.
Newtoni seadused on väga üldised, sest lubavad arvutada paljude erisuguste süsteemide liikumisi olenemata sellest, mis tüüpi jõude vaadeldakse. Mõjuvateks jõududeks võivad olla raskusjõud, hõõrdejõud, elastsusjõud, elektromagnetiline jõud. Uuritavad süsteemid võivad olla oma mõõtmeteltki erinevad – argielus puutume kokku esemete ja olenditega, kelle liikumised alluvad kõik Newtoni seadustele. Samas suudavad Newtoni seadused kirjeldada ka taevakehi ja nende süsteeme ning lausa aatomeid või molekule. Kuid siiski pole Newtoni seaduste kehtivusulatus absoluutne, sest nad kehtivad piisava täpsusega vaid valguse kiirusest oluliselt aeglasemalt liikuvate kehade korral. Vastasel korral tuleb kasutada Einsteini relatiivsusteooriat.
Ajalugu
Kreeka filosoof Aristoteles uskus, et igal kehal on universumis oma, loomulik koht. Tema sõnul tahavad rasked esemed, nagu kivid, olla maa peal, kerged, näiteks suits, õhus, ja taevakehad taevas. Ta arvas, et kui kehale ei mõju ükski jõud, on keha puhkeolekus. Selleks et keha liiguks ühtlaselt ja sirgjooneliselt, peab talle mõjuma terve selle ajaühiku jooksul mõni jõud – vastasel juhul jääks keha seisma. Galileo Galilei aga mõistis, et mõjuv jõud on vajalik vaid selleks, et muuta keha liikumiskiirust. Teisisõnu, ta väitis, et jõu puudumisel keha jätkab liikumist senise liikumiskiirusega. Seda teadmist kasutaski Newton, kes sõnastas selle oma esimese seadusena, mida tuntakse ka inertsiseaduse nime all – keha liigub ühtlaselt ja sirgjooneliselt või seisab paigal, kui talle mõjuv resultantjõud on null. Resultantjõu nulliga võrdumine tähendab seda, et kehale ei mõju üldse jõude või sellele mõjuvad jõud tasakaalustavad üksteist. Kuna Galileo Galilei oli see, kes selle seaduse tegelikult esimesena sõnastas, andis Newton tunnustuse viisakalt talle.
Newton esitas oma seadused teoses "Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica" ("Natuurfilosoofia matemaatilised printsiibid"), mis ilmus 1687. aastal. Ta ise rakendas oma seadusi selleks, et kirjeldada mitmesuguste objektide ja süsteemide liikumist.
Neandertallane
pisi|224px|Nüüdisinimese ja neandertallase koljude võrdlus pisi|224px|Homo neanderthalensis ([[Charles R. Knight)]] Neandertallane ehk neandertali inimene (Homo sapiens neanderthalensis) on inimese liik, kes kujunes Euraasiasse asunud püstisest inimesest (Homo erectus), kes seal umbes 100 000 aasta jooksul ka elas ja tegutses.
Aafrikas kujunes püstisest inimesest aga nüüdisinimese esivanem, keda kutsutakse tarkinimeseks (Homo sapiens). Neandertallane elas Euraasias varem kui tarkinimene, tegutsedes ajavahemikus umbes 150 000–40 000 aastat tagasi.
Neandertallane oli 160–165 cm pikkune, massiivse ja lihaselise kehaga. Lühikese kaela otsas asus lai nägu, mida iseloomustasid etteulatuvad kulmuluud, sügaval koobastes asuvad silmad, lai ning madal nina, madalavõitu tahapoole kaldus laup ning etteulatuv lõug. Erinevalt osav- ja püstisest inimesest, kes artikuleeritud kõnet veel ei tundnud, valdasid neandertallased ka kõnevõimet. Arvatavasti oskasid nad kasutada juba umbes mõndasada sõna.
Neandertallased olid tarkinimeste kõrval ainus religioosne inimliik. Nad matsid oma surnuid haudadesse ning tundsid ilmselt maagilisi toiminguid ja kombetalitusi.
Lissaboni ülikooli professor João Zilhão ütles, et neandertallastel oli Hispaania koobaste põhjal võime kasutada sümboleid ja mõelda abstraktselt.
Avastuslugu
Neandertallaste koljusid leiti Belgias Engises 1829. aastal ja Gibraltaril 1848. aastal. Tuntuim leid on aga Saksamaal Düsseli jõe orus Neandertalis 1856. aastal, kolm aastat enne Charles Darwini teose "Liikide tekkimine" ilmumist.
Senised leiud on viidanud, et neandertallaste üheks viimaseks pelgupaigaks oli Euroopas Pürenee poolsaar, kus nende ja inimeste asualad kattusid seitsme tuhande aasta vältel, pakkudes ideaalselt võimalust hübriidide sünniks. Kuid rahvusvahelise töörühma kasutatud radiosüsiniku meetodi variatsioon näitab nüüd, et neandertallased võisid sealt kaduda tuhandeid aastaid enne nüüdisinimese saabumist.
Uno Järvela
Uno-Johannes Järvela (kuni 15. juunini 1935 Uno-Johannes Jäer ; 20. juuni 1926 Tallinn – 23. jaanuar 2012 Tallinn ) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
Uno Järvela õppis Tallinna Konservatooriumis 1942. aastast viiulit, 1946. aastast muusikapedagoogikat ja 1947. aastast koorijuhtimist. Teises maailmasõjas osales Järvela soomepoisina ja Eesti Leegioni koosseisus.
1950. aastal küüditati ta koos perega Venemaale, kus töötas Vjatka linna kooride konsultandina. 1951. aastal naasis Eestisse ning lõpetas 1952. aastal Tallinna konservatooriumi koorijuhtimise erialal Gustav Ernesaksa klassis. Hiljem täiendas end Moskva Suure Teatri, Leningradi, Kiievi, Odessa, Sverdlovski ja teiste ooperiteatrite kooride juures.
1952–1956 töötas Järvela õppejõuna Kirovi muusikakoolis, 1956–1960 Tallinna Muusikakoolis ning 1960–1963 ja 1970–1994 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, kus oli 1988. aastast professor. 1957–1963 oli ta ühtlasi Eesti NSV Riikliku Akadeemilise Meeskoori dirigent, 1963–1985 Estonia peakoormeister ja 1956–1975 Tombi-nimelise kultuuripalee poistekoori (1967. aastast Tallinna Poistekoori) dirigent.
1965–1975 oli Uno Järvela üldlaulupidude poistekooride üldjuht, 1980–1990 üldlaulupeo üld- või aujuht. Samuti dirigeeris ta mitmel noortelaulupeol.
Teatrites osales Järvela umbes 50 lavateose ja suurvormi lavastustes.
Uno Järvela suri 23. jaanuaril 2012 Tallinnas ja ta maeti 9. juunil 2012 Metsakalmistule.
Mälestuse jäädvustamine
2012. aastal asutas Gadobeim Järvela Gustav Ernesaksa fondi juurde Uno Järvela mälestuse jäädvustamiseks Uno Järvela stipendiumifondi, mis toetab lastekooride dirigente ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia koolimuusika eriala üliõpilasi.
Nikolai Prževalski
Nikolai Mihhailovitš Prževalski (vene keeles Николай Михайлович Пржевальский; 12. aprill (vkj 31. märts) 1839 Kimborovo, Smolenski kubermang, Venemaa Keisririik – 1. november (vkj 20. oktoober) 1888 Karakol, Kõrgõzstan ) oli Venemaa Keisririigi sõjaväelane, maadeavastaja ja geograaf.