Robert_Solomon
Armastuse põhjendid
Mõnikord pakutakse tõsiasja, et juba armastatakse, armastuse põhjendiks. Ühes filmis kirjutab peategelane ühte veergu viiskümmend põhjust, miks oma kallimat maha jätta, ja teise veergu lihtsalt "Ma armastan teda.". Seda, et armastus on iseenda põhjend, võib mõista mitut moodi. Üks mõistlik tõlgendus on, et see, et kedagi armastatakse, on hea põhjend edasi armastamiseks. Teine tõlgendus on, et armastamine tekitab põhjendeid (näiteks sellega, et armastatule antakse ilu). Kolmas tõlgendus on, et armastus on väärtuslik emotsioon, mida tuleb aktsepteerida ja austada, kui pole häid põhjendeid selle vastu. Kuigi armastus on esmapilgu hüve, võib olla veenvamaid põhjendeid selle vastu. Siis aga on küsimus selles, kuidas kaaluda poolt- ja vastupõhjendeid. Solomon ei taha väita, et mis tahes põhjend armastuse kasuks on hea põhjend (nii võiksid ekslikult arvata need, kelle meelest armastus on "seesmiselt hea"), vaid ainult, et armastusel on oma põhjendid. See tähendab eelkõige, et armastust saab armastaja vaatenurgast seletada, aga ka seda, et armastus kutsub (järelemõtlemisel) õigustama ning et selle kaitseks toodavad põhjendid võivad osutuda headeks, halbadeks, ebahuvitavateks jne. Võidakse väita, et enamik armastuse põhjendeid on ennastpetvad, luululised ja seetõttu irratsionaalsed; kui see oleks nii, siis oleks ka armastus enamasti irratsionaalne. Nii et armastuste põhjendite küsimus jaguneb kaheks: 1) meie põhjendid arvamiseks, et armastus kui niisugune on hüve, ja 2) meie põhjendid konkreetse inimese armastamiseks. Esimesed põhjendid annavad teist liiki põhjenditele raamistiku ja toetavad neid mingil määral. Et konkreetse inimese armastamisel oleks üldse mingid põhjendid (õigustustena), peab armunud olemises olema mingi voorus. Aga selleks, et kellelgi oleks hea põhjend kellegi armastamiseks, ei pea ta oskama tuua häid põhjendeid armastuse kui niisuguse kasuks. Ja head põhjendid armastuse kui niisuguse kasuks ei moodusta piisavalt põhjendeid konkreetse inimese armastamiseks. (Seda ignoreerivad need, kes "armastavad armastust".) Võib väita, et konkreetse inimese armastamisel saavad olla head põhjused ainult juhul, kui armastus üldiselt on õigustatav. Nii ei saa ka kunagi olla julm headel põhjenditel, sest julmus üldiselt ei ole õigustatav. Ei saa kunagi olla head põhjendit kade olemiseks, sest kadedus ei ole õigustatav, kuid saavad olla põhjendid kade olemiseks, ja ilma nendeta ei oleks kadedus õigustatav. Põhjendite omamine ei ole paratamatult emotsiooni õigustamine, kuigi õigustamiseks tuleb esitada põhjendid. Ja emotsiooni enda õigustus ei ole emotsiooni konkreetse juhtumi õigustamisel kõrvaline. Armastuse põhjendite toomine konkreetsel juhtumil võib olla emotsiooni õigustamine, kuid põhjendite küsimine on midagi vähemat kui õigustuse küsimine. Tegu võib olla lihtsalt selgitusega endale või teistele. On vahe, kas jutt on sellest, et on põhjend kellegi armastamisväärseks pidamiseks, või mul on põhjend selleks, et teda armastada. Armastuse põhjendid võivad olla ka osa armastuse kirjeldusest, selgitus, mida ja miks tuntakse. Peter Goldie eristuse järgi võib öelda, et armastuse põhjendid teevad emotsiooni arusaadavaks, mitte ratsionaalseks, kuigi põhjendeid esitatakse mõlemat moodi. Siin ei huvita meid igasugused seletused. Näiteks bioloogia, eriti evolutsioonibioloogia ja sotsiobioloogia, pakuvad seletusi, mis osutavad teatud käitumismustrite (eeldatavalt ka neid põhjustavate närvistruktuuride ja -protsesside ning neid saatvate "tunnete") evolutsioonile. Need käivad inimeste kohta üldse ja puudutavad pigem armastuse kui niisuguse seletust. Pole sugugi selge, et bioloogilised imperatiivid heidavad valgust armastusele. Mõnedel "vaimuprotsessid" on arusaadavad ainult nendele omistatavate põhjendite tõttu, mitte nende neuroloogilise aluse tõttu. Samamoodi jäävad välja sellised seletused nagu "Jumal lõi meid seksuaalseteks, armastavateks olenditeks." Nagu ka bioloogilised seletused, räägivad need ainult päritolust, viitamata meie uskumustele ja tunnetele. Samadel põhjustel jäävad välja seletused "sotsiaalse konstrueerituse" kaudu, kuigi nad võivad meie käitumist hästi seletada.