cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mäksa vald (1939)
pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad Vald moodustati senise Mäksa valla maa-alast, välja arvatud Sootaguse küla ja Emajõe suudmes Emajõest põhja pool asuvate heinamaatükkide maa-alad; senise Kastre-Võnnu valla Võõpste küla ja Kastre asunduse ning osa Emajõe-Suursoo ja osa Jõmmsoo piirkonnast; mitme valla lahusheinamaatükkide maa-aladest Emajõest lõuna pool.
Ruth Vassel
thumb|Ruth Vassel Foto: [[Kasutaja:Avjoska|Ave Maria Mõistlik, 12. november 2008 ]] Ruth Vassel (sündinud 6. märtsil 1985 Vändras) on eesti vaibakunstnik ja noorsookirjanik.
Leni Schmidt
Leni Schmidt [l'eeni šmitt] (õieti Helene Schmidt; 28. detsember 1906 Bremen – 11. november 1985 Bremen) oli Saksamaa jooksja.
Ruth Vassel
Haridus
Ta lõpetas 2004. aastal Varstu Keskkooli ja 2007. aastal Kuressaare Ametikooli kunstilise kujundamise erialal. Seejärel õppis Tartu Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust.
Leni Schmidt
Amsterdami olümpiamängudel 1928 võitis ta Saksamaa võistkonna koosseisus koos Rosa Kellneri, Anni Holdmanni ja Leni Junkeriga pronksmedali  4×100 m teatejooksus ajaga 49,0. Kulla võitis tookord Kanada võistkond ja hõbeda USA võistkond.
Ruth Vassel
Vaibakunst
Ruth Vessel töötab Vändras OÜ Valley vaibavabrikus disainerina.
Leni Schmidt
Schmidt osales neil mängudel ka 100 m jooksus. Ta võitis eel- ja vahejooksu, kuid põhjustas lõppvõistlustel kaks valelähet ning diskvalifitseeriti.
Ruth Vassel
Vaibakunst
2013. aastal valmis tema kavandi järgi Valga Jaani kirikule tehtud käsitöövaip, mis on kujunduslikult inspireeritud kiriku kantsli ornamentikast. Villasest lõngast valmistatud vaip on 21 meetrit pikk ja 1,4 meetrit lai. pisi|Ruth Vasseli kujundatud vaip Valga Jaani kirikus
Tema futuristlik vaibakollektsioon "Leaving" ("Lahkumine") esindas 2018. aastal Valley vaibavabrikut Saksamaal Hannoveris toimunud Domotexi messil.
Leni Schmidt
13. juulil 1924 saavutas ta Bremenis 100 m jooksus tulemuse 12,6, mis oli mitteametliku maailmarekordi mitteametlik kordamine. Teistel andmetel oli tema tulemus 12,4.
Kalev Tammin
Kalev Tammin (20. august 1941 Tartu – 21. veebruar 2006 Tallinn) oli eesti näitleja ja trupijuht.
Kalev Tammin lõpetas 1961. aastal Tallinna 4. Keskkooli ja 1965. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri 2. lennu, mille baasil asutati Eesti NSV Riiklik Noorsooteater. Aastatel 1965–1975 töötaski ta Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris näitlejana, 1975–1979 samas inspitsiendina ja aastast 1979 trupijuhina.
Näitlejana tegi ta kaasa ligi 40 lavastuses. Kolmekümne inspitsiendi ja trupijuhina töötatud aasta jooksul täienes tema rollide loetelu veel 50 rolliga.
Isiklikku
Ta oli alates 1967. aastast abielus Elve Uustaluga.
Meeksi vald (1939)
Meeksi vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad Esimene vallavanem oli Eduard Ojaveer.
Vald kuulus Riigivolikogu 52. valimisringkonda, kust valiti Henn Treial.
Vald kuulus Võnnu põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
21. Meeksi vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Mehikoorma valla maa-alast; b) senise Ahja valla lahusosa – Pedaspää maa-alast; c) senise Kastre-Võnnu valla Rõkka ja Järvselja piirkonnast ning Piirissaare maa-alast; d) senise Rasina valla Uulika ja Sikakurmu külade piirkonnast ja osa Issaku soo maa-alast.
TEL
TEL on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Tikrīt
Tikrīt on linn Iraagis, Şalāḩ ad-Dīni kubernerkonna keskus ja suuruselt teine linn Sāmarrā' järel.
Tikrīti lähistele jääb Iraagi endise diktaatori Saddam Husseini sünnilinn Al-Awja.
Karisma
Karismaatilisus on “eriline isiku omadus või oskus, mis võimaldab mõjutada või inspireerida suurt hulka inimesi” või “loomupärane omadus, mis inspireerib suurt entusiasmi ja pühendumust”.
Možaisk
Možaisk on linn Venemaal Moskva oblastis, Možaiski rajooni keskus. Asub Moskva jõel asuva paisjärve lähedal, Moskvast 110 km läänes.
Linnas on arenenud tekstiili- ja toiduainetetööstus.
Juhan Tuuling
Juhan Tuuling (kuni 23. detsembrini 1938 Johannes Tuling, 12. aprill 1897 Kuressaare – 23. oktoober 1946 Kopenhaagen, Taani kuningriik) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja Saksa sõjaväelane (SS-Standartenführer) Teises maailmasõjas.
Teenistuskäik
Teises maailmasõja ajal oli SS-Standartenführer Juhan Tuuling Eestis koostatud Eesti SS-vabatahtlike brigaadi 43. SS-vabatahtlike rügemendi/46. Relva-SS Grenaderirügemendi rügemendiülem.
Ziediņi raudteepeatus
Ziediņi raudteepeatus oli raudteepeatus Tallinna–Pärnu–Riia raudteel Limbaži piirkonnas Skulte vallas. Peatus asus Riia raudteejaamast 60,4 km kaugusel.
Peatus rajati aastal 1934 Skulte mõisasüdame elanike tarbeks. See sai nime Skulte mõisa Ziediņi karjamõisa järgi. Viimane rong peatus Ziediņis aastal 1999. Aastatel 2005–2006 võeti Läti poolelt metallivaraste rüüstatud raudtee kuni Skulteni üles. Peatuse likvideerimisel kuulusid sealsete ehitiste hulka ootepaviljon ja ooteplatvorm.
pisi|tühi|Peatus tänapäeval
Nõo vald (1939)
Nõo vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad 10. jaanuaril 1940 valis vallavolikogu üksmeelselt valla aukodanikuks Aleksander Läte.
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
23. Nõo vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Meeri valla maa-alast, välja arvatud Kulbilohu piirkond ja Verevi küla ning Peedu, Pirnaku, Kulbimäe ja Kulbilohu talude piirkondade; b) senise Luke valla maa-alast, välja arvatud Lütiküla piirkond; c) senise Kodijärve valla osa Unipiha asunduse piirkonnast.
Lijiang
thumb|Lijiang Lijiang (hiina 普洱市) on ringkonna õigustega linn Hiinas Yunnanis.
Haldusjaotus
Ringkonna õigustega linn jaguneb 1 linnarajooniks, 2 maakonnaks ja 2 autonoomseks maakonnaks:
Rahvastik
57,3% elanikest kuulus 2000. aasta rahvaloenduse andmeil vähemusrahvustesse.
Suuremad rahvusrühmad olid:
Lijiangi vanalinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse (aastast 1997).
1996. aasta maavärinas hävis umbes kolmandik linna hoonetest.
Chhetrum
pisi Chhertrum on üks sajandik Bhutani ngultrumist.
Ühik võeti kasutusele 1979.
Käibel on mündid väärtustes:
Al-Fallūjah
pisi|Fallujah 2004. aastal pisi|Fallujah pärast 2016. aasta lahinguid pisi|Fallujah 2022. Al-Fallūjah on linn Iraagis Al-Anbāri kubernerkonnas. Asub 69 km Bagdadist lääne pool Eufrati ääres.
Wilamowice
Wilamowice (saksa keeles Wilmesau) on linn Poolas Sileesia vojevoodkonnas Bielsko-Biała maakonnas, Wilamowice valla halduskeskus.
Linn on asutatud umbes 1250. aastal, linnaõigused sai 1818.
Wilamowices räägib veel umbes 100 inimest keskülemsaksa keele murdevarianti, nn wilamowice keelt (Wymysöryś).
Albert Pintat Santolària
pisi|Albert Pintat Santolària (2009) Albert Pintat Santolària (sündinud 23. juunil 1943) on Andorra poliitik.
Gucheng
Gucheng võib tähistada mitut haldusüksust Hiinas:
Albert Pintat Santolària
Albert Pintat Santolària on Andorra Liberaalse Partei liige.
Aastatel 1997–2001 oli ta Andorra välisminister. 30. märtsist 2005 kuni 3. juunini 2009 oli ta Andorra valitsusnõukogu president (valitsusjuht).
Surnud 2003
''Siin on loetletud 2003. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi
Oliver Kahn
Ta mängis Saksamaa rahvuskoondises 86 mängu ja neist 49 mängus oli ta kapten. Esimese mängu rahvuskoondises pidas ta 23. juunil 1995 Bernis Šveitsi vastu ja Saksamaa võitis 2:1. Viimase koondisemängu pidas ta 8. juulil 2006 Portugali vastu 2006. aasta maailmameistrivõistluste pronksimängus, kus tegutses hiilgavalt ja aitas Saksamaal võita 3:1.
Saksamaa koondises on ta tulnud maailmameistrivõistlustel hõbedale 2002 ja pronksile 2006. Neist esimesel valiti ta MM-i parimaks sportlaseks, parimaks väravavahiks ja MM-i sümboolsesse koondisse.
Ta on valitud kolmel korral maailma parimaks väravavahiks (1999, 2001, 2002).
Kahn sai väljaõppe ja jõudis Bundesligasse sünnilinna meeskonna Karlsruher SC särgis, kuid suurema osa oma karjäärist mängis suurklubi Müncheni Bayerni eest. Ta jäi alati Saksamaa kõrgliigale truuks ja on 557 kohtumisega Bundesliga ajaloo üks pikima staažiga mängijaid.
Oma karjääri jooksul ei löönud ta ühtki väravat. Kõige lähemal sellele oli ta Bayerni 6:0 võidumängus Cottbusi Energie vastu 23. veebruaril 2002, kui ta viimasel minutil asus realiseerima meeskonnakaaslase Samuel Kuffouri teenitud penaltit, aga lõi selle posti.
Isiklikku
Pikkus: 1,88 m Kaal: 87 kg
Oliver Kahni vanaema oli lätlane.
Kvaasisõda
Kvaasisõda (prantsuse Quasi-guerre) oli väljakuulutamata sõda, milles võideldi aastatel 1798–1800 peaaegu eranditult merel Ameerika Ühendriikide ja Prantsuse Vabariigi vahel. Pärast Prantsuse krooni kukutamist revolutsioonisõdade ajal keeldusid Ameerika Ühendriigid jätkamast võla tagasimakset Prantsusmaale põhjendusel, et võlgu oldi eelmisele režiimile. Prantslaste pahameel põhjustas rea rünnakuid Ameerika laevandusele, mis viis lõpuks ameeriklaste kättemaksuni ja sõjategevuse lõpetamiseni 1800. aasta konventsiooni sõlmimisega varsti pärast seda.
Taust
Ameerika Ühendriigid olid juba kuulutanud neutraliteeti konfliktis Suurbritannia ja revolutsioonilise Prantsusmaa vahel ja Ameerika seadusandlus oli korraldamas kaubanduslepet Suurbritanniaga. Kui Ameerika Ühendriigid keeldusid jätkamast võla tagasimakset ettekäändel, et võlg kuulus eelmisele valitsusele, mitte Prantsusmaa Vabariigile, põhjustas prantslaste pahameel rea vastuseid. Esiteks hakkasid Prantsuse kaaprid hõivama Ameerika laevu, mis kauplesid Suurbritanniaga, ja võtsid need tasuks. Järgmiseks keeldus Prantsuse valitsus vastu võtmast Charles Cotesworth Pinckneyd, uut Ameerika Ühendriikide ministrit, kui see detsembris 1796 Pariisi saabus. Oma aastaaruandes Kongressile 1797. aasta lõpus teatas president John Adams Prantsusmaa keeldumisest kokkuleppe üle läbi rääkida ja rääkis vajadusest "panna riik sobivasse kaitseasendisse". Aprillis 1798 teatas president Adams kongressile "XYZ-i afäärist", milles Prantsuse agendid nõudsid suurt altkäemaksu enne tegelike läbirääkimiste alustamist Ameerika Ühendriikide diplomaatidega.
Sagenenud kallaletungid Prantsuse kaaprite poolt viisid Ameerika Ühendriikide sõjalaevastiku taassünnini ja Ameerika Ühendriikide merejalaväe loomiseni kasvava Ameerika kaubalaevastiku kaitsmiseks. Kongress volitas presidenti omandada, relvastada ja mehitada mitte rohkem kui 12 laeva kuni 22 suurtükiga igal. Mitmed kaupmehed ostsid kohe ja ehitasid sõjalaevadeks ümber, ning jätkus fregati USS Congress ehitamine.
Mereväe kohustused
Ameerika Ühendriikide sõjalaevastik tegutses umbes 25 alusest lahinglaevastikuga, mis patrullis Ameerika Ühendriikide lõunarannikut ja läbi kogu Kariibi mere, jahtides Prantsuse kaapreid. Kapten Thomas Truxtuni pealekäimine kõrgeimatele standarditele meeskonna koolitamisel tõi tulemuse, kui fregatt USS Constellation vallutas Prantsuse sõjalaevastiku fregati L'Insurgente ja vigastas raskelt fregatti La Vengeance. Prantsuse kaaprid hakkasid üldiselt vastu, nagu tegi La Croyable, mis vallutati 7. juulil 1798 USS Delaware'i poolt New Jersey Egg Harbori reidil. USS Enterprise vallutas 8 kaaprit ja vabastas 11 Ameerika kaubalaeva vangistusest. USS Experiment vallutas Prantsuse kaaprid Deux Amis ja Diane. Arvukalt Ameerika kaupmehi vabastati vangistusest USS Experimenti poolt. USS Boston sundis Le Berceau alistuma. Silas Talbot kavandas 11. mail 1800 ekspeditsiooni Puerto Plata sadamasse, Prantsusmaa liitlase Hispaania Santo Domingo kindralkaptenaati. USS Constitutioni meremehed ja mereväelased leitnant Isaac Hulli juhtimisel vallutasid sadamas Prantsuse kaapri Sandwich ja muutsid Hispaania kindluse suurtükid kasutuskõlbmatuks.
Ameerika Ühendriikide sõjalaevastik kaotas prantslastele vaid ühe laeva, USS Retaliationi, mis hiljem tagasi vallutati. See oli vallutatud kaaper La Croyable, hiljuti Ameerika Ühendriikide sõjalaevastiku poolt ostetud. USS Retaliation lahkus Norfolkist 28. oktoobril 1798 koos USS Montezuma ja USS Norfolkiga ning ristles Lääne-Indias Ameerika ärihuvide kaitsel. 20. novembril 1798 võtsid Prantsuse fregatid L'Insurgente ja Volontaire USS Retaliationi (kui selle kaaslased olid eemal) üle ja sundisid juhtivat ohvitseri, leitnant William Bainbridge'i alarelvastatud kuunarit loovutama. USS Montezuma ja USS Norfolk pääsesid pärast seda, kui Bainbridge oli veennud Prantsuse vanemohvitsere, et need Ameerika sõjalaevad olid fregattide vastu liiga võimsad, ja veenis neid jälitamisest loobuma. Prantslaste poolt ümbernimetatuna (Magicienne) läks kuunar 28. juunil taas ameeriklaste kätte, kui USS Merrimacki kogupauk sundis selle alistuma.
Ameerika Ühendriikide rannakaitsekutterid, Ameerika Ühendriikide Rannavalve eelkäijad, võtsid samuti konfliktist osa. Kutter USS Pickering Edward Preble juhtimisel tegi kaks retke Lääne-Indiasse ja vallutas 10 saaki. Preble andis USS Pickeringi juhtimise üle Benjamin Hillarile, kes pärast üheksatunnist lahingut vallutas palju suurema ja raskemini relvastatud Prantsuse kaapri l'Egypte Conquise. Septembris 1800 jäid Hillar, USS Pickering ja kogu selle meeskond tormisel merel kadunuks. Preble juhtis järgmisena fregatti Essex, mis seilas ümber Hoorni neeme Vaiksele ookeanile kaitsmaks Ameerika kaupmehi Ida-Indias. Ta vallutas tagasi mitu Ameerika laeva, mis olid Prantsuse kaaprite poolt hõivatud.
Alutaguse vald (1939)
pisi|Virumaa valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Alutaguse vald oli vald Viru maakonnas aastail 1939–1950.
Kvaasisõda
Mereväe kohustused
Ameerika sõjalaevastiku kaotused võisid olla kerged, kuid prantslased hõivasid sõja lõpuks 1800. aastal palju Ameerika kaubalaevu – rohkem kui 2000, ühe allika järgi.
Alutaguse vald (1939)
Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise
Kvaasisõda
Mereväe kohustused
Kuigi nad võitlesid sama vaenlasega, ei teinud Royal Navy ja Ameerika Ühendriikide sõjalaevastik operatiivset koostööd ega jaganud tegevusplaane. Puudus vastastikune arusaam nende vägede kasutamisest. Siiski müüsid britid Ameerika valitsusele sõjalaevastiku varustust ja laskemoona. Lisaks jagasid kaks mereväge signaalide süsteemi, nii said nad ära tunda teise sõjalaevu merel ja lubasid ohutuse pärast kaupmeestel emma-kumma konvoiga ühineda.
Alutaguse vald (1939)
Alutaguse valla alal asusid: Auvere mõis, Joala mõis, Hermomäe mõis, Hoovi küla, Metsküla küla, Mudajõe küla, Kudruküla mõis, Riigiküla, Laagna mõis, Põlendiku küla, Tšornaja küla, Tõrvajõe küla, Vanaküla, Vodova küla, Puhkovo küla, Laagna-Meriküla maakoht, Mereküla mõis, Mereküla maakoht, Mustajõe mõis, Pähklimäe mõis, Tuulase küla, Usnova mõis, Vaivara mõis, Hermomäe-Vasovi mõis, Vasova-Angometsa küla, Väike-Soldino mõis, Sundja küla, Vääska küla, Repniku mõis, Samokrassi mõis, Suur-Soldino mõis.
Kvaasisõda
Vaenutegevuse lõpetamine
1800. aasta sügisel olid Ameerika Ühendriikide sõjalaevastik ja Royal Navy koos palju lepitavama diplomaatilise hoiakuga Esimese konsuli Napoleon Bonaparte valitsuse poolt vähendanud Prantsuse kaaprite ja sõjalaevade tegevust. 30. septembril sõlmitud 1800. aasta konventsioon lõpetas Prantsuse-Ameerika sõja. President Adamsile kahjuks ei tulnud uudised õigeaegselt, et aidata tal kindlustada teist ametiaega 1800. aasta presidendivalimistel.
Alutaguse vald (1939)
Alutaguse valda kuulusid: Vodova, Oovi, Metsküla, Tõrvajõe, Tõrvajõe-Vanaküla, Põlendiku, Peeterristi, Lapiotsa, Vanaküla, Sininõmme, Kudruküla, Riigiküla, Tuulukse, Kivisaare, Puhkova, Laagna, Mereküla ja Udria, Pähklimäe, Vepsküla, Vaasovi, Orujõe, Tsornajõe, Joala, Kalmujõe, Mudajõe, Hermomäe, Helgepõllu, Soldina, Sundja, Arumäe, Hiiemetsa, Auvere, Kärekonna, Vallisaare, Putki, Ühekonna ja Mustajõe külad.
Vald kuulus Riigivolikogu 73. valimisringkonda, kust valiti Elmar-Aleksander Lehtmets, ja Narva põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
27. märtsil 1940 hävis tulekahjus koos Alutaguse kooli- ja vallamajaga raamatukogu, tiibklaver, vallavalitsuse dokumendid ja arhiiv.
Mosul
pisi|Mosuli suur mošee
Mosul on linn Iraagis, Nīnawá kubernerkonna keskus.
Mosul on Iraagi suuruselt teine linn nii rahvaarvult kui ka pindalalt pealinna Bagdadi järel. Seal elab üle 3,7 miljoni inimese. Mosul asub Bagdadist umbes 400 km põhja pool Tigrise jõe ääres. Mosul asub jõe mõlemal kaldal. Mosuli idaküljel asuvad iidse Assüüria linna Ninive - kunagi maailma suurima linna - varemed.
Mosulis ja selle ümbruses elab etniliselt ja usuliselt mitmekesine elanikkond; suur osa elanikkonnast on araablased, ülejäänud osa linna elanikkonnast moodustavad assüürlased, türkmeenid ja kurdid ning muud väiksemad etnilised vähemused. Suurim religioon on sunniitlik islam, kuid Mosulis elab ka märkimisväärne arv kristlasi, samuti teiste islami sektide ja muude vähemusreligioonide järgijad.
Mosuli peetakse üheks suuremaks ning ajalooliselt ja kultuuriliselt tähtsamaks linnaks araabia maailmas. Mosuli strateegilise asukoha tõttu on see traditsiooniliselt olnud rahvusvahelise kaubanduse ja reisimise sõlmpunkt. Põhja-Mesopotaamia araabia keele dialekt, mida üldiselt tuntakse Moslawi nime all, on saanud oma nime Mosuli järgi ja seda räägitakse piirkonnas laialdaselt.
Ajalooliselt on selle piirkonna oluliste toodete hulka kuulunud Mosuli marmor ja õli. Mosulis asub Mosuli ülikool ja selle tuntud meditsiinikolledž, mis on üks Lähis-Ida suurimaid haridus- ja teaduskeskusi.
Joan Enric Vives i Sicília
pisi Joan Enric Vives i Sicília (sündinud 24. juulil 1949 Barcelonas) on Urgelli piiskop ja Andorra kaasvürst.
Ta ordineeriti 1974, oli Barcelona vikaar ja Nona titulaarpiiskop alates 1993, töötas La Seu d'Urgellis 2001. aastast ja nimetati piiskopiametisse 12. mail 2003, asendamaks eelmist piiskoppi Joan Martí Alanist.
Ar-Ramādī
Ar-Ramādī on linn Iraagis, Al-Anbāri kubernerkonna keskus.
Tätoveering
pisi|[[Kuud ja loorkakku kujutav tätoveering vasakul säärel]] Tätoveering on inimese või looma nahapinna alla kantud tint, mis muudab naha pigmenti. Tätoveeringu tegemist nimetatakse tätoveerimiseks.
Ar-Ramādī
2015. aasta 17. mail langes linn Islamiriigi kontrolli alla.
Tätoveering
Inimestele tehakse tätoveeringuid põhiliselt kaunistamise eesmärgil, loomadele nende identifitseerimiseks.
Tätoveeringud on kandnud ajaloos erinevaid tähendusi – eesmärgiks võib olla hirmutamine, šokeerimine, identifitseerimine või lihtsalt keha kaunistamine. Samuti on tätoveeringutel olnud oluline kultuuripärandiline taust. Loodusrahvaile polnud tätoveerimine üksnes keha kaunistamine, vaid ka rituaalne toiming ja hõimu-, sotsiaalse kuuluvuse jm märkimise võte.
Vanglates või sunnitööasutustes viibivad kurjategijad tätoveerivad oma ihule sümboolse tähendusega kujutisi, et näidata põlgust kogu inimkonna ja ühiskonna vastu. Tahtes vanglast vabanedes oma elu parandada ja korralikuks inimeseks hakata, võivad tätoveeringud muutuda takistuseks.
Etümoloogia
Sõna tätoveering (ingl tattoo või tattow) pärineb 18. sajandi polüneesia sõnast tatau, mis tähendab 'korraliku tööinimese moodi' (täpsemalt 1769. aastal nimi- ja tegusõnana Capten Cooki reisidest).
vasakul|pisi|230x230px|Tätoveeritud Maoori hõimupealik (kapten Cooki ja tema meeskonna ülestäheldus aastast 1784)
Ajalugu
Tätoveeringute ajalugu on võimatu täpselt ajaliselt määratleda, kuid need on eri kultuurides ümber maailma juba aastatuhandeid tuntud. Näiteks olid maailma kõige paremini säilinud kiviaja inimese, 1991. aastal Alpidest leitud 5300 aastat vana jäämees Ötzi kehal tätoveeringud.
Jaapanis on tätoveerimisel pikad traditsioonid, mis on seotud kuritegelike yakuza-grupeeringutega – liikmed on sageli üle keha tätoveeritud, kuid seda pole riiete tõttu näha.
Tätoveeringud jõudsid Euroopasse 1600. ja 1700. aastate paiku avastusretkedega – meremehed tõid kaugete maade põliselanike tätoveeringud omal nahal Euroopasse näha. 1800. aastate paiku muutusid tätoveeringud populaarseks kogu Euroopas, isegi näiteks Taani kuningal Frederik IX-l olid kehakaunistused. 1920. aastatel vähenes lääneriikides tätoveeringute populaarsus ja sestsaadik jäi tätoveerimine pikaks ajaks peamiselt kurjategijate ja meremeeste pärusmaaks.
1960. ja 1970. aastatel hakkas tätoveeringute populaarsus taas kasvama ning 1990ndatel sai tätoveerimisest juba mood. Sealjuures tulid moodi nn tribal-tätoveeringud. Teised populaarsed motiivid olid vana kooli pildid, traditsioonilised roosid, leopardid ning muud mustad ja hallid pildid. pisi|216x216px|Tätoveeritud jaapani mehed umbes 1870. aastal Tänapäeval on populaarseim vahend tätoveeringute tegemisel elektriline tätoveerimismasin. Nüüdisaegsetel masinatel on elektromagnetilised mähised, mis liigutavad armatuuri üles ja alla. Armatuur on omakorda ühendatud kanaliseeritud nõelaga, mille kaudu jõuab tint naha alla.
Traumaatilised tätoveeringud
Traumaatiline tätoveering on mingi aine (nt asfaldi) sattumine haavale või katkisele nahale. Neid tätoveeringuid on raske eelmaldada, kuna pigmenti muutev aine on mitme nahakihi vahel laiali ning armistumine ja püsiv dislokeerimine teeb eemaldamise võimatuks. Samuti võib traumaatiline tätoveering tekkda naha tahtlikul või õnnetuslikul vigastamisel pliitatsi või tindiga, kui grafiit või süsi jätab nahale märgi. pisi|241x241px|Paapua Uus-Guinea põlisrahval Koita hõimul hakatakse naisi alates viiendast eluaastast igal aastal tätoveerima. V-kujuline kaelus sümboliseerib naise abieluealisust. Foto aastast 1912
Identifitseerivad tätoveeringud
vasakul|pisi|Auschwitzi koonduslaagri vangi identifitseeriv tätoveering Tätoveeringuid on eri riikides ja kultuurides kasutatud ka märgistamise vahendina, mis on toimunud ka vastu tahtmist. Nii on ajaloos märgistatud sõdureid, prostituute ja vange, näiteks Saksamaa koonduslaagrites Teise maailmasõja ajal. Sakslased alustasid tätoveerimist Auschwitzi koonduslaagris 1941. aastal, et vange identifitseerida – koonduslaagrisse sisenedes vang registreeriti ja tema käsivarrele tätoveeriti isikunumber. Vana-Hiina Zhou keisririigis tehti vangidele, orjadele ja kurjategijatele aga näotätoveeringud. Jaapanis oli feodaalajal kriminaalkaristus Irezumi, millega kaasnes käsivarrele tätoveerimine – sealt võis lugeda isiku kriminaalset tausta, samuti määratud karistust ja kuriteo olemust. Irezumi andis oma kandjale püsiva kuritegeliku sildistuse ja põhjustas isiku väljalangemise ühiskonnast. Vana-Rooma riigi sõduritele olid identifitseerivad tätoveeringud käsivartel kohustuslikud – need tegid reetmise keerulisemaks. Gladiaatoritel ja orjadel olid samuti tätoveeringud: eksporditud orjad kandsid tätoveeringut "maksud makstud" ning laupadel "peatage mind, olen põgenik".
Identifitseerimiseks mõeldud tätoveeringuid tehakse tänapäeval ka kari- ja lemmikloomadele. Enne lemmikloomade kiibistamise levimist tätoveeriti kassidele ning koertele kõrvale või kõrvalestale number, mille järgi sai omaniku kindlaks teha. Viimasel ajal on populaarsemaks osutunud mikrokiip.
Funktsionaalsed tätoveeringud
Funktsionaalsed tätoveeringud erinevad esteetilistest tätoveeringutest eesmärgi poolest. Üheks näiteks on Alzheimeri tõbe põdevad patsiendid, kelle nime tätoveering aitab isikul seda meelde tuletada.
Meditsiinilised tätoveeringud
pisi|vasakul|Meditsiiniline tätoveering: [[veregrupp]] Meditsiinilised tätoveeringud on vajalikud teatud protseduuridel ning neil võib olla hoiatav eesmärk. Kui patsient põeb kroonilist haigust või allergiat, mis võib kiiresti eskaleeruda, vajab ta kiiret arstiabi. Kiiritusravis kasutatakse tätoveeringuid haiguskolde täpse asukoha markeerimiseks, et kahjustada võimalikult vähe kõrvalisi kudesid. Tätoveeringuid tehakse ka kandja muu meditsiinilise info (nt veregrupp, haigused, allergiad jne) edastamiseks.
Teise maailmasõja ajal tehti nii Allgemeine-SS kui ka Waffen-SS sõduritele vasaku õlavarre siseküljele veregrupi tätoveering, mis hiljem osutus kindlaks SS-vägedesse kuulumise tunnuseks, mille alusel sõjakurjategijaid vangi mõisteti.
Tätoveerimine
pisi|Tätoveerimismasin Tätoveerimine tähendab naha torkimist tätoveerimismasinaga, millest eraldub värvaine. Tuleb tagada, et nõel satuks õigele sügavusele.
Varasemad tätoveeringud on tehtud terava nõelaga. Jaapanis ja mujalgi on tätoveeringuid tehtud ka terava bambuspiigiga. Tätoveerimisel käib nõel umbes 1–2 mm sügavusel nahas, kandes sinna tinti. Liiga sügavale sattudes võib kaasneda blowout-i nimeline nähtus – tint valgub naaberkudedesse, mistõttu joon vajub laiali (sinikaefekt). Kui aga vajalikust sügavusest puudu jääb, pigmenteeritakse ainult marrasnahk, misjuhul on lõpptulemus ebakvaliteetsem ja tätoveering tuhmub kiiremini.
Terviseriskid
Tätoveerimiseks kasutatavad tindid on üldiselt allergiavabad, kuid meditsiiniliselt on teatud värvide puhul täheldatud mitmeid allergilisi reaktsioone. Sageli on seda seostatud tindi pigmendis oleva nikliga, mis põhjustab metalliallergiat.
Eemaldamine
Kuigi tätoveeringuid peetakse permanentseks, on neid võimalik osaliselt või täielikult eemaldada. Tätoveeringute eemaldamise protsess võib olla kallim ja valulikum kui nende tegemine. Ühe meetodina saab tätoveeringuid eemaldada koos nahaosaga, pärast lõiget venitatakse nahka ja õmmeldakse see kinni. Teine viis on viia naha alla värvi lahustavaid aineid. Võimalik on ka koos joonistusega naha ülemine kiht maha kraapida.
Täielikult saab tätoveeringu eemaldada vaid meditsiinilisel teel. Tänapäeval kasutatakse selleks kõige enam lasereemaldust, mille puhul lõhustatakse tätoveerimistint osakesteks. Näiteks tuleb tätoveeringu lasereemaldamisel aparaadiga QX-Max määrata õige lainepikkus. 1064 nm lagundab aktiivselt tumedaid värve (must, hall), 532 nm punaseid, 585 nm siniseid, 650 nm rohelisi värve. Tasub teada, et tätoveeringu korrigeerimine või täielik eemaldamine ei toimu vaid ühe protseduuriga – sõltuvalt tätoveeringust tuleb läbida 3–10 protseduuri. Kuna need osakesed viib kehast välja immuunsüsteem, on lasereemaldus tõhus eelkõige hea verevarustusega kehaosadel.
Küdi
Küdi on mehevend ehk meessoost abikaasa vend.
Küdi on 3. astme hõimlane.
Geomaatika
Geomaatika on geograafilisi andmeid käsitlev tegevuste kompleks. See hõlmab erinevaid teadusharusid, peamiselt geodeesiat ja geoinformaatikat.
Geomaatika üks juhtivaid ettevõtteid on AS Regio.
Ajalugu
Geomaatika mõistet hakati kõigepealt kasutama 1970. aastate alguses Prantsusmaal. Tollal oli see vähetuntud ja kitsa tähendusega, tähistades arvuti abil kaartide loomist. 1981. aastal pakkus sama mõiste välja Kanadas Québecis elav maamõõtja Michel Paradis, luues prantsuskeelse sõna  géomatique,  teadmata, et see juba Prantsusmaal eksisteerib. Seekord levis mõiste ülemaailmselt, kuna oligi mõeldud tähistama kiirelt muutunud ja arenenud valdkonda, mille senised nimetused olid vananenud.
1986. aastal hakkas Lavali ülikool Kanadas õpetama uuendatud, modernset geomaatika bakalaureuseõppekava, olles esimene sellealane akadeemilise hariduse andja maailmas. 1989. aastal korraldati ülikooli struktuure ümber ning loodi geomaatikauuringute keskus, mis jagunes kuueks haruks: geodeesia ja metroloogia, fotogramm-meetria, kartograafia, maamõõtmine, kaugseire, ruumilised infosüsteemid. See aitas defineerida geomaatika terminit eraettevõtete, valitsuste ja ka ülikoolide jaoks, mis hakkasid järjest looma geomaatika õppetoole.
Teineteisel pool
"Teineteisel pool" on Birgit Õigemeele kolmas stuudioalbum. See ilmus 19. novembril 2009.
Geomaatika
Mõiste
Geomaatikat tõlgendatakse kohati erinevalt, ühtede jaoks on see termin ja teiste jaoks teadus. Kuna geomaatikat pole erinevates klassifikaatorites (ETIS, CERCS) otseselt nimetatud, võiks järeldada, et geomaatika on termin, mis võtab kokku hulga teisi teadusi. Brian John Coutts leidis oma 2017. aastal tehtud teadustöös, et paljud erialaspetsialistid pole siiani geomaatika terminit tunnistanud ega omaks võtnud.
Teineteisel pool
"Teineteisel pool" on džässisugemetega kontseptuaalne klubimuusika plaat, mille tootjad on Meelis Meri ja Priit Juurmann. Enamiku sõnu on kirjutanud Maian Kärmas, kuid kasutatud on ka Ernst Enno, Marie Underi ja Anna Haava luulet. Tootjate arvates on plaadi kõige huvitavamad lood "Suudlus" ja "Viimast laulu ei saa laulda". Siiani on plaadilt pärinenud singlid "Moonduja", "See öö", "Kahe vahel" ja "Eestimaa suvi". Album oli nomineeritud ka 2010. aasta Eesti Muusikaauhindadel Aasta albumi kategoorias. See on olnud ka Raadio 2 saate Pleieri nädalaplaat.
Geomaatika
Õpe Eestis
Geomaatikaga vähemal määral seotud õppekavasid leidub veel:
21. august
21. august on Gregoriuse kalendri 233. (liigaastal 234.) päev. Juliuse kalendri järgi 8. august (1901–2099).
Ridaküla (täpsustus)
Ridaküla on Eestis levinud külade tüüp
Ridaküla on mitme Eesti küla nimi:
Halogeenlamp
pisi|300px|MR-tüüpi halogeenlambid (vasakult paremale): 120 V reflektorlamp sokliga GU10, 12 V lamp MR16, 12 V lamp MR11
Halogeenlamp on hõõglamp, mille täitegaasile on lisatud halogeenide rühma kuuluvat keemilist elementi (enamasti joodi), et oleks võimalik tõsta hõõgniidi temperatuuri. Hõõgniidilt aurustunud volfram ühineb siis kolvis volframjodiidiks, mille aurustumistemperatuur on palju madalam kui volframil. Kui kolvi temperatuur on kõrgem kui jodiidi aurustumistemperatuur, siis ei saa volfram sadestuda kolvi sisepinnale, vaid jääb kolbi auruna. Kõrgel temperatuuril toimuvate keemiliste ühinemis- ja lagunemisprotsesside tulemusena hõõgniidi aurustumine lakkab – niipalju kui hõõgniidist volframi aatomeid eraldub, samapalju sadestub neid tagasi hõõgniidile. Et niisugune protsess stabiilselt toimuks, peab kolvi temperatuur olema vähemalt 300 °C.
Halogeenlampide eelised hõõglampide ees:
Halogeenlampe toodetakse pingetele 6 V, 12 V, 24 V, 120 V ja 230 V ja võimsuste vahemikus 5–2000 W. Halogeenlampe on mitmesuguse kuju ja sokliga, sealhulgas ka tavalise keeresokliga E27; neid kasutatakse nii ruumide valgustamiseks kui ka autode esilaternates.
Halogeenlambid kuuluvad energiasäästlikumate lampidega asendamisele nagu tavalised hõõglambid. Pikemaks tähtajaks jäävad kasutusele madalapingelised (12-voldised) halogeenlambid. Samuti ei puuduta hõõglampide keeld eriotstarbelisi lampe (külmikutes, praeahjudes).
Hanerahu
341px|pisi|Hanerahu idarannik suvel Hanerahu ehk Anerahu on asustamata laid Väinameres Hiiumaast kagus. Saar asub Hiiumaa valla territooriumil ja kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala Laidelahe sihtkaitsevööndisse.
Otepää vald (1939)
Otepää vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad Vald moodustati senise Vana-Otepää valla maa-alast, välja arvatud Vana-Poslovitsa talude maa-alad, senise Pilkuse valla Pilkuse mõisa järgi olevast maa-alast, senise Palupera valla Ketta ja Kitse külade, Peku, Petsiku, Trummi, Jursa, Paju, Kersa, Soome, Vahri, Kitse-Märt, Kitse-Mihkel, Laane, Kuhri, Raudsepa, nr. A-104, A-132, A-90 ja 89 talude maa-aladest ning Palupera vallamaja ümbruse maa-alast kuni Palupera metsavahikoha, Kriska ja Oinamäe taludeni, viimased välja arvatud, senise Päidla valla maa-alast, välja arvatud Saluala asunduse talude Kutsika nr. A-26, Müta nr. A-25, Tedre nr. A-24 ja Tikutaja nr. A-74, Pühajärve metsandiku kvartaalide nr. 1–3 ja 5–11 ning Ruusa talu maa-alad, senise Valgjärve valla Liivako nr. 27, Möldre nr. 28, Piirikolga nr. 26, Raudsepa nr. 31, Kur nr. 3, Vana-Pika nr. 4, Põdra nr. 1, Treiali nr. 2 ja Kubi nr. 5 talude maa-aladest ning metsavahikoha Keldu nr. A-19 piirkonnast.
Hanerahu
Saare pindala on Eesti Looduse Infosüsteemi andmebaasi andmetel 1 hektar ja rannajoone kogupikkus 589 meetrit. Saare kõrgeim punkt on 2,1 meetrit üle merepinna.
Nimi
300px|pisi|Hanerahu asukoha kaart Uuematel Nõukogude-aegsetel kaartidel ja ka mitmetel 1990ndate kaartidel kasutatakse nimekuju "Anerahu", maastikukaitseala materjalides aga "Hanerahu" ning vanematel venekeelsetel kaartidel "Ханнераху" või "Ханне-раху".
Nähtavasti on saar nime saanud seal peatuvate ja pesitsevate hallhanede järgi. Saar sai nime ajal, kui ta oli veel kõrgveega mõneti üleujutatav.
Vanematel kaartidel on Anerahuks ("Ане-раху", "Анераху") nimetatud ka teist Hiiumaa laidu, Langekare.
Asukoht
Hanerahu geograafilised koordinaadid on.
Muhule on Hanerahu ligemal kui Hiiumaale: Tammiski nukist jääb see 7,7 km põhja poole, Salinõmme poolsaarest aga 12,3 km kagusse. Teistest Hiiumaa laidudest on lähemad Kõrgelaid, mille rannik jääb poole kilomeetri kaugusele põhja, ja Hanerahustki väiksem Ankrurahu, mis asub 1 km kaugusel idas.
Meri
Saarele pääseb vaid selle idarannast, sest mujal on madal ja kivine. 5 meetri sügavuspiir kulgeb veel paarsada meetrit kaugemalt läänes, edelas ja lõunas.
Väinamerele talvel tekkiv jää on laiu juurest praguline, seda põhjustavad merepõhja sügavuse järsud üleminekud ja mõned teised faktorid. Mõnel aastal on saarele kuhjunud kuni 5 meetri kõrgused rüsijäävallid.
Geoloogiline ehitus
Hanerahu nagu Hiiumaa ja ülejäänudki Eesti püsib kõval ja kindlal kristalsel aluskorral ning asub Ida-Euroopa platvormi äärealal. Aluskorra pealispind jääb Hanerahu kohal 350–370 meetrit allapool merepinda. Kristalse aluskorra ülemine osa koosneb 1,9 miljardi aasta eest Svekofennia mäetekke käigus tekkinud ja süvamoonde läbi teinud aluselistest vulkaniitidest ja mitmesugustest settekivimitest.
Aluskorra kivimite tekkele järgnes Hanerahul (nagu ka mujal Lääne-Eestis) üle miljardi aasta kestnud periood, mil toimus ürgsete kurdmäestike kulutamine. Alles Kambriumi ajastul, see on umbes 500 miljonit aastat tagasi, kattus piirkond uuesti merega.
Aluskorral lasuv pealiskord koosneb Hanerahu kohal Kambriumi, Ordoviitsiumi ja Siluri valdavalt karbonaatsetest settekivimitest. Vastavalt Siluri lademete avamusjoontele Eesti aluspõhja kaardil avanevad Hanerahul Siluri ladestu Adavere lademe kivimid. Adavere lademe avaus algab Hiiumaa lõunatipus ja ulatub üle Väinamere laidude Matsalu lahe põhjarannikule.
Pinnamood
Viimase jääaja lõppedes oli Hiiumaa koos oma väikesaartega üle ujutatud veega, millest vabanemise tingis maakerge ning Läänemere areng. Umbes 500 aastat tagasi mere alt väljunud maalapike (Hanerahu) taimestus ja algas muldade areng.
Maastikugeograaf Urve Sepa 1974. aastal koostatud Hiiumaa maastikuliste mikrorajoonide kaardi järgi kuulub Hanerahu koos teiste Hiiumaa kagurannikule jäävate väikesaartega omaette mikrorajooni. Siia kuuluvate saarte areng on seotud Palivere servamoodustise kaarega, mis mere poolt ümber kujundatuna läbib suuremaid saari selgroona. Mikrorajooni iseloomustab suur nüüdisrandade osatähtsus (25–30%).
Maastikugeograaf Ivar Aroldi 2005. aastal koostatud Hiiumaa paikkonna maastikulise liigestatuse kaardi järgi on Hanerahu tänapäeval vähekarbonaatse kattega meretasandik.
Kivid
Saart katavad kruus, veeris ja klibu ning väiksemad ja suuremad rändrahnud.
Taimed
Kivide vahel kasvavad madalad taimed, näiteks vanad ja jämedad türnpuud, mis on sellele laiule eriti iseloomulikud. Neid on tihedamalt saare keskosas, kus nad moodustavad 2–3 m kõrguse metsalaadse koosluse. Teistest põõsastest on kohatud magedat sõstart, heledat sõstart, harilikku lodjapuud, harilikku kibuvitsa, koer-kibuvitsa, nõeljaogalist kibuvitsa, harilikku kuslapuud, harilikku viirpuud, harilikku kadakat, ja verevat kontpuud.
Läänerannikul, mis on merele rohkem avatud, algab põõsastik veepiirist kaugemal kui idarannikul.
Taimi on kokku leitud vähemalt 101 liiki, sealhulgas kõrget raikaerikut, pikalehist mailast, harilikku kukeharja, valget mesikat, harilikku käokannust, merikapsast, põldmurakat, kõrvenõgest, soolikarohtu, aaskannikest, koirohtu, rannikat, hanijalga, harilikku võilille, kassisaba, metsmaasikat, harilikku palderjani, tuliohakat, põdrakanepit ja isegi balti lõosilma. Veel on kohatud harilikku orasheina, rohulauku, aas-rebasesaba, karerohtu, noollehist maltsa, odalehist maltsa, randmaltsa, liiv-merisinepit, punast hanemaltsa, karvast pajulille, mägi-harakalatva, rand-emajuurt, aaskaerandit, karvast naistepuna, randkressi, hambulist mesikat, emaputke, harilikku kuutõverohtu, rand-linnurohtu, harilikku põisrohtu, harilikku soolarohtu, jaapani harjasputke, randastrit ja põldkännakut.
Sammaldest kasvavad saarel Leiti Kannukese andmetel (2001) harilik keerik, harilik lõhistanukas, siginiit-pungsammal, kahkjas tutik, tüvetutik, harilik lumilehik, rood-lesiksammal, harilik tömpkaanik, kivi-lühikupar, sale lühikupar, läik-ulmik ja harilik korbik.
Samblikud
Inga Jüriado ja Ave Suija leidsid 2001. aastal saarelt 28 liiki samblikke. Need kasvasid peamiselt graniit- ja lubjakividel ning türnpuul. Graniitkivil kasvav liudsamblik Lecanora andrewii leiti sellel ekspeditsioonil Eestis esmakordselt. Eestis haruldased samblikud on ka graniitkivil kasvav piprasamblik Rinodina gennarii, lubjakivil kasvav meri-kirmesamblik ja türnpuul kasvav kuldsamblik Caloplaca chlorina.
Loomad
Hanerahul on kohatud kokku 23 pesitsevat linnuliiki, ühel aastal ülimalt 11. Haudepaare on loendatud 14 (aastal 2007) kuni 498 (aastal 1992).
Hanerahul pesitsesid 2007. aastal kühmnokk-luik, rohukoskel, merisk, kalakajakas, merikajakas, randtiir, linavästrik, hallvares ja metsvint. Samas, näiteks 2004. aastal olid haudelinnustikus hõbekajakas, jõgitiir ja/või randtiir, hahk, merikajakas, kühmnokk-luik, merisk, linavästrik, jääkoskel ja hallvares. Varem on pesitsemas nähtud peale kormorani veel näiteks hallhane ja sinikael-parti. Samuti on sealses linnustikus esindatud ristpart, liivatüll ja kivirullija.
Suuremad imetajad külastavad Hanerahu suhteliselt harva. Talvel liiguvad laiult laiule toitu otsivad rebased ja kährikud. Suveks ei saa loomad Hanerahule jääda, sest nad jääksid seal üsna pea nälga, kuigi 2000. aasta suvel võis saarel haudelinnustiku vähesusest järeldades olla rebane, kährik või mink.
Laiu tulevik
Kuna maa kerkib praegugi umbes 2 mm aastas, siis sellise pideva maatõusu tagajärjel tuleb kahtlemata kunagi ka aeg, kus Väinamere laiud saartena alles ei jää, sest nad liituvad kas Hiiumaa või Saaremaaga, need omakorda mandriga. Tõenäoliselt kasvab Hanerahu Muhu külge.
Ara Abrahamian
Ara Abrahamian (sündinud 27. juulil 1975 Leninakanis (praegune Gjumri)) on Armeenia ja Rootsi Kreeka-Rooma maadleja.
Hanerahu
Inimtegevus
pisi|Kivi Hanerahul Hanerahu on üks vähem külastatavaid saari Hiiumaa laidude seas. Kaitse-eeskirja järgi võib ilma Hiiumaa laidude maastikukaitseala valitseja nõusolekuta seal viibida vaid 1. jaanuarist 10. veebruarini, nagu mujalgi Laidelahe sihtkaitsevööndis. Kõrgelaiul asuval infotahvlil on kirjutatud, et külastajatele on ala suletud aastaringselt, kuid tõenäoliselt on sealsed andmed vananenud.
Ara Abrahamian
Ta hakkas maadlusega tegelema kaheksa-aastaselt. Rahvusvahelistel võistlustel osaleb 1994. aastast, 1999. aastast esindab Rootsit.
Hanerahu
Inimtegevus
Saare külastamine toimub valdavalt looduskaitse ja teadustöö eesmärkidel. Näiteks alates 1974. aastast on seal piirkonnas regulaarselt uuritud kaitseala linnustikku.
Ara Abrahamian
Abrahamian on kahekordne maailmameister (2001 ja 2002) ning võitnud MM-i hõbemedali (2003). Euroopa meistrivõistlustel on ta võitnud kaks hõbemedalit (2001 ja 2002) ja ühe pronksmedali (2008).
Hanerahu
Inimtegevus
Jälgi inimtegevusest näitab peale kohaleujunud prahi ja kaitseala sildi ka üks kivi. Sellesse on tahutud aastaarv 1887 ning mõned nimetähed ja märgid, millest osa pole arusaadavad. Mälestuse on kivisse raiunud kolm meest, kes paadiga Haapsalust Muhusse tulles jäid tugeva tormi kätte ning olid sunnitud maabuma Hanerahul. Nad veetsid seal 8 päeva ilma söögita. Pärast tuule vaibumist õnnestus neil minna Saarnaki laiule, kus tol ajal oli püsiasustus. Hanerahul kasvasid siis veel väga väikesed põõsad, mistõttu puudus korralik looduslik varjualune. Ilmad olid aga 1887. aasta hilissuvel soojapoolsed.
Ara Abrahamian
Abrahamian kaotas 2008. aasta Pekingi olümpiamängudel poolfinaalkohtumise Itaalia maadlejale Andrea Minguzzile. Abrahamiani treener Leo Mylläri süüdistas kohtunikku vale otsuse tegemises. Rootsi protesti ei rahuldatud. Abrahamian võitis pronksikohtumises Mélonin Noumonvi (Prantsusmaa).
Tallinna–Pärnu–Ikla maantee
pisi|Eesti põhiteede kaart right|thumb|Maantee 67. kilomeeter
Ara Abrahamian
Pärast autasustamist viskas ta oma pronksmedali maha ning jäeti seetõttu Rahvusvahelise Olümpiakomitee otsusega pronksmedalist ilma.
Tallinna–Pärnu–Ikla maantee
Tallinna–Pärnu–Ikla maantee (põhimaantee nr 4) on maantee, mis algab Tallinna kesklinnast Viru väljakult, läheb läbi Pärnu ning lõpeb Ikla piiripunktis. Maantee on osa Via Balticast.
Ara Abrahamian
Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Tõnis Naarits, kes kaotas EM-il 2002. aastal ilmse ülekaaluga 1-12.
Tallinna–Pärnu–Ikla maantee
Tee kulgeb läbi Tallinna suuremate magistraalide (Pärnu maantee, Männiku tee, Vabaduse puiestee). Suurematest asulatest jäävad Tallinna ja Pärnu vahel maantee äärde Saue, Märjamaa, Pärnu-Jaagupi. Tee lõpeb Eesti-Läti piiril Ikla piiripunktis.
Tee pikkuseks on 192,2 km, kaasa arvatud 13,0 km pikkune lõik Tallinnas ja 4,6 km pikkune lõik Pärnus. Tee läbib Harju, Rapla ja Pärnu maakonda. Tallinnast kuni Ääsmäeni on maantee nelja sõidurajaga. Ääsmäe ja Kustja küla vahel on 2+1 möödasõiduradadega maantee, sealt edasi on maantee kahe sõidurajaga.
Ajalugu
1930. aastate lõpus plaaniti maanteel suuremahulisi ehitustöid, sest marsruut Laatre–Pärnu–Tallinn oli ette nähtud väliskülalistele, kes sõitsid autodega 1940. aasta Helsingi olümpiamängudele. Tee-ehitusprojekt sai nimeks Olümpiatee ja selle käigus oli vaja õgvendada 55 kilomeetrit teed Tallinna–Pärnu maanteel ning 14 kilomeetrit Pärnu ja Kilingi-Nõmme vahel. Lisaks oli vaja asulatevahelistel lõikudel asendada kõik muna- või klompkiviteed püsikattega. Tallinna–Pärnu maanteest tuli püsikatte alla viia pool trassist ehk ligikaudu 70 kilomeetrit. Ehitust alustatigi 1939. aastal, kuid sama aasta septembris puhkenud teise maailmasõja tõttu tekkis puudus kütte- ja määrdeainetest. Projekt pidi valmis saama 1940. aasta suveks, kuid puhkenud sõja tõttu jäeti olümpiamängud ära. See tõmbas kriipsu peale ka Olümpiatee projektile. pisi|Kanama liiklussõlme ehitus 1975. aastal Nõukogude perioodil oli Tallinna–Pärnu–Ikla maantee üks kolmest üleliidulise tähtsusega maanteest Eestis. Teised olid Tallinna–Narva ja Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee. 1961–1972 teostati maanteel ulatuslikke ehitustöid Tallinnast Märjamaani. 1970. aastatel valmis Pärnu kesklinnast mööda minev Ehitajate tee, Papiniidu sild avati 1976. aastal. Suuremad ehitustööd toimusid maanteel ka seoses 1980. aasta Moskva olümpiamängude purjespordivõistluste toimumisega Tallinnas. Olümpiamängudeks valmis Tallinna–Pärnu–Ikla maanteel Tallinna ja Kanama vahel esimene neljarealine eraldatud sõidusuundadega teelõik. Lisaks viidi uuele trassile maantee Häädemeeste ja Ikla vahel. 1980. aastatel avati Kanama–Ääsmäe neljarealine lõik.
1980. aastate lõpus tehti algust Tallinna–Riia–Kaunase (Vilniuse)–Varssavi maantee ehk Via Baltica projektiga. Esimene rahvusvaheline nõupidamine Via Baltica ühise arendamise üle toimus 10. novembril 1988.
Pärast Eesti taasiseseisvumist oli esimene suurem ehitusprojekt Tallinna–Pärnu–Ikla maanteel Pärnu ümbersõidu rekonstrueerimine aastatel 2009–2012. Projekti käigus remonditi Papiniidu sild, ehitati välja Liivi tee ja laiendati Ehitajate tee neljarealiseks. 2017. aastal avati Ääsmäe–Kohatu 2+1 möödasõiduradadega teelõik, mis oli üks esimesi 2+1 teelõike Eestis. 2020. aastal rajati 2+1 profiiliga Kernu möödasõit, millega viidi 6 kilomeetrit maanteed uuele trassile.
Sillad Tallinna–Pärnu–Ikla maanteel
pisi|Konuvere maanteesild Sildade nimistu pärineb Teeregistri andmebaasist
Abū Ghurayb
Abū Ghurayb on linn Iraagis Al-Anbāri kubernerkonnas, 20 km Bagdadist läänes.
Selles linnas asub kurikuulus Abu Ghraibi vangla.
Abel Kirui
150px|thumb|Abel Kirui Viini maratonil (2008) Abel Kirui (sündinud 4. juunil 1982) on Keenia kergejõustiklane, pikamaajooksja.
Ta tuli Berliinis toimunud 2009. aasta maailmameistrivõistlustel maratonis maailmameistriks.
Eesti Piibliselts
Eesti Piibliselts (harva ka Eestimaa Piibliselts) on 1813. aastal asutatud vanim rahvuslik organisatsioon Eestis.
1940. aasta sügisel Eesti Piibliselts suleti. 14. detsembril 1991 selts taastati.
Piibliselts tähistas 2006. aasta novembris taasavamise 15. aastapäeva ja 2008. aastal oma asutamise 195. aastapäeva. Eesti Piibliseltsi ülesandeks on organiseerida Piibli tõlkimist, trükkimist, levitamist ja tutvustamist. Eesti Piibliseltsi peasekretär ja juhatuse esimees on Jaan Bärenson.
Piret Rauk
Piret Rauk (sündinud 19. aprillil 1970 Kingissepas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1988. aastal Orissaare Keskkooli ning 1992. aastal Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedri 15. lennu.
Töötas aastatel 1991–2000 Ugalas ning 2000–2005 Pärnu Endlas. 2005. aastast on ta Kuressaare Teatri juht.
Mängib seriaalis "Pilvede all" Innat.
Hrazdani jõgi
Hrazdan (armeenia Հրազդան) on jõgi Aasias Armeenia mägismaal.
Hrazdan algab umbes 1100 meetri kõrguselt Sevani järvest ning ülemjooksul voolab mägijõena läände, seejärel edelasse. Alamjooksul voolab Ararati tasandikul lõunasse ning suubub 826 meetri kõrgusel Türgi piiri lähedal vasakult Araksisse.
Jõe pikkus on 141 km ja valgala pindala 2560 km².
Hrazdani kaldal asuvad Sevan, Hrazdan, Masis ja Jerevan.
Jõel on mitmeid hüdroelektrijaamu. Aastail 1930–1962 rajati jõele nn Sevan-Hrazdani kaskaad, mis koosnes kuuest hüdroelektrijaamast.
Türgi keeles on jõe kohta kasutusel nimed Zengi, Zangu, Zanga ja Zengy.
Umm Qaşr
Umm Qaşr on sadamalinn Iraagis Al-Başrah' kubernerkonnas.
Poola Teises maailmasõjas
Poola osales Teises maailmasõjas 1. septembrist 1939, kui Saksamaa Poolale kallale tungis, kuni 1945. aastani.
pisi|vasakul|II Rzeczpospolita [[1922–1938]] 1. septembril 1939 marssis Wehrmacht ilma eelneva sõjakuulutuseta Teise Poola Vabariigi lääneossa. Vastloodud Slovaki vabariigi väed tungisid Poola lõunaossa. pisi|vasakul|Saksa riigi ja Poola piirialad, 1939 pisi|vasakul|[[Molotovi-Ribbentropi paktiga plaanitud ja tegelikud piirid Kesk-Euroopas aastatel 1939–1940]] Vastavalt Nõukogude-Saksa mittekallaletungilepingule 23. augustist 1939 (nn Molotovi-Ribbentropi pakt), mille järgi Ida-Poola kuulus Nõukogude mõjusfääri, marssis 17. septembril Ida-Poolasse sisse Punaarmee.
3. septembril 1939 kuulutasid Prantsusmaa ja Suurbritannia vastavalt oma lepingutele Poolaga Saksamaale sõja. Peale lühikest Prantsuse vägede sissetungi Saarimaale, kust peagi tagasi tõmbuti, ei järgnenud sõjakuulutusele reaalset tegevust, mis oleks Poolale ka leevendust toonud. Nõukogude Liidule sõda ei kuulutatud.
Poola vastu korraldatud sõjaline kampaania lõppes 6. oktoobril viimaste Poola väeosade kapitulatsiooniga. Poola valitsus põgenes eksiili. Poola väeosad lääneliitlaste või Nõukogude Liidu alluvuses jätkasid Saksamaa vastu võitlemist kuni 1945. aastani.