cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tokugawa šogunaat
Šogunaadi langus
1853. aastal sisenes Edo lahte kommodoor Perry ja nõudis Ameerika Ühendriikide presidendi nimel Jaapani isolatsioonipoliitika lõpetamist. Šogunaat andis lääneriikide nõudmistele järele ja allkirjastas vastupidiselt keisrikoja soovidele lepped Ameerika Ühendriikide ja teiste välisriikidega, lõpetades pikka aega kestnud isolatsiooni. Sellega algas Bakumatsu periood. Keisrikoja soovide eiramine süvendas kahtlusi šogunaadi lojaalsuses keisrile. Šogunaadi otsuse vastu olid ka paljud daimyō’d ja samuraid. Sisuliselt oli šogunaat jäänud lõksu kodumaise võõraviha ja välismaalaste nõudmiste vahele. Šogunaadile vastupanu osutanud daimyō’de liidul õnnestus saada keisri reskript šogunaadi likvideerimise kohta, millele tuginedes hõivasid nad 1868. aastal keisripalee ja kuulutasid välja keisrivõimu taastamise. Šogunaadi pooldajate vastuseis kestis veel mõnda aega, kuid viimane šogun Tokugawa Yoshinobu leppis deklaratsiooniga ja läks erru ning algas Meiji ajastu.
DEFCON
Ajalugu
2001. aastal toimunud 11. septembri terrorirünnakute järgselt kõrgendati relvajõudude valmidustaset kaitseminister Donald Rumsfeldi käsul DEFCON 3-le. 14. septembril madaldati valmidustase uuesti DEFCON 4-le.
Volodõmõr Ježov
Volodõmõr Ježov (1. august 1984 Lubnõ – 22. detsember 2022 Bahmut) oli Ukraina IT-spetsialist, kes hukkus Venemaa sissetungi käigus Ukrainasse Bahmuti lähistel peetud lahingus.
Krimmi oblast
Krimmi oblast oli haldusüksus Vene NFSV koosseisus 1945–1954 ning Ukraina NSV koosseisus 1954–1991.
Boiga
Boiga on maoperekond.
Klassifikatsioon
Boigade perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Boigad on levinud Aasias ja Austraalias.
Mürgisus
Boigadel ei ole peas mürginäärmed vaid Duvernoy näärmed. Osade boigade vaoga tagamürgihammaste (Ophistoglypha) Duvernoy näärmete eritised võivad, hammustuse tagajärjel, inimesel nõrga mürgistusseisundi esile kutsuda.
Tõrje
Pruunide puumadude (Boiga irregularis) tõrjeks Vaikses ookeanis asuval Guami saarel katsetab USA põllumajandusministeerium paratsetamooliga varustatud hiirelaipu. Mao koomasse viimiseks ja surmamiseks piisab 80-milligrammise annuse manustamisest.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Boiga seisuga 23.12.2013.
Demetrios Phaleronist
Demetrios Phaleronist (kreeka keeles Δημήτριος ὁ Φαληρεύς; 350–280 eKr) oli Phaleronist pärit Ateena kõnemees. Ta oli Theophrastose ja võib-olla ka Aristotelese enda õpilane ja üks esimestest peripateetikutest. Demetrios oli väljapaistev riigimees, kelle Makedoonia kuningas Kassandros määras valitsema Ateenat, kus Demetrios oli ainuvalitseja kümme aastat. Ta reformis oluliselt õigussüsteemi, säilitades Kassandrost pooldavat oligarhiat. Demetrios pagendati vaenlaste poolt 307 eKr ja ta asus esmalt Teebasse ning pärast 297. aastat eKr Aleksandria õukonda. Ta kirjutas palju ajaloo, retoorika ja kirjanduskriitika teemadel. Demetriost ei tohi segi ajada ta lapselapsega, kelle nimi on samuti Demetrios Phaleronist, kes oli arvatavasti aastatel 262–255 eKr Ateena asevalitseja Makedoonia kuningas Antigonos Gonatase nimel.
Võitluse päevil
Võitluse päevil oli Noor-Eesti kirjastuse väljaanne, mis ilmus aastal 1905.
Innustatuna samal aastal ilmunud koguteose "Noor Eesti" I edust kavandati uut albumit, soovides kirjastada midagi "...elavamat, aktuaalsemat, ajast enesest võrsuvat!". Väljaande koostas Friedebert Tuglas. See oli esimesi ilma eeltsensuurita ilmunud eestikeelseid raamatuid üldse. Trükiarv 2000 eksemplari.
Demetrios Phaleronist
Kirjandustegevus
Demetrios oli viimane kuulus Atika kõnemees, pärast teda hääbus atika kõnekunst. Tema kõned olevat olnud elegantsed, kaunid ja malbed, aga mitte ülevad nagu Demosthenesel. Tema arvukad kirjutised on enamasti valminud Egiptuses viibimise perioodil ja käsitlevad erinevaid teemasid. Diogenes Laertiose poolt antud pealkirjade nimekiri näitab, kui suured olid ta võimed. Need kirjutised, mis olid osalt poliitilised, ajaloolised, filosoofilised (nt Aisopeia, Aisopose valmide kogumik) ja poeetilised, on kõik hävinud. Traktaat Stiilist (Περἱ ἑρμηνείας), mis on meieni jõudnud tema nime all, on hilisema, 2. sajandist pKr pärit kirjamehe teos.
Võitluse päevil
Sisu:
Demetrios Phaleronist
Haridus ja kunst
Tragöödiaetenduste korraldamine Ateenas oli lõppenud kaasnevate suurte kulutuste tõttu. Selleks, et võimaldada inimestele vähem kulukaid intellektuaalseid lõbustusi, lasi ta rapsoodidel Homerose ja teiste poeetide teoseid laval esitada. Straboni järgi andis Demetrios idee Museioni loomiseks, milles asus Aleksandria raamatukogu ja mille eeskujuks oli Aristotelese kooli struktuur. Museionis oli peripatos (kaetud sammaskäik), syssition (ühine söögisaal) ja raamaturullid, mis olid korrastatud liikide kaupa. Kõige varasema allika, pseudoepigraafilise Aristease kirja (loodud umbes 180 eKr ja 145 eKr vahel ) järgi, korraldas raamatukogu algselt Demetrios Phaleronist Ptolemaios I Soteri valitsuse ajal (u 367 eKr – u 283 eKr). Teised allikad väidavad, et see loodi hoopis tema poja Ptolemaios II valitsuse ajal (283–246 eKr).
Võitluse päevil
Gustav Suits: Jumalad ja rumalad (luuletus)
Demetrios Phaleronist
Diogenes Laërtios
Diogenes Laërtios pühendab ühe osa oma Väljapaistvate filosoofide elust ja arvamustest Demetriosele Phaleronist.
Võitluse päevil
Gustav Suits: Võitluse päevil
A.Mõttus: Tõuseb... (luuletus)
Demetrios Phaleronist
Hegel
Georg Wilhelm Friedrich Hegel ütleb oma Loengutes filosoofia ajaloost, et "varsti pärast Aleksander Suurt austati ja kummardati Demetriost Phaleronist (ja teisi) Ateenas nagu jumalat". On ebaselge, mis oli Hegeli väite aluseks, Diogenes Laërtios seda ei maini. Hegeli viga tuleb arvatavasti Plutarchose Demetriose elu valestimõistmisest, mis käsitleb Demetrios Poliorketest, mitte Demetriost Phaleronist. Teoses kirjeldab Plutarchos seda, kuidas Demetrios Poliorketes alistas Ateenas Demetriose Phaleronist ja 12. peatükis kirjeldab ta, kuidas Demetriost Poliorketest austati nagu jumal Dionysost. Ent see kirjeldus on põhjustanud lisaks Hegelile segadust ka teistes.
Märkus
• See artikkel hõlmab teksti praeguseks avalikus kasutuses olevast teosest: Smith, William, ed. (1870). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology.
Võitluse päevil
Fr.Mihkelson: Oma päikese poole
Bernhard Linde: Sädemed (luuletus)
Bernhard Linde: Merd igatseb mu hing...
Bernhard Linde: Sääsk sumiseb surma laulu...
Helene Taar: Uue aja naisliikumine
Marie Heinamägi: Ju kumab koit... (luuletus)
Marie Heinamägi: Su mure laps vist olen mina (luuletus)
José María Callejón
alt=|thumb|Callejon Napoli särgis 2014. aastal José María Callejón Bueno (sündinud 11. veebruaril 1987 Motrilis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib tipu- või ääreründajana Hispaania esiliigaklubis Granada.
Võitluse päevil
Marie Heinamägi: Kevadel metsas (luuletus)
Marie Heinamägi: Sõudja laul (luuletus)
Gustav Suits: Meie esimene luuletaja (Kristjan Jaak Petersonist)
José María Callejón
Endine U21 koondise mängija tegi oma debüüdi Hispaania koondises 2014. aastal. Aastatel 2014–2017 mängis ta Hispaania koondises kokku viis korda.
Võitluse päevil
Gustav Suits: Kirgede laul (luuletus)
Bernhard Linde: Kirikus
P.Attila: Kes on siis süüdlane?
Marie Heinamägi: Unenägu
Ansomardi: Ilmaelu
Mait Metsanurk: Mistarvis?
Fr.Mihkelson: Ühe luuletuste-kogu puhul (G.Suitsu "Elu tuli" arvustus)
Fr.Mihkelson: Kui vihma sadama hakkas (luuletus)
Noor-Eesti (rühmituse ideed)
Käbikõrges
Käbikõrges (Strobilurus) on Physalacriaceae sugukonda kuuluv perekond seeni.
Volodõmõr Sõdorenko
Volodõmõr Petrovõtš Sõdorenko (ukraina keeles Володимир Петрович Сидоренко; venepäraselt ka Vladimir Petrovitš Sidorenko; sündinud 23. septembril 1976 Energodaris Zaporižžja oblastis) on Ukraina endine poksija.
Ukraina meistrivõistlustel
Ta oli Ukraina meister kärbeskaalus (kuni 51 kg) vähemalt 2001. aastal.
Pierre Lellouche
pisi|Pierre Lellouche (aastal 2007) Pierre Lellouche (sündinud 3. mail 1951 Tunises) on advokaat ja Prantsusmaa poliitik. Ta oli 23. juunist 2009 kuni 13. novembrini 2010 Prantsusmaa Euroopa asjade minister François Filloni teises valitsuses. 14. novembrist 2010 kuni 10. maini 2012 oli ta Prantsusmaa väliskaubanduse minister François Filloni kolmandas valitsuses.
Volodõmõr Sõdorenko
Kaasaegsetel olümpiamängudel
Ta osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Wijan Ponlidile (Tai) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Pierre Lellouche
Ta sündis aastal 1951 Tunises.
Volodõmõr Sõdorenko
Euroopa meistrivõistlustel
Ta võitis kärbeskaalus (kuni 51 kg) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks 32. Euroopa meistrivõistlustel (Minsk, 1998) ning 33. Euroopa meistrivõistlustel (Tampere, 2000).
Elukutselisena
Ta poksis novembrist 2001 kuni detsembrini 2010 elukutselisena ning pidas selle aja jooksul kokku 27 kohtumist, millest võitis 22 (neist 7 nokaudiga), kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.
Kaarel Sahk
Kaarel Sahk (31. jaanuar 1915 Türi – 29. oktoober 1994 Tartu) oli Eesti teatritegelane.
Volodõmõr Sõdorenko
Elukutselisena
Ta oli ajavahemikul 25. veebruarist 2005 kuni 31. maini 2008 WBA maailmameister kukk-kaalus (kuni 118 naela ehk 53,5 kg).
AS SRV Kinnisvara
AS SRV Kinnisvara on 1992. aastal asutatud kinnisvaraga tegelev ettevõte. Ettevõtte suuromanik on Soome kinnisvaraarendus- ja ehitusfirma SRV Yhtiöt.
Kaarel Sahk
Kaarel Sahk õppis aastatel 1934–1936 Tartu Draamateatri Seltsi Teatrikunsti Stuudios.
AS SRV Kinnisvara
SRV Kinnisvara oli taasiseseisvumise järel üks Eesti esimesi kinnisvaraarendajaid ning selle arendusobjektide seas on olnud näiteks Radisson SAS hotell, Viru keskus ja Osten Tor.
Kaarel Sahk
Kaarel Sahk töötas aastatel 1936–1944 Tallinna Töölisteatri majandusjuhina, aastatel 1944–1950 ja 1961–1976 Vanemuise direktori asetäitjana, aastatel 1976–1989 oli ta Vanemuise tehniline direktor. Kaarel Saha eestvedamisel remonditi Vanemuise teatrihooned, ta nõustas ka Ugala teatrihoone ehitust.
Mälestuse jäädvustamine
Aastal 1996 asutasid Vanemuise selts ja Kaarel Saha poeg Kaarel Sahk juunior Kaarel Saha preemia, mida antakse teatri tehnilistele töötajatele. Aastatel 1996–1999 andsid seda auhinda välja Kaarel Sahk juunior ja Vanemuise Selts, alates 2000. aastast on Kaarel Sahk juuniori partneriks Vanemuise teater.
AS SRV Kinnisvara
Ettevõtte omanikeringi on kuulunud Alvar Ild ja Indrek Toome.
Kadrina Lasteaed Sipsik
pisi|Kadrina Lasteaed Sipsik Kadrina Lasteaed Sipsik on lasteaed Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kadrina ja Hulja alevikus.
Lasteaia 12 rühmas käib kokku 200 last. Kadrina majas on üheksa rühma ja Hulja majas kolm rühma. Kaheteistkümnest rühmast on kolm sõimerühma ja üheksa lasteaiarühma. Lasteaiarühmad liigituvad omakorda kaheks sobitusrühmaks, kolmeks liitrühmaks ja neljaks aiarühmaks. Lapsi õpetavad ja laste õpetamist toetavad 21 lasteaiaõpetajat, mõlemas majas muusikaõpetajad ja liikumisõpetaja. Lasteaias on ujumistreener-terviseendaja, 12 õpetaja abi, 2 assistenti ja 2 tugiisikut. Tuge vajavaid lapsi toetavad kaks eripedagoogi ja logopeed. Lasteaial on aktiivne hoolekogu. Lasteaia direktor on Anu Faelmann-Klaus.
Lasteaed teeb tihedat koostööd Kadrina rahvamaja, kooli, raamatukogu ja spordikeskusega.
Peptiidhormoon
Analoogselt kõigi hormoonidega, sekreteerivad peptiidhormoone rakuvälisesse keskkonda sisenõrenäärmed ning hormoonide toime avaldub hormooni seostumise järel selektiivse retseptoriga. Nagu ka valguliste hormoonide puhul, tingib peptiidhormooni seostumine retseptoriga teatud sekundaarsete virgatsainete vabanemist või sünteesi raku sees. Sekundaarsed virgatsained käivitavad omakorda rakusiseseid signaaliradu, nt geeniekspressiooni.
Peptiidhormoonid ja valgulised hormoonid liigitatakse eri kategooriatesse molekulmassi alusel, kuid puudub range määratlus, millest alates tuleb hormoon nimetada valguliseks. Kokkuleppeliseks piiriks on kujunenud 100 aminohappejääki.
Peptiidhormoonide sekka kuuluvad näiteks adrenokortikotroopne hormoon (ACTH), angiotensiin, melanotsüüte stimuleerivad hormoonid (MSH), gastriin, insuliin, kaltsitoniin, neuropeptiid Y ja oksütotsiin. Samast preprohormoonist tekib mõnikord mitmeid erinevaid peptiidhormoone: näiteks nn pre-pro-opiomelanokortiinist saab erinevate aminohappejääkide juures „lõikamise“ kaudu tuletada nii ACTH kui α-, β- või γ-MSH.
Alo Heinsalu
Alo Heinsalu (sündinud 27. juulil 1958 ) on Eesti riigiametnik.
Luste tänav
Luste tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis.
Pruszcz
Pruszcz (saksa keeles Prust) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Świecie maakonnas, Pruszczi valla halduskeskus.
Pruszcz sai linnaõigused 1367. aastal, kuid kaotas need 1867. aastal. 1. jaanuaril 2022 sai Pruszcz linnaõigused tagasi.
Luste tänav
Luste tänav algab Heina tänavalt ja lõpeb Ristiku tänaval. Luste tänav on enam-vähem idakirde–lääneedelasuunaline ning ligikaudu 125 meetri pikkune.
Luste tänav sai nime 25. veebruaril 1941. Tänav on nime saanud viljas umbrohuna kasvava luste järgi.
Lõhmu soo
Lõhmu soo on soo Järva maakonnas Järva vallas Vetepere külas. Soos asub Kaalepi pelgupaik.
Darbėnai
Darbėnai (saksa keeles Dorben, vene keeles Дорбяны) on alev Leedus Kretinga rajoonis, Darbėnai valla halduskeskus. Alevit läbivad Tenžė ja Darba jõed. Darbėnaid läbib Kretinga ja Skuodase vaheline raudtee.
Darbėnais asuvad gümnaasium ja raamatukogu. Alevi keskus on muinsusmälestisena kaitse all. Alevis kaevandatakse kruusa, selle lähistel asub tuulepark.
Vaatamisväärsusteks on osaliselt säilinud mõisakompleks, aastail 1838–1842 ehitatud katoliku kirik ja selle kellatorn, aastal 1820 ehitatud vesiveski ning kabel aastast 1910.
Tartu ülikooli kliinikum ja raamatukogu
"Tartu ülikooli kliinikum ja raamatukogu" on baltisaksa kunstniku August Matthias Hageni (1794–1878) loodud gravüür.
Darbėnai
Ajalugu
Darbėnaid on esmamainitud 1591. aastal; toona asus seal küla ja Darbėnai mõis. Arvatakse, et asula tekkis aastal 1566 läbi viidud maareformi tagajärjel. Aastal 1621 ehitati sinna esimene kirik. Esimene katoliku kirik ehitati Kartenasse aastal 1634.
Tartu ülikooli kliinikum ja raamatukogu
1827.–1828. aastal valmis Hagenil 6 akvatintatehnikas gravüüri Tartu ülikooli hoonetest. Üks neist gravüüridest, 1827. aastal valminud "Die Bibliothek", kujutab Toomemäel asunud ülikooli kliinikumi ja Toomkiriku varemetesse rajatud ülikooli raamatukogu.
Teose eksemplare leidub näiteks Tartu Kunstimuuseumi graafikakogus, Eesti Rahva Muuseumis ja Tallinna Linnamuuseumis.
Darbėnai
Ajalugu
Aleviks sai Darbėnai aastal 1730. Alev tekkis juudi kogukonna ja sealse turuplatsi ümber. Aastast 1782 kuulus mõis Ignacy Jakub Massalskile. Aastast 1795 sai mõisa omanikuks kindral Niesiolovskis.
Aastast 1824 kuulus Darbėnai Tyszkiewiczitele. Aastal 1831 kogunes alevisse umbes 3000 ülestõusus osalejat, kes pidasid seal Vene vägedega maha kaks lahingut. Lahingute tagajärjel põles maha kirik, kohalik pastor vangistati aga kolmeks aastaks. Tulekahjud laastasid alevit aastail 1882, 1908, 1913 ja 1923.
Nõukogude võim küüditas 19 Darbėnai peret, Saksa okupatsiooniväed likvideerisid aastal 1941 aga sealse juudi kogukonna (540 elanikku). Pärast Teist maailmasõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude ajal sai alevist kolhoosikeskus.
Avaveeujumine
thumb|Avaveeujumises võistlevad [[triatlonistid]] Avaveeujumine on ujumisdistsipliin, mida harrastatakse veekogudes, näiteks ookeanis, meres, järves või jões.
Tänapäevase avaveeujumise ajastu alguseks peetakse mõnikord 3. maid 1810, kui lord Byron ujus mitu miili, et ületada Hellespont (nüüd tuntud kui Dardanellid) Euroopast Aasiasse.
Esimestel kaasaegsetel olümpiamängudel Ateenas 1896. aastal peeti ujumisvõistlused avavees. 2000. aasta Sydney olümpiamängudel oli triatloni avaalal esimest korda 1500 m ujumine avavees ja 2008. aastal Pekingis 10 km avaveeujumine. FINA korraldatud maailmameistrivõistlustel on avaveeujumine võistluste kavas alates 1991. aastast. FINA korraldas aastatel 2000–2010 eraldi avaveeujumise maailmameistrivõistlusi. 2007. aastast peetakse FINA 10 km maratoni ujumise maailmameistrivõistlusi mitmel võistlusel kogu maailmas.
Tegevuse populaarsus on viimastel aastatel suurenenud. Ilmunud on ka menukaid "metsiku ujumise" raamatuid, mille autorid on olnud näiteks Kate Rew, Daniel Start ja Roger Deakin.
Üritused nagu Midmari Miil Lõuna-Aafrikas (pühendatud Wayne Riddenile) või Suur Ujumine Suurbritannias (pühendatud suurele ujumisele Colin Hilli idee järgi) on aidanud tekitada ja kasvatada huvi spordi vastu.
Eesti Koorijuhtide Naiskoor
EKNi koosseisu kuulub ligi 40 muusikaõpetajat-koorijuhti.
Praegu dirigeerivad EKNi Andrus Siimon ja Õnne-Ann Roosvee.
EKN on võitnud 2001. aastal Walesis toimunud Llangolleni rahvusvahelisel koorifestivalil grand prix.
Raivo Rist
pisi|Raivo Rist mängimas [[Eesti meeste 63. meistrivõistlused Vene kabes (2011)|Eesti meeste 63. meistrivõistlustel Vene kabes Foto: Ave Maria Mõistlik, 9. aprill 2011 ]] Raivo Rist (sündinud 6. aprillil 1947 Pühalepa vallas) on eesti kabetaja.
Ta lõpetas 1965 Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi.
Ta on tulnud rahvusvahelises kabes 10-kordseks Eesti meistriks (1973–1977, 1980, 1982, 1984, 1985, 2008), 6 korral kiirkabes (1983, 1984, 1986, 1994, 2003 ja 2007), 1 korral välkkabes ja 2 korda kirikabes (1980/81, 1988/90). Ta oli Vene kabes Eesti meister 2002 ja 2007.
Aastail 1975–2000 valiti Rist kokku 9 korral Hiiumaa parimaks meessportlaseks, Hiiumaa parimaks sportlaseks 1987 ja 1988.
Isiklikku
Arvo Rist on tema vend.
Ebakõrges
Ebakõrges (Xerula) on Physalacriaceae sugukonda kuuluv perekond seeni.
Õpilaste teadusfestival
pisi|Õpilaste teadusfestival 13. aprillil 2018 ERMis.|alt= Õpilaste teadusfestival on õpilastele, õpetajatele, teaduse populariseerijatele ja teistele teadushuvilistele mõeldud üritus, mida korraldatakse 2015. aastast.
Festivalil toimub õpilaste teadustööde riikliku konkursi II voor, kus noored esitlevad oma uurimistöid žüriile ja külastajatele, algkooliõpilased näitavad oma teadusprojektide ja -katsete tulemusi ning toimuvad töötoad õpilastele. Teadusega seotud asutused tutvustavad oma teadust populariseerivaid tegevusi ja võimalusi. Festivali teisel päeval premeeritakse parimaid õpilaste teadustööde autoreid.
Tanel Linnas
Tanel Linnas (sündinud 14. jaanuaril 1979 on eesti leiutaja.
Ta lõpetas aastal 1997 Hugo Treffneri Gümnaasiumi.
Elektrilevi
Elektrilevi OÜ (varasema nimega Eesti Energia Jaotusvõrk OÜ) on Eesti energiaettevõte; ühtlasi Eesti suurim võrguettevõte. Ettevõte ehitab ja haldab peaaegu kogu Eesti elektrivõrku.
Elektrilevi tegutseb Tallinnas Veskiposti tänaval. Varem asus ettevõtte peahoone Kadaka teel. Ettevõte kanti Äriregistrisse 2004.
Ettevõte on Eesti Elektritööstuse Liidu liige.
2021. aastal ostis Elektrilevi 28,9 miljoni euro eest Imatra Elektri võrguteenuste äri. Ettevõtete ühinemisel kasvab Elektrilevi osakaal üle-eestilisest jaotusvõrgust 95 protsendini. Sealhulgas on Elektrilevi hallata on 63 000 km elektriliine ja 25 300 alajaama.
S42 (Berliin)
S42 on Berliini S-Bahni liin, mis kulgeb vastupäeva mööda ringraudteed Ringbahni ümber kesklinna. Liin on umbes 37 km pikk ja sellel asub 28 peatust.
Karl Vipper
Karl Vipper (ka Kaarel Vipper; 21. mai 1904 Tartu – 29. märts 1982 Tallinn) oli eesti arst.
1924. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi. 1934. aastal lõpetas Tartu Ülikooli (kus oli õppinud arstiteaduskonnas).
Aastatel 1934–1941 töötas Tallinna Ühise Haigekassa haigla kirurgina. 1941. aastal oli Tallinna 11. Punaarmee evakuatsioonihospidali peakirurg. Aastatel 1941–1946 oli ta Põltsamaa haigla juhataja ja kirurg. Aastatel 1946–1947 töötas ta Viljandi haigla kirurgia osakonna juhatajana, 1947–1948 oli ta Viljandi haigla peaarst. Aastatel 1951–1959 oli ta Viljandi Meditsiinilise Keskkooli direktor ja õppejõud. 1962. aastast kuni pensionile jäämiseni 1970. aastal töötas ta Tallinnas traumapunkti juhatajana.
1943. aastal nimetas Viljandi maavanem ta üheks Põltsamaa raehärraks (linnapea nõunikuks).
1948. ja 1950. aastal valiti ta Viljandi Töörahva Saadikute Nõukogu saadikuks. 1950. aastast oli ta NLKP liige.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Uusklassitsism (muusika)
Uusklassitsism ehk neoklassitsism on esteetiline suundumus, mis läbib 1920. aastate Euroopa muusikat. Vastandus teadlikult hilisromantismi dramatismile ja impressionistlikule kõlavärvikultusele. Uusklassitsismi põhijooneks võrreldes eelnimetatud stiilide muusikaga on harmoonia ja orkestratsiooni üldine lihtsustumine, temaatiline lakoonilisus ja rütmiline motoorsus. Eestis on uusklassitsistliku muusikastiili olulisemaid esindajaid Jaan Rääts, Eino Tamberg ja Eduard Tubin.
Standard (ettevõte)
pisi|Logo AS Standard on 1944. aastast tegutsev Eesti ettevõte, mis on kasvanud üheks Baltimaade suurimaks ühiskondlike ruumide sisustuse tootjaks. Standardi tegevus jaguneb kahe ärisuuna vahel: büroopindade ja hotelliäri interjöörilahendused. Standard ekspordib enam kui 30 riiki üle maailma ja on mitme suure hotelliketi tunnustatud sisustuspartner.
Ajalugu
Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1944, mil neli meest asutasid artelli Standard. Selle esimesed tooted olid kontorilauad ja -toolid.
1946. aasta aprillis taotles artelli juhtkond Tallinna linnalt käitisele tootmishoonete ehitamiseks maad Madara tänav 8 (tollal Muraka tänav). Samal aastal alustatud ehitustööd viidi omal jõul lõpule 1950. aasta novembris. 1500 m² üldpinnaga tootmisruumidesse mahtusid peale töökodade laod, garaažid, kontoriruumid, söökla, riietusruumid ja kohustuslik punanurk.
Mööblivabrik Standard paiknes aastakümneid Tallinnas Madara tänaval. Algselt eksperimentaalvabriku nime kandnud ettevõtte juurde loodi 1957. aastal konstrueerimisbüroo, kus loodud mudeleist mitmeid toodeti mujalgi Nõukogude Liidus. Toodanguks olid kodumööbel, pehmemööbel, lastemööbel, büroomööbel, köögimööbel ja saalitoolid. 1958. aastal muudeti artell mööbliettevõttest Eksperimentaal Mööblivabrik Standardiks. 1960. aastal liideti sellega mööblivabrikud Hoog, Mööbel ning Rakvere ja Türi metsakombinaadi mööblitsehhid. 1979. aastal muudeti Standardi ettevõtte nimetus Eksperimentaalvabrikust ümber Tallinna Teaduslikuks Mööblitootmiskoondiseks Standard ning koliti uude tootmishoonesse Kopli tänaval. Lisaks hulgitootmisele sai koondise ülesandeks mööbli arengusuundade uurimine, uue mööbli konstrueerimine, kujundamine ja tehnoloogia ettevalmistamine kogu Eesti mööblitööstuse jaoks.
TTMTK "Standard"il oli viis tsehhi, mis asusid Tallinnas Marja, Madara ja M. Kalinini tänaval, samuti Lelles ja Harjumaal Kosel, Rakveres toodeti köögimööblit. TTMTK "Standard"i toodanguks olid sektsioonkapid, pehmemööbel, mitmesugused lauad, laste- ja söögitoamööbel, kabinetimööbel ja saalitoolid. Pool koondise toodangust läks asutuste ja ühiskondlike ettevõtete tellimuste täitmiseks. 1980ndail oli TTMTK "Standard" omalaadseks baasettevõtteks TPI keemiateaduskonna puidutöötlemise tehnoloogia eriala üliõpilastele. Puidutöötlemise kateedri õppebaasi lõi TTMTK Standard kahes järgus 1981–1986. Koondise uues olmekorpuses Marja tänaval asus TPI puidutöötlemise tehnoloogia kateeder õppeklasside, laborite ja töökodadega tulevastele mööblispetsialistidele. Eesti NSV ajal töötas Standardis üle 1000 inimese.
Tallinna Teaduslik Mööblitootmiskoondis "Standard"i baasil moodustati 1991. aastal riiklik aktsiaselts (RAS), mis erastati 1994. aastal ja sai nimeks sai AS Standard. 1999. aastast jätkab Standard tootmist Marja ja Kose vabrikutes.
2022. aasta sügisel teatas mööblitootja, et konserveerib ajutiselt ja osaliselt tootmise ning põhjendas seda kõrgete energia- ja sisendhindadega.
2023. aastal omandab mööblitootjas enamusosaluse Green Estonia OÜ.
Tegevus
Standardi peakontor asub Marja tänaval. Mööbel valmib kolmes tootmisüksuses, millest kaks asuvad Tallinnas ning üks 40 km kaugusel Kosel. Tallinnas asuva Standardi erimööbli tehase tootlikkus on üks suuremaid Põhja-Euroopas.
Valdav osa ettevõtte toodangust valmistatakse ekspordiks, mistõttu on müügiesindusi peale Eesti ka Leedus, Soomes, Rootsis, Saksamaal, Hollandis ja Venemaal[1]. Standardi peamiseks sihtpiirkonnaks on Skandinaavia riigid, samuti Saksamaa ja Venemaa, aga üksikuid projekte on olnud nii Aasias, Ameerikas kui ka Aafrikas.
Mööblidisainerid
Standard on läbi aegade pakkunud tööd ja väljundit järgmistele Eesti tootedisaineritele:
Pottmüts
pisi|[[Charles Borchardti foto naisest pottmütsiga (19. sajandi keskpaik)]] pisi|[[Heinrich Tiidermanni foto talunaisest pottmütsiga (19. sajandi lõpp)]] Pottmüts (ka kinnipeamüts, kõrge müts, munamüts, mutremüts, siidimüts, tohvimüts, trükimüts, ümmargune müts) on endisaegne naistemüts, mis oli ümarapõhjaline ja kaetud lillelise siidriidega. Mütsi ääre lõpetas pottmütsile omane äärepits (treemel).
Pottmütsi hakkasid 18. sajandi keskpaigas kandma Harjumaa naised ja 19. sajandil kanti seda üle Eesti.
Kadi Veski
pisi|Kadi Veski kohtunikuna Eesti meistrivõistlustel vene kabes Foto: Ave Maria Mõistlik, 9. aprill 2011 Kadi Veski (sündinud 24. aprillil 1991) on eesti kabetaja, FMJD meister. Ta on võitnud kahel korral (2008 ja 2009) Eesti naiste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes.
Urve Kilk
Urve Kilk (sündinud 5. detsembril 1937 Misso vallas) on eesti õpetaja ja rahvatantsupedagoog.
Urve Kilk on lõpetanud 1955. aastal Kohtla-Järve 1. Keskkooli. Seejärel õppis ta Tartu Riiklikus Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ja lõpetas ülikooli 1960. aastal.
1964. aastast töötas ta Järve Gümnaasiumis eesti keele ja kirjanduse õpetajana.
Õpetajatöö kõrvalt on ta juhendanud rahvatantsurühmi ning korraldanud ülevirumaalisi laulu- ja tantsupidusid. Ta on olnud üleriigiliste tantsupidude liigijuht ja assistent.
Eesti naiste korvpallikoondis
Eesti naiste korvpallikoondis on Eesti naiste esinduskoondis korvpallis. Koondis kuulub Eesti Korvpalliliitu.
Eesti Straussi Ühing
pisi|Eesti Straussi Ühingu korraldatud kontsert Leopold Hanseni Majamuuseumis Elvas, 2. august 2012 pisi|Eesti Straussi Ühingu silt Leopold Hanseni Majamuuseumi ukse kohal Eesti Straussi Ühing (ka Eesti Johann Straussi Ühing) on 1990. aastal Elvas asutatud mittetulundusühing, mille eesmärk on tutvustada ja propageerida Strausside suguvõsa ja nende kaasaegsete muusikat.
Eesti Straussi Ühing on tegutsenud Elvas Leopold Hanseni majamuuseumis aadressil Vaikne tänav 10. Alates 2019. aastast on ühing registreeritud Elvas aadressil Kesk tänav 23. Ühingu algatusel toimuvad Elvas mitmesugused muusika- ja kultuuriüritused, nende seas kammerkontserdid, uusaastakontserdid ja Straussi festival "Kuningriik", mida on nimetatud "Elva stiilseimaks suvepeoks, kus ka pealtvaatajad on riietunud 19. sajandi teise poole moe järgi".
Sabbath Bloody Sabbath
"Sabbath Bloody Sabbath" on inglise heavy metal-ansambli Black Sabbath viies stuudioalbum.
Album anti Suurbritannias välja novembris 1973. Briti albumimüügi edetabelis jõudis see 4. kohale.
Kõigi lugude autorid on Tony Iommi, Ozzy Osbourne, Geezer Butler ja Bill Ward.
2. pool
Kogukestus:	42:35
Eesti naiste korvpallikoondis
Koondise treener on Kaspars Majaneks, abitreenerid Sergio Cubeiro Rico ja Marko Parkonen.
Kvalifikatsiooniturniir
Kvalifikatsioonivõistlustest võttis osa 33 naiskonda, kes olid jagatud 9 alagruppi (kolm alagruppi 3 võistkonnaga). Finaalturniirile pääsesid iga alagrupi võitja ning viis parimat teise koha omanikku. Koha finaalmängudel olid kindlustanud korraldajad Prantsusmaa ja Hispaania.
Eesti naiskond mängis C alagrupis koos Venemaa, Bosnia ja Hertsegoviina ning Šveitsiga. Eesti mängude tulemused:
Venemaa ning Bosnia ja Hertsegoviina kogusid 5 võitu ja said 1 kaotuse. Alagrupi võitis Venemaa, kelle korvide vahe oli omavahelistes mängudes parem. Mõlemad kvalifitseerusid finaalturniirile. Šveits võitis 2 mängu ja kaotas 4 mängu. Eesti kaotas kõik mängud.
Kvalifikatsioonivõistlustest võttis osa 38 naiskonda, kes olid jagatud 10 alagruppi (kaks alagruppi 3 võistkonnaga). Finaalturniirile pääsesid iga alagrupi võitja ning neli parimat teise koha omanikku. Koha finaalmängudel olid kindlustanud korraldajad Sloveenia ja Iisrael. Venemaa ja Valgevene naiskonnad kõrvaldati oma alagrupi mängudest Venemaa sissetungi tõttu Ukrainasse 24. veebruaril 2022. aastal.
Eesti naiskond mängis G alagrupis koos Kreeka, Suurbritannia ja Portugaliga. Eesti mängude tulemused:
Kreeka kogus 5 võitu ja 1 kaotuse, võitis alagrupi ja sai koha finaalturniiril. Suurbritannia ja Portugal kogusid 3 võitu ja 3 kaotust. Teise koha saavutas Suurbritannia tänu paremale korvide vahele omavahelistes mängudes ning sai samuti mängima finaalturniirile. Eesti kogus 1 võidu ja sai 5 kaotust.
Koondise koosseis 2023
Naiste korvpallikoondise koosseis 2023. aasta EM valikmängudes Suurbritannia (45:100) ja Kreekaga (65:67):.
Reichstadti lepe
pisi|Toimumiskoht ehk [[Zákupy loss|Schloß Reichstadt praeguses Zákupys Tšehhias; litograafia aastast 1853.]] Reichstadti lepe oli 1876. aasta juulis Austria-Ungari ja Venemaa keisririikide vahel peetud kohtumisel sõlmitud, kuid salastatuses hoitud suuline nõusolek Balkani, Bessaraabia ja Kaukaasia küsimuses. Mõlemad impeeriumid olid samal ajal liidus Saksamaa keisririigiga, liitu teati kui Kolmekeisriliitu (Dreikaiserbund või Союз трёх императоров).
Kohtumisel olid kohal mõlemad keisrid koos enda välisministritega: Franz Joseph I ja krahv Andrássy ning Aleksander II koos vürst Gortšakoviga. Suuline koosolek toimus 8. juulil Böömimaa linnas Reichstadtis (nüüdne Zákupy). Nad leppisid kokku Ida-küsimuse (Orientalische Frage või Восто́чный вопро́с) lahendamise ühises lähenemisviisis, mis oli seotud Osmanite impeeriumi rahutuste ja koosolekul osaleva kahe suurriigi huvidega Balkani poolsaarel. Nad arutasid tõenäolise üheksanda Vene-Türgi sõja (peetigi aastatel 1877–1878) teemat, selle võimalikke tulemusi ja mis peaks juhtuma iga stsenaariumi korral.
Pool aastat hilisem Budapesti 1877. aasta kokkulepe kinnitas Reichstadti leppe peamised punktid. Kuigi sõda otsustati San Stefano lepinguga 1878. aastal lõpetada, olid selle tingimused varem sõlmitust üsna erinevad. Budapesti konventsioon lubas Austria-Ungaril nõuda rahulepingu tingimuste revideerimist. See tõi kaasa Viini tungiva nõude, et hiljem samal aastal kutsutakse Berliini kongressil kokku revisjon. Need sündmused tõid kaasa järgneva Bulgaaria kriisi aastatel 1885–1888 ning määrasid lõpuks I maailmasõja nii-öelda tagatausta.
S45 (Berliin)
S45 on Berliini rongiliin, mis kulgeb Berlin-Brandenburgi lennujaamas (Flughafen Berlin-Brandenburg) asuvast Terminal 1-2 peatusest Südkreuzi. Sellel asub 14 peatust.
Rong sõidab tipptunnil 20-minutilise intervalliga ning pole käigus öösiti.
20. juulist 2009 kuni 2. oktoobrini 2011 ei olnud liin käigus.
S45 (Berliinin S-Bahn)
Budapesti XXIII ringkond
245px|pisi|Hősők tere Soroksár ehk Budapesti XXIII ringkond (ungari keeles Budapest XXIII. kerülete) on Budapesti haldusjaotuslik ringkond, mis asub linna lõunaosas Doonau lisajõe Ráckevei-Duna vasakkaldal.
Õlleturism
Õlleturismi on võimalik motiivipõhiselt jaotada kaheks. Esiteks, õllejoomine on peamine eesmärk ja turisti huvitavad näiteks õllemarsruudid (beer routes), õlle nädalavahetused ja õllemaitsmised. Teiseks, õllejoomine on teisejärguline eesmärk ja turistid pööravad rohkem tähelepanu õllega seotud asukohale. Selle alla käivad õllefestivalid (nt Oktoberfest), õllemuuseumid ja pruulimiskodade külastused. (Bujdosó ja Szűcs, 2012). Lisaks sellele on väga populaarne õllemeenete kogumine (nt brändi nimega õlleklaasid) (Howlett, 2013).
Briggsi-Rauscheri reaktsioon
pisi|Briggsi-Rauscheri reaktsiooni demonstratsioon. [[Maxim Bilovitskiy video]] Briggsi-Rauscheri reaktsioon (ka keemiline kell) on ostsilleeriv keemiline reaktsioon, kus värvitu lahus muutub kollaseks, seejärel tumesiniseks ning siis värvituks. Protsess kordub, mõnikord kümme korda. Indikaatorina võidakse kasutada tärklise-joodi kompleksi. Reaktsiooni avastasid keemiaõpetajad Thomas Briggs ja Warren Rauscher.
Õlleturism
Toiduturism loob linnadele võimaluse kohaliku kultuuri tutvustamiseks ja seekaudu majanduse arendamiseks (Rogerson, 2015). USA Today (2012) on toonud välja kümme parimat õllelinna (beer city), mida tasuks igal turistil suurürituste, pruulikodade ja toidukohtade pärast külastada. Selle moodustasid Põhja-Ameerika (nt Denver, Montreal ja Boston) ja Euroopa suurlinnad (nt München, Brüssel ja Praha). USA-s reisinud inimestest külastab umbes 47% oma teekonnal kalendriaasta jooksul pruulikoda (Draftmag, 2016).
Õlu kui reisi peamine eesmärk
Õlle maitsmine, mida peetakse õlleturismi kõige tuntumaks vormiks, on kõige laiemalt levinud Kesk-Euroopas ja Balti riikides. Enamasti on õlle maitsmised teiste õlleturismi reiside peamiseks eesmärgiks ning nad on seotud ka teiste õlleturismi liikidega, nagu ekskursioonid ja marsruudid. Õlleturistid näevad käsitööõllesid suveniirina, mille pärast soovivad nad külastada erinevaid pruulikodasid ja õllerestorane. Õllerestoranid on toidukohad, mis pakuvad külastajatele õlletemaatilisi toite, näiteks õllejäätist. (Bujdosó ja Szűcs, 2012). Turistid osalevad sageli õlle ekskursioonidel, et maitsta uusi õllebrände. Õlle nädalavahetused on kombinatsioon erinevatest õlleteemalistest üritustest, näiteks uute õllede maitsmised ja restorani külastused. Samas on see vähearenenud ja limiteeritud võimalustega turismiharu, kuna nende korraldamine on majanduslikult keeruline ja ajakulukas. (Caffyn, 2010).
Õllemarsruudid on üsna uudne õlleturismi haru, mida on seetõttu ka vähe uuritud. Tuntuim uurimistöö pärineb Kanadast Waterloo-Wellingtoni õllemarsruudi kohta, kus tavaline õlleturist oli 30–50-aastates mees, kes reisis koos paarilisega. Kui varem kasutati õllemarsruute vaid reklaamina ja turunduseks, siis nüüd on sellest saanud oluline õlleturismi osa, mille eesmärkideks on näiteks turistidele paikkonna tutvustamine ja õllemüügi suurendamine. (Plummer, 2005). Üks kuulsamaid õllemarsruute asub USAs Bendi linnas, mida on võimalik läbida jalgsi, rattaga ja autoga (Howlett, 2013), kogudes samaaegselt templeid (Rogerson, 2015a) (joonis 1). Samuti on Oregoni, California ja Colorado osariigis loodud mitmeid õllemarsruute, mille kaudu tutvustakse kohalikku kultuuri ja korraldatakse erinevaid festivale, mis pole õllega seotud (Rogerson, 2015a). Slovakkias on väikeste pruulikodade omanikud loonud omavahelise õllemarsruudi, mis on aidanud kaasa kõikide pruulikodade majandusarengule (Jablonska, 2013). LAVi esimene õllemarsruut avati 2002. aastal KwaZulu-Natali provintsis ning selle jooksul läbitakse viis väikest pruulikoda ja kaks suurt pruulikoda. Marsruudi jooksul saavad turistid tarbida uusi õllesid ja tutvuda pruulikodadega. Lisaks sellele on veel mitmeid õllemarsruute Cape Towni läheduses, mis on loodud alternatiiviks veinimarsruutidele. (Rogerson, 2015b).
Õlle asukoht kui reisi peamine eesmärk
Viimase kahekümne aasta jooksul on näiteks Lõuna-Aafrika Vabariigis (LAV) jõudsalt arenenud õllemuuseumide ja pruulikodade avamine turistidele. Samuti on sealsel turul tõusnud käsitööõlle pruulikodade rajamine, õllemarsruutide koostamine ja õllefestivalide korraldamise osakaal, mis on endaga kaasa toonud majanduskasvu. Õllemuuseume peetakse oluliseks riigi kultuuriloo tutvustajaks ja säilitajaks, selle heaks näiteks on Plzeni pruulimuuseum Tšehhis ja Guinnessi pruulimuuseum Dublinis. (Rogerson, 2015a)
Ekskursioonide korraldamine käsitööõlle pruulimiskodadesse on kasvav turismimajandusharu, mille abil saavad inimesed tundma õppida uut sorti õllesid (Plummer, 2005). Kuigi ekskursioonid on üsna tundmatu ja väheuuritud turismiliik, suudavad pruulikojad pakkuda turistidele ainulaadseid tooteid ja elamusi. Näiteks annavad pruulikojad külastajatele võimaluse osaleda loomisprotsessis, see tähendab, et tihtipeale kujundavad turistid ise õllesilte. Tsingtao pruulikojas Hiinas saavad külastajad õppida pruulimise ajalugu ja maitsta õllesid. Õlle maitsmisruumide loomine aitab kaasa õllemüükidele ja pruulimiskoja reklaamile. Teisest küljest on märgata vastuseisu suurte pruulikodade ja väikeste pruulikodade vahel. Esimeste puhul tuuakse välja, et nad on vähese sisu ja iseloomuga. Väiksed pruulikojad suudavad aga turistidele pakkuda meeldivamaid toidu- ja külastuskogemusi. (Howlett, 2013). Slovakkias on viimastel aastatel tunduvalt tõusnud väikeste pruulikodade osakaal võrreldes suurte pruulikodadega. Väikesed pruulikojad mängivad seal rolli turismi arendamises ja töökohtade loomises väikelinnades. (Jablonska et al, 2013). Samasugust tendentsi on märgata ka LAVis, kus tarbijad eelistavad kohalikku väikese pruulikoja käsitööõlut masstoodanguga õlledele (Rogerson, 2015b).
Õllefestivalid mängivad olulist rolli kohaliku kultuuri tutvustamisel külastajatele ja majanduse edendamisel. Üks tuntumaid õllefestivale on Saksamaal toimuv Oktoberfest, mida külastab igal aastal mitu miljonit turisti ja mille tulu on ligikaudu üks miljard eurot (foto 1). (Rogerson, 2015a; Bujdosó ja Szűcs, 2012). Turistide seas on aina populaarsemaks muutumas ka Tšehhi õllefestivalid ja Õllesummer (Bujdosó ja Szűcs, 2012). Jablonska jt (2013) toovad välja, et õllefestivalidel saavad külastajad maitsta nii välismaa- kui ka kodumaiseid õllesid ning osaleda samaaegselt toimuvatel muusikaüritustel. Näiteks LAVi õlleturismi arengust annab aimu see, et 2014. aastal toimus seal 54 käsitööõllefestivali. Enamik neist korraldatakse talve- ja sügiskuudel, langedes kokku Saksamaal toimuva Oktoberfestiga. Geograafiliselt toimuvad need festivalid LAVi suurimates linnades. Osaletakse tavaliselt kolmeliikmelistes gruppides ja peamisteks põhjusteks on uute õllede proovimine (18%), sõprade ja perega sotsialiseerumine (17%), õlle ostmine (14%), meelelahutuse nautimine (11%) ning toidu ja õlle koosluse kogemine (10%). Informatsiooni festivali toimumisest saadakse tavaliselt kas sotsiaalmeediast, sõpradelt ja tuttavatelt või suusõnaliselt. (Rogerson, 2015b)
Õlleturism Eestis
Õlletehase A. Le Coq juhatuse esimees Tarmo Noop sõnas 2003. aastal, et pärast Eesti liitumist Euroopa liiduga on põhjanaabritel võimalik senise 16 liitri asemel maksuvabalt üle piiri vedada 110 liitrit õlut, mis tähendaks ligi seitsmekordset kasvu. Õlletehase prognooside kohaselt kasvab nende eksport Soome vähemalt kaks korda, positiivsemate prognooside järgi aga koguni viis korda. Õlletehase juhi sõnul võib sellises mahus kasvav õlleturism kujuneda eestlaste jaoks eraldi majandusharuks. 2014. aastal vaadates tagasi kümnele aastale õlleturismi arengule Eesti ja Soome vahel sõnas Noop, et kasv ei olnud mitte 7-kordne, vaid koguni 20-kordne, ning et selle mõju on olnud Eesti majandusele hoomamatult suurem kui vaid õlle osas. Noopi sõnul on sellega seotud nii laevandus, restoranid, hotellindus kui ka kogu Tallinna teenindussfäär, tuues riigile sisse sadu kordi enam tulu kui õlleaktsiis.
Õlle tarbimine on viimastel aastatel Eestis stabiilselt langenud ning järsk õlleaktsiisi tõus ja sellest tingitud Läti piirikaubanduse areng omakorda süvendavad seda (Võrk, 2017). Seoses õlleaktsiisi poliitikaga on eestlaste ning ka suure hulga soomlaste seas saanud kombeks käia Lätist suurtes kogustes odavamat alkoholi ostmas. Turistiostude vähenemise tõttu kuivab turg kokku ning muutuste käiku on väga keeruline prognoosida. Sellise alkoholipoliitika tagajärjel väheneb Eestis müüdava alkoholi kogus, mitte aga ilmtingimata tarbitav kogus. (Kalvi, 2017).
Eesti käsitööõllel läheb praegu maailma tasandil väga hästi. Suur osa Eesti väikepruulikodadest paneb põhirõhu just ekspordile, et kujundada välja portfoolio, mis aitaks rahuldada ka nõudlikumaid õlletarbijaid. (Parel, 2017). Pareli (2017) sõnul ei tohi õlleturismi samastada viinaralliga, kuna esimest on võimalik vaadelda kui sama head majandusharu kui veiniturismi. Tema sõnul saab ka Eesti käsitööõlle pruulikoda Põhjala Brewing tihti Eesti ja lähinaabrite reisibüroodest päringuid võimaluse kohta hakata sinna bussidega turiste tooma.
Erik Pieters
Erik Pieters (sündinud 7. augustil 1988 Tielis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Burnley.
Hooajal 2006–07 debüteeris ta Hollandi kõrgliigas Utrechti meeskonnas. Aastatel 2008–2013 mängis ta Hollandi kõrgliigas PSV Eindhoveni ridades.
2013. aasta juunis sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Stoke City. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 12. aprillil 2014 mängus Newcastle Unitedi vastu. Pärast viit hooaega Inglismaa kõrgliigas langes ta 2018. aastal Stoke Cityga Inglismaa esiliigasse. Hooaja 2018–19 teises pooles mängis ta laenul Prantsusmaa kõrgliiga klubis Amiens.
2019. aasta juulis siirdus ta Burnleysse.
2005. aastal võitis Pieters Hollandi kuni 17-aastaste koondisega noorte maailmameistrivõistlustel pronksmedali. 2007. aastal tuli ta Hollandi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. 2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Hollandi olümpiameeskonna koosseisus. Hollandi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2014 kokku 18 korda.
Kaasani koolitulistamine
Kaasani koolitulistamine oli 2021. aasta 11. mail Kaasani 175. gümnaasiumis toimunud rünnak, mille käigus 19-aastane kooli vilistlane avas tule kooli töötajate ja õpilaste pihta. Laskemoona lõppemisel lõhkas ta isetehtud lõhkekeha (IED). Rünnaku tulemusel sai surma üheksa inimest ning vigastada 23 inimest.
Kodar
pisi|Jalgratta kodarad
Kodar on rummu ja pöida ühendav pulga- või varvataoline ratta osa.
Eesti Televisiooni ja Raadio Segakoor
Eesti Televisiooni ja Raadio Segakoor oli aastatel 1945–1992 tegutsenud kutseline segakoor.
Koor kandis 1945–1955 nime Eesti Raadio segakoor. Aastal 1992 moodustati segakoori alusel 1992–1995 tegutsenud kammerkoor – Eesti Raadio Koor.
Koori tegevusaastatel salvestati Eesti Raadiole nii Eesti kui ka Nõukogude koorimuusikat, ühtekokku ligi 2000 teost.
Koor on pälvinud auhindu, näiteks
Mäeeraldis
pisi|Mäeeraldise piiri tähistus Welzow pruunsöekarjääris Mäeeraldis on kaevandamisloaga maavara kaevandamiseks määratud maapõue osa. See ei ole piirkond maapinnal vaid ruum, millel on ka kindel sügavusmõõde. Mäeeraldise kaevandatav maavaravaru ei tohi olla suurem kui kaevandamise aastamäära või lubatud maksimaalse aastamäära ja kaevandamisloa kehtivusaja (aastates) korrutis.
Kaevandamisloa omanik on kohustatud mäeeraldise piiri tähistama ja vajadusel ka tarastama. Tähistus peab olema piisavalt nähtav, et ära hoida inimeste juhuslik viibimine kaevetööde ohupiirkonnas. Pärast kaevandamistööde lõppemist peab kaevandaja mäeeraldise ja selle teenindusmaa korrastama.
Straden
pisi|
Leishmania infantum
pisi|Leishmania infantum Leishmania infantum on Kinetoplastea klassi kuuluv algloom, mis põhjustab infantiilset vistseraalset leišmaniaasi eeskätt Vahemere maades ja Ladina-Ameerikas, kus see kannab nime Leishmania chagasi. Metsikud penid ja kodukoerad on organismi peamised peremeesloomad. Liivakärbse liik Lutzomyia longipalpis on peamine vektor haiguse edasikandumisel.
Mõksi soo
Mõksi soo (ka Möksi soo, Mõksi raba) on soo Pärnu maakonnas Saarde valla Leipste külast lõunas.
Mõksi soost läände jääb Viira soo.
FAU
FAU või Fau võib tähendada järgmist:
2017. aasta spordis
''Siin on loetletud 2017. aastal toimunud spordiüritusi.''
Tsahhi keel
See on üks Dagestani ametlikest keeltest. Kõnelejaid on umbes 22 300, neist Venemaal 2010. aasta rahvaloenduse andmetel 10 596. Aserbaidžaanis räägib tsahhi keelt umbes 10 000 inimest.
1934. aastal loodi ladina kirjal põhinev kirjasüsteem. Venemaal kasutatakse tsahhi keele kirjutamiseks 1989. aastast kirillitsal põhinevat kirjasüsteemi, Aserbaidžaanis ladina kirjal põhinevat kirjasüsteemi.
Venemaal kasutatav tsahhi tähestik:
Scatman's World
"Scatmans World" on Ameerika muusiku Scatman Johni esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.
Video
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Scatman's World (song) seisuga 29.03.2015.
Naartse soo
Naartse soo on soo Pärnu maakonnas. Soo piirneb lõunas Maima rabaga.
Hebel
Hebel (Hebeloma) on šampinjonilaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Treemel
Treemel on endisaegne abielunaiste mütside (nt pottmütside) äärepits. Tütarlaste mütsidel treemel puudus.
Harjuküla
Harjuküla on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Varstu valda.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 12 inimest. Kõik olid eestlased.
Küla eraldati 2010. aastal Liguri külast.
Vladimir Gelfand
Vladimir I. Gelfand (vene keeles Владимир Израилевич Гельфанд Vladimir Izrailevitš Gelfand‎‎; sündinud 1948. aastal Moskvas) on juudi päritolu USA ja Nõukogude Liidu tsütoloog, molekulaarbioloog ja biokeemik.
Ta töötab 2004. aastast Chicagos Northwesterni Ülikoolis professorina. Tema peamised uurimisalad on organellide rakusisene transport ja energiaprotsessid mitokondrites, kuid ta tegeleb ka muude tsütoloogia küsimustega.
Haridus- ja töökäik
Ta on lõpetanud Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatika teaduskonna. Ta kaitses 1975. aastal bioloogiateaduste kandidaadi kraadi ja 1984. aastal MRÜ-s bioloogiadoktori kraadi rakubioloogias. Doktoritöö "Регуляция сборки и разборки микротрубочек в клетках" oli tsütoloogia teemal. Ta töötas enne 1991. aastat MRÜ A. N. Belozerski biorgaanilise keemia instituudi rakusisese transdpordi labori juhatajana. 1991. aastal siirdus ta USA-sse. 1993. aastast töötas ta Illinoisi Ülikoolis, alates 2004. aastast on ta Northwesterni Ülikooli rakubioloogia ja molekulaarbioloogia professor. Ühtlasi juhatab ta ülikooli rakusisese transpordi laborit Gelfand LAB.
Isiklikku
Tema isa Izrail Gelfand oli Rutgersi ülikooli professor ja ema Zoja Šapiro (suri 2013. aastal USA-s) oli Moskva Riikliku Ülikooli matemaatikadotsent. Ameerikas töötab ka Vladimir Gelfandi matemaatikust vend Sergei Gelfand. Venemaal töötav bioinformaatik Mihhail Gelfand on Vladimir Gelfandi vennapoeg.
Eesti suusahüppekoondis
Eesti suusahüppekoondis on Eesti esinduskoondis suusahüpetes. Koondis kuulub Eesti Suusaliitu.
Uusklassitsism (kunst)
pisi|Peter Behrensi kujundatud hoone Düsseldorfis. Klassitsismile viitavateks elementideks on [[rustika, portaali raamivad kanneleeritud sambad ja ühtlaste ridadena paigutatud püstaknad]] Uusklassitsism, vahel ka neoklassitsism (saksa keeles Neoklassizismus, vene keeles неоклассици́зм), on klassitsismi traditsioone taaselustav ja modernistlikele suundadele vastanduv kunstisuund arhitektuuris ja kujutavas kunstis. Ehituskunstis valitses 19. sajandi lõpus ja 20. sajandil.