cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Generatiivne kunst
Näiteid
Generatiivseid printsiipe on oma loomingus kasutanud heliloojad John Cage ja Brian Eno. Eno on üks generatiivse muusika süsteemi SSEYO Koani arendajaid ning süsteemi tarkvara on kasutatud heliplaadi Generative Music 1 loomisel. Erinevate valdkondade generatiivse kunsti näideteks on Tristan Tzara ja William Burroughsi cut-up-tehnika, Harold Coheni AARON, John Horton Conway Elumäng, Alain Lioret’ maalide olendid, Philip Galanteri teosed ning Celestino Soddu arhitektuurilooming.
Palu-liivkann
Palu-liivkann (Arenaria procera) on taimeliik nelgiliste sugukonnast liivkanni  perekonnast.
Emmaste
Emmaste on Hiiumaa lõunaosas asuv küla.
Emmastes asuvad põhikool, lasteaed ja avatud noortekeskus. Seal tegutsevad raamatukogu, rahvamaja, apteek ja postkontor. Lisaks asuvad Emmastes kirik, kalmistu ning teises maailmasõjas hukkunute ja terroriohvrite ühishaud, mille juures on nõukogudeaegne mälestusmärk.
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 289 püsielanikku.
Nimi
Emmaste nime aluseks oli tõenäoliselt germaani mehenimi Emme(rich). Lauri Kettunen esitas vasteks sõna "emane", mitmuse omastav "emaste", aga see on arvatavasti rahvaetümoloogia.
Ajalugu
Seda kohanime on esmamainitud 1564. aastal, kui on nimetatud talupoega Emeste Matt(hias). Emmaste mõis eraldati Suuremõisa mõisast 1796. aastal.
Mõisa maadele tekkis 1920. aastatel asundus, millest 1977. aastal sai küla. Samal aastal liideti Emmastega Viiterna. Mõisa hoonestusest on säilinud Emmaste mõisa magasiaida ja viinaköögi varemed.
Mõisa viinatööstuse ruumid soetas 1925. aastal Emmaste Piimaühing, kes rajas sinna Emmaste koorejaama. 1936. aastal soetati ka Agapää ja Jausa koorejaam. Vahepeal kuulusid majandusühistule ka Keina ja Männamaa koorejaam.
Nõukogude okupatsiooni ajal paiknes asulas kolhoosi kanala.
Emmaste idaosa oli tuntud Nõmme nime all. Seda kohanime on esmamainitud 1811. aastal, kui on nimetatud talupoega Nöme Michel. 1920. ja 1930. aastail peeti Nõmmet omaette külaks, siis olid seal ka kõrts ja koolimaja.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini oli küla Emmaste valla halduskeskus. Haldusreformiga liideti kõik Hiiumaa vallad ning uueks vallakeskuseks sai Kärdla.
Võduvere
Võduvere on mitme koha nimi:
Alois Hitler
pisi|Alois Hitler (1897–1899) Alois Hitler (sündinud Alois Schicklgruber, 7. juuni 1837 – 3. jaanuar 1903) oli Austria tolliametnik, kes on tuntud eeskätt Adolf Hitleri isana.
Sündinud Maria Schicklgruberi vallaslapsena kui Alois Schicklgruber, laskis ta 6. jaanuaril 1877 oma nime muuta Alois Hitleriks oma väidetava isa Johann Georg Hiedleri järgi. Tema 12 aastat hiljem sündinud poeg Adolf Hitler pole – vastupidi levinud eksiarvamusele – kunagi kandnud Schicklgruberi perekonnanime.
Hitler oli kolm korda abielus. Esimest korda abiellus ta 1873 tolliametniku 50-aastase jõuka tütre Anna Glasl-Höreriga. Naine oli juba abielludes haige või haigestus varsti pärast pulmi. Aloisil oli palju armukesi, mistõttu Anna pöördus kohtusse ja 7. novembril 1880 sõlmiti kokkulepe, mille põhjal Anna asus mehest lahku elama. 6. aprillil 1883 Anna suri.
Pärast Annast lahku kolimist hakkas Hitler kokku elama 19-aastase Franziska Matzelsbergeriga, kes oli varemgi tema armuke olnud. Teda hüüti Fanniks. Neiu oli teenija selles üürimajas, kus Hitler korterit üüris. 13. jaanuaril 1882 sündis neil poeg, kes sai isa järgi nimeks Alois, aga kuna ta sündis väljaspool abielu, sai ta emalt perekonnanime Matzelsberger. Pärast Anna surma oli neil võimalik omavahel abielluda ja abielu sõlmiti 22. mail 1883. 22. juulil 1883 sündis neil tütar Angela Hitler. Seejärel sai Franziska kopsuhaiguse ja suri sellesse 10. augustil 1884 kõigest 23-aastaselt.
Juba 1876, veel Annaga abielus olles, võttis Hitler endale teenijaks 16-aastase Klara Pölzli, kes oli tema onu lapselaps. Nähtavasti sai Klara üheks Aloisi armukeseks, igatahes käskis Anna oma mehel neiu majast minema saata ja Alois tegigi seda. Kui Franziska oli nii haigeks jäänud, et ei saanud majapidamistöid teha, kutsus Alois Klara tagasi oma naise ja laste eest hoolitsema ning Klara tegigi seda, jäädes majapidajaks ka pärast Franziska surma. Klara oli Franziskast aasta võrra vanem.
Klara ja Alois olid nii lähedalt sugulased, et vajasid omavahel abiellumiseks kiriku luba. See saabus ja abielu sõlmiti 7. jaanuaril 1885. Selleks ajaks oli Klara rasedaks jäänud ja nende esimene laps, poeg Gustav sündis 17. mail 1885. 25. septembril 1886 sündis tütar Ida. 1887. aasta talvel surid Gustav ja Ida mõlemad difteeriasse. 20. aprillil 1889 sündis neil poeg Adolf Hitler ja juunis 1892 poeg Otto, kes suri mõni päev hiljem. 24. märtsil 1894 sündis poeg Edmund, kes 28. veebruaril 1900 suri leetritesse. Lõpuks sündis neil 21. jaanuaril 1896 tütar Paula. Aloisi ja Klara neljast lapsest said täiskasvanuks üksnes kaks, Adolf ja Paula.
Viktor Polivanov
Viktor Petrovitš Polivanov (Виктор Петрович Поливанов; surnud 15. oktoobril 1889) oli Venemaa riigitegelane.
Viktor Polivanov oli keiser Aleksander II ja Aleksander III aegne Tõeline riiginõunik, Eestimaa kubermangu asekuberner 1. jaanuarist 1869 kuni 14. märtsini 1875 ja seejärel Eestimaa kuberner 14. märtsist 1875 kuni 4. aprillini 1885.
Ludwig III Laps
thumb|Ludwig III Laps (19. sajandi pilt) Ludwig III Laps (mõnikord ka Ludwig IV; 893 Altötting – 911 Maini-äärne Frankfurt) oli viimane Karolingist Ida-Frangi riigi valitseja.
Ludwig oli kuninga ja keisri Arnulfi ning tema abikaasa Ota (Oda, Uta) ainus poeg ning sai kuningaks tolle surma järel, olles vaid 6-aastane. Ta krooniti 4. veebruaril 900. aastal ja see on esimene Saksa kuninga kroonimine, mille kohta on kirjalikke andmeid.
Ludwig oli kehaliselt nõrk ja sageli haige. Tema eest valitsesid aadlikud ja piiskopid. Kõige mõjukamad nende hulgast olid Mainzi peapiiskop Hatto I ja Konstanzi piiskop Salomon III.
Ludwigil oli vanem poolvend, väljaspool abielu 871. aastal sündinud Zwentibold, kes valitses Arnulfi armust Lotringis. Pärast Arnulfi surma keeldus Zwentibold Ludwigile allumast ja kuulutas Lotringi iseseisvaks. Aadli toetus kuulus aga Ludwigile, nad hakkasid mässama ja mässuline krahv Reginhar tappis Zwentiboldi. Zwentiboldil polnud pärijaid ja Ludwig sai tema maad endale.
903. aastal kuulutas Ludwig välja Raffelstetteni tollieeskirjad, mis oli ainus varakeskaja Euroopas tollimakse reguleeriv õigusakt. Raffelstetten oli koht Doonaul, kus mööduvatelt laevadelt tollimaksu võeti, ja see asus Linzist mõne kilomeetri allavoolu, tänapäeva Astenis. Peamised kaubanduspartnerid olid Bütsants ja Kiievi-Venemaa.
Tema valitsusajal kannatas maa rängalt ungarlaste rüüsteretkede all. 900. aastal rüüstas üks ungarlaste vägi rängalt Baieri hertsogkonda, aga teise suutsid markkrahv Liutpold ja Passau piiskop Richeri väed puruks lüüa. 901. aastal laastasid ungarlased Kärnteni marki. 904. aastal kutsusid sakslased ungarlaste vaimse juhi Kurszáni, kes oli Árpádi kaasvalitseja, läbirääkimistele, kuid mõrvasid ta kogu kaaskonnaga, misjärel Árpád sai ungarlaste ainuvalitsejaks. 906. aastal rüüstasid ungarlased kahel korral Saksimaad ja 907. aastal andsid nad baierlastele ränga hoobi, tappes ka markkrahvi Liutpoldi. Ludwig proovis sõjaväge ka ise juhtida, aga tema vägi löödi Pressburgi (Bratislava) all puruks. Järgmisel aastal oli Saksimaa ja Tüüringi kord ning 909. aastal käisid ungarlased koguni Švaabimaal ja Ülem-Burgundias.
Ludwig III suri kõigest 18-aastaselt Maini-äärses Frankfurdis ja maeti oma isa kõrvale Regensburgi Püha Emmerami kloostrisse.
Kui Ludwig pärijateta suri, algas riigis segadusteaeg, mis lõppes Heinrich Linnupüüdja võimuletulekuga. Lotringi valitsejaks sai Reginhar, kes oli enne seal valitsenud Zwentiboldi ise tapnud.
Harilik kadakkaer
Harilik kadakkaer (Cerastium fontanum) on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera  perekonnast.
Venemaa lippude loend
''Siin loetletakse Venemaa Föderatsiooni haldusüksuste lippe. Venemaa ajalooliste riigilippude kohta vaata artiklit Venemaa lipp.''
Shōji
pisi Shōji (障子) on Jaapanis kasutusel olev kergele puitsõrestikule liimitud paberruutudega poolläbipaistvad lükanduksed, mida kasutatakse tubade eraldamiseks.
Võduvere (Kadrina)
pisi|Assamalla–Kadrina tee Võduveres.
Võduvere on küla Lääne-Virumaal Kadrina vallas.
Külas asub Mäeotsa linnamägi.
Melekeok
thumb|Melekeok topograafilisel kaardil
Melekeok on küla Belaus, see on Melekeoki osariigi keskus. Asula asub riigi suurima saare Babelthuapi idarannikul.
7. oktoobril 2006 sai Korori asemel Belau valitsuse asukohaks ja riigi pealinnaks Melekeokist 2 kilomeetri kaugusel asuv Ngerulmudi asula.
Anatoli Fomenko
Anatoli Timofejevitš Fomenko (vene keeles Анатолий Тимофеевич Фоменко; sündinud 13. märtsil 1945 Donetskis) on vene matemaatik ja graafik, laiemalt tuntud kui pseudoteadusliku ajalookäsitluse nn. uue kronoloogia põhiautor.
Ta on 1981. aastast Moskva riikliku ülikooli matemaatikaprofessor. Tema peamised uurimisvaldkonnad on mitmemõõtmeline variatsioonarvutus, diferentsiaalgeomeetria, topoloogia, Lie rühmade teooria, sümplektiline geomeetria, arvutigeomeetria ja diferentsiaalvõrrandite Hamiltoni süsteemi teooria. Fomenko leidis 1969. aastal minimaalpinna teoorias Joseph-Louis Lagrange'i poolt 1760. aastal püstitatud Plateau probleemile lahendi spektraalsete pindade osas.
Ta on Kaasani ülikooli poolt väljaantava Lobatševski medali rahvusvahelise žürii aseesimees.
Haridus- ja töökäik
Fomenko lõpetas 1967. aastal M. V. Lomonossovi nimelise Moskva Riikliku Ülikooli mehaanika-matemaatikateaduskonna. 1970. aastal kaitses ta füüsika-matemaatikakandidaadi kraadi Riemanni ruume käsitleva väitekirjaga "Классификация вполне геодезических многообразий, реализующих нетривиальные циклы в римановых однородных пространствах" ja 1972. aastal füüsika-matemaatikadoktori kraadi väitekirjaga Plateau probleemi lahendamist käsitleva väitekirjaga "Решение многомерной проблемы Плато на римановых многообразиях".
Ta töötas 1969. aastast MRÜ-s, esialgu diferentsiaalgeomeetria kateedris, 1981. aastast professorina kõrgema geomeetria ja topoloogia kateedris. 1992. aastast on ta diferentsiaalgeomeetria kateedri juhataja.
Uus kronoloogia
Fomenko nn uue kronoloogia järgi on kogu Venemaa-väline vanaaja ajalugu – kaasa arvatud Vana-Kreeka, Vana-Rooma ja Vana-Egiptuse ajalugu – munkade poolt ajaliselt valesti üles kirjutatud ja need sündmused leidsid tegelikult aset keskajal.
Isiklikku
Tema abikaasa on füüsika-matemaatikadoktor Tatjana Fomenko (sündinud 1948), kes töötab 2012. aastast MRÜ arvutusliku matemaatika ja küberneetika teaduskonna üldmatemaatika kateedris professorina.
Suure-Jaani vald
Suure-Jaani vald oli vald Viljandi maakonnas.
22. oktoobril 2005 liitusid Suure-Jaani linn, Suure-Jaani vald, Olustvere vald ja Vastemõisa vald ning moodustasid Suure-Jaani valla. Valla territoorium kattus suurelt osalt ajaloolise Suure-Jaani kirikukihelkonna maadega.
21. oktoobril 2017 moodustati Võhma linna ning Suure-Jaani, Kõo ja Kõpu valla liitumisel Põhja-Sakala vald.
Asulad
pisi|Suure-Jaani vallamaja pisi|Valla piiritähis [[Soomaal]]
Suure-Jaani vallas oli üks linn (Suure-Jaani), üks alevik (Olustvere) ja 46 küla.
Külad
Aimla, Arjadi, Epra, Ilbaku, Ivaski, Jaska, Jälevere, Kabila, Karjasoo, Kerita, Kibaru, Kildu, Kobruvere, Kootsi, Kuhjavere, Kuiavere, Kurnuvere, Kõidama, Kärevere, Lahmuse, Lemmakõnnu, Lõhavere, Metsküla, Mudiste, Munsi, Mäeküla, Navesti, Nuutre, Paelama, Põhjaka, Päraküla, Reegoldi, Riiassaare, Rääka, Sandra, Sürgavere, Taevere, Tällevere, Tääksi, Vastemõisa, Vihi, Võhmassaare, Võivaku, Võlli, Ängi, Ülde.
Ajalugu
Suure-Jaani vald moodustati 1992. aasta 13. veebruaril.
Vallavanemad
Suure-Jaani vallavanemad on olnud Ain Olesk (1992–2002) ja Maie Käba (2002–2009) ja Tõnu Aavasalu (2009–2017).
Taxkorgan
thumb|Kindlus 1909. aastal
Taxkorgan (uiguuri تاشقورغان; hiina 塔什库尔干镇; pinyin 'is Tashikuergan Zhen (Tǎshíkùěrgān Zhèn)) on linn Hiinas Ida-Turkestanis Taxkorgani Tadžiki autonoomses maakonnas. Taxkorgan on ka maakonna keskus. Linn asub 3600 m kõrgusel Tadžikistani piiri lähedal.
Nimi Taxkorgan tähendab uiguuri keeles kivilinnust või kivitorni.
Taxkorgan on tähtis lamba-, villa- ja villatoodete ning eelkõige vaibaturg. Linna ümbritsevad aiad. Suurem osa elanikke on Pamiiri rahvaste hulgast. Enim kõneldakse sarikoli keelt ja ühes külas ka vahhi keelt. Osatakse ka hiina ja uiguuri keelt.
Taxkorgani lähedal pöörab Khunjerabi kurust põhja pool alguse saav Taxkorgani jõgi itta ning siseneb kuristiku kaudu Tarimi nõkku, kus suubub Yarkanti jõkke.
Linna kirdenurgas asub mitme legendi aineseks olev Yuani dünastia aegne suur kindlus, mida tuntakse printsessi kindlusena. Kindluse lähedal on zoroastristide pühamu varemed.
thumb|Taxkorgani nimetati [[antiikaeg|antiikajal "kivilinnuseks". See oli Hiina väravaks (kaardil sinisega).]]
Ajalugu
Taxkorgan on pika ajalooga peatuspaik Siiditeel. Siin ristusid suured karavaniteed, mis viisid põhja Kaxgari, itta Kargilikki, läände Badahšani ja Vākhāni piirkonda ning edelasse Põhja-Pakistani.
Võipere
pisi|Võipere
Võipere on küla Lääne-Virumaal Kadrina vallas.
Long Island
Geograafia
Saart eraldab New Yorgi osariigi ja Connecticuti osariigi maismaast Long Islandi väin.
Asustus
Saare lääneosa hõlmavad New Yorgi linnaosad: Brooklyn ja Queens. Long Island on Manhattanist ja Bronxist eraldatud East Riveri suudmelahega ja Staten Islandist suudmeväinaga The Narrows. Piklikul suursaarel, mis New Yorgi suurlinnapiirkonda kuulub nelja maakonnana: Brooklyn, Queens, Nassau ja Suffolk, elas 2020. aasta rahvaloenduse andmetel 8 063 232 inimest. Seda on umbes 40% terve osariigi rahvastikust, sealhulgas elab kohalikus kahes linnaosas 58,4% suurlinna rahvastikust ehk 5 141 538 inimest.
Kultuuriliselt ja etniliselt mitmekesisteks lõimunud kohalike kogukondade inglispärases kõnekeeles kutsutakse Manhattanit hüüdnimega “the City” ja Long Islandit lihtsalt “the Island”.
Raudteed
Saart teenindab Ameerika Ühendriikide hõivatuim pendelrongisüsteem LIRR, mis töötab aastaringselt lakkamatult 7 päeva nädalas ja 24 tundi päevas.
Fusuma
pisi Fusuma (襖) on Jaapanis kasutusel olevad puidust või paksust papist uksed, mida kasutatakse tubade eraldamiseks.
Pärsti vald
Pärsti vald oli vald Viljandi maakonnas.
Reet Rootare
Reet Rootare (29. mai 1941 Tallinn – 22. september 2004 Haapsalu) oli eesti näitleja.
Pärsti vald
Pärsti vallas oli üks alevik (Ramsi) ja 26 küla: Alustre, Heimtali, Jämejala, Kiini, Kiisa, Kingu, Kookla, Laanekuru, Leemeti, Marna, Matapera, Mustivere, Pinska, Puiatu, Päri, Pärsti, Raudna, Rihkama, Savikoti, Sinialliku, Tohvri, Turva, Tõrreküla, Vanamõisa, Vardi ja Väike-Kõpu.
Reet Rootare
Ta isa Vidrik Rootare oli raamatupidaja ja maletaja, ema oli maletaja Salme Rootare. Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 18. Keskkooli, 1964. aastal algklasside õpetaja erialal Tallinna Pedagoogilise Instituudi ja 1971. aastal Nukuteatri õppestuudio. Töötas 1964–1969 õpetajana ja 1969–1980 Nukuteatris.
Pärsti vald
2013. aastal moodustati Viljandi vald, kuhu liitus ka Pärsti vald.
Kera-kadakkaer
Kera-kadakkaer (Cerastium glomeratum) on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera  perekonnast.
Kilpkonnalised
thumb|Kilpkonnalised pisi|Liblikad kilpkonnaliste (tõenäoliselt [[Podocnemis expansa) pisaraid joomas]] Kilpkonnalised (Testudines) on keelikloomade hõimkonda roomajate klassi kuuluvate loomade selts.
Kilpkonnad põlvnevad permi ajastu kotülosaurustest ja saavutasid õitsengu keskaegkonnas.
Kilpkonnad võivad elada maismaal, magedas vees või meres, kuid kõik liigid munevad maale.
Nende jässakat ja laia keha kaitseb nii selja kui kõhu poolt luuline kilprüü. Selle põhjal eristataksegi kilpkonnaliste seltsi teistest loomarühmadest. Seljakilpi nimetatakse karapaksiks ja kõhukilpi nimetatakse plastroniks. Seljakilp on selgroo ja roietega kokku kasvanud. Ohu korral tõmbab kilpkonn oma jalad ja pea kilbi alla, ehkki osal liikidel on kilp vähenenud, nii et kilpkonn ei mahu täielikult kilbi alla. Kilpkonnad liiguvad aeglaselt, sest kilp on raske ja kohmakas. Vee-eluliste kilpkonnade rüü on tunduvalt õhem, kergem ja lamedam. Nende jäsemed on arenenud loibadeks.
Keskmine surmav annus
Keskmine surmav annus (inglise keeles median lethal dose) ehk mediaanne letaaldoos (lühendatult LD50) on standardne viis märkida aine minimaalset mürgiannust, mis on surmav pooltele isenditele katsepopulatsioonist. LD50-ga märgistatavad mürgikogused tuvastatakse enamasti laboratoorsete katsetuste käigus ja rangelt etteantud protseduure järgides.
Tavaliselt väljendatakse LD50-t mahu- või kaaluühikus kehakilogrammi kohta (nt rottidele on metanooli suukaudsel manustamisel (PO) LD50 väärtus 5,6 g/kg).
Märgitakse ka biotestis kasutatud loomaliik ja manustamisviis:
Nii on nokisrästiku LD50 laborihiir(t)ele manustatuna: SC 6,59 mg/kg ja IV 0,8 mg/kg ja hariliku rästiku LD50 laborihiir(t)ele manustatuna :SC 6,45 mg/kg ja IV 0,55 mg/kg.
Kilpkonnalised
Suurimad kilpkonnad (kaal kuni 450 kg) on merikilpkonnaliste alamseltsis. Enamik kilpkonni kasvab mõnekümne sentimeetri suuruseks. Suurimad maismaakilpkonnad on kooldkaelaliste alamseltsi (Cryptodira) kuuluvad Galápagose saartel elavad elevantkilpkonnad. Samasse sugukonda kuulub kõige väiksem, Madagaskaril elav ämblik-kilpkonn, kelle pikkus ei ületa 10 cm. Meil on rohkem tuntud stepikilpkonn, keda paljud ka kodus lemmikloomana peavad. Alamseltsi pöördkaelalised (Pleurodira) kuuluvad loomad saavad erinevalt eelmistest liigutada oma pead rohkem külgedele kui ülespoole.
Kilpkonnade aju on väga nõrgalt arenenud ja moodustab vähem kui 1 promilli tema massist. Seljaaju on seevastu jäme ja raske. Silmad on tavaliselt hästi arenenud, pupill on ümmargune, peale kahe liikuva silmalau esineb veel pilkekile. Maitsmine, haistmine ja kompimine on samuti teravad. Näiteks oma kilprüü puudutamist tunneb loom otsekohe. Seevastu kuulmine on kilpkonnadel vilets. Maismaavormidel on trummikile paks, aga merevormidel on kuulmekäik kaetud tugevasti paksenenud nahaga.
Kilpkonnade värvus vastab ümbruskonna omale, ent mõned mageveevormid on eredalt värvunud. Terraariumis võib selliseid loomi imetleda, aga looduslikus keskkonnas kireva taimestiku ja veesillerduse keskel on teda raske märgata.
Kilpkonnad on iidsetest aegadest olnud aegluse sümboliks, kuid see käib üksnes maismaakilpkonnade kohta. Mageveekilpkonnad liiguvad kiiresti ja osavalt nii vees kui ka kuival. Merekilpkonnad on kuival maal kohmakad, kuid vees liiguvad hämmastava graatsiaga.
Süstemaatika
Kilpkonni eristatakse 26 sugukonda, kellest tänapäevani on elanud üksnes 12. Kilpkonnaliike on tänapäeval umbes 210.
Teadaolevatest fossiilsetest kilpkonnaperekondadest suurim on umbes 5 m pikkune Miolania.
Kilpkonnad jagatakse viide tänapäevasesse alamseltsi: kooldkaelalised, merikilpkonnalised, pehmenahalised, pöördkaelalised ja puudukilbilised.
Galeazzo I Visconti
thumb|right|Galeazzo I Visconti Galeazzo I Visconti (21. jaanuar 1277 – 6. august 1328) oli Milano valitsejaks aastatel 1322 kuni 1327. Oli abielus Ferrara markii Obizzo II d'Este tütre Beatrice d'Este'ga.
Jätkas oma isa Matteo I Visconti võitlust paavsti ja gvelfide vastu.
Azzone Visconti
Azzone Visconti (7. detsember 1302 – 16. august 1339) oli Milano valitseja aastatel 1329–1339.
Azzone Visconti tegi paavstiga rahu ja suurendas Milano valdusi. Azzone õhutas Milano majandust ehitades uusi sildu ja kauplemiskohti ning sillutades tänavaid. Ta laskis tugevadada linnamüüre ja soosis kunsti.
Pärast Azzone varajast surma said Milano valitsejateks tema onud: kõigepealt Lucchino Visconti ja siis Giovanni Visconti.
Rando Aav
Rando Aav (sündinud 20. juunil 1974 ) on eesti ralliajakirjanik ja -fotograaf, võrguajakirja rally.ee tegevtoimetaja.
Saaremaa muuseumis Kuressaare linnuses oli 21.–30. oktoobril 2005 väljas fotonäitus "Autoralli", mida kureeris Rando Aav.
Nutka lupiin
pisi|350px|Invasiivse nutka lupiini väljad [[Islandil]] Nutka lupiin ehk nutka hundiuba (Lupinus nootkatensis Donn ex Sims) on taimeliik lupiini ehk hundioa perekonnast.
Nutka lupiini looduslik kasvuala on Põhja-Ameerikas, peamiselt Alaskas.
20. sajandi esimesel poolel introdutseeriti nutka lupiini Islandile, kus ta invasiivsena peagi haaras enda alla väga ulatuslikud alad, tõrjudes välja nõmmekooslused.
Tarvastu vald
Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus 2017. aasta sügisel liitusid Tarvastu vald ja Kolga-Jaani vald Viljandi vallaga (2013. aasta sügisel moodustatud Paistu, Pärsti, Saarepeedi ja Viiratsi vallast).
Veekogud
Valda läbisid Tarvastu ja Õhne jõgi. Valla endiselt territooriumilt saab alguse Ärma jõgi. Edelapiiril paikneb Veisjärv. Valla maade hulka kuulus ka Võrtsjärves maakonna idapiiril asuv Tondisaar.
Asustusjaotus
Alevik: Mustla
Külad: Anikatsi, Jakobimõisa, Järveküla, Kalbuse, Kannuküla, Kivilõppe, Koidu, Kuressaare, Kärstna, Maltsa, Marjamäe, Metsla, Muksi, Mõnnaste, Pahuvere, Pikru, Porsa, Põrga, Raassilla, Riuma, Roosilla, Soe, Sooviku, Suislepa, Tagamõisa, Tarvastu, Tinnikuru, Unametsa, Vanausse, Veisjärve, Vilimeeste, Villa, Vooru, Väluste, Ämmuste, Ülensi
Ajalugu
pisi|[[Tarvastu mõisa viinavabrik-härjatall]]
On oletatud, et Tarvastu moodustas koos Helmega muinaskihelkonna, mille keskused olid Tarvastu ja Vooru (Arakumägi) linnamägedel.
1225 on kroonikas mainitud Võrtsjärve-äärset kirikukihelkonda (oletatavasti Tarvastut).
13.–16. sajandil kuulus Tarvastu Viljandi komtuurkonda ning sinna rajati Tarvastu ordulinnus. Linnuse ja Tarvastu kiriku vahelisele alale tekkis alevik, mis hävis Liivi sõjas.
Poola ajal moodustas Tarvastu staarostkonna. Tarvastu oli Viljandimaa tihedaima asustusega ja jõukamaid piirkondi (tänu linakasvatusele).
1860. aastatel algas talude päriseksostmine.
Hullo
pisi|Hullo 1934. aastal. Tee ääres on näha ka mitmeid tuulikuid ning pildi paremast äärest leiab [[Vormsi Issanda Ülestõusmise kiriku]] Hullo (rootsi hũllu, kohalikus pruugis Holo (hulu), varem ka (Horro (hurru)) on küla Lääne maakonnas Vormsi vallas, Vormsi valla halduskeskus.
Tarvastu vald
Ajalugu
19. ja 20. sajandi vahetusel sai kihelkonna keskuseks Mustla.
Ojat
thumb Ojat (vepsa keeles Ajät; vene keeles Оять) on jõgi Põhja-Euroopas Neeva jõgikonnas.
Tarvastu vald
Ajalugu
pisi|Tarvastu vallamaja aastail 2002–2017
Hullo
Külas asub kaks kirikut: Vormsi Olavi kirik, kus tegutseb EELK Vormsi Püha Olavi kogudus, ja õigeusklik Vormsi Ülestõusmise kirik, mis on tänapäeval varemetes. Püha Olavi kiriku läheduses paikneb Vormsi kalmistu, mis on tuntud oma 18. sajandist pärit rõngasristide poolest. Hullo põhjaosa kannab nime Håkabackan (Haagiküngas), kirjakeelestatult Hakebacken, mis on endine Vormsi kirikumõisa asula. Päris küla põhjaotsas, muude külade piiril, oli varem väike asula Nyby (Uusküla).
Ojat
Ojat saab alguse Vepsa kõrgustikult, voolab peamiselt läände. Suubub Sviri jõkke.
Hullo
Muinsuskaitse all on II maailmasõjas hukkunute ühishaud, õigeusu kirik, Olavi kirik, selle kirikuaed ja piirdemüür, kalmistu, Vabadussõja mälestussammas ja Otto Friedrich Fromhold von Stackelbergi mälestuskivi ehk Parunikivi (viimane on ka looduskaitse all).
Tarvastu vald
Haridus
Vallas asusid Tarvastu Muusika- ja Kunstikool, Tarvastu Gümnaasium, Ämmuste Kool ning mõni lasteaed.
Hullo
Külas tegutseb Vormsi Raamatukogu.
Tarvastu vald
Vallavanemad
Tarvastu vallavanemad on olnud Jaan Lukas (1987–2005), Alar Karu (2005–2009) ja Mairot Paks (2009). 2009. aastast kuni 2017. aasta haldusreformini oli vallavanem taas Alar Karu.
Hullo
Nimi
Küla kohta kasutati aastal 1540 nime Hully, aastal 1564 Hulleby, aastal 1565 Hwllaby, Hwlloby, aastal 1637 Hulu ja aastal 1642 Hurru.
Ojat
Pikkus 266 km, valgala 5220 km².
Hullo
Nimi
Nime päritolu on vaadelnud eeskätt Per Wieselgren ja E. Lagman. Mõlemad lähtuvad vanarootsi sõnast hul, mis tähendab auku või koobast. Maa kerkimise tulemusel tekkisid saarele Prästvike järv ja väljapoole Hullo laht (rootsi Hulloviken). Nimekäsitlustes on viidatud võrdluseks teistele kohanimedele, näiteks Ahvenamaa külanimele Hullaby (1537), Uusimaa Hulloszby (1540) ja Skåne lahenimele Höllwijk (1684). Wieselgren peab olulisemaks siiski 1642. aasta nimekuju Hurru, mida ta olevat ka oma keelejuhilt kuulnud. Taolisi nimesid, milles l ja r vahelduvad, leidub Taanis, kus Lollandi saarel asuv Holeby on aastal 1449 üles kirjutatud kui Horeby. Sõna *horu Skandinaavia keeltes ei tunta, ent vanas alamsaksa keeles tähendas see soomaad. Wieselgreni arvates on Hullo nime ehk andnud alamsaksa päritolu isikud. Sel juhul oleks esmalt nimi pandud soodest ümbritsetud Hullo lahele, millelt omakorda võis nime saada ka küla.
Ojat
Suuremad asulad jõe ääres on Kurba, Vinnitsõ ja Aljohhovštšina.
Hullo
Loodus
Küla asub Hullo lahe ääres.
Küla idaosas asub Prästvike järv, kust voolab lahte Prästvike oja (Prestviigi oja). Järv koos seda ümbritseva alaga kuulub Vormsi maastikukaitseala koosseisu. Laheäärne ala kuulub Väinamere hoiuala koosseisu.
Sealne puurauk nr 385 on Vormsi lademe laiendatud stratotüübiks ja Hullo kihistiku stratotüübiks. Kihistik on küla järgi ka nime saanud.
Transport
Külas asub Vormsi lennuväli.
Ekenäsi loss
thumb thumb|All paremal on lossi sissekäik Ekenäsi loss asub Rootsis Östergötlandi läänis Linköpingi vallas kaljul Tedeni järve põhjasopi kaldal. Geograafilised koordinaadid on 58°22'56" N, 15°56'46" E.
Kirjeldus
Kõrgete valgete müüride ja järsu katusega kõrgub loss alanenud veetasemega järve kohal, mis on jätnud loodusliku vallikraavi kuivaks. Teise versiooni järgi kuivendati seda 19. sajandil, et saada põllumaad. Varasema tõstesilla kohal olev kinniehitatud sild viib üles sissesõiduvõlvi juurde, mida kummastki küljest valvab raske nurgatorn. Lossi tagaküljel on lossiõuele avanev trepikoda, mille kohal on samuti torn.
Legendi järgi tabab lossi ränk õnnetus, kui peaks lõhutama kinnimüüritud toa müür merele kõige lähemal paikneva torni all. Tegemist ongi kandeseintega.
Ajalugu
Juba 1330 asus praeguse lossi kohal kindlus. 15. sajandi lõpus kuulus Ekenäs Natt och Dagi suguvõsale. 16. sajandi alguses kuulus see Ulvätteni suguvõsale. Gustav Vasa ajal oli ühel Banéri suguvõsa foogtidest praeguse lossi kohal talu. Ekenäsi loss rajati pärast seda, kui Svante Sture noorem 1562 likvideeris seal asunud asula Vrå by.
Loss sai praeguse renessanss-stiilis ilme 1630.–1640. aastatel riiginõunik Peder Banéri omanduses. Praegu on see üks Rootsi esinduslikumaid 17. sajandi losse. Loss kuulus enam-vähem kogu aeg Banéride suguvõsale. 1687–1727 kuulus ta küll krahv Mauritz Vellingkile, kuid läks siis tagasi Banéridele, kes elasid seal 1880. aastani. Praegune omanik on Wilhelm Bergengren Bergengreni aadlisuguvõsast.
Ekenäsi omanik asendas pikka aega ka kirikhärrat Örtomta pastoraadi kaplanina (komminister).
Turism
Igal aastal peetakse Ekenäsis rüütliturniir, mis kogub palju vaatajaid.
Aastal 1974 kuulutati Ekenäsi loss arhitektuurimälestiseks.
Aenne Burda
pisi| Aenne Burda (foto kuupäev teadmata)
Aenne Burda (õieti Anna Magdaleena Burda, sündinud Anna Magdalene Lemminger; 28. juuli 1909 Offenburg – 3. november 2005 Offenburg) Burda oli saksa ajakirjade kirjastaja. Pärast teist maailmasõda ehitas ta koos Burda-Modeniga üles ühe suurima Saksa ajakirjade kirjastuse. Teda kutsuti austavalt "rõivaste kuningannaks".
Lapsepõlv ja noorus
pisi| Aenne ja Franz Burda II. Pulmafoto, 1931 Aenne Burda oli vedurikatlakütja Franz Lemmingeri ja tema abikaasa Anna Maria Armbrusteri tütar. Hilisema hüüdnime "Aenne" võttis ta endale lemmiklaulu "Ännchen von Tharau" järgi. Ta õppis kloostrikoolis ja täiendas end pärast gümnaasiumi lõpetamist Offenburgi Kõrgemas Kommertskoolis kaubandusõppe alal, kust käis tööpraktikal Offenburgi elektrivõrkudes. Seal pidi ta koguma ja töötlema maksejõuetute klientide arveid ja sai tuttavaks oma tulevase abikaasa Franz Burdaga (1903–1986), kes oli tollal tegev raamatutrükkalina. 9. juulil 1931 nad abiellusid. Neil oli kolm poega: Franz (24. mai 1932 – 17. jaanuar 2017), Frieder (29. aprill 1936 – 14. juuli 2019) ja Hubert Burda (sündinud 9. veebruaril 1940).
1949–1961
Aenne Burda isiklik kirjastus sai alguse mitme asjaolu koosmõjul: abikaasa Franz finantseeris kahjumis olevat kirjastust Elfi-Moden, mille oli asutanud ühele oma paljudest armukestest – Elfriede Breuerile. Lahutuse sisseandmise asemel sundis Aenne Burda abikaasat projektist taanduma ja sai temalt oma kirjastuse arendamiseks ka rahalist toetust. 1949. aastal suutis ta võlgades Franz Burda moekirjastuse abikaasa endiselt sekretärilt Elfriede Breuerilt Lahris (Schwartzwald) koos 48 töötajaga üle võtta. 1. oktoobril 1949 avaldas ta esimest korda ajakirja Favorit, jaanuaris 1950 ilmus see juba Burda Modenina ja tiraažiga 100 000 eksemplari. Abielu säilitati "avatud suhtena" ning kodumajapidamise ja lastekasvatuse toimimiseks palgati majapidajanna.
Ajakirja murranguline äriidee oli alates 1952. aastast lisatud lõikelehed, mis võimaldasid lugejatel kodus ajakirja rõivamudeleid ise õmmelda. Lõikelehed olid küll olemas juba alates 19. sajandist – teadaolevalt leiutas ameerika ettevõtja Ebenezer Butterick selle meetodi 1863. aastal. Kuid alles Aenne Burda äriideega saavutasid abistavad lõikelehed oma koha Saksamaa majandusajaloos. Kui teiste ajakirjade mood jäi enamikule lugejaist hinnalt kättesaamatuks, siis Burda lugejatel oli nüüd võimalik uusimaid ja parimaid moeideid odavalt teoks teha. Aenne eesmärk oligi toota laiadele rahvahulkadele praktilist ja odavat moodi. Aastaid sõitis ta tööle ja koju samuti "praktilise ja odava rahvaautoga" – Volkswageni Põrnikaga.
1961–1994
Pärast Beyer Mode ülevõtmist 1. oktoobril 1961 oli Burda Moden maailma suurim moeajakiri tiraažiga 1,2 miljonit eksemplari. Aastal 1965 müüdi ajakirja Burda Moden üle miljoni eksemplari, 1968. aastal 1,5 miljonit. Moeajakiri Burda ilmus 2005. aastal 89 riigis, seda tõlgiti 16 keelde.
Firma kasvades tekkis juurde hulgaliselt uusi ajakirju – esmalt hooaja moejuht Burda International, seejärel retseptivihik Burda Kochstudio. Selle kontseptsiooni abil vallutas ta peagi välisturud ja asutas ka muid ajakirju: Anna 1974–2007, mis algul ilmus käsitööajakirjana Burda Spaẞ an Handarbeiten, Carina alates 1977 ja Verena 1986–1997. Ülimenukaks osutusid ka Burda eriväljaanded, mis õpetasid nukke ja jõuluehteid meisterdama.
1987. aastal oli ajakiri Burda Moden esimene lääne ajakiri, mida hakati Nõukogude Liidus venekeelsena müüma. See suurejooneline turu avanemine sai suuresti teoks tänu Raissa Gorbatšova ja tema abikaasa, NLKP toonase peasekretäri Mihhail Gorbatšovi huvile. Rahvusvahelisel naistepäeval, 8. märtsil 1987 tähistati seda tseremoonial vürstlikus linnapalees (Moskva tsaaripalees). Oma mälestustes kirjeldab Aenne Burda oma elu tipphetkena just ajakirja ja kollektsiooni esitlust Moskvas. pisi|Raissa Gorbatšova ja Aenne Burda 1987 Moskvas
Pärast 45-aastast juhtimist oli Aenne Burda KG kirjastuse käive 1994. aastal 172 miljonit Saksa marka. Alles 85-aastaselt taandas ta end kirjastuse juhtimisest ja andis selle võrdsetes osades üle oma kolmele pojale. Frieder ja Franz Burda müüsid oma aktsiad Hubertile, kes oli juba varem Burda Modeni juhtimise üle võtnud.
Luchino Visconti
thumb|right|Lucchino Visconti Luchino Visconti (1292 – 24. jaanuar 1349) oli Milano valitseja aastatel 1339–1349.
Aenne Burda
1961–1994
Aenne Burda pensionipõlve motoks kujunes mõttetera "Vanaks saada on jumala teene, nooreks jääda on elamise kunst."
Luchino Visconti
Lucchino jätkas oma vennapoja Azzone Visconti vallutusi, allutades Milanole uusi territooriume Piemontes, Toscanas ja tänapäevase Ticino kantoni ala Šveitsis. Milano jõuline laienemine ärgitas teisi Itaalia linnriike jätkuvalt moodustama koalitsioone ja Viscontide vastu võitlema.
Pärast Luchino surma jäi võim Milanos tema venna Giovanni Visconti kätte.
Aenne Burda
Eelistused ja harrastused
Oma Aenne Burda Sihtasutusega (Aenne-Burda-Stiftung) edendas ta kunsti, kultuuri, keskkonnakaitset, mälestusmärkide kaitset ja eakate hooldamist ning toetas abivajajaid Offenburgis. Aenne Burda suri 96-aastaselt pereringis.
Talõši mäed
Talõši mäed (aserbaidžaani Talış dağları, pärsia کوهاى طوالش (Kūhhā-ye Ţavālesh)) on mäestik Aasias Kaspia edelarannikul. Kulgevad loode-kagu suunas, piirnevad kirdes Lənkərani madalikga, kagus on ühenduses Alborzi mäestikuga.
Kõrgus kuni 2477 meetrit.
Paistu vald
Paistu vald oli vald Viljandi maakonnas.
Paistu vallas oli 16 küla: Aidu, Hendrikumõisa, Holstre, Intsu, Kassi, Lolu, Loodi, Luiga, Mustapali, Paistu, Pirmastu, Pulleritsu, Rebase, Sultsi, Tömbi ja Viisuküla.
Ajalugu
5. novembril 2013 moodustati Viljandi vald, millega liitus ka Paistu vald.
Salme Ekbaumi ja Minni Nurme koduluulepreemia
Aastatel 2003-2011 andis Paistu vald kirjanikest õdede Salme Ekbaumi ja Minni Nurme mälestuseks välja Salme Ekbaumi ja Minni Nurme koduluulepreemiat.
Bunseni reaktsioon
Bunseni reaktsioon on keemiline reaktsioon, milles vesi, vääveldioksiid ja jood moodustavad väävelhappe ja vesinikjodiidhappe. Reaktsiooni võrrand on
Andmekaitse Inspektsioon
Andmekaitse Inspektsioon (mitteametlik lühend AKI) on Justiitsministeeriumi valitsemisalas tegutsev sõltumatu järelevalveasutus.
Inspektsioon teostab järelevalvet isikuandmete kaitse seaduse, avaliku teabe seaduse ja elektroonilise side seaduse täitmise üle.
Isikuandmetega seotud õiguste kaitsmisel valvab inspektsioon, et inimeste eraeluline teave oleks piisavalt kaitstud.
Avaliku teabe valdkonnas valvab inspektsioon, et teave asutuste tegevuse kohta oleks piisavalt kättesaadav. Õigus isikuandmete kaitsele ja õigus avalikule teabele on põhiseaduslikud õigused. Samuti annab põhiseadus õiguse igaühel küsida, milliseid andmeid on tema kohta kogutud. Elektroonilise side seaduse üle teostab Andmekaitse Inspektsioon kontrolli osas, mis puudutab reegleid elektrooniliste sidevahendite kaudu tehtava otseturustuse kohta (rämpspostitused, SMS-reklaam).
1. oktoobrist 2008 kuni 30. septembrini 2018 oli Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor Viljar Peep. 2018. aastal peadirektori ametikohale toimunud konkursi luhtumise tõttu, kuivõrd uus peadirektor ei läbinud Kaitsepolitseiameti tehtud taustakontrolli, täidab peadirektori ülesandeid kohakaasluse alusel õigusdirektor Raavo Palu.
Alates 19. augustist 2019 on inspektsiooni peadirektor Pille Lehis.
B2B Games
B2B Games on videomängude arendaja, mille peakorter asub Lyonis. Ettevõte tegutseb kolmes põhivaldkonnas: tõsised mängud, turustusmängud ja mängude väljaandmine.
Tõsised mängud
Mais 2009 arendas B2B Games koos ettevõttega Persistant Studios harivate mängude võrgustikust välja 3D võrgustiku, mis põhines nende mängumootoril HellHeaven. See tõsine mäng loodi selleks, et treenida ja teavitada avalike töödega tegelevaid inimesi ning ennetada ohte avalike (kaeve)tööde piirkonnas. Rhône-Alpe’i Avalike Tööde Föderatsioon on esimene föderatsioon Prantsusmaal, mis kasutab Tõsist Mängu sel otstarbel. Föderatsioon ja selle liikmed esitlevad seda hiiglaslikel ekraanidel amaetialastel ja tarbijaüritustel.
7. detsembril 2006 andis B2B Games välja mängu "Velo'v Racing" Lyoni linna jaoks. Mängu on loonud ettevõtted B2B Games ja Coyote Software, et reklaamida Lyoni valgusfestivali (Fête des lumières). Kasutades virutaalset Vélo'v jalgratast, Lyoni sümboolset transpordivahendit, muutuvad külastajad mängijateks ja on kutsutud üles korjama küünlaid, läbides selleks festivali kestuse ajal märgistatud kohti. Tõsist mängu esitleti hiiglaslikul ekraanil Vabariigi väljakul.
Turundusmängud
B2B Games on teinud koostööd selliste ettevõtetega nagu McDonald's, Coca Cola, Ferrero, Nestlé jne.
Olustvere vald
Olustvere vald oli aastatel 1990–2005 eksisteerinud vald Viljandi maakonna põhjaosas.
Selle naabervallad olid Suure-Jaani, Saarepeedi, Kolga-Jaani ning Kõo vald.
Vallavanemad
Aastatel 1993–2005 oli vallavolikogu esimees Arnold Pastak.
Kevad-kadakkaer
Kevad-kadakkaer (Cerastium semidecandrum) on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera  perekonnast.
Narva Pähklimäe Gümnaasium
Narva Pähklimäe Gümnaasium on gümnaasium Narva põhjaosas Pähklimäe linnaosas aadressil Pähklimäe tänav 3.
Kooli ajalugu algab 1. septembrist 1973 '''Narva 11. Keskkooli''' nime all. 1973. aastal oli koolis 1300 õpilast.
Alates 1994. aastast on kooli nimi Narva Pähklimäe Gümnaasium.
Aastatel 2005–2015 ümbritses kooli territooriumi Gümnaasiumi tänav, mis oletatavasti on saanud nime Pähklimäe Gümnaasiumi järgi.
Ikebana
thumb|Ikebana Ikebana (jaapani keeles 生け花 ikebana; sõnadest 生ける ikeru, 'elavana hoidma' ja 花 hana, 'lilled') on jaapani lilleseadekunst.
Ikebana koostamisel võib kasutada nii elavaid kui ka surnud taimi, nii õisi ja lehti kui ka näiteks puukoort ja puujuuri. Enamasti kasutatakse õistaimi, kuid see pole kohustuslik.
Ikebana pärineb buda templitest, kus oli kombeks buda kuju ette kujundada lilledest sümboolne paradiisikujutis. See kujunes välja 15. sajandil Kyōtos Rokkakudo templis, mille ametlik nimi on Shiun-Ji ehk Purpurpilve Tempel. Seal oli üks munk lilleseades nii osav, et algul tulid sama kloostri teised mungad tema juurde lilleseadete kohta nõu küsima, hiljem ka teiste kloostrite mungad. Munk elas Ikenobo järve ääres ja seetõttu seostati lilleseadega tegelevaid munki Ikenobo nimega.
Hiljem hakati lilleseadega kaunistama kodust tokonoma ' t. Ikebana populaarsus saavutas oma esimese tipu 16. sajandil zen-budistlike teetseremooniameistrite mõjul ja on sajandite jooksul kasvanud. Ikebana koolkondi on Jaapanis üle 3000 ja harrastajaid umbes 1,5 miljonit. Rahvusvaheliselt tuntuimad on Ohara, Sogetsu ja Koryu koolkond. Eesti-Jaapani Assotsiatsiooni juures tegutseb juba aastaid ikebanasektsioon, mille instruktoril Dagmar Kotlil on Kokusai ikebana meistritunnistus. Mitu tema õpilast on valinud lilleseade oma elukutseks.
Tatami
pisi|Kuue tatamiga kaetud tuba pisi|Tatami ' de valmistamine. 19. saj käsitsi koloreeritud foto Tatami (畳) on traditsiooniline Jaapani õlgmatt, millega kaetakse tubade põrandad.
Tatami on valmistatud riisiõlgedest ja selle pealispind on kaetud nööriga läbikootud hariliku loa (Juncus effusus) varte kihiga. Et tatami koos püsiks, ääristatakse see riidega. Tatami on umbes 5 cm paks, 90 cm lai ja 180 cm pikk.
Kuna kõik tatamid valmistatakse alati ühesuurustena, siis ehitatakse toad seda arvesse võttes ning tubade suurust mõõdetaksegi tatamides. Ametlikus asjaajamises kasutatakse siiski pindalaühikuna tsubo ' t, mis võrdub ca 3,3 m² (ruut küljepikkusega 1 ken ehk 1,8 m).
Giovanni Visconti
thumb|right|Giovanni Visconti Giovanni Visconti (umbes 1290 – 5. oktoober 1354) oli itaalia kardinal ja Milano valitseja aastatel 1349–1354.
Pärast tema surma jagati Milano valdused tema kolme vennapoja Matteo II, Galeazzo II ja Bernabò vahel.
Kiku
Kiku on küla Lääne-Virumaal Kadrina vallas.
Küla on kuulunud Säde, Leegi ja Sõpruse kolhoosi, hiljem Nõmmküla sovhoosi.
Olnud Paide, Tapa ja Rakvere rajoonis, nüüd Lääne-Virumaal. Oli kuni 2005. aastani Saksi valla koosseisus.
Kiku küla asub Kalevipoja künnivagudena tuntud ooside rea jalamil.
Kiku rabast saab alguse Udriku oja.
Kiku ‹`Kikku ~ -sse› – küla Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas (Jõepere mõis), 1241 Kicko (küla), 1416 Kykko, 1694 Kick, 1726 Kicko.
Saarepeedi vald
Saarepeedi vald oli vald Viljandi maakonnas.
Madal kadakkaer
Madal kadakkaer (Cerastium pumilum) on taimeliik nelgiliste sugukonnast kadakkaera  perekonnast.
Lily Allen
Lily Rose Beatrice Cooper (sündinud 2. mail 1985 Hammersmithis (London)) on Briti laulja ja laulukirjutaja. Lily Alleni vanemad on filmiprodutsent Alison Owen ja näitleja Keith Allen.
Saarepeedi vald
Ajalugu
Arheoloogiamälestisena on tuntud Saarepeedil asuv Naanu linnamägi, mida kasutati 12.-13. sajandil. Rahvasuus teatakse seda Tantsimäe nime all. Dokumentides on esmamainitud Oiawa nime 1583. aastal.
Vald kui haldusüksus tekkis 19. sajandi lõpul Välgita ja Karula valla ühinedes. Vald on saanud nime Saare-Peedi talu järgi, mille maadele ehitati 1902. aastal vallamaja.
Kiku
● Põlisküla kuulus Jõepere mõisa alla, enne selle eraldamist Saksi mõisa alla. Nimi oli välja kujunenud juba XIII saj, selle aluseks on L. Kettunen oletanud isikunime või lähtumist sõnast kikk : kiku ’tükk’. Kikk, kiku = king, ka leiwatükk. J. Jõgewer oletab nime tuletamist sõnast kikka = järsk. Hilisemal ajal on Kiku esinenud talunimena Saaremaal, Pärnu-Jaagupis ja Väike-Maarjas. Kiku lähedal loodes on endine Orapere küla, rahvapäraselt ka Peruküla. Kikuga on 1977 liidetud Kõrbse (1796 Kärpse, 1871 Körpse) ja Polli küla.
Saarepeedi vald
Ajalugu
1939. aasta haldusreformis liideti see Viljandi vallaga.
1945. aastal loodi Saarepeedi külanõukogu.
Saarepeedi vald sai vallaõigused 19. detsembril 1991. aastal. Vallas oli 12 küla: Aindu, Auksi, Karula, Kokaviidika, Moori, Peetrimõisa, Saarepeedi, Taari, Tobraselja, Tõnissaare, Võistre ja Välgita.
2013. aastal moodustati Viljandi vald, millega liitus ka Saarepeedi vald.
Asustus
Tänu maakonnakeskuse Viljandi lähedusele on kerkinud mitmeid uuselamurajoone.
Elanike arv
*rahvaloendus
Loodus
Saarepeedis on vaheldusrikas loodus, tuntuim loodusobjekt on Varesemäed. Vallas asuvad ka Auksi järv, Karula järv, Valuoja, Uueveski oja ja Võistre järv.
Kultuur ja sport
Vallas ilmub ajaleht Saarepeedi Sõnumid. Saarepeedil toimub iga-aastane valla külade päev ning korraldatakse võrkpalliturniire.
1835. aastal rajati Peedi Vennaste Koguduse palvemajas kool, kus koolmeistrina töötasid Ado Peet (1835-1845) ja Jüri Peet (1845-1849). Tänapäeval töötab Saarepeedi kunagises vallamajas kool-lasteaed, milles on 9-klassiline põhikool ja 2 rühmaga lasteaed.
Samuti tegutseb vallas kaks raamatukogu, kus paiknevad ka avalikud internetipunktid. Karula raamatukogu asub Karula külas Karula kaupluselamus, Saarepeedi raamatukogu aga Saarepeedi rahvamajas, kus on ka vallavalitsuse ja noortetoa ruumid.
Majandus
Ettevõtted tegelevad peamiselt põllumajanduse ja puidutööstusega. AS Oskar LT valmistab lihatooteid, AS Rootsi Mööbel puitdetaile, OÜ Tammepakk laastukatuseid. Karula teeristis müüb Toyota autosid ASi Valoor Viljandi esindus. Saarepeedi vallas on kaks toidupoodi: rahvamajas tegutseb Minimarket ja Aindu külas OÜ Kullis kauplus. Kolmapäeviti külastab valda kauplusauto, samuti on Aindu külas avatud OÜ Jalari teemaja.
Matteo II Visconti
Matteo II Visconti (1319 – 29. september 1355) oli Milano valitsejaks 1354–1355.
Mürgitati tõenäoliselt oma vendade Galeazzo II ja Bernabò poolt, kes tema valdused seejärel omavahel ära jagasid.
Pantšen-laama
thumb|Tashilhunpo.JPG Pantšen-laama tähendab kõrgelt haritud pandit. Tema poole pöördumisel kasutatakse ka tiitlit Pantšen Erdeni, mis anti talle aastal 1713.
Nii Pantšen-laama kui ka dalai-laama on Gelukpa koolkonna hierarhia tipud ning mõlemad on olnud ka Tiibeti administratiivsed juhid. Dalai-laama asus Potalas ja Pantšen-laama elas Tašilhunpo (Bkra-shis Lhung-po) kloostris Shigatses (Gzhis-ka rtse). Mõlemad kõrged laamad on Buddha Amitabhast lähtuvad bodhisattva Avalokiteshvara kehastused. Pantšen-laamade traditsioon sai alguse Tašilhunpo kloostriülema Lobsang Choekyi Gyaltseni eluajal, kes oli kuulsa V dalai-laama (1617–1682) mentor ja õpetaja.
Lobsang Gyatso kuulutas enda haritud õpetaja III Pantšen-laamaks ja kahele eelnevale kloostriülemale anti Pantšeni nimetus ja tiitel juba postuumselt. Ta kirjutas raamatu Shambala teekonna kohta ning oli suur Kaalatshakra huviline ja tantra praktiseerija. Tema soovitusel ja eestvedamisel rajas V dalai-laama Potala kõrvale saladusliku Draakoni templi. III Pantšen-laama kui õpetaja ja guru koostas sümboolse keele-vormi, kuis edasi anda V dalai-laama müstilisi nägemusi, mis pandi kokku eraldi raamatuks koos sinna juurde käiva praktikaid kirjeldavate tekstide ja omapäraste illustratsioonidega mustal taustal. Taši Laama Suur Õppimise Kalliskivi (pan-tšen rin-po-tše) ja Väärtuslik Jumalik Võit (kjap-gön rin-po-tše). On olemas ettekuulutus, et XXV Taši Laama saab olema Šambala Kuninga taaskehastus ja saab võimu kogu maailma üle.
"Sam-bha-la-hi-lam-jik'is" ("Reis Šambalasse") Raamat on suures osas astroloogia-alane. Keegi peale klassikalise tiibeti keele meistri ja Mandžušrī mantrate esoteerikasse pühendatu ei suuda raamatut arusaadavalt tõlkida. Tiibetis ja üldse inimeste valduses pole pühamat ja kultuslikumat teost.
Esimeselt leheküljelt tõlge: "(teose nimi) Ārja Mandžušrī Mūla Tantra; tiibeti, keeles Phak-pa-džam-pal- gi-tsa-uaj-gjüd (hphags-pa-hdžam-dpal-gji-rtsa-uahi-rgjüd). Austus kõigile Buddhadele ja Bodhisattvatele. Nõnda olen kuulnud: "Kord, kui puhastesse taevailmadesse olid kokku tulnud Bodhisattvad erinevates sõnulseletamatult täiuslikes mandalates, kuulutas Bhagavat (seda õpetust) selle puhta valla (maailm) jumalate poegadele nii: "Oo teie jumalike pojad, pange nüüd tähele.""
Kālatšakra (tiib. dus-kji khor-lo, h. dü-kji khor-io), Ajaratas on esoteeriline joogasüsteem, mille õpetamise omistab pärimus Buddha Gautamale, seostades teda seega Ürgbuddhaga. Ettekuulutus, et Šambala Kuningas, keda vahel nimetatakse (salajaste või varjatud) Teaduste Pühendatute Tiibeti vennaskonna Pea, saab valitsema inimkonda, osutab Šambala valitseja saabumisele ja jumaluse Tarkuse troonimisele maal.
Arnulf (Frangi keiser)
Arnulf Kärntenist (Arnulf von Kärnten; umbes 850 – 8. detsember 899) oli viimane tugev Karolingidest valitseja. Ta oli 887–899 Ida-Frangi kuningas ning alates 896 ka Frangi keiser.
Charles Henri Sanson
Ta sooritas kokku 2918 hukkamist, sealhulgas hukkas Louis XVI ja palju tuntud revolutsionääre. Tema ajal võeti kasutusele giljotiin.
Arnulf (Frangi keiser)
Arnulf sai Ida-Frangi kuningaks pärast oma onu Karl III Paksu kukutamist. Seejärel võitles ta edukalt viikingite vastu ning liitis oma riigiga alasid Suur-Määri riigist. Ta püüdis seda ka alistada, kuid edutult. Siiski saavutas ta Böömimaa eraldumise Suur-Määri riigist. Böömimaa andis end Arnulfi kaitse alla, saades tema vasalliks.
896. aastal kroonis paavst Formosus ta keisriks pärast edukat Itaalia-retke, mille käigus ta alistas Itaalia kuninga ja keisri Lamberti.
Igor Pavlov
Igor Pavlov (sündinud 18. juulil 1979 Moskvas) on Vene kergejõustiklane, teivashüppaja.
Arisaka M1905
thumb|350px|right|Arisaka M1905. Vintpüss Arisaka M1905 (ka Arisaka Meiji 38, lühemalt ka: Arisaka; jaapani 三八式歩兵銃) oli poltlukuga viielasuline salvvintpüss, pikka aega Jaapani impeeriumi jalaväe põhirelv. See kuulus kahe maailmasõja vahel ka Eesti sõjaväe relvastusse. Meiji 38 tähistab aastat 1905 – keiser Meiji 38. valitsemisaastat.
Igor Pavlov
Ta tuli 2004. aastal sisemaailmameistriks ja 2005. aastal Euroopa sisemeistriks.
Arisaka M1905
Ajalugu
Pärast Jaapani-Hiina sõja lõppu otsustas Jaapani valitsus, et armee ümberrelvastamine on hädavajalik. Uue salvvintpüssi konstrueeris Jaapani armee kolonel Nariakira Arisaka, võttes eeskujuks Mauseri vintpüssi. Arisaka vintpüssi Mauser-tüüpi integreeritud salve mahtus viis padrunit, mis oli võimalik salve laadida kiirlaadijast või ükshaaval.
Igor Pavlov
Tema isiklik tippmark on 5.80.