cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vladimir Bukovski
Elukäik ja tegevus
Bukovski vahistati 29. märtsil 1971 Moskva KGB poolt ja suleti Lefortovo vanglasse, kust ta augustis 1971 suunati Serbski-nimelise Psühhiaatriakeskuse kinnisesse osakonda. Novembris tunnistas psühhiaatrite komisjon ta vaimselt terveks. Enne vahistamist ilmus ajalehes Pravda paskvill, kus teda nimetati "Nõukogude-vastase tegevusega tegelevaks pahatahtlikuks huligaaniks." Kohtuprotsess toimus 5. jaanuaril 1972 Moskva Ljublino rajooni rahvakohtus. Bukovskit süüdistati Nõukogude psühhiaatria laimamises, kontaktides välisajakirjandusega ja põrandaaluste samizdat-väljaannete omamises ja levitamises. Oma kaitsekõnes süüdistas Bukovski Nõukogude psühhiaatriahaiglaid kuritegelikus tegevuses ja ründas täiesti avalikult KGB-d seadusvastases tegevuses. Ta mõisteti süüdi "Nõukogudevastases agitatsioonis ja propagandas" ning sai maksimumkaristuse – 2 aastat türmivangistust ja 5 viis aastat vangistust range režiimiga vangikoloonias ning seejärel asumisele saatmine viieks aastaks. Samuti pidi ta tasuma kohtukulud 100 rubla. Antud kohtuotsuse vastu protestiti maailmas laialdaselt. 22. jaanuaril 1972 saatsid 52 allakirjutanud Bukovski sõpra kirja ÜRO peasekretärile Kurt Waldheimile. 31. jaanuaril ilmus ajalehes The Times 39 Suurbritannia mõjuka kirjaniku, õpetlase ja poliitiku kiri, 20. jaanuaril ilmus Šveitsi ajalehes Der Bund 75 Šveitsi kirjaniku apell NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehele Aleksei Kossõginile, 21. jaanuaril ilmus Briti ajalehes The Guardian akadeemik Andrei Sahharovi apell NLKP Keskkomitee peasekretär Leonid Brežnevile. Kuid kõik see ei aidanud, 22. veebruaril 1972 kinnitas Vene NFSV Ülemkohus kohtuotsuse. Bukovski saadeti Vladimiri vanglasse ja sealt edasi Permi oblastisse poliitvangide laagrisse Perm-36.
Vanglas olles kirjutas koos oma kaasvangi, endise psühhiaatri Semjon Gluzmaniga "Dissidentide psühhiaatria käsiraamatu", kus ta õpetab, kuidas psühhiaatrilise sundravi tingimustest käituda ja seda kuidas vältida ülekuulamisel vaimuhaigeks tunnistamist. Raamat ilmus vene keeles 1975. aasta algul New Yorgis ja tõlgiti mitmesse keelde.
Olles rahvusvahelise surve all, nõustus NSV Liit Bukovski väljavahetamisega Tšiili Kommunistliku Partei peasekretär Luis Corvaláni vastu, ettepaneku selleks tegi Tšiili tollane juht Augusto Pinochet, vahendajana toimisid Ameerika Ühendriigid. Vahetus toimus 18. detsembril 1976 Zürichi lennujaamas kuhu käeraudades Bukovskit konvoeeris Nõukogude KGB eriüksus Alfa. Kuid tema vanglakaristus jäi ametlikult kehtima, samuti jäeti talle alles Nõukogude kodakondsus. Antud sündmuse kohta kirjutas Bukovski sõber ja kaasdissident Vadim Delone tšastuška, mis saavutas Venemaal suure populaarsuse:
"Обменяли хулигана
На Луиса Корвалана.
Где б найти такую б...дь,
Чтоб на Брежнева сменять?"
Asus elama Inglismaale Cambridge'i, kus jätkas pärast 15-aastast pausi bioloogiaõpinguid ning sai Cambridge'i Ülikoolist magistrikraadi neurofüsioloogia alal.
Märtsis 1977 võttis teda Valges Majas vastu USA president Jimmy Carter.
1978. aastal ilmus talt memuaarteos "И возврашается ветер..."  ("Ja tuul naaseb..."), inglise keeles "To Build a Castle: My Life as a Dissenter" ("Kindlust ehitamas. Minu elu teisitimõtlejana"), kus ta kirjeldab oma dissidentlikku tegevust.
Pärast Nõukogude invasiooni Afganistani oli ta üks Moskva olümpiamängudele boikoti organiseerijatest. 1981. aastal osales Afganistanile mõeldud raadiojaama Radio Free Kabuli käivitamisel. Suures osas sama inimõigusaktivistide ja Nõukogude dissidentide seltskonnaga osales ta 1983. aastal Pariisis Resistance Internationali asutamises ja valiti selle presidendiks. Resistance International toimis paljude antikommunistlike rühmituste katusorganisatsioonina ja oli eriti aktiivne aastatel 1983–1986. Antud organisatsioon esindas suhtumises NSV Liitu nn. Reagani doktriini.
Juulis 1985 osales ta Läänemere Rahu ja Vabaduse Ristlemisel (Baltic Peace and Freedom Cruise) reisilaeval Baltic Star.
22. märtsil 1987 avaldas koos kuue teise Nõukogude pagulasega artikli The New York Timesis "Is Glasnost a Game of Mirrors", kus ta kahtles Gorbatšovi reformide siiruses. Artikkel leidis maailmas laialdast tähelepanu.
1991. aasta aprillis külastas ta Boriss Jeltsini kutsel Moskvat. Vahetult pärast 1991. aasta augustiputši saabus uuesti Moskvasse, kus kohtus KGB viimase esimehe Vadim Bakatiniga. Enda äranägemisel võttis ta NLKP endise keskkomitee hoonest välja enam kui 3000 lehekülge salajasi dokumente. 11. septembril 1991 kirjutas ta koos Venemaa Riikliku Arhiiviteenistuse juhataja Rudolf Pihojaga alla lepingule "NSVL parteistruktuuride ja riiklike julgeolekuorganite tegevuse uurimise rahvusvahelise komisjoni kohta", mille kohaselt peaksid komisjoni kuuluma eelkõige Hooveri Instituut Stanfordis, Ameerika Ettevõtlusinstituut (American Enterprise Institute ehk AEI) Washingtonis, raadiojaama Vabadus uurimisosakond, Venemaa Riiklik Humanitaarülikool ja ühendus Memoriaal.
5. detsembril 1991 annulleeris Venemaa Ülemkohus talle mõistetud kohtuotsused ja rehabiliteeris ta täielikult.
Kevadel 1992 andsid kommunistid Venemaa Konstitutsioonikohtusse sisse hagi, et vaidlustada president Boriss Jeltsini dekreeti NLKP keelamise kohta. Bukovski esines Jeltsini poolel ekspert-tunnistajana, tuhnis poolavatud arhiivides ning lootis, et kohtuprotsessist tuleb midagi Nürnbergi protsessi laadset. Protsess kestis läbi 1992. aasta. Kuid Konstitutsioonikohtu otsus 30. novembril 1992 oli kompromiss: NLKP kõrgemate struktuuride keelamine vastab Venemaa põhiseadusele, kuid esmased kohalikud organisatsioonid võivad tegutseda edasi. Bukovski oli sellise otsuse suhtes äärmiselt rahulolematu: "Kuna me ei suutnud kommunistlikku süsteemi lõplikult likvideerida, on meil nüüd oht integreeruda sellest tulenev koletis meie maailma. Seda ei pruugi enam nimetada kommunismiks, kuid see on säilitanud paljud oma ohtlikest omadustest ... Kuni Nürnbergi stiilis kohus ei võta vastu otsust kõigi kommunismi toimepandud kuritegude kohta, pole ta surnud ja sõda pole veel lõppenud."
1992. aasta lõpus tegi ta avalduse oma Venemaa kodakondsusest loobumise kohta, protestides president Boriss Jeltsini poliitika, eriti Venemaa uue põhiseaduse eelnõu vastu; kodakondsusest loobumist ei aktsepteeritud ja juhtumi lõpetamiseks ei tehtud täiendavaid õiguslikke jõupingutusi. Kui ta 1996. aastal üritas Venemaale siseneda Ühendkuninriigi passiga, keeldus Venemaa talle viisat andmast väites, et ta on Venemaa kodanik ja peab reisima Venemaa välispassiga, mida talle polnud aga antud. 3. augustil 2007 sai ta uue Venemaa välispassi. Kui ta 2014. aastal üritas saada uut passi (vana aegus 2012. aastal) keeldus Venemaa Londoni suursaatkond seda tegemast. Venemaa välisministri asetäitja Vladimir Titov teatas, et kuna auditi käigus ei selgunud Bukovski avaldus Venemaa kodakondsuse saamiseks ja “sobiv otsus”, ei saa kaebajat pidada Venemaa kodanikuks. "Seega peetakse kõiki tema nime kandvaid Venemaa kodaniku passe ebaseaduslikult väljaantuks."
Krüüsel (perekond)
Levik
Krüüslid asustavad kaljuseid randu ja saari peamiselt Atlandi ja Vaikse ookeani põhjaosas. Üks liik (krüüsel) esineb ka Eestis.
Toitumine
Krüüslid toituvad peamiselt kaladest ja vähilaadsetest, söövad ka limuseid, putukaid ja taimset materjali.
Tõrvajõe
Tõrvajõe on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda.
Vladimir Bukovski
Elukäik ja tegevus
28. mail 2007 nimetati ta demokraatliku opositsiooni presidendikandidaadiks 2008. aasta Venemaa presidendivalimistel. Bukovski presidendikandidaadiks nimetamise algatusrühma kuulusid akadeemik Juri Rõžov, endine poliitvang Aleksandr Podrabinek, ajakirjanik Vladimir Kara-Murza, politoloog Andrei Piontkovski, kirjanik Viktor Šenderovitš, ajaloolane Vladimir Pribõlovski jt. 18. oktoobril 2007 pöördus ta kõigi presidendikandidaatide poole ettepanekuga lubada võidu korral vabastada kõik poliitvangid, lõpetada poliitiline tagakiusamine, piinamine ja psühhiaatria kuritarvitamine repressiivsetel eesmärkidel, tagada riigis võimalikult kiiresti objektiivne ja sõltumatu kohtumenetlus. 19. oktoobril 2007 kohtus "Jabloko" partei esimehe Grigori Javlinskiga, kes toetas seda üleskutset. 14. detsembril 2007 allkirjastasid opositsioonilised presidendikandidaadid Bukovski, Mihhail Kasjanov ja Boriss Nemtsov ühisavalduse, milles öeldakse, et "2. detsembri 2007. aasta" Riigiduuma "valimised" muutusid kõige ebavajalikumaks, ebaausamaks ja räpasemaks Nõukogude-järgse Venemaa ajaloos "( "... võtame endale ühise kohustuse: igaüks meist, kes valitakse Venemaa Föderatsiooni järgmiseks presidendiks, saadab laiali riigiduuma ja korraldab esimesel võimalusel uued valimised, mis toimuvad vastavalt mitmeparteilise demokraatia standarditele, tagades sõnavabaduse, läbipaistvuse kõik protseduurid ja võrdsed võimalused kõigile osalejatele"). Bukovski teatas 16. detsembril 2007, et on valmis loobuma valimistel osalemisest, kui Kasjanovi või Nemtsovi reiting on kõrgem. 23. detsembril 2007 lükkas Venemaa keskvalimiskomisjon Bukovski kandidatuuri tagasi, kuna ta polnud elanud Venemaal viimased kümme aastat.
Ta oli esimese 34 hulgas, kes allkirjastasid petitsiooni "Putin peab lahkuma" ("Путин должен уйти"), mis pandi Internetti üles 10. märtsil 2010.
Bukovski kritiseeris teravalt Euroopa Liitu ja toetas Brexitit. Oma 2004. aastal ilmunud raamatus "EUSSR: The Soviet Roots of European Integration – Our Slogan is a World-wide Soviet Union -Anthem of the Comintern 1938") avaldas ta kahtlust, et Euroopa Liit võib areneda millekski NSV Liidu taoliseks. Ta väitis, et leidis 1992. aastal Moskvast NLKP Poliitbüroo ja Keskkomitee arhiividest dokumente, mis näitavad väga selgelt, et kogu Euroopa ühisturu liitriigiks muutmise idees leppisid Euroopa vasakpoolsed parteid ja Moskva kokku ühisprojektina, mida Gorbatšov aastatel 1988–1989 nimetas meie “ühiseks Euroopa koduks”.
2015. aasta mais tehti talle kaheksa tundi kestnud südameoperatsioon.
Vladimir Bukovski suri 27. oktoobril 2019 Cambridge'i Addenbrooke'i haiglas südameataki tagajärjel. Maeti 19. novembril 2019 Londoni Highgate'i kalmistule. Matustel osales arvukalt vene emigrante ja opositsionääre, samuti Poola Londoni saatkonna esindus, kes luges ette Poola peaministri Mateusz Morawiecki järelehüüde, tänades Bukovskit Poola vastupanuliikumise toetamisel 1980ndate algul.
Hüpoteek
Hüpoteek (inglise keeles mortgage law) on pandiõigus, mille alusel on isikul, kelle kasuks on hüpoteek seatud (hüpoteegipidajal), õigus hüpoteegiga tagatud nõude rahuldamisele panditud kinnisasja arvel. Hüpoteegi seadmise asjaõigusleping tuleb sõlmida notariaalses vormis.
Kui hüpoteek on jagatud osadeks, siis nimetatakse seda osahüpoteegiks. Hüpoteegi osadeks jagamine ning osahüpoteekide omavahelise järjekoha muutmine ei eelda omaniku nõusolekut.
Omaniku ühishüpoteek – ühe hüpoteegiga on koormatud mitu kinnisasja. Iga kinnisasi vastutab kogu hüpoteegiga tagatud nõude eest. Kinnistusraamatus tuleb märkida iga koormatava kinnisasja teised ühishüpoteegiga koormatud kinnisasjad.
Hüpoteegi seadmine
Hüpoteegi seadmisel ei pea olema tagatavat nõuet. Hüpoteegi seadmiseks sõlmitav asjaõigusleping peab olema notariaalselt tõestatud vormis. Sama vorminõue kehtib tagatiskokkuleppele, milles peavad sisalduma hüpoteegiga tagatavad nõuded.
Laeva
Laeva on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Hüpoteek
Hüpoteegi seadmine
Hüpoteegi seadmise eeldused:
Laeva
Enne Eesti omavalitsuste 2017. aasta haldusreformi oli küla Laeva valla halduskeskus.
Külas asub Laeva kalmistu ja ohvrikivi.
Hüpoteek
Hüpoteegi seadmine
''Näide. Kinnisasja ostmiseks tuleb võtta laenu ehk esmalt sõlmitakse laenuleping pangaga. Järgmisena tehakse notariaalne tehing, et kinnisasja omandada. Samal ajal sõlmitakse panga esindajaga kinnisasja pantimiseks hüpoteegi seadmise leping, millega kaasneb nõusolek kohese sundtäitmise nõudele, s.t kohtutäituril on õigus kinnisasi müüa, kui võla tagastamine ei ole õigeaegne.''
Laeva
Kohanimi Laeva hääldub kolmandas vältes (nagu sõna laev sisseütlevas käändes).
Hüpoteek
Hüpoteegi seadmine
Hüpoteegil ei pea olema tagatavat nõuet, mis tähendab, et hüpoteegikanne kinnistusraamatus ei tähista kohe kehtivat nõuet. Selle võib jätta kinnistusraamatusse alles ja seda on võimalik kasutada hiljem tekkida võiva nõude tagatiseks.
Vaidluse puhul on võimalik seada kohtulik hüpoteek, mida saab kasutada, kui vaidluse lahendamiseks on vaja kohtu abi. Kohus seab hüpoteegi, et tagada hagi või kohtulahendi alusel rahuldatud nõue. Kohtulik hüpoteek kitsendab koormatud kinnisasja omandiõigust, mistõttu tuleb omanikul arvestada, et kinnisasi võidakse müüa hüpoteegiga tagatud kohustuse katteks.
Hüpoteek ei takista kinnisasja müümist, sest hüpoteek jääb kehtima. Müügi korral on võimalik sõlmida kokkulepe vana hüpoteegi kustutamiseks, kuid mõistlikum on vahetada hüpoteegipidajat või muuta tingimusi.
Kui hüpoteek on seatud, on võimalik soovi korral saada hüpoteegipidajalt laenu lisaks. Eeldus on, et osa laenu on tagasi makstud ja uus laen ei ületa kinnistusraamatusse kantud hüpoteegisummat.
Hüpoteegi realiseerimine
Pandiõigus on realiseerimisõigus. Kui pandiga tagatud nõuet ei täideta või täidetakse mittekohaselt, on võlausaldajal õigus nõuda nõude rahuldamist panditud vara müügist saadud rahast.
Pantija ja võlgniku vastutuse erinevus esineb, kui panditud asja omaniku ja võlgniku isik ei lange kokku. Kui pantija on omanik, siis vastutab ta ainult panditud asjaga. Võlgnik vastutab üldjuhul kogu oma varaga.
Hüpoteegi lõpetamine
Hüpoteegi lõpetamiseks on vajalik kinnisasja omaniku notariaalselt kinnitatud nõusolek, mis tuleb avaldada kinnistusosakonnale või hüpoteegipidajale. Nõusolekut ei saa tagasi võtta.
Hüpoteek ei lõppe automaatselt, kui laen on tagasi makstud. Hüpoteek lõpeb kande kustutamisega kinnistusraamatust.
Hüpoteegi saab lõpetada, kustutada või muuta omanikuhüpoteegiks omaniku nõudel, kui:
Hüpoteegi ulatus
Hüpoteek ulatub:
Nõuete rahuldamine
Hüpoteegiga on tagatud hüpoteegisummas nõue ja intressid (sh viivis) kuni kolme aasta eest enne kinnisasja müümist. Samuti on tagatud kõrvalkulud, nt võla sissenõudmise kulutused, täitemenetluse kulud ja kohtutäituri tasud ning hüpoteegipidaja tasutud kindlustusmaksed omaniku eest.
Hüpoteegipidaja nõuded rahuldatakse eelisjärjekorras. Pandiga kindlustamata võlausaldajate nõuded täidetakse pärast pandiga kaetud nõuete rahuldamist. Kui hüpoteegi müügist ei piisa tekkinud nõude rahuldamiseks, siis vormistab laenuandja puuduoleva võlgnevuse kohta uue laenulepingu.
Kaisa Mäkäräinen
Kaisa Leena Mäkäräinen (sündinud 11. jaanuaril 1983 Ristijärvil) on Soome laskesuusataja. Ta esindab spordiklubi Kontiolahden Urheilijat.
Ta valiti 2011. aastal Soome aasta sportlaseks.
Karjäär
2007. aasta maailmameistrivõistlustel Anterselvas sai ta 12,5 km ühisstardiga sõidus 7. koha ja 15 km eraldistardiga sõidus 8. koha. 2008. aasta MM-il Östersundis oli ta 12,5 km ühisstardiga sõidus 15. kohal. 2009. aasta maailmameistrivõistlustel Pyeongchangis saavutas ta 10 km jälitussõidus neljanda koha. Ta startis 10 km sprindis saadud 22. kohalt ning suutis tõusta finišis 18 kohta ettepoole.
Maailma karikavõistlustel laskesuusatamises osales Mäkäräinen esimest korda 28. novembril 2005 Östersundis 7,5 km sprindis, kus ta sai 109 startinu seas 94. koha. Juba järgmisel MK-etapil Hochfilzenis jõudis ta esimest korda 30 parema hulka, kui sai 7,5 km sprindis 29. koha. Esimest korda jõudis Mäkäräinen kolme parema hulka 15. detsembril 2007 Pokljukas, kui ta sai 7,5 km sprindis teise koha. Esimene võit MK-etapil tuli talle 2010.–2011. aasta MK-sarja avavõistlusel 3. detsembril Östersundis 7,5 km sprindivõistlusel.
Maailma karikavõistlustel
Kaisa Mäkäräinen on ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 15. märts 2020</FONT> ) jõudnud MK-etappidel esikolmikusse 79 korral, millest 27 etappi on ta võitnud.
Kärevere (Tartu)
pisi|[[Kärevere Teemaja aastal 2007]] Kärevere on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Ajalugu
Kärevere (saksa keeles Kerrafer) eravald asus Tartumaal Äksi kihelkonnas. 1883. aastal seisis Kärevere valla hingekirjas 814 inimest ning valla maadel asus 25 talu. Iseseisev Kärevere vald eksisteeris ajavahemikus 1874–1892.
Käreveres asub Kärevere Kangelaskalmistu.
Tende'i vald
thumb|Tende
Tende (liguuri ja itaalia keeles Tenda) on vald Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Alpes-Maritimesi departemangu kirdeosas.
Vallakeskus Tende on ka Tende'i kantoni keskus.
Valla elanike arv on 2025 (2006. aasta seisuga). Valla pindala on 177,47 km².
Trine Hattestad
Elsa Katrine Solberg-Hattestad, tuntakse nimega Trine Hattestad, (sündinud 18. aprillil 1966 Lørenskogis) on Norra endine kergejõustiklane (odaviskaja). Olümpiavõitja (2000) ja kahekordne maailmameister (1993 ja 1997).
Tende'i vald
Valla kõrgus merepinnast on 552–2920 m, vallakeskus Tende on 815 meetri kõrgusel. Maapind tõuseb lõuna poolt põhja suunas. Valla põhjapiir kulgeb mööda veelahet Liguuria mere ja Aadria mere vesikonna vahel. Valda läbib põhjast lõunasse voolav Roya jõgi.
Tende'i valda läbib maantee, mis kulgeb Liguuria mere rannikult Monacost, Nice'ist ja Ventimigliast põhja Borgo San Dalmazzosse ja Cuneosse. See on kõige otsem tee Torinosse sõitmiseks. Valla põhjapiiril, mis on ühtlasi Prantsusmaa ja Itaalia piir, asub 1279 meetri kõrgusel merepinnast Tenda kuru. Tänapäeval läbib seda kuru maantee- ja raudteetunnel.
Trine Hattestad
Juuniorina tegi Hattestad rahvusvahelise debüüdi noorte EM-võistlustel 1981. aastal, kus ta sai viienda koha. Aasta hiljem osales ta täiskasvanute EM-il, kuid lõplik läbimurre maailma tippu toimus 1990. aastate alguses. 1993. aasta maailmameistrivõistlustel Stuttgardis tuli ta maailmameistriks. Aasta hiljem Helsingis toimunud 1994. aasta EM-il tuli ta Euroopa meistriks. 1996. aasta suveolümpiamängudel Atlantas võitis ta pronksmedali ja 1997. aasta MM-il Ateenas tuli ta teist korda maailmameistriks. 1999. aasta MM-il Sevillas sai ta pronksmedali ja 2000. aasta OM-il Sydneys tuli ta olümpiavõitjaks.
Karjääri jooksul püstitas Hattestad kolm maailmarekordit, mis siiski ametlikku kinnitust ei leidnud. Noorena oli ta heal tasemel väravpallur ja mängis Norra teises liigas.
Tende'i vald
14. sajandil rajati valda Lascarise loss kaitseks Provance'i krahvi Charles d'Anjou rünnakute eest. Lascarise krahv elas lossis ja kogus valda läbivalt kaubateelt tolli. Peamiselt transporditi soola. 1692 käskis Louis XIV hävitada kõik kindlustused Prantsusmaal, mille omanikud oleksid võinud kuninga võimu trotsida. Lammutati ka Lascarise loss ja sellest säilis üksnes silindrikujuline torn, mis 19. sajandil muudeti kellatorniks. Tende'is on selle kella helinat kuulda igal päeval ja öösel.
Trine Hattestad
Maailmarekordid
** mitteametlik maailmarekord
Isiklikku
Solberg-Hattestad on abielus Anders Hattestadiga, neil on kaks last: Joachim (1990) ja Robin (1995).
Tende'i vald
Vald kuulub Prantsusmaale 10. veebruari 1947 sõlmitud Pariisi lepingu alusel. Tende on viimane vald, mis Prantsusmaaga ühendati.
Vallavanem on alates 2001 Jean-Pierre Vassallo.
30% vallaelanike kodune keel on prantsuse keel, 70% elanike kodune keel on itaalia keel. Valla ametlik keel on prantsuse keel.
Tuhala nõiakaev
pisi|275px|Tuhala nõiakaev "keemas" (2013) pisi|275px|Tuhala nõiakaev oma "keemisperioodil" (2010)
Tuhala nõiakaev on ajutine tõusuallikas Tuhala maastikukaitsealal Tuhala karstiala läbival maa-alusel jõel.
Kui Nabala karstialal plaaniti lubjakivi kaevandamist, siis tõusis nõiakaev karstialal kaevandamise vastaste kampaanias kesksele kohale ja selle kaitseks koguti 65 000 allkirja. Nõuti Nabala maastikukaitseala moodustamist.
2012. aastal läbi viidud Eesti ime valimisel võitis hääletuse Tuhala nõiakaev.
Kirjeldus
Kaev hakkab suurvee ajal vett üle ääre ajama kui vee vooluhulk Tuhala jões on vähemalt 5000 liitrit sekundis ja Eesti pikima, Virulase karstikoopa kohal on veetase 2,35 m kõrgemal kui Nõiakaevu pealne plate. Tuhala nõiakaev "keeb" välja kuni 100 liitrit vett sekundis. On unikaalne karstiallikas, kuna veesurve tekib Tuhala maa-aluses jões ja tegemist ei ole arteesia kaevuga.
Kaevurakked ehitati tõenäoliselt samal ajal, kui asutati Tuhala kool. 1958. aastal tõsteti rakete kõrgust 1 meetri võrra.
Kaevus on huumushapetest veidi pruunikas, puhas rabavesi.
Pärimuslugu
Rahvapärimuse järgi hakkab Nõiakaev keema, kui Tuhala nõiad kaevus vihtlevad.
Tuhala valla rahvalik nimetus oli Nõiavald.
Waw (süüria täht)
<div style="float:right;font-size:7em;line-height:1.3;background-color:#dddddd;padding:0em 0.1em;margin:0em 0.1em 0.1em 0em"> ܘ Waw (ܘ) on süüria tähestiku kuues täht.
Siniküla
Siniküla on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laeva valda.
19. aprill
19. aprill on Gregoriuse kalendri 109. (liigaastal 110.) päev. Juliuse kalendri järgi 6. aprill (1901–2099).
Moodne viievõistlus 2008. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Moodne viievõistlus Moodne viievõistlus 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 21. ja 22. augustil, mängus oli 2 komplekti medaleid, üks meestele ja teine naistele. Võisteldi individuaalses arvestuses ja osa võttis 72 sportlast. Avaala vehklemine peeti Olümpia pargis asuvas vehklemishallis, laskmine toimus laskehallis. Kolmas ala ujumine peeti Yingdongi veealade kompleksis. Ratsutamine ja viimase alana peetav jooks toimusid olümpia spordikeskuses.
Mehed
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 36 Olümpiavõitja 2004: Andrei Moissejev, Venemaa 5480 Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Naised
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 36 Olümpiavõitja 2004: Zsuzsanna Vörös, Ungari 5448 Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
From Under the Cork Tree
"From Under the Cork Tree" on Fall Out Boy kolmas täispikk stuudioalbum.
=Lood= (Kõik laulud on kirjutatud Fall Out Boy poolt.)
Vaivara
Vaivara on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda.
thumb|Vaivara kihelkonnakooli mälestuskivi Sinimägede lähedal, suvi 2011.
Prillkrüüsel
Prillkrüüsel (Cepphus carbo) on alklaste sugukonda krüüsli perekonda kuuluv lind.
Liik on levinud Vaikse ookeani loodeosas Ohhoota merel, Kuriili saartel, Ussuurimaal, Põhja-Koreas ja Hokkaidō saarel Jaapanis. Tema levila kattub osaliselt kirdekrüüsli levilaga, ulatudes küll natuke kaugemale põhja.
Prillkrüüslil ei eristata alamliike.
Prillkrüüsel arvatakse soodsas seisundis liikide hulka.
Prillkrüüsel on natuke suurem kui krüüsel: kehapikkus 38 cm, kaal 400–550 g. Ta on pulmarüüs peamiselt nõgimusta sulestikuga. Tal on punased jalad, must nokk ja mustjas vikerkest. Iseloomulik tunnus on valged "prillid" silmade ümber. Väljaspool pesitsusaega on linnu alaosa valge väga heledate kahvatupruunide tähnidega. Rände ajal näevad linnud välja samamoodi nagu pesitsusajal, välja arvatud alaosa, mis on ääristatud valgega. Isased ja emased näevad välja ühtemoodi.
Ta pesitseb rannikukaljudel, väljaspool pesitsusaega tegutseb rannikumerel.
Tuhala maastikukaitseala
pisi|Ajutine karstjärvik Tuhala maastikukaitsealal pisi|Tuhala maastikukaitseala ja teised lähedalasuvad kaitsealad kaardil (2014) Tuhala maastikukaitseala oli maastikukaitseala Harjumaal Kose vallas. See hõlmas paikkonda, mille asustuse vanus on ligi 3000 aastat. Kaitseala läheduses oli muu hulgas 11 muistset asulakohta, 30 väikselohulist kultusekivi, 3 kivikalmet ja 4 hiiekohta.
Tuhala kiriku ja mõisapargi vahele jäävas Heinasoos asub Eesti vanim, 3.–4. sajandist pärinev palktee. Eesti suurimal karstialal võib näha kõiki tüüpilisi karstivorme. Karstiväljal voolab Mahtra soostikust Tamsi allikatest alguse saav Pirita vasakpoolne lisajõgi Tuhala jõgi, mille pikkus on 26 km ja millest 1,5 km voolab maa all. Karstimaastikku läbiva matkaraja pikkus on 2,5 km.
Kaitseala kaotati 2014. aastal seoses Nabala-Tuhala looduskaitseala moodustamisega.
10 000 meetri jooks
10 000 meetri jooks on kergejõustiku jooksuala, mis kuulub pikamaajooksude hulka.
Läbitakse 25 staadioniringi. Starditakse finišijoonelt.
Kiiremad mehed läbivad distantsi umbes 27 minutiga. See vastab keskmisele kiirusele 6,17 m/s ehk 22,22 km/h.
Kiiremad naised läbivad distantsi umbes 30 minutiga. See vastab keskmisele kiirusele 5,55 m/s ehk 20 km/h.
10 000 m tulemuse märkimisel eraldatakse punktiga sekundid minutitest ning näidatakse koma järel sekundi murdosa.
Ajalugu
Esimene 10 000 m jooksu tippmark pärineb 1847. aastast. See registreeriti 10 miili jooksu vaheajana.
Olümpiamängude kavva võeti meeste 10 000 m jooks 1912, naiste 10 000 m jooks 1988. Kergejõustiku maailmameistrivõistlustel on naiste 10 000 m jooks kavas alates 1987. aastast.
Mehed
Märkus. Et Alfred Shrubbi tulemus oli algselt kirjas vale aastaarvuga, siis oli IAAF-i esimene ametlik maailmarekord varem Soome sportlase Hannes Kolehmaineni tulemus 31.20,8, mille ta saavutas juunis 1912 Stockholmis.
Väänikvere
Väänikvere on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laeva valda.
Peeter Paemurru
Peeter Paemurru (sündinud 27. juunil 1948) on Eesti tšellist ja poliitik.
Ta on Eesti Muusikaakadeemia professor. 2015. aasta aprillini oli Paemurru Eesti Iseseisvuspartei juhatuse esimees.
Isiklikku
Ta on Mart Paemurru ja Els Aarne poeg.
Vodava
Vodava on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda.
Pisi-sabatihane
Pisi-sabatihane ehk pisitihane (Psaltria exilis) on sabatihaslaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Ta on maailma väikseim värvuline, pikkusega umbes 7 cm, teistel andmetel 8,5–8,7 cm.
Elab Jaava troopilistes ja subtroopilistes mägimetsades.
Häälitsused sarnanevad sabatihase omadega.
Toiduks on putukad ja ämblikud.
Valmaotsa
Valmaotsa on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laeva valda.
Küla läbib Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ja külas asub maantee ääres paiknev bensiinijaam. Selle kõrval on nn Hollywoodi küngas.
Valmaotsas asub üks kahest Valio Eesti tehasest (Laeva Meierei).
Küla läbib Laeva jõgi.
Meie isade lipud
"Meie isade lipud" on filmiauhinnale Oscar nomineeritud 2006. aasta USA sõjafilm.
Film räägib Iwo Jima lahingust ja ajalugu teinud fotost, millel kuus meest püstitavad mäetippu USA lippu. Kolme ellujäänut – John Bradleyt (Ryan Phillippe), Ira Hayesi (Adam Beach) ja Rene Gagnoni (Jesse Bradford) – kasutati kodumaale jõudes propagandavahendina ja moraalitõstjatena, aga sisimas ei suutnud nad sõjakoledusi unustada ning tundsid, et osa nende hingest jäi maha Iwo Jima pinnale.
Leo Tammiksaar
Leo Tammiksaar (sündinud 18. detsembril 1961 ) on Eesti poliitik ja Eesti Leegioni muuseumi omanik.
Aprillini 2015 oli Tammiksaar Eesti Iseseisvuspartei juhatuse liige
Oma laiahaardelise tegevuse eest Teises maailmasõjas võidelnud Eesti sõdurite pärandi säilitamisel on ta tunnistatud Eesti Leegioni Sõprade Klubi auliikmeks.
Jaanus Koorep
Jaanus Koorep (sündinud 5. juulil 1974 ) on ansambli P.W.A. solist.
Aprillini 2015 oli Koorep Eesti Iseseisvuspartei juhatuse liige.
Kirjad Iwo Jimalt
"Kirjad Iwo Jimalt" (jaapani keeles 硫黄島からの手紙) on filmiauhindadega Oscar ja Kuldgloobus pärjatud USA sõjafilm, mille lavastas Clint Eastwood.
Film räägib Iwo Jima lahingust USA ja Jaapani vahel Teise maailmasõja ajal ja vaatab seda kahe jaapani sõjaväelase vaatenurgast, kes peavad abitult pealt vaatama, kuidas nende kaasvõitlejad üksteise järel lahingus hukkuvad.
Glütserool
Glütserooli kolm hüdroksüülrühma tingivad tema lahustuvuse vees ja hügroskoopsed omadused. Glütseroolne tsenter on ühtede oluliste lipiidide, triglütseroolide, selgrooks. Vaba glütserool on magus ja vähe toksiline.
Misso valla vapp
thumb|Misso valla vapp Misso valla vapp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Misso valla vapp.
Glütserool
Tootmine
Glütserool on seebitootmise kõrvalsaadus, mis tekib rasvade seebistamisel.
Misso valla vapp
Vapp kinnitati 2. juunil 1994.
Glütserool
Tootmine
Seda tekib ka kõrvalsaadusena biodiislikütuse tootmisel. Sel meetodil saadud glütserool on tihti välimuselt tume ning paksu, siirupitaolise kontsistentsiga. Triglütseriidid reageeritakse alkoholiga (nt etanool) aluselise katalüsaatori juuresolekul. Saaduseks on rasvhapete etüülestrid ja glütserool.
Glütserooli toodetakse ka eri meetodeid kasutades propüleenist. Kõige tähtsamaks neist on epiklorohüdriini protsess. Selle käigus klooritakse propüleen, mille tulemusel tekib allüülkloriid, mis oksüdeeritakse hüpokloritiga diklorohüdriiniks. Saadus reageeritakse omakorda tugeva alusega ja saadakse epiklorohüdriin, mille hüdrolüüsi saaduseks on glütserool.
Misso valla vapp
Vapi kirjeldus
Rohelisel hõbedase lainelise päisega kilbil on hõbedane põdrapea. Päises on kolm rohelist ringi.
Põhjendus
Põdrapea viitab kohalikule legendile Pulli järvest. Laineline ülaosa tähistab künklikku moreenmaastikku ja  metsajärvi. Rõngad märgivad Võrumaad ja tema rahvast.
Glütserool
Tootmine
Kuna tänapäeva ravimi- ja hügieenitööstuses on nõudlus vaid puhta glütserooli järele, kasutatakse mainitud sünteetilist tootmisviisi suhteliselt vähe. Valdav osa toorainest on orgaanilise päritoluga – loomsed rasvad (nt veiserasv) ja taimeõlid (nt kookose- ja sojaõli). Aastas toodetakse USAs ja Euroopas umbes 950 000 tonni glütseroooli. Tootmine suureneb vastavalt EU direktiivile 2003/30/EC, mis sätestab, et 5,75% naftasaadustest toodetud kütustest asendadaks biokütusega. On kavandatud, et 2020. aastaks ületab tootmine nõudluse kuuekordselt.
Konguta looduskaitseala
Konguta looduskaitseala asub Elva vallas Konguta külas. Selle suurus on 32,76 hektarit.
Glütserool
Toidutööstus
Glütserooli kasutatakse nii mono- ja diglütseroolide tootmisel, mida kasutatakse emulgaatoritena, kui ka polüglütserooli estrites, mida kasutatakse margariini tootmisel.
Konguta looduskaitseala
Kaitsealal kaitstakse Eestis II kategooria looduskaitsealust liiki – kaunist kuldkinga (Cypripedium calceolus) –, samuti sealset haruldast taimestikku.
Glütserool
Toidutööstus
Seda kasutatakse ka niisutina (koos propüleenglütserooliga E1520 ja/või E422) mokatubakas.
Ravimi- ja hügieenitööstus
Glütserooli kasutusalad ravimi- ja hügieenitööstuses on valdavalt toodete pehmuse ja määrdevõime parandamine ning niisutamine. Seda võib leida allergiaravimites, köhasiirupites, eliksiirides ja rögaeritust soodustatavates ravimites, hambapastas, suuvees, nahahooldustoodetes, raseerimisvahus, juuksetoodetes, seepides ja veepõhistes libestites. Glütserooli kasutatakse tahkena ka ravimitableti kattena.
Glütserool on glütseroolseepide üks koostisosa. Eeterlikke õlisid lisatakse aroomiainetena. Glütseroolseepe kasutavad inimesed, kellel on tundlik ja kergesti ärritatav nahk, kuna see aitab vältida naha kuivust oma niisutavate omadustega.
Glütserooli saab kasutada nii kõhulahtistina kui ka annustada pärasoolde väikestes (2–10 ml) kogustes klistiiriga; see ärritab päraku limaskesta ja tekitab hüperosmootilise efekti.
Puhas või peaaegu puhas glütserool on tõhus ravim kergemate põletuste, putukahammustuste, löövete, lamatiste ja konnasilmade vastu. Seespidisel manustamisel aitab glütserool halva hingeõhu vastu, kuna toimib bakteritega kokkupuutel niiskust imava ainena.
Pinnateadus
Glütserool vähendab hõõrdumiskoefitsienti polümeerkaetud pindade puhul mitme suurusjärgu võrra. Seda põhjustab glütserooli-vee suurendatud viskoossus võrreldes puhta veega.
Taimsed ekstraktid
Glütserool takistab tanniinidel sadestumast taimede etanooliekstraktides (tinktuurides), kui seda kasutatakse tinktuuri meetodil ekstraheerimisel, eriti 10% lahusena. Seda kasutatakse ka alternatiivina lahustina kasutatavale etanoolile taimsete ekstraktide valmistamisel. Selle ekstraheerivad omadused on halvemad, kui seda kasutatakse tavalisel tinktuuri metoodikal. Glütserool imendub kehas ligikaudu 30% aeglasemalt, põhjustades väiksema vere glükoosisisalduse. Alkoholil põhinevatest tinktuuridest võib ka alkoholi eemaldada ja asendada glütserooliga selle säilitavate omaduste tõttu. Vedelate ekstraktide tootjad ekstraheerivad taimi kuumas vees, enne kui lisavad glütseriini, et teha glütseriite.
Glütserooli kasutatakse ka innovaatilistes alkoholivabades "dünaamilistes" ekstraheerimismetoodikates, kus glütserool on näidanud väga head botaanilist mitmekülgsust mitmete koostisosade ja keeruliste molekulide eraldamise näol. Puhas glütserool on pea sama heade ekstraheerivate omadustega kui alkohol või alkoholi-vee segud. Glütserooli ekstraheerivate omaduste põhjuseks on tema kolmeaatomiline struktuur, mida kasutatakse dünaamiliste meetoditega, vastupidi passiivsetele tinktuurimetodoloogiatele, mis sobivad paremini alkoholi diatomaarsele struktuurile. Vastupidi alkoholidele ei denatureeri või muuda glütserool taimseid koostisosi inertseteks. Samuti on ta stabiilne maatriks ekstraheerimissaaduste säilitamiseks, kuna glütserool ei lase osküdatsiooni ega reduktsioonireaktsioonidel toimida. Glütserool on lisaks ka bakteriostaatiline, st ei lase bakteritel kasvada.
Antifriis
Nagu etüleenglükool ja propüleenglükool, on glütserool mitteiooniline kosmotroop, mis moodustab veemolekulidega tugevaid vesiniksidemeid, mis võistlevad vesi-vesi vesiniksidemetega. See segab veekristallide moodustamist, kui temperatuuri oluliselt ei alandata. Madalaim saavutatav külmumistemperatuur on −37,8 °C, mis vastab 60–70% glütseroolilahusele vees.
Ajalooliselt kasutati glütserooli autodes, kuni see asendati etüleenglükooliga, mille külmumistemperatuur on madalam. Kuigi glütserooli vesilahuse külmumistemperatuur on kõrgem kui etüleenglükooli vesilahusel, ei ole glütserool toksiline ning selle kasutuselevõttu kaalutakse taas.
Laboris kasutatakse seda ensüümisolventides, mida ladustatakse alla 0 °C, kuna glütserool madaldab vastavate lahuste külmumistemperatuuri. Glütserooli kasutatakse ka bakterite, embrüote, ümarusside ja muude organismide kaitseks, mida hoitakse külmutatud lahustes, kuna glütserool vähendab jääkristallide kahjustavat toimet säilitatavatele organismidele.
Keemiline vaheühend
Glütserooli kasutatakse nitroglütseriini tootmisel, mis on suitsuvaba püssirohu, erinevate lõhkeainete (nt dünamiidi) ja propellantide (nt kordiidi) põhiline koostisosa. Teise maailmasõja ajal oli raske suurendada glütseriini tootmist nii, et see vastaks sõjaaegsele nõudlusele, kuna seda saadi vaid seebi tootmisel kõrvalsaadusena. Siiski olid sünteetilise glütseriini protsessid juba enne Teist maailmasõda riikliku kaitse prioriteediks. Nitroglütseriini kasutatakse angiini ravimiseks, annustades keelealuste tablettide või aerosoolse pihusena.
Palju tehakse teadustööd selle nimel, et üritada toota väärtuslikke saadusi toorglütseroolist (tavaliselt sisaldab 20% vett ja esterfikatsiooni katalüsaatori jäänukeid), mis on tekkinud kõrvalsaadusena biodiislikütuse tootmisel. Uuritakse ka toorglütserooli kui biomassi lisandi kasutamist uue taastuvenergia allikana.
Kütus
Üks Briti ettevõte on väitnud, et glütserooli võib kasutada diislikütuse alternatiivina.
Teater
Mõned teatritrupid kasutavad glütserooli näitleja näol pisarate illusiooni tekitamiseks. Glütserooli kasutatakse ka mõnes teatraalses udus.
Metabolism
Glütserool on triatsüülglütseroolide ja fosfolipiidide sünteesi prekursor maksas. Kui keha kasutab rasvu energiakandjana, lastakse glütserool ja rasvhapped vereringesse. Mõnes organismis muudetakse glütserool maksas glükoosiks, mis varustab rakke energiaga.
Enne kui glütserool saab glükolüüsi või glükogenaasi metabolismiradadele siseneda, peab selle muutma glütseeraldehüüd-3-fosfaadiks järgmiste etappidega:
Suu kaudu manustamisel on glütserooli toksilisus väga väike; oraalne LD50 doos on rottidel 12 600 mg/kg, hiirtel 8700 mg/kg.
Täisnurkne kolmnurk
pisi|Täisnurkne kolmnurk. Küljed a ja b on [[kaatetid ning c on hüpotenuus]] Täisnurkne kolmnurk on kolmnurk, mille üks nurk on täisnurk ehk 90° = π/2 rad.
Täisnurga lähiskülgesid nimetatakse kaatetiteks ja selle vastaskülge hüpotenuusiks. Täisnurkse kolmnurga hüpotenuusi tähistatakse enamasti tähega c ning kaateteid tähtedega a ja b.
Hüpotenuus on alati pikem kummastki kaatetist. Hüpotenuusi lähisnurgad on väiksemad täisnurgast ja nende summa võrdub täisnurgaga.
Täisnurkne kolmnurk võib olla erikülgne või võrdhaarne, kuid mitte võrdkülgne.
Täisnurkse kolmnurga teravnurkade summa võrdub täisnurgaga. Sest kõikide kolmnurkade sisenurkade summa on 180 kraadi ja kuna täisnurga puhul on üks nurkadest täisnurk, siis peavad teised kaks teravnurka kokku moodustama samuti 90-kraadise nurga. Sest 180 – 90 = 90.
Eukleidese teoreemi järgi võrdub täisnurkse kolmnurga kaateti ruut selle kaateti projektsiooni ja hüpotenuusi korrutisega.
Täisnurkse kolmnurga siseringjoone raadius võrdub poolega kaatetite summast, millest on lahutatud hüpotenuus: r = (a + b – c) / 2.
Täisnurkse kolmnurga ümberringjoone diameeter võrdub hüpotenuusiga ja raadius võrdub poolega hüpotenuusist. Vastavalt Thalese teoreemile on hüpotenuusi keskpunkt ühtlasi täisnurkse kolmnurga ümberringjoone keskpunkt. Thalese teoreemi kinnitab, et kõik kolmnurgad, mille üks külg on ühtlasi ringjoone diameeter ja selle külje vastasnurk on üks sellesama ringjoone punkt on täisnurksed kolmnurgad. Teisiti öeldes on täisnurkne iga kolmnurk, mille ümberringjoone keskpunkt asub ühel kolmnurga küljel, selle külje keskel. Võrdluseks, mittetäisnurksete kolmnurkade ümberringjoone kese asub olenevalt kolmnurga nurkadest kas kolmnurga sees või sellest väljaspool.
Võib öelda, et Thalese teoreem on ringjoone ja täisnurga ühenduslüliks, näidates et igasuguse proportsiooniga täisnurkne kolmnurk on leitav igalt ringjoonelt.
Täisnurkse kolmnurga pindala võrdub poolega kaatetite korrutisest.
Kongruentsus
Kaks täisnurkset kolmnurka on kongruentsed, kui on täidetud ükskõik milline järgmisest neljast tingimusest:
Konstrueerimine
Täisnurkset kolmnurka saab konstrueerida siis, kui on antud ükskõik milline järgmisest neljast nõudest:
Trigonomeetrilised funktsioonid
Täisnurkse kolmnurga kaudu saab defineerida trigonomeetrilised funktsioonid:
ISO 9000
ISO 9000 on Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) standardite rühm, mis reglementeerib kvaliteeditagamissüsteeme toodete hankimisel, tarnimisel, väljatöötamisel ja tootehooldusel. Peaeesmärk on tarbija rahulolu toote või teenuse kvaliteedi üle, mille tagab motiveeritud ja pühendunud töötaja. ISO 9000 kvaliteedistandardite sari on kehtestatud ka Eesti standarditena.
Adiste Algkool
Adiste Algkool oli algkool Põlva vallas Himmastes.
Navoiy teater
pisi|Navoiy teater, [[Taškent]] Alisher Navoiy Riiklik Akadeemiline Suur Teater (Alisher Navoiy nomidagi davlat akademi katta teatri) on teater Usbekistani pealinnas Taškendis. Teater on saanud nime Alisher Navoiy järgi.
Adiste Algkool
Adiste kool asutati 19. sajandi 20. aastatel. Pärimuste järgi esimene kooliõpetaja Toru Toomas ei osanud lugeda ega kirjutada, vaid üksnes laulda. Aastatel 1826–1830 toimus kool ühel päeval nädalas talu rehetoas. 1832. aastast oskas kooliõpetaja juba lugeda ja kirjutada, kuid peale testamendi ja lauluraamatu muid õppevahedeid ei olnud. Esimene koolimaja ehitati Adistesse 1860. aastal. 1864. aastast hakati õpetama kirjutamist ja rehkendust, ühtlasi võeti kasutusele seinatahvel ja kriit. 1874. aastal hakati õpetama maateadust.
Navoiy teater
Ülevaade
Teatrimaja projekteeris Aleksei Štšussev, teater ehitati aastatel 1942–1947 ning avati novembris 1947 Alisher Navoiy 500. sünniaastapäeva puhul. Aastatel 1942–1947 töötasid teatrimaja ehitusel peamiselt Jaapani sõjavangidest sunnitöölised.
Adiste Algkool
20. sajandi esimestel kümnenditel oli koolmeistriks Samuel Sabre.
Navoiy teater
Ülevaade
Teater mahutab 1400 pealtvaatajat. Pealava on 540 m² suurune.
Adiste Algkool
1929. aastast oli Adistes koolmeistriks Albert Ivask, kes aastatel 1930–1940 oli Adiste Algkooli direktor. 1930. aastal muudeti Adiste Agkool 6-klassiliseks kooliks. 1931. aastal hakati rajama kooliaeda.
Adiste Algkool suleti 1965. aastal.
Navoiy teater
Ülevaade
Alates 2019. aastast töötab teatri kunstilise juhi ja peaballettmeistrina Andris Liepa.
Alatskivi maastikukaitseala
pisi|300px|[[Padakõrve looduskaitseala ja Alatskivi maastikukaitseala.]] Alatskivi maastikukaitseala asub Tartu maakonnas Peipsiääre vallas. Maastikukaitseala suurus on 378 hektarit.
Kaitsealal kaitstakse järvi, nende ümbrust ja seal väljakujunenud pärandmaastikku. Eriti esinduslik on sealne Kuningvere järv. Samuti kuuluvad seal kaitse alla loomastik ja taimestik.
Kaitse alla võeti piirkonda 1964. aastal ja see hõlmas Alatskivi maastikuala ja Kuningvere järve paremat kallast. Aastal 2000 kaitseala laiendati ning nimetati ümber maastikukaitsealaks.
Hatiku Kogrõjärv
Hatiku Kogrõjärv on väike rabajärv Põlvamaal Põlva valla Aarna külas.
Järv asub Kogresoos.
Järve pindala on 0,9 ha, kaldajoone pikkus 374 meetrit.
Induktiivsus
Induktiivsus avaldub võimena takistada eneseinduktsiooni tõttu voolu muutumist. Näiteks mida suurem on pooli induktiivsus, seda aeglasemalt alalisvool sisselülitamise järel poolis tugevneb. Vahelduvvooluahelas suureneb koos induktiivsuse ja sagedusega pooli induktiivtakistus.
Matemaatiliselt saab induktiivsust L väljendada induktsiooni elektromotoorjõu E ja voolu muutumise kiiruse dI/dt suhtena: Valemist tuleneb, et induktiivsus on arvuliselt võrdne induktsiooni elektromotoorjõuga (voltides) vooluringis, milles vool muutub kiirusega üks amper sekundis.
Juhul kui voolu muutus ühes kontuuris (näiteks trafo mähises) indutseerib vastastikuse induktsiooni teel elektromotoorjõu ka teises kontuuris (teises mähises), on tegemist vastastikuse induktiivsusega. Vastastikuse induktiivsuse tähis on M või Lmn, mõõtühik ikka henri.
Induktiivsus sõltub elektrijuhtide mõõtmetest ja kujust, magnetvooga ahelduvate keerdude arvust ning keskkonna magnetilisest läbitavusest, vastastikune induktiivsus lisaks juhtide omavahelisest kaugusest ja asendist.
Induktiivsuse arvutusvalemeid vt Induktiivpool.
L'Anse aux Meadows
L'Anse aux Meadows on küla Kanadas Newfoundlandi põhjatipus, kust on leitud vanapõhjala 11. sajandi asulakoht. Kuni viikingite asulakoha leidmiseni oli see tilluke kaluriküla, kuhu ei viinud isegi teed (sinna tuli paadiga sõita). Nüüd on seal turismikeskus ja rahvuspark.
Islandi saagades on kirjeldatud reise Gröönimaast kaugemal läänes asuvale ülemeremaale Vínlandi. Enne 1960ndaid ei olnud leitud arheoloogilisi tõendeid, mis oleksid kinnitanud skandinaavlaste jõudmist Ameerikasse enne Kolumbust.
Norra harrastusajaloolane Helge Ingstad oletas, et Vínland võis asuda Newfoundlandil, ning asus viikingite jälgi otsima. Aastal 1960 juhatas kalur George Decker ta L'Anse aux Meadowsi külas Épaves Bay ääres asuvate rohtukasvanud küngaste juurde, mis sarnanesid skandinaavlaste talude varemetega, mida Ingstad oli varem näinud Gröönimaal.
Asulast leitud puit on langetatud aastal 1021 ja seda peetakse ka asula rajamise ajaks.
Väljakaevamised
1961–1968 toimusid L'Anse aux Meadowsis arheoloogi Anne Stine Ingstadi juhtimisel väljakaevamised, millest võtsid osa Rootsi, Islandi, Kanada, USA ja Norra teadlased. Täiendavad väljakaevamised viis 1973–1976 läbi Parks Canada.
Hooned koondusid mererannal kolme gruppi. Võimalik, et tegemist oli kolme laevameeskonna eluasemetega. Teistest veidi eemal asus sepikoda. Majad sarnanesid tüübilt hoonetega, mida ehitati viikingiaja lõpuosas Islandil, Gröönimaal ja Norras. Seinad olid laotud mätastest, paljudest ruumidest leiti jälgi tuleasemetest ja seinte ääres asunud muldpinkidest. Suuremad majad olid kuni 24 meetri pikkused. Siin elati vaid lühikest aega, kõige rohkem paarkümmend aastat, tõenäoliselt aga vaid mõni aasta.
pisi|300px|L'Anse aux Meadows, rekonstruktsioon Hoonetest ja nende ümbert leiti hulgaliselt rauatükke, näiteks laevaehitusel kasutatud neete. Majade lähedalt rannalt, kus arvatavasti laevu parandati, leiti metallesemega töödeldud puutükke, millest üks võis olla laeva põhjaplangu fragment.
Steatiidist värtnakeder ning kaks nõela (üks pronksist, teine luust) viitavad sellele, et elanike hulgas oli ka naisi ja et siin tegeleti käsitööga, mida kohalikud indiaanlased ei tundnud.
Huvitavamate leidude seas oli veel pronksist rõngaspeaga iiri-skandinaavia ehtenõel, helmed, Islandi päritolu kivist lamp, pronkseseme (võib-olla ehte või vööpandla) fragment.
L'Anse aux Meadows ja Vínland
Islandi saagades räägitakse, et pärast Vínlandi avastamist Leifur Eiríkssoni poolt umbes aastal 1000 tehti sinna Gröönimaalt mitu retke ja seda maad püüti asustada. Kohapeal tekkisid aga konfliktid seal elanud indiaanlastega ning ümberasumine ebaõnnestus.
L'Anse aux Meadowsis ei kasva viinamarjad, millele viitab maa nimi Vínland. Küll aga leidub majade juures voolavas ojas saagades nimetatud lõhesid. Saagades räägitakse ka Vínlandil kasvanud isekülvanud nisust; millist taime see tähendas, ei ole selge.
Helge Ingstad jäi surmani kindlaks, et ta on leidnud Vínlandi. Enamik uurijaid on siiski seisukohal, et saagade Vínland asus Newfoundlandist lõuna pool, võib-olla Saint Lawrence'i lahe lõunakaldal.
Leiud mujalt Põhja-Ameerikast
pisi|300px|L'Anse aux Meadows, rekonstruktsioon L'Anse aux Meadowsist kaugemalt lõunast on leitud ainult üks viikingi- ja keskaegse Skandinaaviaga seotud ese: Olav Kyrre (1067–1093) aegne münt indiaanlaste asulakohast USA-s Maine'i osariigis. Kanada arktilistest piirkondadest on aga leitud palju skandinaavlastega seotud esemeid. Arvatavasti on need sinna jõudnud Kanada ja Gröönimaa inuittide omavahelise läbikäimise kaudu skandinaavlaste asulatest Gröönimaal.
Teised lõuna poolt Ameerika mandrilt leitud viikingitega seotud esemed, ruunikivid ja ehitised, nagu Kensingtoni ruunikivi, Newporti torn jm on osutunud võltsinguteks, indiaanlaste loominguks või on seotud pärast Kolumbust Ameerikasse rännanud eurooplastega.