cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tatjana Jaanson
Elulugu
2009. aasta augustis astus Jaanson Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liikmeks. Ta oli alates 28. märtsist 2014 asendusliikmena XII Riigikogu liige kuni selle koosseisu tegevuse lõppemiseni 19. veebruaril 2015. Samal ajal kuulus Riigikokku ka tema abikaasa Jüri Jaanson.
Isiklikku
Aastatel 1991–2016 oli ta abielus sõudja Jüri Jaansoniga, peres kasvavad tütred Anita ja Greta.
Hokusai
thumb|220px|Katsushika Hokusai "[[Punane Fuji" sarjast "36 Fuji vaadet". Värviline puulõige]] Katsushika Hokusai (jaapani keeles 葛飾北斎; 23. september 1760 Edo – 18. aprill 1849 Edo) oli Jaapani ukiyo-e koolkonna kunstnik Edo perioodi (1600–1867) ajal.
Tatjana Jaanson
Isiklikku
Tütar Greta Jaanson (sündinud 5. juunil 2000) on samuti sõudja. Ta võitis ühepaadil 2018 noorte OM-il pronksi, sai 2017 noorte MM-il ja 2018 noorte EM-il 9. koha. Ta on tulnud 6 korda Eesti meistriks: 2017 ja 2018 ühepaadil, 2017 ja 2018 paarisaerulisel kahepaadil, 2017 paarisaerulisel neljapaadil ja 2018 kaheksapaadil. Ta oli Sõudeliidu parim naissõudja 2017–18.
Hokusai
Hokusai sündis kunstkäsitööliste peres. Juba viieaastaselt näitas ta üles huvi maalikunsti vastu ning õppis oma nooruspõlves erinevaid käsitöövorme. Hokusai katsetas paljude kunstivormide ja -koolkondade võtetega ning huvitus ka välismaistest tehnikatest ja visuaalidest. Ta jättis märkimisväärse jälje nii oma suure loomepärandiga kui ka sellega, et ukiyo-e stiilis kujutati enne teda peamiselt kõrgema seltskonnaelu motiive, kuid Hokusai kasutas stiili selleks, et kujutada Jaapani erinevate ühiskonnaklasside igapäevaelu ja esteetikat, sealhulgas loodust, loomi ja religioosseid tavasid.
Looming
pisi|220px|Katsushika Hokusai "[[Kanagawa suur laine" sarjast "36 Fuji vaadet". Värviline puulõige. Metropolitani muuseum, New York]] Hokusai on kuulsaim Jaapani värvilise trükigraafika esindaja. Suuremas osas oma loomingust kujutas ta humoristlikult rahvalikke tüüpe. Euroopas sai ta aga eriti kuulsaks oma looduspiltidega.
Hokusai, kes on maailmas tuntuim Jaapani kunsti esindaja, on irooniliselt kõige vähem jaapanipärane Jaapani kunstnik. Jaapani kunstist tuntuim puulõige "Kanagawa suur laine" ei ole sugugi niiväga jaapanipärane.
Kõige tuntum on Hokusai värvilise puulõike sari "36 Fuji vaadet". Samuti on ta loonud seeriaid kuulsate sildade ja koskede vaadetest. "36 Fuji vaadet" (富嶽三十六景 Fugaku Sanjūrokkei) on loodud ukiyo-e tehnikas vahemikus 1826–1833. See seeria koosneb 46 pildist (10 lisandusid hiljem).
Tuntud on ka shunga "Kalamehe naise unistus".
Enne Hokusaid joonistasid ukiyo-e kunstnikud nagu Utamaro ja Kunsai linde ja lilli raamatute illustratsioonideks. Hokusai oli esimene kunstnik, kes hakkas lindudest ja lilledest eraldi kunstiteoseid looma.
Hokusai on enam kui 30 000 teose autor. Ta on teinud siidimaali, puulõikeid, pildialbumeid, maale, visandeid, illustratsioone ja erootilisi illustratsioone.
Codfish
thumb|Codfishi saar asub Stewarti saarest lääne pool Codfish ehk Whenua Hou on asustamata saar Tasmani meres. Pindala 14 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 249 m. Kuulub Uus-Meremaale.
Saarel on kakkpapagoi asurkond.
Linnar Priimägi
pisi|Linnar Priimägi 1996. aastal Foto: Jaan Künnap Linnar Priimägi (sündinud 29. märtsil 1954 Tallinnas) on eesti kunstiteadlane, kriitik ja luuletaja.
Ta on avaldanud raamatuid, esseistikat ja kriitikat.
Aastal 1978 ilmus Tartus omakirjastusliku väljaandena Ants Juske ja Linnar Priimäe kirjutis "Tartu sügis".
Töö õppejõuna
Ta on õpetanud Tartu Ülikoolis saksa keelt ja kirjanduskriitika teooriat, Eesti Muusikaakadeemias filosoofia ajalugu, Eesti Õigusinstituudis kunstiajalugu, Tallinna Pedagoogikaülikooli ja Tallinna Ülikoolis kultuurilugu, mainekujundust, propagandatehnikaid, režiid, turundust ja stilistikat. Ta oli kuni aastani 2020 Tallinna Ülikooli dotsent.
Isiklikku
Tal on tütar Hedvig ja poeg Tristan Priimägi.
Linnar Priimägi eelistab kanda valgeid riideid, kuna tal pole enda sõnul midagi varjata ega karta.
Muud
Linnar Priimäele on pühendatud Jaan Malini luuletus "Ükskord ammu kargas Tartu sügis..." (Looming 2009, nr 1).
Kim Kardashian
Kimberly Noel Kardashian (sündinud 21. oktoobril 1980 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide tõsielustaar, modell ja ettevõtja.
Tema isa on kolmanda põlve Ameerika armeenlane ning tema ema juured viivad Hollandisse, Inglismaale ja Šotimaale.
Perekond
Kim Kardashiani isa on Robert Kardashian, ema Kristen Jenner (tuntud kui Kris Jenner), õed Kourtney Kardashian ja Khloé Kardashian, vend Robert Kardashian ning poolõed Kendall Jenner ja Kylie Jenner.
Isiklikku
Aastal 2000, olles 19-aastane, abiellus Kardashian muusikaprodutsent Damon Thomasega. Thomas algatas abielulahutuse 2003. aastal.
2011. aasta mais kihlus Kardashian NBA korvpalluri Kris Humpherisega, kellega ta oli suhtes alates 2010. aasta oktoobrist. Nad abiellusid 20. augustil 2011 Californias. 72 päeva pärast abiellumist algatas Kardashian lahutuse.
2012. aasta aprillis alustas suhet räppar Kanye Westiga. Nad kihlusid 21. oktoobril 2013, Kimi 33. sünnipäeval. Abielu sõlmiti 24. mail 2014 Itaalias. 15. juunil 2013 sündis neil tütar North West. 5. detsembril 2015 sündis tal Westiga poeg Saint West. 15. jaanuaril 2018 sündis surrogaadi abil tütar Chicago West ning 9. mail 2019 sündis poeg Psalm West.
Guatemala (linn)
Guatemala on Guatemala Vabariigi pealinn.
Linnas asub näiteks Mariano Gálveze Ülikool.
Kinnisasi
Kinnisasi on maapinna piiritletud osa (maatükk) asjaks ehk õiguse objektiks olemise kontekstis.
Eesti loomastik
pisi|[[Sinitihane moodustab väärtusliku osa Eesti loomastikust]] Eesti loomastik ehk Eesti fauna on üldmõiste, mis hõlmab Eestis looduslikult elavaid, juhukülalisena Eestisse sattuvaid ja inimese poolt koduloomadena peetavaid loomi. Käesolev artikkel keskendub neist kahele esimesele.
Eesti loomastiku koostis
Eesti loomastikku võib maailma mastaabis lugeda üsna liigivaeseks. See on tingitud suhteliselt jahedast kliimast, loomastiku võrdlemisi hilisest väljakujunemisest ja muidugi Eesti territooriumi ja akvatooriumi väiksusest. Järgnev tabel annab ülevaate praegustest teadmistest Eesti loomastiku kohta klasside kaupa, samuti oletatavast liikide arvust (paremini uuritud naaberalade faunade võrdleva analüüsi põhjal). Põhjalikumalt vt ka Eesti limused, Eesti putukad, Eesti kalad, Eesti kahepaiksed, Eesti roomajad, Eesti linnud ja Eesti imetajad.
Eesti fauna kujunemine
Eesti fauna koostise mõistmiseks pakub palju pidepunkte ta tekkelugu. Praegune Eesti loomastik on kujunenud tõenäoliselt täielikult jääaja järel, nii et ta on suhteliselt noor. Seetõttu puuduvad siin autohtoonsed liigid, vähe on endeemseid liike (ning neidki peetakse endeemideks tõenäoliselt nende harulduse tõttu naaberaladel). Eesti ala asustamine on tõenäoliselt toimunud mitme lainena erinevatest suundadest ning on tihedas seoses taimkatte arenguga. Eesti veekogude fauna kujunemisel on olulist osa mänginud Läänemere areng. Eesti ala asustamine selgrootutega algas ilmselt varsti pärast mandrijää taandumist ja esmase tundrataimkatte teket. Sellest ajast on säilinud mitmeid arktilise levikuga liike. Enamik algseid liike tõrjuti kliima soojenedes põhja poole. Laialeheliste metsade levides hakkas Eestisse tungima soojalembesemat faunat, algul kagu suunast (Eurosiberi komponent), hiljem edelast peamiselt Lääne-Eesti ja saarte kaudu (Lääne-Palearktiline komponent). Subatlantilise kliimaperioodi lõppedes algas uus ida- ja põhjapoolsete liikide sissetung, mis kestab tänaseni.
Eesti ala zoogeograafiline liigendus
Kõige laiemas plaanis jaguneb Eesti ala loomastiku seisukohalt mereks ja maismaaks. Maismaaterritoorium jaotatakse enamasti kolmeks: Madal-Eestiks (loode ja lääneosa, saared), Vahe-Eestiks (edelast kirdesse kulgev metsane vöönd) ja Kõrg-Eestiks (Eesti ida- ja kaguosa).
Madal-Eesti piirkonda iseloomustab lehtmetsade, mereranniku, saarte ja rannikujärvedega seotud liikide rohkus (näiteks kurvitsalised). Läänesaari käsitletakse mõnikord eraldi piirkonnana. Nende omapäraks on paljude soojalembeste liikide säilimine varasemast soojemast kliimaperioodist, kes mandrilt kadunud on.
Kõrg-Eestile on omane kultuurmaastike rohkus, suured metsamassiivid puuduvad. On mitmete avamaastikuliikide elupaigaks, leidub paljusid lõunapoolseid liike, kelle levila põhjapiir Eestit läbib.
Eesti fauna uurimise ajaloost
Eesti fauna tõsisem tundmaõppimine algas Tartu Ülikooli taasavamisega 1802. aastal. Suurema hoo sai uurimistegevus sisse zooloogia õpetamise algusega eraldi distsipliinina 1822, millega seoses asutati zooloogiakabinet ja selle kogudest veidi hiljem ülikooli zooloogiamuuseum. Oma panuse Eesti fauna uurimisse andsid teiste seas ka tuntud teadlased Karl Ernst von Baer, Alexander Theodor von Middendorff, Adolf Eduard Grube ja Johann Friedrich Eschscholtz. Algselt ülikooli juures paiknes ka 1853 asutatud Eesti Loodusuurijate Selts, mis aitas muuseas zooloogilist uurimistööd koordineerida. Sajandi teisel poolel tekkis uus uurimiskeskus Tallinnas Eestimaa Provintsiaalmuuseumi näol (1864). Tartu Ülikooli muutumise järel rahvusülikooliks algas ka Eesti loomastiku süstemaatilisem uurimine. Selgrootute uurimisel on eriti suuri teeneid Wilhelm Petersenil, Hans Kauril, Johannes Piiperil, Harald Habermanil, selgroogsete uurimisel Juhan Aulil, Mihkel Härmsil, Heinrich Riikojal, Eerik Kumaril.
Teise maailmasõja järel said peamisteks uurimiskeskusteks Tartu Ülikooli kõrval Eesti NSV Teaduste Akadeemia Bioloogia Instituut (alates 1952 nimega Zooloogia ja Botaanika Instituut). Endise Eestimaa Provintsiaalmuuseumi kogudest loodi Tallinnas asuv Riiklik Loodusmuuseum.
Kalitsa
Kalitsa on küla Järva maakonnas Järva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koeru valda.
29. oktoober
29. oktoober on Gregoriuse kalendri 302. (liigaastal 303.) päev. Juliuse kalendri järgi 16. oktoober (1901–2099).
Pordenone provints
Pordenone provints oli provints Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas. Provintsi keskus oli Pordenone linn.
pisi|Provintsi haldushoone
Haldusjaotus
Pordenone provints jagunes 50 omavalitsusüksuseks (comune).
Elanike arvult suuremad vallad
Enam kui 5000 elanikku (seisuga 31.08.2011) elas järgmistes omavalitsusüksustes (comune): Kõige vähem elanikke (258) oli Barcises.
Kookossaar
thumb|Kookossaar Kookossaar (hispaania keeles Isla del Coco) on väike asustamata saar Vaikse ookeani idaosas. Pindala 24 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 576 m. Kuulub Costa Ricale.
Kookossaar kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Koidu-Ellavere
Koidu-Ellavere on küla Järva maakonnas Järva vallas. Küla nimi on tekkinud Koidu ja Ellavere küla liitmisest.
Legion Condor
thumb|Legion Condori lipp
Legion Condor oli Saksamaa Wehrmachti ekspeditsioonikorpus, mis sõdis kindral Francisco Franco poolel Hispaania kodusõjas. See koosnes peamiselt Luftwaffe üksustest.
Koidu-Ellavere
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koeru valda.
Statistikaameti andmetel on elanike arv 31.12.2011: Külas on kokku on toimunud 5 külapäeva (viimased 2015. aastal), mida on peetud 5 või 0-ga lõppevatel aastatel. Külapäevadel on käinud selle asulaga seotud elanikud või endised elanikud.
Külavanemaks on Asta Sass.
Stefan Batory
pisi|Stefan Bátory. [[Martin Koberi maal (1583)]] Stefan Bátory, Stefan Bathory või Stephan Batory (ungaripäraselt István Báthory; 27. september 1533 Somlyó – 12. detsember 1586 Hrodna) oli 1571–1576 Transilvaania vürst ja alates 1576 kuni surmani Rzeczpospolita kuningas. Stefan Batory andis 1584. aastal Valgale linnaõigused (Riia linnaõigused).
Elulugu
Stefan Batory osales sõdades Osmanitega ja viibis pikka aega osmanite juures vangis, vabanemise järel sai Stefan Batory tuntuks oskusliku diplomaadina. Aastal 1526, Mohacsi lahingus, olid Osmanite riigi väed hävitanud Ungari armee. Osmanite surve tõttu keskvõim lagunes ja algas võimuvõitlus. Enamus Ungari valitsevast eliidist valis Janos Zapolya. Väike aristokraatide vähemus pooldas Ferdinand I, kes oli Austria ertshertsog ja oli eelmise Ungari ja Böömimaa kuninga Lajos II õega abielu kaudu seotud. 1528 saavutas kuningas Janos I Zapolya Osmanite sultanilt toetuse. Stefan Bátory kaitses järgnevalt Türgi sultani Suleiman I Toreda vasalli Ungari kuninga János II Zápolya õigust troonile. Sellega tõmbas ta enda peale Saksa-Rooma riigi keisri ja Austria ertshertsogi Maximilian II viha, kes János II Zápolyat kukutada püüdis. 1565 saatis Ungari kuningas János Zsigmond (toona Transilvaania alade valitseja) Báthory legaadina Prahasse, kuid keiser Maximilian vangistas ta kaheks aastaks,
Transilvaania vürstina
1570. aastal kukutas Maximilian János II Zápolya ja määras Stefan Batory Transilvaania vürstkonna vojevoodiks. János Zsigmond suri järgmisel aastal pärijateta, kuid määras enne surma oma järeltulijaks oma laekuri Gáspár Bekesi. Transilvaania aadlikele see eriti ei meeldinud ja nad valisid uueks vojevoodiks Stefan Batory. Transilvaania vojevoodina tunnistas teda ka Türgi sultan oma kinnituskirjas. Sellega sündis iseseisev Transilvaania vürstiriik, kuid vürsti tiitlit hakkas Báthory kasutama neli aastat hiljem. See põhjustas Bekesi ja Batory vahel kodusõja, kus Bekes lüüa sai ja põgenes Saksa-Rooma riiki Viini, kus sõlmis endise vaenlase Maximilianiga Batory vastu liidu. Kerelőszentpáli lahingus saavutas ta 1575. aastal suurvõidu Gáspár Bekesi vägede üle, millega kõrvaldas peamise trooninõudleja. 1575. aastal valiti Transilvaania vojevoodiks Stefan Batory 3 aastat vanem vend Kristóf Báthory. Bekes alustas tema vastu kohe ülestõusu, kuid sai taas lüüa. Hiljem teenis Bekes ustavalt Stefan Batoryt, kuni 1580 Hrodnas suri. Temalgi polnud pärijaid.
Rceczpospolita kuningana
Stefan Batory krooniti Poola kuningaks 22. aprillil 1576. Stefan Batory võitles Poola trooni pärast keiser Maximilian II-ga, kes oli Interregnumi ajal osa Poola šlahta toel kuulutatud Rzeczpospolita kuningaks enne Stefan Batoryt ja kindlustas kuningatiitli alles pärast viimase surma 12. oktoobril 1576. Kodusõja ajal keiser Maximilian II toetanud Rzeczpospolita saksa elanikega, toimus sõjategevus Batory ja Läänemere-äärsete linnadega, mille käigus piirati Danzigi linna, 1466. aastal Poolale allutatud nn Kuninglikul Preisimaal.
Vene-Poola sõda
1577. aastal vallutas Ivan IV kogu Rzeczpospolita käes olnud Vana-Liivimaa ala. Rzeczpospolita-Rootsi ühendatud jõud osutusid siiski Moskva tsaaririigist tugevamaks, 1578. aastal toimus sõjategevuses pööre, Võnnu lahingus võitsid ühiselt tegutsenud Rzeczpospolita ja Rootsi väed Moskva vägesid.
1579. aasta sõjaretkes vallutasid Stefan Batory väed Polotski, 1580. aastal vallutasid nad Velikije Luki, Veliži ja Neveli, kuid ei suutnud vallutada 1581. aastal Pihkvat. 1582. aastal sõlmis Moskva tsaaririik Rzeczpospolitaga Jam-Zapolski vaherahu, Lõuna-Eesti ja Liivimaa (endised Liivi ordu ja Riia peapiiskopkonna ja Tartu piiskopkonna) ja Valgevene, Polotski alad jäid Rzeczpospolitale. Liivimaal
Mälestuse jäädvustamine
2002. aastal püstitati Valgasse Valga linna, Ungari ja Poola saatkonna ühistööna Stefan Batory mälestusmärk.
Mezen
Mezen on linn Venemaal Arhangelski oblasti kirdeosas, Mezeni rajooni halduskeskus. Asub Mezeni jõe paremkaldal, umbes 40 km kaugusel Mezeni lahest.
Linna rajasid 16. sajandil novgorodlased Okladnikova slobodaana. 17. sajandil toimusid seal suured laadad. 1664–1666 viibis Mezenis asumisel ülempreester Avvakum ja 1680–1682 bojaar Artamon Matvejev. Ka hiljem on Mezeni asumisele saadetud mitmeid ühiskonnategelasi, näiteks Kliment Vorošilov ja Inessa Armand.
1780. aastal ühendati Mezeniga naaberasula Kuznetsov ja Mezen sai linnaõigused.
Linnas on lennuväli, kuid puudub raudtee- ja maanteeühendus 225 km kaugusel asuva oblasti keskuse Arhangelskiga.
2017. aastal oli linnas 3287 elanikku.
Wilhelm Dilthey
pisi|Wilhelm Dilthey u 1910 Wilhelm Dilthey (19. november 1833 – 1. oktoober 1911) oli saksa ajaloolane, psühholoog, sotsioloog ja hermeneutik.
Ta töötas Berliini ülikoolis.
Tallinna teenetemärk
pisi|Tallinna teenetemärk pisi|Tallinna teenetemärgid Tallinna teenetemärk on Tallinna linna autasu, mis antakse füüsilistele isikutele Tallinnale osutatud eriliste teenete eest.
Teenetemärk on kujult Kreeka rist. Selle moodustavad kaks ristuvat linnalippu. Risti keskkoha peale kinnitub Tallinna suur vapp.
Teenetemärgi tagaküljele on graveeritud märgi number ja märgi andmise aasta. Märk on valmistatud hõbedast, viimistletud kulla ja kuumemailiga.
Teenetemärk võidakse anda Eesti kodanikele või välismaalastele. Välismaalaste all mõeldakse nii välisriigi kodanikke kui ka kodakondsuseta isikuid.
Hiiu kannel
Nimetused
Vormsirootsi murrakus on pilli nimetus "talharpa". Tal tähendab jõhvi, harpa on aga vana skandinaaviakeelne sõna, ilmselt keelpilli märkimiseks.
Pilli eestikeelsed nimetused tekitavad tihti segadust, sest Hiiu kannel ei ole tegelikult kannel. Arvatakse, et sõna "kannel" oli eesti keeles keelpilli sünonüüm, seega hakati rootslaste käest saadud võõrapärase nimega keelpilli kutsuma automaatselt kandleks.
Tänapäeval levinuim nimetus "Hiiu kannel" eksitab isegi topelt, kuna jätab mulje pilli seotusest Hiiumaaga. Tegelikult oli talharpatraditsioon ikkagi Vormsil, mida hüüti Hiiurootsi saareks, sest see asus poolel teel Hiiumaale. Nimetus "Hiiu kannel" ongi jäänud järele vormist "hiiurootsi kannel".
Euroopas
Hiiu kandle taoliste pillide ajalugu on pikk, ulatudes teadaolevalt 11. sajandisse. Tõenäoliselt on pill pärit Briti saartelt, kus see on muutunud näppepillist poogenpilliks. Sealt rändas pill arvatavasti Shetlandi saarte ja Norra kaudu Rootsi, edasi Eestisse ja Soome. Põhjamaade vanim teade on Trondheimi katedraalis säilinud kivikuju Hiiu kandle taolise pilli mängijast umbes aastast 1350.
Perekonnast
Hiiu kandle perekonda kuuluvad paljud pillid Euroopa eri paikadest, igaühel oma nimetus. Tihtipeale kasutatakse neid nimetusi läbisegi, pidamata silmas konteksti.
Islingtoni linnaosa
Islington on Londoni linnaosa (borough), mis asub kesklinnast põhjas.
Thomas Hiärn
Thomas Hiärn (ka Tomas Hjärne, Hiärne, Hiærne, Hjärn, Hiaern; 1638 Skuoritsa, Ingeri – vkj 6. / 16. august 1678 Virtsu mõis) oli rootsiaegne ametnik ja kroonik.
Ta sündis Nyeni kirikuõpetaja Erlandus Jonæ Hiärne (surnud 1654) pojana, õppis Academia Gustavianas, töötas Bengt Horni sekretärina, Tallinna linnakohtus ja Virtsu mõisa valitsejana.
Ta kirjutas 7. osalise Eesti-, Liivi- ja Lätimaa ajaloo, mis käsitleb sündmusi aastani 1639. Oma kroonikasse on Hiärne, keda on nimetatud ka Liivimaa Liviuseks, kokku kuhjanud ulatusliku materjali alates legendaarsete teadetega muinasajast ja lõpetades konkreetsete faktidega oma kaasajast.
Tema Academia Gustavianas õppinud vend Urban Hjärne (1641–1724) sai 1689 Rootsi aadlikuks (nr 1149) ja oli muuhulgas Riia garnisoni arst ja Liivimaa kindralkuberner Claes Totti ihuarst Riias.
Haveringi linnaosa
Havering on Londoni idapoolseim linnaosa.
Linnaosa loodi 1965. aastal Essexi krahvkonna Romfordi ja Hornchurchi linnast.
Elanikest 95,2% on valgenahalised (europiidid), mis on Londoni kõrgeim näitaja.
Kuusna
Kuusna on küla Järva maakonnas Järva vallas. Külas asus Kuusna mõis.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koeru valda.
Kuusna külas endise mõisa ja kõrtsi vahelisel alal on arheoloogiamälestisena kaitse all muistne asulakoht.
Kuusnas asub paekasutuskompleks. Hästi säilinud lubjatootmisega seotud taludekompleks asub Kuusna külas Piibe maanteest edelas. Seal paiknevad lähestikku paemurd, neli lubjaahju ja samast kivist ehitis. Kuusnas leidub koralliderikast rõngaspaasi. Heaks paearhitektuuri näiteks on Pae talu kohalikust lubjakivist sepikoda.
Vallasasi
Vallasasja all mõistetakse enamasti eraomandit, mis on liikuv, vastupidi kinnisvarale või kinnisasjale.
Vallasasjad on kõik esemed, mis ei ole maatükiga seotud – sõidukid, kodumasinad, raamatud, loomad jne. Vallasasjade puhul kehtib eeldus: kes asja valdab, on ka selle omanik, kuni pole tõendatud vastupidist (näiteks inimene, kelle seljas jope on, on eeldatavasti ka selle omanik).
Veljo Tormis
Veljo Tormis (7. august 1930 Kõrveaia koht, Aru küla, Kuusalu vald, Harjumaa – 21. jaanuar 2017 Tallinn) oli eesti helilooja.
Elulugu
Aastatel 1937–1942 elas ta Kivi-Vigalas, kus tema isa Riho Tormis töötas köstrina. Nende kodus oli orel, mille peal ta poisina hakkas iseseisvalt mängimist harjutama.
Aastatel 1942–1943 võttis ta August Topmanilt orelitunde, 1943–1944 õppis ta Topmani juures orelit Tallinna Konservatooriumis. Kui konservatooriumi keskastmest sai 1944. aastal Tallinna Riiklik Muusikakool, jätkas Tormis oreliõpinguid seal Salme Krulli klassis. Ta oli 1947. aastal üks selle kooli üks esimestest lõpetajatest. 1949. aastal hakkas ta samas koolis õppima koorijuhtimist. See talle ei sobinud ning järgmisel aastal vahetas ta eriala heliloomingu vastu, õpetajaks Villem Kapp. 1951–1956 õppis Tormis Vissarion Šebalini juures kompositsiooni. Šebalini soovitusel hakkas Tormis uurima eesti rahvaviise ning tema eeskujuks sai samal ajal Moskvas õppinud Ester Mägi.
Aastatel 1956–1960 oli Tallinna Muusikakooli õpetaja, tema õpilaste seas oli Kuldar Sink ja Tormisest vaid viis aastat noorem Arvo Pärt. 1956–1969 oli ta Eesti NSV Heliloojate Liidu nõustaja, 1974–1989 samas esimene asetäitja. Aastast 1969 oli ta vabakutseline helilooja. Veljo Tormis oli Eesti Heliloojate Liidu liige 1956. aastast.
Tormis oli Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia professor. 1997. aastal oli ta Tartu Ülikooli vabade kunstide professor.
Helilooming
Suurima osatähtsusega tema loomingus on koorimuusika ning selle olulisem osa seondub eesti ja teiste läänemeresoome rahvaste igivana rahvalauluga. Tuntumad teosed selles valdkonnas on loits "Raua needmine" ning tsüklid "Eesti kalendrilaulud" ja "Unustatud rahvad" (viimase loomiseks sai ta inspiratsiooni liivi, vadja, isuri, ingerisoome, vepsa ja karjala motiividest).
Tormis oli eelkõige koorimuusikahelilooja. Suur osa tema loomingust tugineb eesti ja teiste läänemeresoome keeli kõnelevate rahvaste folkloorile, aga ta kirjutas palju koorimuusikat ka ilma folkloorse aluseta. Iseloomulik on kooriteoste koondamine ulatuslikesse tsüklitesse. Tormis tõi eesti koorimuusikasse modernse helikeele. Samuti on ta loonud mitmeid instrumentaalteoseid, ooperi "Luigelend" (1964), kantaat-balleti "Eesti ballaadid" (1980), näidendi- ja filmimuusikat jm.
Alates 1960. aastatest süvenes Tormis aina enam vokaalmuusikasse. Samas polnud modernse helikeele otsingud tema jaoks kõige olulisemad, ka suhteliselt traditsioonilises helikeeles on tal mitmeid töid, nagu "Kolm mul oli kaunist sõna" (Paul-Eerik Rummo, 1962), kus meeskooriga on ühendatud tantsisklev ja kirgas flööt.
Sarnaselt Pärdiga katsetas Tormis dodekafooniaga (ooperis "Luigelend", 1964 ja laulutsüklis "Kümme haikut", 1966 Jaan Kaplinski sõnadele) ning otsis lühemaid vorme.
Oluline koht Tormise loomingus on ühiskonnakriitilistel teostel, mis on kirjutatud 1970. ja 1980. aastatel. 1972 kirjutas ta kantaadi "Lenini sõnad", kus Tormis kasutas Lenini teostest vaid neid väljavõtteid, kus nõuti rahvaste täielikku üheõiguslust ja enesemääramise õigust. Kuna teksti autor oli Lenin, ei saanud keegi kantaadile midagi ideoloogiliselt ette heita. Tormis on kirjutanud veel tsüklid "Liivi sarkasmid" ja "Stagnaaja laulukesi" Hando Runneli tekstile.
2007. aasta Eesti Muusika Päevad algasid ja lõppesid Tormise loominguga. Maestro tippteoste kõrval kõlas tema 1966 kirjutatud ooper "Luigelend" ja Eesti noored elektroonilise muusika viljelejad esitasid Tormise loomingut omas versioonis.
Veljo Tormis oli üks esimesi nõukogude aja eesti heliloojaid, kelle loomingut hakati esitama välismaal. Kõige enam levis "Raua needmine", mida Rootsi Raadiokoor kandis Eric Ericsoni juhatusel ette juba 1970. aastail. Sellele järgnes "Ingerimaa õhtud". Üks enim Rootsis Veljo Tormise loomingut esitanud koor on Uppsala meeskoor Orphei Drängar, kelle esituses on Tormise muusikat salvestatud ka heliplaatidele.
Helilooja 90. sünniaastapäevaks 7. augustil 2020 oli plaanis avada Veljo Tormise Virtuaalkeskus eesmärgiga koondada erinevates virtuaalsetes meeidaformaatides helilooming ja heliloojaga seonduv info ühtsesse keskusse, millele on internetis juurdepääs (Portaal) kogu maailmast.
Isiklikku
Veljo Tormise abikaasa oli Lea Tormis. Poeg Tõnu Tormis on fotograaf.
Batümeetria
Batümeetria ehk sügavusmõõtmine on hüdromeetria haru, mis tegeleb veekogude sügavuste mõõtmisega ja kaardistamisega. Vastavaid kaarte nimetatakse batümeetrilisteks kaartideks ja tavaliselt on need kolmemõõtmelised ning sisaldavad infot veekogu sügavuste ja põhjareljeefi iseloomu kohta.
Mõnikord räägitakse ka paleobatümeetriast, mis kirjeldab ja uurib minevikus olnud veekogude sügavusi.
Tänapäeval teostatakse enamik batümeetrilise uuringuid kajaloodimisega.
1. strategeem
1. strategeem 36 strategeemist on "peta pealik üle mere".
Keiser tuli vastu ta tahtmist viia selleni, et ta ületaks mere. Selleks kutsuti ta mereäärsesse laeva, mis oli maskeeritud majaks.
Coram publico (lad.) – avalik pettus. Sihi varjamine. Avalik tavategevus. millel on teine varjatud eesmärk. Lavastus. Valvsuse uinutamine.
I 1. (1.) Peta pealik üle mere
pisi|Rotiliha müük [[Tais. Harjumus? Nälg on kokk.]] 瞒天過海 (Mán tiān guò hǎi) Mán-tiān guò-hǎi: teha lolle (mittekenasid) tegusid, varjates neid ülemuste eest.
Nimi vihjab juhtumile Tangi dünastia keisri Gaozongiga või Taizongiga 643, kes 7. sajandil pKr tahtis rünnata Koguryo riiki. Ta ei julgenud merd ületada, kartes merehaigust. Tema kindral Xue Rengui kutsus keisri päise päeva ajal ühe targaga kohtuma. Nad läksid läbi pimeda käigu saali, kus pidutseti mitu päeva. Siis kuulis keiser lainete loksumist ning sai aru, et ta on laevale meelitatud. Kindral Xue tõmbas kardinad eest ära ning tunnistas, et oldi juba üle mere. Keiser otsustas jätkata ja viis sõjakäigu edukalt lõpule.
Põhimõtte selgitus
„Lõpuleviidud tõsiasjade" strategeem. (Eesmärgi varjamine ja kursi looritamine).
Võib peita oma tegelikke kavatsusi, kasutades kavalusena võltseesmärki, mis on kõigi jaoks enesestmõistetav, kuni tegelik eesmärk on saavutatud. Taktikas nimetatakse seda avalikuks teeskluseks: kõigi ees suundutakse läände, kui tegelik eesmärk on idas. Kui kõik on seda taibanud, on eesmärk juba saavutatud. Harro von Senger võrdleb seda "neitsi Maarja petmisega".
See strategeem kasutab ära, et inimesed jäävad teadlikeks oma igapäevategevustest või tavalistena tunduvatest sündmustest. Parimaid saladusi hoitakse varjamatuna. Parim pettus on korrata seda nii sageli, et inimesed on veendunud, et ka järgmine käik on pettus. Kui see juhtub, siis on paras aeg täita oma seni varjatud eesmärk.
Tsitaat muutuste raamatust
"Muutuste raamatu" nime esimene hieroglüüf 易 yi tähendab ka kaameleoni. Ehkki praeguseks on selgunud, et enamus kameeleone kasutab värvivahetust omavahelises suhtlemises, on seda ka kamuflaažina kasutavaid liike. Stratageemi sisuks on ka olla vähemalt väliselt kooskõlas maailma muutustega, kuid seejuures järgida oma teed. Praegused uuringud viitavad, et yi-hieroglüüfi algse tähenduse sisuks oli positiivse muutuse taotlemine. Shangi dünastia ajal seostus see hieroglüüf Päikese ja ohvritoomisega ilma paremaks muutumise tagamiseks.
Näiteid
Üht samuraid vaevas suur ja tark rott. Mees tegi kulutusi, hankis üksteise järel mitu kassi, üks parem kui teine, aga ei midagi. Parima ajal tegutses rott kassi uneajal. Üks munk soovitas talle vana ja rasvast templis elavat kassi. Samurai kahtles aga kannatas ära kui kass ainult kaks nädalat põõnas ja sõi. Tagasiviimisel kinnitas munk talle, et tegemist on eksperdiga ja roti elupäevad olla sama hästi kui loetud. Rott oli harjunud vana laisa magava kassiga ja jätkas vanade trikkidega. Kord läks kassi nina eest liig lähedalt mööda. See virutas ta kärmelt käpaga selili. Ja oligi kutu. (Jaapani rahvajutt.)
Jeesus toob välja kirjatundjate ja variseride avaliku pettuse tagamaad Mt.23 ''27 Häda teile, kirjatundjad ja variserid, te silmakirjatsejad, sest te sarnanete lubjatud haudadega, mis väljastpoolt paistavad küll nägusad, aga seestpoolt on täis surnuluid ja kõiksugust roisku! 28 Nõnda paistate ka teie inimestele õigetena, aga seestpoolt olete täis silmakirjatsemist ja ülekohut.''
"Hiina sõjakunsti aluseks on hoolikas ettevalmistus, arvestused, andmete kogumine ja luure. Seda koos täieliku saladuskatte ja avalikult uinutava desinformatsiooniga. Vahend ei vasta kunagi eesmärgile. Iga pete kuni vaenlasega sõpruse vandumiseni on lubatud ja hädavajalik. Võidukas rünnakuhetk on vaid pikkade ja metodoloogiliste pingutuste tulemus. Kuldreegliks on: „Alusta sõda vaid siis, kui edu on kindlustatud.”" (lk 425)
pisi|Kõrge lennuga tegijaid on raske taustast eristada "Sunzi" 4.: "See keda vanasti loeti sõjaasjanduses osavaks, võitis seal kus oli võimalik kergelt võita. Seepärast kui sõjaasjanduses osav võidab, ei omanda ta asjatundja ja kangelase kuulsust." Sõna kerge on taas muutuste hieroglüüfi yi üks tähendustest. "Sunzi" mõte on selles, et oskuslik tegevus on sedavõrd loomulik ja iseeneslik, et see võib jääda enamusele mitteeristatavaks ja märkamatuks.
Harro von Senger toob näiteid sellest "avalikust pettusest" seoses Hiinaga pealkirja all: "Vehkides punalipuga olles ise selle vastu". Vastavalt hiinalikule mõtteviisile näha liigses ülluses ja kõrgetes aadetes kavalust ja pettust (alatuid sihte) saavutas NSV Liit oma toetuse ja abistamisega lausa vastupidise sihi.
Valvsuse uinutamiseks paigutasid sakslased II maailmasõjas vägesid 29 korda Prantsuse piiri suunas. 30. korral järgnes rünne, mida enam ei oodatud.
Kapu
Kapu on küla Järva maakonnas Järva vallas. Külas on asunud Kapu mõis.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koeru valda.
Kapu küla asub Piibe maantee (Tartu–Jõgeva–Aravete maantee ehk ajaloolise Tallinna–Tartu maantee), Kapu–Rakke–Paasvere tee ja Mäeküla–Koeru–Kapu maantee ristmiku ümbruses. Külast hargnevad teed Koeru ja Puhmu küla suunas.
Objektid
Külas asub Eesti kõrgeim ehitis Koeru telemast.
Indoeuroopa keeled
Indoeuroopa keeled (ka indogermaani keeled) moodustavad maailma suurima kõnelejate arvuga keelkonna. Tänapäeval kõneleb indoeuroopa keeli emakeelena ligikaudu 2,6 miljardit inimest (34% maailma rahvastikust). pisi|Indo-euroopa keelerühmade leviala Euraasias. Nimetuse on nad saanud oma muistse levikuala järgi: see ulatus Põhja-Indiast Euroopani.
Tänapäeval jagunevad indoeuroopa keeled järgmisteks keelerühmadeks: keldi, romaani, germaani, balti, slaavi, iraani ja india keeled (viimased kaks üheskoos on indoiraani keeled). Peale selle on indoeuroopa keelte hulgas keeli, mis ei kuulu rühmadesse: albaania, kreeka ja armeenia keel.
Lembit Annus
pisi|Lembit Annus 1990. aastal Lembit Annus (vene keeles Lembit Elmarovitš Annus, Лембит Эльмарович Аннус) (17. september 1941 Kohtla-Järve – 4. juuli 2018) oli eesti kommunist ja Eestimaa Kommunistlik Partei tegelane, NSV Liidu kommunistide platvormi toetava Eestimaa Kommunistlik Partei (NLKP) 1. sekretär 1990. aasta detsembrist 1991. aasta oktoobrini.
Elukäik
Lembit Annus õppis Tallinna Ehitustehnikumis, mille lõpetas 1960. aastal, pärast seda teenis Nõukogude armees. 1973. aastal lõpetas ta NLKP KK juures asuva Kõrgema Parteikooli, 1979. aastal kaitses ta ajalookandidaadi väitekirja.
1961. aastast töötas Tallinna Remondi- ja Ehitusvalitsuses algul meistri ja brigadirina, hiljem tsehhiülemana.
Lembit Annus oli NLKP liige 1963. aastast, aastatel 1964–1971 oli komsomolitööl.
Aastatel 1971–1979 EKP Tallinna Linna Mererajooni Komitee osakonnajuhataja, instruktor, ELKNÜ Keskkomitee osakonnajuhataja, 1979–1983 EKP Keskkomitee osakonna ülema asetäitja ja EKP Keskkomitee 1. sekretäri abi. Aastatel 1983–1989 oli ta ajakirja Eesti Kommunist peatoimetaja ja 1989–1990 EKP Keskkomitee inspektor.1990. aastast EKP Tallinna Linna Kalinini Rajooni Komitee I sekretär, NLKP Keskkomitee liige aastail 1990–1991.
Oli NLKP KK Poliitbüroo liige 1991. aasta 31. jaanuarist kuni 23. augustini. Eestimaa Kommunistlik Partei (NLKP) 1. sekretär 1990. aasta detsembrist 1991. aasta oktoobrini, pärast Aleksandr Gussevit. Aastatel 1991–1994 ajalehe Pravda korrespondent Eestis.
1993. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel sai KVL Vene nimekirjas Revel (Tallinna 8. ringkonnas) 4116 häält, oli 1993–1996 Tallinna Linnavolikogu liige. 1996. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel sai nimekirjas Vene Erakond Eestis (Tallinna 8. ringkonnas) 995 häält, oli 1996–1999 Tallinna Linnavolikogu liige. 1999. aasta kohalikel valimistel (kandideeris KVL Vene Ühises Nimekirjas (Tallinna 8. ringkonnas) ja sai 341 häält) ja 2002. aasta kohalikel valimistel (kandideeris "Eestimaa Ühendatud Rahvapartei" nimekirjas (Tallinna 8. ringkonnas), sai 94 häält) ei osutunud linnavolikokku valituks.
10cc
pisi|10cc 1974. aastal 10cc [ten sis'ii] oli 1972–1983 ja 1992–1993 tegutsenud Stockportist pärit inglise ansambel, mis mängis biit- ja popmuusikat ning oli populaarne 1970ndatel. Selle asutasid 1972 Lol Crème (kitarr, klahvpillid, laul), Kevin Godley (löökriistad, laul),   Graham Gouldman (basskitarr, laul) ja  Eric Stewart  (kitarr, laul). Kõik nad olid head pillimehed ja lauljad. Stewart, Godley ja Creme olid juba kolm aastat teinud muusikat ansamblis Hotlegs.
Aastal 1976 Godley ja Crème lahkusid. Gouldman ja Stewart võtsid plaadistusteks ansamblisse vaheldumisi erinevaid muusikuid. Teiste seas oli ka Paul McCartney. Viimane edukas singel oli "Dreadlock Holiday".
Ya'an Shi
Ya'an Shi (ka Yaan Shi) [j'aa-an šõõ] (雅安市 (Ya'an Shi; Yǎ'ān Shì)) on ringkonna õigustega linn (2. järgu haldusüksus) Hiinas Sichuani provintsi lääneosas.
Pindala on 13 354 km².
Loodus
Ya'an Shi'd peetakse bambuskaru kodukohaks. Pool maailma tuhandest bambuskarust elab Ya'an Shi's. Aastal 1869 avastas Armand David Ya'ani lähedal bambuskaru. Linn on saatnud üle 100 bambuskaru uurimiseks või näitamiseks või välisriikidesse rahusaadikutena (keskvalitsuse vahendusel). Baoxini maakonnas asub Fengtongzhai kaitseala bambuskarudele. Ya'ani lähedal on ka Bifengxia looduspark.
Ya'an Shi'st on leitud endeemse koiliigi Sphinx centrosinaria ainukesed kaks eksemplari.
Aastal 1998 tegi Ya'an Shi korralduse lõpetada puude raiumine Jangtse ülemjooksul. Metsafirmad on hakanud puid istutama. Linn on istutanud puid mäenõlvadele ja endisele põllumaale.
Mozdok
Mozdok (osseedi Мæздæг (Mäzdäg)) on linn Põhja-Osseetia äärmises põhjaosas Tereki jõe vasakul kaldal Tereki-Kuma madaliku lõunaosas. Asub vabariigi pealinnast Vladikavkazist 92 km kaugusel põhja pool.
Ya'an Shi
Rahvastik
Elanike arv on 2004. aasta lõpu andmetel 1,54 miljonit. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanike arv 1 522 845.
Eesti Kongressi esimene istungjärk
Eesti Kongressi esimene istungjärk oli Eesti Kongressi kokkutulek, mis toimus 11.03.1990- 12.03.1990. Avakõne pidas Tunne Kelam. Kongressi esimest istungit valiti juhtima Endel Lippmaa ja Rein Tamme. Esimesed ettekanded ("Deklaratsioon Eesti Kongressi volitustest ja õiguspädevusest" ja "Eesti Kongressi deklaratsioon seaduslike riigivõimu taastamisest Eesti Vabariigi maa-alal") tegi Trivimi Velliste. Küsimusele, kas Eesti Kongress saab Eesti Vabariigi välja kuulutada, vastas Velliste negatiivselt, kuna Eesti Vabariik kuulutati välja juba 72 aastat tagasi.
Ya'an Shi
Rahvastik
Ya'an on paljurahvuseline piirkond.
Haldus
Haldusüksuse keskus on Ya'an.
Linnapea Huang Yanrong on üks väheseid naislinnapäid Hiinas (2001. aasta seisuga).
Ya'an Shi kui ringkonna õigustega linn moodustati 2000. Ta jaguneb üheks linnarajooniks ja 7 maakonnaks:
Tähised
Telefonikood on 0835, sihtnumber 625000.
Liiklus
Linn oli kõrgmägede ja kärestikuliste jõgede tõttu üsna ligipääsmatu, kuni 1999 avati linna Chengduga ühendav maantee.
Ya'ani kaudu kulgeb maantee Tiibeti kiltmaale.
Mozdok
Linn on Mozdoki rajooni keskus.
Ya'an Shi
Teekasvatus
Ya'an on Lääne-Sichuani teekasvatuskeskus. Yaani peetakse teekultuuri hälliks. Mendingi mäel (Mengdingshan) hakati maailmas esimesena teepõõsast kunstlikult kasvatama. Aastal 53 eKr Lääne-Hani dünastia ajal istutas "tee isa" Wu Lizhen Mengdingi mäe nõlvale seitse teepõõsast. Hiljem hakkas Hiinas toodetud tee mööda Siiditee põhja- ja lõunaharu levima teistesse maadesse.
Mozdok
Mozdokis on 10 keskkooli, muusikakool, muuseum, teater, kahe Moskva kõrgkooli filiaalid, toiduainete-, kerge- ja ehitustööstuse ettevõtteid. Linna läbib raudtee ja ta on mitmete maanteede sõlmpunkt.
Ya'an Shi
Teekasvatus
Kord kahe aasta tagant peetakse Ya'anis rahvusvahelist teekultuurisümpoosiumi.
Mozdok
Ajalugu
Mozdoki asula rajati 1759. aastal. 1763. aastal rajati sinna, Väike-Kabardi alale, Venemaa piirikindlus. Mozdoki nimi arvatakse pärinevat kabardi-tšerkessi keelest ja tähendavat tihedat metsa.
Ya'an Shi
Tööstus
Ya'anis on Hiina keskne tehas, kus uuritakse ja valmistatakse lennukikütuse mõõte- ja süütesüsteeme.
Areneb kõrgtehnoloogiline tööstus.
Mozdok
Ajalugu
18. sajandi lõpus ja järgmise alguses oli linn oluline kaubanduskeskus Põhja-Kaukaasias.
Ya'an Shi
Tööstus
Valmistatakse asbesti ja põllumajandusseadmeid, remonditakse autosid.
Energeetika
Linnas on ka hüdroelektrijaam.
Mozdok
Ajalugu
1823. aastal alustati petrooleumi tootmist. 1870-ndatel ehitati raudtee Rostovist Doni ääres Kaspia läänerannikule, millest Mozdok jäi kõrvale ja seetõttu kaotas oma majandusliku tähtsuse ja ka linnastaatuse.
Charlekas
Charlekas (kodanikunimega Karl Eelmaa; sündinud 25. detsembril 1979 ) on eesti mustkunstnik.
Ya'an Shi
Mäendus
Ya'anis on Hiina suurim vilguleiukoht.
Charlekas
Haridus
Ta lõpetas 1998. aastal Tallinna Prantsuse Lütseumi.
Ya'an Shi
Haridus
Linnas asub Sichuani Põllumajandusülikool.
Charlekas
Tegevus
Ta on alates 2006. aastast töötanud kutselise mustkunstnikuna.
Ya'an Shi
Vaatamisväärsused
Ya'anis väidetakse olevat kolm imet:
Charlekas
Tegevus
Septembris 2008 tõi ta koos mustkunstnik Meelis Kuboga lavale Eesti esimese täispika mustkunstietenduse "Tabalukk". 2009. aasta alguses esinesid nad Eesti Televisiooni hommikuprogrammis "Terevisioon", kus nende täita oli iganädalane mustkunstirubriik.
Ya'an Shi
Vaatamisväärsused
Mengdingi mägi (Mendingshan) on üks ilusamaid kohti Sichuanis. 2004. aasta seisuga on plaanis lammutada kõik mäenõlvale ehitatud hotellid ning rajada mäe jalamile "teelinnake". Ya'anis on Ya'ani loomaaed, kus valged lõvid on saanud järglasi.
Charlekas
Tegevus
Ta on olnud mitmes lavaprojektis konsultant ja kaaslavastaja, teinud koostööd Terminaatori, Tanel Padar & The Suni, Eesti Nukuteatri ja Cabaret Rhizome'iga.
30. oktoober
30. oktoober on Gregoriuse kalendri 303. (liigaastal 304.) päev. Juliuse kalendri järgi 17. oktoober (1901–2099).
Mosambiigi hoovus
Mosambiigi hoovus on hoovus India ookeanis. Lähtub Lõunapassaathoovusest, läbib Mosambiigi väina, hoovates lõunasse. Pärast ühinemist Madagaskari hoovusega moodustab Nõelaneeme hoovuse.
Enfieldi linnaosa
Enfield on Londoni põhjapoolseim linnaosa.
Enfieldis asub Londoni metroo Piccadilly liini Arnos Grove'i, Southgate'i, Oakwoodi peatused ja lõpp-peatus Cockfosters.
Duralumiinium
pisi|Korrodeerunud duralumiinium pärast lühiajalist leotamist soolases vees Duralumiinium (ladina durus 'kõva' + alumiinium) ehk duraal on alumiiniumisulam, mis sisaldab 91–95% alumiiniumi, 2,2–5,7% vaske ja 0,2%–2,7% magneesiumi.
Duralumiinium on deformeeritav ja termiliselt töödeldav. Karastamine suurendab selle plastsust, loomulik või tehislik vanandamine (hoidmine temperatuuril 120–140° 24 tunni jooksul) suurendab sulami tugevust (sitkust ja kõvadust), saavutatakse tõmbetugevus kuni 500·106 N/m2 (500 MPa). Korrosioonikindluse suurendamiseks lisatakse sulamile 0,2–0,1% mangaani, plakeeritakse (kaetakse teise metalli sulami kihiga) ese puhta alumiiniumiga või oksüdeeritakse. Duralumiiniumi kasutatakse laialdaselt konstruktsioonimaterjalina (põhiliselt leht- ja profiilmaterjalina) lennukiehituses, masina- ja aparaaditööstuses ning majaehituses.
Duralumiiniumi koostise ja valmistamise menetluse leiutas 1906. aastal saksa insener Alfred Wilm (1869–1937). Uut materjali hakati tööstuslikult valmistama 1909. aastal Düreni metalliettevõttes (Düreni linnas Saksamaal), patenteerides samas ka sulami nimetuse "duralumiinium". Duralumiiniumi valmistati veel teisteski ettevõtetes, kuid teise nimetuse all.
Metallisulami tootmisel jahutatakse see kiiresti kõrgelt temperatuurilt alla ning seejärel kuumtöödeldakse. Nii moodustuvad materjali mikroskoopilised kristalliidid, mis parandavad selle mehaanilisi omadusi. Ühtlasi moodustub nii aga ka galvaaniline paar, kus keemiliselt passiivsem kristalliit toimib katoodina ja seda ümbritsev suurema alumiiniumisisaldusega maatriks anoodina. Nii muutub võimalikuks punktkorrosioon, kus anoodne maatriks hakkab vee ja kloriidioonide toimel hävima. Selle takistamiseks arendatakse näiteks nanokomposiitseid korrosioonivastaseid kaitsekatteid.
Trieste provints
Trieste provints oli provints Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas. Provintsi keskus oli Trieste linn.
Provints oli pindalalt ja omavalitsusüksuste (comune) arvult Itaalia väikseim. Rahvastikutiheduselt oli Trieste Itaalia provintsidest neljandal kohal (Napoli, Milano ning Monza ja Brianza provintside järel).
pisi|Trieste kaart
Trieste provints jagunes kuueks omavalitsusüksuseks (comune):
Saint Anni vald
Saint Ann on vald Jamaical Middlesexi maakonnas.
Saint Anni vallas on sündinud reggae-lauljad Bob Marley ja Burning Spear ning Jamaica rahvuskangelane Marcus Garvey.
Euroopa Liidu ametlikud keeled
Euroopa Liidu ametlikud keeled on Euroopa Liidu liikmesriikide poolt liitumisel valitud keeled. Euroopa Liidu kodanikel on õigus suhelda Euroopa Liidu institutsioonidega ametlikes keeltes. Ametlikke keeli on alates 2013. aastast 24.
Lisaks 24 ametlikule keelele on Euroopa Liidus 5 poolametlikku keelt: baski keel, galeegi keel, katalaani keel, gaeli keel ja kõmri keel. Euroopa Liidu kodanikel on nendes keeltes õigus pöörduda Euroopa Liidu institutsioonide poole ja saada vastuseid.
The Fame
"The Fame" (eesti keeles 'kuulsus') on ameerika laulja Lady Gaga debüütalbum, mille andis 19. augustil 2008 välja Interscope Records.
Albumil olevate laulude põhiteemaks on see, kuidas igaüks saab tunda end kuulsana. Laulud on inspireeritud Gaga armastusest kuulsuse vastu üldiselt ning räägivad rikaste ja kuulsate elustiili intriigidest.
Muusikaliselt on album inspireeritud 1980. aastate sündipopist, mis on sulandatud kokku tänapäeva tantsumuusikaga. Albumit koostades töötas Gaga erinevate produtsentidega, nendest kõige enam RedOne'i, Martin Kierszenbaumi ja Rob Fusariga.
Album kogus enamasti positiivseid arvustusi, milles kriitikud kommenteerisid Gaga suutlikkust leida väga häid ja meeldejäävaid meloodilisi lahendusi ning võrdlesid tema vokaalset võimekust selliste artistidega nagu näiteks Gwen Stefani. Album tõusis edetabelite tippu sellistes riikides nagu Suurbritannia, Kanada ja Iirimaa. Ameerika Ühendriikide edetabelis "Billboard 200" saavutas album 4. koha ja jõudis tippu Billboardi elektroonilise muusika albumite edetabelis. Lady Gaga debüütalbumit on maailmas ostetud üle kaheksa miljoni eksemplari.
Albumi kaks esimest singlit "Just Dance" ja "Poker Face" olid rahvusvahelised hitid. "Just Dance" jõudis edetabelite tippu rohkem kui kuues riigis, sh edetabelisse "Billboard Hot 100" Ameerika Ühendriikides. "Poker Face" vallutas edetabelid peaaegu kõigil maailma põhilistel muusikaturgudel. Albumilt avaldati veel singlid "Eh, Eh (Nothing Else I Can Say)", "LoveGame" ja "Paparazzi". Gaga reklaamis oma albumit esinedes oma lugudega sadu kordi, sealhulgas tema esimene turnee "The Fame Ball", kus ta oli peaesineja.
2. detsembril 2009 esitati "The Fame" parima elektroonilise muusika/tantsumuusika albumi ja aasta albumi kategooriate nominendiks 52. Grammy auhindadele.
Kirjutamine ja areng
Rääkides albumi pealkirjast ja kontseptsioonist, põhjendas Gaga: ""The Fame" on sellest, kuidas igaüks saab tunda end kuulsana. [...] Popkultuur on kunst. See ei tee sind lahedaks, kui sa vihkad popkultuuri, seega ma võtsin selle omaks ja te kuulete sellest terves albumis. Aga see on jagatav kuulsus. Ma tahan kutsuda teid kõiki peole. Ma tahan, et inimesed saaksid osa sellest elustiilist."
Intervjuus Briti MTV-le märkis Gaga, et ta on töötanud selle albumi kallal kaks ja pool aastat. Ning pool albumist valmis 2008. aasta jaanuari esimesel nädalal. Lisaks sõnade kirjutamisele on Gaga töötanud koos RedOne'iga ka viiside ja süntesaatoritausta kallal.
Gaga sõnul on albumi esimene singel "Just Dance" rõõmuküllane laul, mis läheb eelkõige peale inimestele, kes läbivad parajasti elus raskeid aegu.
Laul "LoveGame" oli inspireeritud ühes ööklubis tekkinud seksuaalsest ihast võõra mehe vastu, kellele ta ütles "I wanna ride on your disco stick" ("Ma tahan ratsutada su diskopulgal"). Ta kirjutas laulu selle situatsiooni põhjal valmis nelja minutiga.
Laulule "Paparazzi" vastab mitu tähendust või tagamõtet. Oma intervjuus about.com'ile väitis Gaga, et see laul on inspireeritud tema katsumustest ja näljast kuulsuse ning armastuse vastu. Tegu on armastuslauluga, mis räägib meedia ahvatlemisest ja küsib, kas keegi saab omada korraga kuulsust ja armastust.
"Poker Face" oli inspireeritud Gaga poiss-sõpradest, kes nautisid hasartmänge ning lisaks rääkis tema isiklikest biseksuaalsusest tulenevatest kogemustest; mehega vahekorras olles tekkinud fantaasiatest naiste vastu. "Boys, Boys, Boys" oli inspireeritud sarnase nimega Motley Crue laulust "Girls, Girls, Girls". Gaga põhjendas seda, et tahtis luua loost naiste versiooni, mis meeldiks ka rokkaritele. "Beautiful, Dirty, Rich" võttis kokku tema eneseleidmise aja; elu New Yorgi kaguosas, narkootikumid ja peod. "Eh, Eh (Nothing Else I Can Say)" rääkis lahkuminemisest ning kellegi uue leidmisest. "Brown Eyes" oli inspireeritud bändist Queen. Gaga sõnul on selle näol tegemist kõige enam haavatanud sisuga laul terves albumis.
Oma intervjuus MTV-ga, püüdis Gaga rohkem selgeks teha selle, mis on albumi idee, mis teda inspireeris ja millised visioonid tal olid seoses albumiga. Ta uskus, et kõige tähtsam asi, mis puudub kaasaegses popmuusikas on kombinatsioon artisti visuaalsest kuvandist ja muusikast. Gaga, kes toob oma esinemistesse alati palju teatraalsust, lootis et inimesed märkavad tema esinemiskunsti, mida ta püüdis taas rahva ette tuua selle albumiga.