cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rozdilna
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rozdilna elanikest ukrainlasi 80,11%, venelasi 14,21%, moldaavlasi 1,89%, bulgaarlasi 1,37%, valgevenelasi 0,63%, armeenlasi 0,45, juute 0,13%, poolakaid 0,10%, gagauuse 0,08% ja grusiine 0,07%.
Severnaja Zemlja
thumb|Severnaja Zemlja saarestik thumb|Severnaja Zemlja asukoht Severnaja Zemlja (vene Северная Земля) on Venemaale kuuluv saarestik Põhja-Jäämeres.
Severnaja Zemlja piirneb läänes Kara ja idas Laptevite merega. Saarestiku pindala 38 000 km². Valitseb külm arktiline kliima. Saarestik on asustamata. Palju on liustikke.
Severnaja Zemlja kõrgus on kuni 965 meetrit.
Severnaja Zemljal asub Aasia kõige põhjapoolsem punkt – Arktiline neem Komsomoletsi saarel (81° 13' põhjalaiust).
Pioneeri saarest lõunas olevatel Keskmistel saartel on strateegiliste pommituslennukite jäälennujaamad.
Ajalugu
Severnaja Zemlja avastas Boriss Vilkitski ekspeditsioon 1913. Esialgu arvati, et saarestik moodustab ühe saare, ja nimetati see Nikolai II maaks. Selle lähedal olev pisike saar nimetati Tsareevitš Aleksei saareks.
11. jaanuaril 1926 nimetas NLKP Keskkomitee presiidium Nikolai II maa Severnaja Zemljaks ('Põhjamaa').
1931–1933 korraldati piirkonna uurimiseks ekspeditsioon, mida juhtisid Nikolai Urvantsev ja Georgi Ušakov. Ekspeditsiooni käigus avastati ja nimetati Pioneeri saar, Komsomoletsi saar, Oktoobrirevolutsiooni saar ja Šmidti saar. Tsareevitš Aleksei saar nimetati ümber Väike-Taimõriks.
1. detsembril 2006 võttis Taimõri autonoomse ringkonna plenaaristung vastu otsuse, millega nimetati saarestik tagasi Nikolai II saarestikuks, Väike-Taimõr Tsareevitš Aleksei saareks, Oktoobrirevolutsiooni saar Püha Aleksandra saareks, Bolševiku saar Püha Olga saareks, Komsomoletsi saar Püha Maria saareks, Pioneeri saar Püha Tatjana saareks ja Domašni saar Püha Anastassia saareks. Kuid Krasnojarski krai seadusandlik kogu seda algatust ei toetanud.
Väikemajade liikumine
Väikemajade liikumine (inglise keeles tiny house movement) on arhitektuuriline ja sotsiaalne liikumine, mis pooldab tagasihoidlikul viisil elamist väiksemõõtmelistes majades. Väikemajadeks peetakse seejuures hooneid, kus kogu elamiseks vajalik on mahutatud 10–37-ruutmeetrisele elamispinnale. Väikemaja ehk minimaja ehk mikromaja võib olla statsionaarne nagu tavaelamu või treileriga transporditav.
1701
1701. aasta (MDCCI) oli 18. sajandi 1. aasta.
Väikemajade liikumine
Ajalugu
Väikemajad on eksisteerinud juba kümnendeid. Tänapäevase väikemajade liikumise alguseks peetakse 1999. aastat, kui Jay Shafer ehitas väikese maja treilerile, millest algas väikemajade populariseerimine. Huvi väikemajade vastu kasvas aeglaselt, kuid 2014. aastal kasvas internetis hüppeliselt otsingufraasi tiny house populaarsus.
Väikemaja Eestis
Eesti suuremad väikemajatootjad on ettevõtted ÖÖD house ja KODA. Ehitised on suurelt osalt valmistatud tehases ning kohapeal tuleb need ainult komplekteerida. Selline lahendus võimaldab kiiresti ja soodsamalt püstitada mitu hoonet korraga. Valikus on kodukontorid hoovi, väikesed suvemajad, puhkemajad loodusesse ning võimalik on saada isegi sadamas asuv ujuvmaja.
KODA pakub ka lahendust püstitada kodapark, kus on koos mitu ehitist. Selline lahendus on mõeldud investoritele, kes soovivad hooneid välja rentida.
Miks valitakse väikemaja?
Iga inimese soov elada väikemajas võib olla tekkinud eri põhjustel, aga peamised kolm tegurit on järgmised:
Finantseelis
Väikemaja on tunduvalt soodsam kui tavaline elamu. Väikemajade hinnad algavad alates 15 000 eurost, see sisaldab tehases valmistatud maja ja transporti. Aga on võimalik ka ise ehitada, mis võimaldab veel odavamalt hakkama saada. Väikemajal on ka oluliselt väiksemad ülalpidamiskulud, kuna kulub vähem energiat. Ruumivähesus aitab kokku hoida ebavajalike elamistarvete pealt.
Lihtsus ja vabadus
Elades väikemajas omad vähem asju, mõtled vähem materiaalsete murede peale. Puuduvad mahukad ja rasked hooldustööd.
Globaalne jalajälg
Väikemajaga väheneb tarbimine, millega väheneb prügi teke. Samuti on energiakasutus väiksem. Tänapäeval on võimalik kasutada päikesepaneele ja tuulegeneraatoreid, et kogu vajaminev energia saada taastuvvaradest.
Väikemaja külad
Ameerikas ja Uus-Meremaal on püstitatud kodutute jaoks väikemajade kogudused, kus valitsus on andnud loa kasutada maad ilma, et peaks maksma maamakse. Lahendus on mõeldud neile, kes suudavad maksta minimaalset renti, kuid ei ole võimelised üürima tavalist korterit või tuba. Üldiselt on sellised külad püstitatud korjandustega ja annetuste eest. Külade eesmärk on aidata inimesi, kes vajavad elu keerdkäikude tõttu peavarju. Selliste elamutega külasid on püstitatud ka looduskatastroofide järel, need aga on olnud ajutised võrreldes väikemajadega.
Aida Garifullina
pisi|[[Robbie Williams ja Aida Garifullina esinemas 2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste avatseremoonial]] Aida Emiljevna Garifullina (tatari keeles Аида Эмил кызы Гарифуллина; sündinud 30. septembril 1987 Kaasanis Tatarstanis) on Venemaa tatari ooperilaulja, lüüriline sopran.
Ta võitis 2013. aastal Operalia võistluse ja on esinenud mitmetel etendustel Peterburi Maria teatris ja Viini Riigiooperis.
1703
1703. aasta (MDCCIII) oli 18. sajandi 3. aasta.
Berk Vaher
pisi|Berk Vaher Eesti Kirjanike Liidu üldkogul 2011. aastal Berk Vaher (sündinud 30. juunil 1975 Kohtla-Järvel) on eesti kirjanik ja kriitik.
Pärast Viljandi 5. Keskkooli lõpetamist õppis ta Tartu Ülikoolis inglise keele ja kirjanduse erialal, mille lõpetas 1997. aastal cum laude. Magistrikraadi sai ta with distinction Inglismaal Warwicki Ülikoolis. Kirjutab Tartu Ülikooli semiootika osakonna doktorandina dissertatsiooni eksootikast kirjanduses.
Töötab Tartu Ülikooli õppejõuna, elab Tartus.
Berk Vaher on Eesti Kirjanike Liidu Tartu osakonna esimees. Ta oli esimees ka aastatel 2005 –2011.
Aastatel 2002–2006 oli ta ajakirja Vihik toimetaja.
Berk Vaher kuulub rühmitusse Erakkond, Müürilehe kolleegiumisse ja on Tartu 2024 Euroopa kultuuripealinnaks loomenõukogu liige.
Moissei Sverdlov
Moissei Sverdlov (24. oktoober 1917 Võru linn - 23. jaanuar 2015 Tel Aviv) oli alates 1940. aastast Eesti NSV komsomoliaktivist, ELKNÜ KK liige ja juunist oktoobrini 1941 hävituspataljoni võitleja.
Aastatel 1948-1951 oli Moissei Sverdlov Rakvere lihakombinaadi direktor (vallandati sobimatuse tõttu), 1951-1964 Tartu lihakombinaadi direktor. ENSV prokuratuuri hinnangul kuritarvitas ta oma ametiseisundit 1958-1961 ja oli kaasosaline enam kui 60 000 rubla suuruses puudujäägi tekkimises. Sverdlov sai parteilise karistuse, kuid kohtu alla teda ei antud.
1704
1704. aasta (MDCCIV) oli 18. sajandi 4. aasta.
Dormitoorium
Dormitoorium on ühine magamisruum keskaja ja tänapäeva kloostrites ning lossides.
Tänapäevastes kloostrites on enamasti siiski igal mungal (või nunnal) oma kamber, dormitoorium puudub.
Marko Kass
Marko Kass (sündinud praeguse Karula valla territooriumil) on eesti põllumajandusteadlane.
Ta lõpetas 2004. aastal Eesti Põllumajandusülikooli, 2007. aasta märtsis kaitses magistriväitekirja loomakasvatuse erialal ja 2014. aastal doktorikraadi väitekirjaga "Effect of crude glycerol feeding on feed intake, lactational performance and metabolic status of dairy cows" ("Toorglütserooli söötmise mõju lüpsilehmade söömusele, piimajõudlusele ja ainevahetuslikule seisundile").
Kass on põllumajandusteadlasi ühendava Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi liige 2008. aastast ja selle eestseisuse liige 2010. aastast. Aastal 2015 valiti ta seltsi presidendiks.
Kass on Eesti Maaülikooli õppejõud. Tema peamised teadustöösuunad on mäletsejaliste metabolism, söödad ja nende kvaliteet ning mäletsejaliste metabolismi uurimise metoodika.
Marko Kass on end erialaselt täiendanud Taanis Aarhusi Ülikoolis ja Rootsi Põllumajandusülikoolis. Lisaks Ühendkuningriigis Scotland's Rural College's professor Marie J. Haskelli töörühmas.
Ta on Akadeemilise Põllumajanduse Seltsi teadusajakirja Agraarteadus (Journal of Agricultural Science) toimetuskolleegiumi liige. Ta on vabatahtlik Eesti Maaülikooli tudengite projektis „Elus teadus“. Ta on 2012. aastast Eesti Maaülikooli veterinaarmeditsiini ja loomakasvatuse instituudi iga-aastase konverentsi "Terve loom ja tervislik toit" korraldustoimkonna liige.
Marko Kass oli Eesti Maaülikooli International Club'i asutajaliige ja korraldustoimkonna liige 2011–2015.
Ta on SA MÜ (Kääriku Metsaülikool) tegevtoimkonna ja nõukogu liige ning Kääriku Metsaülikooli kogumiku toimetaja 2007–2015.
Aastatel 2004–2006 oli ta noorteühenduse Noor-Isamaa esimees.
Kadi Kass
Kadi Kass (kuni 2005 Kadi Grichin; sündinud 21. veebruaril 1978) on setu päritolu eesti ajaloolane.
Ta lõpetas 2001. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ja töötab raamatukoguhoidjana TÜ raamatukogus.
Kass on korporatsiooni Filiae Patriae vilistlane ja kuulub Naiskodukaitsesse.
Ajaloolasena on ta uurinud peamiselt Lõuna-Eestit ja Setumaad. Ta on ka Õpetatud Eesti Seltsi sekretär ja peamine asjaajaja.
Laulnud regilauluansambli Sinimaniseele esimeses koosseisus.
Isiklikku
Abielus (alates 2005. aastast) Marko Kassiga. Tütre ja poja ema.
Konstantin Märska
pisi|Konstantin Märska haud [[Rahumäe kalmistul]]
Konstantin Märska (28. mai 1896 Valmiera – 30. august 1951 Tallinn) oli Eesti filmioperaator, Eesti filmikunsti rajajaid.
Märska hakkas juba 15-aastaselt Kuressaares tööle kinomehaaniku abilisena. Ta oli koos vend Theodor Märskaga tummfilmikompanii Estonia-Film üks asutajatest. Aastaid töötas ta filmistuudios Eesti Kultuurfilm (asutatud 1931. aastal), kus tema käe all valmis hulgaliselt kroonika- ja sündmusfilme.
1930. aastal valmis Märska ja Boris Jaanikose koostöös film "Kuldämblik". See oli esimene Eestis valminud nn plaadihelifilm, st heli oli salvestatud eraldi plaadile.
Konstantin Märska on maetud Tallinna Rahumäe kalmistule.
1705
1705. aasta (MDCCV) oli 18. sajandi 5. aasta.
1706
1706. aasta (MDCCVI) oli 18. sajandi 6. aasta.
Fahrenheit 9/11
Fahrenheit 9/11 on 2004. aastat pärinev filmitegija Michael Moore'i dokumentaalfilm. Film kritiseerib president George W. Bushi ametiaega, terrorismivastast sõda ning selle kajastamist Ameerika Ühendriikide meedias.
Kriitika
2004. aasta juunis kritiseeris Ühendkuningriigi ajakirjanik Christopher Hitchens filmi faktiliste ebatäpsuste ja propaganda meetodite kasutamise pärast.
Sulawesi meri
thumb|300px|Sulawesi mere asendikaart Sulawesi meri on Vaikse ookeani saartevaheline meri, mis piirneb lõunas Sulawesi saarega, läänes Kalimantani saarega ja põhjas Mindanao saarega.
Sulawesi merest kagusse jääb Maluku meri. Edelas on ta ühendatud Makassari väinaga, mille kaudu pääseb Jaava merre. Kirdesse jääb Sulu meri.
Sulawesi meres suuri saari ei ole. Mere keskosa on mitu kilomeetrit sügav ja seal ei ole üldse saari. Küll aga on palju pisisaari mere äärealadel. Mere loodepiiriks on Sulu saared ning idapiiriks saarteahelik, mille moodustavad põhjast lõuna poole lugedes Sarangani ja Balut, Karakaralongi saared ja Sangihe saared. Mere lõuna- ja läänerannikul on korallrahusid.
Sulawesi meri on jagatud kolme naaberriigi vahel. Enamus temast kuulub Indoneesiale. Meri piirneb kolme Sulawesi saarel asuva provintsiga, mis on ida poolt lääne poole Põhja-Sulawesi, Gorontalo ja Kesk-Sulawesi. Kalimantani saarel piirneb meri Ida-Kalimantani provintsiga ja mere loodenurgas on Malaisiale kuuluv Sabahi provints. Mere põhjakallas kuulub Filipiinidele ja Filipiinide piirkondadest asuvad mere kaldal Muslimi Mindanao autonoomne piirkond, Zamboanga poolsaar ja SOCCSKSARGEN. Indoneesia ja Filipiinide piir kulgeb piki 5. põhjalaiuskraadi, mis jätab Filipiinidele üksnes mere põhjariba.
Filipiinidele kuuluvat Sulawesi mere osa nimetab Suur maailma atlas Mindanao mereks, kuid see on viga: Mindanao meri on Boholi mere sünonüüm ja see meri asub Mindanaost põhjas.
Vähemalt 100 tuhande elanikuga linnadest asuvad Sulawesi mere kaldal Manado (Põhja-Sulawesil), Tarakan (Ida-Kalimantanil), Tawau (Malaisias), Jolo ja Cotabato (Muslimi Mindanaol), Zamboanga (Zamboanga poolsaarel) ja Dadiangas (SOCCSKSARGENis).
Meres ei ole suuri lahtesid ega poolsaari. Suurimad lahed on Kesk-Sulawesil asuv Dondo laht, Ida-Kalimantanil Tarakani juures asuv Sekataki laht, Malaisias asuv Lahad Datu laht, Zamboanga poolsaarest lõunas asuv Moro laht ja SOCCSKSARGENis asuv Sarangani laht.
COPA/COGECA
thumb COPA (Professionaalsete Põllumajandusorganisatsioonide Komitee) on suurim põllumajanduse esindusorganisatsioon Euroopas ja COGECA (Põllumajandusühistute Konföderatsioon) on põllumajandusühistute organisatsioonide ühendus Euroopas. Alates 1962. aastast tegutsevad need kaks organisatsiooni üheskoos. Tänapäeval on COPA-l ja COGECA-l kokku ligi 70 liikmesorganisatsiooni kõikidest EL-i liikmesriikidest ning neile lisaks ka assotsieerunud liikmed.
Asutamine
Kui 1957. aasta Rooma lepinguga asutati Euroopa Majandusühendus, sisaldas see juba tulevase Euroopa ühise põllumajanduspoliitika raamistikku. Suhted Ühenduse institutsioonide ja põllumajandussektori esindajate vahel olid loodud, kuid Euroopa Komisjon väljendas soovi tihedamaks koostööks põllumajandusorganisatsioonidega, kes omakorda mõistsid Ühenduse olulisust põllumajandussektorile. Seega asutati 1958 esimene esindusorganisatsioon Euroopas: COPA – Professionaalsete Põllumajandusorganisatsioonide Komitee. 1959. aastal loodi katusorganisatsioon ka põllumajandusühistute organisatsioonidele – COGECA (Põllumajandusühistute Konföderatsioon). 1962. aastast alates tegutsevad need kaks organisatsiooni üheskoos. Tänapäeval on COPA-l ja COGECA-l kokku ligi 70 liikmesorganisatsiooni kõikidest EL-i liikmesriikidest ning lisaks assotsieerunud liikmed Rumeeniast ja Bulgaariast ning partnerorganisatsioonid Islandilt, Norrast, Šveitsist ja Türgist.
Euroopa põllumeeste katusorganisatsioonide tööpõhimõtted
Euroopa põllumeeste katusorganisatsioonide eesmärk on tegeleda EL-i põllumajanduse jooksvate probleemidega, töötada välja põllumajanduspoliitikat; esindada EL-i põllumajandussektorit tervikuna; pidada sidet EL-i juhtorganitega, kaitsta oma liikmete huve EL-i institutsioonides ning teistes rahvusvahelistes organisatsioonides. Nende eesmärkide täitmiseks on vaja EL-i põllumajandussektorite esindajatel omavahel läbi rääkida esilekerkinud probleemid, pakkuda välja lahendused, koordineerida tööd põllumajandussektoris ja põllumajanduspoliitika väljatöötamisel ning esindada oma seisukohti EL-i juhtorganites. COPA ja COGECA tööd juhivad presiidiumid, kuhu kuulub üks esindaja kõikidest liikmesorganisatsioonidest. Presiidium valib enda hulgast presidendi ja asepresidendid ametiajaga kaks aastat. Presiidiumi istungid toimuvad kord kahe kuu jooksul, istungitel osalevad lisaks liikmetele ka Euroopa Noortalunike organisatsiooni ja Euroopa Maanaiste organisatsiooni presidendid, sageli kutsutakse ka nn külalisesinejaid. Istungitel võetakse vastu otsused COPA-COGECA seisukohtade ning edasise tegevuse suhtes. COPA-COGECA presidendid kohtuvad sageli EL-i põllumajandusvoliniku ja teiste juhtorganite liikmete ja ametnikega, et rääkida läbi poliitika suunad, päevateemad ning kujundada ja väljendada organisatsiooni seisukohti. COPA-COGECA presiidiumi jaoks valmistatakse materjalid ette nn poliitika koordinatsioonikomitees (POCC), kuhu kuuluvad samuti kõikide liikmesorganisatsioonide esindajad ja mis peab istungeid kord kuus. Iga nädal vahetatakse infot organisatsioonide esindajate koosolekul, kes resideerivad alaliselt Brüsselis. Sisuline ja olulisim tegevus COPA-COGECA seisukohtade väljatöötamisel toimub aga temaatilistes töögruppides, mida on kokku ligi 50 ja kuhu kuuluvad liikmesorganisatsioonide poolt nimetatud eksperdid. Töögruppide koosolekud toimuvad reeglina kord kvartalis, kuid vastavalt vajadusele tullakse kokku ka erakorraliselt. Koosolekutel vahetatakse infot liikmesriikides esilekerkinud probleemide ja turusituatsiooni kohta, pakutakse välja võimalikud lahendused ning töötatakse välja seisukohad, mis pärast presiidiumi heakskiitu esitatakse Euroopa Komisjonile või mõnele muule asjakohasele institutsioonile. Teemasid võivad algatada nii liikmesorganisatsioonid kui ka COPA-COGECA juhtkond. Töögruppide eksperdid osalevad ka Euroopa Komisjoni juures kooskäivates Nõuandvates Komiteedes, kus toimub infovahetus Komisjoni liikmetega.
COPA
COPA pr. k. – levinum on ingliskeelne Committee of Agricultural Organisations in the European Union (Euroopa Liidu Põllumajandusorganisatsioonide Komitee), põhiliselt kasutatakse lühendit. Loodud 6. septembril 1958 Rooma kokkuleppe (1957) alusel. Alates 1962. aastast ühines COGECA-ga. Ühendab ja esindab 29 põllumajandustootjate organisatsiooni 15 Euroopa Liidu liikmesmaast. Organisatsiooni kõrgeim otsustustase on assamblee, millesse iga liikmesorganisatsioon nimetab oma esindaja. Assamblee määratleb organisatsiooni tegevussuunad. Täidesaatvateks tasanditeks on töögrupid, eksperdid ja presiidium. COPA-COGECA Peasekretariaadil ja liikmesorganisatsioonidel on õigus kontrollida täidesaatvate tasandite tööd.
Eesmärgid
COGECA
COGECA pr. k. – levinum on ingliskeelne General Committee for Agricultural Co-operation (Põllumajanduskoostöö Keskkomitee), põhiliselt kasutatakse lühendit. Loodud 24. septembril 1959. Organisatsiooni kuulub 30 000 kooperatiivset ettevõtet 12 miljoni liikmega. Ühendab ja esindab 50% EL-i põllumajandustootmisest ning 60% põllumajandussaaduste töötlemisest ja kaubandusest. Organisatsiooni tegevust koordineerivad komiteed (teravili, õlikultuurid, proteiinirikkad kultuurid; kartul, piim ja piimatooted, liha ja kari, toidukaubad, väetised ja taimekaitsevahendid, puu- ja köögivili, vein, kalandus), mis teevad koos COPA-ga Majanduse Keskkomiteele ja Presiidiumile ettekirjutusi. Liikmesorganisatsioonid valivad Majanduse Keskkomitee liikmed, kes omakorda valivad presiidiumi ja presidentuuri. Presiidiumi juures tegutsevad õiguse, rahanduse, koolituse ja hariduse töögrupid.
Eesmärgid
1707
1707. aasta (MDCCVII) oli 18. sajandi 7. aasta.
1374
1374. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1369 1370 1371 1372 1373 - 1374 - 1375 1376 1377 1378 1379
1371
1371. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1366 1367 1368 1369 1370 - 1371 - 1372 1373 1374 1375 1376
Marko Elsner
Marko Elsner (11. aprill 1960 Ljubljana – 18. mai 2020 Ljubljana) oli sloveeni jalgpallur, kaitsja.
Klubikarjääri jooksul mängis ta Jugoslaavia klubides Ljubljana Olimpija ja Belgradi Crvena zvezda, Prantsusmaa klubis OGC Nice ja Austria klubis Admira Wacker.
Ta kuulus 1984. aasta Euroopa meistrivõistlustel Jugoslaavia jalgpallikoondisse. Samal aastal võitis ta Jugoslaavia võistkonnaga 1984. aasta suveolümpiamängudelt pronksmedali.
Isiklikku
Isa Branko Elsner oli jalgpallur ja jalgpallitreener. Marko pojad Luka ja Rok on samuti endised jalgpallurid.
Stockholmi staadion
pisi|Stockholmi staadion pisi|Stockholmi staadioni peasissepääs Stockholmi staadion (rootsi keeles Stockholms stadion, Stockholms Olympiastadion või igapäevakõnes Stadion) on multifunktsionaalne spordiväljak Rootsi pealinnas Stockholmis Põhja-Djurgårdenil.
Ajalugu
Staadion ehitati aastatel 1910–1912 Rootsi spordikeskliidu eestvõttel Stockholmi suveolümpiamängudeks 1912. aastal. Staadion asendas seni samal kohal asunud Indrottsparkeni spordiväljakut. Samuti sellel alal asunud Tennispaviljongen koliti mujale. Rahvusromantilises stiilis ehitatud staadioni arhitektiks on Torben Grut. Staadioni rajamist alustati 23. novembril 1910 ning avatseremoonia peeti 1. juunil 1912. Staadioni vastupidavust testiti aga sama aasta 31. mail, kus teiste seas olid tribüünidel ka sõjaväelased. Staadion läks maksma 1,25 miljonit Rootsi krooni.
Lisaks 1912. aasta olümpiamängudele peeti Stockholmi staadionil ka 1956. aasta Melbourne’i olümpia ratsutamisvõistlused. Praegu on staadion ehitismälestis ning võimalused selle ümberehituseks on piiratud. Staadion mahutab 14 417 pealtvaatajat (kõik istekohad).
Yggdrasil
thumb|Yggdrasil Yggdrasil ("hirmutav ratsu", "Yggri – Odini ratsu") oli germaani mütoloogias üheksat maailma "hoidev" ilmapuu. Puud toetasid kolm suurt juurt, mis lõppesid:
Stockholmi staadion
Ajalugu
Jalgpalliväljaku suurus on 105 x 68 meetrit. Jooksuringi pikkus on 400 meetrit ja laius 8 rada.
Yggdrasil
Allikatest ilmneb, et puu ei pruukinud olla mitte üksnes kujutluspilt, vaid võis asuda hiiglasliku puu kujul ka reaalselt inimeste maailmas. "Uppsala templi lähedal seisab üks hiiglaslik puu ja sirutab oma oksi kaugele laiali, roheline nii suvel kui talvel ning keegi ei tea, mis liiki puuga on tegemist. Sealsamas asub ka püha allikas, mille juurde ohvriande tuuaks," kirjutab Adam Bremenist.
1709
1709. aasta (MDCCIX) oli 18. sajandi 9. aasta.
Yggdrasil
Yggdrasili kirjeldati kui kõige suuremat ja võimsamat puud, mis kunagi on kasvanud. Kolm saatusejumalannat norni (Urdr, Skuld ja Verdandi) võtsid Urdri kaevust iga päev vett ja segasid seda mullaga, et maailmapuu koor mädanema ei läheks. Yggdrasili ladvas istuvat kotkast õrritas päevast päeva orav Ratatoskr, kes tõi alt Nidhöggilt ebameeldivaid kommentaare ja solvanguid. Puu okste vahel elutses veel teinegi lind – haugas Vedrfölnir.
Yggdrasil oli saarepuu, mille otsa Odin end üheksaks päevaks riputas, et õppida surnute saladusi. Just siit tuleneb ka arusaam Odinist kui poodute jumalast ja temale ohverdamisest poomise läbi.
Stockholmi staadion
Jalgpall
Meeskonnad, kelle koduväljakuks Stockholmi staadion on olnud:
Lisaks sellele on Stockholmi staadionil peetud terve rida näidis- ja reklaamkohtumisi.
Muud üritused
Stockholmi staadionil on 50 korral peetud Rootsi jääpalli meistrivõistluste finaalkohtumisi. Jääpallistaadionina on väljakut kasutanud koguni kümme klubi (Hammarby, AIK, Djurgårdens IF, Reymersholms IK, IFK Stockholm, IK Göta, IK Mode, Sundbybergs IK, Råsunda IS ja Mälarhöjdens IK). Pärast hooaega 1970–1971 suleti staadion lõplikult jääpallile.
Igal aastal peetakse staadionil rahvusvahelist kergejõustikuvõistlust DN-Galan. Ühtlasi on Stockholmi staadion üks enim maailmarekordi sünde näinud areen maailmas – kokku on püstitatud seal 83 maailmarekordit.
Stockholmi maratoni start on staadioni juures ja finiš staadionil.
Staadionil on peetud ka rohkelt suuremaid kontserte: teiste seas on seal esinenud Michael Jackson, Rolling Stones, Kiss, Iron Maiden, Kent, Depeche Mode, Muse, Sugarplum Fairy, Metallica, Rod Stewart, Bruce Springsteen.
Onon
thumb|Onon Amuuri jõgikonnas Onon (Mongoolia osas ka Onon-gol; mongoli, burjaadi ja vene keeles Онон) on jõgi Aasias Amuuri jõgikonnas.
Onon on 1032 km pikk (298 km Mongoolias, ülejäänu Venemaal). Valgla pindala on 96 200 km².
Onon toitub peamiselt lumesulamisveest ja vihmast. Suvised sajud tekitavad suurvee. Suudmest 12 km kaugusel on Ononi keskmine vooluhulk 191 m³/s, maksimaalne 2810 m³/s, minimaalne 1,22 m³/s. Jõgi külmub novembris ja vabaneb jääkattest aprillis-mais.
Zakir Həsənov
pisi|Zakir Həsənov Zakir Əsgər oğlu Həsənov (sündinud 6. juunil 1959 Astara rajoonis) on Aserbaidžaani sõjaväelane ja poliitik. Ta on 22. oktoobrist 2013 Aserbaidžaani kaitseminister.
Ta sündis aastal 1959 Astara rajoonis Aserbaidžaani NSV-s. Ta lõpetas aastal 1976 Džamšid Nahhitševanski nimelise sõjaväelise lütseumi ja aastal 1980 Bakuu Kõrgema Juhtivkoosseisu Sõjakooli.
Ta teenis aastani 1985 Nõukogude armee grupeeringus Saksa Demokraatlikus Vabariigis. Aastatel 1985–1993 jätkas ta teenistust Siberi sõjaväeringkonnas. Aastal 1987 lõpetas ta akadeemilised kursused NSVL-i Kindralstaabi juures.
Aastatel 1993–2003 teenis ta Aserbaidžaani piirivalvevägedes. Seejärel määrati ta Aserbaidžaani riigipiiri talituse rahvusvaheliste suhete osakonna juhataja ametikohale. Aserbaidžaani Vabariigi presidendi määrusega nr 1130 määrati ta siseasjade ministri asetäitjaks ja sisevägede ülemaks.
22. oktoobril 2013 määrati ta Aserbaidžaani kaitseministriks.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last.
1708
1708. aasta (MDCCVIII) oli 18. sajandi 8. aasta.
1372
1372. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Råsunda staadion
thumb|Råsunda staadioni ida- ja lõunatribüünRåsunda staadion (kõnekeeles ka Råsunda) oli jalgpallistaadion Solna vallas Rootsis. Staadion mahutas umbes 36 600 pealtvaatajat. Råsunda oli Rootsi jalgpalli rahvusmeeskonna kodustaadion ja samuti ka AIK jalgpalliklubi meeskonna koduväljak. Staadionit kasutasid koduväljakuna ka Hammarby IF ja Djurgårdens IF Stockholmi klubide omavaheliste kohtumiste puhul. Viimane jalgpallikohtumine staadionil toimus 22. novembril 2012.
Råsunda on USAs California osariigis asuva Pasadena Rose Bowli kõrval ainus staadion maailmas, kus on peetud nii meeste kui ka naiste jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalkohtumine (meeste MM-i finaal 1958 ja naiste MM-i finaal 1995).
Ajalugu
Råsunda ehitamist alustati, sest Stockholmi piirkonnas tekkis vajadus suurema spordirajatise järele. Seni oli AIK koduväljakuks Stockholmi staadion, mis aga ei mahutanud enam kõiki huvilisi ja nii paigutas ka klubi uue staadioni ehitusse 100 000 Rootsi krooni. Uue staadioni asupaigaks valiti Solnas asuv varasem Råsunda IP (spordiväljak) asukoht. Staadioni arhitektid on Birger Borgström ja Sven Ivar Lind. AIK mängis esimese kohtumise oma uuel koduväljakul 18. aprillil 1937, kuid ametlik avatseremoonia toimus 17. mail samal aastal. Avakohtumist vaatas 40 000 pealtvaatajat, täites vaid seisukohti pakkunud staadioni täielikult.
1958. aasta jalgpalli MM-i ajal oli Råsunda üks 12 mängupaigast. MM-iks ehitati staadion ümber nii, et see mahutaks 50 000 inimest. Råsundal mängis Rootsi koondis kõik oma alagrupimängud, veerandfinaali ning staadionil peeti ka finaalkohtumine Rootsi ja Brasiilia vahel (lõpptulemus 2:5).
1980ndate keskel renoveeriti Råsunda staadion. Varasem läänetribüün lammutati ja selle asemele ehitati uus tribüün koos restorani ja kontoritega. Lääne- ja lõunatribüüni vahele ehitati 80 meetri kõrgune kontorihoone, mida rahvasuus kutsutakse Dallasskrapaniks. Renoveeritud staadioni avas 20. aprillil 1985 prints Bertil Rootsi jalgpalli kõrgliiga kohtumisel AIK ja Örgryte IS-i vahel
1990ndate keskel renoveeriti staadioni veelgi ning lõuna- ja põhjatribüünidele lisati üks korrus. Nüüd mahutab staadion veidi enam kui 36 600 inimest.
1. aprillil 2006 otsustas Rootsi jalgpalliliit ehitada rahvusmeeskonnale uue kodustaadioni. Uus staadioni asub samuti Solnas. Praegune Råsunda staadion müüdi kinnisvarafirmale ning lammutatakse septembriks 2013.
Uus staadion, millele nimeõigused ostnud Swedbank andis nimeks Friends Arena (vähemalt aastani 2023), valmis 2012. aastal ja mahutab jalgpallikohtumistel 50 000 pealtvaatajat. Lisaks jalgpallile hakatakse seda kasutama kontsertide ja muude suurürituste korraldamiseks, mille puhul varieeruks staadioni mahutavus 20 000 ja 57 500 pealtvaataja vahel. Uus staadion sai ka AIK uueks koduväljakuks. Sellele on murusoojendus ja suletav katus, et staadioni saaks kasutada aastaringselt. Ehitushinnaks on arvestatud 2,4 miljardit Rootsi krooni. Nimesponsori Swedbanki panus sellesse summasse on 153 miljonit.
Publikurekord
thumb|AIK fännisektor RåsundalSuurim publik Råsundal on olnud 52 943, kui toimus jalgpalli MM-valikmäng Rootsi ja Lääne-Saksamaa vahel 26. septembril 1965. Klubidest hoiab publikurekordit Djurgårdens IF, kelle mängu IFK Göteborgiga 11. oktoobril 1959 vaatas 48 894 inimest.
Kangertittivaq
Kangertittivaq (taani Scoresby Sund) on Grööni mere laht (fjord) Gröönimaa idakaldal. Lahe harud ulatuvad kuni 350 km kaugusele avamerest. Lahes asub Ilimananngip Nunaa saar.
1366
1366. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1361 1362 1363 1364 1365 - 1366 - 1367 1368 1369 1370 1371
Refektoorium
pisi|Rakvere linnuse refektooriumi 360° panoraamvaade pisi|[[Tomari Kristuse klooster|Tomari kloostri refektoorium Portugalis]] Refektoorium (ladina sõnast refectorium) ehk remter on ühine söögisaal konvendihoone tüüpi linnustes, kloostrites ja ka lossides.
Õigeusu kloostrites peeti refektooriumi pühaks paigaks ja sageli see ehitati kirikukujulisena koos altari ja ikonostaasiga. Mõnikord peeti seal isegi jumalateenistusi. Kogu pakutav toit peab olema pühitsetud ja selle tarbeks hoitakse köögis pühitsetud vett.
Refektooriumis sõid mungad tavaliselt pikkadel pinkidel. Kloostri juhtkond ja teised tähtsamad isikud sõid refektooriumi ühes otsas, kus põrandat oli kõrgendatud. Kätepesukoht oli tavaliselt refektooriumist väljaspool.
Refektooriumi suurus sõltus kloostri rikkusest, suurusest ja ka vanusest. Mõnikord olid need üsna suured. Normannide rajatud Norwichi kloostri refektoorium oli 49 meetrit pikk ja 11 meetrit lai. Moskva oblastis Zvenigorodis asuva Savva-Storoževski kloostri refektoorium, mis rajati 1652–1654, polnud oluliselt väiksem.
Juba kõige vanemates refektooriumides olid üldjuhul aknad, kuid kõrgkeskajal muutusid need arvukamateks ja suuremateks. Cluny kloostri refektooriumi valgustasid 36 suurt klaasakent. 12. sajandil rajatud Mont-Saint-Micheli kloostri refektooriumis oli 6 akent, mis olid 1½ m laiad ja 6 m kõrged.
Mõnes kloostris oli kaks refektooriumi, üks talve- ja teine suveperioodil kasutamiseks.
Refektoorium on ka pidulik kokkutulekuruum ning asus tavaliselt ehitise lõunatiivas.
Mõnes ülikoolis nimetatakse sööklaid refektooriumideks. Eriti on see komme levinud Suurbritannias.
Herol Riiberg
Herol Riiberg (sündinud 14. aprillil 1997 Tallinnas) on eesti jalgpallur. Ta mängib klubis Viljandi JK Tulevik ning on esindanud mitmeid Eesti noortekoondisi.
1368
1368. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1363 1364 1365 1366 1367 - 1368 - 1369 1370 1371 1372 1373
1993. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
1993. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid suusatamise maailmameistrivõistlused, mis toimusid 18.–28. veebruarini 1993 Rootsis Falunis. Falunile olid need kolmandateks maailmameistrivõistlusteks. Varem oli Falunis MM toimunud aastatel 1954 ja 1974. Osa võttis 38 riigi 798 sportlast, nende seas ka Eesti koondis 11 sportlasega.
Meeste 10 km klassikalises stiilis
22. veebruar 1993
Meeste 15 km vabastiilis jälitussõit
24. veebruar 1993
Meeste 30 km klassikalises stiilis
20. veebruar 1993
Meeste 50 km vabastiilis
28. veebruar 1993
Meeste 4×10 km teatesuusatamine
26. veebruar 1993 23 võistkonda
Naiste 5 km klassikalises stiilis
21. veebruar 1993
Naiste 15 km vabastiilis jälitussõit
23. veebruar 1993
Naiste 15 km klassikalises stiilis
19. veebruar 1993
Naiste 4×5 km teatesuusatamine
25. veebruar 1993
Meeskonnavõistlus
10 võistkonda
Normaalmägi
27. veebruar 1993
Veebruar 2009
Veebruar 2009, kroonika
1993. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
Suur mägi
21. veebruar 1993
Veebruar 2009
2009. aasta veebruar algas pühapäeval ja lõppes 28 ööpäeva pärast laupäeval.
1993. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
Meeskonnavõistlus suurel mäel
24. veebruar 1993
1369
1369. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1364 1365 1366 1367 1368 - 1369 - 1370 1371 1372 1373 1374
Caldey Island
Caldey Island (inglise keeles Caldey Island ehk Caldy Island, kõmri keeles Ynys Bŷr) on saar Bristoli lahes. Saar asub Suurbritannias (Walesis), 1-2 kilomeetrit mandrist eemal. Kuulub seal asuvale kloostrile, Pembrokeshire krahvkonnale. Peamine sissetulek saarel on turism, koos parfüümi ja šokolaadi tootmisega. Peamised vaatamisväärsusde on Normani kabel ja 1828. aastal ehitatud Caldey tuletorn.
Saare nimi "Caldey" pärineb viikingite nimetusest Keld-Eye, mis tähendab "külm saar".
Ilimananngip Nunaa
thumb Ilimananngip Nunaa (taani Milne Land) on suur asustamata saar Grööni mere Kangertittivaqi lahes. Pindala 3913 km². Saar on suures osas kaetud liustikuga. Kõrgeim tipp on 2200 m merepinnast.
Halduslikult kuulub Sermersooqi valda. Lähim asula on u 100 km kaugusel asuv Ittoqqortoormiit.
1364
1364. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1359 1360 1361 1362 1363 - 1364 - 1365 1366 1367 1368 1369
Petroskoi
Ajalugu
Arheoloogilised leiud on tuvastanud praeguse linna asupaigas kuni seitsme tuhande aasta taguse asula olemasolu ning keskajal oli seal mitu järveäärset küla. Linna piires on XVI sajandist teada küla "на Соломене озере" (karjalakeelsest sõnast salmi, 'väin'). Hiljem kandis see küla vene allikates Solomennoje nime (praegune Petroskoi Solomennoje elamurajoon), ning sama sajandi lõpul asetas flaami kartograaf Abraham Ortelius oma kaardile praeguse Petroskoi alale asula nimega Onegaborg.
11. septembril 1703 asutas vürst Aleksandr Menšikov 'Peetri aleviku' (vene keeles Petrovskaja Sloboda). Menšikov tegi seda tsaar Peetri ülesandel, et toota uues rauatehases Läänemere laevastikule Põhjasõja ajal (1700–1721) suurtükke ja ankruid. Algul kandis tehas Šuja tehase nime (vene keeles Šuiski zavod, Šuja jõe järgi), kuid aastakümme hiljem sai see valitseva monarhi järgi nime 'Peetri tehas' (vene keeles Petrovski zavod).
1777. aasta Katariina munitsipaalreformi ajal sai Peetri alevik linna õigused ja vene keeles nime Petrozavodsk (tuletatud Peetri tehasest). Ehitati uusklassitsistlik linnakeskus, mis lähtus Ümmargusest väljakust. 1784. aastal oli Petroskoi piisavalt suur, et tõrjuda kõrvale senine halduskeskus Aunus. Ehkki keiser Paul I kaotas Aunuse kubermangu, taastati see eraldi kubermanguna 1801. aastal ja Petroskoist sai selle halduskeskus.
Rahvastik
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Petroskoi elanikest venelasi 81,8%, karjalasi 5,1%, soomlasi 2,8%, valgevenelasi 2,7%, ukrainlasi 2,3% ja vepslasi 1,0%.
Haridus ja kultuur
Petroskois ilmub muuhulgas vepsakeelne ajaleht Kodima ja mitmekeelne lasteajakiri Kipinä.
Linnas tegutseb 1940. aastal rajatud Petroskoi Riiklik Ülikool.
Transport
Linna läbivad Murmanskit Moskva ja Peterburiga ühendav raudtee (valmis 1914) ja maantee. Linnast 12 km kaugusel loodes asub Petroskoi lennujaam.
Keel ja Kirjandus
Keel ja Kirjandus on Eesti Teaduste Akadeemia ja Eesti Kirjanike Liidu kord kuus Tallinnas ilmuv ajakiri, mis avaldab keele- ja kirjandusteaduslikke ning folkloristikaartikleid ja kirjanduskriitikat.
Ajakiri asutati 1958.
Ajakiri ilmub praegu Eesti Kultuurkapitali ja Eesti riigi toetusel.
Samuel Huntington
pisi|Samuel P. Huntington (2004) Samuel Phillips Huntington (18. aprill 1927 – 24. detsember 2008) oli USA politoloog, Harvardi ülikooli professor.
Huntingtoni tuntuimad tööd pärinevad rahvusvaheliste suhete alalt, nn tsivilisatsioonide kokkupõrke teemal. 1993. aastal avaldas ta ajakirjas Foreign Affairs mõjuka ja sageli tsiteeritud artikli "The Clash of Civilizations?", mis kontrasteerus teise mõjuka politoloogilise käsitlusega – Francis Fukuyama "ajaloo lõpu" kontseptsiooniga. Hiljem laiendas Huntington oma artikli raamatuks, mis ilmus 1996.
Huntingtoni käsitluse pearõhk on kultuurierinevuste tähtsustamisel konfliktide allikana.
Aare Pilv
Aare Pilv (sündinud 15. aprillil 1976 Viljandis) on eesti luuletaja ja kirjandusteadlane.
Aare Pilv on lõpetanud Köleri-nimelise Viljandi 4. Keskkooli ning õppinud Tartu Ülikoolis eesti kirjandust, teatriteadust ja semiootikat. Pilv on tegev kirjandusteaduse alal, uurimisvaldkonnaks autometatekstuaalsus, eesti luule ja Madis Kõivu looming.
Pilv elab Tallinnas, töötab Eesti Teaduste Akadeemia Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse teadurina ning kuulub Eesti Kirjanike Liitu, ühendusse Erakkond ja üliõpilasseltsi Veljesto.
1365
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1360 1361 1362 1363 1364 - 1365 - 1366 1367 1368 1369 1370
Piccadilly Line
Piccadilly Line on Londoni metroo liin, mis avati 1906. aastal. Liini pikkus on 71 km. Liinil on 53 jaama, neist 25 asub maa all. Kulgeb põhjast Cockfostersist läände, kus hargneb Uxbridge'i ja Heathrow' haruks. Metrookaardil on see tähistatud tumesinise värviga.
Põhjapoolne lõppjaam on Cockfostersi metroojaam. Edelas viib liin Londoni Heathrow' lennujaama.
Vaata ka
700px|center
Per Ung
Per Erik Ung (5. juuni 1933 – 20. juuni 2013) oli norra skulptor ja graafik.
1. novembril 2007 anti Per Ungile Norra Kuningliku Püha Olavi ordu komandöri auaste.
1363
1363. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1358 1359 1360 1361 1362 - 1363 - 1364 1365 1366 1367 1368
Kent (ansambel)
Kent oli Rootsi alternatiivroki ja indie rock ' i ansambel, mis tegutses aastatel 1990–2016.
Eskilstunast pärit neljaliikmeline bänd on välja andnud kümme albumit (neist kaks rootsikeelsete albumite ingliskeelsed versioonid).
Jones & Giftet ja Havsängar (1990–1994)
Ansambli Jones & Giftet asutasid 1990. aastal Joakim Berg, Martin Sköld, Markus Mustonen, Sami Sirviö ja Thomas Bergqvist. Esimesed ülesastumised tegi Eskilstunast pärit bänd peamiselt Stockholmi väiksemates esinemispaikades. 1991. aastal võitsid nad Eskilstunas rokkmuusikavõistluse "Cult 91", kust ansambli avastas plaadifirma EMI.
1992. aastal vahetas Martin Roos klahvpillidel välja Thomas Bergqvisti ning ansambel võttis uueks nimeks Havsängar. Aasta hiljem kolisid kõik bändi liikmed Stockholmi ja muutsid ansambli nime Kentiks. Uue nime mõtles välja Joakim Bergi noorem vend Adam Berg.
1994. aasta märtsis salvestas Kent 10 loost koosneva demo ja saatis selle Stockholmi esinemispaika Pet Sounds Bari. Et samal ajal kontserdipaiga esinejate valimisega tegelev Pater Ejheden asus tööle BMG plaadifirmasse, võttis ta Kenti demo endaga sinna kaasa. Sama aasta juunis pakkus BMG ansamblile plaadilepingut ning algas debüütalbumi salvestamine.
"Kent" ja "Verkligen" (1995–1996)
Täpselt aasta pärast debüütalbumit ilmus plaat "Verkligen", mis püsis Rootsi plaadimüügiedetabelite tipus nädalaid. Plaadi ilmumisele järgnenud turneeks liitus Kentiga Harri Mänty, kes jäi ansamblisse 2006. aastani.
"Isola" (1997–1998)
1997. aasta tõi Kentile plaat "Verkligen" Rootsis terve rea auhindu ning ilmunud kolmas plaat "Isola" jõudis kiiresti kuld- ja peagi ka plaatinaplaadi staatusse. Ansambel andis Skandinaavias 50 väljamüüdud kontserti. 1998. aastal anti "Isola" välja ka ingliskeelsena ning Kent käis oma esimesel Euroopa turneel.
"Hangesta Hill" (1999–2000)
1999. aasta alguses sõitis Kent koos The Cardigansiga USA turneele ja aasta teises pooles avaldas albumi "Hangesta Hill".
2000. aastal käis ansambel koos The Arkiga Põhjamaade turneel ja avaldas ka "Hangesta Hilli" ingliskeelse versiooni. Lisaks mängimisele festivalidel üle Euroopa avaldas Kent aasta lõpus topeltplaadi, mis oli kokku pandud varasemate singlite B-poolte lauludest – albumi pealkirjaks sellest tulenevalt "B-sidor 95-00". 2000. aastal tehti Kentist ka dokumentaalfilm pealkirjaga "Så nära får ingen gå – ett år med Kent" (produtsendid Per Sinding-Larsen ja Mathias Engstrand).
"Vapen & ammunition" (2001–2003)
2001. aastal pidas bänd väikese pausi, mängis suvel Hultsfredi festivalil ja asus sügisel Kopenhaagenis lindistama uut albumit "Vapen & ammunition".
Kui album 2002. aastal välja tuli, läks see kohe edetabelite tippu. Kontsertreisi alustas Kent esinemistega Skandinaavias ja Soomes ning alles siis sai Rootsi publik oma osa. "Vapen & ammunition" müüs kolmekordse plaatinaplaadi jagu ning tõi Kentile jälle auhinnasaju. 2003. aastal andis Kent vaid ühe kontserdi, esinedes Rootsi lipupäeval 6. juunil 34 500 pealtvaataja ees Stockholmi staadionil. Kontserdi piletid müüdi välja 3,5 tunniga. Kent palus kõigil kontserdikülastajatel tulla kohale valgesse riietatult.
"Du & jag döden" ja "The hjärta & smärta EP" (2004–2006)
Pärast pikemat aega vaikust teatas Kent 2004. aasta alguses, et on alustatud tööd uue albumi kallal. 15. märtsil 2005 ilmus plaat "Du & jag döden" ning 13. mail samal aastal algas Göteborgist turnee "Turné 19".
2005. aasta oktoobris avaldas Kent EP "The hjärta & smärta EP".
2006. aastal ilmus ansamblilt heategevuslik singel "Nålens öga".
thumb|center|700px|Kent Halmstadis 2008. aastal
Olga Medvedtseva
Olga Medvedtseva (neiupõlvenimi Põljova; sündinud 7. juulil 1975 Krasnojarskis) on Venemaa laskesuusataja. Olümpiavõitja (2002) ja kuuekordne maailmameister. Lisaks teatesõidus saavutatud tiitlitele on Olga Medvedtseva maailmameister ka individuaaldistantsil (2004).
Dopinguskandaal
Torino 2006. aasta taliolümpiamängudel 15 km pikkusel distantsil hõbemedali võitnud Olga Põljova põrus dopingukontrollis. 16. veebruaril 2006 kinnitas Rahvusvaheline Olümpiakomitee, et Põljova mõlemad dopinguproovid osutusid positiivseks. Ta eemaldati mängudelt ning medal võeti ära. Seega sai venelanna Svetlana Išmuratova järel hõbemedali sakslanna Martina Glagow ja pronksi teine venelanna Albina Ahhatova.
Isiklikku
Olga Medvedtseva on 163 pikk ja kaalub 55 kg.
Kåfjord (Alta)
thumb|[[Kåfjordi kirik]]
Kåfjord (põhjasaami keeles Njoammelgohppi, kveeni keeles Kaavuono) on küla Norras Troms og Finnmargi maakonnas Alta vallas. Küla asub Kåfjordeni fjordi kaldal. Kåfjord asub valla keskusest, Altast, 18 km kaugusel lääne suunas.
Küla läheduses avastati 1600. aastatel vasemaagi leiukohad. Kaevandama hakati vaske Kåfjordis 1826. aastal. Kaevandamine toimus kahel perioodil: 1826–1878 ja 1896–1909. Esimesel perioodil toimus kaevandamine inglise firma "Alten Copper Mines" poolt ja teisel perioodil rootsi firma "Altens Kobbergruver" poolt.
Vasekaevandamine elavdas piirkonda oluliselt. Juba 1835. aastal elas Kåfjordis 655 inimest ja see oli tollal Finnmargi suurim asula. 1909. aastaks olid vasemaagivarud otsas ja küla hakkas tasapisi tähtsust kaotama. 2009. aastal elas seal 148 inimest
1836/1837. aastatel ehitati Kåfjordi kirik. 2004. aastal püstitati Kåfjordi kiriku juurde Per Ungi loodud skulptuur "Rallarfamilien", meenutamaks inimesi, kes töötasid Kåfjordi vasemaardlas.
Borõspil
Borõspil (ukraina keeles Бориспіль) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Kiievi oblastis. Borõspil asub Kiievi kesklinnast 32 km idas.
Linnas asub Kiievi Borõspili lennujaam.
Oode
Ajaloost
Eriti Lõuna- ja Ida-Eesti taludes oli sügisel varahommikuti tavaks pärast öist rehepeksu ja lina harimist püstijalu süüa suurust ehk pruukosti, milleks oli veidi leiba lihatükiga või soolatud räime ehk silguga. Peale rüübati hapupiima või taari. Hiljem hakati varajast oodet sööma ka suvisel heinateol või viljalõikusel. Kevaditi vastas sellele linnupette võtmine.
Üsna tavaline oli raskete suviste tööde (sõnniku vedu, heinategu, lõikus) ajal õhtuoote söömine. Lõunaoodet võeti seevastu juhuslikult ning see levis alles 19. sajandi lõpul, põhiliselt Lõuna- ja Ida-Eestis.
Talvel söödi peamiselt vaid hommiku- ja õhtueinet, oodet anti keskpäeval ainult lastele.
Maliina Abelsen
Tal on kandidaadikraad sotsioloogias Kopenhaageni Ülikoolist ja magistrikraad politoloogias ja sotsiaalteadustes Macquarie ülikoolist Austraalias.
2004–2006 töötas ta eksperdina ÜRO inimõiguste ülemkomissari büroos.
Alates 2009. aastast oli ta perekonnaminister Kuupik Kleisti valitsuses. 2011–2103 oli ta rahandusminister.
2016–2019 töötas ta kommertsdirektorina lennufirmas Air Greenland. 2018. aastast on ta panga GrønlandsBANKEN juhatuse liige ja 2020. aastast UNICEFi programmijuht.
Tema emakeel on taani keel.
Valve (laev)
PVL-112 Valve on Eesti Piirivalve valvelaev.
5. juunil 2009 jõudis Valve tagasi oma esimeselt kalapüügi järelevalve missioonilt, mis toimus Läänemerel.
Luchia Nanami
Luchia Nanami ( 七海 るちあ, Nanami Ruchia ) on anime ja manga sarja "Mermaid Melody" peategelane. Ta on Põhja Vaikse Ookeani Merineitsi Printsess ja Roosa Pärli hoidja. Luchia läks Maale, et otsida üles poiss, kelle ta päästis seitse aastat tagasi ja kellel on hoiul tema Roosa Pärl. Algul ta oli oma missioonist ja meremaailma ohtudest mitte teadlik, kuni seda rääkis talle tema "vanem õde" Nikora.
Luchia on väga rõõmus isik ja tal on väga hea süda. Tema hääleks on Roosa Pärli Hääl. Tal on kolm laulu : Splash Dream, Koi Wa Nan Darou ja Mother Symphony .
Animes
Luchiat näidati esimest korda siis, kui ta oli kuue või seitsme aastane. Ühel õhtul, kui ta tuli veepinnale, et näha pidustusi laeval, kohtas ta ühte noort poissi. See oli tema esimene armastus. Aga enne kui midagi juhtus, tõusis suur laine ja poiss kukkus vette. Luchia läks teda päästma. Ta päästis poisi oma Roosa Pärliga ja poiss jättis pärli endale.
Luchia tuleb maale, et otsida üles Pärl, mis kuulus talle. Ilma pärlita ei saa ta laulda ja merekoletiste vastu võidelda. Olles inimeste maailmas koos oma pingviini Hippoga, kasutab Luchia oma perekonnanimeks Nanamit. Ta töötab ja elab hotellis, nimega Pearl Piar koos oma "vanema õe" Nikoraga ja ennustaja Madame Takiga.
Kord rannas jalutades kohtab Luchia poissi, kelle ta päästis seitse aastat tagasi. Ta saab ka teada, et on olemas vaenlane, kes plaanib röövida kõik seitse Merineitsi Printsessi ja nende pärlitega maailm vallutada. Vaenlase nimi on Gaito. Gaito on juba kuus kuningriiki hävitanud ja kaks Merineitsi Printsessi kinni püüdnud. Ainult Luchia kuningriik ei ole veel hävitatud, sest Aqua Regina kasutas oma viimast võlujõudu, et seda kaitsta.