cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rover Light Armoured Car
Ajalugu
pisi|left|Soomusauto manöövritel (1942) Rover konstrueeriti 1941. aastal. See põhines kolmetonnisel Fordi CMP veokil. Kasutati kahte šassiid F60L-i või lühemat F60S-i. Soomustatud kered tootis Ruskn Motor Bodies Pty Ltd Melbourne'is. Tootmine lõpetati 1943. aastal pärast 238 masina tootmist.
Austraalia armee võttis Roveri kasutusele 1942. aasta aprillis. Seda kasutati peamiselt meeskondade koolitamiseks ja lahingus seda ei kasutatud. Soomusauto oli pealt avatud ja ava kuju tõttu kutsuti seda ka "liikuvaks kaevikuks". Roveri meeskond koosnes viiest liikmest: juht ja komandör istusid ees, kaks laskurit ja raadiooperaator paiknesid meeskonnaruumis. Masin oli relvastatud kolme Vickersi või Breni kuulipildujaga. Laskeavad paiknesid ees ja külgedel. Katus oli poollahtine ja torn puudus. Kasutamisel selgus, et vaatamata suhteliselt õhukesele soomusele on masin ülekoormatud ja uimane ning kuumenes ohtlikult üle.
Kui Austraaliasse hakkas 1943. aasta lõpus jõudma USA päritolu soomusautosid, siis hakati neid Roverite asemel kasutama ja 1944. kuulutati Rover iganenuks.
Kaks taastatud Rover Mk II masinat on näitusel Austraalia muuseumides: üks Port Adelaide'is National Military Vehicle Museumis ja teine Puckapunyalis Kuningliku Austraalia Soomuskorpuse Tankimuuseumis.
Suuregilaid
Suuregilaid (ka Suuregi laid) on poolsaar Saare maakonnas Udriku lahes. Oli varem eraldi saar, nüüdseks kasvanud kokku Udriku laiuga.
Zioni rahvuspark
Zioni rahvuspark on rahvuspark USA-s Utah' osariigi edelaosas. Rahvuspargi pindala on 593 km².
Rahvuspark on tuntud Virgini jõe ja selle lisajõgede poolt punakasse liivakivisse uuristatud sügavate kanjonite poolest, millest tuntum on 24 kilomeetrit pikk ja kuni 800 meetrit sügav Zioni kanjon. Rahvuspark asub Colorado platoo, Suure nõo ja Mojave kõrbe kokkupuutekohas. Rahvuspargi elustik on tänu vaheldusrikkale maastikule mitmekesine. Seal elutseb 75 liiki imetajaid, 289 liiki linde ja 32 liiki roomajaid. Rahvuspargis on esindatud üle 900 taimeliigi alates kõrbetes kasvavatest kaktustest kuni mägistes piirkondades esinevate okaspuudeni välja.
Inimasustus tekkis rahvuspargi alale umbes 8000 aastat tagasi. 5.–12. sajandil elasid piirkonnas Anasazi ja Fremonti kultuuri rahvad, kelle järel saabusid paiutid. Esimeste eurooplastena jõudsid Utah' edelaossa 19. sajandi teisel poolel mormoonid. 31. juulil 1909 loodi Mukuntuweapi rahvusmonument, mis sai 19. novembril 1919 rahvuspargiks. Rahvuspark nimetati muiste Jeruusalemma linna Siioni järgi. Rahvuspargi loodus- ja kultuuririkkusi kaitseb ja säilitab Rahvusparkide Teenistus. Rahvusparki külastab aastas üle nelja miljoni turisti.
Asukoht
Rahvuspark asub Utah' osariigi edelaosas Washingtoni, Ironi ja Kane'i maakonna alal. Lähimad suurlinnad on Las Vegas 250 kilomeetri kaugusel edelas, Salt Lake City 500 kilomeetri kaugusel kirdes ja Denver üle 800 kilomeetri kaugusel idas. Rahvuspargi kogupindala on 593,26 km². Selle pikkus põhjast lõunasse on umbes 40 km ja laius 5–23 km.
Zioni rahvuspark paikneb kolme suure geograafilise ala, milleks on rahvuspargist loodesse jääv Suur nõgu, edelasse jääv Mojave kõrb ja idasse jääv Colorado platoo, kokkupuutekohas.
Sokulaid
Sokulaid on Saare maakonnas Saaremaa vallas Eeriksaare küla alal Atla lahes asuv 1,2 hektari suurune saar (laid), mis kuulub Vilsandi rahvusparki. Saare rannajoone pikkus on 1,27 kilomeetrit.
Zioni rahvuspark
Pinnamood
pisi|Kolm Patriarhi (The Three Patriarchs) on kolm üle 2000 meetri kõrgusel merepinnast asuvat kaljut Zioni rahvuspargis Rahvuspargi kõrgeim tipp on Horse Ranch Mountain, mis asub merepinnast 2659 meetri kõrgusel. See mägi asub rahvuspargi loodeosas Kolobi kanjonites ning kuulub Colorado platoo koosseisu. Zioni kanjon asub rahvuspargi kaguosas ning selle on Colorado platoo koosseisu kuuluvasse Markagunti platoosse uuristunud Virgini jõe põhjaharu. Madalaim koht on rahvuspargi edelaosas kõrbes asuv Coal Pits Wash, mis asub merepinnast 1117 meetri kõrgusel.
Mõnele rahvuspargis asuvale erilise kujuga kaljule on varased maadeuurijad ja asunikud andnud nime religioossete mõistete järgi, nendeks on näiteks Angels Landing ehk 'Ingli Maandumispaik' (1763 m), Great White Throne ehk 'Suur Valge Troon' (2055 m) ja Three Patriarchs ehk 'Kolm Patriarhi', mis koosneb kolmest kaljust: 'Abraham' (2130 m), 'Iisak' (2080 m) ja 'Jaakob' (2082 m). Checkerboard Mesa ('Malelaua Mesa') on järskude nõlvadega ja tasase pinnaga kõrgendik ehk mesa, mille pind on erosiooni ja ilmastiku tulemusena võtnud malelauaga sarnaneva kuju.
Sokulaid
Saare koordinaadid on.
Zioni rahvuspark
Kliima
pisi|Zioni kanjon Piirkonda mõjutab nii mandriline, alpiinne kui ka ariidne kliima. Õhutemperatuurid erinevad paiguti tugevalt sõltuvalt kõrgusest merepinnast. Kõige madalam mõõdetud õhutemperatuur on –19 °C ja kõige kõrgem 46 °C. Miinuskraade võib esineda oktoobrist maini, kuid tavaliselt püsib õhutemperatuur märtsist detsembrini üle nulli.
Sademeid langeb rahvuspargis kogu aasta jooksul küll võrdlemisi ühtlaselt, kuid mitte palju – keskmiselt 411 mm aastas. Peamiselt Vaikselt ookeanilt tuleva niiskuse peatab Sierra Nevada mäeahelik. Sierra Nevada ja rahvuspargi vahele Colorado platoo koosseisu jäävad madalamad alad on varjulisemad ning seal sajab vähem. Merepinnast kõrgemal paiknevatel platoodel esineb sademeid aga rohkem. Kõige vähem esineb sademeid mais ja juunis ning kõige rohkem sajab jaanuarist aprillini. Suvedele on iseloomulik Ameerika Ühendriikide keskosa kõrbelistel aladel esinev Põhja-Ameerika mussoon. See toob iseäranis augusti pärastlõunasel ajal kaasa tugeva, kuid lühiajalise paduvihma – vihmaveed jooksevad kokku kanjonisse, sest puudub sademeid imav mullakiht ning seetõttu võib kanjonites tekkida kiiresti üleujutus. Talved on pehmed. Kõrgemates paikades merepinnast langevad talvel sademed enamasti lumena. Selgetel päevadel talvel võib õhutemperatuur tõusta aga kuni 15 °C-ni.
Hintertuxi liustik
thumb|upright=1.5|Suusarada Hintertuxi liustikul (Tuxerfernerhang)
Hintertuxi liustik (saksa: Hintertuxer Gletscher) on turisminimi liustikele Gefrorene-Wand-Kees (ka Tuxer Ferner) ja Riepenkees Tuxertali ülemises otsas, mis on Zillertali külgorg Austria Tirooli liidumaal. Mõlemale liustikule pääseb gondel- ja tooltõstukitega ning see on üks vaid kahest suusakuurordist maailmas, mis pakub suusatamist 365 päeva aastas (teine on Zermatt Šveitsis). Oma kõrgeimas punktis ulatub suusapiirkond kõrgusele 3250 m sadulal Gefrorene-Wand-Spitzeni tippude vahel. Hintertuxi liustik on üks kõige populaarsemaid liustikke Austrias. See on avatud aastaringselt, talvel suusatamiseks ja suvel matkamiseks.
Jää
thumb|Vaade Hintertuxile, koos vaatega Lärmstange suusarajale
Hintertuxi liustiku jää on kuni 120 m paks. Selle pikkus on umbes 4 km, kuid see erineb aastas kuni 40 m. Seetõttu tuleb suusatõstukeid aastas mitu korda liigutada, et mastid vertikaalsed oleks. Liustik sisaldab kuni u. 190 miljonit kuupmeetrit jääd.
Turism
Hintertuxi liustik võimaldab suusatamist aastaringselt. Selle kõrgus tähendab, et seal on tavaliselt head lumetingimused, võimaldades lahti hoida peaaegu kõik rajad ja tõstukid. Liustiku suusapiirkonnal on oma suusakool nii algajatele kui ka edasijõudnutele.
Lisaks talispordi rajatistele pakub Hintertuxi liustik veidi alla 3250 m vaadet kogu Alpidele. Piirkond sobib ka alpinismiks – seal on palju Alpi hütte, mõned aastaringselt avatud. Üks neis hüttidest on Spannagelhaus loodusmonumendi Spannageli koopa kõrval, mis on üle 10 km pikk ja suurim koobastik Austria Kesk-Alpides. Koopa sissepääs on kohe Spannagelhausi kõrval.
Liustikulõhe – Looduslik jääpalee (Natur Eis Palast) – on samuti vaadeldav. Selle sissepääs on kohe Gletscherbus 3 tõstuki ülemise jaama kohal. Külastajad saavad ronida jäässe u. 25 m allapoole, kasutades treppe ja redeleid.
Tõstukid ja trossteed
Suure arvu turistide Hintertuxi liustikule vedamiseks on ehitatud kolm suurt Funitel-tüüpi gondeltõstukit: niinimetatud liustikubussid (Gletscherbusse), kus gondlid on riputatud kahele terastrossile ja on võimelised vedama 24 inimest igaüks. Kolmas suur gondeltõstuk avati 2008/2009 talvehooajal. Nüüd nimetatakse seda Gletscherbus 1 ja see kulgeb oru jaamast kuni Sommerbergalmini. See asendas vanemad 4-inimese gondlid, mis olid varem tegelenud inimeste vedamisega Sommerbergalmile, üheskoos 8-inimese gondeltõstukiga, mis tegutseb seniajani. Aastaringse töö tagamiseks on igas etteandja lõigus orujaamast Gefrorene Wandini 2 trossteed. Kokku on talispordituristide ja teiste külastajate Hintertuxi orujaamast (Talstation Hintertux, 1500 m) liustikuni vedamiseks 18 tõstukit.
Toshiba
pisi|Toshiba logo pisi|Toshiba peakorter [[Minatos Tokyos Jaapanis]] Toshiba Group on Jaapani kontsern, mis tegeleb elektroonikaseadmete ja -komponentide tootmise, sotsiaalse infrastruktuuri loomise ja muude tegevusaladega.
Peakorter asub Tokyos.
Toshiba aktsiatega kaubeldakse Tokyo, Osaka, Nagoya ja Londoni börsil.
Toshibale kuulub enamusosalus tuumkütust ja tuumareaktoreid tootvas ettevõttes Westinghouse Electric Company.
11. aprillil 2017 avaldas Toshiba oma aprilli-detsembri auditeerimata finantstulemused, mis näitasid 4,8 miljardit dollarit kahjumit.
Linnaõhk teeb vabaks
"Linnaõhk teeb vabaks" oli keskajal põhimõte, et kui maalt linna põgenenud sunnismaine talupoeg suutis ennast linnas 1 aasta ja 1 päeva peita, siis polnud mõisnikul enam õigust talupoega maale tagasi tuua. Linnakodanikele olid maalt tulnud talupojad vajalikud, sest nad tahtsid odavat tööjõudu, ega andnud seetõttu põgenikke meelsasti välja.
Kuna aga arenevad linnad vajasid pidevalt uusi elanikke, siis oli vastavalt linnaõigusele õigus ühe aasta takistamatult linnas elanud ka sunnismaisel talupojal saada linnaelanikuks. 14. sajandil tekkisid Eestimaa maapiirkondades sunnismaisuse ilmingud. 15. sajandil sai alguse talupoegade müümine maast ja perest lahus, samal ajal muudeti sunnismaisus üldiseks. 15. sajandil kehtestati sunnismaisus ainult adramaatalupoegadele, 16. sajandi alguses pandi sunnismaisus kehtima ka teiste, s.o üksjalgade, vabadikkude ja talusulaste suhtes. Sunnismaisuse kehtestamisega ei suudetud täiesti vältida talupoegade pagemist näiteks linnadesse või väljapoole Eesti alasid.
Lübecki õiguse kohaselt kehtis põhimõte ka keskaegses Narvas, Riias, Tartus ja Tallinnas (vt Johann von Uexküll). Riia ja Tartu andsid linna pagenud talupojad juba 15. sajandi lõpul vangistatult välja. Tallinn saatis tollal linnast välja vaid oma pere ja majapidamise hüljanud adratalude peremehed. Kui vasallid 1500. aastal püüdsid ordumeistri kaasabil Tallinnale peale suruda tingimusteta väljaandmise põhimõtet, nõustus Tallinna raad lõpuks linna pagenud adratalude peremehi mõjutama: põgenik paigutati Raevanglasse, kus teda hoiti senikaua, kuni ta nõustus oma pärushärra juurde tagasi pöörduma. 1515. aastal nõustus Tallinn "mõjutama" ka adratalunike vanemaid poegi, kelle isa ei suutnud üksinda talupidamisega toime tulla. Vasallid omalt poolt tunnustasid esimest korda põhimõtet "linnaõhk teeb vabaks aasta ja päeva jooksul", s.t välja ei anta neid pärustalupoegi, kes on elanud linnas rohkem kui aasta. Tallinn ei loobunud sellest printsiibist ka hiljem, Riia ja Tartu rakendasid seda maata talupoegade suhtes.
Timo vald
Timo vald (saksa keeles Klein Kirrumpäh-Koiküll) oli vald Võrumaal Põlva kihelkonnas. Vallamaja asus Timo külas. pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]] Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus Timo mõis.
Tomi Juric
Tomi Juric (sündinud 22. juulil 1991 Auburnis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib ründajana Austraalia kõrgliigaklubis Melbourne Victory.
2009. aastal liitus ta Horvaatia klubiga Sesvete NK Croatia. Hooajal 2010–11 lõi ta klubi meeskonnas Horvaatia esiliigas 12 väravat. Seejärel liitus ta Horvaatia kõrgliigaklubiga NK Lokomotiva. Hooaja 2012–13 esimeses pooles mängis ta Zaprešići Interis.
2013. aasta veebruaris liitus ta Adelaide Unitediga. Aastatel 2013–2015 mängis ta Austraalia kõrgliigas Western Sydney Wanderersi ridades. 2014. aastal võitis ta Wanderersiga AFC Meistrite Liiga. Finaalis võideti kahe mängu kokkuvõttes Saudi Araabia klubi Al Hilal tulemusega 1:0 ning Wanderersile tõi võidu just Jurici tabamus finaalseeria esimeses mängus.
2015. aasta augustis naasis Juric Euroopasse, sõlmides üheaastase lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Roda JC. Aastatel 2016–2019 mängis ta Šveitsi kõrgliigaklubis FC Luzern ja 2019–2020 Bulgaaria kõrgliigaklubis Sofia CSKA.
2020. aasta novembris naasis Juric Adelaide Unitedisse. Hooajal 2021/22 mängis ta Austraalia kõrgliigaklubis Macarthur FC. 2022. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu Melbourne Victoryga.
Austraalia jalgpallikoondises tegi Juric debüüdi 2013. aastal ning lõi esimese koondisevärava sama aasta 25. juulil mängus Jaapani vastu. 2015. aastal tuli ta Austraalia koondisega Aasia meistriks. Lisaks on ta Austraalia koondisse kuulunud veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, kus lõi esimeses alagrupimängus värava Saksamaa vastu, ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Institution of Civil Engineers
Institution of Civil Engineers (inglise keelest 'tsiviilinseneride institutsioon', lühendatult ICE) on sõltumatu ehitusinseneride assotsiatsioon. Algselt ühendas Briti insenere, tänapäeval ühendab liikmeid enam kui 150 riigist. ICE on asutatud 1818. aastal. Liikmeid on üle 80 000. ICE peakorter asub Londonis.
Ajalugu
Üks Briti suurimaid insenere Isambard Kingdom Brunel suri enne, kui jõudis presidendi ametipostile asuda (oli asepresident aastast 1850).
ICE poolt väljaantavad auhinnad
ICE annab välja mitmeid auhindu, tuntuim neist on:
Dreiliņi
pisi|Dreiliņi asendikaart pisi|left|Dreiliņi, Ulbrokas 13 Dreiliņi on asum Lätis, Riia linna Vidzeme eeslinna osa pindalaga 4,155 km². Dreiliņi piirneb põhjas Mežciemsi ja Jugla, läänes Purvciemsi ja lõunas Pļavnieki asumiga. Asumist kagusse jääb veel Stopiņi piirkond, kus paikneb samanimeline küla. 4317 elanikku (2010).
Dārziņi
thumb|Dārziņi pisi|Dārziņi asendikaart Dārziņi on asum Lätis, Riia linna Latgale eeslinna osa pindalaga 4,380 km². Asub Rumbulast kagus Daugava paremal kaldal, Dole saare vastas. Seal on 2380 elanikku (2010).
Dreiliņi
Dreiliņi asub tasasel alal, mis ulatub 8-9 meetrit üle merepinna. Asumi kõrgeim koht on inimtekkeline; see asub Purvciemsi piiri ääres ja ulatub 23 meetrit üle merepinna.
Dārziņi
Kagus on asumi piiriks aastal 1974 valminud Riia HEJ tamm. Dārziņi ja Dole vahelisel Daugava lõigul elab ohtralt linde.
Dreiliņi
Dreiliņi on nime saanud Dreiliņi mõisa järgi, mille maad asusid praeguse asumi aladel. Riia linnaga liideti asumi alad aastal 1974. Toona alustati ka korterelamute rajamist, ent kuna infrastruktuur ei võimaldanud seal laialdast ehitustegevust, jäi ehitustöö pooleli. Kummituslinnana seisnud asumi uus elu algas alles XXI sajandil, esimesed Dreiliņi korterelamud valmisid aastaks 2004.
Dārziņi
thumb|left|Dārziņi
Piiri (Ikla)
Piiri on endine küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas. 1977. a. liideti Ikla külaga.
Piiri küla kuulus enne Eesti-Läti piiri lepinguid Volmari kreisi ja on ainus Salatsi kihelkonda kuulunud küla Eestis.
Küla rajati 19. ja 20. sajandi vahetuse paiku kuivendatud Heinaste mõisa soode ja soometsade alale.
Piiri külas asub Pärnu maakonna kõige lõunapoolsem punkt.
Poldilaiud
Poldilaiud (ka Suurepoldi laiud, Poldi laiud) on saarestik Saare maakonnas Muraja lahes. Koosneb Suurest ja Väikesest Poldilaiust.
Remmelga tänav
Remmelga tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Männiku asumis.
Remmelga tänav sai nime 8. novembril 1927.
Sarpedon
pisi|Surm ja Uni kannavad langenud Sarpedoni Sarpedon oli vanakreeka mütoloogias üks Zeusi ja Europe kolmest pojast, Minose ja Rhadamanthyse vend.
Pärast kasuisa, Kreeta kuninga Asterioni surma haaras Minos trooni ja pagendas vennad. Sarpedonist sai Lüükia kuningas.
Tõnu Alveus
pisi|Tõnu Alveus ja [[Margus Lepa 1992. aastal Foto: Jaan Künnap ]] Tõnu Alveus (sündinud 8. märtsil 1956 ) on eesti filminäitleja.
Ta on mänginud Lesta rolli filmides "Kevade", "Sügis" ja "Talve".
Teda taheti ka filmi "Suvi" sama rolli mängima, kuid ta viibis sel ajal sundajateenistuses Nõukogude armees ja filmis osalemine osutus seetõttu võimatuks.
Tõnu Alveus on töötanud taksojuhina, Eesti Televisiooni operaatorina, autojuhina ning kiirabiautojuhi ja parameedikuna.
Mäesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel
Mäesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis toimus 12.–24. veebruarini. Kiirusalad peeti Jeongseoni mäesuusakeskuses ja tehnilised alad Yongpyongi mäesuusakeskuses.
Eestit esindasid Tormis Laine ja Anna Lotta Jõgeva.
Võistluste ajakava
Kõik ajad on (UTC+9).
Kiirlaskumine
15. veebruar Osavõtjaid: 55 Olümpiavõitja 2014: Matthias Mayer, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Slaalom
22. veebruar Osavõtjaid: 106 Olümpiavõitja 2014: Mario Matt, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
18. veebruar Osavõtjaid: 109 Olümpiavõitja 2014: Ted Ligety, USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Ülisuurslaalom
16. veebruar Osavõtjaid: 61 Olümpiavõitja 2014: Kjetil Jansrud, Norra Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
13. veebruar Osavõtjaid: 65 Olümpiavõitja 2014: Sandro Viletta, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
21. veebruar Osavõtjaid: 39 Olümpiavõitja 2014: Tina Maze (Sloveenia) ja Dominique Gisin (Šveits) Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Slaalom
16. veebruar Osavõtjaid: 78 Olümpiavõitja 2014: Mikaela Shiffrin, USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
15. veebruar Osavõtjaid: 79 Olümpiavõitja 2014: Tina Maze, Sloveenia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Ülisuurslaalom
17. veebruar Osavõtjaid: 44 Olümpiavõitja 2014: Anna Fenninger, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
22. veebruar Osavõtjaid: 28 Olümpiavõitja 2014: Maria Höfl-Riesch, Saksamaa Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Videniškiai
pisi Videniškiai on küla (endine alev) Leedus Molėtai rajoonis, Videniškiai valla halduskeskus. Küla asub Siesartise jõe kaldal.
Võduvere mõis
Võduvere mõis (saksa keeles Woddofer) oli eramõis Kadrina kihelkonnas Virumaal, tänapäeva Võduvere küla lähedal Kadrina vallas   Lääne-Virumaal.
Videniškiai
1955. aastal sündis külas leedu kirjanik ja näitleja Alvydas Šlepikas.
Hery Rajaonarimampianina
pisi|Hery Rajaonarimampianina (2014) Hery Martial Rakotoarimanana Rajaonarimampianina (sündinud 6. novembril 1958 Antananarivos) on Madagaskari poliitik, kes oli 25. jaanuarist 2014 kuni 7. septembrini 2018 Madagaskari president.
Videniškiai
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1373. aastal Wartberge Hermanni Liivimaa kroonikas. Aastail 1373 ja 1375 rüüstasid piirkonda ristisõdijad. Asula kuulus XIII sajandil leedulaste Nalšia muinasmaakonda, mida valitses Daumantas; tema rajas tõenäoliselt sinna ka linnuse. Hiljem rajati sealsele linnamäele mõis, mis kuulus Giedraitistele.
Aastal 1618 rajas Martynas Giedraitis Videniškiaisse kloostri, mille juurde püstitati kaks aastat hiljem ka sealne katoliku kirik. Sealses kloostris elasid augustiinlased, hiljem nendega seotud kanoonikute rühmitus, mille juht Mykolas Olševskis ka sealses kloostris elas. Klooster tegutses aastail 1618-1783, kuigi ametlikult suleti see alles aastal 1823. Aastal 1714 sai asula alevi staatuse. XVIII sajandi teisel poolel hakkas sealse kloostri ruumides tegutsema ka kohalik kihelkonnakool.
Võduvere mõis
Mõis rajati 18. sajandi 1. veerandil Neeruti mõisast eraldatud alast.
Videniškiai
Ajalugu
Tsaariajal oli alevi venekeelne nimekuju Видзинишки.
Leedu vabadussõja ajal vallutasid alevi 28. oktoobril 1920 poolakad, kuid hiljem tõrjusid leedu väed nad alevist välja. Nõukogude perioodil oli asula kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Trent Sainsbury
Trent Lucas Sainsbury (sündinud 5. jaanuaril 1992 Perthis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Belgia kõrgliiga klubis Kortrijk ja Austraalia jalgpallikoondises.
Austraalia kõrgliigas debüteeris ta 2010. aastal Central Coast Marinersi meeskonnas. Hooajal 2011–12 võitis ta klubiga A-League'i põhiturniiri ja hooajal 2012–13 finaalseeria. Hooajal 2012–13 valiti Sainsbury lisaks Austraalia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja Central Coast Marinersi hooaja parimaks mängijaks.
Aastatel 2014–2016 mängis ta Hollandi kõrgliiga klubis PEC Zwolle.
2016. aasta jaanuaris liitus ta Hiina kõrgliiga klubiga Jiangsu Suning. 2017. aasta jaanuaris läks ta sealt laenule Itaalia kõrgliiga klubisse Milano Internazionale, kuid pääses klubi põhimeeskonnas väljakule vaid hooaja viimases mängus. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta laenule Šveitsi kõrgliiga klubis Grasshoppers.
Austraalia jalgpallikoondises debüteeris Sainsbury 2014. aasta septembris sõprusmängus Belgia vastu. 2015. aastal tuli ta Austraalia koondisega Aasia meistriks. Ta on kuulunud Austraalia koondisse veel ka 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril, 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.
Neustria margid
Neustria margid olid Lääne-Frangi riigi Karolingidest kuninga looming, riik kattis iidse Merovingide Neustria kuningriigi territooriumi. Algselt oli kaks marki, üks bretoonide vastu ja teine viikingite vastu, loodud Charles II Paljaspea poolt aastal 861. Neid kahte marki on sageli kutsutud vastavalt Bretooni mark ja Normanni mark. Neid valitsesid krooni poolt nimetatud ametnikud, tuntud kui valvurid või markkrahvid (prantsuse marquis).
Kaks meest kuud vaatlemas
„Kaks meest kuud vaatlemas“ on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teoste sari.
Põssanka
pisi|Põssanka-motiivid 19. sajandist. Kataloogis "Описаніе коллекціи народныхъ писанокъ" on enam kui 2000 põssanka -mustrit
Neustria margid
Bretooni mark
pisi|Bretooni margi kindlused
Kaks meest kuud vaatlemas
Dresdeni Albertinumis asuv versioon (1819–1820) arvatakse olevat sarja esimene teos.
Põssanka
Põssanka (ukraina keeles писанка) on Ukraina lihavõttemuna, mis on kaunistatud batika meetodil Ukraina rahvamustritega. Tegusõna писати tähendab kirjutamist – kaunistused kirjutatakse vahaga munadele. Ukraina teisest munakaunistamise meetodist, kraššõnka 'st (крашинка), erineb põssanka peamiselt detailsuselt, põssanka on neist kahest keerulisem ja peenem, samuti on igal munale maalitud joonel tähendus. Põssanka 't tehakse nii tühjaks puhutud kui ka toorele munale. Sarnast munakaunistamisviisi kasutavad ka mitmed teised Ida-Euroopa rahvad.
Tehnika
pisi|Kuuma vaha pliiatsid писачки Muna peab vaha peale kandmiseks olema soe, muidu koorub vaha maha. Traditsiooniline muster kantakse munale spetsiaalse nõelpliiatsi põssatšok 'iga (писачок), muna kastetakse seejärel värvi sisse, vahaga kaetud joon tõrjub värvi, värv katab ülejäänud pinna. Protseduuri korratakse seni, kuni muster ja värvid on munale kantud. Igal mustril ja motiivil on oma tähendus ning iga muna ainulaadne. Dekoreerimine on ajakulukas, põssatšok 'ki tuleb korduvalt üles soojendada, kirjutamine eeldab pikka keskendumist, harjutamist ning spetsiaalseid vahendeid. Tänapäeval kasutatakse elektrilisi nõelpliiatseid, millega saab kiiremini ja lihtsamini muna kaunistada. Värvid on traditsiooniliselt looduslikud (sibul, seen, tamm, metsõunapuu, raudrohi jne). Lõpus muna kuumutatakse, et vaha eemaldada.
Reinhold von Uexküll
Reinhold von Uexkülli (ka Üxkülli) nime kandsid mitmed Uexkülli suguvõsa liikmed:
Neustria margid
Bretooni mark
Algne Bretooni mark loodi ja sõjaväestati Merovingide ajal 7. sajandi lõpul või 8. sajandi algul. Kuigi selle täpne ulatus on teadmata ja selle piirid ei langenud kokku hilisema Bretooni margiga, sisaldas see Rennes'i ja Nantes'i territooriume (prantsuse pays) ning Vannes'i ja Maine'i osi. Haldus paiknes Le Mansis ja territoorium sai lõpuks nime ducatus Cenomannicus või Maine'i hertsogkond. Üks kõige kuulsamaid markkrahve (Britannici limitis praefectus) oli Roland, kes suri 778. aastal Roncevaux' lahingus ja tekitas hiljem kuulsaks saanud legende, nagu näiteks "Chanson de Roland".
Põssanka
Traditsioon
pisi|Põssanka-festivali võidumunad 1987. aastal Vegreville'is Põssanka-tehnika ja -oskused on traditsiooniliselt pärandatud emadelt tütardele ning külalisi, veel vähem mehi, ei lastud värvimise ligi, kuna see oli ainult naiste rituaal. Tänapäeval tegelevad sellega kõik. Munade kaunistamine on pühalik rituaal, mis seotud uskumustega. Kirjutamisele eelneb palvus, mune pühitsetakse. Põssanka-munade vahetamine ja kinkimine on oluline traditsioon, mune ei sööda, need hoitakse alles. Põssanka-mune valmistatakse ka lahkunutele, munad viiakse lahkunute haudadele pühapäeval nädal pärast ülestõusmispüha. Tavaliselt valmistatakse neid kord aastas lihavõtete ajal ning võetakse kirikusse kaasa, kus neid lastakse pühitseda. Vanasti hoiti mune kuni kirikuskäiguni peidus, et naabrid ja tuttavad mustrit järele teha ei saaks. Toimub ka võistlemine, mune võrreldakse naabri ja sõprade omadega. Põssanka sisaldab isiklikke soove ja sõnumeid, mune kingitakse lihavõttepühadel, lastelt vanematele või ka meeldivale vastassugupoole esindajale, samuti kingitakse põssanka 't suuremate sündmuste puhul, näiteks lapse sünd, ristimine ja abiellumine. Munade kaunistamine ja sellega seotud rituaalid erinevad perekonniti.
Ajalugu
pisi|Maailma suuruselt teine põssanka maaliti [[Vegreville'is (Alberta provints, Kanada) 1974. aastal piirkondliku ratsapolitsei sajandaks aastapäevaks]] Traditsiooni täpne algusaeg pole teada, aga tõenäoliselt ulatub see eelkristlikku aega, mil muna sümboliseeris elu. Aastal 988 võttis Ukraina vastu ristiusu ja kaunistatud munast sai uue religiooni üks sümboleid – sellest sai looduse sünni ja taassünni tähise asemel inimese taassünni sümbol. Kuna munakoor on habras, siis ei säili see eriti hästi, pigem on säilinud keraamilised põssanka-munad, vanimad pärinevad 12. sajandist. 2013. aastal leiti Lvivi vanast kanalisatsioonist kaunistatud hanemuna, mis oli arvatavasti 500 aastat vana.
Neustria margid
Normanni mark
Esimene markkrahv viikingite vastu oli Adalard le Sénéchal. Tema mark ulatus üle Le Mansi krahvkonna ja kohe olid tema vastu Rorgoniidid, kes kontrollisid linna. Nad sepitsesid tema ja tema sõltlaste, kah võimsate aadlike vastu piirkonnas, kuni Charles andis tema volitused neile ja pani Rorgoniidid margi etteotsa, kuhu nad jäid aastani 885. Sel aastal sai Lääne-Frangi riigis võimule Karl Paks ja nimetas Heinrichi markkrahviks.
Põssanka
Ajalugu
Nõukogude ajal keelati põssanka 'de valmistamine nende religioosse seose tõttu, kuid kodudes tegeleti traditsiooniga varjatult edasi. 1950. aastatel hakati Ukraina rahvakunsti uurima väljarännanute seas Ameerika Ühendriikides ja Kanadas, samuti leevenesid keelud Ukrainas ning hakati ka põssanka 'de valmistamist oluliseks pidama. Tänapäeval on põssanka valmistamise oskused levinud emigreerumise tulemusena ka väljapoole Ukrainat, enim Põhja- ja Lõuna-Ameerikas. Populariseerimisega kaasneb ka kommertsialiseerumise oht, algupärast hälbimine, see võib muutuda suveniiriks.
Neustria margid
Ühendatud margid
886. aastal surid nii Bretooni margi Hugues kui ka Heinrich. Karl asendas nad vastavalt Eudes'i ja Bérenger II-ga. Lõpuks, 911. aastal, sai Bretooni markkrahv Robert II Normanni margi ja kaks üksust said jäävalt ühendatud. Robert võttis tiitli demarchus. Sel samal aastal andis Charles III Lihtsameelne Saint-Clair-sur-Epte lepinguga viikingite juhile Rollole Roueni krahvkonna, tulevase Normandia hertsogkonna tuumiku. Rollo võttis hiljem ka tiitli demarchus.
Põssanka
Põssanka Eestis
Põssanka-traditsiooni hoitakse alal ka Eesti ukrainlaste peredes, lihavõtete ajal tegeleb sellega kogu pere, tava alalhoidmiseks õpetatakse seda ka Ukraina Kultuurikeskuses Tallinnas, korraldatakse kursuseid ja töötubasid. 2020. aastal oli Eestis alaliselt õpetavaid meistreid viis. Huvi selle kunsti vastu on pidevalt kasvanud. Tallinna Ukraina Kultuurikeskuses on ligi 3000 munast koosnev osaliselt avalik kollektsioon, mis on kogutud ennekõike professionaalsetelt kirjutajatelt. Samuti korraldatakse rändnäituseid.
Neustria margid
Ühendatud margid
Normannid laiendasid järk-järgult oma territooriumi ja liidendasid sellesse enamuse Neustriast. Kui Neustria markkrahv sai 987. aastal kuningaks, margi ajalugu lõppes, et asenduda eri vasallide ajalooga, kes seal võimule tõusid.
1990. aasta etnilised kokkupõrked Kõrgõzstanis
1990. aasta etnilised kokkupõrked Kõrgõzstanis leidsid aset juunikuus, peamiselt Oši ja Özgöni ümbruses.
4.–8. juunini kestnud vägivallas hukkus üle 300 inimese, üle 450 sai raskelt vigastada.
Perestroika ja Nõukogude Liitu haaranud tsentrifugaaljõud võimaldasid ka Kõrgõzstanis tekkida mitteformaalsetel poliitilistel ja ühiskondlikel liikumistel, mille eesmärgid olid tihtipeale rahvuslikult piiritletud. Seni valdavalt usbekkidega asustatud Ošis oli linnastumisprotsess haaranud ka kirgiise, vabast elamispinnast oli nappus. 1989. aastal tegi üks vastne liikumine ettepaneku jagada Oši piirkonna kirgiisidele usbekkide kolhoosi kasutamata maa.
2010. aasta märtsis esines rühm Kirgiisi Kommunistliku Partei usbekkidest liikmeid üleskutsega luua Kirgiisi NSV usbekkidega asustatud aladel autonoomne piirkond.
Juunis puhkenud vägivalla ajendas konflikt maaküsimuses. Kuus meelt avaldanud usbekki tapeti, mispeale usbekid ründasid miilitsat ja kirgiise. Usbekkide esialgne ülekaal pöördus kui maapiirkondadest saabusid uued kirgiiside salgad. Kirgiisid nõudsid võimudelt endi relvastamist. Majaseintele kirjutati, kas elanikud on usbekid või kirgiisid.
KGB hinnangul aitas vaenule kaasa vaesemate kirgiiside arvamus, et usbekkide jõukus kasvab, et nad kontrollivad turge ja on oma käitumises liiga vabaks muutunud. Usbekid omakorda leidsid, et peamiselt kirgiisidest koosnev miilits hoiab konfliktis kirgiiside poole.
Vägivalla lõpetamiseks viidi konfliktipiirkonda 2000 Nõukogude õhudessantväelast. Nad jäid kohale kuueks kuuks. Dessantväelased saabusid loetud tundide jooksul peale vägivalla puhkemist ja neile anti luba vajadusel tappa.
Sündmuste kohta käivitatud uurimiste raporteid ei avalikustatud.
Õiguskaitseorganid registreerisid sündmustega seoses 3215 kuriteoepisoodi, algatasid 1500 süüasja, millest umbes 300 jõudsid kohtusse. 48-le isikule, kellest 80% olid kirgiisid, mõisteti pikk vanglakaristus mõrvade, tapmiskatsete ja vägistamiste eest. Kõrgõzstani iseseisvudes anti (vähemalt osadele) vägivallas osalenutele amnestia.
Johann Ernst von Dücker
Johann Ernst von Dücker (maetud 18. jaanuaril 1694 Tartus) oli Liivimaa mõisnik.
Johann Ernst von Dücker sündis Kuigatsi (Kuikatz), Dīķeri (Puderküll) ja Penuja mõisniku Hans von Dückeri ja tema abikaasa Anna (sünd. Weckebrodt) pojana.
Teenis alates 1648. aastast kuni vähemalt 1649. aasta novembrini Kuninglikus Ihukaardiväerügemendis kapten Johan Beckeri kompaniis lipnikuna. 1648. aasta septembrist 1649. aasta oktoobrini oli tema väeosa paigutatud Leipzigi garnisoni.
Talle kuulus Kuigatsi mõis Sangaste kihelkonnas.
Perekond
Johann Ernst von Dücker abiellus enne 1663. aastat Elisabeth von Broel-Plateriga, kes oli Laatre mõisniku (Fölk) Fabian von Broel-Plateri tütar. Abielust sündisid:.
Esivanemad
Viited:.
Ulmale
Ulmale on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Saka vallas.
Küla asub valla põhjaosas merepinnast 14 meetri kõrgusel Läänemere kaldal ja jääb endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 10 ning Riiast 200 kilomeetri kaugusele.
Küla on tekkinud endise Ulmale mõisa (Ullmahlen) keskuse juurde. Kuni aastani 1945 oli see Ulmale valla keskuseks, aastani 1962 aga Ulmale külanõukogu keskuseks. Tänapäeval on sellega liidetud ka Labragsi küla Saka valla aladele jääv osa. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Külas asub Ulmale mototrass. Ulmales on raamatukogu.
Mereäärne asula on suvituspiirkond, sealsed elanikud tegelevad ka kalapüügiga. Külas asub babtistide palvemaja, mis ei ole aga tänapäeval kasutusel.
Külla jääb osaliselt Strante-Ulmale järsakrannik. Külas kasvavad männid (ümbermõõdud 2.5 m ja 2.65 m), vaher ümbermõõduga 4.44 m ning pärn ümbermõõduga 3.64 m on looduskaitse all. Looduskaitse all on ka Ulmale park. Küla idapiiril asuv hiiepaik Ulmale ehk Piņņi ohvrikivi on riikliku kaitse all olev mälestis.
Aastal 2016 oli külas 70 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 71, aastal 2020 aga 67. pisi|tühi|Ulmale ohvrikivi
Eksotsentriline fraas
Eksotsentriline fraas on fraas, mille peasõna ega laiend ei saa lauses üksi täita sedasama süntaktilist funktsiooni, mida fraas tervikuna.
Eksotsentrilise fraasi liigid
Kaassõnafraas ja hulgafraas ehk hulgasõnafraas on eksotsentrilised fraasid. Kummastki neist ei saa peasõna ega laiendit ära jätta, sest muidu muutub lause tähendus või saadakse mittegrammatiline lause.
Kaassõnafraas
Kaassõnafraasis tingib peasõnaks olev kaassõna laiendi, s.o nimisõna olemasolu ja käändevormi lauses.
Eksotsentriline fraas vs. endotsentriline fraas
Eksotsentrilise fraasi vastandiks on endotsentriline fraas, mille peasõna saab lauses esineda ilma laiendi(te)ta ja täita siiski sama süntaktilist funktsiooni, vrd
Kirjandus
Mati Erelt, Reet Kasik, Helle Metslang, Henno Rajandi, Kristiina Ross, Henn Saari, Kaja Tael, Silvi Vare: "Eesti keele grammatika II. Süntaks" 1993 Eesti Teaduste Akadeemia Keele ja Kirjanduse Instituut
Välislingid
Eesti keele käsiraamat
Koeru kõrtsihoone
pisi|Koeru kõrtsihoone
Koeru kõrtsihoone (ka: Koeru kõrts-postijaam) asub Järva maakonnas Järva vallas Koeru alevikus.
Hoone ehitati aastatel 1825–1833. Aastal 1860 tehti hoone ümber postijaamaks. Aastatel 1960–1965 muudeti hoone sööklaks. 2013. aastast paikneb kõrtsihoones Koeru Grossi Toidukaupade kauplus. Enne seda tegutses hoones Koeru Konsum.
Hoone on L-kujulise põhiplaaniga. Hoonet katab täiskelpkatus. Fassaadi liigestavad 13 Toscana sammast.
Tuuletõkkeplaat
pisi|278x278px|Tuuletõkkeplaat Nordic Fiberboard 12x1200x2700mm Tuuletõkkeplaati kasutatakse ehitiste välisseinte ja lagede konstruktsioonides, mis kaitsevad tuule eest ja on vastupidavad ning soojapidavad.
Materjal on looduslik ja hingav.
Tuuletõkkeplaadid on eelkõige põhjamaistes tingimustes kasutatavad.
Paigaldus
Plaadid paigaldatakse karkassile vahedega 600 mm nii, et servade vahele jääks 2-3 mm. Kinnitamiseks kasutatakse kas naelu või klambreid.
Ühenduskohtadele kinnitatakse puitliist või teip.
Raivo Susi
Raivo Susi (sündinud 13. märtsil 1964 ) on Eesti ettevõtja, kes mõisteti Venemaal süüdi spionaažis ja vahetati hiljem välja Eestis süüdi mõistetud salakuulaja vastu.
Susi vahistati Moskvas 2016. aasta 10. veebruaril. Moskva linnakohus mõistis ta sama aasta detsembris süüdi spionaažis ning määras 12-aastase vangistuse range režiimiga koloonias. 10. veebruaril 2018 vahetati Susi salakuulamises süüdi mõistetud Artjom Zintšenko vastu.
Vahistamise ja vabastamise asjaolusid
Susi vahistati 10. veebruaril 2016 Moskvas Šeremetjevo lennujaama transiittsoonis teel Tallinnast ühte Kesk-Aasia riiki. Moskva Lefortovo kohtu otsusega jäeti ta aastaks vahi alla. Susi advokaadi Aleksei Tolpegini sõnul esitati Raivo Susile süüdistus spionaažis seoses aastatel 2004–2007 toimunud sündmustega.
Ehkki Moskva linnakohus mõistis detsembris 2016 Raivo Susi spionaaži eest süüdi, eitas Raivo Susi kategooriliselt oma süüd ja väitis, et on sattunud Vene-Eesti suhete pantvangiks.
Portaali Delfi.ee andmetel olid Raivo Susi ja OÜ Musket välisministeeriumi sõjalise kauba registreeritud vahendajate nimekirjas. Vahendatavaks kaubaks on muu hulgas tulirelvad, laskemoon, tulejuhtimisvarustus, vee- ja maismaasõidukid, õhusõidukid, soomus- või kaitsevarustus.
Raivo Susi Eestile väljaandmine toimus riikide vastastikuse väljaandmise korras Venemaa kodaniku, salakuulamise eest süüdi mõistetud Venemaa kodaniku Artjom Zintšenko vastu Koidula piiripunktis 10. veebruaril 2018 kella 10 ajal.
Saltanuva
Saltanuva (vene keeles Салтаново; ka Saltanova, Saltanovo, Saloste) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Irboska nulka.
Tsaariaja lõpul kuulus Saltanuva Pihkva kubermangu Pihkva maakonna Irboska valda. Kui Petseri piirkond läks Eesti Vabariigi ja Nõukogude-Venemaa vahel sõlmitud Tartu Rahulepinguga (1920) Eesti Vabariigi koosseisu, moodustati sellest Petseri maakond. 1922. aastal loodi maakonnas 11 valda ning Saltanuva hakkas kuuluma Vilo valda.
Vilkla mõis
Mõisast on teateid alates 1732.
Mõis kuulus aastani 1771 Kuijõe mõisale. Hiljem on see kuulunud nt Kiltsi mõisale. 1907 liideti Vilkla mõis Uuemõisa mõisaga.
Taguküla laid
Taguküla laid (ka Tagukülalaid) on 67,7 hektari suurune saar (laid) Kassari lahes, halduslikult Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Taguküla küla alal. Saare rannajoone pikkus on 8,7 kilomeetrit.
Saare suurim kõrgus on 2,6 meetrit üle merepinna.
Saar kuulub Käina lahe-Kassari maastikukaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
New York City Landmarks Preservation Commission
pisi|Vana [[Pennsylvania raudteejaama lammutamine 1963. aastal oli kultuuriobjektide kaitse liikumiste üks peamisi ajendeid, mille tulemusena loodi New Yorgis vastav komisjon]] New Yorgi Kultuurimälestiste Kaitse Komisjon (inglise keeles New York City Landmarks Preservation Commission (LPC)) on New Yorgi linnaagentuur, kelle ülesandeks on linna vaatamisväärsuste säilitamise õigusaktide haldamine.
Komisjon asutati aprillis 1965 linnapea Robert F. Wagneri initsiatiivil seoses aasta varasema pahameelega Pennsylvania raudteejaama hävitamise pärast, mille kohale rajati praegune Madison Square Garden. Komisjon vastutab New Yorgi linna arhitektuuriliselt, ajalooliselt ja kultuuriliselt oluliste ehitiste ja alade kaitsmise eest, andes neile mälestise või ajaloolise piirkonna staatuse ja reguleerides neid pärast nende määramist. See on suurim kohaliku omavalitsuse alluvusse kuuluv mälestiste kaitsega tegelev amet Ameerika Ühendriikides.
Kultuurimälestiste kaitse komisjon koosneb 11 volinikust ning seadus nõuab vähemalt kolme arhitekti, ühe ajaloolase, ühe linnaplaneerija või maastikuarhitekti, ühe kinnisvaramaakleri ja vähemalt viie elaniku kaasamist (üks elanik igast New Yorgi linnaosast).
Kultuurimälestiste kaitse seaduse kohaselt peab hoone olema vähemalt kolmkümmend aastat vana, enne kui komisjon saab selle tunnistada mälestiseks. Linnaõigus lubab ka komisjoni otsuse tühistamist, kui kaebus esitatakse 90 päeva jooksul pärast ehitise lisamist kultuurimälestiste nimekirja.
Hyllos
Hyllos (vanakreeka keeles Ὕλλος) on vanakreeka mütoloogias Heraklese ja Deianeira vanim poeg. Ta võttis naiseks Iole, kelle Herakles oli toonud kaasa Oichaliast.
Lõuna-Rodeesia
Lõuna-Rodeesia (Colony of Southern Rhodesia) oli aastatel 1923–1980 Lõuna-Aafrikas eksisteerinud omavalitsusega Briti impeeriumi kroonikoloonia, tänapäeva Zimbabwe eellasriik.
Hyllos
Pärast Heraklese surma kiusas Eurystheus tema järeltulijaid ehk herakleide taga. Võitluses tappis Hyllos Eurystheuse. Ta ise suri kahevõitluses Echemosega.
Metshiir
Levinud suures osas Lääne- ja Kesk-Euroopast ja Lõuna-Skandinaavias. Eestist ei ole leitud.
Metshiire lähisugulane on kaelushiir (Apodemus flavicollis), kuid metshiir erineb temast selle poolest, et metshiirel pole ümber kaela kollakat vööti, tal on mõnevõrra väiksemad kõrvad ning on mõnevõrra väiksema kehaehitusega – kehapikkus on umbes 90 mm ja kaal 23 grammi.
Charles Percy Snow
Charles Percy Snow (15. oktoober 1905 – 1. juuli 1980) oli inglise kirjanik, teadlane (füüsikalise keemia alal) ja poliitik.
Räägu tänav (Rakvere)
Räägu tänav on tänav Rakveres.
Tänav on pikkusega 363 meetrit ja see asub Rakvere Linnuriigi linnaosas. Ta ühendab Kajaka ja Kotka tänavat.
Tarjamaa
Tarjamaa (ka Tarja saar) on saar Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Saar kuulub Tagamõisa hoiualasse.
Vepsküla mõis
Vepsküla mõis (saksa keeles Webskül) oli Riigi mõisa karjamõis Vaivara kihelkonnas Virumaal.
Altarimaal
pisi|[[Uusgootika|Uusgooti stiilis retaabel altarimaaliga "Kolgata" Otepää kirikus (2014)]] Altarimaal (ka altaripilt; inglise altarpiece) on altaripealmikul (retaabel) paiknev maaling, mis kujutab pühakuid ja piiblisüžeesid.
Kaltsad
Kaltsad (ka kaldsad või kalsad ) on etnograafias vanemat tüüpi kitsaste säärtega pikad püksid.
Kaltsasid kandsid 19. sajandi II pooles ja 20. sajandi alguses põhiliselt mulgi mehed. Need püksid olid valmistatud linasest, takusest või villasest valgest riidest, nad olid lihtsalõikelised ja kitsaste säärtega, mis ulatusid allapoole sääremarja ning seoti säärepaeltega kokku. Värvliotstest kinnitati püksid paela ja aasa abil, vahel ka nööbiga. Pükste esilõike osa jäi pooleldi lahti ja särk kippus sealt välja paistma. Selle varjamiseks kanti esilõike ees vöö küljes lakaga nahktaskut, milles hoiti nuga, raha, piipu, tubakat, tulerauda jm tarvilikku. Pükste istmikuosale oli lõikega lisatud ristkülikukujuline tükk, mis kokkuõmblemisel koguti tihedalt kurrutatud krookesse. Sellised püksid olid lätipärased ning neid nimetati ka keeruga kaltsadeks. Lisaks nimetati kaltsadeks mõnel pool kintspükstega kantavad linaseid, takuseid või villaseid sääriseid.
Manhartsberg
Manhartsberg on madal, tasane mäeseljandik Alam-Austrias. See kerkib maksimaalselt 537 m kõrgusele. See on graniidist Tšehhi massiivi kaguosa.
Seljandik kulgeb Thaya jõest kuni Wagrami mäeahelikuni ja on osaliselt kaetud neogeeni setetega, peamiselt Viini nõo moodustiste savi, liiva ja kruusaga. See seljandik jätkub kirdes Moravasse Znojmo piirkonda. Manhartsberg moodustab Tšehhi massiivi kaguserva ja moodustab piiri Alam-Austria kahe osa vahele, milleks on ülemine veerand Manhartsbergi kohal (Waldviertel) ja alumine veerand Manhartsbergi all (Weinviertel). Selle lääneküljel voolab Kampi jõgi. Manhartsbergi läänenõlvad on osa Kamptal-Schönbergi looduspargist, mille UNESCO on tunnustanud rahvusvaheliseks geopargiks, Kamptali geopargiks.
Maissau linna kohalt on Manhartsbergist leitud rikkalikke ametüstisooni.
Seljandiku ühe kõrgeima punkti kõrval on Teise maailmasõja aegse salaradari jäänused, mille varjunimi oli Zangendorf 4.
thumb|
Põhivabadused
Põhivabadused on isikuvabadus, mõttevabadus, südametunnistuse vabadus, usuvabadus, sõnavabadus, kogunemiste ja ühingute moodustamise vabadus ning liikumisvabadus. Need vabadused on Euroopa Liidu moodustamise aluspõhimõtete osad.
Põhivabaduse mõiste
Põhiseaduses on käsitletud vabadusi kui põhivabadusi, pidades seeläbi vabadusi põhiõigustega võrdväärseks. Põhivabaduse mõiste ei ole teoorias veel kindlapiiriliselt määratletud, kuid siiski on võimalik eristada negatiivset ja positiivset, õigusliku ja faktilist ning tagatud ja tagamata vabadust.
Negatiivne ja positiivne vabadus
Põhivabadused on jaotatud negatiivseteks ja positiivseteks vabadusteks.
Põhiseadusejärgsed põhivabadused on negatiivsed vabadused, mis kaitsevad isikut ka valikute puhul, mis on valed või kahjulikud.
Õiguslik ja faktiline vabadus
Negatiivsed põhivabadused on jaotatud õiguslikeks ja faktilisteks vabadusteks.
Põhiseadusejärgsed põhivabadused on õiguslikud vabadused, mis lasevad isikul otsustada ilma õiguslike takistusteta.
Tagatud ja tagamata vabadus
Negatiivsed õiguslikud põhivabadused on jaotatud tagatud ja tagamata vabadusteks.
Põhiseadusejärgsed põhivabadused on tagatud vabadused, mis keelavad avalikul võimul vabadusi alusetult piirata.
Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste konventsioon
Põhivabadused on esitatud ja reguleeritud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste konventsiooniga. Konventsiooni eesmärk on tagada inimõiguste ja põhivabaduste tunnustamine, järgimine ja elluviimine ning seeläbi liikmesriikide suurema ühtsuse saavutamine.
Mõtte-, südametunnistuse- ja usuvabadus (artikkel 9)
Igal isikul on õigus mõtte-, südametunnistuse ja usuvabadusele ning neid võib piirata, kui sellel on määrav tähtsus demokraatliku ühiskonna toimimiseks.
Neid vabadusi kaitseb põhiseaduse § 40.
Sõnavabadus (artikkel 10)
Igal isikul on õigus avaldada oma arvamust ning jagada vabalt teistega nii oma mõtteid kui ka muud informatsiooni. Sõnavabadus hõlmab ka kohustusi ja vastutust, mis võivad kaasneda isiku kasutatud vabadusega.
Seda õigust kaitseb põhiseaduse § 45, mis ühtlasi seab vabaduse kasutamisele piirid.
Kogunemiste ja ühingute moodustamise vabadus (artikkel 11)
Neid vabadusi kaitseb põhiseaduse § 48, mis toob lisaks välja piiramise korra. Selle paragrahvi järgi ei tohi kogunemised ja ühingute moodustamine riivata Eesti põhiseaduslikku korda.
Liikumisvabadus (protokoll nr 4 artikkel 2)
Isikul, kes viibib riigi territooriumil seaduslikult, on vabadus sellel alal takistamatult liikuda, lahkuda ja elukohta valida.
Selle vabaduse kaitsmise ja piiramise kord on määratud põhiseaduse §-s 34.
Goedehoop
Goedehoop on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Moses Kotane vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Goedehoopi elanikest mustanahalisi aafriklasi 100,0%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 79,76% inimesi, koosa keelt 11,18%, tsonga keelt 2,72%, inglise keelt 2,42%, suulu keelt 1,81% ja ndebele keelt 1,21%.
Douglas DC-3
Saamislugu
Juba esimesed DC-2 liinilennud olid kasumlikud. See kannustas reisilennukompaniid American Airlinesi tellima lennukiehitajalt Douglas parendatud ja suurema reisijate mahutavusega lennukit, mida plaaniti kasutada lendava magamisvagunina Ameerika siseliinidel. Esmakordselt 1935. aasta detsembris Santa Monicas õhku tõusnud uude lennukisse olid koondatud kõik oma ajastu uusimad tehnoloogilised lahendused. Võrreldes oma eelkäija DC-2-ga oli tellitud uue lennuki kere suurema diameetriga, suurendatud oli tiivaulatust ja stabilisaatori mõõtmeid ning mõlemad mootorid olid ka võimsamad.
Lennuk, milles algselt oli 24 istekohta või 16 magamisaset, sai nimeks DC-3 ja hakkas lendama liinil New York – Chicago, võimaldades seda teha esmakordselt vahemaandumisteta. DC-3 populaarsus kasvas kiiresti, samuti osutus lennuki eksport edukaks, nüüd huvitus ka Ameerika Ühendriikide sõjavägi lennuki tellimisest. 1940. aasta septembris telliski USAAF 545 DC-3 transpordilennukit. Need olid esimesed DC-3-e derivaadid C-47 Skytrain, mis said II maailmasõjas kuulsaks Dakota nime all.