cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tihvin
Ajalugu
Teise maailmasõja ajal okupeerisid sakslased linna 8. novembrist 9. detsembrini 1941.
Tihvinis on sündinud Nikolai Rimski-Korsakov.
Linnas on IKEA mööblivabrik. Linna läbib Peterburi–Vologda raudtee.
Elva põllumeeste konvent
Elva põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Elva linnas.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Nõo, Elva, Konguta ja Rannu vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Herbert Pallon, Rudolf Maks, Johannes Palo, Meinhard Irs, Paul Timse, Peeter Lamp, Aleksander Saarema, Karl Põldoja, August Orav, Karl Püssa, Franz Martin, Endel Haljasmaa, Johannes Lõhmus, Hugo Kikerpill ja Oskar Halling.
Võnnu põllumeeste konvent
Võnnu põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Kastre-Võnnu alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Meeksi, Ahja, Võnnu ja Mäksa vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Oskar Täll, Jaan Paap, Karl Punning, Jaan Käärik, Oskar Kripson, Gustav Pung, Karl Lenzius, August Plaks, Voldemar Sugasepp, Eduard Kübar, August Rootsmann, August Nursi, August Ahman, Oskar Laarman ja Peeter Saar.
Tiirimetsa palvemaja
thumb|Tiirimetsa palvemaja (2017) Tiirimetsa palvemaja on palvela Saare maakonnas Saaremaa vallas Tiirimetsa külas. See kuulub "Teeliste kirikute" nimekirja.
Tiirimetsa palvemajas on järgmised kultuurimälestiste registris olevad kultuuriväärtused: altarimaal "Kristus jüngritega" aastast 1934, koduorel, messingist karikas 19. sajandi lõpust või 20. sajandi algusest, vasest kann aastast 1930 (trugitud ja seest tinutatud), piibel, kroonlühter, küünlajalad jm.
Märjamaa lahing
14. juulil hõivasid punaväelased Teenuse ja Kasti (Alaküla) suunast lähtunud haardega Märjamaa, 16. juulil Kirbla ja 18. juulil (koos Muhust saabunud abiväega) Virtsu.
20. juuliks stabiliseerus rinne Paatsalu – Pärnu-Jaagupi joonele. Märjamaa lahing ja sellele järgnenud väiksemad lahingud peatasid ajutiselt Saksa vägede Tallinna suunas liikumise. Alles 22. augustil sisenesid Saksa väed taas Märjamaale ilma igasuguse vastupanuta.
Anne-Liis Sõmermaa
Anne-Liis Sõmermaa (sündinud Anne-Liis Elango; sündinud 17. juunil 1938) on eesti mükoloog, botaanik ja fütopatoloog. Tema tegevus on olnud seotud kottseente, sh fütopatogeensete ja lihheniseerunud seente ehk samblike esinemise ja ökoloogia uurimisega.
Ta on töötanud Tartu Ülikoolis ja Eesti Maaülikoolis. 2008. aastast on ta Eesti Maaülikooli emeriitdotsent.
Haridus- ja töökäik
Õppetöö kõrvalt on osalenud ekspeditsioonidel Eestis, Ahvenamaal, Lapimaal, Venemaal ja mujal. Ta on end täiendanud Leedu TA Botaanika Instituudis, Kiievi Üleliidulises Põllumajanduse Akadeemias, ATK Juhtimise Kõrgemas koolis Osalenud mitmetel rahvusvahelistel kongressidel, näiteks Euroopa mükoloogide X kongressil.
Pärast pensionile jäämist 2003. aastal töötas Eesti Maaülikooli Põllumajandus- ja keskkonnainstituudi seente herbaariumis kuraatori ja spetsialistina kuni 2011. aastani.
Vsevoložsk
thumb|Vsevoložski raudteejaam
Anne-Liis Sõmermaa
Isiklikku
Tema isa oli pedagoogikateadlane Aleksander Elango, vend oli füüsik Mart Elango. Abiellus 1962. a Ado Sõmermaaga.
Vsevoložsk
Vsevoložsk (soome Seuloskoi) on linn Venemaal Leningradi oblastis, Vsevoložski rajooni keskus. Asub 21 km Peterburi kesklinnast kirdes.
Ajalugu
Vsevoložsk tekkis 1892. aastal valminud Rjabovo mõisa lähedale rajatud raudteejaama juurde. Linnaõigused sai 1963. aastal.
Margarete Buber-Neumann
Margarete Buber-Neumann (sündinud Margarete Thüring; 21. oktoober 1901 Potsdam – 6. november 1989 Frankfurt) oli saksa kommunist, Gulagi ja koonduslaagrivang ning publitsist.
1919. aastal õppis Buber-Neumann Berliinis lasteaiakasvatajaks, kus ta tutvus Martin Buberi poja Rafaeliga, kellega ta abiellus kas 1921. või 1922. aastal. Neil sündisid tütred Barbara (1921–2013) ja Judith (1926–2018). Pärast Buberite lahutust 1929. aastal jäid nende tütred vanavanemate Martin Buberi ja Paula Winkleri kasvatada, 1938. aastal kolisid nad Palestiinasse.
1926. aastal sai Buber-Neumannist Saksamaa Kommunistliku Partei liige, 1929. aastal tutvus ta Kominterni Saksamaa esindaja Heinz Neumanniga. Nad elasid koos, kuid ei abiellunud. Mais 1935 kolisid nad Moskvasse.
27. aprillil 1937 suure terrori ajal vahistas NKVD Heinz Neumanni, ta hukati 26. novembril 1937. Buber-Neumann ei teadnud tema saatusest, 19. juunil 1938 arreteeriti ta ka ise, teda hoiti algselt Lubjanka ja siis Butõrka vanglates, lõpuks saadeti "rahvavaenlase abikaasana" Kasahhi NSVsse sunnitöölaagrisse.
Pärast Molotovi-Ribbentropi pakti saadeti Buber-Neumann veebruaris 1940 toimunud NKVD ja Gestapo vangide vahetuse käigus Saksamaale tagasi, kus ta saadeti Ravensbrücki koonduslaagrisse, kus ta töötas Siemensi tehases. Ta vabastati 21. aprillil 1945 ja asus elama ema juurde Baieris, hiljem elas ta kolm aastat Rootsis, kus ta kirjutas raamatu "Als Gefangene bei Stalin und Hitler", mis avaldati 1949. aastal, kus ta kirjeldas oma elu nii Nõukogude Liidu kui ka Natsi-Saksamaa vangilaagrites. Ta sai heaks sõbraks ka Arthur Koestleriga, kes oli samuti astunud Saksamaa Kommunistlikku Parteisse 1931. aastal, kuid pettununa stalinismis sealt 1938. aastal lahkunud.
23. veebruaril 1949 tunnistas Buber-Neumann Pariisis Ukraina põgeniku Viktor Kravtšenko poolt, kui üks Prantsusmaa Kommunistliku Parteiga seotud ajakiri oli Kravtšenko kohtusse kaevanud laimu eest tema GULAGi kirjelduste pärast. Buber-Neumann kirjeldas oma üleelatut, ning Kravtšenko võitis kohtuasja.
1950. aastal asus Buber-Neumann elama Frankfurti, siis juba kommunismivastasena, jätkates kirjutamist. 1975. aastal astus ta Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu.
1980. aastal anti Buber-Neumannile Saksamaa Liitvabariigi Teeneteordeni suurrist.
John Austin
Austini loengud avaldati 1832. aastal pealkirja "The Province of Jurisprudence Determined" ("Õigusteaduse valdkond määratletud") all.
Mukdeni lahing
Mukdeni lahing oli Vene-Jaapani sõja suurim lahing. Mukdeni lahing oli üks suuremaid maismaa lahinguid enne esimest maailmasõda ja oli otsustav lahing Vene-Jaapani sõjas. Lahing peeti Mukdeni (praegu Shenyang) lähistel 19. veebruarist 10. märtsini 1905 Jaapani ja Vene vägede vahel. Mukden on tänapäeval tuntud kui Shenyang (Liaoningi provintsi pealinn Hiinas)
Jaapani väe (271 000 meest, 1062 suurtükki, 200 kulipildujat, ülemjuhataja marssal I. Oyama) 3. armee andis algul 140 km pikkusel rindel paikneva Vene väe (293 000 meest, 1465 suurtükki, 56 kuulipildujat, ülemjuhataja Aleksei Kuropatkin) vasakule tiivale pettelöögi ja seejärel paremale tiivale pealöögi ning sundis nad taanduma. Venelased kaotasid 89 000, jaapanlased 71 000 meest.
Mukdeni lahing otsustas Vene-Jaapani sõja edasise käigu ja Vene vägede lüüasaamise.
= Eellugu = Pärast Liaoyangi lahingut (24. august kuni 4. september 1904) Vene väed tõmbasid tagasi Sha Ho Jõe juurde Mukdenist lõunas ja reformeerisid. 5 Oktoober 1904 kuni 17 oktoober. Shaho lahingus vene väed tegid ebaõnnestunud vastulööke kuid suutsid aeglustada Jaapanlaste edundamise. .
25.–29. jaanuarini toimus teine Vene vägede vastulöök (Sandepu lahing). See ka ebaõnnestus.
Jaapani kolmas armee oli liikumas Port Arthurist Mukdeni, olles jaapanlaste põhilöök, mida venelased ei oleks oodanud. Rünnaku suund oli neil lääneküljelt. Venelased arvasid, et Yalu armee on jaapanlaste põhilöök ning seejärel tõid kõik oma reservi 42 pataljoni itta, et ära hoida suuremat ohtu, kuid nad ei arvestanud 3. armeega, kes alles liikus rindele.
Nii Vene kui ka Jaapani väed tugevdasid oma positsioone, kuna otsustav kokkupõrge oli lähedal. Vaatluspostid olid üksteisele üsna lähedal.
Eelnevad sündmused olid Jaapani kasuks.
Lahing
pisi|350px|Mukdeni lahingu kaart Lahing algas 20. veebruaril, kui Jaapani Yalu armee ründas Vene vägede vasakut tiiba.
27. veebruaril ründas Jaapani armee paremat tiiba samalajal kui ülejäänud väed ründasid vene vägede eesliini. Samal päeval hakkas liikuma Jaapani 3. armee suure ringiga Mukdenist loodesse. Märtsiks 1905 olid mõlemad pooled jäänud suures osas liikumatuks. Jaapani väed tegid väikseid edusamme kuid suurte kaotustega. Kuna Kuropatkin oli oma reservi ära kasutanud, ei saanud Kaulbars vastu hakata jaapanlaste kolmandale armeele. jaapanlastel oli ka kasutada kuus 11-tollist Kruppi haubitsat, millega ei oldud täpsed, kuid suudeti vastaste moraali alla viia.
Enne taganemist kadus venelastel ära tagalavedu ehk ida külg ei saanud vajalikku moona ja varustust. 5. märtsil käskis Kuropatkin Alexander von Kaulbarsi rünnata jaapanlasi, et päästa Mukdeni linna, kus 48 pataljoni paremal ning 44 pataljoni vasakul, kuid rünnak luhtus.
7. märtsil olid jaapanlased raudtee Mukdenist äralõigatud. Kindral Kuropatkin saatis Peterburi sõnumi, et nad annavad alla. Kuna armeedest ei olnud enam midagi järel, otsustas Kuropatkin taanduda. juhtus see 9. märtsil 18.45. Pärast seda otsustas Kuropatkin tõmmata tagasi oma väed Tieh-Lingi linna, mis asus 64 km Mukdeni linnast põhjas. Paanikas vene väed jätsid maha oma haavatud, relvad ja varud.
Ōyama haaras võimalusest ja rünnak muutus käsuks jälitada ja hävitada vastane.
Mukdeni lahing ennustas ette kuidas edaspidi hakkab sõda välja nägema.
Lahingu tagajärjed
Jaapani väed kaotasid 75 000 meest. Jaapanlased said enda kätte 58 vene suurtükki.
Pärast Mukdeni lahingut suuremaid kontakte ei toimunud. Nii Jaapani kui ka Vene väed olid kurnatud lahingust.
Kindral Kuropatkin alandati 1. mandžuuria armee juhatajaks.
Fandroana
Fandroana [fandr'uuana] (malagassi keeles 'kümblus') oli merinade (Madagaskari keskosa) kunagine kümbluspüha.
Kaua peeti seda kuuaasta esimese kuu asaramanitra ehk alahamady alguses. Alates 1884. aastast oli fandroana kulminatsioon 22. novembril, mis on ühtlasi kuninganna Ranavalona III sünni- ja trooniletõusu aastapäev. Fandroana oli siis ühtlasi Merina kuningriigi rahvuspüha.
Kui kuningriik 1897. aastal kaotati, nihutasid Prantsuse koloniaalvõimud fandroana 14. juulile, mis on Prantsusmaa rahvuspüha (Bastille vallutamise aastapäev).
Alates 1990. aastate keskpaigast on fandroana on hakanud tagasi tulema alahamadibe püha ajale.
Candice Swanepoel
Candice Susan Swanepoel (sündinud 20. oktoobril 1988) on Lõuna-Aafrika Vabariigi modell.
Swanepoel sündis KwaZulu-Natali provintsis Mooi Riveri linnakeses. Ta avastati 15-aastaselt Durbani linna turul modelliagendi poolt. 16. eluaastaks teenis Swanepoel juba 5000 eurot päevas. Candice Swanepoelist tehtud fotod on ilmunud Kreeka Vogue'i esikaanel ning Nike ja Stimoroli reklaamides. Ta on kõndinud Tommy Hilfigeri, Victoria's Secreti, Fornarina, Moschino, Diane von Fürstenbergi ja paljude teiste moebrändide moelavadel.
Märtha (Norra)
thumb|Kroonprintsess Märtha Norra kroonprintsess Märtha (28. märts 1901 Stockholm kui Rootsi printsess Märtha Sofia Lovisa Dagmar Thyra  – 5. aprill 1954 Oslo) oli kaasaegse Norra esimene kroonprintsess, kes ei olnud samaaegselt ka Taani või Rootsi kroonprintsess.
Märtha Sofia Lovisa Dagmar Thyra sündis 28. märtsil 1901 Stockholmis Rootsi printsi Karli ja Taani printsessi Ingeborgi tütrena ja Rootsi printsessina. Pärast alguses salajast ja seejärel avalikku kihlust abiellus ta 21. märtsil 1929 oma onupoja, Norra kroonprintsi Olaviga ning temast sai Norra kroonprintsess. Nende laulatus oli esimene kuninglik laulatus Norras 340 aasta jooksul. Paaril oli kolm last:
Märtha oli rahva hulgas väga populaarne. Ta oli suurepärane õmbleja ning õmbles riided oma lastele ja endale ise.
1939. aastal, just enne Teise maailmasõja puhkemist külastas ta Olaviga Ameerika Ühendriike. Ta sai heaks sõbraks Franklin ja Eleanor Rooseveltiga.
Kui Saksa väed Norra 1940. aastal okupeerisid, põgenes Märtha koos lastega oma kodumaale Rootsi, kus teda hästi vastu ei võetud. Mõned arvasid, et printsessi käitumine ohustas Rootsi neutraliteeti. Pakuti välja, et ta peaks koos kolmeaastase poja Haraldiga Norrasse tagasi pöörduma, kus Harald sakslaste poolt kuningaks oleks kuulutatud. See ei olnud Märtha jaoks vastuvõetav ning USA presidendi Roosevelti kutsel sõitis ta Ühendriikidesse, kus ta alguses elas koos lastega Valges Majas. Seal veedetud aastate jooksul tugevnes tema sõprus Rooseveltidega veelgi.
Teise maailmasõja ajal töötas ta selle heaks, et USA valitsus ja rahvas Norrat toetaksid. Norrasse naastes võeti ta vastu kangelasena ning teda kutsuti rahva emaks. Kuigi temast ei saanud kunagi kuningannat, hoiavad vanemad norralased teda siiani au sees, sellal kui nooremad teavad temast vähe. Võib öelda, et Märtha suri liiga vanalt, et saada legendiks, ning liiga noorelt, et täita oma elutöö.
Märtha suri 1954. aastal vereülekandest põhjustatud hepatiiti. Tema abikaasast kroonprints Olavist sai 1957. aastal Norra kuningas Olav V.
Antarktikas on tema auks nimetatud 970 000 km² suurune ala - Printsess Martha rannik.
2005. aastal püstitati Norra saatkonna ette Washingtonis tema kuju.
Eesti NSV floora
"Eesti NSV floora" on 11-köiteline teaduslik teos Eesti taimestikust.
Ilmus aastail 1953–1984, koostaja oli Zooloogia ja Botaanika Instituudi botaanika osakond, mille juures on ka Eesti suurim Eestist kogutud taimede teaduslik herbaarium (asub nüüd Eesti Maaülikoolis). Hakkas ilmuma August Vaga initsiatiivil, hiljem oli eestvedaja Liivia Laasimer.
Eraldi raamatuna on ilmunud "Eesti floora registrid" (toimetanud Vilma Kuusk ja Toomas Kukk) 1998. aastal.
Köiteid on illustreerinud Eduard Maaser (kd. 1 2.tr., 2, 3, 4, 7, 10), Guara Muuga (kd. 4, 6, 8, 9, 11), Vambola Maavara (kd. 2, 8), Eevart Arrak (kd. 4, 5, 8), Melanie Arrak (kd. 4, 5, 10), Albert Üksip (kd. 7), Salme Lill (kd. 3, 7) alias Salme Tuulse (kd. 4, 5, 8).
Trükiarv
I – 2000, I (2. tr.) – 2500, II – 2000, II (2. tr.) – 2000, III – 4000, IV – 2500, V – 2500, VI – 2000, VII – 4000, VIII – 2500, IX – 1300, X – 3000, XI – 1500.
Rudolf von Patkul
Karl Wilhelm Rudolf Thure von Patkul (vene keeles Рудольф Яковлевич Паткуль; 4. veebruar (vkj 24. jaanuar) 1800 – 12. mai (vkj 30. aprill) 1856) oli Eestimaa aadlik.
Rudolf von Patkul sündis Eestimaa kubermangu aadlimarssali, Ämari, Ääsmäe, Tohisoo, Rägavere ja Põriki mõisniku, Jakob Johann von Patkuli ja Charlotte Juliane Luise von Helwigi pojana.
Rudolf von Patkul oli Eestimaa rüütelkonna sekretär ja aastail 1836–1842 selle peamees. 1841–1849 oli ta Eestimaa maanõunik.
Ta oli Ämari, Nehatu, Illuste ja Paatsalu mõisa pärushärra.
Perekond
Rudolf von Patkul abiellus 1830. aastal oma kauge sugulase Alexandrine von Patkuliga (1807–1887).
Vaata ka
pisi|Rudolph von Patkuli vappepitaaf [[Tallinna Toomkirikus]]
Mihkel Toomse
Mihkel Toomse (ka Mihkel Tooms; 18. november 1905 Lümanda vald, Saaremaa – 21. veebruar 1986 Leicester, Suurbritannia) oli eesti keeleteadlane.
Aastail 1933–1936 oli Mihkel Toomse Tartu Ülikooli teaduslik stipendiaat, 1937–1940 õppeülesande täitja ja abiõppejõud, 1941–1944 professori kohusetäitja ja professor.
1944. aastal põgenes Toomse Saksamaale, kus töötas lingvistilise uurimis- ja organiseerimistöö alal Greifswaldi ülikoolis, Hamburgis ja Pinnebergis.
Aastatel 1947–1953 elas ta Suurbritannias, 1953–1961 töötas taas Saksamaal Bonnis Balti Uurimisinstituudis (Institutum Balticumis). Seejärel kolis lõplikult Suurbritanniasse Leicesterisse.
Mihkel Toomse uuris eesti keele murdeid ja sugulaskeeli, samuti Georg Mülleri keelekasutust. Tema suurteoseks jäi 30-köiteline käsikiri "Lõunaeesti murded", millest trükki jõudsid ainult kaardid ja needki alles postuumselt, 1998. aastal.
Isiklikku
Mihkel Toomse tütar on väliseesti kunstnik Maarja Reiman.
Mait Malmsten
pisi|Mait Malmsten filmis "Apteeker Melchior" Mait Malmsten (sündinud 6. septembril 1972 Viljandis) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1990. aastal Tallinna 13. Keskkooli ja 1994. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli (16. lend).
1994. aastast on ta töötanud Eesti Draamateatris näitlejana.
Mait Malmsten mängis üht peaosa (Jaak Sirkel) Jaan Krossi romaani ainetel tehtud Eesti Televisiooni telesarjas "Wikmani poisid" (1995).
Isiklikku
Tema isa oli Ugala teatri näitleja Rein Malmsten. Näitlejad olid ka tema vanaisa Franz Malmsten, vanaema Eva Meil, vanaonu Hugo Malmsten ja vanatädi Lydia Bock.
Ta on abielus näitleja Harriet Toomperega. Neil on pojad Franz ja Hugo Malmsten.
2007. aasta aprillis oli Mait Malmsten ajakirja Nädal lugejaküsitlusel populaarsuselt teine seriaalinäitleja Marko Matvere järel.
LZ77
LZ
Algoritm on lihtne, selle lihtsustatud variant näeb välja järgmine:
Libiseva akna suurus on kas 4 kB, 32 kB või selline, mida algoritm suudab hallata. See väljendab pakkijal andmete meelespidamiseks kasutatava mäluakna suurust. Algoritmi teises punktis kontrollitakse sisendandmete kattumist varem sisse loetud andmetega.
Näide
Libiseva akna pikkuseks võetakse 4 kB. Sel juhul on mõistlik kauguse ja pikkuse paar kodeerida järgmiselt:
Eesti Laul 2010
Eesti Laul 2010 oli teine Eesti Laulu võistlus ja 17. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor, mis toimus 12. märtsil 2010 Nokia Kontserdimajas. Lauluvõistluse võitja sõitis Eestit esindama Norras toimunud 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusele.
LZ77
Näide
See on kokku 12+4=16 bitti ehk 2 baiti.
Eesti Laul 2010
Eelvoor
Võistlus oli kahevooruline ning koosnes eelvoorust ja finaalist. Eelvooru laulude esitamise tähtaeg oli 7. jaanuar 2010 kell 15:00. Laule võisid esitada kõik heliloojad ning vähemalt 16-aastased artistid, kes on Eesti Vabariigi kodanikud või elavad alaliselt Eestis. 10. jaanuaril 2010 valiti laekunud 155 laulust välja 10. Finalistid avalikustati sama päeva õhtul ETV-s eetris olnud saates "Ringvaade".
LZ77
Näide
Lisaks tuleb kasutada veel 8 bitti ehk 1 bait selleks, et märkida, kas tegemist on kaugus-pikkuspaariga või mitte. Kokku teeb see 3 baiti. Seega vähima kattuvuse pikkus peab olema 3 baiti. Kokkuvõttes annab see 24 bitti sisse ja 16+1 bitti väljundisse. Väiksema tulemuse korral on väljundis andmed lõppkokkuvõttes suuremad. Näiteks 2 baidi puhul tuleb kasutada 16 bitti kaugus-pikkuspaarile ja 1 bitt märkimaks, kas tegu on kaugus-pikkuspaariga. Kokku 17 bitti, mis on suurem kui 16 bitti (2 baiti). Samuti lähtudes sellest võiks kattuvuse pikkus olla 3 võrra pikem 1-15 ehk 4-18.
Eesti Laul 2010
Finaal
Lauluvõistluse finaal toimus 12. märtsil 2010 avaliku kontserdina Nokia Kontserdimajas. Finaalis astusid üles kõik 10 finalisti ning külalisesinejatena Urban Symphony, Metsatöll ja Eesti Rahvusmeeskoor. Õhtujuhid olid Ott Sepp ja Märt Avandi.
Diskvalifikatsioon
10. jaanuaril avalikustati ühe kümne finalistina Nikita Bogdanovi ehk Alysheni lugu "Made me Cry". Tähelepanelikud inimesed leidsid Youtube'ist selle loo videona, mis oli laaditud sinna augustis 2009. Sellega rikkus see laul reegleid, mis nägi ette, et osalevat lugu ei tohi avalikustada enne 2009. aasta 1. oktoobrit. Laul diskvalifikatseeriti ning tagavarana pääses võistlustulle Malcolm Lincolni lugu "Siren".
Aleksander Kurtna nimeline auhind
Aleksander Kurtna nimeline auhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest, mille Eesti Teatriliit annab näidenditõlgete eest, millest vähemalt ühte on lavastatud vaadeldaval ajavahemikul. Auhinna saajalt eeldatakse pikaajalist draamatekstide tõlkimist. Eesti Teatriliidu juhatus asutas auhinna 1988. aastal Ülev Aaloe, Paul-Eerik Rummo ja Mati Undi ettepanekul. Auhinnaga kaasneb Vaike Pääsukese kujundatud auaadress ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia.
Suur Rebenemine
Suur Rebenemine on hüpoteetiline kosmoloogiline mudel, kus käsitletakse universumi ühte võimalikku lõplikku saatust, milles universumi mateeria (galaktikatest ja tähtedest aatomite ning subatomaatiliste osakesteni) rebitakse järk-järgult üksteisest eemale ehk see laguneb universumi eksponentsiaalselt kiireneva paisumise tõttu.
Kosmoloogia standardmudeli kohaselt on universumi mastaabi tegur kiirenevalt kasvav. Kuna paisumine on sarnane iga ajahetkega (kohaliku mahu paisumine toimub sama arv kordi sama ajavahemiku jooksul) ning seda iseloomustab väärtuselt väike muutumatu Hubble'i konstant, siis väiksemad gravitatsiooniliselt seotud kosmilised struktuurid ei ole sellest palju mõjutatud. Siin ongi Suure Rebenemise stsenaariumi omapära, et Hubble'i konstant hoopis kiirenevalt suureneb ja kasvab lõpmatuseni piiratud aja jooksul. Uus ruum osakeste vahele hakkab tekkima nii kiiresti, et ükski jõud ei suuda enam midagi koos hoida. Seejärel lagunevadki alguses universumi suuremastaabilised struktuurid (galaktikate superparved, galaktikaparved), liikudes järk-järgult väiksemate struktuurideni (galaktikad, planeedisüsteemid) kuni väiksemate osakesteni välja (molekulid, aatomid). Hubble'i konstant muutub lõpmatuseks ja areneb välja universumi konstantne olek, kus miski ei saa interakteerida.
Põhjus
Suure Rebenemise hüpoteesi tõesus sõltub meie universumis esineva tumeda energia tüübist. Tüüp, mis tõestaks hüpoteesi, on tumeda energia pidevalt kasvav vorm ehk fantoomenergia. Kui tume energia saab suureneda universumis piiramatult, võib see ületada kõik ülejäänud jõud, mis universumit koos hoiavad. Põhirõhk langeb kosmoloogilisele olekuparameetrile w, tumeda energia rõhu ja selle energiatiheduse suhtele. Kui w < -1, siis on tegemist fantoomenergiaga, mis on üks kvintessentsi erijuhtum.
Vaadeldav universum
Mõõtetulemused osutavad, et w on meie universumis -1-le väga lähedal. Mida lähemal on w -1-le, seda kaugemal tulevikus on Suur Rebenemine. Kui w oleks täpselt -1, siis ei saaks Suurt Rebenemist toimuda.
Viimaste olemasolevate andmete kohaselt on määramatused veel liiga suured, et kindlaks teha tumeenergia tüüp w < -1, w = -1, w > -1.
Akt (skulptuur Hirvepargis)
pisi "Akt" on graniidist skulptuur Hirvepargis Tallinnas.
Skulptuuri valmistas Ernst Kirs, kes dekoratiivplastikas kasutas graniiti, luues kunstiliselt huvitavaid naisakte. See akt on püstitatud 1966. aastal ja kujutab istuvat naist, üks põlv kõverdatud ja põsk toetumas põlvele asetatud käele. Teise käega hoiab ta kinni sama jalga.
Onu Bella ja Öörahu
Onu Bella ja Öörahu oli eesti ansambel, mis tegutses Tartus 1. augustist 1988 kuni.
Ansambel tuli taas kokku kevadel 2009.
Ahtalehine mustikas
Ahtalehine mustikas (Vaccinium angustifolium) on kanarbikuliste sugukonda mustika perekonda kuuluv heitlehine kääbuspõõsas ehk puhmas. Liik kasvab looduslikult Kanadas ja Ameerika Ühendriikide kirdeosas.
Ahtalehist mustikat kirjeldas esimesena teaduslikult šoti botaanik William Aiton (1789). Ahtalehise mustika perekonnanimi vaccinium tuleb ladinakeelsest sõnast vacca 'lehm' ja viitab sellele, et mustikalehed kõlbavad veistele süüa. Liiginimi angustifolium on kombinatsioon ladinakeelsetest sõnadest angustum 'kitsas' ja folium 'leht'. Ahtalehist mustikat kasvatatakse paljudes riikides, sh Eestis, kultuurmustikana.
Liigikirjeldus
Ahtalehine mustikas on heitlehine puhmas, mis olenevalt kasvukohast kasvab 5–60 cm kõrguseks. Põhja pool on taimed madalama kasvuga, lõuna pool kõrgemad. Maa-alune risoom annab rohkelt võsusid, mistõttu levib taim aja jooksul laiali. Elliptilise kujuga lehed on suvel läikiv-sinakasrohelised, sügisel muutuvad punaseks ja langevad maha. Lehtede laius varieerub 0,5–20 cm, pikkus võib olla 1,5–4,0 cm. Õiepungad on pruunikaspunased. Võrse tipus on mitu punga ja igast pungast võib avaneda mitu õit. Õied on valged, kelluka-kujulised, 4–6 mm pikkused. Vili on väike magus tumesinine kuni must mari, mis on täis antioksüdante ja flavonoide. Marjad on 3–12 mm läbimõõduga, olles vaid veidi suuremad kui harilikul mustikal (Vaccinium myrtillus) ja valge viljalihaga. Erinevalt harilikust mustikast ei määri ahtalehise mustika marjad söömisel suud ega käsi.
Levik ja kasvutingimused
Ahtalehine mustikas on looduses suhteliselt vähelevinud liik, piirdudes Ida- ja Kesk-Kanada ning Ameerika Ühendriikide kirdeosaga, kus levila ulatub lõuna poole kuni Great Smoky Mountains ja lääne poole kuni Suure järvistuni. Ahtalehine mustikas kasvab kõige paremini metsaaladel, vanadel mahajäetud taluõuedel või hästi kuivendatud happelise pinnasega avatud aladel.
Taim on vastupidav metsatulekahjudele – selle arvukus sageli kasvab metsatulekahjujärgsel alal. Peale inimeste armastavad ahtalehise mustika marju süüa ka karud, koiotid, pesukarud, rebased, okassead, valgesaba hirved ja linnud. Taime lehed maitsevad hästi liblikate röövikutele. Erinevalt meie metsades levinud varjulembesest harilikust mustikast õitseb ja viljub ahtalehine mustikas hästi päikese käes ja seda saab kasvatada ka koduaias peenral. Puhmas kannatab külma kuni −30 °C. Ahtalehine mustikas on putuktolmleja taim. Tolmeldajateks on peamiselt mesilased ja kimalased. Õitseb juunis, marjad valmivad augustis üheaegselt. Nagu harilik mustikas, on ka ahtalehine mustikas hea meetaim.
Etnedali vald
Etnedali vald on vald Norras Innlandeti maakonnas.
Ahtalehine mustikas
Paljundamine
Ahtalehine mustikas paljuneb nii generatiivselt, kui vegetatiivselt. Generatiivne paljundamine toimub seemnete abil, kuid selle meetodi puuduseks on seemnest kasvanud taime erinevus emataimest. Saagitase on tihti ebaühtlane. Vegetatiivseks paljundamiseks on samuti mitmeid võimalusi. Näiteks paljundamine pistokstega, lookvõrsikutega, haljaspistikutega või nn mikropaljundusega.
Etnedali vald
Valla halduskeskus on Bruflat.
Etnedali vald moodustati 1. jaanuaril 1894 pärast Nord-Aurdali valla Nordre Etnedali kihelkonna ja Sør-Aurdal valla Bruflati kihelkonna territooriumist. 2019. aastani kuulus vald Opplandi maakonda.
Anna Klas
Elukäik
Anna Klas lõpetas 1931. aastal Tallinna Konservatooriumi Sophie Heinrichsi klaveriklassi. Aastatel 1931–1933 täiendas end Berliini Kõrgemas Muusikakoolis.
Teise maailmasõja ajal kuulus ta Eesti NSV Riiklikesse Kunstiansamblitesse. Aastatel 1944–1959 oli Tallinna Muusikakooli õpetaja (aastast 1946 dotsent), aastatel 1966–1979 Riia Konservatooriumi õppejõud.
Aastast 1985 oli Anna Klas Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli õppejõud.
Ta on esinenud solistina ja mitmes kammeransamblis, eriti tuntuks sai tema ja Bruno Luki klaveriduo.
Isiklikku
Anna juudist isa Jossel Gurevitš õppis Viinis laulu ja koorijuhtimist. Lõpetades sai ta töökoha Riiga, poistekooli lauluõpetajaks. Riias abiellus Jossel Gurevitš Estriga, kellega neil oli kaks tütart – Anna ja Jemima.
1938. aastal abiellus Eduard Klasiga. Nende poeg oli dirigent Eri Klas. 1941. aastal, pärast Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt arreteeriti tema abikaasa Eduard Klas ja hukati (juudi päritolu tõttu). Anna Klas viibis aastatel 1941–1943 tagalas Uuralis, ja aastatel 1943–1944 Jaroslavlis.
K.A.O.S.
K.A.O.S. oli 1994–1996 Kärdlas tegutsenud punkbänd.
Justament
pisi|Justament, 2006: vasakult [[Toomas Lunge, Indrek Kalda ja Jaan Elgula. ]] Justament on eesti ansambel, mis tegutseb alates 28. oktoobrist 1980.
Ansambel kasvas välja ansamblitest Miks JUTITA ja Salong.
Justament alustas rahvaliku ja kantrimuusikaga, viljeles bluegrassi ja country rocki, pöördus siis beat-muusika radadele ja nüüd esitab segu sellest kõigest.
Alates 1990. aastatest on kavas peamiselt omalooming. Põhilised lugude meloodia autorid on läbi aegade olnud Vello Toomemets, Indrek Kalda, Toomas Lunge, Viktor Vassiljev. Tekste on kirjutanud Juhan Sütt, Hando Runnel, Villu Kangur, Anzori Barkalaja, Katrin Pärn, Heldur Karmo.
Eesti Muusikaauhinnad 2016 auhinnatseremoonial, 28. jaanuaril Nordea Keskuses, anti Justamendile auhind panuse eest Eesti Muusikasse.
Koosseis
pisi|Justament. [[Neeme Kuningas, Jaan Elgula ja Toomas Lunge esinemas 1987. aastal Foto: Jaan Künnap ]]
Hanno Grossschmidt
Hanno Grossschmidt (sündinud 7. oktoobril 1973 Tallinnas) on eesti arhitekt.
Keskhariduse omandas Hanno Grossschmidt Tallinna 7. Keskkoolis aastatel 1980–1991, aastatel 1991–1993 õppis ta Tallinna Tehnikaülikoolis. Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriosakonnas aastatel 1993–1997. 1998–1999 õppis ta Virginia Polütehnilises Instituudis (Virginia Polytechnic Institute and State University, USA).
1997. aastal töötas Hanno Grossschmidt Entec AS-is arhitekt-planeerijana ning 1998. aastal arhitektina arhitektuuribüroos Urbel ja Peil OÜ. 1998–1999 töötas ta arhitektina büroos Lee McAllister Architectural Consulting Services. Alates 1999. aastast töötab ta arhitektuuribüroos COO Arhitektid (alates 2004 HG Arhitektuur OÜ).
Hanno Grossschmidti tuntumateks töödeks on Foorumi kortermaja-kaubanduskeskus Tallinnas, Rotermanni jahulao rekonstruktsioon ja juurdeehitis, Lootsi maja Tallinna sadamapiirkonnas ning Lasnamäe Kergejõustikuhall. Tema töid iseloomustavad oskuslik materjalikasutus, mänglevad vormid ja hea keskkonnatunnetus. 2003. aastal anti Hanno Grossschmidti projekteeritud Lasnamäe Kergejõustikuhallile tiitel "Aasta Betoonehitis 2003" ja Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia.
Hanno Grossschmidt on alates 2001. aastast Eesti Arhitektide Liidu liige.
Kanepi põllumeeste konvent
Kanepi põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Kanepi alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Kooraste, Valgjärve, Kõlleste ja Kanepi vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Johan Pittin, Ernst Keller, Jaan Kelp, Aleksander Maala, Jaan Kallev, Otto Jõgi, Ilmar Lilliallik, Jaan Mühlberg, Arnold Mõrd, Hugo Leis, Elmar Saag, Eduard Lõhmus, Valter Leis, Eduard Väits ja Johannes Raig.
Kaba
Kaba ehk püssikaba ehk relvalaad on puidust, plastikust või metallist valmistatud võimalikult ergonoomiline tulirelva osa, mis on ettenähtud relva käeshoidmiseks või õlastamiseks ehk palgesse tõstmiseks.
Laskmise ajal toetub laad vastu laskja õlga ja aitab relva hoida paigal ka lasu tagajärjel tekkiva tagasilöögi ajal. Samuti võib relvalael olla ka põsetugi, mis aitab hoida õiget peaasendit sihtimise ajal. Sellest tulenevalt on erinevad relvalaed vasakust või paremast õlast laskmiseks. Relval võib olla üks ja ainuke laad või ka mitu. Rahvakeeli püssikabaks nimetatav detail on tagumine laad. Esimene laad asub relvaraua all ja on ettenähtud relva teise käega toetamiseks. Lahtimurtavatel püssidel vinnastab esimene laad üldjuhul kuke või kuked.
Põlva põllumeeste konvent
Põlva põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Põlva alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Laheda, Põlva ja Mooste vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Otu Sokk, Jaan Lepasson, Johannes Plado, Jaan Ilus, Richard Viiard, Jaan Soosaar, Samuel Kibena, Jaan Ritson, Johan Raudsepp, Peeter Piho, Julius Kottise, Gustav Loks, Albert Tamm, Elmar Ojamaa ja Daniel Polakes.
Mauritiuse saar
pisi|Saare topograafiline kaart pisi|Vaade [[Port Louisi linnale Mauritiuse saarel]] Mauritius on saar India ookeanis, üks Maskareenidest. Pindala 1865 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 826 meetrit. Kuulub Mauritiusele.
Saarel elab umbes 1,2 miljonit inimest. Pealinn on Port Louis.
Velvitšia
thumb thumb
Velvitšiad kasvavad üksikult Namibi kõrbes, ning on omapärased selle poolest, et on paljasseemnetaimed, nagu ka okaspuud.
Velvitšial on ainult kaks suurt lehte, mis kasvavad kogu taime eluaja. Ribadeks hargnevad lehed kasvavad taime varre juurest ning otstest järgemööda surevad. Lehtede all varjus on sobiva elupaiga leidnud paljud putukad.
Velvitšial on jäme puitunud vars ja niisketesse maapinnakihtidesse ulatuv juur.
Velvitšia ümbermõõt võib ulatuda kuni nelja meetrini ja ta võib elada mitmesaja aastaseks. Oma eluea jooksul õitseb taim vaid korra.
Velvitšiat on kujutatud Namiibia vapil.
Boeing 787 Dreamliner
Boeing 787 Dreamliner ('unelmate lainer') on Ameerika Ühendriikide lennukitootmisettevõtte Boeing suure lennukaugusega kahe mootoriga esimene laiakereline kandva süsinikkiud-komposiitstruktuuriga reaktiivreisilennuk maailmas. Esimest korda on ka sellise suurusklassi reisilennuki tiib ja juhtpinnad valmistatud peaaegu tervenisti süsinikkomposiidist.
Lennuk mahutab sõltuvalt tüübist 242–330 reisijat. Boeing 787 oli ette nähtud oma klassi lennukitega võrreldes (ka Boeing 767) kokku hoidma kuni 20% kütust reisija kohta, mis saavutati lennuki parema aerodünaamilise väliskuju ja konstruktsiooni üldkaalu kokkuhoiuga.
Boeing 787 varustati oluliselt müra vähem tekitavate ja hea kaalu/võimsuse erisuhtega mootoritega, mille ventilaatori düüsi tagumised servad tehti seetõttu sakilistena. Mootorite kaaluvõit saavutati titaansulamite suurema kasutuse arvel. Uued mootorid olid kütusekulult 8% ökonoomsemad võrreldes sama võimsusklassi mootoritega, kuna loobuti mootorite kompressorist suruõhu võtmisest reisijatesalongi kliimaseadme jaoks. Salongi survestamise rõhk tagati elektrimootorite kasutamisega, sellega saavutati ka salongi õlihaisuvaba õhutamine.
Boeing 787 konstruktsiooni kogukaalust kasutati ainult 20% alumiiniumsulameid. Lennuki esmalend toimus 15. detsembril 2009 pärast mitut edasilükkamist. Lennuk tõusis õhku Everettis Washingtoni osariigis, katselend kestusega kolm tundi kulges viperusteta.
Lennuki enamasti komposiitstruktuuriga kere välislaius on 577 cm ja kõrgus 594 cm.
Esimestel operaatoritel oli probleeme pardal olevate liitiumioonakudega. 2013. aastal algul keelas Ameerika Ühendriikide Föderaalne Lennuamet kõigi Dreamliner lennukite lennud, kuni akude probleemid lahendati.
Ajalugu
Boeing 787 Dreamlineri ajalugu algas kõrgete ootustega. Alates 1960. aastatest pole kosmoseajaloole nii palju tähelepanu pööratud kui Boeing Sonic Cruiserile. See projekt tekitas palju kära kogu maailmas. Uudised projekti kohta lekkisid palju varem, kui Boeingu loojad soovisid. Seejärel nimetati projekt ümber 7E7-ks. 28. jaanuaril 2005 nimetati see ümber 787 Dreamlineriks Uue 787 Dreamlineri väljalaskmisega lootis juhtiv lennufirma Boeing revolutsiooni teha.
Alguses tundus kõik hästi, arenenud tehnoloogia ja uuendused näitasid projekti edu. Sel ajal oli tellimusi rekordarv. Oktoobri keskpaiga seisuga oli 50 lennufirmat tellinud juba 710 lennukit umbes 100 miljardi dollari väärtuses. Kuid 787-l oli palju probleeme, mis põhjustasid projekti allakäigu. Pärast seda kaotas 787 oma edu.
Lubanud 2008. aasta mais tarnida oma revolutsioonilise lennuki – "kõige kiiremini müüdud lennukid kommertslennunduse ajaloos". Esimene lend oli planeeritud 2009. aastal, kuid lükati lõpuks edasi. Enne seda lendu tegi Boeingu tegevjuht James McNerney 787 kogemusest kokkuvõtte: "Nägime, et ambitsioon ületas elluviimise võimaluse. Pidin sellest õppima. Kuid peate meeles pidama, et 2010. aastal 787-ga sarnase lennuki ehitada. Ennustan, et selliseid lennukeid ehitatakse veel 75–85 aastat."
Uued tehnoloogiad
Projekti eesmärk on arendada uusi tehnoloogiaid, mis vähendavad kaalu ja kütust ning pakuvad oma lennuklientidele senisest suuremaid mugavusi ja konkurentsivõimelist lennuelamust. Selleks pidi Boeing välja töötama lennukikere kergendamiseks materjalide kombinatsiooni: 50% komposiidist (80% mahust), 20% alumiiniumist, 15% titaanist, 10% terast ja 5% muud materjalist. Võrdluseks, eelmine 777 oli massi järgi vaid 12% komposiidist- ja 50% alumiiniumist. Sellise materjalide kombinatsiooni tulemuseks on 20% kütusekulu vähenemine võrreldes teiste sama suurte lennukitega.
Mudelid
Boeing 787-l on kolm lennukimudelit: Boeing 787-8, Boeing 787-9, Boeing 787-10. Kõik need erinevad ainult lennuki enda pikkuse, reisijate arvu, maksimaalse lennu pikkuse ja hinna poolest. Samuti oli teostamisel Boeing 787-3 projekt, mis oli mõeldud tihedate lähiliinide jaoks, kuid see tühistati.
Boeing 787-8 ja 787-9
787-8/-9/-10 kolmeklassiline salong mahutab 242–330 reisijat, lennukaugus on vastavalt 13 620 / 14 140 ja 11 910 km.
Samy Naceri
thumb|right|Samy Naceri Samy Naceri (sünninimi Saïd Naceri, sündinud 2. juulil 1961 Pariisis) on prantsuse näitleja, kes on tuntud taksojuht Daniel Moralesina neljas "Takso"-filmis: "Takso" (Taxi, 1998), "Takso 2" (Taxi 2, 2000), "Takso 3" (Taxi 3, 2003) ja "Takso 4" (Taxi 4/T4xi, 2007).
Väegrupp A
Väegrupp A (saksa keeles Heeresgruppe A) oli Teises maailmasõjas Saksamaa vägede koosseisus võidelnud sõjaline üksus.
Ajalugu
Moodustati 26. oktoobril 1939 väegrupist Süd. 1940. aasta mais asus armeegrupp Prantsusmaad ründavate vägede tsentris. Rünnaku käigus läbisid väegrupi väed Ardennide metsad ja murdsid läbi La Manche väinani. Prantsusmaa kampaania teises faasis liikus väegrupp üle Somme jõe Saksa rünnaku tsentris. Enne rünnakut Nõukogude Liidule nimetati väegrupp A ümber väegrupiks Süd.
Moodustati uuesti 24. aprillil 1942. 7. juulil 1942 võttis üle väegrupi Süd lõunatiiva, et paremini juhtida eesolevat rünnakut Kaukasuse suunal. 30. märtsil nimetati ümber väegrupiks Südukraine.
Moodustati uuesti 23. septembril 1944 Lõuna-Poolas väegrupi Nordukraine ümbernimetamisega. 25. jaanuaril 1945. nimetati ümber väegrupiks Mitte.
Allunud väeosad
November 1939: Mai 1940: Juuni 1940: Juuli 1940: August 1940: Mai 1941:
August 1942: September 1942: Jaanuar 1943: Märts 1943: Oktoober 1943: Jaanuar 1944: Märts 1944:
Oktoober 1944: November 1944: Detsember 1944: Jaanuar 1945:
Rõuge põllumeeste konvent
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Haanja, Rõuge, Varstu, Ruusmäe ja Mõniste vald.
Ukraina Ülemraada
Ukraina Ülemraada ehk Verhovna Rada (ukraina keeles Верховна Рада України, eesti keeles 'Ukraina Ülemraada') on Ukraina ühekojaline parlament, millel on 450 liiget.
Rõuge põllumeeste konvent
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Konrad Kõiv, Reinhold Urbanik, Gerhard Raup, Edgar Piir, Jaan Vaino, Artur Raha, Nikolai Sokk, Albert Kendra, Aksel Sprenk, Eduard Kokk, Aleksander Kütt, Aleksander Silman, Elmar Harju, Aleksander Koemets ja Eduard Leies.
Ukraina Ülemraada
See valitakse viieks aastaks, kusjuures 225 liiget valitakse otse ühemandaadilistes ringkondades ja 225 võrdeliste valimiste põhimõttel. Ukrainas kehtib 3% valimiskünnis.
Ülesanded
Ülemraadal rolliks on võtta vastu seaduseid, sh riigieelarve kinnitamine ja konstitutsiooniparandused, ratifitseerida välislepingud, määrata peaminister ja mõned muud ametiisikud, määrata kolmandik Konstitutsioonikohtu koosseisust, valida (eluaegseid) kohtunikke, algatada presidendi tagasikutsumine.
Presidendil on õigus Ülemraada poolt vastuvõetud seadused vetostada, Ülemraadal omakorda õigus kahe-kolmandiku saadikute toetusel veto tühistada.
Juhtimine
Ülemraada esimehe ülesandeks on juhatada istungit, allkirjastada seadused ja saata need presidendile väljakuulutamiseks, allkirjastada ja välja kuulutada parlamentaarsed aktid jne. Esimehel on õigus kokku kutsuda erakorralisi istungeid. Juhul kui presidendi ametikoht mingil põhjusel ennetähtaegselt vabaneb, asub Ülemraada esimees piiratud volitustega riigipea kohusetäitjaks.
Koosseisud
1990. aastal toimusid esimesed osaliselt vabad parlamendivalimised. Esimesed iseseisva riigi parlamendivalimised toimusid 1994. aastal. 2014. aasta oktoobris korraldatud parlamendivalimistel jäid Krimmi ja separatistide käes olevate Kagu-Ukraina alade 27 parlamendikohta täitmata.
Valimissüsteem
2015. aastal esitasid Ülemraada saadikud seaduseelnõu number 3112-1, mis nägi ette proportsionaalset valimissüsteemi koos avatud valimisnimekirjadega Ülemraada, oblasti nõukogude ja linnanõukogude valimistel. 2017. aasta novembris läbis eelnõu esimese lugemise ning seda toetas 226 saadikut. 11. juuni 2019 võttis ülemraada 230 poolthäälega vastu uue valimisseaduse, mis kehtestas proportsionaalse valimissüsteemi, avatud valimisnimekirjad ja 5% valimiskünnise.
Komiteed
2019. aasta jaanuaris registreeris kolm saadikut seaduseelnõu, millega moodustataks julgeolekuasutuste järelevalve komitee.
Kokemäki linn
Kokemäki [kogemägi] on linnaks nimetatav haldusüksus Soomes Satakunta maakonnas. Läbi linna voolab Kokemäenjoki.
Kokemäe vald asutati 1869, 1969. aastal liideti Kauvatsa vald, aastast 1972 on alev ja aastast 1977 linn.
Külad
Aakula, Askola, Haavasoja, Haistila, Hampula, Harola, Hassala, Herttola, Hintikkala, Huivoo, Hyrkölä, Järilä, Kaarenoja, Kakkulainen, Kankaantausta, Kareksela, Kaukaritsa, Kaurula, Kauvatsa, Keipilä, Ketola, Kiettare, Kiusala, Kokemäen kartano, Korkeaoja, Koskenkylä, Krannila, Krootila, Kuittilo, Kukola, Kuoppala, Kuurola, Kyttälä, Köömilä, Laikko, Lempainen, Mattila, Meinikkala, Paistila, Pappila, Peipohja, Pelhola, Penttilä, Pirkkinäinen (Birknäs), Pukkala, Pumpala, Purjala, Pyhänkorva, Pälpälä, Riste, Ronkka, Rudanko, Ruikkala, Ryytsälä, Sonnila, Säpilä, Talonen, Teikari, Tulkkila, Tuomaala, Vallila, Viikari, Villiö, Vitikkala, Vuolle (Vuoltee), Ylistaro, Äimälä, Öykkäri.
Vastseliina põllumeeste konvent
Vastseliina põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Vastseliina alevikus.
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Misso, Vastseliina ja Lasva vald.
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Jefim Kaljuorg, Aleksander Pilt, Oskar Kiudsoo, Karl Tirul, Arnold Pilt, Gothard Sippol, Gustav Habersack, Nikolai Frey, Elmar Niilo, Nikolai Fluss, Valter Maad, Gustav Kenk, Eduard Rebane, Osvald Puusepp ja Alfred Truija.
Mizengo Pinda
thumb|Mizengo Pinda (2008) Mizengo Kayanza Peter Pinda (sündinud 12. augustil 1948) on Tansaania poliitik, kes oli 9. veebruarist 2008 20. novembrini 2015 Tansaania peaminister.
Mizengo Pinda on pärit Rukwa piirkonnast. Ta lõpetas 1974. aastal Dar es Salaami ülikooli juristina.
Ta on töötanud presidendi kantseleis 1982–1992 ja valitsuse kantseleis 1996–2000. 2000 valiti ta parlamenti ning ta sai kohalike omavalitsuste ja regionaalministeeriumi aseminister. 4. jaanuaril 2006 sai temast kohalike omavalitsuste ja regionaalminister. Aastal 2000 valiti ta parlamenti. Ta kuulub valitsevasse Revolutsiooniparteisse (Chama Cha Mapinduzi).
8. veebruaril 2008 nimetas Tansaania president Jakaya Kikwete Pinda peaministrikandidaadiks pärast seda, kui eelmine peaminister Edward Lowassa oli korruptsioonisüüdistuste tõttu tagasi astunud. Samal päeval kinnitas parlament ta peaaegu ühehäälselt peaministriks: ta sai 279 poolt-, 2 vastu- ja 1 kehtetu hääle. Ta vannutati peaministriks Dodomas järgmisel päeval, 9. veebruaril. 12. veebruaril nimetas Pinda ametisse uue valitsuse, mis oli eelmisest väiksem: selles oli 29 ministri asemel 26 ministrit ja 31 aseministri asemel 21 aseministrit.
Rahvusvaheliselt on muret tuntud Tansaanias valitseva suure korruptsiooni pärast. Seetõttu avaldas Pinda 14. jaanuaril 2010 oma majandushuvide aruande. Selle järgi omab ta 3 väikest maja ja mitte ühtki osakut mitte üheski ettevõttes. Tema pangakontol olevat vähem kui 20 000 dollarit ning tema ainus auto olevat see, mis anti kasutada talle kui parlamendiliikmele.
Võru põllumeeste konvent
Võru põllumeeste konvent oli põllumeeste konvent Võru linnas.
Kankaanpää
Kankaanpää on linn Soomes Lääne-Soome läänis Satakunta maakonnas.
Võru põllumeeste konvent
Konvendi tegevus- ja valimispiirkonda kuulusid Leevi, Võru, Sõmerpalu ja Kasaritsa vald.
Kankaanpää
Kankaanpää on linn aastast 1972.
Külad
Ala-Honkajoki, Hapua, Jämiänkeidas, Kankaanpää, Karhoismaja, Karhusaari, Korvaluoma, Kyynärjärvi, Leppäruhka, Luomajärvi, Niinisalo, Taulunoja, Venesjärvi, Veneskoski, Verttuu, Vihteljärvi, Vihusaari, Vuorenmaa.
Võru põllumeeste konvent
17. mail 1936 valiti konvendi liikmeteks Samuel Lutsuveer, Richard Andreson, Julius Keerberg, Jaan Kibena, Otto Tint, Julius Langer, Joosep Sokk, Peeter Kaust, Juhan Haagivang, Jaan Peterson, Oskar Kabun, Bruno Engelberg, Arnold Kann, Eduard Rikand ja Mihkel Nassar.
Dashiell Hammett
Dashiell Hammett (27. mai 1894 – 10. jaanuar 1961) oli ameerika kirjanik, kes sai tuntuks "karmi stiili" (hard-boiled) kriminaalromaanide ja novellikogudega.
Elulugu
Esimese maailmasõja ajal armees teenides haigestus Dashiell Hammett Hispaania grippi. Hiljem põdes ka tuberkuloosi. Ameerika Ühendriikides haiglas olles tutvus ta Josephine Dolaniga, kellega hiljem abiellus. Aastatel 1915–1921 töötas mees Pinkertoni eradetektiivibüroos (Pinkerton National Detective Agency). Hammett oli vasakpoolsete vaadetega ja pooldas kommunistlikku liikumist, kuuludes aastatel 1930–1937 Ameerika Ühendriikide Kommunistlikku Parteisse. Teise maailmasõja ajal elas üle rünnaku Pearl Harborile. Sõja lõpuni teenis aga Aleuudidi saarestikus. 1950. aastatel sattus kirjanik Joseph McCarthy kommunistide jälitamise kampaania ohvriks, viibides viis kuud vanglas. Tema raamatud kõrvaldati raamatukogudest. Elu viimased kümme aastat elas Dashiell Hammett erakuna.
Alušta
Alušta on linn Ukrainas Krimmi lõunarannikul. Asub Jaltast 32 km kirdes. Pärast Krimmi õigusvastast annekteerimist märtsis 2014 on linn de facto koos Krimmi Vabariigiga Venemaa valduses.
Alušta on kuurortlinn. Valitseb vahemereline kliima – augusti keskmine õhutemperatuur on 23,8 °C, detsembri keskmine õhutemperatuur +3 °C, aasta keskmine sademete hulk 430 mm.
Vladimir Žirinovski
Vladimir Volfovitš Žirinovski (vene keeles Владимир Вольфович Жириновский; 25. aprill 1946 Almatõ, Kasahhi NSV – 6. aprill 2022 Moskva) oli Venemaa ultranatsionalistlik poliitik.
Alušta
Alušta kuulus Bütsantsile ning kreeklased nimetasid linna Aluston (Αλουστον). 14. sajandist alates kuulus Genovale ning kandis nime Lusta.
Vladimir Žirinovski
Kuni 1964. aastani kandis ta isa perekonnanime Eidelstein (Эйдельштейн).
Alušta
Enamik linnaelanikest olid krimmitatarlased kuni nende küüditamiseni 18. mail 1944.
Vladimir Žirinovski
Žirinovski ema Aleksandra Žirinovskaja (sündinud Makarova) oli vene rahvusest. Suri Moskvas 1985. aastal.
Žirinovski õppis Moskva Riiklikus Ülikoolis keeli ja rääkis vabalt ka türgi keelt. Ta oli Venemaa Liberaaldemokraatliku Partei juht. Sai 1991. aasta Venemaa presidendivalimistel Boriss Jeltsini ja Nikolai Rõžkovi järel kolmanda tulemuse, kogudes 7,81% häältest. Toetas Augustiputši ajal GKTšPd, üritas organiseerida miitingut Maneeži väljakul, kust rahvas ta hüüetega "Fašist!" minema ajas. Toetas 1993. aasta septembris Jeltsini otsust Ülemnõukogu laiali saata. Saavutas üllatavalt hea tulemuse 1993. aasta Riigiduuma valimistel, hiljem tema toetus siiski vähenes.
2008. aasta presidendivalimistel lootis ta võita ning siis: "Presidendiks saades vaatan ma piiri üle. Praegu peate te rahul olema, et president on Putin, tema teid ei puutu. Tulevikus on Eestis vaid kaks linna – Tallinn ja Pärnu. Aga Tartust saab Jurjev."
Teiste julgete väljaütlemiste sekka kuulus lubadus pärast 2005. aasta septembris toimunud lennuõnnetust Vene hävitajaga, mis lendas illegaalselt Leedu territooriumi kohal, nõuda Leedult sisse kahjutasu 100 000 eurot ja piloodi mitte väljaandmise korral sooritada Leedu lähedal "sõjalisi manöövreid Balti mereväega".
2005. aastal kuulutas Kasahstan ta omaenda sünnimaal persona non grata 'ks tema väljaütlemiste pärast, et Venemaa-Kasahstani piiri tuleb muuta.