cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Gaia (kosmoseteleskoop)
Gaia jälgib vaadeldavaid objekte viie aasta jooksul umbes 70 korda, et teha kindlaks nende täpne asukoht ja liikumine. Kosmoseteleskoobil on piisavalt kütust, töötamaks umbes 9 aastat ning kuna mõõteseadmete kulumine on olnud arvatust väiksem, siis on võimalik missiooni pikendada. Gaia vaadeldavad objektid moodustavad Linnuteest 1% ja arvatakse, et Gaia tuvastab missiooni jooksul kümneid tuhandeid uusi eksoplaneete, pool miljonit kvasarit ja Päikesesüsteemis kümneid tuhandeid uusi asteroide ja komeete.
Gaia missiooniga loodav astronoomiliste objektide 3D-kaart, kaardistab vaadeldavad objektid ja nende liikumissuuna ja spektrofotomeetrilised mõõtmised teevad kindlaks nende heleduse, temperatuuri, gravitatsiooni ja koostise. Need mõõtmised võimaldavad paremini uurida Linnutee tekkelugu, struktuuri ja ajalugu.
Gaia startis 19. detsembril 2013 Guajaana kosmosekeskusest Prantsuse Guajaanas ja see asub Lagrange'i punktis L2, olles Lissajous' orbiidil.
Pieve San Giacomo
Pieve San Giacomo on vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Cremona provintsis. Halduskeskus asub Pieve San Giacomos.
39 meetri kõrgusel merepinnast asuva Pieve San Giacomo asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Pieve San Giacomo piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cappella de' Picenardi, Cella Dati, Cicognolo, Derovere, Sospiro, Vescovato.
Pieve San Giacomo halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Pieve San Giacomo, Gazzo, Ognissanti.
Pieve San Giacomo halduspiirides asuvad järgmised asulad: Albere, Bredazze, Ca' de Varani, Canova, Canovetta, Casella, Castellazzo, Fornasotto, Gazzolo, Malpensata, Molino, Muradelle, Olzo, Riposo, Silvella, Silvelletta ja Torre Berteri.
pisi|püsti|tühi|Pieve San Giacomo
Laanemetsa vald
1921. aastal arvati Laanemetsa vald Valga maakonna koosseisu.
Valla alal asus teiste seas Laanemetsa ja Koikküla mõis.
1939. aasta vallareformiga moodustati senise Laanemetsa valla Juuta küla, Lepa asunduse ja Lutsu nr. 30 ja 31, Eomõisa, Ohsul, Juta, Kunagu, Uiometsa, Mahlamäe, Oisu-Poola, Simsoni nr. 19-b, Lepingu ja Nõmme nr. 7-a talude maa-aladest; senise Kaagjärve valla maa-alast; senise Tõlliste valla maa-aladest; senise Karula valla  maa-aladest;  senise Sooru valla maa-aladest Kaagjärve vald.
Senise Laanemetsa valla maa-alast, välja arvatud Juuta küla, Lepa asunduse ja Lutsu nr. 30 ja 31, Eomõisa, Ohsul, Juta, Kunagu, Uiometsa, Mahlamäe, Oisu-Poola, Simsoni nr. 19-b, Lepingu ja Nõmme nr. 7-a talude maa-aladest; senise Taheva valla maa-alast Taheva vald.
Harilik ripssamblik
Harilik ripssamblik  (Anaptychia ciliaris) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Alfred Raadik
Alfred Raadik (17. detsember 1918 Tallinn – 28. jaanuar 1998 Tallinn) oli eesti rahvatantsujuht, pedagoog ja noorte tantsupidude idee elluviija.
Alfred Raadik oli üld- ja noortetantsupidude üldjuht viiel korral: 1962, 1965, 1967, 1972 ja 1977. Lisaks oli ta kolmel korral liigi üldjuht. Aastatel 1982, 1987 ja 1990 oli peo aujuht.
Koos abikaasa Niina Raadikuga lõi palju tantse eelkõige just suurte pidude jaoks. Nende tantse on esitatud üldtantsupidudel kaheteistkümnel korral.
Alfred Raadiku põhitöö oli poistele käsitöö õpetamine Tallinna 17. keskkoolis (hilisemas Tallinna 46. Keskkoolis ja tänases Pelgulinna Gümnaasiumis). Õpetajana töötas ta 40 aastat.
Lammasküla vald
Lammasküla vald (saksa keeles Lammasküll) oli vald Virumaal Väike-Maarja kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893, seejärel see Vao vallaga.
Valla alal asus Lammasküla mõis.
Campbelli maakond (Kentucky)
Campbelli maakond (Campbell County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kentucky osariigis.
Maakonna halduskeskused on Alexandria ja Newport.
Ajalugu
Maakond moodustati 1794. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 90 336.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Turismitalu
pisi|Vaskna turismitalu Võrumaal Turismitalu on turismiteenuseid osutav talu.
Eestis ühendab turismitalusid MTÜ Eesti Maaturism.
Gina Viliūnė
Gina Viliūnė (sündinud 19. jaanuaril 1974 Vilniuses) on leedu kirjanik.
Ta lõpetas aastal 1999 Vilniuse Pedagoogilise Ülikooli (aastani 2011 Lietuvos edukologijos universitetas, aastast 2018 Vytautas Suure Ülikooli haridusakadeemia) eetika ja psühholoogia erialal.
Tema kireks on ajalugu. Ta lõpetas giidide kursused, misjärel hakkas tegema ekskursioone Vilniuses. Peagi hakkas ta ka kirjutama. Nii raamatuid turistidele kui ka ilukirjandust.
Eesti keeles ilmus aastal 2022 tema raamatutest "Veretöö kingsepa töökojas: timuka õpipoisi esimene kohtuasi." (leedu keeles aastal 2020 pealkirja "Žmogžudystė batsiuvio dirbtuvėje." all), tõlkija Tiina Kattel.
Isiklikku
Ta on abielus ja kahe tütre ema.
Hakol Over Habibi
Hakol Over Habibi (הכל עובר חביבי) on Iisraeli ansambel. 1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Iisraeli lauluga "Halayla".
Treviso Istrana lennujaam
Istrana (Treviso) lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Veneto maakonnas Treviso provintsis Istrana omavalitsusüksuse territooriumil, 10 km kaugusel Treviso keskusest läänes.
Kualatahan
Kualatahan on veemadulaste sugukonna maoperekond.
Los Angelese rahvusvaheline lennujaam
Los Angelese rahvusvaheline lennujaam (IATA: LAX, ICAO: KLAX, FAA LID: LAX) on peamine Los Angelese linna teenindav rahvusvaheline lennujaam. See on suurim lennujaam nii Los Angeleses kui ka California osariigis, liikluse hulgalt teine lennujaam Ameerika Ühendriikides ja üks suurimaid rahvusvahelisi lennujaamu Ameerika Ühendriikides ja maailmas.
Kualatahan
Klassifikatsioon
Perekonda Kualatahan klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Neid madusid võib kohata ujumas Malaisias Pahangi osariigi vetes.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Kualatahan pahangensis seisuga 1.05.2015.
Los Angelese rahvusvaheline lennujaam
Terminalid
Los Angelese rahvusvahelisel lennujaamal on üheksa reisijateterminali, kus on kokku 128 väravat, mis moodustavad terminalideskeemi vaadates U-tähekujulise või hobuserauakujulise kujutise.
Lennufirmad asuvad järgmistes terminalides:
1978. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
1978. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistriks tulid:
Grundzāle vald
Grundzāle vald (läti keeles Grundzāles pagasts) on vald Lätis Smiltene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Bilska, Palsmane, Koivaliina ja Vireši vallaga ning Valka piirkonna Zvārtava ja Vijciemsi vallaga.
Valla pindala on 130 km². 2016. aasta seisuga elas seal 908 inimest. Valla keskus on Grundzāle küla, vallamaja asub aadressil Tilta 5. Vallavanem on Alda Zvejniece.
Ajalugu
Grundzāle mõis kujunes Riia ja Pihkva vahelise kaubatee äärde. 1897. aastal liideti sellest tekkinud mõisavald Koivaliina vallaga, ent hiljem eraldus see taas. 1935. aastal oli valla pindala 37,4 km², elanikke oli seal 706. 1945. aastal moodustati valda Grundzāle külanõukogu, mis aga kaks aastat hiljem likvideeriti. Aastal 1949 likvideeriti vald ametlikult ja külanõukogu moodustati taas. Aastal 1960 liideti külanõukoguga likvideeritavate Vizla ja Aumeisteri külanõukogude territooriumid. Aastal 1979 liideti külanõukoguga osa Zvārtava külanõukogu maadest, aastal 1981 liideti osa külanõukogu maadest aga Vireši külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Smiltene piirkonda.
Loodus
Vald asub suuremalt jaolt Tālava madalikul, osalt ka Vidzeme kõrgustikul. Valla territooriumile jääb kavandatav Dzeņi karjäär, kust plaanitakse murda Pļaviņase lademe dolomiiti. Olulisemad jõed on Vija jõgi, Stepupe, Vecpalsa, Vizla, Palza ja Vidaga jõgi. Valda jäävad ka neli väikest järve: Bezdibenis, Baltezers, Vizla veskijärv ja Duņķis.
Kaitstavad objektid
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Jaunbemberi ja Ozoliņi muinaskalmed, samuti Aumeisteri mõisa hoonetekompleks (tallid, kutsari maja, elumaja, mõisavalitseja maja, häärber, palkidest ait, maneež, kõrts) ja park. Kohaliku kaitse all on Liepiņi muinaskalme. Looduskaitse all on Apsīši õunapuu, Aumeisteri mõisa tamm, Aumeisteri vaher, Gobase tamm, Mucenieki tamm, Grundzāle mõisa haab, Grundzāle mõisa lehis, Palejase tamm, Bindese tamm, Atvasese tamm, Caunese kask, Caunese jalakas ja Vērzemnieki tammed.
Asustus
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kardinapuu
pisi|Kardinapuu Kardinapuu on puidust või muust materjalist tavaliselt varva või liistu kujuline ese, mille külge riputatakse kardin või kardinad. Kardinapuu kinnitatakse tavaliselt seina külge.
Abielu juriidiline lõppemine
Abielu juriidiline lõppemine tähendab abikaasade vahel sõlmitud abielu lõppemist, kui abikaasa sureb või kui abielu lahutatakse. Kui abielu on lõppenud, lõppevad abielust tulenevad õigused ja kohustused.
Abielu lõppemine abikaasa surma tagajärjel
Kui abikaasa sureb, lõpeb abielu tema surma hetkel, millega kaasnevad järgmised õiguslikud tagajärjed:
Abielu lõppemine abielu lahutamise tagajärjel
Abielu lahutamisel kaasnevad sellega järgnevad õiguslikud tagajärjed:
Abielu lahutamine notari juures
Kui abikaasad jõuavad abielu lahutamises vastastikusele kokkuleppele, saab abielu lahutada notari juures ühise kirjaliku avalduse alusel, mis tehakse kohapeal. Kui üks abikaasadest ei saa mõjuval põhjusel avalduse tegemiseks notari juurde minna, saab ta esitada teise notari juures tõestatud avalduse. Pärast abielu lahutamise avalduse esitamist kinnitab notar abielu lahutamise tähtpäeva. Kui üks abikaasadest ei saa abielu lahutamise päeval mõjuval põhjusel notari juurde minna, saab ta notarile esitada eraldi notariaalselt tõestatud või konsulaarametniku tõestatud nõusoleku abielu lahutamiseks tema kohalolekuta.
Notari juures abielu lahutamiseks peab tasuma notari tasu 64 eurot, millele lisandub käibemaks. Tasu sisaldab abielulahutuse avalduse vastuvõtmist, seaduses määratud nõustamist ning kande tegemist. Kui lahutajad soovivad teha lisatoiminguid, nagu näiteks ühisvara jagamine, tuleb nende eest maksta eraldi tasu.
Abielu lahutamine perekonnaseisuasutuses
Selleks peavad abikaasad isiklikult esitama ühise kirjaliku avalduse ning enne avalduse esitamist peab maksma riigilõivu 50 eurot. Samuti peab perekonnaseisuametile esitama kõik vajalikud dokumendid ja andmed, mida ei ole võimalik saada rahvastikuregistrist. Kui üks abikaasadest ei saa mõjuval põhjusel isiklikult perekonnaametisse minna, siis võib ta eraldi esitada notariaalselt tõestatud avalduse.
Perekonnaseisuamet lahutab abielu ühe kuni kolme kuu jooksul alates abielulahutuse avalduse esitamisest ja teeb sellele vastava kande.
Abielu lahutamine kohtus
Kui abikaasad ei jõua abielu lahutamise või abielu lahutamisega seotud asjaoludega kokkuleppele, siis võib abielu lahutamist taotleda kohtult. Samuti tegeleb kohus abielu lahutamisega, kui perekonnaseisuametil pole pädevust abielu lahutada.
Abielu lahutamiseks peab üks abikaasadest esitama hagi tsiviilkohtule. Hagi esitamiseks ei pea olema teise abikaasa nõusolekut lahutamiseks. Eesti kohtule saab hagi esitada, kui:
Tuleb silmas pidada, et kui ainult ühe abikaasa elukoht on Eestis, siis Eesti kohus abielu ei lahuta, kui riigid, mille kodanikud abikaasad on, ei toetaks Eesti riigis välja antud kohtuotsust.
Arup & Arup Ltd
Arup & Arup Ltd oli inseneri- ja ehitusteenuseid osutav ettevõte Suurbritannias Londonis.
Ettevõtte asutas 1938. aastal taani päritolu ehitusinsener Ove Arup koos oma onupoja Arne Arupiga ja see eksisteeris kuni 1946. aastani. Selle ettevõtte põhjal asutas Ove Arup samal aastal uue ettevõtte Arup.
Ettevõttes töötas ka inglise ehitusinsener Ronald Jenkins.
Pseudoperipteer
Pseudoperipteer on antiikne tempel, mis kasutab peripteeri mulje loomiseks osal ehitise külgedest sammaste asemel pool- või kolmveerandsambaid. Tüübi kirjeldus on antud Vitruviuse teoses "de architectura".
Eelkõige kasutatakse poolsambaid templi pikematel külgedel ja lühema külje sisemise sambarea markeerimiseks. Seega puudub pseudoperipteeril sammaskäik (pteron) ümber templi cella.
Poolsambad ilmuvad templiehitusse klassikalisel ajajärgul. Varasemate eeskujude järgi Sitsiilias ja Alam-Itaalias ehitati Aphrodite tempel Epidauroses (hävinud). Edasi levis see templitüüp 2. sajandil eKr ja Augustuse ajal Rooma arhitektuuris.
Näiteid
Pseudoperipteer on ka Harmoonia tempel, 18. sajandist pärit aiaehitis Halswell House'i mõisas, Goathurstis Somersetis Inglismaal.
Leetse-Pallaste vald
Leetse-Pallaste vald (saksa keeles Leetz und Pallas) oli vald Harjumaal Harju-Madise kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Leetse-Pallaste vald Padise vallaga.
Valla alal asus Leetse ja Pallaste mõis.
Termokeemia
Termokeemia füüsikalise keemia haru, mis uurib keemiliste protsesside ja faasimuutuste soojusefekte.
Termokeemia tegeleb süsteemi energia muutustega ja süsteemi ning keskkonna energiavahetusega. Füüsikalis-keemilised ainete ja protsesside karakteristikud nagu soojusmahtuvus, põlemissoojus (kütteväärtus), tekkesoojus, entalpia, entroopia ja vaba energia on termokeemiliste arvutuste sisuks.
Hessi seaduse kohaselt keemilise reaktsiooni soojusefekt (ΔH) sõltub ainult süsteemi alg- ja lõppolekust, mitte reaktsiooni käigust (vahestaadiumidest). Reaktsioonientalpia on selle vaheetappide entalpiamuutuste summa.
Kui viia keemiline reaktsioon läbi kalorimeetris, on võimalik mõõta soojushulka, mis vabaneb eksotermilises reaktsioonis või soojushulka, mis neeldub  endotermilises reaktsioonis. Andmebaasidest on leitavad üksikute reaktsioonide soojusefektid ja neile vastavad entalpiamuutused ΔH0.
Harilik roosasamblik
Harilik roosasamblik  (Dibaeis baeomyces) on samblikuliik.
Soome lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Soomes asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
UNESCO maailmapärandi komitee
pisi|Logo UNESCO maailmapärandi komitee (inglise Intergovernmental Committee for the Protection of the World Cultural and Natural Heritage, ka World Heritage Committee) on UNESCO juures tegutsev komitee. Komitee ülesannete seas on vastutada UNESCO maailmapärandi kaitse konventsiooni täitmise eest, samuti on komiteel ainuõigus lisada või eemaldada objekte UNESCO maailmapärandi nimistust.
Üks kord aastas toimub komitee istung (inglise session), kus muu hulgas arutatakse uute objektide lisamist UNESCO maailmapärandi nimistusse. Esimene koosolek toimus 1977 Pariisis.
Amama Mbabazi
pisi|Amama Mbabazi Amama Mbabazi (sündinud 16. jaanuaril 1949) on Uganda jurist ja poliitik.
Ta oli 24. maist 2011 kuni 18. septembrini 2014 Uganda peaminister.
Amama Mbabazi lõpetas 1975. aastal Makerere ülikooli õigusteaduse bakalaureuse kraadiga.
Ta kuulub valitsevasse erakonda Rahvuslik Vastupanuliikumine ning on alates 2010. aastast partei peasekretär. Alates 2003. aastast kuulub ta parlamenti. Aastatel 2004–2006 oli ta justiitsminister, seejärel kaitseminister. Veebruarist 2009 kuni peaministriks saamiseni oli ta julgeolekuminister.
Amama Mbabazi on esindanud Ugandat ka diplomaadina, muu hulgas ÜRO Julgeolekunõukogus ja Lusaka relvarahu sõlmimisel 1999. aastal.
Jorma Hynninen
Jorma Kalervo Hynninen (sündinud 3. aprillil 1941 Leppävirtas) on soome ooperilaulja, bariton.
Aastatel 1966–1971 õppis ta Sibeliuse Akadeemias; 1970–1990 töötas Soome Rahvusooperis, 1984. aastast oli ooperi kunstiline juht.
Aastatel 1980–1991 oli ta Joensuu laulufestivali kunstiline juht, 1993–2002 Savonlinnan ooperifestivali kunstiline juht ning 1997–2003 Sibeliuse akadeemia lauluprofessor.
Ta on esinenud rohkem kui 60 ooperirollis, sealhulgas maailma kuulsamatel ooperi- ja kontserdilavadel.
2005. aastal sai ta professori aunimetuse.
1979. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
1979. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Vladimir Morozov
pisi Vladimir Viktorovitš Morozov (vene keeles Владимир Викторович Морозов; sündinud 16. juunil 1992 Novosibirskis) on Venemaa ujuja ja olümpiapronksmedalist. Tama käes on praegune maailmarekord 100 meetri kompleksujumises (lühike rada), Venemaa rekord 50 meetri seliliujumises (pikk rada) ja vabaujumises (lühike ja pikk rada). Ta on Venemaa teeneline meistersportlane.
1979. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistriks tulid kaalukategooriati:
Vladimir Morozov
Morozov sündis Venemaal ja emigreerus 14-aastaselt Ameerika Ühendriikidesse. Ta õppis Torrance'i keskkoolis. Ta hakkas ujuma 9-aastaselt. Aastatel 2002–2006 treenis ta laste ja noorte spordikoolis "Кольцовские надежды" Koltsovo tööliste külas. Alates 2006. aastast elab ja treenib Los Angeleses. Morozov oli Lõuna-California ülikooli tudeng, kus õppis majandust. Alates 2011. aastast mängib ka Venemaa koondises.
Esmakordselt võistles ta Venemaa koondises 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Shanghais (Hiina Rahvavabariik).
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis kuulus Morozov Venemaa 4x100 meetri vabaujumise võistkonna koosseisu, kes oli Prantsusmaa ja USA järel kolmandal kohal. Kolmandat vahetust ujudes oli Morozovi aeg 47,85.
Pärast olümpiamänge võistles Morozov 2012. aasta Euroopa lühiraja meistrivõistlustel ja 2012. aasta lõpus peetud lühiraja maailmameistrivõistlustel. Chartresis peetud Euroopa meistrivõistlustel võitis Morozov seitse medalit, sealhulgas tuli Euroopa meistriks 100 meetri vabaujumises ja 100 m kompleksujumises. Istanbuli maailmameistrivõistlustel võitis Morozov kulla 50 m ja 100 meetri vabaujumises ning hõbeda 4x100 meetri kompleksujumises. 50 meetri vabaujumises alistas Morozov olümpiavõitja Florent Manaudou ja püstitas riigi rekordi ajaga 20,55.
2013. aastal Lõuna-California ülikoolis treener Dave Salo juures treenides võitis Morozov kolledži juunioride ujumisvõistlustel NCAA I divisjoni meistrivõistlused 50 m ja 100 m vabaujumises.
Morozov osales 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Kaasanis maailma ühe kiireima 50 meetri vabaujumise ujujana. Ta on äärmiselt mitmekülgne, võimalusega ujub mis tahes distantsi. 50 meetri vabaujumises jõudis Morozov finaali, kuid alles pärast poolfinaali saadud 8. koha jagamist koos Anthony Erviniga. Kordus ujumises oli ta 0,02 sekundit kiirem ja pääses finaali. Finaalis oli Morozov aeglasem pronksmedalist vaid 0,01 sekundi, mis andis talle 4. koha.
Samuti võttis ta osa ka 50 meetri seliliujumisest, tõestades, kui mitmekülgne ta on. Morozov jõudis finaali pärast poolfinaalis saadud 6. kohta. Ta tõusis finaalis koha võrra kõrgemale, et võtta üldarvestuses 5. koht. Morozov ujus ka 4 × 100 meetri vabaujumise kolmandat etappi, saades kiireima aja, et aidata venelastel hõbemedalit võita. Ehkki Morozov diskvalifitseeriti 100 vabaujumise individuaalsel võistlusel, oli tema aeg kiireim kogu võistluste jooksul.
Morozov nimetati Venemaa dopinguskandaali positiivsete programmi osaliseks, mida Venemaa dopinguvastane režiim väitis, et Maailma Dopinguvastase Agentuuri McLareni IP-raport väidab. Esialgu keelati tal võistlemine 2016. aasta olümpiamängudel, kuid ta ennistati hiljem Rio de Janeiros võistlema.
Morozov kuulus Venemaal 4x100 meetri vabaujumise võistkonda 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängudel, mis lõpetas 4. kohal.
2017. aasta MM-il Budapestis lõpetas Morozov 50 meetri vabaujumises poodiumikohalt kõigest 0,03 sekundiga. Ta sai 4. kohta ajaga 21,46. Viimasel päeval õnnestus tal saada pronksmedal, kui ta liitus Rylov Evgeny, Kirill Prigoda ja Aleksandr Popkoviga 4 × 100 meetri teateujumises. Morozov ujus vabaltujumise jagu ajaga 46.69, mis oli väljaku kiireim jaotus. Venemaa lõpetas USA ja Suurbritannia taga.
2017. aasta lühiraja Euroopa meistrivõistlustel Kopenhaagenis võitis Morozov 50 m vabaujumise ajaga 20,31, millega ületas meistrivõistluste rekordi. Ta edestas Ben Proudi 0,35 sekundiga. Morozov võitis kulla ka 4×50 m vabaujumises ja 4x50 m kompleksujumises. Viimases teateujumises ületati maailmarekord ajaga 1.30,44.
2018. aasta Euroopa meistrivõistlustel Glasgow's võitis ta 3 medalit, sealhulgas kulla 4 × 100 vabaujumises ja hõbedad 4×100 m kompleksujumises ning segavõistkondade 4x100 m kompleksujumises. Samuti osales ta 50 m vabaujumises, kus ta saavutas 4. koha (21,74) ja 100 m vabaujumises, kus ta oli eelvõistlustel viies, kuid kolmas venelane (48,75) ja ei pääsenud seetõttu finaali, ning 50 m seliliujumises, kus ta oli taas 4. (24,69).
2018. aasta lühiraja maailmameistrivõistlustel Hangzhous esimesel päeval aitas Morozov Venemaad hõbedale, saavutades parima tulemuse 45,06 4 × 100 vabaujumise teatevõistluse 3. etapil. 2. päeval ujus ta Venemaa pronksmedalile 4x50 vabaujumises. 4. päeval tuli venelane teist korda individuaalseks maailmameistriks pärast 2012. aastat 50 m vabaujumises ajaga 20,33. Morozov teenis viimasel päeval veel 2 medalit, millest esimene oli hõbe 100 m vabaujumises ameeriklase Caeleb Dresseli järel. Ta lõpetas võistlused veel ühe hõbedaga meeste 4 × 100 m kompleksujumises, kindlustades Venemaale 2. koha USA järel.
Gwangjus peetud 2019. aasta maailmameistrivõistlustel sai Morozov 2 medalit ja need mõlemad tulid teateujumistes. Hõbemedal tuli 4x100 m vabaujumises ja pronksmedal 4x100 m kompleksujumises.
2019. aasta lühiraja Euroopa meistrivõistlustel Šotimaal Glasgow's tuli Morozov seitsmekordseks Euroopa meistriks, millest kolm oli individuaalset; 50 m vabaujumises ajaga 20,40, 100 m vabaujumises ajaga 45,53 ja 100 m rinnuliujumises uue Euroopa rekordiga 25,51. Võistkondlikult tuli ta Euroopa meistriks 4x50 m vabaujumises, kus ta ujus päeva kiirema aja 20,25, 4x50 m kompleksujumises ning segateatevõistkonnaga 4x50 m vabaujumises ja 4x50 m kompleksujumises.
Kaal (perekonnanimi)
Kaal on perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaal 230 inimesel (117 mehel ja 113 naisel). Perekonnanimede levikult oli Kaal meeste puhul 658. ja naiste puhul 784. kohal. Levinuim on see Saare maakonnas, kus seda on 10 000 elaniku kohta 14,59.
Takaji Mori
Takaji Mori (jaapani keeles 森 孝慈 Mori Takaji; 24. novembril 1943 Fukuyamas – 17. juulil 2011) oli Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Ta sündis aastal 1943 Fukuyamas (asub Hiroshima prefektuuris).
Koondisekarjäär
1968. aastal võitis ta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril pronksmedali.
Turdlehine hanemalts
Turdlehine hanemalts (Chenopodium chenopodioides) on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim.
Eduard Mettus
Eduard Mettus (1908 – ) oli Nõukogude Liidu OGPU, NKVD, SMERŠ ja Eesti NSV siseministeeriumi töötaja.
1930. aastal asus Pihkva OGPU teenistusse. Aastatel 1944–1946 oli Smerš üksuse ülema asetäitja Leningradi piirkonnas, 1946. aastal Tallinnas Smerši üksuse ülem, hiljem oli Pärnu rahvasaadikute nõukogu esimees.1951 ENSV haridusministri asetäitja.
1956. aastal osales ta Vaasa ja Pärnu linna sõpruslepingu sõlmimisel.
Endla Jaagosild
Endla Lõoke sündis Tartus Karl ja Aliide Lõokese kahelapselise pere teise lapsena. 1934 kolis pere Paluperra. 1944 lõpetas Endla Lõoke Otepää Gümnaasiumi ja astus Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonda. 1946 vahetas ta eriala ning asus õppima ajaloo-keeleteaduskonnas, kus spetsialiseerus etnograafia erialale. Ta lõpetas ülikooli 1951. aastal lõputööga "Kolhoosietnograafia küsimusi Nõukogude Liidus ja Lihula rajooni "Edu" kolhoosi materiaalne kultuur".
Uurimistöö
Ülikooli lõpetamise järel asus ta tööle Eesti Rahva Muuseumi (toona Etnograafiamuuseum) noorema teadusliku töötajana. 1954–1957 õppis ta aspirantuuris ENSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis Tallinnas ja NSVL TA Etnograafia Instituudis Moskvas. 1968 sai temast Etnograafiamuuseumi vanem teaduslik töötaja. Ta töötas muuseumis kuni 1980. aastani.
Jaagosilla peamisteks uurimisvaldkondadeks olid põllutööd ja toidukultuur. Ta oli Balti etnograafilise atlase maaharimise teemalise köite ("Историко-этнографический атлас Прибалтики. Земледелие", 1985) kaasautor. 1970. aastatel osales Endla Jaagosild teadusliku juhendaja ja režissöörina mitmete põlluharimist (rukkilõikust, rehepeksu jt töövõtteid) käsitlevate etnograafiliste filmide tegemises. Muuseumis töötatud aastate jooksul kureeris ta arvukalt näitusi. Pensionil olles avaldas ta arvukalt populaarteaduslikke artikleid (ajakirjas Maakodu) ning aitas koostada Eesti Rahva Muuseumi 1994. aastal avatud uue püsinäituse "Eesti. Maa, rahvas, kultuur" põllunduse osa.
Isiklikku
Tema tütar Maris Jaagosild on raamatukoguhoidja, töötas Eesti Rahva Muuseumis 1989-2020 raamatukoguhoidja, vanemraamatukoguhoidja ja raamatukogu juhatajana.
Prantsusmaa lahtiste tennisemeistrivõistluste meeste paarismängu võitjate nimekiri
Prantsusmaa lahtised tennisemeistrivõistlused meeste paarismängus on tenniseturniir, mida peetakse French Openi raames 1891. aastast. Turniiri mängitakse õues saviväljakutel ja seda peetakse alates 1928. aastast Prantsusmaal Pariisis Stade Roland Garrosil. Prantsuse lahtised mängitakse mai viimasel nädalal ja juuni esimesel nädalal ning on olnud kronoloogiliselt kalendriaasta teine ​​suure slämmi turniir alates 1987. aastast. Aastatel 1915–1919 turniiri I maailmasõja tõttu ja perioodil 1940–1945 II maailmasõja tõttu ei mängitud.
Alates tennise maailmameistrivõistluste kaotamisest 1925. aastal on Prantsusmaa meistrivõistlustel olnud "suurte meistrivõistluste" staatus, mida hiljem nimetati suure slämmi turniiriks. Meistrivõistlused olid kuni 1967. aastani reserveeritud harrastajatele, kuid alates 1968. aastast on see avatud ka elukutselistele mängijatele.
Võitjad
thumb|[[Paul Lebreton, kes võitis koos Paul Ayméga meistrivõistlused kolm korda, oli esimene mängija, kes tuli meistriks kaks aastat järjest]] thumb|[[Max Decugis võitis meistrivõistlused aastatel 1902–1920 14 korda, mis on endiselt rekord. Neist 11 turniirivõitu sai ta koos Maurice Germot'ga mängides]] thumb|[[Maurice Germot võitis meistrivõistlused ajavahemikul 1904- 1920 11 korda, kõigil oli partneriks Max Decugis]] thumb|[[Jean Borotra võitis meeste paarismängus turniiri neli korda, sealhulgas 1925. aastal, esimesel aastal kui meistrivõistlused olid avatud välismängijatele]] thumb|300px|[[René Lacoste tuli Prantsusmaa meistriks kolmel korral]] thumb|[[Jacques Brugnon, pildil koos Henri Cochetiga, tuli Prantsusmaa meistriks viiel korral]] thumb|[[Henri Cochet tuli Prantsusmaa meistriks kolm korda, alati koos Jacques Brugnoniga]] thumb|Ameeriklane [[Tony Trabert tuli esimese välismaalasena kolm korda Prantsusmaa meistriks]] thumb|[[Roy Emerson|Roy Emersoni kuus turniirivõitu on suurim arv välismaalase saavutatud. Emerson võitis selle turniiri kuus aastat järjest (1960–1965). Lisaks oli ta neljas finaalis, mille kaotas. Ta on ainus mängija, kes on pärast II maailmasõda võitnud selle turniiri neljal korral]] thumb|[[Neale Fraser tuli kolm korda Prantsusmaa meistriks ja alati koos Roy Emersoniga]] thumb|[[Anders Järryd oli viies meeste paarismängu finaalis ja tuli kolmel korral meistriks (1983, 1987, 1991)]]
Vaata ka
Prantsusmaa lahtiste tennisemeistrivõistluste muud võistlused
Suure slämmi turniiride meeste paarismängu võitjate nimekirjad
Zaraisk
Zaraisk on linn Venemaal Moskva oblastis.
Minnesota North Stars
Minnesota North Stars oli USA jäähokiklubi, mis tegutses Minnesota osariigis Bloomingtonis aastatel 1967–1993.
Pärast 1992–93 hooaega koliti ümber Dallasesse ning meeskonna nimeks sai Dallas Stars.
Stanley karika finaali jõuti hooaegadel 1980–81 ja 1990–91. Esimesel juhul kaotati finaalis New York Islandersile ja teisel juhul Pittsburgh Penguinsile.
Armentières
Linna moto on Pauvre mais fière ('vaene, kuid uhke').
Asend
Armentières asub Belgia piiri ääres, Lille'i linnast loodes, Leie jõe parem kaldal.
Ajalugu
pisi|Armentières (1649) 1668. aastal sai linn Prantsusmaa osaks, ühes enamikuga Prantsuse Flandriast. 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses kogus Armentières kuulsust, olles "kangalinn". Tööstuslik kudumine, ketramine ja õllepruulimine kasvasid Armentièresis, kasuks oli vee olemasolu.
Armentières kannatas eriti maailmasõdade ajal, kuigi linn sai kaks sõjalist risti (ühe Esimese maailmasõja ja teise Teise maailmasõja eest) ja Auleegioni ordeni. Armentièresis ja selle lähiümbruses on sõjaväekalmistud maailmasõdade ohvrite mälestuspaigad. "Mademoiselle from Armentières" oli populaarne laul liitlassõdurite seas Esimeses maailmasõjas.
Esimese maailmasõja ajal oli linn 1914. aasta oktoobris Armentièresi lahingu paik. 1918. aasta aprillis pommitasid Saksa väed Armentières'i sinepigaasiga. Briti väed olid sunnitud piirkonnast lahkuma, kuid sakslased ei saanud tugeva saaste tõttu kaks nädalat siseneda. Pommitamise tunnistajad väitsid, et pommitamine oli nii tugev, et tänavatel voolas vedel sinep.
Raudtee
pisi|Armentièresi jaam Armentièresis on raudteejaam liinil Lille'ist Calais'sse ja Dunkerque'i.
Mälestusmärgid
Armentièresi kellatorn on arvatud UNESCO maailmapärandi mälestusmärkide hulka. Kellatorni, nagu ka lähedalasuva raekoja disainis arhitekt Louis Marie Cordonnier ja need on avatud külastajatele ja turistidele.
Hollandi meedia
Hollandi meedia on ülevaade Hollandis tegutsevatest meediaväljaannetest.
Zaraisk
Linn asub 162 km Moskvast kagus. 2010. aastal oli elanike arv 24 648.
pisi|left
Pietro Parolin
Pietro Parolin (sündinud 17. jaanuaril 1955 Schiavonis Itaalias) on roomakatoliku vaimulik. Ta on alates 15. oktoobrist 2013 Vatikani riigisekretär ja alates 22. veebruarist 2014 kardinal. Ta valdab lisaks itaalia keelele ka inglise, prantsuse ja saksa keelt. Parolin on ainus Vatikani riigisekretär, kes on külastanud Eestit.
Parolin sündis ehitustarvete poe juhi Luigi Parolini ja tema abikaasa, kooliõpetaja Ada Miotti kolmelapselises peres. Kohaliku preestri mõjul asus Parolin 1969 õppima Vicenza seminaris ja ordineeriti 27. aprillil 1980 preestriks. Ta oli Schio Santissima Trinità kiriku abipreester, seejärel õppis 1983–1986 Roomas Gregoriuse ülikoolis, omandades doktorikraadi kanoonilise õiguse alal. Lisaks õppis ta paavstlikus akadeemias diplomaatiat.
Parolin töötas 1986–1989 Nigeerias lihtametniku (adetto) ja siis sekretärina. Seejärel oli ta 1989–1992 sekretär Mehhikos. Johannes Paulus II määras ta 14. mail 1988 kaplaniks. 1992–2002 töötas ta riigisekretariaadis 1. klassi nuntsiatuuri sekretärina ja nõunikuna. 16. veebruaril 2000 sai temast paavsti auprelaat. Sügisest 2002 augustini 2009 oli ta riigisekretariaadi välissuhete osakonna asesekretär.
Paavst Benedictus XVI määras Parolini 17. augustil 2009 Acquapendente titulaarpiiskopiks ja nuntsiuseks Venezuelas. Ta ordineeriti piiskopiks 12. septembril 2009 Vatikanis. Paavst Franciscus määras ta 15. oktoobril 2013 Vatikani riigisekretäriks ja 22. veebruaril 2014 Santi Simone e Giuda Taddeo a Torre Angela kardinalpreestriks.
Visiit Eestisse
Parolin tegi 10.–11. mail 2016 ametliku visiidi Eestisse, millega märkis Eesti ja Püha Tooli vaheliste diplomaatiliste suhete taastamise 25. aastapäeva. Ta kohtus president Toomas-Hendrik Ilvese, välisminister Marina Kaljurannaga ja Riigikogu esimehe Eiki Nestoriga. Kohtumisel peaminister Taavi Rõivasega Toompeal arutati julgeoleku olukorda ning Venemaa tegevust Ukrainas ja Süürias. Seejärel osales Parolin oikumeenilisel teenistusel Tallinna toomkirikus ja pidas õhtul missa Tallinna Peeter-Pauli katedraalis.
Siin Eestis on katoliku kogukond väike. Seepärast on oluline iga liige Evangeeliumi väärtuslikul kuulutamisel ning õpetuse levitamisel... Lahkhelid kristlaste vahel on Kristuse tahte vastased. Meie oikumeenilises pühendumuses peaks Tema sõnad alati innustama meie mõtteid ja tegusid ning julgustama jätkama, isegi kui tundub, et me ei saavuta eriti või üldse edu.
Kardinal külastas 11. mail Tartut, kus pidas kell 12 Tartu ülikoolis avaliku loengu, milles ta tutvustas Püha Tooli diplomaatilist tegevust ja tundis muret olukorra pärast Ukrainas.
Nagu minu mainitud näidetest näha saate, on Püha Tooli diplomaatilise tegevuse keskmes inimene, kelle võõrandamatu ja transtsendentne väärikus põhineb lõpuks sellel, et olles loodud Jumala näo järgi ja sarnaseks, on ta avatud transtsendentsele. Sellest teadlikuna on Püha Tool sügavalt huvitatud inimkonna, kui terviku hüvangust. Ta kohtus Tartu linnapea Urmas Klaasiga ja pidas missa Tartu katoliku kirikus. Kardinal Parolin külastas enne Eestist lahkumist ka Valga Pühavaimu kirikut.
Hollandi meedia
Ajalehed
Kõige suurema lugejaskonnaga on tasuline üleriigiline päevaleht De Telegraaf.
Lehtede loetavus Hollandis langeb, kuid on siiski võrreldes teiste Euroopa riikidega üsna kõrge. 2005. aastal trükiti iga 100 majapidamise kohta 55 väljaannet. World Press Trend 2009 andmetel loeb Hollandis ajalehti 69,8% täiskasvanud inimestest (Eestis on näitaja veidi madalam – 67%). Hollandlased kulutasid 2008. aastal lehe lugemiseks 31,2 minutit päevas (eestlased kulutasid päevas European Social Survey 2004–2005 andmetel ajalehe lugemiseks 38,1 minutit). Hollandi lehtede lugejaskonnast on suurim osakaal 45–54-aastastel ja 65-aastastel ning vanematel. Selline jaotumine on igati oodatav, kuna just nendesse täiskasvanute vanuserühmadesse kuuluvaid inimesi on Hollandi rahvastikupüramiidis kõige enam.
Rohkem kui 85%-l Hollandi elanikkonnast on juurdepääs internetile. Skoeps, Hollandi kodanikele mõeldud ajakirjanduse sait, kuhu oli võimalik üles laadida erakordsete sündmuste pilte, videoid jms, lõpetas 2008. aastal tegevuse. 2008. aastal alustati projekti, mille käigus digiteeritakse 8 miljonit ajalehelehekülge.
World Press Trend 2009 andmetel oli 2008. aastal Hollandis 33 ajalehel veebiversioon ning tasuliste päevalehtede loetavus internetis ületas 6 miljoni unikaalse külastaja piiri ühes kuus. 2008. aasta seisuga on ühes kuus kõige rohkem külastajaid De Telegraafi (3 262 000) ja Algemeen Dagbladi (2 075 000) veebiversioonidel.
Hollandis on mitmeid üleriigilisi lehti. Nendest viis on keskendunud peamiselt Amsterdamile (De Telegraaf, De Volkskrant, Trouw) ja Rotterdamile (Algemeen Dagblad, NRC Handelsblad)
De Telegraafi
peetakse populaarseks ajaleheks. Sellele on omased suured pealkirjad ja lehes on kasutatud rohkelt värve. Võrreldes kvaliteetlehtedega pannakse rohkem rõhku kuritegevuse ja meelelahutuse kajastamisele, kuid tegemist ei ole siiski tabloidiga. De Telegraaf on parempoolse suunitlusega. Lehte annab välja Telegraaf Media Groep, väljaande trükiarv on 670 000 ja lugejaskonna suurus 2,25 miljonit.
De Volkskrant
on poliitiliselt pigem vasakpoolse suunitlusega ja seda peetakse kvaliteetleheks. Lehe peakontor asub Amsterdamis ja alates 2009. aastast on selle väljaandjaks belglastele kuuluv De Persgroep N.V. World Press Trends 2009 andmetel on ajalehe trükiarv 264 000 ning lugejaid 0,8 miljonit.
Algemeen Dagblad
kuulub samuti nn populaarsete ajalehtede hulka. Poliitilise suunitluse poolest peetakse seda parempoolseks leheks. Ajalehe omanikuks on AD NieuwsMedia. Lehe trükiarv on 466 000 ja lugejaskonna suurus 1,5 miljonit inimest.
NRC Handelsblad
on liberaalne kvaliteetleht, millel on ainsana õhtune väljaanne. 2006. aastal hakati välja andma ka hommikust NRC lehte, et meelitada haritud lugejaid, kes ei loe lehti igapäevaselt. Lehe motoks on Lux et Libertas – valgus ja vabadus, mis viitab valgustusajastule. Poliitilise suunitluse poolest on tegemist vasakpoolse väljaandega, mille peakontor on Rotterdamis. World Press Trend 2009 andmetel on lehe trükiarv 264 000 ja lugejaskonna suurus 827 000.
Tuntud on ka kvaliteetlehtedeks peetavad Nederlands Dagblad ja Reformatorisch Dagblad, mis pakuvad lugejatele aktuaalseid teemasid ja uudiseid kristlikust vaatenurgast. Oma suunitluse poolest on need pigem konservatiivsed lehed. Reformatorisch Dagbladi peakontor on Apeldoornis ja Nederlands Dagbaldi oma Barneveldis.
Lambertus van Klaveren
Lambertus van Klaveren (kuni 1916 Steenhorst; 26. september 1907 Rotterdam – 12. veebruar 1992 Rotterdam) oli Hollandi poksija. Ta perekonnanimi vahetus 1916. aastal, kui ta ema abiellus uuesti ning ta sai oma kasuisa perekonnanime.
Van Klaveren oli kokku neljakordne Hollandi meister – kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 1926. aastal ja sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) aastatel 1927–1929.
Van Klaveren võitis sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Ta oli esimene ja on seni ainuke Hollandi poksija, kes on tulnud olümpiavõitjaks.
Van Klaveren poksis juulist 1929 kuni märtsini 1956 elukutselisena. Ta pidas kokku 110 kohtumist, millest võitis 80 (neist 21 nokaudiga), kaotas 21 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 9 kohtumist. Ta on olnud elukutseliste Hollandi meister kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) aastatel 1930–1940 ja keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1947. aastal ning Euroopa meister kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) aastatel 1931–1932 ja keskkaalus (kuni 160 naela ehk 72,6 kg) 1938. aastal.
Isiklikku
Ka Lambertus van Klavereni noorem poolvend Pieter oli tuntud Hollandi poksija.
Lotus Gardens
Lotus Gardens on linn (township) Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Tshwane linnaringkonnas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Lotus Gardeni elanikest mustanahalisi aafriklasi 79,91%, India või Aasia päritolu inimesi 16,31%, värvilisi 3,10%, valgeid 0,20% ja teisi 0,48%. Pedi keelt pidas emakeeleks 25,71% inimesi, inglise keelt 21,03% tsvana keelt 12,24%, sotho keelt 9,54%, suulu keelt 7,87%, tsonga keelt 6,27%, venda keelt 6,20%, koosa keelt 2,76%, ndebele keelt 2,70%, afrikaani keelt 2,17%, svaasi keelt 1,14%, viipekeelt 0,23% ja teisi keeli 2,14%.
Hollandi meedia
NRC Handelsblad
Kaht suurima trükiarvuga tasuta lehte – Sp!ts ja Metro – jagatakse restoranides, ülikoolides, ühistranspordis, kaubanduskeskustes ja muudes rahvarohketes kohtades. Need hakkasid ilmuma 1999. aastal. Sp!ts on üleriigiline tabloidiformaadis väljaanne, mille omanik on Telegraaf Media Groep ja selle keskus asub Amsterdamis. World Press Trends 2009 andmetel on Sp!tsi trükiarv 431 000 ja lugejaskonna suurus 1,7 miljonit. Metro on suurima trükiarvuga tasuta jagatav ajaleht Hollandis ja seda antakse välja ka mujal Euroopas. Lehe omanikuks Hollandis on Metro Holland. Metro trükiarv on 533 000 ja ajalehte loeb umbes 1,8 miljonit inimest.
Suurimate trükiarvudega piirkondlikud lehed Hollandis on De Gelderlander, Dagblad van Het Noorden ja Dagblad De Limburger. Kõigi nende lehtede lugejaskonna suurus on üle 400 000. Kohalikud lehed on näiteks Haagi väljaanne Haagsche Courant ja Amsterdami leht Het Parool.
Tasuliste päevalehtede arv on viimaste aastate lõikes vähenenud, tasuta päevalehtede arv kolmekordistunud. Seda võib illustreerida järgneva tabeliga, kus on välja toodud mõned koondarvud Hollandi ajakirjandusest World Press Trends 2009 andmetel.
Ajakirjad
Hollandis on vähemalt 8000 ajakirja. Ajakirjad jagatakse üldiselt kaheks: teadus- ja erialaajakirjad ning laiale üldsusele mõeldud populaarsed väljaanded. Elsevier on üks maailma juhtivaid teadusajakirjade väljaandjaid ja selle peakontor asub Amsterdamis.
Naisteajakirjade trükiarv on kokku umbes 1,3 miljonit nädalas. Naisteajakirjade Libelle ja Margrieti trükiarv on kokku 900 000, meelelahutuslike ajakirjade, mille keskmes on kuulsused ja klatš, trükiarv on umbes 540 000. Hollandis antakse välja ka mitmeid rahvusvahelisi ajakirju nagu Marie Claire ja Cosmopolitan. Meesteajakirjadest on populaarseim Top Gear. Valdkondi, millele nn laiale üldsusele mõeldud ajakirjades keskendutakse, on väga palju: äri, elustiil, tervis, hobid, ilu, fotograafia, kunst jne. Populaarsete ajakirjade peamiseks väljaandjaks on Sanoma.
Raadio
Hollandi raadiokanalite populaarsus on aastatega märgatavalt kahanenud. Uus meedia ja internet on saanud hollandi meediaauditooriumi eelistusteks ning raadio on jäänud tagaplaanile. The Dutch Time Use Survey leidis, et 1975. aastal kuulas üle 12-aastane auditoorium nädalas 2,2 tundi raadiot, kuid 2005. aastaks oli see vähenenud vaid poolele tunnile.
Hollandi avalik-õiguslikud raadiokanalid on suunatud väga erinevatele auditooriumidele.
Avalik-õiguslikud raadiokanalid
Kõiki avalik-õiguslikke kanaleid on võimalik kuulata ka internetist. Lisaks on kanalitel erisaated, mida saab kuulata vaid Hollandi Rahvusringhäälingu kodulehel.
Televisioon
Hollandis on telemaastik jaotatud peamiselt kolme firma vahel: Nederlandse Publieke Omroep (Hollandi Rahvusringhääling), RTL Nederland Group ja ProSiebenSat, 1 Media. Esimene telekanal Nederland 1 alustas tööd 1951. aastal.
1930. aastate keskpaigas kujunes Hollandi meedias välja haruldane süsteem. Raadiosaateid andsid eetrisse erinevad organisatsioonid (sotsialistid, katoliiklased jne), mis rentisid eetriaega. See süsteem kandus üle ka televisiooni 1950ndate keskpaigas. Saateid annavad eetrisse iseseisvad organisatsioonid, kelle tegevusse valitsus ei saa sekkuda.
1989. aastal hakkas tööle esimene kommertstelejaam RTL Veronica (hiljem RTL 4), mis asus Luxembourgis, sest kuni 1992. aastani oli Hollandis eraettevõtjatel keelatud telemaastikul tegutsemine. Pärast seadusemuudatust sai kommertskanalite tootmine võimalikuks nii Hollandi kui ka välismaiste firmade jaoks ning RTL Veronicale järgnes üsna pea ka RTL5. 2006. aasta detsembris lülitati Hollandis välja analoogtelevisioon, mis asendus digitaaltelevisiooniga. Digitaaltelevisioon levib Hollandis peamiselt kolmel viisil: kaabli, satelliidi ja antenni (raadiolainetega) kaudu. Kuna Hollandi vaatajad kasutavad televisioonisignaali saamiseks erinevat seadistust ning eri seadmed pakuvad erinevaid kanaleid, on Hollandi vaatajaskond killustunud. Ligikaudu 80% kasutab kaabeltelevisiooni lahendust, üle 10% kodudest satelliittelevisiooni, Digitenne’i ~12%, IPTV ja mobiilse digiTV lahendusi on kodudes vähem.
1988. aastal vaatas hollandlane telerit 124 minutit, 2005. aastal oli telerivaatamisele kulutatud aeg tõusnud 195 minutini. 2008. ja 2009. aastal vaatas keskmine hollandlane päevas telerit 184 minutit (3 tundi ja 14 minutit). 2009. aasta kõige vaadatum saade oli "Maamees otsib naist" (~4,5 mln vaatajat). Seega on hakanud telerivaatamisele kulutatud aeg langema (vrd 2005 ja 2009).
Meeste ja naiste vaatamisaeg on eri kanalite vahel üldjoontes suhteliselt võrdselt jaotunud. Kanalid, millele naised kogu vaatamisajast meestest märkimisväärselt enam tähelepanu pööravad on Nederland 2, RTL4, SBS 6, Net 5; meestel on nendeks kanaliteks RTL7, Veronica, Discovery Channel.
Peamised telekanalid
Hollandi Rahvusringhäälingu alla kuuluvad:
Nederland24
Hollandi Rahvusringhäälingule NPO-le (Nederlandse Publieke Omroep) kuulub ka netiportaal Nederland24, mida saab vaadata nii internetis kui ka digitaalkaabli vahendusel. Nederland24 kanalid näitavad spetsiifilise temaatikaga programmi. Sinna alla kuuluvad kanalid:
Rahvusvahelised telekanalid
Hollandis on ka lokaliseeritud rahvusvahelisi telekanaleid. Seda nii luues vastavale rahvusvahelisele kanalile kohalikku sisu kui ka lihtsalt tõlkides programmi hollandi keelde. Enamasti on see nende kahe meetodi kombinatsioon.
Digikanalid
TMF Nederland (The Music Factory) alla kuuluvad popmuusikakanalid:
Nii satelliit- kui ka kaabeltelevisiooni vahendusel on nähtav Belgia kanal BVN, mis on mõeldud hollandi ja flaami vaatajaile üle terve maailma. Programmis on uudised, lastesaated, sport, meelelahutus ja päevakajalised saated.
Kohalikud telekanalid
Hollandis on enamikul provintsidel ja piirkondadel ka oma kohalikud telekanalid, mida rahastab valitsus.
Internet
2009. aasta seisuga on Hollandis umbes 14,3 miljonit internetikasutajat. See on kogu elanikkonnast 88,4% ja see on alates 2000. aastast tõusnud kolm ja pool korda (aastal 2000 oli Hollandis 3,9 miljonit kasutajat). Püsiühendus oli 2007. aasta seisuga 6,5 miljonil elanikul, 2008. aastal oli lairibaühendusega inimesi juba 8,9 miljonit. Hollandlased moodustavad kogu Euroopa internetikasutajatest 3,4%. Iga hollandlane kasutab päevas internetti keskmiselt 59,
Internetikiirused
Märkimisväärne on keskmine netikiirus, mis on maailmas seitsmendal kohal. Euroopas ollakse neljandad, kohe pärast Rumeeniat, Lätit ja Rootsit. Hollandi firmal Reggefiber on suurejooneline plaan varsti kogu riik katta gigabaidise kiirusega internetiga. 60% kodudest on ühendatud kaabli või ADSL-ühendusega, sellest paremat tulemust näitab vaid Island. Internet levib tervel Hollandi pinnal, see tähendab, et 100%-l elanikkonnast on võimalus kasutada DLS-Internetti, ~74% leibkondadest omavad kodus püsiühendust.
Interneti kasutusalad
Hollandis kasutatakse internetti vähe uudiste lugemiseks. Veebiportaalide esikümnes on ajalehtedest vaid nu.nl. Rohkem kasutatakse seda info otsimiseks, ostlemiseks, netipanganduseks, kommunikatsiooniks (Skype). Populaarsed on suhtlusportaalid ja messengerid.
Külastatavaimad veebiportaalid Hollandis
Hyves.nl on hollandlaste enda loodud suhtlusportaal, mis loodi aastal 2004. 2008. aasta juuli seisuga on Hyvesil (mille nimi tuleb ingliskeelsest sõnast beehive ('mesitaru')) 7 miljonit kasutajat, kellest 5 miljonit on hollandlased ning teised enamasti ülejäänud Madalmaadest).
Hage Geingob
left|pisi|Hage Geingob (esiplaanil paremal) [[Venemaaga koostööleppe allkirjastamisel (2009)]] Hage Gottfried Geingob (sündinud 3. augustil 1941 Grootfonteinis) on Namiibia poliitik, alates 21. märtsist 2015 Namiibia president. Enne seda oli ta alates 4. detsembrist 2012 Namiibia peaminister.
Leevre vald
Leevre vald (saksa keeles Lewer) oli vald Läänemaal Kullamaa kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Leevre vald Koluvere vallaga.
Hage Geingob
Elulugu
Hage Geingob sai 1961. aastal Okahandja kolledžist õpetajakutse. Aastal 1964 asus ta USA-s politoloogiat õppima ning sai 1970 Fordhami ülikoolist bakalaureuse- ja 1974 New Yorgi The New Schoolist magistrikraadi. Aastal 2004 kaitses ta Leedsi ülikoolis doktorikraadi.