cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nicolaus I
Suhted Bütsantsiga ja Konstantinoopoli patriarhiga
Konstantinoopolist naasnud saadikud kutsusid paavsti Photiost toetama, kuid paavst keeldus seda tegemast. Ignatios I saatis Rooma oma esindaja arhimandriit Theognostose, mille järel kirjutas paavst Photiosele, et Ignatios on seaduslik patriarh. Paavst kutsus 8. mail 862 kõiki Idamaade patriarhe Photiost mitte tunnustama. Augustis 863 peetud sinodil tagandas ja ekskommunitseeris paavst patriarh Photiose ning mõlemad legaadid.
Keiser saatis paavstile Photiose poolt dikteeritud kirja, milles ta selgitas, et paavst ei suuda Ignatiost aidata, kuid paavst õigustas 28. septembril 865 oma otsust.
Paavsti ja Konstantinoopoli patriarhi vahel puhkes vaidlus Illüüria vikariaadi pärast, mis traditsiooni järgi allus Rooma jurisdiktsioonile. Rooma kirik laiendas oma jurisdiktsiooni ka Konstantinoopolile kuulunud Lõuna-Itaalia ja Sitsiilia üle.
Konstantinoopoli patriarhi ärritas aga paavsti otsus alustada misjonitegevust Bulgaarias. Nicolaus I saatis 866. aastal Bulgaariasse kuningas Boris I palvel Porto piiskopi Formosuse. Paavst saatis samal aastal Konstantinoopolisse delegatsiooni, mida juhtis Ostia piiskop Donatus. Photios pidas augustist septembrini 867 kirikukogu, kus Nicolaus I ekskommunitseeriti, kuid kirikukogu otsus jõudis Rooma alles pärast paavsti surma.
Suhted gallikaani piiskoppidega
Nicolaus I nõudis Reimsi peapiiskopilt Hincmarilt tagandatud piiskoppide juhtumite ülevaatamist, kuna vaimulikud apelleerisid Rooma.
Nicolaus I käskis vaadata üle 861. või 862. aastal tagandatud Soissons’i piiskopi Rothadi juhtumi, kes ennistati 865. aastal ametisse tagasi.
866. aastal puhkes vaidlus Wulfadi määramise üle Bourges’i peapiiskopiks.
Paavst kinnitas 863. aastal Benedictus III otsuse Soissons’i kirikukogu otsuste tunnustamise osas, ehkki Leo IV oli need hukka mõistnud. Kirikukogu leidis, et paavsti loata ametisse tagasi ennistatud Reimsi peapiiskopi Ebbo ordinatsioonid olid õigustatud.
Paavst süüdistas Beauvais’ piiskoppi Odot Konstantinoopoli patriarhi Photiose toetamises, keda paavst ei tunnustanud.
Ta kinnitas Corbie’ kloostri privileegid ja tunnustas 867. aastal Vézelay kloostri asutamist.
Suhted Hispaania piiskoppidega
Viikingite hävitatud Iria Flavia linnas tegutsenud piiskopkonna kapiitel palus paavstilt umbes aastal 860, et piiskopkonna keskus viidaks üle Compostellasse. Paavst soovis, et piiskopkonna keskuse funktsioonid jaotatakse Iria ja Compostella vahel.
Suhted Itaalia piiskoppidega
Nicolaus I pani 24. veebruaril 861 kirikuvande alla ja tagandas ametist Ravenna peapiiskopi Johannes X, kes keeldus paavstile kuuletumast, nõudis sufragaanpiiskoppidelt raha, vangistas preestreid, võltsis dokumente oma nõuete õigustamiseks ning kohtles paavsti legaate ebaväärikalt.
Johannes siirdus Paviasse ja kaebas paavsti otsuse üle keisrile, kes andis talle kaasa saadikud ja saatis Rooma. Nicolaus I nõudis vaimuliku juhtumi arutamist sinodil, kuid Johannes põgenes Roomast. Paavst siirdus seepeale Ravennasse juhtumit uurima, keiser soovitas Johannesel andestust paluda ja 18. novembril 861 ennistati ta ametisse tagasi.
Kuna Johannes suhtles aktiivselt ekskommunitseeritud Kölni peapiiskopi Güntheriga ja Trieri peapiiskopi Thietgaudiga, ekskommunitseeriti ta oktoobris 863 koos Bergamo piiskopi Haganoga uuesti ning pidi taas andestust paluma.
Liturgilised otsused
Nicolaus I vähendas advendiaja seniselt 40 päevalt nelja nädalani.
Ta leidis, et Kolmainsuse (Isa ja Poja ja Püha Vaimu) nimel tehtud ristimine on kehtiv, isegi kui selle viib läbi juut või pagan, taasristimine pole aga õigustatud.
Ta kutsus jõuluööl ja taevaminemise püha eelsel ööl usklikke paastuma.
Kristlik eetika ja moraal
Nicolaus I keelas 866. aastal nõidade ülekuulamisel piinamise kasutamise.
Ta taunis duelli, mida pidas Jumala ja kiriku seaduste rikkumiseks.
Ta korraldas 860. aasta oktoobris ja detsembris Roomat tabanud üleujutuste ajal elanike abistamist.
Kuuria ja uued kardinalid
Nicolaus I ajast on teada 9 uut kardinali, sealhulgas ka hilisemad paavstid Formosus, Romanus ja Johannes VIII. Ta ordineeris 65 piiskoppi, 7 preestrit ja 4 diakonit. Ta saatis 861. aastal palliumi Vienne’i piiskopile Adole ja detsembris 865 Bremeni peapiiskopile Rambertile.
861. aastal peetud Rooma sinodil mõisteti hukka igaüks, kes eitab, et paavsti valimine kuulub preestrite, priimaste, aadlike ja kogu Rooma kiriku vaimulike pädevusse.
Tema ajal oli kuurias üheks mõjukamaks vaimulikuks endine vastupaavst Anastasius Bibliothecarius, primiceriuse ametit pidas vaimulik Leo.
Misjon
Nicolaus I alustas 865. aasta paiku katoliku kiriku misjonit Bulgaarias, kuhu ta saatis Porto piiskopi ja tulevase paavsti Formosuse.
Paavst kutsus Rooma ka Kyrillose ja Methodiose, kuid suri enne nende saabumist.
Ta kinnitas 31. mail 864 Ansgari Bremeni peapiiskopiks ja ühendas Bremeni ja Hamburgi peapiiskopkonnad. Ta määras Ansgari ja tema järeltulijad Bremeni peapiiskopi kohal paavstlikeks legaatideks taanlaste, rootslaste ja slaavlaste misjoni läbiviimisel.
Nicolaus I kultuuriloos
Nicolaus I oli teadaolevalt esimene paavst, kes toetus oma põhimõtete õigustamiseks Pseudo-Isidoruse dekreetidele, seda seoses Soissons’i tagandatud piiskopi Rothadi juhtumiga.
Tema ajal renoveeriti Roomas Santa Maria in Cosmedini ja Santa Maria Nuova kirikud.
Surm
Nicolaus I suri 13. novembril 867 stressist põhjustatud terviserikkesse ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Teda austatakse katoliku kirikus pühakuna ja tema mälestuspäev on 13. november. Juba 868. aastal arutati Troyes’ kirikukogul tema nime lisamist missakaanonisse. 1630. aastal paigutati tema nimi Rooma märtüroloogiasse.
Hinnang
Kirikuloolane J. N. D. Kelly kirjeldab, et "Nicolaus I jaoks oli paavst Jumala esindaja maa peal, kellel oli autoriteet kogu kiriku üle, sinodite eesmärgiks oli paavsti otsused ellu viia, kirikul oli õigus mõjutada riiki ja selle järele vaadata, samuti tuli ilmaliku vürsti sekkumine kiriku asjadesse hukka mõista."
Paavsti legaat Arsenius nimetas teda "summus pontifex et universalis papa."
Misso
Misso on alevik Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli alevik Misso valla halduskeskus.
Missot läbib Riia–Pihkva maantee.
Eesti Vabariigi põhiseadus
Eesti Vabariigi põhiseadus (lühend PS) on Eesti riigi toimimise ja kõigi teiste seaduste õiguslik alusdokument.
Põhiseadus Eesti Vabariigis
Põhiseadust või konstitutsiooni võib mõista nii formaalses kui ka materiaalses tähenduses. Formaalses tähenduses on põhiseadus põhiseadusandja poolt antud riigi kõrgeima õigusjõuga akt, mille muutmine on seadusega võrreldes raskendatud. Materiaalse definitsiooni kohaselt sätestab põhiseadus riigivõimu organisatsiooni ning kõrgeimate riigiorganite ülesanded ja kompetentsid, garanteerib kodanike põhiõigused ja vabadused ning määratleb riigi põhiväärtused ja põhiülesanded.
Misso
Maakonna keskusse Võrru on Missost 50 km ja riigi pealinna Tallinna 300 km.
Loodus
Suur osa endisest Misso vallast kuulus Haanja-Karula puhkeala koosseisu. Omapärane järvedeala esineb Kirikumäe järve ja Misso asula vahelisel alal. Seal asuvad Hino ja Kisejärve maastikukaitsealad, Pullijärve hoiuala, Parmu looduskaitseala ja osaliselt ka Kirikumäe maastikukaitseala.
Endise Misso valla ala on looduslikult väga kaunis. Viitka–Pältre maantee ääres asuv 231 meetri kõrgune Sapimägi ja 17 järve pakuvad võimalusi matkajatele. Samuti kaunis Kisejärvistu oma kaheksa järvekesega. Üks maalilisemaid on metsadega ümbritsetud Hino järv oma seitsme saarega, mis on ka soodus kalastamispaik. Hino järve ääres asub 14. sajandist pärit Siksälä matmispaik. Misso aleviku äärde jääva Pullijärve ümber on RMK ehitanud matkaraja ning edelakaldale on rajatud tervise- ja loodusõpperada. Tihedad metsad on seene- ja marjarikkad ning head jahipidamiskohad.
Haridus
pisi|Misso kool
Misso kool
Missomaal alustati lastele lugemise ning pühakirja õpetamist Peräpugola külakoolis 1766.
Hiljem on kool kandnud Pugola nime ning asus just praeguse kooli asukohas (teine koolimaja). 1884. aastal pandi vallavanem Kuke eestvõtmisel püsti kolmas koolimaja, mis on säilinud ümberehitatult tänaseni.
1957. aastal sai Feliks Kraani eestvedamisel Misso koolist keskkool. 1977. aastal taandati keskkool 8-klassiliseks, kuid tänu kooli, sovhoosi ja külanõukogu juhi ühisele jõupingutusele saadi 1984. aastast uuesti keskkooliks.
2008. aastal valmis neljas koolimaja, kus keskharidust saadi anda vaid kolm aastat. Alates 2011. aastast on Missos põhikool, mis kannab Misso Kooli nime. 2016. aastal õppis koolis 20 õpilast.
Õpilaskodu
Koolil on 8 kohaga õpilaskodu, kus on võimalik ööbida koolinädala kestel. Sööklas pakutakse toitu neli korda päevas. Misso Kooli õpilaskodusse oodatakse põhikooliõpilasi ka teistest maakondadest ja valdadest. pisi|Pulli järv
Sotsiaalkeskus
Misso sotsiaalkeskuses osutatakse vajaminevaid teenuseid kohapeal. Eakatele osutatakse eluasemeteenust ja koduteenust.
Perearst
Endise Misso valla territooriumil tegutseb perearst koos pereõega.
Kauplus
Misso alevikus tegutseb kauplus A ja O.
Kultuuri- ja spordikeskus
Misso Kultuuri- ja spordikeskuses on olemas saal, mis võimaldab läbi viia sporditreeninguid, kuid mida kasutatakse ka kultuuriürituste läbiviimiseks. Kultuuri- ja spordikeskuses on olemas ruumid bändiproovide ja huviringide läbiviimiseks, baariruum väiksemate koosviibimiste korraldamiseks ning jõusaal tervisespordi harrastamiseks. Misso kandi elanikele on jõusaali kasutamine tasuta.
Raamatukogu
Raamatukogu on väike kogukonnakeskus ja mäluasutus, kus on avatud internetipunkt ning korraldatakse raamatunäitusi ja muid kultuuriüritusi.
Turism
Turismiga tegeleb Misso kandis seitse ettevõtet, millest viis osutavad majutusteenust: Pullijärve puhkeküla, Kimalase puhkemaja ning Vetevana ja Ülenurme turismitalu, Pööni kõrts-külalistemaja.
Agroturismiteenust osutavad Nopri Talu Kärinä külas ja Andri-Peedo talu Kimalasõ külas ning aktiivse puhkuse teenust osutab Piksepini OÜ.
Turismiga seotud teenuseid osutab ka kolmas sektor: MTÜ Kolme Kandi Klubi – autode rallikross; MTÜ Misso Tehnikaspordi Klubi – motokross; MTÜ Prastuli Selts – Tsiistre linamuuseum; MTÜ Tsiistre Külaselts – käsitöö ja kunst.
Sport
Misso vald oli liitunud aasta läbi liikumisharrastust propageeriva sarjaga "Võrumaa mängud". Liikumisharrastust soodustasid piirkonna iga-aastane spordipäev ning Pulli järve jooks, mis alates 2012. aastast kuulub Võrumaa pikamaajooksude sarja.
Külas asub Misso Tehnikaspordikeskus. Lisaks spordikeskusele on Missos ka staadion koos palliplatsiga.
Pühakojad, kogudused ja kalmistud
Endise Misso valla alal tegutseb Apostliku Õigeusu Kiriku Luhamaa kogudus, EELK Vastseliina Katariina kogudus ning Eesti Evangeeliumi Vennasteühing.
Misso alevikus asub Misso kirik.
Eesti Vabariigi põhiseadus
Põhiseadus Eesti Vabariigis
Põhiseaduse tekkesituatsiooni iseloomustab olukord, kus ühelt poolt on rahval kui suveräänil piiramatu õigus kehtestada mida tahes, ja teiselt poolt kohustus konstitueerida rahulikku kooseksisteerimist võimaldav põhikord, lähtudes – enamasti ajalooliselt – juurdunud tõekspidamistest ja väärtustest.
Kuna põhiseadusandlik võim ei ole ainult ühekordse akti aluseks, vaid kestev jõud, mis võib igal ajal kehtestada uue õiguse, on see tõsiasi ka põhiseadusandja kontrolli mehhanismiks. Kui põhiseadusandja ei pea kinni temal lasuvast kohustusest, on suveräänsel rahval õigus heita tema põhiväärtustele mittevastav põhikord kõrvale ja kehtestada uus neile väärtustele vastav põhikord.
Eesti keeles on termin "põhiseadus" erinevalt paljudest teistest keeltest selgelt normatiivse tähendusega termin. Ta tähendab riigi põhikorda sätestavat seadusandlusakti, põhikirja või põhilist, peamist seadust.
Seevastu võõrsõnalise vastena kasutusel olevat mõistet "konstitutsioon" võib tõlgendada nii normatiivselt kui ka empiiriliselt. Konstitutsioonil normatiivses tähenduses on sama tähendus mis põhiseadusel. Empiiriline dimensioon hõlmab aga kehtiva tegelikkuse, selle, milliseid reegleid riigis tegelikult järgitakse.
Põhiseaduse muutmine
Põhiseadust on võimalik muuta teksti asendamise või täiendamise teel. Asendamise korral asendatakse olemasolev seadusetekst uuega ning täiendamise käigus lisatakse olemasolevale sättele uus lause, lõige või paragrahv. Põhiseadust on võimalik muuta ka kohtuliku tõlgendamise teel, ilma et põhiseaduse teksti sisu või sõnastust tegelikult muudetaks.
Põhiseaduse muutmise viisid
Eesti Vabariigi põhiseaduse XV peatükis on sätestatud põhiseaduse muutmise tingimused.
Põhiseaduse muutmist saab algatada vähemalt viiendik Riigikogu koosseisust, st vähemalt 21 Riigikogu liiget, ja Eesti Vabariigi President. Põhiseaduse muutmiseks tuleb asjakohane seadus vastu võtta:
Põhiseaduse muutmise seaduse eelnõu arutab Riigikogu kolmel lugemisel. Esimese ja teise lugemise vahele peab jääma vähemalt kolm kuud ning teise ja kolmanda lugemise vahele vähemalt üks kuu. Põhiseaduse muutmise viisi otsustab Riigikogu eelnõu kolmandal lugemisel. Kolme lugemise ja määratud ajavahemikega tagatakse, et põhiseadust muudetakse põhjalikult kaaludes.
Üksnes rahvahääletusega saab muuta põhiseaduse I peatükki „Üldsätted“, XV peatükki „Põhiseaduse muutmine“ ja Eesti Vabariigi põhiseaduse täiendamise seadust. Rahvahääletusele saab panna ka kõiki teisi põhiseaduse sätteid, kuna rahvas, kes on kõrgeima riigivõimu kandja, saab sel viisil vahetult otsustada põhiseaduse muutmise kui kõige olulisema riigielu küsimuse üle. Et panna põhiseaduse muutmise seaduse eelnõu rahvahääletusele, on vaja saada Riigikogu koosseisu 3/5, st vähemalt 61 Riigikogu liikme häälteenamus.
Selleks, et kaks järjestikust koosseisu saaks põhiseadust muuta peab põhiseaduse muutmise seaduse eelnõu saama esimese koosseisu enamuse, st vähemalt 51 Riigikogu liikme toetuse, ning muutmata kujul teise koosseisu 3/5 enamuse, st vähemalt 61 Riigikogu liikme toetuse. Selles protsessis osaleb rahvas kaudselt, valides Riigikogu lõppotsust tegeva koosseisu.
Põhiseaduse muutmise seaduse eelnõu kiireloomuliseks käsitlemiseks on vaja Riigikogu liikmete 4/5 häälteenamust. Kui eelnõu saab nõutava häälteenamuse, siis pannakse see uuele hääletusele. Põhiseaduse muutmise seadus võetakse vastu Riigikogu koosseisu 2/3, st vähemalt 68 Riigikogu liikme häälteenamusega. Protsessi algatab ja viib lõpuni üks parlamendikoosseis ilma rahvast otse kaasamata.
Misso
Pühakojad, kogudused ja kalmistud
Misso kalmistu paikneb Kaubi külas. Kalmistu ääres asuvad ka Misso lahingu mälestussammas ja teise maailmasõja mälestusmärk.
Hino (Kanepi)
Hino on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Simulaator 7
200px|right Simulaator 7 on Junior Achievementi Arengufondi internetipõhine majandusõppe programm põhikooli ja gümnaasiumiastme nooremate klasside õpilastele, mille eesmärk on pakkuda elulist kogemust ettevõtlusest, firma juhtimisest ja majandamisest. Õppemäng aitab selgitada väikeettevõtluse, turunduse, konkurentsi, hinna kujunemise ning nõudluse ja pakkumise olulisemaid põhimõtteid ning annab ülevaate ettevõtja peamistest otsustustest. Õpilast aitab mängukeskkonnas olev mahukas abimaterjalide kogu, mis sisaldab juhiseid ja majandusalaseid teadmisi programmi läbimiseks.
Christian Christie
thumb|Christian Christie Eilert Christian Brodtkorb Christie (24. detsember 1832 Bergen – 13. september 1906 Trondheim) oli Norra arhitekt.
Christian Christie sündis Bergenis. 1849. aastal asus ta õppima Hannoveri Polütehnikumi ning seejärel Karlsruhesse, kus ta õppis Friedrich Eisenlohri käe all. 1855. aastal naasis ta Norrasse.
Christie juhatas mitmete keskaegsete Norra ehitiste restaureerimistöid. Muuhulgas restaureeriti tema juhtimisel Bergeni ja Nidarosi toomkirik, Håkonshallen ning Bergeni Neitsi Maarja kirik.
Jaak Jõerüüt
pisi|Jaak Jõerüüt 2012. aastal Jaak Jõerüüt (sündinud 9. detsembril 1947 Tallinnas) on Eesti proosakirjanik, luuletaja, näitekirjanik, diplomaat ja poliitik.
Ta on töötanud ajakirjaniku ja toimetajana. Jõerüüt oli tööl ka Eesti NSV Kirjanike Liidus ning hilisemal on ajal on tähelepanu pälvinud tema osalus Kirjanike Liidu kaadripoliitikas. On avaldanud mitu luulekogu ja proosaraamatut.
Jõerüüt on olnud Eesti suursaadik Soomes, Itaalias, Maltal, Küprosel, ÜRO juures, Lätis ja Rootsis. Aastail 2004–2005 oli ta Eesti kaitseminister.
Tegevus Nõukogude ajal
Jaak Jõerüüt on õppinud Tallinna 10. Keskkoolis aastail 1955–1966 ja Tallinna Polütehnilises Instituudi majandusteaduskonnas, mille lõpetas 1973. aastal (ökonomistina).
Jõerüüt on töötanud raamatukoguhoidjana, ajakirjanikuna ajalehes Õhtuleht 1969. aastal ja ajalehes Rahva Hääl aastatel 1966–1973. Seejärel oli ta assistent Tallinna Polütehnilise Instituudi statistika kateedris aastatel 1973–1974 ja teadur Eesti NSV Teaduste Akadeemia Majanduse Instituudis aastatel 1975–1976.
Aastatel 1976–1977 töötas Jõerüüt toimetajana kirjastuses Eesti Raamat, seejärel Eesti NSV Kirjanike Liidus: organisatsioonilise sekretärina (1977–1981), juhatuse sekretärina (1981–1986) ja juhatuse aseesimehena (1988–1989). Jõerüüt osales juhtorganite liikmena ja partei allorganisatsiooni büroo sekretärina Kirjanike Liidu kaadripoliitikas, mida otseselt suunas EKP Keskkomitee tippjuhtkond. Aastatel 1989–1990 oli Jõerüüt Eesti NSV kultuuriministri asetäitja, 1989. aastast Eesti Loomeliitude kultuurinõukogu esimees. 1990. aastast oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu saadik.
Diplomaatiline karjäär
Aastatel 1993–1997 oli Jõerüüt Eesti suursaadik Soomes, 1998–2002 Itaalias ja Maltal, 1999–2004 Küprosel. Aastatel 2002–2004 töötas ta Eesti Vabariigi välisministeeriumi siseauditi juhina. 2004. aasta juulist kuni novembrini oli Jõerüüt suursaadik ÜRO juures. 2006–2011 oli ta Eesti suursaadik Lätis ja 2011–2014 Eesti suursaadik Rootsis. 16. oktoobril 2015 läks ta diplomaatilisest teenistusest pensionile.
Poliitiline tegevus
pisi|Jaak Jõerüüt ja [[Gundars Daudze jaanuaris 2004]] Jaak Jõerüüt oli aastatel 1978–1989 NLKP liige. Eesti NSV Kirjanike Liidu partorgina oli Jaak Jõerüüt okupatsiooniajal mitmete kirjandusinimeste-kolleegide karistajaks poliitiliste eksisammude eest, sealhulgas 40 kirjale allakirjutamise eest, millest ta ise oli keeldunud. Aastatel 1990–1993 kuulus ta Eesti Liberaaldemokraatlikku Parteisse ja 2004–2012 Reformierakonda. Jõerüüt oli Eesti Kongressi liige.
Novembris 2012 astus Jaak Jõerüüt Reformierakonnast välja.
Ministrikohalt tagasiastumine
Jõerüüdi tagasiastumist kaitseministri kohalt on peetud kummastavaks. Jaak Allik: "See on pretsedenditu ja kardan, et ka kauaks pretsedendituks jääv juhtum, kus valitsusliige lahkub protestiks selle vastu, mis tema haldusalas, aga laiemalt ka kogu riigis on toimunud". Diplomaadina ajakirjanduslikust avalikkusest eemal seisnud Jõerüüt sattus ministriks saades ajakirjanduse ja opositsiooni surve alla ning leidis end mitte "riigikaitse komandosillal", vaid keset ministeeriumi ja Kaitseväe juhtkonna vahelisi vastuolusid. Lisaks toimus nimetatud perioodil mitmeid lahkumisega seostatavaid sündmusi. Jaak Jõerüüdi kaitseministriks oleku ajal läks kaduma mälupulk Kaitseministeeriumi andmetega 300 000 mehe kohta. See tuli ilmsiks mälupulga leidmise ja Kaitsepolitseiametisse viimisega 13. juunil 2005. 27. septembril saatis Kaitsepolitsei mälupulga edasi Andmekaitse Inspektsiooni, kes algatas väärteomenetluse isikuandmete kaitse seaduse rikkumise kohta. Enne seda, 26. septembril 2005 esitas Jõerüüt tagasiastumisavalduse põhjendusega, et tema alluvusse kuulunud Kindral Laidoneri Muuseumi direktor Indrek Tarand kandis Eesti Televisiooni ja Eesti Raadio vahelisel jalgpallimatšil T-särki kirjaga "Kommarid ahju!". Üks särgil kommariks nimetatud isikutest oli Jõerüüt, kes kommenteeris: "See pilt vapustas mind. Kui poliitilises võitluses hakatakse tõsiselt ja muretult kasutama ahju ajamise teemat, siis minu jaoks on see piir ületatud." Oktoobri alguses sai Jõerüüdi asemel kaitseministriks Jürgen Ligi.
Osalemine 2016. aasta presidendivalimistel
Jõerüüt andis ajalehes Postimees ise teada oma valmisolekust kandideerida Eesti presidendiks. Ükski poliitiline jõud teda otseselt presidendikandidaadiks ei seadnud, võimalike presidendikandidaatide nimekirja sattus ta meedia valimisteemaliste arutluste ajal meedia kaudu. Jõerüüti kutsuti küll Vabaerakonna koosolekule ärakuulamiseks. Valimiste lõppstaadiumis langes Jõerüüt ka meedia koostatud nimekirjades tagaplaanile ning teda ei käsitletud enam võimaliku presidendikandidaadina. Valimiskampaania ajal käsitleti meedias kriitiliselt Jõerüüdi kui NLKP liikme ja Kirjanike Liidu partorgi osa parteivõimu, eeskätt EKP Keskkomitee suuniste ja NLKP kaadripoliitika püüdlikul elluviimisel. Jõerüüt keeldus alla kirjutamast nn 40 kirjale, nimetades seda "mädaks". Ta oli otseselt tegev NLKP liikmetest kolleegide poliitilisel karistamisel ja ametikohtadelt kõrvaldamisel, sealhulgas nii seoses 40 kirjaga kui ka ajakirjas Looming ilmunud luuletusega, mille esitähed andsid kokku "sinimustavalge". Elulooraamatus "On nagu on" (Küsimused Aita Kivi) AS Ajakirjade Kirjastus 2017) väldib Jõerüüt nende okupatsiooniaegsete teravate konkreetsete etteheidete käsitlemist, mis kerkisid esile presidendivalimiste ajal ajakirjanduses ja jätab oma tegevuse Nõukogude Eesti tippjuhtide käsualusena NLKP-s praktiliselt kõrvale.
Suhtumine Rail Balticusse
Jaak Jõerüüt on Rail Balticu küsimuses esitanud põhimõtteliselt vastandlikke seisukohti, võttes 2014. aastal Postimehes sõna Rail Balticu vastaste vastu, 2018. aastal aga samas ajalehes Rail Balticu vastu, pidades vajalikuks anda allkiri ka laia tähelepanu pälvinud 400 kirjale selles küsimuses.
Isiklikku
1974. aastast on Jaak Jõerüüt abielus Viivi Luigega. Tema onu oli majandusteadlane Ivar Jõerüüt.
Märkused
1980. aastate aastate algul, pärast Karl Vaino ja Rein Ristlaane võimuletulekut, toimus Eestis suur kaadrivahetus kultuuriasutustes ja -organisatsioonides. 1983. aastal läksid NLKP liikmed, Eesti NSV Kirjanike Liidu juhatuse sekretärid Jaak Jõerüüt ja Arvi Siig EKP Keskkomitee ideoloogiasekretäri Ristlaane juurde ultimatiivse sooviga, et Kirjanike Liidu juhatuse esimees Paul Kuusberg peab lahkuma või lahkuvad nemad, ja leppisid temaga kokku, et juhatuse esimeheks saab Vladimir Beekman. Vt Vladimir Beekman. "Alles see oli." Tallinn, Tänapäev 2008, lk 161.
Kirjanike Liidu partorgina osales Jõerüüt 1982. aastal Sirje Kiini väljaviskamisel NLKP-st. (Vt Sirje Kiin. "Poliitiline autobiograafia".) Sirje Kiin kaotas seetõttu töökoha ja tema kirjutisi keelati avaldada.
Välislingid
Elust
Ministrikohalt tagasiastumine
Presidendivalimised Muu
Sigaret
thumb|Kaks filtriga sigaretti pisi|[[Delphine Arnould de Cool-Fortin, "Mõnus sigaret" (1880)]]
Tööstuslikult toodetud sigaret on keskmiselt 84 millimeetrit pikk ja läbimõõduga 7–8 millimeetrit.
Ajalugu
Maisipaberi sisse rullitud tubakat suitsetasid Kesk-Ameerika indiaanlased – maiad ja asteegid. Hispaanlased tõid selle Euroopasse 16. sajandi keskpaigas. Pärast seda, kui Inglismaal 1586. aastal hakati tubakat suitsetama, levis see komme üle kogu Euroopa. Varem tõmmati tubakat ninna.
Sigarette hakati valmistama sigarivabrikutes Prantsusmaal ja Lõuna-Hispaanias tubakajääkidest 1850. aastal.
Tarbimine
2002. aasta seisuga toodetakse iga aasta 5,5 triljonit sigaretti. Kokku arvatakse suitsetajaid olevat 1,1 miljardit inimest, mis on rohkem kui üks kuuendik kogu Maa elanikkonnast.
Allikas: Maailma Terviseorganisatsiooni hinnang 2000. aastal
Nääl
Nääl on naisevend ehk naissoost abikaasa vend.
Nääl on 3. astme hõimlane.
Sümpatomimeetikumid
Sümpatomimeetikumid ehk adrenomimeetikumid on ained, mis imiteerivad organismis adrenaliini/noradrenaliini efekti ehk kutsuvad esile erutuse adrenergilises sünapsis.
Sümpatomimeetikumid erinevad nii toimemehhanismidelt kui ka toime tüübilt ja ulatuselt. Neid võib klassifitseerida:
Sümpatomimeetikume võib jagada ka aktiveeritavate retseptorite tüübi alusel:
Endogeenne sümpatomimeetikum on neuropeptiid-Y, tehislikest on farmakoloogiliselt tähtsaimad efedriin, kokaiin, nafasoliin, klofeliin, isoprenaliin, dobutamiin ja salbutamool.
Õismäe
Õismäe on asum Tallinnas Haabersti linnaosas. Elanike arv seisuga 1. jaanuar 2020 on 1234. Asum asub Kopli lahe ääres ning piirneb Kakumäe, Vismeistri, Pikaliiva, Haabersti ja Rocca al Mare asumiga. Õismäe asumi pindala on 1,78 km2.
Esalgu tähistas Õismäe nimi Kakumäe ja Rocca al Mare vahelist pangapealset. Arvatavasti on asum saanud nime rannikualadel rohkesti kasvava haruldase rootsi kukitsa järgi.
Ajalugu
Õismäe nimi leidis esimest korda kirjalikku märkimist 1646. aastal, mil kirjutati Õismäe heinamaast. Õismäe küla mainiti 1697. aastal ja Õismäe mõisa 1873. aastal.
Hilisemasse Õismäe külla rajati 1932. aastal aedlinn. August Mälgule anti riigivanema poolt 1937. aastal kirjandusliku auhinnana eluaegseks kasutamiseks Lagle talu, mis asus praeguse Õismäe asumi territooriumil. Õismäe küla idaosa ühendati Tallinnaga 1958. aastal, ülejäänu liideti 1975. aastal.
1960. aasta linnaplaneeringu järgi oleks Õismäest pidanud saama suur linnaosa, mis ulatunuks Kakumäest Haaberstini (Suur-Õismäe). Sellest esimesena projekteeriti ja ehitati valmis Väike-Õismäe. 2000. aastal hakati Õismäele rajama Merirahu elamurajooni, mis sai nime Merirahu kinnistu järgi.
Territoorium
Õismäe on peamiselt eramutega aedlinn. Õismäel asub Õismäe raba, mis tekkis umbes 1000 aastat tagasi. Raba ümbritsevad piirdekraavid ning tänapäevaks on suurem osa rabast kuivendatud. Asumi territooriumile jääb Merirahu jahisadam.
Õismäe asumi tänavad
Mitmed asumi tänavanimed on seotud tuletegemisega, näiteks Lõuka tänav, Lee tänav, Tulekivi tänav jne. Endisi talunimesid mälestavad Hälli tänav (ka Hälli põik) ja Selja tänav. Asumis on lisaks veel Kätki tänav, Merekalju tänav, Merirahu tänav, Paljandi tänav, Rannamõisa tee, Taela tänav, Tanuma tänav, Tuleraua tänav, Tuluste tänav, Umboja tänav, Vabaõhumuuseumi tee ja Vana-Rannamõisa tee.
Paul Onno
Paul Onno (16. jaanuar 1902 Võru – 7. aprill 1974 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Ta oli Tartumaa Omakaitse pataljoni ülem.
Jaan Üts
Jaan Üts (29. juuli 1897 Otepää, Tartumaa – 30. juuni 1942 Norilsk) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Paul Onno
1935. aastal sai ta Kotkaristi IV klassi teenetemärgi.
Jaan Üts
1920. aasta augustis ülendati ta Sõjakooli kursuse lõpetamise puhul lipnikuks ning määrati teenistusse Laiarööpmelisele soomusrongile nr. 3. 1924. aasta veebruaris ülendati ta nooremleitnandiks (teenistuskohaga 1. soomusrongide rügement ja 1926. aasta novembris leitnandiks. 1935. aastal sai ta kapteniks.
Paul Onno
Ta arreteeriti 13. juulil 1953 ning mõisteti 25+5 aastaks Irkutski oblastisse Taišetlagi. Vabastati 29. novembril 1955.
Jaan Üts
14. juunil 1941 arreteeriti ta Tapal ning Taimõri Ringkonnakohus mõistis ta surma. Teda peeti kinni Krasnojarski krais Norillagis, kus ka surmaotsus järgmisel aastal täide viidi.
Dogville
"Dogville" on Lars von Trieri film aastast 2003.
1456
1456. aasta
Heisri
Heisri on küla Põlva maakonnas Kanepi vallas.
1456
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad
Ramones
pisi|Ramones 1980. aastal [[Oslos]] Ramones oli aastatel 1974–1996 tegutsenud ameerika rokkansambel, mida peetakse maailma esimeseks punkrokiansambliks.
Ajalugu
Ramones tuli kokku 1974. aasta jaanuaris New Yorgis koosseisus Joey (Jeffry Hyman) – trummid, Johnny (John Cummings) – kitarr, Dee Dee (Douglas Colvin) – basskitarr/laul. Esimene kontsert anti 30. märtsil Performance Studios umbes 30 inimesele samas koosseisus. Kuna Dee Dee ei suutnud samaaegselt laulda ja bassi mängida, sai vokalistiks Joey. Trummariks võeti esialgne mänedžer Tommy (Thomas Erdelyi). 16. augustil esineti esimest korda klubis CBGB, olles Blondie soojendusbänd. Samas klubis mängis bänd tihti ka edaspidi. Novembris 1975 sai bändi mänedžeriks Danny Fields, jaanuaris 1976 saadi plaadileping Seymour Steini Sire Recordsiga.
Ramonese omanimeline debüütalbum "Ramones" ilmus 1976. aasta aprillis. Kriitikud hindasid plaati positiivselt, ent müügiedu seda ei saatnud. 4. juulil 1976, pärast albumi müügile jõudmist Suurbritannias ja singli "Blitzkrieg Bop" väljaandmist, mängis Ramones koos The Flamin Grooviesiga Londonis Roundhouse'is. See kontsert andis tuult tiibadesse näiteks Sex Pistolsile, The Clashile, The Jamile ja paljudele teistele Suurbritannia punkansamblitele. Bändid, mis olid enne mõjutatud New York Dollsi ja Lou Reedi loomingust, leidsid Ramonese näol uue ja värske ameerika eeskuju.
1977. aasta alguses ilmus teine album "Leave Home". Mais läks bänd koos Talking Headsiga oma esimesele Suurbritannia turneele. Singel "Sheena Is a Punk Rocker" jõudis Suurbritannia edetabelis 22. kohale. Suvel esines ansambel turneel mööda USA-d, 30. juulil mängiti San Franciscos Winterlandis. Kuid kommertsedu jäi endiselt tulemata. Pärast popilikuma kõlaga "Rocket to Russia" väljatulekut sügisel lahkus Tommy turneest väsinuna 1978. aasta 4. mail CBGBs antud kontserdi järel bändist.
Uueks trummariks sai varem ansamblis Richard Hell & the Voidoids trumme mänginud Marc Bell, kes võttis lavanimeks Marky Ramone. Marky mängis trumme sügisel ilmunud neljandal albumil "Road to Ruin", mille kujundas John Holmstrom ning produtseerisid Tommy ja Ed Stasium.
Vahepeal oli punk Suurbritannias jõudnud edetabelitesse. Ramonese Londonis 1977.–1978. aasta vahetusel salvestatud kontserdimaterjalist valmis kontsertalbum "It's Alive", mis ilmus 1979. aasta aprillis. Bänd osales Roger Cormani legendaarseks saanud B-kategooria filmis "Rock 'n' Roll High School", mille lavastas Allan Arkush. Samuti hakati Los Angeleses koos legendaarse produtsendi Phil Spectoriga salvestama viiendat stuudioalbumit.
Phil Spectori produtseeritud albumilt "End of the Century" ilmus esimene singel, kaver Spectori kirjutatud popmuusikaloost "Baby, I Love You", mida algselt esitas The Ronettes, 1980. aasta jaanuaris. 4. veebruaril ilmus ka album, millest sai bändi kõige rohkem müünud plaat kogu karjääri jooksul. Popiliku kõlaga plaat jõudis Suurbritannias koguni esikümnesse. Aprillis ilmus albumilt singel "Do You Remember Rock 'n' Roll Radio?". Samal aastal lõppes leping mänedžer Danny Fieldsiga, mida ei pikendatud.
Ka järgmine stuudioalbum "Pleasant Dreams" oli popiliku kõlaga (produtsent Graham Gouldman). Enamiku lugude autor oli Joey. Sel ajal hakkasid halvenema suhted Joey ja Johnny vahel. Septembris 1981 mängiti poolele miljonile inimesele US Festivalil San Bernardinos California osariigis. 1982. aastal hakati produtsentide Ritchie Cordelli ja Glen Kolotkiniga salvestama uut albumit. Marky alkoholiprobleemide tõttu mängis loos "Time Has Come Today" trumme The Heartbreakersi trummar Billy Rogers.
Album "Subterranean Jungle" ilmus veebruaris 1983. Plaat oli samm tagasi pungilikuma saundi poole pärast eelmist kaht popilikku albumit. Pärast albumi ilmumist lahkus bändist Marky. Teda asendas mitmes New Yorgi kohalikus bändis trumme mänginud Richard Reinhardt, kes hakkas kasutama nime Richie Ramone. Samuti pikendati plaadilepingut Sire'iga.
1984. aastal salvestati comeback-album "Too Tough to Die", mille produtseeris endine bändikaaslane Tommy. Albumit peetakse üheks ansambli tugevamaist. Külalistena teevad plaadil kaasa Eurythmicsi Dave Stewart ja Busta Jones. Album ilmus novembris 1984. Juunis 1985 mängiti koos U2ga National Bowlis Inglismaal Milton Keynesis. Salvestati lugu "My Brain Is Hanging Upside Down (Bonzo Goes to Bitburg)" – protest president Ronald Reagani Saksamaal natsisurnuaia külastamise vastu.
Pärast kahe keskpäraseks peetava albumi, "Animal Boy" (1986; produtsent Jean Beauvoir) ja "Halfway to Sanity" (1987; produtsent Daniel Rey) ilmumist lahkus T-särkide müügitulu jagamisel tekkinud arusaamatuse pärast bändist Richie. Uue trummarina prooviti Clem Burke'i ansamblist Blondie, kes pärast kaht ebaõnnestunud esinemist vahetati vahepeal alkoholiprobleemid ületanud Marky vastu välja.
1988. aastal ilmus kogumikalbum "Ramones Mania". 1989. aastal salvestati Stephen Kingi teosel põhinenud filmi Pet Sematary soundtrack ' ile samanimeline laul. Lugu oli ka mais ilmunud albumil "Brain Drain", mis oli bändi 11. stuudioalbum. Ent juulis lahkus ansamblist üks selle alustalasid, basskitarrist ja helilooja Dee Dee. Tema asemele võeti noor Christopher Joseph Ward (C. J. Ramone).
Kogumikud "All the Stuff (And More!) Volume 1" (1990) ja "All the Stuff (And More!) Volume 2" (1991) sisaldasid vastavalt esimest ja teist ning kolmandat ja neljandat albumit koos lisalugudega. 1991. aastal salvestati ka märtsis 1992 ilmunud "Loco Live", ansambli teine ametlik kontsertalbum.
Järgmine stuudioalbum, 1992. aasta "Mondo Bizarro", ilmus esimese Ramonese plaadina plaadifirma Radioactive Records kaudu. Ainult kaveritest koosnenud 1993. aasta lõpus ilmunud "Acid Eaters" sai üldiselt negatiivse vastuvõtu osaliseks. Samal aastal ilmus esimene Ramonese biograafia – ajakirjanik Jim Bessmani kirjutatud "Ramones: An American Band".
Pärast ebaõnnestunud albumit "Acid Eaters" hakkasid levima kuulujutud, et kohe läheb Ramones laiali. Bänd teataski, et pärast järgmise stuudioalbumi negatiivset vastuvõttu minnakse laiali. Ansambli luigelauluks jäänud "¡Adiós Amigos!" jõudis USAs 148. kohale.
Pärast pikka hüvastijätuturneede rida ilmus 1996. aastal kontsertalbum "Greatest Hits Live". Sama aasta 6. augustil anti Los Angeleses klubis The Palace viimane kontsert. Kontsertalbum sellest, "We're Outta Here", ilmus 1997. aastal.
2011. aastal pälvis ansambel Grammy elutööauhinna.
Ekke Väli
Ekke Väli (sündinud 19. aprillil 1952) on eesti skulptor.
Ta lõpetas aastal 1979 ERKI skulptorina. Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige.
Isiklikku
Tema vend on kirurg Toomas Väli.
Never Let You Go (Dima Bilani laul)
"Never Let You Go" on laul, mille Dima Bilan esitas 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Ateenas. Selle lauluga esindas Dima Bilan Venemaad ja saavutas teise koha.
Laul sai 248 punkti ja teise koha – see oli selle ajani Venemaa edukaim eurovisioonilaul, lüües Alsou laulu, mis sai samuti teise koha, kuid ainult 155 punkti. Suur erinevus tulenes hääletajariikide arvust: 2006. aastal oli neid 38, aastal 2004 aga 24.
Bedwetters
Bedwetters on Eesti pop punk ansambel, mis tegutses aastatel 2004–2013 ning tegutseb taas 2022. aastast. Ansambli esialgsesse koosseisu kuulusid laulja ja bassist Joosep Järvesaar, kitarrist Mihkel Mõttus ja trummar Alo-Martin Mathiesen.
Ajalugu
Ansambel alustas tegutsemist 2004. aastal Pärnus. Oma esimene lugu salvestati 2005. aasta märtsis Pärnu avatud noortekeskuses Che. Lugu kuulus seal tegutsevate noortebändide kogumikku "Keep off there is nothing to listen...".
2005. aasta kevadel liitus bändiga kitarrist Karl-Kristjan Kingi (enne ansamblis Fortified). Üsna pea asus Kingi aga trummidele ning hiljem lisandusid ka kitarrist Oliver Rull ja bassist Kaspar Koppel.
Veebruaris 2007 tunnistati Bedwetters Pärnu noortebändide konkursil Proovikas 2007 parimaks bändiks. Sama aasta märtsis võideti üle-eestilise konkursi Noortebänd 2007 peaauhind – Zeni ja MTV Eesti toel valmiva muusikavideo tegemine. Mais 2007 valmiski loole "Dramatic Letter to Conscience" muusikavideo, mida esitleti 8. juunil ning mis jõudis MTV Eesti eetrisse alates 11. juunist. Järgnesid rohked esinemised.
Kuni 2007. aasta juulini tegutseti koosseisus Joosep Järvesaar (vokaal), Mihkel Mõttus (kitarr), Oliver Rull (kitarr), Kaspar Koppel (bass) ja Karl-Kristjan Kingi (trummid). Juulis 2007 vahetati kitarrist Oliver Rull välja Rauno Kutti (varem ansamblis Mushy) vastu.
2007. aasta 19. augustil esineti MTV Balticu sünnipäeval Riias Krastmala staadionil. Üritusele kogunes üle 26 000 inimese ning see oli ka Bedwettersi kõige suurem esinemine.
Sama aasta augusti lõpus sai Bedwettersist kandidaat MTV muusikaauhinnale kategoorias Euroopa uued helid. Järgmiste kuude jooksul seljatas bänd mitmeid teisi ja ühtlasi ka palju nimekamaid ansambleid. Oktoobri lõpuks oli alles jäänud veel 3 bändi: Yakup Türgist, Firma Rumeeniast ja Bedwetters. MTV muusikaauhindade galal 1. novembril Münchenis võitis bänd Euroopa uue helikeele auhinna ning esines otse-eetris miljonitele televaatajatele.
Selle järel kogus Bedwetters laiemat kuulsust ja leidis rohkelt kajastust meedias. Novembri lõpus sai alguse tuur, mis kestis detsembri esimeste päevadeni. Järgnesid mitmed etteasted televisioonis.
Joosep Järvesaar ja Mihkel Mõttus valiti Raadio 2 Unistuste Bänd 2007 koosseisu. Jaanuaris toimuval auhinnagalal Raadio 2 aastahitt 2007 võitis Bedwetters uue tulija auhinna ja laul "Dramatic Letter To Concience" osutus valituks Raadio 2 aastahitiks 2007.
Jaanuari teises pooles lindistas bänd Soomes neljaloolist maksisinglit "Read The Lyrics!", mis ilmus eksklusiivsena EMT SurfPorti muusikapoes. Singlil oli neli lugu: "Read the Lyrics", "Trapped Between Myself", "So Long Nanny" ja "Dramatic Letter to Conscience".
18. jaanuaril 2008 liitus bändiga Rivo Kingi
12. veebruaril pani ansambel oma ametlikule MySpace'i veebilehele kuulamiseks välja kolm uut lugu.
6. septembril esineti kontserdil Tele2 GoLive.
20. aprillil 2009 ilmus Bedwettersi kauaoodatud album "Meet the f#cking Bedwetters". Plaat oli tehtud Rootsis ja sisaldas 13 lugu koos ühe lisalooga "Just in case". 1. mail esitles Bedwetters oma plaati klubis Tapper. Kontserti sai näha otseülekandes zen.ee veebilehelt. Samuti näidati seda MTV Eesti kanalilt ning sellest sai ka MTV Eesti esimene MTV Live. Sama aasta mais ilmus ka uus video singlile "Long.Some.Distance". Peale bändiliikmete tegid videos kaasa Rootsi modellid, kes kehastasid nende alter ego ' sid.
Terve suvi oli täis esinemisi: koos ansambliga Mushy astuti üles akustilise kontserdiga Reiu puhkekeskuses, toimus päris palju esinemisi ka välismaal. 26. detsembril esines Bedwetters oma kodulinna Pärnu klubis Sugar, lisaks Bedwettersile astusid üles ka Mushy ja Kongomaania.
Bedwetters pürgis edetabelite tippu ka Läti raadiotes SWH, Radio Valmiera ja Latvian airplay.
Bänd lõpetas tegevuse 2013. aastal, kuid tegutseb taas 2022. aastast.
Mahtra sõda (täpsustus)
Mahtra sõda oli kokkupõrge eesti talupoegade ja karistussalklaste vahel 14. juunil 1858.
Selle järgi on nime saanud:
Jüri Leek
Jüri Leek (kuni 1936. aastani Jüri Lemvald; 20. märts 1893 Imavere, Viljandimaa – 7. oktoober 1943 Zajarsk, Irkutski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Teenis 7. Jalaväerügemendis.
Salerno provints
Salerno provints on provints Itaalias Campania maakonnas. Provintsi keskuseks on Salerno linn.
pisi|Palazzo Sant'Agostino, provintsi haldushoone
Haldusjaotus
Salerno provints jaguneb 158 omavalitsusüksuseks (comune).
Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused
Alttodud tabelis on loetletud enam kui 10 000 elanikuga omavalitsusüksused. pisi|Amalfi rannik
Väikseima elanike arvuga omavalitsusüksused
Tabelis on loetletud provintsi kolm väiksema elanike arvuga omavalitsusüksust:
UNESCO maailmapärandi nimistu
UNESCO maailmapärandi nimistusse on kantud kaks Salerno provintsi piirkonda:
Eksponentjaotus
Eksponentjaotus on üks pidev tõenäosusjaotus, mida kasutatakse tihti sõltumatute sündmuste vahelise aja modelleerimisel. Kui juhuslik suurus X on eksponentjaotusega parameetriga λ, siis tähistatakse seda eestikeelses kirjanduses sageli.
Tihedusfunktsioon
Juhuslik suurus X on eksponentjaotusega parameetriga λ, kui tema tihedusfunktsiooniks on
Jaotusfunktsioon
Eksponentjaotusega parameetriga λ juhusliku suuruse jaotusfunktsioon on
Keskväärtus
Kui, siis tema keskväärtus on
Dispersioon
Kui, siis tema dispersioon on
Mediaan
Kui, siis tema mediaan on
Siin F^{-1} tähistab jaotusfunktsiooni F pöördfunktsiooni.
Kvantiilid
Eksponentjaotuse kvantiilid avalduvad valemiga kus.
Mäluta omadus
Eksponentjaotus on nn mäluta jaotus, st iga korral kehtib järgneva tingliku tõenäosuse kohta võrdus
See võrdus tähendab, et sündmuse toimumise tõenäosus tulevikus ei sõltu tema mittetoimumisest minevikus. Näiteks kui me teame, et lambipirn on põlenud juba 100 tundi, ning me tahame teada tõenäosust, et ta põleb veel 300 tundi, siis selle tõenäosus on sama, mis tõenäosus, et uus lambipirn põleb 300 tundi.
Hurmi
Külas asub Hurmi järv.
Külas asub Hurmi Suure Kullaaugu ohvrikivi.
Minifirma
Minifirma on Junior Achievementi Arengufondi majandusõppe programm põhikooli õpilastele, mille eesmärk on aidata õpilasel hinnata ja mõista ettevõtluse rolli ühiskonnas. Protsessi käigus koostavad õpilased äriplaani ning loovad oma minifirma, mille tooteid või teenuseid hiljem turustavad.
Programmi eesmärgiks on aidata põhikooli III kooliastme õpilastel tutvuda väikeettevõtte loomise, juhtimise ja lõpetamisega. Juhendajatena abistavad õpilasi õpetajad, konsultandid ja koostööpartnerid.
Minifirmad on üldjuhul seotud huvitegevustega koolis, õpilased õpivad ühes klassis või paralleelklassides. Programmi sobib õpetada eraldi ettevõtlustunnis või integreeritult, samuti teostada loovtööna.
Kindlasti tuleb teavitada minifirmas tegutsevate õpilaste vanemaid minifirma põhimõtetest. Alaealistel õpilastel tuleb õpilasfirma ja minfirma registreerimiseks lasta lapsevanemalt täita ja digiallkirjastada nõusoleku vorm.
Sirje Tamul
thumb|Sirje Tamul teadusajaloo loengus Sirje Tamul (sündinud 31. augustil 1951 Viljandis) on eesti ajaloolane.
Ta töötab Tartu Ülikooli õppejõuna.
Sirje Tamul on peamiselt uurinud Tartu Ülikooli ajaloo küsimusi 19. sajandil ja 20. sajandi alguses kuni 1918. aastani, eelkõige Tartu Ülikooli teadussidemed 19. ja 20. sajandi vahetusel kuni 1918. aastani ning naisüliõpilaskonda. Tema praegune uurimisteema on Tartu ülikooli eelarveväline finantseerimine ja erakapital Tartu ülikoolis 1802–1918.
Organisatsiooniline tegevus
Sirje Tamul on Teadusfilosoofia ja Teadusajaloo Eesti Ühenduse liige, juhatuse liige ja Tartu osakonna teadussekretär.
Delfi oraakel
Delfi oraakel oli vanakreeka pühamu Delfis Parnassose mäe lõunanõlval, kus inimesed käisid kogu Kreekast ja kaugemaltki saamas Apollonilt vastust küsimustele, mis neid vaevasid. Oraakliks nimetati ka vastust, mis jumalalt saadi.
Pühamu ulatub tagasi 1400. aastasse eKr. See oli kogu Hellase tähtsaim pühamu ning vähemalt teoorias austasid kõik kreeklased selle sõltumatust.
Antiikajal oli Delfis maa sees lõhe. Preestritar, keda nimetati püütiaks, istus kolmjalal selle lõhe kohal. Pärast Kastaalia allikas suplemist, enda pärgamist loorberilehtedega ja püha loorberi lehtede söömist istus ta kolmjalale, hingas sisse uimastavaid aure ning läks transsi. Tema nägu muutis värvi ja ta häälitses oiates ja kaeveldes. Tema silmad sätendasid ning suu vahutas ning selles seisundis tõi ta kuuldavale mõned seosetud häälikud. Preestrid kirjutasid tema imelikud häälitsused hoolikalt üles ning panid need värsivormi. Värsid anti Apolloni ilmutusena neile, kes olid tulnud oraaklilt nõu küsima. Värsid sõnastati nii, et neil oleks mitu tähendust.
Sageli vaieldi oraakli õige tõlgenduse üle, kuid kui toodi uusi ande, võidi oraaklilt saada täiendav kuulutus. Näiteks enne Salamise lahingut ennustas püütia algul hukku ning hiljem, et ateenlasi võib päästa "puust müür", mida tõlgendati siis kui laevu.
Et Delfi oraakliga polnud seotud kindlat usudogmat, siis kogunesid Delfisse õpetlased, samuti oli Delfi vaenlaste läbirääkimiskohaks.
Kõik, kes Delfist nõu küsisid, tõid ande. Kuningate, riikide ja üksikisikute toodud ohvriandide hoidmiseks ehitati suured varakambrid. Rooma keiser Nero olevat varastanud 500 raidkuju, kuid 3000 jäi alles. Tänapäeval on väljakaevamiste käigus avastatud templivaremeid, skulptuurikilde ja ajaloolisi raidkirju.
Püütia vastustest võisid oleneda nii talupoja külviajad kui ka sõjakuulutamine. Delfi oraakli käest küsiti nõu enne iga tähtsat sammu riigiasjades. Seetõttu oli tal Vana-Kreeka ajaloole suur mõju. Ühine austus Delfi oraakli sõnade vastu ning püütiapidustused ja mängud, mida peeti pühamu läheduses iga nelja aasta tagant, aitasid kaasa Vana-Kreeka poliitika- ja usuelu ühtsusele.
Delfi oraaklile tegi lõpu 4. sajandil pKr kristliku Rooma keiser Hadrianus.
Delfi oraakel oli küll kõige kuulsam, kuid mitte ainus Vana-Kreeka oraaklitest. Kõige vanem oli Zeusi oraakel Dodonas Epeiroses. Usuti, et Zeus kõneleb püha tamme lehtede sahina läbi. Oraaklid olid ka Roomas ning Egiptuses, Babüloonias ja teistes maades.
1457
1457. aasta
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastakümned: 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad - 1450. aastad - 1460. aastad 1470. aastad 1480. aastad 1490. aastad 1500. aastad
Aastad: 1452 1453 1454 1455 1456 - 1457 - 1458 1459 1460 1461 1462
Ormen Lange
thumb|Ormen Lange illustratsioon Olav Trygvasons saagast
Ormen Lange (Pikk Madu) oli Norra kuninga Olav Tryggvason tellimusel meister Thorberg Skafhogi poolt konstrueeritud sõjalaev, mis võeti kasutusele 999/1000. aasta talvel. See oli üks võimsaim põhjala vetes seilav laev ning kalleim Norras ehitatu sel ajal. Umbes 68 sõudjaga laev oli ligikaudu 55 meetrit pikk, kiilu pikkusega umbes 45 meetrit ning mahutas umbkaudu 300-500 meest.
Vööris ja ahtris olid kuldplaatidega ülelöödud lohepead. Svolderi merelahingus langes laev Taani ja Rootsi kuningate seatud lõksu. Hiljem võeti see uute laevade ehitamisel tihti eeskujuks.
Mimeskid
“Mimeskid” oli pantomiimilavastus, mille 1981. aastal tõi teatris Vanemuine lavale Kalle Kurg. Selle lavastusega jõudis esmakordselt eesti kutselise teatri ajaloos lavale kogu õhtut täitev moodsa pantomiimi võtetega loodud algupärane lavateos, mille jaoks loodi ja kohandati algupärane muusika. Uudissõna "mimesk" autor on Ain Kaalep, kes lõi selle sama lavastuse tarbeks.
Külalisetendused
Terviketendused Leedus (Kaunas), Venemaal (Peterburi, festival “Miimiparaad ’82 (Mim-parad '82); Moskva, rahvusvahelise pantomiimifestivali 1985); etenduse "Mimeskid" üksikosade esitamine Soomes (Kuopios) ja Belgias (1989).