cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fuuga
Vastak
Vastak võib olla:
Felix Steiner
Felix Martin Julius Steiner (23. mai 1896 – 12. mai 1966) oli Saksa armee ja Waffen-SS ohvitser, kes võitles I ja II maailmasõjas.
Päritolu
Felix Steiner sündis 23. mail 1896. aastal Stallupöneni väikelinnas ning oli Austria päritolu. Tema perekond kolis 1731. aastal Salzburgist Ida-Preisimaale pagulusse. Ilmselt oma esiisade tõttu oli Steiner väga usklik (protestant). 12–18-aastaselt õppis Steiner Königsbergis, kus sai 9. märtsil 1914. aastal gümnaasiumi lõputunnistuse.
Fuuga
Vastak
Kuna vastus ehk comes on tavaliselt dominanthelistikus, on ka vastak dominanthelistikus.
Felix Steiner
Sõjaväeline karjäär
1914. aasta märtsis, pärast küpsuseksamit astus Steiner lipnikjunkruna 5. Hermann von Boyeni (Ida-Preisi) jalaväerügementi nr 41 Tilsitis. 1914. aasta novembris sai ta raskelt haavata. 1916. aasta algul osales Steiner Kuramaa rindel Daugava lahingutel ja Riia vallutamisel, teenides selle eest I klassi Raudristi. 1918. aastal osales ta Prantsusmaa lahingutes Wytsschaete juures Houthoulsteri metsas ja Kemmelis. Viimaks demobiliseeriti Steiner Danzigis.
1934. aasta augustis sai Steiner väljaõppeameti ülemaks ning 1936. aasta juunis SS rügemendi "Deutschland" komandöriks Münchenis. Felix Steiner viibis väljaõppel Dachaus, kus asus koonduslaagri kõrval SS-treeninglaager.
Fuuga
Vastak
Häälte parema kontrapunktlise iseseisvuse saavutamiseks peaks vastak olema teemaga rütmiliselt kontrastne.
Kuna fuuga puhul on kõige olulisemad lähisuhted, siis vastakus võib kasutada teema elemente, näiteks arendada edasi teema lõpumotiivi.
Vastak võib olla püsiv ehk säilitatud ning käia alati teemaga kaasas. Püsiv vastak tuleks kirjutada teema suhtes kindlas liitkontrapunktis (näiteks oktavi-, tertsi-, seksti- või tritoonikontrapunktis), sest siis toimub selle ümberasetemine kas teemast alla- või ülespoole dissonantsi-konsonantsi ning parallelismiprobleemideta.
Lõpuke
Duxi ja vastaku vahele võivad jääda helid, mis ei kuulu kummagisse. Seda komponenti fuuga ekspositsioonis nimetatakse vahemänguks, mille spetsiaalne nimetus on lõpuke (prantsuse keeles la coda) ehk codetta.
Lõpuke moodustab ühenduslüli teema ja vastaku vahel.
Teema lisand
Duxi ja vastaku vahel võib esineda ka ühenoodiline teema lisand.
Vahemäng
Vahemäng (prantsuse keeles le divertissement ehk épisode) ehk intermeedium laiemas tähenduses on igasugune fuuga lõik, milles ei toimu teema läbiviimist.
Vahemäng võib asuda juba fuuga ekspositsioonis pärast teema esmakordset läbiviimist, sest pärast teema esimest läbiviimist ja enne vastaku algust kõlavad helid moodustavad vahemängu erinimetusega lõpuke ehk codetta.
Felix Steiner
Sõjaväeline karjäär
Aastail 1938–1940 osales Steiner sõjategevuses Tšehhis, Poolas ja Prantsusmaal, teenides välja Raudristi Rüütliristi. Novembris 1940. aastal sai ta relva-SS kindralmajoriks ja 5. SS tankigrenaderidiviisi "Wiking" komandöriks.
Fuuga
Vahemäng
Peaaegu alati on vahemäng erinevate ekspositsioonide, ekspositsiooni ja töötluse ning töötluse ja repriisi vahel.
SdKfz 7 Flakvierling
250px|thumb|SdKfz 7/2 SdKfz 7 üks levinumaid variatsioone oli õhutõrjekahuriga varustatud mudel. Selle peamine eelis muude õhutõrjekahurite suhtes oli selle liikumisvõime. Selle otsa kinnitatud õhutõrjekahur ei suutnud hävitada mitte ainult õhus olevaid sihtmärke, vaid ka kergelt soomustatud sõidukeid ning jalaväelasi. Sdkfz 7/1 Flakvierling vajas eskorti, kuna sel puudus igasugune soomuskate.
Fuuga
Vahemäng
Vahemängud on põhinevad tavaliselt imitatsioonil ning on sekventsilise ülesehitusega. Materjali ökonoomsuse huvides kasutatakse neis tihti teemast pärinevaid motiive.
Felix Steiner
Sõjaväeline karjäär
1941. aastal osales Steiner diviisiga lahingutes Ukrainas ja Donbassis ning teenis välja Saksa Risti Kullas. 1942. aasta jaanuaris ülendati ta kindralleitnandiks. Steiner osales lahingutes Kubani steppides ja Kaukaasias. 1942. aasta novembris sai temast III Brandenburgi tankikorpuse juhataja. Vahepeal teenis ta välja Tammelehise Rüütliristi.
Fuuga
Vahemäng
Vahemängu võib üles ehitada ka vastaku materjalil.
Vahemäng või ka fuugas puududa.
Felix Steiner
Sõjaväeline karjäär
Felix Steineri sõnum eestlastele Eestist taandudes: "Ein Volk stirbt nicht solange seine Intelligenz am Leben bleibt." ("Rahvas ei sure, kuni ta intelligents jääb ellu.") Pärast seda lauset Sinkale käskis Steiner panna kõik haritlased, kes kätte saadakse ning kes ise sellega nõus on, laevadele. Ta käskis kokku koguda ka eesti noori ning viia neid kindlasse kohta: "Vedage kõik, kes tahavad kaasa tulla, rannikumaanteed pidi lõunasse."
Fuuga
Vahemäng
Uus vahemäng võib olla saadud eelmise vahemängu häälte ümberasetamise abil.
Felix Steiner
Sõjaväeline karjäär
1945. aasta jaanuarist oli Felix Steiner 11. armee ülemjuhataja, võitles Pommeris ja Oderil. 1945. aasta aprillist oli ta III SS tankikorpuse komandör ning samal ajal ka lühiajaliselt armeegrupi Steiner ülemjuhataja, osaledes lahingutes Berliinist põhjas ja Mecklenburgis.
3. maist 1945. aastal oli Steiner inglise sõjavangis. Ta vabastati 27. aprillil 1948. aastal. Hiljem kirjutas Steiner mitu raamatut. Pärast sõda oli ta kirjavahetuses Harald Riipaluga, kellele oli andnud 1944. aasta augustis Rüütliristi.
Fuuga
Tiheläbiviimine
Fuugas võib toimuda ka teemade tiheläbiviimine ehk stretto.
Liljendali vald
Lijendal oli vald Soomes Lõuna-Soome läänis Ida-Uusimaa maakonnas. 77% valla elanikest rääkis rootsi keelt ja 20% soome keelt.
Fuuga
Tiheläbiviimine
Tiheläbiviimise puhul astuvad hääled teemaga sisse ajaliselt kokkusurutult: uus hääl alustab enne, kui eelmine on teema lõpetanud.
Felix Steiner
Sõjaväeline karjäär
1950. aastail oli Steiner juhtivatel ametikohtadel organisatsioonides, mida rahastas Ameerika Ühendriikide Luure Keskagentuur (CIA). Info avaldati 2006. aastal.
Felix Steiner on maetud Perlacher Forsti kalmistule Münchenis.
Felix Steiner ja Soome
3. juunil 1943. aastal pidas Felix Steiner Tamperes saksakeelse kõne. Kõne tõlgiti kohapeal ka soome keelde.
Steiner suhtles maailmakuulsa Soome matemaatiku Rolf Nevanlinnaga.
Fuuga
Töötlus
Teema võib segmenteerida ka motiivideks ja töödelda neid eraldi.
Liljendali vald
Külad
Anteronkylä (Andersby), Embom, Eskelinkylä (Eskilom), Garpom, Hopom, Huomanninkylä (Hommansby), Kuckubacken, Kvarnbacken, Reimansbacken, Rumpila (Drombom), Sporrasbacken, Sävträsk, Söderby, Umpala (Mickelspiltom)
Poeedinartsiss
Poeedinartsiss (varem valge nartsiss; Narcissus poeticus L.) on looduslik nartsissiliik.
Nebelwerfer
thumb Nebelwerfer (saksa keeles "uduheitja") oli algselt Saksa reaktiivmiinipilduja, mis võeti kasutusele esimese maailmasõja ajal. Relva konstruktsiooni arenedes hakati seda edaspidi nimetama raketiheitjaks. Teise maailmasõjas kasutati raketiheitjaid laialdaselt.
Felix Steiner
Autasud
10. augustil 1944. aastal anti Felix Steinerile lisaks tammelehtedega Raudristi Rüütliristile juurde ka mõõgad, ta oli selle autasu 86. kavaler. Felix Steinerit autasustati Soome Vabadusristiga, paljudel fotodel on risti ka näha. Sellisel juhul kandis Steiner Soome Vabadusristi Rüütliristi all.
Filmides
Berliini lahingust rääkivates filmides osaleb Felix Steiner nähtamatuna. Just tema tõttu satub Adolf Hitler raevu filmis "Allakäik".
Fuuga
Töötlus
Töötluse lõpus asub tavaliselt fuuga kõrgpunkt ehk kulminatsioon.
Nebelwerfer
Teises maailmasõjas oli Saksa sõjaväe relvastuses mitut tüüpi eri laskeplatvormidel raketheiteseadmeid, neist peamiselt kolme tüüpi reaktiivmürskude jaoks:
Enamikku ratastel mitmeraudseid Werfereid pukseeriti veokitega, kuid leidus ka liikuritele monteeritud paljutorulisi (mitmeraudseid) raketiheitjaid, näiteks Maultier-tüüpi soomukid Panzerwerfer 42.
Fuuga
Repriis
Pärast töötlust võib toimuda tagasipöördumine ehk repriis, milles teema või teemad esitatakse alghelistikus. Seda hetke nimetatakse fuuga repriisiks.
Kooda
Fuuga võib lõppeda koodaga, kus toimub näiteks teemade veelkordne läbiviimine orelpunktil.
Johannes Paulus II ametisse nimetatud kardinalid
22. veebruaril 1996 avaldas ta apostelliku konstitutsiooni Universi Dominici Gregis, millega sätestati konklaavi tegevus. Selles dokumendis sätestati suurima muudatusena, et kui 30 hääletusvooruga ei suudeta paavsti valida 2/3 häälearvuga, otsustatakse järgmises voorus valik lihthäälteenamusega kahe enim hääli saanud kandidaadi vahel. Vastava otsuse tühistas Benedictus XVI.
Johannes Paulus II tõstis konklaavil osalemisõigust omavate kardinalide arvu 2001. aastal 135-ni, kuid Benedictus XVI langetas selle taas 120-ni. 21. veebruaril 2001 pühitses ta kardinaliks 42 isikut. Seni polnud ükski paavst pühitsenud nii palju kardinale ühel konsistooriumil.
Fuuga
Fuuga kui žanr
Fuuga kui žanri algus ulatub 14. sajandisse, kui sõna "fuuga" tähistas imitatsiooni alusel loodud muusikapala, milles justkui üks hääl "jälitab" teist.
Fantoom tegutseb jälle
"Fantoom tegutseb jälle" (algupärase pealkirjaga "Fantômas se déchaîne") on 1965. aasta prantsuse mängufilm.
Fuuga
Fuuga kui žanr
Fuuga kõrgaeg oli barokiajastul ning selle suurimaks meistriks peetakse Johann Sebastian Bachi. Sel ajal kujunes fuuga mitmehäälseks vokaal-, instrumentaal- või vokaalinstrumentaalseks heliteoseks.
Fuuga ette hakati kirjutama ka sageli improvistasioonilisi eelmänge kas prelüüdi, tokaata või fantaasia näol.
Fuuga sugulased
Fuuga kui printsiip arenes välja kaanonist, millest teda eristatab lõdvem ülesehitus.
Fantoom tegutseb jälle
Film on järg filmile "Fantoom" ("Fantômas", 1965) ja sellele on tehtud järg "Fantoom Scotland Yardi vastu" ("Fantômas contre Scotland Yard", 1967).
Poeedinartsiss
Levila
Poeedinartsiss on levinud laialdaselt Kesk-Euroopas ja Vahemere maades.
Fuuga
Fuuga sugulased
Fuuga lähisugulaseks on 16.-17. sajandil populaarne ritšerkaar (itaalia keeles ricercare, otsima), mis põhines tavaliselt mitmel teemal, millel igaühel oli omaette lõik. Teemade arvu vähenemine viiski lõpptulemusena põhimõtteliselt ühe teemaga fuuga väljakujunemisele 17. sajandil.
Väikest fuugat nimetatakse fugetiks (fugetta).
Fuuga kui printsiibi üks tuletisi ka inventsioon, mis üldises tähenduses kujutab enesest muusikapala, mis on arendatud välja ühest algsest teemast.
Poeedinartsiss
Iseloomustus
Taime kõrgus on 30–40 cm. Õied on valged. Lisakroon on lühike ja punase servaga. Õitseb hilja. Võrdlemisi külmakindel.
Kasvatamine
Seda liiki on kasutatud palju sordiaretuseks ja sellel põhineb üks nartsissisortide rühm – poeedinartsissid.
Pjotr Bašilov
pisi|Pjotr Bašilov (1910) Pjotr Petrovitš Bašilov (vene keeles Пётр Петрович Башилов; 1857 – 1919) oli Venemaa keisririigi riigitegelane.
Ta oli keiser Nikolai II aegne tõeline riiginõunik, Eestimaa tsiviilkuberner 21. jaanuarist 1906 kuni 11. juulini 1907, Novgorodi tsiviilkuberner 13. juulist 1907 kuni 28. veebruarini 1911 ja viimane Venemaa Keisririigi Ufaa kubermangu tsiviilkuberner 28. veebruarist 1911 kuni 1917.
Perekond
Ta oli abielus Jekaterina Pavlovnaga.
Bakteriaalne endokardiit
Bakteriaalne endokardiit on pahaloomuline südame sisekestapõletik. Selle põhjustajaks on streptokokid ja harvemini teised pisikud, nagu stafülokokk, pneumokokk või gonokokk.
SdKfz 222
thumb SdKfz 222 oli Saksamaal valmistatud luuresoomuk ja SdKfz 221 täiendatud mudel, millel oli suurem kahur kui ta eelkäijal.
Oma suurepärase manööverdamisvõimega sobis see masin täiuslikult luuretegevuseks. Selle soomuskate oli piisavalt hea, et võimaldada osaleda kergemates tulevahetustes, kus see sai end kahuri ja kuulipilduja abil maksma panna.
Vaatamata luuresoomuki SdKfz 222 mitmekülgsusele ei olnud see masin tankide vastu kasutatav.
Fantoom Scotland Yardi vastu
"Fantoom Scotland Yardi vastu" (algupärase pealkirjaga "Fantômas contre Scotland Yard") on 1967. aasta prantsuse mängufilm.
Film põhineb Pierre Souvestre'i ja Marcel Allaini romaanidel (1911–1914) ja nende varasematel ekraniseeringutel. Filmi peategelane on kaval meisterkurjategija Fantoom (Jean Marais), tema "vastane" on koomiline politseikomissar Paul Juve (Louis de Funès).
Film on järg filmidele "Fantoom" ("Fantômas", 1964) ja "Fantoom tegutseb jälle" ("Fantômas se déchaîne", 1965).
Nikolai von Bünting
pisi|Nikolai von Bünting Nikolai von Bünting (vene keeles Николай Георгиевич фон Бюнтинг; 15. juuli 1861 Peterburi – 2. märts 1917 Tver) oli Venemaa keisririigi riigitegelane.
Ta oli keiser Nikolai II aegne tseremooniameister (1896), Kurski asekuberner 26. septembrist 1897 kuni 15. veebruarini 1903, kammerjunkur (1898), tõeline salanõunik (1902), Arhangelski kuberner 10. maist 1904 kuni 8. novembrini 1905, Eestimaa kuberner 8. novembrist 1905 kuni 21. jaanuarini 1906 ning viimane Venemaa Keisririigi Tveri kubermangu tsiviilkuberner 15. aprillist 1906 kuni mõrvamiseni veebruarirevolutsiooni esimestel päevadel Tveris 1917. aastal.
Talle kuulus Petserimaal Irboska juures asunud Halahhalnja (Усадьба "Халахальня") mõis.
Perekond
Tema vanemad olid Preisimaalt pärit kindralmajor parun Georg Wilhelm von Bünting (vene Георг-Вильгельм Карлович фон Бюнтинг; 1826–1877) ja Kuramaa päritolu paruness Marie (von Medem (1836–1907). Tema õde Marie von Bünting (1871–1913) oli abielus Muhumaa Võlla mõisnik Konstantin von Buxhoevedeniga (1863–1930).
Nikolai von Bünting abiellus 2. aprillil 1897 vabapreili Sophie von Medemiga (1876–1948), kes oli tõelise salanõuniku parun Michael von Medemi tütar. Abielust sündisid:
Aakre Saeveski paisjärv
Aakre Saeveski paisjärv ehk Saeveski paisjärv on paisjärv Aakre ojal Valga maakonnas Tõrva vallas Soontaga külas Soontaga looduskaitsealal.
Paisjärv on paisutatud arvatavasti tsaariajal; praegu seal mingit jõujaama ei ole. Arvatavasti sõjategevuse tagajärjel jooksis järv tühjaks.
1960. aastate algul paisjärv taastati metsaülem Tõnis Ainso eestvedamisel. 1987. aastal pais lagunes uuesti, hiljem see taastati.
Paisjärve kaldal on Hermann Walteri mälestussammas ja Soontaga telkimisala.
Üleminekuperiood (1990–1992)
Üleminekuperiood oli Eesti Vabariigi Ülemnõukogu poolt 1990. aasta kevadel välja kuulutatud periood, mille lõppeesmärgiks oli Eesti Vabariigi taastamine iseseisva riigina ning luua riigile omased tunnused.
20.08.1991
thumb| Eesti Vabariigi lipp
20.06.1992
thumb| Eesti Vabariigi lipp
05.10.1992
thumb| Eesti Vabariigi lipp
Koškino
Koškino (vene Кошкино) on kohanimi:
Minski kõrgustik
thumb|Minski kõrgustik Minski kõrgustik on Valgevene kõrgustiku kõrgeim kaguosa, mis paikneb Nemunase jõe ja Lukomli järve vahel Valgevene keskel. Kõrgus on 200–300 meetrit, kõrgeim tipp on Dzjaržõnskaja mägi (345 m).
Andrei Kopõtov
Andrei Kopõtov (9. märts 1963 – 4. veebruar 1993) oli Eesti politseinik (vanemkordnik). Ta teenis Tallinna politseipataljoni II kompaniis ning läks 4. veebruaril 1993 appi vägistaja ohvriks langenud naisele ja kurjategija laskis ta maha.
Soba
Soba (jaapani keeles そば või 蕎麦 soba) on tatrajahust valmistatud jaapanipärased nuudlid. Soba süüakse soojal perioodil jahutatult ning maitsestatakse vasabi, nori ning sojakastme jt kastmetega, külmal perioodil on soba osa suppidest, ka võib soba pärast keetmist frittida.
Soba söömise traditsioon pärineb Tokugawa perioodist, mil said populaarseks soba ja saket pakkuvad restoranid, mis täitsid ühtlasi ühiskonnas kõrtsi rolli. Aastavahetusel on Jaapanis traditsiooniks süüa toshikoshisoba ehk aastavahetuse nuudleid.
Moritzburgi vald
Moritzburg on vald Saksamaal Saksimaa Meißeni kreisis. Aastani 1934 kandis nime Eisenberg.
Paša jõgi
thumb|Paša jõgi sügisel Paša jõgi (vepsa Paksjogi) on jõgi Venemaal Leningradi oblastis, Sviri jõe vasakpoolne lisajõgi.
Paša jõgi voolab välja Pašozero järvest, mis asub Tihvini kõrgustiku ja Vepsa kõrgustiku piiril. Jõgi voolab valdavalt kirde suunas üldiselt soisel ja metsasel maastikul. Jõe pikkus on 242 km. Suurim lisajõgi on parempoolne lisajõgi Kapša jõgi (vepsa Kapšjogi). Paša suubub Sviri 8 km kaugusel Sviri suudmest.
SdKfz 263
SdKfz 263 oli Saksamaal valmistatud kaheksarattane luuresoomuk.
Juba enne Teist maailmasõda vajas Saksa armee kõikidel maastikutüüpidel kergelt liikuvat sõidukit, mis suudaks edastada infot pikkade vahemaade taha. Seda vajadust silmas pidades asendati SdKfz 263 kahuritorn suurte mõõtmetega raadioantenniga ning nii sündiski perfektne luuremasin, millel oli üksainus puudus: selle suurus muutis selle liitlasvägede tankidele kergeks sihtmärgiks.
RS-24
pisi|RS-24
RS-24 „Jars“  on Venemaa mandritevaheline ballistiline rakett, mis suudab kanda 3-10 eraldisihitavat tuumalõhkepead (MIRV). GRAU koodnimetus 15P165 ja 15P155, NATO koodnimetus SS-29.
RS-24 on raskem kui Topol-M
Esmakordselt katsetati raketti 29. mail 2007, 25. detsembril 2007 ja uuesti 26. novembril 2008. Plessetski kosmodroomilt startinud rakett lendas umbes 7000 kilomeetrit ning tabas Kamtšatka poolsaarel asunud sihtmärki.
Venemaa ajakirjanduse andmeil suudab RS-24 läbi tungida Tšehhi ja Poolasse rajatavast USA raketikilbist.
Rändlusteenus
Rändlusteenus (inglise keeles roaming) on mobiilse telekommunikatsiooni teenus, kus ühe mobiilsideoperaatori klient saab telekommunikatsiooniteenuseid kasutada teise operaatori võrgus.
Teenus võimaldab kasutada sideteenuseid võrgust ja asukohamaast sõltumata. Harilikult on GSM Roaming defineeritud (vt. GSM Association Permanent Reference Document AA.39) kui võimalus, kus mobiilioperaatori klient saab teha teise operaatori võrgus sisenevaid ja väljuvaid kõnesid,, omada juurdepääsu teistele funktsioonidele ja teenustele. Roaming toetub tehniliselt halduse, autentimise, autoriseerimise ja arvete väljastamise protseduuridele.
Teenuse sisu või maksumuse mittemõistmine võib tekitada kasutajatele neile arusaamatult suuri mobiilteenuste arveid.
Wallaceophis gujaratensis
Wallaceophis gujaratensis on sugukonna Colubridae perekonda Wallaceophis kuuluv maoliik.
Džvari
Džvari on linn Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas Tsalendžihha rajoonis. Linna nimi tuleb gruusiakeelsest sõnast ჯვარი (jvari), mis tähendab risti.
Niederau vald
Niederau on vald Saksamaal Saksimaa Meißeni kreisis.
Vallaosad
Gohlis, Gröbern, Großdobritz, Jessen, Niederau, Oberau ja Ockrilla.
Zinovi Tsirik
Zinovi Tsirik (ukraina Зіновій Ісаакович Цирік; 20. jaanuar 1924 Harkiv – 16. juuli 2011 Harkiv) oli Ukraina kabetaja, suurmeister. Ta võitis kuuel korral NSV Liidu meistrivõistlused vene kabes (1951, 1955, 1958–1960, 1964). 1961. aastal pälvis ta esimese kabetajana NSV Liidu suurmeistri tiitli.
Pierre François Lacenaire
pisi|Pierre François Lacenaire
Liivimaa riimkroonika
Liivimaa riimkroonika nime all on tuntud kaks teost:
Pierre François Lacenaire
Pierre François Lacenaire (20. detsember 1803 Lyon – 9. jaanuar 1836 Pariis) oli prantsuse kurjategija.
Lacenaire sündis kaupmehe perekonnas. 1829. aastal deserteerus sõjaväest. 1831. aastast püüdis teenida elatist kirjandusliku tegevusega, kuid suurema eduta. 1830. ja 1833. aastal istus vangis varguse eest. 1834. aastal sooritas koos kaasosalisega röövkallaletungi, mille käigus tappis kaks inimest. Veebruaris 1835 võeti kinni. Kohtus keeldus ta kaitsjast. Viimasel kohtuistungil talle antud viimases sõnas pidas tunnipikkuse kõne. Kohtuotsuse peale apellatsiooni ei esitanud, vaid andis kirjastajale üle oma memuaaride käsikirja. Kaks kuud enne hukkamist külastasid teda vangis frenoloogid, keda paelus tema kõrge laup. Lacenaire giljotineeriti jaanuaris 1836. Samal aastal ilmusid Pariisis postuumselt tema memuaarid ja luuletused "Mémoires, révélations et poésie de Lacenaire".
Lacenaire oli Stendhali romaani "Lamiel" ühe tegelaskuju prototüüp.
1945. aastal tuli linale 19. sajandi Pariisi näitlejate elu käsitlev Marcel Carné mängufilm "Ülemise rõdu lapsed" (stsenaarium Jacques Prévert), kus Lacenaire'i kehastas Marcel Herrand.
Vahiküla joastik
Joastik toitub Vääna jõest. Umbes 50 meetri ulatuses asuvad kolm astangut, millest jõevoolu suunas viimane on 1,5 meetri kõrgune. Teised astangud on madalamad. Kuna Vääna jõgi kuulub Eesti keskmise vooluhulgaga jõgede hulka, ei kannata Vahiküla joastik veepuuduse all.
Vanker (male)
thumb|Valge vanker thumb|Must vanker Vanker (vale nimega ka "kahur") on malend, mis valitseb malelaual ridu ja liine.
Mõlemal mängijal on partii alguses 2 vankrit, valgete malendite vankrid paiknevad väljadel h1 ja a1, mustade malendite vankrid h8 ja a8.
Vankreid on kasulik arendada vabadele liinidele. Vankrite jõud ilmneb eriti lõppmängus, pärast enamiku etturite ja muude malendite vahetamist, sest siis on malelaual rohkesti vabu liine.
Tuulium
Tuulium (sümbol Tm) on keemiline element järjenumbriga 69. Tuuliumi avastas Rootsi keemik Per Teodor Cleve.
Vanker (male)
Vankri käik
Vanker võib liikuda malenditest vabal real või liinil nii mitme välja võrra edasi või tagasi, kui mängija seda soovib. Oma tuleliinil asuvatest malenditest vanker üle hüpata ei tohi, küll võib ta aga lüüa oma mõjupiirkonnas olevaid vastase malendeid.
Tuulium
Tal on üks stabiilne isotoop massiarvuga 169.
Omadustelt on ta lantanoid ja sellisena haruldane muldmetall. Tuuliumi tihedus normaaltingimustel on 9,32 g/cm³. Sulamistemperatuur on 1545 ja keemistemperatuur 1950 Celsiuse kraadi.
Harry Potter ja tulepeeker (film)
"Harry Potter ja Tulepeeker" (inglise Harry Potter and the Goblet of Fire) on inglise kirjaniku J. K. Rowlingi samanimelise raamatu järgi tehtud film, mille valmistas filmistuudio Warner Bros.. Film esilinastus 2005. aastal ja on seitsmeosalise Harry Potteri filmide sarja neljas osa.
Joroineni vald
Joroinen on vald Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Savo maakonnas. Joroineni vallas asub Varkause lennujaam.
Harry Potter ja tulepeeker (film)
Vaata ka
"Harry Potter ja tulepeeker" (raamat)
Välislingid
ハリー・ポッターと炎のゴブレット
Ratsu
thumb|Ratsu skemaatiline välimus Ratsu on kõige keerulisema käimisviisiga malend. Mõlemal mängijal on partii alguses 2 ratsut, mis algseisus paiknevad väljadel g1 ja b1 ning g8 ja b8.
Ratsu on ainuke malend, millel on lubatud üle hüpata tema teel olevatest oma või vastase malenditest. Iseäralikult vahetab ratsu igal käigul välja värvi kuhu ta läheb.
Ratsu käik
Ratsu hüppab liini või rida mööda kaks välja otse, üks paremale või vasakule, sattudes alati algasukohale vastasvärvi väljale.
Vankrist, odast ja lipust erinevalt ei ulatu ratsu mõjupiirkond kaugele. See-eest saab temaga ohutult sihtida vastase malendeid (va ratsut).
Võru linna teenetemärk
Võru linna teenetemärk on Võru linna teenetemärk füüsilisele isikule Võru linnale osutatud teenete eest või linnapoolse erilise austusavaldusena.
Teenetemärk võidakse anda Eesti kodanikule või välismaalasele. Ettepanekuid linna teenetemärgi andmiseks võivad esitada kõik isikud. Taotlused esitatakse kirjalikult linnavalitsusele. Ettepanek peab sisaldama soovitava teenetemärgi omaniku isikuandmeid, tegevusala ja teenete või muude põhjuste loetelu. Linnavalitsus esitab nõuetekohaselt vormistatud teenetemärgi andmise taotlused ja oma ettepanekud kandidaatide kohta linnavolikogule. Teenetemärgi andmise otsustab linnavolikogu.
Linna teenetemärk võidakse anda välja igal aastal. Võru linna teenetemärk antakse Võru linna asutamise aastapäevaks (21. august). Võru linna teenetemärke hakati välja andma alates 1994. aastast.
Margaret Thatcher
Margaret Hilda Thatcher, paruness Thatcher (sünninimi Roberts; 13. oktoober 1925 – 8. aprill 2013) oli Suurbritannia Konservatiivse Partei poliitik, aastatel 1979–1990 Suurbritannia peaminister ja aastatel 1975–1990 Suurbritannia Konservatiivse Partei esinaine. Thatcher oli 20. sajandi kõige kauem ametis olnud Briti peaminister ja esimene naispeaminister Suurbritannias.
Margaret Thatcher on tuntud ka kui Raudne Leedi – selle hüüdnime andis talle üks Nõukogude ajakirjanik, kes tahtis Thatcherit halvustada tema kindlate seisukohtade tõttu kommunismi suhtes, ent Thatcher pööras selle hoopis enda kasuks, öeldes oma kõnes, et Britannia vajabki Raudset Leedit. Oma peaministriks oleku ajal oli ta selgelt vastu sotsialismile – vähendas ametiühingute mõju riigis, erastas seni pea täielikult riigile kuulunud ettevõtteid (nt BP jt), vähendas makse jne. Tema valitsemisvormi on hiljem hakatud kutsuma thatcherismiks.
Margaret Thatcher töötas keemikuna, seejärel advokaadina. 1959. aastal valiti ta Finchley valimisringkonnast parlamendiliikmeks.
Noorus ja haridus
pisi|[[Ronald Reagan, Margaret Thatcher, Nancy Reagan, Denis Thatcher, 1988]] pisi|Margaret Thatcher, 2001 Margaret sündis 1925. aastal vürtspoodnik Alfredi ja Beatrice Robertsi tütrena Granthamis Inglismaal. Ta õppis Oxfordi ülikoolis keemiat ja Londonis õigusteadust ning oli tudengina Oxfordi ülikooli Konservatiivide Ühenduse president. Aastatel 1947–1951 töötas ta keemikuna ja hiljem oli kolm aastat advokaat. 1951. aastal abiellus ta ärimees Denis Thatcheriga ja 1953. aastal sündisid neil kaksikud Mark ja Carol Thatcher.
Alamkoja liige (1959–1970)
1959. aastal valiti Thatcher Briti parlamendi alamkotta, kus ta oli saadik 1992. aastani. Aastatel 1961–1964 oli ta pensioni- ja sotsiaalkindlustuse parlamendisekretär, hiljem aga kuus aastat konservatiivide varikabineti (ase)minister.
Haridusminister (1970–1974)
Aastatel 1970–1974 oli Thatcher Edward Heathi valitsuses haridusminister. Seejärel sai temast jälle varikabineti liige.
Opositsiooniliider (1975–1979)
1975. aastal valiti Thatcher Konservatiivse Partei juhiks ja ta oli seega parlamendi opositsiooni juht.
Suurbritannia peaminister (1979–1990)
1979. aastal sai Thatcher Suurbritannia peaministriks.
Rahandus- ja majanduspoliitika
Esimese Briti naisvalitsusjuhina ajas Thatcher ranget rahanduspoliitikat, toetas vaba ettevõtlust ja sulges kahjumis riigiettevõtted. Thatcheri peaministrina tehtud uusliberaalsed muudatused tuginesid sellistele põhimõtetele nagu riigi rolli vähendamine majanduses ja sotsiaalsfääris, majandussektorite dereguleerimine, ametiühingute mõju kahandamine ning maksukoormuse vähendamine.
Tema ajal suurenes väga palju Inglismaa põhja- ja lõunaosa vaheline lõhe.
Suhted Euroopa Liiduga
Välispoliitikuna ei uskunud Thatcher Euroopa Ühenduse tulevikku ja eelistas tugevdada sidemeid USAga. Ta oli sarnaselt oma Prantsusmaa kolleegi, president François Mitterrandiga, ettevaatlik Saksamaa taasühinemise suhtes, kuna kartis, et Saksamaa võib muutuda liiga mõjuvõimsaks.
12. veebruaril 1986 kirjutas Thatcher koos Mitterrandiga alla Canterbury lepingule Eurotunneli rajamiseks.
Vähemalt alates 1970. aastate teisest poolest on Suurbritannia olnud Euroopa Liidu suhtes tõrges, olles alatasa kriitiline liidu rahanduse suhtes. Näiteks ei liitunud Suurbritannia Euroopa uue rahavahetuskursi süsteemiga, kui see loodi 1979. aastal. Ka Thatcher oli alatasa Euroopa Liidu suhtes kriitiline ja ei kartnud kunagi enda arvamust avaldada. Näiteks tema kuulsas 1988. aasta Brugge kõnes oli ta Euroopa Liidu üha rohkem ühineva vaimu vastu, võrreldes Euroopa Liitu Nõukogude Liiduga, mis on üritanud pikki aastaid kontrollida kõike ühest kohast, kuid see on läbi kukkunud. See kõne oli väga skandaalne ja suurendas lõhesid Briti Konservatiivses parteis, mis lõpuks maksis Thatcherile tema peaministri koha.
Üks vastuolulisemaid pooli Thatcheris oli tema viha sakslaste vastu. Tema arvates ei olnud sakslaste natsionalism surnud ja ta leidis, et kui lasta neil uuesti tõusta, siis nad võivad proovida Euroopat samamoodi domineerida nagu sõja ajal. Sellepärast oli Thatcher ka Saksamaa taasühinemise vastu. Kui Thatcherile mainiti, et sakslased olid rahaliselt väga palju Euroopa liitmisele kaasa aidanud, siis vastas Thatcher, et sakslased lihtsalt maksavad tagasi selle eest, mis nad sõjas tegid. Kuigi hiljem, pärast oma ametiaega, muutis Thatcher veidike meelt öeldes, et ainuke asi, mida ta välispoliitikas kahtlemata valesti tegi, oli vastuseis Saksamaa taasühinemisele.
Suhted USA-ga
Thatcheri ja Ronald Reagani suhted olid väga head. Ronald Reagan nägi Margaret Thatcherit kui ideoloogilist hingesugulast, kellega koos võidelda sotsialismi ja kommunismi vastu. See andis Thatcherile rohkem mõjuvõimu USAga suhtlemisel, kui tavaliselt Suurbritannia peaministrile anti. Näiteks suutis Thatcher ükskord Reaganit veenda USA õigusosakonna juurdlust British Airwaysi vastu peatama. Thatcheri arvates oligi Suurbritannia peaministri üheks ülesandeks hoida võimalikult häid suhteid USAga, tema arvates oli see Suurbritannia jaoks elutähtis. Thatcheri suhted Reaganiga näitasid, et ülihead suhted Ameerika presidendiga võimaldavad Ühendriike mõjutada Suurbritanniale kasulikus võtmes.
Üks selle suhte tähtsamaid saavutusi oli USA abikäsi Suurbritanniale Falklandi sõjas, mis aitas kaasa Suurbritannia võidule. Kuigi on ka vasturääkivusi. Näiteks ootas USA tervelt kuu aega, enne kui otsustas Suurbritanniat sõjas avalikult toetada, ja osa Reagani administratsioonist oli abi andmise vastu. Kriitikud on väitnud, et Thatcheri ja Reagani suhted olidki tegelikult ühepoolsed. Näiteks ei pidanud Reagan eelnevalt läbirääkimisi Thatcheriga Lõuna-Ameerikas asuva saareriigi Grenada suhtes, kuhu USA sõjavägi tungis 1983. aastal. Grenada oli nimelt pärast iseseisvuse saavutamist võtnud üle Briti parlamentaarse süsteemi, kuigi 1979. aasta revolutsiooni järel muutus Grenada sotsialismimaaks, mille tõttu USA pidas seda ohtlikuks. Seda, et Reagan Suurbritanniaga enne sissetungi läbirääkimisi ei pidanud, peavad mõlemad pooled nüüdseks lihtsalt kahetsusväärseks veaks, kuid see näitab, et tegelikult on USA Suurbritannia jaoks palju tähtsam kui vastupidi. Läbirääkimistest loobumine ei olnud juhuslik viga, lihtsalt USA huvid olid tähtsamad.
Reagani ametiaeg lõppes 1989. aastal ja uueks presidendiks sai George Bush. See tõotas Thatcherile head, kuna nagu Reagan, oli ka Bush vabariiklane. Lisaks tundis Thatcher Bushi juba varem pikka aega ja neil olid sarnased maailmavaated. Kuid nii suurepäraseid suhteid kui Reaganiga tal Bushiga ikkagi ei tekkinud. George Bushiga ei saanud ta rääkida nii otsekoheselt ja vabalt kui Reaganiga. Thatcheri ja USA presidentide suhete kohta on tolleaegne Prantsusmaa president Mitterrand näiteks öelnud, et Thatcher on suhetes Euroopa partneritega tihti karm, kuid rääkides USA presidendiga muutub Thatcher 8-aastaseks väga malbeks tütarlapseks.
Suhted NSV Liiduga
1984. aastal kohtus Thatcher Suurbritannias tulevase Nõukogude Liidu liidri Mihhail Gorbatšoviga. Hiljem külastas ta mitu korda Moskvat, tunnistades avalikult, et usaldab uue mõtlemisega riigijuhti.
Thatcheri esimene välispoliitiline kriis oli 1979. aastal, kui Nõukogude Liit tungis Afganistani. Thatcher mõistis selle hukka ja suutis isegi veenda osasi Briti sportlasi boikoteerima Moskva olümpiamänge 1980. aastal. USA, tollal eesotsas president Carteriga, üritas Nõukogude Liitu karistada majandussanktsioonidega, millele Thatcher avaldas nõrka toetust, kuna sel ajal oli Suurbritannia majanduslik seis ebakindel. Kuid üks asi, millele Thatcher alati kindlat toetust avaldas, oli võitlus kommunismi vastu.
Alates 1983. aasta suvest otsustas Thatcher koos ministritega muuta Briti suhtumist Nõukogude Liitu. Arvati, et Nõukogude Liit oli sel ajal valmis muutusteks ja tundus muutuvat järjest dünaamilisemaks. Seega otsustati sotsialismimaadesse suhtuda soodsamalt kui varem ja suurendada nendega suhtlemist. Kõigepealt läks Margaret Thatcher 1984. aasta veebruaris Ungarisse ja seejärel tuli Mihhail Gorbatšov Suurbritanniasse pikemale visiidile vahetult enne peasekretäriks saamist. Thatcher ja Gorbatšov tegid veel visiite nii Moskvasse kui Suurbritanniasse. Gorbatšovi ja Thatcheri suhted olid üsna head. Thatcher pidas Gorbatšovi uuendusmeelseks ja see meeldis talle. Gorbatšovi ja üleüldse Nõukogude Liidu jaoks oli Thatcheri arvamus väärtuslik, mõni isegi arvas, et tal on mõju USA, eriti president Reagani üle. Thatcher ei olnud kunagi ainus Lääne esindaja Nõukogude Liidus, kuid ta oli ikkagi isik, kelle arvamust seal kuulda võeti. 1988. aasta novembris ütles Thatcher ühes intervjuus, et me ei ole enam külmas sõjas.
Falklandi sõda (1982)
Thatcher on oma memuaarides kirjutanud, et peaministriajast on tal kõige eredamalt meeles just Falklandi sõda. See toimus 1982. aasta kevadel Falklandi saartel, mis kuulusid tollal ja kuuluvad ka praegu Suurbritannia alla, kuid pikka aega on Argentina neid endale nõudnud. Sõda saigi alguse Argentina tungimisest Falklandi saartele, kestis vaid 11 nädalat ja lõppes Suurbritannia võiduga. See võit oli tähtis sündmus nii Thatcheri kui ka kogu Suurbritannia jaoks. Thatcher on väitnud, et nad ei võidelnud ainult Falklandi territooriumi ja seal elavate inimeste nimel, vaid kaalul oli ka Suurbritannia au riigina. Kuid enne Briti sõjaväe saatmist saartele oli Thatcher vastamisi paljude takistustega: ta pidi eirama nii enda parimaid nõunikke militaarküsimustes kui ka välisministeeriumit, kes arvasid, et Suurbritannia ei tule sellest sõjast võitjana välja. Thatcheril oli ka raskusi nõusoleku saamisega ÜRO Julgeolekunõukogult. Suurbritannia jaoks aga lõppes kõik hästi ja Thatcher saavutas tohutu populaarsuse võimsa ning kindlakäelise juhina.
Varem oli Suurbritannia osatähtsus maailmas järjest vähenenud, kuid sõja võit tõstis oluliselt Suurbritannia mainet. Thatcher on öelnud, et pärast sõda välisriikides käies tundis ta, kuidas Suurbritanniat peeti olulisemaks kui enne sõda. Samuti on Thatcher kirjutanud, et aastaid hiljem pärast sõda ütles üks Vene kindral talle, et Nõukogude Liidus arvati, et Suurbritannia ei võitle Falklandi eest ja kui võitlebki, siis britid kindlasti kaotavad. Nii aga ei läinud ja Nõukogude Liidus ei ole seda unustatud.
Lõuna-Aafrika Vabariik
Oma tulist karakterit sai aga Thatcher kõige paremini näidata Lõuna-Aafrika Vabariigi küsimuses. Seal valitses Pretoria režiim, mille järgi kehtis riigis apartheid. Rahvaste Ühenduse riigid tahtsid sanktsioonidega mõjutada Pretoria režiimi. Thatcher aga arvas, et majandussanktsioonid suurendaksid vaid probleemi, kuna see muudaks Lõuna-Aafrika Vabariigi valitsuse repressiivsemaks ja suurendaks töötust mustanahaliste seas. 1985. aasta oktoobris Rahvaste Ühenduse konverentsil avaldati Thatcherile tugevat survet, et ta nõustuks mitmekülgsete sanktsioonidega. Thatcher aga suutis enda arvamusele kindlaks jääda ja nõustus vaid väga minimaalsete meetmetega, et Pretoria režiimi psühholoogiliselt mõjutada. Näiteks lõpetati uute laenude andmine Lõuna-Aafrika Vabariigi valitsusele.
Kuigi Thatcher tundus käituvat ratsionaalselt, oli tema arvamus tihti vastuolus ülejäänud maailma arvamusega. Talle ei meeldinud nö sümboolsed aktsioonid, mis olid tihti ebatõhusad, kuid paljudele riikidele meeldis neid läbi viia. Olles järjepidev ja tihti kannatamatu diplomaatiliste žestide tegemisel, suutis Thatcher muuta suures osas Kolmandas Maailmas levinud arvamust, et Thatcher üritab apartheidi probleemi teadvustamist lihtsalt vaigistada.
Hilisemad aastad (1990–2013)
1990. aasta novembris loobus Thatcher peaministrikohast. Ametisse astus John Major. 1992. aastal anti Margaret Thatcherile eluaegne parunessi tiitel, mille kaudu kuulus ta Suurbritannia parlamendi ülemkotta. Ta kirjutas memuaarid pealkirjaga "Downing Streeti aastad", mis ilmusid Eestis 1995. aastal, ja juhtis thatcherismi propageerivat omanimelist fondi.
Thatcher leidis palju järgijaid üle maailma, iseäranis Ida-Euroopa riikides, kes pärast Nõukogude korra lagunemist otsisid endale uut majanduspoliitikat ja asusid toetama uusliberaalset majandusmudelit. Eestis on Thatcheri õpilaseks peetud endist peaministrit Mart Laari. Laari sõnul nimetas Thatcher teda oma lemmikõpilaseks.
Suurbritannias on tema maine suuresti varieeruv – kui Lõuna-Inglismaal, eriti Londonis, kus tema ajal majandus õitses, nähakse teda valdavalt positiivses valguses, siis Põhja-Inglismaa suurtes töölislinnades, kus tema ajal allakäik hoogustus (Liverpoolis, Manchesteris, Leedsis, Sheffieldis), on teda pidevalt kujutatud negatiivses valguses.
1998. aastal tekitas Thatcher palju kära Tšiili endise diktaatori Augusto Pinocheti külastamisega tolle koduarestis viibimise ajal Suurbritannias. Thatcher külastas teda, sest Pinochet oli olnud üks tema põhilisi liitlasi Falklandi sõja ajal.
Thatcheri abikaasa Denis Thatcher suri 88-aastaselt 2003. aastal.
Loreto
Loreto on linn ja vald Itaalias Marche maakonnas Ancona provintsis.
255
255. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad - 250. aastad - 260. aastad 270. aastad 280. aastad 290. aastad 300. aastad
Aastad: 250 251 252 253 254 - 255 - 256 257 258 259 260
Oda (male)
thumb|Oda skemaatiline joonis Oda on malend, mille liikumine malelaual on piiritletud diagonaalidega.
Mõlemal mängijal on malepartii alguses kaks oda. Üks neist paikneb kuninga ja ratsu vahel, teine lipu ja ratsu vahel. Algseisus paiknevad valgete malendite odad väljadel c1 ja f1, mustade malendite odad c8 ja f8.
Oda käik
Oda võib käia mööda diagonaale nii mitme vaba välja võrra edasi või tagasi, kui mängija seda soovib. Oda ei tohi oma tuleliinil asuvatest malenditest üle hüpata.
Oda võib lüüa tema käimisteele ette jäävaid vastase malendeid.
Wallaceophis
Wallaceophis on Colubridae sugukonna maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Wallaceophis klassifitseeritakse üksainus maoliik
Levila
Need maod elavad Indias, Gujarati osariigis.
Nimi
Maoperekonna nii koosneb kahest sõnast, esimene pool on patronüüm Alfred Russel Wallace'i auks ja järelliide ‘ophis’ (όφις) tähendab kreeka keeles 'madu'.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Wallaceophis seisuga 11.06.2016.
Leonardo Fibonacci
thumb Pisa Leonardo (umbes 1170 – umbes 1250), tuntud ka kui Leonardo da Pisa, Leonardo Pisano, Leonardo Bonacci, Leonardo Fibonacci, kõige sagedamini lihtsalt Fibonacci, oli Itaalia matemaatik, keda peetakse ka "keskaja kõige andekamaks matemaatikuks".
1202. aastal tutvustas ta maailmale Fibonacci jada ehk Fibonacci arve. Samuti peetakse teda araabia numbrite Euroopasse importijaks.
GU
Nimel Gu ja sõnal või lühendil "gu" on mitu tähendust:
William Marshal, esimene Pembroke'i krahv
William Marshal (umbes 1145 – 14. mai 1219) oli Inglismaa rüütel, esimene Pembroke'i krahv (alates 1199) ning Inglismaa regent (alates 1217). Teda on nimetatud ka maailma parimaks rüütliks.
Maria Casarès
pisi|220px|Maria Casarès (1944)
William Marshal, esimene Pembroke'i krahv
Elu
William sündis Inglise kuninga õukonnaliikme John Marshali neljanda pojana, mis tähendas seda, et ta jääb tõenäoliselt pärandusest ilma, ning polnud ka isale eriti oluline. Ta isa võitles 1150. aastatel kuningas Stepheni vastu ning kord rahuläbirääkimistel pidi ta oma poja pantvangi andma. Nii sai alla kümneaastane William juba siis kuninga seltskonnas viibida, ehkki üpris riskantsetel asjaoludel.
1154. aastal pääses Inglismaa troonile Plantagenêt' dünastia. Selle esimeseks kuningaks oli Anjou krahv Henry, kuningana Henry II, misjärel Marshalid jälle kuninga soosikuks said. William saadeti õige pea isa juurest ära Normandiasse rüütliks õppima. Ning seda ta ka tegi, arenedes varsti üheks kõigi aegade parimaks turniirivõitlejaks. Seega polnud ka ime, et peagi sai ta endale koha kuningas Henry II poja ja troonipärija Henry Noorema kaaskonda, saades koguni selle juhiks. Temast sai troonipärija õpetaja sõjakunsti ning rüütlivooruste alal.
Maria Casarès
Casarès sündis Hispaania poliitiku Santiago Casares Quiroga (valitsusjuht 1936. aastal) perekonnas. Pärast Hispaania kodusõda emigreerus Casarès koos perekonnaga Prantsusmaale. 1942. aastal lõpetas Pariisi Konservatooriumi. 1944. aastal hakkas mängima filmides. Debüütroll oli 1945. aastal linale tulnud Marcel Carné filmis "Ülemise rõdu lapsed".
William Marshal, esimene Pembroke'i krahv
Elu
Pärast Henry II surma teenis William ustavalt ka tema poegi Richard I ja Johni. Tema jaoks oli olulisim truudus monarhile ning oma maale, mistõttu ei võtnud ta kordagi osa mässukatsetest John Maata vastu. Viimane kahtlustas teda siiski reetmises ning mõneks ajaks langes juba elatanud rüütel taas ebasoosingusse. Kuid Johni surma järel osutus William ainsaks, kes suutis alaealise kuninga Henry III võimu kaitsta ning kokku varisema kippuvat riiki koos hoida. Tema regendiks oleku ajal löödi Inglismaalt välja nii prantslased kui ka teised troonitaotlejad.
Maria Casarès
Casarèsi tuntuim roll on Surmaprintsess 1950. aastal valminud Jean Cocteau filmis "Orphée" ("Orpheus"). Pärast 1950. aastat pühendas ta end teatritööle, filmis esines harvemini. Aastatel 1952–1954 töötas teatris Comédie-Française ja 1954–1960 teatris Le Théâtre national populaare. Pärast Francisco Franco surma (1975) naasis 1976. aastal Hispaaniasse. 1980. aastal avaldas memuaarid "Résidente privilégiée". 1989. aastal nomineeriti Casarès Césarile kategoorias "Parim kõrvalosatäitja".
William Marshal, esimene Pembroke'i krahv
Elu
1218. aastal, umbes 75-aastaselt, loobus William võimust ning tõmbus tagasi oma valdustesse, kus ta aasta hiljem suri.
William Marshali poeg, II Pembroke'i krahv William Marshal abiellus Inglismaa kuninga John Maata ja Akvitaania Eleanori tütre Leicesteri Eleanoriga (1215–1275).
Ludwig Sakslane
Ludwig Sakslane (ka Ludwig II; u 806 – 28. august 876 Frankfurt) oli Ludwig Vaga poeg ning esimene Ida-Frangi riigi kuningas 843–876, Karolingide dünastiast. Varem valitses ta isa süseräniteedi all samuti Frangi impeeriumi idaalu (peamiselt Baierit, alates 817).
Ludwigi isa oli Frangi keiser Ludwig Vaga.
Kuid ka pärast vanema venna Lothari edukat alistamist ei olnud Charlesi ja Ludwigi omavahelised suhted normaalsed, sest 858. aastal Charlesi alluv abbe Aladgardi ja mõjuvõimu omavate isikute kutsel tegi Ludwig sõjakäigu Charlesi maa-alade vastu läbi Elsassi, sellel ajal kui Charles oli hõivatud sõjategevusega normannidega. Kuid enne suurt lahingut toimunud 3-päevaste läbirääkimiste ajal reetsid Charlesi vasallid ta ning ta oli sunnitud väikese sõjasalgaga põgenema sõjaväljalt Burgundiasse ja suur osa Charlesi riigist jäi Ludwigi valdusse. 859. aastal aga uue Charlesi sõjakäigu ajal ei võtnud Ludwig sõjategevust vastu ning taandus oma kuningriiki, tema valitsusaeg kestis vaid 2 kuud. 860. aastal Koblenzis toimunud läbirääkimistel leppisid vennad uuesti rahuga. Ka hiljem osutus Ludwig heaks armeejuhiks ning suutis tagasi tõrjuda kõik saratseenide rünnakud Ida-Frangi riigile (Lõuna-Itaalias), samuti oma valdusi suurendada, põhiliselt laguneva Kesk-Frangi riigi arvelt. 875, kui ta vennapoeg keiser Ludwig II suri, taotles Ludwig oma venna Karl Paljaspea kõrval keisritrooni, kuid viimane jõudis ette ning allutas Itaalia oma võimule. Solvunud Ludwig plaanitses kättemaksuretke, kuid suri enne, kui jõudis armeed oma venna vastu viia.
Ludwigi lisanime "Sakslane" võtsid kasutusele alles 19. sajandi saksa ajaloolased, kes püüdsid näidata Ida-Frangi riiki sisuliselt Saksa rahvusriigina, ent tegelikult see nii ei olnud. Ludwig oli ilmselt küll germaanlane, kuid vaevalt oli see tolleaegses käsitluses tema esmane identiteeditunnetus.
Ludwigi pojad olid Karlmann, Baieri kuningas ja Ida-Frangi järgmine kuningas, Ludwig Noorem, Saksimaa valitseja, ja Karl Paks, viimane Frangi riigi ainuvalitseja.
Pehr Evind Svinhufvud
thumb|Pehr Evind Svinhufvud thumb|Svinhufvudi perekonna vapp
Pehr Evind Svinhufvud af Qvalstad (15. detsember 1861 – 29. veebruar 1944) oli Soome riigihoidja aastal 1918 ja president aastail 1931–1937.
Pehr Evind Svinhufvud oli Konstantin Pätsi sõber ning ta külastas 1934. ja 1936. aastal Eestit. 17. märtsil 1934 andis ta käsu, et Helsingis ilmuva ajalehe Ajan Suunta peatoimetaja Somersalo kohtulikule vastutusele võetaks artiklite pärast, mis sisaldavad solvavaid väljendusi Konstantin Pätsi, Soomega sõprussuhetes oleva maa riigipea kohta.
Tema hüüdnimeks Soome rahva seas oli Ukko-Pekka.
Trollibuss
pisi|Tänapäevane trollibuss [[Norras Bergenis]]
Trollibuss ehk troll on kontaktliini kaudu toidetav rööpmevaba elektri-tänavasõiduk, mida kasutatakse linnatranspordis.
Kere
Kuigi autobussid ja trollibussid on kere poolest väga sarnased, toodeti neid pikka aega eraldi. Tänapäeval valmistatakse majanduslikel kaalutlustel ja varuosade ühitamiseks bussidele ja trollidele sageli ühesuguseid keresid. Bussi mootoriruum jäetakse trollil kas tühjaks või siis on seda võimalik kõrvaldada, hübriidtrolli puhul asub seal samuti diiselmootor.
Tänapäevased trollid on kas osaliselt või üleni madalapõhjalised, mis lihtsustab sõitjate sisenemist ja väljumist. Nende peamine puudus on aga väiksem mahutavus kui varasematel, kõrgepõhjalistel trollidel, kuna reisijateruumis võtavad palju ruumi ära rattakoopad, millele on keeruline istmeid paigutada. Samas võib madalapõhjaline troll olla ruumikam kui samasugune buss, sest mootori jaoks ei pea sellel ruumi olema ja elektriseadmestik paikneb katusel.
Mootor paikneb trollil enamasti veosilla lähedal, mistõttu ülekanne on lihtsa ehitusega. Selle põhilised osad on kardaanvõll, veosilla reduktor ja diferentsiaal. Veosild on tavaliselt tagumine. Liigendtrollidel võib olla ka mitu mootorit ja veosilda.
Ka trollid võivad olla liigendiga nagu autobussid. Šveitsis kasutatakse ka järelhaagisega trolle.
Elektrisüsteem
Trollid saavad toidet kontaktliini kaudu veoalajaamadest. Reeglina töötavad trollid 550–750 V alalispingega.
Tänapäevastel trollidel on kaks üksteisest eraldatud elektrisüsteemi – kõrgema pingega (600 V või 750 V nimipingega) süsteem (energeetikas nimetatakse kõrgepingeks alalispinget üle 1500 V) saadakse kontaktliinist ja madalam pinge, milleks on tavaliselt 24 V väikepinge saadakse isoleeritud alalispingemuundurist ehk staatilisest muundurist.
Kõrgemal pingel töötab eelkõige veomootor, samuti võidakse seda kasutada kütte ja valgustuse jaoks. Kuna päevavalguslambid on mõeldud madalamale pingele kui kontaktliini pinge, siis ühendatakse need sel juhul järjestikku.
Väikepingega toidetakse juhtimisahelaid ning sarnaselt busside ja autodega esi-, taga- ja suunatulesid, liinisiltide valgustust, elektroonilisi tabloosid, helivõimendit jne. Väikepinge saamiseks kasutatakse mootorgeneraatorit või staatilist muundurit. Ohutuskriitiliste süsteemide katkematu toite tagamiseks kasutatakse akupatareid, mistõttu osad väikepingelised ahelad töötavad ka siis, kui vooluvõtturid ei asu kontaktliinil.
Varasematel trollidel reguleeriti kiirendamisel ja pidurdamisel voolutugevust veomootorites ja seega ka sõidukiirust mootoriga järjestikku ühendatud kiirendustakistite arvu muutmisega. Selline süsteem on ebaökonoomne, kuna palju energiat muundub soojuseks ja läheb seega kaotsi. Seetõttu juhitakse tänapäeval veomootoreid enamasti türistoridega või IGBT-dega ja pidurdamisel kasutatakse energia tagastamist kontaktvõrku (vt.rekuperatiivpidurdus).