cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vitantonio Liuzzi
2009–2010: Force India
thumb|[[2009. aastal oli Liuzzi Jaapanis 14.]] 2009. aastaks sai Liuzzi koha Force India testsõitjaks. Põhisõitjad olid Adrian Sutil ja Giancarlo Fisichella. Kui Ferraris sõitnud Felipe Massa vigastada sai, võeti tema asemele Fisichella ja temast vabanenud kohal sõitis hooaja lõpuni Liuzzi. Fisichella sai Force India eest sõites kirja 2. koha ja Sutil kiireima ringi, Liuzzi parimaks kohaks jäi 11. Hooaja kokkuvõttes oli Fisichella 15., Sutil 5 punktiga 17. ja Liuzzi 0 punktiga 22. Meeskond oli eelviimane, 9. (Toro Rossost eespool).
Ergutusmähis
Ergutusmähis (ingl excitation winding) on magnetsüsteemi mähis, mida läbiva vooluga – ergutusvooluga – tekitatakse elektrimasinas energiamuunduseks vajalik magnetväli.
Süsinikupõllundus
Süsinikupõllundus on maa harimine ja kasutamine viisil, mis säilitab ja seob orgaanilist süsinikku (Corg) mulla orgaanilises aines ehk huumuses.
Mulla süsinikusisaldus sõltub harimisvõtetest, mulla liigist ja niiskuse sisaldusest. Kasvatatavate kultuuride, vee, mineraalväetiste, taimekaitsevahendite ja kütuste efektiivse kasutamise ja maaharimisvõtete abil on võimalik saavutada mulla Corg sisalduse tõus.
Myanmari asulate loend
Asulad Myanmaris
A
Aler - Amarapura - Ann - Athôk - Aungban - Aunglan - Ayadaw
B
Bagan - Bago - Bahtoo - Bawdwin - Bawlakhe - Beik - Bhamauk - Bhamo - Bilin - Bogale - Bôkpyin - Budalin - Bu-hku - Buthidaung
C
Chaisanu - Chauk - Chaung-Oo - Chaungzôn - Chaungtha - Chipwi
D
Dagôn Myothit - Daik-u - Dalet - Daletmay - Dalla - Danubyu - Dapain - Dawei - Dedayè
F
Falam
G
Gangaw - Gôkteik - Gwa - Gyingyi - Gyobin-gauk
H
Haicin - Hakha - Hamyingyi - Hawhkam - Heho - Hinthada - Hkamti - Hkegu - Hlinebwe - Hmawbi - Homalim - Hopang - Hopim - Hopong - Hpa-an - Hpakant - Hpasawng - Hsa Möng Hkam - Hsenwi - Hsi-hkip - Hsihseng - Hsipaw - Hsum Hsāi - Htantapin - Htauk-kyan - Hti-pa-a-daw - Htonbo - Htoogyi
I
Indaw - Ingapu - Injangyang - Inma - Inntakaw - Innwa - Insein - Inywa
K
Kada - Kalaw - Kale - Kalewa - Kamaing - Kamarse - Kamma - Kanbalu - Kanbè - Kani - Kankyidaung - Kanpauk - Kanpetlet - Kanyutkwin - Kathar - Kathonepaw - Kawa - Kawphmu - Kawkhareik - Kawkhapon - Kawlin - Kawludo - Kawnglanghpu - Kawthoung - Kayan - Ke-hsi Mānsām - Kēng Tawng - Kengtung - Khemapyu - Kintut - Kin-u - Kon-Kyan - Kungyangôn - Kunhing - Kunlong - Kutkai - Kyaikkami - Kyaiklat - Kyaikmayaw - Kyaiktaw - Kyaikto - Kya-in Seikkyi - Kyan-gin - Kyaukkyi - Kyaukmè - Kyaukmyaung - Kyaukpadaung - Kyaukpyu - Kyaukse - Kyauksit - Kyauktaga - Kyauktan - Kyauktaw - Kyaunggôn - Kyawzan - Kyeintali - Kyephogyi - Kyitaungkan - Kyôndo - Kyong - Kyônkadun - Kyonpyaw - Kyu-hkök - Kyunchaung - Kyun-gôn - Kyunhla - Kyunzumyo - Kywèbwè
L
Labutta - Lahè - Lāi-hkā - Lamu - Langhko - Lashio - Launglôn - Lawksawk - Lawpita - Layshi - Ledaunggan - Lè-gya - Lehnya - Lemyethna - Letpadan - Lèwe - Loikaw - Loilèm - Loimwe - Lungler
M
Ma-ubin - Mabein - Machanbaw - Madauk - Madaya - Magway - Magyichaung - Mahlaing - Maliwan - Man-aung - Mān Hpāng - Mandalay - Mansi - Matupi - Maungdaw
Ergutusvoolu reguleerimine
Ergutusvoolu reguleerimine (ingl field control) on elektrigeneraatori või elektrimootori ergutamiseks vajaliku voolu muutmine eesmärgiga reguleerida (enamasti stabiliseerida) vastavalt generaatori pinget või mootori pöörlemiskiirust. Enamasti toimub reguleerimine automaatselt.
Vöötkood
Vöötkood (ka ribakood, joonkood, triipkood) on kodeerimissüsteem, mis esitab muutuva jämeduse ja sammuga püstkriipsudest märke, mis on kaupadel, ID-kaartidel, postisaadetistel jm, ja see identifitseerib kodeeritud kujul toodet, isikut, tootjat, aadressi jne. Peale vöötide sisaldab kaubakood ka numbreid, mis sisaldavad kindlates gruppides konkreetset infot.
Eestis kasutatakse kaupade kodeerimiseks 2 liiki EAN-koodi: EAN-13 ja EAN-8. Numbrite arv koodis (13 või 8) sõltub kaubapakendi pinna suurusest, kuhu kood tahetakse paigutada: põhiliselt kasutatakse 13-numbrilist koodi, pisipakenditel 8-numbrilist koodi.
300px|pisi|Vöötkood [[Vedelseep|vedelseebi anumal ]]
EAN – 13 ülesehitus
RRR VVVV TTTTT C
EAN – 8 ülesehitus
RRR TTTT C
Lühikoodis puudub ettevõtte tunnus ja ka toote tunnus väljendatakse vähemate numbritega.
Stabiilne isotoop
Stabiilne isotoop on keemilise elemendi püsiv isotoop, mis ei lagune madalama massiarvuga elementideks ega ole radioaktiivne või on nii pika poolestusajaga, et see pole mõõdetav.
Kuigi ühe ja sama elemendi isotoopidel on peaaegu ühesugused keemilised omadused, on eri isotoopide omadustel siiski suured erinevused. Aatomituum koosneb prootonitest ja neutronitest, mida hoiavad koos tugevad tuumajõud. Et prootonid on positiivse elektrilaenguga, tõukuvad nad omavahel. Neutronid, mis on elektrilaenguta, eraldavad mõningaid prootoneid üksteisest, vähendades nendevahelist tõukejõudu ja stabiliseerides sellega tuuma. Sellepärast ei saa kaks või rohkem prootonit uueks tuumaks ühineda (ega tuum stabiilne olla) ilma neutroniteta. Ent kui aatomituumas on liiga palju neutroneid, muutub tuum ebastabiilseks.
Isotop Stabil isotop
Zemplíni mäestik
pisi|Zemplíni kõrgustiku asukoht Slovakkias (tähistatud halliga) pisi|Viinamarjakasvandus mäestiku jalamil Zemplíni mäestik (slovaki Zemplínske vrchy) on mäestik Slovakkia idaosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest ja ühtlasi on ka osa Põhja-Ungari keskmäestikust. Selle regiooni kõrgeim tipp on Rozhľadňa (469 m). Pindalaga 101 km² on see üks Slovakkia väiksemaid mäestikke.
Mäestikku läbib Roňava jõgi; kohta, kus ta läbi kõrgustiku voolab, kutsutakse Roňava väravaks. Mäestik on sisuliselt Ungaris asuva Zempléni mäestiku jätkuks Slovakkia aladel, kuigi nende geoloogiline struktuur erineb. Kõrgemaid osi katab lehtmets, madalamad osad on kasutusel põllumajanduspiirkonnana. Mäestiku edelaosas kasvatatakse viinamarju, see on sisuliselt Zemplíni piirkonda ulatuv Ungari Tokaji viinamarjakasvatuspiirkonna jätk.
Asend
Zemplíni mäestik piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Geoloogia
Mäestik moodustas kunagi saare. Selle alumise osa moodustavad Permis ja Karbonis moodustunud maismaasetted, sellel lasuvad Triiases tekkinud lubjakivi, dolomiidi ja kvartsiidi kihid. Mäestik ise on vulkaanilise tekkega. Valdav osa sealsetest kivimitest on miotseeni lõpust pärinevad vulkaanilised kivimid, põhiliselt basalt, rüodatsiit ja andesiit, on ka datsiit. Mäestiku ümbruses lasuvad neogeenis tekkinud setted. Byšta küla juures on mäekristallide leiukoht. Vulkanismi esines seal Permis, Karbonis, Triiases ja Tertsiaaris, vanemate vulkaaniliste kivimite vahel esineb ka vanemaid kontinentaalse päritoluga setteid, sealhulgas pruunsütt.
Sündinud 13. septembril
''Siin artiklis loetletakse 13. septembril sündinud tuntud inimesi.'' thumb|100px|Cesare Borgia (* 1475)
Stevensi maakond
Stevensi maakond on mitme USA maakonna nimi:
Kommutaatormasin
Kommutaatormasin on elektrimasin (mootor, generaator), mille ankru- (rootori-) mähis on ühendatud kommutaatoriga. Kommutaatormasinates juhitakse elektrivool ankrumähistele läbi kommutaatori lamellidel libisevate harjade.
Kommutaatormasinate hulka kuuluvad kõik alalisvoolumasinad, välja arvatud unipolaarmasinad.
Vahelduvvoolumasinates kasutatakse kommutaatoreid suhteliselt harva ja juhtudel, kus on vaja suurtes piirides muuta elektrimootori pöörlemisagedust ning ei ole võimalik kasutada alalisvoolumootoreid. Vahelduvvoolu-kommutaatormasinad on kallid ja ei ole nii töökindlad.
20. sajandi lõpus oli elektroonika arenenud sellisesse staadiumisse, kus oli võimalik lühisrootoriga vahelduvvoolumootorite pöörlemiskiirust suurtes piirides muuta elektrooniliselt sagedusmuunduritega. Sellest tulenevalt puudub tänapäeval vajadus ehitada võimsaid vahelduvvoolu-kommutaatormasinaid.
Tänapäeval kasutatakse vahelduvvoolu-kommutaatormootoreid väikestes ühefaasilistes elektrilistes käsitööriistades ja mõningates kodumasinates (vt Ühefaasiline kommutaatormootor).
Lassi
Lassi on mitme küla nimi:
Stephensi maakond
Stephensi maakond on mitme USA maakonna nimi:
Paul Kerese Malemaja
thumb|Paul Kerese Malemaja, aprill 2010 Paul Kerese Malemaja on maja Tallinnas aadressil Vene tänav 29.
Ajalugu
thumb|Bareljeef Malemaja fassaadil Paiga ajalugu saab jälgida 7. maist 1362, mil seda linna dokumentides esimest korda mainitakse: "Johann Herbe loovutab oma kinnistu ... Harpele ja selle naisele." Ent veel ei ole teada, kas seal asus toona mingi ehitis või oli krunt tühi. Ka teine teade (24. märtsil 1376 oli omanik Johannes Liste) ei too selgust ehitise olemasolust.
Esimest korda tõendab ürik 1405. aastal hoone olemasolu. Sama valdaja (J. Liste) omandust nimetatakse "Lestez hus", seega Leste maja. Koos sellega kuulub kinnistusse "pikk aed, mis läheb üles mäkke".
Edaspidisest on säilinud arvukalt ürikuid, milles räägitakse valdajatest, omaniku muutusest jne. Nende teadete hulgast võib esile tõsta 1483. aasta sissekande: "Hans Bodike loovutab oma elamu koos kõrvalasuva kiviaidaga Johann Gellinkhusenile," kes oli Tallinna raehärra alates 1481 ja pürjermeister alates 1502. Siit on näha hoone otstarve (elamu) ja kiviaida olemasolu.
16. oktoobril 1691 läks maja üle Johann Clayhillsile. Clayhillsi perekond on erandlik kogu Liivimaal. Esimene Clayhills (Wilhelm, sündinud 1660) pärines Dundee linnast Šotimaal ning rändas koos 3-4 pojaga Riiga. Pojad asusid sajandi lõpul Tallinna. Üks neist saigi vaadeldava kinnistu peremeheks. Ta päris mõjuka ja suure kaubafirma, mis on jälgitav juba 1633. aastast. Johann Clayhillsi surma järel sai ettevõtte peremeheks tema poeg Thomas, seejärel tolle poeg Hermann Johann Clayhills, kes andis kaubafirmale oma isa auks nime "Thomas Clayhills and Son". Selle nime all eksisteeris firma 1940. aastani, vaatamata perekonna väljasuremisele.
1844. aastal omandas selle valduse Tallinna pürjermeister Johann Carl Girard, 1872 Arthur Girard de Soucanton, 1901 Étienne Girard de Soucanton. Tallinna elanike hulgas on olnud vähe prantslasi, mistõttu on tähelepanuväärne, et Malemaja on olnud nii šotlaste kui ka prantslaste omanduses.
Uued valdajad elasid siiski mujal ning seetõttu lasid hoone 1849 ümber ehitada Tallinna peaarhitekti Christoph August Gableri projekti järgi. Tema juhtimisel ehitati tollal palju hooneid ümber ja muudeti fassaade. Arhitektina polnud Gabler silmapaistev, kuid järgis ajastu vaimu. Tema projekteeritud kuivavõitu, ilmetud fassaadid on paljudel Tallinna majadel veel praegugi alles. Gableri suursaavutusena seisab Vabaduse väljakul Jaani kirik.
1968. aastal valmis Kommunaalprojekti arhitektide Taevo Gansi ja Aulo Padari ümberehitusprojekt. Aidahoonet oli suurte võistluste korraldamiseks kergem ümber ehitada kui olnuks kaupmeheelamut. Arhitektid suhtusid olemasolevasse küllaldase pieteeditundega. Põhijoontes säilitati kõigi korruste ruumilahendus. Siiski tuli osa suurtest aidakorrustest muuta väiksemateks ruumideks: malekooli klassideks, Malemaja juhatuse ja treenerite tubadeks jne. Eraldi ruum kavandati malekooli raamatukogule.
1973 alustas hoone ümberehitustöödega Mererajooni Remondi- ja Ehitusvalitsus. Rahaliselt toetas ümberehitust ka Eesti Pimedate Ühing. 6. novembril 1975 ilmus Ministrite Nõukogu määrus Paul Kerese nimelise Malemaja loomise kohta ja 21. novembril avati Malemaja pidulikult.
Raamatukogu rajamiseks osteti Peterburist ligi 3000-köiteline malekirjanduse koguja Dombrovski raamatukogu. Aja jooksul on sellele lisandunud palju muudki, näiteks Paul Kerese ligi 2000-köiteline raamatukogu.
thumb|[[Paul Kerese vahakuju Kerese muuseumtoas]]
Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus
Loksa Kroonlinna Püha Joanni kogudus on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku koosseisu kuuluv õigeusu kogudus Loksa linnas Harju maakonnas.
Kogudus asutati 30. detsembril 1999 Tallinna Nikolai koguduse abikogudusena. Äriregistrisse kanti kogudus 2004. aastal ja iseseisva kogudusena tegutseb see alates 2005. aastast.
Oma kirikuhoone sai Loksa kogudus aastatel 2002–2003 kui kasutuseta jäänud Loksa lasteaia hoone ehitati ümber Loksa Kroonlinna Püha Õiglase Joanni kirikuks. Kirik pühitseti 2008. aasta suvel.
Kogudust on teeninud ülempreester Oleg Vrona ja ülempreester Aleksandr Galiakberov. Alates septembrist 2015 on koguduse esipreester Vladimir Holod.
Sombori vald
Sombori vald on vald Serbias, Vojvodina autonoomses piirkonnas, Lääne-Bačka ringkonnas.
Vallas on järgmised asulad: Sombor (halduskeskus), Aleksa Šantić, Bački Breg, Bački Monoštor, Bezdan, Čonoplja, Doroslovo, Gakovo, Kljajićevo, Kolut, Rastina, Riđica, Svetozar Miletić, Stanišić, Stapar ja Telečka.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli valla elanikest serblasi 61,5%, ungarlasi 12,7% ja horvaate 8,3%.
Majandusdemokraatia
Majandusdemokraatia on mõiste, millel pole ühest definitsiooni. Üheks majandusdemokraatia tõekspidamiseks on, et otsuseid peaksid vastu võtma mitte ainult suurettevõtete omanikud ja juhid, vaid ka kõik need, kes ettevõtte tööga enim kokku puutuvad – ettevõtete töötajad.
Pooldajad nõustuvad üldiselt väitega, et kaasaegsed majandustingimused ei võimalda ühiskonnal teenida piisavat sissetulekut, et tarbida ära enda poolt toodetu (efektiivse nõudluse puudujääk). Ühiskondliku omandi erastamine ettevõtete ja eraisikute ainuomandiks sunnib tarbijatele peale tehisliku nappuse tingimused.
Majandusdemokraatia soovitab mitmeid alternatiivseid mudeleid ja reforme, et vähendada majanduse tsüklilisust ja lahendada efektiivse nõudluse puudujäägi probleem. Ettepanekud reformideks on erinevatete autorite käsitluses seotud järgnevate teemadega: demokraatlikud tööühistud, õiglane kaubandus, toiduainetööstuse regionaliseerimine, sotsiaalkrediit ning regionaalse alternatiivraha kasutamine.
Schweickarti majandusdemokraatia
David Schweickarti loodud visioon on olulist mõju avaldanud majandusliku demokraatia mõiste väljakujunemisele. Tema sotsiaalmajandusliku filosoofia tuumaks on idee, et ettevõtte töötajad kontrollivad ühiselt ettevõtet, milles nad töötavad. Töötajad vastutavad ettevõtte töö eest ja langetavad otsuseid, lähtudes demokraatiast. Lisaks jagavad nad enda tööga loodud rikkust – ettevõtte kasum jaotatakse vastavalt töö hulgale töötajate vahel ära. Raha teenitakse nö vanamoodsal viisil: selgitatakse välja tarbijate vajadused, luuakse vajaduste rahuldamiseks korralikud tooted ning müüakse neid mõistliku hinna eest rahulolevatele klientidele.
Aga kuidas on kindlaks määratud kulud, hinnad, uued tooted ja tootmise eesmärgid? Siin Schweickart eristub traditsioonilisest sotsialismist, ta pooldab turumajandust, mitte tsentraliseeritud plaanimajandust. Selle, mida toota, kujundab peamiselt tarbijate nõudlus; millist tasu kaupade või teenuste eest küsida, määrab ära konkurents teiste ettevõtetega ning töötajate palgad sõltuvad sellest, kui palju jääb peale seda üle, kui kulud on maha võetud tuludest.
Kuidas on eraomandiga? Iga majandusdemokraatia tehast või töökohta kontrollib vastav töös osalev grupp töötajaid, kuid firma ei kuulu sellele grupile. Ettevõtted on sotsiaalses omanduses ehk need kuuluvad ühiskonnale. Sellise avaliku omandiõiguse tõttu peab ettevõte maksma raha kahte fondi: amortisatsioonifondi, mida kasutatakse firmasiseselt põhivara kulumise kompenseerimiseks, ning riiklikku kapitaliinvesteeringute fondi. See viimane makse lisandub ettevõtte kuludesse põhivara rendina. Mõnes mõttes on ettevõtte põhivara renditud riigilt. Kogu tulu, mis jääb üle peale kulude mahaarvestamist tuludest, jagavad omavahel ära töötajad. Kapitaliinvesteeringute fondi raha kasutatakse uute ettevõtete rahastamiseks, infrastruktuuri projektide hoolduseks ja arendamiseks ning muude ühiskondlike projektide rahastamiseks.
Schweickart usub, et majandusdemokraatia peaks ideaalis tagama täieliku tööhõive. Kapitaliinvesteeringute fond jagab toetusi kas riikliku struktuurina, avalike pankade kaudu või kombineeritud süsteemina. Igatahes arvestatakse toetuste andmisel nõuet luua võimalikult palju uusi töökohti. Regionaalselt jagatakse kapitaliinvesteeringute fondi raha, arvestades inimeste arvu vastavas regioonis. See tagab uute investeeringute õiglase jaotumise ühiskonnas.
Siin on mõned tuletised tema teooriast:
Järvesete
Järvesete ehk limniline sete on järvede põhja või selle kallastele moodustunud setted. Järvesetted võivad olla tekkinud kivimiosakeste lagunemisel (minerogeensed) või organismide väikestest jäänustest (biogeensed).
Järvesetete peamised komponendid on liiv, kruus, düü, sapropeel jt.
Sombor
Sombor (serbia keeles Сомбор, Sombor; ungari keeles Zombor) on linn Serbias Vojvodinas Lääne-Bačka ringkonna ja Sombori valla keskus.
Somboris on Sombori Rahvusteater, linnamuuseum, kaasaegse kunsti muuseum ja Serbia vanim, 1778. aastal asutatud gümnaasium.
Elanike arv on 2005. aasta andmetel umbes 60 000.
Linnas ilmub ajaleht Somborske novine.
Glen A. Larson
Glen A. Larson (3. jaanuar 1937 Los Angeles – 14. november 2014 Santa Monica, California) oli Ameerika Ühendriikide teleprodutsent ja stsenarist, keda tuntakse eelkõige seriaalide "Battlestar Galactica" (1970. aastatel) ja "Knight Rider" (1980. aastatel) loojana.
24 minutit
"24 minutit" (ingl. 24 Minutes) on joonissarja "Simpsonid" 18. hooaja 21. jagu, mis jõudis ekraanile 20. mail 2007.
Sündmustik
Springfieldi algkooli direktor Skinner avab popitegemisvastase üksuse CTU (Counter Truancy Unit), mille liikmed on Lisa, Milhouse van Houten, Martin Prince ja Database. Kui kooli kiusajad Jimbo, Dolph ja Kearney poppi teevad, siis saadetakse Milhouse neid luurama.
Samal ajal leitakse Springfieldi tuumajaamas üks Homeri vana jogurt, mis kästakse tal ära visata. Kui Homeril üritab jogurit poodi tagastada, keeldub Aput seda vastu võtmast. Apu ütleb, et Homer võib võtta ükskõik millise jogurti, kui ta ainult vana jogurti minema viiks. Jogurt langeb Jimbo, Dolphi ja Kearney kätte. Homer aga avastab kogemata Milhouse'i neid luuramast, mispeale nad mõlemad pannakse prügikasti ja saadetakse mööda tänavat alla veerema.
Jimbo majas tehakse võimas haisupomm surnud loomast, kõrbenud juustest, Jimbo õe hambaklambrikarbist, pudelisse villitud peerust, opossumiplatsentast, higist ja vanast jogurtist. See plaanitakse küpsetiste laadal õhku lasta. Kui Milhouse'il nende jälitamine ebaõnnestub asub tema asemele Bart. Uurimise ajal ristub Barti telefonikõne kogemata telesarja "24" peategelase Jack Baueri omaga. Kui Bart pommist teada saab, ruttab ta kooli sellest Lisale teatama, kuid Martin, kes tegelikult kiusajate heaks töötab, lööb ta oimetuks ja seob kinni.
Pärast seda tungivad Jack Bauer ja kõik teised CTU (Counter-Terrorism Uniti) agendid küpsetiste laadale ja tahavad Barti tema tüngakõne pärast arreteerida. Seejärel plahvatab aatomipomm. Kõik rahunevad, kui Jack Bauer ütleb, et plahvatus toimus naaberlinnas Shelbyville'is.
Stephen Colbert
Stephen Tyrone Colbert (koʊlˈbɛr; sündinud 13. mail 1964 Washingtonis) on Ameerika Ühendriikide poliitiline humorist, saatejuht ja publitsist. Aastatel 2005–2014 juhtis ta Comedy Centrali satiirilist libauudiste saadet "The Colbert Report", kus kehastas parempoolset ja konservatiivset saatejuhti. 2015. aastast juhib ta CBS-i eetris olevat saadet "The Late Show".
"The Daily Show"
Stephen Colbert liitus 1997. aastal Comedy Centrali poliitilise huumorisaatega "The Daily Show" selle teisel hooajal. Saatel oli neli korrespondenti, kes andsid ülevaateid, matkides ehtsaid uudistesaadete reportereid. Kui saatejuhiks oli Craig Kilborn, tunti Colberti kaks aastat kui "uut kutti" (the new guy). Kui Jon Stewart 1999. aasta jaanuaris saate juhtimise üle võttis, muutus saade poliitilisemaks ja ühtlasi populaarsemaks, eriti 2000. aasta presidendivalimiste ajal. Korrespondentide rollid laienesid ja neile eraldati rohkem stuudiosiseseid saatelõike.
Colbert arendas välja korrespondendi tegelaskuju, kes tema enda sõnul oli "loll, kes on pingutanud, et mängida mittelolli – keegi, kes on võimeline varjama seda vähemalt nii hästi, et tegelda teemadega, millega ta tegeleb".
"The Colbert Report"
pisi|Colbert 2012. aastal [[Peabody auhind|Peabody auhinnaga]]
2005. aasta 17. oktoobrist kuni 2014. aasta 18. detsembrini juhtis Colbert enda telesaadet "The Colbert Report", mis kasvas välja saatest "The Daily Show", ning parodeeris televisioonis levinud stereotüüpe, eriti näiteks selliseid kaabeltelevisiooni poliitilisi vestlussaateid nagu "The O'Reilly Factor" ja "Scarborough Country". Colbert kehastas selles saates parempoolsete vaadetega saatejuhti.
Colbert toetab Ameerika Ühendriikide relvajõude. Koostöös United Service Organizationsiga näidati 2009. aasta juunis saateid Bagdadist, mille eesmärk oli lahutada Iraagis teenivate sõjaväelaste meelt ning tõsta nende võitlusvaimu.
2006 White House Correspondents' Association Dinner
29. aprillil 2006 oli Stephen Colbert meelelahutajaks 2006. aasta Valge Maja korrespondentide liidu õhtusöögil. Sellel üritusel naeruvääristas ta konservatiivset tegelaskuju Stephen Colberti, kehastades nii meediat kui ka president George W. Bushi, seistes presidendist vaid mõne meetri kaugusel. Saalis viibinud publik suhtus tema naljadesse jahedalt, kuid Colberti saate reiting tõusis üritusele järgnenud nädalal 37 protsendi võrra.
Presidendivalimiste kampaania 2008
Colbert andis 2007. aasta jooksul "The Colbert Reporti" väljamõeldud tegelaskuju kaudu vihjeid, et soovib kandideerida Ameerika Ühendriikide presidendiks. Spekulatsioonid suurenesid pärast tema raamatu "I Am America (And So Can You!)" ilmumist. 16. oktoobril 2007 teatas ta oma saates, et kandideerib nii demokraatide kui ka vabariiklaste nimekirjas, kuid ainult oma Lõuna-Carolina "lemmikpojana" (favorite son). Ta loobus vabariiklasena kandideerimisest, kuna pidanuks Lõuna-Carolina eelvalimistel osalemise eest tasuma 35 000 USA dollarit. Ta jätkas kandideerimist demokraadina. 28. oktoobri 2007 tegi ta kampaaniat Lõuna-Carolina pealinnas Columbias, mille käigus linnapea Bob Coble kinkis talle linna võtme.
Ta pidi lõpetama mõlemad kampaaniad, kuna ei demokraadid ega vabariiklased ei soovinud nende jätkumist.
"The Late Show"
pisi|Colbert "The Late Show" saatejuhina [[John Kerryt intervjueerimas (2015)]]
2015. aasta 8. septembril võttis Colbert David Lettermanilt üle CBS-i eetris oleva "The Late Show" juhtimise. Seda saadet juhib ta iseendana, mitte libaparempoolse tegelaskujuna. Colberti juhtimisel on saade muutunud poliitilisemaks kui varem.
Tunnustus
Colbert sai "The Daily Show" stsenaristina koos teistega 2004., 2005. ja 2006. aastal kolm Emmy auhinda ning 2008. ja 2013. aastal veel "The Colbert Reporti" käsikirja eest.
2012. aastal oli ta läbi aegade esimene mees, kes pääses nimekirja "Maxim Hot 100". Ta sai selles edetabelis 69. koha.
Eraelu
thumb|Colbert poegadega (2008) Kuigi ta kehastas "The Colbert Reporti" saates parempoolset saatejuhti, peab ta ennast demokraadiks. Usutunnistuselt on Colbert katoliiklane.
1993. aastal abiellus ta Evelyn McGeega. Neil on tütar (sündinud 1995) ja kaks poega (sündinud 1998 ja 2002).
Nooruses on ta kannatanud depressiooni ja ärevuse käes.
2017. aastal kaotas ta kihlveo ja pidas 7 kuud ranget veganidieeti. Hiljem on ta uuesti kala sööma hakanud, kuid ütleb, et ei söö enam kedagi, kellel on olnud kabjad või sõrad.
Eesti rahvakultuur
Eesti rahvakultuur (ka: eesti talurahvakultuur) on eestlaste loodud traditsiooniline kultuur.
Eesti mütoloogia
Eesti rahvakalender
Eesti rahvakunst
Eesti taluarhitektuur
Cuiabá jõgi
thumb|Cuiabá jõgi Cuiabás Cuiabá on jõgi Lõuna-Ameerikas. Algab Mato Grosso lavamaalt. Voolab valdavalt edelasse ja lõunasse. Suubub vasakult Paraguay jõkke.
Eesti rahvakultuur
Eesti rahvaluule
Cuiabá jõgi
Jõe ääres asub samanimeline linn.
Eesti rahvakultuur
Eesti rahvausund
Muud
Edward Mulhare
Edward Mulhare (8. aprill 1923 – 24. mai 1997) oli populaarne iiri näitleja aastatel 1956–1995.
Eesti vaatajaskonnale on ta tuntud eeskätt kõrvalosatäitjana seriaalist "Knight Rider", kus ta mängis Devon Milesi.
Carl Gustav Jung
thumb Carl Gustav Jung (26. juuli 1875 Kesswil – 6. juuni 1961 Küsnacht) oli Šveitsi psühhiaater, analüütilise psühholoogia rajaja.
Elulugu
Jung sündis pastori pojana.
Alates 1895. aastast õppis ta Baseli Ülikoolis arstiteadust ning hakkas 1900 tegutsema psühhiaatria alal Eugen Bleuleri juures Burghölzlis.
Tema doktoritöö (1902) kandis pealkirja "Niinimetatud okultsete nähtuste psühholoogiast ja patoloogiast".
Seejärel viibis ta pool aastat Pierre Janet' juures Pariisis.
Aastal 1903 abiellus ta Emma Rauschenbachiga.
Bleuleri õpilasena habiliteerus Jung 1905 mahukate diagnostiliste assotsiatsiooniuuringutega.
Jungi teooriad
Carl Gustav Jungi looming on peale psühhoteraapia mõjutanud ka psühholoogiat, teoloogiat, etnoloogiat, kirjandust ja kunsti.
Psühholoogiasse on Jungi mõistetest võetud eelkõige kompleksi, ekstravertsuse, introvertsuse ja arhetüübi mõiste.
Sissejuhatus
Sümbolid on mõisted, nimed või pildid, millel on lisaks tavapärasele tähendusele mingi eritähendus. Sümbolitega tähistatakse alateadvuslikke mõisteid, mis ei ole inimesele täielikult määratletavad ega mõistetavad. Inimene loob neid alateadlikult ja spontaanselt oma unenägudes; nende teadlik tarvitamine on sekundaarne. (Jung 2005:17–18)
Tajutud nähtused kantakse tegelikkuse sfäärist üle psüühilisse sfääri, kus need muutuvad "psüühilisteks sündmusteks, mille sügavam olemus on tunnetamatu, kuna psüühe ei suuda iseenda olemuseni tungida". (Jung 2005:18) Osa sündmusi "võetakse vastu alateadlikult, ilma teadvuse osavõtuta. Taolistest juhtumitest võib saada teadlikuks üksnes intuitiivselt või sügava mõtiskluse teel, miskaudu jõutakse järelduseni, et mingi sündmus peab olema aset leidnud." Selle "emotsionaalne ja oluline tähendus" kerkib "tagantjärele alateadvusest pinnale", näiteks unenäona. (Jung 2005:19)
Unenäos ei avaldu sündmuste alateadvuslik külg "mitte ratsionaalse mõttena, vaid sümboolse kujundina". Just unenägude andmetel oletavad psühholoogid, et on olemas alateadvuslik psüühe. See tähendab, et ühes inimeses on kaks isiksust. Isiksuse lõhenemine on normaalne nähtus, "üldise teadvustamatuse sümptom, kogu inimkonna vaieldamatu pärisosa". (Jung 2005:19)
"Meie psüühe on osa loodusest ja sama ääretu on ka tema mõistatus. Nii ei suuda me määratleda ei psüühet ega loodust." (Jung 2005:20)
"Need, kes alateadvust eitavad, väljendavad vaid igivana hirmu kõige uue ning tundmatu ees." (Jung 2005:20)
Loodusrahvastel esineb arusaam, et inimesel on mitu hinge. "See tähendab, et inimese psüühe pole kaugeltki kindel tervik, vaid vastupidi – ähvardab kontrollimatute emotsioonide pealetungi all hõlpsalt osadeks laguneda. Ka tsiviliseeritud inimesed võivad "lõhestuda ja oma identsuse minetada", "langeda oma tujude meelevalda ja tundmatuseni muutuda". Enesevalitsemine on haruldane võime. Inimese teadvus "on endiselt haavatav ja võib hõlpsalt kildudeks laguneda". Kuigi võime "teadvuse mõnda osa isoleerida on tegelikult väärtuslik omadus", on ise asi, kui see seisund "tekib iseenesest, inimese teadmata ja nõusolekuta ning isegi vastu tema tahtmist". (Jung 2005:20–22)
Sigmund Freud püüdis esimesena uurida teadvuse alateadvuslikku tausta. Ta lähtus oletusest, et unenäod, nagu neurootilised sümptomidki, on seotud teadvuselike mõtete ja probleemidega. Unenäosümboolika on tunduvalt mitmekesisem kui neuroosi kehalised avaldused. Unenäod saab Freudi vabade assotsiatsioonide tehnika abil taandada teatud põhitüüpideks. Freud pani tähele, et kui õhutada unenägijat oma unenägudest ning nendega seotud mõtetest rääkima, paljastab ta oma jutuga ning ütlematajätmistega oma vaevuste alateadlikud põhjused. Unenäosümboolika põhineb tungide väljatõrjel ning soovide täitmisel. (Jung 2005:23–25)
Jung leidis, et vabade assotsiatsioonide tehnika ei ole unenägude analüüsimisel piisav. Vabad assotsiatsioonid juhivad kompleksideni (teadvusest välja tõrjutud emotsionaalne aines, "mis võib põhjustada püsivaid psüühikahäireid ja paljudel juhtudel kutsuda esile isegi neurootilisi sümptomeid"; psüühe hellad kohad, "mis varmalt välisärritajale või häirivale asjaolule reageerivad") mis tahes lähtekohast, mitte tingimata unenägudest. Et unenäod lähtuvad sageli "väljakujunenud kompleksidega kaasnevast emotsionaalsest häiritusest", on nad siiski eriti sobiv lähtekoht. (Jung 2005:25) Jung aga keskendus hoopis sellele, mida alateadvus unenäo kaudu öelda püüab. Ta püüdis "jääda unenäole võimalikult lähedale, jättes välja kõik sellest sugeneda võivad kõrvalised mõtted ja assotsiatsioonid". Ta jõudis järeldusele, et "unenäo tõlgendamisel tuleks kasutada vaid sellega selgesti ja vahetult seotud materjali". (Jung 2005:25–28) Unenägu võib näiteks mehele näidata tema Anima 't (naiselik alge mehes). (Jung 2005:31)
Unenägijad "püüavad unenäo sõnumit ignoreerida või lausa eitada", sest teadvus "avaldab loomulikku vastupanu kõigele, mis on alateadlik ja tundmatu". (Jung 2005:31)
"Unenägudega tegelemisel tuleb järgida kaht põhimõtet. Esiteks, unenägu tuleb võtta kui fakti, mille kohta ärgu tehtagu muid oletusi peale selle, et unenäol on mingi mõte. Teiseks, unenägu on alateadvuse eriomane väljendus." (Jung 2005:32) Kui "eeldada, et unenäod on normaalne nähtus (mida nad on), siis peavad nad olema kas põhjuslikud – s.o neil on ratsionaalne põhjus – või teatud viisil eesmärgipärased või siis nii üht kui teist". (Jung 2005:32)
Alateadvuses on "varjus olevaid mõtteid, muljeid ja pilte, mis hoolimata unustuses viibimisest teadvust mõjutavad". Alateadvus "käitub nõnda, nagu ta oleks teadvuslik, mistõttu sellisel juhul ei saagi kunagi kindel olla, kas mõte, kõne või tegevus on teadlik või mitte". Hüpnoosiseisundis selgub, et mäletatakse ka tundetuse seisundis kogetut ja teadvuse hägunemise hetkel kuuldut. Kuigi need näited on võetud kliinilistest vaatlustest, on neurootilised nähud üksnes normaalsete nähtuste haiglaslikud liialdused; ka tervetel inimestel esineb kergeid hüsteerilisi sümptomeid. (Jung 2005: 32–34)
Unustamise puhul minetavad mingid teadlikud mõtted "oma spetsiifilise energia, kuna tähelepanu on neilt kõrvale kaldunud". Kuigi unustatud mõtteid ei saa tahtlikult esile kutsuda, on nad allpool mäluläve olemas ning "võivad mis tahel hetkel spontaanselt esile kerkida". On ka alalävised aistingud, mis jäävad märkamatuks, kuid mõjutavad "meie reageeringut sündmustele ja inimestele". "Olgu näiteks kontoris töötav neiu, kes on igati terve ja heas tujus, hetk hiljem aga tabab teda tugev peavalu ja ta on täiesti endast väljas. Enesele teadvustamata kuulis ta kauge laeva vilet, mis tõi talle alateadlikult meelde õnnetu lahkumineku armsamast, keda ta kõigest väest unustada püüab." (Jung 2005:34–36) "Meelest läinu hulgas on rohkesti sellist, mis on siirdunud sinnapoole teadvuse läve (ja mida ei õnnestu tahtlikult meenutada) just oma ebameeldiva ja talumatu sisu tõttu. Selliseid mälestusi nimetavad psühholoogid teadvusest välja tõrjutud materjaliks." (Jung 2005:36)
Teadvuse tahtlik "pool tuleneb inimese Mina-isiksusest, tahtmatu osa aga selle "teisest poolest", mis pole Minaga identne". (Jung 2005:36)
Teadvuse alalävine aines, millest spontaanselt sünnivad unenägude sümbolid, sisaldab "igasuguseid tunge, impulsse ja tahtmisi: kõiksugu tajupilte ja intuitsioone; kõikvõimalikke ratsionaalseid ja irratsionaalseid mõtteid, otsustusi, induktiivseid ja deduktiivseid järeldusi ja eeldusi, kõige mitmesugusemaid tundeid. (...) See aines on muutunud alateadlikuks peamiselt seetõttu, et teadvuses pole sellele piisavalt ruumi (...)" (Jung 2005:38)
Alateadvusest võib teadvusse kerkida ka täiesti uut ainest. "Avastus, et alateadvus pole pelgalt möödaniku hoidla, vaid ka täis tulevaste olukordade ja mõtete idusid", juhataski Jungi "uuele arusaamale psühholoogiast". See täiesti uus on "alateadvusliku psüühe tähtsaim osa". (Jung 2005:39) Inimese "psüühe võime luua uut ainest on eriti oluline mõistmaks unenägude sümboolikat". (Jung 2005:40)
Unenäod ei ole korrastatud ärkvelolekule iseloomulikul viisil, mistõttu nad tunduvad mõttetud. Ent ka ärkveloleku mõtted osutuvad ähmasteks, kui neid lähemalt uurida; asi on selles, et teadvuslikele muljetele lisandub alateadlik tähendus. See tähendus on isikuti erinev. Igal teadvuses paikneval mõistel on omad psüühilised assotsiatsioonid, mille intensiivsus võib varieeruda. "Allapoole teadvuse läve liikudes võib aga mõiste esialgne sisu sootuks teiseneda." (Jung 2005:41–43)
Tavalised esemed ja mõtted võivad unenäos muutuda võimsalt tähenduslikuks. "Unenäos tekkivad pildid on palju eredamad ja elavamad kui samataolised mõtted ja elamused ärkvelolekus", sest "unenäos võib väljenduda nende alateadlik tähendus". (Jung 2005:43–44)
Unenäod kasutavad metafoore. Tegu pole "ainese tahtliku "maskeerimisega" unenäo poolt, vaid meie kasina võimega emotsionaalselt laetud pildikeelt mõista". "Enamik meist saadab kõigi asjade ja mõtetega kaasaskäivad fantastilised psüühilised assotsiatsioonid tagasi alateadvusse. (...) Meie asisest maailmast on kadunud nähtus, mida psühholoogid nimetavad psüühiliseks samasuseks või müstiliseks osaduseks. (...) Meie oleme selle külje oma elust nii põhjalikult minetanud, et ei tunne sellega kokku puutudes seda enam äragi. Meie jaoks asuvad need asjad allpool teadvuse läve ning kui need juhuslikult pinnale kerkivad, arvame midagi viltu olevat." (Jung 2005:44–46)
Paljudes "unenägudes esinevad pildid ja assotsiatsioonid on samalaadsed ürgsete ideede, müütide ja riitustega. Freud nimetas neid unenäopilte arhailisteks jäänukiteks. (...) Selline arusaam on omane neile, kes peavad alateadvust pelgalt teadvuse ripatsiks (või piltlikumalt väljendudes prügikastiks, kuhu kogutakse kõik teadvuse heitmed)." Jung jõudis järeldusele, et säärane suhtumine pole õigustatud. Niisugused assotsiatsioonid ja pildid esinevad nii tarkade kui ka rumalate inimeste unenägudes. Tegu ei ole jäänukitega, vaid sillaga "ühelt poolt mõtete teadvusliku väljenduse ja teisalt ürgsema, värvikama ja piltlikuma väljenduse vahel. (...) Need "ajaloolised" assotsiatsioonid on teadvuse ratsionaalse maailma ja instinktide vaheliseks ühenduslüliks." (Jung 2005:46–47)
Et "meie tsiviliseeritud elus on paljud mõtted kaotanud oma emotsionaalse energia, siis me tegelikult enam ei reageeri neile". Me suhtume neisse üsna ükskõikselt. Et asjad "tõeliselt inimesteni jõuaks ning paneks neid muutma oma hoiakut ja käitumist, on tarvis midagi rohkemat. (...) Unenäosümbolitel on nii tugev psüühiline energia, et me oleme sunnitud neile tähelepanu pöörama." (Jung 2005:47)
Teadlikus elus saab inimene mõjutusi, mis tõukavad teda tegema asju, mis ei ole tema individuaalsusega kooskõlas. "Eriti käib see inimeste kohta, kelle ekstravertne loomus on suunatud välistele asjadele, ja nende kohta, kellel on alaväärsustunne ning kahtlused oma sisima isiksuse suhtes." Eelarvamused, eksimused, fantaasiad ja infantiilsed soovid tekitavad lõhe, mis võib viia neurootilise dissotsiatsioonini ning tehisliku eluni, milles puuduvad terved instinktid, loodus ja tõde. Unenäod taastavad inimese psühholoogilise tasakaalu: see on unenägude komplementaarne ehk kompensatoorne funktsioon. (Jung 2005:47–48)
Unenäod võivad mingeid olukordi ette näha (sest alateadvus tajub nende lähenemist), olles hoiatuseks. (Jung 2005:50)
Kompleks
Kompleks on teatud tähendusliku seose ümber koondunud ning "kompleksi tuumaga" assotsieeruvate tunnete, mõtete, tajumuste ja mälestuste konstellatsioon. Teadvustamatusse välja tõrjutud kompleksid võivad teadvustatuses ilmneda "afektina."
Näiteks on üks võimalikest kompleksi tuumelementidest emakompleks. Kõiki tundeid, mõtteid, tajumusi ja mälestusi, millel on otseselt või kaudselt pistmist emaga, tõmbab kompleksi tuumelement ligi ning nad assotsieeruvad sellega. Nõnda väljuvad nad teadvustatusest ning võivad teadlikku kavatsust segada.
Isiksuse struktuur
Mina on Jungi vaatevinklist vaid üks kompleks paljude teiste seas. Samal ajal on ta teadvustatuse kese. Teadlikult tajuda võib järelikult üksnes asju, mis assotsieeruvad minakompleksiga.
Isiklik teadvustamatus koosneb suuremalt jaolt tunderõhulistest kompleksidest, samuti väljatõrjutust, unustatust või ignoreeritavast.
Persona otstarve on kohanemine välismaailmaga normatiivse, sotsiaalselt talutava käitumisega. Ta ei ole samane Minaga.
Vari on isiksuse tume pool, inimese negatiivsed omadused, mis on ühiskonnavaenulikkuse tõttu alla surutud ning teadvustamatusse lükatud. Niikaua kui Mina pole kohanud Varju, projitseeritakse seda sageli Minast väljaspool asuvatele isikutele või asjadele.
Peltier' efekt
Peltier' efekt (prantsuse füüsiku Jean-Charles Peltier' järgi) on termoelektriline nähtus, mis seisneb kahe erisuguse elektrit juhtiva aine liitekohas soojuse eraldumises või neeldumises võrdeliselt liitekohta läbiva elektrivooluga. Seejuures voolu suunast oleneb, kas soojus neeldub või eraldub.
Patricia McPherson
Patricia McPherson (sündinud 27. novembril 1954 Washingtoni osariigis Oak Harboris) on Ameerika Ühendriikide näitleja. Ta on tuntud eelkõige 1980. aastate teleseriaali "Knight Rider" KITT-i mehaaniku Bonnie Barstow' kehastajana aastatel 1982–1983 ning 1984-1986.
Laartsa
Laartsa on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Laartsast põhjas asub Haldi, läänes Härma, lõunas Haldreka ja Kitsa, kagus Metsapere ning idas Kaderna küla.
Nimi
1636 on Agapäe vakuses mainitud isikut nimega Pusepe Larß. 1726 elas vakuses talunik Lartza Hinrich. Kohanimi kujunes isikunimest Laurentius (Lars).
Ajalugu
Laartsa kuulus 1977–1997 Kaderna koosseisu.
Taristu
Küla idaosa piirneb Emmaste–Luidja maanteega, kus asub Kaderna bussipeatus. Maanteest algab Härma külla viiv tee.
Keravälk (film)
"Keravälk" on neljas James Bondi sarja film. See valmis 1965. aastal.
Sisu
Ärandades Inglismaal asuvast NATO sõjaväebaasist õppelennu ajal lennuki Vulcan, saab kuritegelik organisatsioon SPECTRE enda valdusse kaks aatomipommi. SPECTRE nõuab nende loovutamise eest teemante. Vastasel korral ähvardatakse maatasa teha mõni USA ja Inglismaa linn. Bondi (Connery) leitud päästev niidiots, ta tunneb ühel pildil ära väljavahetatud lenduri, viib ta Bahamale. Seal korraldab ta kohtumise lenduri õe Dominoga (Claudine Auger), kes osutub saladusliku Emilio Largo (Adolfo Celi) armukeseks. Pärast tapmiskatset usub Bond, et ta on õigel teel. Peagi leiab ta lennuki, aga pommid on hoolikalt peidus veealuses koopas. Veealusesse võitlusse kaasatakse ka rannavalve ja merevägi, kuid tõeliseks kangelaseks jääb siiski Bond.
Helle Aan
Helle Aan (sündinud 6. märtsil 1955 Tallinnas) on eesti ajakirjanik. Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal 1985. aastal.
Helle Aan on ka Eesti gaidide liikumise üks juhte.
Kareni osariik
Elanikkonna enamus on karenid.
Osariik jaguneb Hpa-ani, Kawkareiki ja Myawadi ringkonnaks.
Tuamotu saared
pisi|[[Tuamotu saarte lipp]]
Tuamotu saared on saarestik Polüneesias, osa Prantsuse Polüneesiast. Pindala 885 ruutkilomeetrit. Peale Makatea on tegu madalate atollidega.
pisi|tühi|Tuamotu saarte kaart
Kaja osariik
Kaja osariik on 1. järgu haldusüksus Myanmaris.
Elanikkonna enamus on kajad.
Osariik jaguneb Bawlakhe ja Loikawi ringkonnaks.
Wilsoni maakond
Wilsoni maakond on mitme USA maakonna nimi:
Kiievi-Vene
Nimi
Lisaks Kiievi-Vene nimele kasutatakse ka nime Kiievi-Russ. Ajaloolase Johannes Remy arvates tuleks hoiduda Kiievi-Vene nimest, sest selle riigi territooriumil asusid peale tänapäeva Venemaa veel Valgevene ja Ukraina. Tolle aja inimesed nimetasid riiki Russiks, mitte Rossija'ks ehk Venemaaks.
Vana-Vene riigi tekkimine
Kiievi-Vene riiki kujutatakse üldiselt idaslaavlaste riigina, ent vähemalt algul, kui riigi keskus asus Loode- ja Põhja-Venemaal kaubateel varjaagide juurest kreeklasteni, Laadoga järve juures Aldeigoburgis, ei olnud see nii. Riigi rajasid tõenäoliselt Skandinaaviast pärit, ilmselt russide hõimu kuulunud varjaagidest (viikingitest) ülikud ja nende kaaskond, esimesteks alamateks aga olid soomeugrilased. Proto-Novgorod, riigi oletatav keskus 862–882, asus soomeugrilaste asualal. Rjuriku ajal ei elanud riigis ilmselt arvestataval arvul slaavlasi, pigem oli tegu soomeugri riigiga. Olukord muutus 882, mil uus valitseja Oleg vallutas lõunas kaubateel varjaagide juurest kreeklasteni asuva rikka kaubalinna Kiievi ja tegi sellest oma riigi keskuse. Nüüd asusid valitsejad ümber slaavi aladele, ehkki slaavistumine polnud ilmselt kiire. Viikingid säilitasid aastakümneid ülemkihis ülekaalu. Ka esimesed suurvürstid polnud slaavlased. Esimene slaavi nimega valitseja oli Svjatoslav I, kuid temagi teod sarnanesid pigem berserki kui venelase omadega. Siiski saavutasid slaavlased arvulise ülekaalu tõttu viimaks ülemkihi sulamise nende sekka. Nad asusid ümber ka riigi põhjaaladele, esialgu rohkem linnadesse, kus sinnani olid ilmselt ülekaalus soomeugrilased.
Idaslaavlastega asustatud Põhja-Venemaa esimene riik oli 862 normannide-viikingite poollegendaarse valitseja Truvori moodustatud Novgorodi vürstiriik, mille järgmine valitseja Oleg aga jätkas vallutusi. 882 vallutas ta Smolenski ja Ljubegi linna ning Kiievi vürstiriigi, liitis need alad vanima slaavlaste riigi Novgorodi vürstiriigiga ning viis riigi pealinna üle Kiievisse, kus ta moodustas põhjaslaavlasi ja osa lõunaslaavlasi ühendava Kiievi-Vene riigi. 883–885 alistas Oleg drevljaanid, severjaanid ja radiimitšid. Oleg sai esimeseks Kiievi suurvürstiks. pisi|Euroopa alad u 900 pisi|Kiievi-Vene (1054–1132)
Vana-Vene riigi laienemine
Kiievi-Vene riigi tuumiku moodustasid Kiievi, Smolenski, Tšernigovi, Galiitsia ja Perejaslavli vürstiriigid. Kiievi vürsti ülimuslikkust tunnistasid Rjurikovitšite dünastia teistesse harudesse kuulunud vürstid ning teda nimetati Kiievi suurvürstiks ehk Kiievi ja kogu Vene suurvürstiks.
Kiievi vürst Oleg pani aluse Rjurikute dünastiale, mis valitses pika aja jooksul tänapäeva Venemaa, Ukraina ja Valgevene, niisiis slaavi aladel eksisteerinud vürstiriikides, millest tuntuimad olid Tšernigov, Perejaslavl, Polotsk, Rostov ja Ljubetš.
Aastal 968 tungisid Kiievi-Vene väed eesotsas Svjatoslav I-ga Bulgaaria aladele, kuid kolm aastat hiljem alistas Johannes I Tzimiskes Svjatoslav I väed ja liitis Ida-Bulgaaria alad uuesti keisririigiga. Svjatoslav I surma (972) järel tekkis tema järglaste vahel võimuvõitlus, mille käigus Jaropolk Svjatoslavitš tappis venna Oleg Svjatoslavitši, kuid tapeti ise Vladimir Svjatoslavitši (Vladimir Püha) poolt.
Vladimir Suur tegi Kiievi-Vene riigi juhina sõjakäike Vjatkamaale, leedulaste, radimitšite ja bolgarite maadele. Sõjakäiguga 981. aastal Tšerveni ja Przemyśli, vallutas ta alad Poola kuningriigilt ning liitis Kiievi-Vene riigiga. Kaitseks Musta mere ääres asunud petšeneegide vastu ehitas kaitserajatised.
Vladimir Suure, hiljem nimetatud Vladimir Pühaks, ajal toimus ka Konstantinoopolist õigeusu vastuvõtmine (988). Bütsantsil olid Musta mere põhjakallasteni laienenud Kiievi-Venega vastuolulised suhted. Bütsantsi keiser Basileios II kasutas poliitiliste eesmärkide saavutamiseks oma eelkäijate taktikat – ristimist õigeusku. Kiievi-Vene ja Bütsantsi suhted paranesid oluliselt suurvürst Vladimiri ja Basileios II õe Anna abiellumisel 988. aastal ning russide ristiusku pööramisega.
Vladimir Svjatoslavitši surma järel (1015) aga tekkis tema järglaste vahel võimuvõitlus, millesse sekkus aastal 1018 Vladimiri poja äi Poola kuningas Bolesław I Chrobry. Bolesław I vallutas Kiievi ja aitas Kiievi troonile Svjatopolk I ning hõivas Galiitsia. Kiievi suurvürsti Jaroslav Targa väed vallutasid Puna-Vene (Galiitsia) Bolesław I Chrobry surma järel, 1031. aastal.
10. sajandil võitlesid Kiievi-Vene ja Kasaari kaganaadiga nomaadidest petšeneegid. Pärast Kasaari kaganaadi purustamist Svjatoslav I poolt 965. aastal saavutasid petšeneegid võimu Volgast lääne pool asuvate stepialade üle. 968. aastal piirasid nad Kiievit, kuid ei suutnud seda vallutada. 972. aastal tapsid nad Kiievi-Vene suurvürsti Svjatoslav I, kes pöördus tagasi sõjakäigult Bütsantsist. 1036. aastal said petšeneegid Jaroslav Targalt lüüa. 11. sajandi keskpaiku liikusid nad polovetside survel lääne poole Doonau äärde.
Pikem rahuaeg kujunes Jaroslav Targa valitsemisajal (1019–1054). Pärast Kiievi suurvürst Jaroslav Targa surma (1054) jaoatati riik Jaroslavi poegade vahel: vanimale elusolevale pojale Izjaslavile pärandus Kiiev ja Novgorod; teisele pojale Svjatoslavile – Tšernigivi, kolmandale pojale Vsevolodile Perejaslavli, neljandale pojale Vjatšeslavile Smolenski, viiendale Igorile Vladimir, Volõõnias ja Galiitsia, pojapoeg Rostislavile (1052 surnud 1. poja Vladimir Jaroslavitši pojale). Nooremate vendade surma järel jagunesid alad kolme vanema venna valitsemise alla: Izjaslav Jaroslavitš, Kiievi suurvürst Izjaslav I (1054–1068, 1069–1073 ja 1076–1078); Svjatoslav II Jaroslavitš, Tšernigovi vürstiriigi vürst ja Rjurikovitšide Tšernigovi vürstidünastia rajaja; Vsevolod Jaroslavitš, Kiievi suurvürst Vsevolod I (1078–1093). Järgnevalt pidid nad aga sõdima Rjurikovitšite nooremate osastisvürstidünastiate esindajatega osastis-ja pärusvalduste valitsemise eest.
11. sajandil toimus polovetside ja Kiievi-Vene vürstide vahel lähenemine, vürstid kasutasid omavahelises võimuvõitluses liitlastena polovetse (Oleg Svjatoslavitš võimuvõitluses Vsevolod Jaroslavitšiga (1078)) ning sõlmisid ka dünastilisi liite polovetside valitsejate tütardega. Kiievi suurvürst (1093–1113) Svjatopolk abiellus 1094. aastal Tugor-khaani tütrega. Novgorodi ja Galiitsia-Volõõnia vürst Mstislav Mstislavitš Udaloi oli abielus kumaanide khaani tütrega.