cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Zeno
Verina, Illuse ja Leontiuse vandenõu
482. aastaks oli mäss jõudnud haarata ulatuslikud piirkonnad, nende seas ka Egiptus. Zenole muutis see olukorra kriitiliseks ning tuli astuda otsustavaid samme. Keiser, soovides enda poolele meelitada Egiptuse monofüsiitidest elanikkonda, andis välja määruse "Henotikon". Selle otsusega, mis tekitas taas mitmekümneks aastaks tüli kirikus, tühistas Zeno varasemad kirikukogude otsused ning tunnistas sellega teise poole vaateid. Rooma paavst mõistis määruse hukka ja pani Konstantinoopoli patriarhi kirikuvande alla. See vastasseis kestis kahe kirikukeskuse vahel 35 aastat. Henotikonist polnud keisrile aga erilist kasu. See otsus oli kompromiss ega pakkunud kummalegi poolele täit rahuldust. 483. aastal suri ka üks mässu juhte – Verina. Vaatamata algsele sõjalisele edule, said mässajad 484. aastal rängalt lüüa. Nende juhtidel jäi üle vaid varjuda ühe mägikindluse müüride taha. Sellega oli Illuse katse upitada Leontius troonile sisuliselt nurjunud. Nende viimase varjupaiga piiramine kestis mitmeid kuid. Sellel ajal saatis Illus Zenole mitmeid kirju paludes andestust ja armu ning tuletades meelde oma kunagisi teeneid. Need aga tulemust ei toonud ning lõpuks langes ka kindlus üsna levinud viisil – reetmisega. Reetur avas salaja väravad ning Illus ja Leontius arreteeriti ja hukati. Nende pead saadeti Konstantinoopolisse, kus need rahvale vaatamiseks hipodroomile üles seati. pisi|Pilt Zenost Peamiseks Zeno liitlaseks mässajate mahasurumisel oli Theoderich. Seegi kord oleks võinud tema abi keisrile saatuslikuks saada. Theoderich pööras oma väed Konstantinoopoli peale ning tee peal rüüstati ette jäänud alasid. Lõpuks jõuti ka linna alla. Kuid vägevate müüridega linna vallutamine polnud talle jõukohane, sest puudusid piiramismasinad. Läbirääkimistel kasutas keiser Theoderichi õe abi ning nad suudeti kerge vaevaga veenda suunduda hoopis Itaaliasse. Zeno lootis sellega kukutada Odoakeri, kellega tal olid suhted järsult halvenenud.
Viimased valitsemisaastad ja surm
Saanud oma vastastest jagu, kehtestas Zeno riigis tõelise terrori. Iga ettevaatamatult öeldud sõna või kaebus võis saada hukkamise põhjuseks. Vara konfiskeerimine jõukatelt inimestelt muutus igapäevaseks ning selleks piisas vaid tühisest ettekäändest.
Kuna keisri lapsed olid surnud juba varem, pidi ta hakkama mõtlema ka järeltulija peale. Seega otsustas ta valitsemise viimastel aastatel teha panuse oma vennale. Zeno pöördus järeltulija küsimusega ka ennustaja poole, ent kuuldes tema suust mitte venna, vaid ühe teise isiku nime, lasi ta selgeltnägija öeldud mehe kohe tappa.
9. aprillil 491 tabas Zenot epilepsiahoog, mis lõppes surmaga. Sellega sai rõhuv terror riigis läbi.
Hiljem on tema surma kohta levitatud kõikvõimalikke versioone, nende seas ka täiesti fantastilisi. Näiteks olevat olnud keiser nii tugevas joobes, et teda peeti surnuks ning ta pandi elavana kirstu. Kui kirstust hakkas kostma hüüdeid, ei lubanud Ariadna kirstu avada, ning keiser maetigi elusalt. Sellise saatuse olevat keiser ära teeninud oma poja väidetava tapmise eest.
Derrick Brew
Derrick Brew (sündinud 28. detsembril 1977 Houstonis) on USA kergejõustiklane (200 m ja 400 m jooksja). Olümpiavõitja (2004) ja kahekordne maailmameister 4×400 m teatejooksus.
27px Olümpiamängudel
olümpiavõitja 4×400 m teatejooksus 2.55,91 pronksmedal 400 m jooksus 44,42
Maailmameistrivõistlustel
maailmameister 4×400 m teatejooksus 2.57,54 maailmameister 4×400 m teatejooksus 2.58,88
Isiklikud rekordid
200 m jooks 20,38 (1999) 400 m jooks 44,29 (1999)
Isiklikku
Derrick Brew on 185 cm pikk ja kaalub 81 kg.
Endotsentriline fraas
Endotsentriline fraas on fraas, mille peasõna võib esineda ka ilma laiendita ja samas täita terve fraasiga samaväärset süntaktilist funktsiooni. St et laiendi(te) väljajätmine ei muuda lauset arusaamatuks, grammatiliselt valeks ega riku lause põhistruktuuri, kuid muudab pisut lause tähendust.
Eesti keeles on endotsentriline näiteks nimisõnafraas, vrd
Eesti keel
Endotsentrilised on eesti keeles nimisõnafraas, omadussõnafraas, määrsõnafraas ja tegusõnafraas.
Nimisõnafraas, vrd näiteks
Omadussõnafraas, vrd näiteks
Määrsõnafraas, vrd näiteks
Tegusõnafraas:
Eksotsentrilised on eesti keeles Tüdruk jooksis [trepist üles]. - kaassõnafraasi peasõna on kaassõna üles
Barsebäck
Barsebäck on asula Rootsis Skåne läänis Kävlinge vallas umbes 4 km kaugusel Barsebäckshamnist. Geograafilised koordinaadid on 	55°46' N, 12°57' E.
Endotsentriline fraas
Eesti keel
Seisin [maja lähedal]. - kaassõnafraasi peasõna on kaassõna lähedal
Lund sadas [kolm päeva]. - hulgafraasi peasõna on hulgasõna kolm
Barsebäck
Asula pindala on 45 hektarit ja elanike arv 509 (2005). Aastal 1996 oli elanikke 420.
Varem töötas seal Barsebäcki tuumaelektrijaam reaktoritega Barsebäck 1 ja Barsebäck 2.
Barsebäcki lähedal on golfirada Barsebäck Golf & Country Club, kus peetakse igal aastal maailmatasemel golfiturniir.
Muuga tee
pisi|Muuga tee Randveres Aiaotsa bussipeatuse juures (2009)
Muuga tee (teeregistri number 11254) on kõrvalmaantee Viimsi vallas. Tee on 2,6 km pikk.
Tee saab alguse Viimsi–Randvere tee kümnendal kilomeetril Randvere külas ning lõpeb Metsakasti ja Muuga küla ning Maardu linna piiril. Tee kulgeb läbi nimetatud külade.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga neli truupi. Teele jääb neli bussipeatust: Hansunõmme, Aiaotsa, Vesiniidu ja Muuga.
Pärast Maardu linna piiri ületamist jätkub teesiht Muuga tee nimelise tänavana ning edasi Tallinnas Muuga tee nimelise tänavana. Maardu ja Tallinna vahelisel 30-meetrisel lõigul läbib tee Viimsi valla Laiaküla.
Arvo Sarapuu
pisi|Arvo Sarapuu esinemas [[Lasnamäe linnaosa|Lasnamäel Linnapoe avamisel Foto: Ave Maria Mõistlik, 21. mai 2014 ]] Arvo Sarapuu (26. august 1953 Tartu — 17. märts 2020) oli Eesti ettevõtja ja poliitik.
Arvo Sarapuu oli Tallinna abilinnapea 2011. aastast kuni tagasiastumiseni 26. mail 2017 seoses korruptsioonikahtlustusega. Sarapuu oli ka Eesti Keskerakonna juhatuse liige.
Haridus
Arvo Sarapuu on lõpetanud Tartu 7. Keskkooli 1972. ning Tallinna Polütehnilise Instituudi ökonoomikainsenerina 1988. aastal.
Töökäik ja liikmesus
Sarapuu oli Eesti Maapanga juhatuse liige 1997–1998 ja ATKO Grupi juhatuse liige 2001 ning ATKO Grupi nõukogu esimees alates 2001 ja ATKO Õlitööstuse nõukogu esimees alates 2003. Samuti oli ta nõukogu liige järgmistes ettevõtetes: AS ATKO Bussiliinid, AS ATKO Liinid, AS ATKO Tours, AS ATKO Trans, AS Harjumaa Liinid, AS Järvamaa Haigla, ning AS Järve Bussipark.
Poliitiline tegevus
Sarapuu oli EKP Paide Rajoonikomitee esimene sekretär 1988–1989 ning Järva maavanem 1989–1997. Ta oli Roosna-Alliku vallavolikogu liige 2005–2007 ning XI Riigikogu liige. Aprillis 2011 asus ta tööle Tallinna abilinnapeana. Sarapuu kuulus Eesti Keskerakonda alates 2006, ta on olnud ka Keskerakonna juhatuse liige.
2015. aastal kandideeris ta Riigikogu valimistel valmisringkonnas nr 3. Ta sai 1662 häält, kuid ei osutunud valituks. 4. detsembril 2016 sai ta Riigikogu juhatuse otsusega alates 5. detsembrist Riigikogu asendusliikmeks kuni 2017. aasta 4. märtsini seoses Rein Ratase volituste peatamisega tema ajutise töövõimetuse tõttu. Sarapuu loobus asendusliikme kohast ning tema asemel sai Riigikogu asendusliikmeks Igor Kravtšenko.
Korruptsioonikahtlused
Alates 2017. aasta märtsist on Arvo Sarapuu isikut hakatud meedias tugevalt seostama korruptiivsete tehingute ja meetoditega Tallinna prügiäris. 25. mail 2017 pidas Kaitsepolitsei Arvo Sarapuu kinni, kahtlustades teda toimingupiirangu rikkumises eriti suures ulatuses. Kahtlusi on asunud uurima ka Riigikogu korruptsioonivastane erikomisjon.
Arvo Sarapuu suri 17. märtsil 2020 ja ta maeti 28. märtsil 2020 Metsakalmistule.
Heikki Kovalainen
pisi| Heikki Johannes Kovalainen (sündinud 19. oktoobril 1981 Suomussalmis) on Soome endine Vormel 1 sõitja.
Enne Vormel 1
1991–2000 oli Kovalainen vormelisõitja. 1999 ja 2000 tuli ta Soome meistrivõistlustel Vormel A klassis teiseks. Vormel A maailmameistrivõistlustel tuli Kovalainen 1999 17. ja 2000 3. kohale. Lisaks saavutas ta 2000. aastal Vormel A Euroopa meistrivõistlustel 4. ja Põhjamaade meistrivõistlustel 1. koha. 3 korda sõitis ta kiireima ringi ja ta valiti aasta uustulnukaks.
2001 tuli Kovalainen Briti Vormel Renault' sarjas 4. kohale, võites 13 etapist 2 kvalifikatsiooni ja 2 etappi. 2002 oli ta Briti Vormel 3 sarjas 3., võites 26 sõidust 2 kvalifikatsiooni ja 5 etappi. 3 korda sõitis ta kiireima ringi ja ta valiti jälle aasta uustulnukaks.
2003 sõitis Kovalainen Renault' noorte sõitjate arendamise programmi raames Renault'le kuuluvas Nissani maailmasarjas. 18 etapist võitis ta 3 kvalifikatsiooni ja 1 etapi ning sõitis 1 kiireima ringi, kuid punkte sai ta rohkematelt etappidelt kui keegi teine ja see andis talle teise koha Franck Montagny järel. Näiteks Narain Karthikeyan oli 4. ja Enrique Bernoldi 6. Seepeale valiti Kovalainen Soome aasta motosportlaseks, edestades Kimi Räikköst ja Marcus Grönholmi.
2004 võitis Kovalainen Nissani maailmasarjas 18 etapist 6 ja samuti kogu sarja Tiago Monteiro ja Bernoldi ees, Karthikeyan oli 6. Kvalifikatsiooni võitis Kovalainen 10 korda, kiireima ringi sõitis 8 korda.
2005 sõitis Kovalainen GP2 sarjas. 23 etapist võitis ta 5, lisandus 2 teist ja 5 kolmandat kohta. 3 korda startis ta parimalt positsioonilt, 1 korra sõitis kiireima ringi. Kogutud 105 punkti andsid talle teise koha Nico Rosbergi järel (120 punkti) ja Scott Speedi ees (67,5). Giorgio Pantano oli 6. ja Nelson Piquet juunior 8. Meeskondlikult kogusid Kovalainen ja tema meeskonnakaaslane Nicolas Lapierre 126 punkti, millest piisas 2. kohaks.
2006–2007: Renault
pisi|[[2007. aastal Malaisias teenis Kovalainen oma elu esimesed punktid Vormel 1-s]] Kovalainen alustas oma Vormel 1-karjääri 2006. aastal Renault' testisõitjana. Meeskonna põhisõitjad olid Fernando Alonso ja Giancarlo Fisichella, kes saavutasid vastavalt 1. ja 4. koha ning meeskondliku maailmameistritiitli. Testsõitjate hulka kuulus ka Piquet juunior.
2007. aastal sai Kovalainen Fisichella kõrval Renault' põhisõitjaks, sest Alonso oli kolinud McLarenisse. Kovalainen teenis juba teisel etapil punkti ja edaspidi läks asi järjest paremini, sest ta sõitis eriti hooaja teisel poolel Fisichellast järjekindlalt paremini. Kovalainen sõitis 7 punkti järjest punktidele, seeria lõpetas teine koht Jaapani GP-l ning Kovalainen oli hooaja kokkuvõttes 30 punktiga 7., Fisichella 21 punktiga 8. Meeskondlikult seevastu jäädi tiitli kaitsmisest kaugele, McLareni diskvalifitseerimise tõttu andis meeskonna 51 punkti siiski 3. koha. Kovalainen liikus Renault'st nii-öelda ülespoole, McLarenisse, Fisichella allapoole, Force Indiasse.
2008–2009: McLaren
pisi|[[2008. aastal Austraalias sõitis Kovalainen kiireima ringi]] 2008 palkas McLaren Kovalaise Lewis Hamiltoni kõrvale, kes eelmisel aastal oleks äärepealt maailmameistriks tulnud. Teist aastat järjest Hamilton viimase etapiga võitu käest ei lasknud ja säilitas punktilise edu Felipe Massa ees, tulles maailmameistriks. Kovalainen sõitis hooaja avaetapil Austraalias ja kolmandal etapil Bahreinis kiireima ringi, Suurbritannias võitis kvalifikatsiooni. Ta saavutas teisel etapil Malaisias kolmanda koha, Ungaris oma elu esimese etapivõidu ja Itaalias teise koha ning oli 53 punktiga 7. Meeskondlikult kaotas McLaren Ferrarile (Massa ja Räikkönen) ning tuli 151 punktiga teiseks.
2009. aasta hooaeg kulges McLarenile viletsalt. Eriti algus, kust ei tulnud ühtki poodiumikohta ja Kovalainen katkestas enam kui pooled sõidud. Teine pool hooajast oli parem, Hamilton võitis 2 etappi ja Kovalainen ei katkestanud kordagi, kuid kokkuvõttes oli Hamilton 49 punktiga 5. ja Kovalainen 22 punktiga 12. Üllatuslikult andis seegi 71 punktiga meeskondliku 3. koha.
2010: Lotus
Pärast ebaõnnestunud hooaega ei tahtnud McLaren Kovalaisega lepingut pikendada. Tükk aega püsis kahtlus, et ta ei leiagi endale meeskonda, kuid BMW varemetele rajatud Lotus palkas tema ja Jarno Trulli oma sõitjateks.
Eraelu
Kovalainen käib briti spordipsühholoogi Catherine Hyde'iga. Nad on otsustanud abielluda 10. oktoobril 2010.
Beetham Tower
Beetham Tower (tuntud ka kui Hilton Tower) on uusmodernistlik pilvelõhkuja Suurbritannias Manchesteris. Hoone valmis aastatel 2004–2006 ja see oli 2006–2018 Suurbritannia kõrgeim väljaspool Londonit asuv pilvelõhkuja. Katuse kõrgus on 168,87 m.
Hoonel on 48 korrust, millest alumised 23 hõlmab Hilton Hotel, ülemistel korrustel asuvad korterid.
Beetham Tower asub Manchesteri peatänava Deansgate'i ääres.
Hoone arhitekt oli Ian Simpson.
Beetham Toweri ületas kõrguselt 2018. aastal neljast kõrghoonest koosnev Deansgate Square, mis ehitati samuti Manchesteri.
Montanism
Montanism oli äärmuslik usulahk, mis sai alguse 170. aastal, kui Montanus ja 2 naist asusid sõnumit kuulutama Früügias (Türgis). Range askees, paastumine, abielust hoidumine, märtrisurmale vastuminek.
Mudel
Mudel on objekti struktuurselt sarnane esitus, analoog, mis asendab tunnetusprotsessis tavaliselt keerukamat objekti.
Montanism
Ajalugu
Montanus astus esile 157 (või hiljem) Früügias. Varem oli Kybele preester? Ta väitis end olevat Jh 14,14 "parakleet", st Püha Vaimu kehastus. Teda saatsid naisprohvetid Priscilla ja Maximilla (suri 179). Hiljem heitis liikumine apokalüptilise ballasti minema, säilitas eetilised nõuded. 207. aastal sai Tertullianusest Kartaagos montanist. Liikumine käis aegapidi alla.
Eklesioloogia
Montanismi tuleb mõista reaktsioonina nähtustele kirikus, mis sel ajal esile kerkisid: Jeesuse peatse taastuleku ootus andis järele. Moraal muutus lõdvemaks. Apostlite aja karismaatilise elemendi asemele astus kiriklik amet. Montanus püüab seda arengut peatada ning nende tendentside vastu võidelda. Kirikut sunnitakse seeläbi ennast uuesti defineerima. Sellest saab teadlikult "ametikirik", karismaatilised elemendid marginaliseeritakse.
Mudel
Mudel võib olla abstraktne (näiteks matemaatiline mudel, joonis või sõnaline kirjeldus) või konkreetne ese.
Representatsioon
Miks või millises mõttes näiteks mittekeeleline mudel midagi muud representeerib? Analoogne probleem on keelefilosoofias, vaimufilosoofias (mis mõttes mingi vaimuseisund representeerib mingit asjade seisu) ja esteetikas (mis mõttes värviplekkide kogum lõuendil midagi kujutab?).
Semantilise teooriakäsituse versiooni järgi, mis toetub matemaatilisele mudelimõistele, peab mudel olema oma objektiga isomorfne (Bas van Fraassen, The Scientific Image; Partrick Suppes 2002) või osaliselt isomorfne (Newton Da Costa, Steven French 2003). Brent Mundy (1985) ja Chris Swoyer (1991) on ette pannud nõrgemaid nõudeid. Teises semantilise teooriakäsituse harus nõutakse lihtsalt sarnasust (Ronald Giere 1988, 2004; Paul Teller 2001). Selline lähenemine seletab ka ebatäpseid ja lihtsustavaid mudeleid, kuid vajab sarnasuse aspektide ja astmete täpsustamist. Viimane sõltub käsilolevast probleemist ja laiemast kontekstist ning seda ei saa puhtfilosoofiliselt teha (Teller 2001).
Mudelit iseloomustab teatud representatsioonistiil: on olemas näiteks mõõtkavamudel, idealiseeritud mudel, analoogiline mudel, fenomenoloogiline mudel. Need mõisted pole veel hästi välja töötatud. Ebaselge on ka nende omavaheline seos. Kas analoogiad on idealisatsioonidest fundamentaalselt erinevad või saab need paigutada ühele skaalale? Mille poolest ikoonid erinevad idealisatsioonidest ja analoogiatest? Puudub süstemaatiline ülevaade mudelite võimalikest suhetest reaalsusega.
Mõõtkavamudel
Mõõtkavamudelid on Charles Sanders Peirce'i mõttes ikoonid. Pole selge, millistel tingimustel mudel on ikoon.
Idealiseeritud mudel
Idealiseeritud mudelite puhul lihtsustatakse keerukat nähtust, et teha seda kergemini käsitletavaks.
Abstraheerimine (aristoteleslik idealisatsioon, tühisuseeldused, isoleerimismeetod) on konkreetselt objektilt kõigi ebaoluliste omaduste mõtteline eemaldamine, et keskenduda teatud omadustele isoleeritud kujul.
Idealisatsioon ehk galileilik idealisatsioon ehk moonutatud mudel on meelega tehtud moonutustega mudel. Mida niisugune mudel reaalsuse kohta ütleb? Ronald Laymon (1991) mõistab idealisatsiooni ideaalpiirina: kujutleme tegeliku olukorra katseliste peenenduste jada ning nõuame, et mida lähemal on süsteemi omadused ideaalpiirile, seda lähemal oleks süsteemi käitumine ideaalpiiri käitumisele (monotoonsus). Pole aga selge, kuidas idealisatsiooni mõista, kui teda ei saa esitada ideaalpiirina. Saab küll põhimõtteliselt valmistada järjest libedamate pindade jada, kuid ei saa valmistada süsteemide jada, milles Plancki konstant läheneb nullile. Tekib küsimus, kas idealiseeritud mudeli deidealiseerimine teeb teda alati realistlikumaks.
Mudel võib olla ühtaegu abstraktsioon ja idealisatsioon. Mudeleid, mis isoleerivad väikese arvu omadusi ja moonutavad neid äärmuseni, nimetatakse karikatuurideks ehk karikatuurmudeliteks (Allan Gibbard, Hal Varian 1978; Julian Reiss 2006). On vaieldav, kas selliseid mudeleid saab vaadelda modelleeritavate süsteemide informatiivsete representatsioonidena.
Matemaatiline lähendus on erinevalt idealisatsioonist puhtformaalne. Mõnikord õigustab konkreetset lähendust see, et tegu on mõne aktsepteeritava idealisatsiooni matemaatilise vastega.
Analoogmudel
Analoogmudel modelleerib ühtesid nähtusi analoogia põhjal teiste nähtustega, näiteks majandussüsteemi hüdrauliline mudel, gaasi piljardikuulimudel, vaimu arvutimudel, aatomituuma vedelikutilgamudel. Asjad on analoogsed, kui nende vahel on teatud relevantsed sarnasused. Mary Hesse eristab analoogiate tüüpe sarnasussuhete liikide järgi. Üks lihtne analoogiatüüp põhineb ühistel omadustel. Analoogia võib põhineda ka omaduste relevantsetel sarnasustel (heli ja valguse analoogia). Analoogiad võivad põhineda ka osadevaheliste suhete samasusel või sarnasusel. Kõiki neid nimetab Hesse materiaalseteks analoogiateks. Formaalne analoogia on asjadel Hesse järgi siis, kui need on sama formaalse arvutuse interpretatsioonid, näiteks neid kirjeldab sama matemaatiline võrrand.
Positiivne analoogia seisneb Hesse järgi ühistes omadustes või suhetes, negatiivne analoogia mitteühistes omadustes või suhetes. Neutraalne analoogia hõlmab omadused, millest pole veel teada, kas nad kuuluvad positiivse või negatiivse analoogia alla. Neutraalsetel analoogiad on heuristiline roll: need tekitavad küsimusi ja ajendavad uusi hüpoteese.
Andmemudel
Andmemudel (Patrick Suppes 1962) on toorandmete (vahetust vaatlusest saadud andmete) korrigeeritud ja korrastatud ning paljudel juhtudel idealiseeritud versioon. Kõigepealt kõrvaldatakse vaatlusvigadest tingitud vead ning seejärel andmed korrastatakse, näiteks tõmmatakse läbi punktihulga sile joon. Andmete mudelitel on teooriate kinnitamisel oluline osa, sest teooria ennustusega ei võrrelda mitte toorandmeid, vaid andmete mudelit.
Andmete mudeli konstrueerimine nõuab keerulisi statistilisi meetodeid ning tekitab tõsiseid metodoloogilisi ja filosoofilisi küsimusi. Kuidas otsustada, millised punktid tuleb andmehulgast eemaldada ja milline joon tuleb puhtast andmestikust läbi tõmmata? Esimest küsimust on arutatud peamiselt eksperimendifilosoofias. Teise küsimuse puhul tekib kõvera sobitamise probleem: andmed ise ei näita kõvera kuju. Teooriavaliku traditsioonilises arutelus on pakutud, et selle määravad taustteooria, lihtsusekaalutlused, eelnevad tõenäosused või mitu tegurit korraga.
Teoreetiline mudel
Paljusid loodusteaduslikke mudeleid, eriti füüsikas, saab vaadelda mudelitena mudeliteoreetilises mõttes. Näiteks pendli liikumise mudel on Newtoni liikumisvõrrandi kui teooria mudel.
Füüsilised esemed
Mudeleid, mis on füüsilised esemed, nimetatakse tavaliselt materiaalseteks mudeliteks. Nende seas on puust silla-, auto-lennuki- ja laevamudelid, Watsoni ja Cricki metallist DNA mudel, Phillipsi majanduse hüdrauliline mudel ja mudelorganismid. Materiaalsed mudelid ei tekita ontoloogilisi raskusi peale nende, millega metafüüsikas tavaliselt tegeldakse.
Fiktsionaalsed objektid
Näiteks Bohri aatomimudel, hõõrdumiseta pendel ja isoleeritud populatsioonid on mudeli, mis eksisteerivad ainult teadlaste vaimus ja representeerivad, ilma et neid füüsiliselt realiseeritaks ja nendega katseid tehtaks. Tundub loomulik pidada neid fiktsionaalseteks entiteetideks. See positsioon ulatub tagasi Kurt Vaihingerini ("Die Philosophie des Als Ob"). Ronald Giere ("Explaining Science: A Cognitive Approach") on väitnud, et mudelid on abstraktsed entiteedid, millest on jäänud mulje, et ta pidas silmas fiktsionaalseid entiteete. Teadlased räägivadki mudelitest sageli nii, nagu need oleks objektid. Mõned filosoofid (Mary Morgan 1999) peavad mudelitega manipuleerimist teadusliku uurimistöö olemuslikuks osaks; manipuleerida aga saab nähtavasti ainult sellega, mis on olemas. Peale selle, mudelitel on sageli rohkem omadusi kui need, mis neile eksplitsiitselt omistatakse; sellepärast nad huvi pakuvadki. Seda saab kergesti seletada, kui pidada mudeleid objektideks. Selle lähenemise nõrk koht on see, et fiktsionaalsed entiteedid tekitavad suuri ontoloogilisi raskusi. Paljud filosoofid on väitnud, et fiktsionaalseid entiteete pole olemas ning näilistest ontoloogilistest sidumustest nendega tuleb lahti öelda. Williard Van Orman Quine ("On What There Is") ütleb, et tegelikult niisugustele objektidele ei osutata ning näiteks lause "Pegasust ei ole olemas" saab analüüsida kujule "Mitte miski ei pegasusetse," muutes osutava termini predikaadiks ja vabanedes ontoloogilisest sidumusest. Sellepärast kaotasid teadusfilosoofid fiktsionaalsete elementide vastu huvi. Arthur Fine (1993) väitis aga, et fiktsioonidel on teaduslikus mõtlemises tähtis koht.
Seisukohta, et mudelid on fiktsioonid, arendavad Anouk Barbrousse ja Pascal Ludwig (2009), Gabrielle Contessa (2010), Roman Frigg (2010a, 2010b), Peter Godfrey-Smith (2006, 2009), Mary Leng (2010) ja Adam Toon (2010a, 2010b). Ronald Giere (2009) ei nõustu tema tööde tõlgendusega ja vastustab mudelite pidamist fiktsioonideks. Antifiktsionalistid on ka Lorenzo Magnani (2012), Christopher Pincock (2012) ja Paul Teller (2009). Michael Weisberg (2012) on vahepealsel positsioonil.
Hulgateoreetilised struktuurid
Patrick Suppesilt (1960) pärineb vaade, et mudelid on hulgateoreetilised struktuurid. Seda vaadet (teatud variantidega) jagab ka enamik semantilise teooriakäsituse pooldajaid. Et sellised mudelid on sageli tihedalt seotud matemaatikaga, nimetatakse neid mõnikord matemaatilisteks mudeliteks.
Sellele vaatele on vastu väidetud, et teaduses on tähtis osa ka niisugustel mudelitel, mille konstrueerimist ja funktsioneerimist see vaade ei seleta (Nancy Cartwright 1999, Stephen Downes 1992, Margaret Morrison 1999). Samuti on öeldud, et hulgateoreetiline lähenemine ei võimalda seletada, kuidas struktuurid füüsilist maailma representeerivad (Roman Frigg 2006).
Võrrandid
Mudeliteks nimetatakse sageli ka võrrandeid.
Sellele võib vastu väita esiteks, et sama olukorda võib olenevalt koordinaatide valikust kirjeldada erinevate võrranditega, aga see ei anna mitut mudelit, ja teiseks, et mudelil (näiteks ostsillaatoril) on teised omadused kui võrrandil (näiteks ostsillaatori liikumisvõrrandil).
Segaontoloogiad
Mudelid võivad olla ka eri ontoloogilistesse kategooriatesse kuuluvate elementide segud. Näiteks Mary Morgani (2001) järgi sisaldavad mudelid nii struktuurilisi kui ka narratiivseid elemente ("lugusid").
Mudelid realismi ja antirealismi debatis
Antirealistid on väitnud, et mudelite loomise praktika räägib nende positsiooni kasuks. Nancy Cartwright (1983) toob näiteid sellest, kuidas head mudelid on sageli väärad ning tõesteks peetavatest pole suurt kasu (näiteks laseri tööpõhimõtte mõistmiseks).
Realistid ütlevad, et head mudelid on tavaliselt vähemalt ligikaudselt tõesed. Raymond Laymon (1985) väidab, et mudeli ennustused muutuvad mudeli deidealiseerimisel tavaliselt paremaks; see räägib tema arvates realismi kasuks.
Antirealistid kaebavad tavaliselt, et ligikaudse tõesuse mõiste on tabamatu. Nancy Cartwright (1989) ütleb ka, et pole alust eeldada, et mudelit saab alati deidealiseerivate paranduste abil paremaks muuta. Peale selle tundub, et teadlased tavaliselt ei tegele olemasoleva mudeli korduva deidealiseerimisega, vaid võtavad vajaduse korral kasutusele uue mudeli (Stephan Hartmann 1998). Enamasti pole ka selge, kuidas saaks mudelit deidealiseerida, et jõuda tõeseks peetava teooriani.
Antirealistid kasutavad ka ühitamatute mudelite argumenti, mis lähtub sellest, et teadlased kasutavad ühe ja sellesama süsteemi kohta ennustuste tegemiseks sageli omavahel ühitamatuid mudeleid (Margaret Morrison 2000). Realistid leiavad tavaliselt, et teooria ennustuste edukus on tihedalt seotud teooria ligikaudse tõesusega; ühitamatud teooriad ei saa aga kõik olla isegi mitte ligikaudselt tõesed.
Realistid saavad esiteks vaidlustada väidet, et kasutatavad mudelid on ennustuslikult edukad. Teiseks võivad nad kaitsta perspektiivirealismi (Ronald Giere, "Science Without Laws" (1985); Alexander Rueger 2005), mille järgi iga mudel toob välja nähtuse ühe aspekti ning nõnda tekib täielikum pilt. Kolmandaks võivad nad öelda, et mudelid ongi alati mingis suhtes väärad ning sellepärast ei saa nende järgi realismi kohta midagi öelda.
Termin
Sõna "mudel" pärineb ladinakeelsest sõnast modulus (väike mõõt), mis on omakorda tuletis ladinakeelsest sõnast modus.
23. aastast alates on kasutatud ladinakeelset sõna modulus näidise tähenduses.
11.–14. sajandil leidub sõna "mudel" mustri, näidise, eeskuju, šablooni, kujundi (inglise keeles pattern) või valuvormi või matriitsi (mold) tähenduses saksa keeles kui Modul või Model, prantsuse keeles kui modle, molle, m ole ja moule, itaalia keeles mòdano ning inglise keeles mould.
13. sajandil hakati itaaliakeelset sõna mòdulo kasutama Vitruviuse mõiste ‘mõõt’ tähenduses ning 16. sajandil tuli samas tähenduses prantsuse ja inglise keeles käibele sõna module.
1355. aastal on dateeritud itaaliakeelse sõna modello kasutamine arhitektuurse kujutise (joonise) ning 1417. aastal üheselt arhitektuurse objekti vähendatud kolmemõõtmelise kujutise tähenduses. Selles tähenduses juurdus see sõna 1450ndatel. Itaalia keelest levis sõna kasutamine arhitektuuri terminina 16. sajandil prantsuse (modelle ja modèle), saksa (Model) ja inglise keelde (model ja modell). Arusaam mudelist kui eelkõige arhitektuurse või ka muu reaalse objekti kas kahe- või kolmemõõtmelisest kujutisest püsis käibes kuni 1750ndateni.
14. sajandil hakati muusikas kasutama ladinakeelsest sõnast modulus tuletatud juba Vitruviusel esinevat sõna modulation (modulatsioon), millega peeti silmas harmooniale tuginevat laulmist või komponeerimist. Hiljem selle sõna tähendus muusikas laienes ning sellega mõeldi millegi vormimist mõõdule ja proportsioonidele vastavalt. Erinevates keeltes võeti kasutusele ka verb 'moduleerima': saksa keeles modeln, modulieren, modellieren, inglise keeles mold või mould, modulate või modulize, modelize või model, prantsuse keeles mouler, moduler või moduliser, modeler ning itaalia keeles modanare, modulare, modellare.
Mõiste
1611 leiduvad mudeli mõistet avavad sõnastused Randle Cotgravesi prantsuse-inglise sõnaraamatus ("Randle Cotgraves Dictionary French-English"):
Mitte kõigi varaste määratluste puhul ei peetud mudeli mõistega silmas arhitektuurset mudelit. Näiteks Blaise Pascal kirjutab aastal 1657 abstraktsest mudelist kui "sooritatavast vaimsest tööst või moraalsest toimingust (ouvrage d'esprit ou action morale, dont on peut s'inspirer).
1717. aastal kirjutas Johann Hübner (teine väljaanne aastal 1741), et mudel (Modell) või eksemplar (Exemplar) ’) "on asja väiksem kindla mõõtkava alusel loodud puust, kipsist, Thon-ist või ka maa peale ehitatud füüsiline kujutis. Kunstnikud ja ehitajad nimetavad mudeliks kõike, mille järeletegemiseks kõigepealt loovad. Samuti nimetatakse ka kunstiakadeemiates mudeliks (modelliks) seda, kes seisab alasti õpilaste ees, kes teda joonistavad. Mudeliteks nimetatakse niisiis puust, kipsist, vahast või Thon-ist valmistatud väikseid figuure või piltidest, majadest, paleedest või masinatest, mille järgi ehitatakse suured lossid ning mida valmistatakse niinimetatud mudelilaudadel ja vahast poseerimisalustel, mis kujutab enesest paberile joonistatud joonise järgi valmistatud mõõtkavaliselt vähendatud kehalist mudelit, mille abil ehitise tellija kujutab palju paremini ette kavandatavat ehitist ning senikaua, kui see veel väike on, on ka võimalik vigu palju lihtsamini korrigeerida." (eine cörperliche Abbildung eines Dinges ins kleine, oder nach dem verjüngten Maas-Stabe, sonderlich die Abbildung einer Vestung in Holtz, Gips, Thon, oder auf der Erde selbst. Die Mahler und Bildhauer nennen alles, was sie nachzumachen sich vorsetzen, ein Modell, und also nennet man auf der Mahler- und Bildhauer-Academie denjenigen ein Modell, welcher sich gantz nackend vor die Schüler darstellet oder hinleget, damit man nach ihm zeichnen möge. Insgemein werden Modelle genannt, die von Holtz, Gips, Wachs, oder Thon gemachten kleinen Figuren von Bildern, Häusern, Palatiis oder Machinen, nach welcher hernach das grosse soll verfertiget werden, daher an vielen Höfen, sonderlich wo grosse Schlösser erbauet werden, die so genannten Modell-Tischer und Wachs-posirer seyn, welche vorher ein cörperliches Modell nach dem auf dem Papier vorgezeichneten Aufriss, nach dem verjüngten Maass-Stabe verfertigen müssen, damit sich der Bau-Herr eine so viel bessere ideam von dem aufzurichtenden Gebäu vorstellen, und so lange es noch ins kleine ist, die Fehler so viel besser daran können corrigiret werden.)
1827–1829 sõnastas Wilhelm Traugott Krug mudeli mõiste oma filosoofia leksikonis: "Mudel on muster, mille järgi on võimalik mingis seoses (teaduslikus, kunstilises või moraalses) joonduda, kusjuures on määratud ka teatud käsitlusviis (modus agendi). Mudel võib seejuures olla juba antud (kui keegi joonistab näiteks looduspilti või elavat figuuri) või alles selle poolt loodud, kes selle järgi joonduda soovib. Viimasel moel toimivad eelkõige kujutavad kunstnikud, et anda oma teostele maksimaalne lõpetatus. Nad modelleerivad kõigepealt teose, enne kui nad selle teostavad. Aga modelleerib ka see, kes loob kõne, süžee, kirjutise või teadusliku süsteemi visandi. Kui ta seejärel seda visandit järgib, juhib see teda tulemusteni, mida ta juba visandis ette nägi. ("''Modell ist das Muster, nach welchem man sich in irgend einer Beziehung (in wissenschaftlicher, künstlerischer oder sittlicher Hinsicht) richtet, wodurch also eine gewisse Handlungsweise (modus agendi) bestimmt ist. Das Modelle kann demnach entweder schon gegeben sein (wie wenn jemand nach einer natürliche Gestalt oder lebenden Figur zeichnet) oder erst von dem hervorgebracht werden, der sich künftig danach richten will. Letzteres thun besonders die bildenden Künstler, um ihren Werken die höchstmögliche Vollendung zu geben; sie modellieren erst das Werk, bevor sie es ausführen. Aber auch derjenige modelliert, welcher einen Entwurf u einer Rede, Abhandlung, Schrift oder zu einem wissenschaftlichen Systeme macht. Denn wenn er diesen Entwurf nachher ausführt, so richtet er sich nach demselben; und ebendeswegen machte er den Entwurf.''")
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Maal on toimunud olulised kliimamuutused väga laias skaalal, ulatudes aastakümnetest miljardite aastateni. Kliima kujuneb paljude looduskomponentide koosmõjul ja see on väga keeruline protsess, kus iga tegur võib tavapärastele seaduspärasustele oma nüansi lisada. Siin käsitleme päikese-, atmosfääri- ja astronoomilisi tegureid, mis võisid mängida rolli mõnes kliimalises varieeruvuses.
Mudel
Mõiste
1892. aastal liigitas Ludwig Boltzmann oma artiklis "Über die Methoden der theoretischen Physik" mudelid kolme tüüpi (ilmunud ka kogumikus "Populäre Schriften" 1905:
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Astronoomilised tegurid
Astronoomilised tegurid on Maa-välised tegurid, mille olemasolust ja mõjust on inimene olnud alati teadlik: aastaaegade muutumine ja sellega seotud Päikese erinev kõrgus, öö ja päeva vahetumine on kõigile ilmselgelt näha. Astronoomiliste tegurite mõju on perioodiline ehk tsükliline.
Mudel
Mõiste
1902. aastal ilmunud Encyclopaedia Britannica artiklis "Mudel" kirjeldab Boltzmann lisaks veel tervet rida mudeleid:
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Solaarne muutlikkus
Päikesest saadav energia juhib Maa kliimat. Globaalseid kliimamuutusi võivad põhjustada muutused, mis mõjutavad planeedile jõudva päikesekiirguse hulka ja mida nimetatakse insolatsiooniks ning mis muudavad päikesevalguse jaotust selle pinnal. Igas minutis võtab Maa välisatmosfäär umbes kaks kalorit energiat ruutsentimeetri pindala kohta, väärtus, mida tuntakse päikesekonstandi nime all. Vaatamata nimele, varieerub päikesekonstant aja jooksul.
Mudel
Mõiste
1910. aastal jagab füüsik Georg William de Tunzelmann oma eelkäijat Joseph Larmorit universumi mudelid mehaanilisteks, molekulaarseteks ja mentaalseteks.
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Solaarne muutlikkus
Peaaegu kõigi Päikesesüsteemi evolutsioonimudelite järgi on Päikesesüsteemi algusest, 4,6 miljardit aastat tagasi, Päikese heledus aja jooksul pidevalt kasvanud. Värskeimad arvutused näitavad, et Päikese toodangu murdosa suurenemine kogu perioodi jooksul on umbes 25–30 protsenti (Newman ja Rood, 1977; R. Strothers, tsiteerituna Canuto ja Hsieh, 1978). Heleduse variatsioon on põhimõtteliselt seotud Päikese keskmise molekulmassi muutumisega, mis kaasneb vesiniku muundamisega heeliumiks. Seega, kui me nõustume, et vesiniku sulandumine heeliumiks on olnud Päikese väljundi allikas peaaegu kogu ajaloo vältel, on keeruline vältida väljundi ajalisi muutusi. Siiski on üks täiendav tegur, mida tuleb kaaluda enne, kui leppida kokku ülaltoodud pikaajalistes päikesetoodangu muutuses. Need muutused toimuvad nii pika aja jooksul, et universum ise on nende vahel oluliselt varieerunud. Päikese aktiivsusega käivad kaasas ka sagedased magnettormid, mis on eriti mõjusad põhja laiuskraadidel, sh Eestis.
Mudel
Mõiste
1927. aastal teeb Joshua Craven Gregory vahet mehaanilistel ja hingestatud mudelitel. See seisukoht meenutab René Descartesi ja Robert Boyle'i seisukohti 17. sajandist, mille kohaselt "primitiivse inimese" hingestatud mudel asendati mehaanilise mudeliga.
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Solaarne muutlikkus
Kui ükski teine tegur ei varieeruks, tähendaks mineviku madalam päikesevõimsus seda, et Maa temperatuur oleks järk-järgult edasi liikudes järk-järgult madalam. Päikese heleduse areng kujutab paradoksi ka Marsi jaoks. Teatud tüüpi kanalid, mis asuvad selle planeedi pinnal, näivad olevat varem olnud voolava veega nikerdatud, ehkki nüüd on need kuivad. Kuid kuna need maastikud tekkisid mitu miljardit aastat tagasi, on päikeseenergia pikaajaliste muutuste tõttu oodata külmemat ja mitte soojemat kliimat.
Tõeline salanõunik
Tõeline salanõunik, ka tegelik salanõunik (vene keeles действительный тайный советник) oli Venemaa keisririigi tsiviilteenistuse II klassi teenistusaste, mis oli võrdne armee general en chef 'i (vene keeles генерал-аншеф ' i; 1763–1796) ja mereväe admirali auastmega.
Mudel
Mõiste
1934–1936 peavad loogikud Rudolf Carnap, Morris Raphael Cohen, Ernest Nagel ja eelkõige Alfred Tarski mudeliks aksiomaatilise süsteemi ja formaliseeritud teooria täideminekut (fulfilment). Alfred Tarski klassikaline mudeli määratlus kõlabki: "Võimalik realisatsioon, mille puhul teooria T kõik laused rahuldavad mudelit T." ("A possible realization in which all valid sentences of a theory T are satisfied is called a model of T.")
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Milankovići tsüklid
Serbia astrofüüsik Milutin Milanković on kõige tuntum maakera liikumist ja pikaajalist kliimamuutust käsitleva teooria väljatöötaja. Milankovići teooria on pikaajalise kliimamuutuse seletus. Ta ehitas oma teooria üles varasemate tööde eeskujul, mida tegid J. A. Adhemar ja James Croll. Milankovići tsüklid selgitavad, kuidas planeedi kliimamuutuse eest orbitaalsed variatsioonid vastutavad. Ta väitis, et kui mõned tsükliliste variatsioonide osad on kombineeritud ja esinevad samal ajal, siis nad vastutavad peamiste muutuste eest Maa kliimas (isegi jääaegades). Milanković hindas kliima kõikumisi viimase 450 000 aasta jooksul ja kirjeldas külma ja sooja perioodi. Kuigi ta tegi oma tööd 20. sajandi esimesel poolel, ei suudetud Milankovići tulemusi tõestada enne 1970. aastaid.
Tõeline salanõunik
Venemaa keisririigi Valitsevas Senatis oli kõige rohkem tõelise salanõuniku auastmega liikmeid.
Mudel
Mõiste
1945. aastal eritlevad Arturo Rosenblueth ja Norbert Wiener ja materiaalseid ja formaalseid (intellektuaalseid) mudeleid. Samasugust vahet teeb ka 1951. aastal Karl Wolfgang Deutsch. Ka Viktor A. Stoff oma raamatus "Modelleerimine ja filosoofia (Modellierung und Philosophie, 1969, 36–50, 315–323) teeb vahet materiaalsetel mudelitel, mille hulka ta liigitab näiteks hoonete ja linnade plaanid ning molekulimudelid ja vaimsed mudelid, mille hulka temal kuuluvad näiteks geograafilised kaardid ja keemiliste ainete struktuurid.
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Milankovići tsüklid
Milanković, olles matemaatik, võttis Crolli töö ette ja asus välja töötama kliimamuutuste matemaatilise teooria. Milanković väidab, et päikesekiirgus ei ole piisavalt võimas planeedi kliima muutmiseks. Kuid muutused Maa orbiidil võivad olla. Milankovići teooria kohaselt põhineb see kolmel põhiparameetril, mis muudavad planeedi tõlkimise ja rotatsiooni liikumist:
Los Angelese Eesti Maja
Maja asub aadressil 1306 W24th St, Los Angeles, CA 90007.
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Ekstentrilisus
Ekstsentrilisus on Maa orbiidi kuju muutumine päikese käes. Päikesele kõige lähemal asuva aja (perifeeliumi) ja aja, mil me oleme kõige kaugemal päikese käes (apsiid), vahe on umbes 3%. 95 000 aasta pikkuse tsükli jooksul on Maa orbiidi kuju ümber Päikese kord ümmargusem ja kord elliptilisem. Maa orbiidi muutused mõjuvad kliimale ja on sarnased päikese aktiivsuse kõikumistega, väikesed kõrvalekalded orbiidi positsioonis põhjustavad päikesekiirguse ümberjaotust Maa pinnal. Orbiidi muutusi peetakse viimase jääaja, jää- ja liustikevaheliste tsüklite vaheldumise peamisteks põhjusteks. Maakera orbiidi pretsessioon põhjustab väiksemaid muutusi, näiteks Sahara kõrbe piirkonna perioodiline suurenemine ja vähenemine.
Objektiivsus
Maa kliimale mõjuvad tema enda orbiidi muutused, väikesed kõrvalekalded orbiidi positsioonis põhjustavad päikesekiirguse ümberjaotust Maa pinnal. 42 000-aastase tsükli korral on maapinnal kõverad ja telje nurk päikese pöörlemiskiiruse suhtes varieerub vahemikus 22,1–24,5°. Väiksem nurk kui meie praegune 23,45° tähendab vähem hooajalisi erinevusi põhja- ja lõunapoolkeral, samas suurem nurk tähendab suuremaid sesoonseid erinevusi (st soojem suvi ja jahedam talv). Orbiidi muutusi peetakse viimase jääaja jää- ja liustikevaheliste tsüklite vaheldumise peamisteks põhjusteks. Maakera orbiidi pretsessioon põhjustab väiksemaid muutusi, näiteks Sahara kõrbe piirkonna perioodiline suurenemine ja vähenemine.
Los Angelese Eesti Maja
Majas tegeletakse koorilaulu, rahvatantsu, teatri ja täienduskoolitusega.
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Pretsessioon
Maa pretsessioon, mille jooksul Maa pöörlemistelg teeb tiiru ümber kujuteldava ringjoone, on ka kõige lühema kestusega – ühe tsükli kestus on kõigest 26 000 aastat. Pretsessiooni nihutab periheeli ja afeeli kuupäevi edasi iga 70 aasta jooksul ühe päeva võrra. Nii on 13 000 aasta pärast Maa Päikesele kõige lähemal juulis praeguse jaanuari asemel, muutes nii hooajalised erinevused intensiivsemaks põhjapoolkeral ning nõrgendades neid lõunapoolkeral. Hooaegade intensiivistumine tähendab külmemaid talvesid ning soojemaid suvesid, vastupidine protsess aga pehmemaid temperatuure nii suvel kui ka talvel.
Los Angelese Eesti Maja
9.–12. augustil 2007 toimusid Los Angeleses XXVIII Lääneranniku Eesti päevad.
Kliimat kujundavad astronoomilised tegurid
Atmosfääri koostise muutused
Selles peatükis uurime atmosfääri gaaside rolli Maa temperatuuri kontrollimisel. Peamine maakera soojusallikas on päikeseenergia, mis kandub Päikeselt Maale kiirguse kaudu ja muundub soojuseks Maa pinnal. Atmosfääri struktuur ja koostis toimivad Maa pinnatemperatuuri hoidmiseks vedela vee faasipiirides ja organismide kaitsmiseks ultraviolettkiirguse kahjustamise eest. Gaasid, nagu osoon, välisatmosfääris peegeldavad või neelavad suurt osa sissetulevast lühilainepikkusest päikesekiirgust. Suur osa Maa pinnale jõudvast päikesevalgusest kiiratakse atmosfääri pikema lainepikkuse infrapunaenergia või kuumusena. Keskmise ja madalama atmosfääri gaasid, nimelt süsinikdioksiid ja veeaur, neelavad seda infrapunakiirgust, mille tõttu atmosfääri temperatuur tõuseb, seda nähtust nimetatakse kasvuhooneefektiks. See atmosfääri lõksus olev soojus juhib atmosfääri ja okeanograafiat, hoiab ookeanid vedelad ja säilitab globaalseid kliimavöötmeid.
Maa kliimat mõjutab tugevalt päikesekiirguse atmosfääri peegeldamise, neeldumise ja edasiandmise viis. Selle päikesekiirguse sisendi tasakaalustamiseks eraldab Maa ise kosmosesse kiirgust. Osa sellest maapealsest kiirgusest on kasvuhoonegaaside poolt lõksus ja kiiratakse tagasi Maale, põhjustades kasvuhooneefektina tuntud pinna soojenemist. Nagu näeme, on maapealse kiirguse püüdmine looduslikult esinevate kasvuhoonegaaside mõjutamisse hädavajalik, et säilitada Maa pinnatemperatuur. Praegu peegeldab umbes 30% saabuvast päikeseenergiast tagasi kosmosesse, atmosfäär neelab umbes 20% ja ülejäänud 50% jõuab Maa pinnale.
Tõeline salanõunik
Salanõunikust madalam tsiviilteenistuse aste oli salanõunik.
Mudel
Mõiste
1951. aastal eristab Herman Meyer teaduslike mudelite hulgas mehaanilisi (vrd. Isaac Newtoni „Principia”), aritmeetilisi (vrd täringumäng) ja aksiomaatilisi (vrd. gaaside kineetiline teooria).
1957. aastal teevad C. West Churchman, Russell L. Ackoff and E. Leonard Arnoff oma raamatus "Introduction to Operations Research" (1957, 155ff) vahet kolme tüüpi teaduslikel mudelitel: ikoonilistel (iconic), analoogsetel (analogue) ja sümboolsetel (symbolic). Samas raamatus kirjeldavad nad veel ka inventeerivaid (inventory), paigutuslikke (allocation), ooteaja (waiting-time), asendus- (replacement) ning võistlevaid (competitive) mudeleid. Kuigi nende teoorial on teadlaste ja õpetajate hulgas ka palju järgijaid (sümboolseid mudeleid on uurinud näiteks Patrick Rivett (1972, 34–50) ja Maurice W. Sasieni ), on näiteks Roger Minshull (1975, 33–59) sellise klassifikatsiooni suhtes väga kriitiline.
1958. aasta detsembris teeb filosoof Max Black (1962, 219–243) oma loengus vahet mõõtkavamudelitel (scale model) ja analoogmudelitel (analogue model). Black mõistab mõõtkavamudelite all vähendatud kujutisi või sotsiaalseid eksperimente ja seob selle Charles Sanders Peirce'i ]i mõistega. Analoogmudelid koosnevad originaaliga võrreldes erinevast materjalist, kirjeldades originaali struktuuri ning põhinedes [[isomorfismi printsiibil. Blacki jaoks matemaatilised mudelid ei olnud midagi muud kui matemaatilised töötlused (treatment), millel puudus selgitav jõud. Teoreetiliste mudelite kirjeldamiseks viitab Black James Clerk Maxwellile ja Joseph John Thomsonile ning sedastab, et need on ainult suulised kirjeldused, pooleldi arusaadavad metafoorid, mis viivad kontseptsioonide müstifitseerimise ja ebaselguseni. Black pidas selliste mudelite kasutamist asjast möödaminemiseks. Black võttis kasutusele ka termini "arhetüüp", millega ta pidas silmas algset metafoori (root metaphor), põhilist analoogi (basic analogy) või referentsi viimaseid piire (ultimate frames of reference).
1960. aastal esitleb Gerhard Frey Utrechti kollokviumil sümboolse kui võrrandite hulga ja primaarset (näiteks joondiagramm (wiring diagram)) ning sekundaarset tüüpi (näiteks klassikalise mehaanika teooriad) ikoonilise mudeli erinevust ja esitades sellise sümboolse mudeli kohta, mis täielikult kopeerib ikoonilist mudelit, veel omakorda mõiste ikoonilis-sümboolne mudel. Samas näiteks Heisenbergi maatriksmehaanika (matrix mechanics) ja Schroedingeri võnkumismehaanika (wave mechanics) on mitte-ikoonilis-sümboolsed mudelid.
1960. aastal võttis Patrick Suppes Stanfordi rahvusvahelisel kongressil kasutusele andmemudeli (model of data) mõiste.
1964. aastal pakkus Abraham Kaplan (1964, 267–268, 273–275) käitumisteaduse metodoloogia kontekstis välja viis mudelitüüpi:
1974. aastal pakuvad Danielle Mihram ja George Arthur Mihram välja mudelite taksonoomia: füüsikalised mudelid (nii kopeerivad, kvaasikopeerivad kui ka analoogmudelid), sümboolsed või ka sõnalised mudelid (kirjeldused, simulatsioonid ja formaliseerimised) ning materiaal-sümboolsed hübriidmudelid (nagu näiteks analoogsed-simulaarsed, kopeerivad-kirjeldavad, kopeerivad-simuleerivad jms mudelid).
Kirjandus
Margaret Morrison. Unifying Scientific Theories, Cambridge: Cambridge University Press 2000.
Salanõunik
pisi|Salanõunik ühes oma [[lõkmed|lõkmetega (foto tehtud enne 1913)]] Salanõunik (vene keeles тайный советник) oli Venemaa keisririigi tsiviilteenistuse III klassi teenistusaste, mis oli võrdne armee kindralleitnandi ja mereväe viitseadmirali auastmega. Aastatel 1722–1724 oli salanõunik IV klassi teenistusaste.
Salanõunikust kõrgem tsiviilteenistuse aste oli tõeline salanõunik.
Sõmeru (täpsustus)
Sõmeru nime kannab mitu kohta Eestis:
Ižora jõgi
Algab Isuri kõrgustikult. Voolab ülemjooksul itta. Alamjooksul pöördub põhja, suubub vasakult Neevasse. Pikkus 76 km.
Jõe nimest on ilmselt tuletatud isurite endanimetus ižora (ižoralaine, inkeroine). Jõe nimi võib omakorda olla seotud vana läänemeresoome naisenimega Inkeri.
Horug
pisi|400px|Vaade Horugile põhjast pisi|400px|Vaade Horugile ja Gunti jõele idast [[Tadžikistani Teaduste Akadeemia botaanikaaia juurest]] Horug (varem eesti keeles venepäraselt Horog; pärsia keeles خاروغ) on linn Tadžikistanis, Afganistani piirist vahetult idas 2100 m kõrgusel Pamiiris Pandži jõe paremal kaldal kohast, Šahdara jõgi suubub Gunti, allavoolu (lääne pool) ning Afganistani piiri ääres asuvast kohast, kus Gunt suubub Pandži jõkke, vahetult idas. Geograafilised koordinaadid on 37°30' N, 71°33' E.
Horug on Mägi-Badahšani autonoomse vilajeti ja Šugnoni rajooni halduskeskus.
Loodus
Horug on 2200 m või 2065 m kõrgusel merepinnast.
Linn asub keset Pamiiri mäestikku väga kitsas orus. Vahetult põhja pool on 4523 m kõrgune mägi, lõuna pool on 4493 m kõrgune mägi. Pisut kaugemal põhja ja lääne pool on kuni 5329 m kõrgused mäed.
Suved on soojad (juunis 22 °C) ja talved mahedad (jaanuaris –7 °C). Aasta keskmine sademete hulk piirkonnas on 263 mm.
Linna ümbritsevad lõunas Šahdara jõe delta (Nivodak) ja põhjas Gunti jõe delta (Tem). Linna idaosas suubub Šahhadara Gunti ning Gunt voolab läbi linna, jagades selle peaaegu võrdselt pooleks. Linna lääneserval Afganistani piiri ääres suubub Gunt Pandži jõkke.
Linn on tuntud ilusate paplite poolest. Linna ümbritsevad aiad õunapuude, aprikoosipuude ja tuudipuudega.
Rahvastik
Elanike arv on olnud:
Majandus
Puuvilja- ja karjaturg.
Linnas on piima- ja lihatöötlemise ettevõtted, leivatehas ning jalatsite, metallikaupade ja ehitusmaterjalide tootmise ettevõtted. . Tööpuudus on suur. Horug on üks Tadžikistani vaesemaid piirkondi.