cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kinnipeetavate valimisõigus
Kinnipeetavate valimisõigus Eestis
Seisundiga 1. aprill 2011 viibis Eesti vanglates 3415 isikut (kinnipeetavaid ja vahistatuid kokku). Siseministeeriumi andmete järgi on nendest 1416 hääleõiguslikud kodanikud. Lisaks sellele, viibis vanglas ka 1114 määratlemata kodakondsusega isikut ja teatud arv pikaajalise elamisloa alusel Eestis viibivaid välismaalasi, kes võiksid osaleda kohalike omavalitsuste valimistel, seega tegemist on suhteliselt suure arvuga hääleõiguslikest kodanikest. 2012. aasta aprillil ilmunud Eesti Inimõiguste Keskuse (EIK) aruandes "Inimõigused 2011" heideti jälle ette, et "vangide valimisõiguse piiramine on vastuolus Euroopa inimõigusnormidega". Samas dokumendis mainitud Demokraatlike institutsioonide ja inimõiguste büroo (ODIHR) aruandest tuleneb, et veel 2007. aastal tehti ettepanek Riigikogu valimisseadust muuta, et see vastaks valimiste heale praktikale.
Tänapäeval ei ole käesolev probleem Eesti kohtude kohtupraktikas kajastust leidnud. Riigikohtu menetluses oli ainult üks kaebus, mis jäeti rahuldamata, kuna kaebuse esitaja ei kuulunud huvitatud isikute ringi. Lisaks sellele, esitati õiguskantslerile mitmed vangide valimisõiguse piirangut puudutavaid kaebusi. Õiguskantsler otsustas menetlust mitte algatada.
Tänapäeval kehtib kinnipeetavate valimistel osalemise keeld lisaks Eestile ja eespool mainitud Ühendkuningriigile veel Bulgaarias, Gruusias, Liechtensteinis, Venemaal ja Ungaris. Eestis arutati piirangu kaotamist mitmekordselt. Viimane diskussioon toimus pärast Euroopa Inimõiguste Kohtu poolt rikkumist tuvastanud kohtuasja Frodl v. Austria. Riigikogule esitati ettepanek küsimust kaaluda, kuid seadusalgatust ei toimunud, kuna ilmselt puudub tänapäeval selles küsimuses poliitiline tahe. Vaatamata sellele, Eesti Inimõiguste Keskuse poolt läbi viidud erakondade küsitluse tulemusena selgus, et enamik erakondadest pigem toetab valimisõiguse piirangu kaotamist enamiku süüdimõistetud kurjategijate suhtes. Mis puudutab aga valijate seisukohta, siis ajalehe Postimees veebiväljaande lugejate küsitlus näitas, et suure tõenäosusega ei ole ühiskond valmis vangidele valimisõiguse andmiseks.
Vastuargumendina mainiti, et kinnipeetava teabeväli on võrreldes teiste kodanike teabeväljaga väga piiratud. Selle argumendiga ei ole võimalik nõustuda, kuna tänapäeval on vanglates olemas raamatukogud ning kinnipeetavatel tagatakse võimalust lugeda ajakirju ja ajalehti, vaadata televiisorit, kuulata raadiot ning tutvuda kehtivate õigusaktidega. Siin on oluline mainida tuntud Kanada kohtuasja Sauve vs Canada, mida refereeris Euroopa inimõiguste kohus Hirsti lahendis. Kanada ülemkohus leidis, et selline argument on põhjendamata, kuna vangid on "massimeedia innukad tarbijad". Lisaks sellele, paljud valijad, kelle vabadus ei ole piiratud, ei kasuta kas oma veendumuste või elustiili tõttu võimalust teabe saamiseks, küll aga omavad hääleõigust ja teostavad seda edukalt.
Õiguskantsler võttis seisukoha, et "Riigikogu valimise seadus, kohaliku omavalitsuse volikogu valimise seadus, Euroopa Parlamendi valimise seadus ja rahvahääletuse seadus on osas, milles välistavad kõigi kohtu poolt süüdi mõistetud ja kinnipidamiskohas karistust kandvate isikute õiguse hääletada, vastuolus PS §-ga 58, § 156 lõikega 2 ja §-ga 11 nende koostoimes." Piirangu proportsionaalsust analüüsides leidis õiguskantsler, et piirang ei ole proportsionaalne kitsemas tähenduses ehk mõõdukas, kuna võrreldes 1990. aastate algusega ei ole tänapäeval tehnilised ja julgeolekuga seotud põhjused enam nii kaalukad, et oleks vaja hääleõigust nii intensiivselt riivata. Tänapäeval saavad vahistatud isikud valimistes osaleda, seega valimiste korraldamise praktika on piisavalt välja kujunenud. Edukalt lahendatakse nii administratiivseid kui ka julgeoleku küsimusi. Lisaks sellele, korraldatakse vanglatöötajate koolitusi ning vahistatute informeerimist – neile tutvustatakse hääletamise korda, antakse võimalust tutvuda abimaterjalide ja temaatiliste raadiosaadetega. Vabariigi Valimiskomisjoni arvamusel ei kujuta vangide poolt valimisõiguse teostamine endast ohtu riigi julgeolekule ning seda lubab nii tehniline areng kui ka demokraatia kogemused.
Kokkuvõte
Eeltoodust lähtudes on ülekaalus hinnangud, mille kohaselt ei vasta kehtivast õigusest tulenev kinnipeetavate valimisõiguse piirang rahvusvaheliselt välja kujunenud standarditele. Valimisõigust ei peeta privileegiks, vaid üheks põhiõigustest, mille riive ei saa olla absoluutne ja automaatne, vaid peaks olema põhjendatud ja proportsionaalne. Eestis tänapäeval kehtiv kinnipeetavate valimisõiguse riive on samadel hinnangutel vastuolus ka põhiseaduse §-ga 58 § 156 lõikega 2 ja §-ga 11, kuna ei ole vajalik ega proportsionaalne kitsamas tähenduses ehk mõõdukas. Samas on leitud, et näiteks Eestis ei soosi avalik arvamus kehtiva korra muutmist.
Kui kinnipeetavate valimisõigust piiravaid sätteid peaks tulevikus püütama põhiseaduse ja Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga kooskõlla viia, siis tuleb selleks arvestada Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikat, eelkõige Hirst’i kohtuasja ja selles sisalduvat testi.
Müüriankur
Müüriankur on kinnitusvahend seinte nihkepinge takistamiseks ja kandetalade tugevdamiseks. Müüriankruid kasutatakse valdavalt vanemail kivihooneil. Müüriankrud on enamasti sepistatud ja kunstiliselt kujundatud.
Ivar Lai
pisi|Ivar Lai, 1998 Ivar Lai (sündinud 21. aprillil 1962) on eesti alpinist.
Ta on alpinistina kolmel korral osa võtnud Eesti Himaalaja ja Karakorami ekspeditsioonidest kaheksatuhandelistele ja tõusnud Džomolungmal 8550 m kõrgusele. Tõus Denali tippu tema osavõtul tunnistati 1999. aastal Baltikumi aasta parimaks kõrgtõusuks.
Haridus ja töö
Ta lõpetas 1989. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateadukonna autode ja autonduse erialal.
Ta on V.H.B. VARUOSAD OÜ juhatuse liige ja töötab samas müügijuhina.
Alpinism
Mägironimisega hakkas tegelema 1985. aastal. 1991. aastal ronis ta Pamiiris ja tõusis Korženevskaja nõlval 6900 m kõrgusele.
2000. aastal võttis ta koos Raul Vahisaluga osa kaheliikmelisest ekspeditsioonist Lõuna-Ameerika kõrgeimale mäele Aconcagua. Tippu tõusti 9 päevaga, mis oli sel ajal eestlaste parim tulemus sellel mäel.
Loojang
pisi|Päikeseloojang Võrtsjärve kohal pisi|Päikeseloojang Marsil Loojang ehk loojumine on taevakeha kadumine horisondi taha teise taevakeha pinnalt vaadelduna. Maal on sõna otseses mõttes igapäevane päikeseloojang, kuid loojumisest kõneldakse ka teiste planeetide, Kuu ja tähtede, ent samuti tehistaevakehade, näiteks Maa satelliitide puhul.
Maal kokkulepitud ilmakaarte asetuse järgi loojub Päike läände või täpsemalt öeldes on lääs see ilmakaar, kuhu Päike loojub. Seda väljendab ka lääne nimetus mitmes keeles (nt vene запад ja poola zachód).
Eri taevakehade loojumisel võib olla mitmesuguseid praktilisi tagajärgi. Tähe, näiteks Päikese loojumine kahandab järsult vaatleja asukohale taevakeha pinnal langeva valguse, soojuse ja muude kiirguste hulka. Tähe kiirgust peegeldava kuu loojumisega öisel ajal (mil tähe otsene kiirgus vaatlejani ei jõua), on sama tagajärg, ehkki väiksemas mastaabis (sõltuvalt tähe kaugusest, teiste valgusallikate olemasolust jne). Tehiskaaslase loojangu järel katkeb üldjuhul sellega otseside, mis on oluline näiteks sidesatelliitide puhul. Astronoomias ja astroloogias on olulisel kohal ka planeetide ja tähtede täpsed loojanguhetked, mille järel ei ole täht enam vaatleja asukohast otseselt vaadeldav.
Võib juhtuda, et ühe taevakeha mõnes punktis vaadelduna ei looju teine taevakeha mitte kunagi või siis loojub väga harva. Harv ja aeglane loojang esineb näiteks juhtudel, kui vaatleja asub oma taevakeha polaarpiirkonnas, taevakeha pöörlemistelg on aga teise taevakeha suhtes viltu, nii et pöörlemisele vaatamata ei vaju teine taevakeha pikka aega esimesel asuva vaatleja silmis horisondi taha – selle tuntuim näide on Maal polaarpäev piirkondades, kus Päike loojub vaid korra aastas. Vaatleja seisukohast loojumatu on teine taevakeha näiteks juhul, kui vaatleja alustaevakeha on teise taevakeha kaaslane, mis pöörleb tiirlemisega samas tasapinnas nii, et kaaslase üks külg on pidevalt pööratud teise taevakeha poole. Selle klassikaline näide on Maa Kuu, mille üks külg on Maalt alaliselt vaadeldav ja teine mitte kunagi – ehk siis teisipidi võetuna on Maa Kuu ühelt poolelt alati nähtav ja teiselt mitte kunagi. Tehiskaaslased kui oma tiirlemiskeskmele suhteliselt lähedal asuvad ja kiiresti liikuvad objektid võivad aga loojuda väga tihti, Maalt vaadeldes näiteks mitu korda ööpäevas.
Metafoorselt nimetatakse loojanguks ka kellegi või millegi, näiteks tsivilisatsiooni või inimese allakäiku või (elu)lõppu.
Vulcan
Vulcani nime all on tuntud:
Kaisa Pajusalu
Kaisa Pajusalu (sündinud 19. veebruaril 1989 Pärnus) on Eesti sõudetreener ja endine sõudja.
Ta on juunioride maailmameister ja 56-kordne Eesti meister.
Lõpetas 2008. aastal Pärnu Ülejõe gümnaasiumi ning 2015. aastal bakalaureuse- ja 2017. aastal magistrikraadiga põllumajandussaaduste tootmise ja turustamise erialal EMÜ.
Töötanud Tartu Ülikooli Akadeemilises Spordiklubis sõudetreenerina. Esindas Eestit koondises 2017 EM-il ja osales 2018 Euroopa Sõudmise Konföderatsiooni asutaval assambleel.
Sõudmine
Sõudmisega hakkas tegelema 2001 Ulvi ja Roman Lutoškini juhendamisel, aastast 2013 treenis Matti Killingu käe all.
Täiskasvanute arvestuses
Täiskvasvanute EM-il tulnud ühepaadil paarisaerulisel kahepaadil 2009 6. kohale.
U23-vanuseklassis
Juuniorina
2015. aasta universiaadil paarisaerulisel kahepaadil 6. koht. 2007–2014 osalenud 14 MK etapil, saanud paarisaerulisel kahepaadil 2007 8. ning ühepaadil 2011–2012 9., 2013 5. ja 2014 8. koha.
Tulnud rekordiliselt 56 korral Eesti meistriks:
Sisesõudmises tulnud 2003–2005 tütarlaste B-vanuseklassis ja 2006 A-vanuseklassis Euroopa meistriks, püstitanud 2005 B-vanuseklassi (6.53,3) ja 2006 A-vanuseklassi (6.47,0) Euroopa rekordi. Sisesõudmise mitteametlikul MM-il võitnud 2009, 2011, 2012 ja 2015 kulla ning A-vanuseklassis 2007 hõbeda.
Tulnud paarisaerulisel kahepaadil ka Horvaatia ja neljapaadil Läti meistriks.
Isiklikku
Tema vend Raimo Pajusalu on võrkpallur.
JK Väätsa
JK Väätsa on Eesti jalgpalliklubi, mis tegutseb Türi vallas.
Kiks
Kiks (murdes ka konks, kabli) on konksutaoline 1 või 2 haruga tööriist, mida kasutati nt kartulite võtmisel, mulla kobestamisel.
JK Väätsa
2012, 2013 ja 2014 aastatel mängis klubi rahvaliigas. 2015 alustati liiga mängimist IV liiga ida piirkonnas, kus saavutati 3. koht ja edasipääs III liigasse. 2016 alustati mängimist III liiga ida piirkonnas. Varem kandis nime JK Väätsa Vald, mis muudeti 2018. hooaja eel.
Hotel L'Ermitage
pisi|Hotel L'Ermitage (mai, 2017) Hotel L'Ermitage on hotell Tallinnas aadressil Toompuiestee 19. Hotelli haldab OÜ Hotel L'Ermitage.
Hotellis on kokku 122 numbrituba.
Kuidas rikkaks saada?
"Kuidas rikkaks saada?" on Eesti kirjanik Allan Keiani kolmas noorteromaan ja esimene tema "raharaamatute" triloogiast, mis ilmus aastal 2012.
2013. aastal ilmus raamatule järg "Kuidas rikkaks jääda?" ning 2016. aastal viimane osa "Kuidas rikkalt surra?".
Süžee
Raamatu tegevus algab juunis 2001, kui 18-aastane Tallinna poiss Adrian Aus on lõpetamas keskkooli. Adrian on otsustanud, et ta ei kavatse ülikooli minna, kuna tal on õppimisest villand, ta teab vaid õelda, et ta "tahab vaid rikkaks saada". Adrian on elanud juba mitu aastat üksi, tema isa elab Moskvas ja ema Suurbritannias, üks vanematest maksab tema igakuist korteriüüri ja teine saadab talle raha.
Kuid juba järgmisel päeval peale kooli lõpetamist on Adrianil raha otsas ja ta vanemad ei ole enam nõus talle raha saatma, kuna tal oli nendega kokkulepe, et peale keskkooli lõppu peab ta oma eluga ise hakkama saama ja vanematelt enam mitte midagi küsima. Et kiirelt raha teenida, otsustab ta anda oma kalli Raymond Weili käekella panti, kuid saab selle eest vaid 100 krooni. Siis läheb ta kasiinosse, kus ta alguses videopokkeris võidab, kuid kõigest paar kätt hiljem, lootes saada pokkeri parimat kombinatsiooni Royal Flush, kaotab kõik. Vihaga lööb ta mänguautomaati, mispeale ta kasiinost välja visatakse.
Hiljem otsustab ta ühes vanalinna restoranis teha "külma arve" (ehk süüa ja lahkuda ilma maksmata), kuid enne restoranis saab ta kokku nelja Rootsi ametikoolipoisiga, kellega nad söövad ja siis lähevad Hollywoodi klubisse. Samal õhtul toimub aga Hollywoodis politseireid, ühelt rootslaselt leitakse narkootikum, ta valetab, et Adrian müüs selle talle, mispeale Adrian koos rootslastega vahistatakse ja viiakse jaoskonda. Jaoskonnas aga ta vabastatakse, kuna rootslane oli ennast sisse rääkinud ja selgus, et Adrian oli süütu. Adrian pakub maalt välja saadetud rootslasele vabakslaskmist 10 000 krooni eest, võtnud raha automaadist välja, otsustab ta taksoga koju sõita, et pandimajast kell ära tuua. Taksojuht pakub talle aga kulda müüa ja kui Adrian avastab, et parasjagu on pandimaja jaanipäeval suletud, ostabki ta taksojuhilt kulla ära.
Vanalinnas kullassepa juures avastab Adrian aga, et kuld oli võltsing, ning siis satub ta Balti jaama, kus Artjom pakub talle head tehingut - neil on teda kui Eesti kodanikku vaja uue firma loomiseks. Adrian on nõus ja notari juures luuaksegi uus firma, mille omanikuks ta saab, andes Artjomile täisvolitused. Artjom annab talle 1000 krooni, mispeale Adrian läheb Suurupisse sõbra suvilasse jaanipäeva tähistama, kuid mõni päev hiljem saab ta kõne politseilt, kes ta hiljem suvilas vahistab ja ta viiakse eeluurimisse. Selgub, et Artjom kasutas Adriani kontot illegaalselt raha kantimiseks. Septembris lastakse Adrian katseajaga vabaks, kuna ta oli kõigest naiivne ohver.
Adrian saab töökoha turvafirmas, ning saadetakse toidupoodi turvameheks, kui ta elab firma ühiselamus. Ühel päeval, kui inkassaatorid tulevad poodi raha võtma, laseb üks röövel nad maha ja põgeneb rahaga. Adrian jälitab teda ja saab ta ka kätte, kuid bandiit pakub Adrianile röövitud raha, kui Adrian tal minna laseb. Adrian nõustub vastumeelselt ja vahetult enne politsei saabumist peidab raha tööstushoone prügikasti. Ta viiakse kiirabiga haiglasse.
Peale haiglast vabanemist selgub aga, et turvafirma on temaga töölepingu üles öelnud, mispeale ta lahkub sealt, ootab pimedust ja läheb toob raha ära. Siis võtab ta endale hotellitoa Radisson SAS hotellis, kus ta loeb raha üle, avastades, et seal on ligi 200 000 krooni. Järgmisel päeval läheb ta Stockmanni poodlema ja siis klubisse, kus ta tutvub venelanna Viktoriaga. Nad on paar päeva koos, kui Viktoria teatab Adrianile, et tal on kutse ühele Vene rikaste eliitpeole ja ta soovib ka Adriani sinna kaasa võtta. Peol aga tutvub Viktoria hoopis Leningradi oblasti fosforiiditehase omaniku pojaga, kellega Adrian satub kaklusesse ja ta visatakse peolt välja.
Kui Adrianil hakkab raha otsa lõppema, otsustab ta rentida endale korteri Maakri Kvartalis ja minna tööle Hansapanka makromajanduse analüütikuna, kuupalgaga 12 000 krooni, teeseldes, et on lõpetanud ülikooli. Töövestlus õnnestub, kuid umbes kolm kuud hiljem satub sinna tema endine paralleelklassiõde Cordelia, kes ta kogemata reedab ja ta vallandatakse. Cordelial ei õnnestunud sisse saada Eesti Kunstiakadeemiasse arhitektuuri erialale, mispeale ta läks Tallinna Majanduskooli. Internetis on ta aga tutvunud ühe mustanahalise poisiga Londonis, ning Adrian ostab talle lennukipileti, et ta saaks Londonisse lennata. Varsti peale seda saab Adrianil raha otsa ja korteriomanik tõstab ta tänavale. Adrian satub joodikute juurde Veerennis ja hiljem Uues Maailmas kodutute varjupaika. Olles mõni päev käinud läbi linna pudeleid korjamas, satub ta hiljem Tallinna Kaubamaja juurde, kus aitab ühe koorma maha laadida ja saab tööd laotöölisena. Aprilliks 2002 saab ta lõpuks varjupaigast välja kolida ja rentida endale ühiselamutoa Mustamäel.
Talle tuleb hea idee - ta otsustab luua uue internetiloto, mille loomiseks võtab ta endale appi naabri, tehnikaülikooli IT-tudeng Sandri, kes on nõus talle lubatud 100 000 krooni eest programmi valmis tegema. Adrian plaanib luua mängu "Sinu raha", kus mängijad saavad raha mängu panna ja mängusolevat summat kasvatada, kuni üks õnnelik saab peavõidu. Adrian ise plaanib korraldada nii, et igast mängupandud summast kantakse pool tema enda kontole. Sander kirjutab programmi valmis, kuid lõpuks proovib seda edutult Adrianilt varastada. Kui aga Adrian temalt internetiühenduse ära võtab, õnnestub tal CD-plaat tagasi saada. Ta pakub seda müüa ühele arvutifirma omanikule, kes aga talle demonstreerib, et enne teda oli üks jaapanlane juba sama idee peale tulnud.
Nüüd on Adrianile jäänud vaid natuke alla 300 krooni. Kohvikus Moskva satub ta pealt kuulama kahe mehe juttu "peaproovist", alguses peab ta neid näitlejateks, kuid hiljem avastab, et neil on plaanis suurrõõv. Kui mehed sõidavad Bentleyga minema, jälitab Adrian neid taksoga ja siis jalgrattaga Männikule, kus ta kuuleb pealt militaarmeeste plaani rõõvida Eesti Panka, varastades kaitseväe garaažist soomuki ja sõites sellega kell 2 öösel seina maha, seejärel laaditakse pangahoones olev 200 miljonit krooni väikebussi, mis siis suundub Tammsaare parki, kuhu peab maanduma helikopter, millega raha viiakse peidukohta Ida-Virumaal. Adrian otsustab plaanis ise osaleda. Kuna plaani juhtiv ohvitser käsib röövi ajal röövlitel kanda musta maski, peab ta selle hankima. See õnnestub tal ühes kesklinna baaris, kui ta selle ühelt ehitustööliselt varastab. Adrian otsustab plaani sekkuda raha laadimise ajal - kui raha on bussi laetud, tõmbab ta juhi bussist välja ja sõidab ise minema Pärnusse, kus ta rendib Mercedes-Benzi väikebussi, millega sõidab edasi Lätti. Rentides Poolas ja siis Saksamaal jälgede segamiseks järgmised väikebussid, jõuab ta lõpuks Šveitsi, kus ta avab mitmeid pangaarveid, kuhu ta raha kannab.
Feldthurns
thumb|Velthurnsi loss thumb|Feldthurnsi valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Feldthurns (itaalia: Velturno) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias umbes 25 km Bolzanost kirdes.
Geograafia
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 2740 inimest ja valla pindala on 24,8 km².
Feldthurns külgneb järgmiste valdadega: Brixen, Klausen, Villnöß ja Vahrn.
Frazioni
Feldthurnsi vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Garn (Caerne), Schnauders (Snodres), Schrambach (San Pietro Mezzomonte), Tschiffnon (Giovimano).
Ajalugu
Tõestatult on Ötzi seal oma lapsepõlve veetnud, umbes 5300 aastat tagasi.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneleb 98,33% rahvastikust esimese keelena saksa keelt, 0,91% itaalia keelt ja 0,76% ladiini keelt.
Pierre Moscovici
pisi|Pierre Moscovici (2010) Pierre Moscovici (sündinud 16. septembril 1957 Pariisis) on Prantsuse poliitik. Moscovici oli 1994–1997 ja uuesti 2004–2007 Euroopa parlamendi liige. Juunist 1997 kuni maini 2002 oli ta Prantsusmaa Euroopa asjade minister Lionel Jospini valitsuses.
1997. aastast oli ta Rahvuskogu liige, kes oli valitud 4. valimisringkonnast Doubsi departemangust. Temast sai 16. mail 2012 Jean-Marc Ayrault' valitsuses rahandusminister. Pärast 2012. aasta parlamendivalimisi oli ta 2014. aastani rahandusminister.
10. septembril 2014 nimetati Pierre Moscovici majandus- ja rahandusvolinikuks Jean-Claude Junckeri juhitud Euroopa Komisjonis.
Isiklikku
Tema isa oli Prantsuse sotsiaalpsühholoog Serge Moscovici.
Pärsama Püha Innokenti kogudus
Pärsama Püha Innokenti kogudus on õigeusu kogudus Saaremaal. Pärsama Püha Innokenti kirik asub Pärsama külas.
Ajaloost
Kogudus asutati 23. juulil 1902. aastal Leisi, Ööriku, Piila ja Reomäe kogudustest eraldamise teel, sest õigeusklike arv piirkonnas oli jõudsalt kasvanud. Tolleaegne kirikuseadustik lubas uue koguduse avamist vaid tungival vajadusel ja kui uue koguduse hingekirjas oli vähemalt 700 hinge. 1905. aastal oli kogudusel 1648 liiget. Esimene jumalateenistus peeti Pärsama mõisa ruumides. Hiljem ehitati koguduse jaoks lihtne piklik kivist kirikuhoone püha piiskopi Innokenti auks, kirik valmis 1909. aastal. Ehitus läks maksma 2500 rubla.
Hariduse levitamiseks tegutsesid koguduses alates 1902. aastast kihelkonnakool ning Koikla, Nihatu, Mätja ja Pärsama abikoolid. Kogudust on teeninud preester Mihail Bobkovski aastatel 1902–1908, ülempreester Georg Endrekson (Karmla) aastail 1909–1944, ülempreester Aleksander Riisik aastail 1944–1956, preester Aleksei Särel aastail 1956–1961, ülempreester Innokenti Hiet 1961–2010.
Sekretsioon (geoloogia)
Sekretsioonid tekivad kui enam-vähem ümarate piirjoontega tühik täitub seintest keskkoha suunas kolloidse või kristalse ainega.
Emmanuelle Claret
Emmanuelle Claret (30. oktoober 1968 – 11. mai 2013) oli prantsuse laskesuusataja, maailmameister (1996).
Sekretsioon (geoloogia)
Paljud tühikud täituvad seejuures kontsentriliste kihtide kaupa, kusjuures mõnikord need kihid erinevad üksteisest värvuse, sageli ka mineraloogilise koostise poolest. Suuremates sekretsioonides on keskkoht tühi ja tühiku seinad on kaetud druuside või nõrgvormidega.
Arvo Niitenberg
Arvo Niitenberg (27. september 1934 Tallinn – 16. juuli 2003 Toronto) oli Eesti tehnikateadlane, poliitik ja diplomaat.
Emmanuelle Claret
Emmanuelle Claret suri 44-aastaselt leukeemiasse.
Arvo Niitenberg
Elulugu
Arvo Niitenberg oli laevamehaaniku poeg.
Niitenbergi pere põgenes 1944. aastal Soome, sealt Rootsi ja 1949 Kanadasse. Arvi Niitenberg lõpetas 1954. aastal Torontos tehnikakeskkooli ja 1958 Toronto Ülikooli mehaanikainsenerina. Ta töötas 1959–1992 Kanada riiklikus energiakontsernis Ontario Hydro Corporation, jätkates ka uurimistööd stipendiaadina Toronto Ülikoolis, kus sai 1966 magistrikraadi tootmise juhtimise alal väitekiirjaga "Application of basic critical path methods to construction projects" ja 1975 filosoofiadoktori kraadi tehnikas väitekirjaga "Planning of design of development of Lennox generating station".
Niitenberg osales 1960–1970 suurte Lakeview', Lambtoni ja Lennoxi elektrijaamade ehitusel ja käikulaskmisel, oli 1969–1975 mitme elektrijaama direktor, 1972–1992 Ontario Hydro Corporationi juhatuse liige ning aastast 1980 asepresident. Ta kuulus aastast 1983 Canadian Electrical Associationi direktorite hulka, aastast 1991 oli selle esimees.
Aastatel 1992–1995 oli ta Eesti energeetikaminister, aastast 1995 Eesti Vabariigi erivolitustega suursaadik Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri (IAEA) juures ning 1995–1999 AS Alara tegevdirektor. Korp! Sakala vilistlane.
Teadustöö
Arvo Niitenberg tegeles peale elektrijaamade projekteerimise ja rajamise nii Kanada kui ka Eesti energeetika üldprobleemidega, radioaktiivse saaste mõõtmise ning Paldiski kiirgusohtlike objektidega. Nendes küsimustes avaldas ta ajakirjanduses ülevaateid.
Kilk (pill)
Kilk ehk ritsikas on mänguasi, mis kujutab endast väikest kuusepuidust künakest, millest risti on mitmekordselt keeratud linast lõng ja lõnga vahele pandud puupilbas. Kui puupilbast vastu künakest lüüa, siis tekib omapärane plõksuv või tirisev heli.
2018.–2019. aasta maailma karikasari laskesuusatamises
2018.–2019. aasta maailma karikasari laskesuusatamises oli 42. ametlik maailma karikasarja hooaeg, mis algas 2. detsembril 2018 Pokljukas ja lõppes 24. märtsil 2019 Oslos. Üldarvestuse tiitlikaitsjad 2017.–2018. hooajast olid Martin Fourcade ja Kaisa Mäkäräinen.
Mehed
* = Algselt 5. detsembril toimuma pidanud võistlus lükati udu tõttu järgmisele päevale
** = Algselt 16. jaanuaril toimuma pidanud võistlus lükati tugeva lumesaju tõttu järgmisele päevale
Krassavino
Krassavino on linn Venemaal Vologda oblastis Veliki Ustjugi rajoonis, Krassavino linnaringkonna keskus. Asub Dvina kaldal, 20 km Veliki Ustjugist põhja pool.
Linnas on 4 lasteaeda ja 1 keskkool.
Wādī as-Salām
pisi pisi|Ameerika Ühendriikide sõjalennukite õhurünnak augustis 2004 Wādī as-Salām (araabia keeles وادي السلام; 'rahuorg') on šiiitide kalmistu Iraagis An-Najafis. Seda peetakse maailma suurimaks kalmistuks. Kohalikud nimetavad An-Najafi poolenisti elavate, poolenisti surnute linnaks.
See on kogu maailma šiiitide jaoks kõige püham matmispaik. Šiiidid usuvad, et sellele kalmistule kogunevad ka nende hinged, kelle kehad on mujale maetud. 20. sajandi alguses maeti kalmistule ka Iraani šiiite. Kui kahe naaberriigi suhted halvenesid, see traditsioon katkes, kuid on nüüd hakanud taas ellu ärkama.
Hinnanguliselt maetakse kalmistule igal aastal pool miljonit inimest.
Asukoht ja suurus
pisi|[[‘Alī ibn Abī Ţālibi pühamu]] Wādī as-Salām asub ‘Alī ibn Abī Ţālibi pühamu lähedal. Selle geograafilised koordinaadid on.
Kalmistu ulatub An-Najafi linna keskelt selle põhja- ja loodeossa ning hõlmab umbes 13% linna pindalast. Wādī as-Salāmi pindala on 6,01 km² ja sinna maetute hulka hinnatakse umbes viiele miljonile. Tegelikult puuduvad ligilähedasedki andmed maetute arvu kohta, sest aastasadade jooksul on korduvalt vanadele säilmetele peale maetud. Surnuaial on kaks osa, vana ja uus kalmistu.
2000. aastatel puhkenud vägivalla tagajärjel on kalmistu umbes 40% võrra laienenud (väidetavalt kuni 7,5 km²). Arvatakse, et Iraagi sõja ajal maeti kalmistule 200–250 hukkunut päevas.
Ajalugu
Wādī as-Salām on teadaolevalt ainus kalmistu, kuhu on katkematult maetud juba ligi 1400 aastat. Sellest vanemaks islamiusuliste kalmistuks peetakse üksnes 622. aastal Mediinas prohvet Muḩammadi asutatud Al-Baqi‘ kalmistut.
Kalmistule on maetud nii prohveteid kui ka valitsejaid, sealhulgas Al-Ḩīrah' ja Sassaniidide riigi valitsejaid. Maetute seas on Muḩammad Bāqir aş-Şadr ja väidetavalt tuhandeid prohveteid, nende seas Șāliḥ ja Hūd. Kõige vanemad hauad asuvad imaami pühamu ümbruses.
Hauad
Pilti ilmestavad veidi eri värvi kivid ja eri tehnikates hauakirjad. Ristkülikukujulised hauasambad on väga erineva suurusega. Uuematel haudadel on palju fotosid. Hauatähised on väga mitmekesised ja eri ajastutel erinevad. Valdavalt on tegemist heledast kivist või tellistest vähemalt põlvekõrguste rajatistega, nende seas on kõrgeid tornide või kupliga ehitisi ja maa alla ulatuvaid perekonna hauakambreid. Osa hauarajatisi on krohvitud. Maa-alustesse kambritesse pääseb redeli abil.
Uuemate haudade silmatorkavaim element ei ole tihti enam kõrge kivist hauasammas. See on asendunud pigem madalama astmelise servaga kiviplaadiga. Kasutatud on rohkem värve, tihti ripub haua kohal lahkunu hiigelsuur värvifoto ning kivid on kaetud kunstlillede ja lippudega.
Leinajad käivad haudadel palvetamas, levinud on roosivee piserdamine ja viiruki põletamine.
Purustused
Vanema surnuaia alal on selgelt näha Iraagi armee purustuse jäljed, mis tekkisid pärast 1991. aasta Lahesõda šiiitide rahutuste mahasurumise käigus. Mässajad otsisid varju hauakivide vahelt ja maa-alustest kambritest ning sõjavägi kasutas tee rajamiseks buldoosereid. Augustis 2004 purustasid osa kalmistust Ameerika Ühendriikide tankid, et pääseda ligi hauakambritesse varjunud Mahdī armee sõdijatele.
Surnuaed on kannatanud ka rüüstajate käes. 1990. aastate sanktsioonidest tingitud suure puuduse ajal püüdsid kohalikud ennast metallivargusega elatada.
Raudteeamet
Raudteeamet oli aastatel 1999–2004 Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeeriumi haldusalas tegutsenud valitsusasutus.
Amet loodi 1999. aasta 1. mail eesmärgiga reguleerida raudteetranspordi turgu ja -järelevalvet. Raudteeamet alustas tööd 20 töötajaga, peadirektori kohusetäitja oli Raivo Agabus. Ameti töö alustamist takistas puudulik raudteeseadus.
Hilisem peadirektor oli Oleg Epner.
Asutus teostas riiklikku järelevalvet ka raudteetranspordi valdkonnas.
Amet lõpetas tegevuse 31. märtsil 2004.
S
S (väiketähena s) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. S on ladina tähestiku 19. täht.
Eesti keeles on S sageduselt 4. täht ja kõige sagedamini esinev kaashäälikutäht. Selle sagedus proosatekstis on 8,5%.
s lühendina tähendab sajand.
Söödav muskushibisk
Söödav muskushibisk ehk okra ehk baamia (Abelmoschus esculentus) on õistaim muskushibiski perekonnast kassinaeriliste sugukonnast.
Okrat kasvavatakse köögiviljana söödavate roheliste kaunte (okrate) pärast. Okra päritolumaa ei ole täpselt teada, kuid taim arvatakse olevat Lääne-Aafrika, Etioopia või Lõuna-Aasia päritolu. Seda kasvatatakse paljudes troopilistes, lähistroopilistes ja soojema parasvöötme piirkondades Lõuna-Euroopas, Ameerikas, Aafrikas ja Aasias. Austraalias kasvatatakse okrat peamiselt Põhjaterritooriumil. Söödava muskushibiski kodumaaks peetakse troopilist Aafrikat, metsikult kasvab seda Antilli saartel.
Põlvnemine ja levik
Okra geograafiline päritolu on vaidlusalune, leidub toetajaid nii Lõuna-Aasia kui ka Etioopia ja Lääne-Aafrika päritolule. Lõuna-Aasia päritolu pooldajad rõhuvad sellele, et piirkonnas esinevad okra oletatavad lähteliigid. Lääne-Aafrika päritolu pooldajad rõhuvad okra variatsioonide suuremale mitmekesisusele selles piirkonnas.
12. ja 13. sajandi egiptlased ja maurid kasutasid okra jaoks araabiakeelset sõna bamya, mis vihjab sellele, et see saabus Egiptusse Araabiast, kuid varem oli see arvatavasti viidud Etioopiast Araabiasse. Taim võis Etioopia aladelt Edela-Aasiasse sattuda üle Punase mere või Bab-el-Mandeb väina Araabia poolsaare kaudu, mitte põhjast üle Sahara kõrbe või Indiast. Üks varasemaid märke okrast on ühe 1216. aastal Egiptust külastanud Hispaania mauri kirjeldus sealsete kohalike kasvatatava taime kohta, mille õrnu noori kaunu söödi koos nisujahuga.
Araabiast levis okra üle kogu Vahemere ranniku ja ka ida suunas. Ameerikasse viidi see orjalaevadega 1658. aasta paiku, sellest ajast pärinevad dokumentaalsed tõendid okra olemasolust Brasiilias. 1686. aastast pärinevad dokumentaalsed tõendid okra levikust Suriname aladele.
Okra võis Aafrikast Põhja-Ameerika kaguossa sattuda juba 18. sajandi alguses. 1748. aastaks oli see levinud põhja poole kuni USA Pennsylvania osariigis asuva Philadelphia linnani. Thomas Jefferson märkis 1781. aastal, et okra on hästi kohanenud Virginia osariigis. 1800. aastaks oli okra kasvatamine levinud üle kogu USA lõunaosa ja 1806. aastast mainitakse juba erinevaid sorte.
Kirjeldus ja kasvatamine
pisi|Okrakaunad pisi|Kodune lihtne karriga valmistatud okra Indias pisi|Okra õis, lähivõte pisi|Toore okra lõigud pisi|Vokitud okra jämedalt hakitud tšillipipraga pisi|Okra õis koos noorte seemnekaunadega
Tegemist on püsikuga, mida parasvöötmes sageli kultiveeritakse üheaastase köögiviljakultuurina, ja mis tihti kasvab 2 meetri kõrguseks. Ta on sugulane sellistele taimedele, nagu puuvillapõõsas, kakaopuu ja hibisk. Lehed on 10–20 cm pikad ja laiad, sõrmjalt lõhenenud 5–7 hõlmseks. Õied on 4–8 cm läbimõõduga, 5 kollaka või valge kroonlehega, sageli punase või lillaka laiguga iga kroonlehe alaosas. Vili on umbes 10–20 cm pikkune ja u 2 cm läbimõõduga terava otsaga kõder, millel on viisnurkne ristlõige ja mis sisaldab arvukalt umbes 5 mm läbimõõduga ümmargusi söödavaid seemneid.
Okrat kultiveeritakase kõikjal troopilises ja sooja klimaga parasvöötmes oma kiudainerikaste seemnekaunade pärast. See on üks kõige kuuma- ja põuakindlamaid köögivilju, mis kannatab ka raskeid savimuldi ja vahelduvat niiskusrežiimi, kuid ei talu öökülmi. Rohke saagi saamiseks vajab okra siiski piisavalt niiskust ja eelistab kasvada kergematel vett hästi läbi laskvatel huumusrikastel muldadel. Soodne temperatuur kasvuperioodil on püsivalt üle 20 kraadi, kuid sügisel võib saaki anda ka jahedamas, kuni öökülmade saabumiseni.
Saastna rand
Rand on tänapäevaks kaetud rannavallidega, kohati on see kinnikasvanud. Alal esineb mitmeid aluspõhjalisi paljandeid.
Söödav muskushibisk
Kirjeldus ja kasvatamine
Okra kultiveerimiseks leotatakse seemneid ühe öö ja külvatakse siis 1–2 cm sügavusele. Idanemine võtab aega kuuest päevast (leotatud seemned) kolme nädalani. Tõusmed vajavad ohtralt vett. Seemnekaunad muutuvad kiiresti kiulisteks ja puisteks, mistõttu köögiviljana tarvitamiseks tuleb kaunad korjata väga noorelt, harilikult ühe nädala jooksul pärast tolmlemist. Okra on saadaval kahes variandis, roheline ja punane. Punane okra on sama maitsega kui rohkem levinud roheline okra ja erineb üksnes värvi poolest. Kuumutamisel muutuvad punased okrakaunad roheliseks.
Okra peamisteks taimehaiguseks on Verticillium 'i perekonna seened, mis põhjustavad tihti lehtede kolletumist ja närbumist. Muude haiguste hulgas on kuivas troopikas levinud jahukaste, lehelaiksus ja juurenematoodid.
Toiduks tarvitamine
Taime osad eritavad limast mahla, mis kaunte kuumutamisel muutub iseloomulikuks kleepjaks olluseks, mis sisaldab lahustuvaid kiudaineid. Seemnekaunu küpsetatakse, hapendatakse, süüakse toorelt või lisatakse salatitesse.
Okrat saab arengumaades kasutada alatoitumisega võitlemiseks ja toiduvarude piisavuse kindlustamiseks.
Toitumisinfo
Toores okra koosneb 90% veest, 2% valkudest, 7% süsivesikutest ja väheses koguses rasvast (vt tabel). 100 grammis toores okras on rikkalikult (20% või enam soovituslikust päevasest tarbimiskogusest) kiudaineid, C- ja K-vitamiini ning mõõdukas kogus tiamiini, foolhapet ja magneesiumi (vt tabel).
Lehed ja seemned
Okra lehti võib kasutada soojade roogade valmistamisel nagu peedi- või võilillelehti. Lehti võib kasutada ka toorelt salatites. Okra seemneid võib röstida ja jahvatada kofeiinivaba kohviasendaja valmistamiseks.
Okra seemnetest pressitakse ka rohekas-kollast toiduõli, millest valmistatakse margariini. Sellel on meeldiv maitse ja lõhn ning see on rikas küllastumata rasvhapetest nagu oleiinhape ja linoolhape. Õlisisaldus on mõnedel sortide seemnetel umbes 40%. Saagikuse poolest, 794 kg/ha, on see ühe katse andmetel päevalilleõli järel teisel kohal. 1920. aastal tehtud uuringu järgi sisaldasid seemned 15% õli. 2009. aastal tehtud uuringu kohaselt sobib okra õli biokütuseks.
Looduslik kiud
Looduslik kiud taime vartest on leidnud tööstuslikku kasutust.
Projekt MKUltra
MKULTRA (ka MK-Ultra) on USA Luure Keskagentuuri (CIA) teadvuse kontrolli projekti koodnimi. Eesmärk oli uurida inimese käitumise mõjutamise ja uimastite seoseid.
Eellugu. Teise maailmasõja ajal katsetas USA armee uimastite (eriti LSD) ja hüpnoosi kasutamist ülekuulamistel.
MKULTRA nimega projekt algas pärast Korea sõda, kui CIA-s hakati katsetama veel kangemate uimastitega. Eesmärk oli luua salaagendid, kes isegi ei tea, et nad täidavad salajasi käske. Vangi langedes ei ole sellise agendi piinamisest kasu, sest ta ei tea oma mõjutajatest midagi.
Teavitamata katsealuseid värvati surmakogemusega sõjaväelaste ja eraldumise soodumusega tsiviilelanike hulgast.
Mõjutamise meetoditeks olid šoki esilekutsumine, hallutsinogeenide kasutamine, lobotoomia ja elektroodide ajusse siirdamine (ilmnes, et kahjustab aju).
20 000 ljööd vee all (film 1916)
"20 000 ljööd vee all" on Stuart Patoni poolt Ameerikas 1916. aastal loodud tummfilm.
Filmi süžee tugineb peamiselt Jules Verne'i samanimelisele romaanile. Filmis on kasutatud motiive ka Jules Verne'i teosest "Saladuslik saar".
Tegemist on esimese filmiga, mille osa võtteid toimus vee all.
Näitlejad
<br style="clear:left;" />
Fääri kirjandus
Fääri kirjandus on fääri keeles või Fääri saarte asukate kirjutatud kirjandus.
Fääri kirjandus selle tavapärases tähenduses on vaid 100–200 aastat vana, tänapäevane kirjandustraditsioon kujunes alles 20. sajandil. Selle peamine põhjus on, et fääri keelel puudus pikka aega ühtne ortograafia.
Kuni 15. sajandini sarnanes fääri keele ortograafia islandi ja norra keele omaga, kuid pärast reformatsiooni 1538. aastal keelasid Taani võimud fääri keele kasutamise koolides, kirikutes ja ametlikes dokumentides. Seetõttu püsis fääri keel 300 aastat üksnes rikkaliku suulise traditsiooni najal ning kõik luuletused ja lood kandusid edasi vaid suuliselt.
Vanem kirjanduspärand jagatakse kolme harru: sagnir (saagad ehk ajaloolised jutustused), ævintýr (lood) ja kvæði (ballaadid ehk lugulaulud, mida saatsid tihti muusika ja keskaegne rivitants). Vana fääri kirjandus kirjutati üles alles 19. sajandil. Fääri lugulaulude hulgas on Eddade ja Völsungite saagaga samaainelisi lugusid, samuti "Rolandi laulu" kohalikke variante.
1854. aastal avaldas Venceslaus Ulricus Hammershaimb kaasaegse fääri keele ortograafia, mida kasutatakse tänini. Tema loodud kirjaviis ühtib varasema kirjatraditsiooniga, mis ulatub tagasi vanapõhja keeleni.
Fääri keele kauakestnud tõrjutusele vaatamata pärineb Fääri saartelt terve rida kirjanikke ja luuletajaid. Tuntuimad nende seas on Jørgen-Frantz Jacobsen (romaani "Barbara" autor) ning William Heinesen, kes mõlemad kirjutasid taani keeles. Tuntud kirjanike seas on ka Heðin Brú ("Vanamees ja ta pojad") ning Jóanes Nielsen. Luuletajate sekka kuuluvad vennad Janus ja Hans Andreas Djurhuus ning Rói Patursson. Nii Heinesen kui ka Patursson on pälvinud Põhjamaade Nõukogu kirjandusauhinna.
Cugir
Cugir (saksa keeles Kudschir, ungari keeles Kudzsir) on linn Rumeenias Transilvaanias Alba maakonnas. Linn asub maakonnakeskusest Alba Iuliast ligikaudu 31 km lõunaedelas.
Linna haldusalasse kuulub seitse küla: Bocșitura (Boksiturahavas, Potschitur), Bucuru (Bukuruhavas, Bukur), Călene (Kalenihavas, Kalleney), Fețeni (Fecehavas, Fetzeberg), Goașele (Goaselehavas, Eisenhammer), Mugești (Mugestihavas, Kudschirstallen) ja Vinerea (Felkenyér, Oberbrodsdorf).
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Cugiri elanikest rumeenlasi 88,81%, mustlasi 3,14% ja teistest rahvust inimesi 1,15%. Rahvus oli teadmata 6,88%-l elanikest.
Asulat on esmamainitud 1493. aastal, linnaõigused sai 1968. aastal.
Cugir on tööstuslinn. Linna olulisemaid tööstusettevõtteid on Cugiri mehaanikatehas (Uzina Mecanică Cugir), millest 2004. aastal eraldati Cugiri relvatehas (Fabrica de Arme Cugir).
Undva rand
Undva rand on Undva nina kirderannikul olev rannaala; halduslikult Saare maakonnas Saaremaa vallas. Rand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Rannal domineerivad rannasetetena klibu. Rannasetted paiknevad alamsiluri Jaani lademe lubjakividel. Rannaala piiresse jääb Undva astang ehk Undva pank.
Animal Planet
Animal Planet on USA päritolu televisioonikanal, mis edastab haridusliku sisuga materjale.
Kanal on jälgitav enam kui 70 riigis maailmas.
Animal Planet alustas saadete edastamist 1. oktoobril 1996. Kanali omanik on Discovery Inc.
Tuntud saadete seas on näiteks "Animal Cop", "My Cat From Hell", "Whale Wars" jt.
Vainu tänav (Tallinn)
Vainu tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Pääsküla asumis. Vainu tänav algab Sisaski tänavalt ja lõpeb Kadaka puiesteel. Vainu tänav on ida-läänesuunaline ja ligikaudu 205 meetri pikkune.
Tänava nimi ja ajalugu
Vainu tänav asub endise Peetri aedlinna maa-alal. Tänava esialgne nimi oli Olga tänav (vene keeles Ольгинская улица). Praeguse nime sai Vainu tänav 13. novembril 1925. Aastatel 1940–1941 oli tänava nimeks Mõrra tänav.
Theresa May
Theresa Mary May (neiupõlvenimi Brasier; sündinud 1. oktoobril 1956 Eastbourne'is) on Suurbritannia poliitik, kes alates 11. juulist 2016 kuni 23. juulini 2019 oli Briti Konservatiivse Partei juht ja 2016. aasta 13. juulist kuni 2019. aasta 24. juulini Suurbritannia peaminister.
Elukäik
Ta sündis 1956. aastal Eastbourne'is Ida-Sussexi krahvkonnas Inglismaa Kiriku vaimuliku tütrena. 1977. aastal lõpetas ta Oxfordi Ülikooli geograafia erialal bakalaureusekraadiga.
Ta töötas aastatel 1977–1983 Bank of Englandis.
Poliitiline karjäär
1997. aastal valiti ta Suurbritannia parlamenti.
Alates 2010. aastast oli ta Suurbritannia siseminister (nii David Cameroni esimeses kui ka David Cameroni teises valitsuses). Siseministrina tegeles ta narkootikumide leviku piiramisega ning pooldas immigrantide sisserände piiramist.
2016. aasta 13. juulil sai May pärast David Cameroni tagasiastumist Suurbritannia peaministriks. May on teine naispeaminister Suurbritannias pärast Margaret Thatcherit. Peaministrina on May pidanud tegelema Brexitiga ehk Suurbritannia väljaastumisega Euroopa Liidust.
Venemaa Teaduste Akadeemia Orientalistika Instituut
pisi|Venemaa TA Orientalistika Instituudi logo
Venemaa Teaduste Akadeemia Orientalistika Instituut (vene keeles Институт востоковедения Российской академии наук) on Venemaal Moskvas asuv Venemaa Teaduste Akadeemia orientalistika valdkonnas tegutsev teadusuurimisinstituut. Hõlmab Aasia ja Põhja-Aafrika kompleksuuringuid.
Ajalugu
Alates 1950. aastast asub instituut Moskvas.
Rixwell Old Town Hotel
pisi|Rixwell Old Town Hotel (mai 2017) Rixwell Old Town Hotel (varasema nimega Meriton Old Town Hotel) on hotell Tallinnas aadressil Lai tänav 49. Hotelli haldab hotellikett Rixwell Hotels.
Hotellis on 41 tuba.
Venemaa Teaduste Akadeemia Orientalistika Instituut
Instituudi direktorid
pisi|[[Sergei Oldenburg esimese Turkestani ekspeditsiooni ajal (1909). 1930. aastal sai instituudi esimeseks direktoriks]]
Instituudi teadureid
pisi|400px|Venemaa TA Orientalistika Instituut Moskvas
Jaan Reinhold
pisi|Jaan Reinhold Jaan Reinhold (sündinud 13. jaanuaril 1970 Valgas ) on Eesti Vabariigi diplomaat.
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna ajaloo erialal. Jaan Reinhold kuulub korporatsiooni Revelia. Enne 2003. aastal välisteenistusega liitumist töötas Jaan Reinhold ajakirjanikuna raadiojaamale Vaba Euroopa.
2006–2010 oli ta Vilniuse Suursaatkonna 2. sekretär ELi ja majandusküsimustes, seejärel Välisministeeriumi välismajanduse ja arengukoostöö osakonna äridiplomaatia ja analüüsi büroo direktor. 2011–2014 töötas Reinhold peakonsulina Eesti Vabariigi peakonsulaadis Shanghais, seejärel kuni 2017. aastani erakorralise ja täievolilise suursaadikuna Kasahstani Vabariigis, Kirgiisi Vabariigis, Tadžikistani Vabariigis ja Türkmenistanis.
2017–2019 oli ta Välisministeeriumi idapartnerluse erivolitustega diplomaatiline esindaja ja sihtasutuse Eesti Idapartnerluse Keskus direktor.
Alates 2019. aasta augustist on Jaan Reinhold erakorraline ja täievoliline suursaadik Araabia Ühendemiraatides, Kuveidi Riigis , Bahreini Kuningriigis , Saudi Araabia Kuningriigis ja Katari Riigis , resideerimisega Abu Dhabis.
6. veebruaril 2023 nimetas president Alar Karis Jaan Reinholdi Eesti Vabariigi erakorraliseks ja täievoliliseks suursaadikuks, alaliseks esindajaks Rahvusvahelise Taastuvenergia Agentuuri juures.
Lahkamine
pisi|Laip lahkamislaual Lahang ehk autopsia ehk obduktsioon ehk nekropsia (ka lahkamine, koolnuvaatlus) (obductio, autopsia) on loomade kehaelundite surmajärgne kirurgiline laiba uuring.
Lahang on soovitatav teha teatud aja jooksul pärast indiviidi surma.
Eristatakse kliinilist (surmapõhjuse ja surmaga lõppenud haiguse korral) ja kohtumeditsiinilist lahangut (kui surmaga võidakse seostada kuritegu, õnnetust, enesetappu, mürgistust, kutsehaigust või ravimenetlust jt).
Inimese lahang
Surnud inimese kehaelundite uuringuid võib teha arst-patoloog. Lahkamise eesmärgiks on tänapäeval peamiselt surma põhjuse täpsem väljaselgitamine.
Loomade lahang
Loomulikul teel, haiguse või ka õnnetusjuhtumi tagajärjel surnud loomi lahkab tavaliselt veterinaar.
Hiire nekropsia
Surnud hiire lahang peab toimuma võimalikult kiiresti pärast hiire surma (erinevad põhjused ja kohad ning temperatuurid).
Hiire surnukehas hakkavad surmajärgse autolüüsi protsessid toimuma üsna kiiresti pärast koolnukangestuse kadumist. Lühikese ajaga lüüsuvad mitmed elundid (omas tempos), alustades siseelunditest, lüüsuvad neerupealised, seedekulgla katteepiteel ja luuüdi, maks, põrn ja neerud, järgnevad süda, skeletilihased, sidekude, nahk ja luud.
Dezső Frigyes
Dezső Lajos Frigyes (sünninimi Fritsch; 13. november 1913 Budapest – 13. juuli 1984 Cleveland, Ohio, USA) oli Ungari poksija.
Ta sai sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel 4. koha, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Oscar Casanovasile (Argentina) ning 3. koha kohtumise Josef Minerile (Saksamaa).
Ta võitis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1942. aasta Euroopa meistrivõistlustel (Breslau, 1942) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Otto Kästnerile (Saksamaa). Ta osales sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 6. Euroopa meistrivõistlustel (Dublin, 1939), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale 4. koha saajale James Watsonile (Šotimaa) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Ta osales Euroopa eest 1936. aastal sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) maavõistlustel USA Kuldkinda turniiri võitjate meeskondadega ning võitis New Yorgis Bernhard Milleri.
AS Repo Vabrikud
pisi|AS Repo Vabrikud territoorium pildistatuna Püssi tuhamäelt AS Repo Vabrikud oli Püssis asutatud puitplaatidega tegelev ettevõte, mis tegutses aastatel 1992–2022. See kuulus Šveitsi kontserni Sorbes AG.
Ettevõtte eelkäija oli 1974. aastal Püssis asutatud Püssi Puitplaatide Kombinaat.
2022. aasta 29. septembril esitas ettevõte pankrotiavalduse. Energia hinnatõus ja sellega koos kerkinud puidu maksumus olid vähendanud ettevõtte konkurentsivõimet oma müügiturgudel, sest selle toodangu hind oli kerkinud kõrgemaks teistest Euroopa plaaditootjatest.
Pankrotiavalduse esitamise ajal oli ettevõttes tööl 148 töötajat ja see oli üks suuremaid tööandjaid Lüganuse vallas.
Eesti samblike süstemaatiline nimestik
Hõimkond Ascomycota – Kottseened Kuuluvus Alamklassi Ebaselge (Ascomycetes Incertae Sedis)]]
Hõimkond Basidiomycota – Kandseened
Süsteemiväline rühm
Jüri Riis
Jüri (George) Riis (7. juuni 1893 Riisiküla, Uue-Vändra vald, Pärnumaa – 2. aprill 1961 Bellmore, New York, USA) oli eesti kunstnik.
Ta sündis Uue-Vändra vallas Liisa ja Tõnis Riisi taluomaniku kolmanda pojana. Lapsepõlv möödus kodutalus Hoolmikul. Õppis Riisa algkoolis ja Tori kihelkonnakoolis. 1910–1917 õppis vaheaegadega Peterburis Kunstide Edendamise Seltsi koolis, mille lõpetamisel cum laude sai joonistamisõpetaja kutse. Samal ajal (1910–1917) töötas ja teenis ka Vene sõjaväes. Koolivaheaegadel töötas kodus ja tegi juhutöid. Maalis koduküla Laine seltsile näitemängude dekoratsioone ja kaunistas rikkamate talude kambreid seinamaalingutega.
Park Inn by Radisson Central Tallinn
pisi|Park Inn by Radisson Central Tallinn (mai, 2017) Park Inn by Radisson Central Tallinn on hotell Tallinnas aadressil Narva maantee 7c.