cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti Õpilasmalev
Algus
Mõte õpilaste puhkuse ühendamisest tööga ei sündinud üleöö. Õpilaste, eriti aga linnalaste töökasvatus oli nii hariduselu juhtide kui ka kõigi nende inimeste südamel, kes tundsid muret noorte tuleviku pärast. 1966. aasta detsembris ütles Eesti NSV haridusminister Ferdinand Eisen: "Töökasvatus ei piirdu üksnes tööõpetusega. On vaja parandada seda rinnet, mis on väljaspool koolitunde. Mõelda tuleb suvistele töö- ja puhkelaagritele."
Juhid ja struktuur
Organisatsioon oli üles ehitatud paramilitaarsel põhimõttel: komandör, komissar ja staap staabiülemaga. Õpilasmaleva ametikohad, palgamäärad, ametiautod, korterid ja muud olulised asjaolud otsustati Eesti NSV Ministrite Nõukogus ELKNÜ Keskkomitee ettepanekul. Aasta läbi tegutsev EÕM-i juhtkond ja staap asusid algul Tallinnas Heina tänav 22, seejärel Võidu väljakul ELKNÜ-ga samas majas, koos ELKNÜ Keskkomitee osakondadega. 1976. aastal koliti aga Kreuksi tänav 20 majja (tänapäeval Ameerika Ühendriikide saatkonna hoone Kentmanni tänaval).
Teise ešeloni moodustasid piirkonnastaabid, mis töötasid hooajaliselt igas ENSV rajoonis (v.a Hiiumaal); interpiirkond korraldas rühmade vahetust teiste liiduvabariikide, Saksa DV Schwerini ringkonna ja Ungari Szolnoki komitaadiga.
Komandörid
Komissarid
Staabiülemad
Staabis oli neli teenistust, igas kaks meest:
Lõpp
Eesti Vabariigi taastamisega lõppes ka noortemaleva tegevus, kuna ühes Nõukogude režiimiga lagunesid ka suuremad ja peamised tööandjad – sovhoosid ja kolhoosid. Omandivormi muutumisega kadus huvi malevate vastu. Maakonniti lõpetasid malevarühmad tegevuse erineval ajal.
2000. aastate alguses, pärast kümneaastast pausi, hakati Eestis taas õpilasmalevaid korraldama.
Eesti Õpilasmalev tänapäeval
Iga-aastast õpilasmalevat hakati Eestis taas korraldama 2000. aastate alguses. 20. veebruaril 2003 loodi Tallinna Linnavolikogu otsusega õpilasmaleva tegevust kureeriv Sihtasutus Õpilasmalev, mis jätkab 2001. aastal taaselustatud Tallinna õpilasmaleva traditsiooni. Sihtasutuse tööd korraldab juhatus, mille üle teostab järelevalvet sihtasutuse nõukogu.
Aastatel 2001–2002 jagati toetusi organisatsioonidele, mis hakkasid korraldama noorte suvist malevategevust, ning 2003. aastal algas, üle kümneaastase pausi järel, esimene malevasuvi. Vajadus üleriigilise koostöö järele innustas 20 Eesti omavalitsust 15. detsembril 2004 Tallinna raekojas ühiste kavatsuste protokolli allkirjastama. Protokoll on aluseks üleriigilise õpilasmaleva taasloomisele. Ühtlasi moodustati malevajuhtide nõukogu, kus on esindatud kõik maakonnad.
Sihtasutus Õpilasmalev pakub igal aastal tööd ja malevakohta ligi 1000 Tallinna noorele. 2015. aastal töötas õpilasmalevas umbes 1000 noort, kellest pooled töötasid Tallinna linnas ja pooled Tallinnast väljas. Üle Eesti viibis 2015. aastal malevas ligikaudu 4500 noort.
Brunswicki poolsaar
thumb|Brunswicki poolsaar Brunswicki poolsaar on poolsaar Lõuna-Ameerika mandril Tšiili lõunaosas Magalhãesi ja Tšiili Antarktika piirkonnas.
Sealsed mullad on maaharimiseks soodsad, kuid maad kasutatakse lambakasvatuseks.
Brunswicki poolsaarel leidub suuri maavarade varusid, sealhulgas sütt ja vaske (viimase oluline leiukoht on Cutter Cove poolsaare edelaosas.
Et poolsaarel asub piirkonna halduskeskus Punta Arenas, on sinna kogunenud palju inimesi ja tööstusettevõtteid. Viimastest on märkimisväärsed hiilgevähiliste ja lambaliha töötlemise ettevõtted, samuti laevaehitus ja -remont Magalhãesi väina ääres.
Eesti Korpus
Eesti Korpus võib tähistada:
Sündinud 28. novembril
''Siin loetletakse 28. novembril sündinud tuntud isikuid.
Assuan
Assuan (ar اسوان Aswān) on linn Egiptuses, Assuani kubernerkonna keskus. Ta asub Niiluse ääres riigi lõunaosas.
Kusma
Kusma on mitme Eesti küla nimi:
Evald Mardo
Evald Mardo (15. mai 1915 Türi – 6. juuli 1944 Keri saare lähedal) oli Eesti (nooremleitnant) ja Saksa (ülemleitnant) sõjaväelane. 1934 lõpetas Türi Gümnaasiumi. 1. aprillil 1935 asus Lennukoolis õppima tagavaraväe lendurite-allohvitseride kursusel, lõpetas Lennukooli 1937. 1. märtsist 1937 asus tagavaraväest teenima ÜLD nr 3 II salka lenduri kohusetäitjana. Asus seejärel õppima Sõjakoolis, mille lõpetas 5. augustil 1939. Alates 5. augustist 1939 toodi lipnik Mardo lennuaspirandina Sõjakoolist üle 3. Lennuväedivisjoni ning määrati II salga ülekoosseisuliseks lenduriks. Eesti lennuväes kuni selle lõpuni, pärast võeti teenima 22. territoriaalkorpuse eskadrilli.
Hukkus 6. juulil 1944 koos lendurvaatleja Johannes Roometsaga lennuülesande täitmisel Keri saare lähedal. Maetud Maarjamäe sõjaväekalmistule.
1958
1958. aasta (MCMLVIII) oli 20. sajandi 58. aasta.
Peet Kask
Peet Kask (sündinud 21. veebruaril 1948) on eesti füüsik, politoloog ja poliitik.
Lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli füüsika erialal 1971. Kaitses väitekirja 1975. Õppis politoloogiat Columbia Ülikoolis 1993–1994.
Töötas Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis selle loomisest kuni aastani 1990.
Teadustöö rakendus Saksamaal
Paljud uurimistulemused leidsid rakendust Saksa ettevõtte Evotech-Technologies toodetes. 2006. aasta lõpus ostis USA ettevõte PerkinElmer, mille tooteportfelli kuulusid NSV Liidu ja USA vahelise külma sõja aegsed CIA spioneerimissatelliidid ja kosmoseteleskoobi Hubble'i peegel, Saksa omanikelt ettevõtte Evotech-Technologies täies mahus ära. Kaubamärk "Evotec-Technologies" jäi Saksa omanikele, kuid intellektuaalomand, kaasa arvatud patendid, liikusid PerkinElmeri valdusse. Omanikevahetuse üleminekuperioodi lõpp oli 2007. aasta detsember. PerkinElmer omandas ettevõtte Evotech-Technologies ostuga peamiselt kaks tooteportfelli: konfokaalmikroskoopiaga seotud riistvara ja konfokaalmikroskoopidega saadud piltide analüüsitarkvara. Analüüsitarkvara peamine projekt kandis nime Acapella.
Poliitiline tegevus
Ta kirjutas alla 40 kirjale.
Ta oli Eesti Kongressi ja Eesti Vabariigi ülemnõukogu liige 1990–1992 ning Põhiseaduse Assamblee liige 1991–1992. Ta oli üks Rahvarinde ideolooge, samuti Rein Taagepera kampaaniajuht presidendivalimistel 1992. aastal.
Liikmesus
Ta oli Wellesto liige.
Artikleid
Ta on avaldanud demokraatia mehhanisme tutvustavaid artikleid.
Aho-dong
Aho-dong on asula Põhja-Koreas Lõuna-Hwanghae provintsis Paekch'ŏni maakonnas Lõuna-Korea piiri ääres. Asula keskus on piirist 7 km põhja pool.
Tšuktši-kamtšadali keeled
pisi|Tšuktši-kamtšadali keelte levila kahanemine 17. sajandist kuni 20. sajandi lõpuni Tšuktši-kamtšadali keeled on paleoaasia keeled, mida räägitakse Aasia äärmises kirdeosas.
Nendeks on:
Sapitwa
Sapitwa on mäetipp Malawi lõunaosas Mulanje massiivis, Blantyrest ida pool.
Sapitwa on Malawi kõrgeim tipp. Mäetipu kõrgus on 3002 meetrit.
pisi|tühi|Vaade Sapitwa tipust
Vehklemine 2004. aasta suveolümpiamängudel
Vehklemine 2004. aasta suveolümpiamängudel 14.–22. augustil
Kusma (Peipsiääre)
Kusma on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Vehklemine 2004. aasta suveolümpiamängudel
Medalialad
Nii mehed kui naised selgitasid individuaalarvestuse parimad epees, floretis ja espadronis. Võistkondlikus arvestuses heitlesid naised ainult epees; mehed kõigis kolmes relvaliigis.
Kusma (Peipsiääre)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.
Vehklemine 2004. aasta suveolümpiamängudel
Võistluspaik
Kõik võistlused peeti Helliniko Olympic Complexi vehklemishallis. Eelvõistluste ajal oli seal pealtvaatajatele 3800 ja finaalide ajal 5000 kohta.
Unioon
Unioon on iseseisvate riikide liit, millel võib olla ühine valitseja.
Soome välisminister
Soome välisminister on Soome valitsuse liige, kes juhib välisministeeriumi.
20. juunil 2023 ametisse astunud Petteri Orpo valitsuse välisminister on Koonderakonna Elina Valtonen.
Viited
芬兰外交部
Newfoundlandi ja Labradori lipp
Newfoundlandi ja Labradori lipp on Kanada provintsi Newfoundland ja Labrador lipp. See võeti kasutusse aastal 1980 ning selle kujundas Newfoundlandi kunstnik Christopher Pratt. Lipu kujundus kiideti provintsi poolt heaks mõõtmetega 2:1 28. mail 1980.
Lipp võeti kasutusele oma laiahaardelise sümbolismi pärast. Sinine värv tähistab merd, valge lund ja jääd, punane newfoundlandlste ja labradorlaste raskusi, kuldne sümboliseerib nende enesekindlust. Sinised kolmnurgad on lugupidamisavalduseks Suurbritannia lipule ning tähistavad Newfoundlandi ja Labradori Briti päritolu. Kaks punast kolmnurka tähistavad provintsi kahte ala – maa-ala ja saart. Kuldne nool näitab Pratti arvates "helgema tuleviku" suunas. (Lipu sinine vasak osa meenutab Šotimaa lippu, millest ka Suurbritannia lipp saab oma sinise tausta)
Altküla
Altküla on mitme Eesti küla nimi:
Burzjanski rajoon
Burzjanski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Starosubhangulovo.
Rajoonis on 12 külaasundust, kus on kokku 34 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 16 516. 2010. aasta seisuga olid elanikest 96,2% baškiirid, 2,1% venelased ja 1,3% tatarlased.
Majandusmudel
Kitsamas tähenduses on majandusmudel teoreetiline mõttekäik, mis seletab muutujate vaheliste loogiliste ja/või kvantitatiivsete seoste kaudu mingi majandusnähtuse toimumist. Majandusmudeli all võidakse mõelda ka majanduse üldist korraldust, näiteks turumajandust või plaanimajandust. Teoreetilised mudelid on alati lihtsustatud, enamasti on neist välja jäetud kõik, mis ei ole teemakohase põhjenduse esitamiseks vajalikud. Teoreetiline mudel ei saa üldjuhul ennustada tegelikke mõõdetavaid suurusi.
Bodø vald
Valla keskus on Bodø linn.
pisi|tühi|Bodø ülikool
Altküla (Lääne-Harju)
Altküla on küla Harju maakonnas Lääne-Harju vallas.
Aastatel 1992–2017 kuulus küla Padise valda.
Troonipärimisjärjekord
Troonipärimisjärjekord määrab, mitmendana ja kelle surma või troonist loobumise järel saab sinna kantud inimene selle maa troonile. Koostatakse igas kuningriigis eraldi. Kambodžas troonipärimisjärjekorda põhimõtteliselt pole.
Kõige sagedasem troonipärimisjärjekorra koostamise alus on esmasünniõigus ehk primogenituur (lad. ius primogenitura). Selle pärimissüsteemi järgi pärib esmasündinu vanemate trooni.
Kasutusel on ka muid süsteeme:
Kuusiku (Peipsiääre)
pisi|Vara kirik Kuusiku külas Kuusiku on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.
Meoma
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.
Meoma külas Kirikumäe kinnistul asub Eduard Markuse mälestuskivi.
Matjama
Matjama on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.
1977. aastal liideti Matjama külaga Hundiluha.
Ants Saar (purilendur)
Ants Saar (7. august 1914 Rakvere – 10. oktoober 1995 Tallinn (Nõmme)) oli Eesti purilendur.
Pärast sõjaväevelskrite kursuse lõpetamist 1936. aastal töötas Ants Saar velskrina Tallinna Keskhaiglas. Ta päästis 6. septembril 1938 oma meditsiiniliste oskuste ja otsustava tegutsemisega Ülemiste järve kohal toimunud Varssavi lennuklubi lendurite demonstratsioonlendudel lennukiga järve kukkunud Poola lenduri Zbigniew Oleński elu. Tänutäheks võimaldas Varssavi lennuklubi A. Saarele täieliku väljaõppe ühes tema enda valitud Poola purilennukoolidest, milleks A. Saar valis Sokola Góra purilennukooli.
Aastal 1939, 23. juunil (?) püstitas Ants Saar Poolas mäeveerulennul senini kehtiva Eesti purilennu kestuslennurekordi 11 tundi 46 minutit. (Sellist rekordiliiki FAI tabelites enam ei ole).
Loodealade lipp
Loodealade lipp on Kanada Loodealade lipp. Selle võttis 1969. aastal kasutusele Loodealade Nõukogu.
Lipul on sinine väli, millel on valge ala (katab üle poole lipu laiusest). Selle keskel on Loodealade vapp. Sinine värv tähistab Loodealade veekogusid, valge aga lund ja jääd.
Võrdle Yukoni lipuga.
Idols (Soome)
"Idols" on lauljate võistlusliku telesaatesarja "Pop Idol" Soome variant. Esimesed "Idolsi" saated jõudsid Soomes eetrisse augusti lõpus 2003. Esimese hooaja alguses hääletas kehvemad võistlejad välja žürii, mida peeti liiga karmiks. 12. detsembril, kui algasid poolfinaalid, said vaatajad hääletada, keda pidasid sobivaimaks võitjaks.
"Idolsi" võitjad on olnud Hanna Pakarinen (2004), Ilkka Jääskeläinen (2005), Ari Koivunen (2007), Koop Arponen (2008) ja Martti Saarinen (2011).
Suur-veetallaja
Erinevuste tõttu teistest veetallajatest on see liik varem paigutatud ka perekonda Steganopus.
Välimus
Suur-veetallaja on rästasuurune kahlaja, 23 cm pikk. Tema pealagi on tuhkhall, pea külgedel ja külgkaelal on must triip. Nokk ja jalad on pisut pikemad kui teistel veetallajatel.
Hundsulestikus emaslind on ereda sulestikuga: ülalt hall ja pruun, alt valge, punaka kaela ja laikudega külgedel. Isaslind on natuke kahvatum: pruuni tagaosaga, punakad laigid on halvasti nähtavad või puuduvad hoopis. Puhkesulestik on halli- ja valgetooniline. Tibud on pealt hallid ja pruunid, alt valged, punane laik silma ümber. Talvesulestik on ülalt hall ja alt valge, aga must laik silma ümber on alati olemas.
Elupaik
Suur-veetallaja elutseb Põhja-Ameerika kesk- ja lääneosa preeriates. Ta armastab soola ja peatub rände ajal soolajärvedel, kuhu neid koguneb suurel hulgal, näiteks Suurel Soolajärvel Utah's.
Talveks rändab ta lõunasse Ameerika ookeaniveteni kuni Tšiilini.
Eluviis
Kolmel veetallaja liigil on soorollid vahetatud. Emased on isastest suuremad ja kirevamad, võitlevad territooriumi ja isaste pärast ning kaitsevad oma pesi ja paarilist liigikaaslaste eest. Kui emane on lõpuks munenud, asub ta kohe lõuna poole teele, jättes munade haudumise ja poegade kasvatamise isaslinnu hooleks. Pesa tehakse maapinnale vee lähedusse. Pojad toidavad kohe pärast koorumist ennast ise.
Toitu otsides keerutab ta end sageli vee peal kiiresti ringi, nii et tekib veekeeris. Oletatakse, et niimoodi kergitab ta vaikses madalas vees veekogu põhjast midagi söödavat ülespoole.
Mait Müntel
pisi|Mait Müntel 2009. aastal. Foto: [[Lauri Kulpsoo]] Mait Müntel (sündinud 20. märtsil 1977) on eesti füüsik ja ettevõtja, OÜ Fermi Energia asutaja ja nõukogu liige.
Ta õppis aastatel 1984–1992 Nõo Põhikoolis ja 1992–1995 Miina Härma Gümnaasiumis. Aastal 2000 lõpetas ta Tartu Ülikooli teoreetilise füüsika alal, 2002 sai magistri- ja 2008 doktorikraadi.
Aastatel 1998–2003 töötas ta füüsikaõpetajana.
On töötanud koos Andi Hektoriga CERNis.
Alates 2005. aastast töötab ta Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis.
Ta arendab keeleõppeprogrammi Lingvist.
Newfoundlandi ja Labradori vapp
Vapi kasutusõiguse andis Inglise kuningas Charles I 1. jaanuaril 1637 Newfoundlandi kubernerile David Kirke'ile (1638-1651). Aastal 1928 vapp taasavastati ning see võeti ametlikuks Newfoundlandi vapiks.
Vapp koosneb järgmistest osadest:
Ussimaarjapäev
Ussimaarjapäev (8. september) on eesti rahvakalendri tähtpäev.
Väike maarjapäev ehk ussimaarjapäev ehk ussi magamise päev (setud tähistavad hoopis 14. septembrit ehk viissenjapäeva kui usside magama minemise päeva) on selle 19. sajandil vähetuntud ja 20. sajandiks unustatud päeva paralleelnimetused. Eestis teatakse püha alates 16. sajandist.
Neitsi Maarja sündimispäev
Varaseim teade päeva tähistamisest pärineb 6. sajandist, algusega Süürias või Palestiinas, kus apokrüüfide mõjul kujunes välja jumalaema kultus. Katoliku kirik adapteeris 7. sajandil Maarja austamise tava idakirikust. Kuna Maarja sündimine on tuntud üksnes apokrüüfide kaudu, siis tunnustati püha aeglaselt, ehkki näiteks Kreeta püha Andreas pühitses 9. sajandil päeva mitmete jutlustega, et põhjendada 8. septembrit Maarja sünnipäevana. Veel 9. sajandil polnud jumalaemakultus laialt levinud.
Prantsusmaal on püha seostatud ilmutusega – püha Maurilius kuulis Angeris jumalaema sündi tähistavate inglite laulu.
Jumalaema sündimist tähistavad erinevad kirikud erineval ajal. Näiteks tähistab idakirik püha 12. septembril, kopti kirik aga 1. mail, selle katoliiklik haru omakorda 10. septembril.
Altküla (Põhja-Pärnumaa)
Altküla on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda.
Reporter (Kanal 2)
"Reporter" (suvel "Suvereporter") on Kanal 2 toodetud magazine-tüüpi uudistesaade, mis oli esimest korda eetris 30. augustil 2004. "Reporter" sisaldab uudiseid, sporti, ilmateadet ning päästeameti- ja politseiteateid. Lisaks on saates põhiuudiste laienduslood, nähtuse-, sündmuse- ja isikukesksed olemuslood, reportaažlik mälumäng ja palju muud.
2007. aasta suvel lõi "Reporter" oma veebilehel videoveebi "Reporter online". See on esimene sellise mahuga videoveeb kogu Eestis. Lisaks "Reporteri" lugudele näidatakse seal ka spetsiaalselt videoveebi jaoks tehtud uudis- ja meelalahutusvideoid.
"Reporteri" meeskonda kuuluvad näiteks reporterid Elo Mõttus-Leppik, Hetlin Villak, Ingrid Sembach-Hõbemägi, Raivo Rimm, Eda-Liis Kann ja Imre Kaas, assistent Margit Lepla, operaatorid Ülo Lipp, Janar Volmer ja Raivo Teeäär ning Tartu osakonnas Martin Mae, Jürgen Puistaja ja veebireporter Sander Valge.
Al-Wādī al-Jadīdi kubernerkond
Al-Wādī al-Jadīdi kubernerkond on 1. järgu haldusüksus Egiptuses.
Viited
🇪🇬
Škoda 15Tr
Konstruktsioon
15Tr on kolmeteljeline trollibuss, mis koosneb kahest osast. Need on omavahel ühendatud liigendi ja lõõtsaga. Trolli konstruktsiooni põhiosa on terasraam, millele on kinnitatud kere. Trolli loomisel kasutati samasuguseid või veidi muudetud osasid nagu mudelil 14Tr, mis hõlbustab hooldamist ja varuosade hankimist. Kere paremal küljel on neli kahetiivalist ust. Istmed paiknevad sõidusuunas ja on kaetud kunstnahaga. Salongi valgustavad päevavalguslambid.
Trollil on kaks veomootorit, üks keskmisel ja teine tagumisel sillal (kasutati samasuguseid mootoreid nagu trollil 14Tr). See annab 15Tr-ile eelise järskudel kallakutel.
Prototüübid
Trollibussi 15Tr kaks esimest prototüüpi valmistati juba 1983. aastal. Hiljem valmistatust erinesid need osaliselt teistsuguse elektrisüsteemi poolest. Pärast tootja juures tehtud katseid sõitis esimene prototüüp 1984–1985 katseliselt Plzeňis. Selle esiosa müüdi hiljem varuosadeks Brnosse. Teist prototüüpi katsetati samuti tootja juures ning see kanti 80. aastate teises pooles maha.
Kasutamine
1983–2004 valmistati umbes 600 trolli (koos versioonidega 15TrM ja 15TrSF). Lisaks paljudele idabloki riikidele jõudsid need ka Iraani Teherani ja USA-sse San Franciscosse. Baltimaades on seda tüüpi trollid lisaks Tallinnale ka Riias ning Vilniuses.
1959
1959. aasta (MCMLIX) oli 20. sajandi 59. aasta.
Tsunft
Tsunft (vananenud termin amet) on käsitööliste vennaskond.
Langus
Pärast Prantsuse revolutsiooni kaotati kogu Euroopas järk-järgult tsunftikord. Selle, ja vabrikutööstuse arengu, tagajärjel langes käsitööliste ühiskondlik positsioon, kutseoskused ja majanduslik kindlustatus. Arenev tööliskond ja tema institutsioonid (ametiühingud) nägi käsitöölistes konkurenti, nende mõjul võeti vastu iseseisvatele käsitöölistele kahjulikke sotsiaalseadusi. Käsitöölised hakkasid uuesti organiseeruma pärast 1868. aastat, mil Austrias asutati esimene käsitööstuskoda. Samal ajal hakati ka väärtustama käsitöötooteid kui midagi aristokraatset ja hinnalist (vastandina vabrikutoodetele), Inglismaal tekkis Arts and Crafts Movement.
Eestis
Eesti linnades kehtis tsunftikord keskajast kuni 19. sajandini. Enim teateid Eesti tsunftidest on säilinud Tallinnast. Lõplikult kaotati tsunftid 1920. aastal Seisuste kaotamise seadusega. Käsitöölised organiseerusid uuesti kutsealase omavalitsusena Käsitööstuskotta, mis valiti 1936. aastal.
Mustametsa
Mustametsa on mitme Eesti küla nimi:
Korjaki keel
Korjaki keel (korjaki keeles чавʼчываелыел) on tšuktši-kamtšadali keelte hulka kuuluv paleoaasia keel, mida kõnelevad korjakid Kamtšatka poolsaare põhjaosas (Korjaki AR-s).
Tarvitatakse ka nimetust nõmõlani - paiksete korjaakide kohta.
2010. aasta rahvaloenduse andmetel valdas Venemaal korjaki keelt 1665 inimest.
Kirjakeel aastast 1931, alguses ladina kirjas, alates 1936 kirillitsas.
Sõnastik
Корсаков Г. М. Нымыланско-русский словарь. — Л., 1939.
Metsakivi
Metsakivi on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
2007. aasta juulis sooviti külla püstitada mälestusmärk Teises maailmasõjas hukkunud külaelanikele, kuid vallavalitsus keelas selle, sest väidetavalt ei olnud kivile kantud inimesed külaelanikud, vaid eestlasi tapnud nõukogude võimu käsilased.
Freibergi kreis
Freibergi kreis oli 1990–2008 kreis Saksimaa keskosas. Augustist 2008 osa Kesk-Saksimaa kreisist.
Kreisi omavalitsusüksused
Sulgudes on elanike arv seisuga 31. detsember 2006.
Linnad:
Vallad:
Mustametsa (Peipsiääre)
Mustametsa on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Aasa
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda.
Roger Waters
Rogers Watersi isa, keda ta ise kunagi ei näinud, sai 1944. aasta veebruaris Teises maailmasõjas surma. Sõda ja lapsepõlv ilma isata kajastub mitmes tema laulus.
1965. aastal asutas ta koos Syd Barretti, Richard Wrighti ja Nick Masoniga ansambli Sigma 6, millest hiljem kujunes Pink Floyd. Juba nende esimest albumit "The Piper at the Gates of Dawn" saatis edu.
Roger Watersi loomingule on oma jälje jätnud noorpõlvesõbra Syd Barretti narkosõltuvus ja allakäik. Esialgu kirjutas Barrett enamiku bändi lauludest, aga tema halveneva tervise ja käitumise tõttu asendati ta 1967. aasta lõpus David Gilmouriga. Esialgu kartsid bändi mänedžerid, et bänd ei suuda ilma Barrettita enam nii menukas olla, kuid Watersi ja Gilmouri koostöö osutus veel edukamaks.
Ansamblist Pink Floyd 1985. aastal lahkudes kuulutas ta ansambli laiali läinuks, kuid teised jätkasid Pink Floydi nime all tegutsemist. Waters hakkas tegutsema soolomuusikuna.
Tuhamägi
Tuhamägi ehk šlakimägi ehk räbumägi on ärapõletatud põlevkivi või söe jäätmetest soojuselektrijaamade või katlamajade lähedal kuhjatud tehismägi.
Keemiatööstuse tarbetutest jääkidest tekivad poolkoksimäed.
Tavakasutuses kutsutakse kõiki põlevkivi kaevandamis- ja töötlemisjääkide kuhjatisi tuhamägedeks, hoolimata nende tehispinnavormide ilmselgest erinevusest nii koostiselt kui ka kujult ; Eesti 40 tuhamäest on 33 tegelikult aherainemäed. Nt Rummu tuhamägi on tegelikult paekivi kaevandamisel tekkinud aherainemägi.
Õiglaste allee
pisi Õiglaste allee on paik Iisraelis Yad Vashemi muuseumis, kus mälestatakse nimelise puu ja mälestustahvliga neid, kes riskisid enda ja oma lähedaste eluga, et päästa juute holokausti käest.
Eestlastest on seal jäädvustatud Uku Masing ja Eha Masing, kes varjasid Saksa okupatsiooni ajal Isidor Levinit ja Polina Lentsman, kes päästis juute Krimmis.
Papiaru (Peipsiääre)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.
Thomas Lloyd Short
Thomas Lloyd Short (sündinud 1940) on ameerika semiootik.
Ta on tuntud kui Charles Sanders Peirce'i uurija.
Musttihane
Musttihane (Parus ater, sün. Periparus ater) on linnuliik tihaslaste sugukonnast. Ta on Euroopa üks väiksemaid tihaseid, pöialpoisist veidi suurem.
Levila
Musttihane on ligi 20 alamliigiga laialdaselt levinud Euroopas, Siberis (kus ulatub põhjapolaarjooneni), Kamtšatkal, Primorjes, Sahhalinil, Jaapanis, Mandžuurias, Himaalajas, Kaukaasias, Iraanis ja Loode-Aafrikas. Alamliigid on jaotatud rühmadeks ater, atlas, cypriotes, caucasus, aemodius ja ptilosus, see aga pole lõplik jaotus. Musttihane elutseb okaspuistutes ja mägimetsades. Areaali lõunaosas on musttihane paigalind, keskosas hulgulind ja põhjaosas rändlind. Eestis on musttihane ebaühtlaselt levinud, aastati kõikuva arvukusega väikesearvuline kuni üsna harilik haudelind, kelle pesitsusaegset arvukust hinnatakse 15 000 – 25 000 paarile, talvist arvukust 30 000 – 60 000 isendile. Eestis eelistab musttihane pesitsusaegse elupaigana kuusikuid ja kuuse-segametsi.
Välimus
Musttihase pea ja kael on ülaltpoolt läikivmustad, kuklal kitsas valge triip, põsed ja kaela külg on valged. Selg on hallikas, nimmepiirkond ja sabaalune oliivpruuni varjundiga. Saba on hallikaspruun. Kurgualune on must. Pugu, rind ja kõhualune määrdunudvalged. Tiivad pruunid, kahes reas valgete laigukestega. Aasias leidub lühikese tutiga alamliike.
Pesitsemine
pisi|Musttihase munad Musttihane pesitseb mai algusest juuni keskpaigani. Pesa valmistatakse samblast, loomakarvadest, taimevillast ja niinekiududest. Pesa sisekihis leidub ämblikuheiet ja harva udusulgi. Kurnas leidub 6–13 muna. Levila lõunaosas on musttihasel kaks kurna aastas: esimeses, aprilli lõpul või mai algul, 8–11 muna, teises, juunis, 7–9 muna. Emaslind haub 12–14 päeva. Isane toidab teda, tuues talle toitu 2–3 korda tunnis. Nagu teistelgi tihastel, nii ka musttihastel ei kooru pojad korraga, vaid paari päeva jooksul ning sel ajal jätkab isaslind emaslinnu ja poegade toitmist. Seejärel, kuni poegade lahkumiseni pesast (umbes 20 päeva), osalevad emas- ja isaslind poegade toitmises võrdselt. Päeva jooksul toovad nad pessa toitu mitusada korda. Vanemad toidavad poegi ka nädala jooksul pärast nende pesast lahkumist.
Toitumine
Musttihane sööb putukamune, liblikaid ja nende röövikuid, sarnastiivalisi (täid ja lehetäid), harvem ämblikke, kiletiivalisi ja mardikaid. Talvel toitub ta peaaegu ainult okaspuude seemnetest.
Suve lõpul ja sügisel korjab ta toiduvarusid. Püütud putukaid või hangitud seemneid peidab ta mitmekaupa koorepragudesse, oksaharude vahele ja okaste vahele. Sealjuures suruvad nad saagi oksa vastu altpoolt, et pealesadav lumi ei takistaks juurdepääsu sellele.
Papiaru
Papiaru on mitme Eesti küla nimi:
Pilpaküla (Peipsiääre)
Pilpaküla on küla Tartu maakonnas Peipsiääre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vara valda.
Ruth Alas
Ruth Alas (5. august 1960 Türi – 23. jaanuar 2018) oli eesti juhtimisteadlane.
Elulugu
Ruth Alas lõpetas Türi Keskkooli 1978. aastal kuldmedaliga. Samal aastal astus ta Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI, praegune Tallinna Tehnikaülikool) majandusteaduskonda. Majandusinseneri diplomi sai Ruth Alas 1983. aastal. Seejärel õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli psühholoogia osakonnas ja sai 1987. aastal psühholoog-õpetaja diplomi.
1997. aastal osales tas juhtimisalasel täiendkoolitusel Ameerika Ühendriikides Bentley Kolledžis (Bentley College, praegune Bentley University) ning 1999. aastal rahvusvahelisel täiendkoolitusel Hispaanias IESE Business Schoolis (Instituto de Estudios Superiores de la Empresa, Universidad de Navarra). 2004. aastal anti Ruth Alasele doktorikraad majandusteadustes (PhD) Tartu Ülikooli majandusteaduskonnas. Ta kaitses doktoritöö teemal "Organisational changes during the transition in Estonia: major influencing behavioural factors".
1995. aastast oli Ruth Alas Estonian Business Schooli lektor. 1996. aastal valiti ta EBSi juhtimise õppetooli juhataja kohusetäitjaks ning 2003. aastal juhtimise õppetooli juhatajaks. Aastatel 2006–2014 töötas ta EBSi teadusprorektorina. 1997. aastast oli ta EBSi senati liige. Ruth Alas õpetas peamiselt juhtimise aluste ja muudatuste juhtimise õppeaineid.
Ruth Alas kuulus mitme teadusorganisatsiooni juhatusse ja nõukokku ning osales uurimisgruppide töös. Ta esines ettekannetega rohkem kui 50 rahvusvahelisel konverentsil ning korraldas Eestis rahvusvahelisi ja piirkondlikke teaduskonverentse personalijuhtimise ja muudatuste juhtimise alal. 2011. aastal oli ta Tallinnas toimunud Euroopa Juhtimisakadeemia (European Academy of Management, EURAM) konverentsi eesistuja. Ta algatas alates 2006. aastast toimuvate Euroopa Juhtimisuuringute Instituudi (European Institute for Advanced Studies in Management, EIASM) iga-aastaste kollokviumide sarja organisatsioonide arendamise ja muudatuste juhtimise alal.
Osalemine ajakirjade toimetuskolleegiumide töös
Alates 2005. aastast kuulus Ruth Alas järgmiste ajakirjade toimetuskolleegiumidesse:
Makobo Modjadji
Makobo Modjadji (1978 Polokwane – 12. juuni 2005 Polokwane) oli balobedude kuues ja viimane vihmakuninganna alates 16. aprillist 2003 kuni surmani.
Ruth Alas
Osalemine ajakirjade toimetuskolleegiumide töös
Aastatel 2003–2011 oli ta ajakirja EBS Review toimetuskolleegiumi liige. Alates 2012. aastast oli Ruth Alas ajakirja Journal of Management and Change peatoimetaja.
Ontario lipp
pisi|Ontario ametlik lipp aastast 1965 Ontario lipp on Kanada provintsi Ontario ametlik lipp. Praegune lipp võeti kasutusele 21. mail 1965. Lipul on punane taust, güüsil on Suurbritannia lipp ning paremal Ontario vapi vapikilp. Lipu külgede suhe on 1:2.
Ruth Alas
Osalemine ajakirjade toimetuskolleegiumide töös
Ruth Alas retsenseeris artikleid ajakirjadele African Journal of Business Management, Canadian Journal of Administrative Sciences, Human Relations, Journal of Applied Social Psychology, Monash Management Review, Organization Studies, Review of Managerial Science, Scandinavian Journal of Management ja kirjastuse Scientific Journals International ajakirjadele.
Tunnustus
Ruth Alas oli Eestis enim avaldatud ja tsiteeritud sotsiaalteadlane. Teadusinformatsiooni andmebaasis Web of Science on kajastatud Ruth Alase 73 artiklit ja raamatupeatükki, mida on tsiteeritud 213 korral, h-indeks on 9 (seisuga 17.04.2015).
Ruth Alas pälvis mitu parima teadusartikli auhinda. 2011. aastal sai ta Kesk- ja Ida-Euroopa äriharidust andvaid ülikoole ühendava organisatsiooni International Association for Management Development in Dynamic Societies (varasem Central and East European Association for Management Development, CEEMAN) tšempioni tiitli akadeemilise uurimistöö eest.
Aastatel 2003, 2004, 2006, 2007, 2008 ja 2010 valiti Ruth Alas EBSi parimaks õppejõuks teadus- ja arendustöö valdkonnas.
Henrik Horn (1618–1693)
Henrik Horn af Marienborg (ka Henrik Henriksson Horn; 22. mai 1618 Stockholm – 22. veebruar 1693 Stade, Bremen-Verden) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane, Aluliina vabahärra ja Läänemaa Ridala kihelkonna Võnnu mõisa pärushärra.
Elulugu
Henrik Horn sündis riiginõuniku ja laamani Henrik Karlsson Horni (1578–1618) ja Anna Jönsdotter Snakenborgi (1590–1644) pojana, kaks päeva pärast oma isa surma. Tema lesestunud ema oli seejärel mõisa valdaja Võnnus.
Ta oli 1643. aastast Kuramaa rügemendi ja 1645 Soome ratsaväerügemendi ülem. 30. aprillil 1651 sai ta, koos kindralmajorist onupoja Gustaf Evertsson Horniga, Aluliina (Marienburg ) vabahärraks ja immatrikuleeriti 1652 aastal Rootsi rüütelkonda Horn af Marienborg vabahärrasuguvõsana nr 21. 1654 ülendati ta ratsaväe kindralmajoriks ja 1657 kindralleitnandiks, ning temast sai Soome armee ülem.
20. veebruaril 1660 sai temast riiginõunik ja samas ka Svea õuekohtu õuekohtunõunik. 1662. aastal müüs ta Võnnu mõisa 19 000 riigitaalri eest Magnus Gabriel de la Gardiele, kuid jäi ise ilmselt sinna rentnikuks. 1665. aastal sai ta Rootsi feldmarssaliks, mille järel määrati ta 16. veebruaril 1666 Bremen-Verdeni kindralkuberneriks. 1677 ülendati Rootsi laevastiku ülemadmiraliks, kaotas samal aastal Skåne sõjas Taani-Norra laevastiku vastu Kopenhaageni lähedal toimunud Køge lahe merelahingu, ning määrati 1678 Rootsi sõjaväe ülemjuhatajaks Liivimaal. Liivimaa armeega läks ta 1678. aasta talvel Brandenburgi kuurvürsti Friedrich Wilhelmi vastu Ida-Preisimaal.
26. aprillist 1679 oli ta Tiohäradi lagsaga laaman (Smålandi kümne maakonna ülemkohtunik). Seejärel jätkas kuni surmani Bremen-Verdeni kindralkuberneri ametis.
Perekond
Henrik Horn oli neli korda abielus.
Esmalt abiellus ta 13. augustil 1643 Ekeberga vabapreili Margaretha Leijonhufvudiga (suri 1645), kes oli Närke maavanema ja vabahärra Gustav Leijonhufvudi (1597–1658) ja Sundbyst pärit Katharina Eriksdotter Sparre tütar, Rootsi riigikantsleri Erik Larsson Sparre (1550–1600) tütretütar.
Teistkorselt abiellus ta 1650 Åminne vabahärra Gustaf Horni (1601–1639; Klas Horni pojapoeg) Fållnäsist pärit lese Kristin Bååtiga (suri 1657), kes oli Stockholmi ja Svartsjöhusi asehalduri ja assessori Bo Gustafsson Bååti (suri 1629) ja Anna Sevedsdotter Ribbingi (1587–1622) tütar, ning Tartu Ülikooli kantsleri (1668–69) Seved Bååti (1615–1669) ja Riia kuberneri Nils Bååti (1617–1659) õde. Abielust sündis:
Kolmas abikaasa 18. augustist 1661 oli Emerentia Ribbing (1644–1670 ), kes oli maavanem Bengt Ribbingi ja Kronebergi, Bolmerö ja Vallstanäsi vabapreili Ebba Johansdotter Sparre tütar. Abielust sündisid:
Neljandaks abikaasaks oli 1674. aastast krahvitar Beata Magdalena Wittenberg (suri 1705), kes oli riiginõuniku ja feldmarssali, Lõuna-Karjala Nyborgi krahv Arvid Wittenbergi (1606–1657) tütar.
Arase
Arase on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda.
Isidor Levin
Isidor Levin (20. september 1919 Daugavpils, Läti – 24. juuli 2018) oli juudi soost Eesti rahvaluuleteadlane, orientalist ja teoloog.
Levin oli rahvusvaheliselt tunnustatud folklorist ning aitas kaasa Tartu Ülikooli rahvaluuleprofessori Walter Andersoni teadusliku metoodika ülemaailmsele levikule.
Levin oli suur eestluse toetaja ning võimaldas mitmel Eesti kultuuritegelasel okupatsiooni tingimustes jätkata oma teaduslikku tööd. 21. sajandi alguses kinkis Levin Tartu Ülikoolile oma hindamatu väärtusega isikliku raamatukogu.
Lätis sündinud Levini side Eestiga sai alguse 1937. aastal, kui ta asus õppima Tartu Ülikooli filosoofia teaduskonnas juuditeadust ning hiljem Eesti ja võrdlevat rahvaluulet, Tartu Ülikooli lõpetas ta 1941. aastal. Pärast Teist maailmasõda õppis Levin 1946-1947 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Lisaks Tartu Ülikoolile lõpetas Levin Leningradi Riikliku Ülikooli folkloristina ning kaitses doktoriväitekirja NSV Liidu Teaduste Akadeemia orientalistika instituudis Moskvas.
Ta oli Peterburi Religiooni ja Filosoofia Instituudi professor.
Levin oli Eesti Akadeemilise Orientaalseltsi auliige.
Ta elas Hamburgis.
Valdu Rannaleet
Valdu Rannaleet (kuni 1935 Voldemar Vunn, 28. mai 1902 Nähri talu, Jõgeveste vald, Helme kihelkond – 5. mai 1974 Uppsala) oli eesti purilendur.
Ta lõpetas 1925. aastal Tõrva gümnaasiumi. Aastatel 1925–1929 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas ja aastatel 1933–1939 õigusteaduskonnas (kumbagi teaduskonda ta ei lõpetanud). Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Ugala.
19. septembril 1934 püstitas ta Tallinna kohal Eesti purilennu kestusrekordi 45 minutit 6 sekundit. Ta eraldus 2000 meetri kõrgusel lennukislepist ja liugles peamiselt Pirita, Kose ja südalinna kohal. 21. septembril 1934 lendas Valdu Rannaleet purilennukiga Sinilind (Tallinna Tehnikumi tudengite Poola litsentsi alusel ehitatud õppepurilennuk Komar ehk Saksa Schneider ESG-31 (1931) kloon) üle Soome lahe, läbides sellega maailmas purilennu pikima teekonna üle veekogu (60 km).
1944. aastal töötas Valdu Rannaleet Tallinna linnavalitsuses. Kui Tallinnale hakkasid lähenema Nõukogude väed, õnnestus tal 1944. aasta septembri lõpus koos pojaga Rootsi põgeneda. Abikaasa oli lahkunud varem Saksamaale.
Ta on maetud Uppsala kalmistule.
Isiklikku
Valdu Rannaleedi vend Henn Välme oli samuti lendur. Poeg Leo Rannaleet on meteoroloog.
Anelema
Anelema on küla Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halinga valda.
Küla järgi on nime saanud Jaani lademe Anelema kihistu.
Natasha Aguilar
Natasha Aguilar Komissarova (2. juuni 1970 – 1. jaanuar 2016) oli Costa Rica ujuja.
Ta võitis Costa Rica naiskonna liikmena koos Marcela Cuesta, Carolina Mauri ja Silvia Polliga 1987. aasta Panameerika mängudel Indianapolises hõbemedali 4×200 m vabaujumises ja pronksmedali 4×100 m vabaujumises. Ta võistles ka 1988. aasta suveolümpiamängudel 200 m vabaujumises ning saavutas 34. koha.
Natasha Aguilar alustas koos vend Andrey Aguilar Komissaroviga treeninguid tenniseklubis. Hiljem treenisid nad Club Cariaris Francisco Rivase juhendamisel.
Ta sai ema juures Sabana Suris trepist kukkudes löögi pähe ning suri kümne päeva pärast haiglas ajuemboolia tõttu.
Ontario vapp
pisi|Ontario provintsi vapp. Ontario vapp (inglise keeles ametlikult The Arms of His Majesty in Right of Ontario) on Kanada provintsi Ontario ametlik vapp. Vapi kasutuse lubas 1868. aastal kuninganna Victoria. Kiivriehis ja kilbihoidjad lisati Edward VII loaga 1909. aastal.
Vapil olev moto on ladina keeles Ut incepit Fidelis sic permanet.
Mart Port
Mart Port (4. jaanuar 1922 Pärnu – 3. veebruar 2012) oli eesti arhitekt.
Teises maailmasõjas oli mobiliseeritud Punaarmeesse.
Aastal 1950 lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Aastatel 1955–1979 oli Eesti NSV Arhitektide Liidu esimees
Teoseid
Ta osales mitme Eesti linna, näiteks Tallinna, Tartu, Pärnu ja Viljandi üldplaneerimisel ning Tallinna linnaosade Mustamäe, Väike-Õismäe ja Lasnamäe projekteerimisel.
Isiklikku
Tema isa oli botaanik Jaan Port. Sporditeadlane Kristjan Port on Mart Pordi poeg.
Blu-ray Disc
Nimi Blu-ray Disc viitab sinisele laserkiirele lainepikkusega 405 nm (ultraviolett), mida kasutatakse plaatide lugemiseks ning mis võimaldab salvestada sarnasele andmekandjale vähemalt 6 korda suuremas mahus andmeid kui tavalisele DVD-le, mille puhul kasutatakse 650 nm punast laserit. Kuna lühema lainepikkusega sinist laserkiirt saab täpsemini ja väiksemasse punkti fookustada, on võimalik andmeid suurema tihedusega salvestada ja lugeda.
Ajalugu
BD-ketta disainis elektroonikatootjate ja arvutifirmade grupp BDA (Blu-ray Disc Association), mille liikmed on Apple, Dell, Hitachi, HP, JVC, LG, Mitsubishi, Panasonic, Pioneer, Philips, Samsung, Sharp, Sony, TDK, Thomson jt. BD-tehnoloogiat toetab ka Sony Pictures Entertainment. Teistest filmikompaniidest on oma toetust Blu-ray standardile kuulutanud MGM Studios, The Walt Disney Company ja sellele kuuluv Buena Vista Home Entertainment. Peale selle on BDA-ga liitunud 20th Century Fox.
BD-toodete arendus
Esimesed BD-ketaste mängijad (BD-ROM-i mängijad) tulid turule 2006. aasta juuni keskel, ehkki märkimisväärset turuosa nad ei saavutanud. Müügile tulid esimesed filmid BD-kettal 20. juunil 2006 :
Varasem väljalase kasutas MPEG-2 videopakkimist, mis on sama meetod, mida kasutatakse standardsel DVD-l. Esimene väljalase kasutab uuemat VC-1 ja AVC koodekit, mida tutvustati 2006. aasta septembris. Esimesi filme, mis kasutasid 50 GB kahekihilisi plaate, tutvustati 2006. aasta oktoobris. Esimene ainult helikandja anti välja 2008. aasta märtsis.
Esimene massidele mõeldud BD-ketta korduvkirjutav seade PC-arvutile oli BWU-100A Sonylt, mis lasti müüki 18. juulil 2006. See suutis kõrvetada ühekihilisi ja kahekihilisi BD-R-e ning korduvkirjutatavaid BD-RE-sid. Soovituslik jaemüügi hind oli 699 dollarit.
Tehnoloogia
TDK arendas BD-ketastele välja kõvakatte (hard-coating) tehnoloogia, mis annab BD-ketastele parema kriimustuskindluse ja tagab parema andmesäilivuse võrreldes CD- ja DVD-dega.
BDA (Blu-ray Disc Association) on teinud kõikidele tootjatele soovituslikuks teha BD-mängijad tagasiühilduvaks CD- ja DVD-plaatidega.
JVC arendas välja kolme kihi tehnoloogia, mis võimaldab kombineeritud BD/DVD-kettale (BD/DVD combo disc) salvestada andmeid nii tavapärases DVD- kui ka HD-vormingus.
Piraatlusvastane tehnoloogia
pisi|AACS dekrüpteerimise protsess HDCP (High-bandwidth Digital Content Protection ehk kõrgekvaliteetse digitaalse meedia kaitse) eesmärk on takistada krüptimata kõrgekvaliteedilise heli- või videofailide kopeerimist. Et seda tagada, töötati välja kolm süsteemi. Kõigile BD-plaate tootvatele seadmetele lisatakse seade, kuhu peab plaadi paljundamise ajal sisestama riistvaralise turvaelemendi, mis salvestab vesimärgi. Siit tuleneb ka nõue, et kõik BD-seadmed peavad oskama vesimärki lugeda.
AACS kasutab krüptograafiat ja plaadile kantud seerianumbrit ning seadmele antud numbrit. Tänu sellisele lahendusele on võimalik lahtimurtud seadmetel keelata uute väljaantavate plaatide esitamine.
Regioonikoodid
pisi|400px|rBlu-ray standardi regioonid: {{legend|#ffa208|A/1: [[Ameerika (välja arvatud Gröönimaa), Lõuna-Ameerika, Ida-Aasia (välja arvatud Hiina ja Mongoolia) ning Kagu-Aasia.}} {{legend|#77b830|B/2: Aafrika, Kesk-Ida, Edela-Aasia, Euroopa (välja arvatud Valgevene, Venemaa ja Ukraina), Austraalia, Uus-Meremaa.}} {{legend|#ce5dff|C/3: Kesk-Aasia, Ida-Aasia (ainult Hiina ja Mongoolia), Lõuna-Aasia, Ida-Euroopa}} ]]
BD-ketaste mängijaid, mida müüakse teatud geograafilises asukohas, on mõeldud mängima vaid selle regiooni andmekandjaid. See on tehtud selleks, et tootjal oleks võimalik regiooni põhjal reguleerida sisu, hinda, väljalaskekuupäeva, jne. Blu-ray Disc Association nõuab, et "kõik BD-ketaste mängijad... (ja) BD-lugeriga varustatud arvutid peavad toetama regioonipiiranguid." Samas pole sisupakkujad kohustatud regioonipiiranguid kasutama. On välja pakutud, et umbes 70% BD-filmikettaid suuremate filmitööstuste poolt on regioonivabad. Seetõttu saab neid filme vaadata igas BD-mängijas, ükskõik, mis regioonis ollakse.
Erinevatel filmitööstushiidudel on erinev regioonipoliitika. USA stuudiotest on Paramount Pictures ja Universal Studios kõik filmid välja andnud regioonivabalt. Sony Pictures ja Warner Bros. on regioonivabalt välja andnud enamiku filme. 20th Century Fox ja MGM on välja andnud enamiku oma andmekandjatest regioonipiirangutega.
Blu-ray regioonipoliitika jaguneb järgmiselt:
Vahetevahel modifitseerivad videotehnika entusiastid BD-mängijaid, et need mängiks plaate kõikidest regioonidest. Juhised selleks on leitavad foorumitest. Nendes kirjeldatakse, kuidas nullida regiooniluger ja teha seadmed multiregionaalseteks. Erinevalt DVD-st on BD-lugeri regioonivabaks tegemine lihtsam, kuna regioonipiiranguid kontrollitakse Blu-ray puhul ainult tarkvaraliselt, mitte riistvaraliselt.
Mini-BD-ketas
Mini-BD-ketas (tuntud ka kui MiniBD ja Mini-ray) on 8 cm läbimõõduga ketas, millele saab salvestada ligikaudu 7,5 GB andmeid. Selle eesmärk on sarnane MiniDVD ja MiniCD omaga. Mini-BD-versioonid BD-R (ühekordselt salvestatav) ja BD-RE (korduvkirjutatav) töötati välja kasutamiseks väikestes videokaamerates ja teistes väikestes seadmetes.
Korduvkirjutatav BD-ketas
Korduvkirjutatav BD-ketas viitab kahele optilise ketta formaadile, millele saab salvestada. BD-R-kettale saab salvestada ühe korra, BD-RE kettalt saab kustutada mitu korda ning kirjutada mitu korda. Seni on praktiline maksimumkiirus korduvkirjutavatel BD-ketastel 12×. Suurematel kiirustel tekib liiga palju värisemist, et korralikult lugeda.
Septembrist 2007 on olemas väiksem korduvkirjutatav Mini-BD-ketas diameetriga 8 cm.
BDXL
BDXL-vorming toetab 100 GB ja 128 GB ühekordselt kirjutatavaid kettaid ja 100 GB korduvkirjutatavaid kettaid äriotstarbeks. See määratleti 2010. aasta juunis.
BD-R 3.0 vormingu spetsifikatsioon (BDXL) kirjeldab BDAV-vormingus mitmekihilist korduvkirjutatavat ketast kiirustega 2× ja 4× ja mahutavusega 100/128 GB, mis kasutab UDF2.5/2.6.
BD-RE 4.0 vormingu spetsifikatsioon (BDXL) kirjeldab BDAV-vormingus mitmekihilist korduvkirjutatavat ketast kiirustega 2× ja 4× ja mahutavusega 100 GB, mis kasutab failisüsteemina UDF2.5.
Video
Kõrglahutusega videot saab salvestada BD-ROM kettale lahutusega kuni 1920×1080 ja 59,94 välja sekundis, kui tehakse ülereaskaneerimist (Interlaced video). Alternatiiv on astmeline skaneerimine, mis suudab salvestada kuni 1920×1080 pikslit ja 24 kaadrit sekundis või siis kuni 1280×720 pikslit 59,94 kaadrit sekundis. Ülerealaotuse puhul (i – interlaced) on toodud kiirus väljades sekundis, muudel juhtudel (p – progressiivne) on tegemist kaadritega sekundis.
3D Blu-ray
3D-filmide kasvav populaarsus tekitas vajaduse 3D-BD-ketaste järele. Seetõttu organiseeris BDA töörühma, mis kehtestas 3D-filmide ja 3D-televisiooni BD-standardid. 17. detsembril 2009 tegi BDA teatavaks 3D-BD-ketaste tehnilise kirjelduse, mis tagab ühildumise praeguste 2D-BD-ketaste mängijatega. Sony on välja andnud uuenduse PlayStation 3 konsoolide jaoks, mis võimaldab lugeda 3D-BD-kettaid. Enne seda töötati välja 3D-mängude tugi 21. aprillil 2010. Seni on müügil umbes 35 3D-ühilduvat PlayStation 3 mängu.
Pilpaküla
Pilpaküla on mitme Eesti küla nimi:
See oli ka Tartu nüüdse Karlova linnaosa kunagine hüüdnimi.
Tundrakiur
Tundrakiur ehk punakurk-kiur (Anthus cervinus) on linnuliik västriklaste sugukonnast kiuru perekonnast.
Levila
Tundrakiur elutseb Euraasia tundra ja metsatundra vööndis Skandinaaviast Alaskani. Talvitub troopilises Aafrikas, Aasia lõuna- ja idaosas, ja USA läänerannikul. Eestis on tundrakiur harv läbirändaja mais-juuni algul ja septembris.
Välimus
Tundrakiuru üldpikkus on 14-16 cm. Hundsulestikus linnud eristuvad teistest kiurudest roostevärvi kurgualuse järgi. Puhkesulestikus erineb sarnastest sookiurust ja metskiurust tugevama seljamustri järgi. Liigi tunnuslikke häälitsusi on kõrge ja teravakõlaline "psiii"; hoiatushüüd on "jüpp...". Tundrakiur laulab tavaliselt lennul.
Toitumine
Tundrakiuru põhitoidu moodustavad putukad, ämblikud, ussid ja seemned. Poegi toidab peamiselt sääskedega.
Elupaik ja pesitsemine
Tundrakiur elutseb tundrate soistel aladel. Pesa koosneb kõrtest ja paikneb tavaliselt mätta küljel. Kurnas 5-6 muna. Pojad väljuvad pesast lennuvõimetutena ja vanalinnud hoolitsevad nende eest veel paar nädalat.
Latgali keel
Latgali keel ehk latgale murre (latgali keeles latgaļu volūda, latgalīšu volūda) on peamiselt Ida-Läti Latgale piirkonnas latgalite kõneldav läti keele murre, mõnede hinnangute kohaselt ka eraldiseisev balti keel. Latgali keele igapäevaseid kasutajaid on umbes 165 000.
Hetkeseis
2011. aasta Läti rahvaloenduse andmetel, mis luges latgali keelt läti keele osaks, kasutas seda igapäevakeelena 164 500 inimest (8,8% rahvastikust), kes elasid peamiselt Latgales (97 600) ja Riias (29 400). Kogu Latgales oli igapäevaste keelekasutajate osakaal 35,5% (71,9% lätikeelsetest ja 12,3% venekeelsetest), küündides üksikutes piirkondades üle 90%: Ciblas 94,7%, Kārsavas 94,0%, Riebiņis 91,5%, Rēzeknes 90,9%. Nooremate vanuserühmade väiksem latgali keele kasutamine ennustab selle kõnelejate arvu vähenemist tulevikus: kui üle 44 aasta vanustest Latgale lätikeelsetest inimestest kasutab iga päev keelt üle 80%, siis 20–24-aastaste seas veidi üle 60% ja 5–9-aastaste seas umbes 40% inimestest. Väljaspool Lätit elab hinnanguliselt 2000 latgali keele kõnelejat, kellest pooled asuvad Siberis ja ülejäänud USA-s, Kanadas, Saksamaal jm lääneriikides.