cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Playtech
Tegevus
pisi|Playtechi direktor Ivo Lasn 2022. aastal Arvamusfestivalil 2015. aastal töötas Playtechis umbes 5000 inimest 13 riigis: 500 Suurbritannias, 700 Iisraelis, 600 Eestis Tartus ja Tallinnas, 800 Lätis, 100 Rootsis ja 600 Ukrainas Kiievis.
Tegevus Eestis
Eestis tegutseb Playtechi tütarettevõte Playtech Estonia OÜ (selle kontorid asuvad Tartus ja 2009. aastast ka Tallinnas) ning Videob OÜ Tallinnas. Eestis oli Playtechi esimene ja 2006. aastani ainus Playtech grupi arenduskeskus. Eesti arenduskeskus on tänini Playtechi suurim.
Playtech Estonia kuulub Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liitu. Firma direktor on 2015. aasta 16. novembrist Ivo Lasn. Ettevõtte eelmised juhid olid Kaari Simson, Juha Olavi Korhonen ning enne neid Rein Lemberpuu ja ?? . Äriregistri järgi on firma aadress Vanemuise 7, Tartu ning registrisse kanti see 15. veebruaril 2001.
Toivo Luts
Toivo Luts (19. juuni 1935 Alavere – 9. mai 2008 Tallinn) oli eesti poksija.
Telliskivisein
pisi| Telliskivisein on telliskividest laotud sein või müür. Seinad laotakse käsitsi ja kivide vahele (vuugid) pannakse segu. Telliskivisein on suhteliselt tugev, vastupidav ja ilmastikukindel.
Toivo Luts
Luts poksis aastatel 1952–1958 Tallinna Spartakis, kus tema treener oli Evald Seepere.
Luts oli kärbeskaalus (kuni 51 kg) Eesti NSV meister 1956. aastal. Ta sai Eesti NSV meistrivõistlustel kukk-kaalus (kuni 54 kg) 2. koha 1957. aastal ja 3. koha 1955. aastal.
Lapinlahti vald
Naabervallad on Iisalmi linn, Kuopio linn, Rautavaara, Siilinjärvi vald ja Sonkajärvi vald.
Allan Carlsson (poksija)
Carl Allan Carlsson (hiljem ka Allan Ekebäck; 8. november 1910 Örebro – 17. november 1983 Norrköping) oli Rootsi poksija.
Carlsson sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Carmelo Robledole (Argentina) ning võites 3. koha kohtumises Gaspare Alessandrit (Itaalia).
Nurkkiirendus
Nurkkiirendus on nurkkiiruse muutumise kiirus.
Selle tähis on β (beeta) ja mõõtühik radiaan sekundi ruudu kohta.
Singapura kass
pisi Singapura kass on kassitõug. See on üks väiksemaid kassitõuge maailmas. Singapura kassi iseloomustavad suured silmad ja kõrvad ning pruunikirju karv.
Ajalugu
1975. aastal töötasid Tommy ja Hal Meadow Singapuris ning kui nad USA-sse naasid, nägid nad tänaval kolme pruunikirju karvaga kassi. Tänu nendele kassidele registreerisid selle tõu TICA 1979. aastal ja CFA 1982. aastal.
Tariõielised
Tariõielised (Staphyleaceae) on õistaimede sugukond rüüpõõsalaadsete seltsist.
Retroviirused
Retroviirused (Retroviridae) on viiruste sugukond, mille genoom koosneb kahest RNA molekulist ja mille genoomis kodeeritud revertaasi ehk pöördtranskriptaasi abil kopeerib viirus end DNA vormi ja suudab integraasi abil liituda peremeesorganismi pärilikkusainega.
Integreerunud retroviiruse genoomi nimetatakse proviiruseks.
Klassifikatsioon
Sugukonda Retroviridae liigitatakse järgmised viiruste alamsugukonnad :
Herbert Muischneek
Herbert Nikolai Muischneek (ka Muischnek; 10. juuni 1903 Vjatka – 16. oktoober 1966 Tartu) oli Eesti geodeet.
Töö
Ta teenis kaitseväe Lennukooli fotolaboris 1930–1931; Tartu Tähetorni assistent 1931–1935; Tartu Ülikooli matemaatika instituudi ja geodeesiakabineti assistent ja vanemassistent 1935–1936; Tallinna Tehnikaülikooli geodeesia laboratooriumi vanemassistent 1936–1940; Tallinna Polütehnilise Instituudi geodeesia kateedri assistent 1940–1944, vanemõpetaja 1944–1945, dotsent ja geodeesia laboratooriumi juhataja 1944–1952, õpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia maakorralduse ja hüdromelioratsiooni teaduskonna dekaan, geodeesia ja matemaatika kateedri juhataja ning dotsent 1952–1966.
Teadustöö põhisuunad
Oma teadusliku tegevuse algpäevil Tartu Tähetornis tegeles Herbert Muischneek riikliku ajateenistustusega, töötas Petzvali astrograafiga, vaatles tähtede kattumist Kuuga jne. Aastail 1934–1935 teostas ta koos Robert Livländeriga rea geodeetilisi töid (katsebaasi mõõtmine Toomemäel, riikliku geodeetilise punkti sidumine Struve triangulatsiooni algpunktiga jne). Tallinna perioodil teostatud töödest oli väga oluline töö Gaussi-Lamberti koordinaatide ümberarvestamine Gaussi-Krügeri koordinaatide süsteemi. Herbert Muischneek pani Eestis aluse neotektoonilise liikumise uurimisele; ta oli Akadeemilise Matemaatika Seltsi asutajaliige ja sekretär 1926–1936; Loodusuurijate Seltsi liige, Tallinna Tehnikaülikooli fotoklubi asutajaliige ja esimees. Sai 1934 Tartu tööoskusameti fotograafia tööala õppinud töölise kutsetunnistuse. Tegi aastatel 1925–1934 mh fotosid Tartu Ülikooli matemaatika, mehaanika, botaanika ja farmakoloogia instituudile; Tartu Ülikooli Raamatukogule; Tartu Ülikooli Sisehaiguste Kliinikule ja oli ka Kristlik Noorte Naisühingu fotograaf (valmistas kõik ühingu fotod).
Isiklikku
Tema tütar on Nata-Ly Sakkos.
Rathlin
thumb Rathlin (iiri Reachlainn) on saar Iirimaa saarest põhjas Põhja-Iirimaa Antrimi krahvkonnas.
Saar on L-tähe kujuline ja asub Iirimaa saare rannikust 4 km eemal. Kaugus Šotimaa Kintyre'i poolsaare lõunatipust on 25 km. Rathlini ulatus idast läände on 6 km ja põhjast lõunasse 4 km.
Rathlinil on regulaarne praamiühendus 10 km kaugusel Ballycastle'i sadamaga.
1845 lahkus saarelt umbes 500 inimest ja rändas Ameerika Ühendriikidesse. 1985 suri saarel viimane iiri keele Ida-Ulsteri murde emakeelne kõneleja Põhja-Iirimaal.
Saar on vulkaanilise päritoluga ja koosneb peamiselt lubjakivist ja basaldist. Rannakaljud on kuni 70 m kõrgused. Rathlin on tuntud merelindude pesitsus- ja peatumiskohana. Saar on osaliselt looduskaitse all.
Sidemereaktsioon
Sidemereaktsioon ehk reaktsioonjõud on jõud, millega sidet moodustav keha mõjub vaadeldavale kehale. Reaktsioonjõudusid nimetatakse ka passiivseteks jõududeks, kõiki teisi jõudusid aga aktiivseteks jõududeks. Inseneriülesannete puhul nimetatakse sidemeid tihti ka tugedeks ja vastavaid reaktsioonjõudusid toereaktsioonideks.
Siilinjärvi vald
Siilinjärvi on vald Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Naabervallad on Kuopio linn ja Lapinlahti vald.
Maret Ehlvest
Maret Ehlvest (neiuna Maret Enniko; sündinud 8. aprillil 1934 Tammistus) on eesti arst.
Uue Tehnoloogia Teleskoop
pisi|Uue Tehnoloogia Teleskoop Uue Tehnoloogia Teleskoop (New Technology Telescope; NTT) on Ritchey–Chrétieni teleskoop, mille peapeegli diameeter on 3,58 meetrit.
Maret Ehlvest
Ta sündis Tartumaal Tammistus rätsep August Enniko ja tema õmblejannast abikaasa Linda tütrena. Tema isa oli aastal 1944 Saksa sõjaväes ja aastatel 1948–1955 metsavend.
Ta õppis aastatel 1941–1945 Palamuse algkoolis, aastatel 1946–1948 Kohtla-Nõmme 7-klassilises koolis ja lõpetas aastal 1952 Tallinna 7. Keskkooli. Samal aastal üritas ta astuda Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, kuid dokumendid tagastati korduvalt, kuna seal puudus isa elukoht. Eksamitele siiski pääses. Ta õppis takistusteta aastani 1955, mil tema isa metsavendlus oli saanud teatavaks ja ta käis korduvalt ülekuulamistel, kuid ähvardusi ülikoolist väljaheitmiseks muutunud poliitilises olukorras ei teostatud ja ta lõpetas Tartu Ülikooli aastal 1958 arstina.
Aastatel 1958–1966 töötas ta Paide Rajooni Keskhaiglas pediaatrina, kuuludes algusest peale Lastearstide Seltsi. Aastatel 1966–1970 töötas ta Paides lasteosakonna juhatajana. Aastal 1970 tuli ta Tallinna ja asus tööle Tallinna Merimetsa Haigla pediaater-infektsionistina; aastatel 1975–1990 töötas samas osakonnajuhatajana. Erialalisel täiendusel oli ta kuus korda: aastal 1961 Tartus üldpediaatria alal, aastal 1966 Leningradis osakonnajuhatajate täienduskursusel, aastal 1969 Moskvas laste füsioloogia ja patoloogia alal, aastal 1979 Tartus nakkushaiguste alal, aastal 1979 Moskvas lapseea nakkuste alal ja aastal 1988 Leningradis nakkushaiguste, intensiivravi ja reanimatsiooni küsimustes.
Isiklikku
Tema abikaasa Juhan Ehlvest on samuti arst, poeg Jaan Ehlvest on maletaja, poeg Jüri Ehlvest (1967–2006) oli kirjanik.
Matsa
pisi|Matsa Matsa ehk hapnemata leib ehk hapendamata leib (heebrea keeles מצה) on õhuke leib, mida religioossed ja tavadest kinni pidavad juudid paasapühade ajal söövad. Matsat valmistatakse veest ja nisust, rukkist, odrast, kaerast või speltanisust ilma juuretiseta.
Riitus
Et paasapüha nädalal välditakse peale hapnemata leiva ka kõike muud, mis võib käärida (näiteks tainatooteid, jahu, aškenazid ka kaunvilju ja riisi), siis küpsetatakse matsast või matsajahust kooke. Ortodokssed juudid ei tarvita paasapüha ajal ka mitte nõusid, mis on juuretisega valmistatud toiduga kunagi kokku puutunud. Paljudes nende majapidamistes on sellepärast spetsiaalsed paasapühade nõud, tagasihoidlikumad majapidamised piirduvad sellega, et kõik potid, taldrikud ja söögiriistad keedetakse rituaalselt pikalt läbi.
Matsat süüa on kästud ainult paasapüha esimesel õhtul sederil (15. nisani algus; juudi diasporaas kaks päeva: 15. ja 16. nisan). Nädala teiste päevade kohta kehtib ainult, et ei tohi süüa midagi hapnenut (hamets). Sederi õhtul peab laual olema kolm erilist matsat, mis on tavaliselt käsitsi küpsetatud ja tavalisest paksemad. Ülemine matsa sümboliseerib templipreestreid (koheneid), teine templiteenreid (leviite) ja alumine iisraellasi. Iga matsa on teistest rätikuga eraldatud. Igal juudil on kästud tükike matsat süüa. Tükike matsat (afikoman) "peidetakse" ja "leitakse".
Valvatud matsa
Peale tavalise matsa on veel olemas valvatud matsa (matsa šmura). Tavalise matsa puhul jälgitakse, et see alates terade jahvatamise ajast ei hapneks. Valvatud matsat jälgitakse aga juba lõikusest saadik, et see palavuse, niiske õhu ega liigse sõtkumise tõttu ei hapneks.
Käsumatsad
Varem valmistati matsad sederiks sama päeva pärastlõunal oma käega. Neid nimetati käsumatsadeks (matsot mitsva), sest nad on mõeldud käsust kinnipidamiseks.
Istra rajoon
Istra rajoon (vene keeles Истринский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Moskva oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Istra linn.
Rajoon piirneb põhjas Klini rajooniga, kirdes Solnetšnogorski rajooniga, kagus Krasnogorski linnaringkonnaga, lõunas Odintsovo rajooniga, läänes Ruza rajooniga ja loodes Volokolamski rajooniga.
Rajooni pindala on 1268,97 km². Elanike arv oli 2012. aastal 119 960, 2009. aastal 113 960 ja 2002. aastal 115 753.
Istra rajoonis on 198 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Istra ja Dedovski linna ning Snegiri alevi) ja üheteistkümne külaasunduse koosseisu.
America (ansambel)
America on rokkansambel, mille moodustasid 1970. aastal Londonis multiinstrumentalistid Dewey Bunnell, Dan Peek ja Gerry Beckley.
Bändi liikmed tutvusid, kui nende vanemad olid Ameerika Ühendriikide õhujõudude teenistuses. Dan Peek lahkus bändist 1977. aastal. Ülejäänud liikmed musitseerivad koos tänini, kuigi bändi hiilgeajad jäävad kolmekesi tegutsemise aega.
Ansambel on andnud välja 16 stuudioalbumit, 4 kontsertalbumit ja 7 kogumikku. Bändil on olnud kaks Billboardi edetabeli esikohale jõudnud singlit: "A Horse with No Name" (1972) ja "Sister Golden Hair" (1975). Tuntud on ka "I Need You", "Ventura Highway", "Don't Cross the River", "Tin Man" ja "Lonely People". 1972. aastal pälvis bänd parima uustulnuka Grammy auhinna. Bändil on oma täht Hollywoodi kuulsuste alleel.
Haverford
pisi|Haverford 1920. aasta postkaardil Haverford oli algselt ameerika transatlantiline ookeaniliinilaev, mille tellis 1901. aastal laevakompanii American Line.
Esimese maailmasõja ajal kasutati Haverfordi sõjaväe transpordilaevana Põhja-Atlandi ookeanil. Pärast sõda ostis selle aurulaeva Suurbritannia laevakompanii White Star Line, mil see hakkas teenindama Liverpool – Philadelphia liini ja seejärel Hamburg – New York liini. Laevale jäeti alles tema algupärane nimi, kuigi üldiselt olid White Star Line'i laevade nimed -ic lõpuga. Laev lõpetas tegevuse 1924. aastal ja lammutati 1925. aastal.
SNPde annotatsioon
Üksiknukleotiidsete polümorfismide (SNP) annoteerimine on individuaalsete SNP-de efekti või mõju ennustamine kasutades SNP-de annoteerimise töövahendeid. SNP-de funktsionaalseks annoteerimiseks kasutatakse nukleiinhappe- või valgujärjestust, mida töödeldakse ja tulemused esitatakse selges vormis seotuna päringjärjestusega.
Ühenukleotiidilised polümorfismid mängivad olulist rolli ülegenoomsetes assotsiatsiooniuuringutes, kus neil on primaarsete biomarkerite roll. SNP-d on tänapäeval esmane markerivalik nende suure esinemissageduse tõttu pea igas indiviidide populatsioonis. Nende biomarkerite asukoht on oluline ennustamaks valkude funktsionaalset tähtsust, geenide kaardistamises ning populatsioonigeneetikas. Iga SNP tähistab kindlas positsioonid toimunud nukleotiidide vahetust kahe indiviidi vahel. SNP-d on kõige sagedasem indiviididel leiduva geneetilise varieeruvuse tüüp, mõne liigi genoomis on üks SNP iga 100–300 aluspaari järel. Väga suure SNP-de hulga tõttu genoomis on genotüüpimise ja analüüsi kiirendamiseks vaja seada SNP-d nende potentsiaalse mõju järgi tähtsuse järjekorda.
Suure SNP-de hulga annoteerimine on keeruline protsess, mis vajab arvutuslikke meetodeid haldamaks suuri andmestikke. Paljud tööriistad on arendatud annoteerimaks erinevates liikides leiduvaid SNP-sid, mõned on optimeeritud analüüsimaks tiheda andmestikuga liikide SNP-sid (näiteks inimene). Vähesed tööriistad ei ole liigispetsiifilised või toetavad mitte-mudelorganismide andmeid. Enamik SNP-de annoteerimise tööriistadest ennustab arvutuslikult SNP-de võimalikku kahjulikku mõju. Tööriistad hindavad, kas SNP asub genoomi funktsionaalses osas, nagu eksonis, splaiss-saidis või transkriptsiooni regulatsiooni alas, ning ennustavad SNP-de võimalikku mõju, kasutades erinevat valikut masinõppe lähenemistest. Kuid tööriistadel, mis klassifitseerivad SNP-sid vastavalt nende funktsionaalsele tähtsusele, on mitmeid puudusi. Esiteks, nad hindavad ainult SNP oletatavat kahjulikku mõju vastavalt nende ühele bioloogilisele funktsioonile, mis annab ainult osalist informatsiooni SNP-de funktsionaalsest olulisusest terves bioloogilises süsteemis. Teiseks, praegused süsteemid klassifitseerivad SNP-sid ainult kahte gruppi – kahjulikud või neutraalsed.
Orthoretrovirinae
Orthoretrovirinae on viiruste alamsugukond.
SNPde annotatsioon
SNP-de annoteerimise alused
SNP-de annoteerimiseks on kasutusel erinev geneetiline ja genoomne informatsioon. Lähtuvalt annoteerimistööriistade kasutatavatest lähenemistest võib annoteerimised jaotada järgnevalt.
Geenipõhine annoteerimine
Genoomsete elementide ümber olev genoomne informatsioon on kõige kasulikumaks tõlgendamaks uuritavate variantide bioloogilist funktsiooni. Tuntud geeni puudutav informatsioon on kasutusel referentsina, et leida uuritava variandi asukoht geenis või selle lähedal ja seeläbi hinnata, kas variant põhjustab katkestusi või teisi muutusi valgujärjestuses või muudab valgu funktsiooni. Geenipõhine annoteerimine põhineb lähenemisel, et mittesünonüümne mutatsioon, mis muudab valgujärjestust või muteerub splass-saiti ja seeläbi transkripti splaissimismustrit, on kahjulik.
Orthoretrovirinae
Klassifikatsioon
alamsugukonda Orthoretrovirinae liigitatakse järgmised viiruste perekonnad :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Orthoretrovirinae seisuga 30.03.2014.
SNPde annotatsioon
Teadmistepõhine annoteerimine
Teadmistepõhine annotatsioon põhineb informatsioonil geeni omaduste, valgu funktsioonide ja tema metabolismi kohta. Selle annotatsiooni puhul on suurem rõhk geneetilistel variatsioonidel, mis põhjustavad muutusi valkude funktsionaalsetes domeenides, valk-valk interaktsioonides ja bioloogilistes radades. Genoomi mittekodeerivad piirkonnad võivad sisaldada tähtsaid regulatoorseid elemente, näiteks promootorid, enhanserid ja insulaatorid, ning igasugune muutus regulatoorsetes piirkondades võib viia vastavate valkude funktsioonide muutumiseni. Mutatsioon DNA-s võib muuta RNA järjestust ja seeläbi mõjutada RNA sekundaarset struktuuri, RNAga seostuvate valkude äratundmist ja mRNA seostumise aktiivsust.
Täpik-maasidrik
pisi Täpik-maasidrik on Ameerikas elav lind sidriklaste sugukonnast.
SNPde annotatsioon
Funktsionaalne annoteerimine
Funktsionaalse annoteerimine identifitseerib variantide funktsioone vastavalt informatsioonile variantide lookuste kohta. Hinnatakse, kas antud lookused asuvad tunud funktsionaalsetes piirkondades, kuhu seostuvad ka genoomsed või epigenoomsed signaalid. Mittekodeerivate variantide funktsioon on lai, nad mõjutavad paljusid genoomseid piirkondi ja on seotud peaaegu kõikide geeniregulatsiooni protsessidega alates transkriptsioonist lõpetades translatsioonijärgse tasemega.
Täpik-maasidrik
Toitumine
Enamasti on nende toiduks putukad, seemned, marjad. Söögisedel varieerub aastaajaliselt. Söövad palju putukaid, sealhulgas mardikaid ja liblikaid, eriti suvel, roomajaid, liblikaid, ämblikke, tigusid ning ka väikeseid puuvilju.
Kesk-Eesti lavamaa
Kesk-Eesti lavamaa (ka: Kesk-Eesti lavatasandik) on Eesti maastikurajoon, mille pindala on 1488 km2. Halduslikult jääb lavamaa Jõgeva, Järva ja Viljandi maakonda.
SNPde annotatsioon
Transkriptsiooniline geeniregulatsioon
Transkriptsiooniline geeniregulatsioon sõltub paljudest ruumilistest ja ajalistest faktoritest tuumas nagu üldistest või kohalikest kromatiini seisunditest, nukleosoomi asendist, transkriptsioonifaktorite seostumisest, enhanserite ja promootorite aktiivsusest. Variant, mis muudab ühte neist bioloogilistest protsessidest, võib mõjutada geeniregulatsiooni ja seeläbi kutsuda esile fenotüübilist muutust. Kaugetes regulatoorsetes piirkondades asuvad geneetilised variandid võivad mõjutada transkriptsioonifaktorite seostumismusreid, kromatiini regulaatoreid ning teisi kaugeid transkriptsioonifaktoreid, mis omakorda segab interaktsiooni enhanseri/vaigistaja ja tema sihtmärkgeeni vahel.
Täpik-maasidrik
Pesitsemine ja paljunemine
Mune on kurnas 3-5, harva 2-6. Hauvad emased umbes 12-14 ööpäeva. Pojad jäävad pessa umbes 9-11 ööpäevaks.
Kesk-Eesti lavamaa
Lavamaa pinnamoele on iseloomulik nõrgalt lainjad moreenitasandikud, mida liigestavad liivsavised tasandikud ja kinnikasvanud järvedest moodustunud sood.
SNPde annotatsioon
Alternatiivne splaissing
Alternatiivne splaissing on üks olulisemaid genoomi keerukuse näitamise osasid. Muudetud splaissing omab olulist mõju fenotüübile, mis võib olla seotud haiguste või ravimite metabolismiga. Muutust võivad splaissingus põhjustada kõikide splaissimismasina osade muteerumised nagu muutused splaiss-saitides või splaissimise enhanerites ja vaigistajates. Muutused alternatiivse splaisingu saidis võivad viia erinevate funktsioonidega valkude sünteesini. Inimeses on ligi 50 000 erinevat valku, seega mõned geenid peavad olema suutelised tootma erinevaid valke. Alternatiivne splaissing esineb sagedamini kui varem arvatud ja seda võib olla raske kontrollida, mõne geeni pealt toodetakse tuhandeid erinevaid transkripte, seega on iga alternatiive splaisingu jaoks vaja uut geenimudelit.
Kesk-Eesti lavamaa
Põllumaad hõlmavad lavamaast peaaegu 40%.
SNPde annotatsioon
RNA protsessing ja transkriptsioonijärgne regulatsioon
Mutatsioonid transleerimata regioonides (UTR) mõjutavad paljusid translatsioonijärgseid regulatsioone. Iseloomulikud struktuurilised tunnused on vajalikud paljudele RNA molekulidele ja cis-funktsiooniga regulatoorsete elementide jaoks eri funktsioonide täitmiseks geeniregulatsioonis. SNP-d võivad mõjutada RNA molekulide sekundaarseid struktuure, häirida RNA molekulide õiget kokku voltimist, näiteks tRNA, mRNA või lncRNA voltimist või miRNA seostussaidi äratundmist.
Translatsioon ja translatsioonijärgne modifikatsioon
SNP-d võivad mõjutada cis-funktsiooniga regulatoorseid elemente mRNAs inhibeerida või edendada translatsiooni initsiatsiooni. Muutus sünonüümsetes koodonites võib mõjutada translatsiooni efektiivsust erapooliku koodonite kasutamise tõttu. Translatsiooni elongatsioon võib samuti muutuda vigaseks mutatsioonide tõttu ribosoomi teel oleval rampil. Translatsioonijärgsel tasandil võivad geneetilised variandid mõjutada valgutasakaalu ja aminohapete modifikatsioone. SNP mõju mehhanismid sellel tasandil on keerulised ning vähesed tööriistad ennustavad SNP-de mõju translatsiooni tasandil.
Valgu funktsioon
Mittesünonüümsed variandid põhjustavad muutusi geeni kodeeritud aminohappejärjestustes, sealhulgas põhjustavad SNP-d üksikute aluspaaride muutust ja mitteraamnihkelisi insertsioone ja deletsioone. Mittesünonüümsete mutatsioonide mõju valgu funktsioonile on palju uuritud ning arendatud on palju algoritme SNP-de kahjulike või patogeentsete mõjude ennustamiseks. Laialdaselt kasutusel olevad tööriistad, nagu SIFT, PolyPhen ja MutationTester, ennustavad edukalt mittesünonüümsete asenduste funktsionaalseid tagajärgi.
Evolutsiooniline konservatsioon ja looduslik valik
Võrdlev genoomika on kasutusel ennustamaks funktsionaalselt olulisi variante. Ennustus lähtub eeldusest, et funktsionaalselt olulised geenilookused peavad olema konserveerunud erinevates liikides ka ulatusliku fülogeneetilise kauguse korral. Teisest küljest on osa adaptiivseid omadusi ja erinevusi populatsioonide vahel põhjustatud läbi soodsate geenialleelide positiivse selektsiooni. Need geneetilised mutatsioonid on funktsionaalselt olulised populatsioonispetsiifilistes fenotüüpides.
SNP-de annoteerimise tööriistad
Teise põlvkonna sekveneerimisandmete annoteerimiseks on saadaval suur hulk SNP-de annoteerimise tööriistu. Osa neist on spetsiifilised kindlate liikide genoomsete variantide analüüsimiseks. Valik SNP annoteerimise töövahendeid ja nende kasutatavaid lähenemisi on toodud järgnevas tabelis.
Hollandi soojavereline hobune
KWPN-i tõuraamat on jaotatud nelja ossa:
Ajalugu
1887. aastal hakati Hollandis soojaverelisi hobuseid registreerima. Sellest ajast peale märgiti kõik sündinud varsad raamatutesse. Alguses oli küll palju tõuraamatuid, mis mõnel määral rivaalitsesid. Kuna ühine koostöö hobuste aretamisel on lihtsam, hakkasid eri tõuraamatud siiski ühinema. Nii jäigi neid kõigest kaks: NWP ja VLN. Aastal 1970 ühinesid needki kaks ja ühiseks nimeks sai WPN. Kui 1988. aastal oli Hollandis soojavereliste hobuste registreeritud aretamise 100. juubel, lisas kuninganna Beatrix WPNi ette tiitli "kuninglik". Sellest alates on tõuraamatu ametlik nimi KWPN.
Aretamise suunda on aastate jooksul pidevalt vahetatud tulenevalt hobuste kasutamise vajadustest. Alguses oli vaja hobuseid talutöödeks. Olenevalt piirkonnast võisid hobused erineda kehaehituse poolest.
Pärast Teist maailmasôda hakkas ratsasport populaarsemaks muutuma ja selleks oli vaja teist sorti hobuseid kui talupoja vankri ette. Siis hakati Hollandi soojaverelist tõugu Inglise täisvereliste, Prantsuse ja Saksa soojavereliste täkkudega modernsemaks muutma. Välimus, liikumine ja ka päritavate vigade puudumine on selles tõuraamatus aretushobuste valimisel alati väga tähtsal kohal olnud.
Annika Rihma
Annika Rihma (sündinud 14. juunil 1984 Põlvas) on eesti orienteeruja ja jooksja.
Haridus
Lõpetas 2002. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 2007. aastal lõpetas Tartu Ülikooli kehalise kasvatuse ja spordi eriala. 2011. aastal lõpetas Eesti Kunstiakadeemia sisearhitektuuri ja mööblidisaini eriala bakalaureuseõppe.
Töö
Tegutseb sisearhitektina.
Sporditulemused
Harrastab orienteerumist ja pikamaajooksu.
Orienteerumisega tegelenud 1997. aastast. Eesti meistrivõistlustel orienteerumises on ta võitnud aastatel 2001–2017 13 kuld-, 9 hõbe- ja 6 pronksmedalit (sealhulgas 1 kulla suusaorienteerumise märketeates, ülejäänud medalid orienteerumisjooksus).
Osalenud aastatel 2004–2017 Eesti koondises orienteerumisjooksu MMil, parimad tulemused 11. koht lühirajal (2008), 20. koht tavarajal (2017), 27. koht sprindis (2009 ja 2013) ja Eesti naiskonna liikmena 6. koht teatejooksus (2015). Orienteerumisjooksu EMil 2014. aastal tavarajal 15. koht ja teatejooksus 5. koht. Balti meistrivõistlustel Eesti naiskonna koosseisus võitnud teatejooksus 4 kulda (2005, 2009, 2011, 2016) ja tavarajal 2 hõbedat (2007, 2011).
Eesti kergejõustiku meistrivõistlustel on ta võitnud 2 kulda – 2011. aastal 5000 meetri jooksus ja 2015. aastal 10 000 meetri jooksus, lisaks erinevatelt jooksualadelt 7 hõbedat ja 6 pronksi.
Laiatoimelised antibiootikumid
Laiatoimelised ehk laia toimespektriga antibiootikumid on antibiootikumid, mis toimivad suure hulga eritüübiliste bakterite vastu. Laiatoimelised antibiootikumid on efektiivsed nii gramnegatiivsete kui ka grampositiivsete bakterite puhul. See on nende peamine erinevus võrreldes kitsatoimeliste antibiootikumidega, mis mõjutavad kas gramnegatiivseid või grampositiivseid baktereid, kuid mitte mõlemaid.
Laiatoimeliste antibiootikumide tavapärased näidustused on järgmised:
Laiatoimeliste antibiootikumide kasutamise puhul on peamiseks ohuks nende laiaulatuslik rünnak nii paha- kui ka healoomuliste bakterite vastu eri elundkondades, mis võib võrreldes kitsatoimeliste antibiootikumidega kaasa tuua organismi mikrofloora üldise tasakaalutuse ning viia antibiootikumide suhtes resistentsete organismide vohamiseni.
Laiatoimeliste antibiootikumide hulka liigitatakse:
Obinitsa Juudatare
Obinitsa Juudatare on koobas Tuhkvitsa oja paisutatud osa kaldajärsakul; halduslikult Võru maakonnas Setomaa vallas. Koobas on uuristunud Obinitsa liivakivipaljandisse; mõlemad loodusobjektid on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Legend
Legendi kohaselt elanud Juudatares saatanahinged, kes takistanud Obinitsa kiriku ehitamist. Inimesed ehitasid päeval kirikud ja öösel oli päevatöö laiali lõhutud. Kohalikud mehed olla välja pannud ööseks varitsuse ja tabanud pahategu tegemas Juudatare saatanad. Järgneval päeval pühitsenud papp kiriku vundamendi, teinud sinna ristimärgi ning pritsinud püha veega ning nii saadud saatanate pahategudest lahti.
Fayette'i maakond (Indiana)
Fayette'i maakond (Fayette County) on maakond Ameerika Ühendriikides Indiana osariigis.
Maakonna halduskeskus on Connersville.
Ajalugu
Maakond moodustati 29. jaanuaril 1818.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 24 277.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Lesta tänav
pisi|Haven Kakumäe
Lesta tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis. Lesta tänav algab Vabaõhumuuseumi teelt, ristub Suurevälja tänavaga ja kaks korda Selise tänavaga ning lõpeb seejärel umbtänavana. Lesta tänav on põhiosas kagu–loodesuunaline ja ligikaudu 530 meetri pikkune.
Tänava esialgne nimi oli alates 11. märtsist 1977 Lesta tee. Praeguse nime sai Lesta tänav 30. detsembril 1997. Tänav on saanud lesta kui kalaliigi järgi.
Merethe Lindstrøm
pisi|Merethe Lindstrøm (aastal 2012) Merethe Lindstrøm (sündinud 26. mail 1963 Bergenis Norras) on norra kirjanik.
Ta sündis Bergenis, kuid lapsena on elanud ta ka Hammerfestis Stordis (asub Hordalandi maakonnas) ja Hølandis (asub Akershusi maakonnas Aurskog-Hølandi vallas). Praegu elab ta Oslos.
Ta alustas kirjanikuteed 1983. aastal novellikoguga "Sexorcisten og andre fortellinger" ("Seksortsist ja teisi jutustusi").
2019. aasta seisuga on tal ilmunud kümme romaani, seitse novellikogu ja üks lasteraamat.
Kirjaniku seitsmes romaan "Dager i stillhetens historie" (2011, "Vaikuse päevad") pälvis 2012. aastal Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna. "Vaikuse päevad" ilmus 2013. aastal kirjastuse Eesti Raamat väljaandel sarjas "Põhjamaade romaan" ka eesti keeles (tõlkija Riina Hanso).
Ulsteri provints
pisi|Ulsteri asend Iirimaal Ulster (iiri Ulaidh) on ajalooline provints ja piirkond Iirimaa saare põhjaosas.
Ulster jagunes üheksaks krahvkonnaks, millest Antrim, Armagh, Down, Fermanagh, Londonderry ja Tyrone moodustavad Põhja-Iirimaa ning Cavan, Donegal ja Monaghan kuuluvad Iirimaale.
Frank Piasecki
pisi|240px|Frank Piasecki (1951)
Frank Nicolas Piasecki  (24. oktoober 1919 Philadelphia – 11. veebruar 2008 Haverford, Pennsylvania osariik) oli poola juurtega ameerika insener, helikopterikonstruktor.
Piasecki Aircraftis osales ta terve rea kopterite väljatöötamises, sealhulgas Piasecki 16H Pathfinder', Piasecki VZ-8 Airgeepi ja Piasecki X-49 SpeedHawki konstrueerimisel.
Homeric
pisi|[[Ookeaniliinilaev Homeric 1925-26. aasta postkaardil]] Homeric (prefiksiga RMS ehk 'kuninglik postiaurik') lasti algselt 1913. aastal vette nime all Columbus, see ehitati laevakompanii Norddeutscher Lloyd jaoks F. Schichau laevatehases Gdański linnas Poolas.
Columbus loovutati 1919. aastal saksa sõjareparatsioonina Suurbritanniale. Laev müüdi White Star Line'ile 1920. aastal, mil selle nimeks sai Homeric. Tema sõsarlaev Hindenburg jäi endiselt saksa omandisse ja nimetati omakorda ümber Columbuseks. Homericut haldas White Star Line aastail 1922-1935.
Kakumäe sadam
pisi|Kakumäe sadam (juuli, 2017) Kakumäe sadam (sadamakood EE KAK) on väikesadam Kopli lahe ääres. Sadamat peab OÜ Haven Management. Maapoolne ligipääs sadamale on Tallinnas Haabersti linnaosas Kakumäe asumis Lesta tänaval.
Mõttekriips
Mõttekriips ( – ) on kirjavahemärk, millega märgitakse lausekatkestust ja mõttepausi.
Seda kasutatakse koondlauses loetelu järel kokkuvõtusõna ees, kiilu eraldamiseks, muude lauseosade eriliseks esiletõstmiseks või lausekatkestuse tähistamiseks. Mõttekriipsu ümber jäetakse tühikud.
Arvutikirjas on võimalik kasutada mitme pikkusega mõttekriipse. Unicode'is on U+2013 tavaline mõttekriips (–, inglise endash) ja U+2014 aga pikk mõttekriips (—, inglise emdash). Mõttekriipsu pikkuste eristamine ei kuulu eesti õigekirja.
Mõttekriipsuga samakujulist pikka kriipsu (ehk kuni-kriipsu) kasutatakse sõna kuni asenduseks vahemike märkimisel numbriga kirjutatud arvude vahel; sõna kuni asenduseks ajavahemike märkimisel lühendite vahel; sõnade ja, või, ega asenduseks rinnastatud võrdväärsete lauseliikmete vahel, kui vähemalt üks neist on kirjutatud lahku või sidekriipsuga; samal real jätkuvate otsekõnede eraldamiseks; hinnasiltide kujundamisel, kui rahasumma kümnend- või täisosa puudub.
Kandle mõis
Kandle mõis (saksa keeles Kandel) oli Kavastu mõisa kõrvalmõis Haljala kihelkonnas Virumaal, tänapäeval on see Haljala vallas Lääne-Viru maakonnas.
Ajalugu
Esmateated Kandle mõisast pärinevad 1583. aastast. 18.sajandil kuulus mõis Hastferitele. Lihtne baroksetes vormingutes peahoone pärineb 18. sajandi keskpaigast. Viilkatusega ühekorruselisele väheldase verandaga puidust hoonele lisati hiljem kivist tiibehitus. 1788. aastal müüs major Heinrich Gustav von Hastfer mõisa kreisikohtunik Georg Johann von Wrangellile. 1793. aastal ostis Wrangellilt mõisa major Peter Frommhold Löwis of Menar. 1805. aastal läks mõis Bengt Fromhold Strohmi valdusse. 1810. aastal müüs ta mõisa Johanna von Roennele. 1827. aastal müüsid Roenned mõisa parun Gustav Wrangellile. Wrangellide valduses püsis Kandle 1832. aastani, kui kapten parun Carl Wrangell müüs selle leitnant Gustav von Tritthofile.
ostsid mõisa Dehnid – naabermõisa Kavastu omanikud. Selle tehinguga muutus Kandle mõis sisuliselt Kavastu kõrvalmõisaks. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Arnold Julius von Dehn.
Kaua tühjalt seisnud peahoone on hävinenud. Samuti on hävitatud viie kaarega tall-tõllakuur, mille asemele on kerkinud kuue kaarega spordisaali aknad.
Vieremä vald
Vieremä on vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Savo maakonnas.
Naabervallad on Iisalmi linn, Kajaani linn, Kiuruvesi vald, Pyhäntä vald ja Sonkajärvi vald.
Vana loodusmets
pisi| Oandu loodusmets Lahemaa rahvuspargis
Eesti vaste:
Viimast kriteeriumit võib inventeerimisel sageli pidada abistavaks tunnuseks, sest eeldab ala varasemat uuritust liigiekspertide poolt.
Vanade loodusmetsade hulka kuuluvad ka koristamata või osaliselt koristatud tormimurrule looduslikult kasvanud või kujunevad metsad, kus eelmine põlvkond polnud metsakultuur. Puurinne võib sellistes metsades olla noor, kuid kooslus on järjepidev.
Üleujutuse tagajärjel hukkunud ja koristamata puiduga puistud sobivad vaid siia tüüpi, sest olulised on loodusliku häiringu tagajärjed, mitte väljakujunenud metsakooslus (märkustes tuleks näidata ka nende edasine arengusuund, näiteks potentsiaalselt elupaigatüüp *9080 ehk taastuv soolehtmets). Umbes 0,1 ha suurused üleujutuse tulemusel hukkunud puistulaigud tuleb kaardistada koos külgneva sobiva elupaigatüübiga (nt. lammimets või soo-lehtmets).
Eesti taimkatte kasvukohatüüpide klassifikatsiooni (Paal 1997) järgi:
Levik
Levinud kogu Eestis hajusalt, eelistatult metsamassiivides, harva põllumajandusmaastikes.
Olulised liigid suuremates metsamassiivides:
lendorav, kanakull, händkakk, laanepüü, laanerähn, musträhn, laanerähn, öösorr, männisinelane, väike-punalamesklane, must-seenesultan (vt ka metsa VEP tunnusliike ja elupaigaspetsialiste).
Iseloomulikud taimeliigid Eestis:
loometsades punane tolmpea, valge tolmpea, aas-karukell, palukarukell, tumepunane neiuvaip, harilik käoraamat, püstine hiirehernes; nõmme- ja palumetsades aas- ja palu-karukell, nõmmnelk, tumepunane neiuvaip, käokeeled, roomav öövilge, karukold, vareskollad; laanemetsades harilik ungrukold, käpalised, lõhnav madar; soostuvates ja rabastuvates metsades käpalised, harilik ungrukold.
Esinduslikkuse tunnuselemendid:
A
B
C
Struktuur
Struktuur on looduslik, kui see on looduslikult kujunenud ja kasvukohatüübiomane. Vt esinduslikkuse tunnused.
I – Väga hea. Inimtegevuse jäljed puuduvad või on minimaalsed (näiteks üksik känd vana kinnikasvava talutee kõrval, kinnivajunud käsitsikaevatud kraav vmt).
II – Hea. Esineb väheseid inimtegevuse jälgi – mõned vanad kännud, üksikud madalad ebaolulise mõjuga kraavid, vmt.
III – Keskmine või osaliselt rikutud. Esinevad ajaloolise inimtegevuse jäljed, eeskätt raie ja kuivendamine, karjatamine. Raie jäljed esinevad, kuid raie pole kahjustanud metsa struktuuri taastumisvõimet, kasvukohatüübile iseloomulikud vanusklassid, rinded ja liigid on erineval määral olemas. Nõrga kuni mõõduka kuivenduse mõju on taandunud või taandumas, metsatüüp on stabiliseerunud, mets on eakas ja elemendirohke ning on märgata looduslikkuse paranemist. Raie/kuivenduse (vm) mõju lakkamisel kujuneks umbes 30 aasta jooksul märgatavalt looduslikumaks.
Üldine looduskaitseline väärtus
Lisaks ülalmärgitule tuleb siin erilist tähelepanu pöörata nn potentsiaalsetele elupaikadele, sealhulgas stabiliseerunud kõdusoodele. Vanad loodusmetsad omavad kõrget looduskaitselist väärtust ja esinduslikkust ainult kompaktses, sidusas metsamaastikus. Seega ei tohi kujunevat loodusmaastikku jätkuvalt killustada hetkel veel elupaiga tunnustele mittevastavate puistute lageraie või intensiivse hooldusraiega. Vaatamata madalale esinduslikkuse hindele võib selliste metsade taastumisvõimelistel elupaikadel olla vähemalt keskmine ja isegi kõrge looduskaitseline väärtus.
Platyceps
Platyceps on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Platyceps klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Nad elavad valdavalt Lähis-Idas, Kesk- ja Lõuna-Aasias, ning Euroopa lõunaosas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Platyceps seisuga 16.12.2013.
Jaava tüügasmadu
Jaava tüügasmadu (Acrochordus javanicus) on maoliik tüügasmadulaste sugukonnast. Nad elavad mage- ja riimvees.
Nomenklatuur, taksonoomia ja süstemaatika
Liigi esmakirjeldaja on Clas Fredrik Hornstedt (1787).
Et maol olid tavaliste soomuste, kilbiste, rõngaste või kortsude asemel kogu kerel ja sabal tüügasjad soomused, mida Hornstedt soomusteks ei pidanud, ning kõhukilbised puudusid, paigutas ta selle omaette perekonda, millele ta andis karedate soomuste järgi nimeks Acrochordus.
Liigiepiteet javanicus märgib Jaava saart, millelt madu leiti.
Poitiers' Notre-Dame-la-Grande
Notre-Dame-la-Grande on 11. sajandist pärinev rikkaliku raiddekooriga kogudusekirik Poitiers's Vienne'i departemangus Prantsusmaal. Seda peetakse Poitou romaanika säravaimaks näiteks ja see on linna peamine turismiobjekt.
Ajavahemikus 1992–2004 toimusid kirikus ulatuslikud renoveerimis- ja konserveerimistööd, mille käigus puhastati kiriku välispinnad sellele kogunenud tolmust ja mustusest. Tööde käigus avastati jälgi kunagisest polükroomiast fassaadil.
Kirjeldus
Ehitis on kolmelööviline transeptiga ja nelitistorniga pseudobasiilika (kesklööv on kõrgem, kuid valgmikuta), kuid seda on nimetatud ka astmeskiriku (saksa keeles Staffelhalle) tüüpi kodakirikuks (kolm löövi ühe katuse all), mis on Poitou romaanikale iseloomulik ruumivorm.
Jaava tüügasmadu
Nomenklatuur, taksonoomia ja süstemaatika
Jaava tüügasmadu on tüügasmao perekonna tüüpliik.
Poitiers' Notre-Dame-la-Grande
Kirjeldus
Notre-Dame-la-Grande'i rikkaliku dekooriga läänefassaad on pärit umbes 1150. aastatest või 12. sajandi teisest veerandist, selle külgedel on kaks ümmargust torni, mida kroonivad koonilised kivist soomusemustriga katused, samasugune katus on nelitistornil. Läänefassaadi katvad skulptuurid on paigutatud kolme horisontaalsesse vööndisse. Peaportaalil puudub tümpanon ja kõrvalportaalide asemel on varagootikapärastest portaalikaartest raamitud petikarkaadid. Nende kohal ja ümber katavad fassaadi reljeefid stseenidega piibliloost, peaportaalist vasakul Vanast testamendist, peaportaali ümber, kohal ja sellest paremal pool Uuest testamendist Kristuse sünniloost. Kaks kõrgemal asuvat skulptuurivööndit keskaknast kahel pool on täidetud istuvate figuuridega kaarniššides, seal on kaksteist apostlit ja veel kaks figuuri, kellest üks kannab paavsti tiaarat. Viiluväljal akna kohal on Jeesus Kristus mandorlas, ümbritsetud tiivulistest nelja evangelisti sümbolitest. Portaalide, niššide ja petikute arhivoldikaared on üleni kaetud ornamentidega, romaanipäraselt stiliseeritud põimuvate ja keerduvate taimemotiividega ning erinevate fantastiliste loomafiguuridega.
Jaava tüügasmadu
Nomenklatuur, taksonoomia ja süstemaatika
Kuni 1979 aastani klassifitseeriti ka tüügasmadu Acrochordus arafurae jaava tüügasmaona.
Poitiers' Notre-Dame-la-Grande
Kirjeldus
Interjöör on kolmelööviline, pseudobasiilikale iseloomulikult ilma valgmikuta. Kesklööv on kaetud silindervõlviga, külglöövid ristvõlvidega. Külglöövid on kesklöövist poole kitsamad ja oluliselt madalamad. Transepti ja pikihoone ristumiskohta kroonib madal nelitistorn, väikest kooriruumi piirab kooriümbriskäik, millesse avanevad kabelid. Kapiteelid on enamasti romaanipärase lehtdekooriga, kiriku ainus figuraalne kapiteel asub kooriümbriskäigus ja kujutab Kristust ülestõusnuna mandorlas inglite keskel. Kooriruumi laes on säilinud seda kattev 12. sajandi fresko. Geomeetrilise ornamendiga seinamaalingud löövi sammastel ja muudel pindadel pärinevad 1850. aastatest.
Kiriku põhjaseina lisati 15. ja 16. sajandi jooksul rida kabeleid nende sajandite ehitusstiilis, neis leidub väga kauneid hilisgooti võlve ja renessanslikke kessoonlagesid. Ka kooriruumi avanevatest kabelitest on mõni osaliselt ümber ehitatud hilisemate ehitusperioodide stiilis. Ühes kabelis koorist paremal paikneb 16. sajandist pärit Kristuse haudapanekut kujutav polükroomne kivist skulptuurigrupp.
Jaava tüügasmadu
Avastamislugu
Hornstedt kirjutab nii: "Oma viibimise ajal Jaava saarel aastatel 1783 ja 1784 oli mul heameel avastada ühel reisil Bantamist üks suurimatest madudest, kes Indias elab, kes on seni tähelepanelike loodusuurijate vaatluse alt välja jäänud. See leiti suurest piprametsast Tangaranist. Üks hiinlane meie reisiseltskonnast viis ta elusana Bataviasse bambustoruga, mille lõhesse mahtus kogu mao kukal. Et madu oli piirituses säilitamiseks liiga suur, lasksin ma naha ära võtta, mao liha tükeldasid kohal viibivad hiinlased, kes keetsid ja praadisid maitsvateks roogadeks, nahk pandi arrakisse, ja seda hoitakse nüüd Tema Kuningliku Majesteedi hinnaliste kogude seas. Lahkamisel leiti peale paljude valmimata viljade viis pooleteise kvarteri [umbes 20 cm] pikkust poega, kes tõenäoliselt olid selle emase mao paksu kõhu põhjuseks.
Kuigi see madu nägi välja igati nii nagu teisedki maod tavaliselt, tundus ta mulle siiski kohe täiesti iseäralik, sest ma ei leidnud tal mitte ainustki soomust (Scutae & scalae) kõhu alt ja tagant, mis on ainus, millega see paljas Looja sugu on varustatud, et ta saaks kiiresti ühest kohast teise liikuda, ning mis moodustavad varem tuntud madude soo tunnused; ma leidsin ka, et ta oli ilma nende rõngaste ja kortsudeta (annuli & rugae), mille järgi tuntakse ära kaht viimast perekonda madude seas Linné süsteemis. Kohas, kus teistel madudel on sile ja libe nahk, oli see madu üleni kaetud tüügastega, mis olid karedad ja katsid nii üla- kui alapoole. Arvestades seda ei saanud teda arvata ühtegi varem tuntud madude perekonda, vaid ta moodustab omaette perekonna, mille ma nimetan Acrochordus ja mille kirjeldus mul oli au esitada Kuninglikule Teaduste Akadeemiale.
ACROHORDUS: Kere ja saba tüükad. Javanicus. Acrochordus. Tab. XII. PEA lühike [truncatum], madal [depressum], soomuseline. Lõualuud (Maxillae) võrdsed: ülemine all ääreta. Alumine kõver. Silmad eespool pea keskosa, külgmised. Vikerkest sinine. Sõõrmed ümmargused, väikesed, lähestikku näo tipu kohal. Kõrvaava kere kohta väike. Surmavaid hambaid ei ole. Hambakesed mõlemas lõualuus, naaskeljad, väga teravad, tagasi pööratud. 2 pikiluukest suulaes, pisikeste hambakestega. Keel paks, silindriline, neelu kinnitatud. Jõhve kaks, teravad, painduvad, mustad, kulgevad keele alt. KERE tüükaline (ilma kilbiste, soomuste, rõngaste ja kortsudeta) väga paksu saba kõrval, pärakust peani peenike. Pärakuava väike. SABA ümar, väga kitsas äralõigatud tipuga. TÜÜKAD karedad, eesküljest kolmeribilised, katavad kogu kere ja saba. SUURUS: Kere pikkus 8 Rootsi jalga, saba pikkus 1 jalg. Kaela paksus 6 tolli, suurim paksus 10 tolli, saba paksus alusel 1 1/2 tolli, lõpus väikese sõrme paksus. VÄRVUS: Kere ülalt must, alt valkjas, küljed valkjad mustade tähnidega. KOHT Linné süsteemis perekond enne Amphisbaenae."
Failihaldur
Failihaldur (inglise file manager) on tarkvara failide halduseks arvutis (nt arvuti kõvakettal). Enamasti võimaldab failihaldur faile luua, avada, redigeerida, vaadata, printida, kustutada, kopeerida, ümber paigutada, ümber nimetada, vaadata infot faili kohta.
Filtrimull
Filtrimull on iga internetikasutaja tarvis kujundatav personaalne unikaalne informatsiooniline ruum, mis paljude internetiressurssidega seotud erilise tarkvara abil koostatakse ja kujundatakse. Mõiste võttis 2010. aastal kasutusele internetiaktivist Eli Pariser.
Näiteks salvestab Google iga internetiotsingu puhul 57 kasutajaga seotud signaali ja iga kasutaja saab otsingusõna sisestades erineva valiku informatsiooni, mis lähtub tema varasematest eelistustest.
Bálint Vécsei
Bálint Máté Vécsei (sündinud 13. juulil 1993 Miskolcis) on Ungari jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Ungari kõrgliigaklubis Ferencváros ja Ungari jalgpallikoondises.
Ungari kõrgliigas debüteeris ta 2011. aasta mais Budapesti Honvédi meeskonnas. Klubi põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012/13.
2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliigaklubiga Bologna, kuid ei mänginud seal kordagi. Hooajal 2015/16 oli ta laenul Itaalia tugevuselt kolmanda liiga klubis Lecce. 2016. aasta juulis läks ta laenule Šveitsi kõrgliigaklubisse Lugano. Ta jäi Luganosse laenule veel ka järgmiseks hooajaks ning sõlmis 2018. aastal klubiga püsiva lepingu.
Kalevi Jahtklubi sadam
pisi|Kalevi Jahtklubi sadam (august, 2010) Kalevi Jahtklubi sadam (sadamakood EE KJK) on sadam Tallinnas Pirita linnaosas Pirita tee 17.
Sadamat peab Kalevi Jahtklubi. Sadama kapten on Ado Tikerpäe
Bálint Vécsei
2019. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Ferencvárosiga. Ferencvárosiga on ta tulnud Ungari meistriks kolm korda.
Ungari jalgpallikoondises debüteeris 4. juunil 2014 sõprusmängus Albaania vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 12. novembril 2021 MM-i valikmängus San Marino vastu.
Liivi lahe rannikumadalik
Liivi lahe rannikumadalik on Eesti maastikurajoon, mille pindala on 872 km2. Halduslikult jääb madalik Pärnu maakonda. Rannikumadaliku alla arvatakse ka Kihnu, Ruhnu ja Manilaid koos seda ümbritsevate laidudega.
Madaliku pinnamoes domineerivad mere- (44%) ja tuuletekkelised (4%) pinnavormid, moreenitasandikud (13%) ja sood (11%).
Obinitsa paljand
Obinitsa paljand (ka: Obinitsa liivakivipaljand) on paljand Tuhkvitsa oja paisutatud osa kaldajärsakul; halduslikult Võru maakonnas Setomaa vallas. Paljandisse on uuristunud koobas (Obinitsa Juudatare); mõlemad loodusobjektid on arvele võetud ürglooduse objektidena.
Vladimirs Kaijaks
Vladimirs Kaijaks (kuni 1959 Kārlis Laimonis Lazdovskis, 1959–1970 Kārlis Bendrups; 2. september 1930 Cēsis – 12. september 2013 Staburags) oli läti kirjanik.
Eesti keeles on ilmunud kolme tema novelli sisaldav raamat "Ämblik" (Loomingu Raamatukogu 24, 1981; tõlkinud Kalev Kalkun).
Amhara osariik
Amhara osariik on 1. järgu haldusüksus Etioopia põhjaosas. Piirneb loodes Sudaaniga.
Osariigis asub Tana järv.
Osariigis asub Simieni mägede rahvuspark ja Etioopia kõrgeim tipp Ras Dašen.
Rahvastikust moodustavad üle 91% amharid. 2017. aastal oli elanike arv 21,13 miljonit.
Ajalugu
Amhara osariik loodi 1992. aastal.
22. juunil 2019 toimus osariigis riigipöördekatse, milles hukkus provintsi president Ambachew Mekonnen ja veel mitu kõrget riigitegelast.
Haldusjaotus
Amhara osariik on jagatud 11 piirkonnaks.
🇪🇹
Mangostan
pisi| Mangostan (ka mangustan) on mangostanipuu vili.
Küps vili on kaetud paksu tugeva koorega, mille värvus varieerub punakaspruunist kuni tumevioletjani. Vilja läbimõõt on 6-8 cm. Koore sees on vähemalt neljaks ebaühtlase suurusega segmendiks jaotunud söödav valge, pehme ja magus viljaliha. Viljalihas on piklikud kollakad seemned. Süüa kõlbab vili, mille koor on pehme.
1952. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises
1952. aasta NSV Liidu meistrivõistlused ratsutamises .
Muud alad
Võistkonnad: 1. Sõja-õhujõud 3857,18 2. ALMAVÜ I 4126,79 3. Pištševik 5159,35
Weimari linnukoer
Weimari linnukoer on jahikoeratõug.
Isaste turjakõrgus on 59–70 cm ja emastel 57–65 cm. Isaste kehakaal on 30–40 kg ja emastel 25–35 kg.
Oore meierei paljand
Oore meierei paljand on paljand Pärnu jõe vasakul kaldal endisaegse Oore meierei lähedal; halduslikult Pärnu maakonnas Tori vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Vaikus saab värvideks
"Vaikus saab värvideks" on Jaan Kaplinski luuletuste valikkogu, mis on avaldatud 2006. aastal ja sisaldab luuletusi aastatest 1955–2005. Valimik võtab kokku kirjaniku 50 aasta pikkuse loometee ja märgib 65 aasta elutee täitumist. Kujundaja ja fotode autor on illustraator Kalli Kalde.