cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaster
Kaster on hollandikeelne osavald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Anzegemi vallas.
Kuni valdade liitmiseni 1977. aastal oli Kaster omaette vald.
pisi|tühi|Sint-Petruskerk, 1819
Marcus Prinz von Anhalt
Marcus Prinz von Anhalt (sündinud Marcus Edward Eberhardt; 20. detsembril 1969) on saksa bordelliettevõtja, rohkem kui 20 bordelli ja ööklubi ning 40 auto omanik.
2006. aastal laskis ta end raha eest lapsendada Frédéric Prinz von Anhaltil (kes omakorda on nime saanud lapsendamise teel Anhalti printsessi Marie-Auguste'ilt) ja Zsa Zsa Gaboril. Sellest alates väidab Marcus Prinz von Anhalt end olevat kuninganna Victoria, Wilhelm II ja Paris Hiltoni sugulase ja soovib, et teda kutsutaks Prinz Germany 'ks. Tal on 12 ihukaitsjat ja 25 teenrit.
Marcus Prinz von Anhalt on olnud neli aastat vanglas inimkaubanduse ja maksupettuse eest.
Upshuri maakond (Lääne-Virginia)
pisi|püsti|Upshuri maakonna kohtumaja Buckhannonis
Upshuri maakond (Upshur County) on maakond USA-s Lääne-Virginia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Buckhannon.
Maakonna pindala on 919 km². Veekogusid ei ole.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 24 254. Aastal 2000 oli elanike arv 23 404.
Ajalugu
Upshuri maakond moodustati 26. märtsil 1851 Randolphi, Barbouri ja Lewise maakonna osadest. Maakond on saanud nime Virginia advokaadi ja poliitiku Abel P. Upshuri järgi.
1996. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis
'''Eesti-Soome 1996. aasta maavõistlus poksis''' toimus 8. septembril Kirkkonummel. Võistlus kavandati 12 kehakaalus, poksiti 4x2-minutilist raundi. Soome võitis 8:4.
Helveskaal (kuni 48 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus
Kärbeskaal (kuni 51 kg): ? (Soome) – Eestil puudus selles kaalus esindaja ja Eestile arvestati loobumiskaotus Kukk-kaal (kuni 54 kg): ? (Soome) – Jaan Beljajev (Eesti) tulemus on teadmata
Sulgkaal (kuni 57 kg): ? (Soome) – Kristjan Enno (Eesti) tulemus on teadmata
Kergekaal (kuni 60 kg): ? (Soome) – Roman Pavlenko (Eesti) tulemus on teadmata
I kergekeskkaal (kuni 63,5 kg): Albert Starikov (Eesti) – Mika Tossavainen (Soome) 3 – 0
II kergekeskkaal (kuni 67 kg): ? (Soome) – Andres Filatov (Eesti) tulemus on teadmata
Dmitri Suur
pisi|Dmitri Suur Dmitri Suur (enne abiellumist Dmitri Rodin; sündinud 25. veebruaril 1975) on Eesti jäähokimängija.
1996. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis
I keskkaal (kuni 71 kg): ? (Soome) – Roman Aleksejev (Eesti) tulemus on teadmata
Dmitri Suur
Tema viimaseks koduklubiks oli Hull Stingrays, kus ta mängis hooaegadel 2011/12 ja 2012/13, kuigi hooajal 2012/13 jõudis ta teha ka mõned mängud klubides Telford Tigers ja Sheffield Steeldogs.
1996. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis
II keskkaal (kuni 75 kg): ? (Soome) – Sergei Petrunin (Eesti) tulemus on teadmata
Dmitri Suur
Ta sai Eesti kodakondsuse 2005. aastal.
1996. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis
Poolraskekaal (kuni 81 kg): Valeri Semiškur (Eesti) – Petri Hirvasniemi (Soome) 2 – 1
Raskekaal (kuni 91 kg): Sergei Razumovski (Eesti) – Jaakko Lundén (Soome) RSC 1
Üliraskekaal (üle 91 kg): Igor Šibalov (Eesti) – Soomel puudus selles kaalus esindaja ja Soomele arvestati loobumiskaotus
Piparkook
pisi|Piparkooke süüakse tavaliselt [[jõulude ajal. Pildil Soome piparkoogid Espoos]] pisi|Tavaliselt kaunistatakse piparkooke glasuuriga Piparkook on kook või küpsis, mis on valmistatud siirupiga magustatud ja tugevasti vürtsitatud tainast. Piparkoogid on traditsiooniline jõulude ajal söödav magustoit Eestis, Rootsis, Norras, Soomes ja Lätis.
Ehkki piparkooke müüakse hulgaliselt ka poes, on Eestis endiselt levinud komme valmistada neid kodus. Enamasti siiski ei segata piparkoogitainast ise, vaid kasutatakse valmistainast.
Ahjuplaadile laotud piparkoogid küpsetatakse praeahjus, enne seda võidakse neid pintseldada muna või piimaga.
Küpsenud piparkookidel lastakse jahtuda ning seejärel kaunistatakse need glasuuriga. Tavaliselt kasutatakse tänapäeval kas poes müüdavat valmisglasuuri või segatakse glasuur valmis kodus poest toodud pulbrist.
Piparkookide valmistamine on tavapärane ühistegevus, mille eri faasides saavad osaleda kõik pereliikmed, kuid eelkõige lapsed.
Neoonmust
Neoonmust on 2015. aastal eesti kunstniku Kiwa rajatud ajakiri.
Neoonmusta esitleti 27. veebruaril 2015, ööl enne Riigikogu valimisi, Tallinnas Sõltumatu Tantsu Ühenduse laval.
Voronivtsi
Voronivtsi (ukraina keeles Воронівці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis. Elanike arv on 692. Pindala on 2,1 km².
Neoonmust
"Neoonmust on aga sellise meedia nihestunud koopia, mis tõstab produktiivse paroodiana esile algteksti tühisuse ja lõhub diskursiivse mulli. Neoonmust (nagu ajakirja väitel ka Kaisa Selde) on teisik, mis aga on ehk tõelisemgi kui originaal," iseloomustas esiknumbrit arvustaja Terje Toomistu, kes seostab seda "meediamärkide ja -institutsioonide segipaiskamise taktikaga culture jamming" ning nimetab seda "produktiivseks paroodiaks".
Ardo Kreek
Ardo Kreek (sündinud 7. augustil 1986) on eesti võrkpallur.
2004. aastast mängib ta Eesti võrkpallikoondises ja hooajast 2020/21 Prantsusmaa meistriliigaklubis Arago de Sete.
2003–2009 Eesti meistriliigas ja esmakordselt välismaal
Kreegi esimene hooaeg Eesti meistriliiga tasemel oli 2003/04 hooajal 17-aastaselt Sylvester Tallinna ridades, kus ta mängis kolm hooaega. Klubiga võideti Eesti meistrivõistlustel üks hõbe- ja kaks pronksmedalit.
Hooajaks 2006/07 vahetas Ardo klubi ning liitus Selver Tallinnaga, kus ta mängis kaks ja pool hooaega. Klubiga võideti kahel korral Schenker Liiga, Eesti meistritiitel ja Eesti karikavõistlused. Kõigil hooaegadel osales klubi ka CEV Challenge Cupil, kus hooajal 2007/08 jõuti veerandfinaali. Teistel hooaegadel eelringist edasi ei pääsetud.
Kolmanda hooaja (2008/09) esimesel poolel Selver Tallinnas saadi Eesti karikavõistlustel teine koht. Hooaja keskel vahetas Kreek klubi ning sai võimaluse liituda Prantsusmaa meistriliigaklubiga Rennes Volley 35, kus mängisid ka Eesti võrkpallikoondislased Sten Esna ja Pavel Kružajev. Klubi jõudis Prantsuse karikavõistlustel poolfinaali; Prantsusmaa meistriliiga lõpetati 11. kohaga. Ardo oli meeskonna üks põhimängijatest.
2009–2012 Poola meistriliigas
Hooajaks 2009/10 liitus ta Poola meistriliigaklubiga Rzeszowi Resovia. Klubi osales ka CEV Meistrite liigas. Kreek sai meeskonnas väga vähe mänguaega ning vahetas hooaja keskel klubi ja liitus teise Poola meistriliigaklubiga Radomi Jadar, kes oli sel hetkel liigas eelviimasel (9.) kohal, kus lõpetati ka põhiturniiri lõppedes. Liigast üleminekumängudel suudeti võita Varssavi Politechnika meeskonda ning säilitada sellega koht Poola meistriliigas, kuid liiga survel loobuti sellest eelnimetatud võistkonna kasuks. Kreek võitles klubis mänguaja eest, kandes aeg-ajal vahetusmängija ning aeg-ajalt põhimängija rolli.
Hooajaks 2010/11 vahetas ta klubi ja liitus Poola meistriliigaklubiga Varssavi Politechnika, kus ta mängis kaks hooaega. Esimesel hooajal osaleti Poola meistrivõistlustel, kus saadi 5. koht ja Poola karikavõistlustel, kus jäädi pidama veerandfinaalis. Teisel hooajal (2011/12) osales klubi CEV Challenge Cupil, kus finaalseeria kaotati otsustava kuldse geimiga ja teeniti teine koht. Poola meistrivõistlused lõpetati 8. kohaga. Ardo kuulus üldiselt meeskonna põhimängijate hulka.
2012–... Prantsusmaa meistriliigas
thumb|Kreek (vasakult teine) peale 2014. aasta [[CEV Cupi finaali viimast punkti]] Hooajaks 2012/13 läks Ardo tagasi Prantsusmaa meistriliigasse ning liitus Pariisi Volleyga, kus ta mängis kaheksa hooaega. Esimesed neli hooaega oldi Prantsusmaa meistriliiga täielikus tipus, saades kolmel esimesel hooajal teine koht ning võites liiga hooajal 2015/16. Esimese hooaja (2012/13) teine koht Prantsusmaa meistriliigas tagas klubile järgmiseks hooajaks (2013/14) koha CEV Meistrite liiga alagrupiturniiril, kus play-offi ei pääsetud ja langeti CEV Cupi. CEV Cupil jõuti finaalseeriasse, kus omavahelised mängud Venemaa klubiga Nižni Novgorodi Gubernija jäid 1:1 viiki ning võitja otsustati kuldse geimiga. Kuldne geim võideti 15:11 ning Ardo Kreek ja Pariisi Volley krooniti Euroopa karikavõitjateks. Samal hooajal (2013/14) saadi Prantsusmaa karika- ja meistrivõistlustel teine koht. Kolmandal hooajal (2014/15) oli taas koht CEV Meistrite liiga alagrupiturniiril, kus loosi tahtel satuti väga tugevasse alagruppi ning play-offi ei pääsetud. Prantsusmaa meistrivõistlustel saadi kolmandat aastat järjest Tours Volley järel hõbemedal. Neljandal hooajal (2015/16) pääsu CEV Meistrite liigas alagrupiturniirilt play-offi taas ei tagatud, kuid peale kolme hõbemedalit suudeti viimaks võita Prantsusmaa meistritiitel.
Hooajaks 2020/21 vahetas ta Prantsusmaal klubi ning liitus meistriliigaklubiga Arago de Sete. Esimesel hooajal (2020/21) lõpetas meeskond Prantsusmaa meistrivõistluste põhiturniiri 9. kohal ning jäi esimesena play-offidest välja. Teisel hooajal (2021/22) jõuti Prantsusmaa karikavõistlustel poolfinaali. Prantsusmaa meistrivõistlustel lõpetati põhiturniir viiendana, kuid veerandfinaalseeria viiendas (otsustavas) mängus saadi tasavägises mängus 2:3 kaotus Narbonne Volleylt ning langeti konkurentsist. Kolmandal hooajal (2022/23) osaleti CEV Cupil, kus langeti välja 1/16 finaalis. Meeskond osaleb ka Prantsusmaa meistrivõistlustel. Kreek on meeskonna üks põhimängijatest.
Klubivõrkpall
CEV Cup
CEV Challenge Cup
Balti liiga
Riikide meistrivõistlused
Välismaa esiliigad
Isiklikku
Ardo Kreegil on poeg ja tütar. Kreegi hobideks on autod. Õppis Audentese Spordikoolis.
Mõistatusleht
Mõistatusleht oli 1932–1933 Tallinnas ilmunud ajaleht, kus sisaldas erinevaid peamurdmist vajavaid ülesandeid. Lehe viimane väljaandja oli K. Valdes. Leht ilmus üks kord nädalas.
Kronobioloogia
Kronobioloogia on bioloogia haru, mis uurib organismide elutegevuse rütme – biorütme.
Elu rütmiline kulgemine on üks bioloogia põhiseaduspärasusi. Rütmilise elutegevusega reageerib organism ka väliskeskkonnas toimuvatele muutustele.
Ajalugu
Kronobioloogilised uuringud said alguse prantsuse astronoomi Jean-Jacques d'Ortous de Mairani 1729. aastal tehtud uuringutest, kus ta märkas taimelehtede liikuvuse ööpäevast rütmi, mis ilmnes ka taime pimedas hoidmisel.
Maidla vald (Hageri kihelkond)
Maidla vald (saksa keeles Wredenhagen) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kirna-Kohatu vallaga.
Leon Johanson
pisi|Leon Johansoni tüüpprojekti järgi ehitatud Tootsi jaamahoone Leon Johanson (1. november 1897 Rakvere – 2. märts 1984 Tallinn) oli eesti arhitekt.
1900. aastal asus perekond elama Peterburi, kus Leon õppis Larini gümnaasiumis (1908–1917) ja Tsiviilinseneride Instituudis (1917–1920). 1920–1921 jätkas ta õpinguid Tallinna Tehnikumis ning seejärel (1921–1924) Karlsruhe Tehnikaülikoolis, mille lõpetamisel omandas arhitektikutse.
Johanson töötas Eesti Raudtee Valitsuses ja Tallinna linnavalitsuse ehitusosakonnas planeerimisarhitektina, 1945. aastast Arhitektuuri Valitsuses.
Ta maeti 7. märtsil 1984 Tallinna Rahumäe kalmistule.
Töid
Leon Johansoni projektide järgi ehitati jaamahooneid, raudteetöötajate elamuid ja muid raudteehooneid järgmistele raudteelõikudele:
Haapsalu Raudtee
OÜ Haapsalu Raudtee oli aastatel 1998–2004 tegutsenud Eesti raudtee-ettevõte, kes omas ja osutas kaubaveo teenust Riisipere–Haapsalu vahelisel raudteelõigul.
Ettevõtte juht ja omanik oli Aarne Taal.
Siuntio jaamaküla
Siuntio ehk Siuntio jaamaküla on asula Soomes Uusimaa maakonnas Siuntio vallas. See on piirkonna halduskeskus, mis on rajatud ümber raudteejaama. Jaamast sõidavad X ja Y rongid Helsingisse.
Raimo Raudsepp
Raimo Raudsepp (sündinud 15. aprillil 1981 Pärnus) on Eesti triatleet.
Siuntio jaamaküla
Viis kilomeetrit põhja pool asub Siuntio kirikuküla, valla vana keskus.
Raimo Raudsepp
Lõpetas 1999 Pärnu Koidula gümnaasiumi ning 2003 ehitustehnika erialal Tallinna Tehnikaülikooli.
Felix Hiie
Felix Hiie (enne eestistamist Felix Hämmalberg; 30. juuni 1928 Võõpsu, Võrumaa – 14. märts 2020) oli eesti vibulasketreener ja -kohtunik.
Ta lõpetas 1950 Petseri Keskkooli ja 1953 Tallinna Mäetehnikumi.
Hiie oli üks Eesti vibulaskepioneere. 1961–1991 oli ta Dünamo vibulasketreener ja Eesti koondise peatreener, 1978–1986 ka NSV Liidu koondise treener Eesti NSV-s.
1961–1993 oli Hiie Eesti Vibuspordiföderatsiooni aseesimees, 1996–1999 Vibuliidu asepresident.
Tegutsenud ka kohtunikuna. Teinud kaastööd Spordilehele ja spordiaastaraamatutele.
Isiklikku
1941. aastal küüditati ta NKVD poolt Mäe vallast koos isa Osvald Hiie, ema Liidia Hiie (suri asumisel novembris 1944) ning venna Tõeleid Hiiega Siberisse. Felix ja ta vend vabastati asumiselt 1944. Isa Osvald Hiie mõisteti Erinõupidamise otsusel surma.
Ron Whitehead
pisi|Ron Whitehead 2017. aastal Ron Whitehead (sündinud 1950) on luuletaja, kes elab Ameerika Ühendriikides.
Ta on korduvalt külastanud Eestit, sealhulgas esines ta kirjandusfestivalil Prima Vista aastal 2023 Tartus.
Ago Rebane
Ago Rebane (sündinud 19. aprillil 1968 Tallinnas) on eesti purjetaja. Ta sai matšpurjetamisel Euroopa meistrivõistlustel 2016. aastal Mati Sepa meeskonnas hõbeda.
Klausučiai vald
Klausučiai vald (leedu keeles Klausučių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Vilkaviškise rajoonis.
Valla pindala on 117 km². 2011. aasta seisuga elas seal 2921 inimest. Valla keskus on Klausučiai küla. Vallamaja asub aadressil Klausučių g. 20, vallavanem on Gema Skystimienė.
Nemania
Nemania on kottseente perekond.
Misso vald (Vastseliina kihelkond)
pisi|Eesti haldusjaotus 1925. aastal Misso vald (saksa keeles Illingen) oli vald Võrumaal Vastseliina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866 –1939. Vallamaja asus tänapäeva Misso aladel.
Minski rajoon
Minski rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1903 km². 2009. aasta seisuga elas seal 159 569 inimest.
Rajoon moodustati 1934. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Astrašycki Haradoki, Baraŭlany, Chaciežyna, Harani, Juzufova, Kałodziščy, Krupica, Łašany, Łuhavaja Słabada, Mačuliščy, Michanavičy, Novy Dvori, Papiernia, Piatryški, Rahava, Samachvałavičy, Sienica, Ščomyślica ja Ždanovičy külanõukogu.
Halduskeskus on Minski linn, kuigi see ametlikult rajooni koosseisu ei kuulu. Teised tähtsamad asulad on Zasłaŭje linn ja Mačuliščy alev.
Minski rajoon asub suuremalt osalt Minski kõrgustikul, kaguosa Kesk-Biarezina tasandikul, kirdeosa aga Łahojski kõrgustikul. Kõrgused ulatuvad valdavalt 180–250 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Łysaja Hara ja Lekaraŭka küla vahel (Valgevene kõrguselt teine punkt Łysaja mägi, 342 meetrit).
Rajooni territooriumil asub Valgevene vabaõhumuuseum.
2009. aasta seisuga olid elanikest 84,58% valgevenelased, 9,23% venelased, 1,56% ukrainlased ja 4,63% oli teistest rahvustest. 56,14% elanike emakeel oli valgevene keel, 36,88% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 16,62% elanikke, vene keelt aga 73,27%.
Leonhard Lina
Leonhard Lina (21. detsember 1914 Põlva, Koiola vald – 5. märts 1994 Tartu) oli endine Eesti Vabariigi ohvitser.
Elukäik
Leonhard Lina sündis 21. detsembril 1914 Koiola külas mölder Osvald Lina ja õmbleja Alma Hedvig Lina pojana. Ta oli üks neljast lapsest, tema õed-vennad olid Valter Lina, Ella Irene Ojala (snd Lina) ja Eha Merimaa (snd Lina). Lisaks oli Leonhard Linal kaks poolvenda: Arnold ja Meta Kama. Leonhard Lina kasvas üles Põlvamaal. Ta lõpetas Tartu Poeglaste Gümnaasiumi ja sõjakooli reservohvitseride inseneriväeklassi ja astus 1938. aastal Sõjaväe Tehnikakooli. Peale õpinguid läks Lina Eesti Vabariigi sõjaväkke, kust ta pidi 1940. aastal sõja puhkedes astuma Nõukogude Liidu sõjaväkke. Sõja ajal sattus ta sakslaste vangilaagrisse, kuid Eesti okupeerimisega 1941. aastal võimaldati tal tagasi Eestisse tulla. Peale naasmist üüris ta Rakveres õpetajate August ja Hilda Lepiku majas väikese korteri. Ta abiellus 25. septembril 1943 pere vanima tütre Linda Lepikuga. 25. juunil 1944. aastal sündis neil tütar Merike Lillo (snd Lina).
Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liidu Siseasjade Rahvakomissariaat (NKVD) hakkas huvi tundma endiste Eesti ohvitseride vastu. NKVD arreteeris ja kuulas üle hulganisti inimesi, sealhulgas poliitikuid, Saksa vägedesse mobiliseerituid ja Omakaitse liikmeid. Lina tutvusringkonda kuuluvaid ohvitsere kutsuti järjest ülekuulamisele. Lina teadis, et on arreteerimise ohus ja tegi otsuse minna peitu. Peidus olles meisterdas Lina igavuse peletuseks oma endise korteri sisustuse nukumööbli formaadis. Peidust tuli Lina välja 1954. aastal ning kohtus alles siis esimest korda oma tütre Merikesega. Nad kolisid elama Põlvamaale ning Lina harrastas kalastamist ja aiatööd. Linal oli neli lapselast, kelle kõik ta oma eluajal ära nägi. Elu lõpus jäi ta pimedaks, kuid siiski elas elu lõpuni täisväärtuslikku elu ning suri 1994. aastal.
Peidus olemine
1944. aasta sügisel peale järjekordset ülekuulamist, jäi Lina kiusama talle öeldud lause: “Seekord võite koju minna.” Kuna mitmed Lina sõjakooli tuttavad olid pärast ülekuulamisi teadmata kadunuks jäänud, otsustas Lina vältida Nõukogude okupatsiooni ülekuulamist, arreteerimist ja küüditamist.
Kõigepealt ühines Lina metsavendadega, aga sai peatselt aru, et vägivald ja metsavenna elu ei sobi talle. Ta läks 1944. aastal isa-ema juurde palvega: “Kas te võtate mind oma tiiva alla?” Leonhardi isa Osvald Lina oli Põlvamaal Mammaste külas Piho vesiveski mölder. Leonhardil oli keeruline ennast peita, kuna veskis käis päeval palju rahvast. Esialgu peitis Leonhard veski veekastis, kuni sai valmis kartulikeldrisse ehitatud peidik. See ruum oli 2 meetrit pikk, 1,5 meetrit lai ja 0,5 meetrit kõrge. Sellistes oludes oli võimalik ruumis viibida ainult lamades, istuda ei saanud. Päevasel ajal oli Lina kartulikeldris peidus ja õhtuti käis ta väljas jalutamas ning võimlemas. NKVD-lased käisid mõnel korral teda otsimas, kuid teda ei leitud isegi verekoerte abil. Ükskord tuldi teda otsima öösel. Leonhardil ei jäänud kiiruga muud üle, kui pugeda nagis rippuva kasuka taha ja pista jalad viltidesse. Nagis rippuvad riided kobati läbi, aga Lina pääses seegi kord. Toitu viis Linale ta ema teatud laulukest lauldes, et poeg ta ära tunneks. Kuna Lina tütar Merike oli isa peidus olemise ajal laps, ei räägitud talle isast midagi, kartes, et laps võib kogemata midagi välja rääkida. Sellepärast sai Merike isa olemasolust teada alles peale Leonhardi vabanemist 1954. aastal.
Nukumööbel
Kuna peidikus sai olla ainult lamades, proovis Lina leida igavuse peletamiseks kitsastesse oludesse sobivaid tegevusi. Kõigepealt proovis ta petrooleumilambi ehk tattnina valgel kudumist ja heegeldamist, kuid siis proovis ta kätt meisterdamises. Nimelt hakkas ta oma väikesele tütrele Merikesele mõeldes valmistama nukumööblit ja muid majatarbeid, mis põhinesid ta Rakvere kodu sisustusel (1943. aastal põles maja maha). Kuna tütar ei saanud nende ühist kodu mäletada, otsustas Lina teha selle talle kingituseks. Meisterdamisel kasutas ta tööriistadena peamiselt nuga, peitlit, teravaid klaasitükke, liivapaberit ja käsidrelli. Materjalid olid tal kõige kergemini kättesaadavad asjad, näiteks puidu- ja riidetükid, oma juuksed (harjadeks), traat jm. Selle aja jooksul meisterdas Lina 217 miniatuurset eset, nii mööblit kui ka tarbeeset: magamistuba, elutuba, köök, vannituba vanni, vanniahju ja vetsupotiga, esik, veranda malekomplektiga, triikraud, raamatud, lauanõud, hakklihamasin, laualamp, akuraadio, kirjutuslaud, lapsevanker, klaver, eri harjad, vihmavarjuhoidja ja vihmavari ja veel palju muud.
Lisaks nukumööbli meisterdamisele tegi Lina oma sõpradele ja lähedastele muid tarvikuid, näiteks küünlajalgu ja ehtekarpe.
Lina valmistatud nukukodu on võimalik näha Tartu mänguasjamuuseumis. Kokku veetis Lina peidus kümme aastat, tulles kutse peale vaba mehena välja 1954. aastal, kui Stalin suri ja poliitilised olud Nõukogude Liidu liikmesriikides pehmenesid.
Taaskohtumine
Tütar Merike ja isa Leonhard kohtusid taas 1954. aastal, Merikese 10. sünnipäeval. Merike on hiljem rääkinud, kuidas tal olid selleks päevaks varem hoopis teistsugused ootused, nimelt lootis ta sünnipäevaks saada emalt kutsikat. Kui aga Merikese ema rääkis, et sünnipäevaks saab hoopis isa, oli Merike hämmeldunud. Siis mindi Leonhardile Tartu raudteejaama vastu, kus pidi Merike ta ära tundma. Merike meenutab, et see ei olnud keeruline ülesanne, sest Leonhard olevat rõõmust naernud ja keksinud nagu väike poiss. Raudteejaamast mindi koos edasi Leohardi sõbra juurde, kus ta peidus olles nikerdatud nukumööbel põrandale laiali oli laotud. Leonhardi meisterdatud mänguasjadega said mängida ka Merikese lapsed ja kogu on 2004. aastast näitusel Tartu mänguasjamuuseumis.
Lühifilm
Leonhard Lina loost sai inspiratsiooni Ülo Pikkov, kes tegi selle põhjal dokumentaalse animatsioonifilmi. Film nimi on “Tühi ruum” ning see tuli välja 2016. aastal. Filmi kestus on 10 minutit ja 18 sekundit.
Brian Clegg
Brian Clegg (sündinud 6. mail 1955 Rochdale'is Lancashire'is) on briti teaduskirjanik.
Ta on viljakas teaduskirjanik. Ta on kirjutanud paljudel teemadel, muu hulgas valgusest, lõpmatusest, ajamasinate ehitamisest, põimumisest ja kliimamuutusest. Ta on avaldanud Roger Baconi ja Eadweard Muybridge'i elulooraamatud. Tema raamatuid on tõlgitud paljudesse keeltesse, sealhulgas saksa, prantsuse, itaalia, hispaania, portugali, hiina, jaapani, poola, türgi, norra, indoneesia ja vene keelde.
Omid Norouzi
Omid Haji Noroozi (sündinud 18. veebruaril 1986 Shīrāzis) on Iraani Kreeka-Rooma maadleja.
Ta hakkas maadlemist treenima 2002. aastal.
Ta võitis Londoni olümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses kuldmedali.
Julius Golding
Julius Golding (16. aprill 1898 Vao vald, Virumaa – 22. mai 1989 Toronto) oli Eesti jalgrattur.
Golding tuli 1925. aastal Kadrioru ringteel esimestel Eesti meistrivõistlustel kolmekordseks meistriks: 1 km aeg 1.34,5, 5 km aeg 8.54,7 (Eesti rekord), 25 km aeg 47.18,3. 1925. aastal võitis ta 113 km pikkuse Rakvere–Tallinna võidusõidu (aeg 3.59.26).
Koeru Kultuurimaja
Koeru Kultuurimaja on Järva vallas asuv rahvamaja.
Kultuurimaja aadress on Paide tee 3, Koeru 73001 Järvamaa.
Kultuurimaja avati 28. detsembril 1957. 1997. aastal avati maja juurdeehitis, vanemas osas asub praegu vallamuuseum.
Ernst Ruska
Ernst August Friedrich Ruska (25. detsember 1906 Heidelberg – 27. mai 1988 Lääne-Berliin) oli saksa füüsik.
Talle anti 1986. aastal Nobeli füüsikaauhind töö eest elektronoptikas, sh esimese elektronmikroskoobi projekteerimise eest.
Lugano järv
Lugano järv (itaalia keeles Lago di Lugano; ladinakeelne nimi Ceresius lacus) on järv Šveitsis ja Põhja-Itaalias, Šveitsi Ticino kantonis ja Itaalia Lombardia maakonnas.
Itaalia Varese ja Como provintsides asuv Lugano järv on koos Maggiore, Varese, Comabbio, Ganna, Ghirla ja Monate järvega tuntud ka kui Varese provintsi Seitse järve.
271 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 48,7 km² (sellest umbes 18 km² asub Itaalias), valgala suurus 565,6 km², suurim sügavus 288 meetrit.
Martti Parve
Martti Parve (sündinud 20. jaanuaril 1961 Tallinnas) on eesti laskesuusataja ja orienteeruja.
Lõpetanud 1979. aastal Tallinna 10. Keskkooli, õppinud Tallinna Pedagoogilises Instituudis kehakultuuri.
Hakkas sportima 1972, harrastas murdmaasuusatamist Helgi Kivi ning laskesuusatamist Henn Undi, Tiit Epneri ja Tõnu Pääsukese juhendamisel. Võitnud Eesti NSV meistrivõistlustel laskesuusatamises aastatel 1978–1985 üksikvõistluses kuld- ja pronksmedali ning teatevõistluses 2 kuld- ja 3 hõbemedalit ning 1 pronksmedali; Eesti NSV ja Eesti meistrivõistlustel orienteerumises aastatel 1987–1998 6 kuld- ja 3 hõbemedalit ja 1 pronksmedali. Kuulunud Dünamosse ja orienteerumisklubisse Peko.
Isiklikku
Ta on Kaija ja Heikki Parve vend.
Carl Sagani auhind
pisi|150px|[[Carl Sagan, kelle auks on auhind nimetatud]]
Carl Sagani auhind teaduse mõistmise suurendamise eest avalikkuses (inglise keeles Carl Sagan Award for Public Understanding of Science) on iga-aastane auhind, mida alates 1993. aastast annab välja Council of Scientific Society Presidents isikutele, kes on väljapaistvalt kaasa aidanud laiemal auditooriumil paremini aru saada teadusest. Auhind on nimetatud Carl Sagani auks. Tema oli ka auhinna esimene laureaat.
Brent Burns
2003. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i draft'is 20. valikuna. NHL-is tegi ta Wildi meeskonnas debüüdi 2003. aasta oktoobris ja viskas esimese värava oma kolmandas liigamängus. NHL-i tööseisaku tõttu mängis ta hooajal 2004–05 American Hockey League'i klubis Houston Aeros. Wildi põhimeeskonnas mängis ta pärast seda järgmised kuus hooaega.
2011. aastal liitus Burns San Jose Sharksiga. Hooajal 2015–16 jõudis ta Sharksiga Stanley karika finaali, kus kaotati Pittsburgh Penguinsile mängudega 2:4.
2015. aastal pälvis ta NHL Foundation Player Awardi. Hooajal 2015–16 valiti ta Second All Star Teami ja hooajal 2016–17 First All Star Teami. Hooajal 2016–17 pälvis ta liiga parimale kaitsjale antava James Norris Memorial Trophy. NHL-i tähtede mängule on ta valitud kuuel korral (aastatel 2011, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019). San Jose Sharksis mängis Burns kokku 11 hooaega. Tema resultatiivseim hooaeg oli 2018/19, mil ta lõi 16 väravat ja andis 67 väravasööte. Enim väravaid lõi ta hooajal 2016/17 (29 väravat).
2022. aasta juulis kaubeldi Burns Sharksist Carolina Hurricanesi.
2015. aastal tuli ta Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Maailmameistrivõistluste parimaks kaitsjaks on ta valitud nii 2008. kui ka 2015. aastal. 2015. aastal valiti ta lisaks maailmameistrivõistluste sümboolsesse koosseisu.
2006. aasta Eesti-Soome maavõistlus poksis
'''Eesti-Soome 2006. aasta maavõistlus poksis''' toimus 8. oktoobril Lohjas. Võistlus kavandati 11 kehakaalus, kuid kahes kaalus polnud osavõtjaid. Poksiti 4x2-minutilist raundi. Soome võitis 6:3.
Helveskaal (kuni 48 kg): mõlemal võistkonnal puudus selles kaalus esindaja
Kärbeskaal (kuni 51 kg): Matti Koota (Soome) – Kote Tshaturia (Eesti) AB 2 Kukk-kaal (kuni 54 kg): Pasi Silvennoinen (Soome) – Nikolai Zaitsev (Eesti) 2 – 1
Sulgkaal (kuni 57 kg): Vladimir Nikiforov (Eesti) – Sakari Lähderinne (Soome) 2 – 1
Kergekaal (kuni 60 kg): Joonas Koivuranta (Soome) – Jevgeni Gorbatšov (Eesti) 3 – 0
I kergekeskkaal (kuni 64 kg): Nikolai Kodin (Soome) – Artur Kindsiko (Eesti) AB 2
II kergekeskkaal (kuni 69 kg): Igor Gulpa (Eesti) – Aki Selesmaa (Soome) 3 – 0
Keskkaal (kuni 75 kg): Aleksandr Rubjuk (Eesti) – Sami Selesmaa (Soome) 3 – 0
Poolraskekaal (kuni 81 kg): mõlemal võistkonnal puudus selles kaalus esindaja
Raskekaal (kuni 91 kg): Eemeli Katajisto (Soome) – Marko Virkunen (Eesti) 3 – 0
Üliraskekaal (üle 91 kg): Robert Helenius (Soome) – Dmitri Šolopahhov (Eesti) AB 1
Nawaz Sharif
Mian Muhammad Nawaz Sharif (pandžabi, urdu: نواز شریف; sündinud 25. detsembril 1949 Lahores) on Pakistani poliitik.
Ta oli aastatel 1990–1993, 1997–1999 ja 2013–2017 Pakistani peaminister.
Ta on Pakistani Muslimiliiga president.
Nawaz Sharifi perekonnale kuulub mitu terase- ja toiduainetetööstuse kontserni.
Allier' departemang
Allier' departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas.
Suuremad linnad on Montluçon, Vichy, Moulins, Cusset ja Yzeure.
Läbi departemangu voolavad Allier, Loire, Cher, Besbre ja Sioule.
Allier' departemangus toodetakse Vichy mineraalvett.
2015. aastani kuulus departemang Auvergne'i piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult 35 kantoniks ja 320 vallaks:
Neeruti vald (Otepää kihelkond)
Neeruti vald (saksa keeles Megel) oli vald Tartumaal Otepää kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Päidla vallaga.
Uspenski kalmistu
pisi|Uspenski kalmistu kabel-kellatorn pisi|Uspenski kalmistu värav ja kalmistukirik Uspenski kalmistu on kalmistu Tartus, osa Raadi kalmistust. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Kalmistu asub Raadi kalmistu edelaküljel Kalmistu tänava ääres.
Kalmistu rajati 1773. aastal, kui Katariina II keelas matmise kirikutesse ja kirikuaedadesse. Peavärav on tehtud punastest tellistest historitsistlikus stiilis.
Sinna on maetud teiste seas Ludvig Puusepp, Mihhail Rostovtsev, Vladimir Riives.
Hans Hesse
Hans Hesse (19. november 1893 Tallinn – 29. september 1954 Erlangen, Baieri) oli tennisetegelane.
1914–1937 oli ta Eestimaa Lawn-Tennise Klubi ja 1924–1928 Eesti Tenniseliidu juhatuse liige.
Ta läks 1939. aastal Eestist ära Saksamaale.
Isiklikku
Tema abikaasa oli tennisemängija Ilse Hesse.
Tšaadi sõjavägi
Tšaadi sõjavägi (araabia keeles الجيش الوطني التشادي, prantsuse keeles Armée nationale tchadienne) on Tšaadi vabariigi kaitsejõud. Kaitsejõud koosnevad armeest (maa- ja õhuvägi ning gendarmerie), vabariigikaardist, kiirsekkumisjõududest, politseist ja asdasda. Praegu on Tšaadi sõjaväe põhiline eesmärk võidelda riigis üles tõusnud arvukate mässulistegrupeeringutega.
Tšaadi riigieelarvest moodustavad kaitsekulutused 2%.
Merotoop
Merotoop ehk mikrobiotoop ehk mikrohabitaat on organismirohke biotoobi osa, millele mõne olulise teguri poolest erilised elutingimused annavad omapära (nt kõdukiht, võrastik, kännud).
Gümnaasiumi tänav
pisi|Gümnaasiumi tänav Gümnaasiumi tänav on tänav Tallinna vanalinnas.
Gümnaasiumi tänav algab Suur-Kloostri tänavalt ja lõppeb Kooli tänaval. Tänav on nime saanud Gustav Adolfi Gümnaasiumi järgi. Aastatel 1939–1989 oli Gümnaasiumi tänav Kooli tänava osa.
Gümnaasiumi tänav on ligikaudu 85 m pikkune.
Spacecom
pisi|Spacecomi vedur [[2TE116-1698 Jäneda ja Patika vahel (2007)]] AS Spacecom on Eesti transpordiettevõte, mis osutab raudtee tsisternvagunite rendi teenust.
Helineelduvus
pisi|493x493px|Näide heli neelavast perforeeritud seinapaneelist, mis lisaks headele helineeldeomadustele on ka efektse väljanägemisega Helineelduvus on tarindi võime vähendada ruumis tekkivate helide peegeldumisel antud tarindilt antud helide energiat. Kuigi helineelduvuse peamine mõju on ruumide järelkõla kestusele, mõjutab helineelduvus ka tarindi heliisolatsiooni võimet. Helineelduvus on peamiselt pinnakattematerjalide omadus.
Spacecom
Ettevõttel on üle 8000 tsisternvaguni. Suurim osa ettevõtte aktsiatest (62,25%) kuulub ettevõttele Globaltrans Investment Plc.
Helineelduvus
Helineeldumistegur
Helineelduvust iseloomustab helineeldumistegur \alpha. Helineeldumistegur on dimensioonita suurus, mis määratakse järgmiselt:
kus
Helineeldematerjalide neelduvustegur antakse tavaliselt oktavribade kaupa sagedusribas 125–400 Hz. EN 11654 esitab liigitussüsteemi, mille abil helineeldematerjalid saab jaotada neeldumisteguri alusel viide klassi: A, B, C, D ja E.
Neeldumispind
Neeldumispind on suurus, mis iseloomustab ruumis oleva helineeldematerjali pindala ja selle materjali helineelduvust. Iga ruumis leiduva materjali neeldumispind on selle materjali helineeldumisteguri \alpha_i ja pindala S_i korrutis. Seejuures on ruumi koguneeldumisala A kõigi pinnakattematerjalide neeldumisalade summa
Eristamaks neeldumispinda tavalisest pindalast kasutatakse neeldumispinna mõõtühikuna sabiine, mida tähistatakse. Koguneeldumisala võrdub ruumi kogupindalaga ainult juhul, kui on tegemist ideaalse kajavaba ruumiga. Teistel juhtudel on koguneeldumisala alati ruumi sisepindade pindalast väiksem. Seejuures tasub märkida, et mingi ruumi neeldumispinna suurus võib sõltuda sagedusest, kuna helineeldumistegurid sõltuvad sagedusest.
Poorsed materjalid
Poorsed heli neelajad on tavaliselt avatud pooridega, kummiga kaetud vahud (näiteks poroloon) või melamiinist käsnad. Need vähendavad müra oma poorses struktuuris hõõrdumise teel. Avatud pooridega vahud on väga efektiivsed mürasummutajad keskmiste ja kõrgete heli sageduste korral. Madalate sageduste korral on helineelduvus väiksem. Täpne materjali helineelduvus võib sõltuda mitmetest teguritest:
Resonantsi neeldumine
Resonantsi paneelid ja muud resonantsi neelajad summutavad helilaineid neid edasi peegeldades. Vastupidi poorsetele materjalidele on nad kõige efektiivsemad madalatel ja keskmistel sagedustel. Seejuures on nad enamasti efektiivsed vaid väga kitsastel sagedusribadel.
222 kiri
pisi|Toomas Kiho 222 kiri on 2017. aasta juunis avaldatud 222 Eesti kultuuritegelase kiri, milles palutakse Riigikogu kiirraudteeprojekti Rail Baltic leping jätta ratifitseerimata selle mittemõistlikkuse tõttu Eestile.
Kirja eestvedajaid oli Toomas Kiho. Kiri ilmus 12. juunil 2017 ajalehes Postimees.
Riigikogu ratifitseeris lepingu kirjast hoolimata.
Eellugu
Kirjale eelnes raudteeprojekti väga põhjalik analüüs, mida koondas mittetulundusühing Avalikult Rail Balticust ning millega seotud arutelule pühendus ajaleht Avalik Eesti. Kirjale eelnes 2016. aastal 101 kiri, milles soovitati ehituskava oluliselt muuta, samuti 1321 allkirjaga petitsioon "Eestimaa kaitseks" ning rida meeleavaldusi. Ka teavitati Riigikogu projekti suurtest hädadest juba varem.
Allakirjutanud
Kirja autoreiks on järgmised 222 inimest.
Jan Kořenský
pisi|350px|Jan Kořenský. Jan Kořenský (24. mai 1937 Hradec Králové – 16. aprill 2022 Praha) oli tšehhi keeleteadlane.
Kevin Maltsev
Kevin Maltsev (sündinud 4. juulil 2000) on eesti suusahüppaja.
Mari Nõmmela
Mari Nõmmela (aastani 1969 Mari Männilo, 1971–77 Mari Tähepõld; sündinud 21. septembril 1950 Rakveres) on eesti kunstiajaloolane ja muuseumitöötaja.
Elulugu
Mari Nõmmela on õpetaja tütar.
1969. aastal lõpetas Nõmmela Tartu Kunstikooli, 1977 TÜ ajaloo osakonna, kunstiteaduse magister (1993, TÜ), väitekiri "Eesti kunsti retseptsioon Leedus Vilniuse maalitriennaalidel a. 1960–90".
Nõmmela oli 1977–96 Tartu Kunstimuuseumi vanemteadur ja 1983–96 ka direktor, 1996– Tartu Laste Kunstikooli õpetaja ning aastast 1998 EPMÜ/EMÜ keskkonnakaitse instituudi maastikuarhitektuuri õppetooli dotsent.
Kryry
Kryry (saksa keeles Kriegern) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Louny ringkonnas. Kryry asub Lounyst umbes 33 km edelas.
Mari Nõmmela
Teadustöö
Mari Nõmmela uurimisvaldkonnad on Eesti 20. sajandi maalikunst ja Eesti Kultuurkapitali ajalugu. Koostanud ja toimetanud Tartu Kunstimuuseumi näituste katalooge ja kogude teatmikke, toimetanud muuseumi põhikogu kataloogi (Tartu, 1997). Eesti Kunstnike Liidu (1993), Tartu Kunstnike Liidu (1996) ja ICOM-i (International Council of Museums) liige (1993).
Kryry
Kryry paikneb merepinnast 304 meetri kõrgusel.
Kryryt on esmamainitud 1320. aastal.
Vassili Voinov
Vassili Voinov (saksapäraselt Wassili Woinoff; 5. jaanuar 1877 Tallinn – 24. juuli 1942 Vjatlag, Kirovi oblast) oli leiutaja ning Eesti ärimees ja ettevõtja.
Elulugu
Tema vene päritolu isa oli tulnud Soomest ja ema oli pärit Rootsist ning poiss jäi umbes viieaastaselt orvuks. Nooruk lõpetas Tallinna Tehnilise kooli laevamehaanikuna ning asus tööle majakatöökodade meistrina. Tänu nutikusele ja leidlikkusele sai Voinovist peagi rahvusvahelise kuulsusega ärimees ja meelelahutusettevõtja.
Radiograafia
Radiograafia on läbipaistmatu objekti struktuuri uurimine elektromagnetilise kiirguse abil; tihti on selleks röntgenikiirgus. Kiirgust lastakse uuritavale objektile, ja tema sisemisest struktuurist saadakse röntgenipilt ehk röntgenogramm. Kasutatakse elektromagnetilist kiirgust, mille lainepikkus ei ole nähtava valguse diapasoonis. Röntgenikiirguse generaatoris tekib röntgenikiirguse heterogeenne kiir, mida projitseeritakse uuritavale objektile. Osa projitseeritud röntgenikiirgusest on neelatud objektis ja selle osa suurus sõltub objekti eritihedusest ja sisemisest struktuurist. See osa röntgenikiirgusest, mis pääseb läbi objekti, saab detektori peale, mis on kas spetsiaalne fotograafiline film või digitaalne detektor, kus kiirgus on registreeritud ja detektoris tekib uuritava objekti sisemise struktuuri kahedimensiooniline projektsioon, mis ongi röntgenipilt.
Tomograafias liiguvad röntgenikiirguse allikas ja detektor koos, et pimendada struktuurid, mis ei ole fokaaltasandil. Tänapäeval kasutatakse väga tihti kompuutertomograafiat (ingl. CT scanning), millega saadakse uuritava objekti sisemisest struktuurist juba kolmemõõtmeline kujutis.
Tänu tehnilisele arengule saab radiograafiat kasutada lisaks meditsiinile ka muudes valdkondades. Radiograafiat on tänapäeval kaks liiki: meditsiiniline radiograafia ja tööstuslik radiograafia: kui uuritav objekt on elav (ld. in vivo), kas inimene või mingi loom, siis on radiograafia meditsiiniline; kõikide teiste uuritavate objektide radiograafiat nimetatakse tööstuslikuks.
Vassili Voinov
Majakalamp
Majakavahi ametiga sarnanev töö tähendas pidevat ronimist ning elava tulega jändamist. Rutiinseks muutuv amet pani lõpuks nooruki fantaasia tööle ja Voinov leiutas majakalambi, mille patendi müüs ta Pariisi maailmanäituse järel prantslasele, kes omakorda Vene majakaid lampidega varustas.
Radiograafia
Ajalugu
Röntgenograafia alguseks peetakse 8. novembrit 1895, kui saksa füüsik Wilhelm Conrad Röntgen avastas röntgenikiirguse ja märkas, et see ei pääse läbi luude ja metalli. . Kuna see oli uus tundmatu kiirgus, tähistas Röntgen seda tähega „X”, mis saigi uue kiirguse nimetuseks, ehk inglise keeles X-rays. Selle avastuse eest sai Wilhelm Röntgen aastal 1901 Nobeli auhinna füüsikas.
Ka tänapäeval ei ole täpselt teada, kuidas Röntgen avastas röntgenikiirguse, kuna tema laboratoorsed kirjapanekud olid tulega purustatud pärast tema surma. Avastus oli rekonstrueeritud Röntgeni biograafia kirjutajate abil : Röntgen uuris katoodi kiirgust, kasutades fluorestseeriva ekraani, mis oli värvitud baariumi plaatinatsüaniidiga, koos Crookesi toruga, mida ta pani tumedasse kartongist karpi. Ta märkas rohelist valgust ekraanil, mis oli torust umbes ühe meetri kaugusel. Varsti ta sai aru, et mingi nähtamatu kiirgus läbib läbipaistmatu karbi ja seega saab ekraanile.
Vassili Voinov
Majakalamp
Taolised lambid paigaldati tollal kõikidesse majakatesse Kroonlinnast Saksa piirini. Voinovist sai ka nende paigaldaja ja inspekteerija. Tubli töö ja leiutise eest premeeris hüdrograafia peavalitsus teda 7000 tsaariaegse kuldrubla väärtuses. See pani ärimees Voinovi rikkusele aluse.
Ka ühe Tallinna esimestest kinodest rajas ärimees Voinov. Estonia teatri alal paiknev telkkino oli küll oma olemuselt ajutine, ent meelt lahutas samaväärselt.
Radiograafia
Ajalugu
Kui Röntgen tegi spetsiaalsele fotoplaadile röntgenipildi oma abikaasa käest, mõtles ta, et uut kiirgust saab kasutada meditsiinis. See pilt oli maailmas esimene inimese organismi röntgenogramm. Kui Röntgen esmakordselt pilti nägi, ütles ta kohe: „Ma nägin oma surma.”
Röntgenikiirguse kasutuselevõtt
Uudis Röntgeni avastusest levis kiiresti, seega mõned inimesed erinevatest erialadest proovisid ka röntgenogrammi teha. Aastal 1896 hakkas röntgenikiirgust kasutama Briminghami kirurg Major John Hall-Edwards. Esimene röntgenipilt Venemaal tehti 12. jaanuaril 1896 Peterburis. Eestis tehti esimene katse röntgenikiirgusega Tartus 2–3 nädalat hiljem.
Vassili Voinov
Grand Marina
Voinov kavandas ja lasi 1913. aastal ehitada Tallinna südalinna, Mere puiestee äärde, ühiskondliku hoone. Toonase plaani kohaselt ehitatud revüüteater Grand Marina ruumes asusid muuhulgas nii Tallinna suurim kino Ars kui ka lokaal Must Kass. Hoone hävis 9. märtsil 1944 Tallinna pommitamisel. Hiljem ehitati samas asukohas Laevastiku Ohvitseride Maja (tänapäeval tegutseb kui Vene Kultuurikeskus).
''“Revüüteatris oli ka kino Ars ning see kõik kulus kunagi mu vanaisale, kes selle kompleksi kavandas, rahastas ja ehitas. Ta murdis ehitustööde käigus isegi oma jala, kui teise korruse aknast välja kukkus.”''
Radiograafia
Röntgenikiirguse kasutuselevõtt
Ameerika Ühendriikides kasutuseks oli võetud Ivan Puluji röntgenitoru. 1896. aasta jaanuaris sai Dartmouthi kolledži lõpetanud Frank Austin teada Röntgeni avastusest. Tema leidis kõik fotoemissiooni torud kolledži füüsikalaboris ja testis neid. Tema arvates sobis röntgenitoruks kõige rohkem Puluji toru. 3. veebruaril 1896 tegid sama kolledži professor Gilman Frost, tema vend, füüsika professor Edwin Frost ja Frank Austn röntgenogrammi kohaliku kooli õpilase ja Gilmani patsiendi Eddie McCarthyi käelabast. Spetsiaalsele fotoplaadile saadud röntgenogrammist said nad lõplikult teada, et käeribas oli luumurd.
Vassili Voinov
Grand Marina
Kino avapidustuste eelõhtul tegi Voinov oma abikaasa Veerale erilise kingituse: see on lõõtsana avanev, rohelist värvi nahkse sisuga ning üleni kobrutatud hõbedaga kaetud ridikül, mida ehib kullast Grand Marina fassaadi bareljeef. Kujutise alläärde on graveeritud slaavi tähtedega Grand Marina Reval ning eraldi kinnitatud veel pühendusega kuldplaadike, millel tekst: “Kallile naisukesele armastavalt abikaasalt”.
Aastate jooksul lisandusid väiksemõõtmelise käekoti nurkadesse veel viis uut graveeringutega kuldplaati. Need aga ei olnud enam abikaasalt, vaid Grand Marina laval esinenud omaaegsete revüütähtede suurimad austusavaldused teatri omaniku prouale. Üks neist läks elukeerises kogemata kaotsi. Kaua aastaid seisis ridikül siidpaberisse mähituna, ent sahtlis peidus. Kuni Veera tütrepoeg Oleg sai puuduva plaadikese asemele graveerida uue, ent vanaisa Vassili pühendusega samaväärse: “WW Passaaž 19 aprill 1997”.
WW-Passaaž
Tallinnas Vana-Viru ja Aia tänava nurgal asuv hoone kavandati 1911. aastal kaubamajaks, kuid siis ehitas ärimees Vassili Voinov selle ümber nii, et hoonest sai Tallinna esimene statsionaarne kino Kasiino. 1927. aastal lasi ta hoonesse ehitada 18 meetri pikkuse (tollal Baltimaade pikima) basseini ja sauna. 1945. aastal muudeti saun ujumisbasseiniks.
Legaliseerimine
Legaliseerimine (ingl legalization) on rahvusvahelise õiguse mõttes ühes riigis välja antud dokumendi ehtsuse kinnitamine, et see kehtiks ka teises riigis. Üldisemas tähenduses on legaliseerimine ehk seaduspärastamine tegevus, mille käigus lubatakse seadusega midagi, mis varem oli illegaalne.
Radiograafia
Röntgenikiirguse kasutuselevõtt
Röntgenikiirgus võeti diagnoosimiseks kasutusele päris kiiresti, veel enne ohtliku ioniseeriva kiirguse avastamist. Näiteks, Alan Archibald Campbell-Swinton avas esimese radiograafialabori Suurbritannias juba 1896. aastal, Marie Curie toetas radiograafia kasutamist Esimeses maailmasõjas haavatud sõdurite ravimiseks. Esialgu oli meditsiin põhiline eriala, milles röntgenikiirgust kasutati. Paljusid protseduure kliinikutes viisid läbi inimesed erinevatest erialadest, näiteks füüsikud, fotograafid, arstid, insenerid ja meditsiiniõed. Radiograafia spetsialistid olid väga kiiresti välja koolitatud, mille ei võtnud tõttu radioloogia kasutuselevõtmine paju aega ja uus tehnoloogia levis seega maailmas väga kiiresti. Aastal 1918 avati Venemaal esimene kliinik, kus hakati kasutama röntgenikiirgust. Aastal 1921 avati Petrogradis ka Venemaa esimene röntgen-stomatoloogiline haigla.
Legaliseerimine
Legaliseerimine rahvusvahelises õiguses
Legaliseerimist vajavad vaid avalikud dokumendid ja ainult juhul kui dokumente kasutatakse riigis, mis pole ühinenud välisriigi avaliku dokumendi legaliseerimise nõude tühistamise konventsiooniga. Dokument tuleb legaliseerida ka siis, kui riik, kus seda soovitakse kasutada, pole Eestiga õigusabilepingut sõlminud. Eesti on õigusabilepingud sõlminud Venemaa Föderatsiooni, Leedu, Läti, Poola ja Ukrainaga.
Vassili Voinov
Isiklikku
Tütar Maria (1901–1993) abiellus multiinstrumentalisti ja imelapse Vladimir Sapožniniga. Tütrepoeg Oleg Sapožnin oli Nõukogude Liidu ja Eesti NSV esimene rahvusvahelise tasemega jalgrattakohtunik.
Radiograafia
Röntgenikiirguse kasutuselevõtt
Mõnedes sõnaraamatutes defineeritakse radiograafiat kui "objektist röntgenipildi tegemist", kuna paljude aastate jooksul oli röntgenikiirgus töö, millega tegelesid radioloogid ja röntgenoloogid, kuid see ei ole selle sõna täpne kirjeldus. Tänapäevas maailmas tehakse ka fluorograafiat, arvutitomograafiat, mammograafiat, uurimist ultraheliga ja magnetresonantstomograafiat.
Vassili Voinov
Isiklikku
Olegi poeg Vladimir Sapožnin juunior (11. detsember 1964 – 10. aprill 2023) töötas 30 aastat toiduainetööstuse ettevõtetes.
Legaliseerimine
Legaliseerimine rahvusvahelises õiguses
Legaliseerida tuleb vaid originaaldokumendid, nende notariaalsed või ametlikult kinnitatud ärakirjad, väljavõtted koos ametiisiku originaalallkirja, nime, ametikoha ning dokumendi väljastanud asutuse originaalpitseriga.
Radiograafia
Röntgenikiirguse teoreetiline olemus
Meditsiinilises radiograafias kasutatakse tavaliselt röntgenikiirgust, mille footonid tekivad röntgenitorus niisuguste protsesside jooksul, mis on seotud mõjuga elektronidele. Aga näiteks nukleaarses meditsiinis kasutatakse tavaliselt gammakiirgust, mis on juba seotud vastastikuse mõjuga aatomituumaga. Need kaks kiirgust ongi radiograafias kõige rohkem kasutatud, kuna nemad kannavad rohkem energiat, kui, näiteks, kiirgus raadiolainetega või nähtava valguse diapasoonis. Aga mõlemad kiirgused on ohtlikud elavatele organismidele.
Vassili Voinov
Isiklikku
Voinovi tütar Militsa (Miza) Zimmermann (1912–2003) emigreerus sõja ajal Rootsi. Naise testamendi põhjal asutati fond, mille kaudu toetatakse Eesti vaimsete ja füüsiliste puuetega lastekodulapsi.
Legaliseerimine
Legaliseerimine rahvusvahelises õiguses
Legaliseerimine ei kinnita dokumendi õiguspärasust, vaid kinnitab ainult dokumendil oleva allkirja ja pitseri või templi ehtsust. Legaliseerimise protsessi käigus võrreldakse isiku allkirja ja selle näidist, vajaduse korral ka pitseri- ja templinäidist.
Radiograafia
Röntgenikiirguse teoreetiline olemus
Tähtsaimad komponendid röntgenitorus, milles tekibki röntgenikiirgus, on looduslikud radioaktiivsed elemendid, nagu raadium või radoon, ja mõned kunstlikult tehtud radioaktiivsed isotoobid ainetest, nagu koobalt massiarvuga 60 ja iriidium massiarvuga 192. Viimast kaht elementi kasutatakse sagedamini, kuna nad genereerivad rohkem footoneid, ja raadium koos radooniga on ohtlikumad. Röntgenitorus tekkiv elektromagnetiline kiirgus koosneb ostsilleeritavatest elektriväljast ja magnetväljast, aga tavaliselt nad on kujutatud ühise sinusoidlainena.