cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
La Plata laht
Ajalugu
Esimese eurooplasena jõudis La Plata lahte 1516 hispaanlane Juan Díaz de Solís, kes oma meeskonnaga otsis mereteed Atlandi ookeanist Vaiksesse ookeani. Nad randusid tänapäeva Uruguay maa-alal, kus neid ründasid indiaanlased ja tapsid nad kõik peale 14-aastase junga Francisco del Puerto, sest nende usk ei lubanud tappa naisi, lapsi ega vanureid. 1526 saabus järgmine euroopa laev Sebastian Caboti juhtimisel, kes leidis rannikul karglemas ja neile midagi hüüdmas kohaliku sõdalase. See oli del Puerto, kes ühines Caboti meeskonnaga, ent naasis hiljem Uruguaysse.
Esimene asula La Plata rannikul oli Buenos Aires, mille 2. veebruaril 1536 rajas Pedro de Mendoza. Asula jäeti maha ja 11. juunil 1580 rajas selle uuesti Juan de Garay.
Korallimeri
thumb|Korallimere asendikaart Korallimeri asub Vaikse ookeani lääneosas.
Korallimeri piirneb edelas Austraaliaga, loodes Uus-Guineaga, kirdes Saalomoni saartega, idas Vanuatu ja kagus Uus-Kaledooniaga. Läänes on Korallimeri Torrese väina kaudu ühenduses Arafura merega, põhjas piirneb ta Saalomoni mere, kagus Fidži mere ja lõunas Tasmani merega.
Kogu Korallimeri on jagatud riikide mõjusfäärideks. Need riigid on Austraalia, Paapua Uus-Guinea, Saalomoni Saared, Vanuatu ja Prantsusmaa, mille protektoraat on Uus-Kaledoonia. Täielikult jäävad Korallimerre Austraalia Korallimere saarte ala, Vanuatu Sanma provints ja Uus-Kaledoonia Põhjaprovints.
Korallimere sügavus on kuni 7661 meetrit. Meres paikneb ka Korallimere nõgu, mille sügavus on kuni 4842 meetrit.
Merele on nime andnud maailma suurim korallriff Suur Vallrahu, korallrahusid on mujalgi.
Piirid
Põhjas piirneb Korallimeri Saalomoni merega. Piir kulgeb Uus-Guinea kagutipust Saalomoni Saartele kuuluva Rennelli saare edelatippu, nii et Lousiade saarestik koos juurdekuuluvate riffidega jääb Saalomoni merre, sealt Nupani saarteni ja edasi Duffi saarteni.
Kagut piirneb Korallimeri Fidži merega. Piir kulgeb Anatomilt Uus-Kaledooniast kagus olevale Pinsi saarele.
Lõunas piirneb Korallimeri Tasmani merega. Uus-Kaledoonia ala lõunapiir on umbes 24. lõunalaiusel ja sealtkandist kulgeb ka merede piir.
Valladolidi Real
pisi|Meeskond hooajal 2010/2011 pisi|Valladolidi mängijad 2007. aastal tähistamas Hispaania kõrgliigasse jõudmist Real Valladolid Club de Fútbol, S.A.D.  on Hispaania jalgpalliklubi, mis asub Valladolidis. Klubi mängib alates hooajast 2022–2023 Hispaania kõrgliigas La Liga.
Klubi on asutatud 1928. aastal.
Hispaania kõrgliigas mängis Valladolid esimest korda hooajal 1948/49. Valladolidi läbi aegade parim koht Hispaania kõrgliigas on olnud neljas (hooajal 1962–63). Läbi ajaloo on Valladolid Hispaania kõrgliigas 13. enim punkte teeninud klubi. Hispaania esiliigas on Valladolid võitnud kolmel korral (hooaegadel 1947/48, 1958/59 ja 2006–07).
Hispaania karikavõistlustel on Valladolid olnud kahel korral teine: 1950. aastal kaotati Atlético de Bilbaole 1:4 ja 1989. aastal Madridi Realile 0:1. 1984. aastal võitis Valladolid Copa de la Liga, kui finaalmängus alistati Madridi Atlético.
Euroopa karikasarjades on Valladolid osalenud kolmel korral: hooajal 1984/85 kaotati UEFA karikavõistlustel 64 parima seas Jugoslaavia klubile Rijekale, hooajal 1997/98 võideti 64 parima seas Läti klubi Skontot, kuid kaotati seejärel Moskva Spartakile, hooajal 1989/90 jõudis Valladolid UEFA karikavõitjate karikavõistlustel veerandfinaali, kus kaotati Prantsusmaa klubile Monaco penaltiseeria järel.
2018. aasta septembris sai klubi enamusomanikuks Brasiilia jalgpallilegend Ronaldo.
Praegune koosseis
''Seisuga 15. oktoober 2022''
Pamplona
Linn (ladina Pompaelo) rajati 74 eKr Gnaeus Pompeiuse poolt purustatud baskide asula kohale.
Iruñea on tuntud seal igal aastal linna kaitsepühaku San Fermíni auks peetaval festivalil toimuva pullijooksu poolest.
Linna jalgpalliklubi on CA Osasuna.
1960. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
VI NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Minskis 1960. aastal. Aastase vaheaja järel tuli NSV Liidu meistriks taas Mihhail Korhov.
Kärt Anton
Kärt Anton (sündinud 7. detsembril 1994 Valgas) on eesti laulja ja muusikalinäitleja.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia muusika ja helitehnoloogia erialal.
Ta osales 2019. aasta sügishooajal TV3 paroodiasaates "Su nägu kõlab tuttavalt".
Rollid teatrites
2020 - Mary Roberts, muusikal "Nunnad hoos", Teater Vanemuine
2020 - Meg, muusikal "Ooperifantoom", Teater Vanemuine
2018 - Belle, muusikal "Kaunitar ja Koletis", Teater Vanemuine
2017 - Eponine, muusikal "Hüljatud", Teater Vanemuine
Tele-ja filmirollid
Kärt Anton on mänginud Toomas Kirsi filmis "Õigus õnnele", seriaalides "Pilvede all", "Kättemaksukontor" ja "Armastus".
Snihurivka
Ajalugu
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Snihurivka elanikest ukrainlast 87,85%, venelasi 8,87%, valgevenelasi 1,51%, moldaavlasi 0,55%, armeenlasi 0,16%, bulgaarlasi 0,10% ja poolakaid 0,10%.
Sõjategevus 2022. aastal
Vene väed okupeerisid asula 19. märtsil 2022. 9. novembril 2022 heisati asula staadionil Ukraina lipp. 10. novembril 2022 hõivas asula Ukraina 131. üksik luurepataljon.
Kassaman
"Kassaman" või "Qassaman" (vanne) on Alžeeria riigihümn. Hümn võeti kasutusele 1963. aastal, peagi pärast Prantsusmaast iseseisvumist. Sõnad on kirjutanud Mufdi Zakariah 1956. aastal, olles Prantsuse koloniaalvägede vangistuses. Muusika on kirjutanud egiptuse helilooja Mohamed Fawzi.
Õisu järv
pisi|Õisu järv talvel
Õisu järv on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas, Õisu alevikust 1 km loodes.
Kirjeldus
Õisu järv on 193,4 hektari suurune; suurim sügavus on 4,3 m ja keskmine sügavus 2,8 m. Asub merepinnast 45,5 m kõrgusel. Järv asub Sakala kõrgustiku keskosas kagu-loode suunal asuvas Õisu-Rimmu ürgorus. Järv on osaliselt soostunud, kaldad madalad ja turbased.
Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Järvest ida pool umbes 160 m kaugusel kulgeb Sultsi – Abja-Paluoja tee.
Läbivool
Õisu järv on tugeva läbivooluga, sisse voolavad Kõpu jõgi (Saviaru jõgi), Vidva oja, Raadi oja ja palju kraave. Väljavool toimub Kõpu jõe (Rimmu jõgi) kaudu, mis suubub Raudna jõkke.
Suurvee ajal tõuseb veepind meetri võrra, paduvihmade ajal veel rohkem (1978. aastal kuni 2 m).
Elustik
Õisu järv on ümbruskonna parim kalajärv, kalastik on suhteliselt rikkalik. Peamised kalad on latikas, särg, koha, haug. Väiksemaarvuliselt on esindatud viidikas ja angerjas. Leidub ka kaitsealust vingerjat.
Järves leidub rikkalikult fütoplanktonit ja seetõttu on vee suvine õitsemine tavaline nähtus. Suhteliselt palju leidub ka zooplanktonit, kuid põhjaloomastikku on vähe.
Järves on rohkesti harvaesinevat, kerasid moodustavat rohevetikat järvepalli (Aegagrophila sauteri).
Järv oli kunagi ka vähirikas, kuid vähid hävinesid vähikatku ja piimatööstuse heitvete tõttu.
Looduskaitse
Õisu järv kuulub Õisu maastikukaitseala koosseisu.
Ajalugu
Õisu järv on jäänuk varasemast veekogust, mis asus mandrijää taganemisel veega täitunud Õisu-Rimmu ürgorus. Suur osa varasemast veekogust on muutunud järvest põhja pool asuvaks 1454 ha suuruseks sooks (Õisu soo). Praeguse järve suurus moodustab umbes kolmandiku esialgsest.
Athletic Bilbao
Athletic Club on Hispaania linna Bilbao jalgpalliklubi.
Athletic Club tegutseb Hispaanias Biskaia provintsis Bilbaos. Klubi on asutatud 1898 ja on sellest ajast saadik järginud põhimõtet, et võistkond koosneb ainult mängijaist, kes on pärit klubi oma noortesüsteemist või teistest Baskimaa provintside klubidest, nagu näiteks Bizkaia, Gipuzkoa, Araba, Nafarroa, Lapurdi, Zuberoa ja Nafarroa Behera või on sündinud neis provintsides.
Klubi asutasid 1898. aastal 33 noort meest, kes käisid jalgpalli mängimas ja jalgpalli teemadel vestlemas Zamacoisi Gümnaasiumis. Ametlikult vormistati Athletic Club Bilbao klubina 5. aprillil 1901 Café Garcias Bilbao linnas.
Flores
thumb|400px|Florese asendikaart. Flores asub Florese merest lõunas.
Athletic Bilbao
Hümn ja tuntumad laulud
Esimene kiituslaul, mis võeti mitteametlikult kasutusele kui Athletic Clubi hümn, oli "Alirón". Algselt oli tegemist varieteelauluga, mille lõid 1913. aastal Aquino ja Retana. Selle tõi Bilbaosse varieteelauljatar Teresita Zazá ja selle refrääni muutsid Athleticu toetajad järgmiselt: "Alirón, alirón, tšempion Athletic" ("Alirón, alirón, el Athletic campeón").
Flores
Flores on Väikeste Sunda saarte hulka kuuluv saar Indoneesias Ida-Nusa-Tenggara provintsis.
Athletic Bilbao
Hümn ja tuntumad laulud
1950ndatel muutus populaarseks hoopiski teine laul, Timoteo Urrengoechea (muusika) ja Goyo Nadali (sõnad) looming, mida laulis Los Cinco Bilbaínos ("Viis bilbaolast") ja mille refrään kõlas nii:
Flores
Saarest põhja jääb Florese meri ja lõunasse Sawu meri. Suurematest saartest jääb temast läände Sumbawa, lõunasse Sumba ja itta Timor. Väiksematest saartest jäävad läände Florese ja Sumbawa vahele Sangeang ja Komodo, itta Florese ja Timori vahele Solori saared, Lomblen, Komba, Pantar ja Alor ning põhja poole Palu saar ning Lõuna-Sulawesi provintsi kuuluvad Macani ja Pasitelu saared, millest suurimad on Tanahjampea, Kalao, Bonerate, Kalaotoa ja Kakabia. Sumbast eraldab teda Sumba väin, Komodo ja Sumbawa vahele jääb Sape väin.
Athletic Bilbao
Hümn ja tuntumad laulud
1982. aastal tegi klubi Carmelo Bernaolale ülesandeks luua uus hümn. Bernaola, tunnustatud Athleticu toetaja, põhines "Aliróni" refräänil ja ühel maestro Feliciano Beobide 1928. aastal loodud hoogsal marsil, mis kandis nime "Altza Gaztiak. Mendigoizalestelt Athletic Clubile pühendatud hümn" ("Altza Gaztiak. Himno de los mendigoizales dedicado al Athletic Club"). Bernaola tõi sisse muusikalisi parandusi, nende hulka kuulus ka kahe baski folkloori kuuluva instrumendi lisamine: txistu ja trumm (väike ja pikliku kujuga). Samuti tehti ettepanek, et sõnad koostaks Juan Antón Zubikarai. Uutes baskikeelsetes sõnades, kirjutatud pigemini biskaia murdes, kaotati ära viited Hispaaniale ja mainiti hoopiski Euskal Herriat ja Guernica Puud. Alles jäeti fraas "Altza gaztiak" ("elagu noored"), millest kujunes Beobide loomingu pealkiri, ja mille refrään kõlab nii:
Flores
Florese pindala on 14 250 km². Saar on pikk ja kitsas, ida–läänesuunaline. Suuri jõgesid saarel ei ole. Saar on mägine, selle kõrgeimad tipud on Ranakah (2382) m saare lääneosas ja Egon (1703 m) idaosas, mõlemad tegevvulkaanid.
Athletic Bilbao
Hümn ja tuntumad laulud
Hümn salvestati 1983. aastal ja esitajateks olid ABAO koorid ja Bilbao omavalitsuslik ansambel. Esimest korda kõlas hümn 30. märtsil 1983 San Mamési staadionil Copa del Rey veerandfinaali mängu eel, mis peeti FC Barcelona vastu. 1998. aastal avaldas ajaleht El Correo seoses klubi saja-aastaseks saamisega heliplaadi, millel oli kolm laulu. Esimene neist, uus ja täiustatud versioon Athleticu hümnist, milles ei oldud originaali eriti muudetud, küll aga parandati muusikat ja helikvaliteeti. Teiseks oli plaadil bilbaolik "Athletic Txapeldun", loodud ja linti võetud Los txikise poolt. Kolmandana ja viimasena sisaldas CD rokilikku versiooni hümnist, mida saatsid pillidel bänd M.C.D. (võetud bändi albumilt "Inoxidable" ja mis oli salvestatud ühel kontserdil Bilborock de Bilbao saalis).
Flores
Saarel elab ligikaudu 1,6 miljonit inimest. Suurimad linnad, kus kõigis on 10–50 tuhat elanikku, on lääne poolt ida poole minnes Labuhanbaio, Ruteng, Bajawa, Ende, Maumere ja Larantuka. Kõiki neid asulaid läbib selles järjekorras maantee, mis lääneosas kulgeb saare lõunarannikul, idaosas kohati lõuna- ja kohati põhjarannikul.
Athletic Bilbao
Hümn ja tuntumad laulud
2004. aastal avaldas Athleticu Fond kogumiku "Athletic Bihotzez", mis koosnes ühest 13 lauluga CD-st, raamatust ja DVDst, millel oli albumi making of. Laulud lõi Bilbaost pärit muusik Kepa Junkera ja sõnad kirjutasid Francis de Doctor Deseo, Tontxu Ipiña ja Mikel. Need on folgilikud laulud, millest enamik on baskikeelsed. 2011. aasta augustis avaldas baski ansambel Blues 'N' Breakers singli “We are the lions” – briti folgi sarnase lauluga, mille nad olid mõelnud ette kanda San Mamési staadionil enne euroopa rivaalide vastu võistlustulle astumist.
Flores
Septembris 2003 avastasid paleontoloogid Floresel asuvast Liang Bua koopast senitundmatu hominiidi luustikud. Homo floresiensis'e täiskasvanud isendi kõrgus oli umbes 1 meeter. Nad surid välja mitte varem kui 12 000 aastat tagasi.
Athletic Bilbao
Logo
pisi|150px|Athletic Clubi esimene logo aastast 1902. Athleticu logos on ühendatud Bilbao linna ja Biskaia provintsi vapid. Bilbao vapilt on võetud sild, Püha Antoniuse kirik ja perekond Haro vapi hundid. Harod olid Biskaia senjöörid, kes asutasid 1300. aastal Bilbao. Biskaia vapilt on võetud Guernica Puu ja Püha Andrease Rist. Esimesed andmed neist pärinevad aastast 1922.
Flores
Floresel elab looduses komodo varaan ja endeemne florese hiidrott.
Athletic Bilbao
Logo
Ajaloo vältel on klubi logo edasi arenenud ja muutnud oma kuju. Esimene ametlik logo, millest on säilinud kirjalikud andmed, oli ümmargune ja seda ääristas midagi vöö- või rõngataolist ning keskel paiknesid klubi initsiaalid „A“ ja „C“, mis olid asetatud üksteise peale. Teine logo pärineb aastast 1910, milleks on punavalgetriibuline lipp, mille ülemises vasakus servas on valge kastike, milles võib näha klubi nime initsiaale. Kolmas, pärit aastast 1913, koosnes samuti valgete ja punaste triipudega lipust, kuid seekord ümbritses see palli. Esimene versioon tänapäevasest logost pärineb aastast 1922, mis oli siiski veel üpriski lihtne, kuid selle kuju aastate jooksul muudeti ja sellest loodi kolm versiooni. Viimaks loodi 1941. aastal logo lõplik variant, mis kestab tänaseni, ja mida täiustati 1972. aastal andes sellele juurde värve ja taastades klubi algupärase nime.
Mängija riietus
Alates 2009. aastast on inglise brändi Umbro ülesanne on varustada mängijaid riietusega ja see pikk leping lõpeb alles 2017. aastal. Kodumängude riietus koosneb punavalgetriibulisest särgist ning mustadest pükstest ja sokkidest. Triipude arv ja laius varieeruvad aastate lõikes, kuid tavaliselt on särgil neli kuni viis keskmise laiusega punast triipu, mis asetsevad valgel taustal. Vahel on kasutatud ka kolme jämedat triipu. Algrivistuse väravavahi riietus, olgugi et varieeruv, on traditsiooniliselt musta värvi. . Samuti kasutatakse tihti teisi värve nagu roheline, mis oli domineerivaim värv 1980ndatel, ja sinine, mis on peamine värv alates 2000. aastast. Alternatiivsete värvidena on vahel kasutatud halli, harva ka granaatpunast või oranži. Kõige kuulsamat väravavahi riietust kasutas mäletatavasti Iribar 1960.–1970. aastatel, mis koosnes mustast särgist ja pükstest ning punavalgetest sokkidest.
Flores
Esimesed eurooplased – Portugali kaupmehed ja misjonärid – jõudsid saarele 16. sajandil. Nad panid sellele tänapäevalgi kasutatava nime. Portugali keeles tähendab flores 'lilled', mis on viide saare rikkalikule taimestikule.
Athletic Bilbao
Mängija riietus
Võõrsil on riietus traditsiooniliselt koosnenud Bilbao-sinisest särgist, samavärvilistest pükstest ja sokkidest. Teine laialdaselt kasutatud variant on kahevärviline särk (sinine ja valge), millega mälestatakse klubi ajaloo esimest mängijariietust. Valikuvõimalustena on teise ja kolmanda riietuse juures kasutatud ka muid värve, millest korduvamad on valge ja must, kuid harvemini on kasutatud ka halli (hooaegadel 1999/2000 ja 2000/2001), taevasinist (2004/2005 hooajal) või rohelist (2011/2012 hooajal).
Teisalt jällegi on Athleticul ajaloo vältel olnud mitmeid varustajaid. Peamine neist oli Adidas, kes riietas mängijaid kümnel hooajal ja millele järgnes üheksa hooajaga Kappa. Aastatel 2001–2009 kasutas Athletic omaenda riietusbrändi 100% Athletic tooteid. Bränd lõpetas riietuse tootmise vähese tulususe tõttu, kuid jätkas klubi nime all väliriiete tootmist.
Varustuse partnerid ja sponsorid
Märkus1: Peatoetaja ainult Euroopas toimuvatel võistlustel.
Staadion
pisi|San Mamési staadion UEFA Euroopa Liigas peetud mängu ajal. Athletic peab oma mänge San Mamési staadionil (tõlkes Püha Mamase staadion), mis on üks vanemaid Hispaanias, ja tuntud ka kui “Katedraal” (“La catedral”). See nimi on tulnud kõrvalasuvast San Mamési ehk Püha Mamase nimelisest hooldekodust, millele kuulusid maatükid, millele hiljem rajati staadion. San Mamésist on tuletatud hüüdnimi Lõvid („Los leones“) ja nõnda kutsutakse Athleticu mängijaid sellepärast, et laps-Mamasi ehk Püha Mamasi kujutatakse lõvi turjal, sest ta oli kristlik märter, kelle roomlased viskasid lõvide ette.
Staadioni pidulik avamine toimus 21. augustil 1913. Sellest ajast peale on seda laiendatud ja ümber ehitatud mitmeid kordi, millest viimane leidis aset 1982. aastal seoses Jalgpalli maailmameistrivõistlustega, mida peeti Hispaanias samal aastal ja mille üheks toimumispaigaks oli Bilbao. 1997. aastal kaotati UEFA normatiivide tõttu ära seisukohad, mistõttu staadioni mahutavus vähenes 45 000-lt 39 670 vaatajakohani. See on ainus staadion Hispaanias, mis on võõrustanud kõiki Hispaania Primera Divisióni meeskondi. Mänguväljaku mõõtmed on 103×68 meetrit. Uue staadioni ehitamise tõttu lammutatakse San Mamés 2014. aasta suvel.
Tulevane staadion
26. juunil 2010 alustati uue staadioni ehitustöid praeguse staadioni naabruses ehk samas kohas, kus asus endine Bilbao Näituste messikeskus. Uus staadion mahutab 52 332 istekohta ja klubi sõnul vastab uus staadion neljanda kategooria nõuetele, mis on UEFA maksimaalne tunnustus. Athletic hakkab uuel staadionil mängima 2014/2015 hooajal, kuigi ehitus, täpsemini ühe küljetribüüni ehitus, lõpetatakse alles mõni aasta hiljem, kui lammutatakse vana staadion, mis jääb uue ehitusel ette.
Spordirajatised
Lezama spordikompleksis, mis asub Bilbaost 15 kilomeetri kaugusel, treenivad Athleticu kõigi kategooriate pallurid ja see avati 1971. aastal. Sinna kuuluvad mitmete muude rajatiste seas neli naturaalmuruväljakut (käesoleval ajal projekteeritakse veel kahte). Kõik väljakud on korraldatud nõuetekohaselt. Samuti on seal üks kunstmurukattega sisehall, jõusaal, palliväljak, arstiabikeskus ja elamu mängijate tarvis.
Praegune meeskond
''Seisuga 26. august 2022''
Hoovus
pisi|400px|Hoovused maailmameres Hoovus on suure koguse vee (harilikult merevee) horisontaalne ja enam-vähem püsiva suuna ja kiirusega liikumine, mis on põhjustatud püsiva suunaga tuultest, soolsuse- või temperatuurierinevustest.
Enamasti seostatakse hoovuseid ookeanide ja meredega, kuid neid esineb ka suuremates järvedes.
Vee panevad liikuma peamiselt tuuled ja pooluste lähedal toimuv vee jahtumisest tulenev vajumine. Samuti tekitavad vee liikumist soolsuse ja sellest tulenevalt merevee tiheduse erinevus. Tuuled suudavad vett mõjutada vaid kuni 100 m sügavuseni. Maa pöörlemine ja sellest tulenev Coriolisi efekt on põhjuseks hoovuste kõrvalekaldele n-ö otsesuunast – põhjapoolkeral paremale, lõunapoolkeral aga vasakule.
Hoovuste liigid
Merehoovusi saab liigitada mitmest apektist.
Hoovuste jagamine ühte tegurit arvestades on väga lihtsustatud, sest tavaliselt reaalselt kujuneb mingi hoovus mitme teguri koosmõjul.
Arvid August Afzelius
pisi|Arvid August Afzelius pisi|Arvid August Afzelius. G. Forsselli vaselõige. pisi|Arvid August Afzeliuse hauakivi Enköpingi [[Vårfrukyrkogårdenil]] Arvid August Afzelius (8. oktoober 1785 Fjällåkra, Broddetorpi kihelkond, Västergötland – 25. september 1871 Enköping) oli esimene rootsi rahvalaulude koguja, samuti tõlkija, ajaloolane ja luuletaja.
Alates 1828. aastast kuni surmani oli ta Enköpingis pastor.
Koos Erik Gustaf Geijeriga andis ta välja rootsi rahvalaulude kogumiku "Svenska folkvisor från forntiden" (3 köidet, Stockholm 1814–1816). Need ilmusid koos viisiga ja töödeldud kujul. See kogumik innustas rahvalaule koguma ning inspireeris heliloojaid.
Ta tõlkis rootsi keelde Vanema Edda (1818) ja Hervarari saaga ning kirjutas Rootsi ajaloo Karl XII ajani "Swenska folkets sagohäfder", mis ei taotlenud niivõrd ajaloolist tõepära kui rahvalikku pilti ajaloost.
Tema luuleteoste seas on rahvalaulu viisile kirjutatud romanss (ballaad) "Näckens polska" (1812). Samuti kirjutas ta kirikulaule, sealhulgas "Dig skall min själ sitt offer bära".
Aastal 1901 andis üks tema tütardest välja tema mälestused ("Minnen").
Ta oli ühingu Götiska Förbundet liige.
Levant
pisi|Levant Levant (romaani keeltes '(päikese)tõus') on Levandi merega külgnev piirkond Edela-Aasias, mis suures osas kattus Suur-Süüriaga.
Kitsamas mõttes hõlmab Levant Vahemere ranniku lähedast ala, millesse jäävad Iisrael, Liibanon ja Süüria lääneosa. On aga ka allikaid, mis rääkides Levandist, arvavad sinna hulka ka Kreeka, Türgi ja Egiptuse.
Aino Pervik
Aino Pervik (1961. aastast kodanikunimi Aino Raud; sündinud 22. aprillil 1932 Rakveres) on eesti proosakirjanik, luuletaja ja tõlkija.
Elulugu
Aino Pervik sündis velskri peres. 1939–1946 õppis ta Järvakandi valla algkoolis ja mittetäielikus keskkoolis, seejärel Tallinna Õpetajate Seminaris ning Tallinna Õpetajate Instituudis. 1948–1950 õppis ta Tallinna 7. Keskkoolis (tollase numeratsiooni järgi Tallinna 8. Keskkool).
Aastail 1950–1955 tudeeris ta Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas, mille lõpetas soome-ugri keelte erialal.
1955–1960 töötas ta Eesti Riiklikus Kirjastuses laste- ja noorsookirjanduse toimetajana. 1960–1964 oli ta Eesti Televisioonis laste- ja noortesaadete toimetaja, seejärel 1967. aastani mittekoosseisuline toimetaja. 1967. aastast on ta vabakutseline kirjanik.
Looming
Tänapäeval on Aino Pervik tuntud eelkõige lastekirjanikuna ning mitu ta teost kuulub eesti lastekirjanduse klassikasse. Tema teoseid on tõlgitud inglise, saksa, vene, tšehhi, soome, itaalia, jaapani jpt keeltesse.
Ta on ka avaldanud ka täiskasvanutele mõeldud romaane ja luulet, mis on jätnud kirjanduslukku selge jälje. Nii tõi kirjandusloolane Pärt Lias viieköitelises "Eesti kirjanduse ajaloos" tema "Kaetud lauad" (1979) näitena eesti olmeromaani žanri tuumikust, 1979. aasta olmekirjanduse buumi esindajate seas nimetab sama romaani ka kriitik Rein Veidemann. "Eesti entsüklopeedia" kirjeldust mööda on Pervik kirjutanud "elamuslikke, isikupärase kujundikeelega laste- ja noorsooraamatuid, müstilisust sisaldavaid luuletusi ja novelle, tõsieluromaane ning kirjanduskriitikat".
Kirjandusse jõudis ta kriitikuna 1950. aastate lõpul, retsensioone on ta pidevalt avaldanud ka hiljem. Samuti on ta kirjutanud artikleid ja ülevaateid lastekirjandusest ning publitsistikat sotsiaalteemadel.
Tõlked
Aino Pervik on eesti keelde tõlkinud ungari kirjandust:
Isiklikku
Tema onu oli haridustegelane ja kirjandusteadlane Villem Alttoa.
Tema abikaasa oli kirjanik Eno Raud. Nende lapsed on Rein Raud, Piret Raud ja Mihkel Raud.
Maluku meri
thumb|right|300px| Maluku meri on meri Sulawesi ja Halmahera saare vahel.
Vähemusrahvus
Vähemusrahvus ehk rahvusvähemus on rahvusgrupp, kes erineb riigi põhirahvusest etnilise kuuluvuse, keele, usu või kultuurilise omapära poolest.
Paljudes riikides on vähemusrahvuste kaitseks eraldi tingimused. Euroopa Nõukogu liikmesriigid, sealhulgas Eesti, on võtnud vastu Vähemusrahvuste kaitse raamkonventsiooni.
Tavaliselt on riigis vähemusrahvuste määramiseks ja nimetamiseks konkreetne seadus, mis määrab ära selle riigi vähemusrahvused.
Vähemusrahvust saab laias laastus ülemaailmselt defineerida järgmiste punktide alusel:
Lisaks pikka aega riigis elanud vähemusrahvustele võib teatud tingimustel vähemusrahvuseks lugeda ka lühiajalisi immigrante, rändrahvaid või põliselanike hõime.
Eesti vähemusrahvused
Eesti ajaloolised vähemusrahvused on olnud sakslased (baltisakslased), venelased (eestivenelased, sh peipsivenelased), rannarootslased, veidi hilisemast ajast ka juudid (Eesti juudid), mustlased (sh Laiuse mustlased) ja tatarlased (Eesti tatarlased).
Eestis elab 2011. aasta rahvaloenduse seisuga 93 vähemusrahvust. Nende seas on arvukamad kogukonnad venelased (321 198), ukrainlased (22 302), valgevenelased (12 419) ja soomlased (7423).
Douglass North
Douglass Cecil North (5. november 1920 Cambridge, Massachusettsi osariik – 23. november 2015) oli USA majandusteadlane. Ta on lõpetanud California Ülikooli Berkeleys kolme diplomiga (politoloogia, filosoofia ja majandusteadus).
Tapajós
pisi|Amazonase jõgikond Tapajós [tapaž'os] on Lõuna-Ameerikas Amazonase jõgikonnas olev jõgi.
Jõgi saab alguse vasakpoolse Juruena ja parempoolse Teles Piresi jõe ühinemisel Pará, Mato Grosso ja Amazonase osariigi kolmikpunktis, sest Juruena on Mato Grosso ja Amazonase piirijõgi ning Teles Pires Pará ja Mato Grosso piirijõgi. Esialgu on Tapajós Pará ja Amazonase piirijõgi ning üsna varsti pärast lähet suubub temasse paremalt Cururu jõgi. Tapajós voolab kirdesse. Kahe osariigi piirijõgi pole ta kuigi kaua ja peaaegu täies ulatuses voolab ta Pará osariigis. Ta läbib Jacareacanga, siis suubuvad temasse paremalt Crepon ja Jamanxim. Ühtlasi moodustab Tapajós Amazonase rahvuspargi idapiiri. Siis jõuab ta Itaitubasse. Kohast, mil osariikide piir Tapajósist lahkneb, kuni Itaitubani kulgeb jõe vasakul kaldal maantee, mis kulgeb kaugel idas Gurupi kaldal olevast Dom Eliseust kaugel läänes Purusi kaldal oleva Lábreani. Alamjooksul, Aveirost kuni suudmeni voolab jõgi rahulikult ja laieneb kuni 15 kilomeetrini, suubub paremalt Amazonasesse. Suudmes asub Tapajósi ja Amazonase paremal kaldal Santarém.
Douglass North
North sai 1993. aastal Nobeli majandusauhinna. Ta oli poliitilise ökonoomia professor Washingtoni Ülikoolis Saint Louises 1983. Tema majandusteaduslikud tööd on omandiõiguse, tehingukulude ja majandusliku ettevõtluse ajaloo ning ka majandusliku arengu vallast arenevates riikides.
Tapajós
Tapajósi jõe pikkus on 2200 kilomeetrit, kui hakata seda mõõtma Juruena lähtest, mis asub Parecise mägede kõrgeima tipu lähedal. Jõe valgla on 487 tuhat km² ja suue asub 10 m kõrgusel merepinnast.
Douglass North
Douglass North defineeris oma 1990. aastal ilmunud teoses "Institutsioonid, institutsionaalne muutus ja majandusedu" institutsioone kui mängureegleid, mis juhivad ja piiravad inimeste ja organisatsioonide tegevust ühiskonnas. North eristas formaalseid mängureegleid mitteformaalsetest.
Tapajós
Ülemjooksul läbib Tapajós kärestikke, aga viimased 303 km on ta laevatatav isegi suurte laevadega. Selles kohas on jõgi väga sügav ja mõlemal kaldal on saja meetri kõrgused kaldakaljud.
Tapajós on Amazonase jõgikonna vooluhulga poolest 5. jõgi. Tema kaudu voolab 6% Amazonase veest.
Douglass North
Mitteformaalsed mängureeglid on seotud kirjutamata reeglitega:
Lamm
Lamm (ka üleujutustasandik, jõelamm) on suurvee poolt üleujutatav osa jõeorust.
Douglass North
North rõhutas institutsioonide olulisust, väites, et need mõjutavad majanduse käekäiku ja arengut. Näiteks toob North esile tehingukulud, mis on tema arvates mõjutatud järgmiste tingimuste poolt:
Lamm
Jõeorus võivad esineda oruterrassid, mis on kunagise lammi jäänukid. Oruterrasse suurvesi üle ei ujuta.
Lammoruks nimetatakse jõeorgu, mille põhjas on lamm.
Taimekooslust, mis asub lammil, nimetatakse luhaks ehk lamminiiduks.
Angerja oja
Angerja oja on jõgi Põhja-Eestis. Angerja oja oli varem Vääna jõe ülemjooks, aga 1967 aastal juhiti ta kanali kaudu Pirita jõkke. Jõe lähe asub Järlepa järvest edelas.
Angerja oja pikkus on 28 km ja valgla pindala 72,4 km².
Villarreal CF
Villarreal Club de Fútbol, S.A.D. on Hispaania jalgpalliklubi. Klubi on asutatud 10. märtsil 1923. Alates hooajast 2013–2014 mängib Villarreal Hispaania kõrgliigas La Liga.
Villarreali parim koht Hispaania kõrgliigas on teine, mis saavutati hooajal 2007–2008. Aastatel 2000–2012 ei langenud Villarreal kordagi Hispaania kõrgliigast välja. Esimest korda jõuti Hispaania kõrgliigasse hooajal 1998–1999.
UEFA Meistrite Liiga hooajal 2005–2006 jõudis Villarreal poolfinaali, kus kaotati kahe mängu kokkuvõttes Inglismaa klubile Arsenal tulemusega 0:1. Esimese suure tiitli võitis Villarreal 2021. aastal, kui UEFA Euroopa Liiga finaalis alistati Inglismaa klubi Manchester United.
Klubi kodustaadion on El Madrigal, mis asub Vila-realis Castellóni provintsis. Staadion mahutab 23 500 pealtvaatajat.
Villarreali naiskond mängib Hispaania naiste jalgpalli kõrgliigas Primera División Femenina de Fútbol.
Praegune meeskond
''Seisuga 1. veebruar 2022''
2012
2012. aasta (MMXII) oli 21. sajandi 12. aasta. 2012 oli liigaasta.
Stohhastiline planeerimine
Nii saab tavaliselt planeerida tootmist. Tootmise juhtimisel pole täpset informatsiooni mitmete suuruste kohta. Juhuslike parameetrite korral algavad raskused juba ülesande püstitamisel, kui tuleb arvestada mittetäieliku informatsiooni korral tekkivaid probleeme. Ja kui ülesande püstitamine õnnestubki, osutub see sageli liiga keeruliseks. Et selliseid ülesandeid siiski püstitada ning lahendada, kasutatakse stohhastilise planeerimise lihtsaimat võtet: juhuslikud suurused asendatakse nende keskväärtustega.
Atla jõgi
Atla jõgi (ka: Kuimetsa jõgi, Seli jõgi, Pirgu jõgi) on jõgi Põhja-Eestis. Jõgi saab alguse Kadja järvest, mis asub Aela raba loodeservas ja suubub Keila jõkke paremkaldalt.
Jõe parem kallas on Pirgu ja Seli asula vahel järsakuline ning näha on paljandit (Atla jõe kaldaastang). Jõe järgi on nime saanud ordoviitsiumi Pirgu lade.
Mindanao meri
Mindanao meri ehk Boholi meri on meri Vaikses ookeanis.
Piirneb lõunas Mindanao saarega ja põhjas Visayani saartega.
Bureja mäestik
Bureja mäestik (vene Буреинский хребет) on mäestik Aasias Venemaa Habarovski krais.
Kulgeb põhja-lõuna suunas Bureja jõe paremkaldal. Kõrgus kuni 2167 meetrit.
Vanuatu saared
pisi|Vanuatu saared Vanuatu saared on saarestik Vaikses ookeanis. Pindala 14 800 ruutkilomeetrit. Saared on mägised ja vulkaanilised, kõrgus kuni 1879 meetrit. Kuuluvad Vanuatule.
Vanuatu saarte varasem nimi on Uus-Hebriidid. Saartele andis selle nime 1774. aastal James Cook. Tänapäeval kasutatakse seda üksnes ajaloolises kontekstis.
Kadja järv
Kadja järv ehk Põlliku järv (ka Põllikese järv, Kuimetsa järv, Suur Kuimetsa järv) on järv Rapla maakonnas Rapla vallas, Kuimetsast 6,5 km idakagu pool. Järv on 10,2 hektarit suur ja sügavus on enamasti alla 1 m.
Järve läänekaldalt saab alguse Atla jõgi.
Mēmele jõgi
Mēmele jõgi (leedu keeles Nemunėlis, poola keeles Niemenek) on jõgi Euroopas.
Algab Aukštaitija kõrgustiku põhjaosast. Voolab loodesse. Bauskas ühineb Mūsa jõega, moodustades Lielupe.
Kaklusklubi (film)
"Kaklusklubi" on 1999. aasta USA film, mis põhineb Chuck Palahniuki samanimelisel raamatul.
Filmi režissöör on David Fincher ning peaosades Brad Pitt, Edward Norton ja Helena Bonham Carter.
Sorūd-e Mellī
"Sorūd-e Mellī" on endine Afganistani riigihümn.
Hümn võeti kasutusele 1987. aastal. Talibani valitsusajal oli hümn koos kogu muu muusikaga keelatud. Pärast Talibani langemist võeti hümn 2002. aastal jälle kasutusele. Aastal 2006 võeti kasutusele uus hümn "De waţan Afghānistān day".
Originaaltekst
تا اى مقدس لامارا
اى دا ازادي لامارا
اى دا نكمارغي لامارا
موژ پاتوفانونوكى
پري كرا دا بار لارا
هم دا تورو شپو لارا
هم دا راناي لارا
سرا دا سرباز لارا
پاكا دا رور لارا
Transliteratsioon ladina tähestikku
Garam shah la garam shah Ta e muquadas lemara E da-azadi lemara E da-nekmarghÌ lemara
Muzh pa tufanunoke Pri kra da-bari laara Ham da-toro shpo laara Ham da-ranaei laara Sra da-sarbazi laara Paka da-rori laara
Umbkaudne tõlge
Sa püha Päike, kõrveta, kõrveta kuumemalt. Oo vabaduse Päike, Oo õnne Päike.
Oleme tulnud läbi tormi ja jõudnud tee lõppu. Oleme käinud pimeduse radu, ja mööda valguse teed.
Võidu punane tee, vendluse puhas rada.
Halmahera
Halmahera saar on üks Maluku saartest.
Kuulub Indoneesiale.
pisi|tühi|Malaku saarte kaart
2016
2016. aasta (MMXVI) oli 21. sajandi 16. aasta. 2016 oli liigaasta.
Surnud
pisi|130px|[[Johan Cruijff]] pisi|130px|[[Prince]] pisi|130px|[[Muhammad Ali]] pisi|130px|[[Gene Wilder]] pisi|130px|[[Shim'on Peres]] pisi|130px|[[Bhumibol Adulyadej]] pisi|130px|[[Leonard Cohen]] pisi|130px|[[Fidel Castro]] pisi|130px|[[John Glenn]] pisi|130px|[[George Michael]]
Lõuna-Hiina meri
pisi|Lõuna-Hiina mere kaart Lõuna-Hiina meri on Vaikse ookeani osa.
Põhjas ja läänes piirneb Indohiina poolsaarega, edelas Malaka poolsaare ja Sumatraga, kagus Kalimantaniga, idas Filipiinidega ja kirdes Taiwaniga. Edelas ühenduses Andamani merega Malaka väina kaudu, lõunas Karimata väina kaudu ühenduses Jaava merega, kirdes Taiwani väina kaudu ühenduses Ida-Hiina merega.
Nimi
Lõuna-Hiina mere nimi rannikul elavate rahvaste keeltes.
Territoriaalvaidlused
Hiina ja teised Kagu-Aasia riigid vaidlevad Lõuna-Hiina meres sisalduvate saarte, atollide, riffide, kaljude ja madalike üle. Nende kuuluvus on oluline, arvestades, et ÜRO 1982. aasta mereõiguse konventsiooni artikli 121 kohaselt saab saarte ümber määrata kõiki konventsioonis ette nähtud meretsoone (territoriaalmeri, külgvöönd, majandusvöönd) ning kaljude ümber on võimalik määrata territoriaalmeri ja külgvöönd. Seega on riigil, kellele meres olev saar või kalju kuulub, rohkem mõju merepinna üle ning konventsiooni kohaselt ka õigus meretsooni vetes ja merepõhjas olevatele elavatele ja mitteelavatele ressurssidele.
Konflikti keskmes on Hiina üheksakriipsujoon, mis ümbritseb umbes 90% Lõuna-Hiina mere pindalast ja mis Pekingi väitel näitab Hiina alla kuuluvat ala kogu Lõuna-Hiina merest. Pekingi sõnul tuleneb õigus maale, moodustistele ja ressurssidele üheksakriipsujoone sees „ajaloolistest õigustest“. Joon tõstatus konventsiooni kontekstis esmakordselt aastal 2009, kui Hiina saatis ÜRO peasekretärile kaardi, mis sisaldas üheksakriipsujoont. Koos joone esitamisega väitis Hiina, et tal on „vaieldamatu suveräänsus [Lõuna-Hiina mere saarte ja külgnevate vete] üle ning et tal on suveräänsed õigused ja jurisdiktsioon üle asjaomaste vete ning merepõhja ja aluspinnase osas“. Hiina ei ole andnud täpsemaid selgitusi selles osas, mida üheksakriipsujoon endast kujutab või milliseid konventsioonist tulenevaid õigusi täpselt Hiina selle ala sees endale väidab kuuluvat.
Konflikti on tekitanud ka Hiina ulatuslik, kokku seitsmele korallirahule, üle 250 km2 suurust pindala kattev, tehissaarte ehitamine Lõuna-Hiina meres. Ehitustegevus algas aastal 2013 hoolimata sellest, et Spratly saarte erinevaid osi (kuhu Hiina samuti tehissaare ehitas) olid nii Vietnam, Malaisia kui ka Filipiinid enda omaks kuulutanud. Tehissaared on relvastatud ja sisaldavad muu hulgas maandumisradu lennukite jaoks. Hiina Välisministeeriumi sõnul on tegemist "vajalike kaitseasutustega", mille peamine eesmärk on tagada merenduse turvalisus ja abi andmine looduskatastroofide korral.
Angola Avante
"Angola Avante!" (Edasi, Angola!) on Angola riigihümn. Ta võeti kasutusele 1975 pärast iseseisvumist Portugalist.
Portugali keeles
Ó Pátria, nunca mais esqueceremos Os heróis do quatro de Fevereiro. Ó Pátria, nós saudamos os teus filhos Tombados pela nossa Independência. Honramos o passado e a nossa História, Construindo no Trabalho o Homem novo. (kaks viimast rida korduvad)
Refrään Angola, avante! Revolução, pelo Poder Popular! Pátria Unida, Liberdade, Um só povo, uma só Nação! (refrään kordub)
Levantemos nossas vozes libertadas Para glória dos povos africanos. Marchemos, combatentes angolanos, Solidários com os povos oprimidos. Orgulhosos lutaremos Pela Paz Com as forças progressistas do mundo. (kaks viimast rida korduvad)
Refrään
Tõlge
Refrään Edasi, Angola! Revolutsioon rahva võimu nimel! Ühinenud Isamaa, Vabadus, üksainus rahvas, üksainus Rahvus! (refrään kordub)
Tõstkem oma vabastatud hääled Aafrika rahvaste auks. Marssigem, Angola võitlejad, solidaarsetena rõhutud rahvastega. Uhketena hakame võitlema Rahu eest Koos maailma progressiivsete jõududega. (kaks viimast rida korduvad)
Polüfoonia
Polüfoonia (kreeka keeles poly palju + phone hääl) on muusikas vähemalt kahe iseseisva meloodia üheaegsus.
Jüri Dreimann
Jüri Dreimann (ametlikult Georgi Dreimann; 1. detsember 1861 Jaagupi küla, Häädemeeste vald – 15. juuli 1916 Tallinn) oli eesti raamatukaupmees ja kirjastaja.
15-aastaselt põdes ta rõugeid, mille tagajärjel jäi pimedaks.
Polüfoonia
Polüfoonia loomise kunsti, kompositsioonimeetodit ja teooriat nimetatakse kontrapunktiks.
Jüri Dreimann
Kodukandis oli ta tuntud hüüdnimega Pime-Jüri.
Angola Avante
Tõlge
Refrään
Jüri Dreimann
Ta on maetud Tallinna Siselinna kalmistule.
Angola Avante
Välislingid
MP-3 file
Polüfoonia
Polüfoonia on üks mitmehäälse faktuuri tüüpe.
Terrass (geoloogia)
thumb|Terrassid [[Varta jõgi|Varta jõel Poznańi linnas]] Terrass on astangutevaheline rõhtne väikese kaldega tasand.
Polüfoonia
Varajane mitmehäälsus
Liturgilises muusikas hakati mitmehäälsust kasutama arvatavasti juba 7. sajandil. Varaseimad noodinäited nn organumidest pärinevad 9. sajandist: samaaegselt gregooriuse koraaliga kõlas sellest madalamal ka teine meloodia; nii paralleelselt, kvartides, kvintides või oktavites kui ka iseseisvalt ehk vabalt, koraaliga erinevaid intervalle moodustades. Organumi algne mõte oli ilmselt gregooriuse koraali kaunistada, kuid on võimalik, et sel oli ka teisi tähendusi. Ajapikku lisahääle iseseisvus vähehaaval suurenes nii meloodia liikumise suuna kui ka rütmi poolest.
Terrass (geoloogia)
Jõe- ehk oruterrassid tekivad erosioonibaasi muutumisel maapinna tõusu või veetaseme muutumise tõttu. Nad tähistavad jõeoru kunagist lammi.
Polüfoonia
Varajane mitmehäälsus
Umbes 12.–13. sajandil vahetasid hääled oma kohad, nii et gregooriuse koraalist sai alumine hääl (cantus firmus). Sageli ei liikunud hääled ka enam ühes rütmis: ülemine hääl oli keerukam ning liikuvam. Gregooriuse koraali aga hakati laulma aeglasemalt, iga nooti pikaks venitades. Selleks, et erinevas rütmis lauldavat uut viisi oleks lihtsam meeles pidada, lauldi teda koraalist erinevate sõnadega, sageli ka mõnes muus keeles. Tekst võis olla ka ilmaliku sisuga. Nii lauldi üheaegselt nagu kaht ühehäälset laulu. Sellised organumid hakkasid levima ka väljaspool kirikut ning need said nimetuse motett. Peagi lisati motetile ka kolmas hääl, millel olid jällegi omad sõnad. Sedasi kujunesid välja ilmalikud motetid, mis ühe häälena sisaldasid koraali ning mida lauldi seltskonnalauludena. Selline ilmalikustumine ei meeldinud kirikule ning 15. sajandil jäi vaimulikule motetile alles ainult gregooriuse koraali ladinakeelne tekst. Erinevate häälte arv kasvas 15.–16. sajandil veelgi – loodi isegi motette, milles hääli oli üle poolesaja. Sellega paistsid silma eriti madalmaade koolkonna heliloojad.
Mehhiko laht
Laht piirneb põhjas ja läänes Põhja-Ameerikaga, idas Florida poolsaarega, lõunas Yucatáni poolsaarega ja kagus Kuubaga. Kagus on ta ühendatud Kariibi merega Yucatáni väina kaudu, idas Atlandi ookeaniga Florida väina kaudu.
Polüfoonia
Range stiili polüfoonia
16. sajandil arenes välja nn range stiili polüfoonia, mille üheks väljapaistvamaks esindajaks oli Giovanni Pierluigi da Palestrina.
Mehhiko laht
Lahe pindala on 1 550 000 km². Suurim sügavus on 5203 meetrit.
Terrass (geoloogia)
Järve- ja mereterrassid võivad oma tekkimisviisi järgi olla kuhje- või kulutusterrassid. Nad tähistavad endisaegset järve või mere veetaset.
Polüfoonia
Range stiili polüfoonia
Cantus firmus (gregooriuse koraal) oli sagedamini üks keskmisi hääli, ühepikkustes täisnootides. Kasutati diatoonilisi helilaade ehk "kirikulaade", kõrgendatud juhttooniga (VII astmega). Erandiks oli früügia, mida nimetati "tagurpidi laadiks", kuna tema juhttoon oli II aste, mida siis vastavalt madaldati. Hoolikalt välditi suurendatud kvardi ehk tritooni esinemist muusikas, ka meloodilistes liikumistes. Lüüdia helilaadi kasutati suhteliselt harva, kuna on tritooni tekkimine on siin väga hõlbus. Kui seda laadi üldse kasutati, siis enamasti madaldatud IV astmega.
Mehhiko laht
Mere kaguosa läbib hoovus, mis siseneb Yucatáni väina kaudu ja väljub Florida väinast. Lahest väljudes kannab see Golfi hoovuse ehk lahehoovuse nime.
Polüfoonia
Range stiili polüfoonia
Noodikirjas taktijooni ei kasutatud, takti pikkuseks oli täisnoot (ehk gregooriuse koraali, cantus firmuse üks noot). Noodivõtmetena kasutati do-võtmeid, mis valiti vastavalt meloodia ulatusele (abijooni – meloodia liikumist väljapoole noodijoonestikku – välditi). Igal häälel oli oma noodijoonestiku rida ning neid ei kirjutatud kunagi üksteise kohale nagu hilisemal ajal partituuris, vaid need asusid eraldi lehtedel. Range stiili polüfoonia oli eelkõige vokaalmuusika (a cappella koorilaul).
Mehhiko laht
Looded on nõrgad, seejuures valdavalt ööpäevased. Lahel esineb orkaane, eriti idaosas.
Polüfoonia
Range stiili polüfoonia
Cantus firmus oli enamasti gregooriuse koraal, kuid võis olla ka mõni muu sarnane meloodia, millele lisaks kõlasid teised (vabad) hääled. Meloodia liikus enamasti astmeliselt, hüpped üle tertsi, kvardi või oktavi olid ette valmistatud ja tasakaalustatud vastassuunalise liikumisega. Meloodia algas ja lõppes alati toonikal (I astmel). Meloodia väikseim ulatus oli reeglina puhas kvint, suurim suur deetsim.
Range stiili polüfoonias arenesid välja mitmed uued võtted. Hakati eemalduma cantus firmusest, mis seni oli olnud juhtmeloodia ja millest teised hääled sõltusid. Hakati looma teoseid, kus cantus firmus täielikult puudus; ühtlasi tähendas see muusika sekulariseerumist, kuna side gregooriuse koraaliga muutus olematuks. Vabad hääled hakkasid üksteist imiteerima: sisaldasid samu motiive ja meloodiakäike. Tekkisid imitatsioonilised vormid (kaanon, fuuga jt). Diatooniliste helilaadide arv vähenes: kasutusele jäid lõpuks vaid mažoor ja minoor. Muutus ka noodikiri: enam hakati kasutama viiuli- ja bassivõtit; häälepartiisid hakati kirjutama üksteise kohale ehk partituuri. Hakati looma puhtalt instrumentaalmuusikat. Kõik see viis järk-järgult vaba stiili polüfoonia juurde.
Tänapäeval kõlab range stiili polüfoonia äärmiselt puhtalt, helgelt ja läbipaistvalt. See tuleneb suuresti selle ülesehituse põhimõtetest, nii meloodiate liikumise kui ka samaaegselt kõlavate meloodiate omavaheliste kooskõlade jaoks. Range stiili polüfoonia teooriaid, põhimõtteid ja reegleid ei olnud koostatud vaid välja kujunenud pikaajalise traditsiooni käigus.
Muusikavormidest oli range stiili polüfoonias kõige levinum motett, aga ka fuuga jmt.
Vaba stiili polüfoonia
17. sajandil arenes välja vaba stiili polüfoonia, mille kõige silmapaistvamaks esindajaks oli Johann Sebastian Bach.
Vaba stiili polüfoonia arenes välja järk-järgult. Üha rohkem hakati tähelepanu pöörama muusika individuaalsusele, seda nii vormiliselt kui žanriliselt. Rütm ja meloodia muutusid väljendusvahenditena olulisemateks, "reljeefsemateks". Tekkisid uued karakteersed žanrid (marss, pastoraal, retsitatiiv, tantsulised žanrid jne); tsüklilised vormid (süit, prelüüd ja fuuga, tokaata ja fuuga jt); tähtsale kohale tõusid suurvormid (ooper, oratoorium, passioon, missa, kantaat jt). Domineerima hakkas instrumentaalmuusika; tähtsale kohale tõusid orel jt klahvpillid, samuti orkestrižanrid.
Vaba stiili polüfoonia areng koos üha suurema tähelepanu pööramisega vertikaalile ja funktsionaalsusele viis loogiliselt harmoonia ja homofoonilise muusika tekkele 18. sajandil. 1722. aastal ilmus Jean-Philippe Rameau "Traktaat harmooniast", mis esitab juba uudse nägemuse muusikalisest mõtlemisest. See üleminek oli sedavõrd järsk ja pöördeline, et polüfoonia jäigi tagaplaanile. Polüfooniat kasutati ka hiljem ning kasutatakse ka tänapäeval, kuid üksnes sporaadiliselt, ilma uute arenguteta. Polüfoonia ajalugu lõpeb seega 18. sajandi algupoolel, jõudes oma arengu tippu Johann Sebastian Bachi (1685–1750) loomingus. On öeldud (Albert Schweitzer): kõik teed viivad Bachini, kuid Bachist edasi ei vii enam ükski tee.
Komponeerimistehnika
Polüfoonilise teose loomine on tegevus, mida on võrreldud ristsõnamõistatuse koostamisega või maleülesande lahendamisega.
Selleks et hääled omavahel kokku kõlaksid ja oleksid ümber asetatavad nii vertikaalis kui horisontaalis, kasutatakse erilisi tehnikaid veel enne teose tegelikku loomist.
Liitkontrapunkt (topeltkontrapunkt ehk liikuv kontrapunkt) tähendab seda, et hääli on võimalik teineteise suhtes vertikaalselt ümber asetada, ilma et kooskõlade loogika kannataks. Kahehäälse liitkontrapunkti võimaldamiseks kirjutatakse näiteks algul teema (vm meloodia lõik) ühele noodijoonestikule ning temast üles- ja allapoole kirjutatakse teine meloodia, mis peab algse meloodiaga kokku kõlama. Teine meetod on kasutada pöörete tabeli abi, kus on vastava liitkontrapunkti kõik intervallid paigutatud nii originaalkujul kui pööretena. Polüfoonias kasutatakse oktavkontrapunkti (hääli saab liigutada oktavi võrra üle teineteise); duodeetsimkontrapunkti ja deetsimkontrapunkti.
Horisontaalsuunas liigutatav kontrapunkt tähendab seda, et sama teema või meloodia saab kõlada iseendaga koos ka siis, kui ta mõnes teises hääles algab hiljem või varem. Tehniliselt kirjutatakse vastav meloodia algus kuni soovitava uue hääle sisseastumiseni; seejärel kopeeritakse vastav lõik teise häälde ning jätkatakse esimese hääle meloodia kirjutamist juba kooskõlas teise häälega jne.
Kahekordselt liikuv kontrapunkt tähendab seda, et hääli on võimalik omavahel liigutada nii vertikaalis kui ka horisontaalis (kindlate intervallide või taktide ulatuses).
Peegelimitatsioonis on kõik imiteeritava meloodia liikumised vastassuunalised: kui algses meloodias liikus meloodia näiteks tertsi võrra üles, siis tema peegelimitatsioonis liigub meloodia samas kohas tertsi võrra alla jne. Peegelduspunktiks võetakse mistahes noot; range stiili polüfoonias oli kesksel kohal re-noot, mis tagab oma sümmeetrilise asetusega kõikide intervallide samaväärsuse; vaba stiili polüfoonias oli enimkasutatud peegelduspunktiks helistiku III aste.
Vähi-imitatsiooni (vähikäigu) puhul korratakse algset meloodiat, kuid tagantpoolt ettepoole. Peegelvähikäik on (tagurpidi liikuv) vähi-imitatsioon, mida on veel omakorda peegeldatud.
Teema (meloodia) võib lisaks normaalkujule esineda ka suurenduses (kõik noodivältused on kaks korda pikemad) või vähenduses (vältused on kaks korda lühemad). Ka need variandid võivad olla peeglis või vähikäigus või mõlemas ning kontrapunktiliselt ühendatavad teiste variantidega nii vertikaalselt kui horisontaalselt ümberasetatuna.
Kõik need eelnevalt ettevalmistatud võtted ja võimalused sulatatakse kokku juba lõplikku teosesse (motetti, fuugasse, kaanonisse vm). Legendid räägivad, et suured meistrid olid suutelised looma komplitseeritud polüfoonilisi teoseid kohe, ilma ettevalmistuseta, isegi improviseerides.