cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toomas Karjahärm
Elukäik
Ta on kirjutanud eesti haritlaskonna ajaloost 1850–1987 triloogia koos Väino Sirkiga, monograafia kunstnike ja muusikute represseerimisest 1940–1953 koos Helle-Mai Lutsuga, kolm monograafiat Eesti (Balti) – Vene suhete teemal, kaks monograafiat 1905. aasta revolutsioonist Eestis, osalenud üldkäsitluste, entsüklopeediate, gümnaasiumi ja kõrgkooli ajalooõpikute ja õppematerjalide koostamises, avaldanud dokumentide ja materjalide kogumikke eesti ja vene keeles, sh "Eesti mõtteloo" sarjas (Hans Kruus, Konstantin Päts, Peeter Tarvel) koos Hando Runneliga; publitseerinud ajaloolisi fotosid ning asutanud sarja "Vanad linnad ja maakonnad. Ehitised ja inimesed" (2006–2013 ilmus 14 albumit). Avaldanud töid Eestis, Lätis, Soomes, Rootsis, Saksamaal, Prantsusmaal, Venemaal. Toomas Karjahärm on olnud mitmete teaduslike nõukogude ja riiklike komisjonide liige, ekspert ja esimees.
Karjahärm osales Eesti iseseisvuse taastamisel ja tegi selleks selgitustööd rahvakoosolekutel, meedias ja välismaa ülikoolides. Koos kolleegidega pani 1989 aluse perioodiliselt toimuvale rahvusvahelisele Eesti moodsa ajaloo konverentsile Tallinnas, 1997 asutas Vene Uurimiskeskuse Tallinna Pedagoogikaülikooli juures.
Hallvaallased
Hallvaallased (Eschrichtiidae) on mereimetajate sugukond vaalaliste seltsist.
Illintsi
Illintsi (ukraina Іллінці) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Illintsi rajooni keskus. Illintsi asub Vinnõtsjast umbes 55 km kagus Sobi jõe ääres.
Asulat on esmamainitud 1545. aastal. 1757. aastal sai linnaks Magdeburgi õiguse alusel. Alevi staatuse sai Illintsi 1925. aastal ja linnaks 1986. aastal.
Linna lähedal asub umbes 400 miljoni aasta vanune Illintsi meteoriidikraater.
Lähim raudteejaam on Lõpovetsis 16 km kaugusel.
Eukarüoodid
Eukarüoodid ehk päristuumsed (Eukaryota) on organismid, kelle rakud on päristuumset (eukarüootset) tüüpi. Eukarüoodid on saanud nimetuse selle järgi, et neil asub geneetiline informatsioon (kromosoomidena) rakutuumas, mis on membraaniga ümbritsetud organell.
Eukarüootide kõige olulisemaks tunnuseks ongi membraansete organellide olemasolu rakus, mis võimaldab biokeemilised reaktsioonid ruumiliselt eraldada. Nendeks organellideks on endoplasmaatiline retiikulum ja rakutuum (nende membraanid on omavahel ühenduses), mitokondrid (mõnel eukarüoodil need puuduvad või on taandarenenud), kloroplastid (paljudel puuduvad), Golgi kompleks, lüsosoomid ja peroksüsoomid.
Eukarüootide oluliseks tunnuseks on veel tsütoskelett mikrofilamentide (aktiin) ja mikrotorukeste ehk mikrotuubulite (tubuliin) näol. Aktiinifilamendid määravad raku kuju ja mikrotuubulid tegelevad organellide ümberpaigutamisega, osalevad rakujagunemisel (mitoos ja meioos) ja on viburite koostisosaks. On tõenäoline, et tänapäeva eukarüootide eellasel esines juba tõeline suguline (holomiktiline) sigimine (st. esines meioos). Kui arvestada liigilist mitmekesisust, siis enamik eukarüoote on hulkraksed (koelis-organilise ehitusega).
Hmilnõk
Hmilnõk (ukraina Хмільник, vene Хмельник) on oblastilise alluvusega linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Hmilnõki rajooni halduskeskus (ei kuulu ise rajooni koosseisu). Hmilnõk asub Lõuna-Bugi jõe ääres, Vinnõtsjast umbes 53 km loodes.
Hmilnõk on balneoloogiline kuurort, seal asuvad radooni sisaldavad mineraalveeallikad.
Eukarüoodid
Eukarüootide päritolu
Eukarüootide päritolu küsimus on veel üsna ebaselge. Kuidas ja millis(t)est prokarüootide rühma(de)st on nad kujunenud? Millal tekkisid esimesed eukarüoodid? Kas eukarüoodid tekkisid umbes samal ajal kui esimesed prokarüoodid (nn. kolm domeeni: Bacteria, Archaea ja Eucarya; Woese et al., 1990), hoopis tunduvalt hiljem ja mingist bakterite (Bacteria sensu Woese) harust (Cavalier-Smith, 2002) või hoopis kahe prokarüoodi ühinemisel (nt. Rivera & Lake, 2004), pole veel päris kindlaks tehtud. Vanimad eukarüootide kivistised on 1,5 (võib-olla isegi 1,7–1,9) miljardit aastat vanad, kuid neid ei ole võimalik kindlalt paigutada ühessegi tänapäeval elavasse rühma (Javaux et al., 2003; Katz et al., 2004).
Šiauliai maakond
Šiauliai maakond on üks kümnest maakonnast Leedus.
Eukarüoodid
Eukarüootide päritolu
Eukarüootide evolutsioonis on olulist rolli mänginud endosümbioos. Kahte tüüpi organellid – plastiidid (kloroplastid) ja mitokondrid – pärinevad kunagi eukarüoodi poolt fagotsütoosi teel omandatud bakteritest. Mitokonder pärineb α-proteobakterist ning algselt ilma mitokondrita eukarüoote pole suure tõenäosusega olemas. Kõikidel amitokondriaalsetel (mitokondrita) eukarüootidel on kindlaks tehtud, et neil kas on kunagi olnud mitokonder (tõenduseks on tüüpiliste mitokondri geenide esinemine rakutuumas) või on see tugevalt redutseerunud e. taandarenenud (näiteks hüdrogenosoomideks, mitosoomideks). Kloroplastide evolutsioon on pisut keerulisem. Primaarne endosümbioos (eukarüoot neelab tsüanobakteri, kellest kujuneb sümbiont) leidis aset liitvetikate, punavetikate ja rohevetikate (kellest pärinevad kõik maismaataimed) ühisel eellasel. Sekundaarse endosümbioosi (eukarüoot neelab juba kloroplastiga varustatud eukarüoodi) juhtumeid on olnud rohkem. On kahte tüüpi sekundaarsete plastiididega vetikaid – ühtede plastiidid on pärit punavetikast ja teiste omad rohevetikast. Punavetika tüüpi plastiidid on järgmistel rühmadel: neelvetikad (Cryptophyta), haptofüüdid (Haptophyta), stramenopiilid (Heterokonta; nt. pruunvetikad, ränivetikad) ja vaguviburvetikad (Dinoflagellata). Rohevetika-tüüpi plastiidid on Chlorarachniophyceae (Rhizaria) ja Euglenida (Excavata) esindajate seas. Üldiselt arvatakse, et kaks viimati mainitud vetikarühma omandasid rohevetika sõltumatult. Küsimus, kas punased plastiidid pärinevad ühest eellasest (Chromalveolata hüpotees) või on iga ülal mainitud rühm need omandanud sõltumatult, on veel ebaselge (Katz et al., 2004). Vaguviburvetikate (Dinoflagellata) seas on ette tulnud ka tertsiaarset endosümbioosi (see tähendab sekundaarse plastiidiga eukarüoodi omastamist).
Šiauliai maakond
Välislingid
🇱🇹
Eukarüoodid
Eukarüootide mitmekesisus
Järgnevalt on toodud eukarüootide suurrühmad ehk "riigid" (Simpson & Roger, 2004), mis hõlmavad enam-vähem kogu eukarüootse mitmekesisuse. Rühma järgi sulgudes on pandud esimeste fossiilide vanused (miljonites aastates, Ma), kes on identifitseeritavad antud rühma liikmena (Javaux et al., 2003).
Eukarüootide kaasaegne kladogramm
Hulkraksed loomad ja seened kuuluvad tagaviburiliste (Opisthokonta) hulka. Hulkraksed maismaataimed kuuluvad rühma Plantae (kuhu kuuluvad veel punavetikad, rohevetikad ja liitvetikad). Kõiki eukarüoote, kes ei ole taimed, loomad ega seened, nimetatakse protistideks.
Hmilnõk
Hmilnõki on esmamainitud 1362. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1448. aastal. Aastatel 1672–1699 oli Hmilnõk Osmanite riigi võimu all, seejärel läks tagasi Poolale. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Venemaa Keisririigi koosseisu.
Strahwalde
Strahwalde on asula Saksamaal Saksimaa liidumaal Görlitzi kreisis Herrnhuti linna territooriumil. Kuni 2009. aastani kuulus see Strahwalde valda.
Karavan (ansambel)
pisi|[[Meelis Punder, Karl Madis ja Agu Tammeorg. Karavan 1989. aastal]] Karavan on Eesti ansambel, mis loodi 1983. aasta novembris.
Ansambli ristiisa oli liiklusinspektor Kirill Teiter.
Aastatel 1984, 1985 ja 1986 kuulutati ansambel aasta parimaks bändiks.
Karavan 25
2008. aasta novembris täitus ansamblil 25. tegevusaasta ja sel puhul toimusid kontserdid Jõhvi Kontserdimajas, Tartu Vanemuise Kontserdimajas, Kuressaare Spordikeskuses, Pärnu Kontserdimajas ja Tallinnas Estonia kontserdisaalis.
Mäesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel
Mäesuusatamine 1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris
Slaalom
27. veebruar 60 võistlejat, kellest lõpetas 22
Teiste hulgas katkestasid Kjetil Andre Aamodt (Norra), Armin Bittner (Saksamaa) ja Thomas Sykora (avasõidus 1.02,03).
Suurslaalom
23. veebruar 51 võistlejat, kellest lõpetas 34
Teiste hulgas katkestasid šveitslased Marc Girardelli, Michael von Grünigen ja Steve Locher ning itaallane Alberto Tomba (avasõidus 1.29,53).
Ülisuurslaalom
17. veebruar 69 võistlejat, kellest lõpetas 48
Teiste hulgas katkestasid William Besse ja Daniel Mahrer (mõlemad Šveits), Edward Podivinsky (Kanada) ning Hannes Trinkl (Austria).
Kiirlaskumine
13. veebruar 52 võistlejat, kellest lõpetas 50
Connor Olev Martin O'Brien (Eesti) katkestas vahetult pärast starti, sest ta suusk tuli jalast ära.
Alpi kahevõistlus
14. ja 25. veebruar 48 võistlejat, kellest lõpetas 33
Teiste hulgas katkestasid Cary Mullen (1.37,33) ja Edward Podivinsky (mõlemad Kanada) (1.37,46) ning Kyle Rasmussen (USA) (1.36,96).
Slaalom
26. veebruar 56 võistlejat, kellest lõpetas 31
Teiste hulgas katkestasid Annelise Coberger (Uus-Meremaa), Alenka Dovžan (Sloveenia), Florence Masnada (Prantsusmaa), Miriam Vogt (Saksamaa) ja Anita Wachter (Austria).
Suurslaalom
24. veebruar 47 võistlejat, kellest lõpetas 26
Teiste hulgas katkestas Hilde Gerg (Saksamaa).
Ülisuurslaalom
15. veebruar 55 võistlejat
Alpi kahevõistlus
20. ja 21. veebruar 36 võistlejat, kellest lõpetas 25
Katja Seizinger (Saksamaa) võitis kiirlaskumise (1.27,28), kuid katkestas slaalomi I sõidus. Isolde Kostner (Itaalia) oli kiirlaskumises 3. (1.28,52), kuid katkestas slaalomi II sõidus.
Viinistu Kunstimuuseum
Muuseum avati 2002. aastal endise kalatööstuse (vaata Kirovi kalurikolhoos) renoveeritud hoonetes. Viinistu kunstimuuseumis on esil selle omaniku Jaan Manitski kogusse kuuluvad teosed. Eksponaatide hulgas on ligi 400 eesti tuntumate kunstnike maali ja graafilist lehte. Muuseumi külalisnäitused toimuvad omapärastes silindrilistes tornides, mis on kalatööstuse endised veemahutid.
Muuseum korraldab suveetendusi ja kontserte ning kunstiringe nii lastele kui ka täiskasvanutele. Kunstimuuseumi juurde kuulub ka külalistemaja, konverentsikeskus, restoran ja kontserdisaal.
TrueOS
TrueOS (varem PC-BSD) on igapäevase tavakasutaja arvuti operatsioonisüsteem, mis põhineb FreeBSD-l. TrueOS sihiks on kasutusmugavus, pakutakse graafilist installeerimist ja süsteem on kohe peale paigaldamist kasutamiseks valmis. Vaikimisi graafilise kasutajaliidesena kasutatakse KDE või LXDE töölauakeskonda. TrueOS pakub ametlikke nVidia ja Inteli videokaartide draivereid ja valikuliselt 3D töölauaefekte Compiz Fusioni abil. TrueOS sisaldab ka pakihaldustarkvara, mille abil on võimalik paigaldada valmis kompileeritud tarkvara, mis on BSD operatsioonisüsteemis ebatavaline. Augustis 2006. hääletati see OSWeekly.com-is kõige algajasõbralikumaks operatsioonisüsteemiks.
Projekti algataja oli Kris Moore, professionaalne FreeBSD arendaja, kelle eesmärk oli teha FreeBSD kõigile lauaarvutis võimalikult lihtsalt kasutatavaks. Alates 10. oktoobrist 2006 toetab TrueOS-d äriklassi riistvara lahendusi pakkuv iXsystems (ettevõte Silicon Valley-s, San Jose, CA, USA), kelle palgal Kris Moore nüüd arendaja ja projektijuhina töötab.
Ajalugu
Alates seitsmendast versioonist kasutab PC-BSD samasugust nummerdamise süsteemi nagu FreeBSD. Enne versiooni 9.0 kasutas PC-BSD eksklusiivselt KDE töölauahaldurit, mis on mugandatud PC-BSD ja PBI paketihalduri jaoks. Teiste töölauakeskondade, nagu Xfce ja GNOME paigaldamine oli tehniliselt võimalik, kuid selline lahendus ei olnud toetatud ja suur osa funktsionaalsusest läks kaduma, kui ei vaadatud spetsiaalselt PC-BSD jaoks seadistatud KDE-d. Alates versioonist 9.0 on toetatud ka GNOME, Xfce, LXDE ja muud töölauakeskkonnad. PC-BSD toetab x86 ja x86-64 arhitektuure.
Pakihaldus
Tarkvara paigaldamine TrueOS pakihaldussüsteemis erineb mõnevõrra teistest UNIXi-laadsetest operatsioonisüsteemidest kasutusel olevast. Selle asemel, et kasutada otse FreeBSD portide puud (kuigi see on võimalik), kasutab TrueOS .txz laiendiga faile, millele topelt-klikkides avaneb tarkvara paigalduse viisard. Autobuild süsteem jälgib FreeBSD porte iga päev ja genereerib iga päev uusi TXZ pakke. Loodud TXZ-d paiknevad TrueOS tarkvara repositooriumis.
Kõik tarkvara pakid ja sõltuvused paigaldatakse eraldi omanimelistesse alamkaustadesse kaustas /Programs. Selline süsteem vähendab segadust programmide paiknemise osas, välistab pakkide purunemise süsteemi teekide uuendamisel või muutmisel ja ennetab sõltuvus-põrgut (dependency hell). TrueOS paketihaldur hoolitseb ka kategoriseeritud linkide tekitamise eest KDE menüüs ja töölaual.
TrueOS paketihalduse eesmärk on sarnaneda suuremate operatsioonisüsteemide, nagu Microsoft Windows ja Apple Mac OS, omadega, kus rakendusi paigaldatakse ühe faili abil graafilise kasutajaliidesega, erinevalt traditsioonilistest UNIXi paketihaldussüsteemidest.
Litsents
Algselt levitati TrueOS-d GNU Üldise avaliku Litsentsi (GPL) alusel, kuna arendajatele oli jäänud mulje, et rakendused, mis kasutavad Qt töövahendeid, mida TrueOS kasutab kasutajaliidese arendamisel, tuleb litsentseerida GPL-i alusel. Kui tuli välja, et selline piirang puudub, siis litsentseeriti TrueOS kood ümber BSD-litsentsi sarnase litsentsi alla.
Fado
Fado [f'aadu] on Portugali rahvalik muusikastiil, nukker ballaaditaoline laul, mida saadetakse viiulil, kitarril või 12-keelsel Portugali kitarril.
Nimetus tuleneb ladinakeelsest sõnast fatum 'saatus'. Laulude teemadeks on tihti saatus, nostalgia ja õnnetu armastus.
Fado pärineb 19. sajandi esimesest poolest ning põlvneb tõenäoliselt erinevatest Brasiilia muusikastiilidest.
1920.–1930. aastatel kujunes välja Coimbra fado, mille meistrid olid Artur ja Carlos Paredes.
Üks tuntumaid fado-lauljaid läbi aegade oli Amália Rodrigues (1920–1999). Tänapäeval on populaarne fadista Mosambiigis sündinud ning Lissabonis kasvanud Mariza (sündis 1976).
Benediktlased
Ordu on nime saanud Nursia Benedictuse (480–550) järgi. Benedictus asutas 529. aastal Monte Cassino kloostri, mille eeskujul on loodud ka teised kloostrid läänes. Umbes aastal 530 kirjutas ta oma kloostrielu reeglid (Regula Benedicti), mis said aluseks kogu läänekristlikule munklusele. Benedictuse eluajal olid tema reeglid kasutusel vaid mõnes üksikus kloostris.
Benedictuse reegli järgi elanud kloostrid ei moodustanud kirikuõiguslikult ordut enne 1893. aastat.
Benediktlased kannavad musta rüüd, seetõttu on neid nimetatud ka mustadeks munkadeks.
Ivan Lendl
pisi|Ivan Lendl (2010) Ivan Lendl (sündinud 7. märtsil 1960 Ostravas) on endine Tšehhoslovakkia tennisist. Ta võitis 8 suure slämmi turniiri ja 100 ATP turniiri, neist 6 paarismängus. 11 korda oli ta suure slämmi turniiridel teine.
Ivan Lendl sündis tenniselembeses perekonnas. Vanemad olid tema esimesteks treeneriteks. Ema Olga oli omal ajal Tšehhoslovakkia 2. reket, isa laeks jäi 15. koht maa edetabelis.
Läbimurre maailma tennises saabus 1978, kui Ivan võitis Wimbledoni juunioride turniiri ja tunnistati maailma parimaks juunioriks. Samal aastal algas tema profikarjäär.
1980. aastate algul tekkis Lendlil konflikt Tšehhoslovakkia tenniseföderatsiooniga ja ta lõpetas riigi esindamise Davise karikaturniiril. Aastal 1984 kolis ta USA-sse Greenwichi linna Connecticuti osariigis. Aastaid säilitas ta Tšehhoslovakkia kodakondsuse, kuid hiljem ta loobus sellest ja sai USA kodanikuks.
Sophokles
pisi Sophokles (kreeka keeles Σοφοκλῆς Sophoklēs; 497/496 eKr Kolonos – 406/405 eKr Ateena) oli üks tuntumaid vanakreeka näitekirjanikke.
Sophokles on tuntud oma tragöödiate poolest. Ta on üks kolmest vanakreeka tragöödiakirjanikust, kelle teoseid on tänapäevani säilinud. Oma esimesed näidendid kirjutas ta hiljem kui Aischylos ja varem või samal ajal kui Euripides.
Ta elas Ateenas ja oli Periklese sõber. Esimest korda astus ta avalikkuse ette pärast Kreeka-Pärsia sõdu, kui ta noorukina esines võidupidustustel.
Sophokles kirjutas 123 näidendit, millest täielikult säilinud on ainult seitse: "Aias", "Antigone", "Trahhislannad", "Kuningas Oidipus", "Elektra", "Philoktetes" ja "Oidipus Kolonoses". Kolm kuulsamat neist on tuntud Teeba tsükli nime all, sest jutustavad Teeba kuningas Oidipusest ja tema tütrest Antigonest, kuigi tegelikult kuulus igaüks algselt erinevasse tetraloogiasse, mille ülejäänud osad pole säilinud.
Ligi pool sajandit oli ta Ateena linnriigi kõige austatum näitekirjanik. Ta võttis osa umbes 30 draamavõistlusest, millest võitis 24 ega jäänud kunagi kolmandaks ehk viimaseks. Aischylos võitis 14 võistlust, jäädes mõnikord Sophoklesele alla, ning Euripides võitis kõigest 4 võistlust.
Sophokles mõjutas teatrikunsti arengut paljuski, näiteks lisas ta etendusse kolmanda näitleja, vähendades nii koori osatähtsust narratiivi edasiandmisel. Samuti olid tema tegelaskujud inimlikud indiviidid oma tegude ja otsustega ning viimistletumad kui varasematel autoritel, näiteks Aischylosel.
Mälestuse jäädvustamine
Sophoklese nime kandis Tartu Ülikooli peahoone keldris asunud kohvik, mis likvideeriti 1997. aastal.
Glükooleetrid
Glükooleetrid on etüleenglükooli alküüleetritel põhinevate lahustite rühm.
Neid kasutatakse näiteks kosmeetikatoodetes, värvides, puhastusvahendites. Enamik neist on vees lahustuvad, biolagunevad ja mittemürgised.
Coimbra
Coimbra on linn Portugali keskosas Mondego jõe ääres, 200 km Lissabonist põhjas ja 120 km Portost lõunas.
Coimbra on Portugali suuruselt neljas linn ja riigi keskosa keskus ning samanimelise ringkonna halduskeskus.
Rooma impeeriumi päevil asus Coimbra kohal Aeminiumi-nimeline asula; mõned kilomeetrid eemal asus linnale nime andnud Conimbriga, mille asustus pärines 9. sajandist eKr. Conimbriga asula jäänused on tänapäeval arheoloogiliste kaevamiste järel huvilistele vaatamisväärsusena nähtavaks tehtud.
Aastatel 1139–1256 oli Coimbra Portugali pealinn. Linnas asub 12. sajandist pärinev romaani stiilis Vana katedraal, 16. sajandist Uus katedraal ning Santa Cruzi klooster, kuhu on maetud kaks esimest Portugali kuningat.
Coimbra linnastaadionil toimusid 2004. aasta jalgpalli Euroopa meistrivõistluste mängud.
Coimbras asub Portugali vanim ülikool – Coimbra Ülikool.
Coimbra grupiks nimetatakse organisatsiooni, mis ühendab Euroopa 39 vanemat ülikooli, sealhulgas Tartu Ülikool.
Indrek Turi
Indrek Turi (sündinud 30. juulil 1981 Tallinnas) on Eesti kümnevõistleja.
Ta kuulub Põlva kergejõustikuklubisse ja treenis Andrei Nazarovi juhendamisel.
Indrek Turi esimene olümpiavõistlus Ateenas lõppes terviseprobleemide kiuste punktisummaga 7708, mis andis 39 osaleja seas 23. koha.
Tema isiklik rekord kümnevõistluses on 2003. aastal kogutud 8122 punkti.
Isiklikku
Indrek Turi oli tippsportlasena 187 cm pikk ja kaalus 85 kg. Ta elab Mikitamäel. Tema hobid on filmid, jalgpall ja Tai poks.
Indrek Rünkla
Indrek Rünkla (sündinud 3. septembril 1971 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas Indrek Rünkla Tallinna 7. Keskkoolis aastatel 1978–1989. Aastatel 1989–1991 õppis Indrek Rünkla Tallinna Tehnikaülikoolis infotehnoloogiat. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1991–1998.
Aastal 1991 töötas Indrek Rünkla aktsiaseltsis Wirumaa Tiivad programmeerijana. 1997–1998 töötas ta Ars Interjöör OÜ-s arhitektina. Aastast 1998 töötab Indrek Rünkla arhitektuuribüroos Alver Arhitektid OÜ (endine Alver Trummal Arhitektid OÜ).
Indrek Rünkla tuntumad tööd on kaubamaja Ferrum Kuressaares, City Plaza ja Vabaduse väljaku kujundus. Lisaks hoonetele on Indrek Rünkla koostanud urbanistlikke projekte – Mustamäe Tehnopark, Tallinna World Trade Centeri kompleks ja Rotermanni kvartal. Lisaks on Indrek Rünkla mitme autorikollektiivi koosseisus osalenud edukalt arhitektuurivõistlustel ja avaldanud arhitektuurialaseid artikleid.
Töid
thumb|Kaubamaja Ferrum
Pagila rand
Pagila rand asub Saaremaal Saaremaa vallas, Läätsa sadamast 1 km lõunas.
Rand asub suurema Laidunina-Roomassaare ranna alal.
Jüri kirik
pisi|Jüri kirik alt=Jüri kiriku sisevaade altari suunas|pisi|Jüri kiriku interjöör ([[nelipühad, 2020)]] pisi|Jüri kirikuaed pisi|Jüri kirikuaia piirdemüür pisi|[[Eestikeelse piibli 250. aastapäeva mälestusmärk]] pisi|Vabadussõja monument Jüri kiriku kõrval Jüri kirik on Jüri kihelkonna kirik. See asub Harjumaal Rae vallas Jüri alevikus.
Kirikut kasutab EELK Jüri kogudus.
Endine kirik
Varem asus samas paigas aastail 1220–1227 ehitatud Vaskjala kirik, esimesi kirikuid Põhja-Eestis.
Augustis 1884 lammutati keskaegne kirik vundamendini maha. Lagunevat vana kirikut alles ei jäetud ega tehtud ülesmõõtmisi, mis oleksid muinsusest arhitektuuriloossegi jälje alles jätnud. Vaid asjaarmastaja detailitäpne joonistus annab ettekujutuse, milline praeguse kiriku eelkäija Jüris välja nägi. See oli tõenäoliselt 14. sajandi keskpaiku ehitatud, kolme kandekonsooliga nelinurkse viilutorniga ühelööviline, Harjumaal haruldane kolmetraveeline, nelinurkse kooriruumiga kirik.
Praegune kirik
Praegune Jüri kirik, mis ehitati vana kiriku vundamendile, pühitseti sisse 15. detsembril 1885. Tegu on Friedrich Axel von Howeni projekteeritud uusgooti stiilis kirikuhoonega. Kirikul on esinduslikud küljefassaadid, mille dominandiks kolm avarat teravkaarset eri kõrgusele paigutatud akent. Inglise tuudorstiilist on järeleaimatud vägagi omapärased kiriku siseruumi katvad puidust ristroietega rippvõlvid.
1930.–1940. aastate vahel valiti põhivärvideks ligikaudu Eesti lipu värvid: lagi sinine tumepruunis raamistikus, seinad valged ja pingid peaaegu mustad.
1886. aastal valmis orelimeister Gustav Normanni poolt Jüri kiriku jaoks ehitatud 2 manuaali ja 20 registriga orel.
Vanast kirikust on säilinud vaid tornikellad (vanim on hiliskeskaegne), kaks renessanss-stiilis kroonlühtrit, mõningad kirikuriistad, keskaegne hauaplaat peaportaali mademena ja hilisem hauaplaat eeskoja põrandas.
Arkaad
pisi|150px|Arkaad [[Verona San Zeno Maggiore kloostris]] Arkaad (ladina arcus 'kaar') ehk kaaristu on arhitektuuris sammastele või piilaritele toetuvate kaarte rida.
Arkaade on kasutatud võlvlae, silla ja akvedukti toena, seina avajana ruumide ühendamiseks ja fassaadi liigendajana. Kaunistuseks ja liigenduseks on ehitatud ka petikarkaade.
Kaubaalus
pisi|Puidust kaubaalus Kaubaalus ehk alus on kauba transportimiseks ja ladustamiseks mõeldud kindlates mõõtudes alus, raam või toestik.
Dobele rajoon
Dobele rajoon oli 1. järgu haldusüksus Lätis. Piirnes lõunas Leeduga. Alates 1. juulist 2009 paiknevad rajooni alal Auce, Dobele ja Tērvete piirkond.
Székesfehérvár
Székesfehérvár on komitaadi õigustega linn Ungaris, Fejéri komitaadi keskus. Linna nimi kõnekeeles on Fehérvár ('valge loss').
Linna rajas suurvürst Géza 972. aastal.
Keskajal oli Székesfehérváris ungari kuningate residents, aastatel 1038–1526 krooniti seal 37 kuningat. Linna on maetud 15 Ungari valitsejat, nende seas mitmed Ungari esimesed kuningad.
1543. aastal vallutasid linna türklased ning lõhkusid kirikud ja kuningate hauad ning ehitasid asemele mošeed.
Elanike arv on 2021. aasta seisuga 95 545. 2011. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 100 570. Székesfehérvár on elanike arvult Ungari suuruselt üheksas linn.
2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Székesfehérvári elanikest ungarlasi 98,9%, mustlasi 0,4%, sakslasi 0,3%, sloavkke 0,04% ja teistest rahvustest inimesi 0,36%.
Linnas tegutseb jalgpalliklubi Fehérvár FC, mis on kolmekordne Ungari meister.
Linnas on sündinud Ungari peaminister Viktor Orbán.
Tultšõn
Tultšõn (ukraina Тульчин) on linn Ukrainas Vinnõtsja oblastis, Tultšõni rajooni halduskeskus. Tultšõn asub Vinnõtsjast umbes 68 km lõunakagus.
Tultšõnit on esmamainitud 1607. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tultšõni elanikest ukrainlasi 92,79%, venelasi 5,06%, juute 0,85%, moldaavlasi 0,25%, armeenlasi 0,19%, valgevenelasi 0,19%, valgevenelased 0,17%, poolakaid 0,15%, mustlasi 0,15% ja asereid 0,08%.
Edgar Allan Poe auhind
Edgar Allan Poe auhind (ka Edgarid) on Edgar Allan Poe nimeline kirjandusauhind, mida annab välja Ameerika Ühendriikide kriminaalkirjanikke ühendav organisatsioon Mystery Writers of America. Auhinda hakati välja andma 1946. aastal.
Auhinnakategooriad
Preemia kandidaadid esitatakse igal aastal 20. jaanuariks ja tulemused tehakse avalikuks 29. aprillil.
Parmenides
thumb|Pildi autor [[Raffaello Sanzio]] Parmenides (umbes 540 – 480 eKr) oli vanakreeka filosoof, kelle kodulinnaks oli Elea linn Suur-Kreekas (praegune Velia linn Lõuna-Itaalias) ja keda loetakse vastavalt oma kodukohale eleaatide koolkonda kuuluvaks ning klassifitseeritakse eelsokraatikuks, nagu kõiki Sokratesele ajalooliselt eelnevaid filosoofe.
Tema filosoofilisest teosest, mille pealkirjaks olevat olnud "Peri physeōs" ("Loodusest" või ka "Loomusest"), on säilinud kümmekond fragmenti (kokku umbes 150 rida). Teos on kirjutatud luulelis-mütoloogilises vormis ja koosneb kolmest osast, millest esimene on eelkõne (prooimion), kus autor laseb enda poole pöörduda jumalannadel, Themisel ja Dikel, ning lausuda juhatussõnad mõtlemise teel käimiseks, teine osa käib tõe (aletheia) kohta olles mõtlemise ainuõige tee ja kolmas käib näivuse/arvamuste (doxa) kohta, mis on mõtleja silmis "kahepäiste" ja ekslike surelike tee. Arvatakse, et eelkõnest on suurem jagu säilinud, kuid ülejäänud fragmendid on katkendlikud ja annavad võimaluse Parmenidese mõtlemist väga mitmel viisil rekonstrueerida.
Parmenidese arvates on ainuke asi, mida on võimalik ilma endaga vastuollu minemata ütelda: "Olev on ja olematut ei ole." Selle eelduseks on, et olev on muutumatu ning sellest tulenevalt hävimatu, igavene ja liikumatu, kuna selleks, et muutumine oleks võimalik, peaks olema ka midagi muud peale oleva (muutumine eeldab algseisundi saamist mitteolevaks ja uue seisundi ehk vast mitteolnu saamist olevaks), mis on aga võimatu, kuna kõik, mis pole olev, on mitteolev, mitteeksisteeriv. Tegemist on äärmusliku "loogilise" väitega, mis lähtub vasturääkivuse välistatusest kui ühest loogika põhilisest printsiibist, mille esmasõnastajaks võib Parmenidest teatud mõttes pidada, kuigi loogika kui valdkond tekkis märksa hiljem. Parmenidese loogikat pole ka sisu poolest õige pidada väga sarnaseks abstraktse või formaalse loogikaga, tegemist on pigem iselaadse "füüsilise loogikaga" (Aristoteles nimetabki kõiki eelsokraatikuid "füsioloogideks").
Sellisest "oleva olemisest" lähtuvalt saab Parmenidesele omistada arusaama, et kõik, mis meeltega tajutavas maailmas muutub, tekib, hävib, liigub, on vaid näivus, meelepete, illusioon. Tõde oleva kohta saab seega teada ainult mõtlemise vahendusel: "Ju seesama mõtelda ongi ning ollagi."
Hiljem püüti tema teooriat nii kummutada (Protagoras) kui ka kaitsta (Zenon Eleast). Parmenidese maailmamõistmine pani Aristotelese väitel hiljem aluse atomistide koolkonnale, kes arvasid olevat leidnud lahenduse, kuidas mitteolev siiski olla võib ja samastasid mitteolevaga tühjuse, kuna olevaga samastasid nad jagamatud aineosakesed (aatomid).
Süsteem A
Süsteem A (inglise keeles IALA Maritime Buoyage System A, lühidalt IALA-A) on süsteem navigatsiooniliste ohtude ja vaba vee tähistamiseks. Süsteem A regioonid asuvad Euroopa, Aafrika, Austraalia ja Venemaa vetes.
See koosneb:
Kardinaalsed märgid
200px
Tähistavad ohtlikku piirkonda ilmakaartest orieteeritutest märkidest:
Märke iseloomustavad märkide värvused, topimärgid ja tulede karakteristika.
Vaata: Kardinaalsüsteem.
Lateraalsed märgid
Pilt:Lateral buoy r.gif Pilt:Lateral buoy g.gif
Tähistavad faarvaatrite ja kanalite asetuse:
Eraldi asuvate väiksemate ohtude tähistamise märgid
right|100px Tähistavad ohtlikke piirkondi, mille diameeter on kuni 1 kaabeltau.
Poi või tooder on horisontaalselt musta-punase triibuline, topimärgiga vertikaalselt asetsevad kaks musta kera, tulekarakteristikaga kaks lühikest plinki ja paus.
Faarvaatrite ja kanalite alguspunkte ja telge tähistavad märgid
right|100px On asetatud ohutu vee teljele, eraldab erinevaid sõidusuundi. Mööduda tuleb sellest paremalt poolt.
Poi või tooder on vertikaalselt valge-punase triibuline, topimärgiga üks valge kera, tulekarakteristikaga üks pikk plink ja paus.
Penikeel
Penikeel (Potamogeton) on üheiduleheliste veetaimede perekond penikeeleliste sugukonnast.
Süsteem A
Eriotstarbelised märgid
right|100px Tähistavad spetsiaalseid objekte.
Penikeel
Enamik penikeeli elavad mageveekogudes. Penikeeled on püsikud. Neil on risoom, mis aitab neil üle elada talveperioodi. Paljudel liikidel tekivad kas risoomidest või vartest spetsiaalsed talipungad, mida nimetatakse turioonideks. Turioonid aitavad samuti ületada talveperioodi.
Süsteem A
Eriotstarbelised märgid
Poi või tooder on kollane, topimärgiga kollane horisontaalne rist, plinkiv kollane tuli.
Oort
Oort on Eestis tegutsev regirokkansambel.
Penikeel
Penikeeli Eestis
Penikeelte eristamine üksteisest on sageli komplitseeritud.
Esitatud penikeeled on järjestatud ladinakeelse nime järgi.
Oort
1996. aasta sügisest tegutsev ansambel on varem kandnud nimesid Sass-projekt ja Sammalaeng. Ansambel hakkas tegutsema ajal, kui rahvamuusika populariseeriminegi Eestis veel lapsekingades oli. Ansambli liikmed on mitu korda vahetunud. Oorti esimene naisliige Marju Varblane mängib viiulit, Hiiu kannelt ja torupilli.
Oorti tegevus katkes mitmeks aastaks 2012. aastal, kui ansambli juht Aleksander Sünter terviseprobleemide tõttu rokkmuusika tegemisest loobus. Aleksander Sünter suri 2014. aasta alguses. 2018. aastal suri tervislikel põhjustel ka klahvpillimängija Toomas Jõks.
Orel
pisi|Orelikontsert Adelaide'is 2020. aastal Orel on muusikainstrument, mis tekitab heli õhuvoolu juhtimisega läbi erineva suurusega puidust või metallist vilede.
Orelit nimetatakse pillide kuningaks.
Orelil võib olla 1–7 klaviatuuri ehk manuaali. Oreli pedaal on samuti klaviatuur, mida organist mängib jalgadega. Oreli registrid on vilede read, milleta pole võimalik mängu ajal orelil heli tekitada. Oreli nähtav osa on prospekt, mis koosneb Principali registri viledest ja sageli rikkalikult kaunistatud orelikapist. Oreleid eristatakse ehitusviisi ehk traktuuri järgi: mehaanilised, pneumaatilised ja elektriorelid.
Oreleid kasutatakse peamiselt kontserdisaalides ja kirikutes.
Oreli ajaloost
pisi|püsti|[[Hydraulis Vana-Rooma oreli mosaiik]] pisi|püsti|Vanim säilinud mängukõlbulik orel [[Basilique de Valere in Sionist Šveitsis aastast 1435]] Sõna "orel" tuleneb kreeka sõnast organon, mis tähendab tööriista, instrumenti.
Oreli juured on muinasajas, sugulaseks ja prototüübiks võib pidada paaniflööti. Paaniflööt koosneb mitmest vilest ühisel vilereal. Orelil on ühisel tuulepõhjal mitu vilet, mis moodustavad oreliregistri. Vana-Roomas oli kasutusel vesilõõtsinstrument ehk hydraulis. Oreli leiutajaks peetakse Aleksandria mehaanikut Ktesibiost (umbes 250 eKr).
Algselt polnud orel kaugeltki kirikuinstrument. Vanas-Roomas mängiti orelit gladiaatorite võistlustel. Vesiorel ehk hydraulis oli paljudes jõukates Vana-Rooma kodudes ning orelit mängis isegi Rooma keiser Nero. Bütsantsis mängiti orelit pidustustel. Idakirikus ehk Õigeusu kirikus on igasuguste pillide kasutamine ka tänapäeval keelatud. Alates 10. sajandist oli Lääne ehk Katoliku kirikus orel lubatud.
Orelid olid nii väikesed pillid koduseks musitseerimiseks kui ka suured kirikuorelid, mis esialgu olid kohmakad. Klahvid olid tolleaegsetel kirikuorelitel nii raske käiguga, et neid pidi lööma rusikaga ja organisti nimetati orelilööjaks ehk pulsator organi. Kirikuoreli ülesandeks oligi algul (umbes 12.–13. sajandil) ainult koorilaulu algustooni andmine ja sellel praktilisel eesmärgil oligi orel Lääne kirikusse lubatud. Hiljem hakati orelit kasutama liturgilise laulu saatmisel. Klahvid muutusid väiksemaks ja klahvikäik kergemaks, seega oli võimalik orelit juba sõrmedega mängida.
Girolamo Frescobaldi (1583–1643), keda nimetatakse "itaalia Bachiks", oli esimene, kes hakkas muusikat kirjutama orelile kui sooloinstrumendile. Ta kirjutas Tokaatasid, Ricercare, Canzonasid, mida sai esitada iseseisva paladena orelil. Temalt on tuntud kolm kogumikku: "Fiori Musicali" (1635) – missad orelile ning kaks kogumikku "Toccatas" (1613) ja "Partitas" (1636).
Oreli diapasoon
Oreli diapasooniks nimetatakse oreli manuaalide ja oreli pedaali, seega klaviatuuride ulatust, ja see võib olla väga erinev. Kõik sõltub ajastust, millal orel on ehitatud, ja stiilist ehk millist muusikat on kõige sobivam ühel või teisel orelil esitada. Vanade orelite diapasoon polnud kaugeltki selline, nagu oleme tänapäeval harjunud. Näiteks on säilinud ühe vana Halberstadti Toomkiriku oreli (1361) kirjeldus ehk dispositsioon, mille pani kirja Michael Praetorius oma leksikonis "Syntagma musicum": ülemine manuaal ja keskmine manuaal H-a1, alumine manuaal H-c1 ja pedaal H-h0. Prantsuse, Hispaania ja Itaalia 17.-18. sajandi orelitel oli veel pedaal näiteks mõnede üksikute basside mängimiseks. Samuti võisid manuaalid olla erineva diapasooniga. Saksa orelitel oli alates 18. sajandist levinud diapasoon manuaalides C-f3 ja pedaalis C-d1, nii oli ka 19. sajandi Friedrich Ladegasti orelitel. Hiljem manuaalide ja pedaali diapasooni suurendati. Näiteks Tallinna Toomkirikus oli Friedrich Ladegasti 1878. aastal ehitatud orelis algul manuaalides C-f3 ja pedaalis C-d1. Hiljem, kui Sauer suurendas seda orelit, oli manuaalide diapasoon juba C-a3 ja pedaalis C-f1. See sõltus ka muusikastiilist, milles 19. sajandil kirjutama hakati. Orelite ja orelimuusika õitseaeg oli 17.-18. sajandil, siis muutusid orelid suurteks instrumentideks. Orel oli linna ja kiriku uhkuseks.
Tuntumad orelimuusika autorid:
Eri maades on tekkinud oma orelikoolkonnad nii muusikas kui ka oreliehituses, näiteks Saksa, Prantsuse ja Hispaania koolkond.
Saksa koolkond
pisi|püsti|[[Gottfried Silbermanni orel, ehitatud (1711–1714). Freibergi toomkirik, Saksamaa. ]] Saksamaal olid orelid 18. sajandil enamasti suured, rikkalikult kaunistatud prospektidega. Paljud pillid olid (mõned on ka tänapäeval säilinud algupärasel kujul) 4. manuaaliga ja iga manuaal on omamoodi orel, sest iga manuaal on baroksel orelil varustatud rikkaliku registrivalikuga ja manuaalide vahel oli kontrast. Registratsiooni reegliks oli kasutada erinevaid registreid, näiteks Principal 8`, Rohrflöte 4`, Octave 2`, Mixtur 4fach. Ühesõnaga, erinevad registrid erineva jalgade arvuga. Hiljem, saksa romantismi ajal 19. sajandil hakkasid oreliehituses domineerima 8` ja 4` registrid. Vähenes ülemhelide osakaal ehk 1`, 2`, 2 2/3` Mixturi registrid muutusid tugevamateks. Manuaalidel oli siis tähtis mitte kontrastsus, vaid tugevusastmed. Orel muutus terrassoreliks, s.t on põhimanuaal, kus on tugevamad põhiregistrid: Principalid, flöödid, tugevad Mixturid, ja näiteks teine manuaal oli vaiksemate registritega. Kõik sõltus sellest, kui suur on orel ja mitu manuaali sel on. Hakati ehitama Swellwerk (SW) ehk register oreliviledega, mis asuvad paisukapis, seega sai võimalikuks teha orelil crescendo orelil asuva swelleri pedaali või rulli abil. Kõik see kajastub ka orelimuusikas. Barokiajal oli saksa orelimuusikas oluline kontrastsus registratsioonis. Kasutati erinevaid registreid, näiteks 8`,4`,2`, ning see kajastus oreliehituses. Tuntud 17.-18. sajandi oreliehitajad olid Arp Schnitger (1648–1719) ja Gottfried Silbermann (1683–1753). Orelimuusikas on tuntud selline stiil, nagu Stylus Fantasticus, mis on pärit Põhja-Saksamaalt. Selles stiilis kirjutatud oreliteosed on efektsed ja huvitavad ning selle eredad esindajad olid Matthias Weckmann (1616–1674), Johann Adam Reincken (1643–1722), Nicolaus Bruhns (1665–1697), Dietrich Buxtehude (1637–1707) ja Vincent Lübeck (1654–1740).
Johann Sebastian Bach võttis oma loomingus neilt hiljem palju üle ning arendas seda edasi. Lõpuks oli Johann Sebastian Bachi orelilooming (ja mitte ainult) oma ajastust niivõrd ees, et arvati, et see ei sobi kirikus mängimiseks.
19. sajandil saksa heliloojad, kes kirjutasid orelile: Felix Mendelssohn, Robert Schumann, Gustav Merkel, Julius Reubke, Josef Rheinberger.
Felix Mendelssohn võttis romantismiajal 19. sajandil oma prelüüdides ja fuugades, samuti 6. orelisonaadis palju Bachilt üle, kuid siis olid orelimuusikas juba muud printsiibid, mis kajastusid Bachi hilisemas Leipzigi perioodi loomingus; see hõlmas mitme sarnase registri kasutamist, näiteks mitut 8`,4`,2` jne koos. Samuti kirjutas koraaliprelüüde, prelüüde ja fuugasid orelile Johannes Brahms. Ferenc Liszt kirjutas oma teoste transkriptsioone orelile. Tuntud on tema prelüüd ja fuuga B-A-C-H, ehk fuuga teemal nootide kombinatsiooniga b,a,c,h, mis meenutab nime "Bach". Liszt oli omapärane helilooja selles mõttes, et ühelt poolt propageeris ta Ungari rahvuslikku muusikat, samas aga töötas mõnda aega ka Itaalias ja Saksamaal.
Prantsusmaa orelid
Prantsusmaa orelitel oli ja on ka praegu suur ülekaal keelregistritel, mis on prantsuse ja ka hispaania orelite omapära. Keelregistrid ehk trompet, oboe, klarnet, posaune. Manuaalide nimetused: Grand Orgue (Peavärk), Positif, Echo (kaja), Recit – siin on tavaliselt sooloregistrid ja muidugi Pedale (pedaal).
Prantsusmaal teenisid organistid nii kirikutes kui ka kuninga juures. Populaarsed olid süidid orelile, kusjuures huvitav on märkida, et kui näiteks duo oli soolohäälele, siis erinevalt sakslastest kirjutasid prantslased pealkirjas, millisele registrile soolo on, näiteks "Recit de Cornet" (Korneti soolo), "Plein jeu" (Täisorel) ehk orelimäng fortes, kasutades kogu oreli registreid, või "Flutes" (Flöödid).
Tuntud on Louis-Nicolas Clérambault (1676–1749), kes kirjutas kaks orelisüiti ning veel kantaate ja motette. Veel mõned 17.–18. sajandi prantsuse organistid ja heliloojad: Nicolas Gigault (1624–1707), Antoin Lebegue (1620–1702), Louis Marchand (1669–1706) ja kuulus François Couperin (le Grand – suur; 1663–1733), Nicolas de Grigny (1672–1703), Jean-François Dandrieu (1682–1738), Louis-Claude Daquin (1694–1722). 17.–18. sajandi prantsuse orelimuusikale on iseloomulik melismide ehk kaunistuste rohkus. See on iseloomulik ka kogu barokkmuusikale, kuid eriti iseloomulik on see prantsuse barokkmuusikale.
19. sajandil olid tuntud helilooja Cèsar Franck (1822–1890) – ta oli Pariisi Konservatooriumi professor – ning Leon Boëlmann (1862–1897), Alexandre Guilmant (1837–1911) ja Charles-Marie Widor (1844–1937), Louis Vierne (1870–1937).
David Bowie
David Bowie (kodanikunimega David Robert Jones; 8. jaanuar 1947 London, Brixton – 10. jaanuar 2016 New York) oli inglise laulja, näitleja, muusikaprodutsent ja arranžeerija.
1970. aastatest saadik on Bowie olnud popmuusika suurkuju ja uuendaja, viimast eriti 1970. aastatel. Ta oli tuntud nii iseloomuliku hääle kui ka oma loomingu intellektuaalse sügavuse ja märkimisväärse mitmekülgsuse poolest.
Orel
Prantsusmaa orelid
Oreliehitajaist peab märkima Clicquot' dünastiat: Robert Clicquot'd, tema poegi Jean Baptiste ja Louis-Alexandre Cliquot'd. Louis-Alexandre Clicquot poeg oli Franςois-Henri Clicquot, kelle poeg Claude Franςois Clicquot oli samuti oreliehitaja, seega kokku neli põlvkonda oreliehitajaid. Clicquot' oreliehitajate dünastia ehitas oreleid Prantsusmaal 17.-18. sajandil. 19. sajandil oli tuntud Aristide Cavaillè-Coll, kelle juures õppis Friedrich Ladegast.
David Bowie
Bowie sai laiemalt tuntuks 1969. aasta juulis lauluga "Space Oddity", mis tõusis Suurbritannia singlimüügi edetabelis viie parima loo hulka. Pärast kolme aastat eksperimenteerimist tõusis ta uuesti esile glämmroki ajastul toretseva androgüünse Ziggy Stardusti tegelaskujuga, saavutades läbimurde lauluga "Starman" ja albumiga "The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars". Elulookirjutaja David Buckley on kirjeldanud Bowie tollast mõju nii: "Ta pani proovile oma ajastu rokkmuusika peamised tõekspidamised" ja "Ta lõi popkultuuri ajaloo tõenäoliselt suurima kultuse." Kuigi Ziggy tegelaskuju eluaeg jäi lühikeseks, oli see vaid esimene samm Bowie karjääris, mida iseloomustab pidev taasleiutamine, muusikalised uuendused ja silmatorkavalt visuaalne esitlusstiil.
Orel
Hispaania orelid
pisi|püsti|[[Ayerbe kirik.Orel horisontaalviledega. Hispaania]] Hispaanias on orelitel samuti palju keelregistreid, mistõttu need sarnanevad prantsuse orelitega. Manuaalide nimetused on näiteks Orgue maior (peamanuaal), Cadrireta, Pedale.
David Bowie
Esimese suure edu USA-s saavutas Bowie 1975. aastal edetabelite esikohasingliga "Fame" ja albumiga "Young Americans", mille muusikat nimetas ta plastic soul' iks. Selle plaadi muusika stiil erines kõvasti Bowie varasemast loomingust ja mõjus tema Ühendkuningriigis elavatele austajatele esialgu võõrastavalt. Vastu oma plaadifirma ja Ameerika publiku ootusi salvestas Bowie järgmiseks minimalistliku muusikaga albumi "Low" (1977), mis oli esimene kolmest kahe aasta jooksul koos Brian Enoga tehtud albumist. Nn Berliini triloogia albumid, mis jõudsid Suurbritannia edetabelis viie parema hulka, said kriitikutelt palju kiita.
Orel
Hispaania orelid
Eriliseks teeb hispaania orelid horisontaalsete vilede olemasolu. See annab orelile eriliselt tugeva kõla, mis on suunatud otse kirikusse. Näiteks mõned Sevilla katedraali horisontaalviledega registrite nimetused: Trompeta real 8` (Kuninga trompet), Bajoncillo y Clarin 8`+4` 8-jalased ja 4-jalased viled, Trompeta imperiaal 32`- väga madala põriseva kõlaga trompet horisontaalviledega, Trompeta magna 16` (suur trompet), Trompeta de batalle 8` (lahingutrompet). Nagu näha, on need kõik keelregistrid ning annavad tugeva efekti.
David Bowie
Pärast 1970. aastate lõpu vastuolulist edu saavutas Bowie 1980. aastal Ühendkuningriigi edetabelites esikoha singliga "Ashes to Ashes" ja albumiga "Scary Monsters (and Super Creeps)" ning 1981. aastal koostöös Queeniga ilmunud singliga "Under Pressure". Veelgi suurem edu saatis 1983. aastal albumit "Let's Dance", millelt ilmus mitu hittsinglit. 1990. ja 2000. aastatel jätkas Bowie muusikastiilidega eksperimenteerimist, viljeledes muuhulgas blue-eyed soul 'i, industriaalmuusikat, adult contemporary 't ja jungle 'it. Tema viimane salvestatud album on "Reality" (2003), millele järgnes ka kontserditurnee "Reality Tour" aastatel 2003–2004. Bowie andis viimase avaliku kontserdi 2006. aastal.
Buckley on öelnud, et Bowie mõju popkultuurile on kordumatu, sest ta on muutnud rohkemate inimeste elu kui ükski teine temasarnane artist. 2002. aastal sai Bowie 29. koha BBC korraldatud küsitluses, millega selgitati välja kõigi aegade sada mõjukaimat britti (100 Greatest Britons). Tema karjääri jooksul on ostetud umbes 140 miljonit albumit. Ühendkuningriigis on ta teeninud plaatide läbimüügiga 9 plaatina-, 11 kuld- ja 8 hõbeplaadi auhinda ning USA-s 5 plaatina- ja 7 kuldplaadi auhinda. 2004. aastal paigutas ajakiri Rolling Stone Bowie kõigi aegade saja parima artisti (100 Greatest Artists of All Time) edetabelis 39. kohale ja kõigi aegade saja parima laulja (100 Greatest Singers of All Time) edetabelis 23. kohale.
Orel
Hispaania orelid
Hispaania orelid, eriti barokiajastu säilinud pillid on tugeva põriseva kõlaga fortes. Muidugi on võimalik ka pianot mängida, kuid ka piano kõlab teisiti, kui oleme oreli puhul harjunud kuulma, sest ka vaiksed registrid on enamasti keelregistrid.
David Bowie
1947–1962: lapsepõlv ja noorpõlv
David Bowie, pärisnimega David Robert Jones, sündis Londonis Brixtonis 8. jaanuaril 1947. Tema ema Margaret Mary (hüüdnimega Peggy, neiupõlvenimega Burns) töötas kinos kohanäitajana ja isa Haywood Stenton Jones (hüüdnimega John) oli heategevusorganisatsiooni Barnardo's esindaja. Pere elas Lõuna-Londonis Brixtoni ja Stockwelli linnaosa piiri lähedal aadressil Stansfield Road 40. Üks naaber on meenutanud: "London oli neljakümnendatel nii halb, kui üks koht üldse olla saab, ja ka aeg oli lapsele kasvamiseks äärmiselt halb." Bowie käis kuni 7. eluaastani Stockwelli infant school' is, kus teda peeti andekaks ja visaks lapseks, aga ka allumatuks rüblikuks.
Orel
Hispaania orelid
17.-18. sajandi hispaania orelimuusika eripära oli see, et kirjutati tientosid.
David Bowie
1947–1962: lapsepõlv ja noorpõlv
1953. aastal kolis pere Londoni äärelinna Bromleysse, kus Bowie läks kaks aastat hiljem Burnt Ashi algkooli (junior school). Tema häält peeti kooli laulukoori jaoks sobivaks ("adequate") ning tema plokkflöödimäng näitas, et ta on muusikaliselt üsna andekas. Kui David oli 9-aastane, tantsis ta äsja õppekavva võetud muusika ja liikumise (music and movement) tunnis muljetavaldavalt loominguliselt: õpetajad pidasid tema tantsu elavalt artistlikuks ning tema enesekindlat kehavalitsemist lapse kohta rabavaks. Samal aastal kasvas tal ka huvi muusika vastu, sest isa tõi koju Ameerika vinüülplaatide kogumiku, millel laulsid teiste seas Frankie Lymon and the Teenagers, The Platters, Fats Domino, Elvis Presley ja Little Richard. Little Richardi laulu "Tutti Frutti" kohta ütles Bowie hiljem: "Ma olin kuulnud Jumalat". Ka Presley avaldas talle sügavat muljet: "Nägin, kuidas minu nõbu tantsis laulu "Hound Dog" järgi. Ma ei olnud kunagi näinud, et ta oleks olnud millestki nii vaimustatud ja liigutatud. Muusika mõjuvõim üllatas mind tõeliselt. Hakkasin kohe pärast seda endale heliplaate hankima." Järgmise aasta lõpuks mängis ta klaverit, ukulelet ja tea-chest bass 'i ning viljeles sõpradega skiffle-muusikat. Bowie esitas kohalikele hundudele Elvis Presley ja Chuck Berry lugusid koos originaalesitajate liigutustega. Esitused olid "lummavad … nagu keegi teiselt planeedilt". Bowie sai Eleven Plusi eksamil halva tulemuse ning astus Bromley tehnikakeskkooli.
Orel
Hispaania orelid
Hispaania 17.–18. sajandi tuntud organistid ja heliloojad: Pablo Bruna (1611–1679), Juan Jose Cabanilles (1644–1712), Miguel Lopez (1669–1723), Jose Elias (1675–1749). Nemad kirjutasid tientosid orelile.
David Bowie
1947–1962: lapsepõlv ja noorpõlv
Bowie biograaf Christopher Sandford kirjutab, et tegu polnud tavalise tehnikakooliga (Secondary Technical School): Hoolimata oma staatusest oli kool 1958. aastal, kui David sinna astus, sama tulvil salajasi rituaale nagu erainternaatkoolid (public school). Koolis oli majasüsteem, majad kandsid 18. sajandi riigimeeste nimesid, nagu näiteks William Pitt ja William Wilberforce. Kanti koolivormi ning rakendati keerulist ergutus- ja karistussüsteemi. Rõhku pandi keeltele, loodusteadusele ja eriti disainile, mida õpetas Owen Frampton, kes lõi kollegiaalse õhkkonna. Davidi sõnul tõmbas Frampton õpilasi kaasa tänu tugevale isiksusele, mitte intellektile. Teised õpetajad Bromley tehnikakoolis ei paistnud aga kummagagi silma ning nõnda kaldus kooli andekamate õpilaste huvi kunsti poole. Kord oli nii liberaalne, et Frampton julgustas aktiivselt oma poega Peterit püüdlema koos Davidiga muusikukarjääri poole. Nad teevad aeg-ajalt koostööd ka kolmkümmend aastat hiljem.