cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
August Loopmann
August Loopmann töötas Antarktises Nõukogude Liidu Antarktika Ekspeditsiooni meeskonnas hüdroloogina 1983.-1984. aastal Schirmacheri ja Untersee oaasides, kus uuris koostöös vene ja saksa uurijatega alaliselt jääga kaetud mägijärvede nõgude morfoloogiat ja batümeetriat, peamiste ioonide hüdrokeemiat, äravoolu (kaasa arvatud selle toiteelementide ja isotoopide sisaldus) ning järvede veevahetust. Samuti töötas ta 1987.-1988. aastal Jetty oaasis (MacRobertsoni Maa) järvi.
Törölä
1856. aastal oli külas (nimetatud kui Терелевa) 14 talu 34 meeshingega.
August Loopmann
August Loopmann arvutas 1964. aastal Eesti saarte arvu ja 1996. aastal täpsustas ta andmeid nii uuemate kaartide järgi kui ka looduses.
Törölä
1860. aastal oli külas (nimetatud kui Терелево) 15 talu.
August Loopmann
Töötas Eesti Meteoroloogia ja Hüdroloogia Instituudis.
Törölä
1880–1890. aastail oli külas (nimetatud kui Терелево) 23 talu.
August Loopmann
Aastast 1998 oli ta Eesti Geograafia Seltsi auliige.
Törölä
1913. aastal oli külas (nimetatud kui Терелево) 23 talu.
Aastatel 1917–1928 kuulus küla Pigelevo külanõukokku (aastatel 1922-1923, 1924-1926 Šundorovo külanõukogu) ning aastatel 1928-1941 Finno-Võssotskoje külanõukokku.
1941. aastal oli külas (nimetatud kui Рахия) 20 majapidamist.
Teise maailmasõja ajal perioodil 01.08.1941–31.12.1943 oli küla okupeeritud saksa vägede poolt. Küla hävis Teises maailmasõjas.
Jüri Plink
Jüri Plink (sündinud 7. märtsil 1938 Kiviõlis) on eesti muusikapedagoog ja pedagoogikateadlane.
Elulugu
Lõpetas 1956. aastal Tartu 1. Keskkooli. Õppis aastatel 1954–1958 Tartu Muusikakooli klaveriklassis, lõpetas 1963. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi (TRK) Heljo Sepa klaveriklassi. Aastatel 1972–1975 õppis pedagoogika alal Tartu Riikliku Ülikooli aspirantuuris, kaitses 1975. aastal pedagoogikakandidaadi kraadi väitekirjaga "Tallinna Riikliku Konservatooriumi õppeprotsessi struktuur-funktsionaalne analüüs". TRK-s õppides tegutses ka kontsertmeistri, klaverisaatja, kompositsiooni kateedri laborandi ja orkestripillide kateedri assistendina (viimasena oli põhitööks Tallinna muusikakeskkooli edendamine). Oliaastatel 1964–1968 ja 1987–1991 Tallinna Muusikakeskkooli direktor, 1968–1971 TRK klaverikateedri vanemõpetaja, 1971–1972 ja 1975–1983 üldklaveri kateedri juhataja (aastast 1978 dotsent), 1983–1987 interpretatsiooniteaduskonna dekaan, 1987–1991 TRK prorektor (aastast 1989 professor). 1991. aastast töötas Soomes Kouvolas Pohjois-Kyme muusikakooli klaveriõpetajana.
Teadustöö
1980. aastatel oli Mõttetalgud meetodi algatusgrupi hulgas.http://talgujad.forum.co.ee/t48-talgugrupp#76
Stolberg
Stolberg on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Aacheni linnaregioonis. Asub Aachenist idas.
Jüri Plink
Isiklikku
Tema abikaasa oli Lilian Semper.
Aleksander Tulp
Aleksander Tulp (5. märts 1883 Tallinn – aprill 1952 Volhovi rajoon, Leningradi oblast) oli Eesti poliitik.
Stolberg
Linnas on arenenud metallitööstus ja klaasitootmine. Stolbergi hüüdnimed on Vaselinn ja Maailma vanim messingilinn.
Aleksander Tulp
Ta oli Eesti Asutava Kogu ja I Riigikogu liige ning töö- ja hoolekandeministri kohusetäitja 16. kuni 27. novembrini 1918.
Stolberg
Linnaosad
Linn jaguneb halduslikult 17 linnaosaks: Atsch, Breinig, Breinigerberg, Büsbach, Donnerberg, Dorff, Gressenich, Mausbach, Münsterbusch, Oberstolberg, Schevenhütte, Unterstolberg, Venwegen, Vicht, Vicht-Breinigerberg, Werth ja Zweifall.
Aleksandra & Konstantin
Aleksandra & Konstantin on Valgevene ansambel. 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Valgevenet lauluga ""My Gallileo".
Lahustuvuskorrutis
Lahustuvuskorrutis on analüütilises ja füüsikalises keemias kasutatav suurus, mis iseloomustab vees raskesti lahustuvate iooniliste ainete (osalisel) lahustumisel tekkivat dünaamilist tasakaalu. Olemuslikult on tegemist tasakaalukonstandiga.
Seda tähistatakse sageli kas Ks või Ksp, kus allindeksi tähed tulenevad vastavalt ingliskeelsetest sõnadest solubility ja solubility product.
Matemaatiline tuletuskäik
Süsteemis, mis koosneb raskesti lahustuvast ioonilisest ainest ja veest, püstitub dünaamiline tasakaal lahustumata kujul aine ja selle osalisel lahustumisel vees tekkinud ioonide vahel, näiteks:
Hüdroksiidi puhul (tasakaal A):
Soola puhul (tasakaal B):
Iga tasakaalulise reaktsiooni jaoks saab kirjutada tasakaalukonstandi avaldise, kasutades tasakaaluolekus püstitunud ainete aktiivsusi (neid asendatakse koolikeemias lihtsuse mõttes sageli molaarsete kontsentratsioonidega) ja tekkivate ioonide stöhhiomeetrilisi koefitsiente tahkes olekus lähteaine suhtes. Näiteks:
(tasakaalu A jaoks)
(tasakaalu B jaoks)
Seejuures aX tähistab komponendi X aktiivsust. Kuna tahke aine aktiivsuse väärtus on defineeritud kui 1, siis taandub kummaski võrrandis murru nimetaja. Lisaks, kuna tegemist on lahjade lahustega (kuivõrd lähteained on rasklahustuvad), siis võib aktiivsust asendada molaarse kontsentratsiooniga. Seega jäävad alles järgmised avaldised (nurksulud tähistavad asjaolu, et kontsentratsioon vastab tasakaaluolekule):
Ühise iooni efekt
Tasakaaluliste süsteemide korral tuleb pidada silmas, et reaktsiooni saaduste lisamisel süsteemi nihkub reaktsiooni tasakaal lähteainete tekke suunas (üks Le Chatelier’ printsiipidest). Lahustuvuskorrutise puhul nimetatakse sellist nähtust ka ühise iooni efektiks. Kui lahusesse lisatakse ioone, millest vähemalt üks ioon on identne rasklahustuva ühendi koostisse kuuluva iooniga (ja järelikult ka rasklahustuva ühendi võimalikul dissotsiatsioonil tekkiva iooniga), siis väheneb rasklahustuva soola lahustuvus. Seejuures väheneb lahustuvus seni, kuni süsteemis püstitub taas tasakaal, mille puhul jääb kehtima rasklahustuvale ühendile iseloomuliku lahustuvuskorrutise väärtus.
Näiteks väheneb hõbe(I)kloriidi lahustuvus juhul, kui puhta vee asemel kasutada nn füsioloogilist lahust, mis sisaldab naatirumkloriidi (siin on ühiseks iooniks Cl-), vt näide allpool. Samuti väheneb kaltsiumsulfaadi CaSO4 lahustuvus juhul, kui puhta vee asemel kasutada mineraalvett, mis sisaldab Ca2+ ja SO42- ioone. Sellisel juhul tuleb ühise iooni efekti arvestada rasklahustuva soola dissotsiatsioonil tekkiva mõlema iooni puhul.
Praktikas saab ühise iooni efekti kasutada nt raskmetalli täielikuks sadestamiseks lahusest, viies seda üle rasklahustuva soola kujule: soolas sisalduva aniooni sisaldus lahuses viiakse suureks, kasutades sama aniooniga hästilahustuvat soola.
Näide
AgCl lahustuvuskorrutise väärtus toatemperatuuril on 1,77 × 10-10. Seega puhtas vees lahustamisel tekib järgmine tasakaal:
Kuna hõbeda- ja kloriidioonid tekivad vaid AgCl dissotsieerumisest ning nende hulk on võrdne, siis kirjeldab tasakaalu võrrand x∙x = x2 = 1,77 × 10-10, kus x tähistab kas Ag+ või Cl- molaarset kontsentratsiooni. Võrrandi lahendamisel saame, et x = 1,33 × 10-5 mol∙dm-3. Kuna x mooli AgCl dissotsieerumisel tekib x mooli Ag+ ja x mooli Cl-, siis iseloomustab saadud väärtus ühtlasi AgCl lahustuvust.
Füsioloogiliseks lahuseks nimetatakse 0,9% NaCl lahust vees, millele vastab NaCl 0,154 M kontsentratsioon (M = mol∙dm-3), kusjuures NaCl kui lahustuv sool on täielikult lagunenud ioonideks. Seega on ka kloriidiooni kontsentratsioon AgCl kohal olevas lahuses (0,154 M + x M), kus x tuleneb AgCl dissotsiatsioonist. Kuna AgCl dissotsiatsioonil tekib ka x mol hõbedaioone, siis saab lahustuvuskorrutise väärtuse alusel järgmise võrrandi: x∙(x+0,154) = 1,77 × 10-10
Ruutvõrrandi lahendamisel saame, et x = 1,15 × 10-9 mol∙dm-3, mis on neli suurusjärku väiksem väärtus kui puhtas vees.
Temperatuuri mõju
Nagu kõik tasakaalukonstandid, esineb ka lahustuvuskorrutise puhul väärtuse sõltuvus temperatuurist. Sõltuvuse valemi tuletamiseks tuleb kõigepealt lähtuda asjaolust, et teatud reaktsiooni tasakaalukonstandi K väärtus on seotud vastava reaktsiooni Gibbsi standardse vabaenergia muuduga (ΔG0) järgnevalt:
ΔG0 = –R·T·ln(K), kus R on universaalne gaasikonstant ja T on temperatuur Kelvinites.
Seejärel tuleb arvestada, et Gibbsi vabaenergia muudu saab väljendada ka standardse entalpiamuudu (ΔH0) ja standardse entroopiamuudu (ΔS0) kaudu:
ΔG0 = ΔH0 – T·ΔS0
Nende võrrandite kombineerimisel ja eeldusel, et kitsas temperatuurivahemikus ei sõltu reaktsiooni ΔH0 ega ΔS0 temperatuurist, saadakse temperatuuride T1 ja T2 ning nende juures püstituvate tasakaalukonstandi väärtuste K1 ja K2 puhul nn van’t Hoffi võrrand:
Praktikas tähendab see, et kui ühendi lahustumisprotsess on endotermiline (ΔH < 0), siis selle lahustuvuskorrutis temperatuuri tõustes kasvab. Mõnede rasklahustuvate ühendite Ksp väärtused toatemperatuuril on toodud tabelis allpool.
Muude parameetrite mõju
Ioontugevuse mõju lahustuvuskorrutisele (juhul, kui tegemist ei ole ühise iooni efektiga – vt eespool) avaldub aktiivsuskoefitsientide kaudu. Nimelt tuleb arvestada, et Ksp avaldisse kuuluvad range määratluse kohaselt ioonide aktiivsused, mitte molaarsed kontsentratsioonid. Aktiivsuskoefitsient on aga võrdetegur aine iooni molaarse kontsentratsiooni ja aktiivsuse vahel.
Lisaks tuleks arvestada, et soola lahustumisega seotud termodünaamilisi parameetreid ja järelikult ka lahustuvuskorrutise väärtust võib mõjutada ka soola kristallvõre tüüp (vt nt lahustuvuskorrutise väärtused trigonaalse võrega kaltsiidi ja ortorombilise võrega aragoniidi jaoks tabelis eespool).
Antonín Zápotocký
pisi|Antonín Zápotocký Antonín Zápotocký (19. detsember 1884 Zákolany – 13. november 1957 Praha) oli Tšehhoslovakkia kommunistlik riigi- ja ametiühingutegelane.
Antonín Zápotocký oli pärit tšehhi töölisliikumise tegelase Ladislav Zápotocký perekonnast. Ta õppis müürsepaks, kuid 20. sajandi algusest tegutses hoopis Sotsiaaldemokraatliku Partei funktsionääri ja ajalehetoimetajana. Ta võttis Austria-Ungari armee koosseisus osa Esimesest maailmasõjast. Tšehhoslovakkia iseseisvumise järel oli ta üks sotsiaaldemokraatide vasakpoolse tiiva juhtivaid tegelasi. 1920. aastal võttis ta osa Kominterni teisest kongressist. 1921. aasta oli Antonín Zápotocký üks Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei asutajatest ja 1922–1925 peasekretär. 1930. aastatel oli ta üks kommunistliku ametiühinguliikumise juhte Tšehhoslovakkias.
Saksa okupatsiooni ajal vahistati ta 1939. aasta aprillis, kuni sõja lõpuni hoiti teda vangistuses Sachsenhauseni koonduslaagris. Pärast vabanemist määrati ta 1945. aastal ametiühingute kesknõukogu juhiks.
15. juunist 1948 kuni 21. märtsini 1953 oli Antonín Zápotocký Tšehhoslovakkia valitsuse esimees (sisuliselt peaminister) ja 14. märtsist 1953 kuni 13. novembrini 1957 Tšehhoslovakkia president.
Zápotocký eelistas humaansemat valitsusviisi, kuid jäi alla stalinistlikule partei peasekretär Antonín Novotnýle.
Mais 1953 toimunud rahareformiga kaotasid ühtviisi nii talunikud kui ka kõrgema sissetulekuga töötajad peaaegu kõik oma säästud, toimusid rahutused kommunistliku süsteemi vastu. See andis Novotnyle eelise. Moskvas toimunud koosolekul anti Zápotockýle käsk alluda "kollektiivsele juhtimisele" ehk teisisõnu anda võim Novotnyle.
Robert Villatte des Prûgnes
pisi|260px|Robert Villatte des Prûgnes
Robert Villatte des Prûgnes (16. aprill 1869 Montluçon, Allier' departemang – 24. veebruar 1965 Vallon-en-Sully, Allier' departemang) oli prantsuse agronoom ja kirjanik.
Robert Villatte sai 1885. aastal agronoomi diplomi.
Ta tegeles talupidamisega, oli ka jahimees, kalamees, loodusuurija ja kirjamees, avaldas kokku üle 40 raamatu. Osales Esimeses maailmasõjas, kus oli suurtükiüksuse ülem.
1812. aasta Napoleoni kampaania ajalugu
Villatte des Prûgnes tegeles ka sõjaajalooga. 1913. aastal ilmus tema mahukas artikkel "Les effectifs de la Grande Armée pour la campagne de Russie de 1812". Ajaloodoktor Vladimir Zemtsov on leidnud, et see publikatsioon oli esimene tõsine katse kriitiliselt läheneda 1812. aastal Venemaale tunginud Grande Armée' arvulise suuruse määramisele.
Friedrich Franz Georg Kottulinsky von Kottulin
Friedrich Franz Georg Kottulinsky von Kottulin (5. märts 1748–2. aprill 1815) oli Austria sõjaväelane, väejuht ja feldmarssal-leitnant.
Elulugu
7. mail 1800 ülendati Kottulin kindralmajoriks. 1805. aastal sõdis ta Itaalias, kus juhatas Simbscheni diviisis brigaadi. Diviis kuulus ertshertsog Karli armee paremasse tiiba, mida juhatas Heinrich von Bellegarde. Armee koosseisus osales ta 30. oktoobril 1805 Caldiero lahingus. 14. augustil 1808 ülendati ta feldmarssal-leitnandiks ning jalaväerügemendi N. 41 inhaberiks.
2. mail 1809 sai Kottulin Johann von Hilleri VI korpuses diviisiülemaks. Selle diviisiga võttis ta osa Asperni-Esslingi lahingust, kus oli esimeses kolonnis. Lahingus võitles tema diviis Asperni küla juures. Hiljem osales ta veel Wagrami lahingus. Kottulin läks samal aastal erru ning suri 1815. aasta 2. aprillil Budas.
Ömürbek Babanov
pisi|Ömürbek Babanov 2011. aastal. Ömürbek Babanov (Өмүрбек Бабанов, sündinud 20. mail 1970) on Kõrgõzstani ärimees ja poliitik, 23. detsembrist 2011 22. augustini 2012 Kõrgõzstani peaminister ja 22. augustist 1. septembrini 2012 peaministri kohusetäitja.
Babanov oli asepeaminister ka 2009. aasta jaanuarist 2010. aasta aprillini.
Aastatel 2005–2007 oli ta Kõrgõzstani Ülemnõukogu liige, saadikuteühenduse El birimdigi(?) juht.
2007. aasta parlamendivalimistel oli Babanov Sotsiaaldemokraatliku Partei valimisstaabi juht ja valimisnimekirja esinumber. Päev enne valimisi arvas rajoonikohus ta kandidaatide nimekirjast Kasahstani topeltkodakondsuse tõttu välja. Ülemkohus muutis otsuse 10 päeva möödudes. Babanov loobus mandaadist Roza Otunbajeva kasuks.
2009. aasta jaanuaris kustutati ta partei nimekirjast.
Ajakiri De Fakto tõi riigi saja rikkaima isiku nimekirjas ära ka Babanovi nime.
Babanov on abielus, tal on kolm last.
Jalametsa-Laimetsa vald
Jalametsa-Laimetsa vald (saksa keeles Jallametz-Laimetz) oli vald Viljandimaal Pilistvere kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1896 ja siis liideti Jalametsa-Laimetsa vald Imavere vallaga.
Valla alal asus Jalametsa, Laimetsa ja Hermani mõis.
Pilistvere vana õigeusu kalmistu
Õigeusu kogudus asutati naabruses Põltsamaa kihelkonnas 1846. aastal, mis kattis ka Pilistvere kihelkonda. Oma õigeusu kogudus rajati Pilistvere kihelkonda 1848. aastal. Kogudus nimetati 1871. aastal ümber Arussaare õigeusu koguduseks.
Kirik paiknes algul Kõo mõisa maadel erinevates rendiruumides, kuni 1854. aastal saadi kasutamiseks endine ait Arussaare mõisast. 1871-1873 ehitati Arussaare mõisa alale uus kivikirik.
Kogudusel ei olnud algul oma kalmistut, surnud maeti Pilistvere kalmistule. Kõo mõis andis kogudusele 1855. aastal oma maadest 1 tiinu suuruse tüki. Sinna rajati kalmistu, mis oli kasutuses kuni uue kalmistu rajamiseni 1920. aastal Arussaare õigeusu kiriku kõrvale. Vana kalmistu paikneb õigeusu kirikust linnulennult umbes 1,3 km ida suunas. Praegu on vana õigeusu kalmistu kasutuseta.
Ovophis
Ovophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Tänapäeval klassifitseeritakse perekonda Ovophis roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
IX üldtantsupidu
IX üldtantsupidu toimus Tallinnas Komsomoli-nimelisel staadionil 18. ja 19. juulil 1970. Kandis ametlikku nimetust "ENSV 1970. aasta vabariiklik rahvatantsupidu". Ühtekokku toimus kolm etendust.
1970. aasta peole registreerus 677 rühma 10360 tantsijaga. Kuna peole lubati vaid 510 rühma, läbis enamik rühmaliike kaks konkurssi. Erandiks olid vaid B-segarühmad, kel ei tekkinud omavahelist võistlust. Tantsijad oli peol 7741, koos pillimeeste ja saatjatega 9997. Neist nooril oli 4-aastane, vanim 76-aastane.
Esimest korda oli kunstiliseks juhiks Tartu Ülikooli rahvakunstiansambli juht Helju Mikkel. Seniste pidude üldjuht Ullo Toomi nimetati aujuhiks.
Peo juhtteemat väljendas Helju Mikkeli avatants-kantaat "Päike, maa ja meri" (muusika Veljo Tormis, sõnad Mart Raud). Kantaati korrati osaliselt ka järgmisel peol 1973. aastal ja kaasajastatud keeles 1990. aasta XIV tantsupeol.
Christopher Tanev
Christopher Tanev (sündinud 20. detsembril 1989 East Yorkis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Calgary Flames.
Aastatel 2006–2009 mängis ta Ontario Provincial Junior Hockey League'is. Hooajal 2009–10 mängis ta Rochesteri Tehnoloogiainstituudi jäähokimeeskonnas.
2010. aasta mais sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Vancouver Canucks. Hooaja 2010–11 alguses mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Manitoba Moose. NHL-is tegi ta debüüdi 18. jaanuaril 2011 mängus Colorado Avalanche'i vastu. Hooaegadel 2011–12 ja 2012–13 mängis ta NHL-i kõrval AHL-i klubis Chicago Wolves. NHL-is lõi Tanev esimese värava 4. veebruaril 2013, oma kolmandal hooajal NHL-is, mängus Edmonton Oilersi vastu. NHL-is on tema kõige resultatiivsemad hooajad olnud 2014–15 ja 2019–20 (mõlemal hooajal 2+18). Hooaja 2014–15 lõpus valiti Tanev Canucksi hooaja parimaks kaitsemängijaks, pälvides Babe Pratt Trophy.
2020. aasta oktoobris sõlmis ta nelja-aastase lepingu Flamesiga.
2016. aastal tuli Tanev Kanada jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks.
Tema noorem vend Brandon Tanev on samuti jäähokimängija.
Võrgusagedus
pisi|püsti=1.5|[[Vahelduvpinge lainekujud võrgupingel 230 V ja võrgusagedusel 50 Hz (sinine) ning vastavalt võrgus 110 V, 60 Hz (punane)]]. pisi|püsti=1.5|Pinged ja sagedused maailma piirkondades Võrgusagedus on vahelduvpinge sagedus elektrivõrgus. Sageduse nimiväärtus on Euroopa elektrivõrkudes 50 Hz (näiteks Põhja- ja Lõuna-Ameerikas 60 Hz).
Võrgusagedus on pidevas sõltuvuses võrgu koormusest, s.o elektrienergia tarbimisest, ja samuti võrku antavast võimsusest. Koormuse suurenemisel võrku toitvate elektrigeneraatorite pöörlemissagedus (pöörlemiskiirus) mõnevõrra väheneb ja vastavalt väheneb ka sagedus võrgus. Kuna töömasina (turbiini) poolt generaatorile antav hetkvõimsus on võrdeline pöörlemissagedusega, siis väheneb koos sagedusega ühtlasi elektritarvititele antav võimsus. Võrgu koormuse vähenemisel toimuvad protsessid vastupidises suunas. Näiteks Euroopa ühendelektrisüsteemis tähendab võrgusageduse muutus 0,2 % (0,1 Hz) võrra võimsuse muutust umbes 3 GW ulatuses.
Võrgusagedus on see faktor, mis hoiab toodetava ja tarbitava energia igal hetkel tasakaalus.
Mida suurem on koos töötavate võrkude süsteem ja mida rohkem on selles erinevaid tootmisüksusi, seda lähemal saab hoida võrgusageduse nimiväärtusele. Euroopa ühendelektrivõrgus peab sagedus normaaltalitluse korral jääma vahemikku 49,9 Hz kuni 50,1 Hz, Venemaa ühtses energiasüsteemis ja ühtlasi ka Balti riikides vastavalt 49,8 Hz kuni 50,1 Hz. Kui sagedus langeb, suurendavad automaatregulaatorid generaatorite arendatavat võimsust (generaatoreid käitavate turbiinide pöördemomendi suurendamise teel), pöörlemiskiirus suureneb ja tulemusena läheneb võrgusagedus nimiväärtusele. Vajadust mööda ühendatakse võrku uusi energiaüksusi. Koormuse vähenemise korral toimub reguleerimine vastupidises suunas.
Süsteemi normaaltalitluse tingimustes hoiavad automaatregulaatorid võrgusageduse hälbe Δf vahemikus ±(0,05–0,15) Hz. Väiksemaid hälbeid ei reguleerita.
Truvori rist
Truvori rist on Irboska kalmistul asuv keskaegne kivirist, mis pärineb 14.–16. sajandist.
Varem asus samas paigas kuus sarnast massiivset kiviristi, mis olid paigutatud paeplaatide sees olevatesse aukudesse, kuid 19. sajandiks oli alles vaid üks, mida praegu nimetatakse Truvori ristiks. Legendaarse Truvoriga, kes Nestori kroonika väitel elas 9. sajandil, ristil tegelikku seost ei ole. Võib oletada, et tegemist on pigem Irboska ülikuperekonna hauaplatsiga.
Ristile on kantud nii vanaslaavi kirjas teksti kui ka sümboleid. Viimaseid leidub ka risti ümbritsevatel paeplaatidel, neid sümboleid on peetud peremärkideks.
Jaapani sissetung Mandžuuriasse
Jaapani sissetung Mandžuuriasse toimus 18. septembril 1931, kui Jaapani Keisririigi Kwantungi armee tungis vahetult pärast Mukdeni intsidenti Mandžuuriasse. Sissetung lõppes 1932. aastal Jaapani jaoks edukalt ning Mandžuuriasse rajati Mandžukuo nukuriik. Jaapani okupatsioon kestis 1945. aasta augustini, kui Nõukogude Liit ja Mongoolia teise maailmasõja lõpus ala vallutasid.
Lõuna-Mandžuuria raudteetsoon ja Korea poolsaar olid olnud Jaapani kontrolli 1904.–1905. aasta Vene-Jaapani sõjast. Jaapani jätkuv industrialiseerimine ja militariseerimine oli kaasa toonud kasvava sõltuvuse Ameerika Ühendriikide naftast ja metallist. Sanktioonide tõttu oli kaubavahetus 1901. aastal Filipiinid vallutanud Ameerika Ühendriikidega võimatu ning Jaapan otsis võimalusi saada ressursse Hiinast ja Kagu-Aasiast. Jaapani sissetungi Mandžuuriasse ja vahejuhtumit Marco Polo sillal 7. juulil 1937 on vahel kasutatud teise maailmasõja alguskuupäevana.
August Janson
Ta oli 12. märtsist kuni 8. maini 1919 kaubandus-tööstusminister.
Athenagoras (täpsustus)
Athenagoras on olnud mitme tuntud kreeka inimese nimi:
Purtse Silmaallikad
Purtse Silmaallikad on Ida-Viru maakonnas Lüganuse vallas Purtse külas asuvad kaks ohvriallikatena kasutatud allikat. Allikad on arvele võetud arheoloogiamälestisena, käsitledes neid eraldi Purtse Silmaallikana I (registrinumber 9092) ja Purtse Silmaallikana II (registrinumber 9091). Allikad asuvad teineteisest 60 m kaugusel.
Schortens
Schortens on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Friisimaa kreisis.
Linna pindala on 68,67 km². 31. detsembril 2015 elas seal 20 321 inimest.
Linnaosad
Linn koosneb järgmistest osadest: Schortens, Heidmühle, Grafschaft, Accum, Sillenstede, Schoost, Roffhausen, Middelsfähr, Addernhausen, Oestringfelde, Ostiem ja Upjever.
Ajalugu
Esimesed asustusjäljed pärinevad 5. sajandist. Schortensit on esmamainitud 1158. aastal, kui P C Stephanus kirik, mille asutamine toimus Oestringerni ja Wangererni vahelise vaenu ajal. Keskajal oli Oestringfelde klooster, mida kasutati ka varjupaigana, hästi tuntud oma hobustearetuse poolest.
Tammela (perekonnanimi)
Tammela on eesti perekonnanimi.
Schortens
Ajalugu
19. sajandi teisel poolel aitas Wilhelmshaveni mereväebaas oluliselt kaasa linna arengule. Paljud töölised asusid elama kohta, millest sai Schortensi keskus; 1871. aastal loodud raudteeühendus Jeveri aitas samuti linna arengule kaasa. Pärast Esimese maailmasõja lõppu lakkas sõjalaevade tootmine ja töötus kasvas. 1946. aastast jõudis Schortensisse pidev pagulaste voog, kasvatades suuresti elanikkonda. Opympia baasi kasutuselevõttu Roffhausenis Teise maailmasõja ajal peetakse ka linna arengule oluliseks.
Sankt Johann im Pongau ringkond
thumb|right|[[Bad Hofgastein ülalt, talvel]]
Tammela (perekonnanimi)
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tammela Eestis 92 mehel ja 120 naisel.
Schortens
Ajalugu
1933. aastal ühendati Schortens Clevernsi ja Sandega, et moodustada Suur-Oestringen, kuid see ühendus tühistati Teise maailmasõja ajal.
Sankt Johann im Pongau ringkond
Sankt Johann im Pongau ringkond (saksa Bezirk Sankt Johann im Pongau) on ringkond Austrias Salzburgi liidumaal. See kattub Pongau piirkonnaga.
Haldusjaotus
Ringkond on jaotatud 25 vallaks, millest 3 on linnad (Stadtgemeinde) ja 7 turulinnad (Marktgemeinde).
Schortens
Ajalugu
1936. aastal avati õhujõudude baas Upjeveris, mis on ikka veel kasutusel.
Sankt Johann im Pongau ringkond
Haldusjaotus
Linnad:
Turulinnad:
Vallad:
tühi|600px|Ringkonna haldusjaotus
Schortens
Ajalugu
Schortens sai omavalitsusõigused 21. jaanuaril 2005. 1. juunist 2005 on Schortens iseseisev omavalitsus.
Tammelo
Tammelo on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Tammelo uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Eichelmann. Richard Tammelo palvel kanti Tammelo perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 31 all (Siseministeeriumi teadaanne 5. märtsist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Ruslan Alehno
Ruslan Aljachno (Руслан Аляхно; sündinud 14. oktoobril 1984) on Valgevene laulja.
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Valgevenet lauluga "Hasta la Vista".
Heinrich von Bellegarde
pisi|Heinrich von Bellegarde Heinrich Joseph Johannes von Bellegarde (28. august 1756 – 22. juuli 1845) oli sõjaväelane, feldmarssal ja väejuht, kes teenis Saksimaa ja Austria sõjavägedes.
Varajane elu
Heinrich von Bellegarde sündis 28. augustil 1756 Dresdenis. Ta liitus Saksi sõjaväega, kuid läks 1771.–1772. aastal üle Austria armeesse. 1785. aastal sai tast ooberst ning tragunirügemendi N. 26 ülem.
Mustsaba-hirv
Mustsaba-hirved jagunevad kahte alamliiki. Üheks alamliigiks on Columbia mustsaba-hirv (Odocoileus hemionus columbianus) ja teiseks alamliigiks Sitka hirv (Odocoileus hemionus sitkensis). Mustsaba-hirved kuuluvad sõraliste seltsi, hirvlaste sugukonda. pisi|Mustsaba-hirv (Odocoileus hemionus columbianus)
Heinrich von Bellegarde
Varajane elu
Bellegarde osales Austria-Türgi sõjas ning sai seal ka oma esimese lahingukogmuse. 9. septembril 1788 ründas Bellegarde oma rügemendiga Türgi positsioone Batajnica ja Semlini, mis osutus väga edukaks. Kokkupõrke lõpuks kaotasid türklased 300 meest, austerlased 31. Ülejäänud sõja oli ta Banaatis ning sõjategevuses ei osalenud.
Mustsaba-hirv
Välimus
Mustsaba-hirved on väiksemad ja tumedamad kui nende sugulane valgesaba-pampahirv.
Heinrich von Bellegarde
Osalus Prantsuse revolutsioonisõdades
1792. aasta aprillis viidi Bellegarde üle Hollandisse vürst Hohenlohe-Kirchbergi armeesse. Aasta lõpus edutas keiser Franz II ta kindralmajoriks. Ta osales esimese koalitsiooni sõjas ning juhatas Austria armee kaitseliini Moseli ja Saari jõgede vahel. 1793. aastal viidi ta üle prints Friedrich Josiase armeesse ja osales Valenciennesi, La Quesnoy ja Maubeuge'i piiramistel.
Mustsaba-hirv
Välimus
Mustsaba-hirved on suvel punakaspruunid ning talvel hallikaspruunid. Äratuntavaks muudab neid nende pealt must või tumepruun saba, mis on alt valge. Sarved on ainult isastel hirvedel, emastel sarvi ei ole. Sarved on tumepruunid ning sümmeetrilised. Sarved hakkavad hirvedel kasvama kuue kuni kaheksa kuu jooksul peale sündimist. Hirved lasevad sarved maha detsembri ja märtsi vahel ning nende asemele kasvavad uued sarved aprilli ja augusti vahel.
Heinrich von Bellegarde
Osalus Prantsuse revolutsioonisõdades
Le Quesnoy piiramise ajal juhatas ta metsades ühte täägirünnakut ligi 6000 Prantsuse sõduri vastu. Rünnaku tulemusena suudeti metsad hõivata ning prantslaste päästeoperatsioon nurjati. 12. septembril 1793 toimunud Avenes-le-Seci lahingus juhatas Bellegarde edukat ratsarünnakut.
1794. aastal autasustati teda Maria Theresia militaarordeni rüütliristiga ning viidi üle ertshertsog Karli armeesse. Tema juhatuse all osales ta 1796. aasta Reini sõjategevuses. Koos Karliga viidi Bellegarde üle Itaaliasse. Seal osales ta Campo Formio rahu sõlmimisel.
1798. aastal oli ta armee reformikomitee liige. Komitee üks ettepanekuid oli Austria armees Prantsuse korpusesüsteemile üleminek, kuid seda sõjanõukogu vastu ei võtnud.
Mustsaba-hirv
Elupaik
Sitka hirvesid leidub Briti Columbia rannikul, Alaska kaguosas ja Alaska lõunaosas (kuni Kodiaki saareni).
Heinrich von Bellegarde
Osalus Prantsuse revolutsioonisõdades
Järgmisel aastal juhatas Bellegarde Šveitsis korpust. 4. aprillil võitis ta ühes kokkupõrkes Taufersi ja Münsteri juures Jean-Joseph-Paul-Auguste Dessole Prantsuse armeed. 30. aprillil võitis ta Remüsi lahingus Claude-Jacques Lecourbe'i vägesid. Peale seda liitus ta Aleksandr Suvorovi Vene vägedega Pavias. Ta osales Tortona piiramisel. Selle operatsiooni pidi ta aga hülgama, kuna kaotas 20. juunil Cassina-Grossa juures lahingu. 22. juunil alustas ta Alessandria piiramist. Linn alistus 22. juulil.
15. augustil toimunud Novi lahingus juhatas ta Austria armee paremal tiival diviisi. Lahing kujunes Austria-Vene võiduks. Septembris kutsuti Bellegarde Viini, kus temast sai välisminister parun Johann Thuguti nõunik. 1800. aastal võttis üle Itaalias asuva Austria armee, mis oli just Marengo lahingus suure kaotuse saanud. Bellegardil ei õnnestunud takistada Napoleon Bonaparte'i juhtimisel Mincio jõge ületanud prantslasi ning ta oli sunnitud taganema. Sõjategevus Itaalias lõpetati Treviso rahuga. Siiski edutati Bellegarde 5. septembril 1800 ratsaväekindraliks.
Mustsaba-hirv
Toitumine
Mustsaba-hirved toituvad metsade ääres, kus nad saavad ohu korral sügavamale metsa põgeneda. Ta on mäletsejaline, mis tähendab, et tema söömise protsess on jagatud kaheks osaks. Kõigepealt neelatakse toit alla ning hiljem tuuakse see närimiseks tagasi. Toiduks on peamiselt põõsaste lehed ja oksad. Veel söövad nad tammetõrusid, marju, seeni, samblikke ja pähkleid. Nad ei lahku kunagi enda elupaigast, isegi kui sööda kvaliteet halveneb. See võib aga tähendada, et nad peavad alatoitumise tõttu surema.
Paljunemine
Paaritumisperiood kestab novembrist detsembrini. Poegi on tavaliselt kaks (harvem üks või kolm) ja nad sünnivad mais või juuni alguses. Pojad kaaluvad 2,7 kuni 4 kg. Emased hirved poegivad terve eluea jooksul ning iga aasta poegib ligikaudu 90% hirvedest. Tavaliselt sureb 45-70% poegadest ning ainult mõned nendest elavad kaheksa kuni kümne aastaseks. Põhilisteks surma põhjusteks on kisklus, nälgimine ja jahtimine.
Heinrich von Bellegarde
Osalus Napoleoni sõdades
1805. aastal jätkas Bellegarde teenistust Itaalias, kus oli taas ertshertsog Karli juhatuse all. Caldiero lahingus paistis ta taas välja. Hiljem autasustati teda Maria Theresia ordeni komtuuriristiga.
Viienda koalitsiooni sõja ajal juhatas Bellegarde I ja II korpust, mis tegutsesid sõjakäigu algul Baierimaal. Peale Eckmühli lahingut oli ta sunnitud taganema Böömimaale, kust hiljem Karli peaarmeega ühines. Ta osales Asperni-Esslingi lahingus, kus võttis oma kolonniga osa Asperni küla ümber käivas võitluses. Oma korpusega osales ta hiljem veel Wagrami ja Znaimi lahingus. 12. septembril 1809 ülendati Bellegarde feldmarssaliks. Järgmisel aastal sai tast sõjanõukogu president ning aitas organiseerida riigis 1813. aastal läbi viidud kiiret mobilisatsiooni. 1814. aastal astus ta presidendi kohalt maha ning juhatas Itaalias armeed prints Eugène'i vastu. Ta sai aga 8. veebruaril Mincio jõe ületamisel taas lüüa. Siiski sõlmiti osapoolte vahel aprilli keskpaigas rahuleping.
1815–1816 oli ta Lombardia-Veneetsia kuningriigi asekuningas, sellelt kohalt pidi ta aga kehva nägemise tõttu erru minema. 1816–1825 hoidis ta mitmeid tsiviil- ja militaarameteid. Vahepeal külastas ta lisaks Pariis.
Heinrich von Bellegarde suri 22. juulil 1845.
Kronstadt (täpsustus)
Kronstadt (varem ka Cronstadt) tähistab
Paigad
Inimesed
Maria Pljuhhanova
Elulugu
Lõpetas 1970. aastal Riia 23. Keskkooli, õppis 1970–1974 Tartu Riiklikus Ülikoolis, lõpetas 1975 Läti Riikliku Ülikooli, oli 1977–1980 Tartu Riikliku Ülikooli aspirant, filoloogiakandidaat (1982, TÜ), väitekiri "Изображение исторического лица в литературе переходной эпохи (национальные корни литературной биографии XVIII в.)". Oli 1975–1977 Läti Rahvusraamatukogu vanemraamatukoguhoidja, 1980–1986 TRÜ vene kirjanduse kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1986–1992 dotsent, 1993–1994 vene ja slaavi filoloogia osakonna dotsent.
Pjotr Jalfimau
pisi|Pjotr Jalfimau (2009) Pjotr Jalfimau (valgevene Пётр Пятровіч Ялфімаў; sündinud 15. veebruaril 1980 Mahiloŭs) on Valgevene laulja.
2009. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Valgevenet lauluga "Eyes That Never Lie".
Truu
Truu on eesti perekonnanimi.
Pseudoinonotus
Pseudoinonotus on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond.
Truu
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Truu 450 inimesel: 218 mehel ja 232 naisel. Perekonnanimede levikult oli Truu meeste puhul 255. ja naiste puhul 270. kohal. Perekonnanimi Truu on levinuim Saare maakonnas, kus neid oli maakonna 10 000 elaniku kohta 34,83.
Dremiel Byers
Dremiel D. Byers (sündinud 11. septembril 1974) on Ameerika Ühendriikide maadleja
Eesti maadlejatest on temaga maadelnud Heiki Nabi, kes kaotas 2011. aastal Bakuus punktidega 0-2.
Maria Pljuhhanova
Elulugu
Aastast 1994 elab ta Itaalias ning on Perugia ülikooli professor. Õpetanud vene rahvaluulet, kirjandusteooriat, sissejuhatust kirjandusteadusse, vanavene, 18. sajandi – 19. sajandi I poole kirjandust, Venemaa ajalugu.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: kirjandusteadus, vene kirjanduse ajalugu, vene rahvaluule; semiootika. Üle 100 teadustrükise.
Kronstadt (täpsustus)
Vaata ka
Grande Arche
pisi|[[La Défense'i keskuses asuv Grande Arche]] La Grande Arche de la Défense (ametlikult La Grande Arche de la Fraternité) on 110,9 meetri kõrgune postmodernistlik monument ja pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is. Tühimikuga ehitis on arhitektuuriline vastus triumfikaarele.
Tullni ringkond
Tullni ringkond on ringkond Austrias Alam-Austria liidumaal.
Ringkond koosneb järgmistest valdadest:
Muudatus
2017. aastal, kui kaotati Wien-Umgebungi ringkond, sai Tullni ringkonna osaks Klosterneuburg.
thumb|left|650px|
Ґ
Ґ (ґ) on kirillitsa täht, mida kasutatakse ukraina tähestikus.
Ukraina keeles kasutatakse seda helilise velaarklusiili /g/ tähistamiseks. See häälik esineb vaid laensõnades, sest algne /g/-häälik, mida tähistati kirillitsa tähega Г hääldub tänapäeva ukraina keeles helilise larüngaalklusiilina /ɦ/.
1933. aastal heideti see Ukraina NSV-s tähestikust välja, kuid seda kasutati edasi Poolale kuulunud Galiitsias ja ukraina diasporaas. 1990. aastal võeti täht taas kasutusse ka Ukrainas.
Täht esineb nt sõnades а́ґрус, ґа́ва, ґа́зда, ґандж, ґа́нок, ґату́нок, ґвалт, ґе́ґати, ґедзь, ґелґота́ти, ґелґотіти, ґерґелі, ґерґота́ти, ґерґоті́ти, ґи́ґнути, ґирли́ґа, ґлей, ґніт, ґо́ґель-мо́ґель, ґонт(а), ґрасува́ти, ґра́ти, ґре́чний, ґринджо́ли, ґрунт, ґу́дзик, ґу́ля, ґура́льня, джиґу́н, дзи́ґа, дзи́ґлик, kohanimedes Ґорґани (Gorganõ), Ґоро́нда (Goronda), У́ґля (Uglja) ja isikunimedes Ґалаґа́н, Ґалято́вський, Ґе́ник, Ґерза́нич, Ґерда́н, Ґжи́цький, Ґи́ґа, Ґо́ґа, Ґо́йдич, Ґо́нта, Ґри́ґа, Ґудзь, Ґу́ла, Лома́ґа.
Järvajõe vald
Järvajõe vald (saksa keeles Jerwajöggi) oli vald Järvamaal Ambla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Järvajõe vald Koigi vallaga.
Valla alal asus Järvajõe mõis.
1 Wall Street
1 Wall Street (varasemate nimedega Irving Trust Company Building ja Bank of New York Building ning BNY Mellon Building) on äripindadega kõrghoone New Yorgis Lower Manhattani ärikeskuses Wall Streeti ääres.
Hoonel on 50 korrust ja see on 199,3 meetrit kõrge. Lubjakiviga kaetud hoone on ehitatud art déco stiilis ning see valmis aastatel 1929–1931. Selle projekteeris arhitektuuribüroo Voorhees, Gmelin & Walker.
Valter Tauli
Valter Evald Tauli (kuni 1935. aastani Valter Poissman; 13. november 1907 Tallinn – 3. jaanuar 1986 Uppsala, Rootsi) oli eesti keeleteadlane, Eesti suurim keelekorraldusteoreetik.
Elulugu
Valter Tauli oli oma vanemate Mart ja Sophie Marie Tauli ainus laps. Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna Poeglaste Gümnaasiumi ning õppis 1926–1931 Tartu Ülikoolis eesti keelt ja kirjandust ning soome-ugri keeli. Aastatel 1931–1939 oli ta Tallinnas Jakob Westholmi Gümnaasiumi õpetaja. 1936. aastal kaitses Tauli magistritöö, mille põhjal kirjutas 1938. aastal raamatu "Õigekeelsuse ja keelekorralduse põhimõtted ja meetodid". 1939–1944 töötas uurijastipendiaadi ja assistendina Tartu Ülikoolis. 1944. aastal põgenes Valter Tauli Rootsi, kus oli 1945–1974 Uppsala ülikoolis arhiivitöötaja ja eesti keele dotsent. 1955. aastal omandas Lundi ülikoolis filosoofialitsentsiaadi kraadi, 1956 kaitses samas doktoritöö "Phonological Tendencies in Estonian". Tauli suri Uppsalas ja on maetud Uppsala kalmistule.
Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.
Peale keelekorralduse on Valter Tauli uurinud eesti keele grammatikat ja keeletüpoloogiat. Ta oli kümmekonna keeleteadusliku seltsi jm institutsiooni liige.
Tegevus keelekorraldusteoreetikuna
Tauli seisukoht oli, et ükski keel ei suuda väljendada kõike, keeled on kaugel täiuslikkusest. Ta väitis aga, et keele struktuuri elemente on võimalik objektiivselt ja kvantitatiivselt hinnata. Hindamise baasil saab keelekorraldus keelt plaanipäraselt parandada. Tauli võttis omaks Johannes Aaviku keelearendamise teooria põhialused, arendas neid edasi ja tutvustas Aaviku teooriat ka laiale maailmale.
Tauli oli esimesi maailmas, kes hakkas rääkima keelekorraldusteaduse vajadusest. Tema 1938. aastal kirjutatud raamat oli esimesi sellealaseid süsteemseid ülevaateid maailmas. Tauli keelekorraldusteooria küpses 1968. aastaks ja ta defineeris selle järgnevalt: "Keelekorraldusteooria on teadus mis metoodiliselt uurib keelekorralduse eesmärke, printsiipe, meetodeid ja taktikat."
FK Banga naiskond
Futbolo klubas Banga (ka FK Banga) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Gargždais. Naiste jalgpalliklubi, mis osaleb naiste jalgpalli kõrgliigas.
Robert Wells
Robert Henry Arthur Wells (sündinud 6. aprillil 1962 Stockholmis) on Rootsi laulja.
FK Banga naiskond
FK Banga loodi 1966 ning naiskond moodustati selle juurde 2012.
Robert Wells
2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos ansambliga 3+2 Valgevenet lauluga "Butterflies".
FK Banga naiskond
Praegune koosseis
Seisuga 1. aprill 2022.
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" | 12px ! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
Valerian Kuibõšev (laevaklass)
Valerian Kuibõšev-klassi laevad on neljatekilised jõereisilaevad, mis ehitati aastail 1976–83 Slovakkias Komárno laevatehases. Slovakkias tähistati selle klassi laevu OL400 (slovaki keeles osobna lod 400, 'reisilaev neljasajale'). Seeria sai nime esimese selle klassi laeva, 1976. aastal vette lastud Valerian Kuibõševi järgi. Valerian Kuibõšev-klassi alused on tuntud ka projekt 92-016 nime all. Rohkem kui 4000-tonnise veeväljasurvega 135,80 meetrit pikki Valerian Kuibõšev-klassi jõelaevu ehitati 9 ning need olid suurimad omataolised Nõukogude Liidus.
Kõik laevad tellis Volga laevandus, kes 8 laeva ka kasutama hakkas. Üks laevadest, Aleksandr Suvorov anti Volga-Doni laevanduse käsutusse, kuid juba ülejärgmisel aastal (1983) pärast valmimist toimus sellega õnnetus, milles hukkus üle saja inimese. Pärast taastamist anti seegi laev Volga laevanduse käsutusse.
Kõik 9 laeva on tänapäevani käigus ja kuuluvad 2004 asutatud eraettevõttele Vodohod, mis on Venemaa suurim jõereisiettevõte. Neid kasutatakse Volgal, Okaal, Moskva jõel, Neeval ja Volga–Läänemere veeteel, sealhulgas reisidel Moskvast Peterburisse. Reiside vahel ja väljaspool navigatsioonihooaega saab neid kasutada ujuvhotellina.
Kuigi kõik laevad nimetati esialgu NSV Liidu riigitegelaste ja sõjaväelaste järgi, on neist tänapäeval üksnes 3 ümber nimetatud. Ühele laevale anti Sergei Kutškini nimi, kes 1958–1960 juhtis Volga laevandust.
Tehnilised andmed
Valerian Kuibõšev-klassi laevad on 135,8 m pikad, 16,8 m laiad ja nende süvis on 2,9 m. Nende veeväljasurve on 3935 t ja sügavas vees suudavad nad arendada kiirust kuni 26 km/h (14 sõlme). Nad on ette nähtud kuni 400 reisijale.
Laevaregistris on nad tähistatud O-klassi laevadena, mis tähendab, et neid tohib kasutada üksnes siseveeteedel, jõgedel ja veehoidlates.
Omal ajal vastasid kõik kajutid poolluksklassi nõuetele, mis tähendas tualettruumi igas kajutis. Siiski jäid nad mugavuselt pisut alla Saksa DV-s Boizenburgis toodetud Dmitri Furmanov-klassi laevadele ega kannatanud välja mingit võrdlust Austrias Korneuburgis valminud laevadega Anton Tšehhov (1978) ja Lev Tolstoi (1979), mis olid NSV Liidu ainsad jõelaevad, millel ülatekil oli koguni bassein suplemiseks.
Ülevaade
Kõik laevad tellis Volga laevandus.
Karl von Vincent
Karl von Vincent (11. august 1757 – 7. oktoober 1834) oli Austria väejuht ja diplomaat.
Tegevus Prantsuse revolutsioonisõdades
1788. aastal levis Flandrias mäss, mille maha surumisel Vincent kaasa aitas. Selle eest autasustati teda 19. detsmebril 1790 Maria Theresia ordeni rüütliristiga. 1792. aastal osales ta Prantsuse Vabariigi vastases sõjakäigus. 1794. aasta 8. mail ülendati ta majoriks ning määrati prints Waldecki ja hiljem krahv Clerfayt kortermeistriks. Järgmine aasta viidi ta edasi ülem-Reini armeesse, kus sai kindral von Wurmseri kortermeistriks. Ta paistis välja Mannheimi piiramisel, selle eest edutati ta ooberstleitnandiks.
1796. aastal viidi Vincent koos Wurmseriga Itaaliasse, kus Prantsuse armee Napoleon Bonaparte'i juhtimisel Austria territooriume hõivas. 1797. aastal juhatas ta kindral Merveldti all ühte ratsabrigaadi. Vincent oli see, kes teavitas Viini õukonda Mantova langemisest. Ta jäi veel kauemaks ajaks keiser Franz II juurde, kes edutas ta ooberstiks ja määras enda adjutandiks. 1798. aastal sai ta armee reformikomisjoni üheks liikmeks. Sama aasta septembris saadeti Vincent Vene armee juurde, et nende marssi läbi Austria organiseerida.
1799. aastal viidi Vincent üle tragunirügementi N. 15 ning järgmine aasta määrati tragunirügemendi N. 13 juhatajaks. Sama aasta 29. oktoobril edutati ta kindralmajoriks. Edasi juhatas ta Vicenzas brigaadi. 1800. aastal juhatas ta ka ertshertsog Ferdinandi armees ratsabrigaadi, millega osales ka Hohenlindeni lahingus.
Tegevus Napoleoni sõdades ning hilisem diplomaadikarjäär
1805. aastal oli ta teenistuses Itaalias. Peale Caldiero lahingut juhatas Vincent Austria taganeva peaarmee arjergardi. Ertshertsog Karli peaarmee, mis oli Caldiero all lüüa saanud, proovis ühineda ertshertsog Johanni armeega ning Vincent pidi teda katma. Selle ülesandesga sai ta väga hästi hakkama. 15. novembril jõudis Vincent Isonzoni, kus hoidis Prantsuse üksusi mitu päeva tagasi. Selle eest tehti ta tragunirügemendis N. 7 inhaberiks.Järgmise aasta aprillis autasustati teda veel Maria Theresia militaarordeni komtuuriristiga.
1805. aastal sõlmiti Pressburgi rahu, peale mida proovis Napoleon Austriaga diplomaatiliselt läheneda, saates Viini oma saadiku. Pariisi saadeti esindaja ja pealtvaatajana Vincent. Seal aitas ta luua Austria ja Prantsusmaa vahelist liitu. Lisaks aitas ta Viinile lähemale tuua ka Vene tsaari ning teatas Franz II-le, et ka Aleksander toetab Napoleoni-vastast relvastumist.
1808. aasta 14. augustil ülendati Vincent feldmarssal-letinandiks. Järgmine aasta juhatas ta von Hilleri korpuses diviisi. Diviisijuhina osales ta viienda koalitsiooni sõja suuremates lahingutes Baierimaal ja Austrias. Peale Wagrami lahingut ta enam üksusi ei juhatanud.
Denis Zvizdić
pisi|Denis Zvizdić (2020) Denis Zvizdić (sündinud 9. juunil 1964 Sarajevos) on Bosnia ja Hertsegoviina poliitik. Ta oli alates 31. märtsist 2015 kuni 23. detsembrini 2019 Bosnia ja Hertsegoviina peaminister.
Tarmo
Tarmo võib olla:
Denis Zvizdić
Ta kuulub Demokraatliku Aktsiooni Parteisse.
Karl von Vincent
Tegevus Napoleoni sõdades ning hilisem diplomaadikarjäär
1813. aastal saadeti Vincent vürst Schwarzenbergi palvel Põhja-Saksamaal tegutsevasse Rootsi armeesse (mida juhtis Napoleoni endine marssal Bernadotte) esindajaks. Järgmisel aastal sai ta Belgia ja Hollandi provintside kuberneriks. Ta oli veel keiser Franzi esindajana kohal Waterloo lahingus, kus ka haavata sai.
Peale sõja lõppu oli Vincent veel diplomaat Louis XVIII õukonnas. 1818. aasta septembris osales ta koos von Metternichiga Aix la Chapelle'i ja Laibachi kongressidel. 1821. aasta 6. mail määrati Vincent Pariisi Austria saadikuks. Sellesse ametisse jäi kuni 1825. aastani, mil lõpuks erru läks.
Kakamega
Kakamega on linn Keenia lääneosas, Kakamega maakonna halduskeskus.
Varem oli Kakamega Lääneprovintsi halduskeskus.
Linna nimi on pärit luhja keelest, milles akamekha tähendab 'hästi ehitatud'.
Endel Ploom
Endel Ploom (sündinud 13. mail 1935 Rõuge vallas Võrumaal) on eesti õigusteadlane.
Elulugu
Endel Ploom on talupidaja poeg.
Pim Fortuyn
pisi|Pim Fortuyn Wilhelmus Simon Petrus (Pim) Fortuyn (Fortuijn) (19. veebruar 1948 Driehuis – 6. mai 2002 Hilversum) oli hollandi poliitik, sotsioloog, publitsist ja ajakirjanik.
Uhnaagijn Hürelsüh
Uhnaagijn Hürelsüh lõpetas 1989. aastal Mongoolia Sõjalise Kõrgkooli ja 1994. aastal Riigihalduse ja Juhtimise Instituudi. Juristidiplomi sai ta Mongoolia Riiklik Ülikoolist 2000. aastal. 1989–1990 teenis ta Mongoolia Rahvaarmees poliittöötajana. 1987. aastal astus ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilisse Parteisse. 1991–1994 töötas ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilise Partei Keskkomitees. 1994–1996 ja 1999–2000 oli ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilise Partei parlamendifraktsiooni nõunik. 1997–2005 oli ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilise Partei noorteorganisatsiooni juht.
Endel Ploom
Elulugu
Lõpetas 1954 Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli, 1959 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna, 1962–1964 Leningradi ülikool aspirant, õiguskandidaat (1965, TÜ), väitekiri "Договор бытового проката по советскому гражданскому праву". Oli 1960–1962 Rapla rajooni prokuröri abi ja prokurör, 1965–1967 TÜ tsiviilõiguse ja -protsessi kateedri vanemõpetaja, 1967–1985 dotsent (ühtlasi 1974–1985 õigusteaduskonna prodekaan), 1985–1990 kateedri juhataja, dotsent, 1990–1992 dotsent, 1992–2001 eraõiguse instituudi dotsent, 2001–2003 Akadeemia Nord professor, 2003– TTÜ Tallinna Kolledži dotsent, aastast 2007 TÜ emeriitdotsent. Õpetanud peamiselt tsiviil- ja majandusõigust; koostanud õppevahendeid.
Pim Fortuyn
Ta oli parempoolse poliitilise partei LPF (Lijst Pim Fortuyn) juht. Ta mõrvati keskkonnaaktivist Volkert van der Graafi poolt. Fortuyn oli katoliiklane, gei, ta kritiseeris islamiusu mõningaid aspekte ning soovis takistada kriminaalse taustaga moslemite Hollandisse elama asumist.
Uhnaagijn Hürelsüh
Aastatel 2000–2004 kuulus ta Mongoolia Rahvarevolutsioonilise Partei juhtkonda ja 2008–2013 oli partei peasekretär. Tema initsiatiivil nimetati Mongoolia Rahvarevolutsiooniline Partei 2010. aasta novembris ümber Mongoolia Rahvaparteiks. 2000–2008 oli ta Mongoolia parlamendi liige ja samaaegselt 2004–2006 eriolukordade minister ja 2006–2008 inspektsiooniminister. 2012–2014 oli ta jälle parlamendi liige. 2014–2017 oli ta Mongoolia peaministri asetäitja.
21. novembrist 2017 kuni 25. juunini 2021 oli ta Mongoolia Rahvapartei Keskkomitee esimees.
Alates 25. juunist 2021 on Uhnaagijn Hürelsüh Mongoolia president.
Paraguay vapp
thumb Paraguay vapp on Paraguay riigivapp.
Vapp on kasutusel alates aastast 1842. Selle kujundust on hiljem muudetud; viimati aastal 1990.