cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Evansville
Linnas elas 2010. aasta rahvaloenduse järgi 117 429 inimest. See on Indiana suuruselt kolmas linn ning Lõuna-Indiana majandus- ja kultuurikeskus. 82% linna elanikest on rassiliselt kuuluvuselt valged. 1960. aastal oli linna elanike arv 141 543. Alates 1960. aastatest on elanike arv olnud languses.
Leenu Siimisker
Oma poleemiliselt julgete ja esseistlikult köitvas laadis käsitlustega aitas ta Tiit Hennoste hinnangul kaasa Tammsaare loomingu vabastamisele stalinismiperioodi vulgaarsotsioloogilistest tõlgendustest. Oli alates 1959. aastast Kirjanike Liidu liige.
Saint-Waast
Saint-Waast on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
Juhatus
Juhatus peab olema enamikul eraõiguslikel juriidilistel isikutel (nt MTÜ-del). Täisühingul ja usaldusühingul juhatust pole; nende ühingute juhatuse moodustavad juhtivad ühingu täisosanikud.
Saint-Waast
Réserve naturelle régionale de la carrière des Nerviens asetseb osaliselt valla territooriumil, vaid 1,7 km linnakeskusest kagus.
Konkurss
Konkurss on võistlus, milles selgitatakse välja näiteks mingi ametikoha või tasu saajad või õppeasutusse pääsejad.
Evansville
Evansville'is asub nelja New Yorgi börsil noteeritud ettevõtte peakontor: Accuride, Berry Global, Springleaf ja Vectren.
pisi|tühi|Evansville
Julgetele ja teotahtelistele inimestele
pisi|Vaade Pirita tee poolt
Skulptuur "Julgetele ja teotahtelistele inimestele" on Charles Leroux'le pühendatud mälestusmärk Tallinnas Pirita teel.
Mati Karmini loodud metallskulptuur avati 12. septembril 1989.
2015. aasta detsembris tunnistati mälestusmärk peremehetuks ning 2016. aastal määrati selle omanikuks Pirita Linnaosa Valitsus.
Sassegnies
Sassegnies on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
pisi|tühi|Sassegnies' vaade
Thomas Gordon (täpsustus)
Thomas Gordon on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Tiiu Kaarlõp
Tiiu Kaarlõp (esinejanimega räppar Tiiu, sündinud 21. septembril 1988) on Eesti räppmuusik.
Haridus
Lõpetas 2007. aastal Rakvere eragümnaasiumi. Kooliajal õppis ka kahes Rakvere kunstikoolis. 10-aastaselt hakkas käima Vinni-Pajusti tallis ratsutamas.
Shigemitsu Sudō
Shigemitsu Sudō (jaapani keeles 須藤 茂光 Sudō Shigemitsu; sündinud 2. aprillil 1956 Mikasas) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1979–1981 13 mängu.
Biograafiad (Ri)
Biograafiad (Ri) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ri".
Vältiv isiksushäire
Vältiv isiksushäire on C-klastri isiksushäire, mida iseloomustavad tagasihoidlikkus sotsiaalsetes situatsioonides, alaväärsuse ja kohatuse tunded, väga suur tundlikkus negatiivsetele hinnangutele ja suhete vältimine teiste inimestega. Vältiva isiksushäirega inimesed peavad ennast tihti väheveetlevaks või sotsiaalselt kohmakaks. Nad väldivad sotsiaalset suhtlemist, sest kardavad naeruvääristamist, alandamist, tagasilükkamist või põlgust, kuid tunnevad sellest olenemata suurt vajadust intiimsuse järele.
Isiksushäirele omane käitumine ilmneb tavaliselt varases täiskasvanueas ja ilmneb peaaegu igasugustes olukordades.
Isiksushäire nimetus tuleneb selle all kannatavate inimeste peamisest toimetulekumehhanismist – ebameeldivate stiimulite vältimisest. Vanemate emotsionaalse tähelepanuta jäämine lapseeas, eakaaslastepoolne kõrvalejätmine ja/või kiusamine on tegurite seas, mis suurendavad vältiva isiksushäire väljakujunemise riski.
Kirjeldus
Vältiva isiksushäirega inimesed valivad tihti töökohti mis ei nõua neilt teiste inimestega suhtlemist, seoses hirmuga end nende ees häbistada. Selle isiksushäirega inimestele on samuti omane unistada teistega lähedaste suhete loomisest. Sellegipoolest tunnevad nad end selliseid suhteid mitteväärivana ja häbistavad end nende loomisest hoiduma.
Vältiva isiksushäirega inimesed on alaliselt hõivatud enda nõrkadele külgedele mõtlemisega, luues suhteid teistega ainult juhul, kui nad usuvad, et teine pool neid ei tõrju. Sotsiaalne tõrjumine on neile sedavõrd valus, et suhete loomisega riskimise asemel on nad pigem üksi. Samuti suhtuvad nad tihti iseendasse põlgusega.
RHK-10
RHK-10 diagnostiliste juhiste järgi on enamiku spetsiifiliste isiksushäirete diagnoosimiseks vajalik, et vähemalt kolm kirjelduses esitatud joont või käitumisviisi oleksid selgelt olemas.
Isiksushäire diagnoosi saab panna ainult vastava eriharidusega arst ning diagnoosi eelduseks on, et iseloomu muutused ja teistest erinev ja pikaajaliselt samasugune käitumine häirib inimest ennast või teisi inimesi, kuna see läheb vastuollu ühiskondlike reeglitega. Diagnoosi panemiseks on vajalik paljude (aga mitte kõigi) joonte koosesinemine pikaajaliselt ja püsivalt ning paljudes olukordades ja keskkondades. Ühel inimesel võib olla jooni erinevatest isiksushäiretest ning esineda võib ka mitu isiksushäiret korraga.
Milloni alatüübid
Isiksushäireid süvitsi uurinud Ameerika Ühendriikide psühholoog Theodore Millon liigitas vältiva isiksushäire neljaks alatüübiks.
Ravi
Vältiva isiksushäire ravi võib hõlmata mitut tehnikat, seehulgas elemente psühhoteraapiast, kognitiivsest käitumisteraapiast ja rühmateraapiast.
Epidemioloogia
Vältiva isiksushäire üldiseks esinemissageduseks hinnatakse enamjaolt 1,5%–2,5% elanikkonnast, kuid mõnedes uuringutes on pakutud ka suurusjärke 0,8%–1,2% ja 6,6–9,3%.
Mõnede, kuid mitte kõigi uuringute järgi on häire mõnevõrra levinum naiste hulgas. Keskmise avaldumisea kohta järelduste tegemiseks pole piisavalt andmeid.
Seos sotsiaalärevushäirega
Teadlaste seas ei ole ühtset seisukohta, kas vältiv isiksushäire on omaette haigus või kattub see sotsiaalärevushäirega. Esineb arvamusi, mille kohaselt on need sama häire veidi erinevad kirjeldused ning vältiv isiksushäire võib väljendada selle veidi raskemat vormi. Selle põhjenduseks tuuakse, et mõlemal häirel on sarnased sümptomid, põhjused ja ravi.
Ajalugu
Esialgu käsitleti tänapäeva mõistes vältivat isiksushäiret skisoidse psühhopaatia ehk skisoidse isiksushäire raames. Mõned autorid eristasid aga juba 20. sajandi algul "hüpersensitiivset" ja "mittesensitiivset" ("anesteetilist") skisoidi. Alles 1980. aastal jagati suuresti tänu Theodore Milloni tööle senine ühine skisoidne isiksushäire DSM-is skisoidseks (kitsas mõistes), skisotüüpseks ja vältivaks isiksushäireks. Vene noortepsühhiaater Anatoli Litško eristas juba oma 1970. aastatel ilmunud töödes skisoidsed ja sensitiivseid noori, viimased vastasid tänapäeva vältivale isiksushäirele.
Tuiu-Paka kurisute kaitseala
Tuiu-Paka kurisute kaitseala (ka: Tuiu-Poka kurisute kaitseala) on 4 lahustükist koosnev karstikaitseala Saaremaal Saaremaa vallas. Alal kaitstakse Tuiu kurisuid ja Paka kurisut.
Kaitseala moodustati 1973. aastal ja selle pindala on 10 ha.
Taisnières-sur-Hon
Taisnières-sur-Hon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
pisi|tühi|püsti|Taisnières-sur-Honi kirik
Johanna Sild-Rebane
1933. aastal valiti ta Eesti Akadeemilise Naiste Ühingu esimeseks auliikmeks.
1946. aastal hukkus autoõnnetuses.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Hans Rebane.
North and South Brother Islands
pisi|[[Ortofoto]] North and South Brother Islands on New Yorgi linnas East Riveri estuaaris asuv paar väikesaari. Need asuvad maismaa (Bronxi linnaosa) ja Rikers Islandi vahel.
Kiril Despodov
Kiril Despodov (bulgaaria keeles Кирил Десподов; sündinud 11. novembril 1996 Kresnas) on Bulgaaria jalgpallur, kes mängib Bulgaaria kõrgliiga klubis Razgradi Ludogorets ja Bulgaaria jalgpallikoondises. Ta mängib põhiliselt äärepoolikuna, kuid võib mängida ka ründajana.
Ta alustas klubikarjääri Bulgaaria klubis Loveči Liteks, debüteerides Bulgaaria kõrgliigas hooajal 2011–12.
Aastatel 2016–2019 mängis ta Bulgaaria kõrgliiga klubis Sofia CSKA.
2019. aasta jaanuaris liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Cagliari, kuid seal läbimurret ei teinud. Hooajal 2019–2020 mängis ta laenul Austria kõrgliiga klubis Grazi Sturm. 2020. aasta oktoobris läks ta laenule Razgradi Ludogoretsi, kellega tuli hooajal 2020–21 Bulgaaria meistriks. 2021. aasta juunis sõlmis ta Ludogoretsiga püsiva lepingu.
Bulgaaria jalgpallikoondises tegi Despodov debüüdi 23. märtsil 2018 sõprusmängus Bosnia ja Hertsegoviina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 13. oktoobril UEFA Rahvuste Liiga kohtumises Küprose vastu.
2017. aastal valiti Despodov Bulgaaria aasta noorjalgpalluriks ja 2018. aastal Bulgaaria aasta jalgpalluriks. Ta oli pärast Hristo Stoichkovi esimene, kes valiti Sofia CSKA mängijana Bulgaaria aasta jalgpalluriks.
Thomas Gordon
Thomas Gordon (11. märts 1918 – 26. august 2002) oli USA psühholoog.
Ta propageeris aktiivset kuulamist, mina-sõnumeid ja III meetodit konfliktide lahendamiseks. Tema lähenemist suhtlemisele nimetatakse Gordoni meetodiks.
Lähikaitse relvasüsteem
pisi|[[AK-630 CIWS]] pisi|[[Sea Wolf (rakett)|Sea Wolf raketipõhine kaitsesüsteem]] pisi|[[Denel 35mm Dual Purpose Gun|Denel 35 mm kaitserelv]] Lähikaitse relvasüsteem (inglise keeles Close-in Weapon System, lühendatult CIWS) on kaitsesüsteem, mille ülesanne on lühimaadistantsilt hävitada lähenevaid rakette, õhusõidukeid või muud väikesõidukeid.
Lähimaa kaitsesüsteem on kõige enam kasutusel sõjalaevadel. Tänapäeval on peaaegu igal sõjalaeval mingisugune lähimaa kaitsesüsteem. Tavaliselt on ühel laeval kaks kuni neli lähimaa kaitsesüsteemi, mis tavaliselt asuvad laeva ees- ja tagaosas. Osadel laevadel on need süsteemid ka külgedel. Suurematel laevadel, näiteks lennukikandjatel, on neid süsteeme rohkem kui neli.
Lähikaitse relvasüsteem koosneb tavaliselt arvutite ja radarite abil juhitavatest kuulipildujatest või õhutõrjesoomukite raketisüsteemidest.
Selliseid relvasüsteeme on paigaldatud ka tankidele ja muudele soomusmasinatele. Seal on nende ülesanne hävitada lähenevaid rakette ja väikesõidukeid. Soomusmasinate puhul kutsutakse neid süsteeme aktiivseteks relvasüsteemideks.
Lähikaitse relvasüsteem on viimane kaitsesüsteem. See läheb käiku alles siis, kui teiste kaitsesüsteemide töö ebaõnnestub.
Ajalugu
Lähikaitse relvasüsteemide kasutus sai suure hoo sisse 1970ndatel, kui laevatõrjerakettide kasutus ja võimekus suurenes. Kuna senised kaitsemeetodid uuemate laevatõrjerakettidega enam hakkama ei saanud, oli vaja paremaid kaitsesüsteeme.
Esimesed lähikaitse relvasüsteemid kasutasid ainult kuulipildujaid või kahureid. Hiljem hakati välja töötama süsteeme, mis kasutasid ka juhitavaid rakette (PGM-e).
pisi|[[Phalanx CIWS]]
Üks esimesi lähikaitse relvasüsteeme oli venelaste loodud AK-230. Seda hakati ehitama 1950ndatel, kuid teenistusse võeti see alles 1969. aastal. AK-230 süsteem kasutab kahte 30-millimeetrist täisautomaatrelva. AK-230 põhieesmärk on kaitse lennumasinate eest. NSV Liidus toodeti neid relvi umbkaudu 1450 ja Hiinas 300, tüüp 69-na. AK-230 suudab lasta kuni 2000 lasku minutis. Laskekaugus on teoreetiliselt 6,7 kilomeetrit, kuid tegelikes oludes keskmiselt 2,5–4 kilomeetrit. Relva kogukaal on umbkaudu 1900 kilogrammi. Relva kontrollis radar ja spetsiaalne arvuti.
AK-230 järeltulija on AK-630. AK-630 väljatöötamine algas 1963. aastal ja esimesed prototüübid valmisid 1966. aastal. Kasutusse võeti süsteem 1976. aastal. Eelmise versiooniga võrreldes saab see süsteem lasta kuni 5000 lasku minutis ja end 360 kraadi pöörata (AK-230 suutis 180 kraadi ühtepidi ja 180 kraadi teistpidi). Lisaks võeti kasutusele rohkem automaatrelva torusid.
1980. aastal võttis USA kasutusele süsteemi Phalanx CIWS. Phalanx põhines M61 Vulcan täisautomaatrelval. Phalanx CIWS süsteemi laskekiirus on kuni 4500 lasku minutis, süsteemi täiskaaluks 6200 kilogrammi, maksimum laskekaugus 3500 meetrit ning süsteem saab keerata 150 kraadi ühele ja 150 kraadi teisele poole.
Peale Venemaa ja USA on selliseid relvi tootnud veel Hiina, Saksamaa, Holland, Šveits, Hispaania, Türgi, Itaalia, Iisrael, Lõuna-Aafrika ja India.
Paljud neist süsteemidest, mis on loodud pea nelikümmend aastat tagasi, on siiamaani kasutusel. Neid on küll uuendatud ja hooldatud, kuid baassüsteem on sama.
Tööpõhimõte
Tavaliselt on süsteem täielikult automaatne ja autonoomne. Kuigi süsteemi juhib arvuti, jälgitakse süsteemi tööd ka operatsioonikeskuses.
CIWS-süsteem koosneb radaritest, erinevatest anduritest, arvutitest, kahurist, kuulipildujast või raketisüsteemist.
Süsteemide efektiivsus
Relvasüsteemide efektiivne laskekiirus ja -kaugus on väga erinevad. Vanemate süsteemide, näiteks AK-230, laskekaugus on umbkaudu 2,5–4 kilomeetrit ja laskekiirus 2000 lasku minutis. Uuemad süsteemid, näiteks Phalanx CIWS, aga suudavad lasta kuni 4500 lasku minutis 3500 meetri kaugusele. Samas on ka selliseid uuemaid süsteeme, mis lasevad vähem laske minutis ja mille laskekaugus on väiksem kui AK-230-l. Kuid nende süsteemide sihtmärgi tabamise täpsus on suurem.
Raketisüsteemid on kõige efektiivsemad lähikaitse relvasüsteemid. Nad suudavad tabada rakette, mis liiguvad kiirusel Mach 3 viie kuni kaheksa kilomeetri kauguselt.
Lisaks leidub ka selliseid hübriidsüsteeme, nagu on venelaste SA-N-11 Grison. Need süsteemid kasutavad nii rakette kui ka kahureid või kuulipildujaid. Süsteemis SA-N-11 Grison on kasutusel kuus kuulipildujat, mis suudavad lasta kokku kuni 12 000 lasku minutis kuni 1500 meetri kaugusele. Lisaks kuulipildujatele on tal veel raketisüsteem, mis suudab hävitada sissetulevad raketid, mis liiguvad kuni kiirusel 4,5–10 Machi ja kuni 1,5 kilomeetri kaugusel.
CIWS-süsteemidega seotud intsidendid
Kuna need kaitsesüsteemid on arvutiga juhitavad, võiks eeldada, et vigu ei teki, kuid päris nii see pole.
Suurimad probleemid nende süsteemidega on tekkinud operatsioonide Earnest Will ja Desert Storm käigus.
17. mail 1987 sai USS Stark (FFG-31) pihta Iraagi Exocet raketiga, kui Phalanx CIWS süsteemil tekkis süsteemitõrge.
25. veebruaril 1991 laskis USS Missouri (BB-63) pihta Iraagi poolt venelaste laevatõrjerakett SS-N-2 Styx. Selle raketi tõrjeks oli plaanis kasutada peibutist, kuid Phalanx CIWS süsteem laeval USS Jarret (FFG-33) arvas, et väljalastud peibutis on vaenlane, ning avas selle pihta tule. Pihta sai ka USS Missouri, kuid kõik jäid terveks. Iraaklaste lastud raketi hävitas HMS Gloucester (D96) Sea Darti raketiga.
1996. aastal Ameerika ja Jaapani ühistreeningute ajal avas Jaapani laevale paigutatud Phalanx CIWS süsteem Ameerika lennuki A-6 Intruderi pihta tule. Mõlemad lennukipiloodid pääsesid eluga.
Lisaks sellistele sõjalistele õnnetustele on olnud ka kordi, kus tuli on avatud tsiviillaevade pihta. Kuna süsteemid on enamjaolt kogu aeg aktiivsed, siis on juhtunud, et tsiviillaevad on sattunud sõjalaevale liiga lähedale või on kuidagi muudmoodi tekitanud olukorra, mida süsteem on pidanud ohuks, ning automaatsüsteem on nende suunas tule avanud.
Maapõhised kaitsesüsteemid
Lähikaitse relvasüsteeme kasutatakse ka sõjaväebaaside maapõhistes raketi- ja pommikaitse süsteemides. Selliseid süsteeme leidub ka tankidel ja soomusmasinatel, näiteks Drozd (venelaste leiutis 1980. aastast), Arena (venelaste süsteem, mida veel ehitatakse), Trophy (Iisrael), Quick Kill (USA) ja LEDS-150 (Lõuna-Aafrika ja Rootsi).
Laseripõhised kaitsesüsteemid
Laseripõhiseid lähikaitse relvasüsteeme alles töötatakse välja. 2014. aasta augustis ehitati töötav prototüüp, mis pandi laevale USS Ponce. Türgi Teaduse ja Tehnoloogia Uuringu Nõukogu on teine organisatsioon peale USA-d, kes on ehitanud laseripõhise CIWS-prototüübisüsteemi ja seda testinud.
= Viited =
Boaedon capensis
Boaedon capensis on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid madusid võib roomamas kohata Lõuna-Aafrika Vabariigis, Mosabiigis, Sambias, Zimbabwes ja Botswanas.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Boaedon capensis seisuga 8.05.2015.
Taimo Saan
Taimo Saan (sündinud 2. mail 1963 Valgas) on eesti matemaatik.
Elulugu
Taimo Saan on õpetajate poeg.
Lõpetas 1981 Nõo Keskkooli ja 1986 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) matemaatikateaduskonna rakendusmatemaatikuna ning 1989 aspirantuuri TRÜ arvutusmatemaatika kateedris.
Füüsika-matemaatikakandidaat (1990 Minsk, Valgevene Teaduste Akadeemia), väitekiri "Регуляризованные итерационные методы в проблеме собственных значений".
Teadustöö
Peamised uurimisvaldkonnad: maatriksite omaväärtuste problemaatika; Eesti järvede veekeskkonna statistiline analüüs; elementaarfunktsioonide väärtuste leidmine abil.
Hiina litšipuu
See on ainus litšipuu (Litchi) perekonna liik.
Viljad on hiina litšipuul söödavad, neid nimetatakse litšideks.
Narva linnavolinike loend 1939
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Siseministri poolt kinnitati 7. novembril 1939 Narva linnavolinikeks (RTL 1939, 101):
8. märtsi liikumine
8. märtsi liikumine (araabia keeles تحالف 8 آذار‎, latiniseeritult taḥāluf 8 adhār) on Liibanoni poliitiline jõud, mis asutati aastal 2005. Allianssi kuuluvaid parteisid ja poliitikuid ühendab Süüria-meelsus ning nad vastanduvad 14. märtsi liikumisele. Liikumise parteid moodustasid juunist 2011 kuni märtsini 2013 koalitsiooni, valitsust juhtis peaminister Najib Mikati.
Pärnu linnavolinike loend 1939
Pärnu linnavolinike loend 1939 on 15. ja 16. oktoobril Pärnu Linnavolikogusse valitud ja 3. novembril 1939 siseministri kinnitatud linnavolinike loetelu, volituste algusega 1. detsembrist 1939.
7. detsembril 1939 toimunud linnapea valimistel kandideerisid Priit Suve (poolt 20 ja vastu 8 häält) ja Jüri Soontak (10 poolt ja 18 vastu), seega valiti Pärnu linnapeaks Priit Suve. Linnapea palka suurendati 160 kroonilt 210-le.
Vieux-Mesnil
Vieux-Mesnil on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
pisi|tühi|Vieux-Mesnili raekoda
Geoloogide Klubi
Geoloogide Klubi oli aastail 1985–1989 Tartus tegutsenud geoloogiahuviliste ühendus, mis vormistati 31. mail 1989 Eesti Geoloogia Seltsiks.
Uno Ruus
Uno Ruus (28. veebruar 1926 Tallinn – 9. märts 2000 Toronto) oli eesti õigusteadlane.
Ta õppis aastatel 1943–1944 Tartu Ülikoolis matemaatikat, 1945–1949 Kieli Ülikoolis õigusteadust (dr. jur.; "Die staatsrechtliche Stellung des Präsidenten der Republik Estland und ihre Entwicklung"), 1980–1983 Toronto Ülikoolis majandusteadust (M. B. A.), 1983–1991 samas haridusteadust (M. Ed.).
Ta soovis kandideerida 1992. aasta Eesti presidendivalimistel, kuid ei saanud vajalikku 10 000 toetusallkirja kokku.
Nquthu
Nquthu on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis uMzinyathi ringkonnas, Nquthu valla halduskeskus.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nquthu elanikest mustanahalisi aafriklasi 97,89%, värvilisi 0,26%, India või Aasia pärotolu inimesi 0,22%, valgeid 0,20% ja teisi 1,43%. Suulu keelt pidas emakeeleks 91,52% inimesi, sotho keelt 1,64% ja inglise keelt 1,60%.
Chrístos Staïkoúras
pisi|upright|Chrístos Staïkoúras (2016)
Chrístos Staïkoúras (kreeka keeles Χρήστος Σταϊκούρας; sündinud 12. augustil 1973 Lamías) on Kreeka poliitik ja majandusteadlane, erakonna Uus Demokraatia liige. Ta on 9. juulist 2019 Kreeka rahandusminister.
Ta sündis 1973. aastal Lamías. Ta lõpetas 1996. aastal bakalaureuseõpingud Ateena Rahvuslikus Tehnikaülikoolis mehaanikainsenerina. Aastatel 1996–1997 omandas ta magistrikraadi (MBA) Imperial College Londonis. Aastatel 1997–2001 omandas ta doktorikraadi (PhD) panganduse alal väitekirjaga "European banking industry: Sources of income and profitability", mida ta kaitses Londoni Linnaülikoolist.
9. juulist 2019 on ta Kreeka rahandusminister.
Kukkurkurat
Kukkurkurat (Sarcophilus harrisii) on imetajaliik kukkurkärplaste sugukonnast, sugukonna suurim praegu elav esindaja.
Tänapäeval leidub teda veel ainult Tasmaanias; Austraalia mandril suri ta välja tõenäoliselt juba 14. sajandil. Kariloomade kaitseks peeti kukkurkuradile Tasmaanias 1930ndateni intensiivset jahti. Aastal 1941 võeti ta kaitse alla; kukkurkuradite populatsioon hakkas kasvama. 1990ndate lõpust hakkas liiki ohustama kukkurkuradi näokasvajahaigus (DFTD).
Levik
Kukkurkuradid elavad tänapäeval ainult Tasmaanias.
Fossiilileidude põhjal arvatakse, et kukkurkuradid surid Austraalia mandril välja alles 14. sajandil. Tema väljasuremise põhjuseks peetakse dingode konkurentsisurvet ja küttimist Austraalia aborigeenide poolt. Nagu mõned teisedki kukkurkärplased, jäid kukkurkuradid ellu Tasmaania saarel, kus dingosid ei olnud.
Nomenklatuur
pisi|Erutunud kukkurkuradil lähevad kõrvad punaseks. Kukkurkuradi omadused, mille järgi ta on nime saanud, on must karv, erutuse korral punaseks minevad kõrvad, väga ebameeldiv lõhn eriti erutuse korral, kaugele kostev kriiskamine ning agressiivne ja uudishimulik käitumine murtud saagi ja kõige muu suhtes.
Klassifikatsioon
Uusimad fülogeneetilised uurimused näitavad, et kukkurkuradid on lähedases suguluses kukkurkärpidega; nad arvatakse samasse sugukonda. Väljasurnud kukkurhundiga on sugulus kaugem ja nad arvatakse eri sugukondadesse.
Anatoomia ja füsioloogia
pisi|Kukkurkurat Kukkurkuradid on suurimad tänapäeval elavad kukrulised. Isaste keskmine tüvepikkus on 65 cm, saba keskmine pikkus 26 cm ja kaal umbes 8 kg. Emastel on tüvepikkus keskmiselt 57 cm, saba pikkus 24 cm, kaal umbes 6 kg.
Kukkurkurat on jässaka ja tugeva kehaehitusega. Esijalad on pisut pikemad kui tagajalad. Pea on lühike ja lai, hambad väga tugevad ning ideaalselt sobivad luude purustamiseks. Karv on must või tumepruun, välja arvatud valge kõritriip ja mõnikord valged laigud kerel.
Kukkurkuradid koguvad rasva sabasse. Haige kukkurkuradi tunneb sellepärast ära kõhna saba järgi. Erutatud kukkurkurat eritab vänget lõhna, mis ei jää alla vinuklaste omale. Kuulmine ja haistmine on väga hea, nägemine suhteliselt halb.
Kukkurkuradil on imetajate seas kõige suurem hammustusjõud võrreldes kehasuurusega. Tema lõualuude suhteline tugevus tuleb eelkõige sellest, et tema pea on võrreldes kehasuurusega suur.
Villereau (Nord)
Villereau on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
Yoshio Katō
Yoshio Katō (jaapani keeles 加藤 好男 Katō Yoshio; sündinud 1. augustil 1957 Saitamas) on Jaapani endine jalgpallur, väravavaht.
Villereau (Nord)
pisi|tühi|Villereau raekoda
Neuciano de Jesus Gusmão
Neuciano de Jesus Gusmão (tuntud hüüdnime Cicinho järgi; sündinud 26. detsembril 1988 Belémis) on Brasiilia päritolu Bulgaaria jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Brasiilia kõrgliigaklubis Bahia ja Bulgaaria jalgpallikoondises.
Klubikarjääri algusaastatel mängis ta Brasiilias – aastatel 2007–2008 Remos, 2009. aastal Juventudes, 2010–2011 Brasilienses, 2012–2013 Ponte Pretas ja 2013–2015 Santoses.
Aastatel 2015–2022 mängis Cicinho Bulgaaria kõrgliigaklubis Razgradi Ludogorets. Aastatel 2016–2022 tuli ta klubiga seitse korda järjest Bulgaaria meistriks.
2023. aasta jaanuaris naasis Cicinho Brasiiliasse ja sõlmis üheaastase lepingu Bahiaga.
2018. aastal sai Cicinho Bulgaaria kodakondsuse. Bulgaaria jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 6. septembril 2020 UEFA Rahvuste Liiga mängus Walesi vastu.
Barklieside
Barklieside on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis uMzinyathi ringkonnas.
Odalätsi maastikukaitseala
Odalätsi maastikukaitseala on maastikukaitseala Saare maakonnas Saaremaa vallas. Kaitseala pindala on 163,1 ha. thumb|Pidula veskioja Odalätsi maastikukaitsealal
Kaitseala ajalugu sai alguse 1959. aastal, mil kaitse alla võeti Odalätsi luited ja Odalätsi allikad.
Wargnies-le-Grand
Wargnies-le-Grand on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
pisi|tühi|Wargnies-le-Grandi kirik
Bonobo
Bonobo erineb väliselt šimpansist tunduvalt pikemate jalgade, roosade huulte ja tumedama näo poolest. On ka arvukalt teisi füüsilisi erinevusi ja erinevusi käitumises.
Bonobo ja šimpans on tänapäeval inimese lähimad sugulased. Võib-olla on bonobo saanud eraldi liigiks sellepärast, et bonobote eellased suutsid ujuda üle Kongo jõe. Üle 2 miljoni aasta on see jõgi liike eraldanud. Bonobo elab ainult jõe lõunakaldal.
Bonobote arvuks hinnatakse 29 500 kuni 50 000. Liik on kantud maailma punasesse raamatusse, sest tema püsimajäämist ohustavad metsaalade vähenemine ja inimeste majandustegevuse kasv.
Levila
Bonobod on Kongo DV endeemid ja elutsevad ainult riigi kesk- ja lõunaosa. Kongo jõgi on nende levila põhjapiir, see praktiliselt ületamatu jõgi on ka šimpansi levila lõunapiir. Lõunas ulatub nende levila Kasai ja Sankuru jõeni. Varem ulatus nende levila kaugemale lõunasse, tõenäoliselt Angola põhjaosani.
Taksonoomia
Bonobo kui liigi avastas saksa anatoom Ernest Schwarz 1928. aastal. Belgias Tervureni muuseumis asuva arvatava noore šimpansi kolju uurimisel selgus, et see ei ole šimpansi kolju. Schwartz avaldas oma avastuse 1929. aastal. Koljut uuris põhjalikumalt 1933. aastal läbi Ameerika anatoom Harold Coolidge, kes kirjeldas bonobot kui uut liiki.
Evolutsioon ja süstemaatika
DNA-uuringute põhjal võib kindlalt väita, et inimene eraldus šimpansidest täielikult 2,5 miljonit aastat tagasi, kuid tal oli ühine esivanem 7 miljonit aastat tagasi. Šimpans eraldus aga bonobost 2 miljonit aastat tagasi. Kuna tänapäevani pole säilinud ühtegi iidse inimese liiki peale intelligentse inimese (Homo sapiens), siis on mõlemad šimpansi liigid tänapäeva inimese lähimad sugulased.
Tänapäeval ei kattu kahe šimpansi liigi levikualad Lääne- ja Kesk-Aafrika piirkondades iidsete inimfossiilide leiukohtadega Ida-Aafrikas. Keenias on aga avastatud šimpansi fossiile, mis tähendab, et pleistotseeni ajal elasid nii iidsed inimesed kui šimpansid kõrvuti Ida-Aafrikas Suures Riftiorus. Tänapäeva elava bonobo keha proportsioonid on väga sarnased muistse australopithecuse omadega. Üks maailma juhtivaid biolooge Austraaliast pärit Jeremy Griffith on oletanud, et bonobo võiks olla meie ühise iidse inimese esivanema elav näide.
Šimpansi geeniuuringute tulemused avaldati esimest korda 2012. aastal. Bonobo genoom erineb šimpansi genoomist vaid 0,4%. Mõlema liigi DNA on 98% ulatuses identne inimese (Homo sapiens) omaga. Uuringud on näidanud, et mõlemad šimpansi liigid on inimestega lähemas suguluses gorillad.
Kehaehitus
pisi|Bonobo pea: tüüpilised on seitliga juuksepahmakas ja heledad huuled. Bonobo on saledam kui šimpans, peenemate luudega, kuid ei ole šimpansi kääbusversioon. Mõlemat liiki loomad on umbes ühesuurused, kuigi suur isane šimpans võib olla palju massiivsem kui isane bonobo. Üldiselt on isased bonobod, nagu inimahvidele omane, suuremad kui emased. Kaalu poolest esineb märgatav sooline dimorfism: täiskasvanud isane kaalub 37–61 kg või 34–60 kg, täikasvanud emane 27–38 kg, keskmiselt 30 kg. Täiskasvanud emaste bonobote keskmine tüvepikkus on 70–76 cm, täiskasvanud isastel 70–83 cm. Kui bonobo seisab kahel jalal, on ta mõlema soo puhul keskmiselt 115 cm pikkune.
Nagu kõigil inimahvidel, puudub bonobotel saba.
Bonobo õlad on kitsad ja kael õrn. Õlaliiges on väga liikuv.
Erinevalt šimpansist on tal tume nägu ja suhteliselt pikad peakarvad. Pea on ka suhteliselt peenem, vähem väljendunud kulmude ja väiksemate kõrvadega. Nägu on karvadeta. Kolju on ümaram ja graatsilisem kui šimpansil. Paljudel isenditel on keskel asetseva seitliga juuksepahmakas. Kõrvad on ümarad ja ulatuvad karvadest välja. Nagu kõikidel Aafrika inimahvidel, on neil etteulatuvad kulmud. Koon on etteulatuv, huuled on heledat. Bonobol ei ole erinevalt šimpansist üldse silmahammaste soolist dimorfismi. Igal bonobol on väga erinev nägu, nagu ka inimestel.
Karvkate on tumepruun või must, kuid võib aastate jooksul pleekida.
Emastel on rinnad ümaramad kui teistel ahvidel, kuid motte nii ümarad nagu inimestel.
Kahel jalal seistes sarnaneb bonobo kujult rohkem inimesele kui šimpansile.
Kulgemise tüübid
Bonobo elab nii maapinnal kui ka puude sees. Maapinnal olles liigub bonobo peamiselt kõigil neljal jäsemel, surudes käed vastu maad vastu sõrmede luid. Ta liigub ka kahel jalal, kuid väga harva, alla 1%, arvestades seda, kuidas bonobo looduses mööda maad liigub. See protsent muutub, kui bonobo elab vangistuses. Olenevalt asjaoludest suureneb kahel jala liikumise sagedus ja moodustab 3,9–19% maapealsetest liikumistest.
Karjasuhted
Bonobod elavad matriarhaadis. Üldjuhul domineerivad emased, kelle koht karjahierarhias sõltub peamiselt ema kohast karjahierarhias. Ema ja poja side on väga tugev ja kestab kogu elu. Kuigi karjas valitseb hierarhia, on see palju õrnem ja sallivam kui teistel primaatideö. Emased on sõbralikumad kui isased. Kui emane või tema poeg läheb tülli täiskasvanud isasega, tormavad teised emased emale ja pojale appi. Kuna bonobo vaatlused looduses on väga tähtsusetud, on saadud kõik ettekujutused bonobo karjasuhetest vangistuses peetavaid loomi vaadeldes. Võimalik, et vangistuses, kus kari saab regulaarset toidulisandit, on suhted palju vabamad kui looduses. Looduses on karja suurust raske määrata, kuna suur, kuni 100 isendiline kari jaguneb päeva jooksul toiduotsingul väiksemateks rühmadeks. Bonobod magavad pesades, mis on paigutatud kõrgetele puuokstele.
Seksuaalne käitumine
Bonobo on kuulus oma kõrgelt arenenud seksuaalkäitumise poolest. Seks reguleerib karja elu. Seda kasutatakse erinevate karja- ja üksiksuhete lahendamiseks, konfliktide lahendamiseks, kiindumuse ja armastuse näitamiseks, karjas koha tugevdamiseks, erutuse väljendamiseks ja stressi maandamiseks. Seksuaalvahekorda võib jälgida kõigis võimalikes seksikombinatsioonides ja lugematutes seksiasendites. Bonobo on ainus teadaolev loom ilma inimeseta, kes näitab üksteisele tähelepanu nii mitmel erineval viisil. Kuigi läänegorillat (Gorilla gorilla) on paaritatud ka näost näkku, teevad bonobo seda regulaarselt, suudeldes keelele ja harrastades oraalseksi.
Bonobo ei moodusta monogaamset suhet, sugu ja vanus pole takistuseks ning ainsaks erandiks on ema ja poja kooslus. Teadlased usuvad, et emaste harjumus üksteist seksuaalselt rahuldada loob emaste vahel tugevad sidemed, mistõttu on emasloomad võimelised koos seisma igasuguse ootamatu isase agressiooni vastu. Kuigi isane on füüsiliselt tugevam kui emane, ei suuda ta vastu seista ühelegi rühmale emastele. Täiskasvanud emased lahkuvad sageli oma kodukarjast, et ühineda teise karjaga. Pärast paaritumist uue karja emastega võetakse võõras karja. Oma otsese seksuaalvahekorra tõttu on bonobo agressiivsus võrreldes näiteks tavaliste šimpanside või teiste inimahvidega väga madal. Kui kari bonobosid metsa vahel rändab ja uue rikkaliku toitumiskoha leiab, satuvad kõik nii elevil ja valdavad rõõmu, et ärevus muutub ühiseks seksitegevuseks, siis kari toitub rahulikult.
Sarnasused inimestega
Bonobo on üks väheseid loomi, kes suudab end peeglist ära tunda. Nad suhtlevad üksteisega peamiselt hääle kaudu, kuigi nende hüüete tähendus inimestele pole teada. Inimesed on aga võimelised mõistma bonobo näoilmeid ja enamikku käeliigutusi. Bonobo Kanzit õpetati edukalt inimestega suhtlema, kasutades erinevaid geomeetrilisi kujundeid. Kanzi saab kasutada suhtlemiseks rohkem kui 500 "ingliskeelset sõna" ja mõistab enam kui 3000 inglise keeles räägitavat sõna. Lisaks sellele, et Kanzi on õppinud ise rääkima, on ta püüdnud õpetada oma ema kasutama geomeetrilisi kujundeid ja on õpetanud ta kasutama mõnda sõna edukalt.
Toitumine
Bonobo on kõigesööja. Eelistab toituda puuviljadest, kuid toitub ka puulehtedest, väikestest imetajatest ning selgrootutest. Mõnel juhul on täheldatud, et bonobo kütib madalamaid primaatide liike.
Paljunemine
Bonobo sigimise statistika ei ole kõrgem kui tavalistel šimpansitel. Ajavahemik ühest otsingust järgmiseni on veidi alla aasta ja lapse sünniaastal emane ei otsi üldse. Rasedusperiood on 240 päeva. Ema hoolitseb oma lapse eest 4 aastat imetades, kasvatades ja hooldades. Uus laps sünnib umbes iga 4,6 aasta tagant. Bonobo elab vangistuses kuni umbes 40 aastat, kuid tema eluiga looduses on teadmata.
Elupaigad
Erinevalt šimpansist elutseb bonobo ainult troopilises vihmametsas.
Pereslavli rajoon
Pereslavli rajoon (vene keeles Переславский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Jaroslavli oblastis, asudes oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Pereslavl-Zalesski linn (ei kuulu Pereslavli rajooni koosseisu).
Rajoon piirneb põhjas Uglitši ja Borissoglebski rajooniga, kirdes Rostovi rajooniga, idas ja lõunas Vladimiri oblastiga, edelas Moskva oblastiga ning läänes Tveri oblastiga.
Rajooni pindala on 3108 km². Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 352. 2002. aastal oli elanikke 22 576 ja 1989. aastal 28 232.
Haldusjaotus
Pereslavli rajoonis on 310 asustatud punkti, mis kuuluvad kolme külaasunduse koosseisu.
Toovere kivikalme
Toovere kivikalme (ka Kivimägi) on muistne kivikalme Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Toovere külas Palamuse-Järveotsa-Kuremaa maantee ääres.
Kalmel tehti 1947 proovikaevamisi Harri Moora juhendamisel. Kaevamistel leiti luid, savinõukilde, käevõru, paar sõrmust ja 3.-4. sajandist pärit kärbissõlg.
Urbepüha
Urbepüha ehk urbepäev on maausuliste püha, mis on eraldatud kristlikest palmipuudepühadest.
Mandle järv
Mandle järv (ka Riiska paisjärv, 2. Riiska paisjärv ja Handle paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku põhjaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Mustivere külas.
Urbepüha
See on püha, kus karja viljaõnne taotlemiseks viiakse pajuurbi lauta, põllule ja tuuakse tuppa. Nõnda soovitakse täita igipõlist kommet, mis õnne ja elujõudu toob, haigusi ja kurja peletab.
Pajuurvaoksad muretseti varakult valmis, et neid pühapäeva varahommikul kasutada. Hommikul vara löödi magajaid unepealt pajuurbadega, et virkust ja edu majja tuua. Urbimise reegel: urbida sobib nii kaua, kuni urbitav lubab luna anda. Selleks sobivad kõige paremini värvitud munad, mis tuleb järgmisel pühapäeval lihavõtte ajal urbijale kätte anda. Urbepüha hommikul käivad poisid pajuurbadega tüdrukuid äratamas, et siis selle tasuks pühade ajal mune saada. Kes aga urbadega äratamas ei käi, sel ei ole ka õigust mune saada. Usutakse ka, et urbadega löömine toob tervist terveks aastaks ja kaitseb nakkushaiguste eest. Käidi urbimas ka naabrite juures, lauldes või lugedes sinna juurde maagilise sisuga tekste. Urbimas on käidud ka kiigepüha hommikul.
Mandle järv
Järve pindala on 2,6 ha, keskmine sügavus 1,16 m, suurim sügavus 1,56 m, valgla suurus 4,8 km², kaldajoone pikkus 0,977 km, vee maht 48 000 m³ ja kõrgus merepinnast 72,5 m. Järv on paisutatud Kavaku ojale, järvest 100 m ülesvoolu asub Riiska järv. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Kizel
Kizel (vene keeles Кизел) on linn Venemaal Permi krais, Kizeli linnaringkonna keskus. Kizel asub Permist ligi 145 km kirdes.
Willem-Alexander
pisi Willem-Alexander Claus George Ferdinand van Oranje-Nassau (sündinud 27. aprillil 1967 Utrechtis) on Madalmaade kuningas. 30. aprillil 2013 võttis Willem-Alexander oma emalt Beatrixilt üle Madalmaade kuningriigi monarhi ameti. Ta külastas kroonprintsina 17.–18. juunil 2002 ja kuningana 12.-13. juunil 2018 Eestit.
Willem-Alexander on ka Oranje prints, Oranje-Nassau prints ja tiitlita Amsbergi aadliperekonna liige.
Aino Saar
Aino Saar (sündinud Aino Toomsalu, 25. juuni 1926 Einmani vald, Järvamaa – 14. november 2017) oli eesti bioloog ja taimefüsioloog.
Willem-Alexander
Isiklikku
Willem-Alexander on Madalmaade kuninganna (1980–2013) Beatrixi ja prints Claus von Amsbergi vanim poeg.
Aino Saar
Elulugu
Lõpetas 1946 Paide Keskkooli, 1952 TRÜ bioloogia osakonna, 1956 aspirantuuri, bioloogiakandidaat (1956, TRÜ), väitekiri "Mõningate taimede hüpokotüülide regeneratsiooni- ja reproduktsioonivõime ja selle bioloogiline tähtsus".
Willem-Alexander
Isiklikku
2. veebruaril 2002 abiellus ta Máxima Zorreguietaga.
Aino Saar
Elulugu
Oli 1952–1953 TRÜ bioloogiajaama nooremteadur, 1956–1962 geneetika ja darvinismi kateedri assistent, 1962–1969 EPA botaanika ja fütopatoloogilise kateedri vanemõpetaja, 1969–1976 dotsent, 1976–1994 aianduse ja taimekaitse kateedri ja aianduse õppetooli dotsent. Õpetas taimeembrüoloogiat, regeneratsiooni, taimefüsioloogiat; koostanud õppevahendeid.
Willem-Alexander
Lapsed
Printsess Catharina-Amalia (Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria) on sündinud 7. detsembril 2003 Haagis. Printsess on troonijärjekorras esimesel kohal. Printsess ristiti 12. juunil 2004.
Lembit Türnpuu
Lembit Türnpuu (30. juuni 1934 – 5. mai 2017) oli eesti kasvatusteadlane.
Aino Saar
Teadustöö
Töid taimefüsioloogia alalt.
Lembit Türnpuu
1949. aastal lõpetas ta Suuremõisa kooli. 1957. aastal lõpetas ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi füüsikaõpetaja kutsega.
Willem-Alexander
Lapsed
Printsess Alexia (Alexia Juliana Marcela Laurentin) on sündinud 26. juunil 2005 Haagis. Printsess on troonijärjekorras teisel kohal ja ristiti 19. novembril 2005.
Aino Saar
Teoseid
Umbes 20 teadustrükist:
Lembit Türnpuu
Aastatel 1968–1970 oli ta Tallinna 46. Keskkooli direktor. 1970. aastast oli ta Tallinna Haridusosakonna juhataja.
Willem-Alexander
Lapsed
Printsess Ariane (Ariane Wilhelmina Máxima Ines) on sündinud 10. aprillil 2007 Haagis. Printsess ristiti 20. oktoobril 2007 Haagis.
Lembit Türnpuu
1980. aastal sai ta Leningradi Pedagoogikateaduste Akadeemias pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Распорядительная деятельность района как средство управления школами".
Hiljem töötas ta eri perioodidel Tallinna Pedagoogilise Instituudi õppeprorektori, Tallinna Pedagoogikaülikooli kasvatusteaduskonna dekaani, andragoogika õppetooli professori ja täiendõppekeskuse juhatajana. 1995. aastast emeriitprofessor.
Aastatel 1995–2000 oli ta Estonian Business Schooli professor-konsultant.
Kamennogorsk
thumb|Vaade Kamennogorskile ja Vuoksi jõele Rjabinovõi poolsaarelt
Kamennogorsk (soome Antrea, 1948. aastani ametlik nimi Antrea) on linn Karjalas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Leningradi oblasti Viiburi rajoonis ning on Kamennogorski linnaasunduse keskus.
Linn asub Peterburist loodes, Vuoksi jõe ääres.
Linn kuulus kuni 1940. aastani Soomele, oli Soome valduses ka 14. augustist 1941 kuni 24. septembrini 1944.
Kranskop
Kranskop on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis uMzinyathi ringkonnas.
Kranskop on asutatud 1894. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kranskopi elanikest mustanahalisi aafriklasi 86,46%, India või Aasia päritolu inimesi 6,54%, värvilisi 3,57%, valgeid 2,31% ja teisi 1,19%. Suulu keelt pidas emakeeleks 80,71% inimesi, inglise keelt 9,87% ja afrikaani keelt 1,55%.
Frunzienski rajoon
pisi|left|Eluhooned Frunzenski rajoonis Frunzienski rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski linna koosseisus Valgevenes. Rajooni pindala on 43 km². 2015. aasta seisuga elas seal 462 842 inimest. Elanikest on 79,95 % valgevenelased, 8,97 % venelased, 1,34 % ukrainlased, 0,8 % poolakad ja 0,2 % juudid. Koduse keelena kasutab 50,75 % rajooni elanikest vene keelt, 36,27 % elanikke aga valgevene keelt.
Rajoon loodi aastal 1951. Täitevkomitee hoone asub aadressil Кальварыйская 39, rajooni juhib Arciom Curan.
Rajooni territooriumile jääb üks Valgevene vanemaid tegutsevaid kalmistuid - Kalvaryja kalmistu. Tegemist on põhiliselt elurajooniga, kus on vähe tööstust. Rajooni piiridesse jäävad siiski Minski ümberringteest väljapoole ehitatud Minski soojuselektrijaam nr. 4 ja mitmed teised ettevõtted, mis annavad tööd kokku 19 000 inimesele. Haljasalasid on rajoonis 231 hektarit. Frunzienski rajoon ületab rahvaarvult kõiki Valgevene linnasid peale Minski ja Homieli, olles rahvarikkaim rajoon Valgevenemaal. Nõnda on seal mitmed asutused dubleeritud - rajoonis on näiteks kaks perekonnaseisuametit ja kaks esmaabipunkti.
Rajooni territooriumile jäävad sellised linnaosad nagu Sucharava, Kamiennaja Horka, Krasny Bor, Miadzviežyna, Dambroŭka, Kuncaŭščyna, Zachad ja Masiukoŭščyna.
Caransebeși lahing
Caransebeși lahing (rumeenia keeles Caransebeș, türgi keeles Şebeş Muharebesi) oli Austria armees 1788. aasta 21.–22. septembri ööl Austria-Türgi sõja raames toimunud tulistamine, kus Osmani impeeriumi vägesid luuravad Austria armee eri osad tulistasid kogemata üksteist ning põhjustasid endale kahju. Osmanid kasutasid olukorda ära ning vallutasid Karánsebese linna (asub tänapäeval Rumeenias ja kannab nime Caransebeș).
Lahing
Umbes 100 000-meheline Austria sõjavägi seadis linna ümber püsti laagri. Armee husaaridest koosnev eelvägi ületas Timiși jõe, et uurida, kas läheduses oli türklasi. Osmanite vägedest polnud märkigi, ent husaarid kohtasid mustlasi, kes neile alkoholi müüsid. Husaarid hakkasidki jooma.
Varsti pärast seda ületasid mõned jalaväelased jõe. Husaaride pidu märgates nõudsid nad alkoholi endale. Kui nad nägid pidu käimas, nõudis jalavägi endale alkoholi. Husaarid polnud sellega nõus ning seadsid vaatide ümber üles kaitserajatised. Tekkis tüli ning üks sõdur lasi relvast lasu.
Kohe tekkis husaaride ja jalaväelaste vahel võitlus. Mõned jalaväelased hakkasid karjuma "Turci! Turci!" ("Türklased! Türklased!"). Husaarid arvasid, et kohe oli algamas osmanite rünnak ning põgenesid. Sama tegi ka suur osa jalaväest. Sõjavägi koosnes austerlastest, serblastest, horvaatidest, Lombardia itaallastest ja teistest vähemustest, kellest paljud ei saanud üksteisest aru. Üks neist rühmadest andis võltshoiatuse, ent ei öelnud teistele, et oht polnud tõeline, mistõttu asuti põgenema. Olukord muutus veelgi segasemaks, kui korda luua üritavad ohvitserid hüüdsid "Halt! Halt!", mis saksa keelt oskamatutele kõlas kui "Allah! Allah!".
Läbi laagri jooksvast ratsaväest järeldas üks korpuseülem, et osmani armee ratsavägi oli rünnanud ning andis suurtükiväele tulistamiskäskluse. Terve laager ärkas lahingumüra peale ning selle asemel, et olukorda hinnata, asusid nad põgenema. Sõdurid lasid joostes iga varju pihta, arvates, et igal pool olid osmanid. Tegelikult tulistasid nad teiste Austria sõdurite pihta. Lõpuks taganeski kogu sõjavägi kujuteldava vaenlase eest ning Saksa-Rooma keiser Joseph II lükati hobuselt ojja.
Kaks päeva hiljem saabus Osmanite armee. Nad leidsid eest surnud ja haavatud sõdureid ning haarasid kergesti Karánsebesi linna.
Kaotused
Hukkunute kokkuarvutamisel ei ole juhtumi kirjeldused eristanud omade tulistamisest, türklaste tulest ning austerlaste ja valahhide rüüstamisest tingitud kaotusi. Üks allikas ütleb, et Austria järelvägi kaotas 150 meest. Teise allika kohaselt viidi juhtumile järgnenud päevadel Timișoarast 60 km kaugusel asuvasse Aradi linnusesse 1200 haavatud sõdurit. Kolmanda allika andmeil jäi pärast juhtumit kaduma 538 meest, 24 jäägrit ja üks ohvitser, ent suurem osa neist naasis. Samuti läksid kaduma kolm kahurit ja laegas armee palgaarvestusega.
1968. aastal ilmunud Joseph II biograafia autor Paul Bernard on väitnud, et juhtumi käigus suri 10 000 meest, ent ta ei lisanud sellele väitele viidet. Ei Austria sõjaarhiivide dokumendid ega ajaloouurijad kinnita Bernardi väidet ning tema sõjakäsitlust on nimetatud ebatäpseks. Sellegipoolest kordas väidet 10 000 ohvri kohta ka Geoffrey Regan.
1788. aastal suri tõepoolest Austria armees kümneid tuhandeid sõdureid, ent suurem osa neist kaotustest oli põhjustatud haigustest (eriti malaariast ja düsenteeriast).
Kosmosesüstik Atlantis
pisi|Kosmosesüstik Atlantis Kosmosesüstik Atlantis (tähisega OV-104) oli viies ja ehitusjärjekorras eelviimane NASA kosmosesüstik. Atlantis startis esimest korda kosmosesse missiooni STS-51-J raames ja sooritas oma viimase lennu missiooni STS-135 raames, mis oli ühtlasi kogu Space Shuttle'i programmi viimane lend.
Teenistusaja jooksul tiirles Atlantis 4848 korda ümber Maa ja läbis peaaegu 203 000 000 km ehk vahemaa, mis on rohkem kui 525 korda Kuule ja tagasi.
Missioonid
Atlantis teenindas 26 aasta jooksul 33 missiooni ja temaga lendas kokku 207 kosmonauti. Süstik külastas seitse korda kosmosejaama Mir, 11 korda Rahvusvahelist kosmosejaama ja viibis kosmoses 294 päeva.
Muuseumi eksponaat
Atlantis sooritas viimase lennu 2011. aastal. Alates 29. juunist 2013 on Atlantis Kennedy kosmosekeskuse külastuskeskuse püsiekspositsioonis.
Filmid
Filmis "Armageddon" hävib Atlantis orbiidil olles meteoriidisajus ja analoogse süžeega filmis "Kokkupõrge" viib Atlantis Orioni meeskonna orbiidile.
Ainola
Ainola oli soome helilooja Jean Sibeliuse, tema abikaasa Aino Sibeliuse ja nende pere kodu aastatel 1904–1972.
Ainola asub Järvenpää linna lähedal Tuusula järve kaldal. Nimi "Ainola" viitab 'Aino (elu)kohale'.
Ainola projekteeris Lars Sonck.
1972 müüsid Jeani ja Aino tütred selle koha Soome riigile. 1974 avati seal muuseum.
Wargnies-le-Petit
Wargnies-le-Petit on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
pisi|tühi|Wargnies-le-Petit' raekoda
Knokke-Heist
Knokke-Heist on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Brugge haldusringkonnas.
Knokkes elas ja suri 1938. aasta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna laureaat Corneille Jean François Heymans.
Asulad
Põhja-loodes Põhjamere ja idas Hollandiga piirnev Knokke-Heist moodustati nelja endise valla – Knokke, Heisti, Ramskapelle ja Westkapelle – ühendamisel.
Knokke-Heist jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Masaaki Katō
Masaaki Katō (jaapani keeles 加藤 正明 Kato Masaaki; sündinud 22. detsembril 1958 Nagoyas) on Jaapani endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1981 3 mängu ja lõi 1 värava.
Mseleni
Mseleni on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis uMkhanyakude ringkonnas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mseleni elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,89%, valgeid 0,05% ja värvilisi 0,05%. Suulu keelt pidas emakeeleks 95,44% inimesi, ndebele keelt 1,53%, viipekeelt 0,90% ja inglise keelt 0,90%.
Alexander Rosenberg (filosoof)
Alexander Rosenberg (ka Alex Rosenberg; sündinud 1946) on ameerika teadusfilosoof ja kirjanik.