cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Plasmodium falciparum-malaaria
Epidemioloogia
Maailma Terviseorganisatsiooni hinnangutel esines aastal 2001 396 miljonit inimmalaariajuhtu ja 1,1 miljonit malaariasurma (2003. aasta raport).
2002 esines 515 miljonit Plasmodium falciparum-malaariajuhtu, 70% neist Aafrikas (Snow jt, 2005).
Ravi
Plasmodium falciparum-malaaria ravi võib piirkonniti erineda. Kagu-Aasia piirkonna maalariajuhtumid on näidanud, et sealsed P.falciparum parasiidid võivad olla resistentsed nii klorokviini, sulfadoksiini, pürimetamiini, kiniini ja meflokviini ning artemisiini suhtes.
Erakorraline ravi
Raske ja tüsistustega (parasiteemia < 5%) Plasmodium falciparum-malaaria korral alustatakse ruttu infusioonravi kiniin-hüdrokloriidi glükoosilahusega, ravi kestus on 7–10 päeva ja seda kombineeritakse doksütsükliiniga (alla 8-aastastel lastel ja rasedatel klindamütsiiniga).
Võimalikult kiiresti soovitatakse üle minna peroraalsele ravile: suukaudse kiniin-hüdrokloriidi ja doksütsükliiniga (alla 8-aastastel lastel ja rasedatel klindamütsiiniga).
Alternatiivsete ravimitena kasutatakse ka artemisiniiniderivaate, proguaniili ja meflokviini.
Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus
Eellugu
Korvpalliajakirja Basketball kunagise peatoimetaja Kristo Raudami eestvedamisel peetakse alates 30. jaanuarist 2016 Tallinnas Eesti meistrivõistlusi korvpallitemaatilises mälumängus. Traditsioonile pandi algus 2015. aastal, alates 2016. aastast Eesti Korvpalliliiduga kooskõlas peetakse mälumängu nimetusega Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus.
Kokku esitatakse 60 korvpalliteemalist küsimust, iga õige vastus annab võistkonnale kaks punkti. Küsimuste peamisteks koostajateks on olnud mälumängur Jaan Allik (2015-2021) ja ajakiri Basketball endine peatoimetaja Kristo Raudam. 2023. aastal asendasid Allikut, Holger Tamm ja mälumängur Marko Siil. Lisaks on osaliselt küsimuste koostamisel aidanud Janar Filippov ja Reigo Kimmel. Läbi aastate on osavõtnud ja see läbi oma teadmisi näidanud nii korvpallurid ise, fännid, mälumängurid ja paljud teised, kellele see mäng vähegi korda läheb. Tuntumad osavõtjad on olnud korvpallurid Indrek Kajupank, Sten Olmre, Jaan Puidet, Ran Andre Pehka, Reimo Tamm, Priit Ilver, Gerly Kostla ja Madis Soodla, ajakirjanikud Ville Arike, Dannar Leitmaa, Raul Ranne, Rain Pruul, Henry Lääne, Ats Kuldkepp, Jarmo Jagomägi, Rasmus Voolaid ja Ivar Jurtšenko, treenerid Alar Varrak, Priit Vene, Raido Ringmets, Siim Raudla, Marko Parkonen ja Indrek Visnapuu, korvpallikohtunikud Atso Matsalu, Ranno Konks ja Indrek Kelement ning mälumängurid Indrek Salis ja Illar Tõnisson.
Paremusjärjestused läbi aegade
VII Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus (8.04.2023) Kokku osales 13 võistkonda.
2022. aastal meistrivõistlusi ei peetud.
VI Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus (28.11.2021) Kokku osales 16 võistkonda.
V Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus (23.02.2020) Kokku osales 19 võistkonda.
IV Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus (17.03.2019) Kokku osales 19 võistkonda.
III Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus (25.02.2018)
Kokku osales 19 võistkonda. II Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus (19.02.2017)
Kokku osales 26 võistkonda.
I Eesti meistrivõistlused korvpallimälumängus (30.01.2016)
Kokku osales 22 võistkonda.
Ajakirja Basketball korvpalliteemaline mälumäng (17. mail 2015)
Kokku osales 25 võistkonda.
Rojā Chamankār
pisi Rojā Chamankār (pärsia keeles روجا چمنکار‎‎; sündinud 20. mail 1981 Borāzjānis Būshehri provintsis Lõuna-Iraanis) on pärsia luuletaja, näitekirjanik, filmitegija ja tõlkija.
Elulugu
Enne näitekirjanduse erialal magistrikraadi omandamist õppis Rojā Chamankār Teherani ülikoolis filmikunsti. 2010. aastal jätkas ta õpinguid Prantsusmaal Strasbourgis, kaitses filosoofia doktorikraadi kaasaegses pärsia kirjanduses ja magistrikraadi filmikunsti alal.
Tema esimesed luuletused, mis avaldati Shīrāzis, olid kirjutatud 11-aastaselt. Tema esimene luulekogu "Tu es allée m'apporter un peu de Sud" ilmus 2001. aastal. 2014. aastal ilmus järgmine luulekogu "J'étais toujours une porte ouverte à l'errance", mis sai pealkirja samanimelise luuletuse järgi.
2011. aastal autasustas Iraani kultuuriministeerium teda Qaysar Aminpouri auhinnaga noore poeedi kategoorias. Valikut kritiseeris avalik meedia, eriti Fars News. Samal aastal andsid ühing Minuscule ja ajakirja Cyclocosmia toimetaja Prantsusmaal Chamankāri tõlgitud luuletustest välja kogumiku "Mes souffles coupés par le milieu". 2014. aastal tõlkis ta Henri Meschonnici luulekogu "De Silence en Silence" pärsia keelde, teose avaldas kirjastus Cheshmeh. 2015. aastal ilmus pärsia-prantsuse kakskeelne kogumik "Je ressemble à une noire", mille avaldas Bruno Doucey.
2005. aastal osales ta rahvusvahelisel prantsuse luule festivalil Pariisis ja Nantes'is ning sellest ajast alates on teda kutsutud paljudele luulefestivalidele, näiteks Göteborgi, Viini, Pariisi, Strasbourgi ja Nantes'i. Samal aastal osales ta ka Val-de-Marne'i festivalil ning 2013. aastal Voix vives de Méditerranée en Méditerranée festivalil Sète'i linnas.
Tema luuletusi on ilmunud Iraani ajalehtedes ja ajakirjades. Ta on teinud ka ühe filmi ning tutvustanud Iraanis laste telesaateid.
Kaitseliidu Pärnumaa maleva staabihoone
pisi|Kaitseliidu Pärnumaa maleva staabihoone Kaitseliidu Pärnumaa maleva staabihoone asub Pärnu linnas aadressil Pikk 20.
Hoone esimesed omanikud
pisi| Malevahoone Hoone on ehitatud 19. sajandi keskel Uulu mõisa omaniku parun Staël von Holsteini linnamajaks. Valminuna on hoonet näha juba 1864. aastast pärit muuseumifotodel. Härrastemajaks rajatud ehitis paistab silma isikupärase maitsega ja rohkete puunikerdustega, mis ehivad sammasrõdu sissekäigu juures, tiibuksi siseruumides, liiste akende kohal ning kõige pilkupüüdvam on kahe korruse kõrguselt nikerdustega kaetud torn. Tõenäoliselt oli parunil kasutada esmajärguline meister või terve töökoda.
Muinsusarhitekt Rein Raie on öelnud, et Holsteinide suvemõisa eeskujuks on olnud omaaegsed Itaalia lossid ning kogu kujundus ja stiil on sügavalt lõunaeuroopalik. Tolle aja jõukad mõisnikud armastasid reisida nii Prantsusmaal kui ka Itaalias. Ilmselt sealtkandist pärit ideede järgi kujundaski Uulu parun oma suvemõisa. Raie sõnul on torni kaunistav taimemotiividega puitpits tõeline meistritöö, mille sarnast Pärnus mujalt ei leia. Lisaks filigraansele tööle on näha ka meistri head loodustunnetust.
Parun Reinhold Stael von Holsteini asemel kujunes hoone põhikasutajaks tema lapselaps Peter Steal von Holstein. Kui Holsteinide käsi Eestis enam hästi ei käinud, müüdi hoone Kaitseliidule. Pärnumaa maleva kasutuses olevatest ajaloolistest majadokumentidest on säilinud Pärnu notari Hanschmidti kiri 1938. aastal toimunud ostu-müügitehingu kohta. Selle põhjal müüs Luise-Auguste Hennin (sündinud Stael von Holstein) kõnealuse hoone koos kinnistuga Kaitseliidule 32 500 krooni eest.
Hoone järgmised omanikud
thumb| Torn Kaitseliit võttis hoone kasutusse Pärnumaa maleva staabihoonena. Maja esimesel korrusel paiknesid administratsiooni tööruumid ja teisel korrusel asus malevapealiku korter, milles toona elas kolonelleitnant Tõnis-August Avingo.
Pärast punavägede Eestisse tungimist lõpetati 1940. aasta suvel Pärnumaa maleva tegevus Kaitseliidu likvideerimise seadusega. See tähendas, et endine härrastemaja läks EK(b)P Pärnumaa komitee kasutusse. Hiljem paigutati hoonesse ka Osoaviahimi ehk riigikaitse ning lennundus- ja keemiaalase töö abistamise ühingu Pärnumaa büroo.
Bolševikest vabaneti 1941. aasta suvel Wehrmachti väeüksuste saabumisega Pärnusse. Et paralleelselt sakslaste saabumisega maakonda käis juba endistest kaitseliitlastest Omakaitse löögirühmade formeerimine, läksid endised Kaitseliidu hooned, kaasa arvatud Pika tänava staabihoone, peatselt vastloodud Omakaitse maleva kasutusse. Seekord leidsid kunagises Holsteinide suvekodus katusealuse Omakaitse õhukaitseüksus, ambulants, Omakaitse juhi kolonel Viktor Koerni käsutusse ilmunud Lõuna-Pärnumaa omakaitselaste kompanii koos piirivalvuritega ja Punaarmeega liidetud sidepataljonist omavoliliselt lahkunud õppekompanii rühma reamehed.
1944. aasta sügiseks oli lahingute laine taas üle Eesti käinud. Siis läks maleva staabihoone sõjaväestatud kutselise tuletõrje kasutusse ja oli seda kuni Eesti taasiseseisvumiseni.
Kamienieci rajoon
Kamienieci rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Bresti oblastis Valgevenes. Rajoon piirneb läänes Poolaga. Rajooni pindala on 1687 km². 2009. aasta seisuga elas seal 39 143 inimest.
Rajoon moodustati aastal 1940. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Aharodniki, Biełavieski, Dźmitravičy, Kamieniuki, Navickavičy, Pielišča, Rasna, Ratajčycy, Rečyca, Viarchovičy, Vidamla, Vojskaja ja Voŭčyni külanõukogu.
Halduskeskus on Kamienieci linn. Teine suurem asula on Vysokaje linn, huvipakkuvam asula on veel Voŭčyn.
Rajooni suurim jõgi on Bug, teised tähtsamad jõed on Bugi lisajõed Pulva ja Lasnaja. Rajoon on üldiselt tasane, kõrgused jäävad valdavalt vahemikku 150–170 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht (198 meetrit) asub Vojskaja küla lähistel. Rajooni põhjaosas asub osaliselt Białowieża laane rahvuspark, ka rahvuspargi administratsioon asub Kamienieci rajoonis.
2009. aasta seisuga olid elanikest 83,19% valgevenelased, 6,71% venelased, 7,36% ukrainlased, 1,72% poolakad ja 1,02% oli teistest rahvustest. 43% elanike emakeel oli valgevene keel, 52,07% elanike emakeel oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 17,6%, vene keelt aga 80,18% elanikke.
Garage48
Garage48 on üritus (inglise keeles "hackathon" ), mis võimaldab inimestel ja iduettevõtetel uusi äriideid ellu viia. Selles osalejad peavad 48 tunni jooksul oma idee prototüübiks realiseerima ja võimalusel küsima ideele ka klientide tagasisidet.
Seni on toimunud mitusada üritust. Sageli on üritusel teema, millel ideid oodatakse ja teostatakse, näiteks tarkvara- ja mobiilirakendused, kosmos, riistvara, tervishoid, haridus, küberkaitse, puidutooted jne.
Garage48 üritused said alguse Eestist 2010. aasta aprillis ja on nüüdseks levinud ka mujale maailma. Garage48 Sihtasutuse algatasid tehnoloogiaettevõtjad Jüri Kaljundi, Rain Rannu, Ragnar Sass, Martin Villig, Priit Salumaa ja Asko Seeba.
Selline üritus toimub skeemi järgi, kus mitukümmend osalejat kogunevad reede õhtul, kõik saavad oma ideid lühidalt tutvustada. Ideed pannakse seinale ja iga osaleja peab valima oma lemmikidee. Neid ideid, mis saavad kokku 4–7-liikmelise meeskonna, hakatakse ellu viima. Korraldajad pakuvad meeskondadele ruume, mentoreid ja süüa-juua ning koordineerivad tegevust.
Meeskonnad peavad 48 tundi hiljem esitlema oma prototüüpe, mida hindavad žürii ja publik. Paremaid tunnustatakse nii rahaliste kui ka mitterahaliste auhindadega.
Gjurza-M-klassi suurtükikaater
Projekt 58155 Gjurza-M-klassi suurtükikaater (ukraina keeles артилерійський катер Гюрза-М) on Ukrainas toodetud sõjalaevade seeria.
Jaan Kristin
Vennad Kristinid tegutsesid enamasti koos nagu vennad Parikased. Mõlemad Kristinid said hariduse Jakob Livenstroemi juures. 1884 lahkus Livenstroem Valmierast Viljandisse ja jättis oma ettevõtte vendade Kristinite hoolde. Ateljee tegutses lühikest aega, pärast selle sulgemist läks Jaan Tartusse ja Hans Peterburi. Uuesti hakkasid vennad koos töötama 1890, mil nad avasid Hans Kristiani nime all ühise ateljee Tallinnas Endla tänaval. Lisaks fototeenusele tegeleti ateljees raamatuköitmise ja pildiraamimisega. Vastavalt tolle aja tavale allkirjastati töid kas oma või ühise nime Frères Christins all, mis kõlas uhkemalt ja meelitas rohkem kliente ligi. Vennad töötasid koos kuni 1893, siis siirdus Jaan esialgu Narva, hiljem Narva-Jõesuusse. Vendadel oli mitu ateljeed Tallinnas ja üks Narvas. Tallinnas tegutses peamiselt Hans Kristin.
Vendadest kuulsam on Jaan Kristin, kes tegi postkaarte Eesti vaadetega, näiteks Nõmmest ja Tallinnast. Vennad Kristinid tegid palju linnavaateid, aga ka portreepilte pastoritest ja kultuuritegelastest, näiteks Eduard Bornhöhest, Konstantin Türnpust, Christian Rutoffist ja Aino Tammest. Tehti ka grupipilte, näiteks Paistu kihelkonnakooli õpilastest. Paljudele vendade Kristinite töödele lisab omapära ettevalmistatud ühiste paspartuude kasutamine. Jaan Kristini Narva-perioodi tööd olid vormistuselt lihtsad postkaardid. Kristinite ateljeedes said hariduse ka teised Eesti fotograafid, kellest kõige kuulsam on Heinrich Tiidermann.
Elektrik (ajakiri)
Elektrik oli elektrotehniline ajakiri, mida andis välja Tallinna Elektrikute Ühing aastail 1935–1937. Ajakirja vastutav toimetaja oli Oskar Gerber. Ajakirja ilmumissagedus oli 6 korda aastas, kokku ilmus 14 numbrit.
Võlv
pisi|Silindervõlvi osad: (1) lukukivi; (2) kiilukivi; (3) selg; (4) võlvikand; (5) palend; (6) võlvi kõrgus; (7) sambavahe Võlv on kaarekujulise ristlõikega ruumiline kandetarind. Valdavalt mõjuvad selles survejõud ja nii nagu kaareski on võlvile iseloomulik horisontaalreaktsioonide olemasolu. Viimaseid võtavad harilikult vastu tõmbid, kontraforsid või seinad. Võlv, erinevalt kaarest, on ruumiline tarind. Ruumi võlvide süsteem on võlvistik.
Võlvi kandesein on kilpsein, võlvi ja seina liitejoonel eenduvad kilpkaared. Vööndkaared jaotavad võlvlae osadeks ehk võlvikuteks, mis tavaliselt toetuvad neljale toele. Võlvisiilud ehk võlvipinnalõigud võivad olla eraldatud roietega, mille ristumiskohal, kiirul, võib olla päiskivi, üldjuhul dekoreeritud, ornamenteeritud või figuraalse reljeefiga kaunistatud kividetail, mis pingestab roided. Võlvinurga toetuspunkt müüris on võlvikand.
Tüübid
Lihtsaim võlvitüüp on poolringikujulise ristlõikega silindervõlv ehk aamvõlv. Kahe silindervõlvi ristuval lõikumisel tekkivat võlvi nimetatakse ristvõlviks või ristservjoonvõlviks.
Kontsentriliselt laotud kiviridadega võlvi nimetatakse kuppelvõlviks või domikaalvõlviks.
Roietega toestatud võlvi nimetatakse roidvõlviks, see omakorda võib olla ristroidvõlv (eristatakse nelja- ja kuueosalist ristroidvõlvi) või kuuluda mõnda keerulisema roidestikuga tüüpi, nagu tähtvõlv, võrkvõlv, kärgvõlv või lehvikvõlv.
Vana-ajal
Tellistest laotud võlve hakati kasutama Mesopotaamias vähemalt 4. aastatuhandel eKr. Võlvide leiutamise au kuulub sumeritele. Nende ehituskunsti näide on Uri kuningahauad, kus ruumide laed on võlvitud umbes 3500–3400 eKr. 3000 aastat hiljem leidsid sumerite võlvid mõningat edasiarendamist assüürlaste poolt. Sumerid ladusid toortellisest, assüürlastel sai 8. sajandil eKr põhiliseks ehitusmaterjaliks keraamiline tellis.
pisi|vasakul|[[Ištari värav Pergamoni muuseumis Berliinis]] Veel mõni sajand edasi ja Mesopotaamia ehituskunst jõudis oma arengu tippu Kaldea riigis (riik eksisteeris lühikest aega – aastatel 625–539 eKr). Babüloni rippuvate aedade ehitustarindite jäänuseid uurides selgitas Robert Koldewey välja, et palee keldriruumide välis- ja siseseintele toetusid võimsad kivivõlvid, mille sildeava oli umbes 2,5 meetrit. Võlvkaarte arhitektuurilt teist sellist tarindit ei olnud üheski Vana Maailma riigis. Babüloni tähtsaima värava Ištari 9 meetri kõrgune ja 4,5-meetrise sildega värav oli kaetud silindervõlviga.
Egiptlased võlvitehnikat ei tundnud, esines küll võlvi algeid ja valevõlve, kuid egiptlased jäid lõpuni truuks oma lihtsale talasüsteemile. Euroopa mandril Etruurias jõudsid etruskid 3. sajandil eKr lukukiviga kiilvõlvi ehitamise oskusteni. Üks neist on tänaseni säilinud – Porta Marzia värav Perugia linnas Umbrias.
Antiikajal
Antiikajal Kreekas leidsid võlvid vähe kasutust, erinevalt Roomast, kus ehitati rohkesti võlvtarindeid. Alustati lihtsamast silindervõlvist ja võlvitehnika arenedes jõuti kuppelvõlvideni välja.
Visela Silmaläte
Visela Silmaläte on silmaallikas Võrumaal Urvaste kihelkonna Visela külas.
Austria juhisõlm
Austria juhisõlm (inglise keeles Figure 8 loop) on sõlmetüüp.
Võimalik sõlmida aasaga (nt kinnitamiseks karabiini külge) või ühe otsaga (nt kinnitamiseks läbi rõnga). Võimalik sõlmida ka kahekordsena (ingl Double Figure 8).
Vastseliina rahvamaja
Vastseliina rahvamaja on rahvamaja Võru maakonnas Võru vallas Vastseliina asulas. Rahvamaja eesotsas on Anneli Lõhmus.
Rahvamaja ehitati 1956 ja tollal kandis see nime Vastseliina agro-zoopropaganda maja.
Rahvamaja renoveeriti 2002-2004.
Rahvamajas tegutseb 12 isetegevusringi ja 2 klubi. Rahvamajas näidatakse ka kino.
Saavutatud väärtuse analüüs
Saavutatud väärtuse analüüs (EVA) on kvantitatiivne projektijuhtimise meetod, mille abil saab projekti edenemist igal ajal objektiivselt mõõta.
Saavutatud väärtuse süsteemid on ühed kõige kasulikumad ja tähendusrikkamad tööriistad, mille abil saab kirjeldada ja analüüsida projektide kulu, ajagraafikut ja edenemist. EVA võimaldab projektijuhil mõõta projekti edenemist sisulisemalt, kui on kirjas kulude ja ajagraafiku raportites. Saavutatud väärtuse mõõdikuga saab arvutada indekseid, mis annavad teavet selle kohta, kuidas projekt edeneb võrreldes algsete plaanidega. Tulevikku vaatavalt saab neid indekseid kasutada projekti kogukulu ja lõpetamise kuupäeva hindamiseks.
Kasutusel on kaks terminit: saavutatud väärtuse analüüs (earned value analysis, EVA) ja saavutatud väärtuse haldamine (earned value management, EVM). Täpsuse huvides peaks neid eristama, kuid praktikas kasutatakse neid tihti vaheldumisi. EVA on projekti edenemise hindamiseks ja lõpptulemuste ennustamiseks mõeldud kvantitatiivne projektijuhtimise tehnika, mis põhineb edenemise ja plaanitud eelarve võrdlemisel plaanitud tööde ja tegelike kuludega. EVM on projektijuhtimise metoodika, mille abil mõõdetakse projekti edenemist objektiivselt, kasutades projekti WBS-is integreeritud ajakava ja eelarvet.
EVM-i rakendamise kolm peamist väärtust on
1. projekti edu või läbikukkumise ennustamine piisavalt vara, et seda oleks võimalik mõjutada;
2. lihtsam aruandlus;
3. võimalus prognoosida rahavajadust.
USA kaitseministeeriumis ja erasektoris on levinud põhimõte, et lisakulutuste vältimiseks tuleb probleemi teadvustada enne, kui projektist on valmis 15%.
Probleemi näide
EVM-i eesmärki saab kõige paremini selgitada näite varal. Oletagem, et tegu on kinnisvaraprojektiga, mille eelarve on 300 000 €. Projekti kestuseks on määratud viis kuud. Teise kuu lõpus kohtub projektijuht investoriga, kes tahab ülevaadet sellest, kuidas projekt edeneb. Teise kuu lõpuks on kulunud 150 000 €.
Projekti ülevaade
Hetkeolukord
Nende andmete põhjal saaks teha erinevaid järeldusi. Esiteks võib eeldada, et kulud peaksid kuude vahel ühtlaselt jagunema (60 000 € kuus) ja teise kuu lõpuks oleks pidanud kuluma 120 000 €. Seega võib see tähendada, et projekti kulud ületavad eelarvet. Teisest küljest võib see tähendada ka seda, et projekt on graafikust ees. Pool eelarvet on kulunud, kuid 60% ajast on veel ees. Oleks pidanud täide viima 120 000 € eest töid, kuid kulunud on 150 000 €. Kumbagi järeldust ei ole võimalik kinnitada ilma lisateabeta. On vaja teada täideviidud tööde väärtust – kui projektijuht seda teab, näeb ta, kas projekt ületab eelarvet, kas see on graafikust ees või hoopis täpselt graafikus.
Saavutatud väärtuse analüüsi algus
EVM arenes 1950.–1960. aastatel USA kaitseministeeriumis, sest militaarsed projektid muutusid keeruliseks ja raskesti hallatavaks. EVM-ist sai tööriist, mis sobis hästi väga keeruliste projektide kulude ja edenemise jälgimiseks.
1967. aastal avaldas USA kaitseministeerium C/SCSC (Cost/Schedule Control System Criteria) nõuded, milles oli toodud 35 kriteeriumit pakkuja juhtimissüsteemi jaoks. Saavutatud väärtus oli üks mitmest nendes kriteeriumites kasutatud tehnikast. 1995. aastal hakkas NDIA (National Defense Industrial Association) nõudeid ümber kirjutama, et neid saaks eraettevõtluses paremini kasutada. Tulemuseks oli ANSI/EIA-748 (American National Standard Institute – Electronic Industries Association) standard, mis anti välja 1998. aasta juunis. ANSI/EIA-748 standard koosneb 32 kriteeriumist, mis on jagatud viide rühma.
EVA infoallikad
Saavutatud väärtuse analüüsil kasutatakse kolme põhilist infoallikat projekti kohta: plaanitav väärtus, tegelik kulu ja saavutatud väärtus.
Vastab küsimusele "Kui palju tööd tuleb teha?".
Vastab küsimusele "Kui palju raha tehtud tööle kulus?".
Vastab küsimusele "Kui palju tööd on tehtud?".
Näiteks kui töö on paigaldada laborisse kümme uut masinat ja kaheksa neist on paigaldatud, on kogutööst valmis 80%. Kui kogueelarve on 100 000 €, siis on saavutatud väärtus sel hetkel 80 000 € (0,8 × 100 000).
Valemid
CV on erinevus saavutatud väärtuse ja tegelike kulude vahel. Kui CV on negatiivne, ületab projekt eelarvet, ja kui CV on positiivne, on eelarves ülejääk.
SV näitab erinevust tegemata ja tehtud tööde vahel. SV ei kajasta tööde järjekorda, tööde tähtsust, kriitilise tee hinnanguid, probleemi põhjust, ajalisi ega rahalisi ressursse, mis kuluvad probleemi lahendamisele. Kui SV on negatiivne, on projekt graafikust maas, ja kui SV on positiivne, on projekt graafikust ees.
CPI on projekti kulutõhususe mõõdik. See on saavutatud väärtuse ja tegelike kulude suhe. CPI alla ühe ja negatiivne CV viitavad, et projekti eelarveline edenemine ei vasta plaanitule.
SPI on projekti ajatõhususe mõõdik. See on saavutatud väärtuse ja planeeritud väärtuse suhe. SPI üle ühe ja positiivne SV näitavad, et tehtud on rohkem tööd, kui plaanitud. SPI > 1 ei pruugi tähendada, et projekt on graafikust ees. Selleks, et teada saada, kas projekt on graafikus, tuleb võrrelda seda kriitilise teega (critical path).
Hinnangud projekti lõpuleviimisele
Projekti tuleviku ennustamiseks tuleb kindlaks teha, millal projekt lõpule viiakse ja kui palju selleks raha kulub.
See on projekti skoobi jaoks eraldatud kogueelarve. Projekti BAC peab võrduma projekti planeeritud väärtusega (PV). Juhul kui need ei ole võrdsed, on saavutatud väärtuse arvutused ja analüüs ebatäpsed.
Selle arvutamiseks tuleb liita praegused tegelikud kulud ja eeldatavad kulud, mis on projekti lõpuleviimiseks objektiivselt vajalikud. EAC arvutamise eesmärk on anda täpne hinnang projekti lõpuleviimiseks vajalikele kuludele. EAC arvutamiseks on mitmeid viise.
Levinud lihtsamad valemid:
EAC = AC + ETC
EAC = BAC/CPI
Vastab küsimusele "Kui palju kogu töö tegemine eeldatavasti maksab?".
See näitaja ennustab tulevasi kulusid, lähtudes seni tehtud tööst. Kui CPI < 1, on oodata suuremat ETC väärtust, sest projekti varasem edenemine ei vastanud planeeritule.
Valem: ETC = (BAC – EV)/CPI
See näitaja annab nõuded, mida tuleb täita, et projekt lõpetada algse eelarvega.
EAC on parim hinnang projekti lõpuleviimiseks vajalike kogukulude kohta. EAC on perioodiline hinnang projekti hetkeolukorrale, see arvutatakse tavaliselt iga kuu või siis, kui projektis toimuvad suuremad muudatused.
Saavutatud väärtuse analüüsi rakendamine
EVM-i rakendamisel on kõige olulisem süsteemi tulevastele kasutajatele selgeks teha, milleks seda vaja on. Projektijuhid, kes mingi nõude väärtusest aru ei saa, ei tee nõude rakendamisel täielikult koostööd. Teaduslikult on uuritud EVM-i rakendamise mõju projektide edukusele ja leitud, et mida põhimõttelisemalt EVM-i rakendati, seda suurema tõenäosusega olid projektid edukad.
Selleks et EVA oleks täpne, peab olema paigas korralik projektiplaan. Lisaks peaks kasutama tööde planeerimise abivahendit WBS (Work Breakdown Structure), mille abil saab jagada tööd hierarhiliselt väiksemateks osadeks.
EVA rakendamiseks tuleb järgida nelja sammu.
ANSI/EIA-748 standard
ANSI/EIA-748 standard sisaldab 32 juhist, millega määratakse kindlaks nõuded pakkujale. Need nõuded on jagatud viite sektsiooni.
Ajakeskne saavutatud väärtuse analüüs
Traditsiooniliselt on põhiline jälgitav väärtus olnud projekti kulu. Äriprojektide puhul on aeg tihti kulust olulisem (nt uue toote turule toomise kiirus). Nii nagu kulukeskne süsteem, toetub ka ajakeskne süsteem WBS-is sisalduvale informatsioonile, projekti ülesannetele ja ajagraafikule. Iga ülesanne on seotud kindla tulemiga WBS-is. Jälgitakse, kas ülesannete täitmist alustatakse ja kas ülesanded lõpetatakse õigel ajal. Ajakeskses süsteemis on alles kulukeskse süsteemi kõige olulisemad omadused: fookus täideviimisel, plaani edenemise mõõtmine ja eeldused projekti lõpetamise kohta. Tulemuste ennustamisel on ajakeskne süsteem võrreldes kulukesksega piiratum, sest EV arvutamisel ei ole kulusid arvestatud ja seega ei ole kasutatud kogu potentsiaalselt kättesaadavat informatsiooni.
Kasulikkus ettevõttele ja kliendile
Saavutatud väärtuse haldamise süsteem
Cassie
Cassie (õieti Casandra Ventura; sündinud 26. augustil 1986) on Filipiinide päritolu Ühendriikide laulja ja näitleja. Ta on välja andnud ühe stuudioalbumi ja ühe kogumiku. USA-s sai tema laul "Me & U" plaatina sertifikatsiooni.
Mikk Langeproon
pisi|Mikk Langeproon (2020) Mikk Langeproon (sündinud 4. juulil 1995) on eesti akordionist ja interpreet.
Õpingud
Mikk Langeproon alustas akordioniõpinguid Tallinna Muusikakoolis 8-aastaselt (õp Igor Jõelehti ja Kristel Laasi juures) ning jätkas Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis klassikalise akordioni erialal (Tiina Välja õpilasena), mille lõpetas kiituse ja hõbemärgiga. Paralleelselt lõpetas ta Kadrioru Saksa Gümnaasiumi kuldmedaliga. Bakalaureusekraadi omandas Mikk Helsingis Sibeliuse Akadeemias (prof Matti Rantanen). Aastal 2017–2018 osales ta ka üliõpilasvahetuse programmis Austrias Grazi Muusikaülikoolis (prof Janne Rättyä). Aastal 2019 lõpetas Mikk Langeproon magistriõpingud Sibeliuse Akadeemias Helsingis.
Saavutused
Mikk Langeproon on korduvalt saanud auhinnatud kohti vabariiklikel akordionikonkurssidel, sh võitis ta 2014. aastal Eesti Noorte Akordionistide konkursil vanema vanusegrupi. Mikk on esindanud Eestit edukalt ka rahvusvahelisel tasandil, muuhulgas saavutas ta 2013. aastal mainekal rahvusvahelisel Vilniuse akordionikonkursil II koha. Kõigele lisaks on ta valitud Tallinna Muusikakooli parimaks instrumentalistiks 2011. aastal ning kolmel aastal järjest (2012–2014) G. Otsa nim Tallinna Muusikakooli akordioniosakonna silmapaistvaimaks õpilaseks. 2013. aastal võitis ta Maxima Tulevikutalendi tiitli ja 2016. aastal pälvis Mikk Viimsi valla „Aasta muusik 2016“ tiitli. Märkimist väärib ka 2014. aastal konkursi Round Table eripreemia ning edukas esinemine telekonkursil „Klassikatähed 2016“. Aastal 2017 osales Mikk konkursil „Noor Helilooja“, kus tema teos akordionile ja fagotile pääses finaali.
Esinemised
Mikk Langeprooni akordioniks on Pigini Super Bayan Sirius Piano. Lisaks esinemistele Eesti raadiotes, kontserdisaalides ja televisioonis, on ta üles astunud ka Soomes, Norras, Leedus, Lätis, Venemaal, Saksamaal, Austrias, Horvaatias ning Hiinas. Solistitegevuse kõrval on Mikk tegev kammermuusikuna, ta on soleerinud mitmete kollektiivide ees ning teinud kaasa erinevates projektides. Tema tuntuimateks lavapartneriteks on olnud Silvia Ilves, Henri Zibo, Triin Lellep, Getter Jaani, Rebecca Kontus, Maano Männi, Pille Lill, Atlan Karp, Andreas Lend, Hando Põldmäe, Kristiina Rokashevich, Merike Heidelberg, Linda-Anette Verte, Jakob Peäske, Sten Heinoja, Karl Johan Kullerkupp, Robin Apparailly, Üle-eestiline neidudekoor Leelo ja Eesti Riiklik Sümfooniaorkester. Märkimist väärib ka soleerimine üldlaulupeol (2019), kui tähistati 150. aasta möödumist esimesest laulupeost. Tema tellimusel valmis Tauno Aints´i teos "Kontsert akordionile ja kammerorkestrile" (2019/2020), mille kandis ette Helsingi Kammerorkester 28.02.2020 (dirigent James Salomon Kahane, solist Mikk Langeproon).
Karjäär
Mikk Langeproon on osalenud mitmete akordionikonkursside nagu "Mina soitan harmonikka 2017", "Eesti akordionitähed 2017" ja "Parim noor instrumentalist 2020" žüriitöös ning pidanud akordionialast meistrikursust.
Juhan Kahk (tõlkija)
Juhan Kahk (sündinud 4. detsembril 1961) on eesti filosoof ja tõlkija.
Pere
Tema isa oli ajaloolane Juhan Kahk.
Pjotr Anohhin
Pjotr Kuzmitš Anohhin (Пётр Кузьмич Анохин, 14. jaanuar/26. jaanuar 1898 Tsaritsõn – 5. märts 1974 Moskva) oli vene füsioloog.
Teosed
Anohhin avaldas terve rea raamatuid. Postuumselt on avaldatud tema (peamiselt hilisemate) tööde kogumikud.
Uue-Antsla rahvamaja
Uue-Antsla rahvamaja on rahvamaja Võru maakonnas Antsla vallas Uue-Antsla külas. Rahvamaja juhataja on Kati Velner.
Rahvamaja asutati 1960.
Diva
pisi|Dana International "Diva" (heebrea דיווה) oli heebreakeelne laul, mis võitis 1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse. Seda esitas Iisraeli eest Dana International. Võistlusel osales 25 riiki ja kokku sai see 172 punkti. See oli Iisraeli kolmas Eurovisiooni lauluvõistluse võit.
Enne 2007. aastat oli see viimane võitnud laul, mis polnud ingliskeelne. Dana esitusse kaasati viimast korda orkester, mida alates 1999. aastast enam ei kasutata.
Laul on pühendatud mõjuvõimsale naisele – Kleopatrale. Kleopatra on ainuke reaalselt eksisteerunud isik, keda laulus nimetatakse. Samuti mainitakse Victoriat, kes on vanarooma võidujumalanna, ja Aphroditet, kes on ilujumalanna.
Vajdahunyadi loss
Lossis asub kuldne troon, millel Franz Joseph I allkirjastas kaksikmonarhia kokkuleppe.
Gerdrudis Czoie
Ta maeti Palamuse kirikusse, hauaplaat on säilinud ja muinsuskaitse all.
Wordfast
Wordfast on Wordfast LLC arendatavate tõlkeabitööriistade üldnimetus.
Hymenoscyphus
Hymenoscyphus on seltsi tiksikulaadsete kuuluv seente perekond.
Tüüp 74
Tank oli mõeldud järglaseks Tüüp 61-le ja seda tootsid Mitsubishi Rasketööstused. Selle tootmisel on eeskujuks võetud Ameerika M60 Pattonit ja Saksamaa Leopard 1 tanke. Pearelv on 105 mm tankikahur L7. Tüüp 74-a hakati laialdaselt kasutama alates 1980. aastast, kui lääneriikide relvastusse hakkasid jõudma juba tõhusamad tankid.
Ajalugu
Jaapani Enesekaitsejõud alustasid koostöös Mitsubishiga tööd uue tanki konstrueerimiseks 1962. aastal, kui mõisteti, et Tüüp 61 ei ole piisavaks vastaseks uuematele Nõukogude tankidele nagu T-62. Uue tanki konstruktsiooni kaasati omadusi mitmelt teiselt tankidelt: kontrollitav vedrustus MBT-70-lt, rullitud terasest kere Leopard 1-lt ja 105 mm tankikahur L7. Tanki unikaalseteks omadusteks olid pöörlev komandöri torn ja uus automaatlaadur pearelva jaoks. Joonised valmisid 1964. aastaks ja 1964–1967 ehitati tehniliste lahenduste proovimiseks erinevaid katsemasinaid.
Esimene prototüüp, STB-1, valmis 1968. aastal ja seda täiustati mitmeid kordi kuni 1969. aastani. Automaatlaadur osutus liiga keeruliseks ja sellest loobuti nagu ka kaugjuhitavast õhutõrjekuulipildujast. Torni konstruktsioon muutus pikemaks. Muudatuste tulemusel valmis 1971. aastaks prototüüp STB-3 ja 1973. aastal STB-6. Tanki tootmine algas 1975. aastal mudelina Tüüp 74. Tootmine lõppes 1989. aastal pärast 893 tanki valmimist.
Kirjeldus
pisi|Eestvaade pisi|Külgvaade Nagu eelkäija Tüüp 61 on Tüüp 74 klassikalise tankikonstruktsiooniga. Erinevalt Tüübist 61 on Tüüp 74-a võimalik kohandada ka vee all liikumiseks. Selleks tuleb komandöri luugi kohale paigalda päästetoru ja kaks toru heitgaaside tarbeks. Tüüp 74 on võimeline läbima kuni 2 meetri sügavusi veekogusid. Igas kompaniis on üks tank varustatud sahaga.
Kere ja soomus
Tüüp 74 kere on valmistatud keevitatud ja torn valatud terasest. Kere on jagatud kolmeks osaks: juhi sektsioon ees vasakul, lahingusektsioon keskel ja mootori-transmissioonisektsioon taga. Komandöritorni saab pöörata 360 kraadi ja selle keskel on tahapoole avanev luuk. Meeskonnaruum on üsna kitsas ja mõeldud väikesekasvulistele tankistidele.
Tankil on sujuvad kontuurid ja soomus on paigutatud suurte kaldenurkade alla. Esiosa soomuse paksus ulatub 110 millimeetrini 65-kraadise kaldenurga juures. Tank on varustatud ka ABK kaitsesüsteemiga.
Relvastus ja seadmed
Tanki põhirelvaks on 105 mm vintraudne Inglise tankikahur L7. Kahuril on kontsentrilised tagasilöögivastased seadmed ja alates 1988. aastast on kahurite ümber hakatud paigaldama termoümbriseid. Kahuriga paaris on 7,62 mm kuulipilduja Tüüp 74 ja katusel komandöri ja laaduri luugi vahel paikneb 12,7 mm õhutõrjekuulipilduja M2 Browning. Kahuri lahingukomplekti kuulusid algselt soomustläbistavad ja soomustläbistavad-fugassmürsud, kokku 55 tükki. Enamus mürskudest asuvad keres paremal pool juhti, 14 tükki paikneb torni tagumises nišis. Kahuriga paaris oleva kuulipilduja tarvis on kaasas 4500 ja õhutõrjekuulipilduja jaoks 660 padrunit. Torni tagaosas kummalgi küljel on kolm 60 mm suitsugranaadiheitjat.
Mootor ja käiguosa
pisi|Tagantvaade Jõuallikaks on Mitsubishi 10ZF Tüüp 22 WT 10-silindriline õhkjahutusega mootor, mis on koos transmissiooni ja teenindavate süsteemidega paigaldatud ühtse plokina tagumisse, mootori-transmissioonisektsiooni. Tanki transmissioon MT7SA on mehaaniline ja sellel on kuus edasi- ja üks tagurpidikäik. Transmissiooni tootjaks on Mitsubishi.
Tanki veermik on viie topeltmaanteerattaga ja tagasijooksurullikud puuduvad. Ees paikneb tugiratas ja taga vedav ratas. Tankil on hüdropneumaatiline vedrustus, mille abil saab tanki kallutada ette ja taha (6 kraadi võrra), küljele (9 kraadi võrra) ning muuta kliirensit vahemikus 200–650 mm. Vedrustust saavad reguleerida komandör ja juhtmehaanik. Juhtmehaanik saab reguleerida tanki seest ka roomiku pingutatust. Vajadusel saab vedrustuse blokeerida.
Kasutamine
Teenistuse ajal lisati uuendustena infrapunaseadmed komandörile ja sihturile ning laserkaugusmõõtja komandöritorni. Sihturi kohal oli ka digitaalne tulejuhtimise arvuti, mis sai andmed kauguste kohta komandöri laserkaugusmõõtjast. Pearelva soomustläbistavad fugassmürsud vahetati APFSDS ja HEAT-MP laskemoona vastu.
Alates 1990. aastast hakati tankide Tüüp 74 täiendamiseks tootma tanke Tüüp 90 ja alates 2010. aastast alustati vananevate Tüüp 74 tankide asendamist uute tankidega Tüüp 10.
Tüüp 74 tankil põhinevad soomusmasinad
pisi|left|Tüüp 91 sillapaigaldustank
Vajdahunyadi kindlus
pisi|Vajdahunyadi kindlus Vajdahunyadi kindlus (rumeenia keeles Castelul Huniazilor või Castelul Corvinilor) on gooti-renessanslik kindlus, mis asub Hunedoara linnas Rumeenias. Tegu on Euroopa ühe suurima kindlusega.
FK Širvėna
pisi|300px|Väljak (Biržų centrinis stadionas) pisi|300px|[[Širvėna järv talvel]] Futbolo klubas Širvėna (ka Širvėna) on Leedu jalgpalliklubi, mis tegutseb Biržais.
Ajalugu
Klubi loodi 1948 (SA Žalgiris).
Casey Stoner
thumb|Casey Stoner 2010. aastal Casey Joel Stoner (sündinud 16. oktoobril 1985 Southportis) on Austraalia endine motoringrajasõitja, kahekordne MotoGP maailmameister.
Ta osales MotoGP sarjas aastatel 2006–2012.
Mustlaskeelne Vikipeedia
pisi|Logo Mustlaskeelne Vikipeedia (mustlaskeeles Romani Vikipidiya) on Vikipeedia mustlaskeelne versioon.
Mustlaskeelsele Vikipeediale pandi alus 2006. aasta detsembris.
DRM
DRM võib viidata järgnevatele asjadele:
Giuseppe Amato
pisi| Giuseppe Amato (24. august 1899 Napoli – 3. veebruar 1964 Rooma) oli itaalia filmiprodutsent, -stsenarist ja -lavastaja.
Valga Priimetsa Kool
Valga Priimetsa Kool on põhikool Valgas aadressil Hariduse tänav 13.
Ajalugu
Valga Priimetsa Kool on välja arenenud 1919. aastal asutatud Valga Vene Era Reaalgümnaasiumist, kus õppis näiteks 1922. aastal umbes 300 õpilast. 1939. aastal õpilaste arvu kiire vähenemise ja rahaliste vahendite puudumise tõttu Valga Vene Era Reaalgümnaasium suleti. Kool avati uuesti 1940. aastal 70 õpilasega. Õpilased jätkasid õpinguid eestikeelses gümnaasiumis.
Giuseppe Amato
Ta oli paljude filmide produtsent, teiste seas De Sica filmide "Saapapuhastaja", "Jalgrattavargad" ja "Umberto D." produtsent ja Federico Fellini Kuldse Palmioksaga pärjatud filmi "Magus elu" produtsent.
Valga Priimetsa Kool
Ajalugu
1940/1941. õppeaastal, pärast Eesti okupeerimist Nõukogude Liidu poolt, jätkusid õpingud vene keeles, kuid kohe järgnes Saksa okupatsioon. Venekeelset haridust oli võimalik uuesti saada 1944. aasta oktoobris, kui kool kandis nime Valga Mittetäielik Keskkool nr 4. 1946. aastal nimetati kool ümber '''Valga 2. Keskkooliks'''.
Aastatel 1944-1951 tegutses '''Valga 2. Keskkool''' aadressil Kesk tänav 22 ja Uus tänav 27. Aastatel 1951-1966 aadressil Vabaduse tänav 13, Kuperjanovi tänav 63 ja Uus tänav 27. Ruumipuudusel töötas kool kahes vahetuses. 1967. aastal koliti Valga 2. Keskkool õppehoonesse aadressil J. Kuperjanovi tänav 99.
1. aprillil 1995 nimetati Valga 2. Keskkool ümber Valga Vene Gümnaasiumiks.
1. jaanuaril 1948 asutati Valgas venekeelne algkool, mis kandis hiljem nimesid Valga 3. 8-klassiline Kool, Valga 3. 9-klassiline Kool ja Valga 3. Põhikool.
1. septembril 1999 liideti Valga 3. Põhikool Valga Vene Gümnaasiumiga. Kuni 1. septembrini 2010 olid kooli 1.-5. klassid senise Valga 3. Põhikooli hoones aadressil Vabaduse tänav 13 ja 6.-12. klassid õppehoones aadressil J. Kuperjanovi tänav 99. Alates 1. septembrist 2010 õppisid kõik Valga Vene Gümnaasiumi 1.-12. klassi õpilased õppehoones aadressil J. Kuperjanovi tänav 99.
Valga linnavalitsus otsustas 2014. aasta novembris muuta alates 1. septembrist 2015 Valga Vene Gümnaasiumi põhikooliks. Alates 1. septembrist 2015 nimetati kool ümber Valga Priimetsa Kooliks. Kool on kakskeelne: ühes paralleelklassis toimub õppetöö vene keeles ja teises paralleelklassis eesti keeles. Eestikeelne on ka keelekümblusklass.
2020. aastal kolis Valga Priimetsa Kool renoveeritud koolimajja aadressil Vabaduse tänav 13. Uus koolimaja avati pudulikult 4. novembril 2020.
Mayfair
pisi|[[Claridge's Hotel London|Claridge's]] pisi|Mayfair kujutatuna kaardil Mayfair on jõukas paikkond Londoni kesklinnas Westminsteri linnajaos. Põhjas piirneb see Marylebone'iga, idas Soho (London)žSohoga ning edelas Knightsbridge'i ja Belgravia paikkonnaga. Mayfair jääb tänavate Oxford Street, Regent Street, Piccadilly ja Park Lane'i vahele. See on üks kõige kallimaid piirkondi nii Londonis kui ka kogu maailmas.
Põhja-Araal
Põhja-Araal on järv Kasahstanis. Järve voolab Sõrdarja jõgi ning järve väljavoolu kunagise Araali mere lõunaosasse piiratakse Kokarali tammiga.
Urmo
Urmo on eesti mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Urmo 435 mehel. Urmo on Eestis levikult 290. mehenimi. Urmo oli keskmiselt 36 aasta vanune (mediaanvanus oli 36).
Tsooru rahvamaja
pisi|Tsooru rahvamaja Tsooru rahvamaja on rahvamaja Võru maakonnas Antsla vallas Tsooru külas. Rahvamaja juhataja on Kalle Nurk.
Urmo
Kõige populaarsem oli eesnimi Urmo vanuserühmas 35–39, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,2 ning Valga maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,17.
Tsooru rahvamaja
Samas hoones tegutseb ka Tsooru raamatukogu.
Revo Jõgisalu
Revo Jõgisalu (9. juuli 1976 – 30. august 2011) oli eesti hiphopmuusik.
Ta suri 30. augustil 2011 melanoomi.
Pärt Peterson
pisi|Pärt Peterson 2012. aastal Pärt Peterson (sündinud 18. aprillil 1966 Tartus) on eesti immunoloog.
Elulugu
Lõpetas 1984 Tartu 2. Keskkooli, 1991 Tartu Ülikooli bioloogiaosakonna, oli 1991–1992 TÜ bioloogia-geograafiateaduskonna magistrant, 1992–96 Tampere Ülikooli arstiteaduskonna doktorant; molekulaarse bioloogia magister (1992, TÜ), väitekiri "Identification of B-cell epitopes on steroid 17a-hydroxylase, an autoantigen in autoimmune Addison's disease", Ph.D. (immunoloogia, 1996, Tampere Ülikool), väitekiri "Antigens and HLA in autoimmune Addison's disease".
Oli 1991–1992 TÜ MRI nooremteadur, 1996–2000 Tampere Ülikooli meditsiinitehnoloogia instituudi teadur, 2000–2003 Soome Akadeemia vanemteadur, 2003– TÜ arstiteaduskonna erakorraline molekulaarimmunoloogia professor ja Wellcome Trusti molekulaarimmunoloogia vanemteadur.
Teoseid
58 teadustrükist, 3 patenti.
Isiklikku
Tema isa oli Aleksei Petersoni ja abikaasa oli Kaja Peterson.
David Hyde Pierce
David Hyde Pierce (sündinud 3. aprillil 1959 Saratoga Springsis) on USA näitleja.
Pierce on eelkõige tuntud Niles Crane'i osatäitjana USA seriaalis "Frasier".
Pseudosilindrilised projektsioonid
Pseudo- või polüsilindriliste projektsioonide kontseptsiooni pakkus polükooniliste projektsioonide silindrilise analoogina esimesena välja Šveitsi päritolu Ameerika geograaf ja kartograaf Waldo R. Tobler. Pseudosilindrilisi projektsioone on võimalik koostada erinevate silindriliste projektsioonide omaduste kombineerimise teel, kusjuures osad pseudosilindrilised projektsioonid on omakorda teiste sama klassi projektsioonide modifikatsioonid.
Omadused
Enamiku silindriliste projektsioonide puhul esinevad normaalaspektis suurematel laiustel tugevad moonutused kuju osas ning enamasti on ka pindala tegelikkusega võrreldes suurendatud. Poolused on kujutatud välja venitatud joontena ja näiteks Mercatori projektsioonis ei ole neid võimalik üldse kujutada. Pseudosilindriliste projektsioonide klass üritab saavutada kuju ja pindala moonutuste kompromissi, kusjuures normaalaspektis iseloomustavad pseudosilindrilisi projektsioone sirged kollineaarsed paralleelid, mille vahed ei ole tingimata võrdsed, ning kõveratena kujutatud meridiaanid (välja arvatud telgmeridiaan), mille vahe ekvaatoril on võrdne. Pseudosilindrilistel projektsioonidel on kaks moondevaba joont või punkti, millest kaugenedes erimõõtkava suureneb.
Horisontaalsed paralleelid aitavad visuaalselt paremini säilitada laiustevahelisi suhteid, mistõttu on pseudosilindriliste projektsioonide kasutamine levinud selliste nähtuste esitamise korral, mis sõltuvad suuresti asukoha kaugusest ekvaatorist, näiteks päeva kestus, erinevad klimaatilised näitajad, tuul või kliimamuutused. Samuti võimaldab mõõtkava säilimine paralleelidel lihtsustada mõõtmisi paralleelide sihis. Sarnaselt silindriliste projektsioonidega esinevad ka pseudosilindriliste projektsioonide puhul poolustel tugevad kuju moonutused. Seega ei ole pseudosilindrilised projektsioonid enamasti konformsed ning kõige levinumaks omaduseks on selle klassi puhul õigepindsus. Kuna üldjuhul kujutavad pseudosilindrilist projektsiooni kasutavad kaardid tervet maailma, on need levinud mitmesugustes atlastes sellise temaatilise informatsiooni esitamisel, mis nõuab pindalade suhete säilimist. Seejuures võib maailma põhijoonis sõltuvalt meridiaanide ja pooluste (joon või punkt) kujust olla nii elliptiline, rektilineaarne kui ka parabooli, hüperbooli või sinusoidi abil konstrueeritud.
Hitzendorf
Hitzendorf on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Graz-Umgebungi ringkonnas.
pisi|tühi|
Valla osad on Altenberg, Altreiteregg, Berndorf, Doblegg, Hitzendorf, Höllberg, Holzberg, Mayersdorf, Michlbach, Neureiteregg, Niederberg, Oberberg ja Pirka.
Inimesi
Zweigelti punase veini viinamarjasordi aretaja Fritz Zweigelt sündis siin 1888. aastal.
Väikese Illimari tänav
pisi|Väikese-Illimari 6. Arhitekt [[Edgar Velbri]] Väikese Illimari tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Rahumäe asumis.
Lenin (reisilaev 1909)
pisi|400px|Aurulaev "Simbirsk" postkaardil enne ümbernimetamist "Leniniks" Lenin oli 1909. aastal Gdańskis ehitatud reisi- ja kaubalaev. Laeva algne nimi oli "Simbirsk". Kuni 1920. aastani töötas laev Kaug-Idas, kodusadamaks Vladivostok. 1923. aastal vahetati laeva nime ja uueks nimeks sai Vladimir Lenini auks "Lenin". 1924. aastal viidi laev Mustale merele. 24. juunil 1941 lahkus konvoi, milles oli kolm transpordilaeva ja saatjaks üks kaater, Sevastopolist. 27. juunil sõitis konvoi Krimmi poolsaare lõunatipu lähedal nõukogude miiniväljale ja "Lenin" kas sõitis miinile või torpedeeriti Rumeenia sõjalaevalt ja uppus vähem kui kümne minutiga. Umbes 500 reisijakohaga laeval oli umbes 5500 inimest. Hukkunute täpne arv pole teada, aga hinnanguliselt hukkus 2500 laeval olnut. Konvoid juhtinud lootsi mõistis sõjatribunal 1941. aasta augustis surma. Laeva kapten hukkus sama aasta novembris. Loots rehabiliteeriti 1992. aastal.
Väikese Illimari tänav
Tänav algab Sihi tänavalt, ristub Kurni ja Ilo tänavaga ning lõppeb Vabaduse puiesteel.
Selle tänava ääres asub 1976. aastal avatud Underi ja Tuglase maja-muuseum (Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse muuseumiosakond). Majas elasid aastail 1933–1944 Marie Under ja Artur Adson ning 1944–1971 Elo ja Friedebert Tuglas.
Alates 27. septembrist 1929 oli tänava nimi Veere tänav. Praeguse nime sai Väikese Illimari tänav 2. juulil 1971.
Nīgrande
Nīgrande (vanasti ka Nīgranda või Pīlesmiests) on küla (lielciems) Lätis Salduse piirkonnas, Nīgrande valla halduskeskus. Küla asub Venta jõe kaldal, merepinnast 50 meetri kõrgusel valla kirdeosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 53 ning Riiast 171 kilomeetri kaugusele.
Asula nime kohta on kaks teooriat. See tuleneb piirkonna vanast nimest, mis on tuletatud kas liivi keelest ja tähendaks järsku kallast, või siis kura keelest, kus see tähendaks mäeselga.
Nīgrande on vana küla. See kuulus Johann Pielele, kes hankis asulale aastal 1553 turuõigused, ehk siis asula kujunes sisuliselt aleviks. Toona kandis see nime Pīlesmiests (Pila, Pilesme). Alevis oli ligi 300 elanikku, põhiliselt käsitöölised. Aastal 1656 sai asula ka linnaõigused. Aastal 1663 rajati sinna esimene kirik. Aja jooksul linn tühjenes ja aastal 1757 allutati see Nīgrande mõisale (Niegranden). Aastal 1775 valmis praegune kirikuhoone.
Aastal 1865 sündis külas Läti kirjanik Jēkabs Janševskis.