cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Markiplier
2021. aasta jaanuari seisuga on ta YouTube'i kanalil üle 28 miljoni tellija ja ta videod on kogunud üle 14 miljardi vaatamise, mis tähendab, et see kanal on vaadatavuselt Youtube'is 10. kohal.
Ta on tegelenud ka heategevusega ning 2021. aasta alguse seisuga on ta kogunud annetustena üle 3 miljoni USA dollari. Näiteks 2018. aastal 20 miljoni tellija tähistamiseks kuulutas ta, et annetab kogu oma kalendrite müügist 48 tunni jooksul kogutud tulud Vähiuuringute Instituudile (Cancer Research Institute). Ta kogus selle kampaania jooksul üle 490 000 USA dollari.
Malick Thiaw
Malick Laye Thiaw (sündinud 8. augustil 2001) on saksa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan. Tavaliselt mängib ta keskkaitses, kuid on olnud ka paremkaitsja ning kaitsev poolkaitsja.
Harilik käokirjak
Harilik käokirjak (Calvia quatuordecimguttata) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Pārupe
Pārupe on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Tukumsi piirkonnas Tume vallas.
Harilik käokirjak
Putukas on Eestis tavaline.
Pārupe
Küla asub Slocene jõe kaldal maantee A10 lähistel. Pārupe jääb valla keskusest Tumest 4,1, piirkonna keskusest Tukumsist 4,8 ning Riiast 69 kilomeetri kaugusele.
Richard Hoggart
Herbert Richard Hoggart FRSL (24. september 1918 – 10. aprill 2014) oli Suurbritannia sotsioloog, kirjandusteadlane ja kultuuriuurija. Kultuuriuuringute valdkonnas huvitas teda Briti popkultuur.
Noorus
Hoggart sündis Leedsis ühena vaesusesse sattunud pere kolmest lapsest. Tema sõdurist isa suri, kui Hoggart oli pooleteiseaastane, ja ema suri, kui ta oli seitsmene. Hoggart kasvas üles vanaema juures. Ta sai stipendiumi Leedsi Ülikooli ja lõpetas ülikooli kiitusega. Teises maailmasõjas teenis Hoggart kuninglikus suurtükiväes.
Karjäär
Aastatel 1946–1959 töötas Hoggart Hulli Ülikoolis tuutorina. Hoggarti 1951. aastal ilmunud esikteos käsitles W. H. Audeni luulet. 1957. aastal ilmus oluline teos "The Uses of Literacy". Autobiograafiliste sugemetega raamatus avaldas Hoggart kahetsust autentse Briti töölisklassikultuuri taandumisilmingute üle ja kritiseeris reklaamide, meedia ja amerikaniseerumise kaudu peale tungivat massikultuuri.
Aastatel 1959–1962 töötas Hoggart Leicesteri Ülikoolis inglise kirjanduse vanemlektorina. 1960. aastal osales ta kaitsepoolse eksperttunnistajana D. H. Lawrence'i romaani "Lady Chatterley's Lover" kõlbelisust arutanud kohtuprotsessil. Hoggarti järgi on tegu põhiolemuselt moraalse ja "puritaanliku" teosega. Samuti ütles ta, et oli teel kohtusse ehitusplatsist möödudes sarnast keelekasutust kuulnud. Protsess lõppes kirjastaja jaoks positiivselt.
Aastatel 1962–1973 oli Hoggart Birminghami Ülikoolis professor. 1964. aastal asutas ta Birminghami Ülikooli juurde kultuuriuuringutega tegeleva keskuse Centre for Contemporary Cultural Studies ja juhtis seda 1969. aastani. Kultuuriuurijad pidid vaatlema ühiskonnaliikmete poolt tarbitavat ja loodavat informatsiooni, et mõista, mida selle põhjal ühiskondlike suhete kohta öelda saab.
Aastatel 1971–1975 töötas Hoggart UNESCO humanitaarteaduste, kultuuri ja sotsiaalteaduste valdkonna asepeadirektorina (assistant director general) ja 1976–1984 oli ta Londoni Ülikooli Goldsmiths College'i rektor. Pärast seda läks ta pensionile. Goldsmithsi peahoone kannab nüüd Hoggarti auks nime Richard Hoggart Building.
Osaliselt enda elukogemuse põhjal kirjutas Hoggart sotsiaalsest mobiilsusest. Näiteks kirjeldas ta ühes 1966. aastal kirjutatud essees ületöötamisest ja ärevusest tingitud närvivapustust, mis teda tabas, kui ta hilisteismelisena ülikoolistipendiumi nimel vaeva nägi. Ta kirjeldas ka, kui keeruline on töölisklassi taustaga inimestel keskklassi olustikus kohaneda. Hoggarti sõnul klassierinevused ei kao, vaid leiavad uusi väljendusviise. Ta ütles ära ka talle oluliste teenete eest pakutud aadliseisusest.
Kiviuq (kuu)
Kiviuq (ka Saturn XXIV) on Saturni üks mitmetest kuudest ning ta tiirleb oma emaplaneedi pöörlemisega samas suunas. Selle avastas 2000. aastal Brett J. Gladmani juhitud uurimisrühm. Kuu ajutiseks nimeks sai algul S/2000 S 5. Hiljem nimetati ta ümber inuiti mütoloogiasse kuuluva kangelase Kiviuqi järgi.
Arvatakse, et Kiviuq on Kozai resonantsis, mille tõttu ta orbiidi kalle tsükliliselt väheneb samal ajal kui suureneb orbiidi ekstsentrilisus ja vastupidi.
Uurimine
30. augustil 2010 vaatles Kiviuqi kosmoseaparaadi Cassini ISS kaamera (ISS-Imaging Science Subsystem, pildikuva alamsüsteem) ning määras 9,3 miljoni kilomeetri kauguselt Kiviuqilt paistva valguse intensiivsuse perioodilise muutumise põhjal kuu pöörlemisperioodiks 21 tundi ja 49 minutit.
Riigi Tugiteenuste Keskus
Riigi Tugiteenuste Keskus (RTK) on 1. jaanuarist 2013 tegutsev ja alates 2018. aastast rahandusministeeriumi haldusalasse kuuluv valitsusasutus. Riigi Tugiteenuste Keskus loodi Kohtute Raamatupidamiskeskuse reorganiseerimise tulemusena.
Esialgu teenindas keskus tugiteenuseid osutades nelja ministeeriumi: rahandus-, justiits-, sotsiaal- ning majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi. 2017. aastast on asutuse põhiülesanneteks riigi raamatupidamise ning personali- ja palgaarvestuse korraldamine, sealhulgas teenuste osutamine üheteistkümne ministeeriumi valitsemisala asutustele, Riigikantseleile ja Riigikontrollile. Lisaks korraldab RTK kohtumenetluse tulemusena tekkinud, aga ka teatud muude riigi nõuete täitmist. 2016. aastast pakutakse riigihangete korraldamise teenust ja korraldatakse ühishankeid.
2018. aasta septembrist korraldab RTK rahandusministeeriumi valitsemisala regionaaltoetuste taotlemist ja väljamaksmist, millega seni tegeles Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus. RTK-sse viidi üle ka Riigikantselei ja sotsiaalministeeriumi poolt välja töötatud tingimustel antavad eurotoetused, mille jaotust korraldas taotlejate vahel siiani rahandusministeerium. Lisaks anti RTK-le üle maaeluministeeriumi vastutusala regionaalprogrammide korraldus.
Seoses riigireformi tegevuskavaga aastateks 2019–2023 ja toetuste valdkonna konsolideerimisega viidi 1. aprillist 2020 Riigi Tugiteenuste Keskusse üle Sihtasutus Innove ja Sihtasutus Archimedese struktuuritoetuste rakendusüksused. Riigi Tugiteenuste Keskus rakendab üle saja toetusmeetme ning 54% Euroopa struktuurivahenditest Eestis, mis on üle 2 miljardi euro.
1. aprillil 2021 liideti RTKga Tarbijakaitse ja Tehnilise Järelevalve Ameti transporditoetuste valdkond ning 1. juunil 2021 Riigi Infosüsteemi Ameti toetuste rakendusüksus.
Groutville
Groutville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis. Linn asub India ookeanist ligi 7 km kaugusel.
Groutville on saanud alguse 1844. aastal rajatud misjonijaamast. Linn on saanud nime misjonijaama asutaja vaimuliku A. Grout'i (1803–1894).
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Groutville'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,64%, värvilisi 0,17%, India või Aasia päritolu inimesi 0,11% ja teisi 0,03%. Suulu keelt pidas emakeeleks 93,09% inimesi, ndebele keelt 1,39%, inglise keelt 1,30%, tsonga keelt 1,24%, koosa keelt 0,76%, viipekeelt 0,55%, tsvana keelt 0,40%, pedi keelt 0,20% ja afrikaani keelt 0,17%.
Worcesteri maakond
Worcesteri maakond (Worcester County) on maakond USA-s Marylandi osariigi kõige idapoolsemas osas. See on osariigi ainus maakond, millel on piir Atlandi ookeaniga. Lisaks piirneb maakond põhjas Delaware'i osariigiga ja lõunas Virginia osariigiga.
Maakonna halduskeskus on Snow Hill.
Maakonna pindala on 1800 km², millest 590 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 52 460. Aastal 2010 oli elanikke 51 454 ja 2000. aastal 46 543.
Ajalugu
Worcesteri maakond moodustati 1742. aastal Somerseti maakonna osast.
Nils Torvalds
pisi|Nils Torvalds (2017) Nils Ole Hilmer Torvalds (sündinud 7. augustil 1945 Ekenäsis) on soomerootslasest Soome ajakirjanik ja poliitik. Ta oli aastatel 1969–1982 Soome Kommunistliku Partei liige. Ta on aastast 2006 Soome Rootsi Rahvapartei liige. Ta on aastast 2012 Euroopa Parlamendi liige.
1973–1975 ja 1977–1980 oli ta Soome Kommunistliku Partei rootsikeelse häälekandja Enhet peatoimetaja.
1982–2008 töötas ta Yles toimetaja ja reporterina. 1995–1999 oli ta Yle korrespondent Moskvas ja 2000–2004 Washingtonis.
2017 valiti ta Euroopa Parlamendis Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni aseesimeheks.
2018. aasta Soome presidendivalimistel sai ta 44 661 häält ehk 1,5% kõigist häältest ning jäi 8 kandidaadi seas viimaseks. Ta oli ainuke presidendikandidaat, kes toetas Soome liitumist NATO-ga.
Torvalds räägib rootsi, soome, inglise, vene ja saksa keelt ning saab aru taani, norra, itaalia ja hollandi keelest.
Tal on viis last kolme naisega. Tema poeg on Linus Torvalds.
Abieluleht
pisi|Abieluleht. 1932. aasta päis Abieluleht oli aastatel 1931–1933 Tallinnas ilmunud ajaleht, mis käsitles abielu ja perekonnaga seotud asju.
Lehe väljaandja ja vastutav toimetaja oli A. Jürisson. Leht ilmus korra nädalas. Abileluleht oli Ajaviitelehe ja Rahva Elu tasuta lisaleht. pisi|Rahva Elu. 1932. aasta päis 1932–1933 kandis leht nime Rahva Elu : Perekonna- ja endine "Abieluleht" (1932, nr. 6 - 1933) Ja 1933. aastast hakkas uuesti ilmuma algse nimega "Abieluleht: Ajaviitelehe hinnata kaasanne". 1933 aastal ilmus ka täiendav lisa - Lihavõtte-number.
Toimetus asus Tallinnas aadressil Suur Karja 2–6.
Trükikojad: Estotrükk 1931 nr. 1–20, 1933; J. ja A. Paalmann 1931 nr. 21 – 1932 nr. 1–38; J. Zimmermann 1932 nr. 39 – 1933 nr. 7, Estotrükk 1933 nr. 8–12
Interstate 5
pisi|135px|Kiirtee tähis pisi|300px|Kiirtee kaart pisi|Interstate 5 Seattle'is pisi|Interstate 5 [[Mount Shasta lähedal]] pisi|Interstate 5 Californias [[Central Valleys]] Interstate 5 (I-5) on tähtis põhja-lõunasuunaline USA kiirteedesüsteemi Interstate Highway System kuuluv kiirtee riigi läänerannikul. See on ilmselt ainus pidev kiirtee, mis ühendab USA kahte naaberriiki – Kanadat ja Mehhikot.
Kiirtee saab alguse USA Washingtoni osariigis Blaine'i linnas Kanada piiril, kus ta teisel pool piiri jätkub Briti Columbia provintsis maanteena British Columbia Highway 99 Vancouverisse. Tee läbib Washingtoni, Oregoni ja California osariiki ning lõpeb Californias San Ysidro linnas Mehhiko piiril, kus ta teisel pool jätkub maanteena Carretera Federal 1 Cabo San Lucasesse.
Kiirtee kogupikkus on 2223 km (1381,29 miili), millest Washingtonis 445,18 km (2760,62 miili), Oregonis 495,90 km (308,14 miili) ja Californias 1281,89 km (796,53 miili).
Kiirteele jäävad tähtsamatest linnadest Washingtoni osariigis Seattle, Tacoma ja Vancouver, Oregoni osariigis Portland, Salem, Eugene ja Medford, California osariigis Sacramento, Stockton, Los Angeles ja San Diego.
Whyalla
Whyalla on linn Austraalias Lõuna-Austraalia osariigis.
Interstate 5
Kiirteega ristuvad kuus Interstate-süsteemi põhimaanteed:
Whyalla
Linn asub Spenceri lahe ääres ning paikneb osariigi pealinnast Adelaide'ist umbes 395 km kagus. See on osariigi suuruselt neljas linn, Adelaide'i, Mount Gambieri ja Gawleri järel.
2018. aastal elas linnas 21 742 inimest ja linna rahvaarv oli eelneva viie aasta jooksul vähenenud umbes 0,75 % võrra aastas.
Interstate 5
Kiirteel on suurim piirkiirus Washingtoni osariigis 75 miili tunnis (120 km/h), Oregoni ja California osariigis 70 miili tunnis (110 km/h).
Ajalugu
Maantee ehitust alustati 1956. aasta 12. oktoobril. 1979. aastal avati Stocktoni lähedal liikluseks maantee viimane lõik. Kuna tegu oli esimese pideva maanteega Kanadast Mehhikosse, viibisid avatseremoonial ka nende riikide esindajad.
Enamik maanteest ehitati vanale riigimaanteele Route 99, mis hiljem USA teede nimekirjast kustutati. Säilinud osad originaalsest riigimaanteest – näiteks Washingtoni osariigis Everettist Fife'i kulgev 50-miiline lõik, Oregoni osariigis Portlandist Euguene'i läbi Corvallise kulgev lõik ning California osariigis 424-miiline lõik Red Bluffist Wheeler Ridge'ini, mis läbib Modestot, Fresnot ja Bakersfieldi, nimetati nendes osariikides ümber samanumbrilisteks osariigimaanteedeks.
Õigeusu abikool
Õigeusu abikool (ka lihtsalt abikool, vene keeles вспомогательная школа) oli 19. sajandi keskpaigast kuni 1920. aastani Balti kubermangudes, sealhulgas ka tänase Eesti aladel eksisteerinud koolitüüp. pisi|[[Kuriste õigeusu kiriku koolimaja]] Õigeusu abikool moodustas õigeusu kihelkonnakooli madalama astme. Need loodi reeglina koguduste kaugematel äärealadel paiknevate külade elanike teenindamiseks, ette oli nähtud üks kool iga 500 õigeusulise mehe kohta. Luterlikus koolisüsteemis olid abikooli analoogiks mõisakool ja vallakool.
Tegutsemise alused
Õigeusu abikoolide moodustamise nägi ette keiser Nikolai I ukaas 7. maist (vkj 25. aprillist) 1845 ja seda täpsustati õigeusu kihelkonna- ja abikoolide reeglitega 13. maist (vkj 1. maist) 1850. Koolide nõue kirjutati sisse ka Liivimaa kubermangu 1849. aasta talurahvaseadusesse ja Eestimaa kubermangu 1856. aasta talurahvaseadusesse.
Wangaratta
Wangaratta on linn Austraalias Victoria osariigis.
Õigeusu abikool
Tegutsemise alused
Abikoolide uued reeglid kinnitati 7. veebruaril (vkj 26. jaanuaril) 1870 ja uus õppekava 1874. aastal.
Abikoole pidasid algselt üleval õigeusu koguduseliikmed oma vahenditest. Kooliharidus oli kohustuslik kõigile lastele alates 8. eluaastast, 1870. aastal tõsteti kohustusliku hariduse alampiir 10. eluaastale. Kooliaasta kestis algul 1. oktoobrist 15. märtsini, 1870. aasta muudatuste kohaselt hakkas kooliaasta 1. novembril ja lõppes 1. aprillil.
Erinevalt kihelkonnakoolidest, kus õpetasid tasuta kogudusepreester või köster, oli abikoolile ette nähtud palgaline kooliõpetaja. Kuni esimeste õigeusu õpetajate seminaride avamiseni 1870. aastatel oli õpetamise tase nendes koolides sageli väga madal, tihti õpetasid seal vaid kihelkonnakooli haridusega õpetajad.
Kuni 1873. aastani allusid õigeusu koolid kohalikule piiskopkonnale, edaspidi aga Venemaa rahvahariduse ministeeriumile ja said sealt ka toetust.
Õppimine õigeusu koolides oli tasuline, 1890. aastate alguses tuli selle eest tasuda 1 kuni 4 rubla õppeaastas. 1893. aastast viidi aga abikoolides sisse tasuta õpe, mille tulemusel hakkas õpilaste arv selles koolitüübis kiirelt kasvama ja tõmbas ligi üha enam ka vaesematest luterlikest peredest õpilasi.
Miina
Miina võib tähendada järgmist:
Wangaratta
pisi|Vaade Wangarattale õhust
Õigeusu abikool
Õppekava
Kuni 1874. aastani olid abikoolid kaheklassilised, seal tuli omandada lugemise ja kirjutamise oskus nii emakeeles kui ka vene keeles. Lisaks õpetati aritmeetikat ja lihtsamat usuõpetust (palveid ja kirikulaule). Alates 1874. aastast muutus abikool kolmeklassiliseks ja võttis üle kihelkonnakooli vastavate klasside õppekava, kuhu kuulus nüüd rohkem ilmalikke aineid: ajalugu, geograafia, loodusõpetus ja joonistamine. Erandiks võrreldes kihelkonnakooliga jäi kirikuslaavi keel, mida abikoolides ei õpetatud.
Venestamisperioodil toimus vastavalt uuele, 29. mail (vkj 17. mail) 1887 välja antud määrustikule koolides esimesel kahel aastal õppetöö emakeeles, kolmandal aastal vene keeles. Rahvakoolide inspektorite nõudmisel võis aga venekeelset õpet alustada ka varem.
Arvulised näitajad
1859. aastal oli tänase Eesti aladel kokku 131 abikooli, 1885. aastal Lembit Andreseni andmetel 233, Allan Liimi andmetel aga 223 abikooli.
R12
R12, R-12 või R.12 võib viidata järgnevatele asjadele:
Ijiraq (kuu)
Ijiraq või Saturn XXII on väike Saturni kuu, mis tiirleb Saturni pöörlemisega samas suunas. Selle avastas 2000. aastal Brett Gladmani ja John J. Kavelaarsi juhitud uurimisrühm. Algul sai kuu ajutiseks nimeks S/2000 S 6. 2003. aastal nimetati see ümber inuiti mütoloogiasse kuuluva kujumuutva olendi Ijiraqi järgi,, kes röövib lapsi ja jätab nad hiljem maha.
Puhtsit
Puhtsit on eesti perekonnanimi.
Nimi on läti päritolu (Pūcītis/Pūcīte).
Hõlmine lehtertapp
Hõlmine lehtertapp ehk miina (Ipomoea lobata) on kassitapuliste sugukonda lehtertapu perekonda kuuluv rohttaimeliik.
Riiklik lepitaja
Riiklik lepitaja on Eesti riigiametnik, kes on riikliku lepitaja institutsiooni juht. Institutsioon asutati Eestis 1995. Riikliku lepitaja ülesannete seas on lahendada liitudevahelisi ja keerulisemaid töötülisid.
Hõlmine lehtertapp
Hõlmine lehtertapp on üheaastane ronitaim.
Riiklik lepitaja
Eestis on riiklikud lepitajad olnud Leonhard Tammik, Henn Pärn ja Raivo Paavo.
Hõlmine lehtertapp
Ta kasvab pärismaisena Kesk- ja Lõuna-Ameerikas, kuid on ilutaimena laialdaselt levinud.
Taim võib kasvada kuni viie meetri kõrguseks.
Hõlmise lehtertapu lehed on sõrmhõlmised; 10–12 cm pikkused. Õied on torujad, 2 cm pikkused. Need kinnituvad õievarre ühele küljele ja on suunatud samale poole. Esialgu on õied punased, seejärel kollased ja lõpuks valged.
Endokannibalism
Kultuuriline käsitlus
Herodotos (3.38) mainib kannibalismi India Callatiae hõimu matmiskommetega seoses. Samuti söövad Põhja-India aghorid Gangeses ulpivate surnute liha selleks, et omandada surematust ja üleloomulikke võimeid.
Endokannibalismi ajalooline vastuolu
See, kas endokannibalism oli ajaloo vältel levinud või mitte, on vastuoluline küsimus.
Kuru haigust eluaeg uurinud Michael Alpersi rühm leidis, et geenid, mis kaitsevad sarnaste prioonide eest, on laialt levinud. Sellest võib järeldada, et endokannibalism võis olla levinud üle terve maailma.
Hiljutisem Simon Meadi ning tema kaaslaste uuring näitab aga, et G127V kaitsev prioongeen on levinud vaid paikades, kus oli palju kurutõve juhtumeid, mitte levinud globaalselt. See tõestab, et kannibalism ei pruukinud olla inimkonnas levinud nähtus, sest kuru on ainus prioonihaigus, mis levib kannibalismi teel. Kannibalismi võiks pidada ajaloos laialt levinud nähtuseks vaid juhul, kui kuru poleks ainus prioonhaigus, mis levib inimsöömise teel.
Līdums
Līdums on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Tukumsi piirkonnas Tume vallas.
Küla asub Slocene jõe kaldal ja jääb valla keskusest Tumest 4, piirkonna keskusest Tukumsist 5,2 ning Riiast 70,6 kilomeetri kaugusele. Līdumsit läbib maantee A10. Külas suubuvad Slocene jõkke Vašleja jõgi ja Tume kraav.
Külas kasvav tamm ümbermõõduga 4,07 meetrit on looduskaitse all.
Vahalaid
Vahalaid on Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas asuv 3 hektari suurune saar (laid). Saare rannajoone pikkus on 836 meetrit.
Laiu koordinaadid on.
Saar asub Manija ja mandri vahel, 200 meetrit mandri rannikust. Saar on liivase pinnamoega.
Saar kuulub Pärnu lahe hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Nanojäljendlitograafia
Ajalugu
Esimesena kirjeldas nanojäljendlitograafia põhimõtet Stephen Y. Chou. Oma 1995. aastal avaldatud teadusartiklis näitas Chou koos oma töörühmaga nanojäljendlitograafiaga valmistatud pinnastruktuure, mille detailide minimaalne laius oli 25 nm.
Edasise arendustöö käigus saavutati väga kõrged lahutusvõime väärtused (~10 nm) kõigest kaks aastat hiljem.
Aastal 2003 ilmus nanojäljendlitograafia ajakirja MIT Technology Review nimekirjas "10 uuenduslikku tehnoloogiat, mis muudavad maailma".
Põhimõte
pisi|paremal|1. Vajaminevad vahendid: roheline – pinnastruktuuriga vorm, kollane – resist, hall – alusmaterjal. 2. Vormi pressimine resisti sisse ning resisti kõvendamine. 3. Vormi eemaldamine resistist. 4. Resisti ja alusmaterjali söövitamine.|545x545pxNanojäljendlitograafia meetodi põhimõte on kujutatud kõrvaloleval joonisel. Esmalt kaetakse alusmaterjal (pooljuhttööstuses enamasti ränikristalli plaat) resistiga. Seejärel vajutatakse spetsiifilise soovitud pinnastruktuuriga kõva vorm kindlal temperatuuril ja rõhul pehme resisti sisse. Vajutamise tagajärjel tekib resisti kasutatud vormi pinnastruktuuri kujutis, mis fikseeritakse resisti kõvendamisel kas termiliselt või UV-kiirguse abil. Seejärel eemaldatakse vorm ning edasine töötlus toimub analoogselt traditsioonilise fotolitograafiaga, kus resisti ja aluspinda söövitatakse sobivate reagentidega. Lõpptulemuseks on alusmaterjalile tekitatud kasutatud vormi pinnastruktuuri vastupidine kujutis. Taolise mehaanilise vormimisega saab ületada valguse difraktsiooni või kiire hajumise poolt seatud lahutusvõime piirangud, mis esinevad teistes traditsioonilistes nanolitograafia meetodites. Mehaanilise vormimise iseärasuste tõttu on nanojäljendlitograafiaga kergem valmistada väiksemate mõõtmetega detaile. Suuremate struktuuride valmistamine on aeganõudvam ning protsessi käigus võivad vormi suuremad tühimikud resisti materjaliga täielikult mitte täituda.
Termiline maskimine
Termilisel maskimisel toimub maskimise protsess temperatuuri abil. Alusmaterjali pinnal olev resist kuumutatakse teatud temperatuurini, mille korral muutub resist pehmeks ja vormitavaks. Seejärel vajutatakse kindla rõhu all resisti vastu vorm ning resist täidab vormis olevad tühimikud. Edasi jahutatakse süsteemi kuni resist on uuesti piisavalt tahkeks ja kõvaks muutunud, et säiliks tekitatud pinnastruktuur. Viimase sammuna eemaldatakse vorm ning alusmaterjal koos reljeefse resistiga on valmis edasiseks töötluseks.
Praktikas on valitud temperatuur harilikult kasutatava polümeerse resisti klaasisiirdetemperatuurist ligikaudu 70–90 °C kõrgemal, mille korral muutub materjal voolavaks. Temperatuuri tõstmine ja alandamine seab piirangud detailide valmistamise kiirusele.
UV-kiirgusega maskimine
UV-kiirgusega maskimisel muudetakse algselt vedel resist tahkeks ja kõvaks UV-kiirguse toimel. Vedela resisti vastu vajutatav vorm peab seega olema valmistatud materjalist, mis ei neela UV-kiirgust. Antud meetodi suurimaks eeliseks on võimalus teostada kogu maskimine toatemperatuuril, mis kiirendab oluliselt detailide valmistamise protsessi. Lisaks täidab vedel resist kiiremini ja efektiivsemalt vormi tühimikud. vasakul|pisi|273x273px|Fokuseeritud ioonkiirega valmistatud nanojäljendlitograafia vorm
Vorm
Nanojäljendlitograafias kasutatav vorm võib sisuliselt olla mistahes kõva, tugev ja vastupidav tahke materjal. Antud omadused on eriti olulised meetodi kõrge lahutusvõime saavutamiseks, kuna nanomõõtmetes olevad pinnadetailid ei tohi mehaanilise vormimise ajal puruneda. Vormina kasutamise eesmärkidel on uuritud selliseid materjale nagu Si, SiO2, SiC, Si3N4, erinevad metallid, safiir ja teemant.
Termilise maskimise puhul tõuseb esmatähtsaks materjali soojuspaisumistegur. Kõrgematele temperatuuridele kuumutamisel võib vormi ja alusmaterjali soojuspaisumistegurite mittevastavus tekkivat kujutist moonutada.
Vorm valmistatakse harilikult teiste litograafia meetoditega, nagu näiteks UV-litograafia või elektronkiirlitograafia. Keerulisemaid pinnastruktuure saab valmistada fokuseeritud ioonkiirega.
Vormil on oma pinnastruktuurist tingituna suur pindala, mille tõttu võib vormi ja resisti vahel tekkida tugev adhesioon. Nakkumine võib põhjustada resisti materjali kleepumist vormi külge. Probleemi üheks lahenduseks on vormile panna peale madala pinnaenergiaga õhukene pinnakate.
Resist
Nanojäljendlitograafias on resisti materjali valik kriitilise tähtsusega. Eelkõige sõltub materjali valik kasutatavast maskimise tehnikast, protsessi läbiviimise tingimustest ning lõpuks soovitud pinnastruktuurist. Üldiselt peab resistina kasutatav materjal olema hõlpsasti deformeeritav, piisava mehaanilise tugevusega ja vormiga mittenakkuv. Täpsemalt peab resisti materjal olema väiksema elastsusmooduliga kui vormi materjal, et tagada resisti deformeerimine vormiga pressimisel. Deformeerimiseks kuluvat aega saab vähendada resisti materjali viskoossuse alandamisega. Termilise maskimise korral saab nii resisti elastsusmoodulit kui ka viskoossust vähendada, kui kuumutada polümeerset resisti üle tema klaasisiirdetemperatuuri. UV-kiirgusega maskimise puhul on mõlemad eelnevalt nimetatud tingimused juba algselt täidetud, kuna resisti materjal on vedelal kujul.
Termilise maskimise jaoks on üldlevinud resisti materjalideks homopolümeersed polümetüülmetakrülaat või polüstüreen. Taolised materjalid murduvad kergesti ja kleepuvad tihti vormi külge. Seega on nanojäljendlitograafia kiire arengu käigus pööratud palju tähelepanu ka erinevate resistidena kasutatavate materjalide väljatöötamisele.
Madis Raukas
pisi|Madis Raukas pisi|Madis Raukas 2022. aasta Arvamusfestivalil Madis Raukas (sündinud 1. aprillil 1966) on eestlasest füüsik, kes tegeleb luminestsentsil põhinevate valgusallikate arendamisega.
Nanojäljendlitograafia
Resist
Resisti ja vormi omavahelise kleepumise vältimiseks on üks lahendus valmistada resist materjalist, millel on samaaegselt madal pinnaenergia, kuid tugev adhesioon alusmaterjaliga. Taolise omaduste kombinatsiooni saavutamiseks on välja pakutud siloksaan-süsinikahel kopolümeerid, milles toimub klaasisiirdetemperatuurist kõrgemal temperatuuril faaside eraldumine. Kui siloksaan-süsinikahel kopolümeer kuumpressida alusmaterjalile, rikastub õhk-polümeer piirpind madala pinnaenergiaga komponendiga (siloksaan) ning polümeer-alusmaterjal piirpind kõrgema pinnaenergiaga komponendiga (süsinikahel). On uuritud näiteks polüdimetüülsiloksaan-polümetüülmetakrülaat kopolümeere (PDMS-PMMA) ja polüdimetüülsiloksaan-polüstüreen kopolümeere (PDMS-PS). pisi|420x420px|Nanojäljendlitograafiaga valmistatud kiirejagaja UV-kiirgusega maskimisel kasutatakse omavahel kiiresti reageerivaid akrüül- ja metakrüülmonomeeride vedelaid segusid. UV-kiirguse toimel hakkab toimuma radikaalpolümerisatsioon, mille tulemuseks on tahke polümeerne resist. Sellise süsteemi puuduseks on hapnikutundlikkus. Monomeeride vedelas segus lahustunud hapnik aeglustab radikaalpolümerisatsiooni toimumist ning pikendab tahke resisti valmimiseks vajaminevat aega. Lisaks võib kõvendamise ajal toimuda materjali kokkutõmbumine, mis võib omakorda anda moonutatud kujutise. Üheks potentsiaalseks lahenduseks on välja pakutud asendada radikaalpolümerisatsioon katioonpolümerisatsiooniga, mida ei takista segus lahustunud hapnik.
Madis Raukas
Madis Raukas omandas füüsikadoktori kraadi Georgia Ülikoolis Ameerika Ühendriikides, kus ta uuris stsintsillaatoreid ja muid valgust kiirgavaid materjale professorite Wiliam Yeni ja Uwe Happeki käe all, et mõista efektiivse või kadudega toimuva konversiooni kriteeriume. 1997. aastal alustas tööd Osram Sylvania Põhja-Ameerika Keskuurimislaborites Bostoni lähedal, ning on sellest alates tegelenud valgustustööstuse tarbeks optiliste süsteemide arendamisega, sealhulgas pooljuhtide ja luminofooridega. Pärast lühikest perioodi Osram Opto Semiconductorsi laborites Regensburgis Saksamaal on tema juhitava grupi olulisteks teemadeks kujunenud monoliitsete keraamiliste sinist valgust teistesse spektripiirkondadesse konverteerivate ja muude materjalide (mitmesugused polümeerid, klaasid) arendamine valgusdioodide (LED) tarbeks Osrami laborites Massachusettsis. Huvi pakuvad valguse parameetritega manipuleerimise viisid metamaterjalide ja optiliste skeemide näol. Avaldanud üle 40 publikatsiooni ja patendi (koos taotlustega). 2011. aasta Osrami Innovatsiooniauhind anti keraamiliste luminofooridega tegelevale uurimisrühmale tunnustusena olulise tehnoloogilise panuse eest. Tänu sellele on võimalik paljudes rakendustes saavutada selliseid valgustugevusi, mis varem olid kättesaamatud. Neid kasutatakse näiteks valgusdioodidel põhineval projektsioonil, autode tuledes, kuvariekraanidel jne.
Nanojäljendlitograafia
Eelised
Võrreldes teiste litografeerimise meetoditega on nanojäljendlitograafiaga võimalik samaaegselt saavutada kõrge lahutusvõime ning suur tootlikkus. Nanojäljendlitograafia võimaldab valmistada alusmaterjalile detaile laiusega 5 nm ja sügavusega 14 nm. Erimeetoditega on võimalik litografeerimise protsessi teostada otse tootmisliinil, kasutades resistiga kaetud alusmaterjalist pidevalt üle veerevat silindrilise kujuga vormi.
Samuti saab nanojäljendlitograafiat läbi viia võrdlemisi lihtsakoeliste seadmetega, mis muudab kogu protsessi odavaks. Võrreldes fotolitograafiaga ei ole vajalik kasutada lasereid ega kalleid optilisi elemente.
Puudused
Nanojäljendlitograafia peamisteks puudusteks on defektid, vormi valmistamine ja kulumine.
Eesti Aeg
Ajalehte andsid välja AS MYYT ja AS Nädalaleht EESTI AEG.
Esimene peatoimetaja oli Ivo Karlep.
Nanojäljendlitograafia
Puudused
Defektid võivad tekkida näiteks resisti kleepumisest vormi külge või õhumullide sattumisest resisti ja vormi vahele. Eelnimetatud probleeme saab leevendada kui kasutada vastavalt erilise pinnakattega vormi või vaakumit, kuid mõlemad lahendused muudavad protsessi tehnoloogilise teostuse keerulisemaks.
Piisavalt väikeste pinnadetailidega vorme valmistatakse elektronkiirte või fokuseeritud ioonkiirte abil, mille tõttu on kõrge lahutusvõimega vormide tootmine küllaltki aeganõudev. Probleemi üheks lahenduseks on välja pakutud amorfsetest metallidest valmistatud vormid, mida saab ilma elektron- või ioonkiirte abita massiliselt toota.
Ergo Rannaste
Sportimist alustas ta 1905. aastal ning treeningud ja võistlused tegi kaasa Tartu spordiseltside Dorpater Turnvereini ja Abergi liikmena.
Ta oli mitme spordiorganisatsiooni asutajaid, nt Taara, Akadeemilise Tenniseklubi, Tartu Võimlemisõpetajate Seltsi ja Tartumaa Spordiliidu. Ta kuulus EKRAVE Liidu ja Kehakultuuri Sihtkapitali Valitsuse juhatusse.
Viiluka laid
Viiluka laid (ka Papilaid) on Saare maakonnas Saaremaa vallas Parasmetsa lahes asuv väike saar (laid).
Laiu koordinaadid on.
Tammeveski järv
Tammeveski järv (ka Tammeveski paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Kobruvere külas. Järv on paisutatud Lemmjõele.
Järve pindala on 3,1 ha, kaldajoone pikkus 2 km, kõrgus merepinnast 63,5 m ja selles asub üks saar pindalaga 0,26 ha. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Järve paisu truubist 100 m lõuna suunas asub kaitsealune Tammeveski kivi.
Alo Kuslap
Alo Kuslap (sündinud 9. novembril 1987 Viljandis) on Eesti sõudja.
Lõpetas 2006 Viljandi C. R. Jakobsoni nim gümnaasiumi ja omandas 2014 Tallinna Tehnikaülikooli Mehhatroonika bakalaureusekraadi.
Alates 2014 CNC Grupp OÜ juhatuse liige ja masintöötlustehase juhataja.
Sõudmine
187 cm, 85 kg. Sõudmistreeninguid alustas 2000 Viljandis Ruth Vaari käe all, aastast 2005 treenis Matti Killingu ja Mihkel Leppiku juhendamisel.
Tulemused:
Tulnud 10 korda Eesti meistriks:
Kuulus 2009 kaheksapaadil Eesti tipptulemuse 5.33,65 püstitanud meeskonda.
Viljandi aukodanik (2007).
Veskimöldre
Veskimöldre on Nõmme Pääsküla asumi, Laagri aleviku keskuse ja Harku raba ja metsa vahelisel alal paiknev uus elurajoon pindalaga üle 1,5 km2 ja elanike arvuga umbes 3 000. Veskimöldre on Eesti suurim elamurajooniarendus.
Ajalugu
Veski-Möldre (nimetatud ka Möldreks) talu maadele on rajatud Veskimöldre elurajoon. 80-hektarise Veskimöldre I etappi hakati arendama 1995. aastal. Selle käigus valmisid 200 eramut ja 12 korterelamut. Esimesed kortermajad kerkisid Möldre teele 2000. aastal, viimased 2005. aastal arhitekt Kalle Rõõmuse projektide järgi. Veskimöldre II etapi arendamist alustati 2015. aastal, mille raames lisandub elamurajooni 250 uut kodu 70 hektari suurusele alale. Täpsemalt 159 eramut ja 91 ridaelamuboksi.
Administratiivne kuuluvus
Peale väikese osa, mis asub Tallinna Nõmme linnaosa Pääsküla asumi alal, paikneb Veskimöldre suuremas osas Harju maakonna Saue vallas.
Probleemid
Sellise ebamäärase administratiivse kuuluvuse tõttu on jäänud korralikult lahendamata Veskimöldre ja Tallinna linna vahelisi ühendusteesid ja linnatransporti puudutavad küsimused, mistõttu on oluliselt kasvanud liikluskoormus Nõmmel ja eriti Pääsküla asumi tänavatel. See on viinud Pääsküla elanike protestideni Veskimöldrest lähtuva ligi 1 000 autoni päevas ulatuva transiitliikluse vastu, millest osa läbib Pääskülas selleks kohandamata kõnniteedeta kõrvaltänavaid ja transiitliiklusega juba üle kolme aastakümne üle koormatud Kadaka puiesteed ja Pärnu maanteed ning Nõmme keskust.
Vaadake ka neid
Möldre Tee Selts
Punane mets
230 px| thumb|Punane mets [[Tšornobõli katastroof|Tšornobõli ohutsoonis Ukrainas]]
230 px|pisi|vasakul| Mahajäetud küla Prõpjati lähedal Punane mets (ukraina keeles Рудий ліс, ka Іржавий ліс, Червоний ліс; vene keeles Рыжий лес, ka Ржавый лес, Красный лес) on 10 km² suurune metsaga kaetud maa-ala Tšornobõli tuumaelektrijaama katastroofi tagajärjel tekkinud radioaktiivse reostusega ohutsoonis Prõpjati lähedal Ukrainas. 1986. aasta aprillis võttis Punane mets vastu suurima osa tuumakiirgusest ja radioaktiivsest tolmust, muutis reaktori plahvatuse järel kõigest 30 minuti jooksul värvi ning on üks saastatumaid piirkondi maailmas.
Ülisuurest radioaktiivsusest punakas- ja ingveripruuniks muutunud männimets on saanud nime Punane mets. Seoses reaktori avariiga neeldus ümbritsevasse keskkonda suur kiirgusdoos, mis põhjustas taimede kasvavaisse kudedesse kogunevate ensüümide ja radioaktiivsete osakeste vahelise interaktsiooni, intensiivse öise helendamise värvivahetanud puude piirkonnas ning lõpuks Punase metsa radioaktiivse lagunemise. Surnud mets tähendas kahekordset radioaktiivset reostumist ja märkimisväärset tulekahjuohtu. Lisaks halvendas surnud mets oluliselt radiatsioonilist olukorda tuumaelektrijaama viival maanteel ja selle läheduses. Seepärast rajati 1987. aastal surnud metsa ümber kaitsevall kõrgusega 2,5 m ja kogupikkusega umbes 3,5 km. Hiljem lükati surnud mets õnnetustagajärgede kõrvaldamise käigus buldooseritega kokku ja maeti jäätmete kalmistule 1,5–2 meetri sügavusele. Kokku maeti rohkem kui 4 miljonit kuupmeetrit radioaktiivseid materjale, mille tulemusena gammakiirgus vähenes 4–50 korda ning annuse võimsuseks jäi 180 mR/h (milliröntgenit tunnis). 230 px|pisi| left |Ellujäänud puu mahajäetud Prõpjatis
Männiokkad püsivad võrsetel tavaliselt kolm aastat ja merelises kliimas kaks aastat. Tiheda võraga männile mõjuv tuule rõhumisjõud on suurem ja männid on tuulele suuremaks takistuseks kui näiteks kuused. Tõkestades sel viisil radioaktiivse tolmu levimist ümbruskonda, osutub männik tõhusaks looduslikuks filtriks. Mändide kasv on aeglasem kui lehtpuudel ja tuumaelektrijaama avarii tingimustes suurenes taimede kiirgustundlikkus arengutsükli erinevatel staadiumitel 1,5–3 korda tavalisest. Seetõttu võis alles 21. sajandi algusest alates märgata peamise kiirguskoormuse vastu võtnud metsades jälgi looduslikust taastumisest. pisi| Kaart, mis näitab katastroofi tagajärjel suures koguses keskkonda sattunud [[tseesiumi radioaktiivse isotoobi (Cs-137) taset Valgevene, Venemaa ja Ukraina piirkonnas kümme aastat hiljem, 1996.aastal]]
Harilik nahanäkk
Harilik nahanäkk (Dermestes lardarius) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Leksandrowa
Leksandrowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Bochnia maakonnas Nowy Wiśniczi vallas. Leksandrowa asub Nowy Wiśniczist ligikaudu 3 km ja Bochniast umbes 8 km lõunas.
Vanemkolonelleitnant
Vanemkolonelleitnant on Singapuri relvajõudude auaste, mis on kolonelleitnandist kõrgem ja kolonelist madalam.
Stella Ernesaks
Stella Ernesaks (kuni 19. märts 1935 Merjam ; 3. märts 1909 – 17. mai 1973) oli spordipedagoog ja metoodik.
Stella Ernesaks lõpetas Berliini Kehakultuuri Ülikooli 1931. aastal ja oli Ernst Idla kõrval üks esimesi kõrgharidusega võimlemispedagooge Eestis. Ta töötas õpetajana H. Kubu Eragümnaasiumisis (1931–1937), Riigi Kunsttööstuskoolis (1931–1940), E. Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis (1934–1940) ja Tallinna 8. Keskkoolis (1940–1941).
Stella Ernesaks oli koolieelse kehalise kasvatuse metoodika looja ja arendaja Eestis. Lasteaiakasvatajaid koolitas ta 29 aastat: Elfriede Lenderi Lasteaednike Eraseminaris ning Eesti Naisliidu Kodumajanduse Instituudis (1937–1940), nende likvideerimise järel jätkas ta õppejõuna Tallinna Pedagoogilises Koolis (1940–1966).
Isiklikku
Stella Ernesaks on maetud Metsakalmistule.
Detsember 2013
Detsember 2013, kroonika
2013. aasta detsember algas pühapäeval ja lõppes 31 ööpäeva pärast teisipäeval.
Papad mammad
"Papad mammad" oli Eesti teleseriaal, komöödiasari, mis oli aastatel 2016–2019 eetris kanalis TV3. Koguperesarja esimene osa oli eetris 12. septembril 2016.
Seriaali aluseks oli Ukraina sari "Vanavanemad". Sarja režissöörid olid Ergo Kuld ja Margus Raid, stsenaristid Martin Algus, Kait Kall ja Katrin Pärn.
Hampshire'i maakond (Massachusetts)
thumb|Vana Hampshire'i maakonna kohtumaja
Hampshire'i maakond (Hampshire County) on maakond USA-s Massachusettsi osariigis.
Maakonna pindala on 1413 km², millest 43 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 158 080. Aastal 2000 oli elanike arv 152 251.
Ajalugu
Hampshire'i maakond moodustati 1662. aastal.
Vello Mäeots (autosportlane)
Vello Mäeots (sündinud 25. jaanuaril 1937 Pajusi vallas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal) on endine eesti autorallisõitja.
Ta lõpetas 1955. aastal Põltsamaa Keskkooli ja 1960. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna autotranspordi erialal.
Autospordiga hakkas ta tegelema 1960. aastal, tema treenerid olid Aleksander Tõkke ja Uno Aava. Ta sai autorallis erinevate kaassõitjatega ning erinevates võistlusklassides Eesti NSV meistrivõistlustel 1963. aastal 2. koha, aastatel 1965 ja 1966 3. koha ning 1968. aastal Nõukogude Liidu meistrivõistlustel 2. koha.
Andrei Turtšak
pisi|Andrei Turtšak (2018) Andrei Anatoljevitš Turtšak (Андрей Анатольевич Турчак; sündinud 20. detsembril 1975 Leningradis) on Venemaa riigitegelane. Venemaa Föderatsiooni Föderaalassamblee föderatsiooninõukogu esimehe esimene asetäitja alates 23. septembrist 2020. Venemaa võimupartei Ühtne Venemaa peanõukogu sekretär alates 12. oktoobrist 2017.
Elulugu
Tema isa Anatoli Turtšak on Leninetsi valdusfirma, mis on spetsialiseerunud raskete õhusõidukite lennu- ja navigatsioonisüsteemide ning sihiku- ja navigatsioonisüsteemide ja radarite arendamisele, direktor; Peterburi Töösturite ja Ettevõtjate Liidu president, Peterburi Jalgpalliliidu president ja Venemaa Jalgpalliliidu täitevkomitee liige, Energomašbanki direktorite nõukogu esimees; 1990. aastatel oli ta Vladimir Putini asetäitja poliitilise liikumise Meie Kodu on Venemaa Peterburi piirkonnanõukogus.
1998. aastal lõpetas Peterburi Riikliku Lennundusinstrumentide Ülikooli, 2014. aastal kiitusega Venemaa Föderatsiooni Välisministeeriumi Diplomaatilise Akadeemia.
Alates märtsist 1996 (20-aastaselt) kaubandus- ja tööstusettevõtte LenNort (valdusfirma Leninetsi tütarettevõte) peadirektor. Alates 1997. aastast elektriseadmete tehase peadirektor (selle ainuasutaja on Peterburi linnavara halduskomitee). 2000. aasta aprillis sai temast Energomašbanki direktorite nõukogu liige. 2000–2002 Leninetsi restruktureerimisdirektor, seejärel korporatiivpoliitika direktor, 2003. aastast Leninetsi asepresident ja juhatuse liige, Leninetsi direktorite nõukogu liige.
2005. aasta augustis astus ta parteisse Ühtne Venemaa ja määrati partei noortepoliitika koordinaatoriks. 2007–2008 noorteliikumise Ühtse Venemaa Noor Kaardivägi koordinatsiooninõukogu esimees. 6. juulist 2007 Venemaa Föderatsiooni Föderaalassamblee Föderatsiooninõukogu liige Pihkva oblastist.
16. veebruaril 2009 määrati ta Pihkva oblasti kuberneri kohusetäitjaks. Olles sellele ametikohale asunud 33-aastaselt, sai temast üks Venemaa nooremaid kubernere. 27. veebruaril 2009 kinnitas Pihkva oblastikogu ta kuberneriks.
14. septembril 2014 toimunud Pihkva oblasti kuberneri valimistel hääletas tema poolt 78,36% valijatest 37,90%-lise osavõtuga. Jäi Pihkva oblasti kuberneriks 12. oktoobrini 2017, mil vabastati omal soovil ennetähtaegselt ametist. Samal päeval nimetas Venemaa võimupartei Ühtne Venemaa esimees Dmitri Medvedev ta partei peanõukogu sekretäri kohusetäitjaks.
2. novembril 2017 valis Pihkva oblasti regionaalparlament ta oblasti senaatoriks.
2018. aasta presidendivalimiste ajal kuulus Vladimir Putini Venemaa Föderatsiooni presidendikandidaadiks esitanud initsiatiivrühma.
23. septembril 2020 valiti Föderatsiooninõukogu esimehe esimeseks asetäitjaks.
Sanktsioonid
28. veebruaril 2022 kehtestas Euroopa Liit talle seoses Venemaa kallaletungiga Ukrainale viisa- ja majandussanktsioonid. Tema Euroopa Liidu riikides olev vara külmutati.
Vue.js
Vue.js (ka Vue) on vaba JavaScripti raamistik, millega luuakse kasutajaliideseid.
Integreerimine projektidesse, mis kasutavad teisi JavaScripti teeke, on lihtsustatud Vuega, sest see on disainitud olema järk-järgult kasutuselevõetav. Vue toimib ka veebirakenduse raamistikuna, võimaldades luua arenenud üheleheküljelisi rakendusi.
Ülevaade
Vue.js on JavaScripti kasutajaliidese raamistik, mille eesmärk on organiseeritult lihtsustada veebiarendust. Projekti abil on veebi kasutajaliidese arendus kättesaadavam ja paindlikum ning seega ka arendajale lihtsamalt omandatav. Tunnuseks on järk-järgult kasutuselevõetav arhitektuur. Põhiteek on fokuseeritud deklaratiivsele renderdamisele ja komponentide kompositsioonile ja saab manustada olemasolevatesse lehtedesse. Arenenud omadused nagu suunamine, olekute haldamine ja rakenduse lähtekoodist loomise autoriseerimine, mida on vaja keerukate rakenduste loomiseks, on saadaval ametlikult hallatavates teekides ja pakettides.
Ajalugu
Vue lõi Evan You pärast töötamist Google'is, kus ta kasutas AngularJSi mitmetes projektides. Hiljem on ta selle kohta öelnud nii: “Ma mõtlesin, et mis oleks, kui ma eraldan selle osa, mis mulle Angulari juures väga meeldib, ja ehitan midagi kergekaalulist.” Vue lasti esimest korda välja 2014. aasta veebruaris.
Mallid
Vue kasutab HTMLi-põhist malli süntaksit, mis lubab deklaratiivselt siduda renderdatud DOM-i Vue objektide andmetega. Kõik Vue mallid põhinevad valiidsel HTMLil, mida saab parsida HTMLi parseritega. Vue kompileerib mallid virtuaalseteks DOM-i rendendusfunktsioonideks. Kombineerituna reageeriva süsteemiga suudab Vue arvutada minimaalse arvu komponente uuesti renderdamiseks ja rakendada minimaalse arvu DOM-i manipuleerimisi, kui rakenduse olek muutub.
Reageerivus
Üks Vue kõige olulisem omadus on märkamatult reageeriv süsteem. Mudelid on lihtsalt JavaScripti objektid, neid muutes vaade uueneb. See muudab olekute haldamise väga lihtsaks ja intuitiivseks. Vuel on optimeeritud uuesti renderdamine juba olemas, seega seda ise ei pea lisama. Iga komponent jälgib reageerivaid sõltuvaid elemente renderdamisel, et süsteem teaks täpselt, millal uuesti renderdada ja milliseid komponente peab uuesti renderdama.
Eesti seitsmekümnendad
"Eesti seitsmekümnendad" on 1999. aastal plaadifirma Hitivabrik välja antud kahest CD-st koosnev kogumikalbum.
Vue.js
Komponendid
Komponendid on samuti Vue oluline omadus. Suures rakenduses on oluline jagada rakendus väikesteks, iseseisvateks ja uuesti kasutatavateks komponentideks, et muuta arendus hallatavamaks. Komponent Vues on põhiliselt Vue objekt eeldefineeritud omadustega. Allpool olev koodilõik sisaldab näidet Vue komponendist. Komponent esitab nuppu ja prindib ekraanile nupule klikitud kordade arvu:
Eesti seitsmekümnendad
CD1
Märkused:
Vue.js
Üleminekud
Vue pakub valikuvõimalusi, kuidas rakendada üleminekute efekte DOMist sisestades, uuendades või eemaldades. See sisaldab ka tööriistu selleks, et: Kui ülemineku komponendiga ümbritsetud element sisestatakse või eemaldatakse, siis:
Sündinud 1965
''Sellel leheküljel on loetletud 1965. aastal sündinud tuntud inimesi.''
Haller
Haller on mitme suguvõsa nimi:
Haller on ka:
Tsetsekärbes
pisi|Tsetsekärbes [[Burkina Fasos]] Tsetsekärbes (Glossina) on päriskärblaste hulka kuuluv ja selgroogsete verest toituvate kärbeste perekond, kes elab kõikjal troopilises Aafrikas. Parasiidina kannab see läbi hammustuste mõneti surmavat unehaigust trüpanosomiaasi nii inimeste kui ka loomade hulgas.
Pressikonverents
Pressikonverents on meediaüritus, kuhu kutsutakse kokku ajakirjanikud, et jagada nende kaudu informatsiooni avalikkusele. Hiljem saavad ajakirjanikud esitada pressikonverentsil esinejale küsimusi. Ühiseid pressikonverentse peetakse siis, kui küsimusi esitatakse mitmele esinejale.
Praktika
Pressikonverentse peavad tihti poliitikud, spordiorganisatsioonid, kuulsused, firmad ja paljud teised, kes näevad väärtust meedia pakutud tasuta reklaamil. Konverentsi pidamine on viis, kuidas suhelda meediaga kollektiivselt, mitte iga ajakirjanikuga eraldi.
Pressikonverentsi võib korraldada, saates meediaväljaannete toimetajatele teadaande pressikonverentsi toimumise üksikasjadega. Jällegi leidub erandeid: need võivad toimuda spontaanselt.
Meediapäev
Meediapäev on pressikonverentsi liik, mis ei jaga teavet äsja toimunu kohta, vaid korraldatakse enne suurema ürituse, näiteks eelseisva spordihooaja algust. Ajakirjanikud ja reporterid kogunevad kindlaks määratud kohta, et esitada küsimusi, intervjueerida osalejaid ja koguda infot. Samuti äratab see huvi, sest üritusele pööratakse kõrgendatud tähelepanu. Spordiklubid korraldavad meediapäevi enne uue hooaja algust või enne mõnda tähtsat mängu (nt tähtede mäng).
Audiomeeter
Nina-kõrva-kurgukliinikutes ja audioloogiakeskustes kuuluvad audiomeetrid standardvarustusse. Tavaliselt koosnevad need sisseehitatud riistvaraüksustest, mis on ühendatud kõrvaklappidega, ning testipõhistest tagasisidenuppudest, mida mõnikord kontrollitakse tavalise lauaarvuti kaudu. Selliseid süsteeme kasutatakse ka luuvibraatoritega, et kontrollida juhtivaid kuulmismehhanisme. Audiomeetri nõuded ja testi läbiviimise protseduur on kindlaks määratud IEC 60645, ISO 8253 ja ANSI S3.6 standardites.
Tarkvaralised audiomeetrid on alternatiiviks riistvaralistele – need on saadaval paljudes konfiguratsioonides. Arvutipõhiseid testaudiomeetreid saab kodus kasutada igaüks oma kõrvakuulmise kontrolliks, kuigi nende täpsus ei ole väga heal tasemel kalibreerimise puudumisel. Mõned sellised audiomeetrid on isegi Windowsi-põhistel pihuseadmetel. Kliinilised arvutipõhised audiomeetrid on täpsemad ja efektiivsemad ning sellepärast palju kallimad kui tarkvaralised. Need on väga laialdaselt kasutusel haiglates, audioloogiakeskustes ja uurimiskommuunides. Neid audiomeetreid kasutatakse ka tööstuslike audiomeetriliste testide läbiviimiseks. Võimaluse korral saab selliseid audiomeetreid kalibreerida detsibelli murdosade täpsuseni, mis teeb nad riistvaralistest audiomeetritest täpsemaks. Osad audiomeetrid võimaldavad teaduritel luua omaenda diagnostilised testid sisseprogrammeeritud arenduskomplekti abil.
Audiomeetri kalibreerimine
Igat audiomeetrit, mida kasutatakse kõrvakuulmise kontrolliks, tuleks kalibreerida regulaarselt, et kindlustada ekraanil kuvatava väärtuse vastavus kõrvaklappidest väljuva helisignaali sagedusele. Täpsed ja usaldusväärsed mõõtmistulemused on esimene etapp kõrvakuulmise kaotamise karakteriseerimisel ja hindamisel. Õige kalibreerimine kindlustab, et mõõtmised on järjepidevad, hoolimata kliinikust või piirkonnast, kus seda läbi viiakse. Audiomeetrite kalibreerimiseks kasutatakse kõrvasimulaatorisüsteemi.