cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Justinianuse katk
542. aasta
Keisrile tähendas kriis maksutulude kahanemist. Väärismetallide säästmiseks oli keiser sunnitud vähendama riigi müntide kulla-, hõbeda- ja vasesisaldust. Mündid tehti nüüd väiksemad või valmistati sootuks rauast ja tinast. Arheoloogilised leiud osutavad näiteks sellele, et vaskmündid muutusid katkupuhangu ajal 23% kergemaks, kui need olid olnud katkueelsel ajal.
Justinianusel ei olnud valikut: ta lasi taas makse tõsta, mis aga kahandas tema populaarsust veelgi. Üks vastuolulisemaid samme oli see, et ta nõudis talupoegadelt mitte ainult nende endi, vaid ka surnud naabrite maksude tasumist.
Usukriis
Bütsantslastele oli massiline suremine mõistetamatu. Arstid olid võimetud ning epideemia vallandas religioosse paanika. Inimesed tunglesid kirikusse, et anuda jumala armu. Paljude teiste seas mõtiskles Kreeka ajaloolane Agathias selle üle, kas katk võis tõesti olla jumala karistus. "Mõni usub, et hävingu põhjus on jumalik viha. Kaalutud, õiglane karistus inimkonna pattude eest tervete rahvaste arvu vähendamise vormis," kirjutas kreeklane 6. sajandil teoses "Historia" ('ajalugu').
Haiguse põhjuste mõistmisele ei aidanud kaasa seegi, et katkuhaiged näisid olevat deemonitest vaevatud: nad rääkisid segaselt ning paljud neist viskusid merre, et oma põletavat nahka jahutada. Säärane tavatu käitumine pani preestreid neist vaime välja ajama. "Neid peeti inimesteks maskeerunud ebaloomulikeks olenditeks ja neid püüti puhastada kõige pühamaid nimesid pomisedes ja saatanat välja ajades, kuid ei saavutatud midagi, kuna kõik surid," jutustas Prokopios.
Haigus võis areneda niivõrd kiiresti, et nii mõnigi nakatunu kukkus kohe kokku ja suri kohapeal. Seetõttu hakkasid inimesed rõivastele oma nimesid õmblema. Kui nad surnuna leiti, olid nad vähemasti tuvastatavad.
Justinianus I haigestumine
Et epideemia mõjutas kõiki ühiskonnakihte, ilmnes lõplikult 542. aastal, kui haigestus isegi keiser Justinianus. Sellal kui keiser kõikus elu ja surma vahel, võttis võimu üle Theodora. See polnud elanikele sugugi meeltmööda. Nooruses oli ta olnud näitlejanna, tantsijanna ja kuulduste järgi isegi prostituut. Oma kirikuajaloos nimetab Efesose Johannes keisrinnat lausa "väärituks Theodoraks". Keisrinna ei lasknud ennast kuulujuttudest heidutada. Pääsenud ligi riigi varakambrile, lasi ta ehitada muu hulgas katkuhaiglaid ja orbudekodusid lastele, kellelt katk oli röövinud vanemad.
Theodora heateod ei leevendanud rahulolematust tema suhtes. Kuigi keiser oli osa võimu ametlikult oma naisele andnud, kartis Theodora vandenõu. Keisripaar oli lastetu ja Theodora värvikas minevik nõrgestas tema autoriteeti. Kogu epideemia vältel jäi Theodora pealinna, kindlustades seal, et keisri eest hoolitseksid parimad arstid. Konstantinoopolis sai ta ka kõigil rivaalidel silma peal hoida. Tõsiseim pretendent troonile oli väejuht Belisarios. Rahva seas oli väejuht liiga populaarne, et teda vangistada või avalikult hukata. Selle asemel kutsus keisrinna väejuhi paleesse ning süüdistas teda kogu õukonna ees riigipöördekatses ja plaanis mürgitada keisripaar. "Kuigi ühtegi süüdistust ei saanud tõestada, lasti Belisarios keisri korraldusel ametist lahti," kirjutas Prokopios.
Kõrvaldanud väejuhi teelt, jätkas keisrinna valitsemist. 543. aastal Justinianus I paranes ning suutis juhtimise taas üle võtta.
543. aasta
Pärast katku sissetungi oli riik peaaegu välja surnud. Ainuüksi Konstantinoopolis suri kuni 40% elanikest ning kogu impeeriumis hukkusid pandeemia esimesel aastal miljonid. 543. aastal tabas katk ka Roomat, Arles'i, Marseille'd, Kartaagot ja ka Iirimaad.
Pärast esimest katkupuhangut Roomas oli linna jäänud vaid mõni tuhat elanikku. Kartaago kohta kirjutas poeet Corippus: "Surm oli nii domineeriv, et inimesed muutusid selle suhtes emotsionaalselt külmaks ega nutnud enam surnud lähedaste pärast."
Katku hääbumine
Ajaloolaste hinnangul suri Vahemere maades kuni neli miljonit inimest, enne kui katk 549. aastal hääbus. Kogu keisririigis arvatakse surnute arvuks seitse miljonit. Hukkus iga neljas Justinianuse 27 miljonist alamast.
Katku mõju Bütsantsile
Veendunud kindlas võidus, marssis Pärsia kuningas 542. aastal Rooma Armeenia provintsi (tänapäeva Aserbaidžaanis). Justinianus kiirustas ametisse tagasi määrama Belisariost, kes suunduski lojaalselt pärslaste vastu. Tema vägi oli kokku kuivanud, kuid esimesele kohtumisele Pärsia saadikuga võttis väejuht kaasa 6000 oma parimat meest, kes kandsid kõik kerget varustust. Trikk toimis ning pärslased olid veendunud, et see oli eelvägi ja Belisarios hoidis oma tegelikku sõjaväge reservis. Pärsia kuningas tõmbas oma väed tagasi ja kui tema sõjaväge tabas peagi katk, lahkus ta provintsist.
Justinianuse langus aga jätkus, kui tema võimukas naine 548. aastal suri. Theodora surma põhjus on ebaselge, kuid puuduvad tõendid, et teda tabanuks katk. Tänapäeva teadlased viitavad rinnavähile. Ilma naiseta käis valitsemine Justinianusele üle jõu. Pandeemiast oli maha jäänud nõrgestatud riik. Peagi vallutasid läänegoodid Hispaania ja Itaalias liikusid idagoodid jõudsalt edasi, vallutades 546. aastal Rooma. Samal ajal mässasid Bütsantsi väejuhid ja rüüstasid riiki.
Taas loodeti Belisariosele, kes pidi Itaalia ainult 4000 mehega tagasi vallutama, kuid varsti saadeti ta erru. 554. aastaks oli Bütsants suutnud Rooma ja ülejäänud Itaalia siiski tagasi vallutada. 555. aastal saavutas Bütsantsi riik seni suurima ulatuse. Tagasivallutusega läänes ja mitme laienemisega itta õnnestus Justinianusel impeeriumi ala suurendada rohkem kui 45% võrra võrreldes tema troonile asumise ajaga 28 aastat varem. See tipphetk tähistas aga bütsantslaste õitseaja lõppu. Järgnenud aastail naasid nii katk kui ka välisvaenlased. Justinianuse lootus riiki koos hoida purunes.
Uus puhang
Juba 558. aastal ründas surmav epideemia Konstantinoopolit taas ning läks maksma nii inimelusid kui ka maksutulusid. Justinianus pidas lahenduseks vähendada sõdurite palka, mis pani garnisonid mässama.
Bulgaaria sõdalased jõudsid 559. aastal erilist vastupanu kohtamata peaaegu takistamatult Konstantinoopoli väravateni. Justinianus keelitas Belisariost taas pealinna päästma. Väejuht võttis ülesande vastu, kuid ilma piisava sõjaväeta pidi ta kavandama uue kavala triki: vabatahtlikud talupojad ja Konstantinoopoli elanikud said sõjavarustuse, mõõgad ja kilbid. Sellise väljaõpetamata sõjaväe rivistas Belisarios pealinna müüride ette. Väejuhi korralduse peale hakkasid maskeeritud tsiviilelanikud rütmiliselt oma mõõku kilpide vastu taguma. Paljude "sõdurite" tekitatud lärm sundis hirmunud bulgaarlased põgenema. Võit pakkus tugeva surve all olnud riigile siiski lühikest hingetõmbeaega. 60-aastane Belisarios suri 565. aastal, kurnatuna paljudest lahinguväljal veedetud aastatest.
Ilma kavala väejuhita oli Justinianus jõuetu, kui langobardid röövima ja rüüstama tungisid. Mõni kuu pärast oma väejuhti suri ka 83-aastane keiser. Frangid hõivasid Bütsantsile kuulunud Gallia osa ja langobardid vallutasid 568. aastal kogu Itaalia. Enamik Belisariose vallutustest läks kaotsi.
Sõjad laastasid Bütsantsi impeeriumi ja muuhulgas tähendas see, et koos sõjapõgenike üle riigi valgumisega hakkas taas levima katk. Järgmised paarsada aastat raevutsesid katkuepideemiad vähemalt 18 korral, sealhulgas Prantsusmaal. "Piirkonnas suri nii palju inimesi, et neid oli võimatu kokku lugeda. Kirstudest ja hauakividest oli nõnda suur puudus, et ühtesamasse hauda maeti kümme surnukeha või isegi rohkem," märkis 571. aastal Toursi piiskop Gregorius.
Nii ulatuslikku katkulainet polnud varem kogetud. Miljonid haigestunud pidid surema, enne kui ajaloo üks hullemaid pandeemiaid vaibus. Selleks ajaks, kui katk 750. aastal seletamatult kadus, oli surnud kuni 25 miljonit inimest. Samas on mõned tänapäeva teadlased pakkunud surnute arvuks 10–12 miljonit inimest.
Bütsantsi kontroll suurte Euroopa osade üle oli murtud ja kogu maailmajagu vajus pimedasse keskaega. Antiikaja pärand unustati ja Euroopas hakkasid domineerima väikesed kuningriigid. Aegamööda tuhmus mälestus Justinianusest ja tema katkust, nii et kui must surm 1347. aastal uuesti uksele koputas, oli Euroopa täiesti ette valmistamata.
Mõju Rooma impeeriumile
Ajaloolased ei ole siiani üksmeelel, kui tõsised tagajärjed olid katkul hiiglaslikule riigile. Osa uuringuid näitab, et tollased kirjamehed liialdasid nakkuse surmavusega.
Väidet, et katk lõpetas suurriigi, toetab see, et surid miljonid inimesed. Toonased kroonikud kirjeldasid, kuidas ainuüksi ühel päeval suri pealinnas 10 000 inimest. Tänapäeva teadlased hindavad, et Justinianuse katku ajal 540–549 suri ainuüksi Vahemere maades 25 miljonit inimest. Lisaks seiskus katku tõttu kaubandus. Väljakaevamised tõestavad, et Bütsantsi kaubad jõudsid tunduvalt vähem näiteks Prantsusmaale. Umbes 7. sajandil hoidusid riigi idaprovintsidest väljuvad laevad kaupade viimisest Lääne-Euroopasse. Leitud kangad näitavad, et kude oli robustsem ja lihtsam. Kogu impeerium lagunes katku tagajärjel. Maksude tasumine lakkas ning sõjavägi nõrgenes. Seetõttu kaotas riik mõjuvõimu. 7. sajandil kaotati mitu provintsi, sealhulgas Egiptus. Läänes kaotati võim Hispaania üle.
Samas arvavad teadlased, et suremust hinnati toona liiga suureks. USA Marylandi teadlased tegid nakkuse levikust matemaatilise mudeli, et välja selgitada, kui surmav oli katk 6. sajandil. Kalkulatsioonide järgi ei saanud nakkus levida nii kiiresti, nagu siiani eeldati. Teadlaste arvates läks Justinianuse katk maksma kokku 10–12 miljonit elu. Bütsantsi riik püsis aastakümneid veel pärast katku edasi. Pärast Justinianuse surma 565. aastal võttis võimu muretult üle õepoeg Justinus II ning järgmiste kümnendite korduvatest katkupuhangutest hoolimata toimis Bütsants edasi. Impeeriumis polnud mässe ega kodusõdasid enne 602. aastat, mil sadakonnajuht Phokas kukutas keiser Mauriciuse. Seejärel lõhenes riik kodusõdade tõttu. Lähis-Ida moslemid avastasid, et tugeva keisrita Bütsantsi maade vallutamine oli lihtne. 7. sajandil kaotati moslemitele mitmeid provintse. Pärast katku tegeleti endiselt põllumajandusega edasi. Rahvusvaheline uurimus näitas paari aasta eest, et Bütsantsi põllumajandust ei tabanud katku tõttu eriti suur langus. USA, Saksamaa ja Israeli teadlased analüüsisid järvepõhjade setetest leitud õietolmu. Tulemus näitas, et põllumajandus toimis pärast epideemiat pea muutumatult. Kui katkul olnuks katastroofiline mõju põllumajandusele, pidanuks nisu, rukki ja kaera õietolmu kogus pärast nakkuse puhkemist vähenema, kuid nii see ei olnud. Seetõttu järeldavad teadlased, et katk möödus maal kergemini, sest inimesed elasid hajusamalt ega olnud nii suures nakkusohus kui linnarahvas. Isegi kui talu jäi ilma omanikuta, võtsid naabrid põllud üle.
Saksamaa Demokraatlik Talurahvapartei
Saksamaa Demokraatlik Talurahvapartei (saksa keeles Demokratische Bauernpartei Deutschlands, lühend DBD) oli Saksa DV poliitiline partei.
Saksamaa Demokraatlik Talurahvapartei asutati Nõukogude okupatsioonitsoonis 17. juunil 1948. Partei loomise põhjuseks oli Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei juhtkonna soov vähendada Kristlik-Demokraatliku Liidu ja Saksamaa Liberaaldemokraatliku Partei mõju talurahvale. Partei juhtiv kaader tuli valdavalt Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist. 1951. aastal oli Saksamaa Demokraatlikul Talurahvaparteil 80 000 liiget, 1988. aastal aga 122 000. Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist hakkas Saksamaa Demokraatlikust Talurahvaparteist distantseeruma alles 1989. aasta sügisel.
Partei häälekandja oli ajaleht Bauernecho.
Saksa DV esimestel ja ainsatel vabadel parlamendivalimistel 18. märtsil 1990 kogus Saksamaa Demokraatlik Talurahvapartei 2,18% häältest. 15. septembril 1990 ühines Saksamaa Demokraatlik Talurahvapartei Saksamaa Kristlik-Demokraatliku Liiduga ja lakkas iseseisva parteina olemast.
Elad vaid kaks korda
"Elad vaid kaks korda" ("You Only Live Twice") on viies James Bondi sarja film. See esilinastus 12. juunil 1967 Londonis Odeonis Leicester Square'il.
Filmi eelarve oli 9 500 000 dollarit ja ülemaailmne kogukasum oli 2012. aasta seisuga 111 600 000 dollarit. See on Sean Connery viies Bondi-film (järgmise filmi ("Tema majesteedi salateenistuses") peaosatäitja on George Lazenby, kuid sellele järgneva filmi ("Teemandid on igavesed") peaosatäitja on taas Sean Connery).
Brahehusi linnus
pisi|Braheusi linnus [[Vätterni järve ääres]] Brahehusi linnus ("Brahe maja") on XVII sajandi kivilinnus Rootsis Jönköpingi lääni Jönköpingi valla Gränna osavallas, Vätterni järve idakaldal Visingsö saare vastas. Vana haldusjaotuse järgi kuulus see ajaloolise Smålandi maakonna Jönköpingi lääni Vista kihelkonda. Linnus paiknes vahetult vastu Smålandi põhjapiiri.
Aadress: 56391 Gränna, Jönköpings kõmmun, Sveden.
Nimekujud
Linnus on saanud nime selle teadaoleva ehitaja või ümberehitaja, riiginõuniku Per Brahe Noorema järgi.
Asukoht
Linnusevaremed asetsevad Vätterni järve kõrgel ja järsul idakaldal graniitkaljude peal u 30 km Jönköpingi linnast põhja pool. Merepinnast asetseb ta 270 m kõrgusel ja Vätterni järvepinnast 180 m kõrgemal. Linnusekohast u 6 km lääne pool järves on Visingsö saar, mis on mänginud Rootsi ajaloos ootamatult tähtsat rolli. Seal on tapetud ja surnud keskajal mitmeid Rootsi valitsejaid. Saare lõunatipus oli kunagi 1100ndatel ehitatud Näsi kivilinnus, mis nüüd on juba enamjaolt järvevette varisenud. Kolm linnust – Visingsborg, Brahehus ja Västanå moodustasid Per Brahe valduste keskele omalaadse kolmnurga. Oma nooruspõlves veetis Per saksa ja itaalia vürstkondades reisides. Brahehusi asetamisel kalju otsa võis tulevane krahv saada inspiratsiooni Saksamaal Reini jõeoru linnustest.
Ajalugu
1560ndatel alustas Rootsi esimene krahv Per Brahe vanem Vätterni järves oleva Visingsö saare idakaldale Visingsborgi linnuse ehitust. Linnuse ehitus kestis 100 aastat ja sellest kujunes Brahede dünastia pealinnus. Hilisemast Brahehusist jääb see üle järve 6 km kaugusele. Sealkandis oli linnuste tekkeks ja asukohaks soodsad tingimused nii looduslike olude kui ka võimupiirkonna tõttu – sinna jooksid kokku mitmete maakondade piirid: Ida-Göta, Lääne-Göta ja Smålandi omad.
1586 veebruari algul reisis sakslane Samuel Kiechels Rootsis Jönköpingist Gränna küla kaudu põhja poole. Ta pidas reisipäevikut, kus kirjutas, et jõudsid Jönköpingist tulles kella ühe ajal öösel neli miili põhja pool asuvasse Gränna linnakesse ja 14. veebruari varahommikul reisisid ikka veel mööda pika Vätterni järve idakallast edasi. Tee lookles kaljuküngaste vahel ja oli väga külm ja lumine. Umbes 1 miili pärast keerasid nad paremale sisemaa poole ära. Linnusest päevikus ei räägita. 1637. aastal hakati dokumentide järgi seda linnust ehitama Rootsi riiginõuniku ja regendi Per Brahe noorema poolt Gudsbacka või Grusbacka nimelisele kaljukünkale. Peri poolt oli linnus algselt mõeldud oma teisele abikaasale Kristina Katarina Stenbockile residentsiks. Ehitustöid takistas asjaolu, et sisustust ja ehitusmaterjali – liiva ja kohalikust vesiliivakivist telliseid tuli kaljudele üles tassida.
1638 kirjutas Per oma valduste majanduspealikule Julius Kemmerile, et ehitatavat lossi tuleb nimetada Jumalate majaks Brahehusiks! Sealt avanesid imelised vaated ümbruskonnale ja järvele.
1646 kirjutas krahv testamendi, milles määras oma maade pärijaks õepoja Nils Nilsson Brahe, kuna tal endal oli vaid üks tütar. Siiski pidi tütrele – tulevasele krahvinnale jääma elatiseks Brahehus koos ümbritsevate külade ja taludega. Linnus ise ju majandusüksus polnud, seal olid ainult kivimüürid ja lossitoad.
1650 Kristina Stenbock suri. Linnus-maamõis valmis lõplikult alles pärast seda, 1651 oli hoone viimistlusjärgus. Per Brahe kasutas linnust hiljem jahilossina ja jahil aadelkonna lõbustuspaigana.
1652 andis Per Brahe Grännale linnaprivileegid. 1651 oli Rootsi kuninganna Kristiina andnud oma aadlikele õiguse soodsatel maksutingimustel oma maadele uusi linnu asutada. Brahe plaani järgi pidi põhja pool linna asuma Brahehusi loss ja lõuna pool Västanå. Brahehus oli siis juba peaaegu valmis.
1656 suri Brahe õuekunstnik, Sileesiast pärit Johan Werner (Wernick), kes oli paljude Brahehusi kaunistuste ja kujunduselementide autor. Üldse on Brahehusi kaunistamise juures teada 18 kunstniku ja skulptori osalemine. Werner asus Brahede teenistusse 1637 aastal ja ta nägi Brahehusi juba valminuna oma silmaga.
1669 tegi lossist gravüüri Erik Vennberg. Gravüüril on vaade lossi põhjaküljele. Oma lõplikul kujul koosnes see kõrgest järvepoolsest peahoonest ja idapoolsetest eeshoovi nelinurksetest dekoratiivsetest tornikestest. Peahoonel oli kõrge kelpkatus, mille otsas troonis omakorda vaatetorn, kust avanesid kaunid vaated järvele ja saarele.
1672 püstitas Per Brahe Visingsö saarel oleva Rootsi esimese kuningliku kivilinnuse Näsi varemete juurde mälestusmärgi seal XIII sajandi lõpus haigusesse surnud kuningale Magnus Aidalukule (Magnus Ladulås).
1680 suri Per Brahe ja jahiloss hakkas lagunema.
1685, kuningas Karl XI reduktsiooniga võeti loss ja maad Rootsi kroonile tagasi. Esemeid ja vara, mida pärijad ei jõudnud teistesse lossidesse varjule viia, müüdi oksjonitel maha. Aadliloss kaotas oma hiilguse ja sisuliselt hüljati.
1832 maalis taani kunstnik Frederik Sødring pealinnuse müüre siseruumide poolt. Pildil on pealinnuse edelanurk, siseruumide aluspind on kaetud rusukihi ja rohuga.
1911–1913 remonditi ja korrastati linnusevaremeid esmakordselt. Neid müüre on konserveeritud mitmeid kordi. XX sajandi alguse taastamistööd ühtaegu nii päästsid linnusevaremeid edasisest kokkuvarisemisest, kui samas ka tekitasid pidevaid remondivajadusi juurde, kuna müüre konserveeriti tsementmördiga, mis tegelikult ei sobinud lubimördiga seotud müüride parandamiseks. Sajandi lõpupoole tehti parandustöid juba õige originaalilähedase koostisega lubimördiga.
1984–1985 taastati neid uuesti.
2011–2012 restaureeriti varemeid viimast korda. 2012 loodi Brahehusist lõuna poole Östra Vätterbranterna biosfäärikaitseala.
Ehitus
pisi|Linnus vaadatuna teiselt poolt maanteed Kogu linnus on piklik ristkülikukujuline ja jaotub pealinnuseks ja eeslinnuseks. Pealinnus on ruudukujuline ja nurkadega vaheilmakaarte suundades. Eeslinnus on pealinnuse kagu-idaküljel, sellega samasuur ja samuti ruudukujuline ning neljakandiliste kaitsetornidega linnuse kirde ja kagunurkades. Linnusemüürid on suhteliselt paksude seintega. Linnus on olnud talalagedega või seesmise vahvärgiga ja võlvimata. Eraldi danskerit käimla jaoks ei paista olnud olevat, kuid pealinnuse põhjakülje müüris on 2 suhteliselt suurt kuivkäimla või lihtsalt heitvee toru, mis väljusid vundamendisoklist järve poole kaldu kaljupinnale.
Brahe ajal oli loss kujundatud ja kaunistatud renessanss-stiilis. Ruudukujulise peahoone küljepikkus on 22 m. I korrusel oli köök ja laoruumid. Suur saal paiknes II korrusel. Selle kõrval olid krahvi ja krahvinna toad ja 2 tuba külalistele. Lossitubades oli viis maali rooma Ovidiuse-mütoloogia teemal ja esivanemate portreed, ühele ülemise korruse seinale oli maalitud rootsi pataljoni tegevus Lützeni lahingus ja samuti oli seal suur panoraampilt kogu ümbritsevast Brahede krahvkonnast.
Eeslinnuse põhjapoolses nurgatornis olid ruumid 12-liikmelisele vahimeeskonnale.
Praegune seisukord
Pealinnusest on säilinud ruudukujuline väliskaitsemüür 2 korruse kõrguselt ja osaliselt (kus kaljupinnas on lubanud) on linnuse all tünnvõlvidega keldrid. Pealinnuses siseseinu säilinud ei ole, alles on vaid nende mõned vundamendid. Eeslinnus on säilinud poole kuni 1 korruse kõrguselt, kaitsetornid 1,5 korruse kõrguselt. Lõunast ja idast ümbritseb linnust vallikraav, mille süvendamine või kaljust väljaraiumine on jäänud kirdeküljel lõpetamata. Vallikraavis voolab oja, kuskohast ilmselt linnuse vajaduste jaoks vett võeti, sest kaevu linnuses ei ole. Linnuses võis olla ka veereservuaar. Pealinnusel on alles ka Brahe aegsed suured aknad. Keldrikorrusel on säilinud väike aknapilu. Linnuse põhjaküljel on ebatasane graniitplatoo, kustpoolt pääses kitsa värava kaudu eeslinnusesse.
Pitteni jõgi
Pitten on jõgi Alam-Austrias.
Pitteni lähe on kahe lähtejõe Feistritzi ja Großer Pestingbachi ühinemiskoht Hinterleiteni lähedal Feistritz am Wechselis. Haderswörthis Lanzenkirchen kihelkonnas Pitten ja Schwarza ühinevad, et moodustada Leitha, mis on Doonau lisajõgi.
Lannach
pisi|tühi|
Kabanski rajoon
Kabanski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Burjaatia Vabariigis.
2015. aastal olid rajooni elanikest 5,1% burjaadid ja 92,1% venelased.
Rajoon jaguneb 19 külaasunduseks, milles on kokku 61 asulat. Halduskeskus on Kabanski küla.
Lepturophis
Lepturophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Lepturophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik : .
Sünonüüm
Lepturophis on maoperekonna kihvmadu taksonoomiline sünonüüm.
Levila
Neid madusid võib kohata Indoneesias, Malaisias ja Tais.
Queen Latifah
pisi|Queen Latifah Dana Elaine Owens (rohkem tuntud pseudonüümi Queen Latifah järgi, sündinud 18. märtsil 1970 Newarkis New Jersey osariigis) on USA laulja, räppar, näitleja ja modell, Grammy, Emmy ja Kuldgloobuse võitja, samuti Oscari (2003) ja BAFTA (2003) nominent.
Dana Elaine Owens sündis õpetaja ja politseiniku peres, vanemad lahutasid abielu 1980. aastal. Tema pseudonüüm Latifah (araabia keeles لطيفة) tekkis, kui ta oli kaheksa-aastane, araabia keeles tähendab see 'õrn, pehme'. Latifah oli lapsepõlvest saati suurt kasvu tüdruk ja oli kooliajal kohalikus korvpallimeeskonnas ründaja.
Latifah´ muusikukarjäär sai alguse pärast keskkooli, kui ta hakkas esinema beatboxerina räpigrupis Ladies Fresh. 1988. aastal ilmus temalt lugu "Princess of the Posse" ning aasta hiljem salvestas Latifah Tommy Boy Recordsis oma esimese albumi "All Hail the Queen". Järgmise nelja aasta jooksul andis ta välja veel kaks albumit, millest viimane, 1993. aastal välja antud "Black Reign" sai kuldplaadi staatuse. 1995. aastal pälvis Latifah Grammy auhinna loo "U.N.I.T.Y." eest džässräpi stiilis salvestatud albumilt "Black Reign". Kokku sai Latifah Grammyle veel kuus nominatsiooni.
Latifah salvestas oma viimase täielikult räpi ja hip-hopi stiilis albumi aastal 1998, misjärel lisandusid järgmistel albumitel nendele stiilidele džäss ja soul. 2007. aasta juulis esines Latifah kuulsas Hollywood Cupi kontserdisaalis džässikontserdiga ja mõni aeg hiljem ilmus tema jazzialbum "Trav'lin' Light".
Tema seni viimane album "Persona" (2009) meenutab taas Latifah' muusikalist algust ning sisaldab R&B ja hip-hopi kompositsioone. Esimesel müüginädalal tõusis see Billboard 200 edetabelis kohe 25. kohale.
Latifah' alustas näitlemist 1990. aastate alguses filmides "House Party 2", "Jungle Fever" ja "Juice". Tema esimene edukas töö näitlejana oli situatsioonikomöödia "Living Single", milles Latifah mängis aastatel 1993–1998.
1996. aastal osales ta edukas filmis "Lase käia!" ("Set It Off") ja kaks aastat hiljem oli tal silmapaistev roll komöödiadraamas "Tõeline elu" ("Living Out Loud"), kus peaosas oli Holly Hunter. 1999. aastal mängis Latifah koos Denzel Washingtoni ja Angelina Joliega põnevusfilmis "Kondikoguja" ("The Bone Collector"), mis põhineb Jeffery Deaveri samanimelisel romaanil.
Kuigi Latifah oli juba üsna populaarne ja edukas, tõi tema Ema Mortoni roll 2002. aasta hittmuusikalis "Chicago" talle veelgi rohkem kiitust. Film kandideeris 13 Oscarile, sealhulgas parima naiskõrvalosa kategoorias oli nominent Queen Latifah. Kuid kujukese samas kategoorias ja sama filmi eest sai siiski Catherine Zeta-Jones.
Televisioonis oli Latifahil oma projekt nimega "The Queen Latifah Show", mis kestis aastatel 1999–2001. 1999. aastal ilmus tema autobiograafia "Ladies First: Revelations of a Strong Woman" (ISBN 0-688-15623-1).
2003. aastal mängis Latifah Steve Martini kõrval peaosa komöödias "Meest sõnast, naist internetist" ("Bringing Down the House"), mille eest ta nomineeriti MTV filmiauhindade jagamisel parima naisnäitleja kategoorias. Järgnevatel aastatel oli tal palju olulisi rolle edukates filmides, sealhulgas "Takso" ("Taxi"; 2004), "Viimane puhkus" ("Last Holiday"; 2006), "Abielu Vegase moodi" ("What Happens in Vegas"; 2008). Queen Latifah osales ka joonisfilmide "Jääaeg 2: Suur sula" ("Ice Age 2: Global Warming"; 2006) ja "Jääaeg 3" ("Ice Age 3: Dawn of the Dinosaurs"; 2009) dubleerimisel, kus mammut Ellie räägib tema häälega. Nendel aastatel televisioonis oli tema edukaim töö film "Life Support", mis tõi talle Kuldgloobuse auhinna ja Emmy nominatsiooni.
4. jaanuaril 2006 asetati Queen Latifah´ täht Hollywoodi kuulsuste alleele. 2009. aastal esitas Queen Latifah 81. Oscarite jagamisel möödunud aastal surnud kuulsate filmitegelaste mälestamisel laulu "I'll Be Seeing You". 7. juulil 2009 esines Latifah Los Angelese Staples Centeris Michael Jacksoni hüvastijätutseremoonial, kus ta luges ette Ameerika poeedi Maya Angelou luuletuse.
Queen Latifah kinnitas 2021. aasta juunis esimest korda avalikult, et on osa LGBT-kogukonnast, tänades BET Awardsil oma elukaaslast Ebony Nicholsi ja poega Rebelit.
Kaitsja
Kaitsja võib tähendada mitut asja.
Introspektsioon
Introspektsioon (ladina keeles introspectare, sisse vaatama) ehk enesevaatlus on psühholoogias meetod, mis põhineb eesmärgipärasel ja ratsionaalsel inimese enda vaimsete seisundite jälgimisel.
Introspektsioon on tihedalt seotud filosoofilise kontseptsiooniga refleksioonist, vastandudes nii välisele vaatlusele.
Religioosses (spirituaalses) kontekstis räägitakse introspektsioonist ka kui inimese enda hinge uurimisest.
Lielupe (Jūrmala)
thumb|Lielupe jaamahoone. pisi|Lielupe asendikaart Lielupe on Läti linna Jūrmala osa.
Asub Buldurist idas ja Buļļuciemsist ning Stirnuragsist läänes, Lielupe jõe  ja Liivi lahe vahel. 1623 elanikku (2008).
Linnaosa tekkis Buļļi mõisa ja Bulduri mõisa piirile. 1913. aastal rajati sinna Priedaine jahiklubi juurde Buļļi peatuskoht, mis nimetati 1932. aastal Lielupeks. Aastast 1959 on Lielupe Jūrmala linna koosseisus.
Viiekümnesendine münt
Viiekümnesendine münt oli rahamärk, mis 1992. aasta rahareformiga kasutusele võeti.
André Gomes
Benfica
Ta tuli 2013–14 hooajal klubiga Portugali meistriks ja võitis ka karikavõistlused ning liigakarika. 2013. ja 2014. aastal jäi ta Euroopa Liigas mõlemal korral hõbedale.
Gomes mängis Benficas kahe hooaja peale 40 mängu ja lõi kolm väravat.
Valencia
2014. aasta juulis liitus ta laenulepingu alusel Hispaania meeskonnaga Valencia. Järgmisel hooajal liitus ta klubiga juba püsivalt.
Barcelona
2016–17 hooaja eel siirdus Gomes Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona.
Ta tegi oma klubidebüüdi 18. augustil Hispaania superkarika mängus Sevillaga, katalaanid võitsid 3:0. Debüütvärava lõi Gomes 19. märtsil 2017 Valencia vastu.
André Gomes lõi 26. aprillil 2017 kaks väravat, kui Barcelona võitis kodus Osasuna meeskonda 7:1.
27. mail 2017 aitas ta Barcelonal alistada Copa del Rey finaalis Alavési 3:1.
Everton
2018. aasta augustis suundus ta üheks hooajaks laenule Inglismaa kõrgliigaklubisse Everton. 2019. aasta juunis sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.
Koondisekarjäär
Gomes mängis Portugali noortevõistkondades 37 korda, 6 korda U21 koondises.
2016. aastal tuli ta Portugali jalgpallikoondisega Euroopa meistriks.
Tervisepsühholoogia
Tervisepsühholoogia uurib psühholoogilisi ja käitumuslikke protsesse tervise, haiguste ja tervishoiu kontekstis. Tervisepsühholoogia üritab mõista, kuidas mõjutavad psühholoogilised, käitumuslikud ja kultuurilised tegurid füüsilist tervist ja haigusi.
Psühholoogilised tegurid võivad tervist otseselt mõjutada. Näiteks võivad püsivad keskkonna stressorid kahjustada tervist läbi hüpotalamuse-hüpofüüsi-neerupealise telje. Ka käitumuslikud tegurid võivad mõjuda inimese tervisele. Näiteks, teatud käitumised võivad aja jooksul tervist kahjustada (suitsetamine või liigne alkoholi tarbimine) või parandada (kehaline aktiivsus). Tervisepsühholoogid lähenevad tervisele biopsühhosotsiaalselt ehk teisisõnu mõistavad, et tervis on nii bioloogiliste (nt viirus, kasvaja jt), psühholoogiliste (nt mõtted ja uskumused), käitumuslike (nt harjumused) kui ka sotsiaalsete protsesside (nt sotsiaal-majanduslik staatus ja rahvus) tulem.
Mõistes tervist mõjutavaid psühholoogilisi tegureid ning seda teadmist kasutades saavad psühholoogid parandada tervist nii üksikpatsiendil kui ka paljudel inimestel korraga, näiteks avalike rahvatervise programmide kaudu. Lisaks saavad tervisepsühholoogid välja koolitada teisi tervishoiutöötajaid (nt arstid ja meditsiiniõed), kes omakorda saavad neid teadmisi kasutada patsientide ravis. Tervisepsühholooge võib leida töötamas erinevates kohtades: koos teiste meditsiinitöötajatega haiglates ja kliinikutes, rahvatervisega tegelevates organisatsioonides ning meditsiini- ja ülikoolides õpetajate ja teadlastena.
Kuigi tervisepsühholoogia sai alguse kliinilisest psühholoogiast,  siis on kujunenud aja vältel neli tervisepsühholoogia alajaotust ning üks kaudselt seotud valdkond (töötervishoiu psühholoogia). Need neli jaotust on kliiniline tervisepsühholoogia, rahvatervise psühholoogia, kogukonna tervisepsühholoogia ja kriitiline tervisepsühholoogia. Tervisepsühholoogiaga tegelevad kutsealaorganisatsioonide hulka kuuluvad osakond 38 Ameerika Psühholoogide Assotsiatsioonist (APA),  Briti Psühholoogia Ühingu tervisepsühholoogia osakond (BPS), ja Euroopa Tervisepsühholoogia Ühing. Näiteks USAs tegeleb kliinilise tervisepsühholoogi kutse väljaandmisega American Board of Professional Psychology.
Ülevaade
Viimase aja edusammud psühholoogia, meditsiini ja füsioloogia teaduse vallas on viinud uue mõtteviisi tekkimiseni tervise ja haiguste kontekstis. See uus arusaam mida nimetatakse biopsühhosotsiaalseks mudeliks, vaatab tervist ja haigusi, kui eri tegurite koosmõju tulemit. Selle mudeli järgi on need tegurid bioloogilised eripärad (nt geenid), käitumuslikud tegurid (nt elustiil, stress, uskumused tervisest) ja sotsiaalsed tegurid (nt kultuuri mõju, peresuhted, sotsiaalne tugi).
Psühholoogid, kes püüavad aru saada, kuidas bioloogilised, käitumuslikud ja sotsiaalsed tegurid tervist ja haigusi mõjutavad nimetatakse tervisepsühholoogideks. Tervisepsühholoogid kasutavad oma teadmisi psühholoogiast ja tervisest edendamaks üldist heaolu ja teadlikkust füüsilistest haigustest. Nad on spetsiaalselt koolitatud aitama inimestel toime tulla tervise ja haiguste psühholoogiliste ja emotsionaalsete aspektidega. Tervisepsühholoogid töötavad koos paljude erinevate tervishoiutöötajatega (nt arstid, õed, füsioterapeudid, toitumisnõustajad, sotsiaaltöötajad, farmatseudid, füüsilise ja töötervishoiu terapeudid ja kaplanid), et läbi viia uuringuid ja pakkuda kliinilist hindamist ja ravi. Paljud tervisepsühholoogid keskenduvad ennetusele ja sekkumistele, mille eesmärk on edendada tervislikke eluviise ning julgustada inimesi oma tervist parandama. Näiteks võivad nad aidata inimestel kaalust alla võtta või suitsetamisest loobuda. Tervisepsühholoogid kasutavad ka oma teadmisi tervishoiusüsteemi parendamiseks. Näiteks võivad nad nõustada arste, kuidas oma patsientidega paremini suhelda. Tervisepsühholoogid töötavad paljudes kohtades, nagu näiteks riiklikes terviseasutustes, erapraksistes, ülikoolides, kogukondades ja koolides. Kuigi paljud tervisepsühholoogid osutavad kliinilisi teenuseid, siis mõned on peamiselt seotud mittekliinilise õppe- ja teadustööga. Juhtivad ajakirjad tervisepsühholoogias on Health Psychology, Journal of Health Psychology, British Journal of Health Psychology, ja Applied Psychology: Health and Well-Being. Tervisepsühholoogid töötavad inimestega nii individuaalselt, rühmiti, perekonniti kui ka terve rahvastiku mõjutamise tasandil.
2001. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused
Maailmameistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses 2001 peeti Kreekas Pátras.
Ludwig Michael Amandus Masing
Ludwig Michael Amandus Masing (4. august 1857 Tallinn – 9. veebruar 1906 Kihelkonna) oli Eesti vaimulik.
Õppis aastatel 1867–1868 nn Lancasteri koolis Peterburis. Aastatel 1870–1876 õppis ta gümnaasiumis Kuressaares. Töötas aastal 1877 koduõpetajana Piibe mõisas. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1877–1882 filoloogiat ja usuteadust. Oli aastal 1882 prooviaastal Ferdinand Magnus Masingu juures Jämaja ja Anseküla koguduses. Ordineeriti 23. mail 1882 Kuressaares õpetajaks.
Oli aastatel 1882–1906 Kihelkonna Mihkli koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema väimees Hermann Theodor Mähle oli Kihelkonna Mihkli ja Kuressaare Laurentiuse koguduse õpetaja, poeg Benedict Hugo Detlef Ludwig Masing oli Karksi Peetri koguduse õpetaja.
Friedrich Sigismund Stern
Friedrich Sigismund Stern (1812–1889) oli graafik ja maalikunstnik.
Aastast 1841 andis ta Kuressaare kreiskoolis joonistusõpetust.
Aastal 1859 andis ta välja Saaremaa kohta käiva esimese eesti rahvarõivaste albumi ("Album Öselscher Bauerntrachten").
RITA programm
RITA programm  ehk pikema nimega „Valdkondliku teadus- ja arendustegevuse tugevdamine“ on Eesti riigi ja Euroopa Regionaalarengu Fondi kaasrahastatav teadusprogramm, mille kinnitas haridus- ja teadusminister 31. detsembril 2015. RITA programmi viib ellu Eesti Teadusagentuur ning programmi eelarve on 29 442 294 eurot, millest 84,7% katab Euroopa Regionaalarengu Fond. Programm kestab kuni 2022. aasta lõpuni.
Eesmärgid
RITA eesmärkideks on :
Alategevused
Programmi tegevusi viiakse ellu kuue alategevuse abil :
Pixner OÜ
Ettevõte on keskendunud peamiselt ühiskondlikus kasutuses olevate toolide valmistamisele: seal valmistatud toole kasutavad lasteaiad, koolid, kogudused, kultuurimajad, hooldekodud ja teised ühiskondlikud ettevõtted. Suurem osa Pixner OÜ toodangust turustatakse Skandinaavias (peamiselt Soomes ja Rootsis).
Tauno
Tauno on eeskätt eesti- ja soomepärane mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Tauno 721 mehel. Tauno on Eestis populaarsuselt 214. mehenimi.
Tauno oli keskmiselt 38 aasta vanune (mediaanvanus oli 37).
Kõige populaarsem oli eesnimi Tauno vanuserühmas 40–44, kus neid on 10 000 elaniku kohta 11,26 ning Lääne-Viru maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 9,8.
Richard Ferdinand Masing
Richard Ferdinand Masing (29. juuli 1861 Vara – 20. oktoober 1918 Rannu) oli Eesti vaimulik.
Galluccio
Galluccio on vald (comune sparso) Itaalias Campania maakonnas Caserta provintsis. Halduskeskus asub San Clementes.
Richard Ferdinand Masing
Õppis aastatel 1873–1881 Tartus gümnaasiumis. Tartu ülikoolis õppis ta 1881–1882 arstiteadust ja 1882–1893 usuteadust. Ordineeriti 8. oktoobril 1895 õpetajaks.
Galluccio
368 meetri kõrgusel merepinnast asuva Galluccio asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta. Galluccio piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Conca della Campania, Mignano Monte Lungo, Rocca d'Evandro, Roccamonfina, Sessa Aurunca.
Aruküla postkontor
Aruküla postkontor on postkontor Arukülas, aadressiga Tallinna maantee 8, 75201 Aruküla. Postkontor tegutseb samas hoones koos Konsumi supermarketiga.
Galluccio
Galluccio halduspiirides asuvad järgmised asulad: Bisanti, Fortinelli, Folchi, Campanili, Murata, Mattei, Ceci, Collinverno, Vandresi, Le Querce, Lottizzazione Damiani, Cisterni, Cavelle, Mieli, Pecorari, Saraceni, Gaudi, Colle Volpano, Colle Pignataro, Pendino, Martucci, Tirelli, Colle Tirelli.
Neosho maakond
Neosho maakond (Neosho County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Erie.
Ajalugu
Maakond moodustati 1855. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 512.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Pölfing-Brunn
Pölfing-Brunn on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Deutschlandsbergi ringkonnas.
pisi|tühi|Pölfing-Brunni kihelkonnakirik
Eesti Energia Õlitööstus
AS Eesti Energia Õlitööstus on endine Eesti ettevõte, mis kuulus 100-protsendiliselt Eesti Energiale.
23. jaanuaril 2007 võttis Eesti Energia nõukogu vastu otsuse moodustada Narva elektrijaamadele kuulunud vedelkütuseid tootva õlitehase baasil omaette äriühing Eesti Energia Narva Õlitehas AS. 2007. aastal hakkas ettevõte kandma nime Eesti Energia Õlitööstus AS. Ettevõte on varem kandnud ka nime AS Narva Õlitehas. 7. juunist 2007 juhib õlitööstust varasem Narva Elektrijaamade finantsdirektor Igor Kond.
2017. aastal liideti ettevõte Enefit Power AS koosseisu.
Põlevkiviõli tehased
Kaks 1980. aastal tööd alustanud seadet Enefit140 töötlevad aastas ligikaudu 1,6 miljonit tonni põlevkivi. Tehase maksimaalne aastane tootmismaht on 240 000 tonni ehk 1,5 miljonit barrelit vedelkütuseid. Enefit140s toodetakse kolme põlevkiviõli fraktsiooni. Lisaks õlile tekib utmisprotsessi käigus 40 miljonit Nm3 kõrge kütteväärtusega põlevkivigaasi ehk uttegaasi. Õli tootmiseks kasutatakse tehases aastas umbes 1,9 miljonit tonni põlevkivi.
5. mail 2010 pani Eesti Energia nurgakivi uuele, senistest kaks korda võimsamale, oluliselt efektiivsemale ja keskkonnasõbralikumale Enefit280 õlitehasele. Enefit280 tehnoloogia töötas Eesti Energia välja koostöös rahvusvahelise insenerifirmaga Outotec. Projekti valmimise venimine tõi aga kaasa ettevõtete vastastikused kahjunõuded, mis leidsid lahenduse alles novembris 2014.
Uues Enefit280 õlitehases toodeti esimene põlevkiviõli 2012. aasta detsembris. 2014. aasta aprillis teatas ettevõte stabiilse töö saavutamisest uue põlvkonna õlitehases. Sama aasta lõpuks oli jõutud püsivalt 70-protsendilisele tootmisvõimsusele.
Tehas kasutab toormena aastas 2,26 miljonit tonni põlevkivi, tootes 290 000 tonni põlevkiviõli ja 75 miljonit m³ elektritootmises kasutatavat uttegaasi. Lisaks on tehasega integreeritud 35 MW auruturbiin elektritootmiseks, mis kasutab ära õlitootmisel tekkivat jääksoojust.
2010. aastal avas Eesti Energia tütarettevõte Enefit Outotec Technology Saksamaal Frankfurdis laboriseadme, millel saab testida erineva päritoluga põlevkivi ja koguda andmeid uurimus- ja projekteerimistöödeks. Laboriseade suudab töödelda 15 kg põlevkivi tunnis. 2013. aastal avati Frankfurdis ka suurema võimsusega pilootseade.
Enefit tehnoloogia ajalugu
Enefit140 tehnoloogia eelkäija oli Galoter-tüüpi seade UTT-3000. Eestis võeti esimesed Galoter-tüüpi retordiga katseseadmed kasutusele 1947. aastal (Ilmarise tehase juures) ning Kiviõlis (1953. aastal). Enefit-tehnoloogia võimaldab erinevalt mitmest teisest põlevkiviõli tootmise tehnoloogiast töödelda väga väikese tükisuurusega põlevkivi (0–25 mm).
Number nimes Enefit140 tähistab põlevkivi tonne, mis igas tunnis tehases ümber töödeldakse. Sarnaselt töötleb näiteks Enefit280 igas tunnis ümber 280 tonni põlevkivi.
Enefit-tehnoloogia kasutab põlevkivi kuumutamiseks vajaliku temperatuuri saavutamiseks tahket soojuskandjat – tuhka. Kuna protsess varustab end energiaga ise, ei ole täiendavaid energiaallikaid tarvis. Protsessist väljudes on tuhk sedavõrd puhas, et seda on võimalik kasutada nii tsemendi tootmisel kui ka ehitustööstuses.
Enefit280 on oma eelkäijast Enefit140st efektiivsem ja keskkonnasõbralikum ning üle kahe korra võimsam. Peamine tehnoloogiline erinevus on Enefit280 juurde liidetud elektritootmisvõimekus koos tõhusa keevkihtkatlaga (CFB). Enefit280 õhuheitmed on väiksemad, protsessis on vaja väga vähe vett (Eestis kulub ühe barreli põlevkivist saadud sünteetilise nafta tootmiseks 1,06 barrelit vett) ning tehase abil saab põlevkivist kätte kogu seal peituva energia.
Põlevkiviõli tootmisprotsess
Põlevkivist õli tootmiseks tuleb kõigepealt põlevkivi purustada. Kuna Eesti põlevkivi on suhteliselt niiske, siis tuleb seda esmalt kuivatada. Kuivatatud põlevkivi segatakse tahke soojuskandjaga, milleks Enefit-tehnoloogia puhul on kuum tuhk. Seejärel kuumutatakse põlevkivi retordis 500 °C juures, et kivis sisalduvast kerogeenist hakkaks eralduma õli- ja gaasiaurud. Enefit280 tehnoloogia puhul suunatakse tuhakambri põhja jäänud poolkoks edasi keevkihtkatlasse, kus see põletatakse, et saada protsessis vajaminevat energiat. Lisaks puhastab põletamine tuha orgaanilistest jääkidest. Jahutamisel tekib keevkihtkatlas kütteaur, millest toodetakse elektrit. Seejärel puhastatakse protsessist väljuvad suitsugaasid elektrifiltri abil tahketest osakestest.
Põlevkiviõli kasutusvaldkonnad
Põlevkiviõli nimetatakse vastavalt selle koostisele kas põlevkivibensiiniks või kergeks või raskeks kütteõliks. Neid kolme toodet on võimalik omavahel ka erinevate omadustega vedelkütuse saamiseks segada.
Eestis kasutatakse põlevkiviõlitooteid eelkõige katlamajade kütmiseks, väikestes jaamades soojuse ja elektri tootmiseks. Suur osa õlitoodangust eksporditakse vedelkütuste komponentideks.
Stirnurags
pisi|Stirnuragsi asendikaart Stirnurags on Läti linna Jūrmala osa.
Asub Lielupe linnaosast idas ja Buļļuciemsist läänes Lielupe jõe paremal kaldal. 370 elanikku (2008).
1832. aastal tekkis Varnukrogsi kõrtsi vastu kalurite asula, mis on  aastast 1959 Jūrmala linna koosseisus.
VII
VII või Vii võib tähendada järgmist:
Sotsiaalne toimetulekuvõime
Sotsiaalne toimetulekuvõime on füüsiline, psüühiline ja sotsiaalne suutlikkus igapäevaeluga toime tulla.
Toimetuleku viis eeltingimust
Esimesed neli tingimust moodustavad inimese toimetulekukompetentsuse ja viies hõlmab keskkonntegureid. Kui mõni neist eeltingimustest on täitmata või puudulik, võivad ilmneda toimetulekuprobleemid. See tähendab, et inimese sotsiaalne toimetulematus ei ole selle inimese või teda ümbritseva keskkonna karakteristikute tagajärg, pigem on toimetulekuprobleem tingitud sellest, et üks või mitu toimetuleku eeltingimust selle inimese suhtes selles keskkonnas on kas täitmata või puudulikult täidetud.
Sotsiaalse toimetuleku abistamise mehhanismid
Enesega toimetulekuoskused: Üldised sotsiaalsed oskused:
Sotsiaalne kompetentsus
Viimasel kümnendil on sotsiaalse kompetentsuse teema suurt tähelepanu võitnud just psühholoogiapraktikute – koolipsühholoogide, kliiniliste lastepsühholoogide ja eriõpet vajavate lastega töötavate spetsialistide hulgas. Põhjuseks on suurenenud vajadus mõõta (hinnata) ja korrigeerida (ravida) laste ja noorukite sotsiaalseid oskusi (Merrell, 1998). Sotsiaalsete oskuste defineerimise teeb raskeks asjaolu, et erialakirjanduses puudub ühene ja täpne definitsioon ning paralleelselt sotsiaalsete oskustega kasutatakse erinevaid samatähenduslikke termineid: sotsiaalne kompetentsus, isikutevaheline intelligentsus, isikutevahelised oskused, suhtluskompetentsus, suhtlusoskused.
Sotsiaalne toimetulematus
Suutmatus igapäevaelu toimingutega hakkama saada, probleemid eneseteeninduses, hügieenitoimingutes; igapäevaelu toimingutes; liikumisel, asjaajamises, aja planeerimisel ja vaba aja sisustamisel; laste- ja peresuhetega toimetulematus; suhtluses; puudulikud vanemlikud oskused
Sotsiaalne toimetulek sisenemisel uude kultuuri
Laias laastus mõistetakse sotsiaalse kohanemise all erinevate kultuuriliste ja sotsiaalsete oskuste omandamist, mis võimaldavad uues keskkonnas adekvaatselt käituda, luua sotsiaalseid suhteid ja toime tulla igapäevaste tegevustega (sh õppimine). Kohanemist mõjutavad uues keskkonnas viibimise aeg ja kontakti intensiivsus, kultuuriline distants ja keeleoskus, individuaalsed tegurid (sh sugu, vanus) (Ward 1996; Berry et al 2006).
Gangnam Style
"Gangnam Style" on Lõuna-Korea muusiku Psy K-popi stiilis singel, mis avaldati 2012. aasta juulis. See pärineb Psy kuuendalt albumilt "PSY 6 (Six Rules), Part 1".
Fraas "Gangnam Style" ("Gangnami stiil") viitab Lõuna-Korea pealinna Seouli Gangnami linnarajoonile. Nii laul kui ka video kasutavad ohtralt viiteid K-popile ja popkultuurile laiemalt, kuid on samas ka selle suhtes iroonilised.
Loo video avaldati YouTube'is 2012. aasta juulis, ootamatult tõusis see vaadatavuselt esikohale. Enim kordi meeldinuks märgitud videona jõudis "Gangnam Style" septembris 2012 Guinnessi rekordite raamatusse. 21. detsembril 2012 sai sellest esimene video, mida internetis on vaadatud enam kui 1 miljard korda. 10. veebruaril 2013 oli seda YouTube'is vaadatud üle 1,3 miljardi korra, eelmine rekord kuulus Justin Bieberi laulu "Baby" videole. 2014. mai lõpus sai "Gangnam Style"'ist esimene YouTube'i video, mida on vaadatud üle kahe miljardi korra.
Loost on tehtud ka arvukalt paroodiaid. Muuhulgas on oma versioonid avaldanud Põhja-Korea valitsus (rünnates Lõuna-Korea presidendikandidaati Park Geun-hyed), Hiina dissident Ai Weiwei, Greenpeace ja Filipiinide tervishoiuministeerium.
"Gangnam Style'i" leviku üheks põhjuseks on peetud Lõuna-Korea muusikatööstuse sihikindlat tööd viimasel 20 aastal, mis on viinud USA edetabelitesse teisigi K-popi muusikuid. See on omakorda tekitanud ülemaailmse huvi Korea muusika vastu. 2012. aastal kinnitas Lõuna-Korea valitsus, et "Gangnam Style" on toonud riigi muusikatööstusele sisse üle 13,4 miljoni USA dollari.
Ihtüotsiid
Ihtüotsiidina on kasutatud näiteks rotenooni.
Schwarza (Leitha)
Schwarza on jõgi Alam-Austrias. See on Leitha vasakpoolne lähtejõgi.
Schwarza algab Tettenhengsti mäe lähedal, mis on Gutensteini Alpide osa, voolab läbi Höllentali kuristiku ja Schwarza oru. Haderswörthi lähedal Lanzenkircheni kihelkonnas ühineb Schwarza Pitteniga ja seda kutsutakse seejärel Leithaks. Schwarza on Natura 2000 ala osa, mis on tuntud kui "Kirdepiiri Alpid: Hohe Wand – Schneeberg – Rax" (Nordöstliche Randalpen: Hohe Wand - Schneeberg - Rax).
Iseloom
Schwarzat iseloomustavad selle ülemjooksul altuhted, kõrged kaljud, kruusakaldad, võrendikud ja uhteaugud. Alamjooks on kuni Schwarzau am Steinfeldini rangelt reguleeritud. Alles Schwarzau am Steinfeldi ja Bad Erlachi vahel võib Schwarza jälle laiadeks meandriteks valguda. Loipersbachist kulgeb Schwarza piki imbumislõiku (Versickerungsstrecke), kus suurem osa veest imbub Steinfeldi kruusapinda.
Peisching ülevoolupaisu juures juhitakse suurem osa Schwarza jõe veest (maks. 7000 l/s) Kehrbachi kanalisse, mis omakorda toidab Wiener Neustädter Kanalit.
Tugeva vihmasaju, lume sulamise ja tormide ajal paisub Schwarza kiiresti märatsevaks vooluks.
Majanduslik ja transpordi tähtsus
Varasematel aegadel tehti seda Tuulesilla lähedal suurtes ahjudes söeks. 19. sajandi algusest keskpaigani rajati piirkonda arvukalt tehaseid, eriti paberivabrikuid.
Schwarzat kasutati ka elektri tootmiseks. Sel eesmärgil ehitati Schwarza äärde mitu töökanalit, läbi mille voolab praegu suurem osa Schwarza veest.