cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adenoviirusinfektsioon
Patogenees
Adenoviirus tungib ülemiste hingamisteede Limaskesta ja hakkab epiteelkoerakkudes paljunema. Sealt võib ta edasi levida lümfaatilisse koesse. Teatud juhtudel haarab adenoviirusinfektsioon ka alumised hingamisteed. Haiguse peiteperiood on keskmiselt 5–7 päeva.
Ring (algebra)
Omadused
Mitteassotsiatiivsetel ringidel puuduvad paljud assotsiatiivsete ringide omadused.
Ühikelemendiga ringide puhul:
Alamringid
Ringi R mittetühja alamhulka nimetatakse alamringiks, kui A ise on ringi R liitmise ja korrutamise suhtes ring. Selleks peab A olema ringi R aditiivse rühma alamrühm ja selle ringi multiplikatiivse rühmoidi alamrühmoid.
Iga ringi alamringide seas on see ring ise ja nullalamring, mille ainus element on nullelement.
Adenoviirusinfektsioon
Patogenees
Haiguse peamised sümptomid:
Ränivetikad
Süstemaatika
Üldiselt käsitletakse ränivetikaid klassi tasemel (Bacillariophyceae). Harvem (ja ka enamikus varasemates allikates), kui on kõrvale jäetud suhteliselt uus stramenopiilide (heterokontide) hõimkond, siis on ränivetikaid (siis ränivetiktaimed) käsitletud hõimkonna tasemel (Bacillariophyta).
Ring (algebra)
Alamringid
Ringi alamringide ühisosa on selle ringi alamring. Ringi R alamringide Aα ühendiks nimetatakse kõikide selliste alamringide ühisosa, mis sisaldavad kõiki alamringe Aα. Alamringide ühisosa ja ühendi võtmise suhtes moodustavad ringi R alamringid võre S(R). Ringi R ideaalide hulk moodustab võre S(R) alamvõre.
Adenoviirusinfektsioon
Ravi
Adenoviirusinfektsiooni ravil on esmatähtsaks range voodirežiimi järgmine. Haige peab lisaks tarbima piisavas koguses vett ning vältima raskesti seeditavaid ja suure kalorsusega toite. Valuliku ärritusköha leevendamiseks võib tarvitada ka rögalahtisteid.
Ränivetikad
Süstemaatika
Pantseri kuju alusel jaotatakse ränivetikad kahte klassi: radiaalsümmeetrilise ehitusega ketasränivetikad (Centrales) ja kahekülgse ehk bilateraalse sümmeetriaga sulgränivetikad (Pennales).
Kreisi keiser
"Kreisi keiser" (ingliskeelne originaalpealkiri "The Emperor's New Groove") on 2000. aastal valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm.
Stingi lauldud "My Funny Friend and Me" kandideeris parima filmilaulu Oscarile, kuid ei võitnud seda.
Nullelement
Nullelemendiks nimetatakse algebras arvule 0 omadustelt sarnast elementi, kusjuures täpne tähendus oleneb kontekstist.
Nullelementi defineeritakse tavaliselt kui elementi, mis sarnaneb arvuga 0 selle poolest, et temaga liitmisel (või tehe, mis on liitmise üldistus) saadakse (olenemata liidetavate järjekorrast) summaks teine liidetav, või selle poolest, et temaga korrutamisel (või tehte puhul, mis on korrutamise üldistus) saadakse (olenemata tegurite järjekorrast) korrutiseks tema ise, või mõlema omaduse poolest. Kui nullelemendil on esimene omadus, nimetatakse teda aditiivseks nullelemendiks; kui tal on teine omadus, nimetatakse teda multiplikatiivseks nullelemendiks. Arv 0 on tavalise arvude (täisarvude, ratsionaalarvude, reaalarvude, kompleksarvude) liitmise ja korrutamise suhtes aditiivne ja multiplikatiivne nullelement.
Multiplikatiivne nullelement
Olgu antud mingi binaarne tehe * hulgal H. Siis nimetatakse (multiplikatiivseks) nullelemendiks hulga H elementi n, mille puhul hulga H mis tahes elemendi a korral kehtivad võrdused
ja
Nullelemendi ainsus
Teoreem. Kui nullelement eksisteerib, siis ta on ainus. Tõestus. Olgu meil kaks nullelementi n ja N. Siis võrduse (1) põhjal
ja võrduse (2) põhjal
Järelikult
nii et nullelemendid langevad kokku.
Näiteid
Tavalise arvude (naturaalarvude, täisarvude, ratsionaalarvude, reaalarvude korrutamise suhtes on arv 0 nullelement.
Hulkade ühisosa suhtes on tühi hulk nullelement.
Aditiivne nullelement
Liitmise ning mis tahes aditiivselt tähistatud binaarse tehte puhul nimetatakse nullelemendiks ühikelementi ehk neutraalset elementi 0, st (ainsat) elementi, mille puhul hulga mis tahes elemendi a korral kehtivad võrdused
ja
Tavaliselt eeldatakse sel puhul, et vaadeldav binaarne tehe on kommutatiivne.
Ringi nullelement
Ringi nullelemendiks nimetatakse ringi liitmistehte ühikelementi ehk neutraalset elementi (aditiivset nullelementi).
Korpuse nullelement on korpuse kui ringi nullelement.
Et ringi elemendid moodustavad liitmise suhtes rühma, siis ringil alati eksisteerib (ainus) nullelement 0.
Multiplikatiivse ja aditiivse nullelemendi kokkulangemine ringis
Teoreem. Ringi nullelement 0 on ühtlasi multiplikatiivne nullelement korrutamise suhtes. Tõestus. On tarvis näidata, et ringi mis tahes elemendi a korral kehtivad võrdused
ja
Et ringi elemendid moodustavad liitmise suhtes rühma, siis kehtib
Seega, arvestades distributiivsust,
Võre nullelement
Võre nullelemendiks nimetatakse selle võre vähimat elementi. Vähim element on võre ühenditehte multiplikatiivne nullelement.
Eino-Endel Laas
Haridus
Laas lõpetas 1960. aastal Tartu 1. Keskkooli ning 1965. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamajanduse eriala (cum laude). Ta täiendas end 1982. aastal Moskva Metsatehnilises Instituudis ja 2000. aastal Evo Kõrgemas Metsanduskoolis.
Töö
Eino-Endel Laas on töötanud pikka aega Eesti Põllumajandusülikooli (varem Eesti Põllumajanduse Akadeemia) metsakasvatuse instituudis: 1965–1989 vaneminseneri, aspirandi ja assistendina, 1989–1992 vanemõpetajana, 1992–2001 dotsendi ja 1994–2004 juhatajana. 2001. aastast on ta Eesti Maaülikooli metsandus- ja maaehitusinstituudi metsakasvatuse osakonna lektor. 1991–2004 oli Laas Tartu linnavalitsuses linnadendroloog.
Isiklikku
Eino-Endel Laasi isa oli Endel Laas, kes oli samuti metsateadlane ja Maaülikooli õppejõud.
Anna Haava
pisi|Anna Haava
Anna Haava (sünnilt Anna Rosalie Haavakivi (Hawwakiwwi) 15. (3.) oktoober 1864 Pala vald, Kodavere kihelkond, Tartumaa Haavakivi talu – 13. märts 1957 Tartu) oli eesti luuletaja, libretist ja tõlkija.
Elukäik
Isa Joosep Haavakivi (1836–1891) kosis 1860. aastal naiseks Sohvi Janasti, kes oli pärit Punikverest. Annal oli vanem õde Elisabet (1860–1893) ja noorem vend Rudolf (1870. aastad – 1950).
Aastal 1873 alustas Anna 9-aastaselt kooliteed Pataste mõisas avatud ettevalmistava õppekavaga saksakeelses erakoolis. Edasi õppis ta Tartus pr. Hoffmanni erakoolis Peterburi tänavas, Gildi tänava väikeses tütarlastekoolis ning 1880–1885 Tartu kõrgemas tütarlaste koolis, kust sai kodukooli õpetaja diplomi. Neis saksa õppekeelega koolides õppides kasutas Anna perekonnanime Espenstein.
Ta töötas Tartus lasteaiaõpetajana ja astus 1885. aasta suvel Postimehe toimetaja K.A. Hermanni laulukoori. Seal sai alguse sõprussuhe Jaan Lellepiga.
Kui 1886. aasta suvel suri Lydia Koidula, ilmus Postimehes varjunime Üks Eesti neiu all luuletus "Koidulale". See oli Anna esimene trükis avaldatud luuletus. Edaspidi ilmusid tema luuletused pseudonüümi Anna Haava all.
1887 lõi Peterburis õppiv noor orelikunstnik Miina Hermann (Härma) esimesed viisid Anna Haava luuletustele.
1888 ilmus 23-aastase Anna Haava esimene luulevihik "Anna Haava. Luuletused I", 1890 "Luuletused II" ja 1897 "Luuletused III".
1891–1898 olid Annale väga rasked aastad, rahaline seis oli vilets, tervis halvenes, tuli matta mitmeid lähedasi (isa, 33-aastane õde, isa õe pere, ema). Suri ka J. Lellep. Anna töötas Berliinis ja Venemaal diakonissiasutustes põetajana ja vaestekooli õpetajana, viibides ajuti Eestis tööd otsides ja lähedasi hooldades.
1899 hakkas temalt ajakirjanduses tasapisi taas luuletusi ilmuma (Postimehes, Lindas). Tervis oli ülepingetest siiski vilets ja 1904–1905 viibis ta ravil Tartu Närvikliinikus. Pärast seda alustas vabakutselise kirjaniku elu Tartus. Haava sai töökoha Postimehe toimetuses, kus hakkas tegema tõlketöid ajalehe kirjanduslisade jaoks. Samuti hakkas ta eestindama teoseid maailmakirjandusest. Haaval ilmus veel mitu luulekogu.
Ta elas kasinat elu, jäi elu lõpuni üksikuks ja tal ei olnud lapsi. Alles 75. sünnipäevaks 1939. aastal sai seni ühest üürikambrist teise kolinud Anna Haava Tähtvere pargi lähedal Koidula tänavale isikliku korteri, mille kinkis talle juubeli puhul Tartu linnavalitsus. 1954 toimusid luuletaja 90. sünnipäeva puhul suured pidustused Tartu Riikliku Ülikooli aulas.
Eugen Schauman
thumb|Eugen Schauman
Anna Haava
Elukäik
Aastal 2006 avati Jõgevamaal Assikvere seltsimajas Anna Haava mälestustuba. Alates 2019. aastast asub Anna Haava mälestustuba Palal Kodavere Pärimuskeskuses.
pisi|Anna Haava haud, Tartu Maarja kalmistul
Udsali (Võru)
Udsali on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Anna Haava
Teosed
Valikkogu "Nõmmelill" 1964
Udsali (Võru)
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Sõmerpalu vallas.
Anna Haava
Teosed
"Väike luuleraamat" 1968
Eugen Schauman
Eugen Schauman (10. mai 1875 Harkiv – 16. juuni 1904 Helsingi) oli soomerootslasest venestamisvastase vastupanuliikumise aktivist, kes tappis Soome kindralkuberneri Nikolai Bobrikovi. Tegu on Soome ajaloo tuntuima poliitiliselt motiveeritud mõrvaga.
Anna Haava
Teosed
Aastal 1996 ilmus Anna Haava valikkogu "Laulan oma eesti laulu" (Eesti Raamat, Tallinn, 384 lk; lk 371–379 koostaja Silvia Nagelmaa järelsõna "Aktsente Anna Haava luulest").
Eugen Schauman
Elulugu
Eugen Schauman oli pärit tuntud ohvitseride suguvõsast; tema isa oli kindralleitnant Waldemar Schauman, ema Elin Maria Schauman. Eugenil oli vanem vend Rafael ja noorem õde Sigrid, kes sai tuntuks maalikunstnikuna ning kirjutas muu hulgas oma venna elulooraamatu, mis ilmus 1965. aastal. Varase lapsepõlve veetis Eugen Schauman Radomis Poolas. Üheks Eugeni patriotismi tekitajaks on peetud lapsepõlves ema ette loetud Runebergi "Lipnik Ståli lugusid". Ema suri, kui Eugen oli 9-aastane, ning poiss oli sunnitud pere juurest lahkuma ja üksi Helsingisse kooli minema.
Anna Haava
Teosed
Aastal 2006 ilmus Anna Haava kaua käsikirjas seisnud mälestusteraamat "Mälestusi Laanekivi Manni lapsepõlvest" (Ilmamaa, Tartu, 464 lk; järelsõnana on avaldatud Julius Mägiste "Mälestuskilde Anna Haavast ja tema perekonnast").
Aastal 2008 ilmusid Anna Haava kogutud luuletused "Luule" (ligi 700 luuletust; järelsõna: Doris Kareva, SE & JS, Tallinn, 576 lk).
Hädasignaal
Hädasignaal on rahvusvaheliselt mõistetav vahend abi kutsumiseks. Hädasignaale edastatakse tavaliselt raadio teel, visuaalselt vaadeldavate esemete või valguse või kuuldavate helisignaalide abil. Hädasignaal annab märku, et inimene või inimrühm, laev, lennuk või mõni muu sõiduk on tõsises ohus ja vajab viivitamatult abi. Hädasignaali kasutamine muudes olukordades võib olla kohalike seaduste või rahvusvaheliste lepete vastane.
Eugen Schauman
Poliitiline taust
1898. aastal Soome kindralkuberneriks saanud Bobrikov hakkas Soomes läbi viima venestamispoliitikat. Nikolai II oli talle andnud Soomes tegutsemiseks vabad käed ning tema eesmärgiks sai Soome kindralkubermangu autonoomia vähendamine. 1900. aasta juunis kehtestati Bobrikovi keelemanifestiga Senati ja teiste ametiasutuste töökeeleks vene keel. Protestiks loobus Waldemar Schauman senaatori ametist. Eugen elas sündmustele ägedalt kaasa, esialgu rahumeelselt protestides, kuid asudes peagi koostööle aktiivsemat vastupanu korraldavate rühmadega. Ta oli hea sportlane ja täpne laskur. Jahiseltsi kaudu õnnestus Schaumanil hankida Ameerika relvi ning ta hakkas soovijatele laskeharjutusi korraldama, unistades rahvaülestõusust Soome kindralkubermangu vabastamiseks.
Atentaat Bobrikovile
Kuigi Bobrikovi võimalik tapmine oli rahvuslikult meelestatud ringkondades ammu kõneaineks, tegutses Schauman oma teoks valmistumisel üksi. Ta valmistas seda ette neli kuud, kellelegi rääkimata. Salaja hankis ta relva, kirjutas lahkumiskirja ning koostas üksikasjaliku plaani. Ta valis mõrvapaigaks Senati hoone, kuhu tal oli endise ametnikuna vaba pääs. Muu hulgas küsis ta oma arstist sõbralt nõu selle kohta, kuhu lask suunata, et see ikka kindlalt tapaks.
Schaumani otsust mõjutasid arvatavasti ka isiklikud probleemid – tema armastatu oli ta hiljuti maha jätnud ning ta oli kurdiks jäämas; seetõttu kaotanud ka oma töö senatis.
Eugen Schauman tulistas Bobrikovi senatihoone teise korruse trepil 16. juunil 1904. Ta tulistas kolm lasku Bobrikovi pihta, seejärel sooritas enesetapu. Bobrikov suri järgmisel ööl haiglas. Mõrvakohas on praegu mälestustahvel.
Järelkajad
Rahva hoiakud Schaumani teo suhtes on siiani vastuolulised. Ühest küljest peetakse teda rahvuskangelaseks, teisest küljest aga ikkagi kurjategijaks. 2004. aastal, kui sündmusest möödus 100 aastat, mõistis peaminister Matti Vanhanen Eugen Schaumani teo hukka, nimetades teda terroristiks. Samal aastal rahvahääletusel valitud saja suurima soomlase hulgas sai Schauman aga 34. koha.
Püha ja õudne lõhn
"Püha ja õudne lõhn" on Robert Kurvitza 2013. aastal ilmunud ulmeromaan.
Romaani sündmustik leiab aset väljamõeldud maailmas ja keskendub kolmele mehele, kes pole kakskümmend aastat pärast klassiõdede jäljetut kadumist ikka veel nende otsimisest loobunud.
Retseptsioon
"Püha ja õudset lõhna" on nimetatud eesti (proosa)kirjanduse "haihtunud nullindate" lunastuseks ning üheks märgilisemaks kirjandussündmuseks viimase kümne aasta jooksul. Kirjandusekspert Johanna Ross märgib, et teos "ületas harva erandina piiri ulme ja "päriskirjanduse" vahel", ning pälvis elavat vastukaja mõlemalt poolt.
Ulmespetsialist Jaak Tomberg liigitab teose "fantastilise realismi" ja "maailmaehituskirjanduse" valda kuuluvaks: "Kirjandusteoreetilisest vaatenurgast õnnestub "Pühal ja õudsel lõhnal" dünaamiliselt ära kasutada kaht konventsionaalses žanrisüsteemis teineteisest seni üsna kaugel lahus seisnud žanritendentsi: realistlikku ja fantastilist. Veel enam, sel õnnestub tagantjärele edukalt ilmestada nende tendentside alatist olemuslikku ühisosa ning sellisena kehastab romaan "meie oma väikest tõestust" maailmakirjanduses valdavale tundmusele, et kahekümne esimese sajandi algus on teatud traditsioonilises mõttes uue ja produktiivse realismi mitmete ilmingute esilekerkimise aeg."
Kultuurispetsiifiliste nimede ja kontekstide kasutamine uutes geograafilistes ja kultuurilistes seostes tekitas kriitikutes segadust (Vaasa linnanime kohta küsiti, miks tegevus toimub Rootsis). Mitmed kriitikud (Rein Raud, Peeter Helme ja Maniakkide Tänav ) heitsid romaanile ette rahuldava lõpu puudumist (samas selle muid voorusi tunnistades), ent ulmekirjanik ja toimetaja Triinu Meres vastas, et raamatu lõpuks on lahenduse kõik tükid käes ja jääb üle need vaid kokku panna.
Arvustajad kiitsid Kurvitza romaani keelelist kaasaegsust ja uuenduslikkust ning kirjelduste realistlikkuse kõrget taset.
Kirjutamisprotsess
Autor on öelnud, et toetub kirjutamisel suuresti D&D maailmaehitamise traditsioonile. Ideede arendamisse on kaasatud ka teisi isikuid. Samuti rakendati raamatu viimistlemisel "massitoimetamist", kus erinevate taustadega inimesed said hinnata teose arusaadavust ja realismilähedust, tuua välja häguseid kohti ning teha parandusettepanekuid.
Kirjutamisprotsessis D&D mängusüsteemi kasutamise põhjus on Robert Kurvitza pikaajaline seotus rollimängudega, nii mängujuhi kui ka mängijana.
Kallaste (Rõuge)
Kallaste on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda.
Kallaste küla läbib Võru–Mõniste–Valga maantee.
Konstantin Antropov
Konstantin Antropov (august 1889 Narva – 26. juuni 1960 Pärnu) oli Eesti arst.
Kallaste (Rõuge)
Küla lõunapiir jookseb mööda Mustjõge ning küla idapiir kulgeb Ahelo jõe ääres.
Konstantin Antropov
Ta omandas arsti astme Peterburi Sõjameditsiini Akadeemias 1907–1912.
Tegutses arstina Esimeses maailmasõjas, opteerus Eestisse ja oli alates 1921. aastast arst Narvas. 1944. aastal mobiliseeriti ta arstina Saksa sõjaväkke, põgenes sealt, elas ja töötas seejärel Pärnus.
Ta tegutses ka purjesportlasena.
Sinjoriia
pisi|Veneetsia doodži vastuvõtt, [[Francesco Guardi maal]] Sinjoriia (tuleneb itaalia keele nimisõnast il signore 'härra') oli paljude Itaalia kesk- ja varauusaja linnriikide võimuorgan.
Sinjoriiadest arenesid päriliku dünastiaga printsipaadid (itaalia keeles le principati).
Sinjoriiad hakkasid arenema siis, kui keskaegsed vabariigid ei saanud enam seaduse ja korra säilitamisega hästi hakkama. Linnriikides hakkasid levima anarhilised suundumused ning selleks, et maha suruda erakondade võitlust ja kodanike rahutusi, hakkasid inimesed otsima tugevaid mehi, kes suudaksid taastada korra.
Võimuvaakumi või kriisi ajal pakkusid linnriigid vahel võimu inimestele, keda peeti piisavalt tugevaks, et riiki päästa. Näiteks Pisa pakkus võimu Prantsusmaa kuningale Charles VIII-le lootuses, et see kaitseb linna kauaaegse vaenlase Firenze vastu. Samamoodi pakkus Siena võimu Cesare Borgiale.
Sinjoriia ülesehitus ja ülesanded erinesid riigiti. Mõnes riigis, näiteks Viscontidele kuuluvas Milanos, oli mingi dünastia õigus riiki valitseda sisse kirjutatud linnriigi põhiseadusesse, mis oli rahvaesindajate kinnitatud ja paavsti või Saksa-Rooma riigi tunnustatud. Seevastu mõnes riigis, näiteks Della Scaladele kuuluvas Veronas või Medicitele kuuluvas Firenzes oli see täiesti mitteametlik, lihtsalt üks perekond või suguvõsa oli koondanud enda kätte kogu võimu üheparteilises riigis. Firenzes muudeti Medicite võim ametlikuks pärast seda, kui nad olid 1512 võimu linnas tagasi saanud (1494 aeti nad linnast välja).
Mohamed Ould Ghazouani
Mohamed Ould Cheikh Mohamed Ahmed Ould Ghazouani (araabia keeles محمد ولد الشيخ محمد أحمد ولد الغزواني‎; sündinud 31. detsembril 1956) on Mauritaania poliitik ja Mauritaania armee erukindral, alates 1. augustist 2019 Mauritaania president.
Ta on olnud riikliku julgeoleku peadirektor ning Mauritaania relvajõudude staabiülem (2008–2018). Oktoobrist 2018 märtsini 2019 oli ta riigi kaitseminister. Ghazouani on Mohamed Ould Abdel Azizi lähedane liitlane, ta valiti 22. juunil 2019 riigi presidendiks.
Elulugu
Ghazouani sündis 1956. aastal Assaba provintsis Boumdeidis. Ta kuulub mõjukasse sufistlikku perekonda. Tema isa oli kohaliku hõimu vaimulik juht. Ghazouani on koraani peastteadja. Tema naine Mariam Mint Mohamed Vadhel Ould Dah on arst. Neil on viis last.
Sõjaväes
Ta astus 1970. aastate lõpus Mauritaania armeesse. Ta osales ohvitserikursustel Marokos. Sai bakalaureuse- ja magistrikraadi juhtimises ning sõjateadustes, lisaks läbis mitmeid sõjaväelisi kursuseid.
Ghazouani on ekspresident Mohamed Ould Abdel Azizi pikaaegne liitlane. Ta toetas Azizi 2008. aastal, kui kukutati president Sidi Ould Cheikh Abdallahi ning oli 2005. aastal sõjaväelise nõukogu, mis kukutas võimult president Maaouya Ould Sid'Ahmed Taya, liige.
Poliitikas
2018. aasta oktoobris nimetati Ghazouani Mauritaania kaitseministriks.
22. juunil 2019 väljus ta kuue kandidaadi vahel toimunud valimistest võitjana ning 1. augustil 2019 vannutati ta presidendiks.
А
A (а) on kirillitsa täht, mis hääldub /a/.
Vene keel
A on vene tähestiku esimene täht.
Ta märgib foneemi /a/, mis rõhulises positsioonis hääldub a-häälikuna. Rõhutus positsioonis hääldub ta tavaliselt ebamäärase kvaliteediga vokaalina. Tähtede ч, ш ja щ järel hääldub ta rõhutus positsioonis samamoodi nagu е ja и.
Analoogiliselt ladina A-tähega kasutatakse seda tähte teatud juhtudel nummerdamisel esimese numbri asemel.
Udsali
Udsali on mitme koha nimi:
Elmar Gross
Elmar Gross (11. juuli 1895 Laatre vald, Valgamaa – 25. mai 1942 Tartu) oli eesti arst.
Pearl S. Buck
Pearl Sydenstricker Buck (tuntud ka nimega Pearl S. Buck; sünninimega Pearl Comfort Sydenstricker; 26. juuni 1892 – 6. märts 1973) oli USA kirjanik, kes 1938. aastal pälvis romaani "Hea maa" eest Nobeli kirjandusauhinna.
Elukäik
Pearl sündis Carolina (neiupõlvenimega Stulting) ja Absalom Sydenstrickeri peres. 1892. aastal, kui Pearl oli kolmekuune, saadeti perekond Hiinasse Zhenjiangi. Pearl kasvas seal üles ja hiina keelt õpetas talle Mr. Kung. Emalt ja õpetajalt õppis ta teise keelena inglise keelt. Kirjutamiskatsetusi tegi ta varakult.
1910. aastal reisis ta Ameerikasse, kus õppis Randolph-Maconi Tütarlastekolledžis, mille lõpetas 1914. aastal.
Seejärel siirdus ta tagasi Hiinasse, kus 13. mail 1917 abiellus põllumajandustegelase John Lossing Buckiga. 1921. aastal sündis tütar Caroli, kes põdes fenüülketonuuriat. Hiljem kolis perekond Nanjingi, kus Pearl õppis Nanjingi ülikoolis inglise kirjandust. 1925. aastal õppis ta lühikest aega Cornelli Ülikooli magistriõppes humanitaarteadusi.
Mahukamaid ilukirjandusteoseid hakkas Pearl kirjutama 1930. aastal.
2008. aasta suveolümpiamängud
2008. aasta suveolümpiamängud on XXIX olümpiaadi olümpiamängud, suveolümpiamängud. Need toimusid 8.–24. augustil 2008 Hiina pealinnas Pekingis. Ratsutamisvõistlused peeti Hongkongis, mis on teine kord olümpiamängude ajaloos, kui selle ala võistlused korraldas teine olümpiakomitee kui olümpiamängud.
ROK valis olümpialinna 13. juulil 2001 oma istungil Moskvas. Esimeses hääletusvoorus kogus Peking 44, Toronto 20, Istanbul 17 ja Pariis 15 häält. Kõige vähem, 6 häält saanud Osaka langes välja. Teises hääletusvoorus kogus Peking 56 häält, järgnesid Toronto 22, Pariis 18 ja Istanbul 9 häälega. Sellega oli Peking kogunud enam kui poolte osavõtvate delegaatide hääled ja osutus valituks, järgmisi hääletusvoorusid ei olnud vaja.
2008. aasta suveolümpiamängud olid esimesed Hiinas toimunud olümpiamängud ja kolmandad Aasias toimunud suveolümpiamängud.
Rahvusvahelisel olümpiakomiteel oli 2008. aasta seisuga 205 liiget. Neist ainus, kes ei osalenud Pekingi olümpiamängudel, oli Brunei. Esimest korda osalesid olümpiamängudel Marshalli saared, Montenegro, Serbia ja Tuvalu. Kosovo ei osalenud, sest ROK ei olnud teda tunnustanud.
Kõige suurem delegatsioon oli korraldajamaal Hiinal: 639 sportlast. Suuruselt teine oli Ameerika Ühendriikide delegatsioon: 596 sportlast. Venemaal oli 467 võistlejat. Kõige väiksem delegatsioon oli Naurul: 1 sportlane. Eestit esindas 47 sportlast.
Üleskutsed boikotiks
Pekingi valimist olümpialinnaks kritiseeriti inimõiguste halva olukorra pärast Hiina Rahvavabariigis.
Pärast rahutuste puhkemist Tiibetis 2008. aasta märtsis kutsus mitu poliitikut üles boikoteerima Pekingi olümpiamänge. Hiina võimude tegevust rahutuste mahasurumisel kritiseeris ka mitu tippsportlast.
24. märtsil teatati, et ajakava ei võimalda Toomas Hendrik Ilvesel osaleda Pekingi olümpiamängude ava- ja lõputseremoonial. Küll aga külastas olümpiamänge peaminister Andrus Ansip, kes kohtus ka Hiina peaministriga.
Olümpiatuli
Tõrvik läbis enne Pekingisse jõudmist 130 päeva jooksul 137 000 kilomeetrit. Olümpiatuli jõudis Pekingisse läbi 29 riigi ja 78 Hiina linna. See läbis oma teekonnal ka Džomolungma ja tuld kandis ligi 22 000 inimest.
Taiwan keelas olümpiatule toomise oma pinnale pärast seda, kui Hiina nõudis, et tõrviku teekonnal ei tohi näidata Taiwani lippu ega mängida Taiwani hümni. Nii Hiina kui ka Taiwan süüdistasid teineteist katses sündmust politiseerida.
Tõrviku teekonnal Pariisis ja Londonis toimusid meeleavaldused Tiibeti toetuseks. Pärast seda, kui Londonis tehti mitu katset olümpiatuli kustutada, suutsid protestijad olümpiatule kustutada järgmisel päeval Pariisis. USA-s tõrviku teekonda viimasel hetkel muudeti ja see liikus enamasti pealtvaatajateta. Hiljem muudeti tõrviku teekonda turvalisuse pärast pidevalt. Hiina inimõiguslaste ja teiste sagedaste protestide tõttu, mis peamiselt olid keskendunud olukorrale Tiibetis, nimetas ajaleht USA Today tõrvikuteatejooksu Hiina avalike suhete katastroofiks. ROK keelas pärast seda rahvusvahelised tõrvikuteatejooksud olümpiatulega, lubades korraldada üksnes riigisiseseid.
Spordialad ja ajakava
Pekingi suveolümpiamängudel toimus 302 võistlust 28 spordialal (165 meestele, 127 naistele ja 10 segavõistkondadele). See on üks võistlus rohkem kui 2004. aastal Ateenas.
Kavas oli 9 uut võistlust, sealhulgas 2 uuel jalgrattaspordialal BMX. Naised võistlesid esimest korda 3000 meetri takistusjooksus. Ujumises jagati 2 medalikomplekti rohkem (pikamaaujumises). Vehklemises asendati floreti meeskonnavõistlus ja epee naiskonnavõistlus espadroni mees- ja naiskonnavõistlusega. Lauatennises asendati senised paarisvõistlused meeskonnavõistlustega (meeste ja naiste).
Avatseremoonia algas 8. 8. (august) 2008 kell 20.08 (kell 8 ja 8 minutit), sest hiinlased peavad numbrit 8 õnnenumbriks.
Järgnevas ajakavatabelis tähistavad rohelised kastikesed tseremooniaid, sinised kvalifikatsioonivõistlusi ja kollased finaalvõistlusi (arv kollases kastis tähistab sel päeval toimuvate finaalide arvu). Viimases veerus on medalialade koguarv.
Medalid
Eesti sai kaks medalit. Gerd Kanter võitis kettaheites kuldmedali ning Jüri Jaanson ja Tõnu Endrekson võitsid paarisaerulisel kahepaadil hõbemedali. Teised Eesti sportlased esikaheksasse ei tulnud.
1991. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
1991. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused olid kolmandad kergejõustiku maailmameistrivõistlused. Need toimusid 1991. aasta 23. augustist 1. septembrini Jaapanis Tōkyōs.
100 m jooks
Finaal: 25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 9,90 Leroy Burrell, USA (14. juuni 1991 New York) MM rekord: 9,93 Carl Lewis, USA (30. august Rooma) Maailmameister 1987: 9,93 Carl Lewis, USA (30. august Rooma)
200 m jooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 19,72 Pietro Mennea, Itaalia (12. september 1979 Mexico) MM rekord: 20,14 Calvin Smith, USA (14. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1987: 20,16 Calvin Smith, USA (3. september Rooma)
400 m jooks
Finaal: 29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 43,29 Harry Reynolds, USA (17. august 1988 Zürich) MM rekord: 44,33 Thomas Schönlebe, Saksa DV (3. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 44,33 Thomas Schönlebe, Saksa DV (3. september Rooma)
800 m jooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1.41,73 Sebastian Coe, Suurbritannia (10. juuni 1981 Firenze) MM rekord: 1.43,06 Billy Konchellah, Keenia (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 1.43,06 Billy Konchellah, Keenia (1. september Rooma)
1500 m jooks
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.29,46 Said Aouita, Maroko (23. august 1985 Berliin) MM rekord: 3.36,80 Abdi Bile, Somaalia (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 3.36,80 Abdi Bile, Somaalia (6. september Rooma)
5000 m jooks
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 12.58,39 Said Aouita, Maroko (22. juuli 1987 Rooma) MM rekord: 13.26,44 Said Aouita, Maroko (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 13.26,44 Said Aouita, Maroko (6. september Rooma)
10 000 m jooks
Finaal: 26. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 27.08,23 Arturo Barrios, Mehhiko (18. august 1989 Berliin) MM rekord: 27.38,63 Paul Kipkoech, Keenia (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 27.38,63 Paul Kipkoech, Keenia (29. august Rooma)
Maraton
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailma tipptulemus:2:06.50 Belayneh Dinsamo, Etioopia (17. aprill 1988 Rotterdam) MM rekord: 2:10.03 Robert de Castella, Austraalia (14. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1987: 2:11.48 Douglas Wakiihuri, Keenia (6. september Rooma)
4x100 m teatejooks
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 37,67 USA (7. august 1991 Zürich) MM rekord: 37,86 USA (14. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1987: 37,90 USA (6. september Rooma)
4×400 m teatejooks
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.56,16 USA (20. oktoober 1968 Mexico) 2.56,16 USA (1. oktoober 1988 Seoul) MM rekord: 2.57,29 USA (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 2.57,29 USA (6. september Rooma)
110 m tõkkejooks
Finaal: 29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 12,92 Roger Kingdom, USA (16. august 1989 Zürich) MM rekord: 13,21 Greg Foster, USA (3. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 13,21 Greg Foster, USA (3. september Rooma)
400 m tõkkejooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 47,02 Edwin Moses, USA (31. august 1983 Koblenz) MM rekord: 47,46 Edwin Moses, USA (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 47,46 Edwin Moses, USA (1. september Rooma)
3000 m takistusjooks
Finaal: 31. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 8.05,35 Peter Koech, Keenia (3. juuli 1989 Stockholm) MM rekord: 8.08,57 Francesco Panetta, Itaalia (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 8.08,57 Francesco Panetta, Itaalia (5. september Rooma)
20 km käimine
Finaal: 24. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1:18.13 Pavol Blazek, Tšehhoslovakkia (16. september 1990 Hildesheim) MM rekord: 1:20.45 Maurizio Damilano, Itaalia (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 1:20.45 Maurizio Damilano, Itaalia (30. august Rooma)
50 km käimine
Finaal: 31. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3:37.41 Andrei Perlov, NSVL (5. august 1989 Leningrad) MM rekord: 3:40.53 Hartwig Gauder, Saksa DV (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 3:40.53 Hartwig Gauder, Saksa DV (5. september Rooma)
Kõrgushüpe
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.44 Javier Sotomayor, Kuuba (29. juuli 1989 San Juan) MM rekord: 2.38 Patrik Sjöberg, Rootsi (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 2.38 Patrik Sjöberg, Rootsi (6. september Rooma)
Teivashüpe
Finaal: 29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 6.10 Sergei Bubka, NSVL (5. august 1991 Malmö) MM rekord: 5.85 Sergei Bubka, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 5.85 Sergei Bubka, NSVL (5. september Rooma)
Kaugushüpe
Finaal: 30. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 8.90 Bob Beamon, USA (18. oktoober 1968 Mexico) MM rekord: 8.67 Carl Lewis, USA (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 8.67 Carl Lewis, USA (5. september Rooma)
Kolmikhüpe
Finaal: 26. august Osavõtjaid: Maailmarekord:' 17.97 Willie Banks, USA (16. juuni 1985 Indianapolis) MM rekord: 17.92 Hristo Markov, Bulgaaria (31. august 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 17.92 Hristo Markov, Bulgaaria (31. august Rooma)
Kuulitõuge
Finaal: 31. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 23.12 Randy Barnes, USA (20. mai 1990 Westwood) MM rekord: 22.23 Werner Günthör, Šveits (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 22.23 Werner Günthör, Šveits (29. august Rooma)
Kettaheide
Finaal: 27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 74.08 Jürgen Schult, Saksa DV (6. juuni 1986 Neubrandenburg) MM rekord: 68.74 Jürgen Schult, Saksa DV (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 68.74 Jürgen Schult, Saksa DV (4. september Rooma)
Vasaraheide
Finaal: 25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 86.74 Juri Sedõhh, NSVL (30. august 1986 Stuttgart) MM rekord: 83.06 Sergei Litvinov, NSVL (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 83.06 Sergei Litvinov, NSVL (1. september Rooma)
Kümnevõistlus
Finaal: 29.–30. august Osavõtjaid: Maailmarekord:8847 Daley Thompson, Suurbritannia (8.–9. august 1984 Los Angeles) MM rekord: 8680 Torsten Voss, Saksa DV (3.–4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 8680 Torsten Voss, Saksa DV (3.–4. september Rooma)
100 m jooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith-Joyner, USA (16. juuli 1988 Indianapolis) MM rekord: 10,90 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 10,90 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (30. august Rooma)
200 m jooks
Finaal: 30. august Osavõtjaid: Maailmarekord:21,34 Florence Griffith-Joyner, USA (29. september 1988 Seoul) MM rekord: 21,74 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (3. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 21,74 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (3. september Rooma)
400 m jooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 47.60 Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 47,99 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1987: 49,38 Olga Vladõkina-Brõzgina, NSVL (31. august Rooma)
800 m jooks
Finaal: 26. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) MM rekord: 1.54,68 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (9. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1987: 1.55,26 Sigrun Wodars-Grau, Saksa DV (4. september Rooma)
1500 m jooks
Finaal: 31. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.52,47 Tatjana Kazankina, NSVL (13. august 1980 Zürich) MM rekord:3.58,56 Tatjana Samolenko-Dorovskihh, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 3.58,56 Tatjana Samolenko-Dorovskihh, NSVL (5. september Rooma)
3000 m jooks
Finaal: 26. august Osavõtjaid: Maailmarekord:8.22,26 Tatjana Kazankina, NSVL (26. august 1984 Leningrad) MM rekord: 8.34,62 Mary Decker, USA (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1987: 8.38,73 Tatjana Samolenko-Dorovskihh, NSVL (1. september Rooma)
10 000 m jooks
Finaal: 30. august Osavõtjaid: Maailmarekord:30.13,74 Ingrid Kristiansen, Norra (5. juuli 1986 Oslo) MM rekord: 31.05,85 Ingrid Kristiansen, Norra (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 31.05,85 Ingrid Kristiansen, Norra (4. september Rooma)
Maraton
Finaal: 25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2:21.06 Ingrid Kristiansen, Norra (21. oktoober 1985 London) MM rekord: 2:25.17 Rosa Mota, Portugal (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 2:25.17 Rosa Mota, Portugal (29. august Rooma)
400 m tõkkejooks
Finaal: 29. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 52,94 Marina Stepanova, NSVL (19. september 1986 Taskent) MM rekord: 53,62 Sabine Busch, Saksa DV (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 53,62 Sabine Busch,Saksa DV (3. september Rooma)
10 km käimine
Finaal: 24. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 41.30 Kerry Junna-Saxby, Austraalia (27. august 1988 Canberra) MM rekord: 44.12 Irina Strahhova, NSVL (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 44.12 Irina Strahhova, NSVL (1. september Rooma)
4x100 m teatejooks
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 41,37 Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 41,58 USA (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 41,58 USA (6. september Rooma)
4×400 m teatejooks
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.15,17 NSVL (1. august 1988 Seoul) MM rekord: 3.18,63 Saksa DV (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 3.18,63 Saksa DV (6. september Rooma)
Kõrgushüpe
Finaal: 31. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) MM rekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august Rooma)
Kaugushüpe
Finaal: 25. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 7.52 Galina Tšistjakova, NSVL (11. juuni 1988 Leningrad) MM rekord: 7.36 Jackie Joyner-Kersee, USA (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 7.36 Jackie Joyner-Kersee,USA (4. september Rooma)
Kuulitõuge
Finaal: 24. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 22.63 Natalja Lissovskaja, NSVL (7. juuni 1987 Moskva) MM rekord: 21.24 Natalja Lissovskaja, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 21.24 Natalja Lissovskaja, NSVL (5. september Rooma)
Kettaheide
Finaal: 31. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 76.80 Gabriele Reinsch, Saksamaa (9. juuli 1988 Neubrandenburg) MM rekord: 71.62 Martina Opitz-Hellmann, Saksa DV (31. august 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 71.62 Martina Opitz-Hellmann, Saksa DV (31. august Rooma)
Odavise
Finaal: 1. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 78.90 Petra Felke, Saksa DV (29. juuli 1987 Leipzig) MM rekord: 76.64 Fatima Whitbread, Suurbritannia (6. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 76.64 Fatima Whitbread,Suurbritannia (6. september Rooma)
Seitsmevõistlus
Finaal: 26.–27. september Osavõtjaid: Maailmarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, USA (23.–24. september 1988 Seoul) MM rekord: 7128 Jackie Joyner-Kersee, USA (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1987: 7128 Jackie Joyner-Kersee, USA (1. september Rooma)
Must pada
Raamat pakkus palju süžeeelemente 1985. aasta Disney animafilmile "Must pada".
616
616. aasta (DCXVI) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas neljapäeval.
Sündinud 25. veebruaril
''Siin loetletakse 25. veebruaril sündinud tuntud inimesi.
Frederick Cook
Tema vanemad olid saksa immigrandid Theodore ja Magdalena Koch (nii "Koch" saksa keeles kui "cook" inglise keeles tähendavad kokka).
Cook väitis, et ronis 1906 esimese inimesena maailmas Mount McKinley otsa. Hiljem selgus, et ta seda ei teinud. Sel põhjusel läks tal hiljem raskeks panna inimesi uskuma, et käis põhjapoolusel.
Ida-kiviürt
Ida-kiviürt (Woodsia ilvensis) on kiviürdi perekonda kuuluv sõnajalgtaim.
Frederick Cook
Väidetavasti jõudis ta 21. aprillil 1908 põhjapoolusele. Algul võeti teda kogu maailmas vastu kangelasena, kuid siis tekkis tal raskusi tõestamisega, et ta tõesti poolusel käis. Oma märkmed oli ta jätnud küti Harry Whitney juurde Gröönimaale, et need kelguga transportimisel kaotsi ei läheks, ent tema kaks kaaslast, eskimod, ajasid vastuolulist juttu.
Ida-kiviürt
Ida-kiviürt kasvab õhukestel kuivadel happelistel muldadel, tavaliselt päikesepoolsel kivisel või kaljusel pinnasel.
Uus-Meremaa korvpallimeeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Uus-Meremaa korvpalli meeskond 2004. aasta suveolümpiamängudel
Frederick Cook
Robert Peary, kes väidetavalt jõudis põhjapoolusele 6. aprillil 1909, oli nende eesotsas, kes süüdistasid Cooki pettuses. Samas, kui Whitney tahtis Parry laevaga Cooki märkmed USA-sse tuua, et nendega Cooki õigsust tõendada, keeldus ta Cooki märkmeid laevale lubamast ja need pole säilinud. Cooki täpne teekond on teadmata.
Ida-kiviürt
Ta on Eestis väga haruldane. Levinud on ta Briti saartel, Alpides, Skandinaavias, Altais, Uuralites, Jaapanis, Alaskal, USA ida- ja põhjaosas ning Gröönimaa rannikul.
Esimest korda määratles ida-kiviürdi omaette liigina James Bolton 1785. Ta kirjeldas liigid Acrostichum ilvense ja Acrostichum alpina, mida tänapäeval tuntakse liikidena Woodsia ilvensis ja Woodsia alpina. Perekonna Woodsia määratles Robert Brown 1810, nimetades selle inglise botaaniku Joseph Woodsi järgi. Liiginimi ilvensis tähendab ladina keeles Elba saart.
Frederick Cook
Süüdistused, mida Peary Cooki vastu esitas, käivad üldjuhul ka tema enese kohta. Ehkki teatmeteostes nimetatakse sageli Pearyt põhjapooluse avastajana, arvatakse tänapäeval, et Peary ei jõudnud niigi kaugele kui Cook.
Ida-kiviürt
Ida-kiviürdi lehed on tavaliselt 15 cm pikad ja 2,5 cm laiad, jäiga ülespoole suunatud otsaga, jagunevad 12 vastamisi paiknevaks hõlmaks. Lehe alakülg on kaetud valge vilja kiuga, mis muutub hiljem roostepruuniks.
Enn Kippel
Enn Kippel (aastani 1935 Eduard Ferdinand Kippel; 16. veebruar 1901 Tallinn – 15. veebruar 1942 Leningrad) oli eesti kirjanik.
Ida-kiviürt
Šotimaa ida-kiviürte kahjustas tugevalt 19. sajandil Briti saartel levinud sõnajalgade kasvatamise moehullus. Suured sõnajalakolooniad sattusid selle tulemusena väljasuremiseohtu ja mitmes piirkonnas Šotimaal surigi ida-kiviürt välja.
Enn Kippel
Kippel elas pärast oma isa surma (aastal 1913) Peterburis, kus ta õppis kondiitriks. Aastal 1919 pöördus ta tagasi kodumaale, kuid oli Narvas vangistatud kahtlustatuna Punaarmeesse kuulumises.
Ta võeti 1921. aastal Eesti sõjaväkke. Pärast ajateenistust oli ta üleajateenija (veltveebli auastmes) 2. üksikus jalaväepataljonis. Teenistus kestis 1940. aastani, küll kirjutaja, joonestaja, raamatukoguhoidja ja poejuhataja ametis.
pisi|Enn Kippeli mälestustahvel Jõgeval
Enn Kippeli naine Maret Kippel(sündinud Lähte) oli pärit Jõgevalt, tema isa Jaan Lätte oli üks Jõgeva tuntumaid seppi. Suviti 1925–1935 viibisid Kippelid sageli Jõgeval.
Aastal 1935 lõpetas ta Tartu Linna Õhtuse Erakeskkooli. Õhtukoolis õppimise ajal oli ta õpilasühingu humanitaarringi almanahhi "Rada" aktiivsemaid kaastöötajaid. Aastatel 1935–1936 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas (ei lõpetanud). Akadeemiliselt kuulus ta üliõpilasseltsi Ühendus.
1940. aastal määrati ta uue võimu poolt 1. diviisi poliitjuhiks (Rakveres), kuid tagandati peatselt. Hiljem oli ta 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse ajalehe Nõukogude Kaitsel toimetaja asetäitja. Ta astus 1941. aastal NLKP-sse. Alates põgenemisest Nõukogude Liitu 1941. aasta suvel oli ta Leningradis ajalehe Rahva Hääl toimetuse liige, kus ta Leningradi blokaadi ajal 1942. aastal nälga suri. Ta on maetud ühishauda Piskarjovi kalmistul.
Looming
1935. aastal ilmus tema esikromaan "Ahnitsejad" (2 köites), 1936. aastast avaldas ta ajaloolisi romaane (esimesena "Suure nutu ajal"). 1939. aastal avaldati romaan "Kuldvasikas".
Enn Kippeli tuntuim teos on 1941. aastal raamatuna ilmunud noorsoojutustus "Meelis", sest Eesti NSV ajal oli enamik tema teisi teoseid keelatud nendes kirjeldatud võitluste tõttu venelastega ja Karl XII positiivse kirjeldamise pärast.
Kippel hakkas varakult ajaloo vastu huvi tundma. Romaanides on ta käsitlenud Läänemere maades olnud sõdu ja ülestõuse, alates liivlaste võitudest saksa vallutajate vastu 13. sajandi alguses. Tema teoste tegelased mõjuvad puiselt ja kohmakalt, tsiteerivad peast vanasõnu. Väärtuslikuks osaks on asjatundlikud ja detailsed relvade (Enn Kippel oli tuntud vanade relvade kollektsionäär) ja sõjatehniliste võtete kirjeldused. Ilmse mõnu ja detailsusega on kirjeldatud ka piinamisi ja hukkamisi, milliseid kirjeldusi kaasaegne kriitika nimetas kippelismideks.
Atlantis: Kadunud kuningriik
"Atlantis: Kadunud kuningriik" on 2001 valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm.
Frederick Cook
Siiski oli Peary oma konkurendi mustamises edukam ja saavutas lõpuks selle, et 1923–1930 viibis Cook pettuse eest vangis. 1940, vahetult enne Cooki surma, andis president Franklin Roosevelt talle amnestia.
Enn Kippel
Looming
Erandina käsitlevad romaanid "Ahnitsejad" ja "Kuldvasikas" autori kaasaega. "Kuldvasika" sündmused toimuvad romaanis Mõigu aleviks nimetatud Jõgeval. "Ahnitsejate" tegelaskujud pärinevat Tartust.
Mälestuse jäädvustamine
15. veebruaril 1967 avati Enn Kippeli 25. surma-aastapäeva puhul Jõgeval, toonase V. Kingissepa ja Ristiku tänava nurgal asuval majal V. Kingissepa 26 kirjaniku mälestustahvel.
Atlantis: Kadunud kuningriik
See oli Disney stuudio esimene teadusulmefilm. Joonisfilmi tegevus toimub 1914. aastal ning see räägib noormehest, kes püha raamatu abil loodab leida Atlantise.
Filmi tegemist alustati pärast muusikafilmi "Jumalaema kiriku kellamees" valmimist 1996. aastal. Otsustati luua Jules Verne'ist inspireeritud seiklusfilm. Filmi visuaalne külg on väga iseloomulik Mike Mignola koomiksistiilile. Klingoni keele looja Marc Okrand mõtles valja ka Atlantise filmis kasutatava keele. Filmimuusika kirjutas James Newton Howard.
Filmi tegemise kulud olid umbes 100 miljonit dollarit. Piletitulu oli 186 miljonit dollarit. Tagasihoidliku edu tõttu ei teinud Disney stuudio plaanitud järjesarja ega filmiteemalist veealust atraktsiooni Disneylandi. 2002. aastal avaldati film VHS-il ja DVD-l.
Filmi pikkus on 95 minutit.
Eduardo Schaerer
Eduardo Schaerer Vera y Aragón (2. detsember 1873 – 12. november 1941) oli Paraguay president 15. augustist 1912 kuni 15. augustini 1916.
Kiritimati
thumb Kiritimati (ka Jõulusaar; inglise keeles varem ka Christmas Island) on atoll Vaikses ookeanis, üks Line'i saartest. Kiritimati oma 642 ruutkilomeetriga on üldse suurim korallatoll. Kuulub Kiribatile. Elanikke on atollil asuvas neljas külas kokku umbes 5100. Atolli avastas (Euroopale) James Cook 24. detsembril 1777.
Atoll kuulub UTC+14 ajavööndisse, seega seal algab uusaasta maailmas kõige varem.
Suvepealinn
Kuuma ja kuiva kliimaga riikidel on ka oma suvepealinnad. Need asuvad tavaliselt kohas, kus on kliima on soodsam, näiteks on suvepealinnad Saudi Araabias Ta’if ja Omaanis Salalah.
Eestis on aastast 1996 suvepealinn Pärnu, Lätis – Jūrmala, Leedus – Palanga, Poolas – Sopot. Kõik need linnad asuvad Läänemere rannikul.
Rincewind
Rincewind on argpükslik ja saamatu võlur, kes pidevalt satub tema poolt mitte soovitud seiklustesse. Ta on kõhetu ja heas vormis, kuna peab sekelduste eest pidevalt ära jooksma. Rincewindi võlurirüü on tuhmunud punane ja rebenenud ja tema mütsi peal on kiri: "Võllur" (Wizzard). Hoolimata aastakümnetepikkusest viibimisest Nähtamatus Ülikoolis ei oska Rincewind ka kõige lihtsamaid loitse, see-eest oli tema peas aga üks Kettamaailma olulisima võluraamatu, "Oktariini", kaheksast kõige võimsamast loitsust, mis päästis Kettamaailma hävingust.
Suvepealinn
Musta mere rannikul on ka mitu suvepealinna – Ukrainas on suvepealinn Jalta, Venemaal Sotši, Bulgaarias Varna.
Teistes Euroopa riikides on ka suvepealinnad kuurortlinnad. Hispaania suvepealinn on San Sebastián, Prantsusmaal – Deauville, Türgis – Antalya. Kogu Euroopa suvepealinnaks arvatakse olevat Baden-Baden.
Rincewind
Tema Surma-lähedased kogemused lõppevad aga alati õnnelikult, kuna teda soosib jumalanna, keda nimetatakse "Leediks" (The Lady) ja kes on õnne antropomorfne personifikatsioon.
Mitmes raamatus seikleb Rincewind koos Kettamaailma esimese turisti Kakslillega, kes kingib talle Pagasi, võlutud pirnipuust tehtud kasti, mis oma väikestel jalgadel enda isandale kõikjale järgneb.
2008. aastal valminud lühitelesarjas "Võlukunsti värv" kehastab Rincewindi David Jason.
Koemetsa
Koemetsa on küla Võrumaal Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Mõniste valda.