cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sauvere kihid
Sauvere kihid (inglise keeles Sauvere Beds) on siluri ajastu Paadla lademe Paadla kihistu alumised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970.
Kihid on nime saanud Sauvere külalt. Kihtide stratotüüp asub nüüdseks hävinud Sauvere paemurrus. Sauvere kihtide neostratotüüp on Kogula uus karjäär.
Sauvere kihid koosnevad sõlmjast ja kiltjast lubjakivist, mis lääneosas sisaldab ka bioherme ja läheb ida pool üle dolomiidiks.
SpaceX Crew-3
SpaceX Crew-3 oli SpaceX-i Crew Dragoni kolmas mehitatud missioon.
Missioon startis 11. novembril 2021 ja saabus sama päeva hilisõhtul Rahvusvahelisse kosmosejaama. Kosmoselaeva pardal viibis neli astronauti, kes said 66. ja 67. ekspeditsioon liikmeteks. See oli Crew Dragon Endurance'i esmalend.
Meeskond
Missioonil osalesid astronaudid NASA 22. astronautide grupist, kellest said enda grupi esimesed astronaudid, kes on käinud kosmoses. Matthias Maurer sai 600. kosmoses käinud inimeseks ning Raja Chari oli esimene missiooni komandör pärast 1973. aastal toimunud missiooni Skylab 4, kes oli missiooni ajal oma esmalennul.
Riigiametnik
Riigiametnik (ka ametnik, teenistuja) on ametnik, kes töötab riigiteenistuses. Eristatakse kõrgemaid (nt riigisekretär, riigiminister) ja madalamaid riigiametnikke.
Riigiametnik peab olema vähemalt 21-aastane (kohaliku omavalitsuse ametnik vähemalt 18-aastane) ja keskharidusega ning valdab eesti keelt.
Halifax (Lääne-Yorkshire)
Halifax on linn (minster town) Inglismaal Lääne-Yorkshire'i krahvkonnas Calderdale'i ringkonnas.
Halifaxi sõpruslinn on Aachen Saksamaal.
Linnas sündinud tuntud isikuid:
pisi|tühi|Vaade linnale
Kurimetsa looduskaitseala
pisi|350px|[[Rubina looduskaitseala, Kurimetsa looduskaitseala, Rutu maastikukaitseala, Ainja maastikukaitseala ja Ikepera liigikaitseala.]] Kurimetsa looduskaitseala on looduskaitseala Viljandi maakonnas Mulgi vallas. Kaitseala pindala on 57 ha.
Kaitseala moodustati 1998, kui kaitse alla võeti seal pesitsev kalakotkas (I kategooria liik).
Blekinge hertsoginna
pisi|Blekinge hertsoginna vapp. Blekinge hertsoginna on Rootsi kuninglik tiitel, mida alates oma sünnist 2018. aastal kannab Rootsi printsess Adrienne.
Aastail 1242–1260 oli Blekinge hertsog Valdemar II poeg Knud Valdemarsen.
Martin Marietta X-23
pisi|Lennuki makett muuseumis Martin Marietta X-23 oli kandva kerega mehitamata eksperimentaalne kosmoselennuk, mida USA õhujõud katsetasid aastail 1967–1966.
Lennuk loodi vajalike manöövrite sooritamise uurimiseks kosmosest Maa atmosfääri sisenemisel ja soojuskilbi katsetamiseks. Lennuk valmistati Martin Marietta Corporationis.
Bryan Mbeumo
Bryan Tetsadong Marceau Mbeumo (sündinud 7. augustil 1999 Avallon's) on Prantsusmaal sündinud Kameruni jalgpallur, kes mängib Premier League'i klubis Brentford ja Kameruni jalgpallikoondises.
2013. aastal liitus ta Prantsusmaa klubiga Troyes. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigas 2018. aasta veebruaris. Troyes' põhikoosseisu murdis ta hooajal 2018–19, mil klubi mängis Prantsusmaa esiliigas. Samal hooajal lõi Mbeumo liigas kümme väravat.
2019. aasta augustis siirdus ta 5,8 miljoni naelsterlingi eest Brentfordi, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Mbeumo sai toona Brentfordi kõige kallimaks ostuks. Hooajal 2019–20 lõi ta Inglismaa esiliigas 15 väravat. Hooajal 2020–21 kindlus ta Brenfordiga pääsu Inglismaa kõrgliigasse. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 18. septembril 2021 mängus Wolverhampton Wanderersi vastu. 2022. aasta jaanuaris sõlmis ta Brentfordiga uue nelja-aastase lepingu.
Aastatel 2015–2020 mängis Mbeumo Prantsusmaa noortekoondistes. Ta on Kameruni päritolu ning otsustas 2022. aasta augustis koondises Kameruni esindama. Kameruni jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 23. septembril 2022 sõprusmängus Usbekistani vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 10. juunil 2023 sõprusmängus Mehhiko vastu. Ta kuulus Kameruni koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Lewes
Lewes on linn Inglismaal, Ida-Sussexi krahvkonna ja Lewesi ringkonna halduskeskus. Linnas käibib Lewesi nael.
Peeter-Pauli kindlus
pisi|Vaade kindlusele õhust (2006) pisi|Peeter-Pauli katedraal Peeter-Pauli kindlus (vene keeles Петропавловская крепость) on kindlus Venemaal Peterburis Jänesesaarel.
Ajalugu
Seda hakati ehitama 27. mail (16. mai vkj) 1703, mida peetakse ka Peterburi linna asutamise alguseks. Suuremad ehitustööd toimusid aastail 1706–1740 Itaalia arhitekti Domenico Trezzini juhendamisel.
Kindlusesse viib kaks silda – Johannese sild ja Vassili saare poolt Kronverki sild.
Peeter-Pauli kindluse keskne ehitis on Peeter-Pauli katedraal.
Kindluse ehitised
pisi|[[Suurvürstide hauakamber postkaardil aastast umbes 1915]] pisi|Peetri kurtiin ja [[Menšikovi bastion]]
Helmut Raamat
Helmut Raamat (sündinud 14. detsembril 1934 Vändras) on eesti kergejõustiklane ja kergejõustikutreener.
Ta on võitnud Eesti meistrivõistluste medaleid ka korvpallis ja võrkpallis.
Raamat lõpetas 1955. aastal Tallinna Kehakultuuritehnikumi ja 1967. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehalise kasvatuse teaduskonna.
1956. aastal töötas ta Tallinna Dünamo võrkpallinaiskonna treenerina. Aastatel 1959–2007 oli ta Nõmme Spordiklubi kergejõustikutreener. Aastast 2008 töötab ta kergejõustikutreenerina Reaali spordiklubis. Tema õpilaste seas on olnud Lembit Kolk, Reet Kaarneem, Olavi Paavo, Ahti Michelson, Tõnis Sahk ja Hendrik Voll.
Vaulx (Pas-de-Calais)
Vaulx on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vaulx asub 55 km Arrasist läänes, teede D121 ja C103 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
O-Ringen
pisi|O-Ringen 2014. aastal O-Ringen on Rootsis toimuv 5-päevane orienteerumisvõistlus.
Võistlust nimetati varem Rootsi viiepäevajooksuks. Esimene võistlus toimus 1965. aastal Taanis Skånes ja Blekinges 156 osalejaga, kõik järgnevad võistlused on toimunud Rootsis. Võistlus muutus kiiresti populaarseks ja 1973. aastal jõudis osalejate arv üle 10 tuhande. Osavõtjate arvu senine rekord on 1985. aastast, mil osales 24 995 orienteerujat. Ka viimastel aastatel on osavõtjate arv ulatunud üle 20 tuhande.
Hookeri roheline
Hookeri roheline on roheline värv, mis on segatud kahest värvipigmendist, gummigutist ja Preisi sinisest. Värv on nimetatud kunstnik William Hookeri (1779–1832) järgi, kes 19. sajandi algul illustreeris Kuningliku Aiandusseltsi väljaandeid. Hookeri rohelist toodetakse tänapäeval nii õli- kui akvarellvärvina ja neis on mõlemad originaalkomponendid asendatud stabiilsemate sünteetiliste pigmentidega.
O-Ringen
Võistlus on rahvusvaheline, 2014. aastal oli osavõtjaid 44 riigist. 1990. aastate algusest on O-Ringenil osalenud alati ka eesti orienteerujaid. 2007. aastal võitis Timo Sild O-Ringenil esikoha meesjuunioride eliitklassis.
Hookeri roheline
Originaalvärv
19. sajandi algusaastail segas William Hooker, püüdes leida sügavtumedat rohelist tooni lehtede maalimiseks oma botaanilistel illustratsioonidel, kokku taimse päritoluga kollase pigmendi gummiguti ja tehispigmendi Preisi sinise, mõlemad muide kuuluvad laseerivate värvide hulka. Tulemuseks oli sügava nüansirikka tooniga tume roheline, õunapuulehtede suitsjas, kergelt oliivja või pruunika alatooniga poolläbipaistev värv, kuid mõlemast siiski kollakam. Uus roheline värv võimaldas saada palju erinevaid toone nii lahjendamisel kui ka segamisel.
Hooker kasutas seda segu õhemalt või paksemalt nii punase krüsanteemi säbrulistel lõhestunud lehtede kui ka pähklipuu heledatel lehtede maalimiseks. Kuid enim kasulikuks osutus värv viljade maalimisel, nagu õunad, pirnid ja küdooniad. 1818. aastal ilmus kunstnikult "Pomona Londinensis", 49 erinevaid puuviljasorte kujutavat käsitsi koloreeritud akvatintalehte. Viljade maalimisega tegeles Hooker surmani 1832. aastal.
Ei läinud kaua, kui paljud värvitootjad pakkusid Hookeri rohelist vesivärvi. Akvarellist John Sell Cotman aitas värvi populariseerida, tema maalil "Greta Bridge" on seda valdavalt kasutatud. Kuigi katsetati ka Hookeri rohelise õlivärviga, oli see populaarsem siiski vesivärvina, mida kasutasid paljud 19. sajandi maastikumaalijad (akvarell oli maastikumaalis eelistatud tehnika). Ei ole raske aimata, miks see värv osutus nii populaarseks – enamik looduses leiduvaid rohelisi kaldub oliivjate toonide suunas ja Hookeri rohelise tumedus tegi võimalikuks kasutada seda musta asemel varjutoonide segamisel.
Asendajad
Et gummigutt ei kuulu kõige stabiilsemate värvipigmentide hulka, vaid kipub pleekima, hakati sellele peatselt otsima asendajat. Esmalt püüti gummigutti asendada toonilt sobiva keskmise kaadmiumkollasega, kuid tulemuses puudus originaalsegu oliivjas varjund. Kivisöetõrvast toodetud sünteetiline asendaja nitrosoroheline (Pigment Green 8 ) sobis toonilt paremini, kuid ei osutunud piisavalt valguspüsivaks. Praegu on erinevad tootjad loonud erinevate pigmentide segusid, mida müüakse Hookeri rohelise nime all, näiteks segu ftalotsüaniinrohelisest, hansakollasest PY74 ja lambitahmast, või isoindolinoonkollasest ja ftalotsüaniinrohelisest. Mõned kunstnikud eelistavad tooni ise segada ftalotsüaniinsinisest ja aureoliinist või oksiidkollasest.
Värvinimetus
Tõlkekirjanduses on värvinimetust "Hookeri roheline" kasutatud eesti keeles teatud värvitooni märkimiseks.
On olemas sellenimeline hallikasroheline veebivärv #49796B, mis on küll originaaltoonist heledam ja külmem.
Jüriööjooks
Jüriööjooks ehk jüriöö jooks on Eestis igal aastal jüripäeva (23. aprilli) paiku toimuv öine teateorienteerumisvõistlus.
Jüriööjooks on viieetapiline teatejooks. Võistkonna suuruseks on viis liiget, kellest kaks on naised, joostakse järjestuses mees-naine-mees-naine-mees. Viimastel aastatel on põhidistantsi kõrval võimalus osaleda ka lühemate etappidega kolmeetapilisel harrastajate rajal.
Ajalugu
Võistluse korraldaja on algaastatest olnud spordiühing Jõud (alates 1990. aastast Eesti Maaspordi Liit Jõud, 2007. aastast Eestimaa Spordiliit Jõud).
Alates 2011. aastast on kasutatud tugevamate võistkondade GPS-jälgimist signaali edastamisega veebi, et muuta võistlus pealtvaatajatele (võistluskeskuses või kodus arvuti taga) jälgitavaks.
2020. aastal jäi võistlus koroonapandeemiaga seotud eriolukorra tõttu ära.
Jüriöö jooksu võitnud võistkonnad ja nende liikmed
Tabelis on esitatud jüriöö jooksu võitnud võistkonnad ja nende liikmed etappide järjekorras.
Gregg Semenza
Gregg Leonard Semenza (sündinud 12. juulil 1956) on ameerika pediaater ja geneetilise meditsiini professor.
Ta on rakutehnoloogia instituudi vaskulaarse programmi direktor. Ta on tuntud HIF-1 avastamise tõttu, mis võimaldab vähirakkudel kohaneda hapnikuvaeses keskkonnas. Ta jagas 2019. aasta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda William Kaelin juuniori ja Peter J. Ratcliffe'iga "avastuste eest, kuidas rakud tajuvad hapniku kättesaadavust ja kohanevad sellega".
Lapsepõlv
Semenza sündis 12. juulil 1956 New Yorgis Queensi linnaosas, tema ja ta neli õde-venda kasvasid üles New Yorgi osariigis Westchesteri maakonnas.
Haridus ja töökäik
Semenza õppis algul Tarrytownis Washington Irvingi keskkoolis. Sleepy Hollow' keskkooli lõpetas ta 1974. aastal. Harvardi ülikooli üliõpilasena õppis ta meditsiinigeneetikat ja kaardistas geene 21. kromosoomis. Enda doktoritöö raames Pennsylvania Ülikoolis sekveneeris ta geenid, mis seotud retsessiivse geneetilise haiguse, beetatalasseemiaga. Hiljem lõpetas Semenza pediaatria residentuuri Duke'i Ülikoolis. Pärast doktorikraadi saamist asutas ta Johns Hopkinsi rakutehnika instituudis veresoonkonna programmi ja hakkas seda juhtima.
Teadustöö
Semenza uuringud kattusid William Kaelini ja Peter J. Ratcliffe'i uuringutega rakkude hapniku tuvastamise mehhanismi määramise kohta ja selle kohta, kuidas EPO tootmist reguleerib HIF (hüpoksiaga indutseeritav tegur) ja muud tegurid. See on viinud ravimite väljatöötamiseni, mis aitavad neid protsesse reguleerida aneemia ja neerupuudulikkusega patsientidel.
Eraelu
Semenza on abielus Laura Kasch-Semenzaga, kellega ta tutvus Johns Hopkinsis ja kes praegu haldab üht ülikooli genotüüpimise rajatist.
Birštonase vald
Birštonase vald (leedu keeles Birštono seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Birštonase omavalitsuse territooriumil. Vald on Birštonase linna kõrval üks kahest omavalitsuse haldusüksusest.
Valla pindala on 111 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1980 inimest. Valla keskus on Birštonase huutor, kus aastal 2011 oli 653 elanikku. Vallavanem on Jonas Kederys.
pisi|left|Birštonase vald Birštonase omavalitsuse territooriumil
pisi|Vallamaja pisi|Geležūnai pisi|Ustrone mõisa peahoone pisi|Nemajūnai kirik pisi|Siponys
Marek Rätsep
Marek Rätsep (sündinud 23. juulil 1969) on eesti muusik ja merendustegelane.
Ta on ansambli Untsakad basskitarri mängija ja laulja ning purjelaevanduse ja merepääste entusiast ning laevajuht.
Ta on Eesti Vabatahtliku Mere- ja Järvepääste juhatuse liige.
Laurent Brossoit
pisi|Laurent Brossoit Laurent Brossoit (sündinud 23. märts 1993 Port Alberni, Briti Columbia) on Kanada jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Winnipeg Jets.
Hintersee (Flachgau)
Hintersee on vald (Gemeinde) Salzburg-Umgebungi ringkonnas Austria Salzburgi liidumaal.
Geograafia
Vald asub Flachgaus Tauglbachi (Lämmerbachi) ääres.
Niko Saarela
Niko Pietari Saarela (sündinud 28. veebruaril 1972 Helsingis) on soome näitleja, kes lisaks telesarjades ja filmides näitlemisele töötab KOM teatris.
Saarela isa on näitleja Erkki Saarela.
Raucourt-au-Bois
Raucourt-au-Bois on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
pisi|tühi|Raucourt-au-Bois' raekoda
Kämbla looduskaitseala
pisi|300px|Kämbla looduskaitseala ja teised lähedalasuvad kaitsealad ([[Tammiku looduskaitseala|Tammiku, Tuhala, Rahaaugu) kaardil.]] Kämbla looduskaitseala on looduskaitseala Harju maakonnas Kose vallas. Kaitseala pindala on 164 ha.
Kaitseala on loodud 1991. aastal asutatud Oti botaanilis-zooloogilise kaitseala baasil. Seal kaitstakse haruldasi taime- ja loomaliike koos nende kasvu- ja elupaikadega.
Varna rahvusvaheline balletikonkurss
Võisteldakse kahes vanusegrupis: täiskasvanud ja noored. Võitjale antakse kuldmedal.
Xavier Bettel
Xavier Bettel (sündinud 3. märtsil 1973) on Luksemburgi jurist ja poliitik, alates 4. detsembrist 2013 Luksemburgi peaminister.
Ta on Demokraatliku Partei liige. Novembrist 2011 kuni peaministriks saamiseni oli ta Luxembourgi linnapea.
Isiklik elu
Bettel sõlmis märtsis 2010 kooselu arhitekt Gauthier Destenayga. Destenay palus augustis 2014 Betteli kätt. Paar abiellus 15. märtsil 2015. Samasooliste abielu seaduseelnõu võeti Luksemburgis vastu 2014. aasta juunis ning jõustus 1. jaanuarist 2015. Xavier Bettel oli esimene Euroopa Liidu valitsusjuht, kes abiellus endaga samasoolise partneriga oma ametiajal.
Rico Henry
Ta alustas klubikarjääri Walsallis. 2014. aastal sõlmis ta klubiga esimese profilepingu. Hooajal 2014–15 debüteeris ta klubi põhimeeskonnas Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas. Klubi põhikoosseisu murdis ta hooajal 2015–16, mil valiti ka Inglismaa League One'i hooaja sümboolsesse koosseisu.
2016. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Brentfordiga, mis mängis toona Inglismaa esiliigas. Esimesel kolmel hooajal oli ta Brentfordis sageli kimpus vigastustega. 2019. aasta augustis sõlmis ta klubiga uue nelja-aastase lepingu ja mängis terve hooaja 2019–20 Brentfordi põhikoosseisus. Samal hooajal jõudis ta klubiga juba Premier League'i lävele. Pääs Inglismaa kõrgliigasse kindlustati järgmisel hooajal ning lisaks valiti Henry Inglismaa esiliiga hooaja 2020–21 sümboolsesse koosseisu. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 6. novembril 2021 mängus Norwich City vastu.
Aastatel 2015–2017 mängis Henry Inglismaa kuni 19- ja kuni 20-aastaste koondistes.
Pauluse Raamatupood
Pauluse Raamatupood on Tartus tegutsev raamatupood, mis alustas tegevust 1. märtsil 2002.
Poes on saadaval peaaegu kõik eestikeelsed kristliku sisuga väljaanded. Lisaks kristlik sümboolika, muusika, ehted ja kirikutarbed.
5. aprillil 2005 hävis pood tuleõnnetuse tagajärjel, kuid avas taas uksed sama aasta 8. juunil.
Pauluse Raamatupoe omanik on Tartu Pauluse kogudus.
Hülgepüss
Hülgepüss (19. sajandil ka rihvelpüss) on endisaegne jahipüss, mida kasutati hüljeste laskmiseks.
Kőszeg
Kőszeg on linn Ungaris Vasi komitaadis, Kőszegi kreisi keskus. See asub Austria piiril.
Siemens Combino
pisi|Combino tramm [[Baselis Šveitsis]] Siemens Combino on Siemensi toodetud tramm. Maailma pikimad, 54-meetrised Combinod sõidavad Budapestis. Combinod sõidavad ka näiteks Potsdamis.
Marikana
Marikana (varem Rooikoppies) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Rustenburgi vallas.
Linn on asutatud 1870. aastal. 1970. aastatel algas piirkonnas plaatina kaevandamine.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Marikana elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,35%, valgeid 0,86%, India või Aasia päritolu inimesi 0,46%, värvilisi 0,14% ja teisi 0,20%. Koosa keelt pidas emakeeleks 29,99% inimesi, tsvana keelt 19,66%, tsonga keelt 18,07%, sotho keelt 14,41%, pedi keelt 4,21%, suulu keelt 4,21%, svaasi keelt 1,99%, inglise keelt 1,94% ja afrikaani keelt 1,28%.
Kazuhiko Chiba
Kazuhiko Chiba (jaapani keeles 千葉 和彦 Chiba Kazuhiko; sündinud 21. juuniil 1985 Kushiros) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Ta sündis aastal 1985 Kushiros (asub Hokkaidō prefektuuri Kushiro allprefektuuris).
Epi Tohvri
Epi Tohvri on lõpetanud Otepää Keskkooli. Aastatel 1989–1997 õppis Tohvri Tartu Ülikoolis bakalaureuseõppes. 2002. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis kunstiajaloo õppetooli juures magistritöö "1809.–12. aasta Vene tüüpfassaadid ja nende rakendamine Tartu linnaruumis" (juhendaja Kaur Alttoa). 2009. aastal kaitses Tohvri TÜ ajaloo ja arheoloogia instituudis doktoritöö "Valgustusideede mõju Tartu arhitektuurikultuurile 19. sajandi alguses" (juhendaja Jaak Kangilaski).
1999. aastast kuni 2019. aastani töötas Epi Tohvri kunstiajaloo õppejõuna Tartu Kõrgemas Kunstikoolis Pallas, sealjuures 2010. aastast dotsendina. Alates 2009. aastast kuni 2019. aastani töötas Tohvri Tallinna Tehnikaülikooli Tartu Kolledžis dotsendina. 2019. aastast on ta arhitektuuriajaloo dotsent TTÜ inseneriteaduskonna arhitektuuri ja urbanistika akadeemias. Ta on juhendanud (koos Kristi Viidinguga) Jaanika Andersoni doktoritöö teemal "Reception of Ancient Art: the Cast Collections of the University of Tartu Art Museum in the Historical, Ideological and Academic Context of Europe (1803–1918)" (TÜ klassikalise filoloogia osakond, 2015).
Tohvri on tegutsenud ka näituste kuraatorina, kureerides 1999. aastal koos Karin Hallas-Murulaga Eesti Arhitektuurimuuseumis näituse "Eesti puitarhitektuur" ning 2014. aastal koos Anne Unteraga Tartu Linnamuuseumis näituse "Kunst, arhitektuur, vabamüürlus. Rutikvere mõisa Pistohlkorsid".
2003. aastast on Epi Tohvri Eesti Kunstiteadlaste Ühingu liige, 2010. aastast Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse liige ja 2010. aastast European Early American Studies Associationi liige. 2012. aastast kuulub ta ajakirja Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum toimetuskolleegiumi.
Septembris 2019 ilmus Epi Tohvri 1072-leheküljeline monograafia "Georges Frédéric Parrot: Tartu Keiserliku Ülikooli esimene rektor" (väljaandja TÜ Kirjastus), seni kõige ulatuslikum tervikkäsitlus Georges Frédéric Parrot' elust ja tegevusest.
SS-Surnupealuusõrmus
thumb|SS-Surnupealuusõrmus
SS-Surnupealuusõrmus (saksa keeles SS-Ehrenring, SS-ausõrmus) oli SS-i autasu kõigile liikmetele, kelle liikmenumber oli alla 5000, ja SS-koolide kiitusega lõpetajatele. See ei olnud riiklik autasu, pigem SS-i juhi Heinrich Himmleri isiklik kingitus. Kokku anti välja ligi 16 000 sõrmust.
Kui sõrmuse omanik lahkus SS-ist või sai surma, tuli sõrmus tagastada Himmlerile, ning see pandi omaniku mälestuseks välja Wewelsburgi lossis.
Kui sõrmuste andmine 1944. aastal peatati, laskis Himmler allesjäänud sõrmused matta Wewelsburgi lossi lähedale mäe sisse. Neid ei ole tänaseni leitud.
1945. aasta jaanuariks oli 14 500 sõrmusest tagastatud 64%. Sõja lõppedes maeti paljud mehed ka koos sõrmusega.
Umber 3500 sõrmust on tänaseni säilinud. Kuna surnupealuusõrmus on väga haruldane kollektsioneeritav ese, on liikvel palju koopiaid ja võltsinguid.
Le Quesnoy
Le Quesnoy (hollandi Kiezenet) on vald ja väike linn Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis. Ajalooliselt jäi vald Prantsuse Hainaut' provintsi. Enne 1940. aastate lõppu asus seal kingsepatööstus, millele järgnesid keemiavabrik ja meierei, andes teed selle iganädalasele turule, turismile, kohalike pendelrändele mujale, näiteks Valenciennesi, ja kohalikele poodidele.
pisi|püsti|Raekoda
Nimi
Le Quesnoyd on esimest korda tõendatult mainitud kujul, millele on lisatud väidetava asutaja ladinakeelne nimi, Haymon või Aymond: Haymon Quercitum (ladina quercus 'tammepuu', ladinakeelne mõiste, mida Gallias kunagi ei kehtestatud). See ilmus romaniseeritud hartades kui Caisnetum, et proovida sobituda 11.–14. sajandi pikardia murdesse, ning kui Haismont-Caisnoit, Le Kaisnoit, Le Caisnoy, Caisnoit ja Quesnoyt sama perioodi omandinimedes (Cambrai Hainaut' ja Condé uuringud).
Quenoy on olemasoleva alternatiivse prantsuse Chênaie pikardia ekvivalent. Pikardia murdes Joret' liinist põhja pool ei ole ladina / ca-/ rühm arenenud nagu prantsuse quena, varem caisne, siis duquesne 'tammepuu' tuleb ladina cassinusest ja võib olla seotud fraxinusega ('tuhk'), galli päritolu *Cassano. Järelliide -oy on vorm, mis võetud ladina järelliitest -etu(m) pikardia murdesse, mis katab mõne osa Põhja-Prantsusmaast ja -Belgiast, mõnel juhul mujal langues d'oïl'i murdekontiinumis etu-(m). Seda järelliidet kasutatakse sama liigi puude kogumi tähistamiseks.
Uduvere kihid
pisi|Uduvere kihtide paljand [[Katri pank]] Uduvere kihid (inglise keeles Uduvere Beds) on siluri ajastu Paadla lademe Paadla kihistu ülemised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Einar Klaamann aastal 1970.
Kihid on nime saanud Uduvere külalt. Kihtide stratotüüp on Uduvere paemurrus. Kihtide laiendatud stratotüübiks on sealne 4A puurauk, milles kihtide kivimid esinevad 1.4..4.3 meetril. Murru servad on kinni kasvanud, küll aga paljandub selle põhjas ligi 50 m² suurusel alal paas.
Uduvere kihid koosnevad erinevatest madalaveelise tekkega kivimitest. Kihtides on lubjakivi, merglit, korallidest ja stromatopooridest kivististe kuhjatisi. Kihtide kivimid on osaliselt või täielikult dolomiidistunud, eriti Kuressaare linnast ida poole jäävatel aladel.
Stasys Lozoraitis
pisi|Stasys Lozoraitis (vanem) pisi|Mälestustahvel Kaunases Stasys Lozoraitis (5. september 1898 Kaunas – 24. detsember 1983 Rooma) oli Leedu poliitik ja diplomaat.
Ta oli Leedu välisminister 1934–1938. 1939. aastal määrati ta Leedu saadikuks Itaalias. Pärast Leedu okupeerimist Nõukogude Liidu poolt jäi ta elama Rooma, kus esindas Leedu Vabariiki.
1933 anti talle Kotkaristi I klassi teenetemärk.
Isiklikku
Ka tema pojad Stasys Lozoraitis (1924–1994) ja Kazys Lozoraitis (1929–2007) olid Leedu diplomaadid.
Joaquín
pisi|Joaquín (2010) Joaquín Sánchez Rodríguez (tuntud lihtsalt kui Joaquín; sündinud 21. juulil 1981 El Puerto de Santa Marías) on Hispaania jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Real Betis. Ta on klubi meeskonna kapten.
Ta liitus Real Betise noorteakadeemiaga 1997. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2000. aastal Hispaanias esiliigas. Alates hooajast 2001–02	mängis ta klubiga Hispaania kõrgliigas. Hooajal 2001–02 pälvis Joaquín Hispaania kõrgliiga hooaja läbimurdja auhinna. 2005. aastal võitis ta Real Betisega Hispaania karika.
Aastatel 2006–2011 mängis Joaquín Hispaania kõrgliigas Valencia ja aastatel 2011–2013 Málaga ridades. 2008. aastal võitis ta Valenciaga oma teise Hispaania karika. Aastatel 2013–2015 mängis ta kaks hooaega Itaalia kõrgliiga klubis Fiorentina.
2015. aasta augustis naasis Joaquín Real Betisesse.
8. detsembril 2019 tegi ta liigamängus Athletic Bilbao vastu 18 minutiga kübaratriki. See oli tema karjääri esimene kübaratrikk ning 38 aasta ja 140 päeva vanuselt sai ta vanimaks mängijaks, kes on Hispaania kõrgliigas kübaratriki teinud, ületades 1964. aastast Alfredo Di Stéfanole kuulunud rekordi.
2020. aasta juulis sai Joaquín teiseks Hispaania kõrgliigas enim mänge pidanud mängijaks. 18. oktbooril 2021 sai Joaquín kõige vanemaks mängijaks, kes on 21. sajandil Hispaania kõrgliigas väravasöödu andnud.
Hispaania jalgpallikoondises mängis Joaquín aastatel 2002–2007 kokku 51 korda ja lõi neli väravat. Ta kuulus Hispaania koondisse 2002. aasta maailmameistrivõistlustel, 2004. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2006. aasta maailmameistrivõistlustel.
Eestimaa immatrikuleeritud aadlisuguvõsade loend
Selles nimekirjas on loetletud Eestimaa rüütelkonna matriklisse immatrikuleeritud aadlisuguvõsad.
A
Aderkas | Adlerberg | Albedyll | Anrep | Antropoff | Apraksin | Araktšejev | Arnold | Arpshofen
B
Baer Edle von Huthorn | Baggehufwudt | Balašov | Balugjanski | Baranoff | Barclay de Tolly | Barlöwen | Bars | Bassewitz | Baumgarten | Behr | Bellingshausen | Below | Benckendorff | Berends | Berg (Kandla) | Berg (Päri) | Bibikov | Bielsky | Biron | Bistram | Bludov | Bock (Bukas) | Bock (Lahmuse) | Bodisco | Brandt (Pühajõe) | Brasch | Bredahl | Bremen | Brevern | Browne-Camus | Bruemmer | Brömsen | Brückendahl | Budberg-Bönninghausen | Bunge | Buxhoeveden | Bühl (Biel)
C
Cahdeus | Cancrin | Clapier de Colongue | Clodt von Jürgensburg
D
Dehn | Dellingshausen | Delwig | Demidov | Derfelden | Diebitsch | Dietz | Ditmar | Dolgoruki | Douglas | Drenteln | Drewnick | Dücker
E
Edle von Emme | Ekesparre | Engelhardt | Erdtmann | Ermes | Essen
F
Fersen | Fick | Fischbach | Fock | Friederici | Friesell
G
Gernet | Gersdorff | Girard de Soucanton | Glasenapp | Golitsõn | Golubtsov | Gortšakov | Grabbe | Grahmann | Graß | Grotenhielm | Grünewaldt | Gurjev | Güldenstubbe
H
Hagemeister | Hagmann | Hahn | Hahn (Laekvere) | Handtwig | Harpe | Hastfer | Hedemann | Helffreich | Heller | Helmersen | Helwig | Heyden | Hildebrandt | Holstein-Beck | Howen | Hoyningen gen. Huene | Hunnius
K
Kallmann | Kaulbars | Keller | Keyserling | Kirchner | Kleinmichel | Klick | Klingstaedt | Klopmann | Klugen | Klüpffel | Knorring | Kochius | Koltovskoi | Korff | Koskull | Kozodavlev | Kotzebue | Krause | Krusenstiern | Krüdener | Kurakin | Kursell
L
Lantingshausen | La Trobe | Le Fort | Levašov | Lilienfeld | Linden | Lode | Lohmann | Ludewig | Lueder | Löschern von Herzfeld | Löwen | Löwendahl | Löwenstern | Löwis of Menar | Lütke
M
Manderstierna | Maslov | Maydell | Meiners | Mellin | Menšikov | Meyendorff | Michelsohnen | Middendorf | Moeller | Mohrenschildt | Moltšanov | Mordvinov | Muravjov | Mühlen | Mühlendahl | Müller (Kunda) | Münnich
N
Nasackin | Neff | Nieroth | Nolcken | Nottbeck | Novosiltsov | Novosiltsov (Orjol)
O
Oettingen | Olitz | Olsufjev | Orlov | Osten | Osten-Sacken | Ostermann
P
Pahlen | Panin | Passek | Patkul | Paulucci delle Roncole | Paykull | Peetz | Pfeilitzer gen. Franck | Pilar von Pilchau | Pistohlkors | Pohlmann | Poll | Pröbsting
R
Ramm | Raß | Rautenfeld | Rehbinder | Rehren | Rennenkampff | Renteln | Reutern | Ribeaupierre | Richter | Riesenkampff gen. Rehekampff | Rittern | Rosen (punane) | Rosen (valge) | Rosenbach | Rosentahl | Rossillon (suguvõsa) | Ruckteschell | Ruden | Rönne | Rüdinger
S
Samson-Himmelstjerna | Sayn-Wittgenstein-Berleburg-Ludwigsburg | Saltza | Scharenberg | Scheurmann | Schilling | Schlippenbach | Schonert | Schoultz von Ascheraden | Schubert | Schulmann | Schultz | Schwebs | Schwengelm | Seidlitz (Sõtke) | Seidlitz (Väätsa) | Sievers | Sivers | Silberarm | Silfverharnisk | Simolin | Smitten | Speranski | Spiridov | Staal | Stackelberg | Stael von Holstein | Steinheil | Stenbock | Stiernhielm | Straelborn | Strandmann | Stroganov | Stromberg | Stryk
Š
Šahhovskoi-Glebov-Strešnev | Šuvalov
Ž
Žerebtsov
T
Taube | Tideböhl | Tiesenhausen | Toll | Totleben | Traubenberg | Tritthof | Troštšinski | Tšitšerin
U
Uexküll | Uexküll-Güldenband | Ulrich (Pilkuse) | Ulrich (Vahenurme) | Ungern-Sternberg
V
Valujev | Vassiltšikov | Vietinghoff | Vjazmitinov | Vogdt | Volkonski
W
Wachten | Wachtmeister af Johannishus | Wahl | Wangersheim | Wartmann | Wassmann | Weiss (Uhtna) | Wendrich | Weymarn | Wilcken | Wistinghausen | Wolff | Wolffeldt | Wrangell | Wrede | Wulfsdorff
Edgars Hasmanis
Edgars Hasmanis (31. jaanuar 1884 Valka vald – 26. märts 1919, mõrvatud Riias) oli läti vaimulik.
Lõpetas Tartus aastal 1906 gümnaasiumi, õppis aastatel 1906–1913 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Mazsalaca koguduses. Oli aastal 1914 adjunkt Viljandi Pauluse koguduses Jaan Lattiku juures. Oli 1914–1915 Pihkva eesti-läti koguduse pastor ja 1916–1919 Mazsalaca pastor. Mõrvati bolševike poolt.
Isiklikku
Tema õemees oli praost Jaan Lattik.
Viktor Taimre
Viktor Taimre (11. aprill 1917 Tallinn – 12. märts 1984 Pärnu) oli eesti näitleja ja laulja (bariton).
Viktor Taimre lõpetas 1937. aastal Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi ja õppis laulmist Jenny Siimoni juures. Taimre töötas laulja ja näitlejana Pärnu Endlas aastatel 1942-1947 ja Tartu  Vanemuises aastatel 1947-1974.
1949. aastal pälvis ta Nõukogude Eesti preemia.
Isiklikku
Ta oli aastast 1957 abielus Terese Adele Mugastoga.
Zlõnka rajoon
Zlõnka rajoon (vene keeles Злынковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Brjanski oblasti edelaosas. Rajooni keskus on Zlõnka linn.
Rajoon piirneb kirdes Novozõbkovi rajooniga, idas ja lõunas Klimovo rajooniga ning läänes Valgevenega.
Rajooni pindala on 735 km². Elanike arv oli 2009. aastal 13 200.
Zlõnka rajooni asulad kuuluvad kahe linnaasunduse (Zlõnka linna ja Võškovi alevi) ning nelja külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Iput, Neteša ja Zlõnka.
Huvitavaid fakte
Zlõnka rajoonil on Sankovo ja Medvežje enklaav, mis asub Dobruši rajoonis Homieli oblastis Valgevenes.
Max Emil Saar
Max Emil Saar (5. mai 1911 Käina – 23. august 1981 Baltimore) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas 1930. aastal Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Pärast sõjaväeteenistust õppis aastatel 1931–1935 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Ülikooli lõpetas 4. oktoobril 1935. Üliõpilasena sai ta I auhinna töö eest "Lutheri Eshatoloogia" ja seda tööd aktsepteeriti magistritööna. Akadeemilise Usuteadlaste Seltsi stipendiaadina viibis ta suvel 1933 kiriklike mälestusmärkide registreerijana Hiiumaal. Prooviaastal oli ta Järva praostkonnas, algul abipraost August Pähna juures Koeru, hiljem õpetaja Peet Nõmmiku juures Türi Püha Martini koguduses, ühtlasi oli ta Türi Gümnaasiumi õpetaja. Õppis Tartu Ülikooli Didaktilis-metoodilises Seminaris. Ordineeriti õpetajaametisse piiskop Hugo Bernhard Rahamägi poolt 27. detsembril 1936 Tallinna Toomkirikus.
Aastatel 1938–1939 oli ra äsja avatud Rakke koguduse õpetaja. Kuna baltisakslaste ümberasumise tõttu jäid paljud suured kogudused hingekarjaseta, asus ta Paide Püha Risti ja Anna koguduse õpetajaks. Ta valiti Paide Püha Risti koguduse õpetajaks Gerhard Pärli järglasena 21. jaanuaril 1940 (oli ainus kandidaat, sai 200 häälest 190 poolt- ja 9 vastuhäält, 1 hääl tunnistati rikutuks). Neid kogudusi teenis ta 1939–1944.
1944. aastal põgenes Rootsi, kus teenis aastatel 1945–1947 eesti põgenike laagrites. Oli ka ametis arhiiviametnikuna Adolf-Fredrik Kirikuameti juures, samuti E.E.L.K. Komitee peasekretär ja Svenska Diakonistyrelseni juures asuva Eesti Piibli- ja Vaimuliku Kirjanduse lao juhataja.
Mais 1948 viibis ta USA-s, kus oli E.E.L.K. esindaja Augustana Sinodi Luterliku Kiriku 100 aasta juubeli pidustustel Rock Islandis Illinoisi osariigis. Tagasiteel New Yorki peatus ta Karl Robert Pusta juures. Tema seal viibimise ajal saabus pagulaste jaoks rõõmustav teade, et kodumaata jäänud Euroopa sõjapõgenikud võivad asuda Ameerika Ühendriikidesse. Ta siirduski juunis 1948 USA-sse, kõigepealt kaheks semestriks Mt. Airy Usuteaduslikku Seminari, et tutvuda Ameerika usuoludega. 1949. aasta alguses valiti ta Lakewoodi Püha Vaimu koguduse esimeseks õpetajaks, kuhu jäi 1957. aasta suveni, mil ta asus Bergen County koguduse õpetajaks Bogotas New Yorgi lähedal. 1972. aastast teenis Baltimore'i-Washingtoni Markuse ja seejärel ka Patersoni Pauluse kogudust. Aastatel 1956–1980 oli ta USA Esimese praostkonna abipraost ja 1980–1981 praosti kohusetäitja.
Karl Treffner
Karl Treffner (sündinud 1926 Viljandimaal Orikal) on Austraalias elav eesti ettevõtja.
1944. aastal lahkus Karl Treffner Teise maailmasõja survel Eestist ning on hiljem tegutsenud Austraalias ärimehena. Ta on Hugo Treffneri Gümnaasiumi vilistlaskogu liige. Koos abikaasa Leenaga on ta märkimisväärsete annetustega toetanud Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja kahte Tartu erivajadustega laste kooli - Tartu Herbert Masingu Kooli ja Johannes Voldemar Veski nimelist Maarja Põhikooli. Muu hulgas on nad võimaldanud aastatel 2002-2012 kümnel Hugo Treffneri Gümnaasiumi õpilasel õppida ühe aasta Immanueli kolledžis Austraalias Adelaide'is. Ta on toetanud ka Hugo Treffneri koolilõunaid.
Karl Treffneri toel anti välja „Matemaatika õhtuõpik“.
Tunnustus
2014. aastal anti talle Tartu Täht.
Hugo Treffneri Gümnaasiumi 135. sünnipäeva puhul paigaldati 2018. aastal Tartusse Kaarsilla lähedale parki Hugo Treffneri ausamba juurde Leena ja Karl Treffneri tänupink.
2023. aastal andis president Alar Karis talle Valgetähe V klassi teenetemärgi.
Isiklikku
Karl Treffner on Eesti haridustegelase Hugo Treffneri sugulane. Karl Treffneri vanaisa ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi endise direktori Konstantin Treffneri vanaisa olid vennad. Vennad olid ka Hugo Treffneri isa Ludwig ja Karl Treffneri vanavanaisa Paul.
Sankt Veit in der Südsteiermark
Sankt Veit in der Südsteiermark on 2015. aastast vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Leibnitzi ringkonnas.
thumb|Kihelkonnakirik
Sankt Veit in der Südsteiermargi vald loodi vallareformi osana 2014. aasta lõpus, kui ühendati endised vallad Sankt Veit am Vogau ja Sankt Nikolai ob Draßling Leibnitzi ringkonnast ning Weinburg am Saßbach Kagu-Steiermargi ringkonnast.
Kagu-Steiermargi ringkonna ja Leibnitzi ringkonna piir nihkus, et uus vald saaks asuda täielikult Leibnitzi ringkonnas.
Endine vald Weinburg am Saßbach kuulus 2012. aasta lõpuni Radkersburgi ringkonda.
thumb |[[Johann Ignaz Egedacher|Egedacher-Orgel der Veitskirche]] thumb|Pfarrhof in St. Veit am Vogau thumb|Schloss Weinburg am Saßbach
Luke Howard
Luke Howard (28. november 1772 – 21. märts 1864) oli Briti keemik, farmatseut ja amatöörmeteoroloog.
Ta rajas aastal 1802 pilvede nomenklatuuri.
Robersart
Robersart on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Avesnes-sur-Helpe'i kantonis.
pisi|tühi|Robersarti vaade
Sint-Laureins
Sint-Laureins on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis.
Asulad
Sint-Laureins jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Salihorsk
Salihorsk (transkribeerituna Saligorsk) on linn Valgevenes Minski oblastis, Salihorski rajooni halduskeskus. Linna ühendab Słuckiga raudtee. Salihorsk asub Sluči jõe kaldal pealinnast Minskist 137 kilomeetri kaugusel.
Linnas on kino. Haridust annavad üksteist kooli.
Salihorskis on kaks staadioni (kokku 8000 kohta) ja jäähall, kus on 2000 kohta. Nii linna jalgpalliklubi kui ka jäähokiklubi kannavad nime Шахтёр.
Salihorsk on tähtis tööstuslinn, sealsed ettevõtted annavad 45% Minski oblasti tööstustoodangust. Suurim ettevõte on Belaruskali, üks suuremaid kaalisoola tootjaid maailmas. Linna ümbruses on praegu neli tegutsevat kaevandust, nende toodangut töötlevad kolm tehast. Linnas toodetakse ka kaevandustehnikat ja raudbetoondetaile. Kõige vanemas soolakaevanduses asub maa-alune sanatoorium, kus ravitakse allergia ja astmaatilise bronhiidi all kannatavaid inimesi.
Ajalugu
Salihorsk asutati aastal 1958 kaevurite alevikuna. Algselt kandis see nime Novastarobinsk (Новастаробінск). Aastal 1959 sai asula nimeks Salihorsk, sellest sai alev (töölisasula). Aastal 1962 valmis alevit Słuckiga ühendav raudtee.
Linn sai Salihorskist aastal 1963. Aastal 1964 rajati Sluči jõele Salihorski veehoidla. Aastal 1965 sai linnast Salihorski rajooni keskus.
Pottendorf
Pottendorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Alam-Austria liidumaal Badeni ringkonnas.
Brake
pisi|Brake "telegraaf"
Brake on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal, Wesermarschi kreisi keskus. Linna pindala on 38,18 km². 31. detsembril 2017 elas seal 15 111 inimest.
Brake asub ruudu keskel, mille nurkades on Bremerhaven, Bremen, Oldenburg ja Wilhelmshaven. Oma asukohaga Põhjamere lähedal Weseri alamjooksul, mis mahutab ookeanilaevu, selle lähedus Autobahnidele A29 ja A27, samuti Bremeni lennujaamale, on sellel sadamalinnal soodne taristu, mis toetab maa-, mere- ja lennureise. Veelgi enam, raudteeliinid, mis viivad Nordenhami ja Oldenburg/Bremenisse, täidavad linna transpordiühendusi.
Weseri tunneliga põhjas, mis avati maanteeliikluseks 2004. aasta jaanuaris, sai Brake veelgi paremaid ühendusi piirkonna Autobahni võrguga. Kuid kuna jalgratturid ja jalakäijad ei tohi tunnelit kasutada ja kuna parvlaevateenust üle Weseri pärast tunneli avamist kärbiti, kannatavad jalgratastel või jalgsi liikujad selget puudust oma liikuvuse osas piirkonnas.
Ajalugu
Mõiste "Brake" tuli esimest korda esile 14. sajandil, kui katmata purunemiskoht tammis tõi üleujutuse Harrieri piirkonda. Tegelik dokumentaalne mainimine 25.–30. maist 1384 ütleb "brake to Harghen (Harrien)". 17. sajandiks kasutati sõna "Brake" mitte lihtsalt vana tammipurunemise kohta, vaid kogukonna nimena. Sellest ajast tulevad nimed Braksiel ja Harrierbrake.
1731. aastal ehitati vana Fischerhaus, Brake vanim säilinud maja. 1756. aastast pärineb Brake esimene mainimine sadamalinnana. 19. sajandil sai Brakest oluline tööstuskeskus laevandusele ja sadamarajatisi piki Weserit laiendati veelgi. 1814. aastal sai Brake oma esimese nõukogu, Amt Brake. 1835. aastal kuulutati Brake vabasadamaks. 1846. aastal loodi telegraaf laevandusuudiste edastamiseks Bremeni ja Bremerhaveni vahel. Aastatel 1848–52 oli Brake esimene Saksa keiserliku laevastiku baas, mida juhtis admiral Karl Rudolf Brommy, esimene ühtse Saksa laevastiku ülem.
1960. aastal pühitseti laevandusmuuseum. 1972. aastal võeti kasutusele kultuuri- ja spordikeskus koos linnaujula ja suure spordihalliga. 1974. aastal alustati piirkondliku kutseõppekeskuse (Kreisberufsschulzentrum) ehitamist ning Golzwardeni ja Schmalenflethi kogukonnad ühendati Brakega.
1996. aastal suleti admiral Brommy kasarmud ja enamus hooneid lammutati, et teha ruumi sadama laiendamisele.
2006. aastal tähistas Brake linna 150. aastapäeva.
Vaatamisväärsused
Brake maamärk on "telegraaf", ehitatud 1846. aastal Oldenburgi suurhertsogi Paul Friedrich Augusti ajal kui optilise telegraafiliini lahutamatu osa Bremeni ja Bremerhaveni vahel.
Alates 1960. aastast on Oldenburgi Weseri sadamate laevandusmuuseumi peakorter paigutanud "telegraafi" näitusematerjale kokku seitsmele korrusele, mis on väärtuslikud dokumendid Oldenburgi Alam-Weseri piirkonna laevandusajaloos.
Laevaportreed, laevamudelid, joonised, merekaardid, merendusinstrumendid ja meretagused suveniirid on huvitavad tunnistajad pikale möödanikule ja toovad windjammeri kaptenite ajastu tagasi ellu. Pamiri vraki tükid meenutavad aega, mil laev kummuli läks ja orkaanis uppus.
Merevägi
Brake oli pikka aega oluline mereväelaste koolitamise keskus. 1936. aastal ehitatud admiral Brommy kasarmutes valmistati meremehi ja nooremohvitsere ette tööks laeva pardal. Pärast sõda toimus peamiselt see, et niinimetatud "Heizerberufeni" ajateenijad ("tuletõrjujad ajateenijad") läbisid siin põhikoolituse. See kehtib Verwendungsreihen (≈ professionaalsete erialade) 42 (juhtimissüsteemi tehnikud), 43 (elektritehnikud) ja 44 (laevajuhtimise tehnikud) kohta.
1996. aastal kolis kogu koolitustegevus äsjaehitatud Mereväe tehnikakooli Parowis, mis on sellest ajast alates kaasanud kõik mereväe tehnilised üksused laeva ohutustehnikutesse (Neustadt) ja mereväeoperatsioonide kooli (Bremerhaven). Admiral Brommy kasarmud lammutati aastal 2000.
Majandus
Brake asukoht süvavee veeteel, nagu Weser, oli linna arengule ja selle sadama konkurentsivõimele määrav tegur.
Sadam kujunes funktsioonilt kaubanduskeskuseks traditsioonilisele puistelastile, nagu teravili, sööt ja sõnnik, väävel, samuti üldised kaubad nagu puit, paber, raud ja teras. Lisaks tugevdas kaubandust veelgi plaanitud lastimine, pakendatud kaubad ja rasked kaubad ning konteinerkaubad, andes sadamale täiendavat tegevust.
Täna suudab Brake sadam hakkama saada laevadega, mille süvis on 11,90 m ja dedveit kuni 45 000 tonni. Loodetevabas sisesadamas on LASH praamid, rannasõidulaevad ja jõepraamid valmis Euroopa liikluseks. Praamid teostavad regulaarselt laiaulatuslikke veoseid kõikidel Euroopa veeteedel, Brakesse ja Brakest.
2003. aastal käideldi ligikaudu 5,27 miljonit tonni kaupu. Kui praamiliiklus juurde arvata, jõuab see 6,28 miljoni tonnini.
2004. aastast on sadam, mis siiani oli vabalt ligipääsetav, täielikult piiratud rahvusvaheliste lepingute tõttu. Põhjaväin suleti avalikule liiklusele ja liideti koos vana mereväekooli maadega sadama alasse, kuhu nüüd võivad siseneda vaid volitatud isikud.
Kreisikeskus Brake on elav piirkondlik keskus ja paljude asutuste asukoht.
Ligikaudu 50 000 elaniku kohta lähipiirkonnas (90 000 inimest kokku Wesermarschi kreisis) täidab Brake lisaks kõiki teenindusfunktsioone. Need on suur valik tervishoiuteenuseid, paljud avalik-õiguslikud asutused ja mitmekesised kultuurilised pakkumised.
Wesermarschi hariduskeskusena on Brake käsutuses kõik kõrgema õppe koolid. Neid võimalusi täidavad lähedalasuvad ülikoolid ja tehnikainstituudid Bremerhavenis, Bremenis, Oldenburgis ja Wilhelmshavenis.
Spordihuvilistele on olemas sise- ja välisujulad ning tenniseväljakud.
Leonid Juzefovitš
pisi|Leonid Juzefovitš Leonid Abramovitš Juzefovitš (Леонид Абрамович Юзефович; sündinud 18. detsembril 1947 Moskvas) on Venemaa kirjanik, stsenarist, ajaloolane ja pedagoog, ajalookandidaat (1981).
Pärast Permi Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna lõpetamist 1970. aastal teenis ta Nõukogude armees.
Aastast 1975 töötab ta ajalooõpetajana keskkoolis.
Prix de danse du cercle Carpeaux
Prix de danse du cercle Carpeaux on Pariisis 1982. aastal asutatud ja igal aastal välja antav balletiauhind parimale Pariisi Rahvusooperi balletitrupi kordeballeti liikmele. Auhinda annab välja assotsiatsioon Le Cercle Carpeaux.
Auhinnasaaja võib olla kuni 24-aastane. Selle auhinna eesmärk on juhtida tähelepanu Pariisi Rahvusooperi balletitrupi noortele tantsijatele. Auhinnaga kaasneb rahaline summa.
AgustaWestland AW139
AgustaWestland AW139 on AgustaWestlandi (varem ka Agusta) Itaalias loodud üldotstarbeline kahemootoriline keskmise raskusklassi otsingu- ja päästekopter, mida ehitatakse ka Ameerika Ühendriikides ja pannakse koosteosadest kokku ka Venemaal.
Esialgu arendas Agusta kopterit koostöös Belliga, tähistuseks oli Agusta-Bell AB139. Pärast Belli loobumist projektist ning Agusta ja Westlandi ühinemist 2000. aastal AgustaWestlandiks sai kopteri uueks tähiseks AW139.
Üldist
AW139 kopteril on kaks Pratt & Whitney PT6C-67C gaasiturbiinmootorit. Kopter koostatakse eri konfiguratsioonides, sealhulgas politseikopter, meditsiinikopter, VIPide transpordikopter, otsingu- ja päästekopter, avamere naftaplatvormide tugiteenistuse kopter.
Disain ja arendus
Agusta Westland AW193 disainimist ja välja arendamist alustati 1997. aastal Itaalias, kopteritootja Agusta ja helikopterite tootja Bell Huey koostööna. Projekti ajendiks oli vahetada välja vanad Bell Huey kopterid, mida Bell Huey ehitas siiani Agusta litsentsiga. Projekti eesmärgiks oli ehitada kaks erinevat õhusõidukit: klassikaline kopter ning kaldrootoriga õhusõiduk. AW193 esmalend toimus 2001. aastal 3. veebruaril Itaalias Cascina Costas. 2022. aasta seisuga toodetakse AW193 koptereid Itaalias, USAs ja Venemaal.
Eesti Politsei- ja Piirivalveameti kasutuses olevad kopterid
Eesti Politsei ja Piirivalveametil on kasutuses kolm AW193 kopterit. Nende meeskond koosneb kuni neljast isikust – kahest piloodist, pinnalpäästjast ja vintsioperaatorist. Kopterid on konfigureeritud teostama otsinguid, kiirabi, patrull-lende ja päästetöid merel ning maismaal. Konfiguratsioonid sisaldavad näiteks vintsi, liuglükanduksi külgedel ja soojuskaamerat. Kopterid suudavad pardale võtta kuni 11 reisijat ning lennuaeg on kuni 210 minutit.
Tehnilised andmed ja hooldus
AW139 kopteril on kaks Pratt ja Whitney PT6C-67C gaasiturbiinmootorit. Kokku toodavad mootorid 2284 kW (3062 hp). Kopteri maksimaalne lennukiirus on 310 km/h ja kruiisikiirus on 306 km/h. Lennukaugus on 1061 km ning maksimaalne õhus viibimise aeg on 5 tundi ja 13 minutit. Suurim lubatud lennukõrgus on 6096 m. Olenevalt konfiguratsioonist on võimalik pardale võtta kuni 15 inimest. Agusta Westland AW139 kere inspektsioon toimub 300, 600, 1200 ja 2400 lennatud tunni järel või iga 12, 24, 48 kuu möödudes. Agusta Westland AW139 mootorite inspektsioon toimub 300, 600, 900 lennatud tunni järel. Mootori kapitaalremont tuleb teostada peale 5000 lennutundi.
Kirjeldus
pisi|AW139 armatuurlaud
Ajango
Ajango on eesti perekonnanimi.
Eestistamisel anti see isikutele, kelle perekonnanimi oli varem Teinfeldt ja Tuiman. Hugo Ajango palvel kanti Ajango perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 226 all.
Sellise perekonnanimega inimesi seisuga 1. jaanuaril 2017 Eestis ei ela või on neid vähem kui viis.
Hof bei Salzburg
Hof bei Salzburg on vald (Gemeinde) Salzburg-Umgebungi ringkonnas Austria Salzburgi liidumaal.
Metsosopran Rosl Zapf (1925–2019) sündis Hof bei Salzburgis.
Geograafia
Hof bei Salzburg asub Fuschlsee kaldal ja seda ümbritsevad Salzkammerguti mäed. Paika läbib Austria kiirtee A1.