cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bassaricyon neblina
Avastamine
Tegemist oli esimese imetajaga kiskjaliste seltsist (mitte kõik kiskjalised pole karnivoorid, ka olinguito on omnivoor), kes Ameerikas viimase 35 aasta jooksul oli avastatud. Olinguitosid nähti ja isegi eksponeeriti aastakümneid enne seda, kui keegi aru sai, et tegemist on eraldi liigiga. Varem aeti neid segi oma sugulaste olingodega. Üks selline isend oli Ringerl, kes elas aasta Washingtonis rahvusloomaaias ja viibis ka teistes loomaaedades. Teadlased üritasid panna teda paarituma olingodega, saamata aru, et tegu on teise liigiga. Ringerl suri 1976. aastal.
Taksonoomiline hinnang
Olinguito on väiksem kui teised olingode perekonna liikmed. Ta on ka palju karvasem, teistsuguse hambavalemi, lühema saba ja väiksemate kõrvadega. Olinguitod elavad Põhja-Andides 1500–2750 meetri kõrgusel merepinnast, kõrgemal kui teised olingod. Morfoloogia põhjal eristatakse nelja alamliiki: Bassaricyon neblina neblina, B. n. osborni, B. n. hershkovitzi ja B. n. ruber.
Kahe olinguito alamliigi DNA-d võrreldi teiste olingode ja suguluses olevate liikide DNA-ga, tuginedes Kimura modelleerimisega leitud erinevusele mitokondriaalse DNA tsütokroom b aluspaari komponentides. Olinguitode ja olingode vaheline geneetiline erinevus näitab, et olinguitod on olingode perekonna tütarharu ja on võrreldav erinevateks liikideks või alamliikideks loetutega. Ilmselt toimus lahknemine umbes 3,5 miljonit aastat tagasi, mis vihjab, et perekonna liikide mitmekesistumine toimus Lõuna-Ameerika loodeosas varsti pärast seda, kui olingode esivanemad sinna Kesk-Ameerikast saabusid.
Peet Moorats
pisi|Peet Moorats Peet Moorats (20. detsember 1880 Vastemõisa vald, Viljandimaa – 23. märts 1908 Vastemõisa vald) oli eesti graafik.
Looming
Peet Mooratsi teostest on suur osa jäänud Peterburi, kus ta tegi neid kunstikooliõpilasena paljudele tellijatele. Ta oli eelkõige reprodutseeriva puugravüüri meister, kelle puugravüüre vene kunstnike maalide järgi ilmus pildiajakirjas Niva (Нива). Pärast isatallu naasmist joonistas ja maalis Moorats peamiselt portreesid enda perekonnast, Suure-Jaani ja selle ümbruse inimestest. Tema kavandatud on Suure-Jaani Tuletõrjujate Priitahtliku Seltsi lipp ja pritsimaja lavaeesriie (asuvad Tallinnas Tuletõrjemuuseumis).
Aastatel 1899–1908 avaldati tema puugravüüris valmistatud karikatuure ja illustratsioone Viljandi ajalehes Rahvaleht, Ulak ja Postimehe lisas ning Jakob Ploompuu kirjastatud pühadealbumites.
Isiklikku
Peet Mooratsi sugulane oli maalikunstnik Johann Köler.
Tanner
Eesti keeles tähendab nimi tandrit, inglise keeles parkalit ja saksa keeles nulgu.
Nimede eestistamise ajal anti Tanner uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Jahnson, Jantson ja Tannebaum. Peeter Tanneri palvel kanti Tanner perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 238 all.
Nime kandjaid:
Nime endisi kandjaid:
Taikse rahvamaja
Taikse rahvamaja on rahvamaja Järva maakonnas Türi vallas Taikse külas. Rahvamaja haldab Türi kultuurikeskus.
Tooneliilialised
Tooneliilialised (Asphodelaceae) on asparilaadsete seltsi kuuluv sugukond.
Leonid Ševtsov
Leonid Ševtsov (sündinud 6. jaanuaril 1938 Bakuus) on Eesti näitleja.
Alates 1960. aastast on ta Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri (2005. aastast Vene Teatri) näitleja.
Ta oli 1987. aastal stuudioteatri Viadukti juures üks asutajaid.
Ta on mänginud filmis "Lurich".
Lehtkuld
pisi|178x178px Lehtkuld ehk kuldfoolium on mitmekordse valtsimise teel saadud üliõhuke kullast leht paksusega 1/12 000 mm.
Kullalehti on mitmesuguse karaadi ja varjundiga. Kõige sagedamini kasutatakse 22-karaadist kollast lehtkulda. Hõbedavärvi valge lehtkuld sisaldab umbes 50% puhast kulda.
Lehtkulda kasutatakse kunstiteoste, nagu kujude ja ikoonide, niisamuti pildiraamide kuldamisel.
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne esimene parandus
Ameerika Ühendriikide põhiseaduse kahekümne esimene parandus on Ameerika Ühendriikide põhiseaduse muudatus 18. põhiseadusparanduse tühistamise kohta ehk alkohoolsete jookide impordi taaslubamise kohta.
Parandus võeti vastu Kongressis 20. veebruaril 1933 ning ratifitseeriti osariikide tasemel 5. detsembril 1933.
Jüri Eestleol
Jüri Eestleol (13/25. juuli 1893 Rae vald, Harjumaa – 21. juuni 1984 Veneküla, Sommerlingi külanõukogu, Harju rajoon) oli eesti põllumees.
Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas ja Kalevlaste Maleva koosseisus Vabadussõjas. Vabadusristi II liigi 3. järk 1. septembril 1920. Sai autasuks Lagedi mõisast eraldatud Jõevalja talu Rae vallas Harjumaal. VRVÜ Tallinna osakonna liige. Nõukogude ajal kolhoosis põllutööline.
Abikaasa Liisa Catharina Sollbrück (1898–1982), pojad Osvald Eestleol (1924–1993) ja Heino Eestleol (1925–1944, 20. eesti diviis).
Herman Seemen
Herman Seemen (22. aprill 1898 – 13. august 1980) oli eesti vallavanem ja põllumees. Osales Vabadussõjas Sakala partisanide pataljoni koosseisus, sai "Mõisa" asunikutalu Vooru mõisasüdames. 1927-1934 Vana-Suislepa, 1935-1939 Suislepa vallavanem. Tema ametiajal asutati 1932. aastal vallas jaoskonnaarsti ametikoht, 1939 avati apteek ja rahvamaja. Kolhoosis ehitusbrigaadi liige.
Musikverein
Musikverein ('Muusikaselts') oli aastatel 1835–1843 Tallinnas tegutsenud baltisaksa muusikaselts.
Seltsi kuulusid teiste seas bürgermeister G. Fr. Bunge (mängis fagotti) ja keeleuurija Ferdinand Johann Wiedemann (mängis klarnetit).
Tiidu-Tõnikse lookarstiala
Tiidu-Tõnikse lookarstiala on karstiala Rapla maakonnas Rapla vallas Jalase külas.
Karstiala pikkus on 250 m ja laius 100 m. Alal paljanduvad Raikküla lademe lubjakivid, milles on näha avalõhesid, karre, esineb murdunud paepanke.
Taebla kultuuri- ja spordikeskus
Taebla kultuuri- ja spordikeskus on asutus Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Taebla asulas.
Asutus asutati 1977.
Court & Remsen Building
pisi|Court & Remsen Building, taustal [[Montague-Court Building]] Court & Remsen Building on New Yorgi linnaosas Brooklynis aadressil 26 Court Street asuv 27-korruseline kõrghoone. 107-meetri kõrgust art déco stiilis ehitist tarindati aastatel 1925–1926.
Geli Raubal
Angela Maria Raubal (4. juuni 1908 Linz – 18. september 1931 München) oli Adolf Hitleri poolõe Angela Hitleri ja tema mehe Leo Raubali tütar.
Hitleri õde oli alates 1928. aastast ta majapidaja ja Geli elas alates sellest ajast Hitleriga samas majas. Väidetavalt oli Hitler temasse ebaloomulikult kiindunud.
23-aastane Geli leiti surnuna Hitleri korterist Münchenis 8.septembril 1931 maha lastuna Hitleri relvast. Hitler ise oli tol päeval Hamburgis. On olnud vaidlusi, et kas see oli enesetapp või Hitleri poolt põhjustatud (tellitud) surm.
Christian Freyberg
Christian-Georg Freyberg (12/24. mai 1892 Pärnu – surma aeg ja koht teadmata) oli Eesti sõjaväelane (alamleitnant/nooremleitnant, 1920/1922).
Ta osales Vene sõjaväes Esimeses maailmasõjas, Saksa sõjavangis 1914–1918. Vabadussõjas osales patareiülemana. Juulis 1923 mõisteti Viljandi-Pärnu rahukogu otsusega pooleteiseks aastaks vangi, kaotas sõjaväelise aukraadi ja Vabadusristi kandmise õiguse. Mais 1924 läks Prantsusmaale, pidas Nizzas autoäri. Ta on üks neljast Vabadusristi kavalerist, kes jäeti välja raamatust Eesti Vabadusristi kavalerid (1935).
Montague-Court Building
pisi|Montague-Court Building Montague-Court Building on New Yorgi linnaosas Brooklynis asuv 37-korruseline kõrghoone. 141-meetri kõrgust art déco stiilis ehitist tarindati aastatel 1925–1927.
Kriminaalpolitsei
Kriminaalpolitsei on politsei, mis tegeleb kriminaalkuritegude avastamise ja nende ärahoidmisega. Kriminaalpolitsei töötajad kannavad teenistuses olles sageli tsiviilriietust.
Eesti kriminaalpolitsei
Eesti kriminaalpolitsei keskasutus on Keskkriminaalpolitsei.
Psammophis sibilans
Psammophis sibilans on maoliik.
Levila
Neid üsna väikseid madusid (90 – 110 cm) võib kohata Aafrikas, sh Namiibias, Sambias ja Mosambiigis.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Psammophis sibilans seisuga 12.03.2014.
Silvia Vestmann
Silvia Vestmann (sünninimi Silvia Tištšenko; sündinud 20. oktoobril 1947 Pärnus) on eesti laulja (sopran).
1970. aastal lõpetas ta laulu erialal Tartu Muusikakooli Alma Kurtna klassi.
Aastatel 1970–1973 laulis ta Vanemuise teatri kooris. Aastatel 1973–1991 oli Vanemuise ooperi- ja operetisolist.
France (laev 1910)
pisi|France France oli Compagnie Générale Transatlantique'ile ehitatud ookeaniliinilaev, mis seilas aastatel 1912–1935. See valmis Chantiers de l'Atlantique'i laevatehases Saint-Nazaire'is.
Laev lammutati Dunkirkis 1936. aastal.
pisi|vasakul|Laeva suursugune jalutussaal ja trepikoda
Rudolf Jalakas
Rudolf Jalakas (29. september 1914 Haimre vald – 27. märts 1997) oli Eesti ja Rootsi majandusteadlane ja pangadustegelane.
Ta lõpetas 1942. aastal Tartu ülikooli majandusteaduskonna cum laude ja töötas assistendina Tartu Ülikooli käitismajanduse instituudis aastatel 1939–1943. Ta oli ka korporatsioon Vironia liige.
Teise maailmasõja ajal läks ta 1943. aastal Soome, sealt 1944. aastal Rootsi.
Ta töötas aastatel 1944–1945 Stockholmi kaubandusülikoolis, 1945–1946 Stockholmi Ülikoolis ning 1946–1988 Svenska Handelsbankenis (aastast 1975 oli ta selle panga peaökonomist).
Aastatel 1990–1993 oli ta Eesti Panga nõukogu liige, 1993–1997 Eesti Panga nõunik.
75 Livingston Street
pisi|75 Livingston Street 75 Livingston Street on New Yorgi linnaosas Brooklynis samanimelisel aadressil asuv 30-korruseline kõrghoone. 105-meetri kõrgust art déco stiilis ehitist tarindati aastatel 1926–1928.
Andres Tali
Andres Tali (sündinud 9. jaanuaril 1956 Tallinnas) on eesti kunstnik ja raamatukujundaja.
Ta lõpetas aastal 1980 ERKI graafika eriala raamatukujundajana.
2015. aastal kandideeris ta koos Mart Kalmu ja Ivar Sakiga Eesti Kunstiakadeemia rektori ametikohale, kuid ei osutunud valituks.
Isiklikku
Tekstiilikunstnik Kaire Tali on Andres Tali abikaasa. Nende poeg on arhitekt Johan Tali. Skulptor Erich Tali oli Andres Tali isa.
Kaunismaa järta
Kaunismaa järta on järta (karstijärve nõgu) Rapla maakonnas Märjamaa vallas Orgita asula lähedal.
Nõos esineb palju karstilehtreid, mille sügavus on 1,0–1,5 m. Nõo lääneosas on karre.
Sania Mirza
pisi|Sania Mirza Foto: Andrew Campbell, 2017 Sania Mirza (sündinud 15. novembril 1986 Mumbais) on India tennisist, kelle parimad tulemused on saavutatud paarismängus. Ta on võitnud kuus suure slämmi turniiri (3 naispaaris- ja 3 segapaarismängus).
Profikarjäär paarismängus
Kõik paarismängus võidetud kolm suure slämmi turniiri (Wimbledon 2015, USA lahtised meistrivõistlused 2015 ja Prantsusmaa lahtised meistrivõistlused 2016) võitis ta koos Šveitsi esindava Martina Hingisega. Koos Hingisega mängisid nad end 2015. aasta maailma parimaks tennisepaariks ning peatselt pärast seda püsisid nad võitmatuna tervelt 44 mängu järjest.
Veel 2020. aasta jaanuaris võitis ta paarismängus koos ukrainlanna Nadia Kitšenokiga Austraalias Hobartis WTA turniiri, alistades Hiina paari Peng Shuai ja Zhang Shuai. Kuid sellele järgnenud Austraalia lahtistel meistrivõistlustel tuli neil juba esimeses ringis võtta vastu kaotus, kuna Saina Mirza vigastas jalga (sääremarja piirkonnas).
Isiklikku
2010. aastal abiellus ta Pakistani kriketimängija Shoaib Malikuga. Oktoobris 2018 sündis neil poeg.
Carl Gustaf Ströhm
Karl Gustav Ströhm (8. märts 1930 Tallinn – 14. mai 2004 Viin, Austria) oli Saksamaa ajakirjanik.
1972–1999 töötas ta Saksamaa päevalehes Die Welt.
Diiselgeneraator
pisi|Ajalooline diiselgeneraator Diiselgeneraator on diiselmootorist ja elektrigeneraatorist koosnev elektroenergeetiline agregaat, mis võib olla paikne või teisaldatav ja mõeldud kas pidevtalitluseks põhitoiteallikana või kasutamiseks varutoiteallikana põhielektritoite katkemise korral.
Carl Gustaf Ströhm
1995 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd ajakirjanikuna, Eesti tutvustajana Saksa avalikkusele ja Eesti taasiseseisvumise toetajana.
Diiselgeneraator
Niisugused reservagregaadid käivituvad automaatselt sekundite kuni minutite jooksul eriti vastutusrikaste tarbijate (haiglad, pangad, telejaamad jms) elektrivarustussüsteemis.
Kui kestvaks kasutamiseks mõeldud diiselgeneraatori varustusse kuuluvad ka elektrijaotusseadmed, juhtimis- ja kaitseautomaatika, siis on tegemist diiselelektrijaamaga. Selline elektrijaam võib samuti olla statsionaarne või ümberpaigutatav. pisi|Teisaldatav diiselgeneraator pisi|Diiselgeneraator haagisel
Ehitus
Tavaliselt on diiselgeneraator koos vajaliku varustusega (kütusepaak, mõõte- ja juhtimisseadmed) monteeritud terasraamile. Sisepõlemismootor käitab elektrigeneraatori võlli. Mootor võib olla generaatoriga mehaaniliselt sidurdatud kas jäigalt äärikliitega või elastselt muhvliitega.
Diiselgeneraatoreid on konstruktsioonilt mitmesuguseid:
Väikesed diiselgeneraatorid on õhkjahutusega, seetõttu ei või neil lasta järjest pikka aega töötada, vaid tuleb teha vaheajad (vastavalt kasutusjuhendile). Suure võimsusega diiselgeneraatorid on vedelikjahutusega, need võivad töötada pidevalt.
Diiselgeneraatorite kasutegur on 40% ringis.
Liigitus
Elektrimasina tüübi järgi kasutatakse nii sünkroon- kui ka asünkroongeneraatoreid. Sünkroonmasin vajab mootorilt teatud püsivat pöörlemissagedust vastavalt generaatori pooluspaaride arvule. Asünkroongeneraatori sagedust pole võimalik hoida mingil kindlal väärtusel, seepärast sel juhul vahelduvvool alaldatakse ja saadud alalisvool muundatakse vaheldi abil kindla sagedusega, nt 50 Hz, vahelduvvooluks (odavatel agregaatidel erineb pinge graafiline kuju oluliselt sinusoidist).
Tarlatan
Tarlatan, ka tarlataan (prantsuse keeles tarlatane) on gaassiduses kootud õhuline puuvillkangas, väga tugeva apretuuriga, läbipaistev, jäik ja metalselt läikiv. Meenutab marlit, kuid on viimistlusega tugevasti jäigastatud.
Kasutamine
Pärast Teist maailmasõda valmistati tarlatanist baleriiniseelikuid. Tänapäeval kasutatakse tarlatani dekoratiivkangana lavakostüümides ja pulmakleitides.
Välislingid
[https://sewingiscool.com/what-is-tarlatan-fabric/ What is Tarlatan Fabric? (And What is Tartalan Used For). - Sewing is Cool (blog)]
Haljava mõis
Haljava mõis (saksa keeles Hallinap) oli rüütlimõis Harju-Jaani kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Jõelähtme valda.
Kristjan Ilves
Kristjan Ilves (sündinud 10. juunil 1996) on eesti kahevõistleja ja suusahüppaja.
Sportima hakkas Ilves 2000. aastal isa juhendamisel, hiljem on olnud tema treenerid ka Petter Kukkonen (2009–2011), Tambet Pikkor (2011–2016), Andrus Ilves (2016-2019) ja Anatoli Šmigun (2016–2019). Alates 2019. aastast on Kristjan Ilves treeninud koos Norra kahevõistluse koondisega ning jätkab seda kuni 2026. aastani.
Kasvu piirid
"Kasvu piirid" (originaalpealkiri "The Limits to Growth" ) on Rooma Klubi poolt ilmunud raamat aastast 1972, kokkuvõte Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi uuringust inimkonna võimalike arengute kohta aastatel 1900–2100. Uurimisrühm oli suurem, kuid kokkuvõtte autorid on Donella H. Meadows, Dennis L. Meadows, Jørgen Randers ja William W. Behrens III.
Uurimisrühm professor D. Meadowsi juhtimisel uuris Jay Forresteri globaalse arengu mudeli World3 abil, kuidas viis peamist tegurit – rahvastik, põllumajandustoodang, tööstustoodang, saastamine ja taastumatud loodusressursid – kujundavad ja muudavad inimkonna käekäiku. Analüüsiti globaalset arengut ja muutujate vastasmõju. Kõik need viis vaadeldud komponenti:
Kristjan Ilves
Karjäär ja saavutused
2015. aasta juunioride ja U23 maailmameistrivõistlustel Almatõs võitis ta sprindidistantsil samuti pronksmedali. Hõbemedal jäi 0,9 sekundi kaugusele.
Kasvu piirid
on inimkonna ajaloo kestel kasvanud eksponentsiaalselt ning võivad jõuda oma kasvu võimalikku tippu planeedi piiratud võimaluste juures. Meie ülesandeks saab kohanemine uue maailma ja selle poolt pakutavate võimalustega. Raamat selgitab lihtsas arusaadavas keeles teadustöö kokkuvõtet ja selle taga seisvaid loogikaid.
Kristjan Ilves
Karjäär ja saavutused
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta kahevõistluse normaalmäe võistluses 23. koha. Pärast hüppevooru oli ta veel 3. kohal, kaotades vaid kahele sakslasele, kes hiljem kulla ja hõbeda omavahel ära jagasid.
Kasvu piirid
Raamatuna "Kasvu piirid" esitatud uuringu aruande ja selle matemaatiliste mudelite kirjelduse on autorite loal eestikeelse tõlkena 2022. aastal välja andnud Eesti Rooma Klubi, koostaja ja toimetaja Tuuli Stewart, eessõna kirjutanud Gunter Pauli. Raamatu juurde käib graafiline lisaleht kirjeldatud komponentide dünaamikaga.
Kristjan Ilves
Karjäär ja saavutused
4. veebruaril 2018 sai ta Hakubas toimunud etapil teise koha.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis sai ta normaalmäel 16. koha ja suurel mäel 28. koha. Hooaja 2017–2018 üldarvestuses oli ta 270 punktiga 19.
Ilves on võitnud 3 kontinentaalkarikasarja etappi ( seisuga 12.02.2017 ).
Kasvu piirid
Globaalprobleemide selgituste Eestisse toojad on ilmselt Lembit Valt ja Edgar Savisaar kokkuvõtliku raamatukesega "Globaalprobleemid ja tulevikustsenaariumid" (Tallinn 1983).
Raamatu peatükid
Esimeses peatükis näidatakse, kuidas igal hetkel proportsionaalne kasv on loomult positiivne tagasiside, mille tulemuseks on eksponentsiaalne kasvamine. Eksponentsiaalset kasvu saab pidurdada ainult negatiivne tagasiside – kasvu pidurdavate tegurite tugevnemine protsessi või nähtuse kasvades.
Teises peatükis selgitatakse, et lõplike ressursside korral ei saa eksponentsiaalne kasv kesta igavesti. Lõpliku suurusega planeedil Maa ei saa lõputult kasvada inimeste arv, haritava maa pindala, kaevandatavate maavarade hulk. Paljude oluliste maavarade tuntud varusid jätkub senise tarbimise kasvu tempo juures mõnekümneks kuni sadakonnaks aastaks. Elutegevusega kaasnev saastamine kasvab niisamuti kui tootmine ja vähendab järjest kasvavas ulatuses keskkonna eluks kõlblikkust.
Kolmandas peatükis analüüsitakse nimetatud viie komponendi/nähtuse vastastikuseid seoseid, süsteemis olevaid tagasiside ahelaid ja nende iseärasusi. Globaalseid protsesse kujundavaks oluliseks asjaoluks on viivitus negatiivse tagasiside ahelates. See teeb võimalikuks, et üks või teine protsess võib ületada jätkusuutliku taseme, millele vältimatult järgneb taandareng (näide - mastaapne kalapüük Araali merest. Juurdekasvu ületav püük oli mõnda aega võimalik, aga nii püüti meri kaladest tühjaks, st populatsioon hävis.)
Globaalse arengu mudeliga arvutati kaheksa parameetri ajaline kulg kuni 2100. aastani eeldusel, et inimühiskond toimib 21. sajandil samal viisil kui 20. sajandil, mida iseloomustas juhitamatu eksponentsiaalne kasv. Need kaheksa suurust olid:
Ressursside lõppemise ja saaste kuhjumise tõttu asendub senine kasv peagi taandarenguga. Kõik vaadeldavad kaheksa parameetrit saavutavad mõni varem, mõni hiljem juba 21. sajandi esimesel poolel oma maksimaalse väärtuse ja hakkavad siis kiiresti kahanema. Seda arengustsenaariumi nimetasid autorid standardmudeliks.
Neljandas peatükis analüüsitakse, kas ja kuidas tehnoloogia areng saaks ühiskonna globaalset arengut mõjutada. Erinevatest oletustest tulevikutehnoloogiate kohta järeldusid küll erinevad globaalse arengu stsenaariumid, kuid reeglina suutsid need stsenaariumid arengu kriitilisi hetki edasi lükata, aga mitte vältida.
Viiendas peatükis analüüsitakse globaalse tasakaalu võimalusi. Inimkonna stabiilne edasikestmine on võimalik, aga selleks peab inimkond otsustavalt muutma oma senist elukorraldust. Ilma väliste piiranguteta aga selleks valmis ei olda ei isiklikul ega ka riiklikul tasandil.
Raamatus näidatakse võimalikke stsenaariume inimkonna arenguks ning selgitatakse nende taga seisvaid põhjus-tagajärg seoseid. Näidatakse, millal ökoloogilistest ja sotsiaal-majanduslikest näivalt omavahel seostamatutest ilmingutest saavad globaalprobleemid ja millal need 21. sajandil pinnale tõusevad. Uuringus on suuremat tähelepanu pööratud muutustele põllumajanduses, veekasutuses ja energeetikas, kuid ka rahvastiku/populatsiooni kasvus ja selle poolt kasutatavates ressurssides nüüd ja tulevikus. Raamatul on olnud väga suur mõju säästva arengu ja majanduse nullkasvu mõistete levikule, väike (kui üldse) mõju aga inimeste igapäevasele käitumisele ja riikide strateegiakavadele (sh Eesti) - eesmärgiks ja mõõdikuks on endiselt majanduskasv.
Uuringu aruanne levis kiiresti ja on leidnud rohket vastukaja. Kahetuhandendaks aastaks oli raamat tõlgitud rohkem kui 30 keelde ja müüdud rohkem kui 30 miljonit eksemplari.
"Kasvu piirid – 20/30/40/50 aastat hiljem"
Uuringu aruande jätkuväljaanne "Üle piiride" (originaalpealkiri "Beyond the Limits" ) ilmus 1992. aastal. Selles raamatus näitasid autorid, et "Kasvu piiride" ilmumisest möödunud kahekümne aastaga on inimkond ületanud mitmed jätkusuutliku edasikestmise piirid.
Donnella H. Meadows, Jorgen Randers ja Dennis Meadows avaldasid 2004. aastal raamatu "Kasvu piirid – 30 aastat hiljem" (originaalpealkiri "Limits to Growth: The 30 Year Update" ). Selles raamatus leiavad autorid, et kolmekümne aasta kestel pärast "Kasvu piiride" avaldamist on inimkonna areng olulisel määral järginud "Kasvu piiride" standardstsenaariumit – juhitamatu kasv, mida pidurdab ainult ressursside piiratusest tingitud negatiivne tagasiside.
"Kasvu piiride" ilmumise 40. aastapäevaks esitas Jørgen Randers Rooma Klubile aruande "2052. Globaalse arengu prognoos järgnevaks neljakümneks aastaks". Selles analüüsis esitab Randers ühiskonna funktsioneerimise olulised näitajad "Kasvu piiride" avaldamisest möödunud neljakümne aasta vältel ning prognoosib inimkonna käitumist järgneva neljakümne aasta kestel. Raamat sisaldab ka teiste autorite selle teemaga seotud kirjutisi. Suureks erinevuseks kasvu piiride temaatika eelmistest kolmest raamatust on inimtegevusest põhjustatud kliimamuutuste ja sellega kaasnevate probleemide oluliseks pidamine. Möödunud sajandi teisel poolel ületas inimkond jätkusuutliku keskkonnakasutuse piiri ning 2004. aastaks oli ökoloogiline jalajälg umbes 1,4–1,5. Inimkonna viimine tasakaalus elukorraldusele (kliimamuutuste vältimine, ületarbimise peatamine) nõuab demokraatlikele ühiskonnakorraldustele omase umbes viieaastase perspektiivi asemel kaugemate eesmärkide seadmist.
Kunagise uuringu 50. aastapäevaks andis Rooma Klubi välja mitu uut analüüsi ning on aruannet on korduvalt avalikult esitletud, kuid neile ei ole järgnenud riiklikke ega ühenduste strateegiate muudatusi.
Rahvusvaheline Vähiuurimise Keskus
pisi|püsti Rahvusvaheline Vähiuurimise Keskus  ehk Rahvusvaheline Vähiuurimise Agentuur (lühend IARC) on Maailma Terviseorganisatsiooni allasutus, mis asutati mais 1965 ja mille tegevuse põhieesmärgiks onpahaloomuliste kasvajate riskide ja tekkepõhjuste uurimise juhtimine ja koordineerimine.
Uurimuste kohta kogutud info ja kokkuvõtted avaldatakse monograafiatena. Nende hulka kuuluvad monograafiad erinevate keemiliste (formaldehüüd, pliiühendid) füüsikaliste (ioniseeriv kiirgus), bioloogiliste (Helicobacter pylori, Epsteini-Barri viirus) ja elustiili tegurite ( tubaka suitsetamine, alkohoolsete jookide joomine jt) kohta.
Rahvusvaheline Vähiuurimise Keskus (IARC) on 1997. aasta seisuga avastanud umbes 700 kemikaali või muud tööstusprotsessis esinevat mõjurit, mis võivad tekitada vähki.
31. mail 2011 tunnistasid IARCi 30 eksperti 14 maalt, et raadiosageduslikel elektromagnetilistel lainetel on võimalik kantserogeenne toime inimesele (ohugrupp 2B, possibly carcinogenic to humans).
26. oktoobril 2015 välja antud raportis liigitati töödeldud liha kantserogeenide hulka, kuna uuringute alusel võib sellise liha tarbimine soodustada inimestel soolevähki haigestumist.
IARCi peakorter asub Lyonis (Prantsusmaa).
Aastatel 1968–1974 juhatas akadeemik Pavel Bogovski Lyonis IARCi väliskeskkonna kantserogeenide osakonda.
Galgauska raudteepeatus
Peatus asus Riia jaamast 166 km kaugusel.
Peatuses oli üks perroon, mille juures asusid tänaseks põlenud raudteetööliste elamu ja mitmed muud abihoooned.
Kaks krutsifiksi
"Kaks krutsifiksi" on Augusto Genina poolt Itaalias 1920. aastal loodud tummfilm.
Tammiäärne järta
Tammiäärne järta on järta (karstijärve nõgu) Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa asulas.
Nööbik
Nööbik (Marasmius) on seente perekond, mis kuulub šampinjonilaadsete seltsi nööbikuliste sugukonda. Nööbiku perekonda kuuluvad seeneliigid on saprotroofid.
Omadused
Nööbiku perekonda kuuluvad väikesed (mõned üksikud keskmise suurusega) ja õhukeste viljakehade ning keskse seenejalaga liigid. Nende kõige väljapaistvam omadus on see, et nad vananedes ja/või kuivatades närbuvad, kuid võivad niisketes oludes uuesti elustuda. Seenekübar on kumer. Eoslehekesed on liistakukujulised ja eospulber on valge. Eosed on siledad ja värvitud. Tavaliselt on olemas tsüstiidid. Hüüfidel on enamasti pandlad.
Ökoloogia
Nööbiku perekonda kuuluvad liigid on saprotroofid, mis tähendab, et nad mädandavad surnuid taimeosasid. Mõned liigid on spetsialiseerunud kindlale substraadile, näites Marasmius hudsonii, kes kasvab ainult mahalangenutel astelpõõsa lehtedel, või Marasmius ephylloides, keda saab leida ainult hariliku luuderohu lehtedel kasvades. Mõnedel liikidel tekkivad seeneringid.
Kasutamine
Nööbiku perekonda kuuluvate liikide väiksuse tõttu ainult vähesed neist kõlbavad süüa.
Levila
Maailmas on teada umbes 500 nööbiku perekonda kuuluvat liiki, millest leidub Euroopas umbes 50.
Liike
2004. aastal paigutati seni nööbiku perekonda kuulunud jõhvnööbik (varem Marasmius androsaceus, nüüd Gymnopus androsaceus) metskõrgese perekonda.
Samuti kuulub metskõrgese perekonda okka-roisknööbik (varem Marasmius perforans, nüüd Gymnopus perforans).
Eesti Akadeemiline Pedagoogika Selts
Eesti Akadeemiline Pedagoogika Selts (lühend EAPS) on aastal 1930 Peeter Põllu eestvedamisel loodud kasvatusteadlasi ühendav selts. Aastal 1940 selts suleti, 1989. aastal taasasutati.
EAPSi osakonnad on Tartus ja Tallinnas.
EAPS on Euroopa Haridusuuringute Assotsiatsiooni (EERA; inglise keeles European Educational Research Association) liige.
Maarja Kruusmaa
pisi|Maarja Kruusmaa (2020) pisi|Maarja Kruusmaa 2021. aasta Arvamusfestivali teadusalal Maarja Kruusmaa (neiupõlvenimi Maarja Sink; sündinud 4. jaanuaril 1970) on eesti arvutiteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 2016).
Haridus
Maarja Kruusmaa lõpetas 1989. aastal (elektronarvutusmasinate ja -seadmete erialal) Tallinna Polütehnikumi ning 1994. aastal Tallinna Tehnikaülikooli arvutite ja arvutivõrkude eriala. Aastatel 1995–2002 oli ta doktoriõppes Rootsis Chalmersi Tehnikaülikoolis, kus kaitses 2002. aastal doktoritöö teemal "Repeated Path Planning for Mobile Robots in Dynamic Environments".
Töökäik
Töötas Tartu Ülikooli Tehnoloogiainstituudi infotehnoloogia vanemteadurina aastatel 2004–2009; oli Fits.me kaasasutaja ja arendusdirektor 2009–2016. Ta töötab 2008. aastast Tallinna Tehnikaülikoolis: biorobootika keskuse juhataja 2008–2016; samas professor 2008–2016; infotehnoloogia teaduskonna teadusprodekaan 2015–2019; arvutisüsteemide instituudi biorobootika keskuse juhataja ja arvutisüsteemide instituudi professor alates 2017; teadusprorektor aastatel 2020–2023.
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks valiti ta 2016 tehnikateaduste alal. Ta kuulub akadeemias informaatika ja tehnikateaduste osakonda ning on akadeemia juhatuse liige (alates 2019). Ta on Teaduste Akadeemia Eesti polaaruuringute komisjoni ja Eesti Teaduste Tippkeskuste nõukogu liige.
Teadustöö
pisi|Maarja Kruusmaa teaduskommunikatsiooni konverentsil 2017 pärast teadusajakirjanduse sõbra auhinna vastuvõtmist
Maarja Kruusmaa peamised uurimisvaldkonnad on biorobootika, elektroaktiivsed materjalid ja seadmed ning nende juhtimine, allveerobootika, intelligentsete robotite õppimisalgoritmid. Ta on ka ettevõtete fits.me ja SafeToAct kaasasutaja.
2020. aastal valiti ta Euroopa Komisjoni peateadusnõustajaks.
Isiklikku
Maarja Kruusmaa on abielus ning ta on kahe poja ja ühe tütre ema. Tema ema on maalikunstnik Lilia Sink, isa oli flötist ja helilooja Kuldar Sink.
Grindeks
Üks olulisemaid ravimeid Grindeksi jaoks on meldoonium, mida turustatakse kaubanime Mildronate all.
Ettevõte oli noteeritud Riia börsil. Novembris 2020 otsustati börsilt lahkuda.
Afrikaani keel
Afrikaani keel (ka buuri keel, omanimetus Afrikaans) on hollandi keelest (17. sajandi uushollandi keelest) 17.–18. sajandil arenenud läänegermaani keel.
Afrikaani keel on üks Lõuna-Aafrika Vabariigi 11 ametlikest keelest. See sai seal ametlikuks keeleks 1925. Namiibias on see tunnustatud vähemuskeel ja lingua franca.
Inglise keel on Lõuna-Aafrika Vabariigis hakanud afrikaani keelt mitmest funktsioonist välja tõrjuma.
Keel kujunes pärast 1652. aastat välja hollandi kolonistide keelest oletatavasti eeskätt Lõuna-Hollandi provintsi, Zeelandi provintsi ja Utrechti provintsi murrete põhjal. Hollandi standardkeelega võrreldes on afrikaani keele morfoloogias toimunud suured ühtlustused ja lihtsustused. Arvatakse, et seda on osalt põhjustanud kreoolistumine, sealhulgas malai keele mõjul.
Kirjakeel kujunes välja 1870. aastatest kirjanike algatusel (seni oli kirjakeelena kasutusel olnud hollandi keel). Koolis võeti see kasutusele 1914.
Levik
pisi|Afrikaani keele kõnelejate tihedus Lõuna-Aafrika Vabariigis Afrikaani keelt kõneldakse peamiselt Lõuna-Aafrika Vabariigis (17,54 miljonit kõnelejat) ja Namiibias (220 000) ning peale selle teistes Lõuna-Aafrika riikides, sealhulgas Sambias (96 000), Svaasimaal (17 000) ja Botswanas (8000). Afrikaani keelt kõneldakse ka klassikalistes sisserändajate maades: Austraalias elab umbes 44 000 kõnelejat (2016), Kanadas 10 300 (2016), Hollandis 14 300 (2016), Uus-Meremaal 27 400 (2013), Suurbritannias 11 200 (2011) ja USAs umbes 23 000 kõnelejat (2015).
Lõuna-Aafrika Vabariigis on afrikaani keel 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 13,5% elanike emakeel. 2015. aasta andmetel on see 14,78% üle 15 aastaste elanike emakeel. Emakeelena kõnelejate arvu poolest on afrikaani keel Lõuna-Aafrika Vabariigi 11 ametliku keele seas riigis suulu keele ja koosa keele järel kolmandal kohal. Alates 1980ndatest on afrikaani keele emakeelena kõnelejate seas mittevalgeid rohkem kui valgeid. 2011. rahvaloenduse andmetel oli nende seas värvilisi 50,2% (3,44 miljonit), valgeid 39,5% (2,71 miljonit), mustanahalisi 8,8% (0,60 miljonit), aasialasi (indialasi) 0,9% (0,06 miljonit) ja "muid" 0,6% (0,04 miljonit) (vt Lõuna-Aafrika Vabariigi rahvastik). Afrikaani keel oli 6,86 miljoni elaniku emakeel.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel kõneles afrikaani keelt Lõuna-Aafrika Vabariigis emakeelena 61% valgetest ja 76% värvilistest. Mitu miljonit inimest valdab afrikaani keelt teise või kolmanda keelena. 2007. aasta hinnangutel olid afrikaani keele teise või kolmanda keelena kõnelejate arvud järgmised:
{{legend|white| < 1%}} {{legend|#f4d7d7ff|1–5,99%}} {{legend|#e9afafff|6–10,99%}} {{legend|#de8787ff|11–20,99%}} {{legend|#d35f5fff|21–30,99%}} {{legend|#c83737ff|31–49,99%}} {{legend|#a02c2cff|50–75,99%}} {{legend|#782121ff|76–90%}} {{legend|#501616ff| > 90%}}]]
Afrikaani keeleruum jaguneb kolmeks suureks murdealaks. Suurim neist paikneb riigi lääneosas, hõlmates Lääne-Kapimaa provintsi ja Põhja-Kapimaa provintsi, kus muu hulgas nn Kapimaa värvilistest kõneleb 90% afrikaani keelt emakeelena. Suuruselt teisel murdealal (endise Transvaali provintsi ja Oranje Vaba Riigi alal ja Ida-Kapimaa provintsis) kõnelevad afrikaani keelt eelkõige valged; seal lisanduvad paljud mustanahalised teise keelena kõnelejad. Kolmas murdeala on Namiibias, kus see on umbes 220 000 inimese (10,4% elanike) emakeel ning rahvastikurühmade vaheline lingua franca (vaata ka Namiibia keelte loend).
Maailmas oskab afrikaani keelt umbes 16 kuni 22 miljonit inimest.
Ajalugu
17. sajandil alguse saanud isoleerituse tõttu algsest hollandi keeleruumist arenes uushollandi keelest omaette afrikaani keel, mida 20. sajandil sellisena täielikult tunnustati. Juba 1775. aastal ei kõnelnud enamik Kapimaa koloonia elanikke enam puhast hollandi keelt. Siiski jäi hollandi keel oma Euroopa normiga kuni 20. sajandi alguseni kirjakeeleks, mida koolis õpetati, sellal kui afrikaani keelt tarvitati pikka aega pigem suuliselt. Afrikaani keel erineb hollandi keelest uuenduste, peamiselt lihtsustuste tõttu morfoloogias ning laenude tõttu Aafrika keeltest ja inglise keelest.
Esimesed keelekontaktid ja omaette afrikaani keele teke
Aastal 1652 asutati Madalmaade Ida-India Kompanii ülesandel Kaplinn. Linna esimesed elanikud olid eelkõige ametnikud ja meresõitjad, kes elasid seal ainult ajutiselt ja kõnelesid puhast hollandi keelt. Alates Stellenboschi asutamisega 1679 hakkasid Madalmaade kodanikud süstemaatiliselt asustama Kaplinna ümbrust.
Kuni 1714. aastani said nn trekbuurid Kapimaa koloonia piiride ääres rendivaba karjamaad, mis võimaldas hollandi keele kiiret levikut sisemaale. Sel ajal oli asunikel tihe keelekontakt namadega. 1713. aasta rõugeepideemia tagajärjel astusid paljud namad hollandlaste teenistusse ja võtsid lõpuks üle nende keele. Kontakt namadega 18. sajandi alguses aitas kaasa hollandi keele fleksiooni lagunemisele Lõuna-Aafrikas.
17. sajandi lõpus ja kogu 18. sajandil küüditati Lõuna-Aafrikasse palju orjastatuid Kagu-Aasiast, kes kõnelesid malai keelt või portugali kreoolkeelt. Ka see, et nemad ei õppinud hollandi keelt päris ära, soodustas Lõuna-Aafrika hollandi keele fleksiooni taandumist ja grammatika lihtsustumist.
Konkurents inglise ja hollandi keelega ning areng riigikeeleks
pisi|Kakskeelne (afrikaani- ja ingliskeelne) silt [[Blyde jõe kanjoni juures]] pisi|[[Afrikaani keele monument, keelemonument Lääne-Kapimaa provintsis Paarlis]]
Aastal 1806 läks Kapimaa koloonia üle Briti valdusse. Sest ajast saadik oli afrikaani keel pidevas konkurentsis inglise keelega, mis oli prestiižikam. Kontakt inglise keelega tõi kaasa hulga laene paljudes sõnavaravaldkondades.
Aastal 1875 asutati Paarlis selts Genootskap van Regte Afrikaners, mis taotles afrikaani keele tunnustamist omaette keelena. Alates 1876. aastast andis selts välja esimest afrikaanikeelset ajakirja Die Afrikaanse Patriot. Hollandi keelest sõltumatu sõnavara oli afrikaani keeles selleks ajaks juba ulatuslikuks muutunud ning välja olid antud esimesed afrikaanikeelsed raamatud, sealhulgas grammatikad ja sõnaraamatud.
Kui 31. mail 1910 rajati Lõuna-Aafrika Liit, said esialgu inglise ja hollandi keelest võrdväärsed ametikeeled. 8. mail 1925 seadustati, et nimetus "hollandi keel" käib ka afrikaani keele kohta; sellega oli afrikaani keel Lõuna-Aafrika Liidus hollandi ja inglise keele kõrval Lõuna-Aafrika Liidus tunnustatud. Lõuna-Aafrika Vabariigi põhiseadus (1961) kinnitas veel kord afrikaani ja hollandi keele staatust sünonüümsetena. Lõuna-Aafrika Vabariigi põhiseadus (1983) kuulutas, et afrikaani keele mõiste hõlmab hollandi keelt ehk afrikaani ja hollandi keel on identsed. Avalikus ruumis, seadusandluses, halduses ja hariduses kasutati tegelikult ainult inglis- ja afrikaanikeelseid, kuid mitte enam hollandikeelseid tekste. Kuni 1994. aastani olid afrikaani ja inglise keel Lõuna-Aafrika Vabariigi ainsad ametikeeled.
Aastal 1975 rajas valitsus Paarlisse, Kaplinnast umbes 50 km põhjas paiknevasse keeleseltsi asutamiskohta afrikaani keele tähtsust sümboliseeriva afrikaani keele monumendi.
Staatus apartheidi ajal ja tänapäeval
Apartheidi ajal oli kavas jätta 1976. aastast kõigile mustanahalistele ainsaks õppekeeleks. Seepeale puhkesid 16. juunil 1976 Sowetos õpilaste protestid (Soweto ülestõus), mis suruti maha. Valgete politseinike brutaalsuse sümboliks sai 12-aastase Hector Pietersoni surm.
Hiljemalt alates 1990ndate algusest on mittevalgeid afrikaani keele kõnelejaid rohkem kui valgeid.
Õigekiri ja hääldus
Afrikaani keele õigekiri järgib hääldust rohkem kui hollandi keele õigekiri. Hollandi keeles ühtemoodi häälduvate tähtede g ja ch asemel kasutatakse afrikaani keeles ainult g-tähte. Siiski kirjutatakse diftongi [ɛĭ] vastavalt olenevalt etümoloogiast kas y või ei ning häälikut [f] kas v või f.
Nagu hollandi keeleski, on pikkade vokaalide ja diftongide kirjutamisel oluline kinniste ja lahtiste silpide eristamine: rõhulises lahtises silbis saab vokaal olla ainult pikk ning seetõttu kirjutatakse see alati ühekordselt (va-der 'isa'), kinnises silbis kirjutatakse pikk vokaal alati kahekordselt (naam 'nimi') ja lühike vokaal alati ühekordselt (kat 'kass').
Tähekombinatsioonidele oe, eu, ie, ei, ui, ou vastavad lühikesed kuni keskpikad vokaalid ja neid ei kirjutata kahekordselt.
Kunagi ainult kvantitatiivne eristus (lühike – pikk) on vokaalipaaridel e – ee, o – oo ja u – uu häälikumuutuse tõttu muutunud kvalitatiivseks, mistõttu pika e, o ja u tähistamiseks on võetud kasutusele tähed ê, ô ja û.
Afrikaani keele hääldus on lihtne, sest õigekiri järgib suuresti hääldust. Väheste eranditega hääldatakse iga tähte ainult ühel viisil. Üks erand on helilised häälikud, mis silbi lõpus muutuvad heliliseks, ilma et see õigekirjas kajastuks, teine erand on täheühend -tjie deminutiivide lõpus, mida hääldatakse [ki].
Vokaalid
Rõhutus silbis esinevad ainult lühike vokaal. Kiires kõnes redutseerub see sageli [ə]-ks. Rõhulises lahtises silbis esineb ainult pikk vokaal, rõhulises kinnises silbis võib vokaal olla pikk või lühike.
Kaashäälikud
Tähed f, j, k, l, m, n, p, r, s ja t hääldatakse nagu eesti keeles. Häälik h on samasugune nagu eesti keeles, aga seda ei jäeta lause alguses ära. Tähti b ja d hääldatakse heliliselt nagu inglise keeles, välja arvatud sõna (või silbi) lõpus, kus need häälduvad nagu p ja t.
Mood
pisi|[[16. sajandi Liivimaa naistemood. Albrecht Düreri joonistus (1521)]]
Afrikaani keel
Afrikaani keele grammatika
Erinevalt hollandi keelest on afrikaani keeles ainult üks määrav artikkel die. Tegusõnal ei ole pöördelõppe. Lihtmineviku vorm on ainult abitegusõnadel, teiste tegusõnade puhul kasutatakse selle asemel täisminevikku. Infinitiivi moodustab verbi tüvi. Mineviku kesksõna moodustamiseks lisatakse tüvele afiks ge-. Näiteks 'kirjutama' on hollandi keeles schrijven, afrikaani keeles skryf; 'ma kirjutan' hollandi keeles ik schrijf, afrikaani keeles ek skryf; 'ma kirjutasin' täisminevikus hollandi keeles ik heb geschreven, afrikaani keeles ek het geskryf. Tugevad kesksõnavormid on säilinud omadussõnadena.
Mood
Mood on mittesõnaliste märkide kogum, mis edastab teavet inimeste või inimgruppide elukutse, sotsiaalse positsiooni, soo, päritolu, seksuaalse valmisoleku, jõukuse ja muude kuuluvusnäitajate kohta. Lisaks riietusele hõlmab mood ka aksessuaare, ehteid, soenguid ja kehamaalinguid. See on nii väljendusviis kui ka võimalus teha kandja kohta kiireid üldistatud järeldusi.
Afrikaani keel
Afrikaani keele grammatika
Häälikusüsteem on enam-vähem samasugune nagu hollandi keeles, kuid afrikaani keeles puudub (välja arvatud võõrsõnades) heliline häälik, mida hollandi keeles märgib z-täht.
Afrikaani keeles on tekkinud kahekordne eitus: näiteks: hy het nie gekom nie ("ta ei tulnud mitte").
On ka säilinud arhailisi jooni, mis on hollandi keeles kadunud.
Ülevaade
Selles alajaotuses on esitatud rusikareeglid. Paljud erandid, millest allpool on juttu, on siin mainimata jäetud.
Grammatilist sugu ei ole. Loomade kohta, kelle puhul sugu ei ole tähtis, kasutatakse asesõna dit 'see' nagu asjade kohta.
Ei ole käändeid, kui mitte arvestada nelja sõna, mida kasutatakse ainult sihitise või kaudsihitisena või eessõna järel: Isikut märkivas kaudsihitises ja (eriti pärisnimede puhul) ka sihitises kasutatakse sageli eessõna vir:
2010. aasta Oscari auhinnad
2010. aasta Oscari auhinnad ehk '''82. Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia auhinnad''' jagati 8. märtsil 2010. aastal Ameerika Ühendriikides Los Angeleses Kodaki teatris. Oscari auhindadega tunnustati valikut 2009. aasta parematest filmiloojatest.
Manoury notatsioon
Manoury notatsioon on rahvusvahelises kabes üldtunnustatud meetod partiide ja seisude ülesmärkimiseks.
Ajaloolises mõttes on tegu Manoury teise notatsiooniga – algses variandis kandsid peatee (pikima diagonaali) otsaväljad numbreid 1 ja 50.
pilt:rvkabetyhilaud.jpg
Kõik aktiivsed (mustad) mänguväljad on nummerdatud 1-st 50-ni. Mängulaud asetatakse mängijate vahele nii, et valgetele lähim vasakpoolne väli oleks must ja ta kannaks numbrit 46. Alguses tundub selline notatsioon segadust tekitav aga temaga harjub kiiresti ära – tasub jälgida vertikaalridade numeratsiooni, näiteks 3, 13, 23, 33, 43. Tõsisematel võistlustel kasutatavatel laudadel neid numbreid ei väljade peal ega laua ääres ei ole ning laud peab seetõttu peas olema.
Partii alguses asetatakse valged kivid väljadele 31 kuni 50 ning mustad väljadele 1 kuni 20.
Käike kirjutatakse näidates ära käigu algus ja lõppväli. Tavalise käigu puhul kirjutatakse väljade numbrite vahele '-' ning löömiste puhul 'x'. Nii näiteks üleskirjutus 33-29 tähendab, et kabend väljalt 33 käis väljale 29. Üleskirjutus 37x30 tähendab, et tehti löökkäik väljalt 37 väljale 30. Mõnikord tuleb liitlöögi korral selguse mõttes üles märkida ka vahepealne väli (väljad), kus löögi ajal kabend suunda muutis (näiteks 47x29x18x4).
2010. aasta Oscari auhinnad
Oscari-õhtu juhid olid Steve Martin ja Alec Baldwin.
Põhiauhinnad
Võitjad on loetletud esimesena ja paksus kirjas.
Priit Ardna
Priit Ardna (aastani 1935 Elmar-Friedrich Rossmann; 23. november 1892 Vändra – 9. november 1981 Stockholm) oli eesti helilooja, organist ja dirigent.
Ta lõpetas 1912 orelierialal Rudolf Grivingi muusikakooli ning õppis sealsamas aastani 1914 kompositsiooni. Organistitööd alustas ta 1915 Thbilisis ning jätkas seda hiljem Eestis. Ta oli 1927–1933 Ugala ja 1942–1944 Endla teatris pianist ja orkestrijuht, töötades ka mitmes koolis muusikaõpetajana ning esinedes oreli- ja klaverisolistina.
1944. aastal põgenes ta Rootsi, töötas Stockholmis organistina.
Jana Novotná
Jana Novotná (2. oktoober 1968 Brno, Tšehhoslovakkia – 19. november 2017 Omice, Tšehhi) oli tšehhi tennisist.
Tema profikarjäär kestis 1987–1999. Ta oli paremakäeline. pisi|vasakul|Jana Novotná (1996)
Põhja-Pärnumaa vald
Põhja-Pärnumaa vald on omavalitsusüksus (vald) Eestis Pärnu maakonnas.
2022. aasta juulist on vallavanem Aivar Mäe. Enne seda oli vallavanem Rein Kontus.
Ajalugu
22. detsembril 2016 kinnitasid Vändra alevi, Vändra valla, Halinga valla ja Tootsi valla volikogud ühinemislepingu, mille tulemusena moodustatakse Põhja-Pärnumaa vald. Ühinemislepingu järgi tegutseb Põhja-Pärnumaa vald struktuuriüksustena kolmes keskuses: kaks halduskeskust asuvad Vändras ja Pärnu-Jaagupis ning üks teeninduskeskus Tootsis. Liitumine jõustus pärast 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimist.
Asulad
Põhja-Pärnumaa vallas asub 86 küla ja kolm alevit. Asulatest on suurimad Vändra (elanikke 2161), Pärnu-Jaagupi (1110) ja Tootsi alev (763).
Hiroki Ito
Hiroki Ito (jaapani keeles 伊藤 洋輝 Itō Hiroki, sündinud 12. mail 1999 Hamamatsus) on Jaapani jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis VfB Stuttgart ja Jaapani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Jaapani klubis Júbilo Iwata. Jaapani kõrgliigas debüteeris ta 2018. aasta augustis. 2019. aastal oli ta laenul Jaapani kõrgliigaklubis Nagoya Grampus. Júbilo Iwata põhikoosseisu kuulus Ito alates 2020. aastast, mil Júbilo Iwata mängis Jaapani esiliigas.
2021. aastal läks ta laenule Stuttgardi, kellega ta sõlmis 2022. aasta mais püsiva kolmeaastase lepingu.
Jaapani kuni 20-aastaste koondises osales ta 2019. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel, kus jõuti kaheksandikfinaali. Jaapani jalgpallikoondises tegi Ito debüüdi 2. juunil 2022 sõprusmängus Paraguay vastu.
Aspach
lisaks veelː
Sammy Mahdi
pisi|Sammy Mahdi (2017) Sammy Mahdi (sündinud 21. septembril 1988 Ixellesis) on Belgia poliitik. Ta kuulub flaami kristlik-demokraatlikku erakonda Christen-Democratisch en Vlaams ja on 1. oktoobrist 2020 Belgia migratsiooniminister.
Elulugu
Ta sündis aastal 1988 Ixellesis Pealinna Brüsseli piirkonnas flaami ema ja iraagi põgenikust isa perekonnas. Ta õppis politoloogiat Vrije Universiteit Brusselis ning sai magistrikraadi rahvusvahelises ja Euroopa õiguses. Aastatel 2014–2017 oli ta flaami parlamendiliikme Joris Poscheti assistent. Alates 2016. aastast on ta ka ajalehe De Morgen alaline kolumnist.
Ta on 1. oktoobrist 2020 Belgia migratsiooniminister.
Markus Hess
Markus Hess (24. detsember 1953 Kitchener, Ontario provints – 2. juuni 2022 Toronto) oli eesti rahvusest Kanada mehaanikainsener ja väliseesti seltskonnategelane.
Markus Hess lõpetas bakalaureusekraadiga Waterloo ülikooli. Ta mängis Waterloo ülikooli võrkpallimeeskonnas. Aastal 1972 astus Markus Hess Vironia korporatsiooni.
Karjäär
Markus Hess töötas aastatel 1979–1986 ettevõttes Crothers Caterpillar esmalt projekteerijana, seejärel osakonnajuhatajana. Aastatel 1986–1988 töötas ta tehnikaosakonna juhatajana firmas Acrobat. Aastal 1988 asutas ta koos partneriga ettevõtte Link Extrusion Inc. Kui ettevõte liitus teise ettevõttega, sai sellest ALPHA Loop Inc. Markus Hess loobus presidendikohast ja temast sai uue firma asepresident. Aastal 1997 müüdi firma maha ja Hessi uueks tegevusalaks sai tuuletunnelid.
Markus Hess töötas elu viimastel aastatel peainsenerina ettevõttes Berg Chilling Systems.
Ühiskondlik ja poliitiline tegevus
Markus Hess oli aktiivne poliitik ja ühiskonnategelane. Ta on kuulunud Toronto Eesti Maja ja ajalehe Meie Elu juhatusse ning olnud Eesti Kongressi saadik.
Markus Hess alustas 1986. aastal kommunismi ja natsismi ohvrite mälestuspäeva ehk musta lindi päeva, mille puhul Ida- ja Kesk-Euroopa rahvad ühinevad, et meenutada Molotovi-Ribbentropi pakti ja protestida kommunistliku režiimi tagajärgede vastu. Markus Hess oli alates 1986. aastast musta lindi päeva rahvusvahelise komitee esimees. Musta lindi päev on riiklik mälestuspäev paljudes riikides, sealhulgas Kanadas, Poolas ja Leedus.