cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naivism
Iseloomustus
Naivistlik kunst on tihti väga detailne, kasutatakse pigem erksaid küllastunud värve kui pehmeid värvide segusid ja toone. Samuti on naivismile iseloomulik tsentraalperspektiivi puudumine, samuti ei osata arvestada anatoomiaga ega tunta valguse ja õhu kasutamise võtteid. Naivistlikku kunsti on peetud lähtuvaks vaid kunstniku kordumatust isikust, millega seletatakse ka naivistliku kunsti värskust ja ainulaadsust. Tihtipeale sarnaneb naivism lastekunstile, kuid naivistide teostel on enamasti väga järjekindlalt konstrueeritud kompositsioon, mis lastekunstis esineb harva. Naivistlikku kunsti iseloomustab sageli ka ebamugav suhe maali vormiliste omadustega, näiteks eiratakse kolme traditsioonilist perspektiivireeglit – vähendada objektide suurust proportsionaalselt kaugusega, kauguse kujutamisel kasutada summutatud värve ning distantsil vähendada detailide täpsust. Erinevalt rahvakunstist, mis kasutab sarnast lihtsustatud lähenemist, ei tulene naivistlik kunst tingimata kultuurilisest kontekstist või traditsioonist.
Üheks tähtsaimaks naivismi jooneks võib pidada traditsiooni ja täpse järgnevuse puudumist. Naivism oli olemas juba enne omaette kunstivooluks saamist. Naivistlikus kunstis on selgemini tuntav kunsti märgiline struktuur. Naivistide mõju modernsele kunstile on olnud märkimisväärne – 20. sajandi alguses hakkasid naivismi võtteid harrastama ja rakendama ka õppinud kunstnikud.
Ajalugu
Enne 20. sajandit oli naivistlik kunst selle kõige tavalisemas tähenduses igasugune kujutava kunsti vorm, mille on loonud inimene, kellel puudus kunstiline haridus või väljaõpe. Kui koolitatud kunstnik jäljendas seda esteetikat, nimetati seda sageli primitivismiks, pseudonaivismiks või valenaivismiks.
Naivistlikku kunsti on hakatud eraldi kunstivooluna käsitlema 19. sajandi lõpust või 20. sajandi algusest. Esimene tunnistus naivsistliku kunsti kohalolust oli 1912. aastal ilmunud Almanach Der Blaue Reiter ('sinise ratsaniku almanahh'). See oli kunstiteemaliste esseede kogumik ja valik Müncheni Der Blaue Reiteri nimelise kunstirühmituse töödest. Rühmituse asutasid mitmed vene emigrandid nagu Vassili Kandinsky ning saksa kunstnikud nagu Franz Marc ja August Macke. Nad otsustasid, et Neue Künstlervereinigung Müncheni põhimõtted on muutunud liiga rangeks ja traditsiooniliseks, hoolimata sellest, et Kandinsky rühma ise 1909. aastal asutas. Almanahis domineerisid primitiivne, rahva-, laste- ja Vaikse ookeani lõunaosa ning Aafrika mõjutustega naivistlik kunst, Jaapani joonistused, keskaegne saksa skulptuur ja puugravüürid, Egiptuse nukud ja vene rahvakunst. Seal oli töid tuntud kunstnikelt nagu Vincent van Gogh, Paul Cézanne, Paul Gauguin ja Henri Rousseau, kuid enim oli töid lapskunstnikelt (13).
Naivistliku kunsti võtmefiguur oli Henri Rousseau ning kuigi almanahhi ilmumine tõmbas ka teiste kunstiringkondade tähelepanu Rousseau töödele, väidavad eksperdid, et termin „naivistlik kunst“ sai siiski alguse 1885. aastal, kui kunstnik Paul Signac sai teadlikuks Rousseau andest ning asus tema töödest näitusi korraldama.
Esindajad
Naivism hakkas kunstivooluna levima 20. sajandi alguses. Naivistlikul kunstil on palju esindajaid, tuntuimaks võib pidada prantsuse naivist Henri Rousseaud.
Fürstenwalde
Fürstenwalde on linn Saksamaal Brandenburgi liidumaal.
Eesti ürglooduse raamat
Eesti ürglooduse raamat on 17-köiteline kogumik, kus on antud üleriigiline ülevaade eluta looduse tähelepanuväärsetest objektidest.
Naivism
Henri Rousseau
Prantsuse naivist Henri Rousseau (1844–1910) hakkas tõsisemalt maalima 40ndates eluaastates. 49-aastaselt jäi ta tolliametniku ametilt pensionile, et täiskohaga kunstnik olla. Iseõppinud kunstnikuna on Rousseau enim tuntud oma džunglistseenide poolest, hoolimata sellest, et ta ei lahkunud kunagi Prantsusmaalt ning seega ei näinud ka kunagi džunglit. Inspiratsiooni ammutas ta lasteraamatutest ja Pariisi botaanikaaedadest. Ta väitis, et leiutas uue „portree-maastiku“, kus ta esmalt maalis stseeni ning seejärel kujutas esiplaanil inimest või looma. Sellel põhjusel tundusid tema maalid tihti lamedad ja lapselikud ning kuigi tänapäeval seda kiidetakse, siis tolleaegsed kriitikud pigem halvustasid ja naeruvääristasid Rousseau stiili. Kubiste aga köitis Rousseau kunsti siirus, esemelisus, fantaasiaküllus ning kõikide objektide muutmine jõulisteks embleemitaolisteks märkideks. Rousseau mõjutas paljusid avangardikustnikke, nagu Pablo Picassot või Jean Hugod, ning sürrealiste, kes võtsid teoste loomisel kasutusele kunstniku vabadustunde ja instinktiivse lähenemise kompositsioonile.
Eesti ürglooduse raamat
Selle koostamise idee tekkis 1970. aastate lõpul looduskaitsja Herbert Viidingul. Tema koostatud kava arutati Teaduste Akadeemia Looduskaitse Komisjonis ja Teaduste Akadeemia Keemia-, Geoloogia ja Bioloogiateaduste Osakonnas ning selle kiitis heaks Teaduste Akadeemia presiidium. Kava teostamise otsustas 17. mail 1982 Eesti NSV MN Presiidiumi Keskkonnakaitse ja Loodusvarade Ratsionaalse Kasutamise Komisjon.
Naivism
Antonio Ligabue
Rousseau kõrval teine oluline 20. sajandi naivist oli Antonio Ligabue (1899–1965). Ta oli itaalia maalikunstnik ja skulptor, kelle kunsti iseloomustas maaelu jõud ning hullumeelne instinkt. Ligabued peeti terve elu hulluks. Ta töötas kuni 1929. aastani Po jõe kaldal, elades metsas. Sellel ajal hakkas ta ka agaramalt saviga voolima ja maalima. Aastad 1937, 1940 ja 1945 veetis Ligabue psühhiaatriahaiglas. 1961. aastal sai Antonio Ligabue tuntuks oma näitusega Roomas. Oma viimased eluaastad veetis kunstnik halvatuna voodis – just siis hakkasid tema tööd ka rahvusvahelist tuntust koguma.
New York Times Building (41 Park Row)
pisi|New York Times Building 2009. aastal The New York Times Building on 16-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asub Lower Manhattani ärikeskuse südames, aadressil 41 Park Row, New Yorgi raekoja läheduses.
Eesti ürglooduse raamat
Eesti ürglooduse raamatu koostamise metoodika töötas välja Herbert Viiding.
New York Times Building (41 Park Row)
See oli aastatel 1889–1903 ajalehe The New York Times toimetuse peakontor. See on ainuke säilinud kõrghoone kunagisest ajalehetoimetuste peakontorite rivist Park Row kvartalis, mis oli 19. sajandi uudiste epitsenter. 1955. aastal lammutati linna moderniseerimise käigus lähedal asunud New York World Building ning 1966. aastal New York Tribune Building.
Naivism
Paul Kondas
Eesti tuntuim naivistlik kunstnik on Paul Kondas (1900–1985). Kondase maalid valmisid aastatel 1956–1981 sõltumata professionaalse kunsti arengust. Tema eluajal ei toimunud Kondase sünnilinnas Viljandis küll ühtegi tema isikunäitust, kuid pärast kunstniku surma ostis linn ära kõik temast maha jäänud maalid ning rajas 2003. aastal naivismi ja autsaider-kunstiga tegeleva Kondase keskuse. Paul Kondasel oli oma eluajal palju huvialasid. Ametilt oli ta kooliõpetaja, kuid lisaks ka kirjutas, lavastas ja kujundas ta lastele teatrietendusi, mängis mitmeid pille ning juhatas ka kooli orkestrit. Lisas tegeles Kondas ka luule, fotograafia, jahinduse ja kalastamisega. Maalimisega hakkas ta tõsisemalt tegelema pensionieas. Kondase maalid olid naivistidele omaselt innukalt jutustavad. Tema töödel võib kohata kummalisi karaktereid, tavatuid seoseid, veidraid poose ja koomilisi ilmeid. Kondase tuntuimaks maaliks võib pidada 1965. aastal valminud „Maasikasööjaid“.
New York Times Building (41 Park Row)
57 meetri kõrgune hoone valmis arhitekt George Browne Posti projekti järgi historitsistlikus uusromaani stiilis 1889. aastal. Ajaleht kolis aastal 1903 uude asukohta Times Square'il. Hoone ostis 1951. aastal ülikool Pace University, kes on seda kasutanud klassiruumide ja kontorina. 1999. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark).
Eesti ürglooduse raamat
Raamatu esimesed köited (Ida- ja Lääne-Virumaa) ilmusid pärast Herbert Viidingu surma 1990. aastal. Tööd korraldas edasi Ülo Heinsalu; pärast tema surma tegeles sellega Enn Pirrus, kelle kõrval andis suure panuse Hella Kink.
Eesti ürglooduse raamat koosneb 17 köitest – üks iga maakonna kohta ning lisaks Tallinn ja militaaralad. Selle üldmaht on umbes 6500 lehekülge. Registreeritud on 2528 loodusobjekti, sealhulgas 227 aluspõhja paljandit ja koobast, 269 pinnavormi, 222 allikat, 76 järve, 73 sood, 1600 rändrahnu ja kivikülvi. Töö raamatuga jätkub.
Osaliselt on see raamat välja antud Tartu Ülikooli Geoloogia Instituudi sarjas "Loodusmälestised".
Plasmodium falciparum
Plasmodium falciparum on rakusisene parasiitsete plasmoodiumi perekonna protistide liik.
Peamiselt inimest nakatav P. falciparum oli kõige lähedamalt suguluses parasiidiga P. praefalciparum, mis nakatab Lääne-Aafrikas elavaid rannikugorillasid.
Levik
Selle liigi levila malaariapiirkonna mõistes on Must Aafrika, aga teda leidub ka mitmes muus Aafrika riigis ja mujalgi, näiteks Hispaanias, Itaalias ja Balkanil.
Kirjeldus
P. falciparum 'il on plasmamembraan, Golgi kompleks, mikrotuubulid rakutuum, kromosoomid, DNA jpm.
Bioloogia, peremeesloom ja elukoht
Plasmodium falciparum võib osadel inimestel osade emaste hallasääskede vereimemise (toidukorra) ajal süljepiiskadega ühelt inimeselt teisele kanduda ja Plasmodium falciparum-malaariat põhjustada.
Enne ülekannet asub Plasmodium falciparum nakatunud emaste sääskede süljenäärmetes – sporozoiidi staadiumis. Sääse vereimemise ('vereeine') ajal püüab ta pistekohta pisut sülge pritsida, sülg sisaldab verejooksu tõkestavaid ja põletikuvastaseid ensüüme, mis takistavad vere hüübimist ja püüavad valu vaigistada. Pikka aega arvati, et sääsepiste võib sisaldada 5–200 sporozoiiti, mis pääsevad inimese vereringesse – ringlevad mõne minuti ja jõuavad hepatotsüütidesse.
Hiljutised uuringud aga näitavad, et moskiito saadab plasmoodumi sporozoiidid naha sisse, kus need võivad olla ligi 6 tundi ja ligi 1/3 neist, kes lahkuvad pistekohast, sisenevad lümfiringesse ja pääsevad kohalikesse lümfisõlmedesse, teised aga liigutavad end ussitaoliselt vereringesse ja liiguvad ka maksa.
Maksas
Sporozoiid on väga väike ühetuumaline rakk, mis liigub verega maksarakkudesse. Sporozoiidide invasiooni õnnestumise korral vajavad nad maksas paljunemiseks aega 1 või 2 nädalat, enne kui vabastatakse merozoiidid, mis liiguvad vereringesse.
Erütrotsütaarne järk
Kasvades neelab skisont erütrotsüüdi sisemuse ja paljundab oma DNA-d. Suuremad skisondid lagunevad skisogoonia käigus (iga 48 tunni järel) merozoiitideks – erütrotsüüdi kesta rebenemisel (inimesel võib väljenduda kliiniline malaaria) väljuvad merozoiidid vereplasmasse ja tungivad uutesse erütrotsüütidesse (invasioon võib kesta 30 sekundit), skisogoonia algab uuesti ja suureneb parasiteemia.
Trofozoiit
Hõivates erütrotsüüdi, kaotab parasiit invasiooniorganellid ja muundub trofozoiidi staadiumisse (aktiivne, liikuv).
Skisogoonia
Skisogoonia (paljunemisprotsess) on teatud mõttes piiratud, st ei toimu lõputult. Sugutu sigimise tsüklite järel võivad osad merozoiidid üle minna sugurakkude kujunemise eelstaadiumi – gametotsüütide arengujärku – mikrogameedid (isassugurakud) ja makrogameedid (emassugurakud).
Viljastumine
Edasise arengu jätkumiseks oleks vajalik gametotsüütide sattumine hallasääse soolde just see toimubki malaarihaige verd imedes.
Sääse maos toimub viljastumine (gameedid ühinevad), tekkinud ovaalne sügoot kinnitub maoseinale ja moondub ootsüstiks. Ootsüst hakkab kiirelt kasvama ja selles võib tekkida kuni 10 000 sporozoiiti, mis ootsüsti lõhkedes satuvad sääse hemolümfiga täidetud kehaõõne ja liiguvad ussitaoliselt sääse süljenäärmetesse.
Patogeensus
Arvatakse, et Plasmodium falciparum põhjustab ligi 75% malaariajuhtumitest ja protist on osaline peaaegu kõikides malaariasurmades.
Veel arvavad uurijad, et P. falciparum 'il on võime muundada antigeene nii, et peremeesorganism ei suuda vajalikke kaitsvaid antikehi toota.
Lisaks võivad P. falciparum 'i eritatavad ained põhjustada immunosupressiooni. Dendriitrakkudel, mis nakatunud erütrotsüütidega kokku puutuvad, esineb defekte.
Mitme ravimi suhtes resistentsele Plasmodium falciparum tüvele K1 avaldavad hävitavat toimet orgasmi-pagoodipuust eraldatud alkaloidid.
Molekulid
P. falciparum toodab molekule PfEMP1, iga parasiit suudab toota umbes 60 eri tüüpi PfEMP1 molekule, seega võib iga uus nakkus kanda molekule, mida immuunsüsteem varem kohanud pole.
P. falciparum muudab toodetavaid molekule vastavalt antikehadele, mida peremeesorganismi immuunvastuse käigus kohatakse. Teadlaste meelest on parasiidil võime, näiteks nakatunud lapsel antikehade tekkima hakkamisel, muuta nakatumistaktikat ja kohaneda inimese kaitsesüsteemiga.
Ravimiresistentsus
P. falciparum võib mitmel pool ravimile klorokiin resistentne olla.
Plasmodium falciparum-malaaria ravi võib piirkonniti erineda. Kagu-Aasia piirkonna maalariajuhtumid on näidanud, et sealsed P. falciparum 'i parasiidid võivad olla resistentsed nii klorokviini, sulfadoksiini, pürimetamiini, kiniini ja meflokviini ning artemisiini suhtes.
Kirjandus
DOI: http://dx.doi.org/10.1016/S1473-3099(17)30524-8* Evelyn Kaldoja, Malaariaparasiit jõudis inimeseni gorilladelt, 22. september 2010
August Okas
August Okas (31. juuli 1904 Adavere vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 31. juuli 1987 New York) oli eesti arst ja arstiteadlane.
August Okas töötas Tartu Riiklikus Seerumi Instituudis, viimati abijuhatajana. 1944. aastal põgenes ta Saksamaale, siirdus 1948. aastal Argentinasse, oli seal Argentina Eesti Võitlejate Koondise esimees. Töötas Seerumi Instituudis. 1965. aastal siirdus ta USA-sse, töötas Madisoni farmaatsialaboris New Jersey osariigis.
Maare (eesnimi)
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1132. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maare 49 naisel.
Æbelø
Æbelø ('õunasaar') on Taanile kuuluv saar Kattegati väinas Funeni põhjaranniku lähedal.
Saare pindala on 2,09 km². Saare ja Funeni vahel on neli väikesaart. Suvel elab saarel kaks inimest, talvel on saar asustamata. 1938–1943 kuulus Æbelø Kaj Dindlerile. Saart ühendab Æbeløholmiga 1,5-2 km pikkune liivast maasäär, mis on ajuti vee all. Saarel on tuletorn.
Ed Belfour
pisi|Ed Belfour Edward John ”Ed” Belfour (sündinud 21. aprill 1965 Carman, Manitoba) on endine Kanada jäähokimängija (väravavaht).
Slavjanka (Primorje krai)
thumb|260px|Vaade Slavjankale
Vladivostokini on maanteed pidi 199 km, meritsi 50 km.
Alev jaguneb neljaks osaks: Staraja Slavjanka, Novaja Slavjanka ning eraldi asuvad Nerpa ja Rõbak.
Loodus
Alevi keskmine kõrgus merepinnast on 4 m, maksimaalne kõrgus on 177 m.
Kliima
Alevis on parasvöötme mussoonkliima. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on –9,5 ja augusti keskmine õhutemperatuur on 20,7 kraadi. Aasta keskmine temperatuur on 6,8 kraadi. Jaanuaris võib õhutemperatuur langeda –24 °C ja tõusta 7 soojakraadini. Augustis võib õhutemperatuur tõusta 32,6 °C ja langeda 12,3 soojakraadini.
Transport
Tegutseb raudteejaam Bljuhher liinil Ussuriisk–Hassan.
Maari
Maari on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1580. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maari 26 naisel.
Kandur
Kandur ehk kandetarind ehk kandekonstruktsioon on ehituskonstruktsioon, mis moodustab ehitise kandva toese (võtab vastu peamisi koormusi ning tagab ehitise tugevuse, püsivuse ja jäikuse).
Liigitus kanduri materjali järgi
Kandureid valmistatakse betoonist, raudbetoonist, terasest, puidust, tellistest ja looduskivist.
Orlando paladino
"Orlando paladino" on helilooja Joseph Haydni ooper, mis lavastati esmakordselt 1782. aastal. See põhineb Ludovico Ariosto värsseeposel "Orlando furioso".
Libreto autorid on vürst Nikolaus Esterhazy ja Nunziato Porta, selle aluseks on Carlo Francesco Badini koomiline ooper "Le pazzie d’Orlando". "Orlando paladino" žanriks nimetas Porta ''dramma eroicomico'' ("heroilis-koomiline draama"); see on segu tõsistest, koomilistest, pastoraalsetest ja maagilistest elementidest nii karakterites, süžees kui ka muusikas.
Muusikaloolane René Jacobs on kirjutanud: "Haydni "Orlando paladino" muusika ületab tema itaalia kolleegide loomingu ning seda võib kõrvutada Mozarti koomiliste ooperitega, kui jätame vaatluse alt välja Mozarti (hilised) da Ponte ooperid."
Erich Fromm
pisi|250px|Erich Fromm
Erich Fromm (23. märts 1900 Frankfurt Maini ääres – 18. märts 1980 Locarno) oli saksa-ameerika psühhoanalüütik, filosoof ja sotsioloog, Frankfurdi koolkonna esindaja, üks neofreudismi rajajaid.
Ta sündis juudi perekonnas, õppis Frankfurdi ja Heidelbergi ülikoolides, sai 22-aastaselt filosoofiadoktori kraadi, töötas 1929-32 Frankfurdis, pärast Hitleri võimuletulekut mitmes USA ja Mehhiko ülikoolis, elu lõpuaastatel Šveitsis.
Ta püüdis ühendada Karl Marxi ja Sigmund Freudi õpetusi, kritiseerides seejuures teravalt mitmeid Freudi seisukohti, aga ka Nõukogude Liidus käibelolnud dogmaatilisi ettekujutusi marksismist.
Fromm võttis kasutusele mõiste "tarbimisühiskond" ning analüüsis sotsiaalseid patoloogiaid, massikultuuri ja isiksuse totaalset võõrandumist.
Paljudes teostes püüdis ta visandada teed ühiskonna tervendamiseks, eriti psühhoanalüütilise teraapia teel. Väljapääsu võõrandumisest nägi ta üksikisiku loomingulises, produktiivses eluhoiakus.
Mitmed tema teosed olid 20. sajandi ühiskonnakriitilise esseistika bestsellerid.
Isiklikku
Erich Fromm abiellus kolmel korral: aastal 1926 Frieda Reichmanniga, 1944 Henny Gurlandiga (suri 1952) ja 1953 Annis Freemaniga.
Teosed
Frommi varasemad, saksa keeles kirjutatud teosed on vähem tuntud. Põhilised teosed on kirjutatud inglise keeles.
Tom Barrasso
pisi|Tom Barrasso Thomas Patrick ”Tom” Barrasso (sündinud 31. märts 1965 Boston, Massachusetts) on endine USA jäähokimängija (väravavaht).
Arhitektoonika
Arhitektoonika (vanakreeka keeles ἀρχιτεκτονική ’ehituskunst’) on ehitise konstruktiivse skeemi struktuuriliste seaduspärasuste kunstiline väljendus. Laiemas mõttes on arhitektoonika kunstiteose ülesehitus, mille puhul peamised ja teisejärgulised elemendid täiendavad üksteist.
Analoogset lähenemist rakendatakse ka skulptuuri ja ruumilise dekoratiivkunstiteose osas.
Vaata ka
Архитектоника Architectonique Архитектоника
John Daley
John Lawrence Daley (26. august 1909 Newton, Middlesexi maakond, Massachusettsi osariik – 7. veebruar 1963 El Paso, El Paso maakond, Texase osariik) oli USA poksija.
Daley sai kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Vittorio Tamagninile (Itaalia).
Daley poksis veebruarist kuni augustini 1929 elukutselisena. Ta pidas kokku 4 kohtumist, millest võitis 3 kohtumist ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise.
Auditiuniversum
Auditiuniversum on kõigi võimalike auditeeritavate objektide kogum ehk see kujutab endast võimalikku auditeerimise ulatust organisatsioonis.
Bockhorn (Alam-Saksi)
Bockhorn on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Friisimaa kreisis.
Valla pindala on 77,15 km². 31. detsembril 2015 elas seal 8594 inimest. Vald paikneb umbes 15 km Wilhelmshavenist edelas ja 30 km Oldenburgist loodes.
Olaf Kölzig
pisi|Olaf Kölzig Olaf Kölzig (sündinud 6. aprill 1970 Johannesburg, Lõuna-Aafrika Vabariik) on endine Saksamaa jäähokimängija (väravavaht).
Auditiuniversum
Kogu auditiuniversumi organiseerimise protsess algab sellest, et organisatsiooni juhtkond paneb paika omapoolsed riskihinnangud ja lähenemisviisi riskijuhtimisele. Selle vaatab üle siseauditi juht (ingl k. Chief Audit Executive) ning selline ülevaade organisatsioonist aitab tal otsustada, kuidas auditiuniversumit korraldada või ajakohastada. Et auditiuniversum oleks arusaadavam on soovitatav jagada organisatsioon komponentideks, näiteks struktuuriüksuste, protsesside, tootmisliinide, programmide või muu sellise alusel. Olenevalt ettevõtte suurusest ja keerukusest võib antud komponentide suurus varieeruda. Vastavalt riskitasemele selgitatakse seejärel välja iga komponendi auditeerimisvajadus ning selle sagedus. Sageduse määrab ära siseauditi juht ja see võib olla näiteks iga-aastane, kord kolme või üleüldse kord viie aasta jooksul – vastavalt sellele, kas antud komponendi risk on suur või väike. Riskide hindamise tulemusena koostatakse tööplaan ning siseauditi eesmärk on antud tööplaani alusel auditiuniversumis välja toodud komponente auditeerida. Organisatsioon on aga pidevas muutumises ja arenemises, ning selle tõttu muutuvad ka juhtkonna hinnangud. Tulenevalt sellest on soovitatav auditiuniversumit ning tööplaani uuendada vähemalt kord aastas. Olenevalt aga ettevõtte tegevusvaldkonnast, sealsetest süsteemidest või protsessidest võib osutuda vajalikuks selle uuendamine lühema perioodi tagant. Kõik muudatused, mis auditiuniversumis tehakse, tuleb dokumenteerida ja säilitada. Kõigest eelnevast tulenevalt saab aga öelda, et ühegi ettevõtte auditiuniversum ei ole samasugune. On öeldud, et siseauditiuniversum on kunst, mitte teadus – selle struktuur peab olema kohandatud just vastavalt teie ettevõtte suurusele ja keerukusele.
Kas auditiuniversum on kohustuslik?
Lühike vastus sellele küsimusele on “ei”. Siseaudiitorite Instituut (ing k. Institute of Internal Auditoris – IIA) on kinnitanud, et rahvusvaheliste standardite järgi ei ole vajalik koostada auditiuniversumit ühe siseauditi tegevusena. Siseauditi juht saab valida, kas auditiuniversum koostada ja/või säilitada, mis põhineks sellistel teguritel nagu organisatsiooni geograafiline ulatus; turusektori volatiilsus; tegevused; riskid; auditikomitee, juhatuse ja teiste kõrgemate huvirühmade kindlustandvad nõuded.
Rahvusvaheliste standardis tegevusstandard "2010 – Planeerimine" ütleb, et siseauditi juht peab koostama riskidel põhineva plaani, määramaks siseauditi üksuse prioriteedid, mis on järjepidevad organisatsiooni eesmärkidega. Selle tõlgenduses on välja toodud, et siseauditi juht on vastutav riskipõhise plaani koostamise eest ning siseauditi juht peab arvesse võtma organisatsiooni riskijuhtimise raampõhimõtteid, arvestades juhtkonna poolt organisatsiooni eri osadele või tegevustele seatud riskivalmiduse piire. Standardis olev kindlustandev töö 2010.A1 toob välja, et siseauditi üksuse tööplaan peab põhinema riskide dokumenteeritud hindamisel, mida tuleb läbi viia vähemalt kord aastas ning selles protsessis tuleb arvestada tippjuhtkonna ja kõrgema juhtorgani ettepanekutega. Eelnevalt mainitud dokumenteeritud hindamine ei pea tulenema auditiuniversumist, vaid see võib põhineda ka ettevõtte kui terviku riskide tuvastamise ja hindamise protsessil. Seega võib järeldada, et auditiuniversumi koostamine pole kohustuslik, vaid on siseauditi juhi enda otsus.
Auditiuniversumist saadav kasu
Siseauditi kui funktsiooni väärtus on tänapäeval muutumas tugeva ettevõtte- ja riskijuhtimise, tõhusa sisekontrolli ja efektiivse tegevuse jaoks igas organisatsioonis üha olulisemaks. Auditiuniversumi üheks eeliseks on, et see lubab auditeerimisel olla läbipaistev peamiste riskide ja muude riskivaldkondade suhtes igal aastal. Samuti annab see teavet valdkondade kohta mida organisatsioonis ei auditeerita. Auditiuniversum annab infot iga osakonna kohta ettevõttes ning see ei anna teadmisi mitte ainult riskide kohta, vaid see annab ka ülevaate ettevõtte strateegiatest. Siseaudiitoril tekib tänu auditiuniversumile parem arusaam iga osakonna rolli ja olulisuse kohta. Auditiuniversum on ka kasulik abivahend edastamaks infot auditeeritavate valdkondade kohta. See on väärtuslik abivahend siseaudiitori juhile, aidates tal kujundada üleüldist arvamust auditi kohta, kuna see katab kõiki ettevõttes olulisi valdkondi. Kuigi auditiuniversum ei ole standarditest tulenevalt kohustuslik, on see vajalik aruanne kindlustunde tekitamiseks, kuna see katab kõiki tegevusi organisatsioonis ning see on ka vajalik komponent koordineerimisel. Standardi 2050 "Koordineerimine ja tuginemine“ eesmärgiks on aidata siseauditi praktikutel tuvastada puudujääke ja dubleerimist kindlustandvates tegevustes, liigitada riske kategooriatesse ja tuvastada võimalikke riske puudutavaid teabeallikaid. Auditiuniversum ja auditi plaan on heaks lähtepunktiks arutamaks riskijuhtimise osakonnaga, millised riskid on ettevõttes olulisemad ja millistele ei pea kohe tähelepanu pöörama. Seega on auditiuniversum kasulik abivahend kõikidele, sest sealt saab kätte kogu info ettevõtte kohta. Kõigest eelnevast tulenevalt ei tohiks aga siseaudit võtta endale eesmärgiks, et ainuõige ja kasulik on üles loetleda kõik auditeeritavad valdkonnad ja koostada auditiuniversum. Kasulikum oleks regulaarne kontroll selle üle, kas ettevõttel oleks vaja see välja töötada ning kui on, siis mis oleks selle eesmärk ja millist väärtust see planeerimise ja tulemuslikkuse osas annab.
Auditiuniversumi struktuur ja osad
Auditiuniversumi struktuur ettevõttes väljendab seda, kuidas organisatsioon on üles ehitatud ning juhitud. Auditiuniversum peaks olema lihtsasti mõistetav ja jälgitav. Auditeerimisel tuleb auditeerijal ehk enamasti ettevõtte sisekontrollil kindlaks teha, mida ja kui palju täpselt auditeerida. Liiga paljude üksuste auditeerimisel kulutab siseaudit liiga palju aega iga auditeeritava üksuse taustteabe ja riskihinnangute täiendamisel ning asjakohastamisel. Teisest küljest kui valida liiga vähe auditeeritavaid üksusi, kaotatakse vajalik detailsus ning seetõttu ei pruugi riskihinnangud sisekontrollile anda tõest pilti.
Auditeerimise eristamiseks saab rakendada kriteeriume. Need võivad olla liigitatud äriüksuste hierarhia, ettevõtte ülesehituse, äriprotsessi mudeli, juhtimisraamistiku, teenuste kataloogi või mis tahes muu funktsionaalse jaotuse järgi, mis peegeldab kõige paremini seda, kuidas organisatsioon suhtub oma varadesse või toimingutesse.
Ühe näitena saab auditi kriteeriumitena kasutada auditeerimise eesmärke, sagedust ning tüüpi. Eesmärkide alla saab liigitada äriauditi, mis keskendub äri protsessidele ja kontrollidele, IT-auditi, mis vaatleb IT komponente ning kontrolle ja lisaks ka integreeritud auditi, mille puhul keskendutakse nii ärilisele kui ka IT osale.
Sageduse järgi saab auditid liigitada näiteks vajaduspõhiseks, iga-aastaseks, korduvaks ja järelkontrolli auditiks. Vajaduspõhist auditit tehakse siis, kui juhtkond selleks vajadust näeb, iga-aastane audit tehakse suure riskiga valdkondades, mille puhul on vajalik tagada iga-aastane kindlus. Korduvad auditid viiakse läbi valdkondades, mis on piisava olulisusega, et neid iga mõne aasta tagant kontrollida ning järelkontrolli auditit rakendatakse enamasti valdkondades, mis on kõrge riskiga ning eesmärgiga kontrollida, kas riski maandamiseks on varem antud soovitused rakendatud.
Kolmandaks kriteeriumiks on auditi tüüp. Täieliku auditi korral hinnatakse põhikontrollide kavandamise ja toimimise tõhusust. Lisaks kuulub selle kriteeriumi alla projekteerimise või toimimise tõhususe audit, mille käigus keskendutakse kontrolli projekteerimise efektiivsusele ja/või kontrolli efektiivsusele. Kolmandana tüübina võib välja tuua osalise auditi. Sellisel juhul hinnatakse spetsiifilisi põhikontrolle, mis on kindla ulatusega ning nõutud juhtkonna poolt.
Olenemata sellest, kuidas organisatsioon kirjeldab kriteeriume, mida auditiuniversumis kasutada, on peaaegu alati olemas teatavad üldised kontrollid, mida üksuste tasandil kontrollitakse. Auditid, mis keskenduvad üksuste tasandil kontrollidele, nõuavad sageli mitme lähenemisviisi kasutamist, kuna need hõlmavad tavaliselt palju sisekontrolli liike.
Witkowo
Witkowo on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Gniezno maakonnas, Witkowo valla halduskeskus. Witkowo asub Gnieznost umbes 17 km kagus.
Witkowot on ürikutes esmamainitud 1363. aastal, linnaõigused sai enne 1684. aastat. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). 1919. aastal läks Witkowo Poola koosseisu tagasi.
Aabel (perekonnanimi)
Aabel on norra ja eesti perekonnanimi.
Eestis on perekonnanime Aabel (Oabel) antud Lustivere mõisas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Aabeli-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Auliste.
1. jaanuaril 2018 Eestis sellise perekonnanimega isikuid ei ela või on neid vähem kui 5.
Kesk tänav (Rakvere)
Kesk tänav on tänav Rakvere linna loodeosas Moonaküla linnaosas.
Tänav saab alguse Näituse tänavalt. Kulgedes lääne suunas, lõpeb tänav Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee ristmikuga.
Tänava pikkus on 512 meetrit ja tänav on paralleelne Tallinna–Narva raudteeliiniga, mis asub ligikaudu 300 meetrit lõuna pool. Tänav ristub Koidu põik tänava, Tähe tänava, Eha tänava ja Lääne tänavaga.
Tänava ääres paiknevad enamasti katusekorrusega ühepereelamud, mis on ehitatud 20. sajandi jooksul, põhiliselt selle teises pooles.
Anija valla keskraamatukogu
Anija valla keskraamatukogu on keskraamatukogu Harju maakonnas Anija vallas Kehra linnas aadressil Kreutzwaldi 6.
Keskraamatukogu moodustati 2011 Alavere külaraamatukogu, Kehra linnaraamatukogu ja Anija külaraamatukogu baasil.
Maasikapuu
Maasikapuu (Arbutus) on taimeperekond kanarbikuliste sugukonnast.
Perekonda kuulub vähemalt 14 liiki, mille looduslik levila on Vahemere maade, Lääne-Euroopa ja Põhja-Ameerika parasvööde.
Maarit
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 624. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maarit 146 naisel.
Crotone lennujaam
Crotone Sant'Anna lennujaam, tuntud ka kui Pythagorase lennujaam, on lennujaam Itaalias Calabria maakonnas Crotone provintsis, 15 km kaugusel Crotone keskusest lõunas.
Maaris
Maaris on naisenimi ja mehenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1344. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maaris 35 naisel.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1474. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maaris 20 mehel.
Carme Chacón
Carme María Chacón Piqueras (13. märts 1971 Esplugues de Llobregat – 9. aprill 2017 Madrid) oli Hispaania poliitik, ta oli Hispaania Sotsialistliku Tööpartei liige. Ta oli aastatel 2007–2008 Hispaania elamuehitusminister, aastatel 2008–2011 oli ta Hispaania kaitseminister.
Ta sündis aastal 1971 Esplugues de Llobregatis Barcelona provintsis Kataloonias. Ta lõpetas Barcelona Ülikooli õigusteaduse bakalaureusena. Seejärel täiendas ta end Torontos Osgoode Hall Law School'is, Londonis Kingstoni Ülikoolis ja Québecis Lavali Ülikoolis. Ta on töötanud aastatel 1994–2004 Girona ülikoolis konstitutsiooniõiguse õppejõuna.
Šilalė
Šilalė on linn Leedus; Šilalė rajooni, Traksėdise, Šilalė maavalla ja Šilalė linnavalla halduskeskus. Linn asub Lokysta jõe kaldal merepinnast 107 meetri kõrgusel. Administratiivselt moodustab see omaette valla. Linna vana venekeelne nimetus on Шилели.
Linnas on Šilalė rajooni muuseum. Vaatamisväärsusteks on aastal 1909 valminud katoliku kirik ja luteri kirik aastast 1838.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Šilalė elanikest leedulasi 99,02%, venelasi 0,33% ja teiste rahvaste esindajaid 0,66%.
Ajalugu
Aastal 1522 avati Šilalė turg, aastal 1533 ehitati selle juurde esimene kirik. Aastal 1586 nimetati Šilalė mõisa juures olevat asulat aleviks. Asula esimesed omanikud olid Orvydased.
XVIII sajandil läks alev Piłsudskite valdusse. Aastal 1885 said selle omanikeks Račinskid. Aastal 1916 põles alev maha. Bermondtiaadi ajal toimusid alevis lahingud Leedu vägede ja Pavel Bermondt-Avalovi jõudude vahel. Aastal 1952 sai Šilalėst linn.
Apateism
Apateism (apaatia + teism) tähendab apaatiat jumala(te) olemasolu küsimuse suhtes – erinevalt ateismist, mis eitab jumala(te) olemasolu. Apateismi ei peeta uskumuseks, pigem hoiakuks.
Apateistid ei eita üldiselt jumala(te) olemasolu, pigem ei pea seda oma elus tähtsaks.
Kaapo Kakko
2019. aastal valis New York Rangers ta NHL-i draft'is teise valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris 3. oktoobril 2019 ning lõi esimese värava üheksa päeva hiljem mängus Edmonton Oilersi vastu. Kakko sai sellega teiseks 21. sajandil sündinud mängijaks, kes oli NHL-is värava löönud; esimese 21. sajandi mängijana oli NHL-is värava löönud samal päeval paar tundi varem Winnipeg Jetsi mängija Ville Heinola. Debüüthooajal sai Kakko NHL-is kirja 10+13.
2018. aastal tuli Kakko Soome kuni 17-aastaste koondisega omavanuste maailmameistriks ja 2019. aastal Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2019. aastal tuli ta Soome jäähokikoondisega maailmameistriks. 2019. aasta maailmameistrivõistluste alagrupiturniiril lõi ta kuus väravat, tehes seejuures Slovakkia vastu kübaratriki.
Tal on I tüüpi diabeet ja tsöliaakia.
Harilik sookäpp
Harilik sookäpp (Hammarbya paludosa) on käpaliste sugukonda sookäpa perekonda kuuluv taimeliik.
Kirjeldus
Harilik sookäpp on 5 kuni 20 cm pikkuse varrega orhidee. Lehti on harilikul sookäpal tavaliselt 3, kõige suurem on ülemine leht, mille laius on kuni 1 cm ja pikkus kuni 4 cm. Õitseb juulis-augustis. Õisikus 8-30 väikest rohekaskollast sigimikust pikematel õieraagudel asuvat õit. Huul on suunatud ülespoole. Vana ja noor mugul asuvad üksteisest eemal, vana mugul asub samblas, noor aga ülemise lehe kaenlas.
Kasvukoht
Harilik sookäpp kasvab rabades, soodes ja järvede ääres õõtsikutel.
Levik
Levinud hajusalt üle Eesti. .
Kaitsestaatus
Harilik sookäpp on Eestis II kaitsekategooria kaitsealune liik.
Sarnased liigid
Soohiilakas ja soovalk.
Tiina Jaaksoo
Tiina Jaaksoo on mitme inimese nimi:
Jevgeni Nabokov
pisi|Evgeni Nabokov Jevgeni Viktorovitš Nabokov (sündinud 25. juuli 1975 Ust-Kamenogorsk, Kasahhi NSV, Nõukogude Liit) on endine Kasahstani-Vene jäähokimängija (väravavaht).
2008. aastal tuli ta Venemaa koondise koosseisus maailmameistriks.
Rong Hollywoodi
"Rong Hollywoodi" on 1987. aastal valminud Poola mängufilm.
Alamsaksakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Alamsaksakeelne Vikipeedia (alamsaksa keeles Plattdüütsche Wikipedia) on Vikipeedia alamsaksakeelne versioon.
Alamsaksakeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aasta aprillis.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Alamsaksakeelse Vikipeedia artiklite arv ületas 50 000 piiri 5. juunil 2019.
Tomáš Vokoun
pisi|Tomáš Vokoun Tomáš Vokoun (sündinud 2. juuli 1976 Karlovy Vary, Tšehhoslovakkia) on endine Tšehhi jäähokimängija (väravavaht).
James Mason
pisi|James Mason James Nolan Mason (sündinud 25. juulil 1952 Chillicothe's, Ohio osariigis) on Ameerika Ühendriikide natsionaalsotsialist.
2015. aastal asutasid Masoni toetajad paramilitaarse rühmituse Atomwaffen Division. 14. märtsil 2020, pärast seda kui FBI oli arreteerinud Atomwaffeni juhtivliikmed seoses ajakirjanike ähvardamisega, teatas Mason Atomwaffen Divisioni laialisaatmisest. 2020. aasta augustis teatasid endised Atomwaffeni liikmed, et moodustavad uue rühmituse nimega Natsionaalsotsialistlik Ordu. 2021. aasta novembris teatasid osad endised Atomwaffen Divisioni liikmed, et pole rahul Natsionaalsotsialistliku Ordu ja Masoni juhtimisega ja reaktiveerivad Atomwaffen Divisioni. Mason mõistis Atomwaffeni taastamise hukka.
Made (eesnimi)
Made on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 629. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Made 144 naisel.
Radaškovičy
Radaškovičy (valgevene-eesti transkriptsioonis Radaškovitšõ, poola keeles Radoszkowicze, leedu keeles Radaškonys) on alev (endine linn) Valgevenes Minski oblastis Maładziečna rajoonis, Radaškovičy külanõukogu halduskeskus.
Haridust annavad keskkool, internaatkool ja kunstikool. Alevis on ka kultuurimaja, teater ja kaks raamatukogu.
Radaškovičys on kergetööstus ja toiduainetetööstus, seal toodetakse keraamikat. Alev on tuntud oma käsitöötoodete poolest. Radaškovičy ümbruses asuvad mitmed sanatooriumid.
Vaatamisväärsusteks on õigeusu kirik aastast 1942 ja aastail 1855–1859 ehitatud katoliku kirik, katoliku kabel XIX sajandist, V–XIII sajandil kasutusel olnud linnamägi.
Ajalugu
Radaškovičyt on esmamainitud 1447. aastal. Toona rajas Petras Gelgaudaitis sinna katoliku kiriku. Alev on eri aegadel olnud Rjurikovitšitest lahknenud Vereja suguvõsa, Goštautaste, Bona Sforza, Hlebowiczite, Massalskite, Ogińskite ja Radziwillide valduses. Aastast 1539 kuni XIX sajandi keskpaigani peeti seal korrapäraselt laata.
Aastal 1549 sai Radaškovičyst linn. Selle juurde ehitati ka puidust kindlus. Aastast 1749 pärineb linna vapp, millel kujutatud märter Stefanost. Radaškovičy kuulus Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda.
Poola jagamisel läks Radaškovičy aastal 1793 Venemaa koosseisu. Aastal 1882 ristiti seal Janka Kupała. Linn kuulus Vilno kubermangu.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Radaškovičy Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, kus aastal 1940 linn aleviks muudeti. Teises maailmasõjas ründasid Radaškovičys maapealseid sihtmärke sõjalennukid Nikolai Gastello ja Aleksandr Maslovi juhtimisel.
Edvard Griegi rahvusvaheline klaverikonkurss
Edvard Griegi rahvusvaheline klaverikonkurss (inglise keeles The International Edvard Grieg Piano Competition) toimub aastast 2000 iga kahe aasta tagant Norras. Aastast 2012 toimub konkurss Bergenis Edvard Grieg muuseumis. Varem toimus konkurss Oslos.
Mario Roberto Álvarez
Mario Roberto Álvarez (14. november 1913 Buenos Aires – 5. november 2011 Buenos Aires) oli Argentina arhitekt.
Álvarez lõpetas 1936. aastal Buenos Airese ülikooli arhitektuurikooli. Tema esimese tööna valmis 1937. aastal Buenos Airese San Martini eeslinna haigla projekt. Aastal 1938 sai ta stipendiumi, mille toel suundus õppima ja töötama Belgiasse, Prantsusmaale, Saksamaale, Itaaliasse, Hollandisse ja Suurbritanniasse. Euroopas omandas ta kogemusi eelkõige ühiskondlike hoonete, sealhulgas haiglate projekteerimiseks.
Aastal 1939 pöördus Álvarez tagasi kodumaale, kus töötas algul avalike rajatiste ministeeriumis ning alates 1942. aastast Buenos Airese Avellaneda linnaosa arhitektina.
Aastal 1947 asutas Álvarez koos kahe kolleegiga arhitektuuribüroo MRA. Büroo esimene suurem töö oli 1954. aastal valminud San Martíni teatri projekt (hoone valmis 1960). Seejärel telliti büroolt ka kõrvalseisva San Martíni kultuurikeskuse projekt. Keskus valmis 1970.
Aastal 1976 valiti Álvarez Ameerika arhitektide instituudi auliikmeks.
1980. aastate majanduskriisi ajal tegi ta Leloiri Instituudile tasuta büroohoone projekti (1983). Tema tööde hulgas on ka Chacofi hoone, Buenos Airese American Expressi hoone, Costa Galana Hotel Mar del Platas, 1990. aastate alguses ehitatud Rosario börsi uus hoone, 1996. aastal valminud Torre Le Parc, mis oli kuni 2003. aastani Argentina kõrgeim hoone; Buenos Airese Hiltoni hotell (1999), Microsofti Ladina-Ameerika peakontor (2000).
Aastal 2003 võitis tema Jaapani Ōsaka põhjaosa ümberkujunduse projekt esimese auhinna.
Álvarezelt tellitud Grupo Financiero Galicia uue peamaja rajamine tekitas pahameelt, sest lammutati varasem ajaloolise väärtusega hoone. Álvarez leidis kompromissi ja jättis uues projektis osa vana fassaadi elemente alles.
Tema 2000. aastate tööde hulgas olid Córdoba rahvusvahelise lennujaama terminal, Torre Aqualina Rosarios, mis oli valmides 2009. aastal Argentina kõrgeim ehitis väljaspool Buenos Airest; Proa Foundationi kultuurikeskus ja kaljusse ehitatud Bariloche Hiltoni hotell.
Aleksei Peterson
Aleksei Peterson (29. oktoober 1931 Sangaste vald – 27. juuli 2017) oli eesti etnoloog.
Perekond
Aleksei Peterson oli talupidaja poeg, Toomas ja Pärt Petersoni isa.
Haridus
Lõpetas 1951 Valga 1. Keskkooli, 1956 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-osakonna etnoloogia erialal, ajalookandidaat (1991, Peeter I Antropoloogia ja Etnograafia Muuseum Peterburis), väitekiri "Принципы комплектования этнографических музейных коллекций и их обработки на примере Эстонского национального музея", ajaloodoktor (1993, samas), väitekiri – kandidaadiväitekirja täiendatud versioon.
Teadustöö
Oli 1958–1992 Eesti Rahva Muuseumi direktor.
Uurinud museoloogiat, eesti taluehitisi, põllutööriistu, Eesti Rahva Muuseumi (ERM) ajalugu, soome-ugri rahvaste materiaalset kultuuri. 1960–2001 organiseeris ja tegeles eesti ja teiste soome-ugri rahvaste kultuuri kogude süsteemse komplekteerimisega, mille tulemusel ERM-i kogud suurenesid üle 60%. Pannud aluse etnofilmile ("Eesti küla sajandivahetusel", "Vepslased 20. saj. alguses", "Lõunaudmurdi küla 20. sajandi alguses", sama Põhjaudmurdi kohta), jäädvustanud rahvaste materiaalset kultuuri kitsasfilmile ja videosse (üle 50 000 m).
Raadile Eesti Rahva Muuseumi taasrajamise algataja. 1995. aastast Eesti Muuseumiühingu ajakirja Muuseum peatoimetaja. Soome-Ugri Seltsi, Soome Kirjanduse Seltsi ja Suomen Muinaismuistoyhdistyksen Seura välisliige. Üle 100 teaduspublikatsiooni.
Muu tegevus
Istutas paljude liikidega tammiku, rajas tiikide süsteemi, hoidis ja arendas kohalikku külakultuuri.
Jonas Hiller
pisi|Jonas Hiller Jonas Hiller (sündinud 12. veebruar 1982 Felben-Wellhausen, Šveits) on endine Šveits jäähokimängija (väravavaht).
Nikolai Andruštšenko
Nikolai Andruštšenko (10. september 1943 Leninogor, Nõukogude Liit – 19. aprill 2017 Peterburi, Venemaa) oli vene ajakirjanik, füüsik ja ühiskonnategelane.
Suurem osa Andruštšenko avaldatud ajaleheartiklitest keskendus inimõigustele ja korruptsioonile.
2007. aastal viibis ta vahi all süüdistatuna õigusemõistmise takistamises. Andruštšenko ametikaaslaste sõnul tingis süüdistuse mõrva uurimise ja selle kohtuprotsessi kajastamine ajalehes, mis heitis kohalikele võimudele enne valimisi halva maine. Sama aasta novembris peksti ta nende artiklite eest läbi.
Surm
2017. aasta 9. märtsil peksid tundmatud isikud Venemaal Peterburis Andruštšenko koomasse, mille tagajärjel ta 19. aprillil haiglas suri.
Novõi Peterburgi toimetaja Deniss Ussovi sõnul võidi Andruštšenkot peksta ajalehes avaldatud Peterburi korruptsiooniteemaliste artiklite pärast.
Kari Lehtonen
pisi|Kari Lehtonen Kari Lehtonen (sündinud 16. november 1983 Helsingi, Soome) on endine Soome jäähokimängija (väravavaht).
Ta on mänginud klubides Jokerit (Soome meistriliiga), Chicago Wolves (AHL), Atlanta Thrashers (NHL) ja Dallas Stars (NHL).
Põhja tänav (Rakvere)
Põhja tänav on tänav Rakvere linna loodeosas Moonaküla linnaosas.
Tänav saab alguse Näituse tänavalt. Suundudes läände, lõpeb tänav Pärnu–Rakvere–Sõmeru maantee ristmikuga. Tänava pikkus on 549 meetrit. Tänav on paralleelne Kesk tänava, Koidu tänava ja Tallinna–Narva raudteega, mis asuvad lõuna pool. Tänav ristub Põhja põik, Niidu, Tähe, Välja ja Lääne tänavaga.
Tänava ääres paiknevad peamiselt katusekorrusega eramud, mis on ehitatud 20. sajandi jooksul, põhiliselt selle teises pooles.
Jaanika Anderson
Haridus
Ta on lõpetanud 1996. aastal Tartu Miina Härma Gümnaasiumi. Aastatel 1997–2001 õppis klassikalist filoloogiat Tartu Ülikooli bakalaureuseõppes. Aastail 2001–2002 läbis ta Tartu Ülikoolis õpetajakoolituse ladina keele õpetaja erialal, 2002. aastal astus klassikalise filoloogia magistriõppesse. 2002. aasta sügisel viibis ta 2,5 kuud stipendiaadina Göttingeni Ülikooli klassikalise filoloogia seminaris. 2005. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis magistrikraadi klassikalise filoloogia alal tööga "Rooma poeedid Aulus Gelliuse teoses Noctes Atticae: filoloogia ja kirjanduskriitika" (juhendaja Ivo Volt), 2015. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Reception of Ancient Art: the Cast Collections of the University of Tartu Art Museum in the Historical, Ideological and Academic Context of Europe (1803–1918)" (juhendajad Kristi Viiding ja Epi Tohvri).
Töökäik
Aastail 2001–2004 töötas Jaanika Anderson Põlva Talurahvamuuseumis muuseumipedagoogina.
2004. aastast töötab ta Tartu Ülikooli kunstimuuseumis, aastatel 2014–2018 oli ta muuseumi juhataja ja 2018. aastast on Tartu Ülikooli muuseumi teadusdirektor.
Tunnustus
2015. aastal pälvis ta Tartu Ülikooli Sihtasutuse võõrkeelse väitekirja eestikeelse resümee stipendiumi.
2016. aastal pälvis ta Tartu Ülikooli aumärgi.
Paulaner
Paulaner on Saksamaa õlletehas, mille asutasid 1634. aastal Müncheni Neudeck ob der Au ristikäigu miniimide ordu kerjusmungad. Nii kerjusmungaordu kui ka pruulikoda on nimetatud ordu asutaja Francesco di Paola järgi.
Tänapäeval on Paulaner üks kuuest õllefirmast, mille õlut juuakse Oktoberfestil. Paulaneri õlu on Saksamaa kuue populaarsema õlle seas.
Bogosort
Bogosort on arvutiteaduses (tuntud ka kui permutatsioon sorteerimine) sorteerimisalgoritm, mis on väga ebaefektiivne. Bogosort põhineb katse ja eksituse meetodil, genereerides niikaua elementide permutatsioone, kuni leiab ühe, milles elemendid on õiges järjekorras ehk sorteeritud. Sellel algoritmil ei ole praktilist kasu arvutiteaduses, küll aga kasutatakse seda sorteerimisalgoritmide õpetamisel.
Bogosordi nimetus tuleb ingliskeelsete sõnade bogus (eesti keeles lollus) ja sort (eesti keeles sorteerimine) kombineerimisel.
Sellest algoritmist on kaks versiooni: determinismlik versioon, kus käiakse läbi kõik permutatsioonid kuni käesolev permutatsioon on sorteeritud ja suvalisust kasutav versioon, kus pannakse elemendid suvalisse järjekorda kuni juhtub, et need on sorteeritud.
Piltlikult võib suvalisust kasutavat bogosorti kirjeldada järgmiselt: bogosort on kaartide sorteerimine nii, et sa viskad need põrandale laiali ja korjad kokku seni kuni juhtub, et kaardid on sorteeritud järjekorras.
Kahkjaspunane sõrmkäpp
Kahkjaspunane-sõrmkäpp (Dactylorhiza incarnata) on käpaliste sugukonda sõrmkäpa perekonda kuuluv taimeliik. Kahkjaspunasel sõrmkäpal on Eestis vähemalt kaks alamliiki: täpiline sõrmkäpp (Dactylorhiza incarnata subsp. cruenta (O.F.Müll.) P.D.Sell) ja kollakas sõrmkäpp (Dactylorhiza incarnata subsp. ochrolenca Wüstn.ex Boll).
Kirjeldus
Kahkjaspunane sõrmkäpp on 20 kuni 50 cm pikkuse üleni lehistunud varrega orhidee. Lehed on hele- või kollakasrohelised kuni 13 cm pikad ja 2 cm laiad ja enamasti täppideta. Lehe kõige laiem koht on keskkohast allpool. Õitseb juunis-juulis. Õied väikesed, kahvaturoosad, tumelillad, harva valged, joonisega ja koondunud koonusjasse õisikusse varre tipus. Huul on rombjas, peaaegu terve, kuni 7 mm laiune, külgmised hõlmad tagasimurtud.
Bogosort
Determinismlik bogosort
Järgnev on determinismliku bogosordi kirjeldus kasutades pseudokoodi:
Kahkjaspunane sõrmkäpp
Kasvukoht
Kasvavad niisketel niitudel ja soistel niitudel, soodes, maanteekraavides.
Bogosort
Determinismlik bogosort
Järgnev on ülemise pseudokoodi järgi loodud C# bogosordiprogramm:
Kahkjaspunane sõrmkäpp
Levik
Tavaline üle Eesti.
Bogosort
Suvalisust kasutav bogosort
Järgnev on suvalisust kasutava bogosordi kirjeldus kasutades pseudokoodi: