cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alphonso Davies
Alphonso Boyle Davies (sündinud 2. novembril 2000 Buduburamis) on Ghanas sündinud Libeeria päritolu Kanada jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Kanada jalgpallikoondises.
2019. aasta jaanuaris liitus ta Bundesliga klubiga Müncheni Bayern. Bundesligas tegi ta debüüdi 27. jaanuaril mängus VfB Stuttgardi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 17. märtsil mängus Mainz 05 vastu.
2017. aasta juunis sai temast noorim Kanada koondisse kuulunud jalgpallur; ta lõi samas kuus 2017. aasta CONCACAF Gold Cupi kohtumises Prantsuse Guajaana vastu kaks väravat ning sellega sai temast ka noorim Kanadale punkte löönud mängija, noorim CONCACAF Gold Cupil värava löönud mängija ja esimene 21. sajandil sündinud mängija, kes on löönud värava koondistevahelisel täiskasvanuteturniiril.
Borgward
Borgward on aastatel 1929–1962 Bremenis tegutsenud Saksamaa sõidu- ja sportautode tootja.
Ajalugu
Ettevõtte asutas Carl F. W. Borgward Bremenis 1929. aastal, andes sellele oma perekonnanime järgi nime. Pärast 1930. aastat võttis tööstur üle Hansa-Lloyd Automobilwerke tehase ja arendas välja populaarse kolmerattalise auto nimega Blitzkarren. Firma areng võimaldas toota üha suuremaid autosid, sealhulgas Hansa 1700 ja kuuesilindrilist Borgward 2300.
1952. aastal asus Carl Borgward tehast ümber ehitama ja tõi turule täiesti uue isekandva kerega auto Hansa 1500 ja selle suurema mudeli Hansa 2400. 1954 tutvustati juba uut keskklassi mudelit Borgward Isabella, mis saavutas suure populaarsuse – 1962. aastaks oli toodetud üle 200 000 ühiku. Samal ajal hakati tootma ka mudeleid Arabella ja Alexander P100.
1950. ja 1960. aastate vahetusel tuli Borgwardil rinda pista halva mainega, kui tehniliselt vähearenenud sõidukite tootja. Süstemaatiliselt halvenenud rahalise olukorra tagajärjel viidi 1961. aastal laenuandjate nõudmisel ettevõte pankrotti, mis tõi kaasa selle tegevuse lõpetamise aasta hiljem. Isabella ja P100 mudelite tootmisliinid müüdi Mehhikosse, kus mõlemat sõidukit toodeti aastatel 1967–1970 väikeses koguses.
Taassünd
2008. aastal asutasid Christian Borgward (Carl F. W. Borgwardi lapselaps) ja Karlheinz L Luzernis Borgward Group AG. Hiljem kolis uus ettevõte Stuttgarti. Beiqi Foton Motori (suure Hiina autokontserni BAIC tütarettevõte) investeeringu ja tootmisega alustas Borgward Group linnamaasturite müüki 2017. aasta jaanuaris. Ettevõte tootis linnamaastureid BX3, BX5, BX6 ja BX7 ning samuti elektrimootoriga varustatud BX7-t.
2022. aastal teatas Pekingi kohus ettevõtte pankrotist.
Koikküla vald
Koikküla vald (saksa keeles Adsel-Koiküll) oli vald Võrumaal Hargla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Laanemetsa vallaga.
Metstoa Mudajärv
Metstoa Mudajärv (ka Mudajärv) on järv Harju maakonnas Kuusalu vallas Koitjärve külas. Veekogu pindala on 0,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 338 m.
Sademevesi
Sademevesi ehk sajuvesi on nii vihma kui ka lume või rahena taevast tulnud vesi, mis ei ole maapinnalt veel midagi kaasa võtnud. Sademevee eriliigiks on vihmavesi.
Lume ja rahe sulamisel vabanevat vett nimetatakse sula- ehk sulamisveeks.
Kanalisatsioonis voolavat sademevett, mis voolab ära asulast, nimetatakse valinguveeks.
TRK
TRK on lühend, mis võib tähendada järgmist:
American Express
pisi|American Expressi logo American Express Company (lühendatult ka Amex) on rahvusvahelisi finantsteenuseid asutav Ameerika Ühendriikide ettevõte, mille peakorter asub New Yorgis. Ettevõte asutati 1850. aastal. Ettevõtte on tuntud oma krediitkaartide poolest.
Vihmavesi
Vihmavesi on sademevee eriliik, mis jõuab maapinnale vihmana. Vihmavett kogutakse ja seda saab kasutada tarbeveena. Maapinnale jõudnud vihmavesi muutub pinnaveeks.
Sõda Donbassis
Sõda Donbassis oli Krimmi okupeerimise ja annekteerimise järel peamiselt suuremates Ida- ja Kagu-Ukraina linnades alanud Venemaa mõjutatud relvakonflikt. See algas nii relvastatud kui ka relvastamata valitsusvastaste ja Venemaa-meelsete separatistide rünnakutega. Lisaks muudele piiriülestele mõjudele on konflikt avaldanud mõju ka Euroopa Liidu – Venemaa ja NATO–Venemaa suhetele. Rahvusvahelise Kriminaalkohtu hinnangul on tegemist Ukraina ja Venemaa Föderatsiooni vahelise rahvusvahelise relvakonfliktiga, mis algas hiljemalt 2014. aasta 26. veebruaril. Relvakonflikti vahelduva intensiivsusega algfaasile järgnes 2022. aasta veebruaris Venemaa relvajõudude täiemahuline sissetung Ukrainasse.
NATO Euroopa vägede ülemjuhataja kindral Philip Breedlove väljendas 17. augustil 2014 saksa väljaandele Die Welt antud intervjuus arvamust, et Venemaa võib korrata "Ukraina stsenaariumi" ka teistes Ida-Euroopa riikides. Breedlove märkis, et Venemaa demonstreerib Ukraina näitel "uut sõjapidamisviisi". Kindrali sõnul on kõige tähtsam, et NATO riigid "oleksid valmis uute "roheliste mehikeste" ilmumiseks".
2015. aasta oktoobris teatas väljaanne Washington Post, viitega Venemaa Föderatsiooni Kaitseministeeriumi ametnikule, et Venemaa on paigutanud mõned oma eliitüksused Ida-Ukrainast ümber Süüriasse, toetama president Bashar al-Assadi režiimi.
2016. aasta lõpuks oli Venemaa agressioonile vastumeetmeid rakendanud Ukraina maavägi arenenud Euroopas Venemaa järel teisele kohale, 150 tuhandelt ajateenijalt veerand miljoni sõjaväelaseni.
Algus
pisi|Relvastatud eraldusmärkideta mehed [[Simferopolist 25 km lõunas asuva Perevalne sõjaväebaasi juures 9. märtsil 2014]] Euromaidani osana 2014. aasta 18.–23. veebruaril toimunud Ukraina revolutsiooni järelkajana hakkasid alates veebruari lõpust (Sotši olümpiamängude lõpetamise järel) toimuma peamiselt suuremates ida- ja lõunapoolsetes Ukraina linnades Venemaa-meelsete meeleavaldajate, vene marurahvuslaste  ja valitsusvastaste rühmade väljaastumised. Venemaa meediakanalid on kasutanud väljaastumiste kohta väljendit Vene kevad (Русская весна, Russkaja vesna). Vastuhakkude käigus okupeeris ja annekteeris Venemaa Föderatsioon Krimmi. Mõnes piirkonnas eskaleerusid protestid relvastatud separatistide ülestõusuks (Donetski Rahvavabariik, Luhanski Rahvavabariik, Novorossija Föderaalriik, Slovjansk, Odessa kokkupõrked, Donetski lahing jms). Ametnike ja pealtnägijate sõnul polnud mitte kõik meeleavaldustes osalejad Ukraina kodanikud, märkimisväärne osa protestijatest olid Venemaa kodanikud. Donetski oblasti kuberneri Sergi Taruta väitel osalesid Donetski miitingutel endised kurjategijad ja teised okupeeritud Krimmist saabunud inimesed. Ukraina julgeolekujõud ja piirivalve keelasid ajavahemikus 4. kuni 25. märtsini riiki sisenemise enam kui 8200 Venemaa passiga isikule. 27. märtsil ütles Ukraina Rahvusliku Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu sekretär Andri Parubi, et iga päev keelatakse riiki sisenemine 500–700 Venemaa kodanikule. 14. aprillil 2014 kuulutas Ukraina riigi idaosas separatistide vastu võitlemiseks välja terrorismivastase operatsiooni (Антитерористична операція на сході України, lühend АТО).
Sündmuste kulg
1. septembril 2014 teatas Ukraina kaitseminister Geletei oma Facebooki lehel, et Venemaa on kaotanud "hübriidsõja" ja alustanud täiemõõdulist sissetungi Ukrainasse. Arvamust, et tegemist pole Ukraina siseriikliku kriisiga, vaid Ukraina ja Venemaa vahelise relvakonfliktiga, väljendas ka Saksamaa liidukantsler Angela Merkel. Venemaa president Putin omakorda olevat telefonivestluses Euroopa Komisjoni presidendi José Barrosoga väitnud, et võib soovi korral vallutada Kiievi kahe nädalaga.
Julgeoleku ja Kaitse Nõukogu hinnangul viibis septembri alguse seisuga Ukraina territooriumil 10 kuni 15 tuhat VF sõjaväelast. Venemaa regioonidevahelise koordinatsioonikeskuse "Unustatud polk" ("Забытый полк") andmetel viibis 2014. aasta lõpul Ukrainas 14,5 tuhat VF sõjaväelast.
Rahvusvahelise Punase Risti Ukraina delegatsiooni juhi Michel Massoni 10. oktoobril 2014 avaldatud teate kohaselt on Punase Risti hinnangul Donbassis tegemist mitterahvusvahelise konfliktiga. Massoni teatel on olukord Ida-Ukrainas võrreldav näiteks konfliktidega Colombias, Liibüas ja Süürias. Päev hiljem nimetas Ukraina president Petro Porošenko toimuvat "2014. aasta Isamaasõjaks".
31. oktoobril avaldati eelmisel päeval valitsuse poolt vastuvõetud korraldus nr 1053, milles senistele ATO läbiviimise piirkonna asulatele Luhanski ja Donetski oblastis oli lisandunud ka Harkivi oblasti asulaid.
2015. aasta 21. aprillil kinnitas Ukraina Ülemraada Venemaa Föderatsiooni poolt Ukraina vastu suunatud relvastatud agressiooni alguskuupäevaks 2014. aasta 20. veebruari.
2015. aasta aprilli lõpul võttis ametlik Washington Ida-Ukraina valitsusvastaste jõudude kohta kasutusele uue termini: "Venemaa-separatistide ühendjõud" (inglise: combined Russian-separatist forces).
2016. aasta augustis oli valitsusvastaste relvajõudude käsutuses hinnanguliselt rohkem tanke kui Prantsusmaa ja Ühendkuningriigi relvajõududes kokku. Augustis 2016 avaldas uurimiskeskus Bellingcat kokkuvõtte, mille hinnangul on Ukrainas sõdinud tuhandeid Venemaa sõjaväelasi.
30. aprillil 2018 kirjutas Ukraina president alla dekreedile terrorismivastase operatsiooni (ATO) lõpetamise ja Ühendjõudude operatsiooni alustamise kohta. 24. veebruaril 2022 laienes sõjategevus Ida-Ukrainas tunudvalt ning senise sõjategevuse piirkonna asemele kujunes Vene-Ukraina sõja idarinne.
Kaotused
11./12. augusti 2015 seisuga oli Ukraina poolel antud riiklikke autasusid 7329 relvajõudude võitlejale, neist 1415 said autasu postuumselt. 67 779 Ukraina relvajõudude liiget oli saanud lahingutegevuses osaleja staatuse. Sama aja jooksul oli hukkunud 167 Rahvuskaardi võitlejat. 26. augustil 2015 meedias avaldatud teabe kohaselt oli Venemaa 2015. aasta 1. veebruari seisuga maksnud sõjategevuses osalemise eest Ukrainas kompensatsiooni enam kui 2000 hukkunud sõjaväelase perekonnale ja 3200 invaliidistunud sõjaväelase perekonnale.
2016. aasta jaanuari lõpul kinnitas president Porošenko, et sõjas on hukkunud 2269 Ukraina sõjaväelast.
3. märtsil 2016 Genfis avaldatud ÜRO aruande olukorra kohta konfliktipiirkonnas kohaselt oli sõja algusest alates hukkunud vähemalt 9160 inimest ja saanud vigastada vähemalt 21 000 inimest.
2019. aasta suve alguseks oli hukkunud vähemalt 13 000 inimest.
pisi|[[Venemaa suursaatkond Eestis|Venemaa Föderatsiooni saatkonna ees toimunud meeleavaldusel võeti peamiselt sõna Ukraina toetuseks. Fotol on näha Aivar Kivisivi sõnavõtt, tema vasakul käel on üks meeleavalduse korraldajaid Ants Erm. Foto: Ave Maria Mõistlik, 23. august 2014 ]]
Venemaa osalus
pisi|300px|Sõja dünaamika – esimene kaader: 2014.07.01; viimane kaader: 2014.09.12. Raamid on 3-päevalise sammuga, viimane kaader kordub 2 korda {{legend|#ee8f87| [[Donetski Rahvavabariik|DRV, LRV ja VF relvajõudude kontrolli all olev ala}} {{legend|#FFF3B4| DRV-lt ja LRV-lt tagasivõidetud territooriumid}} {{legend|#fe7720|Asustatud punktid, kus on käimas lahingud}} {{legend|#149cff| Ukraina kontrolli all olevad linnad {{legend|#ff1414| Okupeeritud linnad}}}}]] Venemaa president Vladimir Putin möönis 17. aprillil 2014 televisiooni otseülekandes Venemaa Föderatsiooni relvajõudude kasutamist Krimmis koos kohalike omakaitseüksustega, kuid Vladimir Putin tõrjus tagasi Ukraina, Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide väited, justkui oleksid Venemaa Föderatsiooni eriväed õhutanud rahutusi Ida-Ukrainas. Venemaa Föderatsiooni osalus on selgesõnaliselt toodud välja Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni Parlamentaarse Assamblee poolt 2. juulil vastuvõetud Bakuu deklaratsioonis, mille Venemaa Föderatsiooni poolt Helsingi põhimõtete rikkumist käsitleva resolutsiooni 19. punktis kutsutakse Venemaad üles lõpetama interventsioon Ukrainas.
Infovastupanu andmetel osales juuli alguse seisuga Donbassi piirkonna relvastatud konfliktis umbes 3000 hea sõjalise ettevalmistusega Venemaa kodanikku. Iga lahingupäeva eest saadav miinimumtasu oli 1000 USD. Terrorismivastase operatsiooni taasalustamisega juuli alguses kaasnes naaberriigis õhudessantvägede võitlejate matuste sagenemine.
12. juulil avati Kiievis II maailmasõja muuseumi kõrval näitus, millel väljapandud eksponaadid annavad tunnistust Venemaa osalusest Ida-Ukraina relvastatud konfliktis.
24. augusti hommikul piirasid Rjazani ja Kostroma õhudessantvägede diviisid sisse ja purustasid Savur-mogõla ja Amvrossijivka juures olnud valitsusvägede grupeeringud.
25. augustil peeti Donetskist 40 km kaugusel kagus asuva Dzerkalne küla juures kinni 10 VF dessantväelast. Venemaa kaitseministeeriumi teatel olid Venemaa Relvajõudude relvastatud eriüksuslased sattunud öösel 20 km kaugusele Venemaa piirist eksituse tõttu.
Londonis asuva Strateegiliste uuringute rahvusvahelise instituudi ekspertide andmetel on vähemalt mõned Ukraina sõjategevuses osalevad tankid vaieldamatult VF relvajõudude päritolu, sest teistesse riikidesse selliseid tanke pole eksporditud.
17. septembril võttis Euroopa Nõukogu Ministrite Komitee vastu otsuse, mille ühes punktis on Venemaal tungivalt soovitatud viia oma relvajõud välja Ukrainast. Venemaa Välisministeeriumi ametliku esindaja vastus nimetatud avalduse suhtes oli, et see on tühine ("ничтожно"), omab vaid propagandistlikku tähendust ning et Venemaa vägesid Ukraina territooriumil ei ole.
TR
TR või tr on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Sõda Donbassis
Venemaa osalus
Ukraina kriisi meediakeskus avaldas 9. veebruaril 2015 kaardi Venemaa relvajõudude väeüksuste dislotseerumise kohta Ukraina territooriumil. Infovastupanu on avaldanud mitmeid analüüse valitsusvastaste relvajõudude poolt kasutatava uusima Venemaa relvajõudude sõjatehnika kohta.
2015. aasta 17. detsembri traditsioonilises aastalõpuintervjuus möönis president Putin vene kodanike kohalolu Ukrainas, kes on hõivatud teatud probleemide, sealhulgas militaarset laadi probleemide, lahendamisega. Putin lisas, et see ei tähenda Venemaa regulaararmee kohalolu Ukrainas. 30. aprillil 2018 kinnitas USA riigidepartemangu esindaja, et tankitõrjeraketid Javelin on Ukrainale üle antud.
Välisriikide võitlejate osalus
Mõlemal poolel osaleb vabatahtlikena võitlejaid eri riikidest, nii Euroopast kui ka Ameerikast. Kaitsepolitsei peadirektor Arnold Sinisalu ütles ETV saates "Kahekõne", et inimesi on ka Eestist Ukrainasse valitsusvägede vastu sõdima läinud. 24. augustil 2014 hukkus Ukraina territoriaalse iseseisvuse kaitsel Luhanski oblastis 1978. aastal Viljandis sündinud Vadõm Rudnitskõi.
Vastaspoole väitel on Ukraina valitsus kasutanud venemeelsete separatistide vastu võitlemiseks USA-s julgeolekuteenuseid pakkuva erafirma Academi (endiste nimetustega Blackwater ja Xe Services) spetsialistide teenuseid, need väited ei ole aga leidnud kinnitust.
Ukraina Ülemraada ratifitseeris 4. veebruaril 2015 seaduseelnõu nr 0004 – Leedu Vabariigi Valitsuse, Poola Vabariigi Valitsuse ja Ukraina Ministrite Kabineti vahelise kokkuleppe ühisväeosa loomise suhtes.
Meediakajastus
Nähtuste määratlemisel erinevad Vene ja Ukraina allikad üksteisest sõnastuse poolest suuresti. Donetski oblastis valitsushooneid hõivanud võitlejatest rääkides kasutavad Ukraina valitsus ja Lääne meedia sõnu separatistid ja terroristid, Venemaa meedia ja võimud aga järjekindlalt väljendit föderaliseerimise toetajad, Ukraina üleminekuvalitsusest Kiievis rääkides aga väljendit Bandera hunta (Ukraina rahvuslase Stepan Bandera järgi), samuti epiteete fašistlik ja natsionalistlik. Venemeelsete meeleavaldajate ja võitlejate kohta on Ukraina meedias kasutatud halvustavalt väljendit koloraado mardikas (ukraina keeles колорадський жук), vihjates nende poolt kantavale Georgi lindile.
Merili Kukuškin
Merili Kukuškin (neiupõlvenimi Randmaa; sündinud 14. juuni 1985 Audru) on eesti purjetaja ja jääpurjetaja.
Ta lõpetas aastal 2004 Pärnu Raeküla Gümnaasiumi. Aastal 2007 lõpetas ta Tallinna Tehnikaülikooli mehaanikateaduskonna tootearenduse ja tootmistehnika eriala bakalaureuseõppes ning aastal 2009 magistriõppes. 2015. aastal sai TTÜ mehaanikateaduskonnas doktorikraadi.
Purjetamist alustas ta 2000. aastal isa Uku Randmaa innustusel.
Ta tuli 2001. ja 2002. aastal Zoom8  klassis Euroopa meistriks. 2004. aasta MM-il sai 4. ja 2003. aasta MM-il 6. koha.
Łopuszno
Łopuszno on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kielce maakonnas, Łopuszno valla halduskeskus. Łopuszno asub Kielcest ligikaudu 28 km lääneloodes.
Küla on esmamainitud 1355. aastal.
Łopuszno sai linnaõigused 1. jaanuaril 2023.
Linn olulisim vaatamisväärsus on 1897. aastal valminud eklektilises stiilis Dobieckite loss.
Triumfi Palee
Triumfi Palee (vene keeles Триумф-Палас) on kõrgeim eluhoone Venemaa Föderatsiooni pealinnas Moskvas ja ühtlasi kogu Euroopas.
TPK
TPK on lühend, mis võib tähendada järgmist:
John Kenneth Galbraith
John Kenneth Galbraith (15. oktoober 1908 - 29. aprill 2006) oli Kanada-Ameerika majandusteadlane, diplomaat, riigiametnik ja intellektuaal. Tema majandusteemalised raamatud olid bestsellerid 1950ndatest kuni 2000ndateni. majandusteadlasena kaldus ta institutsionalistliku vaatenurga Key-Keynesi-järgse majanduse poole.
Täpiline jalgnööbik
pisi Täpiline jalgnööbik (Poronia punctata) on kottseente hulka kuuluv seeneliik, mis kuulub süsikuliste sugukonda.
Sokotra keel
Sokotra keel on Jeemenis Sokotra saarel kõneldav keel, mis kuulub semi keelte hulka. See on üks kuuest tänapäeva Lõuna-Araabia keelest. Kõnelejaid on umbes 70 000.
Täpiline jalgnööbik
Sobivad elupaigad on loopealsed ja rannaniidud ning madala taimestikuga karjamaad. Liik kasvab hobuse-, eesli-, lehma- ja lambasõnnikul.
Sokotra keel
Lisaks Soktora saarele räägitakse seda ka lähedal asuvatel ‘Abd al-Kūrī ja Samha saartel.
Täpiline jalgnööbik
Seent on leitud ka Eestist, kuid viimane teadaolev leid pärineb 1960. aastast. Seda on leitud juulis-augustis Vormsilt, Hiiumaalt, Vilsandilt ja Saaremaalt. Seen on Eestis kriitilises seisundis.
Sokotra keel
Sokotra keel on väga tugeva araabia keele mõju all ja hävimisohus.
Koitjärv
Koitjärv on järv Harju maakonnas Anija vallas Pillapalu külas. Veekogu pindala on 2,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 963 m.
Korruptsioonivastane Eriprokuratuur
Korruptsioonivastane Eriprokuratuur (ukraina keeles Спеціалізована антикорупційна прокуратура) on Ukraina Peaprokuröri Kantselei sõltumatu struktuuriüksus.
Rahvusvaheline kõrgemate auditeerimisasutuste organisatsioon
Rahvusvaheline kõrgemate auditeerimisasutuste organisatsioon on 1953. aastal Kuuba pealinnas Havannas 34 asutajaliikme poolt moodustatud ülemaailmne valitsusasutuste organisatsioon, millel oli 21. sajandi 2. kümnendi lõpu seisuga ligi 200 liiget kogu maailmast. ÜRO osalusel tegutseva organisatsiooni liige on ka Eesti Riigikontroll.
Linnudirektiiv
Linnudirektiiv (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/147/EÜ, 30. november 2009, loodusliku linnustiku kaitse kohta) on üks kahest Euroopa Liidu looduskaitse direktiivist (teine on elupaikade direktiiv).
Direktiiv võeti vastu 30. novembril 2009. Sellega tunnistati kehtetuks direktiiv 79/409/EMÜ. Praegu kehtivat linnudirektiivi on viimati muudetud 2019. aastal.
Konuvere vald
Konuvere vald (saksa keeles Konofer) oli vald Läänemaal Vigala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Märjamaa vallaga.
Simon Boccanegra
"Simon Boccanegra" on Giuseppe Verdi ooper proloogi ja kolme vaatusega Francesco Maria Piave libretole Giuseppe Montanelli täiendustega Antonio García Gutiérrezi draama "Simón Boccanegra" (1843) järgi. Esmaettekanne toimus 12. märtsil 1857 Veneetsia Teatro La Fenices. Ümbertöötatud variant Arrigo Boito tekstitöötlusega esietendus 24. märtsil 1881 Milano La Scalas.
Saamislugu ja käekäik
Veneetsia teater tellis Verdilt uue ooperi 1856. aasta varakevadel. Verdi koostas esialgu ise proosastsenaariumi, mille alusel Piave kirjutas libreto. Partituur valmis 1856. aasta lõpuks. Lauljad olid maestro enda valitud. Esietendus oli vaid mõõdukalt edukas. Libreto sai süžee keerukuse tõttu tugeva kriitika osaliseks. Pärast esiettekannet võeti Verdi uus ooper mängukavva Reggio Emilias, Napolis, Firenzes ja Milanos. Milano La Scala 1859. aasta lavastus kukkus totaalselt läbi. Seejärel kadus Itaalia teatrite huvi ooperi vastu. Väljaspool Itaaliat oli „Simon Boccanegra” ettekandmisel Maltal (1860), [[Madridis (1861), Lissabonis (1861), Buenos Aireses (1862), Montevideos (1862) ja Korful (1870). Kuid siis oli ka rahvusvaheline huvi ooperi vastu kadunud.
1880. aastal veenis kirjastaja Ricordi heliloojat teksti muutma ja soovitas kasutada Arrigo Boito abi. Eakas Verdi oli esialgu vastu, kuid võttis siiski juulis 1880 ette uue redaktsiooni koostamise. Boito muutis tugevasti staatilist ja udusevõitu algteksti, kuid seegi tundus maestrole „liiga kurb”. Võttis lõpuks teksti kohendamise ise käsile. Muusikalises plaanis tegi Verdi mitmeid ümberkorraldusi ja lisas uusi stseene, millest tähelepanuväärsem oli hiljem populaarseks saanud nõukoja stseen. Ümbertöötatud variant oli tunduvalt edukam kui algversioon. Esitati kohe ka Viinis (1882) ja Pariisis (1883). Kuna tegemist on maestro ühe süngema ja muusikaliselt tumedatoonilisema ooperiga, siis oli teos oli ikkagi ligi sajandi  üksikute eranditega praktiliselt laiema tähelepanu alt väljas. Tänapäeval on aga muutunud väga populaarseks. Ümbertöötatud variant leiab suhteliselt sagedast lavastamist, kuid peamiselt maailma juhtivates ooperimajades. „Simon Boccanegrat” kantakse ette ka kontsertversioonis.
Eestis on selle ooperi ümbertöötatud varianti kandnud kontsertvariandis ette Vanemuine 1998. aastal.
Rollide esmaesitajad ümbertöötatud variandis
Dirigeeris Franco Faccio
Faabula ümbertöötatud variandi järgi
Tegevus toimub 1339 ja 1363 Genovas. Kaks Genova poliitilist liidrit, kullassepp Paolo Albiani ja rahvajuht Pietro, arutavad, keda võiks valida doodžiks. Jõutakse kiiresti kokkuleppele, et selleks peaks olema Genova vabariigi teenistuses olev populaarne ja rahva seas austatud korsaar Simon Boccanegra. Boccanegra pole doodži ametist eriti huvitatud. Tal on salajane armusuhe patriitside liidri, Genova aadliku Jacobo Fiesco tütre Mariaga. Fiesco on nende abielu vastu. Boccanegra mõistab, et kui ta saab doodžiks, pole Fiescol enam põhjust olla nende abielu vastu. Paolo ja Pietro ässitavad rahva Fiesco vastu, kes on Boccanegra konkurent doodži kohale. Boccanegra valitakse doodžiks. Tal on Mariaga tütar, kes kannab samuti nime Maria.
Paolo räägib Gabrielele, et Boccanegra on teinud Amelia oma armukeseks, mis kutsub Gabrieles esile vastupandamatu soovi doodž tappa. Igaks juhuks paneb Paolo Boccanegra jaoks valmis mürgikarika, mille too pahaaimamatult tühjendab. Sel ajal kui ta hakkab teadvust kaotama, üritab Gabriele Boccanegrat noahoobiga tappa. Amelial õnnestub isa päästa. Ta räägib Gabrielele, et tegemist on tema isaga. Gabriele astub mässajate vastu välja ning saavutab võidu. Paolo võetakse vahi alla ja mõistetakse surma poomise läbi. Ta räägib Fiescole, et on mürgitanud Boccanegra. Amelia ja Gabriele laulatatakse. Boccanegra on suremas. Enne surma lepib ta oma põlisvaenlase Fiescoga, õnnistab oma tütre abielu Gabrielega ja nimetab noormehe enda asemel doodžiks.
Charlottetown
Charlottetown on linn Kanadas, Prints Edwardi saare halduskeskus ja suurim linn.
Ajalugu
1760. aastatel arenema hakanud asulakoht nimetati kunagise Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninganna Charlotte'i järgi.
Alserio järv
Alserio järv (itaalia keeles Lago di Alserio) on järv Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas. Järve kallastel asuvad Erba, Albavilla, Alserio ja Monguzzo. Umbes kilomeetri kaugusel idas asub Pusiano järv.
260 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 1,23 km², suurim sügavus 8,1 meetrit, valgala suurus 18,3 km².
Poks 1932. aasta suveolümpiamängudel
10. suveolümpiamängude võistlused poksis peeti 9.–13. augustini USA-s Los Angeleses. Võistluspaik oli Olympic Auditorium (praegu Grand Olympic Auditorium), võisteldi kaheksas kaalukategoorias. Esimest korda olid kõik raundid kolmeminutilised, samuti olid need esimesed võistlused, kus kohtunik oli kohtumise ajal ringi sees.
Osalejad
Eestil sellel võistlusel osalejaid polnud.
Medalitabel
Kokku said medaleid 12 riigi võistlejad.
Punktitabel
Kokku sai olümpiasüsteemi punkte 17 riigi võistlejad.
Kärbeskaal (kuni 112 naela ehk 50,8 kg)
12 võistlejat
Kukk-kaal (kuni 119 naela ehk 54 kg)
10 võistlejat
Gunnera
Gunnera (Gunnera) on taimeperekond gunneraliste (Gunneraceae) sugukonnast gunneralaadsete (Gunnerales) seltsist.
Poks 1932. aasta suveolümpiamängudel
Sulgkaal (kuni 126 naela ehk 57,2 kg)
10 võistlejat
Gunnera
Levinud peamiselt lõunapoolkeral.
Poks 1932. aasta suveolümpiamängudel
Kergekaal (kuni 135 naela ehk 61,2 kg)
13 võistlejat
Gunnera
Mitmetel selle perekonna liikidel on erakordselt suured lehed. Neil esineb sümbioos lehtedes elavate lämmastikku fikseerivate bakteritega (Nostoc gunnerae Reinke ex Merker).
Poks 1932. aasta suveolümpiamängudel
Kergekeskkaal (kuni 147 naela ehk 66,7 kg)
16 võistlejat
Keskkaal (kuni 160 naela ehk 72,6 kg)
10 võistlejat
Poolraskekaal (kuni 175 naela ehk 79,4 kg)
8 võistlejat
TMT
TMT on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Poks 1932. aasta suveolümpiamängudel
Raskekaal (üle 175 naela ehk 79,4 kg)
6 võistlejat
Izmail Uspenski
Izmail Uspenski (9. veebruar 1937 Leningradi oblast – 27. august 1995 Jõgeva) on Eesti maadleja ja maadlustreener.
Aastal 1974 tuli ta II Eesti raskejõustikuspartakiaadil Kreeka-Rooma maadluses keskkaalus hõbedale.
Isiklikku
Maadleja Aap Uspenski on tema poeg.
Nikolai Valujev
pisi|Valujev, 2009 Nikolai Sergejevitš Valujev (vn Николай Сергеевич Валуев; sündinud 21. augustil 1973 Leningradis) on vene elukutseline poksija ja kahekordne WBA (World Boxing Association) raskekaalu meister. Oma profipoksijakarjääri jooksul on teda võitnud vaid Ruslan Tšagajev ja David Haye.
Poksikarjäär
Pärast amatöörikarjääri 1993. aastal sai temast elukutseline poksija. Debüütmatši pidas ta ameeriklase John Mortoni vastu, kelle Valujev lõi ta teises raundis nokauti. 1999. aastal tuli ta raskekaalus Venemaa meistriks ja 2000. aastal Pan-Asia meistriks.
Valujev võitles end positsioonile, et võistelda maailmakarika nimel Bob Mirovici, Otis Tisdale'i, Paolo Vidozi, Gerald Noblesi, Attila Levini ja Clifford Etienne'iga.
Esimene valitsusaeg WBA meistrina
2005. aastal võitles Valujev WBA raskekaalu meistri John Ruiziga ja võitis 12-raundise võitluse. Kaks kohtunikku eelistasid Valujevit punktidega 116–114 ja 116–113, kolmas kohtunik nägi võitlust 114–114 viigina – Valujev sai piisavalt punkte ning võitis võistluse. See võit tuli pärast nappi Larry Donaldi alistamist tiitlimatšil.
Oktoobris 2006 võitles Valujev Monte Barrettiga ja alistas ta 11. raundis tehnilise nokautiga, see oli Valujevi 45. võit. Barrett suruti maha kaks korda kaheksandas ja korra üheteistkümnendas raundis, kuid tal õnnestus jalule saada. Pärast teist mahasurumist 11. raundis hüppas tema treener James Ali Basheer ringi, et võitlus peatada.
Jaanuaris 2007 võitles Valujev St. Jakobshalles Šveitsis Jameel McCline'iga (38-6-3, 23 nokauti). Valujev võitis matši pärast seda kui McCline vigastas kolmandas raundis löögil oma põlve ja ei olnud võimeline jätkama.
WBA meistri nimetuse kaotamine Tšagajevile
Valujev vahetas treenerit. Manuel Gabrielani asemele tuli Aleksandr Zimin, kes treenis vana Nõukogude Liidu amatöörpoksijate meeskonda.
29. septembril 2007 alistas Valujev Oldenburgis (Saksamaa) Jean-Francois Bergeroni kaheteistkümne raundi ühehäälse tulemusega (118–111 kõigil kolmel kaardil).
Uuesti WBA meistriks
16. veebruaril alistas Valujev senise WBA meistri Sjarhei Liahhovitši (Valgevene), võites kõik raundid Nürnbergi areenil (Saksamaa). Võit andis Valujevile õiguse võidelda Tšagajeviga, ainsa mehega, kes teda karjääri jooksul alistanud oli, taas WBA meistri selgitamise matšis. Võistlus oli planeeritud 5. juulile 2008, ent Tšagajev taganes vigastuse tõttu. Valujev võitles hoopis John Ruiziga 30. augustil 2008 ja WBA otsustas Tšagajevist teha "puhkusel tšempioni". Valujev alistas Ruizi ühehäälse tulemusega, Valujevi ja Tšagajevi võitlus oli planeeritud mitte hiljemaks kui 26. juuni 2009, et otsustada, kes saab WBA tšempioniks. Nende planeeritud kordusmatš 30. mail 2009 tühistati Tšagajevi viirusinfektsiooni tõttu ja 24. juulil 2009 avalikustati Tšagajev mitte kui "puhkusel tšempion", vaid kui esimene väljakutsuja.
Teise valitsusaja tiitli esimene kaitsmine oli Valujevil 46-aastase neljakordse raskekaalu maailmameistri Evander Holyfieldi vastu 20. detsembril 2008. Selle matši võitis Valujev vastuolulise otsusega, kuna mõningad pealtvaatajad arvasid, et Holyfield võitis enamiku raunde.
WBA meistrivõistluste teine
7. novembril 2009 jäi Valujev meistrimatšis Nürnbergis David Hayele alla punktidega 114–114, 116–112, 116–112.
Näitlejakarjäär
Valujevi esimene filmiroll oli 2006. aastal Saksa filmis "7 Zwerge – Der Wald ist nicht genug".
2008. aastal oli Valujevil peaosa Filipp Jankovski filmis "Kamennaja baška" ("Stonehead"), kus ta mängis endist poksijat, kes kaotas mälu. Film sai peaauhinna filmifestivalil "Window to Europe". Pärast filmi "Kamennaja baška" edu teatati, et Valujev osaleb veel korraga kahes filmis.
Väljaspool poksiringi
Jaanuaris 2006 süüdistati Valujevit turvatöötaja ründamises Spartak Ice Palace'is Peterburis Venemaal. Kriminaaluurimist kohalik politsei ei algatanud.
Valujev on koostöös vene ajakirjaniku Konstantin Ossipoviga kirjutanud raamatu "Minu 12 raundi", mis ilmus vene keeles. Raamat juurdleb tema elu üle üldiselt ning eriti keskendub tema poksikarjäärile. Selle raamatu eest sai Valujev auhinna Peterburi linnavalitsuselt.
Isiklikku
Valujevil on tatarlasest vanaisa. Oma naise Galja võlus ta enda kirjutatud luuletustega. Neil on kaks last: tütar Irina ja poeg Grigori. Valujev on vene õigeusku kristlane. Nooruses mängis ta vee- ja korvpalli.
Ljutiž
Ljutiž (ukraina keeles Лютіж) on küla Ukrainas Kiievi oblastis Võšhorodi rajoonis.
Aldona Wos
Aldona Zofia Wos (sündinud 26. märtsil 1955 Varssavis) on Ameerika Ühendriikide arst ja diplomaat.
Ta oli Ameerika Ühendriikide suursaadik Eestis aastatel 2004–2006. 2013–2015 oli ta Põhja-Carolina osariigi tervishoiu- ja teenindusminister. Elukutselt on ta arst.
Wos sündis Varssavis. Tema isa Paul Zenon Wos oli Teise maailmasõja ajal Poola vastupanuliikumise Armia Krajowa liige ning pääses eluga Flossenburgi koonduslaagrist. Pere kolis USAsse, kui Aldona oli 6-aastane.
1990ndate lõpus asus ta tegelema poliitikaga Vabariikliku Partei toetajana ja oli president George W. Bushi 2004. aasta valimiskampaania organiseerijaid Põhja-Carolinas. Tema suursaadikuks oleku aega jäi George W. Bushi visiit Eestisse 27.–28. novembril 2006.
Wos on abielus Louis DeJoyga ja neil on kaksikud poeg ja tütar.
Pedaslaugas
Pedaslaugas (ka Pädaslaugas) on järv Harju maakonnas Anija vallas Pillapalu külas. Veekogu pindala on 2,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1028 m.
TMK
TMK on lühend, mis võib tähendada järgmist:
RTL Television
RTL Television (endine nimi RTL plus) on Saksamaa kommertstelekanal. Selle omanik on RTL Group. RTL on Saksamaa suurim vabalevis erakanal.
Telekanal alustas tegevust 2. jaanuaril 1984 Luksemburgis. 1988 kolis peakorter Saksamaale Kölni.
Meelelahutus
Varasemaid
Komöödia
Praeguseid
Varasemaid
Seebiooperid
Praeguseid
Koordi vald
Koordi vald (saksa keeles Kirrisaar) oli vald Järvamaal Peetri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Esna vallaga.
RTL Television
Seebiooperid
Varasemaid
* – otsetõlge
Muid Ameerika sarju
Praeguseid
Varasemaid
Jaime Rodríguez
Jaime Rodríguez (sündinud 17. jaanuaril 1959 San Salvadoris) on El Salvadori endine jalgpallur, kaitsja.
Ta kuulus El Salvadori koondisse 1982. aasta maailmameistrivõistlustel Hispaanias.
Põhjavee-elustik
Põhjavee-elustik on organismide kogum, mis asustab põhjavett ja koopaveekogusid.
Põhjavee-elustik on liigivaene. See koosneb peamiselt bakteritest ja teistest ainuraksetest, keriloomadest, ümarussidest ja pisematest vähilaadsetest. Kõige liigirohkem on põhjavesi Lõuna-Euroopa karstikoobastes. Kesk-Euroopas on põhjavees reliktseid stügobionte ehk obligaatseid põhjaveeorganisme.
Euroopas on põhjaveest leitud umbes 2000 liiki organisme, Saksamaal umbes 500.
Vahel väljub põhjavee-elustik allikaisse.
Hugo Huimerind
Hugo Huimerind (aastani 1938 Viltman; 20. märts 1916 Lähtru vald, Läänemaa – 25. juuli 2006 Tallinn) oli Eesti võrkpallitrener.
ZeroTurnaround
Juunis 2011 korraldas ZeroTurnaround konverentsi GeekOut Estonia, mis oli esimene Java konverents Eestis. Samal kuul sai ettevõte auhinna 2011 JAX Innovation Award for Most Innovative Java Technology toote JRebel eest.
Praegu arendab ZeroTurnaround edasi enda tooteid JRebel and LiveRebel, mis lihtsustavad Java EE tarkvara arendust ja hooldust ja põhinevad Java virtuaalmasinal (JVM).
2017. aasta lõpus müüsid eestlastest omanikud ettevõtte ameerika firmale Rogue Wave.
JRebel
JRebel (esialgse nimega JavaRebel) on Nortali uurimis- ja arendusosakonna leiutis tarkvaratootmise efektiivsuse tõstmiseks, mida hakati arendama 2006. aastal. Programm võimaldab Java programmeerimiskeeles kirjutatud tarkvara töökindlust ilma ooteajata kontrollida. 2009. aastal võitis JRebel Jolt Awardsi produktiivsuse auhinna. Alates 1. augustist 2009 arendatakse JRebelit ettevõttes OÜ ZeroTurnaround.
Korjodi vald
Korjodi vald (saksa keeles Korjoth) oli vald Virumaal Rakvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1876 ja siis liideti see vald arvatavasti Arkna vallaga.
Noviaalikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Noviaalikeelne Vikipeedia (noviaali keeles Wikipedie) on Vikipeedia noviaalikeelne versioon.
Noviaalikeelsele Vikipeediale pandi alus 2006. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
AK-101
AK-101 on Venemaa Föderatsioonis konstrueeritud 5,56 mm automaattulirelv, täiustatud ja ekspordiks mõeldud versioon varasemast Mihhail Kalašnikovi automaadist AK-74. Selle relva konstrueeris Mihhail Kalašnikov 1994. aastal. Sestpeale on seda toodetud üle 27 000 eksemplari. AK-101 kompaktsem versioon on AK-102. Hiina relvatootja Norinco tootis AK-101 AK-2000 nime all.
Jaan Kukk
Jaan Kukk (14. märts 1887 Viira küla (Tähemaa küla), Kavastu vald, Tartumaa – 14. märts 1947 Pärnu) oli Pärnu linnaarst, Pärnu Eesti Arstide Seltsi, Pärnu suvitus- ja supeluse seltsi ning tiisikuse vastu võitlemise seltsi asutaja.
Elukäik
1912. aastal täitis Jaan Kukk üliõpilasena arsti kohuseid Pärnu-Jaagupis. 1914. aastal alustas ta Pärnus erapraksisega arstina sisehaiguste alal ja oli samal ajal ka linnakooli arst. 1914–1915 oli ta Esimese maailmasõja päevil kannatada saanud sõdurite ja nende perekondade abistamise Pärnu komitee laatsareti arst ning Vene Punase Risti Pärnu komitee laatsareti arst. 1916–1937 ja 1944–1947 oli Kukk Pärnu linnaarst. Lisaks oli ta aastatel 1916–1923 Pärnu sadamaarst.
Eesti vabadussõjast võttis Jaan Kukk osa Pärnu 9. jalaväepolgu kaitsepataljoni arstina. 1919–1920 oli ta Kaitseliidu Pärnu malevkonna arst.
1919–1923 oli Pärnu Eesti arstide seltsi asutaja ja selle juhatuse liige. 1926–1931 töötas Pärnu linna tervishoiuosakonna juhatajana.
1928. aastast alates oli Jaan Kukk Pärnu suvitus- ja supeluse seltsi asutaja ja esimees, samuti oli ta tiisikuse vastu võitlemise seltsi asutaja. Kukk lõi kaasa Pärnu Endla teatri ehitamises, kuuludes selle ehitust ette valmistavasse komiteesse.
Jaan Kukk organiseeris Pärnusse Vabadussõjas langenute monumendi püstitamist ning pidas isiklikult läbirääkimisi 1919. aastal tulevase monumendi kavandite üle skulptor Amandus Adamsoniga. 1923. aastal algatas Kukk idee püstitada Pärnusse mälestussammas Lydia Koidulale, olles selle elluviimise eestvedaja.
Kukk oli Pärnu kuurordi arendamise idee tuline pooldaja ning osales uue supelasutuse saamisloos ja 1937. aastal avamispidustuste organiseerimisel.
Jaan Kukk elas Pärnus aadressil Nikolai 19 ja hiljem Esplanaadi 5, kus ta oma kuuekümnendal sünnipäeval suri. Ta on maetud Alevi kalmistule.
Jean-Paul Vonderburg
Jean-Paul Vonderburg (sündinud 31. juulil 1964) on Rootsi endine jalgpallur, kaitsja.
TLK
TLK on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Kuusineni klubi intsident
Kuusineni klubi intsident on sündmus 31. augustil 1920 Petrogradis, mille käigus lasti maha kaheksa soome kommunisti.
Eesti Raamatuühing
Eesti Raamatuühing oli aastatel 1974–1996 tegutsenud organisatsioon, mis ühendas kirjandusest ja raamatutest huvitatuid.
Organisatsiooni tegevus oli aktiivseim aastal 1986, mil sinna kuulus 40 860 liiget.
Ajalugu
Organisatsioon asutati 1974, mil moodustati Üleliiduline Raamatusõprade Ühingu vabariiklik osakond. Hiljem kandis aastani 1989 nime Eesti NSV Raamatuühing.
Organisatsioonil oli mitmeid huviklubisid, nt :
Käekell
Käekell on tänapäeval levinuim kaasaskantav kell, kuid tüüpiliselt on kella kantud ka keti otsas või taskus.
Esimesed käekellad arenesid 17. sajandil selleks ajaks juba kaks sajandit kasutusel olnud vedrumehhanismiga seinakellast. Esimesed käekellad olid mehaanilised. Tehnoloogia arenedes on vedrumehhanismi asemel hakatud kasutama kvartsi võnkeid või elektromagnetimpulsse. Esimene digitaalkäekell valmis aastal 1970.
20. sajandi algul peeti käekelli pigem ilu- või moeasjaks ning enesest lugupidav meesterahvas kasutas taskukella ehk uuri. Esimese maailmasõja ajal leidsid aga sõdurid taskukella ebapraktilise olevat ning kinnitasid selle nahkrihmaga hoopis käe külge. Pärast sõja lõppu levis kella käe peal kandmine ka tsiviilisikute seas. Seega võib käekella laiema leviku alguseks lugeda 1920. aastaid.
Enamik vaid kellaaja jälgimiseks kasutatavaid odavaid ja keskmise hinnaklassi käekelli on elektroonilised kvartskellad. Uuema aja käekellad näitavad lisaks kellaajale tihti ka nädala- ja/või kuupäeva, elektronkelladel võib olla veelgi rohkem funktsioone. Levinud on taimeri, stopperi ja äratuskella võimalusega käekellad ning harv ei ole ka GPS-tehnoloogia kasutamine või pulsi mõõtmise funktsioon.
Käigumehhanism
pisi|Vene mehaanilise käekella käigumehhanism Käigumehhanism on mehhanism, mis mõõdab aja möödumist ning kuvab kasutajale hetke kellaaega (vahel ka muud teavet, näiteks kuupäeva, kuud ja nädalapäeva). Käigumehhanism võib olla täielikult mehaaniline, täielikult elektrooniline (liikuvad osad puuduvad) või mõlema hübriid. Enamik tänapäevastest käekelladest kasutab elektroonilist mehhanismi ühendatuna mehaaniliste seieritega kella sihverplaadil.
Emma Bunton
Ta sai tuntuks 1990. aastatel tüdrukutebändi Spice Girls liikmena, kus tema hüüdnimi oli Baby Spice.
Käekell
Mehaaniline käigumehhanism
Võrreldes elektroonilise käigumehhanismiga on mehaaniline käigumehhanism väiksema täpsusega ning kergemini mõjutatav näiteks asendi, temperatuuri ja magnetismi poolt. Mehaanilise käigumehhanismiga käekell on tootmisel elektroonilisest kallim, väiksema veakindlusega ning vajab regulaarset hooldust ja seadistamist. Mehaanilise käekella mehhanismi keskseks elemendiks on spiraalvedru tasakaaluasendi ümber kiikuv nookur – balanss või balanssiirratas. Balanss sarnaneb harmooniliselt võnkuva pendliga: nii, nagu viimasel kulub olenemata kaare pikkusest võnkeks alati sama pikk aeg, liigub ka balanss samas taktis ka siis, kui selle pöördenurk jääb kella käiguvedru veojõu vähenedes väiksemaks. Balansi liikumist jälgib käiguratta külge ühendatud ankur. Keskasendist möödudes tõukab balanss vastavalt oma liikumise suunale ankrut ühes või teises suunas ning lubab ankrurattal liikuda ühe hamba jagu edasi. Balansi võnkeperioodi kestel pöördub ankruratas kahe hamba jao. Ankruratas on omakorda hammasülekande kaudu ühenduses käiguvedruga, mis lubab ankrurattal liikuda ainult ühes suunas. Kella mehhanismi hammasrattad on ühendatud kella osutitega, mis liiguvad koos ankruratta liikumisega. Seeläbi annab mehhanism kella osutitele edasi balansi mõõdetud aja ning samas rakendatakse pingulekeeratud käiguvedru jõudu balansi käigushoidmiseks. Ankru vahendusel antakse ankruratta igal sammul balansile täiendav impulss, et balansi võnkumine hõõrdumise tõttu ei sumbuks. Mehhanism toimib, kuni käiguvedru maha käib.
Automaatkäekell on mehaanilise käigumehhanismiga käekell, mille vedru keeratakse üles kasutades ära kella kandja keha liikumist. Esimese sellise käekella leiutas briti kellassepp John Harwood aastal 1923. Automaatselt üleskeeratavas käekellas kasutatakse rootorina ekstsentrilist vastukaalu, mis kella kandja liikudes inertsi mõjul pöörlema hakkab ja hammasratta kaudu kella vedru üles keerab. Automaatselt üleskeeratavaid käekelli saab üldjuhul ka käsitsi üles keerata, et hoida kella töös ka siis, kui seda ei kanta, või juhul, kui kella kasutaja randmeliigutused ei ole piisavad kella vedru üleskeeramiseks.
Elektrooniline käigumehhanism
Elektroonilise käigumehhanismiga käekellas on võimalikult vähe liikuvaid osi, kuna seal kasutatakse kvartskristallis tekkivat piesoelektrilist efekti. Kristall toimib kvartsostsillaatorina, mis resoneerib kindlal stabiilsel sagedusel ning mida kasutatakse ajajälgimise täpseks juhtimiseks. Seetõttu nimetatakse elektronkelli tihti ka kvartskelladeks. Kvartskellad on valdavalt elektroonilise käigumehhanismiga, kus ostsillaatori võngete arvu loendatakse elektroonilise loenduriga, mis digitaalkellas juhib numbrinäitu LCD-ekraanil. Analoognäiduga kellas juhib loendur samm-mootoriga osuteid. Et kvartskellas mõjuvad tugeva vedru avaldatava jõu asemel vaid elektrilised impulsid, on sellise kella rattad võimalik teha plastmassist.
pisi|Seiko Astron käekella kvartsmehhanism, 1969 (Deutsches Uhrenmuseum, Inv. Inv. 2010-006) Maailma esimene masstootmisse läinud kvartskell oli Seiko 35 SQ Astron, mis jõudis poelettidele 25. detsembril 1969. Tähelepanuväärne on asjaolu, et Seiko otsustas kella käigumehhanismi jätta patenteerimata, võimaldades teistel tootjatel sellega oma tehnoloogiast kasu lõigata. See tõi kaasa kvartskellade kiire arengu ja leviku kasvu ning vähem kui kümne aastaga jõudis kvartskäekell turuliidri positsioonile, lõpetades sellega mehaanilise kella peaaegu 100 aastat kestnud valitsusaja. Tänapäeval toodetakse kvartsmehhanisme väga odavalt ja väga suures koguses ning tüüpiliselt on ka kõige odavamad käekellad kvartsmehhanismiga.
Raadiosignaaliga töötav kell on üks elektroonilise kvartskäekella liike. See sünkroonib oma näitu välise ajaallikaga, nagu aatomkellaga, GPS-i satelliitide ajasignaaliga, saksa DCF77 signaaliga Euroopas, WWVB signaaliga USA-s vmt. Sellised mehhanismid võivad välisest signaalist saada mitte ainult kellaaja, vaid ka kuupäeva, liigaasta või suveaja oleku kohta (viimased esinevad signaalis kujul on/ei ole). Kui raadiosignaali vastuvõtja välja arvata, on selline kell oma käigumehhanismi poolest täiesti tavaline kvartskäekell.
Toide
Elektronkell vajab toiteallikana elektrit, harilikult kasutatakse selleks vahetatavat patareid. Kellapatarei on spetsiaalselt selleks otstarbeks loodud patarei, mis on väga väikeste mõõtmetega ning annab väikest kogust energiat väga pika aja, mitme aasta jooksul. Levinud on hõbeoksiid- või liitiumpatareid, elavhõbepatareisid ei kasutata enam keskkonnaohutuse huvides. Odav alternatiiv hõbeoksiidpatareidele on leelispatareid, mis on samasuguste mõõtmetega, kuid lühema elueaga. Mõnedes päikesepaneeliga käekellades kasutatakse ka laetavaid akusid.
Mõned käekellad, nagu näiteks Seiko Kineticu seeria, kasutavad vahetatava kellapatarei asemel ära kella kandja käe liikumist. Sarnaselt mehaanilise käigumehhanismiga automaatkäekelladega kasutatakse siin inertsi mõjul pöörlevat vastukaalu, kuid see toimib tillukese generaatorina ja laeb vedru üleskeeramise asemel kella sisseehitatud laetavat akut.
Päikesetoitel töötavad käekellad saavad energiat valgusest. Kella esipaneelil asuv fotoelement muundab valguse elektrienergiaks, millega laetakse kas akupatareid või kondensaatorit. Kella käigumehhanism ammutab neist oma energia ja kui selline käekell on regulaarselt tugeva valgusallika (nt Päike) mõjupiirkonnas, ei pea sellel kunagi patareid vahetama. Mõned kellamudelid, nagu Citizen Eco-Drive, saavad mõneminutilise päikesevalguse käes viibimisega piisavalt energiat, töötamaks nädalaid.
Analoog
pisi|[[Kronograafkäekell Poljot]] Traditsiooniliselt näitavad käekellad aega analoogkujul ehk numbritega sihverplaadi kohale on paigaldatud pöörlevad osutid, vähemalt lühike tunniosuti ning pikem minutiosuti. Tihti lisandub neile ka kolmas, sekundiosuti, mis näitab jooksva minuti jooksvat sekundit. Kvartskelladel on sekundiosuti liikumine valdavalt hüppeline, osuti liigub kord sekundis oma järgmisse asendisse. Mehaanilise kella sekundiosuti liigub “sujuvalt” – tegelikult siiski samuti hüppeliselt, kuid kord 1/5 sekundi jooksul ehk käiguratta iga liikumisega.
Analoognäiduga kella näidatakse turunduses tihti näitamas aega 10:09 või 10:10. Selline osutite paigutus rõhutab kella tootja logo ning jätab lisaks visuaalselt meeldiva mulje naeratavast näost kella ülaosas.
Tulenevalt tunniosuti asendi ja päikese asukoha vahel taevas olevast seosest võimaldab analoognäiduga kell määrata põhiilmakaarte suunda. Pöörates maakera põhjapoolkeral käekella nii, et tunniosuti näitaks päikese poole, jääb lõunakaare suund täpselt tunniosuti ning kella 12 vahele. Lõunapoolkeral näitab kella tunniosuti ning kella 12 vaheline keskpunkt põhja poole.
UTC−9:00
pisi|500px|UTC-9 UTC−9:00 on ajavöönd, milles aeg on maailmaajast (UTC) 9 tundi taga. Selle keskmeridiaan on 135° W.
Käekell
Digitaalne
pisi|Pulsari [[Valgusdiood|LED-käekell aastast 1976]] Digitaalse näiduga kell näitab aega lihtsalt numbritena, nt 12:08, selle asemel, et lühike osuti näitaks 12 suunas ja pikk osuti 8/60 osa suunas täisringist. Numbrid kuvatakse harilikult osana 7-segmendilisest näidikust. Esimesed digitaalnäidikuga mehaanilised käekellad ilmusid 1920ndatel. Esimese digitaalse elektronkella, Pulsar LED, prototüüp valmis aastal 1970. Punaste LED-idega näidikuga kell valmis 4. aprillil 1972 ning seda müüdi 2100 USA dollari eest.
UTC−9:00
Vööndis asuvad aasta läbi Prantsusmaale kuuluvad Gambier' saared.
Käekell
Digitaalne
LED-näidikuga käekelladel on enamasti nupp, mis lülitab näidu lühikeseks ajaks sisse, kuna pidevalt põledes tarbivad LED-id käekella kohta liialt palju voolu. Sel põhjusel on LED-näidikud käekellades asendunud vedelkristallekraanidega (LCD). Alates 1980ndatest on digitaalkellade tehnoloogia tugevalt paranenud. Aastal 1982 tootis Seiko käekella, millesse oli sisse ehitatud televiisoriekraan, Casio vastas termomeetriga varustatud mudeliga ning kellaga, mis tõlkis 1500 jaapanikeelset sõna inglise keelde. 1985. aastast pärineb Casio kalkulaatoriga mudel CFX-400. Aasta 1987 tõi telefoninumbreid valivad ja häälele reageerivad käekellad.