cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Bernhard I (Baden-Baden)
Perekond ja lapsed
Bernhardil oli ka kaks vallaslast:
Aude'i jõgi
Jõe pikkus on 224 km.
Bernhard I (Baden-Baden)
Välislingid
https://www.deutsche-biographie.de/ppn118656341.html
Aude'i jõgi
Aude'i jõe ääres asuvad Axat, Quillan, Couiza, Limoux ja Carcassonne.
Jõgi on andnud nime Aude'i departemangule.
Läänemere Agenda 21
Läänemere Agenda 21 (inglise Baltic Agenda 21) on 1998. aastal Läänemerega piirnevate riikide välisministrite vastuvõetud jätkusuutliku arengu dokument, mis määrab kindlaks üldised ja valdkondlikud eesmärgid ning tegevuse jätkusuutliku arengu saavutamiseks Läänemere piirkonnas.
See on esimene regionaalsel tasandil ühiseid eesmärke sisaldav jätkusuutliku arengu tegevuskava maailmas.
Schmölln
Schmölln on linn Saksamaal Tüüringis Altenburgi maakreisis. See asub Sprotte jõe ääres.
Schmölln koosneb Schmöllni linnast ja 44 kohalikust alljaotusest (Ortsteile): Altkirchen, Bohra, Brandrübel, Braunshain, Burkersdorf, Dobra, Drogen, Gimmel, Gödissa, Göldschen, Graicha, Großbraunshain, Großstöbnitz, Großtauschwitz, Hartha, Hartroda, Illsitz, Jauern, Kakau, Kleinmückern, Kleintauscha, Kleintauschwitz, Kratschütz, Kummer, Lohma, Lumpzig, Mohlis, Nöbden, Nitzschka, Nöbdenitz, Nödenitzsch, Papiermühle, Platschütz, Prehna, Röthenitz, Schloßig, Selka, Sommeritz, Trebula, Untschen, Weißbach, Wildenbörten, Zagkwitz, Zschernitzsch.
Salzhemmendorf
Salzhemmendorf on küla ja vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Hameln-Pyrmonti kreisis.
Kamniki-Savinja Alpid
thumb|Vaade Kamniki Alpidele [[Velika planinalt]]
Kamniki–Savinja Alpid (sloveeni: Kamniško-Savinjske Alpe) on Lõuna-Lubjakivialpide mäestik. See asub Põhja-Sloveenias, peale põhjapoolseima osa, mis asub Austrias.
Mäestiku lääneosa nimetasid teadlased Belsazar Hacquet ja Franz Xaver von Wulfen 1778. aastal Kamniki linna (Stein) järgi Kamniška Bistrica jõe orus Kamniki Alpideks (saksa: Steiner Alpen). Selle idaosa nimetas alpinist Johannes von Frischauf 1875. aastal Solčava asula (Sulzbach) ja peamise jõe Savinja (Sann) ülemjooksu järgi Savinja Alpideks (Sanntaler Alpen) või Solčava Alpideks (Sulzbacher Alpen).
Kamniki–Savinja Alpid asuvad Karawankide mäestikust lõuna pool Austria ja Sloveenia piiril, ulatudes Sava jõest läänes Savinjani idas, kus asuvad külgnevad Sloveenia Eelalpid koos Pohorje mäestikuga, Celje künkad Dravinja jõe ääres, samuti Sava kõrgustik. Loodes on Bad Vellachisse viiv Vellachi oja org nii Austria Kärnteni liidumaa kui ka kogu Austria lõunapoolseim punkt.
Kogu peaahelik on täna Sloveenia osa. Ajalooliselt moodustas see Sise-Austria Kärnteni, Steiermargi ja Kraini hertsogkondade vahelise piiri. Kolmikpunkt asus Kärnteni Rinka mäel (sloveeni: Koroška Rinka).
Skuta mäel on ka väike liustik, mis on Lõuna-Alpide idapoolseim liustik.
Mäed ja kurud
Olulisimad tipud on:
Kokku ületavad 2000 m 28 tippu. Sloveenia osa kogupindala on u. 900 km². U. 3/4 pinnast on kaetud metsaga ja paljud kõrgemad tipud on kõledad ja kivised.
Dalian
thumb|Daliani kesklinn Dalian on sadamalinn ja ringkonna õigustega linn Hiinas Liaoningi provintsis.
Haldusüksusena koosneb linn järgmistest osadest:
Antoni Comín
Antoni Comín i Oliveres (sündinud 7. märtsil 1971 Barcelonas) on Kataloonia filosoof ja poliitik. Ta on aastast 2019 Hispaania delegatsiooni koosseisus Euroopa Parlamendi liige.
Ta on lõpetanud Universitat Autònoma de Barcelona filosoofia ja politoloogia alal.
Ta oli 14. jaanuarist 2016 kuni 27. oktoobrini 2017 Kataloonia tervishoiuminister.
Ta on 2. juulist 2019 Euroopa Parlamendi liige.
Hariduse tänav
pisi|Vaade Pärnu maantee poole (2010) Hariduse tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Tõnismäe asumis. Hariduse tänav algab Tõnismäe tänavalt ja lõpeb Pärnu maanteega ristudes. Hariduse tänav on ligikaudu 300 m pikkune.
Hoonestus
pisi|Hoone Hariduse 3 (2011) pisi|Hoone Hariduse 3 (2011)
Ajalugu
Praegune Hariduse tänav oli osa Vaestepatuste tänavast. Praegune nimi anti tänavale 16. detsembril 1936. Saksa okupatsiooni ajal kasutati ka saksakeelset nime Bildungstraße.
YPD
Koostisosad
YE (Yeast Extract) ehk pärmiekstrakt on pärmirakkudest rakukestade eraldamisel (pärmirakkude lüüsimisel) saadud toode, mida kasutatakse väga laialdaselt toiduainetööstuses nii maitselisandina kui ka toidulisandina pärmiekstrakti suure toiteväärtuse tõttu. Kuna pärmiekstrakt on ka ainuke optimaalne mitteloomne B12-vitamiini allikas, on see eriti populaarne veganite seas. Mikrobioloogias kasutatakse pärmiekstrakti bakteri- ja pärmikasvatusel, kuna pärmiekstrakt on odav ja efektiivne aminohapete, vitamiinide ning mineraalide allikas.
Pärmiekstrakt moodustab tavaliselt 1% söötme kogumahust.
Peptoon (Peptone) on segu erinevatest polüpeptiididest, mida saadakse loomsete valkude töötlemisel erinevate ensüümidega – proteaasidega. Ensüümideks on tavaliselt pankreatiin (pankrease ehk kõhunäärme eritatav ekskreet, mis omakorda on segu ensüümidest amülaas, lipaas ja proteaas, mis vastavalt lagundavad tärklist, rasvu ja valke) ning papaiin, mis esineb looduslikult harilikus papaias (Carica papaya) ning on samuti laia funktsionaalsusega, st on võimeline valke lõikama mitmest erinevast kohast – saidist. Nende ensüümide erinevad omadused tagavad selle, et peptoon koosneks erinevatest polüpeptiididest, mis on kasvavale organismile vajalik maksimaalse efektiivsusega kasvamiseks. Peptoon on mikroobidele peamiseks lämmastikuallikaks YPD söötmel.
Peptoon moodustab tavaliselt 2% söötme kogumahust.
Dekstroos (Dextrose) ehk D-glükoos on monosahhariid, glükoosi D-isomeer. Nagu ka enamuse teiste monosahhariidide puhul, on ka glükoosi D-isomeer looduses tunduvalt enam levinud kui L-isomeer. Dekstroosi on pärmirakud võimelised fermenteerima. Selle käigus tekib etanool ja süsihappegaas ning ka glütserooli. Seega dekstroosi sisaldaval söötmel pärmirakud aeroobselt ei hinga (st ei kasuta tsitraaditsüklit, mida võimaldab organell mitokonder), vaid kasutavad energia saamiseks anaeroobset metaboolset rada – kääritamist. See osutub aga probleemiks, kui pärmirakkude seas on ka mutante, kellel mitokondriaalne DNA puudub (rho0-mutandid) või on defektne/fragmenteerunud (rho–-mutandid). Mõlemal juhul on mitokonder ebafunktsionaalne ning aeroobset ainevahetusrada kasutada ei ole võimalik. Selleks, et veenduda, et uuritavate pärmirakkude seas ei ole mutante, tuleb neid selekteerida, kasvatades pärmirakke söötmel, mida ei ole võimalik kääritada, st pärmirakkudel tuleb kasutada hingamisahelat. Sel juhul mutandid, kelle mitokonder on ebafunktsionaalne (rho-mutandid), ei suuda söötmel kasvada ning söötmel jäävad elama ainult metsiktüüpi (wild-type) rakud. Üheks pärmirakkudele mittefermenteeritavaks süsinikuallikaks on glütserool, mis on ühe teise, YPD-ga sarnase söötme koostisosaks: YPG (Yeast Extract Peptone Glycerol). Selle söötme koostisosad on samad, kuid dekstroosi asemel sisaldab sööde glütserooli. YPG-söötmel suudavad kasvada ainult hingavad rakud.
Dekstroos on YPD-söötmes süsinikuallikaks, see moodustab tavaliselt 2% söötme kogumahust ja glütserool (YPG puhul) 3%.
ddH2O (double-distilled water) ehk kahekordselt destilleeritud vesi on mikrobioloogias asendamatu vahend. Destilleeritud vett kasutatakse nii söötmete valmistamisel, kus veega pannakse paika ruumala, mille järgi arvestatakse teiste komponentide kogused (nagu ka YPD puhul), kui ka puhverlahuste valmistamisel, lahjendamisel ning töövahendite puhastamisel. Destilleeritud vee tähtsus seisneb selles, et kuna teaduses peab olema võimalik kõiki katseid korrata, saades sealjuures samasugused (või vähemalt kriitiliselt sarnased) tulemused, ei ole kraanivee kasutamine otstarbekas, kuna kraanivee mineraalne koostis varieerub paiguti ning võib juhtuda, et sama katse teostamisel teises maailma osas (või teises riigi osas) saadakse seepärast katsel teistsugused tulemused. Veel üks võimalus sellisel juhul teaduslike kriteeriumite piiridesse jääda oleks määrata igal kasutuskorral kogu kasutatava kraanivee ioonne koostis. See aga tähendaks meeletult lisatööd (rääkimata katse kordamisel tekkivatest raskustest) ning seetõttu ongi palju lihtsam, mugavam ning kindlam kasutada (kahekordselt) destilleeritud vett ning lisada ise vastavasse lahusesse vastavalt mineraale.
ddH2O on YPD-söötmes lahustiks.
Agar moodustab tavaliselt 2% tahkest söötmest.
YPD kasutamine laboris
Stock-ist võetakse pagaripärmi puhul tüved üles tavaliselt YPD tahkel söötmel (Petri tassil), kuna see võimaldab eraldada üksikuid kolooniaid ehk üksiku raku järeltulijaid, mis tagab selle, et uuritavate rakkude seas oleksid geneetiliselt identsed rakud. Kuna pagaripärmi kahekordistusaeg optimaalsetes tingimustes (ehk YPD söötmes, 30 °C juures) on ~90 minutit (rho mutantide puhul ~2h), võib silmaga nähtavaid kolooniad näha juba 12–16 tundi pärast tassile külvamist (metsiktüüpi rakkude puhul). Tavaliselt läheb n-ö elujõuliste kolooniate tekkeks 2–3 päeva. Seejärel toimitakse tavaliselt järgnevalt: Petri tassilt valitakse välja meelepärased kolooniad, mida eraldi kolbidesse YPD vedelsöötmesse külvatakse. Vedelsöötmes on rakkude kokkupuude söötmega suurem ning õhutus efektiivsem (loksutaja tõttu), mistõttu on ka nende kasv kiirem. Kiirem kasv võimaldab toota väikse ajaga suurema rakumassi, mida rakendatakse muuhulgas nt valkude ja hormoonide tootmisel (transgeenne mikroob toodab vastavat molekuli, mis inimesele huvi pakub; kuna rakud kasvavad vedelsöötmes kiiresti, saadakse nii ka kiiremini rohkem produkti), kuid ka tagab, et vastava protseduuri läbimiseks oleks piisavalt rakke, kuna paljud katsed (nt transformatsioon) on rakkudele väga koormavad ning suur osa rakkudest selle käigus hukkub. Samuti peab olema suur rakkude hulk näiteks selleks, et piisavalt DNA-d oleks võimalik eraldada. DNA kogus omakorda on oluline, et näiteks Southern blottingu teostamisel oleks DNA signaal piisavalt tugev.
YPD vedelsöötme kasutamisel tuleb mainida ka OD-d (Optical Density) ehk optilist tihedust, mis iseloomustab rakkude kogust söötmes. Eksponentsiaalses kasvufaasis olevate pärmirakkude OD on 0,3–1. Pärmirakkude OD-d mõõdetakse spektrofotomeetri abil, lainepikkuse 600 nm juures. OD on siinkohal võrdeline absorptsiooniga. OD on tähtis ka seetõttu, et eksponentsiaalses kasvufaasis olevad rakud (n-ö noored rakud) on vastuvõtlikumad muutustele, sh näiteks võõra DNA integreerumine genoomi.
YPD söötmest on lugematu hulk variatsioone vastavalt vajadusele, näiteks mingit konkreetset antibiootikumi sisaldav YPD (et välja juurida söötmest võõrad rakud ning võimaldada kasvu ainult uuritavatel, resistentseteks muudetud rakkudel), mingit lisatoitainet sisaldav YPD jne.
Dalmaatsia
thumb|Dalmaatsia Horvaatia-osa asend ülejäänud Horvaatia taustal Dalmaatsia (horvaadi keeles Dalmacija) on ajalooline piirkond Aadria mere idarannikul Horvaatia ning osalt Montenegro territooriumil. Ta ulatub Rabi saarest loodes kuni Kotori laheni.
Werfen
Werfen ([ˈvɛɐ̯fn̩]) on alev ja vald (Marktgemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Sankt Johann im Pongau ringkonnas. See on tuntud peamiselt keskaegse Hohenwerfeni lossi ja Eisriesenwelti jääkoopa poolest, mis on suurim maailmas.
thumb|left|Õhuvaade Salzachi orule
Werfen asub ajaloolise Pongau piirkonna loodeosas, Salzburgist u 40 km lõunas. Asula paikneb Salzachi orus Luegi kurust lõunas, Berchtesgadeni Alpide (Hageni mäed ja Hochkönig) (läänes) ja Tenneni mägede (idas) vahel. Salzburgi–Tirooli raudteeliin (Giselabahn) ja Tauern Autobahn kulgevad jõega paralleelselt. Piirkonda tuntakse kui Lubjakivialpide triiase kivikihi geoloogilise werfeni kihistu tüübi paikkonda.
Vallaosad on Reitsam, Scharten, Sulzau, Werfen Markt ja Wimm.
Ajalugu
Olulised kaubateed läbisid Salzachi orgu juba iidsetest aegadest, kui ala oli osa Rooma Noricumi provintsist. Wervenit on esmamainitud u 1140. aastal. Asula kerkis Investituuritüli ajal Saksamaa kuninga Heinrich IV-ga Salzburgi peapiiskopi Gebhardi käsul 1075. aastal püstitatud Hohenwerfeni lossist lõunasse. See on üks vanimaid turge endises Salzburgi peapiiskopkonnas, turuõigusega 1425. aastast. Umbes samal ajal rajati naabrusesse Pfarrwerfeni kihelkond, nagu ka naaberasula Werfenweng idas.
Dalmaatsia koer
thumb|Punakaspruunide laikudega dalmaatsia koerDalmaatsia koer on koeratõug, mida iseloomustab valge karv mustade või punakaspruunide laikudega.
Werfen
Ajalugu
thumb|left|Kihelkonnakirik
Kohaliku halduse asukohana rünnati Werfenit ja lossi raskelt Saksa talurahvasõja ajal 1525./26. aastal. Alates 1675. aastast mõisteti Zaubererjackli nõiaprotsessidel süüdi ja hukati arvukalt inimesi kohaliku ülesostja Barbara Kolleri ja tema poja Jakobi keskkonnas. Werfen oli ka Salzburgi protestantide väljasaatmise keskus vürstliku peapiiskopi Leopold Anton von Firmiani valitsemise ajal 1731. aastal. 18. sajandi lõpul võeti Sulzaus kasutusele suur limoniidimaardla, millest 1770. aastast sai tähtsaim rauatehas (Konkordiahütte) Salzburgi peapiiskopkonnas.
Koos sekulariseeritud vürstliku peapiiskopkonna maadega läks Werfen 1816. aastal Viini kongressi otsusega lõpuks Austria keisririigile. Salzburgi–Tirooli raudteeliin Salzburgist Wörglisse avati 1875. aastal, jaamad Sulzaus, Tenneckis ja Werfenis.
Tennecki küla kohal olevas eraldatud Blühnbachtalis on barokk-stiilis Blühnbachi loss, peapiiskop Wolf Dietrich von Raitenau endine jahimaja, mille 1908. aastal omandas Austria ertshertsog Franz Ferdinand. Pärast ertshertsogi mõrva 1914. aastal müüsid Habsburgid-Lotringid lossi Saksamaa Kruppi tööstusmagnaatidele. Kruppid valdasid territooriumit kuni Arndt von Bohlen und Halbachi surmani 1986. aastal, pärast seda on kinnisvara Frederick R. Kochi eravalduses.
Väike osa "Heliseva muusika" piknikustseenist filmiti Werfeni küla nõlvadel. Julie Andrews ja meeskond filmisid "Do-re-mi" lõigu avavõtted Hohenwerfeni lossiga taustal. Hohenwerfenis tehti ka mõned filmi "Where Eagles Dare" võtted.
Žuravlivka (Tultšõni rajoon)
Žuravlivka (ukraina keeles Журавлівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 1360. Pindala on 7,243 km².
Kullamaa metsandik
Kullamaa metsandik on metsandik Läänemaa metskonnas. Kullamaa metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Vormsi, Lääne-Nigula ja Lääneranna valla riigimetsi.
Svetloje
Svetloje (vene Светлое) on kohanimi:
Võidu tänav
Võidu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe, Liiva ja Männiku asumis.
Võidu tänav algab Vabaduse puiesteelt ja lõpeb lõunapoolses otsas pärast Võidu põiku umbtänavana. Võidu tänav on ligikaudu 1600 meetrit pikk.
Võidu tänav sai nime 8. novembril 1927. Tänav on saanud nime ilmselt Vabadussõja võidu tähistamiseks.
Ameerika Filmiinstituut
Ameerika Filmiinstituut (inglise American Film Institute, lühend AFI) on Ameerika Ühendriikide sõltumatu mittetulundusorganisatsioon, mis tegeleb filmikunstiga seotuga.
AFI peakontor asub Los Angeleses.
AFI asutas 5. juunil 1967 USA president Lyndon B. Johnson.
AFI on koostanud mitmesuguseid filmidega seotud edetabeleid, näiteks "AFI's 100 Years...100 Movies" ja "AFI's 100 Years...100 Stars".
Aastast 1971 korraldab AFI Los Angeleses filmifestivali AFI Fest.
Põltsamaa kirik
Põltsamaa Niguliste kirik (ka Põltsamaa Nigula kirik) on kirik Jõgeva maakonnas Põltsamaal. Kirikut kasutab EELK Põltsamaa Niguliste kogudus.
Ajalugu
Nikolausele pühitsetud kirik oli Põltsamaal olemas juba keskajal ning see paiknes Põltsamaa jõe vasakul kaldal. Kirik hävis 17. sajandi alguses Poola-Rootsi sõjas.
1630. aastail hakkas Põltsamaa vastne valdaja Herman Wrangel Põltsamaa linnuse konvendihoonet ehitama ümber aadlipaleeks ning sinnasamasse otsustati rajada ka uus kihelkonnakirik. Hoone rajati sõjalise otstarbe kaotanud kagueesväravahoone müüridele, mistõttu ei ole Põltsamaa kirik orienteeritud tavapärasele ida-läänesuunale. Aastail 1632–1633 valminud kirikusse telliti kantsel (1636 ) ja altar (1645 ) Tallinna puunikerdajalt Tobias Heintzelt. Herman Wrangeli Põltsamaa piirkonna maavaldusi majandas tema vend Hans Wrangel, kelle abikaasa Anna kinkis 1641. aasta jõulupühadeks kirikule altarikatted. 1642. aastal lisandus kiriku sisustusse kingitusena saadud kullatud karikas.
Piirsalu rahvamaja
Piirsalu rahvamaja on rahvamaja Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Piirsalu külas. Rahvamaja haldab Piirsalu Küla Selts.
Põltsamaa kirik
Ajalugu
Põltsamaa uue kihelkonnakiriku purustasid Põhjasõja ajal 12. septembril 1703 Vene väed.
Kirik ehitati uuesti üles, seekord suuremana. 16. sajandi alguses rajatud ümmargune suurtükitorn, mida enne Põhjasõda oli kasutatud kiriku käärkambrina, muudeti ümberehituse käigus kooriruumiks, mistõttu on Põltsamaa kiriku koor oma kuppellae ja ümmarguse põhiplaaniga Eesti üks omapärasemaid. 1740. aastate lõpul rajati kiriku edelküljele Heinrich von Ficki (1678–1750) perekonna matusekabel.
1925. aastal alustati rahakogumist kirikusse uue oreli ehitamiseks. Vendade Kriisade käest tellitud kahe manuaaliga orel õnnistati 2. detsembril 1928.
Põltsamaa sai tugevasti kannatada Teise maailmasõja ajal Saksa ja Nõukogude vägede vahelises sõjategevuses. 14. juulil 1941 süttis lõuna paiku Saksa vägede lastud mürsust kiriku torn, mis kell 19:02 kirikule langes ning selle süütas. Kirikust levis tulekahju lossi. Teistel andmetel sai mürsutabamuse aga lossitorn, kus asus Punaarmee tulesuunaja.
Ehkki kirikut plaaniti juba samal sügisel taastama hakata, ei tulnud sellest enne sõja lõppu midagi välja. Kirik taastati 1947–1950 ning ülesehitustööd on põhjalikud dokumenteerinud Põltsamaa koguduse õpetaja Herbert Kuurme. Kiriku taastamistöid teostati arhitekt Ott Puuraiu projekti ja otsese juhendamise järgi. Altariruumi raudbetoonkupli kavandas Heinrich Laul. Kiriku pühitses 9. novembril 1952 peapiiskop Jaan Kiivit seenior. 1969. aastal jõuti lõpule barokse tornikiivri taastamisega, mille tippu seati 1751. aastast pärit tornikukk.
Sisustus
Kuna Põltsamaa kiriku sisustus põles 1941. aastal ära, saadi 1947. aastal likvideeritud Tartu Ülikooli kirikust altarisein, kantsel, pingid ja laelühtrid.
Altariseina on kavandanud Riia arhitekt Matthias von Holst 1868. aastal ning selle külgedel on Moosese ja apostel Pauluse kujud. Altari pöördraamis on kaks altarimaali – Woldemar Friedrich Krügeri "Ülestõusmine" ("Naised Haual"; 1860; Fra Angelico fresko järgi) ja Julie Wilhelmine Hagen-Schwarzi "Kristus ristil" (1894).
Kantsel pärineb põhiosas samuti 1868. aastast, kuid 1872 oli sellele lisatud Kristuse ja evangelistide kujud. Kantslijalg on kujundatud omapäraselt; selle ülaosa ümbritsevad nikerdatud sümbolid: kõikenägev silm, palmioksad, ankur, karikas ja rist, oblaadivaagen ja võti.
Põltsamaa kiriku oreli on valmistanud tuntud saksa orelimeistri Wilhelm Saueri töökoda 1900. aastal. Orel paiknes algselt Viljandi Jaani kirikus, kust see kiriku sulgemise järel ära toodi ja 1953. aastal Põltsamaal üles pandi. 1956. aastal kaunistati oreliprospekt Rudolf Sepa kujundatud ja Fritz Miti nikerdatud Joosepi ja Maarja reljeefidega.
Ka kirikutekstiilid kujundas Rudolf Sepp.
Duilio Bianchini
Duilio Bianchini (14. veebruar 1922 Rimini – 12. märts 2002) oli Itaalia poksija.
Bianchini võitis kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks.
Bianchini poksis oktoobrist 1951 kuni juunini 1956 elukutselisena. Ta pidas kokku 39 kohtumist, millest võitis 20 (neist 6 nokaudiga), kaotas 12 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 7 kohtumist.
Tamilikeelne Vikipeedia
Tamilikeelse Vikipeedia vikipeedia artiklite arv ületas 100 000 piiri 2017. aasta mais.
Cirque de Gavarnie
thumb|Cirque de Gavarnie Cirque de Gavarnie on tsirkusorg Püreneedes Püreneede rahvuspargi territooriumil.
Cirque de Gavarnie' kõrgeimad tipud ulatuvad 3000 meetrini. Mägedes on mitmeid koski, neist kõrgeim on Grande Caskade, mille kõrgus ulatub 400 meetrini.
Rohu mõis
Rohu mõis (saksa keeles Rocht) oli rüütlimõis Simuna kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Rohu küla lähedal Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas.
Mõisa koosseisu kuulus 131,2 ha mõisamaad, 28 lahustükki (831,4 ha) ja Rohu küla.
Mõisa on esimest korda mainitud 1489. aastal (Rochte). Sealt pärineb Rochte vasallisuguvõsa. 1919. aastal kuulus mõis Lilienfeldidele. 1939. aastal kuulus endine mõisasüda Avanduse valda.
Mõisahoone on hävinenud. Rohu mõisa juurde kuulus mõisahoonet ümbritsenud Rohu mõisapark ja tiik. Ühekorruselisest, kivist mõisahoonest veidi eemal asusid abihooned (laudad, tall ja mõisa viinaköök). .
Antsla Valla Leht
Antsla Valla Leht on Antsla valla uudiseid vahendav ajaleht. Ajalehte annab välja Antsla vallavalitsus.
Ajalehe esimene number ilmus 1994.
Aastast 2016 ilmub ajaleht sagedusega üks kord kuus
2018 liideti selle ajalehega Urvaste Valla Leht.
Richard Lazarus
Richard S. Lazarus (3. märts 1922 New York – 24. november 2002 Walnut Creek, California) oli USA psühholoog, emotsioonide tõlgendusteooria juhtiv pooldaja.
Ta töötas välja stressiga toimetuleku teooria, mida nimetatakse Lazaruse stressimudeliks, ja andis panuse kognitiivsesse pöördesse.
Elulugu
Richard S. Lazarus lõpetas 1942 kolledži City College of New York. Pärast kolm ja pool aastat kestnud sõjaväeteenistust sai ta 1948  Pittsburghi Ülikoolist doktorikraadi. Seejärel õpetas ta 1953. aastani Johns Hopkinsi Ülikoolis ja 1957. aastani Clarki Ülikoolis. Järgnevalt töötas ta Caliofornia Ülikoolis Berkeleys kuni emeriteerumiseni 1991.
Isiklikku
Richard Lazarusel ja tema abikaasal Bernice Lazarusel sündis kaks last. Abielu kestis 57 aastat ja nad kirjutasid koos ka ühe raamatu.
Benjamin Cordt
Venemaa ja Ukraina üks nimekaim raamatukoguhoidja, tema juures alustas Karl Weltmann bibliograafia koostamist Baltimaade kohta.
Piirsalu metsandik
Piirsalu metsandik on metsandik Läänemaa metskonnas. Piirsalu metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Haapsalu, Vormsi ja Lääne-Nigula valla riigimetsi.
Benjamin Cordt
Elukäik
1878. aastal hakkas Cordt õppima Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas õigusteadust ja diplomaatiat. Õpingud ülikoolis kulgesid vaheaegadega, lõpetas 1885. aastal, pälvides kuldauraha (erhielt die goldene Preis-Medaille), kraadi kaitses 1887.
Dale'i reegel
Dale’i reegel on bioloogiline seaduspära, mille kohaselt ühe neuroni kõik aksoni harud produtseerivad ühtesid ja samu spetsiifilisi mediaatoreid.
Reegel on nime saanud inglise füsioloogi ja farmakoloogi Henry Hallett Dale’i järgi. Reegel on formuleeritud aastal 1914.
Benjamin Cordt
Uurimistööd
Käis aastatel 1893, 1895 ja 1911 Peterburi Teaduste Akadeemia lähetusel uurimisreisidel Hollandi arhiivides. 1920. aastail külastas Rootsi Riigiarhiivi.
1893–1880 uuris Vene-Rootsi suhteid ja genealoogiat, uurimused valminud peamiselt Tartus ja saksa keelsed.
Hilisemad publikatsioonid juba vene keeles. Uuris Venemaa, Ukraina, Baltimaade ajalugu, diplomaatia ajalugu (diplomaatiline kirjavahetus Venemaa kohta). Tema peateos "Vene kartograafia ajaloo vaatlus", mis sisaldas vanemaid kaarte Venemaa ja Põhjamaade sh Eesti alade kohta, peegeldas lääneeurooplaste Venemaa-kujutluste arengut ja oli fototehniliselt teostuselt oma aja kohta kõrgtasemel.
Tualdenoor
Meenutab kalinguri, kuid on sellest tihedam ja tugevam. Kasutatakse meeste pealissärkide, kitlite, türpide ja muu eririietuse õmblemiseks.
Ilukirjandusest tuntud näide on orbudekodu Ilja Ilfi ja Jevgeni Petrovi "Kaheteistkümnes toolis", kus ainuke rõiva- ja sisustustekstiil oli hall tualdenoor.
Parima operaatoritöö Oscar
Parima operaatoritöö Oscar (inglise keeles Academy Award for Best Cinematography) on Oscari-filmiauhinna üks kategooriatest. Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia parimat operaatorit töö eest ühes kindlas filmis.
Enim ehk neli auhinda on võitnud Leon Shamroy ja Joseph Ruttenberg. Enim ehk 18 nominatsiooni on kategoorias saanud Charles Lang, kes võitis 1934, ja Shamroy.
Elva Täht
Elva Täht on Elva linna kultuuripreemia, mida antakse üksikisikule või kollektiivile, kellel on tähelepanuväärseid teeneid Elva kultuurielu edendamises. Preemiat annab välja Elva linnavalitsus.
Preemiat antakse aastast 2005.
Enköping
Enköping on linn Rootsis Uppsala läänis, Enköpingi valla keskus.
Enköping asub 78 km Stockholmist loode pool Mälareni põhjakaldal.
2010. aasta lõpus elas Enköpingis 21 121 inimest. Ta on lääni suuruselt teine asula Uppsala järel.
pisi|tühi|Vaade asulale, esiplaanil kiriku varemed
Krasnogirka (Trostjanetsi rajoon)
Krasnogirka (ukraina keeles Красногірка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Trostjanetsi rajoonis. Elanike arv on 423. Pindala on 1,35 km².
Osterland
thumb|right|Osterland 13. sajandil
Osterland (terra orientalis) on ajalooline piirkond Saksamaal. See paiknes Elbe ja Saale jõe vahel põhja pool Pleissnerlandi, mille see hiljem neelas, ning see sisaldas Leipzigi linna. Nimi tuleneb territooriumi endisest nimest Ostmark, mis tähendab idamarki.
Tänapäeval jääb ala Saksamaa Tüüringi ja Saksi-Anhalti liidumaale.
Daltonplaan
Daltonplaan on Helen Pankhursti väljatöötatud õppetöövorm, mis paneb rõhku õpilaste iseseisvale tööle. Õpilased valivad koolis õppeaja ja parasjagu õpitava õppeaine suuresti iseseisvalt. Õpetajal on peamiselt juhendav ja nõuandev roll.
Daltonplaan on saanud nime Ameerika Ühendriikide Daltoni linna järgi, kus seda 1910. aastate lõpus esimesena katsetati.
Lõhnhein
Eestis kasvab kolm sellesse perekonda kuuluvat pärismaist liiki:
Gaassidus
Gaassidus ehk punumissidus on labase siduse eriliik, mille puhul lõimelõngad asetsevad rühmiti (tavaliselt kahekaupa) punutuna koelõnga ümber ja koelõngu ei lööda kudumisel tihedamaks; nii moodustub kangal hõre võrkjas struktuur. Gaassidusega kangaid, nagu markisett, tarlatan, etamiin või marli tuntakse üldnimetuse "gaasriie" all.
Jaamaküla (Vaivara)
Jaamaküla (ka Jaama) oli küla Virumaal Vaivara vallas. Tänapäeval osa Sinimäe alevikust.
Jõud (täpsustus)
Jõud võib tähendada mitut asja.
Louisa Vesterager Jesperseni ja Maren Uelandi mõrv
17. detsembril 2018 leiti Imlili küla lähedal asuvalt Toubkali mäe jalamilt (Maroko Atlase mäed) 24-aastase taani naise Louisa Vesterageri ja 28-aastase norra naise Maren Uelandi surnukeha. Naised olid reisinud Marokosse vaatamata oma perekondade soovitustele. Ueland oli iroonilisel kombel postitanud sotsiaalmeedias sisserändajaid kiitvaid postitusi.
Maroko politsei on mõrvadega seoses vahi alla võtnud 18 meest. Maroko peaprokurör on mõrva kirjeldanud terroriaktina pärast seda, kui Internetis hakkas levima video, kus mõned kahtlusalused vandusid ustavust Iraagi ja Levandi Islamiriigile.
Islamiterroristide video, mis kujutab seda, kuidas naistel pea maha raiuti, on Skandinaavias keelatud levitada/vaadata.
Maailma feministlikud ühendused mõistsid barbaarse misogüünse rünnaku teravalt hukka.
Klassika ja tänapäev: kaks ajastut kodanliku filosoofia arengus
"Klassika ja tänapäev: kaks ajastut kodanliku filosoofia arengus" ("Классика и современность: две эпохи в развитии буржуазной философии") on Merab Mamardašvili, Erihh Solovjovi ja Vladimir Švõrjovi artikkel.
Artikkel põhineb Mamardašvili ideedel ning selle on kirja pannud teised autorid. Alajaotuse teadusfilosoofiast kirjutas Švõrjov.
Artikkel on olemas kahes versioonis. Üks neist ilmus 1972. aastal kogumikus: Философия в современном мире. Философия и наука. Критические очерки буржуазной философии, М.: Наука, lk 28–94.
Sissejuhatus
Tänapäeva kodanlik filosoofia on keeruline ja vastuoluline, selle voolud (näiteks eksistentsialism ja neopositivism, fenomenoloogia ja psühhoanalüüs) võivad olla kõrvutamatud või vastastikku vaenulikud, aga ometi on ta ühtne analüüsistiili, probleemiasetuste viisi ja mõtlemiskultuuri poolest. Et seda ühtsust mõista, tuleb analüüsida, kuidas on muutunud filosoofilise teadmise tootmise mehhanismid, mis kuuluvad vahetult ühiskonna ajalukku.
Nõudmised sellele analüüsile on järgmised.
1.
Tänapäeva kodanlikku filosoofiat tähtis seostada mingi muu ajaloolise tervikuga, millega ta on geneetiliselt seotud. Sellise terviku olemasolule ja tänapäeva kodanliku filosoofia sõltuvusele sellele osutab asjaolu, et iga oluline 20. sajandi kodanlik filosoof paneb paika oma kriitilise ja poleemilise hoiaku klassikalise kodanliku filosoofilise kultuuri suhtes; klassikast öeldakse demonstratiivselt lahti, kuid jäädakse sellest varjatult seesmiselt sõltuvaks (nagu ka teiste kultuurialade modernismi puhul). See võimaldab mõista, milles seisneb tänapäeva kodanliku filosoofia ajalooline terviklikkus.
Seepärast püütakse siinses artiklis tüpoloogiliselt (mitte liikidena eraldada ja iseloomustada klassikalist ja tänapäevast kodanlikku filosoofiat, kaht ajastut, kaht "vaimset formatsiooni". Klassikaline kodanlik filosoofia on 17.–19. sajandi (kuni Georg Friedrich Wilhelm Hegeli, Ludwig Feuerbachi ja Auguste Comte'ini) mõtlemisele iseloomulik üldine orientatsioon ja ideeline stilistika, mis realiseerus ainult summaarse tendentsina, jäädes igal konkreetsel juhtumil teoks saamata. Nii tolleaegne materialismile kui ka idealismile on iseloomulikud mingi vaimse formatsiooni jooned, mis neid tänapäeva kodanlikust filosoofiast järsult eristavad. Pärast renessanssi väljatöötatud ideed ja kujutlused, hoiakud ja mõtlemisharjumused moodustasid terviku, tähendusliku ühtsuse, ent ühtki filosoofi, ei John Locke'i, Gottfried Wilhelm Leibnizit, Hegelit ega Comte'i, ei saa pidada selle filosoofilise kultuuri ainsaks, täievoliliseks, kehastuseks. Kõik klassikud olid vähemalt osaliselt mitteklassikalised, rääkimata sellest, et juba alates 17. sajandist oli mõtlejaid, kes ei mahtunud klassikalise vaimse formatsiooni raamidesse, nagu Arthur Schopenhauer, Søren Kierkegaard ja Charles Fourier.
Vanderlei Farias da Silva
Vanderlei Farias da Silva (enam tuntud lihtsalt nime all Vanderlei; sündinud 1. veebruaril 1984 Porecatus) on Brasiilia jalgpallur, väravavaht. Ta mängib Brasiilia esiliiga klubis Vasco da Gama.
Klassika ja tänapäev: kaks ajastut kodanliku filosoofia arengus
1.
Sama lugu on tänapäeva kodanliku filosoofiaga, mis on katse ületada filosoofilise mõtlemise klassikalised struktuurid. Neopositivism kuulutab traditsioonilise filosoofia pseudoprobleemide kogumiks, uute metafüüsikate ja ontoloogiatega fenomenoloogid ja eksistentsialistid süüdistavad klassikat kitsalt gnoseoloogilised orientatsioonis. Sama tendents on omane analüüsifilosoofiale, elufilosoofiale, uuele naturalismile ja vooludele, mis peavad filosoofiat ainsaks järjekindlaks vaimuteaduseks. Aga ükski neist suundadest ei vii kriitilist arveteõiendamist klassikalise filosoofiaga lõpule.
Vanderlei Farias da Silva
Vanderlei sündis Paraná osariigis Porecatus.
Klassika ja tänapäev: kaks ajastut kodanliku filosoofia arengus
1.
Üldine suhe klassikalise ja tänapäevase kodanliku filosoofia vahel on kõige abstraktsemal kujul võetuna vastastikune avamine. Klassikaline filosoofia pretendeeris peamiselt süstemaatilisele terviklikkusele, lõpuleviidusele ja monistlikkusele, tuginedes sügavale tundele, et maailmakorras on loomulik kord ja harmoonia, mida saab mõistusega taibata. Tänapäeva kodanlik filosoofia on selle kõrge ja praegu võimatu hinna avastamine, mida selle pretensiooni realiseerimise eest tuli maksta. Lähemal vaatlusel osutub, et tänapäeva filosoofilised suunad pole midagi muud kui klassikalise filosoofia sisuliste vastuolude järjekindel lahtiharutamine; klassikaline filosoofia sai neid vältida ainult suurte lihtsustuste jäikade absolutiseerimiste ja mahavaikimiste hinnaga. Nad rebivad klassikalt klassikalisuse maski, artikuleerides oma sisuga neid pooltõdesid ja peidetud ratsionaliseeringuid, mis võimaldasid seda klassikalisust ja terviklikkust saavutada. Tänapäeva kodanlik filosoofia pretendeerib peamiselt Euroopas kolme sajandi jooksul kujunenud mõtlemiskultuuri ületamisele ja tänapäevale kohase uue filosoofia loomisele. Ent klassikalise pärandi vaatekohast nähtub, et tänapäevane filosoofia on selle kultuuri kütkeis ning teeb uuenduste sildi all klassikaliste mõtlemisviiside keerulisi inversioone. Tänapäevase filosoofia tänapäevasus ja novaatorlus osutub näilikuks. Tänapäeva kodanlik filosoofia on õigupoolest selle tulemus, et klassikalised mõtlemisharjumused on üle kantud ajastusse, mille sotsiaalsed ja teaduslikud probleemid olid klassika ajastu tundmatud. Nende probleemide terav ja dramaatiline tajumine (oskus fikseerida need tajutavate ja kogetavatena) on ilmses vastuolus sellega, et kasutatakse traditsioonilist teoreetilist mõistestikku, maailmavaateliste elamuste mõistuspärase mõistestamise vahendeid, intuitiivseid tähenduseristusi väljendatakse üldtähenduslikult jne. Praegune filosoofia on vastuvõtlikkuse, reflektiivsuse, tõlgendustehnika poolest, valvsa suhtumise poolest teoreetiliste konstruktsioonide spekulatiivsusesse või ebakriitilisesse positivismisse mitteklassikaline, kategooriate süsteemil põhineva mõtlemise kättesaadavate vormide (ja mõtleva subjekti tunnetusaktiivsuse mõistmise viisi) poolest sügavalt traditsiooniline.
Vanderlei Farias da Silva
2007. aasta mais liitus ta Brasiilia tugevuselt teises liigas mängiva klubiga Coritiba. Alates 2008. aasta hooajast mängiti juba kõrgliigas. Coritiba põhiväravavahiks sai ta 2012. aasta hooajal. Hooaegadel 2010, 2011, 2012 ja 2013 aitas ta Coritibal võita osariigi meistrivõistlused Campeonato Paranaense. Kokku esindas ta klubi 301 ametlikus mängus.
2015. aasta jaanuaris siirdus ta Santosesse, sõlmides klubiga lepingu kolmeks aastaks. Debüüdi Santose meeskonnas tegi ta 8. veebruaril koduväljakul 2:1 võidumängus Red Bull Brasili üle.
Klassika ja tänapäev: kaks ajastut kodanliku filosoofia arengus
1.
Klassikalise ja tänapäevase kodanliku filosoofia vaheline suhe on põhimõtteliselt erinev näiteks klassikalise ja mitteklassikalise füüsika vahelisest suhtest. Kummalgi juhul on praktikas, inimese reaalsetes suhetes välismaailmaga toimunud muutused toonud kaasa probleemimurrangud, aga Lääne filosoofias pole toimunud murrangut uute probleemide ratsionaalse mõistmise viisis, pole loodud uut mõtlemisharjumuste süsteemi nagu relatiivsusteooria ja kvantmehaanika loomisel. Seal, kus tänapäeva kodanlik filosoofia pole üldse veel lahti öelnud ratsionalistlikust traditsioonist, on selle ratsionalism jäänud klassikaliseks, kuigi verbaalne väljendus on muutunud.
Millega seletada seda ambivalentsust? Miks on kõik katsed klassikat ületada jäänud põhimõtteliselt ebajärjekindlaks?
Vanderlei Farias da Silva
27. märtsil 2015 põrkas ta mängus Ponte Pretaga kokku vastasmeeskonna mängijaga Rildoga. Kokkupõrke tõttu vigastas ta nägu ja pidi minema lõikusele. Selle tõttu jäi ta väljakult eemale kolmeks kuuks. Tema äraoleku ajal sai Santose põhiväravavahiks Vladimir. Vanderlei sai tagasi koha Santose põhiväravavahina sama aasta juulis Vladimiri halva mänguvormi tõttu.
Surnud 17. juulil
Siin loetletakse 17. juulil surnud tuntud isikuid.
Vanderlei Farias da Silva
2020. aasta jaanuaris sõlmis Vanderlei kaheaastase lepingu Grêmioga. 2021. aasta aprillis siirdus ta Vasco da Gamasse.
Saavutused
Allikas
Kihelkonna metsandik
Kihelkonna metsandik on metsandik Saaremaa metskonnas. Kihelkonna metsandik hõlmab täielikult või osaliselt endise Mustjala, Kihelkonna, Kärla, Kaarma, Lümanda, Salme ja Torgu valla riigimetsi.
Arhiveerimine
Arhiveerimine on toiming, mille käigus eraldatakse dokumendid aktiivsest keskkonnast ning tagatakse nende kaitse kadumise, hävitamise ja muutmise eest ning kasutatavus tulevikus.
Skaņkalne vald
Skaņkalne vald (läti keeles Skaņkalnes pagasts) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Mazsalaca linnaga, Mazsalaca, Ramata ja Vecate vallaga ning Limbaži piirkonna Braslava, Staicele ja Aloja vallaga.
Arhiveerimine
Vajadus dokumentide arhiveerimiseks tekib siis, kui esmane vajadus dokumentide kasutamise järele on kadunud, kuid neid ei tohi veel hävitada (s.t. nende säilitustähtaeg ei ole möödunud). Sellisel juhul on otstarbekas dokumendid digitaalsest dokumendihalduse süsteemist välja võtta ja arhiveerida.
Skaņkalne vald
Valla pindala on 112 km². 2010. aasta seisuga elas seal 819 inimest. Valla keskus on Mazsalaca linn, mis aga valla koosseisu ei kuulu, vallavalitsuse ülesandeid täidab Mazsalaca piirkonna administratsioon.
Ajalugu
Valla aladele jäävad kahe endise mõisa - Skulberģi ja Jaunate - hoonetekompleksid. 19. sajandil asusid valla territooriumil Skulberģa ja Jaunate vallad. 20. sajandi alguses need vallad ühendati. Aastal 1925 sai Skulberģa vald uue nime Skaņkalne vald. Aastal 1935 oli valla pindala 128,3 km². Aastal 1945 jagati vald Skaņkalne ja Jaunciemsi külanõukogudeks, aastal 1949 vald aga likvideeriti. Aastal 1954 liideti Jaunciemsi külanõukogu Skaņkalne külanõukoguga. 1990. aastal moodustati külanõukogust Skaņkalne vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Mazsalaca piirkonda.
Loodus
pisi|Enģeļu klints Vald jääb Salatsi jõe kallastele. Piirkond on ajalooline liivlaste asuala, vanal liivlaste linnamäel asub tänapäeval vabaõhulava. Valda jäävad mitmed liivakivipaljandid, allikad ja koopad. Neist üks tuntumaid on Skaņais kalns ehk tõlkes Kajakalju, mis tänu oma kujule kas siis võimendab kaja või suunab seda mujale.
Kaitstavad objektid
Riikliku kaitse all on vallas asuvad Skaņkalne ja Vikšēni linnamäed. Kohaliku kaitse all on Ohvrikoopa hiiepaik, Rūnase ristikivi ja Jaunvīkšēni muinaskalmed.
Looduskaitse all on Lejasjēņi tamm, Lejasmeirēni tamm, Grobi tammed, Skudrase elupuu, Lasiņi kask, Vīkšēni saared, Piemiņa tamm, Gudzoni koobas, Veclaņģi vaher, Skaņaiskalnsi paljandi piirkond, Eglājise tamm, Rantiņi tamm, Lehmakoobas (Govs ala) ja allikas, Bezdelīgi paljand ja koopad ning Dzelveskalnsi paljand ja koopad. Lisaks on vallas arvukalt nimetuid põlispuid. Valla põhjaosa jääb Salatsi oru loodusparki.
Kolõndjanõ
Kolõndjanõ (ukraina keeles Колиндяни) on küla Ukrainas Ternopili oblastis Tšortkivi rajoonis. Elanike arv on 1651.
Skaņkalne vald
Asustus
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Raikküla vasallilinnus
Raikküla vasallilinnus (saksa keeles Rayküll) asetses vana haldusjaotuse järgi Harjumaa Rapla kihelkonnas Raikküla mõisas.
Ajalugu
1216. aastast on esimesed teated kohast Raikküla Läti Henriku kroonikas, kus mainitakse seda kui eestlastest hõimuvanemate iga-aastaste nõupidamiste kohta – Raikkülla kogunes Muinas-Eesti parlament – „kärajad“. Rahvapärimusest on teada, et XIV sajandi paiku, enne kui mungad Raplasse kirikut ehitama hakkasid, rajati nende tarvis kabeleid, mida „munkade majadeks” kutsuti. Selline rajati ka Raikkülla ning mõisa pargis olevat vana kaevu teatakse siiani kui „munga-kaevu”. Rahvajuttude järgi läinud Kuusiku mõisa pargist maa-alused teed Paka mäe sisse ja sealt Raikküla mõisa Tallimäe (Kastanimäe) sisse. Nendes käikudes varjanud mõisarahvas ennast sõdade ajal.
Kuna Raikküla mõisat on peetud vanemaks, kui lähedalolevat Kabala mõisat, siis võib selle tekkimise paigutada juba XIII sajandi lõppu. Nimelt on Saare-Lääne piiskopkonna ja Taani valduste vaheline piiri ajamisel 1275–1285 aasta vahel mainitud juba Kabala küla, mille nimi tuleneb selgelt seal munkade poolt ehitatud katoliku kabelist. Ning 1305 arvatakse olnud olevat olemas juba Kabala mõis, mis asetab selle tekkimise juba XIII sajandi lõppu. Muidugi ei saa öelda, mil määral olid need mõisahooned kindlustatud või kas nad olid üldse kivist.
1469. aastal on kohta esmamainitud kui Arndti pojale Jürgen Vietinghoffile kuuluvat mõisat. Samal ajajärgul kuulus sellele rüütlisuguvõsale ka kõrvalolev Järvakandi vasallilinnus (mõis). Sel aastal oli ka kauakestnud piiritüli Harju-Kabala mõisniku Otto Soie ja Jürgeni vahel piirimetsa kuuluvuse pärast. Õigus anti Raikkülale, kui vanemale mõisale. Kohtu otsusega liidendati Raikkülaga ka Sooaluste ja Hiienurme piirkonnad. 1472 andis Jürgen oma vennale Arndt II Raikküla valdustest Kergu veski (die Mühle zu Kerko). 1476 liideti Raikkülaga Sääsküla mõis.
1492. aasta 18. novembril müüs Jürgeni poeg Arndt IV Vietinghoff Raikküla mõisa 12 500 marga eest Jürgen Hinricku poeg Brakelile (Brackell), kellelt läks valdus 1506. aasta 19. mail Lulef Johanni poeg Fürstenbergile (Vorstenberch).
1539. aasta 28. mail loovutas Fürstenberg mõisa oma väimehele Lorenz von Fersenile, kes sai esiisaks hiljem Liivimaal, Eestimaal ja Rootsis elanud kuulsatele Fersenitele. Fersenite omanduses püsis see kuni XVIII sajandi alguseni. 1540. aastal koostatud ostu-müügilepingus on mainitud ka mingit "uut mõisat", mida on peetud lähedalasuvasse Rakvere külasse rajatud mõisaks. Pärast Raikküla ostmist tõusis Lorenz maanõuniku ametisse ja 1542. aasta 16. septembril kinnitas mõisa ostu-müügi lepingu ka ordumeister Hermann von Brüggeney.
Mõis (linnus) sai nähtavasti väga tugevasti kannatada Liivi sõjas 1558–1583. 1597 aasta pärimisõiguse aktis on märgitud, et mõisahoone on laastatud, lõhutud ja enamjaolt elamiskõlbmatu (ungebauet, verwüstet und mehrentheils ganz unbesetzt).
1777 müüdi Raikküla võlgade tõttu 100 000 rubla eest prints Peter Friedrich Ludwig Holstein-Hattorpile. Mõisat himustas omale hilisem Vene keiser Paul I, kes andis selle omandamiseks 1780. algul riiginõunik Karl Friedrich von Staalile 100 000 holsteini taalrit, aastaid hiljem aga loobus tehingust.
1782 omandasid mõisa tollase suurvürsti jaoks von Staalid, kes ehitasid selle ka esinduslikult välja. Siis püstitati ka uus kõrgel soklil asetsev barokne peahoone, mille ehitamisel kasutati tõenäoliselt kivimurruna ka kõrvalasetsevat vana linnus-eluhoonet. XVIII sajandi lõpus on uut peahoonet juba kirjeldatud, kui suurepärast kivist häärberit.
Ehitus
Mõisa peahoone auringi loodepoolsel küljel asuvas künkas on avastatud paksud paekividest ja osaliselt ka maakividest alusmüürid, mille vahelt on välja kaevatud võlvitud keldriruum, samuti on künka asukohast leitud keskaegsete võlvroiete tükke. Künkas on veelgi väljakaevamata ruume ja koridorikäike. Ehitise ulatust, suurust ja asendit ei ole praegu veel võimalik täpsemalt kindlaks määrata. Mõisast voolab lääne poolt mööda ka Vigala jõkke suubuv ja praeguseks kraavitatud Raikküla oja.
Praegune seisukord
Praeguseks on rusukünkas välja kaevatud üks terava tipuga gooti stiilis ümarvõlviga keldriruum. Selgunud on ka, et algselt on ruum olnud võlvimata.
Pleiße
Jõe algne looduslik pikkus oli 115 km; kuid Leipzigist lõunas seda õgvendati ja pikkus on nüüd umbes 90 km.
Eesti Muinastaideselts
Eesti Muinastaideselts (lühend EMTS) on teadusselts, mis tegeleb soome-ugri rahvaste muinastaide dokumenteerimise, uurimise ja tutvustamisega.
Muinastaide Selts (1998. aastast Eesti Muinastaideselts) asutati Üleliidulise Astronoomia ja Geodeesia Ühingu Eesti osakonna kaljujooniste uurimise töörühma liikmete ja teiste huviliste poolt Kablis Pärnumaal 16. oktoobril 1988.
Selts registreeriti Tartu linnavalitsuses, kuid muudeti hiljem üleriiklikuks ühenduseks asukohaga Tartus.
Seltsi liikmeskonda kuulub õpetajaid, kunstnikke, arheolooge, astronoome, keeleteadlasi, loomaarste ja paljude muude erialade esindajaid. Seltsil on osakond Peterburis ja Soomes.
Seltsi tegevuses on peale teadustöö kesksel kohal uurimisreiside, ekskursioonide, konverentside, loengute, näituste jms korraldamine.
Eesti Muinastaideseltsi aadress on: Tähetorn, Toomemägi, Tartu.
Ida-Viru maavanem
Ida-Viru maavanem oli Ida-Viru maavalitsuse juht (maavanem).
Tuudi mõis
pisi|Tuudi mõisa härrastemaja pisi|Tuudi mõisa jääkelder Tuudi mõis (saksa keeles Tuttomäggi) oli rüütlimõis Karuse kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.
Mõis asutati 17. sajandil (esmamainitud 1688. aastal nimega Tuttameggi).
Mõisa kahekorruselise barokne härrastemaja ehitati kas 18. sajandil või juba 17. sajandil. Nõukogude ajal oli hoones Tuudi kolhoosi kontor.
Hatebreeder
"Hatebreeder" on Soome bändi Children of Bodom stuudioalbum, mis ilmus 1999. aasta sügisel.
Catskilli mäed
pisi|[[Hudsoni jõgi|Hudsoni jõe tagused Catskilli mäed]] Catskilli mäed on Apalatšide mäestiku jagu, mis asuvad New Yorgi osariigi kaguosas.
Snežinsk
Snežinsk [sn'eežinsk] (vene keeles Снежинск) on kinnine linn Venemaal Tšeljabinski oblastis.
Asula rajati 1955. aasta ja kandis nime Elamurajoon nr 2 (Жилой посёлок № 2). Linnastaatuse sai see 1957. aastal ning uue nime Kasli-2 (Касли-2; püsis 1959. aastani). Vahemikus 1959–1966 kandis linn nime Tšeljabinsk-50 (Челябинск-50) ja aastatel 1966–1993 Tšeljabinsk-70 (Челябинск-70).
Kuna koos Saroviga oli linn üks Nõukogude Liidu tuumaprogrammi keskuseid, oli selle olemasolu salastatud ning seda ei kantud avalikele kaartidele. Venemaa tuumasektorit haldava riikliku ettevõtte Rosatomi alla kuuluv Ülevenemaaline Eksperimentaalfüüsika Teadusliku Uurimise Instituut tegutseb linnas ka tänapäeval.
2010. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 48 810 inimest. 2020. aasta rahvaloenduse järgi oli rahvaarv suurenenud 51 751-le.
Vilniuse lennujaam
Vilniuse lennujaam (IATA: VNO, ICAO: EYVI) on Leedu suurim lennujaam. Lennujaam asub Vilniuses, kesklinnast 5,9 kilomeetrit lõuna pool Kirtimais.
Tallinnast lendas Vilniuse lennujaama Estonian Air (1991–2015), selle lennutegevuse lõpetamisest saati Nordica. Samuti alustas 2016. aasta kevadest liini teenindamist airBaltic.
Ida-Timor 2014. aasta taliolümpiamängudel
Ida-Timor osales 2014. aasta taliolümpiamängudel esimest korda ühe sportlasega.
Selleks sportlaseks oli mäesuusataja Yohan Goutt Goncalves, kes sai slaalomis 43. koha.
Olaf Paesüld
Olaf Paesüld (26. juuni 1923 Tartu – 16. august 1998 Tallinn) oli eesti näitleja.
Aastatel 1948–1949 töötas ta Estonia teatri, 1949–1952 Draamateatri näitlejana. 1952. aastast surmani töötas Nukuteatri näitlejana.
Hillar Lauri
Hillar Lauri (7. veebruar 1928 – 26. mai 2014) oli eesti merenduspedagoog.