cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aristippos
Filosoofia
Anekdootlikud jutustused Aristipposest, mida leiab Diogenes Laertiose tekstidest ohtralt, ei jäta meile Aristipposest kuidagi sellist muljet, nagu ta oleks kõigest oma ihade ja kirgede ori. Pigem näib ta nende juttude põhjal olevat keegi, kes uhkusega leiab naudingut kõikvõimalikest erinevatest olukordadest ning suudab kontrollida nii ebaõnne kui ka jõukuse hetki. Need illustreerivad ja kinnitavad kaht Horatiuse ütlust, et Aristippose ettekirjutuste järgmine tähendab, et „ma püüan kohandada olukordi iseendale sobivaks, mitte kohandada iseennast vastavalt olukorrale", ja et "iga elu pale, iga peatuspaik ja seik oli ta vastu helge".
Kalle Randalu
Aastatel 1980–1988 oli Kalle Randalu Eesti NSV Riikliku Filharmoonia solist, 1982–1983 Eesti Raadio muusikasaadete peatoimetaja, 1984–1988 Tallinna Riikliku Konservatooriumi ja Tallinna Muusikakeskkooli klaveriõppejõud.
Aastast 1988 elab ta Saksamaal Karlsruhes.
Aristippos
Filosoofia
Kui Aristipposele heideti ette tema armastust kehaliste himude rahuldamise vastu, siis ta vastas, et "parim pole mitte naudingutest täielik hoidumine, vaid oskus nendega meisterlikult toime tulla, ilma et need kunagi sind kahjustaks". Kui Sürakuusa türann Dionysios tundis end Aristippose märkustest solvatuna, käskis ta Aristipposel istuda kõige madalamale kohale laua ääres, ent Aristippos vastas rahulikult: "sa soovid sellele pingile au osutada".
Ta võis olla valitseja juures vang, kaasõpilased võisid teda sõimata truudusetuse eest Sokratese vastu, türann võis teda jämedalt solvata, tema peale võidi sülitada, ent Aristippos olevat kõigest hoolimata jäänud sama rahulikuks, nagu ta oleks olnud mõnd pidusööki nautides.
Ta andis oma õpetused edasi oma tütrele Aretele, kes andis need omakorda edasi oma pojale Aristippos nooremale, kes väidetavalt süstematiseeris vanaisa õpetuse.
Kolhoosi Elu
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajaleht ilmumine lõppes seoses Antsla rajooni liitmisega Võru rajooniga.
Valmiera raudteejaam
pisi|Valmiera jaamahoone Valmiera raudteejaam on raudteejaam Valmiera linnas Valga–Riia raudteeliinil.
Jaam asub Riiast 120,8 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele kolm kõrvalteed; platvorme on kaks. Päevas peatub seal kaheksa reisirongi. Jaamas võib toimuda ka kaupade rongidele ning neilt maha laadimine.
The Hollies
2010. aastal võeti ansambel Rock'n'rolli Kuulsuste Halli liikmeks.
pisi|The Hollies (2007)
Verilog
Verilog, standardiseeritult IEEE 1364, on riistvarakirjelduskeel (HDL), mida kasutatakse elektriliste süsteemide modelleerimiseks. Verilogi kasutatakse kõige enam üldisel registrilisel tasemel digitaalsete skeemide kavandamisel ja ülevaatusel. Lisaks kasutatakse seda ka analoog- ja digitaalsignaalide skeemide koostamisel.
Valmiera raudteejaam
Raudteejaam avati 1889. aastal ja algselt kandis see nime Wolmar. Raudtee valmimisajal jäi see Volmari kreisi Volmari kihelkonda Kauguri mõisa maadele. Praeguse nime sai jaam aastal 1919. Vana jaamahoone hävis sõjategevuse käigus aastal 1941. Varem viisid jaamast kitsarööpmelised raudteed Staicelesse, Heinastesse ja Smiltenesse (Heinaste-Smiltene kitsarööpmeline raudtee valmis aastal 1912). Algselt oli kitsarööpmelise raudtee jaam praeguse Valmiera raudteejaama kõrval, ent Teise maailmasõja järel need ühendati. Kitsarööpmelise raudtee jaamal oli oma vedurite hoolduseks mõeldud depoo.
Verilog
Ülevaade
Riistvaralised kirjelduskeeled, nagu näiteks Verilog, erinevad tarkvaralistest programmeerimiskeeltest, sest need sisaldavad meetodeid aja ja signaalide levimise kiiruse omavahelise sõltuvuse kirjeldamiseks. Leidub kaks määravat operaatorit: tõkestav (=) ja lubav (<=) määrang. Lubav määrang võimaldab disaineritel kirjeldada olekumasina uuendusi vajaduseta määrata ja kasutada ajutist mälu. Kuna need ideed on osa Verilogi keelesemantikast, saavad disainerid kirjeldada skeeme suhteliselt kompaktsel ja sisutihedal viisil. Verilogi kasutuselevõtmine 1984. aastal võimaldas skeemide disaineritel, kes juba kasutasid graafilist skemaatikapõhist tarkvara ning erilisi koostatud tarkvaraprogramme elektriliste skeemide dokumenteerimiseks ja simuleerimiseks, suurendada tohutult oma produktiivsust.
Verilogi loojad tahtsid keelt, mis oleks sarnane C-programmeerimiskeele süntaksiga, mida juba omakorda kasutati laialdaselt tarkvara arenduses. Verilog on tõstutundlik ja omab tavalist eelprotsessorit nagu C(kuigi vähem keerukamat kui ANSI C/C++). Selle tingimuslaused (if/else, for, while, case jne.) on samaväärsed ja eelnevad operaatorid ühilduvad. Süntaktiliste erinevuste hulgas on muutujate deklareerimine (Verilogil on vaja teada bittide laiust võrgu/registrite tüüpidel), eraldatud protsesside plokid (begin/end loogeliste sulgude {} asemel) ja paljud muud väiksemad erinevused.
Verilogi idee "ühendusest" koosneb signaaliväärtustest (4-olekuline: „1, 0, Ujukomaarv, määratlemata“) ja tugevustest (tugev, nõrk jne). See süsteem lubab jagatud signaaliliinide abstraktset modelleerimist, kus mitmed allikad juhivad ühist võrku. Kui ühendusel on mitu juhti, siis ühenduse (loetav) väärtus leitakse läbi allika juhtide ja nende tugevuste omavahelise funktsiooni.
Verilogi käskude alamhulgad on sünteesitavad. Tema mooduleid, mis kohanduvad sünteesitavale koodi stiilile RTL (lühend nimest register-transfer level), saab füüsiliselt teostada sünteesiva tarkvaraga. Sünteesiv tarkvara kujundab (abstraktse) Verilogi allika algoritmiliselt võrguloendiks. See on teisisõnu loogiliselt samaväärne kirjeldus, mis koosneb ainult algelistest loogikaelementidest (NING, VÕI, EI, triger jne), mis on omakorda olemas erilistel FPGA või VLSI (lühend nimest Very-large-scale integration) tehnoloogiatel. Edasised muudatused võrguloendile viivad lõpuks koostatavate skeemide joonisteni (näiteks fotomaskikogum ASIC-le või bittvoofail FPGA-le).
Näiteid
"Hello world! programm näeb välja selline:
Lihtne näide kahest trigerist:
„<=“ operaator Verilogis on veel üks näide sellest, et see on riistvarakirjelduskeel, mitte tavaline protsessikeel. Seda teatakse lubava määranguna. „<=“ operaatori tegevus ei avalda mõju järgmise kellatsüklini. See tähendab, et käskude järjekord pole oluline ning toob sama tulemuse: triger1 ja triger2 vahetavad väärtuseid iga kellatsükli tagant. Teist määravat operaatorit „=“ teatakse tõkestava määranguna. „=“ määrangu kasutusel uuendatakse sihtmuutuja kohe loogikaeesmärkide järgi. Kui ülemises näites oleksid käsud kasutanud „=“ operaatorit „<=“ asemel, poleks triger1 ja triger2 vahetunud. Selle asemel oleks kompilaator sättinud lihtsalt triger1 võrdseks triger2-ga (ja samaaegselt eiranud ülemäärast loogikat seada tiger2 võrdseks triger1-ga).
Näide viivitustest (delay):
Rooruik
pisi|Rooruik Rooruik (Rallus aquaticus; ka ruik) on ruiklaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (2012).
Valmiera raudteejaam
Detsembris 2019 suleti Valmiera ja Lode jaamade vahel asuv Bāle raudteejaam reisiliikluseks.
Jūdaži mõis
Jūdaži mõis (saksa keeles Judasch, läti keeles Jūdažu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Allaži kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Sigulda piirkonnas Sigulda vallas. Mõisa hooned põletati 1905. aastal maha.
Rooruik
Eestis pesitseb ta aprillist oktoobrini (novembrini). Ta on Lääne-Eestis väikesearvuline, mujal harv haudelind.
Verilog
Näiteid
Always (alati) klausel kirjeldab teist kasutusmeetodit. See tähendab, et see teostub ükskõik millal ükski loendis olevatest olemitest (b või e) muutub. Kui üks nendest muutub, määratakse a-le otsekohe uus väärtus, ning vastavalt tõkestavale määrangule määratakse b-le hiljem omakorda uus väärtus (võttes arvesse a uue väärtuse). Pärast viieühikulist viivitust määratakse c-le b väärtus ning c^e väärtus talletatakse nähtamatus mäluosas. Seejärel peale omakorda kuueühikulist viivitust määratakse d-le talletatud c^e väärtus.
EPO
EPO võib tähistada:
Verilog
Näiteid
Protsessisiseselt juhitavad signaalid [initial (algus) või always plokk] peavad olema registri (reg) tüüpi. Protsessiväliselt juhitavad signaalid peavad olema ühenduse (wire) tüüpi. Võtmesõna reg ei tähenda ilmtingimata riistvaralist registrit.
Konstantide definitsioonid
Verilog lubab lisada konstantide definitsioonidele parameetreid laiuse kirjeldamiseks. Tavaline süntaks näeb välja selline:
Hõlmine pueraaria
Hõlmine pueraaria (Pueraria montana) on liblikõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Verilog
Konstantide definitsioonid
<Bittide laius>'<kahendastme täht><number>
Näited:
Sünteesitavad konstruktsioonid
Verilogis on käske, millel pole analoogiat reaalse riistvaraga, nagu näiteks <tt>$display</tt>. Järelikult ei saa kasutada suurt osa keelest riistvara kirjeldamiseks. Järgnevalt on toodud klassikalised näited keele alamhulkadest, millele leidub otsene vaste reaalsete väratitega.
Näited multipleksoritest – kolm võimalust sama asja tegemiseks.
Operaatorid
Märkus: Need operaatorid pole tähtsuse järjekorras.
Neljaväärtuseline loogika
IEEE 1364 liides määrab ära neljaväärtuselise loogika, millel on neli erinevat olekut: 0, 1, Z (kõrge impedants) ja X (tundmatu loogikaväärtus). VHDL-i jaoks leidub veel omakorda üheksatasemeline liides IEEE 1164 mitmeväärtuseliseks loogikaks.
Süsteemikäsud
Süsteemikäsud on olemas lihtsamate sisend-väljundfunktsioonide ja erinevate koostemõõtmete käsitlemiseks. Kõik süsteemikäsud algavad märgiga $, et eristada neid kasutajakäskudest ja -funktsioonidest. Siinkohal on toodud väike nimekiri enimkasutatud käskudest, mis pole kindlasti kõikehõlmav.
Sihtasutus Rannarahva Muuseum
Sihtasutus Rannarahva Muuseum (varasema nimega: Sihtasutus Viimsi Muuseumid) on sihtasutus, mis haldab kolme muuseumi: Viimsi vabaõhumuuseumi, Rannarahva muuseumi ning Naissaare Muuseumi.
SA Rannarahva Muuseumi eelkäija on S. M. Kirovi nimelise näidiskalurikolhoosi muuseum, mis asutati 1971. aastal. Pringi külas avati 1980. aastal muuseumi vabaõhuosakond. Tänapäevasel kujul on muuseum loodud peale mitmeid reorganiseerimisi juunis 2007, mil loodi SA Viimsi Muuseumid. 2009. aasta sügisel nimetati asutus ümber Sihtasutus Rannarahva Muuseumiks, kuna uus nimi peegeldas senisest enam muuseumi sisulist tööd ja ajalugu.
Sihtasutuse koosseisu kuulub kolm muuseumikompleksi, mis üksteist täiendades annavad Eestimaa rannarahva elust laiema pildi:
Sihtasutus tegutseb rannarahva mäluasutusena, kogudes ja eksponeerides oma muuseumides randlaste kultuuri- ja ajaloopärandiga seonduvat
Meediasüsteem
Meediasüsteem on massimeedia kanalite – trükiajakirjanduse, raadio, televisiooni ja interneti – süsteem. Riigi meediasüsteem on seotud riigi kultuurilise, sotsiaalse, poliitilise ja majandusliku kontekstiga.
Orhei
Orhei on linn Moldovas, Orhei rajooni halduskeskus.
Linnast voolab läbi Dnestri parempoolne lisajõgi Răut.
Sõpruslinnad
Orheil on kaks sõpruslinna.
Kuusamo lennujaam
pisi|249x249px|Kuusamo lennujaama terminal Kuusamo lennujaam (IATA: KAO, ICAO: EFKS) on rahvusvaheline lennujaam Kuusamos Soomes. Lennujaam asub 6 kilomeetrit Kuusamo linnast.
Sokolki vald
pisi|Vallamaja Sokolki vald (läti keeles Sokolku pagasts) on vald Lätis Rēzekne piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Viļāni linnaga, Viļāni, Rikava ja Sakstagalsi vallaga ning Preiļi piirkonna Galēni vallaga.
Valla pindala on 57 km². 2016. aasta seisuga elas seal 748 inimest. Valla halduskeskus on Strupļi küla. Vallavanem on Zoja Žugunova.
Ajalugu
1945. aastal moodustati Viļēni vallas Makūži, Ornicāni, Radopole, Rikava, Skudnovka, Sokoli, Viļāni ja Zirkauka külanõukogu, 1949. aastal vald likvideeriti. 1975. aastal liideti Sokoli külanõukoguga likvideeritav Skudnovka külanõukogu. 1990. aastal muudeti Sokoli külanõukogu Sokolki vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Viļāni piirkonda. Rēzekne piirkonnas kuulub vald Viļāni allüksusse.
Loodus
Vald asub Ida-Läti madalikul. Suurem jõgi on Ciskoda.
Asustus
2011. aastal elas vallas 203 lätlast, 506 venelast, 4 valgevenelast, 3 ukrainlast, 4 poolakat ja 3 leedulast; tegemist on ühega Läti valdadest, kus lätlased on vähemuses.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kolhoosi Tõde
Kolhoosi Tõde oli Märjamaal 22. aprillist 1951 kuni 12. maini 1962 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Märjamaa Rajoonikomitee ja Märjamaa Rajooni TSN häälekandja.
Ajaleht ilmus 3 korda kuus. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Märjamaa rajooni likvideerimisega.
Plānupe mõis
Plānupe mõis (saksa keeles Planup, läti keeles Plānupes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Allaži kihelkonnas. Tänapäevase haldusjaotuse järgo asub mõisasüda Lätis Sigulda piirkonnas Allaži vallas.
Pahja
Pahja oli küla Pärnumaal, ajalooliselt Uue-Vändra mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Säästla küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Vändra kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Säästla külaga.
Edenville
Edenville on asutatud 1912. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Edenville'i elanikkonnast mustanahalisi aafriklasi 94,7%, valgeid 4,0%, värvilisi 0,9%, India või Aasia päritolu inimesi 0,2% ja teisi 0,2%. Sotho keelt pidas emakeeleks 88,0% inimesi, afrikaani keelt 4,7%, suulu keelt 3,2%, viipekeelt 1,0% ja teisi keeli 3,1%.
Strupļi
Strupļi (vanasti ka Sokoli) on küla (vidējciems) Lätis Rēzekne piirkonnas, Sokolki valla halduskeskus.
Küla asub valla keskosas merepinnast 125 meetri kõrgusel Ciskoda jõe kaldal. Strupļi jääb endisest piirkonna keskusest Viļānist 5 ja Riiast 221 kilomeetri kaugusele. Külas on klubi, postkontor, raamatukogu.
Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi Avangards keskasulaks. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Šķiliņi mõis
Šķiliņi mõis (saksa keeles Schillingshof, läti keeles Šķiliņu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Riia kreisis Allaži kihelkonnas.
Strupļi
2015. aastal oli külas 243 elanikku, aastal 2020 aga 229 elanikku.
Bāle raudteejaam
Bāle raudteejaam on raudteejaam Valmiera piirkonnas Kauguri vallas Valga–Riia raudteeliinil.
Raudteejaam avati 1919. aastal ja suleti 1920. aastal. Toona jäi see Volmari kihelkonda Kauguri mõisa maadele. Taas hakkas see tegutsema aastal 1929, mil see jäi Volmari kreisi Kauguri valda. Jaam asub Riiast 113,8 km kaugusel. Jaamas asub lisaks peateele üks kõrvaltee. Aastani 2019 peatus seal päevas kaheksa reisirongi, detsembris 2019 suleti aga jaam reisiliikluseks, kuna seda kasutas alla 2,6 reisija rongi kohta.
Hulgalehine lupiin
Hulgalehine lupiin ehk hulgalehine hundiuba (Lupinus polyphyllus) on lupiini ehk hundioa perekonda kuuluv liblikõieline taimeliik.
Stefan (Rastorgujev)
Stefan (vene keeles Стефан; kodanikunimega Сергей Яковлевич Расторгуев Sergei Jakovlevitš Rastorgujev; 13/25. oktoober 1861 Jekaterinburg – 2. september 1937 Orenburg) oli vene vanausu (Novozõbkovi hierarhia) vaimulik (1935–1937 Moskva ja kogu Venemaa peapiiskop) ja pühak.
Hulgalehine lupiin
Eestis on hulgalehine lupiin võõrliik, mis laieneb invasiivselt.
Palgimetsa
Palgimetsa oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Saarde küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Saarde külaga.
Stefan (Rastorgujev)
Ta oli ühisusulise esimese gildi kaupmehe poeg.
Palgimetsa
Külast on teateid alates 1970.
Stefan (Rastorgujev)
27. oktoobril 1923 pühitseti ta mungaks ja oli 21 päeva vangis. 11. oktoobril 1925 määrati ta kloostriülemaks ja pühitseti 16. oktoobril 1925 preestriks. 1927. aastal oli taas arreteeritud. Juulis 1928 pühitseti ta piiskopiks tiitliga Irginski piiskop. 16. septembril 1929 läks ta üle vanausku ja kaks päeva hiljem pühitses koos peapiiskop Nikolaga ametisse kolmanda Novozõbkovi hierarhia piiskopi, Pansofi. Alates 1929. aastast oli ta Uurali ja Buguruslani piiskop. Alates 29. novembrist 1932 oli ta jälle pool aastat vangis.
Pärast peapiiskop Nikola surma 1. septembril 1934 sai ta vanausuliste Novozõbkovi hierarhia kirikupeaks ja valiti 1935. aastal Moskva ja kogu Venemaa peapiiskopiks. 27. juulil 1937 ta arreteeriti, mõisteti surma 31. augustil 1937 ja lasti maha. Mais 2007 kuulutati pühakuks.
Sotsiaalkindlustusamet
Sotsiaalkindlustusamet on suurima eelarvega valitsusasutus. Kui Sotsiaalministeeriumi valitsemisala 2023. aasta eelarve moodustab tervelt 47% Eesti riigieelarve kulude mahust, siis Sotsiaalkindlustusameti eelarve moodustab koguni 52% Sotsiaalministeeriumi valitsemisala eelarvest ehk umbes veerandi Eesti riigi eelarvest.
Sotsiaalkindlustusameti tööd juhib peadirektor. Alates 1. juulist 2022 on Sotsiaalkindlustusameti peadirektor Maret Maripuu.
Sotsiaalkindlustusametil on klienditeenindused kõigis Eesti maakondades.
Ülesanded
Ameti peamised ülesanded on:
Sotsiaalkindlustusameti poolt makstavateks hüvitisteks on riiklikud pensionid, riiklikud peretoetused, psühholoogilise abi kulude hüvitamine, kuriteoohvri riiklikud hüvitused ja puuetega inimeste sotsiaaltoetused. Lisaks pakutakse kriisiabiteenust, lepitusteenust, pereteraapia teenust, asendushoolduse ja kasuvanemluse teenust, lastekaitse teenust, erihoolekandeteenuseid, sotsiaalse rehabilitatsiooni teenuseid ja puude tuvastamise teenust.
Sotsiaalkaitse infosüsteem
Sotsiaalkaitse infosüsteem (lühend SKAIS) on riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu, mida peetakse seadustest tulenevate Sotsiaalkindlustusameti avalike ülesannete täitmise eesmärgil, sealhulgas riiklike toetuste, pensionide, hüvitiste ning elatisabi pakkumise, määramise ja maksmise eesmärgil ning ohvriabi, puude raskusastme tuvastamise, abivahendi-, sotsiaalse rehabilitatsiooni ja erihoolekandeteenuse korraldamise eesmärgil. Süsteemi omanik on Sotsiaalkindlustusamet. Infosüsteemi kasutajad on kõik vabariigi pensioniametid, Riiklik pensionkindlustuse register ja Sotsiaalkindlustusamet.
Töösangar
Töösangar oli Pärnu-Jaagupis 24. veebruarist 1951 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Pärnu-Jaagupi Rajoonikomitee ja Pärnu-Jaagupi Rajooni TSN häälekandja.
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Pärnu-Jaagupi rajooni likvideerimisega.
Pidu tänav
pisi|Pidu tänav pisi|Pidu tänav
Pidu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis.
Pidu tänav sai nime 8. novembril 1927. Tänav on nime saanud tänavaäärsel väljakul peetud rahvapidude järgi.
Eino Nivanka
Eino Severi Nivanka (kuni 1928. aastani Nylander; 15. veebruar 1905 Iisalmi – 19. september 1987 Helsingi) oli soome raamatukoguhoidja ja kirjandusteadlane.
Nivanka oli Helsingi ülikooli raamatukogu (praegune Soome Rahvusraamatukogu) noorem allraamatukoguhoidja aastatel 1938–1944, vanem allraamatukoguhoidja aastatel 1944–1959 ning raamatukoguhoidja aastatel 1959–1971.
Gruusia peaminister
Gruusia peaminister on Gruusia valitsusjuht. Peaministri määrab ametisse Gruusia president.
Alates 2021 on peaminister Irakli Garibašvili.
Eesti vanausulised
Eesti vanausulised (nimetatud ka: Peipsi venelased, raskolnikud, sibulavenelased) on Eesti alal, peamiselt Peipsi-äärses piirkonnas elavad vanausulised.
Vanausulised Põhja-Eestis
Aastast 1740 on andmeid vanausuliste palvemaja avamisest Kükital (Kükita vanausuliste palvemaja), andmeid on veel palvemajadest 19. sajandi alguses: Kasepääl, Kallastel, Mustvees, Varnjal, Piirissaarel ja Kolkjal. Kuna vanausulised ei tunnistanud Vene Keisririigi ametlikku riiklikku õigeusku, olid nad Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmanda Osakonna pideva järelevalve all. Venemaa Keisririigi Seadustekogu 14. köite § 14 kohaselt oli otsustavalt keelatud "raskolnikute kirikute ja palvemajade ehitus, samuti ka vanade palvemajade ümbertegemine ja parandamine" (воспрещена как постройка новых раскольнических церквей и часовен, так и переделка и починка старых). pisi|[[Tallinna vanausuliste kalmistu (Begrbn Alt Gläubigen) 1876. aasta saksakeelsel Tallinna linnaplaanil]] Venemaa keiser Aleksander I valitsusajal, 1807. aastal ehitati Tallinnasse puitpalvela, mis asus vanausulisest kaupmehele Moisei Proklovile kuuluvas majas. Palvela juures asus vaestemaja. Samas asus ka Tallinna vanausuliste kalmistu.
Venemaa keiser Nikolai I valitsusajal, 1820.-1840. aastatel teostati kubermangulinnas Tallinnas, ranget kontrolli vanausuliste üle, nende arvukus vähenes järk-järgult ning 1865. aastaks oli Tallinna jäänud ainult 20 registreeritud vanausulist ja varem ehitatud palvemaja müüdi maha ning jumalateenistuste läbiviimiseks koguneti erakorterites. Sajandi lõpul suurenes Tallinna vanausuliste kogukond tööstuse arenguga linna kolinud elanike arvel ning 1897. aastal oli linnas juba 47 vanausklikku.
18. sajandi lõpus asus Peipsiveere kaluriküladesse arvukalt vanausulisi Vitebski ümbrusest, Novgorodi ja Tveri kubermangust. Peamiselt olid need fedossejevlased ja pomoorlased. Ehitati mitmeid palvemaju. Novgorodist Eestisse põgenenud kaupmees Nikitin ja üks Moskva bojaar tõid kaasa kirikuraamatuid ja muid liturgilisi tarvikuid. Nikolai I valitsusajal vanausuliste pühakodasid suleti ja lammutati. Keelati vanausu tavade kohaselt ristida, laulatada ja matta. Asutati kirikukoolid, kus lapsi õpetati õigeusu vaimus. Säilis vaid üks palvemaja Kasepää külas. Võimude surve nõrgenedes hakkasid vanausulised organiseerima salajasi "tädikoole", kus anti vanausu õpetust. Tüdrukuid saadeti Peterburi ja Pihkvasse õppima lugemist, koorilaulu ja ikoonide tikkimist. Käsitsi paljundati vanu käsikirju.
Põhja-Eestis olid vanausuliste kogukonnad koondunud Tallinna ja Peipsi järve äärsetesse asulatesse: Alajõe, Mustjõe ja Uhha piirkonda. Samuti oli suhteliselt suur kogukond Narvas asutatud Kreenholmi manufaktuuri töötajaskonnas, kus Joala manufaktuuris töötas 91 vanausulist.
Vanausulised Lõuna-Eestis
Tartu vanausuliste kogukond asutati 1740. aastal, 1826. aastal oli Tartu kogukonnas 70 meest ja 75 naist, 1833. aastal vastavalt 67 ja 90 liiget, 1846. aastal juba 296 liiget. Keiser Nikolai I ajal aga vanausuliste kogukonna tegevust piirati – keelati uute palvemajade ehitamine ning uute liikmete vastuvõtt kogudustesse, suleti Tartu palvemaja ja 1835. aastal suleti ka vanausuliste kool lastele, 1836. aastal saadeti sunniviisiliselt kloostrisse kogukonna eesseisja 79-aastane Abram Danilov õigeusku inimeste vanausku ümberristimise eest. 1847. aastal algatati kohtuasi linnaelaniku Agafija Fjodorova suhtes, kes soovis kasvatada lapsi vanausu põhimõtetel. 1849. aastal saadeti Tartust välja Rakverre eesseisja Nikolai Mošarov. Vanausulisi süüdistati keisririigi seaduste mittetäitmises ja sõjaväekohustuse täitmatajätmises (nekrutikohustuse mittetäitmises). 1859. aastal keelati vanausulistel vaimuliku omamine ning nad tohtisid jumalateenistusi läbi viia ainult erakorterites.
Alles 1863. aastal, keiser Aleksander II valitsemisajal võisid vanausulised (pomoorid) Tartus ehitada palvemaja (aadressil Põik tänav 10), kuid sellegi ilma kellatornita. 19. sajandi teisel poolel oli Tartus umbes 500 vanausulist, kes elasid kompaktselt 3. politseijaoskonna piires, kuid omasid tihedaid sisemeid Peipsiääre vanausulistega. 1897. aasta rahvaloenduse andmeil oli Tartus 438 vanausulist.
Pärast 1905. aasta 17. oktoobri manifesti moodustati 20. septembril Tartus pomooride kogukond ("Община старообрядцев беспоповцев Поморского согласия в городе Юрьеве Лифляндской губернии"), kogukonda juhtis kolmeks aastaks valitav 9-liikmeline nõukogu juhatusega. 1913. aastal kuulusid nõukogusse Ivan Sõštšikov (esimees), Ivan Sokolov (esimehe asetäitja), Fjodor Orlov, Pjotr Belobrov, Ivan Kološenkov, Ilja Nikolajev, Ivan Annuškin, Ivan Polin, Fedot Pekljovkin (Федот Пеклевкин). Esimees oli Gavriil Sõštšikov (Гавриил Яковлевич Сыщиков).
Kasepääl moodustati (vanapomooride), Väike-Kolkjas (fedossejevlaste kogukond), Kallastel (vanapomooride), Mustvees pomooride kogukond – kokku registreeriti 6 kogukonda. 1917. aastal toimunud enesemääramise ajajärgul, kui Eestimaaga ühendati Liivimaa eestlastega asustatud maakonnad, esitasid ka Liivimaa vanausulised taotluse Petrogradi, et vanausulistega asustatud piirkond liidetaks autonoomse piirkonnana Peipsiääre vene maakonnana Venemaa, mitte Eestimaa koosseisu.
Vanausulised Eesti Vabariigis
1920.–1930. aastatel oli Eestis umbes 10 000 vanausulist, kes moodustasid 12 kogudust Peipsimaal, Tartus ja Tallinnas.
11. juuli 1924 registreeriti Tallinnas Tallinna vanausuliste ühing, kuhu kuulus umbes 125 liiget. 1936. aastal registreeriti selts ümber kui Tallinna Vanausuliste Usuühing, asukohaga Kibuvitsa tänav (tollal Kanarbiku tänav) 6. Tallinna koguduse esimees oli:
Tallinna vanausuliste palvela ehitati aastatel 1924–1925 arhitekt Anton Soansi projekti järgi endise vanausuliste kalmistu kõrvale, aadressil Laulupeo tänav 24. Palvela põles peagi hooletu tulega ümberkäimise tõttu maha, pärast seda koguneti aadressil Tehnika tänav 12. Uus palvela ehitati 1930. aastal arhitekt Nikolai Thamm noorema projekti järgi aadressil Kibuvitsa tänav 6, 1931. aastal tehti sellele insener Joosep Luki projekti järgi ümber- ja juurdeehitus.
Tartu koguduses oli 1930. aastate alguses 450 liiget, 1939. aastal umbes 500 liiget. Tartu koguduse esimees oli: Tartu vanausuliste palvelale ehitati 1931. aastal arhitekt Anatoli Podtšekajevi projekti järgi juurde eeskoda ja kellatorn ning palvela ehitati ümber.
Regulaarselt toimusid vanausuliste kongressid, tegutses kesknõukogu ning 22. aprillil 1936 asutati Vanausuliste Usuühingute Liit Eestis. Vanausuliste esindaja Pjotr Baranin oli Riigikogu liige II Riigikogu (1923–1926) ja III Riigikogu (1926–1929) koosseisus.
Ehitati uusi palvemaju ning täiendati olemasolevaid vanausuliste palvemajadele viitavate ehitiste ja detailidega, mis olid olnud tsaariajal keelatud. Kokku ehitati 1920.–1940. aastatel neli uut palvelat ning kuues palvelas tehti juurde- ja ümberehitusi.
Vanausulised Eesti NSV-s
Nõukogude võim likvideeris vanad kultuurharidusseltsid ning alustas repressioone vaimsete liidrite vastu. Kolhoosikord lõikas läbi vanausuliste elukorralduse majanduslikud juured, nende külad tühjenesid. Palvemajades käimist jätkasid peamiselt naised ja eakamad inimesed.
Vanausulised taasiseseisvunud Eestis
Tallinna koguduste vaimulikud:
Eestist pärit tuntud vanausulisi
Eestist on pärit tuntud vanausu ikoonikirjutaja Gavriil Frolov (1854–1930) ning tema õpilased Pimen Sofronov (1898–1973) ja Mark Solntsev (1899–1957).
Piibri tänav
Piibri tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Raudalu asumis.
Piibri tänav sai nime 12. detsembril 1997. Tänav on nime saanud läheduses asunud Raku karusloomakasvanduse mõjul (piiber on kopra sünonüüm).
Puju tänav
Puju tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas Loopealse asumis.
Puju tänav sai nime 4. juunil 1993.
Ants Soosõrv
Ants Soosõrv (sündinud 15. märtsil 1969 Tallinnas) on eesti rendžumängija ja sporditegelane.
Ta lõpetas 1987. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1990. aastal Tallinna Majandustehnikumi.
Ta tuli 2011, 2012 ja 2014 rendžus Eesti meistriks.
Joensuu lennujaam
pisi|Joensuu lennujaama terminal Joensuu lennujaam (IATA: JOE, ICAO: EFJO) on lennujaam Liperis Soomes. Lennujaam teenindab Joensuu linna. Lennujaam asub Joensuust 11 kilomeetrit.
Temptation
Sellest laulust on tehtud hiljem mitmes keeles kavereid.
Originaalversioon
Selle laulu salvestas originaalis Rebecca Zadig teiste laulusõnadega ja väga väikese Arashi laulusoologa. Arash esines sel ajal veel nimega Alex. See oli Alex Arash Labafi mononüüm, kuid ta kasutas seda väga lühikest aega ja üsna pea pärast seda laulu loobus ning muutis oma nime Arashiks. Originaalis laulab Rebecca Zadig inglise keeles suuremat põhiosa ja Arash toob vaid mõned oma pärsiakeelsed laused terve laulu vältel sisse. See versioon sai eraldi ralliteemalise muusikavideo, mille filmis Alec Cartio.
Arashi versioon
Kaverdatud "Temptation" on pärsiakeelne laul, kus Rebecca Zadig laulab ingliskeelset refrääni. See laul oli kolmas edukas singel Arashilt pärast laule "Boro Boro" (jõudis Rootsis esikohale) ja "Tike Tike Kardi" (jõudis Rootsis 2. kohale). "Temptation" jõudis Rootsi singlite edetabelis "Sverigetopplistan" 2. kohale ning ka Saksamaal, Šveitsis ja Soomes jõudis see edetabelitesse. Selle versiooni videos oli solist Arash.
Venekeelne versioon "Восточные Сказки" koos Blestjaštšiega
Aastal 2006 tehti laulust venekeelne versioon koos Blestjaštšiega (Блестящие). Laul "Восточные сказки" ('Idamaised muinasjutud') ilmus ansambli samanimelisel albumil esisinglina. Sellele versioonile filmiti juba kolmas eraldi video, seekord Vene turu jaoks.
Hi-5 versioon "Versoeking"
2006. aastal tegi Lõuna-Aafrika Vabariigi poistebänd Hi-5 afrikaanikeelse versiooni "Versoeking" (pealkiri on otsetõlge inglise keelest). See oli nende peamine singel samanimelisel albumil "Versoeking". See album oli nende jätkuks pärast kahte eelnevat albumit "Soebat EP" (2003) ja endanimeline "Hi-5" (2004).
Wing-Meni singel
2015. aastal tegi Madalmaade ansambel Wing-Men hollandikeelse kaveri "Verleid Mij". See oli ansambli debüütsingel.
Uus-Lõuna-Walesi Linné Ühing
Uus-Lõuna-Walesi Linné Ühing (Linnean Society of New South Wales) on Austraalias Sydneys tegutsev teadusühing, mis asutati 1874. aastal.
Esimesed toimetised anti välja 1875.
Ühingu asutamisel mängis olulist rolli William John Macleay, kes oli seltsi esimene president.
Dziatłava rajoon
Dziatłava rajoon (transkribeerituna Dzjatlava rajoon) on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Hrodna oblastis Valgevenes.
Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Daniłavičy, Dziatłava, Dvareci, Kazłoŭščyna, Mialachavičy, Parečča, Rahotna, Ruda Javarskaja, Vienzavieci ja Vojnievičy külanõukogu.
Halduskeskus on Dziatłava linn. Teised tähtsamad asulad on Navajelnia ja Kazłoŭščyna.
Rajooni suurimad jõed on loodepiiril voolav Nemunas ning selle lisajõed Moŭčadź ja rajooni piiril voolav Ščara. Rajoon asub osalt Neemeni madalikul, osalt aga Navahrudaki kõrgustikul. Kõrgused ulatuvad keskmiselt 140–200 meetrit üle merepinna, kõrgeim koht (283 meetrit) on Dziatłava linnas.
2009. aasta seisuga olid elanikest 84,77% valgevenelased, 4,25% venelased, 9,28% poolakad, 1,7% oli teistest rahvustest. 87,25% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 10,28% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 69,3% elanikke, vene keelt aga 22,41%.
Epictia
Epictia on maoperekond.
Klassifikatsioon
2. juuni seisuga 2015 on maoperekond täienenud 3 uue maoliigiga:
Levila
Need maod on levinud Ameerika Ühendriikides.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Epictia seisuga 11.01.2014.
Tartu Täht
Tartu Täht on Tartu linna teenetemärk, mis antakse füüsilisele isikule Tartu linnale osutatud eriliste teenete eest.
Teenetemärk antakse Tartu linnavolikogu otsusel kord aastas. Tiitlid ja teenetemärgid antakse Tartus toimuval pidulikul kontsertaktusel üle igal aastal enne vabariigi aastapäeva, 22. või 23. veebruaril.
Tartu Täht koosneb 23 mm kõrgusest Tartu linna vapist ja selle külge riputatud kuueharulisest hõbetähest kõrgusega 60 mm. Tartu Täht valmistatakse hõbedast, linna vapi kilp on kaetud punase läbipaistva kuumemailiga ja kilbil olevad vapikujundid on hõbedast, täheharude harjadel on teemantlõikeliste kühmude read ning tähe keskele kinnitub kuuetahuline mäekristall.
Kollektiivne Töö (ajaleht)
Kollektiivne Töö oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus Keilas 1. jaanuarist 1953 kuni 3. aprillini 1962; Eestimaa Kommunistliku Partei Keila Rajoonikomitee ja Keila Rajooni TSN häälekandja. 26. oktoobrist 1950 kuni 1952. aasta detsembrini kandis ajaleht nime Bolševistlik Sõna.
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Keila rajooni liitmisega Harju rajooniga.
Kodeń
Kodeń on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Biała Podlaska maakonnas, Kodeńi valla halduskeskus. Kodeń asub Valgevene piiri ääres, Biała Podlaskast umbes 36 km idakagus.
Olszanki
Olszanki on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Biała Podlaska maakonnas Kodeńi vallas. Olszanki asub Valgevene piirist umbes 5 km kaugusel, Kodeńist ligi 5 km lääneedelas ja Biała Podlaskast ligikaudu 33 km idakagus.
Henrik Ahven
Henrik Ahven (14. november 1935 Viljandimaa – 2. november 2000 Pärnu) oli eesti koolijuht.
Ta on maetud Pärnu Alevi kalmistule.
Pompeius
pisi|Pompeiuse büst [[Kopenhaagenis Ny Carlsberg Glyptotekis]] Gnaeus Pompeius Magnus (29. september 106 eKr – 28. september 48 eKr Pelusiumi lähedal) oli Rooma riigi poliitik ja väejuht, kes on tuntud Gaius Julius Caesari vastasena.
Kuni kaotuseni Caesarile peeti teda oma aja hiilgavaimaks väejuhiks (lisanimi Magnus 'suur' vihjab Aleksander Suurele), ta komistas aga ikka ja jälle Rooma riigi sisepoliitikale, millesse ta ei suutnud ega tahtnud kohanduda. Oma ajast kaugel ees olid mõned tema organisatoorsed abinõud, mis ennetasid hilist keisririiki.
Päritolu
Pompeiused olid plebeide sugukond, mis pärines Roomast loode poolt Picenumist ning hakkas Rooma riigi poliitikas figureerima suhteliselt hilja. Selle sugukonna esimene laiemalt tuntud esindaja oli Quintus Pompeius, kes valiti 141 eKr konsul. Sextus Pompeius, Gnaeus Pompeius Magnuse vanaisa, oli 118 eKr Makedoonia asevalitseja ning sai seal surma.
Rohkem on öelda Pompeiuse isa kohta: ka Gnaeus Pompeius Strabo oli Makedoonis asevalitseja, kõige nimetamisväärsem on aga tema osalus Liitlassõjas. Strabo, kes sai sõja ajal 89 eKr konsuliks, püüdis selles konfliktis omaenese positsiooni rajada ja seda kindlustada. Tema taktikad olid esiteks kaheldavad (ta laskis pärast Asculumi linna vallutamist selle elanikud tappa), teiseks väga läbipaistmatud. Peale selle tegi ta end ebapopulaarseks, paigutades Asculumist välja pressitud sõjasaagi oma eravarandusse, mitte riigikassasse. Strabos sõjaväes puhkesid rahutused ning tehti atentaat talle ja tema pojale Gnaeus Pompeius Magnus nooremale, kes juba 17-aastaselt isa kõrval võitles. Mäss suruti maha sadade ülejooksikutega. Strabo suri 87 eKr, tõenäoliselt loomulikku surma. Noor Gnaeus Pompeius pidi pealt vaatama, kuidas rahvahulk tema isa surnukeha läbi linna lohistas.
Sertoriuse sõda ja esimene konsuliamet
Pärast Sulla surma sai Pompeius 77 eKr prokonsuli ameti, mis oli seotud Hispania citerior'i provintsi asehalduriametiga, ning võitles Hispaanias Quintus Sertoriusega. Alles siis, kui viimane langes oma kaaskonna vandenõu ohvriks, sai Pompeius koos Quintus Caecilius Metellus Piusega suuri kaotusi kaasa toonud sõjale edukalt lõpu teha.
Kui Pompeiuse väed naasid 71 eKr Itaaliasse, lõid nad puruks Spartacuse orjavägede laialipillutud riismed.
Pompeius sai veel ühe triumfi ning järgmisel aastal 70 eKr sai ta koos Marcus Licinius Crassusega, kes oli pidanud maha sõja Spartacusega, konsuliks. Need konsulid tühistasid Sulla piirangud rahvatribuunidele.
Usaldusväärse platvormi moodul
Usaldusväärse platvormi moodul (inglise Trusted Platform Module ehk TPM) on füüsiline seade, mis pakub turvafunktsioone, sealhulgas krüptimisvõtmete loomist ja talletamist ning riistvara ja tarkvara muudatuste kontrolli.
Pompeius
Piraatidesõda ja 3. Mithridatese sõda
Aastal 67 eKr esitas rahvatribuun Aulus Gabinius, Pompeiuse kaaskondlane, seaduseelnõu (lex Gabinia) väejuhi ametisse määramiseks mereröövlite vastu, kelle tõttu Vahemeri polnud tol ajal turvaline. Pompeius sai ülemjuhatajaks; suurte volituste toel saavutas ta mõne kuuga võidu. Et vältida mereröövlite taasilmumist, asustas Pompeius nad ümber mitmesse linna Kiliikias, Kreekas ja Alam-Itaalias, näiteks sel puhul Pompeiopoliseks ümber nimetatud Soloi linna Kiliikias, nii et nad said uued elatusallikad.
Usaldusväärse platvormi moodul
Ajalugu
Personaalarvuti disaini algusaastatel polnud peaeesmärgiks turvalisus vaid kasutajasõbralikkus. See oli ajendiks suurte tehnoloogiaettevõtete ühise konsortsiumi Trusted Computing Groupi loomisele. Konsortsiumi eesmärgiks oli luua ühisele standardile vastav riistvaraseade, mille abil saaks personaalarvuteid turvalisemaks muuta. Erilist ohtu kujutas senistele süsteemidele internetipõhiste teenuste kiire levik.
Pompeius
Piraatidesõda ja 3. Mithridatese sõda
Aastal 66 eKr tegi lex Manilia talle Luculluse asemel ülesandeks sõja Pontose kuninga Mithridates VI-ga, kelle ta suutis Krimmi suunas tagasi tõrjuda. Mithridatese riigi tegi Pompeius Bitüünia ja Pontus (Rooma provints)'e (Bithynia et Pontus) provintsiks ning Seleukiidide riigi jäänused 63 eKr Syria provintsiks. Samal aastal vallutas ta hilisema Arabia Petraea provintsi nabatealased. Ta sekkus ka Juudamaa rahutustesse ning sisenes juutide suureks nördimuseks Jeruusalemma templi kõige pühamasse paika.
Usaldusväärse platvormi moodul
Ajalugu
Esimeseks laialdaselt kasutust leidnud versiooniks osutus 2003. aastal väljastatud TPM 1.1b, mis sisaldas baasfunktsioone nagu RSA võtme genereerimine, andmetalletus, autoriseerimine ja süsteemi terviklikkuse atesteerimine. Ründajatel puudus ligipääs võtmetele kuid puudus ka meetod takistada jõurünnet (brute force). Samuti osutusid piiranguks erinevused riistvara tasandil.
Pompeius
Piraatidesõda ja 3. Mithridatese sõda
Pärast triumfaalset naasmist Itaaliasse 62 eKr saatis Pompeius oma väed laiali, uskudes, et tema mõju Senatile on niigi kindlustatud.
Usaldusväärse platvormi moodul
Ajalugu
2005-2011 arendatud TPM 1.2 sätestas ühtse tarkvara liidese ja viigud TPM komponendil, ehkki spetsifikatsiooni muutis keeruliseks tagasiühilduvus versiooniga 1.1b.
Pompeius
Triumviraat
pisi|[[Pompeiuse teater (rekonstruktsioon)]] Ent Senat keeldus Pompeiuse veteranidele maad andmast, kuigi seda oli oodatud, mistõttu Pompeius sõlmis oma kasvavast isolatsioonist väljumiseks Crassuse ja aastaks 59 eKr konsuliks valitud Gaius Julius Caesar mitteformaalse liidu (coitio), mida hiljem hakati nimetama 1. triumviraadiks, kuigi sel erinevalt 2. triumviraadist puudus formaalne struktuur. Caesar sai konsulina astuda samme, mis olid Pompeiuse huvides; nende ühendust tugevdas veel see, et Pompeius abiellus Caesari tütre Juliaga.
Usaldusväärse platvormi moodul
Ajalugu
2014 väljastatud TPM 2.0 standard toetab mitmeid kaasaegseid turvalahendusi, sealhulgas sümmeetrilise ja elliptiliste kõverate võtme krüptograafiat ning võimalust kasutada endise SHA1 asemel mistahes räsifunktsiooni. TPM 2.0 versioonil puudub tagasiühilduvus vanemate versioonidega.
Pompeius
Triumviraat
Aastal 55 eKr laskis Pompeius ehitada oma teatri, mida nimetati Pompeiuse teatriks ehk marmorteatriks. Seda kasutati ka Senati hoonena, sest ta asetses väljaspool pomerium'i ning istungitel said osaleda ka väejuhid, mis Curia Hostilias ei olnud võimalik.
Damon Severson
Damon Severson (sündinud 7. augustil 1994 Melville'is Saskatchewani provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis New Jersey Devils. Ta on klubi meeskonna asekapten.
Usaldusväärse platvormi moodul
Ülesehitus
TPM komponendiks on tavaliselt eraldiseisev mikrokontroller personaalarvutis ning sellel on eraldi protsessor ja mälu. Süsteem suhtleb TPM komponendiga sisend-väljund puhvri abil. Puhver ei pea ilmtingimata olema süsteemist isoleeritud, selleks võib kasutada süsteemi mälu.
Pompeius
Triumviraat
Järgnevatel aastatel aga, mil Caesar sõdis Gallias, Pompeiuse positsioon Roomas aina nõrgenes, ning kolme poliitiku liit lagunes lõplikult pärast Julia surma ning Crassuse surma sõjakäigul Partia vastu 53 eKr. Pompeius laskis 52 eKr end pärast raskeid siserahutusi teha kolleegita konsuliks ning tugevdas oma väge, mille ta oli kogunud Hispaania prokonsulina ja kavandatud Partia-vastaseks kättemaksusõjakäiguks. Pompeius lähenes nüüd jälle Senati enamusele (optimaatidele). Ta abiellus tähtsa aristokraadi Metellus Scipio tütre Cornelia Metellaga. Metellus Scipio oli fanaatiline reaktsionäär, keda Caesar ei sallinud. Pompeius valis Metelluse oma kaaskonsuliks.
Damon Severson
2012. aastal valis Devils ta NHL-i draft'is 60. valikuna. Enne NHL-i karjääri algust mängis ta aastatel 2009–2014 viiel hooajal Western Hockey League'i klubis Kelowna Rockets.
Salumets (perekonnanimi)
Salumets on eesti perekonnanimi.
Pompeius
Caesarist lahkulöömine ja tee kodusõjani
Pompeius püüdis algul Caesarit rahustada. Põhiseaduse järgi ei saanud Caesar konsuliametit taotleda enne kümne aasta möödumist oma esimesest ametiajast konsulina, st mitte enne aastat 48 eKr. Kui tema asehalduriamet oleks varem lõppenud, oleks tekkinud väga ebameeldiv vaheperiood, mille ajal teda oleks võidud kohtu ees süüdistada. Asehaldurina oli ta süüdistuste eest kaitstud.
Usaldusväärse platvormi moodul
Eesmärk
TPM võimaldab luua ning kasutada võtmeid neid ühtlasi operatsioonisüsteemi eest isoleerides, mis kaitseb neid pahavara eest. TPM takistab ka jõurünnet, peatades rünnaku puhul ajutiselt töö.
Damon Severson
Devilsi meeskonnas debüteeris ta NHL-is 9. oktoobril 2014 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Esimese värava lõi ta kaks päeva hiljem mängus Florida Panthersi vastu. Debüüthooajal lõi ta viis väravat ja kogus 17 punkti. 2017. aasta septembris sõlmis Devils temaga uue kuueaastase lepingu. Hooaeg 2018–19 tema seni parim NHL-is, kui ta lõi 11 väravat ja kogus 39 punkti.
Pompeius
Caesarist lahkulöömine ja tee kodusõjani
Pompeius kaitses seaduseelnõu, mille järgi Caesar võis taotleda konsuliametit in absentia, nii et asehalduri ametiaeg ja oodatav konsuli ametiaeg oleksid lõikunud. Nendele seadustele lisas Pompeius aga hulga teisi seaduseelnõusid, mis võtsid just need mööndused Caesari puhul tagasi. Järgneval ajal andis Pompeius järk-järgult Senati konservatiivsele tiivale. Kui Caesari tegevust Gallias tugevalt rünnati, protesteeris Pompeius nõrgalt, kui üldse, ja andis survele järele.
Usaldusväärse platvormi moodul
Eesmärk
Süsteemi alglaadimisel kontrollib TPM riistvara ja tarkvara komponentide andmeterviklikkust. Ketta krüpteerimise tarkvara (Bitlocker, dm-crypt) saavad kasutada TPM-i krüptovõtmete genereerimiseks ja talletamiseks. Kasutades PKCS#11 liidest, saab TPM-i kasutada ka internetis turvalisemaks autentimiseks.
Damon Severson
2019. aasta maailmameistrivõistluste veerandfinaalis lõi ta värava Šveitsi vastu, viigistades seisu 0,4 sekundit enne mängu lõppu. Lisaajal lõi Kanada värava ja pääses poolfinaali. Finaalis kaotati Soomele.
Pompeius
Caesarist lahkulöömine ja tee kodusõjani
Mais 50 eKr põdes Pompeius rasket haigust, millesse ta oli jäänud Napolis. Voodihaigena tegi ta ettepaneku, et nii tema kui ka Caesar panevad ameti maha. Seda ettepanekut aga ei rakendatud. Kui Pompeius oli toibunud, tugevdasid inimeste suur kaasaelamine tema haigusele ja teated väidetavatest mässudest Caesari vägedes väga tema eneseteadvust. Ta kinnitas kaks konservatiivset konsulit 49 eKr.
10. detsembril saavutas konsul Gaius Claudius Marcellus otsuse, et Caesar pidi oma ülemjuhataja ameti maha panema, Pompeiusele aga pidi amet säilima. Curio aga veenis Senatit, et Pompeius ja Caesar peavad üheaegselt tagasi astuma. Otsuse täitmiseni aga enam ei jõutud, sest järgmisel päeval marssis Caesar Rooma peale.
Gaius Marcellus tormas kahe konsuli saatel Pompeiuse juurde ning tegi talle ilma Senati otsuseta ettepaneku hakata linna kaitsmise ülemjuhatajaks. Pompeius nõustus, kuigi ta polnud veendunud, et see on ainus viis konflikti lahendamiseks.
Kodusõda
Pompeius oli ka Itaalia linnade toetuses liiga kindel olnud. Isegi paljud tema liitlased optimaatide leerist ei tahtnud talle alluda, sest nad pidasid sõjalise võimu koondumist ühe inimese kätte ebavabariiklikuks. Alles 49. aasta lõpus eKr anti Pompeiusele ülemjuhataja volitused, ent lõhestatus tema leeris jätkus. Karismaatiline Caesar sai seevastu toetuda talle isiklikult ustavatele leegionäridele (sõjaväeline klienteel). Lahkheli Pompeiuse ning ülejäänud senaatorite ja ametikandjate vahel maksis hiljem kätte eeskätt Pharsalose lahingus.
Pompeius lahkus Rooma linnast ning suundus koos mõne temasse uskuva senaatoriga Brundisiumi, et sõita Kreekasse. Hoolimata piiramisest ei saanud Caesar Pompeiuse sõitu Kreekasse takistada. Pompeius püüdis jõuda talle ustavaks jäänud vägedeni idas ning kõik oma kliendid oma teenistusse võtta. Caesar suundus kõigepealt Hispaaniasse ja hõivas sealsed linnad enamasti lahinguteta. Samal ajal kogus Pompeius kokku suured väed. Kardeti, et ta tahab nendega Itaalias maabuda, et Caesariga võitlusse asuda. Seda aga ei juhtunud. Pompeius veetis talve Tessaloonikas. Ta liikus lääne suunas alles siis, kui Caesar oli valmis Joonia merd ületama. Seda valvas Marcus Calpurnius Bibulus, kelle pilgu alt Caesaril õnnestus kaduda. Jaanuaris 48 eKr maabus Caesar Kreekas ning mõlemad armeed marssisid Dyrrhachiumi, kus Caesar Dyrrhachiumi lahingus oleks äärepealt kaotanud.
Pompeius, kes oli oma väejuhivõimeid juba korduvalt tõestanud, tahtis otsustavat lahingut vältida, kuid senaatorid sundisid teda selleks. Pharsalose lahingus Tessaaalias sai Pompeius 9. augustil 48 eKr hävitavalt lüüa.
Mõrvamine Egiptuses
Pärast kaotust Pharsaloses põgenes Pompeius Egiptusesse, kus lapskuningas Ptolemaios XIII õukondlased ta 28. septembril, päev enne väejuhi 58. sünnipäeva, mõrvata lasksid.
Tema mahalöödud pea anti hiljem Caesarile üle. Caesar olevat nutnud, kui ta mahalöödud pead nägi. Ta laskis selle oma leebuse (clementia) märgiks matta. Jääb siiski küsimuseks, kas Caesar oma suure rivaali surma tõesti kahetses või kahetses ta ainult, et ei saanud talle armu anda, et oma ülisuurt leebust demonstreerida.
Üks Pompeiuse vabakslastu, Pompeius Lenaeus, heitis pärast tolle surma ajaloolasele Sallustiusele ette, et see on kujutanud tema kunagist isandat häbitu teesklejana.
Perekond
pisi|upright=1.6|Gnaeus Pompeius Magnuse perekonna portreed kuldmündil tema poja [[Sextus Pompeiuse kuldmündil (aureusel, 8,17 g 8 h), mis on vermitud ajavahemikus 42–40 eKr Sitsiilias. Aversil on Sextus Pompeiuse portree. Reversil on tema surnud isa Gnaeus Pompeius Magnuse profiil (vasakul) ning tema surnud venna Gnaeus Pompeius Magnus Noorema profiil (paremal).]]
Pompeius oli viis korda abielus.
Juba noorena abiellus ta Antistiaga, laskis aga end temast lahutada, et abielluda Sulla kasutütre Aemilia Scauraga. Viimane aga suri, kui sünnitas enneaegse lapse, keda oli oodanud oma esimeselt abikaasalt, kellest ta aga oli sunnitud end lahutada laskma, sest poliitiliselt oli hädavajalik, et Pompeiusel oleks aadlisoost abikaasa.
Alles Mucia Tertiaga sai ta kolm last: Gnaeus Pompeius Noorem, tütar Pompeia, kes oli abielus algul Faustus Cornelius Sullaga ning pärast selle surma arvatavasti Lucius Cornelius Cinnaga, ja Sextus Pompeius.
Pärast idast naasmist lahutas Pompeius end Mucia Tertiast truudusetuse pärast ning abiellus Caesari tütre Juliaga, kes aga lapsevoodis suri.
Pompeiuse viimane abikaasa oli Cornelia Metella.
Gnaeus Pompeius Noorema laskis Caesar juba aastal 45 eKr Hispaanias hukata, Sextus aga jäi ellu ning saavutas Pompeiuse poolehoidjate abiga alates 43. aastast eKr tugeva võimupositsiooni Sitsiilias, astus ta ka välja oma isa mälestuse taastamise eest.
Usaldusväärse platvormi moodul
TPM 1.2 vs TPM 2.0
TPM standard jaotab algoritmid kolme kategooriasse: soovituslikud, valikulised ja kohustuslikud.
Oleksandr Moroz
pisi|Oleksandr Moroz (2003) Oleksandr Moroz (Олександр Мороз; sündinud 29. veebruaril 1944) on Ukraina poliitik, Ukraina Sotsialistliku Partei esimees.
Aastatel 1990–2010 oli Moroz Sotsialistliku partei esimees ja taandus siis auesimeheks. 2011. aasta augustis valiti ta uuesti partei esimeheks.