cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Philips
Sport ja sponsorlus
Philips on üle kogu maailma sponsoreerinud mitmeid spordiklubisid, -rajatisi ja -üritusi. 2008. aasta novembris laiendas Philips oma sponsorlepingut AT&T Williams Vormel 1 meeskonnaga.
Lisaks omab Philips nimeõigusi ka Philips Arenale, mis asub Atlantas Georgia osariigis, ja Austraalia korvpalli esiliigale – Philips Championship. Aastatel 1988–1993 oli Philips Austraalia ragbimeeskonna The Balmain Tigers peasponsor.
Samuti sponsoreerib Philips üritust "Philips Monsters of Rock festival", mis leiab aset eri riikides üle kogu maailma.
Saavutused ja tunnustus
Philips on liige ringhäälingu ja internetipakkujate konsortsiumis Hybrid Broadcast Broadband TV (HbbTV), kuhu kuuluvad sealhulgas ka SES Astra, Humax, OpenTV ja ANT Software. HbbTV on kehtestanud ja edendab avatud Euroopa standardit (tuntud kui HbbTV) hübriid-digiboksidele, mis lisaks telekanalite vaatamisele võimaldavad ka lairiba-multimeediarakendusi.
Philips on saanud mitmeid auhindu disaini, innovatsiooni ja äri valdkondades. Philipsit tuntakse kui ühte maailma juhtivaimat uuendajat tehnoloogia alal, eriti tervishoiu, valgustuse ja tarbekaupade valdkondades.
Keskkond
<td style="width:50%; vertical-align:top;">
2011. aastal Greenpeace'i koostatud elektroonikatööstuse keskkonnasõbralikumaks muutmise juhendis (ingl. k. "Guide to Greener Electronics"), mis reastab elektroonikaettevõtted jätkusuutlikkuse, kliima- ja energiapoliitika ning toodete energiasäästlikkuse alusel, saavutas Philips 5. koha skooriga 4,5/10. Ettevõtte sai esimese koha energiasektsioonis tänu oma energiasäästmise plaanile, mis propageerib Euroopa Liitu vähendama kasvuhoonegaaside emissiooni 2020. aastaks 30 protsendi võrra. Samuti kiideti Philipsi uusi tooteid, mis ei sisalda polüvinüülkloriid plasti ega ka bromeeritud tuleohtlikkuse vähendajaid. Juhend kritiseerib Philipsi paberihankimismeetodeid, väites, et ettevõte peab välja töötama paberihankepoliitika, mis välistaks tarnijatega seotud metsade hävimise ja ebaseadusliku metsaraie. Philips on 2007. aastast toetanud üksiktootja vastutuse printsiipi (ingl. k. Individual Producer Responsibility principle). See tähendab, et ettevõte võtab endale vastutuse toksiliste mõjude üle, mida tema tooted üle maailma elektroonikajäätmejaamades põhjustavad.
Oma energiasäästlikud tooted tähistab Philips rohelise logoga. Neil toodetel on keskkonna seisukohalt oluliselt paremad näitajad kui nende konkurentidel või eelkäijatel.
Universaalne mobiilsidesüsteem
Universaalne mobiilsidesüsteem (ingl Universal Mobile Telecommunications System, UMTS) on kolmanda põlvkonna (3G) mobiilsidetehnoloogia, mida arendatakse edasi 4G-tehnoloogiaks. UMTS-i on kujutatud kui järeltulijat GSM-ile. Levinuimas UMTS-i versioonis on kasutusel W-CDMA kui aluseks olev raadioliides, kuid leidub ka versioone, kus on kasutusel TD-CDMA ja TD-SCDMA.
Erinevalt EDGE-st ja CDMA2000-st on UMTS-i kasutuseks vaja eraldada uued sagedusvahemikud ning ehitada uued tugijaamad. Siiski on see lähedalt seotud GSM-/EDGE-tehnoloogiatega, kuna toetub mitmetele seal kasutuses olnud ideedele ja põhimõtetele. Kõik UMTS-telefonid toetavad ka GSM-i, võimaldades sellega sujuvat kahesüsteemset toimimist. Seetõttu on UMTS-i mõnikord turustatud ka kui 3GSM, et rõhutada tehnoloogilist sarnasust ning eristuda konkureerivatest tehnoloogiatest.
Nimetus UMTS, mille võttis kasutusele Euroopa Telekommunikatsiooni Standardite Instituut (ETSI), on enamasti kasutusel Euroopas. Väljaspool Euroopat on see tuntud kui FOMA või W-CDMA. Turunduses viidatakse sageli sellele lihtsalt kui 3G.
Ülevaade
UMTS kasutades W-CDMA-d võimaldab suurima teoreetilise andmeedastuskiirusena üle 25 Mbit/s (koos HSPA+-ga). 2010. aasta seisuga on kasutajatel võimalik alla suunas jõuda kiirusteni 384 kbit/s R99-telefonide korral ning 10,2 Mbit/s HSDPA-telefonide korral. See on mitme suurusjärgu võrra kiirem kui 9,6 kbit/s, mida pakkus üks GSM-i kommuteeritud andmekanal.
W-CDMA kasutab DS-CDMA kanalijuurdepääsumeetodit ühe 5 MHz laiuse kanaliga kummaski suunas. W-CDMA on saanud kriitikat oma laia sagedusriba vajaduse tõttu, mis on viivitanud kasutuselevõttu riikides (nagu USA), kus uute sagedusalade määramine käis suhteliselt aeglaseselt, eriti 3G-teenustele.
Algselt defineeriti sagedusribad UMTS-i standardis 1885–2025 MHz saateks ja 2110–2200 MHz vastuvõtuks. USA-s leiab kasutust aga 1710–1755 MHz/2110–2155 MHz (T-Mobile), kuna 1900 MHz sagedusala on juba varem kasutuses (näiteks GSM-i poolt). Kuigi 2100 MHz on kõige laiemalt kasutuses olev UMTS riba, siis mõnede riikide UMTS operaatorid kasutavad hoopis 850 MHz ja/või 1900 MHz (eraldiseisvalt ehk üles- ja allalüli on samas sagedusribas), näiteks USA-s AT&T Mobility, Uus-Meremaal Telecom New Zealand ning Austraalias Telstra oma Next G Networki süsteemis. Euroopas (sealhulgas ka Eestis) ning Austraalias ja Uus-Meremaal on hakatud kasutusele võtma ka 900 MHz sagedusala, seda siiski vaid maapiirkondades, kuna see riba on ühine GSM-iga ning eeldab viimase vaba ressursi olemasolu.
3G eelkäijateks on 2G-mobiilsidesüsteemid nagu GSM, IS-95, PDC, CDMA PHS ning muud eri regioonide 2G-tehnoloogiad. GSM arenes edasi GPRS-ivõimeliseks (2.5G). GPRS võimaldab suuremat andmevahetuskiirust (teoreetiline maksimum 140,8 kbit/s, kuid üldjuhul umbes 56 kbit/s) ning on pakettkommuteeritud. See on laialdaselt kasutusel GSM-võrkudes. GPRS-i edasiarenduseks on EDGE, mis põhineb modernsematel kodeerimisskeemidel. EDGE võimaldab reaalseid andmevahetuskiirusi umbes 200 kbit/s.
Alates 2006. aastast on paljudes riikides UMTS-võrke hakatud täiendama HSDPA-ga, tuntud ka kui 3.5G. Praegusel ajal võimaldab HSDPA ja selle edasiarendus HSPA+ allalaadimiskiirusi üle 25 Mbit/s. Suurendatakse ka üleslaadimiskiirusi, rakendades HSUPA-d. UMTS plaanitakse edaspidi asendada 4G-tehnoloogiaga, kus kiirused on veelgi suuremad (kuni 170 Mbit/s allalaadimisel ning 90 Mbit/s üleslaadimisel) kasutades ortogonaalset sagedusjaotusega multipleksimist (OFDM).
UMTS võimaldab ka videokõnesid, mida GSM-võrgus teha ei saa.
Johann von Hoete
Johann von Hoete (surnud 1568) oli Liivi ordu rüütelvend ja diplomaat.
Johanni vanemad olid Stefan von Hoete ja Clara von Witten. Ta sündis Marki krahvkonnas Crengeldanzis Witteni lähedal. Tema sugulased Jasper ja Jürgen von Hoete olid samuti Liivi ordu liikmed.
1548. aastal sai Jürgenist Aluliina linnusekomtuur ning 1553. aastal oli ta ordumeistri saadikuna Saksamaal, kus osales Riigpäeval. Tagasi Liivimaale jõudnuna osutus ta aga maamarssal Jasper von Münsteri pooldajaks ning põgenes pärast koadjuutorivaenuse puhkemist maalt. Liivimaale ta enam ei naasnudki, aastatel 1560–1567 oli ta Seehesteni peamees Preisimaal ning seejärel ta suri.
Vabavool
Vabavool ehk vabavoolamine on raskusjõu põhjustatud voolamine ning kulgeb seetõttu ainult ülalt allapoole. Vabavool on näiteks vee vool jõgedes ning enamasti ka kanalisatsioonitorustikes.
Ferenc Puskás
6. detsembril 1943 tegi ta oma jalgpalluridebüüdi isa kunagises koduklubis Kispest. Juba 18-aastaselt 1945. aastal pidas Puskás esimese maavõistluse Ungari koondises Austria vastu. Tänu tema hiilgavale oskusele palli valitseda moodustati Kispesti meeskonnast uus armeespordiklubi Budapesti Honvéd, mis valmistas ühtlasi ette mängijaid rahvuskoondisele.
1952. aasta Helsingi olümpiamängudel viis Ferenc Puskás koondise kaptenina ungarlased olümpiavõidule. Finaalis oldi võidukad Jugoslaavia üle.
1962. aastal sai ta Hispaania kodakondsuse ning mängis 4 kohtumist ka Hispaania rahvuskoondises, sealhulgas ka 3 kohtumist maailmameistrivõistluste finaalturniiril.
2009. aasta oktoobris kuulutas FIFA välja FIFA Puskási auhinna – see on auhind, mis määratakse aasta jooksul kõige ilusama löödud värava eest. 21. detsembril 2009 sai FIFA aasta jalgpalluri auhinnatseremoonial esimese Puskási auhinna Portugali jalgpallur Cristiano Ronaldo.
Käivitusmootor
Käivitusmootor on abimootor, mida kasutatakse peamasina käivitamise kiirendamise hõlbustamiseks.
Käivitusmootor on tavaliselt peamootoriga mehaaniliselt ühendatav.
Kvarts
pisi|[[Liiv koosneb põhiliselt peentest kvartsiteradest]] Kvarts on silikaatne kivimit moodustav mineraal.
Kvarts on päevakivide järel levinuim mineraal maakoores. Päevakivid moodustavad maakoorest 60%, kvarts 12%. Kvartsi esineb nii tard-, moonde- kui ka settekivimeis. Ta kuulub paljude kivimite koostisse. Suure kvartsisisaldusega on näiteks graniit, gneiss, kvartsiit ja liivakivi. Kvartsile on iseloomulik suur vastupidavus keemilisele murenemisele. Samuti on kvarts väga kõva mineraal, mis teeb ta ka kulumisele vastupidavaks. Neil põhjustel ongi liiv, mis koosneb peamiselt kvartsist, nii levinud sete. Kvarts moodustab tihti druuse. Läbipaistvad mäekristallidruusid on hinnatud vääriskivid. Rohkesti kvartsi sisaldav liiv on klaasi tooraine. Piusa koobaste liiva nimetataksegi klaasiliivaks.
Keemiline koostis
Erinevalt teistest silikaatseist mineraalidest on kvartsi keemiline valem väga lihtne: SiO2. Ränioksiidi molaarmass on 60,08 grammi, sellest 46,74% langeb räni ja 53,26% hapniku arvele.
Kristallograafia
Kristallide ehituse alusel eristatakse α- ja β-kvartsi. α-kvarts kuulub trigonaalsesse süngooniasse, tal on kolm teist järku ja üks kolmandat järku sümmeetriatelg. β-kvarts kuulub heksagonaalsesse süngooniasse, tal on üks kuuendat järku ja kuus teist järku sümmeetriatelge. Kummalgi erimil puuduvad inversioonikese ja sümmeetriatasand. β-kvarts tekib kõrgel temperatuuril, kuid magma edasisel aeglasel jahtumisel läheb üle α-kvartsiks. Kui jahtumine on väga kiire, siis β-kvarts α-kvartsiks ei muutu, sest struktuuri muutumiseks on vaja rohkem aega. Seetõttu esineb kvarts süvakivimeis, näiteks graniidis α-kvartsina, vulkaanilistes kivimeis, näiteks kvartsporfüüris aga β-kvartsina.
Morfoloogia
Kvartsile on iseloomulikud kuuetehulised prismalised kristallid, millel on sageli näha kristalli pikendusega ristuvat viirutust. Kvartsil on palju erimeid. Kvartsi pere koondab mineraale või samade mineraalide erivärvilisi erimeid, mis kõik koosnevad ränioksiidist.
Füüsikalised omadused
Kvarts on üks Mohsi kõvadusastmiku etalonmineraale, kvartsi kõvadus on 7. See tähendab, et kvartsiga saab kriimustada näiteks klaasi. Terasest noaga kvartsi kriimustada ei õnnestu.
Kvartsi tihedus on 2650 kg/m³. Tema murdepind on karpjas.
Kvartsil puudub lõhenevus. Tahupindadel on klaasi-, murdepindadel aga rasvaläige. Rasvaläige on tunnus, mille järgi kvartsi terasid näiteks kivimite koostises tuvastatakse. Kvarts võib olla värvunud väga mitmesugustes toonides, mistõttu värvus ei ole hea diagnostiline tunnus. Värvuse annavad kvartsile lisandid, puhas kvarts on värvitu ja läbipaistev.
Kvarts on dielektrik. Tema eritakistus temperatuuril +230 °C on 109 Ωm.
Kvartsi kristallist kindlas tasandis välja lõigatud plaadiga elektromehaanilisel võnkesüsteemil ehk kvartsresonaatoril on suur kasutegur ehk väike energiakadu resonantssagedusel ja suur sagedusstabiilsus. Kvartsresonaatorit kasutatakse aja mõõtmiseks (vastavat seadet nimetatakse kvartskellaks) ja sageduse etalonides.
Petroloogia
pisi Tardkivimite koostises on kvarts enamasti ksenomorfne, mis tuleneb madalast sulamistemperatuurist. Madal sulamistempemperatuur tähendab seda, et kvarts kristalliseerub magmast viimasena tühikutesse, mis teiste, juba kristalliseerunud kristallide poolt on jäetud, mistõttu ei ole kvartsil ruumi, et kasvatada talle iseloomulike tahupindadega idiomorfseid kristalle.
Kivimeis ei esine kvarts kunagi koos feldšpatoididega, sest ränioksiidi ja leelisoksiidide vaheline keemiline reaktsioon ei ole tasakaaluline, vaid läheb alati lõpuni. Selle reaktsiooni tulemusena tekivad ränioksiidi defitsiidi korral feldšpatoidid ja plagioklass, ränist üleküllastatuse korral aga kvarts ja plagioklass. Seega välistab kvartsi esinemine selle, et tegemist võiks olla leeliskivimiga.
Kvartsi sümbol petroloogias on "Q".
Kvartsiit on peamiselt kvartsist koosnev kivim, liivakivi moonde saadus. Selle tihedus on 2600 kg/m³, ta on tulekindel ja tema sulamistemperatuur on 1750–1760 °C. Kvartsiit on tulekindel ja tema survetugevus on 100–140 MPa.
Kvarts mikroskoobi all
Kvartsil ei esine kunagi pleokroismi.
Kvartsil puuduvad lõhenevusjooned. Et kvarts on väga vastupidav porsumisele, on temas vähe suletisi. Ta sarnaneb leelispäevakiviga, kuid on reeglina ksenomorfsem ja erineb päevakivist lõhenevuse täieliku puudumise poolest. Päevakivil on vähemalt mõni lõhenevusjoon reeglina näha.
Kvartsi pere mineraale
pisi|Kvartsi kristallid, mille teeb eriliseks asjaolu, et kristallid on mõlemast otsast idiomorfsed ehk kvartsile iseloomulike tahkudega. Punase värvuse annab kvartsile kristallides hajutatult esinev [[hematiit]] Puhas kvarts on harilikult värvuseta, aga tema erimid värvilised. Mingit kindlat värvi, mille järgi kvartsi erimeid ära tunda, ei ole. Need võivad olla näiteks suitshallid kuni mustad (moorion), kollased (tsitriin) või lillad (ametüst).
Ilmar Koppel
pisi|Ilmar Koppel V Balti elektrokeemia konverentsil 2008. aastal Ilmar Koppel (16. jaanuar 1940 Võru – 9. jaanuar 2020) oli eesti keemik, Eesti Teaduste Akadeemia liige (alates 1993).
Kvarts
Kvartsi pere mineraale
Piesokvarts on niisugune kvarts, millest saab valmistada piesoelektrilisi detaile. Seda leidub ka looduses, näiteks pegmatiitides, aga tänapäeval valmistatakse seda põhiliselt tehislikult.
Eesti Kennelliidu aastaraamat
Eesti Kennelliidu aastaraamat on koeraharrastuse teemaline kogumik, mis annab ülevaate Eesti Kennelliidu (EKL) ja tema liikmesorganisatsioonide tegevusest.
Kvarts
Kvartsi pere mineraale
Kvartsi perre kuuluvad järgmised mineraalid:
Ilmar Koppel
Elukäik
Ilmar Koppel sündis Võrus, ent suvel 1940 kolis pere Puurmanisse. 1958. aastal lõpetas ta Puurmani Keskkooli ja 1963. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna orgaanilise keemia alal. Aspirantuurile aastatel 1963–1967 järgnes kandidaaditöö kaitsmine 1969. aastal teemal "Solvendi (reaktsioonikeskkonna) mõju Snl tüüpi solvolüüsireaktsioonide kineetika ja mehhanism". Keemiadoktori kraadi sai Ilmar Koppel 1986. aastal, kaitstes väitekirja NSVL Teaduste Akadeemia Keemilise Füüsika Instituudi juures teemal "Struktuuri mõju orgaaniliste ühendite prootonafiinsustele ja ionisatsioonipotentsiaalidele".
Eesti Kennelliidu aastaraamat
Eesti Kennelliidu aastaraamat 2006
Eesti Kennelliidu aastaraamatus 2006 on lisaks lühiülevaade Eesti koeraharrastuse ajaloost – "Verstaposte varasemast" ja "Eesti Kennelliit 1989–2005".
Ilmar Koppel
Elukäik
Ilmar Koppeli tegevus oli läbi aegade seotud Tartu Ülikooliga, kus ta aastail 1967–2005 töötas vanemteaduri, keemilise kineetika ja katalüüsi labori juhataja, analüütilise keemia kateedri juhataja ja Keemilise Füüsika Instituudi juhataja ning analüütilise keemia professorina. Professorikutse anti talle 1990. aastal. Aastail 2005–2008 oli Ilmar Koppel Tartu Ülikooli uurija-professor, 2008–2015 Tartu Ülikooli Keemia Instituudi teadusdirektor ning kuni aastani 2018 füüsikalise ja analüütilise keemia juhtivteadur. Alates 2008. aastast oli ta Tartu Ülikooli emeriitprofessor. Tema juhendamisel on kaitstud üle 30 doktori- ja magistritöö.
Kvarts
Roosakvarts
Punase värvuse põhjustajateks on tavaliselt peetud titaani, raua või mangaani jääke. Röntgenkristallograafilised uuringud viitavad sellele, et roosat värvust põhjustavad mikroskoopilised kiud, mis koosnevad võib-olla dumortieriidist. On olemas ka haruldast roosa kvartsi tüüpi kristalset roosat kvartsi, mille värvuse põhjustajaks peetakse fosfaatioonide või alumiiniumi jälgi.
Eesti Kennelliidu aastaraamat
Teose taust
Kogu liikmesorganisatsioonide kohta trükitud info põhineb nende poolt EKL-i esitataval aastaaruandel.
Ilmar Koppel
Elukäik
Koppel on olnud mitme rahvusvahelise konverentsi korralduskomitee liige, Eesti esindaja paljudes rahvusvahelistes organisatsioonides, mitme rahvusvahelise ja riikliku teadusprojekti vastutav täitja ning koordinaator.
Survevool
Survevool ehk survevoolamine on välisjõu poolt põhjustatud vedeliku voolamine. Survevoolu võib tekitada näiteks pump, kõrgemal asetsev anum jne. Survevoolul vabapind puudub.
Kvarts
Roosakvarts
Värvus on valgustundlik ja võib kahvatuda.
Ilmar Koppel
Elukäik
1993. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks loodusteaduste (füüsikaline keemia) alal, ta kuulus akadeemias bioloogia, geoloogia ja keemia osakonda, oli aastatel 2004–2014 selle osakonna juhataja ning teaduste akadeemia juhatuse liige.
Meger
pisi|Megeri M4100/4 komplekt, tööpingega 1000 V Meger ehk megaoommeeter on kantav mõõteriist väga suurte takistuste mõõtmiseks kõrgel pingel (250, 500, 1000 ja 2500 V, mida mõõteriist ise genereerib. Kasutatakse põhiliselt elektroenergeetikas elektrikaablite, elektrimasinate mähiste jt isolatsioonitakistuse mõõtmiseks.
Meger koosneb tavaliselt kaheraamilisest magnetelektrilisest logomeetrist, mille skaala on gradueeritud kilo- ja megaoomides, vändaga käitatavast alalisvoolugeneraatorist pingega 100...2 500 V ja ühendusjuhtmetest.
Logomeetri näit sõltub ainult tema kahte mähist (ja nendega jadamisi ühendatud takistusi) läbivate voolude suhtest, mitte aga toitepinge väärtusest ega liigist (alalis- või vahelduvpinge).
മെഗര് Мегаомметр
Arakani osariik
Arakani osariik on 1. järgu haldusüksus Myanmaris.
Elanikkonna enamus on arakanid.
Osariik jaguneb Man-aungi, Kyaukpyu, Sittwe ja Thandwè ringkonnaks.
Ilmar Koppel
Teadustegevus
Ilmar Koppeli teadustöö valdkond on interdistsiplinaarne, ulatudes superhapete ja -aluste disainist ja uurimisest neutriinofüüsikani, lahustes toimuvatest protsessidest ja nendega kaasnevatest keskkonna- (lahusti) efektidest gaasifaasis kõrgvaakumis kulgevate reaktsioonideni, sügavatest üldistustest ning keemia raudvarasse pürgivatest alusuuringutest kõrgtehnoloogilist rakendust tõotavate töödeni. Ta on avaldanud 5 monograafiat ja üle 300 teadusartikli rahvusvaheliselt tunnustatud teadusajakirjades, olles üks Eesti tsiteeritumaid teadlasi.
Arakanid
Arakanid on rahvas Myanmaris. Nad moodustavad enamiku Arakani osariigi elanikest.
Etniliselt ja keeleliselt on nad lähedased birmalastele, räägivad birma keele murret. Usuliselt on arakanid budistid. Tänapäeval võidakse neid tihti segi ajada rohingjadega, kes on islamiusu sunniidid ja keda seetõttu kiusatakse Birma iseseisvumisest saadik taga. Põhiline vastasseis on tingitud erinevast ajaloo käsitlusest oma rahva paiknemise suhtes.
15.–17. sajandil oli arakanidel oma riik koos rohingjadega.
Ligikaudne arv 3,4 miljonit (2010).
Kvarts
Roosakvarts
Mõnikord sisaldab roosa kvarts rutiilinõelu, mis tekitab asterismi.
Roosas kvartsis on palju pragusid ja ta on habras, esineb tavaliselt looduses mikrokristallilisel kujul. Selle töötlemine on väga kallis, mistõttu seda kasutatakse tänapäeval valdavalt ehtetööstuses.
Avastamine ja leiukohad
Esimesed roosa kvartsi kristallid leiti 1930. aastate alguses pegmatiidist Ameerika Ühendriikides Maine'i osariigis Mumfordi lähedal ja 1959. aastal Brasiilias Minas Geraisi osariigis, kus on tänini selle peamine leiukoht. Mujal leidub seda peamiselt Austrias, Madagaskaril, Jaapanis, Indias ja Ameerika Ühendriikides.
Roosale kvartsile esoteerikas omistatavad omadused
Esoteerikas on roosa kvarts tuntud kui kivi, mis väidetavalt toob armastust ja rahu.
Teaduslik tõestus roosa kvartsi väidetavatele ravi- ja energeetilistele omadustele puudub.
Liivatüll
Liivatüll (Charadrius hiaticula) on tülllaste sugukonda kuuluv väike linnuliik.
Kartulipüss
Kartulipüss (inglise keeles spud gun, potato gun) on seade, millega on võimalik tulistada kartuleid või muid heitekehi.
Liivatüll
Eestis
Eestis esineb kaks liivatülli alamliiki:
Välimus
Keha kogupikkus ei ületa 15 cm, tiiva pikkus jääb ligikaudu 125–135 millimeetri piiridesse. Kehamass on 50–65 grammi. Pääsukesest on ta veidi suurem.
Liivatüll on suhteliselt kontrastse sulestikuga – tema kehal vahelduvad pidevalt heledad ja tumedad alad. Pealae sulestik on pruunikasmust, silmade kohalt on ümber pea ühtlane hele triip, silmadest altpoolt algab aga taas tume ala, mis eespool on sama lai kui nokatüvik, tagapool aga mitu korda laiem. Selle tumeda vöödi alt algab taas hele sulestik, mis võtab enda alla kogu kaelaosa. Kaelast allpool olev ülemine puguala ja osa eesseljast on aga taas mustad. Puguala alaosa ja kõht on linnul jällegi hele. Selg on liivatüllil pruun, jalad roosakaskollased, nokk kollane ja tumeda tipuga.
Levik
Liivatüll on levinud ümber põhjapooluse, teda leidub Euraasia ja Põhja-Ameerika tundra- ja taigavööndi veekogude ääres ja mererannikutel, samuti Kaukaasias. Eestis on ta rannikul ja saartel kõikjal levinud.
Liivatüll on üks Eesti arvukamaid kurvitsalisi mereranniku haudelindude seas. Samas väheneb tema arvukus pidevalt. Võimalik, et see on seotud kajakate arvu suurenemisega. Praegu arvatakse meil pesitsevat 1000–2000 paari liivatülle.
Liivatüll on rändlind, kes saabub Eestisse aprilli esimesel poolel ja lahkub augusti lõpul. Paiksete lindude kõrval võib kohata ka arvukalt läbirändajaid.
Eestis võib kohata kahte alamliiki: liivatüll (Charadrius hiaticula hiaticula) ja tundratüll (Charadrius hiaticula tundrae).
Eluviis
Liivatüll liigub maapinnal sibavalt joostes, aeg-ajalt seisma jäädes. Lend on kiire ja äkiline.
Liivatüll on väga seltsiv lind. Rände eel kogunevad suurtesse parvedesse ja võivad seltsida ka teiste kurvitsalistega. Seltsingu mõte on kõikidel väikelindudel üldiselt sama – kui ei ole võimalik peituda, siis grupis koos olles on iga üksiku linnu risk röövlinnu või kiskja rünnaku ohvriks langeda väiksem ühe üksiku linnuga võrreldes.
Pesitsemine
Pesa ehitab ta maapinnal kraabitud lohku, mille ta ühesuuruste väikeste kivikestega vooderdab. Tihti leiab ta pesast veetigude kodasid, murusel alal ka mõningaid kõrsi. Rannaheinamaadel, kuhu kari peale lastakse, ei ole harulduseks ka liivatülli pesa sõnnikul ehk lehmakoogil.
Poegade toitmise ja hooldamisega tegelevad mõlemad vanalinnud. Pojad kooruvad juuni keskel ning muutuvad lennuvõimeliseks juulis. Järelkurna puhul toimub see muidugi tunduvalt hiljem. Pesakond püsib mõnda aega koos ja sügisrände alguseks laguneb ning linnud ühinevad suurtesse parvedesse.
Osceola maakond
Osceola maakond on mitme USA maakonna nimi:
Liivatüll
Pesitsemine
Kui pojad on suureks kasvanud, kogunetakse parvedesse ning augusti lõpuks nad lahkuvad.
Juhan Püttsepp
Juhan Püttsepp (23. juuli 1898 Kiressaare talu, Tähtvere vald – 18. september 1975 Tartu) oli eesti maalikunstnik.
Liivatüll
Toitumine
Liivatülli põhitoidu moodustavad selgrootud loomad, peamiselt erinevad veelimused.
Kaitseliidu Sakala malev
Kaitseliidu Sakala malev on Kaitseliidu malev, mis tegutseb Viljandi maakonnas. Sakala malev on üks kahest malevast, mille nimetus ei lange kokku maakonna või linna nimega.
Juhan Püttsepp
Elukäik
Lõpetas 1917 Tartu linnakooli ja käis 1919 Tartu Õpetajate Seminaris. Võttis osa I maailmasõjast ja Eesti Vabadussõjast ning kui asutati Pallase kunstikool, läks kohe sinna õppima. Õppis 1919–1922. Majandusraskuste tõttu oli ta sunnitud kooliõpingud katkestama ja asuma tööle õpetajana. Pallase lõpetas ta eksternina 1929 maalikunsti erialal. Omandas 1927 samas joonistusõpetaja kutse.
Liivatüll
Vaenlased
Tülli vaenlasteks on eelkõige suured kajakad ja väikekiskjad.
Kaitseliidu Sakala malev
01.08.2023 - Sakala maleva pealik major Andres Lapp.
Sakala maleva traditsioonilised üritused on J. Kärneri nimeline mälestusvõistlus, kus võisteldakse lahingurelvadest laskmisel, spordivõistlus „Sõduriproov“, maleva rühmadevaheline laskevõistlus.
Juhan Püttsepp
Elukäik
Oli Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse esinduskogu esimees, Tartu Kunstiklubi esimees, tegutses noorsoo-organisatsioonides ja muudel ühiskondliku elu aladel.
Liivatüll
Vaenlased
Tänu oma väiksusele ei ole liivatüllil jahilinnuna mingisugust tähtsust.
Kaitseliidu Sakala malev
Koosseis
Sakala malevasse kuulub Karksi malevkond, Linnuse üksikkompanii, üksikrühm Lehola ja üksikrühm Ümera.
Ayeyawadi piirkond
Ayeyawadi piirkond (ka Ayeyarwady piirkond) on 1. järgu haldusüksus Myanmaris.
Kaitseliidu Sakala malev
Koosseis
Maleva juures tegutsevad ka Naiskodukaitse Sakala ringkond, Kodutütarde Sakala ringkond ja Noorte Kotkaste Sakala malev.
Ayeyawadi piirkond
Elanikkonna enamus on birmalased ja karenid.
Kaitseliidu Sakala malev
Koosseis
Ajaloo jooksul on maleval olnud 25 pealikku või pealiku kohusetäitjat, nendest kaheksa enne 1940. aastat ja 17 alates 1990. aastast.
Ayeyawadi piirkond
Piirkond jaguneb kuueks ringkonnaks:
Kaitseliidu Sakala malev
Karksi malevkond
Karksi malevkond tegutseb viies maakonna lõunapoolsemas vallas, Paistus, Hallistes, Karksis, Abjas ja Tarvastus ning Mõisaküla linnas.
Karksi vallas loodi Kaitseliit 1918. aastal tollase Kaitseliidu Pärnumaa maleva koosseisus. 2. veebruaril 1925 kinnitati Kaitseliidu põhikiri, mille järgi nimetati tollased kaitsejaoskonnad malevkondadeks ja jaoskonna ülemad malevkonna pealikeks. Märtsis otsustas Kaitseliidu peastaap hakata nimetama malevkondi kohanimede järgi. Karksi malevkonnas oli tollal 159 liiget ja pealik reserv-alamkapten Maurus Vahtrik. Karksi kandi mehed olid 1990. aastal esimeste hulgas, kes hakkasid taastama Kaitseliitu.
Praegu kuulub malevkonda ligi 300 kaitseliitlast, kes moodustavad kaks sisekaitsekompaniid ja suurema osa maleva formeerimiskeskusest. Siia kuuluvad ka maleva toetajaliikmed. Alates 2012. aasta aprillist on Karksi malevkonna pealik Mõisaküla linnapea Ervin Tamberg.
Juhan Püttsepp
Pere
Tema vend oli pedagoog Eduard Püttsepp. Tema poeg oli kopsuarst Enn Püttsepp ning pojapoeg on ajakirjanik ja bioloog Juhani Püttsepp.
Kaitseliidu Sakala malev
Linnuse üksikkompanii
Tänapäevast elukorraldust arvestades on seegi üksikkompanii rohkem funktsioonipõhine ja täidab vajaduse korral jalaväe lahingukompanii ülesandeid.
Allüksusse kuulub ligemale 150 kaitseliitlast. Linnuse üksikkompanii pealik on nooremleitnant Lauri Topolev, keda ajutiselt asendab leitnant Andrus Põldma.
Liivatüll
Kaitse
Liivatüll on III kategooria kaitsealune liik Eestis.
Kaitseliidu Sakala malev
Ajalugu
Malev taastati 1990. aastal ja selle ühed jõulisemad eestvedajad olid tollal Karksi kandi mehed.
Maleva 20. aastapäeva puhul ilmus 1937. aastal maleva staabi kirjastuse koostatud mahukas, enam kui 250-leheküljeline maleva ajaloo raamat „Kaitseliidu Sakalamaa malev 1917–1937“. Selle raamatu säilinud originaali järgi anti maleva 85. aastapäeva künnisel Taani kodukaitse abiga välja kordustrükk, millele on lisandunud veel kolm ajalooraamatut: „Kaitseliit Sakala Malev 1937–2002“ (249 lk) ja „Kaitseliidu Sakala Malev 2002–2007 ülevaade“ (115 lk), 2017. aastal välja antud „Kaitseliidu Sakala malev 100“ (352 lk). Ajalooraamatutega on kavas jätkata.
Maleva staap asub tänapäeval Viljandi linna piiril Karula teeotsas paikneval kinnistul, mis koosneb kahekorruselisest kobarhoonest, kuhu malev kolis 1999. aastal. Varem asusid maleva ruumid rahvaväe ülema asutuses C. R. Jakobsoni tänaval, kaitseministeeriumile kuuluvas majas, kus käis kogu asjaajamine ja kirjavahetus maleva loomispäevil ning juhid pidasid ka koosolekuid.
Sümboolika
pisi|Kaitseliidu Sakala maleva lipp|vasakul
Juhan Püttsepp
Looming
Juba kunstikooli õpilasena lülitus Püttsepp varakult kunstiühingu Pallas tegevusse, võttes juba 1920. aasta lõpul kahe kompositsiooniga osa ühingu IV kunstinäitusest. Oli sage esineja ka Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse näitustel kodumaal ja eesti kunsti näitustel mitmel pool välismaal.
Kaitseliidu Sakala malev
Maleva lipp
pisi Lipu hankimisele hakati mõtlema juba maleva alguspäevil. Kavandi valmistas kpt Liivak ja selle kavandi järgi tegi lipu Riigi Kunst-Tööstuskool Tallinnas. Lipu esikülg kujutab endist Viljandimaa vappi, mille põhivärviks on must, keskel asub laialiaetud tiibadega hõbedane kotkas, kes ühe jala küüntega hoiab mõõka ja teisega kilpi, millel hõbedane roos Viljandi linna vapist punasel põhjal; kotka all maapinnalt kerkivad kuuskede ladvad, millest üle helgivad tõusva päikese kiired. Lipu tagakülg on kollast värvi, keskel kaitseliidu märk. Eesti kaitseliidu malevate peres kotkana kõrgele viia Sakala maleva au, kuulsus ning nimi ja päikese jõuga valgustada Eesti kodu tema omakaitse radadel – see on maleva ja tema lipu käskkiri. Lipu üleandmine malevale toimus 6. juuni 1926 paraadil, millest võtsid osa üksused kogu malevast. Lipu õnnistamist toimetasid õpetaja J. Lattik ja preester Tamman. Lipu andis üle kaitseminister kindral J. Soots maleva pealik major O. Oidermanile, kes selle põlvitades vastu võttis ja maleva uuele pealikule kapten R. Pekile edasi andis. Kaitseliidu ülem kolonel J. Roska ütles tervituses, et lipp on püha ja kui võitluses peaks jõud raugema, siis peab lipp andma jõudu võitluse jätkamiseks.
Juhan Püttsepp
Looming
Juhan Püttsepast kujunes üks koolkonna tüüpilisemaid esindajaid, keda iseloomustab üldiselt mahlakas, pehme, värvikas maalilisus. 1930. aastatel maalis ta mitmeid tugevaid kompositsioone talutöö ainetel. 1940. aastatel arenes tema laad tonaalsemate lahenduste, kasinama värvilahenduse suunas. Maaeluteemalised kompositsioonid olid nõutud terve kümnendi vältel. . Juhan Püttsepp on maalinud portreid, maastikke, linnavaateid ja figuraalseid kompositsioone. Kunstnik hakkas näitustel esinema juba 1920. aastatel. Tema loomingus on olnud ekspressiivsemaid katsetusi, mõjutusi uusasjalikkusest, kuid ikka on meistrile olulised olnud töö maalilised väärtused.
Eelistatumateks motiivideks on vaheldusrikka struktuuriga Lõuna-Eesti vooremaastikud oma jõgede ja järvedega ning tumedate metsatukkadega, samuti mõisapargid ja õued askeldavate inimestega, kuid ka rohked Tartu vaated, milles arhitektuurimotiivid etendavad olulist osa.
Õli- ja temperamaalide kõrval võib Püttsepa loomingu paremikku kuuluvaks pidada ka tema pastelle ja värvilisi joonistusi.
Putki lahing
Putki lahing oli Teises maailmasõjas toimunud Narva lahingu üks episoode, mis peeti Putki ja Kuremäe piirkonnas märtsi alguses 1944.
Putki lahing oli Wehrmachti poolt peetud tõrjelahing Punaarmee pealetungi peatamiseks mille eesmärk oli välja murda Jõhvi-Vasknarva teele ja sealt edasi tungida Jõhvi ja Rakvere suunas.
1. märtsil 1944 oli Punaarmee Putki soos alustanud suurrünnakut. Sakslaste olukord selles lõigus oli raske.
Kaitseliidu Sakala malev
Maleva rinnamärk
Maleva rinnamärk valmistati kunstnik G. Mootse kavandi järgi. Rinnamärki anti välja esimest korda võidupühal 1937. aastal. Rinnamärk kujutab endast stiliseeritud kotkast, kes hoiab parema jala küünte vahel mõõka ja vasakuga kilpi. Kotkas on oksüdeeritud hõbedast, kilp kaetud rukkilillesinise emailiga, mille keskel on Viljandimaa vapi kolm kuldset viljapead. Rinnamärk asutati ühtekuuluvuse ja ühiste sihtide taotluse väliseks embleemiks. Ta peab süvendama kandjale maleva aateid ja kohustama kandjat kõikjal kõrgel hoidma Sakalamaa Maleva kuulsust ja kaitsma tema au ning head nime. Rinnamärgi kandmise õigus on kõigil pealikuil, alates rühma pealikust kõrgemale, tingimusel, et vähemalt üks aasta on töötatud malevas pealikuna. Rinnamärki võib annetada ka malevlasele, kes on olnud vähemalt viis aastat malevas, ja isikuile väljaspool malevat, kui seda nõuavad kaitseliidu või maleva huvid. Malevlasele antud rinnamärk on ketita, teistele aga ketiga.
Rinodina gennarii
Rinodina gennarii on Eestis haruldane graniitkivil kasvav piprasamblik.
Kaitseliidu Sakala malev
Maleva teenetemärk
Kaitseliidu Sakala maleva teenetemärk on asutatud tunnustamaks Sakala malevale osutatud teeneid ja abi.
Teenetemärgid jagunevad kolmeks põhiklassiks ja üheks eriteenete märgiks. Teenetemärgile on kantud Sakala maleva sümboolika,
Putki lahing
Lahingu esimeses osas õnnestus Punaarmeel läbi murda esimesed kaitseliinid ja kiiluda kaitsesse mitme kilomeetri sügavuselt. Läbimurde riivistamiseks paisati kõik Armeegrupil Narwa käepärast olnud väeosad nende hulgas ka Toila metsalaagris viibivad Rebase ja Soodeni juhitavad Eesti idapataljonid.
Kaitseliidu Sakala malev
Maleva teenetemärk
maleva loomisaasta ja erinevalt teiste malevate teenetemärkidest jäi sellele ka kirje, et tegu on Sakala malevaga.
Putki lahing
2. märtsil said 658. ja 659. Eesti Pataljon käsu minna Putki piirkonda ja kohale jõudes puhastada soo punaväeosadest, mis sakslaste positsioonidest on läbi valgunud ning taastada rindel endine olukord.
Kaitseliidu Sakala malev
Maleva teenetemärk
kolmeks põhiklassiks ja üheks eriteenete märgiks. Viimasena mainitud märke antakse ühekordsete teenete eest ja Sakala maleva liikmetele neid ei
jagata.
Putki lahing
Kogu sissepiiratud aja jooksul tuli kummalgi pataljonil tagasi lüüa Punaarmee polgusuuruseid ründeüksusi. Side rügemendiga oli katkenud, kuid raadioside diviisiga säilis. 4. märtsil tungis 659. pataljon Putki külla.
Liivatüll
Varia
Eesti Ornitoloogiaühing valis liivatülli koos väiketülliga (Charadrius dubius) Eesti aasta linnuks 2012.
Putki lahing
Sissepiiratuid varustati lennukeilt laskemoona ning toiduga. Rebase ja Soodeni pataljonide tegevus koostöös saksa üksustega sundis Punaarmeed pealetungi jätkamise asemel tegelema sissepiiratud üksuste hävitamisega, kaotades sellega aega. See aga võimaldas Wehrmacht'il organiseerida vasturünnakut.
Läbimurdnud Punaarmee eelosad olid juba Kuremäe-Jõhvi maanteele välja jõudmas. Ohu kõrvaldamiseks tõmmati Kuremäe piirkonda Narva sillapealt SS-diviis "Nordlandi" osi ja Räpina-Rasina piirkonnast toodi kohale 11. Ida-Preisi diviis.
5. märtsil alustas 11. diviis koos "Nordlandi" diviisi osade toetusel vasturünnakut Putki suunas. 11. diviisi osad vallutasid Putki ja vabastasid major Rebase ja Eggemanni mehed piiramisrõngastest. Putkist ida poole aga rünnakul enam edu ei olnud, kuna raskel maastikul kadus side ründavate väeosade vahel ja diviis oli sunnitud kaitsele asuma koos Eesti pataljonidega. Rindejoon taastati kohas kus see oli asunud enne 1. märtsil alanud Punaarmee rünnakut. Kaitsele jäänud "Nordladi" diviisi osad vahetas välja 58. diviis. Eesti pataljonid tõmmati samuti eesliinilt ära, kuna nad polnud alates Novgorodialt taganemise algusest saadik puhkust saanud ning nendes oli veel vaid umbes 110 võitlejat kummaski.
Veeris
pisi|Valdavalt [[lubjakivist kruus ja veerised Partsi karjääris Hiiumaal]] pisi|[[Vulkaaniline kivim|Vulkaanilistest kivimitest moodustunud veerised Thíra saare rannas Kreekas]]
Veeris on ümar kivi läbimõõduga 64...512 mm.
Eestis on varem kasutatud ka purdsetete klassifikatsiooni, mille järgi nimetatakse veeristeks purdosakesi terasuurusega 10...100 mm.
Veeriseid leidub tihti rannikul.
Eckbert von dem Berge
1476. aastal on teda mainitud Maasilinna foogti kumpanina, 1487 Sēlpilsi foogtina, 1492. aastal sai tast aga Toolse foogt. 1499. aastal sai ta aga Bauska foogtiks, kus oli ametis järgnevad 15 aastat. Pärast seda teated temast lõppevad.
Amuuri tiiger
Amuuri tiiger ehk ussuuri tiiger (ka: mandžuuria tiiger, kirde-hiina tiiger; ladinakeelne teaduslik nimetus Panthera tigris altaica) on tiigri alamliik, kes elab metsikult Kaug-Idas.
Teistest tiigri alamliikidest erineb amuuri tiiger suurema kasvu, paksema karvastiku ja pigem tumepruunide kui mustade triipude poolest.
Amuuri tiiger on esindatud ka Tallinna Loomaaia kollektsioonis.
Levila ja arvukus
20. sajandi algul elas amuuri tiigreid kogu Korea poolsaarel, kirde-Mongoolias, kagu-Siberis ja Põhja-Hiinas.
Tänapäeval elavad nad vabas looduses peamiselt Primorje ja Habarovski krais. Nende arvukus Sihhote-Alinis on suurenenud 250-lt (1992) 350-ni (2004), hoolimata kutsikate suurest suremusest ainsal nende elupaika läbival maanteel autoõnnetuste tagajärjel. Salaküttimisele ja kutsikate salapüügile on pandud piir maanteedel sõitvate autode tiheda kontrollimise abil. Kuulduste järgi leidub üksikuid isendeid ka Mandžuurias ja Põhja-Koreas. Kogu maailmas arvatakse amuuri tiigreid olevat tuhatkond.
Kineetiline energia
Kineetiline energia on energia. mis on kehal tema liikumise tõttu. Keha kineetiline energia on võrdne tema kiirendamiseks tehtud tööga ning sõltub keha massist ja kiirusest.
Kineetilise energia kui füüsikalise suuruse tähis on E_k (või T) ja mõõtühik džaul (J).
Amuuri tiiger
Levila ja arvukus
Loomaaedades elab rohkem amuuri tiigreid kui looduses. Neid on ka Tallinna Loomaaias.
Kineetiline energia
Kineetiline energia klassikalises mehaanikas
Kui kiirendada keha paigalseisust konstantse jõuga F, siis teeb see jõud teepikkusel s tööd
Jõud F annab kehale massiga m ühtlase kiirenduse a. Newtoni teise seaduse seaduse kohaselt F=ma, seega
Bago piirkond
Bago piirkond on 1. järgu haldusüksus Myanmaris.
Kineetiline energia
Kineetiline energia klassikalises mehaanikas
Aja t jooksul läbib keha ühtlasel kiireneval liikumisel teepikkuse  ja saavutab kiiruse v=at. Järelikult kandub kehale töö See kiirendustöö on võrdne kehale antud kineetilise energiaga:
Amuuri tiiger
Levila ja arvukus
Amuuri tiigrid on kõikjal looduskaitse all.
Bago piirkond
Piirkond jaguneb Bago, Pyay, Taungoo ja Tharyarwady ringkonnaks.
Amuuri tiiger
Suurus
Isasloom kaalub kuni 300 kilo. Vanasti väideti nende suuruseks kuni 350 kilo; need põhinesid jahimeeste juttudel. Emasloom kaalub märgatavalt vähem. Keskmiselt kaalub emasloom 160 kg ja isasloom 225 kg.
Kineetiline energia
Kineetiline energia klassikalises mehaanikas
Kui keha jätkab liikumist püsival kiirusel, säilib tema kiirenemisel saadud kineetiline energia (hoog). Kui näiteks auto massiga liigub kiirusega, on tema kineetiline energia.
Amuuri tiiger
Suurus
Vangistuses on loomad sageli raskemad kui vabas looduses. Loomaaias on raskeim tiiger kaalunud 423 kg (lõvi 366 kg).
Kineetiline energia
Kineetiline energia klassikalises mehaanikas
Sarnase valemiga saab arvutada ka fikseeritud telje ümber pöörleva keha kineetilise energia: kus I on keha inertsimoment nimetatud telje suhtes ning \omega on nurkkiirus.
Keha kineetiline energia võrdub tööga, mida ta on suuteline seismajäämiseni sooritama (energia ongi töö varu).
Amuuri tiiger
Suurus
pisi|püsti|Tiigri suu
Toitumine
Nagu kõik teised kaslased, on ka amuuri tiiger kiskja. Peamiselt toitub ta suurtest sõralistest. Lisaks sööb ta enam-vähem kõiki loomi, kellest jõud üle käib: jäneselisi, närilisi, kalu (eriti lõhesid) jne. Ta jahib ka kaeluskaru, mis kaalub 100–200 kg. Nagu kõik suured kassid, sööb ka amuuri tiiger meeleldi koeri. Amuuri tiigrit on nähtud püüdmas leoparde, krokodille, hiidpandasid ja pruunkarusid. Korduvalt on juhtunud, et üks suur loom murrab maha terve hundikarja. On täheldatud juhtum, kus isane amuuri tiiger tappis pruunkaru kahe käpalöögi ja ühe hammustusega läbi selgroo.
Kineetiline energia
Kineetiline energia relativistlikus mehaanikas
Kineetiline energia hakkab siiski märgatavalt kasvama alles väga suurel kiirusel. Näiteks kiirusel km/s erineb selle valemiga arvutatud tulemus klassikalise mehaanika järgsest tulemusest 1 protsendi võrra.
Amuuri tiiger
Toitumine
Siiski moodustavad suured sõralised põder ja metssiga amuuri tiigri toidust 85%, mistõttu tema põhiliste saakloomade kaitse on tiigrite säilitamise jaoks samuti väga tähtis.
pisi|püsti|Amuuri tiiger [[Tallinna Loomaaed|Tallinna Loomaaias]] Inimese suudab tiiger tappa ühe käpahoobiga. Siiski on amuuri tiigrite seas inimsööjaid väga vähe, erinevalt mõnevõrra väiksemast bengali tiigrist. Ometi peab ka loomaaias tiigritega väga ettevaatlik olema. Ka Tallinna loomaaias on tiigrid korduvalt külastajaid rünnanud, kes nende puuri on käe või jala pistnud, ja nendelt jäsemeid otsast kiskunud.
WAP-reklaam
WAP-reklaam on reklaami vorm, mis ilmub mobiiltelefonide WAP-lehtedel. Reklaam võib olla lihtsalt tekst või bänner, mille kaudu suunatakse kasutaja ettevõtte WAP-lehele. WAP-reklaam on kiiresti populaarsust koguv meediakanal ka teistes riikides, eriti Skandinaavias.
Amuuri tiiger
Amuuri tiigrid loomaaias
Tiigreid ei ole väga keeruline loomaaias pidada. Amuuri tiigreid on paljudes Euroopa ja Põhja-Ameerika, vähem Aasia loomaaedades.
1982 alustati amuuri tiigrite säilitamise programmiga. Lähtuti 83 vabast loodusest püütud tiigriga, mida peeti piisavaks, et asurkond geneetiliselt ei manduks. Sellest ajast on loomaaedades tiigrite asurkond jõudsalt kasvanud. Amuuri tiigrite päästmise programmi esimene faas on väga edukaks osutunud. Hiljem on ka tiigri teiste alamliikide kaitseks selline programm loodud.
Teine faas, loomaaias sündinud tiigrite vabadusse laskmine, on seevastu keeruline. Tiigrid õpivad jahipidamist kutsikatena oma emadelt. Loomaaias kasvanud tiigrid pole seda õppinud ja võivad kergesti nälga jääda. Peale selle ei pruugi paljud neist inimesi karta, sest on harjunud neid toiduga seostama. Näljaga võivad sellised tiigrid koguni inimsööjateks muutuda.
Amuuri ja bengali tiigrid annavad vabalt ristandeid. Sageli on need valged. See-eest pole teada ühtki puhast tõugu valget amuuri tiigrit.
Kultuuris
Amuuri tiiger Hodori oli Soulis peetud 1988. aasta suveolümpiamängude maskott.
Shyok
Ülemjooksul voolab kagu suunas, seejärel pöördub loodesse ja voolab Karakorami jalamil. Suubub paremalt Indusesse. Shyoki jõgi läbib Indiat ja Pakistani.
Kõrvenõges
Kõrvenõges (Urtica dioica) on nõgeseliste sugukonna nõgese perekonda kuuluv mitmeaastane kahekojaline suvehaljas rohttaim.
Nimetus
Kõrvenõgesele on antud selliseid rahvapäraseid nimetusi nagu nogulane, nõgene, treegal, supinõges, suskja jt. Ja nimetus kõrvenõges on antud talle sellepärast, et ta "kõrvetab" valusalt, kui teda puudutada. Valusa nõgese kõrvetuse põhjustab kõrvenõgese mürgine sipelghape.
Morfoloogia
Taime vars on keskmiselt 30–100 cm kõrgune. Vars on püstine, enamasti harunemata, roheline või pruunikas, harvem lillakas, neljakandiline, kaetud liht- ja kõrvekarvadega.
Lehed on kitsasmunajad, südaja kuni ümardunud aluse ja terava tipuga. Leheservad on saagjad.
Õied on väikesed ja rohelised, pöörisjates tipmistes ja kaenlasisestes õisikutes. Emasõisikud on hiljem rippuvad. Viljaks on munajas pähklike.
Paljunemine
pisi|Kõrvenõgese [[emasõied ja kõrvekarvad]] pisi|Kõrvenõgese [[isasõied]] Kõrvenõges paljuneb hästi vegetatiivselt risoomi kaudu, moodustades vahel suuri kogumikke (kloone). Risoomid paiknevad küll pindmiselt, kuid on mullast raskesti kättesaadavad. Taim võib muutuda umbrohuks heina- ja karjamaadel ning põldudel.
Kõrvenõges on kahekojaline, see tähendab isastaimede õites on vaid tolmukad, emastaimede õites aga vaid emakad.
Levila
Väga laia levilaga: kasvab ulatuslikel aladel nii Euroopas kui Aasias, tulnuktaimena jõudnud ka Põhja- ja Lõuna-Ameerikasse ning Austraaliasse. Eestis kõikjal väga sage.
Kasvukoht
Kõrvenõges kasvab hästi rammusal ja lämmastikurikkal mullal. Kasvab huumusrikastes metsades: salu-, laane-, lammi- ja lodumetsas, eriti kuusikutes, lepikutes ja pankrannikualustes metsades, parkides, niitudel küünide ja kuhjalavade ümbruses, sageli elamute ümbruses, aedades umbrohuna, varemetes, jäätmaadel. Esineb ka jõekallastel ja mererannal.
Liigisisene varieeruvus
Eestis on kõrvenõgesel kaks alamliiki.
Kasutamine
Kõrvenõges on kõrge väärtusega taim loomasöödana, sisaldab rohkesti mineraalaineid, C-vitamiini, oblikhapet jm. Söödataimena on tuntud üle 200 aasta. Lehmadel tõstab piimaandi ja piima rasvasust. Söödaks kasutatakse värskelt, heinana, heinajahuna ja silona koos teiste taimedega. Kuivatatud nõgeselehti antakse talvel kanadele, et neid munema ergutada. Karjamaal loomad nõgest tavaliselt ei söö. Lisaks mitmetele taimtoidulistele loomadele, toituvad kõrvenõgeste lehtedest ka paljude liblikate röövikud.
Reaalteadused
Reaalteaduste all on mõistetud selliseid fundamentaalteadusi, mis kogemusele tuginedes uurivad mingit kindlat reaalsuse valdkonda. Näiteks loodusteadused uurivad loodust, sotsiaalteadused uurivad ühiskonda, ajalooteadus uurib ajalugu. selles tähenduses võib neid samastada empiiriliste teadustega. Selles tähenduses jaotatakse reaalteadused sageli loodusteadusteks ja humanitaarteadusteks ning neid vastandatakse formaalteadustele (ehk ideaalteadustele; näiteks loogika ja matemaatika), mis töötavad välja ning kirjutavad ette mõtlemise vorme ja tunnetusmeetodeid. Kolmandasse rühma on selles jaotuses paigutatud filosoofia ja mõnikord teoloogia. Seda rühma on mõnikord nimetatud metateadusteks.
Kõrvenõges
Kasutamine
Taime on kasutatud ka kiu saamiseks. Kiud on peenike, pehme, siidjas, valge või valkjas, sobib pesu- ja kotiriide, nööride, võrgu jms valmistamiseks. Teistest kiutaimedest väiksema kiutoodangu tõttu ei ole siiski kultuuri viidud.
Reaalteadused
Reaalteadusteks on hakatud nimetama ka kindlalt piiritlemata teadusharude rühma, mis koonduvad füüsika ümber ja mida vastandatakse humanitaarteadustele. Mõnikord samastatakse reaalteadusi täppisteadustega ning arvatakse nende hulka laialdaselt matemaatikat kasutavad loodusteadused ja matemaatika. Mõnikord mõistetakse reaalteaduste all loodusteadusi, mõnikord ka loodusteadusi ja matemaatikat.
Kõrvenõges
Kasutamine
Juurtest ja lehtedest saadakse rohelist värvainet kasutatakse kui ohutut värvi ravimi- ja toiduainetööstuses.
Noori võsusid ja lehti kasutatakse toiduks salatina. Kõrvenõgesel on suur toiteväärtus ja head raviomadused. Ta sisaldab rohkesti valke, mineraalaineid (rauda, magneesiumi, kaaliumi, kaltsiumi), süsivesikuid, vitamiine (eriti C-vitamiini) ja karoteeni.
Filipiini meri
Filipiini meri on meri Vaikse ookeani lääneosas. Piirneb edelas Filipiinidega, läänes Taiwaniga, loodes Nansei (Riukiu) saartega, põhjas Jaapaniga, kirdes Ogasawara saartega, idas Mariaanidega ja kagus Belauga.
Lecanora andrewii
Lecanora andrewii on Eestis haruldane samblikuliik liudsambliku perekonnast.
Levik Eestis
Kasvab 11 kaitsealusel laiul ja rahul ning rannaäärsetel graniitkividel.
Maude Flanders
Maude Flanders on tegelane joonisseriaalis Simpsonid. Ta oli abielus Ned Flandersiga ja tal on temaga 2 poega Tod ja Rod Flanders. Ta hukkus 11. hooaja episoodis "Alone Again, Natura-Diddily".
Maude Flanders Figuren aus Die Simpsons List of recurring The Simpsons characters es:Anexo:Familia Flanders Famille Flanders Família Flanders
Ludvig Puusepp
Ludvig Puusepp (3. detsember (vkj 21. november) 1875 Kiiev – 19. oktoober 1942 Tartu) oli eesti arst ja arstiteadlane, Eesti Teaduste Akadeemia tegevliige (1938–1940). Teda peetakse üheks kaasaegse neurokirurgia rajajaks.
Puusepast sai 1910. aastal maailma esimene neurokirurgia professor.
Elukäik ja teadustegevus
Ludvig Puusepp sündis 3. detsembril 1875 Kiievis kingsepp Martin Puusepa pojana. Tema isa oli eestlane ja ema Tšehhi-Poola päritolu. Aastatel 1885–1894 õppis Kiievi I Gümnaasiumis, mille lõpetas kuldmedaliga. Õpingud jätkusid Peterburi Sõjaväemeditsiini Akadeemias, kus ta süvenes kirurgia erialasse. V kursuse üliõpilasena töötas L. Puusepp kuulsa neuroloogi akadeemik V. M. Behterevi kliinikus. Lõpetanud 1899. aastal hiilgavalt akadeemia, jäi ta sinna tööle.
Oma esimese neurokirurgilise operatsiooni tegi L. Puusepp 1899. aastal. 1902. aastal kaitses ta doktoriväitekirja peenise erektsiooni ja ejakulatsiooni juhtivatest ajukeskustest. Töö oli neurofüsioloogilist laadi ja põhines neurokirurgilist tehnikat nõudvatel eksperimentidel koertega.