cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rästikuhammustuse mürgistus
Rästikuhammustuse asjaolud
Inimestel on levinud hammustuspiirkondadeks
<!-- Rästikuhammustuse korral ei tohi
Parem on mõelda läbi, kus kannatanu asub ja kuidas abi saada (appi karjuda, 112 helistada), sest olenevalt organismi elujõust hakkavad peagi ilmnema mürgistusnähud. Paljude aastakümnete jooksul on maailmas registreeritud kõigest üksikud juhud, kus inimene on rästikuhammustuse mürgistuse tagajärjel surnud. Enamasti on need alla 10-aastased lapsed, keda oli hammustatud näkku, ja nendelgi juhtudel pole selge, kas surm saabus rästikuhammustuse tagajärjel või olid põhjuseks väärad rahvaravitsemise võtted.
Esmaabi inimesele
Rästikuhammustuse korral on soovitav:
Allergiaravimite kasutajad ja ülitundlikud inimesed peavad võtma allergiavastase ravimi ühe annuse. Seda tuleb teha ka siis, kui hammustus saadi kaela või pähe. Ravimi võtmisest tuleb teavitada arste.
Kui kiirabi kannatanule järele ei tule, siis võiks hammustada saanud kehaosa kinni siduda ja lahasesse panna. Tuleb püüda jõuda lähimasse elumajja või haiglasse.
Esmaabi koduloomale
Koduloomadel ilmnevad rästikuhammustuse korral samasugused nähud kui inimesel. Eriti ettevaatlik tuleb olla käsklustreeningu läbinud koertega, sest kui käskida koeral hammaste vahel olev rästik valla päästa, riskib peremees sellega, et koer saab hammustada.
Rästikuhammustuse ravi
Rästikuhammustuse tagajärjed on igal inimesel isesugused ja sellepärast tuleb kannatanu kindlasti haiglasse viia. -->
Mürgistuse astmed
Rästikuhammustuse tagajärjel tekkiva mürgistuse astmed olenevad rästiku suurusest, aastaajast, elukohast. Nii näiteks on Ukrainas Harkovi piirkonnas elavad rästikud kuni kaks korda vähem mürgised kui Venemaa Brjanski alade isendid.
'''Rästikuhammustuse mürgistuse raskusastmed '''
Posio vald
Posio on vald Soomes Lapi maakonnas.
Rästikuhammustuse mürgistus
Mürgistusnähud
Mürgistuse kujunemisel omab rolli rästikumürgis leiduvate valkkomponentide (viperotoksiin) toimel elusorganismis tavalisest suurema koguse histamiini, serotoniini, bradikiniini jt ainete vabanemine, mis lisaks valutundlikkuse suurendamisele langetavad süstoolset vererõhku. Sellega kaasnevad tihti nõrkus koos iivelduse ja/või peapööritusega, hammustada saanud kehaosa paistetus, valutunne, südame rütmihäired, neerupuudulikkus, hingamispuudulikkus ja uriinipidamatus.
Posio vald
Naabervallad on Rovaniemi linn, Kemijärvi linn, Ranua vald, Salla vald, Kuusamo linn, Taivalkoski vald ja Pudasjärvi linn.
Rästikuhammustuse mürgistus
Mürgistusnähud
Osade rästiklaste hammustuse järgselt võib esineda leukotsütoosi – leukotsüütide tase > 20 000/μl kohta võib näidata rasket mürgistust, mis võib vajada vastumürgi manustamist (olemasolul).
Posio vald
Valla pindala on 3545 km², millest 506 km² moodustavad veekogud. Soome keel on 99% elanike emakeel.
Rästikuhammustuse mürgistus
Esmaabi sündmuskohal
Levinuimateks sümptomiteks peale rästikuhammustust on turse, nahavärvuse muutus, seedehäired ja vererõhu langus.
Posio vald
Posio vallas on ligi 2500 suvilat ja suvekuudel kahekordistub vallaelanike arv.
Rästikuhammustuse mürgistus
Ravi
Mõõduka ja raske mürgistuse korral võib vajalikuks osutuda spetsiifiline seerumravi – nii täiskasvanutele kui lastele manustatakse algselt üks viaal (10 ml) Euroopa rästiku mürgi antiseerumit. Kui süsteemse mürgistuse nähud püsivad ja/või kui rästikuhammustusest on möödas kauem kui 4 tundi, või hammustus on peapiirkonnas võib meditsiinipersonal otsustada manustada antiseerumit 20–40 ml. Kuigi harilik rästik on laialt levinud ja arvukas, tekitab ta inimeste tervisele ja elule suhteliselt vähe otsest kahju. Valdav enamik hammustatuid tervistuvad vahel isegi 2–4 päeva jooksul. Need kes jäävad haiglaravile vajavad ilmselt pikemat ravimikuuri, et terveneda. Paistetus võib püsida 2–4 nädalat. Toksiline neuropaatia võib kesta kuid.
Posio vald
Vallas asub Riisitunturi rahvuspark.
Vallas tegutseb keraamikatehas Pentik.
Rästikuhammustuse mürgistus
Välislingid
<!--
-->
Jõe vald
Jõe vald (saksa keeles Jaegel) oli vald Tartumaal Maarja-Magdaleena kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Pala vallaga.
Tartu Kolgata baptistikoguduse palvemaja
pisi|Kolgata palvemaja Tartu Kolgata baptistikoguduse palvemaja oli palvemaja Tartus.
Maja on ehitatud 1931. aastal Arnold Matteuse projekti järgi. See asub Tähe tänaval.
Hoonet kasutas 2013. aastani Tartu Kolgata baptistikogudus, seejärel asus Kolgata kogudus Veski tänavale Tartu Kolgata kirikusse (endisse Tartu Uusapostlikku kirikusse).
2014. aastal ostis hoone Emajõe Suveteater.
Delfti fajanss
Delfti fajanss ehk Delfti keraamika, vahel tuntud ka Delfti portselani nimetuse all, on üks fajanssnõude liike, peamiselt Delfti töökodades alates 17. sajandist valmistatud heledast savist madalkuumuskeraamika, kaetud tinaglasuuriga, kaunistatud peamiselt sinise glasuuripealse maalinguga ja põletatud 950–1000 kraadi juures.
Simply Party Classics
"Simply Party Classics" on 2016. aastal välja antud box set. Plaadikogumiku andis välja BMG Rights Managementile kuuluv Union Square Music.
Delfti fajanss
Enamasti on Delfti keraamika sinist ja valget värvi, järgides dekoorilt Hiina 14. sajandi sini-valge portselani traditsiooni, kuid maalingutes kasutatakse ka Hollandi omamaiseid loodusmotiive ning hollandi kunstnike maalidelt laenatud kompositsioone. Dekoori iseloomuliku sinise värvuse annab koobaltoksiid. 18. sajandil täienes Delfti fajanssnõude maalingute värvigamma muude metallioksiididega saadud punaste, kollaste, violetsete ja kuldsete toonidega. Delfti fajansi õitseaeg oli 17.–18. sajandil.
Delfti fajanss hõlmab lisaks anumatele ja taldrikutele ka pisiplastikat ja muid dekoratiivvorme, samuti keraamilisi plaate. 17.–18. sajandil toodeti ja eksporditi Delfti keraamikat massiliselt kõigisse Euroopa maadesse. Väikestes kogustes toodetakse seda tänapäevani.
Foufflin-Ricametz
pisi|Foufflin-Ricametzi kirik
Foufflin-Ricametz on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub 35 km Arrasist loodes, teede D8 ja D8E ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Gaasisensor
pisi|Elektrokeemiline detektor toksiliste gaaside ja hapniku jaoks pisi|[[Suitsuandur on tavakasutuses kõige levinum gaasisensor]] Gaasisensor on seade, mis mõõdab mingi kindla gaasi kogust, kontsentratsiooni või lihtsalt seda, kas gaas mingis keskkonnas esineb või mitte.
Tihti kasutatakse seda ohutuse eesmärgil kohtades, kus sensor saab inimesi hoiatada, kui keskkonda on sattunud ohtlikke gaase või kui hapniku tase muutub ohtlikult madalaks. Gaaside ohtlikkus võib väljenduda nende tuleohtlikkuses, plahvatusohtlikkuses või toksilisuses. Gaasisensorid leiavad laialdast kasutust, kuna ohtlike gaaside olemasolu või keskkonna hapnikuvaesus ei ole tihti inimesele otseselt tajutav. Sensoreid kasutatakse ka teaduslikel eesmärkidel, keskkonnaalastes mõõtmistes, meditsiinis, tööstusprotsesside juures. Gaasisensorite eelis on kasutatavate aparaatide kompaktsus, suur tundlikkus, võimalus mõõta reaalajas ilma proovi ettevalmistuseta ja madal hind.
Liigid
Gaasisensoreid võib liigitada tööpõhimõtte järgi. Järgnevalt on kirjeldatud neist mõnda.
Elektrokeemilised
Elektrokeemiline gaasisensor tuvastab gaasi elektrokeemilise reaktsiooni põhjal, gaas kas redutseerub või oksüdeerub. Gaas difundeerub sensori elektroodile, kus sellega toimub reaktsioon. Reaktsiooni käigus tekib elektriliste potentsiaalide vahe võrdlus- ja tööelektroodi vahel, mis omakorda põhjustab sensori vooluahelas elektrivoolu. Elektrivoolu või -pinge suuruse põhjal saab määrata analüüsitava gaasi kogust ja kontsentratsiooni. Et hoida süsteemi tasakaalus, toimub samal ajal vastaselektroodil vastasreaktsioon. Elektrokeemiliste gaasisensorite eeliseks on see, et gaasi kontsentratsiooni ja sensori signaali tugevuse vahel on lineaarne sõltuvus. See omadus muudab palju lihtsamaks sensori kalibreerimise (hädavajalik on leida vaid kaks kalibreerimispunkti) ning võimaldab madalatel kontsentratsioonidel suuremat täpsust. Nendega on võimalik ka mõõta väga suurt hulka erinevaid gaase.
Infrapuna
Infrapuna gaasisensor põhineb infrapunakiirguse neeldumisel. Sellised sensorid koosnevad kahest kambrist. Üks neist on võrdluskamber, teisest voolab läbi analüüsitav gaasisegu. Mõlemast kambrist lastakse läbi võrdne kogus infrapunakiirgust. Mõlema kambri lõpus on ka detektor, mis mõõdab kiirguse intensiivsust, täpsemalt intensiivsuse erinevust kahe kambri vahel. Kui proovikambris on määratavat gaasi, siis see neelab osa kiirgusest ära ning kahe detektori näitude vahel tekib erinevus. Erinevuse põhjal saab määrata gaasi kontsentratsiooni. See mõõtmine ei toimu mitte kõigil lainepikkustel, vaid ainult nendes spektrialades, kus määratav gaas neelab. Vastasel juhul oleks kahe detektori näit erinev, kui ükskõik mis gaas kambrist läbi voolaks.
Selliste sensorite miinuseks on see, et kui mingid gaasid neelavad samadel lainepikkustel, siis võib sensor anda vale kõrgendatud näidu. Sensor eeldab, et selles spektrialas neelab ainult määratav gaas, kuid tegelikult võivad neelata ka mingid muud gaasid. Sensori eeliseks on pikk eluiga, vähene tundlikkus keskkonna teguritele ja võime mõõta kaugelt, kuna uuritavat gaasisegu on võimalik sensorisse juhtida voolikute või torudega. Infrapuna gaasisensoritega ei ole võimalik määrata gaase, mis ei neela infrapunakiirgust. Gaasid, mille molekulid on sümmeetrilised, infrapuna ei neela, näiteks hapnik ja lämmastik.
On väga sarnase ehitusega ja tööpõhimõttega sensoreid, kus ainus suurem erinevus on see, et jälgitakse kiirust, millega heli läbib kambrit.
Ugla
Ugla oli küla Harjumaal, ajalooliselt Vihterpalu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Alliklepa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Risti kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Alliklepa külaga.
Galeegikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Galeegikeelne Vikipeedia (galeegi keeles Galipedia, Wikipedia en lingua galega) on Vikipeedia galeegikeelne versioon.
Gaasisensor
Pooljuht
Sarnasel põhimõttel on võimalik mõõtmiseks kasutada ka heli. Sensori ehitus on järgmine: ühes otsas on heli allikas, keskel on õhuke substraat, teises otsas on heli detektor. Allikast saadetakse välja helisignaal, mis liigub läbi substraadi detektorisse. Kuna tegemist on mehaanilise lainega ja laine liigub läbi substraadi, siis substraadi mehaanilised omadused muudavad laine omadusi. Laine omaduste muutuse põhjal on võimalik teha järeldusi substraadi kohta. Sellise analüüsi abil on võimalik määrata väga erinevaid asju, kuid gaaside puhul võimaldab see määrata substraadile adsorbeerunud gaaside hulka. Sellise põhimõttega sensorite eelisteks on madal hind, väike energiakulu ja väike suurus.
Ugla
Külast on teateid alates umbes 1900.
Galeegikeelne Vikipeedia
Galeegikeelsele Vikipeediale pandi alus 8. märtsil 2003.
Gaasisensor
Ultraheli
Kõrge rõhu all hoitavad gaasid tekitavad lekkimisel tihti kõrge sagedusega heli, mida inimkõrv ei taju. Sellise pideva konstantse ultraheli põhjal võib suhteliselt kindlalt väita, et põhjuseks on gaasileke, kuna taustamüras sarnased helid puuduvad. Sensori eeliseks on fakt, et see ei pea olema otseses kontaktis gaasiga, ning sensor säilitab tundlikkuse ka välikeskkonnas, kus gaasid hajuksid liiga kiiresti, et kontakti nõudvad sensorid neid tuvastada suudaks. Ultraheli sensorid ei suuda määrata gaasi kontsentratsiooni keskkonnas, kuid ultraheli tugevuse põhjal suudavad hinnata lekke suurust ja lekkimise kiirust. Sellistest sensoritest on kasu kohtades, kus on palju torustikku, näiteks naftaplatvormidel.
Galeegikeelne Vikipeedia
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Gaasisensor
Katalüütilised
Katalüütilised gaasisensorid võib jagada kaheks alatüübiks, pellistori tüüpi ja termoelektrilised sensorid. Pellistori tüüpi sensorid on valmistatud mingisugusest katalüütilise toimega materjalist. Sensorit kuumutatakse ning sellesse juhitakse uuritav gaas. Kuumuse ja katalüsaatori toimel gaas süttib. Gaasi põlemise tulemusena tõuseb sensori temperatuur veel rohkem. Temperatuuri tõusuga kaasneb sensori elektritakistuse suurenemine, mille muutuse põhjal saab määrata gaasi kontsentratsiooni. On ka teist tüüpi pellistori tüüpi sensoreid, kus ei ole tähtis mitte temperatuur ise, vaid temperatuuri muutus. Need sensorid koosnevad kahest elemendist, kus ühte ümbritseb referentsgaas ja teist uuritav gaas. Uuritava gaasi soojusjuhtivus erineb referentsgaasi omast ning erinevad ka kahe elemendi elektritakistused.
Ka termoelektrilistes gaasisensorites põletatakse uuritavat gaasi. Selle tõttu tekib sensori eri osade vahel temperatuuri erinevus. Sellest omakorda esineb sensoris termoelektriline efekt, mis tähendab, et temperatuuri erinevuse tõttu tekib sensoris elektriline pinge. Pinge suuruse põhjal saab määrata gaasi kontsentratsiooni.
Ajalugu
Ilmselt kõige vanemat tüüpi gaasisensorid eelnimetatutest on elektrokeemilised. Vanimad elektrokeemilised rakud on pärit aastast 1885. Katalüütilised sensorid on ka võrdlemisi vanad, esimene leiutati aastal 1923. Seda kasutati kaevandustes, et oleks võimalik inimesi hoiatada, kui plahvatusohtliku metaani kontsentratsioon läks liialt suureks. Ülejäänud gaasisensori liigid on märksa nooremad. Esimene pooljuhtsensor loodi 1968. aastal ning sellega sai mõõta süsivesinikke. Esimeseks optilistel omadustel põhinevaks sensoriks oli 1984. aastal leiutatud vesinikusensor. Ultraheligaasisensorid on tulnud kasutusse viimaste aastakümnete jooksul. Seega võib öelda, et gaasisensori tehnoloogia on võrdlemisi uus ja moodne.
Jalarätt
Jalarätt (ka jalanarts, tallukas) on endisaegne nelinurkne jalakattena kantav riidetükk, mis oli tehtud linasest, villasest või takusest riidest.
Rundāni
Rundāni (ka Rundēni) on küla (vidējciems) Lätis Ludza piirkonnas, Rundēni valla halduskeskus.
Rundāni asub piirkonna keskusest Ludzast 34 ning Riiast 302 kilomeetri kaugusel. Külas on raamatukogu ja rahvamaja.
Rundāni tekkis Rundēni mõisa (Rundany) keskuse juurde, sealne katoliku kirik valmis aastal 1820. Sealne kool sai aastal 1939 keskkooli staatuse. Aastal 2000 rajas kohalik elanik Jānis Alnis sinna ristimäe, kus on esindatud eri konfessioonide ristid. Aastal 2007 suleti sealne kool.
Aastal 1935 oli külas elanikke 288, aastal 1989 aga 445. Aastal 2008 oli külas elanikke 271, aastal 2020 aga 201.
Hüvasti, relvad
Teos räägib Itaalia vägedes teenivast Ameerika kiirabiautojuhist Frederic Henryst ning tema suhtest inglise meditsiiniõe Catherine Barkleyga. Romaani saatis kohe ilmumise järel menu ning seda loetakse siiani üheks 20. sajandi kõige tähtsamaks ja mõjukamaks ilukirjandusteoseks.
Sisukokkuvõte
“Hüvasti, relvad” on jagatud viieks osaks ja igas osas toimub tegevus eri kohas. Romaan on kirjutatud esimeses isikus ja see algab Henry kirjeldustega eesliinist ning seal toimuvast. Henry saab sõbraks endast vanema mehe Rinaldiga, kes tutvustab talle haiglas töötavat inglise meditsiiniõde Catherine Barkleyt. Algul on Henry tunded Barkley vastu ühepoolsed, ent varsti hakkab Barkleyle ka Henry meeldima. Henry läheb tagasi eesliinile, kuid saab seal toimunud suurtükirünnaku tõttu haavata. Henry viiakse haiglasse. Sellega lõppeb romaani esimene osa.
Teises osas tõstetakse Henry ümber Milanos asuvasse haiglasse ning ta tahab, et Barkley hoolitseks tema eest. Lugejale tutvustatakse uusi tegelasi, nende seas proua Gage’i, preili Walkerit ja proua Van Campenit, kes kõik on haiglas töötavad meditsiiniõed. Catherine Barkley saabub samuti haiglasse ning tema ja Henry vaheline suhe muutub sügavamaks ning mõlemad väljendavad oma tundeid üksteisele. Kuna Henry põlv on vigastatud, saavad Barkley ja Henry Milanos aega veeta, oodates põlve paranemist. Nad leiavad endale Milanos eri tegevusi, sealjuures näiteks traavivõistlustel käimine. Henry põlv paraneb, kuid ta saab kollatõve diagnoosi ja pikendatud puhkuse, mis tähendab, et ta ei pea eesliinile niipea naasma. Proua Van Campen avastab aga Henry toast tühje alkoholipudeleid. Ta peab Henry alkoholi tarbimist kollatõve põhjuseks ning teatab Henry käitumisest. Henry puhkus tühistatakse ning ta peab minema tagasi eesliinile. Enne seda aga teatab Barkley Henryle, et ta on rase.
Kolmas osa räägib enamasti Itaalia kaotusest Caporettos ning sellele järgnenud kaootilisest Itaalia vägede taganemisest. Osa algab sellega, kuidas Henry läheb tagasi eesliinile, kuid peab varsti taganema. Ta otsustab oma meestega põhilisest Itaalia vägede grupist eemalduda ning otsida paremat ja kiiremat teed taganemiseks. Henry tapab ühe noore sõduri argpükslikkuse eest, sest sõdur keeldub Henry mutta kinni jäänud autot välja lükkamast. Pääsedes napilt Austria vägede käest, ühinevad Henry ja tema kaassõdur Bonello taas suurema grupiga. Henry aga peetakse kinni ja teda tahetakse hukata reetmise eest, ent ta suudab läbi kuulirahe põgeneda.
Neljandas osas põgeneb Henry Milanosse, kuid saab teada, et tema armastatu Barkley ei ole enam seal. Seejärel liigub Henry rongiga Stresasse, kus kohtub taas Barkleyga. Henry on aga vahepeal tagaotsitavaks kuulutatud ning ta otsustab põgeneda Barkleyga Šveitsi. Nad põgenevad öösel sõudepaadiga ja jõuavad Šveitsi.
Viiendas osas valetavad Barkley ja Henry Šveitsi politseile, et nad on noored arhitektuuritudengid, kes tulid Šveitsi suusatama ja puhkama. Nad jäävad Šveitsi elama ning tutvuvad uute inimestega. Varsti lähevad nad haiglasse, et Barkley saaks sünnitada. Peale pikka ja keerulist sünnitust tuleb Barkley ja Henry laps surnult ilmale. Barkley on kulutanud väga palju jõudu ja doktor teatab Henryle, et ta armastatu on suremas. Barkley sureb ja Henry kõnnib läbi vihma tagasi hotelli.
Romaani stiil ja temaatika
Sarnaselt teiste Hemingway romaanidega on “Hüvasti, relvad” kirjutatud Hemingwayle omases stiilis – Hemingway kasutab lühikesi ja lihtsasti arusaadavaid lauseid. Autor keskendub tegevusele ning kirjeldab ainult seda, mis on hädavajalik, et lugeja mõistaks lugu ja tegevust. Samuti hoidub Hemingway tegelaste siseelu ja -mõtete ülemäärasest kirjeldamisest, jättes seega ruumi lugejale, et too saaks ise teost tõlgendada. Romaani kolmandat osa, mis kirjeldab itaallaste kaotust Caporetto lahingus ja sellele järgnenud taganemist, on peetud meisterlikult kirjutatuks, sest see annab edasi kaotusetunnet, taandumise ajal tekkinud segadust ning sõja brutaalsust. Romaan on kiidetud ka realismi eest. Teoses kasutatakse väga palju sidesõna “ja”, mis on Hemingway stiilile omane ning mis üritab edasi anda vahetust ja otsesust. Hemingway kasutas teoses algversioonis sõduritele omast roppu keelt, ent raamatu kirjastaja asendas roppused mõttekriipsudega.
Romaani põhilised teemad on sõda ja selle tagajärgedega tegelemine ning nende aktsepteerimine. Samuti on teoses tähtsal kohal maskuliinsus ja armastus. Nagu paljud teised Hemingway teosed (nt “Ja päike tõuseb”, “Kellele lüüakse hingekella”), räägib ka see teos n-ö kadunud põlvkonnast. Eesti keeles on teose pealkiri küll “Hüvasti, relvad”, ent inglise keeles võib pealkirja “A Farewell to Arms” tõlgendada mitmeti – sõna arms tähendus võib olla "relvad", ent võib olla ka "käed". Romaani lõpp võib vihjata pealkirjale, sest peategelane Henry ja tema armastatu Barkley kaotavad üksteist ning Barkley libiseb Henryl käte vahelt. Kuidas Hemingway teosele pealkirja valis, ei ole kindel, kuid üks tõestamata teooria väidab, et Hemingway võis olla mõjutatud 16. sajandi inglise näitekirjaniku George Peele’i samanimelisest luuletusest (“A Farewell to Arms (To Queen Elizabeth)”). Luuletus sarnaneb teemalt Hemingway teose temaatikaga, rääkides samuti sõjast ja mehelikkusest.
Teose lõpu kohta on Hemingway öelnud, et kirjutas seda ümber 39 korda, enne kui oli lõpuga rahul. Ta küsis lõpu kirjutamisel nõu ka F. Scott Fitzgeraldilt, kuid lõpuks ei võtnud tema nõu kuulda.
Teose seosed Hemingway eluga
pisi|Ernest Hemingway armastatu Agnes von Kurowsky Milanos Romaanis “Hüvasti, relvad” leidub otseseid seoseid Hemingway enda eluga. Sarnaselt teose peategelase Frederic Henryga töötas ka Hemingway esimese maailmasõja ajal Itaalias kiirabiautojuhina ning sai suurtükimürsust haavata. Hemingway viidi pärast seda Milano haiglasse, kus ta tutvus meditsiiniõe Agnes von Kurowskyga. Üks suur erinevus romaani ja päriselu vahel on aga see, et romaanis armuvad Barkley (kelle inspiratsiooniks oli von Kurowsky) ja Henry, ent päris elus oli armastus ühepoolne. Von Kurowsky nägi Hemingwayd rohkem pojafiguurina kui armastatuna.
Koroonapandeemia Kanadas
Koroonapandeemia Kanadas on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud kiiresti leviva SARS-CoV-2 koroonaviiruse põhjustatud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Hüvasti, relvad
Teose vastuvõtt ja kriitika
Teos avaldati kõigepealt järjejutuna USA ajakirjas Scribner’s Magazine. Teose vastuvõtt oli jahe, sest paljudele ajakirja tellijatele ei meeldinud Hemingway otsekohene keelekasutus ning Henry ja Barkley vaheline abielueelne suguline vahekord. Raamatuna ilmus teos 1929. aastal, sai kiiresti populaarseks ning seda müüdi esimese aasta jooksul umbes 100 000 eksemplari. Ajakirjad The New York Times ja Londoni Times kiitsid romaani originaalsuse ja Hemingwayd andekuse eest. 1929. aastal keelustas Itaalia diktaator Benito Mussolini teose Itaalias, sest see rääkis Itaalia vägede ebakangelaslikust taandumisest Caporettos. Keeld tühistati alles 1948. aastal.
Koroonapandeemia Kanadas
Esimene nakatumisjuhtum tuvastati 28. jaanuaril 2020 Hiinast Wuhanist Torontosse naasnud isikul.
4. juuli seisuga oli haigus tuvastatud kokku enam kui 105 tuhandel inimesel, neist ligi 69 tuhat oli taastunud ja ligikaudu 8600 inimest oli surnud.
Ewa Swoboda
Ewa Nikola Swoboda (sündinud 26. juulil 1997 Żorys) on Poola kergejõustiklane, sprinter.
Talle kuulub 60 meetri jooksus juunioride maailmarekord 7,07, mis on püstitatud 12. veebruaril 2016.
Karjäär
Swoboda esimene suurvõistlus oli 2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlused Donetskis, kus ta võistles 100 meetri jooksus ja sai seal ajaga 11,61 neljanda koha. Samal aastal parandas ta 100 meetri jooksus Poola juunioride rekordit, joostes 11,54.
Tema esimeseks täiskasvanute tiitlivõistlusteks olid 2015. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused Prahas. Ta osales 60 meetri jooksus, jõudes finaali, kus sai Euroopa juunioride rekordiga 7,20 sekundit kaheksanda koha.
2015. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel Eskilstunas võitis ta 100 meetri jooksus 11,52 kuldmedali ja 4×100 meetri teatejooksus hõbemedali.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel Amsterdamis tegi ta kaasa ainult 4×100 meetri teatejooks, saades Poola naiskonnaga seitsmenda koha.
2016. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Bydgoszczis võitis ta Poola juunioride rekordiga 11,12 hõbemedali.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros jõudis ta 100 meetri jooksus poolfinaali, jäädes oma poolfinaalis 11,18-ga eelviimaseks. 4×100 meetri teatejooks sai ta Poola naiskonnaga 13. koha.
2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta oma esimese medali täiskasvanute klassis, kui sai 60 meetri jooksus 7,10-ga pronksmedali.
2017. aasta Euroopa U23 meistrivõistlustel võitis ta kuldmedali 100 meetri jooksus ajaga 11,42.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis jõudis ta 100 meetri jooksus ajaga 11,24 poolfinaali. Oma poolfinaalis jäi ta 11,35-ga viimaseks.
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Viking Ingvar
Viking Ingvar (vene keeles Викинг Ингвар, 1990–2012 Narkom Pahhomov) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302 teine seeria) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases Saksamaal 1990. aastal. Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit, moderniseeritud.
Ajalugu
Kiil pandi laevale tehasenumbriga 398 VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau laevatehases ning laev anti Leningradis asuvale Loode Laevakompaniile (ГП Северо-Западное речное пароходство МРФ РСФСР) üle 1990. aastal nimega Narkom Pahhomov.
Nedantšõtši
Nedantšõtši (ukraina keeles Неданчичі) on küla Ukrainas Tšernihivi oblastis Tšernihivi rajoonis (kuni 2020. aastani asus Ripkõ rajoonis). Elanike arv on 730. Pindala on 3,65 km².
Vaigali keel
Vaigali keel on Afganistanis räägitav Nuristani keel.
Kõnelejate arv on umbes 28 000.
Papli tänav (Pärnu)
Papli tänav on tänav Pärnu rannarajoonis.
Papli tänav algab Lehe tänavalt ja kulgeb ida suunas kuni lõpeb ristumisel Kanali tänavaga. Papli ristub veel Kuuse ja Side tänavaga.
Tänav on ligikaudu 919 m pikk.
Papli tänav on tuntud kui üks peamisi villade piirkondi Pärnus. Tänava algusosa jääb Pärnu vanalinna ja kuurordi muinsuskaitsealale.
Nimi
Tänava ajalooline saksakeelne nimi oli Pappelstraße.
Ajalugu
Papli tänava piirkonda planeeriti villasid juba 19. sajandi lõpus, et siduda supelrand paremini kesklinnaga. Linnavalitsus soosis eramuehitust ka seetõttu, et linnas tekkisid raskused suvitajate majutamiseks. Villad Lehe ja Kuuse tänava vahel ehitatigi sellel perioodil eesmärgiga need suvel välja üürida.
Villad Kuuse ja Side tänava vahelisel lõigul rajati 1930. aastatel vastavalt linnaarhitekt Olev Siinmaa nõudmistele. Seetõttu moodustab piirkond koos Kaarli tänavaga tänaseni harvanähtavalt ühtse ja tervikliku ansambli. Mitmed tänava äärsed ehitised on arvatud ehitismälestiseks nagu Kuuse 2 ja A. H. Tammsaare pst 19
Papli tänava viimane osa Side ja Kanali tänava vahel ehitati välja 2003. aastal. Samal ajal on ehitatud tänavalõigul asuvad eluhooned ja tänavaga külgnev hotell-veekeskus Tervise Paradiis.
Gunnar Sträng
pisi|Gunnar Sträng (1961) Gunnar Georg Emanuel Sträng (23. detsember 1906 Järfälla vald – 7. märts 1992 Stockholm) oli Rootsi poliitik; ta kuulus Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei ridadesse. Ta oli aastatel 1955–1976 Rootsi rahandusminister.
Tema poliitiline karjäär algas 1938–1951 Maatöötajate Liidu esimehena. Aastal 1945 sai ta parlamendi liikmeks. 6. juulil 1945 sai tast portfellita minister põllumajandusministeeriumis Per Albin Hanssoni neljandas valitsuses. 28. oktoobrist 1946 kuni 1. oktoobrini 1948 oli ta Rootsi põllumajandusminister Tage Erlanderi esimeses valitsuses. 1. oktoobrist 1948 kuni 12. septembrini 1955 oli ta Rootsi sotsiaalminister Tage Erlanderi teises valitsuses. 12. septembrist 1955 kuni 8. oktoobrini 1976 oli ta Rootsi rahandusminister (Tage Erlanderi kolmandas ja Olaf Palme esimeses valitsuses).
Georg Erich Põld
Georg Erich Põld (varem Jüri Põld; sündinud 29. juulil 1952 Kuressaares) on Eesti poliitik ja sporditegelane. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu, Eesti Vabariigi Ülemnõukogu ja VII Riigikogu liige ning VIII Riigikogu asendusliige.
1982. aastal lõpetas Põld Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstuse juhtimise ja planeerimise erialal.
Poliitiline tegevus
Ta oli Reformierakonna (ja selle eelkäija Eesti Liberaaldemokraatliku Partei) liige 09.03.1990–14.06.2013.
1974–1976 ja 1982–1986 oli Põld Kingissepa rajooni Rahvasaadikute Nõukogu liige. 1990–1992 oli ta Eesti Kongressi ja Eesti NSV Ülemnõukogu liige. 1992–1995 kulus ta Riigikogu VII koosseisu ning 1995–1996 oli ta Riigikogu VIII koosseisu asendusliige.
1996. aastal esitas Põld minister Andrus Öövelile arupärimise tema personalipoliitika kohta nelja inimese asjus. Need olid: Eesti NSV viimase siseministri asetäitja, miilitsa kindralmajor Arved Jaaska; ministeeriumi asekantsler, endine NSV Liidu kindralstaabi kümnenda osakonna polkovnik Elvo Priks; Nõukogude armee kindralstaabi luurepeavalitsuse koolis õppinud Aadu Lee; kaitseministeeriumi kantsler Robert Lepikson, kelle lahkumisavaldust Öövel ei olnud kinnitanud.
Spordikorraldustegevus
1998. aastast on Põld Eesti Karate Föderatsiooni juhatuse liige. 2004–2008 oli ta Eesti Olümpiakomitee karatetreenerite ning aastast 2008 on ta karate-, kobudo- ja iaidotreenerite kutsekomisjoni esimees.
2002. ja 2008. aastal oli Põld karate Euroopa meistrivõistluste korralduskomitee aseesimees. Aastatel 1999–2011 oli ta Karateföderatsiooni peasekretär.
Põld on toimetanud 2006. aastal ilmunud õpiku "Karate".
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on viis last.
Ai (riideosa)
Ai (murdes ka aiapael, kördipael) on seeliku alläärde õmmeldav, enamasti punasest villasest lõngast palmitsetud või punutud kitsas (0,5–1 cm) äärispael. See oli seeliku kaunistuseks ning ääre kaitseks kulumise vastu.
Haualeidude järgi oli ai Eestis tuntud juba 14. sajandil.
Jööri vald
Jööri vald (saksa keeles Jöör) oli vald Saaremaal Valjala kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Kogula vallaga.
Rundēni vald
Rundēni vald (läti keeles Rundēnu pagasts) on vald Lätis Ludza piirkonnas.
Vald piirneb sama piirkonna Pilda, Istra, Nirza ja Lauderi vallaga, lisaks veel Rēzekne piirkonna Kaunata vallaga ning Krāslava piirkonna Šķaune ja Ezernieki vallaga.
Valla pindala on 125 km². 2011. aasta seisuga elas seal 504 inimest. Aastal 2011 elas vallas 169 lätlast, 310 venelast, 12 valgevenelast, 7 ukrainlast ja 3 poolakat. Valla keskus on Rundāni küla. Vallavanem on Aleksandrs Sovāns.
Ajalugu
Valla aladel asusid varem Rundēni, Viktorinava ja Biši mõisad, karjamõisadest jäid sinna Zuranpole, Čuhnova, Lielā Kriņņica ja Zaķi. Aastal 1935 oli Ludza maakonda kuuluva Rundēni valla pindala 89,7 km² ja seal oli 4261 elanikku. Aastal 1938 olid vallas koolid Ruļevas, Drozdovkas, Rudzīšis, Pakalnis, Vertulovas ja Rundēnis; viimasest sai aastal 1939 keskkool.
Aastal 1945 moodustati Rundēni vallas Pakalņi, Ruļeva, Rundēni ja Vertulova külanõukogud, aastal 1949 likvideeriti aga vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Rundēni külanõukoguga Cucuri külanõukogu. Aastal 1960 liideti külanõukoguga likvideeritav Vertulova külanõukogu, kolhoosi Maija rīts alad liideti aga Lauderi külanõukoguga. Aastal 1975 liideti külanõukoguga osa likvideeritavast Lūrupi külanõukogust. Aastal 1981 liideti osa külanõukogu maid Kaunata külanõukoguga. Aastal 1990 moodustati külanõukogust Rundēni vald. 2009. aastast kuulub vald Ludza piirkonda.
Jõepere vald
Jõepere vald (saksa keeles Joemper) oli vald Virumaal Kadrina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti see vald Saksi vallaga.
Rundēni vald
Kaitstavad paigad
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Fereņeva muinaskalmed, Kasici muinaskalmed ja Bikakmensi kivi, Gorodoksi linnamägi ehk Gorodok, Pentjuši linnamägi ja asulakoht. Kohaliku kaitse all on Zirgi muinaskalmed ehk Mogilnik, Vertulova keskaegne kalmistu, Pešleva muinaskalmed, Gorodoksi II linnamägi ehk Krutaja gora või Kostjoļnaja gora.
Loodus
Vald asub Latgale kõrgustikul. Kõrgeim koht on Pentjuši mägi. Valda läbib Daugava ja Velikaja jõe vaheline veelahe. Suurim järv on Biža järv, suurim jõgi sellest algav Sarjanka.
Looduskaitse all on Rundēni Kuradilohk, Vītoli maja tamm, Drozdovka saar, Rundēni kooli pärn ja Rundēni kooli saar, lisaks veel neli nimetut põlispuud. Valla idaosa jääb Razna rahvusparki.
Natterer See
Natterer See (Nattersi järv) asub 2,5 km Nattersi külast läänes, 830 m kõrgusel üle merepinna. See on üks suuremaid mägijärvi Innsbrucki ümbruses. Ümber järve viivad mitmed matkarajad.
Isegi kui see on loduvesi, on järve vee kvaliteet suurepärane (A-klass). Pillirooalad kallastel ja toitetorud varustavad järve värske veega ning piiravad suviti suplusõlide põhjustatud reostust. Järves elavad erinevad karpkalad.
Uurita
Külast on teateid alates 19. sajandi keskpaigast.
Vene Balti Erakond Eestis
Vene Balti Erakond Eestis (lühend VBEE) oli aastatel 2000–2002 Eestis tegutsenud erakond.
Erakond asutati 2000 aastal valimisliidu Rahva Usaldus alusel. Aastal 2002 ühines erakond Vene Erakonnaga Eestis.
Saksa lühikarvaline linnukoer
Saksa lühikarvaline linnukoer on Saksamaalt pärinev koeratõug.
Saksa lühikarvaline linnukoer sarnaneb välimikult saksa karmikarvalise ja saksa pikakarvalise linnukoeraga.
Framecourt
Framecourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
pisi|tühi|
Ukraina Õigeusu Kiriku piiskopkonnad
Ukraina Õigeusu Kirikul oli 2019. aasta maikuu seisuga 45 piiskopkonda.
Õie park
pisi|Õie park (august 2011) Õie park (ka Õie puiestik) on park Tallinnas Nõmme linnaosas Õie, Sihi ja Pesa tänava vahel. Pargi pindala on 0,7 ha. Park rajati 1930. aastatel. Pargi keskel on purskkaev.
Krõngi keel
Mõnede allikate järgi peetaks seda brao keele krõngi murdeks.
Ungurpilsi vasallilinnus
pisi|Vana mõis linnuse loodenurgas lääne poolt vaadatuna. Mõisahoone peaks jääma veel linnuseala sisse
Ungurpilsi vasallilinnus (saksa Pürkeln) asus Lätis Aloja piirkonnas, Aloja linnast (kunagisest kirikukülast) 4 km kaugusel läänes Jogla jõe vasakul kaldal, Ungurpilsi paisjärve loodetipust lõunas mõisapargis.
Väärib märkimist, et linnus oli rajatud Riia peapiiskopkonna liivlaste aladele Liivi orduriigi piiri äärde ja u 5 km idakirde suunas asetses sageli vaenuliku ordu Stabegi (Stakenbergi, Eichenangern) linnus.
pisi|Linnuse keskel asunud hoone vundament. Näha on tellis- ja põllukivi segaladu
Nimekujud
pisi|Veski Jogla jõel linnuse vastas. Veskitammi taga on Ungurpilsi paisjärv. Paremale jääb linnusekünka põhjanõlv
Nimekujusid 14.–17. sajandist:
Ajalugu
pisi|Lagunenud mõisahoone loodest vaadatuna. Seal asusid varem kastelli põhjatiiva ehitised
Linnus rajamisest Peapiiskopkonna lõpuni
Linnus kuulus Riia peapiiskopkonnale ja oli läänistatud selle vasallidele. Kõige rohkem, üle 400 aasta oli see läänistatud järjepanu siiski Ungernite perekonnale, kes linnuse ka täielikult üles ehitasid. Sealt tuli ka paiga lätikeelne nimi, mis tähendas ungrulinnust. Nagu allpool kirjas, olid linnusel Ungernite aja lõpuks Aloja kihelkonnas suured maavaldused.
XIII sajandi lõpus kuulus Ungurpils Berthold von Walmile.
1306. aasta 18. veebruaril on esmamainitud liivlaste asulat Pirkulet (liivi Piirküla?), kui Berthold von Walm müüs selle pärandi Riia peapiiskopi Friedrich Bernsteini nõusolekul Riia kodanikule Johann von Ostinghausenile.
1326 on esimest korda kirjutatud linnusest, nii et arvatavasti on see rajatud Johanni ajal.
1339 loovutas Ostinghusen linnuse 330 marga hõbeda eest Gerhard von Ungernile (Gerardo ab Ungaria), kelle suguvõsale kuulus see kuni 1760. aastani. 1350 järgnes tehingule lõpuks peapiiskop Fromholdi kinnitus. Sama Ungern oli 1334 ostnud 421 marga eest Brand Kosskullilt ära Weipte äärse Moisendorfi (Mõisaküla) vakuse ja liitis selle linnusemaadega.
1530 andis peapiiskop Thomas Jürgen Ungerni linnuseläänile juurde pool aakrit maad, mis peapiiskopkonnale oli Jürgen Orgaselt tulnud, samasse Weipte äärde. Lisaks saadi juurde Korbeniks nimetatud pool aakrit ja veel pärast Claus Tepeli surma peapiiskopkonnale langenud 2-aakrine Pürskülli küla. Vahepeal kuulus Jürgenile ka Aloja kihelkonnas asuv Koddiacki mõis.
1533. aasta 16. mail andis paavst Clemens VII Jürgen Ungernile erilise armukirja ja pärast seda, kui viimane 1535 suri, andis peapiiskop Thomas kõik oma mõisad "erilise armulikkuse märgina" Jürgeni lesele ja lastele. 1548 liitsid Jürgeni pojad Otto ja Fabian need valdused Ungurpilsi linnuse maadega.
1560. aasta suvel tegutses Riia peapiiskopi vasall ja Ungurpilsi valdaja Otto von Ungern läbirääkijana Uus – Pärnus.
Linnus Poola ja Rootsi ajal
1565 ostis Fabian von Ungern Stabegi linnuse omanikult Bertram Orgiselt Aloja (Allendorf) valduse. Lisaks osteti samal aastal Orgestelt veel 15 500 marga eest Stabegi linnus. Pärast orduaja lõppu ei olnud selleks enam takistusi.
1575 vallutasid venelased Pärnu ja suundusid sealt edasi Salatsile. 1575. aasta 3. märtsil teatas Otto von Ungern linnusest teiste linnuste ülematele ja rüütelkonnale Võndu, et vaenulik sõjasalk läheneb Ungurpilsile ja et vaenlane on end kindlustanud Salatsis. Ta kutsus rüütelkonda appi ka väiksemaid linnuseid kaitsma, et venelased kogu maad ei vallutaks. Kuna ta abi ei saanud, linnus langes. Venelased suundusid Stabegi ja Asti peale ning hõivasid need. Kroonik süüdistab Ottot arguses, kes ise midagi ette ei võtvat, vaid ainult abiväe peale lootvat. Otto aga ei näinud eriti roosilist perspektiivi, selles mitte eriti tugevas linnuses venelaste poolt elusalt keedetud saada.
1578. aasta 23. augustil pöördus vene asehaldur Ungurpilsist palvega Riia rae poole, saamaks lunaraha vastu tagasi Kaspar Buddenbrocki poolt vangistatud bojaaripoeg Andrei Grigorjevitš Samarin.
1581 võtsid poolakad linnuse venelaste käest jälle tagasi.
1599 valdas Ungurpilsi Johann von Ungern, kes päris selle oma lastetult vennalt Georgilt.
1624. aastast pärinevas rootslaste revisjoniaktis räägitakse linnusest Haus Pirkel, mis näitab, et hooned olid siis veel elamiskõlbulikud.
1647 valdas Ungurpilsi ja Alojat kapten Wolmar von Ungern. 1637 oli Wolmarile panditud ka Orgishofi mõis, mis jäi Ungernite kätte 1757. aastani.
1682 oli liidetud valduste omanik rittmeister Magnus Christian Baron von Ungern-Sternberg, kes säilitas omandiõiguse pere Ungernite liinile.
XVII sajandi keskel asus paigas eravaldus, kuhu ehitati uus mõisahoone ja selle ümber istutati aed. Tollal tasandati ka osaliselt varemed.
1760 müüs lõpuks maanõunik Adam Johann Baron von Ungern-Sternberg Ungurpilsi ja Aloja 30 000 taalri eest major Gustav Reinhold von Buddenbrockile.
Ehitus
pisi|Mõisahoone võlvitud keldrid. Võivad pärineda arvatavasti juba linnuse ajast
Ehitustüübilt oli tegemist ristkülikukujulise laagerkastelliga. Ungru linnus oli ehitatud Jugla jõe vana orunõlva, mille kõrgus on siin 6 meetrit, vasakule kaldale. Põhja poolt oli jõgi tõkestatud veskitammiga, mille taha moodustus Ungrulinnuse paisjärv. Ülejäänud külgedest oli linnus ümbritsetud kraaviga, millest on lääneküljel säilinud 4 m sügavine ja lõunaküljel 1 m sügavune lõik. Linnuse pindala oli 70*80 meetrit, müüripaksus 1,5–2 meetrit. Linnuse põhjaküljel asus eluhoone, edelanurgas asetses tulirelvade ajastule omane 10-meetrise läbimõõduga ümartorn. Linnuseõue keskel on samuti paksud vundamendimüürid, mis võiksid kuuluda algupärasele kesksele torn- või majalinnusele, kuid kindlaid andmeid nende seotuse kohta linnusega pole. 1940. aastateks oli põhjaküljel säilinud umbes 35 meetrit linnusemüüri. 1944 põles maha ka mõisahoone. Praeguseks on linnusest säilinud ainult üksikud maapinnal jälgitavad vundamendimüüri fragmendid.
Viited
pisi|Vaade linnusealalt 1 m sügavuseni tasandatud lõunapoolsele vallikraavile
Turbiv
Turbiv (ukraina keeles Турбів) on alev Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. 2011. aastal oli Turbivis 6558 elanikku, alevi pindala on 7 km².
Turbiv asub 31 km kaugusel rajoonikeskusest Lõpovetsist ja 25 km kaugusel Vinnõtsja linnast. Esimesed teated alevist pärinevad 1545. aastast. Asula piiresse jääb kaitsealune park, kus kasvab sadakond kahe-kolmesaja aasta vanust tamme.
Kaagvere vald
Kaagvere vald (saksa keeles Kawershof) oli vald Tartumaal Võnnu kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1896 ja siis liideti see vald Mäksa vallaga.
Vaase
Vaase oli küla Harjumaal, ajalooliselt Raasiku mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Linnakse ja Salumäe küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Harju-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Linnakse ja Salumäe külaga.
1536 on mainitud kohanime Wasell, 1537 Waszekulle, 1561 Watzale (mõis), 1637 Wasakülla, Wahsa Matz (küla ja talu), 1691 Wahsa Bÿÿ, 1798 Waso.
Lilja 4-ever
"Lilja 4-ever" on 2002. aasta Rootsi-Taani draamafilm. Film põhineb Danguolė Rasalaitė juhtumil, kes langes inimkaubanduse ohvriks.
Film räägib 16-aastase vene tüdruku kupeldamisest Eestist Rootsi prostituudiks.
Tee Kommunismile (Märjamaa rajooni kolhoos)
Tee Kommunismile oli aastatel 1950–1963 tegutsenud kolhoos Teenuse, Urevere ja Altküla külas.
Kolhoos moodustati 1950. aastal aasta varem (1949) asutatud väikekolhooside Luiste ja Sulev ühendamisel. 1951. aastal liideti kolhoosiga Tee Kommunismile veel kaks väikekolhoosi – Pioneer ja Urevere. 1963. aastal nimetati kolhoos Tee Kommunismile Teenuse kolhoosiks.
Märjamaa Kompanii
Märjamaa Kompanii oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Märjamaal.
Jahutamine
Jahutamine ehk jahutus on keskkonna, eseme, materjali, seadme või selle osa temperatuuri alandamine. See on termilise energia vähendamine selle ülekandmisega teisele kehale või süsteemile.
Jahutus põhineb soojuse ärajuhtimisel soojuskandja (gaas, vedelik) kaudu või temperatuuri vahetul alandamisel, näiteks segamine külmema keskkonnaga, aurustamine, segu komponentide sulatamine või lahustamine.
Laborites kasutatakse jahutamiseks valdavalt jahedat kraanivett. Kui see ei võimalda piisavat jahutust, siis saab kasutada jahutussegusid, süsihappelund (sublimeerub –78,5 °C juures) ja vedelat lämmastikku (keeb –196 °C juures).
Oséas
Oséas Reis dos Santos (sündinud 14. mail 1971 Salvadoris) on Brasiilia endine jalgpallur, ründaja.
Florinda Bolkan
pisi|Florinda Bolkan (1970) Florinda Bolkan (sünninimega Florinda Soares Bulcão; sündinud 15. veebruaril 1941 Uruburetamas Ceará osariigis Brasiilias) on Brasiilia filmi- ja seriaalinäitleja ning modell.
Ta kolis Brasiiliast Itaaliasse 1968. aastal, kui režissöör Luchino Visconti ta avastas.
Bolkan on mänginud rohkem kui 40 filmis, peamiselt Itaalias. Neist tuntumad on "Una ragazza piuttosto complicata", "Metti, una sera a cena" (mõlemad 1969), "Anonimo veneziano" (1970), "Cari genitori" (1973) ja "Una breve vacanza" (1973).
Ta on mitu korda võitnud David di Donatello auhinna.
Ta oli 20 aastat suhtes Itaalia filmiprodutsendi ja fotograafi Marina Cicognaga.
2014.–2015. aasta maailma karikasari laskesuusatamises
2014.–2015. aasta maailma karikasari laskesuusatamises oli 38. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas Östersundis 30. novembril 2014 ja lõppes Hantõ-Mansiiskis 22. märtsil 2015.
Porsalised
Porsalised (Myricaceae) on pöögilaadsete seltsi kuuluv taimesugukond.
Kalli vald
Kalli vald (saksa keeles Kallie) oli vald Pärnumaal Mihkli kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1899 ja siis liideti see vald Koonga vallaga.
UKK
UKK on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Aislohisti
Koorem pandi ristpuudele ning lohistit kasutati suvisel ajal teedeta aladel. Lohistit veeti hobusega, heinamaadel ka käsitsi.
Oli Euroopas levinud veel 19. sajandil. Eestis kasutati harva, mõnevõrra tuntum oli aislohisti Alutagusel.
Suvorov (linn)
Suvorov on linn Venemaal Tula oblastis, Suvorovi rajooni halduskeskus. Asub Tulast 87 km läänes Tšerepeti jõe ääres.
Asula on tekkinud 15. sajandil. 1954. aastal sai linnaks.
2020. aasta alguses oli linna elanike arv arvestuslikult 17 173.
Kaave vald
Kaave vald (saksa keeles Kawa) oli vald Tartumaal Laiuse kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti see vald Kurista vallaga.
Linnukoer
Linnukoer on koer, kelle ülesanne on leida lõhna järgi üles maapinnal varjunud lind, sellest seisakuga jahimehele märku anda ning käsu peale lind lendu ajada.
AIDAmar
AIDAmar (projekti nimetus: Sphinx VI) on kuues Sphinx-klassi ristluslaev, mis kuulub firmale Costa Crociere S.p.A. ja mida käitab laevakompanii Aida Cruises German Branch of Costa Crociere S.p.A.. Laev ehitati Meyer Werfti laevatehases Papenburgis Saksamaal 2012. aastal ja laeva ristis Hamburgis 12. mail 2012 19-aastane hamburglanna Sissi Kuhlmann. Laeva kodusadam on Genova Itaalias.
Riia hüdroelektrijaam
Riia hüdroelektrijaam (lühemalt Riia HEJ, läti keeles Rīgas hidroelektrostacija, lühemalt Rīgas HES) on hüdroelektrijaam Riias Daugava jões.
Hüdroelektrijaama kuue turbiini koguvõimsus on 402 MW. See on suuruselt Läti teine hüdroelektrijaam (suurim on Pļaviņase hüdroelektrijaam). Jaam asub Daugava suudmest 35 km kaugusel.
Sepistamine
pisi|Sepistamine Sepistamine on kuumutatud metalli, tavaliselt raua ja selle sulamite töötlemine. Sepistatud ese, toode on sepis.
Riia hüdroelektrijaam
Jaam ehitati 1966–1974.
Sepistamine
Sepistamine koosneb seitsmest põhivõttest:
Sepistamine Eestis
Esimesed märgid metallitööst Eestist - arvatavalt võõrsilt toodud metalli sepistamisest - pärinevad eelrooma rauaajast. Märksa täpsemad andmed pärinevad aga hilisest eelrooma rauaajast, mil Põhja- ja Lääne-Eesti kalmetesse ilmub arvukalt rauast ehteid, tööriistu ja isegi relvi. Kuna see oli ühtlasi aeg, mil üle Eesti rajati terve rida kindlustusi (mäepealseid asulaid), siis võib kõnelda uue ühiskondliku eliidi esilekerkimisest, kelle võim vähemalt ühes osas tulenes kontrolli omamisest rauatöö üle. Rooma rauaajast tuntakse juba mitmeid rauasulatuskohti; ühtlasi võib kõnelda rauatöö oskuste tuntavast arengust ja jõudmisest samale tasemele lõuna- ja läänepoolsete naabritega.
Šenderivka (Lõpovetsi rajoon)
Šenderivka (ukraina keeles Шендерівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 231. Pindala on 1,387 km².
Iolkós
Iolkós (Ιωλκός) on küla Kreekas Tessaalia piirkonnas Magneesia piirkonnaüksuses Vólose vallas Iolkósi munitsipaalpiirkonnas (endises Iolkósi vallas) Pagasaí lahe põhjarannikul.
Külas elas 2001. aastal 103 inimest.
Külas on kool ja külaplats (plateia).
Kuuse tänav (Pärnu)
Kuuse tänav on tänav Pärnu rannarajoonis.
Tänav algab A. H. Tammsaare puiesteelt ja kulgeb lõunasse. Tänav lõpeb Pärnu rannapromenaadil. Kuuse tänav ristub ka Papli tänava, Kaarli tänava (vasakult) ja Ranna puiesteega.
Tänava pikkus on ligikaudu 370 meetrit. Lõik Ranna puiesteest rannapromenaadini on mootorsõidukitele suletud.
Hoonestus
Kuuse tänava ja Ranna puiestee nurgal asub Pärnu Rannastaadion.
Oskar Heine
Oskar Heine (29. september 1892 Kuressaare – 28. aprill 1956 Toronto) oli eesti klaverimeister, klaveri- ja mööblivabriku omanik ja tegevjuht.