cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kunda Ühisgümnaasium
2014. aasta seisuga õppis koolis 347 õpilast ja töötas 35 õpetajat.
Martin Körber
pisi|Martin Körber Martin Georg Emil Körber (19. juuli 1817 Võnnu, Tartumaa – 19. aprill 1893 Kuressaare) oli baltisaksa päritolu eesti kirikuõpetaja, kirjamees ja muusikategelane.
Martin Körber kirjutas nii saksa luulele toetuvaid laulutekste, millest mõned on saanud üldtuntud lauluks ("Vaikne kena kohakene", "Ma olen väike karjane"), kui ka vaimulikke tekste. Lisaks uuris ta kodulugu ja rahvapärimust.
Elulugu
Körber õppis 1827–1836 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1837–1842 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust ja oli seejärel 1842–1845 Kuressaares Poeglaste Erakoolis õpetaja. Ta oli 1844–1845 prooviaastal Kuressaare Laurentiuse koguduses Conrad Eduard Hesse juures ja ordineeriti kirikuõpetajaks 30. detsembril 1845.
Körber oli 1845–1846 Anseküla Maarja koguduse vikaarõpetaja. Juulis 1846 introdutseeriti ta kirikuõpetajaks ja töötas sellena Ansekülas kuni 1875. aastani. Ta asutas 1860. aastate alguses Ansekülas laulukoori ja korraldas 1863 kohaliku laulupüha. Martin Körber on maetud Kudjape kalmistule.
Isiklikku
Martin Körberi vanavanaisa Johann Friedrich Körber oli Tarvastu, Otepää ja Helme kirikuõpetaja, vanaisa Paul Johann Körber oli Tori ja Võnnu kirikuõpetaja, teine vanaisa, Christoph Friedrich Mickwitz noorem, oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse kirikuõpetaja. Isa Eduard Philipp Körber oli Võnnu kirikuõpetaja. Vend Carl Eduard Anton Körber oli Vändra Martini koguduse kirikuõpetaja, teine vend Ludwig August Immanuel Körber oli Võnnu, Rannu ja Rõngu kirikuõpetaja. Äi Conrad Eduard Hesse oli Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja.
Pol Pot
Saloth Sar (tuntud kui Pol Pot, 19. mai 1925 – 15. aprill 1998) oli Kambodža ultramaoistliku liikumise (punased khmeerid) juht. Ta oli alates 1976 kuni 1979. aastani Demokraatliku Kambodža peaminister.
Pol Pot sai de facto Kambodža liidriks 1975. aasta keskel, külma sõja tingimustes toimunud Kambodža kodusõja tulemusel. Valitsemise ajal tegeles ta kollektiviseerimise ekstreemse versiooniga, kus linnainimesed sunniti töötama maal farmides ja teistel töödel. Alatoitluse, halva meditsiinilise abi ja hukkamiste tagajärjel suri tema võimul olemise ajal umbes 750 000 kuni 1,7 miljonit inimest, mis oli umbes 26% Kambodža elanikest. . Pol Pot suri 1998. aastal, kui ta viibis koduarestis ühe punaste khmeeride juhi Ta Moki juures. Pärast surma tehti kindlaks, et ta mürgitati.
Elulugu
Pol Pot sündis Prek Sbauvis 19. mail 1928 kaheksanda lapsena üheksalapselises peres ja tema nimi oli Saloth Sar. Varjunime Pol Pot võttis ta 1976. aastal. Pol Poti isa oli edukas riisikasvataja ja saatis oma noorima poja kuueaastaselt ühe oma vanema venna juurde Phnom Penhi budismi õppima. Hiljem õppis ta veel prantsuskeelsetes koolides ning katoliiklikus kolledžis. Hiljem suundus ta õppima Pariisi raadioelektroonikat. Prantsusmaal kohtas ta oma esimest naist Khieu Ponnaryt, kes oli esimene naine Kambodžas, kes sai bakalaureuse kraadi. Pol Pot ülikoolidiplomit ei saanud. Kuid ta tutvus erinevate marksistlike tudengirühmitustega, kuhu kuulus ka teisi kambodžalasi. Pol Poti jaoks oli eeskujuks Khieu Samphan, sest Samphan uskus, et tõelise ühiskondliku revolutsiooni läbiviimiseks Kambodžas on tarvis kogu riik muuta talupojaühiskonnaks, milles puuduks haridus, tööstus, linnad ja raha. Pariisis viibides sai Pol Potist ka Prantsuse Kommunistliku Partei liige. Koos teiste vasakpoolsete Kambodža sõpradega moodustati khmeeri üliõpilasühendus, mille peamine eesmärk oli võitlus Kambodža printsi Norodom Sihanouki ja presidendi Lon Noli vastu.
Kambodžasse naastes ühines Pol Pot Kambodža kommunistliku parteiga (toonase nimega Kampuchea Kommunistlik Rahvapartei). 1960. aastal kukutasid tema koos kaaslastega partei juhid ja nimetasid selle ümber Kampuchea Töölisparteiks (KTP). Pol Pot valiti tähtsuselt kolmandaks isikuks parteis ja 1963. aasta alguseks (pärast endise liidri saladuslikku kadumist) sai ta KTP uueks peasekretäriks (mis oli kõrgeim ametikoht parteis). Hiljem samal aastal lahkus ta koos oma lähimate liitlastega Phnom Penhist, minnes Kambodža-Vietnami piirile, et oma jõud ümber grupeerida ning rajasid laagri nimega Kontor 100. Et õppida oma Vietnami seltsimeeste kogemustest, läks Pol Pot mööda kuulsat Ho Chi Minhi rada Hanoisse salanõupidamisele Vietnami Kommunistliku Partei tolleaegse peasekretäri Le Duaniga. Vietnamis toimus samal ajal sõda Ameerika Ühendriikidega ja Vietnam palus Pol Potilt Kambodža abi Vietnamile.
1966. aastal külastas Pol Pot Hiinat, kus talle avaldas muljet kultuurirevolutsioon. Kambodžasse tagasi jõudnud, tahtis ta neid ideid osaliselt ka oma kodumaal rakendada. Ta muutis partei nimetuse Kampuchea Kommunistlikuks Parteiks (KKP), kuigi neid tuntakse pigem punaste khmeeridena. 1967. aastal pidi ta põgenema Kambodža kirdeosa mägihõimude sekka. 1967. aasta lõpus hakkas Pol Pot koos oma poolehoidjatega korraldama erinevaid valitsusvägede vastaseid meeleavaldusi ning 1968. aasta lõpuks olid ülestõusudest haaratud riigi kaheksateistkümnest provintsist üksteist.
Ameeriklased, kes sel ajal aktiivselt Põhja-Vietnami kommunistide vastu sõdisid, otsustasid ühtlasi ka Kambodža mässulistega tegeleda ning Ameerika Ühendriikide õhuvägi saatsid pommirahe ka Kambodža aladele. Ühendriikide rünnakute tulemusel hukkus enam kui 600 000 kambodžalast. Kommunistide vastupanu aga jätkus ja Pol Poti punakhmeeride populaarsus kasvas, parteisse astus palju uusi liikmeid. Punased khmeerid tõmbasid talurahvast ligi eriti sellega, et nad näisid väärtustavat harimatust rohkem kui haridust, külasid rohkem kui linnu ja vaeseid rohkem kui rikkaid.
1970. aastal oli Kambodža väga raskes poliitilises olukorras. Ameeriklaste poolt taganema sunnitud vietnamlased tungisid üha sagedamini Kambodža territooriumile. Prints Sihanouk sõitis abi saamiseks Venemaale ja Hiinasse, et need aitaksid peatada Põhja-Vietnami edasise sissetungi Kambodžasse. Niipea, kui prints oli maalt lahkunud, kuulutasid valitsusvastased ta pagulaseks ning seadsid tema asemel peaministriks Lon Noli. Prints Sihanouk moodustas Hiinas pagulasvalitsuse ning püüdis moodustada liitu punakhmeeridega, mõistes, et ka nemad tahavad Kambodžat Lon Nolist vabastada. Punakhmeerid hakkasid saama Hiinalt rahalist toetust, mis võimaldas Pol Potil oma sõdureid senisest paremini treenida ja relvastada: 5000-meheline partisanirühm kasvas enam kui 100 000-meheliseks hästitreenitud ja efektiivseks sõjajõuks.
1973. aastaks olid punakhmeerid saanud enda valdusse peaaegu kuuskümmend protsenti Kambodža territooriumist ning järgmise aasta märtsis vallutasid nad vana pealinna Odongki. Pol Poti sõdurid hävitasid linna, kihutades enam kui 20 000 elanikku nende kodudest välja maakohtadesse. Sajad õpetajad, intellektuaalid ja riigiametnikud eraldati teistest ja hukati lihtsalt seetõttu, et nad olid haritumad kui keskmine kodanik.
Dupleks
Dupleks on telekommunikatsiooni võrgus kahe osapoole vahel loodav suhtlussüsteem, milles need kaks osapoolt või seadet saavad omavahel suhelda mõlemas suunas (kui osapooli on rohkem kui kaks, siis kutsutakse suhtlussüsteemi multipleksiks).
U-kvark
U-kvark (ehk up-kvark) on esimese põlvkonna kvark, millel puudub lõhn ning mille isospinn on 1/2. Üldse eksisteerib kuus erinevat kvarki (u-, d-, s-, c-, b- ja t-kvark).
Dupleks
Duplekssüsteeme kasutatakse paljudes suhtlusvõrkudes selleks, et saavutada kahesuunalist suhtlust osapoolte vahel, või et saavutada tagasiside tee võrgus oleva seadme kaugelt jälgimiseks või seadistamiseks.
Simpleks
Süsteemid, mis ei vaja kahepoolset suhtlust, kasutavad selle asemel simplekssidesüsteemi. Sellisteks süsteemideks on näiteks audio/video edastussüsteemid telejaamades, kus ühel seadmel on ainult saatja roll ja teisel seadmel ainult vastuvõtja roll. Samuti kasutatakse simpleksi näiteks rakettide juhtimiseks oma sihtmärgini, kus saatja ainsaks ülesandeks on raketile saata info, kuhu minna, ja raketi peal oleva vastuvõtja ainsaks ülesandeks on saadetud info vastu võtta. Veel kasutatakse seda süsteemi näiteks Maa tehiskaaslastel, mis ei suuda ühtegi signaali vastu võtta, kuid sellegipoolest saadavad Maale infot. Sellisteks Maa tehiskaaslasteks olid näiteks Sputnik 1 ja Pioneer 6. Mõlemad tehiskaaslased suudavad infot ainult välja saata.
U-kvark
U-kvark on fermion (tema spinn on 1/2) ning tema elektrilaeng on +2/3e. Ta on kõikidest kvarkidest kõige kergem. Tema seisumass ei ole täpselt määratud, kuid jääb eeldatavalt 1,5 ja 4 MeV vahele.
Dupleks
Simpleks
Üks simpleksi kasutusviisidest sisaldab kahte osapoolt, kes saadavad eri suhtluskanalitel infot simplekspõhimõttel. Nii saavad seadmed siiski mõlemas suunas suhelda ja sellest tulenevalt nimetatakse seda meetodit tihtipeale täisdupleksiks. Teatud tüüpi satelliitinternetiühendused, mille allalaadimine toimub satelliitside kaudu, aga üleslaadimine üle sissehelistamisühenduse kaudu, töötavad kasutaja vaates nii saates kui vastu võttes. Reaalselt töötavad mõlemad ühendusteed simpleksi põhimõttel.
Pooldupleks
pisi|275px|Poolduplekssüsteemi tööpõhimõte
U-kvark
U-kvark (koos d-kvargiga) on nukleonide (prootoni ja neutroni) põhiline koostisosa. Prooton koosneb kahest u-kvargist ja ühest d-kvargist. Neutron koosneb kahest d-kvargist ja ühest u-kvargist. Ka teiste hadronite koostises on u-kvarke.
Dupleks
Pooldupleks
Poolduplekssüsteem võimaldab suhtlust kahes suunas, kuid ainult ühes suunas korraga. Kahes suunas samal ajal suhtlust toimuda ei saa. Tavaliselt, kui üks osapool hakkab signaali vastu võtma, peab ta ootama, kuni teine osapool lõpetab signaali saatmise, enne kui ta ise saatma saab hakata. Seda terminit kasutatakse üldjuhul küll kahe seadme omavahelise ühenduses olemise meetodi kirjeldamiseks, kuid võib ka kasutada rohkemate seadmete puhul juhul kui nad kordamööda infot saadavad. Näiteks Etherneti võrgus saab luua süsteemi, kus kõik seadmed saavad korraga vastu võtta, aga ainult üks saab korraga saata.
Pol Pot
Elulugu
1. aprillil 1975 astus president Lon Nol tagasi ning otsis asüüli välismaalt. Pärast Lon Noli põgenemist ei pidanud linna kaitsjad enam kaua vastu ning 17. aprillil, mis on Kambodžas uue aasta algus, sisenesid sõdurid pealinna.
Dupleks
Pooldupleks
Heaks analoogiks pooldupleksi kohta võib tuua üherealise tänava, mille mõlemas otsas on liiklusreguleerijad. Liiklus saab toimida küll mõlemas suunas, aga vastavalt reguleerijate märguannetele ainult ühes suunas korraga.
Ennast automaatselt isejooksutavates suhtlussüsteemides nagu kahepoolsed andmeedastuskanalid saab pooldupleksi korral riistvara poolt saatmise/vastuvõtmise lülitamist ja ajajaotust väga täpselt kontrollida ning sellega ajakadu väikseks muuta. Näiteks üks jaam saab kanali ühes otsas saata infot ühe sekundi, misjärel saab teine jaam saata infot ühe sekundi ja tsükkel jääbki ennast nii kordama.
Pol Pot
Pol Pot riigivalitsejana
Pol Pot oli saavutanud oma peaeesmärgi: tema sõdurid olid vallutanud riigi ning temast oli saanud kõrgeim juht. Esimese asjana kuulutas Pol Pot 1975. aasta "null-aastaks", mis tähendas riigi jaoks uut algust, selle puhastamist kõigest, mis siiani oli Kambodžas valesti, ning iseäranis peeti selle all silmas läänelikke mõjusid kultuuris, religioonis jne.
Pol Pot sulges välismaised pangad ja teised ettevõtted ja purustas templid, kirikud ja mošeed. Välissaatkondade aknad ja uksed löödi laudadega kinni, koolid ja ajalehetoimetused suleti. Vana Lon Noli valitsuse liikmed, nagu ka politseinikud, kristlikud vaimulikud, sõjaväeohvitserid, moslemijuhid, õpetajad ja riigiametnikud arreteeriti ning hukati ilma kohtuta. Väiksemaid kuritegusid karistati sama julmalt. Näiteks inimesi, kes varjasid oma isiklikku vara, võidi vahi all hoida ning piinata. Kõik kuulus riigile, kaasa arvatud inimesed.
Dupleks
Täisdupleks
pisi|275px|Täisduplekssüsteemi tööpõhimõte. Raadiosaatjate vahel täisduplekssüsteemi kuigi sageli ei kasutata, sest see tõstaks märkimisväärselt raadiosaatjate hinda
Täisdupleks (nimetatud ka topeltdupleksiks) on süsteem, mis lubab suhtlust mõlemas suunas ja erinevalt pooldupleksile ka samal ajal. Telefonivõrk on ehitatud täisduplekssüsteemina, mõlemad osapooled saavad teineteisega rääkida ja kuulata samal ajal. Heaks analoogiks täisdupleksi kohta võib tuua kaherajalise tee, kus kumbki rada on eraldi suuna jaoks.
Pol Pot
Pol Pot riigivalitsejana
Kahe päeva jooksul pärast Phnom Penhi sisenemist olid punakhmeerid „evakueerinud” kogu elanikkonna, ajades neid relvaähvardusel maakohtadesse. Ettekäändeks tõid nad, et linnas ei jätku kõigile toitu. Põhjuseks võis ka olla, et linnades ei ole teisitimõtlemise vastu sugugi nii kerge võidelda kui maal, kus elanikkond koosnes peamiselt harimatutest talupoegadest. Linnapiirkonnad olid aga täis intellektuaale. Õpetajad, arstid, põetajad, advokaadid, poepidajad, santehnikud: kõik asusid ümber maapiirkondadesse, et harida põlde, ehitada tamme, teid või sildu.
Massilised evakuatsioonid põhjustasid sadade tuhandete inimeste surma, peamiselt toidu- ja veepuuduse tõttu, aga ka kuumarabandusse. Düsenteeria, nälg, janu ja kohutav palavus niitsid inimesi sadade kaupa. Riisipõllud (mida peagi hakati nimetama "surmaväljadeks") oli täis inimesi, kes töötasid seal iga ilmaga: kes oma päevatööd ära ei teinud, see ei saanud ka süüa. Toidunormid olid väga väikesed.
Dupleks
Täisdupleks
Täisdupleksiks võib nimetada ka simplekskanalite paari, mis sünkroonis omavahel andmeid saadavad. Täisdupleks võib kasutada ka ainult üht kanalit, mis on spetsiaalselt tehtud kahesuunaliseks üheajaliseks suhtluseks. Täisdupleksmeetodil saab omavahel ühendada ainult kaks seadet. Sellest tulenevalt on läbi mõne keskseadme vaja luua mitu täisdupleksühendusteed, kui on vaja mitut seadet ühendada (näiteks kohtvõrgu kommutaator ja rohkem kui kaks arvutist).
Täisdupleksi tugev eelis pooldupleksi ees on see, et selle meetodi puhul kahekordistatakse teoreetiline ribalaius. Kui pooldupleksi puhul on ribalaius näiteks 1 Mbit/s, siis üleslaadimine ja allalaadimine peavad seda jagama, aga täisdupleksi puhul saavad mõlemad pooled kasutada 1 Mbit/s, mis teeb kokku ribalaiuseks 2 Mbit/s.
Tänapäeval on palju võrgus töötavaid seadmeid, mis ei suudagi täisdupleksi võimaluse puudumisel korralikult töötada.
Ajajaotusega dupleksimine
Ajajaotusega dupleksimine on meetod, kuidas eraldada vastuvõetavaid ja saadetavaid signaale. Selle meetodi tulemuseks on täisdupleksi emuleerimine üle pooldupleksi lingi.
Pol Pot
Pol Pot riigivalitsejana
Perekond kuulutati kodanlikuks ja seetõttu ebaseaduslikuks: naised lahutati meestest, emad poegadest ning lapsi õhutati nuhkima täiskasvanute järel ning kandma punakhmeeridele ette igasugustest väärtegudest, ükskõik kui tühised need ka ei olnud. Revolutsiooni huvides pidas Pol Pot vajalikuks igasuguse individualismi väljajuurimist. Elanikkond jagati kolme eraldi kategooriasse:
Dupleks
Ajajaotusega dupleksimine
Ajajaotusega dupleksimisel on suur eelis kohtades, kus allalaadimine ja üleslaadimine ei ole sümmeetrilised. Põhimõte on selles, et kui suureneb üleslaadimise vajadus, siis antakse üleslaadimisele rohkem aega, ja kui suureneb allalaadimise vajadus, siis antakse allalaadimisele rohkem aega.
Pol Pot
Pol Pot riigivalitsejana
Kõik kolm klassi pidid siiski alluma mitmesugustele seadustele, millest üleastumist karistati surmaga. Näiteks oli keelatud astuda seksuaalsuhetesse, kurta elamistingimuste pärast, kanda ehteid, hoida alles perepilte, leinata lähedase surma pärast või väljendada oma religioosseid tõekspidamisi. Tuhanded kambodžalased, kes ülalnimetatud „kuritegudes” süüdi mõisteti, toimetati Phnom Penhi ühte endisesse koolimajja, mis oli kohandatud kinnipidamiskeskuseks (Tuol Sleng, mida sageli nimetati lihtsalt S-21). Vangidele oli keelatud igasugune isetegevus, isegi ilma loata urineerimine või teise külje keeramine magades, tähendas jõhkrat peksu. Tingimused olid antisanitaarsed ning paljud vangid haigestusid nakkushaigustesse. Võimalus vanglast eluga pääseda puudus (tuhandetest kinnipeetutest lahkus Tuol Slengist elusana vaid seitse).
Dupleks
Ajajaotusega dupleksimine
Mõned näited ajajaotusega dupleksimisest:
Sagedusjaotusega dupleksimine
Kahepoolse sidega raadiosaatja tüüpi seadmed võivad töötada täisdupleksmeetodil. Saatmiseks kasutatakse ühte sagedust ja vastuvõtmiseks teist sagedust. Sellist täisdupleksi variatsiooni nimetatakse sagedusjaotusega dupleksiks. Sagedusjaotusega dupleksiga süsteemide levialasid saab ka laiendada kaugematele vahemaadele kasutades edasikandvaid vahejaamu, sest info, mida kantakse ühel kindlal sagedusel, liigub ka alati samas suunas.
Pol Pot
Pol Pot riigivalitsejana
5. jaanuaril 1976 nimetasid punakhmeerid Kambodža ümber Demokraatlikuks Kampucheaks. Samal ajal sai Pol Potist peaminister.
Dupleks
Sagedusjaotusega dupleksimine
Veel üks eelis, mis sagedusjaotusega dupleksimisel on ajajaotusdupleksimise ees, on see, et see teeb raadio teel suhtluse üles ehitamise lihtsamaks, kuna baasjaamad ei "kuule" üksteist (kuna saatmine ja vastuvõtmine käib eraldi sagedustel) ja seetõttu nad ka ei sega üksteist.
Mõned näited kohtadest kus kasutatakse sagedusjaotusega dupleksimist:
Dupleksimise mittevastavus
Dupleksimise mittevastavus on olukord Etherneti võrgus, kus kaks seadet on omavahel ühendatud, ühel on aga suhtlusrežiimiks seadistatud täisdupleks ja teisel pooldupleks. Üldjuhul võrk toimib olenemata sellisest seadistusest, aga toimimiskiirus on mitu korda aeglasem, kui ta oleks normaalse seadistuse korral.
Dupleksimise mittevastavus võib tekkida olukorrast, kus ühendatud seadmed on mingil põhjusel käsitsi seadistatud, üks täisdupleksirežiimi ja teine pooldupleksirežiimi. Mittevastavus võib aga tekkida ka sellest, kui võrku ühendada seade, mis teeb automaatkätlust.
Automaatkätlusest tingitud dupleksimise mittevastavus
Mõnes Etherneti võrgus on automaatkätlus välja lülitatud kõikides pesades, mis muidu saaks seda teha, ja paika on pandud rangelt, et kasutama peab 100 Mbit/s täisdupleksi kokkulepet. Nii tahetakse saavutada võrgu maksimaalne võimsus. Eriti palju tehti seda võrguadministraatorite poolt just siis, kui automaatkäsitlust avalikkusele tutvustati. Võrguadministraatorid üritasid automaatkätlust vältida, kuna algul oli sellega probleeme. Selline moodus töötas väga hästi, kui mõlemad ühenduses olevad seadmed olid rangelt seadistatud 100 Mbit/s täisdupleksiks. Selliste seadmete osakaal, millel on automaatkätlusfunktsioon, on aga aastast aastasse kasvanud ja sellega seoses on suurenenud ka tõenäosus, et keegi teeb seadistusel vea ja jätab mõne pordi seadistamata rangelt täisdupleksiks (100 Mbit/s). Kui nii juhtub, siis seade tuleb võrku ja näeb, et ükski teine seade temaga automaatkätlust teha ei taha ning sel juhul on seadme ainus võimalus igaks juhuks peale panna endale pooldupleksistandard. Selle kõige tulemusena tekibki dupleksimise mittevastavus.
Dupleksimise mittevastavuse tagajärjed
Ühendus töötab tavaliselt hoolimata dupleksimise mittevastavusest. Üksikud paketid saadetakse ja võetakse vastu ilma probleemideta. Sellest tulenevalt ei saa üht seadet teisest pingides tavaliselt dupleksimise mittevastavusele jälile. Sessioon, kus saadetakse andmeid väga väikeste osadena, suudab samuti normaalselt suhelda. Nii, kui tuleb järsku suurem andmevoog ja hakatakse suuremate osadena andmeid saatma, aeglustub ühenduse kiirus silmnähtavalt. Probleemid avalduvad sellepärast, et on hetki kui mõlemad seadmed üritavad infot vastu võtta, aga ei ole kedagi, kes midagi saadaks.
Sellistes tingimustes täisduplekspool saadab andmeid samal ajal kui võtab teisi andmeid vastu (nii nagu täisdupleks peabki tegema). Poolduplekspool aga ei suuda vastu võtta sissetulevat infot samal ajal, kui ta midagi saadab – pooldupleksosapoole jaoks tundub see kõik nagu oleks toiminud võrgus andmete kokkupõrge. Kuna pooldupleksosapool on enda arust kokkupõrke tuvastanud, siis ta sulgeb kogu ühenduse mõneks ajaks ja siis proovib uuesti. Kokkuvõttes need paketid, mille on saatnud täisdupleksosapool, lähevad täiesti kaotsi ja need paketid, mille saadab pooldupleksosapool, hilinevad või lähevad samuti kaotsi.
Kaduma läinud pakettide tõttu hakkab TCP-protokoll teostama vigade parandust, kuid ka see ebaõnnestub, kuna iga järgneva tsükli paketid kaovad täpselt sama moodi ära nagu eelmise omad. Lõpuks saab TCP saatmiste aken täis ja TCP-protokoll keeldub enne rohkem infot saatmast, kui eelmise info kohale jõudmise kohta teated tulevad. Selline olukord omakorda seiskab kogu ülejäänud liikluse tehes ruumi ainult nendele pakettidele, mis teatavad, et eelmine info on kohale jõudnud. Lõpuks, kui vastavad paketid kohale jõuavad, teeb kogu TCP-liikluse süsteem endale restardi, mis põhjustab ka kaduma läinud infot.
Lõpptulemuseks on ühendus, mis töötab väga halvasti dupleksimise mittevastavuse tõttu. Dupleksimise mittevastavuse sümptomiteks on ühendused, mis töötavad normaalselt pingides, aga hanguvad väga kergelt andmete voo mahu tõusmisel. Suure tõenäosusega tekib selline asümmeetrilisus, et liiklus ühes suunas liigub palju paremini kui teises suunas.
Dupleksimise mittevastavust saab parandada, kas lubades automaatkätlemise mõlemas seadmes või pannes rangelt paika ühesugused sätted mõlemas seadmes. Kui pole muud võimalust, kui jätta ühes seadmes sisse lülitatuks automaatkätlus ja teises seadmes fikseeritud seadistus, siis oleks mõistlik kasutada fikseeritud seadistusega seadmes pooldupleksit.
Tänapäevastel kohtvõrgu seadmetel on kõigil ka automaatkätlemise funktsioon ning vaikimisi on see ka sisse lülitatud. Varem ette tulnud automaatkätlemisprobleemid on tänapäevastes seadmetes juba lahendatud. Nii et parim viis dupleksimise mittevastavust vältida on asendada kõik seadmed sellistega, mis suudavad automaatkätelda.
Pol Pot
Pol Pot riigivalitsejana
Tegelikult oli läänemaailmal üsna vähe aimu Kambodžas toimuvast – kuna ajalehed ja televisioon olid suletud, välismaised diplomaadid riigist välja aetud ning postiteenistus hävitatud, ei jõudnud välismaailma peaaegu mingeid teateid Kambodža olukorrast. Vahel harva ületas keegi Kambodža piiri, kuid jutte piinamistest ei võetud tõsiselt. Pigem vastupidi – ÜRO kutsus Kambodža delegaate oma tippkohtumistele nagu ennegi. Viimaks, 1978. aastal, õnnestus kahel ajakirjanikul, Elizabeth Beckeril New York Timesist ja Richard Dudmanil, keda saatis Briti akadeemik Malcolm Caldwell, pääseda Pol Poti jutule. Peaaegu kakskümmend aastat hiljem meenutas Elizabeth Becker seda kohtumist nii: ''"Ta [Pol Pot] oli tegelikult elegantne, meeldiva naeratuse ning ilusate, tähelepanelike silmadega... Malbel häälel, ilma käsikirja või paberitükita, pidas Pol Pot meile enam kui tund aega kestnud loengu.
Ta avaldas nördimust vietnamlaste ähvardava sissetungi üle, ikka väga vaiksel häälel, olles veendunud, et NATO ja Euroopa riikide väed sekkuvad sellesse konflikti tema poolel ja sõdivad Vietnami ning nende Nõukogude liitlaste vastu Kambodžas. Ta rääkis vahet pidamata ja ei räägitud midagi Kambodža rahva viletsast olukorrast, hukkamistest ja surmaväljadest.''
Pärast intervjuud toimetati kolm välismaalast hotelli. Hiljem samal õhtul kuulis Elizabeth Becker tulistamist ning jooksis trepist üles Malcolm Caldwelli magamistuppa, kus ta nägi mehe kuulidest puuritud surnukeha põrandal lebamas. Beckerile on jäänud seniajani arusaamatuks, miks oli punakhmeeridel vaja Caldwell tappa ning miks ei tapetud ka teda ja Richard Dudmani.
Hukkamistest ei pääsenud ka parteiametnikud, kuna aastatel 1977–1978 hakkas Pol Pot tajuma ohtu oma valitsuse sees. 1975. aastal kuulus kommunistliku partei keskkomiteesse kakskümmend kaks liiget. 1978. aastaks oli neist järel neli, ülejäänud kaheksateist olid hukatud. Tappa võidi igaüht. Kogu riik oli pöördunud iseenda vastu ning kambodžalased tapsid üksteist kõige ebainimlikumatel ja jõhkramatel viisidel, pekstes ja näljutades oma õdesid ja vendi.
25. detsembril 1978 ületasid 150 000 Vietnami sõdurit Kambodža piiri ning 6. jaanuariks olid nad jõudnud vaid mõne kilomeetri kaugusele Phnom Penhist. Pol Poti väed ei olnud enam võitlusvõimelised: nad mitte ainult ei kannatanud alatoitumuse käes, vaid olid pädeva juhtkonna puudumise tõttu ka organiseerimata. Kambodža armee ei teadnud, mida teha, keda usaldada, kas põgeneda või kaitsta oma riiki. Kambodža kodanikel seevastu niisuguseid küsimusi ei tekkinud: nad võtsid vietnamlasi avasüli vastu nagu vabastajaid, keda nad olid nii palju aastaid oodanud.
Pol Poti lõpp
Phnom Penh langes 7. jaanuaril 1979 ning Pol Pot põgenes koos mõne partei tähtsama tegelastega Kambodža looderegioonidesse ja sealt Kambodža-Tai piirile. Seal moodustas ta uue organisatsiooni, nimetades selle Khmeeri Rahvavabastusrindeks. Pol Pot kadus aegamisi poliitiliselt areenilt, kui mitte arvestada episoodilisi partisanirünnakuid või teateid tema teistkordsest abiellumisest (tema esimene naine oli hulluks läinud). Temast kuuldi alles seitseteist aastat hiljem. 1997. aasta juunikuus teatas Kambodža valitsus (peaminister Norodom Ranariddh ja teine peaminister Hun Sen), et oma endises juhis pettunud punakhmeeride salk oli Pol Poti Kambodža põhjaosas Anlong Vengi lähedal kinni võtnud. Vahistamise taga oli Ta Mok – parteihierarhias viies, keda vihastas, kui Pol Pot lasi hukata punakhmeeride teise tähtsa ministri Song Sengi koos naise ja lastega.
Uudis Pol Poti arreteerimisest rõõmustas paljusid ja kuigi valitsuse sõnul loodeti ta anda rahvusvahelise kohtu alla, ei läinud asjad nii. Punakhmeeridest partisanid, eesotsas Ta Mokiga, keeldusid teda Kambodža võimudele üle andmast. Selle asemel hoidsid nad teda sügaval Kambodža džunglis koduarestis, kus ta andis ka intervjuu Nate Thayerile ajakirjast Far Eastern Economic Review: "Te arvate, et ma olen vägivaldne inimene?" küsis Pol Pot. "Ei, ma ei ole selline. Minu südametunnistus on puhas. See küsimus on tarvis selgeks rääkida... Mul olid samasugused kogemused nagu minu liikumiselgi. Me olime selles valdkonnas uued ja vilumatud, ning me pidime lahendama üha tekkivaid probleeme ... Kõik, mida me tegime, tegime me armastusest oma riigi ja rahva vastu. Me võtsime vastu õigeid otsuseid, kuid nende teostamisel tegime me vigu."
Lõpuks jõudsid valitsus ja Ta Mok kokkuleppele Pol Poti viimises Taisse, kus USA võimud saaksid ta arreteerida ning seejärel juba rahvusvahelise tribunali ette toimetada. Seda aga ei juhtunud, kuna 15. aprillil 1998 Pol Pot suri. Pol Poti naise sõnul oli ta surnud une pealt, hiljem teatasid võimud, et tema surma põhjustas südamerabandus. Hiljem selgus, et ta mürgitati.
Nimi
Nime "Pol Pot" võttis Saloth Sar tõenäoliselt pärast Phnom Penhi vallutamist 17. aprillil 1975, seda on dateeritud ka 1976. aastaga. Seda on nimetatud tema nom de guerre ' iks ehk "sõjanimeks". Nime päritolu kohta on mitu seletust. Neist levinuima järgi tuleneb see prantsuskeelsest fraasist Politique potentielle. Ajaloolane Philip Short on aga väitnud, et Saloth Sar võttis endale uue nime juba 1970. aasta juulis ning et pol selles tähendab kuninga pärismaalastest orje, pot aga on lihtsalt sellega kokkukõlav silp. Teiste väidete kohaselt hakkas ta kasutama pseudonüümi Pol juba 1950. aastatel.
Varjunimi oli Saloth Sari jaoks oluline, et peita oma identiteeti vaenlaste eest. Isegi ajal, mil ta oli peaminister, ei teatud avalikkuses tema päritolu.
Eesti keeles on Pol Poti varem nimetatud Pol Poth.
Aurskog-Hølandi vald
Valla pindala on 1145 km².
2019. aastani kuulus vald toonasesse Akershusi maakonda. 2020. aastal liideti Aurskog-Hølandi vallaga endise Østfoldi maakonna Rømskogi vald.
Nimi
Nimi "Aurskog" pärineb vana Øri talu nimest (vanapõhja Aurr, mis tähendab 'kruus'). Viimane osa on skog (vanapõhja: skógr, mis tähendab 'mets', nii tähendab nimi 'metsa Aurri talu ümber'. Enne 1918. aastat kirjutati nimi "Urskog".
Nimi "Høland" on piirkonna vana nimi. Esimene osa on høy, mis tähendab 'hein' ja osa land tähendab 'maa'.
Merebioloogia
Merebioloogia on teadusharu, mis uurib ookeanide, merede ja teiste soolaste veekogude elusorganisme (mereelustikku).
Paljude sugukondade ja perekondade ühed liigid elavad meres, teised aga maismaal. Merebioloogia huvitub nii organismide elamiskeskkonnast ehk merevees elamisest kui selle peegeldumisest organismide füsioloogias ja käitumises. Teadusharu erineb mereökoloogiast selle poolest, et uurib organisme individuaalselt, samas kui mereökoloogia keskendub organismide interaktsioonile üksteise ja ümbritseva keskkonnaga. Merebioloogia uurimisvaldkond ulatub mikroskoopilistest organismidest (nagu zooplankton ja fütoplankton, mille suurus algab 0,02 mikromeetrist ja kelle seas on suurem osa merede primaarprodutsente) kuni suurte vaalalisteni, kelle pikkus võib olla kuni 33 meetrit.
Suur osa maailma elustikust elab ookeanis. Ookean on keeruline elukeskkond, mis katab umbes 71% Maa pinnast. Võrreldes maismaa pinnaga on ookeanides umbes 300 korda rohkem elamiskõlblikku ala. Merebioloogia uurib ookeanides elupaiku alates ülemistest veekihtidest, kus organismid võivad pindpinevuse tõttu lõksu jääda, kuni ookeanisügavusteni, mis jäävad rohkem kui 10 000 meetrit veepinnast allapoole. Spetsiifiliste elukeskkondade hulka kuuluvad korallrahud, pruunvetikametsad, mererohu niidud, veealuste mägede ümbrused ja hüdrotermilised lõõrid, rannikubasseinid, mudased, liivased ja kivised merepõhjad ja avamere tsoon.
Maailmamere elustik on tohutult mitmekesine, seda saab kasutada toiduks, ravimitööstuses ja toormaterjalina, lisaks mängib see olulist rolli rekreatsiooni ja turismi valdkonnas. Mereorganismid annavad suure panuse hapnikuringesse ja on seotud Maa kliima regulatsiooniga. Meri ja selles elavad organismid kujundavad ja samuti ka kaitsevad rannikuid, mõned organismid aitavad kaasa uue maapinna tekkele. Mitmed mereliigid on inimestele majanduslikult tähtsad. Teadlikkus, kuidas mereelustik ja tähtsad tsüklid omavahel seotud on, on kasvamas, ning uusi teadusavastusi tehakse peaaegu iga päev, aga suured ookeanialused alad on veel siiani avastamata. Nende tähtsate tsüklite hulka kuuluvad aineringed (nagu süsinikuringe ja hapnikuringe).
Ajalugu
Aristotelest nimetatakse sageli merebioloogia kui teaduse isaks. Tema tegi esimesi viiteid mereelule, kirjeldades okasnahksete, koorikloomade, limuste ja kalade liike. Samuti oli ta esimene, kes tundis ära, et vaalalised on imetajad, ning meres elavad selgroogsed on kas ovipaarsed või vivipaarsed.
Pärast Cooki rännakuid alustasid mitmed teadlased mereelustiku lähemat uurimist. Nende hulgas oli ka Charles Darwin, kes enda ekspeditsioonide jooksul HMS Beagle pardal kogus ja uuris mitmeid mereorganisme, mis ta hiljem Briti Muuseumisse kataloogimiseks saatis.
Aastatel 1873–1876 toimus Briti laeva HMS Challengeri ekspeditsioon kõikidele maailma ookeanidele, mille jooksul koguti ja uuriti tuhandeid mereliike. Seetõttu viidatakse sellele merereisile, kui okeanograafia sünnile. Laev oli väga hästi varustatud ning sellega sai uurida merd sügavamalt kui kunagi varem.
Aeroakrofoobia
Aeroakrofoobia on haiguslik hirm (foobia) kõrgete avatud kohtade ees.
Merebioloogia
Merebioloogia Eestis
Eestis võib esimeseks mageveebioloogia ja merebioloogia eestvedajaks arvata Karl Ernst von Baeri. Eesti Mereinstituut loodi 3. märtsil 1992. Alates 2001. aastast on see Tartu Ülikooli koosseisus. Instituut tegeleb põhiliselt Läänemere ökosüsteemide ja funktsioneerimise uurimise ja selgitamisega. Koostööd tehakse ka mitme välisorganisatsiooniga.
Eesti Merebioloogia Ühing asutati 2009. aastal. Ühingu eesmärgiks on edendada merebioloogiaga ja -teadusega seotud teadus-, arendus- ja teavitustegevust.
Valdkonnad
Mere ökosüsteemi suuruse tõttu jaguneb merebioloogia mitmeteks väiksemateks valdkondadeks. Suurem osa uurib loomagruppe, nagu algoloogia, selgrootute zooloogia ja ihtüoloogia.
Teised valdkonnad uurivad füüsikalisi merevee ja ookeanide omadusi, kohandumist soolasele keskkonnale ja erinevate ookeanide omaduste muutmise mõju mere-elustikule. Lisaks uuritakse suhet ookeanide ja nende elustiku vahel, globaalset soojenemist ja muid keskkonnaprobleeme.
Viimasel ajal on merebiotehnoloogia üheks kesksemaks uurimissuunaks merest pärit biomolekulide, eriti proteiinide, uurimine. Nendel proteiinidel võib leida kasutust meditsiinis või tehnoloogias. Merekeskkonnast on võimalik leida mitmeid erilisi bioloogilisi materjale, mis võivad kaasa aidata biomimeetiliste materjalide loomisele.
Seotud valdkonnad
Merebioloogia on bioloogia haru ning on lähedalt seotud okeanograafia, merekeemia ja merefüüsikaga. See hõlmab ka mõnd ökoloogia ideed. Kalandusteadus ja merekeskkonna kaitse on osaliselt merebioloogiast välja kasvanud.
Kalad
pisi|Monodactylus argenteuse grupp ujub surnud korallide kohal [[Madagaskaril ]] Hästi tuntud kalade hulka kuuluvad sardiin, anšoovis ja klounkala. Röövkaladest on tuntud liigid hai ja barrakuuda. Uurimisobjektiks on näiteks kalade anatoomia, uuritakse kahekambrilist süda, ujupõit, kalasoomuseid, uimi ja sekretoorseid rakke, mis toodavad lima. Kalad hingavad lõpustega, omastades sel moel veest hapnikku. Uimed aitavad kaladel liikuda ning olla ujudes tasakaalus.
Selgrootud
Selgrootud moodustavad suure osa elust meres. Selgrootu mereelustiku hulka kuuluvad ainuõõssed (nagu meduusid ja korallid), mereussid (nagu lameussid ja kärssussid), kammloomad, limused (nagu karbid ja kõhtjalgsed), lülijalgsed (nagu lõugtundlased ja vähilaadsed), käsnad, sammalloomad ja okasnahksed.
Imetajad
pisi|Hülgekutsikas Mereimetajad jagunevad viide suuremasse kategooriasse.
Roomajad
pisi|Galapagose mereiguaan Roomajate hulka, kes elavad või sõltuvad merest, kuuluvad merekilpkonnad, meremaod, mereiguaan ja soolaveekrokodill. Suurem osa mereroomajatest, välja arvatud osad meremadude liigid, on ovipaarsed ja lähevad maismaale munema. Niisiis veedavad paljud liigid suure osa elust maismaal või selle läheduses. Paljud meremaod eelistavad madalat vett rannikutel, saarte lähistel ja jõgede suudmetes. Osa väljasurnud mereroomajaid, nagu ihtüosaurus, arenesid vivipaarseks ning ei pidanud enam maale naasma.
Seened
Merekeskkonnas elab üle 1500 liigi seeni. Nad võivad olla parasiidid vetikatel ja mereloomadel või saprotroofid vetikatel, mererohul, puidul, muudel biomaterjalidel, ning neid võib leiduda ka merevahus. Mitmete liikide eostel on spetsiaalsed väljakasvud, mis aitavad neil kinnituda substraatidele. Samuti toodavad meres elutsevad seened erinevaid ebatavalisi metaboliite.
Taimed ja vetikad
pisi| Taimestik on ookeanides laia levikuga ja liigirikas. Mikroskoopilised fotosünteetilised vetikad moodustavad suurema osa maailma fotosünteesilisest toodangust kui kõik maismaa metsad kokku. Mittevetikatest taimi, mis meres elavad, leitakse rohkem madalatest vetest. Mererohud on kohandunud ookeanikeskonna suure soolsusega, ning nende hulka kuuluvad meriheinalised, mille heaks näiteks on ka Eesti vetes kasvav pikk merihein. Eulitoraal on samuti hea piirkond, kust leiab rohkesti meretaimestikku. Seal kasvavad näiteks mangroovimetsad ja spetsiifilised kõrrelised. Mikroskoopilised vetikad ja taimed on oluliseks elukeskkonnaks selgrootutele ja suuremate kalade vastsetele, kes kasutavad neid peitumiseks ja toitumiseks.
Mikroskoopiline elustik
Mikroskoopiline elustik ookeanides on väga mitmekesine, kuid vähe uuritud. Näiteks on alles hakatud uurima viiruste olulisust mere ökosüsteemides.
Fütoplankton
Fütoplanktoni rolli kohta teatakse rohkem, kuna see on üks suurimaid primaarproduktsiooni tootjaid Maal. Fütoplanktoni hulka kuuluvad tsüanobakterid, erinevad vetikad (rohelised, punased ja pruunid), ränivetikad, dinoflagellaadid, eugleniidid, krüptofüüdid, koldvetikad ja prasinofüüdid.
Elupaigad
pisi|Korallrifid Paapua Uus-Guineas Mere elupaigad jaotatakse rannikulisteks ja avamere elupaikadeks. Rannikulisteks loetakse ala, mis ulatub rannast mandrilava lõpuni. Suuremat osa mereelust leidub just rannikualal, kuigi see moodustab ainult seitse protsenti kogu ookeanidega kaetud alast. Avamere elupaigad algavad mandrilava lõpust.
Alternatiivselt võib elupaiku jagada pelagiaalseteks ja bentaalseteks. Pelagiaalsed leiduvad pinna lähedal ja avameres, merepõhjast kaugemal. Bentaalsed hõlmavad põhjapinda ja selle vahetut lähedust. Organismidele, mis nendes elavad, viitatakse vastavalt ehk on olemas pelagiaalsed organismid ja bentaalsed organismid. Pelagiaalsed elupaigad on püsivalt liikumises, üürikesed ja sõltuvad hoovustest.
Mere elupaiku muudavad nende elanikud. Osad mereorganismid (nagu korallid, pruunvetikad ja meriheinad) on liigid, mis kujundavad merekeskkonda, luues lisaks elupaiku teistele organismidele.
Eulitoraal on konstantselt loodete poolt avatud ja kaetud ning on koduks mitmekesisele elustikule. Ranniku elupaigad ulatuvad eulitoraali ülemisest piirist kuni piirkonnani, kus saavutab üleoleku maismaa taimkate. Need alad võivad jääda vee alla nii iga päev kui ka harvemini. Paljud liigid nendel aladel kasutavad oma elutegevuseks ära veega randa uhutud mereelustikku.
Rifid moodustavad ühe tihedaima ja mitmekesiseima elupaiga maailmas. Kõige tuntumateks on troopilised korallrahud, kuigi riffe leidub ka külma veega piirkondades. Rifid on lubjarikastest korallide lademetest moodustunud pinnavorm. Need asuvad tavaliselt kivistel paljanditel merepõhjas. Rifid võivad kasvada ka teistel pindadel, mis on teinud võimalikuks kunstlike riffide loomise. Korallrifid on väga elurikkad. Seal elavad korallid ja nendega sümbioosis olevad zooksantellid, troopilised kalad ja mitmed muud organismid. Merebioloogias on just korallriffidele ja El Niño kliimanähtusele palju tähelepanu pööratud. 1998. aastal toimus üks tõsisemaid korallriffide katastroofe, kui suur ala riffe hävis, kuna vee pinnatemperatuur tõusis üle normaalse taseme. Osa riffe on taastumas, kuid teadlased arvavad, et jätkuva globaalse soojenemisega on 50–70% maailma korallriffidest väljasuremisohus.
Avameri on suhteliselt väikse produktiivsusega, kuna selles on vähe toitaineid. Sellegipoolest on see suuruse tõttu suurim primaarproduktsiooni tootja. Suur osa afootse vööndi energiast annab avameri detriidi vormil.
Suurimaks süvikuks on praegu Mariaani süvik, Filipiinide lähedal, Vaikses ookeanis ja selle sügavus on 10 924 meetrit. Sellistel sügavustel eksisteerib siiski elu, vaatamata äärmuslikule veerõhule ja puuduvale päiksevalgusele. Aastal 1960 süvikusse sukeldunud batüskaafi Trieste meeskond nägi põhjas valget lestalist, krevetti ja meduusi. Teiste sügavaimate süvikute hulka kuuluvad Tonga süvik (10 882 m), Filippiini süvik (10 540 m) ja Puerto Rico süvik (8 648 m). Tavaliselt loetakse süvamereks afootset tsooni, kus päiksevalgus ei suuda enam vees edasi liikuda. Sellistel sügavustel loovad osad eluvormid iseendale valgust, kasutades bioluminestsentsi. pisi|Pimeduses helendav meduus
Ookeaniliste mägede ümber on rikas elustik, kus leidub hulganisti toitu ja kudemispaiku. Hüdrotermilised lõõrid, mis asuvad piki Ookeani keskahelikku, käituvad nagu veealused oaasid. Sellistes paikades on erilised bioomid ja neis elupaikades on avastatud mitmeid uusi mikroobe ning muid eluvorme.pisi|Hüdrotermilised lõõrid
Levik
Aktiivne temaatika merebioloogias on erinevate liikide elutsüklite avastamine. Merebioloogid uurivad, kuidas hoovused, looded ja ookeanilised tegurid mõjutavad ookeanide eluvorme, nende kasvu, levikut ja heaolu. Need võimalused on tänu tehnoloogia arengule tekkinud alles lähiajal. Suurem osa ookeani elustikust sigib kindlates paikades, pesitseb juba teistes ja kasvab täiskasvanuks jällegi kolmandates paikades. Teadlased teavad veel vähe, kus erinevad liigid veedavad erinevaid osi oma elutsüklist. Näiteks on siiani suuresti teadmata, kuhu merekilpkonnad ja osa hailaadseid rändavad. Jälitusseadmed ei tööta kõikide eluvormidega ja üleüldiselt pole ookean tehnoloogiasõbralik. Rändamise ja leviku uurimine on tähtis teadlastele ja kalameestele, kuna on avastatud, et kaubandusliku kalapüügi tõkestamisel ühes väikses piirkonnas võib olla suur mõju mujal asuva suure ala kalapopulatsiooni jätkusuutlikkusele.
Ülo Kotkas
Ülo Kotkas (sündinud 27. septembril 1943) on Eesti poliitik.
Aastatel 1993–1996 oli ta Nõmme Linnaosa Halduskogu teise koosseisu esimees ning Tallinna Linnavolikogu liige. Ta on kuulunud Eesti Koonderakonda ja Eesti Keskerakonda.
Ta on lõpetanud Tallinna 1. Keskkooli (1961), Tallinna Polütehnilise Instituudi (1966) ja Moskva Timirjazevi-nimelise Põllumajandusakadeemia 1983. aastal.
Casey Dellacqua
Casey Dellacqua (sündinud 11. veebruaril 1985 Perthis) on Austraalia tennisist.
Noorpõlv
Casey käis kohalikus põhikoolis, kuni sai 16-aastaseks. Siis kolis ta Canberrasse, et saada treenimiseks paremad tingimused.
Saavutused
Casey kõrgeim koht WTA edetabelis on 39. koht üksikmängus 28. juulil 2008 ja 9. koht paarismängus 11. mail 2009. Ta on võitnud 11 ITF-i turniiri üksikmängus ja 15 ITF-i turniiri paarismängus.
Ta jõudis oma esimesse WTA turniiri veerandfinaali Hobartis 2008. aastal, kuid kaotas seal kreeklanna Eléni Daniilídoule. Üksikmängus ei ole ta WTA turniiril finaali jõudnud, aga suure slämmi turniiridel on ta pääsenud üksikmängus korra 4. ringi ning naispaarismängus korra finaali ja 2 korda poolfinaali.
2006
2006. aastal pääses Dellacqua Austraalia lahtistele meistrivõistlustele wild-card 'iga, kus esimeses ringis kaotas kunagisele maailma esireketile Lindsay Davenportile 2:6, 1:6.
2008
Järgnenud Prantsusmaa lahtistel oli Dellacqua jälle parim austraallanna, jõudes ainsana kolmandasse ringi. Avaringis alistas ta kodupubliku ees mänginud Marion Bartoli, prantslaste liidri, 6:7 (4:7), 6:3, 6:2 ja teises ringis teise prantslase Nathalie Dechy 6:4, 6:2. Kolmandas ringis kaotas ta hispaanlasele Carla Suárez Navarrole 3:6, 3:6. Veelgi suurem edu saatis teda paarismängus, kus tema paariline oli itaallanna Francesca Schiavone. Nad alistasid ridamisi tugevaid vastaseid: avaringis Nadja Petrova ja Patty Schnyderi kahesetises mängus, siis 16. asetusega Tatjana Putšeki ja Anastassia Rodionova kolmesetises mängus, seejärel 3. asetusega Austraalia esitennisisti Rennae Stubbsi koos Květa Peschkega kolmesetises mängus, veerandfinaalis Viktoria Azarenko ja Shahar Peeri kahesetises mängus ning poolfinaalis hilisemad olümpiavõitjad Aljona ja Katerina Bondarenko 6:2, 6:1. Finaalis tuli vastu võtta kaotus Hispaania paarilt Anabel Medina Garrigues – Virginia Ruano Pascual 6:2, 5:7, 4:6.
Järgnes Wimbledoni turniir, kus Dellacqua pääses ainsa austraallannana kolmandasse ringi. Avaringis alistas ta 12. asetusega Patty Schnyderi 6:4, 3:6, 6:1 ja teises ringis Pauline Parmentier' (Prantsusmaa) 1:6, 6:2, 6:3. Siis kaotas ta 18. asetusega Nicole Vaidišovále 2:6, 4:6. Naispaaris mängis ta koos Nathalie Dechyga ja läbis kolm esimest ringi suhteliselt nõrkade vastaste vastu kahes ringis, siis alistasid nad ka Hispaania paari Nuria Llagostera – María José Martínez Sánchez, kes eelmises ringis olid alistanud Kaia Kanepi ja Catalina Castano, 6:2, 6:7 (6:8), 6:4 ja jõudsid poolfinaali, kus kaotasid õdedele Williamsitele 3:6, 3:6. Dellacqua osales ka segapaarismängus koos ameeriklase Scott Lipskyga ja jõudis kolmandasse ringi, läbides kaks esimest kolmesetises mängus (alistasid ka 7. asetusega Mark Knowlesi ja Zi Yani). Siis tuli vastu võtta kaotus 9. asetusega Nathalie Devhyle ja Andy Ramilt.
Pärast neid esitusi arvati Dellacqua Austraalia olümpiakoondisse 2008. aasta suveolümpiamängudeks Pekingis. Avaringis suutiski ta alistada argentinalase Gisela Dulko 6:3, 6:4, aga kaotas seejärel 12. asetusega Viktoria Azarenkole Valgevenest 2:6, 2:6. Dellacqua esines ka paarismängus koos Alicia Molikiga ning nad kaotasid avaringis Itaalia paarile Flavia Pennetta – Francesca Schiavone 4:6, 4:6.
Olümpiamängude teises ringis oli ta sunnitud läbihigistatud särki vahetama staadionil, sest kohtunik Ali Katebi ei lubanud tal väljakult lahkuda.
Alžeeria riigipeade loend
Alžeeria riigipeade loend loetleb Alžeeria riigipead alates riigi iseseisvumisest 1962. aastal.
Casey Dellacqua
2009
Suurema osa ülejäänud hooajast võttis õlavigastus ja selle ravi.
2010
Austraalia lahtistel võitis Dellacqua kaks esimest ringi nõrkade mängijate vastu kahesetises mängus, seejärel kaotas Venus Williamsile 1:6, 6:7.
Alžeeria riigipeade loend
{|class=wikitable !Alates!!Kuni!!Riigipea!!Eluaastad
Tauria palee
Tauria palee (vene keeles Таврический дворец) on klassitsistlik palee Peterburis. Palee taga asub Tauria aed, mis rajati 1783–1800.
Palee välist lihtsust ja tagasihoidlikkust kompenseerib luksuslik sisemus, sealhulgas talveaed. Osaliselt on sisustus säilinud (mitmevärvilised seinad, kaminad, kaunistustega ahjud).
Potjomkini surma järel 1791. aastal omandas palee keisrinna Katariina II ja lasi Fjodor Volkovil selle oma suveresidentsiks kujundada. 1799. aastal andis keiser Paul I palee kasarmuna ratsaväerügemendi kasutusse ja käskis kogu sisustuse viia Mihhailovski lossi. 1801 võeti Tauria loss taas keisri residentsiks.
Esialgu kaevati Neevast palee juurde laevatatav kanal ja palee juurde kuulus väike sadam. Sadam likvideeriti siis, kui 1858–1863 rajati palee vastu veetorn ja teised linna veejuhtme rajatised.
19. sajandil kujundati palee arhitektide Carlo Rossi ja Vassili Stassovi juhtimisel ümber.
Aastail 1906–1917 töötas Tauria palees Venemaa keisririigi Riigiduuma. Selleks vajalikud muudatused palee sisustuses tegi arhitekt Pjotr Šestov. Pärast Veebruarirevolutsiooni asusid lossis Riigiduma Ajutine Komitee ja seejärel Ajutine Valitsus. Juulist augustini 1917 asus hoones Petrogradi tööliste ja soldatite saadikute nõukogu, mis seejärel Smolnõisse kolis.
Ajutise Valitsuse välja antud 1000-rublase rahatähe reversil oli kujutatud Tauria aed. See oli 1917. aasta suurima nominaaliga rahatäht.
Nõukogude ajal kasutas hoonet NLKP KK juures asuv Kõrgem Parteikool.
Nüüdisajal asuvad seal SRÜ parlamentidevaheline assamblee ja rahvusvaheline teleraadioettevõte Mir.
Zizur Nagusia
thumb|Vallavalitsus Zizur Nagusia (baski; hispaania Zizur Mayor) on asula ja vald Hispaanias, Navarras. Asub 5 km Pamplonast edelas.
Hans Monderman
pisi|Hans Monderman (2006)
Hans Monderman (19. november 1945 Leeuwarden – 7. jaanuar 2008 Opsterland) oli Hollandi liikluskorralduse planeerija ja jagatud ruumi idee edendaja.
Hillar Palamets
Palamets omandas keskhariduse Gustav Adolfi Gümnaasiumis ja Tallinna 7. keskkoolis, mille lõpetas 1946. aastal kuldmedaliga. Jätkas Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonnas, mille lõpetas 1951. aastal kiitusega. Oli 1955–1958 Tartu 2. Keskkooli direktor, seejärel aspirantuuris ja sai 1963. aastal pedagoogikakandidaadiks. 1969. aastal sai Palametsast Tartu Ülikooli dotsent, ta oli Tartu Ülikooli õppejõud 1996. aastani.
Nõukogude ajal oli Palametsa põhitegevusalaks ajalooteemalise õppekirjanduse üllitamine, aga ka populaarteadusliku sisuga ajalooraamatute kirjutamine. Samuti pühendus ta Tartu linna ning ülikooli ajaloo uurimisele. Pärast Eesti taasiseseisvumist on Palamets jätkanud tööd kolmes viimases valdkonnas. Tema ainulaadne jutustamisoskus on taganud nii töö raadios (Raadio 2 saates "Ajalootund", samuti Raadio Tartus, Kuku raadios, raadios Sun FM ja Nõmme Raadios) kui ka populaarsed giidituurid, mis tutvustavad tavaliselt Tartu linna või ülikooli.
Baieri vapp
Baieri vapp on Baieri liidumaa riigivapp.
Hillar Palamets
Raadio 2 sari "Ajalootund" kestis 18 aastat. Viimase, 888. saate luges Palamets linti 20. märtsil 2012.
Ta suri 20. mail 2022 ja maeti 13. juulil 2022 Tallinna Metsakalmistule.