cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eristamatud osakesed
Asjaolul, et osakesed võivad olla identsed, on oluline osa statistilises mehaanikas, kus arvutused põhinevad tõenäosusteooria argumentidel, mis on tundlikud selle suhtes, kas uuritavad objektid on identsed või mitte. Selle tulemusena on identsete osakeste statistiline käitumine märgatavalt teistsugune kui eristatavate osakeste puhul. Näiteks on Gibbsi paradoksi lahenduseks pakutud osakeste eristamatust.
Põhiosakeste eristamatus mõjutab nendest koosnevate süsteemide moodustamise võimalusi. Seega aitab see mõista mateeria käitumist.
Jaak Peterson
Jaak Peterson (30. juuni 1938, Võru – 21. detsember 2003, Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Jaak Peterson oli teenistuja poeg.
Lõpetas 1957 Tallinna Polütehnikumi, 1963 TPI elektrijaamade, -võrkude ja -süsteemide erialal, tehnikakandidaat (1979, Ukraina Teaduste Akadeemia Füüsika-Mehaanika Instituut), väitekiri "Исследование влияния параметров коммутационных элементов на метрологические характеристики индуктивных делителей напряжения". Stažeeris Leningradi Elektrotehnika Instituudis (1977) ja Praha Kõrgemas Tehnikakoolis (1979, 1986, 1989). Oli TPI automaatika kateedri labori rajajaid ja 1960–68 juhataja, 1968–77 automaatika kateedri assistent, 1977–81 vanemõpetaja, 1981–92 dotsent, 1992–98 TTÜ automaatika ja süsteemitehnika instituudi automaatikavahendite õppetooli dotsent. Aastast 1998 pensionil, kuid täitis TTÜ-s õppeülesandeid, oli 2000–03 Mereakadeemia (osalise koormusega) dotsent ja Sisekaitseakadeemia õppeülesande täitja. Õpetas elektromagnetseadmeid, tootmisautomaatikat, elektrimasin- ja magnetseadmeid, telemehaanikat; koostanud õppevahendeid.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kommunikatsioonielementide ja nende parameetrite mõju mõõteahelate täpsusele, täpsete vektormeetriliste mõõteseadmete loomine, koodiga juhitavate mitmeastmeliste induktiivsete pingejagurite töö laias sagedusalas, matemaatilised mudelid induktiivpingejagurite ja -trafode arvutamiseks. Võttis osa töödest mõõteseadmete ja täppistrafode konstrueerimisel. Kuulub professor Hanno Sillamaa automaatikute koolkonda. Olnud TPI väljaannete vastutav toimetaja. NSVL leiutaja, auautomaatik. TPI kuldmärk. 56 teadustrükist, 6 autoritunnistust.
Dieveniškės
Dieveniškės on alev Leedus Šalčininkai rajoonis, Dieveniškėse valla halduskeskus. Alev asub 27 kilomeetrit Šalčininkaist kagus merepinnast 172 meetri kõrgusel Gauja jõe ääres. Alev jääb Dieveniškėse regionaalparki.
Rohekas käokeel
Rohekas käokeel (Platanthera chlorantha) on käpaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Dieveniškės
Dieveniškėses on kaks keskkooli (poola- ja leedukeelne), kutsekool, postkontor, raamatukogu ja kultuurimaja.
Rohekas käokeel
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Dieveniškės
Dieveniškėse ajalooline keskus moodustab urbanistliku kaitseala. Alevi keskmeks on nelinurkne väljak, kust hargneb viis teed: Šalčininkaisse, Vilniusesse, Ašmianysse, Hieranionysse ja Trabysse ning Subotnikisse.
Alevis sündis aastal 1860 teatrikriitik ja ajakirjanik Napoleon Rouba.
Ajalugu
Alevis asuv kivi Dieveniškių Mokas oli varem looduskaitse all. Kivi kõrgusega 1,6 meetrit esindab Leedu lõunaosas ja Valgevene loodeosas leiduvaid tulbakujulisi kive, mis on tõenäoliselt I aastatuhandel jatvingite püstitatud mälestised. Kivi juures asuvad Dieveniškėse tumulused (8 tumulust, mis olid kasutusel VI–XI sajandil).
Kirjalikes allikates on Dieveniškėst esmamainitud XIV sajandi lõpus, ent sajandi alguses asus selle kohal Gedgaudastele kuulunud mõis. Seega võib olla tegemist aastal 1385 ristisõdijate kroonikas mainitud Mingaila külaga, sest Mykolas Mingaila oli Gedgaudaste esiisa.
1433. aastal andis suurvürst küla Goštautaste valdusse. 1474. aastal ehitati sinna kirik ja rajati turuplats. Alevina on Dieveniškėst esmamainitud 1582. aastal.
Tsaariajal olid alevi venekeelsed nimekujud Дзевенишки, Девянишки või Девенишки. Aastal 1852 alev põles, aastal 1912 põles see aga maha. Aastal 1897 olid ligi 75 % alevi elanikest juudid. Neil oli seal oma kool, alevis oli kaks sünagoogi.
Esimese maailmasõja ajal sai alev kannatada. Aastal 1920 läks alev Poola koosseisu. Aastal 1932 valmis praegune keskväljak. Aastal 1939 läks alev Valgevene NSV koosseisu, järgmisel aastal anti see aga Leedule üle. Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed alevis elanud juudid. Aastal 1942 oli piirkonna elanikest leedulasi 9,9%, poolakaid 30%, valgevenelasi aga 19%. Aastal 1944 vallutasid alevi Armia Krajowa väeosad. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Kornikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Kornikeelne Vikipeedia (korni keeles Wikipedya) on Vikipeedia kornikeelne versioon.
Kornikeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
FK Utenos Utenis
Futbolo klubas Utenos Utenis (ka Utenis) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Utenas.
Ajalugu
Klubi loodi 1933 (SA Utenis); 2014 VšĮ FK Utenos Utenis.
Maime
Maime on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 948. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maime 68 naisel.
Arvo Junti
pisi|Arvo Junti 2011. aastal Arvo Junti (sündinud 17. aprillil 1953 Türil) on eesti jurist ja poliitik.
Ta on lõpetanud 1971. aastal Vändra Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (õigusteaduskonnas).
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Ta oli ka Eesti Kongressi saadik ja Eesti Komitee I koosseisu liige.
Riigikogus paistis Junti silma obstruktsiooniga ehk oskusega istungeid lakkamatute küsimuste, paranduste ja sekkumistega venitada. Tema nime järgi sai obstruktsioon endale sünonüümiks juntimine.
Ta on töötanud õppejõuna Mainori Majandusinstituudis, Audentese Ülikoolis ja Akadeemias Nord.
Linda reisiterminal
Linda reisiterminal ehk Ülemiste ühisterminal on Tallinna lennujaama lähistele Ülemiste raudteejaama asemele rajatav transpordikeskus, kus lõppevad Rail Baltica reisiliinid. Zaha Hadid Architectsi ja ESPLANi projekteeritud terminali ja seda ümbritseva ala ehitushange algatati 2022. aasta märtsis. Kogu terminal koos lähialaga valmib Ülemistel hiljemalt 2027. aastal.
Tedrekull
Tedrekull on eesti perekonnanimi.
Jäger
Jäger on saksa perekonnanimi.
Tedrekull
Perekonnanime Tedrekull (Tetrekuill) on pandud Koila mõisas Simuna kihelkonnas Virumaal.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tedrekull Eestis 10 mehel ja 12 naisel.
Lõhnav käoraamat
pisi|Valgeõieline lõhnav käoraamat Lõhnav käoraamat (Gymnadenia odoratissima) on käpaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse.
Sarnasus hariliku käoraamatuga
Kogenematu vaatleja võib lõhnava käoraamatu segamini ajada hariliku käoraamatuga. Põhiliseks eristatavaks tunnuseks on õie kannus, mis on lõhnaval käoraamatul sigimikust lühem ja pigem tömbi otsaga. Lõhnava käoraamatu kõrgus, õisiku pikkus ja läbimõõt ning lehtede laius kui ka õite suurus on üldjuhul väiksemad kui harilikul käoraamatul. Õisiku läbimõõt on lõhnaval käoraamatul alla 1,5 cm (harilikul käoraamatul üle selle). Lõhnava käoraamatu taimede kõrgus ulatub harva üle 30 cm ja lehtede laius piirdub enamasti poole sentimeetriga.
Levik
Lõhnava käoraamatu põhiareaal paikneb Alpides, kus taimed võivad kasvada kuni 2700 m kõrgusel. Ülejäänud hajusad kasvukohad Euroopas on isoleeritud. Skandinaavia maades kasvab lõhnav käoraamat ainult Rootsi lõunaosas ja Ojamaal.
Eestis on lõhnav käoraamat haruldane, kasvades eelkõige Loode-Eesti ja Saaremaa lääneosa lubjarikastes soodes. Kõige rohkem isendeid esineb Niitvälja soos ja Viidumäe looduskaitsealal asuvates allikasoodes.
Králův Dvůr
Králův Dvůri on esmamainitud 1394. aastal. Tõenäoliselt rajas kuningas Václav I sinna 13. sajandi keskel mõisa. 1585. aastal ehitati mõis ümber renessansslossiks. Králův Dvůr sai aleviks 1930. aastal. Aastatel 1980–1990 oli Králův Dvůr Berouni osa. Linnaõigused sai Králův Dvůr 2004. aastal.
Lõhnav käoraamat
Botaanilised tunnused
Lõhnav käoraamat on väiksekasvuline, harva üle 30 cm kõrgusega. Õied on üldjuhul roosad (harva kreemikad ja veel harvem valged), külgmised õiekattelehed hoiduvad rõhtsalt kõrvale. Lehed on kitsad (laius alla 1 cm), lineaalsed, hallikasrohelised. Huul on ebaselgelt kolmehõlmaline, keskmine hõlm on tavaliselt pikem. Kannus ei ületa sigimiku pikkust. Õisik on ruljas, tihe tähk 5–8 cm pikkune.
Langensalza medal
Langensalza medal on 30. juunil 1866 Hannoveri kuninga Georg V asutatud mälestusmedal, mida anti Langensalza lahingus (27. juunil 1866) osalenutele.
Maimo
Maimo on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 562. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maimo 174 naisel.
Andri Kovaltšuk
Andri Kovaltšuk (ukraina keeles Андрій Трохимович Ковальчук; sündinud 28. aprillil 1974) on Ukraina sõjaväelane.
Sõjaväeteenistus
Ta oli 2016–2021 Ukraina dessantvägede staabiülem.
Bardu vald
Bardu vald (saami Bearddu suohkan) on vald Norras Troms og Finnmargi maakonnas. Piirneb idas ja lõunas Rootsiga.
Vallas asub Altevatneti järv.
Vallas asub Norra sõjaväe baas ja sõjavägi on valla suurim tööandja.
2019. aastani kuulus vald Tromsi maakonda.
Karrod
Karud on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Karud (Karrod) on pandud Udeva mõisas Koeru kihelkonnas Järvamaal.
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Mirandakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Mirandakeelne Vikipeedia (miranda keeles Biquipédia an lhéngua mirandesa) on Vikipeedia mirandakeelne versioon.
Jonas Salk
pisi|Dr. Jonas Salk 1959. aastal [[Kopenhaageni lennujaamas]]
Jonas Edward Salk (28. oktoober 1914 New York – 23. juuni 1995 La Jolla, California) oli aškenazi juudi päritolu USA ravimiuurija ja viroloog. Salk töötas välja lastehalvatuse vastu toimiva vaktsiini (Salk-tüüpi vaktsiin).
Haridus
1934. aastal sai Salk City College of New Yorkist keemia bakalaureuse kraadi. Seejärel õppis ta New York University Medical Shoolis meditsiini. Eriliselt köitis teda biokeemia ja viroloogia. 1939. aastal lõpetas ta meditsiiniõpingud. Kuigi Salk oleks võinud asuda tööle arstina, eelistas ta pühenduda ravimiuuringutega tegelemisele.
Kardetud lastehalvatus
Kuni vaktsiini avastamiseni oli lastehalvatus üks maailma kardetumaid tervisehädasid. Näiteks 1952. aasta epideemia ajal teatati USA-s 58 000 haigusjuhust, 3145 haigestunut suri ja 21 369-l arenes erineva raskusastmega halvatus. Enamik haigestunuid olid lapsed. Ajaloolase Bill O'Neilli sõnul suhtus avalikkus lastehalvatusse nagu katku. Telekanali PBS 2009. aasta dokumentaalfilmi "The Polio Crucade" kohaselt oli lastehalvatus 20. sajandi keskel elanud ameeriklaste jaoks aatomipommi järel teine kõige hirmutavam nähtus üldse.
Rõõmusõnum
pisi| Toimiva inaktiveeritud vaktsiini olemasolu tehti teatavaks 12. aprillil 1955 ehk Roosevelti kümnendal surma-aastapäeval. Tegemist oli suursündmusega – ameeriklased kuulasid uudiseid raadiost ja Ameerika Hääle ülekande kaudu said rõõmusõnumist osa ka eurooplased. Eri riigid, sh Kanada, Rootsi, Taani, Norra, Lääne-Saksamaa, Holland, Šveits ja Belgia, näitasid kohe üles huvi vaktsineerimise alustamise vastu. Meditsiiniajaloolase Debbie Bookchini kohaselt sai Salkist üleöö kõigile teada-tuntud rahvusvaheline kangelane. 1957. aasta suveks oli USA-s välja jagatud 100 miljonit doosi vaktsiini ja teadaolevalt olid tüsistusjuhtumid harvad. Taanis oli 2 500 000 doosi kohta mõni üksik tüsistusjuhtum. Maades, kus vaktsiini ei kasutatud jätkusid epideemiad. Näiteks Ungaris oli 1957. aastal ulatuslik lastehalvatuse epideemia (esimese poolaasta jooksul 713 teadaolevat juhtu, suremuskordaja 6,6%) ja teised riigid pidid sinna abi saatma.
Vaktsiini edu lastehalvatuse juhtumite arvu vähendamisel
12. aprillil 1965 märgiti, et kui 10 aastat varem oli USA-s 28 000 lastehalvatuse juhtu, siis 1964. aastal teatati 121 juhust. 1990. aasta lõpuks oli WHO, UNICEF-i ja teiste organisatsioonide korraldusel läbi viidavate vaktsineerimisprogrammide tulemusel maailmas igal aastal hinnanguliselt ära hoitud 500 000 lastehalvatusest tingitud halvatusjuhtumit. 1988. aastal esines arengumaades igal aastal 350 000 lastehalvatusjuhtu. 2002. aastaks oli ülemaailmne lastehalvatusjuhtumite arv kahanenud 1924-ni, neist enamus oli Indias. 2014. aasta alguseks oli kõige tõsisem olukord Pakistanis, Afganistanis ja Nigeerias, India seevastu kuulutati 2014. aastal lastehalvatusevabaks.
Salk rahast ja tuntusest
pisi|President [[Dwight Eisenhowerilt medalit saamas]] Salki eesmärk oli turvalise ja efektiivse vaktsiini võimalikult kiire välja töötamine. Isiklik rahaline kasu teda ei huvitanud. Kui talt küsiti, kellele kuulub vaktsiini patent, ütles Salk: "Patenti ei ole. Kas päikese patenteerimine oleks võimalik?". On arvutatud, et patenteerituna oleks vaktsiini väärtus võinud ulatuda seitsme miljardi dollarini.
Salkile ei meeldinud kuulsusega kaasnenud anonüümsuse kadu. Pidev tähelepanu oli talle koormav.
Hilisem elu
1960. aastal asutas ta Californias La Jollas meditsiinialaste uuringute keskuse Salk Institute for Biological Studies. Salk jätkas ravimiuuringuid ja avaldas raamatud "Man Unfolding" (1972), "The Survival of the Wisest" (1973), "World Population and Human Values: A New Reality" (1981) ja "Anatomy of Reality: Merging of Intuition and Reason" (1983). Pärast lastehalvatusravimi väljatöötamist uuris ta vähki ja elu lõpuaastail üritas leida HIV ravimit.
Töökoda
pisi|USA Eli Whitney muuseumi töökoda (2007) Töökoda on ruum või ehitis, kus on vajalik sisseade teatud töö (nt autoremondi) tegemiseks; ühtlasi ka vastav ettevõte.
Kaleph Jõulu
pisi|Kaleph Jõulu 24. detsembril 1961 Kaleph Jõulu (15. november 1927 Rapla – 22. jaanuar 2014 Viljandi) oli eesti pedagoog, koolidirektor ja rahvaluulekoguja.
Goldfrapp
pisi|Goldfrapp esinemas aastal 2010 pisi|Bändi logo Goldfrapp on briti elektroonilise muusika duo, mis koosneb vokalistist Alison Goldfrappist ja süntesaatorist Will Gregory'ist. Bänd loodi 1999. aastal.
Haisuloom
Haisuloom (soome keeles: Haisuli) on üks paljudest muumilugude kõrvaltegelastest.
Ta on tige tegelane, kellele meeldib teiste Muumioru elanike üle nalja teha. Ta teeb seda pahatahtlikkusest. Haisulooma lemmiktegevuseks on teiste ninapidi vedamine või millegi pätsamine. Oma teoga jääb ta aga iga kord vahele.
Tema hobideks on nuhkimine, avaliku korra rikkumine ja korravalvurite haneks tõmbamine. Ta on väga uhke, et teda suliks peetakse ning hoolitseb selle eest, et see ei muutuks. Vempude tõttu ei kutsuta teda külla, pidudele ega muudele kokkusaamistele, kuid ta ilmub ikkagi välja.
Haisuloom on omakasupüüdlik tegelane ja mõtleb ainult iseenda huvide peale. Ta varastab kõikvõimalike asju, kuid eelistab väärtuslikke esemeid. Kuigi ta on konfliktide ja peavalu põhjuseks, on Muumidel hea meel, et neil on avanenud võimalus tunda üht tõelist võrukaela.
Läti Etnograafiline Vabaõhumuuseum
thumb|Vabaõhumuuseumi kiriku interjöör Läti Etnograafiamuuseum (läti keeles Latvijas Etnogrāfiskais brīvdabas muzejs, ka Riia vabaõhumuuseum) on vabaõhumuuseum Lätis. Muuseum asub Riia kesklinnast 10 kilomeetri kaugusel Jugla järve kaldal Berģi asumis.
Läti Etnograafiamuuseum loodi 1924. aastal, külastajatele avati 1932. aastal.
Maira (eesnimi)
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1772. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maira 21 naisel.
Osula ohvrikoht
Osula ohvrikoht on looduslik pühapaik Võrumaal Urvaste kihelkonna Osula külas.
Maja Lunde
Maja Lunde (sündinud 30. juulil 1975 Oslos) on norra kirjanik.
Ta õppis Oslo Ülikoolis.
Kirjandusdebüüdi tegi 2012. aastal lasteraamatuga "Over grensen". Teose sündmustik toimub 1942. aastal, mil peategelased, juudi soost lapsed Sarah ja Daniel, püüavad põgeneda Norrast Natsi-Saksamaa ja holokausti eest. Nad pääsevad Rootsi.
Aastal 2015 ilmus tal täiskasvanud lugejale mõeldud romaan "Bienes historie" (eesti keeles "Mesilaste ajalugu; tõlkija Kalle Kroon; 2019). Seda teost on tõlgitud enam kui 30 keelde.
Eesti keeles on ilmunud ka tema lasteraamat "Lumeõde" (2018, tõlkija Marit Hansen, kirjastus Rahva Raamat), mis pälvis 2020. aastal tõlkelastekirjanduse Paabeli Torni auhinna. Raamatu illustreeris Lisa Aisato. 2019 ilmus selle järg "Päikesevalvaja" (Rahva Raamat, tlk Marit Hansen).
Sangaste linnamägi
Sangaste linnamägi on linnamägi Valga maakonnas Otepää vallas Mäeküla külas.
Kirjeldus
Kalevipoja sängi tüüpi linnamäe 15 m kõrgused nõlvad on ühtlaselt järsud ja kunstlikult järsustatud. Õueala pindala on 5000 ruutmeetrit. Vallide laius 4 m ja kõrgus 1,5 m.
Ajalugu
Linnusest võetud söeproovid viitavad 11. sajandi ja 13. sajandi algusveerandi vahemikule, keraamikaleiud aga mainitud perioodi lõppjärgule. Ajaloolaste arvates võis linnuse ehitamisel 11. või 12. sajandil osaleda väga suur rahvahulk ja tööde korralduslik tase oli väga kõrge. Võimalik, et suuremad mullatööd tehti üheskoos, kuid siis jäid ehitustööd pooleli ning osaliselt väljaehitatud linnust hakati pärast mõningast mahajäetust taas kaitseks kohandama alles 13. sajandi alguse ristisõdade ajal.
Legendid
Pärimused räägivad linnamäel olnud ja sealt järve uppunud kirikust (siit ka Kirgjärve nimi).
Kursīši vald
pisi|püsti|Saulese kalmistu tamm Kursīši vald (läti keeles Kursīšu pagasts) on vald Lätis Salduse piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Zaņa, Ezere, Zvārde, Novadnieki, Ruba ja Pampāļi vallaga.
Valla pindala on 171,1 km². 2011. aastal oli seal 861 elanikku, 2021. aasta seisuga elas seal 697 inimest. Aastal 2011 elas vallas 735 lätlast, 20 venelast, 5 valgevenelast, 16 ukrainlast, 1 poolakas ja 81 leedulast. Valla keskuseks on Kursīši küla. Vallamaja asub aadressil Kalna iela 2, vallavanem on Irēna Grauze.
Valla aladel asusid varem Bruzilase (Gut Bresilgen) ja Kursīši (Gut Kursiten) mõisad. Aastal 1935 oli Kuldīga kreisi kuuluva valla pindala 188 km² ja seal oli 2419 elanikku.
Aastal 1945 moodustati Kursīši vallas Kursīši, Bāliņi ja Evarži külanõukogud, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Kursīši külanõukoguga Evarži külanõukogust Cīņa kolhoosi maad. Aastal 1954 liideti sellega likvideeritav Bāliņi külanõukogu, ent kolhoosi Ļeņina ceļš maad liideti Ezere külanõukoguga. Aastal 1977 liideti sellega osa Ezere ja Ruba külanõukogu maid. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastal 2009 arvati vald Salduse piirkonda.
Suuremad jõed on Ezere jõgi ja Zaņa jõgi.
Looduskaitse all on Stilmji Kolmetüveline kastan, Rīteļi tamm, Bruzilase park, Zīlīši tamm, Rutki Jäme tamm, Rutki Väike tamm, Kursīši tamm, Saulese kalmistu tamm ja Ozoli tamm, lisaks veel kaks nimetut põlispuud. Valda jääb osa Sātiņi kalatiikide kaitsealast.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Zemīši muinaskalmed, Meždāmnieki muinaskalmed ja Bāliņi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Bruzilase keskaegne kalmistu.
Vallas on üheksa küla. Valla keskuses Kursīšis (vidējciems) oli 2022. aastal 369 elanikku. Teine sama staausega küla on Bruzilas 51 elanikuga aastal 2005. Kolm küla on staatusega skrajciems: Bāliņi 16 elanikuga aastal 2005, Grietēni 28 elanikuga aastal 2005 ja Pļuras 10 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud külad on staatusega mazciems: Brūzilas 20 elanikuga aastal 2005, Kūdras 35 elanikuga aastal 2005, Pekšņas 22 elanikuga aastal 2005 ja Rīteļi 10 elanikuga aastal 2005. Ülejäänud elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Lihtsõlm
Lihtsõlm (inglise keeles overhand knot 'ülekäesõlm' ja saksa keeles über+hand+knoten) on kõigist sõlmedest lihtsaim ja on olnud kasutusel sama kaua, kui on olnud saadaval sidumismaterjali. Kuna sõlmest on kasu nii käepideme kui ka stopperina, seotakse seda kindlate vahemaade tagant päästenööridesse, et köis ei libiseks käest läbi. See on ka paljude teiste sõlmede aluseks, eriti aasade, steekide ja silmuste perekondades. Kord juba seotud ja pinge alla pandud sõlme on väga raske lahti harutada.
Česká Třebová
Česká Třebová asub merepinnast 394 meetri kõrgusel.
Česká Třebová vanalinn on alates 1995. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.
Česká Třebovás asub tehas CZ Loko, milles toodetakse raudteevedureid.
Human Action
Raamatu valmimine
1940. aastal ilmus Genfis saksa keeles Misese raamat "Nationalökonomie", mida ta oli kuus aastat kirjutanud, kuid teise maailmasõja puhkemise tõttu kajastati raamatut vähe. "Nationalökonomie" on raamatu “Human Action”, mis ilmus 1949. aastal, eelkäija. "Nationalökonomies" kirjutatakse teemadest, mida “Human Action” laialdasemalt käsitleb. Kattuvateks teemadeks mõlemas raamatus on otsustamine, sotsialism, poliitiline sekkumine ning prakseoloogia.
Teine osa
Teine osa raamatust käsitleb inimühiskonda ning ideede rolli ja kaupade vahendamist selles ühiskonnas. Tähtsaks teemaks kerkib selles osas tööjõu jaotus, mis eraldab meid loomadest. Nimelt kogemusest saavad inimesed aru sellest, et koostöötamine on tõhusam ja produktiivsem kui töö, mida sooritavad isoleeritud isemajandavad indiviidid. Looduslikud tingimused, mis määravad inimeste elu ja pingutused on sellised, et tööjaotus kasvatab toodangut ja väljundit ühe tööühiku kohta. Looduslike tingimusi on selles olukorras kolm: Esimesena: inimeste kaasasündinud võimete ebavõrdsus ja võimalus sooritada erinevaid töid ja täita erinevaid ameteid. Teiseks: ebavõrdne maavarade jaotus ja võimalus toota erinevates maailma kohtades. Kolmandaks: Nimelt on selleks tingimuseks see, et mõnede saavutuste ja tööotsade täitmiseks on vaja tööjõudu, ilma milleta üks inimene ei suuda ise toota või teine olukord, kus tööd saab teha üksinda, kuid aeg, mida tööotsa panustatakse ei ole tulemusega kompenseeritud. Mises arutab ka selles osas inimeste loomulikke ja agressiivseid instinkte. Nimelt on tänapäeva inimene on arenenud sellele tasemele, kus ta on nõus ohverdama need primitiivsed ihad, et elada ühiskonnas, kus ei pea muretsema enda riietamise ja toitmise pärast kui elu ja surma vahelist olukorda. Mises toob välja selles osas ka loogilise mõtlemise ja kinnitab, et need, kes mõtlevad on alati sooritatud üksikisikute poolt ning kinnitab ka seda, et mõtlemine areneb alati välja mineviku teadmistel.
Kolmas osa
Kolmas osa sellest raamatust tegeleb majandusliku kalkuleerimisega. Raamatu kolmanda osa alguses kirjutab Mises selle kohta, kuidas inimene hindab enda tegevusi ja suhet lõppeesmärgi ja selle vahel, mida peab tegema, et lõppeesmärk saavutada. Inimene peab väärtustama aega ja vaeva, mida panustatakse töö tegemiseks vähemalt sama palju, kui seda, mis töö eesmärgina saavutatakse. Tihti on elus näiteid, kui võib öelda, et inimene eelistab toodete suhtes toodet A-d B-le ja toodet B-d C-le. Selline näide toob esile ka väga hästi, kuidas sotsialistlik plaan, kus riik määrab hinnad, ei saaks töötada, kuna inimeste väärtused on nii erinevad ja igale inimesele omane. Hiljem selles osas räägib Mises majanduslikust kalkuleerimisest ning millistes tingimustes võib seda kasutada ja mis on selle piirangud. Nimelt hõlmab majanduslik kalkuleerimine kõike, mida saab raha vastu vahetada. Kaupade hinnad esindavad ajaloolisi andmeid, mis kirjeldavad mineviku sündmusi või need on tõenäoliste tulevaste sündmuste ootusel. Aga on ka asju, mida ei saa raha vastu vahetada ja selliseid teemasid ei saa ka majanduslik kalkulatsioon hõlmata. Inimene, kes tahab ennast treenida suurte saavutuste jaoks peab kasutama paljusid meetodeid, mille jaoks võib raha minna, aga ei pea. Au, voorus, hiilgus, tervis ja elu ise on kõik asjad, mis mängivad rolli inimkäitumises aga neid ei saa käsitleda majandusliku kalkulatsiooniga ning need on asjad, millele ei saa mingisugust rahalist väärtust määrata.
Neljas osa
Neljas osa sellest raamatust on pühendatud täielikult turule, mis tähendab, et see käsitleb katallaktikat, hindu, kaudset vahendamist, käitumise ja aja möödumise suhet, intressi, tööd, palka ning huvide harmooniat ja konflikte. Mises kirjutab selles osas ka kapitalismist, algselt defineerib ta kapitalismi põhimõtte ning hiljem kaitseb seda sotsialistlike ja sekkumist pooldavate maailmavaadete eest. Kapitalismi kaitseks räägib Mises, et on võimatu tõestada, et sotsialism suudab pakkuda sama kõrget elatustaset, kui kapitalism, Mises lisab ka, et tänu Läänemaailmale on riikide rahvaarvu näitajad mitmekordistunud ja tava USA töötaja naudib tänapäeval samu mugavusi, mida isegi Medici ja Louis XIV oleksid kadestanud. Mises jätkab enda kapitalismi kaitsmist, öeldes, et kapitalism on inimlooming, mis arenes välja vastavalt töö jaotusele ning rääkides turust, ütles ta, et turg on pika evolutsioonilise protsessi tagajärg, mis tuleneb inimese tahtest kohaneda parimal viisil tingimustes, mida inimene ei saa muuta ega mõjutada. Tähtsaks peatükiks kujunes ka hindu käsitlev peatükk, kus Mises kirjutas hindamis protsessist, kulude arvestamist ning nõudluse monopoli. Selles peatükis järeldab Mises, et hindade kujunemine on turumajanduslikus korras on määratud tarbijate poolt. Kuna ühe toote või teenuse eelistamine teisele tootele või teenusele on sotsiaalne nähtus, mida põhjustavad kõikide üksikisikute otsused osta või mitte osta ja müüa või mitte müüa ning selle tõttu panustab iga inimene oma osa turuhindade kujunemisel.
Viies osa
Viiendas osas seletab Mises sotsialismi ajalugu ja majanduslikku kalkuleerimist sotsialistlikus ühiskonnas. Selles osas räägitakse nimelt sotsialistliku doktriini laiendajast Karl Marxist, kes ei suutnud kunagi põhjendada plaanimajandusliku realistliku töötamist. Kuid plaanimajanduse töötamist ei olnud vaja tõestada, kuna sotsialism on kapitalismist arenenud sotsiaalne süsteem ning iga inimtegevuse hilisem areng on kõrgem ja arenenum tase. See oli sotsialistide põhjendus, mille kaitseks öeldi, et iga inimene, kes vaidleb inimarengu vastu ja nende arengutasandeid võrdleb on idioot ja vaimuhaige. Nimelt otsused, mida majanduslike otsuste üle valitsev direktor peab tegema, on väga individuaalsed ja laialdased ning neid otsuseid ei ole üks võimuga inimene võimeline tegema. Võttes näiteks tehase, peab direktor arvesse võtma eri tegureid, näiteks tehase suurus, asukoht ning kui palju ressursse peaks tehasesse suunama. Mises on võrrelnud plaanimajandust pimedas kompimisega, kus direktori tõenäosus edukaid otsuseid teha on palju väiksem, kuna tal ei ole piisavalt teadmisi iga individuaalse majandusliku projekti kohta. Põhjus, miks turumajandus sellega hakkama saab on see, et iga inimene teeb enda kogemuste järgi otsuseid ja tegeleb ühe projektiga korraga, lisaks sellele suudavad kapitalistid ja ettevõtjad muuta kasumi ja kahjumi järgi, nähes, mida inimesed vajavad ja mida inimesed ei vaja. Mises lükkab selles osas ümber ka erinevad soovitused turu säilitamiseks sotsialistlikus ühiskonnas, öeldes, et need on paradoksilised ja kapitalismi ja sotsialismi segunemine ei tööta, kuna tekib süsteem, mis ei suuda ennast ülal pidada.
Kuues osa
Kuues osa kirjeldab riigi sekkumist turumajandusse, Mises on väga vastu olnud riigi sekkumisele ja eelistab individualismi kollektivismile. Kuna on võimalik kindlalt ära tuvastada turumajandusele ja plaanimajandusele omased iseloomujooned, saab ka kindlalt öelda, et neid ei saa kunagi kombineerida ning ükski neist ei lähe järk-järgult ühelt teisele. On olnud ka inimesi, kes on vaielnud sellele vastu ja on väitnud, et on olemas majanduslike süsteeme, mis on sama kaugel kapitalismist kui sotsialismist. Kui keegi üritaks selle kolmanda süsteemini jõuda, siis on see võimalik ainult turumajanduse põhjalt. Sotsialism, mis oma jäiga tsentralismiga annab õiguse valida ja tegutseda ainult ühel riiklikul organil, ei võimalda kompromisse ega järeleandmisi. Tuleb ka esile tuua, kuidas riik plaanib sellises kolmandas süsteemis, kus turg eksisteerib, kuid ränga riigi järelevalve all, nimelt on valitsuse põhiomaduseks seaduste jõustamine peksmise, tapmise ja vangistamise teel. Need, kes taotlevad valitsuse suuremat sekkumist, nõuavad lõpuks suuremat sundi ja vähem vabadust. Enamjaolt suunab riik ressursse ja piirab tootmist läbi maksude kehtestamise ja tariifide kehtestamise, kuid selline poliitika tähendab, et riik peab firmasid üleval pidama, sest kui riik soovib nõudluse vastu minna ja toote tarbimist tõsta, ei ole võimalik, et selline firma oleks tulu toov, kuna see erineb sellest, milline tootmine oleks olnud turumajanduse ja vabaduse olemasolekul. Mises kaitseb selles peatükis ka laissez-faire kapitalismi, mille kohta ta ütleb, et selline süsteem, kus riik ei pea ütlema täpselt igale inimesele, mida teha ja kuidas teha eksisteerib ja töötab, sest inimene soovib endale parimat ja on omakasu eest väljas. Oma omandiõigusele panustades annab iga ühiskonnas osaleja oma osa tootmistegevuse võimalikult heale korraldamisele, ühiskonnas osaleja annab teistele osalejatele seda, mida nemad soovivad, et tema saaks, mida tema soovib ja sellepärast majandus ka töötab ja sujub.
Seitsmes osa
Seitsmes osa selles raamatust arutleb majandust uuriva teadusharu rolli ühiskonnas. Majanduse uurimine erineb väga teistest teadusharudest, nimelt on majanduslike teoreemide õigsuse mõõdupuuks ainult loogiline mõtlemine ning mitte puhtalt kogemustele tuginemine. Kuid majandus kui ühiskonna poolt käsitletav teadusharu on midagi, millega mineviku majandusteadlased eksisid. On tõsi, et eraelus ei saa ühegi rahvamassi tuimus ettevõtjaid peatada, neil on vabadus oma projektidega tegeleda, isegi kui kõik teised nende üle naeravad. Aga hiljem, kui uued, paremad ja odavamad tooted turule ilmuvad on ettevõtja see, kes teenib kasumit ja need, kes enne naersid on nüüd neid samu uusi ja odavaid tooteid ostmas. Kuid sotsiaalses ja majanduslikus korralduses on see erinev. Kõik teooriad, mis ei ole avalikkuse poolt toetatud on hukule määratud. Pikas perspektiivis ei saa ükski valitsemissüsteem toimida, kui seda ei toeta avalik arvamus. Rääkides majandusest ja vabadusest, tõi Mises esile fakti, et majanduslik vabadus ja muud vabadused käivad käsikäes. See on ka põhjus, miks paljud poliitikud tahavad reguleerida majandust ja propageerivad majandusse sekkumist. Nad soovivad levitada "häid" doktriine ja summutada "halbu" doktriine. Nende nägemuse järgi pole tõel jõudu, mis suudaks olla jätkusuutlik ainult tõe eksisteerimise tõttu. Vähesed on teadlikud kõigi nende populaarsete doktriinide puudustest ning ei mõista, miks need doktriinid alati kaost levitavad. Kuid ainus viis nendele vastu astuda on lakkamatult tõde otsida ja alati kontrollida asjade valiidsust, mida meile öeldakse. Raamatu viimases peatükis räägib Mises tänapäevase majandusliku olukorra kohta öeldes, et majandus teadmiste kogum on inimtsivilisatsiooni oluline struktuur; see on alus, millele on rajatud tänapäevane industrialism ning kõik viimaste sajandite moraalsed, intellektuaalsed, tehnoloogilised ja terapeutilised saavutused.
Prakseoloogia
Mises kasutab oma raamatus läbivalt mõistet prakseoloogia, mille mõistmine on oluline tema teooriast aru saamiseks. Prakseoloogia on omamoodi filosoofia haru, mis tegeleb konkreetselt inimtegevusega ja selle uurimisega. Täpsemalt tegeleb prakseoloogia objektiivsete tõdedega, mis võib algselt mõistmatu tunduda, kui mõelda inimtegude ja otsuste peale, mis põhinevad peaaegu alati inimese enda kogemustel ja arvamustel. Prakseoloogia algpunkt, põhineb sellel, et kui X tingimused on täidetud siis järgneb tegevus Y. Üks mõte, mis on selle mõtteviisi järgi välja arenenud, on see, et tegutsedes inimene otsustab ja tegelikult eelistab ühte tegevust või asja teisele ja see peab olema tõsi igale inimesele, kes käitub tahtlikult ja eesmärgistatult. Selle teema arendusega on võimalik ka arutada, miks on prakseoloogia raamatu kontekstis tähtis. Nimelt rääkides majandusest on turul valikuks alati ühe toote eelistamine teisele tootele, mis näitab inimtegevust ja nagu Mises ise on öelnud, on majanduse üks prakseoloogia alamharu.
Striķi
Striķi on küla (vidējciems) Lätis Salduse piirkonnas, Zvārde valla halduskeskus. Küla asub valla loodeosas Druve jõe kaldal. Küla on kujunenud endise Striķi mõisa (Gut Stricken) keskuse juurde.
Aastal 2005 oli külas 85 elanikku, aastal 2022 oli elanikke 45.
pisi|tühi|Striķi
St. Paul Building
pisi|St. Paul Building 1907. aasta postkaardil St. Paul Building oli 26-korruseline büroopindadega varane kõrghoone New Yorgis. See asus Lower Manhattani ärikeskuse südames Broadway ja Ann Streeti nurgal. Hoone sai nime üle tänava asunud kabeli St. Paul's Chapel järgi ning see oli oma aja üks kõrgeimaid hooneid. thumb|left|Western Electric Building Aastatel 1895–1898 valminud 96 meetri kõrguse ehitise projekteeris arhitekt George Browne Post historitsistlikus uusklassitsistlikus joonia stiilis. See lammutati ilma avaliku tähelepanuta linna moderniseerimise käigus 1958. aastal, et teha ruumi Western Electric Buildingule.
Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia
pisi| Akadeemia peahoone [[Skopjes]] Makedoonia Teaduste ja Kunstide Akadeemia (makedoonia keeles Македонска Академија на Науките и Уметностите) on Põhja-Makedoonia teaduste akadeemia, riigi tähtsaim teadusasutus.
Akadeemia on Euroopa akadeemiate ühenduse ALLEA liige. Ta asutati 1967. aastal Skopjes. Akadeemia esimene esimees (1967–1975) oli kirjanik ja lingvist Blaže Koneski.
Akadeemia organisatsiooniline struktuur koosneb viiest osakonnast, viiest uurimiskeskusest, kahest tehnilisest üksusest, akadeemia sekretariaadist ja presiidiumist.
Akadeemia liikmeskond
Akadeemia liikmeskonda kuulub 40 tegevliiget, 5 korrespondentliiget, 67 välisliiget ja 3 auliiget. Akadeemia liikmeskond on jagatud teadusvaldkondade alusel kuude osakonda:
Tegevliikmeid läbi aegade
pisi|160px| Akadeemia välisliige [[Ferid Murad, Nobeli auhinna laureaat]] pisi|160px| Akadeemia välisliige [[Kenzō Tange, Pritzkeri auhinna laureaat]]
Hausakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Hausakeelne Vikipeedia (hausa keeles Wikipedia) on Vikipeedia hausakeelne versioon.
Hausakeelsele Vikipeediale pandi alus 2002. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Kooli paistiik
Kooli paistiik (ka Murikatsi tiik) on paisjärv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Kärstna külas.
Tiigi pindala on 3,9 ha, keskmine sügavus 1,85 m, suurim sügavus 2,14 m, valgla pindala 6 km², kõrgus merepinnast 72,5 m ja vee maht 67 000 m³. Tiik on paisutatud Tarvastu jõele ja selles asub üks saar pindalaga 0,01 ha. Tiik kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Tiik pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Michael VIII Palaiologos
Michael VIII Dukas Angelos Komnenos Palaiologos või Palaeologus (kreeka keeles Μιχαὴλ Δούκας Ἄγγελος Κομνηνὸς Παλαιολόγος (Mikhaēl Doukas Angelos Komnēnos Palaiologos); u 1223 – 11. detsember 1282) oli Nikaia keiser aastatel 1259–1261 ja Bütsantsi keiser 1261–1282.
Michael VIII oli Bütsantsi viimase, Palaiologose dünastia rajaja, mis valitses riiki kuni Konstantinoopoli langemiseni 1453. aastal. Ta vallutas 1261. aastal ladinlastelt tagasi Konstantinoopoli, taastades sellega lõplikult Bütsantsi keisririigi. Tema valitsusajal taastas riik oma võimsuse ning Bütsantsi armee ja merevägi suurenesid märgatavalt. Konstantinoopoli linn ehitati taas üles ning selle elanikkond kasvas. Keiser avas uuesti ka Konstantinoopoli ülikooli, mis viis riigi 13.–15. sajandil Palaiologose renessansi ajastusse.
Michael VIII ajal liikus Bütsantsi sõjaväe tähelepanu Balkanile Bulgaaria vastu, mis jättis Anatoolia piiri tähelepanuta. Tema järglased ei suutnud seda enam kompenseerida ning nii Arseniose skisma kui ka kaks kodusõda aastatel 1321–1328 ja 1341–1347 õõnestasid edasisi jõupingutusi territooriumite taastamiseks, mis kulutasid riigi jõudu, majandust ja ressursse. Jätkuvad sõjad Bütsantsi, Thessaloniki keisririigi, Epeirose despootkonna ja Serbia vahel lõppesid endise Bütsantsi keisririigi lõpliku killustatusega ning andis võimaluse türklastel laiendada Anatoolias oma territooriume.
Lapsepõlv
Michaeli rajatud Bütsantsi viimane keisridünastia Palaiologos oli olnud juba ligi paarsada aastat küllaltki tuntud, olles sugulussidemetes peaaegu kõikide teiste väljapaistvate perekondadega. Mõnda neist, nagu Dukas, Angelos ja Komnenos kasutas keiser ka oma täispikas nimes.
Usbeki keel
Usbeki keel (usbeki keeles o‘zbek tili või o‘zbekcha) on turgi keelte tšagatai rühma kuuluv keel, Usbekistani riigikeel. Seda kõnelevad Usbekistanis ja selle naabruses elavad usbekid.
Michael VIII Palaiologos
Noorus ja mõjuvõimu kasv
Kuigi ta pääses karistusest, abiellus hiljem keisri venna lapselapse Theodroaga ning talle anti tiitel megas konostaulos (frangi palgasõdurite ülem), ei usaldatud teda endiselt. Samas oletavad mõned ajaloolased, et Johannes III pidi mingit kiindumust Michaeli suhtes tundma, et lubas tal oma sugulasega abielluda. Keiser Johannes III suri 1254. aastal ning uus valitseja Theodoros II hakkas läbi viima puhastust aristokraatide seas. Seetõttu põgenes Michael Rumi sultanaati, kus ta teenis ajavahemikus 1256–1258 kristlastest palgasõdurite väejuhina, võideldes sultan Kaykaus II eest. 1258. aastal kutsus keiser Theodoros II Laskaris Michaeli tagasi. Pärast seda, kui mõlemad üksteisele truudust vandusid ja julgeolekugarantiisid andsid, nõustus Michael Theodorose teenistusse minema. Teise verisooni järgi põgenes Michael ilma igasuguse aluseta seldžukkide juurde. Ta väitis, et keiser tahtis teda tappa. Theodorosel sellist kavatsust polnud ning Michaeli tagasimeelitamiseks andis keiser talle pühaliku vande tema julgeoleku tagamise kohta, mida Michael oligi kogu aktsiooniga salaja taotlenud.
Usbeki keel
Erinevatel andmetel on usbeki keele kõnelejaid 18 – miljonit.
Tadžikistani naabruses räägib usbeki keelt 873 000 inimest. Neist Kõrgõzstanis 550 096 ja Türkmenistanis 317 000.
Michael VIII Palaiologos
Tõus regendiks ja kaaskeisriks
pisi|Keiser Michael VIII Palaiologose Georgios Mouzaloni tapmise järel tuli leida Johannes IV-le uus hooldaja. Kõige laiapõhjalisem toetus oli Michael Palaiologosel, kelle positsiooni tugevdas sugulus keisriga nii ema kui isa poolt. Michael otsustas oma positsiooni tugevdamiseks kasutada kavalust. Ta keeldus esialgu ametikohast, väites, et ta on selle jaoks liiga vaene ning tal puuduvad vastavad tiitlid. Samal ajal võttis ta ruttu kontrolli riigikassa üle ning hakkas seda inimestele laiali jaotama ja vaatemänge korraldama. See suurendas Palaiologose toetust veelgi. Michael pööras erilist tähelepanu vaimulikkonna toetuse võitmiseks. Näiteks läks Michael isiklikult patriarhile, kes Nikaiasse saabus, linna väravasse vastu ja talutas tema muula oma käekõrval linna. Sümboolselt tõstis ta ka keiser Johannes IV patriarhi kätele, teatades, et on nõus kandma hooldaja vastutuskoormat vaid siis, kui seda soovivad kõik. Ent selleks ajaks oli Palaiologos endast kõik teinud, et oma toetajaskonda kasvatada. Ta oli jaganud lubadusi, korraldas pidustusi ja sõlmis kasulikke abielusid. Nii kuulutatigi Michael regendiks. Ta võttis endale tiitli megas doux (kõrge õukonnatiitel, mereväe ülemjuhataja) ning 1258. aasta 13. novembril tiitli despotēs (despoot). Peagi väitsid Michael ja tema pooldajad, et riik, mille eesotsas on lapskeiser, ei suuda välisvaenlastele vastu seista. Nii kuulutati Michael Palaiologos 1258. aasta lõpus Johannes IV kaaskeisriks.
Usbeki keel
Tähestik
Kuni 1928. aastani kasutati usbeki keeles kirjutamiseks araabia kirja, seejärel mindi üle ladina tähestikule. 1940. aastal võeti kasutusele kirillitsa, 1992. aastal aga jälle ladina tähestik.
Michael VIII Palaiologos
Tõus regendiks ja kaaskeisriks
Kroonimist ette valmistades kerkisid üles mitmesugused ideed. Näiteks pakkusid Michaeli pooldajad välja variandi, et Johannese kroonimine tuleks edasi lükata kuni tema täisealiseks saamiseni. Radikaalsemad variandid olid, et vihatud keisri Theodoros II poeg tuleks üldse võimust ilma jätta. Samas oli neile ka opositsioon, kes soovisid Johannese kroonimist enne Michaeli. Patriarh Arsenios Autoreianos oli kahe valiku ees. Ta mõistis, et vale variandi kasuks otsustamine viib talt ameti. Michael Palaiologos oli aga selleks ajaks oma toetajaskonda veelgi suurendanud ning patriarh otsustas tema kasuks. Nii tuli Johannes IV-l viibida kroonimisel pealtvaatajana. Michael VIII krooniti 1. jaanuaril 1259. Johannes ei kandnud üritusel krooni, vaid vääriskividega kaunistatud linti.
Usbeki keel
Tähestik
Usbeki keel on lähisuguluses uiguuri keelega.
Kaasaegne usbeki ladina tähestik:
Michael VIII Palaiologos
Tõus regendiks ja kaaskeisriks
Edaspidi hoiti Johannes IV palees ning toodi inimestega kohtuma vaid siis, kui see Michael VIII sobis. Kuni Konstantinoopoli tagasi vallutamiseni oli dokumentidel mõlema keisri allkirjad, pärast seda aga pole Johannese nime enam paberitel mainitud.
Usbeki keel
Tähestik
Usbeki kirillitsa tähestik:
Michael VIII Palaiologos
Ettevalmistus
pisi|Michael VIII Palaiologos Ametlikult troonil olles jätkas Michael VIII veelgi heldekäelisemalt raha ja lubaduste jagamist. Ta kaotas piirangud luksusele, mille keiser Johannes III oli kehtestanud. Aadlikud võisid taas kanda välismaiseid rõivaid ja soenguid. Keiser soosis ka pidustusi ja lõbutsemist.
Usbeki keel
Foneetika
Erinevalt enamusest teistest turgi keeltest puudub usbeki kirjakeeles vokaalharmoonia.
Michael VIII Palaiologos
Ettevalmistus
1259. aastaks oli Nikaia välispoliitiline olukord kujunenud küllaltki soodsaks. Türklaste-seldžukkidega oli sõlmitud mongolite invasiooni tõttu rahu- ja sõprusleping, mistõttu idapiir oli kindlustatud. Olukord muutus veelgi soodsamaks kui sultan Kaykaus II pidi riigipöörde tõttu Nikaiasse põgenema, võttes kaasa riigikassa, haaremi ja teenijad. Ladina keisririik ei kujutanud samuti enam ohtu ning jäi Nikaia keisririigi ja Epeirose despootkonna vahelistes konfliktides erapooletuks. Ladina keisririigi nõrkus aga andis aluse hakata pidama Konstantinoopoli tagasi vallutamise plaane. Selleks hakkas Nikaia jagama Konstantinoopolis elavatele väljapaistvatele bütsantslastele raha. Enne Konstantinoopolit kavatses Michael aga tegeleda Epeirosega, kes oli asunud looma Nikaia-vastast liitu.
Usbeki keel
Sõnavara
Võrreldes teiste turgi keeltega on usbeki keeles rohkem pärsia (tadžiki) ja araabia laensõnu.
Michael VIII Palaiologos
Ettevalmistus
Sõda Epeirose vastu algas 1259. aasta kevadel. Nikaia vägesid juhtis keisri vend Johannes Palaiologos, kes oli edukas nii sõjaliselt kui ka diplomaatiliselt. Ta oli suutnud osavalt Epeirose ja selle liitlased tülli ajada. Sama aasta sügisel kohtusid vastaspooled otsustavas lahingus, kus Michael VIII purustas Epeirose valitseja Michael II ja Ahhaia vürstiriigi liitlasväed Pelagoonia lahingus, kus liitlaste poolel hukkus palju mehi. See sündmus oli äärmiselt oluline eeldus Konstantinoopoli vallutamiseks. Lisaks sellele, et võit kindlustas Nikaia läänepiiri, näitas see keisrit ka pädeva juhina. Michael II põgenes oma pojaga juba enne lahingu lõppu.
Kuigi võit oli hiilgav, vajas Michael VIII Konstantinoopolit, et pühkida endalt usurpaatori häbimärk. Pärast Pelagooniat sai keiser keskenduda Konstantinoopoli vallutamise plaanile. Kuigi ladinlaste olukord oli suhteliselt lootusetu, tegutses Michael VIII äärmiselt ettevaatlikult. Ta alustas salajasi läbirääkimisi Ladina keisri Balduin II vastastega Konstantinoopolis. Balduin II tegutses oma olukorrale vastupidi. Ta saatis Michael VIII juurde saadikud nõudmisega loobuda peaaegu kõikidest praeguse Bulgaaria aladest. Vastutasuks lubati sõlmida Nikaiaga igavene rahu. See provokatiivne samm näitab, et Balduin II ei tajunud oma reaalset positsiooni. Väidetavalt palus keiser, teades ladinlaste kehva olukorda, Balduinilt linnade nimekirja, mille Nikaia peab loovutama. Saades nimekirja, hakkas keiser Balduiniga kometit mängima. Ta tõi iga linna juures põhjuse (näiteks: "seal sündis minu isa", "seal alustasin oma karjääritõusu", "see on mulle kui kodulinn", "seal olen alati jahil käinud"), miks ta linna loovutada ei saa. Ladinlased olevat lõpuks keisrilt küsinud, et mida siis Nikaia on nõus loovutama. Michael VIII olevat vastanud, et ta ei loobu millestki, kuid kui Ladina keisririik rahu soovib, peab see loovutama pool müntide vermimise tuludest, millega Balduin II ei nõustunud.
Esimene katse
1260. aastal alustas Michael VIII otseseid ettevalmistusi Konstantinoopoli vallutamiseks. Nikaia isoleeris linna maa poolt, millega kunagise võimsa Ladina keisririigi territooriumid paistsid kätte Konstantinoopoli müüridelt. Michael aga loobus linna ründamisest. Osad ajaloolased arvavad, et ta tegi seda ettevaatlikkusest, kuid teised usuvad, et levisid kuulujutud ladinlastele saabuvast abiväest, mistõttu Michael VIII pidi ladinlastega sõlmima 1260. aasta augustis üheaastase vaherahu. Mõningatel hinnangutel olid põhjuseks sündmused Nikaias, kus rahulolematus keisriga ähvardas paisuda mässuks. Paljud nägid Michaeli vaid usurpaatorina ning soovisid teda võimult tõugata. Just seetõttu pöördus keiser tagasi tagalat kindlustama. Peamisteks vastasteks kujunesid võimust ilma jäänud Laskarised ja patriarh. Michael, kindlustanud oma võimu, ei soovinud enam täita kõiki patriarhile antud lubadusi. Patriarh Nikephoros II otsustas keisrit survestada ning lahkus Nikaiast, et asuda elama erakuna. See võttis keisrilt võimaluse teda legaalselt välja vahetada, sest erakuna elamine oli kiriklikust seisukohast jumalale meelepärane. Kuid keiser leidis siiski sobiva põhjuse. Patriarhi süüdistati selles, et ta ei arutanud oma tegevust teiste kirikutegelastega ning tekitas seega kirikule kahju. Nii tagandati Nikephoros ning ametisse pandi uuesti endine patriarh Arsenios Autoreianos.
Keiser mõistis, et Konstantinoopoli tõhusaks piiramiseks läheb tarvis mereväge, mistõttu sõlmis Nikaia liidu Genova vabariigiga. 1260. aastal siirdus keiser uuesti Konstantinoopoli alla. Bütsantslastel oli suur arvuline ülekaal, kuid katse linna vallutada ebaõnnestus. Michael andis käsu taanduda, mille käigus sattusid nad Bütsantsi keiser Basileios II säilmete otsa, mille ladinlased olid sarkofaagist välja tõstnud. Säilmed olid toetatud ühe kiriku müüri vastu ning veelgi suuremaks alanduseks oli tema suhu pistetud flööt. Michael VIII andis käsu Basileios purpurisse riietada ning auavaldustega matta.
Vallutamine
1261. aastal sai Michael VIII teada, et on bulgaarlaste rünnaku oht, mistõttu otsustas ta neid ennetada ja saatis oma väepealiku Alexios Strategopoulose koos 1000-mehelise türklastest palgasõdurite ratsaväega Bulgaaria poole. Keiser andis neile lisaülesandena mööduda Konstantinoopolist, et koguda luureandmeid. Alexios sai teada, et suur osa ladinlaste väest oli laevadel lahkunud. Ladinlased uskusid, et olid andnud bütsantslastele otsustava hoobi ning nüüd oli aeg minna vasturünnakule. Ladinlased suundusid vallutama Nikaiale kuuluvat Daphnusia (tänapäeva Kefken) saart. Seega puudus linnal märkimisväärne osa kaitsest. Väejuht mõistis, et üllatusrünnakuga võib õnnestuda vallutada nõrgestatud Konstantinoopol.