cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aasid
Ühe teooria järgi kujutavad vaanid endast mälestust indoeuroopaeelsest rahvast, kelle kultuur muudeti sissetungivate indoeurooplaste poolt omamoodi sünkretismiks. Selle teooria järgi vastavad aasid indoeurooplaste jumalatele. Vaanide sõda, kus mõlemad jumalate sood omavahel võitlevad ja mis lõpeb rahu sõlmimisega ja pantvangide vahetamisega (mis toob kaasa meile tuntud vaanide jõudmise aaside juurde), esindab nende rahvarühmade vahelist kontakti.
Kiwirrkurra
Kiwirrkurra on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis Gibsoni kõrbes. See asub 150 km Kintorest lääne pool ja 700 km kaugusel Alice Springsist. Kiwirrkurrat peetakse üheks Austraalia eraldatuimaks asulaks.
Kahekroonine münt (1932)
1932. aastal vermitud kahekroonine münt on Eesti Vabariigi esimene meenemünt.
Kiwirrkurra
Kiwirrkurra rajasid oma põlistele maadele pintupi aborigeenid 1983. aastal. Asulas elavad mitmed tuntud kunstnikud.
Kahekroonine münt (1932)
Mündiga tähistati Tartu Ülikooli asutamise 300. aastapäeva ning neid vermiti Riigi Trükikojas 100 000 tükki.
Numismaatikute hulgas on münt tuntud "Ülikool".
Kiwirrkurra
2000 ja 2001 tabasid piirkonda ebatavaliselt tugevad vihmasajud, mis põhjustasid üleujutuse ja asula 170 elanikku tuli evakueerida. 2002. aasta lõpuks olid elanikud Kiwirrkurrasse naasnud.
Kahekroonine münt (1932)
Münt oli mõeldud kasutamiseks igapäevases käibes, kuid kuna rahvas hoidis neid münte mälestuseks, siis oli Eesti Pank sunnitud sularahavajaduste rahuldamiseks emiteerima täiendavalt nn tavalisi, Toompea lossiga kahekrooniseid münte. Et vältida järsku rahahulga suurenemist üle Rahaseaduses määratud ulatuse, tuli antud meenemündi kasutamine seadusliku maksevahendina lõpetada – nii oligi see münt rahana kasutusel vaid veidi üle kahe aasta, 30. juunist 1932 kuni 15. detsembrini 1934.
Kiwirrkurra
2009. aasta gripipandeemia ajal oli Austraalia esimene gripiohver Kiwirrkurras elanud 26-aastane pintupi mees, kes suri Adelaide kuninglikus haiglas 19. juunil.
Kiwirrkurra elanikele kuulub 2001. aastast maakasutamisõigus (Native Title) 42 905 km² suurusele alale, mis asub Mackay järvest läänes.
Kahekroonine münt (1932)
Kujundus
Münt on hõbehalli värvi ja kaalub 12 grammi, läbimõõt on kolm sentimeetrit ning selle serv on sile.
Revers
Georg Westenbergi kujundatud tagaküljel on Tartu Ülikooli peahoone legendiga "UNIVERSITAS TARTUENSIS 1632–1932" ning nimiväärtus "2 krooni".
Vooluveekogu
Vooluveekogu on piklik pidevalt vahetuva (voolava) enamasti mageda veega looduslik või tehislik veekogu.
Sõltuvalt suurusest nimetatakse vooluveekogusid jõgedeks ja ojadeks. Inimtekkelisi vooluveekogusid nimetatakse enamasti kraavideks (ka peakraavideks) ning kanaliteks.
Renārs Kaupers
pisi|Renārs Kaupers (2001) Renārs Kaupers (sündinud 1. septembril 1974 Jelgavas) on Läti popartist ja laululooja. Ta on kasutanud ka esinejanime Reynard Cowper.
Renārs Kaupers lõi koos koolikaaslastega Jelgavas 1989. aastal rokkansambli Prāta Vētra (hiljem kasutatud ka nime Brainstorm).
Ta on lõpetanud Läti Ülikooli ajakirjanikuna 1996. aastal ning töötanud raadios ja televisioonis.
Renārs Kaupersi esivanemate hulgas on Kuramaalt pärit mõisnik parun Friedrich von Stuart ja tema abikaasa, Immanuel Kanti vennatütar Henrietta Kant.
R.E.M.-i laulja Michael Stipe'i arvates on ta andekas laulukirjutaja.
Isiklikku
Kaupers on abielus Agnesega ning neil on kaksikud pojad Edgars ja Emils.
Prajāga
Prajāga on linn Indias Uttar Pradeshi osariigis. Asub Yamuna jõe suudmes Gangese ääres.
Perekond (bioloogia)
Perekond (ladina keeles genus 'sugu') on bioloogias liigist kõrgemalseisev takson, millesse kuulub üks liik või mitu morfoloogiliselt sarnast liiki.
Prajāga
Linnale on viidatud juba veedades. Linna algne (sanskritikeelne) nimi oli Prajāga, millest pärinevad nimekujud (näiteks hindi ja pandžabi keeles kujul Prayāg) on kõnekeeles tänapäevani kasutuses. Praegune nimi pärineb 1583. aastast mogulite valitsejalt Akbarilt.
Perekond (bioloogia)
Perekonda kasutatakse elavate ja fossiilsete organismide bioloogilises klassifikatsioonis. Perekond ja kõrgemad taksonoomilised astmed nagu sugukond on kasutusel elurikkuse õpetuses, eriti just fossiilide uuringutes, sest neid ei ole alati võimalik täielikult identifitseerida liigilisel tasandil. Perekonnal ning sugukonnal on tavaliselt pikem stratigraafiline ulatus kui liigil, seetõttu on parem uurida fossiile teisel või kolmandal tasemel (vastavalt siis perekond või sugukond). Perekonna koostis on taksonoomiliselt kindlaks määratud.
Prajāga
Pärimuse järgi ohverdas Brahma seal esimest korda pärast maailma loomist. Iga 12 aasta tagant toimub linna hindude palverännak Kumbh Mela.
Prajāgis on sündinud Indira Gandhi ja Jawaharlal Nehru.
Perekond (bioloogia)
Termin tuleb ladinakeelsest sõnast genus (järeltulijad, perekond, sugu). Binomiaalse klassifikatsiooni skaalal järgneb perekond liigile, perekonnale järgneb sugukond.
Üldnimetus
Perekonna klassifikatsioonil on oluline roll binaarses nomenklatuuris ning see on bioloogilise nomenklatuuri süsteemi alus. Liigi nimi koosneb perekonnanimest, mis kirjutatakse alati suure tähega, ja liigiepiteedist, mis märgitakse väikese tähega. Näiteks Homo sapiens, milles Homo tähistab perekonda ja sapiens liigi epiteeti.
Binaarne nomenklatuur
Nimede teadusliku kirjapaneku (binaarne nomenklatuuri) reeglid on paika pandud nomenklatuurikoodeksis. Nimi sõltub sellest, millist tüüpi organismiga on tegu ja millisesse riiki ta kuulub. Ladinakeelne teaduslik nimetus võimaldab kasutada liiginimesid rahvusvaheliselt, kuna sellest saavad aru eri rahvustest teadlased. Ladinakeelsete nimetuste kasutamine ühise teaduskeelena vähendab segadust, mis võib tekkida tavanimede kasutusega, kus ühel sõnal võib olla mitu tähendust (näiteks elk tähendab inglise keeles nii põtra kui ka hirve), või kui ühel isendil on mitu nime (näiteks jänes ja haavikuemand). Erandjuhtudel võivad mõnede riikide taksonoomid määrata perekondi erineva nomenklatuurikoodi järgi.
Binaarse nomenklatuuri pöördelisus
Liigi üldnimetus võib sisalduda madalamate taksonite nimede koostises. Näiteks: Canis lupus on halli hundi teaduslik nimetus, perekond Canis on perekonna üldnimetus koertele ja tema lähimatele sugulastele ja lupus tähistab spetsiifilist epiteedinimetust hundi jaoks (kasutatakse liigilisel tasemel nimetustes). Sarnaselt on Canis lupus familiaris kodustatud koera nimetus.
Kõrgemate tasemete taksonoomiliste gruppide nimetused tulenevad sageli perekonna nimetusest, nagu näiteks sugukond Canidae tuleb nimest Canis. Loomulikult pole mitte kõik kõrgemate taksonite nimetused tuletatud perekonna nimedest. Näiteks kiskjaliste nimetus Carnivora määrab ära, millisesse seltsi koer kuulub.
Nimede mitmekordsest kasutamisest tulenevad probleemid
Ühe riigi piires on lubatud anda ainult üks teaduslik nimetus, sama nime ei või kasutada korduses näiteks järgmisel taksonoomilisel tasandil. Nii võib teha aga erinevates riikides. Kuigi see on mahalaidetud loomanimetuste nomenklatuuri rahvusvahelise koodi reeglites ja taimede nomenklatuuri rahvusvahelises koodis, on siiski umbes viis tuhat nimetust, mis on kasutusel erinevate taksonite kirjeldamisel. Näiteks, Anura on nimetus konnade seltsi jaoks, samuti kasutatakse seda sama nimetust ühe taimeperekonna nimetuseks. Aotus tähendab nii perekonda kuldoad kui ka ööahve, Oenanthe on perekonna nimetus nii kivitäksile (linnuriigist) kui vesiputkele (taimeriigist), Prunella on perekonna nimetus raatile (linnuriik) samamoodi käbiheinale, mis kuulub taimede hulka ja viimaks Proboscidea on seltsi nimeks elevantidele samas ka perekonna nimetuseks saatanaküünele (taimeriik).
Sama riigi piires võib üht konkreetset nimetust kasutada ainult korra. See seletab ka, miks perekond nokkloom on nimetatud kui Ornithorhynchus – George Shaw nimetas selle algselt Platypus 1799. aastal, kuid see nimi oli Johann Friedrich Wilhelm Herbsti poolt juba 1793. aastal antud ambroosia mardikate grupile. Nimetusi, mis on vormilt üht tüüpi, aga rakenduvad erinevatele taksonitele, kutsutakse homonüümideks. Kuna mardikas ja nokkloom on mõlemad loomariigi esindajad, ei saanud nime Platypus kasutada mõlemal puhul. Aastal 1800 nimetas Johann Friedrich Blumenbach nokklooma ümber Ornithorhynchus.
Liigi nime kirjutamise viisid ja reeglid
Teaduslike nimetuste reeglite ehk binaarse nomenklatuuri järgi peaks perekondade nimede moodustamisel olema kindel vorm. Praktikas on paljud perekonnad endiselt vana nimega ehk nad kuuluvad uude seltsi või sugukonda, mis eeldaks ka nime muutmist, kuid eksisteerivad endiselt vana nimega, mis nomenklatuurikoodeksi järgi pole enam õige. Zooloogias määratakse liikide nimed holotüübi (liigi kirjeldusele aluseks olnud isend) järgi. Rohkem infot liikide nimetamise süsteemi kohta leiab, kui vaadata klassifikatsiooni või nomenklatuurikoodeksit.
Juhis taksonite määramiseks
Taksonoom peaks perekonna kirjeldamisel järgima kolme kriteeriumi:
Metropolitan Transportation Authority
pisi|MTA logo Metropolitan Transportation Authority (MTA) on New Yorgi osariigi ühistranspordi eest vastutav avaliku sektori ettevõte, mis teenindab Downstate New Yorgi kahteteist maakonda ja Connecticuti edelaosa kahte maakonda. MTA on Ameerika Ühendriikide suurim ühistranspordiamet.
Downstate New York
Downstate New York ('New Yorgi alamosariik') on New Yorgi osariigi lõunaosa, mis jaguneb kolmeks piirkonnaks: New York City, Hudson Valley ja Long Island.
Inigo Jones
thumb|Inigo Jones. [[William Hogarthi 1758. aastal valminud koopia Anthony van Dycki 1636. aasta maalist]] Inigo Jones (15. juuli 1573 London – 21. juuni 1652 London) oli maalikunstnik, lavakujundaja ja üks esimesi märkimisväärseid Briti arhitekte.
Jones oli Walesi päritolu rätsepa Inigo Jonesi poeg. Ta ristiti 19. juulil 1573 Smithfieldi Püha Bartholomew-the-Lessi kirikus. Jones avastas oma kutsumuse võrdlemisi hilja. Ta õppis kunstnikuks, kostüümikavandajaks ja lavakujundajaks ning töötas algul Taani kuninga Christian IV õukonnas. 1605. aastast oli Jones James I teenistuses, kes määras ta hoolimata praktiliste kogemuste nappusest 1615. aastal õukonnaarhitektiks.
Arhitektina tõusis Jones esile 40. eluaastates. Teda vaimustas antiigist inspireeritud ehitiste lihtne harmoonia. Kirg klassitsistliku arhitektuuri vastu ei jätnud jälge mitte üksnes tema enda loomingule, vaid määras kuni 18. sajandi lõpuni kogu Inglismaa arhitektuuri peamise suuna. Jonesi peetakse inglise palladionismi rajajaks.
Jonesi varaseimad säilinud arhitektuursed projektid (krahv Salisbury Uus Börs Strandis ja Saint Pauli katedraali torni parandamise kavand) pärinevad 1608. aastast.
Arhitektuuri põhimõtete vallas haris Jones end Palladio "I quattro libri dell’architettura" abil. Omandatud teadmisi kinnistas ta hoonete vaatlemisel. Jonesi suhtumine proportsiooni ja tema võrreldavuse põhimõte pärinevad aga Vitruviuse teostest.
Puritaanliku revolutsiooniga lõppes aastal 1642 Jonesi karjäär. Peale õukonnaarhitekti kohustustele oli ta täitnud ka parlamendiliikmete tellimusi.
Maskiballid
pisi|367x367px|Inigo Jones. Maskiballi kostüüm “Täht” (“A Star”) pisi|Publiku poole kallutatud lava [ [[:en:Rake_(theatre)|Rake stage] (18. sajandi Ermitaaži teater Peterburis)]] Inigo Jonesi kõige varasem masque (16. ja 17. sajandi lühike allegooriline näidend, mida etendasid maskides näitlejad) – "The Masque of Blackness" – esitati 6. jaanuaril 1605.
Jones tutvustas Inglise õukonnale Itaalia renessansi traditsiooni läbi lavakujunduse, kasutades vorme ja vahendeid, mis olid kujutava kunsti suhtes ettevaatliku suhtumisega riigis endiselt suuresti tundmatud.
Varem oli Jones maskiballide lavastusi luues peamiselt keskendunud lavatehnikale, kasutades liikuvaid saari ja mägesid, laine- ja pilvemasinaid, mida kombineeriti keerukate välguefektidega. Järjest keerulisemaks muutuvate ballide jaoks kasutas Jones uuendustena tagastseeni ja kergelt publiku poole kallutatud lava. Need elemendid moodustasid lineaarperspektiivi: kõik lava jooned koondusid kuninga istekohta, kust lava sügavuse illusioon töötas täiuslikult.
Jonesi olulisim lavauuendus oli prostseenikaare kasutuselevõtt, mis hakkas raamima tema ballide lavastusi alates 1615. aastast.
Grand Tourid Itaaliasse
On oletatud, et Jonesi esimesed reisid toimusid Rutlandi krahvi venna Francis Mannersi saatjaskonnas, kes lahkus Inglismaalt 1598. aastal, et teha ringreis läbi Prantsusmaa, Saksamaa ja Itaalia. Ajastus sobib, sest Jonesi oli viimati märgatud Inglismaal 1597. aasta aprillis, ja seos Mannersi perekonnaga ilmneb Rutlandi krahvi arvepidamises 28. juunil 1603 tehtud maksest. Sellelt reisilt sai Jones ka oma "I quatrro libri" eksemplari. Raamat on 1601. aasta väljaanne ja sellel on sissekanne, mille tegi oletatavasti Itaalia raamatumüüja: "1601 doi docati".
Teine Grand Tour Itaaliasse oli Arundeli krahviperekonna, Böömimaa Kuninganna Elizabethi ja tema mehe Friedrich V saatkonnas. Seltskond lahkus Londonist 18. aprillil 1613. Läbi Baseli ja üle Alpide jõudsid nad 11. juulil 1613 Milanosse, kust suurem osa suundus tagasi Inglismaale ning ainult Arundelid ja Jones suundusid edasi Parmasse ja Padovasse, jõudes teadaolevalt 1614. aasta jaanuariks Rooma.
Kaugeim lõunapoolne linn, kuhu Jones teadaolevalt reisis, oli Napoli (1614. aasta märts). Ta külastas Püha Paolo Maggiore kirikut vähemalt kolm korda, olles juba varem teadnud seda hoonet oma raamatust "I quattro libri". Napoli külastuse lõpupoole omandas Jones veel ühe raamatu, mis sisaldab kriitikat Palladio templikirjelduse kohta.
Juuli lõpuks oli Jones tagasi Veneetsias, kust läks edasi Vicenzasse. Tõenäoliselt jäi ta Itaaliasse 1614. aasta augusti lõpuni, naastes Prantsusmaa kaudu Inglismaale. Jones tõi endaga kaasa äsja omandatud teadmisi perspektiivse lava ehitamise kohta, mille ta ka kohe õukonna maskeraadide kavandites kasutusele võttis.
Queen's House Greenwichis
pisi|281x281px|Queen's House – [[Greenwichis asuv kuninganna palee. Hoone valmis alles 1635]] "Välismaal omandatud kogemuste otsese viljana projekteeris Inigo Jones Queen's House'i – Greenwichis asuva palee, millele pandi nurgakivi aastal 1616. Kuigi hoone valmis alles 1635. aastal pärast mitut muudatust, mis puudutasid hoone ja pargi vahelisi seoseid, tähistas see Inglise arhitektuuris tõelist suunamuutust ning radikaalset lahtiütlemist hiliskeskaegsest ja maneristlikust traditsioonist. Queen's House koosneb kahest nelinurksest ehituskehandist, mis on omavahel sillaga ühendatud. Rustreeritud alumise korruse kohal asub piano mobile, mis avaneb avara sammas-loggia 'na aia poole. Põhjapoolses osas varjab tagasihoidlik risaliit enda taga läbi kahe korruse kõrguvat nelinurkset saali. Kuubikujulise kompleksi lihtsusele lisavad peenust elegantsed aknaread, kuid ennekõike siiski ülemise korruse joonia order."
Whitehalli Banqueting House
pisi|300x300px|Banqueting House Esialgne David Cunninghamilt tellitud Banqueting House hävis 1619. aastal tulekahjuks. Uus ja suurejoonelisem projekt telliti Jonesilt. pisi|301x301px|Banqueting House'i saali laemaalid, mille autor on [[Peter Paul Rubens]] "See oli õukonnapidustusteks mõeldud ehitis, mis kavandati algul suurema paleekompleksi osana. Algsetes kavandites kasutatud fassaadi rõhutavast frontoonist loobuti hiljem katkematu, horisontaaljoont rõhutava talastiku kasuks. Banketisaali ülesehituses domineerivad alumisel korrusel joonia poolsambad ja ülemisel korrusel komposiitpilastrid – sama liigendus kordub ka hoone välisseintel."
Queen's Chapel
pisi|[[:en:Queen's_Chapel|Queen's Chapel (1623–1627)|266x266px]] Queen’s Chapeli (1623–1627) kavandi tellis James I ja sellest sai Jonesi esimene kavandatud sakraalhoone, kus ta rakendas palladionistlikke lahendusi. "Sellel Saint Jamesi paleega kokku ehitatud õukonnakabelil puuduvad külglöövid: kastikujulisel ruumil on kassettlagi, selle kitsastes otsades on kolmeosalised aknad, mis kordavad veneetsialikku, arhitraavi ja kaart kombineerivat motiivi. Peafassaadi toonitab antiikeeskujudest inspireeritud kolmnurkne viil."
César Gaviria Trujillo
Ta alustas poliitikukarjääri 1970. aastal Pereira linna nõukogu liikmena. 1974 sai temast Pereira linnapea ja samal aastal valiti ta Risaralda asemel senatisse. 1978 nimetas president Julio César Turbay Ayala ta arendus- ja tööstusministri asetäitjaks.
Inigo Jones
James I katafalk
James I suri 1625. aastal ja Jones pidi püstitama katafalgi, mis oleks Westminster Abbey matusetalituse keskpunkt. Ta võitis eeskujuks Domenico Fontana kujundatud katafalgi Sixtus V matusteks. Seejuures kasutab Inigo Jones Donato Bramante San Pietro in Montorino "Tempiettost" (it 'pisitempel') inspireeritud ranget kujundust, et kritiseerida Fontana paisutatud ümbertöötlust. Eesmärk oli, et tema Sixtuse katafalgi kohandamine James I jaoks jääks monumentaalseks ja ornamentidega kaetuks, olles samas selgelt lihtsam. Fontana pompoosne kujundus on muudetud kainemaks ja puhtamaks, mis on protestantliku kultuuri jaoks sobivam.
César Gaviria Trujillo
Gaviria esitas Kongressile eduka agraarreformi ja maksureformi seaduseelnõu. 1987 määrati ta siseministriks. Ta oli läbirääkija sissirühmaga M-19. Veebruaris 1989 astus ta tagasi, et olla taas presidendikampaania organiseerija: seekord aitas ta Luis Carlos Galánit Liberaalsest Parteist.
Gaviria tõus avalikkuse ette algas pärast Galáni mõrvamist 18. augustil 1989, presidendikampaania ajal. 11. märtsil 1990 valiti Gaviria Liberaalse Partei presidendikandidaadiks. 27. mail valiti ta 47 protsendi valijate häältega presidendiks. Vahe järgmise kandidaadiga oli 1,3 miljonit häält.
Selle kampaania ajal mõrvati kolm presidendikandidaati ja riiki oli haaramas terrorilaine. Seetõttu kaotas Gaviria, kes 43-aastaselt oli noorim president Colombia lähiajaloos, rahva poolehoiu.
Presidendina tuli Gavirial tegelda peamiselt sisside ja narkokaubitsejatega. Ta pakkus USA poolt tagaotsitavatele narkokaubitsejatele võimaluse pääseda USA-le väljaandmisest ja legaliseeruda, pääsedes kerge karistusega kodumaal.
Pärast presidendiaega sai temast ARO peasekretär.
Belisario Betancur Cuartas
Belisario Betancur Cuartas (4. veebruar 1923 Colombia Antioquia departemang Amagá – 7. detsember 2018 Bogotá) oli Colombia poliitik, riigi president aastatel 1982–1986.
Laureano Gómez Castro
Laureano Eleuterio Gómez Castro (20. veebruar 1889 Bogotá, (Colombia) – 13. juuli 1965 Bogotá) oli Colombia president 1950–1953.
Politoloogia mõisteid
Sellel leheküljes on loetletud politoloogia-alased artiklid Vikipeedias.
Eesti Skaudisõprade Selts
(Eesti) Skaudisõprade Seltse on olnud Eestis ja välismaal:
Upstate New York
Upstate New York ('New Yorgi ülemosariik') on Ameerika Ühendriikide New Yorgi osariigi põhjaosa, mis jääb New Yorgi suurlinnapiirkonnast ja Hudsoni orust põhja poole.
Dobongi ringkond
Dobongi ringkond (Dobongi-gu, hangulis 도봉구, hanjas 道峰區) on haldusüksus Souli põhjaosas. Jaguneb 15 linnaosaks (dong)
Rapla kivisild
thumb|Rapla kivisild 2011. thumb|Paremal Rapla kivisild. thumb|125px|Rapla kivisild on Rapla linna sümbool ning ta on kujutatud endise linna ja praeguse [[Rapla valla vapp|Rapla valla vapil]] Rapla kivisild on sild Raplas.
Sild ehitati 1902. aastal vana puusilla asemele üle Vigala jõe.
Kahe kaarega paekivist kaarsild on 27,5 meetrit pikk ja 8 meetrit lai. Silda ääristavad 70–80 cm kõrgused kivirinnatised, jäämurdja nina on laotud graniitkividest.
Sild renoveeriti põhjalikult 2009. aastal.
Ajalugu
Esimest korda tuli uue silla ehitamine päevakorda 23. märtsil (vkj 10. märtsil) 1901. aastal. Rapla vald oli saanud Harjumaa sildade ülevaataja von Rammilt kirja mille kohaselt on talude omanikud ja rentnikud kohustatud silla ehituse juures 430 tööpäeva tegema või 172 rubla maksma ja selle kuu jooksul silla ehitamise materjali välja vedama. Uue puidust silla materjaliks oli arvestatud:
Rapla valla täiskogu ja volikogu protokollist leiame järgmise sissekande silla kohta 1902. aastast kui vallavanem Jaan Martin andis teada, et sild on valmis ja sildade ülevaataja von Lilienfeldi käest on saadud arve, mis tuleb ära maksta 28. septembriks (vkj 15. septembriks) 1902. aastaks. Sild läks maksma 206 rubla ja 23 kopikat.
Putnami maakond (New York)
pisi|305px|[[Sugarloaf Hill]] Putnami maakond (Putnam County) on maakond Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis.
Virgilio Barco Vargas
Virgilio Barco Vargas (17. september 1921 Cúcuta Norte de Santanderi provints – 20. mai 1997 Bogotá) oli Colombia president 1986–1990.
Tema poliitiline karjäär algas 1943, kui sai liberaalist nõunikuks Durania linnanõukogus. Hiljem valiti ta Kongressi alamkotta.
Vägivalla perioodi ajal 1940. aastatel ja 1950. aastate alguses, mis oli tuntud ka kui La Violencia, mille ajal liberaalid ja konservatiivid pidasid omavahel brutaalset sõda ja mille jooksul sai tuhandeid inimesi surma, oli Barco eksiilis USAs.
Ta pöördus tagasi Colombiasse 1954. aastal ja aitas korraldada parteidevahelist rahu. Ta püüdis saavutada stabiilset demokraatiat. Järgmise 40 aasta jooksul teenis ta riiki kaks koosseisu senatis 1958–1966, oli saadik Suurbritannias 1961–1962, 1990–1992 ja Ameerika Ühendriikides 1977, Bogotá linnapea 1966–1969 ja Maailmapanga direktor 1969–1974.
Tema karjääri tipuks võib pidada 1986. aastat, mil ta võitis presidendivalimised enam kui 58 protsendi häältega. See oli suurim protsentuaalne näitaja Colombia ajaloos.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
2012. aasta Euroopa jalgpalli meistrivõistlused ehk UEFA Euro 2012 oli Euroopa jalgpalliriikide 14. meistrivõistlusteks jalgpallis. Finaalturniir peeti Poolas ja Ukrainas 8. juunist – 1. juulini 2012. Turniiri võitis Hispaania jalgpallikoondis.
Need olid viimased Euroopa meistrivõistlused, kus finaalturniiril osales 16 meeskonda. Alates 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustest suurenes finaalturniiri osalejate arv 24-ni.
Turniiri võitja sai õiguse osaleda 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikavõistlustel, mis toimusid Brasiilias.
Korraldaja valimine
Korraldajateks soovisid saada seitse riiki: Itaalia, Kreeka, Türgi, Poola ja Ukraina (koos) ning Horvaatia ja Ungari (koos).
Korraldja valiti 18. aprillil (2007) Walesis Cardiffis. Võitja valimiseks läks vaja absoluutset enamust. Täitevkomitee Itaalia ja Ukraina esindajatel ei lubatud hääletada ja seega andsid hääli 12 liiget ehk võiduks läks vaja vähemalt 7 poolthäält. Poola ja Ukraina kogusid 8 häält ning seega said korraldusõiguse, Itaalia kogus 4 ning Horvaatia ja Ungari ei saanud ühtegi häält.
Nahakunstnike loend
Siin on loetletud nahakunstnikke.
2012. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
Valikturniir
Valikturniiri alagrupid ja meeskonnad (paksus kirjas – alagrupi võitjad ja parim 2. koha meeskond, kaldkirjas – väljalangemismängudes osalejad):
A-alagrupp: Saksamaa, Türgi, Austria, Belgia, Kasahstan, Aserbaidžaan.
C-alagrupp: Itaalia, Eesti, Sloveenia, Põhja-Iirimaa, Fääri saared, Serbia
D-alagrupp: Prantsusmaa, Bosnia ja Hertsegoviina, Rumeenia, Valgevene, Albaania, Luksemburg.
E-alagrupp: Holland, Rootsi, Soome, Ungari, Moldova, San Marino.
F-alagrupp: Kreeka, Horvaatia, Iisrael, Läti, Gruusia, Malta.
G-alagrupp: Inglismaa, Montenegro, Šveits, Bulgaaria, Wales.
I-alagrupp: Hispaania, Tšehhi, Šotimaa, Leedu, Liechtenstein.
Väljalangemismängud
Kvalifikatsiooni play-off'i paarid loositi 13. oktoobril 2011 kell 14:00 Poolas Krakówis.
Finaalturniiril osalejad
[[Pilt:2012_euro_qualification.png|pisi|350px|Sinine – riik osaleb EM-finaalturniiril
Punane – riik ei osale EM-finaalturniiril
Hall – riik ei ole UEFA liige]] Finaalturniirist võttis osa 16 meeskonda. UEFA Euro 2012 finaalturniirist võtavad osa järgmised meeskonnad:
1) Poola ja Ukraina said õiguse turniirist osa võtta, sest need riigid korraldavad 2012. aasta Euroopa meistrivõistlusi.
2) Saksamaa, Itaalia, Holland, Hispaania, Inglismaa, Taani, Prantsusmaa, Kreeka ja Venemaa võitsid valikturniiril oma grupis esimese koha.
4) Play-off-mängudest kvalifitseerunud meeskonnad: Iirimaa, Portugal, Horvaatia ja Tšehhi.
Kohtunikud
UEFA nimetas 12 kohtuniku UEFA Euro 2012 turniiriks 20. detsembril 2011.
Parim mängija
UEFA Euro 2012 parimaks mängijaks nimetati hispaanlane Andrés Iniesta.
Kuldne saabas
Hispaanlane Fernando Torres ja sakslane Mario Gómez lõid 3 väravat ja andsid ühe väravasöödu, aga kuna Torres mängis sel turniiril vähem minuteid, sai ta parima väravaküti auhinna.
Maskotid
pisi|Slavek ja Slavko 4. detsembril 2010 selgusid maskotinimede hääletuse tulemused:
Dongdaemuni ringkond
Dongdaemuni ringkond (Dongdaemuni-gu, hangulis 동대문구, hanjas 東大門區) on Souli keskosa haldusüksus. Jaguneb 26 linnaosaks (dong).
2013. aasta pretendentide turniir
pisi|250px|[[Magnus Carlsen, võitnud 2013. aasta pretendentide turniiri sai õiguse kohtuda valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga]]
2013. aasta male MM-võistluste tiitlipretendentide turniir (inglise keeles World Chess Championship Candidates Tournament 2013) oli 2013. aastal Londonis peetud male MM-võistluste pretendentide turniir.
Turniiri võitis Norrat esindav 22-aastane suurmeister Magnus Carlsen, kes sai õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Viswanathan Anandiga.
2013. aasta pretendentide turniir peeti märtsis 2013 Londonis. Osavõtjaid oli kaheksa. Mängiti kaks ringi ringsüsteemis (kokku 14 vooru), ajakontrolliga 120 minutit 40 käigule, seejärel 60 minutit järgmisele 20 käigule, mille järel anti 15 minutit mängu lõpuni ühes 30 sekundi lisandumisega iga käigu kohta.
Turniir kuulus 22. kategooriasse. Peakohtunikuna tegutses Austria rahvusvaheline arbiiter Werner Stubenvoll.
Auhinnafond moodustas 510 000 eurot (esikohale tulnud maletaja sai 115 000 eurot).
Osavõtjate kvalifitseerumine
¹) Reitingud on antud 2013. aasta märtsi seisuga
Turniiri lõpptulemus
¹) Carlsen võitis viis, Kramnik neli partiid. See sai otsustavaks turniiri võitja selgitamisel; Svidler tuli kolmandaks, sest võitis Aronjani omavahelistes kohtumistes 1,5:0,5
Üleminekuaken
Üleminekuaken ehk transferiaken on jalgpallis periood, mille jooksul võivad jalgpalliklubid registreerida endale uusi mängijaid läbi FIFA. Iga riigi jalgpallialaliit paneb need piirid iseseisvalt.
Tavaliselt on aastas kaks registreerimisperioodi: esimene toimub pärast hooaja lõppu ja kestab 12 nädalat, teine transferiaken avaneb hooaja jooksul ning ei või ületada 4 nädalat.
Gustav Ränk
pisi|Gustav Ränk, 1938 pisi|Gustav Ränk (pastell) Gustav Ränk (18. veebruar (ukj) 1902 Nõmme küla, Karja kihelkond, Saaremaa – 5. aprill 1998 Stockholm) oli eesti etnoloog ja Tartu Ülikooli esimene etnograafiaprofessor.
Elulugu
Gustav Ränk sündis Saaremaal Karja kihelkonna Nõmme küla Orga talus. Alustanud 17-aastaselt kodukihelkonnas tööd külakoolmeistrina, jätkas ta heitlike aegade ja olude kiuste edasiõppimist. 1921. aastal sai ta Kuressaares toimunud kursustel algkooliõpetaja kutse. Sõjaväeteenistusele järgnenud üleajateenimise ühendas Gustav Ränk õpingutega Tallinna Õhtukeskkooli Kolledžis, mille lõpetamine 1925. aastal andis talle õiguse astuda Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonda.
Paralleelselt õpingutega asus ta 1926. aastal tööle Eesti Rahva Muuseumis. Tartu Ülikooli lõpetas Gustav Ränk aastal 1930 juba tuntud teadlasena. 1931. aastal kaitses ta magistrikraadi ning temast sai muuseumi rahvateaduse osakonna juhataja. Aastal 1935 ilmus tema töö "Vana-Eesti rahvakultuur", mis oli esimene ülevaade eestlaste ainelisest kultuurist. 1938. aastal sai Gustav Ränk doktorikraadi väitekirjaga "Saaremaa taluehitused". Seejärel valiti ta Tartu Ülikooli esimeseks etnograafiaprofessoriks. Järgnenud sõja-aastate muutlikes oludes tuli tal täita ka Eesti Rahva Muuseumi direktori ülesandeid. Aastal 1944 oli ta Tartu Ülikooli, Eesti Rahva Muuseumi ja teiste Tartu teadusasutuste kogude evakueerimise üldjuht. Tema juhatusel päästeti eesti teadusele hulk hindamatu väärtusega materjale.
Gustav Ränk jõudis 1944. aasta hilissügisel põgeneda Rootsi. Tal õnnestus jätkata ka võõrsil kohe tööd oma erialal: algul Stockholmi Rahvateaduslikus Instituudis ning 1955. aastast kuni pensionile jäämiseni 1969. aastal Stockholmi Ülikooli etnoloogiadotsendina. Juba Eestis alustatud ehitiste uurimise viis Gustav Ränk lõpule monograafiaga Põhja-Euraasia rahvaste eluruumi traditsioonilisest sisejaotusest ja selle põhjustest. Õnnelike arhiivileidude najal valmisid ülevaated Baltikumi 17. sajandi mõisa- ja kõrtsiarhitektuurist.
Konstantin Tsiolkovski
Konstantin Tsiolkovski (vene Константин Эдуардович Циолковский; 5. september 1857 – 19. september 1935) oli vene kosmonautikateoreetik ja visionäär.
Konstantin Tsiolkovski põhjendas esimesena teaduslikult rakettide kasutamise võimalust lennuks väljapoole Maa atmosfääri ja teistele planeetidele. Oma 1903. aastal ilmunud töös "Maailmaruumi uurimine reaktiivaparaatide abil" tuletas ta valemi, mis seob raketi kiiruse gaaside voolukiirusega, raketi massiga ja kütuse massiga. Ta põhjendas teaduslikult, et kosmoselendudeks vajalikku esimest kosmilist kiirust arendava raketi loomine on võimalik. Tsiolkovski soovitas kasutada rakettides põletusainena vesinikku ja oksüdeerijana vedelat hapnikku. Tema tööd ennetasid üle poole sajandi tehnika arengut ning said aluseks tänapäeva teoreetilisele ja praktilisele kosmonautikale. pisi|left|Konstantin Tsiolkovski
Dongjaki ringkond
Dongjaki ringkond (Dongjaki-gu, hangulis 동작구, hanjas 銅雀區) on Souli haldusüksus. Jaguneb 20 linnaosaks (dong).
Stephen Gately
thumb|Stephen Gately, 2009
Stephen Gately (täisnimega Stephen Patrick David Gately; 17. märts 1976 Dublin – 10. oktoober 2009 Mallorca) oli iiri laulja ja näitleja, kes saavutas rahvusvahelise tuntuse poisteansambli Boyzone lauljana.
Sündis ja kasvas viielapselises perekonnas. Kooliajal osales muusikalides ja kooliteatris.
1993. aastal valiti ta produtsent Louis Walshi loodava poisteansambli Boyzone liikmeks ning kujunes koos Ronan Keatingiga selle esilauljaks. Pärast Boyzone'i lagunemist 2000. aastal tegutses sooloartistina. 2008. aastast laulis uuesti kokku tulnud Boyzone'is, mille koosseisus esines surmani.
Muusikalist karjääri silmas pidades oli Stephen Gately kõige edukam Boyzone'i lauljana: kuusteist selle ansambli singlit jõudis Suurbritannia singlite esikümnesse ja kõik selle ansambli kolm stuudioalbumit saavutasid Suurbritannia plaadimüügi edetabelis esikoha. Oma ainsa sooloalbumi "New Beginning" avaldas ta 2000. aastal, üsna soolokarjääri alguses. Suurbritannia edetabelites jõudis see 9. kohale.
Gately oli esimene oma põlvkonna rahvusvaheliselt tuntud poplauljatest, kes andis avalikkusele teada, et on gei. Ta tegi vastava avalduse 15. juunil 1999, soovides ennetada oma isiklikku elu puudutava teabe lekitamist meediasse ansambli endise turvatöötaja poolt.
Alates 2002. aastast oli Gately tegev ka näitlejana. Tema tuntuim roll oli Joosepi osa Andrew Lloyd Webberi muusikalis "Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat". Lisaks muusikalidele osales ta pantomiimiteatris, debüteerides detsembris 2005 Bromleys asuva Churchilli teatri lavastuses "Tuhkatriinu".
2006. aastal hakkas Gately kirjutama oma esimest raamatut, lastele mõeldud seiklusromaani "The Tree of Seasons". Romaan pidanuks valmima sügisel 2009 ja ilmuma sama aasta jõuludeks.
Ühtlasi oli ta kadunuks jäänud laste ja noorte ning nende vanemate tugiorganisatsiooni Missing People üks patroone.
33-aastane Stephen Gately leiti 10. oktoobril 2009 surnuna talle ja tema abikaasale Andrew Cowlesile kuulunud korterist Mallorca saarel Hispaanias. Lahkamisel tuvastati surmapõhjusena kopsuödeemist tingitud hingamispuudulikkus. Gately matusetseremoonia toimus 17. oktoobril 2009 Dublini Püha Laurence O'Toole'i kirikus.
Guido Mamberg
Guido Mamberg (4. september 1895 Kaalepi mõis, Albu vald, Järvamaa – 3. oktoober 1954 Tallinn) oli Eesti esimene kutseline kunstnik-tarbegraafik, kujundaja-illustraator, üks reklaamkunsti pioneere, eesti kunstilise reklaami rajaja ja silmapaistev viljeleja ning Eesti iseseisva plakatikunsti isa.
Guido Mamberg oli üks viljakamaid ja tunnustatumaid plakatimeistreid Teise maailmasõja eelsel perioodil. Ta kujunes üheks peamiseks suunajaks nii plakatikunstis kui ka raamatu- ja rakendusgraafikas ja võttis edukalt osa rahvusvahelistest plakatinäitustest.
Guido Mamberg oli Eesti Reklaami Klubi asutajaliige, aastatel 1924–1940 Eesti Kunstnikkude Liidu, 1940–1941 Eesti NSV Kunstnike Kooperatiivi ja 1944–1950 Eesti NSV Kunstnike Liidu liige, samuti mitme rahvusvahelise tarbegraafika seltsi liige.
Elulugu
Guido Mamberg sündis 4. septembril 1895 Järvamaal, Albu vallas, kasvas üles Paides, kus tema isa Johannes Mamberg oli tuntud tisler, arhitekt ja ehitusmeister. Hea joonistamisoskuse päris kunstnik oma isalt, kes koostas ise kõik oma ehitusplaanid ja -joonised. Guido Mamberg käis koolis Paides, seal omandas ta ka kunsti alghariduse. Hiljem täiendas ta oma kunstiharidust Eesti Kunstiseltsi graafikakursustel Tallinnas. Aastatel 1908–1915 Eestis sooritatud õpingute järel tundsidki paljud kirjandussõbrad Mambergi asjatundliku raamatukaante kujundajana. Esimesest maailmasõjast võttis Mamberg osa ohvitserina sõdides Venemaal, Soomes ja Rumeenias. Pärast sõda täiendas ta end aastatel 1919–1923 Taanis vabakuulajana Kopenhaageni Kunstide Akadeemias ning osales reklaami- ja kaubandusgraafika kursustel. Seejärel tegutses ta alates aastast 1923 Tallinnas vabakunstnikuna ja keskendus reklaamile.
Guido Mamberg töötas kujundus- ja reklaamgraafika valdkonnas sisuliselt kuni surmani 1954. aastal.
Looming
Noore mehena suhteliselt vähekogenud ent trenditeadlik ja oskuslik Guido Mamberg alustas oma loomingulist tegevust juba õpingute kõrval 1913. aastal, luues teoseid, mida peeti graafilises disainis uueks sõnaks. Seoses ülemaailmse majanduskriisiga kaasnenud reklaami ja eriti plakatite vähese nõudlusega saavutas Mamberg enesekindla vabakutselise rakendusgraafikuna kunstilise plakati ja kunsttrüki alal loomingu kõrgtaseme, mis tõi kaasa läbimurde rahvusvahelisel areenil. Ta organiseeris ja võttis oma loomingu eksponeerimisega osa reklaamplakati ja tarbegraafika näitustest kodu- ja välismaal: 1927. aastal ta osales plakatinäitusel Antwerpenis ja Budapestis ning järgmistel aastatel Viinis, Barcelonas, Münchenis, 1930. aastal Londonis ja 1931. a. Johannesburgis jne.
Heino Aassalu
Heino Aassalu (aastani 1945 Heino Klaup-Pohla; 27. juuli 1932 Tallinn – 20. veebruar 2000 Tallinn) oli eesti koreograaf, tantsupedagoog ja tantsukriitik.
Aastatel 1943–1953 oli ta Estonia teatris statist ja tantsija.
Ta lõpetas 1954 Eesti Riikliku Koreograafilise Kooli, kus teda juhendas rahvatantsu alal Ullo Toomi. Seejärel täiendas ta ennast Budapestis, Moskvas, Leningradis ja mujal.
Guido Mamberg
Looming
Pärast juunipööret ja Eesti annekteerimist 1940. aasta augustis oli ta sunnitud oma töö jätkamiseks lülituma ümber Nõukogude Liidu stalinistlikku propagandamaailma. Mamberg tegi seda hämmastava sujuvuse ja professionaalsusega, luues erinevaid projektilahendusi nõukogude ideoloogiale omaste väljendusvahendite abil. Sel viisil jätkas ta tegutsemist kunstnikuna ning rakendas oma iseseisva töö oskusi ja teadmisi rohkem kui 50 ajalehes ja ajakirjas, tehes nii esilehed ja -kaaned kui ka siseillustratsioonid, mis kõnelesid heast maitsest ja asjatundlikkusest. Tema kunstilist nõuannet ja tööd kasutasid Eesti NSV juhtivamad ajalehed.
Mambergi erakogust (reklaamtrükised, plakatid ja etiketid) sai alguse Eesti Kunstimuuseumi kõige noorem, aastal 2001 moodustatud graafilise disaini kogu.
Heino Aassalu
Alates 1955. aastast oli ta ühtekokku kümne üldtantsupeo eesotsas, aastail 1973–1990 pealavastaja ja kunstilise juhina, lisaks neidude liigijuht viiel noorte tantsupeol.
Aastatel 1953–1997 töötas ta Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskuses tantsu peaspetsialistina, 1990–97 ka Tallinna Pedagoogikaülikoolis tantsu- ja balletiajaloo lektorina.
Dutchessi maakond
pisi|305px|[[Bontecou Lake]] Dutchessi maakond (Dutchess County) on maakond Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis.
Heino Aassalu
Ta juhtis ansambleid Kullaketrajad ja Randlased ning lõi üle 40 rahvatantsukirjelduse. Ta lavastas tantse teatrites, Tallinnfilmis ja varieteedes ning kontserdikavu, mis tutvustasid Eesti tantsukunsti välisriikides. Ta oli paljude tantsuteemaliste raamatute autor või toimetaja.
Heino Aassalu on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Sulailm
Lumikate ei sula korraga. Olenevalt paksusest võib see isegi mitu nädalat aega võtta. Osa lumesulaveest jääb lumekihi sisse kinni, nii et sulalume tihedus suureneb. Vee pindpinevuse tõttu hakkab sulalumi nii-öelda hästi kokku: mikromaailmas on vesi tugevaks liimiks. Sellepärast saab sula ajal ehitada lumememmi ja lumelinnu ning pidada lumesõda.
Talvel tekivad majade räästaisse jääpurikad. Sula ajal hakkavad need sulama ja võivad alla kukkuda. Eestis saab igal aastal inimesi katuselt kukkunud jääpurikate tõttu viga ja on esinenud ka surmajuhtumeid.
Paljud parasvöötmes olevad jõed ja enamik arktikas asuvaid jõgesid on lumesulatoitelised ehk teisisõnu on suurem osa sinna saabuvast veest tekkinud lume sulamise tagajärjel. Niisuguse jõe veetase võib talvisega võrreldes tõusta mitme meetri võrra ja vooluhulk palju kordi, leidub isegi jõgesid, mis talvel üldse ei voola, sest külmuvad põhjani läbi.
Sula on andnud nime füüsikalisele protsessile sulamisele, mille käigus aine läheb üle tahkest olekust vedelasse.
Sulamise protsessist
Põhiline lume sulamise põhjus on soe õhk. Kui õhutemperatuur on nullilähedane, siis vihmavesi eriti lund ei sulata, sest vihma üleantav soojushulk on tavaliselt väga väike. Päike ei sulata puhast lund, sest selle peegeldumisvõime ehk albeedo on isegi üle 0,9. Kuid lumel olev saaste, mille albeedo on madal, samuti lume all olev maapind soojeneb päikesevalguse mõjul, hakates sulatama ka lund. Kui lumi peegeldab suurema osa nähtavast valgusest, siis infrapunakiirguse lainealal käitub see nagu absoluutselt must keha, neelates kogu soojuskiirguse. Eriti tõhusalt sulatab infrapunakiirgus lund nullkraadi juures pilvise ilmaga, sest pilved murravad kiirguse suunda aluspinna poole ja rohkem kiirgust neeldub. Selge ilmaga on peegeldusnurk väiksem ja rohkem soojuskiirgust peegeldub. Samuti kiirgab soojust soe õhumass.
HU?
HU? on eesti ansambel, mis alustas tegevust 2007. aastal.
Ansambli nimi on tuletatud Hannaliisa Uusma ees- ja perekonnanime esitähtedest. Kõlaliselt sarnaneb nimi HU? ingliskeelse küsisõnaga "who?".
Boosaaso
Rahvastik
Boosaaso elanike arv on 77 000 (teistel andmetel 200 000 – 500 000; hinnang 500 000 kuulub augustisse 2006). See on Muqdisho ja Hargeysa järel suuruselt kolmas linn Somaalias. Veel 1990. aastatel oli elanike arv 50 000.
Boosaaso elanikud kuuluvad peaaegu kõikidesse somaalide klannidesse. Kõige rohkem on Harti klanni (Daroodi allklanni) liikmeid. Samuti on seal päris palju araablasi, kes kuuluvad Mehri araablaste (Arab Maxamuud Saalax) hulka.
Boosaaso on eriti viimasel ajal Somaalia kodusõja tõttu kiiresti kasvanud, sest ta pakub inimestele võrreldes suhteliselt ebakindla ümbrusega stabiilsust. Sinna on elama asunud inimesi kogu Somaaliast. Pärast Somaalia kodusõda rändasid sinna eriti Majeerteeni ja teiste Harti klannide liikmed, kes pidasid Puntlandit oma esivanemate maaks.
pisi|Somaalia paadipõgenikud [[India ookeanil]] Boosaaso ja selle ümbruse kaudu rändavad põhiliselt Somaaliast ja Etioopiast pärit emigrandid (paljud illegaalselt) paatidega Jeemenisse, Saudi Araabiasse jt Pärsia lahe äärsetesse riikidesse. Igal aastal hukkub merel vähemalt tuhat põgenikku.
Majandus
Boosaasol on hästi väljaehitatud infrastruktuur (Bender Qassimi rahvusvaheline lennujaam, juurdepääs merele, maantee Puntlandi pealinna Garoowesse, Laascaanoodi ja Gaalkacyosse ning sealt Berberasse ja Muqdishosse). Pärast Somaalia kodusõja algust 1991 on Boosaaso Somaalia suurima käibega sadamalinn.
Boosaaso (nagu ka Hargeysa ja Berbera) ülesehitamist on oluliselt rahastanud Somaalia emigrandid Euroopas ja Põhja-Ameerikas. Linn on praegu majanduslikult paremal järjel kui enne sõda ning kasvab kiiresti.
Keskmine töötasu on kõrgeim Somaalias (1200 USA dollarit) ning kasvab (mujal Somaalias jääb keskmine töötasu alla 600 USA dollari).
Punase mere ja Pärsia lahe vahelises mereliikluses on sellest linnast viimastel aastatel saanud tähtis prahilaevade tankimisjaam ning kauba ümberlaadimiskoht. Maxamed Siyaad Barre režiim rajas 1980ndatel peasadama koos kaherealise kiirteega, mida mööda saab transportida veiseid laevaga Lähis-Ida tapamajadesse viimiseks.
Sadama kaudu transporditakse muuhulgas katapõõsa lehti.
Üks Boosaaso põhilisi sissetulekuallikaid on kalatööstus.
Ajalugu
500px|pisi|Boosaaso panoraam Paljud ajaloolased arvavad, et Boosaaso piirkond (koos naaberlinnade Berbera ja Saylaciga) on vanaaja Punt, millega Vana-Egiptusel olid kaubandussuhted juba 5. dünastia ajal. Need suhted jätkusid naisvaarao Hatšepsuti ajast kuni 26. dünastiani.
Boosaaso kasvas välja asulast, mille nimi oli Bender Qassim (Qassimi linn), mille legendi järgi rajas 14. sajandil mehri araabia kaupmees Qassim. Tal olevat olnud kaamel Bosa või Boosaas. Tolle looma järgi olevatki linn praeguse nime saanud. Somaalide Majeerteeni allklann ja teised Harti allklannid omistavad linna rajamise oma liikmetele.
Haridus
Boosaasos on üle 30 alg- ja keskkooli, sealhulgas Boosaaso Avalik Keskkool (üle 2000 õpilase) ja Sheikh Hamdani Keskkool (umbes 800 õpilast).
Boosaasos asuvad ka Puntlandi juhtiv ülikool Ida-Aafrika Ülikool ja Puntlandi Õendusinstituut.
Ajakirjandus
Boosaasos on oma telekanal ja telestuudio ETN TV.
Turism ja meelelahutus
Boosaasos on valge liivaga ja kristallpuhta mereveega rannad. Põhiline turismihooaeg on vihmaperioodil septembrist maini. Suvekuude ilma peetakse liiga palavaks.
Linna ümbruses on mäed, järved ja rohtlad, kust avaneb linna panoraam.
Kohvikutes tarvitatakse katapõõsa lehti.
Posistor
pisi|PCT-termistorid (ülekoormuskaitseks) Posistor ehk PTC-termistor (lühend inglise keelest positive temperature coefficient) on positiivse takistuse temperatuuriteguriga termotakisti, see tähendab, et takistus temperatuuri tõustes kasvab (vooluahelasse ühendatud termistori läbiv vool vastavalt väheneb).
PTC-termistore toodetakse lisaainega töödeldud polükristallilisest ainest ja pooljuhtivast baariumtitanaadist. Kui temperatuuri tõstetakse üle kriitilise piiri (vaata: Curie temperatuur), kasvab takistus järsult. Töötemperatuur on tavaliselt ‒30 kuni +150 °C.
Temperatuuriteguri absoluutväärtus on PTC-termistoridel enamasti kuni 30%/K.
Eunpyeongi ringkond
Eunpyeongi ringkond (Eunpyeongi-gu, hangulis 은평구, hanjas 恩平區) on Souli haldusüksus. Jaguneb 20 linnaosaks (dong).
Konstantin Orgin
Konstantin Orgin (vene keeles Константин Петрович Оргин; 10. juuli 1910 Saveljevka küla, Orenburgi oblast – 5. oktoober 1964 Kumertau, Baškiiri ANSV) oli Suures Isamaasõjas osaleja, Leningradi rinde 11. laskurdiviisi 219. laskurpolgu 3. kuulipildujate roodu kuulipildujalahingupaari esimene number, Nõukogude Liidu kangelane, nooremseersant.
Konstantin Orgin võeti 28. juulil 1941 Punaarmeesse ja osales Suure Isamaasõja lahingutes alates 1941. aasta augustist. 1943. aastal sai temast Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei liige. 28. juulil 1943 sai ta haavata. 1944. aasta veebruaris osales ta Narva pealetungis.
Lahingutes üles näidatud sõjalise vapruse eest sai ta Punatähe ordeni.
Termotakistustajur
Termotakistustajur on tajur, mille töö põhineb metallide ja pooljuhtide elektrilise takistuse muutumisel sõltuvalt temperatuurist. Takistuse ja temperatuuri vaheline sõltuvus R = f(ζ) on paljude materjalide korral väga stabiilne ning suures ulatuses lineaarne. Kuna takistuse muutumist on võimalik lihtsalt muundada pinge või voolu muutumiseks, on termotakistustajurid suhteliselt lihtsa ehitusega.
Konstantin Orgin
5. oktoobril 1944 anti talle Nõukogude Liidu kangelase aunimetus.
Termotakistustajur
Termotakistustajurites kasutatakse suure takistuse temperatuuriteguriga materjale, milleks on sobivad mõningad puhtad metallid, sest sulamite korral on takistuse temperatuuritegur väiksem. Anduris kasutatav materjal peab olema keemiliselt inertne kogu mõõdetavas temperatuurivahemikus. Metalli väiksemgi oksüdeerumine põhjustab takistuse suurenemise, mis muudab anduri ebatäpseks. Kasutatavad metallid on plaatina, vask, nikkel, raud.
Konstantin Orgin
Pärast Teist maailmasõda töötas ta kolhoosi esimehena ja ettevõttes Baškirugol.
Konstantin Orgin on maetud Kumertausse.
Induktiivtajur
Induktiivtajuriks nimetatakse suurt rühma tajureid, kus mehaanilise sisendsuuruse (deformatsiooni, siirde, jõu, momendi) muutus põhjustab elektromagnetilise süsteemi induktiivsuse muutumist.
Induktiivtajurite liigid
Induktiivtajurist on võimalik saada väljundsignaali järgmiste meetoditega:
Induktiivanduri põhielement on magnetsüdamikuga induktiivpool. Niisuguse pooli valmistamine on kulukas ja teda on raske sobitada elektromehaaniliste mikrostruktuuridega. Seepärast kasutatakse tänapäeval induktiivandurite asemel rohkem Halli tajureid. Pealegi ei reageeri viimased mitte ainult magnetvälja muutumisele, vaid on suutelised mõõtma ka selle püsivat väärtust.
Železnogorsk
Železnogorsk on kahe linna nimi:
Rohusi
Rohusi on küla Rohusi saarel Jõelähtme vallas Harjumaal.
Varem oli küla nimi Rohusaare.
Küla oli elanikega 18.-19. sajandil, seal elas kaks peret.
Isaac C. Buckhout
Isaac C. Buckhout oli ameerika insener, kes koos arhitekt John B. Snookiga teostas New York and Harlem Railroadi tellimusel Grand Central Depot projekti.
Nicolaus von Nauen
Nicolaus von Nauen (ka Nikolaus; suri 1253) oli Riia piiskop aastatel 1229–1253.
Nicolaus pärines tõenäoliselt Magdeburgi peapiiskopkonna aladelt. Ta oli premonstraatliku ordu liige.