cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peruu jalgpallikoondis
Maailmameistrivõistlustel
pisi|Peruu ja [[Rumeenia jalgpallikoondis|Rumeenia vaheline mäng 1930. aasta maailmameistrivõistlustel]] Peruu osales esimestel maailmameistrivõistlustel 1930. aastal osavõtukutsega ja on alates 1958. aastast osalenud kvalifikatsiooniringis. Maailmameistrivõistlustele on jõutud kvalifikatsioonimängude kaudu neli korda (aastatel 1970, 1978, 1982 ja 2018) ning osaletud kokku neljadel maailmameistrivõistlustel. 2017. aasta seisuga on Peruu maailmameistrivõistluste kvalifikatsioonis võitnud 42, viigistanud 36 ja kaotanud 69 mängu. Maailmameistrivõistlustel on meeskond võitnud viis, viigistanud kolm ja kaotanud üheksa mängu, löödud on 21 ja sisse lastud 33 väravat. 1930. aasta maailmameistrivõistlustel eemaldati mängust Peruu mängija Plácido Galindo ja oli sellega esimene, kes maailmameistrivõistluste mängust eemaldati. Peruu esimene väravalööja maailmameistrivõistlustel oli Luis de Souza Ferreira, kes oli täpne 14. juulil 1930 mängus Rumeeniaga. Teófilo Cubillas oli Peruu suurim väravakütt maailmameistrivõistlustel, olles löönud 13 mängus 10 väravat.
Copa Américal
pisi|Peruu ja Tšiili vaheline mäng [[1975. aasta Copa Américal]] Peruu on alates 1927. aastast osalenud 31 Copa América võistlustel ja võitnud kahel korral (aastatel 1939 ja 1975). Riik on võõrustanud võistlusi kuuel korral (aastatel 1927, 1935, 1939, 1953, 1957 ja 2004). Peruu on Copa Américal võitnud kokku 52, viigistanud 33 ja kaotanud 57 mängu. Demetrio Neyra oli Peruu esimese väravalööja võistlustel, lüües värava 13. novembril 1927 mängus Boliiviaga. Kolmel Copa Américal on olnud Peruu mängijad suurimad väravakütid: Teodoro Fernández 1939. aastal, Eduardo Malásquez 1983. aastal ja José Paolo Guerrero 2011. aastal. Fernández valiti 1939. aastal ka võistluste parimaks mängijaks ja Teófilo Cubillas 1985. aastal, olles ainsad Peruu mängijad, kes selle tiitli on saanud.
Olümpiamängudel
1935. aasta Lõuna-Ameerika meistrivõistlused Limas olid 1936. aasta olümpiaturniiri valikvõistlusteks. Uruguay oli seal võitmatu ja Argentina tuli teiseks, kuid kumbki ei võtnud majandusprobleemide tõttu olümpiamängudest osa. Peruu, kes saavutas valikvõistlustel kolmanda koha, sai esindada Lõuna-Ameerikat. Peruu meeskond alustas olümpiaturniiri 7:3 võiduga Soome üle, seejärel sai vastaseks Austria. Austria Wunderteam'ina tuntud meeskonna treener oli Jimmy Hogan. Pärast 2:2 lõppenud normaalaega lõi Peruu lisaajal kaks väravat ja võitis mängu 4:2. Poolfinaalis ootas Peruud ees Poola, kuid Austria vaidlustas eelmise mängu tulemuse, väites, et Peruu fännid olid mängu ajal väljakule tunginud. FIFA president Jules Rimet pakkus välja kordusmängu tühjade tribüünide ees, mille peale aga Peruu olümpiadelegatsioon protestiks võistlustelt lahkus.
Praegune meeskond
Koondise koosseis 2018. aasta maailmameistrivõistlustel. Mängude ja löödud väravate arv on 26. juuni 2018 seisuga.
Tuntud mängijaid
pisi|170px|Vasakult paremale: [[Hugo Sotil, Teófilo Cubillas ja Roberto Challe Estadio Nacionalil 1973. aastal]] CONMEBOL tõi 2008. aasta aruandes välja, et Peruu näitab traditsiooniliselt elegantset, tehnilist ja puhast jalgpallistiili, ning kiitis Peruu meeskonda kui ühe lojaalsema Lõuna-Ameerika jalgpallitalendi meisterlikumat esindajat. CONMEBOLi nimetatud Peruu parimate mängijate hulka kuuluvad ründajad Teófilo Cubillas, Pedro Pablo León ja Hugo Sotil, kaitsja Héctor Chumpitaz ning poolkaitsjad Roberto Challe, César Cueto, José del Solar ja Roberto Palacios.
Teodoro Fernándezet, Alejandro Villanuevat ja Juan Valdiviesot on sageli peetud 1930. aastate meeskonna Rodillo Negro võtmemängijateks. Fernández oli meeskonna ründaja ja peamine väravakütt; tema kaaslane rünnakul, Villanueva, oli andekas mängujuht. Valdivieso oli väravavaht, kes oli tuntud erakordse atleetlikkuse poolest penaltite kaitsmisel.
Peatreenerid
Peruu koondise kaks esimest peatreenerit oli Uruguayst. Neist esimene, Pedro Olivieri, palgati enne 1927. aasta Lõuna-Ameerika meistrivõistlusi, kuna tal oli varem kogemusi Uruguay peatreenerina. Teine, Julio Borelli, oli paar aastat Peruus kohtunik, enne kui asus 1929. aasta Lõuna-Ameerika meistrivõistlustel tööle Peruu koondise peatreenerina. Endine Barcelona mängija ja Hispaania koondise esimene peatreener Francisco Bru juhendas Peruu meeskonda esimestel maailmameistrivõistlustel 1930. aastal. Peruu peatreenerid 1970., 1978. ja 1982. aasta maailmameistrivõistlustel olid vastavalt brasiillane Valdir Pereira, peruulane Marcos Calderón ja brasiillane Elba de Pádua Lima.
Spordiajaloolase Andreas Campomari kohaselt tõid Peruu koondise mängustiili uuendust teiste hulgas peatreenerid Valdir Pereira ja ungarlane György Orth, kes juhendas Peruud aastatel 1957–1959. Campomar märgib, et 4:1 võit Inglismaa üle Limas andis tõestust Orthi mõjust meeskonnale, ja peab Pereira taktikat Peruu "vabavooluga jalgpalli" arengu põhjuseks.
Statistika
Peruu koondis on alates 1927. aastast pidanud 610 kohtumist. Suureskoorilisema võidu saavutas Peruu 9:1 võidumängus Ecuadori üle 11. augustil 1938 Bolívari mängudel Colombias. Suureskoorilisem allajäämine pärineb 7:0 kaotusmängust Brasiiliaga 1997. aasta Copa Américal Boliivias. Peruu võitis 1970. aasta maailmameistrivõistlustel esimest korda välja antud ausa mängu auhinna, kuna meeskond oli turniiri peale ainus, kes ei saanud ühtegi kollast ega punast kaarti.
Enim koondisemänge pidanud Peruu mängija on Roberto Palacios, kes esindas riiki aastatel 1992–2007 kokku 128 mängus. Järgnevad Héctor Chumpitaz 105 koondisemänguga ja Jorge Soto 101 koondisemänguga. Enim koondisemänge pidanud väravavahid on Óscar Ibáñez, kes esindas Peruud aastatel 1998–2005 50 mängus, Miguel Miranda 47 mängus ja Ramón Quiroga 40 mängus.
Meeskonna kõigi aegade suurim väravakütt on Paolo Guerrero, kes on löönud 91 mänguga 35 väravat. Teisel kohal on 81 mänguga 28 väravat löönud Peruu koondise legend Teófilo Cubillas. Kolmas on Jefferson Farfán, keson Peruu koondises 86 mänguga löönud 25 väravat. Peruu kiireima värava autor on Claudio Pizarro, kes lõi 20. august 2013 mängus Mehhikoga värava vähem kui minuti jooksul pärast kohtumise algust.
Niels Järverand
Niels Järverand (kuni 1939. aastani Niels Jürgenson, 17. november 1915 – 13. september 1941 Beglovo lähistel) oli Eesti sõjaväelane (lipnik, 9. juulist 1940 nooremleitnant).
Ta lõpetas 1936. aastal Tallinna Reaalkooli.
Mikk Pahapill
Haridus
Ta on lõpetanud 2002. aastal Audentese spordigümnaasiumi. 2008.–2012. aastal õppis ta Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonnas.
Sportlaskarjäär
Audentese spordigümnaasiumis treenis Pahapill Juhan Toimeti, Jaan Pelmase ja Sven Andresoo käe all, hiljem juba Andrei ja Remigija Nazarovi treeningurühmas.
Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 29. mail 2011 Götzises saavutatud 8398 punkti.
Eelmine rekord oli 29. juulil 2010 Barcelonas saavutatud 8298 punkti ning enne seda 2009. aastal Talence'is toimunud võistlusel saavutatud 8255 punkti, millega ta sai 2. koha. Eesti meistriks kümnevõistluses tuli Mikk Pahapill 2008. aastal (Rakvere, 8117 punkti).
Tippsportlaskarjääri lõpuaastail oli tema treener ja elukaaslane Remigija Nazarovienė.
thumb|Mikk Pahapill Torinos poodiumil
Sisevõistlustel
Erki Noolele kuuluvast Eesti rekordist seitsmevõistluses 6374 punkti jäi Mikk Pahapillil 2009. aasta 8. märtsil Euroopa sisemeistrivõistlustel Torinos puudu 12 punkti.
Tippsportlaskarjääri lõpetamine
2017. aastal lõpetas Mikk Pahapill tippsportlaskarjääri, olles 8398 punktiga Eesti kõigi aegade kümnevõistlejate edetabelis neljas (temast eespool olid siis Erki Nool 8815, Kristjan Rahnu 8526 ja Valter Külvet 8506 punktiga).
Maailma hooaja edetabelis jäid tema paremateks kohtadeks kümnevõistluses 2010. aastal 8. ja 2011. aastal 4. koht (Euroopas 1. koht) ning seitsmevõistluses 2009. aastal 1., 2010. aastal 7. ja 2006. aastal 10. koht.
Elu pärast tippsporti
Ta on 2015. aastast MTÜ Accredo Sport juhatuse liige. 2016.–2017. aastal töötas treenerina Tallinna Tehnikaülikooli Spordiklubis.
Muud
Ülemaailmse olümpiamängude toetaja Samsung Electronicsi Baltics Eesti esindus valis 2011. aastal Mikk Pahapilli 2012. aasta Londoni olümpiamängude ametlikuks saadikuks.
Isiklikku
Mikk Pahapill on 196 cm pikk ja kaalus tippsportlasena 93 kg.
Kümnevõistlusega tegeles ka tema isa Enri Pahapill (1962–2019), kelle 1500 meetri jooksu isiklik rekord on jäänud pojal ületamata.
Mikk Pahapilli elukaaslane oli 2008. aasta sügiseni seitsmevõistleja Kaie Kand.
Eesti Raadio
pisi|Uus raadiomaja. Paremal sammastel [[raadiomaja Valge saal ]] pisi|Uus raadiomaja pisi|Skulptuur "Rahutuvi" raadiomaja seinal. [[Riho Kuld, 1972]] Eesti Raadio (lühend ER) oli Eesti rahvuslik ringhäälinguorganisatsioon ning on Eesti Rahvusringhäälingu õiguseellane ja kaubamärk.
Seisuga 2007 levitas Eesti Raadio viit raadioprogrammi: kolme eestikeelset (Vikerraadio, Raadio 2, Klassikaraadio), üht venekeelset (Raadio 4) ja üht mitmekeelset (Raadio Tallinn).
Eesti Raadio tegevus iseseisva ringhäälinguorganisatsioonina lõpetati 31. mail 2007. 1. juunil 2007 jõustus Riigikogus 18. jaanuaril 2007 vastu võetud seadus, millega ühendati Eesti Raadio ja Eesti Televisioon. Tegevust alustas Eesti Rahvusringhääling.
Eelkäijad
Eesti Raadio kuulus Euroopa Ringhäälingute Liitu (EBU).
Eesti Raadio diktorid
Läbi aegade on Eesti Raadios diktoriametit pidanud Aleksander Tamm, Felix Moor, Vardo Holm, Erika Weidenbaum, Irene Lebas-Menning, Lisette Peek-Anilin, Andres Birk, Ellen Bachmann-Olbrei, Robert Koha, Lydia Saarman, Lia Saarepera, Cordula Eller, Doreen Heinsoo, Silvia Krunt-Kalpus, Olev Madivere, Heljo Miilen, Voldemar Sool, Otto Samma, Linda Kald-Rummo, Vello Rummo, Valter Ojakäär, Elfriede Ilves, Rein Lepik, Einari Koppel, Gunnar Kilgas, Aino Ripus, Lydia Koik, Elsa Pant, Hans Kivilo, Endel Sõerde, Eldur Ploompuu (Leo Känd), Heino Irjas, Taimi Seljamaa, Helju Korv, Endel Padrik, Aksel Küngas, O. Sild, Marika Villa, Toomas Lasmann, Härmo Saarm, Jaak Hallika, Heino Köögard, Marite Kallasma, Aare Kreilis, Age Raa, Rein Küttim, Urve Koni, Milvi Tischler, Uno Kaupmees, Kaja Kärner, Helgi Ilo, Mare Luuk, Margus Hunt, Tõnis Tirel, Anne Eenpalu, Sirje Eesmaa, Urmas Liiv, Reet Tõllasepp, Ülle Karu, Aet Ilves jt.
Reet Linna
pisi|Reet Linna [[Kristi Tammiku raamatu esitlusel Solarise keskuse Apollo raamatupoes Foto: Ave Maria Mõistlik, 20. märts 2012 ]] Reet Linna (sünninimi Reet Haug; sündinud 1. juunil 1944 Leningradis) on eesti ajakirjanik ja poplaulja.
Haridustee
Ta on lõpetanud 1962. aastal Tallinna 7. keskkooli ning 1968. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi joonistamise, joonestamise ja tööõpetuse erialal.
Aastatel 1963–1964 õppis Eesti NSV Riikliku Filharmoonia Estraadistuudios laulmist.
Töö ajakirjanikuna
Reet Linna on töötanud Eesti Televisioonis 1969. aastast: algul muusikasaadete ja Eesti Telefilmi assistendina, seejärel 1973. aastast muusika- ja meelelahutussaadete toimetaja ja saatejuhina.
1977. aastal tutvus ta Soome poplaulja ja saatejuhi Mikko Alataloga, kellega koos tegi mitu aastat meelelahutuslikke Eesti Televisiooni ja Soome YLE ühissaateid. Nii näiteks jõudis Soomes juba varem populaarsust kogunud muusikasaade "Iltatähti" 1979. ja 1980. aastal ETV ekraanile kakskeelse saatena "Õhtutäht". , Hiljem kirjutas Reet Linna muu hulgas eestikeelsed sõnad Mikko Alatalo populaarsele lastelaulule "Taitaa tulla kesä", millest sai eesti keeles menukas lastelaul "Suvi" / "Kätte on jõudnud suvi".
Aastatel 1999–2002 tegi Reet Linna toimetaja ja saatejuhina Eesti levimuusika teemalist portreesaatesarja "Ob-la-di, ob-la-da", mida valmis 57 saadet. Lisaks levimuusika kirjutajatele ja esitajatele jõuti seal käsitleda ka paljusid muid meie levimuusikaajaloos ilma teinud nähtusi, näiteks Eesti varietee- ja muusikalikultuuri, videodiskosid, levimuusikavõistlusi, Vikerraadio "Keskööprogrammi" rolli levimuusika ajaloo tutvustamisel, laste muusikalavastusi jne.
Millenniumivahetusest peale kuni 2002. aasta sügiseni juhtis Reet Linna koguperelaulusaadet "Laulge kaasa", millest jõudis eetrisse vähemalt 223 saadet (suurem osa neist pole säilinud). Selle saate formaat nägi ette, et saatejuht oli paljudes Eesti paigus ühtlasi enamiku ühislaulude eeslaulja.
2011. aastast juhib ta ETV saadet "Prillitoos".
Televisioonitöö kõrvalt on Reet Linna juhtinud ka Vikerraadio ja Raadio 2 hommiku-, muusika- ja jutusaateid ning kirjutanud ERR-i digiportaali jaoks artikleid.
Tegevus estraadilaulja ja laulusõnade autorina
1972. aastal töötas ta mõne kuu Eesti Riikliku Filharmoonia kutselise solistina, hiljem jätkas solistina laulmist televisioonitöö kõrvalt ja osana. 1970. aastatel laulis ta ansamblis MIR (koos Marju Kuudi ja Ivo Linnaga) ja 1971-1972 ansamblis MERL ning palju duette koos Ivo Linnaga.
Reet Linna on kirjutanud laulusõnad 400–500 levilaulule, näiteks on tema tehtud laulude "Jambalaya", "Pärlipüüdja", "Sinu valinud ma", "Väikest poissi tean", "Suvi", "Aeg meid muutnud on", "Tervitusi palmisaarelt", "Oma maa", "Mina ise", "Imeilus pühapäev", "Üks laul, üks viis" sõnad.
Kui varem Ivo Linnaga abielus olles on Reet Linna laulnud sadu kordi duetti just temaga, siis alates 2015. aastast on ta mitmes telesaates ja kontsertidel laulnud duetti koos nende ühise poja Robert Linnaga, kes on ansamblite Elephants From Neptune ja Lexsoul Dancemachine solist. Nii esinesid nad näiteks 2019. aastal Tallinna Ülikooli vilistlastena oma alma mater 'i juubeliaktusel lauluga "Sinu valinud ma".
Muu meelelahutuslik või ühiskondlik tegevus
2006. aasta lõpul võistles ta telesaates "Tantsud tähtedega", kus tema partneriks oli Eduard Korotin.
Ta on mänginud filmi "Jan Uuspõld läheb Tartusse" (2007) kõrvalosas.
2022. aastal algatas Reet Linna vabatahtlikuna kudumiskampaania "Sooja südamega Ukrainasse", mille käigus kogutakse Ukrainas elavatele inimestele villaseid kootud esemeid.
Huvitavaid fakte
2006/2007. aasta vahetusel juhtus nii, et Reet Linna oli korraga eetris kolmes eestikeelses telekanalis: Eesti Televisioonis otsesaates ning salvestiste kaudu TV3 saates "Hoia ja keela!" ja Kanal 2 aastalõpugalal.
Isiklikku
Reet Linna on Ella ja Arved Haugi tütar.
Pennsylvania (täpsustus)
Pennsylvania on:
Europass
Europass on Euroopa Liidu veebipõhine keskkond, mis lihtsustab kodanikel oma oskuste ja kvalifikatsiooni kirjelduse koostamist eesmärgiga hõlbustada kodanike mobiilsust Euroopa majandusruumis. Abiks on ka CV, keelepassi ja õpirände tunnistuse materjalid.
Rotermanni kaubamaja
Rotermanni kaubamaja oli aastatel 1849–1850 arhitekt I. Jefimovi projekti järgi Viru väljaku (tolleaegse nimetusega Vene turu) põhjaküljele ehitatud kahekorruseline Christian Abraham Rotermannile kuulunud kivihoone, mille teisel korrusel asusid eluruumid ja esimesel korrusel kauplused. Hoone lõunafassaad jäi Viru valliväravast algava Narva maantee äärde. pisi|Rotermanni kaubamaja hoone, kus 1872–1917 asus [[Tallinna Aleksandri Gümnaasium (pärast ümberehitust)]] Rotermanni kaubamaja hoone asub Tallinna Kesklinnas, aadressil Viru väljak 2.
Kaubamajas asusid kraami-, pudu- ja toidupoed. Maja juurde, nüüd juba Vene turu idapoolsesse ossa, kujunes turg, kus kaubitsesid lähedalasuvate juurviljaaedade peamiselt venelastest omanikud.
Kaubamajas esimesel korrusel asus aastatel 1850–1870 ka Georg Heinrich Haetge apteek.
1900. aastal rajati koolimajale uus peatrepp ja selleks laiendati ka hoonet hoovi suunas, Tallinna Aleksandri Gümnaasium tegutses hoones kuni 1917. aastani, mil seal alustas tegevust Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasium, pärast Teist maailmasõda Tallinna Eritööstuskool nr 49 ja Tallinna Pedagoogikaülikool.
Kahe maailmasõja vahel oli Rotermanni kaubamaja hoone kaugbussiliinide oote- ja alguspaik ning sealt algavad ka Tartu, Pärnu ja Narva maanteed. Hoone ees asuvat Viru ringi loetakse Tallinna 0-punktiks ehk linna keskpunktiks.
1995. aastal võeti hoone riikliku kaitse alla ajaloomälestisena, 2007. aastal alustati hoone ümberehitamist, mille käigus valmis moodne Rotermanni keskus.
Sarikas
thumb|Sarikas ja penn thumb|Sarikad Sarikad on katuse kandekonstruktsiooni detailid, mis moodustavad viilu või viilud ja kannavad katusekatet.
Sarikad valmistatakse tänapäeval peamiselt prussidest, varem aga ümarpuidust.
Nicolae Văcăroiu
Nicolae Văcăroiu (sündinud 5. detsembril 1943 Cetatea Albăs (praegu Bilgorod-Dnistrovski) Ukrainas) on Rumeenia poliitik, 4. novembrist 1992 kuni 12. detsembrini 1996 peaminister ja 20. aprillist 23. maini 2007 presidendi kohusetäitja.
Sarikas
Sarikad toetuvad enamasti välisseintele, mõnikord ka laetaladele. Sarikate ülemised otsad seotakse omavahel paarideks. Suurema sildeavaga ja kõrge harjaga katuse ehitamise korral seotakse sarikapaarid omavahel tavaliselt penniga ja/või toestatakse postidega. Sageli kasutatakse ka pärlinit, rõhttala sarikate all ja postide peal, mis ühendab ühe katuse külje sarikad ja postid. Naabersarikad võidakse katuse pikisuunalise jäikuse suurendamiseks ühendada diagonaalidega.
Nicolae Văcăroiu
Nicolae Văcăroiu on Sotsiaaldemokraatliku Partei liige. Aastast 2000 on ta Rumeenia Senati (parlamendi ülemkoja) esimees. Sellele ametikohale valiti ta teiseks ametiajaks tagasi 20. detsembril 2004.
Sarikas
Sarikatele kinnitatakse roovlatid ja nendele omakorda kinnitatakse laudis ja/või katusekattematerjal.
Eestis kasutatakse sarikate valmistamiseks kõige rohkem 5×15 cm ristlõikega okaspuidust saematerjali.
Nicolae Văcăroiu
19. aprillil 2007 peatas parlament president Traian Băsescu volitused ja nimetas Văcăroiu presidendi kohusetäitjaks. Tema volitused jõustusid järgmisel päeval, kui konstitutsioonikohus oli tunnistanud parlamendi tegevuse presidendi volituste peatamisel seaduslikuks.
Văcăroiu andis ameti uuesti Băsescule üle pärast 19. mail toimunud rahvahääletust, mis taastas endise presidendi volitused.
Kõue valla vapp
thumb|Kõue valla vapp. Kõue valla vapp on Harju maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Kõue valla vapp.
Kõue valla vapi kinnitas 18. detsembril 1995 Eesti Muinsuskaitse Seltsi heraldikakolleegium ning see oli kasutusel 20. oktoobrini 2013, kui Kõue vald ühines Kose vallaga. Uue valla nimeks sai Kose vald ning kasutusele võeti uus vapp.
Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil ülalt okaspuuoksalõikeline, alt saehambuline hõbedane palk.
Øystein Magnusson
Øystein Magnusson (u. 1088 – 29. august 1123) oli Norra kuningas aastail 1103–1123. Ta oli Magnus Paljasjala poeg.
Mõttetalgud
Mõttetalgud on Eestis kasutusel kahes tähenduses.
Øystein Magnusson
Peale oma isa surma 1103. aastal tõusis Øystein koos oma vendade Sigurd Magnussoni ja Olav Magnussoniga Norra troonile.
Mõttetalgud
Samuti kasutatakse sõna "mõttetalgud" mõttetalgute meetodile viitamiseks, mille puhul on tegemist ühise mõttetöö (mõttetegevuse) korraldamise võttega, mis põhineb Georgi Petrovitš Štšedrovitski organisatsioonilis-tegevuslikul mängul.
Øystein Magnusson
Kui Sigurd võttis 1107–1111 osa ristiretkest, oli Øystein sisuliselt Norra ainuvalitseja, kuna noorem vend Olav ei võtnud osa tegelikust riigivalitsemist. Øystein lasi püstitada mitmeid katoliku kirikuid, Munkelivi kloostri Bergenis, sadama Agdenesis ning mitmeid peatuspaiku rändajatele. Samuti tõi ta Jämtlandi Norra võimu alla.
Mõttetalgud
Selles artiklis on täpsemalt juttu mõttetalgute meetodist ning Minu Eesti projektist välja kasvanud Talgujatest.
Øystein Magnusson
Noorem vend Olav suri 1115. aastal, jättes võimu jagama Øysteini ja Sigurdi. Suhted Øysteini ja Sigurdi vahel olid pingelised, kuid avaliku konfliktini need siiski ei viinud.
Mõttetalgud
Olemus ja areng
Nagu ülal mainitud, on tegemist ühise mõttetöö korraldamise võttega, mis põhineb Georgi Petrovitš Štšedrovitski organisatsioonilis-tegevuslikul mängul. Mõttetalguid võib käsitleda tõlkena venekeelsest mõistest мыследеятельность, mis eesti keeles seostub kõige paremini mõistega "mõttetegvus". Seda saab defineerida kui intellektuaalsete ja kommunikatiivsete protsesside kompleksi. Esialgu nimetati Štšedrovitski loodud töövõtet nimega MÄNG.
Øystein Magnusson
Øystein oli abielus Ingebjørg Guttormsdatteriga, kellega tal oli tütar Maria Øysteinsdatter.
Mõttetalgud
Olemus ja areng
Eestis on mõttetalgute korraldamise ja meetodi arendamisega tegelenud ligi 50 inimest, kelle kohta kasutatakse ühisnimetust "talgugrupp". Kusjuures 2009. aasta maikuus võtsid aktiivsed talgugrupi liikmed endile nimetuse "Talgujad". Mõistet aga kasutas esimest korda avalikult kirjas juba 1987. aastal Valdo Ruttas, keda saab pidada üheks meetodi arendamise eestvedajaks.
Meetodi korraldamisel Eestis on Štšedrovitski ODI mängude eeskuju kohandatud vähemalt kahes aspektis: eestlaste suhtluskultuurile ja tavadele omaseks ning administreerimise pehmendamise ja sünergiaolude soodustamise suunas.
Inglise keeles on mõttetalgute meetodi puhul kasutatud mõistet Organisation Development Bee (ODB).
Meetod
Mõttetalguid võib lihtsustatult vaadelda üldistungite ja rühmatööde vaheldumise reana. Rühmatöö pikkus on harilikult 3 tundi ning rühma suurus 3–9 inimest. Iga rühm vormistab oma arutelu tulemuse kohta kokkuvõtva plakati ja kasutab seda oma ettekande illustreerimiseks üldistungil.
Osalejateks on talguteemaga hästi kursis olevad ja tulemuseni jõudmisest huvitatud inimesed. Tööd juhivad talgutehnikud, kes on talgukorralduses kogenud isikud. Talgutehnikuks saamise eelduseks on vilumus isiku- ja grupipsühholoogias ning mõttetegevuse loogika vallas. Ettevõtmise minimaalne soovitatav kestus on kolm päeva, kusjuures kõige pikemad Eestis on kestnud 11 päeva, kui 1987. aastal toimusid füüsikaõpetajate mõttetalgud "Helmes". Üritus peaks toimuma kohas, kus on võimalik segamatult plaanitud arutelude ja spontaansete vestlustega tegeleda.
Väidetavalt saavutatakse talgute viimasteks päevadeks arutluste ja vaidluste kaudu talgutehnikute abil parim lahendus, mis on konkreetses olukorras võimalik. Tulemusega kaasneb talguseltskonna ühtsustunne, kõrgendatud mõtteerksus - ühine ja igaühe isiklik elamus.
Mõttetalgute pingelise, mõttetiheda, nüansirikka ja emotsionaalse olustiku arusaadav seletamine kõrvalseisjatele on raske ülesanne. Eesti mõttetalgutest on koostatud skemaatilisi kirjeldusi. Samas Venemaal viljelevate ja küllalt sarnaste ODI-mängude kohta on kirjutanud romaani "Mäng" autor Aleksander Levintov:"'Mängu läbinud isikud vaikivad kodus  mitu päeva, saades aru, et seletada kogetut on võimatu, aga taluda kuulajate kaastundlikke pilkusid, milles peegeldub hinnang et oled hulluks läinud ja katus sõidab - kellele see meeldib?'"1990. aastatel oli mõttetalgute meetodi kasutamine üsna sage, kuid 2000. aastatel selle populaarsus vähenes.
Elias Kasak
Elias Kasak (4. juuni 1896 Ilmjärve – 17. märts 1985 Chicago) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Mõttetalgud
Edasine tegevus
Ülar Loolaid tegetsuses Palamuse mõttekojas talgujuhina. Ruuta Ruttas oli Tallinna VIP-Lala mõttekoja kõigi teemade eestvedaja. Valdo Ruttas, Jüri Ginter ja Ene-Silvia Sarv hakkasid asjatundjatena Minu Eesti ideepanga kommenteerijateks. Mai keskel loodi mõttetalgute teemal suhtlemiseks ja tutvustamiseks internetikeskkond. Ruuta Ruttase ettepanekul võeti internetidomeeni nimeks "Talgujad". Esialgsed tekstid koostasid Jüri Ginter, Valdo Ruttas ja Agu Vissel.
Magus hundihammas
Magus hundihammas (Astragalus glycyphyllos) on rohttaim liblikõieliste sugukonnast hundihamba perekonnast.
Aas-hundihammas
Aas-hundihammas (Astragalus danicus) on rohttaim liblikõieliste sugukonnast hundihamba perekonnast.
Harilik koldrohi
Kirjeldus
Varred lamavad või tõusvad. Sulgjagused liitlehed. Leherootsud karvased. Kollased, oranžid või punased õied on koondunud kerajatesse nuttidesse. Õitseb juulist augustini.
Levila ja kasvukoht
Kasvab sagedamini Põhja- ja Lääne-Eestis, mujal paiguti. Eelistab looduslikke rohumaid ning loopealseid karjamaid. Hea meetaim.
Erik Gabrielsson Oxenstierna
Vabahärra Erik Gabrielsson Oxenstierna (umbes 1546 – 5. juuni 1594) oli Rootsi riigitegelane.
Sündis riiginõuniku ja admirali Gabriel Kristiernsson Oxenstierna (u 1506–1585) ja Beata Eriksdotter Trolle (u 1520–1591) pojana. 29. juunil 1561 sai ta isa Rootsi vabahärratiitli ja tema järglased immatrikuleeriti 1625. aastal vabahärrasuguvõsana nr. 1 Oxenstierna af Eka och Lindö nime all Rootsi rüütelkonda.
28. augustist 1573, määrati sõjakomissariks Liivimaal. 22. juulist 1580 Tallinna linnuse komandant ja 15. juunist 1590 kuni 7. juulini 1592 Tallinna ja Eestimaa asehaldur.
Ta maeti Linköpingi toomkirikusse (rootsi Linköpings Domkyrka).
Talle kuulusid Lindö, Björnö, Årsta ja Eka mõis.
Perekond
Abiellus 9. oktoobril 1575. aastal Bengta Geraga (sünd. u.1545), kes oli Rootsi riiginõuniku, laamani ja Viiburi asehalduri Karl Holgersson Gera (u 1525–1566) ja Kristina Bengtsdotter (Färla) (sünd. u. 1530) tütar. Bengta ema Kristina oli 1563. aastal Liivimaal Rootsi sõjaväe ülemjuhatajaks olnud Åke Bengtsson Färla õde ja õde Beata oli 1573. aastal abiellunud Eriku venna Kristeriga, hilisema Narva linnuse ja lääni asehalduriga. Abielust sündisid:
Konstantinoopoli piiramine
Konstantinoopoli piiramine leidis ajaloos aset mitmel korral, ainult kaks neist (1204. ja 1453. aastal) olid edukad.
Teadaolevad Konstantinoopoli piiramised:
630. aastad
630. aastad
630. aastad on aastad 630–639 pKr.
Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand
Sõlmevahe
pisi|Lehed kinnitumas sõlmedele ning sõlmevahed Sõlmevahe ehk varrelüli on varre kahe sõlme vaheline osa.
630. aastad
Kümnendid: 580. aastad 590. aastad 600. aastad 610. aastad 620. aastad - 630. aastad - 640. aastad 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad
Zoja Kosmodemjanskaja
pisi|Zoja Kosmodemjanskaja Zoja Kosmodemjanskaja (vene Зоя Анатольевна Космодемьянская, aastani 1930 Zoja Kozmodemjanskaja, vene Зоя Анатольевна Козмодемьянская; 13. september 1923; Ossino-Gai, Gavrilovka rajoon, Tambovi oblast – 29. november 1941; Petrištševo, Ruza rajoon, Moskva oblast) oli Nõukogude Punaarmee luurediversioonigrupi liige, kommunistlik noor.
Moskva 201. keskkooli lõpuklassi õpilasena astus ta 1941. aasta oktoobris hävituspataljoni. Kosmodemjanskaja saadeti Punaarmee läänerinde sõjaväeluure – Artur Sprogise juhitud luure ja diversiooniüksuse s/o 9903 poolt vaenlase tagalasse luurele ja ta süütas seal 27/28. novembril 1941 asulas elumaja, kus elasid Saksa sõjaväelased. Ta peeti kinni ja hukati. Elumaja hävitades lähtus Kosmodemjanskaja Nõukogude kõrgema sõjaväejuhtkonna "põletatud maa taktika" käskkirjast.
Zoja Kosmodemjanskaja sai postuumselt Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse. Ta on hiljem ümber maetud Moskvasse Novodevitšje kalmistule.
Tema noorem vend Aleksandr Kosmodemjanski oli Nõukogude suurtükiväeohvitser. Langes 1945. aastal lahingus Ida-Preisimaal. Talle anti Nõukogude Liidu kangelase nimetus. Ta on hiljem ümber maetud Moskvasse Novodevitšje kalmistule oma õe kõrvale.
Nende ema Ljubov Kosmodemjanskaja on kirjutanud Teises maailmasõjas langenud lastest raamatu "Jutustus Zojast ja Šurast".
630. aastad
Aastad: 630 631 632 633 634 635 636 637 638 639
Tallinna turgude loend
Tallinna turgude loend on Tallinna linnas asuvate ja asunud kaubanduskohtade loetelu.
Kosmiline kiirgus
pisi|310px|Kosmilise primaarkiirguse suure energiaga osake (prooton p) laguneb atmosfääri ülakihtide osakestega põrkumisel [[elementaarosakesteks ja aatomituuma kildudeks, mis omakorda põrkudes laviinitaoliselt paljunevad, moodustades kosmilise sekundaarkiirguse. Maapinnale jõudvatest osakestest moodustavad suurema osa müüonid (µ), mis kohe lagunevad]]
Kosmiline kiirgus on maailmaruumis väga kiiresti liikuvate laenguga osakeste (esmas- ehk primaarkiirguse) ja Maa atmosfääris nende toimel tekkivate osakeste (teis- ehk sekundaarkiirguse) voog.
Maa atmosfääri jõuab kosmilise primaarkiirgusena igas sekundis umbes 1000 osakest ruutmeetri kohta. Kosmiline primaarkiirgus neeldub Maa õhkkonnas ja tekitab vastastikuses mõjus õhumolekulidega kosmilise sekundaarkiirguse, mis koosneb prootoneist, elektronidest jt. elementaarosakestest. Osa kosmilist teiskiirgust jõuab maapinnani.
Lippstadt
Lippstadt asutati 1184. või 1185. aastal.
Linnas asub autotarvikute tootja Hella peakorter.
Sündinud 29. juunil
''Siin loetletakse 29. juunil sündinud tuntud inimesi.
AK-74
thumb|АK-74 osaliselt lahtivõetuna AK-74 on Nõukogude Liidus ja Venemaal valmistatud automaat, mis kasutab 5,45x39 mm laskemoona.
Kurd
thumb|Kurrutatud kivimid [[Kreetal]]
AK-74
Relva eelkäijaks oli AK-47 ja AKM. Kasutatud on enamikku eelkäija süsteemidest ja tehnilistest lahendustest. Olulised erinevused peale väiksema padrunitüübi on modifitseeritud löögi- ja päästemehhanism (lisatud 1 stabiliseeriv detail), suudmeosa ning plastmaterjalist standardsalv ja laesäär.
Kurd
Kurd on lainjas geoloogiline struktuur, mille suurus võib ulatuda mikroskoopilisest regionaalseni.
AK-74
Modifikatsioonid
• AKS-74 – kokkuklapitava metallpäraga, mõeldud peamiselt õhudessantvägedele.
• AKSU – lühendatud raua, kokkuklapitava metallpära ja lehtersuudmepiduriga, mõeldud peamiselt tankistidele, erivägedele jms.
Kurd
Kurrud võivad tekkida ka mittetektooniliselt. Näiteks kompaktsioon ehk setete tihenemine võib viia kurru tekkeni, sest erinevad setted tihenevad erineval määral, mistõttu võib nende kohal olev algselt enam-vähem tasapinnaline kiht saada kurrutatud välimuse.
Kurru elemendid
Kurru külgi nimetatakse tiibadeks (ingl limbs) ja neid ühendab šarniir (ingl hinge) Kurru suurim kõverus asub šarniiri kohal. Kurru hari (ingl crest) on kõige kõrgem koht ja nõgu (ingl trough) kõige madalam koht. Pöördepunkti (ingl inflection point) kohal kurru tiival muudab kaardumine suunda. Sümmeetrilistel kurdudel on pöördepunkt tiiva keskpunkt. Ülepaindepunktid piki kurrutatud pinda moodustavad šarniirijoone. Šarniirijoone suund ja lasundikalle (ingl plunge) annavad informatsiooni kurru orientatsioonist. Telgpind (ingl axial plane) ühendab kurru kihipindade šarniirijooned. Telgpinda kasutatakse kurru orientatsiooni kirjeldamiseks (rõhtsiht ja kalle, ingl strike ja dip). Kurru telg (ing fold axis) on kujutletav sirge joon, mis järgib kurru kuju.
Meißeni kreis
Meißen on kreis Saksimaa keskosas. Hõlmab kunagise Meißeni markkrahvkonna tuumikala. 2008. aastal liideti kreisiga Riesa-Großenhaini kreis.
Kreisi omavalitsused
Sulgudes on toodud elanike arv seisuga 31. detsember 2006.
Bioterrorism
Bioterrorism on viiruste, bakterite või teiste bioloogiliste vahendite tahtlik levitamine eesmärgiga tappa või nakatada inimesi, loomi või taimi.
Bioterrorismi jaoks sobilikud patogeenid või toksiinid on tihti leitavad loodusest, kuid neid on võimalik muuta ravimitele vastupidavamaks ning panna kiiremini ja hõlpsalt levima. Bioloogilised toimeained levivad läbi õhu, vee, toidu ning inimeselt või loomalt inimesele. Patogeenide tuvastamine võib olla väga keeruline, kuna need võivad mitu tundi või päeva soikunud olekus olla.
Bioterrorismi vahendite kategooriad
Vahendeid on USA Haiguste Kontrolli ja Tõrje Keskus kategoriseerinud järgmiselt.
Kategooria A
Kõrgeima prioriteediga organismid või toksiinid on ohuks rahvuslikule julgeolekule ja elanikkonnale, sest need kanduvad kergelt inimeselt inimesele, suremus on väga suur ja need põhjustavad rahva seas suurt ärevust.
Kategooria B
Järgmised vahendid levivad kergelt. Haigused on mõõdukalt nakkavad ja suremus on suhteliselt väike.
Kategooria C
Selle kategooria vahendite hulka kuuluvad suureneva tähtsusega patogeenid, mida võib olla kerge leida, toota ja levitada. Need võivad põhjustada suurt suremust ja kahju tervisele.
FTSE 100 Index
FTSE 100 Index on Londoni börsi indeks, mis jälgib börsi turuväärtuselt 100 suurema ettevõtte aktsiate hindu.
Indeksi arvutamist alustati 3. jaanuaril 1984, indeksi baastase oli alustamisel 1000 punkti. Seni on indeksi kõrgeim tase olnud 6950,6 punkti, kuhu indeks jõudis 30. detsembril 1999. Indeks langes 2007.–2010. aasta finantskriisi ajal allapoole 3500 punkti taset. Indeks ületas 6000 punkti taseme taas 2010. aasta detsembris.
2021. aasta septembris oli indeksi suurim tööstuskaupade ja -teenuste sektor 11,5% kaaluga, sellele järgnes finantssektor 11,3%-ga ja tervishoiusektor 9,9%ga. 10 suurima ettevõtte osakaal kõigi indeksis osalejate turukapitalisatsioonis oli kokku 41%.
Väljavaliku kriteeriumid
Indeksit vaadatakse üle kord kvartalis, märtsi, juuni, septembri ja detsembri esimesel reedel.
Indeksi komponendid
Pärast British Airwaysi asendamist International Airlines Groupiga 24. jaanuaril 2011 jälgib FTSE 100 indeks järgmiste ettevõtete aktsiate hindade muutusi:
Valev Uibopuu
Valev Uibopuu (19. oktoober 1913 Võrumaa – 18. märts 1997 Lund) oli eesti kirjanik.
Elulugu
Valev Uibopuu sündis Võrumaal Vana-Antsla vallas Õru metsavahi pojana. Õppis Otepää gümnaasiumis. Aastatel 1936–1943 töötas ajakirjanikuna Valgas ja Tallinnas.
Aastal 1943 siirdus sõjapõgenikuna Soome ja sealt 1944. aastal Rootsi. Stockholmis õppis ja lõpetas 1953. aastal Stockholmi Eesti Gümnaasiumi ning 1958. aastal Lundi ülikooli filosoofiateaduskonna. Aastal 1970 sai doktorikraadi soome-ugri keeleteaduse alal. Aastatel 1971–1980 töötas Lundi ülikoolis lektorina. Ajalehe Välis-Eesti tegevtoimetaja. 1945. aastast Välismaise Eesti Kirjanike Liidu liige.
Isiklikku
Tema onu (ema vend) oli kirjanik Richard Roht. Tema esimene abikaasa oli soome kirjanik ja tõlkija Tuuli Reijonen (nad lahutasid aastal 1961).
Dobermann
thumb|250px|Emane dobermann Dobermann on Saksamaalt pärit koeratõug, ainus saksa koeratõug, millele on antud nimi tõu aretaja järgi, kelleks oli Karl Friedrich Louis Dobermann.
640. aastad
640. aastad
640. aastad on aastad 640–649 pKr.
Kümnendid: 590. aastad 600. aastad 610. aastad 620. aastad 630. aastad - 640. aastad - 650. aastad 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad
Alusteadused
Alusteadused ehk fundamentaalteadused ehk baasteadused (inglise keeles basic research, fundamental research, pure research) on teadusliku uurimistöö suunad, mille peamiseks eesmärgiks on saada uusi teadmisi nähtuste ja vaadeldavate faktide põhialuste kohta ilma otsese praktilise rakenduse eesmärgita (erinevalt rakendusteadustest). Kuna ühe teadusharu raames tehtav uurimistöö võib olla orienteeritud nii alusteadmiste avardamisele kui teadmiste rakendamisele, kasutatakse tänapäeval pigem mõisteid alusuuringud ja rakendusuuringud.
Alusteaduste mõistet kasutatakse ka nende teadusharude tähistamiseks, mis on aluseks teistele teadusharudele. Näiteks matemaatika on arvutiteaduse alusteadus.
Andrus Saar
Elulugu
Andrus Saar lõpetas 1965. aastal Tallinna 46. Keskkooli, 1970 Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) ajakirjanduse erialal ning 1976 TRÜs aspirantuuri. 1977 kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Функциональная типология радиопрограммы" ("Raadio saatekava funktsionaalne tüpoloogia").
Aastatel 1970–1972 oli ta Eesti Raadio toimetaja, 1976–1988 Tele-Raadiokomitee arvutuskeskuse insener, metoodik, vanemteadur ja osakonnajuhataja, ühtlasi 1979 TRÜ eesti keele kateedri õpetaja, 1979–1987 žurnalistika kateedri vanemõpetaja. 1988. aastal asutas ta sotsiaal- ja turu-uuringutefirma Saar Poll OÜ, mida juhtis 2015. aastani, 1989–1992 oli ta VCIOMi Eesti osakonna juhataja. Saar on õpetanud TRÜ-s ajakirjandust ning olnud ka Tallinna Pedagoogikaülikooli, Õigusinstituudi, Audentese Ülikooli ja Estonian Business Schooli (EBS) sotsioloogia- ja meediaõppejõud.
Ta osales 2001 Eesti sotsiaalteadlaste avalikus pöördumises "Kaks Eestit", milles tunti muret Eesti ühiskondliku arengu pärast.
Teadustöö
Andrus Saare peamised uurimisvaldkonnad olid massikommunikatsioon, avalik arvamus ning kultuuri, rahvussuhete ja religiooni sotsioloogia. Ta oli avaliku arvamuse uurimise suuna rajaja Eestis aastast 1983. Aastast 1985 osales Saar paljudes rahvusvahelistes võrdlevates uuringuprojektides (Eurobaromeeter, sotsiaalne võrdõiguslikkus, Euroopa väärtused, World Values Survey, Uus Balti Baromeeter, noored ja ajalugu, rahvusvaheline terrorism jt). Ta oli American Association for Public Opinion Research (AAPOR) ja World American Association for Public Opinion Research (WAPOR) liige (1990–94). Saar avaldas vähemalt 40 teadustrükist.
Isiklikku
Tema isa oli kirjanik ja EKP Keskkomitee funktsionäär Ants Saar.
650. aastad
650. aastad
650. aastad on aastad 650–659 pKr.
Sajandid: 6. sajand - 7. sajand - 8. sajand
Kümnendid: 600. aastad 610. aastad 620. aastad 630. aastad 640. aastad - 650. aastad - 660. aastad 670. aastad 680. aastad 690. aastad 700. aastad
Aastad: 650 651 652 653 654 655 656 657 658 659
Christiansø
thumb|Christiansø sadam Christiansø on Taanile kuuluv saar Läänemeres. Asub 20 km Bornholmist kirdes. Saare pindala on 22,3 hektarit, kõrgeim punkt on 22 m üle merepinna. Saarel elab 96 inimest (2008).
Saar allub koos lähedaslasuva Frederiksø ja Græsholmi saarega otse Taani kaitseministeeriumile. 300 m saarest idast asuv Østerskær on Taani idapoolseim punkt.
Välislingid
Christiansø
Theodor Stolojan
Theodor Dumitru Stolojan (sündinud 24. oktoobril 1943) on Rumeenia majandusteadlane ja poliitik.
Theodor Stolojan oli peaminister 1. oktoobrist 1991 kuni 4. novembrini 1992.
2007. aastal valiti ta Euroopa Parlamenti.
Lõtk
Lõtkuks nimetatakse ava ja võlli läbimõõtude (tegelike mõõtmete) vahet, ehk pilu suurust, mis jääb liitesse ava ja võlli vahele.
Lõtku suurus valitakse lähtuvalt ekspluatatsioonitingimustest (mida suurem kiirus või kõrgem töötemperatuur, seda suurem lõtk; mida rohkem on võllil tugesid, seda suurem lõtk, sest kinnikiilumise vältimiseks tuleb kompenseerida laagrite mittesamateljelisus).
Jaapani jalgpallurite loend
Siin on loetletud Jaapani jalgpallureid.
A
Hiroyuki Abe - Teruo Abe - Yūki Abe - Mai Aizawa - Yutaka Akita - Jun Amano - Misaki Amano - Kozue Ando - Masahiro Andō - Takeshi Aoki - Yōzō Aoki - Toshihiro Aoyama - Kōzō Arai - Eriko Arakawa - Haruo Arima - Kō Arima - Saori Arimachi - Saori Ariyoshi - Tamotsu Asakura - Takuma Asano - Tetsuya Asano - Tomoyasu Asaoka - Michio Ashikaga - Rie Azami - Shirō Azumi
B
Noriko Baba - Ryūji Bando
C
Takayuki Chano - Sonoko Chiba - Kazuhiko Chiba
D
Kuniya Daini - Ritsu Doan - Shoma Doi - Yōichi Doi - Mayo Doko
E
Kazuo Echigo - Yasuhito Endō - Masahiro Endō - Wataru Endō
F
Mitsunori Fujiguchi - Hiroki Fujiharu - Chikara Fujimoto - Jungo Fujimoto - Tomomi Fujimura - Nobuo Fujishima - Nobuyo Fujishiro - Naoyuki Fujita - Toshiya Fujita - Yoshio Fujiwara - Masahiro Fukuda - Reizō Fukuhara - Miho Fukumoto - Takashi Fukunishi - Kōji Funamoto - Yoshio Furukawa - Atsuyoshi Furuta - Yuki Fushimi - Takahiro Futagawa
G
Kazuki Ganaha - Shūichi Gonda - Michi Goto - Yukio Gotō
H
Madoka Haji - Shoko Hamada - Masahiro Hamazaki - Etsuko Handa - Maki Haneta - Naotake Hanyū - Ayumi Hara - Natsuko Hara - Natsumi Hara - Hiromi Hara - Masafumi Hara - Fukusaburō Harada - Genki Haraguchi - Yasuo Haruyama - Chieko Hase - Makoto Hasebe - Yui Hasegawa - Haruhisa Hasegawa - Kenta Hasegawa - Yoshiyuki Hasegawa - Hideo Hashimoto - Kōichi Hashiratani - Tetsuji Hashiratani - Hisui Haza - Yasuhiro Hato - Uichirō Hatta - Toshihiro Hattori - Mike Havenaar - Akiko Hayakawa - Kentarō Hayashi - Noritaka Hidaka - Usaburō Hidaka - Masaaki Higashiguchi - Toshio Hirabayashi - Hiroshi Hirakawa - Ryūzō Hiraki - Takashi Hirano - Chika Hirao - Shūsaku Hirasawa - Tomoyuki Hirase - Sōta Hirayama - Kazuko Hironaka - Nozomi Hiroyama - Chieko Homma - Midori Honda - Keisuke Honda - Nagayasu Honda - Takuya Honda - Yasuto Honda - Kenji Honnami - Tadao Horie - Takumi Horiike - Tsukasa Hosaka - Hajime Hosogai - Ichirō Hosotani
I
Tokizō Ichihashi - Daisuke Ichikawa - Nana Ichise - Tameo Ide - Yosuke Ideguchi - Asako Ideue - Akihiro Ienaga - Masami Ihara - Hiromi Ikeda - Sakiko Ikeda - Shinobu Ikeda - Yutaka Ikeuchi - Tomohiko Ikoma - Keizō Imai - Hiroji Imamura - Kazuo Imanishi - Junichi Inamoto - Masahiko Inoha - Shumpei Inoue - Takeshi Inoue - Takashi Inui - Mito Isaka - Noriko Ishibashi - Junko Ishida - Yoshinori Ishigami - Shigemi Ishii - Yoshinobu Ishii - Naohiro Ishikawa - Hiromitsu Isogai - Miyuki Izumi - Masanobu Izumi - Kanako Ito - Junya Ito - Naoji Itō - Teruyoshi Itō - Mana Iwabuchi - Isao Iwabuchi - Daiki Iwamasa - Teruo Iwamoto - Azusa Iwashimizu - Akemi Iwata - Toshio Iwatani - Mihoko Iwaya
J
Nobuko Jajima - Shōji Jō
K
Yuka Kado - Kaoru Kadohara - Sachi Kagawa - Shinji Kagawa - Tarō Kagawa - Ayumi Kaihori - Keiji Kaimoto - Mayumi Kaji - Akira Kaji - Tomoyuki Kajino - Kaoru Kakinami - Yōichirō Kakitani - Kunishige Kamamoto - Mitsuo Kamata - Hisao Kami - Megumi Kamionobe - Shōgo Kamo - Takeshi Kamo - Mū Kanazaki - Hiroshi Kanazawa - Katsuo Kanda - Kiyoo Kanda - Mami Kaneda - Miho Kaneda - Shiho Kaneda - Nobutoshi Kaneda - Hisashi Kaneko - Takashi Kanō - Takashi Kasahara - Yoshie Kasajima - Yōsuke Kashiwagi - Yahiro Kazama - Hiroshi Katayama - Tomoe Kato - Hisashi Katō - Masaaki Katō - Mitsuo Katō - Nobuyuki Katō - K - Yoshio Katō - Toshinobu Katsuya - Saburō Kawabuchi - Katsuyuki Kawachi - Yoshikatsu Kawaguchi - Naoko Kawakami - Nobuo Kawakami - Taeko Kawakatsu - Ryōichi Kawakatsu - Kengo Kawamata - Taizō Kawamoto - Mari Kawamura - Yuri Kawamura - Takashi Kawanishi - Takehiko Kawanishi - Junji Kawano - Eiji Kawashima - Nahomi Kawasumi - Naoya Kikuchi - Shinkichi Kikuchi - Yoshio Kikugawa - Shirō Kikuhara - Kim Sung-gan - Kim Yong-sik - Rie Kimura - Arawa Kimura - Kazushi Kimura - Yukari Kinga - Futaba Kioka - Chinatsu Kira - Nanase Kiryu - Kikuzō Kisaka - Kazumi Kishi - Yūji Kishioku - Hikaru Kitagawa - Koya Kitagawa - Akira Kitaguchi - Kana Kitahara - Hideaki Kitajima - Ayako Kitamoto - Tsuyoshi Kitazawa - Eijun Kiyokumo - Hiroshi Kiyotake - Minoru Kobata - Yayoi Kobayashi - Daigo Kobayashi - George Kobayashi - Tadao Kobayashi - Yū Kobayashi - Yuki Kobayashi - Shiho Kohata - Hiromi Kojima - Nobuyuki Kojima - Mitsuru Komaeda - Yūichi Komano - Shuko Kondo - Daigorō Kondō - Kōji Kondō - Naoya Kondō - Yuiko Konno - Yasuyuki Konno - Kazuhisa Kōno - Shinzō Kōroki - Takeshi Koshida - Emiko Kubo - Tatsuhiko Kubo - Yūya Kubo - Masato Kudō - Saki Kumagai - Shunichi Kumai - Tsuyoshi Kunieda - Aimi Kunitake - Fubuki Kuno - Shū Kurata - Yasuharu Kurata - Yūzō Kurihara - Teruaki Kurobe - Kyoko Kuroda - Hisashi Kurosaki - Shintaro Kurumaya - Katsuhiro Kusaki - Katsuyoshi Kuwahara - Yasuyuki Kuwahara - Takayuki Kuwata - Mai Kyokawa
L
Tadanari Lee - Lee Yoo-hyung - Wagner Lopes
M
Masuzō Madono - Daizen Maeda - Hideki Maeda - Osamu Maeda - Ryōichi Maeda - Kazuya Maekawa - Masakiyo Maezono - Seiichirō Maki - Tomoaki Makino - Miho Manya - Kiyonosuke Marutani - Karina Maruyama - Yuichi Maruyama - Chikashi Masuda - Tadatoshi Masuda - Rika Masuya - Michiko Matsuda - Naoki Matsuda - Daisuke Matsui - Kiyotaka Matsui - Yasutarō Matsuki - Teiichi Matsumaru - Gyōji Matsumoto - Ikuo Matsumoto - Tomoko Matsunaga - Akira Matsunaga - Akira Matsunaga (1948) - Nobuo Matsunaga - Seki Matsunaga - Shigetatsu Matsunaga - Toshio Matsuura - Yoshiyuki Matsuyama - Yoshida Maya - Ryūji Michiki - Shoko Mikami - Kakuichi Mimura - Yusuke Minagawa - Takumi Minamino - Chiaki Minamiyama - Yoshinobu Minowa - Shirō Misaki - Kento Misao - Sanae Mishima - Yuriko Mizuma - Hiroki Mizumoto - Kōki Mizuno - Takashi Mizuno - Takashi Mizunuma - Genta Miura - Narumi Miura - Atsuhiro Miura - Kazuyoshi Miura - Yasutoshi Miura - Ryō Miyaichi - Toshio Miyaji - Shiori Miyake - Jirō Miyake - Aya Miyama - Shizuo Miyama - Mari Miyamoto - Tomomi Miyamoto - Masakatsu Miyamoto - Teruki Miyamoto - Tsuneyasu Miyamoto - Yuka Miyazaki - Hinata Miyazawa - Kōji Miyata - Satoshi Miyauchi - Satoru Mochizuki - Shigeyoshi Mochizuki - Toyohito Mochizuki - Yuka Momiki - Teruyuki Moniwa - Masaaki Mori - Takaji Mori - Tsuru Morimoto - Yuko Morimoto - Takayuki Morimoto - Ryōta Morioka - Ryūzō Morioka - Masato Morishige - Hiroaki Morishima - Shinichi Morishita - Hidemasa Morita - Ryōta Moriwaki - Yasuyuki Moriyama - Yoshirō Moriyama - Hajime Moriyasu - Masashi Motoyama - Shinji Murai - Tomoko Muramatsu - Hiroto Muraoka - Sei Muroya - Yoshinori Mutō - Yūki Mutō - Tomokazu Myōjin
N
Kaoru Nagadome - Terumi Nagae - Kensuke Nagai - Yoshikazu Nagai - Yūichirō Nagai - Ryōta Nagaki - Kaori Nagamine - Fuka Nagano - Ken Naganuma - Asano Nagasato - Yuki Nagasato - Kazuaki Nagasawa - Kazuki Nagasawa - Akihiro Nagashima - Mitsuru Nagata - Yūto Nagatomo - Mai Nakachi - Hikari Nakade - Emi Nakajima - Shoya Nakajima - Kuniharu Nakamoto - Kaede Nakamura - Kazuyoshi Nakamura - Kengo Nakamura - Kōsuke Nakamura - Naoshi Nakamura - Shunsuke Nakamura - Tadashi Nakamura - Eisuke Nakanishi - Manami Nakano - Maiko Nakaoka - Yu Nakasato - Yuji Nakazawa - Hidetoshi Nakata - Kōji Nakata - Masashi Nakayama - Hiroshi Nanami - Kazu Naoki - Hikaru Naomoto - Akira Narahashi - Seigo Narazaki - Maiko Nasu - Atsushi Natori - Takeshi Natori - Yoshihiro Natsuka - Teruo Nimura - Hirokazu Ninomiya - Hiroshi Ninomiya - Daigo Nishi - Norihiro Nishi - Naoko Nishigai - Junji Nishikawa - Shinya Nishikawa - Shūsaku Nishikawa - Akihiro Nishimura - Shōichi Nishimura - Kae Nishina - Akira Nishino - Akinori Nishizawa - Takao Nishiyama - Daiki Niwa - Akiko Niwata - Akemi Noda - Kōji Noguchi - Mitsugu Nomura - Ruka Norimatsu - Ken Noritake - Akira Nozawa - Masao Nozawa
O
Yuria Obara - Yumi Obe - Hiroshi Ochiai - Katsumi Ōenoki - Mitsuo Ogasawara - Megumi Ogawa - Shiho Ogawa - Aritatsu Ogi - Takahiro Ogihara - Takafumi Ogura - Masashi Oguro - Tomoko Ohara - Kenzō Ōhashi - Nobuyuki Ōishi - Yuko Oita - Kōichi Oita - Gō Ōiwa - Takeshi Okada - Yoshio Okada - Hisataka Okamoto - Masayuki Okano - Shun’ichirō Okano - Shinji Okazaki - Toshihiko Okimune - Daisuke Oku - Yoshito Ōkubo - Yasuhiko Okudera - Mayumi Omatsu - Yukitaka Omi - Yūsuke Ōmi - Norio Omura - Waichirō Ōmura - Tadao Ōnishi - Shinobu Ono - Masao Ōno - Shinji Ono - Takeshi Ōno - Shiho Onodera - Kana Osafune - Yūya Ōsako - Ryōta Oshima - Kazuo Ozaki - Junko Ozawa - Michihiro Ozawa - Kōsuke Ōta - Nami Otake - Naoto Ōtake - Ami Otaki - Mio Otani - Ichiji Ōtani - Yūki Ōtsu - Ayumi Oya - Yoshimatsu Ōyama
R
Ruy Ramos