cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kokteil
pisi|Kuuba kokteilid Kokteil on kahest või enamast koostisosast koosnev jook. Kui algselt valmistati kokteile kiirelt ja kohapeal enne tarbimist, siis tänapäeval on levinud ka varem valmistatud ja hoidistatud kokteilid, mida tarvitatakse karastusjookidena. Kohapeal tarbimiseks valmistatavad ja lahtiselt serveeritavad kokteilid on tänini levinud baarides, restoranides jt joogiasutustes, kus neid segavad baarmenid.
Tavaliselt liigitatakse kokteilid eelkõige alkohoolseteks ja alkoholivabadeks. Sageli lisatakse kokteilidele jääd, et suurendada nende värskendavat mõju, muuta maitset ning neid mõnikord ka lahjendada. Siiski tuntakse ka kuumi kokteile. Enamasti on kokteilid pigem magusad kui soolased (üks vähestest eranditest on Bloody Mary).
Novi Sadi sadam
Sadam avati 26. oktoobril 1982.
Kokteil
Tüüpiline alkohoolne kokteil koosneb ühest või enamast kangest alkohoolsest joogist (viin, rumm, džinn, viski vms), millele lisatakse maitset muutvaid vedelaid või tahkeid koostisosi (mahl, karastusjoogid, liköör, maitseained), vahel ka garneering kaunistuseks (piparmündioks, sidruniviil vms).
Alkoholivabade kokteilide põhikomponendina pruugitakse sageli piima või jäätist, samuti mitmesuguseid mahlu.
Hatsikõ järv
Hatsikõ järv (ka Hatsike järv; keskkonnaregistri kood vee2123500) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Kooraste külas. Järve pindala 1,5 ha. Järv on üks Kooraste järvedest.
Sügavuti otsing
Sügavuti otsing (ingl depth-first search) on algoritm, mis on mõeldud graafi- või puukujulise andmestruktuuri läbimiseks. Algoritmi alguspunkt on juurtipp (graafi puhul valitakse juhuslik punkt) ning algtipust alustades läbitakse iga tipu alampuu enne järgmisele punktile liikumist.
Prantsuse matemaatik Charles Pierre Trémaux uuris 19. sajandil sügavuti otsingu sobilikkust labürintide lahendamiseks.
Omadused
Sügavuti otsingu ajaline ja ruumi keerukus oleneb selle kasutuse alast. Teoreetilises arvutiteaduses kasutatakse sügavuti otsingut tavaliselt terve graafi läbimiseks ning selle keerukus on O(|V|+|E|). Sellistes tingimustes on algoritmi ruumi keerukus halvemal juhul O(|V|), sest tuleb meeles pidada tippude magasini ja läbitud tippude hulka. Sellisel juhul on ajaline ja ruumi keerukus laiuti ja sügavuti otsingutel sama ning valik kahe algoritmi vahel põhineb tippude järjestusest graafis ja mitte algoritmide keerukusest. Teistes valdkondades nagu tehisintellekt, graaf võib olla liiga mahukas selleks, et seda täielikult läbida või isegi lõpmatu. Sellistes juhtudes otsingu teostatakse ainult piiratud sügavusel, mis on lineaarse ajalise keerukusega ning ruumi keerukus on proportsionaalne sügavusele. Sellisel lähenemisel on ruumi keerukus väiksem kui laiuti otsingu ruumi keerukus sarnasel graafil. Suurte andmestruktuuride puhul kasutab sügavuti otsing heuristilist lähenemist suurima tõenäosusega haru valimiseks. Juhul, kui vajalik sügavus on teadmata, kasutatakse iteratiivse süvenemisega sügavuti otsingu (ingl iterative deepening depth-first search), mille põhimõte on iga iteratsiooniga sügavuse suurenemine kuni tulemuseni jõudmiseni. Tehisintellekti analüüsimise puhul ja haru faktoriga suurem kui 1, iteratiivne süvenemine suurendab tööaega ainult püsiva faktori võrra. Aga seda ainult juhul, kui õige sügavuspiir on tippude arv tasemete kaupa geomeetrilise kasvu tõttu teada. Sügavuti otsingu võib kasutada ka tippu järjendi korjamise jaoks.
Näidis
Teostame sügavuti otsingu järgmise graafi peal:
Leppime kokku, et vasak alampuu läbitakse enne kui parem alampuu ja peame meeles juba läbitud tippude järjendi. Alustame otsingu tipust A ja läbime graafi järgmisel järjestusel: A, B, D, F, E, C, G. Kui me ei jäta meelde juba läbitud tippude hulka, siis otsing jääb tsükli sisse A, B, D, F, E, A, B, D, F, E… ja ei läbi kunagi tippe C ja G. Iteratiivne süvenemine lubab vältida sellist olukorda.
Sügavuti otsing Pythonis
Järgnevas Pythoni koodis läbib meetod dfs graafi G alustades tipust s mitte rekursiivse sügavuti otsinguga:
Antud algoritmi implementatsioon saab sisendiks graafi  ja alguspunkti , mis peab sisalduma graafis. Paneme algus punkti magasini sisse ning “läbitud” hulka sisse. Täidame algoritmi nii kaua, kui magasin ei ole tühi. Tsükli sees võtame magasinist viimasena lisatud tipu, väljastame selle ja otsime sellest tipu kõik alamtipud.
Wilhelm von Lieven
thumb|Parun Wilhelm Heinrich von Lieven Vabahärra Wilhelm Heinrich von Lieven (vene Василий (Вильгельм) Карлович Ливен; vkj 29. september 1800 Dinhofa mõis, Bauska kihelkond, Kuramaa kubermang – vkj 2. veebruar 1880 Peterburi) oli baltisaksa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane.
27. septembril 1865 kanti ta koos oma järeltulijatega Saaremaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Talle kuulusid Liivimaa kubermangu Sloka kihelkonna Pavasari (Pawassern), Vilniuse kubermangu Dvorshidza ja Jaroslavli kubermangu Ivanovskaja mõis.
Perekond
Tema vanemad olid Dinhofa (Daugava, Dünhof) ja Mercendarbe (Merzendorf) mõisnik Karl Georg von Lieven (1778–1836) ja Sayn-Wittgenstein-Hohensteini krahv Karl Theodor Wilhelmi (1744–1817) tütar, krahvitar Charlotte Luise Christiane (1778–1849).
Ta abiellus 1835. aastal Maria Sablukovaga (1814–1878), kes oli Peterburi kubermangu Volkovitsi mõisniku, kindralleitnant Aleksandr Sablukovi (surnud 1856) ja Dinhofa mõisast pärit vabaproua Elisabeth von Lieveni tütar. Abielust sündisid tütred Sophie (1844–1855), Catharina (1848–1849) ja Helene (1851–1869) ning poeg Nikolai (1854–1874).
Tema abikaasa Maria oli Püha Katariina ordudaam.
Jan Tinbergen
Jan Tinbergen (12. aprill 1903 – 9. juuni 1994) oli hollandi majandusteadlane.
Pere
Tema vend oli etoloog Niko Tinbergen ning teine vend Luuk Tinbergen (1915–1955) ornitoloog ja etoloog.
Jędrzejów
Jędrzejów on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas, Jędrzejówi maakonna ja Jędrzejówi valla halduskeskus. Jędrzejów asub Kielcest 50 km edelas.
Jędrzejów on kujunenud 1140. aastatel asutatud tsistertslaste kloostri ümber. Jędrzejów sai linnaõigused 1271. aastal. 1870. aastal kaotas Jędrzejów linnaõigused, kuid sai need 1916. aastal tagasi.
Tootmiskoondis
Tootmiskoondis (lühend tk, TK) on ettevõtete kogum, mida juhib üks keskus, või nõrgemalt omavahel seotud tootmisettevõtete ühendus, kuhu võib kuuluda teadusasutusi, uurimislaboreid, konstrueerimisbüroosid ja muid iseseisvaid asutusi.
Eesti tootmiskoondised
1960. aastate teisel poolel hakati Eesti NSVs ühe valdkonna tööstusettevõtteid ühendama tootmiskoondisteks.
Eesti NSV ajal tegutsesid näiteks:
Jason Donovan
pisi|Jason Donovan Jason Sean Donovan (sündinud 1. juunil 1968 Malvernis) on Austraalia laulja ja näitleja. Ta mängis teleseriaalis "Neighbours".
Albumid
Ansambli J.M.K.E. repertuaaris on lugu "Jason Donovani munn".
Taebla vald (Lääne-Nigula kihelkond)
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Taebla vald (saksa keeles Taibel) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vallamaja asus Võntküla külas.
Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus Taebla, Kirimäe ja Konvere mõis.
Raimond Peiker
Raimond Peiker (ka Raimund Peiker; 19. november 1914 Tartu – 5. märts 1992) oli eesti vaimulik.
Ta õppis aastatel 1922–1928 Tartu Õpetajate Seminari Harjutuskoolis. Edasised õpingud järgnesid Hugo Treffneri Gümnaasiumi klassikaharus, mille ta lõpetas aastal 1933. Aastatel 1933–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta algul Nõo Püha Laurentsiuse koguduses, hiljem Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 26. detsembril 1938 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1939–1944 Vaivara koguduse õpetaja. Aastatel 1944–1945 oli ta Ambla ja Tapa Jakobi koguduse õpetaja. Aastatel 1945–1992 oli ta Kanepi Jaani koguduse õpetaja.
Barvihha
Aleviku territooriumil asuvad kaubandus- ja spaakeskus, sanatoorium Barvihha, Venemaa presidendi puhke- ja ravikeskus.
Nõukogude Liidu ajal asusid Barvihhas kõrgete riigiametnike ja intelligentsi tuntud esindajate suvilad. 1990. aastail lisandusid uusrikaste luksuslikud villad.
Barvihhast kaks kilomeetrit põhja suunas asub samanimeline küla.
Marco Laimre
Marco Laimre (sündinud 23. augustil 1968 Pärnus) on eesti kunstnik.
Aastatel 1992-1996 õppis ta Eesti Kunstiakadeemia maaliosakonnas ja tegutses stuudiumi ajal Mobil-galerii / Faculty of Taste'is. Alates 1998. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige.
Ta tegeleb kaasaegse kunstiga.
Laimre on Eesti Kaasaegse Kunsti Muuseumi asutaja ja juhatuse liige.
Douwe Bob
pisi|Douwe Bob (2015) Douwe Bob Posthuma (sündinud 12. detsembril 1992 Amsterdamis) on Hollandi laulja.
Ta võitis Hollandi talendisaate "De beste singer-songwriter van Nederland" esimese hooaja 2012. aastal.
Douwe Bob esitab folk- ja kantrimuusikat ning ta on välja andnud kolm stuudioalbumit.
Ta esindas Hollandit 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Stockholmis lauluga "Slow Down". Laul saavutas finaalis 153 punktiga 11. koha.
Säde (teater)
Säde oli teater Valgas.
Aastast 1911 tegutses Säde seltsi juures näitering. Aastal 1936 kujunes sellest poolkutseline Valga teater Säde, mis muutus 1944. aastal kutseliseks.
Ferdinand August Schneider
Ferdinand August Schneider (20. november/1. detsember 1796 Tallinn – 20. aprill/2. mai 1864 Jaani) oli Eesti vaimulik.
Algõpetuse sai ta koduõpetaja käest, edasise hariduse Tallinna toomkoolist. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1814–1817. Töötas seejärel koduõpetajana Tumalas ja Riguldis. Ordineeriti märtsis 1823 Kuressaares õpetajaks.
Schneider oli aastatel 1823–1864 (introdutseeriti 23. märtsil/4. aprillil 1823) Saaremaa Jaani koguduse õpetaja.
Puraküla
Puraküla (varem Pura(küla) alevik) on Valga üks linnajagusid.
1893 mainitakse kohanime Purra Krugsland.
1924 liideti Pura alevik Valga linnaga.
Purakülas on sündinud näitleja Liina Reiman.
Albert Vendelin
Albert Vendelin (21. august 1914 Petrograd – 24. mai 2007) oli Eesti NSV riigitegelane.
Ta lõpetas 1937. aastal Prof. M. A. Bontš-Brujevitši nimelise Leningradi Elektrotehnika Sideinstituudi, 1972. aastal kaitses ta majandusteaduste kandidaadi väitekirja.
Ta oli aastatel 1952–1957 Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja, aastatel 1957–1964 oli ta Eesti NSV Rahvamajandusnõukogu esimehe I asetäitja. Aastatel 1964–1967 oli ta Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee esimees, 1968–1975 oli ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. Aastatel 1975–1988 oli ta Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi direktor. 1988. aastal jäi ta pensionile.
Ta külastas suvel 1957 ehitusalast näitust Göteborgis ning mõnda Rootsi ehitusmaterjalitehast ja ehitusettevõtet. Tema reisimuljed avaldati 1958. aastal eraldi raamatuna. Selles tõsteti positiivselt esile Rootsi innovatiivset ehitusmaterjalide tööstust ja ehitustehnoloogiat, laiemale eestikeelsele lugejaskonnale tutvustati esmakordselt ka gaasbetooni.
Ta oli aastast 1943 NLKP liige; ta on olnud EKP Keskkomitee liige.
Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IV, V, VI, VII ja VIII koosseisu saadik.
Korrakaitse
Korrakaitse on avalikku korda ähvardava ohu ennetamine, ohukahtluse korral ohu väljaselgitamine, ohu tõrjumine ja avaliku korra rikkumise kõrvaldamine. Korrakaitsega tegelevad pädevad korrakaitseorganid.
Karl Fatal
Karl Fatal (18. oktoober (vkj)/ 31. oktoober 1911 Tapa alevik, Ambla kihelkond, Järvamaa – 6. august 1935 Tallinn) oli eesti kergejõustiklane (keskmaajooksja), elukutselt piirivalvur ja politseinik.
Ainult unustamiseks
"Ainult unustamiseks" on Smilersi album. Album ilmus 2003. aastal ja selle tootis Hendrik Sal-Saller ja Bulldozer.
Karl Fatal
Ta sai Eesti meistrivõistlustel 1934. aastal 4×400 m teatejooksus Tallinna Kalevi meeskonnas esikoha ning 800 m ja 1500 meetri jooksus 2. koha. Ta sai 1933. aasta Eesti meistrivõistlustel 5000 m jooksus 3. koha.
Imaali org
pisi|left|Oru idapiiriks on [[Wicklow' mäed|Wicklow' mägede kõrgeim tipp Lugnaquilla]] Imaali org (iiri keeles Gleann Uí Mháil, inglise keeles Glen of Imaal; hääldus [(/ˈɪmɑːl/] või [/ˈiːmɑːl/]) on org Kagu-Iirimaal Leinsteri provintsis Wicklow' krahvkonnas, Wicklow' mägede lääneosas.
Karl Fatal
Ta võitis I Eesti mängudel (1934) 1500 m jooksus esikoha ja sai 800 m jooksus 2. koha. Ta võistles 3 korda Eesti koondise koosseisus.
Säde (selts)
pisi|Endine Säde seltsi maja [[Valgas. Arhitekt Georg Hellat, 1911.]] Säde selts oli Valgas alates 1902. aastast tegutsenud selts. Nimi valiti Valga lähedal oleva Säde jõe järgi.
Seltsi eesmärk oli põhikirja järgi "oma liikmetele ja nende perekondadele töö vaheaegadel sündsat, lõbusat ja tulusat ajaviidet pakkuda". Selts võis "oma liikmetele ja nende külalistele balle, näokatte-pidusid, tantsu-, muusika- ja kirjanduse-õhtuid pidada, näitemängusid etendada, raamatuid, ajalehti ja ajakirju pidada, niisama ka mitmesuguste teaduste põllul töötajaid asjatundjaid kutsuda, kes ettelugemistega seltsi liikmetele kasulikku õpetust võiksivad pakkuda."
Imaali org
Oru järgi on saanud nime samanimeline koeratõug.<br style="clear:left" />
Säde (selts)
Selts asutati karskusseltsi ruumides, aga üüris seejärel endale ruumid Suur-Sepa tänaval kaupmees Galkini majas. Mõtteni seltsi oma majast jõuti 1909. aastal. Uue, hilisjuugendstiilis seltsihoone projekteeris 1911. aastal üks esimesi eesti soost arhitekte Georg Hellat. See oli suurim väikelinna eesti seltsimaja 20. sajandi alguses. Kaheosaline maja koosnes seltsi ruumidest koos sellega liidetud teatrisaali ja fuajeega (mõlemad on praeguseks hävinud) ning hotelli osast. Liithoone 3-korruseline seltsimaja ning 4-korruseline hotellimaja ühinesid tervikuks vaatamata kujunduse erinevusele. Teatripoolne osa avati lihavõttepühade ajal 11. aprillil 1911. Avapidustustele pääses ainult kutsetega. Hotellipoolne osa valmis 1913. aastal.
T. S. Elioti luuleauhind
T. S. Elioti luuleauhind (inglise keeles T. S. Eliot Prize for Poetry) on prestiižne Suurbritannia luuleauhind. Auhind antakse Luuleraamatu Ühingu (inglise keeles Poetry Book Society) poolt parimale uuele ingliskeelsele luulekogule, mis on selle aasta jooksul avaldatud Ühendkuningriigis või Iiri Vabariigis.
Säde (selts)
Säde seltsi ruumides avati hiljem 1955. aastal asutatud Valga muuseumi ekspositsioon. Ekspositsioon püsis seal 1988. aasta põlenguni. Maja taastamist alustati 1998. aasta lõpul ja praegu asub majas jälle Valga Muuseum.
T. S. Elioti luuleauhind
Ajalugu
2016. aastal läks Luuleraamatu Ühing, selle liikmeskond ja raamatuklubi kirjastuse Inpress Ltd. toetuse alla. T. S. Elioti luuleauhinna väljaandmist toetab ja korraldab sestpeale T.S. Elioti fond (T. S. Eliot Foundation).
2017. aastal, kui auhinna esimesest väljaandmisest täitus 25 aastat, suurendati taas auhinnafondi. Võitja saab tänapäeval 25 000 naelsterlingit ja lühinimekirja jõudnud luuletajad igaüks 1500 naela. T. S. Elioti luuleauhind on seega Ühendkuningriigi kõige suurema auhinnafondiga tunnustus luule eest.
Nomineerimise kord
Ühing valib kord kvartalis luulekogu, mille jagab oma liikmetele. Need neli teost koos kuue muu luulekoguga moodustavadki iga-aastase lühinimekirja, mis avaldatakse oktoobris. Õhtul enne auhinna väljakuulutamist toimub luule avalik ettelugemine kandideerivate autorite poolt. 2011. aastal osales sellel sündmusel 2000 inimest. Auhinna üle otsustab hinnatud luuletajatest koosnev žürii ning võitja kuulutatakse välja (järgneva aasta) jaanuari alguses.
Pavino rajoon
Pavino rajoon (vene keeles Павинский район) on 2. järgu haldusüksus (rajoon) ja omavalitsusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kostroma oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Pavino küla.
Rajoon piirneb põhjas Vologda oblastiga, idas Vohma rajooniga ja läänes Põštšugi rajooniga.
Rajooni pindala on 1600 km². Elanike arv oli 2012. aastal 4916, 2008. aastal 5572 ja 2002. aastal 6217.
Rajooni tähtsaim jõgi on Votš.
Šatään
Šatään (prantsuse keeles châtain sõnast châtaigne või châtaignier 'kastan' sarnasuse tõttu kastanipuu vilja värvusega, inglise keelde tõlgitakse see enamasti chestnut brown ) on juuksevärvus, mis võib olla heledam või tumedam pruun, blondi ja brüneti vahepealne. Tuhkjat šatääni (châtain cendré) juuksevärvust nimetatakse eesti keeles sageli kartulikoorevärviks.
Piltidel võrdluseks kastanite ja kartulite värvus - šatään juustevärvus ei tähenda eesti keeles sama mis kastanpruun juustevärvus - viimatinimetatu on soojatooniline punaka varjundiga pruun.
Pigmendid
Tumedama šatääni tingib peamiselt eumelaniini sisaldus juuksekarva korteksis, heleda šatääni eumelaniini ja feomelaniini sisaldus. Paljud valge nahavärviga inimesed sünnivad või on lapseeas blondide juustega, mis täiskasvanuks saades muutuvad kas šatääniks või brünetiks. See on loomulik areng ning on seotud tumeda eumelaniini koguse kasvamisega juuksekarvas.
Lääne-Euroopas on šatään kõige tavalisem juuksevärvus, Vahemere maades on tavalisem pigem tumepruun (brünett) ja Ida-Euroopa suunas ning Põhja-Euroopas blond.
Televisa
thumbnail|Grupo Televisa logo thumbnail thumbnail thumbnail thumbnail Televisa on Mehhiko massimeediaettevõte, mille peakontor asub Méxicos. See on suurim Hispaanika Ameerikas ja hispaaniakeelses maailmas. See on suur rahvusvaheline meelelahutusettevõte, mille suurem osa programmeerimisest toimub USA-s Univisionil, kellega tal on ainuõiguslik leping.
Nõgesed
"Nõgesed" (ka "7 ehk Nõgesed") on Vaiko Epliku 2014. aastal ilmunud sooloalbum. Album salvestati 2013. aasta veebruarist novembrini stuudiotes Laboratoorium ja Ateljeee!. Albumi tagakaanel on žanrimääratlusena kirjas "Rapla soul".
2013. aasta lõpul ilmus albumilt kaks esimest singlit "Murelik brünett" ja "Mõtetes mõrudais" ning 2014. aasta jaanuaris lisandus kolmas singel "Kosmiline armastus".
Laul "Mõtetes mõrudais" saavutas konkursil 2013. aasta Raadio 2 Aastahitt Eesti lugude arvestuses 83 häälega 33. koha.
Avalik kord
Avalik kord on ühiskonna seisund, milles on tagatud õigusnormide järgimine ning õigushüvede ja isikute subjektiivsete õiguste kaitstus.
Avaliku korra kaitsmisega (ka korrakaitse) tegelevad selleks pädevad korrakaitseorganid, kes tegutsevad seda enamus ühiskondades korrakaitseõiguse alusel.
Inachos
Inachos (vanakreeka Ἴναχος) on vanakreeka mütoloogias Argose suurim jõgi ning selle jõe jumal. Ta on Okeanose ja Tethyse poeg.
Surelikuna peeti Inachost Argose esimeseks valitsejaks, kes algatas seal Hera kultuse. Io oli Inachose tütar. Inachose järglasi nimetati inahhiidideks.
Kaasavara
Kaasavara on vara, mis antakse kodunt kaasa pruudile, kes abielludes läheb elama peigmehe juurde.
Komme anda kaasavara on levinud paljudes traditsioonilistes kultuurides. Põhja- ja Lääne-Euroopas ning Põhja-Ameerikas on see suuresti kadunud, kuid mitmel pool püsib veel tänapäevalgi. Kaasavara kogutakse sageli aastaid.
Eestis oli kaasavara mõrsjale isakodust kaasaantav vara, mis koosnes loomadest (üks lehm, 2-3 lammast) ja riideesemeist (pesu, palakad, 2 tekki, silmrätid, padjapüürid, särgid, aluskuued, tekid jne). Kaasavara olenes vanemate jõukusest, eeltoodud loetelu oli n-ö alampiir, normaalne kaasavara. Neiu valmistas ema abiga kaasavara juba varasest noorusest alates, seda hoiti veimekirstus ehk veimevakas, mis pulmade ajal pidulikult koos pruudiga peiukoju viidi. 19. sajandi II poolel hinnati rohkem raha, lisandusid mööbliesemed.
Kaasavara vastandiks võib pidada pruudiluna, mille peigmees peab abiellumise eel või puhul andma pruudi vanematele, tavaliselt isale.
Liivimaa-Pihkva sõda
Liivimaa-Pihkva sõda oli aastatel 1341–1343 Liivi ordu, Eestimaa hertsogkonna ja Pihkva vürstriigi vägede vahel peetud sõjaretkedest koosnenud lahingutegevus Eesti- ja Pihkvamaal.
Sõjategevuse algus
Lõuna-Eestit ja Lätimaad valitseva Liivi ordu ja Pihkva vürstriigi vahelise sõjategevuse põhjuseks oli Liivi ordu esindajate poolt Lätimaal Pihkva vürstriigi saadikute solvamine (peksmine), millele pihkvalased vastasid 1341. aasta detsembri lõpus sõjaretkega Lätimaale, Pihkva valitud vürsti Vsevolod Aleksandrovitši juhtimisel. Pärast sõjaretke aga vürst Vsevolod Aleksandrovitš lahkus Pihkvast.
Ordu sõjaretk Pihkvasse, 1341–1342
1341. aastal tegi Liivi ordu vastusõjakäigu Pihkva suunal, ehitas Pihkva suunal strateegilisel kohal, Piusa jõe kõrgel kaldal kohas, kus Meeksi oja Piusasse suubub, 1342. aasta kevadel linnuse (Vastseliina).
Pihkvalaste vägi aga sooritas sellel ajal sõjaretke Kirde-Eestisse, kus 1. aprillil 1342 põletasid Pihkva vürstiriigi väed Narva linna, tungides missa ajal lossi ja tappes kõik linlased. Pärast Narva vallutamist jätkasid Pihkva väed sõjaretke Tartu suunal, kus toimus ka kokkupõrge Emajõel orduvägedega. Samaaegselt sõjaretkega Eestimaale, saatsid pihkvalased ka abipalve Vitebskis valitsevale Leedu suurvürsti Algirdasase pojale Vitebski vürstile Andreile, kes saabus Pihkvasse oma väega 20. juunil 1342.
Irboska piiramine
2. augustil 1342 suundus vürst Andrei vojevood väesalgaga piirialale, kus aga väesalk purustati orduväe poolt, kes seejärel piiras viis päeva Irboskat, kuid ei vallutanud linnust.
Pihkva sõjakäik Otepääle, 1343
1343. aastal kogusid pihkvalased ja irboskalased umbes 5000-mehelise sõjaväe ning tegid Irboska valitseja (наместник) vürst Jevstafi (Евстафи), vürst Ivani ja Pihkva possaadniku Volodši (Володш) juhtimisel sõjakäigu Otepääle. Venelased piirasid Otepää linnust viis ööpäeva ja rüüstasid ümberkaudseid maid, kuid ei vallutanud linnust.
Orduväed jõudsid taganevale Pihkva väele Vastseliina juures järele ning tekitasid pihkvalastele suuri kaotusi.
Eestikeelsed teleuudised
Eestikeelsed teleuudised on eesti keeles televisioonieetrisse edastatavad uudised.
Telekanalite kirjeldus
ETV kodulehel määratletakse "Aktuaalset kaamerat" nii: „“Aktuaalne kaamera“ on mõjukuse ja usaldusväärsuse poolest Eesti tähtsaim teleuudistesaade, mis räägib olulistest sündmustest ja protsessidest operatiivselt ning tasakaalustatult.“ Seega rõhub "Aktuaalne kaamera" usaldusväärsusele, tasakaalustatusele ja operatiivsusele.
"Aktuaalsele kaamera" põhisaade on eetris igal õhtul kell 21. Põhiuudistele keskendutakse 20 minutit, sellele lisanduvad spordiuudised ja ilmateade. Kokku kestab põhiuudiste saade 36 kuni 37 minutit.
Kanal 2 määratleb "Reporterit" järgmiselt: „Eesti populaarseim uudistemagasin, /.../.“ Kirjeldus rõhub populaarsusele, mille aluseks on koht vaadatavuse edetabelites minevikus.
Kanal 2 uudistesaade on eetris tööpäeviti kella 19–20. "Reporter" sisaldab lisaks uudistele, ilmateatele ja horoskoobile ka sõnumeid Politsei- ja Piirivalveametilt
TV3 annab "TV3 Play" keskkonnas oma uudistesaatele kõige pikema ja mitmekülgsema enesemääratluse: „“Seitsmeste uudiste“ trumbiks on oskus olla seal, kus sünnivad päeva kõige olulisemad uudised. /.../. „Seitsmeste uudiste“ meeskond jälgib teadlikult, et nii mehed kui naised leiaksid saatest huvipakkuvaid teemasid. "Seitsmesed uudised" annavad infot, ent samas lahutavad meelt ja pakuvad mõtteainet. Kui tööpäeviti keskenduvad „Seitsmesed uudised“ päevakajaliste uudiste ja teemade kajastamisele, siis nädalavahetuse saated on suuresti rubriikidepõhised. /.../“ Põhilised punktid: meelelahutuslik, aga samas informatiivne (mõtteainet pakkuv), alati uue infokillu pakkumine, eristab teadlikult sugusid.
"Seitsmesed uudised" on eetris iga päev kell 19.
Tallinna TV määratleb end uudisesaadet kodulehel kirjaga: „Ausad uudised igal õhtul“.
Vaadatavus
Vastavalt TNS Emori 2014. aasta novembri uuringule oli novembris päevauudistest kõige vaadatum "Aktuaalne kaamera" 120 tuhande vaatajaga. Teine oli "Reporteri" nädalalõpu erisaade "Reporter+", millel oli 118 tuhat vaatajat. Ülejäänud kanalite uudistesaated populaarsemate saadete edetabelisse ei mahtunud.
Simonas Gentvilas
pisi
Simonas Gentvilas (sündinud 28. septembril 1984 Vilniuses) on Leedu poliitik. Ta on alates 11. detsembrist 2020 Leedu keskkonnaminister.
Ta lõpetas gümnaasiumi (õpilasvahetuse korras) Rootsis Karlskronas. Ta on õppinud ülikoolides Rootsis, Norras, Taanis, Belgias, Austrias ja Hispaanias. Ta lõpetas aastal 2007 Oslo Ülikooli sotsioloogia bakalaureusena. Aastal 2011 lõpetas ta Viini Ülikooli magistrikraadiga linnaarenduse alal.
11. detsembrist 2020 on ta Leedu keskkonnaminister.
Isiklikku
Tema isa Eugenijus Gentvilas oli aastal 2001 Leedu peaministri kohusetäitja. Ta on abielus Šarūnė Gentvilienėga, neil on kaks last. Ta valdab lisaks emakeelele veel inglise, vene, saksa, hispaania ja norra keelt.
Peegelneuron
pisi|Vastsündinud [[makaak imiteerib keele näitamist. Oletatakse, et see on võimalik peegelneuronite töö kaudu]] Peegelneuron (inglise mirror neuron) on niisugune visuomotoorne neuroni liik mitmete loomade peaajus, mis ergastub teatava tegevuse puhul ning samuti siis, kui loom samasugust tegevust märkab kellegi teise juures. Seega neuron "peegeldab" teise isendi käitumist, justkui oleks organism ise seda käitumist sooritanud.
Peegelneuronite olemasolu kaudu seletatakse näiteks imiteerimise ja empaatia mehhanisme, samuti keele omandamist.
Peegelneuronite avastamisel on oluline roll Giacomo Rizzolattil ja tema kaasuurijatel. Need avastati makaagiajus: Cortex praemotorius es. Need ergastuvad kui ahv sooritab teatud tegevust, samal ajal teist indiviidi jälgides (ahvi või inimest).
Hiljem on ahvide mootorneuronite süsteem tuvastatud ka inimestel.
Imikute (inimlapse) mõõtmistulemused võivad näidata, et peegelneuronite võrgustik areneb enne 12. elukuud, ja võib aidata imikul teiste inimeste käitumist mõista.
Peegelneuronid annavad meile vihjeid kaaslaste kavatsuste kohta. Need ei ergastu, kui nähakse kedagi põhjuseta nägusid tegemas. Need ergastuvad kui tajuvad eesmärgi püstitamist, isegi kui see pole lõpule viidud või on muutmisel. Armastussuhetes tähendavad peegelneuronid seda, et teame kohe, mida meie armastatu tegema hakkab. Seda tõendavad inimeste kehakeele uuringud, inimestel esineb teatavat etteaimatav sünkroonsust suhtlemisel.
V. S. Ramachandran on käinud välja hüpoteesi, et peegelneuronid võivad mängida rolli inimese eneseteadlikkuses.
Avastamine
Parma Ülikooli neuropsühholoogi Giacomo Rizzolatti laboris liikus ringi kas Vittorio Gallese või Leo Fogassi; täpselt pole teada. Samal ajal istus emane makaak elektroodid ajus ootamas järgmist motoorse kontrollkatse ülesannet. Teadlane haaras kätte kas maapähkli või jäätise ja seejärel kostis ahvi ajuaktiivsust salvestavast arvutist heli.
Maakoda
Maakoda on kas pooleldi või täielikult maasse rajatud latt- või palkkatusega köetav elamu. Selline elamu on kaetud mulla ja mätastega.
Eesti alal võis viimaseid maakodasid leida 19. sajandil kehvikute elamu või saunahoonena.
Christoph Wilhelm von Aach
Christoph Wilhelm von Aach oli saksa pronksivalaja, kes tegutses 18. sajandi keskpaigas Nürnbergis.
Ta valmistas 1748 Nürnbergi Johannisfriedhofile J. A. Wagneri ning tema abikaasa epitaafi.
Moonsund (laev)
Moonsund oli 1897. aastal Saksamaal Hamburgis ehitatud kaubaaurik, hilisem dessantlaev.
1898. aastal ostis laeva A. M. Lutheri puidutöötlemisvabrik ja laev toodi Tallinna.
1921. aastal müüdi laev Inglismaale. Laev küll uputati 1942. aastal, ent tõsteti hiljem üles. 1957. aastal pressiti laev vanarauaks.
Laeva nimesid
Laev on kandnud järgmisi nimesid :
Esimene Eesti tuur
"Esimene Eesti tuur" on Smilersi kontsertalbum. Album ilmus 2005. aastal ja selle tootis Bulldozer.
Lehter
Eesti rahvapärased lehtrid võisid olla puidust ja künakujulised. Alates 19. sajandi lõpust said Eestis valdavaks plekist lehtrid.
Hans Treimann
Hans Treimann (21. juuli 1933 – 17. aprill 2014) oli eesti ajakirjanik, toimetaja ja koduloolane.
Ta töötas ajalehtedes Ühistöö ja Harju Elu ning ajakirjades Pilt ja Sõna, Horisont ja Aja Pulss.
Balthasar von Aachen
Balthasar von Aachen (ka Achen, Aichen) oli saksa kiviraidur, kes tegutses 16. sajandi lõpus ja 17. sajandi alguses Kölnis.
Karksi maastikukaitseala
pisi|Halliste ürgorg Karksi linnamäelt. Karksi maastikukaitseala Karksi maastikukaitseala (ka Karksi ürgoru kaitseala ) on kaitseala Sakala kõrgustikul, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Ainja, Karksi, Kõvaküla, Polli ja Univere külas ning Karksi-Nuia linnas.
Kaitseala pindala on 209,9 ha. Karksi maastikukaitseala kaitse-eesmärk on kaitsta: 1) Karksi ürgoru maastikku ning sealse elustiku mitmekesisust; 2) allikaid ja allikasoid; 3) kaitsealuste taimeliikide kollase kiviriku ja eesti soojumika kasvukohti . Kaitsealusel alal asuvad järgmised veekogud: Karksi põrguallikad, Karksi järv, Linnaveske järv, Halliste jõgi ja Kutsiku oja.
Ajalugu
Aastal 1964 moodustati kaitseala (Karksi ürgoru kaitseala), mille eesmärk oli Karksi ürgoru ja Karksi paisjärve kaitse. Aastal 2016 laiendati olemasolevat kaitseala ja loodi selle põhjal praegune kaitseala.
California Ülikool
California Ülikool (ingl. k. University of California) on riiklike ülikoolide süsteem Ameerika Ühendriikide California osariigis.
Sellesse kuulub tänapäeval 10 ülikoolilinnakut, mis tegutsevad iseseisvate ülikoolidena. California Ülikoolile kuulub ka 5 ülikoolihaiglat ja kolm riiklikku laborit.
California ülikoolis õpib 2014. aasta seisuga 233 000 üliõpilast ja töötab ligikaudu 19 000 õppejõudu. California Ülikoolide süsteemis töötab praegu 5 Fieldsi medali kavaleri ja 38 Nobeli auhinna laureaati, millega see ülikool edestab kõiki teisi tänapäevaseid ülikoole.
California ülikoolide süsteemi kuuluvad järgmised ülikoolid:
Varem tähendas nimi "California Ülikool" vaid neist ülikoolidest vanimat, California Ülikooli Berkeleys.
Suurarvuti
pisi|IBM 704 suurarvuti (1964) Suurarvuti (inglise keeles mainframe computer) on ulatuslike võimaluste ja ressurssidega arvuti, mis tavaliselt asub arvutuskeskuses. Suurarvuti suudab üheaegselt teenindada sadu ja isegi tuhandeid kasutajaid. Arvutite hierarhias on neist kõrgemal ainult superarvutid. Nende eelis superarvutite ees on see, et nad võimaldavad suure hulga programmide samaaegset tööd. Superarvutid seevastu saavad üht programmi käsitleda palju kiiremini kui suurarvutid.
Rostovi oblasti kujutava kunsti muuseum
pisi|Rostovi oblasti kujutava kunsti muuseum Rostovi oblasti kujutava kunsti muuseum (vene keeles Ростовский областной музей изобразительных искусств) on kunstimuuseum Venemaal Rostovi oblastis Rostovis Doni ääres.
Suurarvuti
Suurarvutid töötati välja 1950. aastatel. Sel ajal polnud suurarvutid mitte ainult kõige suuremad arvutid, vaid nad olid ka ainsad. Vaid üksikud ettevõtted said neid endale lubada.
Rostovi oblasti kujutava kunsti muuseum
Muuseum asutati 1938. aastal. Alates 1958. aastast asub muuseum arhitekt Nikolai Dorošenko projekti järgi 1898. aastal ehitatud eramus aadressil Puškinskaja ulitsa 115.
Suurarvuti
Suurarvutite operatsioonisüsteemid on ehituselt keerukamad ning oluliselt teistsuguste omaduste ja eesmärkidega kui tavaarvutid. Tänapäeval kasutab enamik superarvuteid Linuxi operatsioonisüsteemi.
Iobates
Iobates (vanakreeka Ἰοβάτης) oli vanakreeka mütoloogias Lüükia kuningas.
Rostovi oblasti kujutava kunsti muuseum
Muuseumi kogus on umbes 6000 museaali, mille seas on maale, graafikat, skulptuure ja tarbekunstiesemeid. Eksponeeritakse Karl Brüllovi, Ilja Repini, Ivan Kramskoi, Vassili Surikovi, Ivan Aivazovski, Issaak Levitani jt töid. 20. sajandi maalikunstnikest on esindatud Boriss Lavrenko, Aleksandr Laktionov, Martiros Sarjan, Nikolai Timkov jt.
Iobates
Tirynsi kuningas Proitos saatis tema juurde Bellerophontese, kes kandis endaga kaasas kirja, milles seisis, et Iobates peab noormehe tapma. Jumalate viha kartes saatis Iobates noormehe Kimääri tapma, sest arvas, et ta ei tule selle ülesandega toime ja hukkub. Tiibadega hobuse Pegasose abil surmas Bellerophontes Kimääri. Iobates andis talle naiseks oma tütre Philonoe.
Suurarvuti
Tänapäeval domineerib suurarvutite turgu IBM, kellele kuulub üle 90% turuosast. Peamine konkurent neile on Unisys, kelle toodang põhineb vanadel Burroughsi toodetel.
Iobates
Müüdist on ka teisi versioone.
Suurarvuti
Termin
Termin pärineb suurarvutite suurtest kappidest, milles paiknesid varajaste arvutite keskprotsessorid ja mälud. Hiljem on nende suurus märgatavalt vähenenud, eriti pärast 1990. aastate keskpaika, kui arenes välja CMOS-integraallülituste disain.
Roll
Ärid vajavad suurarvuteid tänapäeval: Tavakasutajatele on suurarvutid tänapäeval jäänud enamasti nähtamatuks. Ei teata, et kõige tavalisem inimene võib ise olla suurarvuti kasutaja. Kõige lihtsam näide suurarvuti kasutamisest on sularahaautomaadi kasutamine.
Omadused
Suurarvutid on võimelised tegelema sadade ja tuhandete kasutajatega korraga. Suurarvuti populaarsus säilib tänapäeval tänu tema heale vastupidavusele, stabiilsusele ja töökindlusele. IBM-i (RAS – reliability, availability, seriviceability) põhimõte on ehitada võimalikult töökindel, kättesaadav ja lihtsalt hooldatav suurarvuti. Töökindlus RAS-is peab ka tähendama peale katkematu tulemusliku töö ka seda, et suurarvuti suudab ise vigu ja andmeid parandada ja alles siis, kui seda ei suuda, peaks ta peatama töö ja veast teada andma. Kättesaadavus ei tohi kaduda, kui mingi osa suurarvutist jookseb kokku. RAS on võimeline sulgema kokku jooksnud osa ja suuteline toimetada edasi ülejäänud suurarvutist. Lihtne hooldatavus – RAS on võimeline ise teavitama IBM-i, kui mingi viga on tekkimas. See aitab ennetada suuremate vigade tekkimist. Suurarvutite vigu on lihtne leida ja see väldib laiaulatuslikemaid tööde seisakuid. IBM reklaamib sellega oma toodete tahumatust ning isegi mitte kordagi peatatud töökestvust paljude aastate jooksul. Iga põlvkond arendab juba olemasolevat üha kaugemale ja arenenumaks. Seejuures nõjatudes eelnevale ehitusele ja reeglitele. Ühtki muud tüüpi arvutid ei ole nii jõudsalt arenenud, samal ajal säilitades ühilduvuse olemasolevate rakendustega. Seetõttu, et üheks trumpideks on töökindlus pika aja jooksul, kasutatakse superarvuteid sellistes kohtades, kus seisakuaeg võib olla väga kulukas või lausa katastroofiline. Stabiilsusele aitab kaasa käigultvahetuse võimalus. See võimaldab parandada süsteemi suutlikkust, seejuures süsteemi ennast seiskamata. Paljud suurarvuti kasutajad omavad kaht suurarvutit: üks peamises andmekeskuses ja teine tagavara keskuses. Juhul kui esimesega peaks midagi juhtuma, on teine valmis võtma tööd üle.
Ajalugu
1950.–1970. aastatel tootsid suurarvuteid mitu firmat. Seda tootjate gruppi kutsuti "IBM-iks ja seitsmeks päkapikuks" ("IBM and the Seven Dwarfs"): IBM, Burroughs, UNIVAC, NCR, Control Data, Honeywell, General Electric ja RCA. Kahaneva nõudluse ja raske konkurentsi tõttu langesid turult mitmed väiksemad tootjad. Seetõttu kutsuti IBM-i konkurente uue akronüümina BUNCH (tõlkes kamp, punt). Akronüüm tulenes alles jäänud konkurentide nimede esimestest tähtedest: Burroughs, UNIVAC, NCR, Control Data Corporation ja Honeywell. Need firmad liigitati ühte gruppi ainult seetõttu, et IBM-i turuosa oli palju suurem kui kõikide konkurentide omad kokku. Arvutitööstuses oli 1990. aastate alguseks kujunenud üldine arusaam, et suurarvutid on väljasurev turg. Enamik suurarvuteid sai välja vahetatud tänu personaalarvutite kasvavale turule. Eksperdid ennustasid, et viimane suurarvuti lõpetab töö 1996. aastal. See trend aga pöördus 1990. aastate lõpus, kui andmesideturg varises kokku ja suurettevõtted leidsid olemasolevatele suurarvutitele uusi kasutusviise. See suunas suurettevõtteid keskenduma rohkem tsentraliseeritud andmetöötlusele. Suurarvutite uuele levikule aitas kaasa ka kasvav e-äri turg. Seal võimaldas suurarvutite tarkvara märgatavalt tõsta tehtavate tehingute arvu kasvatades üldist läbilaskevõimet. Veel üks tegur tõusvas suurarvuti kasutamises on Linuxi operatsioonisüsteemi kasutuselevõtt. See saabus IBM mainframe süsteemidele aastal 1999 ja lubas samaaegselt jooksutada sadu virtuaalseid arvuteid ühel suurarvutil. Linux võimaldab kasutajal ära kasutada avatud lähtekoodi koos suurarvuti riistvaraga RAS (reliability, availability, seriviceability – kirjeldab riistvara robustsust). Kiirelt arenevate turgude jaoks, eelkõige Hiina, on suureks põhjuseks miks suurarvutite areng niivõrd jõudsalt kiirenes. Tekkis praktiline vajadus eriti raskete ülesannete lahendamiseks, näiteks rohkem kui miljardi tarbijaga reaalajatehingute töötlemiseks ja neile stabiilse teenuse pakkumiseks. IBM esitles 2000. aastate lõpus uut 64-bitist zArchitecture'i, seejuures ostis ära veel mitu tarkvaraettevõtet, nagu Cognos, ja lisas nende tarkvara oma superarvutitesse. IBM-i suurarvutite kasum suurenes üldiselt ka 2000. aastatel, aga IBM-i suurarvutite riistvaraäri ei jäänud turul toimunud üldise serveririistvara langusest puutumata.
Mäntyniemi
300px|thumb|Soome Vabariigi presidendi ametlik residents Mäntyniemi.
Mäntyniemi (rootsi k Talludden) on Soome Vabariigi presidendi ametlik residents. Mäntyniemi valmis 1993. aastal ning see paikneb Helsingis Meilahtis. Hoone on projekteerinud arhitektid Reima Pietilä ja Raili Pietilä ning seal on elanud presidendid Mauno Koivisto, Martti Ahtisaari ja Tarja Halonen; praegu elab seal president Sauli Niinistö. Mäntyniemi on esimene Soome Vabariigi presidendi jaoks ehitatud ametikorter.
Kui presidendi varasem ametlik residents Tamminiemi jäi 1981. aastal ametist lahkunud presidendi Urho Kekkose käsutusse, otsustas riiginõukogu rajada vabariigi presidendile uue ametiresidentsi.
1983. aastal eraldas riik selle tarvis 2,8 hektari suuruse maa-ala Meilahtis. Krunt nimetati Mäntyniemiks, pidades silmas Mäntyniemi eelkäijat Tamminiemit. Hoone ehitamiseks korraldatud arhitektuurivõistluse võitsid Raili ja Reima Pietilä. Mäntyniemi projekt jäi nende viimaseks ühistööks ning seda peetakse arhitektidepaari üheks kõige tähelepanuväärsemaks loometööks. Mäntyniemi residentsi ehitusega tehti algust 1989 ning see valmis 1993. Mäntyniemi esialgseks maksumuseks arvestati 15 miljonit marka (2,5 mln eurot), kuid ehituse käigus kulud suurenesid ning hoone lõppmaksumuseks kujunes 210 miljonit marka (35,3 mln eurot).
Mäntyniemit ümbritsevas aias on säilitatud suurel määral senine loodusmaastik, kuna arhitekt Pietilä ja aia kavandanud maastikuarhitekt Maj-Lis Rosenbröijer soovisid, et hoone ümbrus oleks võimalikult soomepärane. Nii püüdsidki nad säilitada ja kaitsta ümbritsevat loodust ning samas ka luua arhitektuurist, aiast ja ümbritsevast loodusest ühtse terviku.
Mäntyniemi ruume kaunistab rohkesti Soome nüüdiskunstnike töid. Näiteks majja sisenejale avaneb eesruumis vaade Reijo Paavilaise reljeefile “Lemminkäise retked”, mis on inspireeritud soome rahvuseeposest "Kalevala".
Viljo Saldre
Viljo Saldre (pseudonüüm Lauri Lumen; 5. veebruar 1952 Tallinn – 16. oktoober 2020) oli eesti näitleja, lavastaja ja teatritegelane.
Ta lõpetas aastal 1970 Tallinna 21. Keskkooli, aastal 1976 Vanemuise õppestuudio ning aastal 1977 Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal.
Ta töötas aastatel 1977–1980 Vanemuises näitlejana ning aastatel 1980–1982 korraldajadirektorina. Aastatel 1982–1983 oli ta Kultuuriministeeriumi repertuaarikolleegiumi peatoimetaja. Aastatel 1983–1989 oli ta Ugalas lavastaja ja 1989–1991 asedirektor. Seejärel tegutses tõlkijana ja kirjastajana.
Isiklikku
Tema isa oli kunstnik Alfred Saldre. Ta on olnud abielus Merle Talvikuga; aastast 1986 oli ta abielus Külliki Saldrega.
Ave Pajo
Ave Pajo (sündinud 9. juulil 1984 Rakveres) on Eesti naiste jalgpallikoondise ründaja.
Klubijalgpalli mängib ta Põlva Lootose naiskonnas.
Ta on kuulunud ka Eesti noortekoondisse sulgpallis.
Smilers ETV Live
"Smilers ETV Live" (tuntud ka kui "ETV Live") on Smilersi kontsertalbum. Album ilmus 2008. aastal ja selle tootis Hendrik Sal-Saller ja Bulldozer.
Francisco Largo Caballero
pisi|Francisco Largo Caballero (1927) Francisco Largo Caballero (15. oktoober 1869 Madrid – 23. märts 1946 Pariis) oli Hispaania ametiühingutegelane ja poliitik, ta oli Hispaania Sotsialistliku Tööpartei liige. Ta oli 4. septembrist 1936 kuni 17. maini 1937 Hispaania peaminister.
Palomenė vald
Palomenė vald (leedu keeles Palomenės seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kaišiadoryse rajooni territooriumil.
Valla pindala on 203 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1662 inimest. Valla keskus on Palomenė küla, vallavanem on Alvydas Kazlauskas.
pisi|Vallamaja pisi|Gegužinė kirik pisi|Neprėkšta pisi|Putriškės pisi|Zūbiškės
Lisaks küladele asub vallas ka Pagiriai raudteejaam, kus aastal 2011 oli 2 elanikku.
Varielu Remixed
"Varielu Remixed" on Vaiko Epliku album, mis sisaldab peamiselt töötlusi tema aasta varem ilmunud albumi "Varielu" lugudest. Lisaks leiab albumilt ka ühe uue loo - lõpulugu "Koerkorter".
Lugude nimekiri
''Sulgudes on kirjas töötleja nimi/nimed. Albumi viimane lugu "Koerkorter" ei ole remix, vaid Epliku uus seni avaldamata lugu.''
Eesti Täisevangeelne Kirik
Eesti Täisevangeelne Kirik (vene keeles Эстонская Полноевангельская Церковь) on registreeritud aprillis 2017.
Kiriku kontor asub Kohtla-Järvel aadressil Keskallee 17. Eesti Täisevangeelne Kirik on Täisevangeelsete Euroopa Koguduste Liidu liige.
Eesti Täisevangeelse Kiriku piiskop on pastor Oleg Pronin.
Mszana Dolna
Mszana Dolna on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Limanowa maakonnas. Linn asub Lääne-Beskiidides. Mszana Dolna asub Limanowast umbes 25 km läänes ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 46 km lõunas.
Mszana Dolna sai linnaõigused 1346. aasta paiku ja kaotas need enne 1409. aastat. Uuesti sai Mszana Dolna linnaõigused 1952. aastal.
Mszana Dolna on turismi- ja puhkekeskus.
Epitaksia
Epitaksia on materjaliteaduses kristallilise materjali kasvamine, mille käigus kasvav materjal järgib alusmaterjali kristallstruktuuri. Epitaksiaalse kasvamise käigus moodustunud materjali nimetatakse epitaksiaalseks kileks või kihiks. Enamiku tehnoloogiliste kasutusviiside puhul on soovitatav, et sadestuv materjal moodustaks kristallstruktuuriga kihi, millel on hästi defineeritud kristallograafiline orientatsioon, mis tuleneks substraadi struktuurist. Epitaksiaalset kilet on võimalik kasvatada gaasilises või vedelas olekus lähteainetest. Kuna alusmaterjal ehk substraat käitub kristalli kasvamisel seemnena, võib sadestuv aine substraadist lähtudes moodustada erineva kristallograafilise orientatsiooniga kristallstruktuuri. Juhul kui kasvanud kile on suvalise või ebakorrapärase struktuuriga, nimetatakse seda mitte-epitaksiaalseks kasvamiseks. 300px|Epiraksiaalne kasv substraadil
Etümoloogia
Termin epitaksia tuleb kreekakeelsetest sõnadest epi (ἐπί) ("peal", "kohal") ja taxis (τάξις) ("korrapärane viis").
Tüübid
Homoepitaksia on epitaksia alaliik, kus kristallstruktuuriga kile kasvatatakse samast materjalist substraadile või kilele. Sellist tehnoloogiat kasutatakse, saavutamaks kilet, mis on puhtam kui substraat. Homoepitaksia kasvutüüpi kasutatakse veel erinevate dopeerimise astmetega kihtide kasvatamisel.
Heteroepitaksia on epitaksia alaliik, kus protsess viiakse läbi üksteisest erinevate materjalidega. Heteroepitaksia puhul kasvatatakse kilet kristallstruktuuriga substraadile või kilele, mis on sadestatava materjali koostisest erineva koostisega. Sellist tehnoloogiat kasutatakse sageli selleks, et kasvatada kristallstruktuuriga kilet materjalist, mille kristalle ei ole muul moel võimalik tekitada, ning et toota vahelduva keemilise koostisega kristallilistest kihtidest koosnevaid komposiitmaterjale. Näidete hulgas on galliumnitriid (GaN) safiiril, alumiiniumgalliumindiumfosfiid (AlGaInP) galliumarseniid(GaAs), teemandil või iriidiumil.
Pendeoepitaksia on epitaksia alaliik, kus protsessi kägus kasvab materjal samaaegselt nii lateraalselt (üle kogu pinna) kui ka vertikaalselt (kõrgusse)
Rakendused
Epitaksiat kasutatakse nanotehnoloogias ning pooljuhttehnoloogias. Täpsemalt kasutatakse antud meetodit laialdaselt ränipõhiste bipolaartransistoride, CMOS-struktuuride ning erinevate pooljuhtmaterjalide, nagu GaAs tootmisprotsessides. Tootmisprobleemide hulka kuulub sadestatava aine takistuse ja paksuse ühtluse kontrollimine, pinna ja ruumiõhu puhtus ning alusmaterjalisse lisandiaatomite difundeerumine kasvavasse kihti. Epitaksia on üks väheseid meetodeid kõrgekvaliteedilise kristallstruktuuri kasvatamiseks mitmetele pooljuhtidele. Pinnamikroskoopias kasutatakse epitaksiat loomaks ühe- või mitmekihilisi monokristallilisi pindu, millele sadestatud orgaanilisi ühendeid on aluspinna sileduse tõttu võimalik uurida näiteks skaneeriva tunnelmikroskoobiga.
Kasvumeetodid
Epitaksiaalset räni kasvatatakse enamasti läbi aurufaasi olevate lähteainete, mis on modifikatsioon keemilisele aurufaas-sadestamisele. Kasutatakse ka molekulaarjuga ja vedelikfaase epitaksiat, peamiselt liitpooljuhtide tootmiseks. Tahkefaasepitaksiat kasutatakse peamiselt kristalli kahjustuste parandamiseks.
Aurufaasepitaksia Räni sadestatakse peamiselt SiCl4 (ränitetrakloriid) ja H2 (vesinik) omavahelisel reaktsioonil ~1200 °C juures:
Antud reaktsioon on pöörduv ning tahke räni kasvu kiirus sõltub oluliselt kahe prekursori omavahelisest suhtest. Kasvukiirustel üle 2 mikromeetrit minutis on lähteaine tulv alusele epitaksiaalse kihi tekkimiseks liiga suur ning tekib epitaksiaalse kihi asemel polükristalliline räni. Reaktsiooni kõrvalsaadusena tekkiv vesinikkloriid on söövitav ning kokkupuutel kasvava räniga hakkab söövitusreaktsioon konkureerima räni kasvamisreaktsiooniga. Vesinikkloriidi võidakse lisada ka tahtlikult materjali keemiliseks eemaldamiseks. Järgnevalt söövitusreaktsioon:
Räni aurufaasepitaksia puhul kasutatakse lähtegaasidena ka silaane. Räni sadestamine, kasutades lähtematerjalideks silaane, toimub 650 °C juures järgmiselt:
Aurufaasepitaksiat liigitatakse sageli alggaaside keemia järgi, näiteks hüdriid aurufaasepitaksia ja metallorgaaniliste ühendite aurufaasepitaksia.
Vedelfaasepitaksia on pooljuht-kristallkihtide kasvatamine tahke substraadi sulandile. See toimub temperatuuridel, mis on oluliselt madalamad kui sadestatava pooljuhi sulamistemperatuur. Pooljuht lahustatakse teise materjali sulandis. Tingimustel, kus lahustumisprotsess konkureerib sadestumisprotsessiga ehk on lähedal tasakaalule on pooljuhtkristallide sadestumine substraadile üsna kiire ja ühtlane. Levinuim substraat on indiumfosfiid (InP). Selleks, et hõlbustada nukleatsiooni ja vältida pingeid kasvatatavas kihis, peaksid substraadi ja kasvatatava kihi soojuspaisumiskoefitsiendid olema sarnased.
Tahkefaasepitaksia on üleminek materjali amorfse ja kristallfaasi vahel. Peamiselt sadestatakse esmalt amorfse materjali kile kristallstruktuuriga substraadile. Seejärel kuumutatakse substraati, mis võimaldab amorfsel struktuuril kristalliseeruda. Seega käitub substraat kristallograafilise šabloonina, mis kuumutamisel amorfset materjali orienteerib. Tahke faasi epitaksiaks loetakse ka karastamist, mida tehakse amorfseks muutunud ränikihtide rekristalliseerimiseks või parandamiseks. Kuumutamist kasutatakse ka lisandi aatomite kontsentratsiooni ühtlustamiseks.
Molekulaarjuga-epitraksia (Molekulkiir-epitaksia, MBE) puhul kuumutatakse algmaterjali, et tekiks aurustunud osakeste kiir. Osakesed liiguvad läbi ülikõrge vaakumi (10−8 Pa) substraadini, kus kondenseeruvad. MBE-l on väiksem sadestuskiirus kui teistel epitaksia alaliikidel. Seda tehnoloogiat kasutatakse laialdaselt, et kasvatada perioodilisustabeli III, IV ja V rühma pooljuhtide kristalle.