cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti sood
Loomastik
Kalu on rabajärvedes vähe, peamiselt leidub ahvenat ja haugi.
Soode kaitse
Turbaalad hõlmavad 3–5% maailma pindalast, kuid seovad 25–30% atmosfäärist võetavast süsinikust, põhjustades kasvuhoonegaasi CO2 sisalduse kõikumise. Seega on nende kaitse ja õige majandamine kliima soojenemise seisukohast oluline.
Eestis rajati esimene sookaitseala 1937. aastal Ratva rabasse. Eestis on kaitse all 171 139 hektarit soid. Ramsari konventsioonis on välja valitud 12 Eesti märgala 2008. aasta seisuga. Tähtsamad kaitstavad sood on Endla looduskaitseala, Nigula looduskaitseala, Alam-Pedja looduskaitseala ja Soomaa rahvuspark.
Soode kasutusalad
pisi|Turba kogumine [[Tõnumaa rabas]] Soode kasutamisel pälvis esimesena tähelepanu turba võime põleda. Esimesena mainis seda Plinius Vanem (elas aastail 23–79) oma teoses "Naturalis historia".
Eestis on soid kasutatud 17. sajandist. Juba 19. sajandi keskpaigaks oli üles märgitud üle 300 turbaaugu, mis olid käsitsi kaevatud. Sood on leidnud kasutamist peale kuivendamist põllu-, metsamaana ja turbakaevanduse alana.
Turvas on olulise tähtsusega energeetiline maavara. Turvast loetakse tinglikult taastuvaks maavaraks. Põhjaveest toitunud hästilagunenud madalsooturvast kasutatakse eeskätt kütusena; vähem aga väetiste ja kompostide valmistamiseks ning meditsiinis. Sadeveest toitunud vähelagunenud kõrgsoo- ehk rabaturvast kasutatakse põllumajanduses alusturbana, vähem aianduses ning absorbeerivate materjalide tootmiseks.
Freesturba algmaterjal on vähelagunenud kõrgsooturvas, mis freesitakse rabapinnalt lahti, kuivatatakse, vallitatakse ja kogutakse auna. Freesturvast kasutatakse iluaedade rajamisel, aedade mullastruktuuri parandamiseks, allapanuna loomakasvatuses ja fekaalgaaside sidujana kuivkäimlais.
Küttefreesturba algmaterjal on hästilagunenud madalsooturvas. Freesitava kihi paksus on keskmiselt 11 mm. Freesturvast toodetakse mai algusest augusti lõpuni. Freesturba üks tootmistsükkel koosneb järgmistest tegevustest: freesimine, pööramine, vallitamine, kogumine, aunatamine. Iga tegevuse jaoks on eri masinad. Küttefreesturvast kasutatakse eelkõige suurtes katlamajades kütusena. Kasutusel on ka kuivatatud freesturbast pressitud peened sõrmejämedused turbapulgad, mida nimetatakse turbapelleteiks ehk graanuleiks. Ka turbabriketi valmistamisel kasutatakse küttefreesturvast.
Kuivturvas ja sellest valmistatud brikett on parimaid kütuseliike. Ta omadused on vähene tuhasus, suur kütteväärtus ja ka keskkonnaohtlike lisandite väike sisaldus.
2010. aastal kaevandati Eestis turvast 923 400 tonni, sealhulgas 524 200 tonni hästilagunenud ja 399 200 tonni vähelagunenud turvast. 2010 kaevandati turvast 10% rohkem kui 2009. aastal. Kaevandamine toimus 63 maardlast. Aastail 1953–2010 on kaevandatud kokku 77,5 miljonit tonni turvast.
Jääksood
pisi|Jääksoo Madise külas Võrumaal. Juuni 2011 Jääksood on kõik endised turbakaevandamisalad, samuti põllumajanduslikus kasutuses olnud varasemad sooalad, mille majandamine on lõpetatud. Eestis on 15 000 – 18 000 ha jääksoid ja turbavälju, kus looduslik ökosüsteem on hävitatud, taimede kasv ja turba akumulatsioon on peatunud, süsiniku sidumine on asendunud emissiooniga. Jääksoo mõjub negatiivselt ümbruskonna veerežiimile, suurendab põlengute riski, väheneb bioloogiline ja maastikuline mitmekesisus.
Saulesdārzs
Saulesdārzs on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonna Tīnūži vallas. Asula jääb valla keskusest Tīnūžist 10,5, endisest piirkonna keskusest Ikšķilest 4,5 ja Riiast 26 kilomeetri kaugusele. Aastatel 2004–2021 jäi asula Ikšķile piirkonda.
Küla asub valla edelaosas merepinnast 20 meetri kõrgusel Riia–Daugavpilsi raudtee ja maantee A6 ääres.
Saulesdārzsi mänd ümbermõõduga 3,35 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2018 oli külas 99 elanikku, aastal 2021 oli elanikke 127.
Eesti Kutsemuusikute Ühing
Eesti Kutsemuusikute Ühing (kandis ka nimesid: Kutseliste Muusikategelaste Ühing, Eesti Muusikute Üleriigiline Kutseühing; lühend: EKÜ) oli aastatel 1936–1940 tegutsenud ühing, mis koondas enda alla valikuliselt instrumentaliste.
EKÜ eelkäijad olid Eesti Orkestrantide Ühing ja Eesti Muusikute Ühing.
EKÜ juures tegutses ka sümfooniaorkester.
Hove
Hove on linn Inglismaa lõunarannikul Ida-Sussexi krahvkonnas.
Jaapani köök
Jaapani kööki (jaapani keeles 日本料理, Nihon ryōri) kuuluvad Jaapani regioonile omased ja traditsioonilised toidud, toiduvalmistamise meetodid ja sealne toiduetikett. See kõik moodustab ühtse Jaapani toidukultuuri.
Washoku ja selle ajalugu
Washoku (jaapani keeles 和食 ; washoku < wa 'Jaapani' + shoku 'toit') on koondnimetus traditsioonilisele Jaapani toidule, mis on 2013. aastal kantud UNESCO vaimse pärandi nimekirja. See tähendab, et washoku 'ks ei saa nimetada igasugust jaapanipärast toitu, mis seda meenutada võiks. Esimest korda võeti see nimetus kasutusele Meiji perioodil (1868–1912), mil tuli hakata eristama toite, mis pärinesid läänemaadest ja imporditi Jaapanisse, toitudest ja toiduainetest, mis olid Jaapanis traditsiooniliselt laual olnud. Nii nagu iga toidukultuuri puhul, pole siiski võimalik kindlaid piire paika seada ka Jaapani puhul, sest aegade jooksul on rahvusköögid tahes-tahtmata segunenud. Näiteks võib kõrvaltvaatajale tunduda, et mõned Jaapani toidud sarnanevad Hiina toiduga. Pealegi pole Jaapanis siiamaani jõutud isegi ekspertide tasandil täielikule konsensusele, mida autentseks Jaapani toiduks võiks pidada. Kindlasti on jõutud aga üksmeelele selles, et washoku tuntuim ja esindatuim roog on sushi.
Jaapani köögi üks eripära on see, et toitu tarbitakse võimalikult naturaalsel kujul – kõik koostisosad peavad olema võimalikult värsked. Püütakse säilitada koostisosade algupärast maitset ja välimust. Kui mõnda koostisosa on vaja küpsetada, tehakse seda vaid kergelt. Samuti ei kasutata toidu valmistamisel ülemäära palju rasvaineid. Juhul, kui kõne alla toidu valmistamisel praadimise meetod siiski tuleb, ei hoia kokad õli kasutamisel ennast tagasi. Tulikuumas õlis praadimine võeti kasutusele Edo perioodil Hiina, aga ka Läänemaade köökide mõjutustel. Eriti mängis seal oma osa Portugali köök. Arvatakse, et portugali keelest pärineb ka sõna tempura, mis iseloomustab nüüdseks vägagi traditsioonilist Jaapani kööki.
Levinud toiduaineid
Jaapanlaste kööki peetakse üheks tervislikumaks, sest selle toit on värske, mitmekülgne, aedvilja- ja sojarohke ja sisaldab vähe küllastunud rasvu. Liha tarvitatakse Jaapani köögis väga vähe. Selle asemel on seal peamised loomse valgu allikad kalad ja mereloomad. Rasvadest kasutatakse taimseid õlisid (näiteks soja- ja riisiõli). Rohkesti süüakse riisi, ube ja herneid. Piimatooteid tarbitakse väga vähe. Peamiselt maitsestatakse toite sojakastmega, muude maitseainetega vähem. Tavapärane on ka kasutada lihtsalt Jaapanis kohapeal ja loodussäästlikult toodetud meresoola. Lisaks võib maitsestamisel kokku puutuda katsobushi'ga, mis on sisuliselt soolatud ja vinnutatud kala, mida valmistatakse ookeani bonitost ehk triibulisest heleda lihaga tuunikalast. Samuti on meile tuntud sushi juurest ingver ja seesamiseemned. Veidi vürtsikamatest maitseainetest väärib märkimist kollane sinepipulber ja vasabipulber. Eraldi maitseainesegud on ka Furikake maitseaine, mida lisatakse enamasti riisile, ja shichimi togarahsi, mida kutsutakse ka Jaapani seitsmevürtsiseguks. Seda kasutatakse nuudliroogades ja suppides.
Riis on Jaapani köögi üheks tähtsaimaks komponendiks olnud juba väga pikka aega ning seda serveeritakse mitmesuguste kõrval- ja pearoogade juurde. Sojaoad ja nisu jõudsid Jaapani toidulauale küll veidi hiljem, kuid tänapäeval on need kõik Jaapanis väga olulisel kohal. Eriti oluliseks muutusid köögis riis, soja ja nisu Kofuni perioodil, mil budismist sai Jaapani ametlik religioon. Toitvale lihale ja kalale, mille söömine sellel ajal põhimõtteliselt keelati, oli vaja asendust. Sel perioodil vähenes ka maitseainete kasutamine, mille mõjutusi, nagu ülal mainitud, on tunda ka veel tänapäeval. Maitseainete vähema tarvitamise põhjused seisnesid peamiselt selles, et köögiviljade puhul ei peetud vürtse nii tähtsaks, ja liha, mida maitsestada, tarbida ei saanud. Lõpuks oli ka maitseainetest defitsiit, sest kaupmehed ei pidanud vajalikuks tarnida oma maitseaineid kohtadesse, kus need kasutust ei leidnud. Seega isegi kui oli üksikuid vürtside kasutajaid, olid nende võimalused üsna kasinad. pisi|Nashi pirnid Jaapani köögis peetakse tõeliselt oluliseks toiduainete värskust ja hooajalisust. Tihti üritatakse toidu valmistamisel järgida looduse aastaringi. Seda perioodi, mil hooajalisi kaupu kõige enam turgudelt ja poelettidelt parasjagu leida võib, nimetatakse shun'iks (旬). Tänapäevaste tehnoloogiate, kasvuhoonete ja kiire transpordi abil on tegelikult võimalik hooajalist kaupa tarbida ka aastaringselt, kuid odavam ja maitsvam on see ikkagi hooajaliselt valminuna. Näiteks riis kui Jaapani üks tavalisemaid toiduaineid on jaapanlaste arvates kõige maitsvam just sügisesel perioodil, kui see äsja põldudelt korjatud on. Selle turule saabumist oodatakse väga, sest värske riis (shinmai) on keedetult pehme ja särav. Samuti kasutatakse hooajalise toiduna seeni. Suppides ja köögiviljadega koos valmistatakse mitut liiki seeni. Kõige väärtuslikumaks peetakse aga matsutake 't, mida serveeritakse ainult ühekaupa ja koos riisiga, kuna tegemist on väga hinnalise ja aromaatse seenega. Seetõttu ei sööda seda ka iga päev. See seen sarnaneb trühvlitega, mis kuuluvad samuti tunduvalt kõrgemasse hinnaklassi kui näiteks šampinjonid. Samuti on sügiseti saadaval rohkelt puu- ja köögivilju, näiteks viinamarjad, ümmargused, välimuselt õuna meenutavad nashi pirnid, kastanid ja hurmaad.
Kevaditi on Jaapanis populaarne süüa maasikaid, bambusevõrseid ja merekarpe, sealhulgas näiteks asari'sid ehk väikese kaelusega merekarpe. Suvel süüakse rohkem arbuuse, virsikuid, maisi, kurke ja tomateid. Talvel aga jahedamaid ilmasid kannatavat spinatit, talirõigast, talisibulat ja lõunaregioonidest pärit mikani mandariine. Loomulikult ei puudu ühelgi aastaajal kala, osaliselt ka selle sügavkülmutamise võimaluse tõttu. Kuid ühte kala, mida nimetatakse sanma'ks, on toidulaual kõige enam hilissügiseti, sest selle rasvaprotsent tõuseb oktoobri ja novembri vahelisel ajal 8%-lt 20%-le, mis teeb ta sööjate arvates maitsvamaks. Tavaliselt seda kala grillitakse soolaga maitsestatult ning serveeritakse koos taliredise ja shoyu'ga, mis on jaapanipärane sojakaste. Sarnaselt ülejäänud maailmaga on Jaapanis värskete puu- ja köögiviljade tarbimine vähenenud. Kiire elutempo juures eelistatakse värskele toidule poolfabrikaate, sest need on tihtipeale ka odavamad.
Suši eelkäijast
Budismi tulekuga oli olnud liha ja kala söömine peaaegu välistatud, kuid IX sajandi paiku muutus kala söömine taas tavapärasemaks ning eriti populaarseks kujunes toores kala. Kuna nõudlus oli muutunud suuremaks, võib arvata, et alati polnud kala kõigile soovijatele pakkuda, mistõttu hakati välja mõtlema viise, kuidas oleks võimalik seda pikemalt säilitada. Näiteks pandi soolatud kala riisi sisse ning seal algas piimhappebakterite abil käärimisprotsess, mis aitas vältida kala roiskumist. Kui esialgu tarbiti ainult riisis laagerdunud kala, siis 15. sajandil Muromachi perioodi ajal avastasid kokad, et tegelikult ei peagi kala nii pikalt riisis kääritama, et see hästi maitseks, sest fermentatsiooni protsess lõpeb varem, kui panna kala suurema koguse riisi sisse. Kusjuures sellisel juhul sobib ka riis hiljem ära tarvitada. Seega sellist kala säilitamise ja tarbimise viisi võib pidada ka tänapäeva sushi eelkäijaks. Alates Tokugawa perioodist hakati sööma niisugust sushi 't, mis on ka tänapäeval meie toidulaual. See tähendab, et seda ei söödud enam ainult kääritatud kujul, vaid mõnikord ka kohe värskelt valmistatuna.
Liha
Kui kala jõudis jaapanlaste toidulauale uuesti tagasi üsna varsti pärast keelustamist, siis liha tarbimine taastus alles Meiji perioodil, kui keiser oli loonud Läänemaailmaga suhteid ning kutsus lääneriikide esindajad uusaastapeole, kus esimest korda pärast aastasadu pakuti avalikult liha. Pärast seda oli ka rahval luba hakata taas liha tarbima. See sadade aastate pikkune lihavaba periood on aga mõjutanud jaapanlasi niivõrd, et ka tänapäeval pole liha toidusedelis oma tähtsuselt just kõrgel kohal.
Raamen
Raamen on Hiina päritolu traditsiooniline Jaapani nuudlisupiroog, mis sisaldab nuudleid, küpsetatud sealiha, rohelist sibulat, muna, vetikaid ja palju muid koostisosi. Raameni koostis varieerub Jaapani eri piirkondades, kuid pea kõik variandid sisaldavad puljongit, mis on valmistatud mitu tundi või isegi mitu päeva enne roa valmistamist. Raamenit peetakse üheks kõige populaarsemaks Jaapani kiirtoiduks.
Suši
pisi|Suši Suši ehk sushi valmistamisel kasutatakse äädikaga maitsestatud riisi, millele on lisatud toorest kala, köögivilju vms. Sushi 't valmistatakse mitut moodi. Kõige tuntum on maki-sushi, mis kujutab endast kuivatatud vetika sisse rulli keeratud riisi koos kalade ja köögiviljadega. Sushi 't tuleks süüa ühe suutäiena, mitte sellest tükki hammustades. Tavaliselt kastetakse sushi sojakastme sisse ning selle kõrvale pakutakse marineeritud ingverit.
Sashimi
Sashimi on toores ja värske kala või muu mereand, mida tavaliselt serveeritakse õhukesteks viiludeks lõigatuna. Enamasti kasutatakse soolases vees elutsevaid kalu, sest magevee kalade puhul on suurem parasiidirisk. Sashimi kõrvale tavaliselt riisi ei panda ja seda ei peeta üheks sushi liigiks.
Okonomiyaki
Tegemist on eriti toitva roaga, mis tõlgituna tähendab grillitud või praetud rooga, mis on just kliendi maitse järgi valmistatud. See meenutab veidi nisujahust ja munast tehtud pannkooki või omletti, millele kuhjatakse rohkelt igasuguseid maitseid, näiteks mereande, köögivilju ja juustu. Seda rooga kutsutakse mõnikord ka jaapanipäraseks pitsaks.
Soba nuudlid
Soba nuudleid valmistatakse tatrajahust ja veest. Tihti lisatakse sinna juurde nisujahu, sest selles sisalduv gluteen muudab nuudlid vastupidavamaks ja ainult tatrajahust soba nuudlite tootmine on kallim. Soba nuudleid serveeritakse soojalt või jahutatult. Tavaliselt serveeritakse neid jahutatult koos puljongi, eri kastmete või köögiviljadega.
Vasabi
Vasabi ehk wasabi on jaapani vasaabia (Wasabi japonica) taime risoomist valmistatav roheline pasta. See on teravamaitseline ja tavaliselt pakutakse seda sushi kõrvale. Vasaabia taime kasvatamine on keeruline, mistõttu tõelist vasabipastat pakutakse harva. Enamasti serveeritakse vasabi nime all jahvatatud mädarõika pastat, millele on antud roheline värvus toiduvärviga. pisi|Misosupp
Misosupp
Misosuppi valmistatakse misopastast ja dashi 'st. Dashi on tuunikala (bonito) helvestest, vetikatest ja anšoovisest valmistatud puljong, mida kasutatakse ka paljudes muudes toitudes. Misopasta on valmistatud sojaubadest, meresoolast ja riisist ning seda tarvitatakse sageli ka muudes suppides, marinaadides jms. Lisaks misopastale ja dashi 'le pannakse misosupi sisse tofut, köögivilju, vetikaid jms.
Nattō
pisi|Nattō Nattō on valmistatud kääritatud sojaubadest ning seda süüakse tihti just hommikusöögiks, näiteks riisiga. See on tuntud limase ja kleepuva välimuse poolest, samuti on sellel väga tugev fermenteerumisest tulenev lõhn ja maitse.
Roheline tee
Jaapanis on rohelise tee valmistamiseks ja joomiseks välja kujunenud teetseremoonia chadō. Teetseremoonia on väga detailirohke ja selle korraldamise õppimine võtab aega aastakümneid. Sellest osa võtjad püüavad leida sisemist rahu ja oluline on, et külalised naudiksid tseremooniat.
Sake
Sake on Jaapani rahvuslik alkohoolne jook, mida valmistatakse riisist, mistõttu nimetatakse seda ka riisiveiniks. Selle valmistamiseks kasutatakse riisi, vett, pärmi ja Aspergillus oryzae seent. Kvaliteetsed saked on aasta või natuke rohkem vanad. Enamik sakedest sisaldavad 15–20% alkoholi.
Õlu
Kõige populaarsemaks alkohoolseks joogiks jaapanlaste seas on õlu, mille suuremas koguses tootmine algas 1869. aastal Yokohamas.
Kanged alkohoolsed joogid
Kangematest alkohoolsetest jookidest tarbitakse Jaapanis veel Shōchūd, mida valmistatakse odrast, tatrast, riisist või bataadist, ning Jaapani viskit, mille tootmist katsetati 1870. aastatel ning uue hoo sai tootmine sisse alates 1924. aastast.
Toiduetikett
Jaapani restoranides jootraha ei jäeta ja tavaliselt sellest keeldutakse. Mõned restoranid lisavad arvele juurde 10% teenustasu.
Kenneth Olwig
Kenneth Robert Olwig (sündinud 8. oktoobril 1946) on USA maastikugeograaf.
Jaapani köök
Toiduetikett
Tänaval kõndides või seistes tavaliselt ei sööda.
Kenneth Olwig
Kenneth Olwig sai 1977. aastal Minnesota ülikoolist doktorikraadi geograafia alal, tema juhendaja oli Yi-Fu Tuan. Seejärel oli ta õppejõud Wisconsini ülikoolis, 1986–1996 Taani kõrgkoolides, 1997–2002 Trondheimis ning alates 2002. aastast maastikuplaneerimise professor Rootsis Alnarpis.
Jaapani köök
Toiduetikett
Põhilised söömisvahendid on puust söögipulgad, mis võeti kasutusele Kofuni perioodi ajal. Alguses oli niisugune privileeg ainult kõrgemasse klassi kuuluvatel inimestel ja lihtsad talupojad sõid jätkuvalt kätega, kuna tol ajal olid söögipulgad väga kallid. Siiski jõudsid need varsti ka laiemasse kasutusse. Söögipulkadega ei tohiks anda toitu edasi nii, et teine inimene võtab toidu vastu oma söögipulkadega. Jaapani kultuuris meenutab see matuserituaali, mille käigus antakse surnu luid söögipulkadega edasi. Lisaks tuleks vältida oma söögipulkadega kellegi teise või laual oleva toidu poole osutamist. Söögipulkade taldriku kõrvale asetamine tähendab, et sööja pole veel lõpetanud. Söömise lõpetamist tähistab söögipulkade taldrikule risti asetamine.
Kenneth Olwig
Olwigi peamised huvialad on maastikuteooria ja -ajalugu ning ta huvitub geograafia ja selle tõlgendamise teoreetilisest, seaduslikust ja kirjanduslikust tagapõhjast. 2012. aastal esines ta Tallinnas loenguga maastikuteooria arengust varauusajast tänapäevani.
Jaapani köök
Toiduetikett
Lisaks on Jaapanis tavaks serveerida erinevalt Euroopast, kus restoranides tuuakse kogu roog lauda ühel taldrikul, hoopis kõik toidud eraldi kausikestes või taldrikutel, kuna ei peeta maitsvaks, kui eri toitude maitsed enne söömist omavahel segunevad. Näiteks tuuakse riis lauda ühes kausikeses, misosupp teises ning liha- või kalaroog ja salat omakorda kolmanda ning neljanda kausikesega. See on vana Jaapani etiketi koguni vastuvõetamatu, kui kõik on koos ühel taldrikul, sest toit peab traditsioonide kohaselt lisaks puhtale maitsele, serveerides ka hea välja nägema. Siia lisandub tänapäeval ka lõbususe efekt, mis tähendab, et söömine peab olema sööjale huvitav ning omamoodi ka meelelahutuslik tegevus. Sööja peab saama elamuse, valides lauale toodud valikust just enda jaoks kõige isuäratavamana tunduva suutäie.
Varvokronoloogia
pisi|Sarnased varvid eri läbilõigetes Varvokronoloogia ehk varvomeetria on vanuse määramine, mis põhineb viirjärvesetetena kujunenud viirsavi varvide loendamisel ja korreleerimisel. Varvokronoloogia abil saab määrata viirsavi kuhjumist, kiirust, millega mandriliustik taandus, jääjärvelise keskkonna ajalist kestust ning sette absoluutset vanust.
Jaapani köök
Toiduetikett
Jaapanlased on väga toidu raiskamise vastu. Enda taldriku tühjaks söömine on elementaarne osa nende toiduetiketist. Sushi 't süües tuleks kaussi valada väike kogus sojakastet korraga, et seda ei jääks väga palju alles. Lisaks on viisakas, kui sojakastmekaussi ei jää ühtegi riisitera.
Varvokronoloogia
Varvokronoloogia koostamiseks tuleb mõõta viirsavi varvid, selle nii heledad kui ka tumedad kihid, ning koostada graafik. Graafiku kõverad näitavad aastakihtide suhtelist paksust ning kõveraid korreleeritakse omavahel nende kujude põhjal. Kui mitmes läbilõikes on varvide paksuste intervallide muutused samad, siis järelikult pärinevad need samast ajast ning on ühevanused.
Jaapani köök
Toiduetikett
Suppi süües luristamine viitab sellele, et sööja naudib oma toitu ja seda peetakse viisakaks.
Varvokronoloogia
Kui niimoodi kõrvutada eri läbilõikeid, siis saab koostada pika ajarea – kronoloogia, mis hõlmab rohkemat kui ühte läbilõiget.
Varvokronoloogiat on kasutatud näiteks Billingeni katastroofi toimumise aja määramisel.
Tambuur
pisi|Tambuur on kuplit toetav silindrikujuline ehitusdetail pisi|Viklitele (b) toetuv tambuur (a) Tambuur (prantsuse keeles tambour 'trumm', kreeka keeles θολοβάτης tholobates 'kuplikandja'), ka tambur on silindrikujuline, harvem hulknurkse ristlõikega arhitektuurielement, millele toetub kuppel.
Tambuur tõstab kupli katusest kõrgemale ja toob selle arhitektuuriliselt esile. Akendega varustatult valgustab ta nelitise alust ruumi.
Esimest korda esineb bütsantsi arhitektuuris, hiljem sellest mõjutatud arhitektuuristiilides Armeenias, Gruusias ja Venemaal, samuti islami arhitektuuris. Renessanssarhitektuuri vahendusel on saanud ehituselemendina kasutatavaks ka klassitsismis.
Euroopa
Euroopas esineb vanim tambuuriga sarnanev arhitektuuridetail Ravenna San Vitale basiilikal ja ariaanide ristimiskabelil (Battistero degli Ariani) Ravennas, kuid seda võib käsitleda ka kui hulknurkse tsentraalehitise valgmikku. Konstantinoopoli Hagia Sophia kirikul selgesti eristatav tambuur puudub, aknad oleksid justkui tehtud peakupli alumisse serva, kuid kõrgem tambuur ilmub 8.-9. sajandi bütsantsi arhitektuuris, samuti gruusia ja armeenia kirikuehituses. Aacheni lossikabelil on samasugune polügonaalne valgmik või tambuur nagu Ravenna hoonetel, olles esimene omataoline põhja pool Alpe.
Alates esmakordsest esinemisest Kiievi Sofia katedraalil on tambuur jäänud püsivaks ehituselemendiks Venemaa õigeusukirikutel nii keskajal kui ka hilisemas barokkstiilis ja klassitsismis.
Euroopa romaanikas ja gootikas oli nelitist valgustav tambuur tundmatu, ta ilmub uuesti alates protorenessansist Lõuna-Euroopas (Firenze katedraali kuppel, Rooma Peetri kirik), renessanss- ja barokkarhitektuuris levib ta taas kuppelehitistel kõikjal Euroopas (Londoni Saint Pauli katedraal, Dresdeni Frauenkirche jpt).
Ilmalikus arhitektuuris Euroopas esineb tambuur harva klassitsistlikel ja historitsistlikel kuppelhoonetel (Kapitoolium Washingtonis, Radcliffe Camera Oxfordis, Brüsseli justiitspalee).
Islamimaad
Idamaade arhitektuuris ilmuvad esimesed tambuurid 7. ja 8. sajandil, kuid üksikjuhtudena (Jeruusalemma Kaljumošee, Damaskuse suur mošee). Ilusaimad näited tambuurist islami arhitektuuris on kuppelmausoleumid (qubba ' d), nagu Timuri mausoleum Gur-e-Amir Samarkandis või Egiptuse sultanite mausoleumid Egiptuses, samuti 16. sajandist pärinevad osmanite kuppelmošeed Istambulis, Edirnes ja mujal Türgis. Need hooned on küll aknaniššidega, ent erinevalt bütsantsi arhitektuurist pole tambuur hoone seest vaadeldav, mošeede kuppellagi algab otse viklitelt.
Tambuuri kohtab mõnikord ka mujal islamiusulises Oriendis, nagu Pärsia ja Kesk-Aasia keskaegsetel ehitistel, mõne hüpoteesi kohaselt armeenia ehitusmeistrite vahendusel. Indias on tambuur tavaline detail Mogulite arhitektuuris.
Sussex (New Brunswick)
Sussex on väikelinn Kanadas New Brunswicki provintsis Kingsi maakonnas.
Orchies' kanton
See koosneb järgmistest valdadest:
Tallinna hotellide loend
''Siin on loetletud Tallinna hotelle.
Ajalugu
Kuni 1980. aastate lõpuni tegutses ENSV turismiturul kolm monopoolset üleliidulist turismikontserni – Inturist, Sputnik ja NSV Liidu ametiühingute Üleliidulise Ametiühingute Kesknõukogu-vabariiklikud (Pärnu, Haapsalu ja Narva-Jõesuu) ja Eesti NSV Ametiühingute Nõukogu-kohalikud (sh Iklas, Kingissepas ja Värskas) sanatooriumide, kuurordiasutused, puhkekodud ja pansionaadid oma turismistruktuuridega. Hotelle ühendas Tallinna Hotellitrust, mis 1980. aasta 1. jaanuaril nimetati ümber Tallinna Hotellikoondiseks. Tallinna Hotellitrusti direktorina tegutsesid: Aleksander Bogovski ja Tallinna Hotellikoondise peadirektorina Kaljo Visnapuu, Andres Eesmaa (1986–1988), Harri Veering (1988–1991).
Tallinna Hotellitrust haldas Tallinnas seitset hotelli ja võõrastemaja: Olümpia, Palace, Ranna, Kopli, Narva, Balti ja Toome. Inturistile kuulusid 1963. aastal ehitatud 216kohaline hotell Tallinn ja 1972. aastal ehitatud Viru hotell.
Eesti taasiseseisvumise järel 27. jaanuaril 1992 asutati, Vabariigi valitsuse 15.12.1991 määruse alusel, Tallinna Hotellikoondise varade baasil RAS Tallinna Hotellid. RAS Tallinna Hotellid juhatuse esimeheks kinnitati Enn Roose, tegevdirektorina asus tegutsema senine Tallinna Hotellikoondise juhataja Harri Veering. 15. detsembril 1992 võttis valitsus vastu määruse Tallinna Hotellikoondise likvideerimise kohta. Riiklikule aktsiaseltsile Tallinna Hotellid kuulusid hooned (Vabaduse väljak 3, Liivalaia tänav 33, Suur-Kloostri tänav 4, Väike-Kloostri tänav 1/3 ja Nunne tänav 12/14) ning äriosalused aktsiaseltsides Finest Hotel Group, Hotell Olümpia, Nunne tänava hotelli Balti hallanud AS Imperial, Stroomi ja Tartu Kommertspangas.
Tartu vaimulik laulupidu
pisi|Tartu vaimulik laulupidu (12. juuni 2010) Tartu vaimulik laulupidu on Tartus toimuv laulupidu, kus esitatakse vaimulikke laule.
Esimene pidu toimus juunis 2010.
Avesnes-le-Comte'i kanton
Avesnes-le-Comte'i kanton  on kanton Põhja-Prantsusmaa Hauts-de-France'i piirkonnas Pas-de-Calais' departemangus.
Koosseis
2015. aasta märtsis jõustunud haldusreformi järel kuulub kantonisse senise 31 valla asemel 108 valda:
Adolf Lõhmus
Adolf Lõhmus (14. mai 1894 Kärla vald – 27. aprill 1969 Tallinn) oli Eesti NSV riigitegelane.
Teise maailmasõja ajal oli ta lihakombinaadi vorstitootmise ülem Engelsi linnas. Aastal 1944 suunati ta tööle Eestisse, kus töötas Eesti NSV toiduainetetööstuse rahvakomissari ja Eesti NSV toiduainetetööstuse ministri asetäitjana ja aastatel 1949–1954 Eesti NSV toiduainetetööstuse ministrina. Ta oli aastast 1957 personaalpensionär.
Adolf Lõhmus suri 27. aprillil 1969 Tallinnas ja ta maeti 30. aprillil 1969 Metsakalmistule.
Gustav Felix Rinne
Gustav Felix Rinne (ka Gustav Feliks Rinne; 12. juuni 1831 Reigi – 19. september 1895 Järva-Peetri) oli Eesti vaimulik.
Õppis Paide kreiskoolis, aastatel 1845–1849 Tallinna Toomkoolis. Immatrikuleeriti 18. jaanuaril 1850 Tartu Ülikooli usuteaduskonda, oli kohal 19. detsembrini 1853, lõpetas ülikooli teol. kand. astmega. Töötas oma õemehe Karl Gottlieb Behmi internaatkooli õpetajana Viiburis aastatel 1854–1860 Ordineeriti õpetajaks 12. mail 1858.
Oli esimeseks vikaariks vastloodud Eestimaa vikaari ametikohale (aastatel 1858–1860). Alates oktoobrist 1860 oli ta Reigi Jeesuse koguduse adjunktõpetaja, 10. mail 1864 kutsuti õpetajaks, õpetajaametisse introdutseeriti 10. jaanuaril 1865. Oli alates 22. märtsist 1865 Saarte-Lääne praostkonna praost. Oli aastatel 1872–1874 (kutsuti augustis 1872) Peterburi Katharina koguduse adjunktõpetaja. Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetajaks kutsuti 7. märtsil 1874 ja introdutseeriti 22. septembril 1874. Järva praostkonna praostiks sai 17. oktoobril 1891.
Rinne sai 11. septembril 1879 Eestimaa kirjastuskassa abijuhatajaks ja aastal 1881 Järvamaa koolikomisjonivaimulikuks liikmeks. Ta andis välja kolm eestikeelset lauluõpikut koorilauljatele. Samuti ilmus talt kirjutisi Peterburi Evangeelse pühapäevalehe saksakeelses väljaandes (1867–1872), näiteks eestlaste ebausust, Hirmupäevast 21. oktoobril Reigi koguduses, 1860. aastate lõpu näljahädast Eestis jt.
Amenorröa
Epidemioloogia
Primaarne amenorröa esineb umbes <1% naistest, kes on menstrueerivas eas. Sekundaarset amenorröad esineb 3–5% naistest. On ennustatud, et 40% primaarse amenorröa tekkepõhjustest on sisesekretsiooni häired, ülejäänud 60% on põhjustatud arenguhäiretest. Väga levinud on amenorröa esinemine naissportlaste seas. On võimalik, et isegi kuni 66%-l naissportlastest puudub menstruatsioon.
Gustav Felix Rinne
Isiklikku
Tema isa Wilhelm Friedrich Rinne oli Reigi Jeesuse koguduse õpetaja, vanaisa Johann Friedrich Rinne oli Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja, vend Leopold Bernhard Wilhelm Rinne oli Hanila- ja Varbla koguduse õpetaja. 1866. aastal Rinne laulatati Viiburis saksa päritoluga kaupmees Georg Sesemanni tütre Claraga. Tema kälimees Guido Pingoud oli Peterburi Mihkli koguduse õpetaja ja Peterburi kindralsuperintendent. Tema poeg Robert Friedrich Wilhelm Rinne oli arst.
Amenorröa
Tekkepõhjused
Amenorröa tekkepõhjused on väga heterogeensed. Mõned neist on füsioloogiliselt normaalsed nähtused naise eluea jooksul, teised jällegi võivad olla tingitud hormonaalsetest häiretest, geneetilistest haigustest, anatoomilistest kõrvalekalletest, ravimite kõrvaltoimest võib olla märk muust tõsisest meditsiinilisest probleemist. Selleks, et menstruaaltsükli häireid diagnoosida, on oluline määrata gonadotropiinide FSH (folliikuleid stimuleeriv hormoon) ja LH (luteiniseeriv hormoon) väärtused. Järgmine tabel annab ülevaate amenorröa tekkepõhjustest:
Diagnoosimine
pisi|Hormonaalne tagasiside (vasakul naise organismis) 1 Folliikuleid stimuleeriv hormoon – FSH; 2 Luteiniseeriv hormoon – LH; 3 Progesteroon; 4 Östrogeen; 5 Hüpotalamus; 6 Hüpofüüs; 7 Munasari; 8 Rasedus – hCG (koorioni gonadotropiin); 9 Testosteroon; 10 Munand; 11 Stiimulid; 12 Prolaktiin. Igasugune häire hüpotalamuse-hüpofüüsi-gonaad teljel võib tekitada amenorröad
Sekundaarsed sugutunnused on olemas
Kui amenorröaga patsiendil on arenenud rinnad, kuid minimaalselt või üldse mitte häbemekarvad, siis diagnoositakse androgeenide insensitiivsuse sündroom (AIS). Kui patsiendil on normaalsed teisesed sugutunnused, sealjuures häbemekarvade kasv, siis tuleb kontrollida, kas emakas on olemas. Mülleri juhade anomaaliad (puuduv või lühenenud tupp ja ebanormaalne emakas) on 15% põhjuseks primaarsele amenorröale. Kui patsiendil on normaalne emakas, siis tuleb vaadelda günekoloogilise trakti võimalikke ummistusi. Imperforeerunud hüümen või tupe aplaasia võivad põhjustada kaasasündinud genitaaltrakti ummistust, mis tüüpiliselt seostub tsükliliste kõhuvaludega, mida põhjustab vere kogunemine emakasse ja tuppe. Kui aga günekoloogiline trakt on avatud, siis tuleb seda seisundit käsitleda kui sekundaarset amenorröad.
Sekundaarsed sugutunnused puuduvad
Patsientidel, kellel on amenorröa ja puuduvad teisesed sugutunnused, tuleb diagnoosi leidmiseks teha laboratoorseid uuringuid või karüotüübi analüüs. Kõige tavalisem primaarse amenorröa põhjus hüpogonadotroopse hüpogonadismi (madal FSH ja LH tase) puhul on kasvu ja puberteedi hilinemine, mis sageli on perekonnas pärilik, ning mis on seotud hüpotalamuse või hüpofüüsi riketega. Kallmanni sündroom, mis on seotud anosmiaga (haistmistaju puudumine), võib samuti põhjustada hüpogonadotroopset hüpogonadismi. Hüpergonadotroopne hüpogonadism (suurenenud FSH ja LH tase) on primaarse amenorröaga patsientidel põhjustatud gonaatide düsgeneesist või primaarsest ovariaalpuudulikkusest. Turneri sündroom (45, XO karüotüüp) on kõige levinum gonaatide düsgeneesi vorm.
Sekundaarne amenorröoa
Pärast raseduse, hüpotüreoidismi ja hüperprolaktineemia välistamist võib sekundaarse amenorröa diagnoosi määrata kui normogonadotroopne amenorröa, hüpogonadotroopne hüpogonadism ja hüpergonadotroopne hüpogonadism, arvestades nende erinevat etioloogiat.
Normogonadotroopne amenorröa
Kaks peamist normogonadotroopse amenorröa põhjust on günekoloogilise trakti ummistus ja krooniline anovulatsioon. Sagedaseim günekoloogilise trakti ummistuse põhjustaja sekundaarse amenorröa puhul on Ashermani sündroom (emakasisesed liited ja armid). Teised selle seisundi põhjustajad hõlmavad emakakaela stenoosi ja tõkestavaid fibroide või polüüpe. Peamiseks kroonilise anovulatsiooni põhjustajaks on polütsüstiliste munasarjade sündroom.
Hüpergonadotroopne hüpogonadism
Hüpergonadotroopse hüpogonadismi (suurenenud FSH ja LH väärtused) peamiseks tekkepõhjuseks on ovariaalpuudulikkus, mis võib põhjustada menopausi või tekkida enneaegselt. Keskmiselt 50-aastaselt tekib menopaus, mis on põhjustatud munasarja folliikulite ammendumisest. Enneaegsele ovariaalpuudulikkusele on iseloomulik amenorröa, hüpoöstrogenism (õhuke tupe limaskest) ja suurenenud gonadotropiini tase enne 40. eluaastat. 0,1% naistest on mõjutatud enne 30. eluaastat ning 1% enne 40. eluaastat. Hüpergonadotroopset hüpogonadismi saab seostada ka autoimmuunsete endokriinhaigustega nagu hüpotüreoidism, Addisoni tõbi ja suhkurtõbi.
Hüpogonadotroopne hüpogonadism
Hüpotalamuse häiretest tingitud amenorröa on seostatav gonadotropiini vabastava hormooni (GnRH) sekretsiooni ning hüpotalamuse-hüpofüüsi-gonaad telje häiretega. Selline seisund on sageli põhjustatud ülemäärasest kaalulangusest (anoreksia, buliimia), füüsilisest ülekoormusest või stressist. Mehhanismid, kuidas kaalulangus või stress GnRH sekretsiooni mõjutavad, on teadmata. Noortel tippsportlastel võib areneda mitme haiguse kombinatsioon, mida kutsutakse naissportlaste triaadi sündroomiks, mis hõlmab söömishäireid, amenorröad ja osteoporoosi.
Riskitegurid
Primaarse amenorröa puhul on üheks riskiteguriks näljutamine. Selleks, et menstruatsioon vallanduks, peab keha rasvasisaldus olema vähemalt 17%, ning selleks, et menstruaaltsükkel toimiks regulaarselt, on vajalik keha rasvasisaldus 22%. 17% primaarse amenorröa juhtudest on seotud hüpotalamuse ja hüpofüüsi häiretega, mida võivad põhjustada stress, ülemäärane kehaline aktiivsus, järsk kaalukaotus, kroonilised haigused ning kesknärvisüsteemi traumad või kasvajad. Intensiivse spordiga tegelevate tütarlaste puhul hilineb menstruatsiooni algus keskmiselt 2,3 aastat. Menstruatsiooni võivad edasi lükata ka kesknärvisüsteemile mõjuvad ravimid, psühhotroopsed või narkootilised ained. Sekundaarse amenorröa riskitegurid on osaliselt samad, mis primaarse amenorröa puhul. Kõige sagedamini on põhjus kesknärvisüsteemis paikneva hormoone reguleeriva keskuse tasemel, mida mõjutavad keskkonnamuutused, stress, füüsiline ülekoormus, kaalumuutused, toitumishäired, ning kesknärvisüsteemile mõjuvad ained ja ravimid.
Ravimeetmed
Amenorröa ja sellega seotud haiguste ravi sõltub eelkõige tekkepõhjustest.
Etümoloogia
Termin amenorröa tuleb kreekakeelsest sõnast amenrhoia: a = negatiivne, men = kuu, rhoia = vool. Selle vastand on normaalne menstruatsioon (eumenorröa).
Li Jiawani suur hõlmikpuukuningas
Li Jiawani suur hõlmikpuukuningas on maailma suurim, 4000–4500 aasta vanune isane hõlmikpuu. Tema kasvukohaks on põllumaa Li Jiawanis (Lebang Village, Huangsi, Fuquan, Guizhou, Hiina).
Puu kasvab 1300 m kõrgusel ja on 30 meetri kõrgune. Tüve läbimõõt ida-lääne suunal on 460 ja põhja-lõuna suunal 580 cm. Li Jiawani suure hõlmikpuukuninga ümbermõõt rinna kõrgusel on 15,6 m; tema lehestik varjutab 1200 ruutmeetrit. Tüvel on suured väljakasved – chichi 'd. Puu sai juulis 1991 tormiga kõvasti räsida ega ole sellest täielikult taastunud, arvatakse, et see viitab puu peatsele surmale.
Li Jiawani suure hõlmikpuukuninga vanus on hinnanguline, saadud välitööde käigus. Kuigi teda peetakse tüve ümbermõõdult maailma suurimaks elavaks hõlmikpuuks, pole ta maailma vanim puu (maailma vanimad puud on männi perekonna Californias kasvavad üksikisendid alamsektsioonist Balfourianae).
Pettisi maakond
Pettisi maakond (Pettis County) on maakond Ameerika Ühendriikides Missouri osariigis.
Maakonna halduskeskus on Sedalia.
Ajalugu
Maakond moodustati 1833. aastal.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Viljakas poolkuu
Viljakas poolkuu on piirkond, mis hõlmab võrdlemisi niisked ja viljakad alad keset muidu kõrbelist ja poolkõrbelist Lääne-Aasiat. Termini võttis kasutusele arheoloog James Henry Breasted. Viljakas poolkuu hõlmab Mesopotaamia ehk Tigrise ja Eufrati jõe piirkonna: tänapäeva Iraagi ja väikese osa Iraani, Kuveiti ja Türgit. Tüüpiliselt arvatakse selle osaks ka Vahemere idarannik ehk Levant (tänapäeva Süüria, Jordaania, Iisrael, Liibanon ja Läänekallas ning sageli ka Niiluse org (Egiptus).
Parem Eesti/Eesti Kodanik
Parem Eesti/Eesti Kodanik (lühend PE/EK) oli Eesti valimisliit.
Liit osales 1995. aasta Riigikogu valimistel, kus sai 19 529 häält ehk 3,61% koguhäältest. Seega liit Riigikokku ei pääsenud (alla 5% häältest).
Parem Eesti
Parem Eesti on Eestis tegutsev poliitiline ühendus. Ühendus kanti äriregistrisse 2009. aastal.
2014. aastal kavatsesid kaks ühendust – Parem Eesti ja Vaba Isamaaline Kodanik – moodustada uue erakonna (Vabaerakond), ent Parem Eesti loobus sellest ettevõtmisest.
Ühenduse esimees on Maario Laas.
A-Silence
A-Silence on 2003. aastal loodud Eesti ansambel. Ansambel teeb peamiselt instrumentaal synth-pop ja elektroonilist tantsumuusikat.
Ekmea
Ekmea (Aechmea) on õistaimede perekond bromeelialiste sugukonnast. Nimi on tuletatud vanakreeka sõnast αἰχμή (aikhmḗ, 'noole- või odaots').
Ekmea perekonda kuulub 182 liiki kodarikepifüüte troopilises Ameerikas. Ekmeale ja teistele bromeelialistele on iseloomulik see, et üks kodarik õitseb ühe korra, kuid pärast õitsemist või juba varem kodarik haruneb ja edaspidi õitsevad uued ja nooremad kodarikud. Uue kodariku moodustumisest õitsemiseni kulub taimel üks kuni mitu aastat, see sõltub liigist, sordist ja tingimustest.
Endla tänav (Viljandi)
Endla tänav on tänav Viljandis Uueveski linnaosas.
Tänav algab Tallinna tänavalt Viljandi bussijaama ja tankla vahelt ning suundub kirdesse. Tänav ristub Ilmarise tänava, August Maramaa puiestee, Pärna tänava ja Lembitu puiesteega ning lõpeb Ugala puiesteega ristudes. Tänava pikkus on 922 m.
Ajalugu
Viljandi linnavolikogu kinnitas Endla tänava nime 13. novembril 1922.
Nõukogude okupatsiooni algul rajati tänava lõpus väike niinimetatud Uueveski vennaskalmistu, kus 9. mail 1948 avati Nõukogude sõduri betoonkujuga mälestusmärk. Sündmuse eel anti tänavale uus nimi – Võidu puiestee. Endla tänava nimi ennistati 1989. aastal. Mälestusmärk kui okupatsiooni sümbol eemaldati 3. septembril 1991. Kevadel 1995 asetati kalmistule mälestuskivi kirjaga „Siin puhkavad aastatel 1905–1953 hukkunud“. 7. novembril 2022 kalmistu likvideeriti, maetud ekshumeeriti ja 1. detsembril 2022 maeti ühishauda Viljandi metsakalmistul.
August (täpsustus)
"August" võib tähendada mitut asja.
August oli Sulzbachi pfaltskrahv.
August on mehenimi.
August on ka perekonnanimi, mille tuntud kandjate seas on:
Püramiid-akakapsas
pisi|Püramiid-akakapsas Püramiid-akakapsas (Ajuga pyramidalis) on huulõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Rīdzene
Rīdzene (vanasti ka Pauči) on küla (vidējciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Vaive valla halduskeskus ja rahvarohkeim asula. Küla asub merepinnast 160 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Cēsisest 12 ja Riiast 89 kilomeetri kaugusel.
Küla rajati Nõukogude perioodil kui masinate katsejaama tööliste asula. Asula on saanud seal voolava Rīdzene oja järgi.
2018. aastal oli külas 374 elanikku, 2022. aastal 352.
Roubaix' 1. kanton
'''Roubaix' 1. kanton''' on kanton Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus. See moodustati 2014. aasta kantonireformiga, mis jõustus 2015. aasta märtsis. Kantoni keskus on Roubaix.
See koosneb järgmistest valdadest:
Kevad-rohevaablane
Kevad-rohevaablane (Rhogogaster viridis) on lehevaablaste sugukonda kuuluv kiletiivaline.
Ta on levinud suuremas osas Euroopas ja Nearktises.
Ventava küla
Ventava on küla (vidējciems) Lätis Ventspilsi piirkonnas, Vārve valla halduskeskus. Küla asub Piltene linna vastas Venta jõe kaldal merepinnast 8 meetri kõrgusel. Seal asub Zūrase põhikool. Külas on mälestusmärk Saksa vägede vastu võidelnud kohalikele elanikele. Seal asub Ventava bussipeatus.
2017. aastal oli külas 362 elanikku.
Albert Frank
Albert Bernhard Frank (17. jaanuar 1839 Dresden – 27. september 1900 Berliin) oli saksa bioloog.
Ta uuris taimede tropisme. Ta võttis kasutusele termini "mükoriisa". Samuti "sümbioos" (aastal 1877, vormis symbiotismus, saksa keeles).
Before Present
BP ehk Before Present on aastates arvestatav ajaarvamine, mida kasutatakse geoloogias ja arheoloogias.
Seda skaalat kasutatakse peamiselt radiosüsinikumeetodil tehtud dateeringute korral.
Adam Vojtěch
pisi|Adam Vojtěch (2020) Adam Vojtěch (sündinud 2. oktoobril 1986 České Budějovices) on Tšehhi jurist ja poliitik. Ta oli 13. detsembrist 2017 kuni 21. septembrini 2020 Tšehhi tervishoiuminister.
Before Present
Kokkuleppeliselt loetakse selle skaala nulliks 1. jaanuar 1950.
Adam Vojtěch
Ta lõpetas aastal 2009 Prahas Karli ülikooli sotsiaalteaduskonna meedia- ja kommunikatsiooniuuringute erialal. Pärast õpinguid Iirimaal Dublini ülikooli kolledžis naasis ta õppima Karli ülikooli õigusteaduskonda ja uuesti sotsiaalteaduskonda. Aastast 2017 oli ta seotud ülikooli esimese arstiteaduskonnaga.
Before Present
BP aastad ei vasta täpselt kalendriaastaile, sest on saadud ekstrapoleerimise teel arvutatult ja ligikaudselt. Erinevus kalendriaastaist võib olla päris suur (nt 10%). Kui BP määrang on kaliibritud mõne absoluutse vanuse määramist võimaldava meetodiga (nt dendrokronoloogia või varvokronoloogiaga), siis on tegu kaliibritud BP ühikutega, mida võidakse tähistada kui cal BP.
Lillakas
Lillakas (Rubus saxatilis) on roosõieliste sugukonda muraka perekonda kuuluv mitmeaastane kahekojaline rohttaim.
Lillaka rahvapärased nimetused on ka lillikas, lemmikud, liimukas ja linnumari. (Võru keeles "linohk".)
Levila ja kasvukohad
Lillakas on levinud Euraasia parasvöötmes – Islandist kuni Jaapanini. Eestis on lillakas levinud üle kogu maa.
Eestis on lillaka elupaigad tavaliselt metsades (laane-, lodu- ja soometsas), võsastikes, madalsoos, siirdesoos ja rabas, mujal maailmas ka kaljudel ja mäestikunõlvadel. Kasvukohana on eelistatud niiskem ja mitte väga happeline pinnas.
Botaanilised tunnused
Taim kasvab enamasti 10–30 cm kõrguseks.
Lehed on kolmetised ja pikkade rootsudega liitlehed. Lehekesed on veidi karvased ja kahelisaagja servaga. Külgmised lehekesed on väga lühikese rootsuga, keskmine leheke aga pikema rootsuga, kujult rombjas ja vahel kahehõlmaline. Võsunditel kasvavad abilehed on munajad, viljuvatel vartel aga süstjad.
Vilju kandev vars on püstine, sirge ja selle alumine osa on kaetud väikeste soomusjate lehekestega. Varred on kaetud lühikeste eemalehoiduvate karvade ja väikeste ogadega.
Segunda División
Segunda División, ametlikult tuntud nimede all La Liga 2 ja sponsorluspõhjustel La Liga SmartBank (leping Banco Santanderiga) on Hispaania jalgpalli tugevuselt teine liiga. Segunda División asutati 1929. aastal Hispaania kuningliku jalgpalliliidu poolt.
Lillakas
Paljunemine
Lillakas paljuneb nii vegetatiivselt (peamine sigimisviis) kui ka seemnetega. Vegetatiivsed võsundid on pikad, lamavad või tõusvad ning juurduvad sügisel.
Segunda División
Segunda Divisiónis mängib 22 meeskonda, kes mängivad omavahel kaheringilise turniiri. Igal aastal pääsevad kolm tugevamat klubi La Ligasse ja neli nõrgemat meeskonda langevad Primera División RFEF-i. La Ligasse pääsevad põhiturniiri kaks enim punkte kogunud meeskonda ning 3.–6. koha saanud neli meeskonda selgitavad omavahel välja kolmanda edasipääseja.
Lillakas
Paljunemine
Taim õitseb juunist augustini. Õisi tolmeldavad mitmesugused putukad. Seemnete levikule aitavad kaasa lillaka viljadest toituvad linnud ja imetajad.
Lillakas on isesteriilne – ta ei viljastu oma õietolmuga.
Kaiemäe
Kaiemäe oli küla Järvamaal. Küla jääb tänapäeval Jõgisoo küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Ambla kihelkonda.
Kaiemäe oli endine saunaküla, kus elasid saunikud.
Viinerid
Viiner ehk Viini vorst on väike vorst, mida võib süüa nii külmalt kui ka kuumtöödeldult (keedetult, grillitult, praetult).
Viinerid on Eestis populaarsed, neid kasutatakse komponentidena teistes roogades ja antakse paljudes söögikohtades praetult lastepraadide osana.
Salat (toit)
Salat on mitmest peeneks hakitud, enamasti taimsest komponendist segatud toit.
Traditsiooniliselt on salatid külmad, kuid tänapäeval valmistatakse ka sooje salateid. Salatid võivad olla täielikult taimsed, kuid tihti on neis ka üks või mitu loomset koostisosa. Üldjuhul kasutatakse salatis mitut hakitud taimset ja üht loomset koostisosa, millele lisatakse salatikaste (sageli majoneesi-, toiduõli- või hapukoorepõhine) ja maitseained. Tavaliselt nimetatakse salateid nende põhiliste komponentide järgi, kuid mõnel on ka rahvusvaheliselt tuntud nimi või nimetus.
Eestis on levinud näiteks vorsti-kartulisalat, vorsti-makaronisalat, mitmesugused kapsasalatid, tomati- ja kurgisalatid, rahvusvahelistest tuntakse meil näiteks Caesari salatit, Olivier' salatit ja Kreeka salatit. Eestipärast kartulisalatit on nimetatud üheks eesti rahvustoiduks.
Vārve vald
pisi|Venta jõgi Vārve vald (läti keeles Vārves pagasts) on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Užava, Zirase, Piltene ja Tārgale vallaga, lisaks veel Ventspilsi linnaga.
Valla pindala on 125 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1763 inimest. Valla keskus on Ventava küla. Vallamaja asub aadressil Skolas iela 1, vallavanemaks on Gunita Ansone.
Ajalugu
19. sajandi teisel poolel loodi Sarkanmuiža vald (Rothof). Vārve vald eraldati sellest Esimese maailmasõja ajal. Aastal 1935 oli valla pindala 50,8 km² ja seal oli 798 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Vārve külanõukogu, mis aga aastal 1947 kaotati, aastal 1949 aga vald likvideeriti ja külanõukogu moodustati taas. Aastal 1954 liideti sellega likvideeritav Zūrase külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.
Loodus
Suurim jõgi on Venta jõgi. Vald ise asub Rannikumadalikul. Valla pindalast katvad metsad 33,8 %.
Looduskaitse all on Leči park, Zūrase mõisa allee ja Kakspuu tamm, lisaks kasvab Leči pargi lähistel üks nimetu looduskaitsealune põline pärn.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 1548 lätlast, 44 venelast, 16 valgevenelast, 15 ukrainlast, 20 poolakat ja 17 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Ehitaja
pisi|Ehitajad katust panemas Ehitaja on inimene, kes tegeleb ehitamisega.
Ehitaja ametis olev inimene on oskustööline, kes võib vastavalt töö keerukusele olla omandanud oskused vähema või rohkema kogemuse käigus ja/või saanud vastava hariduse.
Ehitaja võib töötada käsitsi, käsitööriistadega, väiksemate või suuremate masinatega.
Kolmas Rootsi ristiretk
Kolmas Rootsi ristiretk Soome oli aastal 1293 aset leidnud rootslaste sõjakäik paganatest karjalaste vastu. Ristiretk järgnes varem aset leidnud esimesele ja teisele ristiretkele ning selle tulemusena rajati Viiburi linnus ja Karjala lääneosa jäi rohkem kui 400 aastaks Rootsi valitsemise alla. Ristiretke nimetamine kolmandaks ristiretkeks on suuresti mitteajalooline ja retk ise moodustas osa Põhjala ristisõdadest.
Paul Lestal
Paul Christfried Lesthal (22. jaanuar 1889 Ravila mõis, Kose kihelkond, Harjumaa – 9. aprill 1976 Lindenfels, Kreis Bergstraße, Hessen, Saksamaa) oli Eesti kindlustustegelane.
Kolmas Rootsi ristiretk
Eriku kroonika järgi oli sõjaretke põhjuseks paganate sissetungid kristlaste aladele. 1295. aasta 4. märtsist pärineva kuningas Birger Magnussoni kirja järgi oli ristiretke motiiviks nii karjalaste pikaajaline röövimine ja rüüstamine Läänemerel kui ka see, et nad olid vangistanud Rootsist ja mujalt pärit reisijaid ning neid piinanud. Lisaks olid karjalased võtnud aastal 1257 osa hävitavast sõjakäigust Rootsi.
Belgia Eesti Maja
Eesti Maja Belgias on Belgias asuv Eesti Maja.
Üksildane puu
„Üksildane puu“ on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos.
Eesti Muusika Infokeskus
Eesti Muusika Infokeskus (lühend EMIK) on aastast 1995 tegutsev asutus, mille asutasid 15 süvamuusikaga tegelevat institutsiooni.