cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fanny Mendelssohn
Elukäik
1811. aastal kolis Mendelssohnide pere Berliini. Abraham Mendelssohni pank oli kaasa aidanud Napoleoni süsteemi murdmisele ja perekond, kartes nüüd prantslaste kättemaksu, oli sunnitud Hamburgist lahkuma. Abraham ja Lea Mendelssohn tahtsid, et nende lapsed – Fanny, Felix, Paul ja Rebecka – saaksid parima võimaliku hariduse. Nii saigi Fanny Mendelssohn tolle aja naise kohta erakordselt kõrge muusikalise hariduse, kui klaverimängu õpetas talle Muzio Clementi endine õpilane Ludwig Berger ning kompositsiooni ja kontrapunkti Carl Friedrich Zelter. Nagu Felix, oli Fannygi juba varases nooruses muusikaliselt väga andekas ja hakkas lapsena muusikat kirjutama. Muusikuks saamisel olid tema eeskujudeks vanatädid Fanny von Arnstein ja Sarah Levy. Mõlemad olid suured muusikaarmastajad, neist esimene oli Mendelssohnide kodus toimunud tuntud salongiõhtute patroon ning viimatimainitu andekas ja haritud pianist ning Wilhelm Friedemann Bachi õpilane.
Mendelssohn kasvas üles haritud keskkonnas. Sageli nende Berliini kodu külastanud inimeste seas oli kunstnikke, muusikuid ja teadlasi, sealhulgas Wilhelm ja Alexander von Humboldt ning Rebecka hilisem abikaasa, matemaatik Gustav Dirichlet. Sarah Rothenburg on kirjutanud nende majapidamise kohta: "Euroopa tuli nende elutuppa.“ Samuti Mendelssohnide maja tihti külastanud muusikud Ignaz Moscheles ja Sir George Smart olid mõlemast lapsest võrdselt vaimustatud, kuid isa Abraham pidas algselt muusikaliselt lootustandvamaks hoopis Fannyt. Seepärast ei soovinud ta, et Felixist saaks elukutseline muusik. Hiljem Abrahami arvamus muutus: arvestades tolleaegset naiste positsiooni ja pea olematult võimalust muusikuna läbi lüüa, toetas ta küll Fanny muusikaõpinguid, kuid ei tahtnud, et ta hakkaks elukutseliseks heliloojaks või pianistiks. Abraham kirjutas 1820. aastal Fannyle: "Muusikast võib saada ehk tema (Felixi) elukutse, kuid sind saab ja peab see vaid ehtima, mitte olema sinu eksistentsi ja tegevuse alus." Felix oli see-eest palju toetavam: ta soovitas õele teha karjääri nii helilooja kui ka interpreedina, kuid igaks juhuks palus, et Fanny ei kasutaks teoste avaldamisel oma pärisnime. Õved seadsid koos Fanny kirjutatud laule ning Felix avaldas need enda nime all.
pisi|Fanny Henseli haud Kuigi Fanny Mendelssohn kirjutas innukalt muusikat ja mängis hästi klaverit, ei saanud temast elukutselist muusikut. Siiski kanti tema töid kontsertidel ette. Peamiselt juhtus see nende kodus toimunud "Pühapäevakontsertide" ("Sonntagskonzerte") sarjas, kus põhiliselt kõlasidki kõrvuti Fanny ja Felixi tööd. Kontserdisarja oli algatanud heliloojate isa Abraham, hiljem võttis korraldamise enda peale Fanny ise. Pianistina andis ta oma ainsa avaliku kontserdi suurel laval 1838. aastal, kui ta oli venna Esimese klaverikontserdi solistiks. Alles 1846. aastal otsustas Fanny Mendelssohn esmakordselt avaldada oma teoseid enda nime all. Nendeks olid tema laulud oopusenumbriga 1.
1821. aastal kihlus Fanny Mendelssohn maalikunstnik Wilhelm Henseliga, kuid tüdruku ema vastuseisu tõttu muutus abiellumine võimatuks. Viimane keelas neil lausa omavahelise kirjavahetuse, kui Hensel Itaaliasse kolis. Kui mees 1828. aastal Itaaliast tagasi tuli, kohtusid Fanny ja Wilhelm esimest korda üle pika aja ning pärast isa soovitust abiellusid nad 1829. aastal. Vaatamata abielule ei lahkunud Fanny oma vanemate korterist ja jäi sinna elama kuni surmani. Aasta pärast pulmi sündis nende ainus laps Sebastian Ludwig Felix Hensel, kusjuures nime pani Fanny oma lemmikheliloojate – Johann Sebastian Bachi, Ludwig van Beethoveni ja Felix Mendelssohni järgi.
Fanny Hensel suri Berliinis 1847. aastal pärast mitut insulti. Tema mõlemad vanemad ja vanaisa Moses olid kõik surnud samal põhjusel, samal põhjusel suri kõigest kuus kuud hiljem ka tema vend Felix. Enne seda jõudis Felix Mendelssohn kirjutada õe mälestuseks keelpillikvarteti nr 6.
Helilooming
Fanny Mendelssohn kirjutas kokku 466 helitööd. Peaaegu kogu tema heliloomingu moodustavad laulud ja klaverimuusika. Osa tema lauludest avaldati algselt Felix Mendelssohni nime all, nii ei teadnud ka Suurbritannia kuninganna Victoria, et tema lemmiklaulu "Itaalia" on kirjutanud Fanny, mitte Felix Mendelssohn. Laululisus kandus üle tema klaverimuusikassegi. Osa tema klaveriloomingust kannab nime "Laulud klaverile" ("Lieder für Klavier"), mis oli eeskujuks Felix Mendelssohnile, kui ta kirjutas oma kuulsad "Sõnadeta laulud". Üks tuntumaid teoseid Fanny klaveriloomingust on klaveripalade tsükkel "Aasta" ("Das Jahr"), mis koosneb 12 palast – iga pala kannab ühe kuu nime. Ülejäänud loomingust on tuntud veel klaveritrio d-moll, kantaadid ja väike hulk orelimuusikat.
Teosed oopusenumbritega
1847. aastal avaldati kaks vihikut (op 4 ja 5) kirjastuses A. M. Schlesinger ja üks vihik kirjastuses Bote & Bock (op 6):
1850. aastal ilmus postuumselt veel teoseid neljas köites Leipzigi kirjastuses Breitkopf & Härtel:
Hilisemad austusavaldused
Fanny Henseli järgi on nimetatud Berliini Muusikakool (Musikschule Fanny Hensel), samuti tänav (Fanny-Hensel-Weg) ja algkool (Fanny-Hensel-Grundschule) Berliinis Kreuzbergi linnaosas. Berliini Liidunõukogu hoonele Leipzigi tänaval, kus kunagi asus Mendelssohnide maja, on püstitatud mälestustahvel Fanny ja Felix Mendelssohnile. Fanny ja Felixi mälestustahvel on püstitatud ka Hamburgi Ludwig-Ehrhardt-Straßele, kus asus nende praeguseks sõjas hävinud sünnikodu.
Eric Elsti poolt 16. augustil 1990 avastatud asteroid nr 9331 kannab nime Fannyhensel.
Among Us
Among Us on mitme mängijaga strateegia mäng, mille on loonud Ameerika firma Innersloth. Mäng avaldati IOSitele ja Androididele juunis 2018, Microsoft Windowsis novembris 2018, Nintendo Switchile detsembris 2020 ning PlayStation 4'le, PlayStation 5'le, Xbox One'le ja Xbox Series X/S'ile 2021 aasta detsembris.
Mäng toimub kosmoseteemalistes maailmates, kus mängijatel on kaks rolli, ettemääratud arv on Teesklejad ja ülejäänud on Meeskonnakaaslased. Meeskonnakaaslased peavad teada saama, kes on Teesklejad ja nad maailmast välja viskama või kõik oma ülesanded üle maailma ära tegema. Väljaviskamiseks peab teada andma surnud kehast või tegema hädaabikohtumise (hädaabikohtumist ei saa teha kriiside ajal). Meeskonnakaaslased võidavad, kui kõik Teesklejad on välja visatud või kui kõik ülesanded on tehtud. Teesklejad võidavad, kui Meeskonnakaaslasi ja Teesklejaid on võrdselt või kui kriitiline sabotaaž on lahendamata.
Kuigi mäng avaldati 2018. aastal sai Among Us populaarseks 2020. aastal, kui Twitchi streamerid ja juutuuberid seda mängima hakkasid.
Eestis on videomängu enda otseülekannetes mänginud mitmed mängurid nagu MupaxHD ning KSET-TV.
Piiririik
"Piiririik" on Eesti kirjaniku Tõnu Õnnepalu 1993. aastal ilmunud romaan.
Seda peetakse taasiseseisvunud Eesti üheks olulisimaks ja mõjukaimaks kirjandusteoseks.
See on tõlgitud enam kui 15 keelde.
Graincourt-lès-Havrincourt
pisi|Vallakeskus
Graincourt-lès-Havrincourt on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 35 km Arrasist kagus, teede D15 ja C5 ristumiskoha ümbruses. Kiirteede A26 ja A2 liiklussõlm asub külast vaid 800 m kaugusel.
pisi|tühi|
Dursztyn
Dursztyn (slovaki keeles Durštín, ungari keeles Dercsény, saksa keeles Dürrstein) on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Nowy Targi vallas. Dursztyn asub Slovakkia piirist 7,5 km kaugusel, Nowy Targist umbes 13 km kagus.
Šovgenovski rajoon
Šovgenovski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Adõgee vabariigis.
Rajoonis on 6 kohalikku omavalitsusüksust ja 31 asulat.
Kenert
Kenert on mehe eesnimi. Nime Kenert nimepäev on 17. juunil. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on eesnimi Kenert 178 mehel. Kenert on populaarsuselt 459. mehenimi.
Kenert on keskmiselt 10 aasta vanune (mediaanvanus on 8).
Kõige populaarsem on eesnimi Kenert vanuserühmas 0–4, kus neid on 10 000 elaniku kohta 6,75.
Kõige rohkem on eesnimega Kenert sündinuid juulis, kokku 23.
Kõige populaarsem on eesnimi Kenert Valga maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 3,38.
Lembitu Kuuse
pisi|Lembitu Kuuse 1988. aastal Lembitu Kuuse (11. september 1950 Rakvere – 14. jaanuar 2017 Tartu) oli eesti spordiajakirjanik ja matemaatik.
Aastast 1988 töötas Kuuse Eesti Televisioonis, 1988–1993 oli ta ETV Tartu korrespondent ning aastast 1993 Eesti Rahvusringhäälingu sporditoimetuse vastutav toimetaja, saatejuht ja reporter (2014 ka juhataja kohusetäitja). 1981–1993 oli ta paralleelselt ka Tartu maratoni infotalituse juht ning aastast 1999 suusatamise MK Otepää etapi korralduskomitee liige.
Kuuse vahendas aastast 1988 Eesti Raadios ning aastast 1992 Eesti Televisioonis ka olümpiamänge ja muid rahvusvahelisi suurvõistlusi.
Kuuse oli abielus Heli Kuusega.
2022. aastal avaldas Ivo Parbus Kuusest elulooraamat "Lembitu Kuuse Kuld".
Kummi
Kummi on kautšuki vulkaniseerimisel saadav sitke elastne materjal (elastomeerne süsivesinikpolümeer). Algselt toodeti seda mõne taime, nt kummipuu piimmahlast.
Kõnekeeles nimetatakse kummiks ka kummivaiku, sealhulgas kummiaraabikut (E414).
Šļaukas
Šļaukas on küla (mazciems ) Lätis Gulbene piirkonnas Daukstese vallas. Küla asub valla lääneosas.
Hilma af Klint
Hilma af Klint (26. oktoober 1862 Stockholm – 21. oktoober 1944 Danderyd) oli Rootsi maalikunstnik, teosoof ja abstraktse kunsti teerajaja.
Lapsepõlv
Hilma af Klint sündis 1862. aastal Karlbergsi lossis, kus asub Rootsi sõjaakadeemia. Tema vanemad olid kaptenleitnant Fredrik Viktor af Klint ja Matilda af Klint (sündinud Sontag). Hilma isa eelistas lihtsat ja looduslähedast elu, oli musikaalne ja mängis viiulit. Tema ema oli Soomest pärit, tema eluvaade oli praktiline ning ta domineeris kodus. Hilma oli oma vanemate neljas laps, tal oli vanem õde Anna, kes oli surnud imikuna, lisaks olid peres lapsed Ida ja Gustaf. Pärast Hilmat sündis tütar Hermina, kes suri 1880. aastal 10-aastaselt. Õe Hermina surm mõjutas Hilmat sügavalt ning ajendas teda hiljem elus praktiseerima selgeltnägemist ning omaks võtma esoteerilisi uskumusi. Af Klintide suguvõsas olid mehed traditsiooniliselt mereväega seotud, seda kommet jätkasid ka Hilma vend Gustaf ning tema pojad. Hilma af Klinti isa ja onu, kes olid mõlemad avaldanud raamatuid tehnilise matemaatika ja teoreetilise mehaanika kohta, mõjutasid teda huvituma teadusest ja matemaatikast. Suviti, kui af Klinti isa oli merel, viibis perekond väikeses maamajas Tofta talus, mis asus Adelsö saarel Mälareni järvel. Tofta ja selle ümber olev maa kuulus perekonnale ning oli ostetud 1800. aastate alguses af Klinti vanaisa poolt. Suvel maal olles õppis af Klint juba väga noorelt loodust tundma, looduse uurimine ja taimed mängisid hiljem tema loomingus olulist osa. Kui Hilma oli 10-aastane, kolis ta perekond Karlbergist Stockholmi, kus ta alustas õpinguid Normalskola tütarlastekoolis Riddargatani tänaval. Af Klinti loodusearmastusest kujunes välja huvi kunstilise eneseväljenduse vastu ning ta alustas õpinguid Stockholmi Tehnikakoolis (tänapäeval Konstfack).
Kunstiõpingud ja varajane looming
pisi|Hilma af Klinti varajane looming: "Hilissuvi" 1903 Af Klint jätkas kunstiõpinguid Rootsi Kuninglikus Kunstiakadeemias 1882. aastal. Arvatavasti oli ta Stockholmi Tehnikakoolis näidanud üles kunstilist potentsiaali. Kunstiakadeemias oli af Klint eeskujulik õpilane. Tema õpetajad olid Georg von Rosen, August Malmström ja Per Daniel Holm. Õpingute ajal kujunes af Klintil välja eluaegne sõprus Anna Casseliga. Kunstiakadeemias ja selle kogukonnas levisid rahvusromantilised ideed, tõenäoliselt olid mõned tema professorid, näiteks von Rosen ja Malmström, rahvusromantistliku liikumise eestvedajad. Af Klinti varane looming keskendus peamiselt maastikumaalile ja portreele. 1880. aastate lõpus andis kunstiakadeemia af Klinti ja kahe teise kunstniku käsutusse ateljee aadressil Hamngatan 5, mis asus Kungsträdgardeni linnaosas. 19. sajandi lõpus oli see piirkond Stockholmi kultuurikeskus, mille keskses osas oli Blanche'i kunstisalong ja kohvik, mille ülemisel korrusel see ateljee asus. Pärast isa surma 1898. aastal kolis af Klint koos emaga majja aadressil Brahegatan 52, kus elasid 1918. aastani. Aastal 1908 jäi af Klinti ema pimedaks ning Hilma pidi ateljeest loobuma. Aastatel 1900–1901 töötasid af Klint ja Anna Cassel kavanditegijatena Stockholmi veterinaaria instituudis; kavanditegijana tegi af Klint illustratsioone ka jõuluajakirjale Julklappen.
Huvi okultismi vastu
Af Klint oli juba lapsena näidanud oma annet selgeltnägijana ning oli näinud nägemusi tulevikust. Tema nõo Eriku mälestuste järgi osales af Klint ka enne Kunstiakadeemiasse astumist spiritistlikel seanssidel 1879. ja 1882. aasta vahel, sel ajal suri ka tema õde Hermina, mis mõjutas af Klinti ühinema spirtistliku liikumisega. Af Klinti märkmiku sissekannetest on näha, et ta oli seotud Edelweissi assotsiatsiooniga (Edelweissforbündet), mis on Rootsis tegutsev oikumeeniline liit. Ta ühines assotsiatsiooniga 5. juunil 1896, kuid lahkus lühikese aja pärast. 19. sajandi lõpus hakkas spiritismi asemel populaarseks muutuma teosoofia, paljud spiritistid läksid üle H. P. Blavatsky teosoofilisele liikumisele.
De Fem
Koos Anna Casseli ja kolme teise naisega kunstiakadeemiast moodustas af Klint väikese siseringi. Teiste liikmete nimed olid Sigrid Hedman, Cornelia Cederberg ja Mathilde N (perekonnanimi pole teada). Oma grupiga pidasid nad spiritistlikke koosolekuid ja seansse. Af Klinti märkmetest on näha, et varaseim de Femi ('viisik') seanss toimus 1892. aastal ning need jätkusid aastani 1907. Algselt oli peamine meedium Sigrid Hedman. Naised kutsusid oma liitu ka Fredagsgruppeniks ('reede grupp') ning on leitud fotosid sellest, kuidas nad oma seansside jaoks toa ümber tõstsid. Kõige tähtsam osa ruumist oli altar, mille ümber olid sõõris asetatud alused, millel sai põlvitada. Sõõris oli tugitool, kus istus transis olev meedium, kes andis edasi sõnumeid spirituaalsest maailmast. Altari peal oli kristlik rist, mille taha oli asetatud kullatud kolmnurk. Oma varasemate koosolekute alguses lugesid naised piibli tekste ning kasutasid psühhograafi. Psühhograaf oli masin, mis mõõtis inimese koljut ning selle abil loodeti selgitada välja inimese vaimsed võimed. Hilisematel koosolekutel selliseid võtteid enam ei kasutatud, meedium lihtsalt langes transsi ning edastas spirituaalse maailma sõnumeid. Vaimud, kes de Femile sõnumeid saatsid, olid Gregor, Clemens, Amaliel ja Ananda. Nad tahtsid, et naised edastaksid nende sõnumeid piltide kaudu. Sõnumeid vaimudelt saadi transi või une ajal, ning grupi liikmete eesmärk oli olla võimeline edastama vaimude soove teadvusel olles. Hiljem muutus Hilma af Klint ise kõige tähtsamaks meediumiks. Lisaks spirituaalse maailma sõnumitele lisandus seanssidele uus element, automaatkirjutamine. Grupi liikmed kasutasid seansi ajal paberit ja pliiatsit ning lasid oma kätel automaatselt kirjutada. Kirjutised polnud tavaliselt loetavad, paberil oli vaid näha, kuidas käsi oli liikunud rütmiliselt paberi peal. Varsti kujunes automaatkirjutamine automaatjoonistamiseks. Need joonistused ei olnud tavaliselt vaid ühe inimese tehtud ning need olid signeeritud kui "D.F" (De Fem). Selline tegevus oli spiritistide ringkondades levinud.
Tee abstraktsionismini
pisi|Hilma af Klinti märkmik 1919. aastast 1904. aastal sai af Klint vaim Anandalt sõnumi, et tal on vaja luua maale astraalsel tasandil. Ta pidi looma maale, mis kujutavad hävimatut. 1905. aasta suvel lubati talle, et teda valmistatakse ette vaimude sõnumite edastamiseks, ta ülesandeks oli töötada vaimude heaks, et luua uus hoone ehk tempel. Af Klinti peeti selle ülesande kõlblikuks läbiviijaks, sest ta meenutas vanaaja Vesta neitseid. Enne seda pidi af Klint läbima puhastusprotsessi. Pärast seda ettekuulutust tekkis af Klintil raske sisemine kriis, sest talle olid seatud suured ootused. Hilma pidi lubama aasta jagu tööd Amalieli soovide täideviimiseks. Need tööd, mida ta pidi tegema, olid "maalid templile". Seejärel muutus Hilma radikaalselt, nii iseloomult kui ka loomingus, ta pöördus oma sisemusse, selle asemel, et muretseda välise reaalsuse pärast.
Selleks, et maalida uuel viisil, pidi ta harjutama. Varasemad automaatjoonistused polnud enam piisavad. Ta alustas harjutuste tegemist kahes sektsioonis, kus ta püüdis maalidel luua vorme automaatselt, olles ise instrument. 1906. aasta novembris alustas ta esimest väikeste õlimaalide seeriat. Neid oli kokku 26, peamised värvid nendel maalidel olid sinine, kollane ja roheline. Sinine sümboliseeris naiselikkust, kollane maskuliinsust ja roheline nende kahe harmooniat. Selle 26 maalist koosneva rühma pealkirjaks sai "Algkaos", af Klint hoidis neid salajas ning näitas vaid valitutele.
"Algkaose" seeriale järgnes 1907. aastal nn Roosa seeria. Roosa seeria maalid olid eelmistest suuremad, need maaliti 1907. aasta jaanuari ja septembri vahel. Maalide tausta domineeriv värv on roosa, mille peal on kujutatud teistes pastelsetes toonides spiraalid. Af Klinti enda värviteooria kohaselt sümboliseeris roosa värv erost. Af Klint tegi mõlema maaliseeria kohta arvukalt kavandeid, mida on kokku rohkem kui maale endid.
Templimaalid
Aastatel 1904–1915 lõi af Klint oma loomingu tuumiku – "Templimaalid". Kogumikus koosneb seeria 193 maalist, mis jagunevad omakorda rühmadesse ja alamseeriatesse. Ajavahemikus 1908–1912 tegi kunstnik töös pausi, et süveneda esoteerilise kristluse ja Rudolf Steineri loomingu uurimisse. Kui töö 1912. aastal jätkus, oli märgata kristlikke sümboleid.
"Kümme suurimat"
pisi|"Kümme suurimat" nr 5, 1907 1907. aasta mais alustas af Klint maaliseeriat "Kümme suurimat". See kujutab inimese nelja eluetappi: lapsepõlve, noorust, keskiga ja vanadust. Maalid on abstraktsed, nendel on võimalik eristada üksikuid sõnu ja taimekujutisi. Maalide suurus on 158 × 114 cm. Af Klint on kirjeldanud, kuidas enne maalimist oli ta näinud lõuendil helendavat Jupiteri märki, seejärel alustas ta maalimist. Af Klinti kirjelduse järgi toimus maalimisprotsess automaatselt ning ilma kavanditeta, alguses ei teadnud Af Klint, mida need maalid tähendavad. Iga maali tegemine võttis aega kuus päeva ning ta ei näidanud neid kellelegi. Af Klint maalis iga päev umbes neli tundi. Maaliseeria sai valmis 1907. aasta jõululaupäeval. Af Klinti väitel juhtisid teda maalides vaimud Ester ja Theosophus, kelle taga seisis Amaliel.
"Luik"
pisi|"Luik" nr 1, 1915 Sari "Luik" valmis ajavahemikus 1914–1915. Maalidel on erinevatel abstraktsuse astmetel käsitletud ühtsuse poole püüdleva musta ja valge luige vastandlikkuse teemat. Seeria liigub kiiresti luige kujundist täiesti abstraktse geomeetriani. Seeria esimene maal kujutab selgelt kahte luike, üks must ja teine valge. Kuuendal ja seitsmendal maalil on kujutatud nelja eri värvi luike, palju abstraktsemalt kui esimesel maalil.
"Altarimaalid"
Seeria "Altarimaalid" võtab kokku kõik eelnevad seeriad. Seeria valmis aastal 1915. Maalidel on kujutatud teosoofilist evolutsiooniteooriat, kus arvatakse, et evolutsioon kulgeb kahes suunas – evolutsioon ülendatakse füüsilisest vormist spirituaalsesse ja laskub jumalikkusest materiaalsesse maailma. Seeria koosnes kolmest maalist ning need olid mõeldud olema templi kõige sisemises osas. Vaataja oleks neid näinud alles pärast kõikide eelnevate seeriate maalide nägemist. Af Klint on visandanud 1930. aastal oma märkmikku templi kavandeid. Hoone oleks tema visiooni järgi ümmargune ja kolmekorruseline, templis oleks spiraalne trepp, mida mööda vaatajad saaksid üles liikuda. Korrused oleks ühendatud neljakorruselise torniga, mille sees oleks altariruum, kus maalid asetseksid. Need teosed on "Templimaalide" kulminatsioon, kus tuuakse kokku kõik värvid, motiivid ja vormid. Maalid on osaliselt kullatud, et sümboliseerida nende tähtsust. "Altarimaalidel" on kujutatud võrdkülgset kolmnurka, mis on mitmes kultuuris ja usundis peamine sümbol. Päikese poole püüdlev kolmnurk tähistab sfääride kaudu ülespoole pürgimist ning allapoole suunatud kolmnurk kujutab vastupidist liikumist. Viimasel maalil on ringi keskel kaks kolmnurka ühendatud kuuetipuliseks täheks, mis sümboliseerib esoteerikas universumit.
Isiklik elu
1880. aastatel tekkis af Klintil romantiline suhe kauge sugulasega, mis aga ei arenenud positiivselt. Seejärel vältis af Klint terve elu lähedasi suhteid meestega. 1913. aastal tutvus af Klint põetaja Thomasine Anderssoniga, kes aitas tal ema eest hoolitseda. Pärast af Klinti ema surma 1920. aastal kolisid Hilma ja Thomasine kokku, nad elasid talviti Helsingborgis ja veetsid suved af Klinti maakodus Munsö saarel.
Hilma nõbu Erik kirjeldas oma mälestustes tädi kui tahtejõulist, iseseisvat ja väärikat naist. Raamatukoguhoidja Olof Sundström, kes õppis af Klinti tema viimastel eluaastatel tundma, kirjeldas teda kui mittesentimentaalset, spirituaalset ja introvertset naist.
Hilma af Klinti pärand
Hilma af Klint veetis peaaegu kogu elu oma väga isikupäraste ja isiklike maalide kallal töötades. Selleks ajaks, kui af Klint 1944. aastal suri, oli ta loonud üle tuhande okultse temaatikaga maali ja kümneid detailseid märkmikke. Viimastel eluaastatel otsis ta meeleheitlikult kohta, kus oma maale eksponeerida, kuid keegi ei suutnud neid sel ajal mõista. Testamendis oli af Klint soovinud, et tema maale ei näidataks avalikkusele enne, kui tema surmast on möödunud 20 aastat. Af Klinti arvates oli alles 20 aasta pärast võimalus, et inimesed tema teoseid mõistavad.
Hilma af Klint oli abstraktse kunsti teerajaja. 20. sajandi alguses, kui af Klint abstraktseid maale looma hakkas, polnud keegi varem midagi sellist näinud: värvilised, kirkad maalid ei kujutanud midagi füüsilisest maailmast äratuntavat. Need loodi aastaid enne Vassili Kandinsky ja Piet Mondriani abstraktseid teoseid. Kuna af Klint ei eksponeerinud oma teoseid ega näidanud neid kellelegi, oli tema looming enne 1980. aastaid teadmata. Tänapäeval asuvad Hilma af Klinti maalid Guggenheimi muuseumis New Yorgis ja Moderna Museetis Stockholmis.
Hilma af Klinti loomingut eksponeeriti Eestis 2015. aastal Kumu kunstimuuseumis.
Sandinism
Sandinism on Nicaragua vasakpoolse suunitlusega poliitiline liikumine. Nende ideoloogia oli aastakümneid kommunistlik ja rahvuslik ning nad seisavad Ladina-Ameerika ühtseks piirkonnaks liitmise eest. Sandinismi liikmeid ja pooldajaid kutsutakse sandinistadeks.
Nicaragua marksistlik-leninliku revolutsioonilise partisaniliikumise üldnimi tuli kasutusele kui 23. juulil 1961. aastal Tegucigalpas radikaalselt meelestatud ja Kuuba revolutsioonist vaimustunud noored asutasid Sandinistliku Rahvavabastusrinde (Frente Sandinista de Liberación Nacional, FSLN). FSLN nimetus väljendas lugupidamist 1920.–30. aastatel Nicaragua ülestõusu ja partisaniliikumist juhtinud Augusto César Sandinole.
Esialgu kuulus FSLN-i kolmesalgalisse partisanirühma ligi 60 inimest, keda juhtisid revolutsioonilise liikumise teoreetik ja professor Carlos Fonesca Amador, jurist ja sõjaväelane Tomás Borge Martínez ning kolonel Santos López, kes oli juhtinud Somoza armee noorukite rühma. 1975. aastal ühines FSLN-ga Kuubal emigratsioonis olnud José Daniel Ortega Saavedra, kes juba 15-aastaselt tegutses revolutsionäärina, oli korduvalt vahi alla võetud ning kandis aastatel 1967–1974 karistust pangaröövis süüdistatuna Managua vanglas. Pärast vabanemist emigreerus Kuubale, kuid tuli 1976. aastal salaja Nicaraguasse tagasi ning tõrjus sandinistliku liikumise senised juhid Borge ja Fonesca kõrvale. Kuna oli saanud Kuubal vastava ettevalmistuse, asus juhtima relvastatud revolutsioonilist võitlust saades majandus- ja relvaabi Nõukogude Liidust.
FSLN võitles juba alates 1961. aastast Anastasio Somoza Debayle perekonna diktatuuri vastu. Võit tuli 19. juulil 1979. Moodustati 5-liikmeline Rahvusliku Taassünni Valitsushunta (Junta de Gobierno de Reconstrucción Nacional). Võitlust Somoza režiimi vastu hakatigi nimetama sandinistlikuks revolutsiooniks.
Sandinistlik Vabastusrinne oli võimul 1979. aastast 1990. aastateni, 1981. aastast Daniel Ortega ja tema juhitud Nicaragua Sotsialistide Partei (Partido Socialista Nicaraguense, PSN) mõju all. Ortega valiti 1981. aastal FSLN-i valitsushunta koordinaatoriks ja 1984. aastal Nicaragua presidendiks. Selleks ajaks oli FSLN muutunud massiorganisatsiooniks ning kontrollis sõjaväge, politseid, riigi sise- ja välispoliitilist ideoloogiat ning üldist majandusstrateegiat. 1990. aasta valimised sandinistid kaotasid ja jäid opositsiooni kuni 2006. aastani.
Ortega on tasapisi hoolitsenud ka selle eest, et kontroll Nicaragua poliitilise olukorra ja majanduselu üle oleks täielikult FSLN-i ja tema perekonna käes. 2007. aastal tapeti saladuslikel asjaoludel 20 FSLN-i leppimatut vastast. 2009. aastal muutis Nicaragua Ülemkohus ära konstitutsiooni sätte, mis määras, et üks kodanik võib olla presidendiametis vaid viis aastat. Ortega abikaasa Rosario Murillo on asepresident, FSLN-i pressisekretär ning valitsuse ideoloogia ja propaganda kuraator.
Raino Liblik
Raino Liblik (sündinud 20. aprillil 1977) on Tallinna Mustamäe Riigigümnaasiumi direktor. 2009–2021 Tallinna Kuristiku Gümnaasiumi direktor, varem olnud Tallinna Teeninduskooli õppedirektor, NABA Huvikooli juht.
Němčice nad Hanou
Němčice nad Hanou (saksa keeles Niemtschitz an der Hanna) on linn Tšehhis Olomouci maakonnas Prostějovi ringkonnas. Němčice nad Hanou asub Prostějovist umbes 16 km lõunakagus ja Olomoucist ligikaudu 28 km lõunas.
Raino Liblik
Eesti Koolijuhtide Ühenduse juhatuse liige, Tallinna Koolijuhtide Ühenduse esimees, Tallinna Treenerite Liidu MTÜ juhatuse liige ning Aberg MTÜ juhatuse liige.
Němčice nad Hanou
Němčice nad Hanou asub merepinnast 204 meetri kõrgusel.
Němčice nad Hanoud on esmamainitud 1406. aastal, linnaõigused sai 1970. aastal.
Ganyesa
Ganyesa on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Dr Ruth Segomotsi Mompati ringkonnas, Kagisano-Molopo valla halduskeskus.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ganyesa elanikest mustanahalisi aafriklasi 98,38%, värvilisi 0,66%, India või Aasia päritolu inimesi 0,43%, valgeid 0,07% ja teisi 0,46%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 92,67% inimesi, inglise keelt 1,89%, ndebele keelt 1,29%, suulu keelt 1,17% ja afrikaani keelt 0,64%.
Aarne Vesilind
Peep Aarne Vesilind, ka P. Aarne Vesilind, (13. juuni 1939 Tallinn – 28. jaanuar 2018 Hanover, New Hampshire, USA) oli eesti tehnikateadlane, filosoofiadoktor ja professor.
Aarne Vesilind sündis Tallinnas ja elas Pirital, kuid lahkus koos vanemate ja vennaga 1944. aastal Eestist, elas seejärel Saksamaal Geislingeni laagris ning alates 1949. aastast Ameerika Ühendriikides.
1962. aastal lõpetas ta Ameerika Ühendriikides Pennsylvania osariigis Bethlehemis Lehigh' ülikooli ning sai 1968. aastal Põhja-Carolina ülikoolist Chapel Hillis doktorikraadi.
1970. aastast oli ta Duke'i ülikooli õppejõud, aastast 1977 professor. 1976. aastal oli külalisprofessor Uus-Meremaal Waikato ülikoolis. 1990–1991 töötas ta New Hampshire'is Hanoveris Darthmouthi eetikainstituudi külalisteaduri ja -professorina. Aastatel 1991–1996 oli ta rakenduseetika keskuse direktor.
Pärast 30-aastast tööd Duke'i ülikoolis jätkas ta oma akadeemilist karjääri Pennsylvania osariigis Lewisburgis asuvas Bucknelli ülikoolis.
Teadustegevus
Tema peamised valdkonnad olid keskkonnatehnika ja keskkonnaga seotud eetikaküsimuste temaatika. Eriti 1990. aastatel tegi ta uurimusi sademete veetustamise, setteärastuse, tahkete jäätmete käitluse ja keskkonnaeetika alal, näiteks:
Autori või kaasautorina on ta kirjutanud üle 40 erialase raamatu.
Huvid
Palju aastaid tegutses ta skaudina (Eagle Scouti organisatsioonis). Ta oli ka kahe põlvkonna kolledžitudengite mentor.
Isiklikku
Abikaasa Elizabethiga tutvus ta juba lapsena Beaveris koolis käies. Nende lapsed on Pamela, Steve ja Lauren. Tema vend on Priit Vesilind.
Von der Leyeni komisjon
Von der Leyeni komisjon on alates 1. detsembrist 2019 ametis olev Euroopa Komisjoni koosseis. Tegu on Euroopa Komisjoni seitsmenda koosseisuga. Selle president on Ursula von der Leyen, kes juhatab 27 volinikust (üks igast liikmesriigist peale Saksamaa, mille esindaja on president von der Leyen) koosnevat kabinetti. Ühendkuningriik ei nimetanud volinikku Euroopa Liidust lahkumise plaani ja parlamendivalimiste tõttu.
Poliitilised suunised
Enne ametisseastumist tutvustatud tegevuskavas nimetas Ursula von der Leyen kuut eesmärki:
Inimeste teenistuses olev majandus
Prioriteetideks on väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete toetamine, majandus- ja rahaliidu süvendamine, Euroopa sotsiaalõiguste samba täieulatuslik rakendamine, võrdõiguslikkus ja õiglane maksustamine.
Digiajastule vastav Euroopa
Eesmärgiks on töötada välja ühised Euroopa standardid 5G-võrkude jaoks, andmete liikumise ja kasutamise tasakaalustamine eraelu puutumatuse, julgeoleku-, turvalisuse- ja eetikanormidega, samuti digiplatvormide, -teenuste ja -toodete vastutust ja ohutust käsitlevate normide kaasajastamine ning digitaalse ühtse turu väljakujundamine.
Euroopaliku eluviisi edendamine
Õigusriigi kaitsmine, ELi välispiiride tugevdamine, Euroopa varjupaigasüsteemi ajakohastamine, arengukoostöö rände lähteriikidega, Euroopa sisejulgeolek (Euroopa Prokuratuuri volituste suurendamine).
Euroopa positsiooni tugevdamine maailmas
Vaba ja aus kaubandus, aktiivsem roll koostöös naabrite ja partneritega (terviklik Aafrika-strateegia, liitumisläbirääkimised Põhja-Makedoonia ja Albaaniaga, strateegiline partnerlus Ühendkuningriigiga Brexiti järel), koordineeritud lähenemisviis kogu välistegevusele, alates arenguabist kuni ühise välis-ja julgeolekupoliitikani ja Euroopa kaitse (terviklik lähenemisviis ELi julgeolekule).
Uus hoog Euroopa demokraatiale
Suurem sõnaõigus Euroopa inimestele, Euroopa Komisjoni ja Euroopa Parlamendi partnerluse tugevdamine, Euroopa Komisjoni esikandidaatide süsteemi täiustamine, suurem läbipaistvus ja rangem kontroll (kõigi ELi institutsioonide jaoks ühise sõltumatu eetikakomitee loomine), demokraatia kaitsmine (parem kaitse välise sekkumise eest, väärinfo edastamise ja internetis vihakõne levitamise vastu võitlemine.)
Valvetaimer
Valvetaimer (ingl watchdog timer, watchdog, WDT) on elektrooniline taimer, mille abil tuvastatakse arvutites tekkivad tark- ja riistvaraprobleeme. Probleemi olemasolul antakse sellest teada arvutile, mis tegutseb vastavalt probleemi olemusele. Normaalse arvuti töö korral nullitakse valvetaimerit regulaarselt arvuti poolt. Kui arvutil tekib tark- või riistvara viga, siis jääb valvetaimer nullimata ning taimer loendab üha edasi. Kui valvetaimer loendab liiga kaua, annab see signaali arvutile, et see saaks normaalse töö jätkamiseks vastavalt tegutseda. Kõige tavalisem arvuti reageerimine valvetaimeri signaalile on süsteemi taaskäivitamise protseduur.
Ferrandina
497 meetri kõrgusel merepinnast asuva Ferrandina asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta. pisi|Vaade Ferrandinale Basento jõe läänekaldal Basento orus asuv Ferrandina on elanike arvult 6. kohal provintsis ja 13. kohal maakonnas, pindalalt neljandal kohal maakonnas.
Valvetaimer
Valvetaimeri nullimist nimetatakse ka löömiseks (ingl kicking) või toitmiseks (ingl feeding). Mõlemad sõnad tulevad piltlikult öeldes füüsilise koera söötmisest või löömisest, mille käigus pole võimalik koeral inimest hammustada.
Ferrandina
Haldus
Ferrandina piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Craco, Grottole, Miglionico, Pisticci, Pomarico, Salandra, San Mauro Forte.
Valvetaimer
Ajalugu
pisi|Clementine kosmoseaparaat Clementine kosmoseaparaat, mis lennutati kosmosesse 1994. aasta jaanuaris, suundus pärast kahekuulist Kuu kaardistamist Maa-lähedase asteroidi Geographos suunas. Clementini põhiline juhtprotsessor oli kahetuumaline Honeywell 1750, mis juhtis telemeetriat ning palju teisi funktsioone. Kuigi 1750 sai juhtida ka kosmoseaparaadi tõukureid, siis tegi see seda ainult hädaolukorras. Kogu tõukurite juhtimine toimus manuaalselt maapealsest juhtimiskeskusest.
Ferrandina
Haldus
Ferrandina halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Macchia di Ferrandina.
Valvetaimer
Ajalugu
Nagu oli juhtunud varemgi, tekkis ka 7. mail 1994 tarkvaras aritmeetikaviga. Varem oli tuvastatud umbes 3000 sellist probleemi, kuid kõik saavutasid lahenduse ning kosmoseaparaat sai oma tööga jätkata. Pärast vea tekkimist 7. mail sai juhtimiskeskus kosmoseaparaadilt segast infot ning veidi hiljem kogu andmevahetus katkes. Kosmoseaparaadil olev kontroller üritas äratada 1750 protsessorit taas ellu, saates sellele 20 minutit käske tarkvaraliseks taaskäivitamiseks. Alles pärast riistvaralise taaskäivitamise käsku ning protsessori algkäivitamist sai tarkvara normaalset tööd jätkata.
Ferrandina
Ajalugu
Magna Graecia ajal, umbes aastal 1000 eKr, oli Ferrandina kohal Troilia nimeline asula.
Valvetaimer
Ajalugu
Kosmoseaparaat oli küll taas töökorras, kui tarkvara vea tõttu käivitas Honeywell 1750 tõukurid, mis kulutasid ära kogu saadaoleva kütuse. Samal ajal kui protsessorit püüti taas töökorda saada, tiirles kosmoseaparaat ringiratast 80 pööret minutis, kuniks riistvaraline taaskäivitamine sulges kütuseventiili.
Ferrandina
Ajalugu
Linn on saanud nime Napoli kuninga Federico I isa Ferrante (või Ferrantino) järgi. 1507. aastal andis Fernando Katoliiklane Ferrandinale tiitli civitas.
Valvetaimer
Ajalugu
Honeywell 1750-l oli sisseehitatud valvetaimer olemas, aga seda ei kasutatud.
Üheastmeline ehk lihtne valvetaimer
Üheastmelise valvetaimeri korral on kasutusel üks taimer, mille aja lõppedes alustab süsteem kohe taaskäivitamise protseduuri. Seda tüüpi valvetaimerit kasutatakse enamikus mikrokontrollerites. Valvetaimer saab taktsageduse enamasti samast allikast nagu ka protsessor, millega see ühendatud on. On ka selliseid taimereid, mille taktsignaal on pärit eri allikast. Mõlemad taktsignaali allikatüübid on kasutusel nii sisemiste kui ka välimiste valvetaimerite korral. Seda tüüpi struktuuri puuduseks on see, et aja täitumisel tehakse arvutile kohe taaskäivitus, kuigi tekkinud viga võib olla lahendatav mõnel muul viisil. raamita|300x300px
Mitmeastmeline valvetaimer
Mitmeastmelise struktuuri korral on pandud mitu taimerit jadamisi, kus ainult esimest taimerit söödetakse. Selle struktuuri eelis lihtsa struktuuriga võrreldes on võimalus süsteem parandada ilma taaskäivitamiseta. Esimese astme aja lõppedes saab arvuti vastava signaali ning käivitatakse ka järgmine aste. Esimeselt astmelt saadud signaaliga arvuti otsustab, kas on võimalik süsteemi parandada või peab tegema süsteemile taaskäivitamise. Samuti paneb arvuti vea kirja vastavasse logisse, mida kasutaja saab hiljem kasutada süsteemi hooldamiseks või parandamiseks. Arvuti poolt positiivse parandamiskatse korral toimub kõigi mitmeastmelise valvetaimeri astmete taastamine ning arvuti saab alustada uuesti normaalset tööd. Juhul kui probleem on tõsisem ja arvuti ignoreerib esimeselt astmelt saadud signaali, siis loendab teine aste aja lõppemiseni. Kaheastmelise valvetaimeri korral alustatakse pärast teist astet kogu süsteemi taaskäivitamisega. Kolmeastmelise korral aga pärast teise astme aja lõppemise signaali alustatakse protseduuriga mida teostatakse ka juhul, kui arvuti enam ei reageeri. Selle protseduuriga kirjutatakse vastav viga logisse ning oodatakse valvetaimeri kolmanda astme täitumist, mille väljundsignaali ilmumisel alustatakse süsteemi taaskäivitamist.
raamita|550x550px
Intervall
Valvetaimeri ajaline intervall on kas konstantne või muudetav. Konstantse korral on väärtus juba tootja poolt eelseadistatud. Muudetava korral toimub väärtuse seadistamine kas riistvaraliselt või tarkvaraliselt. Riistvaraliselt seadistatav ajaline intervall on peamiselt eraldiseisva integraallülitusega valvetaimeritel. Riistvaraline seadistamine tähendab, et taimeri intervall seadistatakse väliselt, kas täiendavate elektroonikakomponentidega või signaaliradadega. Tarkvaraliselt seadistatavat taimerit saab seadistada programmi algkäivitamisel, kirjutades vajalikud väärtused õigesse kohta valvetaimeri konfiguratsiooni registrisse. Olenevalt arvutist on võimalik ka seadistada väärtused programmist eraldi.
Aknaga valvetaimer
Tavapärast valvetaimeri ajaline intervall on 0 kuni n, kus n on seadistatud lõppväärtus. Kui taimerit sööta ajavahemikul 0 kuni n, siis taimeri väärtus on tagasi nullis ning alustatakse uut loendamist. Sellisel kujul valvetaimer ei pruugi alati tuvastada tark- või riistvaras juhtuvaid vigu. Kui tarkvaras tekkiva vea tõttu jääb tarkvara konstantselt valvetaimerit söötma, kuigi tarkvara enam normaalset tööd ei jätka, on tavalise 0 kuni n loendava valvetaimeri kasutamine kasutu. Sellist tüüpi vigade vältimiseks kasutatakse aknaga valvetaimerit. Aknaga valvetaimer võimaldab leida tark- või riistvara vigu ka siis, kui söötmine toimub ebanormaalselt kiiresti. Nimest tulenevalt on aknaga valvetaimeril ajaaken ehk kindel aeg, mille jooksul tuleb taimer nullida. Kui nullimine toimub aknast väljaspool saadab valvetaimer välja veasignaali. Nagu ka tavaline valvetaimer loendab aknaga valvetaimer 0 kuni n, kuid nende kahe väärtuse vahel asub ka väärtus m, mis märgib ära akna algusaja.
Väline valvetaimer
STM6321 on integraallülitus, mis võimaldab lisada valvetaimeri eraldiseisvana elektroonikadisaini. Seda mikrokiipi on saadaval viiejalgses SOT-23 pakendis. See on mõeldud protsessoritele või mikrokontrolleritele millel pole integreeritud ehk sisse-ehitatud valvetaimerit. STM6321 on ettevõtte ST Microelectronics toodetud valvetaimer. On palju teisi tootjaid ja mudeleid, mis on parameetrite poolest ligilähedased.
Lisaks valvetaimerile on 6321-l ka toitepinge jälgimise üksus, mis mõõdab ning tuvastab toitepinge muutuse üle etteantud lävendi. Pingelävendite väärtused on saadaval erinevaid ning see sõltub STM6321 täpsemast mudelist. Pingelävendi ületamine tekitab samasuguse väljundsignaali nagu valvetaimeri loenduri täitumine. STM6321 valvetaimeri ajaline intervall on tüüpiliselt 1,6 sekundit. Taimeri söötmine toimub kasutades 6321 sisendviiku numbriga 4. Sisendviik numbriga 4 on tähistatud tähisega WDI (Watchdog input). Seni kuni WDI sisendsignaal on kõrge (1) või madal (0) toimub taimeri loendamine. Taimeri nullimiseks ehk söötmiseks tuleb WDI sisendi olekut muuta ehk tuleb muuta olekut kõrgelt madalaks või madalast kõrgest. Kui valvetaimeri aeg saab täis või pingenivoo on üle etteantud lävendi, väljundviik numbriga 1 ehk RST(Reset) muudetakse madalaks. WDI on avatud neeluga aktiivselt madal väljund, seega sobib see hästi ühendamiseks otse protsessori või mikrokontrolleri taaskäivitamise sisendi külge.
Integreeritud ehk sisemine valvetaimer
STM8S on ST Microelectronicisi toodetud mikrokontroller, millel on integreeritud harilik valvetaimer kui ka aknaga valvetaimer. Mõlemad valvetaimerid on tarkvaraliselt seadistatavad. Protsessor ning harilik valvetaimer saavad oma taktsignaali eri allikatest, selleks et valvetaimer püsiks aktiivne ka siis, kui protsessori taktsignaal lõpetab töötamise. Harilik valvetaimer saab oma taktsignaali integreeritud aeglase taktsignaali generaatorilt, milleks on 128 kHz. Edasi toimub taktsignaali kahega jagamine ning seejärel on tarkvaraliselt signaali veel omakorda võimalik jagada seitsme erineva väärtusega (4, 8, 16, 32, 64, 128, 256). Erinevad eeljagamise väärtused annavad võimaluse valvetaimeri ajalise intervalli muutmiseks. Samuti on võimalik tarkvaraliselt muuta loenduri loendamisaega mille väärtus saab olla 0–255. Muutes taktsignaali eeljagamis väärtust ja loenduri loendamisaja väärtust on võimalik ajaline intervall muuta 128 kHz taktsignaali korral vahemikus 62,5–1,02 s. STM8 valvetaimer kasutab allalugevat loendurit, seega valvetaimeri toitmisel ei nullita taimerit, vaid see hoopis algväärtustatakse. Taimeri jõudmisel nulli saadetakse taaskäivitusliinile signaal ning kogu mikrokontroller taaskäivitatakse. Kõik seadistusregistrid on kirjutuskaitstud selleks, et vigase tarkvara tõttu ei toimuks nendes registrites kindlasti mitte mingeid muudatusi. Samal põhjusel on ka valvetaimeri söötmise jaoks vajalik kirjutada ettemääratud väärtus kindlasse registrisse. Aknaga valvetaimer STM8S mikrokontrolleril saab oma taktsageduse põhikellalt ehk kiirelt taktsignaali generaatorilt. Kellasignaali allikas võib olla nii sisemine kui ka väline generaator. Aknaga valvetaimeri üksuse taktsignaal on alati konstantselt jagatud 12 288-ga, seega 16 MHz taktsignaali korral jõuab taimerini 1,302 kHz. Antud taktsagedusega on võimalik saavutada 0,768–49,152-millisekundiline intervall. STM8 aknaga valvetaimeril on ainult ´kaks seadistusregistrit. Üks neist annab ette taimeri loendamise väärtuse ning teine akna alguse väärtuse. Taimeri loendamise väärtus saab olla vahemikus 64–127 ning akna alguse väärtus saab olla 64 kuni väärtuseni seadistatud loendamise väärtuseni. Süsteemi taaskäivitamine toimub kui taimeri väärtus loendatud alla 64 või kui taimeri algseadistamine toimus väärtuse juures, mis on suurem kui akna alguse väärtus.
Nicholas Bishop
pisi|Nicholas Bishop (2009) Nicholas Bishop (sündinud 19. septembril 1973 Swindonis) on Austraalia näitleja.
Eesti televaatajale on ta tuntud näiteks detektiiv Peter Bakerina seriaalist "Kodus ja võõrsil" ja Peter Dunlopina seriaalist "Keha kui asitõend". Ta mängis kahes "McLeodi tütarde" jaos Russ Connersit.
Makseterminal
Makseterminal on kaardilugeriga elektrooniline seade, mille vahendusel toimub maksekaardiga rahatehingute teostamine.
Makse teostamine makseterminali abil
Makse algatamiseks sisestatakse pangakaart terminali ja sisestatakse PIN-kood. Kaardiomaniku pank kontrollib autoriseerimise käigus maksja sisestatud PIN-koodi vastavust, piisava raha olemasolu maksja kontol, päevalimiiti, kaardi kehtivusaega ja muid andmeid. Kontrolli edukal läbimisel broneeritakse kaarti omava panga poolt maksja kontol vastav makse summa. Info kaarditehingu õnnestumise kohta edastatakse makseterminali ekraanile. Makseterminalist väljastatakse kviitung tehingu toimumise kinnitusena. Kui autoriseerimine ei õnnestu (pangakontol ei ole piisavalt raha või maksekaardi kehtivusaeg on möödas), siis tehingut ei toimu.
Makseterminal saadab ostutehingute elektroonilise nimekirja kaardimaksesüsteemile, mis töötleb tehingud ning edastab info vastastikusteks tasaarveldusteks pankadele ja rahvusvahelistesse maksevõrkudesse. Kaardimaksesüsteem kogub kokku iga panga kaartidega tehtud tehingud ja reaalne raha liigub ühest pangast teise ühe korraga. Pangad teevad nende summade ulatuses omavahel tasaarveldusi.
Viipeterminal
Viipemakseid toetava makseterminali puhul pole vaja puutevaba tehnoloogiaga pangakaarti kaardilugerisse sisestada, vaid piisab kaardiga terminali kohal viipamisest.
Christin
Christin on naise eesnimi. Nime Christin nimepäev on 21. juuli.
Päritolu
Christin tuleneb nimedest Christos ja Christ. Christin on Norras, Rootsis, Saksamaal ja Taanis nimede Christine ja Christina lühivorm.
Levik Eestis
Christini nimi oli 2018. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimeks 41 naisel. Eestis on Christin populaarsuselt 1212. naisenimi. Vanim Christin on vanuserühmas 40–44, noorim vanuserühmas 0–4. Christin on keskmiselt 20 aasta vanune (mediaanvanus on 19). Kõige populaarsem on eesnimi Christin vanuserühmas 15–19, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,34. Kõige rohkem on eesnimega Christin sündinuid veebruaris, kokku 7.
Tuntumad nime kandjad
pisi|püsti|Christin Stewart aastal 2013 pisi|püsti|Christin Hussong aastal 2015
Tüdrukud
Christina, Christine, Cristina, Christiana, Cristine, Christiane, Christen, Cristiana.
Poisid
Christian, Christiaan, Cristian, Christien, Crastein, Corstiaan, Creighton, Carsten.
Jałova Püha Anna kirik
Jałova Püha Anna kirik (valgevene keeles Царква Сьвятой Ганны) on kirik Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Vialikaje Siało külanõukogus Jałovas.
Kirikut kasutavad õigeusklikud, see on kaitse all olev ehitismälestis. Kirik on tänapäeval kasutuses; see on kogu aeg kuulunud Šarašova kihelkonda.
Kirikuhoone
Jałova Püha Anna kirik on männipuust (prussidest) ehitatud puitkirik, mis on rahvaliku puitarhitektuuri näitena riikliku kaitse all. Hoone lõpeb kolmnurkse apsiidiga. Kirikut ehib nelinurkne kahekorruseline torn. Hoone sissekäigu juures asub veranda.
Ajalugu
1961. aastal konfiskeerisid Bresti oblasti ametivõimud kiriku. Hoone tagastati kogudusele 2006. aastal. Jumalateenistused toimuvad kirikus Püha Anna nimepäeval, lihavõttepühade kolmandal päeval ja jõulude ajal.
Koodi refaktoreerimine
Koodi refaktoreerimine (ingl code refactoring) on protsess olemasoleva lähtekoodi ümberstruktureerimiseks, muutmata koodi visuaalset käitumist.
Refaktoreerimise tulemusel paranevad tarkvara funktsioonivälised omadused: koodi loetavus, keerukus, hallatavus ja laiendatavus. Tavaliselt tehakse refaktoreerimise käigus lähtekoodis rida väikseid muudatusi, millest ükski ei mõjuta tarkvara käitumist või vastavust funktsionaalnõuetele. Mitmed arenduskeskkonnad pakuvad tööriistu, mis aitavad levinud refaktoreerimisvõtteid automatiseerida ja rakendada.
Refaktoreerimine võib olla abiks defektide ja turvanõrkuste avastamisel, lihtsustades programmi loogikat ja kõrvaldades üleliigset keerukust.
Ülevaade
Refaktoreerimine võib osutuda vajalikuks, kui avastatakse lõhnav kood. Näiteks võib vaadeldav meetod olla liiga pikk või väga sarnane mõne teise meetodiga. Selliste probleemide kõrvaldamiseks refaktoreeritakse lähtekoodi, mille käigus muudetakse koodi struktuuri nii, et see käitub samamoodi, kuid enam ei "lõhna". Refaktoreerimisega võib näiteks ühe suure meetodi jagada kaheks väiksemaks meetodiks ja korduvate koodilõikude kaotamiseks asendada kordused ühe sarnast ülesannet täitva meetodiga.
Refaktoreerimine võib parandada loodava tarkvara peamiselt kahte omadust:
Enne koodilõigu refaktoreerimist peab nimetatud lõiku katma ühiktestide komplekt. Ühiktestid garanteerivad, et kood töötab ootuspäraselt enne ja pärast muudatuste tegemist. Testide puudumisel on raske eristada, kas defekt tekkis refaktoreerimise käigus või oli eelnevalt olemas.
Refaktoreerimine on sammsammuline protsess, kus iga etapi järel tehakse väikseid disainimuudatusi. Näiteks konsolideeritakse selle käigus olemasolevad ideed, eemaldatakse kasutu kood ja täpsustatakse mitmeti mõistetavused. Esmalt kontrollitakse ühiktestidele vastavust, misjärel tehakse väike muudatus ning viimaks veendutakse lahenduse korrektsuses uuesti teste käitades. Seda tegevust korratakse lõhnava koodi kõrvaldamiseni. Mitut muudatust ei soovitata vahepealse testimiseta korraga teha, kuna defekti ilmnemise järel on raske välja selgitada, millise muudatuse tulemusel viga tekkis.
Refaktoreerimise võtted
Siin on toodud mõned refaktoreerimise võtted. Mõned neist võivad kehtida ainult teatud programmeerimiskeelte või -tüüpide puhul. Suurema nimekirja refaktoreerimisvõtetest leiab Martin Fowleri refaktoreerimise raamatust ja kodulehelt.
Supingstad
Supingstad on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas Ramotshere Moiloa vallas. Linn asub Botswana piirist ligikaudu 8 km kaugusel.
Koodi refaktoreerimine
Refaktoreerimise tööriistad
Mitmed arenduskeskkonnad pakuvad automatiseeritud tööriistu refaktoreerimisvõtete rakendamiseks. Näiteks võib kasutaja klõpsata muutuja nime peale ja seejärel valida refaktoreerimise menüüst "Kapselda väli". Seejärel pakub arenduskeskkond võimalusi täpsemate sätete määramiseks ning kinnitamise järel rakendab arenduskeskkond soovitud muudatused kogu koodis.