cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Martna valla vapp
Vapi ajalugu
Vallavolikogu otsustas ühehäälselt esitada vapi kasutamise eelnõu ja aastaid kasutuses olnud vapi kujutise muutmata kujul arvamuse saamiseks Riigikantseleile. Riigikantseleist saabunud vastusest aga öeldi, et omavalitsusüksuse vapp peab vastama heraldika nõuetele. Esitatud vallavapi kavand on liitvapp, mille esimeses jaotises on eesti lipu värvide taustal Püha Martin ja teises jaotises punasel väljal musta aupaistega avatud tiibadega kotkas. Selgitati, et heraldikas kehtiv tinktuurireegel välistab nii kahe emailvärvi (must, punane, violetne, sinine, roheline) kui ka kahe metallvärvi (kuldne, hõbedane) kooskasutamise. Värvireegel tagab kasutatavate värvuste maksimaalse kontrastsusega vapikilbil paiknevate lihtsümbolite selguse ning äratuntavuse. Vallavapp peaks visuaalselt edasi andma kõige iseloomulikuma kõnealuse piirkonna kohta. Vapp peab olema hästi arusaadav ning kergesti meeldejääv. Vappi ei tohi koormata detailide ning kõrvalsõnumitega. Kõnealuse kavandi teostamisel on eksitud tinktuurireegli vastu (punane mantel mustal jaotisel, must kotkas punasel väljal), vapikilp on liialt koormatud lihtpiltidega (Püha Martini motiiv, Läänemaa motiiv, Eesti motiiv) ning seetõttu raskesti mõistetav ning meelde jääv. Paluti viia vapikavand kooskõlla heraldika reeglitega.
Volikogu istung, kus arutati uuesti valla vapi ja lipu küsimust, toimus 14. detsembril 2010. Leiti, et nii nagu Eesti Vabariik kinnitas hoolimata heraldikareeglitest oma tunnusvärvid sinimustvalge oma lipuna, ei saa ka Martna rahvas loobuda enda poolt tunnustatud ja pikka aega kasutusel olnud vapist. Riigikantselei veebilehel on avalikult näha, et kasutusel on ka heraldikareeglitele mittevastavaid vappe ja lippe. Seega, vallavalitsus tegi volikogule ettepaneku 1993. aastast Martna identiteedi kandjana kasutusel olnud valla vapp kinnitada sellisena nagu ta on. Ära jäeti vaid sõna "Martna". Volikogu toetas vallavalitsuse ettepanekut ja kinnitas kasutusel olnud vapi muutmata kujul.
Landsmannschaft
Landsmannschaft (eesti k. maiskond või kaasmaalaskond) on maakondlik üliõpilaskogu.
Maiskondlik ehk territoriaalne ühinemisprintsiip lähtus keskaegsetest Euroopa ülikoolidest, kus üliõpilased ühinesid päritolu järgi natsioonidesse. Maiskondlikule ühinemisprintsiibile vastandunud üliõpilaskondlik printsiip (Burschenschaft) sai alguse 19. sajandi esimesel veerandil. Sajandi keskel asendati termin Landsmannschaft nimetusega "korporatsioon".
Qingdao
Qingdao (lihtsustatud hiina kirjas 青岛, traditsioonilises hiina kirjas 青島; toonimärkidega pinyin 'is Qīngdǎo) on linn Hiinas Shandongi provintsis, allprovintsilinna Qingdao Shi keskus.
Linna alla arvatakse Qingdao Shi linnarajoonid Shinan, Shibei, Chengyang ja Huangdao. Nende kogupindala on 878 km². Neis elas 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 1 514 444 elanikku kokku. 2004. aasta andmetel oli elanike arv 1,7 miljonit.
Sri Lanka
Sri Lanka (ametlikult Sri Lanka Demokraatlik Sotsialistlik Vabariik) on saareriik Lõuna-Aasias, India ookeanis, edelas Benegali lahest ja kagus Araabia merest. Sri Lankast põhja jäävad India ja Bangladesh, kirdesse Myanmar, itta Tai, kakku Indoneesia ning edelasse Maldiivid.
Sri Lanka pindala on 65 610 km² ja elanike arv on 2020. aasta seisuga 21,39 miljonit.
Sri Jayewardenepura Kotte on Sri Lanka ametlik pealinn ja seal elab ligikaudu 116 000 inimest. Tihti kutsutakse aga pealinnaks Colombot, sest see on riigi suurim linn.
Amen (muusik)
Amen (kodanikunimega Jussi Sydänmaa; sündinud 26. juunil 1972 Espoos) on soome muusik, ansambli Lordi kitarrist.
Sri Lanka
Sri Lanka ajaloo vanimad kroonikad pärinevad üle 2500 aasta tagusest perioodist. Saare ajalugu dateeritakse 5. sajandist eKr, esimesteks asukateks olid vedad. Tänu oma strateegiliselt heale asukohale tekkisid Sri Lankal laialdased kaubandus- ja kultuurisidemed paljude muistsete tsivilisatsioonidega.
Riigi luksuskaupade ja vürtsidega kauplemine tõi saarele paljude rahvaste kauplejaid, luues Sri Lankale mitmekesise elanikkonna, mis on seal tänapäevani. Suurima osa rahvastikust moodustavad singalid (72%), tamilid (19%) ja moslemeid (8%); valgeid (hollandlaste ja portugallaste järeltulijad) on 1%.
Amen (muusik)
Amen on ka salvestanud kitarrisoolosid, mida kasutas Ari Pulkkinen arvutimängu "Shadowgrounds" soundtrack'i loomisel.
Sri Lanka
Nimi
Läbi ajaloo on saarel olnud palju nimesid. Kreeklaste jaoks oli ta Taprobane, araablaste jaoks Serendib ja portugallaste jaoks Ceilão. Hollandlased ja britid kutsusid teda vastavalt Zeylan ja Ceylon. Saare praegust nime Sri Lanka võiks tõlkida nagu 'särav saar', tihti kutsutakse saart ka "paradiisiks ookeanis". Saare nimi oli pikka aega Tseilon, 1972. aastal nimetati see ümber Sri Lankaks.
Infoühiskond
Infoühiskond (inglise keeles information society) ehk teabeühiskond on informatsiooni tähtsustav ja seda kõigis eluvaldkondades enim kasutav (hankiv, tootev, talletav, levitav) ühiskond.
Sri Lanka
Ajalugu
Sisseränne Põhja-Indiast saabus 5. sajandil eKr, moodustades tänapäevase singali rahvastiku. India lõunaosast pärit tamilid saabusid umbes kaks sajandit hiljem, asudes elama Jaffnasse.
Singali kroonikate põhjal saabus pool-legendaarne prints Vijaya ja tema 700 järgijat 543. aastal eKr Puttallami lähedale ja moodustasid Anuradhapura ümbruses esimese singali kuningriigi.
Pärast kolmandat budistlikku suurkogu Pātaliputras jõudis kuningas Aśoka poja Mahinda Thera ja teiste misjonäride kaasabil kogu Tipitaka (Vinayapiṭaka ja Sutta Piṭaka ning suurkogul koostatud Abhidhammapiṭaka) aastal 247 eKr Sri Lankale. Kuningas Devanampiya Tissast sai budismi pühendunud toetaja, kes rajas Anuradhapurasse suurkloostri (Mahāvihāra) ja istutas selle juurde bodhipuu. Theravaada budismist sai valitsejate toetatud õpetus, mis omandas Sri Lankal kiiresti ka rahvusliku tähenduse. Anuradhapura periood kestis ligi 1400 aastat (377 eKr – 1017).
Inglise patsient (film)
"Inglise patsient" on 1996. aasta film. Filmi stsenaarium põhineb Michael Ondaatje romaanil "Inglise patsient".
Film võitis üheksa Oscarit: parima filmi, lavastaja, naiskõrvalosatäitja (Juliette Binoche), operaatoritöö, kostüümidisaini, kunstnikutöö, montaaži, filmimuusika ja heli eest.
Sri Lanka
Ajalugu
pisi|vasakul|{{legend|#62A6E8|Kandy kuningriik (1689–1796)}} {{legend|#1D19CE|Hollandlaste kontrolli all olnud alad}} Lourenço de Almeida juhtimisel maabusid Portugali väed saarel 1505. aastal. 1517. aastal rajasid portugallased Colombosse kindluse ja asusid laiendama oma valdusi rannikualadel. Pärast mitut aastakümmet konflikte viis 1592. aastal Vimaladharmasuriya I oma riigi keskuse Kandysse ja peagi oli see ainus sõltumatu kuningriik Sri Lankal. Jaffna kuningriik kaotas iseseisvuse 1619. aastal.
Kandy kolmanda kuninga Rajasinha II valitsusajal jõudsid saarel ka hollandlased. 1638. aastal kirjutas kuningas alla rahulepingu Hollandi Ida-India Kompaniiga, mille kohaselt oleks kompanii pidanud aitama neil portugallased saarelt minema ajada. Hollandlased võitsid järgnenud sõja ning Colombo langes nende kätte 1656. aastal. Küll ei andnud nad aga vallutatud alasid üle nagu leping ette nägi.
Infoühiskond
Infoühiskond on koondmõiste rõhutamaks info ja infokäitluse mahtude ja tähtsuse suhtelist suurenemist tänapäeva ühiskonnas. See on kõikehõlmav ning haarab kogu ühiskondlikku tegelikkust. Infoühiskonna peamiseks tunnuseks on arvutite massiline kasutamine ja kõikjale ulatuvad ülemaailmsed, isiklikud suhtluskanalid (Internet ja sellel põhinevad struktuurid) ning elektroonilised teenused. Infoühiskonna inimesel on võimalik juurde pääseda tohutule hulgale andmepankadele ja teabeallikatele. Tema abivahendiks on võimsad personaal- ja serverarvutid.
Infoühiskonnas valitseb elukorraldus, kus enamus inimkonna loodud väärtusi on kätketud teabesse, mida hoitakse, teisendatakse ja edastatakse universaalsel digitaalsel kujul. Selleks loob võimalused üleüldine andmeedastusvõrk, millele juurdepääs on tagatud kõigile ühiskonna liikmetele. Geograafilised kaugused, nii riigisiseselt kui ka riikidevaheliselt, kaotavad oma senise tähenduse, kaotades *äärealasid ja ühtlustades eri piirkondade konkurentsivõimet. Väheneb piirkondlik ebavõrdsus ja pikas vaates ka arenguerisused.
Sri Lanka
Ajalugu
Euroopas olid 18. sajandi lõpul puhkenud Prantsuse revolutsioonisõjad. 1795. aastal hõivas Prantsusmaa Hollandi, kuhu moodustati nukuriigina Bataavia Vabariik, ja Austria Madalmaad. Kartuses, et Hollandi kolooniaks olev saar võib langeda prantslaste kätte, alustasid britid 1795. aastal sissetungi ning järgmiseks aastaks olid saare rannikupiirkonnad langenud brittide valdusse.
Infoühiskond
Areng
Tehnoloogiline areng ja informatsiooniline taristu toovad paratamatult kaasa põhjalikke muutusi senistest ühiskondlikes, majanduslikes ja poliitilistes suhetes. Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) arengul on märkimisväärne mõju tööle, tööprotsessidele, tööhõivele, õppimisele ja kõikidele teistele olulistele tegevusvaldkondadele. Suureneb tootlikkus ja võetakse kasutusele uued paindlikud töövormid. Muutub radikaalselt töö olemus ja kogu ühiskonna struktuur. IKT revolutsioon on muutnud ja muudab meie tänapäevast maailma tunduvalt, kuigi paljusid eesolevaid ümberkorraldusi me veel täielikult ei hooma.
Sri Lanka
Ajalugu
1798. aastal suri Sri Rajadhi Rajasinha ning troonile asus Sri Vikrama Rajasinha, kes sai juba 1803. aastal vastu astuda briti invasioonile. Esimene Kandy sõda lõppes rahuga, kuid 1815. aastal vallutasid britid teise Kandy sõja käigus kogu saare. 1817–1818 toimus saarel veel ülestõus, kuid britid surusid selle maha. 1833. aastal viidi saarel läbi ulatuslikud reformid.
Saarele rajati kohviistandusi ja kohvist sai peagi peamine väljaveokaup. 1847. aasta briti panganduskriis vähendas aga nõudlust kohvi järgi, mis vähendas piirkonna sissetulekuid ning nende kompenseerimiseks kehtestati rida makse. See viis uue ülestõusuni 1848. aastal. 1869. aastal hakkas saarel levima arvatavasti Ida-Aafrikast pärinev seen Hemileia vastatrix, mis laostas järgneva 15 aasta jooksul kogu saare kohvitööstuse. Kohvipuude asemel hakati kasvatama teepõõsaid.
20. sajandi algul tabas saart malaariaepideemia.
Briti impeerium oli püüdnud alates 19. sajandist täita haldusameteid kohalikega ja nad saavutasid edu rahvusgruppide vahelise läbisaamise parandamisel. 1919. aastal moodustati Tseiloni Rahvuskongress, mis ühendas singalid ja tamilid. Organisatsiooni asus juhtima Ponnambalam Arunachalam.
1947. aasta põhiseaduse jõustumisel saavutas Tseilon iseseisvuse 4. veebruaril 1948. Riigi esimeseks peaministriks valiti Don Stephen Senanayake. Suurbritannia kuninglik merevägi jäi siiski saarele kuni 1956. aastani.
1956. aastal valiti peaministriks S. W. R. D. Bandaranaike, kes oli vasakpoolne singali rahvuslane ja viis läbi seaduse, millega muudeti inglise keele asemel uueks ametlikuks keeleks singali keel. Tamilid tõlgendasid seda ohuna nende keelele ja kultuurile. 1949. aastal sooritas budistlik munk atentaadi Bandaranaikele. 1960. aastal sai riigi uueks peaministriks tema lesk Sirimavo Bandaranaike, kes oli maailma esimene naispeaminister. Valitsus viis läbi mitmeid sotsialistlikke reforme ja tugevdas sidemeid Nõukogude Liidu ja Hiina Rahvavabariigiga.
1971. aastal toimus saarel kommunistlik ülestõus, mis suruti maha. 1972. aasta põhiseadus kuulutas välja Sri Lanka Vabariigi.
Pinged singalite ja tamilite vahel kasvasid kodusõjaks, mis kestis aastatel 1983–2009 ja lõppes tamilite lüüasaamisega.
Riigi majanduslik seisukord on järjest halvenenud. Koroonakriis kahjustas oluliselt riigi turismitööstust. Väheste välisvaluuta reservide säästmiseks piirati 2021. aastal väetiste sissevedu, kuid see viis toidutoodangu vähenemiseni, mis veelgi kasvatas sõltuvust impordist ning kergitas inflatsiooni. 2022. aasta juulis sunniti president ametist tagasi astuma.
Loodus
Sri Lanka pindala on 65 610 km² ja 98% sellest on maismaa. Saare ainuke ühendus maaga oli Aadama sild, mis on nüüd suuresti vee all. Seda eraldavad Indiast Mannari laht ja Palki väin. Sri Lanka on suuruselt 25. saar maailmas. Saare koordinaadid on 7° N 81° E.
Pinnamood
Sri Lanka on enamasti tasane, mäed on vaid lõuna- ja keskosas. Saare kõrgeim punkt on Pidurutalagala, mis on 2524 meetrit merepinnast. Sri Lankas leidub grafiiti, vääriskive, soola ja naftat.
Veestik
Sri Lankal on 103 jõge, neist pikim on Mahaweli jõgi, mis on 335 kilomeetri pikkune. Saarel on 51 looduslikku juga, mille kõrgus on vähemalt 10 meetrit. Kõige kõrgem on Bambarakanda juga kõrgusega 263 meetrit. Sri Lanka rannajoon on 1585 kilomeetri pikkune.
Kliima
Sri Lanka kliima on ookeanituulte tõttu troopiline ja soe. Keskmine temperatuur ulatub 17–33 °C. Aastased keskmised temperatuurid jäävad vahemikku 28–31 °C. Temperatuur päeval ja öösel võib varieeruda 14–18 °C.
Sademete mustrit mõjutavad India ookeani ja Bengali lahe mussoontuuled. Edelamussoon (maist septembrini) toob saare lääneosale tugevaid vihmasadusid. Nõrgem kirdemussoon (detsembrist veebruarini) toob väiksemaid vihmasadusid eelkõige saare idaossa. Nende vahel on suhteliselt kuivad perioodid ainult juhuslike äikesevihmadega. Aasta sademetehulk talvel on kuni 1000 mm ja suvel 2000–5000 mm.
Taimestik
Mägede nõlvadel kasvavad vihma- ja igihaljad metsad. Põhjaosas kasvavad heitlehisemetsad ja astelvõsad.
Loomad
Sri Lanka on koduks 123 liiki imetajatele, millest 41 liiki on väljasuremisohus. Samuti võib saarelt leida 183 liiki kahepaikseid, 122 liiki roomajaid, 227 linnuliiki ja 93 liiki kalu.
Arhitektuur
Muistse Sri Lanka mitmekesine arhitektuur on saanud palju mõjutusi iidse Põhja-India arhitektuurist. Budismil oli Sri Lanka arhitektuurile oluline mõju pärast saarele levimist 3. sajandil eKr.
1960., 1970. ja 1980. aastatel olid Geoffrey Bawa ja Minnette de Silva juhtivad arhitektid troopilise modernismi kujunemisel. Stiil rõhutab eri aegade ja kohtade elementide koondamist, et luua uut ja originaalset koos kohaliku esteetikaga. Vanemad mõjutused, nagu peegeldavad basseinid, sammaskäigud ja terrakotaplaatidest katused, on sulandatud voogavate ruumide ja puhaste joonte modernistliku rõhuasetusega. Nende tööd on märkimisväärselt mõjutanud ka Lõuna- ja Kagu-Aasia arhitektuuri.
2010. aastateks jõudsid Sri Lankale säästva arhitektuuri ideed. 186 m kõrguses Clear point Residencies hoonetekompleksis kasutatakse kogutud vihmavett ning vannitubade valamu- ja dušivett taimede kastmiseks. Taimed jahutavad hooneid loomulikult ja puhastavad õhku, vähendades nii vajadust kliimaseadmete järele. See on arvatavasti maailma kõrgeim vertikaalne aed.
Lipp
Lõvi punasel tähistab singali inimesi ning kuldne ääris ja Bo lehed märgivad budismi. Triibud lõvist vasakul esindavad kahte Sri Lanka vähemusgruppi: oranž on Sri Lanka tamiilid ja roheline Sri Lanka moslemid.
Vapp
Sri Lanka vapi keskel on sama kuldne lõvi punasel taustal, mis lipulgi. Lõvi, mis tähistab singali rahvast on ümbritsetud Sri Lanka rahvuslille vesiroosiga. Kõik see on traditsioonilise viljavaasi peal, mis sümboliseerib heaolu.
Rahvastik
pisi|[[Sri Lanka rahvastikupüramiid]] Sri Lanka rahvaarv on 2020. aasta seisuga 21,39 miljonit. Rahvaarv on kasvav, tunnis sünnib keskmiselt 30 ja sureb 15 inimest. Aastal 2019 kasvas Sri Lanka rahvaarv 0,42% võrra. Riigi keskmine oodatav eluiga on 75,3 aastat: meestel 72,1 ja naistel 78,5 aastat. Oodatav eluiga sünnimomendil on 2017. aasta seisuga 76,7. Sri Lankal on imikusuremus 7,8 last 1000 kohta ja naise vanus esimese lapse sünnitamisel on 2016. aasta seisuga 25.6.
Sri Lanka rahvastikupüramiid on tasakaalustatud, ehk riik on kolmandas etapis. Demograafilise arengu 2. etapp tähendab seda, et sündimus väheneb tööstuse arengu ja linnalise eluviisi leviku tõttu, laste osakaal vaikselt väheneb, keskmine eluiga kasvab ning eakate osakaal suureneb, imikute ja väikelaste suremus väheneb ja rahvaarv on endiselt kasvav. Samuti on püramiidilt näha, et Sri Lanka kodusõja tõttu vähenes umbes 30 aastat tagasi riigi sündimus.
Majandus
Sri Lanka vabaturumajanduse väärtus on 88,9 miljardit dollarit sisemajanduse kogutoodangu (SKT) järgi. Riigi aastane majanduskasv oli 6,4% aastatel 2003–2012, mis on tunduvalt kõrgem riigi regioonis. Sri Lanka on Maldiivide järel jõukuselt Lõuna-Aasia teine riik ning keskmise sissetulekuga. Riigi peamised majandusharud on turism, tee-eksport, rõivad, tekstiili-, riisi- ja muud põllumajandustooted. Lisaks nendele majandussektoritele annab välismaine tööhõive välisvääringus suure panuse: 90% kodumaalt emigreerunud srilankalastest elab Lähis-Idas. Riigi töötuse määr on üpris väike, 4,4%.
Infoühiskond
Areng
Üheks organisatsiooniks, mis on etendanud tähtsat osa ülemaailmse infoühiskonna ideede arengus, on näiteks UNESCO. Seal on lähtutud põhimõttel, et "infoühiskond peab kindlalt toetuma inimeste põhiõigustele ja -vabadustele ning kindlustama õiguse haridusele, kultuurile ja sõnavabadusele tegelikkuses, kaitstes ja tugevdades teabe kui avaliku hüve positsioone, toetades kultuuride ja keelte mitmekesisust, tagades võimalikult laiapõhjalise juurdepääsu infole hariduslikel ja kultuurilistel eesmärkidel ning arendades kõrgekvaliteedilist, mitmepalgelist ja usaldusväärset võrgusisu".
Todor Ivančov
Todor Ivančov (Тодор Иванчов; 1858–1906) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 13. oktoobrist 1899 kuni 5. jaanuarini 1901.
Infoühiskond
Areng
Mitte keegi ei oska ennustada, milline hakkab infoühiskond tulevikus välja nägema. See, mis tänasel turul näib võitja olevat, võib homme täielikult läbi kukkuda. Hetkel vähelubavana tunduv uus leiutis võib osutuda äärmiselt edukaks. Infoühiskonna uute toodete ja teenuste arenguprotsessi lahutamatuks osaks on pilootprojektid.
Pilootprojektid
Lisaks sellele, et pilootprojektid kujutavad endast kasulikku ettevõtmist katsetaja jaoks, saab nende teostamisest kasu ka ühiskond tervikuna. Tehnoloogiat on võimalik testida ja täiendada reaalses elukeskkonnas. Võimalikuks saab õiguslike ja regulatoorsete probleemide lahendamine, aga samas kõrvaldatakse ka sotsiaalsed ja poliitilised uue tehnoloogia kasutuselevõttu takistavad tegurid.
Välislingid
Információs társadalom
Inglise patsient
"Inglise patsient" ("The English Patient") on Michael Ondaatje romaan, mis ilmus 1992. aastal.
Sedani lahing
Sedani lahing peeti 1. septembril 1870 Prantsuse-Preisi sõja ajal Prantsuse keisririigi ning Preisimaa ja Baieri kuningriigi vägede vahel. Preisi-Baieri ühendväed said ülekaaluka võidu, mis tõi kaasa Prantsuse keisririigi likvideerimise.
Inglise patsient
See räägib neljast erinevast inimesest, kes saavad kokku Itaalias Teise maailmasõja ajal.
Sedani lahing
2. septembril alistusid Prantsuse väed eesotsas Napoleon III ja Patrice de Mac-Mahoniga sakslastele. Mõni päev hiljem likvideeriti Prantsuse teine keisririik ja loodi Prantsuse Kolmas Vabariik.
Inglise patsient
Romaan sai Bookeri auhinna.
Romaanist valmis 1996. aastal Anthony Minghella lavastatud film.
Amen (muusik)
Elulugu
Jussi Sydänmaa sündis Espoos, kuid veetis lapsepõlve- ja noorusaastad Mäntsäläs. Juba enne kooliminekut hakkas ta huvituma kitarrimängust. Muusikaõpinguid alustas ta viieaastaselt, kui sai oma esimese akustilise kitarri. Talle meeldis õppida pilli ja oma lemmiklugude mängimist, kuid oli liiga häbelik, et osaleda kitarrieksamil. See kohutas poissi sedavõrd, et ta otsustas kitarrimängu lõpetada. Sydänmaa võttis kitarri uuesti kätte 10 aastat hiljem, mil hakkas huvituma hard rock'i muusikast.
1983. aastal puutus Sydänmaa esmakordselt kokku ansambliga Kiss. Temast sai bändi kirglik austaja ja seetõttu langes ta ka koolikiusamise ohvriks. Noorukina mängis Sydänmaa mitmes bändis. Tähelepanuväärsem neist oli Rag Flag, mis ei saavutanud edu. 25-aastaselt leidis Sydänmaa, et kõik rokiprojektid, milles ta osales, viisid läbikukkumiseni. Siis õppis ta ajakirjandust ja raadiotööd, hiljem reklaami ja meediat. 2003. aastal sai ta meediatehnoloogiainseneri diplomi. Siiski ei asunud ta tööle õpitud valdkonnas, kuna ansambel Lordi, millega ta oli 1990. aastatel liitunud, tegi 2002. aastal läbimurde. Tänu Lordi edule loobus ta IT-inseneri ametist ja keskendus karjäärile muusikuna.
Tema tegelaskuju ansamblis Lordi on Egiptuse vaarao Amen-Ra elluärganud muumia.
Pärast Eurovisiooni võitu avati 26. juunil 2006 Mäntsäläs Ameni ausammas. Sammas on valmistatud kohalikust migmatiidist, see on 3 meetrit kõrge ja kaalub üle 400 kg. Ausammas asub Ameni endise kooli Ehnroosi kooli (Nordenskiöldintie 2, koolis käis ta aastatel 1985–1991) ja Myllymäe kooli (Vanha Porvoontie 21) vahelisel alal.
Sri Lanka
Turism
pisi|parem|Sigiriya kindlus Sri Lanka on väga hinnatud turismimaa tänu heale kliimale, rikkalikule toiduvalikule, haruldastele loomadele, ilusatele randadele, ilusale loodusele ja matkaradadele ja aastatuhandete pikkusele pärandile. Kõige suuremad turistimagnetid saarel on Dambulla koobastempel, Yala rahvuspark, Arugami laht, Sigiriya ja Polonnaruwa, Galle, Jaffna, Rahvaste Ühenduse sõjaväekalmistu Kandys, Hamba tempel, Nuwara Eliya ning Trincomalee. , Satta Matka
Haldusjaotus
Sri Lanka jaguneb üheksaks provintsiks (sulgudes halduskeskus).
Malle Salupere
Malle Salupere (aastani 1962 Malle Tungal; 17. veebruar 1931 Tartu – 8. juuni 2023) oli eesti ajaloolane, kultuuriloolane, arhivist ja vasakpoolne poliitik.
Tema uurimisvaldkonnad on olnud Eesti ajalugu, ärkamisaeg ning saksa-eesti-vene kultuurikontaktid. Avaldanud üle saja teadustrükise ja aimeartikli.
Elulugu
Malle Salupere oli metsniku tütar. Õppis Tartu Õpetajate Instituudis. Oli 1949–1957 küüditatuna Siberis Krasnojarski krais. Töötas 1957–1958 Tartu Autoremonditehases abitöölise ja automaalrina. Lõpetas 1958 Tartus õhtukeskkooli, 1962 Tartu Riikliku Ülikooli vene filoloogina (1962–1964 TRÜ aspirantuuris, arvati poliitilistel põhjustel enne lõpetamist aspirantuurist välja), 1974 psühholoog-sotsioloogina.
Töötas Tartu keskraamatukogus ja lühikest aega õpetajana, 1967–1974 TRÜ rektoraadi teadussektoris, seejärel oli viis aastat Tartu Kliinilise Haigla ametiühingukomitee esimees, 1980–1983 Eesti NSV Riikliku Ajaloo Keskarhiivi töötaja. Koondati poliitilistel põhjustel, oli seejärel Ajaloo Instituudi teadur (0,5 kohaga). Ühtlasi luges venekeelset Eesti ajaloo kursust Tartus, Tallinnas, Kohtla-Järvel ja Narvas. Aastast 1991 oli pensionil. 1990. aastate keskel esines Eesti Raadio saates "Silmaring" kolmeaastase vestluste sarjaga eestlaste mentaliteedist läbi aegade.
Ta oli alates 1962. aastast abielus Maks Saluperega kuni viimase surmani 2018. aastal. Neil on kolm tütart, nende seas semiootik Silvi Salupere ja ajaloolane Lea Leppik.
Ühiskondlik ja poliitiline tegevus
Ta on olnud Maarjamõisa haigla ametiühingukomitee esimees. Ta kuulus Eestimaa Ühendatud Vasakparteisse, oli selle eelkäija Eesti Vasakpartei aseesimees 2005. aastast ja 2007. aastast esimehe kohusetäitja. Ta kandideeris 1995., 1999., 2003. ja 2007. aasta Riigikogu valimistel, kuid ei osutunud valituks. Samuti kandideeris ta 1996., 1999., 2002., 2005. ja 2009. aasta kohalike volikogude valimistel, kuid valituks ei osutunud. 2009. aastal kandideeris ta Eestimaa Ühendatud Vasakpartei nimekirjas Euroopa Parlamendi valimistel.
Olulisemad retsensioonid
Retsensioonid: Tiina Kolk. Postipapa uues valguses – Äripäev 20.10.2006. Nädala lõpulisa, lk 8. Ilmar Palli: Vapper Malle ja vaene Johann.- Maaleht 02.11.2006. Mart Laar: Esimene vasikas – Eesti Ekspress/Areen 02.11.2006 Anu Pallas: Papa Jannsen – suurte algatuste mees, sihiseadja ja rajaraiuja Eesti ajakirjandusmaastikul. Postimees 01.12.2006. Marju Unt: Mitmekülgne raamat Postipapast. – Eesti Päevaleht 2006, 08.12. Vaapo Vaher: Ihu tahaks valitseda. – Maaleht 2006, 21.12 Andres Langemets: Jannsenist kokkuvõtlikult. – Sirp 2006, 22.12.
Artikleid
<!-- see keda see pudutab, tehku v-tekstiks
Nägemiseni homseni
Sisu
Gdański üliõpilaskabaree näitleja Jacek tutvub Prantsuse konsuli tütre Margueritte'iga. Noorte vahel tekivad tunded. Margueritte viibib Poolas ainult koolivaheaegadel ja pühade ajal. Jacek tutvustab Margueritte'ile Gdański ja üliõpilasteatri näitlejaid. Kuid peagi saavad noored aru, et nad on pärit erinevatest sotsiaalsetest süsteemidest ja neile ei ole määratud kokku jääda.
Kurt Wüthrich
pisi|Kurt Wüthrich (2005) Kurt Wüthrich (sündinud 4. oktoobril 1938) on Šveitsi keemik, Nobeli auhinna laureaat.
Ta on tegelenud tuumamagnetresonantsspektroskoopiaga.
Ta töötab alates 1969. aastast ETH Zürichis.
Õhne jõgi
Jõe järgi on saanud nime Õhne kihistu.
Kirjeldus
Jõgi voolab ligikaudu 3,5 km ulatuses ka läbi Läti vabariigi.
Ajalugu
Enne Teist maailmasõda oli Tõrva-Helme piirkonnas Õhne jõel üheksa vesiveskit.
Yap
thumb|Yapi saarte kaart
Yap (kohalike hulgas tuntud kui Wa'ab) on saar Vaikse ookeani lääneosas, üks Karoliinidest ning suurim neljast Yapi saarest. Ta kuulub Mikroneesia Liiduriikidele ning on Yapi osariigi peasaar. Yapi suurim linn on Colonia.
Yapi osariigi pindala on 102 km² ja elanikke on umbes 6300. Seal asus ka Loran-C raadiosaatja. Yap oli enne esimest maailmasõda suur Saksa mereväe sidekeskus. Seal elab umbes 60% kogu Mikroneesia elanikkonnast.
Omavalitsused
Yapi alluvuses olevad muud saared
Kami (trummar)
Ta oli pärit Ōsaka prefektuurist Ibarakist.
Ta suri une pealt subarahnoidaalse hemorraagia tagajärjel, olles ainult 26 aastat vana.
Kursi Vabadussõja mälestussammas
pisi|Kursi Vabadussõja mälestussammas Kursi Vabadussõja mälestussammas asub Kursi külas Põltsamaa vallas Jõgeva maakonnas.
Mälestussammas avati 26. septembril 1926. Samba kavandi tegi Voldemar Melnik (Mellik). Kivitöö anti teha M. Pärnale. Pronkskuju ja osad valati Truutsi töökojas. Mälestussamba pronkssõdur võeti maha Nõukogude võimu poolt kohe peale II maailmasõda. Samba kivialus õhiti 1948. aastal. Mälestussammas taasavati 23. juunil 1992.
Sammas kujutab endast treppalusel asuvat graniitobeliski, mille tipp on kolmejärguline. Obeliski otsas seisab pronksist valatud vahikorda pidav sõdur – Kuperjanovi partisan. Obeliski ülaosas on pronksreljeef Vabadusristi kujutisega ja selle all tekst: "EESTLASTE VANA, KULDNE / OMA MAA, / JÄÄ VABAKS SA, JÄÄ SEIS- / MA SA! / TRUU EESTI KÄSI VALVAB, / KAITSEB SIND, / VAENLASTE VASTU SEISAB / RIND, / JÄÄ VABAKS SA, JÄÄ SEIS- / MA SA!".
Obeliski tagumise külje ülaossa on kinnitatud pronksreljeef – surnupealuu – partisanide märk. Selle all puuduvad pooled nimed, kuna taastamisel ei leitud vastavaid materjale. Seal on nüüd tekst „KURSI KIHELKONNA LANGENUD 44 / KANGELAST VABADUSSÕJAS / 1918-1920” ja järgneb 22 nime.
Rhein-Kreis Neuss
thumb|[[Langen Foundation Neussi lähedal.]]
Rhein-Kreis Neuss on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas.
Geograafia
Peamine jõgi kreisis on Rein, mis moodustab enamuse kreisi kirdepiirist, samuti Erft. Kreisi lõunaosas on suured pruunsöe kaevandused.
Linnad ja vallad
thumb|300px|left|Linnad ja vallad Rhein-Kreis Neussis
Rein Teesalu
pisi|Rein Teesalu debatil "Kas 16-aastased noored peaksid saama valida või mitte?" Kuressaares, 2011 Rein Teesalu (sündinud 19. juunil 1939 Mustla külas Laimjala vallas) on eesti kardioloog.
Ta on Eesti Kardioloogide Seltsi liige ja südamepuudulikkuse töögrupi juht, Euroopa Kardioloogide Seltsi liige ja südamepuudulikkuse töögrupi liige, FESC (Fellow of the European Society of Cardiology), FACA (Fellow of the American College of Angiology), Eesti Hüpertensiooni Ühingu juhatuse liige ning Eesti Müokardiinfarkti Registri Nõukogu esimees.
Radiosüsinikumeetod
Radiosüsinikumeetodil dateerimine on radiomeetriline vanuse määramise meetod, mis kasutab looduses esineva süsiniku radioaktiivset isotoopi massiarvuga 14 (süsinik-14), võimaldades määrata orgaanilise päritoluga süsinikku sisaldavate materjalide vanust, mis võib ulatuda kuni 62 000 aastani.
Töötlemata ehk kalibreerimata radiosüsiniku vanused on tavaliselt esitatud radiosüsinikuaastates Before Present (enne tänapäeva), kus tänapäeva all mõeldakse kokkuleppeliselt aastat 1950. Selliseid vanuseid kalibreerides on võimalik leida vastavad vanused kalendriaastates. Üks sagedasemaid radiosüsinikumeetodi kasutusvaldkondi on arheoloogiliste orgaanikat sisaldavate leidude vanuste määramine. Kui taimed seovad atmosfäärset süsihappegaasi (CO2) orgaanilisse materjali läbi fotosünteesi, haaravad nad 14C isotoopi samal hulgal, mis ligikaudu ühtib atmosfääris oleva 14C tasemega (väike erinevus võib tekkida isotoopse fraktsioneerimise tõttu). Kui taimed surevad või tarbitakse teiste organismide poolt, hakkab radioaktiivse lagunemise tõttu kindlal kiirusel kahanema orgaanilises materjalis oleva 14C osa. Võrreldes proovis järele jäänud radiosüsiniku osa kunagise arvatava atmosfäärse 14C tasemega, on võimalik määrata proovi vanus.
Radiosüsinikul põhineva dateerimise meetodi töötas välja Willard Libby koos kolleegidega Chicago Ülikoolis 1949. aastal. Libby leidis, et ühe grammi puhta süsiniku radioaktiivsus on umbes 14 lagunemist minutis. Oma töö eest sai ta 1960. aastal Nobeli keemiaauhinna. Radiosüsinikumeetodi demonstreerimiseks määras ta Vana-Egiptuse lodjalt pärineva puutüki vanuse, mis oli varem ajaloolistest dokumentidest teada. Eesti alustati radiosüsiniku labori rajamisega 1957 ZBI-s.
Füüsikaline taust
pisi|1: 14C moodustumine 2: 14C lagunemine 3: Võrdsus iseloomustab elus ning ebavõrdsus surnud organismi
Süsinikul on kaks stabiilset, mitteradioaktiivset isotoopi: süsinik-12 (12C) ja süsinik-13 (13C). Lisaks eksisteerib Maal teatud väikesel hulgal ebastabiilset nn. radiosüsiniku (14C) isotoopi. Radiosüsinikul on suhteliselt lühike, 5730 aasta pikkune poolestusaeg, mille jooksul lagunevad radioaktiivsel lagunemisel pooled 14C aatomituumad. Süsinik-14 tekib atmosfääris õhulämmastikust kosmilise kiirguse toimel. Kosmilise kiirguse sisenemisel Maa atmosfääri tekivad neutronid, mis osalevad atmosfääris oleva molekulaarse lämmastikuga (N2) tuumareaktsioonis:
Suurim osa radiosüsiniku moodustumisest toimub 9–15 km kõrgusel, kuid levib enam-vähem ühtlaselt atmosfääris ja reageerib hapnikuga, moodustades süsihappegaasi. Radiosüsinikku sisaldavat süsihappegaasi tarbivad fotosünteesi käigus taimed ning läbi taimede ka loomad. Selline radiosüsiniku vahetus keskkonna ja organismi vahel toimub kuni organismi surmani. Alates sellest hakkab organismis sisaldunud radiosüsiniku hulk järk-järgult läbi beetalagunemise, poolestusajaga 5,730 ± 40 aastat, vähenema.
Kalibreerimise vajadus
pisi|300px| Radiosüsinikumeetodil dateerimisel kasutatav kalibreerimiskõver. Allikas: Stuiver et al. (1998). Proovid, mis on nooremad kui AD 1950, dateeritakse kasutades põhja- ja lõunapoolkera 14C graafikuid. Vaata järgmist joonist pisi|300px|Atmosfäärne 14C, Uus-Meremaa ja Austria. Uus-Meremaa kõver iseloomustab lõuna- ja Austria põhjapoolkera. Tuumakatsetused on peaaegu kahekordistanud 14C kontsentratsiooni põhjapoolkeral. Dateeringuid võib väljendada kalibreeritud ja kalibreerimata vanustena. Töötlemata BP dateeringuid ei saa kasutada otse kalendriaastatega võrdlemiseks, kuna atmosfäärse radiosüsiniku tase ei ole olnud kogu dateeritava aja ulatuses rangelt konstantne. Taseme mõjutus on tingitud kosmilise kiirguse intensiivsuse variatsioonidest, mis omakorda on mõjutatud Maa magnetosfäärist. Lisaks on mitmeid olulisi süsiniku reservuaare: orgaaniline aine, ookeanid, ookeani põhjasetted ja settekivimid. Muutused Maa kliimas võivad mõjutada süsinikuvooge reservuaaride ja atmosfääri vahel, mis tingib muutusi seal olevate süsinikuisotoopide fraktsioneerumises.
Lisaks looduslikele protsessidele mõjutab radiosüsiniku taset ka inimtegevus. Alates tööstusrevolutsiooni algusest 18. sajandil kuni 1950. aastateni paisati fossiilkütuste põletamisega õhku suurtes kogustes süsihappegaasi, mis oma minimaalse radiosüsiniku sisaldusega alandas atmosfääris oleva 14C osakaalu. See on tuntud kui Suessi efekt ning mõjutab ka 13C isotoopi. Sellest hoolimata on atmosfäärse 14C osa peaaegu kahekordistunud seoses 1950. ja 1960. aastate tuumarelvakatsetustega.
Kalibreerimismeetodid
Töötlemata radiosüsiniku vanuseid kalibreeritakse, et saada kalendriaastatele vastavaid tulemusi. Selleks on olemas standardsed kalibreerimiskõverad, mis põhinevad radiosüsiniku vanuste võrdlemisel erinevatest proovidest, mida on võimalik iseseisvalt dateerida ka teiste meetoditega. Levinumateks meetoditeks on puu aastaringide (dendrokronoloogia), süvaookeani setete, järvepõhjas tekkinud varvide (varvokronoloogia), korallide ja speleoteemide uurimine. Kalibreerimiskõverad ei ole sirgjooned, sisaldades kõrvalkaldeid perioodide kohta, mil radiosüsiniku määr atmosfääris erines normaalsest. Suuremad kõrvalkalded kõveral põhjustavad kalibreeritavas vanuses suuremat määramatust. Kalibreerimiskõvera ulatus ja täpsus, sealhulgas ka määramatuse suurus, on aastate jooksul paranenud. Kui 2004. aasta versioon võimaldab suhteliselt täpselt kalibreerida kuni 26 000 aasta vanuseid proove, siis 2009. aasta standardit INTCAL09 kasutades saab suurema täpsusega kalibreerida kuni 50 000 aasta vanuseid proove. Kalibreeritud vanused esitatakse kujul X±Y cal 14C a. BP. Radiosüsiniku dateerimistäpsus antakse 1-sigma tasemel, mis tähendab, et näiteks 14C vanuse 1000±100 puhul on 68% tõenäosusega objekti vanus 900 ja 1100 aasta vahel ja 95% tõenäosusega 800–1200 aastat BP.
Reservuaariefekt
Teatud juhtudel näivad proovidest tehtud dateeringud uuritava organismi vanusest vanemad. See võib olla põhjustatud organismi eluajal tarbitud eeldatavast süsiniku isotoopkoostisest väiksema 14C sisaldusega süsinikust:
Kaspar Koppel
Kaspar Koppel (hüüdnimed Bassu, Kassu, Bassius; sündinud 18. aprillil 1990) on ansambli Bedwetters basskitarrist.
Poikilotsütoos
Poikilotsütoos on erikujuliste erütrotsüütide ehk poikilotsüütide esinemine veres.
Poikilotsüüte võib normaalselt esineda kliiniliselt tervete kitsede ja noorte lehmade veres.
Kaukaasia keeled
Kaukaasia keeled on osa Kaukaasias kõneldavatest keeltest, mis jagunevad kartveli, abhaasi-adõgee ja nahhi-Dagestani keelkonna vahel.
Valik kaukaasia keeli:
Nahhi keeli ja Dagestani keeli on peetud ka eraldi keelkondadeks. Lisaks moodustavad abhaasi-adõgee ja nahhi-Dagestani keeled mõne käsitluse järgi Põhja-Kaukaasia keelkonna.
Norra liustikud
right|thumb|200px|Briksdalsbreen on Jostedalsbreeni üks populaarseimatest osadest Siin on loetletud Norra suurimad liustikud. Kokku on Norras umbes 1600 liustikku, millest 900 asub Põhja-Norras, kuid 60% liustikualadest paikneb Trøndelagist lõunas. 1% Norra maismaast on kaetud liustikega.
Stockholmi sündroom
pisi|Endine Kreditsbankeni hoone Stockholmis Stockholmi sündroom on pantvangi(de)l vahel ilmnev psühholoogiline sündroom, milles pantvang ilmutab pantvangi võtjale lojaalsust ja poolehoidu, vaatamata viimase põhjustatud ilmsest ohust tema elule. Sageli asuvad Stockholmi sündroomiga pantvangid oma kinnihoidjat abistama või pärast vabastamist teda õigustama ja kaitsma.
Evolutsioonilise tõlgenduse järgi on abitul inimesel kasulik pöörduda toetuse saamiseks tugevaima olemasoleva inimese poole ja teha temaga koostööd.
Stockholmi sündroomi nimetatakse vahel ekslikult Helsingi sündroomiks.
Köln
Köln on suuruselt neljas linn Saksamaal ning suurim linn Nordrhein-Westfaleni liidumaal ja Ruhri linnastus.
Köln on üks Saksamaa vanemaid linnu. See on asutatud 38. aastal eKr. Linn asub Reini jõe kahel kaldal ja on ümbruskonna kultuurikeskus, kus asub enam kui 30 muuseumi ja sadu galeriisid. Köln on üks Saksamaa meediakeskusi. Linnas tegutsevad mitmed raadio- ja telejaamad, sealhulgas asuvad Kölnis Lääne-Saksa Ringhäälingu (Westdeutscher Rundfunk), RTLi ja VOXi peakorterid ning saateid toodavad sealt ka Pro7 ja Sat.1.
Nimi
Kuni 1919. aastani oli linna nimi saksa keeles Cöln.
Inglise ja prantsuse keeles on linna nimi Cologne, hollandi keeles Keulen, hispaania ja itaalia keeles Colonia. 780px|Kölni panoraam
Rahvastik
1970. aastatel oli Köln lühikest aega miljonilinn: linna territooriumi viimase laiendamise järel ulatus elanike arv 1. jaanuaril 1975 miljonini. Kui aga Wesselingi linn 1. juulil 1976 Kölnist lahutati, langes elanike arv jälle alla miljoni.
Kölni elanikest moodustavad 31,4% sisserändajad ning 17,2% linlastest pole Saksa kodanikud. Suurima vähemusrahvuste grupi moodustavad türklased, kelle osakaal kogu linna elanikkonnas on 6,3%. Linna elanikest 15,5% on alla 18-aastased, 67% on vanuses 18–64 aastat ja 17,4% on 65-aastased või vanemad. Kuna Kölnis asub mitu kõrgkooli, elab linnas üle 100 000 üliõpilase.
Linnahaldus
Köln jaguneb 9 linnarajooniks (Stadtbezirke) ja 86 linnaosaks (Stadtteile):
Geograafia ja kliima
Kölni pindala on 405,15 km² (sellest 230,25 km² asub Reini jõe vasakul kaldal ja 174,87 km² paremal kaldal). Linna kõrgeim punkt (Monte Troodelöh) ulatub 118,04 meetrit üle merepinna.
Kölni ähvardavad sageli Reini jõest tulenevad üleujutused ning linna peetakse Euroopa kõige üleujutusteohtlikumaks suurlinnaks. Kölnis on ulatuslik üleujutuste tõkestamise süsteem, mis hõlmab nii püsivaid kui ka mobiilseid üleujutuste tõkkeseinu, seire- ja ennustussüsteemi, pumbajaamu ning veevoogude juhtimise kavu. Kogu süsteem vaadati üle pärast 1993. aasta üleujutust, mis tõi kaasa suure kahju.
Rooma impeeriumi periood
Esimene linnaline asula praeguse Kölni kesklinna territooriumil oli 38. aastal eKr kohalike germaani hõimude poolt rajatud Oppidum Ubiorum. 50. aastal tunnistati Köln linnaks nime Colonia Claudia Ara Agrippinensium all ja nimetati provintsipealinnaks. Tänapäeval on Kölnis näha mitmeid Rooma perioodi jälgi, eriti sadamapiirkonnas, kust 2007. aastal leiti 1900 aastat vana Rooma laev. Aastatel 260–271 oli Köln Gallia pealinn.
313. aastal piiskopiks valitud Maternus oli esimene teadaolev Kölni piiskop. Provintsipealinnaks oli Köln kuni 459. aastani, mil selle okupeerisid frangid. 785. aastal sai Köln peapiiskopi asukohaks.
Keskaeg
Püha Rooma riigi ajal oli Kölni peapiiskop üks seitsmest liikmest kuurvürstide kolleegiumis, kes valisid riigile keisri. Peapiiskopid haldasid pikka aega ka suuri ilmalikke valdusi, kuid 1288. aastal sai Sigfried II von Westerburg Worringeni lahingus lüüa ja sunniti eksiili Bonni.
Köln asus tähtsate kaubateede ristumiskohas ida ja lääne vahel ning seetõttu oli kaubandus linna kasvu aluseks. Köln kuulus Hansa Liitu ning sai 1475. aastal vabalinnaks, mis allus otse keisrile. Sellest hoolimata säilis Kölni peapiiskopil surmanuhtluse määramise õigus, mistõttu allus linnavalitsus kriminaalõiguse küsimustes täielikult peapiiskopile. Selline olukord püsis seni, kuni Prantsusmaa vallutas Kölni.
Lisaks majanduslikule ja poliitilisele tähtsusele sai Kölnist keskajal ka oluline palverännakute sihtpunkt, kui peapiiskop Rainald von Dassel andis 1164. aastal Kolme Targa säilmed Kölni katedraalile. Samuti asuvad Kölnis Püha Ursula ja Albertus Magnuse säilmed.
Kölni majandust kujundas keskajal ja varauusajal sadamalinna ja transpordisõlme staatus Reini jõel. Käsitööliste tegevust organiseerisid iseseisvad gildid, millest mõned olid mõeldud vaid naistele.
Vabalinnana oli Köln Saksa-Rooma keisririigis suveräänse territooriumi staatuses ja omas seega nii õigust kui ka kohustust pidada üleval oma sõjaväge. Kölni punases vormis sõjaväelasi kutsuti punasteks sädemeteks (Rote Funken). Kölni sõjaväelased kuulusid Saksa-Rooma keisririigi armeesse ning osalesid 17. ja 18. sajandil peetud sõdades. Võitluses Prantsusmaa vastu hävitati Kölni väed pea täielikult.
Kölni vabalinna kõrval eksisteeris Kölni peapiiskopkond, mis oli eraldi riik Saksa-Rooma keisririigi sees. Alates 16. sajandi teisest poolest võeti peapiiskoppe Baierist pärit Wittelsbachi dünastiast. Kölni vabalinna staatusest tulenevalt ei lubatud peapiiskopil üldjuhul linna siseneda, mistõttu asus peapiiskopi residents esialgu Bonnis ja hiljem Brühlis. Tulenevalt oma mõjuvõimsast positsioonist keisri valijana ähvardasid peapiiskopid 17. ja 18. sajandil korduvalt Kölni vabalinna staatust ning vabalinna ja peapiiskoppide konfliktide lahendamiseks pidi sekkuma ka Saksa-Rooma keisririigi ülemkohus.
19. sajand ja 20. sajandi algus
Köln kaotas oma vabalinna staatuse Prantsuse võimu alla olles. Vastavalt Lunéville'i rahule 1801. aastal läksid kõik Reini jõest lääne pool asunud Saksa-Rooma keisririigi alad Prantsusmaale, mis Kölni oli okupeerinud juba 1789. aastal. Köln oli osaks Roeri departemangust, mille pealinnaks oli Aachen (Aix-la-Chapelle). Prantsuse võimud kõrvaldasid võimult varasema eliidi ning kehtestasid Napoleoni koodeksi, mis Reini vasakul kaldal jäi kehtima kuni 1900. aastani, mil Saksamaa kehtestas ühtse tsiviilseadustiku (Bürgerliches Gesetzbuch).
1815. aastal sai Kölnist Viini kongressi otsusega osa Preisi kuningriigist. Püsivad pinged katoliikliku Reinimaa ja protestantliku Preisi vahel asetasid Kölni konflikti keskmesse. 1837. aastal vahistati ja vangistati kaheks aastaks Kölni peapiiskop Clemens Augustus von Droste-Vischering protestantide ja katoliiklaste vaheliste abielude õigusliku staatuse üle puhkenud vaidluse tõttu. 1874. aastal vahistati Kulturkampfi käigus peapiiskop Paul Melchers. Konfliktide tulemusena võõrandus kohalik elanikkond võimukandjatest Berliinis ja kujunes sügav Preisi-vastane meelsus, mis püsis veel teise maailmasõja järelgi.
Köln ümbritseti kahe tugevalt relvastatud kindlustustemüüriga, et seista vastu Verduni ja Liège'i kindlustele Prantsusmaal ja Belgias. Jäänuseid kindlustustest võib näha veel praegugi. Saksamaa suurimale kindluslinnale esitatud sõjaväelised nõudmised hakkasid aga takistama Kölni arengut, sest fordid, punkrid ja varjendid takistasid territoriaalset laienemist. Selle tulemusel ehitati Kölni linn väga tihedalt täis.
Esimese maailmasõja käigus tabasid Kölni mõned väiksemad õhurünnakud ning sõja järel kuni 1926. aastani okupeeris linna vastavalt Versailles' rahule Briti armee.
Weimari vabariigi ajal arenes Köln linnapea Konrad Adenaueri eestvedamisel jõudsalt edasi. Suur areng toimus nii avalikus halduses, elamuehituses, planeerimises kui ka sotsiaalsektoris. Muuhulgas rajati suured avalikud pargid, millest tähelepanuväärsemad olid kaks Grüngürtel'it (rohelist vööd), mis loodi Reinimaa demilitariseeritud tsooni rajamise käigus lammutatud kindlustuste kohale. Kölnis loodi sotsiaalmajade süsteem, mis oli eeskujuks teistele Saksamaa linnadele. Olümpialinnaks kandideerimise käigus rajati Müngersdorfi kaasaegne staadion. Briti okupatsiooni lõppedes lubati Saksa tsiviillennukitel taas üle Kölni lennata ning Butzweilehofi lennuväli avati nii sise- kui ka välislendudele.
Teine maailmasõda
Teise maailmasõja ajal oli Köln kodubaasiks 21. jalaväe rügemendile ja 26. suurtükiväe rügemendile. Linn kuulus VI sõjaväepiikonna alla ja seda juhtis kindralleitnant Roeder von Diersburg, kes vastutas sõjaväeoperatsioonide eest Bonnis, Siegburgis, Aachenis, Jülichis, Dürenis ja Monschaus.
Pommitamiste käigus korraldasid liitlasväed Kölnile 262 õhurünnakut, milles sai surma umbes 20 000 tsiviilelanikku ja mis peaaegu täielikult hävitasid Kölni kesklinna. 31. mail 1942 korraldas Briti lennuvägi 1046 pommitajat kaasanud rünnaku, mille käigus heideti sihtmärkidele 1455 tonni lõhkeainet. Rünnak kestis umbes 75 minutit ning selle käigus hävitati 243 hektarit hoonestatud maad, hukkus 486 tsiviilisikut ja 59 000 jäi kodutuks. Teise maailmasõja lõpuks oli Kölni elanikkond vähenenud 95%, seda peamiselt ulatusliku evakueerimise tulemusel. 1945. aasta lõpuks oli elanike arv taas tõusnud umbes 500 000-ni.
Sõja lõpuks olid Saksa võimud kogu 20 000 inimese suuruse Kölni juudikogukonna deporteerinud või tapnud. Kuus linnas olnud sünagoogi olid hävitatud.
Köln pärast teist maailmasõda
Hoolimata sellest, et Köln oli piirkonna suurim linn, valiti lähedal asuv Düsseldorf Nordrhein-Westfaleni liidumaa pealinnaks. Et Bonn valiti Saksamaa Liitvabariigi ajutiseks pealinnaks ja valitsuse asukohaks, lõikas Köln kasu kahe olulise võimukeskuse vahel paiknemisest. Linna rajati terve rida riiklikke asutusi ja organisatsioone. Saksamaade taasühinemise järel sai Saksamaa pealinnaks Berliin.
1947. aastal koostas arhitekt ja linnaplaneerija Rudolf Schwarz Kölni rekonstrueerimise kava, mis nägi ette ka mitme äärelinnu läbiva maantee rajamist ja oskas ennustada kiiret autoliikluse kasvu. Pommitamiste tulemusel oli hävinud terve rida suure kultuuriväärtusega kirikuid ja muid hooneid, mille taastamise mõttekuse üle peeti küll arutelusid, kuid suurem osa neist otsustati siiski rekonstrueerida. Taastamistööd kestsid kuni 1990. aastateni, mil lõpetati romaani stiilis St. Kuniberti kiriku ehitamine.
Dimitǎr Grekov
Dimitǎr Panajotov Grekov (Димитър Панайотов Греков; 14. september 1847 – 7. mai 1901) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 30. jaanuarist kuni 13. oktoobrini 1899.
Köln
Köln pärast teist maailmasõda
1980. ja 1990. aastatel õitses Kölni majandus tänu linnas tegutsevatele meediafirmadele ja infrastruktuuri heale arengule.
Majandus
Kölni Reini-äärne sadam on üks Euroopa tähtsamaid sisesadamaid ja suuruselt teine sisesadam Saksamaal.
Kölni majanduse alustaladeks on kindlustus- ja meediaettevõtted, kuid linnas on ka mitmed kultuuri- ja uurimiskeskused ning terve rea korporatsioonide peakorterid. Kölnis asuvad suurtest meediaettevõtetest näiteks Westdeutscher Rundfunk, RTL Television oma filiaalidega, Deutschlandradio ja Brainpool TV ning kirjastustest näiteks J. P. Bachem, Taschen, Tandem Verlag ja M. DuMont Schauberg. Kindlustusettevõtetest asuvad Kölnis Central, DEVK, DKV, Generali Deutschland, Gothaer ja HDI Gerling, samuti on linnas AXA Insurance’i ja Zurich Financial Servicesi riiklikud peakorterid.
Kölnis asub ka Saksa lennufirma Lufthansa peakorter.
Linna suurim tööandja on Ford Europe, mille Euroopa peakorter ja tehas asuvad Niehli linnaosas. Autotööstustest on linnas tegev veel Toyota, kelle ralliautosid ja vormel 1 autosid tootva mootorispordi haru (Toyota Motorsport GmbH) peakorter ja töökojad asuvad Kölnis.
Kölni messikeskus on üks olulisemaid Euroopas, seal toimub igal aastal enam kui 50 messi ning muud kultuuri- ja spordiüritust.
Transport
Teedeehitus Kölnis ja selle ümbruses oli teravalt päevakorras 1920. aastatel, kui Kölni linnapeaks oli Konrad Adenauer. 1929. aastal hakati Kölni ja Bonni vahele ehitama Saksamaa esimest vaid mootorsõidukitele mõeldud ja ilma ristmiketa maanteed. 1965. aastal sai Kölnist esimene linn Saksamaal, mida ümbritses täielikult ringmaantee.
Nagu suuremas osa Saksamaa linnades on Kölni liiklus planeeritud jalgrataste kasutamist soosivalt. Linnas on ulatuslik jalgrattateedevõrgustik ning olemas on jalgrataste eelisõigusega ristmikud.
Kölni linna ja selle lähiümbrust teenindab Kölner Verkehrsbetriebe (KVB), millel on linnas ulatuslik raudteevõrgustik, mis osaliselt toimib maa all. Lähedal asuva Bonniga on Köln ühenduses nii linnaraudtee kui ka Deutsche Bahni rongide abil. Düsseldorfi sõidavad Kölnist S-Bahni rongid, mida opereerib Deutsche Bahn.
Hästiarenenud bussivõrgustik katab suuremat osa linna ja selle ümbrust ning Eurolinesi bussid sõidavad Brüsseli kaudu Kölnist Londonisse.
Häfen und Güterverkehr Köln on üks Saksamaa suurimaid sisesadamate operaatoreid. Köln-Düsseldorferi laevafirma pakub jõekruiise kogu Reini jõe ulatuses.
Kölni teenindab Köln/Bonni rahvusvaheline lennujaam (CGN). Lennujaama kutsutakse ka endise Saksamaa kantsleri ja Kölni kunagise linnapea järgi Konrad Adenaueri lennujaamaks. Kölnis asub Euroopa Lennundusohutusameti (EASA) peakorter ning Köln/Bonni lennujaam on lennufirma Germanwingsi põhikeskuseks.