cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Õllejäätis
Ülevaade
Õllejäätises kasutatakse peale õlle samu komponente, mida kasutatakse tavalise jäätise tegemiseks. Eri maitseid saab anda edasi vastavalt kasutatud õlle liigile. Kui tume porter annab edasi karamelli ja linnase maitset, siis pilsner, pale ale ja indian pale ale võivad jäätisele anda mõru maitse. Nisuõlut ja laagrit kasutatakse samuti jäätiste valmistamisel, kuid heledad õlled, näiteks laagriõlled, ei anna maitsele nii suurt erinevust. Kõige paremat ja spetsiifilisemat maitset annavad edasi humal ja linnased, mida esineb just tumedates õlledes. Jäätisele lisatakse muude maitsenüansside saamiseks näiteks šokolaadi, kirsse või karamelli. Magustoiduks võib õlut lisada ka juba valmis jäätisele või teha kogu õllega magustoit täiesti algusest.
Mõned jäätisepoed Ameerika Ühendriikides valmistavad õllejäätisi ja osalevad nendega suurel Ameerika õllefestivalil. Üks maailmakuulus jäätisebränd Ben and Jerry's on koostöös New Belgium Brewing Companyga loonud piiratud koguses New Belgium Brown Alest valmistatud õllejäätise.
Haldor Lægreid
Haldor Lægreid (sündinud 30. märtsil 1970) on Norra laulja.
2001. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "On My Own".
Palvere külanõukogu
Palvere külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Palvere külanõukogu moodustati 1945 augustis Harjumaal Ravila vallas. Külanõukogu keskus asus Palvere külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Palvere külanõukogu 1950 septembris Kose rajooni koosseisu.
1954 juunis Palvere külanõukogu likvideeriti ja selle territooriumi liideti Kose külanõukoguga.
Dustin Boyd
pisi|Dustin Boyd (2008) Dustin James Boyd (sündinud 16. juulil 1986 Winnipegis, Manitobas) on Kanada-Kasahstani jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Nur-Sultani Barõs.
Lainekuju
alt=|pisi|350x350px|[[siinuslaine, nelinurklaine, kolmnurklaine ja saehammaslaine lainekujud]]
Dustin Boyd
Ta alustas klubikarjääri Western Hockey League'i klubis Moose Jaw Warriors.
Moulay Ismaili Ülikool
Ülikool asutati aastal 1989 ja see on saanud nime Maroko sultani Moulay Ismaili (valitses 1672–1727) järgi.
Lainekuju
Lainekuju on elektroonikas, akustikas ja nendega seotud valdkondades signaali kuju kirjeldav graafik, mille esitus ei sõltu vaadeldava signaali kestusest ja amplituudist.
Dustin Boyd
2004. aastal valiti ta NHL-i draft'is Calgary Flamesi poolt 98. valikuna. Flamesi meeskonnas debüteeris ta NHL-is hooajal 2006–07. Kokku mängis ta Flamesis neli hooaega. Hooajal 2009–10	mängis ta NHL-is veel Nashville Predatorsi ja hooajal 2010–11 Montreal Canadiensi ridades.
2011. aasta liitus ta Astana Barõsiga, kus mängis järgmised kuus hooaega. 2017. aastal liitus ta Moskva Dinamoga, kuid naasis 2018. aasta septembris Barõsi.
2006. aasta tuli Boyd Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2016. aasta jäähoki maailmameistrivõistlustel osales ta Kasahstani jäähokikoondise koosseisus.
Aari mõis
Aari mõis (saksa keeles Ari) oli Karula mõisa kõrvalmõis Haljala kihelkonnas Virumaal.
Nüüdisajal jääb mõis Lääne-Viru maakonda Haljala valda.
Riia–Ērgļi raudtee
Riia–Ērgļi raudtee (ametlikult Rīga Preču–Ērgļi raudtee) on raudteeliin, mis oli algselt kavandatud Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudtee osaks. Raudtee pikkus oli 98 kilomeetrit.
Tänapäeval on kasutusele jäänud lõik Riiast Saurieši raudteejaamani.
Ajalugu
Esimene lõik raudteest valmis aastal 1935 ja viis Suntaži raudteejaamani. See avati liikluseks 26. novembril. Aastal 1937 valmis tee Ērgļini, Ērgļi raudteejaam kujunes ka liini lõppjaamaks. Algselt loeti seda Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudtee osaks ja see pidi jätkuma Kārsavani, Ērgļis Madonasse viiva raudteelõigu trass oli ka välja valitud. Projektile tegid aga lõpu Läti annekteerimine ja teine maailmasõda.
Aastal 1939 alustas trassil liiklust piimarong, mis vedas Riia turule keskmiselt 6,5 tonni piima. Peamiselt pärines see piim Sidgundast ja Bajārist. Aastal 1936 suundus Suntažisse esimene turistidele mõeldud rong, aastal 1937 viis rong Ērgļisse uut aastat vastu võtma 226 inimest.
Ajaks, mil Läti taasiseseisvus, oli raudteetrass amortiseerunud. Kohati oli rongide sõidukiiruseks vaid 25 km/h. Aastal 1982 kulus rongidel tee läbimiseks kaks tundi, aastal 1992 aga kolm tundi. Sellele vaatamata kasutas aastal 2005 liini 88 660 reisijat. Liini uuendamiseks raha ei eraldatud, kuna see oli transiitvedude osas tähtsusetu. Aastal 2007 korraldas üks rattapood kampaania korras võistluse jalgratta ja reisirongi vahel; jalgratas edestas rongi 45 minuti ja 22 sekundiga.
Aastal 2007 võeti ette ümberkorraldustööd, mille käigus kavandati enamus jaamadest peatusteks teha. 3. oktoobril 2007 juhtus aga Cekule juures rongiõnnetus, kui reisirong põrkas kokku kaubaautoga. See tõi kaasa rongiliikluse seiskumise. Liiklus enam ei taastunud ja aastal 2009 liin likvideeriti. Algasid ka tööd raudteerööbaste ülesvõtmiseks. Säilus vaid lõik Saurieši raudteejaamani, ka jäid rööpad üles võtmata Ķeipene raudteejaama juures.
Ju Wenjun
pisi|260px|Ju Wenjun (2016)
Ju Wenjun (hiina keeles 居文君, pinyin ' is Jū Wénjūn; sündinud 31. jaanuaril 1991 Shanghais) on hiina maletaja, valitsev naiste maailmameister (2018–), rahvusvaheline suurmeister (2014).
Ta sai 13-aastaselt võisteldes 2004. aastal Beirutis Aasia naiste meistrivõistlustel kolmanda koha. Tuli Hiina naiste malemeistriks 2010. ja 2014. aastal. Hiina naiskonna koosseisus sai Ju naiste maleolümpiatel kaks kuldmedalit (2016, 2018), kolm hõbemedalit (2010, 2012, 2014) ja ühe pronksmedali (2006).
Ju Wenjun sai FIDE-lt 2009. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Maailmameistrivõistlused
Ju kvalifitseerus 2005. aastal toimunud FIDE tsooniturniiril maailmameistrivõistluste turniirile (2006), kus sai 53. asetuse. Jõudis seal kaheksandikfinaali, kus kaotas Maia Tšiburdanidzele. 2008. aastal pääses MM-i turniiril 32 parema hulka. 2010. aastal jõudis MM-i turniiril veerandfinaali, kus kaotas Humpy Konerule. 2012. aastal pääses MM-il poolfinaali, kus kaotas Anna Ušeninale. 2015. aastal sai MM-il 2. asetuse. Jõudis 32 hulka, kus kaotas Natalija Pogoninale. 2017. aastal sai MM-il 1. asetuse. Jõudis veerandfinaali, kus kaotas Tan Zhongyile.
Võitlus (täpsustus)
Võitlus võib tähistada järgnevat:
Ju Wenjun
Maailmameister
2015.–2016. aastatel toimunud FIDE naiste grand prix' sarja võitis Ju Wenjun ja sai õiguse tiitlimatšile valitseva maailmameistri Tan Zhongyiga. Mais 2018 Chongqing Shis ja Shanghais peetud matši Ju võitis tulemusega 5½:4½ ja sai maailmameistriks.
Jaanuaris 2020 Shanghais ja Vladivostokis peetud naiste MM-tiitlimatši Aleksandra Gorjatškinaga võitis Ju Wenjun tasavägiselt kulgenud matši tulemusega 6 (2½):6 (1½) ja kaitses tiitlit.
Szamotuły
Szamotułyt on esmamainitud 1231. aastal, linnaõigused sai ajavahemikul 1394–1398. Kuni 17. sajandini oli linn Szamotulskite perekonna omanduses ja kujunes oluliseks käsitöö ja kaubanduse keskuseks. 16. sajandil oli Szamotuły tähtsaim protestantismi keskus Suur-Poolas. 17. sajandi keskpaiku Poola-Rootsi sõja ajal hävis linn peaaegu täielikult. Teise Poola jagamise tulemusel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla (vahepeal oli aastatel 1807–1815 Varssavi hertsogiriigi koosseisus). Raudteeühenduse sai Szamotuły 1848. aastal. 19. sajandi teisel poolel kujunes linn poola rahvusliku liikumise üheks keskuseks Suur-Poolas. Tagasi Poolale läks linn 1919. aastal.
Telia Eesti
Telia Eesti AS (varem AS Eesti Telekom) on ettevõttele Telia Company AB kuuluv telekommunikatsiooniettevõte, üks suuremaid selle valdkonna ettevõtteid Baltimaades. Asutatud 1997. aastal.
Kuni septembrini 2014 oli Eesti Telekom valdusfirma, mille tütarettevõtted Elion Ettevõtted AS ja AS EMT pakkusid telekommunikatsiooni teenuseid. Telia Company kontserni restruktureerimise käigus ühendati 1. septembril 2014 Eesti Telekomi senised tütarettevõtted Elion ja EMT valdusfirmaga ning ühendettevõte jätkas tegutsemist AS Eesti Telekomi nime all. Brändid Elion ja EMT jäid sealjuures endiselt alles.
20. jaanuaril 2016 muutis Eesti Telekom oma ärinime Telia Eesti AS-iks ning asendas ka senised brändid Elion ja EMT Teliaga.
AS Telia Eesti aktsiakapital koosneb 137 954 528 nimiväärtuseta lihtaktsiast. Kõik aktsiad kuuluvad ettevõtte omanikfirmale Telia Company AB.
2010. aasta alguseni olid Eesti Telekomi aktsiad noteeritud Tallinna börsil. Ettevõtte börsilt äraviimise algatas TeliaSonera pärast Eesti Telekomi vähemusosaluste omandamist Eesti riigilt ja väikeaktsionäridelt.
Ettevõte on Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liidu liige.
Eesti Mustkunstnike Liit
Eesti Mustkunstnike Liit on Eesti mustkunstnikke ja mustkunstist huvitatud inimesi ning sellega sarnasel loomealal tegutsevaid artiste ühendav mittetulundusühing.
Liidu asutasid 30. aprillil 2008 vanameister Erich Udras ja noorema põlvkonna mustkunstnikud Meelis Kubo ja Charlekas.
Mustkunstnike Liidu eesmärgid:
Peetri külanõukogu
Peetri külanõukogu oli külanõukogu Paide rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Esna külanõukoguga.
Vladimir Poobus
Vladimir Poobus (ka Vladimir Pobus, 1910 Tallinn – 1976 Tallinn) oli Eesti arst.
1932. aastal lõpetas Leningradis Kirovi-nimelise Sõjalis-Meditsiinilise Akadeemia. Seejärel töötas arstina Punaarmees ja arst-röntgenoloogina Leningradis. Tegutses arstina ka Leningradi blokaadi ajal. Oli NLKP liige.
Pärast sõda tuli tagasi Eestisse, 1945. aastast oli ta Toompea Raviasutuste Valitsuse Polikliiniku peaarst, hiljem Toompea Raviasutuste Valitsuse juhataja (ülem). 1948. aastast oli ka Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu liige.
1954 mais nimetati ta Eesti NSV tervishoiu ministri asetäitjaks.
1960. aastate teises pooles ja 1970. aastate esimeses pooles oli ta Tallinna Vabariikliku IV Haigla peaarst.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Jostein Hasselgård
Jostein Hasselgård (sündinud 24. märtsil 1979 Fredrikstadis) on Norra laulja.
Rohuklased
pisi|350px|[[Smaragdrohukas (Chrysanthia viridissima).]] Rohuklased (Oedemeridae) on putukate sugukond mardikaliste seltsist.
Sugukonnas on umbes 100 perekonda kokku ligikaudu 1500 liigiga. Eestis 14 liiki.
Vastsed elavad enamasti kõdunenud puidus, valmikud aga tihti toituvad õitel.
Eesti välispoliitika
Eesti välispoliitika on väikeriigile iseloomulikult geograafiliselt piiratud, samal ajal kui suurriigid tegutsevad globaalselt ja kaugemale ulatuvaid eesmärke silmas pidades. Julgeoleku ning rahvusvaheliste suhete stabiilsuse ja ennustatavuse tagamiseks on Eesti riik seadnud paika teatud eesmärgid. Eesti soovib laiendada on julgeolekuruumi ja arendada partnerlussuhteid üle kogu maailma.
Välispoliitiliselt pakuvad Eestile väga suurt tuge NATO ja Euroopa Liit. Tänu Euroopa Liidule on Eestil ühine välis- ja julgeolekupoliitika (ÜVJP) teiste liikmesriikidega ning Eesti on tegev ka Euroopa julgeoleku- ja kaitsepoliitikas (EJKP).
Samuti on oluliseks välispartneriks Ameerika Ühendriigid, kellega tuleb hoida häid suhteid. Eesti aitab kaasa rahvusvaheliste kriiside ennetamisele ja kriisireguleerimisele, osaleb ka kriisilahendamisoperatsioonides. Eesti näitab väga häid tulemusi uute ohtude (nt küberrünnakud) tõkestamises.
Ajalooline lühiülevaade
Eesti Vabariik saavutas Venemaa Keisririigist iseseisvuse 1918. aasta 24. veebruaril ja kehtestas Rahvasteliidu kaudu mitmete riikidega diplomaatilised suhted. Rahvusvaheline kommuun ei tunnustanud Eesti sunniviisilist ühendamist Nõukogude Sotsialistlike Vabariikide Liiduga (NSV Liit) 1940. aastal. Eesti diplomaatiline korpus jätkas tööd osades riikides. Pärast taasiseseisvumist ja NSV Liidust lahkulöömist oli Venemaa Föderatsioon küll üks esimesi, kes tunnustas Eesti iseseisvust, kuid esimesena tunnustas 22. augustil 1991 Island. Pärast taasiseseisvumist oli Eesti esmaseks prioriteediks Venemaa (endine NSV Liit) vägede lahkumine Eesti territooriumilt. 1994. aasta augustiks olid kõik Vene väed lahkunud. Suhted Moskvaga on pingelised, kuna Venemaa on siiani keeldunud kinnitamast 1999. aastal Eestiga koos allkirjastatud piirilepingut.
Eesti majanduse toimimine
Eesti majandus on usaldusväärne ning seda tänu Euroopa Liidu siseturule. Eesti riigis toimib tõhus rahvusvaheline investeeringute kaitse süsteem, mis loob Eestis soodsa keskkonna rahvusvaheliste kaubandus-majandussuhete arendamiseks.
Eesti on olnud välisinvesteeringute jaoks atraktiivseks sihtpaigaks, olles üks kõige rohkem inimese kohta otseseid välisinvesteeringuid saanud Ida- ja Kesk-Euroopa riike. 2008. aastal moodustas välisinvesteeringute osakaal riigi SKP-st 71,4% ja välisinvesteeringute aastane voog jooksevhindades moodustas SKP-st 8,2%.
Kokku on Eesti saanud välisinvesteeringuid 2009. aasta märtsi seisuga 177,4 miljardi krooni eest, millest 35% on paigutatud finantsvahendusse. Suuruselt teine sektor 25%-ga on kinnisvaraarendus. Töötlev tööstus on mahtude poolest kolmandal kohal, sinna on suunatud 15% välisinvesteeringutest.
Eesti isikute kaitse välismaal ja välissuhetes
Eesti Vabariigil toimib konsulaarkaitse kodanikele paljudes asukohamaades ning nendealane info on kõigile kergesti kättesaadav. Seoses uute esinduste avamisega Euroopa riikides ja kaugemalgi laieneb ka konsulaarkaitse osutamise võimalus Eesti kodanikele. Konsulaarosakonna sihiks on saavutada viisavaba suhtlemine võimalikult paljude Euroopa riikidega.
Eesti mõjukus ja hea maine
Eestit saadab ka kuvand innovaatilisest riigist. Oma väiksusest hoolimata räägib Eesti pidevalt kaasa globaalteemadel ning teeb seda asjatundlikult. Samuti antakse Eestile piisavalt vastutust tähtsates küsimustes ning selle kaudu panustab riik kogu maailma. Eesti on võtnud osa paljudest kaitseväe õppustest koos USA, Suurbritannia, Kanada, Prantsusmaa ja teiste suurriikidega. Erinevates projektides on Eestile jäänud mitmeid ülesandeid, nagu näiteks kirjutada peatükk õppuse raportisse tubakatoodete tarvitamise tagajärgedest sõjaväelisele sooritusele ja tervisele.
Eesti väärtused välissuhetes
Eesti peab välispoliitiliselt väga oluliseks väärtuste ruumi arengut ja kasvu ning majandusliku vabaduse ja vabakaubanduse toetamist. Kõik Euroopa Liidu liikmesriigid moodustavad ühtse euroliidu siseturu ja seal käib kauplemine vabakaubanduse põhimõtete järgi. Imetilluke Eesti siseturg oma 1,4 miljoni tarbijaga neljasajakordistub. Eesti suureks eesmärgiks on ka demokraatiat ja õigusriigi põhimõtteid taotlevate ning inimõigusi kaitsevate rahvusvahelise õiguse normide edendamine.
Eesti riik hindab arengukoostööd ühiseid väärtusi tunnustavate partneritega. Eesti on valmis alati toetama abi vajavaid riike, andes neile humanitaarabi või osaledes rahuoperatsioonides ja tsiviilülesehitustöös. Näiteks on Eesti kaitsevägi osalenud Afganistanis rahvusvaheliste julgeolekutagamisjõudude ISAF (International Security Assistance Force) koosseisus alates 2003. aasta märtsist.
Eesti välispoliitika 1920.–1930. aastatel
Eesti panustas kahe sõja vahel regionaalsele koostööle Soome, Läti, Leedu, Poola ja ka Skandinaavia riikidega. Selline koostöö oli 1920. aastatel suunatud eeskätt ühisele kaitsepoliitikale ning majandus- ja kaubanduskoostööle, 1930. aastatel langes rõhuasetus poliitilisele, kultuurilisele ja mitteriiklike organisatsioonide koostööle.
Eestil õnnestus 1921. aastal ühineda Rahvasteliiduga, osaleti kõigil Rahvasteliidu täiskogudel ning muudel rahvusvahelistel konverentsidel. Eestis toetuti usule, et kirjalikud lepingud, sh Tartu rahuleping, mittekallaletungi lepingud jms on omaette väärtus ja tagatis julgeolekule. Väikeriigina kaldus Eesti Vabariigi välispoliitika kaitseliitude või neutraliteedi poole.
Euroopa Liit ja NATO (2004–...)
Euroopa Liidu ja NATO liikmena on Eesti välispoliitiline taustsüsteem palju detailsem. Välispoliitika olemuse muutumine ja avardumine eeldab pidevat seisukohtade kujundamist paljudes küsimustes. Poliitika kujundamise protsessis tuleb rohkem kaasata valitsusväliseid organisatsioone.
Uuenenud välispoliitilises olukorras tuleb Eestil pöörata suuremat tähelepanu rahvusvaheliste suhete uurimisele ning kodanikeorganisatsioonide valmisolekule ja suutlikkusele kaasa rääkida avaliku võimu otsustusportsessis. Välispoliitilise võimekuse kasvatamise üheks eelduseks on kolmanda sektori kaasamisel riigi strateegilise huvi täpsustamine ning sellest lähtuvad tegevused.
Koffiefontein
pisi|Maastik Koffiefonteini lähedal Koffiefontein on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Xhariepi ringkonnas, Letsemengi valla halduskeskus.
Koffiefontein on asutatud 1892. aastal.
1870. aastatel rajatud Koffiefonteini teemandikaevandus lõpetas tegevuse 2006. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Koffiefonteini elanikest mustanahalisi aafriklasi 74,00%, värvilisi 20,36%, valgeid 4,69%, India või Aasia päritolu inimesi 0,34% ja teisi 0,61%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 63,07% inimesi, sotho keelt 14,15%, koosa keelt 12,08%, tsvana keelt 7,00% ja inglise keelt 1,28%.
Järvapojad
Paide Spordiselts Järvapojad oli 1923–1940 (teistel andmetel asutatud 1924 ) ja 1942–1944 Järvamaal tegutsenud spordiselts. Seltsi esimees oli Helmut Veem.
Klaartje & Nicky
Klaartje & Nicky on Hollandi ansambel.
Järvapojad
Seltsil oli oma kergejõustiku- ja jalgpalliosakond.
Klaartje & Nicky
2004. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindasid nad Hollandi lauluga "Hij is een kei".
Summerville
Summerville võib tähendada järgmist:
Arved Haug
Arved-Valentin Haug (5. november 1922 Viimsi vald – 18. oktoober 1995 Kuressaare) oli eesti helilooja ja laulja.
Muusikutee
Arved Haug õppis 1947.–1952. aastal Tallinna Muusikakoolis klarnetit ja laulu. 1963. aastal lõpetas Eesti NSV Heliloojate Liidu noorteseminari.
1945. aastast mängis Haug mitmes orkestris ning laulis Eesti Raadio segakooris. Ta mängis saksofoni, kontrabassi, löökpille, klaverit, akordionit, kitarri. Haug töötas aastatel 1961–1986 ENSV Riikliku Filharmoonia estraadiosakonna toimetajana, ta oli ansambli Laine, orkestri Vana Toomas ja ansambli Erfia juht. 1960.–1964. aastal laulis ta Eesti Raadio Meeskvartetis koos Uno Loobi, Kalju Terasmaa ja Eri Klasiga.
1985. aastal sai Haug Eesti NSV teenelise kunstitegelase aunimetuse.
Arved Haug on mänginud telemängufilmis "Näitleja Joller" (muusik) ja mängufilmis "Juhuslik kohtumine" (Hinno). Ta osales Eesti Televisiooni esimeses täispikas muusikalfilmis "Helisev päev" (1960). Arved Haugi 85. sünniaastapäevaks valmis muusikaline dokumentaalfilm "Armuigatsus".
pisi|Arved Haugi haud
Isiklikku
Arved Haugi vanemad olid Mihkel Eduard Haug ja Magda Auguste Haug. Tal oli kaks venda ja õde. Tema esimene abikaasa oli Ella Haug (sündinud Niinepuu, 1921–2013) ning nende tütred on Reet Linna ja Eve Haug. Teine abikaasa oli Juta Haug (Metsalu), kolmas abikaasa Anne-Reet Margiste.
Arved Haug maeti 26. oktoobril 1995 Metsakalmistule.
Harrismith
Harrismith on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas Maluti-a-Phofungi vallas.
Harrismith on asutatud 1849. aastal. Linn on saanud nime Kapi koloonia kuberneri Harry Smithi järgi.
Agis IV
pisi Agis IV (kreeka keeles Ἄγις Δ; 265 eKr – 241 eKr) oli Sparta kuningas aastatel 244 eKr – 241 eKr. Ta proovis tulutult reformida Sparta poliitilist ja majanduslikku struktuuri. Agis tõusis troonile pärast oma isa Eudamidas II-t.
Reform
Agis IV sai üheks Sparta kahest kuningast 19-aastaselt, aastal 244 eKr. Temaga koos valitses Leonidas. Ta päris lisaks riigile ka kodumaise kriisi. Sparta kodanikuks saamine eeldas maa omamist, aga see oli kogunenud vaid mõne rikka pere kätte. Rahaline lõhe rikaste ja vaeste vahel oli väga suur. Agise plaan oli tühistada inimeste võlad, tuua tagasi vanad militaardistsipliinid ning jagada Sparta maad 4500 eraldi krundiks. Need krundid oleks jaotatud ära 15 000 mittekodaniku vahel. Agis andis käest ära ka enda maad. Kuigi Agis oli oma kaasvalitseja Leonidase troonilt eemaldanud, ei viidud tema ettepanekut täide, sest 242. eKr aastal valitud efoorid olid tema ideede vastu. Sellest tulenes revolutsioon, mille käigus Agis asendas efoorid enda meestega. Üks neist oli tema onu Agesilaus, kes soovitas kuningal kõik võlgade dokumendid põletada. Agesilaus hakkas aga pidurdama Agise plaane maad laiali jagada.
Troonilt kukutamine ja surm
Samal ajal tuli Agise jutule Ahhaia kindral Aratus, kes palus temalt abi Isthmuse kaitsmisel Aitoolia liidu eest. Agis sõitis koos kõigi oma järgijatega sõtta. Samal ajal naasis Leonidas ning ta valiti uuesti kuningaks. Leonidas asendas uuesti kõik efoorid, seekord enda meestega. Kui Agis sõjast tagasi tuli, ei võtnud ta oma sõjaväega trooni tagasi, vaid põgenes Athena templisse. Agise asukoht reedeti ning ta viidi vanglasse. Leonidas tuli koos oma efooridega ning küsitles Agist. Agist süüdistati türannias ning hukati kägistades. Ka tema ema Agesistrate ja vanaema Archidameia hukati.
Košrags
Košrags (ka Košragciems, liivi Kūoštrõg) on küla (mazciems) Kuramaal Lätis. Küla asub Talsi piirkonnas ja Kolka vallas.
Pitragsi ja Košragsi vahel asub Pitragsi-Košragsi kalmistu.
Aastal 1680 koostatud Piltene piiskopilinnuse vakuraamatus Košragsi ei mainita, küll on seal mainitud aga üksikut talu nimega Kūkiņi. Aastal 1745 moodustas see koos Žoki taluga Košragsi küla. Aastaks 1754 oli lisandunud veel kolmaski majapidamine – Dīķi. Aastaks 1870 oli majapidamisi viis. Aastal 1826 oli külas 78 elanikku. Aastal 1832 asutati sinna kool, mis oli esimene liivlaste külakool. Küla oli ka laevaehituskeskus; suviti käisid paljud saarlased seal tööl. Kuni Läti iseseisvumiseni kuulus küla Dundaga mõisale. Sealsed liivlased olid aastaks 1923 asutanud oma laulukoori.
Küla vanem osa on riikliku kaitse all olev ehitismälestis. Külas asuv Košragsi keskaegne kalmistu ehk Katkuhauad on kohaliku mälestisena muinsuskaitse all. Kaitsealusesse kompleksi kuuluvad aastal 1931 ehitatud Valdamo elumaja ja majapidamishooned. Virgo talul on omapäraned nikerdatud puidust ümara põhiplaaniga elumaja. Filmaņist on kaitse all kaks elumaja, mis rajati aastal 1906. Anduļi on küla vanim talukoht, mis kandis aastani 1896 nime Kūkiņi. Seal on kaitse all aastal 1830 valminud ait (kuulus varem teisele talule, ent läks aastal 1930 rannavööndi jagamisel Anduļi valdusse), elumaja aastast 1909, rehi aastast 1905 ja laevavrakkide tükkidest meisterdatud suitsutuskoda. Tilmačis on kaitse all majapidamissektsiooniga 19. sajandil valminud elumaja, ait ja aastal 1902 valminud neljaosaline üürnike maja. Norpiedagis on kaitse all aastal 1906 valminud aidahoone. Silkalnis aga samal aastal valminud elumaja. Tilmačist läbi küla keskuse randa viiva tänava ääres kasvavad aastal 1912 istutatud puud. Rannas asub aastal 1938 valminud muul, mille rajas külla sadama ehitamist juhtinud Didriķis Volganskis.
1935. aasta rahvaloenduse põhjal elas külas 115 elanikku. Aastal 2010 oli elanikke 13. Aastail 2009–2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Zinaida Saar
Zinaida Saar (aastani 1940 Zinaida Semenow, Semjonova, 21. mai 1915 Irboska vald, Petserimaa – 8. märts 2005 Tartu) oli Eesti pediaater ja infektsionist.
Elulugu
Zinaida Saar oli venelane ja kaupmehe tütar.
Lõpetas 1934 Petseri Gümnaasiumi, 1946 TRÜ arstiteaduskonna, meditsiinikandidaat (1953, TRÜ), väitekiri "К вопросу эпидемиологии туберкулеза у детей раннего возраста в городе Таллине (1948–1949 году)". Oli 1941 Tallinna Meditsiinikooli direktor, 1942–1944 Kanaši linna (Tšuvaši ANSV) vanemsanitaarinspektor ja rajoonidevahelise sanitaar-epidemioloogiajaama juhataja ning Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee tervishoiuosakonna juhataja, 1944–1947 ENSV Tervishoiu Rahvakomissariaadi Epideemiatõrje Valitsuse ülem, laste ravi-profülaktiliste asutuste valitsuse juhataja, Tallinna Lastehaigla ordinaator, Tallinna Meditsiinikooli õpetaja, 1947–1952 Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudi nooremteadur ja Vabariikliku Tallinna Haigla ordinaator, 1952–1954 Tartu Linna Nakkushaigla peaarst, 1954–62 TÜ lastehaiguste kateedri juhataja, 1962–65 nakkushaiguste ja dermatoloogia-veneroloogia kateedri juhataja, 1965–1991 dotsent.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: lastehaigused, nakkushaigused ja epidemioloogia; meditsiini ajalugu. Üle 30 teadustrükise, aimeartikleid.
Radar (ansambel)
Radar oli Eesti popmuusika ansambel, mis viljeles ka progerokki ja jazz fusion'it ning tegutses aastatel 1977–1987. Oli aastatel 1977–1983 Jaak Joala saateansambel.
Ansambli viimaseks esinemiseks Eestis jäi kontsert Tallinna Linnahallis 11. septembril 1987. Päris viimane kontsert toimus sama aasta oktoobris Budapestis.
Ansambli direktor oli Raivo Sersant (sündinud 16. detsembril 1952), kes on olnud abielus Ly Rannega ja Ele Kõlariga.
Koosseis
Ansambli koosseis läbi aastate:
Thamnodynastes
Thamnodynastes on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Thamnodynastes klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Lõuna-Ameerikas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Thamnodynastes seisuga 22.05.2014.
Hislavitši rajoon
Hislavitši rajoon (vene keeles Хиславичский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Smolenski oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Hislavitši alev.
Rajoon piirneb kirdes Potšinoki rajooniga, lõunas Šumjatši rajooniga, läänes Valgevenega ja loodes Monastõrštšina rajooniga.
Rajooni pindala on 1161,04 km². Elanike arv oli 2012. aastal 8740, 2009. aastal 10 133 ja 2002. aastal 12 007.
Hislavitši rajooni asulad kuuluvad ühe linnaasunduse (Hislavitši alevi) ja üheteistkümne külaasunduse koosseisu.
Tess Gaerthé
2005. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Hollandit lauluga "Stupid".
Alphard
pisi|Alphard Hüdra tähtkujus Alphard (ka Alpha Hydrae) on Hüdra tähtkuju heledaim täht.
See on hiidtäht, mis on Päikesest jahedam, kuid sellest suurem ja heledam. Alphard on Päikesest kolm korda massiivsem ja selle diameeter on Päikesest 25 korda suurem. Alphard on 420 miljonit aastat vana ning see on arenenud peajada tähest K3-spektri täheks.
Alphard asub Maast 177 valgusaasta kaugusel.
Summersville
Summersville võib tähendada järgmist:
Peetri külanõukogu (Alutaguse)
Peetri külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Peetri külanõukogu moodustati 1945 septembris Virumaal Alutaguse vallas. Külanõukogu keskus asus Arumäe külas.
Publitsistika
Publitsistika on ühiskonnaelu aktuaalsete probleemide ja nähtuste käsitlus massimeedias, nt trükisõnas, raadios, televisioonis. Publitsistikaga tegelevat ajakirjanikku või kirjanikku nimetatakse publitsistiks.
Publitsistika žanreid: artikkel, retsensioon, kommentaar, intervjuu, olukirjeldus, reisikiri, följeton, pamflett.
Christoph Bach
Christoph Bach (19. aprill 1613 Wechmar – 12. september 1661 Arnstadt) oli Saksa barokkmuusik, Johann Sebastian Bachi vanaisa.
Johann Sebastian Bachi 1735. aastal koostatud suguvõsauurimuse "Bachi muusikalise perekonna päritolu" andmeil oli Christoph Bach Johannes Hans Bachi teine poeg. Tema vennad Johann Bach ja Heinrich Bach olid samuti heliloojad.
Christoph Bach abiellus Maria Magdalena Grableriga. Neil oli kolm poega, kes kõik olid ka muusikud: Georg Christoph Bach (1642–1697) ning kaksikud Johann Ambrosius Bach (1645–1695), kes oli Johann Sebastian Bachi isa, ja Johann Christoph Bach (1645–1693). Christoph Bach suri Arnstadtis.
Ośno Lubuskie
Ośno Lubuskie (saksa Drossen) on linn Poolas Lubuszi vojevoodkonnas Słubice maakonnas, Ośno Lubuskie valla halduskeskus.
Drossen sai linnaõigused 1252. aastal. Teises maailmasõjas hävis umbes 70% linnast. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Rosma linnus
Rosma linnus ehk Rosma liinamägi ehk Rosma linnamägi on neemiklinnuse tüüpi linnamägi Põlva maakonnas Põlva vallas Rosma küla Pragi talu maadel.
Linnamäe asukoht on Ahja jõkke suubuva Orajõe kõrgel läänekaldal vana Põlva–Võru maantee idaküljel.
Linnamägi asub põhja–lõunasuunalise neemiku põhjapoolses, 15–20 m kõrguste järskude nõlvadega otsas. Ebakorrapärase kujuga linnuseõu pikkus on 125 m ja laius 70 m, pindala on umbes 4000 m². Ümber kogu õueala asub 300 m pikkune, siseküljelt 1,5 m kõrgune liivast ringvall. Vallis on kaks suuremat väravakohta: mäe põhja- ja kaguosas, kus väravaavad on 1,5 m laiad. Kagupoolse väravakoha lõunaküljel on valliots massiivsem ja kõrgem 4–5 m läbimõõduga ümar ja tasane platvorm. Seal võis asuda väravat kaitsev tornitaoline ehitis. Linnuseõue loodeosas on u 12 m läbimõõduga ja 2 m sügavune lohk. Seal asus arvatavasti kaev. Kaitseehitise iseloomu järgi otsustades kuulub Rosma linnus II aastatuhande algusse.
Arvatavalt 11.–12. sajandil rajatud puitlinnuse ebakorrapäraselt ovaalne linnuseõu on looduslikult kumer, tasandamata, laskub äärte poole. Valli sisejalamil on jälgitav nõgus vöönd.
Linnuses teostatud proovikaevamistel avastati, et linnuse vall on kuhjatud ühes järgus, sellel olnud puitehitiste põlenud jäänused olid langenud õuel asuvasse kraavi, moodustades seal selge põlenguviiru. Mäeplatoo servalt avastati 2–3 cm paksune käsitsivalmistatud ja tekstiilkeraamika leidudega kultuurikiht koos nõgise, kivideta koldelohuga. Täitepinnase alt, algse loodusliku liivakivi pealt leiti kerge piirdeaia jäänused: kõrvuti maasse löödud 10 cm läbimõõduga söestunud postijäänuste vahel oli 7–8 cm laiune horisontaalne, piki mäeserva kulgev tukk, mis viitab vanemast rauaajast (1.–5. sajandist) pärit servapiirdele. Valli kuhjamise aeg ei ole teada, kuid mullatööde maht viitab nooremale rauaajale (8.–11. sajand). Arvatavasti on linnuse lõplik väljaehitamine jäänud pooleli või on linnus II aastatuhande alguses maha jäetud. Rosma oli tolle aja kohta üks suuremaid ja tugevamalt kindlustatud linnuseid Lõuna-Eestis (Ugandis), Võhandu ja Ahja jõgikonnas ning piirkonna tolleaegne administratiiv-poliitiline keskus ja kauplemiskoht. Arheoloog Heiki Valk on välja pakkunud, et hiljem rajatud linnusevalli hakati ehitama 1223. aasta ülestõusu ajal, kuid pärast Otepää alistumisotsust jäeti see pooleli.
Linnamäe põhjaväravani viiva tee ääres, umbes 200 m kaugusel on kaks kääbast I aastatuhande teisest poolest.
Linnamäel on suuremaid arheoloogilisi kaevamisi tehtud kahel korral: 1951 (Harri Moora) ja 2007 (Heiki Valk).
2019. juunis lasi maaomanik linnamäel lageraie teha. Langetustraktori mäele pääsemiseks lükati linnusevallis olev peavärav laiemaks, mis Heiki Valgu hinnangul pani seal tõenäoliselt asuvad väravakäigu puitkonstruktsiooni jäänused varingu- ja erosiooniohtu. Oktoobris lükkas torm ümber raielangi kõrval kasvanud 23 puud, mille juured tõmbasid üles ka kultuurikihi. 2020. aasta kevadel alustasid arheoloogid linnamäel hädakaevamisi. Heiki Valgu arvates on mäel käinud ka metallidetektoritega röövotsijad, kuna arheoloogid leidsid 70 m² suuruselt alalt vaid ühe noa ja mitte isegi uuemaaegseid esemeid.
Ülilairibatehnoloogia
Ajalugu
Ülilairibatehnoloogia esimene kasutus on teada juba 1901. aastast, kui Guglielmo Marconi edastas üle Atlandi ookeani morset. Umbes 50 aastat hiljem hakati militaarüksustes raadioimpulssidel põhinevaid radareid kasutama. Tänapäevase ülilairibatehnoloogia eelkäija ühtedeks teerajajateks olid 1960. aastatel Ameerika Ühendriikidest pärit Henning Harmuth (Ameerika katoliiklik ülikool), Gerald Ross ja K. W. Robins (Sperry Rand Corporation). 1960.–1990. aastatel oli ülilairibatehnoloogia lubatud kasutamiseks ainult militaarüksustele ja Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumile ja sedagi ainult salastatud projektides. Mikroprotsessorite kiire areng on avanud ülilairibatehnoloogiale tee ka kommertsturule. Esimest korda lubati ülilairibatehnoloogial põhinev seade kommertsturule alles 2002. aastal (USA).
Tehnoloogia
Ülilairibatehnoloogia kanali laius jääb peamisel 3,1 GHz ja 10 GHz vahele ning selle traadita side võrgu infoedastuskiirus 10 meetri raadiuses on vähemalt 100 Mbit (megabitti) sekundis. Suur kanalilaius võimaldab korraga edastada suuremahulisi andmeid näiteks kommunikatsioonis, ülitäpseid asukohaandmeid ja kuvamisseadmetelt edastatavaid andmeid. Ülilairibatehnoloogia võimaldab raadiosaatjatel kasutada ka mürapiirist madalamaid sagedusi, mis tähendab, et see saab samaaegselt töötada koos teiste traadita side võrkudega nagu 802.11 LAN, 802.15 MAN ja WAN. Raadioimpulsid võivad olla kas madalad või väga kõrged. Impulss-süsteemil põhinevad radarid ja kuvamisseadmed kasutavad enamjaolt väheste kordustega impulss-sagedusi (üldiselt vahemikus 1–100 megaimpulssi sekundis). Kommunikatsioonivahendid kasutavad sedapuhku aga pigem rohkemate kordustega impulsse (üldiselt vahemikus üks kuni kaks gigaimpulssi sekundis).
Visuaalse pildi kuvamisseadmed
Kuvamisseadmed on georadarid, meditsiinilised röntgenseadmed, militaarüksustes ja sisekaitses kasutatavad seinu läbistavad radarid. Taolised seadmed töötavad sagedusel kas alla 960 MHz või 3,1 GHZ ja 10,6 GHz vahelises sagedusalas. Tüüpiliselt kasutatakse päästeoperatsioonides, sisekaitses, kaevandus- ja ehitusettevõtetes. Kasutatakse ka objektide või inimeste asukoha ja/või liikumise kindlaksmääramiseks läbi ruumi seinte. Arstiteaduses kasutatakse ülilairibatehnoloogial põhinevaid kuvamisseadmeid röntgenseadmetes ja uurimustes.
Liiklusradarisüsteemid
Liiklusradarid töötavad sagedusalas 22–29 GHz. Peamiselt kasutatakse mootorsõidukitel kokkupõrke vältimise süsteemides (inglise keeles collision avoidance system).
Kommunikatsiooni- ja mõõtmisseadmed
Kommunikatsiooni- ja mõõtmisseadmed töötavad sagedusalas 3,1–10,6 GHz.
Kasutusalad
Ülilairibatehnoloogia on küll muutumas üha populaarsemaks laialdaselt kättesaadavaks tarbekaupade hulgas, kuid samamoodi on sellest kasu ka militaarüksustel ja sisekaitseorganitel. Üks põhjustest on ülilairibatehnoloogia võime kasutada infoedastuseks mürapiirist madalamaid sagedusi. Teiseks jaotab ülilairibatehnoloogia raadioimpulsid tema kasutataval laial sagedusalal laiali. Mõlemad põhjused raskendavad raadiosignaali avastamist, mis muudab ülilairibatehnoloogial töötavad raadiojaamad sõjapidamises ja sisekaitseorganitele ideaalseks kommunikatsioonivahendiks. Samuti sobib ülilairibatehnoloogia kasutamiseks süsteemidel, mis saavad omavahel suhelda lühikestel vahemaadel, nagu näiteks arvutite välisseadmed (nt väline klaviatuur).
Antennid
Põhiline erinevus tavaliste raadioülekannete ja ülilairibatehnoloogia vahel on see, et tavapärased raadiosüsteemid edastavad andmeid võimustaset, sagedust ja/või sinusoidi faasi muutes. Ülilairibatehnoloogia raadioülekanded aga edastavad andmeid intervallides, genereerides iga kindla aja tagant raadioenergiat, mis on võimalik tänu ülilairiba laiale sagedusalale.
Ülilairibatehnoloogiat kasutatavate süsteemide üheks olulisemaks osaks on antenn, mis filtreerib sissetulevaid raadiosignaale nii, et läbi lubatakse ainult need signaalid, mis on samuti ülilairibatehnoloogial põhinevalt seadmelt saadetud ning diferentseerib läbivat signaali. Ülilairibaantennid saadavad välja lühikesi, vaid ühe nanosekundi pikkusi impulsse. See pidevalt pulseerivaid signaale väljasaatev süsteem seab endale tingimuse ka spetsiaalse antenni jaoks, mis suudab transiivris impulsid koguda ja üheks andmeks muundada. Saatjas peab antenn vastupidi transiivris toimuvale olemasoleva andme lühikesteks impulssideks diferentseerima ja sagedusalale laiali jaotama. Antenni kvalifitseeritakse ülilairibatehnoloogiana, kui selle sagedusriba on vähemalt suhtes 6:1. See tähendab, et ülemine sagedus peab olema alumisest vähemalt kuus korda suurem.
Ülilairibaantennid erinevad kitsasribaantennidest põhiliselt põhikontseptsiooni poolest. Paljud antennid, eriti elektersideseadmetes, on seadistatud kindlale kesksagedusele ning töötavad suhteliselt kitsal sagedusalal. Ülilairibaantennid on aga konstrueeritud püüdma signaale palju laiemal sagedusribal.
Andmeside
Ülilairibatehnoloogia arendati algselt välja puhtalt tööstuslikel eesmärkidel. Kommunikatsiooni- ja andmeedastussüsteemidesse integreerus see alles tükk aega hiljem. Tänaseks on ülilairibatehnoloogiast saanud üks tuleviku kommunikatsiooni- ja andmesidesüsteemide võtmeelemente.
Positsioneerimine
Positsioneerimine on andmeside üks osa, mis hõlmab ka strateegiaid positsioneerimise täpsemaks muutmiseks ning koordinaatide edastamiseks. Kõik elektroonilised vahendid suudavad määrata andmeedastuseks kulunud aja pikkuse, seostades selle seadme enda määratud kellaajaga. Triangulatsioonitehnika abil positsioneerimiseks, aga ühest seadmest üksi ei piisa, vaja läheb vähemalt kolme seadet. Ajastuse täpseks määramiseks on vaja kõikide nende seadete koostööd.
Ülilairibatehnoloogia sobib suurepäraselt positsioneerimiseks tänu andmeedastussüsteemile, mis saadab info intervallides väga lühikeste raadioimpulssidena välja. Juhul kui impulsi transiivrisse kohale jõudmise aeg on teada, on võimalik täpselt arvutada impulsi läbitud teepikkus (kaugus raadiosaatjast). Kombineerides mitme transiivri arvutatud distantsiandmeid ühe konkreetse raadioimpulsi kohta, saab triangulatsioontehnikaga arvutada signaali algallika täpse asukoha.
Ülilairibasüsteemide, mille võimalik sagedusala laius on 7,5 GHz, puhul on maksimaalne impulsi kiirus 133 pikosekundit ehk teisisõnu impulsi saabudes transiivrisse on võimalik leida teepikkus, mille impulss 133 pikosekundiga läbis. Selliste kiiruste korral positsioneerimise täpsus ruumis 4 cm täpsusega. Tagasihoidlikumate süsteemide puhul, mille võimalik sagedusala on 500 MHz, on impulsi maksimaalne kiirus vastavalt 2 nanosekundit, mis võimaldab positsioneerimist ligi 60 cm täpsusega. Ülilairibatehnoloogia väikseim võimalik kanali laius on 500 MHz, seega on iga ülilairibasignaali abil positsioneerimine täpsusega alla meetri.
Leida Sibul
Leida Sibul (31. august 1920 Valga – 14. veebruar 2012) oli eesti laulja.
Ta õppis kutsekoolis õmblejaks, kuid unistas teatrirollidest.
Ta õppis aastatel 1940–1941 ja 1947–1949 Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (õpetaja Jenny Siimon), hiljem eraviisiliselt sama õpetaja juures.
Töötas aastatel 1951–1953 artellis Salvo ja 1953–1957 trükikojas Kommunist.
Leida Sibul oli aktiivne isetegevuslane, esines nii solistina kui ka duettides ja vokaalansamblites. Laulis 1957–1976 Eesti Raadio segakooris. Tuntuim oli tema duett Hilda Koniga (1955–1961). Sibulal on pisiroll (Silva ema) filmis "Keskea rõõmud".
Isiklikku
Tema isapoolne vanaisa Hans Anderson oli rootslane. Tema isa Andres Anderson oli Valga raudteelaste puhkpilliorkestri dirigent. Tema poeg oli Lembit Sibul. Tema emapoolne onupoeg on Mihkel Zilmer.
Wińsko
Wińsko (saksa keeles Winzig) on küla Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Wołówi maakonnas, Wińsko valla halduskeskus.
Wińsko sai linnaõigused 1285. aastal. Teises maailmasõjas hävis umbes 70% linnast. 1945. aastal anti Wińsko Saksamaa koosseisust Poolale. Saksa elanikkond saadeti välja ja Wińsko kaotas linnaõigused.
Şirindil Alışanlı
Şirindil Həsən oğlu Alışanlı (ka Alışanov; venepäraselt Шириндил Гасан оглы Алышанов; sündinud 28. oktoobril 1952 Aserbaidžaani NSV-s Laçıni rajoonis Əhmədli külas) on aserbaidžaani kirjandusteadlane.
Ta kaitses 1981. aastal Juri Borevi juhendamisel kandidaaditöö romantismist. Tema doktoritöö teema on "Aserbaidžaani kirjandusteaduse teoreetilis-metodoloogilised probleemid".
Võ Văn Thưởng
Võ Văn Thưởng (sündinud 13. detsembril 1970) on Vietnami poliitik, alates 2023. aasta 2. märtsist riigi president.
Maasoojuspump
Maasoojuspump on kütteseade, mis kasutab maapinda salvestunud päikeseenergiat. Maasoojuspump kasutab energiaallikana maapinda, pinnase ülemisi kihte, kaljut või lähedal asuvat veekogu. Juba meetri sügavusel maapinnas on temperatuur üsna konstantne, 4–12 °C. Maapinda salvestunud soojusenergia kogutakse pinnasesse paigaldatud plasttorustiku ehk maakollektori abil. Kollektor on ühendatud soojuspumbaga, mis katab täielikult hoone küttevajaduse ja valmistab sooja tarbevett ning vajaduse korral jahutab ruume. Soojuspump vajab tööks (soojuse pumpamiseks) elektrienergiat. Kulutades ühe kWh elektrienergiat saab maasoojuspump toota kuni 5 kWh soojusenergiat. Maasoojuspumba kasutamise korral vähenevad küttekulud kuni 80% otsese elekterküttega võrreldes. Maasoojuspumba kasutamine on mugav, keskkonnasõbralik ja peaaegu hooldusvaba. Geotermaalset soojusressurssi jaotatakse:
Puurkaevude ja -aukude kasutamisel maasoojuspumpade soojusallikana tekivad teatud mõjud ja ohud pinnasele ning põhjaveele. Neid küsimusi on põhjalikult käsitletud töös (Jõeleht, A., Gaškov, M., Polikarpus, M. 2012). Eestis kasutust leidev geotermaalne ressurss on madalatemperatuuriline (< 10 °C) ning seega on selle kasutamiseks vaja maasoojuspumpa. Tüüpilises maasoojuspumbas tõstetakse kompressori abil gaasilise külmaaine rõhk 10–20 baarini, mille tulemusena kerkib külmaine temperatuur mitukümmend kraadi (35–70 °C). Seda soojust saab soojusvaheti abil edastada näiteks hoone küttesüsteemi. Soojust loovutanud külmaaine liigub seejärel läbi paisventiili, mille läbimise järel langeb külmaine rõhk mõne baarini. Sellega kaasneb ka külmaaine temperatuuri langus (~ –5 °C), mis saadetakse uuesti maapõues paiknevasse ringlussüsteemi.
Maasoojussüsteeme saab liigitada järgmiselt:
Soojusallikad
Maasoojuspumba kasutamiseks on vajalik sobiva madalatemperatuurilise soojusallika olemasolu. Maasoojuspump kasutab soojusallikana maapinda, pinnase ülemisi kihte või lähedal asuvat veekogu. Näiteks meetri sügavusel maapinnas on temperatuur üsna konstantne (4 – 12 °C). Ideaalsel soojusallikal on kütteperioodil kõrge ja stabiilne temperatuur, sest temperatuurist olenevad külmutusagensi keemistemperatuur aurustis, temperatuuritõus soojuspumbas ning tehnilised näitajad. Rakendada saab nelja erinevat looduslikku energiaallikat, millest sobivaim valitakse lähtuvalt asukohast ja energiavajadusest. Eestis on enamasti kasutusel pinnasekollektor (horisontaalne maakollektor), kuid viimastel aastatel on kasvanud ka soojuspuuraukude ehk energiakaevude rakendamine.
Maapind Suve jooksul salvestub maapinna ülemistesse kihtidesse päikeseenergia (samuti ka vihmavee- ja maapinna lähedase õhu soojusenergia). Kollektori pikkus sõltub soojuspumba võimsusest, jäädes tavapäraselt suurusjärku 250 – 1 000 m. Rusikareegli järgi vajab 1 m² eramu köetav pind vähemalt 3 m horisontaalset maakollektorit ja vähemalt 3,6 m² vaba maapinda. Eelistatud on niiske pinnas hea soojusjuhtivuse tõttu. Maakollektori torustik tuleb seda lühem, mida niiskem on pinnas.
Põhjavesi Maasoojuspumbaga ühendatakse tavaliselt kaks üksteisest 15 – 20 m kaugusel asuvat tavalist puurkaevu, üks vee võtmiseks ja teine vee tagasijuhtimiseks. Puurkaevusüsteemi puurkaevud peavad olema ühel sügavusel ja asuma samas veekihis. Põhjavee temperatuur on aasta läbi konstantne. 25–75 m sügavusel on põhjavee temperatuur Eestis 6,5-7 °C. Põhjavee toomiseks pinnale kasutatakse 10–30 m sügavusi, aga ka 70 m ja sügavamaid puurkaeve. Puurkaevude tootlikkus peab vastama vajalikule soojusvõimsusele. Puurkaevust pumbatakse põhjavesi elamus asuvasse soojusvahetisse, kus põhjavesi jahutatakse temperatuurile 3-4 °C ja suunatakse kas tarbimisse või maa alla tagasi. Maa alla suunatakse vesi teise puurkaevu kaudu, mis peab asetsema vee liikumise suhtes pinnases allavoolu, et vältida ühe ja sama vee korduvat kasutamist. Puurkaevu tootlikkus peab tagama soojuspumba võimsusele ja olmevajadustele vastava veehulga. Puurkaevusüsteemi negatiivseks küljeks on kindluse puudus maapinnas piisava veeringluse tekkimise osas.
Veekogu Kui maja on ehitatud veekogu lähedale, siis saab soojuspumbaga veekogu põhja paigaldatud plasttorustiku abil ammutada kütmiseks vajalikku soojusenergiat. Pinnavee puhul on tegemist veekogudega nagu järved, jõed ja meri. Jõe- ja järvevesi on head soojusallikad, kuid neil mõlemal on ka oluline puudus. Suvel on veekogu pinnakihi temperatuur kõrgem kui põhjakihtides, talvel vastupidi – pinnakihtides on temperatuur nullilähedane, põhjas keskmiselt 4 °C. Merevett kasutavad enamasti keskmist ja suuremat tüüpi soojuspumbad. Sügavusel 25-50 meetrit on merevee temperatuur püsivalt 5-8 °C. Tähelepanu tuleb pöörata süsteemi korrosioonikindlusele, eriti soojusvahetite ja pumpade osas. Mereveest võib süsteemi sattuda ka prahti. Soojusvõtuks pinnaveelt on põhiliselt kasutusel kaks moodust – vee pumpamine aurustisse ja sealt jahtununa tagasi veekogusse ning veekogu põhja laotatud kollektorite rakendamine. Esimese mooduse puhul kasutatakse suvel veekogu pinnakihti, talvel põhjakihti. Tagasi tuleb vesi pumbata veevõtukohast eemal. Teise mooduse puhul võib kasutada külmutusagensi otsest aurustamist torustikus või kollektoris ringlevat vahesoojuskandjat. Torustiku läbimõõt on tavaliselt 25–63 mm.
UNESCO maailmapärand San Marinos
San Marino alal on UNESCO maailmapärandi nimistus üks objekt.
Nimistusse on kantud:
Kuimetsa karstiala
pisi|Koopasuue Kuimetsa karstialal. pisi|Kuimetsa karstiala. pisi|Suurvesi Kuimetsa karstialal Kuimetsa karstiala (ka: Kuimetsa Iida urked, Iida urked, Iie urked, Iida karstiala) on karstiala Rapla maakonnas Rapla vallas ning Harjumaal Juuru kihelkonnas, Kuimetsa külas.
Kurnpüünis
Kurnpüünis on püügivahend, mille kasutamise põhimõte seisneb veekogu osa ümberpiiramises ja sealt kala kättesaamises püünise kokkuvedamisega või püügivahendi vertikaalse liigutamisega.
Kuimetsa karstiala
Osaliselt kamardunud karst on arenenud loopealsetel Ordoviitsiumi ladestu Porkuni lademe lubjakivides. Salajõe pikkus on 5-6 km. Kuimetsa karstialal on geoloogiline, maastikuline, ökoloogiline (koopafauna, lootaimestik) ja veekaitseline tähtsus.
Kurnpüünis
Kurnpüüniste määratlus ja kasutamine on Eestis sätestatud kalapüügieeskirjaga.
Kuimetsa karstiala
Kuimetsa karstiala
Märgitud on ka 1994. aastal suurvee ajal veetase, mis on üks meeter kõrgemal praegusest talu teepinnast. Iida karstialal asub ka Kuimetsa suurkoobas, mida võib nimetada Eesti pikimaks looduslikuks koopaks ja mille läbimõõt on küll kõigest pool meetrit, kuid mille sisemuses asetseb kahe meetri kõrgune ja kümne meetri laiune ruum.
Suurema osa aastast on Kuimetsa karstikoopad kuivad ning inimjalale läbitavad, suurvetega valgub maa-aluste jõgede vesi ka karstialale.
Ajalugu
Koobastikku on nimetatud ka Iie urgeteks. Rahvapärimuse järgi on usutud, et seal elasid Iida-nimelised loomad, keda inimesed kartnud. Ka on urgetes nähtud kohapärimuse järgi "tonte ja vaimusi", sinna olla vajunud Iida või Hiida linn, mis pärimuse järgi võib üles tõusta. Urgetesse vajunud linna tulesid olevat muistendi järgi mõisa öövaht kord uusaasta öösel metsa kohal hiilgamas näinud. Hiie-toponüümika ja pärimuses kirjeldatud ebatavalised nähtused annavad kohapärimuse uurija Jüri Metssalu hinnangul tunnistust, et tegu on pühapaigaga.
Läti Henriku kroonika on seni vanim viide Kuimetsa koobaste kohta. Kroonikas märgitakse, et 1219. aastal sakslaste ja liivlaste sõjakäiguajal Harjumaale suitsu abil lämmatasid ligikaudu 1000 inimest, kes olid pugenud karstiala koobastesse peitu.
Eesti Mootorispordi Keskliit
Eesti Mootorispordi Keskliit oli Eesti mootorispordiga tegelev keskorganisatsioon, mis tegutses aastatel 1924–1940.
Liit asutati 27. septembril 1924.