cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Microsoft SideWinder
Strategic Commander
SideWinder Strategic Commander on disainitud, mõeldes reaalajas strateegiamängude peale. Sel seadmel on kuus programmeeritavat käsunuppu, kaks suumimisnuppu, kolm shift nuppu, makronupp ja kolme asendiga lüliti. Seadmel on kolm pöörlemistelge; X, Y ja Z. Ühe seadistuse kohta on võimalik paika panna kuni 24 käsku.
Vihula pank
Pank ääristab Vihula klindilahte.
Microsoft SideWinder
Strategic Commander
Strategic Commander on väga ergonoomiline seade ja kujutab endas suurt hiirt, mis on mõeldud vasakule käele. Ülemine osa on ühendatud alusega. Ülemisel osal on programmeeritavad nupud sõrmeotste all. Kolm nuppu asuvad pöidla all.
Üks seadme omadus on see, et ülemine osa käitub kui kolme-teljeline liikumisandur. See tuli kasuks ka FPS mängudes ja muudes sarnastes mängudes, sest oli võimalik paremas käes asuva hiirega sihtida ja ringi vaadata ning samal ajal vasaku käega asukohta vahetada, vasaku käe sõrmede all asuvate nuppude abil relvi vahetada jms.
Seadmega tuli kaasa tarkvara, mis pakkus valiku kiirnuppe tolle aja populaarsete mängude jaoks. Nupud on programmeeritavad, seega seadet on võimalik kasutada erinevate mängude ja muude programmidega.
Linux kohtleb seda seadet kui juhtkangi, kõigi kolme telje ja 12+3 nupuga, ning on võimalik kasutada kui juhtkangi.
Game Voice
SideWinder Game Voice on varajane häälvestluse seade. See kujundati nagu hokilitter, nelja kanalinupuga, mis võimaldasid kasutajal rääkida kas individuaalse tiimikaaslasega, kogu tiimiga või kõigi mängijatega globaalselt. Seadmedraiver võimaldas kasutada seda seadet kui häälkäsuseadet, kasutades programmeeritavaid makrosid.
Microsoft lõpetas selle toote tootmise aastal 2003. Selleks ajaks oli tekkinud palju konkurente, kelle tooteid oli võimalik tasuta alla laadida ja kasutada, nagu näiteks Ventrilo ja TeamSpeak. Sarnased tarkvarad küsivad raha ainult serveri omanikult, kasutajad ei pea kasutamise eest maksma. Game Voice puhul pidi aga iga kasutaja omama Game Voice seadet, et kasutada vajalikku raudvara ja tarkvara. Seetõttu kaotas Game Voice oma turu, kuigi konkurendid ei paku häälkäskude võimalust.
Freestyle Pro
pisi|SideWinder Freestyle Pro mängupult 1998. aastal avalikustatud SideWinder Freestyle Pro oli väga uuenduslik mängupult, sest analoogrežiimil kontrollis suunda puldi asukoha muutmine. Mängud, millel polnud täpsus tähtis, tuli selline võimalus kasuks. Kui aga mäng vajas täpsust, oli väga raske mängupulti kasutada, sest liigutamine oli vaba ning raske oli leida nullpunkti ja aimata, kui palju täpselt on pulti liigutatud.
Vasaku pöidla kontrollida oli ka d-pad, mis oli kasutu, kui vaja oli kiirust ja täpsust, sest kangi oli vaja lükata väga palju, enne kui tegevus registreeritakse. Lisaks ei registreeritud suunda täpselt, mis võis osades mängudes suuremaks probleemiks olla. Keskel asuv lõpmatult keritav throttle ratas ei olnud hästi läbi mõeldud: see käitus kui lõputu hiire rullik ja samal ajal arvas draiver, et sel on absoluutväärtusega throttle, mistõttu järjest edasi kerides oli throttle positsioon kogu aeg kas 0 või 100 protsendi peal.
Nupu abil oli võimalik lülitada pulti analoogrežiimile (roheline LED) ja digitaalrežiimile (punane LED). Analoogrežiimil kontrollis x- ja y-telgi ja d-padi kasutati kui "hat" lülitit. Digitaalrežiimil kontrollis d-pad × ja y telgi nagu traditsioonilised digitaalsed mängupuldid, seetõttu polnud digitaalrežiimil "hat" lüliti funktsiooni.
Dual Strike
1999. aastal välja lastud SideWinder Dual Strike oli Microsofti teine mängupult, mis kuulus kummaliste mängupultide sekka, Freestyle Pro järel. Dual Strike proovis tuua kokku hiire ja mängupuldi omadused ühte seadmesse. See koosnes kahest osast ja neid osasid ühendab hing, mis võimaldab kahe osa omavahelist liigutamist. Dual Strike toetab ainult USB-ühendust.
SideWinderi mänguhiired ja -klaviatuurid
2007. aastal, pärast läbirääkimisi Razeriga Microsoft Habu ja Microsoft Reclusa hiire ja klaviatuuri müügi teemadel, taastas Microsoft SideWinderi kaubamärgi, tootes täitsa uue SideWinderi mänguhiire, disainitud puhtalt kõrgetasemelist arvutimängurlust silmas pidades. Uue hiire disain sisaldas mitmeid täiustatud lisasid, näiteks muudetavat kaalu, programmeeritavat makrorežiimi, lennult DPI vahetust ja sisseehitatud LCD-d, mida polnud varem hiire sees olnud.
Aastal 2008 avalikustas Microsoft klaviatuuri SideWinder X6 Keyboard, mis oli disainitud SideWinder Mouse'i hiirega koos kasutamiseks. Sel on 30 programmeeritavat makronuppu, helitugevusregulaator, meediakontroll, taustavalgustus ja eemaldatav numbriklaviatuur. Samal ajal avalikustati ka SideWinder X5 Mouse hiir, millel on väiksem hulk funktsioone kui ta eelkäijal, aga see võeti madala hinna tõttu hästi vastu. Hiire kuju on sama nagu algsel hiirel, aga puudus LCD, muudetava kaalu võimalus ja metallist külgmised nupud. X5-l on üleni must disain ning taga on punane LED, mis teeb hiire esialgsest hiirest atraktiivsemaks, seega sobib paremini X6 klaviatuuri kõrvale.
2009. aasta veebruaris avalikustas Microsoft järgmise SideWinderi hiire, mille nimeks on SideWinder X8 Mouse. Uus hiir võttis kasutusele BlueTrack jälgimistehnoloogia, mis on mõeldud paremaks kasutamiseks ebatavalistel pindadel, näiteks klaasil. Lisaks tehti uus hiir juhtmevabaks ja lisati magnetiga kinnituv laadimisjuhe, mis on keritud hokilitrisarnase vastuvõtja ümber, et oleks aku laadimise ajal võimalik hiirt kasutada. DPI tundlikkus suurendati 4000 peale.
2010. aasta märtsis avalikustas Microsoft SideWinderi teise klaviatuuri, mille nimeks sai SideWinder X4 Keyboard. Kasutusele võeti anti-ghosting tehnoloogia – see lubas kasutada kindlaid klahvikombinatsioone, mis paljudel teistel klaviatuuridel polnud võimalik halva tüüpilise disainivea tõttu. Eemaldatav numbriklaviatuur eemaldati.
2012. aasta septembrist lõpetas Microsoft USA-s mänguhiirte ja hiljem ka mängurite klaviatuuride pakkumise.
Lepo Mikko
Lepo Mikko (kodanikunimi Lepo Mikk; 7. detsember 1911 Aruküla, Tuhalaane vald – 6. detsember 1978 Tallinn) oli eesti maalikunstnik ja pedagoog.
Elulugu
Ta lõpetas aastal 1927 Tuhalaane algkooli. Saanud innustust naabertalust pärit maalikunstnikult Juhan Muksilt, otsustas poiss pühenduda kunstiõpingutele. Aastatel 1927–1930 õppis ta Tallinnas Riigi Kunsttööstuskoolis dekoratsioonimaali erialal (juhendajateks kunstnikud August Jansen ja Roman Nyman). Aastatel 1930–1932 õppis ta Tartus Kõrgemas Kunstikoolis Pallas maalimist. Seal olid tema õpetajateks Voldemar Mellik ja Villem Ormisson. 1931–1935 katkesid õpingud rahapuudusel ning tulevane kunstnik töötas maalri, maamõõtja, põllutöölise ja lõpuks fotograafina. 1936–1939 jätkusid õpingud Nikolai Triigi ateljees ning õpingute lõpupoolel oli ta koos Elmar Kitse ja Richard Sagritsaga õpetaja juures üüriliseks.
Õppereis Pariisi, mida peeti Pallase lõpetajate debüüdi vältimatuks tingimuseks, jäi ära sõja puhkemise tõttu. Aastatel 1940–1941 tegutses ta asjaajajana Eesti Kunstnike Kooperatiivis ja seejärel õppejõuna Konrad Mäe nimelises Riigi Kõrgemas Kunstikoolis, mis asutati Pallase likvideerimise järel.
Lepo Mikko on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Looming
Lepo Mikko osales esimest korda Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse näitusel aastal 1937.
1940. aastate alguses viljeles noor Lepo Mikko natüürmorti, väikeseformaadilisi aktimaale ja maastikke. Hruštšovi sula ajal kujunes välja talle iseloomulik geometriseeriv pilditõlgendus, murtud toonide kooslusi eelistav koloriit ning kindel seos tollase ajastu sotsmodernistliku arhitektuuri, tarbekunstiesemete lakoonilise dekoori ja tehnilise progressi mõjul muutuva maamiljööga. Maaliklassikaks on saanud tema 1950. aastate lõpu ulatuslik muusikariistade seeria, hulk kauneid natüürmorte pillide, kannude, linikute ja raamatutega.
Juba 1950. aastate alguses hakkas kunstnikku huvitama monumentaalmaal. Arvukatest kavanditest teostus Eesti NSV Teaduste Akadeemia Raamatukogu keraamiline seinapannoo. Lepo Mikko kavand osutus 1961. aastal korraldatud konkursil parimaks ning kaheaastase töö tulemusena valmis pannoo kartoonjoonistus (3 x 4,5 m), mis kunstniku soovil teostati seejärel keraamilises materjalis. Pannoo kujutab suurte sümboolsete figuuride abil perekonda, haridust ja teadust. Kompositsiooni keskel hoiab poiss raamatut. Keraamilises materjalis teostasid pannoo keraamikud I. Uustalu ja Mall Valk-Sooster.
1960. aastaga algab Mikkole erakordselt intensiivne tööperiood. Stiililiselt on see kirju. 1960. aastate keskpaigast alates eelistas kunstnik väljendada ennast mitmeosalistes figuratiivsetes kompositsioonides. Ta viljeles kõiki maaližanre, enim figuurikompositsiooni ja natüürmorti. 1960. aastate teisel poolel sai ta mitmeid tellimusi, mille temaatika oli seotud tollase kosmosevallutamisega. Tema hilisloomingu kuulsaimad teosed on "Kollane madonna" ja "Natüürmort granaatõuntega".
1962. aastal toimus tema esimene isikunäitus Tartu Kunstimuuseumis, 1962. ja 1963. aastal näitused Kaunases ja Vilniuses. 1965. aastal toimus isikunäitus Eesti Kunstimuuseumis.
Bad Essen
Bad Essen on väike vald ja kuurort Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 103,31 km². 31. detsembril 2017 elas seal 15 449 inimest.
Bad Essen on Põhja-Saksa tasandikul, madala mäestiku üleminekul tasandikuks. Wieheni mäed katavad umbes lõunapoolse kolmandiku paigast ja ulatuvad kuni 211 m üle merepinna. Wieheni kõrgeim punkt mustal äärel Lintorfis. Paiga põhjaosa on tasane, keskmise kõrgusega 50 m üle merepinna. Hunte voolab läbi Bad Esseni idaosa põhjasuunas ja ristub Kesk-Saksa kanaliga Wittlages.
Melrose (Minnesota)
2010. aasta seisuga elas seal 3598 inimest.
Osseedikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Osseedikeelne Vikipeedia (osseedi keeles Ирон Википеди) on Vikipeedia osseedikeelne versioon.
Osseedikeelne Vikipeedia sai alguse 28. veebruaril 2005.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
22% osseedikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud. pisi|250px|left|Osseedi vikipedistide kokkusaamine 26. novembril 2019 [[Vladikavkazis]]
I Am the True Vine
"I Am the True Vine" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1996. aastal loodud teos segakoorile. Pärt kirjutas muusikateose Suurbritannia Norwichi katedraali 900. aastapäevaks. Muusikateose pikkus on 6-8 minutit. Teose kandis esimest korda ette Norwichi katedraali koor (dirigent David Dannett) 22. juunil 1996 Suurbritannias Norwichi katedraalis.
Kanjontänav
pisi|[[Manhattanil asuv sirge tee West 42nd Street]] Kanjontänav (inglise keeles street canyon või urban canyon) on tee, mis külgneb mõlemalt poolt kõrgete hoonetega, mis loob kanjoniga sarnase linnakeskkonna. Klassikalisi näiteid inimese ehitatud kanjonitest saab vaadelda siis, kui tänavad eraldavad tiheda hoonestusega kvartaleid, eriti pilvelõhkujate näol.
Kärdla Nukuteater
Kärdla Nukuteater on aastast 1991 Kärdlas tegutsev harrastus-nukuteater. Aastast 1998 tegutseb teater mittetulundusühinguna Kärdla Nukuteater.
Teatrile asutaja ja ühtlasi juht on Lea Sibul-Poola.
Teater viljeleb eriti sirmiteatrilavastusi, samuti uuenduslikke nukulavastusi. Lavastused on suunatud peamiselt lasteaedade ja koolide lastele.
Nukuteater korraldab aastast 1999 iga-aastast nukuteatri festivali "Suur Sirmik".
Cantique des degrés
"Cantique des degrés" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1999. aastal loodud teos segakoorile ja orkestrile. Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandsid esimest korda ette Monte Carlo Ooperi koor ja Monte Carlo Filharmoonia orkester (dirigent Tõnu Kaljuste) 19. novembril 1999 Itaalias Monte Carlo katedraalis.
Soolikaoja
Soolikaoja (ka Linnaoja) on Rakvere linna läbiv oja.
Rahvasuus on veekogu nimetatud ka Solgiojaks. 28. aprillil 1939 nimetati Soolikaoja Linnaojaks ("anda linna läbistavale nimeta ojale nimeks – Linnaoja").
Toivo Kitvel
Toivo Kitvel (sündinud 19. augustil 1938 ) on eesti tööstuspsühholoog, lennundusajaloolane ja aimekirjanik.
Ta on olnud Tallinna Tehnikaülikoolis psühholoogiaõppejõud.
Ta on osalenud Eesti veteranide võistlustel kergejõustikus.
Looming
Ta on kirjutanud raamatuid ja artikleid psühholoogiast, Eesti lennunduse ajaloost ning Ivan Narodny (1869–1953) biograafia.
2001. aastal ilmunud teoses "Aeg. Mehed. Lennukid" väitsid Johannes Tilk, Toivo Kitvel ja Frits Gerdessen, et eesti päritolu Alexander Liwentaal oli üks esimesi inimesi maailmas, kes tegi eduka lennu omakonstrueeritud lennukil 1898. aastal Inglismaal enne vendi Wrighte 1903.
Isiklikku
Tema lell oli Lennukooli ülem kolonelleitnant Hans Kitvel.
Leopold von Plessen (minister)
pisi|upright|Leopold von Plessen pisi|upright|Perekonnavapp pisi|upright|Leopold von Plesseni vabahärrapitsat Leopold von Plessen (21. jaanuar 1769 Röderaue – 25. aprill 1837 Schwerin), täisnimega Leopold Engelke Hartwig von Plessen, ka Engelke Leopold Hartwig von Plessen, Leopold Hartwig von Plessen, oli saksa poliitik ja kammerhärra, aastatel 1836–1837 Mecklenburg-Schwerini suurhertsogiriigi peaminister (Erster Minister, Friedrich Franz I valitsusajal).
Missa brevis
"Missa brevis" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2009. ja 2010. aastal loodud teos. Muusikateose pikkus on 9 minutit. Teose kandis esimest korda ette Tšellooktett Amsterdam 29. augustil 2010 Rakvere kirikus.
Nathan Burns
Nathan Joel Burns (sündinud 7. mail 1988 Orange'is) on Austraalia jalgpallur, ründaja. Ta mängis viimati Jaapani kõrgliiga J1 League klubis FC Tokyo.
Aastatel 2014–2015 mängis Burns Austraalia kõrgliigasse A-League kuuluvas Uus-Meremaa klubis Wellington Phoenix. 2015. aastal valiti ta Wellington Phoenixi aasta jalgpalluriks. Hooajal 2014/2015 kuulus ta Austraalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu ning valiti samal hooajal Austraalia kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.
Koondisekarjäär
Ta kuulus Austraalia noortekoondisse 2005. aasta noorte maailmameistrivõistlustel.
Debüüdi Austraalia rahvuskoondises tegi Burns 30. juunil 2007 sõprusmängus Singapuri vastu.
Esimese värava lõi ta rahvuskoondises 3. septembril 2015 MM-i valikmängus Bangladeshi vastu.
2015. aastal tuli ta Austraalia koondisega Aasia meistriks.
Ortodont
Ortodont on ortodontilise ravi läbiviija.
Eestis on Terviseameti registrisse 2013. aasta märtsi seisuga kantud 61 ortodonti.
Crowded House
pisi|Crowded House esinemas augustis 2007 Crowded House on rokkansambel, mis loodi 1985. aastal Austraalias Melbourne'is. Selle asutajaliikmeteks olid uusmeremaalane Neil Finn (vokalist, kitarrist, peamine laulukirjutaja) ning austraallased Paul Hester (trummid) ja Nick Seymour (bass). Hilisemate bändiliikmete hulka kuulusid Neil Finni vend Tim Finn ning ameeriklased Mark Hart ja Matt Sherrod. Praegusesse koosseisu kuuluvad Finni pojad Elroy ja Liam ning USA klahvpillimängija Mitchell Froom. Neil Finn ja Nick Seymour on olnud grupi ainsad püsivad liikmed alates selle moodustamisest.
Algselt aastatel 1985–1996 tegutsenud Crowded House saavutas Uus-Meremaal ja Austraalias püsivat kaubanduslikku ja kriitikat ning rahvusvahelist edetabeliedu kahes etapis, alustades omanimelise debüütalbumiga, mis jõudis 12. kohale. USA albumite edetabelis 1987. aastal tõi esikümnesse hitid "Don't Dream It's Over" ja "Something So Strong".
Evangeelne luterlik kirik Eestis
Evangeelne luterlik kirik Eestis on artikkel evangeelse luterliku kiriku ajaloost praeguse Eesti alal. Tänapäeval Eestis tegutsevast kirikust vaata artiklist Eesti Evangeelne Luterlik Kirik.
Usupuhastuse ehk reformatsiooni tulemusena moodustunud usutunnistused jaotasid läänekristliku Euroopa neljaks suuremaks osaks: rooma-katoliiklikuks, luterlikuks, kalvinistlikuks ja anglikaani kirikuruumiks. Luterlik kirik kujunes Eesti suurimaks konfessiooniks pärast reformatsiooni jõudmist maale 16. sajandi 20. aastatel ja luterlikud kogudused tekkisid Eestis reformatsiooni käigus Eesti katoliiklikest kogudustest aastatel 1523–1532. Luterlik ruum hõlmas varauusajal osa Saksa aladest, samuti Taani, Norra, Rootsi, Soome ja Kuramaa, lõplikult ka alates Rootsi võimu kehtestamisest ka Eesti- ja Liivimaa.
Reformatsiooni käigus tekkinud eestikeelse usuõpetuse vajadustest lähtudes koostati esimesed eestikeelsed luterlikud katekismused: Tallinna Niguliste kiriku õpetaja Simon Wanradti ja Tallinna Püha Vaimu kiriku õpetaja Johann Koelli tõlgitud eestikeelne Wanradti ja Koelli katekismus 1535. aastal ja Tartu Jaani koguduse kaplani Franz Witte tõlgitud Lutheri katekismus, mis trükiti Lübeckis kas 1553. või 1554. aastal. pisi|[[Rootsi suurvõimu ajastu|Rootsi impeeriumi Läänemere-äärsed dominioonid 17. sajandil]]
Rootsi territoriaalkirik
Rooma-katoliku kiriku ülemvõim Eestimaal lõppes Rootsi ülemvõimuga 1561. aastal Tallinna katoliikliku piiskopkonna likvideerimisega. Luterluse ainumonopol oli Rootsis kinnitatud Uppsalas aga juba 16. veebruaril 1593. aastal ja seda positsiooni tugevdati 1595. aastal 21. oktoobri otsustega, milles keelati igasugune luterlusest kõrvalekaldumine.
Maapiirkondades olid kihelkonnakirikute tasemel ametiisikuks, kes täitis majanduslikke ja politseilisi ülesandeid kirikueestseisja, kelleks enamasti olid kohalikud mõisnikud. Kirikueestseisja ametikohad kaotati Eestis 1919. aastal. Kirikueestseisjad nimetas igas Eesti kihelkonnas ametisse kohalike mõisnike hulgast ülemkirikueestseisja. Ülemkirikueestseisja-ametisse kuulusid Eestimaa maanõunik ilmaliku eesistujana, maakohtu liige ilmaliku kaasistujana ja praost vaimuliku kaasistujana. Ülemkirikueestseisja-ameti ülesandeks oli: kirikueestseisjate juhendamine, nende tegevuse kontrollimine, ametisse seadmine ja vallandamine; kirikuhoonete, teede ja sildade korrashoiu organiseerimine; kirikumaade omandiõiguslike probleemide lahendamine; koguduste majandusliku olukorra, kirikuõpetajate sissetulekute ja vaimulike leskede ning orbude eest hoolitsemine ja vaeste hoolekande organiseerimine; ebausukommetega võitlemine; järelevalve talurahvakoolide üle.
1627. aastal nimetas Rootsi kuningas Gustav II Adolfi poolt Eestimaale kohalikku kirikuelu reformima saadetud Västeråsi piiskop Johannes Rudbeckius, Eestimaal ametisse Eestimaa Provintsiaalkonsistooriumile allunud maapiirkondade praostid:
Poola-Rootsi sõdade (1600–1611, 1626–1629, Altmargi vaherahu) tulemusel läksid ka Lõuna-Eesti ja Põhja-Läti Rootsi võimu alla. Juba 23. augustil 1622 andis Gustav II Adolf välja määruse, mille alusel sai Liivimaal superintendendiks ja inspektoriks kirikute ja pastorite üle dr Hermann Samson.
1629. aastal asutati Põhja-Eestis Eesti Evangeeliumi Luteriusu Konsistoorium. 1638. aastal nimetati Eestimaa piiskopiks Joachim Jhering
Lõuna-Eestis ja Liivimaal asutati 1633. aastal Liivimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistoorium, mille ülesanneteks olid Rootsi kuningriigi dominioonide hulka kuulunud Eesti- ja Liivimaa kiriku- ja usuelu korraldamine, kirikute ehitamise ja nende regulaarsete sissetulekute tagamine, vaimulike ja kooliõpetajate ametiülesannete täitmise ja elukommete järele valvamine, abielurikkumiste, koguduste ja vaimulike omavaheliste lahkhelide ja tüliküsimuste lahendamine. Konsistooriumi presidendiks määrati superintendent.
1636. aastal loodi Liivimaal superintendent Hermann Samsoni eestvõttel samuti kuus praostkonda: Eesti aladel Narva praostkond, Pärnu praostkond ja Tartu praostkond ning kolm praostkonda Põhja-Läti aladel: Riia, Koknese ja Cēsise. Pärast Rootsi võitu Poola üle Rootsi-Poola sõjas ei olnud luteri kiriku vaenlaseks enam katoliku kirik ja selle struktuurid, kuid ometi jätkas kirik kogu Rootsi aja võitlust nn katoliikliku ebausuga. Selle nn teise reformatsiooni ajal võideldi maarahva rahvausundiliste elementidega (17. sajandil toimus Eesti- ja Liivimaal ligikaudu 170 nõiaprotsessi, mille käigus hukati vähemalt 44 inimest) ning libahundiprotsesse: 1615. aastal Tallinna protsess; 1617 – Kiviloo protsess; 1618, teine Tallinna protsess; 1623, Keila Merimõisa protsess; 1628, Undla protsess; 1636, Kurna protsess; 1640, Pada protsess; 1650, Pühalepa protsess; 1651, Idavere protsess; 1691/1692 – Roosna-Alliku protsess ja 1695 – Nabala protsess,.
1641. aastal loodi ka seni Rootsi Ingeris Narva praostkond ning määrati ametisse ka Narva ja Ingeri superintendent.
Rootsi võimu ajal oli luterlus riigikiriku staatuses ja Rootsi kuninga Karl XI poolt 30. novembril 1692. aastal Eestimaa piiskopkonna jaoks välja antud Rootsi 1686. aasta kirikuseaduse täienduse tagajärjel muutus Eestimaa territoriaalkirik Rootsi territoriaalkiriku üheks piiskopkonnaks ja sellega liideti ka Tallinna territoriaalkirik. Rootsi Örebro eeskirjadega keelati kirikuteenistusse võtta neid vaimulikke, kes ei olnud õppinud Uppsala ülikoolis. Et kindlustada Rootsi poliitilist ja eriti selle riigiluterlikku kohalolu Liivimaal ning piirata Rootsi riigialamate välismaiseid ülikooliõpinguid, asutati 1632. aastal ülikool ka Tartus, millele anti kõik Uppsala ülikooli privileegid.
1650. aastal jagati Harjumaa kaheks praostkonnaks:
1686. aasta kirikuseadus kinnitas piiskopi/ülemsuperintendendi õigust praoste ametisse nimetada, kuid kohalikud kirikuõpetajad võisid esitada endale enam meeldivaid kandidaate. Praostid pidid igal aastal külastama praostkonna kogudusi, kogunema kahel korral aastas korraldatavale piiskoplikule sinodile, et arutada kirikuprobleeme, eksamineerida õpetajakandidaate ja ordineerida neid ametisse.
Rootsi kuninga Karl XI 1686. aasta korraldusega algas köstrikoolide ulatuslikum asutamine, korralduse kohaselt tuli igasse Eestimaa ja Liivimaa kihelkonda asutada kool. 1688. aastal oli Eesti- ja Liivimaa 41 kihelkonnas kokku 49 talurahvakooli (köstrikoolid, külakoolid, mõisakoolid) ligikaudu 1100–1200 õpilasega. 1694. aastal tegutses Mandri-Eesti 45 kihelkonnas 59 kooli. Koolivõrk oli tihedam Lõuna-Eestis, eriti Tartumaal. Köstrikoolides õpetati lugemist, katekismust ja kirikulaulu.Rootsi aja lõpul asutatud köstrikoolide tegevus katkes Suure näljahäda (1695–1697) ajal ning sellele järgnenud Põhjasõja aastatel. Köstrikoolide taastamine ja uute loomine kihelkonnakeskustesse algas 1720.–1730. aastatel. 18. sajandi keskpaigas tegutsesid köstrikoolid enamikus Liivimaa ja paljudes Eestimaa kihelkondades. Köstrikoolide peamiseks ülesandeks oli endiselt talurahva lastele lugemise õpetamine.
Venemaa keisririigis
Põhjasõja tulemusena liideti Eesti- ja Liivimaa Venemaa koosseisu ja sellest alates nimetas Eestimaal praostid ametisse Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku Konsistoorium, samuti pandi Saaremaal ametisse 1731. aastal Saaremaa superintendent, kes allus praosti õigustes Eestimaa piiskopile.
1772. aastal moodustati Virumaa idaosast Alutaguse praostkond, kuhu kuulusid Jõhvi, Lüganuse, Viru-Nigula ja Vaivara kihelkond.
18. sajandi viimasel veerandil, pärast asehalduskorra kehtestamist (1784–1796) moodustati eraldi praostkonnad Eesti- (Põhja-Eestis igas kreisis (5)) ja Liivimaa kubermangus:
Põhja-Liivimaal nimetati Pärnu 2. praostkond ümber Viljandi praostkonnaks ja Tartu 2. praostkond Võru praostkonnaks.
1797. aastal taastati asehalduskorra-eelse halduskord ja ka endine praostkondade süsteem.
1804. aastal jagati Põhja-Liivimaal asuvate praostkondade piirid ümber, sh taastati Viljandi ja Võru praostkond.
Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kirik
1832. aasta 28. detsembril võeti Venemaa keisri Uus evangeelse luteri kiriku seadus, millega kõik varasemad luterlikku kirikukorraldust reguleerinud seadused ja korraldused kuulutati kehtetuks ja millega Peterburis asutati Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peakonsistoorium, millele allutati kõik Läänemere kubermangude, Soome ja Venemaa luterlikud konsistooriumid ja kogudused. Eesti-ala on jaotatud nelja evangeelse konsistooriumi vahel: Eesti-, Liivi- ja Saaremaa ning Tallinna linn. Konsistooriumi juhtis ilmalik eesistuja, kelle määras keiser. Konsistooriumi abipresidendiks määrati kubermangu kõrgeim vaimulik kindralsuperintendent. Ka uue seaduse järgi säilis patronaadiõigus kirikuõpetaja valimistel. Kiriku majanduselu korraldas uue seaduse kohaselt ülemkirikueestseisus. Seda institutsiooni juhtis ülemkirikueestseisja-amet. Neid oli Eestimaa kubermangus 4 ja Liivimaa kubermangu Eesti-alal ja Saaremaal 3. Vene aja lõpul oli Eestis 78 patronaadikogudust ja 36 kogudust, kus kirikuõpetaja valis kirikukonvent.Koos kirikuseadusega võeti kasutusele kõikidele kohustuslik jumalateenistuse ja kiriklike talitluste käsiraamat – agenda. Kõik varasemad luterlikku kirikukorraldust reguleerinud seadused ja korraldused kuulutati kehtetuks. Luterlik kirik riigikiriku staatust ei saanud, jäädes vaid sallitavaks kirikuks vene õigeusu kiriku kõrval. Seaduse põhjal loodi koguduste juurde haldusorganina kirikukonvendid, mille pädevusse kuulusid kiriku majandusasjad. Konvendi moodustasid kinnisvara omavad koguduseliikmed, sellel osales ka pastor (hääleõiguseta) ja vajadusel kirikuvöörmündrid.
Konsistooriumiringkondade eesotsas olid (provintsiaal)konsistooriumid, mis koosnesid ilmalikust presidendist, vaimulikust asepresidendist, neile lisaks oli kaks vaimulikku ja kaks ilmalikku kaasistujat. Konsistooriumi-ametid olid eluaegsed. Konsistoorium oli ringkonna kõrgeim vaimulik organ, kes korraldas vaimulikkonna üle kontrolli (visitatsioonide näol ilmselt), kinnitas ametisse pastoreid ja praoste, mõistis nende üle kohut, teostas järelevalvet usuõpetuse üle koolides, mõistis kohut pere-, abielu ja muude asjade üle. , Tallinna, Saaremaa, Liivimaa konsistooriumipiirkond Kreisi tasandil olid praostkonna kirikukoguduste juhiks praostid, kohalikul tasandil kirikukoguduste juhiks ilmalik kiriku eestseisja ja vaimulik pastor ning majandusküsimustega kohalikult ei tegeldud. Pastoriks võiks olla Venemaa keisririigi ülikooli usuteaduskonna diplomiga isik ja õppida võis vaid kahes kohas: Tartus ja Turus ning mitte Saksamaal.
Kirikuorganisatsiooni finantseerisid kogudused ja talupoegadel olid teatud kohustused ka kiriku vastu. Nt. Rakvere kihelkonna ülem-kirikueestseisja teateil olid selle kihelkonna talupoegadel kiriku vastu järgmised kohustused. Igal aastal tuli talupoegadel anda pastoritele ühelt adramaalt 1 vakk rukist, 1 vakk otri, 1 vakk kaeru, 6 leisikat heinu; igalt talult aga, hoolimata suurusest, 1 kana, 1 nael linu, 1 süld puid. Teopäevadena tuli teha pastorile ühelt adramaalt 1 ½ rakme- ja 2 jalapäeva aastas. Rehepeksuks nõuti adramaalt 1 päev aastas. Köstrile pidid talupojad maksma igalt adramaalt 2 külimittu rukist ja 2 külimittu otra, kellalööjale 6 toopi rukist ja 6 toopi otra. Peale selle maksis talupoeg kirikuõpetajale ristimise eest 10 kopikat, laulatamise eest 30, armulauale kirjutamise eest 1 kopika, peremehe või perenaise matmise eest 80 kopikat, sulase, sulase naise, tüdruku, vabadiku või tema naise matmise eest 40 kopikat, alla ühe aasta vanuse lapse matmise eest 10 kopikat, 1—5-aastase lapse matmise eest 15 kopikat, üle 5 aasta vanuse lapse matmise eest 20 kopikat, leeritamise eest 1 süld puid.
Lisaks mõisa ja riigikohustustele lasus talupojal veel rida koormisi kihelkonna kiriku heaks, kirikuõpetajale kui köstrile tuli viia andamit loonuses: kanu, mune, linu, puid jne. Iga kirikliku toimingu – laulatuse, ristsete, matuse jne – puhul tuli maksta veel eritasu. Kirikuhärrale ehk õpetajale tegid kõiksugu talutöid leerilapsed. Leer kestis kuus nädalat, sellest ajast tuli kolm nädalat käia kevadel ja 3 sügisel. Leeriajast puududa ei tohtinud, ka mitte haigestumise põhjusel, sest puuduvate päevade arv tuli järgi teha, kuna võis ka nii juhtuda, et õpetajahärra üldsegi leeri lõpetada ei lasknud ja siis tuli uuesti otsast alata. Leerilaste töö oli igasugune: peksti rehte, puhastati ja kraavitati heinamaid, lahutati sõnnikut, lõigati rukist, riisuti kirikaialt lehti, tehti aedu, veeti puid ja raiuti hagu nagu kunagi mõisatöölised. Tüdrukud karjatasid loomi, õmblesid ja ketrasid: ketrust tehti kas üleval kirikuhärra ruumes või seal, kus korteris oldi. Kogu leeriaeg tehti üks päev tööd, teine päev oldi leeris ja ikka nii, et üks osa leerilastest oli tööl, teine osa leeris. Korteris olid leerilapsed kirikule lähemal asuvais külades.
19. sajandi alguses oli toimunud eestlaste massilisem usuvahetusliikumine, mille käigus oli 1840. aastate lõpuks Venemaa õigeusu kirikuga liitunud ligikaudu 65 680 eestlast.
Kuni 19. sajandini olid nii linna- kui ka maakoguduste luteri vaimulikud ja kirikuarvestus valdavalt saksakeelsed, Eesti teoloogid hakkasid teenistusi pidama maakoguduste kantslites ja jutluseraamatutes alles 19. sajandi lõpul. 1910. aasta alguseks oli Eesti- ja Liivimaal ametis vähemalt 83 eesti rahvusest preestrit, kuid eestlastest pastoreid vaid 46. Kuni 20. sajandi alguseni oli luterlus meie maal kolonialistliku loomuga, sest sarnaselt misjonimaadega puudus siin eestlaste omakeelne vaimulikkond.
Enne Eesti kiriku iseseisvumist olid praeguse Eesti territooriumil järgmised praostkonnad:
Esimese maailmasõja ajal toimus Vene riigivõimu ja Vene õigeusu riigikiriku luterluse-vastane kampaania. Luteri vaimulikke paljastati ja kahtlustati sidemetes Saksamaaga, Saksa lennukitele, laevadele ja tsepeliinidele tulega märkuandmises, lehmade lennukitega Saksamaale saatmises, kirikuisse raadiosaatjate peitmises, Saksa sõjavangide toetamises, vaenlase heaks propaganda tegemises. Andrei Rennikovi propagandaartiklite seeria "Imede maa" avaldati ajalehes "Novoje Vremja", hiljem ka raamatuna vene, eesti ja läti keeles. "Rennikovi artiklid on kirjutatud propaganda parimaid traditsioone järgides. Ta kord süüdistab, kord vihjab, kord lihtsalt kirjeldab, aga see kõik on esitatud stiilis, mis ei võimalda mõelda teisiti, kui et baltisakslased on ebalojaalsed, lausa reeturlikud ja muidugi omakasupüüdlikud. Mida hullemaks läksid kaotused rindel, seda hullemaks muutusid ka vaimulikevastased süüdistused ja süüdimõistmised. Võimud ja ajakirjandus otsisid kõikvõimalikke vihjeid näiteks salaorganisatsioonidesse, välismaistesse ja kohalikesse võrgustikesse kuulumise kohta või ükskõik millist muud "välismaa jälge". Tihti piisas perekondlikest sidemetest, laste või muude pereliikmete viibimisest Saksamaal, aga ka seal õppimisest või lühiajalisest töötamisest. Kampaania tulemusel vähenes Eesti vaimulike koguarv umbes neljandiku, lätis umbes kolmandiku võrra. 1916. aastal muudeti Tartu ülikooli viimane saksakeelne teaduskond, usuteaduskond, venekeelseks, mille tagajärjel õppetöö seal sisuliselt lakkas.
Vene võimu poolt represseeritud Eestimaa ja Liivimaa vaimulikke:
Vaba rahvakirik
1917. aastal toimunud luterliku kiriku I kirikukongress määratles luterliku kiriku "vaba rahvakirikuna".
1935. aastal olid Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kirikus (E.E.L.K.) järgmised praostkonnad: Tallinna, Rootsi, Saksa, Ida-Harju, Järva, Lääne-Harju, Viru, Narva-Alutaguse, Tartu, Valga, Viljandi, Võru, Lääne, Pärnu, Saaremaa, Saarte-Lääne, lisaks kaks eraldiseisvat kogudust: Toomkogudus ja Tartu Ülikooli kogudus.
1940. aastal Eesti okupeerimisel Nõukogude vägede poolt võttis kiriku juhtimise enesele Johan Kõpp, kes valiti piiskopiks H. B. Rahamäe asemele. Eesti annekteerimisel NSV Liidu koosseisu hakkas ka Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku suhtes kehtima Nõukogude Liidu seadusandlus ja ametlik ideoloogia – võitlev ateism. Kiriku vara natsionaliseeriti, liikmemaksu kogumine keelustati. Kiriku ainsaks majanduslikuks sissetulekuallikaks jäi vabatahtlik annetus. Koolides lõpetati usuõpetuse tunnid, samuti peatati usuteaduskonna töö Tartu Ülikoolis. Usulise kirjanduse väljaandmine keelustati, vaimulikud raamatukogud määrati hävitamisele. Samuti keelati laste- ja noortetöö ning katkestati sise- ja välismisjon – sh suhted väliskirikutega. Mitmed õpetajad jt kirikutegelased arreteeriti või mobiliseeriti Punaarmeesse.
1944. aasta sügisel, mil Nõukogude väed okupeerisid taas Eesti, lõhenes luterlik kirik olude sunnil kaheks: kodu- ja pagulaskirikuks. Eestist lahkunud piiskop Johan Kõpp sai kaasa kõik volitused E.E.L.K. järjepidevuse jätkamiseks võõrsil. Ühes temaga lahkus kodumaalt 70 vaimulikku. , Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kirik
Kirikuteenistuse mõisted
Eestimaal ja Liivimaal kiriku ja kirikukogukonna juures tegutsenud köstrid (kirikuõpetaja abiline, kes pidi talupoegadele katekismust ja kirikulaulu õpetama), organistid, kellamehed jt kirikuteenrid ei kuulunud vaimulikkonna hulka.
Wulfardi-tagune torn
Wulfardi-tagune torn kuulub Tallinna keskaegsete kaitserajatiste hulka. Torn ehitati arvatavasti 1370-1390.
Jesús María
Jesús María on linn Argentinas Córdoba provintsis.
Linn asub Córdobast 50 km põhja pool. Linn kujunes 1576. sajandil samasse rajatud ja alates 1618. aastast jesuiitidele kuuluva mõisa (hispaania keeles estancia) juurde.
Nate Ruess
pisi|Nate Ruess Nathaniel Joseph Ruess (sündinud 26. veebruaril 1982 Iowa Citys) on USA laulja, ansambli fun. asutaja ja solist.
Juunis 2015 ilmus tema sooloalbum "Grand Romantic".
Tervis (koor)
pisi|Segakoor Tervis esinemas Võru Kandles 2022. aasta märtsis
ExpressCard
ExpressCard on riistvaraliides, mis võimaldab ühendada perifeeriaseadmeid arvutiga, üldjuhul sülearvutitega. ExpressCardi (nagu ka selle esivanema PC-kaardi) standardi töötas välja grupp firmasid koondnimega PCMCIA (Personal Computer Memory Card International Association). Tegemist on PCMCIA kaardi asendustehnoloogiaga, mis nõuab töötamiseks vähem võimsust ning eraldab ka vähem soojust, olles seejuures tunduvalt kiirem. ExpressCard loodi 2003. aastal. Nagu ka PC-kaart, on ExpressCard käigultvahetatav ning selle paigaldamisel ja eemaldamisel pole vaja arvutit taaskäivitada.
Goldfield
Goldfield on asula Ameerika Ühendriikides Nevada osariigis, Esmeralda maakonna halduskeskus. Linn asub 240 miili (390 kilomeetri) Carson Cityst kagus. thumb|left|Esmeralda maakonna kohtumaja Goldfieldis
Viljandi ajalugu
Esiaeg
Viljandi muinaslinnus võeti kasutusele viikingiajal. 13. sajandi algul kuulus Viljandi Sakala muinasmaakonda ning on oletatud, et see võis olla muinasmaakonna keskus. Muinasaegne asustus paiknes linnusest lõuna pool. Asustusjälgi on leitud lossipargis asuvailt Kivi-, Musu- ja Suusahüppemäelt ning ka Huntaugumäe nõlvalt Männimäe elurajooni ligidal.
Tervis (koor)
Tervis on Võru maakonnas Võrus tegutsev segakoor.
ExpressCard
ExpressCard koosneb elektroonilisest trükkplaadist, mis sisestatakse arvuti küljes olevasse ExpressCardi pessa, pakkudes arvutisüsteemile lisafunktsioone, et luua andmevahetus perifeeriaseadmete ja arvuti sisemise riistvara vahel.
Tervis (koor)
Koor asutati 1947. aastal.
Viljandi ajalugu
Esiaeg
Aastal 1211 piirasid liivlased, latgalid ja Saksa orduväed linnust esimest korda. Tolleaegne linnus olevat Läti Henriku kroonika järgi olnud oma aja kohta küllaltki tugev ja 1211. aastal seda päris vallutada ei suudetudki. Pärast nädala kestnud piiramist jõuti kokkuleppele ja linnusesse lasti preestrid, kes viisid läbi ristimise. See sündmus on ühtlasi Viljandi esmamainimine kirjalikes allikais.
ExpressCard
ExpressCardiga on võimalik ühendada mitmesuguseid seadmeid, kuna see toetab nii multimeediat, põhivõrgundust ja juhtmevaba kommunikatsiooni kui ka lisamälu paigaldamise võimalust ja turbefunktsioone.
Viljandi ajalugu
Esiaeg
Sakslased lasti alaliselt Viljandi kindlusse alles pärast madisepäeva lahingu kaotust 1217. aastal. Kuni 1223. aastani mehitati Viljandi linnust sakslastega koos. Sama aasta 29. jaanuaril toimus Saaremaalt alguse saanud ülestõus, mille tulemusena vangistati sakslased pühapäevase missa ajal. Sakslased vallutasid linnuse tagasi sama aasta augustis pärast kahenädalast piiramist.
ExpressCard
Standardid
ExpressCardi standard on PC-kaardi tehnoloogia järgmine põlvkond, hõlmates rohkem kui 95% sülearvuteid, ning lisades uusi riistvaralisi võimalusi. ExpressCardi standardi lõid PCMCIA ühingu liikmesfirmad Dell, Hewlett Packard, IBM, Intel, Lexar Media, Microsoft, SCM Microsystems ja Texas Instruments. Standard toetab Windowsi, Maci ja Linuxi operatsioonisüsteeme.
Viljandi ajalugu
Viljandi ordulinnus
Viljandi ordulinnus koosnes pealinnusest, milleks oli 13. ja 14. sajandi vahetusel rajatud konvendihoone, ning kolmest eeslinnusest. Tänapäeval nimetatakse pealinnust koos seda ümbritseva esimese eeslinnusega Kaevumäeks, teist eeslinnust Teiseks Kirsimäeks ning kolmandat eeslinnust Esimeseks Kirsimäeks. Sisuliselt oli keskaegne Viljandi linn neljas eeslinnus.
One Penn Plaza
pisi|One Penn Plaza One Penn Plaza on 229 meetri kõrgune ja 57-korruseline kõrghoone, mis valmis 1972. aastal USA-s New Yorgis Midtown Manhattanil ning joondub Pennsylvania Stationi ja Madison Square Gardeni järgi. Pilvelõhkuja on Pennsylvania Plaza ärikvartali kõrgeim ehitis.
Kontorihoone aadress on 1 Pennsylvania Plaza ning see asub 33rd Streeti ja 34th Streeti tänava vahel.
ExpressCard
Tootmistüübid
pisi|ExpressCardi tüübid võrdluses CardBusi kaardiga ExpressCardi moodulid on üliõhukesed ja kerged, neid toodetakse kahte tüüpi: ExpressCard/34 ja ExpressCard/54. Standardse ExpressCardi all mõeldakse suuremat tüüpi kaarti, mille mõõtmed on 54 mm × 75 mm. Väiksema mooduli ExpressCard/34 mõõtmed on 34 mm × 75 mm. Mõlemad tüübid on viiemillimeetrise paksusega, sama mis teist tüüpi PC-kaardid. ExpressCard pikkusega 75 mm on seega 10,6 mm lühem kui standardne PC-kaart. 34-millimeetrine kaardipesa on mõeldud vaid ExpressCard/34 jaoks. 54-millimeetrisse kaardipessa saab paigaldada nii 34 mm kaardi kui ka 54 mm kaardi. pisi|vasakul|CardBus kaardi ühendamine ExpressCardiga
Viljandi ajalugu
Viljandi ordulinnus
Linnusel oli kaks väravat, mõlemad kolmandas eeslinnuses. Üks neist avanes läände ja oli linnuse peavärav. Teise kaudu pääses linna, see asus praeguse Lossi tänava joonel.
ExpressCard
Tootmistüübid
ExpressCardi erinevad suurused võimaldavad süsteemitootjatele paindlikumaid võimalusi kui varem. ExpressCard/34 leiab kasutust väiksemat ja kergemat tüüpi sülearvutites, hoides sellega kokku nii akutoidet kui ka ruumi, mis on sülearvutite puhul oluliseks näitajaks. Laiema ExpressCardi eelis kitsama kaardi ees on tema suurem füüsiline ühendusruum seadmete jaoks, mis lihtsalt ei mahuks kitsamasse kaardipessa, näiteks SmartCardi luger ja Compact Flashi luger. Laiem ExpressCard toodab 60 protsenti rohkem soojust kui ExpressCard/34. Suurema võimsustarbe tõttu on ExpressCard/54 kasutuses 1,8-tolliste kõvaketaste jaoks, mis on inseneride poolt selle tehnoloogia jaoks ka välja töötatud. Kui kitsam kaart suudab töötada kuni 1,2-vatisel võimsusel, siis 54-millimeetrine mudel töötab kuni 2,1 vati ulatuses.
Viljandi ajalugu
Vene-Liivimaa sõda
, Vene-Liivimaa sõda 1560. aasta 2. augustil toimunud Härgmäe lahingu järel, kus ordu tippjuhtkond eesotsas Philip Schall von Belliga ründas vaid 500 mehega umbes 12 000-mehelist Vene väge, tapeti või langesid vangi pea kõik sakslased. Sellest hoobist Liivi ordu enam ei toibunud ega suutnud uut väliväge välja panna. Moskva väesalk asus Viljandit piirama augustis ja pommitas ordulossi kolm nädalat. Lossi kaitset juhtis endine Liivi ordu ordumeister Wilhelm Fürstenberg. Esialgu õnnestus Fürstenbergil linnust edukalt kaitsta, kuid palgata jäänud palgasõdurid otsustasid pärast mitmenädalast piiramist selle venelaste kätte anda. Fürstenberg pakkus neile küll oma isiklikku vara palgaks, kuid sellest ei hoolitud. Balthasar Russowi kroonika kohaselt nõuti Viljandi ordulinnuse loovutamist, muidu ähvardati endine ordumeister tappa. Pärast Viljandi alistumist viidi Fürstenberg Venemaale vangi.
ExpressCard
ExpressCardi liidese võrdlus
ExpressCardi toega hostplatvormid peavad toetama nii PCI Expressi kui ka USB-liideseid. Toetades mõlemat liiki liideseid nii lauaarvutite kui ka sülearvutite puhul, pakub ExpressCard arvutikasutajale palju uusi funktsioone, mida PC-kaart ei suuda. Uus tehnoloogia pakub lihtsat ja usaldusväärset seadmete ühendust. ExpressCardi mooduleid võib ühendada ja eemaldada peaaegu igal ajahetkel. Mis veel tähtsam, ExpressCard võimaldab lisada näiteks välkmälu, võrgu- ja multimeediaseadmeid, ilma et arvutikasutaja peaks lahti võtma oma arvuti korpuse seadmete paigaldamiseks. PC-kaardid olid esialgu 16-bitise mudelina, hiljem tuli kasutusele ka 32-bitine CardBusi disain. Põhiline eelis ExpressCardi puhul on tema ülekandekiirus. ExpressCardi tehnoloogia puhul ei toimu andmeedastus enam paralleelühenduse kaudu nagu PC-kaardi puhul. Andmeedastuskiiruse hea kvaliteedi tagab jadaühendus. ExpressCardil on otsene ühendus PCI-E x1 süsteemisiiniga ning USB 2.0 pordiga. Samal ajal kui CardBusi liidese kontrolleril on ühendus vaid PCI siiniga.
Viljandi ajalugu
Poola-Rootsi sõjad
, (1600–1611) Södermanlandi hertsogi Karli väed jõudsid Viljandi alla 9. novembril 1600 ja rootslased suutsid Viljandi linnuse alistada 3. novembril ukj. Pärnu järel oli see teine tähtis Põhja-Liivimaa tugipunkt, mis Karli valdusse langes. , Viljandi lahing (1602), Viljandi lahing (1608)
Viljandi linn purustati korduvalt Liivi sõjas (1558–1583) ja Poola-Rootsi sõdades (1600–1622/23), mille käigus kadusid ka linnaõigused. Rootsi kuningas Gustav II Adolf läänistas 1624. aastal Viljandi koos ümbrusega Jacob de la Gardiele ning endise linnuse asemel sai alguse Viljandi mõisa (saksa keeles Schloß Fellin) areng ja õitseng. Mõisakeskus tekkis keskaegsest linnast läände, linna ja pealinnuste vahele.
ExpressCard
Väline lisatoide
pisi|USB 3.0 ExpressCard lisatoitejuhtmega Mõned ExpressCardiga ühendatavad seadmeadapterid vajavad lisatoidet. Üheks neist on USB 3.0 port. Kõik USB 3.0 pordid vajavad ExpressCardiga ühendamiseks välist lisatoidet, et saavutada suuri andmeedastuskiirusi ja kõrgemaid pingeid. USB 3.0 port vajab pinget 4,4–5,25 volti. ExpressCardi pesa sülearvutis suudab pakkuda vaid 1,5 või 3,3 volti. USB 3.0 pordi saab siiski ExpressCardiga ühendada ka lisatoite puudumisel, sel juhul aga edastab adapter vaid USB 2.0 kiirusi.
Viljandi ajalugu
Poola-Rootsi sõjad
1700. aastal alanud Põhjasõda Eesti alal hävitas nii mõisa kui ka linnalise asula taas. Põhjasõja järel kinkis Venemaa keisrinna Jelizaveta Petrovna Viljandi mõisa oma täditütrele Maria Tšoglokovale. Viljandi mõisale kuulus tollal nii keskaegsest linnast järele jäänud väike asula kui ka ümberkaudsed alad, sh linnusevaremed. 1749. aastal valmis Viljandi mõisas ühekorruseline barokne puidust peahoone, mis lammutati 1950. aastatel. pisi|[[Viljandi vana veetorn]]
Pagaripärmi adhesiinid
Adhesiinid on molekulid rakupinnal, mis vahendavad adhesiooni ehk kinnitumist nii abiootilistele pindadele kui ka teistele rakkudele. Nendeks on peamiselt valgud või polüsahhariidid. Pagaripärmil (Saccharomyces cerevisiae) on leitud 9 erinevat adhesiini. Pärmi adhesiinidel on erinevaid füsioloogilisi funktsioone, olles seega olulised nii paardumisel, pseudohüüfide tekkel, biokile moodustumisel, flokulatsioonis, invasiivses kasvus.
ExpressCard
ExpressCardiga ühendatavad seadmed
ExpressCard võimaldab arvutiga ühendada paljusid seadmeid, tuntumad neist:
Pagaripärmi adhesiinid
Üldine struktuur
Pagaripärmi adhesiinid kuuluvad suurde glükosüülfosfatidüülinositool-ankurdatud (GPI-ankurdatud) rakuseina glükoproteiinide perekonda. Pärmide adhesiinid on väga mosaiiksed valgud, neil on palju domeene mitmesuguste ülesannete täitmiseks. Paiknemine rakupinnal määrab domeenide järjestuse, mis omakorda määrab ka nende üldise ülesehituse.
Viljandi ajalugu
Viljandi raad
Uuesti sai Viljandi linnaõigused alles Katariina II ukaasiga 1783. aastal, mil sellest sai haldusreformi käigus asutatud Viljandi kreisi (maakonna) keskus. Viljandi mõis piiras linna igast küljest, mõisa maa-alad hõlmasid veel kahte abimõisat: Tommuskit ja Reinut. Tommuski oli mõisa alade lääne- ja Reinu lõunapoolses osas.
Pagaripärmi adhesiinid
Üldine struktuur
Domeenid võib üldiselt jagada kolmeks:
ExpressCard
ExpressCardiga ühendatavad seadmed
Märkus: ExpressCardi 1.0 versioon ei võimaldada uuemate seadmete (nt USB 3.0, eSATA, SSD) ühendamist.
Pagaripärmi adhesiinid
1. N-terminaalne domeen
N-terminaalne ehk aminoterminaalne domeen sisaldab ligandi seondumiskohti. Domeen paikneb väljaspool rakuseina ja koosneb mitmesajast aminohappest ning sisaldab piirkondi, mis kontrollivad kõiki funktsionaalseid osi sel valgul.
2. Keskne domeen
Võrreldes N-terminaalse domeeniga teatakse kesksest domeenist pagaripärmi puhul palju vähem. Siiski on bioinformaatiliste meetoditega kindlaks tehtud, et keskne domeen koosneb sadadest aminohapetest ning on väga seriini- ja treoniinirikas, mistõttu saab seal toimuda laiaulatuslik N- ja O-glükosüleerimine.
3. C-terminaalne domeen
C-terminaalne ehk karboksüterminaalne domeen sisaldab kinnitumiskohta GPI-ankrule, mis lisatakse endoplasmaatilises retiikulumis. Selline modifikatsioon võimaldab kinnituda valkudel lipiidsesse kaksikkihti.
Adhesiooni mehhanismid
Seente (sealhulgas pagaripärmi) vahendatud adhesiooni saab jagada kaheks:
1. Lektiinilaadne – suhkrutele tundlik adhesioon
Lektiini laadne adhesioon on sõltuv adhesiini seondumisest teise raku pinnal paiknevale suhkrujärjestusele. Siia gruppi kuuluvatel adhesiinidel paikneb vastav seondumiskoht N-terminaalses domeenis. Lektiinilaadne adhesioon jagatakse omakorda kaheks: flo1- ja uusflo-tüüpi adhesiooniks. Flo1-tüüpi adhesiinid on võimelised seonduma ainult mannoosile, uusflo-tüüpi on aga võimelised seonduma mitmesugustele suhkrutele.
2. Suhkrutele mittetundlik adhesioon
Suhkrute suhtes mittetundlik adhesioon on vahendatud selliste adhesiinide poolt, mis seonduvad suhkrute asemel peptiididega või tõstavad rakupinna hüdrofoobsust, sealjuures vahendades raku ja teatud abiootilise pinna vahelisi hüdrofoobseid interaktsioone.
1. Paardumisega seotud adhesiinid
Pagaripärm on võimeline eksisteerima kas haploidsena või diploidsena. Haploidid ekspresseerivad üht kahest paardumistüübist, a või alfa. Samuti ekspresseerivad mõlemad paardumistüübid aglutiniini. A-tüüp tunneb ära alfa-tüübi poolt sekreteeritud alfaaglutiniini ja alfa-tüüp omakorda a-tüübi eritatud a-aglutiniini. Kahe aglutiniini seondumine üksteisega toimub rakkude pinna kaudu ning vahendab haploidsete rakkude ühinemist diploidseks.