cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Olszyn
Olszyn on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Biała Podlaska maakonnas Rokitno vallas. Olszyn asub Valgevene piirist ligi 6 km kaugusel, Biała Podlaskast umbes 21 km idakirdes.
Wanju maakond
Wanju maakond (Wanju-gun, hangulis 완주군, hanjas 完州郡) on maakond Lõuna-Koreas Põhja-Jeolla provintsis.
Kurt Hager
pisi|Kurt Hager (1984) Kurt Hager (24. juuli 1912 Bietigheim-Bissingen, Baden-Württemberg – 18. september 1998 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.
1937–1939 võttis ta ajakirjanikuna osa Hispaania kodusõjast. 1939. aastal interneeriti ta Prantsusmaal, kust saadeti välja Suurbritanniasse. Suurbritannias jätkas ta kommunistlikku tegevust, pärast Teise maailmasõja algust oli mõnda aega interneeritud.
1950. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmekandidaadiks ja 1952. aastal Keskkomitee teadusosakonna juhatajaks. 1954. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja 1955. aastal Keskkomitee sekretäriks (oli vastutav teaduse, hariduse ja kultuuri eest). Alates 1959. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaat ning alates 1963 Poliitbüroo liige ja Poliitbüroo ideoloogiakomisjoni juhataja. Alates 1958. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige ja 1967. aastast Rahvakoja hariduskomisjoni esimees. Lisaks sellele oli ta 1976–1989 Saksa DV Riiginõukogu liige ja 1979–1989 Saksa DV Riikliku Kaitsenõukogu liige.
Faktiliselt oli Kurt Hager Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei peaideoloog. Maailmavaatelt oli ta tõsimeelne karmi liini marksist-leninist. Teda on koguni nimetatud stalinistiks.
1989. aasta novembris astus Kurt Hager kõikidest ametitest tagasi ja 1990. aasta jaanuaris heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja. 1995. aastal astus ta Saksa Kommunistlikku Parteisse. Samal aastal esitati talle kriminaalsüüdistus seoses Saksa DV-s toimunud piiriületajate tapmisega. 1996. aastal lõpetati Hageri kriminaalasi tema halva tervise tõttu.
Voobler
Voobler on kalapüügilant.
Voobleri ninaosas on keeleke, mis annab landile liikuvuse ja peibutab röövkalu.
Kārkli mõis
Kārkli mõis (saksa keeles Neu-Geistershof) oli rüütlimõis, hiljem Graši karjamõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas.
Juhan Liivi tänav
pisi|Liivi tänav vaadatuna [[Kuradisild|Kuradisilla poolt. Paistavad TÜ matemaatika-informaatikateaduskonna hoone ja Eesti Ajalooarhiiv.]] Juhan Liivi tänav (kuni 14. maini 1936 Hetseli tänav, saksa keeles Hetzelstraße) on tänav Tartus.
Liivi tänav ühendab Baeri tänavat Veski tänavaga, olles seejuures 285 meetri pikkune. Juhan Liivi tänavalt Rahvusarhiivi juurest Baeri tänavale kulgev teelõik kandis varem nime Juhan Liivi põik, kuid nimetati veebruaris 2012 ümber Hezeli tänavaks.
Liivi tänaval asub Tartu Ülikooli arvutuskeskus koos matemaatika-informaatikateaduskonna hoonega, samuti endine Eesti Ajalooarhiiv (Juhan Liivi 4). Majas 2d tegutseb Tartu Rahvusvaheline Kool.
Tänav on nimetatud luuletaja Juhan Liivi mälestuseks. Haljasalal Ajalooarhiivi hoone ja Eesti Rahva Muuseumi hoone vahel on Juhan Liivi mälestuskivi.
Baranów Sandomierski
Baranów Sandomierski on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Tarnobrzegi maakonnas, Baranów Sandomierski valla halduskeskus. Baranów Sandomierski asub Visla paremal kaldal Święty Krzyżi vojevoodkonna piiril.
Asulat on ürikutes esimest korda mainitud 1135. aastal, linnaõigused sai 1354. aastal.
Linna tähtsaim vaatamisväärsus on 17. sajandi algul valminud Baranów Sandomierski loss.
Henno Jänes
Harald Henno Jänes (19. detsember 1905 Võru – 26. juuli 1970 Stockholm) oli pedagoog ja keeleteadlane.
Ta lõpetas aastal 1923 Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumi, õppis aastatel 1923–1929 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, omandades pedagoogidiplomi eesti keele, soome-ugri keelte, rahvaluule ning eesti ja üldise kirjandusloo alal.
Luka (eesnimi)
Luka on mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 85. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Luka 698 mehel.
Lülle veskijärv
Lülle veskijärv on järv Tartu maakonnas Elva vallas Elva külas. Veekogu pindala on 0,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 675 m.
Marienkirche
Marienkirche ehk St. Marienkirche on mitme kiriku nimi Saksamaal:
Adila-Tagaküla
Adila-Tagaküla (ka Laimiku) oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Hageri küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Hageri kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Hageri külaga.
Küla on nimetatud selle järgi, et see asus Adila mõisa valduste piiril.
Nurmikas
Nurmikas (Poa) on kõrreliselaadsete seltsi kõrreliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Perekonda kuulub umbes 500 liiki, mis kasvavad parasvöötmes. Enamik liikidest perekonnas on mitmeaastased, aga üksikud liigid on üheaastased. Enamik liikidest on ühekojalised, aga üksikud liigid on kahekojalised.
Esimesena kirjeldas nurmikat teaduslikult Linnaeus. Ta andis nurmikale ka teadusliku nime, mis tuleb kreeka keelest ja tähendab selles keeles loomasööta.
Paljud nurmikaliigid on tähtsad karjamaataimed, mida laialdaselt kasutatakse kariloomade toiduks. Stepis võivad nurmikad moodustada fütotsönoosi põhiosa. Mitut liiki nurmikad on tähtsad heintaimed, eriti aasnurmikas, mida sellepärast isegi kultiveerima on hakatud. Head heina saab ka soonurmikast ja harilikust nurmikast. Loomade toidutaimeks karjamaal sobib kõige paremini murunurmikas.
Kõik mainitud ja paljud mainimata nurmikad on tähtsad umbrohud. Maa-aluse võsundi tõttu on neist raske lahti saada, sest kui taime täielikult välja ei kitkuta, vaid osa sellest maa sisse jääb, siis kasvavad sealt uued lehed asemele.
Nurmikad kasvavad 1–12, vahel isegi 14 dm kõrgeks. Maa all on neil tavaliselt võsund ja siis moodustavad nad rohkem või vähem tiheda mätta. Vars on tavaliselt püstine, sile ja paljas, harvem kare.
Lehed on kitsad ja kas tasapinnalised või keskelt pikuti kokku murtud, mõnikord moodustavad harjase. Lehetupp on õhenenud, aga mõnel liigil paksenenud, kas nüri või väljaulatuva lehekeelega. Lehetupp on eri liikidel eri ulatuses, mõnikord peaaegu täies pikkuses suletud, sile või kare, harvem lühikeste narmastega. Lehekeel on kilejas, 0,2–6 mm pikk või kaetud tagapoolel ja ääres väga lühikeste narmastega. Lehed on 1–8, harva kuni 12 mm laiad.
Lülisoomused on nahksed või kilejad, vahel peaaegu täielikult kilejad, munajad kuni süstjad, teravad, kiiljad või nürid. Alumised lülisoomused ei ole tavaliselt üle 3 korra lülist lühemad ja nad on 1–3 soonega, aga ülemised on 1½–2 korda lülist lühemad ja 3–5 soonega.
Õisik on kahar, harvemini kokkusurutud ja tihe pööris pikkusega 1½–25, vahel isegi 30 cm. Õisiku õieraod on siledad või karedad. Üksikud pähad õisikus on 2½–10 mm pikad ning nad on 3–6, harvem 2 või 8 mõlemasoolise õiega, kuid kõige ülemine on neist harilikult väljaarenemata. Iga õie all on tavaliselt õierao sõlmekoht. Õies on umbes 3 tolmukat. Tolmukapea on 0,3–3 mm pikk.
Nurmikate vili on teris. See on 1,3–3 mm pikk, ellipsoidne või piklik. Seemned pudenevad terisest koos värviliste soomustega.
Nurmika kromosoomid on suured. Nurmikal on kõigest 7 kromosoomi.
Gongju
Gongju (ka Kongju, korea kirjas 공주시, hani kirjas 公州市, Lõuna-Korea omaladinas Gongju-si [gongdžu-ši]) on linn Lõuna-Koreas Lõuna-Chungcheongi provintsis.
Ardi Paul
Ardi Paul (sündinud 16. märtsil 1963) on eesti õpetaja ja koolijuht.
Murovani Kurõlivtsi
Murovani Kurõlivtsi (ukraina Муровані Курилівці) on alev Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Murovani Kurõlivtsi rajooni keskus. Murovani Kurõlivtsi asub Žvani jõe ääres, Vinnõtsjast umbes 105 km edelas.
Ardi Paul
Paul on lõpetanud Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli ja Tallinna Ülikooli.
Gongju
Linna pindala on 868,24 km² ja 2020. aastal oli elanikke 104 545.
Murovani Kurõlivtsi
Asulat on esmamainitud 1493. aastal. Alevi staatuse sai Murovani Kurõlivtsi 1956. aastal.
Ardi Paul
Ta oli 1993–2003 Püünsi Põhikooli direktor.
Alates 2004. aastast on ta Tallinna Nõmme Põhikooli direktor.
Valkla kivisild
pisi| Valkla kivisild on kivisild, mis asub Valkla külas Kuusalu vallas Harju maakonnas. Kivisild on arvele võetud ehitismälestisena.
Sild on ehitatud 18. sajandil. Tegu on kahe võlviga umbes 53 meetrit pikkuse kohalikust paest tehtud sillaga.
Lukjan
Lukjan (vene keeles Лукьян) on venepärane mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 3289. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Lukjan 6 mehel.
Microsoft Access
Microsoft Access on Microsofti loodud ja Microsoft Office'i kontoritarkvarapaketti kuuluv andmebaasitarkvara.
Przecław
Przecław on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Mieleci maakonnas, Przecławi valla halduskeskus. Przecław asub Mielecist umbes 11 km lõunas.
Przecław sai linnaõigused 1471. aastal, kuid kaotas need 1919. aastal. 2010. aastal sai Przecław linnaõigused tagasi.
Linna tähtsaim vaatamisväärsus on 16. sajandil rajatud Przecławi loss.
Gerda Laugaste
Gerda Laugaste (24. juuni 1910 Alatskivi vald – 4. detsember 1992) oli eesti keeleteadlane.
Laugaste oli foneetikalaboris Paul Ariste assistent ning 1940. aastate lõpust alates õpetas ta Tartu Ülikoolis üldfoneetikat ja eesti keele foneetikat.
Niguliste muuseum
Niguliste muuseum on Tallinnas Niguliste kirikus tegutsev Eesti Kunstimuuseumi filiaal, kus on eksponeeritud Eesti Kunstimuuseumi kesk- ja varauusaegse kirikukunsti kollektsioon. Muuseum avati 1984. aastal.
Muuseumikogu kuulsaimaks teoseks on Bernt Notke maalitud "Surmatants" 15. sajandi lõpust. Samuti hoitakse seal Põhja-Saksa ja Madalmaade hiliskeskaegseid retaableid. 2001. aastal avatud Hõbedakambris on väljas gildide ja tsunftide ning Mustpeade vennaskonna hõbevara. Niguliste muuseum asub keskaegses Niguliste kirikus. Niguliste kirik põles 1944. aasta märtsipommitamise käigus ning taastati pärast Teist maailmasõda muuseumihoonena. See on üks väheseid Põhja-Euroopa muuseume, mis asub endises pühakojas. Mitmed Niguliste muuseumis eksponeeritud teosed pärinevad algselt Niguliste kirikust.
Ekspositsioonis on ka Lübecki meistri Hermen Rode töökojas valminud ja 1481. aastal Tallinnasse jõudnud kahe tiivapaariga Niguliste kiriku peaaltari retaabel. Samuti kuulub kogusse kolm Madalmaade päritolu retaablit – Brügge meistri Adriaen Isenbrandti töökoja Kannatusaltar (Michel Sittowi hilisemate ülemaalingutega), Lucia legendi meistrile omistatud Tallinna Mustpeade vennaskonna Maarja altari retaabel ning Brüsseli Püha Hõimkonna kappaltar.
Niguliste kogusse kuuluvad ka varauusaegsed, peamiselt 16. –17. sajandist pärinevad epitaafid ja vappepitaafid ning 16.–18. sajandi seina- ja kroonlühtrid. Nigulistes on eksponeeritud ka üle saja kesk- ja varauusaegse hauaplaadi ja nende fragmendi.
Kroņamuiža mõis
Kroņamuiža mõis (saksa keeles Kronenhof, läti keeles Kroņamuiža) oli rüütlimõis, hiljem Dzelzava karjamõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas.
Makar
Makar (vene keeles Макар) on venepärane mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 525. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Makar 142 mehel.
Lauda Air
Lauda Air oli 1979. aastal asutatud ja aastatel 1985–2012 tegutsev lennundusettevõte. Ettevõtte äriline nimetus oli Lauda Air Luftfahrt GmbH ja peamine tegevuspaik oli Austrias. Ettevõtte asutaja oli Niki Lauda, endine tuntud vormelisõitja. Lauda Air lõpetas tegevuse aastal 2012 ja ühines Austrian Airlinesiga. Aasta hiljem kadus bränd Lauda Air täielikult ja sellest sai Austrian myHoliday’s.
Ajalugu
Lauda Air asutati 1979. aastal ja ettevõte alustas tegevust 1985. aastal. Ettevõtte asutaja oli endine vormelisõitja Niki Lauda. Lauda Air oli oma algusaastatel väga edukas, olles üks suurimaid vedajaid Austrias.
Lauda Airi üks esimesi lennukeid oli BAC (British Air Corporation) One-Eleven Series 500. Selle lennuki liisis neile lennundusettevõte TAROM (rumeenia keeles Transporturile Aeriene Române, Rumeenia õhutransport).
Asutamisaastal avati ka ettevõtte peakontor, mis asus Austria linnas Schwechat.
Aastal 2000 ostis Austrian Airlines ära Lauda Airi, kuid lendas siiski brändinime Lauda Air all.
Lennukid
Ettevõtte kasutuses oli läbi aegade 45 lennukit. Kaks neist olid Airbus A320, üks BAC One-Eleven Series 500, mis oli ühtlasi ka nende esimene lennuk. Peamised lennukid olid Boeingu toodetud 737 (17 tk), 767 (11 tk) ja 777 (3 tk). Lisaks neile oli Lauda Airil 11 lennukit Bombardier CRJ-100 Series.
Tabelis on Lauda Airi lennukite kogum läbi aegade.
Lauda Airi lend 004
26. mail 1991 kukkus Tais alla Lauda Airi lend 004. Lennuk Boeing 767, mis kandis Austria kuulsa helilooja Wolfgang Amadeus Mozarti järgi nime Mozart, oli teel Bangkokist Viini. Lennuki pardal olnud 223 inimest, kellest 10 olid meeskonnaliikmed, hukkusid. Lennuki alla kukkumise põhjus oli vasaku mootori tõukejõu tagurdaja (ingl thrust reverser) põhjuseta aktiveerumine, mille tagajärjel kaotas lennuk õhus olles kontrolli.
Ekvivalents
Ekvivalents ehk bikonditsionaal ehk vastavus on loogikatehe, mis vastab seosele "... parajasti siis, kui ..." ja märgitakse ~.
Ekvivalentsi illustreerimine Venni diagrammide abil
Venni diagrammil näitavad punased alad tõest tõeväärtust.
Politseiaed
Politseiaed ehk Politseipark (endine Pioneeride väljak) on park Tallinna kesklinnas Gonsiori, Pronksi, Kunderi ja Kreutzwaldi tänava vahel. thumb|Allee Politseipargis, suvi 2011 Politseiaias on lisaks haljastusele, pinkidele ja jalgradadele ka koerte jalutusplats, rulapark, laste mänguväljak ja purskkaevud. 1999. aastal uuendati Politseiaeda arhitekt Tiina Linna projekti järgi, lisaks uuendati parki põhjalikult 2003.–2005. aastal. Pargist kirdesse jääb Raadiomaja, itta hotell Hilton Tallinn Park ning kagusse Tallinna Kesklinna Vene Gümnaasiumi hoone.
Ajalugu
Nüüdse Politseiaia asukohal oli 19. sajandil Venemaa keisririigi sõjaväeosade köögiviljaaed. 1910. aastal läks enamik maast Tallinna linna omandisse, mitu aastakümmet asus seal politsei juurviljaaed. Renditud aiakrundid olid seal veel 1940. aasta kevadel, mil Rahvalehes kirjutati: "Suure hoolega on siin asuvate kruntide rentnikud vedanud sõnnikut ja põletanud alet ning nüüd hakkavad aiaviljapeenrad saama juba valmis ."
Politseipark avati 1938. aastal, Eesti NSV ajal kandis see nimetust Pioneeride väljak. Park omandas tänapäevase kuju alles pärast Teist maailmasõda. Stalinistlikku pargiarhitektuuri peegeldab range teedevõrk 1950. aastatest. Pargis kasvab kastaneid ja iluõunapuid, kuid ka haruldasi puid. 2007. aasta sügisel oli Politseiaias 46 liiki puittaimi.
Politseiaia nimi taastati, senisest Pioneeride väljakust, 12. aprillil 1996.
Ilmar Vahe
Ilmar Vahe (15. september 1922 – 3. detsember 1976) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Teise maailmasõja ajal oli ta Eesti Laskurkorpuse ohvitser.
1960.–1970. aastatel oli ta EKP Tartu Rajoonikomitee esimene sekretär.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu VII ja VIII koosseisu saadik.
18. detsembrist 1968 4. juulini 1975 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu juhataja.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Surnud 13. novembril
Siin loetletakse 13. novembril surnud tuntud isikuid.
Koruste Linajärv
Linajärv (ka Koruste Linajärv, Salutõnni järv) on järv Tartu maakonnas Elva vallas Koruste külas. Veekogu pindala on 2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 506 m.
Dovbuši kaljud
Dovbuši kaljud on rühm looduslikke ja tehislikke ehitisi, mis on raiutud kaljusse umbes 980 m kõrgusel läänerannikul, umbes 3 km kaugusel Bubnõštše külast Ivano-Frankivski oblastis Lääne-Ukrainas. Formatsioonide nimi pärineb oprõškõi liikumise juhilt Oleksa Dovbušilt.
Kaljud on osa Poljanõtski piirkondlikust maastikupargist.
Kammerjunkur
Kammerjunkur (vene keeles камер-юнкер, saksa keeles Kammerjunker) oli Venemaa keisririigi õukonnateenistuse IX klassi teenistusaste, mis oli võrdne tsiviilteenistuse titulaarnõuniku auastmega.
Põhu Mädajärv
Põhu Mädajärv (ka Turbasoo järv) on järv Tartu maakonnas Elva vallas Rebaste külas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 349 m.
August 2020
August 2020.
2020. aasta august algas laupäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast esmaspäeval.
Džungli
Külast on teateid alates 1950 (Сундла).
De Morgani seadused
De Morgani seadused on Boole'i algebras ja lausearvutuses kasutusel olevat kaks põhisamaväärsust.
Formaalselt saab De Morgani seadused kirja panna nii, võttes muutujateks X ja Y:
kus:
Rāceņi
Rāceņi (vanasti ka Rāceņu muiža) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Drabeši vallas. Aastail 2000–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Rāceņi asub valla keskosas merepinnast 106 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Ausmasest 7 ja Riiast 91 kilomeetri kaugusele.
Asula jääb Gauja rahvusparki. Külas asuv Rāceņmuiža allee ja tamm ümbermõõduga 4.24 ning kõrgusega 17 m on looduskaitsea all.
Aastal 2007 oli külas 22 elanikku.
pisi|tühi|Rāceņmuiža allee
Uno Liivaku
Uno Liivaku (kuni 15. septembrini 1938 Toomberg; sündinud 20. mail 1926 Mornas Viljandimaal ) on eesti keeleteadlane.
Liivaku on aastaid olnud tõlkija. Ta tõlkis pikka aega populaarteaduslikke teoseid ja huumorikogumikke.
Isiklikku
Tema tütar on teatriteadlane Luule Epner.
Hagudi-Metsküla
Hagudi-Metsküla oli küla Harjumaal, ajalooliselt Hagudi mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Hagudi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rapla kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Hagudi külaga.
Hagudi-Metsküla on küla staatuses alates 1920. aastatest.
Semantiline supositsioon
Semantiline supositsioon (suppositio semantica) on supositsioon (formaalse supositsiooni ja materiaalse supositsiooni kõrval), mille puhul mingit väljendit kasutatakse selleks, et rääkida mis tahes sama tähendusega väljendist.
Lode mõis (Cesvaine kihelkond)
Lode mõis (saksa keeles Lohdenhof, ka Thielen, läti keeles Lodes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas.
Semantiline supositsioon
Mõiste võttis kasutusele Niels Egmont Christensen artiklis "The Alleged Distinction between Use and Mention" (Philosophical Review, kd 76, lk 1967, lk 358–367.) Ta toob näitena laused
Esimeses lauses on tsitaadis esinev väljend semantilises positsioonis ja teises lauses teises tsitaadis tsiteeritav väljend on semantilises supositsioonis.
See mõiste on vähe kasutust leidnud.
Auguliena
Küla asub valla lääneosas Auguliena järve kaldal. Asulas on Auguliena bussipeatus.
Küla on kujunenud endise Auguliena mõisa keskuse juurde. Nõukogude perioodil kuulus see kolhoosi Pilskalns. Kolhoosi likvideerimisel jäid mõisa hooned tühjaks ja mõisakompleks rüüstati. Erastamisel omandas mõisa hooned aastal 1999 SIA "Augulienas muiža", mis kavandas mõisa häärberisse võõrastemaja rajamist.
Auguliena mõisakompleks on arhitektuurimälestistena kohaliku kaitse all (ait, häärberi varemed). Looduskaitse all on Auguliena tamm ja Auguliena järve tamm.
pisi|tühi|Auguliena mõisakompleks
Adila-Krimmi
Adila-Krimmi oli küla Harjumaal. Küla jääb tänapäeval Pihali küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pihali külaga.
Külast on teateid alates 1930. aastate lõpust.
Nina Companeez
Nina sündis juudi soost Venemaa immigrandist stsenaristi Jacques Companeezi peres.
Ta kirjutas stsenaariumi filmile "Husaar katusel" ("Le hussard sur le toit"; 1995).
Miron
Miron (vene keeles Мирон) on venepärane mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 293. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Miron 425 mehel.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Miron 521 mehel. Miron oli populaarsuselt 267. mehenimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Miron 580 mehel. Miron oli populaarsuselt 246. mehenimi.
2021. aastal pandi Eestis vastusündinutele 57 juhul nimeks Miron. See oli sageduselt 9. poisslastele pandud nimi.
Jaak Ressaar
Jaak Ressaar (22. august 1838 – november 1939) oli Lahmuse talu peremees Tänassilma vallas.
Peterburi Jaani kirik
Jaani kirikul on eesti kultuuriloos oluline koht. Kirikuõpetajana on seal töötanud Jakob Hurt ja Villem Reiman, organistina Mihkel Lüdig ja Rudolf Tobias. Kiriku tegevusega olid seotud veel mitmed tuntud eesti kultuuritegelased. 1917. aastal kogunes Jaani kiriku juures 40 000 eestlast, kes läksid sinimustvalgete lippudega rongkäigule.
Ajalugu
Võistlus kiriku projekti saamiseks korraldati 1858. aastal. Kiriku projekteeris Harald von Bosse. Aasta hiljem pandi hoonele nurgakivi ja 27. novembril 1860. aastal õnnistati kirik sisse. Raha kiriku ehitamiseks saadi üle-eestilisest korjandusest ja 55 000 rubla annetas selleks ka Vene keisririik. Uusromaani stiilis kirikus oli 800 istekohta ja ühtekokku mahutas see 2000 inimest.
1930. aastal võõrandati kirik koguduselt. Kirikutorn võeti maha, hoonele ehitati vahelaed ja fassaadile poolringikujuline trepikoda. Hoones tegutsesid nõukogude ajal erinevad asutused. Alates 1970. aastatel seal tegutsenud Leningradi ehitustrusti väljakolimisest hoone lagunes.
Hoone sai oma algse välisilme tagasi restaureerimistööde käigus kevadel 2010 ja pühitseti uuesti 20. veebruaril 2011.
Konrad Kikas
Konrad Kikas (8. veebruar 1928 Nõmme – 11. veebruar 2012 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane, kauaaegne Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu direktor.
Astus 1936. aastal Jakob Westholmi Poeglaste Erahumanitaargümnaasiumi, mille lõpetas 1947. aastal Tallinna 7. keskkooli nime all. 1960. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. 1997. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritöö infoteaduse alal teemal „Eesti spetsialistide infovajadused ja teadusraamatukogude koostis (1967-1996)“.
Ta on maetud Rahumäe kalmistule.
Teadustöö
Organiseerinud Eesti teadlaste ja spetsialistide infovajaduse ja Eesti teadusraamatukogude koostise ja kasutamise uuringuid aastail 1960–1980. Avaldanud artikleid ka raamatukogude statistika, efektiivsuse, ajaloo jm teemadel. Ta on avaldanud ligi 140 publikatsiooni ja olnud ligi 30 väljaande toimetuskolleegiumis. Tema juhendamisel on valminud 11 diplomi- ja magistritööd.
Lasernivelliir
Lasernivelliir on mõõtmistel ja ehitustel kasutatav laseritaseme seade, mis koosneb laserkiire projektorist ja statiivist, mida saab vajadusel kinnitada statiivile. Komplekti kuulub lasernivelliir, statiiv, vastuvõtja ja mõõtelatt. Lasernivelliirile on sisse ehitatud aku, mille pealt seade töötab. Vastuvõtja töötab patareide pealt.
Areng
== Pöörleva lasernivelliiriga töötamine ==
Iwonicz-Zdrój
Iwonicz-Zdrój on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Krosno maakonnas, Iwonicz-Zdrój valla halduskeskus. Iwonicz-Zdrój asub Krosnost ligikaudu 15 km lõuna pool.
Iwonicz-Zdrój on Madal-Beskiidide eelmäestikus asuv üks vanimaid Poola kuurortasulaid. Iwonicz-Zdrój sai linnaõigused 1973. aastal.
Weißache
Weißache voolab Kaiseri mägede ja Hohe Salve vahelises Sölllandli orus. See algab u. 1600 m kõrgusel Zinsberggrundil Weißachergrabenis ja suubub Kufsteini ringkonnas Endachis Inni.
Weißache voolab läbi järgmiste omavalitsuste (allavoolu suunas): Ellmau, Scheffau, Söll, Schwoich, Kufstein.
Enne kui Eibergstraße maantee hargneb Schwoichini, jõgi jaguneb ja suurem osa pumbatakse Kufsteiner Waldi künka alla Kufsteinist lõunas katlamajja jahutusveeks, enne kui see voolab loomulikul teel tagasi Inni. Egerbachi (Schwoichi ringkond) ja Endachi (Kufsteini ringkond) vahel voolab ülejäänud osa Weißachest u. 800 m läbi pika süvendi, enne kui see orust väljub ja loodesse Inni poole suundub. See osa suubub Inni u. 2 km pärast katlamaja.
2005. aastal võeti Kufsteinis kallaste kindlustamiseks arvukalt meetmeid. Oja on viimastel aastatel üha sügavamale langenud, mis võib põhjustada selle kallaste varingu.
Tuulispea
pisi Tuulispea oli nalja- ja pilkeajakiri, mis ilmus 1923. aastal Tallinnas ilmumissagedusega kord kuus.
Nime sai ajakiri juba Soomes ilmunud (1903–1957) huumoriajakirja Tuulispää järgi. Väljaandja ja toimetaja oli Juhan Kruustee. Toimetus asus Tallinnas Lai tn 38. Ajakirja trükiti Tallinnas trükikojas Kiri kahevärvilisena. Ajakirja hind oli 25 marka. Kokku ilmus kaks numbrit.
Kūrēni mõis
Kūrēni mõis (saksa keeles Engelhardtshof) oli rüütlimõis, hiljem Graši karjamõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas.
Campli
Campli on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Abruzzo maakonnas Teramo provintsis. Campli sai linnaõigused paavst Clemens VIII bullaga 1600. aastal.
393 meetri kõrgusel merepinnast asuva Campli asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus
Campli piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bellante, Civitella del Tronto, Sant'Omero, Teramo, Torricella Sicura, Valle Castellana.
Campli halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Battaglia, Boceto, Campiglio, Campovalano, Cesenà, Cognoli, Collicelli, Fichieri, Floriano, Friscoli, Gagliano, Garrufo, Guazzano, La Traversa, Masseri, Molviano, Morge, Nocella, Paduli, Pagannoni Inferiore, Pagannoni Superiore, Pastinella, Paterno, Piancarani, Roiano, Sant'Onofrio, Terrabianca, Traversa, Villa Camera.
Jērcēni (Valka piirkond)
Jērcēni on endine küla Lätis Valka piirkonnas. Küla jäi piirkonna keskusest Valkast 32,6 ja Riiast 148,2 km kaugusele. Külast voolab läbi Vija jõgi.
Merli Kaljuve
Merli Kaljuve (sündinud 18. detsembril 1984) on eesti jalgpallur.
Ta mängib Naiste Meistriliigas osalevas klubis FC Flora.
2003-2009 mängis ta Eesti naiste jalgpallikoondises.
Pargi-nahkhiir
Pargi-nahkhiir (Pipistrellus nathusii) on nahkhiirlaste sugukonda kuuluv käsitiivaline. Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).
Mõõtmed
Kehakaal 6–10 g, tüvepikkus 44–58 mm, küünarvarre pikkus 32–37 mm, tiibade siruulatus 220–250 mm.
Välimus
Väike, tumeda värvusega nahkhiir. Karvastik on punakas- või kastanpruun, kõht on seljast vaid veidi heledam. Nägu, kõrvad ning lennus on tumepruunid. Kõrvad on lühikesed, ümara tipuga ja kujult kolmnurksed. Traagus on lühike, tömbi ning pisut sissepoole pööratud tipuga. Kannus ulatub 1/3-ni sabalennuse pikkusest ning on selgelt nähtava epibleemiga risti oleva T-kujulise kõhrest toega. Sabalennuse pealmine külg on kuni poole pikkuseni karvane ning lennuse alumisel poolel kasvavad karvad piki jalgu. Hambaid on 34 (I 2/3, C 1/1, P 2/2, M 3/3). Hea määramistunnus on Pipistrellus-nahkhiirte puhul viienda sõrme ja küünarvarre vahel oleval lennunahal soontest moodustuv muster.
Levik
Levila piirdub Euroopa ning Venemaa Euroopa-osaga. Ida-lääne sihis ulatub levila Lääne-Prantsusmaalt Uuralite ja Kaukasuseni. Põhja-lõuna sihis ulatub levila Kesk-Rootsist ja Lõuna-Soomest Vahemereni. Euroopas puudub vaid enamikul Pürenee poolsaarest. Peamiseks sigimisalaks peetakse levila kirdeosa. Eestis on üle kogu maa levinud ning sagedasti kohatav nahkhiireliik, kuid põhja pool liigi esinemissagedus mõnevõrra väheneb. Pargi-nahkhiirt on kohatud ka suurematel saartel ning rände ajal on registreeritud ka Keri saare kohal (Lauri Lutsari andmed).
Elupaik
Eestis elutseb sageli parkides, kuid sellega tema elualad ei piirdu. Sageli võib teda kohata ka leht-, sega- ja okasmetsades, kus toitub peamiselt raiesmikel ning metsaservades. Hea manööverdamisvõime tõttu on ta võimeline lendama ka puistu sees. Eelistatud toitumisalad on ka veekogude kaldakooslused. Võib elutseda ka linnades, kui seal on sobivaid elualasid, näiteks suuremaid parke või veekogusid. Avamaastikus kasutab sageli vanu alleesid.
Toitumine
Toitub lendavatest putukatest, kellest suurema osa hõlmavad kahetiivalised: suru- ja pistesääsed ning kihulased. Vähemal hulgal leidub saagis ehmestiivalisi, lehetäisid ja teisi väikseid putukaid.
Sigimine ja areng
Paarituvad suve lõpul augustis-septembris. Selleks hõivavad isasloomad poegimiskolooniate või rändeteede läheduses paaritumisvarjepaigad. Peibutushäälitsusi tehes meelitatakse varjepaika kuni 10 emasloomast koosnev haarem, mida teiste isasloomade eest kaitstakse. Viljastumine toimub kevadel, pärast talveunest ärkamist. Tiinuse ning järglaste kasvatamise ajaks kogunevad emasloomad poegimiskolooniatesse, mis asustavad hooneid, puuõõsi, koorealuseid ja nahkhiirte varjekaste. Kolooniatesse kogunevad mais ning need koosnevad 20–200 isendist. Pojad sünnivad tavaliselt mai lõpus või juuni alguses. Poegi on enamasti 2, harva ka 3. Pojad lennuvõimestuvad ja iseseisvuvad 3–4 nädala vanuselt ning pärast seda kolooniad hajuvad. Suguküpsus saabub vähemalt osal emasloomadel juba esimesel sügisel.
Koht ökosüsteemis
Eestis võib pidada väheohustatud nahkhiireliigiks, kelle peamised ohutegurid on häiringud varjepaikades. Kuna tegu on rändliigiga, võivad mõju avaldada ka muutused rändeteedel, kuid selle kohta on siiani vähe teada.
Staatus
Kuulub Eesti looduskaitseseaduse järgi II kaitsekategooriasse, Euroopa loodusdirektiivi IV lisasse, Berni konventsiooni II lisasse ning Bonni konventsiooni II lisasse. Ühtlasi on kaitstud Euroopa nahkhiirte kaitse lepinguga (EUROBATS).
September 2020
2020. aasta september algas teisipäeval ja lõppes 30 ööpäeva pärast kolmapäeval.
27. september
Puhkes 2020. aasta Mägi-Karabahhi konflikt.
Hiienurme
Hiienurme oli küla Harjumaal, ajalooliselt Järvakandi mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Põlma küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rapla kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Põlma külaga.
1412 on esimest korda mainitud nime Hydenůrm, seejärel 1452 Idenorm, 1798 Idnurm.
María Blanchard
María Gutiérrez-Cueto Blanchard (6. märts 1881, Santander – 5. aprill 1932, Pariis) oli Hispaania maalikunstnik. Ta oli tuntud kui kubismi unikaalse stiili väljaarendaja. Teda peetakse kubismi suurimaks ja olulisemaks naiskunstnikuks. pisi|María Blanchard, 1909
Isiklikku
María Blanchard sündis 6. märtsil 1881 Santanderis, Hispaanias. María sündis mitme terviseprobleemiga, mis oli põhjustatud kunstniku ema raseduse ajal hobuselt maha kukkumisest. See väärareng, küfoskolioos ehk kõvervildakselgsus, mõjutas suurt osa tema elust. Tema kasv oli pidurdunud ja ta kõndis longates, millega kaasnes koolikiusamine. Varases elueas kogetud emotsionaalset valu näeb ka tema tööde temaatikas. Blanchard otsustas kunsti kasuks, et väljendada enda valu.
Vanemate poolt julgustatuna, reisis ta 1903. aastal Madridi, et õppida Emilio Sala käe all, kelle joonistamise täpsus ja värviküllus mõjutasid Blanchardi esimesi kompositsioone. Peale Blanchardi isa surma 1904. aastal, kolis tema perekond Madridi.1906. aastal läks Blanchard õppima Fernando Álvarez de Sotomayori juurde ning võttis osa San Fernando Kuningliku Akadeemia Kaunite Kunstide näitusest. Kaks aastat hiljem osales ta uuesti, võites teose “Los primeros pasos” maalimise eest kolmanda auhinna. Samal aastal kolis ta Manuel Benedito töökotta. Santanderi provintsi nõukogu ja tema kodulinna linnavolikogu määras Blanchardile stipendiumid, mida ta kasutas õpingute jätkamiseks Pariisis.
Looming
Blanchard oli peamiselt tegev kubismis. Kahe maailmasõja vahelisel perioodil otsustas ta aga naasta kujutava kunsti juurde, mis oli talle iseloomulikum. Tema liikumine läbi kubismi andis talle võimaluse muuta värvikasutust, mis aitas kaasa tema hilisema loomingu rikastumisele.
Enda elu ajal ei jõudnud María Blanchard analüütilise kubismi vormi ja tunnuste lahkamiseni, kuid eeldas, et see omandab kubistliku mõju ning assimileeris selle enda loomingusse läbi sügavate värvide. Mitmed Blanchardi selle ajastu maalid on kuulsad, näiteks "Mujer con abanico" (1916, “Naine lehvikuga”, Reina Sofía Kunstikeskus, Madrid), "Naturaleza muerta" (1917, “Natüürmort”) ja "Mujer con guitarra" (1917, “Naine kitarriga”). Need teosed on kunstniku intensiivsete õpingute näideteks, mille ta oli teostanud enda loomingus, objektide või modellide, anatoomia ja värvide tasakaaluga. Peale seda etappi naaseb Blanchard kujundlike tehnikate juurde, loobumata avangardi panusest.
Annika Sillaots
2004. aastast mängib ta ka Eesti naiste jalgpallikoondises.
Alfred Amédée Dodds
Alfred Amédée Dodds (6. veebruar 1842 Saint-Louis – 17. juuli 1922 Pariis) oli Prantsuse teise keisririigi ja Prantsuse kolmanda keisririigi vägede komandör. 1890. aastate algusest teenis ta Senegalis, siis juhatas Rusikavõitlejate mässu mahasurumist teise ekspeditsioonivägede koosseisus ja lõpuks juhatas prantsuse vägesid Teise Prantsuse-Dahomee sõja ajal.
Nii kvadroonina kui ka métisena oli ta 20. sajandi alguses Aafrika diasporaas kuulus eeskuju.
Oleksa Dovbuš
Oleksa Dovbuš (ukraina keeles Олекса Довбуш) (sünd. 1700, Petšenižõn Kolomja – suri 24. augustil 1745) oli kuulus Ukraina lindprii, oprõški juht, kellest sai rahvakangelane, keda sageli võrreldakse Robin Hoodiga.
Biograafia
Oleksa sündis 18. sajandi alguses Karpaatides Petšenižõni hutsulite külas. Temast sai peaaegu 50 liikmelise salga ("leheni") juht. Populaarne traditsioon kujutab teda piirkonna vaeste inimeste kaitsjana. Temast ja tema tegevusest on vähe kirjalikke viiteid.
Paljud Prõkarpattjas säilinud rahvalaulud ja vähesed proosalegendid kujutavad teda kui kohalikku kangelast, kes röövis rikkaid ja aitas vaeseid pärisorje, nagu legendaarne Robin Hood. Tema elukoht asus arvatavasti Bolehhivi linna lähedal Ivano-Frankivski oblastis. See on kaljukompleks, mida nimetatakse Dovbuši kaljudeks ja mis kandideeris Ukraina seitsme ajaloolise ja seitsme loodusime kategoorias. Dovbuši tegusid imetleti nii palju, et jutud tema tegudest levisid väljaspool hutsulite piirkonda naabruses asuvatesse Lääne-Ukraina Pokuttja ja Podillja piirkondadesse. Tema portreesid müüdi kohalikel turgudel. Teda kartis Poola šlahta (maaomaniku aadel). Kord saadeti tema tegevust peatama 2000 sõdurist koosnev sõjaretk, mida juhtis Poola magnaat Józef Potocki. Sellest hoolimata ei õnnestunud teda tabada. Dovbuši lasi 1745. aastal maha ja haavas surmavalt Stefan, kes oli tema armukese Dzvinka abikaasa.
Hassiidi legendi järgi varjus Dovbuš omal ajal Baal Shem Tovi majas ja andis talle sõpruse märgiks oma piibu.
Pärand
Pärast tema surma laiendasid tema pärandit mitmed tema kaaslased ja/või inimesed, kes teda jumaldasid: Vassõl Bajurak (Ivano-Frankivskis on püstitatud mälestustahvel, mis mainib tema hukkamist), Maksõm Zaliznjak, Ustõm Karmaljuk ja paljud teised.
Tema legend jõudis Ukraina folkloori ja temast on tehtud mitmesuguseid kunstiteoseid, muu hulgas kirjanike Ivan Franko ja Juri Fedkovõtš. Temast tehti film, tema järgi on nime saanud tänavad ja paigad.
Viited
==Välislingid=
Lääne maakonna mereosade loend
Siin on loetletud Lääne maakonna territooriumile jäävaid lahtesid ja väinu.
Vormsi saare ümbrus
Harald Stunde
Harald Stunde (18. jaanuar 1899 Narva – 28. veebruar 1942 Porto Alegre) oli Eesti lendur.
6. oktoobril 1920 sai temast Ühendkuningriigi Kuningliku Aeroklubi lendur, lenduritunnistus nr 7885. Sama aasta 9. oktoobrist oli ta Eesti sõjaväe lennurühma lendur. 1925. aastal töötas Harald Stunde Aeronaudi piloodina. 1926. aastal lendas ta reisilennukiga tänava kohal traatidesse ja kukkus koos reisijatega alla. Kõik inimesed küll pääsesid eluga, aga Stunde jäi süüdi ja ta tundis, et pind jalgade all hakkab põlema, nii sündis otsus Eesti tolm jalgadelt pühkida.
1926. aastal siirdus Stunde Saksamaale, kus astus Junkersi firma teenistusse ja lendas Klaipeda-Kaunase-Königsbergi liinil. Saksamaalt siirdus Stunde Argentinasse, 1927. aastal võeti ta tööle lennufirmasse Lloyd Aereo Bolivano liinilendurina. Alates 21. märtsist 1932 oli ta Brasiilia lennufirma Varig piloot ja alates 19. juunist 1938 lennufirma Varig vanempiloot. Stunde oli esimene eestlane, kes üht tüüpi lennukiga (Junkers F13) oli 1938. aasta suveks lennanud miljon kilomeetrit, olles Junkersis selleks ajaks töötanud 12 aastat. Stunde hukkus 28. veebruaril 1942 lennukatastroofis Sao Joao lennuvälja lähistel, temast jäi maha Eestist pärit abikaasa Alice Petersen ja poeg Tarmo.
Annika Tammela
Annika Tammela (1. juuli 1979 Pärnu – 26. juuni 2001 Pärnu) oli eesti jalgpallur.
Ta lõpetas 1997. aastal Pärnu Ülejõe Gümnaasiumi ja 1999. aastal kondiitri-kokana Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskooli.
Alates 2020. aastast antakse tema talendist inspireerituna Eesti naistekoondises aasta kauneima löödud värava eest välja auhinda Annika.
Surm
Eesti naiste jalgpallikoondises selle ajani enim mänge pidanud 21-aastane Annika Tammela sattus jalgrattaga liiklusõnnetusse Pärnus Tallinna maantee ja Rohu tänava ristmikul, kui talle sõitis ette prügiveoauto.
Oļi mõis
Oļi mõis (saksa keeles Ohlenhof) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas.
Jacob Ramsey
Jacob Matthew Ramsey (sündinud 28. mail 2001 Birminghamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Aston Villa.
Aston Villa noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. 2019. aasta jaanuaris sõlmis ta Aston Villaga esimese profilepingu. Aston Villa põhimeeskonnas debüteeris ta 19. veebruaril 2019 Inglismaa esiliiga mängus West Bromwich Albioni vastu. 2020. aasta jaanuaris läks ta hooaja lõpuni laenule Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubisse Doncaster Rovers. Seitsme mänguga lõi Ramsey League One'is kolm väravat, kuid koroonapandeemia tõttu jäi League One'i hooaeg pooleli.
Inglismaa kõrgliigas debüteeris Ramsey Aston Villa meeskonnas hooajal 2020/21. 2021. aasta veebruaris sõlmis ta klubiga uue nelja ja poole aasta pikkuse lepingu. 22. oktoobril 2021 lõi ta mängus Arsenali vastu oma esimese värava Inglismaa kõrgliigas. Hooajal 2021/22 lõi ta Inglismaa kõrgliigas kokku kuus väravat.
Kaiserbach
Kaiserbach (ka Sparchenbach) on jõgi Tiroolis Austrias Kaisertali orus Kaiseri mägedes Tiroler Unterlandis. See algab u. 1500 m kõrgusel Stripsenjochi sadula juures ja suubub Kufsteini Untere Sparcheni kvartalis Inni.
Kaiserbach oli metsanduse jaoks oluline kuni 20. sajandi alguseni. Langetatud palgid veeti paljudelt Kaisertali külgorgude metsastelt mäekülgedelt jõkke. Kaiserbachi tõkestati mitme ülevoolupaisuga. Lüüsiväravate hilisemal avamisel tekkis tugev vool, mis võimaldas kokkuseotud palke mitmes etapis Kufsteini transportida.
Paisud olid tuntud kui Klausen ja palgitransport kui Trift. Tänapäeval on säilinud vaid jõesängis restaureeritud kogumiskoht Haupttrift Klause ja sellega seotud Klaushütte (paisuhütt), mis pakkus varem töötajatele majutust.
Kaiserbach moodustab enamiku Kufsteini ja Ebbsi vahelisest vallapiirist.
Kakkoveski hüdroelektrijaam
Kakkoveski hüdroelektrijaam on hüdroelektrijaam, mis asub Võru maakonnas Rõuge vallas Aiju jõel.
Võimsus 18 kW.
Tootmise algus 2000.
Dzidrumi
Dzidrumi on endine küla Lätis Smiltene piirkonnas Hopa vallas. Küla jäi vallakeskusest Hopast 2 km ja Riiast 177 km kaugusele.
Küla lähedalt läks mööda maantee P19.
Willy Caballero
Wilfredo Daniel Caballero Lazcano (sündinud 28. septembril 1981 Santa Elenas) on Argentina jalgpallur, väravavaht. 2021. aastast mängib ta Inglismaa Premier League'i klubis Southampton.
Suurema osa klubikarjääri esimesest poolest mängis ta Hispaania klubides Elche ja Malaga. Aastatel 2014–2017 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Manchester City ja 2017–2021 Chelseas.
Koondisekarjäär
2001. aasta tuli ta Argentina alla 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks.
Obuhhiv (küla)
Obuhhiv (ukraina keeles Обухів) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Murovani Kurõlivtsi rajoonis. Elanike arv on 725. Pindala on 2,264 km².
Willy Caballero
Koondisekarjäär
Ta kuulus Argentina olümpiameeskonda 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas. Argentina meeskond tuli turniiril olümpiavõitjaks.
Caballero valiti Argentina koondisse 2005. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiriks, kuid üheski mängus ta platsile ei pääsenud. Argentina sai turniiril teise koha.
Argentina rahvuskoondises tegi Caballero debüüdi alles 36-aastaselt 23. märtsil 2018 sõprusmängus Itaalia vastu. Ta kuulus Argentina koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlusteks.
Neftekumsk
Neftekumsk on tööstuslinn Venemaal Stavropoli krais. Linn asub Kuma jõe paremal kaldal.
Ajalugu
Linn asutati 1958. aastal naftamaardla juurde, 1968 sai linnaõigused.
Andra Karpin
Andra Karpin (sündinud 19. veebruaril 1979 Pärnus) on eesti jalgpallur.
Ta mängib Naiste Meistriliigas osalevas klubis JK Pärnu.
Ta mängib Eesti naiste jalgpallikoondises.
Riigivanema maja
pisi|Elamu, kus 1919–1929 asus riigivanema residents pisi|Riigivanema residents Riigivanema maja on hoone, mis asub Tallinnas Toompeal aadressil Lossi plats 7.
Aastatel 1919–1929 asus hoones Eesti Vabariigi riigivanema ametielamu. 1934. aastal võttis maja üle Kohtuministeerium.
Tänapäeval asub hoones Saksa suursaadiku residents.
Elamu on arvele võetud ehitis- ja ajaloomälestisena.
Jüri Männiste
Jüri Männiste (23. veebruar 1938 – 7. veebruar 2012) oli eesti arstiteadlane, kirurg.
Ta lõpetas Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli ja 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Ülikoolis õppimise ajal oli ta üliõpilaste teadusliku ühingu kirurgiaringi aktiivne liige. Edasi järgnes töö kirurgina Tallinnas, Kallaveres, Tõnismäe Keskhaiglas ja kiirabihaiglates. Aastatel 1968–1976 oli ta ka Tallinna Pedagoogilise Instituudi vanemõpetaja. Kandidaadiväitekirja "Alajäsemete kroonilise veenipuudulikkuse sündroomi diagnostiliste meetodite võrdlev hindamine" kaitses ta 1968. aastal. Männiste doktoritöö, mille ta kaitses 1972. aastal, käsitles jäsemete ja vaagna magistraalveenide tromboosi kirurgilist ravi.
Aastatel 1984–1987 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli hospitaalkirurgia kateedri professor. 1987. aastal määrati ta Eesti NSV tervishoiuministeeriumi peakirurgiks, selles ametis oli Männiste kuus aastat. Seejärel töötas ta kuni 2003. aastani Tallinna Kivimäe Haigla kopsukirurgia osakonna juhatajana, hiljem kirurgina erahaiglas Fertilitas.
Ta on 200 teadusartikli, 50 populaarteadusliku ja 2 õppefilmi autor. Männiste eestvedamisel anti välja kuus numbrit ajakirja "Violetta & Mimi contre La Tuberculose" (tuberkuloos ja teised kopsuhaigused).
Ta oli teadlaste kollektiivi liige, kellele 1982. aastal anti ENSV teaduspreemia veresoontekirurgia meetodite arendamise ja juurutamise eest aastatel 1960–1981. Aastatel 1987–1992 oli ta rahvusvahelise organisatsiooni Eurosurgery alalise komitee ja teadusnõukogu liige.
Pajarõngas
Kirjeldus
Pajarõngas oli kolmele jalale toetuv rõngakujuline puust või metallist alus, mis paiknes reheahju ees. Selle aluse peale pandi ümara põhjaga pada. Pajarõngaid valmistati ka vitsvõrust, mille ümber mässiti kahekordselt õlgedest keeratud köis .
AS Pärnu Sadam
AS Pärnu Sadam on ettevõte, mis haldab Pärnu sadamat. Ettevõtte tegevusvaldkonnad on veel nt sadama laevaliikluse korraldamine, stividorteenuste osutamine.
Kārzdaba mõis
Kārzdaba mõis (saksa keeles Kerstenbehm) oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Cesvaine kihelkonnas.
Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography
"Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography" (Tähenduse kaardid: sissejuhatus kultuurigeograafiasse) on Peter Jacksoni raamat. See ilmus 1989. aastal.
Tursti paistiik
Tursti paistiik on järv Valga maakonnas Otepää vallas Vaardi külas. Veekogu pindala on 0,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 479 m.
Maps of Meaning: An Introduction to Cultural Geography
Eessõna
Raymond Williamsi sõnul on "kultuur" raskesti defineeritav ja väga mitmetähenduslik. Levinud on selle mõistmine eliidi kunstilise ja intellektuaalse produktina, ühiste uskumuste süsteemina või elulaadina. Ent just vaieldavus on kultuuri mõistmise võti. Nagu poliitikas ja majanduseski, räägitakse kultuuris läbi domineerimist ja allumist kui ühiskondlikke suhteid ja seistakse nendele vastu. Tähendusi ei sunnita seal ainult peale, vaid ka vaidlustatakse.
Raamatus on kultuuri mõistetud laiemalt, kui kultuurigeograafias on tavaks olnud. Vaadeldakse ka ühiskondlikult marginaalsete rühmade kultuure, popkultuuri ja rahvalikke stiile, linna- ja maakultuuri, tänapäeva maastikke ja minevike jäänukeid. Kultuuriuuringutele ja ühiskonnateooriale toetudes lisatakse Carl Saueri Berkeley koolkonna maastiku-uurimisele uusi vaatekohti. Raymond Williamsi ideedest lähtudes esitatakse materialistlik kultuurikäsitus (kultuurimaterialism).
Geograafia tähtsus ei tulene mitte ainult kultuuri varieeruvusest, vaid on kultuurile konstitutiivne.
Sissejuhatus: tähenduse kaardid
Kultuurigeograafia piirdus ajalooliste, maa- ja jäänukmaastike tõlgendamisega ning kultuuriliste tunnuste jaotumise staatilise kirjeldamisega. Nüüd katsetatakse uusi lähenemisi kultuuriuuringutest ja mujalt sotsiaalteadustest, ning nüüd on võimalus tuua sinna ühiskonnageograafia ja kultuurigeograafia ideid. Kuigi uus kultuurigeograafia jääb suuresti seotuks maastiku mõistega, rõhutatakse siin kultuuride ja nendega seotud maastike paljust. Popkultuuril on omaette väärtus ja ta on implitsiitne väljakutse domineerivatele väärtustele. Kultuuris vaidlustatakse ja lahendatakse majanduslikke ja poliitilisi vastuolusid. Kultuurilist ei taandata poliitilistele ja majanduslikele determinantidele ega peeta seda jääkkategooriaks, mille poliitilise ökonoomia rangemad analüüsid jätavad seletamata. Kultuuri ja ühiskonna suhe nihutatakse esiplaanile, pidades kultuurilist suhteliselt autonoomseks ja uurides selle konkreetseid kattumisi poliitilise ja majanduslikuga. Rõhuasetus nihkub kultuurilisele poliitikale, kus tähendusi räägitakse läbi ning domineerimis- ja allumissuhteid määratletakse ja vaidlustatakse. Raamatus uuritakse, mil määral kultuuriline on poliitiline.
Serbia kuningriik (1718–1739)
Kuigi Habsburgide valitsemine oli rõhuvam, kui Osmanite valitsemine, ja ekspluateeris kohalikku serbia enamust, ei kasutanud viimased omavalitsust, sealhulgas autonoomset miilitsat, ja majanduslikku liitumist Habsburgide monarhiaga — reformid, mis aitasid kaasa serblaste keskklassi kasvule ja mida Osmanid jätkasid "avaliku korra huvides". Serbia rahvastik kasvas kiiresti 270 000-lt 400 000-ni, kuid Habsburgide võimu langus piirkonnas tekitas teise Suure serblaste ümberasumise (1737–39).
Ajalugu
thumb|280px|[[Belgradi piiramine (1717) ]]
Aastatel 1688–89, Suure Türgi sõja ajal, võtsid Habsburgide väed ajutise kontrolli suurema osa tänapäeva Serbia üle, kuid olid seejärel sunnitud taganema. Karlowitzi rahu aastal 1699 tunnistas Osmanite võimu suurema osa tänapäeva Serbia üle, samas Bačka piirkond ja Sremi lääneosa läksid Habsburgidele.
Pärast 1718. aasta omandamisi püüdsid Habsburgid Serbiat oma valdustega integreerida. Maa nimetati ametlikult "Serbia kuningriigiks", kuna see ei olnud ei Saksa-Rooma riigi ega Ungari kuningriigi osa. Provintsi tegelik haldamine oli ametisse nimetatud kuberneri käes. Mitte kogu Habsburgide poolt aastal 1718 vallutatud serblastega asustatud territoorium ei kuulunud Serbia kuningriiki. Suur idapoolne provints oli halduslikult eraldi kui Temesvári banaat.
Pärast uut Austria-Türgi sõda (1737–39) kaotas Habsburgide monarhia kõik territooriumid Sava ja Doonau jõgedest lõunas, sealhulgas kogu Serbia kuningriigi territooriumi, kuid säilitas Temesvári banaadi. Habsburgide valitsemise lõpp tekitas teise Suure serblaste ümberasumise (1737–39).