cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eduard Terras
Eduard Terras (25. aprill (vkj)/ 7. mai 1871 Varnja, Kodavere kihelkond – 14. november (vkj)/ 26. november 1917 Tarvastu, Viljandimaa) oli eesti vaimulik.
Lõpetas Tartus gümnaasiumi. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1890–1899. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Fraternitas Estica liige. Oli prooviaastal Tarvastu Peetri koguduses, Mihkel Jürmanni juures. Ordineeriti 19. detsembril 1899 Tartus õpetajaks.
Oli aastatel 1907–1913 Riia Jakobi eesti koguduse õpetaja. Lisaks oli ta veel vanglavaimulik. Vabastati ametist tervislikel põhjustel.
Elas seejärel Tarvastu pastoraadis. Suri 14. novembril 1917 (vkj) (kell 10 õhtul) Tarvastu pastoraadis.
Pikva mõis
pisi|Pikva mõis Pikva mõis (saksa keeles Pickwa) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval asuvad endise mõisa hooned Anija vallas Pikva küla territooriumil.
Ajalugu
Esmamainitud on mõisa karjamõisana 18. sajandi alguses. Iseseisvaks rüütlimõisaks sai Pikva mõis 1858. aastal, mil nii Pikva kui ka Alavere kuulusid von Ungern-Sternbergide aadliperekonnale. 1850. aastal valmis mõisa historitsistlik peahoone, mis on otstest ühekorruseline, keskelt aga kahekorruseline. 1875. aastal läks mõis Wolter Baron Stackelbergi omandusse; alates 1887. aastast kuni 1919. aasta võõrandamiseni aga Robert Georg Turmannile.
Aastatel 1920–1972 tegutses mõisas kool.
Mõisa peahoonele lisaks on säilinud mõned kõrvalhooned, näiteks ait, valitsejamaja, tall-tõllakuur jms.
Tänapäev
Alates 1998. aastast on Pikva mõisa hoonete omanik endine Eesti Muinsuskaitse Ümarlaua esimees soomlane Mika Orava. Mika Orava eestvedamisel päästeti lammutamisest Pikva Miikaeli kabel, mis asub nüüd Pikva mõisas. Pikva mõisas on säilinud kolm ahju, mis mõisahärra jutu järgi olevat olnud kaetud 13 värvikihiga. Fuajees, suures saalis ja salongis on säilinud ka laemaalingud. Laemaalinguid aitasid taastada kunstitudengid.
Dagda piirkond
Dagda piirkond oli 1. järgu haldusüksus Lätis Latgales. Piirnes kagus Valgevenega.
¡Allá tú!
pisi "¡Allá tú!" on telesaatesarja "Miljoenenjacht" (Eestis "Võta või jäta") Hispaania versioon. Seda näitas 2004–2008 Telecinco ja 2011. aastast näitab seda Cuatro.
Dagda piirkond
Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Dagda piirkonna elanikest lätlasi 61,07%, venelasi 25,64%, valgevenelasi 7,26%, poolakaid 3,55% ja teistest rahvustest inimesi 2,48%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Dagda linnast ja 10 vallast. 2021. aastal liideti Dagda piirkond Krāslava piirkonnaga.
Lohu tänav
Lohu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Lohu tänav sai nime 14. veebruaril 1958.
Romeo ja Julia (Itaalia film 1908)
"Romeo ja Julia" on William Shakespeare'i näidendi "Romeo ja Julia" alusel Itaalias 1908. aastal valminud tummfilm. Peaosades olid Mario Caserini (Romeo) ja Maria Caserini (Julia).
Rjažsk
Rjažsk on linn Venemaal Rjazani oblastis, Rjažski rajooni keskus. Asub Hupta jõe ääres, 117 km Rjazanist lõuna pool.
Linna elanike arv 1989. aastal oli 27 217 ja 2020. aasta alguses 20 936.
Rjažski peamine tööstusharu on toiduainetetööstus. Linnas toodetakse ka ümbrikke.
Lauka tänav
Lauka tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Lauka tänav sai nime 16. mail 1952.
Krabi mõis
Krabi mõis (saksa keeles Schönangern) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal.
Matteuse passioon
pisi|Bachi omakäelise "Matteuse passiooni" noodi tiitelleht "Matteuse passioon" (Matthäus-Passion) on Johann Sebastian Bachi 1727. aastal valminud vaimulik oratoorium soolohäältele, topeltkoosseisus koorile ja orkestrile, oopusenumbriga BWV 244. Teose libreto kirjutas Picander (Christian Friedrich Henrici). Teose pealkiri "Matteuse passioon" tähendab, et selle sisuks on Jeesuse Kristuse kannatuslugu (passioon) nii, nagu see on esitatud Uues Testamendis Matteuse evangeeliumis.
Teose teksti aluseks võttis Bach luterlasena Matteuse evangeeliumi peatükid 26 ja 27 Martin Lutheri saksakeelses piiblitõlkes. "Matteuse passiooni" peetakse kogu maailma vaimuliku muusika üheks suurimaks meistriteoseks. Teose algne ladinakeelne pealkiri "Passio Domini nostri J. C. secundum Evangelistam Matthæum" on tõlkes "Meie Issanda J[eesuse] K[ristuse] kannatuslugu evangelist Matteuse järgi".
Ehkki üldiselt arvatakse, et Bach kirjutas kokku viis passiooni, on "Matteuse passioon" üks kahest säilinust. Esimest neist, "Johannese passiooni", esitati esmakordselt 1724. aastal. "Matteuse passiooni" esmaesitus toimus arvatavasti 11. aprillil 1727 Leipzigi Tooma kirikus. Järgnevalt esitati seda 15. aprillil 1729, 30. märtsil 1736 ja 23. märtsil 1742. Seejärel muutis Bach teost millalgi 1743. ja 1746. aasta vahel.
Krabi mõis
Mõisa omanikud olid Rosenid.
Amasoonase viktooria
Amasoonase viktooria (Victoria amazonica) on vesiroosiliste sugukonda viktooria perekonda kuuluv mitmeaastane veetaim.
Taime kuni 40 cm läbimõõduga valged või roosakad õied avanevad ainult öösiti ning õitsevad lühikest aega. Pärast õitsemist vajub õis vee alla, kus valmivad seemned. Lehed võivad olla kuni 3 m laiused, kanda kuni 45 kg raskust ja on vee pinnal püsimiseks erilise soonilisusega alaküljel.
Valentinianus I
pisi|Solidus Valentianus I valitsusajast. Valentinianus I (täisnimega Flavius Valentinianus Augustus; 321 Cibalae (Vinkovci) – 17. november 375) oli Vana-Rooma keiser 364. aastast kuni oma surmani. Ta oli väejuhi Gratianus vanema Pannoonias sündinud poeg. Ta teenis Julianuse ja Jovianuse ajal pretoriaanide kaardiväes. Pärast Jovianuse surma valis sõjavägi Valentinianuse uueks keisriks. Valentinianus nimetas oma venna Valensi kaasvalitsejaks ja andis tema valitsuse alla riigi idaosa. Valensist sai Ida-Rooma keiser ja Valentinianus I-st Lääne-Rooma keiser.
Ta valitses alguses Mediolanumist (Milano), kuid asus 365. aastal Pariisi, kust juhtis sõjakäiku alemannide vastu. 367 saavutas ta Soliciniumi lahingus otsustava võidu alemannide üle. 368. aastal saatis ta Theodosiuse Britanniasse maha suruma seal mässama hakanud hõime.
373 tungisid kvaadid Pannooniasse ja keiser suundus 374. aastal suure sõjaväega Illüüriasse nende vastu. Ta sai insuldi kohtumisel Brigetios (Szőny) kvaadide saadkutega ning suri.
Antrakt
Antrakt (prantsuse keeles entracte 'vaatuste vahel' < entre 'vahel' + acte 'vaatus') on vaheaeg või vahepala näidendi, ooperi või balleti kahe vaatuse vahel, ka kontserdi kahe osa vahel.
Kalwang
Kalwang on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leobeni ringkonnas.
thumb|upright|none|St. Oswaldi kihelkonnakirik
Josef Durdík
pisi|Josef Durdík Josef Durdík (15. oktoober 1837, Hořice – 30. juuni 1902, Praha) oli tšehhi filosoof, psühholoog, esteetik, tõlkija, kirjanduskriitik ja Tšehhi Maapäeva liige.
1880. aastast oli Durdík Praha tšehhi ülikooli professor. Ta alustas Johann Friedrich Herbarti koolkonna liikmena ja kirjutas rea töid, nagu "Üldine esteetika" (1875), "Poeetika" (1881), "Kaasaegse filosoofia ajalugu" (1887) jm. Durdík on tuntud Newtoni-uurijana, samuti andis ta suure panuse tšehhikeelse filosoofiaterminoloogia loomisse. Tema filosoofia oli eklektiline, kuid õppejõuna oli tal ulatuslik mõju. Durdík kirjutas ka näidendeid, kuid erilise eduta.
Dana Vespoli
Dana Vespoli (sündinud 22. septembril 1972) on Tai päritolu Ameerika Ühendriikide pornonäitleja ja pornofilmide režissöör, kes elab San Franciscos. Õppis Cyrus Millsi kolledžis (Mills College, Oakland), mille lõpetas bakalaureusekraadiga komparativistikas. Aastatel 2005–2012 oli ta abielus Manuel Ferraraga.
Haustor
Haustor (< ladina sõnast haustor 'ammutaja') ehk imitoru on parasiitseene või -taime osa, mis tungib peremehe kudedesse ja omastab temalt toitaineid.
Premier League (Malta)
Premier League on Malta jalgpalli kõrgeim liiga. Liigas mängib 12 klubi.
Kõige enam kordi on tulnud Malta meistriks Sliema Wanderers ja Floriana (mõlemal 26 võitu), järgnevad 25 võiduga Valletta ja 12 võiduga Hibernians.
Klubid
Hooajal 2021–22 mängivad liigas järgmised klubid:
Viktorija Čmilytė-Nielsen
pisi| Viktorija Čmilytė (2013) pisi| Viktorija Čmilytė (2008)
Viktorija Čmilytė-Nielsen (sündinud 6. augustil 1983 Šiauliais) on Leedu maletaja ja poliitik, rahvusvaheline suurmeister (2010).
Ta on alates 2019. aastast erakonna Leedu Vabariigi Liberaalide Liikumine esimees ja Leedu Seimi liige aastast 2015.
Alates 13. novembrist 2020 on ta Leedu Seimi esimees.
Males võitis Čmilytė 2000. ja 2005. aastal Leedu meistrivõistlused, võisteldes koos meesmaletajatega. Ta tuli 2011. aastal Thbilisis Euroopa naiste malemeistriks. Lisaks on ta Euroopa meistrivõistlustelt võitnud kolm hõbemedalit (2003, 2008, 2010).
Ta mängis naiste maailmameistrivõistlustel. 2000. aastal MM-i turniiril New Delhis võitis ta avaringis Hoang Thanh Trangi, jõudis kaheksandikfinaali, kus kaotas Alisa Marićle. 2004. aastal MM-i turniiril Elistas võitis ta avaringis Harika Dronavallit, teises ringis Aleksandra Kostenjukki ja kaheksandikfinaalis Pia Cramlingut, kuid kaotas veerandfinaalis Maia Tšiburdanidzele. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis võitis Čmilytė kaheksandikfinaalis Kostenjukki ja veerandfinaalis Tšiburdanidzet. Poolfinaalis kaotas ta Alissa Galljamovale. 2010. aastal MM-i turniiril Antakyas jõudis ta kaheksandikfinaali, kus kaotas Almira Skripchenkole. 2012. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis saita turniiritabelis 7. asetuse, kuid kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis sai ta turniiritabelis 4. asetuse, jõudis kaheksandikfinaali, kus kaotas Meri Arabidzele.
Čmilytė mängis Tallinnas rahvusvahelisel kiirmaleturniiril Meenutades Paul Kerest naisteturniiril, kus sai kaks esikohta (2001. ja koos Ilze Bērziņaga 2008. aastal).
Ta sai FIDE-lt 1998. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1999. aastal naiste suurmeistri, 2001. aastal rahvusvahelise meistri ja 2010. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Nukuke
"Nukuke" on Tiiu 1990. aastatel esitatud hittlugu. Ta avaldati 1996. aasta Tiiu sooloalbumil "Magusad huuled". Laulu peetakse 1990. aastate eesti diskomuusika (päkapikudisko) eredaks stiilinäiteks. Tuntud on ka laulu parodeerimine Koit Toome esituses saatesarjas "Su nägu kõlab tuttavalt".
Laulu viisi kirjutas Ivar Must ja sõnad Valli Ojavere.
Ladybrand
Ladybrand on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Thabo Mofutsanyana ringkonnas, Mantsopa valla halduskeskus. Linn asub Lesotho piirist ligikaudu 4 kilomeetri kaugusel.
Ladybrand on asutatud 1867. aastal. Linn on saanud nime Oranje Vaba Riigi presidendi Johannes Brand abikaasa Catharina Brandi auks.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ladybrandi elanikest mustanahalisi aafriklasi 88,4%, valgeid 6,8%, värvilisi 3,1%, India või Aasia päritolu inimesi 0,9% ja teisi 0,7%. Sotho keelt pidas emakeeleks 81,2% inimesi, afrikaani keelt 8,5%, inglise keelt 5,9%, viipekeelt 1,3% ja teisi keeli 3,1%.
Natalija Makarova
pisi|240px|Natalija Makarova (1971)
Eesti keelenõukogu
Aastast 2005 on nõukogu esimees Birute Klaas-Lang.
Natalija Makarova
Pärast Leningradi koreograafiakooli lõpetamist 1959. aastal töötas Makarova Kirovi-nimelises Leningradi Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris, kus sai juhtivaks balletisolistiks.
Läänes
Detsembris 1970 sai Makarova Ameerika Balletiteatri esitantsijaks. 1972. aastal oli ta Londoni Kuningliku Balleti külalissolist, alates 1974. aastast sai ta London Festival Ballet' alaliseks külalalissolistiks.
Detsembris 1982 mängis Makarova peaosa Broadway teatris etendunud Richard Rodgersi muusikalis "On Your Toes" (George Balanchine'i koreograafia).
1989. aastal külastas Makarova Leningradi, kus esitas oma kunagisel kodulaval mitu fragmenti John Cranko balletist "Onegin".
Natalija Makarova elab USA-s, kus tegeleb koreograafia ja heategevusega.
Aruvälja rahvamaja
2016. aastal hoone lammutati ja samasse kohta ehitati Aruvälja külakeskus, kuhu kolis ka Aruvälja rahvamaja.
Arnold Häusler
Arnold Häusler (9. aprill 1871 Läti – ?) oli eesti vaimulik Lätis.
Häusler sooritas algkooliõpetaja eksami ja Riias kirikuõpetaja eksami.
Oli kolm aastat Eestis ja neli aastat Venemaal kooliõpetaja. Pidas eesti-, saksa- ja lätikeelseid jumalateenistusi. Siirdus aastal 1899 Riia linna misjonitööle, oli Riia läti ja saksa koguduste diakon. Ordineeriti aastal 1923 piiskop Kārlis Irbe poolt kirikuõpetajaks.
Oli aastatel 1923–1938 Riia eesti koguduse õpetaja. Oli ka liivi koguduse hooldajaõpetaja Irēs ning andis välja esimesed liivikeelsed jõululauludega laululehed. Ta oli Riia eesti algkooli asutamisest saadik sealne usuõpetaja. Ta võttis osa Riia Eesti Haridus- ja abiandmisseltsi tegevusest, oli vahepeal selle esimees.
Ta on kirikulaulude "Mul rõõm on tulle pühakotta" ja "Tänu, kiitust, Issand, Sulle toome" sõnade autor.
Külmallika põik
<mapframe latitude="59.390741" longitude="24.655895" zoom="16" width="250" height="250" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": { "stroke": "#fc0303", "stroke-width": 3, },     "geometry": { "type": "LineString", "coordinates": [ [           24.655391,            59.390498          ],          [            24.656104,            59.390765          ],          [            24.656491,            59.390981          ]        ]      }    }  ] } Külmallika põik on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Vassili Surikov (jõelaev)
Vassili Surikov (vene keeles Василий Суриков) on neljatekiline, esimene Vassili Surikov-klassi (projekt Q-040A) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud laevatehases Österreichische Schiffswerften AG Korneuburgis 1975. aastal. Laev sai nime vene maalikunstniku Vassili Surikovi auks.
Aastail 1973–1983 tellis NSVLi valitsus nafta müügist teenitud dollarite eest seninägematu mugavusastmega kõrgeima äriklassi jõereisilaevu kapitalistlikult välismaalt, märgatavalt uhkemaid kui SDV-projekt-588 ning Tšehhoslovakkia-projekt 26-37. Kiil pandi laevale tehasenumbriga K706 Austrias Korneuburgis laevatehases Österreichische Schiffswerften AG (ÖSWAG) ning laev lasti vette ja anti Moskva jõelaevandusele üle 1975. aastal.
Laeva moderniseeriti tublisti 2007. aastal.
Mosturflot kasutab 2012. aastal Vassili Surikovi Venemaa jõgedel sõitudeks Neeva ja Volga-äärsete linnade vahet – kruiisiliinil Peterburi-Moskva.
Eisenerz
Eisenerz ([ˈaɪ̯zn̩ˌʔeːɐ̯t͡s]; "Rauamaak") on turuplats ja vana kaevanduslinn (Stadt) Austrias Steiermargi liidumaal, piki raudteed 109 km Grazis loodes. See asub sügavas Erzbachi orus, mida domineerivad idas Pfaffenstein (1871 m), läänes Kaiserschild (2084 m) ja lõunas Erzberg (1465 m). Seal asub keskaegne kindluskirik, gooti stiilis ehitis, mille rajas 13. sajandil Rudolf von Habsburg ja mis ehitati 16. sajandil ümber.
thumb|left|Eisenerz koos Erzbergiga thumb|left|Leopoldsteini järv
Möödunud sajandi vahetusel andis Erzberg ('maagimägi') nii rikkalikku maaki, et seda kaevandati suvekuudel vabas õhus nagu kivi. On dokumentaalseid tõendeid kaevanduste töötamise kohta juba 12. sajandil. Nad andsid tööd kahele-kolmele tuhandele kätepaarile suviti ja umbes poole vähemale talviti ning andsid umbes 800 000 tonni rauda aastas. Teise maailmasõja ajal asus siin Mauthauseni koonduslaagri all-laager. See andis kohalikule tööstusele orjatööjõudu. Eisenerzi ühendas kaevandustega Erzbergi raudtee, 23 km pikkune julge inseneritöö, mis oli ehitatud Abti hammaslattsüsteemile. See läbis pastoraalse maastiku, enne kui laskus Vordernbergi, Erzbergi lõunaküljel asuvasse rauakaubanduse keskusse. Eisenerzil oli siis veel kakskümmend viis ahju, mis tootsid kvaliteetset rauda ja eriti terast. Tänapäeval toimuvad Erzbergil motokrossivõistlused, mida nimetatakse Erzbergi rodeoks.
Eisenerzis asub ka sõltumatu plaadifirma Napalm Records, mis on keskendunud peamiselt heavy metal 'ile ja hard rock 'ile. Ettevõte asutati 1992. aastal Eisenerzis, kuid sellest on saanud metallimaastikul silmapaistev kaubamärk ning täna on sellel harukontorid Berliinis ja New Yorgis.
Mõne kilomeetri kaugusel Eisenerzist loodes seisab Leopoldsteini loss ja selle lähedal on Leopoldsteini järv. See tumerohelise veega 618 m kõrgusel ja igast küljest kõrgete tippudega ümbritsetud järv ei ole suur ja selle sügavus on 30 m.
Ajalugu
Eisenerzis oli vase sulatamine 15.-13. sajandil eKr üks peamisi tegevusalasid.
Orsell
Orsell (prantsuse keeles orseille) on Roccella perekonna samblikest fermentatiivse käärimise teel saadav värvaine. Värvus on purpurja tooniga erk punane.
Nimetusest
Värvaine nimetus tuleb sambliku nimetusest (vanaprantsuse orchel, katalaani orxella ) ja käis algselt rannikul eluneva Roccella perekonna samblikest saadava värvaine kohta, kuid 19. sajandi lõpuks nimetati orselliks kõiki värvaineid, mida saadi samblikest, ja eristati neid täiendsõnade abil - tõeline orsell oli saksa keeles canarische Orseille või Kräuterorseille, prantsuse keeles orseille d'herbe, orseille de mer või orseille des iles 'mereorsell', 'saarte orsell', parell oli saksa keeles Erdorseille, prantsuse keeles orseille de terre 'maaorsell', orseille d'Auvergne 'Auvergne'i orsell' või orseille de Lyon, ja cudbear kandis prantsuse keeles nime orseille d'Ecosse 'šoti orsell'.
Saamine
Vanim orselli lähteaine on arvatavasti Lõuna-Euroopas levinud samblikuliik Roccella tinctoria, mille kasvukoht on Vahemere rannikul. Antiikajal oli orsell purpurtigudest saadava purpurvärvi kõrval üks kallimaid värvaineid, seda mainib juba Theophrastos. 4. sajandil värvaine kasutamine vähenes märgatavalt ja üks seletusi selle kohta on, et samblik ei jõudnud oma kasvukohtades taastuda.
Orselli tootmiseks peenestati samblik ja lasti sel mõnest päevast kuni mitme kuuni liguneda lahjendatud ammoniaagis või uriinis, et moodustuks värvaine ortseiin (värvainete indeksis C.I. Natural Red 28). 14. sajandil jõudis orselli valmistamise oskus Idamaadest Vahemere maadesse. Samblikest orselli tootmise kõrvalsaadus on lakmus.
Näiteid ajaloost
Maailma üks vanimaid illustreeritud raamatuid, 5.–6. sajandist pärit ja praegu Rossanos asuv codex purpureus on kirjutatud purpurpärgamendile. Pikka aega arvati, et pärgament on värvitud Tüürose purpuriga, kui 2016. aastal selgitati välja, et värv ei sisalda bromiini, sisaldab aga ortseiini ja seega on tegemist orselliga.
Orselliga on värvitud lõngu 16.–17. sajandi gobeläänide jaoks. Kuigi juba siis teati orselli vähesest värvikindlusest, kasutati seda siiski väga palju kaunite värvitoonide pärast. Nüüdseks on vaipade esialgne toredus kadunud või kadumas.
Venemaal kasutati orselli alates 17.–20. sajandini villa ja siidi värvimiseks.
Roseau maakond
Roseau maakond (Roseau County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Maakonna halduskeskus on Roseau.
Ajalugu
Maakond moodustati 1894. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 15 629.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Käendusleping
Käendusleping on leping, mis reguleerib võlaõiguslikku käendussuhet.
Võlaõigusseaduse (VÕS) § 142 järgi kohustub käendaja käenduslepingu alusel vastutama võlausaldaja ees kolmanda isiku ehk põhivõlglase kohustuste täitmise eest. Samuti võib VÕSi § 142 järgi olla käendus piiritletud kindla summa, tähtaja või muu tingimusega. Leping kehtib sõltumata käendaja ja võlgniku omavahelistest suhetest.
Käenduslepingu kasutamise eesmärgid
Lepingupooltel on käendusega seoses erinevad eesmärgid. Võlausaldaja peamine eesmärk on anda maksejõulistele füüsilistele ja juriidilistele isikutele laen võimalikult riskivabalt Võlausaldajad kasutavad selle tagamiseks näiteks tagatist või käenduse puhul käendaja maksevõimet.
Võrreldes tagatislaenudega ei ole Eestis käendusega antud laenude hulk väga suur. Üldjuhul kasutatakse käenduslepinguid õppelaenude tagamiseks, täpsemalt ligi 98% kõigist õppelaenudest on tagatud käenduslepinguga. Võlausaldaja eesmärk seoses käendusega on ka fakt, et üldjuhul on käendajal isiklik suhe põhivõlglasega, mis tõenäoliselt tagab olukorra kus põhivõlgniku finantskäitumine on vastutustundlikum. Laenuvõtja ehk põhivõlgniku eesmärk on saada odavat laenu ja varalise tagatise puudumisel on käendus tema jaoks ainuke valik. Käendaja jaoks on käendusleping risk, ja kuna tavaliselt antakse see lähedasele inimesele, siis võib käendaja eesmärgiks pidada isiklikke igapäevaseid vajadusi, nt võib ära mainida õpingute finantseerimise.
Norra politseiteenistus
pisi|300px|Norra maanteepolitseinikud Norra politseiteenistus (norra Politi- og lensmannsetaten) on Norra justiits- ja politseiministeeriumi alluvuses olev politseiorganisatsioon. Politseiteenistuses töötab 13 000 inimest, kellest 8000 on politseinikud. Peale politseiülesannete vastutab teenistus ka piirivalve, päästeoperatsioonide, terrorismivastase võitluse, kinnipeetavate transpordi, maanteede liiklusjärelevalve ja kriminaaljuurdluste menetlemise eest.
Norra on jaotatud 27 politseipiirkonnaks. Iga piirkonda juhib politseiülem ja politseijaoskonnad asuvad linnades. Maapiirkondades asuvad lensmanide bürood, mida juhivad lensmanid. 2009. aastal oli Norras 68 politseijaoskonda ja 301 lensmani bürood. Norra politseinikud pole patrullis olles relvastatud, aga igaks juhuks on politseiautodes luku taga Heckler & Koch MP5 automaadid ja Heckler & Koch P30 püstolid. Relva kasutamiseks peab enne küsima loa politseiülemalt.
Mitmete ülesannete eest vastutab Oslo politsei. Näiteks on Oslo politseil kaks helikopterit ja Oslo politsei koosseisus on ka Delta, läbirääkimisüksus ja märulipolitsei.
Struktuur
pisi|300px|Norra politseiauto Oslos pisi|300px|Norra politseikopter Oslo kesklinnas asuv Norra Riiklik Politseidirektoraat on Norra politseiteenistuse keskasutus. Direktoraat vastutab politsei allasutuste ja politseipiirkondade juhtimise ja järelevalve eest ning toetab nende tegevust. Seda juhib alates 2012. aastast riiklik politseikomissar Odd Reidar Humlegård.
Politseijaoskondade suurus sõltub teeninduspiirkonnast. Näiteks Oslo politseis töötab 2500 inimest ja teeninduspiirkonnas elab 570 000 inimest, samas kui Ida-Finnmargi politseis töötab 160 inimest ja teeninduspiirkonnas elab 30 000 inimest.
Kõigis politseipiirkondades on kiirreageerimisüksused relvastatud ja ohtlike operatsioonide jaoks ja K-9 rühmad narko- ja päästeoperatsioonide jaoks. Lisaks on nad varustatud kaatritega, et valvata korda rannikumeres ja valitud järvedel. Veepolitsei keskendub peamiselt purjus juhtidele, kiiruseületamisetele ja keskkonnajärelevalvele.
Jurisdiktsioon ja võimekus
Politseiteenistus on detsentraliseeritud, aga poliitilise järelevalve all. Politseiniku õigused ja kohustused sätestavad mitmed seadused. Politseinikke saavad appi kutsuda mitmed avalikud asutused ja politsei saab oma töös abi paluda mitmetelt asutustelt. Politsei vastutab ka terroritõrje eest, kui Norra pole sõjalise rünnaku all.
Varustus
Alates 2011. aastast on politseiautodeks nelikveolised ja automaatkäigukastiga Volkswagen Passatid. Transpordiautodeks kasutatakse Mercedes-Benz Vitosid ja Mercedes-Benz Sprintereid. Teenistusel on ka kaks Eurocopter EC135 tüüpi kopterit, mis asuvad alaliselt Gardermoeni lennujaamas. Lisaks on Deltal vajadusel kasutada õhujõudude Bell 412 kopterid.
Politsei kasutab kaht tüüpi vormi, mis on enamjaolt musta värvi ja helesiniste särkidega. I tüüp on politseinikele, kes teevad enamasti kontoritööd ja II tüüp inimestele, kes töötavad peamiselt õues. Mõlemal tüübil on talvine ja suvine vorm.
Norra politseinikud pole patrullis olles relvastatud, aga igaks juhuks on politseiautodes luku taga Heckler & Koch MP5 automaadid ja Heckler & Koch P30 püstolid. Relva kasutamiseks peab enne küsima loa politseiülemalt või tema määratud inimeselt. Norra politsei ei kasuta tasereid.
Peale selle, et politseiraadioga ei saa ühendust kiirabi ja päästeteenistuse sagedustega, on politsei raadioside krüpteerimata, mis tähendab, et politseinikud peavad tundlikku infot edastama mobiiltelefonide abil.
Kammern im Liesingtal
Kammern im Liesingtal on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leobeni ringkonnas.
thumb|left|
Kammern im Liesingtal asub Liesingi orus Kirde-Steiermargis, Ülem-Steiermargi keskosas.
thumb|240x240px|Madalam org thumb|left|Kihelkonnakirik
Albert Engström
pisi|Albert Engström Albert Laurentius Johannes Engström (12. mai 1869, Lönneberga kihelkond – 16. november 1940, Stockholm) oli rootsi kunstnik, karikaturist ja vestekirjanik, alates 1922. aastast Rootsi Akadeemia liige.
Eesti keeles on ilmunud tema teosed "Anders Zorni elu" (Loomingu Raamatukogu 27–29, 2017, tõlkinud Anu Saluäär, sisaldab ka vestet "Odensholm"), "Moskoviidid" (Loomingu Raamatukogu 14-15, 2020, tõlkinud Anu Saluäär) ning veste "Reval" (Looming, 10, 2016, lk 1429–1432, tõlkinud Anu Saluäär).
Gabriel Horn
Vabahärra Gabriel Horn (1671-1705) oli Rootsi sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas ja juhatas Liivimaa aadlilipkonda.
Elulugu
Gabriel Horn sündis 1671. aasta 24. detsembril Evert Horni ja Marta Oxenstierna perekonda.
1682. aastal õppis ta Uppsalas, kuid liitus hiljem ihukaitseväega. Kuni 1698. aastani oli ta major Lewenhaupti Rootsi rügemendis, mis asus Hollandis.
1700. aastal sai ta Upplandi tragunirügemedi ülemaks ning 1701. aastal ooberstleitnandiks.
1702. aastal määrati ta ooberstina Liivimaa aadlilipkonna ülemaks, ametisse kinnitati ta alles 1704. aastal.
1705. aasta 16. juulil toimunud Gemauerthofi lahinugu ajal Gabriel Horn uppus. Abikaasat ega lapsi tal polnud.
19. sajandi muusika
19. sajandi muusika on muusika 19. sajandil.
19. sajandi muusikaelu
19. sajandi muusikaelu ja muusikast mõtlemist mõjutasid järgmised asjaolud:
19. sajandil toimus muusikaelu endiselt kirikutes, ooperiteatrites ja ülikute paleedes. Seoses kodanluse majandusliku ja poliitilise tugevnemisega tekkis aga järjest enam muusikaühinguid, mis ehitasid suuri kontserdisaale sümfooniliste ja vokaalsümfooniliste suurvormide ettekandmiseks. Kodanliku muusikaelu keskustena hakkasid järjest enam tooni andma salongid, kus kõlas nii instrumentaal- kui ka vokaalkammermuusika.
19. sajandi muusikaelu suuremate rahvusvaheliste keskustena tõusid esile
19. sajand oli suure muusikalise arengu ajaks ka mitmetele Ida-Euroopa ja Skandinaavia riikidele. Oma rahvamuusika kogumine ja kasutamine tõi kaasa professionaalse rahvusliku heliloomingu tekke ja rahvusromantismi. Põhiliselt saksa muusika eeskujul hakati looma nii sümfoonilist muusikat, kammermuusikat kui ka oopereid.
19. sajandi muusikastiilid
Muusikaajaloos nimetatakse 19. sajandit romantismiajastuks. See on viimane ühe muusikastiili järgi nime saanud ajastu, kuna juba alates 20. sajandist valitseb muusikas nii suur muusikastiilide ja väljendusvahendite paljus, et neid ühendav nimetus puudub. Ka 19. sajandist on tegelikult ebatäpne rääkida kui ainult romantismiajastust, sest romantism oli siis vaid üks paljudest muusikastiilidest.
Romantismi valitsevat asendit muusikas kindlustas 19. sajandil jõuliselt arenev muusikakriitika, milles andsid tooni mitmed romantilised heliloojad, nagu näiteks Robert Schumann. Muusikakriitika kujundas tolleaegse publiku esteetilisi arusaamu sellest, milline on kvaliteetne muusika ja millises suunas peaks muusika areng kulgema. Selline positsioon eeldas, et mitte kõiki muusikateoseid ei peetud kvaliteetseks. Tihti vägagi teravaks muutunud avalikes diskussioonides vastandati meistreid, kelle hulka kuulusid näiteks viini klassikud ja n-ö kohalikke heliloojaid (nn väikemeistreid, sks. k. Kleinmeister). Samuti kõrvutati võrdlevalt kõrgetasemelist avalikku kontserdielu ja asjaarmatajate kodust musitseerimist. Romantismiajastu üheks tunnuseks on ka geeniusekultus, mis mõjutab meie kontserdielu, traditsioone ja hoiakuid tänaseni.
19. sajandi muudeks muusikastiilideks olid näiteks biidermeier, realism, historitsism ja rahvusromantism.
Romantism
Kuna romantismi peetakse 19. sajandi valitsevaks muusikastiiliks, siis räägitakse ka romantismiajastust, mis jaotus vararomantismiks, kõrgromantismiks ja hilisromantismiks.
Romantilist muusikat iseloomustab rõhutatud tundelisus, klassikaliste vormiskeemide rikkumine, harmoonia muutumine keerukamaks ning muusika programmiline sidumine muusikaväliste ideedega.
Romantilise muusika uued vajadused kutsusid esile muudatusi ka muusikainstrumentide ehituses ja sümfooniaorkestri koosseisus. Orkestratsioon muutus ühest küljest detailirohkemaks ja värvikirevamaks (nt tänu Hector Berliozi orkestratsiooniuuendustele sajandi esimeses pooles) ning teisest küljest järjest massiivsemaks ja võimsamat kuulamismuljet pakkuvaks (alustades Ludwig van Beethoveni 9. sümfoonias koori lisamisega sajandil algul – edaspidi jätkasid ka teised sümfonistid suurematele koosseisudele kirjutamist – kuni Anton Bruckneri ja Gustav Mahleri hiigelkoosseisudes sümfooniateni sajandi teises pooles).
Seoses 19. sajandil üldise huvi tõusuga rahvakultuuri vastu hakkasid ka romantilised heliloojad oma muusikas kasutama rahvamuusikat, mis viis realismi ja rahvusromantismi tekkeni.
Romantikute suur huvi vanamuusika vastu tõi kaasa möödaniku heliloojate loomingu taasesitused ja kogutud teoste väljaandmise, mis lõi pinnase historitsismi tekkeks.
Biidermeier
Biidermeier on muusikastiil, mida viljeldi 1815. aastal toimunud Viini kongressi ja 1848. revolutsiooni vahelisel restauratsiooniajal põhiliselt saksa keeleruumis. Biidermeieri heliloojate valdavaks hoiakuks oli austus klassitsismi traditsioonide vastu ning põhiliseks eesmärgiks publiku muusikaline harimine.
Biidermeieri muusikaesteetika esindas kodanlikku muusikamaitset. Oluline oli pidada kinni õigetest muusikažanritest ja -vormidest ning valida igale muusikažanrile õiged muusika väljendusvahendid. Muusikal pidi olema sobiv "toon". Biidermeieri heliloojad pidasid suurimaks eeskujuks Wolfgang Amadeus Mozarti muusikat, mis nende jaoks esindas "ajastu-ülest stiili-ideaali".
Biidermeier esines 19. sajandi esimesel poolel ka saksa kunstis ja kirjanduses.
Realism
Sarnaselt kirjanduse ja maalikunstiga võib ka 19. sajandi muusikas leida klassitsismile ja romantismile vastanduvaid muusikastiile.
Üheks selliseks on realism, mille eesmärgiks ei ole luua mitte ilu, vaid tõde. Selle põhimõtte nimel rikutakse julgelt žanritraditsioone, kaasatakse materjali, mis on olnud senises kunstmuusikas mõeldamatu, matkitakse igapäevakeelt, eiratakse kompositsioonireegleid.
Historitsism
Historitsism on muusikastiil, mida iseloomustab eelmiste ajastute muusikale omase materjali, struktuuri, stiili, kompositsioonimeetodi või esteetika teadlik, eesmärgipärane ja tihti mütologiseeritud kasutamine uues muusikas. Historitsismiga võib käia kaasas ka teooria, et uue muusika või esituspraktika olemuse põhiline määraja on muusika ajalugu. Kuigi ajaloo traditsioonide ülistamist on esinenud ka varem, räägitakse historitsismist muusikas eelkõige 19. ja 20. sajandi kontekstis.
Rahvusromantism
Rahvusromantism on muusikastiil, millel on lisaks romantismi üldistele tunnustele ka konkreetsele rahvusele omased tunnused. Sellisteks tunnusteks võivad olla näiteks rahvamuusikast pärineva meloodia või konkreetse rahvusega seotud mütoloogia kasutamine.
Mõnel maal sündis rahvusromantism osana rahvuslikust vabadusvõitlusest või kultuurilisest ärkamisest. Tihti oli tegu rahvustega, kes olid olnud mõne teise rahvuse poliitilise, majandusliku või kultuurilise ülemvõimu all.
Mõnel maal tekkis rahvusromantism koos romantismiga juba 1800ndate alguses ning mõnel maal alles sada aastat hiljem, 1900ndatel.
Sümfooniline poeem
Uueks žanriks orkestrimuusikas kerkis sümfooniline poeem, üheosaline orkestrile loodud heliteos, mille keskmes on ilukirjandusest, ajaloost tuntud kangelane. Sümfooniline poeem ei ole lihtsalt heliteos, kuulaja peab mõistma selle ümberjutustuse seost kirjandusega. Esimeseks heliloojaks, kes selles žanris hakkas looma teoseid ja saavutas ka edu, peetakse Ungari päritolu heliloojat Ferenc Liszti "Prometheusega". Kuulsaid sümfoonilisi poeeme on loonud ka teised heliloojad, näiteks "1001 öö muinasjuttude" põhjal Nikolai Rimski-Korsakov – "Šeherezade".
Romantiline sümfoonia
Klassitsismi ajal sündinud, ent oma loominguga romantismi ajastusse küündinud helilooja Ludwig van Beethoven jäi veel pikaks ajaks eeskujuks paljudele heliloojatele. Beethoveni viimastes sümfooniates, mida ta on loonud olles peaaegu kurt on kuulda selgelt romantismile omakohaseid stiilivõtteid. Muutused olid toimunud sümfooniatsükli ülesehituses, orkestratsioonis ning pealkirjade panemises.
Esimeseks romantiliseks sümfooniaks peetakse Franz Schuberti "Lõpetama sümfooniat". Teos on loodud 1822. aastal, kuid see leiti alles 1865. aastal helilooja avaldamata käsikirjade hulgast ning samal aastal toimus ka teose esmaettekanne. Teose pealkiri võib olla kuulajale eksitav, sest tegu on siiski lõpetatud kaheosalise teosega. On arvatud, et pealkirjaga oli heliloojal hoopis filosoofiline seos.
Kirjanduslikud motiivid ja poeemid jõudsid ka sümfoonilisse muusikasse ning kasutusele võeti ka mõiste programmiline sümfoonia, mille keskmes oli romantiline kangelane või kirjanduslik teos. Näiteks on loonud Ferenc Liszt "Faust-sümfoonia", võttes aluseks Johann Wolfgang Goethe samanimelise värssdraama #Kirjandus.
Jõõpre rahvamaja
Jõõpre rahvamaja on rahvamaja Pärnu linnas Jõõpre külas.
Rahvamaja asutati 1968.
Gavino Matta
Gavino Matta (9. juuni 1910 Sassari, Sassari provints, Sardiinia maakond – 20. jaanuar 1954 Sassari) oli Itaalia poksija.
Matta oli kokku kolmekordne Itaalia meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) aastatel 1934, 1935 ja 1936.
Matta sai kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) hõbemedali 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Wilhelm Kaiserile (Saksamaa).
Ta sai kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 5. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1937) 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Vilmos Énekesile (Ungari) ning andes 3. koha kohtumises loobumisvõidu Wilhelm Kaiserile (Saksamaa). Et ka Kaiser loobus võistlusest, jäid mõlemad 4. kohale.
Elukutselisena
Matta poksis jaanuarist 1938 kuni juulini 1948 elukutselisena ning pidas kokku 35 kohtumist, millest võitis 24 (neist 6 nokaudiga), kaotas 9 (neist 2 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 2 kohtumist.
Kitsarööpmeline soomusrong nr. 4
'''Kitsarööpmeline soomusrong nr. 4''' oli Eesti Rahvaväe ja Kaitseväe relvastuses olnud kitsarööpmeline soomusrong Eesti Vabadussõjas.
Kitsarööpmelise soomusrongi nr. 4 2. koosseis ehitati 1. maiks 1919 Mõisaküla Raudteetehases.
Audembert
pisi|Audembert'i kirik
Audembert (lääneflaami: Hondsberg) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusvald, u. 23 km Boulogne-sur-Merist põhja pool, teede D238 ja D249 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Kohtupsühholoogiaekspertiis
Kohtupsühholoogilise ekspertiisi käigus hinnatakse näiteks seda, kas tunnistajate ütlused on usaldusväärsused, analüüsitakse isiku käitumist, agressiivsust ja motivatsiooni ning hinnatakse teadlikkust ja teadvustatust konkreetses kuriteo situatsioonis. Kohtupsühholoogilise ekspertiisi käigus selgitatakse välja ka inimpsüühika mõjutused ühiskondlikust teadvusest, mis koosneb personaalsetest vaadetest, ideedest, väärtustest, sotsiaalsetest normidest, talletatud teadmistest, mis on iseloomulikud suuremale sotsiaalsele rühmale.
Eksperdiks sobib erialase haridusega isik, kes on piisava väljaõppega omandanud vastava kvalifikatsiooni ja teadmised. Ekspertiisi käigus kogub ekspert empiirilisi andmeid uuritava isiku kohta ning tuginedes oma teadmistele, mõtestab ta saadud andmeid. Ekspertiisi objektiivsuse tagamiseks tuleb empiirilist materjali põhjalikult analüüsida ja teaduslikult tõlgendada, kus viimase puhul tuleb toetuda praktikas kontrollitud psühholoogiateooriale. Kohtupsühholoogia ekspertiis lõpeb ettekandega ekspertiisi tulemustest, kus otsus ei põhine ainult otsesel uurimistulemusel, vaid kogu toimiku materjalil.
Diferentsvõimendi
pisi| 400px|Transistoridega diferentsvõimendi lihtsaim põhimõtteskeem Diferentsvõimendi on elektroonikas võimendi, millel on kaks sisendit ja kaks väljundit. Niisuguse võimendi lülituses on kaks võimenduselementi (skeemil kaks emitterlülituses bipolaartransistori) ühendatud toitepinge suhtes rööbiti, kusjuures neil on ühine emitteritakisti. Lülitus on seda sümmeetrilisem, mida suurem on emitteritakisti. Et aga siis vastavalt kasvab ka pingelang takistil ja alaneb transistori pinge ning võimendus, kasutatakse takisti asemel püsivooluallikat. Diferentsvõimendi võimendab nii vahelduvpingesignaalide kui ka alalispingesignaalide vahet.
Diferentsvõimendi väljundpinge, mis kujuneb kahe väljundklemmi vahel, on võrdeline sisendpingete erinevusega (diferentsiga):
kus
Kui sisendeile rakenduvad ühesugused pinged, olgu siis alalispinged või samas faasis muutuvad vahelduvpinged, jääb väljundpinge täiesti sümmeetrilise lülituse korral nulliks.
Diferentsvõimendi on iga operatsioonvõimendi sisendis, samuti kasutatakse neid näiteks pingekomparaatorites ja mõõtelülitustes.
Kodanluse diskreetne võlu
"Kodanluse diskreetne võlu" on Luis Buñueli 1972. aasta film.
Film võitis parima võõrkeelse filmi Oscari (1973), ajakiri Time nimetas 2005. aastal filmi 100 parima filmi hulka.
Püsivooluallikas
pisi|220px|Reaalse vooluallika aseskeem pisi|100px|Püsivooluallika tingmärke Püsivooluallikas on elektriahelate teoorias aktiivne kaksklemm (kahe väljekontaktiga ahelalüli), mille genereeritav (tekitatav) vool jääb püsivaks sõltumata temaga ühendatud koormustakistuse suurusest. Seega püsivooluallika vool ei sõltu tema klemmipingest.
Niisugusel ideaalsel vooluallikal on lõpmatult suur sisetakistus. Reaalne vooluallikas stabiliseerib voolu seda paremini, mida suurem on allika sisetakistus Ri temaga rööbitise koormustakistuse RL suhtes.
Randy Meisner
Randall Herman Meisner (8. märts 1946 – 26. juuli 2023) oli Ameerika Ühendriikide muusik, laulja ja laulukirjutaja. Ta oli ansambli Eagles üks asutajaliikmetest aastal 1971.
Kitsarööpa tee
pisi|Kitsarööpa tee
Kitsarööpa tee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu ja Vana-Mustamäe asumis.
Kitsarööpa tee sai nime 14. mail 2014.
Kitsarööpa tee on kergliiklustee, mis on rajatud endise Peeter Suure merekindluse kompleksi kuulunud kitsarööpmelise kindlusraudtee tammile. Tee kulgeb Männiku teest Tähetorni tänavani.
Krüüdneri mõis
Krüüdneri mõis (saksa keeles Krüdenershof, varem Lintz, Schwitzhof, Suitshof, Suitz ja Sutz) oli rüütlimõis Tartumaal Kambja kihelkonnas. Tänapäeval asub Põlva maakonnas Kanepi vallas.
Ajalugu
pisi|150px|Schoultz von Ascheradeni suguvõsa vabahärravapp Krüüdneri mõisa kohta on esimesi teateid 1547. aastast (Hof tho Sutz), mil see kuulus Jürgen Fölckersahmile. Södermanlandi hertsog Karl IX läänistas selle Krüdeneri perekonnale, kelle järgi sai mõis oma praeguse nime. 1629. aastal doneeriti mõis Hermann von Gordianile ja 1658. aastal omandas selle Reinhold von Glasenapp. 1673. aastal läänistati mõis Schoultz von Ascheradeni suguvõsale, kelle valdusse jäi see 1840. aastani. 1840−1919 kuulus mõis Maydellidele.
Frauenstein (Kärnten)
Frauenstein (sloveeni: Ženji Kamen) on vald Austria Kärnteni liidumaa Sankt Veit an der Glani ringkonnas.
See asub Sankt Veit an der Glanist otse loodes, Kärnteni künklikus keskosas. Kraigist lõunas on Kraigi järv.
Pärnu Kunstide Kool
Pärnu Kunstide Kool on Pärnu linnas asuv munitsipaalhuvikool. 1. septembril 2020 ühendati senise Pärnu Kunstide Majaga Pärnu Kunstikool ja õppeasutuse uueks nimeks sai Pärnu Kunstide Kool.
Koolis on viis õppetooli: muusika, teater, tants, käsitöö ja kunst. Tegevused toimuvad kolmes õppehoones – Pühavaimu 8 ja Paul Kerese 3 (endine Pärnu Kunstikool) Pärnus ning Tõstamaa käsitöökeskuses Tõstamaal.
Pärnu Kunstide Kool on Eesti Kunstikoolide Liidu, Eesti Muusikakoolide Liidu ja Eesti Huvikoolide Liidu liige.
Õppetoolid
Pärnu Kunstide Koolis on viis õppetooli: muusika, kunst, tants, teater ja käsitöö.
Muusika
Muusika õppetool pakub instrumendi-, solisti- ja ansambliõpet. Instrumendiõppes saab õppida viiulit (Pirgit Rea, Juri Potštar), vioolat (Juri Potštar), klarnetit ja saksofoni (Aivo Luhaoja), akordionit (Andrus Ostrov), flööti- ja plokkflööti (Marju Mäe), klaverit (Jelena Potštar, Eva Taul), kitarri (Üllar Kallau, Valeri Trahhatšjov), löökpille (Valeri Trahhatšjov), Teppo lõõtsa (Margus Luur) kannelt (Raili Käär) ja harfi (Tiinamai keskpaik). Solistiõpet pakub Aita kaaver, Anne Uusna, Varvara Jerilova ja Margrit Kitse Laulustuudio. Koolis tegutseb Evelin Mei ja Marika Pärki juhtimisel ka Poistekoor ja Poistekoori ettevalmistuskoor ning Margrit Kitse ja Aet Villi juhendamisel Mudilaskoor ja Neidudekoor. Ansambliõppe annab huvilistel võimaluse osaleda rahvamuusikaansamblis Cantelo. 4.–8. aastastele mudilastele on mõeldud Lastestuudio Loovusring (Tiina Tõnismäe, Diane pani), kus on ühendatud muusika ja käelised tegevused. Muusikaõppetool asub Pühavaimu 8 õppehoones.
Kunst
Kujutava kunsti õppetooli alla kuuluvad mitmeaastane süsteemne kunstiõpe, kunstiringid, ettevalmistus kunstikõrgkooli astumiseks, animatsiooni, fotograafia ja graafilise disaini ringid. Ringitegevusest saavad osa ka täiskasvanud õppijad. Peale õppekavapõhise töö korraldatakse festivale, töötube, kursusi ja kunstikonkursse. Nendest viimaste hulka kuulub ka 2008. aastal alustatud traditsiooniline Pärnu linna üldhariduskoolide kunstikonkurss. Kunsti õppetooli õppetegevus ja huviringid toimuvad valdavalt Kerese 3 õppehoones, kus õpetajateks on Kristel Pajos, Andres Adamson, Julia Toots, Riina Georg, Kirsti Tuum, Anne-Ly Raid, Svea Volmer, Ene Riso, Irina Konstantinova, Madli Pajos. Pühavaimu 8 õppehoones tegutseb Silvia Nõukase Kunstistuudio ja Anu Ojamaa Kunstistuudio. Lisaks toimuvad kunstiringid ka mitmes Pärnu üldhariduskoolis. Koostöös Endla teatriga toimub teatris põhikooli ja gümnaasiumiealistele suunatud kostüümikujundus- ja stilistika ring (Maie Laik).
Tants
Tantsuõpet pakub 1991.aastal tegutsemist alustanud Kersti Adamsoni Balletistuudio. Peo- ja sporttantsuõpet pakub Ants Lopsiku tantsuklubi MINIFOX ning Eliisa Abramova. Tantsu õppetool asub Pühavaimu 8 õppehoones.
Teater
Teatriõpet pakub Rein Laose Teatristuudio, mis asub Pühavaimu 8 õppehoones.
Käsitöö
Käsitöö õppetool asub Tõstamaa Käsitöö Keskuses Anu Randmaa juhtimisel. Käsitöö õppetool pakub rahvusliku käsitöö ja keraamika ringe.
Pühavaimu 8
Pühavaimu 8 õppehoones asus enne koolide ühinemist Pärnu Kunstide Maja, mille eelkäijaks oli omakorda 1. mail 1949 Kerese tänav 3 avatud Pärnu Pioneeridemaja. Esimene direktor oli Aksel Lants. Tema lahkudes olid maja direktoriteks Elfi Rull, Tamara Gavalova, Liidia Schants, Helga Hallmägi, Õie Vaarak ja Tiit Erm.
Pühavaimu 8 ajaloolisse majja koliti kool 1986. aastal. Uhke hoone ehitas 1670. aastal Brandenburgist pärit ainus apteekrist bürgermeister Liivimaal, Samuel Christian Heno. 1674. aastal ehitas raehärra ja hilisem bürgermeister Franz Carl Steiner Heno maja kõrvale omakorda maja, mille juurde kuulus ka linna vanim põlispuudega haljasala – Steineri aed. Üheks ansambliks liitis need kaks maja 1741. aastal kuulsa kaupmeeste dünastia alusepanija Hans Diedrich Schmidt. Aja jooksul on hoonet korduvalt ümber ehitatud, näiteks on muudetud hoonete stiili baroksest klassitsistlikuks.
1989. aastal nimetati pioneeridemaja ümber Pärnu Õpilasmajaks ja alates 1999. aastast kandis asutus nime Pärnu Kunstide Maja. Aastate jooksul on majas tegutsenud väga kõrge tasemega huviringid ja kollektiivid. Viimaste hulka kuulub ka 1976. aastal loodud rahvamuusikaansambel Cantelo.
Paul Kerese 3
Paul Kerese 3 õppehoones asus enne koolide ühinemist Pärnu Kunstikool, mis loodi 1980. aastal ja asus Raekülas aadressil Lembitu 1a. Kooli esimene direktor oli Peeter Somelar ja õppima võeti 60 õpilast. Esimesteks õpetajateks Leili Voll ja Maie Ird. Pärnu Kunstikool oli Eesti NSV kuues lastekunstikool. Aastatel 1985–1986 asus kool ajutistes ruumides Ringi 10 ja 1988. aastal koliti kool aadressile Paul Kerese 3. 2008. aastal pärast vana direktori pensionileminekut sai kooli uueks direktoriks kunstikooli õpetaja Kristel Kallau. Koolis on olnud õpetajateks Peeter Somelar, Leili Voll, Maie Ird, Lembit Hansman, Maie Hansman, Aita Õunap, Mati Sutt, Uno Uibo, Galina Sooaru, Kirtsi Tuum, Rait Pärg, Ene Tapfer, Viljar Kõiv, Kaia Metsaalt, Piret Bergmann, Karin Tislar, Tiiu Leis. Kunstikoolil on palju nimekaid vilistlasi, kes on jätkanud kutselise kunstniku karjääri või olnud edukad teistel elualadel. Nii on Pärnu Kunstikooli vilistlased näiteks Flo Kasearu, Riho Luuse, Kärt Koosapoeg ja Kadi Kurema, aga ka Marko Matvere, Kati Murutar, Leles Luhse ja Marianne Mikko. Kool on olnud oluline koostööpartner Pärnu linnale, üldhariduskoolidele ja teistele partneritele arendades laste- ja noorte kunstihuvihariduse valdkonda.
Tõstamaa
7. veebruaril 2010 alustas Anu Randmaa eestvedamisel Tõstamaal lasteaia ruumides tegevust Tõstamaa Käsitöökeskus, mis pakkus käsitööringe nii lastele kui ka täiskasvanutele. Kooli tugevuseks on just rahvuslik, traditsiooniline Eesti käsitöö, selle õpetamine järjepidevuse toetamine. Samal aastal renoveeriti LEADER toetuse ja Tõstamaa valla toel käsitöökeskuse ruumid. Nelja esimese aasta jooksul soetati LEADER toetuste ja kohaliku valla toel töövahendeid ja kujundati ringide toimimine traditsiooniliseks. 2012. aastal alustas tööd keraamikaring õpilastele, juhendajaks Heino Kriisa. 2013. aasta septembrist said keraamikaringid samas lasteaia majas omaette ruumid ja tunnid toimusid kahele vanuseastmele. 2014–2018 kevadeni juhendas keraamikaringe Karin Väli ning alates 2018. sügisest on õpetajaks Karin Vääna.
Kultuurmustikas
Kultuurmustikas on Vaccinium perekonda ja Ericaceae sugukonda kuuluv Põhja-Ameerikast pärit mitmeaastane lillakassinakate marjadega risttolmnev kultuurtaim. Erinevalt harilikust mustikast ei kasva kultuurmustikas Eestis looduslikult.
Kasvatamine
Põõsas eelistab päikselist kasvukohta, mille optimaalne pH on vahemikus 3,5–4,8. Kultuurmustikat kasvatatakse Eestis turbapõldudel või tehislikel turbapeenardel. Lõuna-Eesti tuntumad kultuurmustika kasvatajad on Marjasoo talu, Metsa talu ja Hiie talu. Maailma suurimad kasvatajad on aga USA ja Kanada.
Saadus
Kultuurmustikas on väärtuslik vili, sisaldades väga vähe rasvu, kuid see-eest rohkelt kaaliumi, rauda, fosforit, C-vitamiini, PP-vitamiini ja B-vitamiini, samuti antotsüaniine ja antioksüdante. Suurema suhkru ja väiksema hapete sisalduse tõttu on kultuurmustikas harilikust mustikast magusam.