cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Malle Pärn
Malle Pärn (sündinud 25. mail 1945 Tartus) on eesti näitleja, teoloog, publitsist ja poliitik, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige.
Haridustee
Hiljem lõpetas Malle Pärn EELK Usuteaduse Instituudi teoloogina (1991–1999), kuid pastoriks ei ole EELK teda ordineerinud. Pärn on end täiendanud Trinity Luterlikus Seminaris (Trinity Lutheran Seminary in Columbus Capital University) Ameerika Ühendriikide Ohio osariigis (1997).
Töö
Pärast lavakunstikateedrit suunati Malle Pärn näitlejaks Viljandi teatrisse Ugala, kus ta töötas aastatel 1970–1973. Ühe hooaja vältel oli Pärna koduteater ka Rakvere Teater (1973/1974). Edaspidi töötas Malle Pärn lavakõne ja erialaõppejõuna Eesti NSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudios (1974–1976) ning näitejuhi abina Eesti Draamateatris (1976–1980). Ta on olnud režissööri assistent filmistuudios Tallinnfilm (näiteks lastefilmis "Nukitsamees") ning näidelnud Vanalinnastuudios ja Eesti NSV Riiklikus Filharmoonias (1980–1986). Edaspidi on Malle Pärn olnud vabakutseline näitleja. Ta on olnud Eesti Raadio mittekoosseisuline autor (1974–1991) ning teinud raadiotööd meediakeskuses Eesti Luterlik Tund (2000–2003). Malle Pärn on Milwaukee Ülikooli Gamalieli õppetooli lektor. Inglise keele õpetajana on ta töötanud Tallinna Nõmme Gümnaasiumis (2004/2005) ja Avinurme Keskkoolis (2006/2008). Ta on olnud Avinurme Suveteatri kunstiline juht (2005–2015), kust ta poliitiliste erimeelsuste tõttu trupiga lahkus.
Pärn on kirjutanud luuletusi, avaldanud ajakirjanduses arvamuslugusid ning esitanud omaenda kirjutatud laule. Ta on tõlkinud mitu raamatut ja näidendeid ning paari 1970. ja 1980. aastatel tehtud ETV ja Eesti Raadio lastesaate autor.
Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) liikmena on ta sageli avaldanud nii ajakirjanduses kui ka sotsiaalmeedias kriitilisi arutlusi rändekriisi ja homoseksuaalsete inimeste õiguste ümber käivate arutelude kohta ning ka muudel päevapoliitilistel teemadel. Pärn on portaali Objektiiv kolumnist. Sotsiaalmeediavõrgustik Facebook on tema konto korduvalt blokeerinud seoses väidetava vihakõne kasutamise ja levitamisega.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 837 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Tal on näitleja ja lavastaja Eino Baskiniga tütar Katrin Pärn.
Matt Dumba
Ta on ema poolt filipiini ning isa poolt Rumeenia päritolu.
Aastatel 2009–2013 mängis ta Western Hockey League'i (WHL) klubis Red Deer Rebels. Hooajal 2010–11 pälvis Dumba WHL-i hooaja parimale uustulnukale antava Jim Piggott Memorial Trophy.
2012. aastal valis Wild ta NHL-i draft'is seitsmenda valikuna. Hooaja 2012–13 lõpus debüteeris ta American Hockey League'is Wildi noorteklubis Houston Aeros. NHL-is tegi ta debüüdi 5. oktoobril 2013 mängus Anaheim Ducksi vastu, saades esimeseks filipiini päritolu mängijaks NHL-is. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 12. oktoobril mängus Dallas Starsi vastu. Hooaja 2013–14 teises pooles mängis ta WHL-i klubis Portland Winterhawks. Hooaeg 2015–16 oli Dumba jaoks läbimurdehooajaks, kui ta kuulus NHL-is Wildi koosseisu kõigis põhihooaja mängudes peale ühe.
2012. aastal võitis Dumba Kanada kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali ning ta oli turniiril resultatiivseim mängija (5+7). 2016. aastal tuli Dumba Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Dumba oli jäähokis rassismi ja sallimatuse vähendamise jaoks loodud Hockey Diversity Alliance'i üks asutajaliikmeid. Selle eest pälvis ta hooaja 2019–20 lõpus King Clancy Memorial Trophy.
Cantali departemangu haldusüksuste loend
Cantali departemangu haldusüksuste loend toob ära kõik departemangu haldusüksused (alldepartemangud, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vallad Aurillac ja Saint-Flour on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse mille vahel on vald jagatud kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Aurillac
Arpajon-sur-Cère'i kanton Aurillaci 1. kanton Aurillaci 2. kanton Aurillaci 3. kanton Aurillaci 4. kanton Jussaci kanton Laroquebrou kanton Maurs'i kanton Montsalvy kanton Saint-Cernini kanton Saint-Mamet-la-Salvetat' kanton Vic-sur-Cère'i kanton
Mauriac
Champs-sur-Tarentaine-Marchali kanton Mauriaci kanton Pleaux' kanton Riom-ès-Montagnes'i kanton Saignes'i kanton Salers'i kanton
Saint-Flour
Condat' kanton
Massiaci kanton
Murat' kanton
Pierrefort'i kanton
Ruynes-en-Margeride'i kanton
Saint-Flour-Lõuna kanton
Saint-Flour-Põhja kanton
Üdik
Üdik ehk üdiseen ehk pärisüdik (Pseudohydnum gelatinosum) on kõrvtarrikulaadsete seltsi kuuluv seeneliik.
Seen on Eestis augustist oktoobrini tavaline okaspuukändude külgedel.
Seen pole söödav, kuid Lääne-Euroopas peetakse söödavaks salatina.
Anterrieux
Anterrieux [ante'rjöö] on asula ja vald Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Cantali departemangus.
pisi|tühi|Anterrieux' plaan ja teda ümbritsevad vallad
Tuttmakaak
Tuttmakaak (Macaca nigra) on pärdiklaste sugukonda makaakide perekonda kuuluv imetaja.
Ta elab Indoneesias Sulawesi saare kirdeosas ja paaril lähedal asetseval saarel. Tuttmakaak on äärmiselt ohustatud liik. Tema arvukuse vähenemises on põhilisteks süüdlasteks kohalikud elanikud, kes teda liha pärast kütivad.
Hotševa
Hotševa (ukraina keeles Хочева) on küla Ukrainas Kiievi oblastis Ivankivi rajoonis. Elanike arv on 104. Pindala on 1 km².
Kazruņģis
pisi|left Kazruņģis on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Valmiera piirkonnas Plāņi vallas. Küla asub Vilkpura oja kaldal, valla keskusest Plāņist 5,1, endisest piirkonnakeskusest Strenčist 12,4 ja Riiast 141,5 kilomeetri kaugusel. Aastail 2009-2021 kuulus küla Strenči piirkonda.
Külas on Kazruņģise bussipeatus.
Külas kasvav Jaunennese tamm on looduskaitse all.
Toy Ride
"Toy Ride" on Toy-Boxi teine stuudioalbum. See avaldati 28. juulil 2001.
Rukis
pisi|Secale cereale Rukis (botaaniline nimetus harilik rukis; ladinakeelne teaduslik nimetus Secale cereale) on kõrreliste sugukonda kuuluv kultuurtaim, viljataim.
Kasvatatakse talirukist, mis talvitub orasena lume all ja suvirukist, mida saab koristada veel samal aastal. Vili koristatakse augustis. Sageli valmistab probleeme lamandumine, mis ei lase rukist koristada kuivalt ja idanemata.
Rukkijahust valmistatakse rukkileiba, aga ka näiteks näkileiba. Sellest aetakse viskit ja vähemal määral viina.
Eesti aastatarbimine on umbes 35 tuhat tonni rukist.
Ajalugu
Eestis kasvatati rukist küll juba I aastatuhande alguses, kuid kultuurteraviljana levis ta laiemalt 11. sajandil, kui teda hakati vaheldama odra ja kesaga kolmeväljasüsteemis.
Tähtsaimal kohal oli rukis Eestis 15.–16. sajandil. Euroopas ainulaadsetes rehielamutes kuivatatud rukis säilis hästi ja sellest sai tähtis ekspordiartikkel. Alates 17. sajandist aeti Eesti rukkist mõisates viina Vene turu jaoks kuni riikliku viinamonopoli kehtestamiseni 19.–20. sajandi vahetusel. 19. sajandil, kui Eestisse jõudsid uued põllukultuurid (ristik ja kartul) ning mitmeväljasüsteem, vähenes rukki osakaal 50 protsendilt 30 protsendile.
Eesti tuntuim rukkiaretaja oli Sangaste mõisa omanik krahv Friedrich Georg Magnus von Berg. 1939 ostis Eesti Sordiparanduse Selts krahvi pärijatelt tolle rukkisordi edasiaretamise õiguse, tänapäeval jätkub töö Jõgeva Sordiaretuse Instituudi Sangaste aretusjaamas. Krahvi pojapoeg Victor on jätkanud Sangaste rukki aretamist Kanadas, väidetavalt valmistatakse Sangaste rukki järeltulijast viskit Canadian Gold. Eestis on aretatud rukkisordid 'Sangaste', 'Vambo', 'Tulvi', 'Elvi' jt.
Botaanilised tunnused
pisi|Rukki pähikud tolmukatega Narmasjuurestik areneb 4–8 idujuurest. Kõrs on seest õõnes ning selle pikkus on tavaliselt 110–200 cm. Lehtedel on lehetupp, lehelaba ja kõrvakesed. Õisikul on pea, lüliline peatelg ja kaheõielised pähikud, mille alusel paiknevad 2 liblet. Õiel on emakas ja 3 tolmukat ning seda ümbritsevad välis- ja sisesõkal. Viljadeks on paljasteralised terised.
Kasutamine
pisi|Kodustes tingimustes valmistatud rukkileib Rukist tarvitatakse eelkõige leivajahu toorainena. Tänapäeval on rukkijahust leib põhiline teraviljatoit Põhja-Euroopas ja Venemaal. Lisaks mustale leivale valmistatakse rukkist ka näkileiba, samuti aetakse sellest viskit ja vähemal määral viina. Varasematel aegadel oli rukis oluline loomadele allapanuks pruugitava põhu ja katuseõlgede allikas.
Earl Wilbur Sutherland
Earl Wilbur Sutherland sündis 19. novembril 1915. aastal Kansase osariigis Burlingame'i linnas. Ta õppis Washburni põhikoolis ja Washingtoni Ülikoolis meditsiini.
Aastatel 1940–1953 töötas ta Washingtoni Ülikoolis, 1953–1963 Western Reserve'i Ülikoolis ja 1963–1973 Vanderbilti Ülikoolis. Sutherland suri 9. märtsil 1974. Tal oli kahest abielust kokku kaks tütart ja kaks poega.
Velõka Kisnõtsja
Velõka Kisnõtsja (ukraina keeles Велика Кісниця) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Elanike arv on 3212.
Rukis
Toiteomadused
Rukkijahus leidub kuni 11% valku, 75–77% süsivesikuid ja 1–2% rasva. Samuti sisaldab see mineraalaineid (kaaliumi, magneesiumi, fosforit, rauda) ja B-rühma vitamiine. Nisujahu ja rukkijahu keemiline koostis on lähedane, kuid leivaküpsetusomadused erinevad.
Rukkijahus on rohkem looduslikke suhkruid kui nisujahus, selles sisalduv tärklis kliisterdub madalamal temperatuuril. Jahus olevaist pentosaanidest 40% lahustub vees, moodustades limaaineid. Kuigi osa tärklisega seotud veest vabaneb küpsetamisel, jääb sellest omakorda osa rukkileiva sisusse, muutes selle kleepuvaks ja raskeks.
Kuna rukkijahus on vähem gluteeni kui nisujahus, saavad rukkitooteid tarvitada paljud inimesed, kes on nisu suhtes allergilised.
Maailmas
pisi|Rukkitoodang maailmas (% põllumaast) Rukist kultiveeritakse suhteliselt vähe, maailma teraviljasaagist moodustab see vaid 1,5 protsenti. Maailma rukkist 95 protsenti kasvab Uurali mägede ja Põhjamere vahel. Vähese leviku tõttu tarvitatakse enamik rukkisaagist tootjariigis või eksporditakse naaberriikidesse, mitte üle maailma.
2012. aastal toodeti maailmas kokku 14,6 miljonit tonni rukist ning rukkipõldude kogupindala oli 5,33 miljonit hektarit.
Eestis
pisi|Rukkipõld
Eestis kasvatatakse järgmisi talirukki sorte: 'Elvi', 'Sangaste' ja 'Vambo'.
2018. aastal oli rukki kasvupinda ligi 11 tuhat hektarit ja 2019. aastal umbes 29 tuhat hektarit. 2018. aastal saadi Eesti põldudelt 29 511 tonni rukist.
Rukki saagikus Eestis oli 2011. aastal 2317 kilogrammi hektarilt. 2016 koristati hektarilt 2616 kg, 2017. aastal 3932 kg ja 2018. aastal 2719 kg rukist.
Välislingid
شيلم
Satelliidi testimine
Satelliidi testimine on dokumenteeritud toimingute jada, mille käigus kontrollitakse satelliidi vastupidavust avakosmose tingimustele ning samaaegselt võimet täita korrektselt sellele pandud ülesandeid. Satelliidi testimine on kontroll toodangu vastavusest tellija esitatud ja muudele kehtestatud, sh rahvusvahelistele nõudmistele. Nõudmisi tavaliselt esitavad rahvusvahelised kosmoseagentuurid, nagu ESA-Euroopa Kosmoseagentuur ja NASA.
Kui satelliit mõne disaini-, materjali- või inimvea tõttu katki läheb, ei ole seda enam kosmoses parandada võimalik või on see väga kallis. Seetõttu on satelliidi testimine veelgi olulisem. Kuupsatelliitide testimisel lisandub nõue, et satelliidi transpordil raketti ja raketis kosmosesse ei tohi satelliit kahjustada raketti ega teisi satelliite, mida sama raketiga kosmosesse saadetakse. Seetõttu tulebki võimalusel kuupsatelliidi testimisel järgida satelliiti kosmosesse läkitava asutuse koostatud juhendit, kus on kirjas nende nõudmised kuupsatelliidile. Need nõudmised sisaldavad testide katsetsüklite kestust, arvu, nõudmisi testidel kasutatavate masinate sertifitseeritusele jne.
Satelliidi arenduse käigus tehakse satelliidist mitu versiooni. Tehakse inseneriversioon ehk -mudel, kvalifikatsioonitestimisteks kvalifikatsioonimudel ja vastuvõtutingimuste täitmise näitamiseks vastuvõtumudel. Teise testimisfilosoofia järgi tehakse üks nn eellennumudel (inglise keeles protoflight model), mille peal tehakse nii kvalifikatsiooni- kui ka vastuvõtutestid. Eesti esimene tudengisatelliit ESTCube-1 kasutab eellennumudeli testimisfilosoofiat, ehitades siiski võrdluseks ja simulatsioonide tegemiseks teise lennumudeliga identse kuupsatelliidi.
Testimisel üritatakse võimalikult täpselt matkida satelliidi olekut kosmoses ja kosmose tingimusi. Selleks tehakse mitmesuguseid katseid.
Tavaliselt jagatakse satelliidi testimine osadeks
Testimise ettevalmistus
Satelliitide testimine on kallis ja aeganõudev protsess. Suurte satelliitide test termovaakum kambrites on väga kulukas, samuti nagu erinevad radiatsiooni taluvuse testid. Enne konkreetse satelliidi testi alustamist tuleb otsustada, milliseid teste sooritada. Testideks valmistumine on mitmeastmeline. Algfaasis toimub testide dokumentatsiooni kirjeldus.
Testimise nõuete kirjutamine
Järgmise etapi eesmärk on satelliidi tellija ettekirjutatud nõuetest tulenevate testimise parameetrite kirjeldamine. Näiteks võib ESA nõuda, et satelliidi eluiga on vähemalt viis aastat orbiidil kõrgusel 1000 km. Sellisest tingimusest on võimalik kirjutada testimise jaoks nõue, et satelliidi komponendid peavad vastu pidama radioaktiivse kiirguse doosile 100 Radi. ESA kasutab satelliiti mõjutava radiatsiooni doosi arvutustes simulatsioonikeskkonda SPENVIS.
Disain
Järgmine samm on testimiseks vajaliku varustuse disainimine. Kuna üldiselt on iga satelliidi projekt eelmisest erinev, siis on ka vajaminev testimisaparatuur erinev. Leidub ka mitmeid sama projekti järgi loodud satelliite, näiteks GPS satelliidid. Nende puhul saab kokku hoida arenduskuludelt.
Testaparatuur jaguneb kahte rühma:
ETAt kasutatakse päikesepaneelide simuleerimiseks. See näitab, kuidas satelliit saab hakkama voolukõikumistega. Satelliidile saadetakse raadiokäsklusi, vaadeldakse süsteemi käitumist ja käskude jagamist alamsüsteemidele. MTA on satelliidi testimist toetav mehaaniline aparatuur, mille ülesanne on satelliidi transportimine, tõstmine või muu mehaaniline tegevus. MTA disaini määrab ära satelliidi suurus (transpordikonteinerite suurus), raskus (tõstmiseks vajaliku aparatuuri soetamine) ja satelliidi vastupidavus maal valitsevatele tingimustele (mõningad satelliidi komponendid tuleb transportida vaakumis).
Disainimise käigus tuleb hoolikalt läbi mõelda ETA ja MTA omavaheline kokkusobivus.
ETA ja MTA kokkupanek ja testimine
Enne ETA ja MTA kasutamist tuleb kasutatav aparatuur kokku panna ja kontrollida, et see ei ole satelliidile ohtlik. Näiteks tuleb kontrollida satelliidi tõstmiseks kasutatava kraana vastupidavust satelliidi raskusele.
Äärmiselt oluline on, et testimise ajal on tagatud inimeste turvalisus. Inimesi on tavaliselt vaja kaitsta plahvatusohtlike kütuste ja radioaktiivsete ainete eest. Inimesi kaitsvad ehitised vajavad ka testimist, enne nende kasutusele võttu.
TRR
TRR (Test Readiness Review) on raport, mille eesmärk on kontrollida
TRR on formaalne ülevaade missiooni käigust, kus kohtuvad tellija ja tootja, kes vaatavad üle ja otsustavad, kas satelliit on valmis testimiseks.
TCR
TCR (Test Completion Review) on testimisjärgne raport, mis võtab kokku satelliidi testi ning raporteerib, kas satelliit on orbiidile saatmiseks valmis või vajab veel täiustusi.
Alarühma tasemel testimine (ATT)
ATT teste teeb iga alarühm ise, et kontrollida üksikuid satelliidi elemente ja nende sobivust üldisse disaini. ATT teste tehakse jooksvalt satelliidi ehitamise käigus või siis, kui üks alarühm saab ehituslikult valmis. Kui satelliidi projektis on oluline kuluefektiivsus, siis mõistlik on teha rohkem ATT ja vähem satelliidi üleseid teste (SÜT). ATT võtab oluliselt vähema aega, nõuab vähem komplitseeritud testaparatuuri ning ei vaja nii suurt inseneride hulka. Sellist lähenemisviisi kasutavad paljud väikesed satelliite ehitavad firmad.
Levinuim eesmärk ATT tegemiseks on valitud komponentide testimine ning kontrollimine. Tavaliselt valitakse 5–10 komponenti ja proovitakse, milline neist sobib kõige paremini antud missiooni jaoks. Suuremate missioonide puhul võib ka testitavate komponentide hulk suurem olla.
Enamasti tehakse ATT käigus järgmisi teste:
Satelliidiülesed testid (SÜT)
Kui alarühmade ülesanne on ainult nende tegevusvaldkonda kuuluvate osade testimine, siis SÜT on mõeldud, kontrollimaks kogu satelliidi tööd tervikuna. (Näide tavakoolist: matemaatikaõpetaja huvitub sellest, et õpilased oskaksid matemaatikat, ning vene keele õpetaja loodab, et õpilased oskavad vene keelt; samas on direktorile oluline, et kõik lapsed oskavad väga hästi kõiki aineid).
SÜT põhikomponentideks on kosmosekeskkonna testid ja funktsionaalsed testid, mille eesmärk on kontrollida satelliidi vastavust tellija esitatud nõudmistele. Olulisel kohal SÜT-is on satelliidi vastavus kanderaketi nõuetele, kuna iga kanderaketi tüüp on teisest natuke erinev (kiirendus, vibratsioon jne).
Suuremate satelliitide ehitamisel on SÜTid selleks loodud alarühma hallata (ESA: AIV-assembly-integration-verification)
SÜT funktsionaalsed testid
Funktsionaalsete testide eesmärk on kontrollida, et kõik satelliidi osad töötaksid korrektselt. Test tehakse pärast satelliidi kokkupanemist, koormusteste (näiteks pärast termovaakumkambris olekut) või pärast transporti. Funktsionaalsete testide jaoks on enamasti tehtud automatiseeritud testid, mis kontrollivad süsteeme.
Kontrollitud töö- ja keskkonnatingimustes testitakse satelliidi töövõimet kõikide võimalike sätete ja stsenaariumide korral. Testi käigus selgitatakse, kas satelliit on suuteline nendes tingimustes täitma kõiki eeldustekohaseid ülesandeid ja kuidas ta neid täidab. Satelliit pannakse imiteerima oma tööd kosmoses ja vastavalt sellele muudetakse katseparameetrite väärtuste vahemikku ja järjekorda. Näiteks elektritestides rakendatakse kõikidele satelliidi elektrisüsteemidele sellist pinget, takistust, sagedusi, impulsse ja lainevorme, mida võib satelliidi kasutuskestuse jooksul ette tulla.
Füüsikalised omadused
Kontrollitakse nõutud täpsusega kuupsatelliidi mõõtmeid, pindu ja massi. Kui satelliidi ehitus on nii keeruline, et massikeset ja inertsimomenti pole võimalik välja arvutada, siis leitakse testi käigus needki.
Keskkonnatestid
Järgnevad keskkonnatestid tehakse vastavalt vajadusele satelliidiüleselt. Tihtilugu aga kontrollitakse tehnika vastupidavust alamsüsteemitasemel, et elimineerida disainivead juba varases faasis ja muuta hilisemat testimist sujuvamaks. Keskkonnatestide alla kuuluvad:
Vibratsioonitest
Eesmärk on kontrollida, kas satelliit peab vastu kanderaketi poolt tekitatud vibratsioonile ja mürale. On vaja kindlaks teha, kas satelliidi struktuuris tekib resonants, mis on väga destruktiivne satelliidi jaoks.
Selle testiga kontrollitakse, kuidas kosmosetehnika peab vastu raketi stardil toimuvale sinusoidaalsele vibratsioonile. Testid tehakse kõigi stardikonfiguratsioonis kosmosetehnika telgedele.
Enne ja pärast sinusoidaalse vibratsiooni testi otsitakse satelliidi resonantssagedust. Resonantssageduste vahega hinnatakse satelliidi terviklikkust. Resonantssageduste vahe ei tohiks ületada 5%. Samuti üritatakse leida visuaalsel vaatlemisel katse ajal toimunud vigastusi.
Ka selle testiga kontrollitakse kosmosetehnika valmisolekut raketi stardi ajal toimuvale vibratsioonile. Testid tehakse kõigile stardikonfiguratsioonis kosmosetehnika telgedele.
Et hinnata satelliidi vastupidavust, tehakse enne ja pärast testi jälle kontrolli mõttes resonantssageduse otsimise test. Resonantssageduste vahe ei tohiks ületada 5%.
Test toimub kajavas kambris töörežiimis satelliidi osa peal, mis on kinnitatud alusele, mis imiteerib kinnitustega raketistarti. Akustilist testi tehakse ka satelliidi suurte pindadega osadele, mis on mürast rohkem mõjutatavad. Näiteks päikesepaneelidele ja antennidele, millele juhusliku vibratsiooni testi ei tehta. Vibratsiooni tekitaja ja satelliit on eraldatud.
Satelliidi vastupidavust testile hinnatakse madalatasemelise (ca −8 dB) müraga enne ja pärast akustilist testi, et teha kindlaks resonantssagedused. Resonantssageduste vahe ei tohiks jälle ületada 5%.
Šokitest tehakse satelliidile näiteks sellistel tingimustel, mis esinevad satelliidi eraldumisel kanderaketist kosmoses, kosmosesse transpordi ajal jne. Satelliit kinnitatakse katsealusele normaalseid kinnituskohti pidi. Šokitestide arvu vähendamiseks võib kombineerida šokeeritavaid telgesid ja suundi eeldusel, et on tekitatud selleks vajalik keskkond.
Testi kordaminekut hinnatakse visuaalselt. Lisaks kasutatakse resonantssageduste leidmise võtet. Jälgitakse risttelgedele tekitatud jõudu, et see ei ületaks spetsifikaadis väljatoodut. Seadmetele rakendatud šoki homogeensust saab jälgida vastavate andurite abiga, mis eeldab vähemalt kaht satelliidi vastasnurkadesse kinnitatud andurit.
Mikrovibratsioonitestis mõõdetakse satelliidi osade liidestevahelisi dünaamilisi jõude ja pöördemomente. Satelliidi sätted vastavad orbiidil olevatele. Mõõdetakse ka eeldatavat maksimaalset vibratsiooni, mida mõni satelliidi osa võib mingi töörežiimi juures tekitada, ja selle mõju kogu satelliidile.
Tehakse järgnevaid mõõtmisi: kosmosetehnika tekitatud helivõimsus, mis kandub õhus edasi, kosmosetehnika tekitatud helivõimsus, mis kantakse edasi kinnitusstruktuuri kaudu. Kosmosetehnikat kasutatakse õhus ja kinnitatud struktuuriga ja samade sätetega kui mehitatud missioonil. Iga missioonifaasi jaoks antakse eraldi müratase.
Termovaakumtest
Testi eesmärk on kindlaks teha satelliidi vastupidavust kosmoses. Temperatuuri tsüklid ja vaakumisarnane keskkond on elektroonikakomponentide jaoks väga kurnav, kuna toimub paisumine ja kokkutõmbumine, mis tekitab mehaanilisi pingeid. Lisaks kipuvad erinevad materjalid, mis pole otseselt kosmose jaoks loodud, lenduma ning rikuvad selle käigus optikat. Vaakumitest on just mõeldud materjalide lendumise (out-gassing) avastamiseks.
Termovaakumtest ja termotsükkeltest tehakse kosmoseaparaatidele, mis töötavad pärast vaakumis olekut mingis atmosfääris, näiteks Marsi omas. Vaakumtest ajal hoitakse seda temperatuuri, mis vastava vaakumtaseme juures vastab missioonil oodatule. Kõik satelliidi osad peavad olema võimelised läbima temperatuuritesti. Lepitakse kokku minimaalne ja maksimaalne töötemperatuur, temperatuurid, mil satelliit ei tööta, ning satelliidi sisselülitamise minimaalne ja maksimaalne temperatuur. Temperatuuri muutumine ei pea olema kiirem kui 20 K minutis. Funktsionaalsustestidega saab alustada alles siis, kui satelliit on olnud temperatuuriahjus kauem kui 2 tundi.
Testi ülesehitus, tsüklite arv, äärmustemperatuurid, temperatuuri muutumise kiirus, ahjus oleku aeg ja läbivuse kriteeriumid kirjeldatakse ära testi spetsifikaadis. Testis peab sisalduma tsükkel, mil satelliit ei tööta. Satelliidile tehakse funktsionaalsusteste temperatuuritesti ajal. Funktsionaalsustestid tehakse vähemalt kõige kuumema ja kõige külmema temperatuuri juures. Kosmosetehnika sätted testi ajal on seatud kõige võimsama režiimi peale, mis akule võib mõjuda. Testmeetodid ja seadistus vastavad keskkonna temperatuurikarakteristiktele, temperatuurikontrolli alamsüsteemi tehtud temperatuuridisainile ja kosmosetehnikale endale. Testplaan peab kindlustama õige kosmosetehnika paigutuse soojusallika suhtes.
Termovaakumtest tuleb teha kosmosetehnikale, mis peab kasutuskestusel töötama vaakumis. Kosmosetehnikat tuleb testida vähemalt 10−3 Pa rõhuga. Testi käigus ei tohi tehnikat saastada. Test peaks algama maksimaalse mittetöötingimustemperatuuriga. Päikesepaneelide korral tuleb testi käigus jälgida takistuse pidevust ja ühtlust ning isolatsiooni. Termotsükkeltestiga tuleb mittevaakumis testida vaid kosmosetehnikat, mis kasutuskestusel ei satu vaakumisse. Sel juhult tuleb eraldi tähelepanu pöörata lekkele ja rõhumuutustele. Tehakse täielik funktsionaalsustest.
EMC
Testitakse ühilduvust, voolujuhtmete isolatsiooni, maksimaalset sissetulevat voolu. Testitakse raadiolainete saatmise võimet kontrollitud vahemaade tagant. Samuti testitakse elektrostaatika kogunemist kosmosetehnikale, et staatiline elekter ei muudaks tehnikat kasutuskõlbmatuks.
Raketimootorite testid
Suurematel satelliitidel kasutatakse asendi ja orbiidi muutmiseks mootoreid (ioonmootoreid, plasmamootoreid, vedelkütusega või gaasiga töötavaid mootorid), mis vajavad kontrollimist.
Õhuniiskuse test
Kui kosmosetehnika satub kasutuskestuse ajal õhuniiskusse, mis on suurem kui 65%, siis tuleb testida tehnika vastupidavust niiskes õhus. Väga niiske õhu korral võib satelliidi osadele kondenseerunud vesi tekitada elektrilühiseid ja pika aja peale ka roostet.
Rõhukindlus
Rõhukindlust on vaja testida vaid kosmosetehnikal, millel on rõhutundlikke osasid. Avatud süsteemidele pole neid teste vaja teha.
Kiirendustest
Kiirendustestiga kontrollitakse, kas tehnika peab vastu raketi stardikiirendusele. Kosmosetehnika kinnitatakse testimisalusele samasuguste kinnituste abil kui need, mida hiljem stardis kasutatakse. Kui tehnikale mõjuva kiirenduse imiteerimiseks kasutatakse tsentrifuugi, siis peab olema kindel, et jõuõlg oleks vähemalt viis korda suurem satelliidi osa enda mõõdust jõuõlga pidi. See tagab ühtlasema jõudude mõju piki testitavat eset.
Disaini purunemisrõhk
Testitakse, kui suurt rõhkude vahet satelliidi disain kannatab. Rõhuvahet suurendatakse kuni tehnika purunemiseni.
Testimise jagunemine faasidesse
ESA (Euroopa kosmoseagentuur) jagab satelliidiehituse mitmesse faasi.
Dániel Gyurta
Dániel Gyurta (sündinud 4. mail 1989 Budapestis) on ungari ujuja, mitmekordne maailma- ja Euroopa meister 200 meetri rinnuliujumises.
Ta tuli maailmameistriks 2009. aastal Roomas ja 2011. aastal Shanghais ning Euroopa meistriks 2010. aastal Budapestis. Ta võitis hõbemedali Ateena olümpiamängudel. Aastatel 2006, 2007 ja 2009 tuli ta ka lühiraja Euroopa meistriks.
Emil Fahle
Emil Fahle (21. aprill 1875 Hagen Saksamaa – 26. juuni 1929 Berliin  Saksamaa) oli Eesti purjetaja ja ettevõtja.
Marcel Limage
Marcel Limage (sündinud 21. juulil 1929 Quaregnoni vallas Monsi ringkonnas Hainaut' provintsis) on Belgia endine poksija, rahvuselt valloon.
Emil Fahle
Aastast 1904 oli ta AS-i Põhja Puupapi- ja Tselluloosivabrik peaaktsionär ja juhatuse esimees. Ta oli Eestimaa Merejahtklubi üks suurimaid toetajaid.
Marcel Limage
Limage võitis poolraskekaalus (kuni 81 kg) 9. Euroopa meistrivõistlustel (Milano, 1951) kuldmedali ning tuli Euroopa meistriks.
Limage poksis oktoobrist 1951 kuni jaanuarini 1959 elukutselisena. Ta pidas kokku 53 kohtumist, millest võitis 35 (neist 18 nokaudiga) ja kaotas 17 (neist 11 nokaudiga) kohtumist ning 1 kohtumine jäi viiki.
Ants
Ants on eesti mehenimi. Nimi on mugandus saksa nimest Hans, mis on lühend nimest Johannes.
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Ants 3005 mehel. Ants oli Eestis populaarsuselt 47. mehenimi. Ants oli keskmiselt 64 aasta vanune (mediaanvanus oli 68). Kõige populaarsem oli eesnimi Ants vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 92,65 ning Viljandi maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 51,53.
1. jaanuari 2020 seisuga oli Eestis eesnimi Ants 2664 mehel. Ants oli Eestis populaarsuselt 52. mehenimi. Ants oli keskmiselt 66 aasta vanune (mediaanvanus oli 70). Kõige populaarsem oli eesnimi Ants vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 99,18 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 46,52.
1. jaanuari 2021 seisuga oli Eestis eesnimi Ants 2553 mehel. Ants oli Eestis populaarsuselt 58. mehenimi. Ants oli keskmiselt 67 aasta vanune (mediaanvanus oli 70). Kõige populaarsem oli eesnimi Ants vanuserühmas 75–79, kus neid on 10 000 elaniku kohta 92,36 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 45,19.
Lõuna-Austraalia vapp
pisi|Lõuna-Austraalia vapp Lõuna-Austraalia vapp on Austraalia osariigi Lõuna-Austraalia ametlik sümbol.
Praegune vapp on kasutusel 19. aprillist 1984 ning see vahetas välja 1936. aastast kasutusel olnud vapi.
Oliņas
Oliņas on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Plāņi vallas. Küla asub Koiva jõe kaldal, valla keskusest Plāņist 26,4, endisest piirkonnakeskusest Strenčist 10,3 ja Riiast 139,4 kilomeetri kaugusel. Aastail 2009-2021 kuulus küla Strenči piirkonda.
Seal asub Oliņase bussipeatus.
Katyčiai
Katyčiai (saksa keeles Coadjuthen) on alev Leedus Šilutė rajoonis, Katyčiai valla halduskeskus. Alev asub Šyša jõe ääres.
Johann Sirmann
Johann Sirmann (aastast 1936 Johann Süvari; 30. aprill 1891 Pärnu – 12. veebruar 1950 Stäket, Rootsi) oli Eesti tõstja.
Katyčiai
Katyčiais on algkool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1723 püstitatud luteri kirik, alevi keskus XIX sajandi lõpus ja XX sajandi alguses püstitatud majadega, vesiveski aastast 1926. Varem arvati, et alevist läänes asuvad XVIII sajandil rajatud kindlustised, aga praegu on uuringute põhjal teada, et tegemist on tavalise oosiga. Katyčiai kuulub Väike-Leedu etnograafilisse piirkonda.
Ajalugu
Katyčiai kuulus aastal 1422 sõlmitud rahulepingu põhjal Leedu Suurvürstiriiki. Vahemikus 1451–1485 asus seal Žemaitija vanema Jonas Kęsgaila mõis.
Aastal 1553 hõivas Katyčiai Preisimaa hertsogiriik. Vaatamata sellele, et Preisimaa oli toona Poola vasall, ei tagastatud asulat Leedule ja aastal 1555 kinnitati see piirimuudatus ametlikult.
Aastal 1568 rajati külla kindlus, aastal 1572 aga luteri kirik. Aastal 1734 ehitati vana kiriku asemele uus. XVIII sajandil käisid sealsed kaubitsejad paljudel turgudel. XVIII sajandi lõpus ja XIX sajandi alguses laastasid sealset elanikkonda katku- ja kooleraepideemiad. Tühjenenud maale rändasid sisse uued asukad Saksamaalt. Aastal 1861 moodustasid sakslased 80% Katyčiai elanikkonnast. XIX sajandi lõpus oli alev raamatute salakaubaveo keskuseks.
Aastal 1905 olid Katyčiai elanikest 30% leedulased. XX sajandi algul oli Katyčiai osa Memeli piirkonnast. Kahe sõja vahelisel perioodil rajati asula juurde selle elektriga varustamiseks vesiveski. Pärast Teist maailmasõda kolis suur osa Katyčiai elanikke Saksamaale, nende asemele saabusid asukad mujalt Leedust. Sel perioodil hävis 75% alevi vanadest hoonetest. Pärast sõda oli asula kohaliku sovhoosi keskuseks.
Enn Nurk
Enn Nurk (13. oktoober 1935 Kohtla vald, Virumaa – 3. veebruar 1999 Vändra) oli eesti pedagoogikateadlane.
Elulugu
Enn Nurk oli töölise poeg.
1953. aastal lõpetas ta Kohtla-Järve 1. Keskkooli ning 1959. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna.
Oli 1959. aastast Vändra Keskkooli matemaatikaõpetaja, õpetas ka füüsikat.
Teadustöö
Enn Nurga uurimisvaldkonnad olid õpilaste individualiseeritud iseseisev töö ja rühmatöö, erinevad tunnitüübid õpilaste hinnanguis, probleemõpe, õpioskused, matemaatikateadmiste eeltaseme ja taseme mõõtmine.
Teoseid
Matemaatika kontrolltööde ja eksamiülesannete kogumikud, õpikud ja muud õppevahendid, sealhulgas IV, V ja IX klassi kontrolltööde kogumikud, IV ja V klassi matemaatika töövihikud ning IV (1985–1996, kaasautor Endel Noor), V, VI ja VIII klassi matemaatikaõpikud (kaasautor Aksel Telgmaa). V ja VI klassi matemaatikaõpikud võitsid 1987. aastal NSV Liidu Haridusministeeriumi võistlusel esikoha ja neid anti välja vene, ukraina, leedu, läti, poola, rumeenia, baškiiri, jakuudi, tatari, tšuvaši, kasahhi, karakalpaki, tõva, uiguuri, ungari, valgevene ja moldaavia keeles. Enamik õpikuid ja töövihikuid ilmub kordustrükkidena tänaseni (kokku umbes 140 korral).
Capitol Reefi rahvuspark
Capitol Reefi rahvuspark (Capitol Reef National Park) on Ameerika Ühendriikide rahvuspark, mis asub Utah' osariigis.
President Franklin D. Roosevelt määras Capitol Reefi rahvuspargi 2. augustil 1937 riiklikuks mälestiseks, et kaitsta piirkonna värvilisi kanjoneid, mäeharjasid, butte ja monoliite; siiski avati ala ametlikult avalikkusele alles 1950. aastal. Autodega ligipääs paranes 1962. aastal kui avati Fremonti jõe kanjoni läbiv 24. osariigi maantee. 18. detsembril 1971 sai Capitol Reef rahvuspargiks.
Pargi pindala on 978,9 ruutkilomeetrit ning seda haldab Rahvusparkide Teenistus.
Tammesüldik
Tammesüldik (Exidia truncata) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Ernst-Voldemar Nurk
Ernst-Voldemar Nurk (3. juuni (vkj 21. mai) 1902 Püssi vald, Virumaa – 23. mai 1977 Tallinn) oli eesti põllumajandusinsener.
Elulugu
1932. aastal lõpetas Nurk Tallinna Tehnikumi mehaanikaosakonna. Täiendas end 1937 Saksamaal ja Inglismaal ning 1939 Rootsis. Töötas Tallinna masinaehitustehases ja raudteel, oli 1926–1935 Masinatarvitajate Ühingute Liidu põllutöömasinate instruktor, 1935–1940 Põllutöökoja põllutöömasinate eriteadlane, 1940–1945 Maanteevalitsuses, 1945–1951 TÜ põllumajandusteaduskonna mehaanikakateedri juhataja ja dotsent, 1952–1957 põllutöömasinate ja elektrifitseerimise kateedri dotsent põllutöömasinate ja ohutustehnika alal, 1957–1977 EMMI vanemteadur ja konsultant. Oli tegev ka põlevkivituha- ja mineraalväetisekülviku konstrueerimisel ja ehitamisel, korraldas põllutöömasinate katsetusi.
Ott Järvela
pisi|Ott Järvela 2022. aasta Arvamusfestivalil Ott Järvela (sündinud 15. jaanuaril 1983 ) on eesti spordiajakirjanik.
Töökäik
1998. aastal töötas Järvela Postimehe suvereporterina. Hiljem on Järvela teinud kaastööd Spordilehele, Sporditähele ja Sõnumilehele. 2003. aastal liitus Järvela Sportnetiga. 2005. aastast teeb ta kaastööd Eesti Raadiole.
2007. aastal asus Järvela kommenteerima jalgpallimatše TV6-s, TV14-s, Kalev Spordis ja Viasat Sport Balticus ning asus põhikohaga tööle Õhtulehte. 2013. aastal sai ta Õhtulehe sporditoimetuse juhatajaks. 2019. aastast töötab Järvela Soccernet.ee-s ja kommenteerib sporti ka Viaplays.
2015. aastal valiti Ott Järvela Eesti Spordiajakirjanike Seltsi juhatusse.
Suurturniirid
Ott Järvela on kohapeal kommenteerinud jalgpalli suurturniire (2016 EURO, 2018. aasta maailmameistrivõistlused ja 2022. aasta maailmameistrivõistlused) ja olümpiamänge (2012 London, 2014 Sotši ning 2018 Pyeongchang).
Margaret Geller
Margaret Joan Geller (sündinud 8. detsembril 1947 Ithacas Tompkinsi maakonnas New Yorgi osariigis) on ameerika astronoom.
Geller lõpetas 1970. aastal California Ülikooli Berkeleys bakalaureusekraadiga füüsikas ja sai Princetoni Ülikoolist 1972. aastal magistrikraadi ja 1974. aastal doktorikraadi (PhD) füüsikas. Oli seejärel teadusuurimisinstituudi Harvard–Smithsonian Center for Astrophysics järeldoktor.
1991. aastast on Geller Cambridge'is asuva teadusuurimisinstituudi Smithsoniani Astrofüüsika Observatooriumi vanemteadur.
Brotykai
Brotykai (žemaidi Bruotīkā) on küla Leedus Skuodase rajoonis Notėnai vallas Bārta jõe ääres.
Külas on lohukivi. Brotykaist pärineb ka Mosėdise kivimuuseumis asuv lohukivi. Sinna jääb Brotykai kalmistu.
Obernbergi järv
Obernbergi järv (saksa Obernberger See) on järv Tiroolis Austrias, Tirooli lõunaosa suurim järv.
Järv asub 1590 m kõrgusel Obernberg am Brenneri vallas Brenneri mäekuru lähedal. Värsket vett annavad Obernberger Seebachi maa-alused allikad. Ümber järve on matkarajad.
Eelajaloolisel ajal toimunud kivilaviin järve põhjaküljel asuvalt Obernberger Tribulaunilt tipult jagas järve kahte ossa, kuid hiliskevadel ja varasuvel veetase tõuseb ning osad ühinevad. Sealsetele varisenud kividele ehitati 1935. aastal neitsi Maarjale pühitsetud kabel (Maria am See).
Järve pindmises osas on vee kvaliteet kõrge. Järve põhjas kasvavad aga vetikad, mis muudavad vee 13 meetri sügavusest alates sogaseks. Suplemine on keelatud, et mitte mõjutada kalade populatsiooni ja vee kvaliteeti. Järves elavad forell ja muud kalad.
Järve veetase kõigub 7 meetri ulatuses. Vee temperatuur püsib vahemikus 11–14 °C.
Surtur (kuu)
Surtur (ka Saturn XLVIII) on Saturni üks kaaslastest. Selle kuu avastasid Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid selle olemasolust 26. juunil 2006, vaatlusandmete põhjal, mida saadi 2006. aasta jaanuaris ja aprillis. Algul sai selle ajutiseks nimeks S/2006 S 7, hiljem nimetati see ümber Skandinaavia mütoloogiast võetud hiiu Surtri järgi.
Surtur on umbes kuuekilomeetrise diameetriga ja tiirleb ümber Saturni planeedi pöörlemisele vastupidises suunas, keskmisel kaugusel 22 243 600 km. Ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 1238,575 päeva. Orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 166,9° (148,9° Saturni ekvaatori suhtes) ja ekstsentrilisus 0,3680.
Punker
pisi|[[Teine maailmasõda|Teise maailmasõja-aegne kuusnurkne punker Mellsi jõe kaldal Lullingtonis Inglismaal]] Punker ehk blindaaž on tavaliselt vaatepiludega (laskepiludega) varustatud vastupidavast materjalist rajatud ja pikemaajalisemaks kasutamiseks mõeldud kaitseehitis.
Rajatise algne ingliskeelne nimetus (pillbox, 'ravimikarp') tulenes selle sarnasusest silindri- või ka kuusnurga kujuliste karpidega, milles kunagi müüdi tablette. Vene keeles nimetatakse rajatist dossiks (lühend sõnadest долговременное огневое сооружение, 'pikaajaline tulepunkt ehk püsitulepunkt, punker vaenlase tulistamiseks', doti nüüdisaegne nimetus ).
Eestis ehitasid metsavennad Nõukogude okupatsiooni algusajal peamiselt puidust ja mullast mitmefunktsioonilisi rajatisi, mida kasutati varjumiseks, kaitseks ja elamiseks ja mida hakati kutsuma punkriteks.
Satelliitgalaktika
Satelliitgalaktika ehk kaaslasgalaktika (inglise keeles satellite galaxy) on galaktika, mis gravitatsioonijõudude mõjul tiirleb oma orbiidil ümber suurema galaktika. Seega, see, kummast kahest galaktikast saab teise kaaslane, otsustab masside suhe.
Enamik satelliitgalaktikaid on kääbusgalaktikad.
Näiteks Linnutee tähesüsteemil on hulk satelliitgalaktikaid (koos nad moodustavad Linnutee osarühma), suurim neist on kääbusgalaktika Suur Magalhãesi Pilv.
Koosmeele auhind
Koosmeele auhind (ka: koosmeele preemia) on auhind, millega Avatud Eesti Fond tunnustab neid, kes on oma tegevusega aidanud kaasa avatud ühiskonna kujunemisele nii Eestis kui ka mujal, samuti Eestis elavate inimeste üksteisemõistmisele ja ühise tuleviku-Eesti ehitamisele.
Auhinda antakse välja alates 1997. aastast ja selle laureaadid kuulutatakse välja igal aastal aprillis Avatud Eesti Fondi aastapäeval.
Kuni 2016. aastani oli auhind rahaline, pärast seda on auhinnaks olnud Marje Üksise graafiline leht "Koosmeelesammas" ja võimaluse korral ka rahaline preemia.
Eduard Salumäe
Eduard Salumäe (kuni 1939 Näkk; 28. september 1919 Tähtvere vald, Nõo kihelkond, Tartumaa – 13. juuni 1985 Tapa, Rakvere rajoon) oli Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku vaimulik ja soomepoiss.
2. novembrist 1943 oli ta Soome sõjaväes. Ta oli väljaõppel Porokyläs, Taavettis ja Jalkalas. Ta osales 200. jalaväerügemendi koosseisus tõrjelahinguis Karjala kannasel, Viiburi lahel ja Vuoksil. Eestisse tuli ta tagasi 19. augustil 1944.
Ta oli aastatel 1945–1949 Paistu koguduse jutlustaja, 1949–1950 oli ta sama koguduse õpetaja. Aastatel 1950–1952 oli ta Alatskivi ja Kodavere koguduse õpetaja, 1952–1953 Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Aastatel 1953–1985 oli ta Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, lisaks hooldas ta Leesi Katariina kogudust, 1973–1985 Loksa Püha Neitsi Maarja kogudust ja 1984–1985 Tapa Jakobi kogudust.
Eduard Salumäe suri Tapal, valmistudes jumalateenistuseks Tapa Jakobi kirikus.
Isiklikku
Tema poeg Jaak Salumäe oli Kuressaare ja Kaarma koguduse, Viljandi Pauluse koguduse ning Tallinna Püha Neitsi Maarja Piiskoplik Toomkoguduse õpetaja; poeg Tiit Salumäe on Haapsalu Püha Johannese koguduse õpetaja ja piiskop; poeg Mart Salumäe oli Püha, Muhu ja Mustjala Anna koguduse õpetaja, hiljem Viljandi Pauluse koguduse õpetaja ning praegu Toronto Peetri koguduse õpetaja. Väimees Endel Kuulpak oli Nissi Maarja koguduse ja Kuusalu Laurentsiuse koguduse õpetaja, väimees Sulev Mäeväli on arhitektuuriajaloolane. Tütrepoeg Peeter Paenurm oli Ridala koguduse ja Tartu Maarja koguduse õpetaja ning on praegu Eesti Kaitseväe kaplan, tütrepoeg Toomas Mäeväli on orelimeister, pojapoeg Erik Salumäe (Jaagu poeg) on jurist ja poliitik.
Koonalda koobas
Koonalda koobas on koobas Austraalias Lõuna-Austraalia osariigis.
Koobas paikneb Nullarbori tasandikul. See on oluline muistis, sest tema seintelt on tuhandete ruutmeetrite ulatuses leitud koopamaalinguid, mis on kuni 22 000 aastat vanad. Koobas jäeti maha umbes 19 000 aastat tagasi ning see taasavastati 1935. aastal.
Dendrogramma
Dendrogramma on taksonoomiline perekond hüdraloomade klassist.
Klassifikatsioon
Dendrogramma süstemaatika pole päris selge, Oleseni arvates võib tegemist olla kas jäänukliigiga või liikide vahelise liigiga, kes on paari millimeetri pikkused arvatavasti mereloomad. Need organismid leiti 400 – 1000 meetri sügavuselt.
Perekonda Dendrogramma liigitatakse kaks liiki:
Kurtna vald
Kurtna vald (saksa keeles Kurtna) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Illuka vallaga.
Vijender Singh
Vijender Kumar Singh  (hindi विजेन्द्र कुमार; sündinud 29. oktoobril 1985 Kaluwasis Rewāri ringkonnas Haryana osariigis) on India poksija.
Singh sai keskkaalus (kuni 75 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Emilio Correale (Kuuba) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales I kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas oma kohtumise 1. ringis ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning keskkaalus (kuni 75 kg) 2012. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Abbos Atayevile (Usbekistan) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Singh sai keskkaalus (kuni 75 kg) 15. maailmameistrivõistlustel (Milano, 2009) pronksmedali, kaotades taas poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Abbos Atayevile (Usbekistan) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales II kergekeskkaalus (kuni 64 kg) 13. maailmameistrivõistlustel (Mianyang, 2005), kuid kaotas 1. ringis hilisemale kuldmedalivõitjale ja maailmameistrile Erislandi Larale (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales keskkaalus (kuni 75 kg) 14. maailmameistrivõistlustel (Chicago, 2007), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Alfonso Blancole (Venezuela) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 16. maailmameistrivõistlustel (Bakuu, 2011), kuid kaotas 2. ringis taas Emilio Correale (Kuuba) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Laktaamid
pisi|450px|vasakult paremale, β-laktaam, γ-laktaam, δ-laktaam ja ε-laktaam Laktaamid on amiidi tsüklid. Laktaamide puhul nende eesliited näitavad, kui palju süsiniku aatomeid tsüklis leidub (peale karbonüülrühma). Beetalaktaamidel (β-laktaam) on kaks süsiniku aatomit lisaks karbonüülile ja neli aatomit tsüklis. Gammalaktaamidel (γ-laktaam) on kolm süsiniku aatomit lisaks karbonüülile ja viis aatomit tsüklis. Deltalaktaamidel (δ-laktaam) on neli süsiniku aatomit lisakas karbonüülile ja kuus aatomit tsüklis.
Iidol (Jaapan)
Iidol (アイドル aidoru) on tänapäeva Jaapani kultuuris teismeline või kahekümnendates eluaastates meediastaar, keda arvukad fännid peavad võluvaks või nunnuks ja kes esineb kuude või aastate kaupa regulaarselt massimeedias. Näiteks võivad iidolite hulka kuuluda lauljad, näitlejad, telestaarid (nn "talendid"), modellid jne. Enamasti (kuid mitte alati) on iidolid naissoost. Iidoliks ei peeta siiski iga noort staari ning mässaja kuvandiga staarid, näiteks rokkmuusikud, protestivad tihti ise "iidoli" nimetuse vastu.
Žydrūnas Ilgauskas
Žydrūnas Ilgauskas (sündinud 5. juunil 1975 Kaunases) on Leedu elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 13 hooaega, neist enamiku Cleveland Cavaliersis.
Karjäär
Enne NBA-sse siirdumist mängis Ilgauskas aastatel 1993–1996 kodulinnaklubis Kaunase Atletases.
Cleveland Cavaliers valis Ilgauskase 1996. aasta NBA draft'i 20. valikuga, kuid ta pidi 1996/97. hooaja vigastuste tõttu vahele jätma. Järgmisel, 1997/98. hooajal kogus ta mängus keskmiselt 13,9 punkti ja 8,8 lauapalli ning valiti NBA uustulnukate esimesse sümboolsesse viisikusse.
2007. aastal jõudis LeBron Jamesi juhitud Cavaliers NBA finaali, kus kaotati 0 : 4 San Antonio Spursile. Ilgauskase arvele jäi finaalseerias keskmiselt 7,8 punkti ja 10,3 lauapalli mängus.
Ilgauskas mängis Cavaliersi koosseisus 12 hooajaga kokku 771 põhihooaja kohtumist ning tõi neis mängus keskmiselt 13,8 punkti ja 7,7 lauapalli.
2010. aasta juulis liitus ta üheks hooajaks Miami Heatiga, misjärel lõpetas 2011. aasta septembris profisportlase karjääri.
Rahvuskoondis
Ilgauskas tegi debüüdi Leedu koondises 1994. aastal, kuid mängis koondises kokkuvõttes ainult kolm ametlikku kohtumist.
Linnutee osarühm
Linnutee tähesüsteemi osarühm (inglise keeles Milky Way subgroup) on üks kahest Kohaliku Galaktikarühma osarühmast.
Siia kuuluvad gravitatsiooniliselt omavahel seotud satelliitgalaktikad, mis tiirlevad ümber neist oluliselt suurema nn peagalaktika (Linnutee) ümber. Suurim neist tiirlevaist kaaslastest on kääbusgalaktika Suur Magalhãesi Pilv.
Lehtersüldik
Lehtersüldik (Exidia recisa) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Kuusiku vald
Kuusiku vald (saksa keeles Saage) oli vald Harjumaal Rapla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti see vald Rapla vallaga.
2017. aasta Vormel 1 hooaeg
2017. aasta vormel 1 hooaeg on vormel 1 maailmameistrivõistluste 68. hooaeg, mis algas 26. märtsil 2017 Austraalias ja lõppes 26. novembril 2017 Araabia Ühendemiraatides. Hooaja jooksul peeti 20 ringrajal ühe- kuni neljanädalase vahega 20 võistlusnädalavahetust.