Erik_Judin
Juhtimise mõiste kasutamisest psühholoogilistes ja pedagoogilistes uuringutes
Lapse psüühiline areng toimub õpetamise määrava mõju all, sellepärast on peetud loomulikuks kasutada siin ka küberneetilist juhtimise mõistet. Et aga sellest tõesti kasu oleks, tuleb kasutada juhtimise plokkskeeme ning eristada juhtivaid ja juhitavaid nähtusi. Milliseid psühholoogilisi ja pedagoogilisi nähtusi saab niimoodi esitada? Eelkõige indiviidi tegevust. Selle struktuuris on probleem (nõudmine), objektid, vahendid, produkti loomine ja produkt. Kõne-mõttetegevuses on veel opereerimise objektid, millel on nii objekti kui ka vahendi omadused; neid võib nimetada ja tegevuse materjaliks: objektid on kirjeldamise, uurimise jms objektid, mille suhtes tekib probleem või esitatake nõudmine; opereerimise objektid ehk materjal on sõnad, sõnaühendid, operatiivsüsteemide fragmendid jms, produkt on sageli märgilised väljendid (tekstid), vahendid on peale materjali need teadmised, mille järgi antud materjalist konstrueeritakse märgilised väljendid. Kas mõned neist elementidest-plokkidest on juhtivad või juhitavad ja kas mõned seoses nende vahel on juhtimisseosed? Vaatame kõigepealt kõne ja mõtlemise näitel, kuidas indiviidid omandavad tegevuse. Oli aeg, mil iga indiviid omandas kõne-mõttetegevuse ainult paljude produktide ja näidete varal; nad leidsid neist ise (või teiste abiga) orientiirid, fikseerisid need vastavates arusaamade süsteemides ning töötasid niiviisi välja isiklikud kõne-mõttetegevuse vahendid. Edaspidi hakkasid teadlased looma erilisi vahendeid tegevuse omandamise hõlbustamiseks, eeskätt ettekirjutusi tegevuse ülesehitamiseks. Need pidid ühtlas olema teadmised produktide mingitest aspektidest, nende kirjeldused. Need esitatakse mingite uute märkide abil ja need tuuakse tegevuse omandamise olukorras lisaks sisse; indiviidid omandavad need ning neist saavad tegevuse subjektiivsed vahendid. Olenevalt praktiliste vahendite iseloomust, sealhulgas raskustest tegevuse omandamisel näidete põhjal, hakati välja töötame erinevaid ettekirjutusi-vahendeid. Need said olla erinevad üksnes tänu sellele, et need kirjeldasid objektide erinevaid omadusi ning olid seega erinevad teadmised nende kohta. Nähtavasti siis, kui hakata rääkima võõrkeeles, loodi esimesed grammatikad. Praktiline ülesanne oli sel juhtumil selline, mis sundis välja tooma produktide omadusi, mis polnud seotud mõtlemisega. Nii ilmus esimest korda keel. Edaspidi tekkis kõne-mõttetegevuse keerustumisega, näiteks seoses poeetika arenguga vajadus luua uued vahendid luuleteoste loomise hõlbustamiseks. Samamoodi ilmub eriliste kirjelduste-ettekirjutuste näol formaalsetes teadmistes kujul "kui a, siis b", seejärel üldistatud reeglites, mis reguleerivad formaalseid arutlusi, esimest korda mõtlemine, ja kui indiviidid need omandavad, saab neist kõne-mõttetegevuse vahendite süsteem. Taolise skeemi abil saab psühholoogias ja pedagoogikas kasutada juhtimise mõistet ning eristada ühelt poolt juhtivaid ja juhitavaid nähtusi-elemente, teiselt poolt juhtivaid ja juhitavaid tegevusi. Ühtlasi on selline struktuur minimaalne juhtimise mõiste kasutuselevõtuks. Juhtivateks elementideks võib nimetada kirjeldusi-ettekirjutusi, kuid ainult seetõttu, et inimesed omandavad need, need saavad vahenditeks ja määravad tegevuste ja produktide iseloomu. Juhtivateks elementideks võib nimetada materjali ja vahendeid, kuid ainult seetõttu, et need on kirjelduste-ettekirjutuste omandamise tulemus. Juhtivaks tegevuseks võib nimetada kirjelduste-ettekirjutuste loomist edasise kõne-mõttetegevuse kui juhitava suhtes. Juhtimise mõiste on indiviidide psüühilise arengu mehhanismide seletamisel asendamatu. Tänapäeva ühiskonnas ei kasva indiviidide tegevus välja teisest sarnasest tegevusest, vaid kujuneb juhitava tegevusena, käib tunnetuse, s.o ettekirjutuste loomise ja omandamise, s.o tegevuse subjektiivseteks vahenditeks muutmise kaudu. Ühiskond juhib indiviidide tehnilist arengut, luues teadmiste-ettekirjutuste süsteemi ja tehes indiviididele ülesandeks need omandada. Üha uute kirjelduste-ettekirjutuste vormide loomine tähendab üha uute tegevusvahendite kuhjumist ning viib tegevuse muutumiseni, muu hulgas suurendab selle produktide mitmekesisust. Indiviidide tegevuse ja psüühilise arengu juhtimine ei ole sama mis tegevuse juhendamine. Viimane mõiste eeldab veel keerukamat sidemete ja suhete süsteemi. Mõnikord on juhtimine üks juhendamise komponente. Tuleb eraldi analüüsida, kas ja kuidas saab juhtimise mõistet kasutada pedagoogi tegevuse kohta vahetul õpetamisel ja kasvatamisel.