cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti-Küprose suhted
Tegutseb Eesti suursaadik Küprosel, kes resideerib Ateenas. Tegutseb ka Küprose suursaadik Eestis, kes resideerib Helsingis.
Harju-Madise vana kalmistu
pisi|Harju-Madise kalmistu (juuni 2011) Harju-Madise vana kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Lääne-Harju vallas Madise külas. Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Kint
Kint on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel on Kint antud perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Kind (1939 Tallinnas).
2012.–2013. aasta maailma karikasari laskesuusatamises
2012.–2013. aasta maailma karikasari laskesuusatamises oli 36. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas Östersundis 24. novembril 2012 ja lõppes Hantõ-Mansiiskis 17. märtsil 2013.
Tulemused
{|
MK-sarja paremusjärjestus
<font color="#9933ff">Seisuga 19. jaanuar 2013
<font color="#9933ff">Seisuga 13. jaanuar 2013
Ülimassiivne must auk
pisi|270px|Ülimassiive must auk ülimassiivse [[elliptiline galaktika|elliptilise galaktika Messier 87 tuumas (Neitsi tähtkujus). Selle mass on mitu miljardit korda suurem kui Päikese mass. Tegemist on esimese musta auguga, mis on jäädvustatud raadioteleskoopide võrgustiku (Event Horizon Telescope) abil (10. aprillil 2019 avaldatud foto). Rõnga läbimõõt on umbes 700 aü (10 korda suurem kui Neptuuni orbiit ümber Päikese)]]
Ülimassiivne must auk (inglise keeles supermassive black hole) on must auk, mille mass on sadu tuhandeid kuni kümneid miljardeid kordi suurem kui Päikese mass.
Vaatlusandmed viitavad sellele, et peaaegu iga suure galaktika keskmes leidub ülimassiivne must auk. Linnutee galaktika puhul vastab ülimassiivse musta augu arvatavale asukohale galaktika tuuma keskmes asuv Sagittarius A*. Olgugi, et välja on pakutud mitmeid teooriaid, on ülimassiivsete mustade aukude päritolu siiani üks füüsika lahtisi probleeme.
10. aprillil 2019 avaldas rahvusvaheline teadusprojekt Event Horizon Telescope esimese pildi elliptilise galaktika Messier 87 keskmes asuvast ülimassiivsest mustast august.
Samblatanuk
Samblatanuk (Galerina hypnorum) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Opheodrys
Opheodrys on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Opheodrys klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid madusid võib kohata Mehhikos, Ameerika Ühendriikides ja Kanada lõunaosas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Opheodrys seisuga 07.09.2014.
Zaube ordulinnus
Zaube ordulinnus (eesti Jürriburi, saksa Jürgensburg, läti keeles ka Jaunpils) oli Liivi ordu liivlaste ja lätlaste vahelistel piirialadel asunud majanduslinnus, mis paiknes Lätis Vidzeme kultuuriajaloolises piirkonnas, 70 km kaugusel Riiast (30 km Siguldani ja 35 km Võndu), tänapäeva Amata piirkonnas (Amatas novads), Zaube vallas (Zaubes pagasts), Zaube asulas, Augšezersi ja Lejas ezersi järve vahelise Bērzupite (Krahwete) oja põhjapoolsel ehk paremkaldal, umbes 400 meetrit Zaube luteri kirikust kagus , endise Jaunpilsi mõisa 3 ha suuruses pargis. Vanasti, kui järvedevaheline veskitiik ojal oli üles paisutatud, jäi linnus jõesaarele, ning see ala asetseb praegu umbes 170 m kõrgusel üle merepinna.
Michael Fitzgerald
Ta mängib 2008. aastast Jaapani klubis Albirex Niigata.
Supelvanker
pisi|Supelvankri makett [[Narva-Jõesuus (2011)]] Supelvanker oli seadeldis, mida kasutati 18. sajandist 20. sajandi alguseni mere- ja ookeanirandades ujumas käimisel.
Zaube ordulinnus
Muinasajal kuulus Jürriburi tõenäoliselt koivaliivlaste asuala lõunapiirkonda. Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Liivimaa kubermangu Riia maakonna Zaube (Jaunpilsi) kihelkonnas (Kirchspiel Jürgensburg).
Supelvanker
Vankris oli võimalik vahetada riideid ja see viis oma reisijad rannast vette. Supelvankrid olid puust, kinnise pealisehitisega vankrid, mille seinad olid kas puidust või siis puitraamile tõmmatud kangast. Vankritel olid ka väikesed aknad valguse jaoks.
Zaube ordulinnus
100px|pisi|Amata piirkonna vapp
Supelvanker
Supelvankrite kasutamise põhjuseks oli tolleaegne kümblusetikett, mille järgi ei olnud enda näitamine supelkostüümis sünnis, seda eriti vastassoost isikutele. Eriti karmid reeglid naiste ja meeste eraldamise kohta kehtisid Inglismaal.
Zaube ordulinnus
Linnus algusaegadest Poola-Rootsi sõjani
pisi|Ordurüütli Jost Klothi hauaplaat. Brotze joonistus XVIII sajandi lõpust
Valik (bioloogia)
Eristatakse looduslikku ja kunstlikku valikut.
Supelvanker
Seoses kümblusetiketi liberaalsemaks muutumisega kadus vajadus supelvankrite järele ja nende kasutamine lõpetati 1920. aastatel.
Valik (bioloogia)
Loodusliku valiku toime järgi populatsiooni geneetilisele struktuurile eristatakse enamasti kolm põhitüüpi: stabiliseeriv, suunav ja lõhestav valik. Peale selle on valikutegurite ja mehhanismide alusel eristatavad veel suguline valik, sagedusest sõltuv valik ja rühmavalik.
Supelvanker
Kasutamine
Supelvankrid veeti merre ja tagasi tavaliselt hobuse või hobuste paarisrakendiga, vahel ka inimjõul. Üksikutes kohtades veeti supelvankreid ka trossi abil aurumootoriga. Mõnes kuurordis olid puust rööpad rannast vette, et vankri vedamist lihtsustada.
Paljudel vankritel olid uksed mõlemas otsas, et neid ei peaks vees ringi pöörama. Kord vette jõudnud, laskusid seesviibijad merepoolses otsas olevat treppi pidi vette. Peeti oluliseks, et vanker varjaks ujujad võõraste pilkude eest. Mõningatel vankrite küljes oli lausa telk, mille sai merepoolse ukse ette vette lasta, varjates ujujat täielikult. Mõnes kuurordis käis koos supelvankriga kaasas "kastja" (inglise keeles "dipper"), suplejaga samast soost tugev abiline, kes kliendi vette ja veest välja aitas. Kohati olevat tavaks olnud, et kastja lükkas supleja vankrist vette ja rabas veest uuesti välja ning seda loeti osaks suplemiskogemusest. Paljud supelvankrid olid varustatud väikese lipukesega, mille tõstmine oli kutsarile märguandeks, et reisija on valmis randa naasma.
Zaube ordulinnus
Linnus algusaegadest Poola-Rootsi sõjani
1257. aasta paiku ehitati Jürriburi linnus baltisaksa ajaloolaste arvates (Arndt Jürgen Helmsi kroonika järgi) Liivi ordu ordumeistrite Eberhard von Sayn (Seine) ja Andreas von Felbeni (Stucklandi) poolt. Hiljem kuulus linnus Liivi ordu maamarssalile (ordu sõjajõudude ülemjuhataja) ja allus Sigulda ordulinnusele.
Supelvanker
Ajalugu
Supelvankrid olid levinud eeskätt Suurbritannias ja Briti impeeriumi aladel, kus elas Suurbritanniast pärit inimesi, kuid neid kasutati ka Mehhikos, Prantsusmaal, Saksamaal, Ameerika Ühendriikides ja mujal. Näiteks on supelvankrid kasutusel olnud ka Narva-Jõesuu ja Haabersti rannas.
Sugude eraldamine randades seadusega lõpetati Inglismaal 1901. aastal ja kümblusvankrite kasutamine vähenes pärast seda kiiresti: enamik supelvankreid oli Suurbritanniast kadunud 1914. aastaks ja 1920. aastateks olid supelvankrid peaaegu välja surnud, seda isegi vanemale klientuurile mõeldud randades. Kui supelvankreid algse eesmärgi täitmiseks enam ei vajatud, siis hakati neid randadesse parkima ja kasutati statsionaarsete riietusruumidena. Rannahütte võib pidada supelvankrite järeltulijateks.
Zaube ordulinnus
Linnus algusaegadest Poola-Rootsi sõjani
1437. aasta 22. augustil on linnust esmamainitud Liivi ordumeistri kirjas Saksa ordu meistrile.
1467 on linnus olemas Liivimaa linnuste nimekirjas ja on öeldud, et see allub sõjaliselt maamarssalile. Halduslikult juhivad seda majanduslinnust Sigulda foogtid. XV sajandi dokumentides on mitmel korral räägitud Jürriburi linnusest ja maanteest.
1483 vallutasid, rüüstasid ja põletasid riialased koos peapiiskopi Stephan Grube vägedega Jürriburi koos Skujene ja tollal ordu võimu all olnud Vana-Pebalgi linnustega kodusõjas Liivi ordu vastu. Riialased, öelnud üles ordumeistriga sõlmitud vaherahu, ühinesid Jürriburist 40 km lõuna pool paiknevas Koknese piiskopilinnuses, mida kasutati orduvastaste aktsioonide baaslaagrina, Riia kodaniku Berensi sõjasalkadega ja tungisid sealt edasi ordu aladele.
1492, Jürriburi kuulus Sigulda alla ("in districtu Zigwuldensi et parrochiis ... et Jurgensburgensi...").
1515 saabus Vestfaalist Marki krahvkonnast Liivimaale Roelof Clodt, üks tõenäoline Jürriburi linnuse hilisema valdajasuguvõsa esiisa.
pisi|Parunite Clodt von Jürgensburgide vapp
1559 vallutasid n-ö II laine pealetungi ajal Ivan Groznõi Vene väed teiste hulgas ka Jürriburi, Nitaure ja Skujene linnuse.
1561. aasta 22. märtsil läänistas viimane Liivi ordu maameister Gotthard Kettler Poola kuninga Zygmunt II Augusti volitusel Jürriburi linnuse ja mõisa koos 60 teenijaga kantsler Jost Clodtile (Jodocus Cloth, Justus Klodt). Samal ajal ostis Clodt Salomo Henningult valdusele ka 30 talu juurde. Kuna Liivimaa Konföderatsioon likvideerus ja alistus vabatahtlikult Poola kuningale, siis kompenseeriti iseseisvuse kaotamine orduisandatele tulude saamiseks linnuste ja maade läänistamisega. Ametlikult läks kasutusõigus uuele läänimehele üle 1562. aasta algul. Tema järeltulijad nimetasid endid Clodt von Jürgensburgideks ja valdasid mõisat kuni 1790. aastani. Jürriburi (Zaube) linnuse alla kuulus varem ka Jaunamuiža mõis (Kliggenmuischa, Gustavsberg).
1563. aastani oli legendi järgi linnuses vaid kabel, siis ehitas Clodt Jürriburi tammepuust kiriku.
1577. aasta 28. augustil liikusid Moskva tsaari Ivan Groznõi 30 000-mehelise Vene väe üksused Erglist Võnnu poole. Balthasar Russowi kroonika järgi rüüstati tee peale jäänud väikelinnused – Jürriburi, Araiši jt. Elanikud vangistati ja küüditati Venemaale.
1599 oli Jürriburi ja Bersemoise (Bersehof) mõisate omanik Justuse poeg Stephan Klodt.
Linnus Poola-Rootsi sõjast tänapäevani
1601. aasta algul alistus Poola-Rootsi sõjas Jürriburi samal päeval koos 9 teise linnusega vastupanuta Rootsi riigihoidjale hertsog Karlile. Rootslaste revisjoni järgi oli Jürriburi omanikul Stephanil 33 talu ja 60 aakrit maad. Samal aasta suvel hõivasid poolakad linnuse väepealik Scheisinski (Szcelescinsky) juhtimisel uuesti tagasi. 1613 kuulusid linnusele 35 asustatud ja 45 tühja talu. Samal aastal on mainitud ka väga ilusat puidust Jürriburi kirikut. Linnuse kasutusest väljajäämise aeg ei ole teada.
1632 kuulusid Jürriburi valdused Stephani poja ooberst Jost Klodti lesele Elisabeth von Ungernile Stabegist (Eichenangern) ja nende lastele. Jost ise hukkus 1621. aastal Riia all.
1638 rootslaste revisjoniaktis on omanikuna kirjas Gustav Klodt ja rentnikuna Georg Lode.
Linnus hävitati tõenäoliselt Poola-Rootsi sõdades XVII sajandil. Jürriburi linnusest 1 km kirdes asub Legerkalnsi mägi ("Laagrimägi"), kust rootslased suurtükitulega olevat siis linnust pommitanud.
Kerttu Lätt
Kerttu Lätt (28. detsember 1978 Tallinn – 27. juuni 2013 Tartu), kunstnikunimega Kerttus, oli eesti maalikunstnik.
Ruki vverh!
pisi|Ansambel Ruki Vverh! Ruki Vverh! (vene keeles Руки вверх!, 'Käed üles!') on Venemaa popansambel.
Ansambel sai kuulsaks 1990. aastate lõpupoole. Ansambli Ruki vverh! liikmed on Sergei Žukov (Сергей Жуков) ja Aleksei Potehhin (Алексей Потехин). Hellad Velled tegi ühest ansambli Ruki Vverh! laulust eestikeelse versiooni.
Kerttu Lätt
Ta lõpetas Helle Vahersalu juhendamisel 2004. aastal Tartu Kõrgema Kunstikooli maalimise ja maalingute restaureerimise eriala.
Tema suuremõõtmelistes ning jõuliste värvi- ja vormikäsitlusega õlimaalides kui ka omanäolistes joonistustes on sarnaseid jooni Epp Maria Kokamäe ja juugendi suurmeistri Gustav Klimti teostega.
Tema ateljee asus Tartu Kunstimaja keldrikorrusel, kus ta samuti elas. Ta oli vaegnägija, keda inspireerisid enim parfüümid ja helid.
Zaube ordulinnus
Linnus Poola-Rootsi sõjast tänapäevani
1691. aastasse dateerib Hermann von Brügge oma raamatus "Liivimaa libahundid" kohtuprotsessi "libahundi" – kohaliku talupoja üle. Kohut peeti perekond Klodtidele kuuluvas Jürriburi linnuses. Ilmselt oli linnuses säilinud veel kasutuskõlbulikke hooneid.
1786 on A. F. Büschingu maateaduste raamatus kirjas, et linnus on purustatud seisundis.
1790 müüs kammerjunkur Carl Gustav Clodt von Jürgensburg valduse õuenõunik Christian George von Ulrichenile.
1796 joonistas linnusevaremeid J. C. Brotze.
1805 sündis Liivimaa Klodtide suguvõsast pärinev maailmakuulus vene-baltisaksa skulptor Peter Clodt von Jürgensburg.
Tõenäoliselt XX sajandil tasandati linnuseõu spordiplatsi tarbeks.
2002. aastal koostas lätlane A. Zaune linnusest plaani.
pisi|Ülemisel pildil on Jürriburi kastelli varemed vasakul pool, paremal on ilmselt vesiveski oja kaldal. Brotze, 1796
Ehitus
Karl von Löwis of Menari järgi oli Jürriburi üks väikseim Riia piirkonna ordulinnustest. Sõjalisest aspektist moodustasid esiplaanil asetsevad Ropaži – Mālpils – Zaube – Skujene (linnus iga 20 km ehk umbes 3 miili järel) ja tagaplaanil olev Nītaure Liivi ordule kaitseliini Koiva (Gauja) koridori jaoks Riia Peapiiskopkonna vastu. Nītaure jäi lähimast – Zaube linnusest 10 km kaugusele, peapiiskopi Suntaži asetses ordu Malpilsist samuti 10 km kaugusel.
Ehitusstiililt on tegemist peaaegu ruudukujulise vabakujundusliku laagerkastelli – vesilinnusega, mille kivist kaitsemüüri taga asusid enamjaolt puithooned.
Võimaliku ida pool asetseva eeslinnus olemasolu on selgusetu.
Legendi järgi viinud lossist tunnel 1 km kaugusel asuvasse Lindude orgu (Putna grava).
Praegune seisukord
Linnusest on maapinnal näha mõned üksikud müürilõigud lõunapoolse kaitsemüüri ja värava kohal. Väravatornist on säilinud varemed kõrgusega 1–1,5 meetrit, kontraforsist kõrgusega 3 meetrit.
Legendid
Pärimuse järgi oli 1561. aastani linnuses vaid luteriusu kabel. 1563. aastaks ehitas Jost Clodt, ilmselt tänutäheks läänistuse eest linnuseõuele ilma kellatornita tammepuust kiriku. Kellatorni ehitas hiljem Stephan Clodt, selle eest, et ta oli imekombel pääsenud Vene vägede piiratavast Võnnu (Cesise) linnusest, kui tal oli õnnestunud öösel venelaste laagrist mööda hiilida. Stephan lubas hiljem maha võtta kõik tema valduse territooriumil kasvavad tammed ning 1696 kerkis praeguse Jüriburi kiriku asukohale uus, samuti tammepuust kirik. Sellest algkirikust on tänaseni alles tammepuust uksed.
Rootsi kuninga Karl XII kohta on teada legend, et kuningas olevat istutanud Zaube lähedale Kepensi mäele 3 pärna. Ta olevat need istutanud juured ülespoole – et kui pärnad kasvama lähevad, siis naaseb kuningas ja võidab venelastelt Läänemere idakalda provintsid tagasi. Pärnad läksid kasvama, kuid rootslased Liivimaale enam ei tulnud.
Olli Määttä
Olli Määttä (sündinud 22. augustil 1994 Jyväskyläs) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Detroit Red Wings kaitsjana.
Põhja-Ameerikasse suundus Määttä 2011. aastal, mängides seejärel kaks hooaega Ontario Hockey League'i klubis London Knights.
2012. aastal valis Pittsburgh Penguinsi ta NHL-i draft'is 22. valikuna. Penguinsis mängis ta aastatel 2013–2019 kokku kuus hooaega. Aastatel 2016 ja 2017 võitis ta Penguinsiga Stanley karika.
Avalik käimla
Ajutised käimlad ei ole tavaliselt ühendatud kanalisatsioonisüsteemiga ja neid peab käima regulaarselt tühjendamas.
Olli Määttä
Hooajal 2019–20 mängis ta Chicago Blackhawksis. 2020. aasta oktoobris siirdus ta Los Angeles Kingsi, kus mängis kaks hooaega.
Avalik käimla
Soopõhine eristus
Aastaks 1879. olid naiste avalikud käimlad olemas näiteks Pariisis ja Glasgow's, kuid viktoriaanlikus Londonis loodi neid vaid meestele, naiste jaoks ei peetud selliseid rajatis sündsaks. Esimene naiste käimla püstitati seal 1893. aastal ning kui 1900. aastal rajati naiste avalik käimla Park Streeti ja Camden High Streeti ristmikule, õhutati väidetavalt taksojuhte sellele otsa sõitma, et tõestada sellise hoone ohtlikkust liiklusele, see pidavat autojuhtide tähelepanu häirima. Ka kirjanik George Bernard Shaw võttis sel teemal 1909. aastal avalikult sõna, leides, et naistele avalike käimlate kasutamise mitte võimaldamine on ebainimlik ja põhjendamatu kannatuste tekitamine. Naistele käimlate võimaldamine oli samuti sufražettide üks nõudmisi.
Olli Määttä
2022. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Detroit Red Wingsiga.
2014. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Soome jäähokikoondisega pronksmedali. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta hõbemedali.
Avalik käimla
Soopõhine eristus
Soopõhist eristust hakati 21. sajandi algul tagasi pöörama ja sooneutraalsete käimlate nõue on ka mõnede riikide seadusandluses määratletud.
Väike-Pakri kalmistu
Väike-Pakri kalmistu on kalmistu Väike-Pakri saarel Harju-Madise kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Paldiski linnas.
Kalmistu on rajatud arvatavasti 18. sajandil, seal on toimunud korduvalt ülematmisi. Praegu on kalmistu maha jäetud, enamik sealseid hauatähiseid on hävitatud.
Kalmistul asub Väike-Pakri kirik.
Jääauku
"Jääauku" on Helga Nõu noorsooromaan, raamatu "Appi!" järg. See ilmus Tartus 2010 Atlexi kirjastusel.
Raamatu kaanel on Helga Nõu õlimaal "Kohtumine linnaeluga".
Küpresside saar
Küpresside saar (itaalia keeles Isola dei Cipressi) on saar Põhja-Itaalias Como provintsis Pusiano järves.
Ovaalse kujuga saar on saanud nime saarel kasvavate küpresside järgi. Umbes 130 puust mõne vanust loetakse sajanditega. Saarele pääseb paadiga Bosisio Parini kailt.
Minevikus on saarel teiste seas elanud Itaalia asekuningas Eugène de Beauharnais. Praegusel ajal on saar Milano Gavazzide perekonna valduses. Loomasõbrast Gerolamo Gavazzi on rajanud saarele omalaadi eraloomaaia.
Porgy ja Bess
"Porgy ja Bess" (inglise keeles "Porgy and Bess") on George Gershwini 1934 valminud kahevaatuseline ooper. Ooperi libreto kirjutasid DuBose Heyward ja Ira Gershwin. Ooper põhineb DuBose Heywardi näidendil "Porgy". See ooper on George Gershwini loomingu tippteos. Ooper sisaldab nii džässi- kui ka bluusielemente, samuti on seal mustanahaliste folkloori ja improviseerimist.
Salis
Salis võib tähendada mitut asja.
Benedetto Cotrugli
pisi|150px|Benedikt Kotruljevići mälestussammmas [[Zagrebis]] pisi|150px|Benedetto Cotrugli "Della mercatura et del mercante perfetto" (1602). Tiiteleht Benedikt Kotruljević, laiemalt tuntud itaaliakeelse nimega Benedetto Cotrugli, (ladina Benedictus de Cotrullis; 1416 Ragusa, Ragusa vabariik – 1469 L'Aquila, Napoli kuningriik) oli horvaadi päritolu kaupmees, diplomaat ja majanduskirjutiste autor.
Kotruljević sai alghariduse Ragusas. Hiljem õppis Itaalias filosoofiat ja õigusteadust. Seoses isa surmaga 1436. aastal pöördus kodulinna tagasi. 1439. aastal avas koos vennaga äriettevõtte. Äriasjus reisis sageli Vahemere maades. Äri laienedes avas itaalia linnades mitu kangakauplust. Eksportis villa Napolist.
Aastatel 1448–1453 oli ta Ragusa vabariigi esindaja Napolis. 1453. aastal tõi ta oma pere Napolisse. Napoli kuningas ülendas ta rüütliks. Napoli kuningriigis tegutses Cotrugli kohtunikuna, suurkohtunikuna, nõuandjana ja esindajana. Määrati 1458. aastal konsuliks Ragusasse, 1462. aastal Bosniasse, 1466. aastal Ungarisse.
Ta oli ka polüglott.
Kahekordne kirjendamine raamatupidamisarvestuses
36 aastat enne Luca Paciolilt ilmunud "Kahekordse kirjendamise traktaati" kirjutas Cotrugli 1458. aastal itaaliakeelse käsikirja "Della mercatura et del mercante perfetto" ('Kaubandusest ja täiuslikust kaupmehest'). Tuntud ka pealkirjaga "Libro de l'arte dela mercatura" ('Raamat kaubanduse kunstist'), milles esitas kahekordse kirjendamise kui kaubandustegevuse vajaliku atribuudi printsiibid ja meetodid. Trükki pääses see alles 1573. aastal.
Cotrugli tööst on säilinud kolm eksemplari, mis leiti 1980. aastatel. Vanim neist on Vallettas Malta rahvusraamatukogus säilitatav 1475. aastast pärit käsikirja eksemplar. Teine eksemplar aastast 1485 ja kolmas 15. sajandi lõpust hoitakse Firenze rahvusraamatukogus.
Kelmė mõis
pisi|Kelmė mõisa peahoone Kelmė mõis (leedu Kelmės dvaras) on endine mõis Leedus Kelmė rajoonis Kelmės.
Mõisa mainiti esimest korda XVI sajandi alguses. Esimesed omanikud olid Kontautased, seejärel kuulus see Bartoševičitele, Hlebowiczitele, aastast 1549 aga Solomereckitele. Kinnisvara inventuur aastast 1574 näitab, et toona oli mõisas kaks elanikku, peahoone pooled olid üksteisest eraldatud, pooltel olid aga eraldi sissepääsud. Jagatud olid ka kõrvalhooned – laudad, aidad, pagaritöökoda.
Aastal 1591 läks mõis Grużewskite suguvõsa valdusse, jäädes nende kätte kuni võõrandamiseni aastal 1940. Aastal 1831 oli mõisa omanik Julius Gruževskis, kes organiseeris sealses piirkonnas tsaarivõimude vastu suunatud ülestõusu. Pärast ülestõusu mahasurumist emigreerus ta Prantsusmaale. Viimased omanikud olid Gabrielė Gruževskienė ja tema tütred Sofija ning Adolfina, pärast mõisa võõrandamist küüditati nad Siberisse.
Aastal 1780 püstitati praegune, barokkstiilis peahoone. Aastal 1892 rekonstrueeriti hoone arhitekt Franciszek Lehmanni projekti järgi, aastal 1898 võeti käsile pargikompleksi renoveerimine. Pärast mõisa võõrandamist asus hoones kool, seejärel kohaliku sovhoosi kontor. Aastast 1990 asub hoones muuseum.
Üks põnevamaid ehitisi mõisakompleksis on veel väravahoone. Selle esimesel korrusel asus vangla. Hoone teisel korrusel asus Grużewskite raamatukogu, kus oli üle 5000 raamatu. Aastal 1941 toimetati see Šiauliaisse ja anti muuseumile, aastal 1952 anti raamatud üle Leedu Teaduste akadeemia raamatukogule. Linna käsutuses on üle 20 000 lehekülje raamatukogust pärinevaid arhiivimaterjale, ülejäänud lehekülgi säilitatakse Leedu riigiarhiivis ja Leedu rahvusraamatukogus.
Kõrvalhoonetest on säilinud veel rahvalikus stiilis kontorihoone, vesiveski ja kaks mõisatööliste maja, XIX sajandil ehitatud piiritusevabrik ja meierei, XVIII sajandi teisel poolel ehitatud ait. Ait on restaureeritud ja moodustab osa muuseumist, restaureerimist finantseeris 289 877 euro ulatuses Norra saatkond. Mõisakompleksi juures asub XVII sajandi teisel poolel rajatud park.
Maaülikooli park
Maaülikooli park (ka Maaülikooli dendropark, Tähtvere dendropark) on suur roheala Tartu linna servas Maaülikooli linnaku ja Emajõe vahelisel alal.
Park on planeeritud 1971. aastal maastikuarhitekti Ethel Brafmanni ja metsateadlase Endel Laasi poolt 50 ha suurusena. Selle ühele osale on istutatud võõrpuuliike.
Halling
Halling on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Halling uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Alström, Anderson, Graumann, Gustavson, Hagel, Hahn, Hausenberg, Häusler, Häussler, Holsting, Holter, Jehpe, Jehps, Joosep, Karofeldt, Linkholm, Linkolm, Möller, Ossip, Smit, Sofri ja Vurmann. Harald-Martin Hallingu palvel kanti Halling perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 299 all (Siseministeeriumi teadaanne 12. jaanuarist 1937).
Viečiūnai
pisi|left|Seltsimaja Viečiūnai on alev Leedus Druskininkai omavalitsuse territooriumil, Viečiūnai valla halduskeskus. Alev asub Nemunase jõe paremal kaldal.
Viečiūnais on põhikool, postkontor, seltsimaja ja raamatukogu. Küla on kirjalikes allikates esmamainitud 1629. aastal. 1963. aastal rajati sinna ketrusvabrik, kus tänapäeval tehakse üksnes õmblustöid. Aleviks sai Viečiūnai 2016. aastal.
Ignazio Cassis
pisi|Ignazio Cassis (2022) Ignazio Daniele Giovanni Cassis (sündinud 13. aprillil 1961 Sessas) on Šveitsi poliitik. Ta on alates 1. novembrist 2017 Šveitsi välisminister. Aastal 2021 oli ta ühtlasi Šveitsi aseliidupresident ja 2022. aastal on ta Šveitsi liidupresident.
Leonardo De Lorenzo
Leonardo De Lorenzo (29. august 1875 Viggiano – 29. juuli 1962 Santa Barbara) oli itaalia flötist.
Ignazio Cassis
Ta sündis aastal 1961 Sessas Ticino kantonis.
Leonardo De Lorenzo
De Lorenzo alustas flöödiõpinguid Napoli muusikakoolis. Hiljem sai temast üks Itaalia tunnustatumaid flötiste. Aastal 1909 emigreerus ta Ameerika Ühendriikidesse.
Solistina esines ta koos mitme nimeka kollektiiviga, sealhulgas New Yorgi sümfooniaorkestri, Minneapolise sümfooniaorkestri, Los Angelese filharmoonikute ja Rochesteri filharmoonilise orkestriga.
Aastatel 1923–1935 oli ta Eastmani muusikakoolis flöödiõpetaja.
Triangulatsioon
Triangulatsioon on geodeesias plaanilise geodeetilise alusvõrgu punktide koordinaatide määramise meetod, mis seisneb selles, et maastikul kujutatakse üksteisega külgnevate kolmnurkade süsteemi ning mõõdetakse kõikide nende kolmnurkade nurgad ja süsteemi baasjoone pikkus.
Jahutanuk
Jahutanuk (Galerina marginata, sünonüüm Galerina autumnalis) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on mürgine.
Valistre tiik
Valistre tiik on järv Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu-Jaagupi alevis ja Halinga külas. Veekogu pindala on 5,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1082 m.
Lodja tiik
Lodja tiik (ka Reiu tiik) on tehisjärv Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas Paikuse alevikus. Veekogu pindala on 3,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 811 m.
Tammiste paisjärv
Tammiste paisjärv (ka Altküla paisjärv) on järv Pärnu maakonnas Tori vallas Tammiste külas. Veekogu pindala on 1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 862 m.
Suur-Pakri kalmistu
Suur-Pakri kalmistu on kalmistu Suur-Pakri saarel Harju-Risti kihelkonnas, praeguse haldusjaotuse järgi Paldiski linnas.
Kalmistu on rajatud arvatavasti 18. sajandil, seal on toimunud korduvalt ülematmisi. Praegu on kalmistu jäetud maha, sealsed tähised on enamikus hävitatud.
Kalmistul asub Suur-Pakri kirik.
Avasäng
Avasäng (inglise open channel, open conduit) on voolusäng, mille korral veepinnale (vabapind) mõjub õhurõhk ning vesi voolab raskusjõu toimel . Nt jõgede, ojade ja kraavide vesi voolab avasängis.
Veevoolu avasängis nimetatakse avasängivooluks.
Bikava mõis
Bikava mõis (läti keeles Bikava muiža) oli mõis Vitebski kubermangus Režitsa maakonnas Bikava vallas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Rēzekne piirkonnas Gaigalava vallas Gaigalavas.
Mõisaansambel
XIX sajandil rajatud mõisakompleksist on säilinud 1936. aastal tublisti ümber ehitatud peahoone (lisati teine korrus), mõisavalitseja maja, park. Peahoones on Gaigalava kool.
Cesvaine loss
Peahoone on rüüstamistest pääsenud ja vaatamata 2002. aasta tulekahjule on suur osa interjöörist säilinud. Hoone ehituskvaliteet on märkimisväärselt hea. Praegu asub peahoones Cesvaine kool. Nii loss ise kui ka kolm lossi kaminat ja üks kamin-ahi, lossi uksed, üheksa sealset lage ja neli laemaalingut on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised.
Mõisa peahoone ehitati Cesvaine piiskopilinnuse asukohale. Linnusest on säilinud ainult üksikud müürijupid.
Valgusreostus
pisi|Animatsioon 2012. aasta kevadel ja sügisel tehtud satelliidipiltide põhjal pisi|Valgussaaste [[New York|New Yorgis (2004)]] pisi|Valgusreostus on suur probleem [[astronoomias, kuna raskendab tähistaeva vaatlemist. Augustiööl Luhasoos perseiide vaatlemas. Pildil nähtav lisaks ühele perseiidile ka Linnutee ja Andromeeda galaktika ning horisondil valgusreostus]] Valgusreostuseks nimetatakse nähtust, mille korral tehisvalgus satub sinna, kuhu sel pole ette nähtud sattuda.
Nagu iga teinegi reostus, näiteks õhu-, vee- ja mürareostus, kahjustab ka valgusreostus keskkonda.
Valgusreostus on tööstusliku tsivilisatsiooni kõrvalnähtus. Valgusreostust tekitavad hoonete välis- ja sisevalgustus, tänavavalgustus kui ka valgustatud välireklaamid ja valgusreklaamid. Samuti saadab tehisvalgus äriettevõtteid, kontoreid, tööstusrajatisi, spordirajatisi jms. Kõige rängem on valgusreostus tihedasti asustatud tööstuspiirkondades. Iseäranis Euroopas, Põhja-Ameerikas ja Jaapanis ning Aasia ja Põhja-Aafrika suurlinnades, kuid isegi suhteliselt vähene valguskogus on märgatav ja tekitab keskkonnaprobleeme.
Valgusreostus kahjustab ökosüsteeme, sest ajab segi öö ja päeva vahelise rütmi. Valgusreostus raskendab nende röövloomade elu, kes on harjunud pimedas jahti pidama, sest saakloomad suudavad neid kergemini näha ja põgeneda. Valgusreostus raskendab merel olevate loomade ja lindude orienteerumist, sest ajab segamini nende suunataju. Kõrghoonete valgustus ajab rändlinde segadusse. Mõjutatud on öösiti õitsevad lilled, keda tolmeldavad ööliblikad. See võib viia nende hukkumiseni.
Valgusreostuse tulemusel muutub tähistaevas heledamaks, mis tekitab probleeme astronoomias, sest tähed ei paista enam taeva foonist nii hästi välja ning mõõtmiste täpsus väheneb. Observatooriumid on valgusreostuse vältimiseks kolinud tavaliselt maailma kõige üksildasematesse piirkondadesse. Väga võimsad teleskoobid on avakosmoses, kus seni valgusreostus praktiliselt puudub.
1980. aastatel hakkas tekkima ülemaailmne pimeda öötaeva liikumine, mille eesmärk on teadvustada ühiskonnale valgusreostuse probleeme ja mõjutada seadusi valgusreostuse vähendamiseks. See liikumine algas kõigepealt astronoomide hulgas.
Valgusreostus Eestis
Eestis tehti esimene suurem uuring valgusreostuse kohta 2012. aastal Tallinna Tehnikaülikooli juhimisel.
Riigikogule esitati küll 2015. aastal seda käsitlev atmosfääriõhu kaitse seadus, kuid esitatud kujul see seadus lugemist ei läbinud.
Peter von Glehn (1835–1876)
thumb|Peter von Glehn Peter von Glehn (vene Пётр Петрович Глен ; 8. november (vkj 27. oktoober) 1835 Jälgimäe mõis – 16. aprill (4. aprill) 1876 Peterburi) oli baltisaksa botaanik.
Peter von Glehn sündis Harjumaal Jälgimäe mõisas Peter von Glehn vanema ja tema abikaasa, Auguste Caroline Marie Burchardt von Bellavary vanima lapsena. Tema noorem vend Nikolai oli Nõmme rajaja, peale tema oli Peteril ka kolm õde: Marie Elisabeth (sünd. 1840), Julie Wilhelmine (1842–1867) ja Marie (1843–1884).
Procol Harum
pisi|Procol Harum (2001) Procol Harum oli Suurbritannia rokkansambel. Kuigi ansambli loomingus on märgatud barokk- ja klassikalise muusika mõjutusi, on ansambli muusikaliseks stiiliks liigitatud psühhedeelne rokk ja proto-prog.
Peter von Glehn (1835–1876)
Glehn alustas kooliteed Tallinna Toomkoolis. Aastatel 1854–1858 õppis ta Tartu Ülikoolis botaanikat ja zooloogiat. Ülikooli lõpetas ta kuldmedaliga. Aastatel 1858–1862 osales Glehn Vene Keiserliku Geograafia Seltsi ülesandel ekspeditsioonidel Ida-Siberis, Amuurimaal ja Sahhalinil, mille tulemusel kirjutas ta kaks teost Siberi floorast.
Procol Harum
Procol Harum sai alguse 1950. aastate lõpus Inglismaal Southend-on-Seas asutatud biitmuusika ansamblist The Paramounts, kuhu kuulusid Procol Harumi hilisemad liikmed Robin Trower, Gary Brooker, Chris Copping ja B. J. Wilson. Procol Harum tegutses aastatel 1967–1977 ja 1991–2022. Ainsana kuulus kõikidesse koosseisudesse laulja Gary Brooker, kes suri 2022. aasta veebruaris.
Peter von Glehn (1835–1876)
Aastal 1865 suundus Peter von Glehn elama Peterburi ning töötas sealses botaanikaaias oma surmani. Peter oli abielus Leopoldine von Bergiga.
Peter von Glehni järgi on nimetatud Glehni kuusk ja sarikaliste sugukonda kuuluv ravimtaim randgleenia.
Procol Harum
Procol Harumi tuntuim laul on 1967. aasta "A Whiter Shade of Pale", mis on üks vähestest singlitest, mida on maailmas müüdud üle 10 miljoni. 2009. aasta seisuga oli laul viimase 75 aasta kõige mängitum singel Suurbritannia avalikes kohtades ja 2004. aastal viimase 70 aasta kõige mängitum laul Briti ringhäälingus. Ansambli teiste tuntumate laulude hulka kuuluvad "Homburg", "A Salty Dog", "Conquistador" ja "Pandora's Box".
Ansambli auks on nimetatud asteroid 14024 Procol Harum.
Polüuretaanvaht
pisi|Tahkunud polüuretaanvaht Polüuretaanvaht on materjal, mis koosneb kahest omavahel reageerivast keemilisest elemendist (isotsüonaat ja polüool). Täpsemalt on tegemist polüuretaansoojustuse ehk PUR-iga, millega täidetakse seintes olevad õhuvahed ning muudetakse maja õhukindlaks.
PUR-isolatsioonivahud soojustavad hoone külmasildadeta ning aitavad säästa nii kütte- kui ka jahutuskulutuste pealt, olles seega väga hea lahendus näiteks passiivmaja ehitajatele.
Polüuretaansoojustust saab kasutada nii seinte kui ka katuste soojustamiseks, nii maa peal kui ka maa all, sõltumata aastaajast. Polüuretaanvaht pihustatakse soojustatavale seinale või süstitakse seintesse läbi pisikeste puuritud augukeste. Pihustatud või süstitud vaht vajub vedeliku kujul augu põhja; seejärel paisub ning täidab järk-järgult tühimikud ja õhuvahed.
Vahuliigid
PUR-isolatsioonivahud jagunevad kahte põhilisse gruppi: suletud rakkudega ja avatud rakkudega vahud. Mõlema isolatsioonivahu eeliseks võrreldes üldtuntud isolatsioonimaterjalidega on võime reaktsiooni tulemusel paisudes täita ka praod ja ebatihedused. Vaht nakkub väga hästi erinevate pindadega.
Suletud rakkudega vahu eeliseks avatud rakkudega vahu ees on veekindlus. Materjal ei ima vett, samas laseb veeaurul difusiooni teel liikuda. Mõlemad materjalid sisaldavad hallituse ja seente teket tõrjuvaid lisandeid. Kuna suletud pooridega vaht ei lase tuult läbi, ei vaja see eraldi tuule- ja aurutõkke paigaldamist, mis omakorda aitab hoida kokku ehituskuludelt, kuid siiski on suletud rakkudega vaht kallim kui avatud pooridega.
Avatud rakkudega vaht ei vaja tuuletõket näiteks pööningu vahelaes, samuti on selle tuulekindlus oluliselt suurem mineraalvilla omast. pisi|Vahu paigaldus
Bengali viigipuu
pisi|Bengali viigipuu Bengali viigipuu ehk baanian (Ficus benghalensis, sünonüüm Ficus indica) on viigipuu perekonda kuuluv puuliik. Viigipuu perekond kuulub mooruseliste sugukonda, mis omakorda kuulub roosilaadsete seltsi.
Polüuretaanvaht
Ohutus
Polüuretaanisolatsioonivahud on inimesele ja keskkonnale ohutud. Nende valmistamisel ei ole kasutatud formaldehüüde, CFC-sid ega HCFC-sid ning polüuretaanvahtu ei söö närilised. Siiski soovitatakse hoonet, kuhu vaht on paigaldatud, esimese 24 tunni jooksul aktiivselt tuulutada.
Bengali viigipuu
Puul on tugevad õhujuured, millest moodustuvad tihti uute tüvedena funktsioneerivad tüvijuured, mille otsad võivad ulatuda maapinnast üles ja üksiti jätta mulje eraldi puust. Sedamoodi võib vana paljutüveline puu moodustada terve salu.
Baaniani puitu kasutatakse tarbepuiduna. Bengali viigipuu annab omapärast looduslikku saadust – šellakit, seda tekitavad tillukesed punased lakitäid (Kerria lacca), kes noortest võrsetest mahla imedes eritavad kaitsevarjuks kummitaolist vedelikku.
Maailma suurim baanian on Thimmamma Marrimanu, mis asub Anantapuri linnas (261 000 elanikku), mis omakorda asub u 25 km Kadiri linnast (125 000 elanikku) Andhra Pradeshi osariigis Indias. Puu võrestiku ulatus on 19 107 m² ehk 4,721 aakrit. Thimmamma Marrimanu puud peetakse Indias pühaks puuks (hiiepuuks), mille juurde rändab palju naisi ja neide, sest puud peetakse viljakussümboliks.
Väike-Nedrema järv
Väike-Nedrema järv on järv Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Nedrema külas. Veekogu pindala on 1,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 710 m.
Kromatograafiline analüüs
Kromatograafiline analüüs nõuab väga väikesi ainekoguseid (mikrogrammides). Oma olemuselt on kromatograafilised meetodid ainete lahutamise meetodid. Siiski on teatud lisaanalüüsidega võimalik neid meetodeid kasutada analüüsitava proovi kvalitatiivse ja kvantitatiivse koostise määramiseks. Oluline on eelnev teave proovi päritolu, saamise ja võimaliku koostise kohta. Analüütide määramise tõesuse tõstmiseks on mitmeid võimalusi. Näiteks kasutatakse etalonaineid, sise- ja välisstandardeid, analüüsi tingimuste varieerimist, sealhulgas erineva polaarsusega kolonnid. Tundmatu proovi korral on tihti lisaks vajalikud spektraaluuringud.
Proovi eeltöötlus kromatografeerimiseks peab olema adekvaatne ja silmas tuleb pidada võimalikke vigu nagu mittepüsivad protseduuri tingimused, analüütide termiline või katalüütiline lagunemine protsessi käigus, piikide kattumine, analüüdi liiga väike sisaldus proovis jt.
Gaasikromatograafiline analüüs
pisi|Tüüpiline GC kromatogramm. Piikide identifitseerimine nõuab etalonaineid ja lisaanalüüse
Proovi kvantitatiivne analüüs põhineb kromatogrammil piikide pindalade mõõtmisel. Põhimõtteliselt on aine sisaldus proportsionaalne temale vastava piigi pindalaga. Mitmekomponentsete segude korral saab üksikute piikide pindalade põhjal leida komponentide suhtelise sisalduse proovis. Kontsentratsiooni leidmiseks kasutatakse kalibreerimisandmeid või kindla hulga standardühendi lisamist.
Välja on töötatud mitmeid spetsiifilisi meetodeid:
Kõrgefektiivne kromatograafia
Kõrgefektiivse vedelikukromatograafia (HPLC) korral ainete segu lahutumine põhineb komponentide kahe erineva mitteseguneva vedelfaasi (üks liikuv teine statsionaarne faas) vahel jaotumise erinevustel. Sellest tulenevalt saab lahutada ka mittelenduvaid (keskmise molekulmassiga) ühendeid. Ainete identifitseerimine ja nende suhtelise sisalduse määramine kromatogrammi põhjal on suures osas analoogne gaasikromatograafiaga.
Suuruseralduskromatograafia (HPSEC) võimaldab uurida suuri makromolekule sisaldavate proovide fraktsioonilist koostist.
Planaarkromatograafia
Õhukese kihi kromatograafia (TLC) on käepärane ja odav meetod keemiliste reaktsioonide seireks. Aeg-ajalt jälgitakse lähteühendite kadumist ja produktide teket TLC plaadil. Meetod sobib ka ainete segu komponentide lahutamisel saadud fraktsioonide puhtuse kontrolliks.
Limonka
Limonka (vene Лимонка) on Venemaa ajaleht. Leht ilmub aastast 1994. Leht on tuntud kriitilise suhtumise poolest võimudesse. Peatoimetaja on Eduard Limonov, tuntumaid kaastöölisi Vladimir Linderman, Zahhar Prilepin jt.
Läti 2018. aasta taliolümpiamängudel
Läti osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis. Läti saatis olümpiamängudele 35 sportlast (neist 1 varumees), kes osalesid 9 võistlusalal. Neist 14 osalesid olümpiamängudel esimest korda.
Bobisõit
Bobisõidus sai Läti välja panna kaks kahebobi ja kaks neljabobi. Ühtekokku saadeti võistlema 8 Läti bobisõitjat (Daumants Dreiškens, Oskars Melbārdis, Jānis Strenga, Arvis Vilkaste, Jānis Jansons, Oskars Ķibermanis, Helvijs Lūsis, Matīss Miknis) ja 1 varumees (Intars Dambis).
Kahebobimeeskond koosseisus Jānis Strenga ja Oskars Melbārdis võitis pronksmedali.
Iluuisutamine
Lätit esindasid olümpiamängudel Deniss Vasiļjevs meeste üksiksõidus ja Diāna Ņikitina naiste üksiksõidus.
Kelgutamine
2017–2018 kelgutamise maailma karikasarja tulemuste põhjal pääses olümpiamängudele 8 Läti kelku: 3 meeste ühekelku, 2 meeste kahekelku ja 3 naiste ühekelku. Lätit esindasid:
Kiiruisutamine
Lätit esindas kiiruisutamises 1 sportlane: Haralds Silovs. Ta saavutas 4. koha 1500 m distantsil ajaga 1:45.25.
Lühirajauisutamine
Lühirajal pääsesid starti 2 läti uisutajat: Roberto Puķītis ja Roberts Zvejnieks.
Laskesuusatamine
Läti laskesuusatajatest pääses olümpiamängudele 2 meest ja 1 naine: Andrejs Rastorgujevs, Oskars Muižnieks ja Baiba Bendika.
Murdmaasuusatamine
Meestest võistles Indulis Bikše, naistest Patrīcija Eiduka ja Inga Paškovska.
Mäesuusatamine
Mäesuusatajatest kuulusid Läti koondisse Kristaps Zvejnieks ja Lelde Gasūna.
Skeleton
Lätit esindasid skeletonis Martins Dukurs, Tomass Dukurs ja Lelde Priedulēna.
Martins Dukurs sai 4. koha, Tomass Dukurs 5. koha ja Lelde Priedulēna naiste sõidus 7. koha.
Tava-lepanigerik
Tava-lepanigerik (Naucoria escharioides) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Elver Loho
Elver Loho (sündinud 27. veebruaril 1986) on eesti kodanikuühiskonna ja internetivabaduse aktivist.
Loho on MTÜ Eesti Skeptik asutajaliige ning Eesti Interneti Kogukonna endine esimees, praegune aseesimees. Ta on esinenud Eesti ajakirjanduses kodanikuühiskonna arengut ning internetivabadust puudutavatel teemadel.
Mark T. Vande Hei
12. septembrist 2017 kuni 27. veebruarini 2018 oli Vande Hei Rahvusvahelise Kosmosejaama 53. ja 54. ekspeditsiooni liige. 5. oktoobril 2017 käis ta koos Randolph Bresnikiga avakosmoses. Hiljem tegi ta veel 3 kosmosekõndi, viibides avakosmoses kokku 26 tundi ja 42 minutit. pisi|Mark Vande Hei kosmosekõnnil 9. aprillil 2021 startis Vande Hei Sojuz MS-18 pardal taas Rahvusvahelisse Kosmosejaama ning oli 64. ja 65. ekspeditsiooni meeskonnaliige. Ta naasis Maale 30. märtsil 2022.
Vande Hei on abielus ja tal on kaks last.
Jari rajoon
Jari rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Udmurtias. Piirneb läänes ja põhjas Kirovi oblastiga.
Läbi rajooni voolab idast läände Tšeptsa jõgi.
Rajoon jaguneb 10 külaasunduseks (сельское поселение). Rajoonis on 59 asulat.
2002. aasta rahvaloenduse andmeil olid 62% elanikest udmurdid, 32,6% venelased, 1,8% bessermanid ja 1,5% tatarlased.
Solomon Northup
Solomon Northup (10. juuli u 1807–1808 – u 1857–1875) oli Ameerika Ühendriikide abolitsionist ning memuaaride "12 aastat orjana" peamine autor.
Ta sündis New Yorgi osariigis vaba afroameeriklasena, tema isa oli endine ori ning ema vaba afroameeriklane. Ta tegeles põlluharimisega, oli elukutseline viiulimängija ning omas Washingtoni maakonnas maad. 1841. aastal sai ta pakkumise hakata rändmoosekandiks ning läks Washingtoni, kus orjapidamine oli seaduslik. Washingtonis ta mürgitati, rööviti ning müüdi orjaks. Ta viidi edasi New Orleansi, kus üks istanduseomanik ta ära ostis. Järgmised 12 aastat oli ta Louisiana Red Riveri piirkonnas, peamiselt Avoyellesi vallas, ori. Pärast pikka orjapõlve tutvus ta kanadalasest istandusetöölise Samuel Bassiga, kes andis Northupi olukorrast New Yorgi osariiki teada. New Yorgi osariigi võimud pakkusid kõikidele orjaks röövitud New Yorgi kodanikele abi. Tema perekond ja sõbrad palusid kuberner Washington Huntilt abi ning Northup vabanes 3. jaanuaril 1853.
Orjakaupmees James H. Birch peeti kinni ning anti Washingtonis kohtu alla, kuid lasti vabaks, kuna Northup ei saanud musta inimesena valge vastu ütlusi anda. Hiljem anti New Yorgi osariigis kohtu alla ka tema röövijad, aga kohtuasi jäi üksikasjade tõttu kaheks aastaks venima ning viimaks lõpetati, kuna leiti, et sellega peaks tegelema Washingtoni kohus. Washingtoni kohus asja menetlusse ei võtnud. Ükski Northupi röövijatest ega orjastajatest ei saanud karistada.
Northupi memuaaridest valmis 2013. aastal film "12 aastat orjana", mis võitis 2014. aastal kolm Oscarit, sealhulgas parima filmi Oscari. 2014. aastal ilmusid Northupi memuaarid eesti keeles Ehte Puhangu tõlkes.
Kayne Vincent
Kayne Vincent (sündinud 29. oktoobril 1988 Aucklandis) on Uus-Meremaa jalgpallur, ründaja.
Ta mängis viimati Malaisia klubis Perlis FA.
Garni tempel
pisi| Garni tempel Garni tempel (armeenia: Գառնիի հեթանոսական տաճար) on teisest sajandist pKr pärinev hellenistlik tempel Armeenias, Garni linna lähedal.
See on ainus mittekristlik tempel Armeenias, mis on üle elanud ristiusustamise.
Erinevalt teistest Kreeka-Rooma templitest on see tehtud basaldist.
Erinevad kirjalikud ülestähendused ja märked vanadel müntidel viitavad selle templi ehitusaja alguseks 115 pKr. Samas on välja käidud ka teisi võimalikke ehitusaegu.
1386. aastal rüüstasid templit Timuri väed. 1679 kannatas ehitis tugevalt maavärinas ja seisis sealt alates rusudes. Tempel taastati 1969–1975. Arvatavalt püstitati see zoroastristlikule jumalusele Mihrile.
Loov enesetõhusus
Loov enesetõhusus (creative self-efficacy) on isiku uskumus oma võimetesse välja pakkuda loovaid lahendusi ning käitumisviise. See on soov ja oskus olla uuendusmeelne, täita mistahes ülesanne vähemalt isikule endale uudselt. Kui inimene usub, et ta on loov, siis seda tõenäolisemalt ta tegutseb erinevates olukordades loovalt.
Isik, kellel on kõrge loov enesetõhusus, on pühendunud, paindlik, püsiv ning valmis pingutusteks. Ta usub, et võib välja pakkuda suurepäraseid ideid, on hea kujutlusvõimega ning julgeb oma uusi mõtteid välja öelda. Kõrgema loova enesetõhususega inimesed on uudishimulikumad, julgevad enam riskeerida ja mõtlevad loovamalt.
Loovus on kõige laiema määratluse järgi asjakohase ja väärtusliku uudsuse (idee, käsituse, meetodi, materjali või eseme) genereerimine inimtegevuse eri valdkondades.
Enesetõhusus on hinnang oma suutlikkusele organiseerida või sooritada mingeid tegevusi või käitumist ehk enesekohane teadmine mis põhineb inimese eneseteadlikkusel ja tema teadmistel enesest.
Kuidas loov enesetõhusus mõjutab inimese tegevust
Meie väikesed igapäevaelu tegevused ja valikud liituvad suuremateks kogumiteks, mida mõnikord iseloomustatakse sõnaga „kaos“. See võib viia meid uue, üllata arusaamiseni. Maailm muutub kiiresti ning inimesed ja organisatsioonid peavad õppima pidevate muutustega tõhusalt kohanema. Hea kohanemise tagab paindlikkus ja võime näha asju uuest perspektiivist. Seega räägitakse üha rohkem loovusest ja innovatsioonist, mis on olulised uute teadmiste omandamisel ning võimaldavad näha ja lahendada probleeme erinevatest vaatenurkadest.
Peeter Kint
Peeter Kint (25. september 1899 Taevere vald, Viljandimaa – 3. märts 1991 Tallinn) oli eesti agronoom.
Ta õppis 1921–1931 ja 1940–1945 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, Korporatsioon Rotalia liige.
Ta osales 1919–1920 Vabadussõjas. 1924–1927 oli ta Lõuna-Eesti Põllumeeste Keskseltsi instruktor Tartus ja Võrus, 1927–1941 Riigi Statistika Keskbüroo agronoom-statistik, 1941–1944 Statistika Valitsuse põllumajanduse vanemreferent, alates 1944 Riikliku Plaanikomisjoni saagimääramise osakonna juhataja asetäitja.
Liis Käbin
Liis Käbin (sünninimi Liis Martinson; 27. märts 1896 Puiatu vald, Viljandimaa – 14. juuli 1976 Hamilton, Kanada) oli eesti agronoom, ajakirjanik ja naisliikumistegelane.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna agronoomina.
Ta oli ajakirja Taluperenaine peatoimetaja.
Tihemetsa paisjärv
Tihemetsa paisjärv on järv Pärnu maakonnas Saarde vallas Tihemetsa alevikus. Veekogu pindala on 0,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 442 m.
Liis Käbin
Ta oli Eesti Maanaiste Keskseltsi juhataja ning aastatel 1932–1935 Eesti Maanaiste Keskseltsi esindajana Põllutöökoja liige.
Pekka Kuvaja
Armas Petter Kuvaja (15. juuni 1921 Heinävesi – 21. november 2003 Tampere) oli Soome murdmaasuusataja.
Taliolümpia 50 km sõidus sai ta 1948. aastal seitsmenda ja 1952. aastal üheksanda koha. 1954. aastal sai temast esimene välismaalane, kes on Vasaloppeti suusamaratoni võitnud.
Ahldeni ühisvald
thumb|Samtgemeinde Ahldeni paiknemine Heidekreisi kreisis