cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti kirjakeele norm
Eesti kirjakeele norm on määratud Eesti Keele Instituudi uusima õigekeelsussõnaraamatuga, Emakeele Seltsi keeletoimkonna otsustega ning keeletoimkonnas heaks kiidetud ortograafiareeglistiku, normatiivse käsiraamatu ja grammatikaga.
Ili Kasahhi autonoomne ringkond
Haldusjaotus
Jaguneb kaheks maakonna õigustega linnaks, seitsmeks maakonnaks ja üheks autonoomseks maakonnaks:
Ili autonoomsele ringkonnale alluvad ka Altay ja Tachengi ringkond.
Eesti kirjakeele norm
Eesti kirjakeele normi alal annab nõu Eesti Keele Instituut.
Praegune kirjakeele normi alus on "Eesti õigekeelsussõnaraamat ÕS 2018", mis kehtib kirjakeele normi alusena kuni järgmise ÕSi ilmumiseni,.
Pressi mõis
Pressi mõis, ka Pressimäe mõis (saksa keeles Pressi) oli Vatku mõisa karjamõis Kadrina kihelkonnas Virumaal. , tänapäeva Viitna küla lähedal Kadrina vallas   Lääne-Virumaal.
Johann Roleberch
Johann Roleberch oli Tartu raehärra ja bürgermeister 16. sajandi alguses.
Roleberchi perekonna ja sünnikoha kohta pole midagi teada. 1503. aastal on teda esimene kord mainitud raehärrana, 1506. aastal aga bürgermeistrina. 1522. aastal on teda selles ametis viimast korda mainitud. Tema surmaaega teada pole.
Roleberch oli abielus ning tema tütar Cathrina abiellus teise Tartu bürgermeistri Godeco Hünerjägeriga.
Elmar-Aleksander Lehtmets
Elmar-Aleksander Lehtmets (14. september 1901 Paasvere vald, Virumaa – 17. juuli 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli Eesti advokaat, ajakirjanik ja poliitik.
Õppis Porkuni vallakoolis, Väike-Maarja kihelkonnakoolis, Rakvere kõrgemas algkoolis ja poeglaste reaalgümnaasiumis. Eesti iseseisvuse väljakuulutamisel 1918. aasta veebruaris võttis koolipoisina osa enamlaste Rakverest väljalöömisest. Vabadussõja algul novembris 1918 astus 17-aastaselt vabatahtliku kooliõpilasena ratsasalka, millega 1. ratsapolgu koosseisus võttis osa kõigist lahingutest sõja raskemal ajajärgul, kuni vaenlase väljatõrjumiseni riigi piirest.
Lõpetas 1922. aastal Rakvere poeglaste gümnaasiumi. Sama aasta sügisel astus Tartu ülikooli, kus õppis õigusteadust, ülikooli lõpetas 1928. aastal. Kuulus korporatsiooni Ugala. Üliõpilasena teenis 1923–1924 ametnikuna Tartu linna statistikabüroos.
1925. aastal kutsuti ta Virumaa põllumeeste esinduse sekretäriks ja samal aastal asutatud Virumaa Teataja peatoimetajaks, kellena ta töötas kuni 1940. aastani.
Oli aastatel 1930–1933 vandeadvokaat August Lepsi ja 1933–1936 Karl-Konrad Mõistuse abi. 1936. aastal sai vannutatud ülemadvokaadi kutse ning oli vandeadvokaat Rakveres.
Kandideeris korduvalt Riigikokku ning 1938. aastal osutus rahvarinde kandidaadina 73. valimisringkonnas (Voka, Vaivara, Auvere-Joala, Peetri ja Narva vallad, Jõhvi alev) valituks Riigivolikokku. Kuulus sel ajal Isamaaliidu Virumaa komitee juhatusse.
Arreteeriti NKVD poolt Rakveres. Surmaotsus, hukati.
Gnostitsism
Gnostitsism ehk gnoosis (kreeka keeles gnõstikos "teadja") on sünkretistlik süsteem, mis segab omavahel kristlust, uusplatonismi, iraani usundeid ning muid populaarseid filosoofiaid. Tekkis esimestel sajanditel pärast Kristust. Iseloomulik on mateeria-vaimu dualism. Materiaalne maailm on gnostitsismi käsitluse kohaselt tekkinud emanatsioonide (aioonide) eemaldumisel algsest jumalikust täiusest. Jumalik säde (inimese hing) on vangistatud mateeriasse ja on vaja vabastada. Inimene koosneb gnostikute õpetuse järgi kolmest osast: vaim, hing ja keha (mis vastavad maailma kolmikjaotusele: jumal, demiurg ja mateeria). Gnostikud tõlgendasid allegooriliselt Vana Testamenti (eriti 1. Moosese raamatut). Antiik- ja keskajal märgiti kõike gnostitsistlikku selle keskse mõistega gnoosis ('teadmine' kr. k). Selle all mõisteti väljavalitutele ilmutatud teadmisi jumalikest saladustest ja eelkõige inimese jumalikust päritolust. Gnostitsism pärineb oletatavasti iraani hellenistlikust juutlusest.
Liigitus
Eristatakse iraani ja süüria-egiptuse gnostitsismi.
Koolkonnad
Suuremad koolkonnad: setiaanid ja valentiinid; manilus, mandad;
Väiksemad koolkonnad: simonlased, basilideslased, barbelognoosis
Gnostitsismi sisu
Gnostitsismile on omane radikaalne dualism, millel on nii platonistliku kui zoroastristliku dualismi tunnuseid. Gnostitsistlik dualism erineb siiski mõlemast, pidades kogu nähtavat maailma kurjaks, vaimset aga jumalikuks ja heaks. Kuigi hilisantiikses filosoofias esineb samuti negatiivset hinnangut mateeriale, ei küüni see kunagi gnostilise radikaalsuseni. Oluline on ka Jumala täielik transtsendentsus. Gnostiline Jumal ei ole mateeria looja. Ta on "tundmatu", "tunnetamatu", "öeldamatu", "kujutu", "piirideta". Seetõttu saab Temast rääkida vaid eituste kaudu (apofaatiliselt). Materiaalset maailma peetakse ebanormaalseks olukorraks. Iraani gnostitsism usub, et maailm on loodud lahinguväljaks hea ja kurja vahel. Süüria-egiptuse gnostitsismis on maailma loojaks pahatahtlik demiurg, kes on tavaliselt langenud jumalik olend. Inimhinge mõistetakse kui mateeriasse vangistatud jumalikku substantsi - "valgussädet", mis võimaldab inimesel gnoosist vastu võtta ja pürgida lunastuse poole, milleks on mateeriast vabanemine. Jumalik alge sattus materiaalsesse kehasse eksituse tõttu või rööviti deemonite poolt ja vangistati sinna. Mõnes gnostilises süsteemis (nt Johannese apokrüüf) on loojateks 7 planetaarvaimu, kes valitsevad inimeste ja kogu maailma saatust. Tulemuseks on olukord, kus inimene ei mäleta oma tõelist olemust ja päritolu, mistõttu võrreldakse tema seisundit une või joobumusega. Kristlikku õpetust ülestõusmisest mõistetaksegi sellest unest ärkamisena, mis toimub juba maapealses elus gnoosise vastuvõtmisega. Kuigi tegemist on lunastusreligiooniga, pole lunastajal nii keskset rolli kui kristluses. Lunastaja on see, kes toimetab gnoosise inimeseni ja lunastus algab gnoosise vastuvõtmisega. Ofiitide müüt jutustab kuidas Valguse Jumala poeg maskeeris ennast maoks ja soovitas inimesel süüa hea ja kurja tundmise puu vilja, milles peitus gnoosis. Sealt on pärit mao kultused, mis tänapäeva satanismile ainest pakuvad. Demiurg maksis kätte ja istutas inimesse "võltsi" või "vastaka" vaimu, et takistada inimese püüdlusi lunastuse poole ja varjata temas valgusesädet. Et vältida sädeme tuhmumist, vajab inimene gnoosise ilmutatud rituaale. Kuna ainus hea on vaimses teispoolsuses, esineb hulgaliselt üksikasjalisi kirjeldusi hinge teekonnast Valguse Riiki ja taasühinemisest jumaliku substantsiga.
Uurimine
Gnostikute õpetuste sisu oli pikka aega saladuseks, kuid tänu 1945. aastal al-Qasiris Egiptuses põllutööliste leitud savipotile ja selles peitunud papüüruslehtedele, sai üks osa selle maailmavaate materjalidest tuntuks Nag Hammadi kirjadena.
Alexander Windsor, Ulsteri krahv
Alexander Windsor, Ulsteri krahv (Alexander Patrick Gregers Richard Windsor; sündinud 24. oktoobril 1974) on Gloucesteri hertsogi Richardi ja hertsoginna Birgitte ainus poeg. Hertsogi vanima poja ja pärijana on tema tiitel Ulsteri krahv. Tal on ka nooremad õed Davina ja Rose.
Ta abiellus 22. juunil 2002 dr. Claire Boothiga. 12. märtsil 2007 sündis neil poeg Xan Richard Anders Windsor ja 20. mail 2010 tütar.
Lord Ulster on Briti Armee ohvitser ja ta on teeninud King's Royal Hussarsi rügemendis alates 1998. aastast. 2002 aastal viibis ta tegevteenistuses Kosovos.
Ulsteri krahv on 2015. aasta seisuga Briti troonipärilusjärjestuses 25. kohal.
Sinnepali mõis
Sinnepali (saksa keeles Sinnipal) oli Pala mõisa karjamõis Kadrina kihelkonnas Virumaal. .
Portugali lipp
thumb|Portugali lipp
Portugali lipp on Portugali Vabariigi riigilipp. See sai ametlikuks riigilipuks 30. juuni 1911.
Lipu põhivärvid on roheline ja punane. Roheline sümboliseerib lootust ja punane revolutsiooni ja vabariigi väljakuulutamist 1910. Värvide eraldusjoonel asub Portugali vapp.
Eesti sõjaväe ja Sõjaministeeriumi organisatsioon (1939)
Eesti sõjaväe ja Sõjaministeeriumi organisatsioon Teise maailmasõja alguses, 1. septembril 1939. aastal.
Segestes
Segestes oli heruski ülik, Rooma innukaim poolehoidja Augustuse vallutuste ajajärgul.
Venemaa kosmoseväed
thumb|Venemaa kosmosevägede embleem thumb|Venemaa kosmosevägede lipp Venemaa kosmoseväed (vene keeles Космические войска России) on osa Venemaa relvajõudududest.
Segestes
Arminiuse vaenlasena reetis Segestes 9 pKr tema vandenõu Germaania asehaldur Publius Quinctilius Varusele, kes teda aga ei uskunud.
Aastal 15 pKr kutsus Segestes Arminiuse vastu Germanicuse, kes päästis ta piiramisrõngast ning lubas talle ja tema poolehoidjaile varjupaiga Rooma riigis. Oma tütre Thusnelda, kelle Arminius oli naiseks võtnud, andis Segestuse roomlaste kätte.
Venemaa kosmoseväed
Kosmoseväed eraldati omaette väeliigina õhuvägedest 1992. aastal. 1997 liideti kosmoseväed Venemaa strateegiliste raketivägedega ning 2001. aastal loodi taas eraldi väeliigina. 2015. aastal eraldati Venemaa kosmoseväed taas iseseisvaks väeliigiks ja loodi kosmosevägede asemele Venemaa õhu-kosmosekaitseväed.
Eesti sõjaväe ja Sõjaministeeriumi organisatsioon (1939)
Eesti riigikaitse ülesehituse aluseks oli 1938. aasta "Riigikaitse rahuaegse korralduse seadus", mille § 5 kohaselt olid Eesti riigi relvastatud jõududeks:
Venemaa kosmoseväed
Kosmosevägede peamisteks asukohtadeks on olnud Baikonuri kosmodroom Kasahstanis, Plessetski kosmodroom  Arhangelski oblastis ja Svobodnõi kosmodroom  Amuuri oblastis. Kosmosevägede alluvuses on ka Qəbələ radarijaam Aserbaidžaanis ja jälituskompleks Okno Tadžikistanis Nureki lähedal.
Tšerkessid (koondmõiste)
pisi|[[Kemal Pasha ihukaitsjast tšerkess (esiistmel paremal)]] Tšerkessideks laias mõttes nimetatakse adõgeesid, kabardiine ja tšerkesse ning nende lähedasi sugulasrahvaid. Lähis-Idas arvatakse tšerkesside alla ka abhaasid ning mõnikord ka teised pärast Põhja-Kaukaasia ja Tšerkassia vallutamist Venemaa poolt (1864) sinna ümber asunud rahvad. Pagulusse läks umbes 80% elanikkonnast.
Eesti sõjaväe ja Sõjaministeeriumi organisatsioon (1939)
Riigikaitse rahuaegse korralduse seaduse §6 kohaselt moodustasid sõjaväe:
Venemaa kosmoseväed
Kosmosevägede ülesandeks on koguda infot võimaliku raketirünnaku kohta Venemaa vastu ja edastada see riigi juhtkonnale, rakettide tõrje ja satelliitide haldamine. Venemaa satelliitide arv ületas 2007. aasta lõpuks saja piiri, neist 40 on puhtalt kaitseotstarbelised. Kosmoseväed arendasid GLONASSi positsioneerimissüsteemi, mis pidi hakkama konkureerima GPS-süsteemiga.
Tšerkessid (koondmõiste)
Süürias, Jordaanias, Iisraelis, Iraagis, Türgis ja mujal Lääne-Aasias elab umbes 1,2 miljonit tšerkessi.
Venemaa kosmoseväed
Kosmosevägede ohvitsere õpetati välja Peterburis asuvas Možaiski nimelises sõjalises kosmoseakadeemias.
Berkeelium
Berkeelium on keemiline element järjenumbriga 97.
Kõik berkeeliumi isotoobid on radioaktiivsed. Pikima elueaga on isotoop massiarvuga 247, mille poolestusaeg on 1380 aastat.
Omadustelt on berkeelium aktinoid.
Berkeelium on nimetuse saanud USA California osariigis asuva Berkeley linna järgi.
Ussid
thumb|[[Harilik vihmauss (Lumbricus terrestris) on maailma kõige levinum uss]] Ussid on selgrootute koondrühm, keda iseloomustab piklik (usjas) kehakuju, nahklihasmõigu olemasolu ja (päris)jäsemete puudumine. Kõik ussid on ehitustüübilt bilateraalsümmeetrilised.
Usse saab jaotada alamateks (kasutatakse ka nimetust skoletsiidid) ja kõrgemateks. Alamate usside hulka kuuluvad teiste seas mitmed loomade hõimkonnad: lameussid (Platyhelminthes), kärssussid (Nemertea), ümarussid (Nematoda) jt. Kõrgemate usside alla arvatakse aga rõngussid (Annelida), kelle hulka kuulub näiteks harilik vihmauss. Alamatel ja kõrgematel ussidel on mitmeid ehituslikke erinevusi: kõrgematel ussidel esineb metameeria, vereringe ja teisene kehaõõs ehk tsöloom; alamatel ussidel need puuduvad.
Levik
Maailmas on vähemalt 1 000 000 liiki usse. Neid leidub peaaegu kõikjal maailmas, nii mere-, magevees kui ka maismaal. Mitmed ussid aitavad kobestada maapinda, näiteks vihmaussid, mõned jälle parasiteerivad teistes organismides, kaasa arvatud inimeses. Ökoloogiliselt on ussid tähtis toiduvõrgustikulüli enamikus ökosüsteemides.
Kõige levinumaks ussiks peetakse harilikku vihmaussi, kes eksisteeris Maal juba 120 miljonit aastat tagasi.
Peamised usside rühmad
Enamik neist on hõimkonnad:
Usside ajalooline käsitlus
Aastal 1735 ilmunud teoses "Systema Naturae" jaotas Linné selgrootud kahte rühma (hõimkonda): putukad ja kõik teised ülejäänud selgrootud. Hiljem nimetas ta seda "kõik ülejäänud" gruppi nimetusega Vermes (kreeka keeles'ussid').
Esimesed usside (Vermes) rühma lahkulöömised leidsid aset 19. sajandil, näiteks 1851. aastal eraldas Vogt lameussid ja kärssussid ning ühendas need ühtse taksoni alla.
Ver
Philipp II
Philipp II nime all on tuntud:
Igavesti sinu
"Igavesti sinu" ("Truly Madly Deeply") on Anthony Minghella 1990. aasta film.
Rose Gilman
Leedi Rose Gilman (Rose Victoria Brigitte Windsor) (s. 1. märtsil 1980) on Gloucesteri krahvi ja krahvinna teine tütar ja noorim laps.
Ta on sündinud 1. märtsil 1980 Londonis Paddingtoni haiglas. Ta on lõpetanud St. George'i kooli Windsoris.
Ta abiellus 19. juulil 2008 George Gilmaniga. Neil sündis 2010. aastal tütar Lyla Gilman.
Leedi Rose on 2015. aasta seisuga Briti troonipärimisjärjestuses 31. kohal.
Richard II
Richard II (6. jaanuar 1367 – 14. veebruar 1400) oli Inglismaa kuningas aastatel 1377–1399.
Richard oli Inglismaa kuninga (1327–1377) Edward III pojapoeg, Musta Printsi Edwardi ning Kenti Joani poeg. Richard sündis Prantsusmaal, kus Walesi prints ja Akvitaania hertsog Edward täitis Akvitaania printsi kohustusi. Prints Edward suri 1376. aastal ning nii päris pärast Edward III surma 1377. aastal Inglismaa trooni printsi alaealine poeg Richard. Richard II oli viimane Plantageneti dünastiast pärinev Inglismaa kuningas ning teda nimetati sageli sünnikoha järgi Bordeaux' Richardiks.
1387. aastal juhtis Richardi onu Gloucesteri hertsog Thomas Woodstockist sõjakäiku kõrgaadlike toel Richardi valitsemise vastu ning hukkas tema nõuniku Sir Simon Burley.
1388. aastal sai Richard täisealiseks (21) ning ta asus valitsema ilma regentnõukoguta.
Richard II hilisemat mainet on tugevalt kujundanud William Shakespeare, kelle näidend "Richard II" kujutas kuninga valitsemist ebaõnnestununa ning tema kukutamist Bolingbroke'i poolt 15. sajandil puhkenud Rooside sõja põhjusena. Tänapäeva ajaloolased seda tõlgendust ei toeta, ehkki Richardi kukutamist peetakse peamiselt ta enda tegude tagajärjeks.
Isiklikku
1382. aastast oli Richard abielus Böömi Annaga (1366 Praha – 1394 London), kes oli Saksa-Rooma keisri (1346–1378) ja Böömimaa kuninga (1346–1378) Karl IV tütar ning Saksa kuninga (1378–1400) ja Böömimaa kuninga (1378–1419) Wenzeli poolõde. Abielu oli järglasteta.
Nikolai Kapustin
Nikolai Kapustin on mitme tuntud mehe nimi:
Saint-Barthélemy
Saint-Barthélemy on Prantsusmaa meretagune territoriaalühendus, mis asub saarel Kariibi meres Väikeste-Antillide saarestiku põhjaosas.
Saare pindala on 21 km² ja rahvaarv 8450 (2007). Halduskeskus on Gustavia, mis sai nime Rootsi kuninga Gustav III järgi. Koos ümberkaudsete väikesaartega on territoriaalühenduse pindala 24 km².
1648. aastast oli Saint-Barthélemy Prantsusmaa koloonia. 1784. aastal müüdi saar Rootsile, kauplemisõiguse eest Göteborgis.
Kuna saare ülalhoidmine osutus Rootsile kulukaks, alustati 1877. aastal Prantsusmaaga nõupidamisi saare tagasimüügi osas. 10. augustil 1877 kirjutati Pariisis alla saare üleandmise leppele, mille Rootsi ratifitseeris 9. novembril 1877 ja Prantsusmaa 4. märtsil 1878. Hinnaks lepiti kokku 80 000 franki Rootsi varade eest ja 320 000 franki Rootsi ametnike kodumaale naasmise ja pensioni eest. Oktoobris 1877 peeti saarel referendum, kus võeti praktiliselt ühehäälselt vastu otsus saar Prantsusmaaga taasliita. 16. märtsil 1878 liideti saar ametlikult Guadeloupe'i haldusterritooriumiga.
2003. aastal eraldus Saint-Barthélemy Guadeloupe'ist, moodustades eraldi Prantsusmaa territoriaalühenduse. Prantsusmaa parlament kinnitas selle 2007. aastal.
Mai Treial
pisi|Mai Treial 2022. aasta Arvamusfestivalil Mai Treial (sündinud 22. mail 1952 Paluperas) on Eesti poliitik, mitme Riigikogu koosseisu liige. Ta on Jõgeva linnavolikogu esimees.
Haridus
Mai Treial on lõpetanud Tallinna Kergetööstuse Tehnikumi 1970 ning Tartu Riikliku Ülikooli juristina 1987.
Töökäik
Mai Treial on töötanud Jõgeva Kommunaalettevõtete Kombinaadis meistrina ja insenerina 1970–1981, Kohaliku Tööstuse ja Kommunaalelukondlike Ettevõtete Tööliste Ametiühingu Jõgeva Rajoonikomitee esimehena 1981–1987, Jõgeva Rajooni Täitevkomitee sekretärina ja Jõgeva Maavalitsuses maasekretärina 1987–1994 ning Saare Vallavalitsuses juristina 1994–1995.
Poliitiline tegevus
Treial oli Jõgeva Linnavolikogu liige 1993–2005, VII Riigikogu, IX Riigikogu, X Riigikogu ja XI Riigikogu liige. Ta oli Rahvaliidu Riigikogu fraktsiooni aseesimees. Ta oli Eesti Pensionäride ja Perede Erakonna liige 1994–2000 ning selle esimees 1995. aastast kuni erakonna liitumiseni Eestimaa Rahvaliiduga. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel ja sai 1109 häält, kuid ei osutunud valituks.
Mai Treial esitas 25. aprillil 2012 avalduse Eesti Konservatiivsest Rahvaerakonnast (moodustus Rahvaliidu ümberformeerimisel 2015. aastal) lahkumiseks koos 130 teise erakonna Jõgeva piirkonna liikmega. Lahkujate hulgas oli Eestimaa Rahvaliidu endine aseesimees Riina Kull.
Ühiskondlik tegevus
Mai Treial on Eesti Juristide Liidu liige, MTÜ Eesti Pere liige ja Jõgeva Linna Tarbijaühingu liige.
Ida-Grööni hoovus
thumb|250px|Ida-Grööni hoovus Ida-Grööni hoovus on hoovus Grööni meres ja Atlandi ookeanis. Lähtub Põhja-Jäämerest, hoovab mööda Gröönimaa idakallast lõunasse läbi Taani väina. Kannab endaga triivjääd.
Adipiinhape
thumb Adipiinhape ehk adiphape ehk 1,6-heksaandihape ehk heksaandihape ehk 1,4-butaandikarboksüülhape (toidulisaainena E 355) on karboksüülhapete hulka kuuluv keemiline aine. Keemiline valem on HOOC–(CH2)4–COOH.
Blondist brünetiks
"Blondist brünetiks" on Niki 2008. aastal ilmunud album.
Adipiinhape
Seda sisaldub näiteks peedimahlas.
Adipiinhapet saadakse tsükloheksaani (reaktsioon dihapnikuga), tsükloheksanooli või tsükloheksanooni oksüdeerimisel.
Ta on üks nailoni ja muude polümeeride lähteaine. Nailonit saadakse adipiinhappe reaktsioonist diamiinidega. Näiteks reaktsioon heksametüleendiamiiniga annab nailon-6,6. Adipiinhapet on ka paljude vaikude lähteaine. Adipiinhappest saadakse ka uretaani ja vinüüliühendeid.
Stephen
Stephen oli William I lapselaps, William Vallutaja tütre Blois' krahvinna Adela ja Blois' krahv Stepheni poeg. Blois' krahv Stephen hukkus Esimeses ristisõjas Ramlah' lahingus.
Stephen sai Inglismaa troonile pärast onu Henry I surma 1135, sest jõudis end enne tolle tütart Keisrinna Matildat Inglismaa kuningaks kroonida. Tema valitsusaeg oli ebakindel, sest parunid kahtlesid tema võimu legitiimsuses ning korraldasid sageli ülestõuse.
1139 puhkeski Matilda ja Stepheni pooldajate vahel kodusõda, mis kestis kuni Stepheni surmani ent siiski õnnestus tal kuni surmani võimul püsida. Kodusõja ajal hõivasid Matilda väed Lääne-Inglismaa, Stephen vangistati Lincolni lahingus, kuid tema abikaasa Matilda koondas kuninga toetajad ja koos Ypresi Williami abiga vangistas keisrinna poolvenna, Robert Gloucesteri earli, kelle vastu Stephen vabastati. 1148. aastal Matilda loobus võitlusest ja lahkus vägedega Inglismaalt, kuid 1149. ja 1153. aastal tungis Inglismaale trooninõudlejana Matilda poeg teisest abielust Anjou krahvi Geoffroy V-ga Henry.
Tšerkessid
Tšerkessid (endanimetus адыгэ, adõgee) on üks adõgee rahvastest, elupaigaga Karatšai-Tšerkessias. Tihti loevad tšerkessid end suurema adõgee ehk tšerkessi rahva osaks.
Stephen
Stepheni poja Eustache surma järel (1153) sõlmis Stephen Wallingfordi rahulepingu ja tunnistas Matilda poja Henry enda surma järel oma järglaseks Inglismaa troonil Henry II-na.
Tšerkessid
Tšerkesside arvukust hinnatakse 60 tuhandele, neist 50 tuhat elab Karatšai-Tšerkessias. Tšerkesse elab ka Lähis-Idas, kuhu arvukalt adõgeesid pages 19. sajandi teisel poolel.
Stephen
Isiklikku
Stephen abiellus 1125 Boulogne'i Mathilde'iga, kes oli Boulogne'i krahvi Eustache III ainus laps ja krahvkonna pärija. Ema poolt oli Mathilde Inglismaa normannide vallutuse eelsete kuningate järeltulija.
Abielust sündis viis last. Vanim poeg Eustache IV (1130–1153) päris ema surma järel 1152 Boulogne'i krahvkonna, kuid suri juba järgmisel aastal ja krahviks sai kolmas poeg Guillaume I (1137–1159), sest teine poeg Baudouin oli vahepeal üsna noorena surnud. Guillaume oli Boulogne'i krahv kuni oma surmani 1159. Guillaume oli ainus poeg, kes abiellus, kuid lapsi ei saanud neist ükski, nii et Stepheni sugu suri meesliinis välja ja Boulogne'i krahvkonna päris vanem tütar Marie (1131–1182), kes hakkas seda valitsema koos oma abikaasaga. Noorim laps, tütar Mathilde, suri mõne aasta vanusena.
Tšerkessid
Tšerkessid kõnelevad kabardi-tšerkessi keele tšerkessi murret.
Aastatel 1928 kuni 1957 oli tšerkessidel omaette autonoomne oblast. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist on tšerkessid nõudnud selle taastamist, aga ka suurema, kõiki adõgee rahvaid ühendava Tšerkessi Vabariigi loomist.
Stephen
Isiklikku
Stephenil oli oma armukese Damette'iga vähemalt kolm last. Nimepidi on teada pojad Gervase, Ralph ja Americ, kellest esimene valiti isa mõjul väga noorelt, juba 1138 Westminsteri kloostri abtiks.
Stephenil ei olnud poega, kellele pärandada Inglismaa trooni. Trooni pärandas ta Matilda pojale Henry II-le, kellest sai Plantageneti dünastia alusepanija.
Seos Eestiga
1896 leitud Vaida aare sisaldas 73 Stepheni münti.
Favignana
right|thumb|Favignana linn Monte Santa Caterina poolt thumb
Favignana on saar Vahemeres, üks Egadi saartest.
Pindala 19,8 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 314 meetrit.
Kuulub Itaaliale.
Godeco Hünerjäger
Godeco Hünerjäger (ka Gotke või Gottke Honerjeger, Honergeger, Honeryeger, Honerjegher jne; enne 1466 Lübeck – 1533 Tartu) oli Tartu raehärra ja bürgermeister 16. sajandi alguses.
Godeco Hünerjeger abiellus Tartu raehärra Johann Roleberchi tütre Catharina ja tal oli poeg Gotke (ka Gotke noorem), kellest hiljem sai samuti raehärra.
Suðurnes
Suðurnes on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Islandi edelaosas.
See on kõige väiksema pindalaga piirkond Islandil, kuid rahvaarvult on see kaheksa piirkonna seas neljandal kohal.
Debreceni VSC
Debreceni VSC (ametlikult Debreceni Vasutas Sport Club) on 1902 asutatud Ungari jalgpalliklubi, mille kodulinn on Debrecen ja -väljak Stadion Oláh Gábor Út.
Erg (kõrb)
pisi|[[Erg Chebbi, Maroko]] Erg (ka areg) on liivakõrbete araabiakeelne nimetus Põhja-Aafrika kõrbetes, sealhulgas Saharas. Need liivakõrbed paiknevad tavaliselt depressioonides ja neile on iseloomulikud 200–300 meetri kõrgused luited.
Debreceni VSC
Debrecen on olnud koduse kõrgliiga tooniandev meeskond alates 2000. aastate keskpaigast. Aastail 2004–2009 tuli meeskond neli korda Ungari meistriks ja korra meistrivõistlustel teiseks.
Suðurnes
Seal asub Keflavíki rahvusvaheline lennujaam.
Erg (kõrb)
Kivi- ja savikõrbetega võrreldes on ergides rohkem vett, esineb allikaid ja kaevusid, mida ümbritsevad oaasid.
Euroopa lipp
pisi|Euroopa lipp Euroopa lipp on sinine plagu, mille keskel asuvad ringis 12 kollast tähte. Euroopa lipp on kasutusel nii Euroopa Nõukogu kui ka Euroopa Liidu ametliku lipuna.
Erg (kõrb)
Maailma kõrgeimad liivaluited asuvad Sahara Alžeeria-poolses osas. Nende kõrgus on 465 m.
Rwanda lipp
Rwanda lipp on Rwanda ametlik lipp.
Suðurnes
Piirkond jaguneb viieks vallaks:
Euroopa lipp
Selle lipu sinisel põhjal on ringina 12 kollast viieharulist tähekest. Sinise värvi kood on RGB-süsteemis #1E448A ja CMYK-süsteemis 100.67.0.40. Kollase värvi kood on RGB-süsteemis #FDCB0B ja CMYK-süsteemis 0.20.100.0.
Suðurnes
🇮🇸
Rwanda lipp
Riigi- ja rahvuslipp
Praegune Rwanda riigi- ja rahvuslipp on horisontaalsete laidudega trikoloor, sinine, kollane ja roheline. Sinine väli moodustab 1/2 lipu kõrgusest ja selle lehvipoolsel küljel on 24 kiirega kollane päike. Lipp võeti kasutusele 25. oktoobril 2001. Selle kujundas Alphonse Kirimobenecyo.
Euroopa lipp
Euroopa lipp sümboliseerib Euroopa identiteeti ja ühtsust. Tähed Euroopa lipul sümboliseerivad Euroopa rahvaste ühtsust, solidaarsust ja nende vahel valitsevat harmooniat. Tähtede arv ei ole seotud liikmesriikide arvuga.
Rwanda lipp
Riigi- ja rahvuslipp
Roheline (PMS 3415C) tähistab riigi õitsengut ja heaolu, kollane (PMS 109C) riigi majandust ning sinine (PMS 3005C) õnne ja rahu. Kollane (PMS 130C) päike sümboliseerib lootust.
Euroopa lipp
Lipu praegust kujundust hakkas esimesena kasutama inimõiguste kaitse ja euroopa kultuuri edendamisega tegelev Euroopa Nõukogu 8. aprillil 1955. Euroopa Nõukogu otsustas 11. aprillil 1983, et kõik Euroopa ühendused peaksid hakkama kasutama Euroopa lippu. 28. ja 29. juunil 1985 võttis Euroopa Ülemkogu ametliku logona vastu Euroopa lipu kavandi. 29. mail 1986 heisati Euroopa lipp esimest korda Berlaymonti hoone ette, mis on Euroopa Komisjoni asukoht.
Rwanda lipp
Rwanda ajaloolised lipud
Aastal 1959, kui Rwanda sai autonoomia, võeti kasutusele ka oma lipp. See oli vertikaalsete laidudega puna-kolla-roheline trikoloor.
1961. aastal muudeti lipul värvide järjestus rohe-kolla-punaseks, kuid lipp sarnanes liigselt Mali lipuga ning juba samal aastal lisati lipu keskele suur "R" täht. Rwanda oli ainus riik maailmas, kelle lipul oli riigi nimetuse esitäht. "R" tähistas veel rahvuslikku loosungit "Revolutsiooni (revolution) sünnitatud ja rhvahääletusel (referendum) kinnitatud vabariik (republic)". Ametlikult ei olnud "R" tähe suurus määratletud, kuid eeldati, et see on suur. Punane sümboliseeris revolutsioonis valatud verd, kollane rahu, mis saabus pärast vabanemist, ning roheline lootust ja usku tulevikku.
Euroskeptitsism
Euroskeptitsism on kriitiline suhtumine Euroopa Liidusse ja vastumeelsus Euroopa tiheda integratsiooni suhtes. Seda esineb nii parem- kui ka vasakpoolsete poliitiliste jõudude hulgas. Euroskeptikud leiavad, et Euroopa Liit nõrgestab riikide iseseisvust ja suveräänsust ning võib muutuda liitriigiks. Esineb ka arvamusi, et Euroopa Liit on liiga bürokraatlik ja ebademokraatlik.
Euroskeptsismi liigid
Euroskeptitsismi on jagatud kahte liiki, nn pehmeks ja rangeks euroskeptsismiks.
Pehme euroskeptismi esindajad pooldavad riigi kuulumist Euroopa Liitu ja selle olemasolu, kuid on vastu osadele Euroopa Liidu poliitikatele ja Euroopa Liidu liitriigiks muutumisele. Sellesse gruppi kuuluvaks võiks lugeda Euroopa Parlamendi fraktsiooni Euroopa Konservatiivid ja Reformistid.
Teise, nn range euroskeptsismi esindajad on vastu Euroopa Liitu kuulumisele ja ei poolda Euroopa Liidu olemasolu üldse. Tinglikult võiks selle grupi esindajate hulka arvata näiteks Euroopa Parlamendi fraktsiooni Vaba ja Demokraatlik Euroopa ja Eesti Iseseisvuspartei.
Euroopa Liidu riikide kodanike ja poliitikute arvamusest
Toetus Euroopa Liidule erineb oluliselt riigiti. Kõrgeima toetajaskonnaga on Luksemburg ja Holland. Euroopa Liidu suhtes negatiivseimalt on meelestatud Läti, Suurbritannia ja Ungari kodanikud. Soomes on 2011. aastal märkimisväärselt tõusnud toetus eurovastasele erakonnale Perussuomalaiset ('põlissoomlased'). Eurotsooni võlakriisi ajal on paljude riikide, eesotsas Saksamaa ja Prantsusmaa kodanike seas tekkinud arusaam, et eurotsoon ja koguni terve Euroopa Liit ei ole jätkusuutlik ning tuleks tagasi võtta oma rahvusvaluuta. 2010. aasta märtsis ütles Prantsusmaa president Nicolas Sarkozy, et kui Kreeka majandus kukub kokku, siis on ka euro mõttetu. Prantsusmaa suunalt on tulnud teisigi negatiivseid arvamusi eurotsooni kohta. Näiteks avaldas 2010. aastal Prantsuse üks juhtivaid panku Société Générale arvamust, et euro kollaps on vältimatu. Kirjas investoritele teatas analüütik Albert Edwards: "Mulle näib, et peale ajutise paikamise saavad teised eurotsooni liikmed pakkuda Kreekale väga vähe abi, mille mõju on lühiajaline, kuid lõpuks laguneb eurotsoon vältimatult." 23. novembril 2010 tõdes Saksamaa liidukantsler Angela Merkel, et euro olukord on erakordselt tõsine. 5. detsembril 2010 kirjutas Briti ajaleht, et Saksamaa kantsler Angela Merkel ütles pärast kohtumist Iiri peaministriga, et Saksamaa kaalub eurost loobumist. Samuti on Poola liidrid avaldanud, et praegu ei ole neil kasulik eurot kasutusele võtta, kuna see raha on ebastabiilne.
Eesti ja euroskeptitsism
Vastuseis Eesti ühinemisele Euroopa Liiduga sai alguse 1994. aastal Tuleviku Eesti Erakonnas. 1996. aastal loodi esimene otseselt liitumisvastane organisatsioon – Liikumine Ei Euroopa Liidule (LEIEL). Sellest kasvas hiljem välja Eesti Iseseisvuspartei.
Enne ühinemisreferendumit toimunud Euroopa Liidu vastane liikumine oli Katri Vallaste hinnangul üks ulatuslikumaid sotsiaalseid liikumisi Eestis pärast iseseisvuse taastamist. Kuigi eurovastased kuulusid erinevatesse ideoloogilistesse gruppidesse oli osalejail tugevalt välja arenenud ühtsustunne ja ühendatud jõududega töötati mitte ainult referendumi ei-tulemuse, vaid liikumise ideeline põhiraam oli ka vastuseis sotsiaalsele, poliitilisele ja majanduslikule ebaõiglusele ning tegutsemine demokraatia nimel. Kogu liikumise peamine eesmärk oli muuta levinud arvamust, mida süvendas ja rõhutas jah-kampaania, et Euroopa Liiduga ühinemine on ainus võimalik tee. Selle eesmärki sümboliseerib Eesti Kristliku Rahvapartei hüüdlause "Iseseisvalt on võimalik".
2003. aasta 14. septembril toimus Eestis rahvahääletus Euroopa Liiduga ühinemise ja Eesti Vabariigi põhiseaduse täiendamise kohta. Poolt oli 64% ja vastu 33%. Rahvahääletusest võttis osa 64%. Osavõtjate protsent oli 9 kandidaatriigi seas (Küprosel referendumit ei korraldatud) Malta ja Läti järel suurim, kuid poolthäälte osakaal Malta järel kõige väiksem.
Katri Vallaste arvates ei suutnud liitumisvastane kampaania esitada veenvat alternatiivi. Polnud pakkuda näiteks ühtki Kesk- või Ida-Euroopa riiki, kes iseseisvalt suurepäraselt hakkama saaks, võrdlused Šveitsi ja Norraga ning abstraktsemad stsenaariumid jäid aga rahvale kaugeks. Pärast referendumit liitumisvastaste tegevus nõrgenes.
Praegustest erakondadest võib kõige euroskeptilisemaks lugeda Eesti Iseseisvusparteid. Ka Rahvaliit on osades küsimustes olnud euroskeptililne, näiteks ei pooldatud Eesti astumist eurotsooni.
Johann Bulk
Johann Bulk (ka Bolcke, Bulken, Bolck, Pulck; võimalik, et ka Buck) oli Tartu raehärra ja bürgermeister 16. sajandi alguses.
Bulki perekonna ja päritolukoha kohta täpsemaid andmeid pole. 1504. aastal on teda esimest korda mainitud raehärrana, 1514. aastal aga bürgermeistrina. Vahepeal, 1510. aastal, oli ta ka linnafoogtiks. 1517. aastal on teda viimast korda bürgermeistrina mainitud, seejärel teated temast lõppevad. Tõenäoliselt oli ka 1514. aastal mainitud raehärra Johann Buck sama isik.
Bulki nõbu Reynolt Horstken oli samuti rahärra. Johann Bulki perekonda on seostatud ka Saare-Lääne piiskopkonna toomhärra Johann Pulgaga, kes pärines Tartu piiskopkonnast. Tõenäoliselt nende vahel sugulust siiski polnud, sest toomhärra puhul on rõhutatud tema mittesaksa (eesti) päritolu.
Otter
Otter võib tähendada järgmist:
Nagib Mahfuz
Nagib Mahfuz (11. detsember 1911 – 30. august 2006) (araabia نجيب محفوظ) oli egiptuse kirjanik, Nobeli kirjandusauhinna laureaat. Ta oli esimene araabia kirjanik, kes pälvis selle auhinna.
1996. aastal asutati temanimeline kirjandusauhind araabia kirjanike tunnustamiseks.
Ta on avaldanud 35 romaani ja jutukogusid.
Vesturland
Piirkond jaguneb 10 vallaks: Akraneskaupstaður, Borgarbyggð, Dalabyggð, Eyja- og Miklaholtshreppur, Grundarfjörður, Helgafellssveit, Hvalfjarðarsveit, Skorradalshreppur, Snæfellsbær ja Stykkishólmsbær.
Almetjevsk
Almetjevsk on linn Venemaal Tatarstanis. Asub Zai (Zäy) jõe kaldal.
Almetjevski kohal oli 17. sajandil tekkinud küla, mis hakkas kasvama pärast naftaleiukohtade avastamist. Linnaõigused sai 1953. aastal, enne seda oli ametlik nimi Almetjevo.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Almetjevski elanikest tatarlasi 50,4%, venelasi 42,9%, tšuvašše 2,4% ja mordvalasi 2,4%. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest tatarlasi 55,2%, venelasi 37,1% ja tšuvašše 3,1%.
Linn on tähtis naftatööstuskeskus.
1988. aasta NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
XXXIV NSV Liidu meistrivõistlused rahvusvahelises kabes peeti Jerevanis 19. veebruarist 9. märtsini 1988.
Teist korda tšempionaatide ajaloos anti välja kaks kuldmedalit.
Prints Richard, Gloucesteri hertsog
Prints Richard, Gloucesteri hertsog (Richard Alexander Walter George Windsor, sündinud 26. augustil 1944) on Briti kuningliku perekonna liige, kuningas George V lapselaps.
Ta on olnud Gloucesteri hertsog alates 1974. aastast, mil ta isa suri. Enne tiitli pärimist töötas ta arhitektina.
Gloucesteri hertsog täitis oma nõo, kuninganna Elizabeth II eest kuninglikke kohustusi.
Sünd
Prints Richard sündis 26. augustil 1944 Northamptonshire's. Tema isa oli prints Henry, Gloucesteri hertsog, kuningas George V ja kuninganna Mary vanuselt kolmas poeg. Tema ema oli printsess Alice, Gloucesteri hertsoginna, John Montagu-Douglas-Scotti vanim tütar.
Richard ristiti 20. oktoobril 1944 Windsori lossis ning tema ristivanemad olid printsess Elizabeth (tulevane kuninganna Elizabeth II), Athlone'i krahvinna, Walter Montagu-Douglas-Scott, Cambridge'i markii, Schleswig-Holsteini printsess Marie Louise, Leedi Sybil Phipps ja Sir Harold Alexander.
Paul Luhtein
Paul Luhtein (ka Paul Luhthein; kuni aastani 1935 Paavel Luttein; 22. märts 1909 Tallinn – 8. veebruar 2007) oli eesti kirjakunstnik, raamatu- ja tarbegraafik ja kunstipedagoog.
Elukäik
Paul Luhtein õppis aastatel 1916–1924 Jakob Westholmi gümnaasiumis ja aastast 1924 Riigi Kunsttööstuskoolis, lõpetas selle graafika- ja trükitööosakonna 1930. aastal rakenduskunstnikuna. Pärast õpingute lõpetamist siirdus ta enesetäiendamiseks Leipzigi Graafika ja Raamatukunsti Akadeemiasse, sealse riikliku graafika ja raamatukunsti akadeemia meistriklassi, kus õppis professor Tiemanni juhendamisel aastail 1931–1932.
Prints Richard, Gloucesteri hertsog
Sünd
Neljakuuselt käis Richard koos oma vanematega Austraalias, mille kindralkuberner oli aastatel 1945–1947 ta isa. Perekond naasis Barnwelli mõisa 1947.
Paul Luhtein
Elukäik
Töötas 1932. aastast Riigi Kunsttööstuskooli tarbegraafikaõppejõuna ning oli 1934. aastal Tallinna Trükitööstuskooli reorganiseerija. Paul Luhtein oli üks 39 hääleõiguslikust kodanikust, kes 1934. aastal kirjutasid alla Konstantin Pätsi riigivanema kandidaadiks ülesseadmise nõudmisele. Mobiliseeriti 1941. aastal Punaarmeesse. Asunud 1944. aastal õppejõutööle Tallinna Riiklikus Tarbekunsti Instituudis, sai temast järgmisel aastal graafikakateedri juhataja (dotsent 1946, professor 1952) ja ta jäi sellesse ametisse 1982. aastani.
Prints Richard, Gloucesteri hertsog
Haridus
Prints Richardi sai alghariduse kodus, seejärel õppis ta Wellesley House'i koolis Broadstairsis ja siis Etoni Kolledžis. 1963 läks ta Cambridge'i Ülikooli, et õppida seal arhitektuuri. Ta lõpetas eriala, saades bakalaureuse 1966.
Paul Luhtein
Looming
Ajateenistuses olles joonistas Luhtein kaitseväele õlakuid, rinnamärke ja lõkmeid. Alustava kunstnikuna tegutses ta innukalt rakendusgraafika vallas, pälvides 1932. aastal Tšehhoslovakkias toimunud Teplice-Schönau kuurordi plakativõistlusel preemia, mis jäi selles valdkonnas tähtsamaks rahvusvaheliseks tunnustuseks sõjaeelsel perioodil.
Prints Richard, Gloucesteri hertsog
Arhitektuur
Pärast ülikooli liitus prints Ehitusministeeriumiga, kus teda ootas aasta praktikat. 1967 naasis ta Cambridge'i. Kaks aastat hiljem tegi ta ära eksamid ning sai ülikoolist diplomi arhitektuuri erialal. Pärast koolituse lõppemist läks ta ühte Londoni arhitektuurifirmasse praktikale. Kuigi ta oli kavatsenud töötada arhitektina, sai ta venna surma tõttu esimeseks krahvkonna pärilusjärjestuses, mis suurendas ta kuninglikke kohustusi. Seetõttu loobus ta kohast firmas ning hakkas oma nõbu, kuningannat, esindama kuninglikel üritustel.
Paul Luhtein
Looming
1936. aastal korraldas valitsus Valgetähe ja Riigivapi teenetemärgi kavandite saamiseks kinnise konkursi. Kutsed said Günther Reindorff, August Kilgas, Roman Nyman, Hugo Lepik ning tollal 27-aastane Paul Luhtein. Parimaks tunnistati Luhteina kavandid.
Prints Richard, Gloucesteri hertsog
Abielu
8. juunil 1972 abiellusid prints Richard ja taanlannast Birgitte van Deurs St. Andrew kirikus Northamptonshire's. Sündmus oli suhteliselt vaikne ja madala profiiliga, võrreldes Richardi nõbude printsess Margareti ja Kenti krahvi pulmadega.
Paul Luhtein
Looming
Valgetähe teenetemärgi loomisel võttis kunstnik eeskuju lumehelbest. Kui tavaliselt on ordenid kas nelja- või harva ka viieharulised, siis Valgetäht on kuue haruga. Teenetemärk tehti valmis Roman Tavasti Pärnu maantee töökojas. Valgetähe teenetemärgil oli ka kett, mille said enne 1940. aastat kuus riigipead. Samuti ka erisuurpael, mida anti välja vaid kahel korral.
Prints Richard, Gloucesteri hertsog
Abielu
Paaril on kolm last:
Paul Luhtein
Looming
Riigivapi teenetemärgi keti Luhteina kavandi järgi tegemise usaldas Eesti Vabariigi valitsus 1937. aastal oma ala tipule, Joseph Kopfi kullassepatööstusele. Kokku kulus riigipea ametitunnusele 453 grammi kulda, üks punane rubiin ja kolm heledat safiiri. Valmistati ka rinnaskantav kaheksaharuline kuldtäht. 1938. märtsiks sai kett valmis ja uue põhiseaduse kehtimise esimesel päeval asetas selle Kadriorus president Konstantin Pätsi õlgadele kindral Johan Laidoner. Viimast korda kandis president ametiketti avalikult kaelas 16. juulil 1940, kui Päts võttis vastu Nõukogude Liidu saadiku volikirja.
Paul Luhtein kavandas ka Konstantin Pätsi vapi. Kuna presidendi vanaisa oli mölder, pidi kilbil olema veskikivi. Õigusteadust sümboliseerisid kaalud, riigitegelast kolm lõvi ning iseseisvusvõitlust vabadusrist. Vapi alla soovis Konstantin Päts deviisi Per aspera ad astra.
Prints Richard, Gloucesteri hertsog
Abielu
Ühelgi lapsel pole kuninglikku tiitlit ning nad ei täida kuninglikke kohustusi. Kuningas George V lapse-lapselastena meesliini kaudu on nad krahvi lapsed.
Viiuli perekond
pisi|Viiuli, vioola ja tšello poogen Viiuli perekond on pilliperekond, mis koosneb viiulisarnastest poogenkeelpillidest.
Viiuli perekond kujunes välja Itaalias 16. sajandil. Sellel ajal oli perekonna nimetus violas da braccio, et eristada seda perekonnast violas da gamba (gamba perekond).
Nüüdisaegsesse viiuli perekonda kuuluvad viiul, vioola, tšello, kontrabass ja octobass. Algselt tulenesid kõik perekonna pillide nimetused sõnast viola (mis omakorda arenes välja ladinakeelsest sõnast vitula, mis tähendas keelpilli).
Viiuli perekonna pillide heliulatused osalt kattuvad, kuid pille eristatakse nii pilli suuruse kui ka toonikvaliteedi järgi.
כלי קשת Vioolfamilie
Prints Richard, Gloucesteri hertsog
Gloucesteri hertsog
10. juunil 1974 suri Richardi isa ning temast sai Gloucesteri hertsog, Ulster krahv ja Cullodeni parun.
Nii hertsog kui hertsoginna viibivad palju avalikkuse ees ning on kuningliku perekonna populaarsed liikmed. Hertsog on eriti huvitatud arhitektuurist ja loodushoiust. Ta on Briti Arhitektide Kuningliku Instituudi liige 1972. aastast.
Richard oli Sõidukijuhtide Instituudi president 32 aastat. See positsioon läks aga ülevaatamisele, kui ta 23. detsembril 2004 sai trahvi kiiruse ületamise eest, mis oli tal juba kolmas selline karistus. Prints astus tagasi 2005 jaanuaris.
Hertsogi ja hertsoginna ametlik residents on Kensingtoni palee Londonis. Alates 1994 on nad üürinud ka Barnwelli mõisa.
Paul Luhtein
Looming
Punaarmeesse mobiliseerituna tuli tal töötada Udmurtias naftatehase ehitusel, kust ta aga 1942. aastal pääses Jaroslavli ja Moskvasse kunstnikutööle. Eestisse naasnuna sai Paul Luhteinast üks nõutumaid auaadresside kirjutajaid ning mitmesuguste embleemide ja märkide kujundajaid.
Paul Luhtein on kujundanud Eesti Politsei vapi ning Eesti Lauljate Liidule 1938. aasta üldlaulupeo märgi, lisaks mitmed Eesti Vabariigi teenetemärgid, niisamuti Eesti NSV lipu (1952) ja suure hulga erinevaid tarbeesemeid. Luhtein on kujundanud seitsme laulupeo embleemid ning 340 auaadressi.
Paul Luhtein oli Eesti Kunstiakadeemia emeriitprofessor ja Eesti Kunstnike Liidu auliige. Ta oli 1932. aastal asutatud Rakenduskunstnike Ühingu asutajaliige, kuulus Kuku klubi juhatusse selle algusest 1935. aastal kuni 1940. aastani.
Isiklikku
Paul Luhtein oli Irina Raua ja Olev Luhteini isa.
Teoseid
Paul Luhtein. "Tallinna vanalinn. Tinalõiked". Eesti Raamat, 1998. ISBN 9985651839
Kohupiim
pisi|Poolas valmistatud kohupiim pisi|Kohupiimakook
Kohupiim (Lõuna-Eesti murretes vaarapiim) on piimatoode, mida valmistatakse hapendatud piimast madalal temperatuuril (50–60 °C) kuumutamise teel, nii et piimavalk (kaseiin) kalgendub terakesteks ja eraldub peaaegu värvitu vadak.
Modelleeriv süsteem
Modelleeriv süsteem on Tartu-Moskva semiootikakoolkonna mõiste. Modelleerivaid süsteeme kirjeldati kui primaarseid või sekundaarseid. Primaarseks modelleerivaks süsteemiks on algses käsitluses loomulik keel. Sekundaarseteks aga igasugused kahe- või paljukihilised keelepealsed süsteemid, mis on tõlgitavad loomulikku keelde (Ivanov et al. 1998: 80-81; Lotman 1990: 9). Artiklis "Kunst modelleerivate süsteemide reas" kirjeldab Juri Lotman modelleerivat tegevust ja modelleerivat süsteemi järgnevalt:
Algses primaarsete ja sekundaarsete modelleerivate süsteemide eristuses ei olnud absoluutsete kategooriate loomise taotlust. Winfried Nöth märgib artiklis "Yuri Lotman on metaphors and culture as self-referential semiospheres", et tegemist on suhteliste mõistetega.
Püüdmata paika panna, milline oli absoluutselt esmane modelleeriv süsteem, defineeris Juri Lotman kultuurinähtusi teiseste modelleerivate süsteemidena kui selliseid, mida on vaja mingil etapil loomulikku keelde tõlkida (Lotman 1990: 9-10).
Kuivõrd modelleerimisprotsess on ka keele-eelne, siis määratles Thomas Sebeok biosemiootika kujunedes organismide omailma kui esmase modelleeriva süsteemi, misläbi keel on teisene ning kultuur kolmandane modelleeriv süsteem.
Kohupiim
Kohupiim on suure kaltsiumi- ja fosfori sisalduse ning suhteliselt väikese energeetilise väärtuse tõttu hinnatud dieettoiduaine.
Kohupiima süüakse nii soola kui ka suhkruga maitsestatult ja kasutatakse mitmesuguste roogade valmistamisel. Kohupiim on tuntud ja levinud peamiselt Kesk- ja Ida-Euroopas, mõnel pool valmistatakse seda kuumutamise asemel nõrutamise teel ning mõnel pool lisatakse kalgendamiseks laapi.
Davina Lewis
Leedi Davina Lewis (Davina Elizabeth Alice Benedikte Windsor, sündinud 19. novembril 1977 Londonis) on Gloucesteri krahvi ja krahvinna teine laps ning vanem tütar.
Ta on 2015. aasta seisuga troonipärimisjärjekorras 28. kohal.
Ta sündis 19. novembril 1977 Londonis Paddingtoni haiglas.
Leedi Davina õppis Kensingtoni Algkoolis Notting Hillis, seejärel St. George'i koolis Berkshire'is ning on lõpetanud Lääne-Inglismaa Ülikooli meedia erialal.
31. juulil 2004 abiellus ta Gary Lewisega (s. 15. augustil 1970). Laulatus toimus Kensingtoni palee kabelis. Gary on ehitaja ja surfar; tal on varasemast suhtest poeg Ari (s. 1993). Ta on esimene maoori päritolu Briti kuningakoja liige.
Enne abiellumist oli paar teineteist tundnud neli aastat, olles tutvunud Bali saarel. Laulatusel olid ainsate kuningapere liikmetena kohal neiu vanemad, Gloucesteri hertsog Richard ja hertsoginna.
Ametlikult tuleks Davina poole pöörduda sõnaga "leedi": Leedi Davina Lewis.
Sinikael-part
Sinikael-part on partlaste sugukonda pardi perekonda kuuluv linnuliik. Sinikael-part on ujupart.
Alamliigid
pisi|Emane ja isane sinikael-part lennul pisi|Isased pardid ujumas pisi|Isane kahe toitu otsiva emasega pisi|Lõuna-Soomes talvitujad thumb|Munad
Levila
Sinikael-part on laia levilaga partlane, kes eluneb Euroopas, Aasias, Põhja-Aafrikas ja Ameerikas. Neis paigus on ta ka enamasti arvukaim partlane. Migreeruvad linnusalgad talvituvad Lõuna-Aafrikas, Uus-Meremaal ja Austraalias ning mujalgi.
Ränded ja talvitumine
Sinikael-pardi salgad saabuvad Eestisse märtsis ja lahkuvad oktoobris-novembris. Nende kõrgeimaks lennukõrguseks on tänapäevaste radaritega mõõdetud 6400 m.
Enamik põhjapoolsemate alade sinikael-parte on rändlinnud, kes veedavad talve lõunapoolsematel aladel, üksikud on ka talvitujad, ka Eestis. Sinikael-pardi pesitsusaegset arvukust Eestis hinnatakse 30 000 – 50 000 paarile, talvist arvukust 10 000 – 20 000 isendile.
Kirjeldus
Sinikael-partide anatoomia on kohastunud eluga nii soolases vees (rannikumeres) kui ka magevees (nagu järved, jõed, tiigid, soised alad, oja).
Suurus
Sinikael-partide suuruses vabas looduses elades on soolised iseärasused: isased on keskmiselt 50–63 cm ja emased 20–47 cm pikkused (keskmine kaal vastavalt 800 g kuni 1,4 ja 2 kg). Pardimaksa tootmisele spetsialiseerunud pardikasvandustes, kus linde nuumatakse, saadakse keskmiselt 70-grammise maksa asemel 600–900-grammine maks ning ka linnud ise kaaluvad üle 3–4 kilo.
Eluiga
Sinikael-partide eluiga looduses on vähe uuritud. Hinnanguliselt on see 7–10 aastat, vangistuses (sealhulgas loomaaedades) elavate partide keskmine eluiga on 15 aastat. Vähem vilunud vaatlejad saavad ulukveelindude vanust määrata sulestiku värvi järgi: suguküpsete emaslindude sulestik on veidi kahvatum ja jalad laigulised.
Värvus
Sinikael-partide värvus on pruun erinevates toonides, looduses märkamatuks aitavad jääda tumedamat värvi laigud. Pardipojad on sündides beežikas-pruunid, mustade träpsudega. Isaslindude paaritumissulestikul on pea tume ja kaelapiirkond violetselt sinakas valge kraega, rinnaesine aga tumedam.
Partide tiivaulatus on 81–90 cm.
Päranipunääre
Nagu teistel veeloomadel paikneb ka sinikael-partidel saba piirkonnas nahaaluste näärmete paar ehk kahesagaraline päranipunääre.
Näärmed eritavad õlijat (rohkelt rasvollust, D-vitamiini eelvitamiini jm kemikaale) sekreeti, mille koostis ja kogus ning muud tuvastatavad omadused on igal linnul ja igal ajal erinevad. Aga üldiselt teatakse, et sekreeti kantakse noka abil sulgedele sugemisel, igapäevasel sulestiku hooldamisel. Sellel on oma roll mängida ka partneri valikul, seksuaal- ja pesapunekäitumisel ja samuti määritakse eritisi munetud munadele ja ka vastsündinud pardipoegadele.
Sugemine
Sinikael-pardid soevad end üsna tihti ja põhjalikult. Õhku täis soetud ning põhjalikult "õlitatud" sulestik on vetthülgav. Kui sulestik määrdub või kattub saastega (näit õlireostus) kaotab sulestik suure osa oma võimekusest ning veelinde ähvardab hüpotermia. Kuna sinikael-part (ja ka teised veelinnud) hakkab kiiresti sulestikku puhastama ning neelab suurtes kogustes mürgist toornaftat siis väga suure tõenäosusega, ehk nii 80% juhtumeist, lind sureb.