cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jacques Villeneuve
1999–2003: BAR
2003. aastaks palgati Panis' asemele Jenson Button. Panis läks Toyota F1 esisõitjaks, kuigi jäi oma meeskonnakaaslase Cristiano da Matta varju. Villeneuve oli mõeldud BARi liidriks, kuid ta ei saanud kaugeltki nii palju punkte kui loodeti. Ta kogus kõigest 6 punkti Buttoni 17 vastu. Enne viimast etappi katkestati Villeneuve'i leping ja viimasel etapil sõitiski tema asemel senine testisõitja Takuma Sato, kes koguski 3 punkti. Hooaja kokkuvõttes oli Button 9., Villeneuve 16. ja Sato 18., võrdluseks da Matta 13. ja Panis 15. Meeskondlikult saavutas BAR 26 punktiga 5. koha.
2004: Renault
2004. aastal sõitsid BARis Button ja Sato, kes saavutasid vastavalt 3. ja 8. koha. Villeneuve sai koos Franck Montagnyga koha Renault' testisõitjaks. Põhisõitjad olid Jarno Trulli ja Fernando Alonso, kes said vastavalt 6. ja 4. koha. Trulli suhted meeskonna pealiku Flavio Briatorega jahenesid pärast seda, kui Breatore oli Trullile selgeks teinud, et uuel hooajal talle Renault's kohta ei ole. Trulli otsustas kohe, kolm etappi enne hooaja lõppu meeskonnast lahkuda ja sõitis 2 viimast etappi Toyota eest. Nii sai Villeneuve'gi hooaja kolm viimast etappi sõita, kuid 10. kohast ta paremat ei saanud, mis tähendas, et Trulli asendajaks pole tal lootust saada. Villeneuve sai hooaja kokkuvõttes 21. koha.
2005–2006: Sauber
2005. aastaks sai Renault'sse Alonso kõrvale koha Giancarlo Fisichella, kes tuli Sauberist. Alonso tuli maailmameistriks, Fisichella 5. kohale, Renault võitis ka meeskondlikult. Seevastu Villeneuve suutis Sauberis Fisichella koha endale saada. Tema meeskonnakaaslane oli Felipe Massa. Kummagi parimaks kohaks hooajal jäi 4. Kokkuvõttes saavutas Massa 11 punktiga 13. koha ja Villeneuve 9 punktiga 14. koha. Meeskondlikult oli Sauber 10 meeskonna seas 20 punktiga 8.
2006. aastaks palgati Massa Michael Schumacheri kõrvale Ferrarisse Rubens Barrichello asemele. Tema asemele palgati Sauberisse Tiago Monteiro, kes aga ei saanud ainsatki punkti. Meeskonna testisõitjad olid Robert Kubica ja Sebastian Vettel. Villeneuve'i parimaks kohaks jäi 6. ja hooaja kokkuvõttes saavutas ta 7 punktiga 15. koha. Kuid Saksamaa Grand Prix'l Villeneuve katkestas avarii tõttu ja kuigi ta õnnetuspaigalt ise ära kõndis, olid vigastused raskemad kui esialgu paistsid. Järgmisel etapil, Ungari Grand Prix'l sõitis tema asemel Kubica ja lõpetas 7. kohaga. Kuigi Kubica pärast sõitu diskvalifitseeriti auto alakaalu tõttu, palus Villeneuve järgmisel päeval oma lepingu viivitamatult katkestada. Hiljem tunnistas ta, et kartis, et ei saa oma kohta sõitjana tagasi, kui terveks saab. Samal hooajal saavutaski Kubica Itaalia Grand Prix'l 3. koha. Meeskondlikult sai Sauber 36 punktiga 5. koha.
Isiklikku
1990. aastate lõpul oli Villeneuve kihlatud Dannii Minogue'iga ja seejärel ameerika baleriini Ellen Greeniga. 29. mail 2006 abiellus ta Pariisist pärit Johanna Martinezega. Abielust sündis kaks last: poeg Jules (2006) ja poeg Jonas (2007). Abielu lahutati 2009. aasta juulis.
Villeneuve'ile kuulus kuni 2009. aastani Montréalis ööklubi ja restoran Newtown. Restorani nimi on tema enese perekonnanimi tõlgituna prantsuse keelest inglise keelde.
Victor Hehn
pisi Victor Amadeus Hehn (8. oktoober 1813 Tartu – 21. märts 1890 Berliin) oli baltisaksa kultuuriajaloolane.
Ta oli 1846–1851 Tartu Ülikooli saksa keele lektor. 1851 pagendati ta Tulasse.
Ta elas alates 1855. aastast Peterburis, ning alates 1873. aastast Berliinis.
1888. aastal nimetati ta Tartu Ülikooli audoktoriks.
Victor Hehni vanaisa oli Johann Martin Hehn.
Beitostølen
thumb|Beitostølen Beitostølen on küla ja talispordikeskus Øystre Slidre vallas Opplandi maakonnas Norras. Külas on elanike ligi 300.
Beitostølen asub Jotunheimeni mägedes ligi 900 meetrit üle merepinna. Seal on mitmeid mäesuusatamiseks ja murdmaasuusatamiseks kohandatud radu ning neil korraldatakse iga aastal laskesuusatamise ja murdmaasuusatamise maailmakarikavõistluste etappe.
Karjala keel
Karjala keelt peetakse ohustatud keeleks.
Karjala Vabariigis ilmub karjalakeelne ajaleht Oma Mua.
Ajalugu
Petri Kallio läänemeresoome keelte klassifikatsiooni järgi pärineb karjala keel vepsa keelega (Valter Lang lisab siia ka isuri keele, mida Kallio ei käsitle) ühisest laadoga ehk muinaskarjala algkeelest. Viimane ei saanud Kallio arvates tekkida varem kui 700. aasta paiku pKr, mil Lääne-Soomele omane materiaalne kultuur hakkas jõudma Laadoga piirkonda. Karjala keele tekkimiskohana on nähtud Laadoga looderannikut.
Tiit-Rein Viitso on välja pakkunud mõnevõrra erineva arengutee. Tema arvates pärineb küll enamik karjala keele murdeid koos vepsa murretega ühisest algkeelest, kuid põhjakarjala murre (ja isuri keel) saavad alguse erinevast läänemeresoome keeleharust. Põhja- ja lõunakarjala ühisjooni seletab Viitso murdeliiduga ja võib-olla ka hõimuliiduga.
pisi|300px|Karjalakeelne tohtkiri, 13. sajandi keskpaik Vanim teadaolev karjalakeelne ja ühtlasi läänemeresoomekeelne kirjutis on Novgorodis arheoloogilistel väljakaevamistel leitud 13. sajandist pärinev kirillitsas kasetohutükile kraabitud Tohtkiri nr 292.
Pähkinäsaari rahulepingu (1323) tulemusel määrati Karjala kannase läänepool Rootsile ning kogu praegune Ida- ja Põhja-Soome Novgorodile. Vene-Rootsi sõja (1590–1595) käigus vallutas Rootsi ajutiselt kannase idaosa, mis põhjustas osade sealsete karjalaste pagemise Tverimaale, pannes nii aluse Tveri karjala asurkonnale ja tverikarjala keelele. Sealne keelekogukond suurenes põgenike arvel veelgi, kui kogu kannas 17. sajandil püsivamalt Rootsi alla läks.
19. sajandi soome rahvuslased pidasid karjala murdeid soome keele osaks ja karjalasi soome rahvuse osaks.
Nõukogude Venemaa koosseisus moodustati autonoomne Karjala, mille ametlikeks keelteks said vene ja soome keel, karjala kirjakeele arendamisega seal ei tegeletud. Tveris moodustatud rahvusrajoonides (seal elas 58% Tveri karjalastest) võeti aga 1931. aastal kasutusele ladina tähestikul põhinev tverikarjala kirjakeel, avati karjalakeelne õpetajate seminar Lihhoslavlis ning karjala keelest sai õppeaine kohalikes koolides. Ilmuma hakkas karjalakeelne ajaleht Kolhozoin puoleh (hiljem Karjalan toži). 1937. aastal keelustati Karjalas soome keel ja selle asemel võeti kasutusele D. Bubrichi juhtimisel loodud kirillitsal põhinev ning paljude vene laenudega karjala kirjakeel. Uus kirjakeel võeti kasutusele ka Tveris. Veebruaris 1939 Tveri-Karjala rahvusringkond likvideeriti ja kogu sealne ühiskondlik elu (sh haridus) muudeti venekeelseks. Pärast Talvesõda tunnustati Karjalas taas soome keelt vene keele kõrval ametliku keelena. Karjala kirjakeel ja selles välja antud kirjasõna kadusid käibelt.
Seoses NSV Liidu lagunemisega leidis Karjalas aset teatav rahvuslik taassünd. 1990. aastal hakkas ilmuma ajaleht Oma Mua, tehti karjalakeelseid raadio- ja telesaated. Alates 1990. aastate lõpust on üritatud karjala keelele anda ametlik staatus. Tänapäeval peab Karjala Vabariik karjala keelt iseseisvaks keeleks. Väiksemas ulatuses toimus karjalaste rahvuslik liikumine ka Tveris. 1992. aastal ilmus trükist tverikarjala aabits. Mõnedes koolides hakati valikainena õpetama tverikarjala keelt. Hiljem on Tveri karjalaste rahvuslik ind raugenud ning huvi oma keele ja kultuuri vastu vähenenud. Tveri karjalaste juures toimub kiire venestumine.
Grammatika
Uurali keelkonna kõigile keeltele omaselt puudub karjala keeles grammatiline sugu.
Küsisõnad
Aunusekarjala küsisõnad: mi "mis", ken "kes", moine "kuidas", äijugo, min verran "kui palju", kus, mis "kus", kunnie, kunnepäi "kuhu", konzu "millal", mittuine "milline".
Tverikarjala küsisõnad: mi "mis", ken "kes", kešsä, mišsä "kus", keh, mih "kuhu".
Mesi
pisi|Meekärg pisi|[[Mesilane õiel nektarit kogumas]] pisi|Nektari töötlemisel saadud mett hoiustavad mesilased kärjekannudes pisi|Voolav mesi pisi|Mee kristalliseerumine Mesi on kodustatud mesilaste poolt taimedelt kogutud nektarist või eritistest spetsiifiliste ainete lisamisega toodetud ja kärjekannudes valminud suure suhkrusisaldusega, enamasti magus toiduaine.
Mee liigid kogumisviisi järgi
Õitelt ja lehtedelt (sh okastelt) kogutud mesi on taimse päritoluga, valmistatud mesilaste poolt õitest kogutud nektarist või kuumade ilmadega lehe pinnale erituvast "kastest". Lehemesi võib olla nii taimse kui loomse päritoluga. See tähendab, et sarnaselt okkameega võivad mesilased lehemett toota kuumade ilmadega lehe pinnale erituvast "kastest" või putuka eritistest.
Enamik meest (sealhulgas puudelt kogutud meest) on õiemesi ning enamik lehemeest on taimse päritoluga. Lehe- ja okkamee tootmine Eestis on marginaalne ning võimalik vaid väga palavatel suvedel, kui läheduses ei ole piisavalt mesilaste jaoks atraktiivseid õisi.
Kogumine ja valmistamine
Kogutud nektari kannavad kodustatud mesilased tarru meepõies. Tarus töödeldakse seda, laadides mitme nädala jooksul mee toorainet korduvalt maha ja imedes jälle sisse, aurutades sealt välja võimalikult palju vett ning rikastades mett meepõiekeses toodetavate elementidega. Mesilased säilitavad mett vahast meekärgedes, mis koosnevad kärjekannudest. Kannud täidetakse meega umbes veerandi jagu, kui veesisaldus on vähenenud ca 20%-ni, suletakse kannud õhukindla vahakaanega.
Mesilased tolmeldavad õitelt nektarit kogudes ühtlasi külastatud õisi, võimaldades nii taimedel paljuneda ning suurendades oluliselt põllu- ja aiakultuuride saagikust.
Viskoossus
Mee viskoossus sõltub mee koostisest ja selles sisalduva vee hulgast. Viskoossus on üks olulisemaid mee füüsikalisi omadusi, mida arvestatakse mee töötlemisel. Suur viskoossus vähendab mee voolavust nõrutamisel, vurritamisel (mee eraldamine tsentrifugaaljõuga), pressimisel, segamisel, villimisel jm. Mee soojendamisel viskoossus väheneb ning seda võtet kasutatakse laialdaselt tööstuses mee töötlemisel.
Tihedus
Mee tihedus on suurem kui veel, see sõltub mee koostisest ja eelkõige veesisaldusest. Suurtes hoiumahutites võib täheldada eri tihedusega meesortide kihistumist.
Hügroskoopsus
Mee hügroskoopsus on arvestatav parameeter nii mee töötlemisel kui ka hoiustamisel. Mee võime niiskust koguda on soovitud omadus pagari- ja kondiitritööstuses. Mee hoiustamisel võib aga tugevast hügroskoopsusest tingitud liigne vesi mõjuda halvasti säilimisomadustele. Tavaline mesi, mille veesisaldus on alla 20%, absorbeerib vett, kui suhteline õhuniiskus on üle 60%. Kui suhteline õhuniiskus on 80%, võib mittehermeetiliselt suletud mee veesisaldus tõusta kuni 33%-ni.
Pindpinevus
Meel on küllaltki väike pindpinevus, mis teeb temast väga hea humektandi kosmeetikatööstuse jaoks. Mee pindpinevus sõltub eelkõige tema koostisest ja tekib tõenäoliselt kolloidsete ainete sisaldusest. Pindpinevus ja viskoossus määravad mee vahustamisomadused.
Värvus
Vedela mee värvus varieerub läbipaistvast ja värvitust kuni merevaigukollase või mustjani. Mee värvus sõltub eelkõige korjetaimedest (vähem vanusest ja hoiutingimustest). Läbipaistvus sõltub suspenseeritud ainete (näiteks õietolmu) sisaldusest. Levinumad värvid on merevaigukollase variatsioonid, vähem esineb erekollast, punakaid toone, hallikat ja rohekat mett. Kristalliseerunud mee värvus tõmbub heledamaks, kuna glükoosikristallid on valged. Läbipaistev ja peaaegu värvitu mesi muutub kristalliseerumisel piimvalgeks. Tumedamat mett kasutatakse tavaliselt tööstuses, heledam mesi suunatakse peamiselt otse jaekaubandusse.
Kristalliseerumine
Äsja valminud mesi on alati vedel, mõnikord veidi viskoosne. Aja jooksul mesi kristalliseerub ehk muutub tahkeks. Mee loodusliku kristalliseerumise kiirus sõltub mee päritolust (taimeliigist) ja võib ulatuda nädalast kuni mitme aastani. Üksikute taimeliikide mesi (nt akaatsia mesi) ei kristalliseeru kunagi. Enamus Eesti loodusest kogutud meest kristalliseerub hilissügiseks.
Värske mesi sisaldab tavaliselt üle 80% suhkruid (peamiselt glükoosi ja fruktoosi) ja alla 20% vett. Nii suurt suhkrukogust ei suuda vähene veehulk normaalsetes hoiutingimustes kaua vedelana hoida. Seetõttu hakkab vees halvasti lahustuv glükoos kristalliseeruma, hästilahustuv fruktoos aga mitte. Kristalliseerumise kiirus sõltubki eelkõige hoiutemperatuurist ja glükoosi osakaalust mees. Protsess toimub väga aeglaselt, kui mee temperatuur on üle 25 °C. Kõige intensiivsem kristalliseerumine toimub temperatuuridel 10...15 °C. Alla 10 °C suureneb mee viskoossus, mis aeglustab kristallide moodustumist ja levikut.
Kristalliseerunud mett on soovitatav üles sulatada kuni 40 °C juures. Kõrgematel temperatuuridel sulatades hävivad mitmed mees leiduvad kasulikud ained ja halveneb mee kvaliteet.
Laialt on levinud eksiarvamus, et kristalliseerunud kõvale meele on lisatud lauasuhkrut või et selline mesi on halvaks läinud. Tegelikult on kristalliseerumine iseeneslik protsess.
Keemilised koostisosad ja omadused
Lisaks veele koosneb mesi peamiselt kahest suhkrust: glükoosist ja fruktoosist. Lisaks sisaldab mesi ka teisi suhkruid ja väikestes kogustes mineraalaineid, vitamiine, aminohappeid ja antioksüdante.
Mee glükeemiline indeks on keskmine, st 61 (glükoosil 100).
Suhkrud
Mees leidub järgmisi suhkruid: glükoos, fruktoos, erloos, gentiobioos, isomaltoos, kestoos, koibioos, laminaribioos, maltotrioos, maltuloos, nigeroos, panoos, sahharoos, teanderoos, tsentoos, turanoos jpt.
Mittesuhkrud
Peale suhkrute sisaldab mesi veel vett 17–20%, vitamiine (B1, B2, niatsiin, B6) ja teisi fütokemikaale (ensüümid, õietolmuterad, maitse-, värvi- ja aroomained) ligi 2%, happeid 0,6%, valke 0,3% ja mineraaltoiteained (kaalium, kaltsium, magneesium, mangaan, naatrium, raud ja vask) 0,2% ulatuses.
Aminohapped
Mees leidub järgmisi tuntumaid aminohappeid: alaniin, arginiin, astaragiin, fenüülalaniin, glutamiinhape, glütsiin, histidiin, isoleutsiin, leutsiin, lüsiin, metioniin, treoniin, trüptofaan, tsüsteiin.
Orgaanilised happed
Mee koostises on tuvastatud järgmisi orgaanilisi happeid: glükoonhape, fumaarhape, ketoglutaarhape, oksaalhape, piimhape, püroglutamiinhape, sidrunhape, sipelghape, võihape, õunhape, äädikhape jpt.
Ensüümid
Mee koostisest on leitud järgmisi ensüüme: fosfataas, diastaas (amülaas), glükoosoksidaas, katalaas, sahharaas.
Fosfanaadid
Testitud mitme riigi (mitte Eesti) meed sisaldavad glüfosaati, mis on Roundupi põhiline koostisosa.
Kasutamine
pisi|Mett süüakse sageli koos pagaritoodetega pisi|Hoiustatud mesi koos kärgedega Mesilased koguvad mett endale talvesöödaks, tarvitades osa kogutud meest talve jooksul ning ülejäänu varakevadel, kui looduses veel nektarit koguda ei ole võimalik, noore põlvkonna kasvatamiseks. Inimesed kasutavad mett toiduks ja ravimiks.
Tavalise mee kõrval tarbitakse ka kärjemett, mittekristalliseeruvat kreemjat mett, lisanditega mett, kuhu on lisatud õietolmu, taruvaiku, mesilasema toitepiima jm. Osades maades tarbitakse nii vedelat kui ka pooleldi või täielikult kristalliseerunud mett. Teistes maades eelistavad tarbijad vaid vedelat mett.
Diabeetikud peavad mett süües alati arvestama oma igapäevase süsivesikute normiga.
Meetarbimine Eestis
Eesti elanikest tarvitas 2010. aastal 47% mett ebaregulaarselt. 40% tarvitas mett vähemalt korra nädalas ja 13% iga päev. Meetarbimine on kasvanud: 2000. aastal ei pruukinud mett viiendik eestimaalastest, 2005. aastal 13%, 2010 aga vaid 5%.
Antibakteriaalne toime
Mee antibakteriaalset toimet on kerge testida ja seda bioloogilist aktiivsust on mee juures arvatavasti kõige enam uuritud. Tavalise mee antibakteriaalset toimet selgitatakse suure suhkrusisalduse ja happelisusega (pH on vahemikus 3,5–5,0). Kuid ka lahjendatud mesi on näidanud antibakteriaalset toimet. Uuringute puhul tehti kindlaks, et kontsentreeritud mees mitteaktiivne ensüüm vesinikperoksiid (H2O2) muutub lahjendamisel aktiivseks kindlas pH vahemikus. Selline bioloogiline aktiivsus on tähtis alles valmiva mee kaitsmisel, kui veesisaldus on veel suur.
Hiljutised uuringud on aga näidanud, et kõige suurema tähtsusega bakterite vastu võitlemisel on defense-1-nimelisel valgul, mis on osa mesilaste enda immuunsüsteemist ja mida nad lisavad meele.
Mee antibakteriaalne toime varieerub suurel määral, sõltudes koostisest ja säilitustingimustest. Liigselt kuumutatud või otsese päikesevalguse kätte jäetud meel aga puuduvad antibakteriaalsed omadused. Seetõttu pole talvel kaubandusvõrgus müüdava ilusa ja vedela mee kasulikud omadused sugugi kindlad, sest tarbija ei tea, kuidas selline vedel mesi on saadud. Suure tõenäosusega saadakse vedel mesi liigsel kuumutamisel.
Säilitamine
Parimad säilitustingimused mee jaoks on hermeetiliselt suletud nõus, mida hoitakse pimedas ruumis, mille õhutemperatuur on 5...10 °C. Alla 3 °C hoidmisel mesi ei kristalliseeru, kuid soojemasse ruumi toomisel toimub suhkrustumisprotsess väga kiiresti. Negatiivsete temperatuuride tõttu lagunevad mees sisalduvad vitamiinid ja aminohapped, seetõttu pole sügavkülmutamine soovitatav. Lahtiselt hoitav mesi läheb niisketes hoiutingimustes aga käärima. Mee seismisel suureneb esimese kuu jooksul mees sisalduv fruktoosi hulk, teise kuu jooksul aga sahharoosi sisaldus. Kahe aasta jooksul muutub mesi happelisemaks, lõhn nõrgeneb, maitse ja värvus aga ei muutu. Aastaid seisnud mesi värvub järjest tumedamaks. Üle 25 °C säilitatav mesi kristalliseerub väga aeglaselt, kuid selline mesi kaotab oma aroomi juba mõne kuuga.
Toodang, toiteväärtus ja biokeemiline koostis
2012. aastal toodeti maailmas kokku 1,59 miljonit tonni ja Eestis 957 tonni mett. Eestis on mee aastatoodang alates 1992. aastast kõikunud 115 tonnist (1998) kuni 1033 tonnini (2006).
Natt och Dag
1625. aastal immatrikuleeriti Rootsi rüütelkonda (Nr.13).
31. detsembril 2006 oli 55 inimesel Rootsis perekonnanimi Natt och Dag.
Suguvõsa liikmeid
thumb|Gustaf Persson Natt och Dag
Johannes V (paavst)
Johannes V (ladinapäraselt Ioannes V) oli paavst 685–686. Ta oli 82. paavst.
Johannes oli süürlane ja pärines Antiookiast. Ta oli Cyriacuse poeg.
Ta võis Süüriast siirduda Rooma islami levimise tõttu Lähis-Idas.
Ta määrati aastal 680 paavsti legaadiks Konstantinoopoli III kirikukogul ja tõi juulis 682 kirikukogu otsused Rooma.
Võimalik, et just tema mõjutusel vähendas Bütsantsi keiser Konstantinos IV maksukohustust kirikule kuulunud aladel Sitsiilias.
Paavstiks saamine
Johannes V pühitseti paavstiks 23. juulil 685, kui Bütsantsi eksarh oli teda tunnustanud.
Suhted Sardiinia piiskoppidega
Johannes V taunis Cagliari piiskopi Citonatuse tegevust.
Citonatus oli aastal 685 ordineerinud Sassari (Turris-Libisonis) piiskopi Novelluse ilma Roomaga konsulteerimata.
Johannes V pidas Roomas sinodi, kus ta kinnitas paavsti autoriteeti Sardiinia piiskopkondade üle.
Liturgilised otsused
Johannes V kinnitas 8. mail 686 avaldatud bullas "Audite sententiam" Arras' Saint-Marie kiriku privileegid.
Ordinatsioonid
Johannes V ordineeris 13 piiskoppi.
Surm
Johannes V suri 2. augustil 686 Roomas ja maeti Rooma Peetri kirikusse.
Surres pärandas ta vaimulikele, kloostritele ja ilmiksakristaanidele 1900 solidust.
Kikkan Randall
pisi|Kikkan Randall (2013) pisi|Kikkan Randall Kikkan Randall (sündinud 31. detsembril 1982 Salt Lake Citys Utah' osariigis) on endine USA murdmaasuusataja. Tema parimad saavutused olid sprindisõidus.
Sportlaskarjäär
2001. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel sai Randall sprindisõidus kuuenda koha, mis oli USA-le kõigi aegade parim koht juunioride maailmameistrivõistlustel naiste seas. Randall tegi olümpiadebüüdi 19-aastaselt 2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys ja sai sprindi vabasõidus 44. koha. Enne olümpiamänge oli ta esimest korda tulnud USA meistriks sprindis. 2006. aasta jaanuaris tuli ta samas paigas USA meistriks nii 5 km vabasõidus kui ka 10 km klassikasõidus ja oli teine sprindis. Aasta varem 2005. aasta maailmameistrivõistlustel Oberstdorfis sai ta sprindis 29. koha.
2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos sai Randall sprindis üheksanda koha, mis oli USA naissportlaste kõigi aegade parim tulemus olümpiamängudel murdmaasuusatamises. Mõni nädal hiljem Borlänges toimunud maailma karikavõistluste etapil oli ta sprindis viies. 21. jaanuaril 2007 Rõbinskis toimunud MK-võistluste etapil sai ta kolmanda koha sprindis. See oli USA naissuusatajate kõigi aegade parim tulemus maailma karikavõistlustel. 16. detsembril 2007 samas paigas sai ta karjääri esimese võidu sprindis MK-võistluste arvestuses.
2009. aasta maailmameistrivõistlustel Liberecis võitis Randall sprindi vabasõidus hõbemedali Arianna Follise järel. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris sai ta sprindi klassikasõidus kaheksanda koha ja sprindi teatesõidus kuuenda koha koos Caitlin Comptoniga. Hiljem samal talvel sai ta Holmenkollenis peetud MK-etapil teise koha sprindi vabasõidus. 2010.–2011. aasta maailma karikasarjas oli ta sprindi vabasõidus teine Düsseldorfis toimunud MK-etapil ja nädal hiljem kolmas Davosis. Samal hooajal hiljem võitis ta teist korda MK-etapi Liberecis sprindi vabasõidus.
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Val di Fiemmes võitis ta koos Jessica Digginsiga sprinditeates kuldmedali. Individuaalsprindis jäi ta oma veerandfinaalis neljandaks ja edasi ei pääsenud. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis jäi ta esimesena finaalist välja ja saavutas sellega seitsmenda koha. Sprinditeates oli ta koos Sophie Caldwelliga kaheksas, 30 km klassikasõidus 40. ja 4×5 km teatesõidus üheksas.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis võitis ta vabatehnikasprindis norralanna Maiken Caspersen Falla ja kaasmaalase Jessica Digginsi järel pronksmedali.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli ta sprinditeates vabatehnikas koos Digginsiga olümpiavõitjaks. See oli USA esimene olümpiavõit murdmaasuusatamises.
Ta lõpetas sportlaskarjääri pärast hooaega 2017–18.
Maailma karikavõistlustel
Kikkan Randall osales karjääri jooksul individuaalarvestuses 214 maailma karikavõistluste etapil ja jõudis esikolmikusse 29 korda, neist 13 korda ta võitis.
Isiklikku
Randall elab Anchorage'is Alaska osariigis, kus ta õpib Alaska Pacifici ülikoolis. Randalli tädi Betsy Haines osales 1980. aasta taliolümpiamängudel ja onu John Haines 1976. aasta taliolümpiamängudel murdmaasuusatamises.
Russelli hüpotees
Russelli hüpotees on oletus, et maailm tekkis viis minutit tagasi koos fossiilidega, mäluga jms põhjuslike jälgedega.
Saint Clairi järv (täpsustus)
Saint Clairi järv on mitme järve nimi:
Nepali riigipeade loend
Nepali riigipeade loend loetleb Nepali riigipead alates Nepali riigikeste Bhaktapura (pealinn Bhatgaon), Banikapura (pealinn Banepa) ja Kantipura (pealinn Katmandu) ühendamisest 25. septembril 1768.
Russelli hüpotees
Bertrand Russell esitab selle raamatus "The Analysis of Mind" (1921, lk 159–160), et illustreerida meie teadmise piire.
Nepali riigipeade loend
28. mail 2008 kaotati monarhia ja Nepalist sai vabariik.
Russelli hüpotees
Teadusfilosoofias on probleemiks, miks on ratsionaalne eelistada sellele teisi teooriaid ja hüpoteese ning miks teadus seda teeb.
Ludwig Wittgenstein kasutab raamatus "Tõsikindlusest" seda näidet sageli, pidades selle hüpoteesi eituses kahtlemist tähendusetuks.
Marilyn Waltz
Marilyn Ardith Waltz (abielus Marilyn Ardith Jordan; 5. november 1931 Waukesha, Wisconsin – 23. detsember 2006 Medford, Oregon) oli ameerika modell ja näitleja.
Ta oli esimene, kes poseeris Playboy posteritüdrukuna kolmel korral (hiljem kordas seda Janet Pilgrim). Waltz oli postril veebruaris 1954, aprillis 1954 ja aprillis 1955. Kui Waltz esimest korda ilmus posteritüdrukuna Playboys, esitleti teda nimega Margaret Scott. Kuni 1990. aastate keskpaigani arvati, et Playboys oli poseerinud kaks eri isikut. Alles siis märkas Hugh Hefner, kes parasjagu koostas raamatut "The Playmate Book", nende fotode vahel suuri sarnasusi. Hiljem, kui Hefner avaldatud raamatus selle üle spekuleeris, teatas Waltz, et tegelikult esimest korda poseeriski ta nime Margaret Scott all.
Waltz oli ka laulja ja näitleja. Enne Playboys poseerimist oli ta olnud muudegi meesteajakirjade modell. Hiljem töötas ta mitmes kinnisvarafirmas, kuni läks 1996. aastal pensionile.
Isiklikku
Tema mõõdud poseerimise ajal olid:
List of Playboy Playmates of 1954
Peahääl
Peahääl on võimalikult vaikne laulmine hääleulatuse (diapasooni) ülemises piirkonnas.
Teatud kõrgeid noote nimetatakse flažolettnootideks, viidates hääle ülipuhtale kõlale, mis kulutab vähe õhku.
Kopfstimme Voz de Cabeza Voce di testa
Tesjoki
Tesjoki (rootsi keeles Tessjö) on küla Soomes Uusimaa maakonnas Loviisa linna koosseisus. See asub umbes 94 km Helsingist Kotka suunas maantee valtatie 7 ääres.
Enne 2010. aastat kuulus Ruotsinpyhtää valda.
Elanikkond on kakskeelne. Seal on eraldi rootsikeelne kool ja soomekeelne kool.
Fabian Gottlieb von Bellingshausen
Fabian Gottlieb Benjamin von Bellingshausen (Venemaal tuntud kui Faddei Faddejevitš, vene keeles Фаддей Фаддеевич Беллинсгаузен) (20. september 1778 Saaremaa, Lahetaguse mõis – 25. jaanuar 1852 Kroonlinn) oli baltisaksa päritolu meresõitja, Venemaa admiral. Ta juhtis aastatel 1819–1821 Antarktika ekspeditsiooni ja oli tõenäoliselt esimene kolmest 1820. aastal esimest korda Antarktise mandri rannikut näinud meresõitjast.
Päritolu ja haridustee
Põlvnes XVI sajandil Lübeckist Saaremaale rännanud aadlisuguvõsast. Ta sündis Pilguse ja Lahetaguse mõisniku 2. järgu majori Fabian Ernst von Bellingshauseni (1735–1784) ja tema abikaasa − Saaremaa maapealiku tütre − Anna Katharina von Folckerni (u 1757−1825) kolmanda pojana. 1789. aastal saadeti ta kõigest kümne aasta vanusena Venemaa elitaarsesse Kroonlinna mereväe kadetikorpusesse.
Teenistus Venemaa keisririigi mereväes
1797–1803 teenis ta mitšmanina Tallinnas Venemaa Balti laevastiku Tallinna eskaadris. 1803–1806 võttis ta kartograafina osa Adam Johann von Krusensterni juhitud ümbermaailmareisist. 1809. aastal määrati ta laeva Melpomena komandöriks. 1811. aastal määrati ta Balti laevastiku Riia eskaadri sõudelaevastiku flotilliülemaks Riiga. 1812. aastal viidi ta üle teenistusse Mustale merele, kus määrati kõigepealt fregatt Minerva ja seejärel 1818. aastal fregatt Flora komandöriks. pisi|Vaade Bellingshausenitele kuulunud Pilguse mõisale
Polaarekspeditsioonid
1819. aastal viidi Bellingshausen üle Kroonlinna, laeva Vostok komandöriks. Samal aastal saadeti keiser Aleksander I korraldusel välja kaks uut maadeavastusreisi, millest ühe teekond viis lõunamerede ja teine põhjamerede suunas. Bellingshausen juhatas põhjameredele suunduvat ekspeditsiooni.
Aastail 1819–1821 juhatas ta laevade Mirnõi (komandör Mihhail Lazarev) ja Vostok ümbermaailmareisi. Sel reisil jõuti ka Antarktise lähistele. Lõunapoolkera talvekuil uuriti Vaikset ookeani, avastati mitu saart Tuamotu saarestikus ja suunduti seejärel taas Antarktikasse, kus jaanuaris 1821 avastati Peeter I saar ja Aleksander I maa (tänapäeval tuntud Aleksander I saarena).
Hilisem teenistuskäik
Pärast maadeavastusreisilt naasmist jätkas Bellingshausen 1821. aastal teenistust 15. laevastikuekipaaži komandörina. 1826. aastal määrati ta komandöriks laevasalgale, kuhu kuulusid laev Konstantin ja fregatt Jelena. Laevasalgale tehti ülesandeks korraldada Vahemerel kaadriväemeeskondade praktiline meresõiduväljaõpe, ülesande täitmise käigus ülendati Bellingshausen kontradmiraliks. 1828. aastal saadeti ta väljaõpetatud meeskonnaga vast puhkenud Vene-Türgi sõtta Mustale merele.
1829. aastal määrati ta meeskonnaga laevale Pariis. 6. detsembril 1830 nimetati Bellingshausen viitseadmiraliks ning kuni 1839. aastani teenis ta Tallinnas Balti laevastiku 2. flotilli divisjonikomandörina. 15. juulil 1839. aastal määrati ta Kroonlinna sõjakuberneriks ja sadamakomandandiks. 1841–1851 juhatas Bellingshausen Kroonlinna eskaadrit iga-aastastel Balti laevastiku õppustel. 1843. aastal ülendati Bellingshausen admiraliks. 1848. aastal sai temast Venemaa Balti laevastiku ülemjuhataja.
Varia
Bellingshausen oli üks Vene Geograafiaseltsi asutajaliikmeid.
Isiklikku
Ta abiellus 1826 pärit Anna Dmitrijevna Boikovaga (Bajkova) (1808–1892), kes oli pärit Pihkva kubermangu Velikije Luki maakonna Burehhino mõisast. Abielust sündis seitse last, kellest neli elas täisealiseks:
Bellingshauseni nime ja tegevuse jäädvustamine
Tema järgi on nime saanud
Kurier Wileński
pisi Kurier Wileński (Vilniuse Kuller) on Leedu pealinnas Vilniuses ilmuv poolakeelne ajaleht.
Ajalehe eelkäijaks oli 1953. aasta juulist ilmunud ajaleht Czerwony Sztandar (Punalipp), mis sai praeguse nime 1990. aasta veebruaris.
Ajalehe tiraaž on 2500–3500 eksemplari.
Õigsus
Õigsus on teo (sealhulgas valiku või otsuse, sealhulgas uskumuse valiku või uskuda otsustamise) kooskõlalisus mingite reeglitega. Tähtis erijuht on moraalne õigsus – kooskõla moraalinormidega.
Õigsuse vastand on valesus. Eriti moraalset valesust nimetatakse ka vääruseks.
Kõnekeeles öeldakse sageli „tõene“ asemel „õige“.
Jäämurdja (rajatis)
pisi|[[Konuvere kivisild|Konuvere kivisilla jäämurjad]] Jäämurdja on rajatis, mis kaitseb vees olevaid silla tugisambaid jääpankade ja jää surve eest jää liikumisel, suunates selle kõrvale.
Obduktsioon
See artikkel on geoloogia mõistest; meditsiini mõiste kohta vaata artiklit Lahkamine
Obduktsioon on geoloogiline protsess, mille käigus lükatakse mandrilise maakoore peale fragment ookeanilise maakoorega litosfäärist.
Tavaliselt toimub ookeanilise maakoore sukeldumine mandrilise maakoore alla, sest viimane on väiksema tihedusega. Seda protsessi nimetatakse subduktsiooniks. Obduktsioon võib toimuda näiteks orogeneesi käigus, kui üksteisega põrkuvad näiteks kontinent ja saarkaar või kaks kontinentaalset plokki, mille vahele kiilutakse kunagise ookeanipõhja jäänused.
Obduktsiooni läbi tekkinud kivimkompleksi nimetatakse ofioliidiks. Sellistes kompleksides võib paljanduda ka näiteks kunagine Moho ehk maakoore ja vahevöö piirpind. Ofioliitide uurimine annab teavet ookeanilise maakoore ja selle aluse litosfääri koostise kohta.
Gangnami ringkond
Gangnami ringkond (Gangnami-gu, hangulis 강남구, hanjas 江南區) on Seouli haldusüksus, üks 25 ringkonnast.
Parkinsoni seadus
Parkinsoni järgi põhjustavad seda kaks asjaolu:
Samuti märkis ta, et bürokraatliku süsteemi ametnike hulk kasvas 5–7% aastas "olenemata tehtud (kui üldse) töö hulgast".
Parkinsoni seadust on kasutatud ka viidatuna algsele seosele arvutitega: "andmete hulk kasvab vastavalt vabale kettaruumile" – suurema hulga mälu ostmine julgustab kasutama rohkem mälu võtvaid programme. Viimasel kümnel aastal on jälgitud, et süsteemi kasutamisele kuluva mälu hulk kipub järsult kahekordistuma iga 18 kuu järel. Kuigi sama raha eest saada oleva mälu hulk kipub iga 24 kuu järel samuti kahekordistuma, siis garanteerivad füüsikaseadused, et see ei kesta igavesti.
Parkinsoni seadust oleks võimalik üldistada järgmiselt: "Nõudlus ressursi järele kasvab alati vastavalt pakutava ressursi hulgale". Selle lisatakse sageli täiendus, mille kohaselt "vastupidine ei ole tõene".
Philippus Araablane
Philippus Araablane (ladina keeles Philippus Arabs; ametlik nimi valitsejana Imperator Caesar Marcus Iulius Philippus Augustus; sünninimi Marcus Julius Philippus; 204 – september 249) oli Vana-Rooma keiser märtsist 244 kuni surmani.
Tema lisanmi Araablane viitab selgelt tema päritolule Araabiast.
Gordianus III ajal oli ta pretoriaanide prefekt ja sai tema troonijärglaseks.
Väino-Rahuleid Järv
Ta lõpetas 1949. aastal Valga 1. keskkooli ja 1955. aastal Tartu Ülikooli. Aastatel 1961–65 oli ajaloo instituudis aspirant. 1971. aastal kaitses ajaloo alal kandidaadikraadi väitekirjaga kodu-uurimise ajaloost Eestis.
Philippus Araablane
Ta sõlmis pärslastega rahu, sõdis 245–247 Doonau ääres gootide jt germaani hõimudega ning paljude usurpaatoritega.
Väino-Rahuleid Järv
Järv töötas aastatel 1950–54 Valga rajoonilehe Uus Elu toimetajana. Aastatel 1955–1965 oli ta mitmes koolis ajalooõpetaja ja aastatel 1955–1961 ka Tapa keskkooli ja Aravete 8-klassilise kooli direktor. Aastatel 1965–1979 oli ta ajaloo instituudi teadur ja vanemteadur, 1980–1990 Eesti Teaduste Akadeemia Presiidiumi teadlaskaadri ettevalmistamise osakonna juhataja, 1990–91 Filosoofia, Sotsioloogia ja Õiguse Instituudi vanemteadur. Aastatel 1992–1999 oli Järv AS-i Lasuur juhatuse esimees.
Philippus Araablane
Raskest sise- ja välispoliitilisest olukorrast hoolimata (Roomat ründasid igast küljest barbarid) laskis ta 21. aprillil 248 suure pidulikkusega tähistada Rooma asutamise 1000. aastapäeva.
Väino-Rahuleid Järv
Ta on uurinud eesti kultuuri, põllumajanduse ning kodu-uurimise ajalugu.
Philippus Araablane
Ta langes lahingus vastukeisri Deciusega Verona lähedal.
Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei
Töö ja Sotsiaalse Õigluse Partei (saksa keeles Arbeit und soziale Gerechtigkeit – Die Wahlalternative, lühend WASG) oli Saksamaa sotsialistlik poliitiline partei. Asutati 2005. aastal 3. juulil aktivistide poolt, kes olid pettunud Saksamaal toimunud neoliberaalses konsensuses, mida esindasid pettunute meelest nii tollal võimul olnud sotsiaaldemokraatide-roheliste valitsus kui ka opositsioonilised konservatiivid (CDU/CSU) ja liberaalid. Partei organiseeris ennast kõikides Saksamaa osades.
Partei ideoloogia
Partei pooldas rikaste kõrgemat maksustamist ja maksusüsteemi progressiivsemaks ennistamist. Peamiselt taotleti Saksamaal 1999. aastast toimunud ettevõtetele ja rikastele suunatud maksukärbete tagasi võtmist.
Lomp
thumb| pisi|Porilombist läbi sõitev ja pritsiv sõiduauto. Tartu, Kroonuaia tänav, 2017. aasta aprill Lomp (ka loik) on väikse pindalaga ajutine seisva veega veekogu.
(ajutiselt) kogunenud vesi maapinna lohukeses
Lombid tekivad väikestesse negatiivsetesse pinnavormidesse vihma, lume sulamise vms tagajärjel. Lompide eluiga sõltub ilmast, kuid on reeglina lühike, enamasti mõni päev.
Lompidest suuremaid ja püsivamaid seisva veega veekogusid nimetatakse tiikideks ja järvedeks.
Propreetor
Propreetor oli Vana-Rooma magistraat, endine preetor provintsi eest vastutavates ülesannetes.
Sarnaselt prokonsuliga käitus propreetor nii, nagu ta oleks olnud endine (pro) ametlik magistraat. Tal olid kõik preetori võimutäiused ja ta oli tegelikult nagu endine preetor, kelle valitsemisaeg lihtsalt pikenes (prorogatio).
Vanim teadaolev propreetor tegutses 241 eKr. Propreetori staatus levis pärast Hannibali-vastast sõda. Pärast Sullat pidid kõik preetorid pärast ametiaja lõppu linnast lahkuma ja valitsema provintsis propreetoritena. Sellest ajast olid propreetorid sisuliselt Rooma provintside kubernerid.
Keiser Augustus oli ametlikult paljude provintside kuberner. Neid valitses ta saadikute kaudu, keda kutsuti legatus Augusti pro praetore. Nad teenisid oma ametis tavaliselt 36 kuud.
Vaivara koonduslaager
Vaivara koonduslaager (saksa keeles Stammlager K.L. Vaivara) oli Saksa okupatsioonivõimude poolt Vaivara lähedale loodud põlevkivitööstuse tarvis rajatud välilaagrite pealaager, mis eksisteeris 1943. aasta septembrist 1944. aasta veebruari lõpuni.
16. märtsil 1943 andis Saksa Riigi riigiminister Hermann Göring korralduse Eesti põlevkivitööstuse taastamiseks ning põlevkivitoodete kasutamiseks Saksa sõjaväe hüvanguks. Ülesande täitmiseks asutasid okupatsioonivõimud Ereda ja Vaivara lähedal õlitehased.
Koonduslaagri asutamine
Vaivara laager asutati septembris 1943 Heinrich Himmleri 21. juuni 1943 korralduse – asutada sõjalis-tööstuslikeks vajadusteks laagrid Eestis ja Riias ning transportida sinna juute Ostlandi getodest. Vaivara koonduslaager allus SSi Majanduse ja halduse Peaametile (SS-WVHA). Himmleri korralduse alusel loodi 1943. aasta septembris raudteede sõlmpunktis Vaivaras koonduslaager, millel oli ligi paarkümmend harulaagrit, põhiliselt Virumaal.
Laagri kohta on säilinud vähe infot, tõenäoliselt oli Vaivara, erinevalt Klooga ja Kalevi-Liiva laagrist, laialipaigutamise ja edasisaatmise laager, kus asus komandantuuri staap.
Juhtkond
Laagri ülemateks olid SS-Hauptsturmfuhrer Hans Aumeier ja ülema abi Josef Philipp Brennais. Laagrit juhtisid Hauptscharfuhrer Max Dahlmann, Hauptscharfuhrer Kurt Panike ja Lagerfuhrer Helmut Schnabel. Laagri peaarst oli Franz von Bodman. Kuigi laagreid kamandasid sakslased, kasutati nende valvamisel 287. politseipataljoni. Selle üksuse kolmas kompanii valvas Kiviõli, aga ka Klooga, Lagedi, Ereda, Narva, Vaivara, Viivikonna, Ahtme ja Auvere laagreid.
Seda, et Vaivaras oli töö- ja mitte surmalaager, kinnitab ka asjaolu, et Helmut Schnabel mõisteti vangi 16 aastaks, millest ta istus ära vaid 6. Laagrisse veeti 1943. aasta sügisel juute ka Leedust, Vilniuse ja Kaunase getodest, mõnedel andmetel ka Riiast ja Bystritzast Transilvaaniast. Peamiselt kasutati vange "Baltöl GmbH" kaevandustes põlevkivi kaevandamisel ja Tannenbergi liini ehitamisel – metsa- ja teetöödel, kaevikute ja kindlustuste rajamisel.
Vaivara laager jagunes kaheks laagriks: üks Vaivara raudteejaama lähedal, teine viie kilomeetri kaugusel raudteejaamast utmisvabriku lähedal.
Pea- ja harulaagrid
Vaivara pealaagri harulaagriteks olid tõenäoliselt järgmised välilaagrid:
Vaivara laagrid olid eelkõige töölaagrid, mille tegevuse jooksul ei toimunud vangide massihukkamisi. Ligikaudu 1500 kinnipeetavat hukkus laagri tegutsemisajal alatoitluse ja raskete töötingimuste tõttu ja umbes sama palju töövõimetuid evakueeriti Eestist väljaspool asuvatesse laagritesse, kus nad hukati. 1944. aasta suvel evakueeriti Vaivara laagris kinnipeetavad Saksamaale. Evakueerimise ajal osa vange hukati. Täpsed arvud puuduvad. Ajaloolase Riho Västriku hinnangul hukati või suri umbes 10 000-st 1943. aastal Eestisse toodud vangist ligikaudu pool hukati 9. septembril hukati teadmata hulk kinnipeetavaid ka Eredal ja 18.–19. septembrini Lagedil ja Kloogal (nende hulgas 1800–2000 Kloogal 19. septembril maha lastud vangi). Ülejäänud evakueeriti Saksamaale, enamasti Stutthofi koonduslaagrisse.
Ida-Virumaal Kiviõlis asus ka sõjavangilaager Dulag 377, mis tegutses aprillist 1943 kuni augustini 1944. Neid vange kasutati töödel – Kohtla, Küttejõu, Ahtme, Käva ja Kukruse harulaagrites.
Vangilaagris ellujäänuid
Iisraelis elav Benjamin Anolik kuulub nende väheste sekka, kel õnnestus koonduslaagrites ellu jääda. Ta oli üks neist Vilniuse juutidest, kes toodi Vaivara laagrisse. Eestis käis Anolik läbi kuuest koonduslaagrist, nende seas ka Kiviõlist. Viimaseks laagriks Eestis jäi Anolikil Klooga, kust ta imekombel pääses eluga. Oma läbielamistest on ta kirjutanud raamatu "Mälu missioon", mille üks peatükk räägib Eestist. Raamatust saab ka ettekujutuse Kiviõli koonduslaagrist.
Martin Heidegger
Martin Heidegger (26. september 1889 Meßkirch – 26. mai 1976 Freiburg) oli saksa filosoof, üks 20. sajandi mõjukamaid filosoofe.
Heidegger kritiseeris traditsioonilist metafüüsikat, tõlgendades ja kritiseerides seda fenomenoloogia, hermeneutika ja ontoloogia vaatekohast. Samuti rajas ta fundamentaalontoloogia.
Tema mõtted avaldasid suurt otsest ning õpilaste kaudu ka kaudset mõju filosoofiale nii Saksamaal kui ka mujal ning humanitaarteadustele.
Martin Heideggeri suhe natsionaalsotsialismiga on tänini ägedate vaidluste teema.
Lapsepõlv, noorpõlv ja õpingud
pisi| Heideggeri lapsepõlvekodu [[Meßkirchis]] pisi|Martin Heideggeri haud Meßkirchis Martin Heidegger sündis 26. septembril 1889 Friedrich ja Johanna Heideggeri esimese lapsena Badenis Meßkirchi linnas. Aastal 1892 sündis Martini õde Maria, aastal 1894 vend Friedrich (Fritz). Isa oli tündersepp ning kohaliku katoliku kiriku köster. Perekond elas vaeselt, kuid korralikult. Sügavalt usklikud vanemad püüdsid hoolimata rahanappusest anda lastele võimalikult hea hariduse. Pojad saatis ta varakult altariteenriteks. Aastal 1903 märkas koguduse preester Martini annet ning võimaldas talle stipendiumi Konstanzis asuvasse Konradihausi, kus õpetati tulevasi vaimulikke.
Aastast 1906 elas Heidegger Freiburgis piiskopliku seminari juures. Ta lõpetas gümnaasiumi. Pärast seda, septembris 1909 astus ta noviitsina jesuiitide ordusse, kuid lahkus sealt kuu aja pärast haige südame tõttu. Selle asemel hakkas ta seminaristina Freiburgi ülikoolis teoloogiat ja filosoofiat õppima. Ta avaldas esimesed artiklid ja kommentaarid. Aastal 1911 katkestas ta teoloogiaõpingud ning hakkas filosoofia kõrval õppima matemaatikat, ajalugu ja loodusteadusi. Et filosoofiaseminarides olid tollal valdavad uuskantiaanlus ning sellest tulenev Kanti-eelse ontoloogia eitus, oli Heideggeri eelnev katoliiklik haridus ebatüüpiline.
Sel ajal mõjutasid Heideggeri kaks teksti – Franz Brentano "Von der mannigfachen Bedeutung des Seienden nach Aristoteles" ning Freiburgi dogmaatiku Carl Braigi "Vom Sein. Abriß der Ontologie". Heidegger käis ka viimase loenguid kuulamas. Nõnda tekkis tal viljakas pinge skolastilise traditsiooniga. Hiljem on Heidegger öelnud, et ilma teoloogilise hariduseta ei oleks ta oma mõtlemise teele jõudnud.
Varajane loominguperiood
Aastal 1913 promoveeriti Heidegger filosoofiadoktoriks doktoritööga "Die Lehre vom Urteil im Psychologismus". Kuni sõjaväkke kutsumiseni oli ta väga aktiivne katoliikliku üliõpilasorganisatsiooni Kartellverband katholischer deutscher Studentenvereine Freiburgi harus ning osales regulaarselt selle iganädalastel kokkusaamistel. Aastal 1915 tegi ta seal ettekande tõemõistest moodsas filosoofias.
Juba 1915 valmis tal Heinrich Rickerti juures habilitatsioonitöö "Die Bedeutungs- und Kategorienlehre des Duns Scotus". Ta kasutas tööd "Grammatica Speculativa", mis hiljem atribueeriti hoopis Erfurdi Thomasele. See oli traktaat keeleliste väljendusviiside ja neile vastavate ontoloogiliste kategooriate tüüpidest. Seal avaldub Heideggeri varajane huvi olemise ja keele suhte vastu.
Esimene maailmasõda katkestas Heideggeri akadeemilise karjääri. Aastal 1915 kutsuti ta sõjaväkke ning määrati posti- ja ilmavaatlusteenistusse. Riviteenistuseks ei olnud ta kõlblik.
Aastal 1917 abiellus ta luterlasest Elfriede Petriga. Aastal 1918 ta demobiliseeriti. Tema poeg Jörg sündis jaanuaris 1919, ja varsti pärast seda kuulutas ta oma vahekorra "katoliikluse süsteemiga" katkestatuks.
C. Northcote Parkinson
pisi|C. Northcote Parkinson (1961) Cyril Northcote Parkinson (30. juuli 1909 – 9. märts 1993) oli mereajaloolane ja kirjanik.
Martin Heidegger
Varajane loominguperiood
Aastal 1916 tuli Freiburgi ülikooli juhtiv fenomenoloog Edmund Husserl. Temast sai Rickerti ametijärglane. Heideggerist, kes oli assistendi ja eradotsendi ametikohal, sai Husserli lähedasim usaldusalune.
Saint Clairi järv
pisi|Saint Clairi järv kevadel, lume ja jää sulamise ajal (19. aprill 2023. a) thumb|450px|Saint Clairi järv jääb [[Huroni järv|Huroni ja Erie järve vahele.]] Saint Clairi järv on järv Põhja-Ameerikas Kanada Ontario provintsi ja USA Michigani osariigi vahel. Järv jääb küll Suure järvistu hüdroloogilisse süsteemi, kuid teda ei loeta Suure Järvistu järvede hulka kuuluvaks.
Saint Clairi järve pindala on 1114 km², suurim sügavus 8 meetrit, veetase 175 meetrit üle merepinna.
Martin Heidegger
Varajane loominguperiood
1950. aastal ilmunud artiklikogu "Holzwege" peegeldab ka kõige otsesemalt Heideggeri aastakümnetepikkust tutvust Ernst Jüngeriga.
C. Northcote Parkinson
Ta on umbes kuuekümne raamatu autor. Et ta sõnastas Parkinsoni seaduse, hakati teda pidama oluliseks eriteadlaseks avaliku halduse alal.
Martin Heidegger
Varajane loominguperiood
Heideggeri elulugu iseloomustab ka seik, et kui temalt ükskord küsiti, mida ta arvab Aristotelesest kui filosoofist, siis vastas ta: "Aristoteles sündis, mõtles ja suri. Muul pole mingit tähtsust."
Filosoofia
Heideggeri filosoofia peamiseks kandjaks võib pidada olemisküsimust (die Seinsfrage), mille üha taas küsimine moodustab tema mõtlemise põhiosa.
Saint Clairi järv
Järve avastas 12. augustil 1679 René-Robert Cavelier de La Salle'i juhitud ekspeditsioon. Järv nimetati Assisi püha Clara järgi, kelle mälestuspäev see oli.
Martin Heidegger
Filosoofia
Oma varajases filosoofias püüab Heidegger viia ellu ontoloogiat läbi fenomenoloogia printsiipide rakendamise olemisküsimusele. Küsides "Olemises ja ajas" olemise mõtte järele, leiab ta, et olemise järgi küsimise tarvis tuleb kõigepealt määratleda see olev, kes küsib – mis on aga inimene ise kui olemasolev (das Dasein). Olemise järgi küsimise esimene etapp on seega inimese kui olemasoleva faktilisuse hermeneutika ehk fundamentaalontoloogia, mille eesmärk on kirjeldada fenomenoloogiliselt Daseini olemasolemist nii, et see võimaldaks edeneda olemise enda mõtte järele küsimisele. Daseini eksistentsiaalne analüüs päädib nelja eksistentsiaali määratlemisega: leidumus (die Befindlichkeit), mõistmine (das Verstehen), kõne (die Rede), langemus (das Verfallen).
Kuna inimese kui olemasoleva olemist, millesse ta suhestub, nimetab Heidegger eksistentsiks, siis on "Olemine ja aeg" inspireerinud otsustavalt eksistentsifilosoofiat, mis on üle võtnud osa Heideggeri kaalutlustest, kuid mida Heidegger ise tema mõtlemist valesti mõistvaks ärakasutamiseks peab.
1930. aastate algusse paigutatakse Heideggeri mõtlemise teekonnas kääne (die Kehre), millega seoses kerkivad kesksena esile olemise ajalugu (die Seinsgeschichte) ja püüd mõtelda olemist kui sellist või olemist ennast. Sellega seoses pöördub Heidegger eelsokraatikute mõtlemise poole, kelle fragmente (eelkõige Parmenidese, Herakleitose, Anaximandrose) tõlgitseb ta kui tunnistusi algupärasest olemise mõistmisest ning kellele järgnevat filosoofia ajalugu tunnusmärgitseb ta kui olemise unustuse ajalugu, sest juba Platoni ja Aristotelese filosoofias jääb mõtlemata olemise ja oleva erisus (ontoloogiline diferents) ning kogu järgnev metafüüsika tegeleb oleva olemise mõtlemisega ning jätab mõtlemata olemise enda. Käändejärgsesse aega kuuluvad ka Heideggeri luuletõlgitsustel põhinevad kirjutised, kus mõtlevas dialoogis Rainer Maria Rilke, Georg Trakli, Stefan George ja eelkõige Friedrich Hölderlini luulega saab asu käsitlus keelest kui olemise kojast.
Prefekt
Prefekt on või on olnud mitme ametimehe nimetus:
Põhja-Makedoonia riigipeade loend
Põhja-Makedoonia riigipeade loend loetleb iseseisva Makedoonia (alates 2019. aastast Põhja-Makedoonia) riigipead alates 1991. aastast, pärast Jugoslaaviast eraldumist.
Alexander Staël von Holstein
Alexander Staël von Holstein (1. jaanuar 1877, Tõstamaa – 16. märts 1937, Peking, Hiina) oli baltisaksa orientalist.
Preetor
Preetor oli Vana-Rooma magistraat, kes vastutas peamiselt õigusemõistmise eest.
Sõna praetor tähistas meest, kes 'läheb enne teisi'. Kui seda võtta sõna-sõnalt, siis see tiitel võib pärineda armeest, kuid hiljem kasutati seda tsiviilvallas.