cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Xarardheere
Mais 2010 võttis islami võitlejate organisatsioon Hizbul Islaami linna oma kontrolli alla.
31. üksik õhudessantbrigaad
31. üksik õhudessantbrigaad (vene keeles 31-я отдельная гвардейская десантно-штурмовая ордена Кутузова бригада) on Venemaa õhudessantväegede väeüksus.
Georgetown (Colorado)
pisi|Vaade põhjast linnale Georgetown on linn Ameerika Ühendriikides Colorado osariigis, Clear Creeki maakonna halduskeskus.
Ajalugu
Georgetown asustati 1859. aastal Colorado kullapalaviku ajal. Pärast hõbeda avastamist 1864. aastal kasvas linn jõudsalt. Järgmistel aastatel avati Georgetowni ümbruses mitu kaevandust. 1880. aastaks oli linna jõukus suurenenud ja Leadville'iga võisteldi "Colorado kaevanduspealinna" tiitli üle. Hõbedapalaviku ajal 1893 ületas linna elanikkond 10 000 piiri ja Georgetownil oli võimalus saada Colorado pealinnaks. Linna elanikkond hakkas vähenema pärast hõbedapalaviku lõppemist. 1950. aastatel hakati Georgetownist looma talispordikeskust.
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Georgetownis 1088 inimest, 503 leibkonda ja 278 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 442,2 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 670 (keskmine tihedus 272,3/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 4,41%.
Harald Ringstorff
pisi|Harald Ringstorff (2008) Harald Ringstorff (25. september 1939 Wittenburg, Mecklenburg-Vorpommerni liidumaa – 19. november 2020, Schwerin) oli Saksamaa poliitik.
Ogresmuiža
Ogresmuiža on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonnas Mazozoli vallas.
Harald Ringstorff
Ta oli Mecklenburg-Vorpommerni liidumaa peaminister 1998. aasta novembrist kuni 2008. aasta oktoobrini.
Ogresmuiža
Küla asub Ogre jõe kaldal merepinnast 125 meetri kõrgusel valla lõunaosas. Ogresmuiža jääb valla keskusest Līčupest 5, piirkonna keskusest Ogrest 67 ja Riiast 94 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Ogre mõisa keskuse juurde. Mõisa häärber põletati 1905. aastal maha, säilinud on viinaköök ja mitmed muud kõrvalhooned.
Harald Ringstorff
7. novembril 2000 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Mecklenburg-Vorpommerni liidumaa peaministrina.
Ogresmuiža
Küla lähistel asuv Ogre linnamägi on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Küla ulatub osaliselt Ogre oru loodusparki.
Aastal 2008 oli külas 10 elanikku.
pisi|tühi|Ogre mõisakompleksi varemed
Pelicans
Pelicans (inglise keeles 'pelikanid') võib viidata järgmistele spordiklubidele:
Dr. Friedrich
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud järgmised muusikud:
Ansambel tegi muu hulgas kaasa Eesti muusikafilmis "Šlaager".
Malaysia Airlines
Malaysia Airlines Berhad (MAB) (malai keeles Penerbangan Malaysia Berhad), varasema nimega Malaysian Airline System Berhad (MAS), on Malaisia lennufirma.
Garupe raudteepeatus
Garupe raudteepeatus avati 1971. aastal. Peatust kasutatakse ohtramalt suvisel ajal.
Sandi Toksvig
Sandra Birgitte Toksvig OBE ( /t ɒ k s v ɪ ɡ / ; taani k: [ˈsænti ˈtsʰʌksˌviˀ] ; sündinud 3. mail 1958) on Briti-Taani kirjanik, näitleja, taskuhäälingu- ja telesaatejuht ning Briti produtsent.
Ta on ka poliitiline aktivist, olles 2015. aastal Naiste Võrdõiguslikkuse Partei kaasasutaja.
Ilmatsalu linnutorn
pisi|400px|Ilmatsalu linnutorn 2018. aasta mais. Ilmatsalu linnutorn on linnutorn Ilmatsalu lähedal Tartu maakonnas.
Tornist on vaated Ilmatsalu paisjärvele ja Kärevere looduskaitsealale.
Tornist möödub Ilmatsalu-Kärevere linnutee matkarada.
Elektrolüütkondensaator
Elektrolüütkondensator on elektriliselt polaarne kondensaator, mille anoodelektrood (+) on metallist ja teine elektrood katood – vedelast või tahkest elektrolüüdist, mis katab anoodmetalli pinnastruktuuri. Dielektrikuna toimib õhuke oksiidikiht anoodi pinnal.
pisi|430px|Valik tantaal- ja alumiiniumelektrolüütkondensatoreid
Elektrolüütkondensaatoreid liigitatakse anoodi materjali järgi järgmiselt:
Omaette elektrolüütkondensaatorite rühma moodustavad polümeerelektrolüütkondensaatorid, mille anood võib olla nii alumiiniumist kui tantaalist, kuid elektrolüüdina toimib spetsiaalne hea elektrijuhtivusega polümeerne keemiline ühend.
Kõigepealt töötati välja alumiiniumkondensaatorid ja need on ka elektrolüütkondensaatoritest odavaimad ja kõige laiemalt kasutusel. Tantaal- ja nioobiumkondensaatoreid toodetaksepeamiselt SMD- ehk pindmontaažikomponentidena, et neid saaks kasutada õhukeste elektroonikaseadete trükkplaadil.
Elektrolüütkondensaatoreid kasutatakse nende suure erimahtuvuse pärast, mis on palju suurem kui näiteks keraamikakondensaatoritel. Suur erimahutavus (ruumalaühiku suhtes) saavutatakse seetõttu, et kareda pinna või teralise ning poorse struktuuriga anoodi aktiivpind on suur ja dielektrikuna toimiv oksiidikiht väga õhuke. Energiamahutavuse poolest jäävad elektrolüütkondensaatorid siiski superkondensaatoritele tunduvalt alla.
Elektrolüütkondensaator kui polaarne komponent on kasutatav üksnes alalisvooluahelas, seejuures pluss anoodil. Vale polaarsusega alalispinge ja suur vahelduvpinge rikub dielektriku ja võib esile kutsuda kondensaatori lõhkemise ning tuleohu. Toodetakse siiski ka bipolaarseid (kahepolaarseid) elektrolüütkondensaatoreid, milles on kaks vastulülituses anoodi. Niisuguseid kondensaatoreid kasutatakse näiteks audiosignaaliahelais.
Suure erimahutavuse tõttu on elektrolüütkondensaatorid asendamatud alalisvoolu-toiteallikate ja alalispingemuunduriteon silufiltrites, samuti soovimatute pingeimpulsside ja sageduste lühistamiseks.
Anood ja dielektrik
pisi|300px|Anoodoksüdatsioon Elektrolüütkondensaatori anoodi materjalil (Al, Ta, Nb) formeeritakse oksiidikiht anoodoksüdatatsiooni protsessis, kusjuures alalisvooluallika pluss anoodil ja miinus vajalike ventiilmetallidega elektrolüüdivannis.
Nii moodustuv õhuke oksiidikiht on suure läbilöögitugevusega, umbes 1 volt 1 nanomeetri kohta. Dielektriku paksus vajaliku nimipingega kondensaatori jaoks saadakse formeerimispinge valikuga.
Tantaalpentoksiidi läbitavus on küll märksa suurem kui alumiiniumoksiidil, kuid et tantaalpentoksiidi puhul on pinna ebatasasused suuremad, peab oksiidikiht olema töökindluse huvides paksem, mistõttu samasuguste näitajatega kondensaatorid ei erine suuruselt kuigi palju.
Elektrolüüt
Elektrolüüdi ülesanne on anoodi oksiidikihiga pinna ebatasasused võimalikult täielikult katta ja ühtlasi luua hea kontakt kondensaatori negatiivsele väljaviigule. Anoodi pinna pooridesse saab tungida ainult vedel elektrolüüt. Ka tahke elektrolüüt tuleb kondensaatori valmistamisel kanda anoodile vedelal kujul ja seejärel tahkestada.
Elektrolüüt peab olema hea elektrijuhtivusega. Alumiinium- ja tantaalanoodiga kondensaatorites kasutatakse enamasti vedelat või geelitaolist elektrolüüti (näiteks tantaalkondensaatorites väävelhapet). Polümeerelektrolüütkondensaatorite elektrolüüt on vastavalt kondensaatori nimetusele polümeersest materjalist, nimelt elektrit juhtivast polümeerist polüpürrool.
Vedela elektrolüüdiga kondensaatorite hinnatavaks omaduseks on endaparandusvõime: oksiidikihi kohaliku läbilöögi järel võib dielektriku isolatsioonivõime taastuda. Kuid nende töötemperatuurivahemik on piiratud, kusjuures kõrge ümbrustemperatuuri mõjul võib elektrolüüt kuivada ja seega kondensaatori eluiga lüheneda.
Tahke elektrolüüdi parameetreid mõjutab temperatuur märksa vähemal määral. Tahke elektrolüüdi oluliseks eeliseks on ka elektronjuhtivus. Elektronjuhtivusega materjal reageerib palju kiiremini elektrivälja muutustele kui ioonjuhtivusega vedel elektrolüüt. Vastavalt on ka tahke elektrolüüdiga kondensaatorite piirsagedus kõrgem – nad reageerivad pinge järskudele muutustele väiksema viivitusega.
Tahke elektrolüüdina kasutatakse alumiinium- ja tantaalkondensaatorites mangaandioksiidi MnO2 või mõnda juhtivat polümeeri. Nioobiumkondensaatorites on ainult tahke polümeerne elektrolüüt.
Ehitus ja üldparameetrid
Alumiiniumelektrolüütkondensaatori valmistamisel keeratakse oksüdeeritud alumiiniumi riba (anood) koos teise alumiiniumfooliumi (katood) ja eraldava paberiribaga rulli, niisutatakse elektrolüüdiga, suletakse alumiiniumkesta ja ühendatakse elektroodid väljaviikudega. Teine fooliumiriba on õigupoolest vajalik ainult kontakti loomiseks elektrolüüdiga, mis on tegelik katood.
Tantaal- ja nioobiumelektrolüütkondensaatori paagutatud peeneteraline poorne anoodelektrood kaetakse elektrolüüdikihiga kontakti loomiseks grafiidi- või hõbedakihiga; kest on harilikult plastist ja sageli SMD-versioonis.
Ajaloost
Rulli keeratud elektroodidega ja paberist vahekihiga kondensaatori patenteeris Saksa leiutaja Alfred Heckel 1927. aastal. Alumiiniumi pinna söövitustehnika edasiarendamise teel on suurendatud järjest aktiivpinda, nii et tänaseks ületab see madalpingelistel kondensaatoritel kuni 200kordselt sileda pinna pindala. Ühtlasi on välja töötatud tõhusamaid elektrolüüte ja vastavalt parandatud elektrilisi parameetreid ja pikendatud tööiga.
Tantaalanoodiga elektrolüütkondensaatoreid hakati tootma 1950. aastail. Koos tantaalkondensaatoritega arendati edasi ka nioobiumanoodiga komponente (peamiselt selle tõttu, et nioobium on odavam). 1990. aastail töötati välja eriti peeneteralise tantaalipulbri tehnoloogia, mille tulemusena mahuline erimahtuvus suurenes kuni kümnekordselt. Tänapäeval valmistatakse tantaalkondensaatoreid peamiselt pindmontaažikomponentidena.
Juhtivast polümeerist tahke elektrolüüdiga alumiiniumkondensaatoreid hakati laialdasemalt tootma 1990. aastail.
Keemia ajalugu Eestis
Keemia ajalugu Eestis on Eestis tehtava keemiateaduse, antava keemiaalase koolituse, arendatava keemiatööstuse ja keemiaga seotud muude tegevuste (eestikeelsete keemiaraamatute, keemiaaparatuuri jm) ja inimeste ajalugu.
Eellugu
Keemiatehnoloogia areng külades sai alguse sellest, et meie esiisadel oli väga vaja tõrva, rauda, lupja, viina jpm. Neid valmistati juba sajandeid tagasi mõisates ja hiljem ka taludes püstitatud ahjudes lähikonna toormest kohapealseteks vajadusteks tänu enamasti mujalt Euroopast tulnud oskustele. 18. sajandi keskpaiku hakati mõisates asutama tulutoovaid viinavabrikuid, tõrva- ja lubjapõletusahje, telliselööve, aga ka klaasi- ja paberivabrikuid. 19. sajandil avati esimesed äädika-, linaõli- ja tikuvabrikud ning Tartu Ülikoolis hakati korraldama tehnoloogiakursusi õllepruulimisest, nahaparkimisest, lubjapõletamisest jm vajalikest oskustest.
Lühike ajaloo kokkuvõte on järgmistes artiklites:
Institutsioonide areng
Põlevkivikeemia ja -tehnoloogia alase uurimis- ja arendustöö suuremateks uurimisasutusteks kujunesid Tallinna Tehnikaülikool (TTÜ), ja nõukogude ajal loodud TA Keemia Instituut ning Põlevkivi Instituut. Kerogeenpõlevkivi pürolüüsil (utmisel) saadakse põhifraktsioonidena gaas ja õli, kõrvalsaadustena fenoolvesi, poolkoks ja tuhk. Esmaste saaduste töötlemisel on saadud üle paarikümne väärtusliku saaduse.
Keemikuid
Vt Keemikute loend
Sigríður Á. Andersen
Sigríður Ásthildur Andersen (sündinud 21. novembril 1971 Reykjavíkis) on Islandi poliitik (Iseseisvuspartei) ja jurist.
Ta on omandanud bakalaureusekraadi õigusteaduse alal Islandi Ülikoolis 1999. aastal ja magistrikraadi õigusteaduse alal samas 2001. aastal.
Alates 11. jaanuarist 2017 kuni 14. märtsini 2019 oli ta Islandi justiitsminister.
Iģe raudteepeatus
Iģe raudteepeatus oli raudteepeatus Lätis Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Valmiera piirkonnas Skaņkalne vallas. Peatus asus Riia raudteejaamast 124,8 km kaugusel.
Peatus avati 9. oktoobril 1937. Viimane rong peatus seal aastal 1996. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka ootepaviljon ja ooteplatvorm.
Maria-Ann Rohemäe
Maria-Ann Rohemäe (sündinud 23. novembril 1990) on eesti raadio- ja teleajakirjanik, Eesti Rahvusringhäälingu Ameerika korrespondent.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli 2013. aastal ajakirjanduse ja kommunikatsiooni erialal.
Kohtla-Nõmme tamm
Kohtla-Nõmme tamm on kaitsealune tamm Ida-Viru maakonnas Toila vallas Kohtla-Nõmme asulas. Puu võeti kaitse alla 1959.
Puu ümbermõõt on 458 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
Gunnar Emanuel Alfred Buhre
Gunnar Emanuel Alfred Buhre (30. jaanuar/11. veebruar 1889 Rakvere – 23. aprill 1965 Hamburg) oli Eesti ja saksa vaimulik.
Ta lõpetas Pärnus gümnaasiumi. Aastatel 1907–1909 ja 1911–1916 õppis ta Tartu Ülikoolis usuteadust. Ordineeriti 20. augustil/2. septembril 1916 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1916–1918 Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja.
Kolis aastal 1919 Saksamaale. Oli aastatel 1919–1925 õpetaja Herrenburgis Lübecki lähedal, 1925–1932 aga õpetaja Feldbergis Mecklenburgi lähedal. Aastail 1932–1945 oli ta pastor Berliini Ülestõusmise kirikus. Aastatel 1945–1948 oli ta Hamburg-Neuengammes laagrivaimulik.
Linnamüür
pisi|[[Tallinna linnamüür Harjumäel]] Linnamüür on linna ümbritsev müür, mille eesmärk on kaitsta linna rünnakute eest. Euroopas on linnamüürid alates keskajast olnud pea eranditult kivist, samas on neid tehtud ka mullast, tellistest, puust jms.
Vana- ja keskajal olid müürid linnade ümber üldlevinud. Massiivsete müüride ehitamine oli eriti hoos linnriikides.
Kõige lihtsam linnamüür koosneb müürist ja väravast. Samas võib see olla ka täiustatud keerukate kaitserajatistega. Linnamüüri juurde võivad kuuluda tornid, väravatornid, vallikraavid, eelmüürid jne. Müüri kaitseomadusi võib parandada ka maastik, eelkõige looduslikud tõkked (järsakud, jõed jne).
Ajalugu
Komme ehitada linnade ümber müüre on väga vana. Üks vanemaid müüridega kaitstud linnu oli Uruk muistses Mesopotaamias. Ent juba ammu enne seda, hiljemalt 8. aastatuhandel eKr ehitati müür Jeeriku linna (või pigem protolinna) ümber Palestiinas. Ka Induse kultuuris 3500 eKr olid mõned linnad müüridega piiratud.
Üks tuntumaid vanaaja linnamüüre ümbritses Babüloni, kus kuningas Nebukadnetsar II lasi müüri laiendada ning rajada maailmakuulsad Ištari väravad.
Suurem jagu muistseid linnu Vahemere maades ja Lähis-Idas olid müüridega kaitstud. Väheste erandite hulka kuulusid Rooma ja Sparta, kus loodeti pigem sõjaväele. Ateenas seevastu ehitati linnamüüridele lisaks Pikad müürid, mis ulatusid Pireuse sadamani. Mükeene kultuuri ajal rajati Kreekas hiiglaslikest kividest koosnevaid kükloopilisi müüre, mille rajamise hilisemad põlved omistasid mütoloogilistele hiidudele kükloopidele. Kesk-Euroopas ehitasid keldid kindlustatud asulaid, mida nimetati oppidum.
Hiinas rajati muldkindlustusi juba Shangi dünastia ajal (1600–1050 eKr). Muistse pealinna Ao ümber seisid tohutud muldmüürid. Ehkki Sõdivate Riikide ajastul (481–221 eKr) ehitati Hiinas ka kivimüüre, mindi kivist kaitserajatistele ulatuslikult üle alles Tangi dünastia ajal (618–907). Kuulsad müürid Keelatud linna ümber Pekingis rajas keiser Yongle 15. sajandi alguses.
Keskaegses Euroopas oli kaitsemüüride ehitamine privileeg, mida ei saanud kaugeltki kõik asulad. Keskaegseid linnu ümbritsesid sageli väljapoole linnamüüre jäävad eeslinnad, millel võisid olla oma, väiksemad müürid. Kaitsetuid eeslinnu põletasid piiramiste eel ja ajal sageli aga linnaelanikud ise, et vastane ei saaks nende varjus linnamüürile ligineda.
Venemaal tehti linnamüüre pikka aega puust, kuid sellistest vanematest kaitseehitistest on vähe säilinud.
Ka uusajal rajati Euroopas linnamüüre, kuid nende eesmärk ei olnud enam pidada vastu piiramiste aegsele kahuritulele. Nii ümbritses Berliini 1730. aastaist 1860. aastateni puust linnamüür, mis takistas salakaubavedajaid linna tollimaksuta kaupa toomast ning linna garnisoni sõdureid deserteerimast.
Le Pecq
Le Pecq on vald Prantsusmaal Île-de-France'i piirkonnas Yvelinesi departemangus. See paikneb Pariisi lähistel Seine'i jõe kallastel.
pisi|tühi|Le Pecq nähtuna [[Saint-Germain-en-Laye lossist, taamal Pariisi ärikeskus La Défense]]
Olemine ja aeg
"Olemine ja aeg" (saksa keeles "Sein und Zeit", 1927) on Saksa filosoofi Martin Heideggeri raamat. Ehkki see valmis kiiresti ja Heideggeri sissejuhatuses visandatud projekt jäigi lõpetamata, on see tema peateos ning sel on olnud ulatuslik mõju hilisemale filosoofiale, eriti eksistentsialismile, hermeneutikale ja dekonstruktsioonile.
Kokkuvõte
Platon mainib "Sofistis" hämmeldust "oleva" tähenduse üle. Meil pole tänini vastust. Olemise küsimus tuleb uuesti püstitada. Pole ka enam hämmeldust. Kõigepealt tuleb äratada arusaamist selle küsimuse mõttest. Allpool on sihiks küsimus olemise mõttest konkreetselt välja töötada. Esialgne eesmärk on tõlgendada aega igasuguse olemisemõistmise ainuvõimaliku horisondina.
§ 1. Olemise küsimuse eksplitsiitse kordamise vajalikkus
See küsimus on unustatud, kuigi meie aeg peab progressiks, et "metafüüsikat" jälle jaatatakse. Siiski ei peeta enam vajalikuks ousia üle sõda pidada. Meie küsimus pole siiski suvaline, sest see kannustas Platonit ja Aristotelest, kuigi see uurimisteemana hiljem kadus. Nende tulemused on mitmesuguste nihete ja ülemaalimistega püsinud Hegeli "Loogikateaduseni" välja. See, mis kunagi ülima mõttepingutusega fenomenidelt välja maadeldi, olgugi fragmentidena ja esimeste sammudena, on ammu triviaalseks saanud. On kujunenud dogma, mille järgi see küsimus tuleb ära jätta. Öeldakse, et "olemine" on kõige üldisem ja tühjem mõiste ning seda ei saa defineerida. See ka ei vaja defineerimist, niikuinii seda kogu aeg kasutatakse ja sellest saadakse aru. Varjatust, mis antiikajal rahutust tekitas, on saanud enesestmõistetavus, mille küsimist peetakse meetodiveaks.
[---]
3. Olemine on enesestmõistetav mõiste. Igas tunnetamises, lausumises, käitumises olevaga, iseenesse suhtumises kasutatakse "olemist", ja see väljend on "ilma pikemata" arusaadav. Aga see tavaline arusaadavus näitab ainult mittearusaadavust. See toob ilmsiks, et igas käitumises ja olemises oleva kui olevaga olemisega kätkeb aprioorselt mõistatus. Seda, et me juba elame olemisemõistmises ja olemise mõte on ühtaegu hämaruses, näitab põhimõtteline vajadus olemise mõtte küsimust korrata. Apelleerimine enesestmõistetavusele on filosoofiliste alusmõistete, isegi olemise mõiste puhul kaheldav, kui just enesestmõistetav peab saama ja jääma filosoofide asjaks. Olemise küsimusel ei puudu mitte ainult vastus, vaid ka küsimus ise on hämar ja suunata. Olemisküsimuse kordamine tähendab küsimuseasetuse piisavat väljatöötamist.
Toomas Piliste
Toomas Piliste (sündinud 11. mail 1957 Tallinnas) on eesti majandusteadlane.
Elulugu
Toomas Piliste on juristi poeg.
Lõpetas 1975 Tallinna 44. Keskkooli, 1980 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) majandusteaduskonna, 1987 aspirantuuri, majandusmagister (1993, TTÜ), väitekiri "Tööpuuduse evolutsioon Eesti Vabariigis". Oli 1982–88 TPI majandusteaduskonna nooremteadur, 1988–92 vanemteadur, 1992– teadur, ühtlasi aastast 1998 TTÜ ärikorralduse instituudi direktori kohusetäitja ja 2000– majandusteaduskonna prodekaan. Loengukursused: tööturu ökonoomika, tööturg ja töösuhted; koostanud õppevahendeid.
Kremsi maaringkond
Kremsi maaringkond on ringkond Austrias Alam-Austria liidumaal. See hõlmab alasid Krems an der Donau linnast läänes ja põhjas, linn ise on statuudiga linn.
Ringkond koosneb järgmistest valdadest:
thumb|left|600px|
Shaunae Miller-Uibo
Shaunae Miller-Uibo (sündinud 15. aprillil 1994) on Bahama sprinter, 400 meetri jooksu maailmameister ja kahekordne olümpiavõitja.
Ta omandas keskhariduse St. Augustine Kolledžis Nassaus ja astus 2012. aastal Georgia Ülikooli USA-s.
2011. aasta noorte kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Veebruaris 2012 täitis ta 2012. aasta suveolümpiamängude kvalifikatsiooninormi. Miller tegi Londonis hea stardi, kuid katkestas jooksu vigastuse tõttu. Rahvaste ühenduse mängudel 2014. aastal oli ta 400 m jooksus seitsmes. 2015. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Pekingis teenis ta 400 m jooksus ajaga 49,67 Allyson Felixi järel hõbemedali.
2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros tuli ta 400 meetri jooksus olümpiavõitjaks, püstitades isikliku rekordi 49,44-ga. Olümpiamängude avatseremoonial oli ta Bahama lipukandja.
2017. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta 200 meetri jooksus ajaga 22,15 pronksmedali. 400 meetri jooksu finaalis oli lõpusirgel juhtpositsioonil, kui teda tabas paarkümmend meetrit enne finišit tõenäoliselt lihasekramp, mistõttu jäi ta ajaga 50,49 neljandaks.
2017. aastal tuli ta Teemantliiga üldvõitjaks nii 200 kui ka 400 meetri jooksus.
2018. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel võitis ta 200 meetri jooksus kuldmedali võistluste rekordit tähistava 22,09-ga.
2019. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Dohas võitis ta 400 meetri jooksus Põhja-Ameerika rekordiga 48,37 Salwa Eid Naseri järel hõbemedali.
Suveolümpiamängudel Tokyos tuli Miller-Uibo 400 meetri jooksus ajaga 48,36 teist korda olümpiavõitjaks, parandades enda Põhja-Ameerika rekordit ühe sajandikuga.
2022. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlustel Belgradis võitis ta 400 meetri jooksus kuldmedali Femke Boli ja Stephenie Ann McPhersoni ees. Maailmameistrivõistlustel Eugene'is tuli ta samal alal maailmameistriks ka välitingimustes, joostes finaalis 49,11.
Isiklikku
2016. aasta aprillis kihlus ta Eesti kümnevõistleja Maicel Uiboga. 4. veebruaril 2017 paar abiellus.
Märkused
<references group="märkus" />
Kuldala tee
Kuldala tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus.
Tänav saab alguse Tallinnast Tartu maanteelt ja lõpeb Peetri alevikus ristumisel Niinesaare teega. Tänav on ligikaudu 770 meetrit pikk, sellest umbes 100 meetrit jääb Tallinna linna haldusalasse ja umbes 670 meetrit Peetrisse.
Tänava Tallinna-osa ja Peetri-osa eraldavad betoonist tõkestuspostid, läbipääs on vaid jalakäijatele ja kergliiklusele. Selle põhjuseks on tänava Tallinna-osa kitsus, mis ei võimalda transiitliiklust. Tänav on varustatud tänavalaternatega.
Aruheina tee (Peetri)
Aruheina tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus.
Tänav saab alguse Kuldala teelt ja lõpeb ristumisel Mõigu teega, olles ca 640 meetrit pikk. Aruheina teel paikneb spordiklubi Rae Keegel.
Garupe
Garupe on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Liivi lahe ääres Ādaži piirkonnas  Carnikava vallas. Asula asub merepinnast 4 meetri kõrgusel. Külas asuvad Riia–Skulte raudteeliini Garupe raudteepeatus ja Garupe bussipeatus.
Garupe tekkis suvitusasulana Langa jõe äärde XX sajandi kuuekümnendatel aastatel. Aastal 1971 avati selle juures raudteepeatus. Algselt kandis suvitusasula nime Arhitekts. Tänapäeval on asulas suvitajaid üle 1400.
Osa külast asub Piejura maastikukaitsealal.
Aastal 2015 oli külas 112 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 504.
Pagėgiai omavalitsus
Pagėgiai omavalitsus on 2. järgu haldusüksus Leedus endise Tauragė maakonna aladel. Omavalitsus piirneb lõunas Venemaa Kaliningradi oblastiga.
Omavalitsuse pindala on 537 km². 2014. aasta seisuga elas seal 8931 inimest.
pisi|tühi|Pagėgiai omavalitsus
Halduskeskus on Pagėgiai linn, lisaks asub seal veel Panemunė linn. Kolmas tähtsam asula on Vilkyškiai alev. 2011. aasta seisuga olid elanikest 96,9% leedulased, 1,64% venelased, 0,21% valgevenelased ja 1,24% oli teistest rahvustest.
Omavalitsuse suurimaks jõeks on rajooni lõunapiiril voolav Nemunas. Rajooni läbivad selle lisajõed Gėgė ja Jūra. Omavalitsuse territooriumil asub Rambynase regionaalpark.
Jonathan Toews
pisi|Jonathan Toews Jonathan Bryan Toews (sündinud 29. aprillil 1988 Winnipegis Manitoba provintsis) on Kanada jäähokimängija. Ta mängib 2007. aastast NHL-i klubis Chicago Blackhawks.
Aastal 2006 valiti ta NHL Draftis.
Robert Rooba
Robert Rooba (sündinud 2. septembril 1993 Tallinnas) on eesti jäähokimängija, kes mängib Soome kõrgliigaklubis Jyväskylä JYP ründajana vasakäärel. Ta on klubi meeskonna kapten.
Hooajal 2007–08 debüteeris Rooba Eesti Meistriliiga klubis HC Purikad.
2008. aastal liitus ta Soome klubiga Espoo Blues. Soome kõrgliigas debüteeris ta Espoo Bluesi meeskonnas hooajal 2011–12.
2016. aasta aprillis sõlmis ta esmakordselt lepingu JYP-iga. 2018. aastal võitis ta klubiga Jäähoki Meistrite Liiga. Samal hooajal lõi Rooba Soome kõrgliigas esimest korda vähemalt kümme väravat. Hooajal 2018–19 lõi ta Soome kõrgliigas 17 värvat ja andis kaheksa väravasöötu. Hooaeg 2020–21 oli tema jaoks Soome kõrgliigas seni edukaim, kui lõi liigas 30 väravat ja oli sellega liigas Sebastian Wännströmi järel teisel kohal. Lisaks oli ta Rooba sel hooajal JYP-i resultatiivseim mängija (30+11).
2021. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Tšerepovetsi Severstal. Hooajal 2021/22 sai ta KHL-is 39 põhihooaja mänguga kirja viis väravat ja kaks väravasöötu.
2022. aasta mais naasis ta JYP-i, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.
Alates 2010. aastast on Rooba mänginud Eesti jäähokikoondises.
Cornelia (LAV)
Cornelia on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis Fezile Dabi ringkonnas Mafube vallas.
Cornelia on asutatud 1894. aastal. Cornelia on saanud nime Oranje Vaba Riigi presidendi Francis William Reitzi teise naise Cornelia Mulderi järgi. Linnaõigused sai Cornelia 1923. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cornelia elanikest mustanahalisi aafriklasi 97,3%, valgeid 1,9%, India või Aasia päritolu inimesi 0,7% ja teisi 0,1%. Sotho keelt pidas emakeeleks 57,8% inimesi, suulu keelt 33,7%, afrikaani keelt 2,7%, inglise keelt 1,6% ja teisi keeli 4,2%.
Laulev revolutsioon (film)
"Laulev revolutsioon" (originaalpealkiri "The Singing Revolution") on 2006. aasta Ameerika Ühendriikide ja Eesti koostöös valminud dokumentaalfilm. Filmi režissöörid on Maureen Castle Tusty ja James Tusty. Filmi tootsid Allfilm, Mountain View Productions ja Northern Light Productions.
Film räägib nii laulva revolutsiooni (1987-1988) kui ka paari hilisema aasta sündmustest Baltimaades.
81 eKr
81. aasta eKr oli 81. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi ab urbe condita DCLXXIII (673).
Nõiakivi (Rooglaiu)
Nõiakivi (ka Arstikivi ) on ohvrikivi Hanila kihelkonna Rooglaiu külas, mis varem kandis Rannaküla nime.
Vardar
Vardar (makedoonia keeles Вардар, albaania keeles Vardar või Bardhar, kreeka keeles Αξιός ehk Aksiós) on jõgi Põhja-Makedoonias ja Kreekas.
Vardar on Põhja-Makedoonia pikim jõgi ja Aliákmonase järel pikkuselt teine jõgi Kreekas. Nii Vardar kui Aliákmonas suubuvad Aksióse rahvuspargi märgaladel Egeuse merre Therme lahte.
Jõe pikkus on 380 km (Kreekas 76 km) ja valgala pindala umbes 25 000 km². Balkani mägisele maastikule omaselt on jõe maksimaalne sügavus 4 meetrit.
Jõgi algab Vrutoki küla juurest, mõned kilomeetrid Gostivarist edelas. Vardar voolab läbi Skopje ja Velesi ning ületab Gevgelija linna lähistel Kreeka piiri. Kreeka linnadest asuvad jõe kaldal Polýkastro ja Axioúpoli.
Vardari suubub vasakult Bregalnica ja Pčinja jõgi, paremalt Pena ja Crna Reka.
Narva kosk (raamat)
"Narva kosk" on Vladimir Beekmani 1986. aastal ilmunud romaan, mille tegevustik viib 1918. aasta kevadesse, mil Narva lähistel seisid vastamisi keiserliku Saksamaa väed ja Eestist taganenud punakaartlaste salgad. Lugu kulgeb korraga 1918. aasta suve ja 1970. aastate vahel.
Teos ilmus kirjastuselt Eesti Raamat.
Jüri Hain
pisi|Jüri Hain 1987. aastal Jüri Hain (4. juuni 1941 Tallinn – 16. juuli 2022) oli eesti kunstiteadlane ja kultuuriloolane.
Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1969. aastal Tartu Riikliku Ülikooli.
Hain on tutvustanud nii eesti kunsti Euroopas kui ka väliskunsti Eestis ning uurinud Eduard Wiiralti töid, Eesti ja Soome kunstisidemeid, kunstikriitilise ja esteetilise mõtte arengut Eestis 1920.–1930. aastail jpm.
Hain on uurinud Eesti Rahvusraamatukogu kunstivaramut ning koostanud näitusi ja trükikatalooge, aineseks Euroopa 17.–18. sajandi sügavtrükigraafika mapid, puugravüüride originaalklotsid ja eesti graafika 1900–1940.
Ta on koostanud ja kureerinud Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse näitusi ("Sõnasild. Raamatuid ja kunsti Paul Reetsi kogust" (2014), "Õhtutund. Eesti kunsti Paul Reetsi kogust" (2013), "Varjust välja! Tuntud kunstnike vähetuntud teoseid Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse kunstikogust" (2012), "Hingede ränd. Ado Vabbe ja Friedebert Tuglas" (2011)).
Ta on Eesti Kunstnike Liidu auliige ja Eesti Vabagraafikute Ühenduse liige.
Isiklikku
Jüri Haini abikaasa on graafik Marje Üksine. Tema ema oli keeleõpetaja Viktoria Hain (neiuna Zahharjan).
Cornelia
Cornelia on olnud mitme inimese ja asula nimi:
Cornelia, naisenimi
Savon Sanomat Areena
Savon Sanomat Areena (endise nimega Kuopion keskuskenttä, endine sponsornimi Magnum Areena) on jalgpallistaadion, mis asub Kuopios Soomes.
KuPS kasutab staadioni oma Soome kõrgliiga (Veikkausliiga) kodumängudeks.
Palderjani tänav
Palderjani tänav on tänav Tartus Maarjamõisa linnaosas. See algab Tervise tänavalt, kulgeb põhjaloodesse, ristub Palsami tänavaga (paremalt) ja lõpeb Palderjani tänaval.
2013. aasta lõpul oli suurim majanumber Palderjani tänaval 8.
Mauro Boselli
pisi|Mauro Boselli (2010) Mauro Boselli (sündinud 22. mail 1985 Buenos Aireses) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründajana Argentina kõrgliiga klubis Estudiantes de La Plata.
Ta alustas klubikarjääri Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2003. aastal. Hooajal 2005–06 mängis ta laenul Hispaania esiliigas Málaga reservmeeskonnas. Seejärel naasis ta Boca Juniorsi, kellega võitis 2007. aastal Lõuna-Ameerika klubide meistrivõistlused Copa Libertadorese.
2008. aastal liitus ta Estudiantes de La Plataga. 2009. aastal võitis Estudiantesega oma karjääri jooksul teist korda Copa Libertadorese. Boselli lõi Copa Libertadorese võistlustel üheksa väravat, sh finaalmängus Cruzeiro vastu, ning oli sel hooajal Copa Libertadorese suurim väravakütt. Hooajal 2009–10 lõi ta Argentina kõrgliigas 22 väravat.
2010. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Wigan Athletic. Seal ei suutnud ta ennast põhikoosseisu murda ning mängis hooaja 2010–11 teises pooles laenul Itaalia kõrgliiga klubis Genoa ja hooajal 2011–12 taas Estudianteses. Hooajal 2012–13 naasis ta Wigan Athleticu, kuid ei suutnud jätkuvalt Inglismaa kõrgliigas ühtegi väravat lüüa ja läks hooaja teises pooles laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Palermo.
2013. aasta juunis sõlmis Boselli lepingu Mehhiko kõrgliiga klubiga Club León. 2013–14 nii sügishooajal kui ka kevadhooajal tuli ta klubiga Mehhiko meistriks. Kokku lõi ta hooajal 2013–14	liigas 21 väravat. Hooajal lõi ta vähemalt 15 väravat veel järgmisel hooajal. Kõige resultatiivsem oli hooaeg 2015–16, kui ta lõi 23 väravat. Kokku lõi ta kuue hooaja jooksul Leóni meeskonnas Mehhiko kõrgliigas 104 väravat.
2019. aasta jaanuaris liitus ta Brasiilia kõrgliiga klubiga Corinthians. Brasiilia kõrgliigas lõi ta kahe hooaja jooksul 30 mänguga seitse väravat. 2021. aasta jaanuaris siirdus ta Paraguay kõrgliiga klubisse Cerro Porteño.
2022. aasta jaanuaris naasis ta Estudiantes de La Platasse.
Franz Reidolf
Franz Reidolf (11. juuli 1884, Kehra mõis, Harjumaa – 23. september 1945, Halle/Westfahlen, Saksamaa) oli Eesti metsateadlane.
Elulugu
Franz Reidolf oli abimetsaülema poeg.
Lõpetas Tallinna Peetri Reaalkooli ja 1912. aastal Peterburi riikliku metsandusülikooli. Oli 1912–1916 Poolas Lovitsas Belovežje ürgmetsaalal kontrolör-metsaülem, 1916–1922 osales I maailmasõjas Vene sõjaväes ja Venemaa kodusõjas Lähis-Idas Inglise sõjaväes. Oli 1922–1923 Järva maakonna metsaülema abi, 1923–1927 Metsade Peavalitsuse metsamajanduse osakonna abijuhataja ja juhataja, 1927–1940 Riigimetsade Valitsuses abidirektor ja aastast 1931 metsamajanduse osakonna juhataja. 1941 kraavitööline, 1941–44 oli Riigimetsade Valitsuse ja Metsade Keskvalitsuse direktor ja juhataja. Aastast 1944 töötas Saksamaal Buroni metskonnas ametnikuna.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: metsakasvatus, jahindus, metsade kaitse. 17 trükist.
Valev-Jaan Reidolf
Valev-Jaan Reidolf (sündinud 8. aprillil 1943 Rõngu vallas Tartumaal) on eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu
Lõpetas 1963 Elva Keskkooli, 1971 EPA agronoomina ja 1979 EPA aspirantuuri; põllumajanduskandidaat (1980, EPA), väitekiri "Оценка различных способов, сроков и частоты использования многолетних трав в условиях орошения и без него". Oli 1971–81 EPA rohumaaviljeluse kateedri vanemagronoom, aspirant ja vanemteadur, 1981–92 töö- ja olmeohutuse kursuse vanemõpetaja, 1992–94 EPMÜ keskkonnakaitse instituudi vanemõpetaja ja dotsent, 1994–2005 veemajanduse instituudi dotsent, 2006– lektor.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: rohumaaviljelus, riskianalüüs. 23 teadustrükist.
Kiiker (ajakiri)
Kiiker on aastast 2007 ilmuv Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühingu (EMSA) ajakiri (väljaande enda väitel ajaleht ). Ajakirja annab välja Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing. Ajakirja toimetab EMSA sekretariaat. Ajakirja levitab EMSA tasuta.
Aksióse rahvuspark
Aksióse rahvuspark (kreeka keeles Εθνικό Πάρκο Δέλτα Αξιού) on kaitsealune ala, mis hõlmab Aliákmonase, Loudíase, Aksióse ja Gallikóse jõe deltat. Rahvuspargi märgalad asuvad Kreeka suuruselt teisest linnast Thessaloníkist üle Therme lahe läänes.
Émile Marco de Saint-Hilaire
pisi|240px|Émile Marco de Saint-Hilaire. [[Benjamin Roubaud' karikatuur]]
Émile Marco de Saint-Hilaire; sünninimi Émile-Marc Hilaire (mai 1796 Versailles – november 1887) oli prantsuse kirjanik ja sõjaajaloolane.
Teelehe tänav
Teelehe tänav on tänav Tartus Maarjamõisa linnaosas. See algab Tervise tänavalt, kulgeb põhjaloodesse ja lõpeb Palsami tänaval.
2013. aasta lõpul oli suurim majanumber Teelehe tänaval 12.
Elieser Traugott Hahn
Elieser Traugott Hahn (15. august 1848 Komacha (Lõuna-Aafrika) – 19. märts 1939 Burgdorf Hannoveri lähedal) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik.
Elieser Traugott Hahn sündis Lõuna-Aafrikas hererode misjonäri perekonnas. Keskkooliõpingud lõpetas ta aastal 1867 Güterslohi Gümnaasiumis (asub praeguse Nordrhein-Westfaleni liidumaa territooriumil). 1867–1869 õppis ta Berliini ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Põltsamaa Niguliste koguduses Carl Peter Maurachi juures. Ordineeriti õpetajaametisse 19. detsembril (vkj) 1871 Tartu Jaani kirikus.
Ta oli 1872–1874 Valjala Martini koguduse õpetaja. 1874–1886 töötas ta Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Kõige kauem, aastatel 1886–1918 töötas ta Tallinna Oleviste koguduse õpetajana.
Tallinnas tegutses ta veel usuõpetajana. Aastatel 1906–1914 oli ta tegev sisemisjoni edendamiseks moodustatud Püha Johannese Seltsis. Samuti oli ta Eestimaa Saksa Seltsi eestseisuse liige ja oli Põhja-Eesti kirikuõpetajate esindaja Saksa maanõukogus.
Aastal 1918 emigreerus ta Saksamaale. 1919–1930 tegutses ta evangelisatsioonivaimulikuna. Ta suri 19. märtsil 1939 Hannoveri lähedal. Maeti ta 29. märtsil 1939 Kopli surnuaiale (ärasaatmine oli Tallinna Oleviste kirikust).
Isiklikku
Tema isa Carl Hugo Hahn oli misjonär Lõuna-Aafrikas hererode juures. Poeg Gotthilft Traugott Hahn, Tartu Ülikooli usuteaduse professor, mõrvati 19. jaanuaril 1919 kommunistide poolt Tartus krediitkassa keldris. Poeg Carl Hugo oli Harju-Risti ja Nissi koguduste õpetaja ja Saksimaa piiskop. Väimees Woldemar Paul Sielmann oli Pärnu Nikolai ja Tallinna Oleviste koguduste õpetaja. Poja Gotthilft Traugotti poeg Wilhelm oli teoloog ja poliitik (Baden-Württembergi liidumaa minister).
35618 Tartu
35618 Tartu on asteroid, mis asub asteroidide vöös. Asteroid on nimetatud Tartu linna järgi.
Asteroidi avastas 25. aprillil 1998 Belgia astronoom Eric Walter Elst.
Mazozoli
Mazozoli on küla (mazciems) Lätis Ogre piirkonnas Mazozoli vallas.
Malcolm Turnbull
Malcolm Bligh Turnbull (sündinud 24. oktoobril 1954 Sydneys) on Austraalia poliitik. Ta oli 15. septembrist 2015 kuni 24. augustini 2018 Austraalia peaminister.
Mazozoli
Küla asub merepinnast 170 meetri kõrgusel valla põhjaosas. Mazozoli jääb valla keskusest Līčupest 5, piirkonna keskusest Ogrest 67 ja Riiast 94 kilomeetri kaugusele.
Malcolm Turnbull
Ta sündis aastal 1954 Sydneys. Aastal 1973 asus ta õppima Sydney ülikooli, mille lõpetas aastal 1977 Bachelor of Arts kraadiga ja aastal 1978 Bachelor of Laws (õigusteaduse bakalaureuse) kraadiga. Aastal 1978 sai ta Rhodesi stipendiumi ja tänu sellele õppis ta aastatel 1978–1980 Oxfordi Ülikoolis (Brasenose kolledžis) tsiviilõigust.
Mazozoli
Küla on tekkinud endise Mazozoli mõisa keskuse juurde.
Rõuge Põhikool
pisi|Rõuge Põhikool 2009. aastal. Rõuge Põhikool on põhikool Võru maakonnas Rõuge vallas Rõuges.
Mazozoli
Küla lähistel asuv Griguļkalnsi linnamägi on muinsusmälestisena kohaliku kaitse all. Küla ulatub osaliselt Ogre oru loodusparki.
Rõuge Põhikool
Rõuges tegutses kohalik rahvakool juba Rootsi ajal. 1846 asutati Rõuge kihelkonnakool. Rõuges on tegutsenud ka Rõuge vallakool ja Rõuge mõisakool.
Mazozoli
Aastal 2008 oli külas 14 elanikku.
pisi|tühi|Mazozoli mõisakompleks
Rõuge Põhikool
sai kihelkonnakoolist Rõuge Algkool. Pärast 1919. aastat liideti Rõuge Algkool ja Jaanipeebu Kool ning asutati Rõuge 6-klassiline Algkool.
1961. aastal liideti Rõuge 8-klassilise kooliga Koke Algkool.
Hiljem nimetati algkool Rõuge Põhikooliks.
Harilik männikärsakas
Harilik männikärsakas (Hylobius abietis) on putukaliik.
Levila
Neid võib kohata terves Euroopas ja Aasias.
Toitumine
Männikärsaka mardikad toituvad enne ja pärast munemist noorte okaspuutaimede koorest, ka suuremate puude võrsetest ja pungadest. Männikärsaka mardikad teevad noortel okaspuutaimedel koort närides metsakultuuridele olulist kahju. Tõugusööm kändude juurtel on aga kahjutu või isegi kasulik, kuna aitab kaasa kändude kõdunemisele.
Tüvekahjurina
Mardikad toituvad nii elusatest taimekudedest okaspuumetsades, eelistades noori mände, kui ka surnud taimekudedest puidu ladustamisplatsidel jm, seetõttu loetakse neid taimekahjuriteks.
Teadusuuringutes
Ühe Eestis läbi viidud projekti käigus püüti laboratoorsetes tingimustes uurida, kas harilik männikärsakas on võimeline seeneeoseid elujõulisena edasi kandma ehk kui oluline võib olla putuka roll näiteks istutatud taimede nakatamisel erinevate haigusetekitajatega. Sellega seoses vaadeldi patogeensete seente, juurepessu ja Diplodia sapinea, ning antagonistliku hiidkooriku eoste elujõulisust pärast hariliku männikärsaka seedetrakti läbimist.
Torpar
pisi|Torparid suvistel põllutöödel Torpar (rootsi keeles torpare, soome keeles torppari) oli Rootsis ja Soomes renditalupoeg, kes oli maaharimiseks rentinud osa suuremast talust.
Torparid erinesid talurentnikest (rootsi landbonde, soome lampuoti), kes rentisid tervet talukohta, ja saunikutest (soome mäkitupalainen), kes rentisid peaaegu ainult onni.
Renti tasusid nad tavaliselt "päevatööga" (rootsi dagsverke, soome taksvärkki) talus, mõnikord ka natuuras.
Raudkivi tee
Raudkivi tee on tänav Rae vallas Peetri alevikus.
Tänav saab alguse Tallinnast Tartu maanteelt ja lõpeb Peetri alevikus ristumisel Aruheina teega. Tänav on ligikaudu 420 meetrit pikk, sellest umbes 10 meetrit jääb Tallinna linna haldusalasse.
Tänava nimi on arvatavasti tuletatud suurest (u 1,5 m servadega) täringukujulisest raudkivist (graniitrahnust), mis paikneb tänava lõpuotsas lõunapoolsel küljel; raudkivi tahud on värviga illustreeritud täringulaadselt (tahkudele on peale joonistatud täringusilmad).
Poitiers
Poitiers on linn Lääne-Prantsusmaal Nouvelle-Aquitaine'i piirkonnas, Vienne'i departemangu keskus.
Linnas on Poitiers' ülikool, mis asutati 1431 ja on seega üks Prantsusmaa vanemaid. Poitiers' Saint-Jeani baptisteerium on 5. sajandist ja vanim säilinud kristlik pühakoda Euroopas.
Linnas on elektroonika-, elektrotehnika-, klaasi-, kummi-, tekstiili-, toiduainetööstuse ettevõtteid.
Lilienfeldi ringkond
Lilienfeldi ringkond on ringkond Austrias Alam-Austria liidumaal.
Ringkond koosneb järgmistest valdadest:
thumb|left|650px|
Řevnice
Řevnice (saksa keeles Rewnitz, varem ka Reunitz) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha-západi ringkonnas. Řevnice asub Berounka jõe kaldal, Praha kesklinnast ligikaudu 23 km edelas.
Řevnicet on esmamainitud 1253. aastal. Raudteeühenduse Prahaga sai Řevnice 1862. aastal. Alates 19. sajandi lõpust oli Řevnice alev, linnaõigused sai 1. novembril 1968.
Tuisu tänav (Pärnu)
Tuisu tänav on umbtänav Pärnus Rääma linnaosas, mis saab alguse Ehitajate teelt.
Tänava pikkus on ligikaudu 142 meetrit.
Kuldala park
Kuldala park on ca 5 hektari suurune looduslik kaasik Rae vallas Peetri alevikus Kuldala maja siseperimeetris. Pargis on valgustatud jalutus-jooksurajad (sh niiskemates kohtades maapinna kohale rajatud laudrajad), kuivenduskraave ületavad sillad, kaks laste mänguväljakut ja korvpalliplats. Park on peetrilaste seas populaarne sportimis- ja jalutamiskoht.
George Allen
George Felix Allen (sündinud 8. märtsil 1952) on USA poliitik.
Ta oli 1994–1998 Virginia osariigi kuberner 2001–2007 Ameerika Ühendriikide senaator.
6. oktoobril 2005 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Ameerika Ühendriikide senaatorina ja ühtlasi Eesti NATOga liitumise toetajana.
Piparmündi tänav
2013. aasta lõpul oli suurim majanumber Piparmündi tänaval 11.
Kasemahlake
Kasemahlake, ka Glamuurbänd Kasemahlake, on Tartus popmuusikat viljelev ansambel.
Ajalugu
Ametlikult loodi ansambel 2001. aasta kevadel, et osaleda Tartu ja Tallinna tudengipäevadel. Enne seda tegutseti poole aasta vältel nime „Black Dog Project“ all. Ansambli tuumiku moodustasid kammerkoori Camerata Universitatis lauljad. Esimestel aastatel esitati peamiselt retrokavereid Eesti artistidelt, näiteks „Veenus“, „Rock on popp“, „Ulila“, „Järgnen sulle“, „Kui neid on kolm“ jt. Ansambli koosseisust tulenevalt pandi suurt rõhku mitmehäälsele laulule, instrumentaalse tausta moodustasid saksofon, akordion, klaver ja kitarr. Olulisel kohal olid ekstravagantsed kostüümid ja hoogne lavaline liikumine.
Esimestel tegutsemisaastatel esineti valdavalt tudengi- ja korporatsioonide üritustel. Aastatel 2003–2005 lahkus mitu senist liiget, kelle asemele võeti uued pillimehed. 2006. aastaks kujunes koosseis, millega järgnenud aastatel anti välja kaks LP-d. Valmis hulk videoid ja anti kontserte.
Professionaalsuse ja kõlapildi arenedes hakati aina enam esitama omaloomingut. Nüüdseks moodustavad Kasemahlakese repertuaari peamiselt originaallood, mille autorid on ansambli praegused ja endised liikmed Urmet Arus, Anne Õuemaa, Andreas Kalkun, Eero Tonka, Anneli Tarkmeel. Repertuaar on stiililiselt olnud üsna eklektiline. Kuigi põhirepertuaari moodustavad pop-rokklood, on ansambel läbi aegade olnud aldis eksperimentideks muudes žanrites. Esitatud on estraadimuusikat, diksiländi, funk ' i, instrumentaalmuusikat ja a cappella seadeid, aga ka lugusid pungi ja baroki võtmes.
Ansambli koosseis
2014. aastal olid algkoosseisust alles lauljad Edith Eskor ja Anne Õuemaa ning klahvpillimängija Urmet Arus.
Asutajaliikmetest osaleb ansambli töös veel Andreas Kalkun, seda eeskätt laulusõnade kirjutajana, aga ka stuudiomuusiku ja konsultandina. Bassist Lauri Eskor mängib Kasemahlakeses 2004. ja trummar Alar Pallon 2005. aastast. Kitarrist Angela Aak liitus 2013.
Varem on lauljatest kaasa löönud Ingrid Sahk, Anneli Tarkmeel, Piret Vaher, Hedvig Priimägi, Maarja Aso. Pikki aastaid kuulusid ansamblisse kitarrist Taavi Toomere ja saksofonist Eero Tonka. Kasemahlakeses on lühemat aega mänginud ka Naatan Haamer saksofonil, Alar Haukanõmm akordionil, Tamur Tensing bassil, Enno Andvere kitarril.
Trieste Ronchi dei Legionari lennujaam
Trieste Ronchi dei Legionari lennujaam, ärinimega Friuli Venezia Giulia lennujaam (Aeroporto del Friuli Venezia Giulia), on lennujaam Itaalias Friuli-Venezia Giulia maakonnas Gorizia provintsis, 21 km kaugusel provintsi keskusest edelas, Ronchi dei Legionari omavalitsusüksuse territooriumil. Lennujaam kannab alates 2007. aastast Pietro Savorgnan di Brazzà nime.
Trieste Ronchi dei Legionari rahvusvaheline lennujaam oli 2013. aastal Itaalias reisijate arvult 24. kohal.
Entretextos
Entretextos on hispaaniakeelne elektrooniline kultuurisemiootikaajakiri.
See hakkas ilmuma 2003. aastal ja on suuresti pühendatud Juri Lotmanist lähtuvale semiootikatraditsioonile.
Ajakirja toimetaja on Manuel Cáceres Sánchez Granadast Hispaanias.
Kalju Kertsmik
Kalju Kertsmik (sündinud 21. mail 1960 Tartus) on eesti omavalitsustegelane.
Ta lõpetas 1984. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaararstina.
Kalju Kertsmik oli Albu vallavanem 1993–2016. Ta oli 1999–2006 IRLi liige.
Pelageja Kotšina
Pelageja Jakovlevna Kotšina (vene keeles Пелагея Яковлевна Кочина; neiupõlvenimi Polubarinova, vene keeles Полубaринова; kasutanud ka nimekuju Polubarinova-Kotšina; 13. mai (vkj 1. mai) 1899 Astrahan – 3. juuli 1999 Moskva) oli vene hüdromehaanik.
Pelageja Kotšinal on teedrajavaid uurimusi pideva keskkonna mehaanika, hüdrodünaamika ja filtratsiooniteooria alal. Ta oli tunnustatud filtratsiooniteooria koolkonna juht Nõukogude Liidus ja kuulus NSV Liidu Teaduste Akadeemia (1991. aastast Venemaa Teaduste Akadeemia) liikmeskonda.
Akadeemik Kotšina oli väga suure loomepotentsiaaliga, mis ei raugenud ka viimasel elukümnendil: viimase kümne aastaga ilmus tal 16 teadustrükist, sealhulgas neli monograafiat. Pelageja Kotšina elas saja-aastaseks. Ta maeti Novodevitšje kalmistule Moskvas.
Haridustee ja karjäär
Pelageja Kotšina lõpetas 1921. aastal Petrogradi ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna ja asus tööle Geofüüsika Peaobservatooriumi Petrogradis. Ühtlasi töötas ta õppejõuna Petrogradi teedeinseneride instituudi õhuteede teaduskonnas, mis mõne aja pärast viidi tervikuna üle Tsiviilõhulaevastiku inseneride instituuti.
1930. aastatel hakati Nõukogude Liidus andma teadlastele ja õppejõududele kutsenimetusi ja teaduskraade. Teadustööde hulk ja 10-aastane õppejõustaaž osutus piisavaks, et VAK (NSV Liidu Kõrgem Atesteerimiskomisjon) andis 1933. aastal Kotšinale matemaatikaprofessori kutse.
Aliákmonas
Aliákmonas (kreeka keeles Αλιάκμονας, Aliákmonas) on Kreeka pikim jõgi.
Pelageja Kotšina
Haridustee ja karjäär
Aastatel 1934–1939 töötas Kotšina Moskvas NSV Liidu TA Matemaatika Instituudis, kus lahendas hüdrodünaamika matemaatilisi probleeme. Seal kaitses ta ka 1940. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi, käsitledes oma väitekirjas filtratsiooniteooriaga seotud matemaatilisi probleeme. Aastail 1939–1959 töötas Kotšina Moskvas NSV Liidu TA Mehaanikainstituudis.
Aliákmonas
Jõe pikkus on 297 km.