cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Dordogne'i departemangu haldusüksuste loend
Departemangus on 4 ringkonda:
Departemangus on 25 kantonit (alates 2015):
Departemangus on 505 valda (seisuga 1. jaanuar 2019):
Ukraina Õigeusu Kiriku piiskop
Ukraina Õigeusu Kiriku piiskopid on piiskopi pühitsusastme kandjad Ukraina Õigeusu Kirikus.
Yōko Ogawa
Yōko Ogawa (jaapani keeles 小川 洋子 Ogawa Yōko; sündinud 30. märtsil 1962 Okayamas) on jaapani naiskirjanik.
Ta elab Ashiyas koos abikaasa ja pojaga.
Setu vurle küüsis
"Setu vurle küüsis" on Eesti 1993. aasta animafilm. Filmi režissöör on Aarne Vasar. Filmi tootis Tallinnfilm.
Ebatähtlehikulised
Ebatähtlehikulised (Anastrophyllaceae) on lehthelviksammalde klassi kuuluv sugukond.
Vaidlusrästik (perekond)
Vaidlusrästik (Eristicophis) on maoperekond.
Klassifikatsioon
Vaidlusrästikute perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
pisi|Vaidlusrästik pisi|Vaidlusrästik
Levila
Vaidlusrästikud elavad valdavalt Belutšistanis (Iraani, Afganistani ja Pakistani piirimail).
Mürgisus inimeste suhtes
Vaidlusrästiku hammustuse kohta inimesel on vähe infot.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Eristicophis macmahoni seisuga 14.12.2013.
Bill Paxton
William Paxton (17. mai 1955 Fort Worth, Texas – 25. veebruar 2017 Los Angeles, California) oli Ameerika Ühendriikide filminäitleja ja -lavastaja.
Matti Wuori
thumb|Matti Wuori aastal 2003. Matti Ossian Wuori (15. juuli 1945 Helsingi – 15. oktoober 2005 Kirkkonummi vald) oli Soome poliitik ja advokaat.
Aastatel 1999–2004 Rohelise Liidu esindaja Euroopa Parlamendis.
Bill Paxton
Ta on mänginud filmides "Apollo 13" (1995), "Keeristorm" (1996), "Tulnukad" (1986) ja "Ausad valed" (1994). Samuti mängis ta telekanali HBO seriaalis "Big Love".
Dāvis Bertāns
Dāvis Bertāns (sündinud 12. novembril 1992 Valmieras) on Läti elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Washington Wizards.
Karjäär Euroopas
Bertāns alustas profikarjääri Riias, kus esindas aastatel 2007–2010 Riia ASK kadettide, BAA, ASK, Keizarmezsi ja Baronsi meeskondi.
2010. aastal siirdus Bertāns Sloveenia klubisse Ljubljana Olimpija, kellega võitis aastatel 2010–2012 kolm kohalikku karikat.
Seejärel liitus Bertāns 2013. aastal Belgradi Partizaniga, kellega tuli kolm korda Serbia meistriks (2012–2014) ja korra karikavõitjaks (2012), misjärel siirdus aastateks 2014–2016 Hispaania kõrgliigaklubisse Saski Baskonia.
Karjäär NBA-s
Bertānsi valis 2011. aasta NBA draft 'ist 42. valikuna Indiana Pacers, kes vahetas tema mängijaõigused kohe edasi San Antonio Spursile. Bertāns tegi NBA-s debüüdi hooajal 2016/17, mil tõi Spursi eest keskmiselt 12 minutiga 4,5 punkti ja 1,5 lauapalli mängus.
Pärast kolme hooaega San Antonios vahetati Bertāns 2019. aasta suvel Washington Wizardsisse, kelle kasuks kogus ta hooajal 2019/20 keskmiselt 15,4 punkti ja 4,5 lauapalli mängus.
Rahvuskoondis
Bertāns on Läti koondisse kuulunud 2011. aastast. 2017. aasta Euroopa meistrivõistlustel kogus ta keskmiselt 14 punkti, 3 lauapalli ja 2 resultatiivset söötu mängus. Läti teekonna lõpetas 97 : 103 kaotusmäng veerandfinaalis tulevasele Euroopa meistrile Sloveeniale.
Isiklikku
Vanem vend Dairis on samuti korvpallur, kes on peamiselt mänginud Euroopas, aga ka NBA klubis New Orleans Pelicans.
Keigo Higashino
Keigo Higashino (jaapani keeles 東野 圭吾 Higashino Keigo; sündinud 4. veebruaril 1958) on Jaapani kirjanik.
Higashino sündis ja kasvas üles Ōsaka Ikuno linnaosas. Ta õppis Ōsaka prefektuuriülikoolis elektrotehnikat. Ülikooli ajal hakkas ta kriminaalromaane kirjutama. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta 1981. aastast autoelektroonikaettevõttes Denso. 1985. aastal pälvis ta Edogawa Rampo auhinna. Pärast seda kolis ta Tōkyōsse ning hakkas elukutseliseks kirjanikuks. 1999. aastal pälvis ta romaani "Himitsu" (秘密, 'Saladus') eest Jaapani Kriminaalkirjanike Seltsi auhinna.
Higashinod auhinnati 2005. aastal ilmunud romaani "Andunud kahtlusalune X" (容疑者Xの献身 Yōgisha X no Kenshin) eest 2006. aastal Naoki auhinna ja Honkaku põnevikuauhinnaga.
Maratoni Eesti meistrivõistluste medalivõitjad
Maratoni Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
Austraalia pajud
Austraalia pajud on Austraalias kasvavad paju perekonna liigid.
Austraalias peetakse paju sisse toodud invasiivseks võõrliigiks.
Suureks probleemiks peetakse tuhkru paju (Salix cinerea) soodsat kohanemist Austraalia mulla, veestiku ja kliimaga. Tuhkru paju elunemine on suureks probleemiks Austraalia kagupoolseimas osariigis Victoria ja on muutumas vastuvõetamatuks Uus-Lõuna-Walesis, tema seemneküllane populatsioon on platseerunud ka Sydney ümbruses.
Milles täpselt pajuprobleem seisneb, oleneb ilmselt pajupopulatsiooni paljunemisvõimest ja/või muudest teguritest.
Kleevealised
Kleevealised (Cleveaceae) on lehthelviksammalde klassi kuuluv sugukond.
Roheneemesaarte jalgpallikoondis
Roheneemesaarte jalgpallikoondis on Roheneemesaarte rahvuskoondis jalgpallis.
Titu
Titu on linn Rumeenias Dâmbovița maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, maakonnakeskusest Târgoviștest ligikaudu 29 km lõunas.
Linna haldusalasse kuulub viis küla: Fusea, Hagioaica, Mereni, Plopu ja Sălcuța.
Asulat on esmamainitud 1635. aastal. Linnaõigused sai Titu 17. veebruaril 1968.
Theliaceae
Theliaceae on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Geijera parviflora
Geijera parviflora (inglise keeles Australian Willows) on ruudiliste sugukonda kuuluvad igihaljad väikesed põõsad või puud.
Need kasvavad Austraalia idaosas.
Classic Riders
Classic Riders on Eesti vanamootorrattaklubi. Ametlikult registreeriti klubi 2009. aastal nimega CLASSIC RIDERS MTÜ, kuid klubi ajalugu ulatub 1970. aastatesse. Klubi loosungiks on Bulat Okudžava laulu sõnad: "Lollid armastavad koguneda karja. Ees on karjajuht, kogu oma ilus."
Klubi ajalugu
Vana tehnikaga tegelemise võimalus tekkis alles 1987. aastal. Samal ajal hakkas klubi korraldama esimesi üleriigilisi väljasõite. Anatoli Lavrentjev oli klubist esimene, kes hakkas taastama ka autosid. Esimeseks autoks oli ZAZ-965. .
Ametlikult registreeriti Classic Riders 2009. aastal.
Classic Riders tänapäeval
10. mai 2013 andmete järgi on klubis 7 liiget: Pavel Petraš, Anatoli Lavrentjev, Aleksei Kožaev, Aleksej Ülle, Anatoli Novohatski, Andrei Lossev ning Vladimir Lossev. Classic Riders võtab osa Narva ja Narva-Jõesuu linnapidudest ja korraldab väljasõite teistele vanamootorrattaklubidele. Iga suvi korraldab Classic Riders vanamootorrattastepäeva rahvusvahelise mootorrattapeo Narva Bike raames. .
Tehnika
10. mai 2013 andmete järgi on klubil 18 mootorratast, 7 autot, 2 motorollerit ja 1 mopeed. .
Ikšķile mõis
Ikšķile mõis (läti keeles Ikšķiles muiža, saksa keeles Uexküll Üxküll) oli mõis Liivimaal Ikšķile kihelkonnas. Endine mõisasüda asub tänapäeval Lätis Ogre piirkonnas Ikšķile asulas. Tänapäeval on mõisa ala vee all.
Mõisa viimane omanik enne 1920. aasta Läti maareformi oli parun Alexander Von Wolf (läti keeles Aleksandrs fon Volfs).
Javier Echevarría
pisi|Javier Echevarría
Javier Echevarría Rodríguez (14. juuni 1932 – 12. detsember 2016) oli Hispaania Rooma Katoliku Kiriku piiskop. Ta oli 1994. aastast kuni surmani Püha Risti Preestrite Ühingu ja Opus Dei prelaat. Ta külastas Eestit 10. septembril 2005 seoses Philippe Jourdani piiskopiks ordineerimisega.
Echevarría oli paavsti kuurias, mis on Katoliku Kiriku juhtorgan, Paavstliku Pühakute Uurimise Kongregatsiooni ja Apostelliku Ülemtribunali liige.
Ta avaldas sellised vaimulikud kirjandusteosed nagu "Teerajad Jumala juurde: kristliku elu järgimine 21. sajandil", "Teenida Kirikut", "Ketsemani" ja "Armulaud ja kristlik elu" ning kirjutanud oma mälestused Opus Dei rajajast Püha Josemariast: "Mälestused Püha Josemariast".
Orava sovhoos
Orava sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Põlva rajoonis Suuremetsa külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Orava külas.
Javier Echevarría
Paavst Benedictus XVI ütles piiskop Javier Echevarría Rodrígueze 50. vaimulikuks pühitsemise aastapäeval, et tema pastoraalne töö „pakub efektiivset abi Kirikule tema tänapäevases evangeliseerimistöös“ ning tunnustas prelaadi tööd „kultuurivaldkonnas, teaduses, inimelu pühaduse kaitsel, abielu ja perekonna kaitsel ning pastoraalsel tööl noorte inimestega“.
Orava sovhoos
Orava sovhoos moodustati 1958. aastal varasemate väikeste kolhooside liitmise teel.
1989. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala ca 7900 hektarit, sellest haritavat maad ca 3500 hektarit, metsamaad ligi 1900 ha. Sovhoosi töötajate arv 1976. aasta seisuga oli 320, 1989. aasta seisuga aga ca 250.
Javier Echevarría
Elu
Javier Echevarría Rodríguez sündis 14. juunil 1932 Hispaanias Madridis. Tal oli kaks doktorikraadi: üks tsiviilõiguses ja teine kanoonilises õiguses.
Orava sovhoos
Sovhoos tegeles teraviljakasvatuse, seakasvatuse ja veisekasvatusega (lüpsikari).
Sovhoos likvideeriti 1993. aastal.
Javier Echevarría
Elu
Enne preestriks pühitsemist 7. augustil 1955 töötas ta Josemaría Escrivá erasekretärina.
Ta määrati Opus Dei peasekretäriks 1975. aastal, pärast isa Álvaro del Portillo valimist Opus Dei prelaadiks Püha Josemaría Escrivá surma järel. 1982. aastal, kui Opus Dei muutus paavsti soovil personaalprelatuuriks, sai temast Opus Dei peavikaar.
Pärast piiskop Álvaro del Portillo surma 23. märtsil 1994 järgnes Opus Deis mõningane leinaperiood. Javier Echevarría Rodríguez valiti Opus Dei Üldkogu poolt Opus Dei teiseks prelaadiks. Ta kinnitati ametisse Püha Tooli poolt 20. aprillil 1994 ning määrati Cilibia titulaarpiiskopiks paavst Johannes Paulus II poolt 21. novembril 1994. Ta pühitseti piiskopiks paavsti poolt 6. jaanuaril 1995, kaaspühitsejateks olid piiskop Giovanni Battista Re ja Jorge Maria Mejia.
Javier Echevarría Rodríguez töötab lisaks Hispaanias asuva Navarra Ülikooli, Filipiinidel asuva Aasia ja Vaikse Ookeani Ülikooli ning veel mitme ülikooli kantslerina, mis on usaldatud Opus Dei vaimse juhendamise alla.
Javier Echevarría Rodríguez osales Ameerika Piiskoppide Sinodi üldkogul 1997. aastal ning Euroopa Piiskoppide Sinodi üldkogul 1999, 2001. ja 2005. aastal. 18. septembril 2012 määrati Javier Echevarría Rodríguez paavst Benedictus XVI poolt paavsti poolt määratavaks Sinodi juhiks 2012. aasta oktoobris toimunud Uue Evangeliseerimise teemalises Piiskoppide Üldkogus.
Teosed
Echevarría on kirjutanud raamatuid vaimsusest, näiteks:
Peter Christensen
pisi|upright|Peter Christensen (aastal 2011) Peter Christensen (sündinud 23. aprillil 1975 Sønderborgis) on Taani poliitik (Venstre). Ta oli 30. septembrist 2015 28. novembrini 2016 Taani kaitseminister.
Ta kuulub liberaalsesse erakonda Venstre. Ta oli 8. märtsist 2011 kuni 3. oktoobrini 2011 Taani maksuminister. 30. septembrist 2015 28. novembrini 2016 oli ta Taani kaitseminister (Lars Løkke Rasmusseni II valitsuses).
Gunnar Berggren
Gunnar Alf Erik Berggren (26. jaanuar 1908 Söderby-Karl, Norrtälje vald – 2. september 1983 Stockholm) oli Rootsi poksija.
Berggren oli kokku neljakordne Rootsi meister – kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) aastatel 1925–1927 ning kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1928. aastal.
Berggren sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Stephen Halaikole (USA) ning võites 3. koha kohtumises Hans Nielsenit (Taani).
Hopa mõis
Hopa mõis ehk Ape mõis (saksa keeles Hoppenhof, läti keeles Apes muiža, ka Oppes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Apekalnsi kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Smiltene piirkonnas Hopa linnas.
Gunnar Berggren
Berggren sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Jacob Domgörgenile (Saksamaa) ning saades 3. koha kohtumises loobumisvõidu Håkon Lindilt (Norra).
Hopa mõis
Ajalugu
Mõis rajati 14. sajandil. Aastal 1528 oli selle omanikuks Johann Hoppe, kelle järgi mõis ka oma nime sai. Aastast 1889 olid mõisa omanikeks Delwigid.
Mõisaansambel
Hopa mõisaansambel (tall, laut, härrastemaja, moonakamaja, elumaja) on kohaliku kaitse all olevad arhitektuurimälestised.
Peahoone
Häärber oli aastast 1924 Hopa Põllumajanduskooli omandis. Teise maailmasõja järel rajati sinna korterid, hiljem oli seal haigla. Aastast 1996 on selle omanikuks Alūksne pansionaadi Hopa osakond. 2018. aasta seisuga on hoone hävimisohus.
Kõrvalhooned ja park
Säilinud on veel teisedki mõisakompleksi kuulunud hooned. Meierei ja ait on eraomanduses, mõisa laut ja küün kuuluvad aga Hopa Põllumajanduskoolile. Säilinud on ka mõisa park, mis jääb Hopa valda.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 1/8 adramaad, sellele allus 144 mees- ja 175 naishinge.
Hülsen
pisi|Hülsenite vapp Hülsen oli Friisimaalt pärit aadlisuguvõsa, mille esindajad 16. sajandil rändasid Ida-Preisimaale ja hiljem ka Baltikumi.
Aadlisuguvõsast on teateid alates 1243.
1800 tõsteti suguvõsa Preisimaal krahvistaatusse.
Herdis Fridolin
Herdis Fridolin (sündinud 14. märtsil 1970) on eesti bioloog.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli bioloogina.
Ongströömialised
Ongströömialised (Aongstroemiaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Bouches-du-Rhône'i departemang
Departemang on nime saanud Rhône'i jõe järgi. Departemangu nimi on mitmuses, kuna Rhône'i jõgi lahkneb Vahemerre suubudes Arlesi linna juures kaheks.
Bouches-du-Rhône'i departemang jaguneb halduslikult:
Good Man Down
"Good Man Down" on eesti ansambli Ewert and The Two Dragons teine album, mis ilmus Läti plaadifirma I Love You Records kaudu 5. aprillil 2011. Album on salvestatud 2011. aasta alguses Türi kultuurikeskuses ning miksitud ja masterdatud Sonicmedia stuudios Siim Mäesalu poolt.
Kulotino
1844. aastal rajati Kulotinosse klaasivabrik. 1882. aastal tööle hakanud koti- ja kangavabrik kujunes üheks Novgorodi kubermangu suurimaks ettevõtteks. 1913. aastal sai seal tööd 1775 inimest. 1928. aastal nimetati küla töölisaleviks.
Algvorm
Käändsõna või pöördsõna algvorm on sõnavorm, millest sõnamuutmise kirjeldamisel lähtutakse.
Eesti keel
Käändsõnade algvorm on ainsuse nimetav kääne (nt isa) ning pöördsõnade alg­vor­m on ma-tegevusnime vorm.
D-elemendid
d-elemendid (ka d-metallid, B-metallid) on keemilised elemendid, millel viimasena täitub (täituvad) elektronidega eelviimase elektronkihi d-alakihi orbitaal(id).
D-elementidest saab rääkida alates neljandast perioodist. Näiteks kaltsiumilt (välise elektronkihi struktuur 4s2) skandiumile (3d14s2) üleminekul peaks elektron lisanduma 4s-alakihist kõrgemal olevale 4p-alakihile, kuid siirdub hoopiski energeetiliselt soodsamale 3d-alakihile. D-elemendid asuvad perioodilisustabelis s- ja p-elementide vahel. Paljud d-metallid on paramagneetikud.
D-metallide loend
Metallid on kõige arvukam elementide rühm. Nad on kõige tähtsamad, seda eelkõige oma keemiliste omaduste ja tööstusliku kasutuse tõttu.
Seosed perioodilisustabelis
1869. aastal järjestas vene teadlane Dmitri Mendelejev sel ajal teada olnud keemilised elemendid aatommasside ja omaduste järgi tabeliks. Tänapäeval on seda veidi muudetud ning elemendid on tabelis järjestatud aatominumbrite järgi. Perioodilisustabel jaguneb perioodideks ja rühmadeks. Ühe ja sama perioodi d- ja f-elemendid koonduvad nn. peredesse. IV–VI perioodini ühinevad kümnest elemendist koosnevatesse peredesse d-elemendid. Nendeks on skandiumi pere (Sc–Zn), ütriumi pere (Y–Cd) ja lantaani pere (La, Hf–Hg). Sõltuvalt sellest, kas d(f)-orbitaalidel on üks või kaks elektroni, jagunevad pered alamperedeks, näiteks skandiumi pere jaguneb skandiumi ja raua alaperedeks.
Peaalarühmade elementide omadused sõltuvad väliskihielektronide konfiguratsioonist ehk elektronide asetusest orbitaalidel, mistõttu on neil rühmiti samasugused omadused. D-elementidel on praktiliselt kõigil väliskihis sama arv elektrone, kuid nende omadused sõltuvad (n-1)d-orbitaali täitumisest. Aufbau printsiibi järgi täituvad viimasena need orbitaalid ning kui nad on täitunud, on nende energia veidike madalam kui välimisel ns-orbitaalil. Igas reas on kümme d-elementi, sest igale orbitaalile mahub kaks elektroni ning d-orbitaale on kokku viis. Metallide elektronkonfiguratsioonid erinevad peamiselt sisemiste d-orbitaalide poolest, seega on füüsikalised omadused laias laastus samad.
D-metallide aatomiraadiused vähenevad perioodis tasapisi vasakult paremale ning hakkavad siis uuesti kasvama. Näiteks neljandas perioodis on raua aatomiraadius kõige väiksem. Aatomnumber ja d-elektronide arv kasvab vasakult paremale. Kuna d-elektronidevaheline tõukumine on nõrk, suudab kasvav tuumalaeng neid elektrone tugevamini enda poole tõmmata ning raadius väheneb. Edasi liikudes tekib juurde liiga palju d-elektrone ning tõukuminegi kasvab. Seetõttu hakkavad aatomiraadiused uuesti kasvama. Samas jäävad ka raadiused lähedasteks, sest esinevad tõmbe- ja tõukejõud on omavahel tasakaalus.
Kuuenda perioodi elementide aatomiraadiused on väiksemad. See tuleneb lantanoidsest kontraktsioonist. Raadiuste vähenemist põhjustab perioodis kasvav tuumalaeng ning f-elektronide nõrk varjestusvõime (elektronide omavahelisest interaktsioonist tingitud energia muutus aatomis). D-plokk jätkub luteetsiumi juures ning selleks ajaks on aatomiraadiused langenud baariumi 217 pm-lt luteetsiumi 173 pm-ni.
Elementide ionisatsioonienergia kasvab perioodis vasakult paremale ning rühmas ülevalt alla kahaneb.
Saatana pisar
"Saatana pisar" (originaalpealkirjaga "Слеза Князя тьмы", poola "Łza księcia ciemności") on Eesti-Poola koostöös 1993. aastal valminud mängufilm. Filmi režissöör on Marek Piestrak. Filmi tootsid Tallinnfilm, Zespół Filmowy "Oko", Eskomfilm.
D-elemendid
Keemilised ja füüsikalised omadused
Metallid on väga tugevad ja kõvad, nad juhivad hästi elektrit ja omavad kõrget sulamis- ja keemistemperatuuri (välja arvatud tsingi alarühma metallid). Hõbe juhib toatemperatuuril kõige paremini elektrit, kuid oma kõrge hinna tõttu ei kasutata teda elektrijuhtmetes.
Metallid on hästi sepistatavad, plastilised, läikivad ja hõbedast värvi. Loomulikult esineb ka mitmeid erandeid, näiteks vask on punakas-pruun ja kuld on kollane. Enamik d-metalle on toatemperatuuril tahked, vaid elavhõbe on vedelik. D-metallide sulamistemperatuurid on tunduvalt kõrgemad kui leelis-ja leelismuldmetallidel.
D-elemendid kipuvad keemilise sideme loomisel esimesena loovutama oma valentskihi s-elektronid. Enamik nendest elementidest saab ära anda ka mõned d-elektronid. Sellepärast ongi d-elementidel mitu oksüdatsiooniastet. Nagu kõigil lihtainetel, esineb d-metallidel oksüdatsiooniaste null. Ühendites on nende oksüdatsiooniaste I–VIII. Ainsad elemendid, mis ei kasuta oma d-elektrone, on 12. grupi elemendid (Zn, Cd, Hg), sest neil on kõik d-orbitaalid elektronidega täitunud ja selline olek on energeetiliselt püsiv.
D-metallide oksüdatsooniastmed muutuvad perioodis väga loogiliselt: rea otstel on elementidel üks levinud oksüdatsiooniaste ning liikudes perioodi keskele, hakkab oksüdatsiooniastmete arv tõusma. Esineb astmeid, mis on püsivad ja mittepüsivad. Näiteks skandiumil on ainult üks oksüdatsiooniaste +III, kui mangaanil on mitu oksüdatsiooniastet. Elemendi kõrge oksüdatsiooniaste on kergesti redutseeritav, seetõttu on kõrge oksüdatsiooniastmega elemendid head oksüdeerijad. Kuigi metallide oksiidid on üldiselt aluselised, on d-metallide oksiidid, millel on kõrge oksüdatsiooniaste, hoopiski happelised. Kroom on hea näide: Kõrge oksüdatsiooniastme puhul pole kroomil elektrone ja seetõttu seob ta hapniku aatomid tugevasti enda külge ega jaga elektrone prootoniga. D-metallide oksüdatsooniastmed sõltuvad ka keskkonnast.
D-elementide oksüdatsiooniastmed
Roheline tähistab teadaolevat oksüdatsiooniastet, oranž värv püsivat oksüdatsiooniastet.
Levinumad ühendid
Näiteks Ni2+ iooni saab tõestada väga lihtsal gravimeetrilisel viisil, kus Ni2+ ioonidega lahusesse viiakse nn Tšugajevi reaktiivi (dimetüülglüoksiim C4H6(NOH)2). pH vahemikus 5 kuni 9 moodustub tumepunane kompleksühend, millel on väga suur molekulmass. Reaktsiooni peab läbi viima ammoonium- või tsitraatpuhvris, sest reaktsioonil eraldub H+ ioone ning puhverlahus aitab säilitada püsiva pH vahemiku. Õige vahemik on väga oluline, vastasel juhul hakkab tekkiv kompleksühend dissotsieeruma.
D-metallid moodustavad väga paljusid ühendeid, kus mitmed mittemetallid omavad negatiivset oksüdatsiooniastet.
Värvuste muutused d-metallide kompleksühendites
Metallikompleksi tsentraaliooni viiel 3d-orbitaalil on samad energiad. Aniooni lisandumisel kompleksi d-orbitaalid kaotavad selle omaduse, kuna elektrone, mis on niigi negatiivselt laetud, tõrjutakse ligandi negatiivse laengu poolt.
Selle "tõrjutuse" energia sõltub: Ligandi ja aatomi vahelise vastasmõju tugevusena lõhestatakse d-orbitaalide energiad. Elektronid jaotud seetõttu tekkinud orbitaalide (eg ja t2g) vahel ümber.
Kui eg ja t2g vaheline energiaerinevus on suur siis tekkinud kompleksi nimetatakse madalaspinniliseks (ehk kõrge väljaga kompleks). Sellisel kompleksil paigutuvad elektronid madalama energiaga orbitaalidele. Et toimuks elektronergastus peab ergastav kvant olema suure energiaga, ehk lühema lainepikkusega. Komplekse, mille eg ja t2g vaheline energiaerinevus ei ole väga suur, nimetatakse kõrge spinniga (ehk nõrga väljaga) kompleksideks. Kõrge spinniga kompleksis on elektronergastuseks vaja pikema lainepikkusega kvanti, seega toimub elektronergastus kergemini.
D-metallide komplekside puhul jäävad elektronergastuse kvantide energiad enamasti UV-Vis alasse. Kuna toimub kvandi neeldumine siis kompleksühendi lahus on neeldunud kvandi suhtes vastandvärviga. Kui neeldumine toimub väljaspool UV-Vis ala siis on lahus värvitu.
Elektronergastused kompleksühendite d-orbitaalides alluvad valikureeglitele. Elektroni siire d-orbitaalide vahel on keelatud kui: Aatomite vahelised sidemed on pidevas võnkumises. Seega esineb hetki kus ühendi sümmeetria on rikutud ja inversioonitsentrit ajutiselt pole. Sellisel hetkel on võimalik elektronergastus. Kuna selliste hetkede eluiga on väga lühike siis on ka elektronergastus vahetõenäoline, mistõttu võib kompleks olla tuhmi värvi.
Laenguülekande puhul liigub elektron tsentraalse metalliaatomi ja ligandi vahel. Seejuures ei ole vastassuunas laenguülekanne pöördprotsess, vaid eraldi sündmus. Laenguülekandeid metallilt ligandile ja ligandilt metallile on UV-Vis spektrites võimalik eristada. Laenguülekanded ei allu elektronergastuse valikureeglitele, mistõttu on nende toimumine tõenäolisem. Seetõttu on kompleksühendite lahustel, milles toimub laenguülekanne, intensiivsed värvused.
Tööstuslik tähtsus
D-metallide kasutatakse väga palju sulamites, kuna lähedaste aatomiraadiuste tõttu saavad osakesed üksteist kristallvõres asendada.
Bioloogiline tähtsus
Mitmeid d-elemente loetakse inimorganismi mikro- ja ultramikroelementideks. See tähendab, et neid on kehas väga väikesel hulgal, nad on jaotunud organismi ebaühtlasemalt kui makroelemendid ning täidavad kindlaid biofunktsioone. Biokeemilise üldtoime järgi jaotatakse metallid kahte rühma: Mõned elemendid loetakse nii mürk- kui ka biometalliks. XVI sajandi keemik ja arst Paracelsus on öelnud: "Annus teeb ainest mürgi". Kui organismist puudub Cu, siis tekib suhkurtõbi, kuid üledoseerimisel võib tekkida soodumus vähktõveks.
See, kas ja kuidas mingi element organismi mõjutab, sõltub mitmest asjaolust. Üheks selliseks võib lugeda näiteks ühendi esinemiskuju. Kui ühend pole vees lahustuv, siis seda ka ei omastata. Teiseks on näiteks metalli oksüdatsiooniaste. Raud(II)ühendeid inimorganism omastab ja kasutab vereloomeks, kuid raud(III)ühendeid keha ei omasta.
Zenta Ērgle
Zenta Ērgle (neiupõlvenimi Zenta Vīgante; 23. detsember 1920 Riia – 11. juuni 1998 Riia) oli läti lastekirjanik.
Zenta Ērgle'i lõpetas 1949. aastal Läti Riikliku Ülikooli arhitektina ning töötas seejärel aastail 1949–1975 Riia Projekteerimisinstituudis.
Lastele hakkas ta kirjutama 1950. aastatel. Tema esimene lasteraamat "Mūsu sētas bērni" ilmus 1956. aastal. Eesti keeles ilmus see pealkirjaga "Meie õue lapsed" 1966. aastal Valli Helde tõlkes kirjastuses Eesti Raamat. Raamatu illustreeris Hugo Mitt. Teose põhjal on valminud ka teatrilavastus.
Kokku ilmus tal umbes 30 lasteraamatut kogutiraažiga kaks miljonit eksemplari. Tema teoseid on tõlgitud 15 keelde.
Zenta Ērgle'i suri 77-aastaselt 11. juunil 1998. Ta on maetud Matīsa kalmistule.
Suur ühendteooria
Suur ühendteooria ehk suure ühenduse teooria, ka suur ühendus, (inglise keeles Grand Unified Theory, Grand Unification) on osakestefüüsikas teoreetiline mudel, mis kirjeldab ühtse skeemi järgi tugevat, nõrka ja elektromagnetilist vastastikmõju. Eeldatakse, et äärmiselt kõrge energia juures (üle 1014 GeV) need fundamentaalsed vastastikmõjud ühinevad üheks jõuks. Suure energivajaduse tõttu pole kunstlikult võimalik luua selliseid tingimusi suure ühenduse tekkeks (et kontrollida teooria õigsust), kuid sellised tingimused võisid eksisteerida Universumis lühikese ajaperioodi jooksul vahetult pärast suurt pauku, s.t kui Universumi vanus oli 10−43 –10−36 sekundit (suure ühenduse ajastu).
Jasmin Hamid
Jasmin Hamid (sündinud 18. veebruaril 1984 Helsingis) on tatari päritolu Soome näitleja ja poliitik.
2003–2008 õppis ta Soome Teatrikõrgkoolis. Aastatel 2009–2014 mängis ta soome seebiooperis "Salatut elämät" Katariina Mäkelä nimelist tegelast.
Ta oli Rohelise Liidu kandidaat 2008. aasta Soome kohalikel valimistel. Ta sai kokku 592 häält.
Supergravitatsioon
Supergravitasioon ehk supergravitatsiooniteooria (inglise keeles supergravity) on teoreetilises füüsikas üldrelatiivsusteooria üldistus, mis põhineb supersümmeetrial; sageli defineeritakse ka füüsikateooriaks, mis sisaldab lisamõõtmeid, supersümmeetriat ja gravitatsiooni. Tegemist on nüüdisaegse väljateooriaga, mis erinevalt mitte-gravitatsioonilistest supersümmeetrilistest teooriatest (näiteks minimaalne supersümmeetriline standardmudel) seob supersümmeetria ja üldrelatiivsusteooria printsiipe. Supergravitatsioon on kohaliku supersümmeetria kalibratsiooniteooria.
Termin "supergravitatsioon" võeti füüsikute poolt kasutusele soovist rõhutada eelist supersümmeetria rakendamisel suure ühendteooria (suure ühenduse teooria) arendamisel, mis seisnes selles, et selle tulemusel toimub superpartneriosakeste paaridega seotud kõige intensiivsemate kvantfluktatsioonide osaline vähenemine; see asjaolu aga aitab leevendada vastuolusid, mis tekivad katsel kaasata gravitatsioon kvantmehaanikasse.
Ajalugu
Esimestena pakkusid kohaliku supersümmeetria teooria välja 1975. aastal Dick Arnowitt ja Pran Nath. See teooria nimetati kalibratsiooni supersümmeetriaks.
Neljamõõtmelise supergravitatsiooni minimaalse versiooni avastasid 1976. aastal Dan Freedman, Sergio Ferrara ja Peter van Nieuwenhuizen. Selle alusel tekkisid varsti hulk teisi teooriaid, kus rakendati erinev arv lisamõõtmeid ja millesse kaasati täiendavaid (N) supersümmeetriaid. Supergravitatsiooniteooriaid, milles N>1, nimetatakse tavaliselt laiendatud supergravitatsiooniks. Osa supergravitatsiooniteooriaid on seotud paljumõõtmelise supergravitatsiooni teooriatega kompaktifitseerimise kaudu, mille idee pärineb aastatel 1919–1926 loodud Kaluza-Kleini teooriast.
Gaudeamus
"Gaudeamus" (ladina keeles "rõõmustagem") ehk "Gaudeamus igitur" on üliõpilashümniks kujunenud ladinakeelne joogilaul, mis pärineb 18. sajandist, algselt aga ladina käsikirjast 1287. aastast.
Supergravitatsioon
Ajalugu
Üks supergravitatsiooniteooria variantidest, 11-mõõtmeline teooria, tekitas füüsikamaailmas märkimisväärset elevust kui kõige teooria esimene potentsiaalne kandidaat, kuid peagi see elevus vaibus, sest teoorias leiti rida puudusi.
Gaudeamus
Esmakordselt ilmus see trükis 1730. aastal Saksamaal. Tänapäevased sõnad lõi Christian Wilhelm Kindleben 1781, tekst ilmus samal aastal esimeses Saksamaal ilmunud üliõpilaslaulikus (esmakordselt olid laulu sõnad ilmunud 1730. aastal); muusika pärineb 1794. aastast. Täpne helilooja pole teada, viisi on "Gaudeamus" saanud saksa laulult "Brüder, laßt uns lustig sein".
"Gaudeamus" kujunes akadeemilise kogukonna hümniks 19. sajandi teisel poolel.
Laul on andnud nime meeskoorile Gaudeamus ning üliõpilaste laulu- ja tantsupeole Gaudeamus.
Gasparone
Faktoloogia
Esmaettekanne 26. jaanuaril 1884 Viinis Theater an der Wienis. Dirigeeris Karl Millöcker.
Rollide loojad: Maria Theresa Massa (Carlotta), Josef Joseffi (Erminio), Alexander Girardi (Benozzo), Alexander Guttmann (Sindulfo), Felix Schweighofer (Baboleno Nasoni), Rosa Streitmann (Sora).
Peamised osad: Carlotta (sop), Baboleno Nasoni (bass buffo), Erminio Saluzzo (ten), Sindulfo (ten), Luigi (kõneroll), Sora (sub), Zenobia (alt), Benozzo (ten).
Oli helilooja operetiloomingus viimane edukas töö. Kuni 1915. aastani lavastati Viini teatrites korduvalt. Võeti otsekohe lavastamisele Berliinis (Friedrich-Wilhelmstädtisches Theater) ja Londonis (Standard Theatre). Püsis aastakümneid repertuaaris Austrias, mitmes Saksamaa teatris, Budapestis, New Yorgis ja mujal. Viini Volksoper tõi 1933. aastal lavale Paul Knepleri muudetud libretoga ja Ernst Steffani ümberarranžeeritud muusikaga versiooni, mida esitati ka Berliinis. 1938. aastal muutsid teksti Eduard Rogat ja Paul Burkhardt. See faabula on tänapäeval saksa keelt kõnelevates maades ettekantavate uuslavastuste aluseks.
Eestis on teose lavastanud Estonia 1909 ja Vanemuine 1954.
Faabula (1938. aasta libreto järgi)
Tegevus toimub umbes 1820. aasta paiku Sitsiilias Siracusa ümbruses. Kohalik kõrts on salakaubavedajate peakorter. Politsei tähelepanu kõrvalejuhtimiseks, on nad välja mõelnud oma juhiks kellegi Gasparone, kes olevat süüdi kõigis ümbruskonnas toime pandud kuritegudes.
Krahv Erminio on Firenze kunstnik, kes on sisse võetud krahv Santa Croce abieluvälisest tütrest, leskkrahvinnast Carlottast. Salakaubavedajad lasevad lahti jutu, et Carlottalt on teekonnal läbi metsa midagi röövitud. Carlotta ei kinnita seda. Politseipealik Babolen Nasoni della Paciolla käib pidevalt jälitusretkedel, et Gasparonet tabada, kuid tema ettevõtmisi ei saada edu. Ta kahtlustab, et krahv Erminio ongi Gasparone. Politseipealik on seda enam Erminio ründamisest huvitatud, et tahab oma poega Sindulfot Carlottaga paari panna.
Sindulfo aga on huvitatud restoran Meduusi omaniku ja salakaubasmugeldaja Benozzo noorest abikaasast Sorast. Pärast keerulisi intriige, suuri segadusi ja ebaõnnestumisi tabada Gasparone on politseipealik Nasoni sunnitud alla andma. Ta ei suuda takistada krahvi suhteid Carlottaga. Ka Benozzo asub oma naise eest võitlema, võtab Sindulfo vangi ja hoiab teda koopas kinni. Lõpuks selgub, et Gasparone on väljamõeldud kuju ja Erminio vabaneb kahtlustest. See võimaldab tal Carlottaga abielluda. pisi|Louis Rundqvist (Benozzo) ja Gerda Grönberg (Sora) rollis Rootsi Djurgårdsteaterni lavastuses, 1885
Peamised muusikalood
pisi|Marika Rökk Carlotta rollis
Georg Friedrich Reichenbach
Georg Friedrich von Reichenbach (24. august 1771 Durlach – 21. mai 1826 München) oli Baieri leiutaja ja insener.
Koos ettevõtja Josef von Utzschneideri ja peenmehaanik Joseph Liebherriga asutasid nad 1804 optika ja mehaanikatöökoja, mis valmistas aastakümneid väga häid astronoomilisi ja geodeetilisi instrumente.
Reichenbach sündis lukksepa peres, õppis ametit Mannheimis ja täiendas end Inglismaal. Pärast naasmist konstrueeris ta masinaid relvatehases. 1802 ehitas ta Münchenis ringijaotusmasina ja alates 1809. aastast arendas koos Joseph von Fraunhoferiga optilisi täppisinstrumente. Koos Joseph Liebherri (1767–1840) ja Josef von Utzschneideriga (1763–1840) asutasid nad Münchenis optika ja mehaanika instituudi, mis valmistas oma aja parimaid astronoomilisi teleskoobiläätsi, mõõteriistu ja teodoliite.
1814 lõi Reichenbach instituudist lahku, et asutada oma täppisinstrumentide töökoda koos Traugott Erteliga (1778–1858). Pärast Reichenbachi surma 1826. aastal jätkas Ertel instrumentide valmistamist koos oma pojaga.
1817 telliti Tartu Tähetornile Reichenbachi ja Erteli töökojast meridiaanring, mis jõudis kohale 1821, vaatlusi alustati 1822. See oli Reichenbachi esimesi suuri meridiaanringe: teleskoobi objektiivi läbimõõt on 10 cm ning fookuskaugus poolteist meetrit, vertikaalringi läbimõõt on 95 cm ja see on varustatud nelja nooniusega. Tartu tähetornil on ka üks Reichebachi universaalriist.
Puhvertoiteallikas
pisi|Back-UPS RS 500 Puhvertoiteallikas ehk katkematu toite allikas ehk UPS on seade, mille eesmärk on kaitsta elektritarbijaid elektrivõrgus esinevate probleemide eest. Elektrivõrgus (Euroopas 230 V) võib esineda 9 süsteemisisest probleemi, mis võivad häirida elektriseadmete töökvaliteeti või seadmeid füüsiliselt rikkuda. Samuti on olemas süsteemivälised probleemid, kus kas loodusliku õnnetuse või inimtegevuse tagajärjel saavad elektriliinid või muud elektripaigaldised nõnda kannatada, et tarbijateni jõudev elektrivool puudub või ei vasta nõuetele.
Bruhhialised
Bruhhialised (Bruchiaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Puhvertoiteallikas
Kõige levinumad elektrivõrgu süsteemisisesed probleemid 1-faasilistes süsteemides on:
Nendest probleemidest tulenevate kadude (riistvaralised kaod, andmete kustumine ja lisatöö kaotatu kompenseerimiseks) leevendamiseks ja vältimiseks on välja mõeldud töövõtteid ja kaitseseadmeid. Üks võimalus kaitsta oma elektriga töötavaid seadmeid ja nendega seotud ressursse on kasutada riistvaralist lahendust UPS (ingl. uninterruptible power supply), mida eesti keeles kutsutakse katkematu toite allikaks või puhvertoiteallikaks. Kuigi kirjanduses kasutatakse eespool mainitud termineid ning nendest on võimalik konstrueerida ka suupäraseid lühendeid eesti keelde (näiteks KTA ehk KATA või PTA ehk PETA), on professionaalne katkematute toiteallikatega töötav personal inseneride ja müügiinimeste näol üle võtnud siiski mugava lühendi UPS.
UPS-i peamine ülesanne on seadmeid kaitsta toitepinge katkemise ja tugevate pingekõikumiste eest. UPS ühendatakse elektrilise sisendi ja väljundi abil kaitstava seadme sisendi ning elektrivõrgust (või muust vahelduvvoolu allikast) tuleva väljundi vahele (sellest tuleneb sõna "puhver"). IEC (International Electrotechnical Commission) avaldas 1999. aastal standardi IEC 62040-3 UPS-ide jagamiseks kolme kvaliteediklassi. UPS-e iseloomustavad paljud parameetrid (millest paljusid tootjad ei avalikusta) ning uuemate mudelitega kaasnevad uued lisafunktsioonid.
2010. aasta seisuga on UPS-i iseloomustavad peamised parameetrid järgmised:
Klass 1 – Online ehk Double Conversion ehk VFI (IEC 62040-3.2.16)
pisi|Pilt 1.1 ONLINE UPS-i plokkskeem VFI tuleb inglise keelest – Voltage and Frequency Independent from mains supply, mille all peetakse silmas, et UPS-i väljundpinge amplituud ja sagedus ei sõltu UPS-i sisendpinge amplituudist ja sagedusest. Eesti keeles pole nimetust välja kujunenud ja on üle võetud nimi Online UPS. Online UPS pakub klassi 1 kuuludes paremaid tulemusi võrreldes klassi 2 ja klassi 3 UPS-idega. Tootjate andmetel peaks abi olema kõigi elektritoites esinevate süsteemisiseste probleemide vastu.
Parim kaitse toob endaga kaasa ka puuduseid. Online UPS-id maksavad rohkem kui teised UPS-id, kuna nende koostamiseks läheb füüsiliselt rohkem materjali ja aega. Rohkemate probleemide vastu võitlemine eeldab ka rohkem funktsioone ja reaalseid koostisosasid, millest tuleb elektrivoolul läbi minna, et UPS-i sisendist UPS-i väljundisse jõuda. Seetõttu on seadme kasutegur (%) lihtsamate tehnoloogiatega võrreldes viletsam. Kaasneb ka suurem soojuslik kadu, mistõttu on vajalik seadmete ventileerimisele kaasa aidata. 2010. aasta seisuga on kõige levinumad jahutusseadmed ventilaatorid, mis tekitavad palju akustilist müra. Kasuteguriga on korrelatsioonis ka elektriarved, mis aga madalama kasuteguri juures on suuremad.
Online UPS-i ülevaatlik tööpõhimõte on lihtne. Vahelduvvool kulgeb UPS-i sisendisse, kus sellel on võimalus liikuda edasi kolme üksusse ehk seadmesse. Kui UPS on töökorras, juhitakse elektrivool edasi kahte üksusse – akulaadijasse ja alaldisse. Kui aga süsteem avastab mõne kriitilise vea (ülekuumenemine või mõne üksuse riknemine), juhitakse vool automaatselt kogu UPS-i sees olevatest seadmetest nn ringiga mööda ja otse UPS-i väljundisse. Sellises olukorras on kaitstav seade otseses elektrilises ühenduses toitesüsteemiga enne UPS-i ehk teisisõnu UPS-i kaitsefunktsioonid ei tööta enam.
Alaldi ülesanne on UPS-i sisendisse antud vahelduvvool muundada alalisvooluks ja reeglina viiakse ka pinge madalamale tasemele. Alaldi väljundist tuleb alalisvool, mis juhitakse edasi inverterisse. Tähele tuleb panna, et joonisel on visuaalselt sama juhtme küljes ka muunduri väljund, aga ühenduste vahele pandud dioodid keelavad alaldist tuleval voolul minna muunduri väljundisse ning vastupidi, muundurist tuleval voolul keelatakse minna alaldi väljundisse.
Akulaadija on teine seade, mille sisend on vahetus elektrilises kontaktis UPS-i sisendiga. Akulaadija ülesanne on UPS-i sisendisse antud vahelduvvool muundada alalisvooluks (laadijale on alaldi sisse ehitatud) ning laadida (plii)akut ning teostada aku parameetrite mõõtmisi ning analüüsida saadud tulemusi, teostamaks kvaliteetsemat laadimist, et pikendada aku eluiga ning suurendada süsteemi kasutegurit. Laadija väljundist tuleb alalisvool, mille täpseid parameetreid hoiavad tootjad enda teada. Suure tõenäosusega kasutatakse juba täis oleva (plii)aku laengu säilitamiseks tilklaadimist (trickle charging) ehk pulsimodulatsiooni. Tähele tuleb panna, et ka siin on diood, mis keelab akust voolu kulgemist akulaadija sisendisse.
2010. aasta seisuga on UPS-ides enim kasutatud aku pliiaku. Aku(paki) ülesandeks on endas säilitada energiat ja samaaegselt UPS-i sisendisse antava elektrienergiaga toita kaitstavat seadet. Teisisõnu – et täielikult välistada süsteemiavariid ehk voolukatkestust, toidetakse kaitstavaid seadmeid korraga nii UPS-i sisendisse antava energiaga kui ka energiaga, mis tuleb akudest.
Aku(paki) väljundist tulev vool suunatakse muunduri sisendisse. Muunduri ülesanne on sisendisse antud varieeruva alalispinge muundamine stabiilse väärtusega alalispingeks. Nimelt süsteemiavarii ehk voolukatkestuse olukorras, kui akulaadija enam akut ei lae, hakkab akudes oleva pinge väärtus langema. Nõnda tagatakse järgmise astme üksuse sisendile antava alalispinge stabiilsus.
Inverter on seade, mille ülesanne on sisendisse antud alalisvool muundada võimalikult ideaalseks sinusoidseks vahelduvvooluks. Online UPS-i sees saab inverter oma sisendisse nii alaldist kui ka muundurist tuleva elektrivoolu.
Lihtsama skeemi järgi ongi inverter Online UPS-i viimane üksus, mille väljund on otseses elektrilises ühenduses UPS-i väljundiga ehk inverter toidab otseselt seadmeid, mida me UPS-iga kaitsta soovime. Reaalsuses on süsteemid märksa keerukamad, kus esimesed üksused kohe UPS-i sisendi juures on erinevad filtrid, mille ülesanne on maksimaalselt leevendada toitepinges esinevaid probleeme, millest on juttu artikli alguses. Samuti võidakse neid filtreid lisaks sisendi poolele panna ka inverteri väljundisse ning samuti võivad need olla ka sisse ehitatud kõigisse eespool nimetatud üksustesse.
Klass 3 – VFD Offline ehk Passive Standby (IEC 62040-3.2.20)
pisi|Pilt 3.1 OFFLINE UPS-i plokkskeem Lühend VFD tuleb inglise keelest Voltage and Frequency Dependent from mains supply, mille all peetakse silmas, et UPS-i väljundpinge amplituud ja sagedus on tugevas sõltuvuses UPS-i sisendpinge amplituudist ja sagedusest. Kuna Offline on suupärane väljend, kutsutaksegi seda UPS-i nii. Võrreldes klassi 1 ja klassi 2 UPS-idega, on Offline UPS kõige odavam. See on ka ainus eelis. Nagu eelpool kirjas, on UPS-i väljund tugevas sõltuvuses UPS-i sisendist. See tähendab seda, et UPS-i koostisest on välja jäetud täiendavad seadmed, mis peaksid toitekvaliteeti parandama – sisendisse antud signaali (toite) kuju on ka väljundis sama kujuga (kuigi IEC standardite järgi peab toitepinge olema sinusoidi kujuga). See võib aga kriitiliseks osutuda tundlikumate tarbijate puhul.
Nagu ka VI Line-Integrated UPS, toimub siin füüsiline ümberlülitamine, kus kriitilise piirini langenud (või tõusnud) sisendpinge amplituudi korral ühendatakse UPS-i väljund elektriliselt lahti UPS-i sisendist ning viiakse elektrilisse kontakti hoopis (plii)akust tuleva toitevooluga. Erinevate tootjate info kohaselt toimub lülitamine aga veel aeglasemalt kui klassi 2 UPS-idel, mis tähendab, ümberlülituse aeg jääb vahemikku 4–10 ms. Osalt võib see tulla majanduslikust nipist kvaliteedi klasse veel rohkem eristada, teisest küljest võib-olla dikteerib neid klasse komponentide hind.
Pilte Offline UPS-i sisemusest
pisi|Pilt 3.2 Lahtivõetud UPS koos 7Ah pliiakuga pisi|Pilt 3.3 Inverteri trafo. Jäme traat ja peenike traat pisi|Pilt 3.4 Võimas 40A sulavkaitse aku ja inverteri vahel pisi|Pilt 3.5 Relee ja varistor pisi|Pilt 3.6 Kogu elektrooniline osa pisi|Pilt 3.7 Trafo UPS-i sisendi ja akulaadija vahel pisi|Pilt 3.8 Pilte UPS-i avamisest Piltidel 3.2–3.8 on näha, et isegi Offline UPS on tunduvalt keerulisema ehitusega, kui algul joonist 3.1 vaadates arvata võib.
Pildil 3.2 on näha UPS ja sinise kaanega pliiaku. UPS-il on korpus eemaldatud ning seetõttu paistab selle sisu välja. Roheline on trükkplaat, millel asub kogu UPS-i reguleeriv elektroonika, sellest all pool asub pesa pliiaku jaoks ning taga on nähtav kollastes toonides trafo.
Pildil 3.3 on näha eelpool mainitud trafo, mis käib inverteri sisse. See trafo võtab osa pinge tõstmises, kus primaarile antakse tugev vool aku pealt ning sekundaarile indutseeritakse kõrgem pinge ja väiksem vool. Joonisel on punane ring ümber tõmmatud sekundaaris olevale vasktraadile ning on näha, et see on primaari omast tunduvalt peenem.
Pildil 3.4 on kahest erinevast nurgast jäädvustatud sulavkaitse, mille eesmärk on katkestada vooluring aku ja inverteri vahel, juhul kui vool ületab tootja poolt ette nähtud väärtuse. Antud näide on 40 A voolutugevusega kaitse, mis võib ära hoida tulekahju või aku plahvatamise.
Pildil 3.5 on mitme nurga alt jäädvustatud klassi 3 UPS-idele (ja ka klassi 2) kriitilise tähtsusega detail – relee (nelinurkse läbipaistva korpusega pildi keskel). Relee ülesanne on ümberlülitusploki sees voolukatkestuse ajal akust ja inverterist tulev vool lülitada elektrilisse kontakti UPS-i väljundklemmidega ning samal ajal UPS-i väljund elektriliselt lahti ühendada UPS-i sisendist (klassi 2 puhul siis lahti ühendada täiendavatest filtritest, mis jäävad UPS-i sisendi ja ümberlülitusüksuse vahele).
Pildil 3.5 paistavad tagapool hõbedastel jahutusradiaatoritel transistorid või lülitusregulaatorid või muud aktiivkomponendid, mille võtavad ilmselt ühendust toiteahela töös. Suur must seade on trafo. Sinine kandiline on kondensaator. Musta kummist mütsi seest paistab veidikene traati, seega tegemist on mähise ehk induktoriga ehk induktiivpooliga.
Pildil 3.5 on näha sinine ümmargune komponent, varistor. Seda detaili kasutatakse kõigis kvaliteetsetes toiteahelates erinevate tarbijate sees. Varistori idee seisneb selles, et kui selle kaks jalga pingestada, läheneb seadme jalgade vaheline takistus lõpmatusele. Kui aga pinge kahe jala vahel jõuab mingi kindla väärtuseni (Euroopa tarbeks toodetud varistorid keskmiselt 350 V), langeb varistori jalgade vaheline takistus eksponentsiaalselt ja läheneb nullile. Varistorid aitavad väga hästi impulsspingete vastu. Kui varistori takistus läheb väiksemaks kui tarbija takistus, millega varistor rööbiti on ühendatud, juhitakse enamus toitest tulnud energiat läbi varistori ja tarbija võib terveks jääda. Kuna varistorid on suure võimsustaluvusega erinevalt kaitsetest, joodetakse need süsteemidesse sisse ja tavakasutajad ei saa neid ise vahetada.
Pilt 3.6 toob esile kogu elektroonilise sisu, mis näidis-UPS-i sees oli.
Pilt 3.7 demonstreerib trafot, mis on UPS-i sisendi ja akulaadija vahel. Inverteri trafost on see väiksem, kuna siit liigub läbi väiksem vool (aku laadimine ei käi nii kiiresti nagu pärast tühjaks laadimine läbi inverteri ja inverteri trafo)
Algandmed
Meil on samas ruumis kolm UPS-i: klass 1 kasuteguriga 90%, klass 2 kasuteguriga 98% ja klass 3 kasuteguriga 95%. Kõigi UPS-ide sisendpinged on Us = 230 V ja väljundpinged on Uv = 230 V. Kõigi UPS-ide väljunditel on kaitstavad tarbijad võimsusega P = 5000 W. See tähendab, et iga kaitstava seadme toitekaablis jookseb elektrivool I = 5000 W / 230 V = 21,7 A.
Yago Pikachu
Glaybson Yago Souza Lisboa (tuntud enam kui Yago Pikachu; sündinud 5. juunil 1992 Belémis) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib paremkaitsja või parempoolkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Fortaleza.
Aastatel 2001–2005 kuulus ta klubisse Tuna Luso Brasileira. Seejärel liitus ta 13-aastaselt Paysanduga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2012. aasta jaanuaris Pará osariigi meistrivõistlustel. Alates 2012. aastast kuulus ta kohe Paysandu põhikoosseisu. 2012. aastal lõi Yago Pikachu 45 mänguga kokku 12 väravat, neist kuus Brasiilia tugevuselt kolmandas liigas, viis Pará osariigi meistrivõistlustel ja kaks Brasiilia karikavõistlustel. Kõigil järgmisel kolmel hooajal lõi ta vähemalt 15 väravat.
2015. aasta detsembris sõlmis ta lepingu Brasiilia esiliigaklubiga Vasco da Gama. 2016. aastal kindlus ta klubiga pääsu Brasiilia kõrgliigasse. 2018. aasta hooajal lõi Yago Pikachu Brasiilia kõrgliigas kümme väravat. 2016. aastal tulita Rio de Janeiro osariigi meistriks.
Tänu oma lühikesele kasvule (169 cm) ja kiirusele sai ta endale hüüdnime Jaapani multifilmitegelase Pikachu järgi.
Haridustöö eesrindlane
Rinnamärk "Haridustöö eesrindlane" oli Eesti NSV Haridusministeeriumi autasu.
Rinnamärgi "Haridustöö eesrindlane" põhimäärus kinnitati Eesti NSV Ministrite Nõukogu 20. augusti 1970 määrusega nr. 383.