cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peltier' element
Ehitus
pisi|Peltier’ elemendi siseehitus Peltier’ element koosneb omavahel ühendatud erineva elektronide tihedusega N- ja P- tüüpi pooljuhtidest. Pooljuhid on omavahel soojuslikult rööbiti ühendatud ning kontaktis kahel küljel oleva soojusjuht-plaadiga. Elektriliselt on pooljuhid omavahel ühendatud jadamisi. Rakendades pinge otsmiste pooljuhtide küljes olevatele elektrikontaktidele, läbib pooljuhte alalisvool, mis põhjustab temperatuuride erinevuse kahe soojusjuht-plaadi vahel. Külm külg neelab soojust ning kannab selle kuumale küljele, mille külge ühendatakse tavaliselt radiaatorjahutus.
Suurendamaks jahutusvõimet, moodustatakse elemente üksteise otsa ladudes mitmekihilisi jahutusseadmeid, mille jahutusvõime on proportsionaalne kokku ühendatud elementide arvuga.
Materjalid
pisi|Eri tüüpi materjalide termoelektrilised omadused. Seebecki koefitsient on esindatud absoluutväärtusena. Laengukandjate kontsentratsioon on logaritmilises skaalas
Piisavalt laia keelutsooni korral on võimalik N- ja P-tüüpi laengukandjad eraldada nii, et dopeerides saame üht tüüpi laengukandjatega materjali. Samas peab keelutsoon olema aga piisavalt kitsas, et tagada laengukandjate suur mobiilsus ja seega hea elektriline juhtivus.
Hea termoelektriline materjal on ka halb soojusjuht. Soojusjuhtivusele panustavad nii kristallstruktuuris levivad foononid kui ka elektronid või augud. Soojusjuhtivust on võimalik vähendada, rikkudes struktuuri korrapära, lisades raskeid aatomeid, tekitades aatomite klastreid ning kasutades suure ühikrakuga materjale.
Termoelektriliste materjalide omadusi:
Termoelektriliste pooljuhtidena kasutatakse vismuti telluriidi, plii telluriidi, räni-germaaniumit ning vismuti ja antimoni sulameid. Eelnimetatutest on vismuti telluriid kõige levinum.
Integreeritud Peltier’ elemendid
pisi|Transversaalne Peltier’ element
Mikrokontrollerite töö käigus tekivad kõrgema temperatuuriga piirkonnad ning temperatuurist sõltuvate lekkevoolude tõttu mikrokontrollerite voolutarve kasvab. Jahutuselementide ja soojushajutite integreerimine võib aidata langetada mikrokontrolleri voolutarvet. Jahutada on võimalik kogu mikrokontrolleri pinda või, kasutades integreeritud Peltier’ elemente, kindlaid piirkondi mikrokontrolleris. Jahutades vaid kuumemaid piirkondi, on võimalik vältida mikroskeemi jahedamate piirkondade alajahutust ning hoida kokku jahutamisele kuluvat elektrienergiat.
Transversaalsetes Peltier’ elementides on p- ja n- pooljuhid laotud üksteise peale. Tänu sellele, et kuum ja külm külg on võimalik viia üksteisele väga lähedale (kuni ) ning et elemendi saab tekitada suure ristlõikepindalaga, on võimalik kiiresti teisaldada suuri soojushulkasid. Transversaalsete elementide heast soojusjuhtivusest tingituna on nad aga keskkonna temperatuurikõikumiste suhtes väga tundlikud ning ei sobi temperatuuri stabiliseerimiseks. Elektriliste kontaktide paigutamisel tuleb arvestada ka nende soojusjuhtivust, mis võib elemendi efektiivsust märkimisväärselt kahandada.
pisi|Lateraalne Peltier’ element
Lateraalsetes Peltier’ elementides on elektrivoolu ja soojusliikumise jaoks vaid üks tee elemendi külmalt küljelt kuumale. Võrreldes transversaalsete elementidega, pakuvad lateraalsed elemendid seega stabiilsemat ja kergemini ennustatavat temperatuuride vahet kuuma ja külma külje vahel. Lateraalsed elemendid on ka väiksema soojusjuhtivusega, tänu millele ei ole nad niivõrd tundlikud keskkonna temperatuuri kõikumiste suhtes. Kuid külma ja kuuma külge ei saa viia üksteisele nii lähedale kui seda on võimalik transversaalsetel elementidel, mistõttu on lateraalsetes elementides külgede vaheline elektriline takistus on suurem. Suurema elektritakistuse tõttu on teisaldatav soojushulk piiratud. Kuigi ka lateraalseid Peltier’ elemente üksteise otsa ladudes on võimalik jahutusvõimsust tõsta, teeb see tootmisprotsessi ebapraktiliselt keeruliseks.
Mikrokiipidesse integreeritud Peltier’ elemente kasutatakse kastepunkti andurites, temperatuuri stabiliseerimiseks optilistes sensorites ja kiirgusandurite tugipingeallikates.
Lateraalse termopatarei tootmisetapid
Üks paljudest võimalikest lateraalsete Peltier’ elementide tootmisprotseduuridest.
Rahvusvaheline Akadeemiate Liit
Rahvusvaheline Akadeemiate Liit (prantsuse keeles Union Académique Internationale), akronüüm UAI, on humanitaar- ja sotsiaalteadustega tegelevaid teadusakadeemiaid ühendav rahvusvaheline föderatsioon.
Rahvusvahelise Akadeemiate Liidu eesmärgiks on arendada ühisuuringuid (sealhulgas ühisprojekte) ja soodustada uurimistulemuste publitseerimist.
UAI ametlik töökeel on prantsuse keel. Peakorter (sekretariaadi asukoht) asub Brüsselis Akadeemiate palees.
UAI 50. aastapäeva tähistamise ametlik tseremoonia peeti 1969. aastal Pariisis Prantsuse Instituudi kuppelsaalis. Oma 75. aastapäeva tähistas UAI 1995. aastal Prahas.
Holstre Kool
Holstre Kool on lasteaed-põhikool Viljandi maakonnas Viljandi vallas Holstre külas.
Rahvusvaheline Akadeemiate Liit
Ajalugu
Rahvusvaheline Akadeemiate Liit asutati 1919. aastal Pariisis Inskriptsioonide ja Kirjanduse Akadeemia initsiatiivil. 1919. aasta mais toimunud esimesel kokkusaamisel esitati läbivaatamiseks liidu statuut. Seda korrigeeriti veel 1919. aasta oktoobris toimunud nõupidamisel. Koosolekutest võtsid osa 11 riigi teadusakadeemia esindajad – Belgiast, Taanist, Prantsusmaalt, Suurbritanniast, Kreekast, Itaaliast, Hollandist, Poolast, Venemaalt ja väljastpoolt Euroopat Jaapanist ja Ameerika Ühendriikidest. Veel samal aastal liitusid UAI-ga Jugoslaavia ja Portugali teadusakadeemia.
Holstre Kool
Ajalugu
Holstre Kool asutati 1833. aastal ja see kandis nime Pulleritsu kool (ka Pulleritsu külakool). 1865. aastal sai kool uue maja. Maja on tänapäevani säilinud ja võetud arvele kultuurimälestisena.
Rahvusvaheline Akadeemiate Liit
Ajalugu
Rahvusvahelise Akadeemiate Liidu esimene assamblee toimus 26.–28. mail 1920 Brüsselis, kus UAI esimeseks presidendiks valiti Belgia ajaloolane Henri Pirenne. UAI liige Belgia kuninglik teaduste, kirjanduse ja kaunite kunstide akadeemia jäi vastutama UAI sekretariaadi rolli täitmise eest. Nii sai Belgia teadusakadeemia alaline sekretär ex officio ka UAI peasekretäriks.
Holstre Kool
Ajalugu
1935. aastal otsustati liita Pulleritsu ja Pirmastu algkoolid, sest õpilased ei mahtunud nendesse koolidesse enam ära. Endise Holstre mõisa südamesse ehitati uus koolimaja ja uue kooli nimeks sai Holstre 6-klassiline algkool. Samas majas tegutseb kool tänapäeni. 2007. aastal avati kooli juures lasteaiarühm ja kool hakkas kandma nime Holstre Kool.
Rahvusvaheline Akadeemiate Liit
Peaassamblee
Kord aastas kogunevad UAI liikmete esindajad peaassamblee istungile. Toimumiskohad on erinevad. Kõige sagedamini – iga kahe-kolme aasta tagant – on olnud istungite toimumiskohaks Brüsselis asuv Akadeemiate palee. Ülejäänud kordadel on istungeid peetud liikmesakadeemiate asukohtades. Nii näiteks 2014. aastal peeti istung Londonis (võõrustajaks Briti Akadeemia), 2013. aastal peeti istung Mainzis (võõrustajaks Teaduste ja Kirjanduse Akadeemia Mainzis), 2012. aastal New Delhis (Sahitya Akademi), 2010. aastal Budapestis (Ungari Teaduste Akadeemia) ja 2009. aastal Buenos Aireses (Argentina rahvuslik ajalooakadeemia).
UAI liikmeskond
Rahvusvaheline Akadeemiate Liitu kuulub teadusakadeemiaid, teadusseltse ja riigisiseseid akadeemiate ühendusi 66 riigist üle maailma.
Eesti Teaduste Akadeemia sai UAI liikmeks 1998. aastal. Eestit esindab akadeemik Jaan Undusk. . Varem on Eestit esindanud akadeemik Peeter Tulviste.
UAI liikmeid on kolme erineva staatusega – liige (Member), afileeritud liige (Affiliated Member) ja assotsieerunud liige (Associate Member). Assotsieerunud liikmed on Kasahstani ja Mali teadusakadeemia ning Rahvusvaheline Ajalooteaduste Akadeemia. Afileeritud liikmed on Albaania, Brasiilia, Costa Rica, Elevandiluuranniku, Gruusia, Madagaskari, Moldova, Nigeri, Peruu ja Lõuna-Aafrika Vabariigi teadusakadeemia ning Académie royale des sciences d'outre-mer, Académie des Sciences d'Outre-Mer ja Hongkongi Humanitaarakadeemia. Ülejäänud liikmed on täieõiguslikud liikmed.
Tunnustus
1964. aastal pälvis UAI Erasmuse auhinna panuse eest rahvusvahelise koostöö edendamisel.
Ümarpalk
Ümarpalk on tahumata palk.
Annõ järv
Annõ järv (ka Tsolgo Annõ järv, Annejärv, Plaado järv, Anne-Peetri järv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Pille külas. Veekogu pindala on 0,5 ha.
426 eKr
Aasta 426 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCXXVIII (328.) aasta ab urbe condita.
427 eKr
Aasta 427 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCXXVII (327.) aasta ab urbe condita.
Tüükasorr
pisi|Hall-tüükasorr Tüükasorr (Nyctibius) on lindude perekond tüükasorlaste sugukonnast.
Tüükasorrid on öise eluviisiga ja iseäraliku häälega.
Nad elavad Kesk- ja Lõuna-Ameerikas.
Liigid
Perekonnas on seitse liiki:
Uppsala Eesti Kodu
Uppsala Eesti Kodu Rootsi eestlaste sihtasutus, mis tegutses Rootsis Uppsalas.
Sihtasutus eesmärkide seas oli majandada ja hooldada Uppsalas elavate eestlaste jaoks kultuuriliseks ja seltskondlikuks tegevuseks kasutatavaid ruume.
Seltsi juhatuse esimees oli Helve Jaagu.
August Nõmmik (metsavend)
August Nõmmik (5. märts 1922 Palivere, Allikmaa küla – 17. juuli 1959) oli eesti metsavend.
9K38 Igla
9K38 Igla (vene keeles Игла 'nõel') on Nõukogude Liidus välja töötatud pind-õhk-tüüpi juhitav rakett (GRAU koodnimetus 9K38, NATO klassifikatsioon SA-18 Grouse), mida Venemaal tänapäevani toodetakse ja mida kasutatakse õhutõrjes ründevahendite vastu.
Sihtimiseks kasutab ta infrapunakiirgust.
Kasutajad
pisi|left|9K338 Igla-S stardiseadeldis koos raketiga
Uppsala Eesti Selts
Uppsala Eesti Selts on Rootsi eestlaste selts, mis tegutseb Rootsis Uppsalas.
Selts asutati 1944. aastal.
Tühisool
Tühisool (ladina jejunum) on paljude selgroogsete loomade soole osa.
Tühisool paikneb peensoole alguosas – kaksteistsõrmiku ja niudesoole vahel.
Tühisoole limaskestas paiknevad tihedalt hatud, mille kaudu imenduvad vereringesse eelnevalt seeditud väiksemad toitained. Toidumass liigub edasi soole liigutuste – peristaltiliste lainete abil.
Tühisoole areng, anatoomia, asend, kuju, sooned, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Tühisoolt varustavateks arteriteks on tühisoolearterid (arteriae jejunales) ja äravoolu garanteerivad ülemisse kinnistiveeni suubuvad tühisooleveenid (venae jejunales).
Madudel
Madudel ei ole kaksteistsõrmik ja tühisool ning niudesool kergesti eristatavad.
Tsolgo Kogrõjärv
Kogrõjärv (ka Tsolgo Kogrõjärv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Pille külas. Veekogu pindala on 0,2 ha.
428 eKr
Aasta 428 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCXXVI (326.) aasta ab urbe condita.
Zīrnāja
Zīrnāja (ka Zirnājasciems, Zirnāja või Zīrnāji) on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Rucava vallas. Aastani 2021 kuulus küla Rucava piirkonda.
Küla asub valla lõunaosas.
Külas kasvav tamm ümbermõõduga 5,16 ja kõrgusega 26 meetrit on looduskaitse all.
Tsolgo Pikkjärv
Pikkjärv (ka Tsolgo Pikkjärv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Tsolgo külas. Veekogu pindala on 9 ha.
Rodionovo-Nesvetaiskaja rajoon
Rodionovo-Nesvetaiskaja rajoon (vene keeles Родионово-Несветайский район on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rostovi oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Rodionovo-Nesvetaiskaja sloboda.
Rajoon piirneb põhjas Ukraina Luhanski oblastiga, kirdes Krasnõi Sulini rajooniga, idas Oktjabrski rajooniga, kagus Aksai rajooniga, lõunas Mjasnikovi rajooniga, edelas Neklinovka ja Matvejev Kurgani rajooniga ning läänes Kuibõševo rajooniga.
Rajooni pindala on 1547 km². Elanike arv oli 2017. aastal 22 461.
Rodionovo-Nesvetaiskaja rajooni asulad kuuluvad kuue külaasunduse koosseisu.
Provints (Hiina)
Provints on Hiinas 1. järgu haldusüksuste üks tüüpidest.
Uppsala Eesti Pensionäride Ühing
Uppsala Eesti Pensionäride Ühing on Rootsi eestlaste ühing, mis tegutseb Rootsis Uppsalas. Ühingu esimees on Vello Trepp.
Provints (Hiina)
Hiina Rahvavabariigil on ametlikult 23 provintsi (arvestades nõudlust Taiwanile). Enamik provintse on praegustes piirides Mingi dünastiast saadik.
Turismitoode
pisi|Vaade Icici rannale Turismitoode on erinevatest turismiteenustest ja hüvedest koosnev tervik või kompleks. Turismitoode on terviklik külastuselamus, mis saab alguse reisi kavandamisest ning kestab edasi ka pärast reisi lõppu. Turismitoode koosneb kahest osast. Materiaalse osa moodustavad rajatised, infrastruktuur, ruumid, sisustus ja hind ning mittemateriaalse osa teenused, tegevused, üritused, elamused, kogemused, suhtlemine, teenindus, miljöö, õhkkond, ohutus ja turvalisus. Turismitoode tugineb füüsilistele, emotsionaalsetele ning elamuslikele elementidele. Ta koosneb erinevatest teenustest (näiteks reisi-, majutus-, toitlustus-, ja muud teenused) ja toodetest (näiteks tuba, toit, söök, suveniirid või muud tooted) ning viisidest, kuidas neid külastajale pakutakse. Turismitoode põhineb kohaliku kultuuri ja kogukonna positiivsel esitlemisel ning puhtal füüsilisel keskkonnal. Turismitoote eesmärgiks on pakkuda külastajatele unikaalset ja kordumatut elamust.
Provints (Hiina)
Provintside nimekiri
''Pindalad on antud ruutkilomeetrites. Rahvaarvud on antud 2010. aasta Hiina rahvaloenduse andmetel.''
Vaidlustatud provints
Oma rajamisest saadik 1949 peab Hiina Rahvavabariik Taiwani oma 23. provintsiks. Ent Hiina Vabariik kontrollib Taiwani provintsi, Jinmeni maakonda ja üht valda Fujiani provintsis Lianjiangi maakonnas.
Q (Star Trek)
Q on väljamõeldud tegelane Star Treki ulmemaailmas.
Teleseriaalides "The Next Generation", "Deep Space Nine" ja "Voyager" kehastas teda Ameerika Ühendriikide näitleja John de Lancie.
Turismitoode
Turismitoode turunduses
Turunduse seisukohast on turismitoode terviklik teenuste kogum, mida pakutakse või müüakse reisijale ühtse hinna eest. Täiusliku külastuselamuse loomiseks on vaja meeldivat keskkonda, heatasemelist infrastruktuuri ja inimesi, kes teenust osutavad. Turismitoode pole pelgalt ressursside kogum, vaid ettevõtte ja/või piirkonna võimaluste, oskusteabe ning külastaja koosmõju praktiline tulem.
Turismitoote pakkujad
Peamised turismitoote pakkujad on turismiettevõtted. Tüüpilised turismiettevõtted jaotuvad: 1) konkreetseid reisiteenuseid osutavad ettevõtted nagu transpordi-, toitlustus- ja majutusettevõtted. 2) reisiteenuseid vahendavad ettevõtted nagu turismikorraldajad ja reisibürood.
Turismitoote väljund
Turismitoote peamiseks väljundiks turismimajanduses on reis (travel), mida võib defineerida kui külastuselamust ja terviklikku turismiteenuste kogumit. Reisil olles realiseerib külastaja oma vajadused turismiteenuste kaudu. Reisi põhikomponentideks on transport, majutus, toitlustus ja reisi eesmärk (puhkus või töö). Turismitoode veel kitsamas tähenduses on reisipakett (package tour), mis kestab vähemalt 24 tundi ning koosneb vähemalt kahest turismiteenusest, millest üks peab olema majutusteenus. Paketi peamiseks eesmärgiks on teha reisitoodete ostmine klientidele lihtsamaks ja seeläbi muuta terviklik reisikogemus meeldivamaks.
Otsene ja kaudne turismitoode
Turismitoote võib jagada otseseks ja kaudseks. Otsese turismitoote alla kuuluvad transport, majutus, toitlustus ja atraktsioonid ehk need teenused ning hüved, mis on otseselt seotud reisiga. Kaudsed turismitooted on teenused või kaubad, mida tarbitakse enne reisile minekut või reisi ajal. Nendeks on näiteks valuuta vahetamine, reisitarvete ostmine, postikaartide saatmine või suveniiride ostmine. Turismitoodet iseloomustab see, et neid ei tarbivad lisaks turistidele ka mitte-turistid ehk kohalikud elanikud. Reisi sihtkoha elanikud söövad restoranides, sõidavad rongide, taksode ja lennukitega ning ajutised töölised elavad majutusasutustes. Teisest küljest tarbivad külastajad tooteid, mis pole otseselt turismitooted. Nad ostavad reisil olles poodidest ja kaubanduskeskustest toidukaupu, olmetarbeid või riideid.
Etümoloogia
Mõiste turism (tourism) võeti esmakordselt kasutusele 18. sajandil lõpus, mil Euroopas hakati reisima lõbutsemise ja puhkamise eesmärgil. Esialgselt tunti turismi terminiga tour, mis tulenes ladinakeelsest sõnast tornare ja kreekakeelsest sõnast tornos ning tähendas ringi ja liikumist ümber keskpunkti või telje. See tähendus muutus tänapäevases inglise ühiskonnas, kus sõnale tour lisati liide "-ism", mis määratles termini kui tegevuse või protsessi. Seega mõiste tourism tähistab ringselt liikumist ehk reisimist, mis tähendab, et reisija jõuab pärast reisi alati tagasi oma alguspunkti.
Mõiste "turismitoode" (tourism product) võtsid kasutusele S. Medlik ja V. Middleton 1973. aastal ning see hõlmas tegevuste, teenuste ja hüvede kogumit, mis kujutas endast terviklikku turismikogemust.
Turismitoote omadused
Turismitoote peamised omadused W. Freyeri järgi:
Turismitoote komponendid
pisi|Turismitoote 5 komponenti Turismitoode on komponentide kogum turistide poolt reisil sooritatud tegevustest, tarbitud teenustest ja hüvedest. Turismitoote komponentideks võivad olla nii teenused, materiaalsed tooted aga ka emotsioonid ja elamused. Turismitoode kui tervik koosneb paljudest komponentidest, mis moodustavad erinevates kombinatsioonides ühtse terviku. S. Smith´i seisukohalt koosneb turismitoode viiest erinevast ja omavahel kontsentriliselt seotud komponendist. Nendeks on:
Turismitooteid võib käsitleda ka toote seisukohalt järgnevate toote tasandite kaudu:
Eesti turismitooted
Eesti turismitooted ja -teenused jagunevad lähtuvalt tegevusstrateegiast viide erinevasse valdkonda: puhkus linnas, puhkus tervise heaks, puhkus looduses, puhkus maal ja teadmiste edendamine. Toetudes potentsiaalsele sihtturule valitakse igaks turundusaastaks välja kindel komplekt toote- ja teenuserühmasid, mida konkreetsetele väliskülalistele pakutakse. Turismitoodete valik on mitmekülgne ning tuginetakse eelkõige Eesti eripära esile toovate toodete arendamisel ja pakkumisel. Nendeks on Eesti toit, käsitöö, kultuur, traditsioonid, ajalugu, pärimused ja paljud teised. Pakutavad Eesti turismitooted on kooskõlas säästva turismi printsiipidega. Eesti turismitoote tugevad küljed on looduslikud ja kultuurilised ressursid nagu looduskeskkond, kultuuri- ja ajaloopärand. Nõrkadeks külgedeks on Tallinna- kesksus ning suur sõltuvus Soome turust, mis tähendab soomlaste suurt osakaalu väliskülaliste seas. Samuti ettevõtjate oskusteabe puudumine toodete arendamisel ning investeeringute vähesus väiksemate linnade ja kohtade turismitoodete müümisel külastajatele.
RBS 70
RBS 70 (Robotsystem 70) on õhutõrje raketisüsteem, mis on loodud ja kasutusel Rootsis.
Johan Talihärm
Johan Talihärm (sündinud 27. septembril 1994 Tallinnas) on eesti laskesuusataja.
Oma rahvusvahelise debüüdi tegi ta 2013. aastal juunioride maailmameistrivõistlustel laskesuusatamises.
Isiklikku
Tema õde on laskesuusataja Johanna Talihärm.
Sügislill
Sügislill (Colchicum) on liilialiste sugukonda kuuluv taimeperekond.
Kirjeldus
Perekonda kuulub 45 liiki. Enamik liike õitseb hilissügisel, väiksem osa kevadel. Sügisel õitsevate liikide roheline maapealne osa kuivab juunis-juulis. Taimede mugulsibul on suur ja pruunikas. Õied meenutavad krookuse õit, kuid on suuremad ning roosades või lillades toonides. Tolmukaid kuus.
Sügislille perekonna esindajad sisaldavad mürgist kolhitsiini ja muid alkaloide, mida kasutatakse meditsiinis. Eestis leidub pärismaisena haruldast harilikku sügislille ning aedades kasvatatakse aed-sügislille.
Riigi õigusabi infosüsteem
Riigi õigusabi infosüsteem (edaspidi RIS) on Eesti riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu, mis töötati välja 2009. aastal Eesti Advokatuuri, Registrite ja Infosüsteemide Keskuse ning Justiitsministeeriumi koostöös seoses muudatustega riigi õigusabi osutaja nimetamises. RIS eesmärk on RÕS § 18 lg 1 alusel võimaldada Eesti Advokatuuril nimetada riigi õigusabi osutav advokaat ning pidada arvestust advokatuuri liikmete üle. RIS vastutav töötleja on Eesti Advokatuur. Infosüsteem alustas tööd 1. jaanuaril 2010.
RIS on üle X-tee liidestatud e-toimiku süsteemi vahendusel Kohtute infosüsteemi, Prokuratuuri infosüsteemi ja Politsei menetlusinfosüsteemiga.
Gevär m/96
Gevär m/96 on Rootsis valmistatud 6,5 mm vintpüss.
Kui 19. sajandi lõpus kasutati kogu maailmas suitsuvaba padrunit, nõudis Rootsi sõjavägi ka seda võimsa laskemoona jaoks kaasaegset korduvat vintpüssi. Seni olid Jarmann M 1884 tüüpi vintpüssid musta pulbri laskemoonaga varustatud seadmete osa. Rootsi ja Norra, sel ajal liitlasega liitunud, leppisid 1893. aastal kokku 6,5 × 55 mm suurusel ühisel standardpatendil. Rootsi tellis Mauserilt selle kaliibriga paar eksemplari ja otsustas pärast edukat katsetamist Saksamaaga sõlmitud litsentsilepinguga. Mauser tegi esimesed relvad Oberndorfis. Alates 1901. aastast toimus tootmine ainult riigis, peamiselt Carl Gustafs Stads Gevärsfaktori Eskilstunas. Vintpüssi alustati ametlikult 1896. aastal ja see jäi enam kui kaheksakümnendiks, ehkki paljudes erinevates vormides. Viimased jalaväemudelid kasutati kuni 1978. aastani; mõned snaipervintpüssid olid isegi kasutuses kuni 1990. aastateni. Pärast taganemist müüs Rootsi oma osaluse. Arvestades nende täpsust ja järjekindlalt head tööd, olid reservvarad väga soovitud. Erinevalt teistest riikidest ei sundinud Rootsi neutraalsus II maailmasõja ajal Venemaad ratsionaliseerima oma relvade tootmist ja säilitanud oma kõrged tootmisstandardid.
Minuskel
Minuskel (tuleneb ladinakeelsest nimetusest minusculus 'pigem väike') on tüpograafias kasutatav mõiste trükikirja väikese kirjatähe kohta. Minusklil on samas tähestikus reeglina olemas ka sama nimetuse ja hääldusega paariline suurtäht (majuskel). Minusklit ja majusklit eristab mitte niivõrd suurus kui erinev tähekuju. Ladina kirja minusklite eeskujuks on karolingide minuskli tähekujud.
Ajaloost
Juba hilisantiikajal tunti ja kasutati kirjatähe minuskel- ja majuskelvormi. 5. sajandil kasutati majuskelkirjade ruutkapitaali ja untsiaali kõrval minuskelkirju rooma kursiivi ja pooluntsiaali.
8.-9. sajandil arenesid paralleelselt karolingide minuskliga Bodensee piirkonnas, St Galleni ja Reichenau skriptooriumides välja alemanni minuskel, 8.–12. sajandil Briti saartel iiri-anglosaksi minuskel ja Ibeeria poolsaarel kasutati 8.–10. sajandil läänegooti kirja minuskleid, enne kui karolingide minuskli kasutus selle välja tõrjus.
Karolingide minuskel ja muude kirjatüüpide minusklid mõjutasid Euroopa eri piirkondade hilisemate kirjastiilide varagooti, gooti ja hilisgooti kirjade minuskleid.
Karolingide minuskel
Karolingide minuskel on käsikirjalise kirja tüüp, mis muutus Euroopas kalligraafia standardiks, et ladina tähestik oleks igast piirkonnast kirjaoskajatele arusaadav. See lõid esimest korda umbes aastal 780 benediktiini mungad Corbie kloostris (umbes 150 km Pariisist põhja pool). Seda kasutati Püha Rooma riigis umbes 800 AD ja 1200 AD vahel. Koodekseid, paganlikke, kristlikke tekste ja õppematerjale kirjutati karolingide minusklis terve karolingide renessansi ajal. Kirjatüüp muutus gooti kirjaks ning vananes, kuid Itaalia renessansi ajal taaselustati ning sellest moodustus alustala uuematele käsikirjalistele kirjatüüpidele.
Loomine
Käsikiri on tuletatud Rooma pooluntsiaalist ja insulaarsetest käsikirjatüüpidest, mida kasutati Iiri ja Inglise mungakloostrites. Tugev Iiri kirjanduse tundjate mõju on selgesti näha Iiri stiilis kujundatud tähtede järgi, eriti a, e, d, g, s ja t puhul.
Tsolgo Kõverjärv
Kõvvõrjärv (ka Tsolgo Kõvvõrjärv, Tsolgo Kõverjärv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Tsolgo külas. Veekogu pindala on 1,6 ha.
Minuskel
Loomine
Karolingide minuskel on osaliselt loodud keiser Karl Suure (Charlemagne) eestkoste all (sellest ka nimetus karolingi). Tema elulookirjutaja Einhardi järgi oli Karl Suurel suur huvi õppimise vastu.
Temptabat et scribere tabulasque et codicellos ad hoc in lecto sub cervicalibus circumferre solebat, ut, cum vacuum tempus esset, manum litteris effigiendis adsuesceret, sed parum successit labor praeposterus ac sero inchoatus.
Ta proovis ka kirjutada ja oli harjunud hoidma tahvleid ja koodeksilehti oma padja all, et vabal ajal saaks harjutada oma kätt tähti vormima; siiski, kuna ta ei alanud õpinguid varem, vaid elu hilisemal poolel, siis ei olnud nendel suurt edu.
Kuigi Karl Suur polnud kunagi täielikult kirjaoskaja, mõistis ta kirjanduse ja ühtse kirjaviisi väärtust oma riigi valitsemiseks. Karl Suur kutsus inglise õpetlase Alkuini Yorkist, et too juhiks paleekooli ja skriptooriumit (kohta kirjutamiseks) tema linnas Aachenis. Püüdlused välja tõrjuda gallo-roomani ja saksa käsikirjatüüpe olid alanud juba enne Alkuini jõudmist Aachenisse, kus ta oli meister 182 AD – 796 AD, 2-aastase pausiga. Uus minuskel hakkas kõigepealt levima Aachenist, millest nn Ada evangeelium on klassikaline näide, ja hiljem mõjukast skriptooriumist Marmoutier’i kloostris (Toursis), kus Alcuin oli abtiks pärast õukonna teenistusest taandumist aastal 796 AD ja kus ta korraldas ümber skriptooriumi.
Iseloomulikud jooned
Karolingide minuskel oli ühetaoline, ümmarguste kujunditega selgelt eristatavates glüüfides, distsiplineeritud ja mis kõige tähtsam, loetav. Selged suurtähed ja sõnavahed said karolingide minusklis standardiks, tulemusena taotlustele saavutada kultuurselt ühtlustav standardiseerimine kõikjal Karolingide impeeriumis.
Traditsionaalseid ürikuid aga kirjutati jätkuvalt merovingide kantseleikirja tüüpides veel kaua aega pärast seda, kui hakati piibli ja klassikalise kirjanduse käsikirju minuskelkirjas kirjutama. Dokumendid, mis kirjutati kohalikus keeles, nagu gooti või anglosaksi, mitte ladina, olid kirjutatud tavaliselt kohalikes käekirjatüüpides.
Karolingide käekirjatüüpides on üldiselt vähem ligatuure (täheühendeid) kui teistes kaasaegsetes käsikirjades, kuigi et, æ, rt, st ja ct ühendid on levinud. Täht d ilmub tihti untsiaalkirja vormis koos tipumärgiga, mis kaldub vasakule, aga g on põhiliselt sama nagu moodne minuskelkirja täht, mitte nagu eelnev levinud untsiaaltäht ᵹ. Tipumärgid lähevad tavaliselt ülevalt kitsamaks.
Varasel kirjatüübi arenguperioodil, Karl Suure valitsuse ajal 8. sajandil ja varasel 9. sajandil esineb erinevates piirkondades laialt varieeruvaid tähevorme. Tähe a untsiaalvorm, sarnane cc-ga, on ikka kasutusel selle perioodi käsikirjades. Seal on samuti kasutusel lauselõpumärgid nagu küsimärk, samuti ka Beneventani kirjaviisis samal perioodil. Käsikirja õitseaeg oli 9. sajandil, kui see regiooni tasandilt rahvusvahelisele jõudis, väiksema tähevormi variatsiooniga. Hakkasid ilmuma modernsed glüüfid s ja v (vastandavalt "pikk s" ſ ja u) ja tipumärgid, pärast ülal kitsenemist lõpetati täht kolmnurkse äärega. Pärast 9. sajandit hakkas käsikiri aeglaselt arenema. 10. ja 11. sajandil olid ligatuurid harvaesinevad ja tipumärgid hakkasid kalduma paremale ning lõpetati "kahvliga". Hakati kasutama ka w-d. 12. sajandiks olid karolingide kirja tähed muutunud kandilisemaks ja need kirjutati üksteisele lähemale, vähem loetavalt kui eelnevatel sajanditel; samal ajal tekkis ka modernne täpiga i.
Levik
Põhja-Itaalias kasutati karolingide minusklit Bobbio kloostris, 9. sajandi alguses. Väljaspool Karl Suure ja ta järglaste mõjusfääri oli Rooma Kuuria uuele loetavale käekirjatüübile vastu; sellest hoolimata arendati Romanesca tüüp välja Roomas pärast 10. sajandit. Kirjatüüpi ei kasutatud Inglismaal ja Iirimaal enne kirikureformi 10. sajandi keskel; Hispaanias jäi ellu traditsiooniline lääne-gooti kiri; Lõuna-Itaalias jäi kestma Beneventaani minuskel Lombardi Benevento hertsogiriigi maadel läbi terve 13. sajandi, kuigi Lõuna-Itaalias ilmus lõpuks ka Romanesca.
Kultuurikandja roll
Kogu karolingide renessansi ajal otsisid õpetlased välja ja kopeerisid uue loetava standardse kirjaga paljusid Rooma tekste, mis olid täielikult unustusse vajunud. Enamik meie teadmistest klassikalise kirjanduse kohta tuleneb Karl Suure skriptooriumites tehtud koopiatest. Ainuüksi 8. ja 9. sajandist on säilinud üle 7000 karolingide kirjas kirjutatud käsikirja.
Kuigi Karolingide minuskel asendati gooti kirjaga, tundus see hiljem vararenessansi humanistidele nii läbinisti klassikalisena, et nad pidasid vana karolingide kirja muistse Rooma originaaliks ja kujundasid enda renessansiaja kirja, humanistide minuskli, karolingide kirja põhjal.
Sealt alates läks kiri üle 15. ja 16. sajandi raamatutrükkalile nagu Aldus Manutius Veneetsiast. Niimoodi kujundas see meie kaasaegse trükikirja aluspõhja. Tõepoolest, "karolingide minuskel" on kirjatüüp, mis on lähedane ajaloolisele kirjatüübile, mis kõrvaldab esitähtede suuruse nüansid, pikad alapikendused jms.
Jarmo Nikolai
Jarmo Nikolai (sündinud 10. märtsil 1984) on eesti laske- ja murdmaasuusataja.
Ta lõpetas 2000. aastal Nõmme Erakooli.
Osales esimest korda rahvusvaheliselt täiskasvanute arvestuses 2006. aastal, kui osales laskesuusatamise Euroopa meistrivõistlustel Langdorfis. Ta sai selles võistluses individuaalselt 63. ja 78. koha ning meeskondlikult 18. koha.
Laskesuusatamise EM-võistlustel Nove Mestos 2008. aastal lõpetas ta meeste 20 km distantsi parima eestlasena 59. kohal.
Murdmaasuusatajana on ta osalenud muu hulgas Skandinaavia karikavõistlustel.
Lendkabe
Lendkabe (vene keeles летающие шашки või ka леталки) ehk algseisude loosimine (vene keeles жеребьевка начальных позиций) on vene ja brasiilia kabes kasutatav partiide algseisude loosimine, kus tavapärasest algseisust liigutatakse mingile muule väljale 1 või 2 kivi. Näiteks üleskirjutus a3>a5 h6>a3 tähendab, et partiid alustatakse seisust, kus kivi a3 on liigutatud väljale a5 ja kivi väljalt h6 väljale a3 (vaata diagrammi).
Lendkabe puhul on alustajaks pooleks valge ja enamasti mängitakse mikromatše. Seisude loosimiseks kasutatakse spetsiaalset loositabelit. Süsteem võeti kasutusele ideega sundida mängijaid mängima tundmatuid seise ja seeläbi vähendada viikide hulka võistlustel. Lendkabet kasutatakse paljudel tippvõistlustel (alates 2015 aastast ka Eesti meistrivõistlustel).
Naiskodukaitse Sakala ringkond
Sümboolika
Naiskodukaitse Sakala ringkond kasutab sümbolina lippu. Lipu kavandi töötas välja Priit Herodes. Helesinisel lipukangal paikneb valge Liiliarist, mis on ääristatud hõbedase kontuuriga. Risti keskel on sinisel sõõril Viljandimaa vapp – vasakule vaatav, tõstetud tiibadega hõbedane kotkas, kelle jalad ja nokk on kuldsed. Kotkas hoiab parema jalaga kuldse käepidemega hõbedast mõõka ning kotka rinnal on roheline kilp, millel on kolm ühest varrest võrsuvat kuldset viljapead. Lipukangast ääristavad hõbedased narmad. Vardaehiseks on hõbedane odaots, millesse on lõigatud riigivapi lõvid. Lipu helesinine taust on austusavaldus Teise maailmasõja eelsele Naiskodukaitse vormikleidile. Lipu õnnistamine toimus Viljandi Pauluse kirikus 24. veebruaril 2007 Eesti Vabariigi 89. aastapäeva ürituste raames.
Ajalugu
Esimesed Naiskodukaitse Sakalamaa ringkonna jaoskonnad tekkisid 1925. aasta sügisel. 6. septembril asutati Naiskodukaitse Suure-Jaani malevkonna staabi komando jaoskond, 10. septembril Naiskodukaitse Viljandi linna jaoskond. Need olid Naiskodukaitse Sakalamaa ringkonna vanimad jaoskonnad ning kandsid Kodukaitse ühingu nime. Naiskodukaitse eesmärgiks oli kaitseliidu abistamine tema ülesannete täitmisel, eriti sissetulekute muretsemisel, varustus-, toitlustus- ja sanitaarala korraldamisel ning liikmete ja noorsoo rahvusliku, vaimse ning kehalise kasvatuse eest hoolitsemisel. Iga üksus töötas omaette, puudus omavaheline kontakt.
27. novembril 1927 kutsus maleva pealik kapten Pekk kõikide Sakalamaa maleva üksuste juures töötavad naisüksuste esindajad Viljandisse kokku, tutvustas neid NKK ajutise põhimäärusega, pani ette valida Naiskodukaitse Sakalamaa ringkonna juhatus ning saadikud I Naiskodukaitse keskkogu koosolekule ja I Naiskodukaitse kongressile.
Ringkonna juhatuse esinaiseks valiti Erika Oskar (Viljandi jaoskonna esinaine) ja sekretäriks J. Reimann (Paistu jaoskonna esinaine). Juhatuse liikmeteks valiti: J. Põdra (Pilistvere jaoskonna esinaine), K.Tääker (Suure-Jaani jaoskonna esinaine), A. Saarepera (Suure-Kõpu jaoskonna esinaine). A. Saarepera perekondlikel põhjustel ametisse ei asunud ja nii tuli ringkonna juhatusel töötada järgmise keskkogu koosolekuni neljaliikmelisena. Samal juhatuse koosolekul registreeriti juhatusele seni teadaolevad jaoskonnad ja astuti nendega kontakti.
Veebruaris 1928 telliti Viljandis tegutsenud Numbergi trükikojast ringkonnale nurgastamp ja pitsat. 1934 kehtestati juhatuse liikmete vahel kindel tööjaotus ja seati ametisse osakondade juhatajad, varahoidjad ja arhivaar. Ametisse määrati malevkondade esinaised ja toitlustusjuhatajad ning koostati kodukorrad.
Krav maga
Krav maga (heebrea keeles קרב מגע 'kontaktvõitlus') on Iisraeli päritolu enesekaitsesüsteem, mis läheneb enesekaitsele põhimõtte järgi, mis tähtsustab eelkõige eluohtlikest olukordadest pääsemist võimalikult ohutult, kiirelt ja efektiivselt.
Naiskodukaitse Sakala ringkond
Ajalugu
3.–4. aprillini 1929 korraldas Naiskodukaitse keskjuhatus esimese ringkondade esinaiste päeva Viljandis.
Krav maga
Ajalugu
Krav maga looja oli Imi Lichtenfeld. Ta sündis 1910. aastal Ungaris, kuid kasvas üles peamiselt Tšehhoslovakkias Bratislava linnas. Enne krav maga loomist harrastas Lichtenfeld maadlust, poksi ja võimlemist, olles üpris edukas ka rahvusvahelistel võistlustel. Üks oluline eeskuju Lichtenfeldi elus oli tema isa Samuel Lichtenfeld, kes oli ametilt politseinik ning õpetas ka enesekaitset. Imi Lichtenfeld elas Euroopas ajal, kus antisemitism levis. Ta sattus pidevalt konflikti inimestega, kes põlgasid tema juudi päritolu. Konfliktide käigus sai ta aru, mis vahe on sportlikul võistlusel ning ehtsal tänavavõitlusel. Nii hakkas tal tekkima krav maga loomise mõte.
Naiskodukaitse Sakala ringkond
Ajalugu
1930/31. aastal korraldas ringkond 500-kroonise loterii, mis oli esimeseks katseks hankida sissetulekuid. Seni oli ringkonna ainsaks sissetulekuks jaoskondade poolt ringkonna heaks makstud sissetulekute protsent ja juhuslikud sissetulekud (näiteks näitustelt saadud auhinnad). 1931. aasta tõi juurde uue ülesande Kodutütarde organiseerimise näol. Esimeseks Kodutütarde Sakalamaa ringkonna vanemaks valiti novembris 1932 E. Lillak. 1934. aasta sügisest alates juhtis Kodutütreid M. Koik. 1. detsembril 1937 oli Kodutütarde Sakalamaa ringkonnas 68 rühma 1573 kodutütre ja 86 vanemaga.
11. mail 1934 ringkonnakogu koosolekul tutvustas ringkonna esinaine koosolijaid esmakordselt Naiskodukaitse ülesandeks võetud erakorraliste aegade kohustustega toidupunktide ja haiglate organiseerimise, komplekteerimise ja varustamise alal.
Krav maga
Algus militaarsektoris
Krav maga ülesehitus oli otseselt mõjutatud ka Iisraeli sõjalisest ja poliitilisest olukorrast, kuna Iisrael oli oma naaberriikidega pidevas konfliktis. Juba selline olukord iseenesest loob vajaduse kiire ja efektiivse väljaõppe ning organiseerituse järele. Kuna sõdurid olid väga erinevatest vanusegruppidest ning puudu jäi ajast korraldada pikka väljaõpet, pidi krav maga süsteem olema lihtsasti omandatav ning rakendatav, olenemata füüsilisest vormist. Idee oli ka selles, et enesekaitse peaks toetuma inimese loomulikule instinktile. Et arendada krav maga süsteemi, otsustas Lichtenfeld kõigepealt uurida, kuidas sõdurid reageerivad stressile, ning selle põhjal vastavaid võtteid ja liigutusi lisada. See tagaks ka parema reageerimiskiiruse, kuna keha vastus ohule ja stressile oleks suuresti instinktiivne ega nõua palju ümberõppimist.
Dzivin
Dzivin (valgevene Дзівін, kohalikus murdes Дывін (Dyvin) või Дывын (Dyvyn), poola keeles Dywin) on agrolinnake (endine linn ja alev) Valgevenes Bresti oblastis Kobryni rajoonis, Dzivini külanõukogu halduskeskus. Dzivin asub merepinnast 147 meetri kõrgusel.
Dzivinis on keskkool, muusikakool, spordikool ja internaatkool. Asulas on klubi, kultuurimaja ja kolm raamatukogu. Tööstusest on Dzivinis pagaritöökoda, õlivabrik ja mööblitsehh, lisaks veel kaks saekaatrit.
Vaatamisväärsusteks on õigeusu kirik aastast 1902 ja endine kreekakatoliku, praegu aga õigeusu kirik aastaist 1728–1740.
Kelly Vainlo
Kelly Vainlo (sündinud 28. augustil 1995) on eesti laske- ja murdmaasuusataja.
Dzivin
Ajalugu
Dzivinit mainitakse esimest korda aastal 1466. Aastast 1546 oli Dzivin alev, mis kuulus Bresti vojevoodkonda ja Bresti maakonda. Aastal 1789 sai Dzivinist linn.
Kelly Vainlo
2012 võttis ta osa Innsbruckis toimunud noorte taliolümpiamängudest, kus sai 5 km klassikasõidus 21. ja vabatehnikasprindis 25. koha.
2013 osales ta Haanjas toimunud suvebiatloni Euroopa meistrivõistlustel, kus sai sprindis 24. ja jälitussõidus 22. koha.
Dzivin
Ajalugu
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Dzivin Poola koosseisu. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu, ühtlasi sai alevist taas küla.
Krav maga
Algus militaarsektoris
Kuna Iisrael võitles ellujäämise nimel, lisandus krav maga tehnilisele poolele ka agressiivsust. See tulenes Iisraeli sõjategevusest, kus kaotamine oleks nende jaoks tähendanud seda, et riik lakkaks eksisteerimast. Seetõttu oli vaja kindlustada, et kaitsele lisanduksid vastast kiiresti kahjutuks tegevad manöövrid, mis vajaduse korral ka surmavad.
Laienemine tsiviilisektorisse
Pärast Iisraeli armeest lahkumist otsustas Imi Lichtenfeld rajada krav maga õpetamiseks keskused, kus anda kohandatud oskusi edasi ka tsiviilelanikele. Õpilased võisid olla noored või vanad, mehed või naised ning peamine eesmärk oli teha krav maga õppimine võimalikuks kõigile, kes sooviksid osata ennast tõhusalt kaitsta lähivõitluses. Lichtenfeld arvas, et tavainimestele ei peaks õpetama krav maga't samamoodi nagu sõduritele. Tuleks rakendada treeningperioodi, mis sobiks paremini traditsiooniliste võitluskunstide õppeperioodi ja ajavahemikega, muutes kogu protsessi veidi pikemaks. Lisaks oli nüüd ka lastel võimalus harjutada ning peale enesekaitsevõtete, tuli juurde ka üldisemat füüsilist treeningut. Enamik tõelisest krav maga'st aga oli esialgu pigem Iisraeli sõjaväe saladus. Peamised tunnused olid esialgu surmavate võitlustehnikate kõrvalejätmine ning vööde süsteemi lisamine, sarnaselt näiteks judoga.
Tänapäev
Nüüdisajal eristatakse kahte tüüpi peamisi krav maga asjatundjaid: need, kes on läbinud Iisraeli kaitseväe krav maga õpetaja kursuse, ja need, kes on tsiviilisikutele edasi andnud Imi Lichtenfeldi ja tema õpilaste loodud krav maga 't. Põhiline on teha vahet, et see, mida õpetatakse tavainimestele, pole krav maga oma täiuslikkuses, vaid osad, mida Lichtenfeld, tema õpilased ja tuttavad sõjaväest pärandasid. Oma olemuselt on krav maga ikkagi enesekaitsemeetod, mitte spordiala.
Põhiprintsiibid
Väga olulisel kohal krav maga õppimise juures on arusaam, et olenemata sellest, kui palju on õpilane lööke ja võtteid harjutanud, on reaalne olukord alati erinev treeningusaalist. Ükskõik kui autentselt seda õppeprotsessi käigus ka ei simuleerita, on alati kogemuslikke erisusi. Seetõttu on treeningu juures üks olulisemaid aspekte valmistada õpilasi ette pingelisteks olukordadeks, mida ei saa lihtsasti ette näha. Testides loomulike instinktide ja kohanemisvõime seost enesekaitsevõtetega, saabki krav maga sobivust kõige efektiivsemalt kontrollida. Selline ettevalmistus on üks peamisi elemente, mis eristab krav maga't teistest enesekaitsesüsteemidest. Treenimise käigus leitakse seega lahendusi äkki tekkivatele probleemidele. Lahendusi võib olla lõpmata palju, arvestades krav maga võitlustehnikaid, mida pidevalt täiendatakse, kuid ohtlikke olukordi võib tekkida samuti lõpmata palju. Algajat ja kogenud õppijat eristab võime lahendada otsene konflikt võimalikult väikse ohu ja võimalikult suure efektiivsusega.
Naiskodukaitse Sakala ringkond
Ajalugu
3. juulil 1933 kutsuti kokku erakorraline ringkonnakogu koosolek. Sellel koosolekul valiti ringkonna auliikmeteks Naiskodukaitse esinaine Mari Raamot ja kolm Eesti suurnaist – Anna Haava, Miina Härma ja Aino Tamm.
1933/34. tegevusaastast alates peeti igal aastal vähemalt kaks jaoskondade esinaiste koosolekut. Nendel koosolekutel arutati Naiskodukaitse siseelu küsimusi.
Suvepäevad
Traditsiooniks kujunes ringkonna aastapäeva tähistamine suvepäevadega. Suvepäevi korraldati igal aastal eri malevkonna piires ja nende eesmärgiks oli liikmetevahelise tutvuse rajamine, ühtekuuluvuse süvendamine, tutvumine oma maakonna ilusamate kohtadega ning Naiskodukaitse päevakohaste teemade käsitlemine. Esimene ringkonna aastapäev-suvepäev peeti 1932. aastal Õisus. Järgmised suvepäevad korraldati Põltsamaal, Riidajas, Suure-Jaanis Lembitu linnusel ja Paistus.
Ringkonna arstid
1928. aasta kevadel määrati ametisse ringkonna nõuandearst dr E. Sutt. 1928/29. tegevusaastal moodustati Kaitseliidu Sakala maleva juurde sanitaartoimkond, mille koosseisu kuulusid Naiskodukaitse esindajatena ringkonna esinaine ja ringkonna nõuandearst. Kümne aasta jooksul korraldati 41 sanitaarkursust, mille tulemusena said ringkonnas väljaõppe peaaegu 207 samariitlast. 1929. aasta kevadel asutati ringkonna juurde apteegitarvete ladu ja seati ametisse rohuteadlane A. Lääts. Alates 1928. aastast on ringkonna arstideks olnud dr E. Sutt, dr A. Pükoff-Liller, dr Täht, dr Tiiu Maavere.
Esinaised
1934. aastal määrati Naiskodukaitse Sakalamaa Ringkonnas malevkondade NKK esinaised: Viljandi linna malevkonnas – R. Moks, Keskmalevkonnas – L. Luha, Paistus – S. Vaher, Pilistveres – S. Kukk, Põltsamaal – H. Puhk, Suure-Jaanis – M. Raudla, Tarvastus – H. Veske, Kolga-Jaanis – S. Maikalu, Suure-Kõpu üksikkompaniis – E. Tasane ja Suurtükiväe divisjonis – M. Veske.
Esimeseks ringkonna esinaiseks oli Erika Oskar (hilisem nimi Erika Oskar-Männik), kes juhtis ringkonda kuni 10. maini 1936 (lahkus NKK peasekretäriks nimetamise tõttu). 10. maist 1936 kuni 1. veebruarini 1939 oli ringkonna esinaise kohusetäitja Alide Tassa. 1. veebruarist 1939 oli esinaiseks M. Koik. Ringkonna juhatusse kuulusid: M. Koik, E. Tasane, I. Mägi, S. Kõrgesaar ja S. Vaher.
Liikmete arv ringkonnas 1. detsembri 1938 seisuga oli 1240.
Sakala ringkonna jaoskonnad
Naiskodukaitse Sakalamaa ringkond koosnes 1938. aastal järgmistest jaoskondadest.
Koosseis
1. jaanuari 2023 seisuga kuulub Sakala ringkonda 158 tegevliiget, 14 toetajaliiget ja 2 auliiget.
Sakala ringkonna auliikmed läbi aegade:
Sakala ringkond jaguneb viieks jaoskonnaks:
Sakala ringkonnas on neli erialagruppi:
David Poisson
David Poisson (31. märts 1982 Annecy – 13. november 2017 Nakiska) oli prantsuse mäesuusataja.
Koningshooikt
Koningshooikt on hollandikeelne asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis Lieri vallas.
David Poisson
Poisson sai pronksmedali kiirlaskumises Schladmingis 2013. aasta maailmameistrivõistlustel.
2010. aasta olümpiamängudel Vancouveris sai ta kiirlaskumises 7. koha.
Koningshooikt
Endine Koningshooikti vald moodustati 1822. aasta 1. jaanuaril. Alates 1977. aastast on Koningshooikt Lieri osavald.
Koningshooiktis asub VanHooli tehas, kus toodetakse busse, trollibusse ja haagiseid. pisi|left|Van Hool A330FC
Ain Joala
Ain Joala (13. august 1935 Pärnu – 23. juuli 2017) oli eesti veemootorisportlane, treener ja veemootorispordikohtunik.
Joala lõpetas 1955 tislerina Võru Tööstustehnikumi. Hakkas veemootorisporti harrastama 1961. Perioodil 1962–1966 võitis ta Eesti veemootorispordi meistrivõistlustel 2 kulda, 6 hõbedat ja 2 pronksi.
Ta oli 1961–2000 Pärnus veemootorisporditreener. Õpilasi: Ülo Koodi, Vello Tamme, Ago-Tarvo Kungla, Ilmar Laagus ja Peeter Pilt. Veemootorispordikohtunikuna tegutsenud aastast 1966. Ta kuulus aastatel 1968–1976 Eesti Veemotospordiföderatsiooni presiidiumi.
Töötanud Pärnu Sädemes, AS-is Viisnurk ja masinatehases tislerina ja mudelsepana. Paadiehitaja ja sõukruvimeister.
Isiklikku
Ta oli Johannes Joala poeg. Pojad Vahur ja Atso olid samuti tema õpilased veemootorispordis.
Ferdinand Gottlieb Tannenberg
Ferdinand Gottlieb Tannenberg (28. juuli/9. august 1832 Tallinn – 15. november/28. november 1909 Narva) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1846–1851 Tallinna gümnaasiumis ja aastatel 1851–1855 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Töötas aastatel 1855–1861 koduõpetajana. Ordineeriti 9. aprillil 1861 õpetajaks.
Oli 1861–1863 Eestimaa vikaarõpetaja. Aastatel 1863–1885 oli Narva Johannese koguduse õpetaja, kusjuures alates 22. oktoobrist 1866 teenis Narva Johannese koguduse juurde moodustatud eesti koguduse õpetajana. Aastatel 1885–1906 teenis Narva Peetri koguduse (eesti kogudus) õpetajana. Jäi emerituuri 1. aprillist 1906.
Eesti seente punane nimestik
Alljärgnevates nimekirjades on 2017 seisuga torikseened ja 2019 seisuga muud seened. Lisaks on kasutatud varasemaid hinnanguid aastast 2017.
LK I, II, III – looduskaitse kategooria.
Piirkonnas välja surnud liigid (RE)
Siia kuulub 8 liiki.
Kriitilises seisundis liigid (CR)
Siia kuulub 36 liiki.
Väljasuremisohus liigid (EN)
Siia kuulub 52 liiki.
Ohualtid liigid (VU)
Siia kuulub 65 liiki.
Ohulähedased liigid (NT)
Siia kuulub 62 liiki.
Soodsas seisundis liigid (LC)
Siia kuulub 173 liiki.
Puuduliku andmestikuga liigid (DD)
Siia kuulub 21 liiki.
Mittehinnatavad liigid (NA)
Siia kuulub 13 liiki.
Hindamata liigid (NE)
Siia kuulub 3 liiki.
M39 Enhanced Marksman Rifle
M39 Enhanced Marksman Rifle (ehk EMR) on poolautomaatne Gaasiga ümberlaadiv Ameerika Ühendriikide täpsusvintpüss (designated marksman rifle), mis kasutab padrunit 7.62×51mm NATO. See on sarnaselt Mk 14 Enhanced Battle Rifle'ile vintpüssi M14 edasiarendatud ja täpsemaks tehtud variant. M39 on konstrueeritud relva United States Marine Corps Designated Marksman Rifle järgi, mille asemele see kasutusse võeti.
Meediapleier
Meediapleierid kuvavad tavaliselt standardseid meedia juhtimise nuppe, mis on tuttavad füüsilistelt seadmetelt, näiteks magnetofonidelt ja CD-mängijatelt. Nendeks nuppudeks on play(►), pause, fastforward, backforward ja stop(■).
Populaarsematel operatsioonisüsteemidel on tavaliselt vähemalt üks meediapleier. Näiteks Windowsil on Windows Media Player ja Mac OS X-il on QuickTime Player. Ka Linuxi operatsioonisüsteemil võib olla meediapleiereid, näiteks: SMPlayer, Amarok, Audacious, Banshee, MPlayer, Rhythmbox, Totem, VLC Media Player ja xine. Androidi operatsioonisüsteemil on Google Play Music tavaline meediapleier koos paljude teiste mobiilirakendustega nagu Poweramp, Beautiful Music Player, VLC Media Player.