cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rikuzentakata
2011. aasta maavärin
Rikuzentakatat tabas rängalt 2011. aasta Sendai maavärin, millele järgnenud tsunami põhjustas linnas ulatuslikke purustusi. Linn peaaegu pühiti 11. märtsil maa pealt minema. Tsunami tekitatud lained olid kõige kõrgemad just Rikuzentakatas. Politsei andmetel ujutati kõik majad, mis ei olnud kõrgemad kui 3 korrust, täielikult üle. Raekoda ujutati samuti kolme korruse kõrguseni üle. Jaapani enesekaitsevägi teatas, et linnast leiti 300–400 surnukeha. 14. märtsil tegi linnast reportaaži BBC, kes kirjeldas linna peaaegu maatasa tehtuna. "Ei ole selge, kui palju inimesi ellu jäi," teatas BBC. Kohalike ametnike hinnangul hukkus 20–40% linna elanikest. "Rikuzentakatat sisuliselt ei ole enam," teatasid linnaametnikud.
Kuigi linn oli maavärinate ja tsunamide vastu hästi ette valmistatud ja linna merekaldal oli 6½ m kõrgune sein, ei olnud sellest küllalt, sest tsunami oli poole kõrgem, 13 meetrit. Linna tsunamivarjendid olid projekteeritud kuni 4 m kõrguste lainete vastu, aga need ujutati kõik üle. Rohkem kui 80% linna 7000 majast hävis täielikult või sai niisugusi kahjustusi, et need tuli lammutada.
20. märtsil tegi BBC reportaaži sellest, et linna sadama väravad olid avatud ja neid ei jõutud enne tsunami saabumist sulgeda. 45 noort päästetöötajat uhuti ära, kui nad püüdsid väravaid käsitsi sulgeda. Ühtlasi teatas reportaaž, et linnast on leitud 500 surnukeha, aga linna enam kui 23 000 elanikust umbes 10 000 on teadmata kadunud. 3. aprilliks oli ligikaudu 1000 inimest surnuks tunnistatud, aga teadmata kadunute arv oli vähenenud 1300-le. 31. mail avaldas Austraalia uudisteagentuur ABC intervjuu vabatahtliku päästetöötajaga, kelle väitel 284 päästetöötajast, kes tsunamis hukkusid, sai 49 surma Rikuzentakatas, põhiliselt tsunamitõkkeseinte uste sulgemisel.
68 linnaametnikku, umbes kolmandik linnavalitsuse töötajatest, sai surma. Linnapea Futoshi Toba oli õnnetuse ajal oma töökohal raekojas ja jäi ellu, aga tema naine sai nende mereäärses majas surma. Tsunamis hukkusid kõik linnamuuseumi 6 töötajat ning muuseumi esemete ja taimede kogu sai rängalt kahjustada.
Rikuzentakata männik
Piki kallast asus Rikuzentakatas 2 kilomeetri pikkune männik, mis koosnes umbes 70 000 puust. Männiku nimi oli Takata-Matsubara. 1927 valiti see männik Jaapani 100 vaatamisväärse maastiku hulka. 1940 määras Jaapani valitsus selle maastikukaitsealaks. (Kuid kui 2009 valiti Jaapanis teist korda 100 vaatamisväärset maastikku, siis Takata-Matsubara enam nende hulka ei kuulunud.)
Pärast 2011. aasta Sendai tsunamit säilis kogu männikust üksainus 10 meetri kõrgune ja 2 sajandi vanune puu. Ranniku erosiooni tõttu asub see üksnes 5 m kaugusel merest ja merevesi ähvardab seda puud. Takata-Matsubara kaitse organisatsioon on selle ainsa säilinud puu kaitseks rakendanud abinõusid koos kohaliku ja prefektuuri valitsusega ja nende hulka kuulub barjääri püstitamine puu ümber. Kuid 2011. aasta septembris oli näha, et puu kaitse on ebaõnnestumas. Soolane vesi mürgitab puu juuri. Puu ei tooda enam vaiku, selle okkad on tõmbunud pruuniks, pungad on närtsinud ja käbid on kaotanud värvi. 2012. aastal puu suri ja võeti maha sama aasta septembris.
Enesekaitse
Enesekaitse on vaimsete ja kehaliste käitumis- ja lähivõitlusvõtete kogum, mille eesmärk on vältida või tõrjuda rünnet enda vastu. Enesekaitse jaguneb tinglikult ennetavaks- ja kontakt-enesekaitseks; verbaalseks, relvata ja relvaga enesekaitseks. Relvaks võib olla isegi pastakas, sall või tool.
Enesekaitse oskused on nõutud teatud ametialadel, nt politseinikel ja turvateenistujatel. Ennast kaitstes ei tohi Eesti Karistusseadustiku järgi ületada hädakaitse piire.
HK Moskva Dinamo
pisi|Moskva Dinamo logo pisi|Moskva Dinamo võistlusriietus HK Moskva Dinamo (vene keeles ХК Динамо Москва) on Venemaa jäähokiklubi, mis tegutseb Moskvas. See mängib Kontinentaalse Hokiliiga (KHL) Bobrovi divisjonis.
Ali Baba
pisi|Ali Baba vend Cassim koopas ([[Maxfield Parrish, 1909)]] Ali Baba (araabia keeles: علي بابا‎‎ ʿAlī Bābā) on tegelane muinasjutust „Ali Baba ja 40 röövlit“ (علي بابا والأربعون لصا). Muinasjutt sisaldub mitmes kogumiku „Tuhat ja üks ööd“ versioonis, kuhu selle lisas 18. sajandil Antoine Galland. See on üks kuulsamatest „Araabia ööde“ muinasjuttudest ning sellest on laialdaselt muid versioone tehtud, lastele suunatud lugudest on välja jäetud originaaljutustuse vägivaldsemad kohad.
HK Moskva Dinamo
Klubi koduväljak asub VTB Arenal.
Ali Baba
Muinasjutus on Ali Baba vaene puuraidur, kes avastab röövlite koopa, kuhu saab siseneda öeldes „Seesam, avane“. Röövlid saavad Ali Babale jälile ja proovivad teda tappa, kuid Ali Baba orjast teenijatüdruk nurjab nende plaanid. Ali Baba annab ta oma pojale naiseks ja jätab röövlite varanduse saladuseks.
HK Moskva Dinamo
Praegune koosseis
''Seisuga 31. august 2020''
Johann von Hoekelum
Johann von Hoekelum oli Liivi ordu liige ja Toolse foogt aastal 1500.
Johanni vanemaid pole teada, kuid ta pärines Geldernist Arnheimi lähedalt. Tema suguvõsa oli üks tähtsusetumaid sealkandis. Tema sugulane Otto von Hoekelum tegutses Liivi ordus veidi enne teda, 15. sajandi teisel poolel.
Peale selle, et ta oli Toolse foogt, pole Hoekelumist rohkem sisuliselt midagi teada.
Richard Witschge
Richard Peter Witschge (sündinud 20. septembril 1969) on Hollandi endine jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Hollandi jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1990–2000 31 mängu ja lõi 1 väravat.
Jaagarahu murrud
pisi|Jaagarahu paemurd
Jaagarahu murrud on endised paemurrud ja ühtlasi paljandid Saare maakonnas Saaremaa vallas. Paljandid on arvele võetud ürglooduse objektina.
Jaagarahu karjääris/Kurevere paemurrus murti kuni I maailmasõjani lubjakivi ning põletati lupja 8-10 lubjaahjus. 1920. aastate keskpaigaks taastus tegevus Jaagarahul, Kurevere karjääris tootis lupja AS Eesti Marmor, mis oli omal ajal Saaremaa suurimaid ettevõtteid. Eesti tuntumad kivimurrud asusid Rummu karjääris Vasalemmas ja Saaremaal.
Töö kivimurdudes oli hooajaline ja kestis aprillist-maist kuni novembri-detsembrini edukaimal 1930. aastal toimus töö paemurrus kahes vahetuses 300-330 töötajaga. AS Eesti Dolomiit eksportis karjäärist saadud hinnalist korall-lubjakivi Euroopasse. 1927. aastal rajati paemurrust saadava paekivi väljavedamiseks Jaagarahu sadam. Sadamat ja karjääri ühendas 4 kilomeetri pikkune kitsarööpmeline raudtee. 1933. aastal läks AS Eesti Marmor pankrotti ning paemurrud võttis üle Eesti-Rootsi segakapitaliga aktsiaselt Calcit. 1940. aastal ettevõte natsionaliseeriti. Pärast teist maailmasõda, 1940. aastate teisel poolel jätkas Saaremaa Tööstuskombinaat paemurdudes lühiajalist tööd, kuid siis aga seiskus lubjakivi kaevandamine täielikult.
Praegu on murrud Jaagarahu järve vee all. Murdudel on näha Jaagarahu lademe Vilsandi kihtide bioherme. Murdudes asub Jaagarahu lademe stratotüüp ja selle Jaagarahu kihistu stratotüüp.
Veest välja jäävas osas paljandub ülemisel 0.8 meetril paksukihiline sinakashall lubjakivi. Selle all on 0.5 meetrit õhukesekihilist dolomiiti, allpool aga rifilise päritoluga lubjakivi, mis on ülevalpool sinakashall, alumises osas aga helehall.
Joaveski paljand
pisi|Joaveski paljand Joaveski paljand on paljand Loobu jõe ja Joaveski joastiku juures, halduslikult Lääne-Viru maakonnas Haljala vallas Joaveski külas.
Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Loobu jõe põhjas, kallastel ja Joaveski joastiku juures paljanduvad mitmed ordoviitsiumi kihistud. Paljand on Loobu kihistu stratotüüp. Ülemise osa moodustab Valgejõe kihistiku paksukihiline lubjakivi, selle all on Nõmmeveski kihistiku savikas lubjakivi.
Schola Biotheoretica
Esimesel kaheksal aastal (1975–1982) olid kogumikud paljundatud kserograafiliselt, alates üheksandast (1983) on need ilmunud trükis. Köite number vastab kevadkooli järjekorranumbrile.
Kogumike artiklid on eestikeelsed (ent vahel leidub ka üksikuid vene- ja ingliskeelseid). Kõigi köidete kaanekujunduses figureerib tigu.
Sarjal on palju toimetajaid. Aastast 2012 on peamiseks toimetajaks olnud Lauri Laanisto.
Richard Axel
pisi|Richard Axel (2014)
Richard Axel (sündinud 2. juulil 1946) on USA molekulaarbioloog ning Columbia ülikooli professor ja Howard Hughesi Meditsiiniinstituudi teadur. Richard Axel jagas 2004. aastal Nobeli auhinda füsioloogia ja meditsiini valdkonnas koos Linda Buckiga oma teadustöö eest imetajate haistmismeele uurimisel. Richard Axel ja tema tolleaegne järeldoktorant Linda Buck kloonisid esimest korda imetajate haistmisretseptorid, näidates, et haistmisretseptorid kuuluvad G-valguga seotud retseptorite perekonda. See avastus võimaldas uurida haistmismeele molekulaargeneetilisi ja neurobioloogilisi mehhanisme. Tänapäeval tegeleb Axeli labor haistmisinformatsiooni töötluse uurimisega kõrgemates ajukeskustes.
Richard Axel sündis New Yorgis. Bakalaureusekraadi sai ta 1967. aastal Columbia ülikoolist New Yorgis ja meditsiinidoktori kraadi 1971. aastal Johns Hopkinsi ülikoolist Baltimore'is. 1971. aastal naasis ta Columbia ülikooli, kus ta sai 1978. aastal professoriks.
Lavamünd
Lavamünd (sloveeni: Labot) on turulinn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.
Lavamündi hüdroelektrienergiajaam Drava jõel ja Koralpe elektrijaam asuvad Lavamündis või selle lähedal.
Lavamünd asub Kagu-Kärntenis Sloveenia piiri ääres (Sloveenia Kärnten). See asub Lavanti suubumiskohas Dravasse. Kirdes viib Sobothi kuru üle Koralpe mäestiku Eibiswaldi Steiermargi liidumaal. Kõrgusega 348 m on piirkond Kärnteni madalaim osa.
Omavalitsuse osad on Ettendorf, Großlamprechtsberg, Hart (Dobrova), Lamprechtsberg-Hartneidstein, Lavamünd, Lorenzenberg (Šentlovrenc), Magdalensberg, Rabenstein (Rabštajn pri Labotu), Weißenberg ja Wunderstätten (Drumlje pri Labotu).
Ajalugu
Drava oru piirkond oli asustatud juba Rooma ajal. Lavanti jõe suubumiskoha valdusi on mainitud 1091. aasta kinkedokumendis, mille on äsjaloodud Pauluse kloostri kasuks välja andnud kohalik Sponheimi krahv Engelbert I. Turulinn ise tekkis 13. sajandil; seda on esmamainitud 1334. aastal. Habsburgist keiser Friedrich III andis 1461. aastal kodanikele kõrgema kohtu õigused (Blutgerichtsbarkeit).
Käsipall 2000. aasta suveolümpiamängudel
Käsipall 2000. aasta suveolümpiamängudel toimus 16. septembrist 1. oktoobrini.
2000. aasta Sydney suveolümpiamängudel oli käsipall üheksandat korda olümpiamängude programmis. Võistlus oli mõeldud nii naistele, kui meestele. Naised osalesid seitsmendat korda käsipallis olümpiamängudel. Meeste turniiril osales 12 ja naiste turniiril 10 võistkonda. Käsipalli turniiri mängud toimusid Sydney olümpiapargi kahes hallis: The Dome ja Pavilion 2.
Lavamünd
Ajalugu
Tänapäevane omavalitsus loodi 1850. aastal. Pärast 1920. aasta Kärnteni plebistsiiti läks naaberala Dravograd (Unterdrauburg) Jugoslaavia Kuningriigile. 96,9% Lavamündi kodanikest hääletas Austria vabariiki jäämise poolt.
Käsipall 2000. aasta suveolümpiamängudel
Meeste turniiri võitis esmakordselt Venemaa, naistest aga teist korda järjest Taani. IHF teatas Allstari valiku pärast turniiride lõppu.
Lavamünd
Ajalugu
thumb|left|Raekoda
Sisseränne Eestisse
Eestisse sisserände all mõistetakse ükskõik millise inimese (eestlasest tagasipöörduja, Euroopa Liidu kodanik, kolmandate riikide kodanik jne) ajutist või pikaajalist kolimist Eestisse. Alates 2015. aastast ületab sisseränne väljarännet ja Eesti rändesaldo on positiivne. Enamik sisserännanutest on Ukraina, Venemaa ja Euroopa Liidu kodanikud.
Veide kihelkond
Veide kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Wolmar-Weidenhof, läti keeles Veides draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Volmari kreisis. 300px|pisi|right|Volmari kreis [[Ludwig August Mellini kaardil Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel (1798)]]
Ajalugu
Veide kihelkond asutati 1883. aastal, mil senine Volmari kihelkonna Veide tänaval asunud diakonaat eraldati iseseisvaks kihelkonnaks. Diakonaadi asutas aastal 1674 Karl Gustav Oxenstierna. Patronaadiõigus kuulus kihelkonna rüütlimõisatele ja konsistooriumile kui Volmari linnamagistraadi õigusjärglasele.
Nõukogude ajal sealne kogudus suleti. Hiljem tagastati nende kirik Volmari Siimoni kogudusele, aastal 2011 ostsid selle ära aga Valmiera baptistid, kogudus säilitas seal siiski oma kantseleiruumid.
Anna Remišová
Anna Remišová (sündinud 1954) on Slovakkia eetik, Bratislavas tegutseva Komenský Ülikooli juhtimisteaduskonna professor, tema eriala on ärieetika.
Remišová on kirjutanud mitu raamatut ja artikleid ärieetika teemal. 2000–2002 oli ta Slovakkia Teaduste Akadeemia juures tegutseva Slovakkia Filosoofialiidu esimees (Slovenské filozofické združenie pri Slovenskej akadémii vied).
Kuženeri rajoon
Rajoon jaguneb 1 linna- ja 8 külaasunduseks (сельское поселение).
1989. aasta rahvaloenduse andmetel oli rajooni rahvaarv 17 958. Marid moodustasid 72% elanikest ja venelased 26,4%. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli rajooni rahvaarv 14 556. Neist, kes rahvust märkisid, olid 74,15% marid ja 23,97% venelased.
Tüüp 82 (juhtimissoomuk)
Tüüp 82 (82式指揮通信車) on Jaapani kuue rattaga juhtimis- ja sidesoomuk, mis võeti kasutusele 1982. aastal. Aastal 2010 oli neid Jaapani Omakaitsejõudude teenistuses 229 masinat.
Ajalugu
Karmide maasrikuolude tõttu kasutas jaapan pikka aega ainult roomiksoomukeid, kuid 1970. aastate lõpul algasid tööd ratastega luuresoomuki loomiseks. Aastal 1974 valmistati Jaapani Omakaitsejõudude tarbeks kaks luuresõidukit: Komatsu Seisaku-Jyo valmistas neljarattalise masina ja Mitsubishi rasketööstusettevõte valmistas kuue rattaga masina. Katsete järel otsustati kuuerattalise mudeli kasuks. Tootma hakati kahte kuuerattalist soomukit: Komatsu hakkas tootma luuresoomukit Tüüp 87, juhtimis- ja sidesoomukit Tüüp 82 hakkas tootma Mitsubishi. Tüüp 87 ja Tüüp 82 kasutavad sama veermikku.
Aastal 2010 oli Jaapani Omakaitsejõududes kasutusel 229 juhtimis- ja sidesoomukit Tüüp 82.
Kirjeldus
Tüübi 82 soomus on keevitatud terasest ja pakub kaitset käsitulirelvade ja mürsukildude eest. Juht istub masinas ees paremal ja tema kõrval vasakul istub veel üks meeskonnaliige, kelle pa kohal on luuk. Luugi ees paikneb üks 7,62 mm kuulipilduja. Esiaknad on võimalik lahingupiirkonnas vaatepiludega soomusluukidega kinni katta.
Tagumine meeskonnaruum on esiosast kõrgem, et mahutada sideaparatuur ja kuus meeskonnaliiget. Tagumise ruumi katuses on kaks luuki: vasakpoolsel luugil on kuus periskoopi vaatluseks ja parempoolse ees paikneb 12,7 mm kuulipilduja. Kuulipilduja on varustatud teraskilbiga. Masina tagaosas asub suur luuk vaatlus- ja laskeavaga. Vasakul küljel teise ja kolmanda ratta vahel paikneb veel üks laskeavaga luuk, kuid on nähtud soomukeid ilma selle luugita. Tagumise luugi kohal asub veel üks laskeava ja kaks paiknevad küljeluugi kõrval.
Mootor paikneb kahe meeskonnaruumi vahel. Mootorist paremal on läbipääs, mis ühendab kahte meeskonnaruumi.
Nuputamis-videomängud
Nuputamis-videomängud, ka mõistatus-videomängud (inglise keeles puzzle video games) on videomängud, kus põhirõhk on mõistatuste lahendamisel. Nuputamis-videomängus võib olla teistele mängutüüpidele omaseid elemente. Nuputamismäng võib koosneda ühest ainsast mõistatusest, näiteks puslest, kuid nuputamis-videomängudes on tavalisem, et need koosnevad paljudest sarnast tüüpi mõistatustest.
Mõistatused
Mõistatus on probleem, mis testib mängija nutikust ja teadmisi ning millel on vähemalt üks lahendus. Nuputamis-videomängudes on enamasti palju sarnase ehitusega mõistatusi, mille keerukus kasvab mängus edasi jõudes, näiteks mängudes "Portal" ja "Monument Valley".
Nuputamis-videomängud ei pea koosnema ainult sarnastest mõistatustest. Erinevaid mõistatusi kombineerib sageli populaarne nuputamis-videomängude alamliik sihtimis- ja vajutamisseiklusmängud (inglise keeles point and click adventure games). Selle žanri mängudes koosnevad põhilised mõistatused mängumaailma õigesse seisu viimisest. Tihti sisaldavad need mängud põhimõistatuste vahel või sees erinevaid väiksemaid mõistatusi nagu juhtmete ühendamine või pusle kokku panemine.
Mõistatusi leidub ka teist tüüpi videomängudes. Platvormmängus võib taseme lõpus vastase alistamiseks olla vajalik teha mõni ootamatu liigutus, ja selle liigutuse välja mõtlemine on mõistatus.
Piiripealsed juhtumid
"Tetris" on ametlikult nuputamis-videomäng. "Tetrise" eesmärk on saada võimalikult palju punkte, seega mõistatus on leida tükkide paigutus surima punktisumma saavutamiseks. Igale tükile leidub parim võimalik paigutus. Õige lahenduse leidmine oleks võimalik, kui oleks teada kõikide langevate tükkide järjestus.
Teine piiripealne näide on kaardimäng "Solitaire". Kaardipaki segamine loob uue juhusliku mõistatuse, kuid igal kaartide järjestusel ei ole lahendust. Sarnane probleem võib esineda teistes juhuslikult genereeritud mõistatustega nuputamis-videomängudes. Mõistatuse definitsioon nõuab lahenduse olemasolu, kuid ei täpsusta, kas võimatust mõistatusest loobumine on lahendus.
Tüüp 82 (juhtimissoomuk)
Mudelid
pisi|Robotkäsi proovide korjamiseks.
Nuputamis-videomängud
Piiripealsed juhtumid
Mälumängu küsimused testivad mängija teadmisi. Neil on õige vastus, kuid enamasti puudub lahenduskäik. Mängija kas teab vastust või mitte. Mõistatuse definitsioon ei eelda lahenduskäigu olemasolu, seega võib mälumängu põhjal loodud videomänge pidada nuputamis-videomängudeks.
Omapärad
Nuputamis-videomänge on reeglina igav pärast võitmist uuesti mängida. Mõistatuse ära lahendamine on sama, mis mängu domineeriva strateegia leidmine. Domineeriv strateegia on lihtsaim viis võita, seega on teist korda sama mõistatust lahendades väljakutse esialgsest oluliselt väiksem. Seda probleemi ei esine nuputamis-videomängudes, kus mõistatusi genereeritakse juhuslikult.
Nuputamis-videomängud on mõeldud enamasti üksinda mängimiseks. Teiste mängijatega on mõnikord võimalik võistelda punktisumma osas. Mõnes nuputamismängus on võimalus teha koostööd, näiteks mängudes "Portal 2" ja "Never Alone".
Bauņi
Bauņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Valmiera piirkonnas Matīši vallas.
Küla asub valla kirdeosas Asti järve lähistel. Asula on tekkinud endise Bauņi mõisa keskuse juurde. Seal on Bauņi bussipeatus.
Looduskaitse all on Jēkabkalnsi mänd ümbermõõduga 3,6 meetrit, Jēkabkalnsi mänd ümbermõõduga 2,86 meetrit ja kõrgusega 33,4 meetrit, pahaga pärn, nelja pahaga kask, Bauņi saar ümbermõõduga 5,25 meetrit, Bauņi tamm (ümbermõõt 4,27 ning kõrgus 25 meetrit), ja Bauņi park koos sealse lehisealleega (esimese lehise ümbermõõt 3,49 ja kõrgus 32 meetrit, neljanda lehise ümbermõõt 3,14 ning kõrgus 31 meetrit, kuuenda lehise  ümbermõõt 3,14 ja kõrgus 24 meetrit, seitsmenda lehise ümbermõõt 3,57 meetrit, kaheksanda lehise ümbermõõt 3,18 ning kõrgus 30 meetrit, üheksanda lehise ümbermõõt 4,13 ja kõrgus 30 meetrit, kümnenda lehise ümbermõõt 4,48 ning kõrgus 32 meetrit, üheteistkümnenda lehise ümbermõõt 3,26 ja kõrgus 25 meetrit, kaheteistkümnenda lehise ümbermõõt 4.3 ja kõrgus 32 meetrit). Lisaks kasvavad pargis looduskaitsealustest puudest veel tamm ümbermõõduga 4,01 ja kõrgusega 25 meetrit. pärn ümbermõõduga 3,86 ning kõrgusega 18 meetrit, elupuu ümbermõõduga 1,62 ja kõrgusega 12 meetrit, elupuu ümbermõõduga 2,75 meetrit, lehis ümbermõõduga 3 ning kõrgusega 24 meetrit, valge mänd ümbermõõduga 2,78 meetrit, valge mänd ümbermõõduga 2,88 ja kõrgusega 28 meetrit, Dauuria lehis ümbermõõduga 3,4 ning kõrgusega 25 meetrit, Dauuria lehis ümbermõõduga 3,09 ja kõrgusega 27 meetrit, Euroopa lehis ümbermõõduga 3,29 ning kõrgusega 29 meetrit, Euroopa lehis ümbermõõduga 3,5 ja kõrgusega 28 meetrit, lehised ümbermõõtudega 3,06 meetrit, 4,26 meetrit ja 4,27 meetrit, lehis ümbermõõduga 4,06 ja kõrgusega 26 meetrit, lehis ümbermõõduga 3,48 ning kõrgusega 24 meetrit, lehis ümbermõõduga 3,09 ja kõrgusega 24 meetrit, ning kaks lehist ümbermõõduga 3,13 ja kõrgusega 25 meetrit.
pisi|tühi|Lehiseallee aastal 2013
Humanitaarne interventsioon
Humanitaarne interventsioon toimub väljaspool ÜRO Julgeolekunõukogu otsust (viimast nimetatakse õiguspäraseks kollektiivseks sõjaliseks sanktsiooniks).
Ellbögen
Ellbögen on vald (Gemeinde) Innsbrucki ringkonnas Austria Tirooli liidumaal, 12 km Innsbruckist lõunas.
See hajaküla paikneb Wipptali idaküljel. Ellbögen asub 1070 m kõrgusel merepinnast.
Valla pindala on 34,47 km².
1. jaanuaril 2016 elas seal 1107 inimest.
Tsement (luukude)
pisi|Tsement (joonisel B) katmas hambajuurt Tsement (ladina cementum) on hambajuurt kattev kergelt kollakas luukude, mida toodavad tsementoblastid. Tsement on avaskulaarne ehk ei sisalda veresooni.
Michael Ondaatje
pisi|Michael Ondaatje, 2010 Philip Michael Ondaatje (sündinud 12. septembril 1943 Colombos Sri Lankal) on Kanada proosakirjanik ja luuletaja.
Romaani "Inglise patsient" eest sai ta Bookeri auhinna. Selle teose põhjal tehtud samanimeline film võitis üheksa Oscarit.
Filip Helander
Filip Viktor Helander (sündinud 22. aprillil 1993 Malmös) on Rootsi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers ja Rootsi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Malmö FF, mille meeskonnas debüteeris ta Rootsi kõrgliigas 2011. aasta oktoobris. Aastatel 2013 ja 2014 tuli ta Malmöga Rootsi meistriks.
2015. aasta juulis sõlmis ta lepingu Itaalia kõrgliiga klubiga Verona Hellas. Aastatel 2016–2019 mängis ta Itaalia kõrgliigas Bologna ridades.
2019. aasta juulis siirdus ta Rangersi. Hooajal 2020–21 tuli ta Rangersiga Šotimaa meistriks.
Franz Kline
Franz Kline (23. mai 1910 Pennsylvania – 12. mai 1962 New York) oli ameerika kunstnik, kes tegeles abstraktse ekspressionismiga ja tegevusmaaliga (action painting). Ta on tuntud oma monokromaatsete teostega, millega erines enda kaasaegsetest kunstnikest.
Filip Helander
2015. aastal tuli Helander Rootsi kuni 21-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Rootsi jalgpallikoondises debüteeris ta 2017. aastal. Ta kuulus Rootsi koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Franz Kline
Tema teoste tunnusjooneks oli valge lõuend mustade pintslitõmmetega. Loojana alustas ta realistina ladusa stiiliga, mida lihvis ja arendas õppides. Pärast New Yorki kolimist muutis ta suunda ning hakkas tegelema abstraktse ekspressionismiga. Elu lõpuks oli ta pälvinud palju tunnustust ja kuulsust just tänu oma ebatavalisele stiilile, mis mõjutas ka paljusid tollaseid minimaliste.
Elulugu
Franz Kline lapsepõlv möödus USA Pennsylvania osariigis Wilkes-Barres, kus polnud erilisi võimalusi kunstiga tegelemiseks. Noore poisi vanemad ei aidanud kaasa tema arenemisele. Isa tegi enesetapu, kui Kline oli seitsmeaastane. Ema abiellus pärast seda uuesti ja saatis poja isata poiste asutusse, mida kunstnik ise nimetas lastekoduks. Seega lapsepõlv polnud tal kerge.
Janet Laidla
Janet Laidla (sündinud 15. märtsil 1982 ) on eesti ajaloolane.
Haridus
Laidla õppis aastatel 2000–2004 Tartu Ülikoolis ajalugu ning omandas seejärel magistrikraadi nii Leuveni Katoliiklikus Ülikoolis (2005) kui ka Tartus (2006). Seejärel astus ta Tartu Ülikoolis ka doktoriõppesse.
Franz Kline
Elulugu
New Yorki naasnult olid esimesed aastad Franzile keerulised. Olude sunnil võttis vastu tööpakkumisi näiteks baarides seinamaalingute tegemiseks või ajakirjade illustraatorina. Samal ajal armus ta vanade tuntud meistrite teostesse. Eriti pakkus talle huvi Rembrandt. 1943. aastal tutvus ta Willem de Kooningiga, mistõttu hakkas ta tihemini külastama Cedari baari. Baaris tutvus ta veel Jackson Pollocki ja Philip Gustoniga. Samade isikutega kuulus Franz ka New Yorgi kooli (New York School) liikmeks, täpsemalt abstraktsete ekspressionistide rühma. Sama rühmaga moodustati 1940–1950 vahel omaette ringi, kuhu kuulusid ka näiteks Mark Rothko ja Robert Motherwell. Uued tutvused mõjutasid suuresti Kline'i loomingut, ta loobus näiteks Kooningi mõjutustel kujundamisest (figuration) ja asus katsetama abstraktse kunsti tehnikaid. Nõnda asus ta uurima must-valgeid palette ja katsetas tindiga, hiljem viis tehnikad üle lõuenditele ja võttis kasutusele suuremad majamaalingute pintslid, millega sai luua suuremaid ja võimsamaid kujutisi. Tema inspiratsiooniks olid suuresti Kooningi must-valged maalid ning mees julgustas ka ise teda veel suuremalt mõtlema ja töid laiendama. Kline'i teosed olid suuremõõtmelised ja väga löövad. Esimesi pilte eksponeeriti Charles Egani galeriis New Yorgis aastal 1950. Selle näitusega kinnitati Kline'i au ja mainet.
Janet Laidla
Haridus
2017. aastal kaitses ta doktorikraadi väitekirjaga "Ajalookirjutust mõjutanud tegurid varauusaegsel Eesti-, Liivi- ja Kuramaal".
Franz Kline
Elulugu
1950. aastatel oli Kline mitmes õppeasutuses (näiteks Black Mountaini kolledžis ja Brooklyni Pratti instituudis) õpetaja. Tema õpetused käsitlesid žesti, märkide tegemise ja füüsika uurimist ning nende omavahelist seotust. Kline'i üks tuntumaid õpilasi on Cy Twombly, kelle stiil on samuti väga isikupärane ja ikooniline. Mõjutusi Kline'ilt on näha palju. Kriitikud on arutanud, kas Franzi inspiratsiooniks võivad olla ka Jaapani must-valged kalligraafilised teosed. Kline ise eitas seda. Kui tal aga paluti põhjendada oma teoste tähendust, keeldus Franz sellest ning vastas, et vaatajad peavad ise tundma selle kompositsiooni mõju. Ta ise lisas, et tema teosed pakuvad maalielamust (painting experience). 1955. aastal asus Kline katsetama värvidega, püüdes nii tuua esile tasapindu. Seeläbi muutus tema stiil lõdvemaks. 1960. aastaks oli Franz juba niivõrd mainekas abstraktne ekspressionist, et tema teoseid eksponeeriti paljudes riikides ja koos teiste tuntud kunstnike loominguga.
Janet Laidla
Töö
Laidla on töötanud Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudis Eesti ajaloo lektorina ning Tartu Ülikooli muuseumis projektorijuhi ja kuraatorina. 2014. aastast on ta Tartu Tähetorni juhataja.
Franz Kline
Elulugu
1962. aastal, kui Kline oli 52-aastane, suri ta ootamatult südamerikke tõttu. Kuigi Kline'i surm tekitas palju tähelepanu, kadus rahval järgnevate aastate jooksul huvi kunstniku ja tema teoste vastu. Alles paar kümnendit hiljem (umbes 1980) leidis uus põlvkond minimaliste, et tegu on väga huvitava kunstnikuga.
Looming
Kuigi Kline katsetas karjääri jooksul ka värvidega töötamist, on tema tuntumad teosed on ikka valgel lõuendil olevad mustad pintslitõmbed, mis on tehtud agressiivsete ja jõuliste tõmmetega. Tema kuulsus tuligi eelkõige tema spontaanse ja gestilise stiili tõttu.
1960. aastal olid tema teosed näitusel Veneetsia biennaalil. 1961. aastal olid tema teosed Ameerikas näitusel “American Vanguard”, mis käis hiljem Euroopa riikides.
Messier 109
Messier 109 (ka M109 ja NGC 3992) on spiraalgalaktika, mis asub Suure Vankri tähtkujus.
Franz Kline
Looming
Tema teoseid saab vaadata näiteks Guggenheimi muuseumis, New Yorgi modernse kunsti muuseumis või Tate'i kollektsioonis Londonis. Kline erines teistest abstraktsetest ekspressionistidest sel moel, et tema ei panustanud teostesse oma tundeid, intuitsiooni ja alateadlikke emotsioone, vaid pani rõhku näiteks värvile, pintslitõmmetele või värvide koostisele.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Elizabeth V, kes läks Inglismaalt koos Kline'iga New Yorki. Hiljem kannatas vaimse tervise probleemide käes.
Messier 109
Galaktika avastas kevadel 1781 Prantsuse astronoom Charles Messier. Messier lisas selle isiklikku koopiasse oma kataloogist ning 1953. aastal lisas Owen Gingerich selle ametlikult Messier' kataloogi.
Messier 109 asub Maast 83,5 miljoni valgusaasta kaugusel ja selle diameeter on 180 000 valgusaastat. Galaktika tähesuurus on 10,6 ja see sisaldab üle triljoni tähe.
Janika
Eestis on Janika nime pandud eeskätt naistele, ent väga harva ka meestele. 2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 222. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Janika 781 naisel.
Misanzen
Teatriühendus Misanzen on eesti eraalgatuslik teater, mis loodi 11. mail 2015 lavastaja Helen Rekkori ja näitleja-produtsent Mihkel Tikerpalu eestvedamisel eesmärgiga tuua lavale koosloomemeetodil loodud lavastusi ning arendada ja populariseerida visuaalteatrižanrit Eestis.
Teatri kunstiline juht Helen Rekkor lõpetas 2005. aastal Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna näitleja erialal ja 2013. aastal sama kooli lavastaja erialal.
Teatriühenduse Misanzen lavastaja on Helen Rekkor, kunstnik Maarja Pabunen, helilooja Villem Rootalu, valguskunstnik Priidu Adlas. 2017. aastast on etenduse juht Eliisa Vellama ja produtsent Marianne Helena Rammo. 2021. aastal liitus meeskonnaga projektijuht Sirlen Rekkor.
Lavastused
Teatriühendus Misanzeni lavastustes on mänginud Rauno Kaibiainen, Mairi Tikerpalu, Shannon Quinn, Märt Koik, Kristian Põldma, Artur Linnus, Katrin Kalma, Erki Aule, Liisu Krass, Ajjar Ausma, Sandra Lange, Maarja Tammemägi, Silva Pijon, Piret Krumm, Andres Roosileht ja paljud teised.pisi|Lavastus "Üle vee" (2014). Foto: Helen Rekkor pisi|Lavastus "Laineid lausudes" (2015) Foto: Helen Rekkor
Tunnustus
pisi|Lavastus "Süüria rahvalood" (2016). Foto: Mats Õun pisi|Lavastus "Õhtu on salameri" (2017). Foto: Eliisa Vellama pisi|Lavastus "Sõsara sõrmeluud" (2020). Foto: Siim Vahu
Kaidi
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 178. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kaidi 1041 naisel.
Mari-Tureki rajoon
Mari-Tureki rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Mari Elis. Asub Vabariigi idaosas, piirneb põhjas ja idas Kirovi oblastiga ja lõunas Tatarstaniga.
Rajoon jaguneb 1 linna- ja 5 külaasunduseks (сельское поселение). Halduskeskus on Mari-Tureki alev, kus elab 22% rajooni elanikest.
Venemaa 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mari-Tureki rajooni elanikest marisid 50,00%, venelasi 24,76%, tatarlasi 18,48% ja udmurte 5,92%.
August Kitzbergi sünnikoht
pisi|Siin Puldre alatarel sündis 29.XII. 1855. a. kirjanik August Kitzberg Laatre küla vaatamisväärsuseks on August Kitzbergi sünnikohta tähistav rändrahn.
Järve luitestik
Luitestik on olemuselt luitestunud rannik koos aktiivse rannaastanguga, mille kõrgus on 2–4 m ja kohati 6–8 m. Luitestikul kasvab männik. Osa luitestikust kasutatakse supelrannana.
Johann von Kersfeld
Johanni päritolu ja perekonna kohta pole midagi teada ja tema nimi esinebki vaid ühes 1536. aasta dokumendis, kus teda nimetatakse Grobiņa foogtiks.
Wurd Becomes Flesh
"Wurd Becomes Flesh" on Otepi nelja looga poeemide EP, mis oli ostmiseks saadaval ainult Mouth of Madness tuuri ajal 2005.
America
America oli 18. sajandi lõpus Tallinnas Tõnismäel (tänapäevasel aadressil Õllepruuli 6) asunud võõrastemaja.
20. sajandi alguses võõrastemajana tegutsenud America, kandis aastatel 1925–1940 nime Põllumeeste Kodu ja asus aadressil Suur-Ameerika tänav 4.
Kunagise võõrastemaja kahekorruseline kivimaja on tänaseni säilinud ja kasutusel elamuna.
Võõrastemaja järgi on nime saanud Suur-Ameerika ja Väike-Ameerika tänav.
Õpetaja kosmoses
pisi|300px|Programmi logo "Õpetaja kosmoses" oli NASA programm, mille USA president Ronald Reagan kuulutas välja 1984. aastal. Programmi eesmärk oli inspireerida õpilasi, austada pedagooge ning suurendada huvi matemaatika, teaduse ja kosmose avastuste vastu.
Programm lõpetati 1990. aastal, pärast seda, kui selle ainuke osaleja, pedagoog Christa McAuliffe sai neli aastat varem koos kuue astronaudiga Challengeri katastroofis surma.
McAuliffe'i tagavaraastronaut oli Barbara Morgan. 12 aastat pärast McAuliffe'i hukkumist, jaanuaris 1998, valiti Morgan missiooni STS-118 meeskonda, mida teenindas Endeavour (see süstik ehitati Challengeri asenduseks). Vaatamata algsetele uudistele, et Morgan kavatseb anda samad tunnid kosmoses, mis olid plaanis McAuliffe'il, kinnitas NASA hiljem, et Morgan kosmoses koolitunde ei anna.
Fresko (riie)
Fresko (Fresco, saksakeelsetes maades Fresko), ka Crispaire on meriinovillast või villasegust tiheda keeruga lõngast kootud labase sidusega peen ülikonnakangas.
Omadused
Kanga kudumiseks kasutatakse tavalisest tihedama keeruga melanžlõnga, mille värvivaheldus muudab kanga pinna elavaks. Kangast iseloomustab nähtav teraline tekstuur ja hea hingavus.
Ajaloost
Õigupoolest on tegemist brändinimedega: Fresco, mis tähendab itaalia keeles värsket, oli kaubamärk, mille 1907. aastal patenteeris Hardy Minnis, tänapäeval kuulub see Huddersfieldi tekstiilitööstusele, Crispaire oli kaubamärk, mille viis käibele Inglise ettevõte Holland & Sherry. Mõlemad nimetused tähistavad üht ja sama tüüpi kangast.
Maakorraldustoimingud
Maakorraldustoimingud (ingl land managament operations) on maaga tehtavad toimingud, mille viib läbi Maa-amet. Maakorraldus on tegevus, mille eesmärk on maakorraldustoimingute läbiviimisega võimaluste loomine kinnisasja või selle osa otstarbekaks kasutamiseks ja majandamiseks. Maakorraldustoimingud teostatakse maakorralduskava alusel. Maakorralduskava on ümberkruntimiskava, kinnisasja vahetus-, jagamis-, liitmis- või piiri muutmise plaan.
Aleksandr Dulitšenko
pisi|Professor Aleksandr Dulitšenko 4. veebruaril 2005 Tartu Raekojas teaduskonverentsil "Interlingvistika ja eurolingvistika" Aleksandr Dulitšenko (vene keeles Александр Дмитриевич Дуличенко; sündinud 30. oktoobril 1941 Krasnodaris) on Eesti keeleteadlane, slaavi filoloog ja interlingvist, Tartu Ülikooli slaavi filoloogia emeriitprofessor.
Maakorraldustoimingud
Kinnisasja või selle osa ümberkruntimine
Ümberkruntimine on maakorraldustoimingute kogum, millega omanike huvidest lähtuvalt korraldatakse ümber maakorralduspiirkonda arvatud kinnisasjad ja moodustatakse ning kinnistatakse kõigile omanikele uued kinnisasjad. Ümberkruntimise taotlust võib esitada kinnisasja omanik. Taotlus esitatakse asukohajärgsele kohalikule omavalitsusele. Ümberkruntimist võib läbi viia isik, kellel on kutseseadusele vastav kehtiv 6. või 7. taseme maakorraldaja kutse. Ümberkruntimine koosneb mitmest etapist:
Aleksandr Dulitšenko
1961–66 õppis Dulitšenko filoloogiat Turkmeenia Ülikoolis Ašhabadis. 1974. aastal kaitses ta kandidaadikraadi filoloogias NSVL Teaduste Akadeemia Slavistika ja Balkanistika Instituudis Moskvas ning 1981. aastal doktorikraadi filoloogias Valgevene Teaduste Akadeemia Lingvistika Instituudis Minskis.
Maakorraldustoimingud
Kinnisasjade osade vahetamine
Kinnisasjade osade vahetamisel lähtutakse maakatastriseaduses ja kinnistusraamatuseaduses sätestatust. See viiakse läbi omanike kokkuleppel kinnisasja või selle osa koondamiseks ja osade vahetamiseks. Osade vahetamiseks koostatakse osade vahetamise plaan, mis kooskõlastatakse osalistega.
Kinnisasja piiri muutmine
Kinnisasja piiri muutmine on maakorraldustoiming, mille käigus antakse osa ühest piirnevast kinnisasjast naaberkinnisasja koosseisu.
Otto von Hoekelum
Otto von Hoekelum oli Liivi ordu liige, Meemeli, Dünamünde ja Miitavi komtuur 15. sajandi teisel poolel.
Aleksandr Dulitšenko
Aleksandr Dulitšenko on avaldanud ligi viissada tööd slavistikast, interlingvistikast ja slaavi mikrokeeltest rohkem kui 20 keeles. Ta on töötanud välja slaavi mikrokeelte teooria ning kirjeldanud kokku 18 slaavi mikrokeelt. Tema teadustöö põhisuundade seas on ka suuremad slaavi keeled (vene, serbohorvaadi ja sloveeni keel), üldkeeleteadus, etno- ja sotsiolingvistika, interlingvistika ning keeleteaduse ja slavistika ajalugu. Dulitšenko on Tartu Ülikooli kahe teadusliku seeria vastutav toimetaja: "Interlinguistica Tartuensis" alates 1982. aastast ning "Slavica Tartuensia" alates 1985. aastast.
Maakorraldustoimingud
Katastriüksuse liitmine
Katastriüksuste liitmine on mitmest naaberkatastriüksusest ühe katastriüksuse moodustamine.
Aleksandr Dulitšenko
Dulitšenko auks 2006. aastal avaldatud artiklikogumikku nimetas Humphrey Tonkin "eriti oluliseks lisanduseks" interlingvistikasse ja esperantouuringutesse.
Otto von Hoekelum
Otto sündis Geldernis Arnheimi lähedal. Tema vanemaid pole teada, suguvõsa oli üks piirkonna mõjutumaid. Johann von Hoekelum oli ta sugulane.
Aleksandr Dulitšenko
Tunnustus
Ta on pälvinud Eesti Vabariigi Valgetähe IV klassi teenetemärgi (2003) ja Poola Rüütliristi ordeni (2005).
Maakorraldustoimingud
Kinnisomandi kitsenduste selgitamine
Kinnisomandi kitsenduste väljaselgitamine tähendab kinnisasja võimalike piirangute ja muude õiguslike takistuste uurimist, mis võivad mõjutada kinnisasja omaniku õigusi ja võimalusi kinnisasja kasutamisel. Kitsendused võivad tuleneda erinevatest allikatest, nagu näiteks riiklikud ja kohaliku omavalitsuse seadused ja määrused, haldusotsused, lepingud, kohtulahendid ja servituudid.
Aleksandr Dulitšenko
Tunnustus
Ta on pälvinud ka Tartu Ülikooli medali (2006) ja Tartu Ülikooli aumärgi (2011).
Otto von Hoekelum
1451. aastal on teda märgitud rüütelvennana Siguldas, 1459 sai ta Meemeli komtuuriks, 1466 oli ta samal ametikohal Dünamündes ja 1472 Miitavis. Seejärel teated temast lõppevad.
Hanno Schotter
pisi|Hanno Schotter 2012. aastal Hanno Schotter (sündinud 14. novembril 1941 Tallinnas) on eesti veterinaararst ja poliitik.
Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 20. Keskkooli. 1960. aastal asus ta Eesti Põllumajanduse Akadeemiasse veterinaariat õppima, lõpetas EPA aastal 1965.
Pärast EPA lõpetamist suunati ta tööle Tasuja kolhoosi ning ta asus elama Märjamaale. Ta pidas 20 aastat loomaarsti ametit ja 4 aastat peazootehniku ametit.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige. 20. augustil 1991 hääletas ta Eesti iseseisvuse taastamise poolt. Ta oli ka Eesti Kongressi saadik.
Ta pole kuulunud NLKP ridadesse. 1996. ja 1999. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Märjamaa alevivolikokku (Reformierakonna nimekirjas), sai vastavalt 37 ja 32 häält ning osutus alevivolikokku valituks. Ta kandideeris ka 2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Märjamaa vallavolikokku (Reformierakonna nimekirjas), sai 19 häält ning ta ei osutunud valituks.
Hiljem on tema töökohaks märgitud AST Saeveski OÜ.
Imatrankoski kirik
thumb|Imatrankoski kirik
Imatrankoski kirik asub Imatras Soomes. Eesti keeles tähendab selle nimi Imatra kose kirikut.
Imatrakoski kirik ehitati arhitekt Aleksis Linqvist projekti järgi. Kiriku ehitamise tingis asjaolu, et Imatra kogudus kasvas ja teenistuseruumist tuli puudus. Kirik valmis 1954. aastal.
Kiriku sisustamisel kasutati mitmeid esemeid, mis on pärit 1940. aasta Soome ja NSV Liidu vahelise piiri muutumise järel Venemaale jäänud Jääski kirikust. Sealt on pärit näiteks Arvid Liljelundi aastal 1888 maalitud altarimaal ja kirikukell.
Raadio-Elektroonika Tehas
Raadio-Elektroonika Tehas (lühend: RET) oli Tallinnas aastail 1935–1993 tegutsenud raadiotehas.
Raadio-Elektrotehnika Tehas
OÜ Raadio-Elektrotehnika Tehas (RET) asutati 1935. aastal ettevõttena, mille tegevusalad olid raadio- ja elektritarvete valmistamine ja müümine. Ettevõtte tootmishoone asus 1938. aastast Tallinna kesklinnas kolmekorruselises kivimajas aadressil Villem Reimani 9. Ettevõtte direktor oli Hans Wõrk, juhatusse kuulusid Hans Wõrk, Friedrich Olbrei, Julius Anton, Karl Reinmann (Reinaste) ja Reinhold Saving.
Ettevõte valmistas peale põhitoodanguks olevate raadiovastuvõtjate mähiseid, induktiivpoole, transformaatoreid, valjuhääldeid, lambipesi ja muid raadio- ja elektritarvete osi. Eritellimisel ehitas RET kappraadioid, võimendeid, kooliraadiote seadmeid, raadiojaamade saatejaamu (sõjaväele, laevadele jne), heliülekande seadmeid (peamiselt sõjaväele), transformaatoreid ja paispoole (peamiselt Riigi Ringhäälingule), anoodpinge vibraatormuundureid (vibraator-anoode) patarei- ja akutoitega raadiovastuvõtjatele, mõõteriistu, kantavaid ja statsionaarseid telegraafi- ja telefonisaatejaamu koos vastuvõtjatega. 1938. aastal sai valmis uus neljakorruseline tootmishoone. 1940. aastal töötas RET-is 250 töötajat.
Teise maailmasõja alguses evakueeriti väärtuslikum osa tehase sisseseadest ja osa spetsialistidest Omski oblastisse, kus tegeleti tankiraadiote väljatöötamise ja tootmisega. Seal väljatöötatud tankiraadiod kuulusid sideulatuse poolest tolle aja maailma parimate hulka. Oma osa selles oli arvatavasti Philipsi ja teiste tuntud elektronlampide valmistajate lampide ja nende USA analoogide kasutamisel, kuid ka väljatöötajate oskustel, mis viisid NSV Liidu autoritunnistustega kaitstud lahendusteni, mis NSV Liidu sõjatehase ja sõjaaja tingimustes ei saanud olla kõigi tegelike autorite nimele vormistatud.
Punane RET
Pärast sõda pöördus suurem osa Omski oblastisse evakueeritud personalist tagasi Eestisse ja tehas jätkas tegevust nime Raadiotööstus „Punane Ret" all Narva maantee ja Jõe tänava nurgal oleval krundil asunud hoonetes (Reimanni tänav 9/11). Raadiotehase "Punane RET" toodangu profiili muudeti aga NSV Liidu vajaduste järgi oluliselt. Põhilisteks toodeteks said elektroonsed mõõteriistad, peamiselt voltmeetrid ja oommeetrid ning nende metroloogilise kindlustuse vahendid (kalibraatorid). Seda on sageli "sõjatoodanguks" nimetatud. Tuntumad nendest olid lamptehnika ajastul vahelduvvoolu millivoltmeeter MBЛ-3, volt-oommeeter BK 7-9 (1965) jt. Vahelduvvoolu millivoltmeetrite osas sai RET juhtivaks ettevõtteks NSV Liidus.
Transistoridel ja mikroskeemidel teostatud mõõteriistadest olid tuntumad vahelduvvoolu millivoltmeetrid B3-39 jt. Eriliste toodete hulka tuleb lugeda aga tõelise efektiivväärtuse (true RMS) detektoriga voltmeetrid B3-40, B3-42, B3-57 jt, mille kõige tundlikum mõõtepiirkond oli 30 μV ja töösagedusala oli kuni 50 MHz. Väga kasutatav oli ka universaalne voltmeeter В7-26 (1977). Väga eriliseks tooteks olid aga ülitäpsed vahelduvpinge-alalispingemuundurid täpsusega kuni 0,001%, mis põhinesid TREKB inseneri Toom Pungase leiutistel. Mainimist väärivad kindlasti ka alalisvoolu mikrovoltmeetrid (Rein Kipper), vahelduvpingekalibraatorid (Tõnis Laud), jpt tooted. pisi|Punase RETi tööstushoone (OÜ RET 1938 ehitatud tehasehoone koos hilisemate juurdeehitustega; august 2011) Mõõteriistade kõrval toodeti edasi ka raadiovastuvõtjaid. Nendest mudel Estonia-2 sai 1958. aastal Brüsselis toimunud maailmanäitusel "Expo 58" kuldmedali, arvatavalt peamiselt hea helikõla pärast, mis saavutati spetsiaalse konstruktsiooniga põhivaljuhääldite ja pseudostereofoonilist efekti andvate eraldi lisavaljuhääldite kasutamise teel. Seda vaatamata spetsialisti poolt äraaimatavale põhinemisele sõjaeelsete AS ARE raadiovastuvõtjate lahendustele (millele olevat viidanud ka arvatavasti maailmanäitust külastanud Endel Are).
Radioola Estonia kõrval hakati 1960. aastatel tootma ka teist olulist laiatarbetoodet – elektronorelit Retakord.
Tehasest sai Tallinna Tootmiskoondise RET põhiline osa selle moodustamisel 1970. aasta paiku. Koondisse kuulusid veel Tallinna Raadio-Elektroonika Konstrueerimisbüroo (TREKB) ja Jõhvi tsehh, kus alguses toodeti RET-i valjuhääldeid, hiljem aga transformaatoreid ja muid elektromehaanilisi komponente. 1980. aasta paiku valmis tehase uus laiatarbetoodangu osakond Lasnamäel Peterburi tee ääres. Tehase töötajate arv oli siis umbes 3000.
Sel ajal oli tehas kogu NSV Liidus tuntud kõrgema klassi stereofooniliste radioolade Estonia tootjana. Ilmselt oli RET ka esimene CD-plaadimängijate tootja Nõukogude Liidus. Vähesel määral toodeti ka kassettmagnetofone "Estonia-210".
Hoonestu
1994. aastal ostis endise RET-i pankrotivarana kolmteist hoonet, 40 miljoni krooni eest, endise RETi tehase kvartali varad, kaheksale eraisikule kuuluv RET Arengugrupi AS. pisi|Renoveeritud [[Danske Banki Eesti filiaali peakontor Tallinnas Narva maantee 11]] Esimesena müüdi edasi RETi kvartalis hoone aadressiga Narva mnt 11d NoWe Pangale 1994. aastal, seejärel kaks neljakorruselist ehitust Eesti Ekspressile, Hüvitusfondile ja Virumaa Kommertspangale ja tehase kvartali Narva maantee 11 renoveeritud hoonetesse asusid Eesti Ekspress ja Eesti Maapank. Hiljem asus ühes hoones Hüvitusfond.
1996. aastal avas AS Noxtun, peamänedžer Lauri Laubre juhtimisel endises Tallinna elektroonikatehase Punane RET ühes hoones ööklubi Dekoltee. Klubi hallanud AS Noxtuni omanikud olid IS Muusikaklubide AS ja RET-i Arengugrupi AS. 2000. aastal taasavati pankrotistunud ööklubi Dekoltee asemel Ahtri tänav 10 uue nime all Club Decolte ja 2006. aastal Ööklubi Panoraam
1996. aastal omandas 13 miljoni krooni eest tehase Narva maantee ääres paiknev peahoone Forekspank ja hoone ehitati ümber pangamajaks. Kõrvalmaja Narva mnt. 9a, kus asus panga peakontor (endine Raepanga peakontor, üüris Forekspank välja.  Esmalt paiknes Narva maantee äärses hoones Forekspank, seejärel Optiva Pank, siis Sampo Pank, kuni selle omandas Danske Bank.
Ahtri 12, varasema galvaanikatsehhi hoones avati 1997. aastal kaubamaja City. Jõe tänav 3 hoone enamik müüdi büroopindadeks. Jõe 7 kujundati äri- ja eluhooneks. Ahtri 8 kohandati seitsmekorruseliseks büroohooneks ja Jõe 5 kaheteistkümnekorruseliseks büroohooneks.
IPhone 11
pisi|iPhone 11 iPhone 11 on Apple Inc. poolt disainitud, arendatud ja turustatud nutitelefon. See on kolmeteistkümnes põlvkond madalama hinnaga iPhone, mis järgneb iPhone XR-le. Nutitelefon avalikustati 10. septembril 2019 Apple'i tegevjuhi Tim Cooki poolt Apple Parkis Steve Jobsi teatris Cupertinos kõrgema klassi iPhone 11 Pro lipulaevaga. Eeltellimused algasid 13. septembril 2019, ametlik jaemüük 20. septembril 2019, üks päev pärast iOS 13 kavandatud lanseerimist.
Raadio-Elektroonika Tehas
Hoonestu
Peterburi tee tootmishoonet hakkas kasutama Soome ettevõte Elcoteq, mille mobiiltelefonide toodang tehases Elcoteq Tallinn andis suure osa Eesti ekspordist. Hiljem lisandus selle tehasehoone kasutajaks Rootsi ettevõte Ericsson AB, kellest Elcoteqi lahkumise järel sai hoone ainukasutaja, toodanguks mobiiltelefonside tugijaamad.
IPhone 11
Silmapaistvamateks muudatusteks võrreldes iPhone XR-ga on Apple A13 Bionic kiip ja kahekordne lainurk kaamerasüsteem. Kui iPhone 11 Pro-l on kaasas 18W Lightning-USB-C kiirlaadija, siis iPhone 11-l on sama 5W-laadija, mis on eelmistel iPhone'idel, ehkki mõlemad mudelid saavad kiiret laadimist kasutada.
Luciano Vietto
pisi|Luciano Vietto 2015. aastal [[Villarreal CF|Villarreali särgis]] Luciano Darío Vietto (sündinud 5. detsembril 1993 Balnearias) on Argentina jalgpallur, kes mängib ründaja või äärepoolkaitsjana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Hilal.
Ta alustas klubikarjääri Argentina klubis Racing Club, mille meeskonnas debüteeris ta Argentina kõrgliigas 2011. aasta oktoobris.
2014. aasta augustis sõlmis ta lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Villarreal. Hooajal 2014–15 lõi Vietto Hispaania kõrgliigas 12 väravat.
2015. aasta juunis siirdus ta umbes 20 miljoni euro eest Madridi Atléticosse. Hooajal 2015–16 lõi ta Madrid Atlético meeskonnas vaid ühe värava ja kogu hooaja peale kolm väravat. Hooajal 2016–17 mängis ta laenul Sevillas, hooaja 2017–18	teises pooles Valencias ja hooajal 2018–19 Inglismaa kõrgliiga klubis Fulham.
Hooajal 2019–2020 mängis Vietto Portugali kõrgliiga klubis Lissaboni Sporting. 2020. aasta oktoobris siirdus ta umbes seitsme miljoni euro eest Al Hilaili.
Endel Nelis
pisi|Endel ja Ilme Nelise hauaplats [[Haapsalu Metsakalmistul Foto: Ave Maria Mõistlik, 16. august 2020 ]] Endel Nelis (28. september 1925 Karuse vald, Läänemaa – 12. aprill 1993 Haapsalu) oli eesti vehklemistreener.