cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kastisüsteem
Kastisüsteem on üks seisusliku ühiskonna näiteid. Seisus on laiem mõiste kui kast ning kõik seisuslikud ühiskonnad ei ole nii jäigad ja sotsiaalset mobiilsust välistavad kui kastiühiskond, kus kastireeglite rikkumine (näiteks suguline vahekord teise kasti kuuluva inimesega) võis olla karistatav ühtaegu nii usuliselt kui ka juriidiliselt (kriminaalkorras). Kast erineb ka ühiskonnaklassist, mis küll pärsib sotsiaalset mobiilsust, kuid ei pruugi seda indiviidi jaoks siiski välistada - nii näiteks võisid enamikus Euroopa ühiskondades jõuka oskustöölise või talupoja järeltulijatest saada linnakodanikud ning kaupmehed pälvida teenete eest aadliseisuse. Ühiskonnaklasside määratlus on eelkõige majanduslik ning ka tänapäeva kapitalismis eksisteerib klassiühiskond, kastisüsteem seevastu on suuresti religioosne ning sai tõenäoliselt alguse aarialaste sissetungiga Indiasse, kes liigitasid end kõrgematesse kastidesse (braahmanid, kšatrijad ja vaišjad) ning surusid mitteaarialastest kohalikud madalaimasse kasti (šuudrad) või isegi väljapoole kastiühiskonda (nn kastitud ehk puutumatud). Kastisüsteemi teemalisi teoreetilisi arutelusid on vahel eksitanud tõik, et India puutumatute sarnaseid "ühiskonnaväliseid" rühmi on esinenud paljudes teisteski ühiskondades: cagot ' d Baskimaal, buraku ' d Jaapanis, baekjeong ' id Koreas jne. Paiksetes ühiskondades on "väljapoole ühiskonda" tõrjutud ka rändavaid rahvarühmi nagu mustlased ja Briti saarte rändurid (vastandina Indiale, kus kastisüstemi kehtestanud aarialased nägid rändkarjakasvatajaid kõrgematena kui paikseid maaharijaid).
Ehkki kastisüsteem on seotud peamiselt hinduismiga ning Indias on seda kritiseerinud nii mitmed filosoofid kui ka moslemitest ja budistidest valitsejad, kuid praktikas püsis ühiskonna jaotus kastidesse endiselt ka moslemiriikides ja kristliku Suurbritannia võimu all. Väljaspool Indiat oli või on kastisüsteem levinud näiteks Nepalis, Sri Lankal ja Indoneesias. Tuhandeteks alamkastideks jaotumise tõttu on kastisüsteem küll jäik ja keerukas, kuid varieerub regiooniti laialdaselt: nii võivad näiteks väikepoodnikud olla ühes India piirkonnas vaišjad ja teises šuudrad.
Tänapäeval on kastisüsteem ametlikult kaotatud nii Indias kui ka enamikus teistes riikides, ent selle praktiline järgimine on traditsioonilistes ühiskondades endiselt levinud ning kandub inimeste liikumise kaudu teistessegi riikidesse. Nii võideldakse kastilise diskrimineerimise vastu näiteks Suurbritannias, kus leidub arvukalt India ja Pakistani päritolu elanikke. Indias loetakse kastisüsteemi tänapäeval igandiks, ning seda püütakse välja juurida positiivse diskrimineerimise abil, andes kastisüsteemis halvemasse positsiooni langevatele ühiskonnagruppidele nagu India hõimurahvad (scheduled tribes), dalitid ehk puutumatud (scheduled castes ja "teised mahajäänud klassid" (other backward classes) eeliseid konkurssidel haridussüsteemis ja riigiametites. Jätkuvalt valmistab riigis probleeme ka kastipõhine vägivald.
SH
SH või Sh või sh on lühend, mis võib tähendada järgmist:
V. I. Lenini nimeline kolhoos (Pärnu rajoon)
V. I. Lenini nimeline kolhoos oli kolhoos Pärnu rajoonis Uulu külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Uulu. Kolhoosi pindala oli 6000 ha.
Fear of the Dark
"Fear of the Dark" on Iron Maideni üheksas stuudioalbum. Albumi andis 1992. aasta mais välja plaadifirma EMI.
See oli kolmas Iron Maideni album, mis jõudis Suurbritannia albumite edetabelis esikohale. Albumilt anti välja singlid "Be Quick or Be Dead", "From Here to Eternity", "Wasting Love" ja kontsertversioon laulust "Fear of the Dark".
Album oli viimane album millel laulis Bruce Dickinson, enne tema naasmist 1999. aastal. Ka oli see viimane album, mille produtsentiks oli Martin Birch ning esimene, millele produtseerimisega tegeles bändi bassimängija Steve Harris.
Albumit reklaamiv turnee kandis nime "Fear of the Dark Tour".
Bändi koosseis
Lisaks neile mängis klahvpille Michael Kenney.
1995. aasta uusväljalaske boonus-CD
Rada "Space Station No. 5" sisaldab ka peidetud lugu "Bayswater Ain't a Bad Place to Be". See oli olnud varem kättesaadav peidetud rajana Suurbritannia singlil "Be Quick or Be Dead".
Ufimtsevi kaitse
Ufimtsevi kaitse (ka Pirci-Ufimtsevi kaitse ja Pirci kaitse) on poollahtine maleavang, mis algab:
Avang sai nime Nõukogude maletaja Anatoli Ufimtsevi (1914–2000) ja Sloveenia maletaja Vasja Pirci (1907–1980) järgi.
Eesti maletajatest kasutas Ufimtsevi kaitset väga tihti Rein Etruk.
Keskfraktsioon
Keskfraktsioon (taani keeles Midtergruppen, norra keeles Midtengruppen, rootsi keeles   Mittengruppen, soome keeles  Keskiryhmä, islandi keeles Flokkahópur miðjumanna) on Põhjamaade Nõukogu konservatiivne fraktsioon.
Manal Abdel Samad
Manal Abdel Samad (araabia keeles منال عبد الصمد; sündinud 28. märtsil 1975 Ammatouris) on Liibanoni (nais)poliitik. Ta oli 20. jaanuarist 2020 kuni 9. augustini 2020 Liibanoni infominister.
Keskfraktsioon
Fraktsiooni esimees on Bente Dahl Taanist.
Liikmesparteid
Konservatiivse fraktsiooni liikmesparteid on :
Reintaler See
Reintaler See on järv Tiroolis, Austrias.
Assaku Nõiakivi
pisi|350px|Assaku nõiakivi Assaku Nõiakivi asub Assakul Harju maakonnas Rae vallas uue ja vana Tartu maantee ristumiskohast 100 m Tallinna poole, Assaku viadukti lääneküljel.
Kivil on 405 väikest kunstlikku lohku ja lai sile liurenn, mis viitab kivi kasutamisele viljastusmaagiaga seotud rituaalides. Kivi taasavastas 1964. aastal Oskar Raudmets.
1992. aastal kogutud pärimusteate järgi on kivi kasutatud ohvrikivina:
"Kivi peal on lohukesed, et need on inimeste tehtud. Ja et vanasti olid inimesed sinna andeid viinud – ta ütles jah, andisid, mitte ohvreid. Oli viidud siis mõni viljatera või kamaluga jahu või kes rikkam oli, see viis hõbemündi. /---/ Vanaema ei nimetanud seda kivi Nõiakiviks, ütles vist ohvrikivi. Ma ei tea, kas tema noorpõlves neid andeid sinna viidi, aga ta oli küll kohalik inimene, Jaani talust pärit (vanaisa oli mujalt tulnud), küllap ta teadis."
Johann Gottfried Exner
pisi|„J. G. Exneri portree“, [[Gustav Adolf Hippius, 1854, õli lõuendil]] Johann Gottfried Exner (19. juuni 1791 Narva lähedal – 17. oktoober 1874 Tallinn) oli Tallinna kiviraidur.
Ta sai 1821. aastal Tallinna kodanikuks.
Exner valmistas Tallinna (Oleviste, Niguliste) ja Eestimaa pühakodade (Keila kirik, Ilumäe kabel, Esku kabel) ja mõisahoonete (Keila-Joa) raiddetaile ning hausambaid, kasutas peamiselt Orgita paekivi.
Kudamatsu
Linnaõigused sai 1939. aastal.
Antonio del Pollaiolo
Antonio sündis Firenzes. Tema vend Piero oli samuti maalikunstnik ning sageli töötasid vennad koos. Piero teine vend Simone oli arhitekt. Antonio ja Piero töödest on näha klassikalisi mõjutusi ning huvi inimese anatoomia vastu; teadolevalt osalesid vennad lahkamistel, et parendada oma teadmisi inimese anatoomiast. Hüüdnime (Pollaiolo) said nad isalt, kes oli tegev kodulindude müügiga (pollaio tänendab itaalia keeles "kanalat", kohta, kus peetakse kanu). Kullassepa ja metallitöö alased algteadmised sai Antonio kas oma isalt või Andrea del Castagnolt, kes arvatavasti õpetas talle ka maalikunsti.
M. Alpatov on tema kohta kirjutanud: "Kujur, maalija ja graafik Antonio Pollaiuolo ... väljendas Villa della Gallina freskodes oma vaimustust antiiksest punasefiguurilisest vaasimaalist. Kuid antiikkunstnikud ei tundnud sellist liikumise kirglikkust ja teovõimsust nagu tema. Pollaiuolo figuuride piirjooned on nõtked, värelevad ja voogavad; kontuur ei piirista üksnes keha, vaid kujuneb ise ekspressiivseks nagu Donatellol küpses eas."
Vasari "Kunstnike elulood" sisaldab Antonio del Pollaiolo biograafiat.
2014. aasta Läti parlamendivalimised
2014. aasta Läti parlamendivalimised toimusid 4. oktoobril 2014.
Kuigi eelmised parlamendivalimised toimusid Lätis alles 2011. aastal ja parlamendi ametiaeg on vastavalt põhiseadusele 4 aastat, näeb Läti põhiseadus ühtlasi ette, et erakorraliste valimiste tulemusel moodustatud parlamendi volitused kestavad ainult 3 aastat. Kuna 2011. aasta valimised olid ennetähtaegsed, tuligi 2014. aastal korraldada uued parlamendivalimised, mille tulemusena astus ametisse seimi 12. koosseis.
Valimistel osales 13 poliitilist ühendust, mis panid kokku välja 1156 kandidaati. Valimisnimekirju sai esitada 16. juulist 5. augustini 2014. Valimisteks moodustati Läti territooriumil viis valimisringkonda: Riia, Vidzeme, Latgale, Kurzeme ja Zemgale. Valimiste ajaks oli registreeritud 1 552 235 hääleõiguslikku kodanikku, kes said hääletada 953 valimisjaoskonnas Läti territooriumil ja 98 valimisjaoskonnas, mis asusid välisriikide territooriumil.
Biomeditsiinielektroonika
Biomeditsiinielektroonika on elektroonika osa, mis tegeleb biomeditsiinis kasutatavate elektroonikaseadmete väljatöötamise ja valmistamisega, ning vastavate toodete kogum.
2014. aasta Läti parlamendivalimised
Küsitlused
Septembri keskel tehtud küsitlus ennustas senisele valitsuskoalitsiooni juhterakonnale Ühtsus toetust 15,1%, peamisele opositsioonierakonnale Koosmeel aga toetust 19,7%. Tõenäoliseks peeti siiski senise valitsuskoalitsiooni jätkamist, sest selles osalevate erakondade toetus kokku ulatus ligi 35% ja paljude väiksemate erakondade võimalused parlamenti pääseda olid tagasihoidlikud.
Biomeditsiinielektroonika
Erinevalt meditsiinielektroonikast, mis piirdub ainult meditsiinilisel eesmärgil välja töötatud elektroonsete vahenditega, haarab mõiste biomeditsiinielektroonika ka mittemeditsiiniliste bioloogiliste rakendustega seotud elektroonseid vahendeid, kuid mitte biomeditsiinitehnikat tervikuna ega ka suuremat osa meditsiinifüüsikast.
Doonor (keemia)
Keemias on doonor aineosake nagu molekul (molekuli kuuluv aatom) või ioon, mis keemilises protsessis võib ära anda elektronipaari või aineosakese nagu, ioon, aatom või aatomite rühm.
Biomeditsiinielektroonika
Biomeditsiinielektroonika valdkonda kuuluvad peale meditsiinielektroonika näiteks biotehnoloogia valdkonnas kasutatavad elektroonsed vahendid, geeniuuringutes kasutamist leidvad elektroonsed vahendid jm vahendid, mis leiavad kasutamist uurimistöös ja tehnoloogilistes rakendustes raku tasemest kuni organismi kui terviku tasemeni välja.
Doonor (keemia)
Keemilises protsessis saab osakese üleminek toimuda kui on nii doonor kui ka aktseptor.
Anatoli Berezovoi
pisi| Anatoli Berezovoi (vene keeles Анатолий Николаевич Березовой; 11. aprill 1942 Enem – 20. september 2014 Moskva) oli Nõukogude Liidu kosmonaut.
Anatoli Berezovoi lõpetas 1965. aastal sõjalennukooli ja töötas seejärel lenduri ja instruktorina. Aprillis 1970 valiti ta kosmonautide ettevalmistusrühma. Ta oli 1982. aastal esimese kosmosejaama Saljut 7 lennanud aparaadi Sojuz T-5 komandör. Maale tagasi saabus ta 211 päeva hiljem.
Doonor (keemia)
Doonor-aktseptor mehhanism on kovalentse keemilise sideme moodustumine kahe aatomi või aatomite rühma vahel, mis teostub doonoraatomi elektronpaari ja aktseptoraatomi vaba orbitaali osalusel.
2014. aasta Läti parlamendivalimised
Küsitlused
Valimispäeval, 4. oktoobril tehtud lävepakuküsitluste andmetel pääses parlamenti kuus erakonda. Valitseva erakonna Ühtsus poolt hääletas 23,8% valijatest ja suurima opositsioonierakonna Koosmeel poolt 21,6% valijatest. Kolmandale kohale tuli Roheliste ja Talurahva Liit, mis sai 19,4% valijate hääled. Küsitluse järgi pääsesid seimi veel Rahvuslik Liit Kõik Läti eest! – Isamaale ja Vabadusele/LNNK (18,5%), Läti Regioonide Assotsiatsioon (6%) ja erakond Südamest Lätile (5,4%).
Anatoli Berezovoi
Aastal 1982 sai ta Nõukogude Liidu kangelase aunimetuse.
Anatoli Berezovoi läks erru 1992. aastal polkovniku auastmes. Aastatel 1992–1999 oli ta Venemaa kosmonautikaföderatsiooni asepresident.
pisi|left|Anatoli Berezovoi (vasakul) ja [[Valentin Lebedev 1983. aasta postmargil]]
Elektroonsed mõõtmised
Elektroonsed mõõtmised on mõõtmised, mida teostatakse elektroonset mõõtetehnikat või elektroonseid mõõtevahendeid kasutades, või elektroonikale kui füüsika harule (elektronfüüsikale) tüüpilisi võtteid kasutades.
Tamme-äkksurm
Tamme-äkksurm (inglise keeles sudden oak death) on paljudel taimedel esineda võiv ohtlik seenhaigus, mida põhjustab Phytophthora ramorum.
Haiguse sümptomid ja raskusastmed võivad peremeestaimedel erineda, nii on rododendronitel peamisteks haigustunnusteks võrsete närbumine ja lehelaiksus. Lehtedele tekivad hajusad ebaselgete piirjoontega laigud, leherootsudel nekroos, lehealus ja lehetipp tumenevad – ka neil esineb nekroos, võrsed aga närbuvad.
Põhja-Ameerika lääneosas põhjustab Phytophthora ramorum tammede ja teiste pärismaiste puude hukkumist.
Haigestuda võivad väga erinevate taimesugukondade ja -perekondade liigid, nagu: suurelehine vaher, mägivaher, aleuudi adiantum, kalifornia hobukastan, harilik hobukastan, Menziesi maasikapuu, harilik maasikapuu, leesikas, harilik kanarbik, kameelia, harilik kastanipuu, harilik pöök, kalifornia paakspuu, purshi paakspuu, harilik saar, rannikgriseliinia, virgiinia nõiapuu, punane aroonia, laialehine kalmia, loorberipuu, kobarküüvits, kiviviljak, harjaskarvane kuslapuu (kalifornia kuslapuu), magnoolia, kõrge mikeelia, viltulehine lõunapöök, erilehine osmantus, raudpuu (parrootia), fraseri fotiinia, õisküüvits, harilik ebatsuuga, tamm, kalifornia türnpuu, rododendron (välja arvatud Rhododendron simsii - simsi rododendron ehk simsi asalea), paljaviljaline kibuvits, raagremmelgas, ranniksekvoia, harilik sirel, laialehine laanelill, mägiloorber, ebamustikas ja lodjapuu.
Massiaru kolhoos
Massiaru kolhoos oli kolhoos Pärnu rajoonis Häädemeeste külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Massiaru. Kolhoosi pindala oli 4500 ha.
Bizcocho borracho
pisi|Zamoralik bizcocho borracho Bizcocho borracho (lühidalt ka borracho) on Hispaania küpsetis, mis on immutatud siirupi ja likööri seguga. Bizcocho borracho tähendab hispaania keeles joobnud kooki.
Traditsioon
Guadalajara provintsi karnevalil, mis kestab terve nädala, kutsutakse tavaliselt lapsi linnaväljakutel bizcocho borracho ' sid sööma.
Kiryl Hatavec
Kiryl Hatavec (valgevene keeles Кірыл Гатавец; sündinud 25. juunil 1991 Minskis) on Valgevene jäähokimängija, kes mängib kaitsjana KHL-i klubis Omski Avangard.
Põhja-Ameerikasse suundus Hatavec jäähokit mängima 2008. aastal. Aastatel 2010–2014 mängis ta Cornelli Ülikooli jäähokimeeskonnas.
2009. aastal valis Tampa Bay Lightning ta NHL-i draft'is 183. valikuna. 2013. aasta aprillis läks tema mängijaõigused Chicago Blackhawksile. 2014. aasta juulis sõlmis Hatavec lepingu Blackhawksi noorteklubiga Rockford IceHogs, mille meeskonnas mängis ta American Hockey League'is (AHL) kahel hooajal.
2016. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Minski Dinamo. Aasta hiljem naasis ta AHL-i, mängides ühe hooaja Manitoba Moose'is. Aastatel 2018–2020 mängis ta jällegi Minski Dinamos.
2020. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu Omski Avangardiga. 2021. aastal võitis ta klubiga Gagarini karika.
Alates 2010. aastast on Hatavec osalenud Valgevene jäähokikoondise koosseisus neljadel maailmameistrivõistlustel.
Üleriiklik kaupmeeste kongress
Üleriiklikud kaupmeeste kongressid olid Eesti esimesel iseseisvusajal toimunud kongressid.
1938. aastal toimus VII kongress.
Riigikaitseõpetus
Riigikaitseõpetus (nõukogudeaegses terminoloogias sõjaline õpetus, vahepeal ka tsiviilkaitseõpetus) on peamiselt kesk- ehk gümnaasiumiastmes õpetatav õppeaine, mis käsitleb üldistatuna ja algtasemel riigikaitselist või sõjanduslikku temaatikat.
Eesmärk
Riigikaitseõpetuse või sõjalise õpetuse eesmärgiks on tavaliselt koolinoorte kaitsetahte tugevdamine ja sõjandusalaste eelteadmiste omandamine juba enne väeteenistusse (peamiselt ajateenistusse) võtmist või kutsumist.
Riigikaitseõpetus enne 2. maailmasõda
Noorte riigikaitseline ettevalmistus algas gümnaasiumiastmes. Eesmärk oli anda ettevalmistus, mis vastaks noorsõduri kahekuulisele õppekavale. Esimesed sõjalise kasvatuse ja õpetuse tunnid toimusid 1927. aasta oktoobris. 1930. aastal nimetati „sõjaline kasvatus ja õpetus” ümber „riigikaitseliseks kasvatuseks ja õpetuseks”. 1934. aasta sügisest laienes riigikaitseline ettevalmistus keskkooli esimese kahe klassini. 1933. aastal valmis esimene riigikaitseõpetuse käsiraamat. Lisaks suurendati õppetöö mahtu ühelt tunnilt nädalas kahele tunnile nädalas ning korraldati kuni kümnepäevaseid laagriõppusi suvisel koolivaheajal. Õpetati põhiliselt tundma tulirelvi ja laskeasjandust, topograafiat ja orienteeriumist ning määrustikke. Õpetus jagunes kaheks – talviseks ja suviseks.
1938 alustati riigikaitselise väljaõppega Eesti kõrgkoolides. Riigikaitseline õpetus oli kavas sisse viia kahte ülikooli: Tartu Ülikooli ja Tallinna Tehnika Ülikooli. Selleks loodi mõlema kõrgkooli juurde Riigikaitselise Õpetuse Instituut, mille eesmärgiks üliõpilaste ettevalmistamine riigikaitseliste ülesannete täitmiseks õpitaval erialal. Õpetus oli kohustuslik kõigile meessoost kodanikele. Riigikaitselise Õpetuse Instituudi tunnistus oli vajalik ülikooli lõputunnistuse saamiseks.
Riigikaitseõpetuse taasalgatamine
Vabanenud Eestis kerkis pärast Nõukogude vägede lahkumist jälle päevakorda riigikaitseõpetuse sisseviimine üldhariduskoolidesse. Esialgu oli puudus õppematerjalidest ja õpetajatest, kuid üksikutes koolides suudeti omal algatusel õppetunde läbi viia. Esimene riigikaitseõpetuse õpik ehk metoodiline materjal, milles oli kohandusi ja tõlkeid nõukogudeaegse sõjalise õpetuse põhjal, anti haridusministeeriumi poolt tegelikult välja juba 1991. aastal (autor E. Veskimägi). Esimene riigikaitseõpetuse ainekava valmis 1997. aastal. Hiljem on seda täiendatud ja kohendatud vastavalt vajadustele ja kogemustele. 2003. aastal jõudis Eesti koolidesse üle seitsmekümne aasta ka esimene päris uuena välja töötatud riigikaitseõpik. Korraldama on hakatud ka riigikaitseõpetajate kursuseid.
1990-ndate lõpul anti mitme aasta jooksul vabatahtlikele üliõpilastele koostöös kaitsejõududega reservohvitseri väljaõpet, kuid hiljem ei peetud seda enam vajalikuks, sest kõrgkooli sissesaanutele laienes ajateenistuskohustus ja ajateenijana oli samuti võimalik reservohvitseriks saada.
Riigikaitseõpetus tänapäeval
Valikõppeaine eesmärk on igale kodanikule vajalike teadmiste andmine riigikaitsest, mitte sõdima õpetamine. Kursus aitab õpilastel mõista Eesti riigikaitse põhimõtteid, kujundab kodanikuteadlikkust ja valmisolekut vajadusel Eestit kaitsta. Kursuse pikkus on 70 õppetundi, millest 35 toimub klassiruumis ja ekskursioonidel ning 35 praktilises välilaagris. Kuna tegemist on valikõppeainega, toetab Kaitseministeerium riigikaitseõpetuse õpetamise kasuks otsustanud koole riigieelarveliste vahenditega. Koolidel on võimalus taotleda vahendeid ekskursioonide ja laagrite läbiviimiseks ning õppevahendite soetamiseks. Samuti saavad riigikaitset õpetavad koolid Kaitseministeeriumilt tasuta õpikud ja tuge sobiva riigikaitseõpetaja leidmisel.
Paljud kaitseliitlastest riigikaitseõpetajad on ühitanud oma õpilaste praktilisi tegevusi Kaitseliidu allüksuste õppustega ja kutsunud ühtlasi õpilasi Kaitseliitu. Selle tulemusel ongi noorte astumine Kaitseliitu oluliselt kasvanud.
Alo
Alo on eesti mehenimi.
2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Alo 544 mehel. Alo oli populaarsuselt 259. mehenimi. Alo oli keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus oli 39). Kõige levinum oli eesnimi Alo vanuserühmas 30–34, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,97.
Peeter Novod
Peeter Novod (sündinud 5. mail 1948) on eesti luuletaja ja endine ajakirjanik.
Töötanud ajakirjanikuna Jõgeva rajooni ajalehes Punalipp aastatel 1970–1973 ja Tallinnas Õhtulehes 1976–1987.
Hiljem on ta juhtinud Tallinnas klubi Juta, tutvumistalitust Nofretete ja luulerühmitust Põlevik.
Soontagana kolhoos
Soontagana kolhoos oli kolhoos Pärnu rajoonis Koonga külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Koonga. Kolhoosi pindala oli 11 400 ha.
Vaade (budism)
1. Vaade ehk arvamus või seisukoht, mis ei ole kooskõlas budismi õpetusega. Kõige vääramaks ja raskemini kõrvaldatavamaks peetakse vaadet iseenda (sanskriti keeles ātman) tegelikust olemasolust ehk isetuse mitte mõistmist. Põhimõtteliselt on aga kõik vaated väärad, kuna ükskõik missugusest vaatest kinnihoidmine takistab virgumist. Seetõttu peaks edasijõudnu suhtuma võrdselt kõikidesse vaadetesse ja neist järk-järgult vabanema.
2. Õige vaade (sanskriti keeles samyagdṛṣṭi) on seevastu õilsa kaheksaosalise tee esimene osa.
Bente Dahl
8. veebruarist 2005 oli ta Folketingi liige, 13. veebruaril 2007 valiti ta tagasi.
Tigrinja keel
Tigrinja keel kuulub afroaasia keelkonda. Seda räägivad Aafrika idaosas elavad tigrinjad. Tigrinja keele kõnelejad elavad peamiselt Tigray piirkonnas Põhja-Etioopias. Samuti on kõnelejaid Lõuna-Eritrea piiridel. Tigrinja keelt kõnelevad ka nendesse piirkondadesse sisserännanud rahvad, kaasa arvatud hvarasad.
Keele kõnelejad
Tigrinja keelt kõnelevad Etioopias 4,2 miljonit ja Eritreas 2,5 miljonit inimest. Tigrinja kõnelejate jaoks on üldine nimetus. Etioopias kutsutakse Tigrai pärismaalasi tigrinja keeles tigrāwāyˇks (meessoost), tigrāweytīˇks (naissoost), tigrāwōtˇks või tegaruˇks (mitmuses). Eritreas on tigrinja kõnelejad ametlikult tuntud kui Bihér-Tigrigna, mis tähendab 'tigrinja keele kõnelejate rahvus'. Tigrinja on suuruselt kolmas keel, mida räägitakse kõige rohkem Etioopias ja Eritreas. Seda räägitakse ka immigrantide seas näiteks Sudaanis, Saudi Araabias, Iisraelis, Saksamaal, Itaalias, Rootsis, Suurbritannias, Kanadas ja Ameerika Ühendriikides. Tigrinja murded erinevad foneetiliselt, leksikaalselt ja grammatiliselt. Ükski murre ei ole keelenormiks võetud.
Vokaalid
Tigrinja keeles on seitse täishäälikut: i, ɨ, u, e, ʌ, o, ja a. Neid eristatakse neljaks eri tunnusteks: kõrge, madal, tagumine ja ümar.
Konsonandid
Tigrinja keele konsonandid: /p/, /b/, /p'/, /m/, /f/, /v/, /w/, /t/, /d/, /t'/, /ts'/, /n/, /s/, /z/, /r/, /l/, /ʧ/, /ʤ/, /ʧ'/, /ɲ/, /ʃ/, /ʒ/, /j/, /k/, /kw/, /g/, /gw/, /k'/, /kw'/, /x/, /xw/, /ʁ/, /ʁw/, /ħ/, /ʕ/, /ʔ/, /h/. Tigrinja keele suruhäälikud: /p'/, /t'/, /ts'/, /ʧ'/, /k'/, ja /kw'/. Need häälikud on kõris ahenenud. Nad suurenevad kõri tõstmisel. See surub õhu kokku suuava taga. Kui see on vabastatud, kõlab terav ja krõbisev hääl. On teatud arv dorsaale: hääletu velaarne hõõrdhäälik /x/, hääletu ja labiaalne velaarne hõõrdhäälik /xw/, hääletu ja uvulaarne hõõrdhäälik /ʁ/ ning hääletu, labiaalne ja uvulaarne hõõrdhäälik /ʁw/. Uvulaarid moodustavad hääliku kurgunibuga ja keeleselja tagaosaga samal ajal, kui velaar moodustab pehmesuulaehäälikut. Tigrinja keeles /p/-täht esineb ainult laensõnades. Seda kasutatakse enamasti ainult itaalia keele laensõnades (pane, polizia, posta jne). /P/-tähe puudus on seotud üleminekuga /p/-tähelt /f/-tähele.
Silbistruktuur
Tigrinja silbistruktuur on väga range. Tigrinja silp võib koosneda kas konsonant-vokaal või konsonant-vokaal-konsonant järjestusest.
Allofoonid
Velaarsed konsonandid /k/ja /kʼ/ hääldatakse erinevalt: kui nad esinevad kohe peale täishäälikut või nad ei ole topelt koos. Sel juhul /k/-d hääldatakse kui velaarset frikatiivi. /Kʼ/ hääldatakse kui frikatiivi või mõnel juhul kui afrikaati.
Kirjaviis
Tigrinja keelt kirjutatakse Geezi kirjas. Geezi kiri on tähestikuline silpkiri ehk abugida, milles iga sümbol tähistab konsonandist ja sellele diakriitikuga lisatud dvokaalist koosnevat silpi. Kirja loetakse vasakult paremale.
Bang Phlat
Bang Phlat (tai บางพลัด) on Bangkoki linnaosa (khet). Khlong San asub Chao Phraya jõe vasakul (läänepoolsel) kaldal.
Linnaosa koosneb neljast asumist (khwaeng): Bang Phlat, Bang O, Bang Bamru ja Bang Yi Khan.
Suigu kolhoos
Suigu kolhoos oli kolhoos Pärnu rajoonis Are külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Suigu. Kolhoosi pindala oli 6600 ha.
Threod Systems OÜ
Threod Systems OÜ on Eestis baseeruv mehitamata õhusõidukeid tootev ja arendav ettevõte. Firma peamine fookus on fikseeritud tiivaga lennumasinad, millesse on integreeritud vertikaalne õhkutõusu ja maandumise süsteem (edaspidi VTOL). Threod Systems toodab ka tavalisi nelikopterid ja lennukitaolisi mehitamata õhusõidukeid, näiteks Stream C VTOL.
Partnerid
Threod Systems teeb koostööd mitme Eestis baseeruva ettevõtte ja asutusega, nagu Milrem Robotics, Eesti Lennuakadeemia ja Tallinna Tehnikaülikool. Lisaks nendele on firma partnerid Eesti Vabariigi Kaitseministeerium ja Eesti Vabariigi Kaitsevägi. Threod Systems teeb ühistööd ka Ameerika Ühendriikidele kuuluva militaarettevõttega Momentum Aerospace Group.
Ühistegevuses Eesti valitsusega on Threod Systemsi droonid teinud mitu erioperatsiooni, näiteks Eesti-Läti piiri jälgimisel. Threod Systemsi mehitamata õhusõidukid on aidanud ka meditsiinitöötajaid, kes kasutasid firma droone, et toimetada Hiiumaalt pärit koroonapatsiendi proovi mandrile, kust see viidi Tallinna. Drooni lend kestis umbes 27 minutit, praamil aga võtaks sama vahemaa läbimine rohkem kui tund aega.
Tooted
Järgnevas tabelis on esitatud Threod Systemsi tooted.
Music for a Sushi Restaurant
"Music for a Sushi Restaurant" on briti laulja Harry Stylesi laul tema kolmandalt stuudioalbumilt "Harry's House" (2022). Laulu kirjutasid Styles, Thomas Hull, Tyler Johnson ja Mitch Rowland, produtseerimisega tegelesid aga Kid Harpoon ja Johnson.
Busko-Zdrój
Busko-Zdrój on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas, Busko-Zdrój maakonna halduskeskus. Busko-Zdrój asub Kielcest umbes 45 km lõunas.
Asula oli olemas juba 12. sajandil. Linnaõigused sai Busko-Zdrój 1287. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Linnaõigused sai Busko-Zdrój tagasi 1916. aastal.
Volkswagen Polo
Volkswagen Polo on Volkswageni väikeauto, mida toodetakse 1975. aastast ning tänaseks on Polot toodetud 6 põlvkonna vältel.
Tänapäevane VW Polo on seotud ka mitmete teiste Volkswagen grupi toodetavate sõiduautodega nagu näiteks Škoda Fabia, SEAT Ibiza ja Audi A1.
Teine põlvkond (Typ 86C; 1981)
Polo Mk2 esitleti 1981. aasta oktoobris.
Viies põlvkond (Typ 6R/6C/61; 2009)
Viiendat põlvkonda esitleti 2009. aastal Genfi autonäitusel.
Kuues põlvkond (Typ AW; 2017)
6. põlvkonna mootorivalik algas turule toomise hetkel 1,0-liitrisest R3 48 kW (65 hj) bensiinimootorist ja lõppes 2-liitrise 147 kW (200 hj) turboga bensiinimootoriga (GTI mudel).
Kuues põlvkond on ka esimene Polo, millest pole kolmeukselist varianti.
Abée
Abée on prantsuskeelne osavald ja asula Belgias Liège'i provintsis Tinlot' vallas.
Hauaneeme laht
pisi|Hauaneeme laht (juuli 2011) pisi|Hauaneeme laht 2013. aastal Hauaneeme laht (ka Neemeotsa laht) on laht Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Abnaki keel
Abnaki keel ehk abnaki-penobskoti keel on hiljuti välja surnud keel algonkini keelkonna idaalgonkini rühmast. Seda kõneldi Kanadas Québecis ja USA-s Maine'i (kaugemas minevikus ka Vermonti ja New Hampshire'i) osariigis. Sageli käsitletakse seda kahe keelena (idaabnaki keel ja lääneabnaki keel).
Hauaneeme laht
Lahe koordinaadid on.
Abnaki keel
Abnaki keelt kõneles mitu hõimu, viimati abnakid ja penobskotid.
Abnaki keele emakeelena kõnelejaid enam pole, kuid lääneabnaki keelt püütakse taaselustada.
Maie Mägi (filoloog)
Maie Mägi (aastani 1963 Villemson, 1977–1994 Kermik; sündinud 20. mail 1940 Otepääl) on eesti mäesuusataja, tõlkija, ajakirjanik ja toimetaja.
Ta on lõpetanud 1958. aastal Otepää Keskkooli ja 1964. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina.
Spordisaavutused
Hakkas sportima Otepää keskkoolis, spetsialiseerus Dünamo sektsioonis mäesuusatamisele. Esimesed juhendajad olid Hindrek Väärand ja Karl Vesterstein. Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel mäesuusatamises kaks kuldmedalit (1957–1958), ühe hõbemedali ja kolm pronksmedalit. 1962. aastal võitis ta Dünamo üleliidulistel meistrivõistlustel pronksmedali. Kuulus aastatel 1957–1964 Eesti koondisse.
Töö ja looming
Mägi töötas aastatel 1966–1987 Spordilehe korrespondendina ja keeletoimetajana. Ta on koostanud, tõlkinud ja toimetanud spordiraamatuid (sh "Suusatamine. Minevikust tänapäevani", 1974) ning kirjutanud artikleid kogumikku "Tähetund" (1990). Tema talisporditeemalisi kirjutisi on ilmunud ajalehes Spordileht, ajakirjas Kehakultuur jm. 2000. aastast on ta vabakutseline toimetaja.
Liikmesus
Ta on kuulunud Iluuisutamisföderatsiooni presiidiumi. Olnud 1976. aastast Eesti Ajakirjanike Liidu liige.
Alvar (eesnimi)
Alvar on eesti ja soome mehenimi.
2023. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Alvar 595 mehel. Alvar oli populaarsuselt 254. mehenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Alvar vanuserühmas 30–34, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 9,72. Alvar oli keskmiselt 39 aasta vanune (mediaanvanus oli 37).
Eesti Keele ja Kirjanduse Instituut Rootsis
Instituut asutati 12. septembril 1959 Henno Jänese eestvõttel.
Suurejõe kolhoos
Suurejõe kolhoos oli kolhoos Pärnu rajoonis Vändra külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Suurejõe. Kolhoosi pindala oli 7600 ha.
Kahkva vald
Kahkva vald (saksa keeles Kachkowa) oli vald Võrumaal Räpina kihelkonnas ja Võru maakonnas. Vallamaja asus Suure-Veerksu külas. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus Kahkva mõis.
1939. aasta vallareformiga jagati vald ja moodustati Räpina, Kahkva ja Toolamaa valla aladest Räpina vald ja Veriora, Kahkva ja Toolamaa valla aladest moodustati Veriora vald, Orava ja Kahkva valla aladest moodustati Orava vald
Pure Pleasure
"Pure Pleasure" on Jamaica laulja Shaggy debüütalbum. Album avaldati 30. juulil 1993.
Isidor Popper
pisi|Isidor Popper 1843 - ([[Heinrich Heine maal)]] Isidor Popper (10. jaanuar 1816 Hildesheim – 7. märts 1884 Hamburg) oli juudi usku saksa maalikunstnik, litograaf ja karikaturist.
Aastatel 1839–1840 õppis Isidor Popper maalimist Düsseldorfi kunstiakadeemias, kus tema õpetajaks oli Theodor Hildebrandt. Hiljem läks ta Hamburgi.
Poola-Türgi sõda (1672–1676)
Poola-Türgi sõda (1672–1676) ehk Teine Poola-Türgi sõda oli sõda Poola-Leedu ja Osmanite riigi vahel, mida Eesti ajalookirjutuses loetakse osaks Suurest Türgi sõjast. Poola-Leedu poolel osalesid sõjas ka Valahhia vürstiriik ja Paremkalda-Ukraina kasakad, Osmanite poolel Krimmi khaaniriik ja Petro Dorošenko hetmanaati kuuluvad kasakad.
Sõda algas jaanuaris 1672 Osmanite sultani sõjakuulutusega ja lõppes 1676. aastal Poola-Leedule ebasoodsa Żurawno rahuga, millega Poola-Leedu pidi loovutama Osmanite riigile Podoolia koos selle pealinna Kamienec Podolskiga.
Eellugu
1672. aastal vallandunud Poola-Türgi sõja põhjused ulatuvad tagasi 1666. aastasse, mil Ukraina hetman Petro Dorošenko sõlmis krimmitatarlastega liidu Poola-Leedu vastu. 1667. aastal pikkadest sõdadest kurnatud Poola-Leedu ja Moskva tsaaririigi vahel sõlmitud Andrussovo rahu muutis aga kasakate unistuse oma riigist ebatõenäoliseks. Selle lepinguga jagati Zaporižžja kasakate maa-alad piki Dnepri jõge – Paremkalda-Ukraina läks Poola-Leedu võimu alla ja Vasakkalda-Ukraina Moskva tsaaririigi võimu alla. Ukraina langes nüüd aastakümneid kestnud kaosesse, kus omavahelist kodusõda pidasid poolameelsete, venemeelsete ja türgimeelsete kasakate rühmitused. Seda ajastut nimetatakse Ukraina ajalookirjutuses "varemete perioodiks" (ukraina keeles Руїна). Hetman Dorošenko soovis taastada kontrolli Poola-Leedule kuuluva Paremkalda-Ukraina üle. Kuna tal need katsed ebaõnnestusid, astus ta 1667. aastal läbirääkimistesse Osmanitega. 1669. aastal sõlmis ta sultan Mehmed IV lepingu, mis tagas Paremkalda-Ukraina kasakatele Osmanite vasallriigi staatuse pealinnaga Tšõgõrõnis.
Poola-Leedu aadlivabariik oli liialt nõrgestatud mitmetest sõdadest ja rahutustest nagu Bogdan Hmelnõtskõi ülestõus (1648–1654), Vene-Poola sõda (1654–1667), Rootsi-Poola sõda (1655–1660) ning vürst Lubomirski mäss Poola kuninga vastu (1665–1666), et edukalt kasakate ülestõuse maha suruda või alates 1648. aastast endast püsivalt rahutuste piirkonda kujutanud Ukraina alade üle täielikku kontrolli taastada.
Poola nõrkust ära kasutades vahetas alates 1654. aastast Poola-Leeduga Moskva tsaaririigi ja Bogdan Hmelnõtskõi vastu liidus olnud Krimmi khaaniriigi uus khaan Adil Giray 1666. aastal uuesti poolt ja astus hetman Dorošenkoga liitu Poola-Leedu vastu. Mõlemad liitlased olid esialgu edukad ja suutsid 19. detsembril 1666 Brajłówi lähistel toimunud lahingus lüüa üllatusrünnakuga Sebastian Machowski juhitud 6000-mehelist Poola armeed. Järgmisel aastal suutis Poola krooni suurhetman Jan Sobieski kasakate ja krimmitatarlaste pealetungi peatada ning neid mitmel korral ka lahingutes taganema sundida. Pärast poolakatele edukat Podhajce lahingut sõlmis Poola-Leedu 16. oktoobril 1667 Krimmi khaaniriigiga ja 19. oktoobril 1667 Dorošenkoga relvarahu.
Kui Dorošenko nõudis 1669. aastal Ukrainale senisest suuremat autonoomiat, vabastati ta Poola kuninga korraldusel ametist ja asendati hetman Mõhhailo Hanenkoga. Kui pärast 1667. aasta rahulepingut Poola-Leedu suhtes sõbralikuks muutunud khaan Adil Giray sõlmis uue hetmaniga liidu selleks Osmanite sultanilt luba küsimata, kukutasid Osmanid ta mais 1671 ja asendasid endale lojaalse Selim I Giray'ga. Seejärel uuendas Dorošenko Krimmi khaaniriigiga aastatel 1666–1667 kehtinud liidulepingu. Augustis 1671 vallandus sõjategevus uuesti, kuid ka seekord saavutasid Jan Sobieski väed liitlaste üle võidu. Seejärel palus khaan Selim I Osmanite sultanilt sõjalist toetust, viimane kasutas aga oma vasalli palvet selleks, et Poola-Leedule sõda kuulutada ning Poola-Leedu, Moskva ja Krimmi vahel vaidlusi tekitanud Ukraina alad endale haarata.
Sõjategevus 1672. aastal
pisi|Jan Sobieski Chocimi lahingus ([[Andreas Stechi maal 1670. aastatest)]]
Sultan Mehmed IV määras vägede etteotsa, kuhu kuulus 80 000 – 100 000 meest, suurvesiir Köprülü Fazıl Ahmed Paşa. Augustis 1672 tungis see armee Poola-Leedule kuuluvatele Ukraina aladele, vallutas 26. augustil Kamieniec Podolski kindluse ja piiras 20. septembril sisse Lwówi. Krimmitatarlased, kes piiramises ei osalenud, alustasid reide Wieprzi, Bugi, Sani ja Wisłoki jõe piirkonnas, kus asusid Zamośći, Lwówi, Bieczi ja Drohobyczi linnad. 5.–14. oktoobrini jälitas ja ründas Jan Sobieski neid tatarlaste üksusi oma väikese, kuni 4000-mehelise eraratsaväega. 1672. aasta lõpuks polnud Sobieski sõjategevuses suurt edu saavutanud, aga ta suutis vangistusest vabastada kuni 44 000 inimest, kes olid orjadena viidud Krimmi poolsaarele. Poola väed olid liiga nõrgad, et 1672. aastal Osmanite peavägedega lahinguväljal vastamisi minna. Kuningas Michał Korybut Wiśniowiecki, kes oli 1669. aastal võimule tulnud tänu väikeaadlile, ja suuraadli ehk magnaatide vahel, kes soovisid sundida saamatut kuningat troonist loobuma, valitsesid sisetülid, mistõttu ei olnud nõrgestatud Poola-Leedu uueks sõjaks üldse valmis. Lisaks ei suutnud 1672. aasta esimesel poolel kuninga pooldajate liberum veto tõttu kaks korda töö katkestanud seim tõsta makse, mis oleksid võimaldanud Osmanite sõjakuulutusele vastata vägede suurendamisega. Pärast mitmeid sõjalisi kaotusi olid kuninga esindajad sunnitud Osmanite sultani esindajatega 18. oktoobril 1672 sõlmima Buczaczi rahu, millega loovutati Osmanite riigile Podoolia koos Kamieniec Podolski kindlusega ja Petro Dorošenko kasakatele kui Osmanite vasallile peaaegu kogu Paremkalda-Ukraina. Lisaks kohustus Poola-Leedu tasuma Osmanite sultanile igal aastal andamit summas 22 000 punast zlotti.
Ühe kirjelduse sellest sõjakäigust on talletanud türgi kroonik Hacı Ali.
Sõjategevus 1673. aastal
Kuna Poola-Leedu seim keeldus Buczaczi rahu ratifitseerimast, sest pidas seda lepingus sisalduvate territoriaalsete kaotuste ja andamikohustuse tõttu häbistavaks, jätkus sõda järgmisel aastal. Nüüd suutis seim ka lõpuks kokku leppida maksude tõstmises, mis võimaldas teenistusse kutsuda täiendavalt 43 000 meest (31 000 meest Poola krooni ja 12 000 meest Leedu aladelt). Teistel andmetel kutsuti teenistusse 37 000 meest ja suurendati registreeritud kasakate arvu 40 000 meheni. Samuti on räägitud vägede suurendamisest 50 000 meheni.
Suurhetman Jan Sobieski asus juhtima uut armeed, millel õnnestus Osmanite vägesid mitmes lahingus lüüa. Osmanite käest vabastati suur osa Moldovast ja vaidlusalustest Ukraina aladest kuni Kamieniec Podolski kindluseni, mille Poola-Leedu väed sisse piirasid. 11. novembril 1673 toimunud Chocimi lahingus vallutas Sobieski türklaste sõjalaagri ja Chocimi kindluse. Sealne 35 000-meheline türklaste garnison Silistre paša Hüseyini juhtimisel hävitati peaaegu täielikult husaaride rünnakuga. Pärast Chocimi vallutamist keskendus sõjategevus Moldova aladele ja Poola-Leedu vägedel õnnestus lühiajaliselt hõivata Moldova pealinn Iași, kuid deserteerumiste ja Leedu vägesid juhtinud suurhetman Mykolas Kazimieras Pacase omavolilise taandumise tõttu Leedu aladele tuli linn taas maha jätta. Päev enne Chocimi lahingut suri kuningas Michał Korybut Wiśniowiecki ning mais 1674 valiti sõjaliste edusammude ja isamaale osutatud teenete eest uueks kuningaks suurhetman Jan Sobieski. Võit Chocimi all ei muutnud sõja käiku ja ei kujutanud ka Osmanite õukonnale piisavat sõjalis-poliitilist lööki, et oma plaane muuta. Seetõttu jätkus sõda ka järgmisel aastal endise hooga.
Sõjategevus 1674.–1675. aastal
pisi|vasakul|[[Terebovlja|Trembowla piiramine (Romeyn de Hooghe gravüür 17. sajandist)]] pisi|[[Terebovlja|Trembowla kaitsmine (Aleksander Lesseri gravüür 19. sajandist)]]
1674. aastal ja sellele järgnenud aastatel keeldus magnaatide kontrolli all olev seim Osmanite lüüasaamiste valguses uuesti makse tõstmast, mis tõi kaasa suutmatuse armeele palka maksta ja sõdurite ulatusliku deserteerumise. Lisaks otsustas Leedu suurhetman Mykolas Kazimieras Pacas asuda tõkestama oma isikliku vaenlase, nüüd kuningaks saanud Jan III Sobieski tegevust, mis soodustas siseintriige Poola-Leedu armees, samal ajal kui Osmanid oma vägesid reorganiseerisid ja tugevdasid. Vaatamata sellele jätkasid Poola-Leedu väed 1674. aastal pealetungi, millele aitasid kaasa kaks aastat hiljem Vene-Türgi sõjani viinud tülid venelaste, kasakate ja Osmanite vahel (Vasakkalda-Ukraina kasakate ja neid toetanud Moskva tsaaririigi ning Osmanite riigi vasalli Petro Dorošenko ja tema Tšõgõrõni kasakate vahel). Poolakad vallutasid tagasi kogu Paremkalda-Ukraina kuni Kamieniec Podolskini – see ala jäi Poola-Leedu võimu alla 1674. aasta sügisest kuni 1675. aasta kevadeni. Seejärel saatsid Osmanid Ukraina aladele uue väed ja vastasid juunis 1675 vastupealetungiga. Kuni 30 000-meheline Osmanite armee Buda kuberneri ja sultani väimehe Serdar Şişman Ibrahim Pașa juhtimisel ületas Tighina juures Dnestri jõe. Manaczyni juures ühines nendega peaaegu sama suur krimmitatarlaste armee. Şişman vallutas Bari, millele järgnesid 27. juunil Zbaraż ja 11. septembril Podhajce. 20. septembril 1675 alustas ta Trembowla piiramist. 24. augustil 1675 oli Jan III Sobieski 6000-meheline armee purustanud Lwówi lahingus krimmitatari väepealiku Nuradin Safa Giray kuni 20 000-mehelise armee ja saatis seejärel abiväe Trembowla piiramist murdma. Kui Şişman kuulis lähenevatest abivägedest, lõpetas ta 11. oktoobril linna piiramise ja tõmbus tagasi Dnestri teisele kaldale.
Sõjategevus 1676. aastal
Augustis 1676 alustas Osmanite ja Krimmi kuni 60 000-meheline ühendarmee Damaskuse kuberneri Şajtan Ibrahim Paşa ja Krimmi khaani Selim I Giray juhtimisel uut pealetungi Poola-Leedu vastu. Nad tungisid Pokucie piirkonnas Poola aladele ja marssisid tänase Ivano-Frankivski peale. Pärast Wojniłówi lahingut 24. septembril 1676 tõmbus Jan III Sobieski oma vägedega Sise-Ukrainasse tagasi, kus ta asus umbes 20 000 mehega laagrisse Żurawnos Lwówist lõuna pool Haliczi lähistel. Pärast kolm nädalat (25. septembrist 14. oktoobrini 1676) kestnud Żurawno piiramist türklaste ja tatarlaste poolt leppisid vaenupooled kokku relvarahus.
Sõja lõpp
Pärast Żurawno piiramist sõlmisid vaenupooled 17. oktoobril 1676 Żurawno rahulepingu. Selle lepinguga säilitas Osmanite riik otsese kontrolli Podoolia üle koos Kamienec Podolskiga (Osmanite riigis oli selle haldusüksuse nimi Podoolia eyalet). Poola sai tagasi osa Buczaczi rahuga kaotatud Paremkalda-Ukraina aladest (Biała Cerkiew), kuid ülejäänud Paremkalda-Ukraina läks hetman Petro Dorošenko kui Osmanite riigi vasalli võimu alla. Samuti vahetati omavahel sõjavange.
Osmanite riigis sai Żurawno rahu ametliku tunnustuse 1678. aasta Konstantinoopoli lepinguga, milles Osmanid tühistasid Krimmi khaani palvel juba Buczaczi rahuga Poola-Leedule määratud aastase andami, mida poolakad ei olnud aga kunagi maksnud. Poola-Leedu seim Austria diplomaatide ja paavst Innocentius XI mõjul rahulepingut kunagi ei ratifitseerinud.
Tagajärjed
Sõda näitas Poola-Leedu kasvavat nõrkust ja korratust. 17. sajandi teiseks pooleks oli Poola-Leedu jõudnud oma järkjärgulise allakäigu faasi, mis kulmineerus sajand hiljem Poola jagamistega. Distsiplineerimatus seimis, mille tööd halvasid liberum veto ja välisriikide altkäemaksud, domineerisid poliitikud, kes olid keskendunud vaid lühiajalisele kasule ja keeldusid pidevalt vägede suurendamiseks makse tõstmast, sest näis, et suurem osa Poola-Leedu aladest jääb niikuinii Osmanite vägedest puutumata. Isegi pärast ebasoodsat Buczaczi rahulepingut, mis veenis seimi makse tõstma, ei suudetud pärast esialgseid edusamme veenda seimi enamust jätkama vaenlasele surve avaldamist; sõduritele jäeti tasu maksmata ja nende massiline deserteerumine mõjutas negatiivselt Poola eesmärke. See ilmne suutmatus ennast kaitsta, mis ilmnes ka teistes toonastes ja hilisemates Poola-Leedu osalusega konfliktides, ahvatles välisriike neid üha enam ründama.
Poola poolel andsid võitlusse suurima panuse väeüksused, mida rahastas eraviisiliselt Jan Sobieski ise. Ta sai tuntuks võimeka ja julge väejuhina, ent samuti patrioodina, kes oli osa isiklikust varandusest investeerinud Poola-Leedu kaitsesse. Selle tulemusel valiti ta 1674. aastal Jan III nime all Poola kuningaks. Sobieski maine oli kõrge ka Osmanite seas ja mitmed aastad hiljem tema juhtimisel 1683. aastal Viini lahingus saavutatud võit tagas talle võimekaima Osmanite-vastase väejuhi maine. Siiski ei suutnud ka tema peatada Poola-Leedu allakäiku ega viia läbi reforme, mis oleksid riigi päästnud.
Aastatel 1683–1699 peetud sõjas Osmanitega õnnestus Poola-Leedul küll 1699. aasta Karlowitzi rahuga varem kaotatud alad tagasi saada, kuid see jäi ka üheks viimaseks võiduks riigi ajaloos.
Kajastamine kirjanduses ja filmis
Poola kirjanik Henryk Sienkiewicz kirjutas 17. sajandi Poola-Krimmi ja Poola-Türgi sõdadest oma ajaloolise triloogia esimeses romaanis "Pan Wołodyjowski" (1888). Eesti keeles ilmus see teos esmakordselt 1938. aastal Lydia Skomorowska tõlkes, hiljem on sama tõlge uuesti välja antud 1995. aastal.
Selle raamatu põhjal lavastas režissöör Jerzy Hoffman 1969. aastal ajaloolise mängufilmi "Pan Wołodyjowski".
Oti lõugas
Oti lõugas on laht (lõugas) Harju maakonnas Jõelähtme vallas Rohuneeme küla rannikul.
Lahe koordinaadid on.
Ahti Pekkala
Ahti Antti Johannes Pekkala (20. detsember 1924 Haapavesi – 23. august 2014 Haapavesi) oli Soome poliitik.
Enne poliitikasse siirdumist töötas Ahti Pekkala kindlustuse ja panganduse vallas.
Ta kuulus Soome Keskparteisse ja oli aastatel 1971–1986 partei aseesimees. Aastatel 1970–1985 oli ta Eduskunna liige, sealhulgas aastatel 1976–1978 Eduskunna esimene aseesimees ja 1978–1979 Eduskunna esimees.
Ahti Pekkala oli aastatel 1979–1986 rahandusminister kolmes valitsuses: Mauno Koivisto teises valitsuses ning Kalevi Sorsa kolmandas ja neljandas valitsuses.
Aastatel 1986–1991 oli ta Oulu lääni maavanem.
Peter von Bagh
pisi| Kari Peter Conrad von Bagh (29. august 1943 Helsingi – 17. september 2014 Helsingi) oli soome filmiajaloolane, lavastaja, stsenarist, publitsist ja ajakirjanik.
Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Enn Listra
Enn Listra (sündinud 28. märtsil 1955 Põltsamaal) on eesti majandusteadlane, õppejõud ja haridusjuht.
Ta on Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna dekaan ja Eesti Panga nõukogu liige.
Haridus
Hariduse omandas Enn Listra aastatel 1962–1964 Lustivere 8-klassilises koolis ja 1965–1973 Põltsamaa Keskkoolis.
Ta õppis aastatel 1977–1982 Tartu Riiklikus Ülikoolis teoreetilist füüsikat ja 1993–1997 Tallinna Tehnikaülikooli magistriõppes majandust, magistritöö teemaks oli: "Kvaasiklassikaline oligopoli teooria: analüüs pideva ajaga dünaamilise mudeliga".
Aastatel 1997–2001 õppis Tallinna Tehnikaülikoolis doktoriõppes majandust. Doktoritöö teema oli: "Jaepanganduse areng ja struktuur Eesti näitel".
Ta on end täiendanud Rootsis Stockholmi Majanduskoolis (1993), USA-s Bentley College'is (1995–1996), Kanadas Dalhousie Ülikoolis (1999), Rootsis South Stockholm University College'is (2000), USA-s Harvard Business Schoolis, MIT-s ja Bostoni Ülikoolis, Portugalis Lissaboni Ülikoolis (2008), Leedus Leedu Kvaliteediagentuuris (2013) ja Soomes Aalto Ülikooli avatud ülikoolis (2014–2015).
Tegevus poliitikas
Enn Listra kuulub aastast 2022 Reformierakonda. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 2 (Tallinna Kesklinna, Lasnamäe ja Pirita linnaosad) 467 häält ning ei osutunud valituks.
== Publikatsioone ==
Catherine Zarip
Catherine Zarip (sündinud 18. oktoobril 1966 Tallinnas) on eesti illustraator ja raamatukujundaja.
Lõpetanud 1995. aastal Eesti Riikliku Kunstiakadeemia keraamika eriala. Töötanud kirjastuse Avita peakunstnikuna 1998–2014, praegu vabakutseline. Ta on Eesti Kujundusgraafikute Liidu ja IBBY Eesti osakonna liige.
Zarip on illustreerinud kümneid lasteraamatuid, õpikuid ja töövihikuid ning kujundanud peaaegu 200 raamatut. Tema tööd asuvad Eesti Rahvusraamatukogu kunstikogus ja Eesti Lastekirjanduse Keskuse illustratsioonikogus. Ta on pälvinud kahel korral auhinna Tallinna Illustratsioonitriennaalil ja kümnel korral "5 kauneimat Eesti lasteraamatut" konkursil.
Vahenurme kolhoos
Vahenurme kolhoos oli kolhoos Pärnu rajoonis Halinga külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Vahenurme. Kolhoosi pindala oli 6200 ha.
Aime Kinnep
Aime Kinnep (22. august 1946 Kurtna – 19. august 2022 Pärnu) oli eesti raamatukoguhoidja ja koduloolane.
Ta on tegelenud koduloo uurimisega ning koostanud koduloolisi raamatuid. Tema algatusel tähistati mälestustahvlitega zooloog Heinrich Riikoja ning lastekirjaniku ja tõlkija Marta Sillaotsa sünnikoht.
Ta oli Eesti Kultuuriseltside Ühenduse juhatuse liige ja Rakke Valla Hariduse Seltsi asutaja ja juhatuse liige.
Varbla kolhoos
Varbla kolhoos oli kolhoos Pärnu rajoonis Varbla külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Varbla. Kolhoosi pindala oli 12 600 ha.
Kõrgendatud avaliku huviga alad
Kõrgendatud avaliku huviga alad, ka KAH-alad või KAH-metsad, on Riigimetsa Majandamise Keskuse (RMK) juurutatud terminoloogias kõrgendatud avaliku huviga alad. Selle all peetakse silmas kindlat osa Eesti Vabariigi omanduses olevatest metsadest, mille majandamisel tuleb arvestada avaliku huviga ja kogukondi tuleb kaasata otsustusprotsessidesse vastavalt metsaseaduse § 43 lõikele 9 .