cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Täisarv (andmetüüp)
Näited
Märgita täisarvulisi andmetüüpe võimaldab kasutada näiteks programmeerimiskeel C.
Euroopa Liidu liikmesriik
Euroopa Liidu liikmesriik on Euroopa Liidu aluslepingutega ühinenud riik, millele laienevad kõik Euroopa Liidu liikmesusest tulenevad õigused ja kohustused.
Nüüdisajal on Euroopa Liidul 27 liikmesriiki. Viimasena ühines Euroopa Liiduga 1. juulil 2013 Horvaatia. Eesti kuulub Euroopa Liitu alates 1. maist 2004.
Liikmesriigid
Loetletud on Euroopa Liidu liikmesriigid 2021. aasta alguse seisuga:
Lahkunud liikmesriigid
Euroopa Liidust on lahkunud üks riik - Suurbritannia:
Tulemöll
"Tulemöll" on mitme filmi eestikeelne pealkiri:
Buzău maakond
Buzău maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus.
Gandersheimi klooster
Gandersheimi klooster (saksa: Stift Gandersheim) on endine ilmalike kanonisside hoone (Frauenstift) tänapäevases Bad Gandersheimi linnas Alam-Saksimaal Saksamaal. See asutas aastal 852 Saksi dünastia eelkäija Saksimaa hertsog Liudolf, kelle rikkalikud annetused tagasid selle stabiilsuse ja õitsengu.
"Keiserlik vaba ilmalik Gandersheimi sihtasutus" (Kaiserlich freie weltliche Reichsstift Gandersheim), nagu see oli ametlikult tuntud 13. sajandist kuni selle kaotamiseni aastal 1810, oli kõrgaadlike vallaliste tütarde kogukond, kes veetsid jumalakartlikku elu, kuid ilma kloostrielu tõotuseta, mis on sõna "ilmalik" tähendus nimetuses.
Raku
Ajalugu
Kyōto keraamik Chōjirō (長次郎; 1516–1592) olevat ürikute kohaselt osalenud Jurakudai palee ehituse juures katusekivide valmistamisel, töötades seejuures daimjo Toyotomi Hideyoshi (豊臣 秀吉; 1536/37–1598) heaks. Viimane olevat kinkinud talle pitsati, millel asetses kanji kirjamärk 樂 raku. Chōjirō võttis selle endale perekonnanimeks ja tema lapsendatud pojal Jōkeil, kes jätkas isa tööd, lubati tema talendi tunnustamise märgina seda nime edasi kasutada. Niimoodi algas Raku dünastia, kus põlvest põlve pärandus keraamikatehnika ja nimi Raku ning mille järeltulijad elavad tänapäevani Jaapanis ja jätkavad keraamikaga tegelemist.
Kui 18. sajandil ilmus raku-tehnikat käsitlev õpetus, siis asutasid paljud Jaapani keraamikud Kyōto lähedusse keraamikatöökodasid sellega tegelemiseks.
1925. aastal tutvustas Euroopas raku-tehnikat inglise keraamik Bernard Leach (1887–1979), kes oli Jaapanis seda lähemalt tundma õppinud.
Väljaspool Jaapanit saavutas raku 20. sajandi teisel poolel erakordse populaarsuse, ehkki arenes täiesti teises suunas. Võrreldes kodumaa loodusliku, minimalistliku ja tarbelise funktsiooniga, muutus läänes tähtsaks värvide mäng ja vormikäsitlus ning tarbelisus suures osas välistati.
Kyōtos 1979. aastal toimunud konverentsil toimus kirgi kütnud vaidlus läänepärast raku-tehnikat kasutavate keraamikute Paul Soldneri ja Rick Hirshi ning Raku dünastia noorima liikme Kichiemoni (neljateistkümnendast põlvkonnast) vahel "raku"-nimetuse kasutusviiside üle. Jaapani keraamikute arvates võiks iga keraamiku loodud nõud kanda nende enda nime (ehk siis Soldneri nõud ja Hirshi nõud).
Leo I (keiser)
Kuulujuttude järgi teenis tulevane keiser nooruses elatist isegi lihunikuna. Pealinnas näidati soovijatele kohta, kus tulevane keiser väidetavalt lihaga kauples. Ühe variandi järgi pärineb sealt ka tema hüüdnimi – Lihunik. Pole aga välistatud, et selle nime teenis ta välja hilisema julmuse tõttu. Pärast lihunikuametit astus Leo sõjaväkke, kus alustas karjääri lihtsa sõdurina. Sõjaväes tegi ta karjääri ning tõusis tuntuks väepealikuks.
Raku
Ajalugu
pisi|Raku-põletus
Tehnika
Eristatakse kahte rakutehnikas valmistatud teejoomisnõude tüüpi:
Leo I (keiser)
Võimule tõus
Keiser Marcianuse surm tõstatas teravusega troonipärijaküsimuse. Keisril polnud sobivat troonipärijat. Theodosius Suure meessoost järeltulijad olid kõik surnud. Theodosius II naine Eudocia elas pagenduses Jeruusalemmas, kuid oli loobunud ilmalikust tegevusest ja tema kandidatuur ei tulnud võimuladvikus isegi kõne alla. Theodosius II ja Eudocia tütar Eudoxia oli vandaalide käes vangis. Seega polnud kedagi, kellel olnuks vaieldamatu õigus troonile.
Raku
Tehnika
Mõlemal juhul toimub varem eelpõletus 900 °C juures. Glasuurpõletuse jaoks kaetakse nõud paksu glasuurikihiga, misjärel nad kuivatatakse täielikult. Seejärel asetatakse pihtide abil esemed juba põletustemperatuuri saavutanud ahju, mis töötab tavaliselt puidu- või gaasiküttel. Kui glasuur sulama hakkab ja sulamisel tekkinud mullid on tasandunud, võetakse esemed tangidega välja.
pisi|vasakul|Raku-põletus Edasi on kaks võimalust:
Leo I (keiser)
Võimule tõus
Tollal oli Konstantinoopolis kõige mõjuvõimsamaks meheks väepealik Aspar, kes oli peamine Pulcheria toetaja, kui upitati Marcianus keisriks. Aspar ise ei saanud keisritrooni nõuda. Takistuseks oli nii tema barbarlik päritolu kui ka arianismi pooldamine. Aleksandria presbüteri Areiose õpetusest lähtuvad ariaanid olid seisukohal, et Kristus pole Jumalaga sarnane, vaid ajalik ja loodud. Arianism mõisteti mitu korda kirikukogudel hukka, ent siiski oli sellel usuvool veel tükk aega mõjukaid pooldajaid. Kuid vähemuse esindajana polnud Asparil lootuski valitsejaks saada. Aspari puhul on väidetud, et just tema võis olla Marcianuse vägivaldne kõrvaldaja. Igatahes oli kedagi troonile tarvis ning Aspari toetusel sai keisrikrooni pähe Leo.
Raku
Tehnika
Glasuuri saab efektsemaks muuta metallisoolade kasutamisega. Näiteks annab rakuglasuuris olev vaseühend reduktsiooni tõttu glasuurile punaka värvuse. Glasuuris olevatest metallisooladest tekib glasuuri peale puhastest metallidest kile, mis aitab tekitada lüstrile omast pinnaefekti.
Nõuded savimassile
pisi|Raku-tehnikas teenõu Jaapanist (16. sajand) [[Tōkyō Rahvusmuuseum]] Põhiline tingimus on see, et kasutatav savimass peab vastu pidama termilisele šokile, kuna põletuse käigus tuleb keraamilistel esemetel üle elada väga suuri temperatuurikõikumisi. Seejuures ei tohi nad aga kiirel jahtumisel puruneda ega praguneda.
Keraamiline mass peaks sisaldama rohkelt šamotti (20–40%), mis aitab vähendada soojuspaisumise mõju. Samalaadselt mõjuvad ka näiteks kvarts ja küaniit, kuid neist esimene võib liiga rohkel kasutamisel esile kutsuda glasuuridefekte. Poorsuse tagamiseks on vajalik orgaaniliste materjalide (saepuru, aganad jm.) sisaldus, mida võib olla kuni 20%. Vajalik on ka väikese soojuspaisumisega ainete (näiteks spodumeen ja pataliit) ning aeglaselt klaasistuvate ainete (näiteks põldpagu ja vollastoniit) sisaldus.
Glasuur
Traditsioonilises jaapani rakukeraamikas kasutati algselt nii kõrg- kui madalkuumusglasuure, mistõttu on raske rakuglasuure muudest glasuuridest eristada. Rakukeraamikas kasutatakse läbipaistvaid, katvaid, klaasjaid, voolavaid, nahkjaid, matte ja värvilisi glasuure. Rakuglasuuride koostis ja omadused soodustavad ka kraklee ehk pragudevõrgustiku ning muude esteetiliselt hinnatud iseärasuste tekkimist.
Rakukeraamikas kasutatavaid glasuure saab jagada
Toorglasuurid
Toorglasuur on glasuur, mille valmistamiseks ei pea glasuuri komponente eelnevalt töötlema. Algselt kasutati jaapani rakupõletustes vaid toorpliiglasuure. Toorpliiglasuuri eeliseks on madal sulamistemperatuur, läige ning erksad värvitoonid, ent suureks miinuseks on selle mürgisus, mistõttu ei tohi sellega toidunõusid glasuurida. Tänapäeval kasutatakse toorpliiglasuuri vaid dekoratiivsetel eesmärkidel.
Frittglasuurid
Frittglasuuri tegemise käigus keedetakse glasuuri tooraine esmalt kokku klaasjaks massiks, mis seejärel kiirelt jahutatakse ning viimaks peeneks jahvatatakse. Seda protsessi nimetatakse frittimiseks ning jahvatatud massi fritiks.
Alkaalglasuurid
pisi|Läänepärase raku tunnusjoon – järelreduktsioon Alkaalglasuurid on tänapäeval enim kasutusel olevad rakuglasuurid, ent traditsioonilises jaapani rakus neid ei kasutatud. Alkaalglasuuride koostises on kas potas (K2CO3), sooda (Na2CO3) või liitiumoksiid (Li2O). Nende glasuuride eelisteks on madal sulamistemperatuur, kergesti tekkiv kraklee, värviküllasus ning suhteline ohutus kasutamisel.
Leo I (keiser)
Võimule tõus
Leo krooniti 7. veebruaril 457. Leo trooniõiguse suurendamiseks ja kroonimise seaduslikumaks muutmiseks asetas patriarh Anatolios talle krooni isiklikult pähe. Sellega sai alguse uus traditsioon, mille järgi kroonis keisri patriarh. Ida-Rooma sai uue valitsejate dünastia – Traakia.
Raku
Vaskmatt
Vaskmatt on rakukeraamika tehnika, mis on pärit Ameerikast ning on seal tänini laialdaselt kasutusel. Vaskmatti on võimalik tekitada vaid läänepärases rakupõletuses, kuna selleks on vajalik hapnikuvaene keskkond. Vaskmati saavutamiseks segatakse suur kogus vaskoksiidi (Cu2O) või -karbonaati (Cu2CO3) väikese koguse alkaalfritiga. Alkaalfritt on vajalik selleks, et vask glasuuritud eseme peale kinnituda saaks. Pärast esemete ahjust välja võtmist asetatakse need põlema süttiva materjaliga täidetud metallkonteinerisse ning lastakse leegil kord peaaegu kustuda ja siis jälle üles tõusta, sest tugevate toonide saamiseks tuleb vaske reoksüdeerida.
Paatina
Paatina on mitmesuguseid toone andev ning huvitavaid pinnastruktuure moodustav glasuuriliik, mis võib meenutada sisaliku nahka või tardunud laavat. Paatina õnnestumiseks on samuti vajalik järelreduktsioon.
Leo I (keiser)
Valitsemine
pisi|Rooma impeerium 460. aastal Leo oli tuntud väepealik, otsustusvõimeline ja iseseisvalt mõtlev inimene. Peagi tekkis ajaloos tavaliseks saanud olukord, kus Leole muutus Asparis sõltumine (pidi ta ju viimasele tänulik olema) koormavaks. Oma heategija kõrvaldamiseks panustas Leo isauridele. Isauria oli Väike-Aasia lõunaosa mäestikuala, mis oli tuntud sõjaka ja röövelliku elanikkonna poolest. Kuigi roomlased vallutasid need alad juba 1. sajandil eKr, jäid isaurid lõplikult alistamata. Leo ajal olid neist paljud aga Bütsantsi sõjaväes ning nad olid silma paistnud võitluses Attilaga. Sidemete tugevdamiseks andis Leo oma tütre Ariadna naiseks ühele isauri pealikule Tarasikodissale, kes hiljem võttis endale kreekapärase nime Zenon. Temast sai ka hilisem Bütsantsi keiser. Samal ajal lootis Aspar aga, et Leo annab oma tütre hoopis tema pojale naiseks, mis oleks tema positsiooni õukonnas veelgi tõstnud.
Raku
Lüster
Lüster on läänepärases rakukeraamikas kasutatav glasuuriliik, mille tunnuseks on atraktiivselt läikivad pinnad. Läike tekitajaks on metalliühendid, täpsemalt hõbeda, vismuti ja kulla soolad. Lisaks on lüstriefekti võimalik saavutada toonivate metallisoolade lahuste ja glasuuri peale lisatavate lüstrite abil. Lüstri pigment sõltub sellest, kui kiiresti võetakse kuum ese ahjust välja ja asetatakse suitsutusnõusse. Erinevalt vaskmatist ei tõsteta suitsutusnõu kaant pärast esemete sinna asetamist enne nende jahtumist pealt, sest lüstriefekti tekkimiseks tuleb hapniku ligipääs ära lõigata.
Glasuuri värvus
Glasuurile annavad värvuse erinevad metallioksiidid, -soolad ja pigmendid. Tuntumad metallid ja nende toonid on:
Leo I (keiser)
Valitsemine
Teiseks keisri ja Aspari suhteid teravdavaks teguriks kujunes Leo I otsus anda sõjaline hoop vandaalidele. Viimased olid Geiserichi juhtimisel alistanud 439. aastal Rooma valdused Põhja-Aafrikas ja loonud seal esimese sõltumata germaanlaste riigi impeeriumi territooriumil. 455. aastal panid nad aluse oma tänapäevani ulatuvale kuulsusele, rüüstates Rooma linna, mis on andnud oma metsikuse tõttu sõna vandalism, mis tuli kasutusele 1794. aastal ühe prantsuse ajaloolase uurimusele. Aspar ei tahtnud keisri sõjaplaaniga nõustuda, mille taga olid ilmselt tema usulised vaated. Nii Aspar kui ka vandaalid olid ariaanid. Keiser viis ellu aga karmi ortodoksset usupoliitikat.
Raku
Glasuuri värvus
pisi|vasakul|Kollakas toon tuleneb [[raudkloriidi kasutamisest, tumedad triibud aga sissepõlenud jõhvidest]]
SI-süsteemi põhiühikud
SI-süsteemi põhiühikud on rahvusvahelise mõõtühikute süsteemi mõõtühikud, millel põhinevad kõik teised  füüsikaliste suuruste ühikud selles süsteemis.
Leo I (keiser)
Valitsemine
Kujunenud pingelise olukorra lahendas keiser 471. aastal ühe hoobiga. Ta kutsus Aspari koos kahe pojaga paleesse ning andis käsu isauridest ihukaitsjatel nad tappa. Kuigi sõjapealiku haavatud nooremal pojal õnnestus põgeneda, sai Leo oma peamisest rivaalist lahti. Just see sündmus võis anda Leole lisanime Lihunik. Aspari valdavalt gootide hõimuliikmetest ihukaitsjad otsustasid kätte maksta ning tungisid paleesse. Puhkenud võitluses jäid nad isauridele alla. Linnas algas aga gootide mäss ning neile tuli appi Theoderich, kellest sai hiljem idagootide valitseja Theoderich Suur. Zenoni ja teiste isauridest väepealike abiga õnnestus Leol linna sisse piiranud Theoderich minema lüüa. Pärast neid sündmusi algasid Konstantinoopolis ulatuslikud germaanlastest barbarite tagakiusamised. Paljud jäid ilma oma kõrgetest ametikohtadest riigi administratsioonis ja sõjaväes. Paljud ajaloolased on arvamusel, et nende sammude tulemusena kõrvaldati oht, et germaanlased võiksid võimu haarata, mis paljuski määras Ida saatuse erinevuse Läänest, kus barbarid hakkasid mängima riigi poliitika kujundamises otsustavat osa.
Sõjakäik vandaalide vastu
pisi|Vandaalide Kuningriik 455–470 Aspari kõrvaldamine võimaldas Leol alustada kavandatud sõjakäiku vandaalide vastu. Eelnevalt oli Konstantinoopolil õnnestunud panna Lääne-Rooma troonile oma soosiku Anthemiuse. Sellest kujunes viimane sõjakäik, kus Ida ja Lääs panid välja ühise sõjaväe. Operatsiooni kavandati põhjalikult ning selleks mobiliseeriti ligikaudu 100 000 sõjameest. Ainuüksi Ida-Rooma laevastikus oli 113 alust. Selle ülemaks määrati keisrinna vend Basiliscus. Ta oli kaval ja auahne mees, kes juba sõjakäigu ajal mõtles variante troonile tõusmiseks. Ta oli valmis sõjakäigu mõlemaks stsenaariumiks, kavatsedes igal juhul kasu lõigata. Kaotus oleks vähendanud Leo autoriteeti, võit aga tõstnud Basiliscuse tähtsust. Pole täpselt teada, kas järgnenud roomlasi tabanud katastroofis oli süüdi Basiliscuse kavalus, rumalus või reetmine.
Leelo Karp
Leelo Karp-Lumi (15. juuni 1941 – 3. juuni 2000 ) oli eesti estraadilaulja ja lauluõpetaja.
Leo I (keiser)
Sõjakäik vandaalide vastu
Tagantjärele on raske öelda, millised olid Basiliscuse tagamõtted, kuid väidetavalt soovitas kunagi niimoodi tal toimida Aspar, kes soovis nõnda säästa oma usuvendi. Omalt poolt lubas ta aga Basiliscusel troon hõivata.
SI-süsteemi põhiühikud
pisi|Põhiühikud ja nende vastastikune seotus; nooled on suunatud sõltuva ühiku poole nendelt ühikutelt, millele defineerimisel tuginetakse
Vastavalt Kaalude ja Mõõtude Peakonverentsi (CGPM) 1960. ja 1971. a otsustele on füüsikalised põhisuurused mõõdetavad järgmiste põhiühikutega:
Leo I (keiser)
Sõjakäik vandaalide vastu
Pealinnas ootas teda aga vihane rahvamass ja keisritroonile asumise asemel tuli tal otsida varjupaika kirikust. Vaid õe pealekäimisel nõustus Leo jätma talle elu. Kuid keisri eluajal oli Basiliscus igaveseks tagandatud poliitikaelust. pisi|Leo I [[solidus]]
Ula (Saaremaa)
Ula on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas.
Leo I (keiser)
Leo I iseloom
Lisaks julmusele oli keiser ka äärmiselt ahne. Rikkuste rabamiseks kasutas ta äärmuslikke vahendeid, nende seas ka pealekaebamisest tulenevaid karistusi. Piisas vaid kellegi süüdistamisest vandenõus osavõtust, kui süüdistatav saadeti kas välja või tapeti ning tema varandus konfiskeeriti keisrile.
Raku
Valmisesemed
Raku-tehnikas valmistatud esemete puudused on haprus ja vähene mehaaniline vastupidavus, kuid esemete ehe väljanägemine on muutnud raku-tehnika väga populaarseks.
Leo I (keiser)
Leo I iseloom
Leo polnud saanud mingit haridust, kuid erinevalt paljudest teistest harimatutest valitsejatest suhtus ta haritud inimestesse lugupidavalt. Näiteks heideti kord keisrile ette, kui ta andis raha ühele filosoofile, kuigi oleks võinud anda selle mõnele sõdurile, Leo aga vastas: "Annaks Jumal, et minu valitsemisajal läheks sõdurite palk õpetlastele."
SI-süsteemi põhiühikud
Põhiühikute defineerimiseks vajalike füüsikakonstantide fikseeritud väärtused (20.05.2019)
pisi|300px|Põhiühikute seosed omavahel ja seitsme füüsikakonstantidega, mille numbriliste väärtuste abil põhiühikud defineeritakse
Sekund
Sekundi määratlus põhineb tseesium-133 aatomi põhioleku peenstruktuuri kahe energiataseme vahelise ülemineku sageduse fikseeritud arvväärtusel
Leo I (keiser)
Surm
Leo I suri 474. aasta 18. jaanuaril 73-aastaselt. Keisril puudusid meessoost järeltulijad. Leo tütrel Ariadnal oli aga abielust Zenoga poeg Leo. Mõni kuu enne surma, 18. novembril 473 lasi Leo I kroonida oma lapselapse. Umbes kuueaastasest poisist sai keisri kaasvalitseja Leo II.
Raku
Tehnikast Eestis
Eestisse jõudis tehnika 1980. aastate lõpus ja 1990. aastate alguses ning selle viljelemises oli üks esimesi Kaido Kask, kes tutvus raku-põletusega 1990. aastal Saksamaal. Algselt Tartu ARS-is katsetanud kunstnik jõudis peatselt omaenda ahju konstrueerimiseni ja selles vallas käesoleva ajani jätkates on ta üks väheseid Eesti keraamikuid, kelle loomingu põhiosa moodustavad just raku-tehnikas loodud teosed. 1990. aastatel tutvus rakuga ka Ingrid Allik, kes korraldas ühtlasi demonstratsioonesinemisi üle Eesti.
SI-süsteemi põhiühikud
Kilogramm
Kilogrammi määratlus põhineb Plancki konstandi h fikseeritud arvväärtusel:
Amper
Ampri määratlus põhineb elementaarlaengu e fikseeritud arvväärtusel:
Raku
Tehnikast Eestis
Eesti Kunstiakadeemias alustati raku-põletustega 1992. aastal ning 2000. aastate teises pooles jõudis see ka EKA madalkuumuskeraamika-alasesse õppeprogrammi.
Ula (Saaremaa)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Raku
Tehnikast Eestis
Alates 2001. aastast on keraamikute ühendus Asuurkeraamika korraldanud Tallinna Vanalinna Päevade raames ka raku-põletusi.
Pritzkeri auhind
Pritzkeri auhind on arhitektuuriauhind, mille asutas Jay Pritzker 1979. aastal. Iga-aastast auhinda annab välja Hyatti sihtasutus. Auhinna rahaline suurus on 100 000 USA dollarit.
Pritzkeri auhinda on nimetatud ka arhitektuuri Nobeli auhinnaks.
SI-süsteemi põhiühikud
Kelvin
Kelvini määratlus põhineb Boltzmanni konstandi k_\mathrm B fikseeritud arvväärtusel ja sellest tulenevalt sekundil, meetril ja kilogrammil:
Mool
Mooli määratlus põhineb Avogadro arvul :
Kandela
Kandela määratlus põhineb 540 THz sagedusega monokromaatilise kiirguse valgusviljakuse fikseeritud arvväärtusel 683 luumenit vati kohta.
Kotor (Montenegro)
Kotor (montenegro keeles: Котор / Kotor; ladina keeles: Acruvium; kreeka keeles: Ασκρηβιον, Askrèvion; itaalia keeles: Càttaro) on rannikulinn Montenegros. Linn asub Kotori lahe kõige sügavamas sopis. Kotori valla keskuseks olevas linnas elab 13 510 inimest.
Kotorit ümbritseb Veneetsia vabariigi ajal ehitatud linnamüür ja arhitektuuris domineerivad sellest ajast pärinevad hooned. Kotori lahte, mis on üks Aadria mere rannikust kõige kaugemale ulatuvaid lahti, nimetatakse vahel ka Euroopa kõige lõunapoolsemaks fjordiks. Tegelikult on Kotori laht ürgne jõeorg, lahe tagumine osa nagu paisjärv, mida eeslahega ühendab kitsas kaljuvärav. Linna ümbrust ilmestavad selle kohal kõrguvad Orjeni ja Lovćeni kaljud. Lahe põhjarannik on kogu Euroopa sademeterohkeim koht – seal sajab 5000 mm aastas.
Viimastel aastatel on üha suurenenud Kotorit külastavate turistide arv, keda meelitavad kohale nii Kotori lahe ilu kui ka Kotori vanalinn.
Kotori linn on osaks UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluvast Kotori looduslikust ja kultuuriloolisest alast.
Ajalugu
Kotori linn, mida ajalooürikutes on esmamainitud aastal 168 eKr, rajati Vana-Rooma perioodil, mil seda tunti nime Acruvium, Ascrivium või Ascruvium all. Linn kuulus tollal Rooma riigi koosseisus olevasse Dalmaatsia provintsi.
Kindlustused rajas linna kohale 535. aastal keiser Justinianus I pärast gootide üle võidu saavutamist. Kuni 11. sajandini kõneldi Kotoris dalmaatsia keelt.
Veneetsia võimu all olnud Kotori linn sai 1538. ja 1657. aastal kannatada Ottomani vägede piiramiste käigus, 1572. aastal räsis linna katk ning 1563. ja 1667. aasta maavärinad peaaegu hävitasid Kotori.
Campo Formio leppega 1797. aastal läks Kotor Habsburgide valdusse. 1805. aastal anti see Pressburgi rahulepinguga aga üle Prantsuse keisririigile allunud Itaalia kuningriigile. 1810. aastal liideti Kotor Prantsuse keisririigi Illüüria provintsiga ning koostöös Montenegro vägedega vallutas 1815. aastal linna Briti mereväekapten William Moste. Seejärel läks Viini rahuleppe kohaselt Kotor taas Austria-Ungari keisririigile. pisi|vasakul|Austria-Ungari Kotor ja [[Montenegro Kuningriik|Montenegro kuningriik aastal 1913]] Esimese maailmasõja ajal oli Kotor üks kolmest peamisest Austria-Ungari keisririigi mereväebaasist. Piirkonnas toimusid ägedad lahingud kohalike Montenegro slaavlaste ja Austria-Ungari sõjaväe vahel. Pärast 1918. aastat sai Kotorist Jugoslaavia Kuningriigi osa.
Aastatel 1941–1943 annekteeris Kotorit Itaalia, moodustades sealse piirkonna aladest Cattaro provintsi. Pärast Teist maailmasõda sai linnast Montenegro Sotsialistliku Vabariigi osa Jugoslaavia Föderatiivse Sotsialistliku Vabariigi koosseisus.
15. aprillil 1979 tabas Montenegro rannikut tugev maavärin, mis hävitas poole Kotori vanalinnast ja osaliselt purustas Sveti Tripuni katedraali.
Rahvastik
Kotor on Kotori valla administratiivkeskus. Vald hõlmab veel Dobrota, Risani ja Perasti linnu ning paljusid külasid Kotori lahe ümbruses. Valla elanike arv on 2003. aasta rahvaloenduse kohaselt 23 481. Kotoris endas elab 5341 inimest, kuid et Kotor ja Dobrota tegelikult moodustavad ühe linna, on nende elanike koguarv 13 510.
Jelgava rajoon
Jelgava rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga.
Rajoonis oli 1 linn (Kalnciems).
Tornimäe (Saaremaa)
Tornimäe on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Külas asub Tornimäe Neitsi Maria Kaitsmise õigeusu kirik.
Külas on leitud 7.-8. sajandist pärit Tornimäe kindlustatud asula koht.
Richard Trevithick
Richard Trevithick (13. aprill 1771 – 22. aprill 1833) oli inglise leidur. Ta ehitas esimese töötava auruveduri.
Sindi-Lodja asulakohad
thumb|Kammkeraamika killud Sindi-Lodja III asulakohalt Sindi-Lodja asulakohad on kolm kiviaegset asulakohta Pärnu jõe vasakkaldal Reiu jõe suudme lähistel Pärnu maakonnas Eestis.
Sindi-Lodja I asulakoht Pärnu jõe vasakul kaldal Reiu jõe suudme juures avastati 2000. aastal ja seal kaevati vahemikus 2001–2003 läbi 115m² suurune piirkond. Leide saadi sealt suhteliselt vähe, mis osutab, et tegu võis olla asula äärealaga. Leiukihist saadud süsi dateeriti vahemikku 7050–6700 eKr.
Sindi-Lodja II asulakoht on Pärnu jõe ääres Reiu jõe suudmest ca 400 m ülesvoolu. Asulakoht avastati 2000. aastal ja järgmisel aastal viidi seal läbi väikesemahulised kaevamised. Leide saadi suhteliselt palju ja kultuurikihis olnud puit dateeriti vahemikku 7200–6650 eKr.
Sindi-Lodja III asulakoht on samuti Pärnu jõe vasakkaldal, Sindi-Lodja II asulakohast 300 m kirdes. See avastati 2001. aastal ja sellest 75m² kaevati läbi vahemikus 2001–2004. Kultuurikiht sisaldas rohkelt noorema kiviaja (neoliitikumi) erinevate perioodide leide. Savinõudest olid esindatud ennekõike tüüpiline ja hiline kammkeraamika, aga ka Narva keraamika ja nöörkeraamika. Kaldajoone nihkumise kronoloogia järgi hinnati asulakoha vanus vahemikku 3980–3230 eKr ehk varasesse neoliitikumi, ehkki leidus märke ka hilisneoliitilisest inimasustusest.
Uuemõisa (Saaremaa)
Uuemõisa on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
20 km käimine
20 km käimine on kergejõustiku ala.
Naised
Vaata ka 10 km käimine (olümpiavõitjad 1992 ja 1996)
Vaata ka 10 km käimine MM võitjad 1987–1997
Kirbla kirikumõis
Kirbla kirikumõis (saksa keeles Pastorat Kirrefer) oli kirikumõis Kirbla kihelkonnas Läänemaal.
Yellowstone'i jõgi
Yellowstone'i jõgi on Missouri parempoolne lisajõgi. Jõe pikkus on 1080 km. See asub USA loodeosas. Saab alguse Kaljumäestikust. Ülemjooksul voolab Yellowstone'i jõgi kanjonis läbi Yellowstone'i rahvuspargi. Seal on mitu juga. Alamjooksul on see rahuliku vooluga tasandikujõgi. Montana osariigis kasutatakse jõe vett niisutamiseks.
vasakul|pisi|Yellowstone'i jõe jugade kõrgus on 94 m
Kehila kool
Kehila kool oli kool Saaremaa vallas Kehila külas.
Tom Riddle
Ta elas koos jõukate mugudest vanematega Little Hangletoni linnas. Noor nõid Merope Gaunt pani Tomi armujoogi abil endasse armuma ja nad abiellusid. Mõned kuud pärast abiellumist, oodates last, otsustas Merope Tomile armujoogi andmise lõpetada, lootes Tomi truudusele. Kuid Tom jättis maha naise ja oma sündimata poja ning läks oma vanemate juurde tagasi. Merope suri varsti pärast sünnitust ja Tom Marvolo Riddle sattus orbudekodusse.
Unguma
Unguma on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas.
Veere (Saaremaa)
Veere on küla Saaremaa vallas Saare maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Matthias Thumser
Alates aastast 1997 kuni emeriteerumiseni 2018. aastal oli Thumser Berliini Vaba Ülikooli Friedrich Meinecke instituudi kõrg- ja hiliskeskaja ajaloo professor.
Thumseri uurimisaladeks on paavstlus, Rooma ja Kesk-Itaalia keskajal; kirjakultuur hiliskeskajal; Liivimaa keskajal ning Lõuna-Saksa varahumanism. Ta on ka "Liv-, est- und kurländisches Urkundenbuchi" I seeria puuduolevate köidete (13.–16. köide, mis katavad ajavahemiku 1472–1494; 13. ja 14. köide ilmusid vastavalt 2018. ja 2019. aastal) koostamisega tegeleva uurimisprojekti juht.
Dave Murray
David Michael Murray (sündinud 23. detsembril 1956 Edmontonis Londonis) on inglise kitarrist ja laulukirjutaja. Aastast 1976 on ta ansambli Iron Maiden kitarrist.
Elulugu
Tema vanemad olid šoti ja iiri päritolu. David lahkus koolist 15-aastaselt, olles kindel oma muusikukarjääris.
Steve Harris on tema kohta öelnud: "Ta on kitarrist, kes sõna otseses mõttes on võimeline kitarri kas või hammastega mängima."
1. järgu armeekomissar
Kuni 1940. aastani vastas see auaste 1. järgu armeekomandörile ja 1. järgu laevastikuflagmanile.
1. järgu armeekomissarid:
Šuahhevi rajoon
Šuahhevi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Adžaarias.
Gdańsk
Gdańsk (kašuubi Gduńsk, saksa Danzig, ladina Gedania, Dantiscum) on linn Poolas Gdański lahe ääres Motława jõel Wisła suudmes. See on Pomorze vojevoodkonna halduskeskus.
Gdańsk moodustab koos Gdynia ja Sopotiga Trójmiasto linnastu.
pisi|Gdańsk
Elanike arv on 2021. aasta seisuga 470 633. See on rahvaarvult Poola kuues suurim linn.
Gdańsk on suur majandus-, teadus- ja kultuurikeskus. Gdańsk on Poola suurim sadamalinn, mis on sajandite jooksul olnud Poola väravateks merele.
Ajalugu
Arheoloogid kinnitavad, et juba 8. sajandil oli seal käsitööliste-kalurite asula. 10. sajandil oli Gdańsk Pomorze vürstide valduses, kes allusid Poola riigile. 890-ndatel ehitas vürst Mieszko I sinna Gdański lossi. 997. aastal külastas Gdańskit Püha Adalbertus Prahast (poola Wojciech), et Poola kuninga Bolesław Chrobry palvel ristida linna elanikke.
14. novembril 1308 alistasid Saksa ordu rüütlid Gdański, linn sai uue nime – Danzig. Aastal 1361 sai linn Hansa Liidu liikmeks. Uue sõjaga (Saksa ordu–Poola sõda (1409–1411)), mis lõppes Grünwaldi lahinguga (1410) läks Gdańsk Poola kuninga võimu alla. Aasta hiljem sõlmiti Thorni esimene rahu, millega Gdańsk läks tagasi Saksa ordu kätte. pisi|[[Gdański vanalinn ja vana sadam]]
Puunia sõjad
Kartaago ja Rooma traditsiooniliselt head suhted katkestas konflikt Sitsiilias. Sürakuusa türanni Agathoklese endised palgasõdurid mamertiinid (marsipojad), kes pärast tolle surma teenistuseta jäid, läksid tülli nii sürakuusalaste kui ka kartaagolastega ja palusid abi Roomalt. Roomlaste otsus mamertiine toetada viis nad sõtta Kartaago vastu.
Gdańsk
Ajalugu
1466. aastal lõppes Kolmeteistaastane sõda (1454–1466), mille tulemusena Poola kuningas saavutas Thorni teise rahuga kontrolli Lääne-Preisimaa: Gdański, Elblągi, Malborki, Chełmno üle. Saksa ordu loovutas Poola kuningriigile Kuningliku Preisimaana poole oma territooriumist (Ida-Pommeri ja Lääne-Preisimaa) ning Saksa ordu kõrgmeister tunnistas end Leedu suurvürsti ja Poola kuninga Kazimierz IV vasalliks.
Puunia sõjad
Esimene Puunia sõda
, 264–241 eKr Esimese Puunia sõja alguses oli kartaagolastel merel edu, neil oli seni­kuulmatult suurte mõõtmetega lahinglaevu – viie aerupingi ja hiigelrammiga galeerid.
Gdańsk
Ajalugu
1772. aastal Poola I jagamisel anti Gdańsk üle Preisi kuningriigile.
Puunia sõjad
Esimene Puunia sõda
Rooma laevastik sai lahingus Lipari saarte juures Kartaago laevastikult lüüa, kuid võitis kartaagolasi aastatel 260 eKr Mylae merelahingus ja 256 eKr Ecnomuse lahingus võitsid roomlased Kartaago laevastikku. Kartaago väed lõid küll tagasi roomlaste maabumiskatse Kartaago lähedal Põhja-Aafrikas, kuid said raskesti lüüa Palermo juures, Sitsiilias ja viimaseid Kartaago merejõude lõid roomlased 241 eKr merelahingus Egadi saarte juures ning Kartaago palus rahu ning Rooma sai endale Sitsiilia lääneosa. Sitsiiliast, välja arvatud Sürakuusa kuninga valitsusalad, sai esimene Rooma provints.
Gdańsk
Ajalugu
Napoleoni sõdade ajal, aastatel 1807–1814 eksisteeris linn kui Danzigi Vabalinn.
Puunia sõjad
Esimene Puunia sõda
, Rooma vabariik, Kartaago 241. aastal eKr sõja lõpetanud rahulepinguga jäi Ibeeria poolsaar kuni Ebro jõeni Kartaago võimu alla, aga Kartaago pidi maksma Roomale tribuuti. Rahu kestis 22 aastat.
Gdańsk
Ajalugu
Vaatamata sõdadele ja võimude vahetustele oli linna areng väga progressiivne. Gdańsk sai tähtsaimaks kaubandus- ja sadamalinnaks Läänemerel.
Puunia sõjad
Teine Puunia sõda
, 218–201 eKr Teise Puunia sõja alguses, 219. aastal eKr toimus Pürenee poolsaare idarannikul asuvas Saguntumi linnas Rooma toetatud võimuhaaramine, Kartaago väejuht Hannibal vallutas samal aastal Rooma liitlaslinna Saguntumi ja ületanud Püreneed ja Alpid, kihutas gallialased üles room­laste vastu ning jõudis 218. aastal eKr Apenniini poolsaarele.
Gdańsk
Ajalugu
Gdański elanikkond oli väga kirju, seal elasid poolakad, sakslased, juudid, taanlased jne, kes omakorda mõjutasid linna kultuuri, arhitektuuri.
Puunia sõjad
Teine Puunia sõda
209. aastal eKr vallutas Rooma väepealik Publius Cornelius Scipio Africanus Pürenee poolsaare idarannikul asuva Cartagena ning 207. aastal eKr said Kartaago väejuhi Hasdrubali (Hannibali noorem vend) väed Metauruse lahingus lüüa konsulite Claudius Nero ja Marcus Livius Salinatori juhitud vägedelt Metauro jõe juures.
Gdańsk
Ajalugu
Teise maailmasõja järel anti Gdańsk Potsdami konverentsi otsusega 1945. aastal Poolale. Linna saksa elanikkond küüditati Saksamaale. Küüditatud endised Danzigi kodanikud väidavad, et tegelikult leiab aset nende vabalinnas seesama okupatsioon, mille algatas 1. septembril 1939 Hitler. Nad on moodustanud eksiilvalitsuse ja nõuavad jätkuvalt Danzigi iseseisvust. Danzigi eksiilvalitsusel on oma koduleht.
Puunia sõjad
Teine Puunia sõda
205. aastal eKr alustas Publius Cornelius Scipio Africanus invasiooni Sitsiiliast Aafrika mandrile. Ta sõlmis liidu Numiidia kuningaga ja vallutas Cap Boni poolsaarel Utica ning suundus Kartaago suunas. Aastal 203 eKr kutsuti Hannibal Aafrikasse tagasi Publius Cornelius Scipio Africanuse vastu sõdima, kuid sai temalt Zama lahingus aastal 202 eKr otsustavalt lüüa. Kartaago alistus, loovutades oma sõjalaevastiku ja Hispaania, makstes suurt kontributsiooni. Rahulepinguga ei nõudnud roomlased Hannibali väljaandmist, kuid nähes tema edukust reparatsioonimaksete kogumisel ja Kartaago ülesehitamisel muutsid nad enda meelt, mille järel põgenes ta Seleukiidide riiki ja hiljem edasi Bitüüniasse. Järgmise viiekümne aasta jooksul oli Rooma ja Kartaago vahel rahu.
Gdańsk
Majandus
Teenindus ja tööstus on põhivaldkonnad elanike tööhõives. Gdańskis on arenenud sellised majandusharud nagu laevaehitus, farmaatsia ja keemiatööstus, kõrgtehnoloogia, elektroonika, toiduainetööstus.
Puunia sõjad
Kolmas Puunia sõda
, 149–146 eKr, Publius Cornelius Scipio Aemilianus
Gdańsk
Turism
Turism mängib linna arengus tähtsat rolli. Gdańsk on atraktiivne kui huvitava keskaegse ajalooga linn.
Linna peamiseks vaatamisväärsuseks, nagu ka teiste ajalooliste linnade puhul, on vanalinn. Gdański vanalinna peetakse Läänemere-äärsete linnade kaunimaks. See jaguneb Główne Miasto ' ks ('pealinn') ja Stare Miasto ' ks ('vanalinn').
Vaatamisväärsused
pisi|püsti|Mälestusmärk [[1970. aasta Poola protestide ajal langenud töölistele]] pisi|püsti|Gdański uus raekoda pisi|püsti|Oliwa katedraal
Sport
Linnas tegutseb jalgpalliklubi Gdański Lechia. Klubi kodustaadion on Gdański staadion, kus toimusid osad 2012. aasta Euroopa meistrivõistluste mängud. Linna võrkpalliklubi on Gdański Trefl, mille koduväljak asub Ergo Arenal. Ergo Arena on mitmeostarbeline spordihall, kus on peetud mitmeid võrkpalli ja käsipalli suurvõistlusi.
Roostehaigused
Roostehaigused on tingitud roosteseentest (Pucciniomycetes), mis kuuluvad kandseente (Basidiomycota) hõimkonda. Roosteseente perekonda kuulub ligi 40 000 liiki.
Taksonoomia
Kasutatud artikkel: List of Puccinia species
Veere
Veere on mitme Eesti küla nimi:
Reiu jõgi
Reiu jõgi (saksa der Reidenhofsche Bach) on Pärnu jõe alamjooksu vasakpoolne lisajõgi. Reiu jõe pikkus on 73 km ja valgla pindala 917 km².
Soonteta taimed
Soonteta taimed ehk alamad taimed on üldnimetus taimedele (kaasa arvatud rohevetikad), kellel puudub juhtkudede süsteem (ksüleem ja floeem). Ehkki soonteta taimedel puuduvad need kindlad koed, on mõnel selle rühma taimedel arenenud spetsiaalsed koed, mille ülesandeks on vee transport.
Soonteta taimedel puuduvad juured, tõelised varred või lehed, kuna nende organitega iseloomustatakse soontaimi.
Reiu jõgi
Reiu jõgi paikneb Pärnu madalikul ning on neerukujulise vesikonnaga. Algab Soka järvest Lätis ja suubub Pärnu jõkke vasakult kaldalt 9,1 km kaugusel suudmest.
Soonteta taimed
Soonteta taimede hulka arvatalse kõik sammaltaimed. Helviksammaltaimede sagarad (ümarad osad) võivad küll meenutada lehte, kuid botaaniliselt neid lehtedeks ei loeta, sest neis puuduvad floeem ja ksüleem.
Reiu jõgi
Jõel on palju lisajõgesid, mis enamikus suubuvad paremalt kaldalt: Veelikse oja (11 km), Jurga oja (8 km), Külge oja (18 km), Kalita oja (11 km), Humalaste jõgi (14 km), Sigaste oja (11 km), Surju oja (17 km), Lähkma jõgi (40 km), Vaskjõgi (26 km) ja Ura jõgi (50 km).
Soonteta taimed
Soonteta taimede seas eristatakse mõnikord rakise ehk tallusega taimi, nimetades neid tallofüütideks ehk rakistaimedeks.
Ajalugu ja süstemaatiline üksus
Soonteta ehk alamaid taimi on varem käsitletud ka süstemaatikaüksusena, hõlmates vetikaid (eeskätt rohevetikaid) ja sammaltaimi. Nimetust "alamad taimed" on mõnikord kasutatud ka sõnajalgtaimede puhul, pidades siis kõrgemateks seemnetaimi.
Guido Arezzost
Guido Arezzost (ladina keeles Guido Aretinus; itaalia keeles Guido d'Arezzo, Guido monaco 'mungaks pügatud Guido'; 991 või 992 – pärast 1033. aastat) oli benediktiini munk Toscanas, keskaegne muusikateoreetik ja muusikaõpetaja.
Tema peateos "Micrologus de disciplina artis musicae" oli Boëthiuse kirjutiste järel kõige loetum muusikaalane traktaat keskajal.
Notatsioon neljal joonel
Enne Guidot olid kasutusel juba kollane c-joon ja punane f-joon. Nii c-le kui ka f-le eelneb pooltoon, nii et laulja teadis nende järgi, kuhu pooltoon intoneerida. Guido uuendus oli vaid kolmanda joone paigutamine c ja f vahele, nii et iga joone vahel on terts ja seega määrab heli asukoha täpselt nii joon kui ka joonte vahe. Nagu Guido ise ütleb eessõnas "Prologus in antiphonarium":
Veel soovitas ta lisada ühe joone üles või alla, kui laulu ulatuse puhul ei peaks kolmest joonest piisama. Seepärast peetakse Guidot tänapäevase noodikirja leiutajaks.
Noodivõtmed
Ka soovitas ta paigutada c- ja f-joonte algusse noodivõtmed (C-võtme ja F-võtme).
Helirida
Guido kasutatud heliastmik, mida ta monokordi abiga täpsustas, kirjeldas suhtelisi helikõrgusi:
Kõige olulisem on, et selles helireas on kirjeldatud nii b (b molle ‘pehme b’, märk b rotundum) kui h (b durum ‘kõva b’, märk b quadratum). Neid ei kasutatud küll kunagi koos samas meloodias, ent mõlema teadmine oli vajalik ühest heksakordist teise minekul (mutatio).
Reiu jõgi
Reiu jões leidub jõeforelli, haugi, särge, säinast, roosärge, lutsu, ogalikku, ahvenat, kiiska jt.
Guido Arezzost
Heksakordisüsteem
Eelpoolnimetatud heliastmikule ehitas Guido kuuehelilised osaliselt kattuvad heliread, niinimetatud heksakordid, mis võisid alata kas c-, f- või g-noodist. Igas heksakordis oli vaid üks pooltoon, kolmanda ja neljanda astme vahel. Tervele helireale mahub seitse heksakordi ning need liigituvad järgmiselt:
c d e f g a: b või h puudub üldse, see on hexachordum naturale. f g a b c d: reas on b molle, see on hexachordum molle. g a h c d e: reas on b durum, see on hexachordum durum.
Solmisatsioonisilbid
Guidot peetakse ka noodinimede leiutajaks. Heksakordi igale toonile andis ta nimeks ühe silbi. Need võttis ta Paulus Diaconuse oodist "Ut queant laxis" Ristija Johannesele, mille meloodias (autoriks võib olla Guido ise) iga rida algas eelmisest kõrgema noodiga: Ut queant laxis resonare fibris Mira gestorum famuli tuorum, Solve polluti labii reatum, Sancte Ioannes.
Tõlge: Et lodevate häälepaeltega õpilased võiksid lauldes sinu imelisi tegusid kiita, lunasta, oo Püha Johannes, ebapuhaste huulte süüteod.
"Ut" asendati silbiga "do" alles 17. sajandil Giovanni Battista Doni ettepanekul.
Krāslava rajoon
Krāslava rajoon oli 1. juulini 2009 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Valgevenega.
Rajoonis oli 2 linna (Krāslava ja Dagda) ja 25 valda.
Merisutt
Merisutt (Petromyzon marinus) on Eesti vetes haruldane silmuliste seltsi kuuluv vereimeja veeloom, kes elutseb Euroopa ja Põhja-Ameerika rannikul Atlandi ookeanis, Vahemere lääneosas ja Suures järvistus. Rahvasuus on merisutte kutsutud ka merisilmuks ja merisilmuseks.
Passioon
Passioon (hilisladina passio) on vaimulik oratoorium, mis põhineb evangeeliumi tekstil ja võib seepärast kanda pealkirja kas Matteuse, Markuse, Luuka või Johannese passioon.
Passioonide teemaks Kristuse kannatused ning neid kanti ette kannatusnädalal.
Merisutt
Ta on silmlaste suurim esindaja. Tema angerjalaadse siugja keha mõõtmed võivad olla kuni 1,2 meetri ja kala võib kaaluda kuni 3 kg.
Sutt toitub imedes end suurema kala (peamiselt lõhe, meriforelli, angerja ja tursa) külge, rännates niimoodi ohvriga päevi või isegi nädalaid. Suti süljenäärmete eritised takistavad vere hüübimist ning põhjustavad punaste vereliblede hävimist ja kudede lagunemist.
Guido Arezzost
Teosed
Samuti omistatakse talle Guido käsi solmisatsiooni õpetamise abivahendina.
Merisutt
Merisutt tegutseb põhiliselt rannikumeres, hoidudes põhja ligi. Koeb Briti saarte jõgedes märtsis-aprillis. Üksikud isendid võivad harva kudeda ka Eesti suuremates jõgedes.
Merisutt on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Krāslava rajoon
2009. aastast oli endise rajooni territooriumil Dagda piirkond, Krāslava piirkond ja osa Aloja piirkonnast.
Gigue
Gigue on kiire 3-osalise taktimõõduga muusikapala, mis on tavaliselt klassikalise tantsusüidi viimane osa. Gigue on arenenud kiirest šoti hüppetantsust džiig.
Välta
Välta on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas. pisi|vasakul
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pöide valda.
Välta külas sündis Aleksei Müürisepp.
Lantšhuthi rajoon
Lantšhuthi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Gurias.
Liivimaa kuningas
Ehkki Magnus oli nime poolest kuningas, ei kaasnenud sellega mingit tegelikku võimu Liivimaa üle, tema Liivimaa kuningriik koosnes vaid tema valdustest Põltsamaa ja Karksi ümbruses. Kuningatiitel oli otseselt seotud Magnuse tsaari vasalliks olemisega. Seetõttu kaotas ta selle, kui läks Ivaniga tülli ja hakkas Poola kuninga vasalliks.
Balti Ajaloo Komisjon
Komisjon asutati 8. septembril 1951. aastal Göttingenis ametlikult Johann-Gottfried-Herders-Forschungsrati allorganisatsioonina, ehkki tegelikult on BAK oma tegevuses sellest sõltumatu. Komisjoni eelkäijaks võib lugeda 1947. aastal alguse saanud iga-aastaseid balti (baltisaksa) ajaloolaste kohtumispäevi (Baltische Historikertreffen), kus peeti ettekandeid ning arutleti uute uurimisülesannete üle. Nende peamine eestvedaja Reinhard Wittram sai ka BAK-i esimeseks esimeheks, kelleks ta jäi kuni oma surmani 1973. aastal. Seejärel oli esimeheks Georg von Rauch, 1979–2007 Gert von Pistohlkors ning 2007–2023 Matthias Thumser. Praegu juhib komisjoni Karsten Brüggemann.
Komisjoni kuuluvad nii baltisakslased, nende järeltulijad kui ka Baltikumi ajaloost huvitatud (riigi)sakslased. Viimasel ajal on viimaste osakaal tunduvalt kasvanud, sest baltisaksa ajaloolased on kas surnud või pensionile läinud. Kirjasaatja- ehk korrespondentliikmetena on BAK-i kuulunud ka Eesti ja Läti ning teistegi maade ajaloolasi. Viimasel ajal on suurem osa neist arvatud tegevliikmete hulka.
BAK tegeleb peamiselt Baltikumi keskaja uurimisega, eriti Saksa-Balti suhete ning poliitilise ajalooga. Siiski uuritakse aga hilisemaid ajajärke ning teisi valdkondi. Välja antakse publikatsioonisarju ning toetatakse oma liikmete ajaloouurimuste avaldamist. BAK korraldab ka mitmeid konverentse.
Liikmeskond
pisi|130px|[[Karsten Brüggemann]] pisi|130px|[[Bernhart Jähnig]] pisi|130px|[[Enn Küng]] pisi|130px|[[Mati Laur]] pisi|130px|[[Jürgen von Ungern-Sternberg]] pisi|130px|[[Andres Kasekamp]] pisi|130px|[[Armin Tuulse]] Balti Ajaloo Komisjoni kuulub 2017. aasta augusti seisuga 104 tegevliiget ja 32 kirjavahetajaliiget.
Auliikmed
Balti Ajaloo Komisjon auliikmeteks on valitud neli ajaloolast :
Ozurgethi rajoon
Ozurgethi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Gurias.
Paul Carlblom
Hariduse sai koduõpetaja käe all. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1820–1824. Aastal 1825 oli koduõpetaja Vecpiebalgas ning aastatel 1826–1828 Viljandis Leopold von Holsti erakasvatusasutuses õpetaja. Ordineeriti 18. märtsil / 30. märtsil 1828 õpetajaks.
Oli aastal 1828 (introdutseeriti 25. märtsil / 6. aprillil) vikaarõpetaja ja aastatel 1828–1842 (introdutseeriti 27. mail / 8. juunil 1828) õpetaja Härgmäe koguduses, oli aastatel 1840–1842 Valga praostkonna vaimulik koolirevident. Oli aastatel 1842–1872 Tarvastu Peetri koguduse õpetaja, olles veel aastatel 1854–1872 Viljandi praostkonna praost.
Carlblom oli aastal 1834 kaastööline perikoopide väljatöötamise komitees, aastal 1854 oli ta eestikeelse lauluraamatu revisjonikomisjoni kaastööline. Aastatel 1844–1866 oli ta Liivimaa Konsistooriumi assessor. 1. juunist / 13. juunist 1864 – 24. juunini / 6. juulini 1865 oli ta Liivimaa kindralsuperintendendi kohusetäitja.
Isiklikku
Tema isa Gustav Carlblom ja vanaisa Jonas Laurentii Carlblom olid Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetajad, teine vanaisa Joachim Heinrich Dahl oli Kullamaa Püha Johannese koguduse õpetaja, vanavanaisa Andreas Hollming oli Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja, onu Johannes Carlblom vanem oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja. Tema vend Peter Carlblom oli Risti koguduse õpetaja, vend Friedrich Carlblom oli Viljandi Pauluse koguduse õpetaja, vend Johannes Carlblom oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja, venna Peteri poeg Wilhelm Gustav Johann Carlblom oli Alatskivi ja Kodavere Mihkli koguduse õpetaja. Tema poeg Oskar Emil Carlblom oli Häädemeeste ja Tahkuranna koguduse õpetaja.
Ferenc Gyurcsány
thumb|Ferenc Gyurcsány Ferenc Gyurcsány [f'äränts dj'urtšaanj] (sündinud 4. juunil 1961 Pápas) on Ungari poliitik, Ungari Vabariigi peaminister 29. septembrist 2004 kuni 14. aprillini 2009.
Poliitilist karjääri alustas ta 1983. aastal Noorte Kommunistide Ühingu kohaliku rakukese aseesimehe ja hiljem esimehena. 1989. aastal oli ta lühikest aega ühingu keskkomitee sekretär. Ta õppis Pécsi ülikoolis majandusteadust ja lõpetas selle 1990. aastal. Samal aastal siirdus ta erasektorisse. 1992. aastal asutas ta oma investeerimisfirma Altus AG, mille juhina tõusis ta rikkuselt Ungari 50. inimeseks.
2002. aastal ta naasis poliitikasse peaminister Péter Medgyessyi nõunikuna ning astus Ungari Sotsialistlikku Parteisse. 2003–2004 oli ta laste-, noorte- ja spordiminister Péter Medgyessyi valitsuses ning tõusis pärast Medgyessy tagasiastumist 27. septembril 2003 peaministritoolile. 2006. aasta parlamendivalimistel said sotsialistid 210 kohta parlamendi 386-st ja Gyurcsány sai jätkata peaministri ametis.
17. septembril 2006 sai avalikuks parteikoosoleku lindistus, kus ta ropult sõimas ja tunnistas, et andis kevadiste parlamendivalimiste võitmiseks viimase kahe aasta jooksul avalikkusele valeteavet Ungari majandusliku olukorra kohta. Sellele järgnesid mitu nädalat kestnud ulatuslikud meeleavaldused, kus nõuti valitsuse tagasiastumist. 18. septembril kogunes 10 tuhat inimest Budapestis nõudma Gyurcsány tagasiastumist. 19. septembril vallutasid meeleavaldajad mõneks tunniks Ungari avalik-õigusliku televisiooni hoone ja rüüstasid seda. Vägivaldseks muutunud meeleavaldustest hoolimata keeldus Gyurcsány tagasi astumast. 27. septembril palus Gyurcsány avalikkusele valetamise eest vabandust, aga lubas ebapopulaarsete kokkuhoiureformide läbisurumist jätkata. 1. oktoobril toimusid kohalikud valimised, mille opositsioon ülekaalukalt võitis, ja see tõstatas küsimuse, kas Gyurcsány peaks tagasi astuma. 2. oktoobril teataski Gyurcsány, et soovib usaldushääletuse korraldamist. Tema erakonnal oli aga parlamendis enamus ja 6. oktoobril võitis ta usaldushääletuse. Seepeale puhkesid Budapestis taas meeleavaldused, kus nõuti Gyurcsány tagasiastumist. Tasapisi meeleavaldused vaibusid. Siiski toimus veel 15. märtsil 2007 Budapestis 200 tuhande osavõtjaga meeleavaldus, kus nõuti Gyurcsány tagasiastumist.
Gyurcsány on silma paistnud ka kohatute naljade tegemisega. Näiteks nimetas ta ühes telesaates Saudi Araabia jalgpallimeeskonda terroristideks ning oli sunnitud hiljem vabandust paluma.
Tšohhatauri rajoon
Tšohhatauri rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusias Gurias.
Franjo Bosanac
Franjo Bosanac (ladina keeles Franciscus Bossinensis – "Franciscus Bosnialane"; 1485–1535 ) oli Balkanilt pärit ja Itaalias tegutsenud renessansihelilooja, kes kirjutas muusikat peamiselt lautole kui soolopillile või kui laulja saatepillile.
Ehkki Bosanaci nimi viitab Bosnia päritolule ning oletatavasti sündis Franjo Bosanac Srebrenikis (praeguses Bosnias ja Hertsegoviinas), on see tänini vaieldav. Mõne eksperdi arvates võis ta olla horvaat, näiteks kirjutas Josip Andreis raamatus "Music in Croatia" (1974): "Bossinensise ritšerkaarid on tähtsad esimeste teadaolevate näidetena Horvaatia helilooja avaldatud muusikast." Seevastu kirjutas Zija Kučukalić: "Huvitavaim kuju selleaegses Bosnia muusikas oli Franjo Bosanac (Franciscus Bossinensis)." Plamenac Dragutin on oletanud, et Bosanac oli algselt kas Bosniast pärit frantsisklane või Bosnia kuninga õuemuusik. Mõlemat seisukohta püüdis ühitada Ennio Stipčević: "Väga usutavaks võib pidada oletust, et Franciscus Bosnialane – nagu teda nimetatakse kirjanduses – oli Bosnia horvaat." Bojan Bujic sõnastas sama arvamuse järgmiselt: "Võime oletada, et ta oli üks Bosnia pagulastest, kes asusid 15. sajandi lõpul Dalmaatsiasse ja Itaaliasse." Ka Bosanaci eluloost pole teada kuigi palju.
Franjo Bosanac elas ja töötas Veneetsias, peamiselt koostöös tuntud muusikakirjastaja Ottaviano Petrucciga, kuid ka Estede õukonnas. Noodikirja õppis ta tundma, kopeerides tollaste kuulsate heliloojate loomingut – ta kopeeris sadu frottola ' id (populaarseid polüfoonilisi laule). Bosanac ise avaldas 1509–1511 Petrucci kirjastuses kaks kogumikku, milles oli 126 neljahäälset frottola ' t ja 46 ritšerkaari (lühipala mängimiseks enne või pärast laule) temalt endalt ning heliloojatelt nagu Marchetto Cara ja Bartolomeo Tromboncino. Neile eelnesid kogumikud Francesco Spinacinolt (kaks kogumikku, 1507), Joan Ambrosio Dalza (1508) ja Giovan Maria Giudeo (1508, kaotsis). Vaatamata slaavi päritolule kuulub tema looming Põhja-Itaalia renessanssmuusika traditsiooni.