cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Lennuliiklusteeninduse AS
Lennuliiklusteeninduse Aktsiaselts on Eesti Vabariigi Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi haldusalasse kuuluv aktsiaselts, mille põhifunktsioonid on rahvusvahelistele standarditele vastava aeronavigatsiooniteenuse osutamine ning lennuohutuse tagamine Eesti lennuinfopiirkonnas (FIR - Eesti õhuruum ja osaliselt neutraalvete kohale jäävad alad). Lähenemis- ja maandumisteenust osutatakse Tallinna ja Tartu lennuväljal. Töötajaid on ligi 200, neist kolmandiku moodustavad lennujuhid.
Lennuliiklusteeninduse AS aktsiate ainuomanik on Eesti Vabariik. Ettevõte maksis 2019. aastal Eesti riigile 5,2 miljonit eurot dividende.
Tegevus
Ettevõtte põhikirjalised tegevusvaldkonnad on:
Lennujuhtimise põhieesmärgiks on lennuohutuse tagamine ja kokkupõrgete vältimine nii õhusõidukite kui ka õhusõidukite ja maa peal olevate takistuste vahel. Lisaülesanneteks on pilootide varustamine vajaliku informatsiooniga (meteoroloogiline, aeronavigatsiooniline), lendude sujuvuse ja efektiivsuse tagamine ja häireteeninduse osutamine seda vajavatele õhusõidukitele. Lennujuhtimist teostavad vastava pädevusega lennujuhid. Lennujuhtimisteenus on kompleksset tegevust, mis koosneb alljärgnevatest osateenustest:
Koostöö
2000. aastal sai Lennuliiklusteeninduse AS-ist aeronavigatsiooniteenust pakkuvate äriettevõtete rahvusvahelise organisatsiooni CANSO liige. 2002. aastal Lennuliiklusteeninduse AS liitus Põhjamaade aeronavigatsiooniteenust pakkuvate ettevõtete koostööga. 2007. aastast kannab ühendus nime Põhja-Euroopa aeronavigatsiooniteenust pakkuvate ettevõtete koostöö (North European ANS Providers – NEAP). Alates 2012. aastast muutusid koostöö põhimõtted ja nimeks sai Borealis alliance.
Lennuliiklusteeninduse AS-il on tihe koostöö Eesti õhuväe allüksuse õhuseiredivisjoniga.
Lõpliku siirdega filter
pisi|300px|Diskreetne N-järku FIR-filter Lõpliku siirdega filter (finite impulse response filter, FIR-filter) on signaalitöötluses kasutatav filter, mille väljundsignaal on arvutatav konvolutsioonina sisendsignaalist ja diskreetsest impulsskajast. FIR-filtri väljundsingaal sõltub piiratud aja eelnenud sisendsignaalide väärtustest (N-järku filtri korral arvestatakse N eelmist sisendsignaali).
Kasutusalad
Filtreid kasutatakse helitehnikas, mõõtetehnikas (nt digitaalsed elektriarvestid), sidetehnikas, automaatikas, robootikas jm.
Margus Viigimaa
Margus Viigimaa (sündinud 24. aprillil 1958) on eesti kardioloog, arstiteadlane, professor ja õppejõud.
Keskseinand
Keskseinand ehk mediastiinum (keskaegses ladina keeles mediastinus, uuemas ladina ja inglise keeles mediastinum) on imetajatel rindkereõõnes paiknev kopsudevaheline ruum, mille eesmiseks piiriks on rinnak, külgmiseks mediastinaalne pleura ning tagumiseks lülisammas. Keskseinandis paiknevad süda, tüümus, hingetoru ja söögitoru ning suured veresooned ja lümfisõlmed.
Keskseinand jaguneb järgmiselt:
Lemmikneeme Nurgaauguga kivi
Lemmikneeme Nurgaauguga kivi (ka Lemmikneeme I) on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Aegna saarel Lemmikneeme kaelal hõredas männikus, Lemmikneeme kivikülvis.
Kivi pikkus on 8,7 m, laius 8,0 m, kõrgus 2,5 m ja ümbermõõt 26,8 m.
Rahnu lagi on kallak (umb. 20 kraadi) kirdesse, konarlik ja selle peal on tuleasemest tekkinud lohke. Tuld on tehtud ka rahnu kõrval. Ühest nurgast on suur tükk välja murtud ja ära veetud. Maapinna lähedal on rahnu ühes nurgas kavern sügavusega ligi 30 cm ja ava kohal läbimõõduga ligi 20 cm. Sel kohal on rahnus pegmatiidipesa. Rahnus esineb pragusid vähe. Küljed ja lagi on kattunud hõredalt samblikega.
Rahn pole üksikobjektina looduskaitse all, kuid jääb Aegna maastikukaitseala territooriumile.
Tasmaania vombat
Tasmaania vombat (Vombatus ursinus) on loomaliik vombatlaste sugukonnast vombati perekonnast.
Taksonoomia
Vombatit kirjeldas esimesena 1800. aastal George Shaw. On olemas kolm vombati alamliiki, kuigi nende eristatavus ei ole siiani päris selge.
Thornike Kiphiani
Thornike Kiphiani (gruusia keeles თორნიკე ყიფიანი; sündinud 11. detsembril 1987 Thbilisis) on Gruusia laulja. Aastal 2014 võitis ta Gruusia "X Factori" esimese hooaja. Ta pidi esindama 2020. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Gruusiat lauluga "Take Me as I Am", kuid konkurss jäi koroonapandeemia tõttu ära. 19. märtsil 2020 teatati, et Efendi esindab oma riiki ka 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel. 15. märtsil 2021 avaldati ta laul "You".
Maire Valdma
pisi|Maire Valdma Tallinna Merepäevade reisisadama laval Foto: Ave Maria Mõistlik, 16. juuli 2011 Maire Valdma (sündinud 1. mail 1958) on eesti moekunstnik.
Laurens Hammond
Laurens Hammond (11. jaanuar 1895 – 3. juuli 1973) oli ameerika insener ja leiutaja. Tema tuntumate leiutiste hulka kuuluvad Hammondi orel ja Hammondi kell.
Ohakapahakärbes
Ohakapahakärbes (Urophora cardui) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Pułtusk
Pułtusk (saksa Pultusk, varem ka Poltow, 1941–1945 Ostenburg) on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas, Pułtuski maakonna ja Pułtuski valla halduskeskus. Pułtusk asub Narewi jõe ääres, Varssavist umbes 52 km põhjas.
Pułtusk sai linnaõigused 1339. aastal. 15.–17. sajandil oli Pułtusk üks Masoovia olulisemaid majandus- ja kultuurikeskusi. Kolmanda Poola jagamise tulemusel läks Szczuczyn 1795. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli linn Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tagajärjel läks Pułtusk 1815. aastal Venemaaga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. Teises maailmasõjas hävis aastatel 1944–1945 lahingutegevuse tagajärjel 85% linnast.
Clintoni maakond (Iowa)
Clintoni maakond (Clinton County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Clinton.
Ajalugu
Maakond moodustati 21. detsembril 1837.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 49 116.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Sõdurite mälestusmärk Osmussaarel
pisi|Sõdurite mälestusmärk Osmussaarel, 2015 thumb|Juuli 2006 thumb|Juuni 2003 Sõdurite mälestusmärk Osmussaarel on Osmussaare kaitsmisel langenud Nõukogude sõduritele püstitatud mälestusmärk.
Osmussaarel paikneva mälestusmärgi geograafilised koordinaadid on.
Seoses Saksamaa vägede pealetungiga 1941. aastal tuli asuda saart kaitsma. Osmussaare kangelaslik kaitsmine Nõukogude vägede poolt on siiski ainult legend, sest tegelikult ei pakkunud Osmussaare vallutamine sakslastele suuremat huvi ja venelaste tegevus piirdus ainult saarelt põgenemisega. Siiski pommitasid sakslased piirkonda mitu päeva ja selle käigus hukkus ka saarel viibinud Nõukogude sõdureid.
Hiljem pühendati põgenemise käigus mahajäänud venelastele mälestusmärk. Nimelt ei olnud kõik Nõukogude sõdurid põgenedes laevale mahtunud ja üleliigsed sõdurid kas lasti maha või suleti patarei ruumidesse.
Ühtlasi on Osmussaart Teise maailmasõja ajal kaitsnud sõdurite mälestusmärk ka Haapsalus. Sealne mälestuskivi avati 27. juunil 1975 Jaama tänava ja Kalda tänava nurgal oleval haljasalal, mida hakati ametlikult nimetama Osmussaare väljakuks.
Bernhard Veimer
Bernhard Veimer ( – 22. september 1973) oli eesti kommunist.
17. juulist 1940 kuni 6. augustini 1941 oli ta Eesti Rahvusraamatukogu eelkäijaks olnud Riigiraamatukogu direktor.
Metsakibun
pisi Metsakibun (Chrysops caecutiens) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik pimeparmu perekonnast.
Bernhard Veimer
Isiklikku
Ta oli Tõnu ja Anna Pauline Veimeri poeg. Tal on vennad Karl Johannes, Rudolf ja Arnold.
Sellerikärbes
Sellerikärbes (Euleia heraclei) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Alex Schulman
pisi|Alex Schulman (2015) Alex Schulman (sündinud 17. veebruaril 1976 Trelleborgi vallas Skåne läänis) on rootsi ajakirjanik, blogija ja kirjanik.
Sellerikärbes
Putukat on ka Eestis.
Alex Schulman
Ta sündis 1976. aastal (praeguse haldusjaotuse järgi Trelleborgi vallas Skåne läänis), kuid kasvas üles Uddeholmis (asub Värmlandi läänis) ja Stockholmis. Ta on õppinud Stockholmi Ülikoolis filmiteadust, kirjandusteadust ja filosoofiat.
Metsakibun
Putukat on ka Eestis.
Alex Schulman
2005. aastal asutas ta veebisaidi Stureplan.se. Samal aastal esines ta koos vend Calle Schulmaniga TV4 saates "Postkodmiljonären". 2006. aastal hakkas ta blogi pidama ja seejärel töötas Aftonbladetis. Ta kirjutas ajaveebiartikleid, avaldas raamatuid ja sai hiljem saatejuhiks.
Metsakibun
Metsakibun on järvekibuna lähedane sugulane.
Alex Schulman
Kirjanduslooming
Ta alustas kirjanikuteed autobiograafiliste teostega.
Metsakibun
Tunnused
Valmikute kehapikkus on 7–14 mm. Keskrindmik ja kilbike on säravmustad ning kaetud pruunikaskollaste karvadega. Rindmiku ülapoolel on kaks kollakasrohelist pikitriipu. Emaste tagakeha on kahvatukollane ja sellel on must tagurpidi V. Isastel on valdavalt must tagakeha. Läbipaistvatel tiibadel on lai must põikiside keskel ja must laik tipus. Silmad on sageli eredalt kuldrohelised ja veinipunased, tumedamate elementidega. Tundlad ja jalad on mustad, ka keskjalgade sääred.
Alex Schulman
Kirjanduslooming
2020. aastal ilmus talt romaan "Överlevarna", mis ilmus 2021. aastal sarjas "Põhjamaade romaan" pealkirjaga "Ellujääjad" (tõlkija Ruth Laidmets).
Metsakibun
Levik ja elupaik
Liik on levinud kogu Euroopas ning suures osas Aasia põhja- ja keskosast, idas Siberini.
Eesti Lauljate Liit Rootsis
Eesti Lauljate Liit Rootsis (aastast 1950 Eesti Lauljaskond Rootsis) oli aastal 1947 Stockholmis asutatud liit, mis ühendas Rootsi jõudnud pagulaseestlasi, kes soovisid korraldada laulupidusid ja edendada eestlaste sealset kooriliikumist.
Liidu patroon oli Juhan Aavik.
Langstiņi
Langstiņi on küla (lielciems) Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla keskosas merepinnast 11 meetri kõrgusel Langstiņi järve kaldal. Langstiņi jääb valla keskusest Berģist 5,4 ja Riia keskusest 17 kilomeetri kaugusele.
Küla tekkis esimese maailmasõja eel suvilapiirkonnana Langstiņi järve lõuna- ja kagukaldale. Teise maailmasõja järel rajati järvest 700 meetrit lõunasse Nõukogude armee baas, kus paiknes õhujõudude sidejuhtimiskeskus. 1960. aastatel oli külas ligi 40 maja, seal asusid pood, lasteaed ja pioneerilaager. Asula hakkas kasvama XX sajandi lõpus ja XXI sajandi alguses, mil see kujunes prestiižikaks elamupiirkonnaks.
Külas on lasteaed ja kasarmute asemele rajatud spordisaal, seal asuvad Mediku iela, Krievupes iela ja Langstiņi bussipeatus.
2008. aastal oli külas 601 elanikku, 2020. aastal 799.
Enel Melberg
pisi|Enel Melberg
Enel Melberg (neiuna Enel Savioja; sündinud 21. septembril 1943 Tallinnas) on eesti rahvusest Rootsi kirjanik ja tõlkija.
Metsakibun
Levik ja elupaik
Ta elab eelkõige niiskemates elupaikades, nagu padumere rannikud ja niisked metsad, enamasti veekogude lähedal.
Enel Melberg
Ta sündis aastal 1943 Tallinnas, kuid aastal 1944 pages ta koos vanematega Rootsi. Ta on õppinud Lundi ülikoolis ja Stockholmi Pedagoogilises Kõrgkoolis, viimase lõpetas ta aastal 1973 rootsi filoloogina. Aastal 1970 kaitses ta ''mag. phil.'' väitekirja.
Aastatel 1973–1991 töötas ta rootsi keele õpetajana Stockholmi Täiskasvanute Gümnaasiumis, olles rootsi keele õpetaja, kuid ta õpetas ka draamat ja filosoofiat. Aastast 1990 elab ta vaheldumisi Norras (Oslos) ja Rootsis (Gräsmarkis Sunne vallas Värmlandi läänis).
Isiklikku
Tema abikaasa on Arne Melberg.
Metsakibun
Levik ja elupaik
Metsakibun on haruldasem kui järvekibun.
Eluviis
Valmikud lendavad maist septembrini. Selleks, et emasel saaksid munad valmida, peab ta toituma mitmesuguste imetajate verest. Metsakibun imeb näiteks veiste, hobuste, metskitste ja inimeste verd, eelistades pead ja kukalt. Pistmisel süstivad nad antikoagulante, et vere hüübimist peatada. Isased ning täiskasvanud emased, kellel ei ole mune valmimas, toituvad õienektarist ja õietolmust, näiteks harilikul härjasilmal.
Palestiina (piirkond)
pisi|Palestiina [[2. sajand eKr|2. sajandil eKr]] Palestiina on ajalooline piirkond Lääne-Aasias Vahemerest Jordani jõeni.
Ajalooline Palestiina piirkond Lähis-Idas piirneb läänes Vahemere, idas Jordani jõe, Surnumere ja Wādī ʻArabaga, territoorium umbes 26 000 km². See on peamiselt mägine lähistroopilise kliimaga ala (idaosas kõrb), mida asustavad juudid ja araablased.
Ajalugu
Palestiina on maakera vanimaid põllundus- ja karjanduspiirkondi, kust on leitud rohkesti mesoliitikumi (Natufi kultuur), neoliitikumi (Jeeriko) ja eneoliitikumi aegseid asulakohti. pisi|[[Iisraeli kuningriik (ühendatud monarhia)|Ühendatud Iisraeli kuningriik, 1050 eKr–930 eKr]] 3. ja 2. aastatuhandel eKr elasid Kaananis valdavalt läänesemiidi hõimud, kes rajasid linnriike, ülevõimu saavutamise pärast Palestiinas võistlesid Egiptus ja Mesopotaamia riigid. pisi|vasakul|Egiptuse ja hetiitide alad [[Lähis-Ida ajalugu|Lähis-Idas u 1200 eKr]] pisi|vasakul|Palestiina umbes aastal 1020 eKr, [[George Adam Smithi 1915. aasta atlase "Atlas of the Historical Geography of the Holy Land" järgi]] 18. sajandil eKr vallutasid Palestiina hüksoslased, 16.–13. sajandil allus ta Egiptuse ülevõimule.
13. sajandil eKr tungisid Palestiinasse iisraellased ning vallutasid maa 12. ja 11. sajand eKr, võideldes kaananlaste, vilistite ja paljude teiste hõimudega. pisi|[[Foiniikia riigid, Iisraeli kuningriik (Samaaria), Juuda riik, Edomi kuningriik, Moabi kuningriik, Ammoni kuningriik, vilistite alad u 830. aastal eKr]]
Iisraeli ja Juuda kuningriik
Ühendatud Iisraeli kuningriik (1050 eKr–930 eKr) jagunes pärast Saalomoni surma umbes 926 eKr kaheks: Iisraeliks, mille 722 (või 721) eKr hävitas Assüüria, ja Juuda riigiks, mis 586 eKr langes Uus-Babüloonia võimu alla. , Foiniikia riigid, Iisraeli kuningriik (Samaaria), Juuda riik, Moabi kuningriik , Edomi kuningriik, Vilistid
Uus-Babüloonias
pisi|Lähis-Ida [[4. sajand eKr|4.–2. sajandil eKr]] Nebukadnetsar, kes oli enne Uus-Babüloonia valitsejaks saamist oma isa vägede juht ning vallutas Egiptuselt Süüria ja Palestiina. 597 eKr allutas ta Jeruusalemma ja Juuda riigi ning püüdis seejärel vallutada Egiptust. Kuid see ei õnnestunud tal ning Juuda ja mitmed teised riigid hakkasid mässama. Seetõttu pidi Nebukadnetsar 587 eKr uuesti Jeruusalemma vallutama. Ta purustas templi ning viis suure osa juutidest Paabeli vangipõlve.
Ahhemeniidide riigis
Aastast 539 eKr oli Palestiina Ahhemeniidide Pärsia riigi valduses.
Hellenismi ajastu
332 eKr vallutas maa Makedoonia Aleksander Suur, seejärel kuulus ta Egiptuse Ptolemaiostele ja aastast 198 eKr Süüria Seleukiididele.
Seleukiidide riik
pisi|[[Seleukiidide riik ja Väike-Aasia, 188 eKr]]
Antiochos III Suur võitis sõjas Egiptuse Ptolemaiostega, 204. aastal eKr Ptolemaios V-t ning Egiptuse Ptolemaioste dünastia kaotas enamiku oma ülemerevaldustest (Väike-Aasia rannikualad ja selle läheduses asetsevaid saared) ning Lõuna-Süüria. Sõjaretk itta taastas lühemaks ajaks hegemoonia Iraani aladel ja vallutati lõpuks peaaegu kogu Süüria ning Palestiina.
Antiochos III Suur andis juutidele ulatusliku omavalitsusõiguse, nagu neil oli olnud ka Ptolemaioste all, kuid Antiochos IV (175–164 eKr) sekkus juutide sisetülidesse, kehtestas Jeruusalemmas karmi sõjalise võimu ja lasi pühitseda Jahve templi Zeus Olümpiosele. Antiochus IV Epiphanes kehtestas Vahemere idakalda regioonis keelud juudi ja Samaaria rahvapühadele ning alustas Kreeka tavade tugevat juurutamist.
Bijotai vald
Valla pindala on 70 km². 2011. aasta seisuga elas seal 992 inimest. Valla keskuseks on Bijotai küla, vallamaja asub aadressil Dionizo Poškos g. 6. Vallavanem on Steponas Jasaitis.
Palestiina (piirkond)
Hasmoneide dünastia
Seleukiidide riigi järkjärguline kokkuvarisemine, mis oli omakorda tingitud roomlaste ja Partia impeeriumi pidevatest rünnakutest. Seda sama "võimuvaakumit", mis võimaldas juudi riigil iseseisvuda läbi Rooma senati tunnustuse aastal 139 eKr, kasutasid hiljem oma kasuks ära roomlased ise, tagades kontrolli Hasmoneide alade üle; Simon Makkabi pojapojapoegadest Hyrcanus II-st ja Aristobulus II-st said Julius Caesari ning Pompeiuse vahel toimunud varisõja etturid. 63 eKr allutas Pompeius Palestiina Roomale.
Rooma impeeriumi ajastu
Pärast Pompeiuse ja Caesari surme (vastavalt aastatel 48 ja 44 eKr) puhkenud vabastajate kodusõda muutis roomlaste kontrolli Juudamaa üle ajutiselt nõrgemaks, tänu sellele sai Hasmoneide dünastia koos Partia riigi abiga veel natukeseks ajaks iseseisvaks. Selle lühildase iseseisvuse purustasid roomlased peagi Marcus Antoniuse ja Augustuse juhtimisel. Herodes Suure valitsejaks kuulutamine aastal 37 eKr tegi Juudamaa ametlikult Rooma klientriigiks ning lõpetas Hasmoneide valitsusaja. 37–4 eKr valitses suuremat osa Palestiinat Roomast sõltuv Herodes Suur. 6. aastal muudeti Juudamaa, Samaaria ja Idumea alad Juudamaa provintsiks. pisi|Rooma riik ja Rooma provintsid aastal 210
Kristluse teke
, algkristlus, kristlus 1. sajandil tekkis Palestiinas algkristlus. Pärast Juudi sõda (66–73) kaotas Rooma keisririik juutide poliitilise autonoomia. Bar-Kohba ülestõusu (132–135) mahasurumise järel keelati juutidel Jeruusalemmas elada, nad hajutati keiser Hadrianuse korraldusel üle kogu Rooma riigi, Juudamaa nimi asendati ametlikult Palestiinaga.
Küllike Tuvikene
pisi|Küllike Tuvikene 2013. aastal. [[Lauri Kulpsoo foto.]] Küllike Tuvikene (sündinud 31. mail 1957 ) on eesti kunstnik ja ettevõtja.
Palestiina (piirkond)
Kristluse teke
pisi|vasakul|Bütsants oma suurimas ulatuses aastal 555. ([[Vasallid roosa tooniga)]] 395. aastal läks Palestiina Bütsantsi valdusse ning Bütsantsi-Araabia sõjas 630. aastatel kaotas Bütsants Süüria ja Egiptuse.
Küllike Tuvikene
Tuvikene lõpetas Tartu Kunstikooli 1978 ja ERKI 1989. aastal moe erialal.
Palestiina (piirkond)
Kalifaadi ja moslemiriikide ajastu
pisi|225px|Rashiduni [[Kalifaat|kalifaadi laienemine]] Kaliif (632–634) Abū Bakri ajal alustati naabermaade vallutamisi, sooritati retki Sassaniidide Mesopotaamiasse ja Süüriasse. Kaliif ‘Umar (634–644) juhtimisel vallutati Bütsantsilt Vahemere-äärsed kristlikud Damaskus (635) ja Süüria (636), Palestiina (638), Egiptus (639–641) ja Tripoli (643).
Küllike Tuvikene
Ta pälvis 2006. aastal esimese eestlasena Euroopa ettevõtlike ärinaiste nõukogu auhinna.
Palestiina (piirkond)
Kalifaadi ja moslemiriikide ajastu
634–638 vallutasid Palestiina araablased ning Palestiinast sai Umaijaadide Kalifaadi provints, tema põhiliselt kristlik semiitidest rahvastik võttis aja jooksul omaks araabia keele, suur osa ka islami usu. Palestiina (eriti Jeruusalemm) muutus 3 usundi (judaismi, kristluse ja islami) pühaks paigaks. Järgneva 50 aasta jooksul sooritasid Umaijaadide kalifaadi (661–750) väed korduvaid reide Bütsantsi halduses olevasse Väike-Aasiasse, piirasid kaks korda Konstantinoopolit ja vallutasid Aafrika asehaldurkonna (Aafrika eksarhaadi). Kaliif ‘Abd al-Mālik ibn Marwāni (685–705) valitsusajal kindlustas ta kalifaadi võimu Süürias, Palestiinas ja Egiptuses.
9. ja 10. sajandil tekkisid Umaijaadide järglaste Abbassiidide kalifaadi äärealadel iseseisvad riigid ja 9. sajandil hakkasid esimesed piirkonnad kalifaadist lahku lööma. 10. sajandil see protsess kiirenes veelgi, seda tingis riigi liiga suur ulatus. 11.–12. sajandil moodustasid valdava osa islamimaailma elanikkonnast (või vähemalt poole) juba muslimid. Islamimaailm oli selleks ajaks jagunenud selgelt eristuvateks kultuurilisteks piirkondadeks nagu al-Džazīra (Araabia poolsaar), al-Šām (tänapäeva Süüria, Palestiina, Jordaania, Liibanon ja Iisrael), Egiptus, Iraak, al-Magrib (Egiptusest lääne poole jääv Põhja-Aafrika), Andaluusia (Hispaania ja Portugal), Khurāsān (Iraan ja Kesk-Aasia) ja Sind (India lääneosa ja Pakistan). pisi|100px|[[Jeruusalemma kuningriik Palestiina aladel 1189]] 10. sajandist kuulus ala Egiptuse moslemiest Fatimiidide kalifaati. Fatimiidide dünastiale tegi 1171. aastal lõpu Aijubiidide dünastia rajaja Saladin.
Ristisõjad
1099. aastal vallutasid Palestiina ristisõdijad ning moodustasid Jeruusalemma kuningriigi, ristisõdijate võitlus Egiptuse Ajubiididega ja mamelukkidega lõppes ristisõdijate väljatõrjumisega 1291. aastal Lähis-Idast.
Mamelukkide sultanaat
pisi|vasakul|[[Mamelukkide sultanaat 1317]] 1250. aastal kõrvaldasid mamelukid võimult Aijubiidid ning haarasid Süürias ja Egiptuses võimu, kus mamelukid valitsesid Mamelukkide sultanaati kuni aastani 1517. 1260. aastal purustasid mamelukid Baibarsi juhtimisel Ain Jaluti lahingus mongolite väed ning peatasid mongolite edasitungi. Pärast seda lahingut ei suutnud mongolid enam kunagi tungida Süüriast kaugemale.
Osmanite riigis
pisi|Osmanite Palestiina Aastatel 1516–1918 kuulusid Palestiina alad Osmanite riigile.
19. sajandi viimasel veerandil Sionistliku liikumise mõjul hakkasid juudid Euroopast Palestiinasse rändama.
Palestiina mandaatterritoorium
Esimeses maailmasõjas vallutasid Briti väed 1917–1918 Osmanite riigilt kogu Palestiina, novembris 1917 teavitas Briti valitsus nn Balfouri deklaratsiooniga kavatsusest soodustada Palestiinas juutide rahvusliku kodu asutamist. Briti koloniaalpoliitika Palestiina suhtes rajanes koostööl sionistidega, sionistid said omavalitsuse (Jewish Agency) ning korraldasid juutide sisserännet. San Remo konverentsi otsusega (1920) tegi Palestiinast Suurbritannia Palestiina mandaatterritooriumi, (Rahvasteliit kinnitas Suurbritannia mandaadi 1922. aastal. pisi|vasakul|Palestiina ja [[Transjordaania alad Briti mandaadi all]] Briti koloniaalpoliitika raames korraldati juutide sisserännet Palestiinasse (1919. aastal oli Palestiinas 58 000 juuti, 1939. aastal 445 000 ehk u 30% rahvastikust) ja araablastelt maa ostmist. Palestiina araablaste vastupanu väljendus nii juutide kui ka Briti võimu vastastes ülestõusudes aastatel 1921, 1929, 1936–1939. 1939. aastal otsustasid britid piirata juutide sisserännet ja maaoste. Sionistid orienteerusid seejärel peamiselt USA valitsuse toetusele, nende relvavõitlusorganisatsioonid (Hagana, Irgun Zvai Leumi, Sterni rühm) korraldasid Briti võimu ja araablaste vastaseid rünnakuid ning juutide salajast sisserännet Palestiinasse.
Iisraeli riik
pisi|Palestiina 1947. aastal 1947. aasta 29. novembril otsustas ÜRO Peaassamblee jaotada Palestiina juutide ja araablaste riigiks, säilitada nende riikide majanduslik liit ja eraldada Jeruusalemm omaette rahvusvaheliseks üksuseks.
1967. aasta Kuuepäevase sõja ja 1973. aasta nn Oktoobri- ehk Yom Kippuri sõja tulemusena kehtestas Iisrael kontrolli kogu Palestiina üle.
Palestiina Omavalitsus
1988. aastal kuulutas Palestiina end iseseisvaks, 1993. aastal lepiti Oslos kokku, et Iisraeli vägi lahkub Gazast ja Läänekaldalt ning luuakse Palestiina Omavalitsus. 2005. aastal tõi Iisrael oma väe Gaza piirkonnast välja. 2006. aastal tuli võimule Palestiina Seadusandliku Nõukogu valimistel võitnud Hamas.
Crawfordi maakond (Iowa)
Crawfordi maakond (Crawford County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Denison.
Ajalugu
Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 17 096.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Kaia Varrak
Kaia Varrak (kuni 1950 Kaia Kurvits, 1950 kuni 31. juuli 1965 Kaia Koppel; 23. august 1939 Tallinn – 17. august 1996 Tallinn) oli eesti muuseumitöötaja ja Kultuuriministeeriumi muuseuminõunik.
Guljašš
pisi|paremal Guljašš on Ungari päritolu lihasupp paprikaga.
Kaia Varrak
Ta lõpetas 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli etnoloogina.
Guljašš
Guljaši koostises on liha, õli või rasv, sibul, varsseller, roheline paprika, tomat või letšo, kartul, jahvatatud vürtspaprika, sool, küüslauk, jahvatatud köömned, kirsspaprika, paprika.
Kaia Varrak
Ta töötas aastatel 1962–1973 Eesti Meremuuseumis, algul teadurina, seejärel peavarahoidjana. Aastatel 1973–1996 töötas ta kultuuriministeeriumis, oli ajaloo- ja arheoloogimälestiste kaitse inspektor, viimati oli muuseuminõunik.
Guljašš
Eestis on guljašš rohkem tuntud lihakastmena, mida tavaliselt serveeritakse koos keedukartuliga.
Kaia Varrak
Isiklikku
Tema isa oli poliitik ja töölisliikumise tegelane Johannes Kurvits ja ema vend (onu) oli kunstnik Georg Vestenberg.
Tema tütar on etnoloog Anu Kannike.
Coghlan
Coghlan on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Chris Hani ringkonnas Engcobo vallas.
Costa Favolosa
Costa Favolosa on Carnival Corporation & plc tütarfirmale Costa Crociere S.p.A. kuuluv Concordia-klassi ristluslaev, mis on ehitatud Fincantieri laevatehases Margheras (Veneetsia linnaosa) Itaalias 2011. aastal. Itaalia lipu all sõitva laeva kodusadam on Genova.
Ajalugu
Laevakompanii Costa Crociere tellis laeva 2007. aasta oktoobris. Kiil pandi laevale tehasenumbriga 6188 Fincantieri laevatehases 3. novembril 2009. Vettelaskmistseremoonia toimus 6. augustil 2010. 30. juunil 2011 sai laev valmis ja anti omanikele üle. Laev ristiti 2. juulil 2011 Triestes (Itaalia) ja ristiemaks sai itaalia näitlejatar ja supermodell Margareth Madè. Ristluslaev asus oma esmareisile 1. juulil 2000. Ristluslaeva sõsarlaevad on Costa Serena, Carnival Splendour, Costa Pacifica,  Costa Fascinosa ja õnnetuslaev Costa Concordia, mis sõitis karile reedel, 13. kuupäeval.
2012. aastal kasutatakse laeva kruiisideks Veneetsiast.
Jukka Toijala
pisi|Jukka Toijala, 2010 Jukka Mikael Toijala (sündinud 9. mail 1972 Kouvolas) on soome endine korvpallur, alates 23. oktoobrist 2019 Eesti korvpallikoondise peatreener.
Kontinentaalne rift
pisi|Kontinentaalne rift on ookeani tekke esimene etapp Kontinentaalne rift on rift, mis on tekkinud mandrilise maakoorega laama rebenemisel ja osade lahknemisel. Maakoore plokid võivad kas vajuda – siis tekivad alangud – või kerkida, siis tekivad ülangud. Alangutes tekivad sageli kitsad järskude kallastega järved (nt Baikali järv) ning ülangud moodustavad pangasmäestikke. Rebendeid mööda tõusevad kohati üles kuuma täpiga seotud magmavoolud, mis põhjustab vulkaanilist tegevust. Samuti põhjustab vulkaanide teket vahevöö materjali osaline sulamine. Kogu kontinentaalse rifti ulatuses esinevad sageli madala sügavusega maavärinad.
Kontinentaalse rifti näiteks on Reini jõe oru rift, mis lõhestas vanad tasaseks kulunud mäestikud mitmeks osaks ning seal on tekkinud pangasmäestikud: Vogeesid, Schwarzwald, Ardennid, Eifel.
Teine tuntud kontinentaalne rift on Ida-Aafrika riftivöönd Aafrika ja Somaalia laama piiril.
Aihui linnarajoon
Aihui linnarajoon (爱辉区, Àihuī Qū) on 3. järgu haldusüksus Hiinas Heilongjiangi provintsi lääneosas Heihe Shi idaosas Amuuri ääres Venemaa piiril. Selle keskus on Xing'ani kvartal (兴安街道).
Pindala on 14 443 km² või 13 993 km².
Elanike arv oli 2003. aasta seisuga 190 000.
Varasemad elanike arvud:
Aihui linnarajoon loodi 1993 varasemast 3. järgu haldusüksusest Heihe Shi'st, kui endisest Heihe ringkonnast (黑河地区) sai praegune Heihe Shi.
Aihui linnarajoonis on muu hulgas Heihe linn, Aiguni linna koht (Aiguni uuslinna paik) Aihuni suurvallas ja Dawujia küla, kus on säilinud mandžu keele kõnelejaid.
Rahvusvähemustesse (mandžud, hueid, dahurid, orotšonid jt) kuulub umbes 18 500 inimest (9,4% rahvastikust)
Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts
Eesti Seljaajusonga ja Vesipeahaigete Selts on seljaajusonga- ja vesipeahaigeid inimesi, nende lähedasi, meditsiinitöötajaid ja vabatahtlikke abistajaid ühendav organisatsioon. Seltsi eesmärgiks on toetada nende haigustega võitlevate laste, noorte ja täiskasvanute eneseteostust, toimetulekut ja heaolu.
Selts asutati 1991. aastal. Seltsi asutamise algatajaks ja eestvedajaks on lastekirurg Ann Paal.
2011. aastal algatas selts Kellukese Fondi kesknärvisüsteemi kahjustusega erivajadustega noorte eneseteostuse toetamiseks.
Volõõnia kubermang
Volõõnia kubermang oli Venemaa Keisririigi ja Nõukogude Venemaa haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli aastast 1804 Žõtomõr. Kubermang eksisteeris aastatel 1792–1921. Kubermangu territoorium on praegu Ukraina koosseisus.
Uudo Tari
Uudo Tari (sündinud 19. detsembril 1931 Tartus) on eesti luterlik vaimulik.
Tari õppis Tartu 15. Algkoolis, lõpetas 1946. aastal Jageli Eesti Algkooli (Schleswig-Holsteini liidumaal) ja 1950. aastal Lingeni Eesti Gümnaasiumi (asus Emsi jõe ääres Emslandi kreisis Alam-Saksi liidumaal). Sõjaolukorras oli perekond põgenenud 1944. aastal Saksamaale, Saksamaalt siirduti 1950. aastal USA-sse Marylandi osariiki Baltimore'i linna.
Uudo Tari alustas õpinguid Gettysburgi College’is Pennsylvania osariigis, kuid siis võeti ta sõjaväeteenistusse. Pärast sõjaväeteenistust asus ta õppima Marylandi ülikooli inseneriteaduskonda. Aastal 1961 lõpetas ta ülikooli aeronautikainsenerina bakalaureusekraadiga ning asus tööle lennutööstusse: Pratt & Whitney ettevõttesse Connecticuti osariigis. Aastal 1967 sai ta mehaanikainseneri magistrikraadi Connecticuti Ülikoolist. Pratt & Whitney tehastes töötas ta 32 aastat, kuni erruminekuni aastal 1993.
Usuteaduslikke õpinguid alustas ta aastal 1988 EELK Usuteaduse Instituudis, omandades diplomi aastal 1994. Prooviaastal oli ta E.E.L.K. Connecticuti koguduses abipraost Valdeko Kangro juhendamisel. Tari oli ka sama koguduse juhatuse esimees aastatel 1977–1993. Õpetajaametisse ordineeriti Tari 19. juunil 1994 peapiiskop Udo Petersoo poolt, keda assisteerisid praost Edgar Heinsoo ja abipraost Tõnis Nõmmik.
Pärast ordineerimist asus Uudo Tari ametisse USA Esimese praostkonna vikaarõpetajana. EELK Connecticuti kogudust asus ta teenima õpetajana 22. augustil 1996 (introdutseeriti ametisse 1. novembril 1997), EELK New Yorgi Kogudust aastal 1997 (introdutseeriti ametisse 2. novembril 1997). Aastal 2001 valiti õpetaja Tari juba USA Esimese praostkonna praostiks.
Taru arvati emerituuri alates 18. jaanuarist 2023 ja otsustati anda talle EELK aukiri pikaajalise ustava teenimise eest. New Yorgi Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku koguduse hooldajaõpetajaks alates 18. jaanuarist määrati Markus Vaga.
Steve Fritz
Steve Fritz (sündinud 1. novembril 1967 Salinas Kansase osariigis) on endine USA kergejõustiklane (kümnevõistleja)
Ta võitis 1991. aasta suveuniversiaadil kuld- ja 1993. aasta Hea Tahte mängudel hõbemedali. Tema parimaks kohaks olümpiamängudel jäi neljas (1996).
Rooslepa Põhjarahn
Rooslepa Põhjarahn ehk Rooslepa Põhjaserva rahn on rabakivist hiidrahn Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Rooslepa külas.
Kivi pikkus on 8,9 m, laius 6,8 m, kõrgus 3,6 m ja ümbermõõt 26,5 m.
Rahn on korrapäratu püramiidja põhiplaani ja teravanurksete soppidega. Põhjaküljest on eraldunud neli nurgelist tükki (võimalik, et on lõhutud inimese poolt). Kivi on allpool kohati ahenev, mistõttu küljed on tugevasti eenduvad, kuid reeglina tasased. Rahn näib asuvat peaaegu maapinnal.
Toometaguse
Toometaguse on asum Tartu Kesklinna linnaosas Toomemäest läänes ja edelas, st vanalinna poolt vaadates Toomemäe taga.
Asum piirneb Kastani tänava, Tiigi tänava, Vallikraavi tänava, Karl Ernst von Baeri tänava, Jakobi tänava, Veski tänava, Näituse tänava ja Kastani tänavaga.
Kaalep
Kaalep on eesti perekonnanimi.
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaalep 75 inimesel: 31 mehel ja 44 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaalep meeste puhul 3739. kohal ja naiste puhul 2713. kohal.
Perekonnanime Kaalep kandja oli keskmiselt 46 aasta vanune. Nimi oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 1,76 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Väike-Maarja kihelkonna kahes mõisavallas ning Viljandi, Tarvastu, Harju-Jaani, Türi, Vigala ja Paistu kihelkonna ühes mõisavallas talupoegadele nimeks Kalep ja Kaleb (normaliseeritult Kaalep).
Reputatsioon
Maine on oluline tegur loomulikus sotsiaalses regulatsioonis.
Laokohaõigus
Laokohaõigus on keskajal mõnel linnal olnud õigus nõuda mingis kindlas suunas sõitvatelt kaupmeestelt, et need oma kaupu selles linnas müügiks pakuksid või linna veovahenditele ümber laadiksid.
Laokohaõiguse andis harilikult maaisand, kuid näiteks Tallinn, Riia ja Pärnu said Novgorodi laokohaõiguse Hansa Liidult.
Laokohaõigus minetas tähtsuse 18. sajandil. Tallinna laokohaõigus kinnitati uuesti 1826, aga see jäi sümboolseks teoks, mida rakendama ei hakatud.
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav (Rakvere)
pisi|Vaade Fr. R. Kreutzwaldi tänavale 2022. aasta veebruaris Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav on tänav Rakveres, paikneb linna lääneosas.
Tänav on 1446 meetrit pikk ning läbib Vanalinna, Vallimäe ja Mõisavälja linnaosa. Tänav saab alguse Vabriku tänava juurest Teatrimäel ning ristub lääne pool Vallimäe tee, Vallikraavi tänava, Näituse tänava, Oja tänava, Ilu puiestee, Ringtee tänava ja Kriidisoo tänavaga, kulgedes lääne pool linna piirini.
Aastatel 1931–1953 oli Lydia Koidula tänava nimi F. R. Kreutzwaldi tänav.
Hoonestus
pisi|left|Rakvere teater (F. R. Kreutzwaldi 2a) pisi|left|Lääne-Viru maavalitsuse maja (F. R. Kreutzwaldi tänav 5)
Kirsi-kirikärbes
Kirsi-kirikärbes (Rhagoletis cerasi) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Vjatšeslav Karavajev
pisi|Vjatšeslav Karavajev 2019. aastal Peterburi Zeniti särgis Vjatšeslav Sergejevitš Karavajev (vene keeles Вячеслав Сергеевич Караваев; sündinud 20. mail 1995 Moskvas) on Venemaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit.
Ta alustas klubikarjääri Moskva CSKA-s, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Venemaa kõrgliigas 2014. aasta detsembris. Seejärel mängis ta laenul Tšehhi kõrgliiga klubides, hooajal 2014–15 Praha Dukla ja 2015–16 Jablonecis. 2016. aasta septembris sõlmis ta püsiva lepingu Tšehhi kõrgliiga klubiga Praha Sparta.
Aastatel 2018–2019 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis Vitesse.
2019. aasta septembris naasis Karavajev Venemaale, sõlmides nelja-aastase lepingu Zenitiga. Hooajal 2019–20 võitis ta Zenitiga Venemaa meistrivõistlused, karikavõistlused ja superkarika.
Venemaa jalgpallikoondises tegi Karavajev debüüdi 13. oktoobril 2019 EM-i valikmängus Küprose vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Serbia vastu.
Tallinn (suur allveelaevahävitaja)
Tallinn (vene keeles Таллин) oli Nõukogude Liidu mereväe Kara-klassi (projekt 1134-B Berkut-B) suur allveetõrjelaev ehk praktiliselt allvee- ja õhutõrjeristleja.
Ajalugu
Tegemist oli viimase oma klassi laevaga seitsmelaevalisest seeriast. Laeva hakati ehitama 1975. aastal Nikolajevis ja laev lasti vette 1976. aastal. Merekatsetused algasid 1979. aasta novembris ja kestsid detsembrini. Laevastiku nimekirja arvati 31. detsembril 1979 ja mereväe lipp heisati 23. veebruaril 1980.
28. märtsil 1980 arvati Tallinn Vaikse ookeani laevastiku 175. brigaadi koosseisu. Laeval oli esmakordselt selles laevaklassis kasutusel uus allveelaevatõrje raketisüsteem Rastrub-B, mis võimaldas peale allveelaevade hävitada ka pealvee vaenlast.
Tallinn tegi teenistuse ajal järgmisi ametlikke ja mitteametlikke välisvisiite:
1990. aastal oli kapitaalremondis ja sai septembris 1992 uue nime Vladivostok (ilmselt ei sobinud enam isepäise riigi pealinna nimi). Edasi teenis 48. allveelaevahävitajate laevadiviisis.
5. juulil 1994 kustutati laevastiku nimekirjast ja 1997. aastal lõigati Indias vanarauaks.
Dallase maakond (Iowa)
Dallase maakond (Dallas County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Adel.
Ajalugu
Maakond moodustati 13. jaanuaril 1846.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 66 135.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda
Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda (lüh. JPIK) on Jõgeva maakonnas tegutsev mittetulundusühing, mis ühendab maakonna puuetega inimeste ühinguid. Organisatsioon on tegutsenud aastatel 1994–1997 ja alates 2000. aastast. Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koja büroo paikneb Jõgeva linnas.
Ajalugu
Esimest korda loodi JPIK 1994. aastal. See alustas tööd OÜ Jõgeva Sotsiaalkeskuse Elukaar ruumides. Tegevus lõpetati 1997. aastal mittetulundusühingute registrist kustutamisega tollase juhatuse esimehe Ülo Saviaugu algatusel. Aastatel 1994–1997 tegutsenud koja dokumendid ei ole säilinud.
Suur-kuldtiib
pisi|right|Suur-kuldtiiva isasliblikas Suur-kuldtiib (Lycaena dispar) on liblikaliik sinilibliklaste sugukonnast.
Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda
Ajalugu
Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda asutati uuesti 3. oktoobril 2000. Asutamisleping ja põhikiri allkirjastati Jõgeva Maavalitsuse saalis 15 asutajaliikme poolt.
Suur-kuldtiib
Suur-kuldtiiba peetakse üheks kõige ohustatumaks putukaks Euroopas ning see on kantud 1990. aastal IUCN-i punasesse raamatusse kui ohustatud liik. Siiski on tema kaitsestaatus Euroopas hajutatud, näiteks Inglismaal on see väljasurnud ja paljudes riikides hääbuv liik. Suur-kuldtiiva arvukus on vähenenud Austrias, Saksamaal, Luksemburgis, Hollandis ja Rumeenias 25 aastaga üle 50% ning Belgias, Itaalias, Sloveenias ja Türgis 25–50%. Kuid mõne alal on see liik ilmselt stabiilne ning Tšehhis, Eestis, Lätis ja Poolas on isegi oma ulatust laiendanud, suurendades oma leviala 25–100% 25 aastaga.
Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda
Ülesanded
Põhikirjast tulenevalt esindab ja kaitseb koda puuetega inimesi ja neid esindavaid ühiskondlikke organisatsioone. Selleks jälgib see puuetega inimestele võrdsete võimaluste loomise standardreeglite täitmist, osaleb nii riiklikul kui ka kohalikul tasandil õigusnormide loomisel ja arendab koostööd teiste riikide ja piirkondade puuetega inimeste organisatsioonidega.
Koja liikmesorganisatsioonid
Jõgevamaa Puuetega Inimeste Koda on katusorganisatsiooniks 10 maakondlikule puuetega inimeste organisatsioonile:
Suur-kuldtiib
Liigisisene varieeruvus
L. dispar on tavaliselt jaotatud kolmeks alamliigiks: L. dispar dispar Haworth (levik piirdus Inglismaaga, aga nüüd välja surnud), L. dispar batavus Oberthür (sünonüüm L. d. batava Hollandis) ja L. dispar rutilus Wernebur (sünonüüm L. d. rutila), mis on laialt levinud Kesk- ja Kagu-Euroopas. Ometi on teised autorid kirjeldanud veel alamliike. Bretherton kirjeldas alamliigi L. dispar carueli, mis leiti Belgias, Luksemburgis ja Kirde-Prantsusmaal. Alamliik L. dispar burdigalensis on leitud Edela-Prantsusmaal ja alamliik L. dispar centralitaliae introdutseeriti kunagi Toscana ja Pontino Rooma lähedal asuvatesse soodesse, kuigi nüüd on tõenäoliselt välja surnud.
Valdezia
Valdezia on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Vhembe ringkonnas Makhado vallas.
Suur-kuldtiib
Liigisisene varieeruvus
L. d. batavus on univoltiinne (nagu ka L. d. dispar) ja tema lennuaeg kestab juuni lõpust augusti alguseni. L. dispar rutilus on bivoltiinne enamikus asukohtades, lennates hilisest maist juuni või augustini. Külmemates põhjapoolsetes piirkondades, nagu Soome, on ta univoltiinne. Mõnes Lõuna-Euroopa piirkonnas esineb aastas isegi kuni kolm pesakonda. Ühe pesakonnaga populatsioonide toidutaimeks on tavaliselt jõgioblikas (Rumex hydrolapathum), mis kasvab tihedalt avaras rabataimestikus ja suhteliselt päikeselistes asupaikades. Teisi oblikad, nagu hapu oblikas (R. acetosa), vesioblikas (R. aquaticus), kärnoblikas (R. crispus) ja tömbilehine oblikas (R. obtusifolius), kasutavad suur-kuldtiiva alamliigi L. dispar rutilus esindajad, kes sigivad niiskemates elupaikades.
Valdezia
Valdezia on saanud nime 1875. aastal rajatud misjonijaama järgi.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Valdezia elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,88%, värvilisi 0,08% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,04%. Tsonga keelt pidas emakeeleks 87,91%, venda keelt 10,23% ja inglise keelt 0,43%.
Suur-kuldtiib
MtDNA eraldamine, amplifikatsioon, sekveneerimine ja analüüs
Mitokondriaalset DNA-d kasutatakse laialdaselt liikide fülogeograafiliste suhete uurimiseks emapoolse mtDNA mitterekombineeruva pärilikkuse ja kiire evolutsiooni tõttu mtDNA järjestuses. Mitokondriaalse DNA analüüsi kasutati fülogeograafia konstrueerimiseks esialgsete katseloomade hulgast, keda koguti üle kogu Euroopa. Molekulaarne informatsioon tagab mitmekordsed alleelid või haplotüübid, mida saab liikide piires fülogeneetiliselt määrata. Paindlik liigisisene fülogenees, tõlgendatav kui organismilise põlvnemise matriarhaalne komponent, ja mtDNA klaadid paljude liikide ulatuses on tõestanud, et ollakse geograafiliselt lokaliseeritud.
Antropotseen
Antropotseen on väljapakutud ajastik märkimaks perioodi, mil inimliik on Maa biosfääris domineerivaks teguriks. Geoloogilisel ajaskaalal paikneks see kainosoikumi aegkonnas, kvaternaari ajastus, holotseeni ajastiku järel.
Suur-kuldtiib
MtDNA eraldamine, amplifikatsioon, sekveneerimine ja analüüs
Sekveneeriti mtDNA 402 aluspaarilise tsütokroomi b fragment ja leiti kümme haplotüüpi. Kahte haplotüüpi jagati Slovakkias viie isendi poolt ning kõik viis indiviidi Hollandist jagasid sama haplotüüpi. Saksamaal on kolm haplotüüpi, mis on jaotatud kolme indiviidi vahel. Ühte haplotüüpi, mis on leitud Saksamaalt, jagati isendiga Soomest, kuigi kaugem haplotüüp on leitud teises Soome isendis. On kaks haplotüüpi, mis on leitud Ungaris, ja üks haplotüüp, mis on leitud Itaaliast ühel üksikul isendil. Nende kümne haplotüübi hulgas on 17 muutlikku saiti ja ainult üks neist ei ole kolmandas koodoni positsioonis. Geneetilise kauguse hinnangud populatsioonide vahel vihjavad, et Itaalia on kõige erinevam, kuigi kaugused Ungari ja kõigi teiste näidiste vahel ning Saksamaa ja kõigi teiste populatsioonide vahel erinesid samuti oluliselt nullist. Fülogeneetilised suhted, mis konstrueeriti kas UPGMA või naabriühinemise meetodiga Kimura-2-parameetri geneetilise distantsiga populatsioonide hulgast, näitasid samuti, et populatsioonid Itaalias on kõige erinevamad. Naabriühinemise meetod pakub välja, et populatsioonid Põhja- Euroopas, Kesk- Euroopas ja Itaalias on kahtlemata eristatavad, aga UPGMA meetod väidab, et Itaalia isendid üksi lahknevad teistest.
Antropotseen
Selles nn inimese ajajärgus on inimtegevus ja meie ühiskond muutunud Maad globaalselt ja geofüüsikaliselt muutvaks jõuks. Inimtegevuse tõttu on oluliselt võimendunud näiteks kliima soojenemine, osoonikihi hõrenemine ja ookeanide hapestumine ning arvatakse, et alanud võib olla planeedi ajaloos kuues massiline väljasuremine. Tähendada võib olulisi muudatusi aineringetes, iseäranis lämmastikuringes. Toimub tehismaterjalide massiline tootmine ning tuumakatsetused on õhku paisanud radioaktiivseid isotoope.
Suur-kuldtiib
Fülogeograaflised suhted
Eeldatakse, et populatsioonid, mis on saadud näidisteks Itaaliast, lähevad lahku teistest populatsioonidest, mille näidised on pärit ülejäänud Euroopast. Fülogeograafilised suhted teiste populatsioonide hulgas on vähem varieeruvad. Vaatamata tema ökoloogilisele divergentsile, on L. d. batavus ühendatud kas Saksamaa populatsiooniga või on lähedane Saksamaa, Slovakkia ja Soome alagrupiga. Ungari populatsioon on teistest L. d. rutilus'e populatsioonidest rohkem lahknenud, kui on seda teinud L. d. batavus.
Antropotseen
Antropotseeni põhiline suur mõju tekkis, kui 18. sajandi teisel poolel algas Suurbritanniass industrialiseerimine, kuna see tõi kaasa tööstusliku tootmise, mis põhjustas fossiilkütuste laiemat kasutuselevõttu. Antud muutuste suuruse tõttu on paljud teadlased pakkunud välja uue geokronoloogilise üksuse (ajastik) kasutuselevõtu. Seda mõistet ei ole aga 2020. aasta seisuga ametlikult geoloogilises ajaskaalas aktsepteeritud.
Suur-kuldtiib
Fülogeograaflised suhted
Erinevused voltinismis ja seetõttu ka fenoloogias võivad potentsiaalselt olla tugevaks geneetilise isolatsiooni mehhanismiks, nagu on teaduslikult oletatud teiste liblikaliikide puhul. Uuritavad populatsioonid on kõik bivoltiinsed, välja arvatud nende populatsioonid Soomest ja L. d. batavus Hollandist, mis on univoltiinsed. Univoltiinne on organism, kes saab aastas ühe põlvkonna järglasi, bivoltiinnsed saavad aga kaks põlvkonda aastas. Fülogeograafilised suhted uuritavate populatsioonide hulgas ei näita erinevusi, mis võiksid olla etteaimatavad nende voltinismi mustritest.
Antropotseen
1980ndatel hakkas ökoloog Eugene F. Stoermer mõistet antropotseen kasutama ja seda hakkas laialdaselt populariseerima atmosfääri keemik Paul Crutzen, kes arvab, et inimtegevuse mõju Maa atmosfäärile on viimastel sajanditel olnud nii suur, et moodustab uue ajastiku litosfääris toimuvate muutuste tõttu. 2008. aastal esitati Londoni Geoloogia Seltsi stratigraafia komisjonile ettepanek teha antropotseen ametlikuks ajastikuks. Suur osa stratigraafiakomisjonist otsustas, et ettepanek väärib edasist arendamist. Iseseisvad teadlaste töögrupid mitmest geoloogiaseltsist töötavad selle nimel, et kindlaks teha, kas antropotseeni peaks tegema ametlikuks mõisteks geoloogilisel ajasklaalal.
Suur-kuldtiib
Fülogeograaflised suhted
Teised uurimused on mõõtnud sarnases skaalas mtDNA erinevust liblikaliikides. L. dispar populatsioonide geneetiline mitmekesisus, mis avaldus selles uurimuses, näib tegelikult veidi suurem 17 muutliku saidiga, mis on sekveneeritud 402 bp piirides. Lisaks erineb üks Itaalia haplotüüp märgatavalt kõigist teistest 8 bp suuruste muutuste poolest (kõik teised erinesid üksteisest maksimaalselt 4 bp poolest).
Antropotseen
Sellest hoolimata kasutavad terminit "antropotseen" paljud teadlased juba praegu. Kuna antropotseenil ei ole kindlat algusaega, pakutakse selleks tööstusrevolutsiooni algust, kuid mitmed teadlased on välja pakkunud ka varasema aja, millal toimus põllumajanduse levik ja neoliitiline revolutsioon (umbes 12 000 aastat tagasi). Tõendid inimmõju tagajärgede nagu suureneva maakasutuse, ökosüsteemide mõjutuse ja liikide väljasuremise kohta on vastuolulised. Osa teadlasi arvab, et inimtegevus on oluliselt muutnud bioloogilise mitmekesisuse kasvu. Teised väidavad, et kui litosfääri muutusi jälgida, peaks antropotseen algama nii palju tuhandeid aastaid tagasi, et see ühtiks lähedalt praeguse ajastiku, holotseeniga.