cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naatriumnitraat
Tootmine
Naatriumnitraati valmistatakse ka laboratoorsel sünteesil. Viise on erinevaid:
2HNO3 + Na2CO3 → 2NaNO3 + H2O + CO2
HNO3 + NaHCO3 → CO2 + H2O + NaNO3
HNO3 + NaOH → NaNO3 + H2O
Jaotis
Jaotis ehk skaalajaotis on metroloogias skaala osa kahe kõrvutise skaalamärgi vahel.
Luigi Di Maio
pisi|Luigi Di Maio Luigi Di Maio (sündinud 6. juulil 1986 Avellinos) on Itaalia poliitik, ta kuulub Viie Tähe Liikumise ridadesse, 23. septembrist 2017 on ta Viie tähe liikumise esimees. Aastatel 2018–2019 oli ta Itaalia majandusarengu, töö ja sotsiaalpoliitika minister. 5. septembrist 2019 on ta Itaalia välisminister.
Ta sündis aastal 1986 Avellinos Avellino provintsis. Ta on lõpetanud Napoli ülikooli.
Salme Adeele Hollas
Salme Adeele Hollas (sündinud 9. juunil 2004) on eesti võrkpallur.
Ta on alates 2023. aastast kuulunud Eesti naiste võrkpallikoondisse ning hooajast 2018/19 mänginud Barrus/Võru naiskonna ridades.
Noorteklassid
Noorteklassides esindas Hollas Võru Spordikooli, kus ta treeneriks oli Raivo Jeenas. Võistkonnaga osaleti omavanuste Eesti karika- ja meistrivõistlustel ning on võidetud ka Eesti meistritiitel ja karikas omavanuste seas.
Aastatel 2018–2022 kuulus ta Eesti omavanuste noortekoondisse (sündinud 2004 ja hiljem), kelle peatreeneriks oli Anatoli Kuprijanovits.
Eesti võrkpallikoondis
Hollas kutsuti esmakordselt Eesti naiste võrkpallikoondisse 2023. aasta kevadel. Ta esindas Eestit samal aastal Euroopa Hõbeliiga alagrupiturniiril ning nimetati koondisse 2023. aasta Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril. Koondises on ta mänginud nurgaründaja positsioonil.
Klubivõrkpall
Salme Adeele Hollas liitus Võru Spordikooli kasvandikuna hooajal 2018/19 Eesti meistriliiga klubiga Barrus/Võru. Naiskonna üheks märkimisväärseimaks saavutuseks on olnud 2020/21 aastal Eesti meistrivõistlustel hõbemedalile jõudmine.
Saavutused
Eesti meistrivõistlused
Eidapere kultuurikeskus
Eidapere kultuurikeskus on kultuurikeskus Rapla maakonnas Kehtna vallas Eidapere asulas. Asutuse juhataja on Katrin Jair
.
Asutus asutati 1992.
Põllutööministeerium
Põllutööministeerium oli enne Teist maailmasõda üks Eesti ministeeriume.
Ministeeriumi struktuur
Põllutööministeeriumi koosseisus olid 1938. aastal :
Led Zeppelin IV
"Led Zeppelin IV" on ansambli Led Zeppelin ametliku pealkirjata, neljas stuudioalbum, mis on tuntud ka kui "Four Symbols", "ZoSo' või "Untitled". See ilmus 1971. aasta 8. novembril Atlantic Recordsi väljaandel.
Albumil olev lugu "Stairway to Heaven" on Led Zeppelini tuntuim ja kogu rokkmuusika üks tuntumaid lugusid.
Albumil oli väga menukas ja seda on müüdud üle 37 miljoni eksemplari. See on siiani üks läbi aegade müüdumaid albumeid USAs.
Allikoja
Allikoja (ka Allika oja) on oja Sakala kõrgustiku lääneosas, Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas, Kõpu jõe vasakpoolne lisajõgi.
Led Zeppelin IV
Lood
A pool:
B-pool:
Allikoja
Oja pikkus on 2 km, valgla pindala 4,6 km², langus 15,5 m ja lang 7,5 m/km. Oja saab alguse 48,5 m kõrgusel Punaküla külas Kiipsu raba servas ning suubub Vanaveski külas 33 m kõrgusel vasakult poolt Kõpu jõkke 5,9 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
FEB
FEB võib tähendada järgmist:
Raudallikas
Raudallikas on kaitstav allikas Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Pada jõe lähte lähedal.
See on tõusuallikas, mille laius on 3 m ja sügavus 1 m. Allika vesi on suure raua- ja väävelvesinikusisaldusega.
Värvid (Vallatute Vestide singel)
"Värvid" on Ott Leplandi, Tanel Padari ja Jalmar Vabarna kolmas ühine singel. Laulu viisi on loonud Tanel Padar ja sõnad Jaan Pehk.
Punane lipp
pisi Punane lipp on punast värvi lipp. Sellist lippu kasutatakse mitmel elualal.
pisi|Lipp Bravo. Tähendab merenduses "laadin või lossin, pardal on ohtlik laadung"
Tuuline rand
"Tuuline rand" on Aadu Hindi neljaosaline romaan (tetraloogia). Neli osa ilmusid aastati järgmiselt: 1951 (millest 1952 tuli ümbertöötatud uustrükk ), 1954, 1960 ja 1966. Raamatu kirjastas Eesti Riiklik Kirjastus.
Romaan räägib ühe rannaküla inimeste elukäigust Kihelkonna maadel alates 1905. aasta sündmustest (1905. aasta revolutsioon Eestis) kuni teise maailmasõja alguseni. Romaani esimeses osas räägitakse revolutsiooni sündmustega seotust, teises osas on tegevuse taustaks Vene-Jaapani sõda, kolmandas osas asub üks peategelastest võitlema "punaste" poolele, neljandas osas kulgeb tegevus Eesti iseseisvumisest 1940. aastani. Romaanis on omapärane Saaremaa lääneranniku murdesõnade ja väljendite kasutamine, äratuntavatena esinevad kohad, mis on toodud looduskirjeldustes. Esimeses osas on sündmustiku keskmes purjelaeva Kaugatoma ehitamine. Järgnevates osades on kirjanik romaani sisse toonud järjest enam ka autobiograafilisi kirjeldusi.
Pärast romaani algse esimese osa (15 peatükki) ilmumist taunis kriitika sotsialistliku võitluse ja vene rahvuse kujutamise puudumist. Üks peamisi kriitikuid oli tolleaegne juhtiv kirjanik Paul Kuusberg. 1950. aastate alguse keerulisi olusid arvestav Hint kirjutas seepeale juurde kümme peatükki (Tallinna tegevussuunal), jättes algsed peatükid sisuliselt muutmata, lisades neile vaid siduvaid osi. Kuid ka esimese osa täiendused ei vähendanud vaidlusi tsensuuri ja kriitikaga. Pärast neljanda osa valmimist küsiti kirjanikult, kas tuleb veel viies osa, kuid Hint eitas seda põhjusel, et ta ei saa kirjutada nii, nagu tahab.
Ilmumisajale iseloomulikku sotsialistlikku sisu on romaanis vähe. Aadu Hint on kasutanud sarkastiliselt oma oskust panna õiged laused valede tegelaste suhu ehk negatiivsed tegelased ütlema asju, mida ta ise "õige" kirjanikuna öelda ei saanud. Tervikpildilt ja olemuselt sarnaneb Hindi looming teise maailmasõja eelses Eesti Vabariigis välja antud kirjandusega.
Tetraloogia esimesed osad on ilmunud paljudes trükkides, näiteks I osa kaheksas trükis ja kogutiraažiga 175 000.
Romaani põhjal on tehtud Eesti teatrites mitmeid lavastusi, esimene neist novembris 1951 Eesti Draamateatris (lavastaja Andres Särev) ja seejärel teine juunis 1952 Ugalas (lavastaja Aleks Sats). Linastunud on mängufilme (I osa põhjal "Tuuline rand" ja III osa põhjal "Gladiaator" ).
Timo Vendt
pisi|Timo Vendt esinemas [[Tatjana Mihhailova-Saarega T1 sünnipäeval Foto: Ave Maria Mõistlik, 8. november 2020 ]] Timo Vendt (sündinud 5. septembril 1976 ) on eesti muusik (saksofonist), muusikaprodutsent ja helilooja.
Aastal 2005 asutas ta koos Tatjana Mihhailovaga ansambli JZ Belle.
Kaasmass
Kaasmass vastab kehaga kaasa kanduva vedeliku tekitatud täiendavale takistusjõule, mis on keha kiirendusega võrdeline.
Viited
}}
Adam Gontier
Adam Wade Gontier (sündinud 25. mail 1978) on Kanada muusik. Ta oli rokkansambli Three Days Grace solist, rütmikitarrist ja peamine laulusõnade kirjutaja. Ta on teinud koostööd ka bändidega Art of Dying ja Apocalyptica.
Elulugu
Gontier on sündinud Norwoodis Ontario provintsis 1978. aastal. Tulevasi bändikaaslasi Neil Sandersoni ja Brad Walsti kohtas ta keskkoolis. Nad lõid bändi Groundswell, mille nimi muudeti hiljem Three Days Grace'iks. Groundswell kogus kohalikku populaarsust ning mõni aasta hiljem kolis bänd Torontosse, et jätkata karjääri.
Three Days Grace
Gontier, Walst ja Sanderson tulid taas kokku aastal 1997 ansamblina Three Days Grace. 2003. aastal tuli bändi juhtkitarrist Barry Stock. Pärast Jive Recordsiga lepingu sõlmimist on bänd välja andnud 4 albumit: "Three Days Grace", "One-X", "Life Starts Now" ja "Transit of Venus".
Giuseppe Perverdi big band
Giuseppe Perverdi big band (ka GPbb) on eesti provokatiivne pungi/rock'n'roll 'i kollektiiv, mis alustas tegevust 2005. aasta kevadel. Bändi koosseisu kuuluvad trummar Juss "Jussike" Rebane, soolokitarrist/vokalist Hannes Mets, kitarrist/vokalist Erki "Erkman" Jesmin, vokalist Marek "Frodo" Kagadze ja basskitarrist Roland "Rolts" Palkov.
GPbb-i koosseis on pidevas muutumises; aeg-ajalt on kollektiivi tegemistesse kaasatud ka vokalist Liisa “TitsMan” Tetsmann ning varem on kaasa teinud bassistina ja kitarristina Lauri "LaruMan" Vaher (2005–2008) ja bassistina Kaspar Mürgimäe (2006–2011). Ansambli esinemisi on võrreldud väikeste tuumaplahvatustega, mille epitsentriks on korraga lava- ja lavaesine.
Ajalugu
Giuseppe Perverdi big band alustas kvartetina ning andis esimese kontserdi 2005. aasta 1. aprillil Hiiumaal, seda kuupäeva loetakse ka bändi sünnipäevaks. 28. jaanuarist 3. veebruarini 2008 oli lugu “Poisid seenele” Raadio 2 nädala demo. 2008. aastal kogus GPbb tuntust Noortebändi võistluse finaali jõudes. Ansambli viis demovoorust edasi nende venekeelne lugu “Telefon”, tegemist on vene klassikalise luuletusega, mis on bändi visiooni järgi ümber tehtud.
2009. aasta 1. mail avaldas bänd oma esimese kauamängiva "Töö", mis nimetati 2009. aasta juunis Eesti Ekspressi nädala albumiks. 2009 detsembris ilmus 3pea poolt kogumik nimega "Eesti Pops", mille 8. lugu on Giuseppe Perverdi big bandi "Maanteepiraadid". Ohtralt kõmu tekitanud video loole "Hoidke Eemale", mis kogus juba esimesel päeval YouTube'is enam kui 3000 klõpsamist, eemaldati nimetatud keskkonnast loetud tundide jooksul, kuna sisaldas suguakti arbuusiga. 2010. aastal jõudis GPbb Jägermeister Rock Liiga poolfinaali ning tähistas oma 5. aastapäeva. 2011. aasta suve lõpul andis ansambel välja teise täispika albumi "Emaga voodis", mille esimene singel "Nils Holgersson" on kevadest saadaval bändi kodulehel ka tasuta allalaadimiseks. Augustis 2014 avaldatud kolmas album "Pede Rass" ilmus tasuta allalaadimiseks bändi kodulehelt.
Ahto Raudoja
Ahto Raudoja (sündinud 8. septembril 1974 ) on eesti ühiskonnategelane, setu kultuuri edendaja.
2010. aastal valiti Ahto Raudoja (Raudoja Ahto) üheks aastaks setu ülemsootskaks.
Andi kondor
Andi kondor ehk kaeluskondor (Vultur gryphus) on Lõuna-Ameerikas elutsev kondorlaste sugukonda kuuluv linnuliik, kondori perekonna ainus esindaja.
Teda on leitud Andides ja Lõuna-Ameerika läänerannikul.
Tal on maismaalindudest suurim tiibade laius (kuni 3,2 m).
Püramiid-soomussirmik
Püramiid-soomussirmik (Echinoderma) on šampinjoniliste (Agaricaceae) sugukonda, šampinjonilaadsete (Agaricales) seltsi kuuluv liik seeni.
Dougherty maakond
Dougherty maakond (Dougherty County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1853. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 94 565.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Samma allikad
Samma allikad (ka: Kullaaru allikad) on kaitstavad allikad Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas.
Tõusu- ja langeallikad paiknevad 150 m pikkusel alal. Allikate veest moodustub oja (vooluhulk 100 l/s), mis suubub Selja jõkke.
Üldkatis
Üldkatis on taime korvõisikut või nutti väljastpoolt ümbritsev roheline või muuvärviline kõrglehtedest kate.
Sõltuvalt taimeliigist võidakse üldkatise lehti jaotada sisemisteks ja välimisteks.
Cardiff City FC
Cardiff City Football Club on 1899. aastal Cardiffis asutatud Walesi jalgpalliklubi. See mängib Inglismaa jalgpalli esiliigas Championship.
Hooajal 2013–14 mängis Cardiff City esimest korda Inglismaa Premier League'is. Cardiffi esimene mäng Premier League'is toimus 18. augustil 2013 võõrsil ja lõppes 0:2 kaotusega West Ham Unitedile. Esimene kodumäng oli Manchester City vastu ja sellest tuli Walesi klubi esimene võit liigas (3:2), väravaid lõid Aron Gunnarsson ja Fraizer Campbell (2). Cardiff lõpetas hooaja 20. kohal ja langes liigast välja.
Hooajal 2017–18 saadi esiliigas teine koht ja tõusti teist korda Premier League'i. Ka seekordki ei suudetud kõrgliigasse püsima jääda, kui saadi 18. koht.
Cardiff City FC on ainus klubi väljaspool Inglismaad, mis on suutnud võita FA Cupi.
Praegune koosseis
''Seisuga 1. august 2019''
Sinilind (kultuurikeskus)
Elva huviala- ja kultuurikeskus Sinilind on asutus Tartu maakonnas Elvas aadressil Kesk tänav 30. Asutust haldab SA Elva Kultuur.
Asutus asutati 1994 Elva kultuurikeskusena Sinilind.
Komodo varaan
pisi|Komodo varaani noorloom Komodo varaan (Varanus komodoensis) on soomuseliste seltsi varaanlaste sugukonda varaani perekonda kuuluv roomaja.
Komodo varaani on leitud Indoneesiast Komodo, Rinca, Florese, Gili Motangi ja Gili Dasami saartelt. Ta on üks suurematest tänapäeva roomajatest, kes võib kasvada rohkem kui 3 meetri pikkuseks ja kaaluda kuni 70 kg.
Tema ebaharilikult suuri mõõtmeid seostatakse saaregigantismiga: saartel, kus ta elutseb, puuduvad muud röövloomad, kes võiksid hõivata sellise ökoloogilise niši. Uuemates uurimustes seostatakse komodo varaanide mõõtmeid varem Indoneesias ja Austraalias elanud ning koos teiste megafauna esindajatega pleistotseenis välja surnud hiiglaslike varaanide reliktpopulatsiooniga.
Komodo varaanid domineerivad oma ökosüsteemis tänu oma mõõtmetele. Nende saagiks on selgrootud, linnud ja imetajad. Nende võime karjana jahti pidada on roomajate seas erandlik. Komodo varaanid peavad jahti peamiselt hirvedele, kuid suure osa nende toidust moodustavad raiped.
Varem on ekslikult arvatud, et komodo varaanid kasutavad saagi tapmiseks oma suus elutsevaid patogeenseid baktereid. Uuemad uuringud on kindlaks teinud, et komodo varaanide süljes olev mikrofloora sarnaneb teiste kiskjate omaga ega põhjusta saakloomas surmavat infektsiooni. Komodo varaanide surmav hammustus tuleneb antikoagulatiivse toimega mürgist, mis eritub alalõuas asetsevatest mürginäärmetest.
Smithsonian Institution
Smithsonian Institution on 1846. aastal asutatud Ameerika Ühendriikide riiklik muuseumide ja uurimiskeskuste kompleks, mis on saanud nime Briti teadlase James Smithsoni järgi, kelle pärandus oli kompleksi rajamise aluseks.
Smithsonian Institutioni keskus asub Washingtonis. Kompleksi kuulub 19 muuseumi, 9 uurimiskeskust ja loomaaed. Harumuuseumid asuvad USA Arizona ja Marylandi osariigis, New Yorgis, Virginia osariigis, Panamas ja mujal, assotsieerunud liikmeid on veel 168.
Smithsonian Institutioni külastamine on tasuta.
Marslane (romaan)
"Marslane" on 2011. aastal ilmunud ulmeromaan. See on Ameerika Ühendriikide kirjaniku Andy Weiri teine romaan.
Léon Bakst
pisi|Léon Bakst. Autoportree (1893) pisi|Léon Baksti kauni sultanitari kostüümi eskiis balletile "Šeherezade" (1910)
Marslane (romaan)
Weir avaldas selle alguses internetis ja see avaldati raamatuna 2014. aastal, kui Crown Publishing ostis romaani avaldamisõiguse. Raamatu peategelaseks on astronaut Mark Watney, kes peab ellu jääma, kui ta kogemata üksinda Marsile jäetakse. 2015. aasta oktoobris esilinastus Ridley Scotti lavastatud samanimeline ulmefilm, mille peaosas on Matt Damon.
Léon Bakst
Léon Bakst (vene keeles Лев Самойлович Бакст Lev Samoilovitš Bakst; sünninimi Лейб-Хаим Израилевич Розенберг; 8. veebruar (vkj 27. jaanuar) 1866 Hrodna, Hrodna kubermang – 27. detsember 1924 Rueil-Malmaison, Hauts-de-Seine'i departemang) oli juudi rahvusest Vene ja Prantsuse maalikunstnik, stsenograaf ja illustraator.
Lev Rozenberg õppis vabakuulajana Keiserlikus Kunstide Akadeemias. 1889. aastal osales ta oma töödega kunstinäitusel. Näituse eel võttis endale pseudonüümiks Bakst (1903. aastal ka perekonnanimeks). Pariisis täiendas end maalikunstnike Jean-Léon Gérôme'i ja Albert Edelfelti juures. Maalimise kõrvalt tegi ta ka raamatuillustratsioone ja teatridekoratsioone.
Pariisis
Bakst läks teatriajalukku Sergei Djagilevi balletitrupi Ballets Russes lavastuste "Kleopatra" (1909); "Karneval", "Šeherezade" ja "Tulilind" (1910); "Narcissus" ja "Le Spectre de la rose" (1911), "Fauni pärastlõuna" ning " Daphnis ja Chloé" (1912) lavastuskunstnikuna. Tema loodud dekoratsioonid ja kostüümid tekitasid tõelist furoori ja avaldasid mõju ka moemaailmale. Baksti stiliseeringud, iidsete ja idamaiste motiivide loov ümbermõtestamine lõi Euroopas moe turbanitele, kottpükstele, kimonotele ning pärsia tikanditele ja ornamentikale.
Puertoricolased
Ligi kuus miljonit puertoricolast elab ka USA-s, eriti New Yorgi linnastus.
Iğdıri provints
Iğdıri provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Ida-Türgis, sellest põhjas ja kirdes asub Armeenia, kagus asub Iraan. Provintsi keskus on Iğdır.
Välislingid
🇹🇷
Piparriisikas
Piparriisikas (Lactifluus piperatus) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Kasvab tammede või sarapuude all.
Nivala-Haapajärvi piirkond
Nivala-Haapajärvi piirkond on piirkond Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Matola
Matola on Mosambiigi lõunaosa linn, mis asub Maputo provintsis, pealinnast Maputost veidi lõuna pool. See on Mosambiigi suuruselt teine ​​linn.
Harilik pohl
Harilik pohl ehk pohl ehk palukas (Vaccinium vitis-idaea) on kanarbikuliste sugukonda mustika perekonda kuuluv mitmeaastane igihaljas kääbuspõõsas ehk puhmas.
Pohla rahvapärased nimetused on ka paluk, poolamari, poolgad ja kuradimari.
Pohla lähedased sugulased on mustikas, jõhvikas ja sinikas.
Botaanilised tunnused
pisi|vasakul|Pohla õied
Põhialamliigi kääbuspõõsa varred kasvavad 5–25 (30) cm kõrguseks, Põhja-Ameerikas levinud alamliik tavaliselt 5–15 (harva kuni 20 ) cm kõrguseks.
Pohla kahesugulised õied on kaheli õiekattega ning asuvad 3–12 kaupa tipmises kobaras. Õietupp ja -kroon on liitlehised (tupp- ja kroonlehed on kokku kasvanud). Õietupp on väike, valkjasroheline või roosakas, kolmnurksete tipmetega. Õiekroon on 4–6,5 mm pikkune, kellukakujuline, 4–5 tipmega, avatud suudme ja väljaulatuva emakakaelaga.
Lehed on 8–20 (35) mm pikkused ja 5–15 mm laiused, nahkjad, ellipsit meenutava kujuga, natuke tagasipöördunud ja terve servaga, lühikese rootsuga. Lehed on pealt läikivad, rohelised kuni tumerohelised ja alt heledamad (mattrohelised), püsivad vartel 2–4 aastat.
Pohla viljaks on ümar mari – pohl, mis on enne valmimist valge kuni roosakas ja pärast valmimist punane kuni tumepunane. Marja läbimõõt on 7–12 mm. Seemned on ligi 1 mm pikkused.
Taime maa-aluse osa moodustavad juurestik ja risoom. Juured on võrdlemisi maapinnalähedased, kasvades sügavusel 5–28 cm. Juurestikus võib moodustuda peajuur. 4–5 aasta vanustel taimedel kasvab uinuvatest pungadest risoom, mis ei tõuse kunagi maapinnale. Värvuselt on risoom algul valge kuni roosakas, hiljem helepruun ning hõredalt kaetud soomusjate alalehtedega.
Sarnasus leesikaga
pisi|Kogenematu silm võib pohla segi ajada [[leesikas|leesikaga, mille marjad on jahused ja maitsetud]] Pohl sarnaneb leesikaga (pildil), kes kasvab sageli pohlale iseloomulikes kasvukohtades. Leesika mari on pohla omast pisem ja maitselt jahune. Leesika lehed on pohla omast kitsamad (kitsenevad ühtlaselt varre suunas) ning lehe alumisel küljel ei esine pohlale omaseid tumedaid laike.
Kasvukohad
Pohl kasvab suurel territooriumil põhjapoolkeral: Euraasias ja Põhja-Ameerikas. Peamised kasvupiirkonnad on okasmetsad ja tundra. Kasvukohtadeks võivad olla valgusrikkad metsad, sood, rabad, taiga, nõmmed, tuulised kaljurüngad, paljad neemed, liivaluited, rusukalded, kuivad ja kivised mäenõlvad ning mäetipud. Euraasias tõuseb pohl mägedes kuni 3800, Põhja-Ameerikas kuni 2400 meetri kõrgusele.
Harilik pohl Eestis
Harilik pohl on levinud üle Eesti ja kasvab peamiselt männimetsades ja kuivemates rabaservades. Kasvupinnaseks on enamasti hästi vett läbilaskvad liivased mullad või turvasmullad. Metsatüüpidest on esindatud kõige rohkem palumetsad, millele järgnevad nõmme-, loo-, raba- ja soometsad. Kõige vähem leidub pohla laanemetsas. Pohla kasvukohas võib sageli kohata ka tema lähedast sugulast – mustikat.
Kasvupinnas
Harilik pohl kasvab enamasti õhukestel noortel mineraalmuldadel ja turvasmuldadel. Mullad on sageli toitainetevaesed ja vähese kaltsiumisisaldusega, kuid võivad sisaldada rohkelt kõdunevat orgaanilist materjali. Mulla pH on enamasti happeline või väga happeline. Happelise reaktsiooni teket soodustavad okaspuude mahavarisenud ja aeglaselt kõdunevad okkad. Kõige paremat kasvu näitavad pohlad pinnasel, mille pH on vahemikus 4,0–4,9. Mulla lähtekivimiks võivad olla liivakivi, gneiss, graniit, moreen jm.
pisi|vasakul|Pohlad on [[igihaljus|igihaljad, säilitades lehed ka talvel]]
Kliima
Harilik pohl kasvab üsna hästi piirkondades, kus talved on külmad ja suved jahedad. Ta talub kehvasti suviseid kõrgeid õhutemperatuure. Pohla kääbuspõõsad on väga vastupidavad suurtele miinuskraadidele ja võivad kasvada lähisarktilise kliimavöötme väga karmides ilmastikutingimustes. Talvel võib harilik pohl levila põhjapoolsemates piirkondades taluda õhutemperatuure kuni −45 °C. Enamasti aitab karmile talvele vastu pidada kaitsev lumikate. Lume puudumisel saavad pohla pungad külmakahjustusi, kui negatiivsed õhutemperatuurid langevad alla −25...−32 °C. Sama vastupidav on külmadele ka Põhja-Ameerikas kasvav hariliku pohla alamliik subsp. minus. Alaska taigavööndis on aasta keskmine õhutemperatuur −6,7 °C ning sademeid esineb aastas keskmiselt 210 mm.
Paljunemine
Harilik pohl paljuneb seemnetega ja vegetatiivselt. Peamiseks paljunemisviisiks on risoomiharudega vegetatiivne paljunemine. 4–5 aasta vanustel taimedel hakkavad risoomid kasvama uinuvatest pungadest. Maapinna alla jäävast risoomist kasvab uus taimeharu 10–50 cm kaugusel emataimest. Risoomid võivad kasvada üksikuna või paarikaupa ühe ruutmeetri suurusel pinnal. Vanemad ja suuremad pohlakolooniad võivad olla jagunenud (külmakahjustuste, põlengute ja loomade toitumise tõttu) mitmeks eraldiseisvaks tütarkolooniaks.
pisi|Õistaimedel (k.a pohlal) valmivad seemned vilja sees, millest tuleneb [[hõimkond|hõimkonna nimetus katteseemnetaimed]]
Soojema kliimaga levikupiirkondades õitsevad pohlad kasvuperioodi ajal kaks korda. Õitsemise ajal on optimaalne õhutemperatuur 15...20 °C. Alla 10° ja üle 25° õhutemperatuurid võivad märkimisväärselt marjasaaki vähendada. Pohla õisi tolmeldavad putukad ning nendest arenevad viljad koos seemnetega. Isetolmlemise puhul jääb pohlasaak ligi kaks korda väiksemaks kui risttolmlemise puhul. Seemned lähevad idanema vaid soodsatel tingimustel, kui nad satuvad lagedamas kohas piisava niiskusega mulda. Värskete seemnete idanevus on kuni 76,5%.
Karabüki provints
Karabüki provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Loode-Türgis. Provintsi keskus on Karabük.
Harilik pohl
Paljunemine
Lähisarktilise kliimavöötme karmides ilmastikuoludes võivad maapinnal roomavad pohlavarred juurduda.
Karabüki provints
Välislingid
🇹🇷
Harilik pohl
Fenoloogia
Hariliku pohla fenoloogiline areng sõltub suurel määral taime kasvukoha kliimast, mis omakorda sõltub suuresti geograafilisest laiusest. Lehtede kasv saab alguse tavaliselt mai keskel – juuni alguses. Levila lõunaosas toimub see märtsis, põhjaosas mai lõpust kuni juuni alguseni. Vegetatiivsete pungade moodustumine algab varsti pärast lehtede kasvu algust. Vanade lehtede fotosünteesi protsessi algab ligi kaks nädalat pärast pungade avanemist.
Võrsete kasv lõpeb tavaliselt juuli keskel. Õied kasvavad välja eelmisel kasvuperioodil moodustunud õiepungadest. Levila soojema kliimaga piirkondades õitsevad pohlad kasvuperioodi jooksul tavaliselt kaks korda, andes aastas kaks marjasaaki. Eestis õitsevad pohlad mai lõpus juuni alguses, vahel teist korda sügisel. Külmemas kliimas õitsevad pohlad 19–27, soojemas 9–18 päeva. Marjad valmivad umbes 78–84 (90 ) ööpäeva pärast õitsemise lõppu.
Fenoloogiline areng võib olla seotud lumikatte sulamisega. Alaska sisemaal ilmnevad esimesed märgid kasvuperioodi algusest kaks nädalat pärast lume sulamist ning õitsemise kõrghooaeg saabub umbes kuus nädalat pärast lumikatte kadumist. Kevadised külmad võivad taimede fenoloogilist arengut pidurdada. Juured ja risoomid kasvavad aktiivselt kahel perioodil aastas: varakevadel ja sügisel.
Koht ökosüsteemis
pisi|vasakul|[[Kuusepüüde toidulauast moodustavad pohlad märkimisväärse osa]]
Põhja-Ameerika
Metsloomad hindavad pohla taime tema igihaljuse tõttu ning pohla osatähtsus toidus on suurem just karmima kliimaga piirkondades, kus toiduvalik pole kuigi suur. Toitainete sisaldus lehtedes ja võrsetes saavutab suurima väärtuse suve lõpus. 100 grammist pohlataimedest saavad metsloomad energiat ligi 509 kcal. Taimed sisaldavad valke 5–6%, kaltsiumi, magneesiumi, naatriumi, rauda jm. Eriti oluline on pohlataimede osakaal (25% ja üle selle) põtrade ja põhjapõtrade toidus. Põdrad saavad talvel taimed kätte kuni poolemeetrise lumekihi alt. Teiste taimi tarbivate loomade hulka kuuluvad: baribalid (Ursus americanus), ameerika valgejänesed (Lepus arcticus), ameerika jänesed (Lepus americanus) jt.
Euraasia
Euraasias on hariliku pohla koht ökosüsteemis sama tähtis kui Põhja-Ameerikas. Õitsemisperioodil korjavad nektarit ja samal ajal tolmeldavad suuri pohlakolooniad paljud putukad, kellest tähtsamad on kimalased ja mesilased. Pohla taimed on toiduks põtradele, põhjapõtradele, jänestele (valgejänes, halljänes) jt. Marjad on toiduks pruunkarudele, ahmidele, huntidele, ilvestele, metsnugistele, rebastele, jänestele, metsistele, tetredele, laanepüüdele jt. Väga hea marjasaagi tõttu võivad linnud oma äralendu talvitusaladele edasi lükata. Rikkalikul saagiaastal lahkuvad rästaslased alles siis, kui maa kattub lumega.
Kasutamine
pisi|Saiaviilud pohlamoosiga pisi|[[Verikäkk pohlamoosiga]] pisi|Pohladest saab valmistada morssi
Loomariigis hinnatud pohli korjavad usinalt ka inimesed. Peamised tootjariigid on Rootsi, Soome ja Venemaa. Neile järgnevad Norra, Eesti, Läti, Leedu, Poola, Jaapan, Saksamaa, Kanada ja Alaska. Euroopas kogutakse metsadest aasta jooksul 10 000 – 55 000 tonni pohli, Kanadas (peamiselt Newfoundlandis) 40–500 tonni (keskmiselt ligi 100 tonni).
Eestis on väga hea kuni keskmise pohla saagikusega metsi ligikaudu 20 000 hektarit. Parimat saaki annavad raiesmikud, kus metsa alustaimestik pole pärast puude langetamist ja väljavedu eriti kahjustada saanud. Keskmisel saagiaastal on Eesti metsade pohlasaaki hinnatud 120 ja heal saagiaastal 250 tonnile.
Kultiveerimine
Tänapäeval pole hariliku pohla kultiveerimine kuigi laialdaselt levinud. Peamiselt kultiveeritakse taimi marjade saamiseks, vähesel määral kasutatakse neid ka pinnakattena. Pohla hakati kultiveerima Skandinaavias 20. sajandi teises pooles. Esimene kultivar selekteeriti 1969. aastal Hollandis ilutaimedena kasvatatavate isendite hulgast. Esialgu kultiveeriti pohli vaid Euroopas; Põhja-Ameerikasse introdutseeriti esimesed kultivarid 1995. aastal. Nüüdisajal tuntakse üle 20 kultivari. Hariliku pohla kultivarid on näiteks 'Coral', 'Ida', 'Linnea', 'Sanna' ja 'Sussi'.
Kulinaaria
Pohla marju on juba sajandeid kasutanud Euraasia põhjaosas elavad rahvad. Eriti hinnatud on pohlad Rootsis, Soomes, Norras, Venemaal, Eestis jm. Pohli kasutasid ka Põhja-Ameerika põhjaosa põlisrahvad. Marju tarbitakse nii värskelt, külmutatult kui ka termiliselt töödelduna. Neist saab valmistada moosi, mahla, siirupit, morssi, kastmeid, koogitäidist jne. Samuti leiavad marjad kasutust mitmesuguste toitude (nt lihatoidud, jogurtid, jäätised) lisandina. Eestis rahvustoitude hulka kuulub traditsiooniliselt verivorst koos pohlamoosiga.
Värskete marjade toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Pohla marjad sisaldavad arbutiini (4,44%), hüdrofiilseid karboksüülhappeid (2,27–3,05%), kvertsetiini (146 mg ühe kilogrammi kohta), bensoehapet (toimib loodusliku säilitusainena) jm.
Kasutus rahvameditsiinis
Arvatavalt aitab pohla marjade tarbimine tõsta organismi immuunsust. Neid on kasutatud rahvameditsiinis suhkurdiabeedi, hingamisteede ägeda põletiku, mao- ja seedekulglapõletiku, neeru- ja põiepõletiku, liigesepõletiku jt põletike ning valude korral. Harilik pohl ei sobi ägedate maksapõletike, neeru või põiepõletike korral.
Pohlalehtedes leidub arbutiini. Nendest valmistatud teed või keedist on rahvameditsiinis kasutatud uriinierituse soodustamiseks, neeru- ja põievaevuste korral ning reuma raviks.
Droogina
Pohlalehti ja -võrseid (Vitis idaeae folium et cormus) ning marju (Vitis idaeae fructus) kasutatakse droogina, mida korjatakse taimedelt kas varakevadel või hilissügisel ja kasutatakse bakterivastase vahendina samamoodi nagu leesikat.
Jere Innala
Jere Innala (sündinud 17. märtsil 1998 Hämeenlinnas) on Soome jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliigaklubis Frölunda HC ründajana vasakäärel.
Ta alustas karjääri Soome klubis HPK, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2016/17. Läbimurde tegi Innala hooajal 2018/19, mil ta lõi Soome kõrgliigas 24 väravat ja andis 21 väravasöötu. 2019. aastal tuli ta HPK-ga ka Soome meistriks. Hooajal 2021/22 mängis ta Soome kõrgliigaklubis HIFK, saade sel hooajal Soome kõrgliigas kirja 18+30.
2022. aasta mais sõlmis ta kaheaastase lepingu Frölundaga.
2022. aastal tuli Innala Soome jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. 2021. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Soome koondisega hõbemedali.
Austraalia Veiniuurimise Instituut
Australian Wine Research Institute (AWRI), eesti keeles Austraalia Veiniuurimise Instituut on Austraalia veinitööstuse arendamisega tegelev uurimisasutus, mille lõid 1955. aastal Austraalia viinamarjakasvatajad ja veinitootjad. Instituuti rahastab ka Austraalia valitsus. AWRI missiooniks on edendada Austraalia veinitööstuse konkurentsivõimet, viies läbi uurimistöid ja rakendades tulemusi praktikas.
Üheks Austraalia Veiniuurimise Instituudi edulooks võib lugeda külmfermentatsiooni väljatöötamist. See tähendab temperatuuri langetamise abil veini käärimisprotsessi peatamist, enne kui kogu suhkur on alkoholiks käärinud. Selle tulemusel jääb teatud osa suhkrut veini alles, vastasel juhul oleks vein ilmetu, mõru ja kange.
Cheri departemangu haldusüksuste loend
Siin on toodud ära kõik Cheri departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka valdade INSEE koodid. Bourgesi ja Vierzoni vald on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse, mille vahel on vald jagatud, kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Departemangus on kolm ringkonda:
Departemangus on 19 kantonit (alates 2015):
Departemangus on 287 valda (seisuga 1. jaanuar 2019):
Andmekaitse ja infoturbe leksikon
AKIT ehk Andmekaitse ja infoturbe leksikon on AS Cybernetica hallatav seletussõnastik. AKIT on tõenäoliselt kõige põhjalikum ja kaasaegsem eestikeelsete andmeturbe mõistete sõnastik. Seda uuendatakse pidevalt nii märksõnade, nende selgituste kui allikaviidete osas.
Sõnastiku algne eesmärk oli luua ingliskeelsete standardite ja juhendmaterjalide tõlkimiseks vajalik ühtne andmeturbe mõistete süsteem, seetõttu on märksõnade allikaks eeskätt ISO/IEC, ISACA ja teised standardid. AKIT-i määratlused on ka Eesti avaliku sektori ametlike infoturbe juhendmaterjalide – ISKE ja E-ITS – mõistesüsteemi alus.
AKIT on eeskätt mõeldud ingliskeelse märksõna jaoks eestikeelse vaste, viite või selgituse leidmiseks. Sõnastikusisene otsing töötab siiski nii inglise kui ka eesti keeles.
Sõnastik ilmus 2011. aastal ka füüsilise raamatuna.
AKIT-i põhiline autor ja toimetaja on Vello Hanson.
Pärnu-Jaagupi kirik
pisi|Pärnu-Jaagupi kirik (veebruar 2010) Pärnu-Jaagupi kirik (ka Pärnu-Jakobi kirik) on Eesti Evangeelsele Luterlikule Kirikule kuuluv kirik Pärnu-Jaagupis.
Kirik on pühitsetud palverändurite kaitsepühakule apostel Jaakobus Vanemale.
Kirikut kasutab Pärnu-Jakobi kogudus.
Pärnu-Jaagupi kiriku altar on ehitatud 1793. aastal. Aastal 1901 valminud altarimaali "Kristus ristil" on maalinud kunstnik Ants Laikmaa. See on koopia Tallinna Toomkirikus asuva Eduard von Gebhardti altaripildist "Kristus ristil".
Kiriku evangelistide kujudega barokk-kantsli autor on Elert Thiele. See on valminud 1660. aastal.
Orel on valmistatud Walkeri töökojas Riias 1895. aastal.
Koillismaa piirkond
Koillismaa piirkond on majanduspiirkond Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Majanduspiirkonda kuuluvad kaks valda:
Majanduspiirkond on nime saanud laiemalt Koillismaa piirkonnalt, kuhu lisaks Kuusamole ja Taivalkoski vallale kuuluvad Posio vald ja Pudasjärvi linn ning mõnedel andmetel ka Ranua vald ja Ylikiiminki (liideti 2009. aastal Ouluga). Esimest korda kasutas seda nime 1950. aastal ajalehe Koillissanomat asutaja Reino Rinne, nime populariseeris 1960. aastatel Kalle Päätalo.
Teedeministeerium
Teedeministeerium (lühend TM) oli Eesti esimesel iseseisvusperioodil üks Eesti ministeeriumeid.
Aastatel 1938–1940
1938. aasta Valitsemise korraldamise seaduse järgi oli Teedeministeeriumi ülesandeks: raudteede, maanteede, veeteede ja õhuteede ala ning ehitusasjanduse korraldamine, juhtimine ja järelevalve; riigiehitiste püstitamine ja avalikkude tööde korraldamine.tsemine; tervishoiu ja hoolekande korraldamine ja juhtimine; pensionide ala korraldamine; töökaitse- ja sotsiaalkindlustusala juhtimine; looduskaitse.
Teedeministeeriumi juures asusid Tariifinõukogu, Liikluskomitee ja Liiklusnõukogu.
Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž
pisi|[[Narva maantee (Tallinn)|Narva maantee 28 hoone]] Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž oli inglise keele ja kultuuri süvaõppega kool Tallinnas aastatel 1932–1940. Kool asus Tallinnas Narva maanteel, samas hoones (Narva maantee 28) asub tänapäeval Tallinna Muusikakool.
Ajalugu
Kooli asutas 1932. aastal Anna Tõrvand-Tellmann, kes oli kooli juhatajaks kuni 1940. aastani. Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž oli Eesti esimene inglise keele süvaõppega kool.
Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž oli erakool, kus inglise keele süvaõpe algas esimesest klassist. Koolil olid nii algkooli- kui ka gümnaasiumiklassid. Koolil oli eripärane koolivorm, sealhulgas rukkilillesinised koolimütsid. Tallinnas oli 1930. aastatel kaks inglise kolledži nime kandvat õppeasutust: üks oli 1932. aastal asutatud Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž ja 1936. aastal asutatud Riiklik Inglise Kolledž (RIK).
Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledž kui erakool suleti 1. augustist 1940. 1940. aasta sügisel suunati kooli endised õpetajad ja õpilased Tallinna 9. Keskkooli.
Anna Tõrvand-Tellmanni Inglise Kolledžis õppisid muu hulgas kirjanikud Dagmar Normet ja Erika Esop, tõlkija Vahur Linnuste, koorijuht Uno Järvela, filmirežissöör Valdur Himbek, arhitektid Hugo Rennik ja Rein Zobel, kunstiajaloolane Tiina Nurk, muusikateadlane Helga Tõnson, muusika- ja teatrikriitik Vidrik Kivilo, arst Ly Lehtmets, arstiteadlane Argo Kõvamees, keemik Helvi Hödrajärv, näitleja Eduard Ralja, ajakirjanik Ülo Koit, ajaloolane Heldur Palli, tehnikateadlane Uno Liiv ja ujuja Guido Muttikas.
Eesti otsib superstaari (seitsmes hooaeg)
"Eesti otsib superstaari" seitsmes hooaeg toimus kevadel 2018. Telesaadet tootis ja kandis üle TV3.
Oulunkaari piirkond
Oulunkaari piirkond on majanduspiirkond Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Eesti otsib superstaari (seitsmes hooaeg)
Superstaariks sai Saaremaalt pärit Uudo Sepp.
Finalistide paremusjärjestus:
Boris Lehtlaan
pisi|Boris Lehtlaan esinemas 1974. aastal Foto: Jaan Künnap pisi|Boris Lehtlaan esinemas [[Rahumäel asuvas Alfredi Pubis 6. oktoobril 2012]] Boris Lehtlaan (sündinud 27. märtsil 1946) on eesti estraadilaulja.
Haridus
Hiiumaalt pärit Lehtlaan õppis laulmist aastatel 1965–1969 Tallinna Muusikakoolis ja Filharmoonia Estraadistuudios (juhendaja Heli Lääts). Ta oli Eesti Filharmoonia solist aastatel 1969–1981.
Ansamblid
Lehtlaan on esinenud 1960. aastatel ansamblites Toonika, Kristallid, Optimistid ja Olav Ehala ansamblis ning estraadiorkestris Vana Toomas peamiselt laulusolistina, kuid vahel ka trummimängijana.
Aafrika eksarhaat
pisi|Aafrika eksarhaat aastal 565
Sämi allikad
Sämi allikad (ka: Sämiveski allikad) on kaitstavad allikad Lääne-Viru maakonnas Rakvere vallas Sämi külas.
Aafrika eksarhaat
Aafrika eksarhaat või (pealinna järgi) Kartaago eksarhaat oli Ida-Rooma keisririigi haldusüksus, mis hõlmas valdusi Vahemere lääneosas ja mida valitses eksarh või asekuningas. See loodi keiser Mauriciuse poolt 580. aastate lõpus ja kestis kuni selle vallutamiseni moslemite poolt 7. sajandi lõpus.
Boris Lehtlaan
Ansamblid
Ta oli ka üks 1978. aastal loodud ansambli Mobile soliste.
Kontserdid ja muud esinemised
Boris Lehtlaan on esinenud ühe solistina Eesti Televisiooni saatesarjas "Horoskoop" (1968–1973), 2006. aasta valgusfestivalil "Valgus kõnnib Kadriorus" Tallinnas Kadrioru pargis, 2008. aastal ÜRO vaesuse ja tõrjutuse vastu võitlemise päeva tähistval kodutute peol "Teisel pool koduläve" Tallinnas Tammsaare pargis, 2011. aastal Artur Rinne 100. sünniaastapäeva kontserdil Narva linnuses, 2013. ja 2014. aasta Popkooripeol Tartu lauluväljakul, 2016. aastal isamaalisel laulupeol "Vaba rahva laul" jne.
Populaarseid laule Boris Lehtlaane esituses
Kui 2020. aastal küsis Vikerraadio oma kuulajatelt sajandi parimat eesti tantsulugu, sai Boris Lehtlaane lauldud "Ma tahaksin kodus olla" (Johanna Zerning / Helmi Koff) 700 esitatud kandidaadi ja seejärel saja rahvahääletusel pandu seas 13. koha. 2023. aastal esitasid Vikerraadio kuulajad jaanipäevaprogrammi kandideerima 840 laulu, mille seast pääses finaali ehk saatesse ka Boris Lehtlaane esitatud "Tüdruk".
Boris Lehtlaane 70. sünnipäeva puhul tema loomingule ETV saates "Prillitoos" tagasivaate teinud kultuuritegelase Olavi Pihlamäe arvates on Lehtlaane populaarseim laul "Läänemere lained" (Martha Müller-Grählert / Simon Kranning), mis algselt oli idasaksa šlaager.
Lehtlaan on meenutanud, kuidas nad Georg Otsaga väärt laule vahetasid: Ots küsis endale Ahto Veerme laulu "Maailm samme täis" ja Lehtlaan küsis vastu Raimond Valgre "Saaremaa valsi".
1999. aastal ilmus tema esitatud lauludega CD ja kassett “Südamega”, kust võib leida näiteks järgmised laulud :
Muusikafilmid
Ta on mänginud 1969. aasta muusikafilmis "Uksed" ja olnud peategelane Mark Soosaare Moskva Filmiinstituudi diplomitööna valminud 1971. aasta muusikafilmis "Kuldrannake".
Heategevus ja mälestuse jäädvustamine
Alates 2007. aastast on ta kõik enda teenitud autoritasud annetanud Tallinna Lastehaiglale ning 2013. aastast taganud pöördumatu lepinguga, et see annetus jätkub ka pärast tema surma.
Erinevalt paljudest avaliku elu tegelastest on Lehtlaan teinud notariaalse ettekirjutuse ka selle kohta, et temast ei tohi raamatut kirjutada. Ta on toonud põhjuseks hiidlasliku tagasihoidlikkuse ning soovib, et pärast surma ei jääks mitte miski peale tema laulude teda meenutama.
Aafrika eksarhaat
Taust
Loode-Aafrika koos Sardiinia, Korsika ja Baleaaridega vallutati Belisariose poolt idaroomlastele tagasi 533. aasta Vandaali sõjas ja kujundati Justinianus I poolt Pretoriaanide Aafrika prefektuuriks. Sellesse kuulusid provintsid Africa Proconsularis, Byzacena, Tripolitania, Numidia Cirtensis, Mauretania Caesariensis ja Mauretania Sitifensis ning selle keskus oli Kartaago. 560. aastatel õnnestus roomlastel tagasi vallutada osa Lõuna-Hispaaniast, sellest moodustati uus Spania provints. Pärast Justinianuse surma sattus keisririik kõigil rinnetel kasvavate rünnakute alla ja kaugemad provintsid jäeti sageli omapead, kui Konstantinoopol ei suutnud abi pakkuda.
Boris Lehtlaan
Isiklikku
Ta on abielus endise Viru varietee tantsija, Tallinna iluuisutamiskooli koreograafi Jana Lehtlaanega. Neil on tütred Kristina ja Maria.
Aafrika eksarhaat
Eksarhaadi loomine
pisi|300px|Justinianus I vallutused paisutasid Ida-Rooma keisririigi vahendeid ja viisid eksarhaatide loomiseni
Boris Lehtlaan
Isiklikku
Ta on õppinud tööstuskoolis puutööd ja ka töötanud sel alal. Puutöö, eriti vana mööbli restaureerimine, on ta harrastus olnud hiljemgi. Pärast aktiivsest lavakarjäärist loobumist tegeleb ta senisest rohkem tervisespordiga.
Aafrika eksarhaat
Eksarhaadi loomine
Hilis-Rooma haldussüsteem, nagu selle rajas Vana-Rooma keiser (284–305) Diocletianus, sätestas selge vahe tsiviil- ja sõjaliste ametite vahel, peamiselt selleks, et vähendada mässuvõimalusi võimukate provintsikuberneride poolt. Justinianus I ajal oli protsess osaliselt pöördumas provintsides, mida loeti olevat eriti haavatavad või sisemistes rahutustes. Lõigates sellest pretsedendist kasu ja astudes ühe sammu edasi, asutas keiser Mauricius millalgi 585. ja 590. aasta vahel eksarhi ameti, milles oli ühendatud pretoriaanide prefekti kõrgem tsiviilvõim ja magister militum sõjaline võim, ning nautis märkimisväärset autonoomiat Konstantinoopolist. Loodi kaks eksarhaati, üks Itaalias, asukohaga Ravennas (seetõttu tuntud kui Ravenna eksarhaat), ja teine Aafrikas, asukohaga Kartaagos ja hõlmates kõik keiserlikud valdused Vahemere lääneosas. Esimene Aafrika eksarh oli patrikios Gennadios.
Provintside muudatuste seas lahutati Tripolitania Aafrikast ja liideti Egiptuse provintsiga, Mauretania Caesariensis ja Mauretania Sitifensis liideti uue "Mauretania Prima" provintsi moodustamiseks, samas Mauretania Tingitana, kahandatud Septumi (Ceuta) linnani, liideti Hispaania ranniku kindluste (Spania) ja Baleaaridega "Mauretania Secunda" moodustamiseks.
Läänegootide Hispania kuningriik oli samuti pidev oht. Aafrika eksarh oli asukohas Mauretania II, mis oli veidi rohkem kui väike eelpost Lõuna-Hispaanias. Konflikt jätkus kuni viimase Hispaania kindluse lõpliku vallutamiseni u. 624. aastal läänegootide poolt. Bütsantslased säilitasid vaid Septumi (Ceuta) kindluse üle Gibraltari.
Sämi allikad
Seitse tõusu- ja langeallikat paiknevad 150 m pikkusel alal. Allikate juurest saab alguse Kunda jõkke suubuv Sämi oja.
Blello
Blellos asuvad järgmised asulad: Breveno, Ghisalerio, Capo di Ronco, Curnino Basso, Curnino Alto.
Blello piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Berbenno, Brembilla, Corna Imagna, Gerosa.
Aafrika eksarhaat
Eksarhaadi loomine
Kartaago eksarhi Herakleiose ja tema nimekaimust poja Herakleiose eduka mässu ajal aastal 608 kogusid berberid suure laevastiku, mis viis Herakleiose Konstantinoopolisse. Usuliste ja poliitiliste ambitsioonide tõttu kuulutas eksarh Gregorios (kes oli keisri nõo Niketase kaudu keiserliku perekonna veresugulane) ennast aastal 647 Konstantinoopolist sõltumatuks. Sel ajal iseloomustas eksarhaadi mõju ja võimu Gregoriose poolt samal aastal Sufetula lahingusse kogutud vägi, mida oli rohkem kui 100 000 berberi päritolu meest võitlemas Gregoriose eest.
Araablaste vallutused
, Umaijaadide kalifaat pisi|[[Liibüa ajalugu|Liibüa ajaloolised piirkonnad: Kürenaika, Tripolitaania ja Fezzan]] Esimesed moslemite sõjaretked algasid Egiptusest emiir Amr ibn al-Asi (umbes 585–664) ja tema vennapoja Uqba ibn Nafi algatusel. Tunnetades Bütsantsi roomlaste nõrkust, vallutasid nad 642 Kürenaikas Barca, minnes edasi 644 Tripolitaaniasse, kus nad kohtasid vastupanu ja 663 Fezzanisse. 670. aastal asutasid araablased Al Qayrawani.
Monoteletismi ja monoenergismi puudutavatest teoloogilistest vaidlustest põhjustatud rahutuste tõttu Bütsantsis taganes Gregoriose juhitud Aafrika eksarhaat Bütsantsi keisririigist avalikus mässus. Kartaago oli üle ujutatud põgenikega Egiptusest (eriti melkiidid), Palestiinast ja Süüriast, mis võimendasid usulisi pingeid ja tõstsid Gregorioses veelgi häiret lähenevast araablaste ohust.
Tundes, et vahetum oht tuli moslemite vägedest, kogus Gregorios oma liitlased kokku ja algatas moslemitega vastasseisu ning kaotas Sufetula lahingus, mis oli tegelikult eksarhaadi pealinn, kuna Gregorios oli kolinud sisemaale paremaks kaitseks Bütsantsi roomlaste vastupealetungi eest merelt.
693. aastal vallutasid moslemid Kartaago, kuid Bütsantsi laevastik vallutas linna taas 695. aastal.
Aastal 698 purustasid Magribi moslemite väejuht Hasan ibn al-Nu'man ja tema 40 000-meheline vägi roomlaste Kartaago. Paljud selle kaitsjad olid läänegoodid, kelle oli saatnud eksarhaati kaitsma nende kuningas Wittiza, kes kartis samuti moslemite pealetungi. Paljud läänegoodid võitlesid surmani; järgnenud lahingus muudeti Bütsantsi roomlaste Kartaago taas varemeteks, nagu seda tehti sajandeid varem roomlaste poolt. pisi|[[Umaijaadide kalifaat 750. aastal]] Aafrika eksarhaadi mandriosa kaotus oli Bütsantsi riigile Vahemere lääneosas tohutu löök, kuna nii Kartaago kui ka Egiptus olid Konstantinoopoli peamised inimjõu ja teravilja allikad. See oli tohutu löök ka selle pärast, kuna see lõpetas jäädavalt roomlaste kohalolu Aafrikas. 710. aastal tungisid moslemid Maroko aladele ning juba 711. aastaks liideti kogu Maroko territoorium Araabia kalifaadiga.
AB Kindlustuse Grupp
Ettevõtte ajalugu ulatub aastasse 1992, kui asutati Leonid Apananski suurosalusega AB Elukindlustus ja ASA Kindlustus. 1997 liideti need ettevõtted AB Kindlustuse Gruppi.
2001. aasta augustis alustas politsei Apananski tegevuse uurimist, pankrotihalduri avalduse kohaselt oli ASA Kindlustuse aktsionäridele ja võlausaldajatele tekitatud 38,9 miljonit krooni (2,49 miljonit eurot) kahju. Keskkriminaalpolitsei alustas Apananski tegevuse uurimist 2002. aasta juunis, kahtlustades, et ASi AB Kindlustuse Grupp nõukogu ja juhatuse liikmed on ametiseisundit kuritarvitades riisunud firma raha ligi 48 miljonit krooni (3,07 miljonit eurot). Prokuratuur lõpetas kriminaalasja uurimise 2004. aasta septembris, tuues põhjuseks et AB Kindlustuse Grupiga seotud vaidlusalustest tehingutest oli möödunud viis aastat ehk aegumistähtaeg. 2004. aastal lõppes Apananski kriminaalasja uurimine, sest kuriteo kohta tõendeid ei leitud. AB Kindlustuse Grupp ile kuulus 12korruselise büroohoone Tallinnas Maakri tänaval (Maakri 23 ), ASA Kindlustus ning AB Elukindlustus rahastasid hoone ehitust ja ostsid paarikümne miljoni krooni eest võlakirju kindlustusreservide arvelt.
Jahimehe tee
Jahimehe tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis. Jahimehe tee algab Merivälja teelt, ristub Meremehe teega (kaks korda), Jahimehe põiguga, Eduard Bornhöhe teega ja Mõrra teega ning lõpeb seejärel umbtänavana. Jahimehe tee on lääneloode-idakagusuunaline ja ligikaudu 340 meetri pikkune.
Peegel (veebiajakiri)
Peegel on Tartu Ülikooli ühiskonnateaduste instituudi üliõpilaste veebiajakiri.
Ajakiri on vaba juurdepääsuga ning ilma reklaamita. Ajakiri sisaldab artikleid, numbri lõpetab intervjuu.
Ajakiri on nime saanud austusavaldusena ajakirjandusõppejõud Juhan Peeglile.
Ajakirjanumbritel avaldamise aega on märgitud ajakirja sisukorras. Iga numbri artiklid avaldatakse korraga. Esimene number ilmus 10.03.2020. Nr 16 on üleval 2021. aasta veebruaris.
Jakovlev Jak-42
pisi|Jak-42 (Saravia Airlines) pisi|Jak-42 Moskva Šeremetjevo lennuväljal pisi|Jak-42 kabiini sisevaade (Aeroflot Airlines) Jakovlev Jak-42 (vene keeles Яковлев Як-42; NATO koodnimi Clobber ) on 100/200 reisijakohaga kolme turboventilaatormootoriga reisilennuk, mis projekteeriti Nõukogude Liidus 1970. aastate keskel selleks, et asendada tehniliselt vananev lennuk Tupolev Tu-134. See on esimene Nõukogude Liidus sarjana ehitatud reaktiivlennuk, millel olid turboventilaatormootorid suure kahekontuursuse astmega.