cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kālidāsa
Kālidāsa oli India luuletaja ja näitekirjanik, kes elas ja tegutses arvatavasti 4.–5. sajandil pKr. Ta kirjutas sanskriti keeles. Tema elu kohta on vähe andmeid, enamik teavet on säilinud legendide kujul ega ole kuigi usaldusväärne.
Słuck
Nimi
Leedu keeles on linna nimekuju Sluckas, poola keeles Słuck.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei (lühend ESDTP) oli 1907. asutatud Eesti erakond.
Teavik
Eesti Standardikeskuse poolt välja antud standard EVS-EN ISO 2789:2003 "Informatsioon ja dokumentatsioon. Rahvusvaheline raamatukogustatistika" annab teavikule järgmise definitsiooni: teavik/dokument (inglise document) – üksusena käsitletav salvestis või materiaalne objekt.
Kālidāsa
Kālidāsa on klassikalise sanskritikeelse kirjanduse tähtsaim autor. Ta on väljapaistev nii eepikuna, lüürikuna kui ka dramaatikuna.
Słuck
Ajalugu
Esimesed teated Słucki linna kohta pärinevad aastast 1116. Toona kuulus see Turaŭ vürstiriiki. Aastal 1160 sai sellest iseseisva vürstiriigi pealinn.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Partei asutamine
1907. aastal eraldusid seni Venemaa Sotsiaaldemokraatlikust Tööliste Parteisse (VSDTP) kuulunud vähemlaste ehk menševike poliitilisi seisukohti toetanud eesti vähemlaste allorganisatsioonid.
Słuck
Linn Leedu suurvürstiriigis
XIV sajandi esimesel poolel läks linn Leedu koosseisu. Aastast 1395 hakkas asula kuuluma Olelkowiczitele, jäädes nende valdusse aastani 1612.
Teavik
Raamatukogusõnastik annab teavikule järgmise definitsiooni: dokument/raamat/teavik (inglise document) – mistahes materiaalne objekt, millele on talletatud informatsioon, näiteks trükis, foto, heliplaat, kompaktketas.
Kālidāsa
Kālidāsale omistatakse kindlalt kaks eepilist teost, üks eleegia ja kolm näidendit.
Słuck
Linn Leedu suurvürstiriigis
Aastal 1441 sai Słuck Magdeburgi õigused. Tegemist oli esimese läänistatud linnaga, mis need õigused sai. Samal aastal külastas viitteist Leedu suurvürstiriigi kõige suuremat linna Kazimierz IV, nende linnade seas oli ka Słuck. XV sajandist on teada, et linnas asus kolmeosaline kindlus.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Partei asutamine
1917. aasta oktoobris peetud Eesti Sotsiaaldemokraatliku Ühenduse I kongressil nimetati erakond ümber Eesti Sotsiaaldemokraatlikuks Tööliste Parteiks ning võeti vastu ka 1903. aasta VSDTP menševike poliitiline platvorm. Kongressil võeti vastu otsus Eesti autonoomia kohta ning nõuti rahvaste enesemääramisõiguse rakendamist.
Słuck
Linn Leedu suurvürstiriigis
Aastal 1502 toimus esimene krimmitatarlaste rüüsteretk Słucki alla. Linna väesalgal õnnestus Babrujski all võita 150-mehelist tatarlaste salka. Aastal 1507 hakkas linn kuuluma Navahradaki vojevoodkonda. Aastal 1508 rüüstas linna Michał Gliński oma mässuliste salgaga, aga kindlust neil vallutada ei õnnestunud. Pärast linna mahapõletmist ja tatarlaste rüüsteretki kaotas Słuck omavalitsuse.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Partei asutamine
Erakonna juhtideks olid August Rei, Mihkel Martna, Karl Ast ja aktiivselt osalesid poliitikas Otto Sternbeck, Villem Maasik, Aleksander Hellat, Nikolai Köstner, Aleksander Oinas, Hans Martna jt. Partei juhatusse kuulusid ka Johan Jans jt.
Słuck
Linn Leedu suurvürstiriigis
Aastal 1582 jagunes linn pärast Yuryi Olelkowiczi surma tema kolme poja vahel, kes kõik rajasid oma residentsi Słuckisse. Nii oli linn jagatud kolme erineva vürstiriigi ja haldusüksuse vahel. Linn ühendati taas pärast tema poegade surma aastal 1592, mil linna omanikuks sai Yury alaealine tütar Zofia. Aastal 1612 suri ka tema ja linn läks tema abikaasale, saades nii Radziwillide valduseks.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Ühendus osales Eestimaa nõukogude I kongressil, mis toimus ( 23.–27. juulil (vkj ) 5.–9. augustil 1917 Tallinnas kus valiti Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee. Eestimaa Nõukogude Täitevkomiteesse kuulusid: 7 bolševikku, Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Tööliste (bolševike) Partei Eesti organisatsiooni liiget, 7 esseeri, Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Partei liiget ja 4 menševikku, Eesti Sotsiaaldemokraatliku Ühenduse liiget ning 1 menševik-internatsionalist. Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee I koosseisu TK esimeheks valiti Eesti Sotsiaaldemokraatlikust Ühendusest Gustav Blumberg
Słuck
Linn Leedu suurvürstiriigis
Radziwillid tõid kaasa kalvinismi leviku. Aastal 1617 avati linnas kalvinistlik kool. Bogusław Radziwiłł muutis XVII sajandi esimesel poolel Słucki kindluslinnaks. Aastal 1652 täitis ta linnaelanike palve ja Słuck sai taas Magdeburgi õigused.
Teavik
Termin "teavik" võeti kasutusele XX sajandi lõpus, riiklikku terministandardisse jõudis see aastal 2001 (ISO 5127:2001). Eesti õigekeelsussõnaraamatusse ilmus sõna "teavik" esimest korda 2006. aastal definitsiooniga "teavik on infot kandev objekt raamatukogus, nt trükis, foto, plaat, mikrofilm".
Tehniline malevkond
Tehniline malevkond oli Kaitseliidu Tallinna maleva malevkond, mille järglaseks loeb ennast sama maleva Akadeemiline malevkond.
15. veebruaril 1925 moodustasid Tehnilise malevkonna Tallinna Tehnikumi üliõpilased, kes olid 1. detsembril 1924 läinud Tallinna garnisoni komandandi kolonel Oskar Raudvere juurde ja avaldanud soovi Kaitseliitu astuda, mille Raudvere rahuldas.
Słuck
Linn Leedu suurvürstiriigis
Uputuse ajal üritasid Moskva väed Aleksei Trubetskoi juhtimisel korduvalt linna vallutada, ent ebaõnnestunult. Nad rüüstasid siiski Słucki eeslinnad. Ebastabiilsus tõi kaasa ka rahutused, linnaelanikud tõusid sealsete võimude vastu üles aastail 1684, 1685, 1695 ja 1699. Aastal 1672 toodi linna üle seni Jelgavas asunud trükikoda, aastal 1705 viidi see üle Königsbergi. Ka rajati linna XVII sajandil esimene apteek Valgevene territooriumil.
Teavik
Teavikute kasutajatele vahendamiseks, nendest teadaandmiseks ning nende iseloomustamiseks on erinevaid esitusvõimalusi: Iga esitusviisi iseloomustab erinev analüüs ja sünteesi aste.
Słuck
Linn Leedu suurvürstiriigis
Aastal 1683 oli Słuckis 16 käsitööliste tsunfti. XVIII sajandi alguses oli linnas mitu kangaid ja tekke valmistavat manufaktuuri, neist tuntuim valmistas kuntušše. Manufaktuuri toodang oli sedavõrd tuntud, et kvaliteetsemaid kuntušše hüüti vaatamata nende valmistamiskohale Słucki kuntuššideks. Aastaks 1777 oli tsunftide arv kasvanud kaheksateistkümneni.
Teavik
Bibliokirje
Andmekogum teaviku kohta, mis:
Słuck
Linn Leedu suurvürstiriigis
Aastal 1767 kogunes Vene valitsuse toel Słucki konföderatsioon, mis võitles õigeusklike ja protestantidest šlahtitšite võrdsete õiguste eest võrreldes valdavalt katoliikliku Poola Šlahtaga. Selle aktsiooni tulemusel moodustasid katoliiklased omakorda (samuti Venemaa toetusel) Radomi konföderatsiooni, astudes vastu reformipüüdlustele, mis destabiliseeris Rzeczpospolita poliitikat veelgi.
Teavik
Bibliokirje
Andmete iseloomu ja esitamise järjekorra määravad kindlaks:
Słuck
Linn Venemaa koosseisus
Aastal 1793 läks Słuck teisel Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Linn hakkas kuuluma Minski kubermangu. XIX sajandi alguses astus linna toonane omanik Dominik Hieronim Radziwiłł Napoleon I sõjaväkke. Selle tagajärjel konfiskeerisid Vene võimud tema valdused, aga aastal 1814 suutsid tema pärijad siiski välja võidelda õiguse oma selleks ajaks langenud isa pärandusele. Słucki päris tema toona viieaastane tütar Stefania Radziwiłł.
Teavik
Bibliokirje
Teavikute bibliograafiline kirjeldamine e. bibliografeerimine (inglise k bibliographical description) – teaviku põhiandmete esitamine kindlate reeglite alusel.
Słuck
Linn Venemaa koosseisus
Pärast Stefania surma aastal 1832 päris tema vara tema abikaasa. Wittgensteinide valdusse jäi linn aastani 1842, mil riik selle 342 821 hõberubla eest ära ostis.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
Asutava Kogu valimistel 1919. aastal valiti ESDTP nimekirjast Asutavasse Kogusse: Mihkel Martna, Karl Ast, August Rei, Nikolai Köstner, Juhan Jans, Aleksander Oinas, Alma Ostra-Anvelt, Eduard Wilde, Aleksander Tulp, Juhan Kartau, Hans Mets, Leopold Johanson, Robert Astrem, Karl Virma, Villem Ernits, Jaan Vain, Mait Püüman, Hugo Kikson, August Tibar, Hans Martna, August Onton, Gustav Grünvald, Jüri Uustalu, Minny Kurs-Olesk, Jakob Lindros, Jaan Ammerman, Mihkel Neps, Voldemar Hammer, Artur Kaplur, Peeter Karin, Karl Inglist, Arnold Vesterberg, Anton Martinson, Marie Aul, Johannes Ernesaks, Emma Asson, Eduard Nipmann, Hans Nurk, Helmi Press-Jansen, Peeter Londo, Tõnu Talbak, Karl Lukk, Märt Rand, Jakob Mikiver, Anton Ratassepp, Jakob Puss, Jaan Pakk, Rudolf Koil, Johannes Epner, Gustav Küjen, Karl Rand, Alma Ast-Anni, Verner Nerep, Johannes Põllupüü.
Słuck
Linn Venemaa koosseisus
Aastal 1896 hakati ehitama raudteed Asipovičysse, aga tee ehitus jäi pooleli. Kuni aastani 1904 toimus ühendus selle linnaga autobusside abil, tegemist oli ühe esimese bussiliiniga Valgevene territooriumil. Pärast seda, mil raudtee aastal 1904 valmis, ehitati Słuckist edasi Lachavičysse kitsarööpmeline raudtee.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
1919. aastal pärast enamuse saamist Asutava Kogu valimistel 1919. aastal sotsiaaldemokraatide tähtsus järk-järgult vähenes, kuid paiguti osaleti valitsustes ka hiljem. 1. juulil 1920 tegi Asutava Kogu Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei otsuse oma liikmed valitsusest ära kutsuda. Jaan Tõnisson üritas küll uusi ministreid leida, kuid see ei õnnestunud ja valitsus astus tagasi. Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei (ESDTP) keskkomiteesse kuulusid 1920. aastate algul: Aleksander Oinas, August Rei, Mihkel Martna, Alma Ostra-Oinas Karl Ast, Anton Palvadre, Aleksander Tulp, Jaan Vain, Karl Virma ja Hans Martna.
Słuck
Linn pärast esimest maailmasõda
Linn läks ametlikult Valgevene NSV koosseisus aastal 1919. Aastal 1920 toimus linnas ülestõus seal võimul olnud bolševike vastu. Selles osalejad soovisid taasluua Valgevene Rahvavabariiki. Halvasti relvastatud ülestõusu surus Punaarmee detsembriks julmalt maha.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
Kaks aastat pärast iseseisvuse väljakuulutamist eksisteeris Eesti Vabariigis kolm sotsialistliku suunitlusega parteid ning neist juhtival kohal poliitilises elus oli ESDTP. 27.-29. novembril 1920 toimunud esimestel Riigikogu valimistel sai ESDTP 18 kohta, 100 kohast ning Tööerakond 22 kohta. 5.-7. mail 1923 toimunud II Riigikogu valimistel sai ESDTP 15 kohta, 100 kohast ja Tööerakond 12 kohta.
Słuck
Linn pärast esimest maailmasõda
Aastal 1924 sai linnast samanimelise rajooni keskus. Aastast 1938 oli oblastilise alluvusega linn. Teise maailmasõja tapeti linna ümbruse surmalaagrites ligi 25 000 inimest. Linn hävis sõjas praktiliselt täielikult, mistõttu linna hooned on valdavalt ehitatud pärast sõda. Aastal 1962 valmis linna Salihorskiga ühendav raudtee.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
1923. aastal loodi uus sotsialistlikke organisatsioone ühendav internatsionaal, mille ametlikuks nimeks sai Sotsialistlik Töölisinternatsionaal. Eesti poolt ühines sellega Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei. Sotsialistliku Töölisinternatsionaali täitevkomitees töötasid August Rei ja Mihkel Martna. Peale Nõukogude Venemaalt organiseeritud eesti kommunistide riigipöördekatset 1924. aasta detsembris, liitusid 1925. aasta aprillis ESDTP ja Iseseisev Sotsialistlik Tööliste Partei (ISTP) Eesti Sotsialistlikuks Tööliste Parteiks ehk Eesti Sotsialistlikuks Töölisparteiks (ESTP).
Słuck
Linn pärast esimest maailmasõda
Aastal 1967 tapeti Słuckis joomingu käigus Alaksandar Nikałajeŭski nimeline mees. Kohus mõistis tema tapjatele kaheksa aastat vangitsust. Linna elanike meelest liiga leebe kohtuotsus tõi kaasa massilised rahvarahutused, mille käigus rünnati kohtuhoonet ja süüdati see põlema. Üks kohtuhoone kaitsjatest suri, tulekahjus hukkus ka üks kohtunik. Seitse sõdurit sai raskeid kehavigastusi. Kokku vahistati 69 rahutustes osalenut, neist kahele mõisteti surmanuhtlus. Kui Valgevene ülemkohus Alaksandar Nikałajeŭski tapjate kohtuasja üle vaatas, siis leidis see hulgaliselt kergendavaid asjaolusid, mistõttu ühe süüaluse vanglakaristust vähendati kaheksalt viiele aastale.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
Liitumise tulemusel kujune parteis välja vasak- ja parempoolne tiib: mille parempoolse tiiva esindajad olid - August Rei, Karl Ast-Rumor, Aleksander Oinas ja Leopold Johanson, vasakpoolse tiiva esindajad - Mihkel Martna, Aleksander Jõeäär ja Nigol Andresen.
Teavik
Bibliokirje
Kirjeldamise tulemusena koostatakse bibliokirje (inglise k bibliographical record, bibliographical description, entry) või lihtsalt kirje.
Słuck
Linn pärast esimest maailmasõda
Aastal 1992 muudeti seni linnas olnud sõjaväebaas Valgevene relvajõududele kuuluvaks transpordivägede õppekeskuseks.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
1926. aastal toimus järjekordne partei lõhenemine, mille tulemusel lahkusid kommunistlike vaadetega liikmed ja asutasid Eesti Tööliste Partei (ETP).
Słuck
Tuntud elanikke
thumb|Słucki Zofia thumb|Artur Nepokoitšitski thumb|Isser Zalman Meltzer
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
III Riigikogu valimistel 1926. aastal said ESDTP saadikud 22,9% häältest ning 24 kohta, 100 kohast III Riigikogus ja moodustasid 4. detsembrist 1928 kuni 9. juulini 1929 August Rei valitsuse.
Teavik
Bibliokirje
Kirjeldamise objektiks on erinevad teavikulaadid (olenevalt kandjast)
Teavikute kataloogimine
Teavikute kataloogimine on kirjete koostamine raamatukogukataloogi jaoks ning kataloogide koostamine ja hooldamine. Kataloogimine on raamatukogutöö põhiprotsessi kuuluv tegevus, mis võimaldab teavikute leidmist raamatukogu kogudest.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
V Riigikogu valimistel 1932. aastal sai Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei 22 kohta V Riigikogus. Valituks osutusid Tallinnast Mihkel Martna, August Sirro, Eduard Pesur; Harjumaalt Hans Martinson; Läänemaalt Mihkel Mihkelson, Pärnumaalt Oskar Gustavson, Maksim Unt; Saaremaalt Aleksander Jõeäär, Aleksander Kärner; Järvamaalt Aleksander Oinas; Tartumaalt August Rei, Leopold Johanson, Erich Joonas, Karl Freiberg, Peeter Treiberg (astus tagasi asendas A. Mekkart); Virumaalt Nigol Andresen, Bernhard Eilman; Viljandimaalt Jaan Piiskar; Võru-, Valga-Petserimaalt Karl Ast, Jüri Voiman, Peeter Schütz, August Usai. .
Teavik
Teavikute kataloogimine
Kataloog on teavikute süsteemne loetelu raamatukogus (kaartkataloog, elektrooniline kataloog).
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Poliitiline tegevus
1934. aastal kehtestas peaminister Konstantin Päts autoritaarse valitsemiskorra ja 1935. aastal peatati kõigi erakondade tegevus. ESTP lõhenes ja vasaku tiiva liikmed otsisid kontakte põrandaaluse EKP ja Kominterniga fašismivastase ühisrinde loomiseks ning asutasid Marksistliku Töörahva Ühenduse. Mitteametlikult tegevust jätkanud pahempoolsed sotsialistid koordineerisid tegevust EKP ning Kominterni esindajate ja pahempoolsete sotsialistidega.
Teavik
Teaviku liigitamine
Teavikute liigitamine e. indekseerimine – teaviku sisu väljendamine numbrilise ja/või tähtedest koosneva leppemärgiga, mille eesmärgiks on teaviku otstarbekas paigutus raamatukogu hoidlas võimaldades seega vastavat teavikut kiiresti leida ning mis pakub lugejale teemaotsingu võimaluse. Enamikus raamatukogudest on kasutusel UDK (universaalne detsimaalklassifikatsioon).
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Programm
Eesti Sotsialistliku Tööliste Partei eesmärk oli sotsialistlik ühiskonnakord, mis erakonna 1925. aasta (pärast ESDTP ja Iseseiseva Sotsialistliku Tööliste Partei liitumist) tegevusprogrammi järgi tähendas:
Teavik
Teaviku liigitamine
Teavikute liigitamisel kehtivad nõuded:
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Programm
Majanduse valdkonnas tahts ESDTP kehtestada järk-järgult suureneva tulu-, varandus- ja pärandusmaksu. Nad tahtsid arendada riiklikku tööstust ning maa anda harijatele pärandatavaks tarvitamiseks. Võõrandatud mõisamaade eest aga ei kavatsenud nad hüvitist maksta.
Teavik
Teaviku märksõnastamine
Teavikute märksõnastamine on teaviku ainestiku esitamine ühe või mitme tunnusliku sõna või sõnaühendi abil, mille määrab märksõnastaja.
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
Programm
Sotsiaalvaldkonnas oli ESDTP seisukohal, et kehvematele tuleb võimaldada tasuta arstiabi. Riik peab ehitama korterid töölistele ja teistele varanduseta kodanikele, üür aga tuleb normeerida. Sotsid tahtsid kehtestada üldise riikliku kindlustuse. Hariduses aga tasuta ja kohustusliku üldhariduse kuni 16. eluaastani ning tasuta kutsehariduse.
Teavik
Teaviku märksõnastamine
Märksõnastamise põhimõtted on:
Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei
ESDTP ja ESTP Asutavas Kogus ja Riigikogus
1934. aasta 9. mail suleti ESTP Tallinna Ühing sisekaitseülema korraldusel, kuna partei 1. mai puhul väljaantud ja levitatud proklamatsioonist võis välja lugeda üleskutset kehtiva riigikorra kukutamisele.
Teavik
Teaviku säilitamine
Teavikute säilitamine – tegevused raamatukogus, mille eesmärgiks on teavikute vananemise aeglustamine, nende lagunemise takistamine ning seeläbi raamatukogu varade pikaajalise kasutatavuse tagamine.
Teavikute säilitamise põhiprintsiibid:
Teavikute säilitamise tegevussuunad:
Teavikute hankimine ja komplekteerimine
Komplekteerimiseks nimetatakse pidevat kogude moodustamist, kogude pidevat uuendamist teavikutega, mis vastavad raamatukogu ülesannetele ja tema kasutajaskonna vajadustele.
Raamatukogu kogude moodustamisel lähtutakse:
Teavikute hankimisviisid:
Informatsiooni ilmuvate teavikute kohta annavad:
Teaviku laadid
Teaviku laadi määrab tema vorm ehk välised tunnused (materjal) ja/või perioodilisus
Teavikute tüübid
NB! Kõikides teavikutüüpides kasutatakse enamasti kõiki teavikute laade!
Enno Tammer
pisi|Enno Tammer 7. mail 2014 [[Viru keskuse Rahva Raamatus Märten Krossi raamatu "Hullumängud" esitlusel]] Enno Tammer (sündinud 9. aprillil 1960 Tallinnas) on Eesti ajakirjanik ja kirjastaja.
Haridus
Enno Tammer on lõpetanud Tallinna 21. Keskkooli 1978 ning Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal 1983. Tema diplomitöö teema oli "Eesti ajakirjanduse geograafia aastatel 1766–1939".
Töö
Tammeri toimetamisel on alates 2000. aastast ilmunud raamatusari "Kes? Mis? Kus?".
Süüdimõistmine solvamises
Enno Tammer tunnistati Tallinna Linnakohtu 3. aprilli 1997. a. otsusega kriminaalkoodeksi § 130 järgi süüdi selles, et tema, ajalehe Postimees 3. aprilli 1996. a. numbris avaldatud kirjutises pealkirjaga "Ülo Russak eitab vargust", solvas Vilja Laanarut, nimetades teda "rongaemaks" ja "abielulõhkujaks".
Vastseliina Katariina kogudus
EELK Vastseliina Katariina kogudus on Võru praostkonna kogudus, mis tegutseb Vastseliina kiriku juures Külaoru külas Võrumaal. Koguduse hooldajaõpetaja on Argo Olesk, juhatuse esimees Eve Turvas.
Kogudust on esimest korda mainitud 1273. aastal.
Koguduse pastoraat asub kiriku taga Külaoru külas. Kantselei on praegu suletud.
Jumalateenistused algavad igal pühapäeval kell 12, Misso kirikus esimesel ja kolmandal pühapäeval kell 12 ja Orava kultuurimajas teisel ja neljandal pühapäeval kell 12. Täpsem info koguduse kodulehel.
Bülbüllased
Bülbüllased (Pycnonotidae) on väikeste ja keskmise suurusega laululindude sugukond värvuliste seltsist. Liike on umbes 130.
Välimus
Bülbüllaste sulestik on kohev ja enamasti tagasihoidlikult oliivroheliste, kollaste või pruunide toonidega. Vähesed liigid on ereda värvusega. Bülbüllastel on suhteliselt laiad ja tömbi otsaga tiivad, keskmise pikkusega saba ning lühikesed ja nõrgad jalad.
Eluviisid
Bülbüllased asustavad kultuur- ja metsamaastikku. Nad toituvad peamiselt marjadest, ka seemnetest ja putukatest. Bülbüllased on monogaamsed. Kausja pesa ehitavad nad puu või põõsa okste vahele 1–15 meetri kõrgusele. Kurnas on 2–5 muna. Pärast pesitsusaega tegutsevad nad salkades.
1344
1344. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad - 1340. aastad - 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad
Aastad: 1339 1340 1341 1342 1343 - 1344 - 1345 1346 1347 1348 1349
Kālidāsa
Ta on peen stilist. Tema väljendus on väga selge. Erinevalt paljudest hilisematest sanskritikeelsetest luuletajatest väldib ta stiilivõtete liialdatud kasutamist. Ta on väga tähelepanelik vaatleja nii India lopsaka looduse kui ka kauni naisekeha kirjeldamisel. Inimese, eriti naise tundeelu kirjeldab ta suure sisseelamisega.
Eepilised teosed
"Raghuvaṃša" räägib müütilisest Raghu suguvõsast. Peategelane on Rāma.
Lüürika
Eleegias "Meghadūta" 'Pilv-sõnumitooja' palub pooljumal, kes on jumalate elupaigast Himaalajalt pagenud, pilvel viia tema mures abikaasale lohutav tervitus.
Näidendid
Kālidāsa on tuntud peamiselt oma kolme näidendi järgi. Neist esimene, "Mālavikāgnimitram" räägib kuningas Agnimitra armastusest pagendatud teenijatüdruku Mālavikā vastu, kes osutub tegelikult printsessiks.
Tema teine ja kõige kuulsam näidend "Abhidžjnānašākuntalam" kõneleb samuti armastusest, seekord kuningas Dušjanta ja alamat päritolu tütarlapse Šakuntalā vahel. See süžee esineb muu hulgas "Mahābhāratas". Aastal 1789 ilmus selle näidendi tõlge inglise keelde (tõlkija William Jones). Sellest sai alguse eurooplaste huvi klassikalise India luule vastu. Teos võeti igal pool vaimustusega vastu. Johann Wolfgang von Goethe imetles näidendit ja kirjutas "Fausti" eelmängu selle eeskujul.
Akadeemiline malevkond (Tallinn)
Akadeemiline malevkond (AKM) on Kaitseliidu Tallinna maleva malevkond.
pisi Akadeemiline malevkonna liikmeskonna moodustavad üliõpilased ning kõrgkoolide vilistlased. Malevkonna eesmärk on kaasata akadeemilise pere liikmeid laiemalt riigikaitse arengusse, anda neile teadmised riigikaitsekorraldusest ning anda võimalus saada sõjalist väljaõpet, osaleda Kaitseväe ja Kaitseliidu sõjaliste üksuste formeerimisel, harjutada õppustel üksuste koostoimimist ning osaleda erinevate kriiside lahendamisel.
Kaitseliidu Akadeemiline Malevkond sai alguse 1.detsembril 1924. aastal. Sellel päeval läksid mõningad Tallinna Tehnikumi üliõpilased, kuuldes kommunistide mässukatsest Tallinna Garnisoni komandandi kolonel Raudvere juurde ning avaldasid soovi astuda Kaitseliitu. Nende soov rahuldati ning juba samal päeval saadeti salk relvastatud üliõpilasi korra loomiseks abiks kaitseväele ja politseile. See grupp moodustas organiseeritud üksuse, mille ühtekuuluvus jäi püsima ka peale hädaohu möödumist. Nende poolt algatati üliõpilaskonnas kindlakujulisema Kaitseliidu akadeemilise üksuse loomise idee, milleks valiti ajutine toimkond, kes asus ühendusse linna komandandiga.
15. veebruaril 1925 a. toimuski Tallinna Tehnikumi ruumides tollal veel kindlat kuju mitteomava üksuse üldkoosolek, millest võttis osa 120 kaitseliitlast. Seal otsustati asutada Kaitseliidu Tallinna Maleva Tehniline malevkond, mille järglaseks on tänane Kaitseliidu Tallinna Maleva Akadeemiline malevkond.
Akadeemilise malevkonna pealik on 2020 aasta novembrist Tarmo Loorand.
Eelmised pealikud:
2005-2013 Indrek Kuusik
Punakaart
pisi|Tehase "Vulkan" punakaartlaste salk. 1917 Punane kaardivägi (vene keeles Красная гвардия) ehk Punakaart oli bolševike partei peamine relvajõud Oktoobrirevolutsiooni ajal ja Vene kodusõja alguses aastatel 1917–1918.
Punakaart koosnes töölisvabatahtlike võitlussalkadest, mida juhtisid bolševikud. Petrogradis oli oktoobripöörde eel 32 000 punakaartlast.
Punakaart Eestis
Eestis oli Saksa vägede sissetungi ajal 1918. aasta veebruaris ja märtsis umbes 5000 punakaartlast, põhilisteks formeerimiskohtadeks olid tööstuslinnad Tallinn, Narva ja Tartu. Enamik punakaartlasi astus 1918. aasta märtsis Punaarmeesse.
1345
1345. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad - 1340. aastad - 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad
Aastad: 1340 1341 1342 1343 1344 - 1345 - 1346 1347 1348 1349 1350
Hing (Vana-Egiptus)
Hing
Egiptuse mütoloogias koosnes inimhing seitsmest osast: ren, sekhem, akh, ba, ka, sheut ja sekhu.
Egiptlased pidasid akhi, bad ja kad hinge surematuteks osadeks. Samas, kuigi see võib tunduda paradoksina, võisid need ainult siis ellu jääda, kui maist keha säilitati korralikult. Näiteks ba ei saanud naasta kehasse, kui see oli kõdunenud ning äratundmatu ning seega oli ba sunnitud igavesti ekslema; siit ka laipade mumifitseerimise vajadus.
Ren (nimi)
Nimi anti isikule sünnil ning see elas seni, kuni nime kasutati. Siit selgub ka, miks tehti suuri pingutusi, et säilitada nime, asetades selle paljudesse kirjutistesse. Näiteks on osa "Hingamiste raamatust" (umbkaudne tõlge), mis on "Surnute raamatu" järeltulija, pühendatud nime jäävuse kindlustamisele. Tihti kasutati erilist märgistust, et ümbritseda ning kaitsta nime igavikuks. Vastandina raiuti surnud riigivaenlaste, nagu Akhenaten, nimed monumentidest välja.
Sekhem
Sekhem oli lahkunu energia, jõud ja valgus.
Akh
Akh (säraja, helkija) oli mõiste, mis varieerus Egiptuse uskumuste pika ajaloo vältel. Algselt oli see ka ja ba muutumatu ühendumine pärast füüsilise keha surma. Selles mõistes sarnases akh kummitusega. See sai osaks akh-akhist- teiste inimeste, jumalate ning loomade hingede kogumist. Selles süsteemis oli akh inimese tahk, mis ühines jumalatega allilmas, olles surematu ning muutmatu.
Hilisemates uskumustes arvati, et ka muutub akhiks ja baks pärast surma selle asemel, et ühineda baga, saades akhiks. Selles perioodis pidavat akh usutavalt veetma mõnda aega allilmas enne naasmist ning taassündi kana, saades uue ba.
Akhi eraldumine ning ba ja ka ühinemine toodi esile pärast surma, tehes vastavaid ohverdusi ning teades tõhusat loitsu; siiski säilis oht "surra uuesti". Egiptuse n-ö matusekirjandus oligi suunatud surnute aitamisele, et teistkordset surma vältida.
Alternatiiv: khu
Ba (hing/iseloom)
Ba oli mõnes mõttes kõige lähedasem lääne nägemusele hingest, kuid see oli samas ka kõik, mis teeb inimese ainulaadseks ja isikupäraseks, sarnanedes iseloomu mõistega. (Selles mõttes on ka võimalik, et elutud olendid omavad bad, unikaalset karakterit, ning tõepoolest viidati Vana Kuningriigi püramiididele kui nende omanike badele.) Nagu hingki, oli ba osa inimesest, mis elas edasi pärast maist surma ning seda on tihti kujutatud inimpeaga linnuna, kes lendab hauast välja, ühinemaks kaga hauataguses elus.
Nagu ka inimestel, võis jumalustel olla ba, kuid nende puhul seostati seda veel enam nende võimu, reputatsiooni ning ülevusega. Kui jumal sekkus inimasjadesse, öeldi, et jumalate bau (ba mitmus) on töös. Selles suhtes peeti vaaraot jumalate baks.
Ka (kehaline eksistents/elujõud)
Ka mõiste kujutas elavat ning surnut eristavat elujõudu; surm saabus ka kehast lahkumisel. Arvati, et jumal Chnum lõi ka või siis anti see lastele edasi isa sperma kaudu.
Egiptlased uskusid, et kad hoiti alal toidu ning joogiga. Sellel põhjusel ohverdati surnutele sööki-jooki, kuigi sel puhul tarbiti ära ohverduste ka, mitte füüsiline osa.
Sheut (vari)
Isiku vari oli alati kohal. Inimesel ei ole võimalik elada ilma varjuta ning vari ei saa eksisteerida inimeseta. Sheuti kujutati väikese mustaks värvitud inimfiguurina.
Alternatiiv: khaibit
Sekhu
Inimese jäänused, füüsiline keha.
Kaare tänav (Kuressaare)
pisi|Endise sõjaväeosa kauplus Kaare tänaval Kaare tänav on tänav Kuressaares, mis tekkis Pihtla tee äärse endise Nõukogude piirivalve sõjaväeosa territooriumile.
Kaare tänav algab Pihtla teelt ja lõpeb ristudes Sirge tänavaga.
Hooned Kaare tänaval
Pihtla teel Kaare tänava alguses asub Makrose hulgimüügiladu (osa endisest sõjaväeosast).
Kaare tänaval asuvad veel
Ascoli Piceno provints
Ascoli Piceno provints on provints Itaalias Marche maakonnas. Provintsi keskuseks on Ascoli Piceno linn.
Kaare tänav (Kuressaare)
Hooned Kaare tänaval
Endisest sõjaväelisest kompleksist on lammutatud väravamajake, mis asus praeguse hulgimüügilao ja kiriku vahel. Samuti on lammutatud vana katlamaja ning selline Nõukogude-aegne butafooria nagu obelisk, paraaditribüün, autahvel ja klubi teadetetahvel.
Ascoli Piceno provints
pisi|Palazzo del Governo (haldushoone)
Haldusjaotus
Ascoli Piceno provints jaguneb 33 omavalitsusüksuseks (comune).
Kaare tänav (Kuressaare)
Hooned Kaare tänaval
Ülejäänud endisele sõjaväeosale kuulunud hooned ja rajatised jäävad praeguse Sirge tänava, Arhiivi tänava ja lähedusse jääva Marientali tee (Kuressaare ringtee) äärde.
Kaarekujulise tänava läheduses asuvad ka Marientali linnaosa, Saare Maa-arhiiv, Makrose hulgimüügiladu, Harakapesa müügipinnad, pesumaja (OÜ Pesumees) ja autobussibaas.
Taustsüsteem
Taustsüsteem on mingi kehaga – taustkehaga – seotud ruumiliste ja ajaliste koordinaatide süsteem. Neljamõõtmeline aegruumi koordinaadistik seab igale elementaarsündmusele vastavusse kolm ruumikoordinaati ja ühe ajakoordinaadi.
Klassikalises mehaanikas nimetatakse taustsüsteeme, milles kehtib inertsiseadus, inertsiaalseteks taustsüsteemideks ehk inertsiaalsüsteemideks.
Vibeke Skofterud
pisi|Vibeke Skofterud Tour de Skil (2010) Vibeke Westbye Skofterud (20. aprill 1980 Askim – 29. juuli 2018 Arendal) oli Norra murdmaasuusataja.
Skofterud sai 2003. aastal Val di Fiemmes toimunud maailmameistrivõistlustel hõbemedali teatevõistluses. Kaks aastat hiljem tuli ta Oberstdorfi MM-il teatesõidus maailmameistriks. 2007. aastal Sapporos peetud MM-il sai Skofterud kolmanda medali teatesõidus – seekord pronksi. 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris tuli ta teatesõidus olümpiavõitjaks. Tema parim koht tiitlivõistluses individuaalarvestuses oli kuues koht Oslos 2011. aasta maailmameistrivõistlustel 30 km vabatehnikas. Suusatamise maailmakarikasarja etappidel jõudis Skofterud esikolmikusse 15 korral, millest üheksa korda oli ta kolmas ja kuus korda teine. Parim koht maailma karikasarja üldjärjestuses oli 11. (hooaegadel 2001–2002 ja 2011–2012).
2008. aastal kinnitas ta armusuhet naisega.
Juulis 2018 suri ta skuutriõnnetuses 38-aastaselt.
1343
1343. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1290. aastad 1300. aastad 1310. aastad 1320. aastad 1330. aastad - 1340. aastad - 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad
Aastad: 1338 1339 1340 1341 1342 - 1343 - 1344 1345 1346 1347 1348
Guinea ja Roheneeme Sõltumatuse Aafrika Partei
thumb|[[PAIGC-i lipp]] Guinea ja Roheneeme Sõltumatuse Aafrika Partei (portugali keeles Partido Africano da Independência da Guiné e Cabo Verde, lühend PAIGC) on Guinea-Bissau (varem ka Roheneemesaarte) partei, algselt Portugali Guinea ja Roheneemesaarte iseseisvusliikumine (asutatud 1956).
Partei kuulub Sotsialistlikku Internatsionaali.
Partei esimees on alates veebruarist 2014 Domingos Simões Pereira. Eelmine esimees oli Carlos Gomes Júnior.
Partei peakorter asub Bissaus.
Partei oli Guinea-Bissaus võimul alates riigi iseseisvumisest kuni 1990ndate lõpuni ning 2004–2005. Praegu on tal Rahvuslikus Rahvakogus suurim kohtade arv. Aastatel 2007–2008 osales PAIGC koalitsioonis; selle liige Martinho Ndafa Kabi oli Guinea-Bissau peaminister.
Ajalugu
thumb|Iseseisvusvõitluse aegne PAIGC-i kontrollpost (1974) 19. septembril 1956 Portugali Guineas asutatud PAIGC oli algselt marksismist inspireeritud iseseisvusliikumine. Asutamist juhtisid Amílcar Cabral ja tema poolvend Luís Cabral, kes pooldasid Cabo Verde ja Portugali Guinea iseseisvumist.
1950ndatel oli Portugali Guinea kõige vaesem ja vähem arenenud Portugali asumaa Aafrikas. Portugali jaoks oli tal tähtis strateegiline asend, sest selle kaudu käidi Portugali Mosambiigis ja Portugali Angolas.
Aastal 1959 leidis aset Pidjiguiti veresaun: Portugali sõdurid avasid tule protesteerivate dokitööliste pihta; hukkus 50 inimest. See sündmus ajendas paljusid ühinema PAIGC-i iseseisvustaotlustega. Portugal ei pidanud PAIGC-i suureks ohuks ega astunud tõsiseid samme selle mahasurumiseks.
Aastal 1961 moodustasid FRELIMO (Mosambiik), MPLA (Angola) ja PAIGC Portugali Asfrika asumaade iseseisvusvõitluse koordineerimiseks ühispartei Conferência das Organizações Nacionalistas das Colónias Portuguesas ('Portugali Asumaade Rahvuslike Organisatsioonide Konverents''; lühend CONCP), mis kolme organisatsiooni rahvusvahelistel üritustel sageli esindas.
PAIGC oli algselt rahumeelne liikumist, mis taotles portugallaste rahumeelset väljatõmbumist Guineast. Kui sellest midagi välja ei tulnud, võttis PAIGC tarvitusele vägivaldsemad abinõud.
Amílcar Cabrali juhtimisel kuulutas PAIGC 1973 pärast 1963. aastast peetud sissisõda välja Guinea-Bissau Vabariigi. Tollase Portugali Guinea sõltumatuse ühepoolset väljakuulutamist tunnustas 1974 pärast nelgirevolutsiooni ka Portugal. Roheneemesaared said iseseisvaks 1975.
Pärast mõlema maa iseseisvumist valitses PAIGC mõlemas riigis ainuparteina. Riigipööre Guinea-Bissaus 14. novembril 1980 viis 1981 seni ühtse partei lahutamiseni. Roheneemesaartel asutati Cabo Verde Sõltumatuse Aafrika Partei (PAICV) ja kahe maa ühinemist enam ei taotletud.
Ka pärast mõlema maa demokratiseerumist 1990ndate alguses säilitasid mõlemad parteid algul võimu. Guinea-Bissaus kaotas PAIGC mais 1999 president João Bernardo Vieira kukutamisega võimu, Carlos Gomes Júniori ajal aga võitis märtsis 2004 parlamendivalimised, saades 31,4% häältest ja 102 parlamendikohast 45, ning sellest ajast olid peaministriteks PAIGC-i poliitikud. PAIGC-i kandidaat Malam Bacai Sanhá kaotas juulis 2005 presidendivalimiste teises voorus ekspresident Vieirale, kes kandideeris sõltumatu kandidaadini ning oli uuesti ametis 1. oktoobrist 2005 kuni oma mõrvamiseni 2009. Gomes oli oktoobris üks 14 parlamendiliikmest, kes seni 45-liikmelisest PAIGC-i fraktsioonist lahkus. Praegu on tal Rahvuslikus Rahvakogus suurim kohtade arv. Aastatel 2007–2008 osales PAIGC koalitsioonis; selle liige Martinho Ndafa Kabi oli Guinea-Bissau peaminister.
Roheneemesaartel kaotas PAICV 1991 presidendivalimised, aga pärast tema kandidaadi Pedro Piresi nappi võitu märtsis 2001 on president jälle sellest parteist. Ka parlamendis kaotas partei 1991 enamuse, kuid pärast võitu jaanuaris 2001 sai peaministriks José Maria Neves PAICV-st.
Aastal 1990 hülgasid nii PAIGC ja PAICV marksistliku ideoloogia ning on nüüd sotsiaaldemokraatlikud parteid.
Ljöö
Ljöö (ladina leuga; inglise league; prantsuse k. lieue) on Euroopas ja Ladina-Ameerikas levinud ajalooline pikkusmõõt, mille pikkus erines riigiti. Praegu ei ole ljöö ühegi riigi ametlik mõõtühik. Ljöö väljendab tihti teepikkust, mille inimene või hobune läbib käies ühe tunniga (keskmiselt 5,5 kilomeetrit).
Termin pärineb Vana-Rooma pikkusühikust leuga gallica, mille pikkus oli 1,5 Rooma miili (7500 Rooma jalga) ehk umbes 2,2 kilomeetrit.
Nõndanimetatud meetrilise ljöö all tuntakse pikkusmõõtu täpselt 4000 m.
1342
1342. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Ljöö
Ingliskeelses maailmas on ljöö ehk league tähistanud viimastel sajanditel enamasti kolme miili. Tema pikkus sõltus sellest, millist miili silmas peeti. Kõige sagedamini olid selleks kas Inglise maa- või meremiil. Inglise ljööd nimetati Eestis enamasti kolmikmiiliks.
Prantsuse ljöö ehk lieue on eri perioodidel vastanud 10 000, 12 000, 13 200 ja 14 400 Prantsuse jalale, mis annab pikkusvahemikuks 3,25–4,68 kilomeetrit. Meetermõõdustiku kasutuselevõtuga ljöö kasutamine hääbus.
1342
Aastad: 1337 1338 1339 1340 1341 - 1342 1343 1344 1345 1346 1347
Ljöö
Portugalis, Brasiilias ja teistes endistes Portugali asumaades on kasutusel eri pikkusega ljööd nii maa- kui meremõõduühikuna. Maamõõduna kehtestati alates 1855. aastast koos meetermõõdustiku kasutuselevõtuga légua métrica, mille pikkus on 5000 meetrit. Brasiilias võib maakohtades siiani kohata ljöö kasutamist, siis mõeldakse selle all 6600 meetri pikkust vahemaad.
Argentina ljöö on 5572 meetrit ehk 6666 vara′t. 1 vara on 0,83 meetrit ehk 33 tolli.
Hispaania ljöö ehk legua oli algselt 5000 vara′t (4,2 kilomeetrit) pikk. Hispaania kuningas Felipe II tühistas mõõtühiku 1568. aastal, kuid see on siiani mitteametlikult kasutusel mitmes Ladina-Ameerika riigis ja on neis eri pikkusega.
Mehhikos kasutatakse ljööd siiani selle algses tähenduses ehk ühe tunniga jalgsi käidavat teepikkust. Seetõttu erineb sealse ljöö pikkus siledal teel ja käänulisel rajal oluliselt.
League Льё
Karl von Mensenkampff
Karl August von Mensenkampff (9. juuni (vkj 28. mai) 1870 Tarvastu – 5. veebruar 1939 Viljandi) oli baltisaksa põllumees ja mõisaomanik.
Elulugu
Karl August von Mensenkampff põlvnes baltisaksa aadliperekonnast. Ta sündis Tarvastu mõisniku Jakob (James) Moritz Justus von Mensenkampffi (1834−1913) vanema pojana. Õppis Viljandi maagümnaasiumis ja Riia linnagümnaasiumis. Seejärel astus Saksamaal Göttingeni ülikooli, kus tudeeris põllumajandust.
1898. aastal võttis ta isalt Tarvastu mõisa majandamise üle. Ametlikult läks mõis tema kätte kingitusena alles 1905. aastal. 1904. aastal ostis ta Holdre mõisa, mille ta aga juba 1909. aastal ära müüs. 1911. aastal ostis ta Pahuvere mõisa, mis jäi tema kätte kuni maareformini. 14. juulil 1918 toimunud maapäeval valiti ta Pärnu-Viljandi kreisisaadikuks. Teenis Balti rügemendis. Pärast mõisate võõrandamist jäeti tema kätte Tarvastu mõisasüda kahe normaaltalu ulatuses. 1934. aastal määrati talle võõrandatud mõisa kompensatsiooniks ligi 63 000 krooni. Jäänukmõisa majandas ta kuni oma surmani, sealhulgas katsetades ebaõnnestunult karakullilammaste pidamist. Viimastel eluaastatel elas tagasitõmbunult, osaledes vaid kohalike baltisaksa seltside tegevuses. Haiguse tõttu viibis ta Viljandis ravil, kus ta surigi. Ta maeti Mensenkampffide perekonnarahulasse Tarvastu mõisa kalmistul.
Karl von Mensenkampff põllumehena
Põllumehena oli Mensenkampff ettevõtlik. Ajalehes Sakala 1939. aastal ilmunud nekroloogis iseloomustati tema tegevust järgmiselt:
1931. aastal eraldas põllutööministeerium Mensenkampffile Tarvastus 32-hektarilise eriotstarbelise maalapi. Viimane pidi seal hakkama kasvatama heinaseemet. Ministeeriumi ajendas otsust langetama asjaolu, et Mensenkampffi peeti asjatundjaks.
Viljandi linnusepargi rippsild
pisi|[[Viljandi rippsild]] 1931. aastal kinkis ta varem Tarvastus asunud rippsilla portaalid ja kandetrossid Viljandi linnale. Sild seati juba samal aastal üles Viljandi lossimägedes ja on tänapäeval Viljandi rippsilla nime all tuntud kui üks Viljandi sümboleid.
Perekond
Karl von Mensenkampff oli kaks korda abielus. Esimest korda naitus ta 1901. aastal Viljandi mõisniku tütre vabapreili Alexandrine von Ungern-Sternbergiga (1878−1934), kuid see liit lahutati 1924. aastal. Juba samal aastal abiellus ta Anna Werpachowskaga (1894−1984). Kahest abielust oli tal kokku kolm poega ja kaks tütart. Perekonnaliini jätkas inseneriharidusega vanem poeg Kurt Justus von Mensenkampff (1902−2001), kelle järeltulijad elavad tänini Saksamaal.
Taganka rajoon
Asub Moskva ja Jauza jõe kaldal.
Transport
Tagankas on 7 metroojaama: Taganskaja koltsevaja, Taganskaja radialnaja, Marksistskaja, Proletarskaja, Ploštšad Iljitša, Rimskaja ja Kitai-gorod.
Magun
Magun ehk rahvakeeli moon (Papaver) on magunaliste sugukonda kuuluv rohttaimede perekond.
Perekonda kuulub 70–100 külmakindlat üheaastast, kaheaastast ja mitmeaastast liiki. Liikide looduslikuks levilaks on Euraasia, Aafrika ja Põhja-Ameerika parasvööde ja lähisarktiline vööde.
Qlimax
thumb|right|300px|Lasersõu Qlimaxil Qlimax on üks kuulsamaid laseretendusega hardstyle ' i muusikafestivale, mis toimub kord aastas Hollandis Geldrome Arenal.
Esimene Qlimaxi üritus peeti 3. juunil 2000 Beursgebouw' areenil Eindhoveni linnas.
Alates 2003. aastast on igal festivalil olnud peaesinejast DJ loodud hümn, mis haakub ürituse teemaga.
Märkimisväärsed DJ-d
Alpha Twins, A-Lusion, Brennan Heart, D-Block & S-te-fan, Tatanka, Technoboy, Noisecontrollers, Deepack, Davide sonar, Michel de Heij, Deepack, Lady Dana, Dj Luna, Marco V, DJ Outblast, DJ Pavo, Charly Lownoise, Dj Zany, DJ Promo, The Prophet, Daniele Mondello, Lisa Loud, Yves De Ruyter, Gary D, Mauro Picotto, Technoboy, Headhunterz, Donkey Rollers, Showtek, Neophyte, Daniel Mondello, MC DV8, Ruffian.
2000
Kuupäev: 3. juuni
Asukoht: Beursgebouw, Eindhoven (Holland)
Turbatablett
pisi|Turbatablett Turbatablett on kokkupressitud kasvuturvas, mis on kaetud paberiga. Enne kasutamist tuleb turbatabletti kasta umbes 100 ml veega.
Qlimax
2000
Teema: N/A
Turbatablett
Otstarve
Ümara kuju ja väikese mõõdu tõttu on neid lihtne hallata. Turbatablett on mõeldud selliste kultuuride ettekasvatamiseks, mille juurekava on väga õrn ja on suurem oht ümberistutamisel seda vigastada.
Qlimax
2000
Esinejad: Captain Tinrib, Dana, Nick Sentinence, Pavo
2001
Kuupäev: 2. juuni
Asukoht: Heineken Music Hall, Amsterdam
Esinejad: Acid Junkies, Alpha Twins, Bas & Ram, Dana, Gary D, Jon The Baptist, Kai Tracid, Lisa Loud, Marco V, Michel de Hey
2002
Kuupäev: 6. aprill
Teema: Cosmos
Esinejad: Captain Tinrib (Live), Cosmic Spoils, Dana, Gary D, Kai Tracid, Pavo, Technoboy, Warmdüscher
Kuupäev: 21. september
Asukoht: Silverdome, Zoetermeer
Teema: Infection
Esinejad: Alpha Twins, Bas & Ram, Charly Lownoise, Dana, The Darkman, Gizmo, Haze & Abyss, DJ Isaac, Luna, Melanie de Tria, Pavo, Pila, Sunny D, Technoby, Zenith
2003
Kuupäev: 12. aprill
Asukoht: Thialf staadion, Heerenveen
Teema: Follow the Leader
Esinejad: Dana, Gary D, Isaac, Luna, Pavo, Pila, Super Marco May, Technoboy, The Prophet, Zenith
Kuupäev: 22. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: The Prophecy
Esinejad: Bas & Ram, Daniele Mondello, Deepack, Kai Tracid, Luna, Max B. Grant, Pavo, The Prophet, Technoboy, Bass D & King Matthew
2004
Kuupäev: 27. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: Destiny's Path
2005
Kuupäev: 19. november
Tõeline visadus
"Tõeline visadus" (inglise "True Grit") on 2010. aasta Ameerika Ühendriikide film, mille lavastasid vennad Joel Coen ja Ethan Coen.
Qlimax
2005
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: Science & Religion
Esinejad: Alpha Twins, Bas & Ram, The Beholder & Balistic, Crushed, DJ Isaac, Luna, The Prophet, Technoboy, Vince, Zany
Tõeline visadus
Film kandideeris kümnele Oscarile, kuid ei saanud neist ühtegi.
Qlimax
2006
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: Darkside
Esinejad: Alpha Twins, Dana, Luna, The Prophet feat. Headhunterz (Live), Promo, DJ Ruthless, Showtek, Tatanka, Zany & Donkey Rollers (Live), Yves de Ruyter Headhunterz (Live), Promo, Showtek, Tatanka, tola & Donkey Rollers (Live), Yves De Ruyter
2007
Kuupäev: 17. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: The Power of The Mind
Esinejad: Brennan Heart, Fausto, DJ Ghost, Headhunterz (Live), DJ Neophyte, The Prophet & Zany, Showtek, Technoboy
2008
Kuupäev: 22. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: Next Dimensional World
Esinejad: D-Block & S-te-Fan, Headhunterz (Live), Mark Sherry, Project One, Showtek, Tatanka, Technoboy, Zany & Vince (ft MC Ruffian)
2009
Kuupäev: 21. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: Nature of Our Mind
Esinejad: DJ Isaac, A-Lusion, Davide Sonar, Brennan Heart, Technoboy, D-Block & S-te-Fan, Headhunterz, Noisecontrollers, Deepack, Noize Suppressor, MC Ruffian
2010
Kuupäev: 27. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: Alternate Reality
Esinejad: Pavelow, DJ Stephanie, Wildstylez, Wildstylez & Noisecontrollers (Surprise Act), TNT aka Technoboy & Tuneboy (Live), Brennan Heart, D-Block & S-te-Fan, Psyko Punkz (Live), Zatox, Endymion vs. Evil Activities
2011
Kuupäev: 26. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: No Way Back
Esinejad: Stana, Coone, Headhunterz, Zany & The Pitcher ft. DV8, Noisecontrollers, Zatox ,Ran-D, Gunz For Hire, The Prophet.
2012
Kuupäev: 24. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: Fate or Fortune
Esinejad: A*S*Y*S, Wildstylez, Frontliner, Isaac, Technoboy, Zatox, Psyko Punkz, Brennan Heart, B-Front, Adaro, Evil Activities ft. E-Life.
2013
Kuupäev: 23. november
Asukoht: Gelredome, Arnhem
Teema: Immortal Essence
Esinejad: Acti, Wildstylez & Max Enforcer, Code Black, Coone, Gunz For Hire, Noisecontrollers, Zatox, Alpha Twins, Mad Dog & Art of Fighters.
Nicolas Appert
Appert töötas 1784–1795 Pariisis kondiitri ja kokana. 1795 hakkas ta katsetama, et leida moodust säilitada toiduaineid: suppe, juurvilju, mahlu, piimatooteid, tarretisi, moose ja siirupeid. Ta asetas toidu klaasist purki, pitseeris selle korgi ja pitseerimisvahaga ning asetas selle keevasse vette.
Pärast umbes 15 aastat kestnud katsetusi avalikustas Appert oma leiutise ja sai 1810. aasta jaanuaris auhinnaks 12 000 Prantsuse franki. Samal aastal avaldas ta raamatu "L'Art de conserver les substances animales et végétales" ("Loomsete ja taimsete ainete säilitamise kunst"). See oli esimene raamat, mis käsitles tänapäevast toidu säilitamise meetodit.
Appert asutas Pariisi lähedal Massys konservitehase, mille nimi oli La Maison Appert ('Apperti maja'). See oli enam kui pool sajandit enne seda, kui Louis Pasteur tõestas, et kuumus tapab bakterid. Appert patenteeris oma meetodi ja hakkas oma tehases tootma konserve mitmesuguste toiduainetega. Ta kasutas selleks pakse suure suuga klaasist pudeleid, ühesuguseid kõigi toodete jaoks: nii loomaliha, linnuliha, munade kui piima jaoks.
Oma meetodi reklaamimiseks konserveeris Appert ükskord terve lamba korraga. Selleks oli vaja vastava suurusega pudelit, kuhu lammas sisse mahuks. Ta jättis pudeli ülaossa õhuruumi ning korkis ja pitseeris pudeli kindlalt kruustangide abil kinni. Seejärel mähkis ta pudeli lõuendisse, et seda kaitsta, sukeldas keevasse vette ja keetis senikaua, kuni uskus, et pudeli sisu on korralikult läbi keenud.
Apperti meetod oli nii lihtne ja töökindel, et see levis kiiresti laialdaselt. Juba samal 1810. aastal patenteeris inglise kaupmees Peter Durand oma meetodi, mis erines Apperti omast selle poolest, et toitu ei pandud klaaspudelisse, vaid plekktoosidesse. 1812 ostsid inglased Bryan Donkin ja John Hall patendi ja hakkasid konserve tootma. Kümmekond aastat hiljem jõudis meetod Ameerikasse.
Plekktooside masstootmine ei levinud maailmas laialdaselt enne 20. sajandit, sest konserviavajat polnud veel olemas. Konserve tuli avada haamri ja meisliga. Purgiavaja leiutas alles 1855 Robert Yeates ja pöörleva konserviavaja leiutas 1870 William Lyman.