cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vespasianus
Vespasianuse valitsemisaeg
21. detsembril 69 kinnitas senat Vespasianuse ametlikult keisriks, kuid jäi üsna avameelselt kriitiliseks tema võimu sõjalise päritolu suhtes. Hiljem sai Vespasianus seadustega hulga volitusi, mis andisid talle suurema võimu, kui oli tema eelkäijatel. Vespasianuse jaoks oli äärmiselt oluline tema autoriteedi ja äsjaloodud perekonna (dünastia) asutamine ja tunnustamine. Ta avalikustas hoolikalt oma ametisseastumisega seotud jumalikke märke ja endale määratud auväärseid tiitleid. Ta lasi sõjaväel endale ja ka oma poeg Titusele au anda. Kogu oma valitsemisaja vältel oli ta veendunud, et tema pojad võtavad temalt keisriameti üle järgemööda, sest vanemal pojal Titusel polnud meessoost järglast. Eelneva tõttu oli keisril vaidlused päriliku järjestuse tõttu ka senaatoritega. Näiteks hukati umbes aastal 76 senaator Helvidius Priscus keisriga vastuollu minemise tõttu. Heldivius ja tema sõbrad olid Vespasianuse juhtimise suhtes üldist rahulolematust näidanud juba 70. aasta esimestel kuudel.
70. aasta oktoobris naasis Vespasianus Aleksandriast Rooma. Egiptuses tegeles Vespasianus raha kogumisega, näiteks käskis ta riigivarasid müüa, mis tekitas egiptlaste seas rahulolematust. Vespasianus teatas, et umbes kolme kordsed impeeriumi tulud on tarvis suunata riigi õigussüsteemi. Nii enne kui ka pärast tagasitulekut edendas ta oma finantsprogrammi. Ta suurendas ning teatud juhtudel lausa kahekordistas provintside maksustamist. Lisaks tühistas ta erinevate kreekakeelsete provintside ja linnade puutumatused. Ta nõudis skvotteritelt (vaba ülesharimata maad kasutav asunik - EKI) Itaalias maad riigigi omandiks ja kehtestas mitmesuguseid uusi makse. Veel suunas ta juutide Jeruusalemma templisse makstud maksud otse Rooma riigikassasse. Need sammud olid vajalikud, sest keiser Nero kulutused ja järgnenud kodusõda olid riigikassa puudujääki viinud. Kaasaegsed kirjutasid need sammud siiski keisri ahnuse arvele. See süüdistus polnud asjakohane.
Vespasianuse riiklikeks vahenditeks kogutud summad ei ole teada, kuid tal jätkus raha, et rajada oma Foorum, Rahutempel, alustada Colosseumi ehitamist Nero Kuldse maja vundamendile ning taastada kapitoolium. Vespasianuse elulookirjutaja Suetonius väidab, et keiser jälgis kindlat ehituspoliitikat: "Esmalt taastada kõdunevas olekus stabiilsus ning seejärel seda kaunistada." Hoonete ehitusest ja heldekäelisusest sõprade vastu hoolimata pärandas ta oma järeltulijatele heas seisus riigikassa.
Samasuguse stabiilsuse poole püüdles ta ka sõjanduses. Esimene ülesanne oli taastada distsipliin sõjaväes pärast 68.–89. aasta sündmusi. Juba enne Vespasianuse jõudmist Rooma vähendas Mucianus pretoriaanide arvu, mille keiser Vitellius oli viinud liiga suureks. Piiridel asunud Vitelliuse eest võidelnud leegionid reorganiseeriti, et kõrvaldada oht. Olulised muutused tehti idas, kus Vespasianus asendas Süürias paiknenud armee (kus oli Nero ajast vaid neli leegionit) kolme armeega, kokku kuue leegioniga Kapadookias, Süürias ja Juudamaal. Titus lõpetas edukalt sõja Juudamaal Jeruusalemma vallutamisega augustis 70. aastal. Samal ajal surus Vespasianuse nõbu Petilius Cerealis maha murettekitava mässu Reinimaal. Nüüd oli tee avatud arengute tegemiseks teatud piiridel. Näiteks annekteeriti edukalt territoorium Agri Decumates Lõuna-Saksamaal. Britannias tehti veelgi olulisemaid edusamme. Põhja-Inglismaal asuv Brigantia kuningriik liideti impeeriumiga ja liideti Britannia provintsile. Walesis summutati mäss ning 78. aastal alustas kindral Gnaeus Agrivola seitsmeaastast valitsemisaega, mis viis Rooma armee Šoti mägismaale.
Valitsemisaja alguses oli Vespasianusel mõningaid raskusi oma poegadega. Poeg Domitianus oli olnud vastutustundetu ja ülbe enne isa tagasitulekut ning järgnevatel aastatel hoiti teda kindlakäeliselt teisejärgulisel positsioonil. Tituse juures oli häiriv see asjaolu, et tema väed palusid end juhtida Itaaliasse pärast võitu Juudamaal, kuid Titus otsustas naasta siiski üksi. Kuigi Titusele keelati iseseisev triumf Rooma sisenedes, sai temast praktiliselt Vespasianuse kaasvalitseja. Isa kõrval sai ta vägedelt austusavaldusi ning talle anti juhtida ka pretoriaanide vägi.
73. aastal said Vespasianus ja Titus tsensoriteks. Nad tegid suuri ümberkorraldusi provintsikogukondades, sealhulgas ka mõned varem mainitud maksumuudatused. Nad andsid Ladina õigused kogu Hispaaniale, mis tähendas, et kõik linnaametnikud said Rooma kodakondsuse ja tulu impeeriumi riigikassast. Rooma kodakondsust jagati ka muudes piirkondades heldekäeliselt. Lisaks värvati uusi liikmeid senatisse nii Itaaliast kui ka mujalt provintsidest.
Vespasianusel õnnestus säilitada senatiga sõbralikud suhted hoolimata sellest, et valitsemisaja alguses olid mõned erimeelsused. Ajaloolane Tacitus, kes sai senaatoriks Vespasianuse valitsemisaja lõpus, märkis, et Vespasianus oli ainus keiser, kes oli aja jooksul paremaks muutunud. Vastastega, keda ta pidas ohtlikeks või lepitamatuteks, võis ta käituda halastamatult. Näiteks saatis ta Itaaliast välja filosoofide grupi, keda seostati senaator Helvidus Priscusega, kellega keisril olid vastuolud ning kes hiljem hukati. 78. aastal hukkas ta Eprius Marcelluse, kes oli varem tema üks lähedasemaid toetajaid, sest teda süüdistati vandenõus, mis võis olla suunatud Tituse ja tema armukese, juudi printsessi Berenice'i suhete vastu. Vespasianus näitas üles heasüdamlikku sallivust solvamise vastu, mis ei kahjustanud keisrit otseselt ega olnud ohuks tema valitsemisele.
Vespasianus oli väga otsusekindel ja ambitsioonikas. Kohe oma valitsemisaja alguses koondas ta enda ümber võimsa kaaskonna, mis koosnes peamiselt lähisugulastest. Tema valitsemisaega peetakse küll mõistlikuks, kuid mitte nii heaks kui hilisemate keisrite, näiteks Traianuse või Hadrianuse poliitikat. Juba kaasaegsed uskusid, et Vespasianuse võit kodusõjas peatas impeeriumi lagunemise ja nõustusid, et pax ("rahu") sobib ja peaks olema põhimotiiv tema müntidel. Oma elu lõpus, ütles ta haigestununa: "Vae, puto deus fio" ("Oh kallis, ma arvan, et minust saab jumal") ning pärast Vespasianuse surma ta ka jumalikustati. pisi|Domitian
Isiklikku
Portreebüstidelt on näha, et Vespasianuse näojooned olid karmid ja kompromissitud. Ta oli üldiselt populaarne ning tema suur töövõime ja tagasihoidlikkus igapäevaelus olid teistele eeskujuks. Vespasianus oli ka nutikas ja ambitsioonikas.
Ta abiellus Flavia Domitillaga. Neil olid pojad Titus ja Domitian ning tütar Flavia Domitilla, kes hiljem jumalikustati. Nii Vespasianuse naine kui ka tütar surid enne seda, kui temast sai keiser. Pärast naise surma naasis Vespasianus oma endise armukese Caenise juurde, kes oli keiser Tiberiuse õemees. Ka Caenis suri enne kui Vespasianusest sai valitseja.
Kuivendus
Kuivendus (ka kuivendamine) on melioratsioonivõte, millega mingilt alalt eemaldatakse liigne pinna- või pinnasevesi (näiteks drenaažiga).
Kuivendamine on levinud põllumajanduses, kus liigniiskeid või antud tingimustes vähetootvaid muldi kuivendatakse, mille tagajärjel on võimalik tõsta nende viljakust ja seeläbi kasvatatava taimekultuuri tootlikkust; samuti tõuseb seeläbi agrotehniliste võtete efektiivsus (nt väetamine).
Star Trek: Voyager
"Star Trek: Voyager" oli neljas "Star Treki" telesari, mida toodeti aastatel 1995–2001, kokku seitse hooaega ja 172 osa. Seriaal võitis 6 Emmy auhinda, lisaks 18 muud filmitööstuses levinud auhinda ja 52 auhinnanominatsiooni.
Seriaal algab episoodiga, kus tähelaev "Voyager" on kosmosejaama DS9 (Deep space 9) juures, mida ründavad maquis 'd – cardassiinide-vastased vabadusvõitlejad. Tundmatu kosmoseanomaalia aga paiskab laeva koos ühe maquis ' de laevaga galaktika Delta sektorisse, kust tagasipöördumine koju kestab keskmiselt 75 aastat. Ühinedes maquis ' dega moodustatakse üks meeskond ning asutakse pikale ja seiklusrikkale tagasiteele Maa sektorisse.
"Voyageri" loetakse kõige suurema hulga tehnikateemalise dialoogiga (techno-babble) osaks kogu sarjast. Samuti esitles see uusi rasse ning tehnilisi uuendusi ja avastusi.
Louis Antoine de Bougainville
Bougainville sündis notari pojana. Nooruses õppis ta õigusteadust, kuid loobus varsti sellest elukutsest. 1753 astus ta musketäride üksusse. 1754 avaldas ta artikli integraalarvutuse kohta, mis täiendas Guillaume de l'Hôpitali 1696 ilmunud raamatut "Lõpmata väikeste suuruste analüüs kõverate mõistmiseks". 1755 saadeti ta Londonisse Prantsusmaa saatkonda sekretäriks ja seal sai ta Kuningliku ühingu liikmeks.
Aastal 1764 asutas ta Falklandi saartel prantsuse koloonia Les nouvelles Malouines ('Uus-Malviinid'). See oli Prantsusmaa valitsuse projekt selle saarestiku koloniseerimiseks. Sellegipoolest rahastas ta põhiosa selle koloonia tegevusest ise. Esialgu koosnes koloonia ühest asulast, mis oli nimetatud Bougainville'i enese järgi ja kandis nime Port St. Louis. Kuigi selle rahvaarv ei ületanud kunagi 150 elanikku, tekitas see ometi Suurbritannias kadedust ja Hispaanias hirmu. Hispaania valitsus kartis, et Falklandi rajatakse mereväebaas, kust hakatakse ründama Peruust Hispaaniasse kulda vedavaid laevu. 31. jaanuaril 1767 müüs Bougainville Prantsuse valitsuse käsul saarestiku Hispaaniale ja Hispaania maksis talle selle eest 603 000 naela. Ühtlasi likvideeris Prantsusmaa valitsus asula, ehkki Hispaania valitsus mehitas selle kohe uuesti ja nimetas Puerto Soledadiks.
Aastatel 1766–1769 sooritas ta Prantsusmaa valitsuse käsul laeval "La Boudeuse" ümbermaailmareisi. See oli läbi aegade Prantsusmaa esimene ja kogu maailma 14. ümbermaailmareis. Selle reisi eesmärk oli tõsta Prantsusmaa mainet pärast kaotust Seitsmeaastases sõjas. See oli ühtlasi esimene ümbermaailmareis, mille tegid kaasa teadlased, nii loodusteadlased kui geograafid, teiste seas Philibert Commerçon, Jeanne Baret ja astronoom Pierre-Antoine Véron.
Louis Antoine de Bougainville'i järgi on nimetatud Bougainville'i saar ja taimeperekond Bougainvillea.
Ametüstlilla
Variatsioonid
Prantsuskeelne värvinimetuste portaal pourpre.com pakub ametüstlilla (améthyste) vasteks toonivahemiku tumevioletsest keskmise sinakaslillani ja erksa purpurvioletseni.
Pantone värvitoon 18-3015 Amethyst on piiskopilillaga sarnanev summutatud punakasvioletne toon. Pantone 17-3628 Amethyst Orchid on keskmise tooniga violetne, mis on lähedasem loodusliku ametüsti värvile.
Veebivärv Amethyst on heledamapoolne erklilla.
Kasutamine
Värvus seostub puhtusega, vaimsusega, mõõdukuse, tarkuse ja alandlikkusega, aga ka luksuse ja külluslikkusega.
Värvinimetust kasutatakse eelkõige moe kontekstis tekstiilide, ehete, ka juuksevärvi värvuse kirjeldamiseks. Üks käsitööehete müüja on nimetanud härgheina värve ametüstililla ja tsitriinkollase kombinatsiooniks.
Ametüstlilla metallikvärv esineb maasturi Renault Koleos värvuste valikus.
Ametüstlilla liiginimedes
Taksonite ladinakeelsetes nimedes kasutatav täiend amethystinus või amethystina vihjab tavaliselt silmatorkava lilla värvi esinemisele seene, taime või looma välimuses.
Bora Bora
left|thumb|Vaade Bora Borale õhust thumb|Vaade Bora Bora Otemanu mäele Bora Bora on saar Prantsuse Polüneesias, üks Tuulealustest saartest. Pindala erinevatel andmetel 29,3 või 44 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 727 meetrit. Elanikke umbes 8900 inimest.
Kuulub Prantsusmaale.
Peeterristi
Peeterristi on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda.
Külas asub Riigiküla kalmistu.
Plasma
pisi| [[Plasmakera on illustratsiooniks mõnedele keerulisematele plasmanähtustele, nagu filamentide teke. Nähtav kiirgus on põhjustatud neutraalsete aatomite ja ioonide põrkumisel elektronidega tekkinud ergastuste relaksatsioonist. Neis protsessides kiiratava valguse spekter on igal aatomil ja ioonil spetsiifiline ning selle spektri mõõtmine võimaldab kindlaks määrata, millistest elementidest plasma koosneb]]
Füüsikas ja keemias tähendab plasma agregaatolekut, mis sarnaneb gaasiga, kuid kus teatud hulk osakestest on ioniseeritud. Ionisatsiooni toimumiseks on osakesele vaja anda energiahulk, mis on suurem antud osakese ionisatsioonienergiast. Ioniseerimata gaasi ja kergelt ioniseeritud gaasi käitumise määravad valdavalt gaasi osakeste binaarsed (kahe osakese vahelised) põrked. Kui gaasi ionisatsiooniaste on piisavalt kõrge, hakkavad selle käitumist olulisel määral mõjutama elektrodünaamilised ja magnethüdrodünaamilised efektid. Teatud piirist loetakse sellist aine olekut plasmaks.
Plasmal leidub tahkiste, vedelike ja gaasidega võrreldes võrdlemisi erinevaid omadusi, mistõttu loetakse teda eraldiseisvaks agregaatolekuks (aine neljandaks olekuks). Erinevalt gaasilisest olekust võib plasma magnetvälja olemasolul moodustada struktuure, nagu näiteks filamendid, joad ja kaksikkihid. Plasma on universumis tavaaine kõige levinum agregaatolek, millest enamik eksisteerib hõreda galaktikatevahelise plasmana ja tähtedes.
Plasma omadused ja parameetrid
pisi|Kunstniku ettekujutus Maa "[[plasmafontäänist", mis näitab hapniku, heeliumi ja vesiniku ioone, mis purskuvad Maa pooluste lähedalt kosmosesse. Õrnalt kollane ala põhjapoolusest ülalpool tähistab Maalt kosmosesse kaduvat gaasi; roheline ala tähendab virmalisi, kus plasma energia siseneb tagasi atmosfääri ]]
Plasma definitsioon
Sageli defineeritakse plasmat kui ioniseeritud gaasi, mis on peaaegu elektriliselt neutraalne (laeng on võrdne nulliga või väga väike) ning mis koosneb märkimisväärsel hulgal elektriliselt laetud osakestest, mis on suutelised muutma kogu süsteemi elektrilisi omadusi ja käitumist. On oluline märkida, et need osakesed ei ole "vabad". Laengute liikudes tekitavad nad elektrivoolu, mis tekitab omakorda magnetvälja, mille kaudu osakesed mõjutavad teineteist. See juhib omakorda nende kollektiivset käitumist suure arvu vabadusastmetega. Plasmat defineeritakse ka järgmiste kriteeriumite abil (kui aine olek vastab nendele kriteeriumitele, on tegemist plasmaga):
Plasma füüsikaliste parameetrite ulatus
Plasma parameetrid võivad omada väärtusi mitmes suurusjärgus, kuid vaatamata sellele on suurusjärkudes erinevate parameetritega plasmade käitumine sarnane. Järgnev tabel käsitleb klassikalisi atomaarseid plasmasid ning jätab välja eksootilisemad kvantplasmad, näiteks kvark-gluuonplasmad.
pisi|Plasmade ulatus. Elektronide kontsentratsioon kasvab vertikaalsuunas alt üles, temperatuur kasvab horisontaalsuunas vasakult paremale. Vabu elektrone metallis võib lugeda elektronplasmaks
Ionisatsiooniaste
Plasma eksisteerimiseks on tarvis ionisatsiooni olemasolu. Mõiste "plasma tihedus" all mõeldakse tavaliselt elektronide tihedust: vabade elektronide arvu ruumalaühiku kohta. Plasma ionisatsiooniaste on elektrone kaotanud (või juurde saanud) aatomite suhtarv ning on määratud eelkõige temperatuuriga. Isegi osaliselt ioniseeritud gaas, kus vaid 1% osakestest on ioniseeritud, võib omada plasmale iseloomulikke jooni (näiteks reageerimine magnetväljadele ja suur elektrijuhtivus).
Gaasi ioniseeritust väljendab ionisatsiooniaste, mis defineeritakse järgmiselt: :, kus n_i on ioonide arvuline tihedus (kontsentratsioon) ja n_a on aatomite arvuline tihedus. Elektronide tihedus on selle suurusega seotud keskmise ioonide laenguoleku <Z> kaudu:, kus n_e on elektronide arvuline tihedus.
Ioniseerimata gaasis ja väga kergelt ioniseeritud gaasis määravad osakestevahelise käitumise valdavalt Londoni dispersioonijõud, mis on üks kolmest Van der Waalsi jõududest. Londoni dispersioonijõu avaldises on interaktsioonienergia E_{VW} võrdeline osakestevahelise kaugusega R_{VW} järgmiselt:
.
Seevastu kõrgelt ioniseeritud gaasis kirjeldab osakesetevahelist vastastikmõju Coulombi seadus, kus vastastikmõju energia E_C ja osakestevaheline kaugus R_C on seotud järgmiselt:
Ehk kokkuvõtvalt väheneb Van der Waalsi jõudude mõjuraadius tunduvalt kiiremini kui Coulombi jõu mõjuraadius. Seega asub Van der Waalsi jõu efektiivses mõjuraadiuses mitu suurusjärku vähem osakesi kui Coulombi jõu efektiivses mõjuraadiuses. Seetõttu eksisteerivad kõrgelt ioniseeritud gaasis ja plasmas, kus kuloniline jõud on määrav, osakesetevahelised kollektiivsed efektid, ehk üks osake mõjutab oma käitumisega paljusid teisi ja vastupidi.
Temperatuurid
Plasma temperatuuri mõõdetakse enamasti kelvinites või elektronvoltides ning on – mitteformaalselt – soojusliku kineetilise energia mõõduks osakese kohta. Ionisatsiooni alal hoidmiseks on tavaliselt vaja väga kõrgeid temperatuure, mis on üheks plasmat eristavaks omaduseks. Plasma ionisatsiooniaste on määratud "elektrontemperatuuri" ja ionisatsioonienergia suhtega (ning nõrgemalt tihedusega). Seda seost nimetatakse Saha võrrandiks. Madalatel temperatuuridel kipuvad ioonid ja elektronid rekombineeruma aatomiteks ja plasma muutub pikapeale gaasiks.
Enamikul juhtudel on elektronid küllalt ligidal soojuslikule tasakaalule, nii et nende temperatuur on küllalt hästi defineeritud, isegi kui eksisteerib oluline kõrvalekalle Maxwelli energiajaotusfunktsioonist näiteks UV-kiirguse, energiliste osakeste või tugevate elektriväljade tõttu. Suurest massierinevusest tulenevalt jõuavad elektronid soojusliku tasakaaluni palju kiiremini omavahel kui ioonide või neutraalsete aatomitega. Järelikult võib ioontemperatuur olla väga erinev (tavaliselt madalam) elektrontemperatuurist. See on eriti tüüpiline nõrgalt ioniseeritud tehniliste plasmade jaoks, kus ioonid on tihti toatemperatuuril.
Plasmat nimetatakse mõnikord "kuumaks", kui ta on peaaegu täielikult ioniseeritud, või "külmaks", kui vaid väike murdosa (näiteks 1%) gaasi molekulidest on ioniseeritud, kuid leidub ka teisi levinud definitsioone. Isegi "külmas" plasmas on elektronide temperatuur siiski mitu tuhat Celsiuse kraadi. Tehnilistes rakendustes kasutatavad plasmad on tavaliselt "külmad" eelmainitud tähenduses.
Potentsiaalid
pisi|[[Äike on näide Maa pinnal esinevast plasmast. Tüüpiliselt tekib äikese 100 miljoni voldise pinge juures 30 000-amprine vool ning samaaegselt kiiratakse valgust, raadiolaineid, röntgeni- ja isegi gammakiirgust. Plasma temperatuurid äikeses võivad ulatuda u 28 000 kelvinini ja elektronide tihedus võib olla suurem kui 1024 m−3]]
Kuna plasmad on väga head elektrijuhid, omavad elektrilised potentsiaalid suurt tähtsust. Keskmistatud laetud osakeste vahel leiduvat potentsiaali, sõltumata, kas ja kuidas on seda võimalik mõõta, nimetatakse plasma potentsiaaliks või ruumipotentsiaaliks. Kui plasmasse sisestada elektrood, on selle potentsiaal märkimisväärselt madalam plasma potentsiaalist Debye varjestuse nimelise nähtuse tõttu. Plasmade hea elektrijuhtivuse tõttu on nende elektriväljad väga väikesed. Sellest tuleneb oluline kvaasineutraalsuse mõiste, mis ütleb, et negatiivsete laengute tihedus on suurte ruumalade peale ligikaudne võrdne positiivsete laengute tihedusega (ne = <Z>ni), kuid Debye kauguse piires ei pruugi laengud olla tasakaalus. Erijuhul, kui moodustuvad kaksikkihid, võivad erinimelised laengud olla eraldatud kümnete Debye kauguste jagu.
Potentsiaalide ja elektriväljade suuruse määramiseks peab kasutama muud viisi kui lihtsalt summaarse laengutiheduse leidmine. Tihti näiteks tehakse eeldus, et elektronid rahuldavad Boltzmanni seost:
Seda seost diferentseerides saadakse viis laengutiheduse kaudu elektrivälja arvutamiseks:
On võimalik tekitada plasmasid, mis pole kvaasineutraalsed. Näiteks sisaldab elektronide kiir vaid negatiivseid laenguid. Mitteneutraalsete plasmade tihedus peab olema üldjuhul väga väike, sest muidu hajuks plasma tõukuvate elektrostaatiliste jõudude tõttu laiali.
Magnetiseerimine
Plasmat, mis omab laetud osakeste mõjutamiseks piisavalt tugevat magnetvälja, nimetatakse magnetiseerituks. Tavaliseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on, et osake jõuab enne põrget teha keskmiselt ühe tiiru ümber magnetvälja jõujoone:
ωce/νcoll > 1,
kus ωce on elektroni güromagnetiline sagedus. ja νcoll on elektronide kokkupõrkesagedus. Tihti juhtub, et elektronid on magnetiseerunud, kuid ioonid mitte. Magnetiseerunud plasmad on anisotroopsed: plasma omadused on magnetväljaga piki- ja ristsuunas erinevad. Kuigi plasmas asuvad elektriväljad on suure elektrijuhtivuse tõttu tavaliselt väikesed, on magnetväljas liikuva plasma elektrivälja võrrandiks
E = −v × B
(kus E on elektriväli, v kiirus ja B magnetiline induktsioon) ning Debye ekraneerimine ei mõjuta plasmat.
Plasmaolek ja muud aine olekud
frame|Joonis 1. Faasisiirete skeem Aine plasmaolek erineb märkimisväärselt ülejäänud kolmest olekust selle poolest, et ei ole võimalikud otsesed faasiüleminekud energeetiliselt kaugemate olekute vahel ehk aine ei saa siirduda otse tahkest või vedelast olekust plasmaolekusse ja vastupidi.
Plasmaolek on energeetiliselt kõige kõrgem aine olek, st isoleeritud süsteemi koguenergia on kõige suurem, kui antud süsteem on plasmaolekus (vt joonis 1). Sama järeldub faasisiireteks vaja minevatest või nendel eralduvatest energiahulkadest. Näiteks argooni sulamissoojus on 1,18 kJ/mol, aurustumissoojus 6,43 kJ/mol ja ionisatsioonienergia 1520 kJ/mol (ühekordsel ionisatsioonil), seega 1 mooli argooni tahkest olekust vedelasse viimiseks kulub ligikaudu 1300 korda vähem energiat kui sama koguse gaasilise argooni viimiseks plasmaolekusse. Kuna plasma tekitamiseks kulub suhteliselt palju energiat, on plasmaolekus ainet maapealsetes tingimustes suhteliselt vähe. Ometi on terve universumi lõikes plasma kõige levinum agregaatolek. See on võimalik mitmel põhjusel. Tähtedes tagab kõrge temperatuur pideva fusiooni toimumise ja tähe suurest massist tingitud gravitatsioon kõrge rõhu, mistõttu on aine tähtedes plasmaolekus. Teisalt moodustab tähtede ja galaktikate vaheline keskkond universumist väga suure osa ning on väga hõre, mistõttu ei ole ioniseeritud osakestel võimalik kergesti rekombineeruda.
Kvaasineutraalsus
Positiivsete ja negatiivsete laengute kontsentratsioonid peavad olema ligikaudu võrdsed. Sellest tulenevalt on plasma summaarne laeng ligikaudu võrdne nulliga:
,
kus q on elementaarlaeng, n_e on elektronide kontsentratsioon ja n_i ioonide kontsentratsioon.
Ionisatsiooniaste
Plasma ionisatsiooniaste väljendab ioniseeritud aatomite suhtarvu neutraalsetesse aatomitesse ning sõltub suuresti plasma temperatuurist. Ioniseeritud gaas, mille ionisatsiooniaste on 0,01% ehk 10^{-4}, võib omada juba plasmale iseloomulikke omadusi.
Debye raadius
Plasma lineaarmõõtmed peavad olema Debye raadiusest märkimisväärselt suuremad. Kui see tingimus on täidetud, saab kehtida ka kvaasineutraalsus, sest Debye raadiuse ulatuses on võimalik rikkuda lokaalset kvaasineutraalsust välise elektrivälja mõjul. Päikese tuumas on Debye pikkus suurusjärgus 10^{-11} m ja galaktikatevaheliseses plasmas 10^5 m. Seega peavad väga erinevate parameetritega (eelkõige elektronide kontsentratsioon ja nende temperatuur) plasmad olema ka väga erinevate minimaalsete lineaarmõõtmetega. Debye pikkus kirjeldab ka plasma ekraneerimisulatust, ehk distantsi, millest edasi plasma sisse välise elektrivälja mõju ei kandu. Debye raadiuse saab avaldada järgmiselt:
kus
Plasmasagedus
Plasmasagedus, mis väljendab plasma laengutiheduse fluktueerumist ehk kulonilisest jõust tingitud võnkumisi, peab olema tunduvalt suurem mittekuloniliste võnkumiste sagedusest (elektronide ja neutraalsete aatomite põrgetest). Ehk teisiti öeldes peab elektron-neutraalide põrgete ristlõige olema palju väiksem kui elektron-ioonide põrgete ristlõige:
,
kus \sigma_{en} on elektron-neutraalide põrgete ristlõige ja \sigma_{ei} on elektron-ioonide põrgete ristlõige.
Levinud plasmad
Plasma on vaieldamatult kõige levinum agregaatolek universumis, nii massi kui ka ruumala poolest. Kõik tähed koosnevad plasmast ning isegi tähtedevaheline ruum on täidetud plasmaga, ehkki väga hõredaga. Meie Päikesesüsteemis haarab planeet Jupiter enda alla kõige suurema osa mitteplasmat: vaid 0,1% massist ja 10−15% ruumalast Pluuto orbiidi piiridesse jäävas süsteemi osas. Väga väikesed plasmaterad gaasilises plasmas korjavad enda külge ka summaarse negatiivse laengu, mille tulemusena nad käituvad kui väga raske ioonne komponent.
Keerulisemad plasmanähtused
Vaatamata plasma käitumist juhtivate alusvõrrandite suhtelisele lihtsusele, võib see olla erakordselt varieeruv ja peen: lihtsast mudelist ootamatu käitumise ilmumine on komplekssüsteemidele omane. Taolised süsteemid asuvad mõnes mõttes korrastatud ja korrastamata käitumise piiril ning pole tavaliselt lihtsate ja siledate matemaatiliste funktsioonidega ega ka puhta juhuslikkusega kirjeldatavad. Huvitavate ruumiliste omaduste spontaanne teke laial pikkuste skaalal on üheks plasma komplekssuse ilminguks. Need ruumilised omadused võivad olla huvitavad näiteks oma suure teravuse, katkendlikkuse või fraktaalse vormi poolest. Paljusid neist uuriti esmalt laboratooriumis ja märgati hiljem ka leiduvat universumis. Plasma keerukuse ja komplekssete süsteemide näideteks on:
Filamentide teke
Viirud (inglise striations) või niidilaadsed struktuurid esinevad mitmetes plasmades, näiteks plasmakerades, virmalistes, välgus, kaarlahendustes, protuberantsides ja supernoovade jäänukites. Nad on mõnikord seotud suurte voolutihedustega, ning vastasmõju magnetväljaga võib tekitada magnetnööriks (inglise magnetic rope) nimetatavaid struktuure. Atmosfäärirõhul suure võimsusega mikrolainete toimel tekkinud läbilöök toob samuti kaasa filamendiliste struktuuride tekke.
Löögid ja kaksikkihid
Plasma omadused võivad muutuda kiiresti (mõne Debye kauguse piires) kahemõõtmelise lehe ulatuses (liikuvate) löökide (inglise shocks) või (statsionaarsete) kaksikkihtide olemasolul. Kaksikkihtidega kaasnevad lokaalsed laengute eraldumised, mis põhjustavad kihi ulatuses suure potentsiaalide vahe, kuid ei tekita kihist väljaspool elektrivälja. Kaksikkihid eraldavad külgnevaid erinevate füüsiliste karakteristikutega plasmaregioone ning leiduvad tihti voolu kandvas plasmas. Nad kiirendavad nii ioone kui ka elektrone.
Elektriväljad ja vooluringid
Plasma kvaasineutraalsus nõuab, et elektrilistes vooluringides plasmavoolud sulgeksid end. Sellised vooluringid järgivad Kirchhoffi seadusi ja omavad takistust ning induktiivsust. Neid vooluringe peab üldiselt käsitlema kui tugevalt ühendatud süsteemi, kus iga plasmaregiooni käitumine sõltub kogu vooluringist. Taoline tugev ühendatus ja mittelineaarsus võivadki tekitada plasma kompleksset käitumist. Vooluringid plasmas hoiavad endas induktiivset (magnetilist) energiat ning vooluringi segamise korral, näiteks plasma ebastabiilsuse tõttu, vabaneb see energia soojuse ja kiirendusena. See ongi levinud põhjenduseks päikesekoroonades (ingl solar corona) toimuvale soojenemisele. Elektrivoolude, või konkreetsemalt magnetväljasuunaliste voolude (mida mõnikord nimetatakse üldiselt Bireklandi vooludeks), olemasolu on täheldatud ka virmalistes ning plasmafilamentides.
Kärgstruktuur
Järskude gradientidega kitsad lehed võivad eraldada erinevate omadustega (nagu magneetumus, tihedus ja temperatuur) piirkondi, põhjustades kärjelaadsete struktuuride tekke. Selle näiteid leiab magnetosfäärist, heliosfäärist ja heliosfääri current sheet'ist. Hannes Alfvén kirjutas: "Kosmoloogilisest vaatepunktist on kõige olulisemaks uueks avastuseks kosmoseuuringutes arvatavasti ruumi kärgstruktuur. Nagu on igas in situ mõõdetavas piirkonnas nähtud, eksisteerib hulk "kärjeseinu", elektrivoolu lehti, mis jagavad ruumi erineva magneetumuse, temperatuuri, tihedusega jne. sektsioonideks."
Kriitiline ionisatsioonikiirus
Kriitiline ionisatsioonikiirus on ioniseeritud plasma ja neutraalse gaasi vaheline suhteline kiirus, millest suurematel kiirustel toimub pidurdamatu ionisatsiooniprotsess. Kriitiline ionisatsiooniprotsess on üsna üldine mehhanism kiirelt voolava gaasi kineetilise energia ionisatsiooni- ja plasma soojusenergiaks teisendamiseks. Kriitilised nähtused on üleüldse komplekssüsteemidele tüüpilised ning võivad viia järskude ajaliste ja ruumiliste omaduste tekkeni.
Ülikülm plasma
Ülikülmi plasmasid (inglise ultracold plasmas) tekitatakse magneto-optilises lõksus (inglise magneto-optical trap, MOT), lõksustades ja jahutades neutraalseid aatomeid temperatuurideni 1 millikelvin ja väiksemad ning seejärel kasutades laserit aatomite ioniseerimiseks.
Üheks ülikülmade plasmade eeliseks on nende hästi teadaolevad ja häälestatavad algtingimused, kaasa arvatud suurus ja elektronide temperatuur. Reguleerides ioniseeriva laseri lainepikkust on võimalik vabastatud elektronide kineetilist energiat häälestada kuni 0,1 kelvinini, piir mis on määratud laseri impulsi sagedusriba laiusega. Ioonid pärivad neutraalsete aatomite millikelvinilised temperatuurid, kuid soojenevad kähku disorder induced heating'uks (DIH) nimetatava protsessi kaudu. Seda sorti mittetasakaaluline ülikülm plasma areneb kiiresti ning ilmutab veel mitmeid teisi huvitavaid nähtusi.
Üks tugevalt mitteideaalse plasma metastabiilseid olekuid on Rydbergi aine, mis moodustub ergastatud aatomite kondenseerumisel.
Tolmune plasma ja teraline plasma
Tolmune plasma (inglise dusty plasma) sisaldab pisikesi laetud (tavaliselt kosmoses leiduvaid) tolmukübemeid, mis käituvad nagu plasma. Suurematest osakestest koosnevat plasmat nimetatakse teraliseks plasmaks (inglise grain plasma).
Keskkonnahoidlik tarbimine
Keskkonnahoidlik tarbimine ehk säästev tarbimine on tarbija teadlik valik tarbida võimalikult väikese keskkonnamõjuga kaupu ja teenuseid.
Tarbimise keskkonnahoidlikkuse mõõtmiseks on mitmeid meetodeid. Neist tuntuim on ökoloogiline jalajälg.
Pärak
pisi|Pärak [[naine|naisel ]] Pärak (ladina keeles anus) on loomadel, sealhulgas inimesel, seedekulgla (pärasoole) avaus keha pinnal, mille kaudu väljutatakse roe. Pärak asetseb tavaliselt keha kaudaalses osas.
Päraku kaudu vabaneb loom sellistest soovimatutest pooltahketest ainetest, mis on tekkinud seedimise käigus. Sõltuvalt loomaliigist võivad nende hulka kuuluda niisugused ained, mida loom ei suuda seedida, näiteks luud, niisugune toidumaterjal, millest kõik toitained on eraldatud, näiteks tselluloos või ligniin, niisugused ained, mis oleksid mürgised, kui nad seedeelundkonda jääksid, ning surnud või üleliigsed seedebakterid või muud endosümbiondid.
Kahepaiksetel, roomajatel ja lindudel on sama avaus niihästi vedela ja tahke rooja eritamiseks, kopulatsiooniks kui ka munemiseks. Sellist avaust nimetatakse kloaagiks. Ainupilulistel imetajatel on samuti kloaak. Selle tunnuse nad pärisid varastelt amniootidelt terapsiidide kaudu. Kukrulistel on sama avaus tahke ja vedela rooja jaoks ning emastel lisaks eraldi vagiina paljunemiseks. Emastel pärisimetajatel on täiesti eraldi avaused defekatsiooni, urineerimise ja paljunemise jaoks. Isastel pärisimetajatel on urineerimise ja paljunemise jaoks küll sama avaus, aga selleni viivad kusejuha ja seemnejuha paiknevad peaaegu täiesti eraldi.
Päraku arenemine on mitmerakuliste loomade evolutsioonis tähtis sündmus. Nähtavasti on see juhtunud vähemalt kaks korda, eraldi algsuustel ja teissuustel. Sellega kas kaasnes või see soodustas muud evolutsiooniliselt tähtsat arengut: kahekülgset keha põhiplaani, tsöloomi ja metameeriat, mille korral keha koosneb korduvatest "moodulitest", mis võivad hiljem evolutsiooni käigus spetsialiseeruda, näiteks enamiku lülijalgsete pea koosneb mitmest kokkukasvanud ja spetsialiseerunud segmendist.
Kõigil loomadel, kes on vähemalt nii keerukad kui vihmauss, moodustub embrüo ühele küljele blastopooriks nimetatav sälk, mis süveneb ja muutub arhenteroniks, söögitoru arengu esimeseks astmeks. Teissuustel muutub esialgne sälk pärakuks, aga söögitoru uuristub lõpuks läbi kogu embrüo ja moodustab selle teise otsa teise avause, millest saab suu. Sellest pärinebki teissuuste nimi, et suu tekib teises järgus. Esmassuused nimetati niimoodi sellepärast, et arvati, et blastopoor moodustab kõigepealt suu ja pärak moodustub hiljem, kui söögitoru läbi embrüo uuristub. Kuid hilisem uuring näitas, et esmassuustel söögitoru ei uuristugi läbi embrüo. Selle asemel painduvad blastopoori servad kaheksakujuliselt kokku ning ühe ava asemele tekib niimoodi kaks, mis hiljem arenevadki suuks ja pärakuks.
Loomadel harva esineva väärarenguna võib vastsündinul pärak puududa. Sel juhul tuleb loom (põrsas) kas hädatappa või luua kunstlik pärak operatsiooniga.
Keskkonnaindikaator
Keskkonnaindikaator ehk keskkonnanäitaja ehk keskkonnamõõdik on näitaja, mis iseloomustab keskkonna seisundit ning selle mõju inimestele, ökosüsteemidele ja materjalidele.
Keskkonnaindikaatorid viies rühmas
Euroopa Keskkonnaameti ja EUROSTAT-i kasutatavas DPSIR-mudelis jaotatakse keskkonnaindikaatorid viide rühma, mis kirjeldavad ühiskonna ja keskkonna vahelisi seoseid. Need viis rühma on :
Keskkonnaindikaatorite rühmitamine ei ole absoluutne, vaid võib sõltuda probleemi käsitlusviisist.
Keskkonnainfo
Keskkonnainfo ehk keskkonnateave on igasugune kirjalik, suuline, visuaalne, elektrooniline jm info, mis kajastab inimest ümbritsevat ja mõjutavat keskkonda, samuti ökosüsteemide ja looduse mitmekesisuse seisundit. Info tegevuse või meetmete kohta, mis tõenäoliselt või tegelikult mõjutavad keskkonnaseisundit, samuti analüüside ja oletuste kohta, mida kasutatakse keskkonnaalaste otsuste langetamisel.
Hääleõigus
Hääleõigus (ka: hääletamisõigus) on õigus osaleda hääletusel. Seejuures võib erinevatel hääletustel olla hääleõigus eri inimestel/gruppidel ja eri isikud/grupid, kellel on hääleõigus, võivad omada erinevat hulka hääli.
Hääleõigus võib olla: kodanikul riigis, riigikogu liikmel riigikogus, riigil riikide ühenduses jne.
Demokraatias võimaldab hääleõigus osaleda rahvahääletustel, sealhulgas valimistel. Esindusdemokraatiaga riikides on hääleõiguse näideteks valimisõigus ja rahvahääletamisõigus – esimene on õigus osaleda valimistel, teine on õigus osaleda muudel rahvahääletustel.
Hääleõigus kindlas riigis on tavaliselt selle riigi täisealistel ja otsustusvõimelistel kodanikel.
Teatud ühiskonnaliikmetel, nagu näiteks kinnipeetavatel, võib olla hääleõigus piiratud.
Hääleõiguslike kodanike arv Eestis
Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuar 2006 seisuga hääleõiguslike kodanike arv Eestis kokku 892 143, millest näiteks:
2003. aasta Riigikogu valimistel oli Eestis 859 714 hääleõiguslikku kodanikku.
2019. aasta Riigikogu valimistel oli hääleõiguslikke inimesi 958 571, neist 77 881 on alaliselt välisriikides elavad Eesti kodanikud.
Kurgani oblast
Kurgani oblast on 1. järgu haldusüksus (oblast) Venemaal Uurali föderaalringkonnas. Piirneb lõunas Kasahstaniga.
Suurimad oblastis voolavad jõed on Tobol, Isset, Miass ja Ui.
Kurgani oblast moodustati 6. veebruaril 1943.
Oblasti territooriumil on 9 linna, 6 alevit ja 1261 muud asulat. Suuremad linnad on Kurgan ja Šadrinsk.
Oblasti rahvaarv oli 1989. aastal 1 104 872, 2002. aastal 1 019 532 ja 2011. aastal 908 800.
Haldusjaotus
Oblast jaguneb 24 rajooniks ja 2 linnarongkonnaks:
Vabadus, võrdsus, vendlus
thumb|[[Propagandaplakat 1793. aastast: "Vabariigi ühtsus ja lahutamatus. Vabadus, võrdsus, vendlus või surm"]] pisi|[[Inimõiguste ja kodanikuõiguste deklaratsioon (1789)]] "Vabadus, võrdsus, vendlus" (prantsuse keeles Liberté, Égalité, Fraternité) on Prantsusmaa deviis.
Sõnade kombinatsioon „Liberté, égalité, fraternité“ kinnitati Suure Prantsuse revolutsiooni ajal 1789. aastal markii de La Fayette’i (1757–1834) ettepanekul ja Generaalstaatide (Rahvakogu) otsusega Esimese Vabariigi ametlikuks deviisiks. Algses ettepanekus oli veel neljaski sõna („Vabadus, võrdsus, vendlus või surm“), kuid viimane sõna jäeti lõpuks siiski välja, kuna see tulenes revolutsioonilisest deviisist „Ela vabana või sure“. Kuna Maximilien de Robespierre’i (1758–1794) valitsus põhjendas oma totaalset terrorit mõttega „Vabaduse vaenlastel pole vabadust“ ja võttis selle poliitika elluviimiseks kasutusele giljotiini, siis suhtub tänapäeva Prantsuse ühiskond äärmiselt valuliselt igasugustesse isiksusliku arengu vabaduse piirangutesse.
Revolutsioonijärgsel impeeriumite ajal oli see deviis Prantsusmaal keelatud nagu teisedki revolutsiooni sümbolid, kuid uued revolutsioonid tõstsid selle deviisi uuesti ausse ja 1848. aasta põhiseaduses nimetati seda Vabariigi põhiideeks. Kui Saksamaa 1940. aastal Prantsusmaa okupeeris, lõi marssal Pétain uue loosungi "Töö, perekond, isamaa" (Travail, famille, patrie), mis oli Vichy Prantsusmaa deviisiks.
Pärast II maailmasõda taastati vana deviis ning see säilis ka 1946. ja 1958. aasta konstitutsioonis. Tänapäeval kasutatakse seda deviisi laialdaselt prantsuse müntidel ja postmarkidel.
ÜRO 1948. aastal vastu võetud Inimõiguste ülddeklaratsiooni esimene artikkel ütleb:
„Kõik inimesed sünnivad vabadena ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neil on mõistus ja südametunnistus ning nende suhtumist üksteisesse peaks kandma vendluse vaim.“
Āqchah
Āqchah (varasem eestikeelne nimekuju Aktša) on linn Afganistanis Jowzjāni provintsi idaosas, Andkhvoysse viiva tee ääres.
Elanike arv on 13 000 (2002). Seisuga 23. juuni 1976 oli elanikke 8876.
Asulat kaitsesid mudamüür ja tsitadell. Majad on seal mudast.
Elanikud olid peamiselt usbekid.
Sauli Niinistö
Sauli Väinämö Niinistö (sündinud 24. augustil 1948 Salos ) on Soome poliitik, alates 1. märtsist 2012 Soome president.
Āqchah
Linna ümber oli väike, kuid hästi niisutatud ja arvukalt asustatud Āqchah' khaaniriik.
Sauli Niinistö
Niinistö on õppinud õigusteadust. Enne poliitikasse minekut töötas ta kohtuniku ja advokaadina.
Sauli Niinistö on olnud Koonderakonna poliitikuna parlamendiliige, justiitsminister ja rahandusminister.
Āqchah
Lõuna pool asuvatest mägedest alguse saavad jõed, mis ei jõua enam Amudarjasse, lõpevad suurtes lodudes Āqchah' lähedal. Mäenõlvade kidur taimkate uhutakse suurvee ajal nendesse lodudesse.
Sauli Niinistö
Ta oli Koonderakonna kandidaat 2006. aasta Soome presidendivalimistel. Esimeses voorus 15. jaanuaril kogus ta 24,1% häältest ja pääses edasi teise vooru, kuid kaotas seal sotsiaaldemokraat Tarja Halonenile.
2007. aasta Soome parlamendivalimistel pääses ta parlamenti Soome kõigi aegade rekordhäältega, kui sai 60 563 häält. Ta valiti Eduskunna esimeheks.
Kevadel 2010 teatas ta, et ei kavatse 2011. aasta parlamendivalimistel osaleda.
28. juunil 2011 teatas ta, et kavatseb esitada ennast Koonderakonna kandidaadiks 2012. aasta presidendivalimistel. Augustis 2011 avaldatud arvamusküsitlus näitas, et teda toetaks valimistel 60% soomlastest. Niinistö võitis presidendivalimiste 1. vooru, kogudes 37,0% häältest ning pääses teise vooru koos teisele kohale tulnud Pekka Haavistoga. Teises voorus valiti ta 62,6% häältest Soome presidendiks. Ta astus ametisse 1. märtsil. 2018. aasta presidendivalimistel osutus ta valituks kohe esimeses voorus, kui kogus 62,7% häältest.
Aastatel 2009–2012 oli Niinistö Soome Jalgpalliliidu esimees.
Isiklikku
1974. aastal abiellus ta Marja-Leena Alankoga. Sellest abielust sündisid lapsed Nuutti (1975) ja Matias (1980). 1995. aastal hukkus Marja-Leena Niinistö liiklusõnnetuses.
Sauli Niinistö oli kihlatud parlamendiliikme Tanja Karpelaga, kes on olnud ka kultuuriminister, kuid suvel 2004 kihlus katkestati.
2004. aastal elas Niinistö Tais lambiposti külge klammerdudes üle India ookeani maavärina järgse tsunami.
3. jaanuaril 2009 abiellus ta Koonderakonna 31-aastase pressijuhi Jenni Haukioga. Veebruaris 2018 sündis neil poeg Aaro.
Rohelise Liidu endine esimees Ville Niinistö on Sauli Niinistö vennapoeg.
Substraat (keemia)
Substraat (ld. substratum – alus) on mõiste keemias, mis ei ole rangelt defineeritud. Tavaliselt vaadeldakse substraadina seda keemilise reaktsiooni lähteainet, mis on oodatava produkti struktuuriga kõige sarnasem. Tihti mõistetakse substraadi all ühte lähteainet ja nimelt seda ühendit, mille muundumisi või omadusi uuritakse mitmesuguste reagentidega, mis põhjustavad substraadi muutumist (derivatiseerimise). Substraat on enamasti see lähteaine, mille põhistruktuur protsessis säilib.
Substraadi keemilise muutuse iseloomu (brutoreaktsioon) järgi esinevad liitumisreaktsioonid, elimineerimisreaktsioonid, asendusreaktsioonid, redoksreaktsioonid, ümberasetusreaktsioonid ja peritsüklilised reaktsioonid.
Vaata ka
기질
Brigantiin
thumb|right|Brigantiin Exy Johnson Brigantiin (itaalia keeles brigantino) ehk kuunarprikk on kahemastiline purjelaev, mille fokkmastis on raapurjestus, kliivrid ja taakslid ning grootmastis kahvelpurjestus ja topslid ning taakslid.
Brigantiin oli oma aja kiiremaid laevatüüpe. Seepärast olid nad kasutusel sõjalaevastikus side- ja luurelaevadena.
Gene Roddenberry
pisi|Gene Roddenberry
Leonid Andrejev
pisi|Leonid Andrejev Leonid Nikolajevitš Andrejev (vene Леонид Николаевич Андреев; 9. august 1871 Orjol – 12. september 1919 Neivola, Soome (tänapäeval Gorkovskoje, Leningradi oblast)) oli vene kirjanik.
Gene Roddenberry
Gene Roddenberry (kodanikunimega Eugene Wesley Roddenberry; 19. august 1921 El Paso, Texas – 24. oktoober 1991 Santa Monica, California) oli Ameerika Ühendriikide stsenarist, kes on eelkõige tuntud "Star Treki" maailma loojana.
Lisaks "Star Trekile" on Roddenberry loonud vähem tuntud telesarjad "Andromeda" ja "EARTH: The Final Conflikt" ning kirjutanud raamatuid.
Roddenberry kasvas üles Los Angeleses, kus tema isa töötas politseinikuna. Roddenberry õppis politseinikuks ja seejärel lenduriks. Teise maailmasõja alguses astus ta Ameerika õhujõududesse, sooritas Vaikse ookeani kohal üle 80 lahingulennu ja teenis kaks medalit: Distinguished Flying Cross ja Air Medal.
Sõja lõppedes teenis ta leiba tsiviillennukipiloodina ja kui hakkas sündima televisioon, leidis Roddenberry, et just see on koht, kus rakendada oma kirjanduslikku talenti. Hollywoodi jõudes leidis ta aga eest lapsekingades televisiooni veel väiksemate võimalustega. Ta käks tööle Los Angelese linna politseiametis ja teenis seal välja seersandipaelad. Samal ajal jätkas ta kirjutamist mitmele väljaandele ja ka kasvavale televisioonitööstusele.
Leonid Andrejev
Perekond
Tema poeg Daniil Andrejev, kelle ristiisa oli Maksim Gorki ja kes sai ise kirjanikuks.
Gene Roddenberry
"StarTreki" tähelend algas madalalt aastal 1960, kui esimene toodetud osa "TheCage" tembeldati liiga "targaks". Vaatamata sellele sai "StarTrek" energia mootoritesse ja kujunes selleks, mis ta tänapäeval on. Sarja populaarsusest annab ka tunnistust selline fakt, et NASA – USA Kosmoseuurimise Administratsioon andis ühele oma süstikutest nime "StarTreki" kõige kuulsama laeva Enterprise'i järgi.
Ta suri 24. oktoobril 1991, jättes endast maha abikaasa Majel Barret', kes mängis TOS-is medõde Chapelit ja TNG-s Lwaxanna Troid, poja Gene Roddenberry Jr., kaks täiskasvanud tütart ja kaks lapselast. Sõbrad, tuttavad, kolleegid ja fännid jäävad teda kauaks mälestama hüüdnime "The Great Bird Of Galaxy" (Galaktika Suur Lind) järgi.
Overture 1928
"Overture 1928" on Ameerika progressiivse metali ansambli Dream Theater stuudioalbumi "Metropolis Pt. 2: Scenes from a Memory" teine muusikapala.
"Overture 1928" on muusikaliselt seotud looga "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeper" albumilt "Images and Words" ning sarnaneb ka lugudega "Strange Deja Vu", "Dance of Eternity", "One Last Time" ja "Finally Free", mis pärinevad kõnealuse looga samalt plaadilt.
Esimesed kümme sekundit palast on samad mis "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeperi" pealt, ainult süntesaatori toon on aste madalam. Järgnevad trummid 00:11-00:25, mis on sarnased "Dance of Eternityiga". Edasi 00:26-00:44 on elektrikitarri käik, mis on peaaegu sama, mis järgmises loos "Strange Deja Vu" ning sealt edasi süntesaatori käik kuni 1:00 sarnane sama looga. 1:16-1:32 on süntesaatori soolo, mida saadab sama elektrikitarrikäik, mis oli 00:26-00:44. 1:33-1:49 on sama käik elektrikitarril, mida laulja James LaBrie laulis "Metropolis Pt. 1: The Miracle and the Sleeperi" lõpus. 1:50-2:04 on elektrikitarri käik klaveri saatel, mis esineb hiljem ka mõnevõrra muudetud kujul "One Last Time'is". 2:05-2:21 tuleb kordamisele 00:26-00:44 soolo tavalise beati saatel, millele järgneb 2:22-2:39 elektrikitarri soolo, mis omakorda kordub hiljem "Finally Free's" mõnevõrra aeglasema tempoga. Sealt edasi 2:53-3:01 esineb käik "Dance of Eternityst". 3:03-3:19 on süntesaatori soolo, mida saadab esimest korda duubelpedaal trummidel, millele järgneb 3:20-3:27 elektrikitarri käik, mis hiljem tuleb kordamisele "Strange Deja Vus", ning lugu lõpeb trummide ja elektrikitarri harmoniseerumisega. Sama käiguga hakkab ka järgmine lugu "Strange Deja Vu", tekitades tunde, et "Overture 1928" on ainult instrumentaalne eellugu. Kuid see on täiesti loogiline, kuna kõik lood on omavahel teineteise läbi seotud ning kõik toimub ajalises järgnevuses.
Suvine pööripäev
Suvine pööripäev ehk suvine päikeseseisak on ööpäev iga aasta 20. või 21. juunil, mil on põhjapoolkeral pikim päev ja lühim öö, aga lõunapoolkeral on pikim öö ja lühim päev.
thumb|250px|Suvisel pööripäeval on Päike seniidis põhjapöörijoone kohal
See on astronoomilise suve algus, põhjapoolkeral suve algus, lõunapoolkeral talve algus. Suvisest pööripäevast alates põhjapoolkeral öö pikkus suureneb ja päeva pikkus väheneb, aga lõunapoolkeral päeva pikkus suureneb ja öö pikkus väheneb.
Suviseks pööripäevaks nimetatakse ka talvist pööripäeva lõunapoolkeral.
Hugo Gunckel Lüer
Hugo Gunckel Lüer (23. august 1901 Temuco – 10. juuli 1997 Santiago) oli Tšiili botaanik. Botaaniline nimelühend on Gunckel.
Astronoomiline suvi
Astronoomiline suvi algab põhjapoolkeral suvisel pööripäeval ja lõpeb sügisesel pööripäeval, lõunapoolkeral algab see talvisel pööripäeval ja lõpeb kevadisel pööripäeval.
Kudruküla
Kudruküla on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Narva jõe ääres, Narva-Jõesuust vahetult kagus.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda.
1920. aastal liideti Peetri valla Kudruküla, Vahatküla ja Schmetske suvituskoht ning Narva valla Magerburgi küla (asus teisel pool Narva jõge) Narva-Jõesuu aleviga.
Tänapäeval hõlmab Kudruküla ka hävinud Riigiküla alad. Sealt leiti 1951. aastal kolm kiviaja asulakohta.
Kuni Teise maailmasõjani kõneldi Kudrukülas kirderannikumurde Vaivara murrakute hulka klassifitseeritavat isuripärast Kudruküla murrakut.
Saab MFI-15 Safari
Saab MFI-15 Safari (militaarversioonis Saab MFI-17 Supporter) on propellermootoriga treeningulennuk, mida kasutatakse mitme riigi õhujõududes pilootide algõppeks.
Arendamine
Saab Safari eelkäija oli Malmö Flygindustri toodetud MFI-9, mille veidi võimsamat edasiarendust hakati välja töötama 1960. aastate keskel. Lennuki esmalend toimus 1969. aastal. Lennuk kasutas 200 hj Avco Lycoming IO-360-A1B6 kolbmootorit. Lennuki tiivad asetsevad umbes piloodi õlgade kõrgusel tema selja taga ja see tagab hea nähtavuse. Samas peavad tiivad nooljalt mõnevõrra ettepoole kaldu olema, et lennuki tasakaalukese oleks paigas.