cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet
ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet (UNHCR; tuntud ka kui Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Pagulaste Amet, samuti ÜRO Kõrgem Pagulaskomisjon) on ÜRO talitus, mille kohustuseks on kaitsta ja toetada pagulasi, kas riigi valitsuse või ÜRO taotlusel. Amet aitab kaasa pagulaste vabatahtlikule repatrieerumisele, kohapealsele integreerumisele või ümberasumisele kolmandasse riiki. Ameti peakorter asub Šveitsis Genfis. Amet on ÜRO Arenguprogrammi liige.
UNHCR on pälvinud kaks Nobeli rahuauhinda (1954. ja 1981. aastal) ja 1986. aastal Balzani humanismi, rahu ja vendluse auhinna.
Ajalugu
pisi|Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Pagulaste Ülemvoliniku Ameti peakorter Rahvaste Liiga laialemineku ja Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni moodustamise järel oli rahvusvaheline üldsus teadlik II maailmasõjale järgnenud sõjapõgenike kriisist. 1947. aastal moodustas ÜRO Rahvusvahelise pagulasorganisatsiooni (IRO, International Refugee Organization). Rahvusvaheline pagulasorganisatsioon oli esimene rahvusvaheline amet, mille eesmärgiks oli tegeleda põhjalikult pagulaste elu kõigi külgedega. Palgulasorganisatsiooni eelkäijaks oli 1944. aastal loodud ÜRO Abistamis- ja Taastamisadministratsioon, mille eesmärgiks oli osutada kaasabi miljonitele II maailmasõja tagajärjel Euroopas ümberasustatud inimestele.
" [its] mandate is to provide, on a non-political and humanitarian basis, international protection to refugees and to seek permanent solutions for them.'' [UNHCR] mandaadiks on pakkuda mittepoliitilisel ja humanitaarsel alusel rahvusvahelist kaitset pagulastele ja otsida neile püsivaid lahendusi."
Varsti pärast Pagulasseisundi konventsiooni allkirjastamist sai selgeks, et pagulastega seonduvad probleemid ei piirdu üksnes Euroopaga. 1956. aastal oli UNHCR kaasatud vastuste koordineerimisse Ungari ülestõusule. Aasta hiljem oli UNHCR ülesandeks tegelda hiina pagulastega Hongkongis, samuti Alžeeria iseseisvussõja eest Marokosse ja Tuneesiasse põgenenud alžeeria sõjapõgenikega. Vastused olid märgiks laiemaulatuslikuma, ülemaailmse mandaadi algusele pagulaste kaitsmisel ja neile humanitaarabi osutamisel.
1960. aastatel alanud dekoloniseerimine pani alguse laialdasele pagulusliikumisele Aafrikas, mis oli väljakutseks ka UNHCR-le ja viis selle tegevusala avardumisele; erinevalt Euroopa pagulaskriisidele ei olnud Aafrikas kestvad lahendused võimalikud ning paljud ühest riigist põgenenud pagulased sattusid neile varjupaika pakkunud riikides ebastabiilsusest tulenevatele uutele probleemidele. Aastakümnendi lõpuks oli kaks kolmandikku UNHCR-i eelarvest suunatud Aafrikale ning organisatsiooni peatähelepanu pöördus ainult ühe aastakümne jooksul varem domineerinud Euroopa suunalt Aafrikale.
1970. aastatel jätkas UNHCR pagulastega seotud tegevus levikut üle maailma, massilise Ida-Pakistani pagulaste väljarändega Indiasse, varsti pärast Bangladeshi moodustumist. Aasiaga seotud muredele lisandus ka Vietnami sõda ja sellega kaasnenud miljonid sõjapõgenikud.
Ülesanded
pisi|UNHCR saadetis 2006. aasta Keenia üleujutuse järel UNHCR moodustati 1950. aasta 14. detsembril ÜRO Abistamis- ja Taastamisadministratsiooni järeltulijana. Amet on volitatud juhtima ja kooskõlastama rahvusvahelist tegevust, mis on suunatud pagulaste kaitsele ja nende murede ülemaailmsele lahendamisele. Ameti põhiülesandeks on kaitsta pagulaste õigusi ja heaolu. UNHCR püüdluseks on tagada, et igaühel oleks võimalus teostada oma õigust otsida asüüli ja leida turvaline varjupaik teises riigis, valikuvõimalusega naasta vabatahtlikult koju, integreeruda asukohariiki või asuda ümber kolmandasse riiki.
UNHCRi volitusi on järk-järgult laiendatud, hõlmamaks kaitse ja humanitaarabi pakkumist isikutele, keda amet kirjeldab kui "murealuseid" (persons "of concern"), kaasa arvatud sisemaiselt ümberasustatud isikud (IDP), kes on hõlmatud pagulase legaaldefinitsiooniga vastavalt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni 1951. aasta Pagulasseisundi konventsioonile ning 1967. aasta protokollile ja 1969. aasta Aafrika Ühtsuse Organisatsiooni konventsioonile. UNHCR-i peamised lähetused on praegu tegevad Liibanonis, Lõuna-Sudaanis, Tšaadis/Darfuris, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Iraagis, Afganistanis ja lisaks ka Keenias – osutamaks kaasabi ja teenuseid sisemaiselt ümberasustatud isikutele ja pagulastele.
Palestiina mandaat
Suurem osa Palestiina pagulasi – need, kes asuvad Läänekaldal, Gaza tsoonis, Liibanonis, Süürias ja Jordaanias – ei ole UNHCR vastutusalas, vaid on see-eest vanema organi, 1949. aasta detsembris moodustatud Lähis-Ida Palestiina põgenike abistamiseks ellu kutsutud ÜRO Agentuuri (UNRWA, United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees in the Near East) vastutusalas. UNRWA-l on "põgeniku" kohta märksa avaram definitsioon kui UNHCR-l. UNRWA "põgeniku" määratlus hõlmab mitte üksnes põgenikke endid, vaid ka nende järglasi piiramatuks tähtajaks; definitsioon hõlmab siiski ainult 1948. ja 1967. aasta Araabia-Iisraeli sõdade põgenikke.
Avalikkuse teadlikkuse edendamine
pisi|UNHCR 50. aastapäev. Tadžikistani postmark, 2001 Viimasel ajal on kutsutud ellu uusi programme eesmärgiga toetada ja suurendada teadlikkust probleemide kohta, millega puutuvad kokku pagulased kogu maailmas.
Auhinnad
UNHCR Nanseni pagulaste auhinda on alates 1954. aastast igal aastal antud isikule või organisatsioonile tunnustuseks väljapaistva panuse eest pagulaste, ümberasustatud või kodakondsuseta isikute abistamisele suunatud üritusse.
UNHCR hoolealused
pisi|Vaade õhust [[Süüria koduõja põgenikud|Süüria põgenike Zaatari pagulaslaagrile Jordaanias, juuli 2013]] UNHCR-i aruande kohaselt kuulub 2007. aasta 1. jaanuari seisuga UNHCR mandaadi alla kokku 21 018 589 üksikisikut.
Koosseis
2008. aasta aprilli seisuga oli UNHCR-is rakendatud 6351 inimest 117 riigis.
Ülemkomissarid
Ülemkomissari ametit on pidanud järgmised inimesed:
Enne UNHCR moodustamist tegeles pagulastega Rahvaste Liiga egiidi all alates 1922. aastast Fridtjof Nansen.
Ülemkomissar António Guterrese erisaadik
Pärast kümneaastast teenistust hea tahte saadikuna ülendati Angelina Jolie 2012. aastal ülemkomissari erisaadikuks.
Hea tahte saadikud
UNHCR esindajateks on ka UNHCR hea tahte saadikud, kelleks praegu on
Varasemad saadikud:
Armin Gernhardt
Armin Gernhardt (5. oktoober 1889 – oktoober 1933 Riia) oli eesti arstiteadlane.
Lõpetas Peterburi Püha Anna kiriku kooli. 1916. aastal lõpetas Tartu Ülikooli keemia osakonna. Õppis seejärel Jena Ülikoolis arstiteadust, lõpetades stuudiumi 1923. aastal. 1924. aastal sooritas Tartu Ülikooli juures eksternina arsti lõpueksami.
1932. aastal kaitses Tartu Ülikoolis arstiteaduse doktori kraadi väitekirjaga "Inimese sülje suhkrustamisvõimest. Kliinilised ning farmakoloogilised uurimised".
Töötas Tartu Ülikooli Sisehaiguste Kliiniku vanemassistendina ja Tallinna Diakonissi Haigla arstina.
Deûlémont
Deûlémont (hollandi Deulemonde) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Armentièresi kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Snaaskerke
Snaaskerke on hollandikeelne osavald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Gisteli vallas.
Deûlémont
pisi|tühi|Deûlémonti raekoda
Snaaskerke
pisi|tühi|St Corneliuse kirik
Süntesaator (täpsustus)
Süntesaator võib tähendada:
Vietalva kihelkond
Vietalva kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Fehteln, läti keeles Vietalvas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu kreisis, varem Kalsnava-Vietalva kaksikkihelkonna osa.
Klaus Gysi
pisi|Klaus Gysi (1946) pisi|Klaus Gysi esinemas Berliinis Saksa Kirjanike Liidu aastakonverentsil 1966. aastal Klaus Gysi (3. märts 1912 Berliin – 6. märts 1999 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.
Klaus Gysi isa oli arst, ema töötas raamatupidajana. Klaus Gysi oli osaliselt juudi päritolu: tema isapoolne vanaema ja emapoolne vanavanaisa olid juudi rahvusest. 1928. aastal astus Klaus Gysi Saksamaa Kommunistlikku Noorsooühingusse ja 1931. aastal Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Gümnaasiumi lõpetamise järel õppis ta aastatel 1931–1935 rahvamajandust Frankfurdis, Pariisis ja Berliinis. Poliitilise tegevuse tõttu eksmatrikuleeriti ta 1935. aastal Berliini Humboldti Ülikoolist. Ta jätkas õpinguid 1936. aastal Cambridge'i Ülikoolis ja hiljem Pariisis. 1939–1940 oli ta Prantsusmaal interneeritud. Saksa okupatsiooni ajal oli ta põranda all ja võttis osa vastupanuliikumisest.
Teise maailmasõja ajal tuli Klaus Gysi illegaalselt Berliini tagasi. 1946. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1945–1948 oli ta ajakirja Aufbau: Kulturpolitische Monatsschrift toimetaja. 1952–1957 töötas ta kirjastuses Volk und Wissen. 1957–1966 oli ta kirjastuse Aufbau juhataja. 1945–1977 oli ta Saksa DV Kultuuriliidu presiidiumi sekretariaadi liige, liidusekretär ja lõpuks presiidiumi liige. 1949–1954 ja 1967–1990 oli ta ka Rahvakoja (parlamendi) liige.
12. jaanuarist 1966 kuni 1973. aastani oli Klaus Gysi Saksa DV kultuuriminister. 1973–1978 oli ta Saksa DV suursaadik Itaalias, Vatikanis ja Maltal. 1979–1988 oli ta Saksa DV kirikuküsimuste riigisekretär.
Man in Black (laul)
"Man in Black" (ka "The Man in Black") on protestilaul, mille autor ja esitaja oli Johnny Cash. Laul avaldati 1971. aastal tema samanimelisel albumil.
See on Eestis tuntud Joel Steinfeldti esituses ja kannab pealkirja "Mägra maja". Eestikeelsed sõnad pärinevad Helvi Jürissoni sulest.
Romario Ibarra
Romario Andrés Ibarra Mina (sündinud 24. septembril 1994 Atuntaquis) on Ecuadori jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Pachuca ja Ecuadori jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 2012. aastal Ecuadori kõrgliiga klubis Universidad Católica. 2013. aastal mängis ta laenul teises Ecuadori kõrgliiga klubis, L.D.U. Quito. pisi|püsti|vasakul|Romario Ibarra (2017)
2018. aastal liitus ta Major League Socceri klubiga Minnesota United. 2019. aastal suundus ta laenule Pachucasse.
Debüüdi Ecuadori koondises tegi Ibarra 5. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Tšiili vastu ning lõi samas mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Ecuadori koondisse 2019. aasta Copa Américal.
Tema vanem vend Renato Ibarra on samuti jalgpallur ja kuulub Ecuadori koondisse.
Katrin Saukas
Ta õppis 1976–1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris Merle Karusoo juhendataval kursusel ja lõpetas selle IX lennu.
Koosseisulise näitlejana on Katrin Saukas mänginud Eesti Riiklikus Noorsooteatris. Hiljem on ta osalenud näitlejana Pirgu Arenduskeskuse mälusektori töös ning loomingulise ühenduse R.A.A.A.M. lavastustes.
Katrin Saukast võib pidada Merle Karusoo näitlejaks. Ta on mänginud paljudes Karusoo lavastustes Eesti Draamateatris ("Kured läinud..."), Vanemuises ("Pisuhänd" – Matilda) ja Endlas ("Täieline Eesti Vabariik" – Karin Paas). Saukase tipprollid on olnud peaosa Merle Karusoo lavastuses "Elektra saatus on lein", mida Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri trupp mängis Tallinnas vanalinnas dominiiklaste kloostri õuel, ja õde Ratchedi roll Vjatšeslav Gvozdkovi lavastuses "Lendas üle käopesa".
Piret Lõhmus
Ta kaitses doktoritöö Tartu Ülikoolis 2005. aastal teemal "Forest lichens and their substrata in Estonia".
Ta töötab Tartu Ülikooli ökoloogia ja maateaduste instituudis vanemteadurina.
2019. aasta Eesti teadusfoto võistlusel leidis tema video samblike soreede levitavast ämblikust žürii äramärkimist mittefotofailide kategoorias.
Operatsioon Beowulf
Operatsioon Beowulf sisaldas kaht Saksamaa plaani, et okupeerida II maailmasõjas Saaremaa, Hiiumaa ja Muhu. Mõlemad plaanid teenisid sama eesmärki. Beowulf II plaani järgne rünnak algas 8. septembril 1941 ja saavutas eesmärgi 21. oktoobril.
Operatsiooni nimi tuleb vanimast germaani sangarieeposest "Beowulf".
Beowulf I
See versioon eeldas Saksamaa kiiret edu Balti riikide hõivamisel. See oleks olnud Esimese maailmasõja aegse operatsiooni Albion uusversioon algusega Kuramaalt Lätist. Jäi teostamata, kuna Saksa vägede kiire Eestisse jõudmine takerdus.
Beowulf II
See versioon, mis teostati, oli rünnak Eesti läänerannikult. See koosnes mh mitmetest diversioonirünnakutest – Südwind, Westwind ja Nordwind –, et ajada Nõukogude kaitsjad segadusse.
Hans Ernst Ronimois
Hans Ernst Ronimois (perekonnanime rööpkuju: Ranimus, eesnime (Ernst) rööpkuju Erik, 12. märts 1912, Peterburi – 15. aprill 1984, Vancouver) oli Eesti majandusteadlane.
Elulugu
Hans Ernst Ronimois oli kooliõpetaja poeg.
Lõpetas 1930 Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1933 TÜ õigusteaduskonna; ''rer. oec. mag. (1937, TÜ), väitekiri "Relativiteedi probleem teoreetilise rahvamajandusteaduses", Ph.D.'' (London School of Economics and Political Sciences). Oli 1939–1940 TÜ teoreetilise rahvamajanduse ja statistika õppetooli vanemassistent, 1940–1941 TTÜ statistika õppeülesande täitja ja dotsendi kohusetäitja. Asus 1944 Rootsi ja hiljem Inglismaa kaudu Kanadasse. 1949–1984 Vancouveris Briti Columbia Ülikooli majandusajaloo ja geograafia professor.
Ene Salumäe
Ene Salumäe (sündinud 18. mail 1967 Kuressaares) on eesti kirikumuusik, organist ja koorijuht.
Ene Salumäe on mitmekülgne interpreet, kes osaleb juba aastakümneid Eesti muusikamaastikul nii organistina soolokontserte andes kui ka kammermuusikuna erinevate ansamblite koosseisus, continuo-organisti ja -klavessinistina paljudes varajase muusika ettekannetes ning kontsertmeistrina paljude kooride, orkestrite ja solistidega. Ta on esinenud paljudes Euroopa riikides, USAs, Kanadas, Jaapanis ja Venemaal. Ta on enam kui kolme aastakümne vältel osalenud paljudel salvestustel ja kontsertide otseülekannetel Eesti Rahvusringhäälingule ja Soome Yleisradiole ning salvestanud helikandjatele nii solistina kui ka kooride, solistide ja orkestritega.
Lapsepõlv ja muusikaõpingud
Ta lõpetas 1985. aastal Viljandi 4. Keskkooli.
Ene Salumäe ema Anne-Mai Salumäe on koorijuht ja ta kaasas tütart juba varases lapsepõlves kooride tegevusse lauljana, kuid peagi ka kontsertmeistri ja orelisaatjana. Ene Salumäe isa Ivar-Jaak Salumäe õpetas tütre orelit mängima. 6-aastaselt alustas Ene viiuliõpingud Kuressaare Muusikakoolis (õp Laine Kaljo-Sepp). Viiuliõpingud jätkusid Viljandi Lastemuusikakoolis (õp Olav Salu). Ta lõpetas muusikakooli nii viiuli (1981) kui ka klaveri erialal (1985, õp Aili Laasalu-Lee). Vanemate improvisatsiooni ja heliloominguga tegelemine süvendas varakult ka Ene huvi kompositsiooni ja improvisatsiooni vastu. Kooliaja olulisteks õpetajateks ja muusikalisteks suunajateks olid Kalle Tamra heliloomingus, Tõnu Sepp ja Viljandi Linnakapell vanamuusikas, Imbi Tarum klavessiinimängus, oreli- ja improvisatsiooniõpetaja Hugo Lepnurm ning konservatooriumiks ettevalmistamisel muusikateoreetiliste ainete ja koorijuhtimise alal Maie Tamra.
1990. aastal lõpetas Ene Salumäe Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia koorijuhtimise erialal (prof Ants Üleoja) ja oreli lisaerialal (prof Hugo Lepnurm).
1995. aastal omandas ta Helsingi Sibeliuse Akadeemias muusikamagistrikraadi kirikumuusika ja oreli erialal (prof Olli Porthan), õppides süvendatult klavessiini (dots Anssi Mattila) ja oreliimproviseerimist (dots Kaj-Erik Gustafsson).
Kirikumuusikuna
Kirikumuusiku, organisti ja koorijuhina on Ene Salumäe tegutsenud mitmetes kogudustes Eestis ja Soomes, sh Tallinna Piiskoplikus Toomkoguduses (1996–2012) ja Helsingi Toomkoguduses (1994–1995 ja 2013) ning olnud riiklike, üldkiriklike ja rahvusvaheliste jumalateenistuste muusikajuht ja organist.
Ene Salumäe on olnud mitmete tähelepanuväärsete kirikumuusikaalaste ettevõtmiste initsiaator ja korraldaja, nagu Eesti esimene Koraalimaraton (2002 Viljandis), kirikumuusika temaatilised erialapäevad „Uue aastatuhande missamuusika“ (2000), „21. saj kantoraat“ (2003), „Improvisatsioon – vaim annab, kui annab“ (2004) jt ning suure kõlapinna saavutanud kontserdisarjade algataja ja kunstiline juht, sh Helsingi toomkiriku iganädalaste orelikontsertide sari „Urkuvartti” (1995), Tallinna Toomkiriku ajaloolise oreli restaureerimisega seotud kontserdisarjad „Orel korda!” ja „Orel koras” (1995–1998), „Orelimaraton” (1998) ja „Orelisild” (2004).
Aastatel 1996 ja 1998–2000 oli Ene Salumäe Tallinna Toompäevade muusikaprogrammi kunstiline juht.
Koori- ja ansamblijuhina
Ene Salumäe on asutanud tänu oma mitmekülgsele muusikahuvile koore ja ansambleid:
Pedagoogina
Pedagoogina on Ene Salumäe oma kogemusi jaganud oreli- ja kirikumuusika õppejõu ning kooli- ja kirikumuusika erialajuhina TÜ Viljandi Kultuuriakadeemias (1996–2004), EELK Usuteaduse Instituudis, kirikumuusikaalastel koolitustel üle Eesti ja lastele suunatud orelikursustel Eestis, Soomes ja Kanadas. Ta on välja töötanud ja uuendanud kõrgkoolis kirikumuusika õpetamise ainekavu ja laste oreliõppe ainekavu.
Praegu tegutseb Ene Salumäe oreliõpetaja ja kontsertmeistrina Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumis ja Tallinna Muusikakoolis.
Uurijana
Huvist muusikaajaloo, eelkõige eesti muusikaloo jäädvustamise, aga ka muusikateaduslike ja -pedagoogiliste teemade vastu on Ene Salumäe käsikirjadest toimetanud ja salvestanud Roman Toi ja Hugo Lepnurme oreliteoste noodi- ja CD-kogumikud ning seadnud orelile ja toimetanud Veljo Tormise ainsa oreliteose „13 pilku oreli poole” (kooritsükli „13 eesti lüürilist rahvalaulu” põhjal). Praegu tegeleb ta süvitsi helilooja Lembit Avessoni muusika käsikirjadega.
Kuulumine muusikaorganisatsioonidesse
Ene Salumäe on olnud mitme erialase organisatsiooni liige ja asutajaliige:
Välislingid
Artikli koostamisel on kasutatud Eesti Muusika Infokeskuses olevat Ene Salumäe biograafiat.
Võlaõigusseadus
Võlaõigusseadus (lühend VÕS) on Eesti Vabariigi seadus, mis sätestab võlaõigusega seonduva.
Seadus võeti vastu 29. septembril 2001 ja see jõustus 1. juulil 2002.
Joaquín Caparrós
pisi|Joaquín Caparrós (2012) Joaquín de Jesús Caparrós Camino (sündinud 15. oktoobril 1955 Utreras) on Hispaania jalgpallitreener.
Pärast lühikest jalgpallurikarjääri alustas Caparrós 1980. aastatel tööd treenerina. Ta on olnud muuhulgas Hispaania klubide Villarreali (1999), Deportivo La Coruña (2005–2007), Athletic Bilbao (2007–2011), Mallorca (2011–2013), Levante (2013–2014), Granada (2014–2015) ja Osasuna (2016–2017), Šveitsi klubi Neuchâtel Xamaxi (2011) ning Katari klubi Al Ahli peatreener.
2019. aasta märtsis määrati Caparrós pärast Pablo Machíni vallandamist hooaja lõpuni Sevilla ajutiseks peatreeneriks. Aastatel 2000–2005 oli Caparrós olnud ka Sevilla peatreener.
Alates 2020. aasta märtsist on Caparrós Armeenia jalgpallikoondise peatreener.
East Carrolli vald
East Carrolli vald (East Carroll Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Ameerika Ühendriikides Louisiana osariigis.
Valla halduskeskus on Lake Providence.
Ajalugu
Vald moodustati 1877. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 7759.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Fromental Halévy
pisi|Fromental Halévy 1860. aastal (Jacques-François-) Fromental (-Elie) Halévy (sünnijärgselt Elias Lévy; 27. mai 1799 Pariis – 17. märts 1862 Nice) oli saksa-prantsuse juudi päritolu Prantsuse helilooja ja muusikapedagoog. pisi|Noor Halévy 1825. François-Séraphin Delpechi gravüür
Õpingud
Saksamaal sündinud isa Élie Halfon Halévy oli kantor ning Pariisi juudi kogukonna sekretär ja heebrea keele õpetaja. Ema oli pärit prantsuse juudi perekonnast. Õppis juba 11-aastaselt Pariisi konservatooriumis Jules Bretoni ja Ètienne Méhuli ning hiljem Luigi Cherubini juhendamisel. Cherubinist kujunes talle mõjukas protežee. Võitis 1819. aastal kantaadiga "Herminie" maineka muusikakonkursi "Prix de Rome". See võimaldas täiendada end kolme aasta jooksul Itaalias. Õpingute ajal pälvis tähelepanu kolmeosalise teosega "Marche Funèbre et De Profundis en Hébreu" koorile, tenorile ja orkestrile. Kuid õpingute ajal komponeeritud esimene ooper "Les bohémiennes" ("Mustlased") nagu ka neli järgmist jäid esitamata.
Frelinghien
Frelinghien on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Armentièresi kantonis.
Fromental Halévy
Ooperikomponisti viljakas tegevus
Pärast õpingute lõppemist sai Pariisi Théâtre-Italienis koormeistri ja hiljem muusikajuhi koha. Ooperite komponeerimine aga ei läinud ikka veel korda. 1827. aastal Pariisi Opéra-Comique'is esitatud "L'artisan" ("Käsitööline") kukkus totaalselt läbi. 1829–1845 oli Pariisi Opéra muusikajuht (chef de chant). Tähelepanu leidis alles kaheksas ooper, tollasele nimekale sopranile Maria Malibranile kirjutatud "Clari" (1828) meeldis publikule, kuid ei toonud talle Pariisi ooperielus erilist läbimurret. Ka seitse järgmist ooperit olid tagasihoidliku menuga.
Frelinghien
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Fromental Halévy
Ooperikomponisti viljakas tegevus
Kõik muutus 1835. aastal, kui Pariisi Opéras esietendus edaspidi meistriteoseks tituleeritud "La juive" ("Juuditar"). See suurooper pole Prantsusmaa teatrite püsirepertuaarist kunagi välja langenud, selle järgi on ta rahvusvaheliselt tuntud ja juhtivad ooperiteatrid väljaspool Prantsusmaad esitavad seda oopust tänaseni. Samal aastal valmis veel teinegi suurt edu toonud teos, koomiline ooper "L'éclair" ("Välk"). Seda esitati kuni 1893. aastani ainuüksi Pariisis 311 korda. Koomiliste ooperite näljas olnud publikut rõõmustati kiiresti Saksamaa 20 teatris, samuti Austrias, Belgias, Prahas, New Orleansis, Montréalis jm.
Frelinghien
pisi|tühi|püsti|Frelinghieni kirik
Fromental Halévy
Ooperikomponisti viljakas tegevus
1835. aasta triumf innustas teda komponeerima uusi oopereid tunduvalt kiiremas tempos, kui seda suutis tema peamine konkurent Giacomo Meyerbeer ja alates 1843. aastast Pariisis kanda kinnitanud Donizetti. Uus edu tuli 1843, kui esietendus ooper "Charles VI", mis püsis kuni 1917. aastani Euroopa teatrite repertuaaris. Sisuliselt järgnes nüüd üks edu teisele. Sündis kassatükiks kujunenud koomiline ooper "Le shérif" ("Šerif"), mis tugineb Balzaci teosele "Le guitarrero". Väga edukad olid ka "Les mousquetaires de la reine" ("Kuninganna musketärid") ja "Jaguarita l'Indienne" ("India Jaguarita"). Nende rahvusvaheline levik jäi aga kolmele peateosele tublisti alla. Komponeeris Opérale ka balleti "Manon Lescaut" (1830) ja ooper-balleti "La tentation" ("Kiusatus"). pisi|Étienne Carjati karikatuur Fromental Halévyst 1860
Üldist
1836. aastal valiti prestiižika Prantsuse Akadeemia liikmeks ning 1854 sai selle alaliseks sekretäriks. See tähendas Prantsusmaa kunsti- ja muusikaringkondades väga kõrget positsiooni. Vaatamata Hector Berliozi arvamusele, et talle sobis rohkem koomiliste ooperite komponeerimine, on tegemist ikkagi prantsuse grand opéra ühe väljapaistvama esindajaga, kes aastatel 1830–1860 koos Meyerbeeri ja Daniel-François-Esprit Auberiga määras prantsuse ooperipubliku maitse ja teatrite arengusuunad. Oli orkestreerimise ja harmoonia meister.
Tema tütar Geneviève oli abielus Georges Bizet'ga, kes lõpetas ka tema pooleli jäänud ooperi "Noé".
Õpetas alates 1827. aastast Pariisi konservatooriumis komponeerimist. Tema õpilaste hulgas olid Charles Gounod, Victor Massé, Bizet, Charles Lecocq, Camille Saint-Saëns jt. Vennapoeg Ludovic Halévy oli tunnustatud libretist.
Eestis on 1931. aastal ainsa tema teosena Estonias lavastatud „Juuditar” pealkirjaga "La juive". 1819–1858 komponeeris 39 ooperit, millest kaks jäid lõpetamata ja 21 olid koomilised.
Teoseid
Esmaettekanne Pariisis, kui pole märgitud teisiti:
Naerugaas (film 1920)
"Naerugaas" on 1920. aastal Tom Buckinghami loodud ameerika komöödia-tummfilm.
Arvet Pedas
Ta lõpetas aastal 1966 Misso Keskkooli ja aastal 1971 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonna. Aastal 1978 sai ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi.
Ta on Tartu Ülikooli matemaatika instituudi diferentsiaal- ja integraalvõrrandite professor.
Gullegem
Gullegem on hollandikeelne osavald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Wevelgemi vallas.
Enne valdade ühendamist 1977. aastal oli Gullegem omaette vald.
pisi|püsti|tühi|Sint-Amanduskerk
Erquinghem-Lys
Erquinghem-Lys on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Armentièresi kantonis.
See on Métropole européenne de Lille'i osa.
Erquinghem on üks Leie (Lysi) jõe äärsetest küladest, mille rajas viiking Rikiwulf aastal 880 Godfridi juhitud sissetungi ajal. Teised samal ajal rajatud külad olid Racquinghem, Reclinghem, Rekkem ja Rijkegem, millest kaks viimast on nüüd Lääne-Flandrias Belgias.
1969. aasta Sudaani riigipööre
1969. aasta Sudaani riigipööre oli kolonel Jaafar Nimeiry juhtimisel president Ismail al-Azhari valitsuse vastu korraldatud võimupööre. Sellega lõppes Sudaani teine demokraatlik aeg ning algas Nimeiry 16-aastane valitsusaeg.
Uue valitsuse poliitikat iseloomustasid araabia rahvuslus ning vasakpoolsus, sotsiaal- ja majanduspoliitika olid sotsialistlike joontega. Suur osa eraomandist riigistati. Nimeiry ajal lõpetati ka 1955. aastast kestnud esimene Sudaani kodusõda. Rahu nimel anti paljudele mässulistele armu ning 9. juunil 1969 Lõuna-Sudaanile autonoomia.
Noorteseire
Noorteseire süsteemi eesmärgiks on pakkuda ühiskonnale järjepidevalt värsket informatsiooni noortega seotud valdkondade kohta.
Noorte parem tundmine on noortepoliitika ja noorsootöö üks alustaladest, see pakub asja- ja ajakohast informatsiooni noorte eluoluga seotud valdkondade kohta. Noorteseire aitab hinnata noorte ja noorsootöö olukorda, arvestada noori puudutavaid aspekte eri poliitikate ja noortele suunatud teenuste väljatöötamisel ja parendamisel ning hinnata poliitikamuudatuste võimalikke mõjusid. Noorteseire tegevusi viib ellu Haridus- ja Teadusministeeriumi ja Haridus- ja Noorteameti ekspertidest koosnev noorteseire tiim koostöös Statistikaameti, Tallinna Ülikooli ja Tartu Ülikool ning Eesti Noorsootöötajate Koguga.
Noorteseire tegevus sai alguse 2008. aastal, mil ilmus esimene aastaraamat. Laialdasem seiresüsteemi väljatöötamine ja rakendamine sai alguse 2010 (kuni 2014), kui varem Eesti Noorsoo Instituudi poolt alustatud töö võttis Eesti Noorsootöö Keskuse tellimusel üle Poliitikauuringute Keskus Praxis. Edasist tööd on korraldanud Haridus- ja Noorteamet (kuni 2020. aastani Eesti Noorsootöö Keskus) koos erinevate koostööpartneritega.
Noorteseire tegevusi on toetatud riigieelarvest ja Euroopa Sotsiaalfondi vahenditest.
Ülesehitus
Noortevaldkonna seire- ja analüüsisüsteemi (noorteseire süsteemi) osad on:
Juhtimislaud
Noorteseire juhtimislaud on loodud Statistikaameti, Haridus- ja Noorteameti ning noortevaldkonna organisatsioonide ja kohalike omavalitsuse esindajate koostöös eesmärgiga muuta noorte ja noortevaldkonna andmed kiiresti ja mugavalt kättesaadavaks. Juhtimislaual on pea nelikümmend näitajat, mis on grupeeritud kuude teemasse — noored, ränne, haridus, tööturg, noorsootöö, ühiskondlik aktiivsus ja üle-eestilised näitajad. Andmeid on võimalik võrrelda nt omavalitsuste, maakondade ja aastate, aga ka vanusegruppide ja sugude järgi.
Noorteuuringute andmebaas
Uuringute andmebaas koondab lähiaastatel ilmunud Eesti noorte ja noortevaldkonna olukorda käsitlevaid publikatsioone: uuringuraporteid, bakalaureuse-, magistri- ja doktoritöid, teadusartikleid, kogumikke jm. Andmebaasi eesmärk on hõlbustada noorteuuringute jt noori ja noortevaldkonda puudutavate teaduslike publikatsioonide kättesaadavust ning seeläbi suurendada nende kasutatavust ja levikut noorteuurijate, üliõpilaste, spetsialistide, ametnike ning kõigi teiste huviliste seas.
Gulnara Roll
Gulnara Roll (aastani 1993 Iškuzina, sündinud 30. novembril 1964 Ufaas) on Eesti geograaf ja keskkonnateadlane.
Elulugu
Gulnara Roll on baškiir.
Lõpetas 1987 Ufaas Baškiiri Riikliku Ülikooli majandusgeograafina ja 1991 Peterburi Ülikooli aspirantuuri; geograafiakandidaat (1991, Peterburi Ülikool), väitekirjas "Нефтехимический комплекс Башкирской ССР и экологическая ситуация" käsitles keskkonnaseisundi ja keskkonnapoliitika küsimusi Baškiirias seoses intensiivse naftatööstuse arenguga regioonis. Täiendas end 1991 Kesk-Euroopa Ülikoolis Budapestis ja 1992 Rhode Islandi Browni Ülikoolis USA-s. Oli Peterburi linnaplaneerimise instituudis teadur ja Peterburi Ülikooli geograafia ja geoökoloogia teaduskonnas lektor. Aastast 1994 Peipsi Koostöö Keskuse juhatuse esimees; 1994–2003, 2006 Keskuse projektinõunik. 2003–2005 Brüsselis INTAS-is (rahvusvaheliste assotsiatsioonide teadustöö edendamiseks SRÜ riikidega) projektiametnik, 2003–2005 EPMÜ keskkonnakaitse instituudi vanemteadur, 2006–2007 EMÜ Karl Ernst von Baeri Maja Teadusloo Uurimise Keskuse erakorraline teadur, aastast 2007 TÜ sotsiaalteaduskonna riigiteaduste instituudi erakorraline vanemteadur.
Palade kalmistu
pisi|Palade kalmistu (2011) Palade kalmistu on kalmistu Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Sakla külas. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistu pindala on 1,95 ha. Kalmistul on 1555 hauda ja nendest 1315-l on säilinud ka hauatähis.
Kalmistule hakati matma 1885.
Pjotr Jakir
Pjotr Jakir (Пётр Ионович Якир; 20. jaanuar 1923 Kiiev – 14. november 1982 Moskva) oli juudi päritolu Nõukogude Liidu dissident.
Ta oli Jona Jakiri poeg.
Elektronõrk vastastikmõju
Elektronõrk vastastikmõju ehk elektronõrk interaktsioon on osakestefüüsikas matemaatiline ja kontseptuaalne kombinatsioon kahest fundamentaalsest vastastikmõjust; elektromagnetilisest ja nõrgast vastastikmõjust. Need kaks vastastikmõju on tavalisel,aatomi- ja isegi tuumaenergia tasemel väga erinevad. Elektromagnetilisel vastastikmõju on piiramatu leviulatusega ja seda on lihtne jälgida makroskoopilisel tasemel, samas kui nõrk vastastikmõju avaldub ainult mikroskoopilisel, aatomituuma tasemel. Kuid nagu kirjeldas Enrico Fermi beetalagunemise selgitamisel, kasvab nõrga vastastikmõju intensiivsus kiiresti koos energiaga (seega temperatuuriga, mille juures seda vaadeldakse). Elektromagnetiline vastastikmõju suureneb samuti koos selle energiaga, kuid palju aeglasemalt. Seega jõuavad need kaks vastastikmõju (jõudu) umbes saja GeV energia juures samasse suurusjärku ja neid võib siis käsitleda ühe elektronõrga vastastikmõjuna.
Niisugune energiaseisund tekkis Suure Paugu järgsel varajasel perioodil, kui universumi temperatuur oli ligikaudu 1015 K; eraldumine kaheks praeguseks interaktsiooniks toimus kvarkide perioodil.
Sheldon Glashow, Abdus Salam ja Steven Weinberg, kes selle teooria 1960. aastatel välja töötasid, said 1979. a Nobeli füüsikaauhinna uurngute eest, mis viisid elektronõrga interaktsiooni teooriani.
Valve Corporation
Valve Corporation on USA videomänge tootev ettevõte, mis on asutatud 1996. aastal. Firma esimees on Gabe Newell. Ettevõte on loonud näiteks mängud „Left 4 Dead“, „Portal“, „Half-Life“ ja „Team Fortress 2“.
Ettevõte asub Washingtoni osariigis Bellevue linnas. Selle asutasid Microsofti endised töötajad Gabe Newell ja Mike Harrington. Firma on kuulus oma esimese toote, videomängu „Half-Life“ poolest, kuid samas ka mänguplatvormi Steam ning ka mängumootori Source poolest. Viimast on kasutatud igas Valve'i videomängus.
Ajalugu
Valve'i asutasid 24. augustil 1996 tarkvarafirma Microsoft kauaaegsed töötajad Gabe Newell ja Mike Harrington. Firma asutati USA Washingtoni osariigis Kirklandis, kuid 2003. aastal kolis see üle Bellevue linna. Pärast videomängu „Half-Life“ meeletut edu töötas Valve'i meeskond modifikatsioonide ja mängu järgede kallal. Üldse on Valve tuntud oma silmapaistva toetusega nendele keskkondadele, mis tegelevad modifikatsioonide arendamisega Valve'i mängudele.
Valve on ka aktiivselt aidanud arendada ja rahastada Linuxi tuuma ja paljut sellega seonduvat, eriti graafilise poole pealt. Heaks näiteks on ACO (AMD COmpiler) varjutaja kompilaatori arenduse rahastamine, et see saaks Mesa3D AMD graafikakaartide Vulkani RADV ja OpenGLi radeonSI draiverite tunduvalt aeglasema ja raskesti uuendatavama LLVMil põhineva analoogi vastu välja vahetada.
Steam
Valve avalikustas oma mängude platvormi Steam aastal 2002. Algul peeti seda lihtsalt mängude uuendamise platvormiks, kuid hiljem tuli välja, et see sisaldab ka mängude müümise võimalust ning samuti on sellesse ehitatud digitaalõiguste võrk, et hoida ära piraatlust. Valve ise on väga jõudsalt ehitanud tuge oma mängudele läbi Steami platvormi. Näiteks on mängule „Team Fortress 2“ välja lastud rohkelt uuendusi. Mängudel „Team Fortress 2“, „Dota 2“ ja „Counter-Strike: Global Offensive“ on Steamis oma eraldi pood, kust on võimalik osta mängusiseseid esemeid ning samuti on olemas ka turg, mille kaudu mängijad saavad ise oma soetatud asju teistele mängijatele müüa. Praeguseks on Steami kaudu võimalik soetada üle 3400 mängu ja 2014. aasta jaanuaris teatas Valve, et nende platvormil on üle 75 miljoni aktiivse kasutaja üle maailma.
Steam Machine
Gabe Newell on öelnud, et talle ei meeldi, millise suuna on Microsoft oma operatsioonisüsteemidega võtnud, muutudes Apple'i sarnaseks ning väites, et Windows 8 oma muutustega on „katastroof kõikidele arvutiga töötajatele“. Samas intervjuus väitis Newell, et Linux oleks tunduvalt parem Steami jaoks, kuid kahjuks ei ole sellele operatsioonisüsteemile palju mänge loodud.
Aastal 2012 teatas Valve, et nad töötavad konsooli ja arvuti hübriidi kallal, mis sai algselt meedialt nime „Steam Box“. Tegelikuks konsooli nimeks saab Steam Machine ja see hakkab kasutama Linuxi põhjal ehitatud operatsioonisüsteemi SteamOS, mis on kättesaadav vabavarana ning samuti on platvormiga kaasas nende enda välja töötatud mängukontroller. Steam Machine peaks Valve'i kohaselt tooma arvutiga mängimise võimaluse inimeste elutuppa.
Proton
2018. aasta lõpu poole tegi Valve avalikuks Wineil põhineva Proton ühilduvuskihi Microsoft Windowsile mõeldud videomängude käivitamiseks. Proton erineb tavalisest Wine-st sellega, et sisaldab veaparandusi ja täiendusi, mis ei ole veel, või mida sootukski ei soovita ülemjooksus vastu võtta, nagu näiteks Vulkanil-põhinev Direct3D 9-11 ühilduvuskiht DXVK.
Mägra maja
"Mägra maja" on Helvi Jürissoni luuletus, mis ilmus ajakirja Pioneer 1970. aasta oktoobrikuu numbris.
Luuletust tõlgendati protestina Nõukogude okupatsiooni aegse massilise sisserände vastu Eestisse Nõukogude Liidu aladelt, eriti Venemaalt. Sellist tõlgendust toetas luuletuse juures olnud Asta Venderi joonistus, millel kujutati mäkra Eesti rahvariiete moodi rõivas ja kährikuid sinelimoodi riietes. Ajakirja tiraaž korjati müügilt kokku, kuid tellijateni ajakiri siiski jõudis.
2007. aastal ilmus samanimeline Helvi Jürissoni luulekogu, mis sisaldab alltekstidega luuletusi loomadest.
Võrgumälu
pisi|Netgeari võrgumäluseade ReadyNAS NV+
Võrgumälu (ka võrgusalvesti ) ehk NAS (inglise keeles network-attached storage) on arvutivõrku ühendatud andmesalvestussüsteem, millega jagatakse andmehoiustamise ressursse võrgus olevate seadmete vahel. Võrgumäluseadmed ühendatakse kohtvõrku (tavaliselt Etherneti võrku ) ning nendele omistatakse IP-aadress.
Kirjeldus
Võrgumälu pakub arvutivõrgus olevatele seadmetele failipõhiseid andmesalvestusteenuseid. See on väiksem ja odavam kui samaks otstarbeks mõeldud andmeserverid ning seega taskukohasem väikeettevõtetele ning kasutamiseks koduvõrgus. Võrgumäluseade on spetsiifiline arvuti, mis ühendab arvutivõrgu ja selle kaudu klientseadmed salvestuskandjaga. Klientseadmed saavad pöörduda salvestuskandja poole vaid läbi võrgumäluseadme, kasutades selleks ette nähtud protokolle. Otsest juurdepääsu salvestuskandjale klientseadmetel pole.
Ajalugu
Esimesed võrgumälusüsteemid ilmusid 1980-ndatel, kuid laiemasse tarbesse tulid need alles 1992. aastal, kui tekkisid esimesed iseseisvate võrgumäluseadmete kontseptsioonid ning salvestusseadmete tootjad neid ka looma hakkasid.
Võrgumäluseadmed loodi ja leidsid kasutust mitmel põhjusel :
Kuna võrgumäluseadmeid disainiti ja toodeti otseselt andmesalvestuse otstarbeks, siis oli kulusid võrreldes üldotstarbeliste serveritega võimalik hoida madalamana.
Vaemla mõis
pisi|[[Vaemla mõisa park. Mõisa härrastemaja ja enamik kõrvalhooneid on hävinud]] Vaemla mõis (saksa keeles Waimel) oli rüütlimõis Käina kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Hiiu maakonna Hiiumaa valla territooriumile.
Võrgumälu
Kasutatavad tehnoloogiad
Võrgumäluga suhtlevad klientseadmed üle kohtvõrgu kasutades TCP/IP-protokolli. Täpsemalt kasutatakse failivahetuseks ja seadme halduseks TCP/IP protokolli kasutavaid kõrgema taseme protokolle :
Võrgumäluseadme külge ühendatavaks salvestuskandjaks on peamiselt kõvakettad, kuid leidub ka muid lahendusi, näiteks USB-välkmälud või harva lindiseadmed. Tänapäeval on peamiselt kasutusel järgmised liidesed: Esimesel kahel juhul ühendatavaid kettaid võimaldavad paljud NAS-seadmed ka RAID-lahendusi kasutama panna, et muuta andmevahetust kiiremaks või parandada andmete säilivust.
Vaemla mõis
Ajalugu
Mõis rajati tõenäoliselt 16. sajandi lõpul. Viimane võõrandamiseelne omanik oli Gustav von der Pahlen.
Võrgumälu
Vabavaralised lahendused
Võrgumäluseadmetele leidub mitmeid avatud lähtekoodiga distributsioone (ehk väikseid spetsialiseeritud operatsioonisüsteeme). Näiteid:
Vabavaralised lahendused on peamiselt suunatud tavalistel (näiteks seisma jäänud või vanadel) arvutitel käivitamiseks. Nii saab kasutamata riistvara uue otstarbe ja ei nõua uusi investeeringuid. Teiseks võib sel teel koostada ka palju paindlikuma süsteemi kui valmis võrgumälulahenduse kasutamisel.
Vaemla mõis
Mõisa omanikud
Loend on mittetäielik
Võrgumälu
Vabavaralised lahendused
Vabavaralisi (või nendega paralleelselt arendatavaid) lahendusi kasutavad ka võrgumäluseadmete tootjad ise. Odavam on kasutada valmis ja testitud tarkvara, kui hakata ise seda looma.
Vaemla mõis
Mõisakompleks
Vaemla mõisa katusekorrusega kivist härrastemaja rajati ilmselt 18. sajandi lõpul. Kõrvalhooned paiknesid ümber häärberi esise auringi ning ka peahoonest lääne ja lõuna pool. Mõisasüdamest mõnisada meetrit idas asus maantee ääres tuulik, mis tänaseks on hävinud.
Võrgumälu
Lisavõimalused
pisi|Võrgumäluseade Linksys NSLU2, mille salvestuskandjaks on vaid USB-andmekandjad Teatud võrgumäluseadmeid saab kasutada ka muudel otstarvetel või muuta failivahetuse kasutusvõimalusi mitmekülgsemaks. On olemas seadmeid, mis võimaldavad:
Vaemla mõis
Mõisakompleks
Vaemla mõisa härrastemaja ja enamik kõrvalhooneid on hävinud. Tall-tõllakuurist on siiski alles suurem osa müüre. Säilinud on ka park (Vaemla mõisa park), mida on viimastel kümnenditel korras hoitud, ning mõisasüdamest edelas paiknev villaveski koos oma ajaloolise sisseseadega.
Võrgumälu
Võrgumälu klastrina
Võrgumäluseadmeid on viimastel aastatel hakatud ühendama ka klastritesse, et saavutada kiiremaid andmesidekiirusi ning suuremaid salvestusmahte. Sellised lahendused on kergesti laiendatavad ning paistavad klientseadmetele ühe salvestusseadmena.
Silmapaistvamaid tootjaid:
Ortleriit
Ortleriit on vulkaaniline kivim. Ortleriidiks nimetatakse suldeniidiga sarnaneva koostisega suure küünekivisisaldusega porfüriiti. Ortleriidi päevakividest põhimassis sisalduvad küünekivi fenokristallid. Kivimit kirjeldasid aastal 1879 Monte Confinale mäel esimestena Guido Stache ja von John. Ortleriit on suldeniidist noorem. Ortleriit on rohekashall ning sisaldab lisaks põhielementidele ka plagioklassi ja ortoklassi; selles esinevad aktsessoorsed augiit, biotiit, magnetiit, püriit ja kvarts. Hilisemate uuringute kohaselt on ortleriit andesiit ja sisaldab lisaks veel kloriiti. Mineraali SiO2 sisaldus on 48–54%.
FC Zimbru Chișinău
FC Zimbru Chișinău on Moldova jalgpalliklubi, mille kodulinn on Chișinău. Klubi mängib Moldova jalgpalli kõrgliigas (Divizia Națională). Klubi on tulnud Moldova meistriks 8 korral. Moldova karikas on võidetud kuuel korral.
East Feliciana vald
East Feliciana vald (East Feliciana Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Ameerika Ühendriikides Louisiana osariigis.
Valla halduskeskus on Clinton.
Ajalugu
Vald moodustati 1824. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 267.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Metsa süsinikuringe
350px|pisi|Mahalangenud puud metsas (Oaks Park, [[Surrey)]]
Metsa süsinikuringe on metsaökosüsteemis toimuv süsiniku liikumine atmosfääri ja metsaelustiku vahel.
Metsaökosüsteemi süsinikuringe toimib pidevalt tänu fotosünteesile ja mullahingamisele.
Fotosünteesi käigus tarbib kasvav mets atmosfääris olevat süsihappegaasi, seob selle ning talletab. Puidu lagunemisel või ka põlemisel vabaneb aga sama kogus süsihappegaasi tagasi atmosfääri. Et hoida süsinikku seotuna, tuleb pikendada selle looduslikku ringlust. Metsa puhul võib pikendajaks olla inimese teadlik metsamajanduslik tegevus, mille käigus kasutatakse puitu näiteks ehitusmaterjalina, pikendades sel viisil puidu loomulikku lagunemistsüklit.
Süsiniku sidumine
Metsad on ühed olulisemad süsihappegaasi siduvad maismaa ökosüsteemid, mis mõjutavad kogu süsinikuringet. Erinevatel hinnangutel võivad metsad siduda 8–33% fossiilkütuste põletamisel tekkinud süsinikust. Noored metsad osalevad sidumisprotsessis aktiivsemalt kui vanemad puistud, mis talitlevad pigem süsinikutalletajana.
Süsinikuvarud
Hinnanguliselt on kogu maailma metsade süsinikuvarusid 861 Pg (1 petagramm = 1015 grammi), millest 44% sisaldub mullas, 42% elusas biomassis (maapealses ja -aluses), 8% surnud puudes ja 5% varises. Nendest süsinikuvarudest leidub 55% troopilistes, 32% boreaalsetes ning 13% parasvöötme metsades.
Metsa kasvu ja arengu vältel seotakse süsinikku nii puude biomassis kui ka mullas. Erinevatele laiuskraadidele jäävate metsade süsinikuvarude talletamine võib olla aga väga erineva struktuuriga. Näiteks boreaalsetes metsades võib mullas ja kõdus olla ligikaudu 85% kogu metsaökosüsteemi süsinikuvarust ning vaid ülejäänud ligikaudu 15% on seotud puude maapealses biomassis. Soojema kliimaga aladel jagunevad need näitajad aga enam-vähem võrdselt.
Süsihappegaasi mõju metsa arengule
Atmosfääri koostis võib mõjutada metsa kasvu ning seega ka metsa süsinikuringet olulisel määral. Metsade kasvu ja produktsiooni (biomassi juurdekasv ajaühikus) seisukohalt on kõige olulisemaks komponendiks atmosfääris süsihappegaas (CO2), mis moodustab kogu Maad ümbritsevast õhukihist 0,0397%. Süsihappegaasi kättesaadavus mõjutab otseselt taimede fotosünteesi intensiivsust metsas – mida rohkem on õhus süsihappegaasi, seda kiirem on taimede kasv ning suurem metsa produktiivsus. Süsinik moodustab puidu kuivmassist umbes poole (puitunud taimedel 50% ja rohttaimedel 40%). Atmosfäärset süsinikku seotakse puu biomassis puidu juurdekasvu käigus, kus uus puit ladestub olemasolevatele kihtidele ning seeläbi suurenevad kasvava puu mõõtmed.
Süsiniku emissioon
Süsinikuringes orgaanilise aine (varis, kõdu, mullaorgaanika) lagunemise käigus eraldub atmosfääri süsihappegaasi ehk toimub mullahingamine. Üldiselt talitlevad metsad süsiniku sidujatena, kuid teatud juhtudel võib aastane süsihappegaasi emissioon osutuda suuremaks kui puude poolt seotud süsihappegaasi kogus. Süsiniku emissiooni õhku suurendavad erinevad maakasutuse muutused (nt metsade hävitamine, metsapõlengud, alepõllundus), mille käigus pääseb aegade jooksul kogunenud süsinik süsihappegaasi kujul tagasi atmosfääri.
Süsihappegaasi peetakse kasvuhoonegaasiks, mis tingib 55% globaalse soojenemise mahust. Et hinnata, mil määral metsad süsihappegaasi emiteerivad või seovad, on metsade kasvatamisel oluline mõõta ja kontrollida süsiniku eraldumist nii mullast kui ka taimkattest. Peamiseks metsanduslikuks abinõuks, mis aitaks piirata süsiniku heidet ning pidurdada võimalikke kliimamuutusi, on peatada metsade hävitamine ja maakasutuse muutused troopilistes maades. Veelgi parem oleks aga metsade ulatuslik taastamine ning hiiglaslike metsatulekahjude ärahoidmine arengumaades. Lisaks nendele süsinikuallikatele tuleb arvesse võtta ka metsatööde ja masinatega seotud fossiilkütuste tarvitust ja sellest tulenevat süsihappegaasi emissiooni.
Süsinikubilanss
Süsinikubilanss määrab seda, kas metsaökosüsteemis on ülekaalus süsiniku sidumine atmosfäärist või hoopiski selle emiteerimine atmosfääri. Nii on võimalik kindlaks teha, millised süsinikuringes osalevad elemendid käituvad kui emiteerijad või kui sidujad. Positiivse süsinikubilansiga on tegemist siis, kui ülekaalus on süsiniku emissioon õhku mullahingamise käigus, ning negatiivse bilansiga, kui ülekaalus on süsihappegaasi sidumine fotosünteesi käigus. Juhul, kui mõlemad näitajad on võrdsed, on tegemist tasakaalulise bilansiga.
Süsinikubilansi mõjutamine
Puistute süsinikubilanssi on võimalik mõjutada õigete metsamajandamisvõtetega. Et metsad tarbiksid rohkem süsihappegaasi, tuleb puistud raiuda siis, kui need on saavutanud ettenähtud küpsusvanuse. Küpsed puud ei seo enam väga hästi süsihappegaasi ning oleks praktilisem ruumi teha uutele taimedele. Ka metsade väetamine aitab kiirendada süsiniku tarbimist, kuna selle järel kiireneb puistu juurdekasv. Lisaks väheneb seeläbi süsinikdioksiidi emiteeriv mullahingamine.
Kuigi väetamine küll parendab süsiniku sidumist, võivad sellega kaasneda jällegi teised keskkonnaohud (nt veekogude ja põhjavee saastumine). Seetõttu on Eestis kehtiva metsaseaduse kohaselt majandatavate metsade (v.a metsataimlad) väetamine mineraalväetistega keelatud. Samas on Skandinaavia maades metsade väetamisega tegeletud juba aastakümneid.
Põhjamaade metsi majandatakse valdavalt ühevanustena. Raieringi jooksul tehtavad tähtsamad metsamajandusvõtted, mis mõjutavad metsa süsinikuringet ja bilanssi on: lageraie, lageraie-eelne puhastamine alusmetsast, maapinna ettevalmistus uue metsa tekkeks või kultiveerimiseks loodusliku külvi teel, uue metsa istutamine või külv, valgustusraie ja harvendusraie.
Metsaõhu süsihappegaasisisaldus
Metsaõhus on süsihappegaasisisaldus kõige suurem maapinnalähedastes õhukihtides, väiksem aga võrade piirkonnas. Mida suurem on mikroorganismide aktiivsus mullas, seda kiiremini orgaaniline aine laguneb ning seda intensiivsemalt eraldub ka süsihappegaasi mullaõhku. Mikroorganismide aktiivsus ning metsaõhu süsihappegaasisisaldus sõltub mullatüübist, ilmastikust, aastaajast, kellaajast, puistu koosseisust, vanusest, boniteedist ja liitusest.
Süsihappegaasisisaldus lehtmetsade maapinnalähedastes õhukihtides on suurem kui okasmetsades, kuna lehtpuud kasvavad enamasti viljakamatel aladel. Tihedamates puistutes sisaldab metsaalune õhk rohkem süsihappegaasi, kuna õhk ei liigu nii hästi kui hõredamates metsades.
Vegetatsiooniperioodil on süsihappegaasisisaldus öösel suurem ja päeval väiksem. Seda seetõttu, et öösel ei saa valguse puudumise tõttu taimed fotosünteesida ega tarbida süsinikku, kuid lagunemine ning süsiniku emiteerimine õhku toimub pidevalt.