cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jevgeni Prigožin
Elukäik ja tegevus
Tema toitlustusettevõte Concord toitlustas osalejaid Peterburi rahvusvahelisel majandusfoorumil ja 2008. aastal Venemaa presidendi Dmitri Medvedevi inauguratsioonipidustustel. 2009. aastal rajati Venemaa valitsushoonesse firma restoran. 2010. aastal alustas koolitoidu pakkumist esialgu 14-le Moskva üldhariduskoolile. 2011. aastal omandas ta õiguse toitlustada kõiki Moskva kagu- ja põhjaosa 400 kooli ja kolledžit. Lepingute maht ületas 10,5 miljardit rubla. Samal aastal omandas ta ka õiguse toitlustada Venemaa Eriolukordade Ministeeriumi töötajaid ja kursante. 2013. aastast kuulub Venemaa sõjaväe toitlustamine 92 protsendi ulatuses sellele firmale.
Max Friberg
Aastatel 2011–2013 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis Timrå IK.
2011. aastal valis Anaheim Ducks ta NHL-i draft'is 143. valikuna. 2012. aasta juunis sõlmis ta Ducksiga kolmeaastase lepingu. Hooaja 2012–13 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is (AHL) Ducksi noorteklubis Norfolk Admirals. NHL-is debüteeris ta Ducksi meeskonnas hooajal 2014–15. Järgmisel hooajal sai ta NHL-is kirja veel viis mängu. 2016. aasta jaanuaris müüdi Fribergi mängijaõigused Montreal Canadiensile ning hooaja 2016–17 lõpuni mängis ta AHL-is Canadiensi noorteklubis St. John's IceCaps.
Jevgeni Prigožin
Elukäik ja tegevus
Peterburi Lahta piirkonda on Concord püstitanud Põhja-Versailles' elamukompleksi, mis koosneb 45 kolmekorruselisest 18.–19. sajandi Peterburi arhitektuuriga hoonest koos oma pargialaga.
Max Friberg
2017. aasta mais sõlmis ta lepingu Frölundaga. 2019. aastal tuli ta klubiga Rootsi meistriks ja võitis Jäähoki Meistrite Liiga. 2019. aasta juunis pikendas ta klubiga lepingut kolme aasta võrra. Jäähoki Meistrite Liiga võideti ka 2020. aastal.
Jevgeni Prigožin
Elukäik ja tegevus
2013. aasta septembris sai avalikkus teada Peterburis Savuškina 55 asuvast nn trollivabrikust, kus palgatöötajad kirjutavad internetti Venemaa juhtkonda ja poliitikat toetavaid kommentaare. Häkkerirühmitus Šaltai-Boltai andmetel rahastas trollivabrikut Prigožin.
Paul Rusanov
Paul Rusanov kuulub koos abikaasa Aza Rusanoviga Eesti Tantsuõpetajate Liitu.
Jevgeni Prigožin
Elukäik ja tegevus
2013. aastal hakati Venemaa kaitseministeeriumis valminud plaani kohaselt värbama endisi sõjaväelasi eraarmeesse, mis sai 2014. aastal nime Wagneri grupp. Grupi rahastaja ja omanikuna on nimetatud Prigožinit.
2015. aasta juulis kirjutas meediaettevõte RBC (РБК), et perioodil 2014. aasta lõpust kuni 2015. aasta keskpaigani võitis Concord Management and Consulting 10,3 miljardi rubla suuruse hankemenetluse Venemaa kaitseministeeriumi kasarmute ja õppeasutuste hooldamiseks. Prigožiniga seotud ettevõte Megaline sai lepingu 3,3 miljardi rubla mahus ja alustas 2015. aasta septembris Belgorodi oblastis Valuikis sõjaväebaasi ehitamist. Sama firma võitis Omski oblastis Svetlõi külas 161,6 miljoni rubla mahus sõjaväelaagri rajamise hanke. 2015. aasta sügisel võitsid mitmed Concorde'iga seotud ettevõtted kaitseministeeriumi hankeid. Lepingu järgi pidid ettevõtted 26 miljardi rubla eest üle võtma Moskva, Brjanski ja Tveri oblasti sõjaväeehitiste elamu- ja kommunaalteenuste korraldamise. Kokku said 2015. aastal kõik Jevgeni Prigožiniga seotud ettevõtted RBC andmetel kaitseministeeriumilt lepinguid toitlustus-, puhastus- ja ehitusteenuste pakkumiseks 68,6 miljardi rubla ulatuses.
2018. aasta detsembris sai teatavaks, et Peterburi ühe linnakvartali ehitustööde alltöövõtjateks 35,7 miljardi rubla ulatuses valiti Prigožiniga seotud struktuurid ja ettevõtted ilma hanget läbi viimata.
4. oktoobril 2019 teatas interneti väljaanne Otkrõtõje Media (Открытые медиа) meediaettevõtte Patriot loomisest, mis hõlmas osa Media Factory väljaannetest (Föderaalne uudisteagentuur, Narodnõje Novosti, Ekonomika Segodnja ja Politika Segodnja). Venemaa riikliku juriidiliste isikute registri andmetel oli 2018. aastal kõigi nelja väljaande kogutulu umbes 300 miljonit rubla, selle hoolekogu juhtis Jevgeni Prigožin.
Prigožiniga seotud ettevõtted on alates 2011. aastast sõlminud vähemalt 5393 riiklikku lepingut koguväärtuses 209 miljardit rubla, varustades toiduga kaitseministeeriumi, tervishoiuministeeriumi, aga ka koole ja lasteaedu.
Sanktsioonid
20. detsembril 2016 kehtestasid Ameerika Ühendriigid seoses Venemaa Ukraina poliitika toetamisega tema suhtes viisa- ja majandussanktsioonid. 20. juunil 2017 kehtestas USA sanktsioonid tema firmadele Concord Catering ja Concord Management and Consulting, mis on mitmete restoranide ja šokolaadimuuseumi butiikide keti haldusfirma. 16. veebruaril 2018 esitas USA eriprokurör Robert Mueller Jevgeni Prigožinile ja veel 12 Venemaa kodanikule süüdistuse USA presidendivalimistesse sekkumises. 2019. aasta septembris määrati sanktsioonid veel kolmele Prigožini ettevõttele (Autolex Transport, Beratex Group ja Linburg Industries) seoses Venemaa sekkumisega 2016. aastal Ameerika Ühendriikide valimistesse.
15. juulil 2020 kehtestas USA rahandusministeerium sanktsioonid kolme Venemaa kodaniku ja viie Venemaa, Sudaani, Hiina ja Hongkongi ettevõtte vastu, kuna nad on seotud Prigožiniga. Sanktsioonid on kehtestatud USA valimistesse ja Ukraina asjadesse sekkumise ning ebaseadusliku kübertegevuse eest.
Septembris 2020 kehtestas USA rahandusministeerium sanktsioonid seitsme Venemaa, Soome ja Kesk-Aafrika Vabariigi organisatsiooni ning kaheksa Venemaa kodaniku suhtes, kes on seotud Prigožiniga ja tegutsevad tema nimel Kesk-Aafrika Vabariigis.
15. oktoobril 2020 kehtestas Euroopa Liit tema suhtes sanktsioonid seoses nn Wagneri grupi tegevusega Liibüas.
16. veebruaril 2018 andis USA Columbia ringkonna ringkonnakohus välja tema arreteerimismääruse. Juunis 2020 kuulutas FBI ta tagaotsitavaks ja lubas veebruaris 2021 tema vahistamiseni viiva teabe eest 250 000 dollarilise tasu.
Prigožini suhtes kehtivad Austraalia, Euroopa Liidu, Kanada, Jaapani, Šveitsi ja Ühendkuningriigi sanktsioonid.
Pīlādžbirzsi mõis
Pīlādžbirzi mõis (Pīlādžbirzs muižiņa, vanasti ka Ashgrowe) oli suvemõis Lätis Riia linnas Zasulauksi asumis peahoone aadressiga Kandavas ielā 4/6.
Pīlādžbirzi mõis tekkis endisest Karleja karjamõisast. Karleja peahoone ehitati ümber kahekorruseliseks kivimajaks. Aastast 1920 asus majas lastekodu, mis tegutses aastani 1975. Hoone on ümber ehitatud ja praegu asub seal erakliinik.
Suvemõisa klassitsistlik peahoone valmis aastal 1877, hoone rekonstrueeriti aastal 1902. Aastast 1920 asus majas juudi lasteaed. Hiljem kuulus lasteaed linnale. Aastal 2009 koostati projekt hoone restaureerimiseks.
DualShock
DualShock (kaubamärgistatud nagu DUAL SHOCK [1]) on rida vibratsiooniga tagasisidet andvad mängudraivereid Sony PlayStationilt, PlayStation 2-le ja PlayStation 3-le loodud videomängupuldid. DualShock toodi Jaapanis turule 1997. aasta lõpus ja turgu laiendati Põhja-Ameerikasse mais 1998.
Esmakordselt tutvustati seda teise perifeerse puldina originaal PlayStationile. Muudetud PlayStation versioon tuli kontrolleriga ja Sony seejärel järk-järgult jättis välja digitaalset kontrollerit, mis oli algselt kaasas konsooliga ja sama tegid nad samuti Sony Dual Analog Controlleriga. Juuni 2008 seisuga oli üle 28 000 000 kontrolleri müüdud DualShock 3 pulte (välja arvatud komplekteeritud kontrollerid).
Mudelid
Nagu tema eelkäijal, Dual Analog kontrolleril, on Dualshock kontrolleril kaks analoogpulka. Kuid erinevalt oma eelkäijast, on DualShock kontrolleril analoog pulgakesed kaetud kummiga mitte sileda plastotsaga, koos väikeste graveeritud gruuvidega, mis analoogide pealt leida on. On ka 2 lisanuppu, L3 ja R3, mis käivituvad, kui vajutada analoog pulgad maha. Muid võimalusi aru saada Dual Analogi erinevusest DualShockist on pikemad käepidemed ja veidi teistsugused L2/R2 nupud on leida Dual Analogi pealt. Kontrollerit toetati tohutult; varsti pärast selle poodidesse saabumist, enamik uusi pealkirju, sealhulgas Crash bandicoot: Warped, Spyro Dragon, ja Tekken 3, toetasid vibratsiooni funktsiooni ja dual analog pulkasid. Mõned mängud, mis olid mõeldud originaal vibratsioon võime jaoks Dual Analogigag, nagu Porsche Challenge ja Crash bandicoot 2, ka töötasid DualShockiga. Paljud mängud võtsid kõvastu kasu ära kahe mootori olekut ja selle mõjusid stereo elamusele, kaasa arvatud Gran Turismo ja Quake 2 PlayStation port. Välja antud aastal 1999, PlayStation tabas Ape Escape, mis sai esimese mänguna selgesõnaliselt nõutavaks DualShock / Dual-Analog-tüüpi kontrollerid, mis mängimiseks nõudsid mõlema analoogpulga kasutamist. DualShock on kooskõlas ka PlayStation 2-ga, kuna nad kasutavad sama pesa ja protokolli. Teatud PS2 mängud, mis kasutavad DualShock 2 analooge nagu Bouncer, ei ole kooskõlas DualShockiga.
DualShock 2
Kui PlayStation 2 Computer Entertainmenti süsteem oli välja kuulutatud, millel DualShock 2 Analog Controller (SCPH-10010) kaasas oli, mis oli peaaegu täpselt samasugune väliselt kui eelmine DualShock analog controller, kuid see oli must (muud värvid tulid hiljem), taga oli erinev kruvi positsioneerimine, mis tähendab oli vähem kruvisid ja samuti lisati ka DualShock 2 logo. Teine võimalus öelda, et DualShock ja DualShock 2 kontrollerid eristab see, et ühenduslüli, mis ühendatakse konsooli vastab konsooli mälukaardi kujule; DualShock ühendamistööriistal on ümarad õlad ja DualShock 2 nurgad on tahutud välja.Analoog pulgad olid ka märgatavalt jäigemad, et tagada täpsemat liikumist. Sisemiselt DualShock 2 oli kergem ja kõik nupud (välja arvatud analoogrežiimis, start, select, Nupud L3 ja R3) olid loetavad analoogväärtustena (rõhutundlikuna). [5] DualShock 2 on tehtud kättesaadavaks erinevates värvides, näiteks: must, satäänhõbe, roosa, valge, läbipaistev hall, sinine, roheline ja punane. DualShock 2 on samuti tahapoole ühilduv originaal PlayStationiga.
DualShock 4
Kõige rohkem on teada uue DualShock 4 puldi kohta, mis sarnaneb oma eelkäija, DualShock 3 puldiga, kuid on mitmete uuendustega. Suurim uuendus PlayStation 4 puldil on puutetundlik ekraan. Pult toetab güroskoobi abil toimivat liikumistuvastust ja sellel on täiustatud vibratsioon. Puldil 1000 mAh sisseehitatud aku, mida saab laadida micro-USB-kaabliga. Väljunditeks on micro-USB ja 3,5 mm heliväljund, mida saab kasutada mikrofoni ja kõrvaklappide jaoks. Peale selle on puldil ka monokõlar. Puldil on ka uued nupud jagamiseks ja valikute määramiseks.
Tarkvaranõuded
PlayStation 3 firma tarkvara versioon 1.94 või kõrgem on vaja, et saaks kasutada DualShock 3 ühilduvat PlayStation 3 formaadis tarkvara. Tarkvara 2.00 või kõrgem on vaja vaja, et kasutada DualShock 3 ühilduvat PlayStation ja PlayStation 2 formaadis tarkvara. Esimene tarkvara sisu väljalase, mis toetas DualShock 3 oli Gran Turismo 5 Prologue tasuta demo, mis tehti kättesaadavaks Jaapani PlayStation Store'is 20. oktoobril 2007. Osaline nimekiri tarkvarast, mis sisaldab "rumble" toetust, sealhulgas patchid kuulutas SCEI üritusel TGS aastal 2007. Toetus lisati MotorStormile koos online versiooni 3.0 patchiga oktoobris 2007. Konsoolidel koos tagurpidi ühilduvusega, saab DualShock 3 kontrolleri vibratsiooni funktsiooni kasutada sobivates PS2 ja PS1 tiitlites. Tulevased mängude versioonid, mis toetavad DualShock 3 võimekust märgistatakse kontrolleri ikooniga ja märkega "DualShock 3 Compatible".
Vastuvõtt
DualShock 3 genereeris müügiga üle 10,9 miljoni USA dollari aprillis 2008 vastavalt infole saadud Sony Computer Entertainment Americalt. Samuti on see komplekteeritud Metal Gear Solid 4: Guns of Patriots teemastatud 80 GB PlayStation 3-ga, mis ilmus 12. juunil 2008. Inimesed, kes said ise proovida pulti 2007. aasta Tokyo Game Show'l, kirjeldasid seda, kui suuteline sama vibratsiooni jõuks nagu DualShock 2. Vastavalt GameSpotile, DualShock 3 müristamine on natuke nõrk, kuid põhimõtteliselt lähedal võimu poolest PlayStation 2 force feedbackile. Samas kui mitmed teised teatasid täpsem ja paremat vibratsiooni mõju kui DualShock 2-l, eriti eriline mõju oli Metal Gear Solid 4 demonstratsioonil.
Toonoja
Toonoja on kaitsealune oja Viljandi ja Pärnu maakonnas, Navesti jõe vasakpoolne lisajõgi.
Oja pikkus on 6,4 km, valgla pindala 14,5 km², langus 5 m ja lang 0,78 m/km. Oja saab alguse 23 m kõrgusel Sandra külas Kuresoo servas ja suubub Leetva külas 18 m kõrgusel vasakult poolt Navesti jõkke 17,8 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Oja kuulub kaitse alla Soomaa rahvuspargi koosseisus.
Nimi
Oja nime päritolu pole selge. Villem Reiman teadis nimekuju Toonija ehk Toonioja ning võrdles sellega talunime Tooni. Ta pidas neid mütoloogiast inspireeritud kohanimedeks ja seostas paganuse surmavalla valitsejaga. Oja on andnud nime seda ümbritsenud Toonoja külale.
Hans Christer Holund
Hans Christer Holund (sündinud 25. veebruaril 1989 Oslos) on Norra murdmaasuusataja.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta 30 km suusavahetusega sõidus pronksmedali.
Maratea
Maratea on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Basilicata maakonnas Potenza provintsis. Maratea sai linnaõigused vabariigi presidendi 2011. aasta 15. märtsi dekreediga.
Hans Christer Holund
Maailmakarikavõistlustel tegi Holund debüüdi 8. märtsil 2009, saavutades Lahtis toimunud 15 km klassikatehnikasõidus 52. koha. Esimest korda jõudis ta punktikohale 16. märtsil 2013, kui oli Oslos 50 km klassikatehnikasõidus 16. Esimese poodiumikoha sai ta 5. detsembril 2015 Lillehammeris, kui oli 30 km suusavahetusega sõidus kolmas.
Maratea
Tänu maalilistele mägedele ja rannikumaastikele on Maratea piirkonnast kujunenud üks olulisemaid turismikeskusi. Maratead kutsutakse sageli Türreeni mere pärliks.
Hans Christer Holund
Hooajal 2017–2018 tuli ta MK-sarjas tavadistantside arvestuses kolmandaks.
Maailmakarikavõistlustel
Hans Christer Holund on individuaalarvestuses osalenud (<FONT COLOR=PURPLE> seisuga 25. märts 2018</FONT> ) 73 maailma karikavõistluste etapil ja jõudnud esikolmikusse seitsmel korral, kuid pole kordagi veel võitnud.
Maratea
Maratea kõrgus merepinnast on 300 meetrit, asustustihedus keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
pisi|Maratea pisi|Santo Ianni saar
Haldus
Maratea piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Rivello, Sapri (SA), Tortora (CS), Trecchina. .
Maratea halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Acquafredda, Brefaro, Castrocucco, Cersuta, Fiumicello-Santavenere, Marina, Massa, Porto, Santa Caterina.
Loodus
Maratea on ainus Türreeni merega piirnev Basilicata omavalitsusüksus. Paljude abajatega liigendatud rannajoone pikkus on umbes 32 kilomeetrit.
Maratea peamised mäed on:
Maratea ainsaks jõeks on Noce, mis suubub Türreeni merre Castrocucco juures.
Ajalugu
1531. aastal sai Matarea Habsburgide Karl V-lt Città Regia (kuningriigi linn) tiitli.
Ossiachi järv
Ossiachi järv (saksa: Ossiacher See, sloveeni: Osojsko jezero) on järv Austria Kärnteni liidumaal. See on liidumaa suuruselt kolmas järv.
Maratea
Mälestusmärgid ja vaatamisväärsused
pisi|Matarea rannik pisi|Fiumicello grott pisi|San Biagio basiilika pisi|Chiesa di Santa Maria Maggiore pisi|Villa Nitti pisi|Castello di Castrocucco
Ossiachi järv
thumb|left|Ossiachi klooster
Järv asub Gurktali Alpides Nocki mägede lõunaosas Villachi–Feldkircheni maantee ääres kõrgusel 501 m üle merepinna.
Maratea
Sakraalarhitektuur
Tänu arvukatele kirikutele, kabelitele ja kloostritele kutsutakse Mataread sageli ka 44 kiriku linnaks
Ossiachi järv
Ossiachi järv on dimiktiline veekogu, mille segunemisperioodid on kevadel ja hilissügisel. Suvel ulatub vesi pinnal 28 °C-ni. Mitu kalda asustamata osa on looduskaitsealad. Peamine sissevool on Tiebeli oja idalahes, kus Bleistatti soo on praeguseks taaselustatud. Järv tühjeneb Seebachi oja kaudu Drava jõkke.
Järve ümbritsevad viis peamist küla, mis kõik sõltuvad peamiselt suveturismist: Annenheim ja Sattendorf, mõlemad Treffeni vallas, Bodensdorf ja Steindorf, mõlemad asuvad põhjakaldal, samuti Ossiach koos Ossiachi kloostriga, mille järgi järv on nimetatud. Gerlitzeni mägi põhjakaldal ulatub 1909 m kõrguseni, pakkudes panoraamvaateid ümbritsevatele mäestikele. Annenheimist saab Kanzelhöhe tippu trosstõstukiga, mille ehitas 1928. aastal Bleicherti insenerifirma.
Viga
Viga (ehk eksimus) on miski mis on juhtunud mittevastavalt soovitule.
Maratea
Raudtee
Maratead läbib Napoli-Reggio Calabria raudteeliin.
Sadam
Porto di Maratea mahutab üle 500 aluse.
Jumaliku andega loojate nimekiri
Jumaliku andega loojate nimekiri (saksa Gottbegnadeten-Liste) oli 1944. aastal Saksamaal koostatud 1041 nimest koosnev loovisikute loend. Loendisse kantud isikuid loeti asendamatuteks ja nad olid sõjaväkke mobiliseerimisest vabastatud. Ainus loendis olev välismaalane oli Johannes Heesters.
Asendamatute kunstnike loend
Kuue tähtsama kirjaniku eriloend Kolme tähtsama helilooja loend Näitlejate loend
Katteüksus
Katteüksused olid 1928. aastal Kaitseväe organisatsiooni ja koosseisude seadlusega kehtestatud Eesti kaitseväe rahuaegse organisatsiooni üksused jalaväes, suurtükiväes, ratsaväes ja soomusväes.
Katteüksused olid alati lahinguvõimelised üksused või allüksused, mille ülesanne oli riigi julgestamine kaitsejõudude mobilisatsiooni ajal. Katteüksustes pidid teenima rahuajal ainult noorsõduri kursuse läbiteinud sõdurid.
Katteüksused olid:
Allüksuste, mis polnud rahuajal lahinguvõimelised (kaadriüksused) ülesandeks jäi rahuajal noorsõdurite väljaõpe ja mobilisatsiooni eeltööd. Kaadriüksused olid:
Vari (vesiehitus)
Vari on liigutatav tarind, millega osaliselt või täielikult suletakse vesiehitise, näiteks ülevoolupaisu, lüüsi, torustiku, kalakäigu või hüdrotehnilise tunneli suudmeava.
Varja avatakse ja suletakse vastava mehhanismi, näiteks vintsi, kraana või tungraua abil, mis võib olla nii paikne kui liikuv.
Asukoha järgi eristatakse pindmisi varjasid, mis asuvad ülevoolu harjal, ja süvistatud varjasid, mis asuvad allpool ülemise bjefi veetaset. Süvistatud ehk süvavarja kasutatakse veealuste vooluavade sulgemiseks. Otstarbe järgi eristatakse põhi- ehk töö-, remondi-, avarii-, varu- ja ehitusaegseid varjasid. Ehituse järgi eristatakse tasand-, segment-, sektor- ja silindervarjasid.
Varjasid kasutatakse veetaseme ja -hulga reguleerimiseks ning näiteks parvede, jää, ujuvprahi või kalade allalaskmiseks hüdrosõlmest.
Ladina kvartal (Montréal)
pisi|püsti|Rue Saint-Denis Ladina kvartal (Quartier Latin) on naabruskond Kanadas Montréalis Ville-Marie'i linnaosas. Seal asub Place Émilie-Gamelini väljak.
Shape of You
"Shape of You" on Briti laulja ja laulukirjutaja Ed Sheerani esitatud ja kirjutatud (kaasautorina) laul. Laul avaldati esmalt allalaaditava muusikafailina 6. jaanuaril 2017.
"Shape of You" on ka Sheerani kolmandal stuudioalbumil "÷" (2017). Laulu saab kuulata Spotifys.
30. jaanuaril 2017 avaldati YouTube'is laulu ametlik muusikavideo (vaadatavus-kuulatavus 4. oktoobri 2017 seisuga 2,456 miljardit), milles teevad lisaks Sheeranile kaasa ka ameerika tantsija ja modell Jennie Pegouskie ning pensionil elukutseline sumomaadleja Yamamotoyama Ryūta ("Yama").
"Shape of You" tõusis 30 riigi singlite edetabelites, sh Ameerika Ühendriikide US Billboard Hot 100-s, esikohale 240 000 allalaadimise ja 20 miljoni voogesitusega ainuüksi esimesel nädalal.
Mezzano järv
Mezzano järv (itaalia keeles Lago di Mezzano) on vulkaanilise tekkega järv Kesk-Itaalias Lazio maakonnas Viterbo provintsis Valentanos. Järv tekkis umbes 400 000 aastat tagasi.
452 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 47,5 hektarit, rannajoone pikkus 2516 meetrit, suurim sügavus 38 meetrit, valgala suurus 1,2 km².
Kuno Kerge
Kuno Kerge (sündinud 3. detsembril 1988) on eesti koorijuht, pedagoog ja laulja.
Õpingud ja töö
Kuno Kerge õppis aastatel 2002–2008 Võru Muusikakoolis trompetit ja tema õpetajaks oli Helmut Kostabi. 2011. aastal lõpetas ta H. Elleri nimelise Tartu Muusikakooli koorijuhtimise erialal Alo Ritsingu käe all. Pärast seda astus Kuno Kerge Eesti Muusika- ja Teatriakadeemiasse koorijuhtimise eriala õppima Ants Sootsi juhendamisel, mille lõpetas 2017. aastal edukalt samal erialal magistrikraadiga. Alates 2018. aastast on Kuno Kerge H. Elleri nimelise Tartu Muusikakooli koorijuhtimise eriala õppejõud.
Erialaselt on Kuno Kerge seotud olnud mitmete laulupidude korraldamise ja neil juhatamistega. Ta oli XII noorte laulupeo "Mina jään" noormeestekoori dirigent, üliõpilaslaulufestivali Gaudeamus 2018 kunstiline juht ning XXVII üldlaulupeo "Minu arm" meeskooride dirigent.
Ben Wallace (poliitik)
pisi|Ben Wallace (2017) Robert Ben Lobban Wallace (sündinud 15. mail 1970 Londonis Bromley linnaosas Farnborough's) on Suurbritannia poliitik, alates 24. juulist 2019 Suurbritannia kaitseminister.
Wallace astus 19-aastaselt Sandhursti Kuninglikku Sõjaväeakadeemiasse, mille lõpetamise järel teenis aastani 1998 Šoti kaardiväes (Põhja-Iirimaal, Saksamaal, Küprosel ja Kesk-Ameerikas).
Ta kuulub Konservatiivse Partei ridadesse, on olnud Šotimaa Parlamendi liige ning on aastast 2005 Suurbritannia parlamendi liige.
24. juulist 2019 on ta Suurbritannia kaitseminister. Veebruaris 2022 avalikustati, et aasta lõpul võib temast saada NATO peasekretär.
Wolfschmidti mõis
Wolfschmidti mõis sai alguse XVIII sajandi lõpus. Toona oli Zasa mõisa omanik Jānis Šteinhauers. Ta rajas mõisa juurde tööstuskompleksi ja andis rahvasuu kohaselt vana mõisasüdame oma lilledega kaubitsevale vennale Jānusele. Toona sai alguse mõisa ümber kujunenud park.
Mõis on saanud nime Hollandi sõjaväeatašee A. Wolfschmidti järgi, kellele suvemõis XX sajandi alguses kuulus. Pärast Läti iseseisvumist sai mõisa pargist botaanikaaed, aga Wolfschmidtidele ja nendega seotud Strickidele jäid selle territooriumil mitmed kasvuhooned.
Mõisa juurde kuulus kolm maja. Neist vanim pärineb XVIII sajandi teisest poolest, olles baroki sugemetega puidust klassitsistlik maja. 1920. aastal hoone rekonstrueeriti ja sealjuures kaotas ta palju oma vanast välimusest, sealjuures ka kõik baroksed elemendid.
Teist maja hakati rajama ajal, mil Wolfschmidti mõis Zasa mõisast eraldus. Klassitsistlik hoone valmis aastal 1824 ja on muutumatul kujul tänaseni säilinud.
Ants Lepson
Ants Lepson (14. mai 1934 Vaisi küla – 16. aprill 2023) oli Eesti ja Norra maalikunstnik, laevakapten.
Wolfschmidti mõis
Kolmas hoone valmis samuti XIX sajandi alguses ja seda on vaid vähesel määral muudetud.
Ants Lepson
Ta põgenes 1944. aastal Rootsi, kust siirdus 1948. aastal Ameerika Ühendriikidesse. 1954. aastast elas Norras.
Ta lõpetas Arendali Merekooli ja elas Arendalis.
Ta maalis peamiselt meremaale.
Riho Terras
Riho Terras (sündinud 17. aprillil 1967 Kohtla-Järvel) on Eesti poliitik ja erusõjaväelane, auastmelt kindral. 5. detsembrist 2011 kuni 5. detsembrini 2018 oli Terras Eesti kaitseväe juhataja. 1. veebruarist 2020 on ta Euroopa Parlamendi liige.
Hariduskäik
Terras lõpetas 1985. aastal Kohtla-Järve 5. Keskkooli.
Akadeemiline haridus
Aastatel 1989–1993 õppis Terras Tartu Ülikooli ajalooteaduskonnas. Üliõpilasena oli ta aktiivne Kaitseliidus. Kutseliseks sõjaväelaseks hakkamise tõttu jäi Tartu Ülikool lõpetamata. Aastatel 1994–1998 õppis Terras Müncheni Bundeswehri Ülikoolis riigi- ja ühiskonnateaduse erialal ning omandas magistrikraadi.
Sõjaväeline haridus
pisi|Riho Terras 2022. aasta Arvamusfestivalil
Teenistus sõjaväelase ja riigiametnikuna
Keskkooli lõpetamise järel teenis Riho Terras kolm aastat sundaega Nõukogude mereväes. Ajateenijana käis ta oma laevaga Liibüas, Süürias ja Kuubal.
Pärast Bundeswehri Ülikooli lõpetamist 1998. aastal edutati Terras Tallinna Üksiku Vahipataljoni ülemaks. Aastatel 2001–2004 oli Riho Terras Eesti kaitseatašee Saksamaa Liitvabariigis ja Poolas. Eestisse naasmise järel oli ta Kaitseväe Peastaabis analüüsi- ja planeerimisosakonna ülem ning peastaabi ülema asetäitja operatiivalal. Iraagi sõja ajal oli ta 2007. aasta veebruarist augustini Iraagis NATO treeningmissiooni staabiülema asetäitja, kus tema pädevusse kuulusid Iraagi sõjaväe väljaõpetamisega seotud personali-, logistika- ja finantsküsimused.
Riho Terras on olnud ka Kaitseliidu peastaabi ülem.
2008.– 2010. aastal oli Riho Terras Kaitseministeeriumi kantsler. President Toomas Hendrik Ilves andis 2008. aasta detsembri alguses Terrasele koloneli sõjaväelise auastme. 2011. aasta juunis andis president Toomas Hendrik Ilves kaitseväe juhataja ettepanekul Terrasele brigaadikindrali sõjaväelise auastme.
Verrazzano-Narrowsi sild
Sild avati 1964. aasta novembris pärast 5 aastat kestnud tarindustöid. Selle näol on tegu kaasaegse väravaga New Yorgi sadamasse.
Riho Terras
Teenistus sõjaväelase ja riigiametnikuna
Vastavalt valitsuse 20. jaanuaril 2011 tehtud ettepanekule nimetas president Toomas Hendrik Ilves Riho Terrase kaitseväe peastaabi ülemaks alates 1. märtsist.
Verrazzano-Narrowsi sild
Alates valmimisest kuni 1981. aastani oli see maailma pikim rippsild (sildeava pikkusega 1298 meetrit). Seejärel läks tiitel Humberi sillale Suurbritannias, mille sildeava on 1410 meetrit.
Riho Terras
Teenistus sõjaväelase ja riigiametnikuna
21. veebruaril 2017 ülendas president Kersti Kaljulaid Riho Terrase kindraliks.
Verrazzano-Narrowsi sild
Silla kavandas Ammann & Whitney, mille eesotsas oli Othmar Ammann, kes osales ka George Washingtoni silla ja Bayonne'i silla projekteerimisel.
Riho Terras
Teenistus sõjaväelase ja riigiametnikuna
2018. aasta lõpul andis Terras Kaitseväe juhtimise üle kindralmajor Martin Heremile.
Verrazzano-Narrowsi sild
Sild on nimetatud maadeuurija Giovanni da Verrazzano järgi, kes külastas 1524. aastal New Yorgi lahte. pisi|vasakul|Sild vanal postmargil
Riho Terras
Töö erasektoris
Pärast Kaitseväe juhataja ametipostilt lahkumist läks Terras 2019. aasta algul tööle ettevõttesse Milrem Robotics, kus juhtis ettevõtte kaitsedivisjoni.
Tegevus poliitikas
Märtsis 2019 teatas ta, et kandideerib erakonna Isamaa esinumbrina Euroopa Parlamenti. Pärast Ühendkuningriigi lahkumist Euroopa Liidust sai Eesti Euroopa Parlamendis ühe koha juurde ja Riho Terrasel tekkis võimalus asuda tööle Euroopa Parlamendi liikmena.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 1724 häält ning osutus valituks.
Isiklikku
Terrase abikaasa on diplomaat Kaili Terras, kellega tal on kaks poega. Vanem poeg on 1993. aastal sündinud Hendrik Johannes Terras ja noorem poeg on 2005. aastal sündinud Uku Karl Terras.
Riho Terras kuulub korporatsiooni Sakala. Ta räägib vabalt eesti, vene, saksa ja inglise keelt.
Krasnoperekopsk
Krasnoperekopsk (ukraina Красноперекопськ, vene Красноперекопск) on linn Ukrainas Krimmis (de facto 2014. aastast alates Venemaa kontrolli all). Linn asub Perekopi maakitsusel Põhja-Krimmi kanali ääres.
Asula rajati soodavabriku töötajate asulana 1932. aastal ja sai linnaõigused 1966. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanike arv 31 023.
12. mail 2016 võttis Ukraina parlament vastu otsuse, millega linna ametlikuks nimeks saab Janõ Kapu, kuid otsus jõustub pärast Krimmi Ukraina kontrolli alla minekut.
Ortleri Alpid
thumb|Ortleri Alpid
Ortleri Alpid (itaalia: Ortles-Cevedale; saksa: Ortler-Alpen) on mäestik Lõuna-Lubjakivialpides, Kesk-Ida-Alpides, Itaalias ja Šveitsis.
Geograafia
Ortleri Alpid on eraldatud:
Ortleri Alpidest voolavad välja Adda, Oglio, Adige jõed ja viimase lisajõgi Nocé.
300px|right|thumb|Panoraamvaade [[Monte Viozist]] thumb|300px|Maailmas kõrgeimal asuv [[Kaevikusõda|kaevik Ortleri tipu lähedal, 1917]]
Tipud
Ortleri Alpide peamised tipud on:
Mäekurud
Ortleri Alpide peamised mäekurud on:
Ajalugu
Ortleri Alpid olid Esimese maailmasõja Itaalia rinde osa. Siin kaevusid austerlased-ungarlased ja itaallased kaevikusõjas, kus võideldi kõrgusel üle 3000 m enamuse sõjaajast. Mõned kaevikud on ikka veel näha ja piirkonnas leitakse jätkuvalt sõja jälgi.
William Esco Moerner
pisi|Wiliiam E. Moerner pisi|Bacteria-3D-Double-Helix. Pilt näitab kolmemõõtmelist superresolutsiooniga kujutist Caulobacter crescentus ' e bakteriraku pinnast (hall) ja märgistatud proteiinist (CreS, punakasoranž), mis saadi kaksikheeliksi üksikmolekuli aktiivse kontrolliga mikroskoopia teel William Esco Moerner (sündinud 24. juunil 1953 Pleasantonis Californias USAs) on USA füüsikaline keemik ja keemiline füüsik, kes uurib peamiselt biofüüsikat ja sealhulgas üksikmolekulide kujutisi.
Koos enda juhendatava järeldoktori Lothar Kadoriga saavutas ta esimesena üksiku molekuli optilise tuvastuse ja spektroskoopia kondensatsioonifaasis. Üksikmolekulide optilised uuringud on sestsaati jõudnud laia kasutusse üksikmolekuli katsetes keemias, füüsikas ja bioloogias. 2014. aastal pälvis Moerner Nobeli keemiaauhinna.
Moerner on õppinud Washingtoni Ülikoolis Saint Louises ja Cornelli Ülikoolis. Ta töötab Stanfordi Ülikoolis.
Loodeteelektrijaam
pisi|Loodeteelektrijaama töö Loodeteelektrijaam ehk loodete-hüdroelektrijaam ehk tõusu-mõõnaelektrijaam on elektrijaam, mis muundab loodete energiat elektrienergiaks.
Loodeteelektrijaam rajatakse basseini, milleks suletakse laht või jõe suue. Loodeteelektrijaama töö põhineb basseini ja mere veetaseme vahe muutumisel. Selle vahe muutumist põhjustavad tõus ja mõõn. Seetõttu sõltub elektrienergia tootmine loodeteelektrijaamas tõusu ja mõõna režiimist.
Loodeteelektrijaamades kasutatakse kapselhüdroseadmeid, mis võivad töötada suhteliselt suure kasuteguriga nii elektrigeneraatori- kui pumbarežiimis. Vajadusel saab neist seadmetest vett ka niisama läbi lasta.
Looded töötavad Maa-Kuu süsteemi pöörlemise energiat. See energia ei taastu, mistõttu loodete energia on taastumatu energiaallikas. Maa pöörlemine on tema eksisteerimise 4,5 miljardi aasta jooksul aeglustunud esialgselt 21,9 tunnilt 24 tunnini ja loodeteenergia kasutamine muudab Maa pöörlemist veelgi aeglasemaks, kuid see toimub üsna aeglaselt. Loodeteenergia kasutamist on Maa pöörlemise aeglustumises näha alles sajandite möödudes, kui selle kasutamine ei suurene.
1985. aastal oli maailmas viis loodeteelektrijaama. Neist esimene ja suurima võimsusega valmis Prantsusmaal Rance'is 1967 ja selle võimsus oli 240 MW. 1984 valmis USA-s Annapolises 20 MW võimsusega loodeteelektrijaam ja 1985 Hiinas Jianxias 2,0 MW loodeteelektrijaam. Neist märksa väiksemad loodeteelektrijaamad olid Hiinas Baishakous (1985), NSV Liidus Kislaja Gubas (1968) ja Hiinas Shashanis (1980).
Branisko
pisi|Branisko asukoht Slovakkias (tähistatud punasega) pisi|Branisko Branisko on mäestik Slovakkia idaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on see ka osa Fatra-Tatra piirkonnast. Selle regiooni kõrgeim tipp on Smrekovica (1200 m).
Mägede alt läheb läbi Branisko tunnel, mille maksumus oli 1,9 miljardit Slovakkia krooni.
Nii idas kui läänes eraldavad mäestikku Paleogeeni setetest murrangud. Piirkonna ülanguline loomus on toonud kaasa selle, et Braniskot peetakse Fatra-Tatra piirkonna osaks, kuigi tunneli ehitusel on selgunud, et see sarnaneb tekkelt rohkem lõunapoolsemate mäestikega.
Mäestiku lõunaosa moodustab Sľubica, mille kõrgeim tipp on Sľubica (1128 m), madalaim koht asub Víťazi lähistel (500 m). See piirkond on geoloogiliselt väga sarnane naabruses asuva Čierna horaga. Selle moodustavad granitoidid, mida katavad Paleosoikumi ja Triiase, kohati ka Juura settekivimid - liivakivid, lubjakivid ja kildad. Lõunaosas koosnevad mäed gneisist, migmatiidist ja amfiboliitidest, mida katavad paleosoikumi ja Juura ajastu settekivimid. Sinna jääb Rajtopíky looduskaitseala.
Põhjaosa moodustab Smrekovica, mille kõrgeimaks kohaks on samanimeline mäetipp. Kõrgemad tipud on veel Patria (1 170 m), Nad Bučom (1 104 m), Zvolanská (1 064 m) ja Petrova hora (1 046 m ) Selle looduslikuks piiriks on Branisko kuru, mida läbib Spiši ja Šariši vaheline tee. Geoloogiliselt moodustavad selle Patria kompleksiks nimetatud migmatiidid ja granitoidid, mida katavad Mesosoikumi settekivimid - lubjakivi ja dolomiit. Sinna jäävad Kamenná Baba looduskaitseala, Salvátori luha looduskaitseala ja Šindliari looduskaitseala.
Asend
Branisko piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Hubert Poola
Hubert Poola (1. november 1930 Tallinn – 31. oktoober 2014 ) oli eesti arstiteadlane ja kirurg.
Elulugu
Hubert Poola oli käsitöölise poeg.
Lõpetas 1949 Tallinna 2. Keskkooli kuldmedaliga, 1955 TÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1972, TÜ), väitekiri "Koletsüstektoomia tüsistuste ja ebarahuldavate hilistulemuste profülaktika". Oli 1955–56 Vastseliina rajoonihaigla kirurg ja Vastseliina Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee tervishoiuosakonna juhataja, 1956–59 Tallinna III haigla kirurg, 1959–67 Tallinna II (hilisema Tõnismäe) haigla kirurgiaosakonna ordinaator, 1967–75 juhataja, 1975–92 Tallinna Vabariikliku Laevastiku Haigla kirurg, aastast 1992 Tallinna Haigekassa arst-nõunik ja kirurgiakonsultant. Kohakaaslusega olnud ka kiirabi- ja spordiarst. Õpetas TPedI-s/TPÜ-s pikemat aega kirurgiat ja tervishoidu.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: peamiselt sapiteede kirurgia. Tallinna Kirurgide Seltsi liige (aastast 1955) ja juhatuse esimees (1983–93), Eesti Arstide Liidu asutajaliige, Eesti Kirurgide Assotsiatsiooni ja Maksa-Kõhunäärme-Sapiteede Assotsiatsiooni liige. U 40 teadustrükist.
Makijivka alistumise juhtum
Makijivka alistumise juhtum on Vene ja Ukraina sõjaväelaste osalusel toimunud ning videosalvestisena dokumenteeritud sõjaline vahejuhtum, mis leidis aset 2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse Luhanski oblastis Makijivka külas. Videod kujutavad vähemalt kümmet Vene sõdurit, kes alistuvad Makijivkas neljale Ukraina sõdurile. Vene sõdurid väljuvad ükshaaval kõrvalhoonest ja heidavad näoga maha pikali. Ukraina sõdurid näivad olevat lõdvestunud, vintpüssid maa poole suunatud. Siis ilmub ootamatult välja üheteistkümnes Vene sõdur, kes avab ukrainlaste pihta tule, tabades neid ootamatult, mis on võimalik sõjakuritegu teeseldes alistumist. Teises videos on salvestusel näha umbes 12 surnukeha. Millal ja kes filmis, pole teada.
19. novembril teatas ÜRO inimõiguste ülemvolinik, et ÜRO on videotest teadlik ja vaatab neid. ÜRO inimõiguste büroo pressiesindaja sõnul tuleks "hors de combat'i inimeste kiire hukkamise süüdistusi kohe, täielikult ja tõhusalt uurida ning kõik süüdlased vastutusele võtta".
Videod
New York Times teatas, et on kontrollinud videoid Vene sõduritest enne ja pärast tulistamist, kui Ukraina sõdurid püüdsid neid tabada, kuigi pole selge, kas Ukraina väed tegutsesid enesekaitseks. Selles videos on suurem osa Vene sõduritest samadel positsioonidel, nagu nad olid alla andes, lamamas liikumatult ja ilmselt surnuna. Neid ümbritseb veri ja mõned neist näivad veritsevat peast või torso ülaosast. Sõdurite vormiriietusel on äratuntavad punased rihmad ja sinised märgistused.
Venemaa võimudelt
Moskva väitis, et Ukraina väed on "halastamatult tulistanud relvastamata Vene sõjavange". Presidendi kodanikuühiskonna ja inimõiguste nõukogu esimees Valeri Fadejev ütles, et Venemaa "palub rahvusvaheliselt kogukonnalt reaktsiooni ja uurimist". Venemaa välisministeeriumi pressiesindaja Marija Zahharova teatas, et video näitab "hukkamist" ja Venemaa soovib rahvusvahelist uurimist. Ta väitis, et film esitas "lisatõendeid Ukraina neonatside kuritegude ja rahvusvahelise humanitaarõiguse, eriti Genfi konventsioonide jämeda rikkumise kohta Ukraina poolt."
Venemaa kaitseministeerium teatas, et video näitas "rohkem kui 10 liikumisvõimetuks jäänud Vene sõjaväelase tahtlikku ja metoodilist mõrva degenereerunud Ukraina sõdurite poolt", et "Vene sõjaväelaste jõhker mõrv ei ole esimene ega ainus sõjakuritegu", mille Ukraina väed on toime pannud. ja et Ukraina president Volodõmõr Zelenskõi "vastutab ajalookohtu ning Venemaa ja Ukraina rahva ees."
Ukraina võimudelt
Ukraina kasutas videoid, et tõsta esile oma relvajõudude sõjalist võimekust ja rõhutada nende "vaprat katseid" vallutada tagasi territoorium, mille Venemaa oli sõjas varem vallutanud.
Ukraina ombudsman Dmõtro Lubinets eitas, et Ukraina väed oleksid tapnud Vene sõjavange, öeldes, et Vene sõdurid panid toime pettuse. Ta ütles, et Vene sõdurid avasid tule alla andmise ajal.
20. novembril lubas asepeaminister Olha Stefanišõna algatada uurimise.
Rahvusvaheline reaktsioon
ÜRO sõnul tuleks juhtunut uurida. ÜRO inimõiguste büroo pressiesindaja Marta Hurtado ütles: "Salvestised on meile teada ja me uurime neid. Hors de combat'i inimeste kiire hukkamise süüdistusi kohe, täielikult ja tõhusalt uurida ning kõik süüdlased vastutusele võtta." 25. novembril ütles ÜRO inimõiguste ülemkomissar Volker Türk: "Meie seiremissioon Ukrainas on viinud läbi esialgse analüüsi, mis näitab, et need häirivad videod on suure tõenäosusega autentsed." ja kutsus Ukraina ametivõime üles uurima süüdistusi Vene sõjavangide hukkamise kohta "kiirel ja tõhusal viisil, mis oleks ka sõltumatu, erapooletu, põhjalik ja läbipaistev".
Leitha
Etümoloogia
Lithaha jõge Karolingide Avaari margis on esmamainitud 833. aasta dokumendis, mille andis välja Ludwig Sakslane, Karolingide keisri Ludwig Vaga poeg ja Baieri hõimuhertsogkonna valitseja. Vanaülemsaksakeelne nimi lît viitas tõenäoliselt pannoonia (illüüria) tähendusele "muda", nagu säilis endises ungarikeelses nimes Sár (vrd mocsár, 'lodu').
Kulg
thumb|160px|left|Tahvel Leitha lähtel
Leitha saab alguse Alam-Austrias, kui ühinevad Schwarza, mis tuleb Põhja-Lubjakivialpide Schneebergi, Raxi ja Schneealpe mäestikest, ja Pitten. Ebenfurthi ja Leithaprodersdorfi ning Bruck an der Leitha ja Gattendorfi vahel moodustab Leitha osa Austria Alam-Austria ja Burgenlandi liidumaade vahelisest piirist. Nickelsdorfist idas läheb jõgi Ungarisse, kus see suubub Mosonmagyaróvári lähedal Szigetközi saarest läänes Doonau Mosoni harusse. Olulised linnad jõe ääres on Wiener Neustadt, Bruck ja Mosonmagyaróvár.
thumb|Leitha kuivanud säng [[Bad Erlachi lähedal]]
Ajalooline piir
Pärast ungarlaste vallutusi Karpaatide nõos 9. sajandi lõpus julgesid madjari ratsanikud tungida külgnevatele Lääne-Frangi aladele, kuni kuningas Otto I neid lõpuks 955. aasta Lechfeldi lahingus lõi. Seejärel vallutasid Baieri hertsogi Heinrich II Riiaka väed järk-järgult tagasi Wienerwaldi taga olevad maad kuni Leitha jõeni, kus 976. aasta paiku loodi Babenbergist markkrahv Leopold I juhtimisel Idamark (Ostarrîchi).
Aastatuhande vahetuse paiku kulges piki Leitha kallast Ungari piir (Gyepű), mis 1156. aastast moodustas Austria hertsogkonna idapiiri koos Wiener Neustadti, Brucki ja Hainburgi kindlustega. Viimane Babenbergist Austria hertsog Friedrich II tapeti 1246. aasta Leitha jõe lahingus Ungari kuninga Béla IV vastu. Piiri kulgemist kinnitas kuningas Sigismundi 1411. aasta dokument, kui tema tütar Elisabeth abiellus Habsburgist Austria hertsogi Albrecht II-ga. Kohanimed Tsisleitaania, Transleitaania ja Lajtabánság on kõik tuletatud Leitha jõe nimest. Pärast Austria-Ungari kompromissi, millega loodi Kaksikmonarhia, oli Transleithanien ("sealpool Leithat") Viini kõnekeelne sõna Leitha-taguse piirkonna jaoks (tähendas Ungarit või Ungari kuningriiki), samas kui Cisleithanien ("siinpool Leithat") tähistas Austria maid. Need nimed peegeldasid Viini ja Austria vaatenurki ülejäänud keisririigi suhtes, sest Viin asus 'sellel' poolel ja teine osa, Ungari, asus 'tollel' poolel. Sellegipoolest ei moodustanud Leitha kogu piiri nende kahe vahel: näiteks Galiitsia ja Bukoviina, mis kuulusid Tsisleitaaniasse, olid Ungarist kirdes. Niisamuti moodustas Morava jõgi piiri Tsisleitaania Morava ja Transleitaania alade vahel praeguses Slovakkias (Ülem-Ungari).
thumb|left|Leitha sild Wampersdorfi ([[Pottendorfi vald) Alam-Austrias ja Wimpassingi (Vimpác) Burgenlandis vahel]]
Austria-Ungari lagunemisel pärast Esimest maailmasõda määrati 1920. aasta Trianoni rahulepinguga väljakuulutatud Lajtabánság (Leitha banaat), Lääne-Ungari territoorium Austria vabariigile (Burgenlandina), millega jõe kulg sai Austria sisepiiriks.
Józef
Józef on poola mehenimi.
Failivaatur
Failivaatur (file viewer) on failide vaatamise programm, millel puuduvad muud failihalduse võimalused peale faili sisu vaatamise võimaluse.
Instituut
Instituut on asutus või struktuuriüksus.
NSVL Teaduste Akadeemia (TA) asutused olid instituudid.
Eestis asusid TA Küberneetika Instituut, Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituut (KBFI), Astrofüüsika ja Atmosfäärifüüsika Instituut, jt.
Alistumise teesklemine
Sõja kontekstis on alistumise teesklemine pettuse vorm, mille puhul üks pool lubab tegutseda heas usus (näiteks heiskab vaherahulipu) kavatsusega seda lubadust murda, kui pahaaimamatu vaenlane on kaitsmatu (näiteks varjust välja tulles, et "alistuvad" vangid vahi alla võtta).
Ann Tenno
Haridus ja töö
Lõpetas 1971. aastal Tartu 5. keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna algebra erialal.
Seejärel töötas matemaatika erialal Tartu Riikliku Ülikooli Majandusküberneetika kateedris ja Tallinna Polütehnilises Instituudi matemaatika kateedris kuni 1984. aastani, mil asus tööle Kultuurimälestiste Restaureerimise Projekteerimise Instituudis fotograafina. Seal töötas ta 1987. aastani.
Edasi on Tenno töötanud vabakutselise fotograafina ning on enda tehtud fotodest koostatud raamatud ise kujundanud ja kirjastanud. Aastatel 2002–2005 oli Tenno ajakirja Aed peatoimetaja. Fotonäitustel esines Tenno peamiselt 1980ndatel, hiljem on koostanud fotoraamatuid ja pildistanud nende jaoks.
Tunnustus
Ann Tenno töid on San Francisco Moodsa Kunsti Muuseumi kollektsioonis.
Tofiq Zülfüqarov
Tofig Zulfugarov (aserbaidžaani keeles Tofiq Nadir oğlu Zülfüqarov; sündinud 1. novembril 1959 Rostovis) on Aserbaidžaani poliitik.
Ta oli Aserbaidžaani välisminister 5. märtsist 1998 kuni 26. oktoobrini 1999.
Ta oli Aserbaidžaani suursaadik Eestis aastatel 2007—2015.
Eileithyia
Eileithyia on ka Artemise ja Hera kui sünnitusjumalannade lisanimi.
Toomas Tamla
Toomas Tamla (sündinud 1951 Haapsalus) on eesti ajaloolane ja arheoloog.
Ta lõpetas 1974. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (õppis ajalooteaduskonnas).
Koeru Kaja
Koeru Kaja oli 1994-2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas Koeru valla uudiseid. Lehte andis välja Koeru vallavalitsus. Lehte toimetas Arnika Tegelmann. Leht ilmus üks kord kuus.
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Koeru vald Järva vallaga, annab endise Koeru valla aladel toimuva kohta uudised edasi Järva Valla Leht.
Toomas Tamla
Ta on TEA entsüklopeedia 4. ja 5. köite peatoimetaja.
Arbitraaž
Arbitraaž on väärtpaberite või kauba samaaegne ostmine ja müümine eri turgudel eesmärgiga teenida riskivaba kasumit turuhindade erinevuselt.
Lihtsalt öeldes on see riskivaba kasumi võimalus pärast tehingukulusid. Näiteks on arbitraaživõimalus olemas, kui on võimalus osta kohe midagi madala hinnaga ja müüa kõrgema hinnaga.
Fundamentaalses ja akadeemilises kasutuses on arbitraaž riskivaba. Praktikas on aga arbitraažis alati riskid, mõned väiksemad (näiteks hindade kõikumine vähendab kasumimarginaale) ja mõned suuremad (näiteks valuuta või tuletisinstrumendi devalveerimine).
Lühidalt kokkuvõttes on arbitraaž kauplemisstrateegia. Enamik meist on kuulnud klassikalisest kauplemismantrast „osta odavalt, müü kallilt”. Arbitraaž on selle fraasi elav näide. Tegemist on hästi dokumenteeritud strateegiaga ja seda kasutavad kõikvõimalikku tüüpi kauplejad, alates riskifondi halduritest kuni verivärskete investoriteni.
Arbitraažiga tegelevat inimest nimetatakse arbitražööriks.
Etümoloogia
“Arbitraaž” on prantsuskeelne sõna, mis tähistab vahekohtuniku otsust või vahekohust. Siin kasutatavas tähenduses määratles selle esmakordselt 1704. aastal Mathieu de la Porte oma uurimuses "La science des négociants et teneurs de livres" arvestades erinevaid valuutakursse, et leida vekslite kõige kasumlikumad emiteerimise ja arveldamise kohad.
Lauris Kaplinski
Lauris Kaplinski (kuni 1995. aastani Lauris Toomet; sündinud 8. aprillil 1971) on eesti programmeerija.
Ta on lõpetanud 1989. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1998. aastal Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna.
Arbitraaž
Arbitraaži tingimused
Arbitraaž on võimalik, kui üks kolmest tingimusest on täidetud:
Lauris Kaplinski
2013. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "The application of oligonucleotide hybridization model for PCR and microarray optimization" ("Oligonukleotiidide hübridisatsioonimudeli rakendamine PCR-i ja mikrokiipide optimeerimiseks").
Arbitraaž
Arbitraaži tingimused
Arbitraaž ei ole lihtsalt toote ostmine ühelt turult ja müümine mõnel teisel ajal kõrgema hinnaga. Tehingud peavad toimuma samaaegselt, et vältida tururiski või riski, et hinnad võivad ühel turul enne tehingu lõppu muutuda. Praktilises mõttes on see üldjuhul võimalik ainult selliste väärtpaberite ja finantstoodetega, millega saab kaubelda elektrooniliselt, ja isegi siis, kui kauplemise iga osa on täidetud, võivad turu hinnad muutuda. Kauplemise ühe osa puudumist ja seda hiljem halvema hinnaga kauplemist nimetatakse „intressi riskiks“.
Lauris Kaplinski
Ta on kirjutanud Inkscape'i eelkäija tarkvaraprogrammi Sodipodi.
Isiklikku
Tema isa on kirjanik Jaan Kaplinski ja ema kirjanik Tiia Toomet. Ta on taarausuline.
Zasa mõis (Riia)
Jānis Šteinhauers ise jättis mõisa maad endale ja nii kujunes uueks mõisa keskuseks Dzirciemsi aladele tekkinud tööstuskompleks. Mees rajas sinna hollandi tuuliku, kasutades ära Dzegužkalnsi ümbruse kõrgeid maid, ja pani seal voolanud ojal käima esimese paberivabriku Riia territooriumil. Steinhauserite järel sai mõisa omanikuks K. Jannau, tema järel, aastal 1801, pankur ja ärimees A. Klein. Aastal 1806 viidi paberivabrik üle Ulbrokasse.
Portikus
pisi|[[Tartu Ülikooli peahoonel on silmapaistev portikus]] Portikus on hoone peasissekäigu ees paiknev sammaste ja frontooniga hooneosa.
Jaani Teataja
Jaani Teataja oli 1988-2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas Järva-Jaani valla uudiseid. Lehte andis välja Järva-Jaani vallavalitsus. Leht ilmus üks kord kuus.
Lehe eelkäija oli Järva-Jaani kolhoosi häälekandja Järva-Jaani kolhoosi infoleht, mis ilmus 1988.
Campotosto järv
1317,5 meetri kõrgusel merepinnast asuva veekogu pindala on 13,8 km², suurim sügavus 35,5 meetrit, valgla suurus 47,5 km², rannajoone pikkus umbes 30 km. Veehoidla rajati 1930. aastatel kolme paisu rajamisega.
Temperatuuriandur
Temperatuuriandur on seadis, mis teisendab temperatuuri väärtuse enamasti vastavaks elektripingeks. Samas tähenduses on laialt kasutusel ka terminid termoandur ja termosensor.
Anduris võivad olla temperatuuritundlikuks elemendiks järgmised seadised: pisi|150px|Termobimetall-termomeeter
Termoandur on sisse ehitatud paljude integraalkomponentide kiipidesse, kus see võib kuuluda näiteks liigkoormuse eest kaitsva lülituse koosseisu.