cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Durbe ordulinnus
Vana-Durbe
1300. aasta paiku hakkas oma lõplikesse piiridesse jõudnud Vana-Liivimaale tulema uus laine noori tegusaid maa-aadlikke. Üks neist oli ka Pommerist Platest pärinev Arnold von der Osten, kellele ordu läänistas 1380. aastate algul Lindale ja kes hakkas end valduse järgi nimetama Arnoldiks Lindalest. Arnold oli olnud andekas diplomaat Pommeri rüütlite delegatsioonis ja aitas sõlmida lepinguid Saksa ordu meistriga ning omas seekaudu häid kontakte ja tutvusi ordukomtuuridega.
1340. aastaks seadis Liivi ordu sisse kirjapostiteenistuse kõigi oma linnuste vahele. Ordu kirjapoisid olid riietatud sinisest ja punasest kalevist valmistatud mundritesse. Linnustes olid hobusetallide kõrval nn kirjatoad, kus kõik kirjad kanti registrisse, nummerdati ja märgiti neile saabumis- ja väljasõidukellaajad. Postiasjandusega tegelesid tavaliselt vanemad või sõdades vigastada saanud orduvennad, kes polnud enam väeteenistuseks kõlbulikud. Preisimaalt Liivimaale saadeti kirjad Meemeli komtuuri kaudu. Rannatee viis Samlandist üle Kura sääre Meemelisse (Klaipeda) ja edasi läbi Polangeni (Palanga) Liibavisse (Liepaja), kust pöördus sisemaale – Riia poole. Tee läbis seal juba ainult ametlikult ordu käes olevaid alasid seoses kõrvaloleva Leedu Suurvürstiriigi tõttu, kellega pidevalt oldi sõjajalal. Teelõik oli seetõttu ordukäskjalgadele ohtlik. Memeli komtuur saatis Liivimaale adresseeritud kirjad esimese ordulinnuseni kurelastest käskjalgadega või andis need kaasa Liivimaale reisivatele orduametnikele, kes said seks puhuks teele relvastatud saatemeeskonna. Üheks Kuramaa maanteekastellide, sealhulgas Durbe ülesandeks oli just postiteenistuse turvalisuse ja tõrgeteta toimimise tagamine.
1341. aasta 8. aprillil on Lindales asuvat ordulinnust (Lyndal) mainitud Kuldiga komtuuri majandusasju käsitlevas dokumendis. Ilmselt oli tegemist väikese majanduslinnusega, mis oli arvatavasti ka ehitatud puidust. Siis koostatud põllumajandusaruandes nimetab Kuldiga komtuur Hermann Gudacker Lindales (castellatura de Lyndal) olevat 21 hobust. Dokumendist ilmneb veel, et Kuldiga komtuurkond oli siis jaotatud 5 majandusringkonnaks, millest üks oli Lindale. See viitab ka linnuses olevatele viljaaitadele, kuhu ümbertkaudu viljasaak ladustada toodi. Tänapäevases mõistes oli tegemist n-ö kohaliku "viljaelevaatoriga".
1350 on esmamainitud Durbe jõge, mis Durbe järvest välja voolas.
1362 oli kroonika teatel ordu tugipunktina kasutusel veel vana, tõenäoliselt siis Lindale muinaslinnusest ümberehitatud ordulinnus (castellatura Lyndale).
1371. aasta 11. novembril sai orduvasall Winnrich von Rummel endale Durbe piirkonnas lääniks Ilmajeni (hilisemad Ilmāja mõis ja vald) ja Okteni küla, kuid elas tollal siiski 55 km kirde poolasuvas Kuldigas. Kuna tavaliselt elas läänimees lähimas ordulinnuses, siis arvatakse, et Durbe kivilinnust veel ei eksisteerinud. Lindale on siis mainitud, kui Altenburg – ühtlasi ka kui vanuselt kolmas katoliku kihelkond Alam-Kuramaal.
1386. aasta ürikus läänistab Kuramaa piiskop Otto Arnoldile Lindalest (Arnoldus dictus Lyndale) Durbe lähedalt Saka vasallilinnuse, koos õigusega oma äranägemise järgi seda mõisat müüridega kindlustada. Vähemalt formaalselt lahkus Arnold ordu teenistusest ja Lyndalest.
Uus Durbe ordulinnus
1397 aastat märgivad baltisaksa ajaloolased linnuse esmamainimise daatumiks, kuid lisavad sealjuures, et "see kindlasti vanem pidavat olema".
1435 põles maha linnuse kõrval olnud käsitööliste asula. Linnusest erinevalt kutsuti asulat teisiti – Penen.
Vähemalt 1451. aastal pidi Durbes kirik olema, kuna Riia Toommuuseumis varem üks sealt pärit selle aastaarvuga kirikukell olemas oli.
1555. aastal koostatud Liivimaa linnuste visitatsiooniprotokollis on Durbet iseloomustatud, kui suurt kaupade, vilja ja sõjavarustuse aita-ladu, mis elamiseks eriti ei kõlbavat. Pärast Liivi sõja algust tekkinud Kuramaa hertsogkonna ajal resideeris linnuses kohalik hauptmann.
1600–1629 toimunud esimese Poola-Rootsi sõja ajal käis Kuramaa mõlema vaenupoole vägede vahel käest kätte. 1601 tungisid Durbesse rootslased ja rüüstasid linnuse ning linnakese. Rahuajal statsioneerus seal hertsogi garnison – 1642.–1643. aastast on teateid linnuses paiknenud musketäride ja tragunite üksustest.
1651 ehitati lossi lähedale uus kivikirik, 1644 oli kirik ehitatud Vana-Durbesse (hilisem Vecpils) linnamäe vastu – ilmselt Kuramaa hertsogi kirikute ehitamise korraldust täites.
1655–1660 kannatas hertsogkond jälle Poola-Rootsi sõja tõttu, kui ka Durbe vaenupooltele nii rahalist kui ka mitterahalist tribuuti maksma pidi.
1700–1721 toimunud Põhjasõjas venelaste ja rootslaste vahel linnus purustati ja see lagunes varemeteks. 1701 tulistasid rootslased Kuramaa hertsogi Durbe lossi müüre suurtükkidest ja vallutasid linnuse ning rüüstasid terve piirkonna. Pärast seda purustamist lossi enam ei taastatud.
1809. aastast pärit U. Schlippenbachi reisikirjelduses on teatatud, et Durbe lossist "vaid jubedad müürijäänused alles on jäänud".
1922 kaevasid seitse kohalikku meest vana rahapajalegendi uskuma jäädes Vana-Durbes Lindale linnamäe lääneküljel asuva allika juures. Raha nad muidugi ei leidnud, paljastunud olevat vaid mingi suur nurgakivi, mida hiljem oletati linnuse sissekäiguks.
Seisukord tänapäeval
Praeguseks on säilinud kastelli ringkaitsemüürist umbes 36 m pikkune, 2–10 m kõrgune ja 1,55 m paksune lõuna-kagupoolne külg ja lõik kirdenurgast. Kirde-idapoolse valli keskosa oli juba XIX sajandi keskel alla kaitsekraavi varisenud. Peldu tänava poolt viib linnuse kagunurga eest jalgrada üles linnusekünkale, mille müüride vahel kasvavad pargipuud ja on avar jaanituleplats.
Väike-Pungerja mõis
Väike-Pungerja mõis (saksa keeles Klein-Pungern) oli rüütlimõis Iisaku kihelkonnas Virumaal.
Nüüdisajal jääb mõis Ida-Viru maakonda Alutaguse valda, tänapäeva Väike-Pungerja küla lähedale.
Mõisa omanikud olid teiste seas Stackelbergid, Rehbinderid. 1748. aastal pantis Otto Heinrich Victor von Delwig Pagari ja Väike-Pungerja mõisa ning sinna juurde ostetud Jõetaguse küla 50 aastaks rüütelkonna peamehele Otto Magnus von Stackelbergile. 1749. aastal ostis Otto Magnus von Stackelberg Pagari ja Väike-Pungerja mõisa koos varem panditud Kuningaküla, Permisküla ja Gorodenka külaga päriseks.
1765. aastal surnud Otto Magnus von Stackelbergi pärija oli tema poeg Otto Magnus von Stackelberg. Krahv Otto Magnus von Stackelbergi testamendi järgi pärisid Hirmuse, Voorepere, Kohtla, Ereda, Atsalama, Väike-Pungerja, Väike-Soldina, Pagari, Puhatu (Pühs), Purtse (Purtz) tema pojad, tõeline salanõunik Gustav Ernst von Stackelberg ja ooberstleitnant Otto Johann von Stackelberg, 233 150 hõberubla eest.
Vīstuči
Vīstuči on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas.
Küla asub valla põhjaosas. Vīstuči jääb Gauja rahvusparki.
Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 22 elanikku.
Alamkorrakohus
Alamkorrakohus ehk alamraspraava oli aastatel 1784–1796 Eestimaa ja Liivimaa kubermangus maakonna tasemel olnud esimese astme kohus.
Samarate
Samarate on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Varese provintsis. Samarate sai linnaõigused presidendi 2009. aasta 2. veebruari dekreediga.
Cascina Costa fraktsioonis asub maailma ühe suurima helikopteri tootja, Finmeccanica AgustaWestlandi grupi "peakorter".
221 meetri kõrgusel merepinnast asuva Samarate asustustihedus on inimest ruutkilomeetri kohta.
Alamkorrakohus
Kohuse pädevusse kuulusid riigitalupoegade väiksemad kriminaal- ja tsiviilasjad. Sellest kohtust sai edasi kaevata ülemkorrakohtusse.
Samarate
Haldus
Samarate piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Busto Arsizio, Cardano al Campo, Ferno, Gallarate, Lonate Pozzolo, Magnago (MI), Somma Lombardo, Vanzaghello (MI).
Samarate halduspiires asuvad järgmised fraktsioonid: Cascina Costa, Cascina Elisa, San Macario, Verghera, Lottizzazione-Barlocco.
Ajalugu
Arheoloogiliste väljakaevamiste käigus saadud leiud annavad tunnistust sellest, et piirkond oli asustatud hiljemalt rauaajast alates.
pisi|tühi|Samarate
Ele Süvalep
Ele Süvalep (sündinud 8. novembril 1951) on eesti kirjandusteadlane.
Must Drin
Must Drin või Must Drim (albaania keeles Drini i Zi, makedoonia keeles Црн Дрим ehk Crn Drim) on jõgi Põhja-Makedoonias ja Albaanias.
Must Drin algab Ohridi järvest Struga linnas. Albaanias Kukësi linna juures ühineb Valge Driniga Drini jõeks, mis suubub Aadria merre Drini lahte.
Jõe pikkus on 149 km ja valgala pindala 3504 km².
568
568. aasta (DLXVIII) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas pühapäeval. Arvu 568 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Steven Bergwijn
Steven Charles Bergwijn (sündinud 8. oktoobril 1997 Amsterdamis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Hollandi kõrgliigaklubis Amsterdami Ajax ja Hollandi jalgpallikoondises.
Aastatel 2005–2011 kuulus ta Ajaxi noorteakadeemiasse, kuid liitus seejärel PSV Eindhoveniga. PSV Eindhoveni põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2014/15. Enam hakkas ta klubi põhimeeskonnas mänguaega saama hooajal 2016/17. Hooajal 2017–18 lõi Bergwijn Hollandi kõrgliigas kaheksa väravat ja andis kaheksa väravasöötu. Samal aastal tuli ta PSV Eindhoveniga Hollandi meistriks. Järgmisel hooajal lõi ta Hollandi kõrgliigas 14 väravat ja andis 12 väravasöötu.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Tottenham Hotspur. Üleminekusumma oli 26,7 miljonit naelsterlingit.. Inglismaa kõrgliigas debüteeris ta 2. veebruaril 2020 mängus Manchester City vastu ja lõi selles mängus kohe ka värava.
2022. aasta juulis naasis Bergwijn Hollandi kõrgliigasse, kui sõlmis viieaastase lepingu Ajaxiga. Üleminekusumma oli 31,25 miljonit eurot, millega oli tegu suurima üleminekuga Hollandi kõrgliigasse. Eelmine rekord pärines 2021. aastast, kui Ajax ostis 22,5 miljoni euro eest Sébastien Halleri.
2014. aastal võitis Bergwijn Hollandi kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistrivõistlustel hõbemedali ja ta valiti turniiri parimaks mängijaks. Hollandi jalgpallikoondises debüteeris ta 13. oktoobril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 4. septembril 2020 Rahvuste Liiga mängus Poola vastu.
567
567. aasta
Seth MacFarlane
pisi|Seth MacFarlane (2010) Seth Woodbury MacFarlane (sündinud 26. oktoobril 1973) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Seth MacFarlane on muuhulgas ka telesarja "Family Guy" autor.
Air France
Air France (varem Société Air France) on Prantsusmaa rahvuslik lennuettevõte ja üks suurimaid lennufirmasid maailmas. See on Air France-KLM Grupi tütarettevõte ja lennufirmade ühenduse SkyTeam asutajaliige. Air France teenindab 32 sihtkohta Prantsusmaal ja opereerib 178 ülemaailmset reisijate-ja kaubatranspordi sihtkohta 89 riigis. Air France'i kodulennujaam on Pariisi Charles de Gaulle'i lennujaam.
Natrix helvetica
Natrix helvetica on maoliik nastiku perekonnast. Need maod elavad Saksamaal, Prantsusmaal, Suurbritannias, Itaalias ja Šveitsis.
Air France
Air France on Aerofloti järel üks maailma ohvriterohkemaid lennufirmasid. Sellega on kokku hukkunud 1783 reisijat.
Natrix helvetica
Roomajate andmebaasis on maoliik klassifitseeritud hariliku nastiku alamliigina, kuid geneetiliste analüüside põhjal käsitletakse neid osade allikate kohaselt, alates augustist 2017, eraldi maoliigina.
Air France
Air France ja KLM ühinemine
30. septembril 2003 kuulutasid Air France ja Hollandi lennufirma KLM Royal Dutch Airlines oma ühinemisest, uue firma nimeks sai Air France-KLM. Ühinemine sai teoks 5. mail 2004. Air France-KLM on maailma suurima sissetulekuga lennufirma ja kolmas (Euroopas suurim) reisijate läbitud vahemaa poolest. Hoolimata sellest, et mõlemad lennufirmad kuuluvad ühe ja sama firma alla, otsustasid nad siiski lennata oma brändi nimedega.
Natrix helvetica
Viited
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Barred grass snake seisuga 7.09.2017.
Air France
Lennukipark
thumb|[[Airbus A380]] thumb|[[Airbus A318]] thumb|[[Airbus A320 maandumas Londoni Heathrow' lennujaamas]] thumb|[[Boeing 747-400]] Air France'ile kuuluvad järgmised reisilennukid (5. juuni 2010 seisuga) :
Air France lennukite keskmine vanus on 9,1 aastat (13. aprilli 2010 seisuga).
Rahvaarst
Iseloomustus
Viimastel sajanditel Eestis tegutsenud rahvaravitsejad jätkasid muistsete läänemeresoome nõidade kõige olulisema põlise ülesande täitmist - ravimist. Nende ravivõtetes ühinesid vanad uskumused, kogemuslikud oskused ja rohud, maagilised võtted ning omaaegsed teadmised meditsiini kohta.
Rahvaarstide nimetus lähtus peamiselt kasutatavatest ravivõtetest ja -vahenditest:
Rahvaravitsejad olid Eesti talurahva peamised ravitsejad 19. sajandini, mil aina enam alustasid tööd koolitatud arstid.
Sāviena mõis
Sāviena mõis (saksa keeles Sawensee, läti keeles Sāvienas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ļaudona kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Madona piirkonnas Ļaudona vallas.
Skulsk
Skulsk on küla Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Konini maakonnas, Skulski valla halduskeskus. Skulsk asub Koninst umbes 30 km põhjas.
Küla on esmamainitud 1249. aastal. Skulsk sai linnaõigused 1409. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal.
Konvolutsiooniline närvivõrk
Konvolutsiooniline närvivõrk (CNN) on mitmekihiline tehisnärvivõrkude klass, mis võib koosneda eri tüüpi kihtidest. Konvolutsioonilised närvivõrgud leiavad peamiselt rakendust pildi- ja videotuvastuses (sh näotuvastus), piltide klassifitseerimises, meditsiinis ja loomuliku keele töötluses.
Ajalugu
Konvolutsioonilised võrgud on inspireeritud bioloogilistest protsessidest, täpsemini nendes võrkudes sisalduvate tehisneuronite vaheliste ühenduste mustrid meenutavad loomade nägemiskeskuse (visuaalse ajukoore) organisatsioonilist struktuuri, mille avastasid 1950. ja 1960. aastatel Nobeli auhinna laureaatidest neuroteadlased David Hubel ja Torsten Wiesel.
Nimetatud neuroteadlaste tööst inspireerituna tutvustas Kunihiko Fukushima 1980. aastal esimest konvolutsioonidel põhinevat neurovõrku, mille ta nimetas neocognitron 'iks.
Konvolutsioonilised võrgud jõudsid laiema tähelepanu alla 2012. aastal, kui Krizhevsky juhitud uurimisrühm võitis ImageNet esemete äratundmise võistluse.
Arhitektuur
Konvolutsioonilised närvivõrgud koosnevad sisendkihist, ühest või rohkemast konvolutsioonikihist, millele järgneb, sarnaselt tavalisele mitmekihilisele tehisnärvivõrgule, üks või mitu omavahel täielikult ühendatud peidetud kihti, ning väljundkihist. CNN-s kasutatakse tüüpiliselt aktivatsioonifunktsioonina mittenegatiivset lineaarfunktsiooni (ReLU) ning normalisatsiooni- ja ahenduskihte. Viimane konvolutsioonikiht sisaldab tavaliselt tagasilevi, et anda lõpptulemusele täpsemad kaalud.
Tüüpiline konvolutsioonilise võrgu kiht koosneb kolmest etapist. Esimeses etapis vaatluse all olevas kihis rakendatakse paralleelselt mitmeid konvolutsioone, mille tulemuseks on lineaarsete aktivatsioonide hulk. Teises etapis igale lineaarsele aktivatsioonile rakendatakse mittenegatiivne lineaarfunktsioon (ingl rectified linear unit). Kolmandas etapis rakendatakse eelmiste etappide tulemusele ahendus (ingl pooling).
Järgnevalt kirjeldatakse konvolutsioonivõrgu arhitektuuri tähtsamaid osi.
Konvolutsioonikiht
Mõiste konvolutsiooniline närvivõrk tuleneb sellest, et seda tüüpi võrkudes kasutatakse matemaatilist operatsiooni, mida kutsutakse konvolutsiooniks ehk konvolutsioonteisenduseks, ning vähemalt ühes peidetud kihis kasutatakse tavapärase maatriksite korrutamise asemel konvolutsioonteisendust. Kuigi neid kihte nimetatakse konvolutsioonilisteks, siis matemaatilises mõistes on tehniliselt tegemist ristkorrelatsiooniga.
Konvolutsioonivõrgu kontekstis nimetatakse konvolutsioonteisenduse esimest argumenti sisendiks ja teist argumenti konvolutsiooni suuruseks. Väljundit nimetatakse enamasti tunnuste kaardiks.[6]
Mittenegatiivse lineaarfunktsiooni (ReLU) kiht
Mittenegatiivseks lineaarfunktsiooniks nimetatakse funktsiooni
.
Selle funktsiooni rakendamine sisendile eemaldab negatiivsed väärtused aktivatsioonikaardilt, andes neile väärtuseks 0, ning efektiivselt tõstab otsustusfunktsiooni ja ülejäänud närvivõrgu mittelineaarseid omadusi.
Johann Peter Beaulieu
pisi|Johann Peter Beaulieu Johann Peter Beaulieu (26. oktoober 1725–22. detsember 1819) oli Vallooni päritolu Austria väejuht ja kahuriväekindral, kes on tuntud oma osaluse poolest 1796. aasta Itaalia sõjakäigus.
Konvolutsiooniline närvivõrk
Ahendus
Ahenduse idee seisneb selles, et suvalise tunnuse täpne asukoht pole sama tähtis kui selle ligikaudne asukoht relatiivselt teiste seda ümbritsevate tunnustega. Ahenduse tulemusel asendatakse võrgu väljund mingis neuronis kokkuvõttega selle neuroni naabrite väljunditest. Levinumaid ahenduse funktsioone on maksimaalne ahendus (ingl max pooling).
Rakendused
Konvolutsiooniliste närvivõrkude rakenduste hulka kuuluvad:
Johann Peter Beaulieu
Varajane elu
Johann Peter Beaulieu sündis 26. oktoobril 1725 Austria Madalmaades Jodoignes Lathuy lossis. Beaulieu liitus Austria armeega 1743. aastal ning osales seitsmeaastases sõjas, teenides Gideon Ernst von Laudoni staabis. Beaulieu osales Kolini lahingus, kus sai ka haavata. 1760. aastal autasustati teda Maria Theresia militaarordeni rüütliristiga.
Vilmar Ruus
Vilmar Ruus (16. juuni 1929 Tallinn – 30. mai 1985 Tartu) oli eesti ajaloolane ja majandusteadlane.
Viive-Riina Ruus
pisi|Viive-Riina Ruus esinemas [[TEDxTallinn konverentsil 2009. aastal]] Viive-Riina Ruus (sündinud Pruuli; 3. september 1936 Tallinn – 11. juuli 2018) oli eesti kasvatusteadlane.
Johann Peter Beaulieu
Varajane elu
1789. aastal ülendati Beaulieu kindralmajoriks. Samal aastal aitas ta maha suruda Madalmaades alanud revolutsiooni. Selle eest ülendati ta 1790. aasta 19. oktoobril feldmarssal-leitnandiks ning autasustati Maria Theresia ordeni komtuuriristiga.
Tegevus Prantsuse revolutsioonisõdades
1792. aastal osales Beaulieu Flandria sõjategevuses. 28.–29. aprillil pidas ta Monsi ümber Prantsuse väega lahingu. Beaulieu all oli ligi 5000 meest, kuid Prantsuse väes 7500. Siiski võitis kokkupõrke Beaulieu. Ta võitis prantslasi jälle Harelbeke juures 23. juunil, kus tal oli aga 11 050 meest 7000 vastu. Hiljem juhatas ta Albert Casimiri armees diviisi. 6. novembril juhatas ta Jemappesi lahingus Austria vägede vasakut tiiba. Detsembris osales ta Trieri kaitsmisel.
Viive-Riina Ruus
Elulugu
Viive-Riina Ruus oli riigiametniku ja lasteaedniku tütar.
Vilmar Ruus
Elulugu
Lõpetas 1949 Tallinna 2. Keskkooli ja 1955 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna; ajalookandidaat (1965, TRÜ), väitekiri "Eestimaa Kommunistliku Partei tegevus ja kogemused kaubanduse sotsialistlikul ümberkorraldamisel (1940–1941)". Oli 1955–1958 TRÜ marksismi-leninismi kateedri assistent, 1958–1962 aspirant, 1962–1968 NLKP ajaloo kateedri vanemõpetaja, 1975–1976 vanemteadur, 1968–1975 ja 1976–1985 dotsent. Eestimaa Kommunistliku Partei TRÜ komitee sekretär (1967–1969).
Johann Peter Beaulieu
Tegevus Prantsuse revolutsioonisõdades
28. augustil 1793 tõrjus Beaulieu 5000-meheline vägi Werviki juures 8000-mehelise Prantsuse väe rünnaku. 28. augustist kuni 13. septembrini osales ta La Quesnoy piiramisel. Fleurusi lahingus juhatas ta ühte Austria armee kolonni. Peale laingus saadud kaotust kõrvaldati Beaulieu Austria Madalmaade armeest, kuna ülemjuhataja prints Friedrich Josias oli tema vastu. Kuni 1794. aastani oli ta jalaväerügemendi N. 31 inhaber. Samal aastal sai ta ka Maria Theresia ordeni suurristi.
Tegevus Itaalias 1796. aastal
1796. aasta kevadel määrati Beaulieu Itaalia Austria armee ülemjuhatajaks. Seal oli tema all ligi 36 000-meheline armee, lisaks oli tal toeks Michelangelo Alessandro Colli-Marchi juhatuse all olev 20 000-meheline Sardiinia armee. Beaulieu oli Colliga sõber, kuid Viinist tulevate juhiste järgi ei tohtinud ta Sardiinia armeed palju usaldada.
Eugene Mirman
pisi|Eugene Mirman (2010) Eugene Boris Mirman (sündinud 24. juulil 1974 Moskvas) on Nõukogude Liidus sündinud Ameerika Ühendriikide näitleja.
Vilmar Ruus
Isiklikku
Vilmar Ruus oli Maie Ruusi abikaasa ja Jüri Ruusi isa.
Alammaakohus
Alammaakohus oli Eestimaa kubermangus olnud esimese astme kohus. Kohtu pädevusse kuulus väikeste võlgade sissenõudmine linna- ja talurahvakohtule mitte alluvatelt inimestelt. Eestimaal tegutses kohus hiljemalt aastatel 1617–1889.
Eugene Mirman
Eugene Mirman sündis Moskvas juudi perekonnas. Ta asus koos vanematega elama Ameerika Ühendriikidesse, kui ta oli nelja ja poola aastane.
Viive-Riina Ruus
Elulugu
Ta lõpetas 1955. aastal Tallinna 17. Keskkooli ja 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. Aastatel 1967–1970 oli TRÜ aspirant; pedagoogikakandidaat (1982, TRÜ), väitekirjas käsitles õppeteksti kasvatuslikku efektiivsust.
Johann Peter Beaulieu
Tegevus Itaalias 1796. aastal
10. aprillil ründas Beaulieu Genova lähedal Voltrit, mis ka õnnestus. Prantsuse armee juhataja Napoleon Bonaparte suunas oma armeed aga väiksemate Austria garnisonide ning Sardiinia armee vastu. Nii suutis ta Sardiina sõjast välja lüüa. Beaulieu armee taganes Po jõe taha, kuid Napoleon järgnes neile. Austria armee oli peale Fombio lahingus saadud kaotust ümberpiiramisohus. Beaulieu jätkas taganemist ning tema arjergard pidas 10. mail Napoleoniga Lodi linnas lahingu, mis lõppes austerlastele taas kaotusega.
Beaulieu taganes veelgi ning jõudis Mincio jõeni. 30. mail toimus vastaspoolte vahel taas lahing, mis lõppes austerlastele jällegi kaotusega. Beaulieu oleks peaaegu vangi langenud, kuid tol ajal vaid rittmeister olev Josef Radetzky päästis ta. Peale seda taganes ta armeega Tirooli ning lahkus juunis juhatajakohalt.
Hilisem elu ja surm
Peale Itaalia sõjakäiku Beaulieu enam sõjategevuses ei osalenud. Ta elas ülejäänud elu Linzis, olles siiski veel jalaväerügemendi N. 58 inhaber. Johann Peter Beaulieu suri 22. detsembril 1819, olles 94-aastane.
Viive-Riina Ruus
Elulugu
Töötas 1960–1967 eesti keele ja kirjanduse õpetajana Märjamaa, Tallinna 46. ja 7. keskkoolis.
Aastatel 1970–1988 oli ta Eesti NSV Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudi teadur, 1988 Eesti Hariduse Arenduskeskuse dotsent, 1988–1989 valitsuse hariduskonsultant, 1989–1990 taas Eesti Hariduse Arenduskeskuse dotsent, 1991–1992 Tallinna Pedagoogikaülikooli haridusuuringute instituudi didaktika sektori juhataja, 1992–1994 üldhariduse õppekava aluseid väljatöötava TPÜ projektirühma juht, 1994–1995 TPÜ õppekava uuringute osakonna juhataja, 1995 Haridusministeeriumi hariduspoliitika osakonna juhataja kohusetäitja, 1996–1997 TPÜ kasvatusteaduskonna didaktika õppetooli dotsent, 1997–2002 koolipedagoogika õppetooli professor, alates 2002. aastast emeriitprofessor. Hiljem jätkas tegevust õppetöös, teadusprojektides, rahvusvahelise ekspertkomisjoni liikmena ning väitekirjade juhendajana.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: õppekava teooria, hariduspoliitika, õpetaja professionaalsus, pedagoogika diskursus. Saanud kasvatusteaduse alal riiklikke preemiaid, Eesti Akadeemilise Pedagoogika Seltsi liige. Üle 20 teadustrükise.
Isiklikku
Tema abikaasa oli filmikriitik Jaan Ruus (1938–2017).
Alammaakohus
Alammaakohtu koosseis oli järgmine:
Vardi oja
Vardi oja on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi ja Mulgi vallas, Kõpu jõe parempoolne lisajõgi.
Protolüütiline teooria
Protolüütiline teooria (inglise keeles Brønsted-Lowry theory) on keemias kasutatav happe-aluse reaktsiooni teooria, mis ilmus 1923. aastal. Selle teooria pakkusid välja füsikokeemikud Johannes Nicolaus Brønsted Taanist ja Thomas Martin Lowry Inglismaalt ning see kannabki nende nime (Eestis on kasutusel nimetus "Protolüütiline teooria"). Nad väitsid, et iga ühend, mis suudab prootonid mis tahes muule ühendile üle kanda, on hape ning ühend, mis prootonit vastu võtab, on alus. Prooton on ühikulise positiivse elektrilaenguga tuumaosake. Seda tähistab sümbol, kuna see moodustab vesinikuaatomi tuuma.
Ajalugu
Protolüütilise teooria välja kujunemisel kasutati Arrheniuse teooriat. Arrheniuse teoorias on happed defineeritud kui ained, mis dissotsieeruvad vesilahuses, moodustades vesinikioone, alused aga kui ained, mis dissotsieeruvad vesilahuses, moodustades hüdroksiidioonid.
Protolüütilise teooria järgi happed ja alused on määratletud nii, kuidas nad üksteisega reageerivad. Definitsioon on väljendatud tasakaaluavaldisega ehk happed on molekulid või ioonid, mis teatud reaktsiooni käigus eemaldavad prootoneid. Selle teooria järgi liigituvad alusteks need ained, molekulid või ioonid, mis lisavad prootoneid. Happed ja alused on ühiselt tuntud kui protoliidid. Seega võib reaktsiooni happelise aine (nt vesinikkloriidhape) ja aluselise aine (nt ammoniaagi) vahel esitada võrrandiga. Võrrandis on ammooniumioon happekonjugaat aluselise ammoniaagiga ja kloriidion  on aluse konjugaat vesinikkloriidhappega.
Protolüütiline teooria ei lähe kuidagi Arrheniuse teooriaga vastuollu, sest tegelikult protolüütiline teooria on Arrheniuse teooria üldistus.
Alused ja happed
Prootoni annetamine happega on pöörduv protsess ning sellest tekkiv happejääk võib uuesti prootoniga kinnituda ja seega saada aluseks. Seetõttu iga hape, mis kaotab prootoni, konjugeeritakse alusega, millesse see läheb. Teooria kohaselt seisnevad kõik happe-aluse reaktsioonid prootoni pöörduvas ülekandmises happest alusele. Sellise protsessi tulemusena tekib paar uut osakest, millest üks on võimeline prootonit loovutama, teine aga vastu võtma. Seega on hape tasakaalus konjugeeritud alusega ja alus on tasakaalus konjugeeritud happega.
Ruslan Jamadajev
pisi|Ruslan Jamadajev (2004) Ruslan Jamadajev (Руслан (Халид) Бекмирзаевич Ямадаев; 10. detsember 1961 – 24. detsember 2008) oli Venemaa ja Itškeeria sõjaväelane ja poliitik. Tapeti Moskvas.
1990. aastatel osales koos vendadega Esimeses Tšetšeenia sõjas iseseisvuslaste poolel. Teise Tšetšeenia sõja päevil võitlesid Jamadajevid Venemaa föderaalvägede poolel.
Aastatel 2003–2007 oli Jamadajev Venemaa Riigiduuma liige. Jamadajev kuulus Ühtse Venemaa fraktsiooni.
Ruslan Jamadajev tapeti Moskva kesklinnas Smolenskaja naberežnajal. Mõrtsukas astus Jamadajevi juhitud auto juurde, kui see peatus foori taga. Jamadajev suri koha peal. Samas autos olnud endine Tšetšeenia sõjakomandant kindralpolkovnik Sergei Kizjun sai raskeid vigastusi. Hiljem identifitseeris Kizjun mõrtsukana Aslanbek Dadajevi.
Kohus mõistis mõrva täideviimises süüdi Dadajevi, kaasosalistena Elim-paša Hatsujevi ja Timur Issajevi. Uurijate sõnul maksti Dadajevile mõrva toimepanemise eest 3,5 miljonit rubla. Kohtualused end süüdi ei tunnistanud.
Jamadajevi sugulased eesotsas Ruslani venna Issa Jamadajeviga pidasid mõrva tellijaiks Tšetšeenia võime. 2010. aasta augustis Ramzan Kadõroviga kohtunud ja leppinud Issa keeldus neid süüdistusi kohtuotsuse väljakuulutamise järel kommenteerimast.
Ruslan Jamadajev oli Sulimi (tapeti 2009. aastal) ja Džabrail Jamadajevi (tapeti 2003. aastal) vend. Sulimi mõrva tellimises kahtlustab Dubai politsei Ramzan Kadõrovi lähedast kaastöölist Adam Delimhanovit. 2010. aasta novembris oli elus kolm Ruslan Jamadajevi venda: Issa, Mussa ja Badruddi.
Ruslan Jamadajev oli abielus, temast jäi maha kolm poega ja kaks tütart.
Friedrich (Pfalz-Zweibrücken-Veldenz)
Friedrich (5. aprill 1616 – 9. juuli 1661) oli Zweibrückeni hertsog aastatel 1635 kuni 1661.
Elu
Friedrich sündis Zweibrückenis Johann II vanema pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1635. Tema valitsemise ajal laastati Pfalz-Zweibrücken Kolmekümneaastases sõjas. Hertsogkonna rahvastik vähenes kõigest kümnendikuni sajandivahetuse rahvastikust. Enamus tema losse purustati ja ta veetis enamuse oma valitsemisajast residentse vahetades. 1650. aastal asus ta mitmeks aastaks Kirkeli lossi pärast selle ümberehitamist. Ta püüdis hoolikalt oma purunenud hertsogkonda taastada.
Friedrich suri Veldenzi lossis ja maeti Zweibrückenis Alexanderkirchesse. Ilma meessoost pärijateta suri Pfalz-Zweibrückeni vanem haru välja. Pfalz-Zweibrückeni päris Friedrich Ludwig.
Abielu
Friedrich abiellus 6. aprillil 1640 Nassau-Saarbrückeni krahvi Wilhelm Ludwigi tütre Anna Julianega ja nad said järgmised lapsed:
Atsalama segakoor
Atsalama Segakoor on Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas Mäetaguse külas tegutsev segakoor.
Šautuves
Šautuves on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas.
Atsalama segakoor
Kooris on 34 lauljat (vaid täiskasvanud) ja neist 21 on naised.
Koori dirigent on Tiina Damman.
Šautuves
Asula jääb valla lääneossa. Külas on Kārļukalnsi bussipeatus.
Külas elas läti biokeemik Eduards Zariņš. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 83 elanikku.
566
566. aasta (DLXVI) oli Juliuse kalendri aasta, mis algas reedel. Arvu 566 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Terje Tuisk
Terje Tuisk (sündinud 15. jaanuaril 1968) on Eesti teaduse organisaator ja populariseerija.
Ta õppis aastatel 1986–1992 Tartu Ülikoolis bioloogiat ja aastatel 2018–2020 Tallinna Ülikoolis hariduse juhtimist.
1997–2012 töötas Sihtasutuses Archimedes teaduse populariseerimise üksuse juhina.
2012–2020 töötas ta Eesti Teadusagentuuri teaduse populariseerimise osakonna juhatajana.
Alates 2020 Eesti Teaduste Akadeemia arendusjuht.
Kamtšõbek Tašijev
Kamtšõbek Tašijev (kirgiisi Камчыбек Кыдыршаевич Ташиев; sündinud 27. septembril 1968) on Kõrgõzstani poliitik, partei Ata-Džurt juht alates 2006. aastast, erakorraliste olukordade minister aastatel 2007–2009. Alates 2010. aastast on Tašijev Kõrgõzstani Ülemnõukogu liige, Ata-Džurti fraktsiooni juht.
Aastatel 2005–2008 oli Tašijev Kõrgõzstani Poksiliidu president, alates 2008. aastast asepresident.
2008. aastal andis president talle kindralmajori auastme.
Aastatel 2005–2007 oli Tašijev Džogorku Kengeši (Ülemnõukogu) liige, kütuse- ja energiakompleksi ning veeressursside komisjoni juht.
Aastatel 2003–2005 oli ta Biškeki linnavalitsuse Lenini rajooni administratsiooni juhi asetäitja ja esimene asetäitja.
2002–2003 oli ta Kõrgõzstani Vabariigi peaministri aparaadi juhataja abi.
Õvanurme külanõukogu
Õvanurme külanõukogu oli külanõukogu Jõgeva rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Tabivere külanõukoguga.
Meelis Ludvig
Meelis Ludvig (sündinud 1. aprillil 1966 Tallinnas) on Eesti endine maadleja.
NSV Liidu meistersportlase normi täitis ta 15-aastaselt 1981. aastal üleliidulisel kuni 20-aastaste juunioride turniiril Sotšis. Seda tulemust ei ole ükski Eesti maadleja suutnud korrata.
Ühena vähestest Eesti maadlejatest on Ludvig suurvõistlustel korduvalt maadelnud Venemaa kuulsuse Aleksandr Kareliniga (1986. aastal NSV Liidu Rahvaste Spartakiaadil Minskis ja 1989. aastal maailma karika etapil Tamperes).
Tuntumad konkurendid Eestis: Heldur Roone, Sergei Fjodorov, Aap Uspenski, Gennadi Bogoljubov.
Tuntumad konkurendid väljastpoolt Eestit: Nikolai Balbošin (1982, Homiel), Guram Gedehauri (1983, Ufa), Aleksandr Karelin (1986, Minsk, 1988, Tampere)
Meelis Ludvig tegeles Nõukogude armees ajateenistuses viibides lühikest aega ka samboga (sambomaadlusega). Aastal 1985 tuli Ludvig Bagrationovskis Balti sõjaväeringkonna meistrivõistlustel sambos kehakaalus kuni 100 kg kolmandaks.
Haridus ja ametialane tegevus
Õppis aastatel 1979–1981 Tallinna Spordiinternaatkooli klassikalise maadluse osakonnas. Lõpetas 1984. aastal Tallinna Arte Gümnaasiumi. Aastal 1992 lõpetas ta Eesti Põllumajandusülikooli metsamajanduse insenerina. 2006. aastal lõpetas ta Sisekaitseakadeemia korrektsiooni erialal. 2009. aastal kaitses ta eraülikoolis Akadeemia Nord õigusteaduses süütegude menetluse ja karistusõiguse õppesuunal magistrikraadi.
Ajavahemikul 1992–2002 töötas peamiselt AS G4S Eesti'le eelnenud firmades AS ESS-s ja AS ESS Lõunas erinevatel ametikohtadel. Aastatel 2002–2010 töötas ta põhiliselt Justiitsministeeriumi haldusala asutustes keskastmejuhina. Aastatel 2010–2015 töötas ta Keskkonnainspektsiooni Tartu büroos keskkonnakaitseinspektorina. 2015. aastal siirdus tööle erasektorisse transpordivaldkonda.
Ühiskondlik tegevus
Ludvig on korporatsioon Fraternitas Liviensise vilistlane ja Eesti Jahimeeste Seltsi liige.
Aastast 2005 on ta Eesti Keskerakonna liige.
Jaanuaris 2022, astus Meelis Ludvig Eesti Keskerakonnast välja.
Saavutused
Aastatel 1982–1988 esindas ta 14 korda eri vanuseklassides Eesti NSV-d või võistles Dünamo (spordiselts) üleliidulise koondise koosseisus NSV Liidu esivõistlustel, NSV Liidu meistrivõistlustel, NSV Liidu meeskondlikel karikavõistlustel või NSV Liidu Rahvaste Spartakiaadil.
STS-129
Missioon startis 16. novembril 2009 ja naasis Maale 27. novembril. Missiooni teenindas kosmosesüstik Atlantis ja see viis kosmosesse Rahvusvahelise Kosmosejaama varuosi. Atlantise lastiruumis oli kaks ExPRESS Logistics Carrieri, milles oli kaks güroskoopi, kaks lämmastiku paaki, kaks pumpa, ammoniaagi paak, Canadarm2 varuosa ja kõrgsurvepaak.
Missiooni lõppemise järel oli Space Shuttle'i programmis toimumas veel kuus missiooni.
Status Quo
Status Quo on inglise rokkbänd. Bändi, mis algselt kandis nime The Scorpions, asutasid koolipoisid Francis Rossi ja Alan Lancaster 1962. aastal. Pärast mitut koosseisuvahetust sai 1967. aastal bändi nimeks Status Quo.
Suurbritannia edetabelitesse on bändilt jõudnud 60 laulu, mida on enam kui ühelgi teisel ansamblil. 22 laulu on jõudnud Briti singliedetabelis esikümnesse. Nende tuntuimad laulud on "Pictures of Matchstick Men" (1968), "Whatever You Want" (1979) ja "In the Army Now" (1986 ja 2010).
1985. aastal avas bänd Wembley staadionil heategevuskontserdi Live Aid lauluga "Rockin' All Over the World".
1994. aastal esines ansambel ka Tallinnas Rock Summeril.
Josep Maria Bartomeu
pisi|upright=0.9|Josep Maria Bartomeu, 2015Josep Maria Bartomeu Floreta (sündinud 6. veebruaril 1963 Barcelonas) on Hispaania ettevõtja ja endine FC Barcelona president.
Ta sai presidendiks pärast Sandro Roselli tagasiastumist 2014. aastal.
Flatheadi maakond
thumb|Asend Montana osariigis pisi|Flatheadi maakonna kohtumaja Kalispellis Flatheadi maakond (Flathead County) on maakond USA-s Montana osariigis. Geograafilised koordinaadid on 48°29' N, 114°02' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Kalispell.
Maakonna pindala on 13 613 km², millest 409 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 90 928. Aastal 2000 oli elanike arv 74 471.
Ajalugu
Flatheadi maakond moodustati 1893. aastal. 1920. aastal elas maakonnas üle 60 000 inimese ja 1960. aastal oli see osariigi rahvarohkeim maakond.
Kunči
Kunči on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas.
Asula jääb valla lõunaossa. Küla jääb Gauja rahvusparki. Kunči lõunapiirile jäävad muinsusmälestistena riikliku kaitse all olevad Kampi-Ģūģeri muinaskalmed, hiiekivid ja asulakoht.
Jouarre'i klooster
Jouarre'i klooster (Abbaye Notre-Dame de Jouarre) on 7. sajandist pärinev benediktlaste klooster Jouarre'is Seine-et-Marne'i departemangus Prantsusmaal. Tähelepanuväärseim osa sellest on kaks eelromaani krüpti. Alates 1840. aastast on ehitis mälestisena katse all.
Kunči
Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Jouarre'i klooster
Ajaloost
Pärimuse järgi õnnistas iiri munk Columbanus Luxeuil'st umbes aastal 610 kohalikku isandat Authaire'i; üks tolle poegadest asutas 630. aastal Jouarre'i kloostri. Algselt oli Jouarre segaklooster, kus mungad ja nunnad elasid eraldi hoonetes. Kui Karl Suur kiitis heaks benediktlaste reegli (Regula Benedicti), võttis selle omaks ka Jouarre'i klooster. Kloostri 7. sajandist pärinevasse krüpti on maetud kloostri asutajate põrmud, algselt seisis krüpti kohal puust matusesaal. Pärast viikingite rüüsteretke purustatud klooster ehitati uuesti üles 10. sajandil. 11. sajandil ehitati Karl Suure ajast pärit kirikuhoonele juurde torn, mida kasutati ka vahitornina. Klooster rüüstati ja põles Saja-aastase sõja ajal ja asustati ning taastati uuesti alles 1433. aastal.
Kunči
Aastal 2007 oli külas 49 elanikku.
Rekreatsioon
Rekreatsioon ehk virgestus ehk virgestamine on töövõime taastamine, lõdvestumine, puhkus ja meelelahutus, mis enamasti toimub looduses.
Jouarre'i klooster
Ajaloost
18. sajandil klooster õitses, Prantsuse revolutsiooni ajal 1790 läksid hooned riigi omandisse ja neid kasutati kivimurruna. Ristikäik ja kapiitlisaal lõhuti. 1821. aastal osteti osa hooneid tagasi ja taotleti kloostri taastamist. Kirik taastati 1863. aastal.
Rekreatsioon
Tavalised rekreatsioonipaigad on näiteks kaitse- või puhkealad, asulate haljasvööndid.
Jouarre'i klooster
Ajaloost
2017. aastal oli kloostris 30 nunna.
Arhitektuur
Jouarre'i kloostri Merovingide-aegsed krüptid on ühed vanimad Euroopas ja neis leiduvad hästi säilinud reljeefidega kaunistatud sarkofaagid on tolleaegse dekoratiivkunsti säravad näited. Krüptide võlvlage toetavad kaks rida gallorooma sambaid, mida kroonivad heledast marmorist kapiteelid, mis on kujult antiikorderite kapiteelide jäljendused või vabad tuletised antiiksetest vormidest. Nende kõrval esineb ka primitiivsema vormikõnega kaunistusi.
Kirik on uusromaani stiilis, ehitatud 19. sajandil, 11. sajandist pärinev romaani torn on kunagise kiriku sissepääsu kohal. Enamik tänapäeval kasutusel olevaid kloostrihooneid pärineb 18. sajandist.
Kevadtalv
Kevadtalv ehk eelkevad on üks kahest üleminekuaastaajast talve ja kevade vahel, mida defineeritakse temperatuuri ja loodusnähtuste muutumise järgi.
Love Metal
"Love Metal" on ansambli HIM neljas album, mis anti välja 2003. aastal. Digipak-versioonil on lisalugu "Love's Requiem".
Lood
Boonusvideod:
Väike-Kullamaa mõis
Väike-Kullamaa mõis (saksa keeles Klein-Goldenbeck) oli Koluvere mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonda Lääne-Nigula valda.
Kuumalaine Kerberos
Kuumalaine Kerberos on vanakreeka ja vanarooma mütoloogia tegelase Kerberose järgi nime saanud, 2023. aasta juulis alanud kuumalaine, mis mõjutab peamiselt Kreekat, Itaaliat, Hispaaniat ja piirkondi Kagu-Euroopas.
Väike-Kullamaa mõis
Mõis asutati 17. sajandi algul. Hiljem sai mõisast Koluvere mõisa kõrvalmõis.
Amblyodipsas katangensis
Amblyodipsas katangensis on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Alamliigid
Maoliigil Amblyodipsas katangensis liigitatakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid :
Levila
Neid võib kohata roomamas Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Sambias, Tansaanias.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Amblyodipsas katangensis seisuga 7.05.2015.
Arno Ruusalepp
Arno Ruusalepp (sündinud 12. augustil 1973 Tõraveres) on eesti arstiteadlane ja kirurg.
Elulugu
Arno Ruusalepp on Mare Ruusalepa poeg.
Lõpetas 1991 Nõo Keskkooli, 1997 TÜ arstiteaduskonna, 1998 Tartu Ülikooli Kliinikumis internatuuri ja 2004 residentuuri; meditsiinidoktor (2006, Karolinska Instituut, Stockholm), väitekiri "Signal transduction in restenosis and myocardial protection by hyperoxia". Oli 2002–06 Karolinska Instituudi doktorant, aastast 2004 Tartu Ülikooli Kliinikumi kardiovaskulaar- ja torakaalkirurgia kliiniku kardiokirurgia osakonna arst-õppejõud. 2005–07 ka Tartu Ülikooli üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi patoloogilise füsioloogia õppetooli erakorraline teadur, aastast 2007 ka TÜ kardioloogia kliiniku vaskulaarkirurgia erakorraline teadur. Eesti Kirurgide Seltsi (1997) ja Euroopa Kardiotorakaalkirurgia Assotsiatsiooni liige (2002). 2012. aastal kuulus Afganistani missioonil majorina Eesti kirurgiameeskonda.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: neointima teke ja selle molekulaarsed mehhanismid. Üle 10 teadustrükise
Ants Seiler
Ta õppis Tartu 2. algkoolis ja lõpetas 1949. aastal Tartu Elektromehaanika Tehnikumi autonduse erialal.
Töötas Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumis ning Tallinna Autoremonditehases nr 1.
Sportlasena
Estonia-2 klassi autol võitis ta 1959. aastal Kalevi 1. suursõidu ja 1960. aastal Kalevi 2. suursõidu.
Tuli 1961. aastal vormelite ringrajasõidus Vormel 3-klassis NSV Liidu meistriks, aastatel 1965 ja 1966 võitis ta samas klassis hõbeda. Oli NSV Liidu koondise liige.
Ta hukkus 2. juunil 1968 Riias Biķernieki ringrajal võistluse ajal toimunud kokkupõrkes.
Autokonstruktorina
Oli Estonia võidusõiduautode tootmise algatajaid ja vormelite konstruktor.
Tallinna Autoremonditehases nr 1 alustati septembris 1957 tema eestvedamisel Estonia-1 võidusõiduauto tootmist, mis oli tema enda projekteeritud. Jõuallikas oli Serpuhhovi tehase mootorratta 500 cm3 mootor ja käigukast oli Volkswageni sõiduautolt.
Ta oli ka esimese stardi teinud auto roolis 6. septembril 1958 Leningradis, kus ta kohe tegi uue autoga ka rajarekordi. Seda päeva loetakse Eesti võidusõiduautode sünnipäevaks.
1962. aastal läks ta Tartu Autoremonditehasesse nr 2 ning alustas seal sportauto ehitamist. Tema poolt või osalusel konstrueeriti kokku 11 võidusõiduautot ja ehitati üle 85 masina, neist kaks Tartus.
Mälestuse jäädvustamine
2009. aastal loodi Eesti Rahvuskultuuri Fondis Ants Seileri allfond autoeriala tudengite ja noorte inseneride jaoks.
Tallinnas Pirita teel avati 6. juunil 2019 avati Ants Seileri mälestuspink.
Ahja Misjonikeskus
Ahja Misjonikeskus on Eesti Metodisti Kiriku (EMK) üksus Põlva maakonnas Põlva vallas Ahja asulas. Keskuses tegutseb EMK Kärsa kogudus.
Misjonikeskuse hoone on endine vorstivabriku hoone, mille 1990. aastate algul EMK ostis. Hoone remonditi ja ehitati ümber misjonikeskuseks.
Alammaakohus (asutus)
Alammaakohus oli aastatel 1783–1797 Eestimaa ja Liivimaa kubermangus asehalduskorra ajal tegutsenud maakonna politsei- ja haldusasutus.
Alammaakohtu koosseisu kuulusid maakonna politseiülem, kaks aadlikku ja kaks riigitalupoega.
Alammaakohtu ülesanneteks olid: järelevalve seaduste täitmise, heakorra ja keelatud kaupadega kauplemise üle; sildade ja teedega seotud küsimuste lahendamine, toidukaupade hindade igakuine registreerimine; kaalude ja mõõtude õigsuse ning korrasoleku kontroll; järelevalve teostamine, et keegi ei võtaks vastu, peaks ega varjaks põgenikke (st pagenud pärisorje).
Alammaakohus toimetas politseiasjades paikkondlikku juurdlust ja võttis vastu otsuseid. Alammaakohtu ebaõigete toimingute ja otsuste peale võis kaevata kreisikohtusse või (selle puudumisel) alamkorrakohtusse.
Tallinna Tähetorn
Mahajäetud torn muudeti 1960ndatel Charles Villmanni algatusel tähetorniks. Praegu kuulub Tallinna Tähetorn Tallinna Tehnikaülikooli Füüsikainstituudi koosseisu. Tähetornis tehakse õppe- ja teadustööd. Lisaks on läbi aegade Tallinna Tähetornis populariseeritud astronoomiat.
Lubāna kihelkond
Lubāna kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Lubahn, läti keeles Lubānas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu kreisis.
Avinurme meeskoor
Avinurme Meeskoor on Ida-Viru maakonnas Mustvee vallas Avinurme asulas aastast 1983 tegutsev meeskoor.
Koori dirigent on Urve Tooming. Koori president on Arne Labe.
2013 osales koor Tallinnas Eesti Meestelaulu Seltsi korraldatud üle-eestilisel meeskooride võistulaulmisel, kus saavutas C-kategoorias 3. koha.
Kosovo ja Metohija autonoomne provints
pisi|Serbia koos Kosovo ja Metohijaga Kosovo ja Metohija autonoomne provints on Kosovo sõja järel 2008. aastal ühepoolselt iseseisvunud Kosovo ja Metohija piirkonna määratlus siiani kehtiva Serbia Vabariigi põhiseaduse järgi. Provintsi territooriumi üle omab de facto kontrolli Kosovo Vabariik.
Naujamiestis
left|thumb|Alevi keskus Naujamiestis (vanasti ka Naujamiestys) on alev (endine linn) Leedus Panevėžysi rajoonis, Naujamiestise valla halduskeskus. Naujamiestis asub Nevėžisi jõe kaldal.
Alevis on keskkool, kultuurikeskus ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1908 valminud katoliku kirik.
Ajalugu
Najamiestist on esimest korda mainitud XVI sajandi teisel poolel. Arvatakse, et sinna olid majutatud Upytė kaitseks piirkonda asustatud karaiimid. Umbes samal ajal ehitati sinna ka esimene kalvinistide kirik. Aastal 1584 asutati selle juurde kihelkonnakool. Tegemist on ühe vanima kooliga Leedus. Kohalik mõisnik E. Valavičius muutis kohalike talupoegade lastele kooliskäimise kohustuslikuks. Hilisematel aegadel kuulus Naujamiestis Radziwillidele, Ogińskitele ja Karpistele.
15. mail 1958 sai Naujamiestisest linn. Nõukogude ajal oli see kohaliku kolhoosi keskasulaks. 12. novembril 1991 sai Naujamiestisest alev.
Tuntud elanikke
Ramutė Skučaitė - Leedu luuletaja
Kosovo sõda
pisi|Lapsed jälgimas pagulaslaagrisse toimetatavat abi [[Fieri lähistel Albaanias]] pisi|Sõjast räsitud [[Priština sajandivahetusel]] Kosovo sõda oli relvastatud konflikt Kosovo ja Metohija autonoomses provintsis, mis algas 1998. aasta veebruaris ja kestis 11. juunini 1999. Sõjas võitlesid üksteise vastu 1992. aastal moodustatud Jugoslaavia Liitvabariigi (st Serbia ja Montenegro) väed ning kosovoalbaania mässuliste rühmitus, mida nimetatakse Kosovo Vabastusarmeeks (UÇK). Viimased said alates 24. märtsist 1999 tuge Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni õhuvägedelt. 10. juunini pommitasid need mitmesuguseid objekte, sellega aidati saavutada eesmärke ja tõkestada Belgradi režiimi.
Iseseisvus
Kosovo sõja järel 2008. aastal kuulutas endine provints ennast ühepoolselt iseseisvaks riigiks, mida Serbia erinevalt ÜRO enamusest ei tunnusta. Sealhulgas tunnustavad iseseisvust 1991. aasta referendumiga iseseisvunud Põhja-Makedoonia ja 2006. aasta referendumiga iseseisvunud Montenegro. Serblastest suure elanikkonnaga ja sõjast räsitud Bosnia ja Hertsegoviina ei ole seda veel seni teinud.
Kopsservik
Kopsservik (Pleurotus pulmonarius) on servikuliste sugukonda serviku perekonda kuuluv seen.
Asalnai
Asalnai on järv Leedus Ignalina rajoonis.
Järve kaldad on looklevad, kaldajoone pikkus on 14,74 kilomeetrit. Loodes ühendab 120 meetri laiune kitsus Asalnaid Asalnykštise järvega, kagus 150 meetri laiune kitsus Lūšiai järvega. Järve lohk on keeruka ehitusega, asudes mitme tunneloru ja jää poolt kuhjatud valli ristumiskohas. Põhjaosas on suur laht.
Järve lõunakallas on kõrge ja liivane, seal kasvav männik on mitmete haruldaste liikide elupaigaks. Ka läänekallas on kõrge ja savine. Enamik kaldast on metsane. Kui välja arvata kagupoolne abajas, on järve põhi väga ebatasane.
Järve kirdeosas asub Asalnai hüdrograafiline kaitseala. Loodeosas asub ka poolsaar, millel kasvab looduskaitsealune Asalnai mänd.