cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Concordia (polaarjaam)
Prantsusmaa alustas jaama ehitust 1992. aastal, 1993 liitus Itaalia. 1997. aastal alustas tegevus suvine laager, 2005. aastal valmis aastaringne polaarjaam.
Taḩrīri väljak
Pärast riigipööret
Pärast riigipööret on Araabia kevade sümboliks saanud Taḩrīri väljakut külastanud mõjuvõimsad välismaised poliitikud, sealhulgas Suurbritannia peaminister David Cameron, Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja Catherine Ashton, USA välisminister Hillary Clinton, tolleaegne USA senati välisassuhete komitee eesistuja ja hiljem välisministriks saanud John Kerry, Austraalia välisminister Kevin Rudd, aga ka filminäitleja Sean Penn.
Concordia (polaarjaam)
Suurem varustus tuuakse jaama traktoritega Dumont D'Urville'ist, mis võtab sõltuvalt ilmaoludest 7-12 päeva. Personal ja väiksemad asjad saabuvad lennukiga kas Dumont D'Urville'i või Zucchelli jaamast.
Taḩrīri väljak
Pärast riigipööret
Taḩrīri väljaku sündmustest on tehtud mitu dokumentaalfilmi, näiteks Jehane Noujaimi "The Square".
Säinakare
Säinakare on Saare maakonda Saaremaa valda Turja küla alale jääv 823 m² saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 130 meetrit. Saare lähedal asuvad Siiakare ja Punningalaid.
Taḩrīri väljak
Suvi 2013
29. juunil 2013 kogunesid tuhanded egiptlased Taḩrīri väljakule, nõudes president Muḩammad Mursī ametist tagasi astumist. Meeleavaldajad kasutasid 2011. aasta riigipöördes kasutusel olnud hüüdlauset "inimesed tahavad režiimi väljatõstmist".
Säinakare
Saare koordinaadid on. Saar on kivise pinnamoega.
Taḩrīri väljak
Suvi 2013
Meeleavaldajate arv tõusis miljoniteni. Meeleavaldused toimusid 18 erinevas kohas üle Kairo ja ka mujal Egiptuses.
Säinakare
Saar kuulub Mäe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Taḩrīri väljak
Suvi 2013
3. juulil 2013 tagandas kindral ‘Abd al-Fatāḩ as-Sīsī president Mursī võimult ja peatas Egiptuse põhiseaduse kehtivuse. Meedia, Mursī toetajad ja rahvusvaheline kogukond nimetasid toimunut riigipöördeks, meeleavaldajad aga revolutsiooniks.
Concordia (polaarjaam)
Suveperioodil tegutseb jaamas ligi 50 teadlast, talvituma jäävad umbes 10-15 (enamasti 13). Suur enamus neist on prantslased ja itaallased, kuid alates 2009. aastast on igal aastal talvituma jäänud ka 1 või 2 teadlast mõnest teisest riigist.
Talveperiood algab tavaliselt veebruaris ja lõppeb novembris. Talvehooaeg tuleb veeta täisisolatsioonis, muu maailmaga suhtlus on piiratud, suur osa ajast on täielik pimedus ja väga külmad temperatuurid (rekordiks on -84.6 kraadi augustis 2010). 2005. aasta septembris oli kõrgeim temperatuur -48 kraadi, madalaim -78.6 kraadi, mistõttu jaamast väljaspool tuli liikuda äärmiselt ettevaatlikult - vähemalt paarides, koos raadio, varupatareide ja täisvillase ülikonnaga, nii et tihti olid ainult silmad olid nähtaval. Itaalia glatsioloog Emanuele Salvietti pidi iga päev võtma iga päev lumeproove 1 kilomeetri kaugusel jaamast. Kuna sellel temperatuuril ei tööta ükski sõiduk, pidi ta kõndima, mistõttu ehitas ta täielikult nägu katva maski koos hingamistoruga.
Esimene talvitumine Concordias, 2005
Daniel Johnson
Ta kuulus noorena Inglismaa klubi Crystal Palace'i noortesüsteemi. Seejärel liitus ta Aston Villaga, kuid Aston Villa põhimeeskonnas ei mänginud ta kordagi. Hooajal 2012/13 oli ta Aston Villast lühikest aega laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Yeovil Town ning hooajal 2014/15 samasse liigasse kuuluvates Chesterfieldis ja Oldham Athleticus.
2015. aasta jaanuaris liitus Johnson Preston North Endiga. Esimesel hooajal mängis ta klubiga League One'is, kus lõi 20 väravaga kaheksa väravat. Alates hooajast 2015/16 on ta Preston North Endiga mänginud Inglismaa esiliigas. Tema kõige resultatiivsem hooaeg on olnud 2019–20, mil ta lõi Inglismaa esiliigas 12 väravat. Samal hooajal valiti Johnson ka Preston North Endi hooaja parimaks mängijaks.
Jamaica jalgpallikoondises debüteeris Johnson 14. novembril 2020 sõprusmängus Saudi Araabia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta kolm päeva hiljem, kui kohtuti taas Saudi Araabiaga. Ta kuulus Jamaica koondisse 2021. aasta CONCACAF Gold Cup'il.
A-League
A-League (sponsorite järgi ametlikult Hyundai A-League) on Austraalia kõrgeim jalgpalliliiga. Seda korraldab Austraalia jalgpalliliit (Football Federation Australia; FFA).
A-League loodi 2004. aastal National Soccer League'i (NSL) järglasena. A-League'i esimene hooaeg algas 2005. aasta augustis. Liigasse kuulub üksteist klubi, millest kümme Austraaliast ja üks Uus-Meremaalt. 2019. aastal liitus üheteistkümnenda klubina Western United ja 2020. aastal kaheteistkümnenda klubina Macarthur FC.
Hooaeg kestab oktoobrist maini ning koosneb 29-voorulisest põhihooajast (põhihooaja meister – premier), millele järel selgitavad kuus parimat meeskonda lõpliku meistri (champions). Põhihooaja kolmel parimal meeskonnal on võimalik pääseda AFC Meistrite Liigale. Sarnaselt Põhja-Ameerika jalgpalli kõrgliigaga Major League Soccer ja Austraalia teiste kõrgliigadega ei selgitata erinevalt paljudest Euroopa liigadest kõrgliigast väljalangejaid.
Alates 2005. aastast on nii premier-meistriks tulnud seitse klubi ja champions-meistriks kuus klubi.
Liiga sponsor on Lõuna-Korea autotootja Hyundai Motor Company.
Klubid
Varem on kõrgliigasse kuulunud New Zealand Knights (2005–2007), Gold Coast United (2009–2012) ja North Queensland Fury (2009–2011).
Enim väravaid
Hooaja 2019–20 seisuga
!Rank !Player !Goals
Natalja Seleznjova
pisi|Natalja Seleznjova ([[2013)]] Natalja Seleznjova (vene Наталья Игоревна Селезнёва; sünninimi Natalja Polinkovskaja, vene Наталья Игоревна Полинковская; sündinud 19. juunil 1945 Moskvas) on vene näitleja.
1966. aastal lõpetas ta Moskva Štšukini-nimelise Teatrikõrgkooli ja asus näitlejana tööle Moskva Akadeemilises Satiiriteatris.
Natalja Seleznjova esimene filmiroll oli 1953. aastal, kui ta mängis filmis "Aljoša Ptitsõn kasvatab iseloomu" Sašenka rolli. Filminäitlejana sai ta laiemalt tuntuks 1965. aastal Lida rolliga filmis "Operatsioon Õ ja Šuriku teised seiklused".
Ühtekokku on Natalja Seleznjova mänginud 46 filmis, 21 teatrilavastuses ja 16 telelavastuses.
Isiklikku
Natalja Seleznjova isa Igor Seleznjov oli tuntud fotograaf, ema Jelena Polinkovskaja oli populaarne kunstnik. Tema abikaasa oli samuti näitleja – NSV Liidu rahvakunstnik Vladimir Andrejev (1930–2020).
Rohu tänav
Rohu tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna ja Kelmiküla asumis.
Tänav algab Tehnika tänavalt, läheb raudteeviadukti alt läbi, ristub Saue ja Telliskivi tänavaga ning lõpeb Härjapea tänaval. Rohu tänav on kagu-loodesuunaline ning ligikaudu 500 meetri pikkune. Rohu tänav ühendab Pelgulinna Kelmikülaga.
Hoonestus
pisi|left|[[Telliskivi tänav (Tallinn)|Telliskivi ja Rohu tänava ristmik nelja stoppmärgiga, juuni lõpp 2016]] Rohu tänava ääres näeb Pelgulinna vanimaid elumajasid, aga ka 1930. aastate uhket eeslinna arhitektuuri.
Rohu tänav 8a asus saveveski koos mööblitööstusega.
Rohu tänav 13, hoone valmis 1930. aastate teises pooles. Arhitekt Johann Ostrat. Elumaja alumisel korrusel asus enne sõda restoran Pelgulinn. Hiljem asus hoones samanimeline toidubaar, pärast baar. Rahvas kutsus seda Pelgu kõrtsiks.
Ajalugu
pisi|[[Rohu tänava raudteeviadukti ehitamine 1926. aastal]] Rohu tänav sai nime 1900. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Gras-Straße ja venekeelne Травяная улица. pisi|Rohu ja Tehnika tänava ristmik ning vaade [[Rohu tänava viaduktile]] Algselt 1870. aastal avatud Tallinn-Peterburi-Paldiski laiarööpmeline raudtee kulges linna territooriumil suure ringiga ümber toona hoonestatud alade. Alates 19. sajandi lõpust, mil ka teisele poole Tallinna-Peterburi raudteeliini kujunes linnaelanike arvu kasvuga Pelgulinnas seoses senisest tihedam asustus, muutus aga üha aktuaalsemaks raudteed ületava liiklusvoo suunamise ja korraldamise probleem. Raudtee tõsteti lõigus Pärnu maanteest kuni Balti jaamani kõrgele muldkehale, nn. teetammile ja selle alt plaaniti läbi juhtida kõik kesklinna ja raudtee-taguseid eeslinnu ühendavad tänavad. Koos Paldiski maantee viaduktiga kavandati ja ehitati ka Tehnika tänavast Rohu tänava viadukt Kelmikülla, luues sel viisil Pelgulinnale otseühendus Kesklinnaga.
Rohu tänav ulatus algul Härjapea tänavast ainult Telliskivi tänavani, kuid pärast Rohu tänava viadukti valmimist 1926. aastal pikendati seda Tehnika tänavani, luues sel viisil Pelgulinnale otseühenduse Kesklinnaga.
Rohu tänava viadukti kõrguseks sai 4,5 meetrit ja tee laiuseks 8,5 meetrit. Kaks jalgteed mõlemal pool teed olid kumbki 1,5 meetrit ja sõidutee 5,5 meetrit lai Rahumäe viadukti, Paldiski maantee viadukti ja Rohu tänava viadukti ehitusinseneriks Ado Johanson Eesti Teedeministeeriumi Raudteevalitsusest. 1926. aasta sügisel valminud Rohu tänava viadukt on konstruktsiooni ja ehitusviisi poolest analoogne Paldiski maantee viaduktile, kuid erinevalt viimasest vaid ühe avaga ning tihedama raamidesammuga. Paldiski maantee ja Rohu tänava viadukte eristab ka see, et kui Rohu tänav ristub raudteetammiga täisnurga all, siis Paldiski mnt läbib tammi diagonaalselt.
Enefit Green
Enefit Green on Baltimaade juhtiv mitmekülgse taastuvenergia tootja. Elektrit toodetakse peamiselt tuulest, samuti olmejäätmetest, biomassist, päikese- ja hüdroenergia allikatest. Enefit Greenil on 26 tütarettevõtet. 2022. aasta lõpu seisuga oli Enefit Greenil 456,4 MW installeeritud elektri tootmise koguvõimsust ja lisaks 110,0 MW reservvõimsust ning 81,2 MW installeeritud soojuse tootmise koguvõimsust, millele lisandus 574,9 MW reserv- ja tipuvõimsust. 2022. aastal toodeti 1118 GWh elektrienergiat ja 566 GWh soojusenergiat.
2022. aasta lõpu seisuga on Enefit Greenil ehituses kolmes riigis - Eestis, Leedus ja Soomes - kokku kuus tuuleparki koguvõimsusega 546 megavatti. Lisaks on neil ehituses neli päikeseparki, millest kaks Eestis ja kaks Poolas koguvõimsusega 50 megavatti. Nende investeeringute kogumaht on üle 700 miljoni euro.
Enefit Green AS ja tema tütarettevõtted toodavad taastuvenergiat, mida müüakse vahetult kolmandatele osapooltele (sh elektribörsile Nord Pool).
Ettevõtte varasemad ärinimed on Aulepa Tuulepargid Osaühing, Eesti Energia Aulepa Tuuleelektrijaam Osaühing, Enefit Taastuvenergia Osaühing ja Enefit Taastuvenergia AS.
Kontsern
Enefit Greenil on Eestis ja Leedus 22 tuuleparki, kus töötab kokku 165 tuulikut. Tuulikute koguvõimsus on 398 MW ja aastatoodang on ligikaudu 1 TWh elektrienergiat. Ettevõtte koostootmisjaamad asuvad Irus, Paides, Valkas ja Brocenis. Hüdroelektrijaam asub Keila-Joal. 38 päikeseelektrijaama asuvad Eestis ja Poolas ning pelletitehas Lätis.
Enefit Greenile kuulub ka Lätis asuv tütarettevõte SIA Enefit Power and Heat Valka, mis toodab elektrit ja soojust Valkas.
2019. aasta kuue esimese kuu jooksul tootsid Enefit Greenile kuuluvad tootmisüksused 626 GWh elektrienergiat ehk eelmise aasta sama perioodiga võrreldes (449 GWh) 1,4 korda rohkem.
Aastane elektrienergia tootmise maht 2019. aastal oli 1,2 TWh ehk 2,5 korda rohkem kui 2018. aastal.
Enefit Green börsil
Enefit Greeni aktsiad on noteeritud alates 21. oktoobrist 2021 Tallinna börsi põhinimekirjas ning nendega saab kaubelda Nasdaq Balti börsil. Aktsiate kauplemistähis on EGR1T. Aktsia ISIN kood on EE3100137985. Enefit Greenil on noteeritud 264 276 232 aktsiat. Seisuga 31. detsember 2022 oli Enefit Greenil 60 401 aktsionäri. 15,1% aktsiatest on jaeinvestorite omaduses.
Fondidest omavad enim Enefit Greeni aktsiaid erinevad Swedpanga fondid (kokku 2,30% aktsiatest, võrreldes 7. märtsi seisuga +8,4% ). SEB grupi erinevad fondid kokku omavad 1,8% (võrreldes 7. märtsi seisuga –5,5% ) Enefit Greeni aktsiatest. LHV Group omab 0,22% aktsiatest.
Aktsia esimene kauplemispäev
Aktsia esimesel kauplemispäeva lõpuks (21. oktoober 2021) tõusis aktsia hind võrreldes aktsiate esmase pakkumise hinnaga 20% jõudes 3,49 euroni. Kokku tehti avapäeval 8546 tehingut, mille raames vahetas omanikku 3 351 831 aktsiat. Tehinguid tehti 11,7 miljoni euro ulatuses.
Aktsia esimene kauplemiskuu
Võrreldes aktsiate esmase avaliku pakkumise hinnaga oli aktsia hind aktsia esimese kauplemiskuu lõpuks ehk seisuga 21. november 2021 tõusnud 44%. Üks aktsia maksis siis 4,18 eurot. Nimetatud perioodil oli Enefit Greeni aktsia Nasdaq Balti börsi suurima hinnatõusuga aktsia. Samuti oli Enefit Greeni aktsia nimetatud perioodil Nasdaq Balti börsi suurima käibega ja tehingute koguarvuga aktsia.
Rooma asjaõigus
Rooma asjaõigus on Vana-Rooma riigis kehtinud õiguskorra haru, mille reguleerimise esemeks on res. Sellel sõnal on eesti keeles 16 tähendust. Res võib tähendada asja, eset, asjaolu, fakti, sündmust, olukorda, kohtuasja, protsessi, võimu, varandust, omandit, valdust, tehingut, tegu, kasu ja tulu.
Gaiuse ja Justinianuse instituutide kontekstis hõlmab Rooma asjaõigus asju, millel on majanduslik väärtus. Majanduslik väärtus võib olla nii füüsilistel asjadel – mõõk, maja, maatükk – kui ka abstraktsetel asjadel, nagu näiteks võlg. Rooma asjaõigus reguleerib majandusliku väärtusega asjade loomist, üleandmist, ülekandmist ja kasutamist. Sarnaselt Villu Kõvega eristab autor üleandmist (ingl delivery) ülekandmisest (ingl conveyance). Üleandmine tähistab asjade valduse üleminekut, ülekandmine õiguste üleminekut.
Järgneva lühiülevaate eesmärgiks on tõsta esile Rooma asjaõiguse aluspõhimõtted ja tuua mõned illustratiivsed näited. Lühiduse ja konkreetsuse saavutamiseks tuleb ohvriks tuua süstemaatilisus, terviklikkus, detailsus ja ajalooline lineaarsus. Lugeja, kes otsib eelpoolmainitud omadustega kirjatööd, võib pöörduda järgnevate eestikeelsete allikate poole.
Asja mõiste defineerimisest ja tähelepanekuid defineerimise kohta
Rooma senaator Javolenus Priscus ütles defineerimise kohta järgmist: „Iga definitsioon tsiviilõiguses on ohtlik, sest harva leidub neid, mida ei saaks ümber lükata.“ (Omnis definition in iure civili periculosa est; parum est enim, ut non subverti posset.)
Loogiline kimbatus
Defineerimise rasket koormat illustreerib tabavalt vanakreeka filosoofi Zenoni loogiline kimbatus. Selleks, et jõuda ükskõik millisesse sihtpunkti tuleb esmalt läbida pool vahemaast, siis pool ülejäänud vahemaast, siis pool ülejäänud vahemaast ja nii edasi kuni lõpmatuseni. Iga järgneva sammuga liigutakse küll sihtpunktile poole lähemale, aga kohale ikka ei jõuta. Zenon järeldas sellest, et liikumine on üldse võimatu. Ilmselgelt on taoline järeldus absurdne, aga samas on üpriski keeruline ka kuidagi sellele argumendile vastu vaielda. Olukord muutus, kui tänu Leibnitzi ja Newtoni uuenduslikule matemaatikale jõudis Augustin-Louis Cauchy 19. sajandil piirväärtuse mõisteni. Lihtsustatult on piirväärtus ratsionaalne fiktsioon, mis jätab mulje nagu lõpmatul protsessil võiks olla lõplik lahendus, s.t eelneva näite puhul muutub järelejäänud vahemaa ühel hetkel niivõrd tähtsusetuks, et põhimõtteliselt saab igaüks aru, et tegelikult ollakse kohal. Matemaatik ütleks, et toimub lähenemine piirväärtusele.
Autori meelest peitub siin abstraktsuse udus ka konkreetne mõttetera ideaalsete definitsioonide otsijatele. Ideaalide poole võib ja peab liikuma, aga tuleb endale ka aru anda, et praktilises mõttes jäävad nad alati käeulatusest välja ja üks hetk tuleb "pliiats käest panna" ja öelda: "Käib kah!"
Siinkohal kaks ehedat ajaloolist näidet praktikutest ja idealistidest läbi õigusteaduse mõtteprisma:
Pragmatism
Tšehhoslovakkia tsiviilkoodeksi 1937. aasta eelnõu seletuskirjas soovitas eelnõu ette valmistanud komitee loobuda "asja" mõiste piiritlemisest. Komitee põhjendus oli konkreetne. Kuna majanduselu muutub aina keerulisemaks ja seadusandjal pole võimalik ennustada, millised saavad olema tuleviku "asjad", siis oleks mõistlik jätta asja mõiste defineerimine jurisprudentsi hooleks. Üllataval kombel suutis komitee jääda võrdlemisi immuunseks kodifitseerijate kutsehaigusele, s.t kodifitseerimise käigus tekkivale illusioonile, et just nemad on need, kes lõpuks korra majja löövad ja kogu õiguse tehnilise täpsusega kirja panevad. Tuntud "põdejate" hulka on kuulnud nii kuningaid kui ka keisreid. (Nendest täpsemalt juba õige varsti.) Samas tuleb tõdeda, et ka Tšehhoslovakkia rahvaesindajad ei suutnud lõpuni kiusatusele vastu panna, sest lõplikus eelnõus oli asja mõiste ikkagi sees.
Idealism
Idealistliku õigusloome markantne näide peitub ühes Napoleoni kirjutistest. Kuigi Napoleoni isa oli jurist ja Napoleoni juhatusel loodi code civil de français ehk nn Napoleoni koodeks, ei kuulanud kuulus valitseja ja väejuht terve elu jooksul mitte ühtegi õigusteaduse loengut. Napoleoni juriidilised teadmised põhinesid pooleldi juhusel, pooleldi uudishimul. Nimelt pandi Napoleon noorena sõjaväes kartsa, kus juhtus olema ladinakeelne eksemplar "Corpus Iuris Civilise" digestidest. Napoleon, kes oli tuntud oma rahuldamatu uudishimu poolest, võttis seadustiku ette ja tänu oma erakordselt heale mälule suutis märkimisväärse osa sellest pähe tuupida. Hiljem kui Napoleon juba kodifitseerimisvägesid juhatas ei jõudnud ümberkaudsed õppinud mehed ära imestada, kust esimene konsul küll Rooma õigust on õppinud. Sarnaseid diletantlikke õppemeetodeid kasutas Napoleon ka sõjakäikudel, koondades enda ümber suurel hulgal nõuandjaid, nende hulgas ka juriste, ja pommitades neid kõikvõimalike küsimustega.
Napoleoni kõige idealistlikum ja vaat et originaalsem lähenemine õigusloomele peitub ühes tema kirjutistest. Nimelt tekkis Napoleonil idee, et kõik seadused võiks taandada lihtsateks geomeetrilisteks tõestusteks, et igaüks, kes vähegi oskab lugeda ja mõelda, saaks seadusest aru. Kuid kohe järgmisel real tunnistab tulevane keiser, et: "Aga ma sain pea kohe aru, et see on absurdne mõte." Ometigi ei kammitsenud see Napoleoni idealismi. Väidetavalt olles kuulnud, et tema tsiviilkoodeksit on tõlgendatud, ütles ta: "Minu seadust on rüvetatud." Pole ime, et pärast taolist pühendumust pidas kuulsusrikas usurpaator tsiviilkoodeksit oma suurimaks päranduseks maailmale, märkides, et: "Ma lähen ajalukku tsiviilkoodeks pihus."
Kindlasti polnud Napoleon ainuke, kes lootis, et eksisteerib selline asi nagu õiguse "viimane sõna" või kui kasutada törts poeetilisemat kõnepruuki, et üks hetk kogemusliku maailma õmblusniidid annavad kuskilt järgi ja suure kärina saatel murtakse end viimaks Platoni puhaste ideede maailma. Ka 19 000-st paragrahvist koosnev Friedrich Wilhelm II ajal valminud Preisi riikide üldine maaõigus (1794. aasta Allgemeines Landrecht für die Königlichen Preussischen Staaten) pani paljusid arvama, et taoline ideaalne maailmakord on võimalik. Kuid hoolimata autorite pingutustest ei saanud seadustekogu täiusliku õigusloomekunsti eeskujuks. Elu osutus juba tollal liialt keeruliseks ega võimaldanud kõiki mõeldavaid olukordi ette näha ja nende õiglasi lahendusi seadusse täpselt kirja panna.
Edasi jääb lugejale endale mõtiskleda, kas sellised idealistlikud püüdlused on vaid ajaloolised anekdoodid või ehk leidub ka tänapäeval seadusandjaid, kes oma tegevuses, kas teadlikult või teadmatult, just taolistest ebamaisetest eesmärkidest juhinduvad?
Mõistelised maadejagamised Eesti õiguses
Keeruline öelda, kas Eesti õiguskorra kujundamisel on lähtutud peamiselt pragmatismist või idealismist, aga kindlasti pole Eesti õiguse areng jäänud puutumata mõistelistest vägikaikavedudest. Uno Mereste on kritiseerinud võlaõiguse keskset kohta eraõiguse süsteemis põhjusel, et võlaõigus on aja jooksul minetanud otsese seotuse võlaga ning sellest on saanud omatähenduseta tehniline märgis peaaegu kogu lepinguõiguse kohta, mida teised neli pandektilist õigusala – ülderaõigus, perekonnaõigus, pärimisõigus ja asjaõigus ei hõlma. Madis Ernits on kritiseerinud asjaõigust, kuna asjadel teatavasti ei olevat õigusi, mistõttu sobilikum oleks rääkida hoopis omandiõigusest. Sama autori sulest pärineb ka siiamaani kõige ülevaatlikum käsitlus määruse mõiste kohta, mis on samuti Eesti õiguskeeles märkimisväärselt mitmetähenduslik mõiste.
Asjaõigus laias tähenduses
Gaiuse ja Justinianuse institutsioonid käsitavad asjaõigust laias tähenduses. Asi laias tähenduses on objekt või ese. Asjaõigus (ingl law of things) jaotub omandiõiguseks (ingl law of property), obligatsiooniõiguseks ja pärimisõiguseks.
Vahemärkus. Elmar Ilus defineerib omandiõiguse mõistet Rooma õiguses kui õigustatud isikule kuuluvat asjaõigust, mis koosneb õigusest asja vallata (ius possidendi), õigusest asja kasutada (ius utendi) ja õigusest asja käsutada (ius disponendi). Eesti asjaõiguses vastab eelnev omandi mõistele: AÕS §-i 68 lg 1 kohaselt on omandi sisuks õigus asja vallata, kasutada ja käsutada. Käesoleva artikli kontekstis tähistab omandiõigus õigusharu ja omand õiguste kogumit.
Iga liigitus lähtub alusest. Nii liigitab Eesti riigiõigus põhiõigusi sisu alusel tõrje- ehk vabaduspõhiõigusteks, soorituspõhiõigusteks ja võrdsuspõhiõigusteks ja eraõigus subjektiivseid õigusi kohustatud isikute alusel absoluutseteks või relatiivseteks ning nõudeid vastavalt oma funktsioonile ja eeldustele võlaõiguslikeks, asjaõiguslikeks, perekonnaõiguslikeks ja pärimisõiguslikeks.
Asjaõiguse liigitamisel omandi-, obligatsiooni- ja pärimisõiguseks tekivad õigusharud, mis vähemalt tänapäeva juristi arusaamade kohaselt pole omavahel võrreldavad. Nimelt on obligatsiooniõiguse ja omandiõiguse reguleerimise esemeks vara samas kui pärimisõiguse esemeks on vara omandamise viis, nt kui vara omanik peaks surema. Kujundlikult võiks öelda, et kui asjaõigus oleks õun, siis seda õuna kolmeks jagades ei saaks me mitte kolm tükki õuna, vaid kaks tükki õuna ja ühe tüki melonit. Seda muidugi siis, kui mõelda nagu tänapäeva jurist.
Rooma juristi jaoks on Gaiuse ja Justinianuse institutsioonides esineva liigituse aluseks põhimõte, et nii omandiõiguse, obligatsiooniõiguse kui ka pärimisõiguse olemuseks on asjade omandamine. Omandiõiguses ja obligatsiooniõiguses reguleeritakse individuaalsete asjade omandamist, pärimisõiguses kogu inimesele kuuluva vara omandamist.
Omandiõigus vs. obligatsiooniõigus
Omandiõiguse esemeks on omand, obligatsiooniõiguse esemeks võlg. Rooma juristi jaoks on antud erinevus põhimõtteline. Omandiga seonduvaid küsimusi reguleerib actio in rem, obligatsioonidega seonduvaid küsimusi actio in personam. In rem hagi puhul nõuab omanik oma asja tagasi, in personam hagi puhul nõuab võlausaldaja võlgnikult kohustuse täitmist.
Mõelda võib ka nii, et in rem hagi puhul kaitseb õiguskord omaniku ja asja vahelist suhet, samas kui in personam hagi puhul kaitstakse hoopis kahe isiku vahelist suhet.
Õigussuhe
Rooma juristid rääkisid hagide mitte subjektiivsete õiguste "keeles". Subjektiivse õiguse ja õigussuhte mõisted on aga omavahel olemuslikult seotud. Lihtsustatult tähendab õigussuhe eraõiguses seda, et õigustatud osapoolel on õigus nõuda kohustatud osapoolelt midagi ja kohustatud osapool on kohustatud midagi tegema.
Tänapäevane analoogia
Intuitsiooni tekitamiseks võib kasu olla ühest argipäevasest analoogiast Eesti õiguskorra näitel. Oletame, et A ja B on sõbrad. Lähtudes vanasõnast, et sõpra tunned hädas, võib sõbraks pidada inimest, kes häda korral aitab. Järelikult võib väita, et nii A kui ka B tunnevad, et kui üks neist peaks kord hätta sattuma, siis on tal õigus paluda teiselt abi ja teisel on ka kohustus seda abi osutada. Kui sellist tunnet ei ole, siis ei saa ka rääkida sõprussuhtest. Oluline erinevus õigussuhtega seisneb selles, et sõprussuhe ei tulene mitte objektiivsest õigusest e seadusest, vaid nn üldinimlikest põhimõtetest, nt moraal. Kuigi leidub ka teisi inimesi, kelle poole hädas pöörduda, nt politseinikud ja arstid, siis nende inimeste kohustused tulenevad seadusest. Neid inimesi saab kohustuste mittetäitmise korral vastutusele võtta. Sõpra õiguslikus mõttes vastutusele võtta ei saa. Oluline on siin muidugi ära märkida, et mitte iga häda ei kohusta politseinikku ja arsti abi osutama. (KorS §14 lg 1, TTKS §6 lg 2)
Praktikas tuleb õigussuhte ja sõprussuhte erinevus esile ka nt siis, kui on vaja vahet teha kas tegu on kahe sõbra vahelise nn viisakussuhtest tuleneva kokkuleppega või tehinguga. Oluline on see seetõttu, et tehingu alusel tekib kahe osapoole vahel võlasuhe ja mõlemal osapoolel on õigus pöörduda kohtusse, kui teine osapool oma kohustusi ei täida. Viisakussuhted ei too kaasa lepingulise võlasuhte tekkimist, kuigi võivad anda aluse lepinguvälisteks kohustusteks. Kokkulepete ja siduvate lepingute piiritlemine ei ole alati lihtne ja poolte tegeliku tahte väljaselgitamiseks tuleb tehtud tahteavaldusi ja kokkuleppeid tõlgendada.
Tagasi Rooma õigusse
Seega tuleks mõista eelpoolmainitud suhet Rooma õiguse kontekstis mitte õigussuhte kui sellisena, vaid pigem mõttelise sidemena, mis ühendab omavahel kahte elementi – kas isikut ja isikut või isikut ja asja. Oluline on see seetõttu, et kui keegi peaks seda sidet kahjustama, nt varastama omanikule kuuluva asja, siis tekib omanikul õigus esitada varga vastu hagi, täpsemalt in rem hagi.
Näide
Oluline on siinkohal aru saada, et Caesari kodu koos sisustusega on asjad, mida Caesar omab e Caesari omand. Võlg, mõõk ja kohustus mitte konkureerida on aga asjad, mida teised inimesed Caesarile võlgnevad e teiste inimeste kohustused Caesari ees e obligatsioonid. Omandit reguleerib actio in rem kaudu omandiõigus. Obligatsioone reguleerib actio in personam kaudu obligatsiooniõigus.
Kvalitatiivne erinevus in rem hagi ja in personam hagi vahel ilmneb olukorras, kus midagi läheb "nihu". Näiteks tungib keegi Caesari koju ja viib minema tema voodi. Kuna voodi kuulub Caesarile, siis võib ta esitada varga vastu in rem hagi, nt rei vindicatio. Kui aga Brutus peaks Caesarit tüssama ja looma samas valdkonnas tegutseva firma või kui Marcus ei peaks mõõka üle andma või pank raha välja maksma, siis võib Caesar esitada in personam hagi, nt condictio.
In rem hagi puhul nõuab hageja, et kostja tunnustaks tema omandit, in personam hagi puhul nõuab hageja, et kostja tunnustaks võla olemasolu. Ka varajases inglise üldises õiguses eksisteeris hagide ehk nn writ'ide süsteem. Tänapäevasest üldisest õigusest on aga hagide mõiste kadunud. Selleks, et üldise õiguse süsteemis omanik oma asja kätte saaks peab ta tõestama, et kostja on toime pannud tort’i, täpsemalt conversion’i.
Pankrot
Siinkohal vajab sõna "tõenäosus" tugevamat toonitamist, sest Rooma õiguse hagide süsteemi ajajärgul on tsiviilkohus puhtalt vabatahtlik vahekohus ja täitemenetlus kui selline puudub. Teisisõnu kohtust õiguse saamine ei tähenda, et riik tagaks otsuse täideviimise. Hagide süsteemis jääb täideviimine hageja enda kanda. Selleks puhuks võib hageja nt omavoliliselt arestida võlgniku vara. Samuti ei pruugi hageja in rem hagi esitamise kaudu oma asja tagasi saada, vaid kohus võib otsustada hoopis asja väärtuse hüvitamise.
Tsiviilkohtumenetluse ja täitemenetluse iseloom Rooma õiguses oleneb sellest, kas tegu on hagide e legis actiones süsteemi, formula süsteemi või keisririigiaegse cognitio süsteemiga.
Pettus
Erinevad õigussüsteemid reguleerivad antud olukorda laias laastus kahel viisil :
in rem õigused vs. in personam õigused
In rem ja in personam hagid erinevad veel ühel olulisel moel. Erinevuse mõistmiseks tuleb eristada „in rem õigusi“ ja „in personam õigusi“. Mõisteliselt pole tegu päris täpse väljendusega, sest nagu eelpool mainitud ei tundnud Rooma juristid subjektiivse õiguse mõistet. Rooma juristid rääkisid hagide (ingl actions) mitte õiguste keeles (ingl rights). Küll aga võiks subjektiivse õiguse mõiste sissetoomine aidata käesoleva vaheteo olemusest paremini aru saada.
Erinevus seisneb selles, et lepinguga on võimalik luua ainult „in personam õigusi“. Lepinguga ei ole võimalik ei luua ega üle kanda „in rem õigusi“. Vahemärkusena võiks veelkord rõhutada, et üleandmine ja ülekandmine on õiguslikult erinevad mõisted. Üleandmine tähistab asjade valduse üleminekut, ülekandmine õiguste üleminekut.
In rem õiguste loomiseks või ülekandmiseks on tarvis eraldi toimingut. Mõõga puhul seisneb see nähtavas üleandmises, maa või orjade puhul formaalsetes toimingutes, nt mancipatio või in iure cessio.
Formaalsete toimingute nõue tuleneb põhimõttest, et kuna in rem õigused on absoluutsed ehk kehtivad kõigi isikute suhtes, siis peaks nende loomine ja ülekandmine olema avalik. Teisisõnu, kõik inimesed peaksid teadma, mis asjad kellele kuuluvad. Nii toimub in iure cessio preetori ees, traditio puhul peab aset leidma asja nähtav üleandmine ja mancipatio puhul on tarvilik lisaks osapooltele ka kuue Rooma kodaniku kohalolek.
In personam õigused on aga relatiivsed ehk kehtivad ainult lepingu osapoolte suhtes ja võivad seetõttu jääda saladuseks, nt võib stipulatio sõlmida ilma tunnistajateta.
Puht-teoreetilisel tasandil kõlab eelnev põhjendus igati loogilisena, aga praktiliselt on selle mõju kaheldava väärtusega. Kui väikeses külakogukonnas võib kuue inimese kohalolu tõepoolest tagada teatava avalikkuse, siis terve Rooma keisririigi kontekstis jääb selline nõue paratamatult tühjaks kestaks. Mida aeg edasi ja mida suuremaks kasvas impeerium, seda väiksemat rolli taolised formaalsused mängisid. Ajapikku asendusid formaalsed ülekandmised traditio 'ga, mis nõudis ainult asja nähtavat üleandmist.
Arenenud ühiskonnas tagab in rem õiguste avalikkuse ainult avalik register. Kuigi Vana-Rooma aegses Egiptuses kasutati mingit sorti avalikku maaregistrit, siis pole selle olemus ega mõju tänapäevani päris selged. Ülejäänud Vana-Roomas in rem õiguste kohta registreid ei peetud.
Praktiliselt põhjustel saab registrit pidada ainult kinnisasjade ja teatud tüüpi vallasasjade kohta, nt laevad või autod. Samuti nõuab registripidamine riigilt piisavat administratiivvõimekust.
Tänu Rooma õiguses aktsepteeritud asja avaliku üleandmise nõuetele juurdus sajandite jooksul tava asjaõigusi edasi anda kohtu protokolli kandmise kaudu ning sellest kasvas välja kohtu poolt peetav register. Eesti õiguskorras on selleks kohtulikuks registriks kinnistusraamat.
Omandist ja valdusest (väga lühidalt ja väga üldiselt)
Rooma õigus on omandi kaitse osas kategoorilisem kui ükski tänapäevane õigussüsteem lähtudes Ulpianuse põhimõttest, et keegi ei saa kanda üle rohkem õigusi, kui tal tegelikult on (Nemo plus iuris ad alium transferre potest quam ipse habet ).
Asja avaliku üleandmise nõue omandi ülekandmisel garanteerib, et mitte keegi ei saa asja omanikuks ilma, et omanik oleks selle asja talle isiklikult üle andnud. Tänapäeva Mandri-Euroopa õigussüsteem on oluliselt paindlikum ja seab omandi kaitse asemel prioriteediks õiguskäibe kindluse.
Saksa õiguses on võimalik, et kui A-le kuuluv kinnisasi kantakse kinnistusraamatus ekslikult B nimele ja B müüb selle kinnisasja C-le, kes ei tea veast midagi, siis saab C kinnisasja omanikuks.
Prantsuse tsiviilkoodeks ütleb: „Vallasasjade puhul on valdus sama, mis õigustiitel.“ Seda sätet sõna-sõnalt võttes kaoks omandi ja valduse vahel igasugune erisus. Tegelikkuses on sätte mõju tasakaalukam, aga võimaldab siiski heauskset omandamist, s.t kui A laenab "sõber" B-le jalgratta, aga sõber otsustab müüa ratta kolmandale isikule C-le, kes ei tea et B ei ole omanik, siis Prantsuse tsiviilkoodeksi kohaselt saab ratta omanikuks C. Kuigi A ei või nõuda C-lt ratast tagasi, tekib tal nõudeõigus B suhtes, nt ratta hinna hüvitamisele.
Tänapäeva Mandri-Euroopa õigussüsteem lähtub põhimõttest, et kapitalistlik ühiskond sõltub kiirest kaupade liikumisest, mistõttu pole mõistlik nõuda – vähemasti vallasasjade puhul – et ostja teeks omaniku väljaselgitamiseks kulutusi. Rooma õigus seab teised prioriteedid. Omand on Rooma juristi jaoks absoluutselt puutumatu. Sellest tulenevalt Rooma õigus heauskset omandamist ei tunnusta.
Tänapäeva inglise üldine õigus paigutub kuhugi Mandri-Euroopa õigussüsteemi ja Rooma õiguse vahele. Kinnisasjade puhul on hakatud vähehaaval looma süsteemi, mis võimaldaks omandi registreerimist. Vallasasjade puhul kehtib omandi puutumatusele küll terve rida erandeid, aga nende õiguslik mõju on tagasihoidlikum kui Mandri-Euroopa õigussüsteemis.
Valgekare
Valgekare on Hiiu maakonda Hiiumaa valda Salinõmme küla alale Soonlepa lahte jääv 0,13 hektari suurune saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 150 meetrit. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala koosseisu.
Saar on liivase pinnamoega.
Saare koordinaadid on.
Riistvaraline turvamoodul
Riistvaraline turvamoodul (inglise hardware security module, HSM) on arvutamise seade, mis julgestab ja haldab digitaalset võtit tugeva autentimise jaoks ning teostab turvalist šifreerimist. Seade on arvuti laienduskaardi või välisseadme kujul, mis ühendatakse otse arvuti väravasse või võrguserverisse.
Disain
Riistvaralises turvamoodulis saab olla funktsioone, mis annavad teada sissemurdmisest süsteemi, nagu nähtavad murdmise märgid või logimise ja häire signaal, või võltsimiskindlus, mis teeb võltsimise keerulisemaks ilma riistvaralist turvamoodulit kasutuskõlbmatuks muutmata, või võltsimisvastasust, näiteks võtmete kustutamist võltsimise ilmsikstulekul. Iga moodul sisaldab üks ja rohkem turvalisem krüptoprotsessori kiibid.
Valdav osa olemasolevatest riistvaralistest turvamoodulitest on mõeldud peamiselt salajaste võtmete haldamiseks. Mõnigi turvamoodulite süsteemidel on vahendid, mis lubavad turvaliselt varundada võtmeid ning hoida neid turvamooduli väljaspool. Võtmed saab varundada pakitud ja salvestada arvuti kettale või teiste andmekandjatele, kasutades turvalise seadet nagu kiipkaart või mõni muu turva seade.
Riistvaralised turvamoodulid on sageli osa kriitilistest infrastruktuuri süsteemidest, näiteks internetipanga tarkvaraprogramm, turvamoodulid on võimalik koondada kõrge kättesaadavuse ja jõudluse saamiseks. Mõnedes moodulites on kask toiteplokid ja kiirvahetavad komponente, näiteks jahutusventilaatorid, mis vastavad andmekeskuse keskkondade kõrge kasutatavuse nõuetele.
Common Criteria nõuded
Common Criteria on rahvusvaheline standard (ISO/IEC 15408) IT turvalisuse hindamiseks. Viimane versioon CC 3.1 Revision 5 ilmus 2017 aprillis. CC peamõisted on:
EAL-iga nõutavad toimingud
EAL reitingut saab kontrollida Common Criteria veebilehelt, kus on esitatud kõik sertifitseeritud riistvaralised turvamoodulid ja krüptomoodulid.
Riistvaralise turvamooduli funktsioonid
===Riistvaraline turvamoodul nagu teenindus === Pilvelahendused on taeva kingu väike startappide ja kesk äri jaoks. Nad saavad maksta selle ressursside eest, mida nad täpselt kasutavad.
eIDAS regulatsioon
e-identimise ja e-tehingute jaoks vajalike usaldusteenuste kohta siseturul ja millega tunnistatakse kehtetuks (eIDAS – Electronic Identification and Trust Services for electronic transactions in the Internal Market). eIDAS on kirjeldatud eeskirjas EU Regulation 910/2014 Digitaalsed piirid kaovad ja teised riigid võivad aktsepteerida ELi riikide elektroonilise identifitseerimise vahendeid (eID). Suur osa sellest seadusest puudutab usaldusteenuseid, nagu elektroonilised allkirjad, elektrooniline tarne, elektroonilised plommid ja veebilehte autentimine. Riistvaraliste turvamoodulite tootjad osalevad aktiivselt turvanõuete ja kaitseprofiilide koostamisel Euroopa Standardikomitees (CEN). Eesmärk on seatud turvalistele kvalifitseeritud allkirjadele, pitsatitele ja ajatemplitele vastavalt ELi eIDAS-määrusele. ==Ülemaailmne riistvaralise turvamooduli turg ==
Turu segmenteerimine
Segmenteerimine tüübi järgi:
Segmenteerimine tarkvaraprogrammi järgi:
Segmenteerimine lõppkasutaja järgi:
Peeter Viiard
Peeter Viiard (sündinud 22. juunil 1961 ) on eesti ühiskonnategelane, veterinaar ja talunik.
Hariduselt on ta loomaarst. Aastatel 1984–1985 ja 1987–1989 töötas S. M. Kirovi nimelises kolhoosis vanemloomaarstina.
Aastatel 1989–1990 oli ta ELKNÜ Võru Rajoonikomitee I sekretär.
Taasiseseisvunud Eesti esimeses maavalitsuse koosseisus, Võru Maavalitsuses töötas 1994–1996, algul välissuhete spetsialistina ja seejärel 1996 arenguosakonna juhatajana. 1997. aastast töötas Eesti Kindlustus Lõuna-regiooni direktorina, hallates Viljandi, Tartu, Põlva, Võru ja Valgamaa maakondlikke kindlustusüksusi. Aastatel 1999–2004 töötas Võrumaa Kutsehariduskeskuses, algul projektijuhina kahe Võrumaa tehnikumi, Võru Tööstustehnikumi ja Väimela Põllumajandustehnikumi ühendamisega, hiljem Võrumaa Kutsehariduskeskuse arengu- ja majandusjuhi ja seejärel majandusjuhina.
Alates 2004. aastast peab ta Võrumaal Virve talus talu ning kasvatab sporthobuseid.
Kunda lubjakivimaardla
Kunda lubjakivimaardla on üleriigilise tähtsusega lubjakivimaardla, mis asub Lääne-Viru maakonnas Viru-Nigula vallas. Maardla pindala on 2382 ha.
Tootsa kihi paksus on keskmiselt 9,5 m, millest 3,0 m on ehitus- ja 6,5 m tsemendilubjakivi. Geoloogiliselt on see tootus kiht Ordoviitsiumi ladestu Kunda, Aseri, Lasnamäe ja Uhaku lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on kuni 5 m.
Mieračoŭščyna mõis
pisi|Kościuszko kuju Mieračoŭščyna mõis ehk Meratšovštšõna mõis on endine mõis Valgevenes Bresti oblastis Ivacevičy rajoonis, Kosava külanõukogus Kosava linna loodepiiri ääres Valgevene keeles on paiga nimeks Мерачоўшчына, ka Марачоўшчына, poola keeles aga Mereczowszczyzna.
Mieračoŭščyna mõisa mainitakse esimest korda aastal 1529, toona oli tegemist Kosavale alluva karjamõisaga. Koos Kosavaga vahetas omanikke ka Mieračoŭščyna, kuni see aastal 1733 Sapiehade valdusest Kościuszkodele läks. Aastal 1746 sündis mõisas hilisem Poola rahvuskangelane Tadeusz Kościuszko. Aastal 1764 suri Tadeusze isa ja tema naine müüs mõisa Kosava toonastele omanikele Flemingitele. Sellest ajast peale kadus Mieračoŭščyna mõis taas iseseisva üksusena ja eksisteeris Kosava karjamõisana.
Pusłowskid asusid mõisa hooneid taastama ja lõpetasid restaureerimistööd aastaks 1857. Ajal, mil Kosava kuulus Poolale, asus seal mälestusmärk. Mõisa peahoone, kus Tadeusz Kościuszko sündis, hävis Teise maailmasõja ajal (selle põletasid maha Nõukogude partisanid.
Aastal 2003 alustati USA saatkonna toetusel hoone taastamist, uus hoone valmis vanade fotode ja maalide põhjal. Aastast 2004 asub hoones muuseum.
Erik Rüütel
Erik Rüütel (sündinud 16. märtsil 1978 Tallinnas) on psühholoog, koolitaja, juht ja Euroopa Liidu tsiviilmissioonide ekspert.
E. Rüütel on Addicere psühholoogilise konsultatsiooni agentuuri juhatuse liige ja juhtiv konsultant, Sisekaitseakadeemia kommunikatsiooni ja kriisipsühholoogia lektor, EL-i CSDP ja Twinning missioonide ekspert ja juhtimistreener. Ta on töötanud kliinilise psühholoogina Lääne-Tallinna Keskhaiglas 2005-2006, juhtinud probleemkäitumisega noorte rehabilitatsiooni Tallinna Laste Turvakeskuse osakonnajuhatajana 2006-2009 ja suunanud õigusrikkujate taasühiskonnastamist Tallinna Vangla direktori asetäitjana 2009-2012 ning töötanud korrektsioonipsühholoogia ja psühhopatoloogia lektorina Sisekaitseakadeemias 2012-2018. E. Rüütel on olnud 2018-2020 AS Medical Pharmacy Groupi (Meravita) kommertsdirektor ja on juhtinud Sisekaitseakadeemia rahvusvaheliste suhete ja arendusosakonda aastal 2020. Ta on Meeskonnatreeningute Agentuuri MAD, mida juhib Donald Aik Sild, hinnatud meeskonnatreener juba 2006. aastast.
Ta on meedias arvamust avaldanud ja kaasa rääkinud keeruliste suhtlemissituatsioonide, lastekasvatuse, koolikiusamise ja paarisuhete teemadel.
Raamat
E. Rüütel on raamatu “Korrektsioonipsühholoogia: Tähed kaevu sügavuses” (2019) autor, koos Prof Konrad Burdziakiga poolakeelse raamatu "Kriminoloogiline prognoos. Eesti ja Poola lahenduste võrdlus" (2022) kaasautor, mitme teadusartikli ja Eesti riikliku sotsiaalstrateegia autor.
Slaavi kirja ja kultuuri päevad
Slaavi kirja ja kultuuri päevad on Tallinnas igal aastal toimuv ürituste sari, mis on keskendunud slaavi kirjale ja kultuurile. Suur osa päevade üritusi toimub Vene Kultuurikeskuses.
Päevade raames toimub laulufestival Slaavi pärg.
Jaak Kärson
Jaak Kärson (sündinud 30. märtsil 1958 ) on Võrumaa ettevõtja ja nõukogudeaegne komsomolitegelane.
Aastatel 1986–1987 oli ta ELKNÜ Võru Rajoonikomitee I sekretär.
Eva Green
Eva Gaëlle Green (sündinud 6. juulil 1980) on Prantsuse näitleja ja modell.
Tema tuntuimate rollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Unistajad", "Casino Royale" ja sarjas "Penny Dreadful".
Assamikeelne Vikipeedia
pisi|Logo pisi|Assami vikipedistid seminaril 10. mail 2019 Guwahatis Assamikeelne Vikipeedia (assami keeles অসমীয়া ৱিকিপিডিয়া) on Vikipeedia assamikeelne versioon.
Assamikeelsele Vikipeediale pandi alus 2. juunil 2002.
Karihiirlased
Karihiirlased (Soricidae) on sugukond putuktoiduliste seltsis, imetajate klassist. Nad on maailmas väga laialdaselt levinud, asustades suurema osa Euraasia, Aafrika ja Põhja-Ameerika mandritest ning Lõuna-Ameerika põhjaosa.
Kuigi karihiirlased sarnanevad välimuselt hiirtega, ei ole nad hoolimata oma nimetusest närilistega lähedalt sugulased - putuktoiduliste seltsi liikmena on nende lähimad sugulased siillased ja mutlased.
Erinevalt närilistest on karihiirlased peamiselt karnivoorid, toitudes põhiliselt selgrootutest loomadest (sh putukatest, ämblikest ja teistest lülijalgsetest). Osad karihiirlased on poolveelise eluviisiga (näiteks vesimutt), leides oma toidu vette sukeldudes või veepinnalt. Oma väiksuse ja kiire ainevahetuse tõttu peavad karihiirlased ööpäevas tarbima oma kehakaaluga võrreldes kuni kolm korda rohkem toitu.
Mõned karihiirlased on mürgised, kuuludes sellega väheste mürgiste imetajaliikide hulka.
Eesti liigid
Eestis elab 5 liiki karihiirlasi.
Everton Soares
Everton Sousa Soares (sündinud 22. märtsil 1996 Maracanaús) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliigaklubis Flamengo ja Brasiilia jalgpallikoondises.
2020. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Portugali kõrgliigaklubiga Lissaboni Benfica.
2022. aasta juunis naasis ta Brasiilia kõrgliigasse, sõlmides lepingu Flamengoga.
Debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi ta 2018. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 14. juunil 2019 Copa América esimeses alagrupimängus Boliivia vastu. Ta lõi turniiril kolm väravat, sh finaalis Peruu vastu. Ta oli Peruu mängija Paolo Guerrero kõrval turniiri suurim väravakütt. Kuna mängis turniiril Guerrerost vähem pälvis Everton turniiri kuldse saapa auhinna. Lisaks valiti Everton turniiri sümboolsesse koosseisu.
Viirekare
Viirekare on Hiiu maakonda Hiiumaa valda Taguküla küla alale Kassari lahte jääv 0,98 hektari suurune saar (kare). Saare rannajoone pikkus on 1,3 kilomeetrit.
Saare koordinaadid on. Saar asub 5 km Kassarist kagus. Saarel kasvavad lehtpuud.
Saar kuulub Käina lahe-Kassari maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Metsla lubjakivimaardla
Metsla lubjakivimaardla on üleriigilise tähtsusega lubjakivimaardla, mis asub Järva maakonnas Järva vallas. Maardla pindala on 46 ha.
Tootsa kihi paksus on 2,2–5,9 m ja geoloogiliselt on see Siluri ladestu Juuru lademe lubjakivi. Maardla katendi paksus on keskmiselt 3 m.
Vágner Love
Ta alustas klubikarjääri 2000. aastate alguses kodumaal Palmeirases. Klubikarjääri jooksul on ta mänginud veel Venemaa kõrgliigas Moskva CSKA-s, Brasiilia kõrgliiga klubides Flamengo ja Corinthians, Hiina kõrgliiga klubis Shandong Luneng, Prantsusmaa kõrgliigas Monacos ning Türgi klubides Alanyaspor ja Beşiktaş.
Moskva CSKA-ga tuli ta kolm korda Venemaa meistriks. 2008. aastal valiti ta ajalehe Sport Express poolt Venemaa liiga parimaks mängijaks.
Aastatel 2004–2007 kuulus Vágner Love Brasiilia jalgpallikoondisse.
Eesti-Türkmenistani suhted
Eesti-Türkmenistani suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Türkmenistani vahel.
Türkmenistan tunnustas Eesti Vabariiki 13. septembril 1993. Kahe riigi diplomaatilised suhted sõlmiti 26. augustil 1994.
Eesti suursaadik Türkmenistanis on Jaan Reinhold. Esimene Türkmenistani suursaadik Eestis on alates 2016. aastast Nazarkuly Shakuliyev, kes resideerib Minskis.
Äriregistri andmetel oli seisuga 13. aprill 2016 Eestis kaks Türkmenistani osalusega ettevõtet.
Slaavi pärg
Slaavi pärg on Eestis toimuv rahvusvaheline slaavi laulu- ja tantsufestival. Festivali korraldavad Vene Haridus- ja Heategevusühingute Liit Eestis ja Vene Kultuurikeskus.
Festival toimub kord kahe aasta jooksul slaavi kirja ja kultuuri päevade raames.
Esimene festival toimus 1991. aastal.
Wismari tänav
pisi|Wismari tn 7, tänapäeval [[Riigiprokuratuur|Riigiprokuratuuri hoone]] Wismari tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis. pisi|Maja Wismari tänav nr 15, tänapäeval [[Wismari Haigla]] Wismari tänav algab ristmikult Toompea tänavaga, piirneb põhja poolt Hirvepargiga, ristub Toompuiestee, piirneb Falgi pargiga, ristub Artur Kapi tänava, Koidu tänava, Villardi tänava ning lõppeb Tehnika tänavaga ristudes.
Joan Collins
pisi Dame Joan Henrietta Collins (DBE, sündinud 23. mail 1933 Londonis) on briti filminäitleja ja fotomodell. Tema üks tuntumaid rolle on Alexis Colby osatäitmine telesarjas "Dünastia". 1983. aastal võitis ta selle rolli eest Kuldgloobuse.
Wismari tänav
Ajalugu
Wismari tänava nimi on tulnud 17. sajandi lõpul samas asunud kaitseehitise nimest – seal asus siis Wismari raveliin.
Joan Collins
Collins on avaldanud kolm autobiograafiat: "Past Imperfect" (1978, eesti keeles "Ebatäiuslik minevik", 1993), "Second Act" (1996) ja "The Biography of an Icon" (2007).
Hardu Toomet
Hardu Toomet (kuni 25. jaanuarini 1938 Hartwig Tenter; 25. oktoober 1909 Narva – 22. aprill 2000 Viljandi) oli Eesti sõjaväelane (nooremleitnant).
Wismari tänav
Ajalugu
1867. aastal valmis Wismari tänaval arhitekt Ferdinand Kordese projekti järgi Toomvaestekooli uus hoone Wismari tänav 15. Selle kooli järgi nimetati 19. sajandi viimasel veerandil praegust Wismari tänavat Vaestekooli tänavaks või Toom-Vaestekooli tänavaks.
Joan Collins
Tema õde on kirjanik Jackie Collins.
Hardu Toomet
30. detsembril 1931 ülendati ta lipnikuks ja 16. veebruaril 1940 nooremleitnandiks. Ta teenis Kaitseliidu Viru maleva Jõhvi valla kompaniis.
Joan Collins
Collins on olnud viis korda abielus. Tema mehed olid Maxwell Reed, Anthony Newley, Ron Kass, Peter Holm ja Percy Gibson. Tal on kolm last ja 2019. aasta seisuga oli tal kolm lapselast.
Wismari tänav
Ajalugu
Aastatel 1950–1987/9 kandis tänav Nõukogude teadlase Ivan Mitšurini auks Mitšurini tänava nime.
Joan Collins
Osaline filmograafia
pisi|Collins filmis "Land of the Pharaohs"
Hannes Kuusma
Hannes Kuusma (15. märts 1969 – 28. märts 2010) oli eesti ajakirjanik.
1991–1994 töötas ta Virumaa Teataja ajakirjanikuna; 1994–2001 oli ta samas peatoimetaja.