cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Innovatsiooni ökosüsteem
Organisatsiooni innovatsiooni ökosüsteem
Olukorras, kus juhid ei suuda ise kõiki võitvaid ideid välja mõelda on järjest olulisem luua ettevõtte innovatsiooni ökosüsteem, mis võimaldab headel ideedel esile kerkida. Sellise ökosüsteemi loomine eeldab ettevõtetelt võimekust uusi ideid uurida, eksperimenteerida, aktsepteerida vigu ja võimekust töötada väliste partneritega. Oluline on mõista, et kõik ideed ei toimi. Esimeses sammus valideeritakse süstemaatiliselt äriideede tasuvust. Ideede hulgast valitakse välja ideed, mille realiseerimiseks moodustatakse tiimid, mis saavad esialgse finantseerimise, et testida äriidee skaleeritavust. Edukad ideed saavad teises faasis lisafinantseerimise. Bosch Acceleratori näitel lõpetas 70% tiimidest oma ideega töö pärast esimest investeerimist. Allesjäänutest 72% lõpetas järgmises investeeringu faasis.
Rakvere Põhikool
Ajalugu
Aastatel 1943-1944 – majas õppisid Rakvere linna kõigi 6 kooli õpilased 2-3 vahetuses, igal kool 2-3 päeva nädalas. Jaanuaris katkestati ōppetöö, maja võeti sõjaväehaiglaks. 1944. aastal, 1. oktoober alustati õppetööga ja paralleelselt remondiga. Kooli nimetuseks sai Rakvere linna II Mittetäielik Keskkool (7-klassiline).
Innovatsiooni ökosüsteem
Organisatsiooni innovatsiooni ökosüsteem
Kuna ükski ettevõtte maja sisene talentide ja innovatsiooni protsess ei suuda välja mõelda kõiki ideid üksi, siis on oluline ökosüsteemi koostöö väliste innovaatoritega.
Ökosüsteemi lähenemine annab ettevõttele võimaluse kasutada ära nii ettevõtte siseseid kui ka väliseid talente selleks, et reageerida konkurentsi tihedale muutuvale keskkonnale.
Rakvere Põhikool
Ajalugu
1974. aastal toodi koolimajja Saksi Eriinternaatkooli ōpilasi. Aastatel 1976-1977 nimetati kooli Porkuni Eriinternaatkooliks, 1977. aastal viidi eriinternaatkool Vaekülla.
Innovatsiooni ökosüsteem
Riik ja innovatsiooni ökosüsteemid
Ettevõtetele lisaks on innovatsiooni ökosüsteemil oluline roll ka ülikoolidel ja riigil. On riike, kes on võtnud innovatsiooni arendamisel ülevalt-alla-rolli, näiteks Jaapan ja Rootsi. Näiteks Jaapani lähenemine on uuringute rahaline toetamine ning edendab Jaapani ettevõtete tehnoloogilist turundamist. Rootsi valitsus otseselt loob mehhanisme, mis võimaldavad ülikoolide ja tööstuse koostoimet. Teine lähenemine on alt-üles-lähenemine, näiteks USA valitsus kehtestab konkurentsipõhised eeskirjad, et hõlbustada sidemeid ja võrgustikke ülikoolide, ettevõtjate, kiirendite, riskikapitalistide, suurfirmade ja konsultantide vahel.
Rakvere Põhikool
Ajalugu
Aastatel 1977-1981 oli koolimajas kolis Aaspere lastekodu. Lisaks tehti 1979. aastal majja Rakvere Algkool. 1981. aastal nimetati Aaspere Eriinternaatkooliks. 1982-1992 nimetati kooli Rakvere Eriinternaatkooliks, mis 1992. aastal kool kolis Lille tänav 8 ja 1995. aastal kool likvideeriti.
Innovatsiooni ökosüsteem
Riik ja innovatsiooni ökosüsteemid
Ülevalt alla lähenemise puhul käitub riik justkui planeerija ja kaasab ennast otseselt innovatsiooni protsessidesse, samas kui alt üles lähenemise puhul on riik pigem juhendaja ja edendab innovatsiooni läbi turu mehhanismide, näiteks erinevate stiimulite. Mõlemal lähenemisel on eeliseid ja puudusi. Sellest tuleneb ka küsimus, millise rolli peaks võtma riik innovatsiooni ökosüsteemis osalemises, eeskätt arenevatel turgudel?
Rakvere Põhikool
Ajalugu
1994. aasta 1. septembrist alustas hoones tegevust Rakvere Pōhikool ja 2002. aastal valmis hoone uus osa, mis asub Karja tn paralleelselt.
Innovatsiooni ökosüsteem
Riik ja innovatsiooni ökosüsteemid
Insipireerituna Silicon Valley tulemuslikust koostööst ülikoolidega on sarnaseid ülikoolilinnakuid ja innovatsioonikeskusi arendatud ka mujale. Üks viimaste aastate suurimaid innovatsiooni investeerijaid on kahtlusteta Hiina riik. Hiina on lühikese jaga muutunud allhanke maast arendaja maaks. Vaatleme üht juhtivat ülikooli teadusparki Hiinas, SEID, et analüüsida selle toimimist, kuna selle alusel võime heita valgust tuleviku ülikoolide teadusparkide arengule Hiinas laiemalt kuid veelgi enam, Hiina kogemusest võib olla kasu arenguriikidele, oma tuleviku kasvu poliitikate kujundamisel.
Cape St. Francis
Cape St. Francis (afrikaani keeles Kaap St Francis) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Kouga vallas. Cape St. Francis asub India ookeani rannikul.
Arklow
Arklow on linn Iirimaal Wicklow' krahvkonnas.
Cape St. Francis
Cape St. Francise tuletorn on ehitatud 1878. aastal. Asula on rajatud 1965. aastal.
Arklow
Linn paikneb Iirimaa idarannikul Avoca jõe suudmes. Jõgi jagab linna väiksemaks põhja- ja suuremaks lõunaosaks.
Cape St. Francis
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cape St. Francise elanikest valgeid 94,74%, mustanahalisi aafriklasi 3,51% ja värvilisi 1,75%. Inglise keelt pidas emakeeleks 55,56% inimesi, afrikaani keelt 42,11%, koosa keelt 1,75% ja sotho keelt 0,58%.
Arklow
2016. aastal elas seal 13 163 inimest.
Innovatsiooni ökosüsteem
Riik ja innovatsiooni ökosüsteemid
Tulles tagasi alt-üles ja ülevalt-alla lähenemiste juurde, on lihtsustamise mõttes hea mõelda neist kahest kui ühe spektri kahest servast ja seal on olemas ka vahepealne lahendus, hübriidlahendus.
RPG-30
RPG-30 Krjuk (vene keeles РПГ-30 «Крюк») on Venemaal valmistatud tankitõrjegranaadiheitja GRAU indeks 7P53.
Innovatsiooni ökosüsteem
Riik ja innovatsiooni ökosüsteemid
Uuriti juhtumisanalüüsi meetodil, et saada põhjalik arusaamine suhtlusest ja koostoimest ülikooli, tööstuse ja valitsuse vahel SEID-i ja identifitseerida võimalikud probleemid ja väljakutsed. Leiti, et ülalt-alla-lähenemise puhul on riigil aktiivne roll loomaks ühiseid uuringu keskuseid, pakkudes finantseerimist, koordineerides võtme innovatsiooni, kaasates ülikoolide-tööstuse koostööd. Need meetmed ei ole kaugeltki tõhusad loomaks sügavaid ja tähendusrikkast koostööd ülikoolide ja tööstuste vahel. On leitud, et personaalsed ja mitteametlikud kanalid on tihti tõhusamad ja olulisemad kui ametlikud, lepingulistel suhetel baseeruvad suhted. Peamiseks puuduvaks lüliks ülikooli-tööstuse teadus- ja arendustegevuse vahelises koostöös on nende vaheline vabatahtlik väärtuste uurimine ja sobitamistegevus ning vaja on nii ametlikku koostööd kui ka mitteametlikke tegevusi. Paljud Hiina kohalikud valitsused, sh SEID, on olnud tõhusad toomaks kõrg tehnoloogilised ettevõtted nende piirkonda, paljud neist ka meretaguste kogemustega, tugeva teaduse ja tehnoloogia taustaga. See on aga viinud tulemuseni, kus domineerib keerukas tehnoloogia kuid nõrk turu areng. Veelgi enam, nende puhul fokuseeritakse vaid strateegilistesse tööstustesse. Seevastu on kohalike ettevõtjate alaesindatus ja ülikooli teadusparkide vähene mitmekesisus viinud nad isolatsiooni kohalikust majandusest, mis omakorda takistab majanduse arengut.
Arklow
pisi|vasakul|Avoca jõgi, 19 kaarega kivisild ja Bridgewateri kaubanduskeskus
Innovatsiooni ökosüsteem
Riik ja innovatsiooni ökosüsteemid
Nähtub, et riigi poliitika või strateegia, toimib kõige paremini kui on olemas hea sobivus kohaliku majanduse aluseks olevate võimalustega ja institutsionaalsete alustega. Seetõttu võiksid riigid võtta omaks alt üles lähenemise ja lasta turu jõududel määrata klastrite väljundid, kuid nad ei peaks valima ise klastrite vahel.
Äksi suur rahn
pisi|Äksi suur rahn asub endise [[Äksi meierei juures]] Äksi suur rahn (ka: Äksi rändrahn, Äksi hiidrahn) on gneissist hiidrahn Harju maakonnas Kose vallas Äksi külas.
Innovatsiooni ökosüsteem
Riik ja innovatsiooni ökosüsteemid
SEID ja teiste arenevate turgude ülikoolide teadusparkide vaates leitakse, et on kõige kriitilisem väljakutse saavutamaks delikaatne hübriid-tee kus riigi roll on julgustamaks ülikoolide ja tööstuse vahelist koostööd ja kokkupuutepunkte ning rikastada innovatsiooni ökosüsteemi. Leitakse, et riik saab võtta omaks enam alt üles lähenemist, fokuseerida võimaldamaks laia tausta teadusele ja uuringutele, mis meelitab lõpuks enam ettevõtteid.
Äksi suur rahn
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 10,0 m, laius 8,1 m, kõrgus 3,4 m, ümbermõõt 26,0 m ja maapealse osa maht 185 m³.
Rahn on alates 1958. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Innovatsiooni ökosüsteem
Riik ja innovatsiooni ökosüsteemid
Riigi pingutused üksi ei ole piisavad, et kindlustada tõhus, edukas ja jätkusuutlik innovatsiooni dünaamika. Otse vastupidi, liiga palju otsesekkumist riigi poolt võib viia moonutatud turu signaalideni ja raisatud majandusressurssideni, samuti võib see tekitada keerulisi probleeme ettevõtetele ja ettevõtjatele.
Wicklow
Wicklow (iiri keeles Cill Mhantáin, vanapõhja keeles Víkingaló) on linn Iirimaal, mis moodustab Wicklow' krahvkonna halduskeskuse.
Wicklow asub 42 km Dublinist lõunas. Linna läbib Vartry jõgi. 2016. aastal elas linnas 10 584 inimest.
Pirahã keel
Pirahã keel (ehk pirahani keel) on mura keele ainus säilinud dialekt.
Seda peetakse maailma üheks kõige algelisemaks inimkeeleks. Tema kõnelejaid on umbes 300.
Pirahã keelt on uurinud Daniel Everett.
Pirahã keeles puudub grammatiline eristus ainsuse ja mitmuse vahel, pole numbreid, sugulussuhete nimetusi on vaid 1–2, värvinimetuste olemasolu on kaheldav, lause ehituses puudub rekursioon. Keeles on vaid 10 (naistel) või 11 (meestel) häälikut, ent on toonid.
Välislingid
kõige lihtsam keel.
Tamsalu Kultuurimaja
Tamsalu Kultuurimaja on Tapa vallas Tamsalus asuv kultuuriasutus, kus iga nädal toimuvad treeningud ja üritused kohaliku valla inimestele.
Avamise lugu
Kultuurimaja avati 1980. aasta viimasel pühapäeval kell 15.00.
Hoone projekteeris RPI Maaehitusprojekt (arhitektid Peep Jänes, Ants Mellik, projekti peainsener Mati Vahemets, sisekujundaja Saima Truupõld) ning ehitasid Tapa MEK ja Rakvere mehhaniseeritud ehituskolonn.
Kultuurimaja direktor oli Hilja Valtin. Avatseremoonial esines partei rajoonikomitee 1. sekretär Ülo Niisuke ja lindi lõikas läbi EKP KK sekretär Rein Ristlaan. Külaliste hulgas olid ka Arnold Green, Bruno Saul, Johannes Lott, Peeter Palu, Mihkel Sistok jt.
Häid sõnu pälvisid ehitajad vanemtöödejuhataja Toivo Lepanen, maja perenaiseks tituleeritud töödejuhataja Els Aavekukk, peainsener Guido Kruusel jt.
Kultuurimaja ruumid
Hoone kubatuur 18 166 m³, üldine põrandapind 3099,7 m². Kultuurimaja ees on park pindalaga 11 000 m².
Ivan Toney
Ta alustas klubikarjääri Northampton Townis, mille koosseisus debüteeris Inglismaa tugevuselt neljandas liigas hooajal 2013–14.
2015. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Newcastle United. Inglismaa kõrgliigas debüteeris Toney 26. septembril 2015 mängus Chelsea vastu. Seejärel mängis ta Newcastle Unitedist laenul mitmes Inglismaa tugevuselt kolmandas liiga klubis: Barnsley (hooajal 2015–16), Shrewsbury Town (hooajal 2016–17), Scunthorpe United (hooaegadel 2016–17 ja 2017–18) ning Wigan Athleticus (hooajal 2017–18).
2018. aasta augustis sõlmis Toney lepingu Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubiga Peterborough United. Hooajal 2018–19 lõi ta liigas 16 väravat. Järgmisel hooajal lõi ta liigas 24 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt. Lisaks valiti ta hooajal 2019–20 EFL League One'i hooaja parimaks mängijaks.
2020. aasta augustis sõlmis Toney viieaastase lepingu Brentfordiga. Tegemist oli Peterborough Unitedi ajaloo kallima üleminekuga. Hooajal 2020–21 lõi Toney Inglismaa esiliigas 31 väravat, millega oli liiga suurim väravakütt ja valiti liigahooaja sümboolsesse koosseisu. 2021. aastal valiti ta lisaks Brentfordi aasta mängijaks. Hooajal 2020–21 kindlustas ta Brentfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. Inglismaa kõrgliigas lõi Toney esimese värava 28. augustil 2021 mängus Aston Villa vastu.
Richard Hamilton
Tema 1955. aasta näituse "Man, Machine and Motion" (Hattoni galerii, Newcastle upon Tyne) tööd ja 1956. aasta kollaaž Just what is it that makes today's homes so different, so appealing? kuuluvad esimeste popkunsti teoste hulka.
Hiina-Briti ühisdeklaratsioon
Hiina-Briti ühisdeklaratsioon (inglise keeles Sino-British Joint Declaration) on rahvusvaheline leping.
1984. aasta Hiina ja Suurbritannia ühisdeklaratsiooniga on sätestatud, et Hongkong säilitab oma täidesaatva, seadusandliku ja kohtuvõimu autonoomia. See ühisdeklaratsioon tähendab, et aastatel 1997–2047 Hongkongil on oma süsteem pärast suveräänsuse üleminekut Hiinas ja Suurbritannias vahel.
Haus Galerii
Haus Galerii on 1997. aastal asutatud Eesti kunstigalerii. Galerii korraldab kunstinäitusi ja -oksjoneid, müüb kunstiteoseid, hindab kunsti ja teeb ekspertiise. Galerii on keskendunud eesti kunstile ja galeriist leiab eesti kunstiteoseid alates 19. sajandi lõpust kuni tänapäevani.
Raduga (koor)
Raduga on Tallinnas tegutsev vene tütarlaste koor. Koori dirigent on Natalja Kuzina.
Koor asutati 1971.
Henry Jackson Watt
Henry Jackson Watt (1879–1925) oli šoti päritolu eksperimentaalpsühholoog.
Watt oli Oswald Külpe tudeng ja Würzburgi koolkonna liige. Teda tunnustatakse eeskätt tema teedrajavate uurimuste eest vaimse seisundi kohta probleemilahenduses, millele ta viitas mõistega Einstellung – seadumus.
Selle aja võtmesõnaks olid "kujunditeta ideed". Kui varem arvati, et igale aistingule ja tajule peab vastama mingi välismaailma omadus (värv, heledus, kuju jne), siis Külpe avastas psüühilise seisundi, mis ei olnud kujundlik. Watt võttis kasutusele determineerivate assotsiatsioonide meetodi, mis vastandus Wundti ja Titcheneri arvamusele, et assotsiatsioonid moodustavad teadvuse kogu sisu. Koos Würzburgi koolkondlastega olid nad arvamusel, et assotsiativism ei selgita ära mõtlemise mõistet, kuna miski peab mõtet läbi assotsiatiivse võrgustiku õigesti juhendama, et inimene jõuaks õigete järeldusteni.
Elulugu
Watt sündis ja kasvas üles Aberdeenis Šotimaal. Ta alustas õpinguid 1896. aastal Aberdeeni Ülikoolis, mille ta lõpetas filosoofiamagistrina 1900. aastal. Carl Stumpfi juhendamisel õppis ta 1901–1902 Berliini Ülikoolis, kuid liikus siis edasi Külpe ja Würzburgi juurde, kus lõpetas 1906. aastal doktorantuuri. Watti doktoritöö teemaks olid mõtteprotsessid ja probleemilahendus ("Experimentelle Beiträge zu einer Theorie des Denkens"). Ingliskeelne lühikokkuvõte tema tööst avaldati 1906. aastal ajakirjaartiklina "Eksperimentaalne panus mõtlemise teooriasse".
1907. aastal naasis Watt Inglismaale ning pidas psühhofüsioloogialoenguid Liverpooli Ülikoolis ja 1908. aastal psühholoogialoenguid Glasgow' Ülikoolis. 1909. aastal avaldas ta õpetajatele suunatud raamatu "Mälu majandus ja treenimine" ("The Economy and Training of Memory"). Ta külastas 1914. aastal Würzburgi, kui puhkes Esimene maailmasõda, ning ta paigutati tsiviilvanglasse, kus ta tervis sai jäädavalt kahjustada. Ta vabastati 1915. aastal ja ta naasis Glasgow'sse. Aastal 1917 avaldas ta teose "Helipsühholoogia" ("The Psychology of Sound") ja 1919. aastal "Muusikapsühholoogia" ("The Psychology of Music") – teemadel, mida ta oli viisteist aastat tagasi Stumfi juhendamisel uurinud.
Põimõpe
Põimõpe on õppevorm, mille puhul osa õppest toimub lähiõppena ja osa veebiõppena või paindõppena.
Henry Jackson Watt
Elulugu
Watt suri 1925. aastal 46-aastaselt. Pärast tema surma avaldati veel kaks raamatut: "Teadmiste sensoorne baas ja struktuur" ("The Sensory Basis and Structure of Knowledge") (1925) ja "Unenägude tavamõistus" ("The Commonsense of Dreams") (1929). Viimases neist pakkus Watt välja alternatiivi Sigmund Freudi unenägude tõlgendamise meetodile.
Väike-Pakri rändrahn
Väike-Pakri rändrahn (ka: Väike-Pakri saare rändrahn) on rändrahn Harju maakonnas Väike-Pakri saare lõunaosas.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 8,5 m, laius 5,0 m, kõrgus 4,5 m, ümbermõõt 21,1 m.
Frassinetto
Frassinetto on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Frassinetto kõrgus merepinnast on 1050 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Frassinetto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Borgiallo, Castelnuovo Nigra, Chiesanuova, Ingria, Pont-Canavese, Traversella.
Oleksandr Bogomoletsi nimeline Rahvuslik Meditsiiniülikool
Oleksandr Bogomoletsi nimeline Rahvuslik Meditsiiniülikool (ukraina keeles Національний медичний університет імені О.О. Богомольця) on ülikool Kiievis.
Delfin Lorenzana
pisi|Delfin Lorenzana Delfin Negrillo Lorenzana (sündinud 28. oktoobril 1948 Midsayapis Cotabato provintsis) on Filipiinide sõjaväelane (kindralmajor) ja poliitik. Ta oli tegevsõjaväelane aastatel 1973–2004 ning alates 30. juunist 2016 on ta Filipiinide kaitseminister.
Ta sündis aastal 1948 Midsayapis Cotabato provintsis. Ta kasvas üles Cotabato provintsis, kus ta lõpetas põhi- ja keskhariduse. Pärast keskkooli veetis ta kaks aastat Notre Dame de Cotabato ülikoolis. Ta lõpetas aastal 1973 Filipiinide Sõjaväeakadeemia.
Ta teenis aastatel 1973–2004 Filipiinide armees, tõustes kindralmajori auastmeni. Oma viimases sõjaväelises ametis oli ta kaitseatašee Filipiinide Suursaatkonnas Washingtonis.
30. juunist 2016 on ta Filipiinide kaitseminister.
25. märtsil 2020 määrati ta juhtima riiklikku koroonavastast töörühma.
Ta on abielus ja tal on neli last.
Anne de Montmorency
pisi| Anne de Montmorency, u 1530 ([[Jean Clouet)]] Anne de Montmorency (15. märts 1493 Chantilly, Oise'i departemang – 12. november 1567 Pariis) oli parun, seejärel Montmorency I hertsog (1551), Prantsusmaa marssal (1522), Sukapaela ordu aurüütel, sõdur ja konnetaabel, riigimees ja diplomaat. Bonnivet' senjööri Guillaume Gouffier' lähisugulane.
Richard Thaler
Richard H. Thaler (sündinud 12. septembril 1945) on Ameerika Ühendriikide majandusteadlane, kirjanik ja Nobeli majandusauhinna laureaat.
Thaler uurib majandusteadust ja psühholoogiat kombineerivat teoreetilist käitumisökonoomikat, keskendudes otsustusmehhanismide toimimisele. Karjääri jooksul on ta töötanud teiste hulgas koos Daniel Kahnemani ja Amos Tverskyga.
Alates 1995. aastast töötab Thaler Chicago Ülikooli Boothi majanduskoolis Charles R. Walgreeni erilise teenistuskäigu professorina käitumisteaduse ja -ökonoomika valdkonnas. 2015. aastal oli ta Ameerika Majandusühingu president. 2018. aastal valiti ta Ameerika Riikliku Teaduste Akadeemia liikmeks.
2017. aastal pälvis ta Nobeli majandusauhinna käitumisökonoomikasse panustamise eest. Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia ütles auhinda välja kuulutades, et Richard Thaleri uurimused on ehitanud silla majandusteaduse ja inimese otsustusmehhanismide psühholoogilise analüüsi vahele.
Akadeemiline karjäär
Aastatel 1978–1995 töötas Thaler mitmel ametikohal Cornelli Ülikoolis, kus töötamise ajal hakkas ta kirjutama teadusajakirjas Journal of Economic Perspectives kolumni „Anomaaliad“. See veerg ilmus aastatel 1987–1990 ja sai majandusteadlaste hulgas populaarseks, tuues käitumisökonoomika esimest korda peavoolu majandusteadlaste huviorbiiti. 1992. aastal avaldati artikliseeria raamatuna "The Winner's Curse: Paradoxes and Anomalies of Economic Life".
Alates 1995. aastast töötab Thaler Chicago Ülikooli Boothi majanduskoolis Charles R. Walgreeni erilise teenistuskäigu professorina. Teadlasena uurib ta majandusteaduse tavapärase eelduse, ratsionaalse ja ainult omakasule mõtleva inimese tingimuse leevendamisest tulenevaid mõjusid. Oma uurimustega väidab ta, et inimesed ei käitu majanduslikke otsuseid tehes alati nii optimaalselt, nagu klassikalistes majandusteaduslikes mudelites eeldatakse.
Nobeli auhind
2017. aastal pälvis Thaler Nobeli majandusauhinna oma panuse eest käitumisökonoomikas. Rootsi Kuninglik Teaduste Akadeemia teatas pressiteates, et Thaler on „lisanud majandusliku otsustusprotsessi analüüsidesse psühholoogiliselt realistlikud oletused. Uurides piiratud ratsionaalsuse, sotsiaalsete eelistuste ja enesekontrolli piiratuse mõjusid on ta näidanud, kuidas need inimlikud omadused mõjutavad süstemaatiliselt nii individuaalseid otsuseid kui ka turumajandust tervikuna“. Thaler ütles vahetult pärast auhinna väljakuulutamist, et tunnustuse suurim mõju majandusteadusele on tõdemus, et majandusagendid on inimesed ja majandusmudelid peavad seda asjaolu arvestama.
Nobeli auhinna üleandmisel viibis ka Daniel Kahneman, kes pälvis Nobeli auhinna 2002. aastal. Thaler osales Kahnemanile Nobeli auhinna üleandmise tseremoonial ja toona olid teadlased pikaajaliste sõpradena sõlminud kokkuleppe, et Kahneman teeb Thaleri võidu korral vastuteene. Vastates ajakirjaniku küsimusele Nobeli auhinnaga kaasneva rahasumma kohta ütles Thaler, et ta plaanib selle kulutada nii ebaratsionaalselt kui võimalik, viidates sellega naljatades talle Nobeli auhinna toonud uurimistööle.
Uurimistöö praktilised rakendused
Richard Thaler kirjutas 2008. aastal koos Harvard Law Schooli professori Cass Sunsteiniga raamatu "Nügimine: viis toetada valikuid, mis viivad tervise, jõukuse ja õnneni", kus nad tutvustavad populaarteaduslikus formaadis oma uurimusi psühholoogias ja käitumisökonoomikas. Raamatus selgitatakse libetaristliku paternalismi ideed, mille kohaselt saavad institutsioonid samal ajal mõjutada inimeste valikud ja austada nende valikuvabadust.
Raamatut saatis lisaks müügiedule ülemaailmne populaarsus poliitikute ja valitsusametnike seas. Suurbritannia valitsus lõi 2010. aastal raamatust inspireerituna asutuse Behavioural Insights Team, mis tegeleb käitumisökonoomika rakendamisega, et saavutada ühiskondlike eesmärke. Asutus on saavutanud märkimisväärseid tulemusi, nagu näiteks maksudest hoidumise vähendamine, elundidoonorluse, ülekaalulisuse ja e-sigarettide vallas. Sarnaseid asutusi tegutseb tänapäeval paljudes riikides kokku üle 200.
Venla Hovi
pisi|Venla Hovi (2016) Venla Hovi (sündinud Venla Heikkilä, 28. oktoobril 1987) on Soome endine jäähokimängija (ründaja). Ta võitis Soome naiste jäähokikoondise koosseisus pronksmedali 2010. ja 2018. aasta taliolümpiamängudel ning 2008., 2009. ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel ning hõbemedali 2019. aasta maailmameistrivõistlustel.
2019. aastast töötab ta treenerina Kanadas.
Cantilena (koor)
Koori asutas 1970. aastatel Lev Gussev.
Venla Hovi
Hovil on bakalaureusekraad rakenduslingvistikas Vaasa Ülikoolist ja magistrikraad inglise keel teise keelena erialal Manitoba ülikoolist.
Cantilena (koor)
1991 andis koor välja albumi "Hymns of the Russian orthodox church".
Kalevipoja Vestitasku kivi
Kalevipoja Vestitasku kivi on mitme Eesti rändrahnu nimi. Nimena on kasutatud ka kuju Kalevipoja Vestitaskukivi.
Äksi segakoor
Äksi segakoor on Tartu maakonnas Äksis tegutsev segakoor. Koori dirigent on Ly Rääsk.
Selle koori sõpruskoor on Maarja-Magdaleena segakoor, kellega koos on lauldud kontsertidel, laulupäevadel, koorilaagrites ja kontserdireisidel.
Radioola
Radioola on peamiselt Nõukogude Liidus kasutusel olnud nimetus raadiovastuvõtjat ja grammofoni sisaldava seadme kohta.
Valmistati ka raadio kombinatsiooni televiisoriga, mida nimetati teleradioolaks.
Magnetofoniga seda laadi seadet nimetati magnetoolaks. Sellised, peamiselt kaasaskantavad magnetoolad olid väga populaarsed kassettmagnetofonide ajastul alates 1960. aastate teisest poolest.
Eestis toodeti radioola Estonia mitut mudelit alates 1950. aastate algusest kuni 1990. alguseni.
Dalandzadgad
Dalandzadgad (mongoli keeles Даланзадгад) on linn Mongoolias, Lõuna-Gobi aimaki halduskeskus.
Linn asub Gobi kõrbes, merepinnast 1470 meetri kõrgusel.
Võnnukivi
pisi|Võnnukivi ehk Kalevipoja Vestitasku kivi Võnnukivi (ka: Kalevipoja Vestitasku kivi) on hiidrahn Pärnu maakonnas Tori vallas Urumarja külas.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,0 m, laius 6,0 m, kõrgus 5,0 m, ümbermõõt 22,0 m.
Hiina (maa)
Hiina (traditsioonilises hiina kirjas 中國; lihtsustatud hiina kirjas 中国; pinyin 'is Zhōngguó) on maa ja muistne tsivilisatsioonipiirkond Kaug-Idas, mis alates 1949. aastast jaguneb Hiina Rahvavabariigi (vaata käesolevas artiklis allpool; valitseb Mandri-Hiinat, Hongkongi ja Macaud) ning Hiina Vabariigi (valitseb Taiwani ning mõningaid Fujiani ja Lõuna-Hiina mere saari) vahel.
Nime "Hiina" võidakse kasutada kas Päris-Hiina kohta või (tavalisemalt) mõeldakse selle all maa-ala, mis lisaks Päris-Hiinale hõlmab ka Mandžuuriat, Sise-Mongooliat, Tiibetit ja Xinjiangi (vaata Hiina haldusjaotus). Ajakirjanduses mõistetakse "Hiina" all tavaliselt Hiina Rahvavabariiki ja "Taiwani" all Hiina Vabariiki (millest on juttu artiklis Taiwan).
Ajaloolised Hiina pealinnad on olnud põhiliselt idas. Kõige tuntumad on Nanjing, Peking, Xi'an ja Luoyang. Poliitiliselt ühendatud ühtse keskvalitsusega Hiinas on eril ajajärkudel ametlike riigikeeltena kasutatud hiina keelt, mongoli keelt ja mandžu keelt.
Mati Lepik
Mati Lepik (2. aprill 1937 Valma – 10. november 2015 Vastemõisa) oli eesti kultuuritegelane, Vastemõisa rahvamaja juhataja.
Kalevi kammerkoor
pisi|Kalevi kammerkoor esinemas Moldovas [[Chișinăus (2008)]] Kalevi kammerkoor (juriidilise nimega MTÜ Kalevi Kammerkoor) on Tallinnas tegutsev kammerkoor. Koori dirigent on Erki Meister.
Blansko
Blansko (saksa keeles Blanz) on linn Tšehhis Lõuna-Morava maakonnas, Blansko ringkonna halduskeskus. Blansko asub Svitava jõe ääres, Brno kesklinnast ligikaudu 19 km põhjas.
Blanskot on esmamainitud 1136. aastal. Alevi staatuse sai Blansko 1580. aastal. Rauatootmist alustati Blanskos 1698. aastal. Linnaõigused sai Blansko 1905. aastal. Linn asub Moraavia karsti vahetus läheduses.
Koroonapandeemia Hispaanias
Koroonapandeemia Hispaanias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatumisjuhtum tuvastati Kanaari saarestikus Gomera saarel 31. jaanuaril 2020. 13. märtsiks oli tuvastatud juhtumid riigi igas provintsis ning 14. märtsil kehtestati üleriigiline eriolukord. 25. märtsil ületas koroonasurmade arv Hispaanias Mandri-Hiinat. Üleriigiline eriolukord lõpetati 21. juuni 2020.
21. oktoobril 2020 ületas koroonaviirusega nakatunute arv 6. riigina maailmas ja 1. riigina Euroopas 1 miljoni piiri; haiguse läbi oli selleks ajaks ametlikel andmetel surnud 34 366 inimest. 25. oktoobril 2020 kuulutati riigis taas välja eriolukord ning see kehtis kuni 9. maini 2021.
Balti Õpetajate Seminar
Balti Õpetajate Seminar (ka Goldingeni seminar, läti keeles Baltijas skolotāju seminārs, vene keeles Прибалтийская учительская семинария) oli Tsaari-Venemaa aegne õppeasutus Lätis eesti ja läti rahvakoolide õpetajate ettevalmistamiseks.
Ajalugu
Balti Õpetajate Seminar avati Riias 1870. aastal ning see allus Rahvahariduse ministeeriumile. Selle algne eesmärk oli ette valmistada õpetajaid rahvakoolide jaoks (valla- ja kihelkonnakoolid), olles vahepealseks astmeks 4-klassilise linnakooli ja gümnaasiumi vahel. Ülikoolis edasiõppimise õigust seminari lõpetamine ei andnud. Seminar kestis algselt kaks aastat, kuid õige pea pikendati õppetöö kolmele ning 1878. aastal juba neljale aastale. Umbes 2/3 õpilastest sai õppimiseks riiklikku stipendiumi.
1879. aastal valmis seminarile uus õppehoone Riias. 1886. aastal koliti seminar ümber Kuldīga (saksa Goldingen) linna, kus see tegutses kuni Esimese maailmasõja alguseni. 1915. aastal evakueeriti seminar Tšistopoli (Tatarstan) linna, kus see tegutses kuni oma tegevuse lõpetamiseni 1919. aastal.
Õppetöö
Seminar andis õpetajakutseks vajaliku ettevalmistuse pedagoogilistes ainetes ja oskustes. Suurt tähelepanu pöörati vene keele ja usu, aga ka matemaatika, ajaloo ja pedagoogika õpetamisele. Õppetöö toimus küll vene keeles, kuid selle kõrval õpetati ka läti ja eesti keelt.
Kunagistest seminari õpetajatest on nimekamad Jakob Lindenberg ja Voldemar Päts.
Õpilased
Seminaris õppis aastate jooksul kokku 1391 õpilast ning selle lõpetas 1026 õpilast (773 lätlast, 129 venelast, 115 eestlast, 7 leedulast ja 1 liivlane). 365 õpilasel jäid õpingud pooleli (sh 35 eestlast). Kuigi seminari eesmärgiks oli ette valmistada kooliõpetajaid, on seminari lõpetajate seas lisaks haridustegelastele palju silmapaistvaid kultuuri, poliitika ja ühiskonnaelu tegelasi, arste, juriste, vaimulikke, kunstnikke.
Mõned tuntumad seminaris õppinud eestlased:
Waldia
Koor on tegutsenud kümneid aastaid.
Chintsa
Chintsa (varem Cintsa) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Amathole ringkonnas. Chintsa asub India ookeani rannikul Cintsa jõe suudmes.
Küte
Küte on eluruumide ja esemete temperatuuri tõstmine kõrgemale ümbritseva keskkonna temperatuurist ja hoidmine sellel tasemel. Külma kliimaga aladel tuleb kütta elamuid, kontoreid, koole, lasteaedu, tootmis-, loomapidamis-, kasvuhooneid jms. Kütmiseks kasutatakse erinevaid küttesüsteeme ja soojusallikaid.
Küttesüsteemid
Küttesüsteemid võivad olla: Kesk­küttesüsteemis köetakse ühest soojusallikast, katlamajast kas paljusid hooneid, siis on tegemist kaugküttega, või katel kütab ühe hoone ruume siis on räägitakse lokaalküttest. Soojuskandja liigist sõltuvalt võivad keskküttesüsteemid olla aur-, vesi- või õhkküttesüsteemid. Aurkütet kasutatakse peamiselt tööstushoonetes, kui tehnoloogilises protsessis on vaja auru kasutada. Aur on siin üle 100 °C temperauuriga ja küttekeha ning aurutorustik peab olema ohutuse tagamiseks inimeste puutepiirkonnast väljaspool, seda on raske tagada eluruumides. See-eest on aga aurkütte torustik väiksema läbimõõduga ja radiaatorid väiksema pinnaga võrreldes vesiküttega. Elamutes ja ühiskondlikes hoonetes on kasutusel peamiselt vesiküte. Soojuskandja (vee) liikumisviisist lähtuvalt on loomuliku või sundringlusega (tsirkulatsiooniga) küttesüsteeme. .
Ruumis saadakse soojusenergia küttetekehalt (radiaator, konvektor, kalorifeer), mille ülesandeks on soojuse ülekandmine soojuskandjalt ruumi õhku. Soojus kandub ruumi kiirguse, konvektsiooni ja soojusjuhtivuse teel. Mida siledam on küttekeha, seda enam annab ta soojust ruumi kiirguse teel, kuid seda väiksem on ta kogupind. Küttekehale esitatakse peale tehniliste nõuete ka esteetilisi, hügieeni- ja majanduslikke nõudeid. Küttekeha pinnatemperatuur ei või olla üle 80…90 °C.
Konvektorid annavad üle 75% soojusest konvektsiooni teel ja radiaatorid anna­vad üle 25% kiirguse teel. Üldjuhul võivad küttekehad olla toruküttekehad, ribi­torud ja eluruumides ning ärihoonetes kasutamiseks plaat- või ribiradiaatorid. Keskküttesüsteemis reguleeritakse küttevõimsust hoone kogu süsteemis soojussõlmes vastavalt välisõhu temperatuurile ja iga küttekeha võimsust eraldi termostaatventiiliga ruumi temperatuuri järgi. Soojuskandja temperatuuri reguleerimist nimetatakse kvalitatiivseks reguleerimiseks ja soojuskandja hulga reguleerimist kvantitatiiv­seks reguleerimiseks.
Kohtküte on selline ruumide kütmisviis, kus kütteseade asub köetavas ruumis. Kohtkütte soojusallikaks (kütteseadmeks) võib olla:
Mõni neist loetletud kütteseadmetest on kasutatav ka keskkütte korral, näiteks kalorifeer, konvektor, radiaator, põrandküte, kui soojuskandjaks on küttevesi.
Cookhouse
Cookhouse (afrikaani keeles Kookhuis) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cookhouse'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 80,64% värvilisi 16,02%, valgeid 2,75%, India või Aasia päritolu inimesi 0,19% ja teisi 0,39%. Koosa keelt pidas emakeeleks 75,46% inimesi, afrikaani keelt 19,71% ja inglise keelt 2,50%.
Aleksander Roninson
Aleksander Roninson (sündinud 1. jaanuaril 1924 Vitebski oblast) on Nõukogude erusõjaväelane, Eesti ja Iisraeli tehnikateadlane.
Roninson sündis Sirocinas (praeguse haldusjaotuse järgi Vitebski oblasti Šumilina rajoonis).
Haridus
Ta on lõpetanud Jaroslavli Keskkooli 1941 (kiitusega), Kõrgema Insener-tehnilise Mereväe Kooli (Leningradis) elektromehaanika osakonna 1947 (cum laude) ja Laevaehituse ja Relvastuse Mereväe Akadeemia (Leningradis) elektrotehnika teaduskonna kõrgema kvalifikatsiooni insener-elektrikuna laevade demagnetiseerimise erialal 1955 (cum laude). Ta on end täiendanud Leningradi Polütehnilises Instituudis üldfüüsika alal 1976; Eesti NSV TA Termofüüsika ja Elektrofüüsika Instituudis 1989. Tehnikakandidaat 1961; vanemteadur 1964; tehnikadoktor 1973; professor 1980.
Teenistuskäik
Alustas 1942 mereväes; NSV Liidu Põhjamere laevastiku vaneminsener Murmanskis ja Arhangelskis 1947–1950; laevade demagnetiseerimise vaneminsener Rõbinski veehoidlas 1950–1952; laevade demagnetiseerimise vaneminsener Vaikse ookeani laevastikus 1955–1960. Teenis Sovetskaja Gavani sadamas ja Petropavlovsk-Kamtšatski mähisevaba seadmestikujaama ülemana.
Eesti NSVs Loksal paiknenud sõjaväe merelaevastiku teadusasutuse nooremteadur 1960–1974, vanemteadur 1964.
TTÜs 1974–1992: füüsika kateedri professor 1974–1992.
Teadustöö
Magnet- ja elektrostaatiliste väljade arvutusmeetodid. Avaldanud üle 130 publikatsiooni, osa ilmunud piiratud levikuga väljaannetes, neist 30 tööd paljundatud määratud korras sõjaväeosade väljaannetes.
Vissuvere Suurkivi
Vissuvere Suurkivi (ka: Vissuvere suur kivi, Vissuvere rändrahn, Vissuvere Suurrahn, Vissuvere suur rahn) on porfüürgraniidist hiidrahn Järva maakonnas Türi vallas Vissuvere külas.
Vașcău
Linna haldusalasse kuulub viis küla: Câmp (Vaskohmező), Câmp-Moți, Colești (Kolafalva), Vărzarii de Jos (Alsófüves) ja Vărzarii de Sus (Felsőfüves).
Vissuvere Suurkivi
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 9,4 m, laius 6,7 m, kõrgus 2,7 m ja ümbermõõt 25,6 m. Tegemist on ümbermõõdu poolest Järva maakonna suurima rändrahnuga.
Vașcău
Asulat on esmamainitud 1552. aastal. Vașcău sai linnaõigused 1956. aastal.
Vissuvere Suurkivi
Rahn on järskude külgede ja lameda laega. Seda läbivad mitu rööpset 2-10 cm paksust pegmatiidisoont. Esineb üksikuid kinnislõhesid. Kivim on vastupidav murenemisele. Sammalt kasvab kivi pinnal vähe.
Vașcău
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Vașcău elanikest rumeenlasi 94,9%, mustlasi 2,89% ja teistest rahvustest inimesi 0,9%. 1,29% elanike rahvus oli teadmata.
Vissuvere Suurkivi
Pärimuse kohaselt tahtnud 19. sajandi lõpul üks venelane rahnu 15 kuldrubla eest veskikivide valmistamiseks ära osta.
Rahn on alates 1959. aastast üksikobjektina looduskaitse all.
Valgusefektiivsus
right|pisi|300px|Kiirguse suhtelise valgusefektiivsuse sõltuvus [[lainepikkusest inimsilmaga nähtava kiirguse sageduspiirkonnas]]
Zoeckell
Zoeckell (vene keeles Цёкелль) oli Böömimaalt pärit aadlisuguvõsa.
Balti jaam (täpsustus)
Balti jaam on raudteejaam nii Eestis kui Venemaal.
Valgusefektiivsus
Silma spektraalse valgustundlikkuse alusel kujutatakse valgusefektiivsust K(\lambda) lainepikkuse funktsioonina kiirguse maksimaalse spektraalse valgusefektiivsuse suhtes. Selleks maksimaalväärtuseks päevastes nägemisoludes on vastavalt SI põhiühiku kandela definitsioonile fikseeritud 683 lm/W (monokromaatse kiirguse sagedusel 740 nm).
Balti jaam (täpsustus)
1930. aastatel kandis Balti jaama nime tänapäevane Riia vaksal Moskvas.
Svoboda Rossii
Svoboda Rossii (vene keeles Свобода России) oli 1919-1920 Tallinnas ilmunud venekeelne kirjandus-poliitiline ajaleht. Ajaleht oli sõltumatu demokraatilise mõtte organi (vene keeles орган независимой демократической мысли) häälekandja.
Ajaleht hakkas ilmuma 1919. aastal nime all Svobodnaja Rossija (Свободная Россия). Svobodnaja Rossija toimetaja oli Aleksei Troitski. 16. septembril 1919 suleti see ajaleht jäädavalt ja Troitski võeti vahi alla. Ajaleht jätkas ilmumist samal aastal nime all Svoboda Rossii (Свобода России). Svoboda Rossii toimetajad olid J. Veiman ja V. Tronesevski.
Piotr Rudomina-Dusiacki
Piotr Rudomina-Dusiacki (suri 1649) oli Rzeczpospolita riigitegelane. Ta kuulus Trąby aadlisuguvõssa.
Aastatel 1638–1643 oli ta Tartu kastellaan (ametis fiktiivselt). Seejärel oli ta Smolenski kastellaan.
Monofoonia (helitehnika)
pisi|püsti=0.7|Monofoonilise (ühekanalilise) helisüsteemi 1.0 tähis
Monofoonia (kreeka keeles μονοφωνία) ehk monofooniline heli ehk monoheli (kreeka keeles μονοφωνικός ήχος, inglise keeles monophonic sound, monaural) ehk mono (inglise keeles mono) on helitehnikas heli edastamine või salvestamine ühe helikanali abil.
Monofoonilise heli taasesitamisel ühe valjuhääldi või kõlari abil tekib heli punktallika taju – helid lähtuvad ühest punktist ja originaalses helipildis olevad heliallikad tunduvad asuvat just selles punktis. Monofoonilise helipildi parandamiseks kasutatakse pseudostereofoonilise ja kvaasistereofoonilise heli tekitamise võtteid. Lihtsamal juhul tähendab see monofoonilise helisignaali taasesitamist mitme ruumis laiemalt paigutatud kõlari abil.
Suuremate territooriumide ja ruumide helindamine toimub tihti sisuliselt monofooniliselt, isegi kui tegemist on tehnilises mõttes mitmekanaliliste helindamise süsteemidega.
Raadioringhäälingus, televisioonis, helisalvestuses ja ka kinos oli heli monofooniline kuni 1960. aastateni. Tänapäevani on telefonikõneluse heli ühekanaliline (seda ka mobiiltelefonis, kuigi sellel on stereovõimekus muusika esitamiseks). Monfooniliselt esitavad heli ka lihtsad kaasaskantavad või teisaldatavad võimendusseadmed, nagu näiteks raadiod ja juhtmeta kõlarid.
Tähetuul
pisi|Tugevate tähetuulte tekitatud gaasipilv udukogus [[NGC 6565]] Tähetuul (inglise keeles stellar wind) on gaasivool, mis koosneb peamiselt kõrge energiatasemega elektronidest ja prootonitest. Tähetuul pärineb tähe atmosfääri väliskihtidelt ja on eri tähtedel eri tüüpi. Tähetuule kiirus võib olla vahemikus 20–2000 m/s, meie Päikese puhul on maksimaalseks gaasivoolu kiiruseks 700 m/s.
Tähetuule tekkimine
Tähtede väliskihid koosnevad pidevalt paisuvast plasmast, mis on väga kõrge temperatuuriga ja tugeva magnetlaenguga. Paisumise tagajärjel ei hoia tähe gravitatsiooniväli enam tugevalt laetud osakesi kinni ning tähe magnetväli suunab need universumi.
Tähetuulest tingitud muutused
Väiksema massiga tähtede tekitatud tuul ei avalda tähe arengule eriti suurt mõju. Massiivsed tähed võivad peajadasse kuulumise jooksul kaotada ligi 50% oma massist, mille mõju ilmneb kõige tugevamalt tähe elutsükli lõpus. Tugevatel tuultel võib olla ka vastupidine mõju: need võivad tekitada ümbritsevate gaasipilvede kokku vajumisi. mis võib viia uute tähtede tekkimiseni, või vastupidi – hajutada pilved nii, et uue tähe tekkimise võimalus väheneb drastiliselt. pisi|[[LL Orionilt pärit tähetuul tekitab vibukujulist lööklainet, kui see põrkub Orioni udukoguga.]] Tähetuul võib mõjutada ka maailmaruumi. Üks näide sellest on Orioni udukogu ja tähe LL Orioni põrkumine, mille tagajärjel tekib vibukujuline lööklaine. Tähetuul on ka virmaliste tekkimise põhjus.
Tähetuule roll universumi arengus ja uurimises
Tähetuul on vajalik universumi keemiliseks evolutsiooniks. Gaasivool, mis tähest eraldub, on oluline uute tähtede tekkimiseks, andes universumile selleks vajalikku energiat ning töödeldud plutooniumi, tooriumi ja uraani.
Tähetuuled võimaldavad teha kvantitatiivseid spektroskoopilisi uuringuid. Nende abil saab infot kaugetes galaktikates asuvate tähtede kohta ja kirjeldada meie galaktika tähtede sündi.
Dubravka Šuica
pisi|Dubravka Šuica (2019) Dubravka Šuica (sündinud 20. mail 1957 Dubrovnikis) on Horvaatia poliitik, kes oli 2013–2019 Euroopa Parlamendi liige.
1. detsembrist 2019 on ta Euroopa Komisjoni asepresident ning demokraatia ja demograafia volinik Ursula von der Leyeni komisjonis. Tema vastutusvaldkonda kuuluvad kodanike Euroopa Liidu asjades kaasarääkimise võimaluste suurendamine, Euroopa tuleviku konverentsi korraldamine ja tagamine, et Euroopa Liidu poliitika kujundamisel võetaks arvesse demograafiliste muutuste mõju ja tagajärgi.
Paremtsentristliku Horvaatia Demokraatliku Liidu (HDZ) liikmena oli Šuica kaks ametiaega järjest (2001–2009) Dubrovniki linnapea, olles esimene naine selles ametis. Vahemikus 2001–2011 on ta kolm korda Horvaatia parlamenti valitud. Oktoobris 2012 valiti ta Euroopa Rahvapartei naisteühenduse asepresidendiks ja juunis 2019 Euroopa Rahvapartei Euroopa Parlamendi parlamendifraktsiooni asepresidendiks.
Šuica oli esimene Eestit külastanud von der Leyeni komisjoni volinik (peale Kadri Simsoni). 15.-16. jaanuaril toimunud visiidil kohtus ta peaminister Jüri Ratase, Riigikogu Euroopa Liidu asjade komisjoni ning kodanike huvirühmade esindajatega. 16. jaanuaril esines ta Tartu Ülikooli raamatukogus tehnoloogia arengu ja rahvastikupoliitika avalikul arutelul.
Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse
Punalipulise Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse (vene keeles береговая оборона Балтийского района (БОБР) КБФ) oli Lätis, Eestis ja NSV Liidu Leningradi oblastis rannikualal paiknenud Punalipulise Balti laevastiku mereväebaaside kaitsesüsteem Teises maailmasõjas, mille juhtorganiks oli Läänemere rajooni rannakaitse staap.
NSV Liidu Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi 6. septembri 1940 otsusega liideti kõik Lääne-Eesti saarestikus ja Osmussaarel, asuvad PBL ja laevastiku suurtükiväeosad ühise PBL Peabaasi Läänemere rajooni rannakaitse staabi alluvusse, keskusega Saaremaal Kuressaares. Rannakaitserajooni komandandiks määrati rannateenistuse kindralmajor Sergei Kabanov, seejärel kt. kapten Venjamin Harlamov ning 1941. aasta juunis rannateenistuse kindralleitnant Aleksei Jelissejev, kes allusid otse PBL Sõjanõukogule.
PBL Sõjanõukogusse kuulusid II MS alguses, PBL juhataja, viitseadmiral Vladimir Tributs, sõjanõukogu liige ja laevastiku poliitvalitsuse ülem divisjonikomandör М. G. Jakovenko, sõjanõukogu liige vanampolitruk А. D. Verbitski ja PBL staabiülem kontradmiral Juri Pantelejev.
PBL Läänemere rajooni rannakaitse staap asus endises Michelsoni pansionis Kuressaares Allee tänaval, kus ka 1917. aastal oli asunud Väinamere kindlustatud rajooni staap.
Teise maailmasõja järel moodustati Eesti aladel NSV Liidu mereväe Tallinna Mereväebaasi kaitseks Põhja-Eestis Tallinna Merekaitsepiirkond ja Lääne-Eestis Saarte Merekaitsepiirkond.
Rannakaitsesüsteem
LRRK rannakaitsesüsteemi kuulusid:
Arshad Sami Khan
pisi|Arshad Sami Khan Arshad Sami Khan (8. jaanuar 1942 – 22. juuni 2009) oli Pakistani sõjaväelane ja diplomaat.
Aastal 1993 määrati ta Pakistani suursaadikuks Eestis. Ta oli samal ajal suursaadik ka Norras, Taanis ja Rootsis.
Balti laevastiku Läänemere rajooni rannakaitse
Rannakaitsesüsteem
pisi|130 mm rannakaitsepatarei kahur Б-13 suurtükiõues, [[Krasnaja Gorka patareist]]
PBL Peabaasi rannakaitse
Tallinna Sõjasadama PBL Peabaasi rannakaitsesüsteemi kuulusid:
Paldiski ja Tallinna kaitsesektor
pisi|130 mm rannakaitsepatarei kahur Б-13 Kuivasaaril. Suurtükk langes Soome vägede valdusse II maailmasõjas pisi|356 mm TM-1-14 raudteepatarei pisi|305 mm TM-3-12 raudteepatarei, mis paiknes [[Krasnaja Gorka fort|Krasnaja Gorka fordis]]
Kura kurgu rannakaitsesektor
pisi|Raudteepatarei TM-1-180
LM rajooni dessandikaitse
BLLRR koosseisus moodustati ka 7. juuliks 1941. aastal 6 dessantkaatrite vastast suurtükipatareid: 1.- 6, mille relvastamiseks kasutati maavägede vana tüüpi 76 mm suurtükke. Suurtükipatareid: 1.- 4. asusid Saaremaal ja 5.-6. Muhul. Saaremaal asusid patareid: 1. (kolme suurtükiga) - Laidunina neemel, Kõiguste lähedal 2. (nelja suurtükiga) - Kõiguste lahe ääres Kungla lähedal, 3. (nelja suurtükiga) - Vätta poolsaarel, Vätta lähedal, 4. (kahe suurtükiga) - Suur katla lahe ääres, Nasva lähedal. Muhul asusid 5. (kolme suurtükiga) patarei Suure väina ääres Kuivastu lähedal ja 6. (kolme suurtükiga) patarei Lalli lähedal.
PBL rannakaitse maajõud
Läänemere rajooni rannakaitse koosseisu liideti ka saartel asunud 3. üksik laskurbrigaad (3-ая отдельная стрелковая бригада), (mille koosseisus umbes 6500 sõjaväelast) komandör polkovnik P. Gavrilov. Brigaadi kuulusid: 46. (46-й стрелковыый полк), 79. laskurpolk (79-й стрелковыый полк), Saaremaal ja Muhul, 39. suurtükipolk (staap Karujärve piirkonnas), 111. üksik tankitõrjedivisjon (111-й отдельный противотанковый дивизион (111 одпто)), staap Praakli mõisas. 39. suurtükipolgu (39-й артиллерийский полк (39 ап)) koosseisus oli 4 suurtükidivisjoni: 1., 3., 4. Saaremaal ja 2. Hiiumaal.
Brigaadi juhtkond paiknes Saaremaal, aga üks laskurpolk ja suurtükiväepolgu 2. suurtükidivisjon suunati Hiiumaale. Ehkki brigaad kuulus LRRK allus brigaad sõjalistelt mitte PBL juhtkonnale, vaid Punaarmee Balti sõjaväeringkonna juhtkonnale Riias.
PBL rannakaitse õhukaitsejõud
Läänemere rajooni rannakaitse koosseisus moodustati ka LRRK Õhukaitse. Õhukaitses olid 3., 4. ja 5. õhutõrjepolgud, 26 suurtükipatareiga. Õhukaitsesüsteemi kuulusid ka õhuvaatluse, teavituse ja sideteenistuse üksused (VNOS) ning prožektorite pataljonid. Õhukaitse juhiks oli PBL ÕK juht kindralmajor Gavriil Zašihin, hilisem PBL Tallinna mereväebaasi maarinde kaitse juht, alates 9. augustist 1941. Õhukaitsepatareide tulejõuga kavandati kaitsta õhurünnakute eest Tallinna mereväebaasi, Tahkuna poolsaart, Sõrve sääre patareisi, Kihelkonna lennuvälja, suurtükiväepatareid Karusel, Ninase poolsaart ja Undvat.
PBL rannakaitse õhujõud
PBL rannakaitse lennugrupp (Авиагруппа Береговой обороны Балтийского района ), moodustati 26. juunil 1940 ning oli allutatud operatiivselt PBL RK juhatajale, rannateenistuse kindralmajor A. Jelissejevile. Lennugrupp paiknes Saaremaal, Kogula lennuväljal.
Lennugrupi ülesandeks oli: Liivi lahes tegutsevate PBL laevade, Lääne-Eesti saarte kaitse õhust ja vastase ujuvvahendite hävitamine Kura kurgus ja Liivi lahes.
PBL Peabaasi Veerajooni kaitse
(Охрана Водного Района Главная База Краснознаменного Балтийского Флота, ОВР ГБ КБФ)
Pioneeri- ja ehitusüksused
Saare- ja Muhumaal asusid otseselt 3. brigaadile mitteallunud üksused: 34. ja 37. üksik inseneripataljon (34, 37-й отдельный инженерный батальон), Hiiumaal asusid 33. ja 36. üksik inseneripataljon (33, 36-й отдельный инженерный батальон).
Eesti NSV muusika aastapreemia
Eesti NSV muusika aastapreemia oli Eesti NSV-s välja antud muusikapreemia.
Noot (kalandus)
Jaotus
Püügiviisi ja -koha järgi eristati ranna- ehk kaldanoota, samuti jõe- ja süvaveenootasid. Nooda tüüpideks olid suur noot ehk avanoot, jalg-, jää-, pära-, ranna-, roo-, sääris-, ääre-, tuule-, öö-, vastu-, väliveenoot. Noodad olid sarnase ehitusega, vaid võrgutihedus oli erinev, olenevalt millist kala püüti. Kõige tihedamad olid kilu-, räime- ja tindinoodad. Olid ka siia-, haugi- lõhe-, angerja- ja lesta-noodad. Väiksemad ja tihedaimasilmalisemad noodad olid söödakala püüdmiseks õngepüügi tarvis.
Ehitus
Noot oli tahapoole ahenev, pikkadest kiiludest kokku õmmeldud. Tiiva ehk reie hoidis lahti reiepuu, mille küljes oli veoköis. Nooda tiivad koosnesid kolmest üksteise jätkuks õmmeldud võrgulinast. Nooda tiibade ja pära ülemise selise küljes olid pullud, alumise küljes kivid. Selised olid kanepi-, lina- või niinekoorest. Pullud olid tohust, noodakivid põletatud savist.
Süvaveenoot oli eriti suur ning selle tiibade otstes ei olnud reiepuid. Iga nootkonna liige tõi püügihooaja algul kaasa oma võrgujätkud, mis õmmeldi kokku tiibadeks, seejärel liideti külge pära. Selle nooda pära pikkus oli 21 m, tiiva pikkus kuni 420 m ja kõrgus kuni 6 m. Püügihooaja lõppedes viidi oma noodaosa koju tagasi.