cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mary Tyler Moore
pisi|Mary Tyler Moore seriaalis "[[Johnny Staccato" (1960)]] pisi|Koos [[Dick van Dyke'ga (1964)]] pisi|Mary Tyler Moore (1993) pisi|Mary Tyler Moore (2011) Mary Tyler Moore (29. detsember 1936 Brooklyn – 25. jaanuar 2017 Greenwich, Connecticut) oli USA näitleja.
Ta on tuntud rollidega komöödiaseriaalides "The Mary Tyler Moore Show" (1970–1977), kus ta mängis Mary Richardsit, vallalist naist, kes töötas Minneapolises kohalike uudiste produtsendina, ja "The Dick Van Dyke Show" (1961–1966), kus ta mängis Laura Petriet, endist tantsijat, kellest oli saanud Westchesteri koduperenaine, abielunaine ja ema. Ta mängis muu hulgas filmides "Thoroughly Modern Millie" (1967) ja "Ordinary People" (1980), kus ta mängis oma seriaalirollidest väga erinevat rolli, mille eest ta nomineeriti parima naisnäitleja Oscarile.
Tema viimaseks näitlejatööks jäi film "Ujudes vastuvoolu".
Seriaalides mängis ta tegelasi, kes sageli hälbisid soostereotüüpidest ja -rollidest, mistõttu temast sai kultuuriikoon, kes inspireeris paljusid nooremaid näitlejaid ja feministe.
Toni Rajala
Toni Rajala (sündinud 29. märtsil 1991 Parkanos) on Soome jäähokimängija, kes mängib Šveitsi kõrgliigaklubis EHC Biel ründajana paremäärel.
Ta alustas jäähoki mängimist Soome klubis Tampere Ilves, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2008–09.
2009. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i draft'is 101. valikuna. Põhja-Ameerikas on Rajala mänginud hooajal 2009–10 Western Hockey League'i klubis Brandon Wheat Kings ning hooajal 2012–13 ECHL-i klubis Stockton Thunder ja American Hockey League'i klubis Oklahoma City Barons. Wheat Kingsis mängides pälvis ta Memorial Cup'i kõige spordimehelikumale mängijale antava George Parsons Trophy.
Leon Draisaitl
pisi|Leon Draisaitl (2019) pisi|Leon Draisaitl (2014) Leon Draisaitl (sündinud 27. oktoobril 1995 Kölnis) on Saksamaa jäähokimängija, ründaja. Ta mängib NHL-i klubis Edmonton Oilers.
Toni Rajala
Hooajal 2013–14 mängis ta Rootsi kõrgliigaklubis HV71, hooaja 2014–15 esimeses pooles KHL-i klubis HK Jugra ning hooaja teises pooles Rootsi klubis Färjestad BK. Hooajal 2015–16 mängis ta Rootsi kõrgliigas Luleå HF-i ridades.
Leon Draisaitl
Draisaitl kasvas üles ja hakkas jäähokit mängimaa kodumaal. 2012. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Western Hockey League'i (WHL) noorteklubiga Prince Albert Raiders.
Toni Rajala
Alates hooajast 2016–17	on Rajala mänginu Bielis.
Brankciems
pisi|Brankciemsi asendikaart Brankciems (saksa keeles Frankendorf) on Läti linna Jūrmala osa.
Toni Rajala
2009. aastal võitis Rajala Soome kuni 18-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Ta oli turniiril resultatiivseim mängija (10+9). Soome jäähokikoondisega on ta tulnud 2022. aastal olümpiavõitjaks ning 2019. ja 2022. aastal maailmameistriks.
Leon Draisaitl
2014. aastal valiti ta NHL-i draft'is Oilersi poolt kolmanda valikuna. Ta sai sellega NHL-i ajaloo kõige kõrgemal kohal valitud Saksamaa mängijaks, kes oli alustanud jäähokitreeninguid Saksamaal (Saksamaal sündinud Dany Heatley valiti 2000. aastal teisena, kuid ta alustas jäähokitreenguid Kanadas). NHL-is tegi Draisaitl debüüdi 9. oktoobril 2014 mängus Calgary Flamesi vastu.
Osa hooajast 2014–15 veetis ta WHL-i klubis Kelowna Rockets ja mängis hooajal 2015–16 kuus mängu American Hockey League'i klubis Bakersfield Condors. 2014–15 tuli ta Rocketsiga WHL-i võitjaks ja Draisaitl valiti lisaks liigahooaja väärtuslikumaks mängijaks, pälvides Stafford Smythe Memorial Trophy.
Peep
Peep on eestipärane mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Peep vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 17,46 ning Rapla maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 11,54.
Leon Draisaitl
Hooajast 2015–16 kuulub Draisaitl Oilersi põhikoosseisu. Hooajal 2018–19 oli ta liigas resultatiivsuselt neljas mängija (50+55). Hooajal 2019–20 oli ta liigas resultatiivseim mängija (43+67), pälvides Art Ross Trophy. Lisaks sai tal samal hooajal põhihooaja silmapaistvamale mängijale antava Ted Lindsay Award ja kõige väärtuslikumale mängijale antava Hart Memorial Trophy ning ta valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu (NHL First All-Star Team). 31. jaanuaril 2021 andis ta 8:5 võidumängus Ottawa Senatorsi vastu kuus väravasöötu, saades esimeseks Oilersi mängijaks alates 1986. aastast pärast Paul Coffeyt, kes seda suutnud on.
Aastatel 2019 ja 2020 on Draisait valitud NHL-i tähtede mängule.
Saksamaa jäähokikoondisse on Draisaitl kuulunud viitel maailmameistrivõistlustel.
2020. aastal valiti ta Saksamaa aasta meessportlaseks.
Tema isa on endine jäähokimängija Peter Draisaitl, kes kuulus aastaid Saksa koondisse ja osales kolmedel taliolümpiamängudel.
Mooni tänav (Rakvere)
Mooni tänav on tänav Rakveres.
Umbtänava pikkus on 92 m ja see paikneb Tammiku linnaosas. Tänav asub Rakvere Vallimäe oosi läänekülje lõunaosas, piirkonnas, kus paikneb Rakvere tammik. Tänav saab alguse Õie tänavalt.
Rakvere Tammiku linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud. Tänavad kannavad linnaosale iseloomulikke taimenimetusi.
Brankciems
Asub Kūdrast idas ja Bāžciemsist lõunas. See on 12 elanikuga (2008) üks väiksemaid Jūrmala linnaosi.
Asula sai alguse 1525. aastal, mil Wolter von Plettenberg andis sinna ühele Franki-nimelisele mehele mõisa. Mõis kuulus 1826. aastast Ungern-Sternbergidele. 19. sajandi lõpus rajati mõisa maadele vabrik, kus toodeti Riia linna tarbeks tsementi. Aastatel 1925–1959 oli Sloka linna osa.
Township 1 (Harperi maakond)
Township 1 on vald (township) Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis Harperi maakonnas.
2010. aastal elas vallas 963 inimest. 2000. aastal elas 1000 inimest.
Valla pindala on 468,37 km², millest 0,58 km² moodustab veepindala.
Ernst Chladni
Ernst Florens Friedrich Chladni (30. november 1756 – 3. aprill 1827) oli saksa füüsik ja muusik. Oma olulise panuse tõttu plaatide võnkumise uurimisesse ja erinevates gaasides helikiiruse arvutamisesse nimetatakse Chladnit mõnikord ka akustika loojaks. Tema teedrajava meteoriitide uurimise tõttu nimetatakse teda ka tänapäevase meteoriitika loojaks. Chladni auks on nimetatud üks meteoriitides esinev mineraal.
Chladni mustrid
Chladni üheks tuntuimaks saavutuseks peetakse meetodi leidmist plaatide võnkemoodide kujutamiseks. Plaadi normaalvõnkumisel on plaadil pinnal piirkonnad, mis võnguvad plaadiga ristsihiliselt. Neid võnkuvaid piirkondi piiravad jooned, millel võnkumisi ei toimu (sõlmjooned). Chladni kordas teedrajavaid Robert Hooke'i 1680 aasta 8. juuli eksperimente, milles Hooke jälgis sõlmjoonte mustreid võnkuvatel klaasist plaatidel. Antud mustreid tekitas Hooke jahuga kaetud klaasist plaadil viiuli poogna abil. Chladni kirjeldas oma meetodit mustrite tekitamiseks esmakordselt 1787 avaldatud raamatus Entdeckungen über die Theorie des Klanges ("Avastused helide teoorias"). Tema meetodiks oli liivaga kaetud metallist plaadi serva viiulipoognaga ergastada, kuniks plaat võngub mõnes oma normaalvõnkemoodis. Sel juhul koguneb plaadi pinnal olev liiv kohtatele, kus plaat ei võngu ehk plaadi võnkemoodi sõlmjoontele. Antud sõlmjoontest tekkinud mustreid nimetataksegi tänapäeval Chladni mustriteks.
Chladni demonstreeris oma meetodit Pariisis ja sellele järgnenud mustrite vastast huvi näitab nende parima matemaatilise kirjeldamise eet Napoleon poolt välja pandud auhind. Seejuures pakkus mustreid ja seeläbi plaatide võnkumist kirjeldava diferentsiaalvõrrandi välja Sophie Germain aastal 1815, kuid valede rajatingimuste tõttu ei peetud tema võrrandit õigeks. Õiged rajatingimused lisas alles 1850 Gustav Kirchoff.
pisi|556x556px|Chladni mustrid erinevate kujudega plaatidel|alt=|tühi
Ado Osman
Ado Osman (18. oktoober 1933 Väike-Maarja vald – 20. juuni 2006) oli eesti energeetikajuht.
Ta lõpetas 1952. aastal kuldmedaliga Rakvere 1. Keskkooli ja 1957. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonnas elektrijaamade, -võrkude ja -süsteemide erialal.
Ta töötas aastatel 1959–1965 Balti soojuselektrijaamas valveinsenerina, 1965–1973 Eesti energiasüsteemi peainspektorina ja 1974–1982 Iru Elektrijaama direktorina. Aastatel 1982–1991 oli ta Eesti Energia Peavalitsuse juhataja (sisuliselt peadirektor) ja 1991–1998 Tallinna Elektrivõrgu asedirektor.
Ado Osman suri 20. juunil 2006 ja ta maeti 22. juunil 2006 Metsakalmistule.
Sitasilla
Sitasilla oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Uue-Saaluse küla alale.
Priidu
Priidu on eestipärane mehenimi.
Nimi on tuletatud eesnimest Friedrich.
Cyber Monday
Cyber Monday (otsetõlkes 'küberesmaspäev') on ostupäev, mida tähistatakse esmaspäeval pärast Black Friday nädalavahetust. Siis on pakkumised toodetele, eriti veebipoodides, soodsad. Kampaania pärineb Ameerika Ühendriikidest, kust see on viimastel aastatel levinud üle maailma.
Küla Elu
Küla Elu oli 1987–1994 ilmunud ajaleht, mis vahendas Türi valla uudiseid. Lehte andis välja Türi vallavalitsus.
1987–1990 kandis leht nime Türi Sovhoostehnikumi Teataja. Alates 1995. aastast annab Türi valla aladel toimuva kohta uudised edasi Türi Rahvaleht.
Aschi konformsuse eksperimendid
Aschi konformsuse eksperimendid või Aschi paradigma oli seeria 1950. aastatel tehtud psühholoogilisi laborieksperimente, mida juhtis sotsiaalpsühholoog Solomon Asch ning mis näitasid, mil määral on inimese isiklik arvamus mõjutatud enamiku arvamusest.
Township 2 (Harperi maakond)
Township 2 on vald (township) Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis Harperi maakonnas.
Aschi konformsuse eksperimendid
Aschi arendatud metodoloogiat on kasutanud mitmed uurijad uurimaks konformsuse ja vanuse, soo  , kultuuri  ning ülesande olulisuse vahelisi seoseid. Tänapäeval on selliste katsete läbiviimine raskendatud – kuivõrd need sisaldavad katseisikule valetamist, ei anna enamik eetikakomiteesid taolise uuringu jaoks luba.
Township 2 (Harperi maakond)
2010. aastal elas vallas 115 inimest. 2000. aastal elas 144 inimest.
Aschi konformsuse eksperimendid
Meetod
pisi|270px|Näidis kaardipaarist, mida eksperimendis kasutati
Aastal 1951 viis Solomon Asch läbi oma esimese konformsuse laborieksperimendi, ehitades seeläbi vundamendi oma ülejäänud konformsuseuuringutele. Seda eksperimenti publitseeriti kahel korral.
Township 2 (Harperi maakond)
Valla pindala on 364,15 km², millest 0,85 km² moodustab veepindala.
Aschi konformsuse eksperimendid
Meetod
Meessoost tudengid võtsid osa lihtsast tajuülesandest. Tegelikult olid kõik peale ühe katseisiku kaasosalised ning kogu katse keskendus sellele ühele "õigele" katseisikule – täpsemalt sellele, kuidas ta reageerib teiste (eksperimentaatori kaasosaliste) käitumisele.
Iga selline "õige" katseisik pandi ruumi koos seitsme "kaasosalisega". Viimased olid katse tegeliku sisuga tuttavad, ent neid tutvustati õigele katseisikule kui samasuguseid katses osalejaid. Kõigile osalejatele näidati kaarti, mille peal oli joon; seejärel kaarti, millel oli kolm joont (jooned A, B ja C). Seejärel paluti osalejatel öelda kõva häälega, milline joon (A, B või C) on samasuguse pikkusega kui joon esimesel kaardil. Selliseid kaardipaare oli mitu ja kaasosalisi oli varem instrueeritud, kuidas nad peavad vastama – andma ühehäälselt kas õige või vale vastuse. Kogu kaheksaliikmeline grupp oli pandud istuma nii, et n-ö õige katseisik jäi vastamisel alati viimaseks. Kahe esimese kaardipaari puhul andsid kaasosalised korrektseid vastuseid, samuti ka õige katseisik; kolmanda kaardipaari puhul aga andsid kaasosalised ühehäälselt vale vastuse. Kokku andsid kaasosalised ühehäälselt vale vastuse 12 kaardipaari puhul 18-st. Neid 12 kaardipaari nimetati "kriitilisteks". Katse eesmärk oli näha, kas õige katseisik konformeerub kriitiliste kaardipaaride puhul ülejäänud vastajate seisukohaga, sellesse ise uskumata, ning annab vale vastuse. Kui eksperiment lõppes, viidi õige katseisikuga läbi intervjuu, mille lõpus anti katseisikule teada katse tegelikust iseloomust. Intervjuu käigus esitatud küsimustele antud vastused olid Aschi jaoks olulise tähtsusega, kuivõrd need andsid võimaluse heita pilt eksperimendisituatsiooni psühholoogiliste aspektidega ning andsid Aschile informatsiooni katseisikute individuaalsete erinevuste kohta.
Katsel oli ka kontrolltingimus, kus puudusid kaasosalised – osales vaid õige katseisik. See tähendab, et õige katseisik vastas üksinda kõigile 18 kaardipaarile nii, et toas oli vaid eksperimentaator. Kokku võttis eksperimentaaltingimusest osa 50 ja kontrolltingimusest 38 "õiget" katseisikut.
Tulemused
Tulemused põhinevad õigete katseisikute vastustel, mis anti kriitilistele kaardipaaridele. Kontrollgrupis tehti vigu vähem kui 1%-l juhtudest. Kriitiliste kaardipaaride puhul antud vastuste uurimisel selgus, et kolmandik kõikidest vastustest olid valed. Need valed vastused olid enamikul juhtudel samad, mida andsid kaasosalised. Eksperimentaaltingimuste puhul andis 75% kõikidest õigetest katseisikutest vähemalt ühe kaardipaari puhul vale vastuse.
Õigete katseisikute intervjuuvastuseid uurides leidis Asch, et eksperimentaaltingimusele reageerimises olid katseisikute vahel olulised individuaalsed erinevused. Need katseisikud, kes ei konformeerunud ülejäänud grupiga, reageerisid eksperimendile siiski erinevalt. Mõned olid oma tajudes ja vastustes kindlad – olgugi et märkasid ilmselget vastuolu oma tajuinformatsiooni ning ülejäänud grupi antud vastustega, jäid nad oma vastustele kindlaks. Teised jäid oma vastustele kindlaks, ent ei kogenud konfliktiolukorda nii nagu eelmainitud katseisikud. Kolmandad küll kahtlesid oma tajudes tugevalt, ent jäid siiski oma vastustele kindlaks, sest soovisid katsest korrektselt ja ausalt osa võtta.
Samuti leidis Asch, et ka nende katseisikute puhul, kes vähemalt pooltel juhtudel konformeerusid ülejäänud grupiga, olid reaktsioonid eksperimentaaltingimusele erinevad. Mõningate katseisikute puhul esines "tajumoonutusi" – need katseisikud (mõni üksik) konformeerusid peaaegu kõikide kriitiliste kaardipaaride puhul ning uskusid tõega, et kaasosaliste valed vastused olid tegelikult õiged. Nad ei märganud kordagi, et kaasosalised andsid valesid vastuseid. Mõningad katseisikud kogesid aga "otsustusvõime moondumist" (siia kategooriasse kuulus enamik). See tähendab, et katseisikud jõudsid ühel hetkel arusaamale, et teistel peab olema õigus, ning nad ise eksivad, mistõttu vastasid nad samamoodi kui ülejäänud grupp. Neil katseisikutel oli vähe enesekindlust ning nad olid väga kahtlevad. Viimane kategooria katseisikuid koges "tegevuse moondumist" – nad küll teadsid, mis oli õige vastus, ent konformeerusid ülejäänud grupiga vaid seetõttu, et ei tahtnud halvemad välja näha.
Aschi variatsioonid
Solomon Asch kasutas esialgse eksperimendi paradigmat ka edasistes uuringutes. Oma 1952b artiklis muutis ta oma eksperimenti järgmiselt: esialgse kaheksaliikmelise grupi asemel oli grupis 7–9 liiget; esialgse 18 kaardipaari (millest 12 olid kriitilised), oli 12 kaardipaari (millest kriitilised olid 7). 1955. aastal tegi Asch sarnase katse nagu aastal 1951, ent 123 meessoost tudengiga kolmest erinevast ülikoolist; grupis 7–9 inimest. Õige katseisik istus grupis nii, et ta vastas viimasena või peaaegu viimasena. Aschi 1956. aasta uuringus osales samuti 123 katseisikut kolmest ülikoolist, ent Asch ei maininud kunagi, kas see valim oli sama mis 1955. aasta katses. Sarnaselt aga 1955. aasta katsega istus õige katseisik nii, et oli vastamisel kas viimane või peaaegu viimane. Erinevalt aga eelmistest katsetest kaasnes 1956. aasta artiklis laialdane kirjeldus intervjuudest katseisikutega. Kokkuvõttes leidis Asch kõikide katsete põhjal ühte ja sedasama: katseisikud konformeerusid ülejäänud grupiga umbes kolmandiku kriitiliste kaardipaaride puhul.
Asch tahtis uurida konformsuse fenomeni puhul seda, kas väikesed variatsioonid katseisikute keskkonnas mõjutavad katsetulemusi. Tal olid järgmised eksperimentaalsed variatsioonid:
Normatiivne mõju vs. referentne informatsiooniline mõju
Aschi konformsuse eksperimente tõlgendatakse tihti kui tõendusmaterjali konformsuse jõust ning normatiivsest sotsiaalsest mõjust , kus normatiivne mõju on n-ö nõusolek konformeeruda avalikult, saamaks mingisugust sotsiaalset sarrustust või vältimaks sotsiaalset karistust. Sellest perspektiivist vaadatuna on tegu märkimisväärse näitega inimeste kalduvusest avalikult heaks kiita üldsuse arvamust, hoolimata sellest, et ollakse täielikult teadlikud, et vastus on vale.
Teisalt, John Turner ja tema kolleegid väidavad, et eelmainitud lähenemine ei sobi kokku saadud andmetega. Nad juhivad tähelepanu sellele, et eksperimendijärgsed intervjuud näitasid selgelt, et katseisikud tundsid eksperimendi ajal ebakindlust oma otsustusvõime adekvaatsuse osas. Olgugi et õiged vastused tundusid eksperimentaatoritele ilmselged, ei pruukinud katseisikute kogemus olla samasugune. Lisaks, samasuguseid konformsusele viitavaid tulemusi on saadud ka eksperimentides, kus katseisikud jäid anonüümseteks ega pidanud seega arvestama sotsiaalse karistuse või sarrustusega, mis põhineks nende antavatel vastustel. Sellest vaatepunktist lähtudes on Aschi konformsuse eksperimendid pigem tõendusmaterjal sotsiaalse mõju enesekategoriseerimis teooriale (tuntud ka kui referentne informatsiooniline mõju). Siin on vaadeldud konformsus pigem näide depersonalisatsiooniprotsessist, kus inimesed ootavad, et nende arvamused on samad ülejäänud grupiliikmetega ning tihti adapteerivad oma arvamusi.
Kriitika
Kuigi Aschi eksperimentide tulemusi on uuemates uuringutes korratud, leiavad paljud, et nende üldistamine päriselulistele situatsioonidele ei ole põhjendatud. Kriitikute sõnul ei viita midagi sedavõrd lihtsat kui joonepikkuste määramine reaalsele kalduvusele konformsusele tähtsates elulistes küsimustes. Lisaks, spekuleerib Schulman (1967), ei pruugi katseisikud konformeeruda oma grupiga, vaid hoopis eksperimentaatori ootustega. Standing ja Lalancette (1990) argumenteerivad, et Asch'i eksperimentide tulemusi tuleks vaadelda pigem kui fenomeni, mitte kui stabiilset inimkäitumise omadust.
Juurikaru põhikool
Juurikaru põhikool on põhikool Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas (varem Vändra vallas) Säästla külas.
Kool asutati 1852.
Kooli nimed:
Soemõtsa
Soemõtsa (ka Soemetsa) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Kolepi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kolepi külaga.
Külast on teateid alates 1922.
Marcus Foligno
Marcus Foligno (sündinud 10. augustil 1991 Buffalos New Yorgi osariigis) on Ameerika Ühendriikides sündinud Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Minnesota Wild ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna asekapten.
Leo Mõtus
Leo Mõtus (15. detsember 1941 Väätsa vald Järvamaa) on eesti tehnikateadlane, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1993).
Haridus
Õppis Kuigatsi 7-klassilises ja Tallinna 29. 7-klassilises koolis, lõpetas Tallinna 1. Keskkooli 1960. Tallinna Polütehnilise Instituudi energeetikateaduskonna automaatika ja telemehaanika erialal lõpetas 1965 (cum laude). Jätkas Eesti NSV Teaduste Akadeemia aspirandina 1967–1970. Täiendas end Helsingi Tehnikaülikoolis 1975; Soomes Teknologian tutkimuskeskus VTT Oy's 1980; Walesi Ülikooli Swansea kolledžis 1988. Tehnikateaduste kandidaat 1973 (Eesti NSV TA Küberneetika Instituut, kinnitus 1974, teema "Mittetäieliku informatsiooniga süsteemide juhtimine"); tehnikateaduste doktor 1990 (Moskva Juhtimisteaduste ja -probleemide Instituut, teema: "Hajusjuhtimisüsteemide tarkvara tehnoloogia"), professor 1990.
Marcus Foligno
2009. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft'is 104. valikuna. Sabresiga sõlmis ta lepingu 2011. aasta mais. Suurem osa hooajast 2011–12 mängis ta American Hockey League'is Sabresi tütarklubis Rochester Americans. NHL-is debüteeris Foligno Sabresi meeskonnas 20. detsembril 2011 mängus Ottawa Senatorsi vastu. Tema järgmine mäng NHL-is oli 10. märtsil 2012, mil kohtuti taas Senatorsiga ning Foligno lõi selles mängus ka oma NHL-i karjääri esimese värava. Debüüthooajal sai ta 14 mänguga kirja kuus väravat ja seitse väravat.
Leo Mõtus
Töökäik
Eesti NSV TA Küberneetika Instituudi insener 1964–1966, nooremteadur 1966–1967, programmeerimisbüroo grupijuht 1970–1973, programmeerimisbüroo osakonnajuhataja 1973–1975, vanemteadur 1975–1978; Arvutustehnika Erikonstrueerimisbüroo (EKTA) projekti peakonstruktor 1978–1992. TTÜs automaatika kateedri tunnitasuline õppejõud 1976–1988; küberneetika baaskateedri juhataja 1990–1992; automaatika ja süsteemitehnika instituudi reaalajasüsteemide professor ja õppetooli juhataja 1992–1996; arvuti- ja süsteemitehnika teaduskonna dekaan 1994–2001; proaktiivtehnoloogiate teaduslaboratooriumi juhataja 2007–2012; Infotehnoloogia teaduskond, Automaatikainstituut, Reaalajasüsteemide õppetool, õppetooli professor ja juhataja 2005–2016; Tarkvarateaduste instituut, professor 2017–2020. , Alates aastast 2021 on ta Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor.
Marcus Foligno
2017. aasta juunis kaubeldi Foligno Minnesota Wildi.
Leo Mõtus
Töökäik
Teadustöö mujal: loengud Jadavpuri Ülikoolis (Kolkata, India) 1989, Nanyangi Tehnoloogiaülikoolis (Singapur) 1993, Lawrence Livermore National Laboratorys (USA) 1994, Tampere Tehnikaülikoolis, Walesi Ülikoolis, Delfti Tehnikaülikoolis 1996, Porto Alegre Ülikoolis (Brasiilia) 1996, IEE Faraday House'is (London) 1999, New South-Walesi Ülikoolis (Sydney) 2001, Hongkongi Ülikoolis 2001, Pennsylvania Osariigi Ülikool (USA) 2003, ENSEEIHTis (Ecole Nationale Supérieure d’Electrotechnique, d’Electronique, d’Informatique, d’Hydraulique et des Télécommunications (Toulouse) 2005, ENITis (Ecole Nationale d’Ingénieurs de Tarbes (Tarbes) 2005.
Marcus Foligno
2011. aastal võitis Foligno Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali.
Tema isa Mike Foligno mängis NHL-is 15 hooaega. Tema vanem vend Nick Foligno mängib samuti NHL-is.
Leo Mõtus
Teaduskorralduslik tegevus
IFACi (Rahvusvaheline Automaatjuhtimise Föderatsioon, International Federation of Automatic Control) tehnikakolleegiumi liige ja kuut tehnilist komiteed koordineeriva komitee esimees 1993-1996; reaalaja tarkvaratehnika töörühma juht 2002–2005; IEE (The Institution of Electrical Engineers) liige aastast 1991 ja IEE Estonia komitee esimees 1993–2000; IEEE (The Institute of Electrical and Electronics Engineers, Elektri- ja Elektroonikainseneride Ühing) liige 1993–…; UNESCO Eesti rahvusliku komisjoni liige 2005–…; Eesti TA juhatuse liige 1994–1999, peasekretär 2004–2014; Eesti Inseneride Liidu (EIL) president 1994–2000 (aitas kaasa EILi liitumisele Euroopa Rahvuslike Insenerikeskuste Föderatsiooniga (FEAN), EIL alustas just sellel perioodil Eesti volitatud inseneri nimetuse andmist). Eesti Automaatikute Seltsi esimees 1992–1997; Eesti Süsteemiinseneride Seltsi liige 1992–2010; Eesti Teadusfondi tehnikateaduste ekspertkomisjoni liige 1993–1996, nõukogu liige 2006–2011; Teaduskompetentsi nõukogu liige 1998–2003; Eesti Kaitseministeeriumi teadusnõukogu liige 1999–2009; TTÜ kuratooriumi liige 1996–2000, TTÜ informaatika doktorinõukogu esimees 1994–1997; TTÜ rektori kandidaat 2000; Akadeemilise Inglise Klubi vanematekogu liige 1990–1996; Eesti esindaja NATO RTO SCI paneelis 2005–2013; Eesti esindaja EDA (European Defence Agency) CapTech IAP4 2011–2014. Erialaajakirjade International Journal on Engineering Applications of Artificial Intelligence peatoimetaja (1992–1999, toimetaja 2000–2007; Control Engineering Practice toimetaja 1993–1999, Journal on Realtime Systems toimetaja 1993–2004, Integrated Computer-Aided Engineering toimetuskolleegiumi liige 1993–…; Eesti TA toimetiste (matemaatika ja füüsika, tehnikateadused) toimetuskolleegiumide liige 1995–2017.
Leo Mõtus on esinenud paljudel rahvusvahelistel konverentsidel, olnud rohkem kui 50 rahvusvahelise teadusürituse programmikomitee liige 1987–2011.
Kirjandus
Eesti Teaduste Akadeemia liikmeskond 1938–1998. Tallinn, 1998, lk 92–93
Margus Maidla. Akadeemik Leo Mõtus, Teaduste Akadeemia üks tänane edasiviija. – Teaduste Akadeemia – Eesti kollektiivne aju. Tallinn, 2014, lk 327–335
Siiltarn
Siiltarn (Carex muricata) on tarna perekonda kuuluv taimeliik.
Kesa tänav (Rakvere)
Kesa tänav on tänav Rakveres.
Umbtänava pikkus on 75 m ja see paikneb Tammiku linnaosas. Tänav asub Rakvere Vallimäe oosi läänekülje lõunaosas, piirkonnas, kus paikneb Rakvere tammik. Tänav saab alguse Õie tänavalt.
Aubange
Aubange on vald ja asula Belgias Valloonia piirkonnas Luxembourgi provintsis.
Elanikkonna enamus räägib letseburgi keeles, siin saavad kokku kolme riigi – Belgia, Luksemburgi ja Prantsusmaa – piirid.
Plantaarfastsiit
Viited
https://jalakabinet.ee/mis-pohjustab-kannavalu/
Roosna-Alliku Põhikool
Roosna-Alliku Põhikool asub Järvamaal Paide linnas Roosna-Alliku alevikus. Kool tegutseb 1786. aastal valminud Roosna-Alliku mõisa peahoones ja 1969. aastal valminud õppekorpuses.
Kooli suurim õpilaste arv oli 1973/74. õppeaastal – 193 õpilast.
Ajalugu
1791. aasta Roosna-Alliku eraseaduse järgi pidid vanemad lapsi õpetama või siis mõisakooli panema, muidu võis neid karistada 25 kepihoobiga ja 2-tunnise sambas seismisega. Kooli ja koolmeistrit pidi vähemalt kord nädalas kontrollima kiriku vöörmünder. Eesti Postimees kirjutab 1884. aasta 25. aprillil, et esimese ümberkaudse väikelastekooli Järvamaal avas Roosna-Alliku mõisaproua Stackelberg 1884. aastal Kaarukas. Seal käis 40–50 last. Koolis õpiti mängides ja kes just “puupea” ei olnud, võis julgesti suurde kooli astuda.
Roosna-Alliku kooli alguseks loetakse 1923. aasta 20. detsembrit, kui vastava otsuse alusel tõsteti parun Stackelberg mõnedest mõisa ruumidest välja ja toodi mõisahoonesse Kaaruka vallakool täielikult ja Valasti kool osaliselt (Valastisse jäi 4-klassiline algkool). Roosna-Alliku kooli esimeseks ja siiani pikemalt ametis olnud juhatajaks sai endine Kuksema kooli õpetaja ja Valasti kooli juhataja Johannes Hinnov. Roosna-Allikul hakkas tööle 6-klassiline kool.
Kooli nimi on läbi ajaloo muutunud:
Virulane
Wirulane oli aastatel 1882–1889 Eestis välja antud ajaleht, mis ilmus Tallinnas.
Roosna-Alliku Põhikool
Ajalugu
1940/41. kooliaasta algas Roosna-Allikul muutustega – koolijuhataja J. Hinnov paigutati ümber Koigi valla Laimetsa algkooli juhatajaks. Põhjuseks oli kohaliku võimumehe ja kooliteenija põhjendamatu kaebus – olla endine kaitseliitlane – ja sellest aitas. Uueks koolijuhatajaks määrati Emil Nero. Enne Roosna-Allikule tulekut töötas Särevere valla Tännasilma algkooli juhatajana, kust paigutati vene keele mitteoskuse pärast Roosna-Allikule.
Virulane
Ajalehte Virulane hakati välja andma 1882. aasta juunis Jaak Järve ettevõtmisel, kes oli enne töötanud Sakala ja Tartu Eesti Seitungi toimetuses. Ajaleht ilmus kuni 1889. aastani. Ajalehel oli küllalt suur lugejaskond (6000 tellijat). Ajalehte hakati uuesti välja andma 1906. aastal, kuid see suleti pärast 1905. aasta revolutsioonisündmusi Eestis seoses sõjaseisukorra kehtestamisega.
Virulase toimetuses töötas lühemat aega ka Eduard Vilde.
Viited
Jaak Järv
MariaDB
MariaDB on kogukonna arendatav relatsioonilise andmebaasi haldamise süsteem, mis on MySQLi hargmik ning loodud eesmärgiga jääda GNU Üldise Avaliku Litsentsi alusel levitatavaks avatud lähtekoodiga vabavaraks. Arendust juhivad MySQLi alusepanijad, keda ajendas tegutsema Sun Microsystemsi omandamine Oracle Corporationi poolt 2009. aastal.
16. jaanuaril 2008 teatas MySQL AB, et nõustus Sun Microsystemsi ostupakkumisega, ligikaudu miljard dollarit väärt tehing viidi lõpuni kuu aega hiljem, 26. veebruaril. Aasta hiljem teavitati avalikkust, et Oracle Corporation ostab Sun Microsystemsi 5,6 miljardi dollari eest. Üleminek sai teoks 2010. aasta 27. jaanuaril. MySQL AB kaasasutaja Michael Widenius arvas, et Oracle ei soovi koostööd teha avatud lähtekoodi kogukonnaga ning tulevikus muudab litsentsitingimusi, mis tõi kaasa MariaDB loomise.
MariaDB kasutajate ja arendajate huve kaitseb alates 2012. aastast MariaDB Foundation, mille tehnoloogiate juht on Widenius. Tal on tütred My ja Maria, kelle järgi on MySQL ja MariaDB nime saanud.
MySQL ja MariaDB
MariaDB järgis MySQLi versioonitähistust kuni versioonini 5.5, omades samu erisusi ning säilitades kohese vahetatavuse vastava MySQL versiooniga. MySQL versiooni 5.6 puhul tekkis olukord, kus järgmine MariaDB versioon ei sisaldanud enam kõiki MySQLi erisusi ja vastupidi ning sama nime kasutamine olnuks eksitav, mille tõttu jätkati 10.0 pealt.
MariaDB 10.6.0 vs. MySQL 8.0.25
MySQL tuleb seitsme andmebaasimootoriga: InnoDB, MyISAM, BLACKHOLE, CSV, MEMORY, ARCHIVE ja MERGE, MariaDB sisaldab lisaks veel kümmet. MariaDB erisuste nimekiri, mida MySQL ei paku, on kasvanud 37 punktini, sisaldades ajatabeleid, jadasid, nähtamatuid veerge ja dünaamilisi veerge. Ühildumatuste nimekirjas on 39 punkti, mille hulgas funktsioonid, märgistikud, räsitud paroolid, JSONid ja rollid.
MariaDB Foundation
Michael Widenius, David Axmark ja Allan Larsson teatasid 2012. aasta detsembris MariaDB Foundationi loomisest, et kaitsta kasutajate ja arendajate huve. Eesmärkidena toodi välja tehnoloogia edasiarendamine ning koostalitlusvõime loomise teiste andmebaasidega. Sihtasutus pakub koodi läbivaatust, mestimist, testimist ja välja laskmist ning infrastruktuuri projektile ja kogukonnale.
MariaDB Foundation teatas 2013. aasta aprillis, et nad nimetasid Simon Phippsi peasekretäriks ja tegevjuhiks, Rasmus Johanssoni nõukogu esimeheks ning Andrew Katzi, Michael Wideniusi ja Jeremy Zawodny nõukogu liikmeteks. . Samal ajal teatas SkySQL Corporation Ab, mille moodustasid endised MySQL-i investorid ja juhtivtöötajad, ühinemisest Monty Program ABga, mille oli loonud Michael Widenius pärast Sunist lahkumist. Ettevõtete ühinemine tähendas MySQL AB võtmeliikmete taasühinemist ning koondumist MariaDB taha, samuti liitus ühinemise käigus SkySQL MariaDB Foundationiga. Widenius määrati MariaDB Foundationi tehnoloogiate juhiks.
Simon Phipps lahkus 2014. aastal, kui MariaDB kaubamärk müüdi SkySQLile ning talle sai selgeks, et uus kaubamärgi omanik ei lase sihtasutusel iseseisvalt tegutseda. SkySQL Corporation AB võttis uue nime MariaDB Corporation AB 1. oktoobril 2014, et nende roll MariaDB arendamise juures arusaadavam oleks.
Suurtoetajad ja tuntumad kasutajad
MariaDB Foundationi viis kõige suuremat toetajat on Alibaba Cloud, Tencent Cloud, Microsoft, MariaDB ja ServiceNow ning märkimisväärse panuse on andnud veel Visma, DBS, IBM, Automattic, Persona ja Galera Cluster.
MariaDB Corporation teatas 2020. aasta 9. juulil tehtud 25 miljoni dollarilisest investeeringust, mis viis investeeringute kogumahu 125 miljoni dollarini.
Varem on investeeritud 27 miljonit dollarit 2017. aastal ja 20 miljonit dollarit 2013. aastal, suurimateks panustajateks vastavalt Alibaba ja Intel. 2017. aastal paigutas Euroopa Investeerimispank 25 miljonit eurot MariaDB kasvu. Google saatis 2013. aastal ühe oma inseneridest tööle MariaDB Foundationi.
Mitmed Linuxi distrod sisaldavad vaikimisi MariaDB andmabaasi haldamise süsteemi, näiteks Debian ja Fedora. . MariaDB on kasutusel Deutsche Bankis, Nokias, Samsungis, Red Hatis ja paljudes teistes suurettevõtetes.
SkySQL
MariaDB Corporation laskis 2020. aasta 31. märtsil välja SkySQLi, mis on pilveandmebaas Google Cloud Platformil ning pakub konkurentsi MariaDB lahendustele Amazon RDSi ja Microsoft Azure'i poolt, omades paljusid eeliseid, kaasa arvatud viimase stabiilse MariaDB versiooni kasutamine.
Conrad Wilhelm Heinrich Bergwitz
Õppis aastatel 1843–1851 Riia kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1852–1855. Oli prooviaastal aastal 1858 Kanepi Jaani koguduses Georg von Holsti juures. Ordineeriti 31. jaanuaril 1861 Tartus õpetajaks.
Oli aastal 1860 Kanepi Jaani koguduses adjunktõpetajaks. Aastatel 1861–1863 oli ta (introdutseeriti 6. märtsil 1861) Mustjala Anna koguduse õpetaja ja aastatel 1863–1881 oli ta (introdutseeriti 22. septembril 1863) Pärnu Eliisabeti koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema vend Johann Gottlieb Konrad Bergwitz oli Tallinna Toompea Kaarli-, Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse ja Tallinna Püha Vaimu koguduse õpetaja.
Township 3 (Harperi maakond)
Township 3 on vald (township) Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis Harperi maakonnas.
2010. aastal elas vallas 300 inimest. 2000. aastal elas 394 inimest.
Valla pindala on 384,37 km², millest 1,69 km² moodustab veepindala.
Inna Lisniak
Inna Lisniak, ukraina keeles Інна Миколаївна Лісняк (sündinud 26. mail 1978 Dnipros) on ukraina banduuramängija ning kobzari- ja banduurakunsti uurija, interpreet ja õpetaja.
Elulugu
Aastatel 1988–1995 õppis ta Dnipro riiklikus muusikakoolis nr. 10 R. Kortševskaja juures banduuramängu. Aastatel 1995–1998 õppis ta Mihhail Glinka nimelises Dnipro riiklikus muusikakoolis S. Ovtšarova banduuraklassis ning aastatel 1998–2003 Sergei Prokofjevi nimelises Donetski riiklikus muusikaakadeemias O. Simonova banduuraklassis, omandades seal magistrikraadi kunstikriitika erialal. Aastatel 2005–2008 õppis ta Kiievi riikliku kultuuri- ja kunstiülikooli magistrantuuris. 2017. aastal kaitses ta 20. sajandi lõpu – 21. sajandi alguse akadeemilist banduurakunsti käsitleva kandidaadiväitekirja.
Heili Orav
Heili Orav (sündinud 7. aprillil 1969 Tartus) on eesti keeleteadlane.
Elulugu
Lõpetas 1987. aastal Tartu 12. keskkooli, 1994. aastal Tartu Ülikooli eesti filoloogia osakonna ja 1998. aastal eesti filoloogia magistriõppe, M.A. üldkeeleteaduses (1998, TÜ), magistriväitekiri "Eesti keele direktiivverbide semantilise välja struktuur tesaurusena". Kaitses Tartu Ülikoolis doktorikraadi (PhD) 2006. aastal väitekirjaga "Isiksuse omaduste sõnavara semantika eesti keeles". Täiendas end 1995. a ja 1996. a Kopenhaageni Ärikooli korraldatud Nor-Fa suvekoolis ning kursustel Taanis ja Rootsis, on osalenud 1995. a, 1997. a Karli ülikooli keeleseminaridel Prahas, 1997. a Šveitsi-Eesti üliõpilaste keeleseminaril Zürichis.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: omadussõnade semantika, arvutilingvistika, korpuslingvistika, eesti keele arvutianalüüs, arvutileksikonid, leksikaalne semantika. Saanud uurimistoetuse Sorosi fondilt projektile "The analysis of the semantic field of Estonian interaction verbs" (1997–98). Osaleb rahvusvahelises projektis SENSEVAL (Word Sense Disambiguating Systems). Üle 15 teadustrükise.
Sulõmõisa
Sulõmõisa (ka Sulemõisa) oli küla Võrumaal, ajalooliselt Vana-Roosa mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Vana-Roosa küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rõuge kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Vana-Roosa külaga.
Külast on teateid alates 1922 (Sulemõisa asundus).
Valtteri Filppula
Valtteri Filppula (sündinud 20. märtsil 1984 Vantaas) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliiga klubis Genève-Servette HC.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Genève-Servette'iga.
Aastatel 2003 ja 2004 võitis Filppula Soome kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2010. aasta taliolümpiamängude jäähokiturniiril võitis ta pronksmedali Soome jäähokikoondise koosseisus.
Tema vanem vend Ilari Filppula on samuti jäähokimängija.
Karo keel
Karo keel ehk ramarama keel on tupii keelkonda kuuluv keel, mida räägivad tänapäeva Brasiilia lääneosas Rondônia osariigis elavad karod.
Karo keel on tõsiselt ohustatud. 2006. aastal hinnati keele kõnelejate arvuks 200.
Juri Galtsev
pisi|Juri Galtsev (2013)
Juri Nikolajevitš Galtsev (vene keeles Юрий Николаевич Гальцев; sündinud 12. aprillil 1961 Kurganis) on vene näitleja (estraadi-, teatri- ja filminäitleja), koomik, humorist, parodist ja telesaatejuht.
Estraadinäitlejana viljeleb ta klounaadi. Aastatel 1995–1998 töötas klouniteatris Litsedei. Mänginud enam kui 50 filmis ja dubleerinud multifilme.
Ta on 2008. aastast Peterburis tegutseva Arkadi Raikini estraaditeatri kunstiline juht.
Hariduskäik
Ta lõpetas 1983. aastal Kurgani masinaehitusinstituudi ja 1988. aastal Leningradi riikliku teatri-, muusika- ja kinematograafiainstituudi estraadi erialal.
Maire Koppel
pisi|Maire Koppel (2022)
Maire Koppel (sündinud 3. aprillil 1959) on eesti sotsiaaltöötaja, Tartu linna aukodanik.
Maire Koppel on aastast 1997 MTÜ Iseseisev Elu asutaja ja juht. Iseseisev Elu on pakkunud sotsiaaleluasemel elavatele inimestele tugiisikuteenust, aidanud Varjupaigas elavatel kodututel taastada tööharjumusi. Enam kui kolmsada erivajadusega inimest saavad tuge igapäevase eluga toimetulekuks, eluks kogukonnas ja tööoskuste omandamiseks. Suuresti Maire Koppeli käivitud Tartu Toidupanga panus väiksema sissetulekuga inimeste igapäevasesse toimetulekusse on märkimisväärne.
Ta on hariduselt sotsiaaltöötaja ja täiendanud end mitmel pool välisriikides. Maire Koppel on Tartu Tervishoiu Kõrgkooli ja OÜ Luwi õppejõud, koolitades tegevusjuhendajaid.
Tema praktikasse rakendatud teadmistest on välja kasvanud ka mitmed ettepanekud Eesti riigile, nt on ta Sotsiaalteenuste Juhtide Nõukoja juhatuse esimehena algatanud pikaajalist hooldust vajavate inimeste hooldekodu tasu maksmise mudeli väljatöötamise.
Maire Koppel kuulub Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni ja Eesti Psühhosotsiaalse Rehabilitatsiooni Ühingusse. Üle kümne aasta kuulus ta Eesti Ettevõtlike Naiste Assotsiatsiooni, kus oli kolm aastat Tartu piirkonna president. Maire Koppeli algatatud ettevõtmised on aastakümneid aidanud elus toime tulla kõige kergemini haavatavatel inimestel. Tänu tema pühendunud tegevusele on paljude töötute, kodutute ja vaimupuudega inimeste elukvaliteet tunduvalt tõusnud, seda nii Tartus kui mitmel pool kaugemal.
Raul
Raul on mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
3. detsembri 2015 seisuga elab rahvastikuregistri andmetel Eestis 2349 Rauli-nimelist inimest.
Liiviranna
Liiviranna on aastast 2018 ilmuv ajaleht, mis vahendab Häädemeeste valla uudiseid. Lehte annab välja Häädemeeste vallavalitsus.
Liiviranna on endiste vallaajalehtede Oma Leht ja Koduvald järeltulija.
Laura Välik
Ta on õppinud Tallinna Ülikoolis Lähis-Ida ja Aasia kultuurilugu.
Ta on noorsootöö ajakirja Mihus peatoimetaja. Ta on töötanud türgi keele õpetajana.
Shadow Works
"Shadow Works" on Kerli Kõivu teine Stuudioalbum, mille 22. veebruaril 2019 andis välja plaadifirma Seeking blue.
Lood
(1) The Opening Of The Way (Intro)
(2) Mimicry
(3) Everybody Bleeds The Same
(4) Savages
(6) Purification (Interlude)
(7) Legends
(8) Where The Dark Things Are
(9) Better
(10) Giving Up The Ghost
(11) Tuleloits
(12) Shadow Works (Outro)
Rendžu maailmameistrivõistlused
Rendžu maailmameistrivõistlusi korraldab Rahvusvaheline Rendžuföderatsioon (RIF). Maailmameistrid selgitatakse välja neljas kategoorias: maailmameistrivõistlused, naiste maailmameistrivõistlused, võistkondlikud maailmameistrivõistlused ja noorte maailmameistrivõistlused.
Maailmameistrivõistlused
Rendžu maailmameistrivõistlusi korraldatakse iga kahe aasta tagant alates aastast 1989. MM-finaalis osaleb 12 mängijat. Valitsev maailmameister pääseb automaatselt finaali. Eelmisel finaalturniiril 2.–7. koha saavutanud mängijad tagavad oma riigile koha järgmisel finaalturniiril ja need kohad jaotatakse vastavate riikide spetsiaalsetel kvalifikatsiooniturniiridel. Viimased viis finaalturniiri kohta selgitatakse välja rahvusvahelisel kvalifikatsiooniturniiril, mille viis parimat pääsevad finaalturniiri. Juhul, kui ükski korraldajamaa mängija ei ole kvalifitseerunud finaalturniiri, pääseb rahvusvahelise kvalifikatsiooniturniiri 5. koha asemel edasi korraldajamaa esindaja.
Järgnevas tabelis on seniste maailmameistrivõistluste tulemused.
Naiste maailmameistrivõistlused
Naiste maailmameistrivõistlusi korraldatakse alates 1997. aastast. Need toimuvad iga kahe aasta tagant samal ajal maailmameistrivõistlustega. Valitsevale maailmameistrile on tagatud automaatne pääs turniirile. Lisaks võib iga RIF-i liikmeksriik võistlema saata kuni viis osalejat, kelle väljaselgitamiseks peetakse vajadusel riigisisene kvalifikatsiooniturniir. Iga riik, mis pole RIF-i liige, võib saata end esindama ühe osaleja. Eelmise MM-i 2. ja 3. koht saavad oma riigile lisakoha.
Seniste naiste maailmameistrivõistluste tulemused on järgnevas tabelis.
Võistkondlikud maailmameistrivõistlused
Võistkondlikke maailmameistrivõistlusi peetakse iga kahe aasta tagant alates 1996. aastast. Võistkonna saab esitada iga riik, valitseval maailmameistril ning korraldajamaal on õigus välja panna kaks võistkonda. Kui korraldajamaa on valitsev maailmameister, võib välja panna kolm võistkonda. Võistkonnas on neli mängijat ja kuni kaks varumängijat.
1998. aastal peeti võistkondlike maailmameistrivõistluste nime all Armeenia-Rootsi matš, mis jäi 8 : 8 viiki. Auhinnad jäid tol aastal välja jagamata
Seniste võistkondlike maailmameistrivõistluste tulemused on järgnevas tabelis.
Noorte maailmameistrivõistlused
Noorte maailmameistrivõistlusi peetakse alates 1996. aastast iga kahe aasta tagant. Noorte maailmameistrivõistlustel võib igas vanusegrupis osaleda RIF-i liikmeksriigist kuni viis mängijat ja mitteliikmeksriigist kuni kaks mängijat. Korraldajamaalt võib igas vanusegrupis osaleda kuni kümme mängijat.
Senised noorte maailmameistrid poiste erinevates vanusegruppides on järgnevas tabelis. Senised noorte maailmameistrid tüdrukute erinevates vanusegruppides on järgnevas tabelis.
Kroon (institutsioon)
pisi|[[Jean Fouquet. "Charles VI kroonimine Reimsi katedraalis (4. novembril 1380)»]] Kroon ehk riigivalitseja võimupädevuse kinnitus oli ja on riikide, kus valitsusvormiks oli monarhia, monarhi ainuisikulise valitsusvormi kujundlik väljendusvorm.
Euroopa kuningriikide kuningavõimu võimu aluseks keskajal oli kuningriigi kroonitud valitseja ainuvõim, kelle allusid kogu valitseja valitsemisalade suurfeodaalid ja kuningriikide alamad.
Kuna riikide – kuningriikide kõrgemat valitsemist ja poliitilist juhtimist teostas ainuisikuliselt riigivalitseja, siis andsid vasallid oma ustavusvande ja said oma läänid isiklikult kuningalt, kellest isiklikult nad sõltusid.
Riigivalitsejad said juriidilise legitiimuse riigi juhtimiseks läbi kroonimise, mille käigus harilikult riigi kõrgeim vaimulikkonna esindaja peapiiskop kroonimistseremoonia lõpus asetas valitseja pähe riigivalitsejavõimu sümboli kuninga/keisri või tsaarikrooni.
pisi|[[Monomahhi müts, Moskva kremli Relvapalatis]]
Rootsi krooni institutsioon Eestis
Eestimaa ajaloos on kasutatud mõistet "Rootsi kroon", Rootsi ajal Rootsi kuningavõimuga seoses, mil see tähendas Rootsi kuningate: Gustav II Adolf (1611–1632), Kristiina (1632–1654), Karl X Gustav (1654–1660), Karl XI (1660–1697), Karl XII (1697–1718) poolt esindatud Rootsi kuningriigi võimu tegevust Rootsi kuningriigi Idaprovintsides: Eestimaa, Liivimaa ja Ingerimaa provintsides.
Tšehhi kroon
Tšehhi kroon oli Tšehhi kuningate võimu all olnud vaid Tšehhi riigi sümbol. 10. ja 11. sajandil ühendati Tšehhia pärusvaldused, Moraavia mark ja Kladsko krahvkond valitsevate Přemysliidide dünastia hertsogite võimu alla. Tiitel kinnitati lõpuks kuningas Friedrich II poolt 1212. aasta Sitsiilia kuldbullaga.
Aragóni kroon
Aragóni kroon oli paljude tiitlite ja riikidega personaal- ja dünastiline unioon Aragóni kuninga kätes. Oma võimu tipul 14. ja 15. sajandil kontrollis Aragóni kroon suurt osa tänapäeva Ida-Hispaaniast ja Kagu-Prantsusmaast, samuti mitmeid suuri saari ja mandrivaldusi Vahemere kallastel kuni Kreekani välja. Krooni valduste osad olid poliitiliselt ühendatud ainult kuninga tasemel.
Orienteerumisklubi Orion
Klubi asutati Tallinnas 24. aprillil 1979. aastal. Klubi esimene esimees oli akadeemik Udo Margna.
Klubi on korraldanud orienteerumisvõistlusi, orienteerumispäevakuid ja rogaine. 2005. aastal korraldas OK Orion Nõval 2. Euroopa rogaini meistrivõistlused.
Klubi liikmetest on tuntumad Viiu Rebane, kes aastatel 1966–1986 võitis Eesti orienteerumise meistrivõistlustel kokku 59 medalit (20 kulda, 24 hõbedat, 15 pronksi). OK Orioni liige Leida Sevruk tuli mitu korda veteranide maailmameistriks orienteerumisjooksus (vanuseklassides N80, N85 ja N90). Oma tippspordi karjääri algaastatel (1999–2001) oli OK Orioni liige ka Olle Kärner.
Eufemia
Eufemia on olnud mitme tuntud isiku nimi:
Ivi Orav
Ivi Orav (aastani 1955 Ivi Kirk; 27. august 1933 Valga – 28. oktoober 1984 Tallinn) oli eesti bioloog ja geneetik.
Elulugu
Ivi Orav oli teenistujate tütar ja Toivo Orava abikaasa.
Township 4 (Harperi maakond)
Township 4 on vald (township) Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis Harperi maakonnas.
Ivi Orav
Elulugu
Lõpetas 1952. aastal Valga 1. Keskkooli, 1957. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogiaosakonna. Oli 1957–1962 EBI laborant, vanemlaborant, insener ja vaneminsener, 1962–1984 nooremteadur.
Teadustöö
Uurinud taimede kiirgustundlikkust ja selle sõltuvust raku välis- ning sisekeskkonnast, päritavust ja valikut kiiritusjärgsetes populatsioonides. 26 teadustrükist, sh 1 monograafia (kaasautor).
Township 4 (Harperi maakond)
2010. aastal elas vallas 220 inimest. 2000. aastal elas 232 inimest.
Valla pindala on 297,21 km², millest 0,19 km² moodustab veepindala.
Kolmas mees
"Kolmas mees" (inglise The Third Man) on 1949. aastal linastunud Suurbritannia film noir, mille lavastas Carol Reed ja stsenaariumi kirjutas Graham Greene.
Gyöngyös
Gyöngyös on linn Ungaris Hevesi komitaadis, Gyöngyösi kreisi halduskeskus. Asub Budapestist 90 km ida pool Mátra mäestiku põhjanõlval Sárhegyi mäe jalamil.
Gyöngyösit on kirjalikult mainitud 1261, linnaõigused sai 1334.
Linnas on mitmeid toiduainetetööstuse ettevõtteid.
Sumbi
Sumbi oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Palli küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Palli külaga.
Ljubov Birjukova
pisi|200px|Ljubov Birjukova (2006)
Ljubov Aleksejevna Birjukova (vene keeles Любовь Алексеевна Бирюкова; sündinud 28. aprillil 1961 Gorkis) on Venemaa nukunäitleja ja lavastaja, Venemaa Föderatsiooni teeneline kunstnik.
Pärast Gorki teatrikooli lõpetamist töötab ta 1984. aastast Karjala Vabariigi Riiklikus Nukuteatris nukunäitlejana, hiljem lisandus ka lavastajatöö. 2007. aastal sai ta Kuldse Maski parima nukunäitleja kategoorias.
Krūzes
Krūzes on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Valmiera piirkonnas Burtnieki vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Seal on Krūzese bussipeatus.
Kõrre tänav (Rakvere)
Kõrre tänav on tänav Rakveres.