John_Sanders_(filosoof)
Miks numbrid peaksid mõnikord lugema
Tavalised intuitsioonid, mida võib-olla toetavad tuntud eetikateooriad, et kui teised tingimused on võrdsed, tuleks välja lasta retrorakett, sest nii päästetakse rohkem elusid. Taureki järgi tuleks visata kulli ja kirja. Taurek arutleb nii. Kui ei ole erilisi põhjendeid, miks hoolida ühest rohkem kui 10 miljardist või 10 miljardist (eraldi, rühmadena või koos) rohkem kui ühest, siis tuleb anda kõigile võrdsed võimalused (fifty-fifty) ellu jääda. (Erilised põhjendid oleksid kellegi erilistest omadustest tulenev hinnang, et ta võib anda suure panuse minu või teiste heaolusse või millessegi muusse, mida ma pean tähtsaks. Seda panust on siinses stsenaariumis tahetud välistada. Taurek on eravestluses välja pakkunud niisuguse modifikatsiooni: dilemma on, kas tappa üks süütu maalane või üks süütu inimene igal 10 miljardist Maa-sarnasest tsivilisatsioonist. Sel juhul jääks ära terve planeedi või ökosüsteemi hävitamine. Täielikult see erilisi põhjendeid ei välista.) Kulli ja kirja viskamine on mõeldud arvestama, et kõigil indiviididel on võrdne potentsiaalne kaotus, ja rõhutama võrdset hoolimist kõigist potentsiaalsetest ohvritest. Taurek väidab, et eri isikute kaotusi või kannatusi ei saa summeerida, nii et on pole erilist mõtet öelda, et planeedi hävitamine toob kaasa rohkem kaotust või kannatust kui kapsli hävitamine. Loeb ainult kaotus konkreetse indiviidi jaoks. (Siin tekib küsimusi. Oletame, et kuus inimest võetakse kinni ning nad peavad tõmbama liisku, mis määrab ühe inimese rohelisse tuppa ja viis inimest punasesse tuppa. Nüüd võetakse kinni süütu möödakäija ning nõutakse, et ta otsustaks, kumb tuba maha põletatakse (võib-olla ähvardades, et muidu tapetakse kõik seitse vangi ja mängu alustatakse otsast peale.). Kui põgenemise ega päästetud saamise võimalust ei ole, mida siis teha? Olgu teised vangid talle täitsa võõrad. Kas on vahet, kas algsed asjaosalised teavad, milleks liisku heideti. Kas on vahet, kas otsustaja teab, et ohvrid on jaotatud liisuheitmisega? Mis siis, kui vangid lepivad omavahel kokku ja ütlevad, kuidas tuleks otsustada? Võib-olla põhimõte, et tuleb maksimeerida iga inimese võimalusi, mõnel juhul annab ühese lahenduse, mõnel juhul mitte. See ei pruugi Taureki positsiooni kõigutada, kuid seda peaks arutama. Need küsimused pärinevad Richard Benselilt eravestlusest. Teine probleem on see, kas surma on õige pidada kaotuseks sureva inimese jaoks.) Sanders on Taurekiga nõus, et eri inimeste kaotused või kannatused ei summeeru, olgu neid kui palju tahes. Lihtsalt rohkematel inimestel on sama suur kaotus. Taureki näidete valguses on raske arvata, et eri inimeste kaotusi saab niimoodi kokku liita, et sel on eetiline tähtsus. (Derek Parfit vaidleb artiklis "Innumerate Ethics" (Derek Parfit) sellele vastu, kuid tema argument pole usutav, sest eri inimeste puhul ei ole kumulatiivset efekti, nagu on juhul, kui inimene eelistab pooletunnist migreeni tuhandele väikesele peavalule. C. S. Lewise argument näitab hästi, et eri inimeste valu ei summeeru.) Siiski on põhjendeid selle kasuks, et vähemalt mõnikord numbrid peaksid lugema. Sanders väidab, et Taureki tees nõuab, et oleks välistatud mis tahes kaalutlus, et inimesed on väärt päästmist lihtsalt sellepärast, et nad on inimesed, ja seda Taurek ei kaitse.