cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zhao Hongbo
2007. aastal olid Shen ja Zhao võitmatud. Nad tulid esimeseks Hiinas Changchunis toimunud 2007. aasta Aasia talimängudel (Hiinale kolmikvõit), 203,05 punktiga Colorado Springsis toimunud nelja maailmajao meistrivõistlustel (Hiinale kaksikvõit), 203,50 punktiga Tokios toimunud MM-il (kaksikvõit Hiinale) kui ka 203,19 punktiga Peterburis toimunud Grand Prix' finaalis. Hooaja lõpul Zhao ja Shen abiellusid ja teatasid, et loobuvad spordist.
Franklin Pierce
Franklin Pierce (23. november 1804 – 8. oktoober 1869) oli Ameerika Ühendriikide 14. president. Ta oli ametis aastail 1853–1857.
Religioonipsühholoogia
Religioonipsühholoogia seletab inimese usulisi kogemusi ja usulist käitumist. Gordon Allport arvab, et üldiselt usuvad inimesed kahel moel – sisemiselt ja väliselt orienteerituna. Sisemiselt orienteeritud inimesed leiavad usus oma elu põhimotiivi. Nad on pühendunud usulistele väärtustele, elavad oma usu tavade järgi. Väliselt orienteeritud inimeste jaoks on usk mingite teiste eesmärkide saavutamise vahend. Nendeks eesmärkideks võivad olla näiteks seltskond, eneseteostus, majanduslik heaolu, tunnustatus või midagi muud religiooniga otseselt mitteseotut.
Psühhoanalüütiline religioonikäsitlus
Psühhoanalüüsi rajaja Sigmund Freud (1856–1939) pani aluse psühhoanalüüsi teooriale ja praktikale, kus psühhoanalüütik leiab patsiendi alateadvuse konfliktid patsiendi vabade mõtete seoste, unenägude ja fantaasiate kaudu. Psühhoanalüütilist isiksusekäsitlust nimetatakse ka süvapsühholoogiaks, mis puudutab motivatsiooni, topograafilist isiksusekäsitlust, astmelist arengukäsitlust, sisekonflikti dünaamikat ja personaalset ajaloolist määratletust. Psühhoanalüütikud arvavad, et inimest juhivad alateadlikud motiivid ehk meie käitumist suunavad alateadlikud tungid. Alateadlikud tungid jagunevad kaheks, on instinktiivsed (näiteks Sigmund Freudi libiido) ja inimloomuse juurde kuuluvad (näiteks Carl Gustav Jungi individuatsioon). Psühhoanalüütiline mõtteviis on mõjutanud arusaamist religioonist. Religiooni mõistetakse psühhoanalüütiliselt kui projektsiooni, kui seotuse ja probleemide tõlgendusviisi. Religiooniga seonduvalt võib psühhoanalüüs tähendada nii usulise materjali kirjeldamist (nagu jumalakujund) kui ka hingehoidlikku meetodit.
Religioon kui projektsioon
Projektsioon on psühholoogiline kaitsemehhanism. Projektsioon on psühholoogias nähtus, kus eneses peituvaid mittesoovitavaid omadusi (alateadlikud mõtted, tunded ja hoiakud) nähakse teiste juures. Freud vaatleb religiooni kui projektiivset süsteemi – mütoloogline maailm on inimese alateadlike tungide ja igatsuste väljendamine. Kindel koht on jumala kujundil, sest elu võõrutab meid vajadusest isaliku kaitse ja läheduse järele. Religiooni abil püütakse toime tulla hirmuga, mis puudutab eksistentsiaalset küsimust ja looduse mõistatuslikkust. Erich Fromm käsitleb projektsiooni kui ususlise allumise põhilist mehhanismi, kus omistatakse jumalale parim osa iseendast (mõistus ja võime armastada). See toob kaasa võõrandumise iseendast. Mida täiuslikumaks saab jumal, seda kehvemaks muutub inimene, seega jumala järgimisel otsib inimene tegelikult iseennast.
Religioon kui seotus/kiindumus
Religioonipsühholoogias on seotusteooriat rakendatud lähtudes sellest, et inimese jumalakujund on seotusobjekt (usklikud otsivad ja kogevad emotsionaalset lähedust Jumalaga). Kirkpatrick on leidnud, et seotusobjektiks võivad olla mistahes usulised kujundid ning inimese armastus jumala vastu on pigem lapse-vanema suhe kui romantiline armastus. Olemas on neli seotusstiili: 1) turvaline (ingl secure) stiil – mõistetakse end ja teisi positiivselt, ollakse avatud ja mittekaitsev; 2) murelik (ingl preoccupied) stiil – teisi tunnetatakse positiivselt, ennast aga negatiivselt; ollakse ärevad ja sisemise vasturääkivusega; 3) tõrjuv-eitav (ingl dismissing avoidant) stiil – ennast hinnatakse positiivselt, teisi negatiivselt; 4) tõrjuv kartlik (ingl fearful avoidant) stiil – nii ennast kui ka teisi tunnetatakse negatiivselt, suhtlemist välditakse. Lapsepõlves omandatud seoutusstiil laieneb ka jumalasuhtele – turvalise seotusstiiliga omatakse lähedamat suhet Jumalaga ja mitteturvalise seotuskogemusega inimesed otsivad usust ja jumalasuhtest aseainest.
Kognitiivne religioonikäsitlus
Kognitiivne psühholoogia ehk tunnetuspsühholoogia on psühholoogia haru, mis uurib inimese vaimseid protsesse (tähelepanu, keelekasutus, mälu, taju, probleemilahendamine, loovus ja mõtlemine). Uurib, kuidas inimene tunnetab maailma, mäletab, mõtleb ja kuidas hingeelu suunab käitumist. Religioonipsühholoogia uurib, kas on olemas konkreetsed usulised tunded, mõtted ja tahe ning mille poolest erinevad need mitteusulistest tunnetest, mõtetest ja tahtest. Need tunded, mõtted ja tahe muutuvad usulisteks, kui nad on sisult religioossed. Kui õues on ilus ilm, inimene rõõmustab, sest jumal on kinkinud ilusa ilma – sellisel juhul on tegemist usulise rõõmuga. Kognitiivse psühholoogia mõisteid on religioonipsühholoogias kasutatud ennekõike uskumuste analüüsimisel, usulise põhjendamise (atributsiooniprotsessi) käsitlemisel ja usuliste tunnete analüüsimisel.
Uskumuste käsitlemine
Uskumuste ehk arvamuste ja seisukohtade käsitlemisel on religioonipsühholoogias kaks lähenemist. Esimene on puhtalt kognitiivne – uskumust määratletakse ratsionaalse seisukohana ehk uskumus on see, mida inimene väidab end uskuvat. Teisel juhul peetakse uskumuste käsitlemist kui seisukohtade, tunnete ja hoiakute kompleksiks: uskumus omab inimesele nii ratsionaalset kui ka emotsionaalset mõju. Tõnu Lehtsaar on toonud näite uskumusest, milles jumal toetab heategijaid – see usk innustab inimest head tegema ja teise aitamisest rõõmu tundma, kuna see on jumalik tegu.
Atributsiooniteooria ehk põhjendamisteooria
Atributsiooniteooria ehk põhjendamisteooria seisneb selles, kuidas inimene seletab enda ja teiste käitumise ning sündmuse põhjusi. See teooria jaotab käitumise põhjused kaheks – on sisemised põhjused (iseloomust tingitud) ja välised põhjused (situatsioonist tingitud). Näiteks, kui inimesel läheb mingis tegevuses halvasti või kukub läbi, näeb see sama isik, et läbikukkumise põhjuseks oli olukorrast tulenev tegur. Kui aga kukub läbi keegi teine, mõeldakse, et läbikukkumise põhjuseks oli tolle inimese sisemine tegur. Ennast nähakse paremas valguses sündmuse seletamises.
Atributsioon muutub usuliseks, kui sündmusele või käitumisele omistatakse jumalik või religioosne põhjendus ja/või päritolu. On olemas situatsioonide ja iseloomuga seotud tingimused, mis suurendavad usuliste seletuste tõenäosust. Esiteks kui käitumine ja sündmus toimub usulises kontekstis (näiteks õnnetunne ja abistamine omandavad jumaliku päritolu ning tähenduse) ning teiseks kui sündmusele ei ole tavapärast seletust. Arbitsiooniteooriat on religioonipsühholoogias kasutatud usulise fenomeni lõplikuks seletamiseks, ehk sündmuste ja käitumise jumalikku päritolu võib olla inimese omistatud seletus.
Sündinud 15. juunil
''Siin loetletakse 15. juunil sündinud tuntud inimesi.
310. aastad
310. aastad
310. aastad on aastad 310–319 pKr.
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Kümnendid: 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad - 310. aastad - 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad
Aastad: 310 311 312 313 314 315 316 317 318 319
Rahvuslik Konservatiivne Partei – Põllumeeste Kogu
Rahvuslik Konservatiivne Partei – Põllumeeste Kogu oli 2002. aastal luua üritatud Eesti erakond.
Rahvuslik Konservatiivne Partei – Põllumeeste Kogu asutati 4. augustil 2002, kui Põllumeeste Koguga ühines Konservatiivide Klubi. Partei esimeheks valiti Mart Helme.
Külmutatud toit
Külmutatud toit on toit, mida säilitatakse külmutatult. Toidu külmutamine on levinud toidu säilitamise viis, mis aeglustab toidu hävinemist (kuid ei peata seda – teatud tooteid blanšeeritakse või lisatakse neile enne külmutamist kemikaale, et peatada ensüümide tegevust), muudab vee jäätumisega bakterite arengu võimatuks ning aeglustab suuremat osa keemilisi reaktsioone. thumb|250px|Külmutatud herned
Külmutamise protsess
Lühidalt öeldes peaks külmutatud toitu kvaliteedi nimel võimalikult kiiresti (värskena) külmutama (kuumtöödeldud toidu külmutamiseks on vaja toit enne jahutada toatemperatuurini ja seejärel edasi külmikus, nii välditakse toidus suurte jääkristallide teket ning sulatamisel säilib toidu struktuur paremini), külmutamise järel hoidma stabiilselt õigel temperatuuril ja sulatamisel järgima sulatamisprotsessi reegleid.
Külmutamise protsess algab toorainest. Tooraine olgu kvaliteetne, sest õige külmutamine ei paranda toidu omadusi, vaid ainult säilitab seda. Toitu tuleb hoida õhust eemal ja "mahlasid" tuleb säilitada. Vastasel juhul võib toit kuivada ja toidu kvaliteet langeda. Külmutamiskiirus on oluline – külmutada tuleb nii kiiresti kui saab. See vähendab jääkristallide suurust, vähendades jäätumisel toidule tekkivat kahju. Kui toit kuulub üles sulades üleküpsetamisele, siis peaks toit olema veidi alaküpsetatud.
Toidu külmutamist on kasutanud eri rahvused eri kohtades juba väga kaua aega. Palju on seda tehnoloogiat kasutanud Arktika kommuunid. Nende tehnoloogia on järgmine: jäässe on kaevatud auk või sahver/kelder ja sinna pannakse toiduained. Samuti on näiteks Skandinaavias säilitatud niimoodi kala, eriti heeringat.
Toidu (kiir)külmutamise tehnika massidesse toojaks peetakse aga Ameerika leiutajat Clarence Frank Birdseye II-t (09.12.1886 – 7.10.1956). Tema huvi selle toidu säilitamise viisi (eriti toidu kiirkülmutamise) vastu kerkis siis, kui ta viibis aastatel 1912–1915 vaheaegadega Labradoris, Kanadas. Eskimod (inuitid) õpetasid talle, kuidas kala väga õhukese kihi jää alla jäätada. –40 °C pakase käes nägi ta, kuidas kala jäätus peaaegu kohe, ent sulanult maitses kui värske.
Toitu külmutati maailmas ka sel ajal, kuid seda tehti kõrgematel temperatuuridel, mille tõttu toimus jäätumine palju aeglasemalt, andes jääkristallidele aega kasvamiseks. Nüüdseks on teada, et kiirkülmutamine tekitab väiksemad jääkristallid, mis kahjustab koestruktuuri vähem. Kui „aeglaselt“ külmutatud toit sulab, voolavad rakuvedelikud jääkristallide poolt kahjustatud koest välja ja tulemuseks on kuiv või nätske konsistents toiduvalmistamisel.
1922. aastal viis Birdseye läbi kalakülmutamise eksperimente Clothel Refrigerating Companys ja asutas siis oma firma Birdseye Seafoods Inc., mis tegeles kalafilee õhkkülmutusega 43 miinuskraadi juures. 1942. aastal läks firma tarbijate huvi puuduse tõttu pankrotti. Samal aastal töötas Birdseye välja uue viisi kommertskiirkülmutamiseks: ta pakkis kala kartongidesse ja seejärel külmutas seda surve al kahe külmutatud pinna vahel surve all. Ta asutas uue firma General Seafood Corp., millega alustas selle meetodi propageerimist. thumb|right|250px|Birdseye topeltrihmkülmuti (USA Patent #1,773,079)
Tööstuslik areng
Aastal 1925 kolis General Seafood Corp. Gloucesteri Massachusettsi osariiki USA-sse. Seal pandi tööle Birdseye uusim leiutis: topeltrihmkülmuti, milles soolvesi jahutas roostevabast terasest rihmasid, mis kandsid pakitud kala, külmutades kala kiiresti. Ta leiutis (USA patendinumbriga 1,773,079) märgibki tänapäevase külmutatud toidu tööstuse algust. Seejärel patenteeris Birdseye masinaid, mis jahutasid veel kiiremini, et moodustuda saaksid ainult väikesed jääkristallid ja et rakuseinad ei kahjustuks. 1927. aastal laiendas ta kiirkülmutamise protsessi kasutamist edasistele toodetele: lihale, linnulihale, puu- ja köögiviljadele.
1929. aastal müüs Birdseye firma koos patentidega 22 miljoni dollari eest Goldman Sachsile ja Postum Companyle, millest sai lõpuks General Foods Corp. Birdseye jätkas firmas tööd, arendades toidu külmutamise tehnoloogiat. Aastal 1930 alustas firma müügiga 18 jaemüügipoes Springfieldis Massachusettsis, et testida klientide vastuvõttu kiirkülmutatud toitude suhtes. Algne sortiment hoomas endas 26 toodet: 18 lõiget külmutatud liha, spinatit ja herneid, puuvilja ja marjadevalikut, Blue Pointi austreid ja kalafileed. Klientide vastuvõtt oli soe ja tänapäeval peetakse seda eksperimenti kiirkülmutatud toodete jaemüügi sünnihetkeks. Birds Eye on endiselt üks juhtivaid külmutatud toidu tootemarke. Tänapäeval on levinud ka kodune kiirkülmutamine. Külmutite tüüpidena on kasutusel spiraalkülmutid, tunnelkülmutid, vöökülmutid, plaatkülmutid, õhkkülmutid.
Külmutamine liikide kaupa
Köögiviljad – köögiviljad peaksid olema enne külmutamist pestud, puhastatud ja töödeldud. Mõningaid köögivilju tuleb enne külmutamist blanšeerida, et nad säilitaksid oma värvi. Külmutatud köögiviljad säilivad üldiselt 3–6 kuud. Köögivilju ei tule enne kuumtöötlemist üles sulatada.
Puuviljad – marjadele sobib hästi, kui need pannakse sügavkülmutatakse kohe pärast korjamist. Õunte, ploomide ja virsikute puhul võib vaja olla enne nende sügavkülmutamist paar päeva oodata. Väikesed terved viljad (nt kirsid) võivad olla külmutatud lihtsalt naturaalselt. Enamik puuvilju võib jääs olla 8–12 kuud, tsitruselised ja nende mahlad aga 4–6 kuud.
Pähklid külmuvad üpris hästi ja säilivad umbes 6 kuud. Kui (pärast sulatamist, enne kasutamist) pähkleid kuumtöödeldakse, võib neid kasutada külmunult, kui mitte (nt jäätise peale pudistamisel), tuleks pähklid parema maitse nimel enne sulatada.
Liha külmutamisel tuleb silmas pidada, et külmutatav liha peaks olema värske – külmutamine ei pane riknemise protsessi tagurpidi käima. Kahe või enama lihatüki ühte pakendisse külmutamisel on hea nende vahele panna külmutuspaberit, et neid üksteisest hiljem liiga raske eraldada poleks. Kütitud liha tuleks enne külmutamist võimalikult ruttu eeltöödelda. Liha säilib olenevalt tükist ja külmutuseelsest seisundist 1–2 nädalast 6–12 kuuni.
Mereande on hea külmutada ja värsked mereannid külmuvad väga hästi. Mereannid tuleks külmutada pärast püüdmist nii kiiresti kui võimalik. Terved kalad peaksid olema roogitud ja puhastatud. Kui kala on jäätunud, võib selle külmast välja võtta, korraks vette kasta ja tagasi külma panna. See tekitab kala ümber kaitsva kihi. Suitsutatud kala maitseb pärast külmutamist kergelt soolaselt. Väiksemaid kalu on hea külmutada tervelt, suuri kalu tasuks aga viiludeks lõigata. Vähi külmutamisel tuleks vähki enne külmutamist keeta 8–10 minutit soolvees. Enne kasutamist keeta veel 8–10 minutit. Krevetid tuleks külmutada karbis ja vees. Kammkarpide külmutamisel tuleks neid enne külmutamist korralikult loputada, et saada lahti liivast ja kestast, seejärel kurnata ja soolvees külmutada. Merekarpe, rannakarpe ja jõekarpe külmutades tuleks neid hästi loputada, kuni lahti minemiseni aurutada, seejärel neil kestad eemaldada ja jäätada soolvees. Kalmaari ja kaheksajala puhul tuleb arvestada, et külmutamine teeb liha õrnemaks. Need tuleks puhastada ja rookida ning õhukindla kotiga külmutada. Austreid tuleks hästi loputada, katta nad oma mahlaga ja jäätada. Austreid võib ka jäätada üksikuna jääkuubikute aluses (omas mahlas). Kestvuselt jaotuvad külmutatud mereannid järgmiselt: õlirikkad kalad, suitsutatud kala, krevetid, kalmaarid ja kaheksajalad säilivad kuni 3 kuud. Austrid ja muud kalad säilivad kuni 6 kuud.
Enamik kondiitritooteid külmub vägagi hästi, kuid mõnda asja tuleks siiski silmas pidada. Munaroad, kissellid, vanillikaste ja koor ei külmu eriti hästi, vaid imbuvad põhja. Parem oleks need lisada põhjale sulatamisel või pärast sulatamist. Ka beseekate tuleks hiljem lisada, kuna see muutub külmudes kõvaks. Samuti tuleks eri kondiitritoodete vahele panna külmutuspaberit, kuna muidu on neid hiljem raske üksteisest eraldada. Külmutamiseks sobivad nii valmis kui ka valmistamata kondiitritooted. Küpsetatud ja puuviljatäidisega tooted säilivad 3–4 kuud; lihtsad küpsetatud tooted 2–3 kuud; küpsetamata tooted 6–8 nädalat.
Sulatamine
Sulatamise puhul on kaks olulist aspekti: esiteks toiduaine tekstuuri ja maitse säilitamine võimalikult lähedasena algsele, teiseks turvalisus ehk toiduaine sulamisel uuesti tegevust alustavate bakterite tegevuse kiire lõpetamine.
Fakte
Paljudes riikides on suur osa strateegilisest toiduvarust hädaolukordadeks säilitatud just külmutatult. –18 kraadi juures säilitatakse eri taimede seemneid seemnepankades. Need varud on juhuks, kui muude seemnevarudega peaks midagi juhtuma.
Maailmas on hakanud levima viis, kus toitu ostetakse kord või paar kuus (suurtes kogustes, seega odavamalt) ja osa varudest külmutatakse ning võetakse kasutusele siis, kui vajadus tekib.
Ühe teooria ja mõningate uuringute järgi on kaubanduses müüdavad külmutatud köögiviljad tervislikumad kui seal müüdavad värsked köögiviljad, sest külmutamisele minevad köögiviljad jõuavad värskemast peast külmutatud vormi kui „värsked“ köögiviljad poodidesse.
320. aastad
320. aastad
320. aastad on aastad 320–329 pKr.
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Kümnendid: 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad - 320. aastad - 330. aastad 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad
Aastad: 320 321 322 323 324 325 326 327 328 329
Viktor Tšernomõrdin
pisi|Viktor Tšernomõrdin (2006)
Aastatel 1962–1966 õppis ta Kuibõševi Polütehnilises Instituudis (КПтИ – Куйбышевский политехнический институт им. В. В. Куйбышева).
Viktor Tšernomõrdin alustas karjääri valitsusorganites 1982. aastal Nõukogude Liidu Ministrite Nõukogus gaasitööstuse ministri asetäitjana. 1983. aastal sai temast ühtlasi Tjumengazpromi juht. Aastatel 1985–1989 oli Tšernomõrdin Nõukogude Liidu gaasitööstuse minister. Aastatel 1989–1992 oli ta riikliku gaasikontserni Gazprom juhatuse esimees. 1992. aasta mais määrati Tšernomõrdin Venemaa valitsusjuhi asetäitjaks kütuse- ja energeetikakompleksi küsimustes.
Aastatel 1992–1998, president Boriss Jeltsini ajal, oli Tšernomõrdin Venemaa valitsusjuht (1992–1993 Venemaa Föderatsiooni Ministrite Nõukogu esimees, edasi Venemaa Föderatsiooni Valitsuse esimees). Ta vabastati ametist 1998. aasta märtsis. Pärast rahanduskriisi puhkemist Venemaal püüdis Boriss Jeltsin teda augustis peaministri ametisse tagasi tuua, kuid Riigiduuma ei kinnitanud presidendi otsust.
1995. aastal moodustas ta poliitilise bloki Meie Kodu On Venemaa, mis kogus parlamendivalimistel 10% häältest.
1999. aastal tegutses Venemaa presidendi eriesindajana Jugoslaavia kriisi reguleerimisel.
1999–2001 Venemaa Riigiduuma liige Jamali-Neenetsi autonoomsest ringkonnast.
1999–2000 Gazpromi direktorite nõukogu esimees.
2001–2009 oli ta Venemaa Föderatsiooni suursaadik Ukrainas. Pärast suursaadiku ametikohalt vabastamist oli Tšernomõrdin presidendi nõunik ja eriesindaja majanduskoostöö alal SRÜ riikidega.
Isiklikku
Viktor Tšernomõrdin oli abielus ligi 50 aastat, abikaasa Valentina suri 2010. aasta märtsis. Neil oli kaks last.
Andrew Johnson
Andrew Johnson (29. detsember 1808 Raleigh, Põhja-Carolina – 31. juuli 1875 Elizabethton, Tennessee) oli Ameerika Ühendriikide poliitik. 1865 oli ta riigi asepresident ja aastail 1865–1869 riigi 17. president.
330. aastad
330. aastad on aastad 330–339 pKr.
Andrew Johnson
Johnson kuulus Demokraatlikku Parteisse. 1835–1837 ja 1839–1841 oli ta Tennessee osariigi esindajatekoja liige ning 1841–1843 sama osariigi senati liige. 1843. aastast kuulus ta järjest nelja Ameerika Ühendriikide Kongressi Esindajatekoja koosseisu.
330. aastad
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Andrew Johnson
1853–1857 oli Andrew Johnson Tennessee osariigi kuberner ja 1857–1862 Ameerika Ühendriikide senaator. Ameerika Riikide Konföderatsiooni eraldudes 1861 sai temast ainus senaator neist osariikidest, kes jätkas tööd Ameerika Ühendriikide Kongressis.
330. aastad
Kümnendid: 280. aastad 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad - 330. aastad - 340. aastad 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad
Andrew Johnson
1862 nimetas president Abraham Lincoln Johnsoni Tennessee osariigi sõjaväeliseks kuberneriks. Sellel ametikohal surus ta jõuliselt maha Konföderatsiooni pooldajate vastuhakud.
330. aastad
Aastad: 330 331 332 333 334 335 336 337 338 339
Andrew Johnson
4. märtsil 1865 astus ta ametisse Lincolni teise valitsuse asepresidendina. 15. aprillil 1865 sai Johnsonist pärast Lincolni surma Ameerika Ühendriikide president.
1869. aasta presidendivalimistel ta ei kandideerinud. Ka ei õnnestunud Johnsonil saada tagasi valitud Ameerika Ühendriikide Kongressi Senatisse ega isegi Esindajatekotta.
Grazia Zafferani
Grazia Zafferani (sündinud 31. detsembril 1972) on San Marino poliitik, alates 1. aprillist 2020 koos Alessandro Manciniga San Marino kaptenregent.
Elulugu
Zafferani tegutseb ettevõtjana rõivatööstuse alal. 2012. aastal sai temast erakonna RETE liikumine, mille ta samal aastal asutas, esimene president. Ta valiti alates 2012. aastast kolme parlamendi koosseisu.
Ta on abielus ning tal on neli tütart.
Tema vanaisa Luigi Zafferani oli kaptenregent aastal 1947 ning tema onu Rossano Zafferani aastatel 1987–1988.
Lajos I
pisi|[[Ungari kuningriik|Ungari kuningas Lajos I ja Poola kuningas Ludwik I]] Lajos I (hääldus ['lajoš]; ka Lajos Suur, ungari I. Nagy Lajos; 5. märts 1326 – 10. september 1382) oli Ungari kuningas alates 1342 ning Poola kuningas (Ludwik I nime all) alates 1370 kuni oma surmani. pisi|left|[[Napoli kuningriik]]
Lajose isa, Anjou dünastiast Ungari kuningas (1308–1342) Károly I oli endale saanud Ungari trooni, poeg lisas sellele ka Poola oma. Anjou dünastia valitses Napoli kuningriiki Lõuna-Itaalias ning seetõttu oli Lajosel ka Napoli trooni pärimise õigus.
Sõjad Itaalias
Lajos pidas ulatuslikke vallutussõdu Balkani poolsaarel ja Itaalias. Enne Károly I surma korraldas kuninganna Elisabeth Poolast oma teise poja Andrase abielu Napoli kuninganna Johannaga. Andras tapeti 1345 ja kuningas Lajos kuulutas Napolile sõja ja edendas esimest kampaaniat aastatel 1347–1348. Kuid sõja katkestas väga nakkava musta surma äge puhang ja Ungari väed läksid koju tagasi. Aastatel 1345–1352 sõdis Lajos taas Napoliga.
Lajos I jätkas sõda aastatel 1349–1350, vallutades Napoli kuningriigi. Nähes, et võimu hoidmine kahes riigis pole võimalik, sõlmis ta kuninganna Johannaga lepingu ja jättis talle sõltumatuse.
Sõjad Balkanil
Aastatel 1342–1381 (vaheaegadega) pidas Lajos sõdu Veneetsia vabariigiga, ta vallutas Aadria mere idaranniku. 1358 sõlmiti Lajos I ja Veneetsia vabariigi vahel Zadari rahuleping, millega lõppes Veneetsia võim Dalmaatsia ranniku üle. Ragusa saavutas suhtelise sõltumatuse, jäädes Ungari vasallriigiks. Loodi Dubrovniki ehk Ragusa vabariik (1358–1808), kuigi Ungari müüs osa sellest (Zadari ja seda ümbritsevad alad) hiljem Veneetsiale tagasi.
1362. aastal vallutas Lajos Põhja-Bulgaaria. Teiste vallutussõdadega Balkanil sai Lajos Bosnia banaadi, Serbia, Valahhia vürstiriigi, Moldova ja Bulgaaria oma vasallideks.
Poola kuningana
1370. aastal päris Lajos, oma onult Poola kuningalt Kazimierz III-lt Poola trooni. Alguses ei tunnustatud Lajost Poola kuningana ja aadelkond protestis. Isegi leskkuninganna Elisabeth oli ohus ja tema kaaskond hukati tema Poola-visiidi ajal, kuna teda ei peetud rahva poolt poolakaks. Kuid aadliga kokku leppides sai Lajos ka Poola kuningaks Ludwik I Wielki (Ludwik Węgierski) nime all.
Aastatel 1372 ja 1377 sõdis Lajos Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigiga.
Järglased
Lajose dünastia ei jäänud püsima, sest tal polnud meessoost järeltulijaid. Poola ja Ungari troonid pärisid ta tütred Jadwiga ja Maria. Tagamaks oma tütre Jadwiga valimist Poola valitsejaks, andis ta maksusoodustusi Poola šlahtale (1374. aasta Kosice eesõigused).
Tütar Jadwiga, Poola kuninganna (1384–1399) abiellus Leedu suurvürsti Jogailaga, kes võttis vastu katoliikluse ja kuulutati Poola kuningaks (1386–1434) Władysław II Jagiełłona.
Mercalli skaala
Mercalli skaala on maavärina tekitatud purustuste visuaalsel hindamisel põhinev skaala, mille lõi 1883. aastal itaalia geoloog Giuseppe Mercalli.
Tänapäeval kasutusel olev Mercalli skaala on läbinud palju muudatusi ning seda nimetatakse tavaliselt modifitseeritud Mercalli skaalaks. Mercalli lõi oma skaala varem kasutusel olnud Rossi-Foreli skaala alusel.
Skaala on jaotatud kaheteistkümneks astmeks (palliks), millest esimene on tajutav vaid seismomeetritele, kaheteistkümnes põhjustab aga totaalse hävingu. Palle märgitakse Rooma numbritega (I...XII).
Mercalli skaala ei sobi maavärina tugevuse hindamiseks, sest purustuste hulk sõltub peale maavärina tugevuse veel mitmetest muudest asjaoludest. Näiteks maavärina kolde ehk hüpotsentri sügavusest, epitsentri kaugusest uuritavast kohast, pinnase omadustest, ehitiste kvaliteedist ning maavärina kestusest. Seetõttu kasutatakse tänapäeval maavärina tugevuse hindamiseks Richteri skaalat, mis hindab maavärinat ennast, mitte selle tagajärgi. Richteri skaalal hinnatakse maavärina tugevust (magnituudi) nimelise mõõtühikuta arvuga, mitte pallides. Lisaks on maavärina tekitatud purustuste hindamine subjektiivne, sest see sõltub konkreetsest hindajast.
Karl Kalkun
pisi|Karl Kalkun ja [[Jaanus Orgulas 1976. aastal]] Karl-Kustav Kalkun (9. aprill 1927 Tartu – 21. veebruar 1990 Tallinn) oli eesti näitleja.
Ta lõpetas 1946. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta tuli 1948. aastal ülikooli spordiklubi meeskonnas korvpallis Eesti NSV meistriks.
Ta töötas Vanemuises, Draamateatris, Noorsooteatris ja Estonias, esines estraadil ning mängis muu hulgas ka filmides "Laulu sõber" (1061), "Viini postmark" (1967), "Hullumeelsus" (1968), "Viimne reliikvia" (1969), "Tuulevaikus" (1970), "Karikakramäng: Tätoveering "(1977), "Siin me oleme" (1978), "Teatridirektor" (1983), "Õnnelind flamingo" (1986), "Näkimadalad" I ja II osa (1987) ning IV osa (1988). Karl Kalkun oli oma õnnestunud karakterrollide tõttu armastatud ja hinnatud eesti näitleja.
Suri 21. veebruaril 1990 Eesti Televisiooni stuudios saate "Teemaõhtu" salvestamise ajal südame rütmihäiretest põhjustatud äkksurma.
Isiklikku
Tema onu oli ketta- ja vasaraheitja Gustav Kalkun.
Tema vanem poeg Kristjan on spordiajakirjanik ja noorem poeg Kaarel on jurist.
Dar es Salaam
Dar es Salaam on linn Tansaanias, riigi suurim linn. Moodustab 1. järgu haldusüksuse Dar es Salaami piirkonna, mis koosneb kolmest ringkonnast: Kinondoni põhjas, Ilala keskel ja Temeke lõunas. Asub India ookeani ääres.
Linna nimi tuleb araabia keelest, kus دار السلام‎ Dār as-Salām tähendab 'rahu maja'. Selle nime pani linnale Sansibari sultan 1866. aastal, varem kasutati nime Mzizima. 1887. aastal rajas linna oma kontori Saksa Ida-Aafrika Kompanii ja Dar es Salaamist sai Saksa Ida-Aafrika kaubandus- ja halduskeskus. 1915. aastal valmis raudtee Kigomasse. 1925. aastal elas linnas 30 000 inimest. Tänapäeval on see üks kiiremini kasvavaid Aafrika linnu. 2005. aastal oli elanike arv 2 698 600.
Dar es Salaam oli Tanganyika ja hiljem Tansaania pealinn 1996. aastani, mil pealinnaks nimetati Dodoma. Paljud valitsusasutused asuvad siiani Dar es Salaamis.
Dar es Salaami ülikool on Tansaania suurim, seal õpib umbes 12 000 üliõpilast.
Colombia jalgpallikoondis
Colombia on osalenud senini viitel jalgpalli maailmameistrivõistlustel ja kahel korral läbinud edukalt alagrupi (1990. aastal Itaalias ja 2014. aastal Brasiilias).
1990-ndate meeskond oli Colombia ajaloo edukaim ja osales järjest kolmel MMil. Colombia suurimateks mängijateks tol perioodil olid Carlos Valderrama ja Faustino Asprilla. 1990. aasta MMil Colombia kaotas kaheksandikfinaalis Kamerunile, mäng lõppes 1:2 lisaajal.
Mängijaid
Radamel Falcao - Jackson Martínez - Fredy Guarín - James Rodríguez - Pablo Armero - Cristián Zapata - ...
Eesti posti ajalugu
Eesti riiklik postiteenistus on välja kasvanud 1636. aastal asutatud Rootsi riiklikust postisüsteemist. Eesti- ja Liivimaal viidi kuninganna Kristiina eestkostevalitsuse postimäärus ellu 1638. aastal. pisi|[[Saue postijaam, 19. sajand]] pisi|[[Ruunavere postijaama peahoone]] pisi|[[Valga postijaam]] pisi|[[Pikaristi postijaam]] pisi|[[Väike-Pungerja postijaam]]
Postitraktid
Postiliiklust Eestimaa kubermangus korraldas alates 17. sajandi keskpaigast Eestimaa rüütelkond. Liivimaa kindralkuberner (1629—1634) Johan Skytte andis detsembris 1630 välja postikorraldusseaduse, millega pidi põhimaanteede (sõjamaanteede) juurde loodama postijaamad iga 2 miili tagant (14,8 km). Eestimaa kubermangu läbis kolm postiteed (trakti: mis ühendasid kubermangulinna, Tallinna ja keisririigi pealinna, Peterburi; pealinna Peterburi läbi Liivi- ja Kuramaa kubermangu Preisimaa kuningriigiga; postitee, mis ühendas kubermangulinna, Tallinna ja kubermangulinna Riia), mille äärde oli rajatud postijaamade võrgustik.
Postiliiklust Liivimaa kubermangu, Lõuna-Eesti aladel korraldas alates 17. sajandi keskpaigast Liivimaa rüütelkond, 19. sajandist aga kubermanguvalitsus. Kubermangu läbis neli postiteed, mille äärde oli rajatud postijaamade võrgustik. ,
Enne 1917. aastat oli Eesti Vabariigi territooriumil 157 postiasutust, lisaks kolm iseseisvat riigi telefonikeskjaama.
25. veebruaril 1918 võtsid Saksa okupatsioonivõimud Tallinna postkontori üle ja likvideerisid senise postisüsteemi. Postiteenuseid okupatsioonivõimudele osutas Saksa sõjaväe välipost. Alates 1. maist 1918 lubati elanikel taas posti- ja telegraafiteenuste kasutamine.
Eesti Posti sünnipäevaks loetakse 13. novembrit 1918, kui Kaitseliidu ülem kolonel Johann Unt määras oma käskkirjaga Hindrek Rikandi Tallinna posti-telegraafikontori komandandiks. Alustati posti-, telegraafi- ja telefoniasutuste ülevõtmist lahkuvatelt Saksa okupatsioonivõimudelt ning Eesti riigi postiametkonna loomisega. Tallinna postkontor võeti üle 15.-19. novembril. Tallinna peapostkontor tegutses tol ajal Vene tänav 9 majas. Lisaks Teedeministeeriumi Posti-Telegraafi-Telefoni Peavalitsusele asus seal majas veel riigi peatelegraaf. Hindrek Rikand oli 1917-1918 Tallinna postkontori ülem ja 1918-1924 Postivalitsuse looja ja esimene ülem.
Eestil asuvate postkontorite varade sakslastelt ülevõtmisteks ja postkontorite avamiste korraldamiseks nimetati ametisse instruktorid: Konstantin Bõstrov – Harjumaa, Eduard Kepp – Järvamaa, Gustav Kuldsepp – Lihula, Martin Riiman (Riimaste) – Läänemaa, Paul Tomson – Pärnumaa, Mihkel Saveljev (Savendi) – Saaremaa, Ado Siidam – Tartumaa, Oskar Pull – Viljandimaa, V. Krooni – Virumaa.
1920. aasta lõpuks oli Eestis: 107 postkontorit ja 30 postiagentuuri (endisaegne lühend p.-ag.) ning 81 kirja- või postitalu. Esimesed postiagentuurid avati 1918. aastal, 21.03.1922. aastal võeti Riigikogus vastu “Postiagentuuride seadus” ning postiagentuurid avati kohtades, kus oli vähem tööd kui 2,5 postiametniku töönorm. Postiagentuuri konkreetne töötegija sai postitöö eest tasu vastavalt töömahule.
1938. aastal oli Eestis: 122 postkontorit ja 603 postiagentuuri (endisaegne lühend p.-ag.) ning 2944 kirja- või postitalu.
Eesti postmargid
Esimesed Eesti postmargid ilmusid müügile 22. novembril 1918 – lillemuster (5 kopikat) ja 30. novembril lillemuster (15 kopikat).
Eberhard von Monheim
Eberhard von Monheim (umbes 1275 – pärast 1346) oli Liivimaa ordumeister 1328–1340.
Varsti pärast Monheimi saamist ordumeistriks hakkas Riia linn mässama ordumeistri vastu ning 23. juunil 1328 põletasid riialased Daugavgrīva (Dünamünde) aleviku. Riialased pöördusid abi saamiseks leedulaste poole, kes 1329. aasta septembris korraldasid sõjakäigu, mis ulatus Paistuni. Pärast leedukate tagasipöördumist asus Monheim septembris piirama Riia linna. Pärast pikka piiramist alistus Riia linn 17. märtsil 1330 ordumeistrile. Alistumise märgiks pidi linn ühest kohast müüri maha kiskuma. Seejärel lasi ordumeister Riia kõrvale ehitada Riia ordulinnuse.
Aastal 1339 kindlustas ta Tērvete ordulinnust ning rüüstas uuesti Žemaitiat.
Johannes I (Saare-Lääne piiskop)
Johannes I Schutte (surnud 12. septembril 1438) oli Saare-Lääne piiskopkonna piiskop 1432–1438. pisi|[[Saare-Lääne piiskopi Johannes I Schutte hauakivi. Johann Christoph Brotze kogust]]
Elulugu
Schutte oli 1394 Prahas jurist. 16. septembril 1394 on teda mainitud kui "maksu maksjat". Ta oli 23. juulist 1417 – 1432 Tartu dekaan. Johannes Schutte vend Gottschalk Schutte oli Kuramaa piiskop. Tal olid veel vend Augustyn ja õde.
Schuttet mainiti 13. juulil 1417 Otto von Ixkulli (Uxkülli) testamendis ning 14. veebruaril 1419 Hans von Doleni ja tema ema Gertrudi avalduses. 26. augustil 1426 mainiti Schuttet orduprokuraator Johannes Tiergarti kirjas Saksa ordu kõrgmeistrile. Teda on mainitud Võnnu maapäeva retsessis 1422.
1423 tüli ametisse määramise üle
Saksa ordu kõrgmeister Paul von Rusdorf teatas 31. oktoobril 1423 oma soovist toetada Schuttet piiskopina. Kapiitel valis Schutte 13. novembril 1423 piiskopiks. Schutte palus ordult toetust, ta omandas valdused ja sai pooldajaid. Tema toetuseks saadeti Rooma soovituskirjad.
10. novembril 1423 teatas Saksa ordu kõrgmeister Paul von Rusdorf Liivi ordu maameistrile Siegfried Lander von Spanheimile, et mõni õpetatud Saaremaa kanoonik astuks kapiitli otsuse kaitseks välja ja juhul kui kapiitel apelleerib paavsti otsuse vastu, lubas Rooma siirduva saadiku varustada vastava nõude osas kirjaga. Seejuures kavatseti mõni ordumeelsem isik enne Christian Kubandi ametissemääramise teate saabumist saata Rooma.
22. novembril 1423 oli Saksa ordu kõrgmeistri käskjalg saadetud Rooma. Schutte olevat end piiskopkonnas sisse seadnud, tal oli palju pooldajaid ja raha. Kõrgmeister pöördus Schutte jaoks toetuse saamiseks Heilbergi piiskopi poole. 4. juulil 1424 oli Schutte koos Roomast tagasi jõudnud Saare-Lääne piiskopkonna saatkonnaga kõrgmeistri juures. 1425 saatis ta Rooma toomhärra Johann Helwigi.
Tegevus dekaanina
Martinus V otsustas 6. augustil 1430 seoses Kubandi viibimisega Roomas loovutada Saare-Lääne piiskopkonna haldamine Schuttele. 14. septembril 1430 teatas Saksa ordu orduprokuraator Caspar Wandofen Schuttele, et tegi paavstile ettepaneku määrata Schutte Kubandi järeltulijaks, mis polnud paavstile meelepärane. Wandofen soovitas Schuttel stiftimõisate osas apelleerida paavstlikule komisjonile. Liivi ordu maameister soovis 10. aprillil 1431 Saksa ordu kõrgmeistrilt saata Schutte koos soovituskirjaga Rooma. Schutte oli Roomas Liivi ordu saadikuna. 1432 on teda mainitud kui paavstlikku vikaari.
Ametisse määramine
Eugenius IV kinnitas Schutte 22. oktoobril 1432 piiskopiks. Ta sai 26. detsembril 1432 keiser Sigismundilt Sienas regaaliad.
Viibimine Eestis
Schutte oli 13. jaanuaril 1434 Kuressaares, 18. jaanuaril 1434 Haapsalus, 16. juunil 1436 Kuressaares, 28. aprillil 1437 Haapsalus ja 27. oktoobril 1437 Kuressaares. Teda on mainitud 1437 Riia peapiiskopi provintsiaalsinodil.
Suhted Tallinnaga
Schutte saatis 13. jaanuaril 1434 Tallinna raele kirja Curd Herderi pärandinõude asjus.
Ta saatis 18. jaanuaril 1434 Tallinna raele nõude arestitud kariloomade asjus.
19. aprillil 1434 saatis ta palvekirja Tallinna raele, et Tallinn tagastaks Saare-Lääne piiskopkonna elanikelt ära võetud kariloomad. 16. juunil 1436 palus ta kirjas Tallinnale kontrollida Haapsalu toomkirikule kuuluvat rahasummat. 28. aprillil 1437 teatas Tallinnale, et tema sulased peletasid Osmussaarelt (Wodesholm) minema mereröövlid ja vangistasid neist kaks.
Lepped
Schutte kinnitas 27. oktoobril 1437 Valjala kihelkonnas oma vasalli Hans von Jursi läänilepingu.
Ta sõlmis 25. juulil 1438 Saksa ordu volinikuga Saaremaal piirileppe ja leppe Karksist Läänemaale põgenenud inimeste asjus.
Surm
Johannes Schutte suri 12. septembril 1438.
Maroko jalgpallikoondis
Maroko jalgpallikoondis on Maroko rahvuskoondis jalgpallis.
Maroko on osalenud MM-i finaalturniiril 6 korda: 1970., 1986., 1994., 1998., 2018. ja 2022. aastal.
Marko Aleksejev
Tema nimel on kõrgushüppe Eesti siserekord tulemusega 2.27.
Isiklik rekord on 2.28 (2005). Eesti rekord on 2.30 (5. juuni 1996, Rakvere) ja kuulub Marko Turbanile.
Isiklikku
Marko Aleksejev on 196 cm pikk ja kaalub 85 kg. Marko Aleksejev elab Varbolas. Tema treener oli Allan Elerand. Hobideks on jaht, matkamine ja matkade korraldamine.
Sündinud 16. juunil
''Siin loetletakse 16. juunil sündinud tuntud inimesi.
Mikoła Jermałovič
Mikoła Jermałovič (kasutatakse ka nimekuju Mikola Jermalovitš; valgevene Мікола Іванавіч Ермаловіч; 29. aprill 1921 Malyja Navasiołki küla, praegune Dziaržynski rajoon, praegune Minski oblast – 5. märts 2000, Minsk) oli Valgevene kirjanik ja ajaloolane.
Ungari kuningas
pisi|Ungari kuninga [[regaalid]]
Ungari kuningas oli kuningriigi valitseja tiitel aastatel 1001–1918 (ametlikult kuni 1948. aastani).
Kuni 14. sajandi alguseni valitses Ungaris kohalik Árpádi dünastia. Selle väljasuremise järel algasid dünastilised võitlused, mis kestsid üle kahe sajandi. Et Ungari troon (nagu ka Poola ja Böömimaa omad) oli valitav, oli ühel dünastial end seal suhteliselt raske kehtestada. Esialgu läks troon Anjou dünastiale, seejärel Luxemburgidele, ent nemadki ei suutnud trooni kuigi kaua hoida. 15. sajandil said võimule Jagelloonid ja pärast nende sealse haru (mis valitses ka Böömimaad) väljasuremist läks troon Habsburgidele, kes olid Ungari valitsejad kuni 1918. aastani (alates 1780. aastast Habsburgide-Lotringide dünastiana).
Alexander Stephens
Alexander Hamilton Stephens (11. veebruar 1812 – 4. märts 1883) oli Ameerika Riikide Konföderatsiooni asepresident aastail 1861–1865. pisi|vasakul|Alexander Stephens
340. aastad
340. aastad
340. aastad on aastad 340–349 pKr.
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Kümnendid: 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad - 340. aastad - 350. aastad 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad
Aastad: 340 341 342 343 344 345 346 347 348 349
CEMAMu
CEMAMu (Centre d'Études de Mathématique et Automatique Musicales) oli Matemaatika ja automatiseeritud muusika uurimiskeskus, asutajaks Iannis Xenakis aastal 1965, juriidilise staatuse sai keskus aastal 1972.
Keskuse tegevusvaldkonnad:
Keskuses tegeldi ka muusikaakustika, muusika psühhofüsioloogia, arvutiprogrammeerimise ja pedagoogikaga.
Keskus lõpetas sisulise tegevuse aastal 2001 seoses Iannis Xenakise surmaga, juriidiliselt lõpetati tegevus aastal 2003.
Beira (Mosambiik)
Beira on linn Mosambiigis, Sofala provintsi halduskeskus.
Beira on Maputo järel Mosambiigi suuruselt teine linn.
Ajalugu
Portugallased rajasid Chivevesse juba samal 1890. aastal raudtee Rodeesiast. Esialgu oli raudtee rööpmelaius 610 mm, aga 1900. aastal ehitati see ümber uue rööpmalaiusega 1067 mm.
pisi|vasakul|Beira aastal 1905 pisi|vasakul|Beira kesklinn
1907 külastas Beirat Portugali kroonprints Luís Filipe, kes oli esimene Mosambiiki külastanud kuningaperekonna liige. Teda saatis suur menu ja tema järgi nimetati Chiveve linn ümber Beiraks – Beira vürst oli Portugali kroonprints(ess)i traditsiooniline tiitel. 1907 andis Portugal Beirale linna staatuse.
Alates 1891 asus Chiveves (hiljem Beiras) Mosambiigi Kompanii (Companhia de Moçambique) peakorter. Kompanii ühtlasi haldas linna kuni 1942, mil linna haldus läks Portugali võimude kätte.
Enne Mosambiigi iseseisvumist oli Beira tuntud Ida-Aafrika kohta hea sadama poolest, samuti turismi-, kalapüügi ja kaubanduskeskusena. Linn oli paljurahvuseline, seal elasid ja töötasid nii eurooplased, hiinlased, indialased kui aafriklastest pärismaalased. Rodeesial puudus merepiir ja Beira toimis Rodeesia sadamana. Sel põhjusel oli Beiras suur ingliskeelne kogukond. 1970. aastal elas Beiras 113 770 elanikku.
1975 andis Portugal kõigile oma kolooniatele iseseisvuse. Enamik portugallasi lahkus maalt. Võimu haaras marksistlik FRELIMO, kes moodustas valitsuse. Seevastu Rodeesia ja Lõuna-Aafrika valitsused hakkasid rahastama valitsusvastast relvastatud organisatsiooni RENAMO, kes algatas kodusõja. See kestis kuni 1992. aastani ja lükkas riigi peaaegu täielikku kaosesse. Väliskaubandus ja turism kukkusid kokku, levisid nälg, haigused ja vaesus. 2000. aasta Mosambiigi uputus laastas Beirat ja ümberkaudseid alasid, jättes miljonid kodutuks ja kahjustades tugevalt veel säilinud majandust.
Beira on üks väheseid Mosambiigi sadamaid, kus on raudtee. Zimbabwe jaoks on raudteeühendus Beira sadamaga niivõrd oluline, et tema eellase Lõuna-Rodeesia väed turvasid kodusõja ajal Beirasse viivat raudteed ja sellega paralleelselt kulgevat maanteed.
350. aastad
350. aastad
350. aastad on aastad 350–359 pKr.
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Kümnendid: 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad
Aastad: 350 351 352 353 354 355 356 357 358 359
Samojeedi keeled
Samojeedi keeled on Uurali keelkonda kuuluvate keelte rühm. Samojeedi keeli kõnelevad samojeedi rahvad elavad peamiselt Venemaal Euraasia äärmises põhjaosas.
Samojeedi keeled on
Keeleajalugu
Uurali keelkonna sisemiste jagunemiste kohta pole täielikku selgust, kuid keeleteadlaste hulgas pikka aega peaaegu üldiselt levinud arvamuse kohaselt oli esimene jagunemine samojeedi ja soome-ugri keelteks. Selle seisukoha järgi arvatakse samojeedi keeli põlvnevat osalt migratsiooni ja osalt keelelise ekspansiooni kaudu ida poole levinud Uurali algkeelest, mis oma leviku käigus omandas eripärased jooned ja eripärase sõnavara.
Samojeedi algkeelt kõnelnud kogukond pidi Daniel Abondolo hinnangul olema väga väike ning tema arvates pole põhjust uskuda, et see märkimisväärselt suurenes enne lahknemist, mis võis toimuda sajanditel vahetult enne Kristust.
Juha Janhuneni järgi võib samojeedi keelte ühissõnavaraks kindlalt pidada 650 juurmorfeemi, millest 150 on ühised Uurali algkeelega. Selline soome-ugri ja samojeedi keelte ühise sõnavara võrdlemisi väike osatähtsus viitab levinud arvamuse kohaselt sellele, et Uurali keelte esialgne hargnemine soome-ugri ja samojeedi haruks võis toimuda kuus aastatuhandet tagasi või veel varem, arvestades algsamojeedi rahvastiku arvatavaid sotsioloogilisi ja demograafilisi omadusi ja sellest tulenevat võimalikku muutuste kiirust. Hiljem on Janhunen oma seisukohta mõneti muutnud ning Uurali algkeele lagunemise ja samojeedi algkeele tekke ajaks hinnanud umbes 3000 aastat eKr. Janhuneni arvates jagunes samojeedi algkeel 6–9 eraldi keeleks veidi rohkem kui 2000 aastat tagasi.
Viimasel ajal on osa keeleteadlasi asunud toetama seisukohta, et Uurali algkeele jagunemine ei alanud samojeedi haru eraldumisega, vaid lääne-, kesk- ja idauurali algkeelte tekkega. Selle mudeli järgi eraldus samojeedi algkeel alles idauurali harust ja umbes II aastatuhande keskpaigas eKr. Kui traditsiooniline arusaam rajaneb peamiselt samojeedi keelte sõnavara suurele erinevusele ülejäänud Uurali keeltest, siis uuema vaate esindajad toovad välja, et fonoloogias ja morfosüntaksis suuri erisusi pole ja samojeedi keelte spetsiifilist sõnavara saab seletada hulgaliste paleosiberi laenudega.
Paljud samojeedi algkeele järglaskeeled on Daniel Abondolo hinnangul praeguseks jäljetult kadunud. 17. sajandist saati on maadeuurijad ja 1854. aastast saati keeleteadlased alustades Matias Aleksanteri Castréniga kirjeldanud kuut eraldi samojeedi keelt, mis põhja poolt lõuna poole lugedes on nganassaani keel (varasema nimetusega tavgi keel), eenetsi keel (varasema nimetusega jenisseisamojeedi keel), neenetsi keel (varasema nimetusega juraki keel), sölkupi keel (varasema nimetusega ostjakisamojeedi keel), kamassi keel ja matori keel.
Kamassi ja matori keelt tänapäeval enam ei kõnelda. Matori keele kõnelejad võtsid 19. sajandi esimesel poolel omaks turgi murded. Matori keelt tuntakse tänapäeval sõnaloendite ja nende kallal tehtud intensiivse filoloogilise töö kaudu. Viimane kamassi keele emakeelne kõneleja suri aastal 1989.
Samojeedi keeltest on suurima kõnelejaskonnaga neenetsi keel, millel on ligikaudu 27 000 kõnelejat. Suurte omavaheliste murdeerinevustega sölkupi keelt kõneleb vähem kui 2000 inimest, nganassaani keelt ligikaudu 600 inimest ja eenetsi keelt arvatavasti 100 inimest.
Tysfjordi vald
Tysfjord (Lule saami keeles Divtasvuodna) oli vald Norras Nordlandi maakonnas Ofoteni ringkonna lõunaosas.
Ta hõlmas Vestfjordeni maapoolsest osast lõuna poole lõikuva ja peaaegu Rootsi piirini ulatuva Tysfjordeni ümber asetsevad alad. Rannaäärne Hellemobotni küla on Rootsi piirist kõigest 6,3 km kaugusel.
Valla pindala oli 1464 km².
Valla halduskeskus oli Kjøpsviki asula.
Tysfjord oli ainuke vald Norras, kus Lule saami keelel oli ametlik staatus.
Nimi
Nimi on tulnud Tysfjordeni nimest.
Haldus
Vald kuulus Midtre Hålogalandi politseiringkonna Tysfjordi lensmanniringkonda. Ta oli Ofoteni tingikohtu alluvuses.
Tysfjordi vald moodustati 1869 osale Lødingeni valla territooriumist.
Aastal 1964 läks Tysfjordi valla alla selle praegune loodeosa, mis varem kuulus Hamarøy valda.
Loodus
Valla endise ala rannik on liigestatud paljude kitsaste fjordiharudega.
Aluskord koosneb valla kaguosas ja rannikul enamasti graniidist. Mõnes kohas esineb puhast kvartsi ja põldpagu. Valla kirdeosa ümber Gihtsejiegŋa liustiku ja väike riba Kjøpsvikist lõunas koosnevad moondunud Kambrosiluri kivimitest, enamasti vilgukiltadest, samuti lubjakivist ning mingil määral Kaledoonia gabrost.
Kastuś Kalinoŭski
Elulugu
Lõpetas 1860 Peterburi ülikooli õigusalal. 1862–1863 andis välja illegaalset ajalehte Мужыцкая праўда, millel oli suur mõju valgevene rahvusliku vabastusliikumise tõusule. Arreteeriti tsaarivõimude poolt jaanuaris 1864 ja hukati sama aasta märtsis Vilniuses.
Tysfjordi vald
Loodus
Kjøpsvikist Norcemi koopast on leitud umbes 100 000 aasta vanused jääkarujäänused.
Rahvastik
Tysfjordi vallas oli 1. aprilli 2010 seisuga 1997 elanikku.
Pärast Teist maailmasõda elanike arv vähenes. Ajavahemikus 1996–2006 vähenes see 12,6% (kogu Ofotenis 5,5%).
Suurem osa (2001. aasta seisuga 4/5) rahvastikust koondus valla halduskeskusesse Kjøpsvikisse ning Dragi. Ülejäänud asustus oli põhiliselt fjordide ääres, sisemaa oli hõredalt asustatud, kohati päris asustamata.
thumb|Vaade [[Skarbergetist põhja suunas]]