cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti Keele Kaitse Ühing
Tegevus
Korduvalt on ühing tauninud Eesti ärinimede võõrapärasust, ingliskeelsete tsitaatsõnade rohkust ajakirjanduses ja "keele risustamise tendentse" ilukirjanduses. "Häiriv on eestlaste alaväärsuskompleks, rahvustunde lahjenemine, haridustegelaste endi keeleline nõrkus, mille tõttu eesti keel kui õppeaine on asendatud segaõppeainega. /---/ On viimne aeg peatada eesti keele laostumine Eesti Vabariigis," kirjutati EKKÜ üldkoosoleku seisukohtades 21. märtsil 2001.
EKKÜ on ka seisukohal, et kirjakeele tugevus seisneb selle reeglistatuses. "Väärade lähtealuste tõttu on keelekorraldajateks hakanud inimesed loobunud kirjakeele reeglistamisest, selle asemele on võetud soovitamine, mis seisneb peaaegu kõige lubamises. Üldsusele on antud info, et nüüd on kõik lubatud nagu kõnekeeles või murdes."
Kui Tallinna Pedagoogikaülikooli üld- ja rakenduslingvistika professori Martin Ehala kirjastus Künnimees avaldas kolme noore õpetaja kirjutatud õpiku "20. sajandi Eesti kirjandus", otsustas Eesti Keele Kaitse Ühing Ehalalt professori tiitli ära võtta.
Juhatus
Ühingu esimene juht oli Eduard Vääri, hiljem on juhataja olnud Reet Vääri.
EOD
EOD (ingliskeelsest nimetusest eBook on Demand – "e-raamat nõudmisel") on teenus, millega pakutakse raamatukogude lugejatele võimalust tellida autoriõiguste kaitse alt vabast raamatust kvaliteetne PDF-vormingus digitaalkoopia ehk e-raamat. Euroopa raamatukogud säilitavad miljoneid aastatel 1500–1900 välja antud raamatuid, millega nende väärika ea ja harulduse tõttu saab sageli tutvuda ainult raamatukogus. EOD-teenuse eesmärk on digiteerida lugejate soove arvestades miljonid trükised ning teha need e-raamatu failidena kättesaadavaks.
EOD juhtlause on "Kingi raamatule uus elu!"
Teenuse taustast
EOD-teenust pakuvad Euroopa raamatukogud Euroopa Liidu kaasrahastatud koostööprojekti raames alates 2007. aasta märtsist. Tänaseks osaleb teenusevõrgustikus üle 30 Euroopa raamatukogu. Projekti koordinaator on Tirooli Ülikooli- ja Piirkonnaraamatukogu, mis asub Austrias Innsbruckis. Eestist osalevad projektis Eesti Rahvusraamatukogu ja Tartu Ülikooli Raamatukogu.
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik on Tartus asuv närvikliinik.
EOD
Teenuse osutamise põhimõtted
EOD e-raamatuid saab tellida raamatutest, mille autoriõiguste kaitse kehtivuse tähtaeg on lõppenud. Peamiselt on need trükised ilmunud aastail 1500–1900. Mõned raamatukogud pakuvad teatud tingimustel ka enne ja pärast nimetatud perioodi ilmunud raamatute digiteerimisvõimalust, näiteks teadlaste või nägemispuudega inimeste ja pimedate tarbeks.
Digiteeritakse trükiseid, mille füüsiline seisund võimaldab nende skaneerimist.
Tulemuseks saadakse PDF-vormingus e-raamat. Pärast 1800. aastat avaldatud raamatute puhul saab lisaväärtusena rakendada täistekstotsingut, mis võimaldab e-raamatus otsida sõnu või sõnaosi, kopeerida teksti ja pilte ning kleepida neid teistes programmides loodud failidesse. E-raamatuid on arvutiekraanil mugav lehitseda, soovi korral saab neid välja trükkida.
E-raamat kuulub tellijale, kes võib seda kasutada isiklikul otstarbel, kuid mitte levitada ärilisel eesmärgil.
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
22. november 1920 Tartu Ülikooli arstiteaduskond valis prof. Ludvig Puusepa neuroloogia õppetooli professoriks. Kliiniku kasutusse anti üks Maarjamõisa haiglahoonetest, mida tuli jagada II sisehaiguste kliinikuga.
EOD
Teenuse osutamise põhimõtted
On algatatud sarnane projekt EODOPEN, selle alla kuuluvad teosed, millele kehtib autorikaitse periood.
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
5. veebruar 1921 närvikliinik kuulutati avatuks. Kliiniku koosseisus: operatsiooniplokk, füsioteraapia osakond – elektri-, foto-, mehhano-, termoteraapia, diagnostikalabor, patohistoloogia labor, keemialabor, eksperimentaalne labor.
EOD
E-raamatute tellimise kord
Raamatute tellimiseks on lihtsaim moodus kasutada EOD ühisotsingumootorit. Selle kaudu on võimalik otsida teavikuid korraga enamuse partnerraamatukogude e-kataloogidest.
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
9. aprill 1921 esimene operatsioon (sutura nervi ischiadici)
30. aprill 1921 esimene ajukasvaja operatsioon (Tumor regionis anguli pontocerebellaris dextri)
EOD
E-raamatute tellimise kord
Raamatuid võib otsida ka eraldi konkreetsete võrgustikuga liitunud raamatukogude e-kataloogidest (Eestis toimub see e-kataloogi ESTER kaudu), mille kirjetesse on e-raamatu tellimisvormile pääsemiseks lisatud standardne EOD nupp. Kõiki raamatuid, mille kirjes sisaldub viide EOD teenusele (nupp "eod: digital on request", eesti keeles "eod: telli digitaalkoopia"), saab seda väljaannet veebis tellida.
E-kataloogides puuduvatest raamatutest saab e-raamatu tellida võrgustikuga liitunud raamatukogust e-posti või telefoni teel.
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
1922 voodikohtade arvu suurendati 75-le
EOD
E-raamatute tellimise kord
Tellimine on tasuline, iga teenust pakkuv raamatukogu määrab digitaalkoopia hinna, arvestades võrgustikus ja oma riigis väljakujunenud hindu. Enne tellimuse esitamist saab teenuse andmebaasis vaadata automaatselt lehekülgede arvu põhjal arvestatud konkreetse e-raamatu hinda, soovi korral saab küsida täpse hinnapakkumise. Tellimus täidetakse üldjuhul 10 tööpäeva jooksul.
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
1922 asutati Eesti Neuroloogide Selts.
EOD
E-raamatute tellimise kord
Valminud e-raamatud lähevad PDF-kujul raamatukogude digitaalarhiividesse (Eesti Rahvusraamatukogust tellitud raamatute failid digitaalarhiivi DIGAR ja Tartu Ülikooli Raamatukogust nende repositooriumisse DSpace), kus need on huvilistele vabalt kättesaadavad. Nii toetab iga e-raamatu tellija kultuuripärandi säilimist ja teistele loetavaks tegemist.
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
1923–1939 ilmus 17 köidet "Folia Neuropathologica Estonianat". sealhulgas 9. kd (1929) "Folia Neuro-Chirurgica" nime all. Autoreiks prof. L. Puusepp ja ta õpilased, kuid ka W. E. Dandy (Baltimore), A. Ley (Barcelona), A.E. Walker (Chicago), E. Steblov (Leningrad), M. Mistschenko (Harkov), W. Bechterew (Leningrad), G. Rossolimo (Moskva), W. Freeman (Philadelphia), L. van Bogaert (Brüssel), G. Guillain ja Th. Alajonanine (Pariis) ja G. Marinesco (Bukarest)
EOD
Liitunud raamatukogud
Austria
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
1924 võeti kasutusele müelograafia lipiodooliga
EOD
Liitunud raamatukogud
Eesti
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
1926 asutati röntgenikabinet (varem kasutati II haavakliiniku ja II sisekliiniku kabinetti) (S. Zlaff)
1926 endomüelograafia süringomüeelia puhul
1926 süringomüeelia operatsioon Puusepa meetodil
1928 algas ventrikulaograafia ja pneumoentsefalograafia süstemaatiline kasutamine
1928 logopeediakabinet ja psühhoteraapiakabinet
1930 algas ajuarterite angiograafia kasutamine; regulaarse uuringuna 1936. aastast (meetodi algatas Egas Moniz 1927.a.-l)
1934 sinusograafia
EOD
Liitunud raamatukogud
Portugal
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
1936 suboktsipitaalne pneumoentsefalograafia
EOD
Liitunud raamatukogud
Prantsusmaa
Rootsi
Saksamaa
Slovakkia
Sloveenia
Šveits
Tšehhi Vabariik
Ungari
Viited
E-Book
Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliinik
Ajalugu
31. märts 1945 ENSV Tervishoiu Rahvakomisariaadi käskkiri 173a, mille alusel ENSV Tervishoiu Rahvakomisariaadi Närvikliinik sai uueks nimetuseks Vabariiklik Tartu Närvikliinik.
1944–1945 Maarjamõisa kliinikud Punaarmee kasutuses. Seetõttu alustas Närvikliinik tööd I Sisehaiguste kliiniku III korrusel Toomel (praegune Riigikohtu hoone). 1944 kliinikus töötajaid 34.
1949 Dots. V. Üpruse initsiatiivil jagunes kliinik kaheks osakonnaks – 40 voodikohaga neurokirurgia osakond (juhataja. R. Paimre) ning 35 voodikohaga neuroloogia osakond (juhataja L. Rivis).
1951 loodi Vabariiklik Tartu Kliiniline Haigla, mille koosseisus neuroloogia ja neurokirurgia osakond.
23. mai 1978 kliinikule kogu hoone L. Puusepa 2, neurokirurgia osakond asus II korrusele.
17. september 1990 lasteneuroloogia lastehaiglasse.
Evliya Çelebi
Evliya Çelebi (1611 – umbes 1684) (osmani اوليا چلبي) oli osmani rännumees ja kirjanik, kes rändas Osmanite riigis ja seda ümbritsevates maades rohkem kui neljakümne aasta jooksul. Oma reisidest kirjutas ta 10-osalise teose "Seyahatname".
Nonart
Nonart (ka Nonnert ja Nonhard) oli XVI sajandil Tartu- ja Pärnumaal maavaldusi omanud suguvõsa.
Johann Friedrich (Braunschweig-Calenberg)
Johann Friedrich (25. aprill 1625 Herzberg am Harz – 18. detsember 1679 Augsburg) oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog ja Calenbergi vürst aastast 1665 kuni oma surmani. Pöördus aastal 1651 katoliiklusse, olles ainus oma perekonnast.
Nonart
Ajalugu
Suguvõsa päritolu on jäänud ebaselgeks. Liivimaal on nende kohta teateid Poola-ajast. 1582. aastal oli Stephan Nonnert Vorbuse mõisnik. 1586. aastal läänistas Poola kuningas Stefan Batory vendadele Stanislaus ja Peter Nonhardile Vastseliina mõisale kuulunud Sänna küla, kuhu hiljem tekkis mõis. Kuningas andis neile läänina ka Helme mõisa. Stanislaus Nonhardile kuulus veel Tsooru mõis, mille ta Tartu Jaani kirikule pärandas.
Johann Friedrich (Braunschweig-Calenberg)
Lapsed
thumb|left|150px|Charlotte Felicitas Johann Friedrich abiellus 30. novembril 1668 Benedicta Henriette von der Pfalziga. Nad said neli tütart:
Remo Freuler
pisi|Remo Freuler (2016) Remo Marco Freuler (sündinud 15. aprillil 1992 Ennendas) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa kõrgliigaklubis Nottingham Forest ja Šveitsi jalgpallikoondises.
2010. aastal debüteeris ta Šveitsi esiliigas FC Winterthuri meeskonnas. Seejärel liitus ta Šveitsi kõrgliigaklubiga Grasshoppers. Aastatel 2011–2014 mängis ta taas Winterthuris. Aastatel 2014–2016 mängis Freuler Šveitsi kõrgliigas FC Luzerni ridades.
2016. aasta jaanuaris siirdus ta kahe miljoni euro eest Itaalia kõrgliigaklubisse Atalanta. Seal mängis ta kokku kuus ja pool hooaega.
2022. aasta augustis sõlmis ta lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Nottingham Forestiga.
Šveitsi jalgpallikoondises debüteeris Freuler 2017. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 26. märtsil 2019 EM-i valikmängus Taani vastu. Ta kuulus Šveitsi koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Soojumikas
Soojumikas (Saussurea) on astrilaadsete seltsi korvõieliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Sellesse perekonda kuulub umbes 300 liiki, mis kasvavad Euraasia ja Põhja-Ameerika parasvöötmes ja tundras, samuti mägedes alpiniitudel.
Perekonnanime pani šveitsi botaanik Augustin Pyramus de Candolle šveitsi teadlaste Horace-Bénédict de Saussure'i (1740–1799) ja Nicolas-Théodore de Saussure'i (1767–1845) auks.
Need on mitmeaastased rohttaimed, mille kõrgus ulatub 5–10 cm kõrgustest alpiniiduliikidest kuni 3 m kõrguste ohakalaadsete taimedeni. Lehed moodustavad tiheda kodariku ja siis kasvavad sellest spiraalselt mööda õievart ülespoole. Õied on torujad ja mõlemasoolised, valged kuni lillad ning moodustavad väikese õisiku. Üksikõiega liike on vähe. Sageli ümbritsevad seda sama värvi tihedad villakarvad. Vill on kõige tihedam kõrgmäestikuliikidel ja aitab kaasa lillede termoregulatsioonile, vähendades öiseid külmakahjustusi ja intensiivse kõrgmäestikupäikese ultraviolettkiirgusest põhjustatud kahjustusi.
Lehed on vahelduvad, terve kuni lõhestatud leheservaga.
Vili on sulgkarvadest koosneva pappusega seemnis, mis levib tuule abil.
Mitut Himaalaja soojumikaliiki kasvatatakse ilutaimena kaunite villakate õisikute tõttu. Nad on kasvatamiseks ühed kõige keerulisemad taimed, sest on kohastunud eluks 3½–5 km kõrgusel merepinnast karmis kliimas, mille hulka kuuluvad jahedad temperatuurid, pikk (8–10 kuud) talvine puhkeperiood ja niiskuse hea loodusliku äravooluga huumusrikkad kruusased mullad.
Eestis
Eestis kasvab selle perekonna üks liik – eesti soojumikas (Saussurea esthonica) – või teise taksonoomia järgi alpi soojumikas (Saussurea alpina), mille alamliik on eesti soojumikas (Saussurea alpina subsp. esthonica).
Protagonist
Protagonist (vanakreeka sõnast πρωταγωνιστής) on kirjandusliku narratiivi peategelane, kelle vastastegelaseks on antagonist. Vanakreeka tragöödia kolmest näitlejast oli protagonist peaosa täitja, teiste osade mängijad olid deuteragonist ja tritagonist.
Kazimierz Papée
Kazimierz Papée (10. jaanuar 1889 Lviv – 19. jaanuar 1979 Rooma) oli Poola diplomaat, õigusteadlane.
Ta oli 15. jaanuarist 1929 kuni 29. aprillini 1929 Poola asjur Eestis. 1936–1939 oli ta Poola saadik Tšehhoslovakkias.
Ants Kiviselg
Ants Kiviselg (sündinud 13. juulil 1955 Pärnus) on eesti spordiarst.
Ta on lõpetanud 1973. aastal Kilingi-Nõmme Keskkooli ja 1979. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonnas).
Weird Al Yankovic
pisi|Weird Al Yankovic (2010) Weird Al Yankovic (õieti Alfred Matthew Yankovic; sündinud 23. oktoobril 1959 Californias Downeys) on Ameerika Ühendriikide muusik ja parodist, kes on tuntud popkultuuri parodeerivate humoorikate lauludega.
Oma esimese paroodialaulu tegi ta 1976. aastal. Ta on salvestanud kokku üle 150 paroodialaulu ja andnud välja 14 stuudioalbumit. Tema albumeid on ostetud üle 12 miljoni eksemplari, rohkem kui ühegi teise parodisti omi.
Ta on pälvinud viis Grammy auhinda.
Ta on mänginud ka mitmes filmis ja telesarjas.
Lielie Tūči
Lielie Tūči (ka Lelie Tūči või Lielie Tuči, Latgali keeles Lelī Tūči) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Aastal 2020 oli külas 4 elanikku.
Cristian Romero
Cristian Gabriel Romero (sündinud 27. aprillil 1998 Córdobas) on Argentina jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Tottenham Hotspur ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Belgrano, mille meeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2016. aastal.
2018. aasta juulis liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Genoa. Esimese värava Itaalia kõrgliigas lõi ta 28. oktoobril 2018 mängus Udinese vastu.
2019. aasta juulis omandas tema mängijaõigused Juventus, kuid Romero jäi Genoasse ka hooajaks 2019–20. 2020. aasta septembris läks ta laenule Atalantasse. Hooajal 2020–21 valiti Romero Itaalia kõrgliiga hooaja parimaks kaitsemängijaks.
2021. aasta augustis sõlmis ta Atalantaga püsiva lepingu, kuid suundus seejärel laenule
Marten de Roon
pisi|Marten de Roon (2016) Marten Elco de Roon (sündinud 29. märtsil 1991 Zwijndrechtis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Hollandi jalgpallikoondises.
Katrin Roots
Katrin Roots (4. aprill 1970 – 4. aprill 2020) oli eesti kunstnik ja kunstiõpetaja.
Marten de Roon
Ta alustas klubikarjääri Rotterdami Sparta, mille põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aasta märtsis Hollandi kõrgliigas. Aastatel 2012–2015 mängis ta Hollandi kõrgliigas SC Heerenveeni ridades.
Katrin Roots
Ta lõpetas Tartu Kunstikooli 1994. aastal nahakunsti erialal ja Tartu Ülikooli maalikunsti erialal 2000. aastal. Tartu Kunstikoolis õppis ta teistki korda, 2018. aastal lõpetas ta dekoraator-stilistina.
Marten de Roon
2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Atalantaga. 2016. aasta juulis siirdus ta umbes 12 miljoni naelsterlingi eest äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Middlesbrough'ga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 5. novembril 2016 mängus Manchester City vastu. De Roon lõi sel hooajal Inglismaa kõrgliigas neli väravat, kuid Middlesbrough liigasse püsima jääda ei suutnud.
Katrin Roots
Katrin Roots osales mitmel ühisnäitusel ja tal oli ka isikuväljapanekuid. 1999. aastal pälvis ta maalitudengite preemia. Ta oli Tartu Kunstnike Liidu liige 2000. aastast ja juhatuse liige aastatel 2011–2012.
Katrin Roots töötas Tartu Kunsti­maja galeristina aastatel 2000–2001, Tartu Kõrgemas Kunstikoolis maaliõppejõuna aastatel 2000–2005 ja Puka kunstikoolis kunstiajaloo õpetajana aastatel 2014–2017. Selle kõrval tegutses ta 2005. aastast ka Põlva kunstikooli maaliõpetajana. Mitmel korral pälvis ta Põlva vallavalitsuselt tehtud töö eest tunnustuse.
Marten de Roon
Hollandi jalgpallikoondises debüteeris De Roon 2016. aasta novembris.
Claus von Ramm
Claus von Ramm (ka Clas; suri 18. augustil 1684) oli Eestimaa mõisnik.
Claus von Ramm oli Padise ja Vihterpalu mõisniku ning Tartu õuekohtu asepresidendi Thomas von Rammi ja tema esimese abikaasa Anna Ecke poeg.
Talle kuulusid Padise, Vihterpalu ja Vasalemma mõis.
Ta oli ka Harjumaa meeskohtunik.
Clas von Ramm pärandas Keila kirikule väikese tornikella, mida aga veel 1686. aastal polnud kirikule üle antud. Seetõttu esitasid kirikueestseisjad Eestimaa kubernerile nõude portooriumiprefekti Ewert von Strahlborni vastu, eesmärgiga kell kätte saada.
Perekond
Claus von Ramm abiellus 10. oktoobril 1640 Liivi mõisas Sophie Elisabeth von Lieveniga, kes oli Liivi mõisniku Berend von Lieveni ja tema abikaasa Gertrude (sünd. von Uexküll) tütar. Abielust sündisid :
Esivanemad
Viited:
Theatron
Theatron (kreeka keelest "vaatemängupaik") on publikule määratud paik Vana-Kreeka teatris.
Aḩmad al-Fahad al-Aḩmad aş-Şabāḩ
pisi|220px|Aḩmad al-Fahad al-Aḩmad aş-Şabāḩ (2015)
Aḩmad al-Fahad al-Aḩmad aş-Şabāḩ (araabia keeles أحمد الفهد الأحمد الصباح; sündinud 12. augustil 1963 Liibanonis) on Kuveidi riigi- ja sporditegelane. Ta on šeik ja kuulub Şabāḩi dünastiasse. Ta on Kuveidi valitsuskabineti liige ja rahvusvahelise haardega spordijuht. Ta on 1992. aastast Rahvusvahelise Olümpiakomitee liige ja 2012. aastast Rahvuslike Olümpiakomiteede Assotsiatsiooni esimees. Ta oli aastatel 1991–2017 Aasia Olümpianõukogu esimees (lahkus ametist enne tähtaega korruptsioonikahtlustuse tõttu ).
Ta juhib Aasia Käsipalli Föderatsiooni ja 1990. aastast Kuveidi Jalgpalli Assotsiatsiooni. Aastatel 1991–2001 oli ta Kuveidi Olümpiakomitee esimees.
Haridustee ja töökäik
Aḩmad al-Fahad on lõpetanud Kuveidi Ülikooli politoloogina ja Kuveidi Sõjaväeakadeemia.
Ta oli Kuveidi informatsiooniminister (2001–2003), energeetikaminister (2003–2006) ja on 2006. aastast rahvusliku julgeoleku minister.
Isiklikku
Ta on tegelenud ratsaspordiga ja laskmisega.
Tema isa Fahd Al-Ahmad Al-Yaber Al-Sabah oli Kuveidi Olümpiakomitee asutaja.
Õudusunenägu
Õudusunenägu (ka hirmuunenägu, paineuni) on ebameeldiv unenägu, mis võib tekitada kogejas tugevaid negatiivseid emotsioone, tavaliselt hirmu, ängi, ärevust või kurbust. Õudusunenägu võib sisaldada kogeja jaoks ebamugavaid, vaimselt või füüsiliselt vägivaldseid või paanikat tekitavaid olukordi.
Unenäo nägija võib, aga ei pruugi õudusunenäo kestel üles ärgata. Kui ärgatakse õudusunenäo kestel või vahetult pärast seda, võib ka ärkvel olles püsida ärritusseisund. Uuesti uinumine võib olla häiritud.
Õudusunenägudel võivad olla füüsilised põhjused, näiteks magamine ebamugavas asendis või palavik, või psüühilised põhjused, nagu stress või ärevus.
Kuni 18. sajandi lõpuni arvati, et õudusunenägusid põhjustavad "magajate peal istuvad deemonid".
Pjotr Jeršov
pisi|Pjotr Jeršov 1850. aastate lõpul Pjotr Jeršov (vene Пётр Павлович Ершов; 6. märts (vkj 22. veebruar) 1815 Bezrukovo, Išimi maakond, Tobolski kubermang – 30. august (vkj 18. august) 1869 Tobolsk) oli vene luuletaja ja proosakirjanik.
Tema peateos on värssmuinasjutt "Küürselg-sälg" ("Конёк-Горбунок", 1834), mis kuulub vene lastekirjanduse klassikasse.
Deus ex machina
Deus ex machina ehk "jumal masinast" on võte, mida kasutati vanakreeka teatris. Lavamehhanismi abil laskus tragöödia lõpus alla jumal, kes andis loole tegevuse loogika seisukohast kunstliku, kuid müüdi poolt ette antud lahenduse.
Vanakreeka tragöödiakirjanik Euripides kasutas deus ex machina 't tihti lõpulahendusena, mille pärast teda on kritiseeritud.
Šarlatan (film)
"Šarlatan" on Ungaris 1917. aastal loodud tummfilm. Filmi režissöör oli Michael Curtiz.
Vöötnarmik
Vöötnarmik (Phellodon) on perekond lehternahkiselaadsete seltsi kuuluvaid seeni.
Perekonnas on 16 liiki, need kasvavad Euroopas ja Põhja-Ameerikas.
Hoki
Hoki (inglise keeles hockey) on spordiala, kus kaks omavahel võistlevat võistkonda proovivad hokikepiga lüüa palli või litrit vastase väravasse. Tuntumad hoki liigid on jäähoki, maahoki ja saalihoki. Eesti spordis peetakse hoki all harilikult silmas jäähokit.
DVPH
DVPH on Eesti hiphopi ansambel.
DVPH moodustavad hiphopparid Dragan Volta ja Põhjamaade Hirm. Esinejanimede esitähtedest moodustubki ansambli nimi DVPH.
2013. aastal ilmus ansamblil album "Mõtted on mujal".
2014. aasta detsembris anti välja selle järg – album "Natuke veel".
Narmik (sammal)
Narmik (Ptilidium) on narmikuliste sugukonda kuuluv helviksammaltaimede perekond.
Selles perekonnas on kolm liiki. Lisaks kahele Euroopas (sealhulgas Eestis) leiduvale kuulub siia Põhja-Ameerikas kasvav Ptilidium californicum.
Eesti liigid
Eestis leidub kaks selle perekonna liiki:
Mats Kangur
Mats Kangur (sündinud 28. märtsil 1976 Ammutal Järvamaal) on eesti loodusfotograaf.
Ta on pälvinud Eesti suurima loodusfotokonkursi peaauhinna.
Suur Hunt
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2010. aastal peaauhinna – Suure Hundi auhinna – Mats Kangurile foto "Musträstas on hommikul esimene" eest. See pilt sai esikoha ka loomaportreede kategoorias.
Hüüdnimi
Hüüdnimi on isiku mitteametlik individuaalnimi, mida kasutatakse enamasti suulises pruugis ilma muid nimesid (nt eesnime) lisamata. Hüüdnimi võib olla nt neutraalne, hellitav (hellitusnimi), pilkav (pilkenimi), halvustav (sõimunimi).
Kolonel (film 1917)
"Kolonel" on Michael Curtize poolt Ungaris 1917. aastal loodud tummfilm.
Mount Pleasanti kalmistu
Mount Pleasanti kalmistu on üks Toronto suuremaid kalmistuid, kuhu on maetud arvukalt eestlasi.
Kalmistu projekteeris arhitekt Henry Engelhart, võttes eeskujuks Bostonis asuva Mount Aubum Cenetery. Mount Pleasanti kalmistu avati 4. novembril 1876. Kalmistul on üle 168 000 hauakoha ning see paikneb kahel pool elava liiklusega Mount Pleasant Roadi.
Esimesed 1944. aastal Eestist põgenenud ja viimaks Torontosse jõudnud pagulastest ja nende järeltulijatest maeti Mount Pleasanti surnuaeda juba 1950. aastate keskel. Järgmise kümnendi lõpuks oli välja kujunenud piirkond, millesse paljud eesti pagulaspered hauaplatsi soetasid. Nii kujunes välja kvartal 46. Sinna on 1973. aastal püstitatud mälestusmärk lahkunud kaasmaalastele.
Tartu Ülikooli Eesti geenivaramu
Tartu Ülikooli Eesti geenivaramu (sageli ka nimekujul TÜ Eesti geenivaramu või Eesti geenivaramu) on aastast 2001 Tartu Ülikooli koosseisus olev teadus- ja arendusasutus. Praegu kuulub see Tartu Ülikooli genoomika instituudi koosseisu. Geenivaramu haldab Eesti rahva tervise-, sugupuu- ja geeniandmete kogu.
Aasta 2021 seisuga on seal üle 200 000 inimese (geenidoonori) andmed. 2018. ja 2019. aasta jooksul liitus 150 000 geenidoonorit. 2012. aasta seisuga sisaldas kogu 51 535 inimese (geenidoonori) andmeid.
Projekti idee sündis 1999. aastal. Riigikogu võttis Inimgeeniuuringute seaduse vastu 13. detsembril 2000 ning see jõustus 2001. aastal. Inimgeeniuuringute seadusest tulenevalt asutas Vabariigi Valitsus 2001. aasta märtsis sihtasutuse Eesti Geenivaramu (SA EGV), mis kuulus Sotsiaalministeeriumi haldusalasse.
Geenivaramust saab andmeid konkreetse geenidoonori kohta ainult geenidoonor ise ja geenidoonori nõusolekul tema arst. Teadlased saavad vaid anonüümseid andmeid. Geenivaramu anonüümseid andmeid võib anda teadusuuringuteks ka välismaale. Geenivaramust ei väljastata andmeid geenidoonori pereliikmetele ega sugulastele.
Geenidoonoriks võivad saada kõik inimesed alates 18. eluaastast. Vanuse ülempiiri ei ole, projektis võivad osaleda ka saja-aastased inimesed. Geenivaramu projektis võivad osaleda inimesed sõltumata sellest, mis haigusi nad põevad või on põdenud. Geenidoonoriks hakkamise sooviga peaks pöörduma oma perearsti poole või andmekogumiskabinetti.
Paterson (LAV)
Paterson on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Sunday's River Valley vallas.
Asula on rajatud 1879. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Patersoni elanikest mustanahalisi aafriklasi 77,0%, värvilisi 20,4%, valgeid 1,5%, India või Aasia päritolu inimesi 0,3% ja teisi 0,8%. Koosa keelt pidas emakeeleks 66,7% inimesi, afrikaani keelt 23,2%, inglise keelt 5,9%, viipekeelt 1,8% ja teisi keeli 2,3%.
Salm-Salm
Salm-Salmi vürstkond oli Saksa-Rooma riigi osariik. See paiknes tänapäeva Prantsuse Bas-Rhini ja Vosges'i departemangud ning oli üks paljudest Salmi jaotustest.
Ajalugu
Salm-Salm eraldus Salm-Dhaunist aastal 1574 ja ülendati aastal 1739 krahvkonnast vürstkonnaks pärast seda, kui Salm-Hoogstrateni krahv Nikolaus Leopold selle päris ja ümber nimetas. Aastal 1608 eraldus Salm-Salmist Salm-Neuweiler.
Viimane territoriaalne muudatus toimus aastal 1751, kui Salm-Salm korrastas oma piire Lotringi hertsogkonnaga.
Aastal 1790, pärast Prantsuse revolutsiooni põgenesid Salmi vürstid territooriumilt ja kolisid oma Anholti lossi Vestfaalis. Revolutsiooniline armee piiras siis Salm-Salmi sisse, blokeerides toiduvarude jõudmise riiki. Seetõttu sunniti rahvas Prantsusmaale alistuma. 2. märtsil 1793 kuulutas Prantsuse Rahvuskonvent Salm-Salmi Prantsuse vabariigi osaks ja liitis selle Vosges'i departemanguga. Saksa-Rooma riik tunnistas seda Lunéville rahuga aastal 1801.
Mõni aasta hiljem, aastal 1802/1803 anti Salm-Salmi vürstile koos Salm-Kyrburgiga uued territooriumid, mis varem kuulusid Münsteri piiskoppidele (Vestfaal). Uut territooriumi valitseti liidus Salm-Kyrburgiga ja see oli tuntud kui Salmi vürstkond.
Brad Friedel
pisi| Bradley Howard Friedel (sündinud 18. mail 1971 Lakewoodis) on Ameerika Ühendriikide endine jalgpallur, väravavaht.
Aastatel 1992–2005 mängis Brad Friedel Ameerika Ühendriikide jalgpallikoondises 82 korda. Ta on mänginud kolmel jalgpalli MM-il.
Salm-Salm
Geograafia
Aastal 1165 jaotati algne Salmi krahvkond Alam-Salmi krahvkonnaks Ardennides ja Ülem-Salmi krahvkonnaks Vogeesides. Aastal 1738 ülendati Ülem-Salmi krahvkond Salm-Salmi vürstkonnaks.
Salm-Salmi pealinn oli alguses Badonviller ja aastast 1751 Senones. Salm-Salmi nime teine pool tuleneb Salmi lossist Salmi lähedal (tänapäeval La Broque).
Salm-Salmi majandus põhines peamiselt rauamaagi kaevandamisel Grandfontaine'i lähedal.
Salmi ja Salm-Salmi krahvid ja vürstid (1574–1738)
Ludwig Otto surmaga meesliin hääbus ja Salm-Salmi krahvkond läks Friedrich I noorima poja, Friedrich I Magnuse (1606–1673) järglastele. Lõpuks anti Salmi vürsti tiitel ka tema järglastele.
Salm-Salmi suveräänsed vürstid (1739–1813)
thumbnail|Salm-Salmi vürstivapp
Rannapatarei nr 43
pisi|Rannapatarei nr 43 Rannikupatarei nr 43 oli Peeter Suure merekindlusele allunud rannakaitsepatarei Saaremaal Sõrve sääre lähedal. Patarei eesmärk oli vaenlase laevastiku tõkestamine Kura kurgus.
Arturo Marcelino Sosa Abascal
Arturo Marcelino Sosa Abascal (sündinud 12. novembril 1948) on 2016. aastast jesuiitide ordukindral.
Rannapatarei nr 43
Patareipositsioon
Sääre patarei rajati Sõrve poolsaare lõunatippu Sääre küla ja Sõrve tuletorni lähedusse 1916.-1917. aastal. Rannapatarei nr 43 jaoks ehitati neli tugevat maapealset betoonist suurtükialust, millest kolm paiknesid ühel ida–läänesuunalisel sirgel ja läänepoolseim oli mõnevõrra tahapoole nihutatud. Suurtükialused on ka tänapäeval piirivalvekordoni lähedal vaadeldavad. Rannapatarei maa-alusele vundamendile valati ligi 10-meetrise läbimõõduga taldmik, mille lamedal serval paiknes kaherööpmeline tugitee suurtüki rullikutel pööramiseks. Keskel kõrguva koonilise aluse sisse on ringjooneliselt monteeritud 29 suurtükiplatvormi 60-mm läbimõõduga kinnituspolti. Kahel suurtükialusel valmis ka 10 meetrit kõrged ja 4,5 meetrit paksud maapoolse sektori kaitseseinad.
Patarei koosnes neljast suurtükist, mis olid paigutatud paariti, vahekaugusega paarides 63 m, paaridevaheline kaugus 112 m. Kolm suurtükki asusid ühel joonel, üks aga teistest 20 meetrit tagapool. Patarei sai lahinguvalmis 24. aprillil 1917. aastal.
Arturo Marcelino Sosa Abascal
Sosa oli 1996–2004 Venezuela jesuiitide provintsiaal ja alates 2008 jesuiitide ülemkantsler. Sosa räägib inglise, hispaania ja itaalia keelt.
Rannapatarei nr 43
Patareipositsioon
Lahingutegevuse alguseks jõuti betoneerida kõik neli tömpkoonuse kujulist suurtükialust ja monteerida soomustornides asuvad laskeseadeldised. Laskeseadeldiste kaitseks projekteeritud 4,3 meetri paksustest betoonist kaitseseinad ehitati osaliselt vaid II ja III suurtükipositsiooni ette. Mehhanismide käivitamiseks rajati kaks puit-muldvarjendites asuvat diisel-elektrijaama koos kütusehoidlatega.
Suurtükipositsioonist veidi tagala poolejäid teise liini laskemoonakeldrid, komandokeskus ja vaatlus-tulejuhtimise torn. Kogukompleksi ühendas Mõntu sadamaga 5 kilomeetri pikkune kindlusraudtee.
Rannapatarei nr 43
Rannapatarei nr 43 relvastatud nelja 305/52 (12"/52) suurtükiga, rannapatarei kuulus PSM 4. rannasuurtükipataljoni koosseisu.
Suurtükipatareide sümbolite tähendus nimes (12″/52 või 305/52):
Kahurite laskekaugus oli 152 kaabeltaud (28 km) ja laskekiirus 2 lasku minutis. Vertikaalne laskesektor oli 110 ja horisontaalne 270. Kogu torni kaal oli 120 tonni. Patarei ülem oli (14.09-18.09.1917) Hüdrograafiakorpuse polkovnik, 1917. aastast 1. järgu kapten Konstantin Loman (Константин Владимирович ЛОМАН) (31.03.1880 – 18.09.1917).
Esimese maailmasõja ajal püüdsid Saksamaa keisririigi väed hävitada patareid nii merelt kui õhust, kuid Sääre patarei langes sakslaste kätte alles 15. oktoobril ukj 1917. aastal pärast dessantoperatsiooni Albion, kui rannapatarei meeskond loobus 15. oktoobril vastupanust ja evakueerus Mõntu sadama kaudu. Ööl vastu 1. oktoobrit rünnati Sõrve sääre 305 mm patareid ja seal sai kahjustada üks pommihoidla ja kui kogu patarei meeskond mürske ümber laadis teise hoidlasse, lahvatasid hoidlas seletamatutel põhjustel leegid ja toimus plahvatus. Surma sai 110 soldatit ja 7 ohvitseri, vigastatuid oli 60. See kaotus kahjustas oluliselt patarei võitlusvõimet.
Kõik neli betoonist suurtükialust on säilinud. IV suurtüki laskemoonakeldri jalamile on paigutatud Teise maailmasõja ajal 1944. aasta sügisel toimunud Sõrve sääre lõpulahinguid meenutavad mälestustahvlid nii Saksa kui ka Nõukogude sõduritele.
Nongshim
Nongshim on Lõuna-Korea toidu- ja joogifirma, mille peakontor asub Seoulis. See asutati 1965. aastal nime all Lotte Food Industrial Company. Nimi muudeti praeguseks nimeks 1978. aastal.
Praegune logo avaldati 1991. aastal, mis sai seemne kuju. 2003. aastal läks äri üle valdusettevõtte süsteemile ja sellest sai Nongshim Holdings tütarettevõte.
Nongshim on Lõuna-Korea suurim kiirnuudlite ja suupistete ettevõte. 2015. aasta lõpus oli Nongshimil vara 2,57 triljonit ja müügil 2,81 triljonit. See juhib 11 tehast kogu maailmas, omab tütarettevõtteid Koreas ja välismaal ning tegutseb rohkem kui 100 riigis.
Jaan Niinep
Jaan Niinep (10. oktoober 1933 Narva – 7. jaanuar 2020) oli eesti laskja ja lasketreener.
Ta lõpetas 1952 Tallinna tööstuskooli nr 1 treialina. Laskmist hakkas harrastama 1951 Tööjõureservides Johannes Laari juhendamisel. Võistles 1957–1965 Eesti koondises. Tuli 1958–1969 8 korda individuaalselt ja 8 korda meeskondlikult Eesti meistriks. Oli 1955–1956 5-kordne Valgevene meister. Püstitas 1962 väikepüssist põlveltasendis laskmises (385) ja 1969 õhupüssiharjutuses individuaalse Eesti rekordi ning osales 1957–1969 28 meeskondliku rekordi püstitamisel.
Isiklikke rekordeid: vabapüssist 3 × 20 lasku 565 (1969) ja 3 × 40 lasku 1110 (1959), väikepüssist 3 × 20 lasku 578 (1956), 3 × 40 lasku 1147 (1956) ja 60 lasku lamades 588 (1967), standardpüssist 3 × 20 lasku 548 (1969), õhupüssist 40 lasku 360 (1969). Msp (1952).
Kuulus Tööjõureservide ja Jõu liikmeskonda. Töötas 1957–1961 Tööjõureservides, 1966–1973 Tartu rajooni LNSK-s ja 1973–1989 Tartu kutsekeskkoolis nr 17 lasketreenerina. Õpilasi: Ave ja Mati Nigul, Heli Rass, Georg Männik.
Odós Athanásiou Diákou
Athanásiou Diákou tänav (kreeka keeles: Οδός Αθανάσιου Διάκου Odós Athanásiou Diákou), mis on nime saanud Kreeka vabadussõja kangelase Athanásios Diákose järgi, on lühike, kuid avar kesktänav Ateenas Vasilíssis Amalíase ja Andréa Syngroú puiestee vahel.
Athanásiou Diákou tänaval on väike haru, mis ühendab seda Vouliagménise puiesteega, kus see lõpeb koos Kalliróise ja Árditou tänavaga. Viimased kaks omakorda ristuvad Vasiléos Konstantínou puiesteega. Sellel kohal on ka väike kokkupuutepunkt Iosíf Rogoú tänava ristmikuga, mida kasutatakse kohaliku liikluse jaoks. Selle kogupikkus on ligi 200 m. Elamud Athanásiou Diákou tänaval paiknevad edelaosas ja metsad kirdes.
Hein ten Hoff
Hein ten Hoff (19. november 1919 Süddorf, Edewechti vald, Ammerlandi maakond, Alam-Saksi liidumaa – 13. juuni 2003 Hamburg) oli Saksamaa poksija, rahvuselt hollandlane.
Täna ja homme
"Täna ja homme" on mitme teose pealkiri:
Hein ten Hoff
Ten Hoff oli raskekaalus (üle 175 naela ehk 79,4 kg) kokku kolmekordne Saksamaa meister aastatel 1940, 1941 ja 1944.
Ten Hoff poksis septembrist 1945 kuni augustini 1955 elukutselisena ning pidas üldse kokku 43 kohtumist. Ta võitis neist 32 (neist 28 nokaudiga), kaotas 7 (neist 3 nokaudiga) ning viigistas 4 kohtumist.
Jarek Jõepera
Jarek Jõepera (sündinud 12. mail 1974) on eesti fotograaf.
1992. aastal lõpetas Elva Keskkooli.
Aastatel 1989–1994 tegeles laskesuusatamisega treener Rein Pedaja juhendamisel. Aastal 1994 tuli 10 km distantsil juunioride Eesti meistriks ning samal aastal osales Slovakkias Osrblies juunioride MM-il ja Soomes Kontiolahtis EM-il. Aastatel 1997–1999 töötas fotograafina aktsiaseltsis Ajakirjade Kirjastus ning 1999–2002 fotograafina ajalehtedes SL Õhtuleht ja Õhtuleht. 2002. aastal asutas ta osaühingu Eesti Fotoagentuur.
Suur Hunt
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras Jarek Jõeperale kahel korral peaauhinna – Suure Hundi auhinna –, 2007. aastal maastikufoto eest ja 2017. aastal foto eest sarjast "Inimene ja loodus".
2007. aastal antud intervjuus kommenteeris Jõepera toonase võidufoto saamislugu nii, et ta "sattus looduse tavatule ilumängule juhuslikult ning tormas pikemalt mõtlemata lumisele põllule seda üles võtma". Pildistamiskoht oli Kanepi külje all, Tartu–Võru maantee ääres. Kümme aastat hiljem (2017) peavõidu saanud foto on tehtud ühel augustikuisel varahommikul suurvee ajal Tõramaa puisniidul Soomaa Rahvuspargis.
Silver Kommusaar
Silver Kommusaar (sündinud 10. veebruaril 1968) on eesti loodusfotograaf.
Ta tegutseb Põlvamaal Moostes ehitusettevõtluses (Kolmeti OÜ juhatuse liige). Tema lemmikharrastuseks on loodusfotograafia. Ta on pälvinud Eesti suurima loodusfotokonkursi peaauhinna.
Suur Hunt
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2013. aastal peaauhinna – Suure Hundi auhinna – Silver Kommusaarele foto "Siin on keegi veel" eest. Esimese lumega toksivat hallpea-rähni kujutav pilt sai esikoha ka kategoorias "Loomad oma keskkonnas ja loomaportreed". Samas kategoorias leidis žürii poolt äramärkimist veel teinegi Kommusaare foto "Oleme nähtamatud".
15th Street
228px|pisi|100 West 15th Street 15th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Messier 69
Messier 69 (ka M69 ja NGC 6637) on kerasparv, mis asub Amburi tähtkujus.
Parve avastas 31. augustil 1780 Prantsuse astronoom Charles Messier, kes lisas selle oma kataloogi. Samal ööl avastas ta ka kerasparve Messier 70. Messier otsis sel ajal objekti, mida oli kirjeldanud Nicolas-Louis de Lacaille, kuid pole teada, kas de Lacaille kirjeldatud objekt oli M69.
Messier 69 asub Maast 29 700 valgusaasta kaugusel ning jääb Linnutee keskosast umbes 6200 valgusaasta kaugusele. Parve diameeter on 61 valgusaastat. M69 tähesuurus on 8,31 ja see sisaldab üle 125 000 tähe. See on üks metallirikkamaid kerasparvi, mis tähendab, et seal on peale heeliumi ja vesiniku ka paljusid teisi keemilisi elemente. M69 tähed sisaldavad kümme korda rohkem rauda kui teised samavanad kerasparved ning see on võimaldanud astronoomidel uurida tähtede teket ja arengut.
Messier 69 on kõige paremini vaadeldav teleskoopidega, mille ava diameeter on 20 cm ja enam.
Hormel
Hormel Foods Corporation on Ameerika ettevõte, mis asutati 1891. aastal Minnesota osariigis Austinis George A. Hormeli poolt George A. Hormel & Company nime all.
Algul keskenduti singi, vorsti ja muude sea-, kana-, veise- ja lambalihatoodete pakendamisele ja müümisele tarbijatele.
Ettevõte muutis oma nime Hormel Foodsiks 1993. aastal. Hormel teenindab 80 riiki selliste kaubamärkidega nagu Applegate, Columbus Craft Meats, Dinty Moore, Jennie-O ja Skippy.
Troika
Troika (vene тройка) on mitmetähenduslik sõna.
Aleksei Koltsov
pisi|Aleksei Koltsov Aleksei Koltsov (vene Алексей Васильевич Кольцов; 15. oktoober (vkj 3. oktoober) 1809 Voronež – 10. november (vkj 29. oktoober) 1842 Voronež) oli vene luuletaja.
Aleksei Koltsov oli pärit karjakaupmehe perekonnast. Ta haridustee jäi poolikuks, kuna ta pidi tööle asuma oma isa äris. Esimese luuletuse kirjutas Aleksei Koltsov 1825. aastal. Ajakirjanduses avaldati tema esimesed luuletused 1830. aastal. 1831. aastal tutvus Koltsov Moskvas Vissarion Belinskiga. Tema ainus eluaegne luulekogu "Luuletused" ("Стихотворения") ilmus 1835. aastal.
Giovanni Alfonso Borelli
pisi|Giovanni Alfonso Borelli Giovanni Alfonso Borelli (28. jaanuar 1608, Napoli – 31. detsember 1679, Rooma) oli renessansiaegne Itaalia füsioloog, füüsik ja matemaatik.
Borelli jätkas Galileo Galilei tava kontrollida hüpoteese vaatlustega. Õppinud ja õpetanud matemaatikat, uuris ta põhjalikult ka Jupiteri kuid, loomade liikumise mehaanikat ning mikroskoobi vahendusel vere koostist ja taimede õhulõhede liikumist. Samuti kirjutas Borelli uurimistöid geoloogiast, meteoroloogiast ja meditsiinist. Tänu Rootsi kuninganna Kristiina kaitsele ei kannatanud ta samasuguse tagakiusamise all nagu Galilei.
Elulugu
Giovanni Borelli sündis 1608. aastal Napoli eeslinnas Castel Nuovos. Tema vanemad olid hispaania jalaväelane Miguel Alonso ning kohalik naine Laura Porello (ka Porelli või Borelli). Nende perekond oli vaene. Hiljem kasutas Giovanni Borelli ema neiupõlvenime, vältimaks isaga seotud poliitilisi sekeldusi.
Borelli reisis Rooma, kus õppis Benedetto Castelli käe all matemaatikat. Millalgi enne 1640. aastat määrati ta Messina ülikooli matemaatikaprofessoriks. 1640. aastate alguses kohtas ta Firenzes Galileo Galileid. Ehkki nende tutvus tõenäoliselt säilis, lükkas Galilei tagasi Borelli kandidatuuri Pisa ülikooli matemaatikaprofessori kohale, millelt ta ise lahkus. Sellele ametikohale jõudis Borelli alles 1656. aastal. Seal kohtas ta Itaalia anatoomi Marcello Malpighit.
1668. aastal naasis Borelli Messinasse, kuid pidi peagi linnast lahkuma, kuna teda kahtlustati poliitilistes vandenõudes. Nii kohtus ta Rootsi endise kuninganna Kristiinaga, kes katoliiklusse pöördumise tõttu oli sunnitud troonist loobuma ning elas Roomas. Ülejäänud elu veetis Borelli vaesuses, õpetades matemaatika aluseid talle peavarju andnud kloostri koolis. Tema peateos "De Motu Animalium" ("Loomade liikumisest") ilmus trükist juba postuumselt, Kristiina ja teiste sponsorite toel.
Ühiskondlik õhustik
1542. aastal lõi paavst Paulus III Rooma ja Üleüldise Uurimisameti Kõrgeima Püha Kongregatsiooni (tänapäeval Usudoktriini Kongregatsioon) eesmärgiga uurida ketserlust. Sel uurimisametil, mida koos teiste sarnase ülesannetega asutustega tuntakse inkvisitsiooni nime all, oli laialdane mõju filosoofiale, matemaatikale ja loodusteadustele nii kogu Borelli eluajal kui ka veel kaua pärast teda. Püha Amet loodi, kaitsmaks katoliku usku ideede eest, mida peeti kirikule kahjulikuks. See oli hästi struktureeritud ning rohkete kohalike harudega asutus, mis uuris ohtlikuks peetavaid uusi ideid. Lisaks seesuguste ideede leviku piiramisele oli uurimisametil ka voli karistada kurjategijaid, kes säherdusi ideid levitasid. Püha Ameti loomine oli osa katoliku kiriku reaktsioonist 16. sajandi protestantlikule reformatsioonile.
Ehkki Borelli elas ja töötas selles keskkonnas, et takistanud inkvisitsioon tema tööd. Võimalik, et kirik ei pidanud tema õpetusi usule ohtlikeks. Siiski võis tema tööd mõjutada viis, kuidas Püha Amet kohtles tema kaasaegseid nagu Galileo Galilei ja Nicolas Steno. Borelli teadustöö sarnanes paljude ta kaasaegsete omaga selle poolest, kuidas ta hakkas järgima teadusliku uurimistöö meetodeid, mis püsivad kasutusel tänapäevani, rajades looduse vaatlemisele hüpoteese ja teooriaid ning neid seejärel katsetega kontrollides.
pisi|vasakul|350px|"De Motu Animalium I" kaas
Teadustöö
Tem uurimused ei piirdunud musklite ja liikumisega. Muuhulgas võrdles Borelli südant klappidega pumbaga. Selle tööst järeldas ta, et arterid peavad olema elastsed. Nende avastuste pärast on Borellit nimetatud biomehaanika isaks. Ameerika Biomehaanika Selts (American Society of Biomechanics) annab kõrgeima autasuna välja Borelli auhinda.
Biomehaanika kõrval huvitus Borelli ka füüsikast, eriti planeetide orbiitidest. Borelli uskus, et planeedid tiirlevad päikese ümber kolme jõu koosmõjul. Esimene jõud on planeetide iha läheneda päikesele. Teine jõud lükkab planeedid kõrvale päikesevalguse mõjul, mis on kehaline. Kolmas jõud tõukab planeete päikesest kaugemale päikese pöörlemise tõttu. Nende jõudude koosmõjul sarnaneb planeetide liikumine kivi ringlemisega, mida nööri otsas keerutatakse.
Meža Tūči
Meža Tūči (ka Meža Tuči või Mežatuči) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Giovanni Alfonso Borelli
Teadustöö
pisi|Giovanni Alfonso Borelli joonistatud [[allveelaev raamatus "De Motu Animalium", 1680.]] Borellit peetakse ka esimeseks inimeseks, kes leiutas autonoomse veealuse hingamisaparaadi. Samuti konstrueeris ta allveelaeva. Väljahingatud õhku pidi Borelli seadmes jahutama merevesi, kui see on läbinud vasktorud. Kiiver oli valmistatud pronksist, klaasaknaga, ning selle läbimõõt oli 0,6 meetrit. Tõenäoliselt ei kasutatud ega katsetatud seadet kunagi.
Meža Tūči
Küla asub valla põhjaosas. Meža Tūči jääb valla keskusest Viļānist 8,3 ning Riiast 212,5 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 9 elanikku.
Mattias Forbes
Elulugu
Mattias Forbes põlvnes vanast šoti Forbesi-nimelisest aadlisuguvõsast. Tema isa oli Mecklenburgis sündinud, kuid Rootsi elama siirdunud maksuametnik Ernald Forbes, ja ema Carin Mattsdotter (Björnram). 1618. aastal oli ta ooberst Samuel Cockburni tallmeister. 1624. aastal oli ta Ernst Creutzi rügemendi leitnant. Järgmisel aastal ülendati ta juba kapteniks ja 1632. aastal ooberstleitnandiks. Ta osales Saksamaal Kolmekümneaastases sõjas ja oli 1634. aastal Osnabrücki komandant. 1635. aastal sai temast Ingerimaa rügemendi ooberst. Rootsi kuninganna Kristiina ajal introdutseeriti ta 1638. aastal naturaliseeritud aadlikuna Rootsi rüütelkonda. Ta on maetud Soomes Myrskyläs.
Vorbuse mõis
1625. aastal läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf talle Vorbuse (tollal tuntud Voore nime all). Tema valdusõigust kinnitati 1634. aastal. Pärijad valdasid mõisa kuni aastani 1684, mil see neilt reduktsiooni käigus ära võeti. Tema nimest on tulnud mõisa nii eesti- kui saksakeelne (Forbushof) nimekuju.
Maavaldused Soomes
Talle kuulusid mitmed maavaldused ka Soomes. 1636. aastal omandas ta Norrköpingi õiguse alusel Mörskömi (praegu Myrskylä). Talle kuulusid veel Idlaks ja Jackarby, mille ta omandas 1638. aastal.
Eric Maxim Choupo-Moting
pisi| Jean-Eric Maxim Choupo-Moting (sündinud 23. märtsil 1989 Hamburgis) on Kameruni jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa kõrgliiga klubis Müncheni Bayern ja Kameruni jalgpallikoondises.
Ta sündis Saksamaal sakslannast ema ja kamerunlasest isa pojana.
Ta alustas jalgpallurikarjääri Saksamaa klubides. Profikarjääri alustas ta 2007. aastal Hamburger SV meeskonnas. Saksamaa kõrgliigas on ta mänginud veel 1. FC Nürnbergis, 1. FSV Mainzis ja Schalkes. Hooajal 2017–18 mängis ta Inglismaa kõrgliiga klubis Stoke City. Seejärel liitus ta Paris Saint-Germainiga, kellega tuli kaks korda Prantsusmaa meistriks. 2020. aastal sõlmis ta üheaastase lepingu Müncheni Bayerniga.
Choupo-Moting esindas Saksamaad kuni 17- ja 19-aastaste koondises, kuid otsustas seejärel Kameruni jalgpallikoondise kasuks. Kameruni koondises tegi ta debüüdi 2010. aasta mais. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 5. juunil sõprusmängus Serbia vastu. Ta on kuulunud Kameruni koondisse 2010. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2015. ja 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Eesti Mootorispordi Kuulsuste Koda
Eesti Mootorispordi Kuulsuste Koda loodi aastal 2021 Eesti Autospordi Liidu Eesti Mootorrattaspordi Föderatsiooni ja MTÜ Eesti Mootorispordi Ajalugu ühise algatusena. Koda asub füüsiliselt Eesti Mootorispordi Muuseumis Ellamaa elektrijaamas.
Esimeste sportlastena valiti koja liikmeteks Endel Kiisa, Toomas Napa, Markko Märtin ja Tanel Leok.
16th Street
228px|pisi|18 East 16th Street 16th Street on New Yorgi keskse linnaosa Manhattani tänavajoonestikus rõhtsirge tee.
Must sõstar
Must sõstar (Ribes nigrum) kuulub sõstraliste sugukonda kuuluvasse perekonda sõstar. Tegu on varaviljuva kergesti paljundatava marjakultuuriga, mille vilju (marju) hinnatakse suure C-vitamiini sisalduse poolest. Must sõstar on pärismaine Kesk- ja Põhja-Euroopas ning Põhja-Aasias. Eestis tavaline aiataim ka ravimtaim. Musta sõstart kultiveeriti 11. sajandil Venemaa kloostrites, linnades ja asundustes. Kasvatus Euroopas algas arvatavasti 17. sajandist.
Botaanilised tunnused
Kõik musta sõstra taime osad on tugevalt ja iseloomulikult aromaatsed.