cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Traviata
Ajaloost
Tänapäeval üks populaarsemaid Verdi teoseid kukkus esietendusel lootusetult läbi, põhjuseks teose uudsus ja vanade ooperitraditsioonide eiramine. Aasta pärast "Traviata" esietendust tegi Verdi ooperisse mõningaid muudatusi – viis tegevustiku 19. sajandi keskpaigast 18. sajandisse, sest tolleaegne publik ei suutnud vastu võtta ooperit, mille tegevus toimus kaasajal. Samuti muutis ta muusikat peaaegu kogu II vaatuse esimeses pildis.
"Traviata" on ilmselt psühholoogiliselt kõige rikkam ja nüansseeritum teos tema loomingus. Ooper on kirjutatud Dumas' noorema romaani ainetel, kuid Verdi muutis peategelaste nimesid (Violetta, romaanis ja tegelikus elus oli Marguerite Gautier ja Alfredo oli Armand Duvall). Kogu kriitika oli suunatud ooperi sisule: kõrgklassi kurtisaan, kes ohverdas end armastuse nimel, keda ooperis näidati kui ühiskonna ohvrit, ei olnud kuidagi kooskõlas ajastu moraali ja tõekspidamistega. Kuid Verdi ei olnud enam nõus raskete toonidega ooperis, pärast "Luisa Millerit" hakkas ta otsima tegelaste hingeelu nüansse ja psühholoogilist mitmeplaanilisust. Muusikas tuleb see esile juba esimestest taktidest: helilooja ei kasuta traditsioonilist ooperiavamängu, vaid kirjutab intiimse prelüüdi (teine on III vaatuse alguses), mis viib meid kohe draama keskpunkti: selles on tundeid, valu ja inimlikku kaastunnet.
1418
Sajandid: 14. sajand - 15. sajand - 16. sajand
Aastad: 1413 1414 1415 1416 1417 - 1418 - 1419 1420 1421 1422 1423
Tri Repetae
"Tri Repetae" on elektroonilise muusika ansambli Autechre kolmas album. Selle andis 6. novembril 1995 välja ansambli enda produtseerituna Warp Records.
Albumi pealkiri imiteerib ladina keelt, jättes mulje, nagu ta tähendaks 'kolm kordust'. Selles nähakse vihjet asjaolule, et on tegemist ansambli kolmanda albumiga.
Album on välja antud CD-na, kahekordse LP-na ja kahekordse kassetina. Katalooginumber on WARP CD 038.
Albumi kestus on 72 minutit 34 sekundit.
1970. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
XVI NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Tallinnas 1970. aastal. Oma viienda meistritiitli võitis Andris Andreiko.
Tri Repetae
USA-s anti album 1995 välja nime all "Tri Repetae++" komplektis teise plaadiga, millel on EP-de "Garbage" ja "Anvil Vapre" materjal. Jaapani on plaadi materjalile lisatud pala "Medrey".
Andmebaasis All Music Guide on USA versioon "Tri Repetae++" hinnatud maksimaalse viie tärniga.
Looming
Album juhatas sisse uue faasi ansambli loomingus. Sean Boothil ja Rob Brownil õnnestus esmakordselt end traditsioonilistest struktuuridest lahti murda ning näidata uusi suundi elektroonilises muusikas. Enamik palu koosneb üsnagi abstraktsest murtud rütmist (breakbeat). Need rütmid teevad vähehaaval läbi pisimuutusi ning uute kihtidena lisandub uusi rütmielemente, nii et üha enam tekib lühikesi meloodiaid. Tuntav on industriaalmuusika mõju metalse kõlaga mürade näol. Pala "Overand" on täiesti ilma löögita, kuuludes puhtalt ambient- stiili.
Ümbrisekujundus
Ümbrise on kujundanud inglise kujundajate kollektiiv The Designers Republic. Välisümbris on kuldses toonis; ansambli nimi on väikesel kleebisel. Ümbrisel on mitu töödeldud värvifotot masinadetailidest ja tehnilistest seadmetest.
CD infotrükisel on peenes kirjas märkus: incomplete without surface noise, vinüüliversioonil aga: Complete with surface noise.
Kriitika
Enamik kriitikuid tunnistas selle albumi suunda näitavaks teoseks, mille tähtsus ulatub ansambli arenguloost kaugemale. Ajakirjas Frontpage ilmus järgmine hinnang: "Autechre töötab välja – nii imelikult kui see ka ei kõla – täiesti omamoodi saundi ei millestki ja mitmekesisuses, mis on väga ebatavaline."
Albumi kogu tähendus elektroonilise muusika edasise arengu seisukohast ilmnes aga alles tagasivaates. Nii näiteks võttis saksa ajakiri Musikexpress albumi "Tri Repetae" märtsis 2005 1990. aastate parimate albumite nimekirja 49. kohal ühena viiest puhtalt elektroonilise muusika albumist.
Praegu nähakse selles albumis ansambli loomingu kõrgpunkti, sest seal õnnestus keerukust ja ligipääsetavust peaaegu täiuslikult ühitada. Varasematel albumitel "Incunabula" ja "Amber" oli struktuur veel suhteliselt lihtne, hiljem aga muutus ansambli stiil veel keerukamaks, nii et paljud fännid ei läinud sellega enam kaasa.
Prespa järv
Prespa (makedoonia keeles Преспанско Езеро, albaania keeles Liqeni i Prespës, uuskreeka keeles Λίμνη Μεγάλη Πρέσπα) on järv Balkani poolsaarel Albaania, Kreeka ja Põhja-Makedoonia piiril. Selle lähedal asub Väike Prespa järv, mis on jagatud Kreeka ja Albaania vahel.
Järve pindala on 273 km². Sellest 190 km² kuulub Põhja-Makedooniale. Järve suurim sügavus on 54 meetrit. See asub 853 meetrit üle merepinna.
Järves on mitu saart, neist suurim on Golem Grad ('suur linn') ja suuruselt teine Mal Grad ('väike linn'). Mal Gradil asus 14. sajandist pärit Püha Peetruse klooster. Tänapäeval on mõlemad saared asustamata.
Prespa järvest ei voola välja ühtki silmaga nähtavat jõge. Väljavool toimub karsti moodustunud maa-aluse jõe kaudu 10 km kaugusel ja 150 m madalamal asuvasse Ohridi järve. Pisut enne Ohridi järve suubumist väljub see jõgi maapinnale suure allikana.
Pärast Teist maailmasõda oli Kreekale kuuluv Prespa järve lõunakallas väheasustatud. Nimelt oli see Kreeka kodusõjas kommunistide üks keskusi. Pärast nende lüüasaamist suur osa elanikke emigreerus ja allesjäänutest osa represseeriti. Hiljem oli see ala piiritsoon, kuhu sisenemine vajas eriluba, ja Kreeka üks kõige vaesemaid piirkondi.
1970. aastatel hakkas Kreeka valitsus Prespa piirkonda kujundama turismipiirkonnaks, mis aga ei õnnestunud raske juurdepääsu ja suletud piiri tõttu nii Albaania kui Jugoslaaviaga. Kuna piirkond jäi ikkagi väheasustatuks, kujundas valitsus sinna rahvuspargi, mis avati 2000.
Natalja Abramova
Natalja Abramova (sündinud 5. detsembril 1981 Tapal) on Eesti kunstnik.
Aastail 1989–1994 õppis ta Narva Kunstikoolis ja 2000–2005 Eesti Kunstiakadeemia Rakenduskunsti Kolledžis.
Osalenud näitustel:
Hugo Raudsepp
pisi|Hugo Raudsepp ([[Nikolai Triik|Nikolai Triigi joonistus)]] pisi|485x485px|[[Otto Krusteni šarž Hugo Raudsepast]] Viktor Paul Hugo Raudsepp (varjunimi Milli Mallikas, 10. juuli 1883 Vaimastvere mõis, Tartumaa – 15. september 1952 Ozjorlag, Irkutski oblast) oli eesti kirjanik.
Elukäik
Hugo Raudsepp õppis Raduvere külakoolis, Laiuse kihelkonnakoolis ning Tartu linnakoolis, mille lõpetas 1900. Töötas Tartus renteis, äriteenijana Rakveres ning pidas Tartus kauplust.
1907–1908 toimetas Valgas ajalehte Sõna, 1908–1911 töötas Postimehes nii Tartus kui Pärnus ning seejärel 1911–1914 följetonistina Päevalehe juures. 1914 toimetas Tallinna Kaja, 1914–1917 Sakalat, 1920–1924 oli Vaba Maa kirjanduse- ja teatrikriitik. Aastast 1925 oli vabakutseline kirjanik.
1919–1920 Asutava Kogu liige.
Aastal 1951 Hugo Raudsepp arreteeriti. Suri 1952. aastal Siberis Ozjorlagi vangilaagris.
Looming
Kirjanikuteed alustas luuletajana, aga tuntuks sai vestekirjanikuna Milli Mallika varjunime all. Oli viljakas teatri- ja kirjanduskriitik. Kirjaniku loominguliseks pärisosaks kujunes dramaturgia, kus tema põhižanriks kujunes komöödia.
Hugo Raudsepa proosale on iseloomulik sündmuste satiiriline käsitlemine ja iroonia.
Isiklikku
Tema noorem vend oli kirjandusteadlane Ernst Raudsepp.
Mälestuse jäädvustamine
H. Raudsepa nimeline tänav asub Elva linnas.
Enno Merivee
Enno Merivee (sündinud 27. mail 1950) on eesti bioloog, entomoloog.
Ta on töötanud Zooloogia ja Botaanika Instituudis ja Eesti Maaülikoolis. Ta kaitses doktoritöö aastal 1998 teemal "Typology and distribution of antennal sensilla in click beetles (Coleoptera, Elateridae)".
Ta on eriteadlane putukate tajumehhanismide alal.
Taga-Kaukaasia SFNV
pisi|Taga-Kaukaasia SNVFL (1928) Taga-Kaukaasia Sotsialistlik Föderatiivne Nõukogude Vabariik (T-K SFNV), asutamisest 12. märtsil 1922 kuni 13. detsembrini 1922 Taga-Kaukaasia Sotsialistlike Nõukogude Vabariikide Föderatiivne Liit (T-K SNVFL) oli Nõukogude Liidu liiduvabariik, mis asus Taga-Kaukaasias ning ühendas Gruusia, Armeenia ja Aserbaidžaani NSV-d. Ta eksisteeris kuni 5. detsembrini 1936.
Tekkinud Armeenia Vabariik, Aserbaidžaani Demokraatlik Vabariik ja Gruusia Demokraatlik Vabariik püsisid seni, kuni Punaarmee nad Venemaa kodusõja käigus 1920–1921 ära vallutas ja Nõukogude Venemaaga ühendas.
Taga-Kaukaasia SNVFL koosseisu kuulusid ka Abhaasia, Adžaaria ja Nahhitševan, mis olid autonoomia saanud juba enne selle riigi moodustamist.
Sama aasta 13. detsembril toimus Ülekaukaasialine Nõukogude Kongress, mis otsustas riikide föderatsiooni ümber kujundada föderaalriigiks, andes kõigile kolmele osale laialdase autonoomia, ja ümber nimetada Taga-Kaukaasia Sotsialistlikuks Föderatiivseks Nõukogude Vabariigiks. Kongress võttis vastu põhiseaduse, valis kesktäitevkomitee, mis oli riigi kõrgeim seadusandlik kogu kongressidevahelisel ajal, ja määras ametisse rahvakomissaride nõukogu ehk valitsuse. Riigi pealinnaks sai Tbilisi, mis asus suhteliselt riigi keskel.
30. detsembril 1922 oli Taga-Kaukaasia SFNV üks neljast liiduvabariigist, mis asutasid Nõukogude Liidu. Ülejäänud kolm olid Vene NFSV, Ukraina NSV ja Valgevene NSV.
Maria Reppo
Maria Reppo-Šabarova (sündinud 5. juunil 1975 Tallinnas) on eesti kunstnik.
Abdulhak Abdullayev
Abdulhak Abdullayev (kirillitsas Абдулхак Абдуллаев, venepäraselt Абдулхак Аксакалович Абдуллаев; 30. detsember 1918 Türkistan (praeguse Kasahstani alal) – 2001) oli usbeki maalikunstnik. Ta on maalinud rahvusliku koloriidiga realistlikke portreid.
Maria Reppo
Lõpetanud Tallinna 53. Keskkooli, seejärel Tallinna Kunstikooli. Kõrgema hariduse omandas 2001. aastal Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas vene ja slaavi filoloogia erialal.
2002. aastal avaldas luulekogumiku "Nartsissimo" ning liitus samal ajal ka eestivene mitteformaalse kunstnikeühendusega Ježi.
On end täiendanud kunstnike Oleg Võssotski ja Tatjana Buhhenskaja meistriklassides Tallinnas ning Pavel Kozlovi meistriklassis Moskvas. 2012. aastal lõpetas stuudiumi Eesti Kunstiakadeemia Avatud Akadeemias vabade kunstide erialal.
Taga-Kaukaasia SFNV
Föderatsioon likvideeriti 5. detsembril 1936, kui Nõukogude Liidus kehtestati uus, nn stalinlik konstitutsioon. Taga-Kaukaasia SFNV koosseisus olnud NSV-d kuulusid sellest alates liiduvabariikidena Nõukogude Liidu koosseisu.
Suure terrori ajal, mida koordineeris Beria, läks Taga-Kaukaasia tipp-poliitikutel väga halvasti. Kui Beria ise maha arvata, ei elanud liidunõukogu esimeestest, kesktäitevkomitee presiidiumi esimeestest ning kraikomitee esimestest ja teistest sekretäridest mitte keegi 1938. aastat üle.
Riigijuhid
T-K SNVFL Liidunõukogu
T-K SFNV Täitevkomitee esimehed
T-K SFNV kommunistlike parteide KK I sekretärid
Düslaalia
Düslaalia on häälduspuue, mille korral lapsel/ täiskasvanul esineb ühe või mitme hääliku (ka häälikuühendi) hääldamisel probleeme. Orgaanilisi kahjustusi düslaalia puhul ei täheldata. Probleemideks on, et häälik hääldatakse vales kohas, häälik hääldatakse moonutatult, samuti võib häälik kõnest hoopis puududa või esineb hääliku asendamine mõne teise kõnes oleva hääliku või indiferentse häälikuga.
Erinevate häälikute kahjustatud hääldamist nimetatakse vastava hääliku kreekapärase tähenime järgi:
Olukorda, kus häälik asendatakse mõne teise kõnes kasutatava häälikuga, nimetatakse paralaaliaks. Selle puude liigid on järgmised:
Sõltuvalt düslaalia põhjustest eristatakse funktsionaalset düslaaliat ja mehaanilist düslaaliat ehk düsglossiat. Normaalne on, et häälikute hääldamine kujuneb lapsel välja umbes viiendaks eluaastaks. Raskemate häälikute (nt K, R, S, Õ) diferentseerimisega võib siiski kauem aega kuluda. Enne viiendat eluaastat esinevaid häälikute hääldamise probleeme nimetatakse arenguliseks düslaaliaks; seda ei peeta häälduspuudeks.
Düslaalia on üldjuhul häälikuseadega hästi korrigeeritav.
2016. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimised
2016. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimised olid järjekorras 58. ja toimusid 8. novembril 2016.
Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel valitakse valijamehed 538-liikmelisesse valimiskogusse. Iga osariigi valijameeste arv sõltub osariigi rahvaarvust vastavalt 2010. aasta rahvaloendusele. Igas osariigis enim hääli saanud kandidaat saab kogu osariigi valijameeste hääled. Erandiks on Maine'i ja Nebraska osariik, kus osariigis rahvahääletuse võitnud kandidaat saab kaks häält, ning vastavas Esindajatekoja ringkonnas rahvahääletuse võitnud kandidaat saab ühe hääle. Võiduks vajatakse 270 häält. Ametis olev president, Demokraatliku Partei esindaja Barack Obama ei saanud uuesti kandideerida, sest Ameerika Ühendriikide põhiseadus ei luba ametis olevat presidendil kolmandaks ametiajaks kandideerida.
Presidendikandidaadid
Presidendikandidaadid valitakse parteide kokkutulekutel, mis toimusid Vabariiklikul Parteil 18.–21. juulil 2016 ja Demokraatlikul Parteil 25.–28. juulil 2016. Lõplike kandidaatide leidmiseks toimusid osariikides alates 2016. aasta jaanuarist parteide eelvalimised.
Demokraatliku Partei kandidaadid
Kinnitatud kandidaat
Vabariikliku Partei kandidaadid
vasakul|40px Vabariikliku Partei eelvalimistel kandideerimisest teatasid kokku 17 inimest: ärimees Donald Trump, Florida endine kuberner Jeb Bush, neurokirug Ben Carson, New Jersey kuberner Chris Christie, Texase senaator Ted Cruz, Hewlett-Packardi endine tegevjuht Carly Fiorina, Lõuna-Carolina senaator Lindsey Graham, Virginia endine kuberner Jim Gilmore, Arkansase endine kuberner Mike Huckabee, Louisiana kuberner Bobby Jindal, Ohio kuberner John Kasich, New Yorgi endine kuberner George Pataki, Kentucky senaator Rand Paul, Texase endine kuberner Rick Perry, Florida senaator Marco Rubio, Pennsylvania endine senaator Rick Santorum ja Wisconsini kuberner Scott Walker. Enne eelvalmiste algust loobusid vähese toetuse tõttu kandideerimisest Perry, Walker, Jindal, Graham ja Pataki. Esimesed eelvalmised Iowa osariigis võitis Cruz Trumpi ees. Kehva tulemuse tõttu Iowas loobusid edasisest võitlusest kandidatuuri eest Huckabee, Paul ja Santorum. Pärast Trumpi võitu New Hampshire'i eelvalmistel loobusid Christie, Fiorina ja Gilmore. Jeb Bush loobus pärast neljandat kohta Lõuna-Carolina eelvalimistel. Carson loobus kandideerimisest märtsi alguses ja teatas hiljem oma toetusest Donald Trumpile. Rubio teatas loobumisest 15. märtsil pärast kaotust Trumpile oma koduosariigis Floridas. Ted Cruz peatas oma kampaania pärast kaotust Trumpile Indiana eelvalimistel ning sama tegi järgmisel päeval Kasich. Seega jätkas ainukesena kampaaniat Donald Trump, kelle võitu eelvalimistel polnud enam võimalik takistada. 18.–21. juulil toimunud Vabariikliku Partei kokkutulekul kinnitati Trump partei kandidaadiks presidendivalimistel.
Kinnitatud kandidaat
Libertaarse Partei kandidaat
Libertaarse Partei kandidaadiks seati endine New Mexico osariigi kuberner Gary Johnson, kes kandideeris ka 2012. aasta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel ning kogus 1% valijate toetuse. Tema asepresidendikandidaadiks oli endine Massachusettsi kuberner William Weld.
Muude parteide kandidaadid
Oma kandidaadi üles ka mitmed väikeparteid, näiteks Ameerika Ühendriikide Roheline Partei (Jill Stein), Konstitutsioonipartei (Darrell Castle) ja Ameerika Partei (Tom Hoefling).
Evan McMullin kandideeris parteitu kandidaadina.
Tulemused
Donald Trump võitis valimiskogus 304 häälega (56,5%), kuid kaotas rahvahääletuse Hillary Clintonile, kes edestas teda 2 868 691 häälega.
Hillary Clinton võitis Maine's rahvahääletuse ja 1. ringkonna, kuid 2. ringkonna võitis Trump.
7 valijameest ei hääletanud ühegi lõppkandidaadi poolt:
Leida Peips (kokteil)
Leida Peips on mittealkohoolne kokteil, mis koosneb mahlast, piimast ja grenadiinist.
Tõeline lahus
Tõeline lahus on lahus, milles on lahustunud aine ioonide või molekulidena ja osakeste suurus on alla 10−9m.
Tõelised lahused tekivad, kui vees on lahustunud hästi lahustavad ained – teatud soolad, leelised, happed jm. Näiteks tekib tõeline lahus naatriumkloriidi või sahharoosi lahustumisel.
Suur mudatigu
Suur mudatigu ehk mudakukk (omastav mudakuka; Lymnaea stagnalis) on mudatigulaste sugukonda kuuluv kopsteoline.
Levila ja biotoop
Mudateo levila on holarktiline. Ta on tavalisimaid teoliike ka Eesti veekogudes.
Mudatigusid võib leida aeglase ja seisuveega mageveekogudest.
Kirjeldus
Mudateo koja kõrgus on 45...60 mm ja laius 20..30(34) mm.
Tööandja
Tööandja on ettevõte, asutus või üksikisik, kellele töövõtja teeb tasu eest tööd. Õigusleksikoni järgi on tööandja "töölepingu pool, kelle juhtimisel ja korralduste alusel kohustub töötaja tegema tema määratud tööd".
Albaania 2016. aasta suveolümpiamängudel
Albaania osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 6 sportlasega, kes võistlesid 3 spordialal.
Olümpiapääsme said järgmised sportlased:
Viivi Luik
pisi|Viivi Luik 2021. aasta Kirjandustänava festivalil Viivi Luik (sündinud 6. novembril 1946 Viljandimaal Tänassilmas) on eesti luuletaja, proosakirjanik ja esseist.
Elukäik
Aastatel 1954–1965 õppis Viivi Luik Risti algkoolis, Kalmetu 8-klassilises koolis ja Tallinna Kaugõppekeskkoolis.
1965.–1967. aastani töötas ta Tallinnas arhivaarina ja raamatukoguhoidjana, seejärel sai temast kutseline kirjanik.
Alates 1970. aastast on ta Kirjanike Liidu liige.
1974. aastal abiellus eesti kirjaniku ja hilisema diplomaadi Jaak Jõerüüdiga. Eeskätt abikaasa töö tõttu on Luik elanud Helsingis (1993–1997), Roomas (1998–2003), New Yorgis (2004), Riias (2006–2011) ja Stockholmis (2011–2014). 1996. aastal elas ta Saksa Akadeemilise Vahetusteenistuse (DAAD) stipendiaadina Berliinis.
Sündinud 13. märtsil
''Siin loetletakse 13. märtsil sündinud tuntud inimesi.
Mahhamadžan Abdullajev
Mahhamadžan Abdullajev (venepäraselt Махамаджан Турсунович Абдуллаев; sündinud 12. oktoobril 1935) on kirgiisi tarbekunstnik.
Rudolf Kask
Rudolf-Johannes Kask VR II/3 (20. juuli 1901 Sassukvere küla, Ranna vald (Kodavere kihelkond) – 28. november 1974) oli Eesti põllumees.
Ta teenis Vabadussõjas vabatahtlikuna Peipsi Laevastiku Divisjoni suurtükipaatidel Ahti ja Uku madruse ja signalistina (II järgu madrus).
Sai 12 hektarit maad, kuhu asutas Kase talu. Ta kuulus Kaitseliidu Tartumaa maleva Ranna kompaniisse.
Nõukogude okupatsiooni ajal töötas ta Ranna kolhoosis ehitustöölisena.
Abikaasa Therese Kõlu (1904–1989), kolm tütart.
Maetud Kodavere kalmistule.
Naatriumkarbonaat
Naatriumkarbonaat ehk sooda ehk kaltsineeritud sooda ehk pesusooda ehk kristalne sooda on keemiline aine valemiga Na2CO3.
Kasutatakse argielus laialdaselt.
Tahkel kujul esineb ta tavaliselt kristallhüdraadina Na2CO3·10H2O.
Sooda lahus on hüdrolüüsi tõttu üsna tugevalt aluseline.
Sooda on üks põhitooraineid klaasi valmistamisel.
Alexander Baljakin
thumb|Alexander Baljakin 2006. aasta Euroopa meistrivõistlustel [[Bovecis (Sloveenia)]] Alexander Baljakin (vene Александр Балякин; valgevene Аляксандр Балякин; sündinud 8. aprillil 1961 Venemaal Arhangelskis) on kabetaja, rahvusvaheline suurmeister rahvusvahelises kabes, juunioride maailmameister 1980, võistkondlik maailmameister 1989 NSV Liidu võistkonna koosseisus. 1986. aastast esindas Valgevenet ning alates 2004. aastast esindab Hollandit.
Ta oli ka kolmekordne NSV Liidu meister (1982, 1988, 1989). Aastail 2009, 2010, 2011, 2013 ja 2014 tuli ta Hollandi meistriks.
Korporatsioon Livonia
pisi|Endine korporatsioon Livonia konvendihoone Veski 13 Korporatsioon Livonia (saksa keeles Corporation Livonia Dorpat) oli 1822. aastal Tartus asutatud liivimaalaste üliõpilaskorporatsioon. Tegevus lõpetati 1939. aasta sügisel seoses baltisakslaste ümberasumisega Saksamaale.
Novoržev
Novoržev on linn Venemaa Pihkva oblastis, Novorževi rajooni keskus. Asub Pihkvast 140 km kagus Bežanitsõ kõrgustikul Rostso ja Oršo järve vahel.
Korporatsioon Livonia
Ajalugu
20. septembril 1822 lahkus Burschenschaftist peamiselt Tartu gümnaasiumi lõpetanute seltskond ja asutas Landsmannschaft Livonia. Korporatsiooni Livonia asutajaliikmed olid: Karl Bayer (1800–1863), Karl von Berg (1800–1862), Napoleon Büsch (1803–1857), Gregor von Helmersen (1803–1885), Paul von Helmersen (1801–1894), Carl Hermann Hesse (1802–1896), Ernst Hofmann (1801–1871), Julius Kienss (1801–1825), Hermann Krause (1800–1834), Heinrich Märtens (1802–1857), Karl Petersenn (1803–1874), Alexander Pezold (1802–1851), Johann Rambach (1800–1865), Rudolf Richter (1803–1836), Woldemar Sielmann (1802–1866), Gregor von Sivers (1802–1825), Friedrich von Transehe (1802–1868), August Vogelsang (1802–1860).
Vanem paleoliitikum
Vanem paleoliitikum ehk alam-paleoliitikum ehk varapaleoliitikum on paleoliitikumi esimene periood.
Korporatsioon Livonia
Ajalugu
Asutajavilistlased (passive Landsleute): Agathon Büsch (1801–1873), Wilhelm Fowelin (1799–), Heinrich von Siewald (1797–1829), August von Sivers (1797–1868).
Novoržev
Novoržev sai linnaõigused 1777. aastal.
Korporatsioon Livonia
Ajalugu
Järgmisel aastal asutasid järelejäänud liivimaalased Landsmannschaft Fraternitas Rigensise.
Vanem paleoliitikum
Vanem paleoliitikum algas 2,6 miljonit aastat tagasi esimeste tööriistade ilmumisega, mida kasutasid arvatavasti Homo habilis ja Homo rudolfensis, kuigi nende fossiile pole koos tööriistadega leitud. On võimalik, et tööriistade valmistajad olid ka australopiteegid (Australopithecus garhi või mõni Aafrika robustsetest liikidest). Vanem paleoliitikum lõppes 150 000 aastat tagasi. Esimene arheoloogiline kultuur on Olduvai kultuur, mis omistati Homo habilis 'ele. Seda iseloomustavad peamiselt veeristest valmistatud tööriistad, mida valmistati küljest kildude äralöömise teel. Vanimad teadaolevad kivist tööriistad on leitud Etioopiast Gonast. Lisaks kivist tööriistadele kasutati ka luust ja sarvest töövahendeid. Tööriistu kasutasid nad põhiliselt koriluse juures ja loomaraibete liha tükeldamiseks. Arvatakse, et Homo habilis 'el olid kõnekeele alged.
Rahvusvaheline E-teede võrk
pisi|300px|Rahvusvaheline E-teede võrk pisi|Euroopa tee märk Rahvusvaheline E-teede võrk on Euroopa maanteede võrk, nummerdatud E01 ja nii edasi. Nad ületavad riigipiire ja on UNECE vastutusalas. Võrk ulatub ka Kesk-Aasia maadesse, nagu Tadžikistan, kuna need on UNECE liikmed.
Korporatsioon Livonia
Ajalugu
1827. aastal sõlmis Livonia Estonia ja Fraternitas Rigensisega kartell-lepingu, millega 1832. aastal ühines ka Curonia. 1832. aastat peetakse ka Eestseisuste konvendi ehk Chargiertenconvent (Ch!C!)asutamisajaks, mil võeti vastu salajane üldkommaan. Livoniasse kuulusid peamiselt Liivimaalt pärit baltisakslased, kes korporatsioonielus end seisuslikest erinevustest mõjutada ei lasknud. Korporatsiooni 25 asutajaliikme seas olid Tarvastu pastori poeg Karl Georg von Berg, Kammeri mõisniku pojad vennad Gregor ja Paul von Helmersen, Palamuse pastor Petzoldi poeg Alexander Petzold, Õisu mõisniku pojad Friedrich, Gregor ja August von Sivers. Hiljem liitusid Tartu raehärra Lenzi kaks poega Emil ja Robert Lenz, Lõve mõisniku poeg Otto Heinrich Robert von Anrep, mineraloogiaprofessor Engelhardti kolm poega Rudolf, Röderich ja Moritz Engelhardt, mõisnik von Schrencki kolm poega, mõisnik ja maamarssal Oettingeni kuus poega, Halliste pastori Schneideri kolm poega, mõisnike von Siversite üle kümne poja jne.
Vanem paleoliitikum
Kõik Homo liigid tekkisid Aafrikas, kust nad kõik, välja arvatud esimene liik (Homo habilis), aja jooksul välja rändasid. Homo erectus oli esimene hominiid, kes levis üle kogu Lõuna-Euroopa Aasiani välja. Esimene luuleid oli Jaava saarel Trinili külast 1891. aastal. Homo erectus oskas kasutada tuld. Tule tegemise oskus tekkis 400 000–500 000 aastat tagasi.
Teine arheoloogiline kultuur oli Acheuli kultuur, mida seostatakse ka Homo erectus 'ega. Peamisteks tööriistadeks olid pihukirved.
Rahvusvaheline E-teede võrk
Enamikus riikides kasutatakse E-teede võrgus olevad maanteedel korraga nii riikliku teetähist kui ka E-tähist, samas Rootsis, Norras ja Taanis kasutatakse nende teede puhul ainult E-tähist ning Suurbritannias ei kasutata E-tähist üldse.
Nummerdamissüsteem
UNECE poolt aastal 1975 defineeritud maanteede nummerdamise süsteem tegi aastal 1992 läbi suure muudatuse ja on nüüd järgmine: pisi|[[E42 ja E451 ristumine Frankfurdi rahvusvahelise lennujaama juures]]
Märkused loendite juurde
Kriips (–) tähistab kahe linna vahelist maateed, kolm punkti (…) märgivad veeteed.
A-klassi teed
pisi|E-teede võrk [[Belgias]] pisi|E-teede võrk [[Bulgaarias]] pisi|E-teede võrk [[Soomes]] pisi|E-teede võrk [[Gruusias, Armeenias, Aserbaidžaanis]] pisi|E-teede võrk [[Saksamaal]] pisi|E-teede võrk [[Hollandis]] pisi|E-teede võrk [[Poolas]] pisi|E-teede võrk [[Türgis]] pisi|E-teede võrk [[Suurbritannias ja Iirimaal]] pisi|E-teede võrk [[Ukrainas]]
Korporatsioon Livonia
Ajalugu
1872. aastal asutati Livonia Sihtkapital
Korp! Livonia tegevliikmed rebisid 26. märtsil 1882 Tartus vana Postimaja ees (Rüütli tänaval, praegu Spordimuuseum) voorimehe troskast maha eesti korporatsiooniliikumise eestvedaja ja EÜSi liikme Aleksander Mõttuse, kes oli vedanud EÜSi registreerimist korporatsioonina, mis ei olnud aga väheste liikmete ja baltisaksa korporatsioonide vastuseisus tõttu õnnestunud. Ch!C! reegleid eirates oli Mõttus ilma loata värvides läbi linna sõitnud. Nelja-viiekesi ei häbenetud ka jalutuskeppe ja jalgu käiku laskmast, kuni tekkel ja muud värvid olid maha kistud. Saak – sini-must-valged värvid – viidi Livonia konvendihoone lipuruumi, kus need teotades jalgade alla talluti. Livonia maja asus Tartus Baeri tänaval. Intsidendis osalenud korp! Livonia liikmed said karistada, ent ülikoolist visati välja Mõttus, kes oli sunnitud haridusteed jätkama Peterburis.
Seoses baltisakslaste Saksamaale ümberasumisega (Umsiedlung) lõpetati ka Tartus korporatsiooni tegevus. Paljud livonused hukkusid teises maailmasõjas. Üksikud livonused osalesid hiljem korporatsioon Fraternitas Dorpatensis zu Müncheni ja Corps Curonia Göttingensise asutamises. Livonia vilistlaskogu saadeti 1997. aastal laiali.
Välismärgid
Punast-rohelist-valget värvilinti kanti 1824. aastast üle vasaku õla (teised korporatsioonid kandsid üle parema õla). Igapäevane värvitekkel oli roheline-punane-valge, pidulik värvitekkel oli punane-roheline-valge (nagu korporatsiooni lipuvärvid).
Traditsioonid
thumb|Mensuur korporatsioon Livonias
19. sajandi baltisaksa korporatsioonides olid tavapärased rapiiridega peetud kahevõitlused ehk mensuurid.
Arhiivimaterjalid
Eesti Ajalooarhiiv (EAA) f. 1844 (1822–1939)
Jäägiga jagamine
Jäägiga jagamine on jagamistehe, mille jagatis ei ole täisarv.
Kui täisarvu a ja postitiivse täisarvu m korral leiduvad täisarvud q ja r, nii et a = qm + r ja 0 \le r < m, siis on täisarv a jagatud jäägiga positiivse täisarvuga m, kus q on mittetäielik jagatis ja r on jääk.
Kui täisarvud a ja b annavad jäägiga jagamisel positiivse täisarvuga m ühe ja sama jäägi r, siis on a ja b jäägivõrdsed arvuga m. Jäägivõrdseid arve nimetatakse kongruentseks mooduli m järgi,
Fana
Fana on linn Malis Koulikoro piirkonnas Dioïla cercle'is, Gégnéka valla halduskeskus. Linn on Koutiala järel riigi tähtsuselt teine puuvilla töötlemise keskus.
Song Joong-ki
thumb|Song Joong-ki aastal 2016 Song Joong-ki (korea keeles 송중기; sündinud 19. septembril 1985 Daejeonis) on Lõuna-Korea näitleja.
Multatuli
Multatuli (õieti Eduard Douwes Dekker; 2. märts 1820 – 19. veebruar 1887) oli hollandi kirjanik. Tuntuks sai ta tänu satiirilisele romaanile "Max Havelaar", milles mõistis hukka Indoneesia põliselanike kohtlemise hollandlaste poolt.
Aastatel 1838–1857 töötas ta ametnikuna Indoneesias. Ta astus välja Indoneesia päriselanike rõhumise vastu, sattus konflikti Hollandi võimudega ning siirdus aastal 1866 elama Saksamaale. thumb|vasakul|Eduard Douwes Dekker
Aastal 1860 ilmus tema kuulsaim romaan "Max Havelaar".
Ta kirjutas ka 7-köitelise proosakogumiku "Ideed" ja romaani "Woutertje Pieterse lugu".
Abhā
Abhā on linn Saudi Araabias, ‘Asīri provintsi keskus. Asub Punase mere ranniku lähedal 2200 m kõrgusel mägedes.
Linnas on üle 200 000 elaniku.
Pehme kliima tõttu on Abhā turismisihtkoht.
Mikayıl Abdullayev
Mikayıl Hüseyn oğlu Abdullayev (19. detsember 1921 Bakuu – 21. august 2002 Bakuu) oli aserbaidžaani maalikunstnik ja graafik.
Väegrupi Nord tagalapiirkond
Väegrupi Nord tagalapiirkonna moodustasid 15. märtsist 1941 26. märtsini 1944 Saksamaa väegrupi Nord tagalasse jäänud alad ja nende alade haldamiseks moodustatud sõjaväelised struktuurid, Oberkommando des Heeres alluvuses.
Saksa vägede poolt sõjategevuse tulemusena okupeeritud territooriumitel kujunesid Saksa Wehrmachti väeüksuste lahingutegevuse ja -tagalapiirkonnad, kus Saksa tsiviilvõimuorganid puudusid ning tegutsesid Wehrmachti tagalapiirkonnad. Tagalapiirkonnad ja neis tegutsevate sõjaväeasutuste pädevused olid jagatud järgmiselt:
Väegrupi Nord tagalapiirkond moodustati selle nime all kas 2. või 5. juulil 1941. Enne kandis see nime 101. tagalapiirkond. Väegrupp Mitte tagalapiirkonnas tegutses 102. ja Väegrupp Süd tagalas 103. tagalapiirkond. Väegrupi Nord tagalapiirkonna juhatajale allusid 18. novembri 1941. aasta seisuga kolm julgestusdiviisi: nr. 207, nr. 281 ja nr. 285. Tagalapiirkond oli jaotatud nende kolme julgestusdiviisi vastutusaladeks. 207. julgestusdiviisi vastutusalas oli kogu Eesti (v. a. Narva ümbrus) ja Peipsi-tagused alad Pihkvast Narvani. 285. julgestusdiviisi vastutusala jäi Pihkvast kirdesse kuni 18. armee tagalapiirkonnani Leningradi rindel. Kõige lõunapoolsem neist oli 281. julgestusdiviis, mis vastutas territooriumi eest Pihkvast lõunas kuni väegrupi „Mitte” tagalapiirkonnani lõunas ja 16. armee tagalapiirkonnani idas.
25. juulist 1941 kuni 26. märtsini 1944 kuulusid väegrupi Nord tagalapiirkonda ka Eesti alad. Tagalapiirkonna juhataja staap paiknes sel perioodil Võrus.
15. veebruaril 1944 allutati väegrupi „Nord” ülemjuhataja korraldusel armee tagalasse jäänud ja seniväegrupi tagala juhatajale allunud julgestusüksused operatiivselt armeedele. Tsiviilvalitsuste võim 20 km laiuses lahingutsoonis lõpetati. Alates 22. veebruari keskööst allutati kogu Eesti territoorium 18. armee ülemjuhatajale. Eestis asunud SSi, politsei ja SD üksused jäeti Ostlandi kõrgema SSi ja politseijuhi Friedrich Jeckelni alluvusse. Wehrmacht võttis üle raudteede kaitse, aktiivne võitlus partisanide vastu jäi politseijõudude pädevusse.
Tagalapiirkonna struktuur
pisi|Leningradi blokaadirõnga kujundanud Saksa vägede paiknemine, mai 1942 – jaanuar 1943 Tagalapiirkonna juhataja staap
Väeüksused
Välikomandantuurid
Väegrupi tagalapiirkonna juhataja otsealluvuses tegutsesid välikomandantuurid Valgas, Tallinnas, Oudovas, Sebežis ja Rakveres ning asulakomandantuurid Moloskovitsõs, Rezeknes, Novorževis, Sajanjes, Tartus, Slantsõs, Novgorodis, Petseris, Opotškas jm. Linna-, väli- ja asulakomandantuurid olid väegrupi koosseisu kuuluvad sõjaväelised haldusüksused. Asulakomandantuuri tegevuspiirkond Venemaal langes kokku rajooni ja Eestis maakonnaga. Väli- ja linnakomandantuure oli Eestis üldiselt neli ja need langesid kokku Saksa tsiviiladministratsiooni piirkonnakomissariaatidega. 1942. aasta 30. jaanuaril olid Eesti kindralkomissariaadi aladel välikomandantuurid nr. 817(Tartus), 819(Haapsalus), 182(Viljandis, kuni 18. jaanuarini 1942 Valgas) ja 238(Rakveres). 852. asulakomandantuur Narvas allus 18. armeele ja 291. asulakomandantuur Tartus 207. julgestusdiviisile.
Asulakomandantuurid 360.(Tallinnas), 366.(Paides) ja 332.(Nõmmel) allusid 192. Tallinna linnakomandantuurile, asulakomandantuurid nr. 858.(Pärnus) ja 356.(Viljandis) 182. Viljandi välikomandantuurile, 859.(Kuressaares) Haapsalu 819. välikomandantuurile, 860. (Jõhvis) Rakvere 238. välikomandantuurile ning 301.(Valgas), 306.(Võrus), 316.(Petseris) ja 281.(Tartus) asulakomandantuurid 817. Tartu välikomandantuurile. 5. detsembril 1941 viidi välikomandantuuride piirid vastavusse Eesti kindralkomissariaadi piirkonnakomissariaatide piiridega ja alates sellest ajast kattis 238. välikomandantuur Virumaa, 192. Tallinna linnakomandantuur Tallinna, Harju- ja Järvamaa, 819. välikomandantuur Lääne- ja Saaremaa, 817. välikomandantuur Tartu-, Võru-, Valga- ja Petserimaa ning 182. välikomandantuur Viljandi- ja Pärnumaa.
Tagalapiirkonnas Venemaal asunud armeede tagalaüksused
SS- und Polizeiführer Estland, SS-Brigadeführer Hinrich Möllerile allunud, kuid tagalapiirkonnas korrakaitselistel ülesannetel kasutatud: 42. Kaitse Pioneeripataljon, 41. Kaitse Tagavarapataljon ja 37. Kaitse Vahipataljon
Ernst Kull
Ernst Kull (2. november 1894 – 14. märts 1985 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Ernst Kull oli abielus Marie Kull´iga. Neil oli poeg Päivu Kull (1931-12.04.2010), vabadusvõitleja http://www.postimees.ee/1398647/vabadusvoitluse-veteran-soovitab-igale-noorele-aastakese-siberit ja tütar Helve Sepp (1929 -13.03.2016 ). Helvil tütar Anneli (1968-...). Päivul 2 poega: Märt Kull (1959-...), tema lapsed Karmen Aavik (1980-...) ja Kristiin Kull (1993-...); Enn Kull (1964-...), tema poeg Eerik Pärtel (2007-...).
Meldrick Taylor
Meldrick Taylor (sündinud 19. oktoobril 1966 Philadelphias Pennsylvanias) on USA endine poksija.
Harrastajana
Ta võitis sulgkaalus (kuni 57 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Elukutselisena
Ta poksis novembrist 1984 kuni juulini 2002 elukutselisena. Ta pidas kokku 47 kohtumist, millest võitis 38 (neist 20 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 4 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 1 kohtumise.
Kansase jõgi
Jõgi on nime saanud kansa indiaanihõimu järgi. Kansade omanimetus on kaáⁿze.
Jõe ääres asuvad Kansas City ja Topeka.
Jaak Kuuse
Jaak Kuuse (ka Jakob Kuus; 13. detsember 1893 Leebiku vald – 26. september 1981 Viljandi) oli Eesti sõjaväelane (major).
Kapteniks ülendati ta 1923. aastal ja majoriks 1924. aastal.
Televiisor
Televiisor ehk teler (argikeeles telekas, telku, televusser) on televisiooni vastuvõtuseade, mis muudab raadio teel või kaablivõrgu kaudu saabuva signaali liikuvaks pildiks ja sellega kaasnevaks heliks. Televisioonis nagu filmikunstiski antakse kujutiste liikumist edasi üksteisele kiiresti järgnevate liikumatute piltide ehk kaadritega. Iga pilt koosneb muutuva heleduse ja värvusega ridadest. Pildi jaotamist järjestikusteks ridadeks ja pildielementideks nimetatakse laotuseks.
Jaak Kuuse
Ta arreteeriti 31. jaanuaril 1945 ja saadeti Kemerovo oblastisse, vabastati 1950. aastal.
Televiisor
Ajaloost
Esimestes katsetes liikuvat pilti elektrisignaali kujul üle kanda laotati pilt ridadeks mehaaniliselt Nipkowi ketta abil (Paul Nipkow sai sellele patendi 1886. aastal). Niisuguses kettas on spiraaljoont mööda väikesed ruudukujulised avad. Ketta pöörlemisel moodustab iga järgmine ava üle pildivälja liikudes ühe uue pildirea (joonisel on pildiväli ümbritsetud raamiga). Saatjas muundati heleduse muutused ridades fotoelemendiga elektrisignaaliks, mida edastati raadiolainete abil. Vastuvõtjas kasutati elektrisignaali nähtavaks kujutiseks muutmiseks valgusallikat, mis valgustas signaali tugevuse taktis samasugust sünkroonselt pöörlevat avadega ketast.
Sõna televisor (moodustatud kreeka keele sõnast tele 'kaugele' ja ladina keele sõnast visio 'nägemine') võttis kasutusele Šoti tehnikamees John Logie Baird, kes nimetas nii enda konstrueeritud ja 1926. aastal valmistatud Nipkowi kettaga televisioonivastuvõtjat, mille kujutist sai vaadata 3×4 cm suurusel 30-realisel ekraanil. Televisioonisignaali edastasid siis mõned kesklaineraadiosaatjad.
Juba 1929. aastal demonstreeris Vladimir Zworykin USA-s 120-realist 24-hertsise kaadrisagedusega elektrontelevisiooni süsteemi. Selleks ajaks olid loodud elektronlampidega võimendid ja generaatorid, elektronkiiretoru baasil saatetoru ikonoskoop ja vastuvõtutoru kineskoop.
Televiisorite pildiridade arv kasvas aasta-aastalt: 1937. aastal võeti kasutusele 441-realises kaadris ülerealaotus. Ühtsetele süsteemidele vastava mustvalge televisiooni saated algasid Euroopas 1950. aastail, Tallinnas 1955. Ameerika Ühendriikides sai sel ajal juba näha värvisaateid (värvitelevisiooni standard NTSC kehtestati 1954. aastal). Euroopa maadesse jõudis värvitelevisioon kümmekond aastat hiljem, Eestisse 1972. aastal. pisi|250px|Kantav kineskoopteler (1960. aastaist)
1960. aastail asendusid elektronlambid transistoride ja mikrolülitustega ning kineskoop hakkas näitama värvilist pilti. Kineskoop oli telerite valitseva kuvaseadisena kasutusel kuni sajandivahetuseni. Seejärel hakkasid neid kogukaid ja suure energiatarbega seadiseid välja tõrjuma LCD- ja plasmatehnoloogial põhinevad õhukesed kuvapaneelid. 2010. aastast toodetakse põhiliselt LCD-telereid. pisi|450px|Kineskoobiga teleri plokkskeem
Kineskooptelerid
pisi|250 px|Kineskoop koos hälvitusmähistega Televisioonisignaal saabub meeter- või detsimeeterlaineantennist teleri tuuneriplokki, mis muundab kõigi sageduskanalite kõrgsagedussignaalid üheks kindlaks vahesageduseks (samal põhimõttel kui superheterodüünvastuvõtjas). Järgneb vahesagedussignaali võimendamine (skeemil "IF Amplifier") ning video- ja audiosignaalide teineteisest eraldamine demoduleerimise teel. Võimendatud audiosignaal läheb valjuhääldisse ja videosignaal kineskoobi tüürelektroodile.
Liitvideosignaalist eraldatud sünkroimpulsid tüürivad vertikaalhälvituse ja horisontaalhälvituse generaatoreid. Nende võimendatud väljundvoolud juhivad kineskoobi hälvitusmähiste abil kaadri- ja realaotust.
Kineskoobi elektroodidele vajalik kõrgepinge (kuni 30 000 V) saadakse reatrafo väljundpinge kordistamise teel.
Värviteleris väljub pildivahesageduse demodulaatorist laiaribaline (kuni 5 MHz) liitvideosignaal. Selle signaali dekodeerimisel saadakse kujutise heledussignaal Y ning kaks värvivahesignaali (U = B – Y ja V = R – Y), mis kannavad infot värvitooni ja värviküllastuse kohta. Heledussignaalist ja kahest värvivahesignaalist luuakse kolme põhivärvuse signaalid algebraliste teisendustega:
Nende võimendatud signaalidega tüüritakse värvikineskoobi kolme elektronikahurit.
Võrgutoiteosas olid pinge muundamiseks kasutusel massiivsed võrgutrafod (värvitelerites võimsusele kuni 500 W). 1980. aastail võeti kasutusele kompaktne ja ökonoomne impulsstoiteallikas. Võrgupinge võib sel juhul muutuda suures ulatuses, nt vahemikus 110–240 V. Ooterežiimis ei ületa võimsustarve ühte vatti.
Kaugjuhtimissüsteemis edastatakse juhtimiskäske juhtpuldist infrapunakiirguse impulssidega, kusjuures käsukoodides kannavad infot impulssidevahelised intervallid. Süsteemi kuuluvad juhtpult infrapunakiirguriga ja juhtimissignaalide vastuvõtuosa teleris.
pisi|350px|Vastavalt telepildile muutuva taustvalgustusega (Ambilight) LCD-teler
Lametelerid
Nüüdisaegsed telerid on lameda (õhukese) ekraaniga digitaalelektroonika seadmed. Teleri skeemis asendavad integraallülitused terveid plokke ja keerukaid talitlusüksusi. Nii võib olla ühel kiibil kujutise ja heli vahesagedusvõimendi, mitmesüsteemne värvidekooder, sünkroonimislülitused ja helisageduse eelvõimendi. Kõigi lülituste koostööd juhib digitaalsignaalidega mikroprotsessor.
Lametelereid liigitatakse ekraani tehnoloogia järgi:
3D-telerid
Stereokinodes on ruumilise (kolmemõõtmelise) pildiga filme aeg-ajalt näidatud juba 1950. aastatest. Filmimisel ja filmi vaatamisel on seejuures kasutatud stereofotograafiast pärinevaid tehnikaid.
Esimesed telerid ja videoprojektorid 3D-filmide vaatamiseks tulid müügile 2010. aastal. Ruumilist pilti võib näha läbi eriprillide, mis on olenevalt tootjast passiivsed polarisatsioonprillid või aktiivsed LCD-katikprillid (Shutter 3D System). Katikprillide kummaski klaasis on vedelkristallikiled, mille läbipaistvust muudetakse sünkroonselt vasaku ja parema pildi vaheldumisega ekraanil. Nii näeb vasak ja parem silm erinevaid pilte, mis tagab stereoskoopilise nägemistaju.
On valmistatud ka vertikaalribadena paigutatud mikroprismadega ekraane (autostereoscopic display), millelt näeb ruumilist pilti ilma prillideta (seda küll teatavas kitsas vaatenurgas).
Kõrglahutusega 3D-filmide andmekandjaks võib olla BD-plaat ja multimeedia-kõvaketas. Mitmed Euroopa TV-satelliidid edastavad 3D-HD-demoprogramme.
3D-filmide kestev vaatamine võib põhjustada ajutisi nägemishäireid ja peapööritust, eriti aktiivprillide kasutamisel. Lastel ei soovitata järjest üle poole tunni 3D-pilti vaadata.
4K-telerid
4K-teleri ekraani eraldusvõime on senisest neli korda suurem. Kui nn täiskõrglahutuse (Full HD, SHD) teleri ekraanil on reas 1920 pikslit (pildipunkti) ja ridu 1080, siis 4K-teleri korral on need arvud kaks korda suuremad: 3840 × 2160 pikslit. Seega osutub ekraani pikslistruktuur senise vaatekauguse juures nähtamatuks ka kaks korda suurema diagonaaliga ekraani korral. Tänu ka edasiarendatud videotöötlusele paistab pilt detailsem ja sügavam, värvid kirkamad (ja seda ka üles skaleeritud HD-signaali korral).
4K-ekraani eelised tulevad täielikult esile mõistagi vastava resolutsiooniga videomaterjali korral. Kuni televisiooniorganisatsioonid valmistuvad üleminekuks HD-lt 4K-televisioonile kaabli- ja mobiilivõrgu ning veebi kaudu, saab 4K-programme juba alates 2016. aastast tuua ekraanile satelliit-televisioonisaatjatelt.
4K-televisiooni puhul kasutatakse vahel ka liigitust Ultra HD ja UHD, kuid need on laiema tähendusega, vt Ultrakõrglahutusega televisioon.
pisi|350px|Nutiteler
Nutitelerid
Nii nagu mobiiltelefon on muutunud kõik-ühes-arvutiks, on samas suunas muutumas ka teler. Nüüdisaegsel teleril on USB- ja mälukaardipesad multimeedia (fotode, videote) esitamiseks paljudes vormingutes, nagu DivX, Xvid, MP4, Nero Digital või WMV9. HDMI-sisendid võimaldavad teleriga ühendada mitmesuguseid multimeediaseadmeid, nagu nt DVD- või BD-mängija, mängukonsool, foto- ja videokaamera, arvuti, samuti AV-ressiiver koos kõlarisüsteemiga.
Nutiteleri (inglise keeles Smart TV) kõige olulisemaks tunnuseks on internetivõimekus läbi kohtvõrgu (Ethernet või WiFi). Siis saab teleri ekraanil
HDR-valmidusega telerid
HDR-valmidusega telerid esitavad HDR-võimekusega sisu (video, film) märksa suurema kontrastsuse ja värviulatusega kui senised standardse dünaamikaulatusega telerid.
QLED-ekraaniga teler
QLED-ekraan erineb tavalisest, üldise tagantvalgustusega (LCD)-ekraanidest selle poolest, et iga pildielemendi alampikslit (R, G, B) valgustakse eraldi, kasutades kvantpunktdioode (QD-dioode). Niisugusel ekraanil on tavaliste LED-LCD-ekraanidega võrreldes puhtamad, küllastunud värvid, suur heledus ja kontrastsus (seega sügavam must).
Samsung võttis lühendi QLED oma eliitklassi telerite tähistamiseks kasutusele 2017. aastal. Siis algas ka niisuguste ekraanide väljatöötamine, milles QD-dioodid pole mitte LCD-pikslite valgustamiseks, vaid toimivad ise pikslitena (nii nagu OLED-ekraani orgaanilised valgusdioodid).
pisi| Ribakõlari näide
Teleri heli
Tänapäeva teleri esikülje täidab täielikult ekraan, seepärast on sisseehitatud valjuhääldid paigutatud nii, et suunavad heli alla ja/või tahapoole, et see peegelduks näiteks teleri taga olevalt seinalt. Õhukeses teleris ei ole ka võimalik luua piisavat kõlaruumi madalate basside esiletoomiseks. Seetõttu jõuab kuulajani teatud määral sagedusmoonutatud helipilt.
Et suure ja terava pildiga kaasneks korralik heli, ühendatakse teleriga eraldi kõlar, mida oma pikast kitsast kujust tulenevalt nimetatakse ribakõlariks (ingl soundbar). Niisuguse, kahe- või ka mitmekanalilise stereokõlari juurde võib kuuluda eraldi bassikõlar, mis koos moodustavad kvaliteetse laiaribalise akustilise süsteemi. Kõlari pikkus valitakse võimalust mööda võrdne teleri laiusega. Helisignaal edastatakse kõlarisüsteemi mitme helikanali kaudu. Tüüpilised teleri kanalisüsteemid on 2.1, 3.1 ja 5.1. Siin tähistab esimene number stereokanalite arvu ja punktile järgnev number bassikõlarit (süsteemil 2.0 bassikõlar puudub).
Ribakõlar paigutatakse teleri ette või alla, seinapaigalduse korral vahetult ekraani alaserva juurde. Bassikõlari võib paigutada sobivasse kohta teleri läheduses (tagaküljega seinast veidi eemale).
Ribakõlarisüsteem ühendatakse teleriga harilikult HDMI-kaabli või valguskaabli (Optical Audio) abil ja bassikõlar juhtmeta (Bluetooth, Wi-Fi).
Ribakõlarite võimsust väljendatakse sadades vattides. Siin pole tegemist nimivõimsusega, vaid nn muusikavõimsusga, mis iseloomustab kõlarielementide võimet taluda muusikasignaali tippväärtusi.
Optimaalne vaatamiskaugus
Telerit on soovitatav vaadata vähemalt nii kaugelt, et pildistruktuur (pildipunktid) enam näha poleks. Telerile liiga lähedal istudes ei suuda silmad ka enam piisavalt haarata telepildi üldplaani ega selle muutumist. Seevastu liiga kaugelt vaadates pole võimalik eristada kujutise peenemaid detaile, samuti pole loetav väiksema kirjaga tekst. Kodukinoseadmete kvaliteediklassifikatsiooni THX kohaselt soovitatakse telerit vaadata selliselt kauguselt, et vaatenurk jääks vahemikku 28–40°. Sellele vastavad kaugused Full HD teleri 1080p-ekraanist on esitatud järgmises tabelis.
Vähima vaatamiskauguse rusikareegel:
Sellisest kaugusest ei erista piksleid enam ka kõige teravam silm. Optimaalse vaatamiskauguse ülemise piiri kohta on teleritootjail erinevaid soovitusi ja enamasti on see kaugus tabeli väärtustest suurem.
Suuresadama
Suuresadama (ka Suursadama) on küla Hiiumaa valla idaosas Kärdla ja Suuremõisa vahelisel alal Läänemere ääres. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Pühalepa valda.
Küla piirneb põhjas ja idas Läänemerega, läänes Kõlunõmme ning lõunas Sääre külaga.
Loodus
pisi|Suuresadama panoraam. 2013 Suuresadama idaosas eendub Sääre nina. Külas asub Hopi järv. Küla alale jääb Pikkrahu. Küla piirneb loodes Kukka lahega.
Elanike arv
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 8 inimest. Kõik elanikud olid eestlased. 2021. aasta rahvaloenduse alusel elas külas 10 püsielanikku.
Talud
Suuresadama ajaloolised talud 1939
Ajalugu
thumb|Suuresadama külaväljak. Ala on ajalooliselt kuulunud Hiiu-Suuremõisa mõisa alla. Küla oli moodustunud enne Teist maailmasõda, kuid liideti sõja järel Sääre külaga. Omaette küla moodustati taas 1997. aastal.