cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jämesoolevähk
Põhjused ja riskitegurid
Pole tuvastatud ühte kindlat põhjust, miks jämesoolevähk tekib, küll aga teatakse riske, mis haigestumise tõenäosust kasvatavad. Näiteks on teada, et haigestumise risk kasvab vanusega. Haigestumus hakkab eriti kasvama 50. eluaastates ja saavutab kõrgpunkti 70. eluaastates. 90% jämesoolevähi juhtudest esineb inimestel, kes on üle 50-aastased. Veel on riskiteguriteks rasvase toidu söömine, vähene liikumine ja ülekaalulisus. Vähirisk on suurem ka haigetel, kellel on vähikolle ka mõnes muus elundis. Riski saab vähendada, vältides suitsetamist ning alkoholi ja punase liha liigtarbimist.
Uuringud näitavad, et enamik vähijuhtudest tekib inimestel, kellel pärilik eelsoodumus vähile puudub, ehk juhtudel, kui suguvõsas pole varem haigust avastatud. Umbes veerand juhtudest on perekondlikud ehk eeldatavasti pärilikud, aga seejuures ei pruugi olla täpselt teada geenirikete arv, paiknemine, iseloom ega tekkemehhanism. Vaid 2–5 protsendil juhtudest on tuvastatud konkreetsed geenimuutused, mis haiguse teket soosivad. Pärilike soolevähkide hulka kuuluvad Lynchi sündroom ehk pärilik mittepolüpoosne kolorektaalvähk (hereditary non-polyposis colorectal cancer, HNPCC), perekondlik adenomatoosne polüpoos (familial adenomatous polyposis, FAP), MUTYH-seoseline polüpoos (MUTYH-associated polyposis, MAP) ja Peutzi-Jeghersi sündroom (Peutz-Jeghers syndrome, PJS).
Sümptomid
Haiguse alguses võivad sümptomid puududa või jääda märkamatuks. Tüüpilised sümptomid:
Diagnoosimine
pisi|Erinevad jämesoole polüübid ehk kasvajad, mida saab vaadelda koloskoopia käigus
Tänapäeval on soolevähi diagnoosimise kuldseks standardiks jämesoolevaatlus koloskoopial, mille käigus vaadeldakse soolt painduva torukujulise videokaameraga varustatud uurimisvahendi ehk endoskoobi abil. Selle protseduuri ajal saab soolest võtta ka koeproove, mida on hiljem võimalik kasutada kasvajarakkude tuvastamiseks mikroskoobi abil (ehk histoloogiliseks analüüsiks). Vaatluse käigus on võimalik kohe eemaldada väiksemad healoomulised kasvajad, mis võiksid edaspidi pahaloomulisteks kasvajateks areneda.
Paljudes Euroopa riikides (sh Eestis) korraldatakse jämesoolevähi sõeluuringuid vähi varaseks tuvastamiseks. Eestis kutsutakse jämesoolevähi sõeluuringusse iga kahe aasta tagant 60–69-aastasi ravikindlustatud mehi ja naisi. Esmalt võetakse sõeluuringu käigus patsiendilt peitvere testimiseks väljaheite proov. Peitveri on veri väljaheites, mis võib silmaga jääda märkamatuks, kuid on immuunkeemilise testi abil tuvastatav. Kui peitvere test osutub negatiivseks, siis korratakse testi kahe aasta pärast. Positiivse peitveretesti korral ehk juhul, kui peitvere kogus väljaheite proovis ületab kindla piiri, suunatakse patsient koloskoopiauuringule.
Koloskoopia käigus vaadeldakse jämesoolt seestpoolt, et leida vähieelseid muutusi: limaskesta kasvajaid ehk polüüpe, näärmekoe healoomulisi kasvajaid ehk adenoome või juba pahaloomuliseks kujunenud kasvajaid ehk kartsinoome. Jämesoolevähi sõeluuring on seni parim abivahend avastamaks soolevähki varases staadiumis, et ennetada pahaloomulise vähivormi teket või tagada edukas ravi.
Ravi
Jämesoolevähi ravi on igal patsiendil individuaalne ning sõltub paljudest teguritest, näiteks kasvajate suurusest, haiguse levikust ja histoloogia tulemusest. Ravina kasutatakse nii kirurgilist, keemilist kui ka medikamentoosset ravi nende kombinatsioonides. Väga varajases staadiumis on võimalik jämesoolevähi kasvajaid eemaldada juba koloskoopia käigus. Kirurgiliselt opereeritakse jämesoolevähki kas avatud kõhuõõne lõikusega või laparoskoopiliselt, mil tehakse väikesed lõiked läbi naha ja lihaste, mille kaudu sisestatakse kaamera ja muud instrumendid. Keemia ja kiiritusravi toetab tavaliselt kirurgilist ravi, kuid on juhtumeid, kus patsiendid on tervenenud ka kirurgilise sekkumiseta.
Saue tänav (Rakvere)
Saue tänav on tänav Rakvere kesklinnas.
Tänav saab alguse Südalinna linnaosa Laada tänava ristmikult ja suundub itta, kus lõpeb Uue tänava ristmikul. Nende vahel ristub Saue tänav ka Võidu ja Vene tänavaga. Võidu ja Uue tänava vahel on Saue tänav Kukeküla ja Kurikaküla linnaosa vaheliseks piiriks.
Moinești
Moinești on linn Rumeenias Bacău maakonnas. Linn asub ajaloolises Moldova piirkonnas.
Moinești on naftatöötlemiskeskus.
Moineștis on sündinud Tristan Tzara, Rumeenia juudi päritolu prantsuse kirjanik, üks dadaismi rajajaid.
Punaliidrik
Punaliidrik (Pyrrhosoma nymphula) on kiililiste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat leidub ka Eestis, ent on vähearvukas.
Dore mõis
Dore mõis (saksa keeles Doremoise, läti keeles Dores muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Alūksne piirkonnas Alūksnes aadressil Smilšu iela 16.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 1/2 adramaad, sellele allus 23 mees- ja 19 naishinge.
Wang Yi
Wang Yi (hiina keeles 王毅; sündinud 19. oktoobril 1953 Pekingis) on Hiina poliitik, Hiina Kommunistliku Partei liige. Ta oli 16. märtsist 2013 kuni 30. detsembrini 2022 Hiina välisminister ja on taas samas ametis alates 2023. aasta 25. juulist.
Wang sündis aastal 1953 Pekingis. Pärast keskkooli lõpetamist aastal 1969 töötas ta kaheksa aastat Heilongjiangi provintsis. Aastal 1977 pöördus ta tagasi Pekingisse, ta asus õppima Teise Pekingi Võõrkeelte Instituuti aasia ja aafrika keelte teaduskonda, spetsialiseerudes jaapani keelele.
Ta oli aastatel 2004–2007 Hiina suursaadik Jaapanis. 1. juunist 2008 kuni 16. märtsini 2013 oli ta Hiina Riiginõukogu juures oleva Taiwani asjade talituse juht. 16. märtsist 2013 oli ta Hiina välisminister.
Isiklikku
Ta on abielus Hiina peaministri Zhou Enlai sekretäri Qian Jiadongi tütrega, neil on tütar.
Ted Kaczynski
pisi Theodore John Kaczynski, (tuntud ka kui Unabomber; 22. mai 1942 Chicago – 10. juuni 2023) oli Ameerika kodumaine terrorist, anarhist ja matemaatikaprofessor.
Sündis 22. mail 1942 Chicagos. Lõpetas Evergreen Parki keskkooli Chicagos 1958, omandas bakalaureusekraadi matemaatika alal Harvardi ülikoolist 1962 ning samuti magistri- ja doktorikraadi matemaatika alal Michigani ülikoolist 1967. 1967-69 töötas matemaatikaprofessorina California ülikoolis Berkeleys, edasisest elust on aga vähe teada. Ostis koos vennaga pool hektarit maad Montana lääneosas ja ehitas sinna onni, et järgida primitiivsemat elustiili. Vahistati 1996. aastal kahtlustatava Unabomberina - salapärase tegelasena, kes peaaegu kahe aastakümne jooksul tappis kirjapommidega kolm inimest ja haavas 23.
Aleksander Möldroo
Elulugu
Aleksander Möldroo sündis Narvas ja omandas alghariduse Narva linavabriku algkoolis ja 1912–1919 kommertskoolis. Kunstiõpinguid alustas 1920. aastal Tallinna Kunsttööstuskoolis, kus õppis dekoratsioonmaali. Kunsttööstuskoolis õppis Möldroo kaks aastat, seejärel täiendas end aastatel 1922–1923 kunstikoolis Pallas Konrad Mäe ja Ado Vabbe ateljeedes. Sellele järgnes õppereis Pariisi.
Möldroo töötas nii Eesti (Endla 1926–1928; 1928–1930 Draamastuudio Teater; Ugala 1936–1946) kui ka välismaa (Kaunase Riigiteater 1924–1925; Belgradi Riigiteater 1930–1931) teatrites. 1946–1952 oli ametis Tallinna Kultuurhariduslike Asutiste Komitee peakunstnikuna.
5. detsembril 1934 mõisteti 1,5 aastaks vangi. 1934–35 oli vangis.
Aastatel 1952–1957 oli ta Venemaal Taišeti lähedal sunnitöölaagris.
Looming
Möldroo lavakavandid, teostatud temperas või monotüüpias, mõjuvad terviklike kunstiteostena. Varasemad, eriti Hommikuteatrile tehtud kujundused, on ekspressionistlikud, hiljem saab valdavaks realistlikum, väljendusrikast detaili toonitav käsitlus.
Graafikatehnikatest viljeles ta enim linoollõiget, puugravüüri ja monotüüpiat. Loonud ka õlimaale (maastiku- ja linnavaateid) ja akvarelle. Teinud sisekujundustöid, muuhulgas kavandas 1933–1934 Kadrioru lossi kardinad.
Ahti Nurmis
Ahti Nurmis (22. juuni 1947 – 11. august 2003) oli eesti poplaulja.
Qaasuitsup
Qaasuitsup oli üks neljast Gröönimaa omavalitsusest, mis moodustati 2009. aastal omavalitsusreformi käigus. See moodustati Kangaatsiaqi, Aasiaati, Qasigiannguiti, Ilulissati, Qeqertarsuaqi, Uumanaqi, Upernaviki ja Qaanaaqi vallast.
Ahti Nurmis
Ta suri 56-aastaselt infarkti tõttu.
Qaasuitsup
Omavalitsuse pindala oli umbes 660 000 km².
Ahti Nurmis
Isiklikku
Ta oli abielus tantsija Sirje Nurmisega, neil on tütar Angelica.
Qaasuitsup
Omavalitsuse keskus oli Ilulissat.
Elanike arv oli 17 800.
Kaubamajakas
pisi|Kaubamajakas augustis 2020 Kaubamajakas on kaubanduskeskus Pärnus aadressil Papiniidu tänav 8. Keskuse omanik on Papiniidu Projekt AS.
Kaubamajakas on Pärnu suurim kaubanduskeskus.
Strobi
Strobi on männi alamperekonna Strobus sektsioon.
Kirjeldus
Sellesse sektsiooni kuuluvate männiliikide seemnesoomused on õhukesed, lõpevad apofüüsi tipuga. Seemned on väiksemad kui Cembrae esindajail, õhema kestaga ning tiivaga. Vaigukäigud on okastes epidermi all. Okaste kõigil kolmel tahul on õhulõheribad.
Gideon Toury
pisi|Gideon Toury Gideon Toury (6. juuni 1942 Haifa – 4. oktoober 2016 Tel Aviv) oli iisraeli päritolu tõlketeadlane ning Tel Avivi ülikooli poeetika, võrdleva kirjandusteaduse ja tõlketeaduse professor. Gideon Toury oli kirjeldava tõlketeaduse üks rajajaid.
Johannes Tucherm
Johannes Tucherm (1. jaanuar 1893 Albu vald, Järvamaa – 6. mai 1922 Tallinn) oli Eesti politseinik.
Ta mobiliseeriti 1914. aastal Vene sõjaväkke, osales Vene sõjaväe koosseisus Esimeses maailmasõjas, alates 29. maist 1919. aastast Vabadussõjas 4. jalaväepolgus vanemallohvitserina kuni 1. augustini 1920, mil ta demobiliseeriti.
Punajalg-liidrik
Punajalg-liidrik (Ceriagrion tenellum) kiililiste seltsi kuuluv loomaliik.
Johannes Tucherm
Sama aasta 5. septembril astus Tucherm vanemkordnikuna Tallinna linna politseireservi teenistusse, 1. juulil 1921 nimetati ta rajooniülemaks ja viidi üle II politseijaoskonda. 1. mail 1922 haavas tagaotsitav kommunist Johannes Linkhorst teda kõhtu ja ta suri 6. mail. Ta maeti 10. mail Järva-Madise kalmistule Albu vallas.
Punajalg-liidrik
Putukas elab soodes.
Putukat ei ela Eestis.
Hispaania-Florida
pisi|1822. aasta kaart: hispaania võimu all oli [[Florida jagatud Suwannee jõega Lääne- ja Ida-Floridaks]] Hispaania-Florida oli Hispaania kuningriigi territoorium (hispaania keeles La Florida) Florida poolsaarel aastatel 1513–1763 ja 1783–1821.
Ajalugu
140px|pisi|vasakul|[[Uus-Hispaania lipp]] Juan Ponce de León saabus esimese teadaoleva eurooplasena Floridasse 1513. aastal.
Vesturbær
Vesturbær on Reykjavíki linnaosa. Vesturbær asub linna lääneosas ja selle koosseisu kuulub 9 asumit: Gamli Vesturbær, Bráðræðisholt, Grandahverfi, Hagahverfi, Melar, Skjól, Grímsstaðaholt, Skildinganes ja Litli Skerjafjörður. Läänes piirneb Vesturbær Seltjarnarnesi linnaga.
Vesturbær on põhiliselt elamupiirkond, sealsed kinnisvarahinnad on Islandi kalleimad.
Vesturbæris asub Islandi Ülikooli peahoone.
Luhttarn
Luhttarn (Carex elata) on tarna perekonda kuuluv taimeliik.
Eugenio Torre
pisi|Eugenio Torre (1982)
Eugenio Torre (sündinud 4. novembril 1951 Iloilos) on Filipiinide maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1974), FIDE vanemtreener (2012).
Torre on esimene malesuurmeister Aasias. Suurmeistriks sai ta 23-aastaselt 1974. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse.
Ta pääses korduvalt mängima maailmameistrivõistluste tsoonidevahelistele turniiridele (1973, 1976, 1979, 1982, 1985, 1987, 1990). 1979. aastal Rio de Janeiros jagas ta 7.–9. kohta, parima tulemuse saavutas 1982. aastal Tolucas, kus ta jagas esikohta Lajos Portischiga (kolmas oli eksmaailmameister Boriss Spasski), millega kvalifitseerus ta 1983. aastal 8 osavõtjaga pretendentide matšturniirile. Alicantes peetud veerandfinaalmatšis Zoltán Ribliga kaotas Torre tulemusega 4:6. Järgmistes MM-tsüklites jagas ta tsoonidevahelisel turniiril 1985. aastal Bielis 4.–6. kohta ja 1987. aastal Zagrebis tuli seitsmendaks.
Torre on võitnud Aasia võistkondlikel meistrivõistlustel neli kuldmedalit (1977, 1979, 1981, 1986). Ta on mänginud Filipiinide võistkonna koosseisus 23 maleolümpial (1970–2006, 2010–2016). Filipiinide meeskonna parimad esinemised olid 1974. aastal (11. koht) ja 1988. aastal (7. koht). pisi|left|Eugenio Torre [[maleolümpial Bakuus (2016)]] 64-aastaselt mängis Torre 2016. aastal maleolümpial Bakuus meeskonna kolmandal laual, seejuures võites 9 partiid ja tehes kaks viiki, saavutas ta selle olümpia resultatiivseima tulemuse.
Peeter Kopvillem
Peeter Hans Kopvillem (19. august 1954 Montréal, Kanada – 10. mai 2016 Toronto, Kanada) oli eesti muusik ja ajakirjanik.
Ta õppis Hamiltonis McMasteri Ülikoolis ajalugu, õpingute kõrvalt musitseeris.
Isiklikku
Tema isa oli kupletist ja keemik Olaf Kopvillem.
Mai tänav (täpsustus)
Mai tänav on tänav mitmes linnas:
Karl-Richard Idlane
Karl-Richard Idlane (18. jaanuar 1910 Saaremaa, Kaarma küla – detsember 1942 ) oli Eesti jalgpallur ja veepallur.
Idlane õppis Jakob Westholmi Gümnaasiumis ning oli edukas jalgpallis. Esimese jalgpallikoolituse sai ta Lutheri NMKÜ spordiväljakul. 17-aastaselt võeti ta klubi "Sport" meeskonda. 1929. aastal mängis Idlane esimese mängu Eesti koondises. Mäng toimus võõrsil Rootsi vastu ning debüütmängus õnnestus tal lüüa Eesti auvärav. Varem olid seda teinud Elmar Kaljot, Helmuth Räästas, Herbert Kipp ja Feliks-Juhan Kull. Mõningatel andmetel lõi värava Ernst Joll. Ülejäänud kaks väravat lõi Idlane 1933. aastal Leedu vastu.
1934. aasta Eesti meistrivõistlustel jalgpallis oli Idlane 8 väravaga suurim väravalööja.
1929–1936. aastal mängis ta Eesti jalgpallikoondises 31 mängu ja lõi 2 väravat. Eesti veepallikoondises mängis ta ühe mängu.
Aastatel 1937–1940 oli Idlane Tartu Olümpia treener.
1941. aasta suvel mobiliseeriti ta Tallinnas Punaarmeesse. Idlane suri 1942. aastal Arhangelski oblastis Verhnjaja Toima rajoonis nälga.
Isiklikku
Idlane oli 192 cm pikk ja kaalus 86–88 kg.
Tema poeg Mati Idlane on korvpallur.
Hearts of Iron III
Hearts of Iron III on Suur strateegia sõjamäng, mille on loonud Paradox Interactive. Mäng on Hearts of Iron II järg. Mäng avaldati 7. augustil 2009.
Gameplay
Hearts of Iron III laseb mängijatel juhtida ükskõik millist riiki mis eksisteeris aastatel 1936-1948. Mängija saab mõjutada riigi tehnoloogia  arendamist, tootmist, poliitikat, spioneerimist ja diplomaatiat.
Järg
Mängu järjeks on Hearts of iron IV
Ajakirjanik (India film)
"Ajakirjanik" on 1993. aastal loodud malajalamikeelne film, mille lavastas Viji Thampi ning peaosades mängisid Sithara, Jagadish ja Siddique.
Süžee
Film räägib sellest, kuidas ajakirjanduses kuldmedalistiks saanud Ranjini Menon (Sithara) naaseb Delhist tagasi Kochisse. Ta asub elama oma advokaadist venna Venu Menon (Saikumar)i pere juurde ning alustab tööd malajalamikeelsesse ajakirja Kerala Today uuriva ajakirjanikuna. Selle käigus kohtub ta häbeliku noormehe, toimetaja asetäitja Unnikrishnaniga (Jagadish). Jagadish armub kohe Ranjinisse, kuid ei suuda oma tundeid viimasele avaldada. Ranjini kohtub ka ajakirja tegevdirektori Vishwanathaniga (Siddique), kes on lesk. Naine saab Vishwanathani perega lähedaseks, sealhulgas eriti ta tütrega, mis ajendab meest kaaluma Ranjinile abieluettepaneku tegemist.
Uuriva ajakirjanikuna avaldab Ranjini artikleid proponeeritud keemiatehase vastu. See ärritab tehaseomanikust ärimeest Sharmajit (Narendraprasad). Ühel õhtul proovivad Sharmaji mehed Ranjinit tänaval kinni võtta, kuid ennist ametist eemaldatud I.P.S-i ohvitser Jayachandran (Jayaram) päästab ta. Tuleb välja, et viimane oli Sharmaji mõnda aega tagasi smugeldamisvaimu eest arreteerinud, kuid Jayachandrani ülemus (K. P. A. C. Sunny) ja minister (T. P. Madhavan) sepitsesid tema vastu salaja plaani ning sellega seoses mees vabastati teenistusest ja Sharmaji vabastati. Ranjini asub koos Unnikrishnani ja Jayachandraniga Sharmajit uurima. Selle käigus tekivad aga ka Jayachandranil Ranjini vastu tunded.
Ülejäänud lugu on võitlus kahe poole vahel, millest ühe moodustavad Sharmaji ja tema kaaskondlased ning vastasleeri asuvad Ranjini koos Vishwanathani, Jayachandrani ja Unnikrishnaniga.
Taani lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Taanis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Religioosne kogemus
Religioosne kogemus (ka usukogemus, usuline kogemus) on subjektiivne kogemus, milles inimene väidab kokkupuudet transtsendentse reaalsusega (inglise transcendent reality), sh jumaliku kohalolekuga.
Enamasti on religioosne kogemus intensiivne, kestev ja seotud igapäevase eluga.
Psammophis subtaeniatus
Psammophis subtaeniatus on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid madusid võib kohata Namiibias, Botswanas, Zimbabwes, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Lõuna-Aafrika Vabariigis, Svaasimaal, Angolas, Sambias, Keenias, Tansaanias, Malawis, Sudaanis, Kesk-Aafrika Vabariigis ja Etioopias.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Psammophis subtaeniatus seisuga 24.03.2015.
Mai tänav
pisi|Nõmme vanima apteegi maja aadressil Mai tänav 4
Tänav algab Nõmme raudteejaama juurest Raudtee tänaval ja suundub kagusse. Tänav on ühesuunaline. Mai tänav ristub Põllu, Rohelise, Mai põiktänava ja Metsa tänavaga ning lõpeb Ravila tänaval.
Mai tänava pikkus on umbes 500 meetrit.
Mai tänava alguses (Mai tänav 4) asus Nõmme vanim apteek. Selle vastas on Mai park ja mänguväljak.
Seal asus ka Tallinna Linna II Sünnitusmaja, praeguse aadressiga Mai 18a.
1926–1959 oli tänava nimi Apteegi tänav
Vana-Lõuna
228px|pisi|Vana-Lõuna Vana-Lõuna (inglise keeles Old South) on geograafiliselt agraarmaa, mis jääb kunagise Kolmeteistkümne koloonia territooriumi piiridesse, kattudes nn Sügava Lõuna idapoolse osaga.
Kultuuriselt kasutatakse väljendit Ameerika Ühendriikide lõunaosariikide põllumajanduspõhiste maapiirkondade ja nende kodusõjaeelse majanduse ja ühiskonna kirjeldamiseks. Väljendile vastandub kodusõjajärgne Uus-Lõuna.
Jaunanna mõis
pisi|left|Jaunanna mõisa jahiloss Jaunanna mõis (saksa keeles Knöringswald, varem Neu-Annenhof, läti keeles Jaunannas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aluliina kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Lätis Alūksne piirkonnas Jaunanna vallas Jaunanna külas.
Mõisa jahiloss on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli Aluliina mõisa ja selle kõrvalmõisade, sealhulgas ka Jaunanna mõisa kogusuurus 1816. aastal 23 ja 5/8 adramaad, neile mõisadele allus kokku 2011 mees- ja 2182 naishinge.
Kilpsabalased
Kilpsabalased  (Uropeltidae) on madude sugukond.
Klassifikatsioon
pisi|[[Melanophidium bilineatum]] pisi|[[Melanophidium punctatum]] pisi|[[Rhinophis sanguineus]] pisi|[[Uropeltis ceylanicus]] pisi|[[Uropeltis liura]] pisi|[[Uropeltis melanogaster]] pisi|[[Uropeltis phipsonii]] pisi|[[Uropeltis pulneyensis]]
Kilpsabalaste sugukonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoperekonnad :
Levila
Nad elavad valdavalt Indias ja Sri Lankal.
Kirjeldus
Kilpsabalasi loetakse väikesteks madudeks, kelle pikkuseks mõõdetakse 20–70 cm. Neile on iseloomulik väike koonusekujuline pea ja terav ninamik ning järsult ja viltuselt lõppev saba.
Nende silinderjas keha võib olla nii musta, kollast kui ka punast värvi.
Eluviis
Kilpsabalased on hästi kohanenud, valdavalt kaevava eluviisiga maismaaloomad. Nad võivad elada kuni 1 meetri sügavusel niiskes metsapinnases ja kuni 2500 m kõrgusel mägedes.
Sigimine
Kilpsabalaste sugulise sigimise vormiks on ovipaaria – kõik suguküpsed emased maod on munaspoegijad.
Toitumine
Kilpsabalased toituvad vihmaussidest ja teistest selgrootutest.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Uropeltidae seisuga 15.11.2013.
Hüpoikoon
Hüpoikoon on Charles Sanders Peirce'i semiootikas ikoonilise märgi ehk ikooni esitis.
Tsitaat
"Mingi võimalikkus üksinda on ikoon (märk) puhtalt oma kvaliteedi tõttu. Ning selle objekt saab olla üksnes esmasus. Kuid märk võib olla ikooniline, see tähendab, võib representeerida oma objekti peamiselt tema sarnasuse kaudu, olgu tema olemise viis milline tahes. Kui on tarvis nimisõna, siis ikoonilist esitist võib nimetada hüpoikooniks. Mis tahes materiaalne kujutis, nagu näiteks maal, on oma representeerimisviisi poolest suuresti konventsionaalne; kuid iseenesest, ilma allkirja või sildita, võib teda nimetada hüpoikooniks.
Hüpoikoonid võib lühidalt jaotada vastavalt esmasuse viisile, milles nad osalevad. Need, mis osalevad lihtsates kvaliteetides, ehk Esimesed esmasused, on kujutised (images); need, mis representeerivad ühe asja osade suhteid, peamiselt düaadilisi või sellisena vaadelduid, analoogsete suhetena nende eneste osades, on diagrammid; need, mis representeerivad esitise representeerivat iseloomu, representeerides parallelismi milleski muus, on metafoorid." ('A Syllabus of Certain Topics of Logic', EP 2:273, 1903)
Vermiglio
thumb|left|250px|Vermiglio järv
Vermiglio (saksa: Ulzbach, Warmei või Wermel, ladiini: Verméi) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 40 km Trentost loodes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1884 inimest ja valla pindala on 103,7 km².
Vermiglio vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Pizzano, Fraviano, Cortina, Borgonuovo, Stavel, Velon ja Passo del Tonale.
Vermiglio külgneb järgmiste valdadega: Peio, Ponte di Legno, Ossana, Pellizzano, Giustino, Spiazzo, Strembo ja Carisolo.
Šveitsi lennujaamade ja lennuväljade loend
Siin loetletakse Šveitsis asuvaid lennujaamu ja lennuväljasid.
Euroopa tehnikatudengite insenerivõistlus
Euroopa tehnikatudengite insenerivõistlus (EBEC) on iga-aastane insenerivõistlus, mida korraldab Euroopa Tehnikatudengite Kogu (BEST).
EBECi eesmärk on rakendada üliõpilaste teadmisi ja oskusi eluliste probleemide lahendamisel. Ülesannet lahendatakse neljaliikmelises meeskonnas.
EBEC on üks BESTi põhilistest teenustest, millega võimaldatakse tehnikaüliõpilastele ülikoolis räägitu kõrvale täiendavat praktilist kogemust. Võistluse käigus arendavad üliõpilased loovust, suhtlusoskust ning meeskonnatöö oskusi. Samuti võimaldab EBEC edasipääsul lahendada ülesannet multikultuurses keskkonnas.
2016. aasta EBECi finaalvoor toimus 1.–10. augustil Belgradis ning seal võistles 120 üliõpilast.
Ajalugu
EBECi idee tuleneb Kanada insenerivõistlusest (CEC), mida korraldab Kanada Tehnikatudengite Kogu (CFES). BESTi liikmed külastasid CECi 2002. aastal ning sama aasta BESTi üldkogul arutati insenerivõistluse korraldamist. Esimene EBEC toimus 2003. aastal Eindhovenis ning sellest võtsid osa ainult antud ülikooli üliõpilased. Esimene piirkondlik EBEC toimus 2006. aastal Portugalis. Esimene rahvusvaheline EBEC Final toimus 2009. aastal Gentis, osalejaid oli 51 ülikoolist.
Struktuur
EBEC on kolmetasandiline. Toimub 84 kohalikku ja 15 piirkondlikku vooru ning finaalvõistlus. EBEC on üks suuremaid insenerivõistlusi, mida korraldavad Euroopa üliõpilased. Igal aastal võtab EBECist osa umbes 7000 üliõpilast.
Kohalikud voorud
pisi|EBEC püramiid Kohalikke voorusid korraldatakse ülikoolides, kus on olemas BESTi kohalik grupp. Võitjameeskond pääseb edasi järgmisse vooru.
EBECi finaal
EBECi finaalvoor (EBEC Final) on üks BESTi mastaapsematest projektidest. Üritusel kohtuvad rohkem kui 80 Euroopa parimast tehnikaülikoolist pärit üliõpilased. Töö toimub rahvusvahelises keskkonnas ning üliõpilased lahendavad 10 päeva jooksul mitmeid probleeme. Võistluse käigus saavad üliõpilased võimaluse näha eri kultuure, tutvuda korraldajalinnaga ning kohtuda suurettevõtete esindajatega EBECi karjääripäeval.
Kategooria
pisi|165x165px|EBECi Case Study
Case Study (teoreetiline ülesanne)
Case Study (CS) on teoreetiline probleemi lahendamine. See nõuab analüüsimise, uurimise, otsustamise, testimise ja esitlemise oskust. Ülesanneteks on majanduslikud, sotsiaalsed või seadustega seotud probleemid. Ülesande lahenduse peab esitama teatud aja jooksul, arvestades raha- ja ajaressurssi. pisi|167x167px|EBECi Team Design
Team Design (praktiline ülesanne)
Team Design (TD) on praktiline projektipõhine ülesanne, mis nõuab prototüübi loomist, selle disainimist ja esitamist, lähtudes ette antud kriteeriumitest. Prototüübi peab valmistama kindla aja jooksul, kasutades etteantud materjale.
Võistluse ülevaade
Praeguseks on korraldatud EBECit seitse korda.
EBEC 2009
pisi Esimene EBEC finaalvoor korraldati Genti kohaliku grupi poolt 2009. aastal. Võistlusel osales 80 üliõpilast, kes jõudsid finaali, võites 2300 osalejat 51 ülikoolist 18 riigist. Seda üritust toetas UNEP, kes pani välja reaalse probleemülesande Team Designile. EBECit tunnustati ka Euroopa loovuse ja innovatsiooni aasta partnerina.
EBEC 2010
EBECi areng jätkus. 2010. aastal toimus EBEC 71 tehnikaülikoolis ning kokku osales 5000 üliõpilast 31 Euroopa riigist. Finaalis osales 104 üliõpilast, kes kogunesid Cluj-Napocasse, et end tõestada.
EBEC 2011
2011. aastal korraldati EBECit 79 tehnikaülikoolis. Kokku osales üle 5000 tehnikaüliõpilase, kellest 104 pääsesid Istanbulis toimunud finaali. Võistlusele andsid oma panuse üle 200 BESTi liikme.
EBEC 2012
EBEC 2012 finaali korraldajaks oli Zagreb, kes sai toetuse ka Horvaatia presidendilt. Üritus hõlmas nelja tööpäeva, ametlikku avamist ja lõpetamist ja üht vaba päeva. Vabal päeval anti osalejatele võimalus tutvuda Zagrebiga.
EBEC 2014
2014. aastal toimus 87 kohalikku vooru, millest võttis osa üle 6000 osaleja. Finaalis osales 116 üliõpilast ning oma panuse andsid üle 500 BESTi liikme 32 Euroopa riigist.
EBEC 2015
Aastal 2015 toimus EBEC Final Portos, kus osales siiani kõige rohkem võistlejaid (120). See seadis kõrged standardid tulevasteks voorudeks.
EBECi olemus
EBEC on võistlus, mis levib üle kogu Euroopa, jõudes tuhandete üliõpilaste, ülikoolide ja ettevõteteni. EBECi teeb eriliseks lisaks numbritele ja tehnilistele tulemustele ka võistlust ümbritsev õhkkond, nn "BEST-Spirit", mille loovad tiimitöö, loovuse ja teadmiste ühinemine, tahe anda endast parim. See paneb üliõpilased osalema ja leidma parimaid lahendusi probleemülesannetele, see paneb õppejõud ja spetsialistid andma oma teadmisi võistluse läbipaistvuse saavutamiseks, see paneb ettevõtted uuesti osalema, et kindlustada üliõpilaste tegelemine ajakohaste tehnoloogiliste probleemidega, ja see paneb BESTi liikmed jätkuvalt töötama ürituse arendamise nimel. See toob kõik need inimesed kokku just ühe eesmärgi pärast – "Design the Future. Today".
Auhinnad ja nominatsioonid
EBEC Final 2015 Portos valiti Portugalis parimaks projektiks, mis osaleb järgmises Charlemagne`i Euroopa noorte auhinna voorus.
Toetajad
BEST otsib võimalusi koostööks institutsioonidega, kes tunnustavad BESTi pingutusi ja jagavad visiooni mõjutada Euroopa tudengeid. Siiani on EBECit toetanud näiteks UNESCO, Young in Action, Insenerihariduse Euroopa Nõukogu (European Society for Engineering Education (SEFI)), Elektri- ja Elektroonikainseneride institutsioon (Institute of Electrical and Electronics Engineers).
Digitaalne signaalitöötlus
Digitaalne signaalitöötlus ehk digitaalsignaalitöötlus (ingl digital signal processing, lühendina DSP) on info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkond, mis pakub teooriat, meetodeid ja vahendeid digitaalsignaalide analüüsiks ja töötlemiseks. Tänapäeval põhinevad peaaegu kõik pildi, heli ja video salvestamise, ülekandmise ja säilitamise meetodid digitaalsel signaalitöötlusel.
Ajalugu
Alates teisest maailmasõjast, kui mitte varem, on teadlased spekuleerinud digitaalsete tehnikate rakendamisele signaalitöötlusel. Näiteks 1940. aastate lõpus arutlesid C. Shannon, H. Bode ja teised teadlased firmast Bell Telephone Laboratories võimaluse üle kasutada digitaalsete elektriahelate elemente filtreerimise eesmärgil. Kuid sel ajal polnud sobivat riistvara saadaval, sest hind, suurus ja vastupidavus soosis traditsioonilisi analooglahendusi.
1950. aastate keskel arutles Massachusettsi Tehnoloogiainstituudi professor J. Linvill magistriseminarides digitaalse filtreerimise teemal. Selleks ajaks oli kontrolliteooria, osaliselt W. Hurewiczi töödel põhinev, kehtestatud eraldiseisva teadusharuna ning diskreetimine ja selle mõju spektrile oli hästi mõistetud. Elektroonikainsenerid hakkasid kasutama mitmeid matemaatilisi meetodeid, näiteks z-teisendust. Kuid tol ajal suutis tehnoloogia töödelda ja kontrollida vaid madalsageduslikke signaale. Kuigi seismoloogid kasutasid probleemide lahendamiseks digitaalse filtri kontseptsioone, ilmus rangem DSP teooria alles 1960. aastatel. Sel perioodil tegi ränipõhiste integraalskeemide tehnoloogia tulek võimalikuks terviklikud digitaalsed süsteemid, kuigi need olid kallid.
Esimese suure panuse digitaalsete filtrite sünteesimisse andis J. Kaiser. Tema uurimistööd näitasid, kuidas disainida kasulikke filtreid, kasutades bilineaarset teisendust (BLT). Umbes 1965. aastal avaldati J. W. Cooley ja J. Turkey tänapäeval tuntud teadustöö, mis käsitles kiiret Fourier' teisendust (FFT): viisi, kuidas efektiivselt ja kiiresti teha diskreetset Fourier' teisendust (DFT). Sel ajal töötati välja riistvara, mis sobis paremini digitaalsete filtrite rakendamiseks, ja ilmusid müüki taskukohased integraalskeemid.
DSP jaoks tehti teed rajavaid pingutusi neljas valdkonnas. Radar ja sonar, kus riiklik julgeolek on ohus; naftamaardlate otsimine, kus on võimalik teenida suuri summasid; kosmoseuuringud, kus andmed on asendamatud, ja meditsiiniline piltdiagnostika, mille abil on võimalik inimeste elusid päästa.
Personaalarvutite revolutsioon 1980. ja 1990. aastate alguses põhjustas DSP rakenduste suurema leviku. DSP arengut hakkasid juhtima enam mitte sõjaväe ja riigi vajadused, vaid kaubanduslik eesmärk. Paljud firmad nägid kiiresti arenevas DSP valdkonnas võimalust hästi teenida. DSP jõudis inimesteni mobiiltelefonides, CD-mängijates ja elektroonilises kõnepostis.
Esimese eraldiseisva kiibi (12-bitine S2811), mis oli spetsiaalselt DSP jaoks disainitud, andis välja American Microsystems Inc. (AMI) aastal 1978. Kuigi see põhines väga uuenduslikul skeemidisainil, ei saavutanud see suuri müüginumbreid. Sellega sai hakkama NEC µPD7720, mis oli helispektris töötamiseks piisavalt kiire ja efektiive.
Ülevaade
frame|center|Üldine digitaalse signaalitöötluse kontseptsioon
Üldist digitaalset signaalitöötlust illustreerib ülaltoodud lihtsustatud plokkskeem, mis koosneb analoogfiltrist, analoog-digitaalmuundurist (ADC), digitaalse signaali (DS) protsessorist, digitaal-analoogmuundurist (DAC) ja taastavast (anti-image) filtrist. Analoogahelal põhineva signaalitöötluse korral tugineb töötlus sellistel elektroonikakomponentidel nagu takistid, kondensaatorid, transistorid, operatsioonivõimendid ja integraalskeemid.
Jooniselt on näha, et enamasti on looduses esinevad signaalid analoogsignaalid, st ajas ja amplituudis pidevad. Sellised on näiteks voolutugevus, pinge, temperatuur, rõhk ja valguse intensiivsus. Mitteelektrilise signaali muundamiseks elektrisignaaliks (pingeks) kasutatakse andurit. Saadud analoogsignaal filtreeritakse madalpääsfiltriga, et eemaldada Nyquisti sagedusest kõrgemad sagedused (vt Nyquisti-Shannoni diskreetimisteoreem). Filtreerimise eesmärk on vähendada spektraalset kattuvust (aliasing), mille korral ei teki analoogsignaaliks tagasi muundamisel korrektne signaal. ADC muundab analoogsignaali digitaalseks signaaliks, mis on ajas ja amplituudis diskreetne. DS-protsessor töötleb saadud andmeid vastavalt soovitule digitaalse madal-, kõrg-, ribapääsfiltri või mõne muu algoritmi alusel. Edasi muundatakse töödeldud signaal analoogsignaaliks, mis on ajas pidev, kuid amplituudis diskreetne. Selleks, et siluda DAC poolt väljastatava signaali pinget, kasutatakse taastavat filtrit.
Euroopa tehnikatudengite insenerivõistlus
Toetajad
Ülikoolid, kes on toetanud viimastel aastatel EBECit: [Thessaloniki Aristotelesi Ülikool] (Aristotle University of Thessaloniki), Praha Tehnikaülikool (Czech Technical University in Prague), Grazi Tehnikaülikool (Graz University of Technology), Ateena riiklik tehnikaülikool (National Technical University of Athens (NTUA)), Gliwice Silesiani Tehnikaülikool (Silesian University of Technology in Gliwice), Porto Ülikool (Universidade do Porto), Yildiz Tehnikaülikool (Yildiz Teknik Universitesi).
Akrediteerimine
Ülikoolid tunnustavad EBECit kui kõrgekvaliteedilist projekti, mis panustab osalejate haridusse. Porto ülikool oli esimene, kes antud võistlust tunnustas, andes osalejatele selle eest ainepunkte.
Digitaalne signaalitöötlus
Ülevaade
Mitmetel DSP rakendustel (andmete kogumine, digitaalse informatsiooni kuvamine, kõnetuvastus, andmete kodeerimine jne) pole vaja digitaalsignaali analoogsignaaliks tagasi muundada, seepärast pole ka vaja DAC-d. Samamoodi on rakendusi, kus pole vaja ADC-d: CD-mängijad, kõnesüntees, digitaalsed heligeneraatorid jt.
Filtrite põhitõed
Digitaalne filtreerimine on DSP üks kõige tähtsamaid osi. Seda kasutatakse peamiselt kahel eesmärgil: ühinenud signaalist kindla signaali eraldamiseks või moondunud signaali taastamiseks. Ka analoogfiltreid on võimalik samade ülesannete jaoks kasutada, kuid digitaalsed filtrid annavad ülekaalukalt paremaid tulemusi. Signaali eraldamist on vaja siis, kui signaal on rikutud müra, interferentsi või teiste signaalide poolt. Näiteks kui elektrokardiogrammiga mõõdetakse ema üsas oleva beebi südametööd, on vaja saadud signaalist eraldada ema hingamise ja südametöö poolt põhjustatud signaalid. Signaali taastamist kasutatakse moondunud signaali korral, näiteks heli salvestamisel vigasest seadmest tulnud müra eemaldamiseks.
DSP puhul on tavaliselt filtri sisend ja väljund aegesituses, sest digitaalseid signaale luuakse analoogsignaalist ühtlaste ajavahemike tagant lugemeid võttes. Kuid see ei ole ainuke diskreetimise viis. Teine levinud viis on diskreetida ühtlaste intervallide tagant ruumis. On olemas ka teisi esitusi, kuid need kaks on levinumad
Igal lineaarsel filtril on impulss-koste, sageduskarakteristik ja samm-koste. Need sisaldavad täielikku informatsiooni filtri kohta, kuid erineval kujul. Kui üks kolmest on määratletud, siis on võimalik teist kahte arvutada. Kõik kolm esitust on tähtsad, kuna need kirjeldavad filtri toimet erinevates olukordades.
Filtrite teostamine
Kõige lihtsam viis digitaalse filtri teostamiseks on teha konvulsioon sisendsignaali ja filtri impulss-koste vahel. Konvulsiooni korral arvutatakse iga väljund sisendilugemite kaalumisel ja liitmisel. Sel viisil tehakse kõikvõimalikud lineaarsed filtrid. Sel juhul nimetatakse filtri impulss-kostet filtri kerneliks. Teine filtri loomise viis on rekursiivne. Rekursiivsed filtrid kasutavad väljundi arvutamiseks lisaks sisendlugemitele ka eelnevaid väljundlugemeid ja neid iseloomustab rekursiooni tegurite hulk.
Aeg- ja sagedusesitlus
Ükskõik millise DSP ülesande puhul tuleb esmalt mõista, mis kujul on informatsioon signaalis. On eri viise, kuidas signaal võib informatsiooni kanda, eriti inimeste poolt loodud signaalides: amplituudmodulatsioon, sagedusmodulatsioon, PCM, PWM jne. On aga vaid kaks viisi, mis on tüüpilised looduslikele signaalidele: aegesituses sisalduv info ja sagedusesituses sisalduv info.
Aegesitus näitab, millalgi midagi toimub ja selle sündmuse amplituudi. Näiteks rõhu mõõtmine iga sekundi tagant. Iga lugem annab infot rõhu suuruse kohta ja on tõlgendatav ka üksiklugemina. Sagedusesituses sisalduv info ei ole nii otsene. Informatsioon sisaldub signaali eri punktide omavahelises vahekorras. Üksiklugem ei sisalda informatsiooni perioodiliste liikumiste kohta.
Filtri disainimisel tuleb otsustada, kummas esituses paremat jõudlust soovitakse. Mõlemaks korraga filtrit optimeerida ei saa.
Filtrite liigitus
frame|center|Digitaalsete filtrite liigitus
Ülaltoodud joonis võtab kokku digitaalfiltrite liigitamise kasutuse ja täideviimise järgi. Kasutusvaldkonnad saab jagada kolmeks kategooriaks: aegesitus, sagedusesitus ja kohandatud. Aegesituse puhul on informatsioon signaali kujus ja filtrit kasutatakse signaalis silumiseks, alalisvoolu eemaldamiseks, signaali kuju muutmiseks jne. Sagedusesituse filtreid kasutatakse kindlate sageduste eraldamiseks spektrist. Kohandatud filtreid kasutatakse keerulisemate ülesannete jaoks, näiteks dekonvulsiooniks (soovimatu konvulsiooni eemaldamiseks).
Città metropolitana di Bari
Città metropolitana di Bari on 2. järgu haldusüksus (città metropolitana) Itaalias Apuulia maakonnas. See moodustati endise Bari provintsi asemele. See hakkas toimima alates 2015. aasta 1. jaanuarist. Piirneb Aadria mere, Basilicata maakonna ning Barletta-Andria-Trani, Brindisi, Taranto, Matera ja Potenza provintsiga.
Digitaalne signaalitöötlus
Filtrite liigitus
Filtrite teostamise viisid on järgmised:
Città metropolitana di Bari
Haldusjaotus
Città metropolitana di Bari jaguneb 41 omavalitsusüksuseks (comuni):
Digitaalne signaalitöötlus
Filtrite liigitus
Konvolutsiooni kasutavad filtrid võivad olla suurema jõudlusega, kuid on aeglasemad.
Rakendusvaldkonnad
DSP rakendusvaldkondi võib üldjoontes jagada kaheks. Esimese jaotuse hulka kuuluvad rakendused, mida on võimalik implementeerida kasutades analoogtehnikat, ent kus DSP kasutamine suurendab jõudlust märgatavalt. Teise jaotusesse kuuluvad rakendused, mida ei ole võimalik ilma DSP-d kasutamata luua.
Mõned konkreetsed näited eri valdkondadest :
Variatsiooniulatus
Variatsiooniulatus on variatsioonrea ja seega ka valimi suurima ja väikseima väärtuse paar või nende vahe.
WIPA
WIPA (saksa keeles täieliku nimega Wiener Internationale Postwertzeichen-Ausstellung; eesti keeles Viini rahvusvaheline postimaksevahendite näitus) on Viinis ebaregulaarselt korraldatav filateelianäitus.
Näitusega seotult väljaantav nn WIPA-plokk on objekt, mille ümber puhkeb intriig tuntud Ardi Liivese näidendis ja Eesti NSV filmis "Viini postmark".
Topola
Topola (serbia keeles Топола, [tɔpɔ̌la]) on linn ja omavalitsus Šumadija piirkonnas Kesk-Serbias. Topola on Serbiale väga oluline ajaloolise tähendusega linn, kus 1804. aasta oktoobris koondati väed, kus valiti liider Serbia Ülestõusuks Otomani impeeriumi vastu. Väejuhiks sai Serbia revolutsionalist Karađorđe. Kohalik Oplenaci kirik on Serbia ja Jugoslaavia hertsogi ja kuningliku perekonna (Karađorđevićes’i perekonna) matmispaik.
Nimi Topolo tähendab kohalikus keeles pappel. Oplenaci folk festival on iga-aastane üritus, mis leiab aset Topolos ja kus osale tuhandeid turiste ja kohalikke.
Asulad
Peale Topola on veel kohalikkus omavalitsuses külasid ja linnu, mille populatsioon loeti 2002. aastal (rahvaarv sulgudes) Kogu regiooni populatsiooniks on 2011 aasta andmetega 22,207. :
Ajalugu
Pärast Kosovo lahingut aastal 1389, oli piirkond hästi asustatud. Topolas on siiani mitmeid keskaegseid kalmistud kuhu on maetud palju Serbia ajaloo jaoks olulisi inimesi. Despot Stefan Lazarevic suri ja maeti lähedal olevasse Crkvine alevisse. 20. juunil 1459. Aastal langes Rudnike linn Ottomannile.
Linn asutati 1781. aastal Vožd Karageorge Kamenica jõe paremal kaldal. Linn hävines esimese Serbia ülestõusu ajal, kui Kučuk-Alija hävitas Šumadija piirkonnas 1804. aastal Karageorge maja. Renoveerimine algas 1805. aastal. Karageorge ehitas uue mõisa eelmise maja varemetesse ja mitmest ümbritsevast ehitistest, kusjuures kõik olid kaitstud palisade ja vaatevinklitega, muutes Topola strateegiliseks asulaks sõja ajal. Edukate mässudega saab Topolast poliitiline tähtsus Serbia ajaloos 19. sajandil. Vežd laiendas veelgi linna, 1808-1891 ehitas ta suured kaitsemüürid, tornid, kooli, kirikud ja paljusid teisi hooneid. Topola sai revolutsioonilise Serbia keskuseks, kus Karageorge valitses. 1814. aastal, kui linnas leidis aset Serbia Ülestõusuga seotud lahingud, sai linn kahjustusi ja alles jäid vaid varemed. Karageorge poeg Aleksandar Karađorđević, renoveeris linna ja Topolast sai paik, kus elasid kõrgema klassi kodanikud. 1859. aastal Obrenovići maja renoveerimisega arenes Topolo veelgi.
Majandus
Regiooni põhiliseks tegevusalaks on põllumajandus, põllumajandustootjad toodavad palju puu-, köögivilju ja ning peavad aretuskarja.
Turism
Topolal on turismiks olemas väga head tingimused. Ajaloolised kultuurimälestised, revolutsiooniline ja kuninglik ajalugu, kirikud, veinipiirkond ja suur jahinduspiirkond, mis on väga populaarsed külastavate turistide seas.
Vignola-Falesina
thumb|Vignola-Falesina valla paiknemine Trento provintsis
Vignola-Falesina (saksa: Walzburg-Falisen) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 13 km Trentost idas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 128 inimest. Valla pindala on 12,0 km².
Vignola-Falesina külgneb järgmiste valdadega: Frassilongo, Pergine Valsugana ja Levico Terme.
August Kudi
August Kudi (28. september 1905 Kambja vald, Tartumaa – 5. september 1938 Tartu) oli Eesti politseinik.
1. märtsil 1929 astus ta Politseikooli alamasse klassi, mille lõpetamise järel määrati 28. juunil 1929 kordnikuks Tartu linna 3. politseijaoskonda. Ka kuulus ta Kaitseliidu Tartu maleva ratsaeskadroni.
August Kudi hukkus õnnetusjuhtumi tagajärjel politseinike õppelaskmisel Kaitseliidu laskerajal Lembitu kasarmute juures.
Ta oli abielus ja tema poeg oli tema hukkumise ajal kaheksa aastane.
Kroomroheline (värvus)
Kroomroheline on soojatooniline keskmine kuni sügavroheline värvitoon, värvipigmendina kasutatava kroom(III)oksiidi värvus.
Selles värvitoonis toodetakse portselanivärve ja keraamikaglasuure, guašš-, akrüül- ja akvarellvärve.
Variatsioonid
RAL Classic värvikaardi toon 6020 Chromoxidgrün on soe oliivjas tumeroheline.
ISCC-NBS-i värvisõnaraamatu "Color: Universal Language and Dictionary of Names" järgi on kroomroheline (Chrome Green, Medium Chrome Green) tume kollakasroheline, väga tume kollakasroheline , murtud kollakasroheline , keskmine roheline või tumeroheline , sügav- ja hele kroomroheline (Deep Chrome Green, Light Chrome Green) tume kollakasroheline.
Petroskoi ajalugu
Petroskoi linna praeguses asupaigas on arheoloogiliste leidudega tuvastanud kuni seitsme tuhande aasta taguse asula olemasolu. Keskajal oli seal mitu järveäärset küla, 16. sajandist on teada küla на Соломене озере (karjalakeelsest sõnast salmi, 'väin'). Hiljem kandis see küla vene allikates Solomennoje nime (praegune Petroskoi Solomennoje elamurajoon) ning 16. sajandi lõpul asetas flaami kartograaf Abraham Ortelius oma kaardile praeguse Petroskoi alale asula nimega Onegaborg.
Pärast Peetri surma vähenes Petrovskaja Sloboda rahvastik tunduvalt ja tehas käis alla. See suleti aastal 1734, kuigi välismaised töösturid pidasid läheduses vasetehaseid.
Tööstus elavnes jälle 1773. aastal, kui Katariina Suur rajas uue rauavalamistehase Lososinka jõe ülemjooksule. Tehas sai nimeks Aleksandrovski zavod ('Aleksandri tehas') Aleksander Nevski järgi, keda peeti piirkonna kaitsepühakuks, ja see oli mõeldud tootma suurtükke käimasolevate Vene-Türgi sõdade jaoks. Seda kaasajastati ja laiendati Charles Gascoigne'i järelevalvel 1787–1796. Kohalike ametimeeste väitel "maailma esimene raudtee" (чугунный колесопровод) pühitseti Aleksandri tehase poolt tööstuslikku kasutusse 1788. aastal.
1777. aasta Katariina munitsipaalreformi ajal sai Petrovskaja Sloboda linna õigused ja vene keeles uue nime Petrozavodsk. Ehitati uusklassitsistlik linnakeskus, mis keskendus äsja planeeritud Ümmargusele Väljakule. 1784. aastal oli Petroskoi piisavalt suur, et tõrjuda kõrvale senine halduskeskus Aunus. Ehkki keiser Paul I kaotas Aunuse kubermangu, taastati see eraldi kubermanguna 1801. aastal ja Petroskoist sai selle halduskeskus.
Soome okupatsioon 1941–1944
Jätkusõda jõudis Petroskoisse 1. oktoobril 1941. Petroskoi nimetati ümber Äänislinnaks (rootsi keeles Onegaborg). Esmakordselt kasutati uut nime 8. augustil Ida-Karjala sõjaväevalitsuses, ametlikult jõustus nimemuudatus 12. oktoobril 1941.
1942. aasta aprillis tähistas Äänislinnas oma 20. aastapäeva Akadeemiline Karjala Selts.
Viimane Soome rong lahkus Äänislinnast 27. juunil 1944 kell 21.30. Esimesed punaarmeelased jõudsid linna laevaga 28. juunil 1944 kell 10 hommikul.
Nõukogude käsitlusi Soome okupatsioonist
Jätkusõda jõudis Petrozavodskisse 1. oktoobril 1941. Petrozavodsk nimetati ümber Äänislinnaks (rootsi keeles Onegaborg). Esmakordselt kasutati uut nime 8. augustil Ida-Karjala sõjaväevalitsuses, nime väljamõtlejaks olevat olnud kapten Eino Leskinen. Ametlikult jõustus nimemuudatus 12. oktoobril 1941, kui algas piirkonna soomestamise kampaania. Kampaania korras muudeti ka muid kohanimesid, näiteks nimetati Petrozavodski peaväljak Kirovi väljak ümber Vabaduse väljakuks.
Kommunismivastane võitlus Poolas (1944–1953)
Kommunismivastane võitlus Poolas oli aastatel 1944–1953 toimunud võitlus Poola põrandaaluste ühingute ja pärast teise maailmasõja lõppu Poolas võimu üle võtnud Nõukogude Liidu nukuvalitsuse vahel. Sissisõda juhtis Poola poolel juba sõja ajal moodustunud liikumine "neetud sõdurid" (zołnierze niezłomni). Rünnati stalinistliku režiimi asutatud vanglaid, riiklikke julgeolekuameteid, poliitvangide kinnipidamisasutusi ja vangilaagreid.
Skövde
Skövde asub umbes 150 km Göteborgist kirdes, Rootsi suurimate järvede Vänerni ja Vätterni vahel. See asub madala Billingeni mäeaheliku (299 m) idaküljel. 1850. aastal ehitati läbi Skövde raudtee, mis andis linna tööstuse arengule ja elanikkonna kasvule suure tõuke.
Kommunismivastane võitlus Poolas (1944–1953)
Jaanuaris 1945 kuulutas Punaarmee poolt ametisse pandud nukuvalitsus Poolas, et natsismivastased liikumised eesotsas Armia Krajowaga on ebaseaduslikud ning kutsus selle liikmeid välja tulema, lubades neile vabadust ja julgeolekut. Paljud vastupanuvõitlejad otsustasid relvad ära anda ning välja tulla, kuid paljud neist arreteeriti ja pandi vangi. Tuhandeid piinati ning saadeti GULAG-i vangilaagritesse või anti libakohtu alla ja hukati (näiteks Uroczysko Barani hukkamisväljadel).
Petroskoi ajalugu
Nõukogude käsitlusi Soome okupatsioonist
1942. aasta aprillis tähistas Äänislinnas oma 20. aastapäeva Akadeemiline Karjala Selts. Osales üle 300 noore ohvitseri, kes soovisid rajada Suur-Soome riiki Ida-Karjala jt soome-ugri taustaga alade liidendamisel Soomega.