cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Emburga vasallilinnus
Nimekujud
Nimekuju Annenburg tuli kasutusele XVII sajandil, kui Emburga kuulus Kuramaa hertsogitele. 1566 abiellus Kuramaa ja Semgallia esimene hertsog Gotthard Kettler Mecklenburgi hertsogi tütre Annaga, kelle nimele kirjutati ümberehitatav Miitavi ordulinnus ja sealsed ümberkaudsed mõisad. Ka Gotthardi tütre nimi oli Anna. Sealt võis ka linnus nime saada.
Taavi Teplenkov
Taavi Teplenkov (sündinud 2. mail 1975 Tallinnas) on eesti näitleja.
Emburga vasallilinnus
Asukoht
Asub u 22 km Miitavist (Jelgavast) mööda Lielupe jõge ülesvoolu, selle paremal kaldal Emburga alevikus, vallakeskuses, kirikust u 500 m lõuna pool. Ta asetseb ilmselt vana 3–4 m kõrguse Emburga linnamäe põhjanõlval, mis jääb Ragvēžu oja suubumiskoha kõrvale Lielupe jões. Linnamägi pole enam täielikult säilinud, seda on lükatud ära ja kaevatud ära teetammi ehituseks. Linnamäge läbib P94 maantee, mis ühendab Jelgavat ja Bauska lähedal asuvat Codet. Linnamäe lõunaserv ulatub Emburga–Iecava maantee V1008 alguseni. Emburga alla pääses ka kogedega merelt, sest jõgi on suur ja Emburga kohal 75 m lai, ning kuigi ta asus vanasti ligi 90 km kaugusel merest on ta vaid vähem kui 1 m merepinnast kõrgemal, mis tähendab, et praktiliselt jõelangust pole.
Port Shepstone
Port Shepstone on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis, Ugu ringkonna ja Ray Nkonyeni valla halduskeskus. Linn asub India ookeani rannikul Umzimkulu jõe suudmes.
Taavi Teplenkov
Lõpetas 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli XVIII lennu. Samal aastal alustas kursuse juhendaja Priit Pedajase kutsel tööd Eesti Draamateatris näitlejana. Mänginud ka filmides ja telesarjades ("Riigimehed", "Õnne 13", "Tuulepealne maa" ja "Kelgukoerad").
Emburga vasallilinnus
Ajalugu
Linnamäel asus kunagi arvatavasti ka väike semgalite muinaslinnus. Ala kuulus Semgallia Upmale kihelkonda.
Port Shepstone
Port Shepstone on asutatud 1867. aastal. Linn on saanud nime Natali asumaa riigitegelase Sir Theophilus Shepstone'i järgi.
Emburga vasallilinnus
Ajalugu
1226–1251 kuulusid need maad Semgale piiskopi halduse alla, ehkki tänu sõjakatele ja lepingutest taganevatele semgalitele ta neid maid vaevalt valitseda sai. Administratiivne keskus oli Babīte piiskopilinnuses Riia lähedal.
Vastavalt 1254 sõlmitud lepingule Saksa orduga läks Lielupe paremkallas Riia peapiiskopkonnale. 1272 septembris pidi peapiiskop Albert II maha suruma semgalite mässu. 1276. aasta 5. novembri lepinguga müüs peapiiskop Johann I maad Riia linnale maha. Hilisemate võitluste tulemusel Riia linna ja Liivi ordu vahel liideti Lielupe paremkallas kuni Riia linnasaraseni (Mark) ordu valduste Miitavi komtuurkonnaga.
Port Shepstone
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Port Shepstone'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 39,71%, India või Aasia päritolu inimesi 32,12%, valgeid 21,33%, värvilisi 6,33% ja teisi 0,50%. Inglise keelt pidas emakeeleks 55,34% inimesi, suulu keelt 21,37%, koosa keelt 10,51% ja afrikaani keelt 9,28%.
Emburga vasallilinnus
Ajalugu
1287. aasta 26. märtsil ründas semgalite malev ristisõdijate 1400-mehelist väge Garoze jõe ääres ilmselt kusagil Emburga kandis. Langes 33 orduvenda, meister Wilken von Endorp, vend Volmar ja hulk ordu teenistuses olevaid semgaleid. 16 rüütlit võeti vangi ja seoti alasti hobuste külge, misjärel nad seal surnuks löödi ("...onde 16. sint gefangen van welckeren etlike naket op de Perde gebunden onde also mit knuppeln tho dode geschlagen sint... ).
Vasallilinnus võis sinna tekkida ilmselt juba XIV sajandil. Mööda Lielupe jõekallast läks sõja- ja kaubatee Riiast ja Miitavist Leetu, ning kuna Leedu piir oli suhteliselt lähedal, siis ilmselt oli Emburga ülesanne olla ka Miitavi ordulinnusele eelhoiatus- ja abilinnus. Läti ajaloouurijate arvates tekkis linnus oletatavasti XV sajandil.
1611. aastal kirjutatud Fabriciuse "Liivimaa ajaloo lühiülevaates on Emburgat mainitud suuremast soost aadlike linnuste hulka kuuluvaks.
1636. aasta 17. novembril on hertsog Emburgas kirikuregulatsiooniseadusi välja andnud.
XVII sajandil, Kuramaa hertsogkonna ajal oli seal hertsog Jakobil jahiloss, kus ta pärimuse järgi jahil olles äärepealt surma oleks saanud. Hertsogit rünnati jahi ajal Rūni raba juures ja ta pääses tänu teda aidanud kahele talupojale.
Leslie Laing
Leslie Alphonso Laing (19. veebruar 1925 – 7. veebruar 2021) oli Jamaica kergejõustiklane.
Helsingi olümpiamängudel 1952 võitis ta Jamaica võistkonna koosseisus Arthur Wint, Herbert McKenley ja George Rhoden 4×400 m teatejooksus kuldmedali. Jooksu aeg 3.03,9 oli uus maailmarekord.
Emburga vasallilinnus
Ajalugu
1661. aastal on Storno joonistusel näha paar kivist kahekorruselist maja, mõned puithooned ja ühte kõrget väliahju korstent. Üle jõe peeti ühendust parvega.
1677. aasta 10. veebruarist pärineb kiri kelleltki Emburgast läbireisivalt Jacobuselt, kes kirjeldab, et "Annenburgi kõrgetest (vabriku) korstendest tõusevad pidevad suitsupilved, väike Annenburgi linnake (linnus ja selle "Hackelwerk") on täis pisikesi hispaania meetodil valmistatava jämedakoelise riide manufaktuure ja kohapeal tehakse hästi kulumiskindla värviga erivärvilisi kangaid, mis Liivimaal ja Venemaal hästi kaubaks lähevad. See omakorda tekitab suurt nõudlust kodumaise lambavilla järele. Pärast rootslaste suurt laastamistööd 1650. aastatel on jälle üles ehitatud kirik ja jõge mööda ülalpool mõisa härrastemaja koos suure aiaga. Suviti on elav liiklus jõel ja suurel maanteel, kus kaubavankrid eri suundades tihedalt liiguvad. See kõik annab paigale hästi sõbraliku ilme. Augustis armastab hertsog Annenburgis aega veeta."
Oma 1791. aasta raamatus "Uus maadekirjeldus" kirjutab Anton Büsching Emburga kihelkonnast, mille juurde kuulub ka ametkond ja üks lagunenud seisus loss.
Pärast 1795. aastat on mõisat mainitud juba Vene kroonule kuuluvana. 1920. aasta maareformini oli mõisal maid ligi 300 ha.
1925 kirjutati Läti ajakirjanduses, et mõisa ühe aida nurgas on sisse seatud altar, mis andis tunnistust sellest, et hoonet kasutati kirikuna.
1960. aastatel olid mõisas kultuurimaja ja külanõukogu ruumid.
Ehitus
Linnusteuurija Armin Tuulse on selle paigutanud varajaste loodusega seotud torn- või majalinnustest väljakasvanud kaitseehitiste gruppi. Keskaja lõpuks olid madalal jõeäärsel linnusekünkal välja kujunenud üksteisest eraldi asuv väikest siseõue ümbritsev kivi ja puithoonete grupp, mida arvatavasti kaitses lihtne palktara või pihtaed. Kindlustatud mõis meenutas väikest "hakelwerk"i, nagu XVII sajandil teiselt poolt Lielupe jõge tehtud Storno joonistuselt näha võib. Linnust on kujutataud sakilise otsaviiluga gootipärase hoonena.
Praegune seisukord
Kunagisele Emburga mõisahoonele, mille seinad võivad sisaldada ka vana majalinnuse müüre, on nõukogude ajal külge ehitatud põllumajanduslikke tootmishooneid, mis praeguseks on mahajäetud ja lagunenud. Ka mõisahoone ise on tühi ja lagastatud. Teistel andmetel vanast majalinnusest mingeid müüre säilinud ei ole, küll aga on seal mõningaid ilusaid mõisaaegseid puidust majandushooneid, mis on võsa ja puude sisse kasvanud. Linnamäe põhjaosa kultuurikihist leitud arheoloogiaaines, viitab sellele, et ala on kasutatud keskajal.
16. ekspeditsioon
16. ekspeditsioon oli Rahvusvahelise kosmosejaama (ISS) 16. alaline meeskond.
12. oktoobril saabusid jaama NASA astronaut Peggy Whitson, kellest sai jaama esimene naiskomandör, Roskosmose kosmonaut Juri Malentšenko ja Malaisia esimene astronaut Sheikh Muszaphar Shukor, kes lahkus koos 15. ekspeditsiooniga. Kuna 15. ekspeditsiooni liige Clayton Anderson ei lahkunud koos oma meeskonnakaaslastega, siis loeti ta kuni STS-120 saabumiseni 16. ekspeditsiooni liikmeks. STS-120 saabumise järel, asendas Andersoni Daniel Tani. STS-122 tõi veebruaris 2008 jaama ESA astronaudi Léopold Eyhartsi, kes asendas Tani. Märtsis 2008 saabus missiooniga STS-123 jaama NASA astronaut Garrett Reisman, kes asendas Eyhartsi. Reisman osales 16. ekspeditsioonil ja liitus 17. ekspeditsiooniga.
19. aprillil lahkusid jaamast Whitson, Malentšenko ja 17. ekspeditsiooniga saabunud Lõuna-Korea esimene astronaut Yi So-Yeon. Tehnilise rikke tõttu sisenes Sojuz Maa atmosfääri ballistilisel trajektooril ja maandus planeeritud kohast 420 km eemale. Astronaudid pidid sisenemisel taluma tavalisest suuremat koormust ning So-Yeon sai kergelt vigastada.
Sesterts
Sesterts oli algselt väikseim Vana-Rooma hõbemünt, mis oli käibel alates 3. sajandi teisest poolest eKr. Vabariikliku ajajärgu lõpus oli sesterts pronksmünt. Augustuse käsul vermiti sestertse messingist, 1 sesterts kaalus 27,3 grammi. Hiljem vähendati sestertsi kaalu. 3. sajandist pKr lõpetati sestertside vermimine.
Martin Hoffman
Martin Hoffman (1625 Reval, Eestimaa – 1712 Kingston, praegune New Yorgi osariik) oli teadaolevalt teine Põhja-Ameerika mandri pinnale jõudnud eestimaalane.
1657. aastal jõudis Martin Hoffman umbes 22-aastaselt oma "Soome lahest pärineva julgusega" üle Atlandi ookeani Uus-Amsterdami kindlustatud faktooriasse Manhattani saare lõunatipul, kus asus Uus-Madalmaade halduskeskus Põhja-Ameerikas. Koloonias töötas ta sadulavalmistajana ning osales põlisameeriklasi tõrjuvates lahingutes Hudsoni jõe lähistel. Hiljem suundus ta Hudsoni orgu riskantsetele õnneotsingutele, kust alustas paaditsi kaubavahetusega Fort Oranije'i (tänapäeva Albany) ja Uus-Amsterdami (tänapäeva New York) vahel.
Tema esimene 1663. aastal sõlmitud abielu kestis vaid ühe aasta, mille jooksul vahetus võim, mil Inglismaa Kuningriigi koloonia Uus-Inglismaa vallutas vastupanuta Uus-Amsterdami ja muutis selle nime vastavalt New Yorgiks. 1664. aastal abiellus ta Emmerentje DeWittega. Abielludes sai ta Inglise kuninga käskkirjaga endale kingituseks olulise tähtsusega maavalduse Albanys. Hiljem kolis perekond Kingstonisse (praeguses Ulsteri maakonnas New Yorgi osariigis), kus ka Hoffman suri. Vanad linnaregistrid näitavad, et ta oli kuulunud jõukamate kodanike klassi ning maksnud jõudsalt tulumaksu.
Tal oli enda riidekauplejast teise naisega Emmerentje Claesen DeWittega viis last: Nicholase lapselaps oli Cornelia Hoffman (1734 – 1780), kes abiellus Isaac Rooseveltiga. Tema lapselapselapselapselaps oli aga Franklin Delano Roosevelt, kellest sai 32. Ameerika Ühendriikide president.
Urve Tammsalu
Urve Tammsalu (aastani 1968 Urve Viitkin; sündinud 13. veebruaril 1948 Võrus) on Eesti sõudja.
Lõpetas 1966 Pärnu 1. Keskkooli. Töötanud OÜ-s HTM Konsult.
Sport
Alustas sõudetreeninguid 1963 Evi Leppiku ja Mihkel Leppiku juhendamisel. Võitis kaheksapaadil Nõukogude Liidu juunioride meistrivõistlustel 1968 ja 1969 pronksi ning Nõukogude Liidu noortemeistrivõistlustel 1966 kulla ja 1967 pronksi.
Tulnud 6 korral Eesti meistriks:
Meistersportlane (1968).
Isiklikku
Õde Ene Viitkin, aastast 1973 Ilison (14. mai 1952 Võrus), on tulnud 1969 kaheksapaadil NL-i noortemeistriks ja 1971 paarisaerulisel roolijaga neljapaadil Eesti meistriks.
Vudila mängumaa
Vudila mängumaa (ametlikult OÜ Vudila Mängumaa) on Eesti meelelahutuskeskus, mis asub Tartu maakonnas Tartu vallas Kaiavere külas endise Kaiavere vutifarmi alal.
Mrzygłód
Mrzygłód on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Sanoki maakonnas Sanoki vallas.
Mrzygłód sai linnaõigused 1425. aastal. Mrzygłód kaotas linnaõigused 1919. aastal.
Neubau
Neubau on Austria pealinna Viini omavalitsuslikult VII ringkond (Bezirk).
Lümanda kultuurimaja
Lümanda kultuurimaja on kultuurimaja Saare maakonnas Saaremaa vallas Lümanda külas. Kultuurimaja juhataja on Ulvi Põld.
Antarktika laam
thumb|right|300px|{{legend|#90A0C0|Antarktika laam on kujutatud tumesinise värviga|border=#000 solid 1px}}
Antarktika laam on laam, millel paikneb Antarktis ja mitu väiksemat saart koos ookeanilise maakoorega mandri ja ümbritsevate ookeani keskahelike vahel.
Antarktika laam külgneb Nazca, Lõuna-Ameerika, Scotia, Aafrika, India-Austraalia ja Vaikse ookeani laamaga.
Laama pindala on 60 916 000 km² ; see on suuruselt viies laam maakeral.
Viru-Jaagupi koolimaja
pisi|376x376px|Viru-Jaagupi Koolimaja Viru-Jaagupi koolimaja asub Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas Viru-Jaagupi asulas.
Koolimajas tegutseb noortekeskus, raamatukogu ja teeninduskeskus.<mapframe latitude="59.241162" longitude="26.475334" zoom="14" width="300" height="300" />
Viru-Jaagupi Noortekeskus
Viru-Jaagupi Noortekeskus alustas tegutsemist samas hoones 1. aprillil 2003. Noortekeskus tegutseb II korrusel. Noortekeskuse juhataja on Valentin Kurka.
Viru-Jaagupi Raamatukogu
Viru-Jaagupi Raamatukogu on tegutsenud koolimajas 2005. aasta algusest. Siis asus raamatukogu III korrusel.
2022. aastal remonditi Viru-Jaagupi koolimaja esimesel korrusel olevad vanad muuseumi ruumid, et sinna saaks kolida raamatukogu.
14. veebruaril 2023 oli raamatukogu pidulik avamine esimesel korrusel.
Viru-Jaagupi teeninduskeskus
Vastavalt Vinni, Laekvere ja Rägavere valla liitumisel sõlmitud ühinemislepingule on elanike paremaks teenindamiseks moodustatud piirkondlikud teeninduskeskus Viru-Jaagupisse (vana nimega Viru-Jaagupi Osavald).
Haldusjuht Viru-Jaagupi, Roela ja Tudu piirkonnas on Nele Aart.
Ajalugu
Kool asutati 1908. aastal ning koolimaja projekti valmistas Julius-Osvald Kalkun-Kaljuvee (1869–1940), kes oli ka esimene koolijuht.
Uue koolimaja ehitusraha saamiseks koguti annetusi kogu kihelkonnast, pandi toime näitusmüüke ja loteriisid ning korraldati pidusid. 1908. aasta kevadel pandi pidulikult nurgakivi ja maja valmis 1908 oktoobri lõpus.
Raskustest hoolimata ehitati suur kahekorruseline kivihoone valmis poole aastaga. Ümbruskonna inimesed aitasid materjali tasuta veoga. ”Koorem koorma järele veeti elanikkude poolt suure ja ruumika koolimaja ehitamiseks materjalid kokku, ilma et keegi selle eest tasu oleks küsinud” kirjutati 19.06.1928. aasta ”Virulases”.
Koolimaja valmimisega täitus ümbruskonna inimeste suur soov, mille väljendas Jaan Metsik: ”Annaks taevas, et mõnigi Viru-Jaagupi kihelkonna mees ehk poisijõmpsikas võiks öelda: ”Mul on tee hariduse allikate juurde lahti, mul pole tarvis iga mehe ees hariduse pärast punastada.” Kool kujunes kolmeklassiliseks kõrgemaks algkooliks. Koolimaja oli ruumikas kolmeklassilise kooli jaoks. Kolm klassiruumi asusid II korrusel; samas olid ka poiste magamistuba (praegune saal), riidehoid ning õpetaja elutuba. Koolimaja I korrusel asusid klassijuhataja jaoks ruumikas kolmetoaline korter, kooli kantselei, tuba ühele õpetajale, tütarlaste magamistuba, köök ning sahvrid.
1908. aastal valminud hoones töötanud kooli nimed
Koolijuhid
Paul Kard
Paul Kard (aastani 1936 Kudrävtsew, ka Kudrävtsev,, ka Pavel Kudrjavtsev; 15/2. detsember 1914 Krõmskaja staniitsa, Kubanimaa – 3. september 1985 Tartu) oli eesti füüsik, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1961).
Viru-Jaagupi koolimaja
Ajalugu
KOOLIJUHID VIRU-JAAGUPIS
Paul Kard
Elulugu
Ta sündis kooliõpetaja peres, oli rahvuselt venelane. Elas aastast 1917 Eestis. Lõpetas 1933 Tartu vene gümnaasiumi, 1945 Tartu Ülikooli matemaatikaosakonna ja 1949 aspirantuuri. Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valiti 1961. aastal füüsika alal.
Ida Ingemarsdotter
pisi|Ida Ingemarsdotter Tour de Skil (2010) Ida Maria Erika Ingemarsdotter (sündinud 26. aprillil 1985 Svegis) on endine Rootsi murdmaasuusataja.
Paul Kard
Elulugu
Paul Kard suri 3. septembril 1985 Tartus, ta on maetud Vana-Jaani kalmistule.
Viru-Jaagupi koolimaja
Viru-Jaagupi Noorsoo Kasvatuse Seltsi Kool (1907) 1908–1919
Kool kujunes kolmeklassiliseks kõrgemaks algkooliks. Koolimaja oli ruumikas kolmeklassilise kooli jaoks. Kolm klassiruumi asusid II korrusel; samas olid ka poiste magamistuba (praegune saal), riietehoid ja õpetaja elutuba.
Ida Ingemarsdotter
Pärast sportlaskarjääri lõpetamist 2019. aastal on ta töötanud treenerina.
Paul Kard
Teadustöö
Kandidaadiväitekirja "Vesinikusarnane aatom kvanditud ruumis" kaitses 1949 Tartu Riiklikus Ülikoolis, doktoriväitekirja "Mitmekihiliste optiliste kilede arvutamise ja sünteesi teooria" kaitses 1965 Leningradi Täppismehaanika ja Optika Instituudis.
Viru-Jaagupi koolimaja
Viru-Jaagupi Noorsoo Kasvatuse Seltsi Kool (1907) 1908–1919
Koolimaja I korrusel asusid klassijuhataja jaoks ruumikas kolmetoaline korter, kooli kantselei, tuba ühele õpetajale, tütarlaste magamistuba, köök ning sahvrid. Õpetajatele maksti palgaks 300-400 rubla, koolijuhatajale 500–600 rubla. Lisaks sellele prii küte ja valgustus, kasutada anti ka aiamaa.
Ida Ingemarsdotter
Maailma karikasarjas
Ida Ingemarsdotter osales karjääri jooksul individuaalselt 209 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse üheksal korral. Kaks etappi ta võitis.
Paul Kard
Teadustöö
Uurimused: ruumi kvantimise idee rakendusvõimalused kvantväljateoorias; teoreetiline optika. Esitas 1952. aastal uue meetodi valguse täieliku peegeldumise kirjeldamiseks ja ennustas valguskiire ristnihke olemasolu. Üldise tunnustuse leidsid Kardi tööd mitmekihiliste optiliste katete teooria alal. Ta esitas mitmekihiliste interferentssüsteemide järjekindla analüütilise teooria ning avastas üldise meetodi selgendavate interferentskatete ja mitmesuguste valgusfiltrite sünteesiks. Avaldanud uurimusi ka ühedimensioonilise lainevõrrandi teooria, erirelatiivsusteooria aluste ning füüsika ajaloo, metodoloogia ja filosoofia alalt.
Viru-Jaagupi koolimaja
Viru-Jaagupi Noorsoo Kasvatuse Seltsi Kool (1907) 1908–1919
Esimeseks koolijuhatajaks sai Julius-Osvald Kalkun-Kaljuvee (1869–1940), kes sai tuntuks mitmekülgse tegevuse kaudu: õpetaja, õpikute autor, teadlane. Ta jõudis R. Meieryst varem Kaali kraatri meteoriitse tekke oletuseni. Õpetaja Kaljuvee oli ka muusikameeskoorijuht, juhatades Viru-Jaagupis asutatud laulukoori, laulis ise Eesti Meeskooris ja oli viimase auliige.
Paul Kard
Teadustöö
Luges Tartu Riiklikus Ülikoolis kõiki teoreetilise füüsika põhikursusi. Rohketest erikursustest oli hinnatuim füüsika filosoofia ja metodoloogia kursus, mida ta luges korduvalt ka Läti Ülikoolis.
Viru-Jaagupi koolimaja
Viru-Jaagupi Noorsoo Kasvatuse Seltsi Kool (1907) 1908–1919
Kuus aastat juhatas kooli Hans Turp, kes külastas 1960. aastail Jaagupi kooli ja kinkis maali. Ta tegutses ka kunstnikuna. Enne Viru-Jaagupisse tulekut oli ta lühikest aega ka Viljandis ajalehe Olevik toimetaja. H. Turp oli hea kõnemees ja armastatud õpetaja. 1911/12. õppeaastal oli Viru-Jaagupi esimeseks töökohaks hilisemale akadeemikule, ajaloolasele Hans Kruusile. Kõrgema emakeelse kooli asutamine Viru-Jaagupisse oli iseenesest suur samm ümbruskonna rahva hariduselus, vastu võeti vallakooli III klassi lõpetanuid eksamitega. 1910/11. õppeaastast alates hakati kooli vastu võtma ka õpilasi, kes olid kaks aastat vallakoolis käinud.
Paul Kard
Teadustöö
Oli ENE ja EE füüsika ühiskondliku toimetuse juht ja rohkem kui 600 artikli autor. On avaldanud üle 125 teaduspublikatsiooni. Oma loengukursuste põhjal kirjutas ta 10 eestikeelset ja 3 venekeelset õppevahendit, mis avaldati ülikooli rotaprintväljaannetena.
Viru-Jaagupi koolimaja
Viru-Jaagupi Noorsoo Kasvatuse Seltsi Kool (1907) 1908–1919
Viru-Jaagupi Noorsoo Kasvatuse Seltsi auliikmed
Viru-Jaagupi Algkool 1919–1940
Viru-Jaagupi Noorsoo Kasvatuse Seltsi Kool võeti 1919. aastal avalikkude algkoolide võrku.
Koolielu majandusliku külje korraldamine jäi Küti vallavalitsuse hooleks. 1920. aastal sõlmiti vallavolikogu ja seltsi juhatuse vahel leping, mille kohaselt selts andis maja vallale üürile 6-klassilise algkooli sisseseadmiseks.
Hoolekogu otsustas ehitada koolimaja pööningukorrusele kaks tuba, mis 1922. aasta suvel korraldatud peo sissetulekuga valmiski: üks tuba õpetaja korteriks ja teine poiste magamistoaks.1922. aastal ehitati ka koolile laut.1927. aastal pandi pilpakatus. Kuni 1926. aastani oli internaadis isegi üle 60 õpilase. Järgnevatel aastatel see vähenes kahekümneni. Põhjuseks oli 6-klassiliste koolide avamine Kulinal ja Vinni-Pajustis. Viru-Jaagupi kõrgemas algkoolis käisid õpilased Kulinalt, Voorelt, Kehalast, Kütist, Koeraverest. Oli ka õpilasi väljastpoolt Küti valda. Järsult tõusis õpilaste arv 1930/31. õ.-a., kui suleti Voore ja Kehala algkool. Sellest aastast peale töötasid Viru-Jaagupis kõik kuus klassi. Õpetajate kaader jäi püsivamaks 1925. aastast. Kauaaegne Virumaa I jaoskonna koolinõunik Mart Meos oli õpetajate suhtes väga nõudlik Kooli püüdis ta tulla ootamatult ja küsitles ka ise õpilasi. Koolinõunike 1921/22. õ.-a. kontrolli tulemuste põhjal liigitati õpetajad headeks, rahuldavateks, nõrgapoolseteks ja hooletuteks. Heade hulka kuulus Viru-Jaagupist Matilde Posti ja Kehala algkooli,1930. aastast Viru-Jaagupi kooli õpetaja Hindrik Vasmann. Koolinõunik jäi rahule ka 1923. aastal koolijuhatajaks valitud Voldemar Labo tööga.
Pikka aega töötasid koolijuhataja V. Raud ja õpetaja I. Soone, kes omandasid väsimatu tööga ja ümbruskonna kultuurielust osavõtmisega lastevanemate lugupidamise ja rahulolemise. V. Raud juhtis segakoori 25 aastat.
Küti ja Roela valla õpetajatele korraldati näidistunde V-Jaagupis, kus pidid tunde andma neil kordadel ka teiste koolide õpetajad. Püüded koolinõuniku rahulolu ära teenida tõid kaasa koomilisigi juhtumeid. Nii kaotas Voore õpetaja A. Alaküla teel koolimajja koduloo näidistundi kaasavõetud kassi, keda seejärel püüdis terve koolipere. 1930. aastal kehtestati 6-klassiline koolikohustus.
1922/23. õppeaastal asutati Viru-Jaagupi koolis Noorte Punase Risti osakond, kuhu kuulus 95 liiget. Organisatsiooni juhatus oli õpetajatele abiks korra ja viisakuse järelevalvel.1925. aastal asutati koolis õpilaste karskusring, mis kandis nime Lootusring. Anti välja oma ajakirja Sõudja, mis sisaldas peamiselt karskussisulisi ja ilukirjanduslikke palasid. Eesti Karskusliidu instruktorid korraldasid sageli koolimajas kõneõhtuid, kus räägiti ka haridustööst.
1934/35. õppeaastal asutati rühm Noored Kotkad.1935–1940 oli liikmeid 20–30. 1937/38 loodi ka kodutütarde rühm.
Õpilaste koolipeod isetegevusettekannetega olid Viru-Jaagupi koolis traditsioonilised. Koolijuhtajad V. Käär, V. Labo ja V. Raud õpetasid koori ja soololaule. I. Soone erialaks olid võimlemisettekanded ja tantsud. Eesti keele õpetaja J. Kippar õpetas näidendeid ja deklamatsioone. Hiljem spetsialiseerus näidenditele I. Soone, kasvades sel alal Viru-Jaagupis ületamatuks. Erilist tähelepanu pälvis näidend ”Väike džunglinõid”. Pidudest saadud rahaga korraldati lõpuklassi õpilastele ekskursioone Peipsi äärde, Tartusse, Tallinna jm.
25. septembril 1932 tähistati pidulikult kooli 25. aastapäeva ühes Noorsoo Kasvatuse Seltsi ja kohaliku laulukooriga.
Kooli ja kodu vahelisi suhteid korraldas hoolekogu, kuhu kuulusid peale Noorsoo Kasvatuse Seltsi ja õpetajate ka lastevanemate esindajad. Hoolekogu tegeles peamiselt majanduslike küsimustega, nagu toetuse jagamine kehvematele õpilastele, pidude korraldamine, remont jm.
Aastail 1924–1934 oli kooliteenijaks Jaan Martins, 1. maist 1934 kuni selle perioodi lõpuni Oskar Vilu, kes oli tubli töötaja ja tegeles ka noorkotkastega.
Sõja-aastad
1940. aastal jäid tööle endised 3 õpetajat. 1941. aastal lahkus L. Rünkla. Tema asemele tuli Elfride Raudsepp. III klassist hakati õpetama vene keelt, mis 1941. aastal asendati saksa keelega. Õppeaastad olid lühemad,1943/44 kestis vaid 4 kuud. Kooli õnneks oli see, et majas asus ainult staap, seetõttu ei saanud koolimaja kannatada. Kooli inspekteeris endiselt M. Meos, kes ajavooludega kaasas ei käinud, vaid huvitus õpilaste teadmistest.
VIRU-JAAGUPI 7-KLASSILINE KOOL 1944–1957
1944. aastal kool suurenes, kuna juurde tuli 7. klass. Klasse oli nüüd 7, komplekte 4. Nii kasvas ka õpetajate arv viieni. Matemaatikat, füüsikat, keemiat ja poiste kehalist kasvatust hakkas õpetama Heino Vaasma, kes muretses koolile rööbaspuud, võimlemiskangi, trapetsi ja matid. Samal aastal asus lapsi õpetama ka Maire Randla. 1948. aastal jäi haiguse tõttu eemale E. Raudsepp, lahkus ka Maire Randla. Et peagi töötas kool viiekomplektilisena, siis alustas peale RÕS-I lõpetamist tööd õpetajana ja vanempioneerijuhina Aliise Vaasma (Siiber), algklassides Agnes Karik ja Mart Kornet. A. Kariku asemele tuli 1949. aastal Silva Laur (Pihlak). Suured muudatused toimusid 1950. aastal, mil kadusid liitklassid, õppealajuhatajana asus tööle Leida Ilves, õpetajatena Ivi Laud (Raudsepp), Endel Laud, Asta Kuristik (Ainumäe), Valve Pärn, Ella Jürgen ja Maimu Puusaar, kes kahe kuu pärast küüditati. Esimeseks kõrgharidusega õpetajaks sai Tiiu Goidin, kes 1952. aastal hakkas korraldama kehakultuuritööd. 1951. aastal vabastati töölt direktor Voldemar Raud, asemele määrati Endel Laud, kelle omakorda vahetas välja 1953. aastal Vello Taremaa. Koolil oli häid saavutusi töökasvatuses, distsipliin oli hea, klassiväline töö edukas. Kehakultuuri kollektiiv asutati koolis 1944. aastal. Selle juhendajateks olid Heino Vaasma ja Ida Soone, 1950. aastal E. Laud, I. Soone ja 1953. aastast Vello Taremaa, mil hakati ehitama kooli juurde võimlemislinnakut ja spordiväljakut. aastatepikkuse töö tulemusena kasvatas I. Soone võimlemis- ja tantsurühma, kes saavutas silmapaistvaid tulemusi rajooni ja vabariigi ulatuses. Teistest aladest olid paremal järjel suusatamine, võrkpall ja male. Rakvere rajooni koolinoorte malevõistlustel saavutas võistkond I koha. Tublid maletajad olid J. Inno ja K. Lillepuu. agaralt tegutsesid veel naturalistid A. Kuristiku, kirjandusring L. Ilvese, tehnikaring E. Laua, Punane Rist M. Külari, H. Kalviku ja velsker K. Pendi juhendamisel. Endiselt oli au sees näidenditega peod. 1951. aastal esineti E. Schwartzi neljavaatuselise näidendiga “Lumekuninganna”, kus tegelasteks nii õpilased kui ka õpetajad. Märkimisväärt olid Ivi Laua valmistatud dekoratsioonid. Ikka I. Soone juhtimisel sai 1955. aastal lavaküpseks A. Kitzbergi “Neetud talu”. Selles esinesid eranditult kõik õpetajad. Rakvere rajooni õpetajate isetegevuse ülevaatusel saavutas lavastus I koha. Parim saavutus pioneeride isetegevuses oli nukuteater, mis asutati 1955. aastal. Õpetajad tulid pühapäeviti koolimajja nukke tegema. Esineti näidenditega “Mašake ja karu”, Landau ”Lumehelbekese kool”, E. Toona “Okasroosike”. Lavastused said rajooni ülevaatusel karika. Ikka õpetajaks Ida Soone ja dekoratsioonide meistriks Ivi Laud. Pioneeridel oli väärt võistlus ”Osavad käed, tööle!”, mis kestis kogu õppeaasta. Kokkuvõte tehti kevadel.
Lühemat aega töötasid koolis Mare Külari, Helve Kalvik, Heino Moosaar, Aarne Raigna, endine õpilane Kalju Lillepuu.
VIRU-JAAGUPI KESKKOOL 1957–1965
Aega, mil Viru-Jaagupis Keskkool töötas, võib teatud mõttes võrrelda haridusseltsi kooli asutamise aastatega, sest ümbruskonna inimesed olid nagu tõusulaine harjal: palju toredaid õppimis- ja teotahtelisi noori, kes andsid tooni kogu ümbruskonna kasvavale põlvkonnale, palju kõrgema haridusega noori õpetajaid. Elu pulbitses. Viru-Jaagupi 7-a kool oli sobivaim ümberkaudsetest koolidest keskkooli avamiseks: koolimaja avaram kui mujal ja koolil oli mõningaid võimalusi töökasvatuseks: oli rajatud kooliaed, sisustatud poiste töötuba ning füüsika, keemia ja loodusteaduste kabinet. Üks klassiruum saadi juurde ühisköögist ümberehituse teel, teine direktori korterist. Kooli parimaks hooneks sai 1964. aastal pastoraadist ümber ehitatud internaat.
1958. aastal alustati sooja kasvuhoone ehitamist. 1959. aastal rajati korvpalliväljak ja ehitati uus võimlemislinnake. 1963. aastal asfalteeriti koolimajaesine. Suureks sündmuseks oli 1963. aastal koolile autobussi saamine.
VIRU-JAAGUPI 8-KLASSILINE KOOL 1965–1988
Seoses keskkooli likvideerimisega jäid kaheksaklassilise kooli tegevuseks soodsamad tingimused: ruumid, õppevahendite baas, kuid ehitustöid jätkus. 1972. aastal avati internaadimajas klass koolieelikute õpetamiseks, samal aastal seati üles pump ja vihmutusseadmed, 1973. aastal said jooksurajad uued telliskivipurukatted, 1976. aastal kohandati endine leerimaja algklasside tööks, 1984. aastal ehitas Vinni NST kooli juurde väliujula, mis oli ainulaadne kogu vabariigis.
Õpilaste arv kõikus 160–180 vahel. Esimene õpilastele mõeldud autobussiliin seati sisse 1969/70. õppeaastal. Internaadi õpilaste arv vähenes tunduvalt, kuid pikapäevarühm oli 1,5, sest õhtused bussiootajad said koolis õpitud ja mõnusalt aega veedetud õpetajate M. Tikopi ja A. Vainometsa käe all. Endiselt oli raskusi toitlustamisega. Õpetajate kollektiiv on olnud üksmeelne, teotahteline ja optimistlik. 1980. aastal sai Mia Tikopist Eesti NSV teeneline õpetaja, 1982. aastal anti talle õpetaja-metoodiku nimetus. Vanemõpetajaks said Pilvi Taremaa ja Maret Malmberg, II järk omistati kutsetöös Aliise Vaasmale.
Suursündmuseks oli koolis 23. oktoober 1965 – mälestuskivi avamine äsjarajatud pargi sissekäigul kunstnike Kristjan ja Paul Raua sünnikohas endises Tahu talus.1966. aasta kevadel istutati kivi juurde õunapuu ja pihlakas, mis olevat seal kasvanud.
1985. aasta suvel tähistati hilinenult kooli 75. aastapäeva. Esines Ferdinand Veike nukkudega. Kooli ajaloost tegi kokkuvõtte A. Vaasma. Direktor Vello Taremaa oli organiseerinud toitlustamise kõigile osavõtjatele. Kohal oli üle 200 inimese. 1988. aastal tegi Viru-Jaagupis telesaadet Juhan Aare ”Kodukandilood-Viru-Jaagupi”, kus esinesid ka õpilased ja õpetajad.
Rõõmu valmistasid silmapaistvaid tulemusi saavutanud õpilased rajooni olümpiaadidel: 1977. a. VI kl. Ain Inno I koht ajaloos ja matemaatikas (õp. I. Mägi), 1981. aastal võitis Eve Vilu kirjandivõistluse (õp. M. Malmberg), 1982. a. Tiit Jors VII kl. matemaatikas I koht, hea esinemine vabariigis (õp. Rein Murs), 1984. aastal saavutas Elo Malmberg VIII kl emakeele olümpiaadil võidu (õp. A. Vaasma),1987. a.Kristi Malmberg I koht emakeele olümpiaadil (õp. M. Malmberg), 1988. a. autasustati Tartu Riiklikus Ülikoolis oma grupis parima emakeele olümpiaadi töö autorit Silja Savimäge ja juhendajat A.Vaasmat. 1986. aastal saavutati võrkpallis I koht rajoonis, II koht vabariigis (õp. Ü. Vaasma). Kauaaegse suurepärase töö eest Punase Risti organisatsioonis autasustati vabariiklikult õp.H.-K.Pohlakut. Õpetajad esinesid metoodiliste uurimustega edukalt koolis, rajoonis ja vabariigis.
Pioneeritöö kujunes kogu klassi, kooli ühiseks klassiväliseks tööks: matkad, rahvaste sõpruse peod, kus olid eranditult kõik õpilased tegelased. Vanempioneerijuhid H. Kaljend, E. Kruve, M. Malmberg, 1979. aastast S. Taremaa püüdsid igaüks tuua tegevusse uut. Tore traditsioon, mis kohe seostus Linnart Kaljendi nimega, olid õpilaste puhkelaagrid Peipsi ääres. 1975/76.õ.-a.saavutati sõjalis-sportlikus mängus ”Põuavälk” I koht 8-klassiliste koolide arvestuses.
Mimaansa
Mimaansa (sanskriti keeles mīmām´sā; uurimine, peegeldus või kriitiline uurimine ), tuntud ka kui Pūrva-Mīmāṃsā või Karma-Mīmāṃsā, on üks Hinduismi kuuest klassikalisest ortodokssest süsteemist  ehk daršanast, mida peetakse vanimaks. Mimansa õpetus tekkis umbes 3. sajandil e.m.a. ning selle eesmärgiks oli veeda tekstide interpretatsiooni põhimõtete loomine. Hiljem kujunes veedade filosoofiliseks põhjenduseks ja sai vedanta aluseks.
Viru-Jaagupi koolimaja
VIRU-JAAGUPI 8-KLASSILINE KOOL 1965–1988
Igal aastal käis kogu koolipere suusamatkal Mustjärvel, toimusid klassidevahelised turniirid jalg-, korv- ja võrkpallis, males, kabes. Aastaid oli au sees uisusport oma liuväljal. 28.oktoobril 1976 suri 39-aastane õpetaja Linnart Kaljend, kes oli vägevalt vedanud muusika- ja spordielu koolis. Tema asemele tuli kõrgkoolist Ülle Vaasma, kes pööras erilist tähelepanu võimlemisele. Meeldejääv oli 1980. aasta oma olümpiamängudega koolis, kus kõik oli nagu päris olümpial. Preemiaekskursioon viis võitjad Pirita Purjespordikeskusesse. Kodu-uurimisega hakati tegelema 1977. aastal M. Tikopi juhendamisel. Järgmisel aastal hakkas juhendama ka A. Vaasma. Sellest alates on õpilased alati esitanud oma töid ka vabariiklikel konverentsidel. Korduvalt esinesid Indrek Vaasma, Priit ja Tiit Jors, Eve Vilu, Ulve Nirk, Enel Vitsut, Kaili Mägi, Ave Tõnne, Signe ja Silja Savimägi, Merje Müürisepp, Margit Rajaste, Eneken Mikenberg, Kristin Matt, Kirsti Laherand, Tiina Vilu, Riina Pillesson, Evelin ja Urmas Krihvel, Alla Basmanova, Marina Pettai, Tanel Vaasma, Kerli Udu, Laili Laaspere. 1983/84. ja 1984/85. õppeaastal töötas kool õppealajuhatajata, A. Vaasma siirdus pensionile. 1986. aasta 1. septembril saadeti pidulikult kauaaegne koolijuht Vello Taremaa väljateenitud aastate pensionile, direktoriks sai Üllar Türnpuu, õppealajuhataja koha võttis vastu Maret Malmberg, kelle vahetas 1987. aastal välja Rein Murs. Ringe on juhendanud järgmised õpetajad-juhendajad:
Mimaansa
Kool on põhiliselt tuntud oma Veedade tõlgendusel (vt hermeneutika) põhinevatest filosoofilistest teooriatest Dharma'dest. India seaduste tekkimist on see filosoofia tugevalt mõjutanud. Mimansa keskendus veedade kõige varajastematele osadele, Karmakandadele. Teiste nimetustega tuntud ka kui Pūrva-Mīmāṃsā (eelnev uuring) või Karma-Mīmāṃsā (tegevuse uuring). Purva-mimansa või Karma-mimansa on süsteem, mis uurib Veedade käskude loomust. Keskseks mõisteks on dharma – kohustus, mis esineb Veedade tekstides.
Viru-Jaagupi koolimaja
VIRU-JAAGUPI 9-KLASSILINE KOOL JA PÕHIKOOL 1988–1997
1988. aastal toimusid jälle muudatused kooli juhtkonnas: lahkus õppealajuhataja Rein Murs Vinni Keskkooli, asemele määrati Kalle Lina.
Mimaansa
Süsteemi varaseim töö Mimansa-sutra on kirjutatud Jaimini (u 4 saj e.m.a) poolt. Kommenteeritud hiljem Shabarasvamini (u 1. saj e.m.a) poolt. Keda interpreteeriti rohkelt järgnevatel sajanditel.
Viru-Jaagupi koolimaja
VIRU-JAAGUPI 9-KLASSILINE KOOL JA PÕHIKOOL 1988–1997
Alustasid tööd Vaeküla Eriinternaatkooli kolm klassi: III,IV,V, mistõttu õpetajate – kasvatajate arv kasvas 28-ni. Et Vaeküla õpilased olid ülekasvanud ja allusid halvasti korrale, muutus koolimaja kärarikkaks. Seoses Vinni-Pajusti Keskkooli avamisega vähenes õpilaste arv tunduvalt, väikese valiku tõttu oli raskusi võistlusteks ja olümpiaadideks ettevalmistamisel.
Eriliselt liigutavaks päevaks oli 24.03.1989: kiriku juures küüditatutele mälestuskivi avamine. Vabariigi elus toimuvaid pöördelisi sündmusi valgustati pidevalt. Septembris toimunud nn.laulvast revolutsioonist lauluväljakul Tallinnas võttis osa 9.klass.1989. aastal oli kohtumine Rootsi kooliõpilastega, kes esinesid lavastusega ”Jeesuse elu”. Jätkusid teatrite ühiskülastused, kodu-uurijate esinemised konverentsil.24.06.1990. a. toimus surnuaial Viru-Jaagupi kihelkonna langenud sõdurite mälestussamba taasavamine. Õpilased olid auvalves, sõnavõtuga esines A.Vaasma. Kohe pärast õppetöö löppu algas keskkütte radiaatorite paigaldamine koolimajas.
Mimaansa
Mimansast lähtuvad kuus õige teadmise vahendit, mida eristab teadmisõpetus (epistemoloogia): Pratyaksa, Anumana, Upamana, Arthapatti, Anupalabdhi ja Sabda. Dharma on eesmärk, mille poole liigutakse ja antud hetkes ei eksisteeri, siis pole ta ka tajutav (pratyaksa). Teadmiste teised viisid: interferents (anumana), analoogia (upamana) ja oletus (arthapatti) sõltuvad otseselt tajust. Kõne ehk sabda on ainsaks otseselt mittetajutavate objektide teadmise viisiks – seega dharmade teadmiste viisiks.
Viru-Jaagupi koolimaja
VIRU-JAAGUPI 9-KLASSILINE KOOL JA PÕHIKOOL 1988–1997
1991. aastal lahkus direktor '''Ü. Türnpuu, koolijuhiks sai Kalle Lina'''. Et tasandusklasse enam polnud, siis vähenes õpetajate-kasvatajate pere 17-ni.Õppealajuhtajaks jäi jälle Alise Vaasma. Kooli põhiprobleemiks oli õpilaste teotahte kasvatamine ja käitumise parandamine. Hoogne oli ringide tegevus. 2. aprillil 1991 toimus kooli kodukandipäev. Isetegevuse osas esinesid nii õpilased kui ka pensionärid-rahvatantsijad.
1991/92. õ.-a. leiti algklassidele ruumid suures majas, leerimaja tagastati kirikule, ainult I klass ja tütarlaste tööõpetuse ruumid jäid internaadimajja. Tundides püüti siduda õpetatavat ainet kohalike materjalidega. Suurürituseks kujunes piirkondlik kodukandipäev 23.06.1992. 1992. aasta sügisest jäi kool taas õppealajuhatajata ja harrastusjuhita. Hindama hakati trimestrite kaupa. Õpilaste arv vähenes aasta-aastalt, nii et tuli klasse liita. 1992. aastal jäid pensionile A. Vaasma, M. Tikop, V. Kiviaru, A. Vainomets.
1995. aastal toimus õppetöö kabinetsüsteemis, enam polnud takistuseks suured klassid. 1997. aasta 8. mail teatati Vinni Vallavalitsuse ja volikogu otsusest reorganiseerida põhikool 6-klassiliseks algkooliks, aga vahetult enne õppeaasta algust selgus, et jääb siiski ainult 4 klassi.
Nii kooli juhtkonna kui ka õpetajate sage vahetus viimastel aastatel ei mõjunud hästi kasvatustööle. Noored erihariduseta, kogemusteta pedagoogid ei suutnud end maksma panna ega leidnud sageli õigeid suhtlemisvorme, mis kahtlemata mõjutas distsipliini.
Õpetajatest ja koolist õpilaste ja kolleegide pilgu läbi. Arvamused K. Malmbergi kodu-uurimistöö ”Viru-Jaagupi kool” jaoks.
Õpetajad jäid meelde selle poolest: kui oli vaja olla hea, oldi hea, kui oli vaja olla karm, oldi karm.
Matilde Posti - õpetajaideaal. Tunnis range ja asjalik, oskas ta õpilasi maksimaalselt tööle rakendada, vabal ajal oli aga meid mõistev lähedane inimene.
Alise Jänes - tal oli hea kontakt õpilastega. Eesti keele tunnid olid oodatud. Joonistamise tundi tõi oma andekuse ja oskusega palju uut.
Joosep Nipsust:ta luges õhtuti internaadis enne uinumist poistele toredaid lugusid loodusest, maast.Kui aga poisid magama jäid ja teist külge keerama hakkasid, kukkusid põrandale, sest õpetaja oli voodihaagid lahti päästnud.
Voldemar Käär-oli hea õpetaja, oskas tööle panna. aga ise läks napsi võtma, ei hoolinud, kas töö ka lõpetatud saab. Vahel kutsus klaverit mängima, et igav poleks. Pani kommikoti klaveri servale.
Julius Kippar-tema emakeele tunnid olid huvitavad,käsitles ainet elavalt ja meeldejäävalt.
Ida Soone-ta oli meie kooli süda,kes pani koolis elu käima.Meelde jäi kõrge töökuse ja nõudlikkuse poolest.Õpetajanna oli veetlevalt naiselik,energiline,ekspresiivse loomuga, erudeeritud inimene,kes väärinuks paremat saatust.Nautida võis tema tööd näitejuhina. See oli omamoodi nõudlikkuse kool ,elu väärtuste avastamine.
Voldemar Raud-range koolijuht, delikaatne meeskolleeg,huvitav isiksus.Tugeva huumorimeelega.Tema lemmikfraas ”Ich weiβ nicht,was soll es bedeuten,das ich so traurig bin.”avas temas nagu teise lüürilise elurõõmsa tasandi. alati olid oodatud V.Raua laulutunnid.Matemaatika oskas V.Raud hästi lihtsaks ja meeldivaks teha .Uut ülesannet ei andnud enne,kui õpilased olid eelmise ära lahendanud.
Herbert Salu-ta oli noor õpetaja,aga asjalik oma töös
Linda Rünkla-südamlik suhtumine väikestesse argadesse maalastesse
Heino Vaasma-sõjameheliku rühiga äärmiselt korrektne õpetaja,kes sidus õpetatavad ained tegeliku eluga.Oodatud olid tema sportvõimlemise tunnid vahenditel,kus ta mängleva kergusega meile harjutused ette tegi.Süstis õpilastesse malepisiku.Valisin tema eeskujul õpetaja ameti.
Endel Laud-igavene optimist.Väga hea matemaatikaõpetaja
Aarne Raigna-matemaatikat oskas nii õpetada,et juba tunnis sai uus osa selgeks, kodus polnud vaja õppida.
Alise Vaasma-rahulik ja heasüdamlik suhtumine õpilastesse.Õpetajaks sündinud, soe,emotsionaalne,kullahingega kolleeg
Leida Ilves-kahju,et polnud esteetika tunde.Õpetaja oli olemas.Seaduse silm ja moraalivalvur,väga hea vanem sõber
Ivi Laud-huvitavad olid tööd kasvuhoones.Meid juhendas targalt ja vaikselt.
Silvi Vabamäe-eeskujulik isiksus ,rahulik,sõbralik,aga range.Korralekutsumiseks piisas sõrmenuki koputamisest lauale.
Rein Vabamäe-temas meeldis otsekohesus ja hea füüsika tundmine.Tegi aine huvitavaks.
Jüri Proosa-ainult ühe aastase tööga jättis jälje:mürtsuv puhkpilliorkester ja vapustavad kehalise kasvatuse tunnid.
Argipäev (Luts)
"Argipäev" (algselt "Äripäev") on Oskar Lutsu Tootsi-lugude sarja kuuluv raamat, mis järgneb "Tootsi pulmale" ja eelneb "Sügisele". Esmakordselt ilmus jutustus 1924. aastal.
Teose fookus on rätsepmeister Kiirel, kes on endiselt vaba ja vallaline mees ning peab langetama valiku kahe ootamatult Paunverre saabunud õmblejamamsli Juuli ja Maali vahel. Kiir abiellub Juuliga, ent viskab silma ka Maalile. Samal ajal kisub Ülesool kiiva Raja Teele ja Joosep Tootsi abielu, kuna Teele tunneb end uues kodus üleliigsena. Ta kolib tagasi kodutallu Rajale. Pärast vaikimisperioodi ja teineteise külastamist "Koidu ja Hämarikuna" noor abielupaar siiski lepib ja elab üheskoos õnnelikult edasi.
Viru-Jaagupi koolimaja
Õpetajatest ja koolist õpilaste ja kolleegide pilgu läbi. Arvamused K. Malmbergi kodu-uurimistöö ”Viru-Jaagupi kool” jaoks.
Mia Tikop-äärmiselt mõtestatud tunnid ,kus ükski minut kaotsi ei läinud.Metoodiliselt tugev õpetaja ,kelle antud konspekte kasutati veel kõrgkooliski.Tema õpetatavad ained ei saanud kunagi õppimata olla.
Kalle Pütsep-hea organisaator ,kelle juhendamisel ehitasime koolile bussi
Asta Kuristik-tegutses 20 aastat bioloogia õpetajana ja kooliaia juhatajana,kasvatas kümnetes õpilastes loodusearmastust ja ilumeelt
Maie Klammer-armas, nõudlik, ainet alati selgeks tegev õpetaja,kes kunagi ei pidanud raskeks õpilastega ühiseid ettevõtmisi korraldada.
Ira Mägi-särav ja andekas pedagoog.Rahvatantsurühmaga jõudsime tema juhendamisel televisioonigi esinema. Kaja Pohlak-põnevad vene keele ja ringi tunnid. aastatepikkune Punase Risti töö edukas organiseerimine.
Helgi Kaljend-huvitav ja ettevõtlik õpetaja ,kel jätkus aega ja tahtmist peale koolitööd tegeleda isetegevusega.
Maret Malmberg-tema ees võis hing valla olla. armastus emakeele vastu nakatas meidki .Suusa-ja jalgrattamatkad liitsid klasse.Temalt saime ka teatripisiku.
Ilme Tamm-arukas ja rahulik emakeeleõpetaja.Õpilasi mõistev ,kolleege austav
Elviine Ruben-igasugustes tingimustes suutis rahulikuks jääda.Oma eeskujuga sundis enesevalitsust säilitama ja ennast kokku võtma.
Ülle Vaasma-Ida Soone kiri”Olen ülimalt röömus,et Viru-Jaagupi koolis on niisugune noor ja nõtke kehalise kasvatuse õpetaja,kes tüdrukud graatsiliselt kõndima õpetab,võimlemise ja tantsukunsti au sisse tõstab”
Aino Vainomets-üks tõsine tööinimene
Silva Taremaa-emotsionaalne ,andekas isetegevuskavade ettevalmistaja.Julge pealehakkamisega nakatas kooliperet
Koolitädid
Elvine Raud-tegi vaiksel moel usinasti oma tööd,äratas imetlust raskustest toimetulekuga