cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hunnid
Invasioon Euroopasse
Kreeklaste kirja pandud legend räägib, kuidas hunnid läksid ratsaväega ühe hirve jälgedes üle Kertši väina Krimmi ning sattusid sealt Doni jõe ääres ootavate gootide selja taha. Sellega oli hunnide strateegiline võit saavutatud ja tulevased liitlased tagatud. 375. aastal põgenesid läänegoodid hunnide ja nende liitlaste eest üle Doonau Ida-Roomasse. Idagoodid liitusid hunnidega. pisi|300px|Rahvaste asualad pärast hunnide riigi lagunemist 5. sajandil Aastal 400 ilmusid hunnid Pannooniasse. Täielikult asus enamik hunne Pannooniasse pärast 412. aastat. Hunnide hiilgeaeg oli Attila valitsusajal (434–453), kui nende võimuliit valitses Mustast merest Reini jõeni ulatuvat maa-ala. 451. aastal ületasid nad Reini ja tungisid Gallias Orléansini. Lääne-Roomaga peetud Katalaunia lahing jäi viiki. Aasta hiljem rüüstasid hunnid Põhja-Itaaliat ja hävitasid Aquileia. Arvatakse, et hunnide retked olid ka üheks Veneetsia linna tekkimise põhjuseks.
454. aastal, aasta pärast Attila surma, hõimuliit lagunes. Osa hunne hukkus sõdades, osa rändas itta ja segunes Ida-Euroopa stepirahvastega. Hunnide riigi territooriumi vallutasid sinna tunginud madjarid.
Kuramaa piiskop
Kuramaa piiskop oli Kuramaa piiskopkonna vaimulik ja ilmalik valitseja 13.–16. sajandil.
Harilik ogahai
Harilik ogahai ehk katraan (Squalus acanthias) on hailiik ogahailaste sugukonnast.
Kuramaa piiskop
Kuramaa piiskopiamet loodi esimest korda 1230. aastatel, kui Liivi ordul õnnestus Kuramaa ajutiselt allutada. Kuid 1240. ja 1250. aastatest on teated piiskoppide kohta napid ja ebaselged, teatud perioodil piiskoppi tõenäoliselt polnudki. Kuid 1267. aastaks allutati Kuramaa lõplikult ordu ja piiskopi võimule ning alates sellest ajast on teated Kuramaa piiskoppidest kindlamad, kuigi ka edaspidi esineb teatavaid auke ja puudujääke.
Kuramaa piiskop allus kiriklikult Riia peapiiskopile, nagu ka Saare-Lääne, Tartu ja Preisimaa piiskopid. Kuramaa erines teiste Liivimaa piiskopkondadest aga selle poolest, et sealne toomkapiitel oli inkorporeeritud Saksa ordusse (selle liikmed olid ordu preestervennad) ning seetõttu olid ka piiskopid enamasti ordu liikmed. Lisaks sellele oli suur osa Kuramaa piiskoppidest pärit Preisimaalt ja piiskopkond seetõttu sageli ka kõrgmeistri tugeva mõju all. Kuramaa piiskop omas aga kuni 16. sajandini vaimulikku võimu Memeli (Klaipeda) piirkonna üle.
Harilik ogahai
Tal on sale, väljavenitatud keha ja terav koon. Selg ja küljed on helehallid kuni pruunid valgete laikudega, kõht on hele.
Kuramaa piiskop
Et Kuramaa piiskop oli enamasti orduvend, siis on tema tegevusvabadust enamasti üpris piiratuks peetud. Nende tegevusest pole aga allikate nappuse tõttu ka kuigivõrd teada. Mitmed neist olid ordu endised ametnikud, samas aga leidus ka neid, kes orduga vastuollu läksid, nagu Heinrich Basedow. Eelviimane piiskop Johann von Münchhausen, kes oli ka Saare-Lääne piiskop, ajas üpris iseteadvat majandus- ja välispoliitikat. Viimaseks piiskopiks oli hertsog Magnus, kes valitses Kuramaa piiskopkonda kuni oma surmani 1583. aastal. Et ta Kuramaa piiskopi ametist kunagi ametlikult ei loobunud, siis jäi see talle vähemalt formaalselt kuni surmani. Magnuse surmale järgnes Kuramaal vaenus, mille järel endine piiskopkond läks Poola võimu alla.
Harilik ogahai
Kummagi seljauime ees on terav oga, mis on vao kaudu ühenduses mürginäärmega.
Ogahaid kasvavad umbes meetri pikkuseks ning kaaluvad kuni 10 kg, harva rohkem.
Nad elavad 50–200 m sügavusel ning liiguvad suurte parvedena.
Sellise aeglase paljunemise tõttu on harilik ogahai sarnaselt teiste hailiikidega ohustatud ülepüüdmisest ja on kantud punasesse raamatusse.
Harilikku ogahaid tarvitatakse toiduks.
Helmand
Helmand on mitme koha nimi:
George Edward Moore
George Edward Moore (inglise keeles kasutatakse tavaliselt nimekuju G.E. Moore; 4. november 1873 London, Upper Norwood – 24. oktoober 1958 Cambridge) oli inglise filosoof, üks analüütilise filosoofia rajajaid.
Moore'i tuntakse tänapäeval eeskätt eetilise mittenaturalismi pooldajana, terve mõistuse rõhutajana filosoofilises meetodis ning Moore'i paradoksi autorina. Ta on "filosoofide filosoof", kes on imetletud ja mõjukas filosoofide seas, kuid keda (erinevalt tema sõbrast ja kolleegist Bertrand Russellist) väljaspool filosoofide ringkonda tänapäeval eriti ei tunta.
Moore'i kirjutised on tuntud selge ja ettevaatliku stiili poolest ning metoodilise ja kannatliku lähenemise poolest filosoofilistele probleemidele. Tema tuntumad teosed on raamat "Principia Ethica" ning artiklid "Terve mõistuse kaitseks" ja "Välismaailma tõestus".
Moore'i tegutsemine Cambridge'i õppejõuna ning ajakirja Mind toimetajana märgib Cambridge'i filosoofia hiilgeaega, millele aitasid kaasa ka Bertrand Russell ja Ludwig Wittgenstein.
Elukäik
G. E. Moore sündis arst Daniel Moore'i ja tema abikaasa Henrietta Sturge'i kaheksast pojast viiendana. Tema vanim vend oli Thomas Sturge Moore, kes muuhulgas illustreeris William Butler Yeatsi raamatuid. Tema hilisemal hinnangul oli peres piisavalt lapsi, et nad saaksid üksteisele seltsiks olla.
G. E. Moore kasvas üles Lõuna-Londonis. Vanemad olid baptistid, kes käisid igal pühapäeval kaks korda kirikus. Kui ta oli 12-aastane, viisid "ultraevangeelsed" (Moore'i väljend) ta raske südametunnistusekonfliktini. Umbes 15-aastaselt oli ta religiooni suhtes üsna jahedaks muutunud.
Ta õppis Londonis Dulwich College'is, mis asus kodust 15-minutise jalgsikäigu kaugusel, ning läks seejärel 1892 Cambridge'i Ülikooli Trinity College'isse klassikalist filoloogiat õppima. Temast õpingutes kaks aastat ees olnud sõbra Bertrand Russelli ning tollase noore filosoofiaõppejõu John McTaggart Ellis McTaggarti mõjutusel hakkas ta kolmandal õppeaastal 1894 õppima klassikalise filoloogia kõrval filosoofiat. Aastatel 1896–1898 õppis ta ainult filosoofiat. Tema õppejõudude seas olid peale McTaggarti veel Henry Sidgwick, George Frederick Stout ja John Ward. Tübingenis viibides kuulas ta Christian von Sigwarti Kanti-loengut. Moore lõpetas 1896 ülikooli filosoofia alal (First Class Honour).
Aastal 1898 võitis ta oma tööde eest Kanti vabaduse- ja mõistusemõiste kohta rohkem kui kuueks aastaks Trinity College'i uurimistoetuse. Selle aja jooksul eemaldus ta tol ajal Briti ülikoolides domineerinud absoluutsest idealismist, tõmmates kaasa ka Bertrand Russelli, kellega ta regulaarselt vestles.
Aastal 1911 sai ta Cambridge'i Ülikooli humanitaarteaduse (Moral Science) lektori koha. Üks tema tähtsamatest õpilastest oli Ludwig Wittgenstein.
Moore õpetas 1911–1918 peamiselt psühholoogiat, 1918–1925 ka loodusfilosoofiat. Aastatel 1925–1939 oli ta Cambridge'i Ülikooli professor. Algul oli ta vaimufilosoofia (Mental Philosophy) ja loogika professor, hiljem nimetati professuur ümber filosoofia professuuriks. Ta ise pidas end metafüüsika ja loogika professoriks, kuid sisuliselt õpetas ta epistemoloogiat.
Aastatel 1921–1947 oli Moore ajakirja Mind toimetaja.
Hiljem elas ta Cambridge'is ning jätkas filosofeerimist kõrge eani, kuid avalikes filosoofilistes aruteludes osalemiseks oli ta liiga haige. Ometi tegi ta 1953 ootamatult ühel sümpoosionil ettekande "Visual Sense-Data" ("Visuaalsed meelteandmed"), mis ilmus tema viimase publikatsioonina. Alates 1955. aastast oli ta sunnitud artriidi tõttu koju jääma.
Ta on maetud Cambridge'i Ascensioni koguduse kalmistule.
Mälestused ja hinnangud
Gilbert Ryle kirjutab:
John Maynard Keynes on Moore'i kohta kirjutades kasutanud väljendeid "Moore'i vaimu literaalsuse ilu, tema nägemuse puhas ja kirglik intensiivsus, mitteluulelennuline ja mitteüleslöödud (unfanciful and undressed-up'')" ning öelnud, et "isegi kui ta oli ärkvel, ei suutnud ta armastust ja ilu ja tõde mööblist eristada".
Moore'i filosoofia üldiseloomustus
Moore hakkas endalt küsima, mida tähendavad absoluutse idealismi väited, nagu "Aeg ei ole reaalne" või "Kõik on vaimne". Selleks kasutas ta analüüsi, mis tähendas tema jaoks umbes mõistete defineerimist, selget väljendamist ja parafraseerimist terve mõistuse valgusel. Et terve mõistus ei ilmuta end niivõrd refleksioonis kui tavakeeles, milles ta konkreetselt, objektiivselt ja läbiproovitult avaldub, sai Moore'ist esimene tavakeelefilosoof. Tõesuse küsimusele hakkas eelnema tähenduse küsimus. Filosoofia esmaülesandeks sai uute andmete avastamise asemel keele ja mõtlemise selitamine.
Louise Rasmussen
Louise Christine Rasmussen (hiljem krahvinna Danner (taani keeles Grevinde Danner); 21. aprill 1815 – 6. märts 1874) oli taani näitleja ning Taani kuninga Frederik VII kolmas abikaasa.
Gbarnga
Gbarnga on linn Libeerias, Bongi maakonna keskus, elanike arvult riigi teine linn.
Andres Luure
pisi|Andres Luure (2009) Andres Luure (sündinud 22. mail 1959 Tallinnas) on eesti filosoof, tõlkija ja vikipedist.
George Edward Moore
Moore'i filosoofia üldiseloomustus
Moore'i filosofeerimismeetodit iseloomustab hästi katkend eessõnast tema raamatule "Principia Ethica" (1903):
Andres Luure
Andres Luure on tõlkinud eesti keelde filosoofilist kirjandust, teiste seas Aristotelese, Immanuel Kanti, Ludwig Wittgensteini, Jürgen Habermasi ja Gilbert Ryle'i teoseid.
George Edward Moore
Välismaailma tõestus
Moore'i filosoofilises arengus etendasid tähtsat osa lahtiütlemine Briti filosoofias domineerinud absoluutsest idealismist, mida esindasid ka tema õpetajad Francis Herbert Bradley ja John McTaggart Ellis McTaggart, ning "tervemõistusliku" realismi kaitseks välja astumine.
Kirjutis "The refutation of idealism" ("Idealismi kummutus"; 1903) juhatas sisse kogu tema hilisemat iseloomustava tervele mõistusele tugineva ning hoolikalt analüüsiva filosofeerimisstiili.
Andres Luure
Ta on eestikeelse Vikipeedia esimene aktiivne eestlasest kaastööline.
George Edward Moore
Välismaailma tõestus
Filosoofia kolm põhilist huvivaldkonda on Moore'i järgi "kogu selle universumi üldine kirjeldamine, mainides kõiki kõige tähtsamaid asjade liike, mida me teame selles olevat", uurimine, kuidas on võimalik asjade kohta teadmist saada, ja eetika.
Andres Luure
Elulugu
Luure õppis 1966–1977 Tallinna 42. Keskkoolis ning astus seejärel Tartu Riiklikku Ülikooli, kus õppis kaks aastat. Ta lõpetas 1983 Lomonossovi-nimelise Moskva Riikliku Ülikooli matemaatika erialal, diplomitöö teemaks oli "Абелевы алгебры" ('Abeli algebrad').
George Edward Moore
Välismaailma tõestus
Oma kirjutises "Terve mõistuse kaitseks" ründas ta idealismi ning skeptitsismi välismaailma suhtes (välismaailmaskeptitsismi), väites, et need ei saa anda aluseid oma metafüüsiliste eelduste aktsepteerimiseks, mis oleksid usutavamad kui alused, mis meil on selleks, et aktsepteerida tervemõistuslikud väited oma teadmise kohta maailmast, mida skeptikud ja idealistid peavad eitama. Oma kuulsas ettekandes "Välismaailma tõestus" (1939) esitas ta tervemõistusliku argumendi skeptitsismi vastu, tõstes parema käe ning öeldes: "Siin on üks käsi," ning seejärel tõstes vasaku käe ja öeldes: "Siin on teine käsi," millest ta tegi järelduse, et maailmas on vähemalt kaks välisobjekti, mistõttu ta teab, et välismaailm on olemas. Skeptikutele ei tundunud Moore'i argument muidugi päris veenev, kuid Moore kaitseb oma argumenti, viidates sellele, et skeptilised argumendid näivad vältimatult nõudvat viitamist "filosoofilistele intuitsioonidele", mille aktsepteerimiseks meil on tunduvalt vähem alust kui nende tervemõistuslike väidete aktsepteerimiseks, mis skeptiliste argumentidega väidetavalt ümber lükatakse.
Andres Luure
Elulugu
1998. aastal sai ta Tallinna Pedagoogikaülikoolist magistrikraadi tööga "A combinatorial model of referring" (juhendaja Lembit Valt).
George Edward Moore
Välismaailma tõestus
Moore'i argument "Siin on üks käsi..." mõjutas sügavalt ka Ludwig Wittgensteini, kes oma elu lõpus töötas välja uue lähenemise Moore'i argumendile, mis avaldati pärast Wittgensteini surma raamatus "Tõsikindlusest".
Andres Luure
Elulugu
2006. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktorikraadi semiootika alal tööga "Duality and sextets: a new structure of categories" ('Duaalsus ja sekstetid: uus kategooriate struktuur'; juhendaja Kalevi Kull).
Alates 2009. aastast kuni 2014. aastani töötas ta Tallinna Ülikooli Eesti Humanitaarinstituudis filosoofia dotsendina. Sealt edasi oli ta tööl lektorina. Novembris 2022 kõrvaldas ülikool ta õppetööst seoses süüdistusega ebasobivas käitumises ning poolte kokkuleppel otsustati töösuhe lõpetada alates 7. novembrist 2022.
George Edward Moore
Keel
Moore'i mäletatakse ka seetõttu, et ta juhtis tähelepanu kummalisele ebajärjekindlusele seda tüüpi lausetes nagu: "Hakkab sadama, kuid ma ei usu, et hakkab." Need laused tekitavad "Moore'i paradoksi": kuigi tundub võimatu, et keegi teadlikult midagi niisugust väidaks, tundub, et väidete "Hakkab sadama" ja "Ma ei usu, et hakkab sadama" vahel puudub loogiline vastuolu. Tõepoolest, mõlemad väited on tõesed, kui ma ennustan valesti, et hakkab vihma sadama.
See paradoks inspireeris sügavalt ka Wittgensteini, kelle meelest oli tegemist Moore'i sügavaima filosoofilise ideega.
Eetika
Tuntud on Moore'i "lahtise küsimuse argument", mis sisaldub tema väga mõjukas raamatus "Principia Ethica". See raamat, millest mõnikord loetakse ka analüütilise filosoofia algust, on eetilise naturalismi vastase võitluse üks põhilisi algatajaid ning aitas oluliselt kaasa 20. sajandi eetikale omasele huvile metaeetika vastu.
Moore'i järgi on omadus "hea" defineerimatu ja analüüsimatu ning seda pole võimalik tõestada ega ümber lükata. Oma küsimusele, "mis on kõige väärtuslikumad asjad, mida meil on võimalik teada või kujutleda", vastab ta, et need on "teatavad teadvuseseisundid, mida võib jämedalt nimetada inimliku läbikäimise lõbudeks ning kaunite objektide nautimiseks". Selline vastus mõjus Inglismaa tollases õhustikus värske ja vabastavana.
Naturalistlik eksitus
Moore leidis, et enamik teisi eetikuid oli teinud vea, mida ta nimetas naturalistlikuks eksituseks. Moore oli nõus, et eetika asi on välja selgitada, milliste omaduste tõttu asjad on head. Näiteks väärtushedonistid väidavad, et asjad on head seetõttu, et nad on meeldivad. Teiste teoreetikute meelest on asjad head sellepärast, et nad on keerukad. Sellise projekti vastu Moore ei ole. Ent ta pole nõus sellega, et kui eetikud ütlevad, milliste omaduste tõttu asjad on head, siis sellega on nad andnud sõna "hea" ja omaduse "headus" analüüsi. Seda peab Moore tõsiseks segiajamiseks. Näiteks võib hedonistil olla õigus, kui ta väidab, et miski on hea parajasti siis, kui ta on meeldiv. Ent Moore rõhutab, et see veel ei tähenda, nagu väärtust saaks defineerida naudingu kaudu. Üks asi on öelda, milliste omaduste tõttu asjad on väärtuslikud, teine asi on väärtust analüüsida.
Rūmī
Mawlānā Jalāl ad-Dīn Muhammad Rūmī (pärsia keeles مولانا جلال الدین محمد رومی, türgi keeles Mevlânâ Celâleddin Mehmed Rumi) ehk Mawlānā Jalāl ad-Dīn Muhammad Balkhī; varem eestindatult ka Džalaluddin Rumi või Džalal ad-Din Rumi ; enamasti lihtsalt Rūmī (30. september 1207, Balkh tänapäeva Afganistanis või Vahš Kurgonteppa lähedal tänapäeva Tadžikistanis – 17. detsember 1273, Konya tänapäeva Türgis) oli pärsia (tadžiki) luuletaja, jurist, teoloog ja õpetlane, sufi müstik. Suurema osa elust tegutses Konya linnas.
George Edward Moore
Lahtise küsimuse argument
Moore alustas oma uurimust sellega, mis "hea" ei ole. Selleks sõnastas ta "lahtise küsimuse argumendi", mis näitab, et arvatav omaduse "hea" definitsioon ei ole korrektne, sest see definitsioon ei suuda öelda, mis on hea.
Rūmī
Jalāl ad-Dīn Rūmī pühendas oma ekstaatilisi nägemusi ja elamusi sisaldava mahuka gaseelikogu "Dīvān-e Šams-e Tabrīzī" ehk "Dīvān-e Kabīri" derviš Shams-i-Tabrīzīle, kelle juhtimisel ta avastas olemise metafüüsilise sügavuse. Rūmī umbkaudu 26 000 värsireast koosnev müstiline õpetuspoeem "Masnavī" on pärsiakeelses maailmas koraani järel kõige tähtsam kirjandusteos. Õpilaste kirjapandud on Rūmī vestlustekogu "Fihi ma fihi" ("Selles on, mis selles on"). Rūmī järgijad lõid tema eeskujul Mevleviye ehk pöörlevate dervišite vennaskonna, mille liikmed otsivad jumalikku ekstaasi erilise muusikalise saatega tantsurituaali abil.
George Edward Moore
Lahtise küsimuse argument
Võtame näiteks ühe kõige tavalisema definitsiooni, mille järgi "hea" on see, mis on soovitav ehk mida me soovime soovida. Argument on järgmine. Kui me väidame, et X on hea, siis me definitsiooni järgi tegelikult väidame, et X on soovitav. Ent ikkagi saab küsida, kas on hea soovida soovida X-i. Moore tahab öelda, et kui võrdsustada "hea" mingi muu omadusega, siis on ikkagi võimalik lõputult edasi küsida. Need küsimused on "lahtised", erinevalt küsimusest "Kas vallaline täiskasvanud mees on poissmees?", mis on "kinnine".
Sellepärast peab "hea" olema omaette omadus ning teda ei saa võrdsustada sellega, mida me soovime, ega mingi muu omadusega, nagu õnne või naudingu tekitamisega.
Rūmī
Türgi kultuuri- ja turismiministeeriumi ettepanekul kuulutas UNESCO 2007. aasta rahvusvaheliseks Rūmī aastaks.
George Edward Moore
Hea on defineerimatu
Moore väitis, et headust (hea olemist) ei saa taandada ühelegi muule omadusele. Ta kirjutas raamatus "Principia Ethica":
Rūmī
Ehkki veel 1979. aastal tõdes kirjandusteadlane ja tõlkekriitik Sergei Issakov, et teiste pärsia luuleklassikute kõrval on Rūmī jäänud eesti keelde tõlkimata, on nüüdseks tõlkes ilmunud mitu Rūmī värsikogu. Ingvar Luhaääre tõlkes on Eesti Luuleliidult ilmunud kogumikud "Mida öeldi roosile sellist" (2009) ja "Lend salajasse taevasse" (2012), Doris Kareva aga tõlkis ja avaldas kirjastuses Verb 2013. aastal kogumiku "Päikesesõnad", millele kirjutas kommentaarid ja järelsõna Kalle Kasemaa. 2020. aastal avaldas kirjastus Koolibri Mathura tõlgitud antoloogia "Paradiisisõnad".
Rūmī ainetel on Eesti helilooja Maria Kõrvits loonud instrumentaalteose "Langedes ülespoole, taeva kaarjasse kaussi".
George Edward Moore
Hea on defineerimatu
Seetõttu ei saa me anda "heale" teistsugust definitsiooni kui ostensiivse definitsiooni: me võime ainult osutada mingile tegevusele või asjale, öeldes: "See on hea." Samamoodi ei saa pimedale täpselt kirjeldada, mis on kollane. Saab ainult näidata nägijale kollast paberi- või riidetükki, öeldes: "See on kollane."
Headus kui mittenaturaalne omadus
Moore rõhutas ka, et "hea" on mittenaturaalne omadus. See tähendab, et kahel objektil, mis on kvalitatiivselt identsed, ei saa olla erinevad väärtused. Ei saa olla kahte kollast särki, mille kõik omadused langevad kokku (nad on sama tooni kollased, samas vabrikus tehtud, sama firmamärgiga, sama tegumoega jne), välja arvatud see, et üks on hea ja teine ei ole. Objekti omadus "hea" on määratud selle objekti teiste omadustega, ta tuleneb nendest. Seetõttu peab kahel kvalitatiivselt identsel objektil olema sama "headusväärtus".
Moraaliteadmine
Oma argumentide toetuseks väitis Moore, et inimesel on "moraaliintuitsioon", mis aitab tal täpselt öelda, mis on hea. Seega oli ta eetilise intuitsionismi pooldaja.
Mõju
Moore on analüütilise filosoofia üks rajajaid. Ta algatas idealismivastase mässu.
Moore on tähtis eelkõige oma analüüsimeetodi tõttu.
Moore avaldas tugevat mõju kogu tavakeelefilosoofiale, sealhulgas Ludwig Wittgensteini hilisfilosoofiale ja John Langshaw Austinile. Austin lõpetas kord oma kriitika Wittgensteini aadressil sõnadega: "Aga Moore on MINU mees!"
Tugevat mõju filosoofilisele õhustikule avaldas ka Moore'i isiklik ausus.
Moore'i eetikast sai tõuke metaeetika. Tema eetiline intuitsionism oli algul väga populaarne, hiljem aga ilmnesid selle raskused. Moore'i eetikast on inspiratsiooni saanud eriti Alasdair McIntyre.
Isiklikku
Aastal 1916 abiellus ta Dorothy Mildred Elyga. Neil sündis kaks poega: Nicholas (luuletaja) ja Timothy.
Moore vihkas oma eesnimesid ega kasutanud neid kunagi. Abikaasa kutsus teda Billiks.
Cambridge'is õppides sõbrunes Moore mitme hilisema Bloombury rühmituse liikmega, sealhulgas Lytton Strachey, Leonard Woolfi ja John Maynard Keynesiga.
Nääri
Nääri on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Nõudluse hinnaelastsus
Nõudluse hinnaelastsus (inglise keeles price elasticity of demand) on mõõtühikuta näitaja, mis iseloomustab nõutava koguse muutust üheprotsendilise hinnatõusu korral.
Elastsus (elasticity)
Majandusteadus pole absoluutne teadus nagu füüsika või keemia, sest inimfaktori tõttu esineb nähtusi, mida pole võimalik kindlates ühikutes väljendada. Tavaliselt jaguneb elastsus mitteelastseks, elastseks ja ühikelastseks nõudluseks. Nõudlust isloomustab kahanev astmefunktsioon, mille puhul nõudlus on kogu nõudlusfunktsiooni määramispiirkonnas konstantne.
Elastne nõudlus (elastic demand)
Nõudlust defineeritakse kui sellist kogust kaupu ja teenuseid, mida tarbijad teatud hinnataseme juures ostaksid.
Nõudlus on elastne, kui elastsuskoefitsiendi absoluutväärtus on ühest suurem (|e|>1). Astmefunktsioonina esitades on optimaalse hinna leidmiseks vajalik, et |e|>1. Nõudluskõvera kuju iseloomustab nõudluse elastsust hindade muutudes.
Nõudlus on elastne toodete ja teenuste puhul, millel on mitmeid asenduskaupu. Näiteks mandariinid ja apelsinid võivad teineteist asendada. Apelsinide hinna tõustes ostetakse rohkem mandariine ja vastupidi (ristelastsus). Elastse nõudluse puhul on hinnatõus nt 20%, aga koguse langus 45%.
Mitteelastne nõudlus (inelastic demand)
Mitteelastsed on kaubad, millest loobumine halvendaks oluliselt indiviidi heaolu, näiteks teatud ravimid, kütus, elekter jne.
Nõudlus on mitteelastne, kui |e|<1.
Artiklis Inelastic Demand, Formula, Curve, and Examples on toodud järgnev näide kütuse kohta:
0,1/0,25=0,4
, kus väärtus 0,1 näitab kütuse protsentuaalset muutust;
ning 0,25 näitab hinna protsentuaalset muutust.
Artiklis The Impact of Food Prices on Consumption: A Systematic Review of Research on the Price Elasticity of Demand for Food on uuritud toidukaupade elastsust ning leitud, et toidukaupade ja mittealkohoolsete jookide hinnaelastsus varieerub 0,27-st 0,81-ni. Kõige mitteelastsemad olid antud uurimuse kohaselt munad (0,27) ja kõige vähem mitteelastsed väljaspool kodu söödav toit (sh kiirtoit).
Ühikelastne nõudlus (unit elastic demand)
Nõudmine on ühikelastne, kui |e|=1. Ühikelastse nõudluse korral optimumi ei ole ja tuleks müüa võimalikult vähe ja võimalikult kõrge hinnaga. Elastsus saab olla väärtusega üks siis, kui kauba või teenuse kogus muutub proportsionaalselt sama palju hinnaga. Ühikelastse kauba või teenuse puhul on hinnatõus näiteks 15% ja tarbitava koguse langus 15%.
Ralf Mackenbach
Ralf Mackenbach (sündinud 4. oktoobril 1995) on Hollandi laulja ja tantsija.
Ta võitis Kiievis peetud 2009. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistluse.
Elulugu
Mackenbach on sündinud Bestis, Hollandis, kus ta elab siiamaani. Ralf õpib näitlemist CKE-s (Centrum voor de Kunsten Eindhoven) Eindhovenis. Ta on näidelnud muusikalides "Tarzan" ja "Kaunitar ja Koletis". Alates aastast 2009 käib ta Amsterdami tantsuakadeemias Lucia Martha.
Ojaäärse
Ojaäärse on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Aleksander Nevski katedraal
Püha Aleksander Nevski katedraal (täispikk nimi Tallinna Neeva Vaga Õigeusulise Suurvürsti Aleksandri peakirik, lühendatult Neeva Aleksandri peakirik) on Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku stavropigiaalne õigeusu kirik Tallinnas Toompeal aadressil Lossi plats 10. pisi|270px|Aleksander Nevski katedraal, 2012 pisi|270px|Aleksander Nevski katedraal, 2008 pisi|270px|Aleksander Nevski katedraal, 1972 Kirik on antud rendile Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirikule. Kirikut kasutab Tallinna Aleksander Nevski Stavropigiaalne kogudus.
Kirikuhoone
Aleksander Nevski peakirik ehitati Eestimaa kubermangu kuberneri Sergei Šahhovskoi algatusel otse Toompea lossi vastu (mis oli sel ajal Eestimaa kuberneri residents) kohale, kus oli park ilupuude ja roosipõõsastega. Varem, veel 1864. aastal, oli samas paigas Toompea turg (Dom Markt). Kuberner, vürst Šahhovskoi nõudis, et "merelt ja maalt säraks kõrgel üle Tallinna vene peakiriku rist kui õigeusu võidu tunnus". Maa kuulus Tallinna linnavalitsusele, kellelt keegi kiriku ehitamiseks luba ei küsinud.
Peakiriku ehitamiseks korraldati ülevenemaaline korjandus, vallavanematel lubati selle heaks ära anda isegi oma kaelaskantavad ametimärgid. Vene kirikuarhitektuurist lähtunud historitsistlikus stiilis pühakoja ehitust alustati 1894. aastal ja see valmis 1900. aastal, arhitekt oli Mihhail Preobraženski. Peakirik sai nime Novgorodi vürsti Aleksander Nevski järgi.
Kuni 1900. aastani oli õigeusu kiriku peakirik (katedraal) Eestis Tallinna Issanda Muutmise peakirik, Aleksander Nevski katedraali valmimise järel, läks senine Tallinna Issanda Muutmise peakiriku venelaste kogudus üle Aleksander Nevski katedraali.
Kiriku tornis on Tallinna võimsaim kirikukellade ansambel, 11 kella hulgas on ka 15 tonni kaaluv kell.
1928. aastal arutas Riigikogu ettepanekut kirik lammutada, kuna Eesti ei kuulunud enam Venemaale ja kirikuhoone sümboliseeris paljudele venestamist, kuid see kutsus esile õigeusklike rahvusvahelise protesti ja Riigikogu ei kiitnud seda eelnõu heaks. Sarnaseid üleskutseid esitati ajakirjanduse veergudel veel ka hiljem, 1936. ja 1938. aastal. Leiti, et kiriku sibulkuplid ei sobi Tallinna kui vana hansalinna arhitektuuriga.
Kogudus
Tallinna Aleksandri kogudust teenisid:
Chico Landi
Chico Landi (täisnimega Francisco Sacco Landi; 14. juuli 1907 – 7. juuni 1989) oli Brasiilia Vormel 1 piloot.
Chico Landi tegi debüüdi Ferraril 1951. aasta Itaalia Grand Prix'l. Kokku osales ta kuuel Grand Prix'l ja kogus 1,5 punkti.
Sõmeru (Märjamaa)
Sõmeru on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Chaco provints
Chaco provints on Argentina 1. järgu haldusüksus. Asub riigi põhjaosas.
Provints jaguneb 25 departemanguks.
Välislingid
🇦🇷
Bokassa dünastia
pisi|Bokassa I keiserlik lipp. Bokassa dünastia valitses Kesk-Aafrikat aastail 1976–1979. Keiser Bokassa Il oli 19 naist ja 40 last. Praegune (alates 3. novembrist 1996) keiserliku perekonna pea on Jean Bédel Bokassa II.
Rakendusliides
Rakendusliides ehk programmiliides ehk rakendustarkvara liides ehk API (inglise keeles application programming interface) on arvutiprogrammides alamprogrammi määratluste, protokollide ja tööriistade komplekt rakendustarkvara ehitamiseks. Üldiselt on tegemist eri tarkvarakomponentide vahelise selgelt määratletud sidevahendite kogumiga. Rakendusliidese ülesanne on lihtsustada tarkvara arendamist, andes ette programmiplokid, mida programmeerijad kasutavad lõpliku arvutiprogrammi koostamisel. Rakendusliides võib olla veebipõhine süsteem, operatsioonisüsteem, andmebaasi süsteem, arvuti riistvara või tarkvara kogum. Rakendusliidese spetsifikatsiooni võib esitleda mitmesugusel kujul, kuid tihti sisaldab see rutiinide, andmestruktuuride, objektiklasside, muutujate või protseduuri kutsumise kirjeldusi. Näiteid rakendusliidestest: POSIX, Microsoft Windows API, C++ Standard Template Library ja Java API'id. Tavapäraselt käib rakendusliidestega kaasa dokumentatsioon, et hõlbustada nende kasutamist.
Otstarve
Samamoodi, nagu lihtsustab graafiline kasutajaliides arvutiprogrammide kasutamist, lihtsustab rakendusliides programmeerijatel programmide kirjutamist. Rakendusliides lihtsustab programmeerimist, eemaldades alusimplementatsiooni ja jättes alles ainult objektid ja toimingud, mida programmeerijal vaja läheb. Kui graafiline kasutajaliides loob kasutajale näiteks nupu, mida vajutades sorteeritakse e-kirjad vanuse järgi, siis rakendusliides pakub programmeerijale funktsiooni, mis sorteerib failid teatud omaduse järgi, ilma et ta peaks teadma ja aru saama sellest, kuidas failisüsteem need failid ära sorteerib.
Teegid ja tarkvararaamistikud
Rakendusliides on tavaliselt seotud tarkvara teekidega. Rakendusliides kirjeldab ja määrab reeglikogumi eeldatava käitumise, kuid teek on reeglikogumi implementatsioon. Ühel rakendusliidesel saab olla mitu (või mitte ühtegi) implementatsiooni eri teekide näol, mis kasutavad sama rakendusliidest. Rakendusliidese eraldamine tema implementatsioonidest võimaldab ühes keeles kirjutatud programmidel kasutada teises keeles kirjutatud teeke. Näiteks, kuna Scala ja Java kompileeruvad ühilduvaks baitkoodiks, siis Scala programmeerijad saavad kasutada ükskõik millist Java API'i.
Rakendusliidese kasutus varieerub programmeerimiskeelte vahel. Rakendusliides protseduurilise programmeerimiskeele jaoks nagu Lua koosneb põhiliselt algrutiinidest, et käivitada kood, muuta andmeid või käsitleda vigu. Kuid rakendusliides objektorienteeritud programmeerimiskeele jaoks nagu Java, rakendab klasside kirjeldused ja nende meetodid.
Rakendusliides võib olla ka seotud tarkvararaamistikuga – tarkvararaamistik võib koosneda mitmest teegist, mis implementeerivad mitut rakendusliidest, kuid erinevalt rakendusliidese tavapärasest kasutusest on tarkvararaamistiku funktsionaalsed võimalused laiendatud tarkvararaamistikku endasse, uute klasside lisamisega. Lisaks võib üldine programmipõhine juhtimisvoog olla väljaspool kutsuja kontrolli ja olla hoopis tarkvararaamistiku juhtimise all. Kokkuvõtvalt koosneb tarkvararaamistik mitmest eri teegist ja nende teekide kasutus on tarkvararaamistikku endasse sisse ehitatud. Samuti kontrollib tarkvararaamistik ise, kuidas ta neid teeke kasutab.
Operatsioonisüsteemid
Rakendusliides saab määrata rakenduse ja operatsioonisüsteemi vahelise liidese. POSIX näiteks määrab levinud rakendusliideste kogu, mille komponendid võimaldavad rakendusel, kirjutatud ühe POSIX vastava operatsioonisüsteemi jaoks, kompileeruda teisel POSIX vastaval operatsioonisüsteemil.
Microsoft peab tähtsaks tagurpidi ühilduvate rakendusliideste loomist, et vanemaid rakendusi saaks käivitada uuemal Windowsi versioonil. Näiteks Microsofti Windows API (Win32) teek.
Rakendusliides erineb rakenduse binaarliidesest selle poolest, et rakendusliides on algkoodil baseeruv, kuid binaarliides on kahendfailil baseeruv. Näiteks POSIX pakub rakendusliideseid, kuid Linux Standard Base pakub binaarliideseid.
Kaugühenduse rakendusliidesed
Kaugühenduse rakendusliidesed võimaldavad tarkvaraarendajatel muuta ressursse protokollide kaudu. Näiteks Java Database Connectivity rakendusliides lubab arendajatel saata eri andmebaasidesse päringuid. Java Remote Method Invocation rakendusliides kasutab Java Remote Method protokolli, et lubada päringute kaugsaatmine. See teeb andmebaaside halduse palju kergemaks. Kaugühenduse rakendusliidesed on kasulikud objektorienteeritud programmeerimises objektidega töötamisel.
Veebipõhised rakendusliidesed
Veebipõhised rakendusliidesed on liidesed, mille kaudu käib suhtlus ettevõtte ja selle ressursse kasutava rakenduse vahel. Rakendusliides pakub programmeeritavaid teeke rakenduste hulgale, mis teenindavad eri kasutajaid. Veeblehekülgede arendamisel on veebipõhised rakendusliidesed defineeritud Hüperteksti edastusprotokolli (HTTP) päringute ja vastavate vastustega, mis on tavaliselt XML või JSON formaadis. Näiteks on veebipoe leheküljele lisatud rakendusliides, mis koostab statistikat ostetud kauba kättesaamisaegade kohta, ilma et poe andmebaasi oleks vaja koostada vastav tabel andmetega.
Kuigi veebipõhilised rakendusliidesed on olnud sünonüümiks veebiteenuste jaoks, on viimane trend (nii-öelda Veebis 2.0) liikunud eemale SOA protokollide ja teenusele orienteeritud arhitektuurist (SOA). Pigem kasutatakse rohkem REST-stiilis veebiressursse ja ressursile orienteeritud arhitektuuri (ROA). Suur roll selles on ressursi kirjelduse tarkvararaamistikul (RDF). Veebipõhised rakendusliidesed lubavad eri liideste kombineerimist. Sotsiaalmeedia veebilehekülgede rakendusliidesed lubavad andmevahetust eri rakenduste vahel. Sellisel juhul ilmuvad postitatud andmed ühes kohas automaatselt ka teises kohas. See lubab ka automaatset andmete uuendamist üle mitme rakenduse. Näiteks kui lisada uus pilt Instagrami, siis teine veebileht, mis kasutab Instagrami andmeid, saab otsese ligipääsu lisatud pildile. Või kui ühendada mõni teine rakendus või veebiteenus oma Google'i kasutajaga, siis Google'i kasutaja andmete muutmisel muutuvad ka andmed kõikides teistes rakendustes ja veebiteenustes, mis olid Google'i kasutajaga seotud.
Burkau
Burkau (ülemsorbi keeles Porchow) on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Burkau vallas.
Külas elas 2016. aasta 31. detsembri seisuga 2620 inimest.
Sooniste
Sooniste on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
2000
Jaanuar Veebruar Märts Aprill Mai Juuni Juuli August September Oktoober November Detsember
2000. aasta (MM) oli 20. sajandi 100. aasta. See oli liigaasta.
Surnud
Pikem nimekiri leheküljel Surnud 2000
Crostau
Crostau (ülemsorbi keeles Chróstawa) on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Schirgiswalde-Kirschau linna koosseisus.
2009. aastal elas külas 631 inimest.
1974. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
1974. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 23. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises, mis toimusid 3.–10. veebruarini Sankt Moritzis Šveitsis. Võistlustel oli mängus 8 komplekti medaleid (neli ala nii meestele kui naistele).
Slaalom
Finaal: 10. veebruar Osavõtjaid: 114 Maailmameister 1972: Francisco Fernández Ochoa, Hispaania Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
Finaal: 5. veebruar Osavõtjaid: 117 Maailmameister 1972: Gustav Thöni, Itaalia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
Finaal: 9. veebruar Osavõtjaid: 87 Maailmameister 1972: Bernhard Russi, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Slaalom
Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 62 Maailmameister 1972:  Barbara Ann Cochran , USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
Finaal: 3. veebruar Osavõtjaid: 65 Maailmameister 1972:  Marie-Therese Nadig , Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
Finaal: 7. veebruar Osavõtjaid: 50 Maailmameister 1972:  Marie-Therese Nadig , Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 62 Maailmameister 1972: Annemarie Moser-Pröll  , Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Medalid
<br style="clear:both;" />
Neu-Ulm
Neu-Ulm on linn Saksamaal Baieri liidumaal, Neu-Ulmi kreisi keskus. Asub Doonau paremal kaldal, Ulmi vastas.
Neu-Ulm oli osa Ulmist 1810. aastani, mil piir Baieri ja Baden-Württembergi vahel tõmmati piki Doonau jõge. Nii jäi väike osa linnast Baierisse. Neu-Ulmi on esmamainitud 1814. aastal. 1869 sai Neu-Ulm kreisivabaks linnaks.
1972. aastal liideti linn Neu-Ulmi kreisiga. Aastatel 1945–1991 asus linnas USA sõjaväebaas.
pisi|tühi|Vaade Petrusplatzilt. Taamal [[Ulmi katedraal]]
Vabaduse puiestee (Tallinn)
thumb|Vabaduse puiestee suvel 2008 (vaade Jannsenist linna poole) thumb|Vabaduse puiestee talvel 2001
Vabaduse puiestee algab Liivalt, kus see hargneb Männiku teest. Tee läbib Rahumäe, Nõmme, Hiiu ja Kivimäe ning lõpeb Pääskülas, kus ühineb Pärnu maanteega. Vabaduse puiestee pikkus on umbes 6 km.
Vabaduse puiesteed mööda sõidavad Tallinna liinibussid number 18, 18A, 33 ja 14 (ekspress). Vabaduse puiesteele jäävad bussipeatused: Liiva, Näituse, Haava, Valdeku, Nurme, Kaare, Hiiu, Jannseni, Hõimu, Vikerkaare, Raba ja Naaritsa.
Vabaduse puiesteed läbivad ka Harju maakonna bussiliinid 113, 114, 115, 119, 119a, 133, 190, 240 ja 256.
Vabaduse puiestee ristub järgmiste tänavatega: Kurni põik, Leesika tänav, Väikese Illimari tänav, Võidu tänav, Kirde tänav, Näituse tänav, Palli tänav, Prii tänav, Side tänav, Lootuse puiestee, Haava tänav, Õie tänav, Paul Kerese tänav, Valdeku tänav, Hämariku tänav, Seene tänav, Nurme tänav, Lõuna tänav, Mait Metsanurga tänav, Kaare tänav, Tähe tänav, Hiiu tänav, Pargi tänav, Ugala tänav, Sanatooriumi tänav, Sulevi tänav, Laulu tänav, Kõla tänav, Kandle tänav, Olevi tänav, Kruusa tänav, Hõimu tänav, Sõbra tänav, Lemmiku tänav, Rõõmu tänav, Vikerkaare tänav, Adra tänav, Rännaku puiestee, Raba tänav, Naaritsa tänav.
Vabaduse puiestee rekonstrueerimine
thumb|Tee-ehitus Pargi ja Ugala tänava vahel (2002) 4,6-kilomeetrise Vabaduse puiestee teelõigu rekonstrueerimine Valdeku tänava ja Pärnu maantee vahel vältas 2002. aastal neli kuud ja maksis ligi 159 miljonit krooni, sellest ligi 13 miljonit krooni investeeris Tallinna Vesi ja viis miljonit krooni Eesti Energia.
Tee-ehitusel oli ametis kolm peatöövõtjat: Valdeku tänavast Hiiu tänavani ehitas teed aktsiaselts Talter, Hiiu tänavast Vikerkaare tänavani aktsiaselts Aspi ja Vikerkaare tänavast Pärnu maanteeni aktsiaselts Teede REV-2.
Nimi
Vabaduse puiestee hakkas 1940. aasta Nõukogude okupatsiooni ajal kandma '''21. juuni puiestee''' nime. 29. aprillist 1941 oli see Võidu puiestee. 1944. aastal, kui algas taas Nõukogude okupatsioon, siis Vabaduse puiestee nimi säilis.
Nõukogude ajal oli käibel ütlus: "Vabaduse puiestee viib laagrisse" (Laagrisse).
Cunewalde
Cunewalde (ülemsorbi keeles Kumwałd) on küla Saksamaal Saksimaa liidumaal Bautzeni kreisis Cunewalde vallas.
Mário Centeno
pisi|Mário Centeno (2017) Mário José Gomes de Freitas Centeno (sündinud 9. detsembril 1966 Olhãos) on Portugali majandusteadlane ja poliitik, ta kuulub Sotsialistlikku Parteisse. Alates 20. juulist 2020 on ta Portugali Panga president.
Ta oli 26. novembrist 2015 15. juulini 2020 Portugali rahandusminister. 13. jaanuarist 2018 13. juulini 2020 oli ta Eurorühma president.
Ta õppis majandust Lissaboni ülikooli majanduse ja ärijuhtimise teaduskonnas, mille lõpetas aastal 1990. Aastal 1993 sai ta magistriks rakendusmatemaatika alal; aastal 1998 sai ta Harvardi ülikoolis majandusteaduse magistriks, aastal 2000 majandusteaduse doktoriks.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last.
470
470. aasta
Sajandid: 4. sajand - 5. sajand - 6. sajand
Aastakümned: 430. aastad 440. aastad 450. aastad 460. aastad - 470. aastad - 480. aastad - 490. aastad 500. aastad 510. aastad 520. aastad 530. aastad
Aastad: 465 466 467 468 469 - 470 - 471 472 473 474 475
Ropaži
Ropaži (saksa keeles Rodenpois) on küla (lielciems) Lätis Ropaži piirkonnas, Ropaži valla halduskeskus. Asub Riiast ida pool Lielā Jugla jõe ääres. 2005. aastal oli seal 1160 elanikku.
Külas on kirik, kool, raamatukogu ja spordikompleks. Sinna jäävad Aprūpes centrs Vidzeme, Cirsmase, Kapi, Ropaži ja Jāņukalnsi bussipeatus.
Ropažit on mainitud 1205. aastal Henriku Liivimaa kroonikas, mil seal toimus Ropaži lahing. Aastal 1320 püstitati sinna Ropaži ordulinnus. Nii linnus, selle kalmistu kui ka linnuse juures asuv kirikuõpetaja maja on muinsuskaitse all, kaitse all on veel Kapi muinaskalmed. Hiljem asus seal Ropaži mõis. 19. sajandil sai Ropažist vallakeskus, aastal 1893 valmis Ropaži kirik.
Külas asub kaks Teises maailmasõjas hukkunud sõdurite vennaskalmistut, mis on tähistatud obeliskidega. Ka asub seal mälestusmärk hukkunud partisanile Otomārs Oškalnsile.
Erna Ariste
Erna Alvine Ariste (kuni 1928. aastani Erna Alvine Potsepp, 17. september (vkj)/ 30. september 1904 Vana-Roosa vald, Rõuge kihelkond, Võrumaa – 1. jaanuar 2000 Tallinn) oli eesti etnoloog ja arheoloog.
Ta lõpetas 1924. aastal Valga tütarlastegümnaasiumi ja 1931. aastal Tartu Ülikooli rahvaluule, arheoloogia ja etnograafia alal. Sai filosoofiamagistri kraadi.
Ta töötas aastatel 1928–1929 Eesti Rahvaluule Arhiivis, oli aastatel 1930–1937 Tartu Ülikooli arheoloogia kabineti abijõud, aastatel 1930–1937 arheoloogia abiõppejõud, aastatel 1939–1940 ja 1942–1944 arheoloogia instituudi, 1941 ja 1944–1949 arheoloogia kateedri assistent.
Läks 1949. aastal pensionile.
Pere
Tema abikaasa oli keeleteadlane Paul Ariste.
Kirju mudil
Kirju mudil ehk kirjumudil (Gobiusculus flavescens) on väike ahvenaliste seltsi mudillaste sugukonda kuuluv kala, oma perekonna ainus esindaja.
Pikkus 4–6 cm. Keha on punakas. Erinevalt teistest mudilatest paiknevad silmad külgmiselt. Kaks seljauime, neist esimesel on 7 uimekiirt. Eluiga kuni 2 aastat.
Marika Vernik
Marika Vernik (sündinud 14. augustil 1957) on eesti näitleja, jätkuvalt seotud draama kui kunsti, eneseväljendamise viisi ja teraapiavahendiga.
Lõpetas aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9.lend) näitlejana, aastal 1994 Tartu Ülikooli ajaloo erialal, 2005 Tallinna Psühhodraama Kooli psühhodraama rakendajana, Tallinna Psühhodraama Koolis (Moreno Keskus) psühhodraama lavastaja (CP 2008).
Töötas 1980–1994 Rakvere Teatris näitlejana, 1994–1996 Teatri- ja Muusikamuuseumis teadurina, 1999–2004 Rakvere Linnavalitsuses kultuurinõunikuna. Tegutseb vabakutselise koolitajana.
Ta on töötanud noorte ja täiskasvanud harrastusnäitlejatega ning kirjutanud teatriloolisi artikleid, teatri- ja kunstiarvustusi.
Objektkood
Objektkood või objektfail on üks programmi loomise vaheetappe, kus lähtekoodi failid on kompileeritud, kuid nad ei moodusta veel ühtset tervikut, programmi. Erinevatest objektkoodi failidest saab linkimise tulemusena panna kokku lõpliku arvutiprogrammi või teegi.
Tehniline kirjeldus
Objektfaili vorming on failivorming, mida kasutatakse objektkoodi salvestamiseks kompilaatori või assembleriga, enamasti masinkoodina. Objektfail ei sisalda tihti mitte ainult objektkoodi, vaid ka ümberpaigutamise ehk relocationi informatsiooni, mida linkija kasutab objektfailide ühendamisel tervikuks. Samuti võib objektfail sisaldada sümboleid (muutujate ja funktsioonide nimesid) ning veasilumise (debugging) informatsiooni.
Objektfailivorminguid on palju, kunagi oli kõikidel eri tüüpi arvutitel oma failivorming. Peale UNIXi ja sarnaste operatsioonisüsteemide loomist on jäänud kasutusse vähem vorminguid, näiteks COFF ja ELF.
Objektfailivormingu disain on tihti operatsioonisüsteemi disaini üks olulisemaid osi, see mõjutab nii linkimise kui ka arvuti kiirust, programmeerija tööviljakust, seega kaudselt ka kasutajat. Enamik objektfaile sisaldab struktureeritud andmeplokke, mis loetakse käivitades arvutiprogrammist operatsioonisüsteemi mällu ning käivitatakse etteantud koodiplokk.
Lihtsaim objektfailivorming on DOS COM, mis kujutab endast lihtsalt binaarandmeid, mis loetakse alati kindlaksmääratud aadressile arvuti mällu. Enamus teisi vorminguid sisaldab ka muud infot peale koodi; võimaldades programmil paikneda mälus erinevatel aadressidel.
Alamprogramm
Alamprogramm (veel kutsutud protseduur, funktsioon, rutiin või meetod; inglise routine, subroutine) on informaatikas lähtekoodi korduvkasutatav osa, mis täidab kindlat ülesannet.
Alamprogrammi saab programmi eri osadest välja kutsuda, vähendades seega programmeerimise ajakulu, programmi haldamise vaeva ja koodi pikkust. Ühtlasi suureneb tavaliselt programmi ülevaatlikkus ja programmi tekstist on lihtsam aru saada.
Enamikus programmeerimiskeeltes eristatakse funktsioone ehk alamprogramme, mis väljastavad mingi omistatava väärtuse, ja protseduure ehk ülejäänud alamprogramme. Vahetegemine käib formaalse tunnuse põhjal: funktsioonil on 1 väljundparameeter, protseduuril muusugune arv väljundparameetreid (0, 2 või üle 2). Mõnes keeles (FORTRAN, Pascal) on funktsiooni ja protseduuri erinevus kirjapildi põhjal otsustades suhteliselt suur, mõnes keeles (C, FoxPro) üsna väike ja mõnes (Prolog) puudub neil vähimgi erinevus.
Protseduraalne programmeerimine on programmeerimise stiil, kus alamprogramme kasutatakse palju ja peaprogramm on väga lühike. Sellele vastandub jadaprogrammeerimine, kus peaprogramm on pikk ja alamprogramme suhteliselt vähe. Tänapäeval peetakse viimast halvaks stiiliks.
Alamprogrammide ja peaprogrammide kirjutamise järjekorras eristatakse ülalt-alla-meetodit, mille järgi kirjutatakse valmis kõigepealt peaprogramm ja siis alamprogrammid, ning alt-üles-meetodit, mille järgi kirjutatakse kõigepealt valmis alamprogrammid ja peaprogramm valmib viimasena.
Dramaturg
pisi Dramaturg on töötaja, kes tegeleb lavastusprotsessis dramaturgiaga.
Sõna "dramaturg" pärineb kreekakeelsest sõnast dramatourgos e dramaatik (näitekirjanik) ja prantsuskeelsest sõnast dramaturge (draamaga töötaja). Eesti keeles tähistab sõna dramaturg üldiselt nii kirjandusala töötajat (ing k. literary manager), näitekirjanikku ( ing k. playwright/dramatist) kui ka lavastusdramaturgi (ing k. (production) dramaturge). Ka vene ja prantsuse keeles on dramaturg justkui katusmõiste loovprotsessis igasuguse tekstiga tegelejale.
Teatris töötavad dramaturgid tavaliselt kirjandustoas, kus nende ülesanneteks võib olla alusmaterjali otsimine, dramatiseerimine, tõlkimine, näidendite kirjutamine aga ka turunduse (sotsiaalmeedia postitused, kavalehed) ja statistikaga (publiku-uuringud) seotu. Tänapäeval on see roll aga laienenud, eriti tegevuskunstides ja koosloomeprotsessides, kus tihtipeale ei ole konkreetset alusteksti ja dramaturg tegeleb tekstuaalsuse ja kompositsiooniga laiemalt, olles lavastajale justkui lisakäe eest. Lavastajat toetavas rollis dramaturgi nimetatakse lavastusdramaturgiks ning eelkõige liikumist komponeerivat dramaturgi tantsudramaturgiks. Lisaks tekstile võib dramaturg tegeleda ka liikumise, valguse, video, heli, programmi dramaturgiaga.
Peamised ülesanded
Prantsuse teatrikriitik Patrice Pavis on „Teatri sõnaraamatus” (1998) teatris töötava dramaturgi ülesandeid kirjeldanud nii:
Mõiste kujunemine
Esimeseks dramaturgiks peetakse Saksa valgustusaegset teatrikriitikutGotthold Ephraim Lessingit (1729–1781). Ta palgati Hamburgi rahvuslikku teatrisse tõlkijaks ja kriitikuks ning hakkas iseennast dramaturgina määratlema. Hamburgi rahvuslik teater läks kolme aasta pärast küll pankrotti, kuid selle aja jooksul avaldas ta esseekogumiku „Hamburgi dramaturgia” (1767–1769), milles ta analüüsis ja kritiseeris näitlejatööd, teatri rolli ühiskonnas ning proovis ka dramaturgi rolli mõtestada.