cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maxima Grupė
Esimesed kolm kauplust avati 1992. aastal Vilniuses ning kümnendi lõpuks oli ketist kujunenud Leedu turuliider. "Maxima" kaubamärk võeti kasutusele 1998. aastal. Eestisse ja Lätisse laienemist alustati 2001. aastal (siiski veel T-marketi nime all), kui avati esimesed poed Riias ja Pärnus. 2005. aastal avati esimene pood Bulgaarias.
Peder Aadnes
Looming
Tema loomingu maht on suur, kuigi kõik atribueeringud ei ole kindlad.
Hessen-Nassau
Oberpräsidendid
Oberpräsident (või "ülempresident") oli Preisi provintsi juht, kuningas nimetas ta ametisse Preisi siseministri soovitusel. Oberpräsident valitses provintsi Preisi valitsuse poolt nimetatud provintsinõukogu abil.
Peder Aadnes
Looming
Peder Aadnes on kaunistanud paljude suurtalude seinu Lääne-Opplandis ja Ringerikes. Enamasti on tegu figuuride ja maastikega, sageli on motiiviks neli aastaaega või viis meelt. Tema seinakaunistused (mis on hästi esindatud Sandvigi kogudes (Sandvigske Samlinger, Maihaugen, Myttingstua), kus on Bjellumi talust Jevnakeri vallas) pärinevad maalingud (1778)) Lillehammeris) on tugevalt rokokoomõjulised. Alles on seinamaalingud Hesselbergi talus Ringerike vallass ("Neli aastaaega"; 1774), Tomles ((Thomle talu, Nordre Landi vald; praegu Landi Muuseum, Thomlebygningen; umbes 1768 ja arvatavasti 1776), Vakeri talus Ringerikes (hävisid tules 1949), Nærstadi talus Ringerikes (1777; hävisid tules 20. sajandi alguses) ja mujal. Ka Hønefossis Gladtvedti hotellis olid tema seinakaunistused, kuid need hävisid 1941 tules. Bjellumis ja Gladtvetis maalis ta ka talude ja ümbruse vaateid. Aadnesi maalingud on ka näiteks Nordsinni kirikus ja Bagni kirikus. Osa maalinguid on hävinud ümberehituste käigus. Seinamaalingute motiivid olid sageli lilled, puud, maastikud, varemed, rokokookartušid ja figuurid. Thomlebygningeni maalingud kujutavad losse, parke ja siidirõivastes kõrgklassi inimesi; eeskujuks on teiste rokokookunstnike tööd. Neilt on näha talle tüüpilised puud ja fantaasiamaastikud. Kujutatud on ka kavaleri, kes võtab oma armsamal ümbert kinni, samal ajal kui viimast saatev täiskasvanu magab, ning väikest poissi, kes vaatab kiikuvale daamile seeliku alla.
Hessen-Nassau
Ametitunnused
Hessen-Nassau lipp on identne Hollandi omale. Hollandi kuninglik perekond pärineb Nassau hertsogkonnast.
Peder Aadnes
Looming
Aadness maalis ka portreesid; lõpuks sai temast professionaalne portretist. Nasjonalgallerietis on tema maalitud õigusnõunik Even Hammeri portree ja veel kaks portreed. Esimesed portreed maalis ta 1770 õigusnõunik Christopher Blix Hammerist (üks versioon Nasjonalgallerietis, teine Kuninglikus Norra Teaduste Seltsis) ning õepojast Andreas O. Hammerist. Jonas Haas tegi neist Kopenhaagenis vaselõiked. Hiljem maalis ta üle 20 portree suurtalunikest ja pastoritest koos abikaasadega. Flubergi kirikus on Niels Dorphi portree. (1769).
Hessen-Nassau
Ametitunnused
Vapp jaguneb kolme ossa, iga osa kujutab üksuse vappi, mis moodustavad Hessen-Nassau:
Peder Aadnes
Looming
Lunde kirikusse Søndre Landi vallas on ta maalinud altarimaali ülaosa (1772). Hovi kirikusse samas vallas on ta maalinud altarimaali (1782).
Hessen-Nassau
Ametitunnused
thumb|400px|left|Hessen-Nassau aastal 1905
Peder Aadnes
Käsikirjaline pärand
Peder Aadnesi arveraamat aastatest 1768–1984 on hoiul Landi Muuseumis. On säilinud ka Aadnesi kirjad vend Østen Pedersøn Røenile (1774), tema lese Ingeborg Jonsdatteri kiri perekonnale 21. juunist 1992 seoses Aadnesi surmaga ning Aadnesi visandiraamat.
Isiklikku
Ta abiellus 1773 Ingeborg Jonsdatteriga (umbes 1753 – 30. märts 1823) Norderhovi vallast Trygstadist (Trøgstadist). Neil sündis viis last.
Riigiprokuratuur
Riigiprokuratuuri prokurörid tagavad kohtueelse menetluse seaduslikkuse ja tulemuslikkuse ning esindavad riiklikku süüdistust kohtus ja täidavad teisi seadusega neile pandud ülesandeid. Riigiprokuratuuri prokurörid on riigi peaprokurör, juhtivad riigiprokurörid, riigiprokurörid ja abiprokurörid.
Peder Aadnes
Retseptsioon
Peder Aadnesile on pööratud kord suuremat, kord väiksemat tähelepanu.
1811. aasta oli Norra kunsti ajaloos murdepunktiks. Varasem kunst, sealhulgas Aadnesi looming, hinnati ümber. Näiteks Jørgen Moe nimetas Aadnesi figuure ebanorralikeks.
Riigiprokuratuur
Riigiprokuratuuri ülesanded
Riigiprokuratuur jaguneb järelevalve ja rahvusvahelise koostöö osakonnaks, süüdistusosakonnaks ja haldusosakonnaks
Peder Aadnes
Retseptsioon
Carl W. Schnitleri hinnangul oli tal 18. sajandi norra kunstnike seas ainulaadne jõuline originaalsus, mis võimaldas tal anda äratuntavalt koduse tooni igale portreele ja seinamaalile, sest temas "pulseeris norra temperament, mis oli elavam kui ühelgi teisel tema aja kunstnikul".
Uurimine
Ragnvald Einbu ja Anne Karina Giske registreerivad ja fotografeerivad Aadnesi töid Landis, Valdresis, Hadelandis ja Ringerikes. Tööd raskendab see, et Aadnes signeeris oma maale harva. Signeerimine ei olnud tähtis, sest tegu oli kaunistustega. Tööde registreerimisel lähtuti Aadnesi maalide püsitunnustest (samad sinise toonid, hästi välja maalitud puud jm).
Riigiprokuratuur
Ajalugu
1920. aasta aprillis kaotati Vabariigi prokuröri amet ja moodustati eraldi Kohtupalati Prokuratuur ja Riigikohtu Prokuratuur. Riigikohtu prokuratuur oli peamiselt seaduslikkuse kaitsja ja arvamuse avaldaja. Kohtukoja prokuratuuri töö sisuks oli süüdistuse esitamine ja selle toetamine. Riigikohtu prokuratuur esines sisulise prokuratuurina ainult neil kordadel, kui Riigikohus lahendas sisuliselt mõnda konkreetset kohtuasja.
Eesti kohtusüsteemi Eesti Vabariigi prokuratuurisüsteem taastati Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 1991. aasta 27. augusti otsusega «Eesti Vabariigi Prokuratuuri lahutamise kohta NSV Liidu Prokuratuurist» moodustati Eesti Vabariigi Prokuratuur. Aastatel 1991–1993 oli Eesti Vabariigi peaprokurör Leo Urge.
Chocolate Menta Mastik
pisi Chocolate Menta Mastik (heebrea keeles שוקולד מנטה מסטיק) oli 1972–1978 tegutsenud Iisraeli ansambel.
1975. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Iisraeli lauluga "Emor Shalom".
Prantsuse rõdu
Prantsuse rõdu ehk palkonett on pseudopalkon; madal, sageli ornamenteeritud aknarinnatis.
William Howe (insener)
William Howe (12. mai 1803 Spencer, Massachusetts – 9. september 1852) oli USA ehitusinsener ja sillaehitaja.
Ta sündis saeveski omaniku perekonnas. Varakult omandus puusepa ja ehitaja oskused. Ta lõpetas Leichesteri Akadeemia. Töötas ehitusettevõtjana, ehitas elumaju ja kirikuid.
Hiljem ehitas ta sildu. Asutas firma Howe Bridge Works. 1840. aastal ehitas ta raudteesilla üle Connecticuti jõe Springfieldis Massachusettsis. Silla kavandi koostas ta ise. See oli sild, kus uuenduslikult kasutati segatarindust: puitsõrestik, millele lisati metalltõmbid. Samal aastal patenteeris ta oma leiutise Howe' sõrestiku (Howe truss) nime all. 1846. aastal täiustas ta oma fermi konstruktsiooni ja patenteeris ka selle.
Ta suri 1852. aasta septembris tõllaga toimunud avariis saadud vigastusse.
Isiklikku
Tema vennad Elias Howe ja Tyler Howe olid leiutajad.
Robert Doisneau
Robert Doisneau (14. aprill 1912 Gentilly – 1. aprill 1994 Montrouge) oli prantsuse fotograaf.
Tema tuntuim teos on "Le baiser de l'hôtel de ville" ("Hôtel de ville'i suudlus") (1950), mis kujutab Pariisi tänaval suudlevat paari.
Lapsepõlv
Robert Doisneau sündis 14. aprillil 1912 Pariisi äärelinnas Gentillys. Lapsepõlv oli väga keeruline, sest torumehest isa sai Esimeses maailmasõjas surma, kui Robert oli nelja-aastane. Ema suri, kui Robert oli seitsmeaastane. Teda kasvatas tädi, kes temast ei hoolinud ja teda ei armastanud.
1925. aastal, 13-aastaselt asus Robert Doisneau õppima L'école Estienne'i (kunsti- ja käsitöökooli). 1929. aastal sai ta litograafi ja graveerija diplomi. 16-aastaselt tegeles Doisneau küll juba amatöörfotograafiaga, kuid oli sedavõrd häbelik, et pildistas esialgu munakive. Julgus pildistada lapsi ja lõpuks ka täiskasvanuid tuli ajapikku.
Tegevus fotograafina 1930. aastatel
1930. aastal asus Doisneau tööle Ullmanni ateljeesse. See oli keskendunud farmaatsiatööstusele ja Doisneau ülesanne oli joonistada farmaatsiaäridele silte. Ta tegutses seal stuudios ka kaameraassistendina ja peagi sai temast fotograaf.
1934–1939 töötas Doisneau tööle autotootja Renault' juures Billancourtis tööstusfotograafina. Sel perioodil süvenes tal huvi inimeste ja fotograafia vastu. 1939. aastal vallandati ta pideva hilinemise pärast ja Doisneau'l tuli leiba teenida vabakutselisena, olles sunnitud tegelema nii graveerimise kui ka postkaartide pildistamisega. Prantsusmaa oli sel ajal Euroopa postkaarditööstuse lipulaev – postkaarte osteti nii õnnitluskaartideks kui ka lihtsalt suveniiriks. Hiljem (1991) on Robert Doisneau tunnistanud, et aastad Renault' autotehases olid tema fotograafikarjääri alguse ja nooruse lõpu verstapostiks.
1939. aastal palkas Rapho fotoagentuuri asutaja Charles Rado Doisneau enda teenistusse ja tal tuli fotoreportaažide tegemiseks Prantsusmaal ringi reisima hakata. Nii teebki ta oma esimesed professionaalsed tänavafotod.
Teine maailmasõda
Robert Doisneau töötas Rapfo fotoagentuuris kuni Teise maailmasõja alguseni, mil pidi astuma sõjaväkke. Prantsuse armees oli ta nii fotograaf kui ka sõdur. Armees oli ta kuni 1940. aastani, seejärel kuni sõja lõpuni 1945. aastal kasutas aga ära oma joonistamis- ja graveerimisoskust ning võltsis Prantsuse vastupanuliikumise tarvis passe ja isikut tõendavaid dokumente.
1942. aastal kohtus Doisneau kirjastaja, tüpograaf, ajakirjanik ja kunstikriitik Maximilien Voxiga, kellele tegi hulgaliselt tellimustöid.
Tegevus fotograafina pärast Teist maailmasõda
Pärast sõja lõppu asus Robert Doisneau uuesti tööle vabakutselise fotograafina ja müüs fotosid mitmele väljaandele, sh Life, Le Point.
1945. aastal tutvus Doisneau Aix-en-Provence'is Blaise Cendrarsiga. Doisneau täitis seal Maximilien Voxi tellimust ajakirja L'Album du Figaro tarvis. Blaise Cendrars on üks esimesi, keda paelus fotograafi huvi äärelinnaelu vastu ja kes julgustas Robert Doisneaud selles suunas edasi liikuma. 1949. aastal ilmunud raamat "La banlieue de Paris" ('Pariisi äärelinn') kuulutas algust koostööle teiste kirjanikega.
1946. aastal liitus Robert Doisneau uuesti Rapho fotoagentuuriga, mille on taaskäivitanud Raymond Grosset. Grosset koondas agentuuri juurde mitu noort fotograafi, kes teevad juba ajakirjadele kaastööd, sh Édouard Boubat, Willy Ronis, Jean Dieuzaide, René Maltête, Janine Niépce, Sabine Weiss. Doisneau jäi agentuurile truuks karjääri lõpuni, olgugi et Henri Cartien-Bresson kutsus teda ka agentuuri Magnum Photos.
1946. aastal tegi Doisneau fotoreportaaže ka nädalalehele Action. Tänu Grosset'le allkirjastas Robert Doisneau 1948. aastal lepingu ajakirjaga Vogue moepiltide tegemiseks. Toimetajad ootavad, et ta tooks ajakirja värsket ja vabamat õhku, ent Doisneau ei naudi elegantses ümbruses ilusate naiste pildistamist. Talle meeldis öö- ja tänavaelu. Kui vähegi võimalik, põgenes ta stuudiost ja pildistas Pariisi tänavatel rohkemgi kui seni. Koostöö Vogue'iga kestis 1951. aastani.
1947. aastal tutvus Doisneau Jacques Préverti ja Robert Giraud'ga. Alguse sai pikaaegne sõprus ja viljakas koostöö. Need on inimesed tema keskkonnast.
1966. aastal reisis Kanadas ja tegi reportaaže Montréalist. Viibis mõne päeva ka New Yorgis.
1967. aastal tegi Nõukogude Liidust reportaaži pealkirjaga "50 aastat Nõukogude saavutusi".
1970. aastateks oli Euroopa muutunud ja toimetajad otsisid reportaaže, mis suudaksid tabada moodsat sotsiaalsust. Vana stiil oli fotograafias asendunud uute stiilidega. Ajakirju suleti ja uueks kangelaseks sai televisioon. Meediamaastikul toimunud ja toimuvatest muutustest hoolimata jätkas Doisneau töötamist. Muu hulgas tegi ta portreefotosid sellistest kuulsusest nagu Jean Cocteau, Pablo Picasso, George Braque, Alberto Giacometti ja Ferman Léger. Samuti tegi ta lasteraamatuid.
1975. aastal osales Robert Doisneau fotofestivalil Rencontres d’Arles.
1983. aastal sai Robert Doisneau riikliku tellimuse Prantsusmaa regioonide pildistamiseks.
Loomingule iseloomulikku
Teda on mõjutanud Henri Cartier-Bresson, Eugène Atget ja André Kertész. Lastesse suhtus ta pildistamise ajal lugupidavalt ja tõsiselt. Seetõttu kannab ka mitu kooli Robert Doisneau nime.
Robert Doisneau teosed ei kuulu klassikalise fotodokumentalistika hulka. Isegi kuulsaim foto, "Hotel de ville'i suudlus", on lavastatud ja autor ei ole seda kunagi varjanud. Tegu oli tellimustööga ajakirjale Life.
Isiklikku
Robert Doisneau abiellus Pierrette Chaumaisoniga 1936. aastal. Nad olid kohtunud 1934. aastal, kui Pierrette sõitis rattaga külas, kus Robert oli parasjagu puhkusel. Neil on kaks tütart, Annette (sündinud 1942) and Francine (sündinud 1947). 1979. aastast kuni isa surmani töötas Annette tema assistendina.
Pierrette suri 1993. aastal Alzheimeri ja Parkinsoni tõve tagajärjel. Robert suri kuus kuud hiljem, 1994. aastal. Ta põdes ägedat pankreatiiti ja südame veresooned olid ummistunud. Annette kommenteeris: "Me võitsime küll kohtuprotsessid (mitu paarikest oli süüdistanud Robert Doisneaud ilma loata enda pildistamises, öeldes, et just nemad on fotol "Hôtel de ville'i suudlus"), aga isa oli väga šokeeritud. Ta avastas valede maailma ja see tegi talle haiget. "Suudlus" hävitas ta elu viimased aastad. Peale selle veel Alzheimeri ja Parkinsoni tõbe põdev ema, minu arvates on kohane tunnistada, et ta suri kurbusesse." Robert Doisneau ja tema abikaasa on maetud Raizeux' kalmistule teineteise kõrvale.
Robert Doisneau oli elanud kogu elu Lõuna-Pariisis (Gentillys, Val-de-Marne'is, Montrouge'is ja 13. piirkonnas.
Tunnustus
Mitmed algkoolid (école primaire) on saanud nime Robert Doisneau järgi, Véretzis on Robert Doisneau nimeline kool (école élémentaire)
Boulogne-Billancourtis Renault' tehase kunagisel territooriumil on Robert Doisneau auks nimetatud üks tänav – Allée Robert Doisneau.
Peetri mägimännid
Peetri mägimännid olid kaitsealused mägimännid Rapla maakonnas Rapla vallas Raikkülas (varem Kaigepere küla ala) Peetri talu alal. Puud võeti kaitse alla 1964. 2020. aastal arvati need hävimise tõttu kaitse alt välja.
Ühtne Euroopa taevas
Ühtse Euroopa Taeva projekt (inglise keeles Single European Sky, lühend SES) on Euroopa Parlamendi  ja Euroopa Nõukogu ühisinitsiatiiv,  mille eesmärk on luua ühtne Euroopa õhuruum. SES on mõeldud peamiselt lennuliikluse korraldamise ja aeronavigatsiooniteenuste toimimise parandamiseks. Ühtse Euroopa Taeva algatus peaks jõudma lõpule aastate 2030-2035 paiku.
Ere kuldsamblik
Ere kuldsamblik  (Caloplaca thallincola, sünonüüm Variospora thallincola) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Rünnakud tsiviilelanike vastu Venemaa sissetungil Ukrainasse
Venemaa sissetungil Ukrainasse on Venemaa võimuorganid ja relvajõud pannud toime sõjakuritegusid, sooritades tahtlikke rünnakuid tsiviilobjektide vastu ja valimatuid rünnakuid tihedalt asustatud piirkondades. Venemaa sõjavägi on seadnud tarbetult ja ebaproportsionaalselt ohtu tsiviilelanikkonna, kasutades kassettlahingumoona  ja tulistades muid laiaulatusliku mõjuga lõhkekehi, nagu pommid, raketid, suurtükimürsud ja mitme lõhkepeaga raketilaskesüsteemi raketid.
Rändurid
pisi|Iiri rändurid 1954. aastal Rändurid (inglise keeles Travellers või pavees, halvustavalt ka tinkers ja pikeys; iiri keeles an lucht siúil, norra keeles skøyere ja reisende, rootsi keeles resandefolket ) on Lääne-Euroopas (eelkõige Briti saartel ja Skandinaavias) leiduv rändleva eluviisiga rahvarühm või rahvarühmade kogum, kes ei ole mustlased, kuid mõne allika hinnangul võivad olla nendega suguluses. Rändurid kõnelevad enamasti kohalikke keeli mustlaskeele mõjutustega.
Iirimaa rändurid
Briti saarte rändurid elavad peamiselt Iirimaal, ehkki suurel hulgal ka Suurbritannias ja sealt väljarännanuna Ameerika Ühendriikides. Peamiselt kõnelevad nad omaenda šelta keelt, vähemal määral teisi segakeeli. Rändurite päritolu on vaieldav. Pikk võitlus nende kui rahva õiguste eest Iirimaal päädis valitsuse ametliku tunnustusega 2017. aastal.
2006. aasta rahvaloenduse andmeil oli Iirimaa rändureid Iiri Vabariigis 22 369. Hinnanguliselt lisandus neile 1700–2000 Põhja-Iirimaal.
Šotimaa rändurid
Šoti rändurite päritolu ja võimaliku segunemisastme asjus mustlastega on eri autorid väga erinevatel seisukohtadel. Üldiselt näib mustlaste mõju olevat väiksem Šoti mägismaal. Eesti keeleandmebaas LINGUAE nimetab šoti rändurikeeleks nii mägismaal kõneldavat šoti keele põhist ja iiri rändurikeelega suguluses olevat keelt (Beurla reagaird) kui ka madalmaal räägitavat inglise keele šoti murde põhist keelt (Scottish cant), neid samastades ja kirjeldades kui segakeelt, "milles on Elizabethi-aegse argoo ja mustlaskeele mõjutusi". Mägismaa rändureid nimetatakse šoti keeles "Ceàrdannan" ("meistrimehed") või "luchd siubhail" ("rändrahvas"), nad on lähedalt seotud paiksete šotlastega ning kannavad sageli klanninimesid nagu Macfie või MacPhee, Stewart, MacDonald, Cameron, Williamson ja Macmillan. Traditsiooniliselt elasid nad telkides ning tegutsesid plekkseppade, hobuseparisnike või pärlipüüdjatena, kuid 1950. aastatest on enamik asunud elama majades või alalistes telkimiskohtades. Väidetavalt olevat olnud šoti majandusteadlane Adam Smith lapsepõlves lühikest aega rändurite poolt röövitud.
Norra rändurid
Lisaks kohalikule mustlaste harule elavad Norras ka põlismaised rändurid, norra keeles skøyer või fant, omanimetusega reisende. 19. sajandi Norra sotsioloogi Eilert Sundti iseloomustuse kohaselt rändasid Norra põlismaised rändurid lühemaid vahemaid kui mustlased. Norra (ja taani) rändurikeelt nimetatakse ka rodi keeleks.
Franz Ulrich Theodor Aepinus
thumb|Franz Ulrich Theodor Aepinuse hauakivi [[Tartus Raadi kalmistul]] Franz Ulrich Theodor Aepinus (Äpinus) (24. detsember 1724 (ukj) Rostock, Saksamaa – 22. august 1802 (ukj) Tartu) oli saksa ja vene füüsik, astronoom, matemaatik, Peterburi Teaduste Akadeemia liige.
Ta lõpetas Rostocki Ülikooli ja Jena Ülikooli.
Ta suri Tartus ja maeti Vana-Jaani kalmistule.
Hugo Remmelg
Hugo Remmelg (sündinud 7. juunil 1935 Laiuse vallas Tartumaal) on Eesti põllumajandusteadlane ja geneetik.
Elulugu
Lõpetas 1959 K. A. Timirjazevi nimelise Moskva Põllumajanduse Akadeemia aiandusagronoomina; bioloogiakandidaat (1967, Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituut (EBI)), väitekiri "Влияние гамма-облучения семян на морфогенез и наследственность сортов и межсортовых гибридов томатов, конских бобов и астр". Oli 1959–61 Narva sovhoosi agronoom, 1961–64 EBI aspirant, 1964–70 nooremteadur, 1970–92 vanemteadur, 1992–97 EPMÜ taimekasvatuse instituudi assistent, aastast 1997 dotsent.
Artur Valdman
Artur Viktorovitš Valdman (vene keeles Артур Викторович Вальдман; 17. oktoober 1924 Leningrad, Nõukogude Liit – 16. september 1990) oli vene arstiteadlane (farmakoloog).
Valdman kaitses 1950. aastal meditsiinikandidaadi väitekirja narkootikumide mõjust reflektoorsele reaktsioonile. Doktoriväitekirja kaitses ta 1957. aastal.
Aastatel 1979–1990 juhtis Valdman Farmakoloogia Teaduslikku Uurimisinstituuti.
Ta on maetud Trojekurovo kalmistule.
Ants Ander
Ants Ander (sündinud 14. mail 1931 Taeveres Viljandimaal) on Eesti teatri- ja filminäitleja.
Ta on mänginud peamiselt Vanemuises ja telelavastustes. Lõpetanud Tallinna Draamateatri õppestuudio 1955, töötas 1956–1961 Rakvere teatris. 1979. aastal pälvis aunimetuse Eesti NSV teeneline kunstnik.
Riikka Pulkkinen
pisi|Riikka Pulkkinen esinemas kirjandusfestivalil [[HeadRead Foto: Ave Maria Mõistlik, 29. mai 2011 ]] Riikka Pulkkinen (sündinud 8. juulil 1980 Tamperes) on soome kirjanik.
Pegasuse kirjastuses on temalt eesti keeles ilmunud "Piir" (tõlkija Monika Pais; 2009) ja "Tõde" (Jan Kaus; 2011).
Malagnino
Malagnino on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Malagninos.
43 meetri kõrgusel merepinnast asuva Malagnino asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Malagnino piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bonemerse, Cremona, Gadesco-Pieve Delmona, Pieve d'Olmi, Sospiro, Vescovato.
Põlendiku pärnad
Põlendiku pärnad on kaitsealused pärnad Rapla maakonnas Rapla vallas Raela külas Kasearu (endine Põlendiku) talu alal. Puud võeti kaitse alla 1959.
Madeleine Thien
pisi|Madeleine Thien esinemas kirjandusfestivalil [[HeadRead (2012) Foto: Ave Maria Mõistlik ]] Madeleine Thien (sündinud 1974 Vancouveris) on malaisia-hiina päritolu Kanada kirjanik.
Ta õppis Simon Fraseri ülikoolis ja Briti Columbia ülikoolis, mis mõlemad asuvad Vancouveris.
Hiroshi Katayama
Hiroshi Katayama (jaapani keeles 片山 洋 Katayama Hiroshi; sündinud 28. mail 1940 Tokyos) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Madeleine Thien
Tema esimene teos "Simple Recipes" ("Lihtsad retseptid") ilmus 2001 ja osutus kriitikute seas väga menukaks. Ta pälvis kohe Vancouveri linna raamatuauhinna, aasta parimale Briti Columbia elaniku kirjutatud ilukirjandusteosele mõeldud Ethel Wilsoni ilukirjandusauhinna ning Kanada Kirjanike Assotsiatsioon andis talle Air Canada auhinna, mis on mõeldud kõige paljutõotavamale alla 30-aastasele kirjanikule.
Hiroshi Katayama
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1961–1971 38 mängu.
1968. aastal võitis ta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril pronksmedali.
Riia Vaimulik Seminar
Riia Vaimulik Seminar (vene keeles Рижская духовная семинария, läti keeles Rīgas Garīgais seminārs) on Läti Õigeusu Kiriku vaimulik õppeasutus. Aastatel 1850–1919 oli see Riia ja Miitavi piiskopkonna koosseisus tegutsenud õigeusu keskõppeasutus, mille eesmärk oli eesti ja läti õigeusu vaimulike ettevalmistamine.
Tagasilöögiefekt
Ravimite kasutamist, mille puhul võib esineda tagasilöögiefekt, tuleb vähendada järk-järgult või seotuna teiste ravimitega.
Madeleine Thien
Thieni kolmas teos, romaan "Certainty" ("Kindlus") ilmus 2006. See on tõlgitud 16 keelde. See teos pälvis amazon.ca väljaantava aasta parima Kanada romaani auhinna ja iga-aastase Ovidiuse auhinna ilukirjanduse kategoorias.
Riia Vaimulik Seminar
1846–1919
Riia Vaimulik Seminar rajati 11. veebruaril 1846 esialgu vaimuliku koolina Riia vikaarpiiskopi alluvuses, kellena oli sel ajal ametis Filaret I. Erinevalt vene vaimulikest seminaridest, kuhu võeti vaid vaimulike lapsi, lubati Riia kooli ka talupoegade lapsed. Õppetöö algas 13. septembril 1847. Õppekohtade arv oli piiratud ning tuli täita võrdsetes osades eestlaste, lätlaste ja venelastega. Vaimulikus koolis õpetati algul teoloogiat, eesti, läti, ladina, vene ja saksa keelt ning üldaineid (aritmeetika, geograafia jm). Koolis oli kaks kaheaastast klassi, mistõttu uusi õpilasi võeti vastu iga kahe aasta tagant.
Püha Sinodi 1850. aasta otsusega alustas 1851. aasta 1. oktoobril kooli juures tööd kolmeklassiline vaimulik seminar. Muutusega kehtestati sisseastumiseksamid ning hakati sisseastujatelt nõudma eesti-, läti- või venekeelset kirjaoskust. Seminaris oli kolm kaheaastast klassi. Esimeses ja teises klassis õpiti üldaineid (algebra, geomeetria, retoorika, loogika, looduslugu, poeetika, psühholoogia, põllumajandus, Venemaa ajalugu, üldajalugu, füüsika) ja keeli (ladina, eesti, läti ja saksa keelt), kolmandas klassis pühenduti teoloogia õpingutele (patristika, kirikulugu, kirikuarheoloogia, kirikukombestik, dogmaatika, homileetika, õpetus usutunnistusest, kanooniline õigus, kihelkonnavaimuliku töö põhialused). Olulist tähelepanu pöörati ka laulmise ja ikoonimaalimise õpetamisele. 1857. aastal lisandusid keelte õpingutele kohustuslikud heebrea ja kreeka keel.
Seminaris õppimine oli tasuline. Kroonu kulul oli võimalus õppida 120 õpilasel, lisandusid veel mõned kiriklikud stipendiumid, kuid kõigile õpilastele neid ei jätkunud. 1864. aastal eraldati seminari eesti ja läti lõpetajatele 10 stipendiumi edasiõpinguteks vene kõrgkoolides.
1857. aastal peatati eesti ja läti õpilaste vastuvõtt Riia Vaimulikku Kooli ja Riia Vaimulikku Seminari. Vastuvõtt taastati 1866. aastal. 1867. aasta vaimuliku reformi järel lahutati vaimulik kool vaimulikust seminarist. 1874. aastal muudeti vaimuliku kooli õppekava, lõpetades eesti, läti ja saksa keele õpetamine ning tõstes Venemaa ajaloo tähtsust õppekavas. Seniste kaheaastaste klasside asemel kehtestati üheaastased klassid, mida vaimulikus koolis hakkas olema neli ning vaimulikus seminaris kuus. Vaimulik kool hakkas õpilasi vastu võtma igal aastal. 1887. aastal võeti seminari õppekavva meditsiiniõpingud.
Madeleine Thien
Ta on elanud Québecis ja Hollandis, aga viimasel ajal elab Montréalis.
Eesti keelde on tõlgitud tema 2011. aastal ilmunud punaste khmeeride Kambodžast kõnelev romaan "Dogs at the Perimeter", eesti k "Armastatud ja kardetud" (tõlkinud Kätlin Kaldmaa, Pegasus, 2012).
Riia Vaimulik Seminar
1846–1919
1905. aasta lõpul suleti ajutiselt Riia Vaimulik Seminar, kuid avati juba uuesti järgmisel aastal. 1906. aastal lisandus seminari õppekavva uute õppeainetena prantsuse keel, sotsialismi vastu võitlemise õpetus ning kehaline kasvatus (rivisamm, pöörete ja tervitushüüete hüüdmise harjutused).
1915. aastal evakueeriti Riia Vaimulik Kool ja Riia Vaimulik Seminar Nižni Novgorodi, kus need suleti 1918. aasta märtsis. Seminari hoone ja raamatukogu Riias natsionaliseeriti.
Õpilased
Aastatel 1847–1918 õppis Riia Vaimulikus Koolis ja Riia Vaimulikus Seminaris kokku vähemalt 931 Eestiga seotud õpilast (663 eestlast, 254 venelast, 14 lätlast). Riia Vaimuliku Seminari lõpetas 379 Eestiga seotud kasvandikku (234 eestlast, 135 venelast, 10 lätlast).
Tuntumad eesti õpilased seminaris:
Annepäev
Annepäev (rahvapäraselt ka: lambapüha) on 7. augustil (Juliuse ehk vana kalendri järgi 25. juulil) ja kirikukalendris on see päev neitsi Maarja ema, püha Anna mälestuspäev.
Eesti rahvakalendris on selle tähtpäeva kohta teateid 17. sajandist, kui sel päeval olla ohverdatud lambaid.
Sool (krüptograafia)
Krüptograafias on sool lisaturvameede räsitud paroolide kaitsmiseks räside lekke korral.
Ajalooliselt on paroole hoitud algselt lihttekstina ning seejärel räsitud kujul ilma soolamata, ent ainult räsitud paroolid on osutunud murtavaks toore jõu meetodil ning sellest edasi arenenud sõnastikuründega.
Sool on ühekordseks kasutamiseks genereeritud juhuslik andmehulk, mis lisatakse enne räsimist paroolile ning salvestatakse koos räsiga. Soolamine ei aeglusta paroolide murdmist toore jõu meetodil, ent takistab tõhusamate eelgenereeritud sõnastike ning vikerkaaretabelite kasutamist.
Näide
Ilma soolamata paroolide räsimisel MD5 algoritmiga on tulemus selline: Siit on näha, et ründaja peab vaid ühe korra arvutama välja räsi sõnele "parool_123" ja ta teab räsi nähes kohe kõigi sama parooli kasutavate isikute paroole. Sellel põhimõttel toimivadki sõnastikuründed. Sama näide soolamisega: Nagu näha, on soolamisel ka samasuguste paroolide räsid erinevad ning ründaja ei tea ilma välja arvutamata sedagi, kas kahe kasutaja paroolid on identsed.
Levinud vead
Soolade korduvkasutus
Sama soola kasutamine kõikide räside soolamiseks vähendab turvalisust, kuna identsetel paroolidel tekivad ikkagi identsed räsid. Lisaks, kui sool on teada, on lihtne genereerida sõnastik selle konkreetse soola jaoks, mis eemaldab kõik soola kasutamise eelised.
Liiga lühike sool
Kui sool on liiga lühike, on ründajal võimalik genereerida sõnastik iga võimaliku soola jaoks. Näiteks kui sool koosneb kolmest tähemärgist, on võimalike soolade koguarv 95^3 ehk 857 357, mis võib tunduda suur, aga kui sõnastik koosneb 1 MB levinuimatest paroolidest, on kõigi sõnastike kogumaht 837 GB, mis pole tänapäeval väga palju.
Eelised
Soolamine ei tee ühe konkreetse räsi murdmist keerulisemaks, vaid selle eelised tulevad välja paljude räside korraga murdmisel. Selle tõhusamalt tegemiseks genereeritakse sõnastikud levinumate paroolide ning nende räsidega ja võrreldakse murtavaid räsisid nendega. Korralikult soolatud paroolide räsid pole enam identsed ning seetõttu tuleb sõnastike asemel kasutada vähem efektiivset toore jõu meetodil murdmist.
Implementatsioon
Varane Unix
Esimesed soola implementeerivad Unixi süsteemid kasutasid modifitseeritud Data Encryption Standardi algoritmi funktsioonis crypt. Et takistada kasutamast spetsiaalselt DES-i murdmiseks ehitatud kiipe, lisab crypt 12-bitise soola, mille abil on sama parooli krüpteerimiseks 4096 võimalust.
Moodne Unix
Moodsamad Unixil põhinevad süsteemid on täiustanud turvalisust, kasutades funktsiooni crypt asemel näiteks funktsiooni bcrypt, mis kasutab 22-tähemärgist soola ja Blowfishi algoritmi DES-i asemel.
Ernsti lapiksamblik
Ernsti lapiksamblik  (Parmelia ernstiae) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Chauchat-Ribeyrolles 1918
Chauchat-Ribeyrolles 1918 on Prantsusmaa prototüüp-automaatrelv. Aastal 1917 võttis Prantsuse armee kasutusse Ribeyrollesi, Sutteri ja Chauchati (RSC) poolautomaatvintpüssi Fusil Automatique Modèle 1917, Chauchat oli selleks ajaks konstrueerinud juba ka kergekuulipilduja Chauchat Mle. 1915.
Aastal 1918 esitlesid nad relva pistolet-mitrailleur (püstolkuulipilduja), mis ehitati Prantsuse tankimeeskondadele läivõitluseks. Relv põhines poolauotmaatvintpüssi RSC M1917 mehhanismil. Esimesed katsetused tehti Mannlicher-Berthieri laadimisklambriga, mis mahutas kaheksa padrunit. Katsed Chauchati salvega jätkusid 1919. aastani. Tulemused olid küll rahuldavad, aga relv oli enesekaitseks liiga võimas ning seda kasutusse ei võetud.
Ljudinovo rajoon
Ljudinovo rajoon (vene keeles Людиновский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Ljudinovo linn.
Rajooni pindala on 955 km². Elanike arv oli 2020. aastal 41 258, 2012. aastal 44 549, 2009. aastal 45 891 ja 2002. aastal 4864.
Ljudinovo rajoonis on 65 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Ljudinovo linna) ja viie külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Bolva ja Nepolot.
Albert (Saksi-Coburg-Gotha)
pisi|Prints Albert Prints Albert (Francis Albert Augustus Charles Emmanuel; 26. august 1819 Rosenau loss – 14. detsember 1861 Windsori loss) oli Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi kuninganna Victoria abikaasa ning nende üheksa lapse isa.
Mälestuse jäädvustamine
pisi|[[Royal Albert Halli ja Alberti memoriaali kujutav postkaart aastast 1903]] Prints Alberti nime kannavad Londoni esinduslik kontserdimaja Royal Albert Hall ja Alberti memoriaal linna esinduspargis Hyde Parkis.
Stara Žadova
pisi|
Stara Žadova (ukraina keeles Стара Жадова) on küla Ukrainas Tšernivtsi oblastis Storožinetski rajoonis.
Adam Georg von Agthe
Adam Georg von Agthe (12. august 1777 Kuressaare – 26. august 1826 Krementšuk, Venemaa keisririik) oli Venemaa sõjaväelane. Ta oli Venemaa keiserliku armee kindralmajor.
1952. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
1952. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses olid 1952. aastal toimunud Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses.
Margival
Margival on asula Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Aisne'i departemangus.
Margivalist põhjas asub "Hundikoobas II" (Wolfsschlucht II), üks kahekümnest teadaolevast II maailmasõja aegsest Natsi-Saksamaa peakorterist. Hitler oli viimast korda väljaspool Kolmanda Reichi territooriumit just seal, koos Jodli, Rommeli ja von Rundstedtiga (16.–17. juuni 1944).
Silla tammed
Silla tammed on kaitsealused tammed Rapla maakonnas Rapla vallas Lipametsa külas Silla talu alal. Puud võeti kaitse alla 1961.
Tarmak
Tarmak on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Tarmak uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Tomberg. Rein Tarmaku palvel kanti Tarmak perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 316 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tarmak Eestis alla viiel mehel ja 6 naisel.
Eesti Toiduainetööstuse Assotsiatsioon ASTO
Eesti Toiduainetööstuse Assotsiatsioon ASTO oli 1989-1994 eksisteerinud Eesti NSV ja Eesti vabariigi organisatsioon, mis korraldas toiduainetööstusega seonduvat.
ASTO moodustati ENSV Agrotööstuskomitee toiduainetööstuse ettevõtete ja organisatsioonide baasil. ASTO alustas tööd 5. oktoobril 1989. ASTO põhimääruse järgi olid selle peaeesmärkideks "liikmete ühiste huvide esindamine, tehnika ja tehnoloogia arendamine, kaubanduse organiseerimine, finantstegevus ja tootmise kindlustamine".
Liu Xiaobo
Liu Xiaobo (刘晓波 (Liú Xiǎobō); 28. detsember 1955 Changchun – 13. juuli 2017 Shenyang) oli hiina inimõiguslane.
Liu Xiaobo oli kirjanduskriitik ja Hiina PEN-klubi esimees. Ta osales ülikooli professorina 1989. aasta Tian'anmeni väljaku meeleavaldusel.
Detsembris 2009 mõisteti talle riigivastase tegevuse eest 11 aasta pikkune vanglakaristus.
Aastal 2010 pälvis ta Nobeli rahuauhinna.
1953. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistriks tulid:
Piirkiht
pisi|Piirpind laminaarse ja turbulentse voolu korral Piirkiht (inglise boundary layer) on õhuke vedeliku- või gaasikiht voolavas vedelikus või gaasis oleva jäiga keha pinna juures.
Piirkihis on sisehõõrdejõud suurusjärgult võrdsed rõhu ja inertsijõududega. Piirkihi paksuse on pöördvõrdeline ruutjuurega Reynoldsi arvust.
Piirkihi sees võib vedeliku või gaasi voolamine olla laminaarne või turbulentne.
Jan Lubodzieski
Jan Lubodzieski (surnud 24. märtsil 1562) oli Chełmno piiskop aastatel 1551–1562.
Lubodzieski sai 1547. aasta 21. juulil Ermlandi toomhärraks. Tal olid küllaltki tihedad sidemed Poola kuninga usaldusmehe Stanislaus Hosiusega ning pärast seda, kui viimane Chełmno piiskopi kohalt lahkus ja Ermlandi piiskopiks sai, nimetati Luboziedski tema eelmisele ametikohale. 18. novembril nimetas paavst ta ametisse, 28. aprillil 1552 konsekreeriti ta piiskopiks ja veidi hiljem kohtus ta Toruńis (Thornis) ka kuningas Zygmunt II Augustiga.
Lubodzieski püüdis Chełmno piiskopina jätkata eelkäijate poliitikat ehk hoiduda Gniezno peapiiskopi sufragaaniks muutumast ja vihjas sellele, et kuulub Riia peapiiskopi alla. Seetõttu ei läinud ta 1556. aastal ka Gnieznos toimunud sinodile, kuid pole teada, kuidas ta oma minematajätmist täpselt põhjendas.
1560. aastal tekkis Luboziedskil tüli protestantliku Toruńi linnaga. Gniezno peapiiskop oli linna juba 1558. aastal kirikuvande alla pannud, misjärel linlased olid abi saamiseks pöördunud Poola kuninga Zygmunt II ja Preisimaa hertsogi Albrechti poole. Kuningas kinnitaski samal aastal linnale usuvabadusprivileegi, kuid kaks aastat hiljem pani ka Lubodzieski linna kirikuvande alla. Nüüd pöördus Toruń Riia peapiiskopi Wilhelmi poole, kes käskis oma sufragaanil Lubodzieskil linna usuline ahistamine lõpetada. Sama nõudis ka kuningas Zygmunt ning 1561. aasta alguses tühistaski Chełmno piiskop kirikuvande.
1562. aasta alguses Lubodzieski suri ning uueks Chełmno piiskopiks sai Stanisław Żelisławski.
Kuurhesseni provints
Kuurhesseni provints (saksa: Provinz Kurhessen) oli Preisimaa provints Natsi-Saksamaal aastatel 1944 ja 1945.
Kuigi kõik Weimari vabariigi aegsed liidumaad, sealhulgas Preisimaa, olid de facto kaotatud aastal 1933, jaotas natsivalitsus Preisimaa Hessen-Nassau provintsi 1. aprillil 1944 ametlikult kaheks provintsiks: Kuurhessen ja Nassau provints.
Nimi Kuurhessen tuli endiselt Hessen-Kasseli kuurvürstkonnalt (1803–1866), mille pärast Austria-Preisi sõda annekteeris Preisimaa, et see moodustaks osa Hessen-Nassau provintsist.
Pärast teise maailmasõja lõppu langes Kuurhessen Ameerika tsooni. Provints kaotati USA okupatsioonivõimude poolt 19. septembril 1945 ja see moodustas osa Suur-Hesseni haldustsoonist. Aasta pärast muudeti Suur-Hessen tänapäevaseks Hesseni liidumaaks.
Nyanza
Nyanza on linn Rwandas, Lõunaprovintsi ja Nyanza ringkonna halduskeskus.
Nyanza oli enne monarhia kaotamist viimane kuninga residents.
2002. aastal elas omavalitsusüksuses, mille keskuseks linn on, 55 699 inimest, 2005. aastal 56 679 inimest.
Mäsna arukased
pisi|Mäsna arukased Mäsna arukased on kaitsealused arukased Rapla maakonnas Rapla vallas Raka külas endise Parima talu lähedal. Puu võeti kaitse alla 1961.
Flörke porosamblik
Flörke porosamblik  (Cladonia floerkeana) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Adairi maakond (Kentucky)
Adairi maakond (Adair County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis.
Maakonna halduskeskus on Columbia.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 656.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Jaagupipäev
Jaagupipäev (ka Jakobi päev, jakobipäev) on 25. juulil. Kirikukalendris on see apostel Jaakobuse mälestuspäev.
Eesti rahvakalendri järgi tähistas see päev kesksuve (kesksuvepüha), kui heinatööd lõppesid ja algas viljalõikus.
Päikesepealinn
Päikesepealinn on Kuressaare sümboolne nimetus alates 30. aprillist 2017.
Eesti päikesepealinnaks kuulutas Kuressaare linnapea Madis Kallas, toetudes ilmateenistuse andmetele, mille järgi viimase viie aasta jooksul paistis päike Eesti linnadest kõige rohkem just Kuressaares.
30. aprillil jagati kõigile elanikele päevalilleseemneid, et suvel ja sügisel oleks linnas ülekaalus kollane värv.
Zimnicea
Zimnicea on linn Rumeenias Teleormani maakonnas. Zimnicea asub Doonau lähedal ajaloolises Munteenia piirkonnas. Doonau vastaskaldal asub Bulgaaria linn Svishtov.
Zimnicea on Rumeenia kõige lõunapoolsem linn ja üldse kõige lõunapoolsem punkt.
Doonau ääres asub Zimnicea sadam.
Petšatniki
Petšatniki on Moskva rajoon (munitsipaalringkond), mis kuulub Kagu haldusringkonda. Piirneb läänes Moskva jõega.
8. septembril 1999 toimus Petšatniki rajoonis Gurjanovi tänaval kortermajas plahvatus, mille tagajärjel hukkus 100 inimest.
Rajoonis asuvad Petšatniki metroopeatus ja Tekstilštšiki metroopeatus. Gurjanovi tänava äärde on kavas rajada Tallinna park.
Coronelaps
Coronelaps on jämepeamadulaste alamsugukonna maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Coronelaps klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Neid madusid võib roomamas kohata Brasiilias Ceará, Espírito Santo, Minas Geraisi ja Rio de Janeiro osariigis.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Coronelaps lepidus seisuga 1.05.2015.
Harry Tertsius
Harry Tertsius (4. veebruar 1915 Tallinn – 26. aprill 1979 Tallinn) oli eesti tarbekunstnik.
Põhihariduse omandas 21. keskkoolis. Lõpetas 1937. aastal Riigi Kunsttööstuskooli skulptuuri puulõike erialal ning jätkas õpinguid 1940/41 rakendusskulptuuri alal. Näitustel hakkas osalema 1938. aastal peamiselt intarsia tehnikas teostega.
Ta oli aastatel 1948–1951 Tallinna Pedagoogilises Instituudis joonistamise ja joonestamise õppejõud.
Harry Tertsiuse erialaks oli intarsia ehk puitmosaiik mööblipindade kaunistamiseks. Tema lemmikteematikaks kujunesid Tallinna vanalinna majad ja arhitektuurimälestised ning linnapanoraamid.
Kuibõševski rajoon (Kaluga oblast)
Kuibõševski rajoon (vene keeles Куйбышевский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kaluga oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Betlitsa asula.
Rajoon piirneb põhjas Spass-Demenski rajooniga, idas Kirovi rajooniga, kagus Ljudinovo rajooniga, lõunas Brjanski oblastiga ja läänes Smolenski oblastiga.
Rajooni pindala on 1243 km². Elanike arv oli 2012. aastal 7663, 2009. aastal 8233 ja 2002. aastal 9700.
Kuibõševski rajoonis on 134 asulat, mis kuuluvad viie külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Desna, Snopot, Vetma, Hatoža ja Šuitsa.
Baldieši
Baldieši on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas.
Küla asub valla lääneosas. Külas on Baldiešu ferma bussipeatus.
Baldiešist läänes asub Vīķvēni soo kaitseala.
Izhar Cohen
Izhar Cohen (יזהר כהן‎‎; sündinud 13. märtsil 1951) on Iisraeli laulja.
1978. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Alphabetaga Iisraeli lauluga "A-Ba-Ni-Bi" ja 1985. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Olé, Olé".
Alleni maakond (Kentucky)
Maakonna halduskeskus on Scottsville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1815. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 19 956.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Ellinton Antonio Costa Morais
pisi| Ellinton Antonio Costa Morais (enam tuntud kui Liliu; sündinud 1. märtsil 1990 Baurus) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib ründajana Eesti Meistriliiga klubis Tallinna FCI Levadia.
Ta alustas klubikarjääri 2009. aastal Belgia kõrgliigaklubis Westerlo. Seejärel mängis ta Brasiilia klubides CRB ja Rio Verde (kummagi klubiga ei mänginud ta Brasiilia üleriigilisel liigatasandil), Küprose kõrgliigas Ethnikos Achnas ja Nea Salamis Famagustas, Iisraeli kõrgliigas Hapoel Ra'ananas ning Malta kõrgliigaklubides Birkirkara ja Gżira United.
2019. aasta augustis liitus ta Rootsi esiliiga klubiga IF Brommapojkarna, kus lõi üheksa mänguga ühe värava. 2020. aastal siirdus ta Soome kõrgliigaklubisse Turu Inter. Esimese ja ainsa värava Soome kõrgliigas lõi ta 26. juulil 2020 mängus Haka vastu. 2021. aastal mängis ta Peruu kõrgliigaklubis Sport Huancayo, lüües 19 mänguga viis väravat. 2022. aasta jaanuaris naasis ta Eesti Meistriliigasse, liitudes Levadiaga.
Karl Gustav von Baggehufwudt
Karl Gustav von Baggehufwudt (27. september 1761 Perila, Eestimaa kubermang – 18. oktoober 1812 Tarutino, Venemaa) oli Venemaa keisririigi sõjaväelane (kindralleitnant).
Ta sai mitmeid sõjalisi autasusid, näiteks Püha Georgi orden (1804).
Honorius III
Honorius III (Cencio Savelli, ka Cencius või Cencius Camerarius; 1150 ? – 18. märts 1227) oli paavst 1216–1227. Ta oli 177. paavst.
Savelli õppis Roomas Lateraani kloostris, kirikuajaloolase Onofrio Panvinio arvates aga Lateraani regulaarkanoonikute juures.
Kardinal Savelli koostas katoliku kiriku majanduskogumiku "Liber censuum Romanae ecclesiae". Ta osales 2 paavsti valimistel 1198–1216.
1216. aasta paavstivalimised
Honorius III valiti paavstiks 18. juulil 1216 Perugias, ordineeriti piiskopiks 24. juulil 1216 Perugias San Pietro kirikus ja krooniti paavstiks 31. augustil 1216 Roomas.
Krogzemji
Krogzemji on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas.
Honorius III
1216. aasta paavstivalimised
16.–18. juulini 1216 toimunud paavstivalimistel osales Salvador Miranda andmetel 27, kuid "Catholic Encyclopedia" väitel 19 kardinali. Savelli valiti paavstiks kompromisskandidaadina. Kardinalide valikut mõjutasid sellised tegurid, nagu Itaalia sisepoliitiline olukord, oht skisma tekkimiseks ja mongolite sissetung Euroopasse.
Ristisõjad
pisi|[[Damietta vallutamine 1219 ristisõdijate poolt. Henri Delaborde'i maal, 1850]]
Krogzemji
Küla asub valla lääneosas.
Honorius III
Viies ristisõda
Honorius III saatis ametisse asudes kirjad Euroopa valitsejatele, kutsudes neid osalema ristisõjas. Ta püüdis ristisõja kordaminekuks lahendada Euroopa valitsejate vahelisi erimeelsusi.
Krogzemji
Aastal 2007 oli külas 13 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.
Honorius III
Viies ristisõda
Paavst määras 1218 legaadiks ristisõtta kardinal Robert Curzoni ja 1219 Pelagio Galvani. Paavstile andis ristisõja käigust ülevaate Akko piiskop Jacques de Vitry.
Ristisõja rahastamiseks eraldasid paavst ja kardinalid kümnendiku ning ülejäänud prelaadid 20 protsenti oma sissetulekutest 3 aasta jooksul.
Paavst kroonis 9. aprillil 1217 Roomas San Lorenzo fuori le Mura kirikus Ladina keisririigi keisriks Pierre de Courtenay. Ta tunnustas tema järeltulijana Robert de Courtenay'd, keda ta toetas võitluses Epiruse despoodi Theodoros Komnenosega. Ta kroonis "Catholic Encyclopedia" andmetel 1220 Orvietos Jeruusalemma kuningaks Pierre d'Artois.
Ta määras 1217 ametisse Kreekas asuva Olenuse piiskopi.
Paavst saatis kardinal Ugolino dei Conti di Segni 14. märtsil 1221 Kesk- ja Ülem-Itaaliasse pidama jutlusi uue ristisõja korraldamiseks.
Ristisõda albilaste vastu
Honorius III nõudis detsembris 1217 ja jaanuaris 1218, et Toulouse ja teised Lõuna-Prantsusmaa linnad hoiduksid ülestõusust ning hoiatas Toulouse'i krahvi Raymond VII-t tagajärgede eest. Pärast Simon de Montforti surma nõudis paavst Prantsusmaa kuningalt Philippe II Auguste'ilt ristisõja korraldamist albilaste vastu ja käskis tal toetada Simoni poega Amaury de Montforti. Paavst saatis 1220 legaadiks Prantsusmaale kardinal Konrad von Urachi ja pärast teda Romano Bonaventura. Ta kutsus 1226 Louis VIII-t alustama ristisõda albilaste vastu.
Rekonkista
Honorius III kuulutas 1218 ristisõja Pürenee poolsaare muhameedlaste vastu.
Preislaste ristisõda
Honorius III kutsus 1222 alustama ristisõda preislaste vastu. Ta tunnustas piiskop Christiani tegevust Preisimaal. Ta määras ristisõja legaadiks Gniezno piiskopi Wincenty I Niałeki.
Honorius III ja Eesti
Honorius III lubas 30. septembril 1217 Riia (Liivimaa) piiskopil Albertil määrata ametisse piiskoppe, kuid sätestas, et nende ordineerimisel peab osalema 2 või 3 piiskoppi. Paavst nõudis 2. jaanuaril 1219 Riia piiskopilt, et ta annetaks 20 protsenti oma sissetulekutest püha maa heaks. Ta määras 28. oktoobril 1219 Liivimaa alad Peetruse ja paavsti protektsiooni alla.