cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Terry Callaghan
Haridustee ja töökäik
Ta oli Manchesteri Ülikoolis arktilise bioloogia professor (1993–1995) ning alates 1997. aastast töötab ta Sheffieldi Ülikooli arktilise ökoloogia professorina. Callaghan on töötanud ka Rootsis: Lundi Ülikoolis arktilise ökoloogia professorina ning Norrbotteni läänis asuvas Abisko uurimisjaamas (1996–2002) ja Kirena kliimamõjude uurimiskeskuses (direktor aastal 1997).
IPCC hindamisraportite koostamise töögrupis
Nobeli rahuauhinna pälvisid 2007. aastal ühiselt IPCC (Valitsustevaheline Kliimamuutuste Paneel) ja Al Gore jõupingutuste eest, et töötada välja ja levitada ulatuslikumalt teadmisi inimtegevusest kliimamuutuste põhjustamisel ning püstitada meetmed, mis on vajalikud sellega võitlemiseks.
IPCC-poolsete hindamisraportite koostamisel kuulus kaasautorite hulka ka Terry V. Callaghan.
Kopupļaides
Kopupļaides on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Dzelzava vallas.
Kopupļaides asub valla kirdeosas. Külla jääb Kapkalni bussipeatus. Seal asuvad Griguļi muinaskalmed ehk Kalmemägi on riikliku kaitse all olev muinsusmälestis.
Aastal 2007 oli külas 15 elanikku.
Rodewald
Rodewald on põllumajanduslik küla ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Nienburgi kreisis. Valla pindala on 60,31 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2545 inimest. Oma pikkusega 14 km on Rodewald pikkuselt teine küla Alam-Saksimaal, Saksamaal ja on jagunenud kolmeks talukogukonnaks, mis on tuntud lihtsalt kui alumine, keskmine ja ülemine talukogukond (Obere, Mittlere ja Untere Bauerschaft).
Elu muusika
"Elu muusika: Bioloogia teispool geene" ("The Music of Life: Biology Beyond the Genes") on Denis Noble'i bioloogiaraamat, mis ilmus originaalis 2006 Oxford University Pressi väljaandel ning 2016. aastal Lauri Laanisto tõlkes Kalevi Kulli järelsõnaga Varraku väljaandel.
Rodewald
Vald asub umbes 40 km Hannoverist põhjas, 125 km Hamburgist lõunas ja kuulus kuni 1974. aasta haldusreformini Neustadt am Rübenberge kreisi.
Ajalugu
Rodewaldi on ajaloolistes ürikutes esmamainitud 13. sajandi alguses, mille järgi Mindeni piiskop nõudis, et Wölpe krahv looks asula. Süstemaatilise metsadest puhastamisega põhjapiirkonnas, mis täna on Untere Bauernschaft, loodi küla ja sealt tulenes ka lõpuks nimi; otsene tõlge puhastama + mets, s.o. alamsaksa roode 'juurima' ja wald 'mets'. Iga asunik sai võrdse suurusega maatüki Hagenhufendorf formaadis, tüüpiline kõrgkeskaegse maaomandi vorm.
Elu muusika
Sissejuhatus
Küsimusele "Mis on elu?" saab loodusteaduslikult vastata mitmeti, sest teadlased mõistavad seda erinevalt. Bioloogia areneb nii kiiresti, et iga põlvkond peab selle küsimusega peaaegu uuesti pihta hakkama. 50 aasta jooksul pärast avastust, et geneetiline materjal on DNA, on bioloogia arenenud enneolematult kiiresti. Kuidas see on arusaama elust muutnud? Elussüsteemid on lahutatud geenideks ja molekulideks. Näiteks on teada mutatsioon, mis võib põhjustada südameseiskumise keskeas. On teada peaaegu kõik selle põhjusliku ahela põhilülid, kuigi pole teada, millal täpselt see konkreetsel inimesel juhtub. Aga selliseid näiteid pole nii palju, kui optimistid inimgenoomi projektist lootsid. Asi on väikese ja suure mastaabi seoses. Kuidas kasutada teadmisi molekulaarmehhanismidest tervete elussüsteemide kohta? Valkude vastastikune toime on väga keeruline, ent ainult seda tundes saab andmeid molekulide ja geenide kohta tõlgendada ning öelda midagi uut ja kasulikku selle kohta, mis on elu. Sisse tuleb süsteemibioloogia. Sarnaseid küsimusi esitati bioloogias ja füsioloogias juba üle saja aasta tagasi, kuid viimastel aastakümnetel keskenduti peamiselt üksikkomponentidele ja nende lühiajalistele vastastikustele toimetele. Nüüd oleme valmis vastama küsimustele süsteemide kohta. Organismi igal tasandil moodustavad selle komponendid loogika. Igal süsteemil on oma loogika. Selle mõistmiseks ei piisa komponentide omaduste uurimisest. Praegu tuleb olla valmis muutma mõtteviisi. Tuleb tegelda integreerimise, mitte redutseerimisega. Tuleb leida viis integratsioonist rangelt mõtlemiseks. See muutus ulatub filosoofiasse välja.
Rodewald
Ajalugu
Need maatükid, mis ei olnud laiemad, kui taluhooned, kuigi mitusada meetrit sügavuti, olid suurusega 60-70 morgenit (Morgen oli ligikaudu maatükk, mille üks mees härja taga hommikupoolikul künda suutis). Seda kõrgkeskajale tüüpilist maaomandi meetodit võib veel jälgida, kui sõita piki Landesstraßet 192 (Dorfstrasse põhjas ja Hauptstrasse lõunas).
Elu muusika
Sissejuhatus
Edukas integratsioon süsteemitasandil peab põhinema edukal reduktsioonil, kuid pelgast reduktsioonist ei piisa.
Rodewald
Ajalugu
Sajandite jooksul pikenes küla märkimisväärselt L 192 mõlamas otsas, olles asustatud tüüpiliste Fachhallenhäuser või puitraam taluhoonetega, mida leidub kõikjal Põhja-Saksa madalikul.
Elu muusika
Sissejuhatus
Geneetilist programmi ei ole ja pole privilegeeritud põhjuslikkuse tasandit. Genoom on andmebaas edukate organismide ülekandeks, mitte programm, mis neid loob. Iseka geeni metafoor tuleb asendada geenide kui vangide metafooriga. Richard Dawkins on kirjutanud ühe parema programmi idee kriitika ega ole kaugeltki geenideterminist.
Rodewald
Ajalugu
Alles pärast Teist maailmasõda ja autode massidele kättesaadavaks muutumisega hakkas külas nägema hooneid, mida kasutati üksnes eluasemena, kuigi maastiku ja praktilisuse vahelise tasakaalu tagamiseks arendati kaks uut ala tihedamalt asustatud keskuses ja tööstuspark lõunaservas. Selle algne võlu on säilinud avatud ruumiga piki tänavat, jätkates Hagenhufendorfi formaadi kuvamist.
Elu muusika
1 Elu CD: genoom
Vähemalt inimeste jaoks on elamine kogemine. Kogemine põhineb mateerial. Nende seose leidmine on keeruline, aga me kaldume seda keerukust alahindama.
Tutvumine silmanitega
Franz Schuberti klaveritrio mi-bemoll-mažoor ajab Noble'it alati nutma. Oletame, et CD-d kuulavat ja nutvat Noble'it jälgivad kosmoserändurid silmanid. Nad jõuavad põhjusliku ahela algusesse, kus on CD. Üks neist leiab, et nuttu põhjustab teatud digitaalne info CD-l. Teine küsib, kuidas arvurodu saab säärase tagajärje esile kutsuda. Avastaja ütleb, et see on põhjusliku ahela madalaim tasand. Ilma selleta poleks muusikat ega emotsiooni. Ja kui seda infot "muteerida", näiteks mängides seda liiga kiiresti või aeglaselt, osasid ümber tõsta või teiselt CD-lt asemele võtta, siis inimene toas ei nuta. Siin on vältimatu ja mehaaniline põhjuslik ahel. Mis tahes katse kinnitaks, et see ahel ei ole pööratav. Silmanid peavad digitaalset infot Noble'i nutmise põhjuseks. Meie ütleksime, et põhjused on ka helilooja, interpreet ja kontekst, milles Noble seda muusikat esimest korda kuulis. Digitaalne info on lihtsalt viis, kuidas hetk jäädvustatakse võimalikult täpselt, nii et seda võib vähemalt osaliselt taasluua. Me teame ka, et seda infot saab kodeerida paljudel viisidel, sealhulgas vinüülplaadil. See on lihtsalt andmebaas, mis võimaldab muusikat salvestada ja taasluua. Silmanite üle oleks kerge naerda. Aga ka meie läheme lihtsustavate seletuste lõksu.
DNA-maania
On üks väga populaarne dogma, mida meedia ja paljud teadlased iga päev kinnitavad, mis aga põhineb samasugusel jämedal veal. André Pichot nimetab seda DNA-maaniaks. See on pettekujutlus, et DNA kood põhjustab elu.
Põhjuslikkus näib olevat täiesti ühesuunaline: DNA põhjustab valke, valgud põhjustavad rakke. Organism ise on ainult see, mis välja paistab, tegelikult toimub geenides kodeeritud info ekspresseerimine, genotüüp loob fenotüübi. See on ahvatlev lugu. Me ei oska enam geneetilise koodi ja elussüsteemide suhteid teisiti näha.
Miks meile geenikeskne vaade nii väga meeldib? Vaatame Richard Dawkinsi iseka geeni lugu. Miks nii paljud on hakanud seda vaadet tõlgendama geneetilise determinismina? Dawkins ise seda nii ei võta. Alustame reduktsionistlikust põhjuslikust ahelast. Mõte on see, et kui me teaksime kõike geenide ja valkude kohta, siis oleks kõik kõrgematel tasanditel toimuv selge, seda saaks rekonstrueerida ja täielikult seletada. Esimene samm, üleminek geenidelt valkudele, on kõige nõrgem, sest asi ei piirdu seal keemiliste reaktsioonide füüsikalise põhjustamisega. Seda nimetatakse koodi lugemiseks, see on transkriptsioon ja translatsioon. Kas põhjuslik mehhanism töötab nii? Ei.
Raskused geneetilise determinismiga
Geenid on kodeeritud DNA järjestustena. Neid järjestusi replitseeritaksegi ja antakse üle järgmistele põlvkondadele. Bioloogid nimetavadki geene replikaatoriteks. Geenideterminism peab neid põhjustajateks. Mida DNA siis teeb? Aktiivsed molekulid on ju valgud, DNA on nendega võrreldes passiivne. Valke toodavad ribosoomid, kui nad saavad sõnumi, et tuleb toota teatud valku. Sõnum tekitatakse DNA abil: DNA järjestus, mis vastab valgu järjestusele, kopeeritakse iRNA-sse, mis viib järjestuse vormi ribosoomidesse. DNA järjestused on tempel, nukleotiidide järjestus, mida saab transkribeerida sõnumiks, mis transleeritakse aminohapete järjestuseks, mis moodustab valgu. Seda protsessi nimetatakse geeniekspressiooniks. See jätab mulje, nagu kogu protsess oleks geenis või vähemalt selle infos eksplitsiitselt olemas ning seda tuleb lihtsalt ekspresseerida. On aga imelik öelda, et DNA järjestus määrab valgu. Rakk lihtsalt loeb sealt vahetevahel mingi valgu tootmiseks vajaliku järjestuse maha, umbes nagu CD-mängija loeb CD-lt digitaalse info maha, et tekitada muusikat. Nii et põhjuslikkuse ahela esimene samm ei ole lihtne põhjuslik sündmus. Tähtis ei ole mitte ainult loetav objekt, vaid ka lugemine. Sellesse on kaasatud teatud valgusüsteemid. Kui tahta rääkida tegijast, siis seda teevad mõlemad süsteemid. DNA ei tee midagi ilma rakuta, kus on need valgusüsteemid, nii nagu CD ei tee midagi ilma CD-mängijata. Paradoksaalsel kombel on valkude tootmiseks vajaliku koodi lugemiseks tarvis valke.
Aga võib-olla pole suurt vahet, kas alustada põhjuslikku ahelat geenidest või valkudest. Võiks ehk hoopis öelda, et geneetiline kood on valgujärjestustes? Ainult et see eeldab, et iga geen kodeerib otseselt ühte valku, nii et DNA-s ja valgus on identsed järjestused. Aga kõrgematel loomadel ei ole geenid alati pidevad. Võib-olla enamasti on nad mitmes tükis ehk segmendis. Segmente ehk eksoneid lahutavad mittekodeerivad järjestused, intronid. Täieliku valgukoodi tootmiseks saab eksonikoode kombineerida mitut moodi. Viis, kuidas DNA on kokku volditud, võib teha ühtede järjestuste lugemise hõlpsamaks kui teiste lugemise. Sellepärast võib eksoneid lugeda ja kokku liita mitmel viisil. Geenil on sageli palju splaissimisvariante, nii et nad saavad kodeerida erinevaid variante.
Näiteks hariliku äädikakärbse geenil Dscam on 110 intronit ja seetõttu kümneid tuhandeid võimalikke splaissimivariante. Pealegi ei toimi geen alati ühtemoodi, selle roll muutub elutsükli jooksul. Igal staadiumil ühed võimalikud splaissimisvariandid töötavad, teised mitte. Mingil määral sõltub see rakukeskkonnast. On näiteks valke, mis aktiveerivad või pärsivad DNA järjestuste transkriptsiooni. Ka DNA koodis endas on promootorid ja enhanserid, mis mõjutavad seda, kas mingit konkreetset varianti saab ekspresseerida. Geeniekspressiooni regulatsioonis on palju tegureid, mis peenelt toimivad ja koostoimivad. Reguleeritakse nii transkriptsiooni kui ka järgnevaid protsesse. Need on kõik keerulised protsessid, mida mõjutavad paljud tegurid peale DNA koodi. Genoomi saab lugeda paljudel viisidel. CD-st saab muusika ainult ühel viisil. Tark CD-mängija saab lugeda palasid eri järjestustes, sest iga pala on ise rajal. Genoom on palju rohkem segmenteeritud.
Sellepärast ei saa nimetada genoomi elu raamatuks. Raamat võib kirjeldada, seletada, illustreerida jne, aga kui me leiame sealt ainult arvujärjendid, mis sarnanevad arvutiprogrammi masinakoodiga, siis me küsime, kus raamat ise on. Me ütleksime, et see on kõigest andmebaas. Võib-olla saab sellest näiteks interpretaatori abil raamatu, aga praegu on see kõigest numbrite mass.
Elu raamat on elu ise. Seda ei saa taandada ühele andmebaasile, näiteks genoomile. Bioloogiliste süsteemide funktsioneerimine sõltub ka mateeria omadustest, mida geenid kindlaks ei määra.
Geneetilise determinismi külgetõmbavuse päritolu
Inglise keeleruumis on käinud vaidlus Richard Dawkinsi geenikesksete vaadete ja Stephen Jay Gouldi mitmetasandilise valiku vaadete vahel. Geenikeskse "iseka geeni" vaate puhul on leiutatud värvikas metafoor, mis on andnud väärtuslikke taipamisi bioloogia uutmoodi arendamiseks. See ei ole empiiriline hüpotees, vaid metafoor.
Iseka geeni vaade ütleb, et geenid parvlevad hiigelkolooniates, turvaliselt hiigelrobotite sees, on välismaailmast isoleeritud, suhtlevad välismaailmaga vaevalisel kaudsel teel, manipuleerivad sellega kaugjuhtimise teel, nad on sinus ja minus, nemad lõid meid, keha ja vaimu, ja nende säilimine on kogu meie elu mõte. Kas see väide on ilmne, vapustav, ebausutav, tõenäoline, tõene, väär, absurdne? Vaatame, mis juhtub, kui asendada iga fraas, välja arvatud "nad on sinus ja minus" alternatiiviga, mis lähtub vaatest "geenid kui vangid". Geenid on lõksus hiigelkolooniates, lukustatud arukatesse olenditesse, on välismaailma kujundatud, suhtlevad sellega keeruliste protsesside kaudu, nii et pimesi, otsekui maagiliselt ilmub funktsioon, nad on sinus ja minus, nad on süsteem, mis võimaldab nende koodi lugeda, nende säilimine sõltub täielikult naudingust, millega me paljuneme, meie oleme kogu nende olemasolu mõte. Võiks arvata, et teadlased juba teavad, kumb on õige, aga tundub, et keegi ei oska leiutada eksperimenti, mille järgi otsustada. Sellepärast ei saa need olla kogemusteaduse väited, välja arvatud "nad on sinus ja minus", mille poolest nad ei erine. Ka Dawkins kahtleb, et mingi katsega saab tema väidet tõestada. Dawkins ei ole geneetiline determinist. Ta ütleb, et meie võimuses on meie sünni isekaid geene trotsida ja geenid ei ole meie.
Miks iseka geeni metafoor on toitnud geenideterminismi? Kui empiirilist testi ei ole, siis on tegu kas kõnelejate poleemiliste vaatekohtadega või metafooridega või mõlemaga. Ka see raamat on poleemiline ja kasutab meelega metafoori. Probleem on nende metafooride piirides. "Isekus" põhineb ideel, et geen annab organismile valikueelise, tagades "isekalt" enda ellujäämise ja edasikandmise. Väga piiratud altruismi vorm, näiv isetus, võib tekkida, kui mõjutatakse lähisugulaste geenide ellujäämise võimalikkust. Selle idee esitas matemaatiliselt William Hamilton. Vaade "geenid kui vangid" rõhutab, et geenid peavad füsioloogilise funktsiooni tekitamiseks tegema koostööd paljude teiste geenidega. Ühtki geeni ei valita üksinda. Selle ellujäämine sõltub paljude teiste geenide ellujäämisest. Geenidel, mis soosivad edukat koostööd teiste geenidega, parandavad oma ellujäämisvõimalusi. Kummalgi metafooril on oma eelised, ja nende kasutamine ei tee kahju, kui me tunnistame, mida me teeme, ning analüüsime metafooride töötamist õigesti, nii et me teame, millised nende osad on millal kohased.
Metafoorid ei vasta kunagi täielikult olukorrale, mida need kirjeldavad. Need tõstavad teatud aspekte esile, jättes teised tagaplaanile. Kahjulik on võtta neid liiga sõna-sõnalt, laiendada neid väljapoole oma rakenduspiirkonda ja tõlgendada neid teaduslikult ainuõigetena. Reduktsionistlike metafooride puhul geenide kohta on kasulik meeles pidada, et geenid on ainult andmebaasi tükid ning elavad ja surevad organismid.
Elu ei ole valguleem
Kuigi Noble'i positsioon on lähemal Gouldi kui Dawkinsi positsioonile, ei vasta see täielikult kummalegi. Nende vaidlus on nii kinni sõnade tähenduses, et see jätab keskaegse vaidluse mulje. Kasuks tuleks metafoori roll tunnistamine ja analüüsimine. Loodusteaduses tehakse seda harva. Erinevad, isegi võistlevad metafoorid võivad valgustada sama olukorra eri aspekte. Mõlemad võivad olla õiged, isegi kui metafooris on ühitamatud. Metafooride võistlus ei ole empiiriliselt erinevate krjelduste võistlus. Metafoorid võistlevad taipamise pärast ning lihtsuses, ilus, loovuses.
Palju sellest, mida geenide kohta reduktsionistlikult öeldakse, on peaaegu tsirkulaarne. Geeni molekulaarne edukus on enda sageduse suurendamine genofondis. Geenikesksel tasandil kiputakse ignoreerima teisi edukuse kriteeriume, kõrgema tasandi võrgustiku koostööomadusi. Aga see ongi geeni, õigemini geenide edukuse bioloogiline alus. Geeni edukus seisneb kaasatuses kõrgema tasandi funktsiooni ekspressiooni. See võimaldabki valiku soosingut. Geeni edukuse seletamise loogika pole mitte selle DNA-koodis, vaid selles, kuidas koodi tõlgendatakse ja kuidas selle tõlgenduse tulemused sobivad elu üldisesse edukasse loogikasse.
Küsimus, mis on geen, tuleb ümber mõtestada. Vastus pole ilmne, kui arvestada modulaarseid kodeerivaid piirkondi geenide, geene, mis kodeerivad paljusid valke, ja geene, mille funktsioon on uues liigis täiesti teistsugune. Tekib küsimus, kas geeni tuleb defineerida kodeeringu või funktsiooni kaudu.
DNA järjestuste lugemisel on oluline kolmemõõtmeline struktuur. See võib määrata ühtede splaissimisvariantide eelistamise. Loodus on olnud oportunistlik. Ta ei pruukinud genoomi niimoodi korrastada, et inimestel oleks seda mugav lugeda. Ta ei alustanud ka sellest, et nimetada iga geeni funktsioon. Ta on kobamisi uurinud võimalikke funktsionaalseid kombinatsioone. Ainult väga väikesel osal neist on kõrgemal tasandil mõte. Edukus ja ebaõnnestumine määrati kõrgemal tasandil.
Süsteemitasandi vaatekohast on geenid ja valgud nagu Lego klotsid. Neid saab paljudel viisidel korrastada, kusjuures nende roll sõltub sellest, milline interaktsioon on neile ette nähtud. Sellepärast Noble rõhutabki geeniekspressiooni mustreid.
21. sajandi suur väljakutse on, kuidas seletada fenotüüpi valkude süsteemitasandi interaktsioonide kaudu. Molekulaargeneetika ütleb selle kohta väga vähe, ta eeldab seda, et genoomi annoteerida. Ka selleks et mõista tagasisidet geenianalüüsile, on tarvis süsteemitasandi analüüsi. Genoomi tuleb lugeda fenotüübi kaudu, mitte ümberpöördult. Geneetika algne küsimus ei ole mitte see, mis teeb valgu, vaid mis teeb koerast koera ja inimesest inimese. Seletada tuleb fenotüüpi. See ei ole lihtsalt valkude leem.
Alternatiivsete metafooride kaardistamine
Algne. Geenid sülemlevad, neid on palju suures koloonias, neil on omad huvid ja tegevusvabadus. Koloonia tegevus on isendite tegevuse tulemus. Nad valivad kehades sülemlemise ühena nende kaasasündinud isekatest tegevustest.
Mõlemad eeldavad, et oli aeg, mil nukleiinhappe molekulid olidki isendid keemilises leemes ja valiku objektid olid molekulaarsed. See, kas võtta geene organismidesse sissetungijatena või organisme geene vangi võtvatena, on suuresti vaatekoha asi. Rakud ja geenid arenesid tõenäoliselt koos, nii nagu geenid ja valgudki. Kummalgi juhul ei ole ühel mõtet ilma teiseta.
Alternatiivne: geenid on lukustatud väga arukate olendite sisse. Arukus ei ole geenide, vaid organismi tasandil. Ainuke viis seda parandust vältida oleks öelda, et arukus on kodeeritud geenide programmi sisse. Aga genoom ei ole programm.
See, millist väidet eelistada, sõltub sellest, kas keskenduda geenide kodeeringule või geeniekspressioonile. Mõlemad on kehtivad bioloogilised vaatekohad. Geenikodeeringu oluline muutus võtab põlvkondi, geeniekspressioon muutub tundidega. Võib-olla on mingi alus eelistada algset väidet. Keskkond mõjutab geeniekspressiooni tasandeid organismi eluajal, kuid tulenevaid muutusi põhimõtteliselt ei pärandata. See, mis järgmistele põlvkondadele üle antakse, on välismaailmast isoleeritud. Aga see pole päris kindel. Tundub, et kantakse üle mõned emaefektid peale DNA kodeeringu.
Algne: geenid suhtlevad välismaailmaga vaevalisel kaudsel teel. Geenid on vastastikuses toimes välismaailmaga ainult valkude kaudu.
Alternatiivne: geenid suhtlevad välismaailmaga igale geenile eriomasel moel. Igas funktsionaalses interaktsioonis osalevad koostöös paljude geenide saadused.
Alternatiivne väide ei ole niivõrd vastandlik kui teist, palju tähtsamat aspekti rõhutav.
Algne: geenid manipuleerivad välismaailmaga kaugjuhtimise teel. See edendab geenideterminismi.
Alternatiivne: geenidest ilmub pimesi, otsekui maagiliselt, funktsioneerimine. Rõhutatakse, et geenid on pimedad kõrgema tasandi funktsioneerimise ilmumisele. See, mis ilmub, on ilus ja keerukas.
Algne: geenid lõid meid, keha ja vaimu. Ka see vaade annab suure panuse geenideterminismi. Aga isegi kui mõelda, et geenid kodeerivad programmi, mis meid loob, siis nad ei tee seda üksi. Teiseks, Noble ei usu, et säärane programm on olemas.
Alternatiivne: me oleme süsteem, mis võimaldab nende koodi lugemist. See on keskne tees. Seda võib mõista mitmeti. Esiteks, geeni DNA kood on mõttetus, kuni seda funktsionaalselt ei tõlgendata. Seda teeb kõigepealt raku ja valkude masinavärk, mis initsieerib transkriptsiooni ja järgnevad teisendused ning juhib neid, ning seejärel kõrgema tasandi funktsioneerimist kodeerivate valkude vaheline süsteemitasandi interaktsioon. Kui süsteem geeni ei tõlgenda, ei saa geen midagi teha. DNA kood omaette on nagu sõna ilma keele semantilise raamita. Süsteem annab semantilise raami ning annab geenile funktsionaalsuse, tähenduse. Ka süsteem ei saa ilma geenideta eksisteerida. Aga ellujäämisvõistluses edukate süsteemide loogika on süsteemis, mitte geenides, sest organismid, mitte geenid, elavad ja surevad. Geenides on andmebaas, mille järgi süsteemi saab rekonstrueerida. Nad on "igavesed" replikaatorid. Nad ei sure, kuid väljaspool organismi nad ka ei ela. Teiseks, genoomi transleeriva süsteemi tõlgenduses on kompensatsioonimehhanismid, mis võimaldavad geenirikkeid neutraliseerida. Kolmandaks, süsteemina võib peale keha mõista ka keskkonda. Organismid kohanevad keskkonnaga mitmel moel. Paljudel puhkudel muutub geeniekspressiooni profiil.
Algne. Geenide säilimine on meie elu mõte. Siia viivad teised väited välja.
Alternatiiv. Geenide säilimine sõltub täielikult meie rõõmust paljunemisel. Meie oleme nende olemasolu mõte.
See on nagu küsimus: kumb oli enne, muna või kana? Ilmne vastus on koevolutsioon. Loomulikum ja tähenduslikum tundub siisk öelda, et elu mõte on sellel tasandil, kus toimub valik. Seal saab öelda, kas organism jäi ellu.
Hiina keiser ja vaene talupoeg
Vaene talupoeg päästis lahingus Hiina keisri elu. Keiser tõotas talle selle, mida ta soovib. Talupoeg soovis malelaua ühele ruudule 1 riisitera ja igale järgmisele eelmisest poole rohkem. Et seda polnud võimalik anda, jättis ta keisrile ühe koti riisi ning ülejäänu võttis kaasa.
Ewoks
"Ewoks" on aastatel 1985–1986 toodetud joonissari, mis põhineb George Lucase filmi "Tähtede sõda: osa VI – Jedi tagasitulek" tegelastel (ewokid).
Sarjast toodeti kaks hooaega kokku 26 osaga ning seda näitas 7. septembrist 1985 kuni 13. detsembrini 1986 ABC.
UEFA Meistrite Liiga 2020–2021
UEFA Meistrite Liiga 2020–2021 hooaeg oli Euroopa parimate klubimeeskondade vaheliste võistluste 29. hooaeg (UEFA Meistrite Liiga eelkäija, Euroopa karikavõistluste 66. hooaeg).
Sunrise
Sunrise on linn USA-s Florida osariigis Browardi maakonnas ja osa Miami-Fort Lauderdale'i-West Palm Beachi suurlinnapiirkonnast. 2020. aasta rahvaloenduse andmetel oli linnas 97 335 elanikku. Aastal 2010 oli elanikke 84 439.
Sunrise asutati 1960. aastate alguses, kui kinnisvaraarendaja Norman Johnson ostis Browardi maakonnas 2650 aakri suuruse maa-ala. Algselt kandis see nime Sunrise Golf Village. Praeguse nime sai linn 1971. aastal.
Sunrise'is asuvad Lõuna-Florida suurim äripark Sawgrass International Corporate Park, enam kui 350 kauplusega Sawgrass Mills ja FLA Live Arena, kus asub NHL-i hokiklubi Florida Panthersi koduväljal. Linna loodepiirist algab Evergladesi märgala.
pisi|left|Vaade Sunrise'ile õhust
Radziwiłłówka
Radziwiłłówka on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Siemiatycze maakonnas Mielniki vallas. Radziwiłłówka asub Valgevene piirist 13 km kaugusel, Siemiatyczest umbes 13 km idakagus ja Białystokist ligikaudu 85 km lõunas.
Küla on asutatud 1576. aastal.
Jesse Jane
Jesse Jane (pärisnimega Cindy Taylor, sündinud 16. juulil 1980 ) on Ameerika Ühendriikide pornonäitleja ja modell.
Isiklikku
2000. aastal sünnitas ta poja. Ta ütles 2007. aastal, et on abielus pornotäht Rick Patrickiga. 2012. aastal teatas ta, et abielu on lahutatud.
Levin Numensi maja
Levin Numensi maja oli 17. sajandi keskel ehitatud barokk-klassitsistlik elumaja Narva vanalinnas endise Rüütli ja Rahu tänava nurgal (Rüütli tn 17, Rahu 7). See hävis märtsipommitamises 1944. aastal, varemed lammutati 1950. aastatel.
Ajaloost
Numensi maja kuulub esinduslike majade linnaossa, mis tekkis 17. sajandi teisel poolel Narva Rüütli tänaval: siis kerkisid sinna ka Hermann Poorteni, Jakob Porteausi, Wrangeli, Hanss Fonne majad. Elamu oli üks esimesi uusaja ehitisi Narvas ja see ehitati 1652 a. arhitekt Zacharias Hoffmann noorema projekti järgi. Ehitamisega tegeles ehitusinsener Balthazar Gottkes. Hoone omanikuks oli raehärra Levin Numens. Ehitis hävis täielikult 1659. aasta põlengus ning ehitati uuesti üles 1661. aastal.
19. sajandil ehitati hoone mitu korda ümber, mille käigus läks kaotsi suur osa välisdekoori ning siseviimistlust.
Levin Numensi maja kannatas oluliselt 1944. aasta pommitamises. 1945. ja 1949. aasta vanalinna taastamise plaanides veel käsitletakse selle hoone taastamist, kuid 1952. aastal koostatud plaanis hoone juba puudub. Varemed lammutati 1950. aasta alguses.
Ludwig Philipp (Pfalz-Simmern)
thumb|150px|Ludwig Philipp
Ludwig Philipp (23. november 1602 – 6. jaanuar 1655) oli Simmern-Kaiserslauterni pfaltskrahv aastatel 1610 kuni 1655.
Philipp sündis Heidelbergis Pfalzi kuurvürsti Friedrich IV noorima pojana. Pärast isa surma aastal 1610 päris Ludwig Philipp tema territooriumid Simmerni, Kaiserslauterni ja Sponheimi ümbruses. Philipp suri Krossenis ja maeti Simmernis.
Abielu
Ludwig Philipp abiellus 4. detsembril 1631 Brandenburgi kuurvürsti Joachim Friedrichi tütre Marie Eleonorega ja nad said järgmised lapsed:
Levin Numensi maja
Kirjeldus
Maja võrdlemisi lakoonilise fassaadi põhiaktsent oli rikkalikult kaunistatud raidportaal. Ümarkaarse viie maskarooniga ukseava, mis meenutas Laurens Numensi maja portaali, kahel küljel oli kaks rustreeritud pilastrit. Portaali autoriks oli Jacob Preuss. 20. sajandi alguses oli portaalist säilinud vaid kaks pilastrit ja stiliseeritud lõvipeadega kaunistatud kartušš.
Plytinė
Plytinė on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Plytinė piirneb lõunas Varnėga, edelas Padekaniškėsega, kagus aga Pilaitėga.
Linnaosa on kujunenud samanimelise küla aladele, mis liideti Vilniusega aastal 1996. Uuselamute rajamise tõttu on ala piirid hägustunud, linnaosa hõlmab ka osa linnaga liidetud Zujūnai küla alasid.
Pioneeriliikumine
pisi|[[Vietnami pioneerid 2003. aasta Kagu-Aasia mängudel]]
Pioneeriliikumine on paljudes maades Kommunistliku partei laste- ja noorteorganisatsioonide tegevus, mille eesmärgiks on aidata kaasa noorsoo kasvatamisele partei vaimus.
Nõukogude Liidus oli pioneeriliikumise aluseks V. I. Lenini nimelise Üleliidulise Pioneeriorganisatsioon.
Pioneeriorganisatsioonid maailmas
Lisaks Nõukogude Liidule on pioneeriorganisatsioonid olnud ka Austrias, Angolas, Afganistanis, Belgias, Bulgaarias, Colombias, Guineas, Guinea-Bissaus, Jugoslaavias, Kampucheas, Kongo RV-s, Laoses, Lääne-Berliinis, Madagaskaril, Madalmaades, Mongoolias, Namiibias, Nicaraguas, Norras, Poolas, Prantsusmaal, Reunionil, Rumeenias, Saksa DV-s, Seišellidel, Senegalis, Soomes, Suurbritannias, Šveitsis, Tšehhoslovakkias, Ungaris ja Vietnamis.
Tänapäeval tegutsevad pioneeriorganisatsioonid Hiina RV-s, Kuubal, Moldaavias, Põhja-Koreas, Ukrainas, Valgevenes, Venemaal, Venezuelas ja Vietnamis.
Pioneerid NSV Liidus
pisi|190px|Pioneerimärk NSV Liidus NSV Liidus oli pioneeride organisatsiooni ametlik nimetus V. I. Lenini nimeline Üleliiduline Pioneeriorganisatsioon (vene keeles Всесоюзная пионерская организация имени В. И. Ленина), see asutati 19. mail 1922. Organisatsiooni idee autor oli Lenini elukaaslane Nadežda Krupskaja. 1924. aastani kandis organisatsioon Spartacuse nime, pärast Lenini surma 1924. aastal nimetati ümber V. I. Lenini nimeliseks. Pioneeriorganisatsioonil oli tähtis roll laste kommunistlikus kasvatuses.
Üleliidulise pioneeriorganisatsiooni tööd juhtis Kesknõukogu. Nõukogude Liidu Kommunistlik Partei (NLKP) küll kontrollis Kesknõukogu tegevust, kuid pioneeriorganisatsioon ei olnud otseselt NLKP osa ega selle formaalses alluvuses.
Esimesed pioneerirühmad loodi Moskva tehaste ja vabrikute juures. Laste ülesandeks oli korrastada tehaste ümbrust ja asulate keskusi, õpetada inimestele lugemist ja kirjutamist, aidata kodutuile lastele peavarju muretseda, töötada linnalähedastes köögiviljaaedades jne.
Ehkki formaalselt oli pioneeriks astumine vabatahtlik, pidid aastatel 1950–1980 praktiliselt kõik lapsed vastavasse vanusesse jõudes pioneeriks astuma. Erandid olid harvad, vastu ei võetud paadunud huligaane ning esines ka keeldumist usulistel põhjustel.
Viiekümnendail ja kuuekümnendail aastail tihenesid kogu Nõukogude Liidu pioneeride sidemed teiste riikide lasteorganisatsioonidega. Pioneerilaagris Artek said käia nii NSV Liidu kui ka teiste sotsialismimaade parimad õpilased.
1970. aastatel osalesid pioneerid operatsioonil Vietnami laste abistamiseks, BAM-i ehitusel ja rahvusvahelisel lastefestivalil "Olgu jääv meile päike!".
Pioneerivanne aastast 1986:
Enne pioneeriks saamist olid õpilased algklassides oktoobrilapsed. Pioneeriks võeti alates 9. eluaastast, tavaliselt 3.-4. klassis. 13.-14. eluaastast võis astuda Üleliidulisse Leninlikku Kommunistlikku Noorsooühingusse ehk komsomoli, mis oli küll samuti massiorganisatsioon, kuid kuhu vastuvõtmisel oli sõel tihedam.
Pioneeridest on tehtud arvukalt filme ja kirjutatud raamatuid, nende tegevust kajastati pidevalt NSV Liidu ajakirjanduses ning pioneeriorganisatsiooni tähtpäevade puhul anti välja marke. Tuntumate raamatute hulka, milles kujutatakse pioneere, kuuluvad Arkadi Gaidari "Timur ja tema meeskond", Anatoli Rõbakovi "Kortik", Nikolai Nossovi "Vitja Malejev koolis ja kodus", Valentina Ossejeva "Vasjok Trubatšov ja tema sõbrad", Lazar Lagini "Vanake Hottabõtš" ja Boriss Vassiljevi "Homme algas sõda"; kõigi nende ainetel on tehtud ka filme.
Sümboolika
NSV Liidu pioneeridel oli kohustus kanda koolis rinnas viisnurgakujulist leegitsevat pioneerimärki, millel oli Lenini portree profiilis ja selle all pioneeride deviis vene keeles "Всегда готов!" (eesti keeles "Alati valmis!"). Seda deviisi kasutati vastusena lausetele "Võitluseks Nõukogude kodumaa eest ole valmis!", deviis on laenatud skautidelt. Peale märgi kandsid pioneerid ka punast kolmnurkset kaelarätti, mida sõlmiti spetsiaalse pioneerikaelaräti sõlmega ja mida õpilased kutsusid "kaltsuks" (vene keeles 'галстук').
Pioneerirühmades ja -malevates oli hulk ameteid, näiteks trummar, fanfarist, sanitaarpost jne. Eri tegevuste saateks või signaaliks olid pioneeritrummile ja -fanfaarile ette nähtud eri viisid või rütmid. Rühmadel, malevatel jt üksustel olid lipud, mida sai nii käes kanda kui ka heisata.
Astri
Astri (Astri Grupp) on 1991. aasta asutatud ettevõtete grupp, mis tegeleb peamiselt kaubanduskeskkondade arendamise ning üüri- ja haldamisteenuste osutamisega. Astri Grupi ettevõtetel on kaubanduskeskused Tartus, Pärnus, Narvas ja Tallinnas.
Astri Grupi omanikud on Väino Põllumäe, Eve Toots, Ülo Hage, Hannes Kirs, Oleg Uglov ning Toomas Hage pärijad Pille Tükksammel ja tema lapsed ning Karin Hage ja Ilona Mening.
Ajalugu
Astri Grupi asutasid 1991. aasta detsembris Väino Põllumäe ja Aleg Kirs. 1992. aastal osteti Tartu linna oksjonilt Veeriku pood, mis avati renoveeritult 1993. aasta suvel koos pagari- ja kondiitritsehhiga. Hoone ülakorrusel avati aasta hiljem grillbaar. Laienemiseks valiti Annelinnas asuv Kivilinna kauplus, millest taheti kujundada nüüdisaegne ostukeskus. Kuna pangad selleks piisavalt raha ei andnud, siis tehti 1994. aastal Paul-Toomas ja Ülo Hagele koostööettepanek. 1996. aastal laienes ettevõte Narva, kus avati lähestikku kolm kaubanduskeskust (2016. aastal sai Narva Tempo Keskusest Tempo Mööblimaja). 2000. aastal otsustati ehitada Tartu linna äärde põllumaale suur ostukeskus. Lõunakeskus avas uksed 2001. aasta augustis. Seda on aastate jooksul korduvalt laiendatud. 2006. aastal laieneti Pärnusse, kus omandati Pärnu Keskus. Tallinnas kinnitati tõsisemalt kanda 2017. aastal, kui avati Balti Jaama Turg.
Yuval Steinitz
Yuval Steinitz (heebrea keeles יובל שטייניץ; sündinud 10. aprillil 1958 Ramot HaShavimis) on Iisraeli poliitik, ta kuulub parteisse Likud. Ta oli 14. maist 2015 kuni 13. juunini 2021 Iisraeli infrastruktuuri, energeetika ja veeressursside minister.
Ta sündis 1958. aastal Ramot HaShavimis (Iisraeli Keskringkonnas). Aastatel 1977–1980 teenis ta Iisraeli armees Golani brigaadis. Pärast sõjaväeteenistust õppis ta Jeruusalemma Heebrea Ülikoolis, kust ta sai nii filosoofia bakalaureuse kui ka magistri kraadi. Tel Avivi Ülikoolis sai ta filosoofiadoktoriks.
1999. aastal valiti ta esimest kordselt Knesseti liikmeks. 31. märtsist 2009 kuni 18. märtsini 2013 oli ta Iisraeli rahandusminister. 18. märtsist 2013 kuni 14. maini 2015 oli ta nii Iisraeli strateegiaminister kui ka Iisraeli luureminister. 14. maist 2015 kuni 13. juunini 2021 oli ta Iisraeli infrastruktuuri, energeetika ja veeressursside minister.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Messier 24
Messier 24 (ka M24, Amburi täheparv ja IC 4715) on täheparv, mis asub Amburi tähtkujus.
Parve avastas 20. juunil 1764 Prantsuse astronoom Charles Messier, kes lisas selle oma kataloogi.
Tähed, täheparved ja muud astronoomilised objektid, mis moodustavad Messier 24, on osa Linnutee Sagittarius-Carina harust. Messier ise kirjeldas M24 kui "suurt udukogu, mis sisaldab palju tähti" ja hindas selle laiuseks umbes 1,5°. Messier 24 asub Omega udukogu ja Messier 18 lähedal ning see on üks ainult kolmest Messier' objektist, mis pole süvataeva objekt.
Kadri Kiigema
pisi|Kadri Kiigema (2022) Kadri Kiigema (sündinud 20. juulil 1979 Pärnus) on turundus- ja kommunikatsioonispetsialist.
Pudeldamine
Pudeldamine on malmi töötlemine pehmeks vähese süsinikusisaldusega rauaks. See menetlus ei ole enam tarvitusel.
Malmi sulatatakse erilises ahjus (pudeldusahjus) kokkupuuteta kütusega, kusjuures sulametalli segatakse roopidega, mille külge kleepuvad sularaua osakesed, moodustades aegamisi tainataolise rauakängud massiga kuni 40–60 kg. Pudelduahjust saadud rauakänkusid sepistatakse ja see saadetakse lamedaks tagumisele. Pudelraud on hästi kokkukeevitatav ja väga plastiline ning sisaldab palju mittemetallilisi lisandeid, eriti fosforit ja väävlit.
Pudeldusmenetluse kui raua saamise viisi tõrjusid välja bessemerprotsess, toomasprotsess ja martäänprotsess ning hiljem elektersulatus.
Kadri Kiigema
2003. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogikaülikooli andragoogika erialal ja 2008. aastal sai Tallinna Ülikoolis cum laude magistrikraadi hariduse juhtimise erialal. Magistritöö teema oli "Elukestvat õpet toetava ülikooli täienduskoolituse organisatsiooni kontseptsioon strateegilise juhtimise kontekstis". 2020. aastast sertifitseeritud DiSC koolitaja.
2001. aastast on Kadri Kiigema tegutsenud täiskasvanute koolitaja ja konsultandina. Aastatel 2006–2011 oli Tallinna Ülikooli andragoogika, 2009. aastal hariduse juhtimise ja 2017. aastal kommunikatsioonijuhtimise lektor.
2022. aasta augustist juhib ta Äripäeva koolitusvaldkonda. Varem on ta juhtinud Tallinna Ülikooli turundus- ja kommunikatsiooniosakonda ja avatud ülikooli.
On olnud Tallinna Pimedate Ööde filmifestivali Rahvusvahelise Tudengite ja Lühifilmide Festivali Sleepwalkers tegevjuht ning töötanud Sotsiaalkindlustusameti arendustalituse projektijuhina. 2000–2002 juhtis ta Tallinna Pedagoogikaülikooli Üliõpilasesindust.
Kiigema on kuulunud vabatahtlikuna Eesti Personalijuhtimise Ühingu PARE töörühmadesse ja pälvinud auhinna "Aasta panustaja 2022".
522
522. aasta
Star Wars: Osa II – Kloonide rünnak
"Star Wars: Osa II – Kloonide rünnak" on teine osa George Lucase "Star Warsi" filmisaagast. Selle eellugu on 1999. aasta film "Star Wars: Osa I – Nähtamatu oht" ja järg "Star Wars: Osa III – Sithi kättemaks".
Makrokeskkond
Makrokeskkond (makro – 'suur-, hiid-'; antonüüm mikrokeskkond) on mõiste, mis tähistab kogu majandust ja ühiskonda mõjutavaid tegureid. Makrokeskkond hõlmab majanduslikke, demograafilisi, poliitilisi, kultuurilisi, tehnoloogilisi ja sotsiaalseid tegureid.
Poliitiline keskkond – poliitilised muutused, mida ettevõtted peavad jälgima ja analüüsima, on seotud muutustega Eesti seadustes ja Euroopa Liidu regulatsioonides. Samuti jälgitakse valitsuse vahetumist ja majanduspoliitika muudatusi.
Majanduslik keskkond – majanduskeskkonnas jälgitakse majanduskasvu ja majanduskriisidega seonduvat. Samuti jälgitakse valuutakurssi, intressimäära, maailmaturu hindasid ja inflatsiooni. Eesti siseturgu teenindavad ettevõtted jälgivad ja analüüsivad eelkõige Eesti majanduskasvu, sissetulekute, keskmise palga ja tööpuuduse muutumist, laenutingimusi ja regionaalsete majandusnäitajate erinevusi.
Sotsiaalne keskkond – selles keskkonnas jälgitakse demograafilisi näitajaid, näiteks elanikkonna vanuseline struktuur, rahvuslik ja religioosne koosseis, piirkondlik paiknemine ja perekonna suurus. Enamasti pakuvad ettevõtetele huvi sissetulekute jagunemist ning inimeste haridust iseloomustavad näitajad. Sotsioloogilised uuringud annavad ettevõtetele vajalikku informatsiooni inimeste eelistuste ja suhtumise kohta vaba aja veetmisse, säästmisse, investeerimisse jne.
Tehnoloogiline keskkond – tehnoloogilist keskkonda jälgitakse sellepärast, et muutused toovad endaga kaasa toodete, teenuste, protsesside, turunduskanalite, müügiviiside ja äritegevuse ülesehituse muutusi.
Esku (paikkond)
pisi|Esku Esku on paikkond Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Tepelvälja külas.
Eskus asub Esku kabel.
Varnė
pisi| Varnė (poola keeles Warna) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna lääneosas Pilaitė valla territooriumil. Varnė piirneb idas Pilaitėga, lõunas Salotėga, põhjas Plytinėga, läänes aga Padekaniškėsega.
Linnaosa on kujunenud samanimelise huutori aladele, mis liideti Vilniusega aastal 1996. Hiljem on sinna rajatud elamuid.
Naatriumioonaku
pisi|Ronald Väli demonstreerimas isetehtud naatriumioonpatareid, millega süütab LED-tule Naatriumioonaku ehk Na-ioonaku on aku, mis kasutab laengukandjatena naatriumi ioone. Tööpõhimõtte poolest sarnaneb naatriumioonaku liitiumioonakuga.
Naatriumioonaku salvestab energiat keemiliste sidemetena anoodil. Aku laadimine sunnib Na+ ioonid liikuma katoodilt anoodile. Laengut tasakaalustavad elektronid liiguvad katoodilt läbi välise vooluringi, mis sisaldab laadijat, anoodile. Tühjendamisel (tühjaks laadimisel) toimub protsess vastupidi ehk vooluringi sulgemisel elektronid liiguvad läbi elektriahela anoodilt katoodile ning samuti Na+ ioonid liiguvad tagasi anoodilt katoodile.
Anood
Erinevalt liitiumioonakust ei sobi naatriumioonaku anoodi materjaliks grafiit. See tuleneb sellest, et Na+ ioon on oluliselt suurem kui Li+ ioon, mistõttu Na+ ei ole võimeline minema grafiidikihtide vahele. Selle asemel on kasutatud amorfseid mittegrafiitseid süsinikmaterjale. 2017. aasta seisuga on kõige paljutõotavam süsinikmaterjal hard carbon, milles paiknevad korrapäratult grafeenikihid. Seda süsinikmaterjali saab toota süsivesinike ja polümeeride pürolüüsil temperatuuril kuni 1500 °C. Sellega saavutatakse struktuur, kus enamik süsinikuaatomitest on seatud kuusnurkselt tasapinnale. Alternatiivina on võimalik kasutada paisutatud grafiiti. Grafiiti oksüdeerides ja osaliselt redutseerides suureneb grafiidikihtide vahe 4,3 ongströmini (4,3∙10−10 m), kusjuures säilib grafiidile omane ulatuslik korrapärane kihiline struktuur. Galvanostaatilised uuringud on näidanud, et paisutatud grafiit annab suure erimahutavuse 284 mAh/g voolutihedusel 20 mA/g (mahutavus 184 mAh/g voolutihedusel 100 mA/g), kusjuures pärast 2000 laadimistsüklit on mahutavus veel 73,92% esialgsest.
Elektroodimaterjal peab olema vastupidav ja võimaldama suurt erimahutavust, kuid korraga on neid eesmärke ühefaasilises materjalis keeruline saavutada. Lahendusena on pakutud erinevate nanostruktuuride ja komposiitmaterjalide kombinatsioone. Kasutada on võimalik metallide oksiide, metallide sulfiide, IVA-VA-VIA rühmade elemente, et luua komposiite süsinikuga.
Katood
Potentsiaalse katoodimaterjalina on demonstreeritud kihilist kombinatsiooni Na0,5Ni0,25Mn0,75O2. Sellel materjalil on kihiline kuusnurkne struktuur. Materjal on näidanud suurepärast jõudlust tugeva tühjenemisvoolu ja mahutavuse hea säilitamise juures.
Ühe variandina on demonstreeritud katoodimaterjali Na7V3(P2O7)4, mille keskmine potentsiaal Na/Na+ suhtes on 4 V, seega üks kõrgemaid keemiliste vooluallikate seas. Pärast 100 laadimistsüklit suudab see materjal säilitada 92% mahutavusest.
Elektrolüüt
Elektrolüüdina kasutatakse peamiselt 1 M kontsentratsiooniga NaPF6, NaClO4 ja NaTFSI soolasid orgaanilistes solventides. Solvendi puhul on olulised sulamis- ja keemistemperatuurid, et akul oleks võimalik töötada laias temperatuurivahemikus. Teine oluline parameeter on solvendi juhtivus. Näiteks ei ole elektrolüüdis võimalik kasutada dielektrikust solventi.
Peamised solvendid, milles NaPF6, NaClO4 ja NaTFSI lahustuvad ja mida on palju uuritud, on etüleenkarbonaat, propüleenkarbonaat, dimetüülkarbonaat, dietüülkarbonaat, dimetoksüetaan, tetrahüdrofuraan ja trietüleenglükooldimetiileeter. Neid saab kasutada kas ainsa solvendina või neid segudes omavahel kombineerides.
Franklini maakond (Missouri)
pisi|Asend Missouri osariigis Franklini maakond (Franklin County) on maakond USA-s Missouri osariigis. Geograafilised koordinaadid on.
Naatriumioonaku
Tahke elektrolüüdi vahefaas
Tahke elektrolüüdi vahefaas (lühend SEI, solid electrolyte interphase) moodustub kihina anoodi pinnale tulenevalt elektrolüüdi pöördumatust lagunemisreaktsioonist. Selle mõju süsteemile võib olla nii positiivne kui negatiivne. Soovitud on see, et anoodi pinnale tekiks stabiilne SEI-kiht, mis laseb läbi väikseid Na+ ioone, kuid ei lase läbi suuremaid molekule; see aitab ära hoida solvateeritud Na+ ioonide sattumise anoodikihtide vahele, kus nad lõhuksid selle struktuuri ning tõenäoliselt jääksid sinna ka pöördumatult. Halvem variant on see, et esimese tsükli jooksul ei moodustu stabiilne SEI kiht, vaid elektrolüüti laguneb sinna iga tsükliga. Selle tulemusel halveneb oluliselt aku eluiga.
Zeimpekiko
Zeimpékiko ehk zeibékiko (kreeka k. ζεΐμπέκικο) on Kreeka muusikas kasutatav aeglane rütm. Selles rütmis muusika saatel tantsitakse tavaliselt üksinda, harva ka kahe- või kolmekesi.
Naatriumioonaku
Eelised
Erinevalt liitiumist on naatrium looduses rohkem levinud. Maakoores on naatriumi ümmarguselt 1000 korda rohkem kui liitiumi ning globaalne jaotus on samuti palju ühtlasem. See annab naatriumioonakule suure hinnaeelise liitiumioonaku ees, eriti energia salvestamiseks elektrivõrgus, kus aku mõõtmed ja mass pole olulised.
Need akud võib tühjaks laadida ilma, et see kahjustaks aku aktiivmaterjale. See võimaldab neid ohutult tarnida ja hoiustada tühjendatud olekus, samal ajal kui liitiumioonakudes peab säilima vähemalt 30% laeng; see aga on piisav tarnimise ajal lühise tekkimiseks ja tulekahju põhjustamiseks. See on üks põhjuseid, mis suure hulga liitiumioonakude tarne lennukitega pole lubatud.
Kadrina kirik
Nii kirik kui ka seda ümbritsev kirikuaed on arvatud kultuurimälestisteks.
Zeimpekiko
Zeimpékiko kuulub re(m)bétiko-kultuuri juurde.
Kadrina kirik
Kirjeldus
Kadrina kirik on hilisgooti sakraalehitis, mille algkavatis koosnes nelinurksest kooriruumist ning kaks korda pikemast laiast pikihoonest. Hoone välisnurkadel on kantkividest nurgaketid. Pikihoone oli algselt võlvimata, kuid koori katab roieteta ristvõlv. Võidukaar on ehitatud puhtaist kantkividest, selle madal teravkaar toetub lühikestele palendipiilaritele. Võidukaare esikülje faasitud servad lõpevad reljeefse kolmiklehega. Koori idaseinas on suur nelinurkne sakramendinišš. 15. sajandi lõpus kaeti ka pikihoone roieteta ristvõlvidega ja kindlustati tugipiilaritega. Hoonel on kolm sissepääsu, peaportaal läänes, eeskodadega sissepääsud ka lõuna- ja põhjaküljel.
Interjööris on hilisemate lubjakihtide all säilinud dekoratiivsed seinamaalingud hiligooti ja barokkstiili perioodist.
Ajalugu
Praegune Kadrina Katariina kirik, mis algselt kandis nimetust Tristfer (kirikuraamat 1595), oli Kadrina kihelkonna peakirik. See on 15. sajandi keskpaigast pärinev sakraalehitis, mille puhul on tõenäoline oletada kaitsefunktsiooni. Sellele viitavad kõrgel asetsevad kitsad aknaavad, mis hiljem on ümber ehitatud. Paksud müürid ja võlvipealsed võimaldasid kasutada kirikut pelgupaigana.
Esmalt, ca 15 sajandi III veerandil, asus samas paigas väiksemast nelinurksest võlvitud koorist ja võlvimata pikihoonest koosnev tornita algkirik. Sama sajandi lõpus võlviti see kolmelööviliseks gooti stiilis kodakirikuks ja selle juurde ehitati samasugune madala võlviga käärkamber. Ilmselt samast ajast pärinevad ka kirikut väljast toestavad tugevad kontraforsid. Kiriku lääneseinas varem asunud kaks romaani stiilis petiknišši viivad mõtte sellele, et ehitust alustati romaani stiilis, jätkati aga gooti stiilis. Ristvõlvid on servjoonelised, piilarid neljatahulised, konsoolid trapetsikujulised.
Põhjasõja ajal, 1702. aastal sai kirik tulekahjus rängalt kannatada. Kogudus püüdis kirikut võimalikult ruttu korrastada, et jumalateenistused võiksid toimuda, ehitati hoonele ajutine laudkatus. Aastatel 1741–1752 tehti kirikus põhjalik remont, mille käigus kirik ja torn said ka uue katuse.
Naatriumioonaku
Puudused
Naatriumioonaku kõige ilmsem puudus liitiumioonakuga võrreldes on madalam energiatihedus nii ruumalalt kui ka massilt. Kuna Na+ ioon on füüsiliselt suurem kui Li+ ioon, ei ole Na-ioonakul võimalik saavutada liitiumioonakuga võrreldavat mahutavust. Na-ioonaku oluline puudus on ka see, et seni pole suudetud välja töötada turustamiseks sobivat varianti. Selleks on vaja jätkata uuringuid, et sobivalt kombineerida erinevaid soolasid, solvente, lisandeid ja sideaineid. Kuigi naatriumioonaku sarnaneb paljus liitiumioonakuga, on vaja mõista ka nende kahe erinevusi, et saaks välja töötada toimiva lahenduse.
Kadrina kirik
Ajalugu
1818. aastal sai Kadrina kirik uue kellatorni.