cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ettevõtlusõpe
Terminid
Suurbritannias ja Iirimaal on kasutusel terminid enterprise education ja enterprising education, millega märgitakse õpet, mille eesmärk on arendada ettevõtlikke inimesi, soodustada ettevõtlikku käitumist ning leida võimalusi, kuidas suurendada aktiivõppemeetodite abil inimeste enesekindlust ja -usaldust. Seevastu Põhja-Ameerikas ja mujal laiemalt kasutatav termin entrepreneurship education viitab õppele, mis keskendub eelkõige ettevõtluse edendamisele, sh väikeettevõtete arengu toetamisele. Seega kasutatakse terminit enterprising nii sotsiaalses, kultuurilises kui ka ärilises kontekstis, kuid entrepreneurship seostub eeskätt ärikavatsustega. Aja jooksul on hakatud neid kasutama sünonüümselt.
Sven Tali
Ühisnäitused
Mokume Gane
Ettevõtlusõpe
Terminid
Sisulisest erinevusest hoolimata on terminid enterprise/enterprising education ja entrepreneurship education tõlgitud eesti keelde enamasti kas ettevõtlushariduse või ettevõtlusõppena. Kuna enterprise/enterprising viitab ettevõtlikkusele ja entrepreneurship ettevõtlusele, võib eristada vastavalt ka ettevõtlikkusõpet ja ettevõtlusõpet: ettevõtlikkusõppes kujundatakse ettevõtlikku hoiakut ja ettevõtlusõppes pakutakse ettevõtlusega tegelemiseks, organisatsioonide loomiseks ja edendamiseks vajalikke teadmisi.
Sven Tali
Ühisnäitused
0,8 x 2,4 cm
Sven Tali]]
alt=|pisi|Si vis pacem... Necklace  2019 Oxidized Sterling Silver 14K Gold Pendant: Time capsule Parent case “Parabellum" Brass and 14K Gold Sven Tali
2019 Argentium silver 935  0,8 x 2,4 cm     Sven Tali  erakogu]]
Filmograafia
Mängufilm "Tõde ja õigus" 2019
Filmi režissöör: Tanel Toom
Mängufilm "Polaarpoiss" 2016
Ettevõtlusõpe
Ettevõtlusõppe kujunemine
Tänapäevast ettevõtlusõpet on mõjutanud järgmised tegurid:
Sven Tali
Liikmesus
Sven Tali on 2006. aastast Eesti Metallikunstnike Liidu liige ,
2006 - 2012. aastal Eesti Metallikunstnike Liidu esimees.
612 eKr
Aasta 612 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CXLII (142.) aasta ab urbe condita.
Vladimir Lebedev
pisi|[[Pavel Panfilov ja Vladimir Lebedev 1990. aastal]] Vladimir Lebedev (vene keeles Владимир Николаевич Лебедев; 10. juuni 1952 Võpolzovo, Bologoje rajoon, Kalinini oblast, Vene NFSV – 10. august 2021 ) oli Eesti NSV poliitik ja iseseisvas Eestis Venemaa kodanike liidu juhtfiguure.
Ta sündis sõjaväelase perekonnas. Ta lõpetas 1969. aastal Tartu 4. Keskkooli. Aastatel 1969–1974 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli matemaatikateaduskonnas, 1974–1976 oli ajateenistuses Nõukogude sõjaväes; aastal 1979 lõpetas ta (töö kõrvalt) Läti Riikliku Ülikooli matemaatika- ja füüsikateaduskonna.
Ta töötas aastatel 1976–1980 programmeerijana, aastatel 1981–1982 tootmiskoondise Talleks informatsiooni- ja arvutuskeskuse ülemana, 1982–1984 Tallinna Linna Rahvakontrolli Komitee inspektorina, 1984–1989 Tallinna Linna Statistikavalitsuse juhatajana, 1989–1990 Juhtimissüsteemide Projekteerimise ja Konstrueerimise Eribüroo Tallinna osakonna ülemana.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu saadik.
Tasuleegid
"Tasuleegid" on Eugen Kapi ooper kolmes vaatuses ja viies pildis Paul Rummo libretole. See oli esimene Nõukogude Eesti patriootilis-rahvuslik ooper. Heliloojat autasustati selle eest 1946. aastal Stalini preemiaga. Seda on peetud helilooja meistriteoseks. Ooperiga tähistati 600 aasta möödumist Jüriöö ülestõusust. Ooperis on värvikaid stseene, kauneid aariaid, koore ja duette.
Heliloojal sündis idee Eduard Bornhöhe jutustuse "Tasuja" järgi ooperi komponeerimiseks juba 1930. aastatel õpingute ajal Tallinna Konservatooriumis. Viibides Teise maailmasõja ajal Nõukogude tagalas Jaroslavlis, kus 1942. aastal asutati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu Kunstide Komitee otsusel Eesti NSV Riiklikud Kunstiansamblid, pöördus seal viibinud Eugen Kapp kord koos Paul Rummoga Volga ääres jalutades tema poole pakkumisega, et Rummo kirjutaks "Tasuja" teemadel talle ooperi libreto. Rummo soostus. Tekst valmis kolme kuuga. Kapp alustas komponeerimist Jaroslavlis, kuid lõpetas Tallinnas.
Ooperi esmaettekanne toimus 21. juulil 1945 Tallinnas kino Gloria Palace ruumides Estonia teatri trupi esituses. Esietendusel laulsid peaosi Benno Hansen (Mehis), Tiit Kuusik (Vambo), Meta Kodanipork (Saima) ja Martin Taras (Neeme). See oli omal ajal populaarne lavateos. Taasesitati Estonias 1948., 1956., 1974. ja 1975. aastal vabaõhuetendusena. Oli 1945. aastal Vanemuise mängukavas ning esitati 1950. aastal Tartus vabaõhuetendusena. 1956. aastal esitati Moskvas Eesti NSV kunstidekaadi programmi raames. Ajastukohase tendentsliku sisu ja skemaatilise ülesehituse poolest pole see hiljem leidnud taaslavastamist.
Edgars Rinkēvičs
pisi|Edgars Rinkēvičs (2012) Edgars Rinkēvičs (sündinud 21. septembril 1973 Jūrmalas) on Läti poliitik, alates 8. juulist 2023 Läti president. Ta valiti Läti presidendiks 31. mail 2023.
Tasuleegid
Tegevus
Ooperi tegevus toimub 1342–1343. aastal Eestis Lõuna-Harjumaal ja käsitleb Jüriöö ülestõusu sündmusi. Vambo on eestlaste saadikuna lähetatud Pihkvasse, Nogardisse ja Soome värbama liitlasi ülestõusuks sakslaste vastu. Vambo mõrsja Saima ootab teda tagasi ja tõrjub mõisa kupja Kulle lähenemis­katseid.
Harju vanema Mehise vanem poeg Neeme elab tammikus ja  kohtub oma mõrsja Sirjega. Nad tõotavad vastastikku truudust. Vambo tuleb teatega, et abi on lubatud nii Pihkvast ja Nogardist kui ka Turu foogtilt. Aeg ülestõusuks on käes järgmisel kevadel, kui mäekingul lööb loitma tulekeel.
Sirje ja Neeme pulmade ajal tulevad mõisamehed neiule järele, et läänihärra käsul viia Sirje esimese öö õigust kasutades mõisa ja riisuda talu vara kümnisemaksu arvel. Sirje viiakse väevõimuga ära. Neeme, Vambo ja teised tormavad röövijatele järele. Tagaajajad tulevad tagasi Sirje surnukehaga. Selleks, et vältida häbistamist, oli Sirje uputanud end Kuldallikasse.
Edgars Rinkēvičs
1998–2004 kuulus ta erakonda Läti Tee. 1997–2008 töötas ta Läti kaitseministeeriumis. 2008–2011 oli ta Läti presidendi kantselei juhataja. 2011–2014 kuulus Reformierakonda.
Tasuleegid
Tegevus
Ülestõusnud asuvad mõisa ründama. Saima tahab neid aidata mõisa pääseda ja läheb kubjas Kullega mõisa kohtuma. Tasujate malev ootab märguannet, mis peagi mäekünkal süttib. Ülestõusnud hakkavad liikuma mõisa poole. Saima plaan tuleb ilmsiks. Ta võetakse kinni ja sunnitakse purjutavaid rüütleid lõbustama. Saimat kaitsta püüdev Kulle tapetakse.
Edgars Rinkēvičs
Kui Läti sai 2015. aastal Euroopa Liidu Nõukogu eesistujariigiks, tegi Edgars Rinkēvičs 10. jaanuaril 2015 esimese ametliku visiidi Ukrainasse, kus kohtus president Petro Porošenko jt ametiisikutega.
Tasuleegid
Tegevus
Ülestõusnud tungivad lossiõue. Võitluses haavab läänihärra surmavalt Mehist ja langeb ise Vambo mõõga läbi. Eestlased vallutavad lossi. Ülestõusnud tõotavad minna võitlema Tallinna alla, kus neid ootab suurmalev.
Edgars Rinkēvičs
31. mail 2023 valis Läti seim ta kolmandas hääletusvoorus uueks presidendiks. Ta astus ametisse 8. juulil.
Isiklik elu
6. novembril 2014 teatas Rinkēvičs Twitteris, et on gei. Selle teatega sai temast esimene kõrgetasemeline Läti poliitik, kes on avalikult LGBT. Samuti on ta väljapaistvaim avalikult LGBT poliitik Baltikumis. Temast saab ka esimene avalikult homoseksuaalne poliitik Läti riigipea kohal.
Tasuleegid
Peamised muusikalood
Saima aaria "Juba tera valmib rukkipeades", Neeme aaria "Anun Sirje sind, et sa mind salliks", Vambo aaria "Las paitan sind ja suule surun huuled", koorid "Tasujate marss" ja "Me viljaväljad peavad saama vabaks".
Helen Kõpp
Haridus
Ta on lõpetanud Tartu ülikooli bioloogia erialal. Bakalaureusetöö oli teemal "Erinevate ülegenoomseid andmestikke interpreteerivate lahenduste analüüs ja nende rakendatavus Eesti personaalse tervishoiu süsteemis" (juhendajad Andres Metspalu ja Liis Leitsalu). Seejärel õppis ta Tartu ülikooli biomeditsiini magistrantuuris.
2022. aastast õpib Kõpp Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ning tegeleb teadusega psühhiaatrias.
Osalemine tõsielusarjades ja filmiprojektides
Ta osales tõsielusarjades "Abielus esimest silmapilgust" (2015) ja "Prooviabielu" (salvestatud 2016). Hiljem selgus, et "Prooviabielu" ei olnud tõsielusaade, vaid näitemäng, millega peteti nii vaatajaid kui osalejaid, ning Kõpp sattus ränkade võtete tõttu haiglasse, misjärel keeldus edasi osalemast. 2017. aastal osales Kõpp saates "Selgeltnägijate tuleproov".
2019. aastal mängis Kõpp amatöörmärulifilmis "Õiglus" (režissöör Toomas Aria) politseinikku. Samuti mängis ta järjefilmis "Õiglus 2". 2021. aastal näitles Kõpp Mart Sanderi õudusfilmi "Duubel 13" lühifilmis "Micro".
Blogimine
Helen Kõpp sai 2018. aastal emaks. Kõpp blogis rasedusest ja üksikemana tütre kasvatamisest Õhtulehe veebiväljaandes teemalehel "Heleni beebiblogi".
2009. aastast peab ta isiklikku blogi ning on kandideerinud ka Eesti Blogiauhindadel.
Muud hobid
Kõpu hobid on ka ratsutamine (tal on 2015. aastast harrastussportlase roheline kaart) ja mootorrattasõit. Ta tegeleb ka maalikunstiga. Kõpp tegeleb tarokaartide ladumise, ennustamisega, fotograafia ja modellindusega.
2018. aastast on Kõpp Tallinna Piiskopliku Toomkiriku koguduse liige.
Isiklikku
Helen Kõpu vanaisa oli koolidirektor Ülo Kõpp, kelle vanaonu oli Tartu ülikooli rektor ja Eesti peapiiskop Johan Kõpp.
Kõpul on kaks last ning ta on abielus Edgar Kõpuga.
613 eKr
Aasta 613 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CXLI (141.) aasta ab urbe condita.
Wapanucka
Wapanucka on linn Ameerika Ühendriikides Oklahoma osariigis Johnstoni maakonnas. Linn asub Tishomingost 32 km kirdes.
2010. aastal elas seal 438 inimest ja 2000. aastal 445.
Väljasõit rohelisse (ansambel)
Väljasõit rohelisse on viieliikmeline Eesti ansambel. Ansambel on seni andnud välja vaid ühe helikandja - EP "Külastus".
Ansambli muusikat on kirjeldatud kui "üheduuri-psühhedeelia rababluusi, surfi ja krautrocki narmaste ning eestikeelsete kajadega".
Pühakiri
Pühakiri ehk kaanon või kanooniline tekst, ka lihtsalt "kiri" (viidates "kirjakohale", "kirjatundjale" vmt), on pühaks peetavate tekstide kogumik, mida säilitatakse muutumatul kujul. Laiemas mõttes võib see tähendada ka muutumatult edasi antavat suulist pärimust.
Kristlus
Kristlus ehk ristiusk on monoteistlik usund, üks maailmareligioonidest ja üks aabrahamlikest religioonidest. Selle keskmeks on Jeesus Kristuse elu ja õpetused.
Vaalikurikas
Vaalikurikas on 50–100 cm pikkune lapik käepidemega kurikas, millega siluti ümara vaalikaika ümber keeratud pesu.
Vaalikurikast lühemat (15–30 cm) pesu tagumisel kasutatud vahendit nimetati kurikaks.
Pühakiri
Vana Testament
Vana Testament on kristliku Piibli esimene osa, mis on kirjutatud enne Jeesuse sündimist. Vanas Testamendis on 39 raamatut, millele lisandub veel 19 deuterokanoonilist raamatut ehk apokriivat.
Uus Testament
Uus Testament koosneb 27 raamatust. Neli esimest on evangeeliumid, mis kirjeldavad Jeesuse elu; järgnevad Apostlite teod, mis kirjeldavad koguduste moodustamist pärast Jeesuse surma ja ülestõusmist, valik eri autorite kirju kogudustele ning apokalüptiline Johannese Ilmutuseraamat.
Judaism
Judaism, ka juudi usk või juudiusk; kreeka sõnast ἰουδαϊσμός iudaismos, on peamiselt juudi rahva usund, üks aabrahamlikest religioonidest.
Tanah
Tanah (heebrea keeles תנ״ך TNK ehk 'tanakh'; eesti keeles on kasutatud ka vormi Tanak) on judaismi pühakiri, mille sisu vastab kristliku piibli Vanale Testamendile.
Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium
Vabariiklik Sõmera Kopsutuberkuloosi Sanatoorium oli kopsutuberkuloosi haigete asutus (sanatoorium) Saare maakonnas Sõmera asulas. Asutus tegutses 1961-1975.
Pühakiri
Toora
Toora (heebrea תורה; Pentateuh ehk Viisraamat) vastab kristliku piibli viiele Moosese raamatule.
Nevi'im
Nevi'im (heebrea נביאים; Prohvetid), vastab kristliku piibli prohvetite raamatutele.
Talmud
Talmud (heebrea keeles תלמוד‎ 'õpetus', 'õppimine') on judaismi pärimuste kogu 5. sajandist eKr, mis koosneb 63 osast ja 517 peatükist ning sisaldab tuhandete rabide õpetusi, arvamusi ja arutelusid paljudel usulistel teemadel.
Noorus (täpsustus)
Noorus on lapsepõlvele järgnev eajärk (noorpõlv); ka noorsugu, noored.
Pühakiri
Islam
Islam (araabia keeles الإسلام (islām) 'alistumine [ Allahi tahtele ] ' sõnast aslama 'allutab end') on üks maailmareligioonidest ja üks aabrahamlikest religioonidest.
Koraan
Koraan (araabia keeles أَلْقُرآن (al-qur'ān)) on islami püha raamat, mis sisaldab Allahi ilmutusi Muhammadile ajavahemikul 610-632. Koraan jaguneb 114 peatükiks ehk suuraks. Kõik suurad algavad märkega ilmutuse saamise asukoha kohta (Meka või Mediina). Alguses on peatükid pikemad, lõpu poole lühemad. Pikim, teine peatükk, sisaldab 286 värssi (âya). Lühimad, 103., 106. ja 108. ainult 3 värssi.
Budism
Budism (ka Buddha õpetus või Buddha dharma) on 6.–5. sajandil eKr elanud Siddhattha Gotama (sanskriti keeles Siddhārtha Gautama) õpetus ning selle põhjal Indias tekkinud ja seejärel pea kõikjale levinud traditsioon, õpetuste kogum ja kultuur, üks maailmareligioonidest.
Tipitaka
Tipiṭaka või Tripitaka (paali keeles tipiṭaka, ‘kolm korvi, kolmikkorv’; sanskriti keeles tripiṭaka) ehk Paali kaanon on budismi pühakirjakogu, mida theravaada koolkonnas peetakse Buddha õpetuste kõige autentsemaks ja täielikumaks kogumikuks.
Vinaya Piṭaka
Vinaya Pitaka, ka Vinajakorv, lühendatult Vin, sisaldab kõiki käitumisreegleid munkadele ja nunnadele ning mungaelu korralduslikke juhised. Ta koosneb 3 suuremast jaotusest ja 5 alajaotusest.
Sutta Piṭaka
Sutta Piṭaka sisaldab Buddha põhilisi jutlusi ehk suttaid (sanskriti keeles 'suutra'). Ta koosneb viiest suurest kogumikust ehk nikayast.
Kolmõpinijärv
Kolmõpinijärv (ka Juraski tiigid) on järv Võru maakonnas Võru vallas Juraski külas. Veekogu pindala on 1,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 498 m.
Pühakiri
Dīgha-nikāya
Dīgha-nikāya, ka Pikkade tekstide kogumik, lühendatult DN, sisaldab 34 pikka vestlust ehk suttat. Nende hulka kuuluv Mahā-satipaṭṭhāna-sutta (DN 22) on tõlgitud ka eesti keelde.
Majjhima-nikāya
Majjhima-nikāya, ka Keskmise pikkusega tekstide kogumik, lühendatult MN, sisaldab 152 suttat, koosneb 15 peatükist.
Aṅguttara-nikāya
Aṅguttara-nikāya, ka Jaotuste kogumik, lühendatult AN, sisaldab 9557 suttat jaotatuna 11 alaossa.
Khuddaka-nikāya
Khuddaka-nikāya, ka Lühikeste tekstide kogumik, lühendatult KN, koosneb 15 osast. Kõige tuntum neist on Dhammapada.
Steven Vanackere
pisi|Steven Vanackere (2012) Steven Vanackere (sündinud 4. veebruaril 1964 Wevelgemis) on Belgia poliitik, ta kuulub flaami kristlik-demokraatlikku erakonda Christen-Democratisch en Vlaams. Ta oli aastatel 2009–2011 Belgia välisminister. Aastatel 2011–2013 oli ta Belgia rahandusminister.
Ivri Gitlis
Ivri Gitlis (heebrea keeles עברי גיטליס; sündinud 22. augustil 1922 Haifa – 24. detsember 2020 Pariis) oli Iisraeli viiuldaja ja UNESCO hea tahte saadik.
Steven Vanackere
Ta sündis aastal 1964 Wevelgemis. Ta õppis flaamikeelses Leuveni katoliiklikus ülikoolis õigusteadust ja sai aastal 1987 õigusteaduse magistri kraadi. Aasta hiljem sai ta samast ülikoolist majandusteaduse magistri kraadi.
Pühakiri
Mahajaana suutrad
Mahajaana (sanskriti keeles mahāyāna, 'suur sõiduk') on üks budismi kolmest suunast theravaada ja vadžrajaana kõrval. Lisaks tipiṭakale kuuluvad mahajaana kaanonisse ka mahajaana suutrad, mille arv ja koosseis varieerub koolkonniti; tänapäeval on säilinud umbes 600 mahajaana suutrat.
Steven Vanackere
Ta oli 25. novembrist 2009 kuni 6. detsembrini 2011 Belgia välisminister. 6. detsembrist 2011 kuni 5. märtsini 2013 Belgia rahandusminister.
Ivri Gitlis
2. augustil 2011 esines ta Pärnus Järvi Suvefestivalil. pisi|vasakul|Ivri Gitlis
Pühakiri
Ületava mõistmise suutrad
Ületava mõistmise suutrad ehk prajñāpāramitā suutrad moodustavad mahajaana suutrate seas omaette tekstirühma, mis sisaldab umbes 40 teksti.
Õnnemaa suutrad
Õnnemaa suutrad ehk puhta maa suutrad on eriti olulised jingtu ehk õnnemaa (puhta maa) koolkonnas.
Vadžrajaana tantrad
Vadžrajaana, tuntud ka kui tantristlik budism, mantrajaana või tantrajaana, on budismi esoteeriline suund theravaada ja mahajaana kõrval, mõnikord on vadžrajaanat loetud ka mahajaana hulka, mille pühad tekstid on tantrad.
Hinduism
Hinduism on Indias ja Indiast levinud usund või usundite kogum, üks dharmalikest religioonidest budismi, džainismi ja sikhismi kõrval.
Herne tänav
Herne tänav on tänav mitmes Eesti linnas:
Pühakiri
Šruti
Šruti 'see, mis on kuuldud' on hinduismi pühakirjade kõige vanem ja kõige kõrgemalt austatud osa, mis pikka aega püsis vaid suulises pärimuses.
Veedad
Neli veedat (sanskriti sõnast veda 'teadmine') on hinduismi vanimad pühakirjad. Laiemas mõttes kuuluvad veedade kirjanduse hulka ka braahmanad, upanišadid ja aranjakad.
Braahmanad
Braahmanad on veedade selgitused ja preestrite rituaalsed käsiraamatud, mis kirjutati üles umbes 1000–800 eKr.
Upanišadid
Upanišadid ehk vedaanta on aastatest 800–600 eKr pärinevad tekstid, sisuliselt braahmanate kommentaarid – usundifilosoofilised teosed, mida on umbes 200.
Aranjakad
Aranjakad on veedade rituaalide filosoofilised selgitused.
Samhitad
Samhitad on veedadega seonduvad mantrad, hümnid, palved jne.
Smriti
Smriti (tähendusega see, mis on meeles hoitud) esindab kirja pandud pühasid tekste hinduismis.
Eeposed
Itihasa (sanskriti keeles 'ajalugu') ehk kaks eepost.
Ramayana on eepos, mille peategelaseks on legendaarne kuningas Rama.
Mahabharata on eepos, milles kaks suguvõsa omavahel võitlevad. Selle kõige tuntum osa on Bhagavadgītā, milles jumal Krišna jagab õpetusi.
Puraanad
Puraanad on põhiliselt jutustava sisuga, nende aluseks on veedade kokkuvõtted ja nad selgitavad hinduismi põhimõtteid väga lihtsal viisil, keskendudes müütidele maailma loomisest ja jumalatest, legendidele muistsetest valitsejatest jms. Hinduism kui üldrahvalik religioon põhinebki peamiselt puraanadel.
Taoism
Taoism on Hiinast alguse saanud religioosne ja filosoofiline õpetus.
Ušebti
Ušebti oli Vanas-Egiptuses hauapanusena kasutatud inimkujuke – surnu teisik, kes hakkab tööle hauatagustel põldudel.
Pühakiri
Daozang
Umbes 1445. aastal, Mingi dünastia ajal, pandi trükiks ettevalmistamisel kokku Daozang'iks nimetatav kaanon. Kaanon koosnes 1432 teosest (5305 kirjarulli ja 480 kausta). 1607. aastal lisati viimasele väljaandele veel 56 teost. Lõplikuks üldmahuks sai 5486 kirjarulli ja 512 kausta.
Kõige tuntumad tekstid on Daodejing ja Zhuangzi.
Daozang jaguneb kolmeks koopaks. Iga koobas jaguneb omakorda 12 ossa, mis sisaldavad põhitekste, talismane, kommentaare, diagramme ja illustratsioone, ajalugusid ja genealoogiaid, ennustusi, tseremooniaid, rituaale, praktikaid, biograafiaid, hümne ja mälestusi.
Tõelisuse koobas (Dongzhen): Ülima puhtuse (Shangqing traditsiooni) tekstid. Tao meistri kõrgeim aste.
Müstilisuse koobas (Dongxuan): Püha aarde (Lingbao traditsiooni) tekstid. Tao meistri keskmine aste.
Vaimsuse koobas (Dongshen): Kolme valitseja (Sanhuang traditsiooni) tekstid. Tao meistri madalaim aste.
Astla tee
Astla tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Astla tee sai nime 14. veebruaril 1958.
Dziatłava
Dziatłava (transkribeerituna Dzjatlava), ka Ździécieł (Зьдзе́цел), on linn Valgevenes Hrodna oblastis, Dziatłava rajooni ja Dziatłava külanõukogu halduskeskus. Asula nimi on poola keeles Zdzięcioł, leedu keeles aga Zietela.
Linn asub Ździeciełka jõekese ääres, selle järgi on Dziatłava oletatavasti ka nime saanud. Asula vanad nimed olid Здетел, Дзенцел, Здзенцыол.
Dziatłavas on toiduainete tööstus, toodetakse ehitusmaterjale ja töödeldakse puitu. Alevis antakse välja ka rajoonilehte «Перамога». Haridust annavad kolm keskkooli, ja internaatkool. Alevis on kaks raamatukogu, kultuurimaja ja kino.
Vaatamisväärsusteks on katoliku kirik (1624–1646), XIX sajandi lõpul püstitatud sünagoog ja XX sajandi algul ehitatud õigeusu kirik. Osaliselt on säilinud vanalinn hoonetega XVII sajandi lõpust XX sajandi alguseni. Linna servas asuvad Radziwillide poolt XVIII sajandil püstitatud häärber ja XIX sajandil rajatud Žybartoŭščyna mõisa keskus.
left|thumb|Radziwillide loss
Ajalugu
Dziatłavat mainitakse esimest korda aastal 1536. Toona kuulus asula Trakai vojevoodkonda. Aastal 1498 andis kuningas asula Konstanty Ostrogskile. Ostrogskid rajasid asula juurde ka puidust kindluse.
Seoses administratiivse reformiga läks Dziatłava Navahradaki vojevoodkonna koosseisu (vaata ka Rzeczpospolita haldusjaotus). Alates XVII sajandist kuulus asula Sapiehadele, see suguvõsa rajas asulasse katoliku kiriku, mille juures hakkas tegutsema ka hospidal. Aastal 1655 omandasid asula Palubinskid, aastal 1685 aga Radziwillid.
Suures Põhjasõjas asus Dziatłavasse vene garnison, mida külastas ka Peeter I. Hiljem hõivasid asula rootslased, kes selle koos vana kindlusega maha põletasid. Dziatłava sai tules kannatada ka aastal 1743. Aastal 1751 ehitasid Radziwillid asulasse uue lossi, mis on tänaseni säilinud.
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Dziatłava Poola koosseisu, 1939. aastast Nõukogude Liitu. Aastal 1940 sai asulast alev. Teise maailmasõja ajal, aastal 1942, tapeti alevis ja selle ümbruskonnas ligi 12 000 kohalikku elanikku, nende seas ligikaudu 1500 juuti. Tapatalgutes võis osaleda ka Eestist pärit 36. kaitsepataljon. Aastal 1990 sai Dziatłavast linn.
Pilte
center|1100px
Tuntud elanikke
pisi|150px|Tamara Lazakovitš
Allennes-les-Marais
Allennes-les-Marais on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Annœullini kantonis.
pisi|tühi|Kirik Allennes-les-Marais's
Priit Valkna
pisi|Priit Valkna esinemas Kuressaare merepäevadel ansambli [[Kala (ansambel)|Kala koosseisus Foto: Ave Maria Mõistlik, 6. august 2011 ]] Priit Valkna (sündinud 18. juulil 1971 ) on eesti režissöör ja kultuurikorraldaja.
Keurboomstrand
Keurboomstrand on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Bitou vallas. Keurboomstrand asub India ookeani rannikul Keurboomsi jõe suudmes.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Keurboomstrandi elanikest valgeid 82,91%, värvilisi 13,50%, mustanahalisi aafriklasi 2,32% ja teisi 1,27%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 49,89% inimesi ja inglise keelt 48,63%.
Priit Valkna
Töö ja looming
Ta on töötanud Vene Teatri arendusdirektorina (2001–2004).
Aastatel 1994–1998 oli ta Pärnu Päikeseraadio ja 2001–2006 Pärnu Raadio tegevjuht ja peatoimetaja.
Ta on aastaid korraldanud veefestivali Watergate. Ta on juhtinud Kanal 2 telesaadet "Väljalend" ja lavastanud lavateose "Kalevipoeg kuningaks!?".
Ansamblis Kala ta laulab ja mängib plokkflööti.
Eesti Maleliit
Eesti Maleliit (lühend EML) on spordialaliit, mis juhib male kui spordiala tegevust Eestis. Maleliit on klubide ühendus.
Eesti Maleliit asutati 1931. aastal, selle tegevus taastati 31. märtsil 1990. Eesti Maleliit on Rahvusvahelise Maleföderatsiooni (FIDE), Euroopa Maleliidu ja Eesti Olümpiakomitee liige.
Presidendid
Eesti Maleliidu juhatuse esimees on Margus Sööt.
Priit Valkna
Töö režissöörina
2017. aastal valmis tal dokumentaalfilm "Naine pildil".
Eesti Televisioonis on näidatud tema uurimuslikke reisidokumentaale (nt kolmeosaline sari "Mikson Islandil", 2019; "Eestlaste retk Nepali", 2016).
Isiklikku
Tal on poeg Karl Erik. Tema vend Andres Valkna on biokeemik ja molekulaarbioloog, õde Helen Valkna on telerežissöör ja -produtsent.
Pärsamaa vald (Karja kihelkond)
pisi|Saaremaa maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Pärsamaa vald (saksa keeles Persama) oli vald Saaremaal Karja kihelkonnas. Vallamaja asus Pärsama külas.
Vald eksisteeris 1866–1939. 1939. aasta vallareformiga loodi uus Pärsamaa vald.
Valla alal asus teiste seas Pärsamaa mõis.
Markt Allhau
Markt Allhau on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Haisev kress
Taim on 5–25 cm kõrge, roheliste, kroonlehtedeta õitega.
Haisev kress kasvab Eestis hajusalt, teeservadel ja prahipaikadel.
Kouřim
Kouřim (saksa keeles Gurim, Kurim) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kolíni ringkonnas. Kouřim asub Kolínist umbes 16 km läänes ja Praha kesklinnast ligi 41 km idas.
Kuningalinn Kouřim asutati ajavahemikul 1223–1250. Kouřimit on ürikutes esmamainitud 1261. aastal. 1334. aastal hävis Kouřim tulekahjus, kuid linn taastati kiiresti. Linna õitseaeg oli 15. ja 16. sajandil. 16. sajandi lõpus oli Kouřimis 16 käsitöögildi ja üle 2000 elaniku. Kolmekümneaastases sõjas sai Kouřim rängalt kannatada. Vahepeal äravõetud linnaõigused taastati alles 1740. aastal. Raudteeühenduse sai Kouřim 1881. aastal.
Kouřimi vanalinn on alates 1992. aastast ajalooline linnakaitseala.
Roodi mõis
Roodi mõis (saksa keeles Sallentack, varem Ertzmann) oli rüütlimõis Pärnu-Jaagupi kihelkonnas Pärnumaal. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Põhja-Pärnumaa valda.
Mõis rajati XVII sajandi algul. Mõisa omanikud olid tollal Groted (pärast aadeldamist a-st 1653 Grotenhielmid), kelle järgi mõis ka nime sai. .
Tursk (perekond)
Tursk (Gadus) on perekond kalu tursklaste sugukonnas.
Roodi mõis
Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Nasackinid.
Tursk (perekond)
Tursad on demersaalsed kalad.
Tursad on peamised kalad, kellelt saadakse kalamaksaõli.
Klassifikatsioon
Tursa perekonda liigitatakse järgmised kalaliigid:
Eesti liigid
Eesti vetes elab atlandi tursa alamliik läänemere tursk.
Vaiņode piirkond
Vaiņode piirkond (läti Vaiņodes novads) oli 1. järgu haldusüksus Lätis Kuramaal. Piirnes lõunas Leeduga.
Läti rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Vaiņode piirkonna elanikest lätlasi 80,44%, leedulasi 11,52%, venelasi 4,11%, ukrainlasi 1,36% ja teistest rahvustest inimesi 1,50%. Rahvus oli teadmata 1,08% inimestest.
Piirkond moodustati 2009. aastal Vaiņode ja Embūte vallast. 2021. aastal liideti Vaiņode piirkond Lõuna-Kuramaa piirkonnaga.
Roberto Bellarosa
pisi|Roberto Bellarosa 2013. aasta Eurovisioonil pressikonverentsil Roberto Bellarosa (sündinud 23. augustil 1994 Wanzes) on Belgia laulja.
Boggomsbaai
Boggomsbaai on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Garden Route'i ringkonnas Mossel Bay vallas. Boggomsbaai asub India ookeani rannikul.
Roberto Bellarosa
Ta saavutas tuntuse laulusaate "The Voice Belgique" esimese hooajana võitjana 2011. aastal.
Bellarosa esindas Belgiat 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös lauluga "Love Kills". Laul saavutas finaalkontserdil 71 punktiga 12. koha.
Marge Konsa
2007. aastast on Konsa Tartu Ülikooli arheoloogiadoktorant. Tema uurimistöö puudutab üldiselt Eesti muinasaega. Alates 2009. aastast töötab ta ajaloo ja arheoloogia instituudi arheoloogia õppetooli projektijuhina.
Kodumaa (täpsustus)
Kodumaa on maa, kust isik on pärit või mille kodanik ta on.
Kodumaa võib tähendada ka järgmist:
Alena Schillerová
pisi|Alena Schillerová (2020) Alena Schillerová (sündinud 18. märtsil 1964 Brnos) on Tšehhi jurist ja poliitik. Ta oli 13. detsembrist 2017 kuni 17. detsembrini 2021 Tšehhi rahandusminister.
Ta sündis aastal 1964 Brnos. Ta lõpetas aastal 1986 Jan Evangelista Purkyně ülikooli õigusteaduskonna.
Ta oli aastatel 2016–2017 Tšehhi aserahandusminister. 13. detsembrist 2017 kuni 17. detsembrini 2021 oli ta Tšehhi rahandusminister.
Taevaskoja Lastesanatoorium
Taevaskoja Lastesanatoorium oli tervishoiuasutus (sanatoorium) Taevaskoja külas. Asutus tegutses 1945–1993.
Nimed:
Häälijärv
Häälijärv (ka Külma järv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Külma ja Uue-Saaluse külas. Veekogu pindala on 0,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 408 m.
Haljasväetis
pisi|Valge mesikas – kõige sügavama juurekavaga kasutatav liblikõieline Põllumajanduses haljasväetisena kasutatav taim küntakse maasse värskena – ädalana – või niidetakse ja jäetakse maapinnale kõdunema ning siis küntakse sisse – mängides rolli multšina ja mulla omaduste parendajana. Haljasväetisena kasutatakse taimi enamasti kattevilja eesmärgina, et vähendada mullast vee aurustumist, mulla sooldumist, vähendada umbrohtuvust ja kahjurite hulka ning suurendada bioloogilist mitmekesisust. (Lu et al. 2000) Haljasväetist kasutatakse kõige intensiivsemalt maheviljeluses, kus mineraalväetised on keelatud.
Funktsioon
Haljasväetised külvikorras parandavad suuresti mulla huumusbilanssi ja mulla orgaanilise aine sisaldust. Kasvatades külvikorras liblikõielisi, parandavad mulla toiterežiimi, vee läbilaskvust ja struktuursust (eeskätt savistunud ja tihenenud muldadel), vähendavad taimestikuga erosiooni, umbrohtuvust jne. Liblikõieliste üheks peamiseks funktsiooniks on siduda mügarbakterite abil mulda õhulämmastikku, mis on elutegevuseks vajalik toiteelement temale järgnevatele kultuuridele. Samuti suudavad nad oma pika ja võimsa juurekavaga (valge mesikas) transportida mineraalseid toiteelemente sügavamatest kihtidest ülespoole, et näiteks teraviljadel oleks võimalus omastada toitaineid lihtsamalt. Kuna liblikõielised suudavad raskesti lahustuvat kaaliumit ja fosforit omastada paremini kui teised kultuurtaimed, siis pärast biomassiks kündmist vabanevad need toiteelemendid lihtsamalt kujul. Liblikõieliste järelmõju kestab 2-3 aastat.
alt=|pisi|Hübriidlutsern Tabel 1. Haljasväetiskultuuride biomassiga mulda viidud lämmastiku kogused (külviaasta sügisel) kg/ha
Kasvatamine
Haljasväetiste kultuuride kõige sobilikum künniaeg on varakevadel. Rajades põllule haljasväetist katteviljaga, tuleb külvata nad koos. Kui allakülvil on katteviljast ülekasvamise oht, siis tuleks rajada allakülvina liblikõieline kattevilja tärkamise või hiljemalt 2-3 lehe faasis. Kui liblikõielist haljasväetist kasvatatakse põllul esimest korda, tuleb seemneid töödelda mügarbakteri preparaadiga, et taimikutel saaksid mullas tekkida juurtele mügarbakterid, mille abil seovad nad mulda õhulämmastikku. pisi|Roosa ristik ehk hübriidristik
Sobivus
Levinumad haljasväetise kultuurid on punane ristik, valge mesikas ja lutsernid, vähem levinud lupiin ja harilik nõiahammas. Valge mesikas ja lutsernid on Põhja-Eestis eelistatumad just seetõttu, et neile sobivad lubjarikkad mullad. Lõuna-Eestis kasvatatakse rohkem punast ristikut, kuna see sõltub vähem mulla happesusest.
Lauri tee
Lauri tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe ja Merivälja asumis.
Lauri tee sai nime 28. juunil 1996. Tänav on saanud nime Lauri talu järgi. Enne seda oli tänav osa Mähe põigust.
Sikassaare mõis
pisi|Sikassaare mõisa peahoone Sikassaare mõis (saksa keeles Siksar) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda.
Mõis rajati 1740. aastatel Lümanda ja Elme mõisa äärealade maatükkidest.
615 eKr
Aasta 615 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CXXXIX (139.) aasta ab urbe condita.
Sikassaare mõis
Mõisa viimased omanikud enne 1919. aasta mõisate võõrandamist olid Stackelbergid.
Markt Neuhodis
Markt Neuhodis on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Külastus
"Külastus" on Eesti ansambli Väljasõit rohelisse seni ainus helikandja. Plaadifirma One Sense poolt välja antud EP ilmus 10-tollisel vinüülplaadil neljaloolisena. Digitaalne versioon sisaldab kokku seitset pala.
EP lindistati ansambli prooviruumis otse, ilma erinevaid osi üle lindistamata.
Maria Stuarda
"Maria Stuarda" on Gaetano Donizetti ooper (tragedia lirica) kahes vaatuses Giuseppe Bardari libretole Andrea Maffei tõlgitud (1830) Friedrich von Schilleri tragöödia Maria Stuart (1800) järgi. Esmaettekanne toimus 30. detsembril 1835 Milano Teatro alla Scalas.
Rollide esmaesitajad
- Maria Malibran (Maria)
- Pietro Novelli (Guglielmo Cecil)
- Giacinta Puzzi Tosi (Elisabetta)
- Teresa Moja (Anna Kennedy)
- Ignazio Marini (Giorgio Talbot)
Ajalugu
Sellel ooperil oli sisuliselt kaks esietendust. Ooper oli lepingu järgi kirjutatud Napoli San Carlo teatrile. Maestro pidas peaosas silmas oma lemmiksoprani Giuseppina Ronzi de Begnist. Ronzi De Begnis pidi esitama kuninganna Elizabethi ja Anna Del Serre Maria rolli. Ühel proovil juhtus kahe konkureeriva primadonna vahel intsident, mida ajakirjandus skandaaliks nimetas.
Ooperi teises vaatuses pöördub Maria kuninganna Elizabethi poole sõnadega: „Figlia impura di Bolena, parli tu di disonore? Meretrice indegna e oscena, in te cada il mio rossore. Profanato è il soglio inglese, vil bastarda, dal tuo piè!” Tõlge Googli järgi: „Boleyni ebapuhas tütar, kas sa räägid ebaausast? Vääritu ja rõve h..r, ma punastan su pärast. Inglise trooni rüvetavad su jalad, alatu pätt!" Proovis lausus Anna Del Serre neid ridu sellise kirega, et Ronzi Di Begnis võttis neid isikliku solvanguna. Ta tormas Del Serrele kallale, rebis teda juustest, tagus rusikatega rinda ja näkku ning hammustas. Del Serre ei jäänud vastamisega võlgu ning lahti rullus tõeline kisma. Ajakirjanduse väitel lõppes lööma Ronzi de Begnisi võiduga ning minestanud Del Serret tuli turgutada. Peagi proov jätkus ja mõlemad laulsid väga heal tasemel edasi.
Pärast peaproovi keelas Napoli kuningas ootamatult ooperi ettekanded. Üks põhjus olnud, et tema kuninganna Maria Christina oli Mary Stuarti (Maria Stuarda) otsene järeltulija. Kuningale ei sobinud, et tekstis nimetas üks kuninganna teist alatuks pätiks ja see käis ka valitseva Napoli moraali vastu. Donizetti reageeris operatiivselt, pakkudes pisut rohkem kui kahe nädala pärast välja teise teema ja teised nimed (Giovanna Gray Lady Jane Gray järgi). Kuid seegi ettepanek lükati tagasi.
Donizetti võttis siis ette radikaalsemad sammud. Ta asus partituuri suuri osasid ümber tegema ning võttis tööle uue libretistina Pietro Salatino. Sündis teistsuguse sisuga teos. Donizetti komponeeris uued retsitatiivid ning tegi muid väiksemaid muudatusi. See variant sai nimeks Buondelmonte, mis oli viide  Dante  „Jumaliku komöödia” paradiisis  esinevale tegelasele. Vahetati välja osaliste nimed, muudeti faabulat, tegevuskohta ja aega, lisati uusi teisejärgulisi tegelasi. Donizetti komponeeris ka uued retsitatiivid. Buondelmonte oli esmaettekandel 18. oktoobril 1834 Napolis. Esietendus sai publikult külma vastuvõtu. Mängiti kuus korda ja siis ei mängitud enam kuskil. Tänapäeval on olnud mõnel harval korral kontsertettekandel, kuid seda pole enam laval esitatud.
Kuulsa soprani Maria Malibrani eestkostel ja temaga nimirollis plaaniti originaalne Maria Stuarda esitada 28. detsembril 1835 Milanos La Scalas. Donizetti kohendas Malibrani jaoks muusikat, täiustas retsitatiivide ja laiendas stseene. Lisaks kirjutas ta uue avamängu. Tsensor kiitis libreto heaks, sest mõningaid sõnastusi tekstis oli pehmendatud. Lõpuks lükati avaõhtu Malibrani halva enesetunde tõttu paar päeva edasi. Kui esiettekanne 30. detsembril toimus, oli tõsiasi, et mõlemad peaosa lauljad olid kehvas vormis ning hääl ei kandnud välja. Donizetti nimetas esietendust „valulikuks algusest lõpuni”. Tsensorile ei olnud aga meeldinud ühe loo sõnad vil bastarda („alatu värdjas") ja nõudis asendamist donna vile („alatu naine”) vastu. Malibran lükkas tagasi tsensori nõude ja laulis järgmistes edukates etendustes ikkagi originaalsõnu. Kuid Milano tsensor jäi peale ja nõudis kategooriliselt seatud tingimuste täitmist. See pahandas Malibrani ja ta loobus ooperis osalemast, mis tähendas teose ettekannete lõppemist. Autorid mõistes, et Itaalia tsensoritega võidelda käib üle jõu ja planeerisid ooperi üleviimist Londonisse. Malibrani surm 28-aastaselt 1836. aastal tühistas ka Londoni projekti.
Maria Stuardat lavastati kärbitud versioonidena vähem või rohkem edukalt Reggio Emilias (1837), Modenas (1837), Ferraras (1839) ja Maltal (1839). 1840. aastal esitati Firenzes, Anconas, Veneetsias ja Madridis, siis Bolognas (1841) ja Portos (1842). 1843.aastal järgnesid lavastused Granadas, Málagal, Barcelonas, veelkord Veneetsias ja Padovas, siis Lissabonis (1844) ja Pesaros (1844–45). Ooper ei leidnud teed Viini, Londonisse ja Pariisi. Napolis oli ooper laval veel 1865. aastal. Seejärel kadus teos teatrite mängukavast. Originaalversiooni ettekandmisel valitses koguni 130 aastat vaikus.
Ooperi 20. sajandi taaselustamine lühendatud ja redigeeritud variandi järgi, sest originaalpartituur oli kadunud, toimus 1958. aastal Bergamos. 16. novembril 1964 kanti teos kontsertvormis ette New Yorgi Carnegie Hallis. Lavalised ettekanded olid Londonis (1966), Firenzes (1967) ja New Yorgis (1971).
1986. aastal leidis Rootsi muusikateadlane Anders Wiklund Stockholmi  Muusikakultuuri Edendamise Fondi (Stiftelsen Musikkulturens Främjande) arhiivist  Donizetti Maria Stuarda partituuri. Seejärel on Donizetti originaalvariant olnud ettekandmisel erinevates Euroopa ja Põhja-Ameerika teatrites. 2005. aastal esitas Inglise Touring Opera teost paljudes Inglismaa linnades. Lavastus, mida mängiti, ei olnud küll enam rivaalitsevate kuningannade mõõduvõtmine, kus Elisabeth on kättemaksuhimuline koletis ja Mary õilis ohver, vaid mõlemad kuningannad olid kodusaare laval traagilised ja keerulise iseloomuga tegelased. Dallase ooper esitas aastatel 2009–2012 kõik kolm Donizetti „kuninganna” ooperit USA-s tsüklina. Sama tegi Cardiffi Walesi rahvusooper 2013. aastal Suurbritannias. Ajavahemikul 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2013. aastal oli kuningannade teost esitatud 86 etendust 18 lavastusest 16 linnas.
Tartu teater Vanemuine kandis ooperi ette 2011/12. aasta hooajal.
Maria Stuardast on helisalvestused aastatest 1967, 1971, 1974, 1982, 1989, 2001, 2007, 2008 ja 2015.
Saverio Mercadante on samale süžeele komponeerinud ooperi Maria Stuarda regina di Scozia, mis esietendus 29. mail 1821 Bologna Teatro Comunales.
Rollid
- Maria Stuarda (sopran), Šotimaa kuninganna
- Elisabetta (sopran või metsosopran), Inglismaa kuninganna
- Roberto Leicester (tenor), Leicesteri krahv-
- Giorgio Talbot (bass-bariton), Shrewsbury krahv
- Guglielmo Cecil (bass), lord, riigikantsler
- Anna Kennedy (metsosopran), Maria kaaslane
Muusikalood
- Talboti ja Leicesteri duett „Ah, rimiro il bel sembiante”
- Elisabetta ja Leicesteri duett „Era d'amor l'immagine”
- Maria ja Leicesteri duett „Da tutti abbandonata”
- Talboti ja Maria duett „Quando di luce rosea”
- Anna, Maria, Cecili, Talboti ja Leicesteri ansambel kooriga „Deh, tu di un'umile preghiera”
- Elisabetta kavatiin „Quando all'ara scorgemi”
- Roberto ja Elisabetta duett „Era d'amor l'immagine”
- Maria kavatiin „O nube, che lieve...nella pace del mesto riposo”
- Elisabetta ja Maria vastasseisu stseen „Morta al mondo...”
- Maria kabaletta „Ah se un giorno da queste ritorte”
KülaTee
"KülaTee" oli Eesti Riigikantselei finantseeritud maapiirkondade andmesideteenuste arendusprogramm, mis viidi ellu 1999–2000. Teostamist koordineeris Eesti Informaatikakeskus. Programmi juht oli Jüri Liiv.
Programmi üks olulisi eesmärke oli kõik Eesti kohalikud omavalitsused kindlustada andmesideühendustega.
Programmi jätkuks oli "KülaTee II", mille raames varustati rahvaraamatukogud püsiühendustega ja ühtlasi avati neis avalikke internetipunkte.
Enn Leedu
Enn Leedu (sündinud 15. aprillil 1945 Viljandimaal) on agronoom, mullateadlane ja Eesti Maaülikooli õppejõud.
Õpingud
Lõpetas Olustvere Sovhoostehnikumi (OST) 1965. aastal. Samal aastal alustas õpinguid Eesti Põllumajanduse Akadeemia (EPA) agronoomiateaduskonnas, mille lõpetas 1970. aastal õpetatud agronoomina. Aastatel 1970–1973 õppis statsionaarses aspirantuuris EPA mullateaduse ja agrokeemia kateedris Lõuna- ja Kagu-Eestis laialt levinud näivleetunud muldade mineraloogilise koostise uurimise alal. Põllumajandusmagistriks sai 1997. aastal tööga "Põlluks rekultiveeritavate Eesti põlevkivikarjääride puistangumaterjali ja huumusmulla agrofüüsikalised ning agrokeemilised omadused" Eesti Põllumajandusülikoolis, põllumajandusteaduste doktoriks taimekasvatuse erialal aga 1998. aastal samuti EMPÜ-s väitekirjaga "Põlevkivi kaevandamisega Eesti põllumajandusele tekitatavate kahjude leevendamise võimalused".
Töökäik
Pärast tehnikumi lõpetamist 1965. aastal töötas pool aastat Viljandi rajooni Linda kolhoosi peaagronoomina. Tudengina töötas aastatel 1967–1969 EPA mullateaduse ja agrokeemia kateedris laborandina. Aastatel 1973–1975 töötas EPA mullateaduse ja agrokeemia kateedri assistendina. Aastatel 1976–1994 oli Riikliku Projekteerimise Instituudi Eesti Põllumajandusprojekt (EPP) vaneminsener, vanemagronoom, juhtiv agronoom ja peaspetsialist, omades aastatel 1989–1994 ka maade kasutamise ja kaitse riikliku inspektori volitusi. 1992. aastast lisandus õppetöö Eesti Maaülikooli mullateaduse ja agrokeemia osakonnas assistendina,1997. aastast lektorina ja 1998. aastast dotsendina. 2014. aastast oli peaspetsialist mullateaduse alal.
Teadustöö
Esimeseks teaduslikuks uurimistööks oli tudengina aastatel 1967–1969 Kagu-Eesti kuppelmaastikul mineraalväetiste kasutamise probleemide uurimine, selle kohta valmis diplomitöö (1970). Aspirantuuri ajal ja aastatel 1970–1975 järgnes Lõuna- ja Kagu-Eesti kahekihilisel lähtekivimil väljakujunenud näivleetunud muldade mineraloogilise koostise uurimine. 1976.–1994. aastal tegeles Ida-Virumaal ammendatud põlevkivikarjääride põllumajandusliku rekultiveerimise viiside väljatöötamisega ning nende praktikasse rakendamisega. Põllumajandusliku rekultiveerimise võimaluste uurimisega kaasnesid mahukad põldkatsed erinevate põllukultuuridega. Samas piirkonnas selgitati ka allmaakaevanduste langatumiste tõttu toimunud muldkatte degradeerumise määra ja selle mõju põllukultuuride saagikusele. Selle töö tulemuste põhjal valmisid magistritöö (1997) ja doktoritöö (1998). Aastatel 2000–2004 oli rahvusvahelise Euroopa võrgustikku kuuluva pikaajalise IOSDV külvikorra põldkatse vastutavaks täitjaks, aastatel 2000–2002 Taani-Eesti ühisprojekti Väetiste kasutamise normatiivide täpsustamine ja sõnniku standardite väljatöötamine Eesti-poolseks koordineerijaks ning selle raames koostöös Jäneda Õppe-Nõuandekeskusega juhendi Põllukultuuride väetamine, 2002 väljaandmisel osalejaks.
Muu erialane tegevus
Avatud ülikooli raames: kursuse Muld ja toitained läbiviimine koos prof. P. Kuldkepiga; kursuse Muld, mulla omadused, mullakaitse läbiviimine koos prof. P. Kuldkepiga; koolitus Metsamullateadusealused praktikutele koos E. Asiga; õpilaste koolitused Tooma Looduskeskuses teemal Muld ja turvas koos dots. M. Šhanskiyga; Järvselja õpperaja muldade info koostamine; EMÜ mullamuuseumi Eerikalt kolimine ja Tähtveresse kohandamine. Mulla ABC I, II ja III osa kirjutamine koos prof. A. Astoveriga.
Liikmesus
Üleliidulise Mullateadlaste Seltsi Eesti filiaali liige 1970–1991; Üleliidulise Rekultiveerimise Nõukogu liige 1977–1991; Muldade kasutamise ja kaitse riiklik inspektor 1989–1994; Eesti Paepargi Nõukogu liige 1994–1995; Euroopa Mullateadlaste Seltsi (ESCC) liige aastast 1999; Rahvusvahelise Mullateadlaste Uniooni (IUSS) mullaviljakuse uurimisgrupi (IOSDV projekt) koostöö koordinaator ja töögrupi juht Eestis aastatel 2000–2004; Taasasutatud Eesti Mullateaduse Seltsi asutajaliige aastast 2009.
Murojärv
Murojärv (ka Külma järv, Mooru järv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Külma külas. Veekogu pindala on 1,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 490 m.
Mischendorf
Mischendorf on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Mugula tee
Mugula tee sai nime 14. veebruaril 1958.
G-valguga seotud retseptorid
pisi|[[Melanokortiin-4 retseptori struktuur, kus on näha G-valguga seotud retseptoritele iseloomulikud seitse membraani läbivat domeeni]] G-valguga seotud retseptorid (ingl k G protein-coupled receptors (GPCR) ) moodustavad suure osa valguliste retseptorite perekonnast, mis tuvastavad rakuväliseid molekule ja aktiveerivad rakusiseseid signaaliülekande radasid, mille tagajärjel saavutatakse bioloogiline vastus (igasugune muutus raku olekus või aktiivsuses, näiteks liikumine, ainete sekreteerimine, ensüümide tootmine, geenide ekspressioon jne.). GPCR-id on membraanisisesed valgud, millel on seitse membraani läbivat domeeni (transmembraanset heeliksit).
G-valguga seotud retseptoreid leidub ainult eukarüootides, sealhulgas pärmis, kaelusviburlastes ning teistes loomades. GPCR-ile seostuvad ja neid aktiveerivad ligandid võivad olla valgustundlikud ühendid, lõhnaained, feromoonid, hormoonid või neurotransmitterid ning varieeruvad mõõtmetelt väikestest molekulidest suurte valkudeni. G-valguga seotud retseptorid on seotud paljude haigustega ning on ligi 40% moodsate ravimite sihtmärgiks. 2012. aasta Nobeli keemiaauhind anti Brian Kobilkale ja Robert Lefkowitzile nende töö eest G-valguga seotud retseptoritega.
G-valguga seotud retseptoritel on kaks põhilist signaalirada: cAMPi signaalirada ja fosfatidüülinositooli signaalirada. Kui ligand seostub GPCR-ile, toimub viimases konformatsioonimuutus, mis laseb sel käituda guaniini nukleotiidi vahetusfaktorina (ingl k Guanine nucleotide exchange factor ehk GEF). GPCR saab seejärel aktiveerida seotud G-valgu, asendades sellele seotud guanosiindifosfaadi (GDP) guanosiintrifosfaadiga (GTP). G-valgud koosnevad kolmest alaühikust (valgumolekulist, mis seostub teiste valgumolekulidega ja moodustab nendega kompleksi): alfa (α), beeta (β) ja gamma (γ), kusjuures α-alaühik on seotud GDP või GTP-ga ning β- ja γ-alaühikud moodustavad püsiva dimeerse βγ kompleksi. G-valgu α-alaühik koos GTP-ga saab dissotsieeruda β- ja γ-alaühikute küljest, et mõjutada rakusiseseid signaalmolekule või sihtmärke, sõltuvalt α-alaühiku tüübist.
Klassifikatsioon
GPCR-i perekonna täpne suurus on teadmata, aga inimese genoomi järjestuse analüüsil on leitud ligi 800 geeni (umbes 4% tervest valke kodeerivast genoomist), mis eeldatavasti kodeerivad G-valguga seotud retseptoreid. Kuigi välja on pakutud paljusid klassifitseerimise skeeme, jagatakse G-valguga seotud retseptorite perekond klassikaliselt kolme põhiklassi (A, B ja C), kus klasside järjestuste vahel pole tuvastatavat homoloogiat. Kõige suurem klass on A, kuhu kuulub ligi 85% GPCR geenidest. A-klassi kuuluvatest geenidest omakorda üle poolte kodeerivad maitsmismeele retseptoreid, ülejäänutele vastavad teadaolevad endogeensed ligandid või liigitatakse orbretseptorite alla. Järjestuse homoloogiate puudumisele vaatamata on eri klasside GPCR-id ühesuguse struktuuriga ja signaaliülekande mehhanismiga. Kokkuvõtvalt saab G-valguga seotud retseptorid jagada kuude klassi, põhinedes järjestuste homoloogial ja funktsionaalsetel sarnasustel:
Väga suur rodopsiini A-grupp jaguneb täiendavalt 19 alagrupiks (A1-A19). C-klassi hulka liigitatakse veel mõned retseptorid, näiteks teatud orbretseptorid ja gamma-aminobutüürhappe B (GABA(B)) retseptor.
Füsioloogiline roll
G-valguga seotud retseptorid on seotud väga paljude füsioloogiliste protsessidega. Mõned näited nende füsioloogilisest rollist: