cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Józef Rotblat
Juba Poolas taipas Rotblat, et tuumareaktsiooni saab kasutada aatomipommi loomiseks. Esialgu ta ei soovinud selles suunas edasi töötada, aga kuuldes, et Saksamaa uurib samuti võimalust tuumapomm luua, otsustas ta jätkata. Tema hinnangul oli ainus võimalus vältida tuumasõda juhul, kui Saksamaa saab endale tuumarelva, valmistada see ka Suurbritannia jaoks, ja ta jätkas seetõttu koos Chadwickiga tööd pommi kallal.
Willard Van Orman Quine
Alates 1930. aastast kuni surmani oli ta seotud Harvardi Ülikooliga.
Tunnustus
Willard Van Orman Quine valiti 1957. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Józef Rotblat
1944. aasta algul ühendasid Suurbritannia ja USA tuumateadlased oma jõud Manhattani projektis. Üldiselt nõuti, et selleks peavad kõik projekti osalised olema kas USA või Suurbritannia kodakondsed. Rotblat keeldus kodakondsust vahetamast ja talle tehti erand.
Rotblat oli šokeeritud, kui ta sama aasta märtsis kuulis projekti juhti, USA kindralmajorit Leslie Grovesi ütlemas: "Muidugi, tegelik põhjus pommi valmistamiseks on Nõukogude Liidu allutamine." Ta ei soovinud teadust kasutada niisuguse hirmutava relva loomiseks ja aasta lõpul, kui oli selge, et Saksamaa ei suuda tuumarelva valmistada, palus ta luba projektist lahkuda. Ta oli ainus, kes lahkus Manhattani projektist eetiliste kaalutluste tõttu enne pommi valmimist, ehkki pärast tuumapommide viskamist Jaapanile 1945. aasta augustis tegi seda veel mõni.
Ameeriklased kahtlustasid, et Rotblat on potentsiaalne spioon, kes soovib põgeneda pärast sõja lõppu Poola kaudu NSV Liitu ja oma teadmised nõukogude teadlastele edasi anda. Fabritseeritud süüdistuste tõttu ei lubatud tal USA-sse tagasi pöörduda enne 1964. aastat.
Rotblat uskus, et teadlased peavad alati arvestama oma teadustöö tagajärgedega. Tema sõnul lasub teadlastel moraalne vastutus ja selle tõttu peaksid kõik teadlased andma mingi sedasorti vande, nagu arstidel on Hippokratese vanne. Temast sai seetõttu tuumarelvastuse võidujooksu vastu ja pingelõdvenduse eest võitlemise liider. 1957 korraldas ta esimese Pugwashi konverentsi ja jätkas tööd selles võrgustikus kuni surmani. Esialgu nägi Suurbritannia valitsus pingelõdvendust ohtliku poliitika ja järeleandmisena NSV Liidu ees, sest Rotblat propageeris suhete loomist sotsialismimaade teadlastega.
Pugwashi konverentside presidendina esitas Rotblat 1988–2004 igal aastal Nobeli rahuauhinna kandidaadiks Iisraeli tuumatehniku Mordechai Vanunu, kes oli Suurbritannia ajakirjandusele paljastanud Iisraeli tuumaprogrammi ulatuse ja mõistetud seetõttu Iisraelis 18 aastaks vangi, sealhulgas 11 aastaks üksikvangistusse.
1960. aastatel valitsus leebus ja andis 1965 Rotblatile Briti impeeriumi ordu komandöri tiitli. 1998 löödi ta rüütliks: ta pälvis Püha Miikaeli ja Püha Jüri ordeni suurrüütli risti.
Carl Hempel
Seletus teaduses ja ajaloos
Võib tunduda, et palju tähtsam ja huvitavam oleks vaadelda selle asemel mõne konkreetse sündmuse täieliku seletuse mõistet: me võime tahta pidada konkreetset sündmust täielikult seletatuks ainult juhul, kui kõigile selle aspektidele on antud deduktiivse või induktiivse kujuga seletus. Aga see mõiste on ennast tühistav, sest igale sündmusele saab omistada lõpmata palju aspekte, mida kõiki ei saa lõpliku hulga seletustega seletada.
Mõnel juhul lahkneb seletus skeemidest (D) ja (P) veelgi rohkem. Näiteks võib seletust, mis ei ole piisavalt eksplitsiitne ja konkreetne, et seda saaks mõistlikult lugeda elliptiliselt sõnastatud seletuseks või osaliseks seletuseks, sageli pidada seletusvisandiks: see võib pakkuda, võib-olla päris elavalt ja veenvalt, üldised piirjooned sellele, mida loodetavasti saab lõpuks niiviisi täiendada, et see annaks täpsema arutluse, mis põhineb täpsemalt näidatud seletavatel hüpoteesidel ja mis võimaldab paremini kriitilist hindamist empiiriliste tõendite põhjal. Otsus, kas pidada pakutud seletust elliptiliselt sõnastatud deduktiivseks või tõenäosuslikuks seletuseks, osaliseks seletuseks või seletusvisandiks või mitte ühekski neist, on otsustusvõimelise tõlgenduse asi; tuleb hinnata argumendi taotlust ja taustoletusi, mida võib oletada, et neid selles kontekstis võiks pidada enesestmõistetavateks või vähemalt võimalikeks. Ühemõttelisi otsustamisreegleid ei saa anda, nagu ka mitte määramiseks, kas antud mitteformaalselt antud arutlus, mis mõistlikelt rangete standardite järgi pole kehtiv, on kas kehtiv, kuid entümeemina sõnastatud, või kehtetu või induktiivselt korrektne või ebaselguse tõttu mitte ükski neist.
Unterkohlstätten
Unterkohlstätten on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberwarti ringkonnas.
Hannes Niid
Hannes Niid (sündinud 30. septembril 1989 Hiiumaal) on Eesti ettevõtja. pisi| Hannes Niid, Punktid Technologies AS tegevjuht | Foto autor: Jake Farra
Haridus
Hannes Niid alustas kooliteed 1997. aastal Saue Gümnaasiumis, keskhariduse lõputunnistuse sai 2010. aastal Tallinna Vanalinna Täiskasvanute Gümnaasiumist. Seejärel õppis lühikest aega Estonian Business Schoolis.
Ettevõtlus
2009. aastal asutas Hannes Niid ettevõtte HVK Business OÜ, mille peamisteks tegevusaladeks olid hulgi- ja jaekaubandus ja IT-teenused.
2013. aastal asutas ta ettevõte Gamekeys OÜ, mis korraldas mängukoodide jaemüüki veebiplatvormil Punktid.ee ja 2021. aastal tehnoloogiaettevõtte Punktid Technologies AS.
Hüpogonadism
Hüpogonadism on gonaadide ehk sugunäärmete funktsionaalse aktiivsuse vähenemine. See väljendub suguhormoonide eritamise vähenemises või gameetide ehk sugurakkude tootmise või regulatsiooni kahjustumises. Tavakeeles kutsutakse seda mõnikord puberteedi esimese faasi häirituseks.
Madalat androgeeni taset meestel nimetatakse hüpoandrogenismiks ja madalat östrogeeni taset naistel hüpoöstrogenismiks. Mõlema soo korral käivad sümptomid hüpogonadismi alla, kuid on diagnoositud vastavalt naistel või meestel. Teised sugunäärmete hormoonid, mis hüpogonadismi korral võivad väheneda on progesteroon, DHEA, anti-Mülleri hormoon, aktiviin ja inhibiin. Sõltuvalt haiguse kulu raskusest võivad kahjustatud saada nii spermatogenees kui ka ovogenees, mis võib viia osalise või täieliku viljatuseni.
Klassifikatsioon
Terminit hüpogonadism kasutatakse pigem püsivate defektide puhul ning see viitab suguhormoonide puudulikkusele. Suguhormoonide puudulikkus võib viia primaarsete või sekundaarsete sugutunnuste puuduliku arenguni või põhjustada varajasi muutusi täiskasvanud organismis (näiteks enneaegne menopaus naistel). Munaraku või spermide defektne areng võib põhjustada viljatust. Terminit kasutatakse ka viljatuse jaoks, mis ei ole seotud reproduktiivhormoonide defitsiidiga. Haiguse eri tüüpide klassifitseerimiseks on palju erinevaid viise. Endokrinoloogid jaotavad haiguse vorme reproduktiivsüsteemi puuduliku osa määra järgi. Füsioloogid eristavad gonadotropiinide (luteiniseeriv hormoon ja folliikuleid stimuleeriv hormoon) koguse abil organismis primaarset ja sekundaarset hüpogonadismi. Primaarset hüpogonadismi iseloomustab LH või FSH normaalsest kõrgem tase (võivad esineda ka samaaegselt), mis viitab probleemile sugunäärmetes. Sekundaarse hüpogonadismi korral on mõlema tasemed normaalsed või alla selle, viidates närvisüsteemi puudulikkusele.
Mõjutatud elundkonnad
Hüpogonadismi, mis väljendub sugunäärmete defektsuses, nimetatakse primaarseks hüpogonadismiks. Selle vormiga on seotust täheldatud ka Klinefelteri ja Turneri sündroomil. Ka mumps häirib munandite tööd. Varikotseele võib samuti vähendada hormoonide tootmist.
Hüpotalamuse häiretest põhjustatud haiguse vormid võivad olla seotud Kallmanni sündroomiga ning ajuripatsi häiretega seotud vormid hüpotüreoosiga (kilpnäärme alatalitlusega).
Üheks hormonaalse alatalitlusega seotud haiguseks on androgeenresistentsuse sündroom, mille korral mõjutavad vigased retseptorid testosterooni taset nii, et XY kromosoomidega meestel esinevad naiselikud tunnused.
Primaarne või sekundaarne
Primaarse hüpogonadismi korral ei tööta sugunäärmed korralikult. Seda võivad põhjustada kindlad autoimmuunhäired, geneetilised ja arengulised häired, maksa ja neeruhaigused, kiirgus, operatsioonid. Selle vormi puhul on sugunäärme defekt kaasasündinud: näiteks Noonani, Turneri (45X,0) või Klinefelteri sündroomiga (47XXY) isikutel ja XY naistel, kellel puudub SRY (sugu määrava regiooni Y) geen.
Sekundaarse hüpogonadismi korral ei tööta korralikult gonaadide tööd reguleerivad ajukeskused hüpotalamus ja ajuripats. Antud vormi kutsuvad esile verejooks, kindlad ravimid (ka steroidid ja opiaadid), geneetilised häired, infektsioonid, kindlate toitainete defitsiit, raua liiasus, kiirgus, järsk kaalulangus, trauma ja kasvajad. Samuti võivad selle vormi põhjustajateks olla diabetes mellitus, hemokromatoos, polütsüstiliste munasarjade sündroom ja Kallmanni sündroom meestel. Viimase sümptomiks on haistmismeele kadumine ning on seotud ka hüpogonadotroofse hüpogonadismiga. Kõige levinumat kasvajat, mis mõjutab ajuripatsit ja selle tööd nimetatakse lastel kraniofarüngioomiks ning prolaktinoomiks täiskasvanutel.
Kaasasündinud ja omandatud vormi põhjused
Kaasasündinud hüpogonadismi vormid on seotud viljastumisel tekkinud mutatsioonidega kromosoomides või geenides. Sellise haiguse näiteks on Turneri sündroom naistel ja Klinefelteri sündroom meestel. Samuti võib olla seos CHARGE sündroomiga
Omandatud hüpogonadism on põhjustatud muudatustest organismi eluea jooksul. Seda võivad põhjustada üsna erinevad sündmused. Näiteks pikaaegne opioidsete narkootikumide või anaboolsete (sünteesi soodustavate) steroidide tarvitamine. Lisaks võivad seda põhjustada näiteks lapsepõlves põetud mumps, aju trauma või ema endokriinsüsteemihäiritus dietüülstilbestrooli tarbimise kaudu lapsel. Meestel väheneb androgeenide tootmine ka seoses vanusega, ning seda nimetatakse hilja avalduvaks hüpogonadismiks.
Hormoonid ja viljakus
Vormid, mis mõjutavad hormoonide produktsiooni rohkem kui viljakust on seotud hüpotüreoosi ja Kallmanni sündroomiga. Mõlemal juhul on viljakus langenud vaid niikaua kui hormoonid on asendatud. Vormid, mis mõjutavad viljakust rohkem kui hormoonide tootmist on seotud Klinefelteri ning Kartageneri sündroomiga.
Enamasti on viljakus ja hormoonide alatootmine siiski omavahel seotud.
Sümptomid
Hüpogonadismi põdevatel tüdrukutel on tihti häiritud menstruatsioon ning võib seiskuda nii rindade kasv kui ka organismi kasv üldiselt. Puberteedijärgse hüpogonadismi puhul on sümptomiteks kuumalained, keha karvkatte hõrenemine, libiido langus ja menstruatsioonipausid.
Poistel mõjutab hüpogonadism lihaste ja habemekasvu ning viib kasvuprobleemideni. Meeste sümptomiteks on rindade suurenemine, vähenev näo- ja kehakarvade hulk, lihasmassi kaotus ja seksuaalsed probleemid.
Kui seisundiga on seotud ajukasvaja (sekundaarne hüpogonadism), siis võivad sümptomiteks olla peavalud, nägemise kaotus, piimjas rinnaeritis ja teised hormonaalpuudulikkust põhjustavate haiguste, näiteks hüpotüreoosi sümptomid.
Isikud, kes põevad anorexia nervosat või kaotavad väga kiiresti kaalu (näiteks pärast maovähendamise operatsiooni), võivad samuti põdeda sekundaarset hüpogonadismi.
Hüpogonadotroofne hüpogonadism
Hüpogonadotroofse hüpogonadismi sümptomiteks on hiline või puudulik puberteet, mõnikord peatub kasv või kaob haistmisvõime. Naistel on pärsitud rinnakasv ja esineb menstruatsioonipuudulikkus. Meestel esineb puudusi sekundaarsetes sugutunnustes.
Diagnoos
Diagnoosi kinnitamiseks määratakse FSH ja LH tase organismis. Naistel mõõdetakse östrogeeni taset ja meestel testosterooni taset. Lisaks tehakse vere testid aneemia ja rauasisalduse kontrolliks, geneetilised testid, prolaktiini taseme kontroll, sperma hulga määramine ja türoidi hormoonide taseme kontroll. Mõnikord on vaja ka ultraheli uuringut munasarjadest. Kui kahtlustatakse kilpnäärme haigust, siis tehakse vajadusel MRI või ajuskanneering.
Meestel
Madala testosteroonitaseme saab tuvastada lihtsa vereprooviga. Proov võetakse hommikul, kui hormooni tase on kõige kõrgem ning seega õiget väärtust kajastav (päeva jooksul võib see langeda kuni 13%). Normaalne testosteroonitase meestel on 300–1000 ng/dL
Ravi määratakse tavaliselt juba siis, kui testosterooni tase veres on väiksem kui 350 ng/dL. Kui vereseerumi kogu testosteroonitase on 230 ja 350 ng/dL vahel, siis võetakse uus proov, kuid seekord mõõdetakse kogu testosteroonitaset koos SHBG-ga ehk suguhormoone siduva globuliiniga, et arvutada vaba testosterooni hulk kehas.
Ravi võib olla vajalik isegi siis, kui patsiendi kogu testosteroonitase mahub normaalväärtuste piiridesse. Standardvahemiku määramisel on arvestatud vanuse ning sellest tingitud testosteroonitaseme langusega. Ravi määramisel peaks arvesse võtma vanuserühmale omaseid standardväärtusi. 27-aastane mees, kelle testosteroonitase on 380 ng/dL, mahuks vanuserühmale omase normi piiridesse, kuid tõenäoliselt on see väärtus siiski liiga madal (eriti kui tal esineb mõni eespool mainitud sümptom), samal ajal kui 80-aastaste ja vanemate seas oleks selline testosteroonitase tavaline. See ei tähenda seda, et 27-aastasel mehel testosteroonitasemega 380 ng/dL on organismis sama palju testosterooni kui üle 80-aastastel meestel, sest noortes ja vanades organismides on ka SHBG tasemed väga erinevad. Järelikult ei pruugi inimene, kellel on madal SHBG ja testosteroonitase, mis siiski mahub normaalse väärtusvahemiku piiridesse, omada mingeid hüpogonadismi sümptomeid.
Naistel
Sarnaselt meestega on diagnoosimisel kasutusel LH ja FHS hormoonid. Seda eriti naistel, kes kahtlustavad, et neil on menopaus. Nende hormoonide tase kõigub vastavalt menstruaaltsüklile. Kui minevikus on esinenud menstruatsiooni lakkamist ning kõrgeid abihormoonide tasemeid, siis on diagnoosiks menopaus. Üldiselt need naised, kes kogevad menopausi seoses loomuliku vananemisega, ei põe hüpogonadismi, aga kui see esineb noortel naistel või tüdrukutel, siis on tegu hüpogonadismiga. Hüpogonadism on ebaloomulik seisund, menopaus on aga loomulik hormoontasemetega seotud muutus.
Ravi
Naistele ja tüdrukutele on olemas östrogeeni ja progesterooni preparaadid pillide või plaastrite kujul. Nendele, kelle emakas on eemaldatud, võib östrogeeni ja progesterooni kombineeritud ravi vähendada emakakaelavähi riski. Naistele, kellel puudub sugutung, antakse täiendava ravina testosterooni. Mõnikord kirjutatakse pille või süste ovulatsiooni stimuleerimiseks.
Meestele ja poistele on testosterooniplaastrid, -geel või -süstid. Ajuripatsi hormoonsüstidega saab parandada spermide tootmist. Juhul kui hetkel ei soovita lapsi saada, ravitakse hüpogonadismi testosterooni asendusteraapiaga. Laialdaselt kasutusel olevad asendusteraapiad teostatakse läbi naha süsti või geelina. (Samuti on olemas tablettidena, kuid neid ei tarvitata enam, sest suukaudsed testosteroonipreparaadid lagunevad maksas ning on seetõttu kasutud. Lisaks võivad need põhjustada maksakahjustusi.) Nagu paljud hormoonteraapiad, hakkab ka see ravimeetod toimima alles pika aja jooksul ning võib võtta 2–3 kuud, enne kui sümptomid vähenevad. Testosterooni tase veres tuleks aeg-ajalt uuesti määrata, et olla kindel selle taseme tõusus. Noortel ja tervetel 20–40-aastastel meestel peaks see jääma 500–700 ng/dL vahele. Normaalväärtuse alumine piir on kehvasti määratletud ning seetõttu ei saa kasutada ainult testosteroonitasemeid diagnoosi määramiseks. Tänapäevasemad ravimeetodid algavad 200-milligrammise lihasesisese testosteroonisüstiga, mida korratakse iga kahe nädala tagant. 13. päeval võetakse verest testosteroonitaseme proov, mille järgi arst määrab uue doosi koguse. Testosteroonasendusravi kõrvaltoimeks võib olla hematokriti taseme tõus, mis põhjustab vere paksenemist, ja vajadusel tuleb verd vedeldada.
Mõnikord kasutatakse meeste raviks ka anastrosooli (Arimidex), mis on aromataasi inhibiitoriks ning vähendab testosterooni muutumist östrogeeniks ja tõstab vereseerumi testosteroonitasemeid.
Üheks alternatiivseks ravimeetodiks on inimese koriooniline gonadotropiin. Teiseks alternatiivseks meetodiks, mis sobib nii meestele kui ka naistele, on Clomifene’i ravi, mis võib stimuleerida organismi hormoone tootma ning samal ajal vältida viljatust ja teisi kõrvalnähtusi, mis kaasnevad hormoonasendusravi meetoditega.
Mõned haiged võivad vajada kirurgilist sekkumist või kiiritusteraapiat.
Võimalikud vastunäidustused
Naistel võib hüpogonadism põhjustada viljatust. Menopaus on hüpogonadismi vorm, mis esineb loomulikult ning võib östrogeeni taseme langedes samuti esile kutsuda kuumalaineid, vaginaalset kuivust ja ärritust. Pärast menopausi suureneb tunduvalt risk haigestuda osteoporoosi ja südamehaigustesse.
Pikaaegne östrogeeniteraapia suurendab riski haigestuda rinnavähki ja südamehaigustesse.
Meestel põhjustab hüpogonadism sugutungi langust, impotentsust, viljatust, osteoporoosi ja üldist nõrkust. Enamasti väheneb meeste testosterooni tase vanusega, kuid see ei avalda organismile nii järsku mõju kui östrogeeni puudus naistel.
Tartu rattaralli
Tartu rattaralli programm hõlmab ka lastesõite, mis on maailma suurimaks lastele mõeldud rattaürituseks. 2013. aasta ametlikus protokollis on lastesõidu lõpetanud 3665 last.
Võistlusel on kaks distantsi. Pika distantsi (sõltuvalt aastast umbes 130–140 km) start antakse Tartus. Distants kulgeb läbi Otepää, Elva ning jõuab otsaga tagasi Tartusse. Üle aasta lisandub distantsile Postitee. Lühem distants (sõltuvalt aastast umbes 60–70 km) algab samuti Tartust, kuid keerab Pangodis Elva poole ja jõuab sealt väiksema paunaga tagasi Tartusse.
Tartu rattarallil osalevad nii elukutselised maanteeratturid kui ka harrastajad.
Lasteüritused
Klubi Tartu Maraton viib läbi lasteüritusi juba aastast 1983. Tartu rattaralli juurde kuuluvad Tillusõit ja Miniralli.
TILLUsõit
Vanusegrupid ja distantsid:
MINIralli
Vanusegrupid ja distantsid:
Tartu rattaralli ajalugu
Aastail, mil olümpiavõitja ja maailmameister Aavo Pikkuus oli jalgrattaspordi Eestis oma efektsete võitudega väga populaarseks muutnud, sündis mõte suusamaratoni kõrvale ellu kutsuda ka analoogne rattasõit. Jalgratturitepoolseks eestvedajaks oli treener Rein Kirsipuu. Esimene Tartu rattaralli startis 1982. aasta maikuus Tartu Raekoja platsilt ja selle lõpetas 362 ratturit. Enne esimest rallit peeti maha pikki ja tuliseid vaidlusi distantsi pikkuse ning raskuse üle. Kuna pikamaasõite polnud Eestis varem korraldatud, peljati liiga pika ning keerulise rajaga võistlejaid ehmatada. Kui 46,7 km pikkuse esimese võistluse osalejad Põlvas finišeerisid, veendusid korraldajad, et hirm oli asjatu: ratturid pöörasid finišis otsa ringi ja sõitsid ratastel Tartusse tagasi. Neilt edasi kandunud positiivne sõnum tõi järgmisel aastal kohale ligi 1000 ratturit. Starti tuldi väga erinevate sõiduvahenditega, mistõttu toimus arvestus erinevates rattaklassides: maantee-, võistlus-, tandem- ja kokkupandavatele ratastele.
Rattaralli rada on läbi aegade olnud erinev. Viimasel ajal on kinnistunud kaks ligikaudu 130 km pikkust trassi, mida kasutatakse üle aasta: esimene neist mis suundub Tartust Otepää ümbruse kaunile mägismaale ning kulgeb Elva kaudu taas Tartusse tagasi, ning teine, viib ratturid Tartust vanale Võru maanteele ehk Postiteele ja sealt läbi Otepää Tartusse tagasi. 2007. aastal sõideti Tartu rattaralli tavatrassil tehtavate teetööde tõttu esimeste rallide radadel: Tartust Põlva poole, siis Liivalt mööda vana Võru maanteed Kanepisse ja sealt edasi Otepää kaudu tagasi Tartusse. Selline vaheldus sai osavõtjate poolt sooja vastuvõtu ja nii otsustatigi üle aasta trassi vahetada.
Stardi-finišipaik on nüüdseks kinnistunud Tartu kesklinna, Aura veekeskuse juurde.
Tartu rattaralli ligikaudu 130 km pikkusele põhidistantsile lisaks on kõikidele jõukohase rahvasõiduna ligikaudu 70 km pikkune lühidistants. Päev enne põhisõite toimuvad alates 1983. aastast tavapärased lasteüritused, TILLUsõit ja MINIralli, mil Tartu tänavaile koguneb aukartustäratav hulk väikesi rattureid – 2011. aastal koguni üle 2900. Tegu on kindlasti maailma suurima ja ainulaadseima laste rattaüritusega.
Aastail 1984–1989 võttis Tartu rattaralli üritustest osa 3000–4000 spordisõpra. Poliitiliste muutuste perioodil ja seoses majanduse langusega vähenes osavõtjate arv drastiliselt. Tartu rattaralli järjepidevus siiski ei kadunud ja uus tõus algas 1998.–1999. aastal. Nüüdseks on Tartu rattarallil osalejate arv jõudnud taas 4000-ni, ürituse mainet tõstavad rattasõidul osalevad poolsada elukutselist jalgratturit. Harrastajate jaoks on see jäänud siiani eelkõige võistluseks iseenda, naabrimehe või sõpradega.
Tartu rattaralli, mis on olnud eeskujuks teiste samalaadsete võistluste sünniks Eestis, on säilitanud oma positsiooni kui lähiriikide suurim maanteerattavõistlus. Koos UCI Europe Touri 1.1. klassi võistlustega on see mai viimast nädalavahetust hõlmava rattafestivali Estonian Cycling Weekend finaalürituseks.
Solomon Asch
Solomon Eliot Asch (14. september 1907 Varssavi – 20. veebruar 1996 Haverford, Pennsylvania), samuti tuntud kui Shalym, oli geštaltpsühholoog ja üks sotsiaalpsühholoogia teerajajatest.
Elukäik ja karjäär
Solomon Asch oli juudi perekonnast. Ta immigreerus Ameerika Ühendriikidesse 1920. aastal. Solomon Asch sai bakalaureusekraadi (1928) New Yorgi kolledžist ning magistrikraadi (1930) ja doktorikraadi (1932) Columbia Ülikoolist.
Asch oli 19 aastat psühholoogiaprofessor Swarthmore College'is ning töötas mõnda aega koos Wolfgang Köhleriga. Aschi töö inspireeris Stanley Milgrami, kelle doktoritööd ta ka Harvardi Ülikoolis juhendas.
1950. aastatel sai Asch kuulsaks konformsuse katsetega. Konformsus tähendab inimese kalduvust alluda grupi survele ja loobuda oma tõekspidamistest. Katsed näitasid, et sotsiaalse surve mõjul võib panna inimese ütlema midagi, mis on ilmselgelt vale.
Konformsuse eksperiment
Eksperiment viidi läbi 123 meessoost katseisikuga. Iga osaleja pandi ühte gruppi 5–7 "teesklejaga", kes katse tegelikke eesmärke teadsid, kuid keda tõelisele katseisikule tutvustati kui teisi samasuguseid katseisikuid. Katseisikutele näidati kaarti, mille peal oli üks sirge. Seejärel näidati neile teist kaarti, mille peal oli kolm sirget märgistusega a, b ja c. Katseisikud pidid ütlema, milline neist kolmest on sama pikk kui sirge esimesel kaardil. Tõeline katseisik vastas küsimustele alati viimase või eelviimasena. Esimese katse ajal andsid kõik katseisikud (nii tõelised kui ka "teesklejad") õigeid vastuseid. Kolmanda katse ajal andsid kõik "teesklejad" vale vastuse. Kokku viidi läbi 18 katset, millest 12-l andsid "teesklejad" vale vastuse. Katsete eesmärgiks oli teada saada, kas "teesklejad" mõjutavad katseisikute vastuseid.
Aschi katseid on kritiseeritud, kuna arvatakse, et tema tulemusi ei saa laiendada päris elu situatsioonidele. Samuti on tekitanud küsimusi see, kas katseisikud alluvad grupile või mõjutavad nende vastuseid hoopis eksperimentaatori oletatavad ootused. Perrin ja Spencer viisid läbi Aschi eksperimentidega sarnased katsed ning leidsid, et katseisikud võtavad valed vastused omaks ainult juhul, kui õigesti vastates oleks nende isiklik kahju suur. Standing ja Lalancette viisid läbi Aschi eksperimentidega sarnased katseid ning jõudsid järeldusele, et grupi survele allumine ei ole inimeste käitumise süsteemne omapära ja Aschi eksperimentide tulemused olid pigem eriline fenomen.
Vainussaare
Vainussaare oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Ünnaste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Vändra kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ünnaste külaga.
Külast on teateid alates 1922.
Tammneeme rannakaitsepatarei
pisi|Tammneeme rannakaitsepatarei pisi| Tammneeme rannakaitsepatarei on rannakaitsepatarei, mille varemed asuvad Randvere külas Viimsi vallas Harju maakonnas.
Rannakaitsepatarei on arvele võetud ehitismälestisena, kui ajastule tüüpiline kindlusrajatis.
Kaitserajatisel oli neli kahurialust, mida kaitses meetripaksune rinnatis. Samuti on seal üks betoonvarjend ja komandopunkt.
Vana komandopunkt rajati 1920. aastate alguses. Seejärel leiti, et tulesektor pole efektiivne ning aastatel 1928–1934 rajati edelasse kaldaterrassile neli uut kahurialust.
Kärg-tuhkpuu
Kärg-tuhkpuu (Cotoneaster foveolatus) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Efim Bogoljubow
pisi|Efim Bogoljubow (1925) pisi|Efim Bogoljubowi haud [[Triberg im Schwarzwaldis]]
Efim Bogoljubow (vene keeles Ефим Дмитриевич Боголюбов Jefim Dmitrijevitš Bogoljubov; 26. aprill (vkj 14. aprill) 1889 Stanislavtšiki, Kiievi kubermang – 18. juuni 1952 Triberg im Schwarzwald) oli vene päritolu Saksamaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1951).
Bogoljubow mängis 1914. aasta suvel rahvusvahelisel maleturniiril Mannheimis, kui algas esimene maailmasõda. Ta interneeriti Saksa võimude poolt koos teiste Venemaa maletajatega. Kui ta hiljem vabaks lasti, jäi ta Saksamaale elama ja võttis seal naise. Kodumaaga sidet ta ei katkestanud, pealegi oli tal Nõukogude kodakondsus. Aastatel 1924–1926 osales ta Nõukogude Liidus korraldatud malevõistlustel. Ta tuli kahel korral NSV Liidu malemeistriks (1924, 1925).
Ta võitis 1925. aastal esimese Nõukogude Liidus korraldatud rahvusvahelise turniiri, edestades sel turniiril tuntud maletajaid Emanuel Laskerit, José Raúl Capablancat, Savielly Tartakowerit, Richard Rétit, Akiba Rubinsteini, Rudolf Spielmanni, Grigori Löwenfischi ja Friedrich Sämischit.
Kui 1926. aastal Itaalia võimud ei lasknud Bogoljubowit maleturniirile Itaaliasse põhjusel, et tal oli Nõukogude kodakondsus, loobus ta sellest. Ta sai 1927. aastal Saksamaa kodakondsuse. Edaspidi esindas ta rahvusvahelistel malevõistlustel Saksamaad.
Ta mängis valitseva maailmameistri Aleksandr Alehhiniga kaks tiitlimatši, 1929. ja 1934. aastal, kuid mõlemad matšid ta kaotas.
Septembris 1941 mängis Bogoljubow turniiril Münchenis, kus sai neljanda koha. Aasta hiljem Münchenis peetud turniiril jagas ta Aleksandr Alehhini ja Paul Kerese järel 3.–5. kohta.
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale. Bogoljubowit nende sekka ei arvatud. Alles järgmisel aastal pidas FIDE võimalikuks anda talle suurmeistri nimetus.
Olle Sildre
Olle Sildre (sündinud 7. jaanuaril 1973 Tallinnas) on endine eesti jäähokimängija ja treener.
Efim Bogoljubow
1951. aastal mängis Bogoljubow maailmameistrivõistluste tsooniturniiril Bad Pyrmontis, kus sai seitsmenda koha ja tsoonidevahelisele turniirile ei pääsenud.
Hando Põldmäe
pisi Hando Põldmäe (sündinud 13. mail 1971 Elvas) on eesti trombonist ja dirigent. Ta oli aastatel 2014–2021 Politsei- ja Piirivalveorkestri peadirigent.
September 2017
September 2017, kroonika
Olle Sildre
Aastal 2004 tuli ta klubiga HC Panter ja 2008 klubiga HK Tartu Kalev-Välk Eesti meistriks.
Hando Põldmäe
Ta on õppinud trombooni Tallinna Muusikakeskkoolis, Eesti Muusikaakadeemias (lõpetas 1996. aastal) ja Stockholmi Kuninglikus Muusikaakadeemias (lõpetas 1999. aastal).
Olle Sildre
1989-2001 mängis ta mitmes Soome klubis.
Hando Põldmäe
Ta on töötanud Eesti Raadio Kontsertorkestris ja Bigbändis, Tallinna Filharmoonias.
Ta oli XI noorte laulupeol puhkpilliorkestrite liigijuht.
Jordaania pass
pisi|Jordaania lipp Jordaania pass on dokument, mille väljastab Civil Status and Passport Department (CSPD) Jordaania kodanikele rahvusvahelistele reisidele. Jordaania pass on ka dokument, mis tõendab Jordaania kodakondsust.
Kiir (täpsustus)
Sõnal kiir on mitu tähendust.
Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis
Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseis oli Eesti NSV kõrgeima riigivõimuorgani – Eesti NSV Ülemnõukogu – üheksas koosseis, mille volitused kehtisid aastatel 1975–1980.
Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu valimised toimusid 15. juunil 1975.
Eesti NSV Ülemnõukogu IX koosseisu saadikute seas oli 69 naist ja 131 meest. 57 saadikut olid kuulunud ka eelmisse, Eesti NSV Ülemnõukogu VIII koosseisu.
Saadikute hulgas oli 100 (ehk 50%) töölist ja kolhoosnikku, 11 teaduse, kultuuri, kirjanduse, kunsti, hariduse ja tervishoiu alal töötajat, 35 parteitöötajat, 38 nõukogude ja riigiorganite töötajat, 2 ametiühingu- ja komsomolitöötajat ning 5 sõjaväelast. Kõrgharidusega oli 104 saadikut, keskharidusega 85 saadikut, mittetäieliku keskharidusega 10 saadikut ja algharidusega 1 saadik. Teaduslik kraad oli 11 saadikul.
Saadikutest oli eestlasi 153, venelasi 39, soomlasi 4, valgevenelasi 2, ukrainlasi 1 ja poolakaid 1. Saadikutest 135 olid NLKP liikmed või liikmekandidaadid, 65 olid parteitud, kuid viimastest 27 olid ÜLKNÜ liikmed.
Tegutsesid järgmised komisjonid:
Reaktiivne molekulaardünaamika
Reaktiivse molekulaardünaamika (RMD) all mõeldakse molekulaardünaamiliste (MD) arvutisimulatsioonide edasiarendusi, mis võimaldavad käsitleda ka keemilisi reaktsioone.
MD meetodid käsitlevad aatomeid punktmassidena ning kirjeldavad nendevahelisi interaktsioone niinimetatud jõuväljadega. Kuna traditsioonilistes MD jõuväljades on kõik keemilised sidemed fikseeritud, siis puudub sellistes meetodites sidemete lõhkumise ja uute moodustamise võimalus ja keemilisi reaktsioone nendega simuleerida ei saa. RMD jõuväljades on aga rakendatud meetmed, mis kirjeldavad keemiliste sidemete katkemist ja tekkimist.
Ajalugu
Reaktiivse molekulaardünaamika teerajajateks võib ilmselt pidada nii Frank H. Stillingeri ja Thomas A. Weberi kui ka Jerry D. Tersoffi töid 1980ndatel. Nende arendatud metoodikad domineerisid RMD-d käsitlevas kirjanduses peaaegu 20 aastat. Stillinger ja Weber avaldasid 1985. aastal artikli, milles kirjeldasid räni-pooljuhtide anomaalse sulamise uurimist arvutisimulatsioonide abil. 1985. aastal avaldas ka G. C. Abell töö, seletamaks eksperimentaalselt saadud andmeid keemiliste sidemete energiate kohta. Abelli loodud formalismi, mis kasutas 1938 aastal Linus Paulingi esitatud seost keemilise sideme kordsuse ja pikkuse vahel, rakendas esimesena Tersoff 1986. aastal elementaarse räni modelleerimiseks.
RMD eesmärk
Kvantmehaanikal põhinevad arvutusmeetodid, nagu ab initio meetodid, tihedusfunktsionaali teooria ja poolempiirilised meetodid, võimaldavad arvutisimulatsioonidega uurida protsesse, millega kaasnevad keemilised reaktsioonid. Selliste meetoditega uuritavate süsteemide suurus on aga piiratud, kuna kvantmehaaniliste meetodite puhul on arvutusaja kasv süsteemi kasvades väga suur.
Mahukamate süsteemide uurimiseks tihti rakendatavad jõuväljameetodid, nagu molekulaardünaamika ja molekulaarmehaanika, käsitlevad aatomeid punktmassidena ning kirjeldavad nendevahelisi interaktsioone niinimetatud jõuväljadega. Jõuväljades esinevad parameetrid on empiiriliselt kalibreeritud, kasutades nii eksperimentaalseid andmeid kui ka kvantmehaaniliste arvutuste tulemusi. Traditsiooniliste jõuväljadega ei saa aga üldjuhul modelleerida keemilisi reaktsioone. Süsteeme, kus reaktsioonid mängivad olulist rolli, tuleb seega uurida teistsuguste meetodite abil.
Üheks võimaluseks uurida arvutisimulatsioonidega ka suuremates süsteemides toimuvaid keemilisi reaktsioone on kasutada hübriidseid meetodeid, näiteks Car-Parinello molekulaardünaamikat. Selliste meetodite puhul rakendatakse reaktiivsetes piirkondades kvantmehaanilisi ja mujal klassikalisel mehaanikal põhinevaid arvutusi, kuid ka need meetodid on suhteliselt arvutusmahukad.
RMD meetodid kasutavad aga reaktiivseid jõuvälju, milles rakendatud meetodid kirjeldavad ka keemiliste sidemete katkemist ja tekkimist. Need võimaldavad vaadelda suuremaid süsteeme kui kvantmehaanilised ja hübriidsed meetodid, kuid samas pole need enam nii täpsed. Võrreldes traditsioonilise MD-ga on RMD meetodid aga oluliselt arvutusmahukamad.
Üldised tööpõhimõtted
RMD meetodeid saab tööpõhimõtte alusel jagada kahte rühma: niinimetatud reaktsiooni piirkonna meetodid ja empiirilisi reaktiivseid jõuvälju kasutavad meetodid. Reaktsiooni piirkonna meetodites ei viida keemilist reaktsiooni läbi dünaamiliselt, vaid piirdutakse järsu sidemete sisse- ja väljalülitamisega. Empiiriliste reaktiivsete jõuväljade puhul proovitakse aga keemilisi reaktsioone läbi viia võimalikult sujuvalt, lubades sedasi teataval määral ka reaktsiooni mehhanismi kirjeldada.
Empiirilised reaktiivsed jõuväljad
Empiirilistes reaktiivsetes jõuväljades on kirjeldatud sujuv üleminek reagentide ja produktide vahel. Enamikul juhtudel kasutatakse selleks jõuvälja kirjeldavate analüütiliste funktsioonide vahetamist moel, kus potentsiaali kõver jääks sujuvaks. Reaktiivseid jõuvälju on realiseeritud paljudel viisidel.
Reinukese järv
Reinukese järv (ka Räimekese paisjärv, Kõngi järv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Vaalu külas. Veekogu pindala on 2,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 998 m.
S75 (Berliin)
S75 on Berliini linnaraudtee liin, mis sõidab Wartenbergi ja Westkreuzi vahel. Liinil on 21 peatust ning kogu liini läbimiseks kulub 65 minutit.
Reaktiivne molekulaardünaamika
Empiirilised reaktiivsed jõuväljad
Sideme-kordsuse jõuväljad on enamasti kergemini parametriseeritavad ning ülekantavad kui Stillinger-Weberi tüüpi või modifitseeritud standardsed jõuväljad. Uue generatsiooni sideme-kordsuse meetodid, mis sisaldavad kaugmõjuvaid molekulidevahelist vastasmõju kirjeldavaid liikmeid, kirjeldavad ka vaheolekuid juba oluliselt paremini. Samas paistavad RMDff-i ja EVB puhul parametriseerimismeetodid põhjalikumad ja füüsikaliselt paremini põhjendatud.
Usaldusväärsus
Üldiselt ei ole RMD meetodid võimelised andma rahuldavaid numbrilisi tulemusi. Sellegipoolest on märkimisväärselt uurimusi, mille põhjal võib näha, et kvalitatiivselt annavad RMD meetodid füüsikaliselt tähendusrikkaid järeldusi. Mitmete meetodite puhul on saadud tulemusi, mis on eksperimendiga kvalitatiivselt kokku langenud. Näiteks ReaxFFi meetodiga tehtud arvutisimulatsioonid näitasid, et nikkel ja koobalt on süsiniknanotorude sünteesiks sobivad katalüsaatorid, kuid vask ei ole, mis langeb kokku eksperimentaalsete tulemustega. On ka näidatud, et Stillingeri-Weberi ja Tersoffi potentsiaalid viitavad räni puhul üldjoontes samadele trendidele.
Łężki
Łężki on küla Poolas Łódźi vojevoodkonnas Poddębice maakonnas Poddębice vallas. Łężki asub Poddębicest vahetult kagus.
Áron Szilágyi
Áron Szilágyi (sündinud 14. jaanuaril 1990 Budapestis) on Ungari vehkleja, kahekordne olümpiavõitja ja maailmameister.
Szilágyi tuli olümpiavõitjaks espadroni individuaalvõistluses 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis ja 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros.
Maailmameistrivõistlustelt võistkonnavõistluses on ta seni võitnud ühe kulla (2007), ühe hõbeda (2016) ja kaks pronksi (2009 ja 2014). Individuaalarvestuses võitis ta 2013. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Euroopa meistrivõistlustel 2015. aastal võitis ta individuaalvõistluse kuldmedali. Aastal 2013 võitis ta meeskondlikus espadronis hõbemedali.
Elis Meetua
thumb Elis Meetua (sündinud 1979) on eesti jalgpallur (väravavaht).
Ta mängib Naiste Meistriliigas osalevas klubis JK Pärnu.
Ta mängis 1995–2011 Eesti naiste jalgpallikoondises.
Nyíradony
Nyíradony on linn Ungaris Hajdú-Bihari komitaadis, Nyíradonyi kreisi halduskeskus. Nyíradony asub Rumeenia piirist 20 km kaugusel, Debrecenist ligikaudu 28 kirdes ja Nyíregyházast umbes 33 km lõunakagus.
Kethy Õunpuu
Kethy Õunpuu (sündinud 4. detsembril 1987) on eesti jalgpallur.
Ta mängib 2009. aastast Naiste Meistriliigas osalevas klubis FC Flora.
Ta mängib 2008. aastast Eesti naiste jalgpallikoondises.
Priit Kulu
Priit Kulu (sündinud 13. veebruaril 1945 Võhmanõmme külas Põltsamaa vallas Viljandimaal) on eesti tehnikateadlane ja professor.
Haridus
Priit Kulu on täiendanud teadmisi Pulbermetallurgia Teadusliku Uurimise Instituudis Šumperkis Tšehhoslovakkias, 1972–1973; Moskva Teraste ja Sulamite Instituudis 1981; Kiievi Polütehnilises Instituudis 1983 ja 1988; väikefirmas KERMIS 1988–1989; California Luteri ülikoolis 1992; Darmstadti, Aacheni ja Kieli tehnikaülikoolides 1992; Berliini Tehnikaülikoolis 1993; Slovakkia TA Materjaliuuringute Instituudis 1991,1994, 1996, 2001, 2005, 2011, 2012; Miskolci Ülikoolis Ungaris 1996; Tampere Tehnikaülikoolis 2006.
Tehnikateaduste kandidaat (pulbermetallurgia; Ukraina TA materjaliteaduse instituut 1972; tehnikateaduste doktor ("Принципы создания эрозионностойких порошковых материалов и покрытий"), Valgevene pulbermetallurgia teadustootmiskoondis 1989.
Töökäik
Tallinna Polütehnilise Instituudi metallide tehnoloogia kateedri assistent 1968–1970; metallide tehnoloogia kateedri pulbermetallurgia laboratooriumi juhataja 1970–1978; metallide tehnoloogia kateedri vanemõpetaja 1978–1980; metallide tehnoloogia kateedri dotsent 1980–1983; metallide tehnoloogia kateedri dotsent ja juhataja 1983–1990; TPI/TTÜ metallide tehnoloogia kateedri professor ja juhataja 1990–1992; materjalitehnika instituudi professor ja direktor 1992–2005; mehaanikateaduskonna dekaan 2005–2010; õppetooli juhataja, metalliõpetuse professor 2005–2015; inseneriteaduskonna mehaanika ja tööstustehnika instituudi vanemteadur, emeriitprofessor 2015.
Vanemteadur 1977; dotsent 1983; professor 1990.
1998. aastal sai ta Eesti volitatud inseneri ja 2001. aastal euroinseneri kutse.
Teadustöö põhisuunad
Priit Kulu on avaldanud umbes 200 teaduspublikatsiooni, 3 monograafiat, sh koos Ilmar Kleisiga "Solid particle erosion : occurrence, prediction and control " (Springer, 2008); 3 kõrgkooliõpikut sh koos Jakob Kübarsepa, Andres Laansoo, Renno Veinthaliga "Materjalitehnika" (TTÜ, 2015); 2 käsiraamatut, sh kaasautorina "Mehaanikainseneri käsiraamat" (TTÜ, 2012) ja koos Jakob Kübarsepaga "Materjalitehnika seletava sõnaraamat", 2013; tal on 3 autoritunnistust.
Teaduskorralduslik tegevus
Priit Kulu on olnud Eesti Inseneride Liidu juhatuse liige; sihtasutuse TTÜ Materjalitöötlustehnoloogiate Siirdekeskus SA juhatuse liige; TTÜ nõukogu liige; TTÜ mehaanikateaduskonna nõukogu liige; Eesti Materjalitehnika Ühingu liige, esimees; Eesti Teadlaste Liidu volikogu liige; PHARE HESR-programmi juhtkomitee liige; Eesti Teadusfondi ekspert; Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse ekspert; ÜRO Majandus- ja Sotsiaalnõukogu Euroopa Majanduskomisjoni ja mustmetallurgia töögrupi esindaja; Euroopa Pinnatehnoloogia Akadeemia liige; Rahvusvahelise Termotöötluse ja Pinnatehnika Föderatsiooni Assamblee (IFHTCE) Eesti esindaja; Inseneride Kutsenõukogu liige; ASM International liige; FEMSi peaassamblee Eesti esindaja; ajakirja Inseneeria toimetuskolleegiumi liige.
Priit Kulu on Eesti Mehaanikainseneride Liidu juhatuse liige; Balti Materjaliühingute Assotsiatsiooni (Association of Baltic Materials Societies, ABMS) liige, asepresident; ajakirjade Powder Metallurgy Progress (Slovakkia) rahvusvahelise nõuandva komitee liige ja International Journal of Microstructure and Materials Properties teadusnõukogu liige; Sihtasutuse Eesti Teadusagentuur ja Leedu Teadusnõukogu (RCL) ekspert; Haridus- ja Teadusministeeriumi eestikeelsete kõrgkooliõpikute programmi tehnikateaduste ekspertkomisjoni esimees; Riigi teaduspreemiate komisjoni liige; Eesti Mehaanikainseneride Liidu kutsekomisjoni esimees.
Isiklikku
Tema vend on omavalitsustegelane Tiit Kulu.
Jaana Kormašov
Jaana Kormašov (sündinud 14. mail 1966 Tallinnas) on eesti keraamik.
Ta lõpetas aastal 1993 Tallinna Kunstiülikooli keraamikuna.
Isiklikku
Tema abikaasa on maalikunstnik Orest Kormašov. Tema ämm on keraamik Luule Kormašova, äi oli maalikunstnik Nikolai Kormašov; abikaasa vend Andrei Kormašov on graafik ja plakatikunstnik.
Ibtisam Lutfi
Ibtisam Lutfi (sündinud 28. septembril 1951; araabia keeles: ابتسام لطفي‎‎) on pime Saudi Araabia poplaulja. Ta sündis Khayriyyah Qurbanis (araabia keeles: خيرية قربان‎‎) Ta'ifis Saudi Araabias.
Ta on üks esimesi naislauljaid selles riigis. Ta alustas oma lauljakarjääri 1960. aastatel Jiddah' linnas toimunud pulmapidudel esinedes. Järgmise kahe kümnendi jooksul sai ta kuulsaks oma kodumaal ja Egiptuses. Ibtisam loobus lauljakarjäärist 1980. aastate keskel oma ema surma tõttu. Kuid 2013. aasta 17. novembri telefonikõnes al-arabya channeli telekanaliga kinnitas Ibtisam, et kavatseb oma lauljakarjääri jätkata.
Karjus-kortsleht
Karjus-kortsleht (Alchemilla monticola) on roosõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Lapati
Lapati (ka Lopati) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas.
Küla asub valla keskosas. Asulas on Lapati bussipeatus. Aastal 2007 oli külas ligikaudu 20 elanikku.
Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskond
pisi| Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskond oli aprillis 2011 [[Rüütelkonna hoones ]] Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskonnas saab omandada bakalaureuse-, magistri- või doktorikraadi õppekavadel:
Lietta Sander de Barrero
Lietta Sander de Barrero (1930 – 1. märts 2015 Malmö) oli eesti ühiskonnategelane Rootsis.
Lietta Sander oli 14-aastane, kui ta koos perega sügisel 1944 Rootsi põgenes. Ta vanaisa August Sander oli kadetina osalenud Vabadussõjas ja hiljem töötanud Valgas kompaniiülemana.
Rootsis lõpetas Lietta Sander Kalmari gümnaasiumi ja Stockholmis riikliku õdedekooli. Abiellumise järel kolis pere 1958. aastal Colombiasse Cartagenasse, peres sündis kolm last.
Pärast lesestumist kolis Lietta Sander de Barrero 1970ndail Rootsi tagasi. Ta töötas Malmös meditsiiniõena ning ka hispaania ja eesti keele tõlgina. Ta astus Ida-Euroopa Solidaarsuskomiteesse ja mitmesse eesti organisatsiooni. 1978. aastal valiti ta Rootsi Eestlaste Esinduskogu saadikuks.
Lietta Sander de Barrero korraldas mitmesuguseid aktsioone, et Eesti olukorrale tähelepanu juhtida. Üks enim Rootsi meedias tähelepanu leidnuid oli kolmepäevane näljastreik Malmö kesklinnas 1978. aastal seoses Rootsi kuningapaari ametliku visiidiga Nõukogude Liitu. Ta piketeeris Pärnumaa rahvarõivastes Molotovi-Ribbentropi pakti aastapäevadel või inimõiguste kaitseks ning vangistatud teisitimõtlejate Mart Nikluse, Enn Tarto, Lagle Pareki ja Heiki Ahoneni vabastamiseks.
Trikāta (ajalooline piirkond)
Trikāta (Tricatua) oli 13. sajandi alguse latgali asustusega linnusepiirkond või kihelkond Tālavas, tänapäeva Põhja-Lätis. Teave Trikāta kohta pärineb eelkõige Henriku Liivimaa kroonikast.
Asend, keskus ja juhid
Trikāta ulatus põhjas Koiva ülemjooksu või Säde jõeni ja läänes Koivani hilisema Valmiera linna juures vastu Ümera piirkonda, lõuna poolt piirasid seda Sotecle ja Autine ning idas Cērtene linnusepiirkond. Henriku Liivimaa kroonika järgi oli tegemist Tālava maakonna ühe strateegiliselt olulisema piirkonnaga, kus kogunesid sõjakäigule suunduvad maakonna ühisväed ja mille vastu nende vaenlased oma sõjaretked kõige tihedamini suunasid. Ka piirkonna peamine ülik, Talibald, oli ilmselt kogu maakonna tähtsaim vanem. Ühtlasi on kroonika Trikāta latgaleid teiste piirkondadega võrreldes nimepidi tunduvalt sagedamini maininud, ära on märgitud lisaks Talibaldile ta pojad Waribule, Rameko ja Drivinalde, ülikud Paike ja Dote ning Wardeke. Trikāta keskuseks oli tõenäoliselt Beverini linnus, lisaks sellele võis nõrgemini kindlustatud ja vähem tähtsale ülikule kuulunud linnus asuda Vijciemsi Celīškalnsi mäel.
Poliitilised suhted
Enne 1208. aastat oli Trikāta koos ülejäänud Tālavaga Novgorodi ja Pihkva poliitilise ja religioosse mõju all, makstes sealsetele valitsejatele maksu ja olles sealt vastu võtnud õigeusu. Edaspidi nihkus Tālava järk-järgult Riia piiskopi ja Mõõgavendade ordu mõjusfääri. 1208. aastal sõlmisid maakonna juhid nendega sõjalise liidu ugalaste ja hiljem teiste eestlaste vastu. 1214. aastal andsid Talibaldi pojad end Riia piiskop Alberti religioosse võimu alla. 1224. aastal sõlmisid Riia piiskop ja orduvennad lepingu Tālava oma võimualadeks jaotamise kohta, kuid ka Pihkva õigus sealt maksu koguda jäi esialgu püsima. Hiljem moodustati Trikāta aladest Trikāta kirikukihelkond.
Liivimaa ristisõda
Henriku Liivimaa kroonika järgi sai Trikāta Liivimaa ristisõja rüüsteretkede ja lahingute käigus korduvalt kannatada. 1208. aastal, vastusena latgalite, Riia piiskopi, Mõõgavendade ordu ja liivlaste sõjakäigule Ugandisse, saabusid Trikātasse ugalased ja sakalased, kes võtsid seal vange, "tegid lätlastele palju kurja" ja piirasid edutult Beverini linnust. 1211. aastal rüüstas taas piirkonda ugalaste ja sakalaste vägi, mis tegi jälle edutu katse Beverini linnust vallutada. 1213. aastal rüüstas latgalite aladel leedulaste vägi, mis Trikātas vangistas ja viis endaga kaasa Talibaldi koos ta poja Waribulega. Talibald pääses hiljem siiski põgenema. 1215. aastal Trikātasse saabunud ugalaste ja sakalaste vägi sai kätte Talibaldi, keda temalt raha väljapressimise eesmärgil piinati, kuni ta suri. Pärast seda võis Trikāta valitsejaks saada tema poeg Rameko. 1216. aastal süütasid Tālavas maksu koguvad Novgorodi saadikud Beverini linnuse põlema. 1218. aastal läbis piirkonda Pihkva vürsti Vladimiri sõjavägi. 1223. aastal käisid rüüstamas ugalased ja sakalased.
Olkusz
Olkusz on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas, Olkuszi maakonna ja Olkuszi valla halduskeskus. Olkusz asub Krakówist umbes 37 km loodes.
Olkuszit on ürikutes esmamainitud 1184. aastal, linnaõigused sai 1299. aastal.
Kaarli hüdroelektrijaam
Kaarli hüdroelektrijaam on hüdroelektrijaam, mis asub Viljandi maakonnas Mulgi vallas Kaarli külas ja on rajatud Raadi ojale.
Jaama võimsus 3 kW.
Elektri tootmine algas jaamas 2003. aastal.
Nelson Goodman
Henry Nelson Goodman (7. august 1906 Somerville, Massachusetts – 25. november 1998 Needham, Massachusetts) oli USA filosoof.
Ta lõpetas aastal 1928 Harvardi Ülikooli. Pidades 1930. aastail kunstigaleriid Bostonis, töötas ta doktoritöö kallal, mille kaitses 1941 Harvardi Ülikooli juures. Aastail 1946–1964 õpetas ta Pennsylvania Ülikoolis, kus ta õpilaste seas olid Noam Chomsky ja Hilary Putnam. Aastast 1968 töötas Goodman Harvardi Ülikooli professorina.
Peter Jackson (geograaf)
Peter Jackson (sündinud 22. juulil 1955) on Briti ühiskonna- ja kultuurigeograaf, üks uue kultuurigeograafia rajajaid.
Ta on 1993. aastast Sheffieldi Ülikooli inimgeograafia professor.
Uurimistöö
1980ndatel esitas Jackson koos Susan Smithiga väljakutse tollasele ühiskonnageograafiale, mis keskendus segregatsiooni kaardistamisele ja ruumilise integratsiooni mõõtmisele ning toetus etnilise päritolu käsitlemisel Chicago sotsioloogiakoolkonna bioloogilistele metafooridele: ta eitas bioloogilist rassikäsitust, võttis arvesse rassismi mõju ning väitis, et etniline päritolu on ühiskondlike suhete sattumuslik ajalooline ja geograafiline produkt, sotsiaalne konstruktsioon. Ta pani ette uurida rassi ja rassismi geograafiat.