cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marko Pomerants
Haridus
Marko Pomerants on lõpetanud Tamsalu Keskkooli 1982. aastal. 1989. aastal lõpetas Tartu Ülikooli geoloogia erialal diplomitööga "Pandivere Riikliku Veekaitseala ratsionaalne majandamine ja funktsionaalne tsoneerimine". 2002. aastal sai avaliku halduse magistrikraadi. Tema magistritöö teemaks oli "Intergovernmental Investment grants. Practice, Theory and Possibilities. The Case of Estonia".
Töökäik ja tegevus ühingutes
Ta on SA Virumaa Muuseumid nõukogu esimees ja Eesti Võrkpalliföderatsiooni juhatuse liige.
Poliitiline tegevus
pisi|vasakul|Marko Pomerants Marko Pomerants oli Lääne-Viru maavanem 1995–2003 ja sotsiaalminister Juhan Partsi valitsuses 2003–2005. Pomerants astus 2002. aastal Isamaa ja Res Publica Liidu (esmalt Res Publica) liikmeks. Ta oli X Riigikogu, XI Riigikogu (Riigikogu keskkonnakomisjoni esimees) ja XII Riigikogu liige.
2012. aasta märtsis kirjutas ajaleht Põhjarannik viitega Toila volikogu liikmele Ronald Peetsile, et riigikogu liige Marko Pomerants hoiatas teda umbusaldamast volikogu esimeest Kalle Lehismetsa, viidates ohule jätta Toila sadama ja rannaala arendamise projekt riigi toetuseta.
Ta kandideeris ka 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Viru maakonnas), sai 2681 häält ning osutus valituks ringkonnamandaadiga.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 6 (Lääne-Virumaa) 590 häält ning ei osutunud valituks.
Luulelooming
Marko Pomerants on tuntud ajakirjanduses avaldatud lihtsakoeliste salmide poolest, mida ajaleht Postimees nimetas pomeriimideks.
Laine Mets
Laine Mets (aastani 1955 Laine Kallak; 22. detsember 1921 Annikvere – 28. aprill 2007 Tallinn) oli eesti pianist ja klaveriõppejõud.
Esimese soolokontserdi andis Laine Mets 1948. aastal. Edaspidi esines ta peaaegu igal aastal uue kavaga klaveriõhtutega, lisaks andis ta ka klaverikontserte koos sümfooniaorkestriga. Tema lemmikheliloojate hulka kuulusid Johann Sebastian Bach, Domenico Scarlatti, François Couperin, Béla Bartók ja Olivier Messiaen. Eesti klaverimuusikast esitas ta meelsasti Rudolf Tobiase, Artur Lemba, Heino Elleri ja Eduard Tubina loomingut.
Pärast Moskvast naasmist töötas Laine Mets Tallinna Riiklikus Konservatooriumis õppejõuna: aastatel 1974–1987 juhatas ta klaverikateedrit, 1981. aastast oli professor ja 1994. aastast emeriitprofessor.
Isiklikku
Tema õde oli pianist Virve Lippus, poeg pianist Rein Mets.
Allirahu (Pihtla)
pisi|Allirahu Maa-ameti kaldaerofotol 2020. aastal Allirahu on rahu Liivi lahes, halduslikult Saare maakonnas Saaremaa vallas küla lähistel 8 kilomeetrit Vätta poolsaarest kagus. Saare pindala on 2,7 hektarit ja rannajoone pikkus 1 kilomeeter.
Rahul on Allirahu (Sandla) tulepaak.
Gerhard Lock
Gerhard Bruno Erich Lock (sündinud 15. jaanuaril 1978 Halles) on Eestis elav saksa päritolu muusikateadlane ja helilooja. Tema teadustöö põhisuundadeks on 20. sajandi muusika analüüs, graafiline analüüs (sh kõladisain) ja kõlaväljastruktuuride analüüs.
Isiklikku
Ta on Hans-Gunter Locki vend.
22. sajand
22. sajand on kristliku ajaarvamise kahekümne teine sajand, mis algab 1. jaanuaril 2101 ja lõpeb 31. detsembril 2200.
Kümnendid ja aastad
2100. aastad: (2100), 2101, 2102, 2103, 2104, 2105, 2106, 2107, 2108, 2109
2110. aastad: 2110, 2111, 2112, 2113, 2114, 2115, 2116, 2117, 2118, 2119
2130. aastad: 2130, 2131, 2132, 2133, 2134, 2135, 2136, 2137, 2138, 2139
2150. aastad: 2150, 2151, 2152, 2153, 2154, 2155, 2156, 2157, 2158, 2159
2160. aastad: 2160, 2161, 2162, 2163, 2164, 2165, 2166, 2167, 2168, 2169
2170. aastad: 2170, 2171, 2172, 2173, 2174, 2175, 2176, 2177, 2178, 2179
2180. aastad: 2180, 2181, 2182, 2183, 2184, 2185, 2186, 2187, 2188, 2189
2190. aastad: 2190, 2191, 2192, 2193, 2194, 2195, 2196, 2197, 2198, 2199
2200
Hans-Georg Aschenbach
Hans-Georg Aschenbach (sündinud 20. oktoobril 1951 Brotterodes) on endine Saksa DV suusahüppaja. Aschenbachi karjääri edukamad aastad olid 1970ndad, kui ta oli üks maailma parimaid suusahüppajaid.
Aschenbach võitis 1969. aastal juunioride Euroopa meistrivõistlused. 1973. aastal võitis ta suusalennu maailmameistrivõistlustel kuldmedali.
1973–1974 hooajal võitis Aschenbach nelja hüppemäe turnee ja 1974. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli kahekordseks maailmameistriks, olles esimene nii normaalmäel kui ka suurel mäel. Samal aastal valiti ta Saksa DV aasta sportlaseks.
1976. aasta olümpiamängudel Innsbruckis võitis ta normaalmäel olümpiakulla.
1980. aasta taliolümpiamängud
1980. aasta taliolümpiamängud olid XIII taliolümpiamängud. Need toimusid 13.–24. veebruaril 1980 USA-s Lake Placidis.
Olümpiamängudel osales 37 riiki 1072 sportlasega, neist 233 naist. Esimest korda võtsid olümpiamängudest osa Hiina ja Küpros. Väikseim võistkond oli Costa Rical – 1 sportlane (mäesuusataja Arturo Kinch). Suurim võistkond oli USA-l – 100 sportlast. Olümpiamänge boikoteeris Taiwan, kes keeldus võistlemast Hiina Taipei nime all.
Ameerika Ühendriikide kiiruisutaja Eric Heiden võitis kulla kõigil kavas olnud kiiruisutamise aladel: 500 m, 1000 m, 1500 m, 5000 m ja 10 000 m, püstitades sellega neli olümpiarekordit ja ühe maailmarekordi (10 000 m) ning saades 83% Ameerika kuldmedalitest ( ainsa muu kulla, võitis hokimeeskond). Heidenist sai esimene inimene, kes võitis kõik viis kiiruisutamisvõistlust, esimene neist, kes võitis samadel mängudel (nii suvel kui talvel) üksikaladel viis kuldmedalit ning on endiselt ainus sportlane, kes võitis viis kuldmedalit ühel talimängudel.
Spordialad
Olümpiamängudel jagati välja 36 komplekti medaleid.
Eestist osales mängudel kahevõistleja Fjodor Koltšin.
Ussitatar
Ussitatar (harilik ussitatar, Polygonum bistorta) on tatraliste sugukonda kuuluv mitmeaastane rohttaim. Taime on paigutatud ka perekondadesse Persicaria ja kirburohi (Polygonum). Ussitatart võib leida niisketelt muldadelt, näiteks niitudelt ja veekogude kallastelt. Eesti levila piirneb peamiselt lõuna- ja kaguosaga, mujal harva.
Taimepreparaadid avaldavad kootavat, põletikuvastast ja haavu parandavat toimet.
Nimetuse 'ussitatar' võttis kasutusele Juhan Kunder 1882. aastal. Rahvasuus on taim oma levikualal, peamiselt Lõuna-Eestis, tuntud kui lambakeelehain, lambakeel, tulihein, ussihain, penikiil.
Botaaniline kirjeldus
Ussitatar on kuni 80 cm (1m) kõrgune mitmeaastane rohttaim, mille risoomi iseloomustab madu (S-tähte) meenutav kuju.
Vars on sirge, harunemata, sõlmine, karvadeta.
Õied koondunud tipmisesse, väga tihedasse ruljasse õisikusse; on mõlemasugulised, kahvaturoosad.
Seemned valmivad juuli lõpul, õitseb juunist augustini. pisi|Ussitatar
Keemiline koostis
Risoom sisaldab kuni 25% (peamiselt hüdrolüüsuvaid) parkaineid, gallushapet, suurel hulgal tärklist (kuni 26%), oksümetüül-antrakioone, C-vitamiini, kaltsiumoksalaate (kaltsiumisooli) ja karoteeni.
Droog
Droogina kasutatakse sügisel korjatud, kõrvaljuurtest puhastatud ja umbes 10 cm pikkusteks tükkideks lõigatud juurikaid. Neid kuivatatakse temperatuuril 50-60 °C nii, et sisemus ei pruunistuks. Droog peab murdekohas jääma roosakaspruunikaks. Säilib 2 aastat.
Maitse on kootav, mõne aja möödudes mõrkjas, lõhn praktiliselt puudub.
Tarvitamine meditsiinis
Põhitoimelt on ussitatar kootav ja põletikuvastane, seega leiab taim põhiliselt kasutust kõhulahtisuse ning soole- ja maolimaskestapõletiku korral. Välispidiselt suu limaskesta põletiku ravis. Soodustab ka verehüübimist.
Risoomi keedust ning ekstrakti kasutatakse näiteks sapikivitõve ja seedetraktihaiguste raviks ning suu loputamiseks igemehaiguste (stomatiit, gingiviit) puhul.
Jämesoole katarr, verejooks
Võtta 5 grammi pulbriks tambitud ussitatrajuuri ja 1 tl linaseemneid, valada peale 1 klaas vett ning keeta 10 minutit. Võtta sisse 1 supilusikatäis iga 2 tunni tagant.
Stomatiit, gingiviit
Valada 1 spl ussitatrarisoomile 1 kl kuuma vett, keeta 5 minutit tasasel tulel ning seejärel kurnata. Loputada suud sooja keedusega.
Kõhulahtisus, maohaavand
Valada keskmise suurusega ussitatrarisoomile 70% piiritust vahekorras 1:1, lasta kolm nädalat seista ning seejärel kurnata. Võtta 20–30 tilka 2-3 korda päevas enne sööki.
Keblaste mõis
Keblaste mõis (saksa keeles Keblas) oli rüütlimõis Mihkli kihelkonnas Läänemaal. Mõisa keskus asus Mihkli külas (endine Keblaste küla). Nüüdisajal jäävad kunagise mõisa maa-alad Lääneranna valda Pärnumaal.
Ussitatar
Hoiatused
Suurtes annustes võib ärritada mao limaskesta ning põhjustada iiveldust.
Poeetika
Poeetika on õpetus sellest, kuidas kunstiteost tehakse, millistele reeglitele tekstid alluvad. Eripärane teksti koostamise võtete süsteem.
Keblaste mõis
Toponüüm "keblas", "keblis" tähendab Vigala kandi murdes kohtlast, heasüdamlikku inimest (vrd. Kihnu "kena").
Ussitatar
Levila
Ussitatar kasvab paiguti, enamasti Kagu-Eestis, Eestis levila loodepiiril, üldlevila Euraasias. Kasvukohaks on niisked niidud ja võsastikud. Ussitatar sobib kiviktaimlasse sügava mullaga aladele, metsaaeda, lõikelilleks, lilleaeda, kaldaalale, niidu- ja pinnakattetaimeks ning turbaaeda.
Poeetika
Poeetika kitsamas mõttes tähendab vaid luulekunsti teooriat. Laiemas mõttes on kirjandusteooria, õpetus kirjanduse olemusest, vormidest ja vahenditest.
Keblaste mõis
Mõisa lähedal asub Keblaste hiis.
Poeetika
Klassikalistest poeetikakäsitlustest on tuntuimad Aristotelese "Poeetika" ehk "Luulekunstist" (eesti keeles ilmunud Jaan Undi tõlkes) ja Horatiuse "Ars poetica". Üks tuntumaid eestikeelseid teoreetilisi teoseid selles vallas on Jaak Põldmäe "Eesti värsiõpetus".
Lancasteri dünastia
Lancasteri dünastia oli Inglismaa kuningriigi kuningadünastia aastatel 1399–1471.
Poeetika
Kaasaegse poeetika põhiülesanneteks on kunstiteose seesmise struktuuri kirjeldamine, kunsti tüpoloogiline analüüs ja kunsti funktsioneerimise uurimine üldises kultuurimehhanismis.
Keblaste mõis
Keblaste mõisas sündis võrdleva füsioloogia ja zoosemiootika üks rajajatest Jakob Johann von Uexküll.
Lancasteri dünastia
Lancasterid on nime saanud oma esivanema Lancasteri hertsogi John of Gaunti järgi. Lancasterid sõdisid 30 aastat kodusõjas Yorkidega Inglise trooni pärast. Kuna Lancasteride vapisümboliks oli punane roos ja Yorkidel valge roos nimetati sõda Rooside sõjaks. Yorke saatis sõjas edu ja nad said küllaltki pikaks ajaks enda valdusse Inglise trooni. Kuid Lancasterid tõid mängu oma sugulase Henry Tudori, kes võitis 1485 Bosworthi lahingus Richard III vägesid. Henry Tudor pani aluse Lancasteride kõrvalliinile – Tudoritele.
Poeetika
Kirjandus
Digitaalselt
Keblaste mõis
Rootsi aeg ja Wolffeldtid
pisi|Von Wolffeldti suguvõsa vapp 1582 pantis kuningas Johan III Keblaste (Kewelasz) ja Piisu (Pysse) külad 12 adramaa ja 10 talupojaga Jürgen von Hattingenile, kes rajas Keblastesse mõisa.
1612 päris mõisa Hattingeni väimees, Rootsi kapral Magnus Wolffeldt (mainitud Keblaste mõisaga seoses juba 1605 ja 1607), kes oli abielus Hattingeni tütre Annaga. 1624 läänistas Rootsi kuningas Gustav Adolf Wolffeldtile lisaks veel ka Ahaste, Nedrema (Neutenurm) ja Parasmaa (Parrasma) külad, mida omakorda kinnitas kuninganna Kristiina 1646. aastal.
1650 päris Keblaste koos Nedremaa ja Ahastega Magnus Wolffeldti poeg Johan Wolffeldt (Parasmaa päris teine poeg Magnus), kelle õigusi kinnitas läänilepinguga ka kuninganna Hedvig Eleonora 1663. aastal. 1671 päris mõisa Johani poeg Magnus Frederick von Wolffeldt. Mõisate reduktsiooni ajal olid Wolffeldtid mõisa rentnikud.
Baranoffid
pisi|Von Baranoffi suguvõsa vapp Magnus Frederick von Wolffeldti pärijateks olid tema tütred Margaretha Dorothea (abielus Kasari mõisniku Georg Gustav von Baranoffiga) ja Johanna (abielus Anton Fabian von Salzaga). 1726 loovutas Anton Fabian von Salza enda osa Georg Gustav von Baranoffile, kes pärast abikaasa surma loovutas omakorda mõisa oma neljale pojale.
1756 kuulus mõis Georg Gustavi pojale Christopher Georg Baranoffile, kelle surma järel samal aastal müüdi mõis tema pärijatest tütarde nimel tema vennale Detloff Friedrich von Baranoffile.
1811 pärisid mõisa Detloff Friedrichi lesk ja lapsed ning pärandvara jagamise lepinguga omandas 1813 mõisa tema poeg Detloff Christoph von Baranoff.
Uexküllid
pisi|Von Uexkülli suguvõsa vapp 1818 pantis Detloff Christoph von Baranoff mõisa (ilma Nedrema ja Ahasteta) leitnant parun Jakob Johann Karl von Uexküllile, mille too 1833 endale ka päriseks omandas. 1853 päris mõisa Jakob Johann Karl von Uexkülli lesk Karoline Sophie Luise, loovutades selle 1860 oma pojale, Bernhard Otto Jakob von Uexküllile, kellele kuulusid ka naabermõisad Veltsa, Karinõmme ja Aru.
1866. aasta vallaseadusega loodi Veltsa, Karinõmme, Aru ja Keblaste mõisate juurde Veltsa vald kui iseseisev omavalitsusüksus.
1882 loovutas Bernhard von Uexküll nimetatud mõisad oma vennale, Tallinna linnapeale ja kreisisaadikule Alexander Rudolf Karl von Uexküllile, kes omakorda loovutab need (ilma Karinõmmeta) samal aastal oma pojale Konrad Karl Alexander Jakob Edgar von Uexküllile. 1884 omandas mõisad Konrad Karl Alexandri onupoeg Bernhard Jakob Johann Ludwig von Uexküll ning 1896 tolle ema Natalie von Uexküll (sündinud Harder). 1913 päris Keblaste koos Aru ja Veltsaga Natalie pojapoeg Edgar Charles Alexander Alfred vob Uexküll, kes jääb ka nimetatud mõisate viimaseks omanikuks enne nende riiklikku võõrandamist.
Jaanus Uudmäe
Jaanus Uudmäe (sündinud 24. detsembril 1980) on eesti kolmik- ja kaugushüppaja.
Ta lõpetas 2007. aastal Arkansase Ülikoolis magistriõppe informaatikas.
Uudmäe töötab Tallinnas tarkvaraettevõttes Bolt.
Pirita Velodroom
Alates 2017. aastast on trekirada võistlusteks suletud, kuna on amortiseerunud ja seega ei vasta ohutusnõuetele.
Jaanus Uudmäe
Saavutused
2006. aastal tuli Jaanus Uudmäe USA üliõpilaste meistriks (NCAA) kolmikhüppes tulemusega 16.57.
Euroopa sisemeistrivõistlused
2009. aastal saavutas Uudmäe sisemeistrivõistlustel seitsmenda koha kolmikhüppes tulemusega 16.73 (eelvõistlustel 17.06).
Euroopa meistrivõistlused
2010. aastal saavutas Uudmäe Barcelona Euroopa meistrivõistlustel 15. koha kolmikhüppes tulemusega 16.72.
Eesti meistrivõistlused
2005 Eesti meister kaugushüppes 7.50 ja kolmikhüppes 16.18 2006 Eesti meister kaugushüppes 7.60 2007 Eesti meister kolmikhüppes 16.20 2008 Eesti meister kolmikhüppes 16.60
Eesti sisemeistrivõistlused
2008 Eesti sisemeister kaugushüppes 7.56 ja kolmikhüppes 16.24 2009 Eesti sisemeister kaugushüppes 7.75 2011 Eesti sisemeister kaugushüppes 7.43 ja kolmikhüppes 15.89 2015 Eesti sisemeister kolmikhüppes 15.53 2016 Eesti sisemeister kolmikhüppes 15.75
2019 Eesti sisemeister kolmikhüppes 14.87
Isiklikku
Jaanus Uudmäe isa on kergejõustiklane Jaak Uudmäe ja ema kergejõustikutreener Maie Uudmäe.
Tal on neli last.
Pirita Velodroom
Ajalugu
Trekki hakati ehitama 1955. aastal. Esmalt alustati liivavedu Rummu kurvis asunud lagedale. Veeti esimeste kurvikõrgendike valmimiseni. Kaasa aitasid mitmed ratturid ja aktivistid. 1961. aastal ehitus konserveeriti ja ehitustööd lõpetati, kuna niigi vähesele ehitustehnikale leiti muu rakendus.
Esialgse projekti kohaselt pidanuks kurvide kaldenurk ulatuma 15 kraadini, kui sellest oleks kinni peetud, siis oleks praegune trekk kasutuskõlbmatu. Kõige rohkem võitles vana projekti vastu trekispetsialist Avo Nurm. Tal oli tahtmine viia 4 km sõidus NSV Liidu rekord alla 5 minuti ja teha seda ainult Tallinna trekil. Paraku pani saatus selle plaani keelu alla. Avo Nurm suri.
1966. aastal, kui ehitustöid uuesti alustati, oli käepärast uus kaasaegne projekt, mis nägi kurvide kaldeks ette 34 kraadi. 1967. aasta augustis määrati ametisse juba treki direktor. Selleks sai tegevsportlane Eduard Mirski. Tal õnnestus panna ehitustööd uuesti korralikult käima, ise alustas aga samal ajal vähehaaval trekiratturite ettevalmistamist. Aasta hiljem sai alles ehitusel olnud ehitis juba juriidilise staatuse.
10. detsembril 1969 alustas tegevust VSÜ “Kalev” Tallinna Jalgrattaspordikool, kelle koduks on siiani Velodroom.
Keblaste mõis
Mõisakompleks
1799 valmisid mõisahooned praeguses asukohas. Pärast 1905. aastat jäeti mõis hooletusse, viimased väärtuslikud ehitusdetailid viidi ära 1917. aastal. 1924. aastal müüdi paekivist peahoone ehitusmaterjaliks. 1970-ndate alguseks oli peahoonest säilinud veel vaid väike osa selle tiibehitusest ümberkohandatuna taluelamuks.
Tänapäeval on säilinud pool Uexküllide aegsetest ringtallidest, varasemate tallide asemele ehitatud viinavabriku hoone, endine pesuköök, millest sai asunduse ajal kuivati, valitsejamaja; kaugemal veel sepikoda ja rehe-kõrtsi-postijaama hoonestusest midagi, millest on ehitatud Vambola talu majapidamishooned. Muinsuskaitse alla on võetud kunagine mõisa valitsejamaja, ait-kuivati, mõisa kelder ja tuuleveski.
Kunagisest mõisapargist on siiani säilinud kirikumõisa suunduv allee ja Koonga-Mihkli teele suunduv munakivitee alleega, kuuest tammest mälestuspuude grupp, ning teine tammede grupp, mille keskel on energiasammas.
Surnud 25. juunil
''Siin loetletakse 25. juunil surnud tuntud inimesi.
Paul Giamatti
thumb|right|Paul Giamatti Paul Edward Valentine Giamatti (sündinud 6. juunil 1967 New Havenis Connecticutis) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud USA filminäitleja.
Ta on tuntud filmidest "Mees kuu pealt" ("Man on the Moon", 1999), "Ameerika hiilgus" ("American Splendor", 2003), "Külili" (2004, tõi talle tuntuse põhivoolufilmides) ja "Tuhkatriinumees" ("Cinderella Man", 2005), "Lady in the Water" (lavastaja M. Night Shyamalan, 2006), "Illusionist" ("The Illusionist", 2006), "John Adams" (2008), "Cold Soulds (2009), "Barney versioon" (Barney's Version) (2010) ja "Win Win" (2011).
Moldova Õigeusu Kirik
Moldova Õigeusu Kirik (rumeenia keeles Biserica Ortodoxă din Moldova; vene keeles Православная церковь Молдовы) on üks kahest Moldovas tegutsevast õigeusu kirikust (teine on Rumeenia Õigeusu Kiriku jurisdiktsioonis tegutsev Bessaraabia metropoolia).
Moldova Õigeusu kirik on Moskva patriarhi kanoonilises jurisdiktsioonis tegutsev algselt omavalitsuslik, aastast 1994 aga autonoomne kirik. Selle eestseisja kannab tiitlit Chișinău ja kogu Moldova metropoliit.
Moldova Õigeusu Kirikul on kuus piiskopkonda: Chișinău piiskopkond, mida juhib Chișinău ja kogu Moldova metropoliit, Tiraspoli ja Dubăsari piiskopkond, Cahuli ja Comrati piiskopkond, Edineți ja Briceni piiskopkond, Ungheni ja Nisporeni piiskopkond ning Bălți ja Fălești piiskopkond.
Kiriku liturgiline keel on moldova keel, kuid kogudustes peetakse ka gagauusi ja kirikuslaavikeelseid jumalateenistusi.
Kiriku vaimulikud teenindavad 1286 kogudust. Kirikul on kolm õppeasutust. Kirikule allub 46 kloostrit ja 9 skeetat. Moldova õigeusu kirikusse kuulub ligi kaks kolmandikku Moldova õigeusklikest elanikest.
250px|left|pisi|[[Chișinău Kristuse Sündimise katedraal]]
Moldova Õigeusu Kiriku pea on alates 1989. aastast metropoliit Vladimir, kelle tiitel on alates 1992. aastast Chișinău ja kogu Moldova metropoliit. Tema juhtida on piiskoppidest koosnev sinod, mis on ka kiriku kõrgeim haldusorgan.
Ajalugu
Moldova Õigeusu Kirik moodustati pärast seda, kui Venemaa oli Bessaraabia 1812. aastal annekteerinud. Algul oli see piiskopkonna staatuses. Pärast seda, kui esimese maailmasõja järel piirkond Rumeeniale kuuluma hakkas, piiskopkond likvideeriti. Aastal 1944 loodi see piiskopkond taas. Aastal 1990 sai sellest peapiiskopkond.
Aastal 1992 eraldus osa kogudusi ja moodustus Bessaraabia Metropoolia. Vene Õigeusu Kiriku metropoliit Kirill (hilisem Moskva patriarh) nimetas seda sammu õigeusklike ühtsuse rikkumiseks ja sammuks, millel on oma tagajärjed. Kuigi hiljem kaitses Moldova ülemkohus Bessaraabia Metropoliitkonna tegutsemisõigust Moldova aladel, astus president Vladimir Voronin selle vastu välja ja proovis 2008. aastal mitmeid selle liikmeid maalt pagendada. Bessaraabia Metropoolia pöördus kaitset otsides Euroopa Nõukogu poole. Sama aasta 21. jaanuaril andis aga Aleksius II Voroninile autasu "Silmapaistva tegevuse eest õigeusklike rahvaste ühtsuse kindlustamisel".
Moldova Õigeusu Kirik sai autonoomia aastal 1992. Samal ajal sai kirikupea metropoliidi tiitli.
Alice Imedemaal (film 1951)
"Alice Imedemaal" on 1951. aastal valminud Walt Disney joonisfilm, mis põhineb Lewis Carrolli lasteraamatutel "Alice Imedemaal" ja "Alice peeglitagusel maal ja mida ta seal nägi".
Urmas Viilma
Urmas Viilma (sündinud 13. augustil 1973 Tallinnas) on eesti vaimulik, EELK peapiiskop, Eesti Kirikute Nõukogu president.
Haridus
Viilma lõpetas 1991. aastal Saue Keskkooli hõbemedaliga. Aastal 1998 lõpetas ta EELK Usuteaduse Instituudi teoloogia erialal. Aastal 2018 kaitses ta samas magistritöö "Iseseisvuse taastanud Eestis luterliku üldhariduskooli loomine Tallinna Toomkooli näitel" (juhendaja Riho Saard) ning talle anti teoloogiamagistri kraad (mag. theol.).
Ordinatsioon
pisi|püsti|EELK peapiiskopi vapp ehk EELK suur vapp 2. mail 1993 ordineeriti Viilma Keila kirikus diakoniks, ordineeris piiskop Einar Soone, assistent oli õpetaja Jaan Jaani. 15. septembril 1998 ordineeriti ta Tallinna toomkirikus preestriks. Ordineeris peapiiskop Jaan Kiivit juunior.
26. novembril 2014 valis EELK kirikukogu Viilma peapiiskopiks. Ta ordineeriti piiskopiks ja seati EELK peapiiskopi ametisse 2. veebruaril 2015. Ametisse seadjateks olid peapiiskopi ülesannetes tegutsenud piiskop Einar Soone, Välis-Eesti piiskop Andres Taul ja peapiiskop emeeritus Andres Põder. Käte pealepanemisega assisteerisid Luterliku Maailmaliidu president Jordaania ja Püha Maa luterliku kiriku piiskop Munib Younan, Porvoo Osaduse anglikaani esindaja Iirimaa Dublini provintsi peapiiskop Michael Jackson, Porvoo Osaduse luterlik esindaja Taani Lolland-Falsteri piiskop Steen Skovsgaard ja Evangeelse Kirikute Osaduse Euroopas peasekretär Austria evangeelse kiriku piiskop Michael Bünker.
Poliitiline tegevus
pisi|püsti|Urmas Viilma perekonna vapp
Kuulus alates 17. jaanuarist 2001 Isamaaliitu ja jätkas hiljem selle ühinemisel moodustunud Isamaa ja Res Publica Liidu liikmena. Erakonnast lahkus 16. oktoobril 2013 ja on parteitu.
Isiklikku
Urmas Viilma abikaasa on pedagoog, Tallinna Toomkooli direktor Egle Viilma. Peres on üks tütar (2005).
Philipp (Hessen)
Philipp (6. november 1896 Schloß Rumpenheim – 25. oktoober 1980 Rooma) oli Hessen-Kasseli kuurvürstliku perekonna pea 28. maist 1940 ja kogu Hesseni perekonna pea alates 30. maist 1968.
Veerelaager
pisi|240px|Animatsioon kuullaagrist Veerelaager on laager, mida iseloomustab veerekehade – kuulide või rullide – olemasolu ja seetõttu veerehõõrdumine. Veerelaager koosneb veereteid omavast välis- ja sisevõrust, veerekehadest ning veerekehasid üksteisest eraldavast separaatorist. On ka laagreid, kus üks nendest- sise-, välisrõngas, separaator või ka kõik puuduvad. Sel juhul veerekehad veerevad mõõda võlli või rummu vastavaid pindasid. Laagrite mass ulatub 1,5 grammist 7 tonnini. Veerelaagrid on rahvusvaheliselt üks enim standardiseeritud masinaelement.
Veerelaagrite klassifikatsioon täpsuse järgi
Veerelaagrid jaotatakse täpsuse järgi 5 täpsusklassi.
Kõige täpsemad on 2. klassi laagrid. Täpsusklass märgitakse laagri tingtähise ette, näiteks 5–305. 0 täpsusklassi, kui enamkasutatavat ei märgita. 0 klassi laagreid kasutatakse enamikus üldkasutatavates mehhanismides, nt keskmise koormuse ja kiirusega reduktorites. Suurema pöörlemistäpsuse vajadusel valitakse samadesse sõlmedesse 6. täpsusklassi laagrid. Suure pöörlemiskiiruse ja täpsuse korral valitakse 5. või 4. täpsusklass (lihvpingi spindli, lennukimootori laagrid). 2. täpsusklassi laagreid kasutatakse güroskoopides, mõõteriistades ja teistes pretsessioonmehhanismides. Täpsusklassi valikul tuleb arvestada laagri maksumust. 2. klassi laager on kümme korda kallim kui 0 klassi laager. Asi on selles, et veerelaagreid valmistatakse spetsiaalsetes tehastes, kus on hästi organiseeritud masstootmine. Laagrite võrud ja veerekehad valmistatakse valikkoostamise meetodil, mis seisneb selles, et valmisdetailid sorteeritakse tegelike mõõtmete järgi gruppideks ja samanimeliste gruppide detailid ühendatakse omavahel. See võimaldab valmistada laagreid täpsusega IT2...IT5, mis on palju täpsemad kui nendega kokkukäivad võllid või laagripesad.
Veerelaagrite istamine
Veerelaagri istamiseks masinasse ei töödelda laagri võrusid. Vajalike istude saamiseks tuleb töödelda kas laagri istamiskohta masina keres või võllil. Sellest tingituna tuleb välisvõru istata võllisüsteemis ja sisevõru avasüsteemis, ehk teisiti öeldes: laagripesa tolerantsitsoonid võllisüsteemis ja võlli tolerantsitsoonid avasüsteemis. Istude valik veerelaagrile sõltub koormusolukorrast. Veerelaager töötab tavaliselt nii, et üks võru pöörleb ja teine seisab paigal. Reduktorites, kiirus- või käigukastides ehk üldistes mehhanismides, kus võll toetub laagrite kaudu korpusele, pöörleb koos võlliga sisevõru ja välisvõru on masina keres paigal. Auto mittevedava ratta laagris pöörleb aga välisvõru koos rattaga ja sisevõru on telje peal paigal.
Kuna laager on valmistatud suhteliselt kõvast materjalist (kuullaagriteras), laagriga liidetavad detailid aga pehmemast materjalist (võllid süsinikkonstruktsiooniterasest, masina kered hallmalmist või alumiiniumsulamist), siis peab pöörlev võru olema võllil või masina keres kõvasti kinni, liikumatult. Kui pöörlev võru oleks vaba siis kulutaks ta masina keresse süvise või võllile kaela, laager hakkaks loksuma ja puruneks kiiresti.
Veerelaagri paigalseisev võru võtab koormust vastu veeretee piiratud ulatusega. Sellest kohast kulub veeretee kõige kiiremini ja moodustub süvis, mille veerekehad ületavad hüppega. Laagris tekib vibratsioon ja tõukeline koormus ning laagri tööiga väheneb tunduvalt. Selle ärahoidmiseks peab paigalseisev võru olema istatud vabamalt, et ta saaks aeg ajalt pöörleva võruga kaasa liikuda. Kui pöörlev võru teeb näiteks 1000 pööret minutis, siis paigalseisev võru võiks teha mõne pöörde ööpäevas või masina käivitamise tõukest alati pisut nihkuda. Nii jaotatakse koormus ühtlaselt kogu veeretee ulatuses. Kokkuvõttes peab pöörlev võru olema kõvasti kinni (pinguga), paigalseisev võru peab olema aga vabamalt, kas lõtkuga või siirdeistuga. See on ka põhjus, miks tuleb võll masina kerest koos laagritega nii lihtsalt välja, kuid laagrite võllilt mahavõtmine ei õnnestu ka mitte vasara löökidega, vaid selleks tuleb kasutada spetsiaalset tõmmitsat.
Pressistusid pöörleva võru istamiseks kasutada ei saa, sest need annavad liiga suure pingu, mis deformeeriks täpse laagrivõru vähem täpsema võlli või laagripesa järgi ja veerekehad võivad kinni kiiluda. Siirdeistud on alati ka teatava lõtku võimalusega, mis eelnevat arvesse võttes pöörlevale võrule ei sobi. Olukorrast on väljapääs leitud huvitava lahendusega: laagri sisevõru tolerantsitsoon võetakse hälvetega 0 ja – (nagu võll võllisüsteemis), võlli tolerantsitsoonid jäetakse aga avasüsteemi, nagu sellest varem juttu oli. Nii saadakse siirdeistuga väikesed pingud, mis just sobivad pöörleva võru istamiseks, kuna need on tunduvalt väiksemad, kui pressistude pingud.
Veerelaagri istamismõõtmed on välis- ja siseläbimõõt D ja d ning laagrivõrude laius B. Et vältida laagrivõrude arvutusel kujuhälvete võimalikku mõju, normitakse võrude keskmised läbimõõdud Dm ja dm. Võru keskläbimõõt on selle kahes äärmises lõikes mõõdetud suurima ja vähima läbimõõdu aritmeetiline keskmine. Keskmiste läbimõõtude tolerantsitsoone tähistatakse sisevõrul, kui aval, L-ga ja välisvõrul, kui võllil, l-ga. Sellele lisatakse täpsusklassi number (L6,l3 jne). Nii näiteks võib 0 täpsusklassi laagri sisevõru ist olla Ø50L0/m6 ja välisvõru oma Ø80H7/10.
Laagriistude täpsemal valikul lähtutakse võrudele mõjuva koormuse iseloomust. See võib olla:
Kohalik koormus
Kohaliku koormuse korral mõjub võrule püsiv radiaaljõud Fr, mis ei liigu võru suhtes. Koormuse võtab vastu veeretee teatav osa, ülejäänud osa jääb koormamata. Kui sisevõru pöörleb ja välisvõru seisab paigal, siis om kohalik koormus välisvõrul. Vastupidisel juhul on kohalik koormus sisevõrul. Kohalik koormus põhjustab veeretee koormatud osa intensiivse kulumise.
Pöörlev koormus
Pöörlev koormus tekib siis kui, radiaaljõud pöörleb võru suhtes või kui võru pöörleb jõu suhtes.
Võnkuv koormus
Võnkuv koormus tekib siis, kui koormata laagrivõru üheaegselt püsiva suuna ja väärtusega jõuga Fr ja pöörleva jõuga Fc. Nende jõudude resultant võngub ümber suurema jõu sihi teatud kaare ulatuses. Võnkuv koormus mõjub suurema jõu suhtes seisvale või sellega koos pöörlevale võrule. Võnkuv koormus jaotub veeretee pikemale osale kui kohalik koormus.
Istu valikul liidetakse kohalikult koormatud võru võlli või masina kerega väikese lõtkuga. See võimaldab võrul aeg ajalt või aeglaselt pöörelda, veeretee kulub ühtlasemalt ja laagri kasutusiga pikeneb. Sellist olukorda analüüsisime istude valiku kirjelduses paigalseisvale võrule. Pöörleva koormusega võru tuleb istata alati pinguga (see on identne olukord istude valikul pöörlevale võrule). Kuna võnkuv koormus on kohaliku ja pöörleva vahepealne, siis nii koormatud võrule sobib siirdeist. Niisiis olenevad radiaallaagrite istud koormuse liigist.
Laagrialuste istamispindade kuju tolerants
Laagrialuste istamispindade kujutolerants 0. ja 6. täpsusklassi laagritele võetakse 1/4, 5. ja 4 klassi laagritele 1/6 ja 2. täpsusklassi laagritele 1/8 istamispinna läbimõõdu tolerantsist. Veerelaagri tööd mõjutab oluliselt välis- ja sisevõru mittesamatelgsus. Selle põhjuseks võivad olla võrude asendihälbed ja võlli läbipaindumine. Laagrivõrude viidakust (kiivsust) iseloomustatakse telgedevahelise nurgaga, mis 0. ja 6. täpsusklassi radiaallaagritel võib olla 8´...16´, teistel mitteseaduvatel laagritel 1`...6`. Seaduvatel laagritel võib see olla kuni 2–4°.
Laagris olev lõtk näitab, kui palju võib üks võru nihkuda teise suhtes. Esineb radiaal- ja telglõtk, mis sageli on teineteisega seotud. Laagri töölõtk erineb koostamiseelsest lõtkust, sest pressimisel sisevõru veeretee läbimõõt suureneb ja välisvõru oma väheneb. On normaalse, väiksema ja suurema siselõtkuga laagrid ning vastavalt sellele soovitatakse ka nendele istusid.
Veerelaagri istude märkimine koostejoonisele
Koostejoonisele märgitakse veerelaagri istud järgmiselt, Näiteks:
4-3n5-10H6, kus
Laagri ressurss
Veerelaagri arvutuslik ressurss on defineeritud kui pöörete arv (või töötundide arv teataval konstantsel kiirusel), mida laager on võimeline taluma kuni esmaste väsimustunnuste (helvesväsimus või pindkihi väsimusmurenemine) ilmumiseni laagri ühel veerevõrul voi veerekehadel.
Laborikatsed ja praktilised kogemused on näidanud, et pealtnäha identsetel laagritel, mis töötavad identsetel töötingimustel, on ressurss ikkagi erinev. Seepärast on kasutusele võetud nimiressurssi mõiste.
Nimiressurss
On kasutusel ka teistsuguseid laagriressursse, sealhulgas:
Tööressurss
Tööressurss on konkreetse laagri tööta,isel saavutatav tegelik ressurss töökõlbmatuks muutumiseni. Üldjuhul ei ole tõrgete algpõhjuseks väsimus, vaid kulumine, korrosioon, saastumine, tihendi vigastus vms.
Laagri tööressurss sõltub suurel määral töötingimustest, kusjuures laagri montaaži- ja hooldusviisid on samavõrra tähtsad. Hoolimata kõikvõimalikest ettevaatusabinõudest pole laagri enneaegne tõrge ometi välistatud. Sel juhul on väga oluline laagri põhjalik uurimine tõrke põhjuste selgitamiseks, et saaks rakendada ennetavaid meetmeid.
Projektressurss
Projektressursi määrab seadme ehitaja, lähtudes enda valitud hüpoteetilistest koormus- ja kiirusandmetest.
Kuidas laagri tõrge algab
Ajavahemik laagri käikulaskmisest materjali esmaste väsimustunnuste ilmnemiseni on funktsioon, mis sõltub läbitehtud pöörete arvust, koormuse suurusest, määrimisest ja määrdeaine puhtusest. Väsimuse kutsuvad esile nihkepinged, mis tsükliliselt tekivad vahetult veeretee koormatud pinna all. Mõne aja pärast tekivad nende pingete toimest praod, mis pikapeale jõuavad pinnale välja. Kui veerekeha rullub üle prao, murdub pindkihist välja materjalikillukesi. Seda nähtust tuntakse helvesväsimuse või väsimusmurenemise nime all. Väsimusmurenemine laieneb progresseeruvalt üha suuremale pinnale ja lõpuks muutub laager töökõlbmatuks. Ülaltoodud kirjeldus kehtib kontaktväsimuse kohta, mis saab alguse vahetult pinnaaluses kihis.
Tavaliselt on murenemine algul kergekujuline. Vigastuste servas suurenenud pingete ja õliga laialikanduvate metalliosakeste toimel aga laieneb murenenud pind. Seda liiki laagri vigastumine on pikaajaline protsess, mille toimest annab märku müra ja vibratsiooni suurenemine. See asjaolu annab laagri kasutajale piisavalt aega laagri asendamiseks enne, kui see muutub töökõlbmatuks.
Kui praod tekivad pinnal ja tungivad materjali sisse, on tegemist pinnavigastusega. Kõikidel pindadel on olemas mikrokonarused harjade ja nõgudega. Võib arvata, et pinnavigastused tekivad siis, kui vastaspindade konaruste harjad astuvad omavahel kontakti. Seejuures toimub nende harjade suur plastne deformatsioon, mille tulemusena moodustubki esmane pragu.
Kui pindadel olev õlikelme on konarate kõrgusega võrreldes küllalt paks, on pinna vigastumise oht tühiselt väike. Kui aga koormus laagrile on suurem kui väsimuspiiri koormus, tekib ikkagi materjali väsimus.
Laagri asendamine
Laagrite arvutamisel eeldatakse, et laagrit kasutatakse väga täpselt etteantud töötingimustel. Praktikas muudetakse neid tingimusi aga liigagi tihti asendades ühe õli teisega, suurendades masina kiirust või laagri koormusi, muutes määrimissüsteemi jne, oskamata seejuures karta võimalikke negatiivseid tagajärgi. Seepärast ei tohi laagri asendamisel teha mingeid muid muudatusi, mis võiksid avaldada kahjulikku mõju laagri tööle.
Vaata ka
Подшипник
Shkodëri järv
Shkodëri järv (albaania Liqeni i Shkodrës, serbia Skadarsko jezero / Скадарско језеро) asub Euroopas Balkani poolsaarel Albaania ja Montenegro piiril.
Maagia
Maagia ehk nõiakunst ehk võlukunst on käitumine, mille abil soovitakse mõjutada nähtamatuid jõude.
Maagia (usund, religioon) on loodususundiline riituslik käitumine, millega püütakse oma eesmärkide saavutamiseks enda tahtele allutada üleloomulikke jõude. Maagia ja maagiline käitumine on nähtus kirjaeelses ühiskonnas või algusundis. Maagia on usundi tekkimise esimene aste ja ka usundirühma nimetus, milles kasutatakse vahendajat (vt prohvetlik usund).
Nn "risti ette löömisega", "musta kassi nägemisega" või "üle õla sülitamisega" seotud toimingud on maagilise mõtlemisega seotud käitumised, mis on kirja eelsest ühiskonnast üle kandunud tänapäeva ühiskonda. Analoogiamaagia (ka homöopaatiamaagia) sisaldab riitust, mille käigus mingi tegevuse matkimisega usutakse kutsuvat seda sündmust esile ka tegelikkuses. Näiteks on meremeestel uskumus, et vilistamisega on võimalik tuult esile kutsuda, samuti voodoo-vahanukkudesse nõelte torkimine.
Kontagioosne (ka kontakt-, sümpateetiline) maagia põhineb usul, et eemalseisva isikuga või olendiga on võimalik kontakti saada temaga kokku puutunud või talle kuulunud eseme kaudu. Näiteks võib tuua nii karukihva amuletina kaelas kandmise kui inimese kehakarvadest "armujoogi" valmistamise.
Ohtlikud mängud
"Ohtlikud mängud" on 1974. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.
Corrida (film)
Sisu
Vananev kirjandusteadlane Oskar Rass on suveks koos oma noore naise Ragnega asunud elama üksikule saarele, lootes sealt leida inspiratsiooni ja harmooniat. Ent idüll ei kesta kaua. Punulaiule saabub Ragne endine armastatu fotograaf Tarmo. Samuti selgub, et odavalt ostetud suvemaja asub pullikarja söödamaal.
Vestfjorden
Edelas avaneb Norra merele, laius suus umbes 80 km. Loodes piirneb Lofootidega ja kagus Skandinaavia poolsaarega.
Pikkus umbes 160 km.
Kanada jäähokikoondis
pisi|150px|Kanada koondise võistlusriietus [[2018. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2018. aasta maailmameistrivõistlustel]] Kanada meeste jäähokikoondis esindab Kanadat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel. See on ala edukaim koondis maailmas.
Päideroog
Päideroog ehk harilik paelrohi (Phalaris arundinacea) on kõrreliste sugukonda paelrohu perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Päideroog kasvab Euraasias, Põhja-Aafrikas ja Põhja-Ameerikas veekogude kallastel ja niisketel avatud aladel, kus ta moodustab ühest liigist koosnevaid taimekooslusi.
Päideroog on niidutaim, mis kasvab tihti niisketel kasvukohtadel. Taimel on 70–150 cm, soodsais oludes kuni 2,5 m kõrgused jämedad varred (kõrred), piklikud pöörised ja arvukad kõrrelehed. Lehed on värskelt sinakasrohelised ja kuivanult õlekarva. Õied asuvad varrel lehtedest palju kõrgemal ja on roosad. Taim õitseb juuni teisel poolel. Seeme valmib juuli keskpaigast kuu lõpuni. Päideroog paljuneb ka vegetatiivselt risoomi kaudu, moodustades ulatuslikke kloone.
Suuri päideroo kogumikke leidub jõeluhtadel ja veekogude kaldail või kaldavees. Seal võivad nad moodustada roostikke. Päideroog sarnaneb mõneti pillirooga, kuid on viimasest väiksem, ja jäneskastikuga, kellest on suurem. Kuigi päideroog armastab vett ja võib kasvada koguni veetaimena, talub ta ka põuda.
Majanduslik tähtsus
Soomes kasvatatakse päideroogu energiataimena (2005. aastal umbes 10 000 hektaril). Päideroog niidetakse, pallitatakse ja põletatakse segus turba või puidujäätmetega (päideroogu on segus 5–10%). Hektarilt annab päideroog 6–13 tonni kuivainet. Soomes ja Rootsis on uuritud päideroo potentsiaali kiutaimena, näiteks paberitööstuse toormena.
Päideroog kasvab hästi ka viletsal pinnasel ja saastunud tööstusmaastikul. Ta sobib hästi saastunud pinnase parendamiseks ja selle bioloogilise mitmekesisuse suurendamiseks.
Tänu vastupidavusele on päideroog märgaladel invasiivne liik, eriti kui alad on inimtegevuse poolt häiritud. Sellistes kohtades võtab päideroog kergesti võimust ja vähendab bioloogilist mitmekesisust. Päideroog levib nii seemnete kui ka risoomi kaudu ja selletõttu on temast raske vabaneda.
Eestis on päideroogu kasutatud kultuurniitudel heintaimena, eriti loomasöödana.
Päideroost on aretatud sorte, mida kasvatatakse ilutaimena. Sort 'Strawberries and Cream' on saanud nime ('maasikad ja koor') lehtede järgi, mis on roosakad laiade valgete triipudega.
Päiderohu lehed sisaldavad dimetüültrüptamiini, mis on ayahuasca üks komponente. Lehtedes leidub ka 5-metoksüdimetüültrüptamiini ja sellele lähedasi aineid. Täheldatud on ka beetakarboliini. Mõned päiderohuliigid sisaldavad gramiini, mis võib kahjustada aju, kesknärvisüsteemi ja teisi elundeid ning võib põhjustada surma inimese magamise ajal.
Võlaraha
pisi|Võlaraha emissioonist põhjustatud majandustõusud ja intressi sissenõudmisest tekkinud likviidsuskriisid Ameerika Ühendriikides. Võlaraha on olemuslikult võlakiri, mille pank annab välja laenuna ja nõuab selle eest intressi tasumist. Keskpank emiteerib fiat raha ja laenab selle kommertspankadele. Kommertspangad laenavad välja kõrgema intressiga keskpangalt saadud fiat raha, kuid lisaks väljastavad nad veel omal riisikol (tänapäeval e-raha vormis) krediiti, mille laenuintress võib erineda fiat raha intressist. Näiteks Prantsuse-Belgia Dexia pank väljastas krediiti 60 korda rohkem kui tal oli omakapitali ning sattus 2008. aasta ülemaailmse finantskriisi tõttu makseraskustesse, mille järel tema aktsia väärtus langes 20,80 eurolt (2006) 0,04 eurole (2013).
Võlaraha kontseptsioon põhineb raha krediiditeoorial.
Iidsetes pühakirjades on sätestatud intressi küsimise keelu nõue. EL E-raha direktiivi art 12 ja Eesti Makseasutuse ja e-raha seaduse § 6 keelavad e-rahas väljastatud laenult intressi nõude.
Võlarahal põhinevas rahasüsteemis tekivad kõrvalmõjud, mille põhjuseks on panga poolt sissenõutav lepingutasu ja intress. Praktikas tähendab see, et võlaraha väljastanud pank küsib turult tagasi rohkem raha kui ta sinna andis. Sellega põhjustab pank raha puudujäägi turul, mis ilmneb likviidsuskriisina, mis võib kasvada omakorda üle majanduskriisiks. Probleemi saab lahendada võlaraha süsteemis kas tagastamata jäänud võlakohustuste kustutamise või uue võlaraha väljaandmisega, mille eelduseks on uute laenutaotlejate olemasolu. Mida rohkem laenuraha välja antakse, seda suuremaks puudujääk kasvab, kuni see kasvab nii suureks, et kogu rahasüsteem variseb maksejõuetuse või usalduse kadumise tõttu kokku. E-rahas väljastatud võlalt intressi nõude keelu põhjuseks on see, et arvutiprogramm ei võimalda väljastatud 100 ühikut muuta 110-ks ühikuks (s.t võlg + lepingutasu+intress).
Kui puudujäägi korvamiseks emiteeritakse turule järjekindlalt võlaraha juurde, sel ajal kui selle eest ostetavate toodete hulk jääb samaks, siis põhjustab see raha väärtuse vähenemise ehk inflatsiooni. Ja kui võlaraha kasutamisest tekib raha kasutajatel täiendav kulu (lõiv pangale), siis see omakorda tõstab kõikide kaupade ja teenuste müügihinda ning see omakorda tähendab üldist elukalliduse tõusu. Mida rohkem võlaraha turule paisatakse, seda kallimaks elu antud riigis muutub. Elukalliduse erisused erinevates riikides johtuvadki suures osas sellest, kui suur osa selles riigis ringlevast rahast kannab intressikohustust + keskvalitsuse ja kohalike omavalitsuste maksunõuded.
Kapitalistliku turumajanduse mudel põhineb fiat-raha ja võlaraha kombinatsioonil. See on võimalik, kuna [riik annab keskpangale monopoolse õiguse emiteerida paberaha ja jätab kommertspankadele vaikimisi õiguse väljastada omal riisikol katteta laenuraha (krediit). Nii loodi institutsioon, millel on õigus saada osa igast turutehingust, mis toimub võlarahaga. Kui sellise institutsiooni omanikuks on ühiskonda esindav riik, siis võivad saada (korruptsiooni puudumisel) sellest kasu kõik selle liikmed, kui aga pangad on eraomanduses, siis põhjustab see ühiskonna kihistumise ja rikkuse ebavõrdse jagunemise.
Raha krediiditeooria
Raha krediiditeooria pooldajad väidavad, et raha on samasugune kaup, nagu kuldki ning et raha tekkiski võla arvestusühikuna – seega raha emiteerimine tähendab samaaegselt ka võla andmist. Siiski on palju majandusteadlasi, kes arvavad, raha tähendab samaaegselt võlga vaid võlaraha süsteemis. pisi|Laenuarvestuse bilansipilt näitab kahe krediidipanga bilansipiltide arengut: See tähendab, et mõlemad krediidipangad jäävad likviidseteks ja mõlema keskpanga saldod pole päeva lõpuks muutunud ("Nõuete/kohustuste tasaarveldamine"). Kõigi krediidiasutuste sõltumatu krediidi loomine ("raha loomine tühjalt") on võimalik ainult krediidi andmise teoreetilise tingimuse korral|alt= Raha krediiditeooria sõnastas šoti majandusteadlane Henry Dunning Macleod (1821–1902) oma teoses "Krediiditeooria" (1889, The Theory of Credit). Tema teooriat arendas edasi Alfred Mitchell-Innes (1864–1950) briti majandusteadlane ja diplomaat oma töödes "Mis on raha?" (1913, What is Money?) ja "Raha krediiditeooria" (1914, The Credit Theory of Money) väitega, et rahatäht ja võlakiri on üks ja sama asi, kuigi erinevatest aspektidest vaadatuna tunduvad nad olevat erinevad. Krediiditeooria järgi vahetatakse kauba ostmisel/müümisel see krediidi vastu. Seetõttu ei sõltu raha väärtus mitte selle tagatiseks olevate väärismetallide väärtusest, vaid õigusest mille kreeditor omandab „maksega“. Innes mainis veel, et suurim probleem avalikkusele rahasüsteemi võlapõhisuse selgitamisel on see, kuidas selgitada neile, et „asjad pole sellised, nagu nad pealt vaadates paistavad“.
Saksamaal levitas seda teooriat majandusteadlane Albert Hahn (1889–1968) oma teosega "Pangakrediidi majandusteooria" (1920, Volkswirtschaftliche Theorie des Bankkredits). Tema õpetust arendasid edasi Wilhelm Lautenbach (1891–1948), Hans Gestrich (1895–1943), Otto Pfleiderer (1904–1989) ja Leonhard Gleske (1921–2019). Nende tööde baasilt loodi Saksamaal laenuarvestuse bilansikirjete pilt.
pisi|Krediidimehhaanika ]] Seda arendas edasi saksa majandusteadlane Wolfgang Stützel (1925–1987) kes kujundas välja krediidimehhaanika, mis on omamoodi süntees ortodokssest ja modernsest krediiditeooriast. Seejuures on oluline märkida, et mitte iga laen ei loo raha. See sõltub sellest, kelle kätte jääb sularaha ja kuivõrd teistelt saadud sularaha osaleb väljast saadud laenude tagasimaksetes (ilma intressita), s.t kuivõrd bilansi maht väheneb. Krediidimehhaanikast arenes välja arusaam, et majanduslanguse vältimiseks tuleb nõudlust mitteomavad rahahoiused ostujõust eraldada, et parandada krediidivõimekust.
1992. aastal väitis saksa majandusteadlane Richard Werner (s 1967), et kui loodud krediit jagada SKP-d loovaks ja seda mitteloovaks finantskrediidiks, siis on võimalik paremini mõista makroökonoomilisi protsesse. Erisus tuleneb sellest, et esimene võimendab SKP kasvu sel ajal kui finantsülekanneteks kasutatud kreedit suurendab varade hindu ning põhjustab pangakriise. Sellest arusaamast lähtudes pakkus Werner välja uue makromajanduse käsitlusviisi, milles pankasid nähakse raha loojatena. Selles käsitluses ei eeldata turu tasakaalu vaid rõhutatakse pankade võimet suunata majandusprotsesse krediidi loomise ja jaotamisega. Werner pakkus jaotatud krediidi kvantitatiivteooriat (Quantity Theory of Disaggregated Credit) lahendiks 1990. aastate Jaapani likviidsuskriisi järgse rahapoliitika kujundamiseks ning seda hakati nimetama kvantitatiivse lõdvendamise poliitikaks (Quantitative Easing). See võetigi laialdaselt kasutusele pärast 2008. aasta likviidsuskriisi.
Sajandivahetusel arenes välja modernse rahateooria arusaam, et suure ostujõuga raha on olemuslikult IOU (I owe you – ma oman sind), s.t võlanõue, mille kaudu pank on ka riigi omanik. Sellises käsitluses peab riik (tegelikult valitsus riigi nimel) laenama pangalt raha talle pandud ülesannete täitmiseks ning koguma maksutulusid, et laen koos intressidega tagasi maksta.
Majanduskommentaator Philip Coggan väitis, et tänapäeva rahasüsteem hakkas põhinema võlarahal pärast president Richard Nixoni otsust 1971. aastal, millega ta vabastas raha kullatagatisest. Reservpanganduse tunnusjooneks on, et raha ja võlg on omandanud sama tähenduse. Kui kommertspank on langetanud otsuse anda krediiti, siis koos sellega emiteeritakse raha samas summas ja antakse see üle laenuvõtjale. Võlana väljaantava fiat-raha eeliseks tagatisega raha ees ongi tema tohutu likviidsus ja võime järsult suurendada majandusaktiivsust. Kuid seda saab teha vaid senikaua, kuni raha kasutajatel säilib usaldus selle kui maksevahendi suhtes ning nad on valmis seda vastu võtma.
Mulgi
Mulgi on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Seal asub Mulgi külamuuseum. Külast voolab läbi Pale jõgi.
Küla on nime saanud talupoja lisanimest "mulk : mulgi", mida on kirja pandud alates 16. sajandist. Võibre küla all on 1565 mainitud Mullick Mattz.