cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bourbourg
Ajalugu
Linn oli oluline sõdades normannide vastu ja hiljem Saja-aastases sõjas. Pärast 1375. aasta vaherahu läks Bourbourg prantslaste kätte ja viis sellisena Flandria allakäigule. 1382. aastal võitlesid linna väed Roosebeke lahingus Prantsuse vallutajate poolel. Järgmisel aastal vallutasid linna inglased, kuid prantslased tõrjusid nad tagasi.
Sealt kuni 17. sajandini elas linn läbi majandusliku ja kultuurilise õitsenguperioodi ning 1458. aastal anti linnale luba korraldada iganädalasi ja iga-aastaseid turge/laatu. See õitseng kestis Prantsuse-Hispaania sõdadeni, mil linn oli eesliinil ja seda vahetati korduvalt okupatsioonivõimude vahel.
Ajaloolised paigad
Näha on palju ajaloolisi kohti, näiteks endine vangla. Algselt 1539. aastal Hispaania võimu ajal ehitatuna sisaldab kolmekorruseline 18. sajandi vanglahoone peaväljaku ääres mitmeid vangikonge ja varakambreid. Sissepääsu ukse kohal on päikesekell motoga Qua hora non-putatis, mis on osa piiblivärsist, Luuka 12:40, Et vos estote parati quia qua hora non-putatis Filius hominis venit ("Ole siis ka sina valmis: sest mis kell sa arvad, et Inimese Poeg ei tule").
Muud huvitavad vanad ehitised hõlmavad gooti stiilis kirikut (Eglise Saint-Jean-Baptiste), mille osad pärinevad 13. sajandist ja mille koor varjab Anthony Caro tohutut installatsiooni nimega "Valguse kabel"; vana kalaturgu (halle au poisson), mis pärineb 1587. aastast ja millel on kaks korda nädalas värske kala turud; ja 16. sajandi kindlustatud talumaja Manoir du Withof.
Huvitavad kohad
Linna läbib kanal, mis kulgeb Dunkerque'ist Aa jõeni. Võib kõndida piki kanalit, mis ääristab vanalinna müüre, mille Hispaania kuningas Felipe II ehitas osana tema Flandria piirikaitsest. Atraktiivsele tasasele maale Calais' ja Dunkerque'i vahelisel rannikualal on tüüpilised ka jalgteed ja jalgrattateed.
Uus laevapeatuste kai pakub siinse peatuse jaoks võimalusi vaba aja veetjatele, kes reisivad piirkonna kanalitel ja veeteedel. 18. sajandi kanal oli kunagi oluline põllumajandustoodangu Dunkerque'i vedamiseks, vältides Põhjamere ranniku ohte.
Kärevere raudteepeatus
Kärevere raudteepeatus (saksa Kerrefer) on raudteepeatus Järvamaal Türi vallas Käreveres, Tallinna–Viljandi raudteeliinil.
Kärevere peatuses on üks madal perroon. Käreveres peatub 8 reisirongi päevas (pooled Viljandi ja pooled Tallinna poole). Tavarong sõidab Balti jaamast Käreverre umbes 1 tund ja 50 minutit, kiirrong umbes 1 tund ja 40 minutit.
Ajalugu
pisi|vasakul|Kärevere jaamaesine 20. sajandi alguses Kärevere (vanas kirjaviisis Kerevere) pooljaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Toona jäi see Türi kihelkonda Kärevere mõisa maadele. Praegu on alles vaid raudteepeatus.
Jaamahoone
Algset, koos jaama rajamisega ehitatud, väikest puidust jaamahoonet kasutati kuni uue valmimiseni.
1920. aastate alguses valmis uus, punastest tellistest ja paekivist eriprojekti järgi ehitatud jaamahoone.
Ristkülikulise põhiplaaniga hoone otsal sopistub välja viilkatusega eeskoda, fassaade raamistavad laiad krohvliseenid. Madala segmentkaarega välisavad on piiratud eenduva krohvraamistusega, mille silluse siseserval katmata telliskaar. Väljaulatuvad sarikaotsad on dekoratiivselt tahutud. Hoone eklektilises arhitektuuris kohtuvad traditsionalistlik murdkelpkatus ja segmentfrontooniga keskviil eelnenud ajastu kroonuhistoritsismi meenutavate tellisest rõhtvööde, avaääriste ning laiade fassaadipiiretega.
Hoone sai suuresti kannatada 7. veebruaril 2007 toimunud tulekahjus. Põlengu käigus hävis hoone palkidest teine korrus, esimene korrus sai veekahjustusi. Tänaseks on hoonest alles vaid müürid.
Constanța
Constanța on linn Rumeenias, Constanța maakonna keskus. Asub Musta mere rannikul.
Ajalugu
Antiikajal asus samas kohas kreeklaste koloonia Tomis. Seal veetis viimased aastad asumisel Ovidius.
Esimese maailmasõja ajal vallutasid linna bulgaarlased. Pärast brittide ja prantslaste sekkumist sai Rumeenia linna taas oma valdusse.
Haridus
Linnas asuvad Constanța Ovidiuse Ülikool ja mereülikool.
A Fever You Can't Sweat Out
"A Fever You Can't Sweat Out" on USA ansambli Panic! at the Disco debüütalbum.
See ilmus 27. septembril 2005 plaadifirma Decaydance Records/Fueled by Ramen kaudu ning on müüdud plaatinaplaadiks. Album jaguneb muusikaliselt kaheks osaks, kus esimest poolt iseloomustab pigem elektrooniline muusika ja süntesaatorite kasutus ning teine pool, mis algab loo "Intermission" poole pealt, on rokilikuma kõlaga. Ansambel on ise intervjuudes öelnud, et nad tüdinesid elektroonilise kõlaga eksperimenteerimisest enne albumi lõpetamist lihtsalt ära ja otsustasid rokilikuma lõpu kasuks, kuna instrumentidega nagu tšello ja viiul on võimalik saavutada palju mitmekesisemaid ja põnevamaid helisid.
Lugude nimekiri
Boonuslugu
Türi raudteejaam
Türi raudteejaam on raudteejaam Järvamaal Türil. Kuni 1920. aastateni oli jaama nimi Alliku.
Türile eelneb Tallinna suunalt Käru raudteepeatus (varem asus nende vahel veel Kolu raudteepeatus) ning järgneb Viljandi suunal Taikse raudteepeatus.
Türi jaamas asub kaks uut 550 mm kõrgust täispikka perrooni. Kiirrong sõidab Balti jaamast Türile umbes 1 tund ja 30 minutit, tavarong aga 1 tund ja 40 minutit. Jaamas asub kokku viis raudteeharu, muuhulgas haruteed vanaraua kokkuostu ning Edelaraudtee territooriumile. Päevas peatub Türil kaheksa Viljandi rongi (pooled Viljandi ja pooled Tallinna poole) ja kümme Türi rongi (pooled Türi ja pooled Tallinna poole). Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.
Ajalugu
pisi|vasakul|Allenküla (ehk Türi-Alliku) jaamaesine 20. sajandi alguses pisi|Türi jaam aastal 2006 Türi (tollal Alliku, saksa keeles Allenküll/Turgel)) raudteejaam rajati koos kitsarööpmelise Tallinna–Viljandi raudteeliiniga 1900. aastal. Toona jäi jaam Türi kihelkonda Türi-Alliku mõisa maadele. 1920. aastatel kulus aururongiga Tallinnast Türile jõudmiseks üheksa tundi. Türi jaamast algas ka kitsarööpmeline Türi–Paide–Tamsalu raudtee, mis suleti 1972. aastal. Sellel liinil järgnes Türile Kirna raudteepeatus.
1960. aastate lõpus alustati kitsarööpmelise raudtee asendamist uue laiarööpmelise raudteega. Tallinna–Türi vaheline laiarööpmeline raudteelõik avati pidulikult 7. juulil 1972, kui Tallinnast saabus esimene laiarööpmeline reisirong D1-473.
Aastatel 2019–2020 teostati raudteel ja Türi jaamas ulatuslik remont, mille käigus viidi jaam üle tsentraliseeritud pöörangutele, vahetati välja foorid ning paigaldati Eestis esmakordselt pöörmete alused betoonliiprid.
Jaamahoone
pisi|Vaksali kohvik Türi jaamahoones 2023. aastal Türi jaamahoone valmis jaamast aasta hiljem. See oli ühekorruseline ja varikatusega. 1920. aastail sai jaamahoone tules kahjustada ning ehitati taastamise käigus ümber. 1930. aastail valmis puidust jaamahoone plokk-kividest juurdeehitis, kuhu paigutati jaama juhtkond. Puithoone jäi täielikult reisijate päralt ja seal asus ka restoran. Kivihoone on säilinud algsel kujul, kuid puithoone sai sõjas tugevasti kannatada ning taastati hiljem uuel kujul.
1997. aastal toodi Türi halvas seisus bussijaam üle raudteejaama hoonesse ning rajati parkla ja bussipeatus. Jaamahoone ees leidis endale koha vana kitsarööpmelise raudtee auruvedur. Renoveeritud jaamahoone, kus asuvad personali töö- ja puhkeruumid, kassa ning reisijate ooteruumid, avati pidulikult 12. jaanuaril 2000. 2002. aasta suvel avati hoones ka jaama kohvik “Külla Jürile”.
Jaamahoone on tänini Edelaraudtee ja bussijaama käsutuses.
Tomat
Tomat (botaaniline nimetus harilik tomat; Solanum lycopersicum, sünonüümid: Lycopersicon esculentum ja Lycopersicon lycopersicum) on taimeliik maavitsaliste sugukonnast. Ta arvatakse kas tomati (Lycopersicon) või maavitsa (Solanum) perekonda.
Tomatiks nimetatakse ka tomati vilja. Tomati viljad on ümmargused, lapikud või piklikud siledad või ribilised; peamiselt punased, harvemini ka kollased, roosad, violetsed või isegi valged.
Ajalugu
Peruust Euroopasse tõid tomati 16. sajandil hispaanlased. Hispaanias hakati seda kasvatama ilutaimena; tomati vilju peeti mürgiseks. Toiduks hakati tomatit tarvitama alles 18. sajandil esmajoonelt Itaalias, kuid ka Prantsusmaal ja Hispaanias. Nende riikide rahvusköögis mängib tomat siiani väga olulist rolli. Ka on need kolm Euroopa suurimad tomatikasvatajad.
Prantslased andsid algselt akaatsiaõunaks kutsutud tomatile ka uue imetleva nime pomme d'amour ehk 'armastuse õun', millest hiljem sai pomme d'or ehk 'kuldne õun'.
Eestis tunti tomatit veel 20. sajandi alguseski vähe.
Tomatikasvatus
Tänapäeval kasvatatakse tomatit kogu maailmas; parasvöötmes (sealhulgas ka Eestis) peamiselt üheaastase katmikkultuurina. Euroopas kasvatatakse tomatit kokku umbes 400 000 hektaril. Avamaal viljeletakse seda kõige enam Itaalias (u 110 000 ha) ja Hispaanias (u 60 000 ha); suured alad on tomatikasvatuse jaoks ka Rumeenias, Kreekas ja Bulgaarias. USA-s viljeldakse tomatit kuni 190 000 hektaril ja Türgis kuni 175 000 hektaril.
Agenda 21
Agenda 21 täielik sisu avaldati ÜRO keskkonna- ja arengukonverentsi (UNCED) poolt 14. juunil 1992 Rio de Janeiro konverentsil, kus programmi kiitsid heaks 179 riigi valitsused. Programm sisaldab valitsuste, rahvusvaheliste arendusinstitutsioonide, ÜRO ja sõltumatute gruppide tegevuskava keskkonna degradeerumise vältimiseks. Agenda 21 peamine sisu on keskkonna- ja arenguküsimuste sidus käsitlemine ning vastavate strateegiate sõnastamine säästva arengu saavutamiseks maailmas.
Tomat
Tomatikasvatus
2012. aastal toodeti maailmas kokku 161,8 miljonit tonni tomateid, tomatikasvatuse all oleva maa pindala oli 4,80 miljonit hektarit. Viimase 40 aasta jooksul on tootmismahud tõusnud natuke üle viie korra.
Tomat on väga valgusnõudlik. Eestis piirab tomatikasvatust avamaal soojaperioodi (ööpäeva keskmise temperatuuriga üle +15°) lühike kestus. Varajaste ja keskvalmivate tomatisortide kasvuperioodi pikkus tõusmetest esimeste viljade valmimiseni on 90–120 päeva. Eestis tuleb vaid harva ette aastaid, kus tomati kasvuks soodsate päevade hulk on üle 80; sageli on neid aga alla 40. Kasvusoodsat perioodi lühendavad veelgi öökülmad. pisi|Eesti avamaatomatid saavad valmis vaid tuulevaiksetes ja päikesele avatud paikades pisi|Eesti kodukasvuhoonetest võib saaki saada mitu kg/m2 nädalas
Tomatisordid
Tomatisortide üheks rühmitamise aluseks on suurus. Mida rohkem on seemnekambreid, seda suurem on tavaliselt vili.
Agenda 21
Rio+5
Aastal 1997 toimus ÜRO Rahvusassamblee erakorraline kokkutulek, kus hinnati Agenda 21 viie aasta tulemusi. Rahvusassamblee andis programmile hinde "ebavõrdne", kuna identifitseeriti jätkuvat globaliseerumist, suurenenud ebavõrdsusi sissetulekutes ja ülemaailmse keskkonnaolukorra halvenemise.
1230. aastad
1230. aastad on aastad 1230–1239 pKr.
Agenda 21
Kohalik Agenda 21
Kohalikul tasandil toimuvaid tegevuskavasid hõlmavaid programme nimetatakse kohalikuks Agenda 21-ks. Eestis on koostatud näiteks Tartu Agenda 21.
1230. aastad
Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand
Tomat
Kahjurid ja haigused
Olulised tomatite kahjustajad on seenhaigused tomati-pruunmädanik ja tomati-ruugehallitus, tomati-varrepõletik.
Kahjuritest on levinuimad kasvuhoonekarilane ja öölased.
Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
pisi|Tomati pealtvaade, piki- ja ristlõige Keskmiselt sisaldavad küpsed tomati viljad vett 94%, süsivesikuid 2,9%, valku 0,8%, rasva 0,4%, kiudaineid 0,8%, mineraalaineid 0,6%.
Geoffrey Chaucer
pisi|Geoffrey Chaucer pisi|Geoffrey Chaucer Geoffrey Chaucer (umbes 1343 London – arvatavasti 25. oktoober 1400) oli inglise kirjanik.
1230. aastad
Kümnendid: 1190. aastad 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad
Tomat
Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Et tomat sisaldab ohtralt vett, annab ta vähe kaloreid: 100 g tomatit sisaldab vaid paarkümmend kcal. Peamiseks energiaallikaks on tomatis suhkrud (glükoos ja fruktoos) ja orgaanilised happed (sidrunhape, õunhape).
Viljadele annavad värvuse pigmendid lükopeen ja beetakaroteen; viljade kontsentreerimisel valmistatud toodetes kasulike pigmentide sisaldus suureneb.
Geoffrey Chaucer
Teda nimetatakse inglise kirjanduse isaks ja keskaja suurimaks inglise luuletajaks. Ta oli esimene, kes maeti Westminster Abbey poeetide osasse.
Tomat
Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Tomatis on rohkelt ka vitamiine (B-rühma vitamiinid, C-, E- ja K-vitamiin) ja mikroelemente (vask, raud, jood, fluor ja tsink). Mineraalelementidest on tomatis palju kaaliumi ja vähe naatriumi.
Tomati rohelised osad sisaldavad mitmeid mürgiseid alkaloide, millest tuntumad on solaniin ja tomatiin.
Geoffrey Chaucer
Oma eluajal kogus ta tuntust kirjaniku, filosoofi, alkeemiku ja astronoomina, kuid töötas ka ametniku ja diplomaadina.
Tomat
Kasutamine kulinaarias
Küpseid vilju süüakse värskelt näiteks salatites, võileivakattena, lisandina pearoogade juurde ja garneerimisel.
Tomat on oluline konservitööstuse tooraine; hinnatud on omas mahlas konserveeritud terved tomatid nii kooritud kui koorimata kujul, laialdselt kasutatakse ka konserveeritud purustatud tomateid. Tomatitest tehakse püreed, pastat, kastmeid (nt ketšupit) ning konserve.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olympische Ringe right|150px|Boxen Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 9.–24. augustini. Võistlused peeti Pekingi Tööliste siseareenil.
Geoffrey Chaucer
Oma tegevusega pani ta maksma keskinglise keele õigused kohaliku keelena ajal, mil Inglismaal domineerivad kirjanduskeeled olid prantsuse ja ladina keel.
Holsta
Holsta on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Geoffrey Chaucer
Tema tuntuim teos on "Canterbury lood".
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
Võistluste programmi kuulus 11 kaalukategooriat. Iga riik sai välja panna ühe sportlase igas kaalukategoorias vastavalt litsentsile, mis oli saadud sellistelt rahvusvahelistelt võistlustelt nagu maailmameistrivõistlused ja kontinentide meistrivõistlused.
Holsta
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Geoffrey Chaucer
Elulugu
Chauceri isa ja vanaisa olid Londonis veinimüüjad, mitmed eelmised esivanemad olid olnud kaupmehed Ipswichis. Perekonnanimi Chaucer tuleb prantsuskeelsest sõnast chausseur, mis tähendab kingseppa.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
Nii jagunesid kvoodid:
Geoffrey Chaucer
Elulugu
Võrreldes tema kaasaegsete luuletajatega on Chauceri elu suhteliselt hästi dokumenteeritud, sest ta oli riigiteenistuja. Esimene kirjalik teade temast on Ulsteri krahvinna Elizabeth de Burghi majapidamisest, kus ta sai oma isa tutvuste kaudu 1357. aastal paaži koha. Krahvinna abikaasa oli kuningas Edward III poeg Lionel. Chaucer oli seega juba varasest noorusest lähedalt seotud kuningliku õukonnaga. 1359. aastal, saja-aastase sõja alguses oli Chaucer koos Lioneliga Inglise armee koosseisus. 1360. aastal sattus ta Rheimsi piiramisel vaenlaste kätte ning kuningas Edward maksis tema vabastamiseks 16 naela lunaraha, mis oli märkimisväärne summa. Pärast seda reisis ta arvatavasti Prantsusmaal, Hispaanias ja Flandrias, võimalik, et sõnumiviijana. Peetakse võimalikuks, et ta käis palverännakul Santiago de Compostelas.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
thumb|Tööliste siseareen
Geoffrey Chaucer
Elulugu
Umbes aastal 1366 abiellus ta Philippaga, kes oli Edward III naise, Hainaut' Philippa õukonnadaam. Nende laste täpset arvu pole teada, sagedamini nimetatakse kolme või nelja. Nende pojal Thomas Chauceril oli hiilgav karjäär, mis sisaldas ka parlamendi alamkoja spiikri ametikohta.
Geoffrey Chaucer õppis Londonis õigusteadust.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
Helveskaal (kuni 48 kg)
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2004: Yan Bartelemí, Kuuba Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Geoffrey Chaucer
Elulugu
20. juunil 1367 sai ta Edward III õukonna liikmeks kammerjunkru või kannupoisina. Ka tema naine sai õukonnalt pensioni.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
Kärbeskaal (kuni 51 kg)
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2004: Yuriorkis Gamboa, Kuuba Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Geoffrey Chaucer
Elulugu
Chaucer käis mitmeid kordi välisreisidel. Võimalik, et ta viibis 1368. aastal Milanos Ewardi poja Lioneli pulmas Violante Viscontiga. Seal olid kohal ka kaks teist tolle aja kirjanduse suurkuju, Jean Froissart ja Petrarca. Umbes sellel ajal kirjutas Chaucer poeemi Genti Johni naise Blanche'i surma mälestuseks.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
Kukk-kaal (kuni 54 kg)
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2004: Guillermo Rigondeaux, Kuuba Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Geoffrey Chaucer
Elulugu
1373. aastal külastas ta Genovat ja Firenzet. Arvatakse, et Itaalia reisil kohtus ta Petrarca või Boccaccioga, kes tutvustasid talle itaalia luulet ning vorme ja lugusid, mida Chaucer hiljem oma loomingus kasutas.
Võimaliku tunnistusena sellest, et kuningas tema karjääri luuletajana tunnustas, määras Edward III 1374. aastal talle teadmata ülesande täitmise eest toetuseks gallon veini päevas kuni elu lõpuni. Arvatakse, et see pidi olema mõni Chauceri varane luuleteos, kuna ebahariliku toetuse määras kuningas jüripäeval, mis oli traditsiooniliselt kunstiliste püüdluste tunnustamise päev. 1378. aastal, kui kuningaks sai Richard II, asendati see rahalise toetusega.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
Kergekaal (kuni 60 kg)
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2004: Mario Kindelán, Kuuba Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
I kergekeskkaal (kuni 64 kg)
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2004: Manus Boonjumnong, Tai Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Geoffrey Chaucer
Elulugu
1374. aastal asus ta tolliaudiitori ametikohale Londoni sadamas. Ta pidas seda ametit 12 aastat, mis oli selle ametikoha kohta tollel ajal pikk aeg.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
II kergekeskkaal (kuni 69 kg)
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2004: Baqtïyar Artayev, Kasahstan Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Geoffrey Chaucer
Elulugu
1380. aastate alguses alustas ta arvatavasti Canterbury lugude kirjutamist. 1386. aastal sai ta parlamendi liikmeks. Arvatakse, et tema naine Philippa suri järgmisel aastal.
Poks 2008. aasta suveolümpiamängudel
Keskkaal (kuni 75 kg)
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2004: Gaidarbek Gaidarbekov, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Poolraskekaal (kuni 81 kg)
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2004: Andre Ward, USA Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Üliraskekaal (üle 91 kg)
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Aleksandr Povetkin, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Geoffrey Chaucer
Elulugu
1389. aasta juulis sai ta kuninga ehitusprojektide järelevaatajaks. Tema ametiajal uusi suuremaid ehitusi ei alustatud, küll aga remonditi Westminsteri paleed jm. See võis olla keeruline amet, kuid palk oli hea: rohkem kui kolmekordne endise tolliaudiitori tasuga võrreldes. Järgmise aasta septembris aga teda tööülesannete täitmisel rööviti, võimalik, et ka vigastati ning 1391. aasta juunis lahkus ta sellelt ametikohalt.
Richard II määras talle 1394. aastal iga-aastase pensioni. Usutakse, et Chaucer lõpetas töö Canterbury lugudega 1390. aastate lõpuks.
Ta suri arvatavasti 25. oktoobril 1400, kuid lõplikult kindel ei saa selles olla, sest ainsaks tõendiks on raidkiri hauakivil, mis pandi paika enam kui sajand pärast Chauceri surma.
Eero Liives
Eero Liives (kuni 1939 Johannes Eduard Liinev, ka Lineff; 15. veebruar 1892 Avispea küla, Vao vald, Väike-Maarja kihelkond – 25. aprill 1978 Tallinn) oli eesti helilooja ja viiuldaja.
Ta õppis Narva Muusikakoolis trompetit ja viiulit. Väga paljud läksid tol ajal Narvast edasi Peterburi konservatooriumi, ka Liinev olevat Peterburis eratunde võtnud. Hiljem Tallinnas elades ja Estonia teatri orkestris mängides jätkas ta õpinguid Tallinna Kõrgemas Muusikakoolis Johannes Paulseni viiuliklassis ja eraviisiliselt Adolf Vedro kompositsiooniklassis.
Aastatel 1912–1916 töötas ta viiuldajana Narva kinodes, kohvikutes ja operetiorkestrites, samuti mängis ta Helsingi kohvikutes-restoranides, kuni kutsuti sõjaväkke ja määrati mängima Petrogradi 180. jalaväepolgu orkestrisse. Eestisse naasnud, asus ta 1918. aastal tööle Estonia teatri orkestris, kus mängis kuni pensionile minekuni 1965. aastal. Ta tegutses ka orkestrijuhi ja heliloojana ning lühikest aega Tallinna Poeglaste gümnaasiumi muusikaõpetajana.
Aastatel 1945–1948 oli ta Eesti NSV Heliloojate Liidu liige ja aastast 1962 Eesti NSV Teatriühingu liige.
Eero Liives on maetud Tallinnas Metsakalmistule Eesti Teatriliidu matmisplatsile.
Looming
Ta on kirjutanud paarkümmend heliteost, peamiselt sümfoonia- ja puhkpilliorkestrile.
Enamik tema heliloomingust pärineb Eesti Vabariigi ajast. Nõukogude aja alguses kutsuti ta Heliloojate Liidu liikmeks, kuid tema teosed ei leidnud seal head vastuvõttu ning 1948. aastal astus ta liidust omal soovil välja. Nõukogude perioodist leidub andmeid ainult paari teose valmimise kohta. On küll teoseid, mille täpne loomisaasta on teadmata.
Üldlaulupidudel on kõlanud „Kalurite tants“ (X, XII, XVII üldlaulupeol) ja „Hõissa, simman“ (X üldlaulupeol).
Ta on teinud seaded kahele instrumentaalsüidile kahele viiulile, tšellole, kontrabassile ja klaverile, mille aluseks on Eugen Kapi 1945. aastal esietendunud ooper "Tasuleegid" ja Gustav Ernesaksa 1946. aastal esietendunud ooper "Pühajärv". Viimane jäi paraku "Tasuleekide" menu varju. Nende ooperisüitide seade valmimisaja ja esituste kohta täpsed andmed puuduvad, kuid võib oletada, et need olid ühed Liivese viimastest kirjatöödest enne heliloojate liidust väljaastumist. Ei ole ka teada, kas need olid kirjutatud tellimustööna või omal soovil ning kas, kus ja kes neid üldse on esitanud. Võib vaid oletada, et küllap oli teose üks esitajaid autor ise koos Estonia teatri toonaste muusikutega. "Tasuleekidest" valis Liives süiti viis numbrit: Saima aaria, Rahvatantsu, Neeme aaria ja dueti, Feodali motiivi ja Rüütlite koori ning Sissejuhatuse ja Tasujate marsi. Osade järjestus vastab ooperi süžeele ning on valitud loogiliselt, et süidinagi moodustuks kunstiline tervik.
"Pidulik marss" ehk "Presidendi marss"
Eero Liivese tuntuim ja mängituim teos on "Pidulik marss" puhkpilliorkestrile (tänapäeval tuntud ka kui "Presidendi marss"). Teos saavutas 1922. aastal pidulike marsside võistlusel esikoha ja nimetati 27. jaanuaril 1923 sõjaministri käskkirjaga senise "Porilaste marsi" asemel riigivanema (hiljem presidendi) tervitusmarsiks.
Konkursile oli esitatud kolm pala, mida esitas kaitseministeeriumi orkester Georg Reederi juhatusel. Žürii, kuhu kuulusid Mihkel Lüdig, August Nieländer ja ..., valis väidetavalt Lüdigi pealekäimisel Eero Liivese marsi, mis algas eeltaktiga ja polnud seetõttu eriti marsilik. E. Tamme marss oli parim, Aaviku marsi trio osas oli liiga äratuntav K. A. Hermanni "Kui Kungla rahvas".
Kaitseliidu "Kotkamarss"
1928. aastal korraldas Kaitseliidu Peastaap uute marsside võistluse. Eero Liivese "Kotkamarss" võitis seal esimese auhinna ja 200-kroonise autasu, teise auhinna sai Raimund Kull. Üldse saadeti võistlusele 38 marssi. Žüriisse kuulusid professor Juhan Aavik, Hanno Kompus ja Georg Reeder.
Mõlema teose puhul on teda süüdistatud plagiaadis, kuid plagiaadisüüdistused on siiski avalikult kummutatud.
Isiklikku
Tema poeg oli kirjanik Ardi Liives. Vanem poeg Kuno hukkus 1945. aasta novembris Siberis Gulagi vangilaagris 21-aastaselt.
1240. aastad
Sajandid: 12. sajand - 13. sajand - 14. sajand
Kümnendid: 1200. aastad 1210. aastad 1220. aastad 1230. aastad 1240. aastad 1250. aastad 1260. aastad 1270. aastad 1280. aastad 1290. aastad 1300. aastad
Aastad: 1240 1241 1242 1243 1244 1245 1246 1247 1248 1249
Indra küla
Indra on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Anne Briand
pisi|Anne Briand 1992. aastal Anne Briand (sündinud 2. juunil 1968 Mulhouse'is; pärast abiellumist kannab perekonnanime Bouthiaux) on prantsuse endine laskesuusataja. Olümpiamängudelt on tal kuld-, hõbe- ja pronksmedal.
Laskesuusatamisse tuli ta universiaadil Bulgaarias 1989. Ta osales küll murdmaasuusatamises, kuid et Prantsusmaal oli vaid kaks naislaskesuusatajat, lõi ta kampa, et nad saaksid teatesuusatamiseski osaleda. Järgmisel aastal jõudis ta juba Prantsusmaa koondisse.
Olümpiamängud
1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is oli ta 7,5 km distantsil 7., teatesõidus 1. ja 15 km distantsil 19.
1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta 7,5 km distantsil 30., teatesõidus 3. ja 15 km distantsil 2.
Maailmameistrivõistlused
1991 Soomes Lahtis oli ta naiskondlikult 8., 7,5 km distantsil 31. ja 15 km distantsil 35.
1993 Bulgaarias Borovečis oli ta naiskondlikult 1., 7,5 km distantsil 4., teatesõidus 2. ja 15 km distantsil 34.
1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta naiskondlikult 3., 7,5 km distantsil 18., teatesõidus 2. ja 15 km distantsil 9.
1997 Slovakkias Osrblies oli ta 7,5 km distantsil 23., jälitussõidus 12. ja 15 km distantsil 7.
Isiklikku
Kasv 170 cm, kaal 55 kg. Elukutselt loomaarst, ent töötab tolliametnikuna. Elukoht on Les Hopitaux-Neufs. Abielus, lapsi pole. Hobideks nimetab söögitegemist, reisimist, kino, muusikat ja filme.
Errol Flynn
Errol Leslie Thomson Flynn (20. juuni 1909 Hobart – 14. oktoober 1959 Vancouver) oli USA filminäitleja.
Ollepa raudteepeatus
Ollepa raudteepeatus on raudteepeatus Järvamaal Türi vallas Ollepal.
Ollepa peatuses asub üks madal perroon pikkusega 35 m, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. Peatuses peatub kaheksa reisirongi päevas (pooled Viljandi poole, pooled Tallinna poole). Tavarong sõidab Balti jaamast Ollepale umbes 1 tund ja 55 minutit, kiirrong umbes 1 tund ja 45 minutit.
Ajalugu
Jaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Toona jäi see Pilistvere kihelkonda Ollepa mõisa maadele. Praegu on alles vaid raudteepeatus. Enne rekonstrueerimistöid asus peatus Lelle jaamast 43,2 kilomeetri kaugusel, praegune peatus asub Lelle jaamast aga 43,7 km kaugusel.
Õnnetused
Ollepal toimus rongiõnnetus 3. mail 1939.
Anton Rubinstein
thumb|Anton Rubinstein, [[Ilja Repini maal]] Anton Rubinstein (vene keeles Антон Григорьевич Рубинштейн; 28. november (16. november vkj) 1829 – 20. november (8. november vkj) 1894) oli juudi soost Vene pianist, helilooja, dirigent ja muusikapedagoog.
Anton Rubinsteini vend Nikolai Rubinstein oli samuti tuntud pianist, dirigent ja muusikapedagoog.
Helin Kapten
Ta lõpetas Tallinna Riikliku Konservatooriumi professor Bruno Luki klaveriklassis ja Peterburi konservatooriumi assistentuurstažuuri professor Sofia Vakmani ansambliklassis. Ta on täiendanud end korrepetitsiooni alal Hamburgi Muusika- ja Teatriülikoolis.
Anton Rubinstein
Kuni seitsmenda eluaastani õppis Rubinstein klaverimängu ema käe all. Edasi hakkas teda õpetama Aleksandr Villoing. Juba 9-aastaselt andis ta oma esimese klaverikontserdi ning saavutas kiiresti tuntuse. Aastal 1840 esines ta Pariisis, kus teda käisid kuulamas Frédéric Chopin ja Ferenc Liszt. Sellele järgnesid kontserditurneed Inglismaal, Hollandis, Rootsis ja Saksamaal. Kontserdil Breslaus esitas ta oma esimese klaveripala "Undiin". Aastal 1841 esines Rubinstein Viinis.
Helin Kapten
Kapten on töötanud Rahvusooperis Estonia, Vaasa Ooperis ja Jyväskylä Konservatooriumi ooperistuudios ning teinud loomingulist koostööd paljude lauljate (sealhulgas G. Ahrensi, J. Anvelt-Skarafoni, Shen-Xiangi, L. Agosti, M. Lehtise, V. Noreika) ja dirigentidega (näiteks C. F. Cillario, Zheng Xiao Yingi, Erki Pehki, Neeme Järvi, Arvo Volmeri, Toomas Kapteni ja teistega).
Anton Rubinstein
Aastail 1844–1849 elas ja õppis ta Saksamaal, kus tema juhendajad olid Siegfried Dehn ja Giacomo Meyerbeer, ning sõbrunes Mendelssohniga.
Helin Kapten
Helin Kapten on andnud meistrikursusi Eestis, Soomes, Rootsis, Itaalias ja Saksamaal ning olnud korrepetiitoriks paljudele noortele Eesti lauljatele, kes on edukalt esinenud rahvusvahelistel võistlustel, näiteks Ain Anger, Rauno Elp, Aile Asszonyi-Braun, Merle Silmato, Meeli Tammu jt.
Helin Kapten on esinenud klaverisaatjana Eestis, Soomes, Rootsis, Hollandis ja Venemaal. Ta töötab Eesti Muusikaakadeemias saateklassi professori ametikohal. Ta on ka kammermuusika osakonna juhataja.
Anton Rubinstein
Rubinstein üks viljakamaid vene heliloojaid. Ta on kirjutanud 16 ooperit ja 3 ooper-oratooriumi, rohkelt sümfoonilisi teoseid, romansse ja klaverimuusikat. Tema ehk kõige tuntum teos on prantsuse mõjutustega ooper "Deemon", aga ka sellised romansid nagu "Öö" ja "Pärsia laulud".
Illi (Võru)
Illi on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Elanike arv oli 2000. aastal 50.
Illi vaatluspunktis on 1974. aastal mõõdetud Eesti ajaloo suurim ööpäevane sajuhulk – 154 mm.
Külas asub Lagakivi ja looduskaitse all olnud Illi hõberemmelgas.
Vlieland
thumb|Vlielandi saar on punasega märgitud Vlieland (friisi Flylân) on saar Põhjameres, üks Friisi saartest. Kuulub Hollandile.
Pindala on 40 km². Saarel on luiteid, mille kõrgus on kuni 45 meetrit. Saarel elab 1100 inimest.
Prohladnõi rajoon
Prohladnõi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis.
Rośi jõgi
Roś ehk Ross (valgevene Рось, vene keeles Россь või Рось) on Nemunase vasakpoolne lisajõgi Valgevenes Hrodna oblastis.
Jõe ääres asub Vaŭkavyski linn. Teised suuremad asulad selle jõe ääres on Porazava, Krasnasielski ja Rośi alevid. Rośi jõgi voolab läbi Hrodno oblasti Svisłači rajooni, Vaŭkavyski rajooni ja Masty rajooni.
Fenomen
Fenomeniks (vanakreeka keeles phainomenon 'ilmuv, ilmnev, paistev, nähtuv'; lihtsamalt 'nähtus, nähtumus') nimetatakse filosoofias üksust, mis esineb või ilmneb teatud valdkonnas mingil kindlal viisil (näiteks mõistusefenomenid, psüühilised fenomenid, keelefenomenid jne).
Immanuel Kant nimetas fenomeniks seda, mis erinevalt noumenonist ja sellele vastanduvalt on meie tunnetuse abil empiiriliselt kogetav. Seega on fenomenina määratletav iga asi, mis on meelelise tunnetuse õiguspäraseks esemeks.
Et fenomeni mõiste on seotud paistmise või näimisega, siis osutab filosoofilise käsitluse puhul selle mõiste aluseksvõtmine teatud määral subjektivismile või perspektivismile: kui kogemusele on antud ainult see, mis sellele nii või teisiti paistab, siis selle paiste taha edasi tungimine (olemuste, transtsendentsi, ideede vms juurde) pole ainult fenomenide endi alusel võimalik ning seega tuleb kõik, mis on fenomenide suhtes väline, tuletada teiseste vahenditega.
Fenomenoloogilise filosoofia raames tähendab fenomen enamasti seda, mis kogemusele või mõistmisele alati juba enne iga üksikut kogemust seda kogemust võimaldavana latentselt antud on. Fenomenide uurimise aluseks on fenomenoloogiline meetod, mida järgides püütakse vabastada mõistmine algupärasele fenomenile.
Athanasius (eesnimi)
Athanasius on kreeka nime Athanasios latiniseering.
Nime tuntuim kandja oli 4. sajandil elanud kirikuisa ja Aleksandria piiskop (patriarh) Athanasios, roomakatoliku traditsioonis tuntud Athanasius Suurena. Ladinapärasel kujul on nimi küllaltki harva kasutatav, selle all on tuntud mõned varakeskaegsed kirikutegelased, kelle loend asub siin. Eesnimena oli see kasutusel 17. sajandi saksa jesuiidil Athanasius Kircheril.
Svetlana Paramõgina
Svetlana Paramõgina (sündinud 5. aprillil 1965 Sverdlovskis) on valgevene endine laskesuusataja, olümpiahõbe. Kuni 1992 esindas ta NSV Liitu.
Olümpiamängud
1992. aasta taliolümpiamängudel Albertville'is oli ta SRÜ koondises 15 kilomeetris 21.
1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta 7,5 kilomeetris 2., teatesõidus 6. ja 15 kilomeetris 4.
1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 7,5 kilomeetris 24., teatesõidus ja 15 kilomeetris 12.
Athanasios (eesnimi)
Athanasios (uuskreeka Αθανάσιος) on kreeka nimi, mis tähendab surematut. Tuntuim selle kandja oli kirikuisa Athanasios Suur, kelle nime latiniseeringut Athanasius on kasutatud mõnevõrra eesnimena ka Lääne-Euroopas.
Svetlana Paramõgina
Maailmameistrivõistlused
1990 NSV Liidus Minskis oli ta teatesõidus 1. ja 7,5 kilomeetris 11.
Athanasios (eesnimi)
Athanasiose nime all on ennekõike tuntud varakeskaegsed kreekakatoliku kultuuriruumi kuuluvad inimesed, kes on loetletud siin.
Svetlana Paramõgina
Maailmameistrivõistlused
1991 Soomes Lahtis oli ta teatesõidus 1. ja 15 kilomeetris 19.
1993 Bulgaarias Borovečis oli ta 7,5 kilomeetris 10. ja teatesõidus 5.
1995 Itaalias Anterselvas oli ta 7,5 kilomeetris 12. ja 15 kilomeetris 4.
1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta naiskonnaga 4., 7,5 kilomeetris 26., teatesõidus 6. ja 15 kilomeetris 5.
Paatsa maalinn
pisi|Paatsa maalinn Paatsa maalinn ehk Paatsa linnus (ka: Paatsa linnusease) asub Saare maakonnas Saaremaa vallas Küdema lahest idas Paatsa külas. Sinna juhatab teeviit Mustjala–Võhma maantee 7. kilomeetrilt.
Svetlana Paramõgina
Maailmameistrivõistlused
1997 Slovakkias Osrblies oli ta 7,5 kilomeetris 14. ja 15 kilomeetris 16.
Paatsa maalinn
pisi|Paatsa linnus aastal 2007 Linnusease on luite lõunaotsale kuhjatud madala liivast ringvalliga, mis oli kuhjatud 13. sajandi lõpul ja 14. sajandi algul. Linnuseõu on umbes 3000 ruutmeetri suurune ala, kus oletatavasti 11.–13. sajandil oli kindlustamata asula.
1963. aastal teostatud arheoloogilistel väljakaevamistel Aita Kustini ja 1989.–1990. aasta kaevamisel Jüri Peetsi poolt avastatud hoonete jäänused (3 ahjualust, kisklaudadest puitpõrand jm) on mitu korda põlenud.
Linnuseasemest umbes 50 m loodes avastati 11.–14. sajandi sepapadade osalt kattuvate kontuuridega jäänuseid: 5 eriaegset lohkääsipõhja, alasikivi, söestunud seinapalke ja ukselävekive. Koguti enam kui 4 tonni rauaräbu ja paarkümmend toorrauatükki. Arvatavasti oli Paatsal Tuiu muistsete metallurgide tugikoht, see hävis tõenäoliselt Jüriöö ülestõusu ajal.
Svetlana Paramõgina
Maailmameistrivõistlused
1999 Soomes Kontiolahtis oli ta 7,5 kilomeetris 20. ja jälitussõidus 15.
2000 Norras Holmenkollenis oli ta 7,5 kilomeetris 9., jälitussõidus 14., ühisstardis 23. ja 15 kilomeetris 21.
2001 Sloveenias Pokljukas oli ta 7,5 kilomeetris 51., jälitussõidus 32., ühisstardis 26. ja 15 kilomeetris 16.
Maailma karikas
Maailma karika etappidel oli ta 86 korda 25 parema seas. Ta on 9 etappi võitnud, olnud 7 korda teine ja 4 korda kolmas (peale 1 teise koha kõik individuaalselt).
Isiklikku
Kasv 164 cm, kaal 58 kg (2002). Haridus: kõrgem. Töötab insenerina. Elab Minskis. Abielus, lapsi pole. Hobiks nimetab metsa. Laskesuusatab alates 1983.
Arnold Annebat
200px|pisi|Arnold Annebati hauakivi kujutis [[Johann Christoph Brotze kogust]]
Arnold Annebat (ka Arnoldus või Arnold Anebat või Arnold von Anneberg; suri 19. jaanuaril 1551) oli katoliiklik Tallinna piiskop aastatel 1536–1551.
Arnold Annebat oli pärit Tallinnast, tema isa Gert tuli 1490. aastal Mustpeade gildi liikmena Tallinna. Et sinna kuulusid enamasti vallalised mehed, sündis Annebat tõenäoliselt pärast seda. Annebati ema oli Katharina Hunnynckhusen.
Arnold Annebat maeti Rakvere Püha Mihkli kloostri kirikusse. Tema hauaplaat avastati kloostri varemeist 19. sajandil ja paigutati Rakvere Kolmainu kirikusse, kus see on tänini.
Juraski
Juraski on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Teisel pool maanteed Külaoru külas asub Juraski karjäär.
Jeedasküla
Jeedasküla on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Kaagu
Kaagu on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Vastseliina vallas.
Külas asuvad looduskaitse all olnud Pedajamäe männid.
Monoloog
pisi|[[Jean Béraud, "Monoloog" (1882)]]
Monoloog (vanakreeka sõnadest mono 'ainus' ja logos 'kõne') ehk ainukõne ehk ühekõne on näidendis või kirjandusteoses pikem üksikkõne endamisi või dialoogi osana.
Monoloogi sisuks võib olla tegelase lüüriline eneseväljendus, pihtimus, pöördumine publiku poole, jutustus laval näitamata sündmustest, refleksioon ja hinnang toimunule.
Monoloog võib olla ka tegelase sisedialoog küsimuste-vastuste kujul, nagu Hamleti kuulus monoloog "Olla või mitte olla".
Monoloogi algatajaks peetakse vanakreeka tragöödiakirjanikku Euripidest.
Monoloogi soositi klassitsismi ja romantismi perioodil. 19. sajandil realistlikus draamas kasutati seda vähem. Uuesti hakati seda rohkem viljelema 20. sajandi ekspressionistlikus näidendis (täpsemalt: ad spectatores).
Tervenisti monoloogile on üles ehitatud monodraama. Monoloog on oluline väljendusvorm dramaatikas. Monoloogi esineb ka lüürikas ja eepikas.
Lachlani jõgi
thumb|Lachlani jõgi [[Cowra linna lähedal]] Lachlan on jõgi Austraalias. Algab Suure Veelahkmeaheliku läänenõlvult. Tasandikule laskunud, voolab rahulikult läände, seejärel edelasse. Suubub paremalt Murrumbidgeesse.
Jõe pikkus on 1440 km.
Leili Järve
Leili Järve on eesti näitleja.
Ta töötas aastatel 1968–1970 Ugalas näitleja ja grimeerijana ning 1970–1980 kassapidajana.
Rollid Ugalas
1967–1968 1968–1969 1969–1970 1977–1978 1978–1979
Piimjuur (perekond)
Piimjuur (Tragopogon) on taimeperekond korvõieliste sugukonnast.
Piimjuure perekonda kuulub üle 140 liigi. Liigid on looduslikult levinud Euroopas ja Aasias. Mitmed liigid on naturaliseerunud ka Põhja-Ameerikas ja Austraalias.
Eestis on levinud üks selle perekonna liik: harilik piimjuur.
Merle Silmato
Merle Silmato (sündinud 1968) on eesti laulja (metsosopran/alt).
Ta on lõpetanud 1996. aastal Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli klassikalise laulu erialal (õpetaja Tõnu Bachmann).
Suurvormidest kuuluvad tema repertuaari G. Verdi "Reekviem", W. A. Mozarti "Reekviem" ja "Missa Brevis", L.van Beethoveni "Missa C-duur", C. Saint-Saensi "Jõuluoratoorium", A. Vivaldi "Gloria", Pergolesi "Stabat Mater", G. F. Händeli "Messias", L. Bacalovi "Misa Tango", R. Kangro "Missa süütult hukkunud eestlastele", Ed.Tubina "Reekviem langenud sõjameestele", R.Tobiase "Joonase lähetamine".
Keeled: eesti, vene, inglise, soome, taani
Isiklikku
Tema vennad on Margus ja Tarmo Prangel.
Koperniku printsiip
Koperniku printsiip on filosoofiline printsiip, mille kohaselt inimesel ei ole Universumis erilist, väljavalitud kohta.
Tõlgendused ja versioonid
Koperniku printsiibil on erinevaid tõlgendusi.
Tugev versioon
Tugevas versioonis on tegemist antiteleoloogilise printsiibiga, mille kohaselt inimesel vaatlejana ei ole Universumis erilist asendit ning universum ei ole ka mingil muul moel inimesele kui eesmärgile orienteeritud.
Nõrk versioon
Nõrgas versioonis piirdub Koperniku printsiip sellega, et inimesel kui vaatlejal pole Universumis erinevat asendit.
Keskpärasuse printsiip
Koperniku printsiibi erikuju on keskpärasuse printsiip (Mediocrity Principle, the Principle of Mediocrity), mille kohaselt inimese ümbrus (Maa, Päike) ei ole eriline, vaid Universumile tüüpiline.
Kosmoloogiline printsiip
Kosmoloogias esineb Koperniku printsiip kosmoloogilise printsiibina, mille kohaselt Universum on suurtes mastaapides üldiselt homogeenne ja isotroopne. Seda ei võeta pelgalt filosoofilise printsiibina, vaid lähtutakse ka kaalutlusest, et oluline kõrvalekalle homogeensusest ja isotroopsusest suurtes mastaapides oleks statistiliselt ebatõenäoline, ning sellest, et mitmesugused vaatlusandmed on seda seni kinnitanud.
Kas Maal on unikaalsed tingimused?
Koperniku printsiipi sõnastatakse vahel ka nii: Maa ei ole unikaalne ning Universumis peab olema palju analoogiliste tingimustega süsteeme. Seda võib võtta ka keskpärasuse printsiibi sõnastusena.
See printsiip põhineb kaalutlusel, et inimkonna teadmiste kogumi põhjal võib väita, et loodusseadused on universaalsed ning toimivad igal pool ühtemoodi, mistõttu on nullist erinev tõenäosus, et peale Päikese ja Maa on Universumis teisi samasuguste tingimustega süsteeme, kus pidi samuti tekkima bioloogiline elu.
Kriitikud leiavad, et kuigi Maa ruumiline asend ei ole eriline, võib ta ikkagi olla unikaalne. Vähemalt ei ole teada, et mujal peale Maa oleks mõistusega olendeid. Viidatakse ka Fermi paradoksile.
Gotti tõlgendused
Astrofüüsik J. Richard Gott III järgi võib Koperniku printsiibi põhjal otsustada inimkonna tõenäolise saatuse üle. Kui meie asukoht Universumis ei ole eriline, siis me asume 95-protsendise tõenäosusega inimkonna ajaloo keskmise 95% sees. Seega kestab inimkonna ajalugu 95-protsendise tõenäosusega veel vähemalt 5100 aastat, kuid vähem kui 7,8 miljonit aastat (viimsepäeva argument). Inimkonna ellujäämiseks on tema arvates praegu õige aeg kosmost koloniseerida, et inimkond säiliks ka juhul, kui Maad tabab katastroof.
Gott kasutab sama põhimõtet ka mitmete muude nähtuste oodatava eluea hindamiseks. Samuti leiab ta, et tõenäoliselt ei ole inimesed Universumis esimesed mõistusega olendid.
Sotsiaalteadused
Sotsiaalteadustes võib Koperniku printsiibi vormina võtta teesi, et ühelgi kultuuril ega poliitilisel süsteemil ei ole privilegeeritud asendit.
IRNA
IRNA (täieliku nimega Islamivabariigi Uudisteagentuur) on Iraani riiklik uudisteagentuur, mis asutati 1934. aastal.
Aastatel 1934–1981 kandis uudisteagentuur nime Pars.
Igihali
Igihali (Vinca L.) on koerakooluliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond. Perekonda kuulub kuus liiki, millest tuntuim on ilutaim väike igihali (Vinca minor). Neli liiki on igihaljad, rohtja igihali maapealne osa sureb talveks.
thumb|[[Väike igihali]] Igihaljad kasvavad Euroopas, Loode-Aafrikas ja Edela-Aasias. Nad on rohttaimed. Varred on 1–2 m pikad ja roomavad. Tavaliselt on taime kõrgus 20–70 cm. Kohtades, kus taimevars maad puudutab, võib see juurduda, mis võimaldab taimel levida. Vastakuti asetsevad lehed on 1–9 cm pikad ja 0,5–6 cm laiad, süstjad või ovaaljad.
Cort Sivertsen Adeler
Cort Adeleri vanemad olid norralased. Tema isa oli kippar.
Igihali
Õied on lehterjad, lihtsad, 2,5–7 cm laiad, meenutavad floksi omi. Pikaraolised viietised lillakad, sinakad, roosad või valged õied asuvad üksikult lehekaenlas. Õiepõhja lähedal on õielehed kokku kasvanud ja moodustavad toru.
Cort Sivertsen Adeler
15-aastaselt astus ta Hollandi sõjalaevastiku teenistusse. Aastal 1639 võitles ta admiralleitnant Maarten Trompi juhatuse all Downsi lahingus. Aastal 1642 oli ta kapteni abi Hollandi laeval Grote St. Joris, mille Veneetsia rentis San Georgio Grande nime all oma sõjalaevastikku. Ta nimetas end sel ajal Adelborst ('merekadett').
Igihali
Õitseb maist septembrini. Vili on kukkurvili.
Cort Sivertsen Adeler
Aastatel 1642–1661 oli ta Veneetsia teenistuses, kus ta 1645 nimetati laeva San Georgio Grande kapteniks; sellest ajast oli ta täielikult Veneetsia teenistuses. Aastal 1650 sai San Georgio Grande lipulaevaks ning Sivertsen seega lipukapteniks. Ta võitles Türgi vastu ning paistis silma mitmes merelahingus, eriti Dardanellide lahingus. 13. mail 1654 murdis ta Dardanellide lähedal Türgi galeeride liini ja uputas neist viisteist. 14. mail alistus talle Tenedose (Bozcaada) garnison. Selle eest löödi ta rüütliks ja teda autasustati Püha Markuse ordeniga. Veneetsia senat määras talle 1400 tukati suuruse aastarendise. Aastal 1660 ülendati ta viitseadmiraliks.
Sivertsen säilitas Veneetsia teenistuses olles tihedad sidemed Hollandi Vabariigiga. Seal kasvas tema poeg Jan. Aastal 1661 lahkus Sivertsen Veneetsia teenistusest.
Ta sai Taani-Norra kuningalt Frederik III-lt kutse tulla Kopenhaagenisse, et aidata sõjalaevastikku üles ehitada. Aastast 1663 oli ta kindraladmiralina ja admiraliteedi asepresidendina Taani sõjalaevastiku eesotsas. Ta kujundas selle Hollandi eeskujul ümber. Ta osales Skåne sõja merelahingute planeerimisel. Aastal 1675 andis ta haiguse tõttu juhtimise üle Niel Juelile.
Ta tegutses ka ulatuslikult kaupmehena.
Kuningas andis talle 1665 ka aadlikirja. Ta võttis nimeks Adeler.
Ta sai riigilt nii palju raha, et ta sai osta Taanis ja Norras suured maavaldused. Ta omandas muu hulgas Gjemsø kloostri maad Skieni lähedal, mis kuulusid tema järglastele 19. sajandini, mil need müüdi Didrich von Cappelenile. Cort Adeleri järeltulijate seas oli maavanem (stiftamtmann) Friderich Georg Adeler (suri 1810), kes tituleeris end muu hulgas "Herre til Giemsøe Kloster".
Föderaalne Juurdlusbüroo
pisi|[[Tennessee ülikool|Tennessee ülikooli antropoloogiliste uuringute keskuses 1980. aastal loodud maailma esimeses nn laibafarmis vaadeldakse laipade lagunemist ja FBI uurijad saavad siin harjutada kuriteopaikade uurimist.]] Föderaalne Juurdlusbüroo (FJB; inglise keeles Federal Bureau of Investigation, FBI ['efbi'ai]) on Ameerika Ühendriikide valitsusasutus ning Ameerika Ühendriikide Justiitsministeeriumi põhiline juurdlusorgan.
FBI moto on "Fidelity, Bravery, Integrity" ('ustavus, vaprus, terviklikkus'). Moto on valitud nii, et selle lühend oleks samasugune kui kogu organisatsioonil.
FBI asutas 1908 Charles Joseph Bonaparte. Esialgu kandis see nime Juurdlusbüroo (Bureau of Investigation). 1936 reorganiseeriti see Föderaalseks Juurdlusbürooks. Kõige kauem, 48 aastat, on FBI-d juhtinud Edgar Hoover.
2022. aasta seisuga on FBI peadirektor Christopher A. Wray, kes astus ametisse 2. augustil 2017.
Praegu on FBI-l kõikidest USA föderaalseadusi täideviivatest organitest kõige suuremad juurdlusvolitused. FBI uurib üle 200 liigi föderaalkuritegusid. 31. augusti 2009 seisuga on FBI-l 13 249 koosseisulist ja 19 460 mittekoosseisulist töötajat. 2010. aastal oli FBI aastaeelarve umbes 7,9 miljonit USA dollarit. FBI peakorter asub Washingtonis spetsiaalselt selleks ehitatud hoones, mis kannab Edgar Hooveri nime – J. Edgar Hoover Building.
Alates 1949. aastast levitab FBI kõige raskemate kuritegude pärast taga otsitavate kurjategijate nimekirja ("Kümme FBI tipptagaotsitavat").
Ülesanded
FBI ülesanne on:
Mary (Tecki printsess)
thumb|Yorki hertsoginna Mary Mary (Victoria Mary Augusta Louise Olga Pauline Claudine Agnes; 26. mai 1867 – 24. märts 1953) oli Tecki printsess ning Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninganna ja India keisrinna, George V abikaasa.