cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laravel
Spark
Laravel Spark on Saas – rakenduste kiirendamiseks mõeldud tööriist, mis töötleb kasutaja autoriseerimist, ajastatud sündmusi ja muud.
Jonesi maakond (Georgia)
Ajalugu
Maakond moodustati 1807. aastal.
Laravel
Horizon
Horizon pakub Laravel Redisi järjekordade jaoks paneeli ja koodipõhist konfiguratsioonisüsteemi. Horizon näitab reaalajas koormuste järjekorda, hiljutisi ja ebaõnnestunud ülesandeid, ürituste taaskäivitamist, ribalaiust.
Jonesi maakond (Georgia)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 28 669.
Pieszkowo
Pieszkowo (saksa keeles Petershagen) on küla Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Bartoszyce maakonnas Górowo Iławeckie vallas. Pieszkowo asub Górowo Iławeckiest 8 km lõunas, Bartoszycest ligikaudu 20 km läänes ja Olsztynist umbes 49 km põhjas.
Küla on rajatud 1336. aastal.
Garjuri
Garjuri on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 9 ja Riiast 210 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee P40. Seal asub Garjuri bussipeatus. Garjuri lähistel asuvad Garjuri muinaskalmed ehk Kalmemägi on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis.
Aastal 2007 oli külas 60 elanikku.
Doğubeyazıt
Doğubeyazıt (ka Doğubayazıt, armeenia Պայազատ, kurdi Bazîd) on linn Türgis Ağrı provintsis, Doğubeyazıti ringkonna halduskeskus. Asub riigi idaosas Iraani piiri lähedal, 1625 m kõrgusel merepinnast, 15 km Ararati tipust edelas. 1927–1931 oli linn kurdide tunnustamata Ararati Vabariigi pealinn. 1934. aastani oli linna nimi Bayazıt.
2021. aastal oli elanike arv 80 061. Suurem osa linnaelanikest on kurdid.
Ala oli asustatud juba Urartu riigi aegadel. 4. sajandil asus seal Armeenia kuninga Aršak II pealinn Aršakavan. Enne Osmanite riigiga liitmist 1514. aastal oli linn tuntud armeenia nimega Daruynk‘. Vene-Türgi sõja ajal 28. augustil 1828 vallutasid linna vene väed, kuid Adrianoopoli rahulepinguga jäi linn Osmanite riigile. Vene sõjavägi vallutas linna ka mais 1854 ja aprillis 1877. Märtsis 1878 sõlmitud San Stefano lepinguga pidi linn Venemaale jääma, kuid mõned kuud hiljem sõlmitud Berliini lepinguga jäi see Türgile. Koos vene vägedega lahkusid linnast ka armeenlastest elanikud, kes asutasid Armeenias Nor Bayazeti linna (tänapäeval Gavar). 1930. aastal linn hävitati pärast Ararati ülestõusu ja ehitati 6 km kaugusel praegusele asukohale uuesti üles.
Linna lähedal asub Ishak Pasha palee, mis ehitati 1685–1784.
Pociemsi mõis
Pociemsi mõis (saksa keeles Posendorf, varem Hof zu Pahl, läti keeles Pociema muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Tänapäeval jääb mõisakompleks Limbaži piirkonda ja Katvari valda Pociemsi küla maadele.
Mõisa peahoone ees asus varem kaks lõvikuju, mis olid Vērmane aeda rajatud lõvikujude koopiad.
Ajalugu
Esimene teadaolev omanik oli Bertram Tiesenhausen, kes pantis selle 1466. aastal 2000 Riia marga eest Otto von Dalenile. Otto surma järel läks mõis Riia peapiiskoppide valdusse. Hiljem oli see Werner Adeleffi omandis. 1524. aastal päris mõisa Johann Tiesenhausen.
1570. aastal ostis Theodor Aderkas 2500 Riia marga eest Johann Brickenilt Pociemsi mõisa. Paar aastat hiljem kuulus mõis juba Patkulitele. 1681. aastal omandas mõisa lühikeseks ajaks Carl Johann Ritter, ent 1683. aastal tagastati mõis mõisate reduktsiooni käigus Patkulitele. Heinrich Patkul müüs mõisa Krüdeneridele, seejärel panditi see Mengdenitele. Gustav von Mengden müüs mõisa 1759. aastal parun Campenhausenile, kes omandas 1775. aastaks piirkonnas suured maavaldused, mille pärijaks oli tema kasupoeg Friedrich Reinhold von Berg.
1816. aastal ostis Pociemsi mõisa 46 000 rubla eest eelmise omaniku poeg Balthasar Dietrich von Berg. Tolle tütrepojad Lilienfeldid müüsid mõisa 1857. aastal vabahärra Georg Gottlieb Ernst von Wolffile (1823−1896). 1897−1920 oli mõisa viimaseks omanikuks vabahärra Basil Gustav Otto Gottlieb von Wolff (1862−1939).
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 6 ja 1/8 adramaad, sellele allus 234 mees- ja 258 naishinge. 1641. aastal oli mõisa suurus 2 ja 1/2 adramaad. 1688. aastal oli mõisa suurus 5 ja 1/2 adramaad, 1734. aastal oli adramaid 2 ja 1/8, 1757. aastal aga 7 ja 7/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus üksteist adramaad. 1832. aastal oli mõisal adramaid 11, 1881. aastal aga 5 ja 12/80, lisaks 12 ja 29/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Karjamõisad
Mõisale kuulus 1816. aastal kolm karjamõisa: Katharinenhof, Dreimann ja Alenhof.
Mari (Tammsaare tegelane)
pisi|Mari [[Ester Kuntu kehastuses]] Mari, ka Vargamäe Mari ja Sauna-Mari, on üks kesksetest tegelastest A. H. Tammsaare romaani "Tõde ja õigus" I osas, episoodiliselt II ja III osas.
Esialgu on Mari vaid Mäe talu teenijanna, kes on alati lõbus, lagistab naerda, laulab ning lõbutseb nagu noorele tüdrukule kohane. Kõige selle juures on Mari virk ja kohusetundlik ning tal on kõigi teistega hea läbisaamine.
Mari kiusab alailma Mäe talu sulast Jussi, koostades lorilaule ja naerdes tema kõhetu keha ja rangis jalgade üle. Juss teatab ootamatult, et ta on tüdinenud sellest, et Mari teda pidevalt kiusab ning ähvardab end üles puua. Mari palub Jussilt pisarsilmi andestust ja lubab temaga abielluda, kui Juss vaid selle mõtte peast heidaks. Juss ja Mari abielluvad ning on õnnelikud, neile sünnib kaks last (Juku ja Kata), elatakse Mäe talu saunas. Hiljem, pärast Jussi surma, surevad Juku ja Kata piirkonnas leviva difteeria tagajärjel.
Pöörde toob Mari ellu hetk, mil sureb Krõõt. Mari on sunnitud end jagama oma perekonna ning perelaste ja peremehe vahel. Peremees Andres Paas kutsub Mari enese juurde elama, kuid naine lükkab ettepaneku tagasi, kuigi see ettepanek on talle ahvatlev. Leskmehe ja Mari afäär ei jää külas ega kirikus märkamata. Toimuva kohta kannab keelt Mäe talu vana saunaeit. Juss esitab Marile tulemuseta ultimaatumi naasta jalamaid sauna. Pimedas vihahoos ründab ta öisel teel noaga peremees Andres Paasi, kuid satub Andrese vaatevälja ning poob end siis üles. Mari jääb pärast Jussi surma Andresest rasedaks ning abiellub Andresega.
Pennington (LAV)
Pennington on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis Ugu ringkonnas. Linn asub India ookeani rannikul.
Mari (Tammsaare tegelane)
Mari ja Andrese esimene laps on Indrek, kes on romaanisarja järgmistes osades peategelane. Indrek ja noor Andres (Krõõda ja Andrese poeg) aga ei saa omavahel eriti läbi ja kui Indrek tahab ühe kartulivõtu ajal Andrest kiviga visata, tabab see hoopiski Mari. Mari teadvuses on Jussi surm ja visatud kivi ühinenud ning Indreku kanda jääb kohtumõistja roll ja Mari süü.
Pennington (LAV)
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Penningtoni elanikest valgeid 80,87%, mustanahalisi aafriklasi 12,22%, India või Aasia päritolu inimesi, värvilisi 1,07% ja teisi 0,56%. Inglise keelt pidas emakeeleks 73,52% inimesi, afrikaani keelt 16,58% ja suulu keelt 6,69%.
Mari (Tammsaare tegelane)
Jussi taak jääb Marit saatma elupäevade lõpuni. Mari süüdistab ennast kõiges, mis on juhtunud ja seostab kõike halba Jussi surmaga. Ta püüab kõigi vahenditega jõuda lunastuseni: armastab võrdselt kõiki Krõõda lapsi, annab laste nimel hinge tagant viimase, püüab ka perenaisena olla oma ülesande kõrgusel jne, kuid Andrese üha kalgimaks muutuv meel rusub Mari vaimu üha enam. Andres süüdistab Mari, et see alailma norutab ning ei toeta peremeest tema plaanides. Samuti heidab Andres Marile ette perenaise staatusele kohatut käitumist (kui Mari on ebameeldivaid saladusi Andrese eest varjanud).
Raskelt haigestunud Mari sureb romaani III köite lõpus, kui Indrek annab emale tema soovil valuvaigisti üledoosi. See tegu aga tekitab Indrekus süükoorma, mis jääb teda saatma väga pikaks ajaks.
Maris leidub Tammsaare ema Anni iseloomujooni.
Mari kehastajaid
Vargamäe Mari on kehastanud paljud näitlejannad nii teatrilaval kui ka kinolinal. Teatrilavastustes on aastate jooksul Marina üles astunud näiteks Meta Luts, Elli Prillup, Aino Talvi, Marje Metsur, Raino Loo, Elle Kull, Silvia Soro, Helgi Annast, Elina Reinold, Helene Vannari, Epp Eespäev, Ülle Lichtfeldt jt.
Tanel Toomi mängufilmis "Tõde ja õigus" kehastas Vargamäe Mari Ester Kuntu.
Mitridate, Ponto kuningas
Mitridate, Ponto kuningas (originaalis Mitridate, re di Ponto) on Wolfgang Amadeus Mozarti ooper (dramma per musica, k87/74a) kolmes vaatuses Vittorio Amedeo Cigna-Santi libretole Giuseppe Parini Jean Racine’i tragöödia Mithridate (1673) tõlke järgi. Esmaettekanne toimus 26. detsembril 1770 Milano Regio Ducal Teatros. Rollide esmaesitajad olid Guglielmo d’Ettore (Mitridate), kastraat Giuseppe Cicognani (Farnace), Antonia Bernasconi (Aspasia), kastraat Pietro Benedetti/Santorino (Sifare), Gasparo Bossano (Marzio) ja kastraat Pietro Muschietti (Arbate). Dirigeeris W. A. Mozart.
Saamislugu
Mozart ja tema isa Leopold Mozart tegid Itaaliasse kokku kolm reisi. Olles esimesel reisil peaaegu kaheksa kuud, sai 14-aastane Mozart Milano Teatro egio Ducalelt (Teatro alla Scala eelkäija) ülesande komponeerida 1770. aasta karnevalihooaja avamiseks detsembri lõpul tõsine ooper. Kuid libreto valmimine võttis neli kuud aega. Mozartid asusid 10. augustil 1770 elama Bologna lähedale marssal Pallavicini tallu. Seal sai Mozart alles hakata komponeerima tellitud ooperit. Tal jäi oma esimese täispika tõsise ooperi valmissaamiseks aega vähem kui viis kuud. Bolognas sõbrunesid Mozartid tšehhi helilooja Josef Myslivečekiga, kes jagas oma ooperi komponeerimise teadmisi noorele Mozartile, kuid kasutas hiljem Bolognas kuuldud Mozarti meloodiaid oma ooperites. Mozartid saabusid Milanosse 18. oktoobril (mõnedel andmetel alles 1. detsembril) ja nooruke helilooja asus kohe aariaid modifitseerima vastavalt lauljate soovidele.
Esimene versioon oli kuus tundi pikk, sisaldades 25 muusikanumbrit pluss retsitatiivid. Domineerisid virtuoossed aariad. On vaid kaks ansamblinumbrit: Aspasia ja Sifare 2. vaatuse lõpuduett („Se viver non degg'io") ja lühike kvintett kooriga, mis lõpetab ooperi tavapärasel viisil nagu tollal oli kombeks lõpetada domineerinud barokkoopereid. Secco retsitatiive saatsid klavessiin ja tšello.
Ooper sai väga sooja vastuvõtu osaliseks. Teose väga edukale esmaesitusele aitasid tõhusalt kaasa võimekas lauljate-näitlejate koosseis ning 56-liikmeline orkester. Mozart ise juhatas esietendust ja kahte järgmist etendust ning mängis samal ajal klavessiini. Etendus kestis kokku kuus tundi koos kolme vaheajaga, mille ajal esitati balletinumbreid. Vaatamata kurnavale pikkusele korrati etendust esimesel hooajal 23 korda.
See suurepärase voolava muusikaga teos oli kaua unustuses. Ooperit ei esitatud kaks sajandit. Alles 1971. aastal toimus kaasaegne ettekandmine Salzburgi festivali raames. Seejärel olnud juhuslikult teatrite mängukavas.
Samal teemal on kirjutanud oopereid paljud heliloojad, nende hulgas Antonio Caldara (1728), Nicola Porpora (1730), Domènec Terradellas (1746), Francesco Araia (1747), Giuseppe Sarti (1779) jt.
Helisalvestused on aastatest 1991, 1997, 1999, 2001 ja 2021.
Tegelased
-         Mitridate (tenor), Pontose kuningas, armastab Aspasiat
-         Aspasia (sopran), kuninganna, soovib abielluda Mitridatega
-         Sifare (Xiphares) (kastraat, hiljem metsosopran), Mitridate poeg
-         Farnace (kastraat, hiljem counter-tenor), Mitridate vanem poeg
-         Ismene (sopran), Partia printsess
-         Arbate (kastraat, hiljem metsosopran), Nymphaeumi kuberner
Süžee
Tegevus toimub Krimmis Nymphaeumis 63 e.m.a ja räägib kuningas Mithridates Eupatori (132–63 e.m.a) elust ja võitlusest roomlaste vastu. Kuningas Mitridate on olnud kaks korda abielus. Tal on kaks poega Sifare ja Farnace. Nüüd on ta kihlatud Aspasiaga, kui läheb roomlaste vastu sõtta. Teatatakse, et kuningas on saanud lahingus surmavalt haavata. Mõlemad ta pojad aga armastavad Aspasiat. Aspasia ise on kiindunud üksnes Sifaresse ja otsib temalt Farnace vastu kaitset. See asjaolu õhutab Farnacet intrigeerima koos roomlase Marzioga oma isa vastu. Ootamatult tuleb Mitridate koju tagasi. Ta toob kaasa Partia printsess Ismene, kes on olnud kihlatud Farnacega. Kui Ismene kuuleb, et Farnace on heitnud silma Aspasiale ähvardab ta noormehe tappa. Aspasia ja Sifare vannuvad teineteisele armastust, kuid kurvastavad, et Aspasia peab abielluma Mitridatega. Kui Farnace sepitsused roomlastega isa vastu avalikuks tulevad, annab ta teada, et isa tõeline konkurent Aspasia armastusele on Sifare. Mitridate püüab Aspasia lõksu, sundides teda tunnistama oma armastust Sifare vastu. Kuningas laseb mõlemad oma pojad vangistada ja mõistab nad surma. Mitridate valmistub oma viimaseks lahinguks roomlastega. Põlatuna Aspasia poolt saadab ta poegadele mürgikarika. Sifare keeldub seda joomast. Ta soovib surra lahingus roomlaste vastu. Kui roomlased ründavad, vabastab Marzio Sifare vanglast. Sifare soovib toetada võitluses oma isa ja süütab roomlaste laevastiku põlema. Mitridate on võidukas, kuid saab surmavalt haavata. Ta soostub enne surma, et Aspasia ja Sifare abielluvad, ning andestab ka Farnacele, kes abiellub Ismenega.
Muusikalood
-         Sifare aariad „Soffre il mio cor con pace”, „Parto : nel gran cimento", „Lungi da te" ja „Se il rigor d'ingrata sorte"
-         Aspasia aariad „Nel sen mi palpita”, „Al destin che la minaccia" ja „Ah ben ne fui presaga…Pallid' ombre"
-         Mitridate kavatiin „Se di lauri il crine adorno” ning aariad „Quel ribelle e quell’ingrato” ja „Vado incontro al fato estremo”, „Già di pietà mi spoglio" ja „Tu che fedel"
-         Farnace aariad „Son reo; l’error confesso”, „Venga pur, minacci", „Va, l'error mio palesa" ja „Già dagli occhi"
-         Arbate aaria „L'odio nel cor"
-         Ismene aariad „In faccia all'oggetto", „So quanto a te" ja „Tu sai per che m'accese"
-         Marzio aaria "Se di regnar"
-         Ansambel kooriga „Non si ceda al Campidoglio”.
Verekoer
Verekoer on Belgiast pärit koeratõug.
Tõu aretajaiks peetakse Belgias Saint-Hubert'is asunud, püha Hubertuse järgi nime saanud kloostri munki. Koeratõu prantsuskeelne nimetus on ‘chien de Saint-Hubert’ (Saint-Hubert'i koer).
Tõustandardis on koera kasutuse kohta muuhulgas kirjas järgmist: "Suurte ulukite jahtimiseks kasutatav hagijas, teenistuskoer, jälituskoer ning perekoer."
Sama allikas lisab koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas järgmist: "Rahulik, vaikne ja heatahtlik. ... Tundlik nii komplimentide kui korralekutsumise suhtes."
­
Femke Verschueren
Femke Verschueren (sündinud 8. Mai 2000 Verschueren) on Belgia laulja. 2011. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Een kusje meer".
Irukandji meduus
pisi|[[Malo kingi]] Irukandji meduus on üks sarnastest äärmiselt mürgistest täringmeduuside liikidest. Täiskasvanud isend on umbes kuupsentimeetri (1 cm³) suurune. Nad on ühed nii väikseimad kui ka mürgiseimad meduusid maailmas. Nad elavad Austraalia põhjapoolsetes merevetes. Nad suudavad oma ohvreid nõelata, põhjustades Irukandji sündroomina tuntud seisundi, mis võib lõppeda surmaga. On teada umbes 16 Irukandji liiki, millest tuntuimad on Carukia barnesi, Malo kingi, Malo maxima, Malo filipina ja Malo bella.
Irukandji sündroomile andis 1952. aastal nime Hugo Flecker, kes kirjeldas esmakordselt nende meduuside põhjustatud mürgituste sümptomeid. Sündroom sai nime Irukandji rahva järgi, kes asustavad rannikuriba Queenslandi osariigi linnast Cairnsist põhja pool. Nõelata saanud inimesed haigestuvad raskelt, kuid jäävad enamasti ellu. Kohalik toksikoloog Jamie Seymour tegi meduusist dokumentaalfilmi nimega "Killer Jellyfish".
2015. aastal avastasid Põhja-Queenslandi teadlased tõendeid selle kohta, et Irukandji meduusid jahivad aktiivselt oma saaki.
Kanton (Prantsusmaa)
Kanton (prantsuse keeles canton) on Prantsusmaa haldusüksuse tüüp. Ringkonnad jagunevad kantoniteks.
Kantonitel on teatud funktsioonid ka avalike teenuste haldamisel, kuid nende peamine ülesanne on olla valimisringkondadeks. Kantonid on mõeldud olema ligikaudu samasuguse rahvaarvuga haldusüksused, mitte nagu vallad, mille rahvaarv varieerub kahest miljonist (Pariis) ühe inimeseni (Rochefourchat). Enamasti sisaldavad kantonid mitu valda, kuid rahvarohkemates valdades võib olla ka mitu kantonit.
Kantonid loodi 1790. aastal koos departemangudega. Igas departemangus oli tollal 40–60 kantonit. 1800. aastal koondati kantonid ringkondadesse ja järgmisel aastal vähendati kantonite arvu tugevalt. Pärast seda kaotati aja jooksul väikese rahvaarvuga kantoneid ja loodi uusi seal, kus rahvaarv kasvas. Kokkuvõttes kantonite arv suurenes. 2013. aastal võeti vastu ja 2015. aastal hakkas kehtima seadus, mis vähendas kantonite arvu 4032-lt 2054-le.
Sümpaatia
Sümpaatia (kreeka k. sõnadest syn "koos" ja pathos "tunne") all mõistetakse meeldivust - kui keegi või miski tundub sümpaatne siis see tähendab, et see keegi või miski meeldib.
Haßbergen
thumb|Haßbergeni kabel
Haßbergen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Nienburgi kreisis. Valla pindala on 17,6 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1569 inimest.
Mureli tänav
Mureli tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Jill & Lauren
Jill & Lauren on Belgia ansambel. 2010. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Get up!".
Juratsi keel
Juratsi keel oli samojeedi keel, mida kõneldi Jenissei jõest lääne pool. See suri välja 19. sajandi alguses.
Juratsi keel võis olla eenetsi keele arhailine murre.
Liudvinavas
left|thumb Liudvinavas on alev (endine linn) Leedus Marijampolė omavalitsuses, Liudvinavase valla halduskeskus. Alev asub Šešupė jõe kaldal, paigas, kus sellega ühineb Sūduonia.
Alevis on keskkool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on aastal 1918 valminud katoliku kirik.
Ajalugu
I aastatuhandel asus Liudvinavase juures linnamägi. Kuni XVIII sajandini kandis sealne puuraidurite asula nime Trobomis. Ludwik Konstanty Pociej andis asulale alevi staatuse. Aastal 1717 ehitati sinna esimene kirik, aga 14. jaanuaril 1719 sai Liudvinavasest linn. On oletatud, et asula sai uue nime just Ludwik Pociej järgi, aga ka kõige vanemates dokumentides kirjutatakse asula nime n-tähega, mitte k-ga.
Aastal 1776 kaotas Liudvinavas linnaõigused, aga Stanisław II taastas need aastal 1791. Juba järgmisel aastal oli ta siiski poliitilistel põhjustel sunnitud otsusest loobuma.
Uus kirik valmis aastal 1964. Esimese maailmasõja ajal põles alev maha. Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed Marijampolės asula juudid. Pärast sõda tegutsesid alevi ümbruses Leedu metsavennad. Nõukogude võimu ajal oli Liudvinavas kohaliku kolhoosi keskasula.
Omad poisid
"Omad poisid" (inglise keeles "Goodfellas") on 1990. aasta Ameerika Ühendriikide mängufilm, mille lavastas Martin Scorsese, stsenaariumi kirjutasid Nicholas Pileggi ja Scorsese ja produtseeris Irwin Winkler. Filmi stsenaarium põhineb Pileggi 1985. aasta mitteilukirjanduslikul raamatul "Wiseguy". Esiosades mängivad Robert De Niro, Ray Liotta, Joe Pesci, Lorraine Bracco ja Paul Sorvino. Film jutustab gangster Henry Hilli ja tema sõprade ning pere tõusust-langusest aastatel 1955 kuni 1980.
Esialgu pani Scorsese filmile nimeks "Wise Guy" ja lükkas selle loomise edasi, kuid koos Pileggiga muudeti hiljem pealkiri ära ja nimeks sai lõppkujul "Goodfellas". Selleks, et valmistuda enda kehastatud rollideks, vestlesid De Niro, Pesci ja Liotta tihti Pileggiga, kes jagas nendega ka raamatu kirjutamisest üle jäänud uurimismaterjali. Pesci ütluse kohaselt andis Scorsese näitlejatele proovides improviseerides vabaduse teha, mida nad soovisid. Lavastaja märkis kõik improviseeritu üles ning valis hiljem välja enda lemmikud, mille lisas ka revideeritud stsenaariumisse, mille järgi näitlejad filmivõtetel töötasid.
Linateost "Omad poisid" peetakse üheks parimaks filmiks, mis on iial loodud, eriti krimifilmide seas. Aastal 2000 luges Ameerika Ühendriikide Kongressi raamatukogu filmi "kultuuriliselt, ajalooliselt ja esteetiliselt tähtsaks" ning lisas selle säilitamiseks Riiklikusse Filmiregistrisse. Linateose sisu ja stiili on järele tehtud mitmes filmis ja telesarjas.
Igaunīši
Igaunīši (ka Igaunieši) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Jaunalūksne vallas. Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 17 ja Riiast 219 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V396.
Zelentšukskaja rajoon
Zelentšukskaja rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Karatšai-Tšerkessia Vabariigis.
Rajoon on nime saanud Zelentšuki jõe järgi.
Rajooni halduskeskus on Zelentšukskaja.
Bodrog
Bodrog on jõgi Slovakkias ja Ungaris.
Jarno Ruotsalainen
Jarno Ruotsalainen (sündinud 24. septembril 1975 Iisalmis) on Soome endine poksija.
Ruotsalainen pidas harrastajana 105 kohtumist ning võitis neist 70 ja kaotas 35 kohtumist. Ta oli kergekaalus (kuni 60 kg) Soome meister 2001. aastal ning sai III koha kergekaalus (kuni 60 kg) 1999. aastal, I kergekeskkaalus (kuni 63,5 kg) 2002. aastal ja II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2006. aastal.
Ruotsalainen poksis septembrist 2006 kuni maini 2005 elukutselisena. Ta pidas kokku seitse kohtumist ning võitis kõik need kohtumised (neist kaks nokaudiga).
Bodrog
Bodrogi ja Tisza jõe ühinemiskoha ümbruses asub 2002. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse kantud Tokaj-Hegyalja veinipiirkond.
Death Grips
Death Grips on Ameerika eksperimentaalse hiphopi bänd Californiast, mis moodustati 2010. aastal.
Grupiliikmed on vokalist MC Ride (tegelik nimi Stefan Corbin Burnett), trummar Zach Hill ning muusikaprodutsent ja heliinsener Flatlander (tegelik nimi Andy Moren). Bändi abstraktse heli ja esimehe agressiivse vokaali eeskujud on punkrokk, elektronmuusika, noise- ja industriaalmuusika.
Ajalugu
Death Grips avaldas oma esimese salvestise "Exmilitary" 2011. aasta aprillis. Aasta hiljem tuli välja ka esimene stuudioalbum "The Money Store". Peagi pärast Epic Recordsi plaadifirmaga liitumist 2012. aastal lekitas bänd ilma plaadifirma loata oma teise albumi "No Love Deep Web" tasuta kuulamiseks. Sellega rikkus bänd plaadifirma lepingutingimusi, mille tagajärjel leping lõpetati. Bändi kolmas stuudioalbum "Government Plates" ilmus 2013. aasta novembris. Pärast seda, kui bändiliikmed ei ilmunud kohale mitmele planeeritud esinemisele, andis grupp 2014. aasta juulis teada, et nad lähevad lahku. Samal ajal avaldasid nad oma neljanda albumi esimese poole "Niggas on the Moon". 2015. aasta märtsis andis bänd teada, et võib-olla teevad nad veel koos muusikat. Veidi hiljem ilmus ka nende neljanda albumi teine pool "Jenny Death", mis koos esimese poolega moodustas stuudioalbumi "The Powers That B". Samal aastal kuulutas bänd välja oma viienda stuudioalbumi "Bottomless Pit", mis tuli välja 2016. aasta mais. Nende kuues stuudioalbum "Year of the Snitch" limus 2018. aasta juunis.
Etioopia kodusõda
Etioopia kodusõda oli kodusõda tänapäeva Etioopia ja Eritrea aladel aastatel 1974–1991. Selles võitlesid Etioopia ja Eritrea valitsusvastased mässulised sõjaväehunta kommunistliku valitsuse vastu.
Derg kukutas 12. septembril 1974 keiser Haile Selassie I ning lõpetas Etioopia Keisririigi ajajärgu. Vastu võeti marksist-leninistlik riigikorraldus, mida juhtisid sõjaväehunta ja ajutine valitsus. Kohe tõusid uue, Nõukogude Liidu toel võimule tulnud valitsuse vastu üles mitmed rühmitused, kelle maailmavaated varieerusid kommunismist antikommunismini. Üldiselt kuulusid igasse mässurühmitusse ühe kindla rahva esindajad. Lisaks jätkus valitsuse vastu Eritrea provintsis juba üle kümne aasta väldanud Eritrea vabadussõda. Derg kasutas mässuliste mahasurumiseks toorest jõudu ning algatas qey shibiri kampaania (tuntud kui Etioopia punane terror). Kaheksakümnendate keskpaigaks rususid rahvast näljahäda, majanduskriis ning muud Dergi poliitika tulemid ja mässuliste toetus jõudis haripunkti. Derg läks ametlikult laiali 1987. aastal ning sellele järgnes katse võimu säilitada, kui Etioopia Töölispartei (ETP) juhtimisel rajati Etioopia Rahvademokraatlik Vabariik (ERV). Kaheksakümnendate teises pooles hakkas Nõukogude Liidu toetus režiimile lõppema ning mässulised vallutasid aina suuremaid alasid. Mais 1991 sai ERV Eritreas lõplikult lüüa ning president Mengistu Haile Mariam põgenes riigist. Etioopia kodusõda lõppes 4. juunil 1991, kui vasakpoolsete mässuliste Etioopia Rahvarevolutsiooniline Demokraatlik Rinne (ERRDR) tungis pealinna Addis Abebasse. ERRDR lõpetas tegevuse ning selle asemel hakkas uut Etioopia ajutist valitsust juhtima Tigray Rahvavabastusrinne.
Sõja tõttu hukkus vähemalt 1,4 miljonit inimest, kellest 1 miljon suri nälga.
Robin Reid (jalgrattur)
Robin Neil Reid (sündinud 16. detsembril 1975 Blenheimis) on Uus-Meremaa endine rattur. Ta on tulnud Uus-Meremaa meistriks temposõidus ning osalenud olümpiamängudel. 2007. aastal võitis ta mitmepäevasõidu Tour de Pakistan.
Austraalia peaminister
Austraalia peaminister on Austraalia Ühenduse valitsuse juht.
Peaminister juhib Austraalia föderaalse valitsuse täidesaatvat haru ning annab aru parlamendile. Peaministri nimetab ametisse kindralkuberner ning ta peab saama ja säilitama Esindajatekoja usalduse, mistõttu saab tavaliselt peaministriks koalitsiooni või parlamendis enamust omava erakonna juht. Peaministri ametiaja pikkus ei ole seaduses määratud ning tavaliselt lõpeb peaministri ametiaeg kui tema erakond kaotab föderaalvalimised või tema erakond valib tema asemel uue juhi.
Austraalial on ajaloo jooksul seisuga 2022 olnud 31 peaministrit. Esimene peaminister oli Edmund Barton, kes astus ametisse Austraalia iseseisvumisega 1. jaanuaril 1901. Pikima ametiajaga peaminister oli Robert Menzies, kes teenis üle 18 aasta ning lühima ametiajaga Frank Forde, kes oli ametis ühe nädala. Austraalia esimene naispeaminister oli Julia Gillard, kes oli ametis aastatel 2010–2013. Austraalia seadused ei sätesta peaministri ametile pärimisliini, kuidkindralkuberner on kohustatud määrama asepeaministri.
Austraalia peaministri ametlikud residentsid on The Lodge Canberras ja Kirribilli House Sydneys.
Trust
Trust on Belgia ansambel. 2007. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Anders".
Tammiku tänav
Tammiku tänav on tänava nimi mitmetes Eesti asulates:
Monteleone Rocca Doria
Monteleone Rocca Doria on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Sassari provintsis.
Monteleone Rocca Doria kõrgus merepinnast on keskmiselt 368 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Monteleone Rocca Doria piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Padria, Romana, Villanova Monteleone.
Räsasjalad
pisi Räsasjalad ehk x-jalad (genua valga) on inimese jalad, mille põlved kaarduvad sissepoole, nii et püstiasendis moodustavad sääred X-tähe alumist osa meenutava nurga.
Räsasjalgu võib põhjustada näiteks rahhiit.
Lamari maakond (Georgia)
Lamari maakond (Lamar County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Jüri Kann
pisi|Jüri Kann 2013. aastal Jüri Kann (sündinud 15. septembril 1938 Rässa külas Muhu vallas) on eesti keemiateadlane ja emeriitprofessor.
Lamari maakond (Georgia)
Maakonna halduskeskus on Barnesville.
Jüri Kann
Haridus
Lõpetas Lihula Keskkooli 1956; Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna keemilise tehnoloogia eriala cum laude 1961 ; TPI aspirant 1963–1966. Tehnikateaduste kandidaat (Исследование возможностей разделения смеси насыщенных алифатических дикарбоновых кислот. Küllastunud alifaatsete dikarboksüülhapete segu lahutamisvõimaluste uurimine), TPI 1967; bioloogiadoktor (Возможности предупреждения образования канцерогенных N-нитрозаминов в пищевых продуктах, кормах и лекарственных препаратах. Kantserogeensete N-nitrosoamiinide tekkimise vältimise võimalused toiduainetes, söötades ja ravimites), N.N. Petrovi nim. Onkoloogia Instituut, Leningrad) 1985; dotsent 1972; professor 1984.
Lamari maakond (Georgia)
Ajalugu
Maakond moodustati 1920. aastal.
Jüri Kann
Töökäik
TTÜs 1961–…: orgaaniliste ainete tehnoloogia labori juhataja 1961–1963; orgaanilise keemia kateedri assistent 1967; toiduainete tehnoloogia kateedri vanemõpetaja 1972–1978; vanemteadur 1978–1980; dotsent 1980–1984;  professor 1984–1988;  kateedrijuhataja 1985–1988; toiduainete instituudi toiduainekeemia erakorraline professor 1992–1995;  ; toiduaineõpetuse professor 1995–2000;  toiduainekeemia professor 2000–2003;  emeriitprofessor 2003. Eesti NSV/Eesti TA/TTÜ Keemia Instituudi direktor 1988–2002. Eesti Vabariigi Presidendi teadusnõunik 2003–2006. Eesti Mereakadeemia rektor 2007–2009.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
"Boulez'-Cage'i kirjavahetus" on Jean-Jacques Nattiez' koostatud raamat, mis sisaldab Pierre Boulez' ja John Cage'i kirjavahetust aastatest 1949–1962.
Jüri Kann
Teadustöö
Kütuste keemia- ja tehnoloogia; bioorgaaniline keemia; keskkonnakeemia- ja tehnoloogia. Avaldanud üle 200 teaduspublikatsiooni, omab kolme autoritunnistust, ühte Eesti Vabariigi kasuliku mudeli tunnistust ja seitset Eesti Vabariigi patenti (koos kaasautoritega).
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Raamat ilmus kõigepealt 1990. aastal prantsuse keeles pealkirjaga "Pierre Boulez/John Cage: Correspondance et documents" (Amadeus Verlag, Winterthur ja Paul Sacher Stiftung, Basel).
Jüri Kann
Liikmesus
Eesti Keemia Seltsi esimees/president 1991–2004; Euroopa Keemiaseltside Föderatsiooni toidukeemia divisjoni liige; Eesti Keemiatööstuse Liidu aseesimees 1992–1998; Ameerika Keemiaseltsi liige alates 1992; ajakirja „Food Additives and Contaminants“ toimetuskolleegiumi liige 1983–1990; Eesti Teaduste Akadeemia toimetiste keemia seeria toimetuskolleegiumi aseesimees 1987–2002; ajakirja „Oil Shale“ peatoimetaja 1995–2003. EV presidendi teadusnõunik 2003–2006.
Vahid! Vahid!
'''Vahid! Vahid!''' on Terry Pratchetti kaheksas Kettamaailma romaan ja esimene romaan, mis räägib Ankh-Morpoki linnavahtkonnast.
Sisu
Ankh-Morporki öövahtkonna ülemal kapten Samuel Vimesil on rasked ajad, kuna keegi muudab öösel linnas liikuvaid kodanikke millekski söeküpsise sarnaseks. Vimes ja ta alluvad, seersant Colon ja kapral Nobbs, asuvad otsima 70 jala (21 m) pikkust lohet, kes ilmub eikuskilt ja kaob eikuhugi ning külvab linnas paanikat. Lohet otsides peavad nad arvestama ka kõigi Ankh-Morporki salaseltsidega, hullumeelsete lohekasvatajatega ja võlukunstiga. Lisaks külvab segadust vahtkonna uusim liige, päkapikkude kasupoeg Porgand Rauaavastajasson, kes oma esimesel tööpäeval arreteerib legaalse Varaste Gildi juhi ja kakleb üksinda kõrtsi massikakluses ning võidab.
Jüri Kann
Harrastused
Turism, jahisport.
Lamari maakond (Georgia)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 18 317.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Heemsen
Heemsen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Nienburgi kreisis. Valla pindala on 39,37 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1727 inimest. Vald asub umbes 8 km Nienburgist kirdes ja 25 km Verdenist lõunas.
Kasskoer
"Kasskoer" (ingl. "CatDog") on USA joonissari. Sarja looja on Peter Hannan.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Raamatu on inglise keelde tõlkinud Robert Samuels ning see on ilmunud pealkirjaga "The Boulez-Cage Correspondence" (Cambridge University Press, 1993).
Vari
pisi|Inimeste varjud Vari on valgustatud eseme taha jääva ala valgustamata (või vähem valgustatud) osa. Selle kontuurid võivad moodustada silueti. Looduses on silmale nähtavad varjud lühimad keskpäeva paiku ja pikimad hämariku ajal.
Vladimir Dubrovski
Vladimir Dubrovski (20. mai 1937 Leningrad – 1. november 2021) oli Eesti jalgpallur ja treener.
Vladimir Dubrovski sündis 20. mail 1937 Leningradis.
1956. aastal kolis ta perega Tallinna, kus algas tema jalgpalliteekond. Mängijana liitus toona 21-aastane Vladimir Dubrovski Leningradi Balti Laevastikust Tallinna sõsarklubiga ja lõpetas 1958. aastal Eesti NSV meistrivõistlused hõbemedaliga. Aasta hiljem saavutas ta Ülemiste Kaleviga "kuldse duubli", võites nii koduse meistri- kui ka karikasarja.
1960. aastal kutsuti Dubrovski Tallinna Kalevi ridadesse, kellega alustati mängimist NSV Liidu kõrgliigas. Dubrovski oli Kalevi kaitseliini tugisammas, mängides kaasa pea kõigis kõrgliiga mängudes. Muuhulgas pidi Dubrovski 1961. aastal paremkaitsjana pidurdama eestlasest Euroopa meistri ja olümpiavõitja Igor Netto rünnakuid, kes mängis Moskva Spartaki ridades.
Dubrovski oskused ei jäänud suures liitriigis märkamata ja pärast Kalevi esiliigasse langemist pallis ta neli aastat Kalinini Volga ridades. Eestisse naastes mängis Dubrovski veel mitu aastat kohalikes meeskondades nagu Jõhvi Kaevur ja Tallinna Tekstiil ning tegutses treenerina nii Jõhvis kui ka Tallinnas.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Raamatu sissejuhatuse kokkuvõte
Loovisikute mõttevahetusi leidub ajaloost teisigi, näiteks Richard Wagneri ja Friedrich Nietzsche kohtumistest Triebchenis ja Bayreuthis ning Jean-Paul Sartre'i ja Aroni kohtumistelt Palais de l'Elysée astmetel. Pierre Boulez' ja John Cage'i kirjavahetus on oluline, kuna annab aimu pärast teist maailmasõda levima hakanud radikaalsetest mõttesuundadest muusikas.
Vladimir Dubrovski
1975. aastal aitas Dubrovski Kopli Dünamo meeskonna Eesti NSV meistrivõistlustel võita hõbemedali ning Dünamo jõudis samal aastal ka karikasarja finaali, kus kaotati lisaajal Narva Baltikale.
Jurenski
Küla jääb piirkonna keskusest Alūksnest 16 ja Riiast 217 km kaugusele. Jurenski asub paigas, kus Juranska jõgi Pedetsisse suubub.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Pierre Boulez kuni 1949. aastani
Pierre Boulez oli 1949. aastal 24-aastane, 12 aastat noorem kui John Cage. 1943–1945 oli ta õppinud Pariisi konservatooriumis Georges Dandelot' juures harmooniat ja Olivier Messiaeni juures muusikaanalüüsi. Eraviisiliselt oli ta õppinud kontrapunkti Andrée Vaurabourg-Honeggeri juures ning veidi klaverit proua François' juures, kes oli Jean Doyeni assistent. Boulez ei olnud piisaval tasemel, et saada pianistiks, kuid see ei takistanud tal olla oma "Kolmanda klaverisonaadi" ning hiljem koos David Tudori, Olivier Messiani või Yvonne Loriot'ga oma "Struktuuride" esitajaks. Ta oli kirjutanud ka mõned teosed, mida ta ei ole lülitanud oma teoste kataloogi, näiteks "Notatsioonid klaverile" 1945, "Kolm psalmoodiat klaverile" 1945, "Variatsioonid klaverile vasakule käele" 1945, "Kvartett Ondes Martenot'dele" (1945–1946), mille ta töötles hiljem ümber "Sonaadiks kahele klaverile" 1948 ning teoseid, mida esitatakse tänapäevani, näiteks "Sonatiin flöödile ja klaverile" 1946, "Esimene klaverisonaat" 1946, "Le visage nuptial" 1946–1947 selle esimeses versioonis, "Le soleil des eaux'" raadiovariant, "Livre pour quatuor" 1948–1949 ja "Teine klaverisonaat" 1946–1948.
Kasskoer
Selle peategelane on Kasskoer, kes on kokku kasvanud kassist ja koerast, moodustades neljajalgse olendi, kelle ühes otsas on kassi, teises koera pea.
Armageddon (film)
"Armageddon" on Ameerika Ühendriikide 1998. aasta sci-fi-põnevusfilm, mis räägib puurijate meeskonnast, kes saadetakse hävitama asteroidi, mis kokkupõrkel Maaga tooks kaasa maailmalõpu.
Jurenski
Külast läheb läbi maantee V401. Seal asub Jurenski bussipeatus.
Uta Nickel
Uta Nickel (sündinud 19. juulil 1941 Leipzigis) on endine Saksa DV riigitegelane.
Jurenski
Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.
Armageddon (film)
"Armageddon" esilinastus kinodes kõigest kaks kuud pärast analoogse sisuga filmi "Kokkupõrge" linastumist. "Armageddon" oli parema piletituluga, aga astronoomid pidasid "Kokkupõrget" teaduslikult täpsemaks. Film oli suurima eelarvega film 1998. aastal.
Kasskoer
Eestis näitas sarja Kanal 2. Varem näidati "Kasskoera" Eestis TV1-s alguses 2000. aastal.
Välislingid
CatDog IMDb leheküljel (inglise keeles)
Vaarika tänav
Vaarika tänav on tänav mitmes asulas:
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
John Cage kuni 1949. aastani
John Cage oli 1949. aastal 36-aastane. 1920–1928 oli ta õppinud klaverit ning tegelnud lisaks muusikale ka poeesia ja arhitektuuriga. 1931. aastal külastas ta esimest korda Euroopat. 1932. aastal alustas ta heliloominguõpingutega Richard Buhlingi juures, kes soovitas tal septembris 1933 jätkata õpinguid Henry Cowelli juures. Samal ajal õppis ta ka Arnold Schönbergi õpilase Adolph Weissi juures. Cowelli juures õppis Cage kompositsiooni ja n-ö dissoneerivat kontrapunkti. 1933. aasta lõpust 1934. aasta aprillini külastas ta New Yorgi ühiskonnauuringute koolis (School for Social Research) Cowelli kaasaegse harmoonia, rütmi, suuliste traditsioonide muusika loenguid ning nüüdismuusika kursust. 1934. aastal sõitsid Cowell ja Cage koos Los Angelesse, kus Cage õppis 1935–1937 Arnold Schönbergi juures, algul Lõuna-California Ülikoolis ja hiljem California ülikoolis Los Angeleses kontrapunkti ja muusikaanalüüsi. Samas Schönberg ei arvanud teda mitte kunagi oma kompositsiooniõpilaste hulka.
Armageddon (film)
Sisu
Kosmoses läheb kaotsi kosmosesüstik Atlantis. Mõni tund hiljem saab New York meteoriidisajus raskelt kannatada. NASA teadlased saavad neid kahte intsidenti uurides teada, et Maa poole on teel USA Texase osariigi suurune asteroid, mis Maaga kokku põrgates põhjustab elu hävinemise. NASA kutsub appi süvamerepuurija Harry Stamperi, et see oma meeskonnaga puuriks asteroidisse augu ja lõhuks selle tuumapommiga kaheks, sest see on ainuke võimalus kokkupõrget vältida. Meeskonnad asuvad kahe süstikuga, Freedomi ja Independence'iga teele, aga operatsiooni ähvardab varsti läbikukkumine. Independence saab asteroidile lähenedes asteroiditükiga pihta ja kukub alla ning Freedomi puur hävineb, kui see gaasitaskut tabab.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
John Cage kuni 1949. aastani
1930. aastatel oli Cage arendanud välja oma kompositsioonimeetodi, mis põhines 25-l üksteisest kõlaliselt võimalikult kaugete helide seerial. Sõpruse tõttu filmiprodutsendi Oscar von Fischingeriga hakkas ta tundma huvi müra, löökpillide notatsiooni ja rütmi vastu. Sügisel 1938 Seattle'i Cornish Schoolis, kus ta töötas helilooja ja klaverisaatjana, kohtus ta koreograaf Merce Cunninghamiga, kellega neid sestpeale sidus eluaegne sõprus ja koostöö. Cunningham külastas seal oma draamaõpingute raames tantsukursusi. 1939. aastal pöördus Cage tagasi New Yorki ja hakkas tööle Martha Grahami tantsutrupis. Samal aastal kirjutas ta oma "Imaginary Landscape No. 1", milles ta kasutas ettevalmistatud klaverit, tsimblit, erineva kiirusega pöörlevaid grammofoniplaate ning vajas selle loo ettekandmiseks helistuudiot. See oli muusika ajaloos esimene heliteos, mille puhul kombineeriti live-elektroonikat juhuslike komponentidega. Samal aastal sündis ka "Esimene konstruktsioon (metall)löökpillide sekstetile". Teose esiettekanne toimus 9. detsembril 1939 Cornish Schooli tantsuetenduse raames. Samas kohas toimus 28. aprillil 1940 Cage'i esimese ettevalmistatud klaveri teose "Bacchanale" esiettekanne. Samal ajal kavandas Cage eksperimentaalse muusika keskuse loomist Mills College'i ja Cornish Schooli koostööprojektina. 1941. aastal õpetas ta Chicago Disainikoolis, kuhu olid koondunud mitmed Bauhausi koolkonna kunstnikud. 1942. aasta suvel kohtusid Cage ja Cunningham uuesti Vermontis Bennington College'is. Nende koostöö algas teosega "Credo in Us", mille koreograafia tegi Jean Erdmann ja Cunningham ning muusika kirjutas Cage. Cage kasutas oma teoses "The Wonderful Widow of Eighteen Springs" James Joyce'i teksti "Finnegans Wake", kohtus Marcel Duchampiga ning korraldas 1943. aastal löökpillimuusika kontserdi New Yorgi Moodsa Kunsti Muuseumis. Cage huvitus india filosoofiast ning tutvus 1946. aasta augustis New Yorgis india muusiku Gita Sarabhaiga. Selle tulemusel kirjutas ta "Sonaadid ja interluudiumid ettevalmistatud klaverile", mille edu tõi talle 1949. aastal Guggenheimi Fondi, Ameerika Akadeemia ja Riikliku Kunstiinstituudi stipendiumi, mis võimaldas tal veeta kuus kuud koos Merce Cunninghamiga Euroopas.
Cage'i ja Boulez' kohtumine Pariisis kevadel 1949
Cage ja Cunningham sõitsid New Yorgist 23. märtsil 1949 laevaga Amsterdami ning elasid seejärel Pariisis hotellis Île de la cité. Cage uuris Prantsuse rahvusraamatukogus Erik Satie teoseid. Suvel esitas ta Vieux Colombier' teatris samanimelise balleti muusikana oma "Amorese" 1. ja 4. osa ning "A Valentine Out of Season" balletile "Effusions avant l'heure", mille mõlema koreograafia tegi Cunningham. Samal ajal hakkas ta kirjutama ka oma "Keelpillikvartetti".
Uta Nickel
Uta Nickel omandas keskhariduse õhtukoolis ja õppis raamatuköitjaks. 1973. aastal lõpetas ta kaugõppes Halle-Wittenbergi Martin Lutheri Ülikooli ökonomistina. Seejärel töötas ta Leipzigi ringkonna Majandusnõukogus teadusliku töötajana ja Leipzigi ringkonna Ehitusametis. Aastatel 1979–1981 oli ta Leipzigi ringkonna Plaanikomisjoni töötaja, aastatel 1981–1983 aseesimees. Aastatel 1983–1988 oli ta Leipzigi ringkonnavalitsuse liige, tema vastutusalasse kuulusid rahandus ja hinnad. Lisaks oli aastatel 1986–1988 Leipzigi ringkonnaparlamendi liige. Aastatel 1988–1989 oli Uta Nickel Saksa DV rahandusministri asetäitja.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Uued mõttesuunad muusikas 1950. aastate alguses
Pierre Boulez töötas 1950. aastate alguses totaalse serialismi põhimõtete kallal. Sel perioodil valmisid tema "Polyphonie X" ja "Struktuurid kahele klaverile" ning ta alustas teose "Le marteau sans maître" kirjutamist, püüdes distantseeruda René Leibowitzi, André Jolivet' ja Luigi Dallapiccola muusikast. Sel ajal kujunes välja ka talle iseloomulik habemenoana terav ja kristallselge poleemiline helikeel.
Umurga kirikumõis
Umurga kirikumõis (saksa keeles Ubbenorm Pastorat, läti keeles Umurgas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Volmari kreisis Umurga kihelkonnas. Mõisakompleks jääb tänapäeval Limbaži piirkonda ja Umurga valda Umurga küla maadele.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Uued mõttesuunad muusikas 1950. aastate alguses
John Cage'i kirju uurides on võimalik tajuda Ameerika muusikalist konteksti, milles domineeris rutiin ja uusklassitsism. Cage kirjutas jaanuaris 1950 [7]: "Meie siinse elu suur häda on intellektuaalse elu puudumine, kellelgi pole ühtegi ideed." Nii ei mõelnud Cage üksi, tal oli mõttekaaslasi nagu Brown, Christian Wolff, David Tudor ja Morton Feldman. Cage otsis matriitse, mille abil oma teoseid ja eelkõige nende rütmistruktuuri organiseerida ning kiitis Boulez'd tolle detailsete tehniliste kirjelduste eest. Lisaks tutvustas Cage Boulez' muusikat Ameerikas: ta organiseeris "Teise klaverisonaadi" esiettekande, mida algul pidi tegema William Masselos, kuid lõpuks tegi David Tudor, kelle Boulez kutsus hiljem Domaine musicalile. Cage püüdis korraldada ka "Livre pour quatuori" ja "Esimese klaverisonaadi" ning kahe konkreetse muusika etüüdi ettekandeid.
Uta Nickel
18. novembrist 1989 kuni 12. aprillini 1990 oli Uta Nickel Saksa DV rahandusminister.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Boulez' ja Cage'i kompositsioonitehniliste ideede võrdlus
Võiks küsida, mis oli see, mis nii erineva mõtlemise ja helikeelega heliloojaid teineteise mõtlemises ja muusikas huvitas. Dominique Jameaux kirjutab, et "see näib mõistatusena, isegi ekstsentrilisena, kuna on keeruline näha, mis õieti huvitas Cage'i selles kalkuleeritud kires või veelgi keerulisem on mõista Boulez' leebumist ""Sonaatide ja interluudiumide" kontemplatiivse fragmentaarsuse puhul" ning leiab, et ilmselt oli põhiline põhjus vastastikuses uudishimus. Siiski näib tekste terasemalt lugedes, et uss oli õuna sees algusest peale.
Umurga kirikumõis
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1 ja 1/4 adramaad, sellele allus 52 mees- ja 53 naishinge. Aastal 1688 oli kirikumõisa suurus üks adramaa. 1734. aastal oli adramaid 1 ja 1/4, 1757. aastal aga 1 ja 1/4. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 1 ja 17/20, aastal 1881 aga 1 ja 3/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Uta Nickel
Ministriametist tagasiastumise järel loobus Uta Nickel poliitikas osalemisest ning tegutses majandusnõustajana ja kinnisvaraarendajana.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Boulez' ja Cage'i kompositsioonitehniliste ideede võrdlus
Boulez' heliloomingulist mõtlemist on algusest peale iseloomustanud määrava tähtsusega ideede suhteline vähesus. Nende ideede hulgas on näiteks tunnustatud akustiliste arusaamade problemaatilisus. Cage'i ettevalmistatud klaveri kõla kujutas enesest tervet kõlakompleksi, mis asetas kahtluse alla instrumendi traditsioonilise funktsiooni. "Le visage nuptiali" varasemas versioonis ning teoses "Polyphonie X" eksperimenteeris Boulez mikrointervallidega, kasutades veerandtoonidest koosnevaid seeriaid. 1951. aastal kavandas ta seoses poolelijäänud Mallarmé-projektiga "Coup de dés" uue instrumendi – halafoni – ehitamist ning kasutas seda pilli 1972. aastal oma teoses ...explosante/fixe... ning IRCAM 4X arvuti kujul teoses Répons. Ei ole ka võimatu, et Cage'i umbes 1937. aastal kirja pandud eksperimentaalse muusika stuudio ideed realiseerusid 1974. aastal, kui Edgard Varèse'i, Iannis Xenakise ning Kölni ja Milano elektroonilise muusika stuudiote ideid edasi arendades loodi IRCAM (Cage, Stocktakings, lk 176): "Tuleb luua eksperimentaalse muusika keskused. Neis keskustes on kasutusel uued materjalid, ostsillaatorid, grammofonid, generaatorid, vahendid vaiksete helide võimendamiseks, filmi fonograafid jne. Heliloojad, kasutades tööks 20. sajandi vahendeid. Helide organiseerimine muusikavälistel eesmärkidel (teater, tants, raadio, film)."
Klaus von Klitzing
pisi Klaus von Klitzing (sündinud 28. juunil 1943 Schrodas (tänapäeval Środa Wielkopolska Poolas)) on saksa füüsik, Nobeli auhinna laureaat.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Boulez' ja Cage'i kompositsioonitehniliste ideede võrdlus
Kui Boulez tõstis oma loengus 1949. aastal esile, et Cage, "selle asemel, et kasutada puhtaid kõlasid, kasutab helide komplekse", siis Cage viitab Henry Cowellile ("mind mõjutas tema puhul see, et ta aktsepteeris minu agregaatide ideed"). Boulez arendas kõlakomplekside teemat seoses teosega "Le soleil des eaux": "Ma kavatsen realiseerida mõned ideed, mis on tuletatud sinu lugudest ja mida ma selgitasin sulle seoses komplekssete kõladega ... sa oled ainuke inimene, kes on erutunud helimaterjalist, mida ma kasutan ... Ma olen uurinud kõike ja mitte midagi erinevatest valdkondadest nagu kõla, rütm; orkester, hääled; arhitektuur."
Klaus von Klitzing
Ta on tuntud Halli kvantefekti avastajana, mille eest anti talle 1985. aastal Nobeli füüsikaauhind.
Boulezi-Cage'i kirjavahetus
Boulez' ja Cage'i kompositsioonitehniliste ideede võrdlus
Cage'i ideede mõju võib tuvastada ka Boulez' kirjutatud "Encylopédie Fasquelle" (1958) artiklis "Akord": "Hiljaaegu akord, kaotades järk-järgult oma strukturaalsed funktsioonid, on muutunud kõlaliseks agregaadiks; seda valitakse tema omaduste, sisemise pinge või lõdvenemise võime, registrilise asetuse ning mängus olevate intervallide järgi. Seega tema struktuurne funktsioon on ühtaegu vähenenud ja teravnenud, mis näitab, et harmooniaajastu on Lääne-Euroopa muusikas tõepoolest läbi saanud."
Boulez' 1949. aastal peetud loengus on veel ka teine teema, mis teda Cage'i muusikas huvitas: "Kuigi Cage vabastab ennast kaksteisthelireast, muutub talle oluliseks rangelt karakteriseeritud rütmistruktuur" ning Cage "soovib anda igale kõlale väljapaistva isikupära." Boulez tunnistab, et Cage ei organiseeri helikõrgusi, kuna ettevalmistatud klaverisse paigutatud mitmesugused objektid tekitavad helikõrguste "rüseluse" ning Cage töötab teist laadi organiseerimispõhimõtete alusel. See mõte seletab ka uudishimu, mida kaks sõpra 1949–1952 teineteise muusika suhtes tundsid.