cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jacobsoni elund
Ajaloolist
Elundi esmaavastajaks inimesel peetakse Taani botaanikut ja anatoomi Frederik Ruyschi (1638–1731). Hiljem (1809) teatas Taani arst Ludwig Lewin Jacobson (1783–1843) Danske Videnskabernes Selskabis elundi uuest avastamisest imetajatel.
Jaanus Rooba
Jaanus Rooba (sündinud 20. detsembril 1968) on Eesti haridustegelane ja luuletaja, 1998. aastast Tartu Maarja Kooli juht.
AFI's 100 Years...100 Movies
AFI's 100 Years...100 Movies on 1998. aastal avaldatud koondedetabel Ameerika Ühendriikide kõigi aegade sajast parimast filmist. Nimekirja avaldas Ameerika Filmiinstituut. Kümme aastat pärast edetabeli avaldamist koostati 2008. aastal uus edetabel.
Jan-Erik Enestam
pisi|Jan-Erik Enestam 2005. aastal Jan-Erik Enestam (sündinud 12. märtsil 1947 Västanfjärdis) on soomerootsi päritolu Soome poliitik.
Ta kuulub Rootsi Rahvaparteisse. Aastatel 1998 kuni 2006 oli ta Rootsi Rahvapartei esimees. Talle järgnes Stefan Wallin aastal 2007.
Tal on Turu Åbo Akademist politoloogia magistrikraad.
Aastatel 1978–1983 oli Enestam Västanfjärdi vallavanem ja aastatel 1983–1991 Põhjamaade Nõukogu projektijuht. Aastatel 1991–2007 oli ta Soome parlamendi (Eduskunta) liige ning 1995–2006 minister mitmes valitsuses.
2007–2013 oli Jan-Erik Enestam Põhjamaade Nõukogu peasekretär ehk presiidiumi sekretariaadi direktor.
Stadio Comunale
Stadio Communale (itaalia keelest ’linnastaadion’) on paljude Itaalia ja Šveitsi linnade peamiste staadionite endised või tänased nimetused, sealhulgas:
Itaalias:
Šveitsis:
Ukrainakeelne Vikipeedia
pisi|Logo pisi|Vikikonverents [[Kiievis (2018)]] Ukrainakeelne Vikipeedia (ukraina keeles Українська Вікіпедія) on Vikipeedia ukrainakeelne versioon.
Ukrainakeelse Vikipeedia esimene artikkel oli "Aatom", mille algversioon avaldati 26. jaanuaril 2004. 23. märtsil 2020 ületas ukrainakeelse Vikipeedia artiklite arv 1 000 000 piiri.
Ukrainakeelses Vikipeedias on artiklit, millega see on artiklite arvult. kohal, ja lehekülge. Keeleversiooni arengutaset iseloomustav parameeter "sügavus" on. (näiteks eestikeelses versioonis on see ja ingliskeelses koguni ). Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Neljandik (26%) artiklitest on bottide loodud.
Abiparred
Abiparred on taluarhitektuuris rehetoas partele lisaks kasutatud peenikesed puud, mis paiknesid ahju koldeesise kohal. Abiparred toetati otstega esimesele parrele.
Farnham (Québec)
Farnham on linn Kanadas Québeci provintsis Estrie halduspiirkonnas.
Baumthal
Baumthal on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Baumthal on pandud Käru mõisas Vändra kihelkonnas Pärnumaal. Nimede eestistamisel määrati Baumthali-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Alamuru, Arniste, Kalm, Lepporg, Niinemäe, Orula, Pilvik, Puuorg, Põldla, Sööt ja Viirsalu. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Budberg
Budberg oli Vestfaalist pärit aadlisuguvõsa.
Suguvõsa esiisa oli, keda on mainitud 1136. aastal Vestfaali elanikuna. Vestfaalist läksid Budbergid 13. sajandil Liivimaale, Kuramaale ja Rootsi.
Budbergid 1620. aastal immatrikuleeriti Kuramaa, 1746. aastal Eestimaa ja 1747. aastal Liivimaa aadlimatriklisse.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Huuksi, Joosu mõis.
Toomas Vilpart
Toomas Vilpart (sündinud 21. septembril 1971 Viljandis) on Eesti sõudja.
Lõpetas 1989 Viljandi 5. keskkooli ja õppis 1989–91 TÜ KKT-s. Töötanud AS-is Sauga Autoveod autojuhina.
Sõudmine
190 cm, 82 kg. Hakkas sõudma 1985 Viljandi Kalevis Anne Freimuthi õpilasena, hiljem treenis Arne Graumanni ning Pärnus Kaido Siimu ja Matti Killingu juhendamisel.
Isiklikku
Õde Tiina V. (4. V 1973 Viljandi), sõudja, võitnud Eesti mv-tel 1988–89 1 hõbeda ja 3 pronksi, sõudekohtunik (2002 B-kat).
Lotringi hertsogkond
Lotringi hertsogkond (prantsuse Lorraine; saksa Lothringen), algselt Ülem-Lotring (Haute-Lorraine; Oberlothringen), oli hertsogkond, mis kattub laias laastus tänapäevase Lorraine piirkonnaga Kirde-Prantsusmaal. Osi endisest hertsogkonnast on nüüd ka Belgias, Luksemburgis ja Saksamaal. Ajalooline pealinn oli Nancy. Teised tähtsad keskused olid Metz, Verdun ja Épinal.
Lotharingia
Lotringi eelkäija Lotharingia oli sõltumatu Karolingide kuningriik Lotringi kuningas Lothar II (855–869) võimu all. Selle territoorium oli algselt 843. aasta Verduni lepinguga loodud Kesk-Frangi riigi osa, kui Karolingide keisririik jagati Ludwig Vaga kolme poja vahel. Kesk-Frangi riik eraldati keiser Lothar I-le, kutsuti seetõttu Lotharii Regnum. Pärast tema surma aastal 855 jagati see edasi kolme ossa, millest tema poeg Lothar II võttis põhjapoolseima. Tema riik koosnes siis suuremast territooriumist, mis ulatus Burgundia krahvkonnast lõunas kuni Põhjamereni. Prantsuse keeles sai see ala tuntuks kui Lorraine, samas saksa keeles sai see lõpuks tuntuks kui Lothringen. Alemanni keeles, mida kord Lotringis räägiti, tähendab -ingen-sufiks omandit; seega ülekantud tähenduses võib "Lotharingen" tõlkida kui "Lotharile kuuluv maa".
Ülem-Lotringi hertsogkond
Aastal 953 nimetas Saksa kuningas Otto I oma venna Brun Suure Lotharingia hertsogiks. Aastal 959 jagas Brun hertsogkonna Ülem- ja Alam-Lotringiks, mis muutus jäävaks pärast tema surma aastal 965. Ülem hertsogkond oli jõge pidi kaugemal "üleval", see tähendab, et oli sisemaal ja lõuna pool. Ülem-Lotringit kutsuti alguses Moselle'i hertsogkonnaks, nii ametlikes dokumentides kui ka rahvapärimuses, ja selle hertsog oli dux Mosellanorum. Lotharingia Superioris ja Lorraine kasutamine ametlikes dokumentides algas hiljem, umbes 15. sajandil. Esimene hertsog ja Bruni esindaja oli Friedrich I Barist, Bruni õe Saksi Hadwigi väimees.
pisi|vasakul|Lotring (sinine) umbes aastal 1400 pisi|vasakul|Lotring ja Valois-Burgundia dünastia valdused [[Charles Südi valitsemise ajal]] Alam-Lotring lagunes mitmeks väiksemaks territooriumiks ja vaid tiitel "Lothier hertsog" säilis, seda kandis Brabanti ja Alam-Lotringi hertsog. Pärast seda, kui Moselle'i hertsogkond läks René d'Anjou valdusse, kasutati jälle nime "Lotringi hertsogkond", vaid tagasiulatuvalt kutsuti "Ülem-Lotringiks". Tol ajal eraldus juba mitmeid territooriume, nagu Luksemburgi krahvkond ja Trieri peapiiskopkond või Bari krahvkond ning Verduni, Metzi ja Touli "Kolm piiskopkonda".
Keisririigi ja Prantsusmaa vaheline piir jäi suhteliselt stabiilseks läbi kogu Keskaja. Aastal 1301 sai Bari krahv Henri III oma maade (Barrois mouvant) lääeosa läänina Prantsusmaa kuningalt Philippe IV-lt.
Antigua Recreation Ground
Antigua Recreation Ground on Antigua ja Barbuda rahvusstaadion, mis asub Antigua saarel St. John'sis. Väljakut kasutavad Lääne-India kriketikoondis ja Antigua ja Barbuda jalgpallikoondis.
Lotringi hertsogkond
Ülem-Lotringi hertsogkond
1430 suri Bari hertsogkonna viimane valitseva dünastia meesliinis hertsog Ludwig. Bar läks tema kaugele sugulasele René I-le, kes oli abielus Lotringi hertsoginna Isabellaga. Aastal 1431 päris paar Lotringi. René surmaga aastal 1480 läks Bar tema tütrele Jolandele ja selle pojale René II-le, kes oli ka Lotringi hertsog. Burgundia hertsog Charles Südi võitles aastal 1475 Lotringi hertsogkonna pärast, kuid võideti lõpuks ja tapeti Nancy lahingus (1477).
Antigua Recreation Ground
23. novembril 2016 toimus staadionil Antigua ja Barbuda ja Eesti jalgpallikoondiste vaheline sõprusmäng, mis lõppes külaliste 1:0 võiduga.
Lotringi hertsogkond
Ülem-Lotringi hertsogkond
Aastal 1482 vallutas Lotringi hertsog Virtoni prévôté, Luksemburgi hertsogkonna osa, ja annekteeris selle. Aastal 1484 andis Prantsusmaa kuninga Charles VIII regent, hertsog Pierre II de Bourbon Lotringi hertsogile Bari hertsogkonna ametlikult. Oma viimases testamendis aastast 1506 määras René, et Bari ja Lotringi hertsogkondi ei tohi kunagi eraldada. Kaks hertsogkonda jäid jäädavalt personaaluniooni.
Kuigi keisriväed olid Schmalkaldeni Liidu protestantide vägede üle võidukad Schmalkaldeni sõjas (1546–1547), purustades ketserluse Rooma paavsti jaoks, levisid Martin Lutheri ideed üle keisririigi nii, et neid ei saanud füüsilise jõuga maha suruda. Kuid 15. mail 1548 dikteeris Karl V, tundes end oma võimu tipul, Augsburgi interimi, et valmistada ette protestantide taasühendamist katoliku kirikuga. Edikt põhjustas aastal 1552 protestantlike vürstide uue mässu, seekord juhtis seda Saksimaa kuurvürst Moritz ja toetas kuningas Henri II. Karl V pidi ülekaalukate luterlike vägede eest põgenema ja interimi Passau rahuga katkestama. Aastal 1552 loovutasid mitmed mässulised protestantlikud riigivürstid Saksimaa kuurvürsti Moritza juhtimisel Chambordi lepinguga Verduni, Metzi ja Touli piiskopkonnad Prantsusmaa kuningale Henri II-le tema toetuse eest.
17. sajandil hakkasid Prantsuse kuningad himustama Lotringit. Kui keiserlik keskvõim Kolmekümneaastase sõja jooksul lagunes, nõudis peaminister kardinal Richelieu aastal 1641 hertsogkonna okupatsiooni. Prantsusmaa pidi selle pärast 1648. aasta Vestfaali rahu taas vabastama, kuid Prantsusmaa võitis siiski mitmeid positsioone Elsassis, Lotringist idas. Aastal 1670 tungisid prantslased taas sisse, sundides hertsog Charles V Viini maapakku põgenema, kus ta sõlmis tugevad sidemed keiserlike Habsburgidega. Prantsusmaa okupeeris hertsogkonda peaaegu 30 aastat, andes järele vaid Rijswijki rahule, mis lõpetas aastal 1697 Pfalzi pärilussõja. Hispaania pärilussõja ajal okupeeriti Lotringi osi, sealhulgas pealinn Nancy, taas Prantsusmaa poolt, kuid hertsog Léopold jätkas valitsemist Lunéville'i lossist.
pisi|Hertsogkonna suur vapp, [[Siebmachers Wappenbuch, 1703]] pisi|Hertsogkonna vapp (1697)
Aastal 1737, pärast Poola pärilussõda, oli Lotring osa kokkuleppest Prantsusmaa, Habsburgide ja Lotringi Vaudémonti dünastia vahel: hertsogkond anti endisele Poola kuningale ja Prantsusmaa kuninga Louis XV äiale Stanisław Leszczyńskile, kes vaatamata Prantsuse toetusele kaotas Poola pärilussõjas Venemaa ja Austria toetatud kandidaadile. Lotringi hertsog François Stephane, kihlatud keisri tütre Maria Theresiaga, sai kompensatsiooniks Toscana suurhertsogkonna, kus viimane Medici valitseja oli hiljuti ilma järglasteta surnud. Prantsusmaa lubas ka toetada Maria Theresiat Habsburgide valduste pärijana Pragmaatilise sanktsiooniga. Leszczyński sai Lotringi arusaamisega, et see langeb pärast tema surma Prantsuse kroonile. Kui Stanisław 23. veebruaril 1766 suri, annekteeriti Lotring Prantsusmaa poolt ja muudeti provintsiks.
Prantsusmaa ja Saksamaa vahel
Lorraine jäi Prantsusmaa osaks, kuid selle põhjaosa Moselle koos Elsassiga, suuresti saksakeelsed piirkonnad, annekteeriti äsjaloodud Saksa keisririigi poolt pärast Prantsuse-Preisi sõda ja prantsuse keel keelati. Territooriume ei annekteeritud ühessegi keisririigi osariiki ega organiseeritud eraldi osariigiks, vaid valitseti otse Saksa keisri poolt nimetatud kuberneri poolt kui Reichsland Elsass-Lothringen. Elsass-Lotring jäi Saksamaa osaks kuni Esimese maailmasõja lõpuni, kui Prantsusmaa okupeeris ala ja annekteeris selle. Poliitikud keelasid saksa keele kasutamise ja nõudsid prantsuse keelt, samuti piirkonda pärast 1871 kolinud sakslaste väljasaatmist.
Aastal 1940 taasannekteeris Kolmas Riik Elsass-Lotringi Teise maailmasõja ajal, kombineerides Moselle Saarimaaga ja Elsassi Badeniga. Prantsuse keel keelati taas ära ja haridus Saksa koolides tehti kohustuslikuks. Sõjas laastatud ala tagastati Prantsusmaale novembris 1944. Võitluste tõttu piirkonnas on Lorraine koduks suurimale Ameerika sõjakalmistule Prantsusmaal, Cimetière américain de Saint-Avold.
Kultuur
Piirkonnas on säilinud kaks regionaalkeelt.
Lorrain on romaani murre, mida räägib vähemus piirkonna lõunaosas.
Sarnaselt enamiku Prantsusmaa regionaalkeeltega (nagu bretooni, frankoprovensaali, elsassi ja baski) on lorrain ja lotringi-frangi murre suuresti asendunud prantsuse keelega seoses kohustusliku avaliku koolihariduse tekkega 19. ja 20. sajandil.
Lorraine'iga seotud toiduained ja -nõud on quiche lorraine, Mirabelle'i ploomid, baba au rhum, bergamotid, makroonid ja madeleine'i koogid.
Ehituskunst (väljaanne)
"Ehituskunst" (täispealkirjaga "Ehituskunst: uurimusi arhitektuurist ja teooriast") on arhitektuuri käsitlev Eesti jätkväljaanne.
Esimese numbri nimiaasta oli 1981, ehkki see ilmus alles 1983. aastal.
Numbrite 1–39/40 väljaandja oli Eesti Arhitektide Liit (aastani 1988 Eesti NSV Arhitektide Liit), numbrite 41–53/54 väljaandja oli Sihtasutus Kultuurileht ning alates 55. numbrist on väljaandja Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriteaduskond.
Numbrite 1–38 peatoimetaja oli Leonhard Lapin, numbrite 39/40–53/54 peatoimetaja oli Ingrid Ruudi ning alates 55. numbrist on peatoimetajad Kadri Klementi ja Aet Ader, alates 59. numbrist Eik Hermann ja Karli Luik.
Pommersches Wappenbuch
Pommersches Wappenbuch, täieliku nimega Pommersches Wappenbuch gezeichnet und mit Beschreibung der Wappen und historischen Nachweisen versehen on aastatel 1843−1855 ilmunud viieköiteline teos, mille koostajaks oli Julius Theodor Bagmihl. Teos käsitleb Pommeri aadlisuguvõsade vappe, kuid seal on informatsiooni ka suguvõsade ajaloo ja nende valduste kohta.
Suguvõsad
Käsitlemist on leidnud järgmised suguvõsad (sulgudes köite number):
Aleksander Raudsepp
Aleksander Raudsepp (20. august 1884 Aru vald, Nõo kihelkond, Tartumaa – 28. september 1982 Toronto) oli eesti haridustegelane ja koolijuht ning sõjaväelane Venemaal ja Eestis (leitnant).
Hariduskäik
Alghariduse omandas ta 1900. aastal Aru ministeeriumikoolis ning kesk- ja kutsehariduse Tartu Õpetajate Seminaris, mille lõpetas 1905. aastal.
Ta tegi 1910. aastal Pärnus nõutavad eksamid ja astus 1911. aastal Tartu Ülikooli füüsika–matemaatika teaduskonda, mille lõpetas 1915. aastal. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Tsaariajal
Aastatel 1905–1909 oli ta õpetaja Kodaveres kihelkonna- ja Kokora ministeeriumikoolis. Aastatel 1909–1910 õpetas ta Pärnu linnakoolis. Sealt viis ta rühma noori lauljaid 1910. aasta laulupeole Tallinna.
Eesti Vabariigis
Sügisel 1918 oli ta Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumi asutaja.
Teenis Vabadussõjas lõunarindel 8. jalaväepolgu insenerikomando ülemana.
Suvest 1919 kuni 1920. aastani oli ta Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Poeglaste Gümnaasiumi direktor. Ta õpetas samal ajal ka Võrumaa Rahvahariduse Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumis ning oli Võru linnavolikogu esimees. Aastatel 1920–1921 oli ta Eesti Noorsoo Kasvatamise Seltsi Tütarlaste Gümnaasiumi direktor Tartus ja kuni 1924. aastani sama kooli matemaatika ja kosmograafia õpetaja.
Ta oli aastatel 1922–1925 Tartu maavalitsuse haridusosakonna juhataja. Peamine tegevus oli sõja pool laastatud koolivõrgu taastamine, koolimajade, õppeabinõude, õpikute ja õpetajate leidmine. 1925–1928 oli ta Tartumaa ja ka Tartu linna koolinõunik.
Ta oli aastatel 1934–1939 Valga Ühisgümnaasiumi direktor. Ta asutas sama kooli juurde Valga Kaubanduskooli ja oli selle esimene juhataja. Ta oli aastatel 1939–1944 Petseri Gümnaasiumi direktor.
Okupatsioonide ajal
Nõukogude teise okupatsiooni ajal vallandati ta 1941. aastal sellelt ametikohalt, kuid jätkas seal õpetajana. Saksa teise okupatsiooni ajal sai ta uuesti direktoriks. 1943. aastal nimetati ta Petseri maanõunikuks.
Paguluses
1944. aastal põgenes ta koos perekonnaga Saksamaale. Oli Lübeckis ja Lingenis põgenikelaagi Eesti Gümnaasiumi õpetaja. Aastatel 1950–1952 elas ta Inglismaal.
1952. aastal emigreerus ta koos perekonnaga Kanadasse, Töötas mõnda aega õunafarmis ja lühikest aega ka suurkaubamaja kataloogide pakkimise osakonnas. Ta elas hiljem oma noorema tütre Eevi Liis Jõgi-Jaaguste perekonnas.
Oli Eesti Abistamise Komitee algpäevadel tegev selle organisatsiooni sekretärina.
Isiklikku
Tema isa oli Aru mõisa puusepp Mihkel Raudsepp. Perekonnas oli 10 last, kellel tuli juba varakult tööle asuda.
Ta suri 28. septembril 1982 Torontos ajurabanduse tagajärjel. Ta tuhk maeti Toronto Yorki kalmistule abikaasa ja poja kõrvale. Hiljem maeti ka noorema tütre tuhk nende kõrvale.
Aleksander abiellus Tartus oktoobris 1915 kaksik Elsa Johanna Jõksiga (1892 Tartu – 1980 Toronto, Kanada).
Neil oli kolm last: Poeg Oviid (1919 Võru – 1957 Chicago, USA), kes õnnetu kukkumise tagajärjel Eesti Ohvitseride Koolis kaotas pool jalga. Tütar Maia Helga Zirk (1921 Tartu – 2008 Leicester, Inglismaa) õppis Tartu ülikoolis arstiteadust. Töötas arstina Eestis ja Saksamaal ning pärast sõda Inglismaal. Tütar Evi Liis Jõgi-Jaaguste (1926 Tartu – 2014 Toronto, Kanada) oli pangateenistuja ja tegev Kanada eesti ühiskonnas.
Tomoko Suzuki
Tomoko Suzuki (jaapani keeles 鈴木 智子 Suzuki Tomoko; sündinud 26. jaanuaril 1982) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2003–2005 3 mängu.
Haljaskatus
pisi|[[Anija valla Valgehobusemäe külastuskeskuse haljaskatus (juuli 2014)]] pisi|Haljaskatused – Norðragøta, Fääri saared pisi|Linnahalli roheline katus – Chicago, USA pisi|Traditsiooniline mätaskatus – Norwegian Folk Museum, Oslo pisi|Ekstensiivne katusehaljastus – Historial de la Vendée, Les-Lucs-sur-Boulogne, Prantsusmaa pisi|Intensiivne katuseaed – Manhattan, New York, USA Haljaskatus (pinnas- või taimkatus) on hoone katus, mis on osaliselt või täielikult kaetud taimkattega.
Haljaskatuse mõiste alla käib ka katuseaed, mille erinevus seisneb selles, et seda katab muu hulgas ka kõrghaljastus (puud ja põõsad). Kergkruusal põhinevat haljaskatust nimetatakse kerghuumuskatuseks või kergmurukatuseks. Mitmesuguste heintaimedega kaetud katuseid nimetatakse rohu- või murukatuseks. Heintaimede mätastega kaetavate katuste kohta kasutatakse mõistet mätaskatus. Erisuguste katusehaljastuse tüüpide kohta on sobivam kasutada üldmõistena väljendit rohekatus kui roheline katus. Viimase all võib olla mõeldud nii taimkattest moodustuvat katust, rohelist värvi katust kui ka ökoloogilist või energiatõhusat katust. Haljaskatus koosneb mitmest aluskihist, millest igaühel on kindel eesmärk. Olenevalt taimkatte olemusest ja rajamise tehnoloogiast tulenevad ka eri (kohati sünonüümsed) nimetused ja erinev liigitus.
Jaotus
Katusehaljastuse jaotamiseks on mitmeid variante, neist levinuim:
Vähese intensiivsusega katusehaljastus
Arvestades asjaolu, et rohu- ja mätaskatuseid rajavad lisaks spetsialiseerunud ettevõtetele ka isetegijad maapiirkondades, võivad nende katuste kihistikud ja paksus olla vägagi erinevad. Mulla suure raskuse tõttu peavad rohu- ja mätaskatused olema rajatud seda raskust kanda suutva konstruktsiooniga hoonetele, milleks maapiirkondades on levinud palkmajad. Aluslaudisele on tavaliselt kinnitatud veekindel membraan, millel plastist drenaažikiht. Samas võib drenaažina kasutada geotekstiiliga kaetud kergkruusakihti. Taimede kasvuks vajalik mullakiht peaks olema minimaalselt 150 mm. Mätaskatustele asetatakse kaks kihti mättaid, juurepooled vastakuti. Rohukatuse korral laotatakse mullakihile ettekasvatatud rullmuruvaibad.
Intensiivsed haljaskatused
Intensiivse katuseaia aluskihid sarnanevad ekstensiivse katuse omadega, pinnasekihi paksus varieerub aga sõltuvalt taimestikust, näiteks kõrghaljastus vajab paksu substraadikihti või kasvuks vajalikke anumaid. Kui katusele soovitakse rajada lausa veesilma, peab veelgi enam aluskihtidele rõhku panema.
Halvad omadused
Haljaskatustel on samuti ka negatiivseid omadusi, enamjaolt majanduslikust vaatenurgast.
Viited
Copertura
Marek Laane
Ta õppis Tartu Ülikoolis ajalugu.
Töö ja ühiskondlik tegevus
Vabatahtlikuna tõlkis Laane vabavaralise Linux Mageia operatsioonisüsteemi ja KDE tarkvara – 2002. aastast oli ta peamine Mandriva Linuxi tõlkija ja koordinaator ning alates 2007. aasta sügisest võttis ta üle ka KDE tõlkimise koordineerimise. Teistes IT-tõlkeprojektides (nt OpenOffice.org, Mozilla tooted) on ta olnud peamiselt korrektor. Samuti on tema tõlgitud küljendamisrakendus Scribus ja trükkimiskeskkond CUPS.
Ta tõlkis valdavalt ajaloo-, eriti sõjaajaloo ja välispoliitikateemalisi teoseid ning artikleid ajakirjandusväljaannetele, samuti ulmeteoseid.
Ristsõnade lahendamine
Marek Laane sai 1987. aastal Eesti NSV ristsõnade lahendamise esivõistlusel parima noore auhinna. 2018. aastal võitis ta ristsõnade lahendamise Eesti meistrivõistlused.
Tunnustus
Lindsey Hughes' teose "Romanovid. Venemaa valitsejad 1613–1917" tõlkimise eest oli ta nomineeritud ka kultuurkapitali 2017. aasta mõttetõlkekirjanduse auhinnale.
Tõlkeid
Loetelu pole täielik. Lisaks on ta tõlkinud rohkesti artikleid.
Adelsk
Adelsk (valgevene keeles Адэльск, poola keeles Odelsk) on agrolinnake (endine alev) Valgevenes Hrodna oblastis Hrodna rajoonis. Asula on Adelski külanõukogu halduskeskus.
Asulas on keskkool, raamatukogu ja klubi. Vaatamisväärsuseks on katoliku kirik XVII sajandist, kus säilitatakse mitmeid XVII sajandil valmistatud puulõikeid.
Ajalugu
Adelskit on esmamainitud XV sajandil, mil seal asus Hrodna ja Bresti vahelisel kaubateel asunud kaupmeeste alev. 1546. aastal sai see õiguse pidada laata. 1588. aastast asus Adelskis riigimõis.
Poola jagamisel läks Adelsk 1795. aastal Preisimaa koosseisu. 1807. aastast oli alev Venemaa koosseisus, kuuludes Hrodna kubermangu. Alevi rahvas võttis osa Kastuś Kalinoŭski juhitud ülestõusust. Adelskis peeti laata kuus korda aastas.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Adelsk Poola koosseisu ja kaotas 1934. aastal aleviõigused. 1939. aastast kuulus asula Nõukogude Liitu.
Mihhail Starodubtsev
Mihhail Starodubtsev (sündinud 14. augustil 1982) on Eesti jalgpallur (väravavaht).
Ta mängib Eesti klubis JK Sillamäe Kalev.
Klubikarjäär
Viimane mäng 30.06.2012
Édouard Mendy
Édouard Osoque Mendy (sündinud 1. märtsil 1992 Montivilliers's) on Prantsusmaal sündinud Senegali jalgpallur, kes mängib väravavahina Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Ahli ja Senegali jalgpallikoondises.
Günter Krings
pisi|Günter Krings (2020) Günter Krings (sündinud 7. augustil 1969 Rheydtis) on Saksamaa jurist ja poliitik, Kristlik-Demokraatliku Liidu (CDU) liige.
Édouard Mendy
2011. aastal debüteeris ta Prantsusmaa tugevuselt kolmandas liigas Cherbourgis. Hooajal 2015–16 mängis ta Prantsusmaa tugevuselt neljandas liigas Marseille Olympique'i reservmeeskonnas. 2016. aastal liitus ta Prantsusmaa esiliiga klubiga Stade de Reims. Hooajal 2017–18 sai ta Reimsi põhiväravavahiks. Samal hooajal kindlustati pääs Prantsusmaa kõrgliigasse.
Günter Krings
Krings on alates 2009. aastast Liidupäeva Kristlik-Demokraatliku Liidu ja Kristlik-Sotsiaalse Liidu (CSU) fraktsiooni aseesimees ja vastutab oma fraktsioonis õigust, sisepoliitikat, sporti ja auameteid ning ümberasustatud isikuid, pagulasi ja ümberasujaid puudutavate küsimuste eest.
Haridus ja töö
Pärast gümnaasiumi lõpetamist Mönchengladbachis 1989. aastal alustas Krings Konrad Adenaueri Fondi stipendiaadina õpinguid Kölni Ülikooli õigusteaduskonnas, mille ta lõpetas 1994. aastal pärast esimese riikliku juuraeksami sooritamist. Pärast seda tudeeris ta Fulbrighti programmi stipendiaadina USA ja rahvusvahelist õigust Philadelphias Temple'i Ülikoolis ja omandas seal 1995. aastal õigusteaduste magistrikraadi. 1997. aastal sooritas Krings pärast juuraõpingute juurde kuuluva kohustusliku praktika sooritamist teise riigieksami ja sai seega täieõiguslikuks juristiks. Seejärel oli ta teadustöötaja Kölni Ülikooli riigiõiguse instituudis, kus temast sai 2002. aastal õigusteaduste doktor. Kringsil on alates 1998. aastast õigus tegeleda Saksamaal juristina ja alates 2004. aastast õpetab ta lektorina õigusteadust Kölni Ülikoolis, kus ta on alates 2010. aastast auprofessor.
Édouard Mendy
2019. aastal liitus Medy Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Rennesi Stade. Hooajal 2019–20 saavutati Prantsusmaa kõrgliigas kolmas koht.
Günter Krings
Poliitikukarjäär
Krings astus 1983. aastal CDU noorteorganisatsiooni Junge Union (JU) ja 1985. aastal CDU-sse. 1989–1994 oli ta Ühenduse Junge Union Alam-Reinimaa piirkonnaühenduse Wickrathi osakonna esimees. 2005–2010 oli Krings ka CDU Nordrhein-Westfaleni liidumaa Evangeelse Töörühma (Evangelischen Arbeitskreises, EAK) aseesimees. Ta on alates 1998. aastast CDU Alam-Reinimaa piirkonnaühenduse aseesimees ja alates 2011. aastast CDU väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid esindava Nordrhein-Westfaleni organisatsiooni Mittelstands- und Wirtschaftsvereinigung (väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ja majandusühendus, MIT) aseesimees. 2002. aastal sai ta CDU Mönchengladbachi piirkonnaühenduse aseesimeheks. Alates 2010. aastast on ta selle ühenduse esimees. Alates 2005. aastast on Krings ka CDU Nordrhein-Westfaleni ühenduse juhatuse liige. Günter Krings on alates 2002. aastast Saksamaa liidupäeva liige. Kõigil kolmel korral valiti ta liidupäeva otsekandidaadina Mönchengladbachi valimisringkonnast. Liidupäevas oli ta kõigepealt õiguskomisjoni ja kultuuri ja meedia komisjoni liige. Seal võttis ta muuhulgas enda kanda raportööri kohustused autoriõiguse küsimuses. 2002–2005 oli Krings liidupäeva CDU ja CSU fraktsiooni noorte parlamendisaadikute ühenduse Junge Gruppe esimees ja tegeles seal põlvkondadevahelise võrdsuse teemaga. 2005–2009 jätkas ta alustatud tegevust jätkusuutliku arengu parlamentaarse nõukogu (Parlamentarischer Beirat für nachhaltige Entwicklung, PBNE) esimehena. Nende ametikohtade täitjana kuulus ta CDU ja CSU fraktsiooni juhatusse.
Alates 2007. aastast esindas ta Euroopa Föderalistide Ühingu Saksamaa ühenduse Europa-Union Deutschland CDU ja CSU parlamendisaadikuid vastavas liidupäeva parlamendirühmas. Lisaks sellele on ta Saksamaa-Ameerika Ühendriikide parlamendirühma aseesimees. 2008. valiti Günter Krings liidupäeva CDU ja CSU fraktsiooni õigusnõunikuks ja koordineerib sellest ajast oma fraktsiooni jaoks Saksamaa kõrgeima kohtu kohtunike valimisi. Pärast 2009. aasta valimisi valiti ta 96% häältega liidupäeva CDU ja CSU fraktsiooni aseesimeheks. Seejuures kuuluvad tema tegevusvaldkondade hulka eelkõige õigus- ja sisepoliitika. Lisaks kuuluvad tema teemade hulka sport ja auametid, ümberasustatud isikud, pagulased ja ümberasujad ning jätkusuutlikkus. Alates 2009. aastast on Krings ka CDU Saksamaa-ülese juristideühingu Bundesarbeitskreis Christlich-Demokratischer Juristen (Kristlik-Demokraatlike Juristide Saksamaa-ülene Töörühm, BACDJ) esimees. Sellega seotud küsimustes on ta CDU Saksamaa-ülese juhatuse nõuandev liige. Liidupäevas kuulub Krings 12 liikmest koosnevasse komisjoni, kes määrab ametisse poole Saksamaa Liitvabariigi konstitutsioonikohtu kohtunikest.
Auametid
Krings on Saksa-Ameerika Juristide Ühingu (DAJV) eksperdirühma Constitution, Legislation and Public Law kaasesimees ja alates 2010. aastast Kölni Ülikooli õigusteaduskonna auprofessor.
Autoriõigus
Liidupäeva CDU ja CSU fraktsiooni vaimse vara ja autoriõiguse raportöörina Saksamaa liidupäeva õiguskomisjonis osales Krings 2003. ja 2008. aastal toimunud reformide läbiviimisel, millega muudeti vaimset vara reguleerivat õigust. Seejuures seisis ta hea vaimse vara paljundamiseks ja tarvitamiseks kasutatavate seadmetele kehtestatud maksu vähendamise ja autoriõiguse tugevdamise eest. Liidupäeva CDU ja CSU fraktsiooni aseesimehena õigusküsimustes esindab ta jätkuvalt oma fraktsiooni poliitikat autoriõiguse ja veebipoliitika küsimustes.
Édouard Mendy
Suvel 2023 osteti ta 19 miljoni euro eest Al Ahlisse.
Senegali jalgpallikoondises tegi Mendy debüüdi 18. novembril 2018 mängus Ekvatoriaal-Guinea vastu. Ta kuulus Senegali koondisse 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel. Ta kuulus Senegali koosseisu kahes esimeses alagrupimängus. Senegal jõudis turniiril finaali, kus kaotati Alžeeriale.
Norwegian Long Haul
pisi|244x244px|[[Boeing 787 Dreamliner Norwegian Long Haul]] Norwegian Long Haul on Norra lennufirma, mille tütarettevõtteks on Norwegian Air Shuttle. Norwegian Long Haul opereerib pikkade lende Norwegian Air Shuttle'i eest.
Norwegian Long Haul-i lennukipark koosneb 20 lennukist ja Norwegian Long Haul opereerib 22 sihtkohta.
Hippokrates (ajakiri)
Hippokrates (täispealkirjaga Hippokrates : kuukiri arstidele) oli aastatel 1998–2009 ilmunud Eesti arstiteaduse ajakiri. Ajakirja kirjastas aastatel 1998–2005 Medimpest Kirjastus, 2006–2007 Hippokratese Kirjastus ja 2008–2009 Tervisemeedia Grupp OÜ. Ajakirja andis välja Tiit Siinmaa. Ajakirja peatoimetaja oli Annika Alasoo.
Jean Helleu
Jean Helleu (26. juuni 1885 Pariis – 30. mai 1955 Pariis) oli Prantsuse poliitik ja diplomaat.
1936–1939 oli ta Prantsusmaa saadik Eestis.
Oksitaania
pisi|200px|Lipu versioon, mida kasutavad tihti oksitaani aktivistid pisi|300px|Oksitaania [[keeltekaart]]
21. saj alguses on teadmisi oksitaani keelest umbes poolel miljonil elanikul 16 miljonist. Piirkonnas räägitakse peamiselt prantsuse, itaalia, katalaani ja hispaania keelt. Aastast 2006 on oksitaani keel kolmas ametlik keel Hispaania Kuningriigile kuuluvas Kataloonias. Sellesse piirkonda kuulub Val d'Aran, kus oksitaani keel saavutas ametliku staatuse 1990. aastal.
Rooma võimu lõpuaastatel (pärast aastat 355) oli enamus Oksitaaniast tuntud kui Aquitania. Ala hõlmas osa Seitsmest provintsist koos laiema Provence'iga. Põhjaprovintse, mis nüüd on osa Prantsusmaast, kutsuti nimega Gallia. Gallia Aquitania (või Aquitanica) on seega ka nimi, mida kasutati keskajani Oksitaania (s.o Limousin, Auvergne, Languedoc ja Gascogne) jaoks, sealhulgas kandis seda nime 6. sajandi algusest ka Provence. Seega ei tuleks ajaloolist Akvitaania hertsogkonda segamini ajada tänapäevase Prantsusmaa piirkonnaga Akvitaania: see on peamine põhjus, miks nimi Oksitaania taaselustati 19. sajandi keskpaigas. Nimed „Oksitaania” ja „oksitaani keel” (Occitana lingua) ilmusid ladina tekstidesse juba 13. sajandil; on olemas tekst, milles viidatakse alale kaudselt kui „oksitaani keele maale” (Patria Linguae Occitanae). See tuleneb nimetusest Lenga d'òc, mida kasutas Itaalias (Lingua d'òc) 13. sajandi lõpul Dante. Nime Oksitaania kasutuse mõnevõrra ebatavaline lõpetamine on kõige tõenäolisemalt prantsuse ametnike portmanteau, mille alla ühendati òc ja Aquitània. Nõnda segati keel ja maa kokku vaid üheks mõisteks. Oksitaani keel ja Lenga d'òc viitavad mõlemad sajanditevanusele romaani murrete variandile, mis kasutavad sõna „jah” jaoks òc. Sõna esineb ka kuningas Richard Lõvisüdame hüüdnimes Oc-e-Non (oksitaani keeles Jah ja Ei). See ei ole üllatav, sest Lõvisüdame ema oli Akvitaania Eleanor. Oma isaga ei saanud Lõvisüda läbi, kuid emaga olid suhted väga soojad.
Geograafia
pisi|300px|Oksitaania kaart oksitaanikeelsete kohanimedega
Oksitaania koosneb järgmistest piirkondadest:
Oksitaani keel või langue d'oc (lenga d'òc) on ladina keelel põhinev romaani keel, sarnaselt hispaania, itaalia või prantsuse keelega. On kuus põhilist piirkondlikku varianti: provensaali (sealhulgas Nice'i ümbruses räägitav nissarti), vivaroalpi, overni, limusini, gaskooni (sealhulgas Béarnis kõneldav bearni) ja langedoki. Standardne oksitaani keel on süntees, mis arvestab pehmeid piirkondlikke kohandusi. Vaata ka: põhjaoksitaani ja lõunaoksitaani.
Katalaani keel on oksitaani keelega väga sarnane keel ning Oksitaania ja Kataloonia vahel on tugevad ajaloolised ja kultuurilised sidemed. Tänase Kataloonia üks rahvuskangelane on Ermessenda de Carcassona (Carcassonne'i Ermessenda).
Ajalugu
Oksitaani keeles kirjutatud tekste ilmus 10. sajandil: keelt kasutati seadus-, kirjandus-, teadus- ja usulistes tekstides. Oksitaani keele dialektid on aga sajandeid vanemad ja ilmusid juba vähemalt 8. sajandil. Vanu näiteid oksitaani keele kohta leiab kohanimedes või oksitaniseeritud sõnades ladinakeelsetes käsikirjades.
pisi|400px|"Räägi prantsuse keelt, ole puhas" – kirjutis Lõuna-Prantsusmaa kooli seinal
Oksitaania oli varakeskajal sageli poliitiliselt ühendatud, Läänegootide kuningriigi ning mitme Merovingide ja Karolingide suverääni alluvuses. Üheksa aastat enne oma surma (805) tõotas Karl Suur Thionville'is, et tema impeerium jagatakse kolmeks autonoomseks territooriumiks vastavalt rahvusele ja emakeelele: koos prantsuse-saksa ja itaalia territooriumidega oli tegemist enam-vähem tänapäeva Oksitaaniaga koos Provence'i ja Akvitaaniaga. Kuid asjad ei läinud vastavalt plaanile ja Karolingide impeeriumi jagamisega (9. sajandil) jagati Oksitaania erinevateks krahvkondadeks, hertsogkondadeks ja kuningriikideks, piiskopkondadeks ja abtkondadeks, omavalitsusteks linnamüüride taga. Sellest ajast alates ei olnud maa enam kunagi poliitiliselt taasühendatud, kuigi Oksitaaniat ühendas ühine kultuur, mida kasutati kergesti poliitiliste, pidevalt muutuvate piiride ületamiseks. Oksitaanias tekitas segadusi truudusvannete sasipundar erinevatele suveräänidele: 9.–13. sajandini rivaalitsesid Akvitaania hertsogid, Foix krahvid, Toulouse'i krahvid ja Aragóni kuningad oma püüetes kontrollida erinevaid Oksitaania osi.
Oksitaani kirjandus oli sel ajal kuulsusrikas ja õitsev: 12.–13. sajandil leiutasid trubaduurid õukondliku armastuse (fin'amor) ja Lenga d'Òc levis Euroopa haritud ringkondades. Mõisted Lenga d'Òc ja Oksitaania võeti kasutusele 13. sajandi lõpul.
Kuid 13.–17. sajandini vallutasid Prantsuse kuningad järk-järgult Oksitaania, mõnikord sõjaga ja elanikke tappes, mõnikord annekteerides, kasutades selleks poliitilisi intriige. 15. sajandi lõpust alates hakkasid aadel ja kodanlus õppima prantsuse keelt, samas lihtrahvas jäi oksitaani keele juurde (see protsess algas 13. sajandil kahes põhjapoolsemas piirkonnas, Põhja-Limousin ja Bourbonnais). Aastal 1539 andis François I välja Ordonnance de Villers-Cotterêts, mis kehtestas prantsuse keele kasutamise halduses. Kuid vaatamata sellistele meetmetele tugev rahvusliku identiteedi tunne Prantsuse okupantide vastu jäi ja Jean Racine kirjutas aastal 1662 reisil Uzèsi: "Mida nad kutsuvad siin Prantsusmaaks, on maa Loire'i jõe taga, mis neile on välismaa."
Aastal 1789 püüdsid revolutsioonilised komiteed taasasutada "Midi" piirkondade autonoomiat: nad kasutasid oksitaani keelt, kuid jakobiinide võim neutraliseeris nad.
Puriinid
Puriinid on puriini derivaadid. Nad kuuluvad heteroaromaatsete ühendite hulka.
Oksitaania
Ajalugu
19. sajandil valitses tugev oksitaani kirjanduse taassünd ja kirjanik Frédéric Mistral sai aastal 1904 Nobeli kirjandusauhinna.
Kuid 1881. aastast alates karistati vastavalt minister Jules Ferry soovitustele lapsi, kes rääkisid koolis oksitaani keelt. See viis keele hukkamõistmisele, mida tunti kui la vergonha (häbistamine): tervelt 14 miljonit piirkonna asukat rääkis aastal 1914 oksitaani keelt, kuid prantsuse keel tungis 20. sajandil peale. Olukord muutus halvemaks, kui meedia välistas langue d'oc kasutamise. Sellest langusest hoolimata on oksitaani keel ikka veel elus ja kogub uut hoogu.
Puriinid
Koos pürimidiinidega on puriinid nukleiinhapete olulised koostisosad. Nad ei ole inimorganismis asendamatud ained. Et loomade nahal ja siseelunditel on suur puriinide sisaldus, siis sisaldavad neid rohkesti ka loomsed toiduained. Inimorganismis lagundatakse puriinid kusihappeks ja väljutatakse neerude kaudu; mitmetel muudel loomaliikidel toimub ka edasine lagundamine (näiteks veistel allantoiiniks).
Oksitaania
Välised asualad
Kuigi tänapäeva mõistes mitte tegelikult koloonia, oli Tripoli krahvkonnas enklaav. Raymond IV asutas selle aastal 1102 ristisõdade ajal Jeruusalemmast põhjas. Krahvkonna rahvastiku enamik oli pärit Oksitaaniast ja Itaaliast ning seega räägiti seal oksitaani keelt. Akvitaania Eleanor külastas Antiookia vürstiriiki, kus vürst oli tema lihane lell ning elanikud suures osas Eleanori isa vasallid. Kõikjal kõlas kodune oksitaani keel.
Puriinid
Ülevaade
Puriini molekulis 2., 6. ja 8. positsioonil olevate vesinikuaatomite asendamisel teiste jääkidega saadakse mitmesugused puriini derivaadid:
DNA ja RNA koosseisus normaalselt ettetulevaid komponente adeniini ja guaniini nimetatakse puriinalusteks või ka lihtsalt puriinideks. Modifitseerumise tõttu võivad RNA või DNA osadeks ajutiselt olla ka hüpoksantiin ja ksantiin, kuid reparatsiooniensüümid vahetavad nad välja.
Oksitaania
Tänapäev
Tänapäeval on Oksitaanias 14–16 miljonit asukat. Vastavalt 1999. aasta rahvaloendusele on 610 000 emakeeles kõnelejat ja veel miljon inimest, kellel on keelega mõningane kokkupuude. Emakeelena oksitaani keele kõnelejaid leidub peamiselt vanemate inimeste hulgas. Institut d'études occitanes (IEO) on kaasajastanud oksitaani keelt aastast 1945 ja Conselh de la Lenga Occitana (CLO) aastast 1996. Tänapäeval kasutatakse oksitaani keelt kõige kaasaegsemates muusika- ja kirjandusstiilides nagu rock'n'roll, folkrokk (Lou Dalfin), räpp (Fabulous Trobadors), reggae (Massilia Sound System) ja heavy metal, detektiivilood või ulmelood. Keel on esindatud internetis. Ühendkoolid (Calandretas) õpetavad lapsi oksitaani keeles.
Oksitaani poliitiline liikumine omavalitsuse eest on eksisteerinud 20. sajandi algusest peale ja eriti sõjajärgsetest aastatest peale (Partit Occitan, Partit de la Nacion Occitana, Anaram Au Patac, Iniciativa Per Occitània, Paratge jne). Liikumine on väheoluline poliitilises sfääris. Siiski võimaldasid 2010. aasta piirkondlikud valimised Partit Occitanil siseneda Akvitaania, Auvergne'i, Midi-Pyrénées ja Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkondlikesse nõukogudesse.
Puriinid
Ülevaade
7-metüülguaniin moodustab mRNA mütsi.
550px|Tähtsamad puriinid|center
Oksitaania
Tänapäev
Suured meeleavaldused Carcassonne'is (2005 ja 2009) ning Béziersis (2007) ja nädalapikkune Estivada festival Rodezes (2006–2010) viitasid sellele, et on olemas oksitaani keele ja kultuuri taassünd. Siiski ei ole oksitaani keel Prantsusmaal veel ametliku keelena tunnustatud, kui prantsuse keele staatus on aastast 1992 põhiseaduslikult kaitstud. Oksitaani aktivistid tahavad, et Prantsuse valitsus tunnistaks oksitaani keele teiseks ametlikuks keeleks seitsmes piirkonnas Prantsusmaa lõunaosas.
Kultuur
Romantistlik helilooja Déodat de Séverac sündis piirkonnas ja tuli pärast õpinguid Pariisis tagasi muusikat looma. Ta soovis lisada oma töödesse piirkonna põliselanike muusikat.
Puriinid
Tautomeeria
pisi|Puriinide tautomeeria Et puriinide molekulid sisaldavad lõike, mille põhimuster on N=C–X–H (kus X = O, S või NH), siis on võimalik tautomerie (laktaam-laktiimtautomeeria, tiolaktaam-tiolaktiimtautomeeria, imiin-enamiintautomeeria).
Bioloogiline tähtsus
pisi|trans-[[zeatiin]] Kui adeniin ja guaniin seonduvad 9. positsioonis riboosi (DNA puhul desoksüriboosi C-1-aatomiga, tekivad nukleosiidid adenosiin ja guanosiin. Riboosi estrifikatsioonil fosfaadiga tekivad nukleotiidid, mis on paljude füsioloogiliselt oluliste molekulide koostisosad. (Vaata ka: riboflaviin, adenosiinmonofosfaat (AMP), adenosiintrifosfaat (ADP), adenosiintrifosfaat (ATP), ribonukleiinhape (RNA), desoksüribonukleiin (DNA), tsükliline adenosiinmonofosfaat (cAMP), nikotiinamiidadeniindinukleotiidfosfaat (NADPH), nikotiinamiidadeniindinukleotiid (NADH), flaviinadeniindinukleotiid (FAD), koensüüm A, suktsinüülkoensüüm A.)
Oksitaania
Tuntud inimesed Oksitaaniast
pisi|180px|[[Jean Auguste Dominique Ingres, "Autoportree"]] pisi|180px|[[Frédéric Mistral, oksitaani keele taassünni sümbol]] pisi|180px|[[Michel de Montaigne, väljapaistev renessansiaja mõtleja]] pisi|180px|[[Audrey Tautou, kuulus näitlejanna ja modell]] pisi|180px|[[Albert Fert, 2007. aasta Nobeli füüsikaauhind]] pisi|180px|[[Paul Cézanne, "Marseille laht". Cézanne armastas maalida oma kodust Provence'i]] pisi|180px|[[Charles de Montesquieu, Valgustusajastu suurkuju]] pisi|180px|[[Pierre de Fermat, üks suurimaid prantsuse renessansiaja matemaatikuid, kes on andnud Fermat viimase teoreemi]]
Arhiivinimistu
Arhiivinimistu on arhiivikirjelduste kogum, mis on arhivaalide peamine otsi- ja juurdepääsuvahend.
Arhiivikirjeldus esitatakse reeglina ühes nimistus, kuid erandina võib keerukale arhiivile koostada mitu nimistut. Samuti on otstarbekas avada uus nimistu, kui põhjalikud ümberkorraldused asjaajamises on tinginud uue arhiiviskeemi koostamise. Varem kronoloogiliselt korrastatud arhiivi edasise sarjapõhise korrastamise korral tuleb selleks luua uus nimistu.
Arhiivinimistu ülesehitus on järgmine:
PCBSat
PCBSat on minitehiskaaslaste standard, mille suurus on murdosa kuupsatelliidi standardist. Võimalikud suurused on 1/2U, 1/3U, 1/4U ja 1/10U. PCBSatid vastavad muude standardite osas kuupsatelliidi standardile, et neid oleks võimalik lennutada kuupsatelliitidega samadest seadmetest.
Lübecki Ülikool
Lübecki Ülikool (ka Lüübeki Ülikool, sks Universität zu Lübeck) on ülikool Lübeckis Saksamaal.
Ülikool on asutatud aastal 1964. Selles on suur osa kraadiõppel arstiteaduse erialadel. Seetõttu on kooli nimetatud ka Lübecki Meditsiiniülikooliks.
Lümfiurked
Lümfiurgeteks (ladina ains sinus lymphaticus, mitm sinus lymphatici) nimetatakse paljude selgroogsete loomade lümfisõlmedes, lihastes või ka üldkehakatte all olevaid lümfiteid.
Lümfisõlmes paiknevad lümfiurked mis eraldavad lümfoidkude, kihnu ja põrkasid.
Lümfiurked talitlevad sõlmes elundisiseste lümfivoolu teede ja rakuliste filtritena. Lümfiurgetes paiknevad retikulaarrakud ja makrofaagid puhastavad sõlme liikunud lümfi kehavõõrastest ainetest (antigeenidest).
Lümfiurked moodustavad omamoodi kanalite võrgustiku. Lümfi äravoolu lümfiurgetest tagavad lümfisooned ja juhivad selle venoossesse vereringesse.
Madudel on üsna suured ka nahaalused lümfiurked. Lümfiurked liigitatakse lümfoid(-immuun)süsteemi.
Lümfiurgetega seostatakse inimestel siinushistiotsütoosi massiivse lümfadenopaatiaga.
Angelina Topić
Angelina Topić ( serbia kirillitsa: Ангелина Топић; sündinud 26. juulil 2005 Belgradis) on serbia kergejõustiklane.
2022. aastal tuli ta Jeruusalemmas toimunud Euroopa U18 meistrivõistlustel kõrgushüppes tulemusega 1.92 Euroopa kuni 18-aastaste meistriks. Samal aastal Colombias Calis toimunud juunioride maailmameistrivõistlustel võitis ta tulemusega 1.93 pronksmedali.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel Münchenis võitis ta tulemusega 1.93 pronksmedali.
2023. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Istanbulis võitis Angelina Topić tulemusega 1.94 neljanda koha. Euroopa sisemeistriks kõrgushüppes tuli tulemusega 1.98 ukrainlanna Jaroslava Mahutšihh.
Isiklikud rekordid
Seisuga 20. aprill 2023 Allikas: Rahvusvaheline Kergejõustikuliit
Isiklikku
Tema ema on endine kergejõustiklane Biljana Topić, kelle nimel on Serbia rahvusrekord kolmikhüppes 14.37.
Tema treener on tema isa Dragutin Topić, kelle nimel on Serbia rahvusrekord kõrgushüppes 2.38.
Stadio Artemio Franchi
pisi|Artemio Franchi staadion (2007) pisi|Peatribüün Stadio Artemio Franchi (itaalia keeles 'Artemio Franchi staadion') on jalgpallistaadion Itaalias Firenzes. Praegu on see ACF Fiorentina kodustaadion. Staadion kuulub Firenze linnale (Comune di Firenze).
Algselt Stadio Comunale nime kandnud staadion nimetati 1993 ümber UEFA ja Itaalia jalgpalliliidu endise presidendi Artemio Franchi (1922–1983) auks.
Staadion ehitati 1931. aastal. Tribüünidel on kokku 47 290 istekohta. Staadion on ehitatud raudbetoonist. Staadionil on 70 m kõrgune torn ja selle aluselt läheb spiraalne tee torni tippu.
Galitš (täpsustus)
Galitš on mitme linna nimi Venemaal ja Ukrainas:
Stadio Artemio Franchi
Staadionil peeti mõned 1960. aasta suveolümpiamängude jalgpallimatšid.
Staadion renoveeriti 1990. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste eel. Selle käigus kõrvaldati staadionilt jooksurada ja suurendati istekohtade arvu, kuid üldine pealtvaatajakohtade arv vähenes.
Aeg-ajalt on sel staadionil peetud Itaalia jalgpallikoondise mänge. Neist viis viimast on järgmised. 4. detsembril 1982 viigistas Itaalia 1984. aasta EM-valikturniiril Rumeenia jalgpallikoondisega 0:0. 20. jaanuaril 1993 alistas Itaalia sõprusmängus Mehhiko jalgpallikoondise 2:0. 1. märtsil 2006 võitis Itaalia sõprunsmängus Saksamaa jalgpallikoondise 4:1. 2008. aasta märtsis võitis Itaalia sõprusmängus Belgia jalgpallikoondise 3:1. Pärast seda, kui kauaaegne Fiorentina peatreener Cesare Prandelli sai 2010. aasta augustis Itaalia peatreeneriks, toimus 7. septembril 2010 staadionil 2012. aasta EM-valikmäng Fääri saarte jalgpallikoondise vastu, mille Itaalia võitis 5:0.
Sel staadionil on korraldatud ka Itaalia koondise mäng ragbis: 20. novembril 2010 kaotas Itaalia Austraaliale 14:32.
Stadio Artemio Franchil on korraldatud rokk-kontserte. David Bowie esines seal 1987, Madonna 1987 ja 2012 ning Bruce Springsteen 2003 ja 2012.
Lac-Mégantic
Lac-Mégantic on linn Kanadas Québeci provintsis Estrie halduspiirkonnas.
Granby
Granby on linn Kanadas Québeci provintsi edelaosas Estrie halduspiirkonnas.
Elanike arv on 2021. aasta rahvaloenduse kohaselt 69 025. Aastal 2016 oli elanikke 66 222.
Granby on tuntud oma loomaaia poolest.
Tõetus
Tõetus, ka tõejärgsus, on olukord, kus valik langetatakse juhuse alusel või tõe teadlikul eiramisel.
Kuna tõejärgsuse ja tõepõhjatuse mõisted on kohmakad, siis filosoofilises oskuskeeles võiks kasutada sõna "tõetus".
Sobolivka
Sobolivka on mitme Ukraina küla nimi:
Journal of Baltic Studies
Journal of Baltic Studies on rahvusvaheline eelretsenseeritav multidistsiplinaarne teadusajakiri, kus avaldatakse poliitika-, sotsiaal-, majandus- ja kultuuri valdkonna teadusartikleid Balti riikide ja Läänemere regiooni kohta. Ajakirja annab välja Balti Uurimuste Edendamise Ühing (AABS), kirjastab Taylor & Francis Group. Ajakiri ilmub 1970. aastast sagedusega 4 numbrit aastas.
Aastatel 1970–1971 ilmus ajakiri nimega Bulletin of Baltic Studies.
Knudåge Riisager
Knudåge Riisager (6. märts 1897 Kunda – 26. detsember 1974 Frederiksberg) oli Eestis sündinud taani helilooja.
Cahors
Cahors [ka'or] on linn Prantsusmaal Loti departemangus. Ta on departemangu prefektuur (prefecture) ehk halduskeskus. Linn on kolme kantoni keskus. Linn oli varasema Prantsuse Quercy provintsi keskus.
Linna territoorium asub 105–332 meetri kõrgusel üle merepinna.
pisi|Cahorsi plaan ja teda ümbritsevad vallad
Linna ja vallaga seotud isikud
Linnal ei ole sõprussidemeid mitte ühegi linnaga.
Tšintšilja
thumb|Pikasabalise tšintšilja looduslik elupaik Andides Tšiilis Tšintšilja (ladina keeles Chinchilla) ehk villakhiir on Lõuna-Ameerika näriliste perekond, kuhu kuulub kaks liiki:
Tšintšiljad on öise eluviisiga taimtoidulised loomad, kes elavad suurtes kolooniates. Nende looduslik elupaik on Andides, üks liik elab kõrgemal mägedes, teine kuivadel mäejalamitel. Mõlemad liigid on ohustatud ja Maailma Looduskaitseliidu (IUCN) punases nimekirjas.
Nimest
Nime Chinchilla (hispaania keeles 'väike tšintša') on tšintšilja saanud kohaliku tšintša rahva järgi, kelle kultuur valitses Peruu rannikul alates 10. sajandist ja kes hääbusid 16. sajandil.