cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mircea Snegur
Elulugu
Mircea Snegur sündis Trifănești külas Rumeenias (tänapäeva Moldovas) pool aastat enne Nõukogude Bessaraabia okupeerimist juunis. Snegur lõpetas 1956. aastal Frumusica küla keskkooli. Kõrghariduse omandas Snegur M. V. Frunze nimelises Kišinjovi Põllumajanduse Instituudis 1961. aastal agronoomia erialal. Ta jätkas oma õpinguid ja tegi samas institutsioonis loomakasvatuse osakonnas aspirantuuri, teenides 1972. aastal põllumajandusteaduste doktorikraadi. Aastatel 1961–1968 töötas Snegur Florești rajooni Lunga külas agronoomi ja kolhoosiesimehena. 1968–1973 juhatas ta direktorina katsejaama. 1973. aastast asus Snegur tööle Moldaavia NSV põllumajandusministeeriumis, kus töötas 1978. aastani osakonna direktorina. 1979–1981 oli Snegur Balti Teadusuuringute Instituudi direktor.
1981. aastast oli Snegur Moldaavia Kommunistliku Partei Edineți rajooni esimene sekretär, 1985. aastast sai Snegur MKP Keskkomitee sekretäri ametile. Snegur valiti 1989. aastal Moldaavia NSV Ülemnõukogu esimeheks ja 26. märtsil Nõukogude Liidu Ülemnõukogu rahvasaadikuks ning ta töötas MNSV Ülemnõukogu 11. ja 12. koosseisus Juba järgmisel aastal valiti Snegur 3. septembril ainsa kandidaadina Moldaavia NSV presidendiks. 1991. aasta augustiputši ajal keeldus Snegur täitmast riigipöörajate korraldusi ja avaldas toetust Boriss Jeltsinile.
Karjäär presidendina
Pärast Moldova iseseisvuse väljakuulutamist 27. augustil kuulutati välja uued presidendivalimised. Mircea Snegur oli valimistel ainuke kandidaat ning valiti 1991. aasta detsembris iseseisva Moldova esimeseks presidendiks. 82,88% hääleõiguslikust elanikkonnast käis valimas ning 98,17% andis Snegurile poolthääle, vastu oli 1,79%.
Presidendil tekkis kohe konflikt Rahvarindega, sest ta ei toetanud viivitamatut ühinemist Rumeeniaga. Kuid juba 1992. aastal võitis Snegur Rahvarinde poolehoiu tagasi, kuulutades 2. märtsil pärast pantvangikriisi välja Dnestri vasakkaldal eriolukorra, millega ta lubas Moldova vägede sõjalise sekkumise regioonis. Kuigi Moldova väed saavutasid piiratud edu separatistlike Transnistria vägede tagasisurumisel, ei suutnud Moldova oma võimu Benderis ja vasakkaldal taastada Vene vägede sekkumise tõttu Transnistria poolel. Snegur süüdistas korduvalt Vene armeed Moldova konfliktis sekkumises, kuid süüdistused sõja kulgu ei muutnud. 21. juulil allkirjastas Snegur koos Transnistria juhiga Moskva lepingu, millega kehtestatud rahu on püsinud tänase päevani. 1992. aasta lõpust lubas Snegur Transnistriale taasühinemise korral laia autonoomiat.
1996. aastal võeti vastu Moldova põhiseadus, millega liikus Moldova enam parlamentaarse riigikorralduse suunas. Sama aasta 17. novembril toimunud presidendivalimistel kaotas Snegur teises voorus endisele kompartei juhile ja parlamendi esimehele Petru Lucinschile. Sneguri poolt häälestasid 47% valijatest ja 15. jaanuaril 1997 loovutas ta oma presidendikoha.
Hilisem karjäär
Pärast presidendivalimistel lüüa saamist üritas Mircea Snegur jätkata poliitikaareenil. Snegur koondas enda ümber 1995. aastal presidendi toel rajatud Taassünni partei, millega töötas edasi opositsioonis uuele presidendile. Partei moodustas 1998. aasta parlamendivalimistel valimisbloki, mille koosseisu osutus Snegur valituks Moldova parlamendi 14. koosseisu.
Snegur ja Eesti
Eesti Panga president Rein Otsason käis 1991. aasta mais konsulteerimas Moldova presidenti Mircea Sneguri ja kohalike panga- ja rahandusspetsialiste, tutvustades Moldovas, kuidas iseseisvas vabariigis pangandussüsteemi välja arendada ja kuidas edukalt privatiseerida.
1996. aasta aprillis külastas Mircea Snegur Moldova presidendina koos valitsusdelegatsiooniga tollase presidendi Lennart Meri kutsel Eestit. Eestis kohtuti president Meriga, Riigikogu esimehe Toomas Saviga, valitsusjuhi Tiit Vähiga ja välisminister Siim Kallasega. Presidendid rõhutasid mõlemate väikeriikide iseseisvust, Molotovi-Ribbentropi pakti negatiivset mõju mõlemale riigile ning soovi Euroopa suunal integreeruda. 3. aprillil kirjutati alla neljale dokumendile: presidendid kirjutasid alla Eesti ja Moldova teineteise mõistmise ja koostöö deklaratsioonile, kultuuriministrid kirjutasid alla valitsustevahelisele kultuurikoostöö kokkuleppele ja välisministrid välisministeeriumide koostöö protokollile. Eesti ja Moldova vahel sõlmiti ka kokkulepe kahe infoagentuuri vahelise infovahetuse kohta, millele kirjutasid alla ETA peadirektor Neeme Brus ning Moldpressi peadirektori Dumitru Tira. Moldova presidendipaar tutvus ka Tallinnaga, Saku õlletehase ja Pauligi kohvitehasega.
Saaremaa Ralli 2008
Saaremaa Ralli 2008 toimus 10.–11. oktoobril Saaremaa teedel.
See oli 41. rahvusvaheline Saaremaa Ralli. Ralli võitsid eestlased Ott Tänak ja Raigo Mõlder Subaru Impreza WRX-iga.
Totoriškės
Totoriškės poola keeles Tataryszki) on küla Leedus Trakai rajooni Trakai vallas. Küla asub Galvė järve põhjakaldal Totoriškėse poolsaarel (10.4 ha).
Küla on tekkinud Totoriškėse mõisa juurde, mille hoonetekompleks jääb tänapäeval Trakai linna territooriumile.
Sadolini spordihoone
Sadolini spordihoone (spordiregistris Sadolin Spordihoone) on spordihoone Rapla maakonnas Raplas aadressil Viljandi maantee 69a. Hoones on muuhulgas korvpalliväljak, squash'i-saal ja siselasketiir. Hoone omanik ja valdaja on SA Rapla Spordirajatised.
Elizabeth Telfer
Elizabeth Ann Telfer (sündinud 22. veebruaril 1936) on Briti filosoof.
Sõprus
Artikkel "Friendship" räägib sõpruse loomusest, selle suhtest kohusega ja selle väärtusest.
Sõprust mainitakse sageli elamisväärse elu tähtsamate koostisosade seas.
Sõpruse olemus
Sõpruse kohustused
Kohustusi sõprade ees on võimalik kritiseerida hoopis teisest vaatepunktist. Selle järgi on loogiline rääkida kohustustest sõprade ees, aga arvamus, et meil päriselt on kohustused, on väär, sest väidetavad kohustused sõprade ees ei ole põhjendatavad. Selle väite puhul võib muidugi tõrjuda vajadust kaitsta vaadet, et sõprade ees on kohustused, sest see ei ole võimalik ega vajalik, see on lihtsalt moraalne printsiip, et meil on sõprade ees kohustused. Aga see ei ole iseenesest mõistetav, et meil on erilised kohustused väikese grupi inimeste ees, lihtsalt sest me hoolime neist ja soovime nende seltskonda. Need, kes on vastu kohustuste olemasolule sõpruses, väidavad, et sõprus paistab sisaldavat mingil määral ebaõiglust, sest sõprus tähendab eeliskohtlemist abivajajate ees – ehk meie teenused sõpradele ei ole kohustused, vaid neid võib tõlgendada positiivselt ebamoraalsetena.
Aga need piirangud jätavad ikkagi ala, kus ükski kohustus, mis tekib mõnest teisest rollist ei ole küsitavad, kuid milles tekib valik sõbra ja võõra aitamise vahel. Näiteks mees saab valida veeta õhtu aidates kaunistada sõbra või vanainimese korterit või ta saab vaba raha kasutada, et sõbrale laenu anda või ta saab selle panustada Oxfami. Enamik ütleks, et sõpradel on, kui mitte eelisõigus, siis vähemalt tugev alus olla eelistatud ja Telfer üritab seda vaadet kaitsta.
Usutav argument paistab apelleerivat reegliutilitarismile. Saab väita, et paljud õigused ja kohustused, mis erilisi aluseid tekitavad ja ei ole õigluse poolt nõutud, on õigustatud nende panusest üldise heaolu soodustamiseks. Näiteks kui lapsevanemalt küsitakse, miks ta peaks toetama oma last, vastab ta, et see on lapsevanema üks kohustustest, selle asemel, et lapsed oleks riigi või vanavanemate vastutusel, on parim kõigile osapooltele, kui lapsevanematel on eriline vastutus oma lapse ees. Samal viisil saab siis arvata, et üldine heaolu on saavutatav kui sõpradel on meie osas erilised õigused. Seda saab põhjendada sellega, et tekitatakse rohkem rõõmu, kui kõik teevad paari teise inimese heaolu enda eriliseks mureks kahel põhjusel: 1) inimene on efektiivsem kui ta suunab oma energiat; ja 2) ta teab täpsemini, mis väikese grupi vajadused on.
Esimene neist argumentidest ei toeta iseeneses vaadet, et meil on erilised kohustused sõprade ees, vaid see toetab vaadet, et me peaksime valima väikese grupi meie heatahtlikkuse erilisteks saajateks. Aga lisades teise argumendi vajaduste teadmise kohta, saab kaitsta vaadet, et see eriline grupp, kelle me valime, peaksid olema meie sõbrad. Mitte ainult seetõttu, et meil on sõpradega hea side ja nii saame nende vajadusi teadma, sest see kehtib ka pere ja töökaaslaste puhul, aga meil on ka eriline mõistmine sõprade vajaduste osas – vooruses, mitte ainult suhtes, mis sõprade vahel on, ja ka teravnenud teadlikkus, mis tuleneb erilisest murest, mida sõbrad teineteise vastu tunnevad.
Seega saab liikuda edasi mõttega, et idees, et me omame kohustusi nende suhtes, kelle osas me juba tunneme erilist muret, ei ole midagi endas vastanduvat ning saame väita, et selle muretunde olemasolu on osaliselt väite, et meil on erilised kohustused sõprade ees, õigustus. Nagu just oli näha, siis eriline mure, muutes meid eriti teadlikuks teiste vajaduste osas, tekitab meile kohustusi, mis on saateks erilisele teadmisele vajaduste kohta. Aga see annab ka erilise võimu aidata, ja selles vaates annab see jällegi ka erilisi kohustusi. See on nii, kuna inimene saab omada kohustusi vaid enda võimete piires ja mõnel juhul on ta võimeline, mure tugevuse tõttu mida ta sõbra suhtes tunneb, sõbra jaoks tegema midagi, mida ta kellegi teise jaoks ei teeks.
Selle osas saab veel vastu vaielda, et Telfer ei ole puudutanud väidet, et on ebaõiglane näha sõpru kellenagi, kellel on eelisõigus, kuna sõprus on oma loomult väga ebaühtlaselt jagatud, siis ka õigused, mis sellest tulenevad, on ebaühtlaselt jaotatud. Telfer arvab, et sellele ainus võimalik vastus on, et sellises olukorras, kus tegevuse kasulikkus on piisavalt suur, kompenseerib see fakti, et mingil määral on seal ebaõiglust. Aga igal juhul kui rääkida kohustustest sõprade ees, räägime neist selgelt kui esmamuljetel põhinevatest kohustustest, mida saab ümber lükata mõne tugevama väitega.
Telfer tõi välja erinevaid argumente, et näidata väite “kohustused ei käi sõpruse juurde”, veenmatust: ta rääkis sõpruse tahtmatusest, kohustuste piiravast olemusest ja personaalsuse erinevatest vormidest. Pikemalt analüüsis ta väidet, et sõprus on kohustustest eraldatud mitteametlikkuse tõttu ning pakkus, et kohustustest saab sõpruses rääkida isegi kui need ei ole institutsionaalsed ja ühiskonna standardite poolt toetatud. Seejärel tõstatas ta uue idee, mis põhjendab nende kohuste olemasolu sõprade ees, mis põhineb üldisel heaolul.
Sõpruse väärtus
Siiamaani öeldust saab järeldada, et kui meil on sõbrad, siis meil on kindlad kohustused nende ees. Aga see ei demonstreeri sõpruse väärtust – samamoodi nagu lapsevanemate kohustused laste ees ei näita lapsevanemaks olemise väärtust.
Osad ütleks, et pole mõtet analüüsida, mis hea sõprus on, sest inimestel on sõbrad igal juhul, nad ei saa sinna midagi parata. Aga see ei ole rangelt tõsi, sest pühendumus sõprusele on vabatahtlik. Võib olla tõsi, et inimesed ei suuda midagi parata ebamääraste ja vabamate suhete loomisesse ja ei suuda parata sõpruse kirgede tundmist teiste inimeste suhtes. Aga see ei tähenda sõpruse paratamatust.
See argument on veenev vaid siis kui need kired on vältimatud, aga tundub selge, et isegi kui me ei saa kirgedest enam lahti saada, kui need juba tekkinud on, saab nende arengut pärssida või muuta lastes. Teatud varajane keskkond vähendab inimese kalduvust moodustada tugevaid suhteid hiljem. Kas see on hea või halb, sõltub sellest, kas sõprus ise on hea või halb asi. Samuti ei saa seda lahendada öeldes, et inimene, kes ei suuda sõprussuhteid luua, on psühholoogiliselt ebaterve, sest me ei arvestaks sõprust osaks psühholoogilisest tervisest, kui me just juba ei eelda, et sõprus on hea asi. Seega me ei saa kaitsta sõprust vaimse tervise nimel ilma pideva ringluseta.
Miks siis loetakse sõprust alati heaks asjaks, ehk isegi üheks suurimaks õnnistuseks elus? Osaliselt on see juba põhjendatud varem öelduga. Telferi seisukoht sõpruse kohustuste osas ei tekitanud küsimust sõpruse kui sellise väärtuse osas, vaid pigem küsis, kas kui meil on sõbrad, saame me endile viidata läbi sõpradele kohustuste omamise. Aga selle küsimuse järeldusi saab kasutada osaliselt õigustamaks sõprust ennast. Sõprus tekitab üldist õnnelikkust, pakkudes hoolivust ja arvestamist teiste heaolu osas, mida ei tekiks väljaspool sõprust ja mis kompenseerib ebaõigluse sõpruse ebavõrdses jaotuses. Isegi need, kellel ei ole sõpru, on praegu paremas olukorras kui nad oleks siis, kui sõprust kui sellist ei eksisteeriks, sest mõistmine, mis sõprusest tekib, ja vastastikune krititsism, mis selles on, parandavad sõprade käitumist inimestega ka väljaspool sõprussuhet.
Aga sõprust väärtustatakse ka teistel põhjustel kui selle üldise teenistuse pärast ühiskonnale. Et neid põhjuseid näha, on hea alustada Aristotelese seisukohast, miks õnnelik inimene vajab sõpru. Aristoteles (Nikomachose eetika 1169b 3 – 1170b 9) pakub, et sõbrad on kasulikud selleks, et aidata sõpra hädas ja et saada tema heaolus temalt kasu. Telferi sõnul inimesel peavad olema sõbrad mitte selleks, et saada ja anda igasugust abi (nagu Aristoteles paistab arvavat), vaid et on kindlad teened/tegevused, mida inimene saab saada vaid sõpradelt ja teha ainult sõpradele.
Enam ei tundu nauding kui sõpruse põhjendus kuigi veenev, sest sõprusega, nagu kõigi teiste kiindumustega, mis tekivad, suureneb potentsiaal valuga sarnaselt naudinguga. Saab vaielda, et saada naudingut rohkem kui valu, tuleks sõprust vältida. See pessimistlik vaade aga ei võta arvesse kõiki sõprusega kaasnevaid naudinguid. Sõpruses on teatud naudinguid, millel ei ole vastanduvat valu (erinevalt näiteks sellest, et leiad sõbra versus kaotad sõbra jt). Sellised naudingud tekivad koos tegemistest, selle asemel, et teha tegevusi üksi või kellegi teisega. Meie tegevused võivad olla igal juhul nauditavad (mängu mängimine, muusika kuulamine, vestlus jne) ja sõbra kohalolu suurendab naudingut. Meie tegevused võivad iseeneses olla vastumeelsed, aga need võivad muutuda lõbusaks kui teha neid koos sõbraga (nt kolimine, suurpuhastus).
See sõpruse naudingute arutelu toob välja kolmanda sõpruses oleva väärtuse, mida ka Aristoteles märkas: sõprus on elu suurendav, paneb elu rohkem elama, kogema. See juhtub mitmel viisil:
Seega sõprus panustab ühiskonna heaolusse, sõprade kasusse ja naudinguisse ning elu-võimendusse. Aga see tugev sõpruse põhjendus ei näita ilmtingimata, et inimene on teinud vea, otsustades et sõprus ei ole talle. Ta võib seda teha kui ta tunneb, et tema temperament teeb ebatõenäoliseks selle, et ta on rahuldav sõber või kui ta tunneb, et tal on käsil mõni suur projekt, mis ei jäta aega ega energiat sõpruse jaoks.
Telfer ütleb kokkuvõtteks, et liiga suur sõpruse väärtustest mõtisklemine on oma ohtudega, sest see võib panna inimese otsima sõprust, mitte sõpru ning väärtustama teist inimest kui võimalikuna sõpruses osalejana kui et inimesena endana. Aga võib ka olla, et selline suhtumine, mis iseenesest on vale ja haiget tegev, on ennasthävitav kui seda märgatakse. Seega kokkuvõtteks: me saame väärtusliku sõprussuhte ainult siis, kui me ei mõtle sellest ja keskendume sõbrale endale.
Heinrich Neuhaus
Heinrich Neuhaus (25. aprill 1886 Tallinn – 12. märts 1949 Stockholm) oli eesti ärimees.
Ta osales vabatahtlikuna Vabadussõjas, oli alates 1921. aastast Tallinna Laevaühisuse direktor ja juhatuse esimees. Ta oli ka Eesti Laevaomanikkude Ühingu esimees, Eesti Laevaliinide juhatuse liige ja esimees, Laevasõidu ja Merekaubanduse Edendamise Seltsi "Laevandus" abiesimees ja ajakirja "Laevandus" toimetuse liige. Heinrich Neuhaus oli Kaubandus-Tööstuskoja, Riigi Majandusnõukogu ja I Riiginõukogu liige.
Mart Võrklaev
Mart Võrklaev (sündinud 30. mail 1984 Tallinnas) on Eesti poliitik, Eesti rahandusminister. Ta oli XIV Riigikogu liige.
Ta töötas aastatel 2006–2007 ettevõtte Empower Engineering OÜ nooremgeodeedina ja 2007–2012 Rae vallavalitsuses maakorraldajana.
2012. aastal oli ta Rae valla abivallavanem, aastatel 2012–2019 oli ta Rae vallavanem.
28. aprillil 2010 astus ta Reformierakonda.
30. septembrist 2019 on ta (seoses Kalle Pallingu tagasiastumisega) XIV Riigikogu liige, 7. oktoobril 2019 andis ta ametivande.
Intervall (matemaatika)
pisi|Reaalarvud, mis on reaalsirgel reaalarvust x suuremad ja arvust x + a (kus a on positiivne reaalarv), moodustavad intervalli (vahemiku) Intervall on matemaatikas reaalarvude hulk, milles koos mis tahes kahe sellesse kuuluva arvuga kuuluvad sellesse hulka ka kõik nende vahele jäävad arvud.
Mart Võrklaev
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 908 häält ning osutus valituks.
Isiklikku
Tal on kaks poega. Tema hobideks on golf, jalgrattasport ja reisimine.
Intervall (matemaatika)
Intervall võib olla lõik, poollõik või vahemik reaalsirgel.
Albaania 2022. aasta taliolümpiamängudel
Albaania osales 2022. aasta taliolümpiamängudel Pekingis ühe sportlasega. See oli viies kord, kui Albaania taliolümpiamängudest osa võttis.
Aleksandr Dmitrijev (dirigent)
Aleksandr Dmitrijev (vene keeles Александр Сергеевич Дмитриев; sündinud 19. jaanuaril 1935) on Venemaa dirigent.
Albaania 2022. aasta taliolümpiamängudel
Albaaniat esindas mäesuusataja Denni Xhepa.
Aleksandr Dmitrijev (dirigent)
Alates 1977. aastast on Dmitrijev Peterburi Sümfooniaorkestri peadirigent.
Dmitrijev on Peterburi konservatooriumi dirigeerimisprofessor, kelle õpilaste hulka on kuulunud teiste hulgas Vladimir Altšuler, Andrei Anihhanov, Toomas Kapten jpt.
Tristan (filmistuudio)
OÜ Stuudio Tristan on Eesti filmitootja. OÜ asutati 2003. OÜ on tootnud dokumentaalfilme.
Colorado lipp
pisi|Colorado lipp Colorado lipp on Colorado osariigi lipp. Lipp on kasutusel alates 1911. aasta 5. juunist.
Lipul on kujutatud kolme sama laiusega horisontaalset triipu; ülemine ja alumine triip on sinised ning keskmine triip valge. Nende triipude peal on punane "C", mille sees on kuldne ketas. Sinine sümboliseerib taevast, kuldne päikest, valge lumega kaetud mägesid ja punane Maad.
Lipu kujundas Andrew Carlisle Johnson.
Verquin
pisi|Verquini vallamaja
Verquin (lääneflaami: Werkin) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Endine söekaevanduslinn Verquin asub u. 4,8 km Béthune'i keskusest lõunas ja 39 km Lille'ist edelas, teede D941, D937 ja D72 ristumiskoha ümbruses. Valda läbib Autoroute A26.
Paul Himma (pastor)
Paul Himma (2. juuni 1910 Võrumaa – 11. detsember 1994 Tartu) oli kondiiter ja Tartu Salemi Baptistikoguduse vaimulik.
Heinrich Neuhaus (pianist)
Heinrich Felix Neuhaus (vene Генрих Густавович Нейгауз; 31. märts/12. aprill 1888 Jelizavetgrad – 10. oktoober 1964 Moskva) oli saksa päritolu vene pianist ja muusikapedagoog.
Paul Himma (pastor)
Elukäik
Paul Himma sündis Võrumaal Vana-Roosa vallas Metstaga külas Metsmõisa talus põliste põllutööliste perekonnas. Tema vanemad oli Gustav ja Amalie (neiupõlvenimega Malleus) Himma. Tal oli viis õde-venda, tema ise oli lastest neljas.
Kui Paul oli nelja-aastane, suri tema ema ja isa abiellus Emilie Himmaga, kellest sai Pauli võõrasema. Aasta pärast suri ka isa. Lapsed kasvasid mõnda aega võõrasemaga, kuid sealse raske elu pärast läksid mõne aasta pärast võõraste juurde karja või tööle. Paul läks kuueaastaselt võõraste juurde karjaseks, varsti võttis ta onu, kelle nimi oli samuti Paul, ta enda hoolde.
Haridus
Aastatel 1932-1935 õppis Tartu Linna Majandusõpilastekoolis kondiitri eriala. Aastatel 1956-1962 õppis Usuteaduslikel Kursustel Tallinnas.
17-aastaselt kolis Paul Tartusse, et õppida amet. Ta sai "Univeri" pagariärisse õpipoisiks ning asus samal ajal õppima ka Tartu Linna Majandusõpilastekooli, kus sai kondiitri hariduse. Kolmeaastase kursuse lõpetas ta 1935. aastal.
Töökäik
Paul Himma töötas kondiitrina ligi 30 aastat. 1943. aastast töötas ta ka pastorina: esialgu nelipühikoguduses, mille nimi on Tartu II Evangeeliumi Kristlaste-Baptistide Usuühing. 1946. aastal liideti see Tartu Saalemi Evangeeliumi Prii Usuühinguga ning ühinenud kogudus valis pastoriks Paul Himma. Hiljem nimetati kogudus Tartu Salemi Baptistikoguduseks. Paul Himma oli Salemi koguduse pastor 1972. aastani, kui ta andis ametiposti üle nooremale usuvennale Jüri Jürgensonile. 1975. aastal kutsus Võru Baptistikogudus Paul Himma enda pastoriks ja nii töötas ta veel kümme aastat selles ametis.
Publikatsioonid
Paul Himma jutlustest on ilmunud kogumik "Suuremeelne Jumal", kus on tema jutlused 1980. aastatest.
Isiklikku
Paul Himma oli abielus Ilse Himmaga (neiupõlvenimega Kääp). Nad abiellusid 18. aprillil 1938 Tartu Pauluse kirikus, kus neid laulatas õpetaja Harri Haamer. Pauli ja Ilse pojad on tõlkija Tiito Himma (1942–2017) ning eesti muusik ja kultuurikorraldaja Paul Himma (sündinud 1953).
Saaremaa Ralli 2009
Saaremaa Ralli 2009 oli 42. Saaremaa Ralli. See toimus 9.–10. oktoobril 2009 Kesk- ja Lääne-Saaremaa kruusateedel.
Jaan Lutsar (maadleja)
Jaan Lutsar (sündinud 18. jaanuaril 1972 Tartus) on eesti judoka ja judotreener.
Saaremaa Ralli 2009
Ralli võitsid eestlased Georg Gross ja Kristo Kraag Ford Focus WRC-l.
Jaan Lutsar (maadleja)
Ta on lõpetanud 1991. aastal Eesti Spordigümnaasiumi ja 1996. aastal Tallinna Pedagoogikaülikooli, kus õppis kehakultuuri.
Ta on töötanud 1996. aastast treenerina Tallinna Kesklinna Spordikoolis, Pirita Spordikoolis ja judoklubis Aitado.
Isiklikku
Tema isa Andres Lutsar oli Eesti judoliikumise rajaja, sportlane ja judotreener; ema Aime Lutsar oli eesti näitleja, lavastaja ja näitejuht.
Boiootia piirkonnaüksus
Boiootia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Βοιωτίας) on Kreeka piirkonnaüksus Kesk-Kreeka piirkonna lõunaosas.
Piirkonnaüksuse keskasula on Livadeiá ja suurim linn on Teeba.
Haldusjaotus
Boiootia piirkonnaüksus jaguneb 6 vallaks. Need on:
pisi|150px|left|Boiootia piirkonnaüksuse vallad
Harland and Wolff
pisi| Harland & Wolff Heavy Industries on rasketööstuse ettevõte Belfastis Põhja-Iirimaal, mis on spetsialiseerinud avamere konstruktsioonide ja laevade ehitusele.
Ettevõte asutasid 11. aprillil 1861 Edward Harland ja Gustav Wolff. Ettevõte riigistati 1977. aastal ja erastati 1989. aastal.
Ettevõte on ehitanud kõik laevakompanii White Star Line laevad, sealhulgas Titanicu. Samuti ehitas ettevõte tänaseks muuseumilaevana töötava Briti kergristleja HMS Belfast.
Aktinomeeter
pisi|[[Violle'i aktinomeeter]]
Aktinomeeter on riist Päikese otsekiirguse suhteliseks mõõtmiseks.
Aktinomeetrit, mis on varustatud heliostaadi ja kirjutusseadisega, nimetatakse aktinograafiks.
Morobe provints
Morobe provints (varem Adolfhafen) on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas.
Provintsi keskus ja suurim linn on Lae. Provintsi pindala on 34 500 km², millest 719 km² moodustab veepindala, ja elanike arv oli 2000. aasta rahvaloenduse järgi 539 725.
Provintsis kõneldakse 101 keelt, näiteks kate ja jabemi keelt. Linnades on peamisteks keelteks inglise keel ja inglise pidžin.
Provints jaguneb üheksaks ringkonnaks:
Püha Jüri kompanii
Püha Jüri kompanii (itaalia keeles Compagnia di San Giorgio) nimetuse all on tuntud kolm Püha Jüri lipu all võidelnud palgasõdurite väesalka XIV sajandi Itaalias.
Esimene Püha Jüri kompanii – Lodrisio Visconti (1339)
Esimene Püha Jüri kompanii nime kandev väesalk (umbes 6500 meest) formeeriti 1339. aastal Lodrisio Visconti poolt osalemaks Parabiago lahingus (21. veebruar 1339). Väesalk purustati Parabiago lahingus, kus legendi järgi osales ka pilvelt alla ratsutanud Püha Ambrosius.
Teine Püha Jüri kompanii – Ambrogio Visconti (1365)
Teise Püha Jüri kompanii moodustas 1365. aastal Bernabò Visconti vallaspoeg Ambrogio Visconti. Väesalk purustati Bergamo mässu ajal 1374. aastal.
Kolmas Püha Jüri kompanii – Alberico da Barbiano (1377)
pisi|[[Alberico da Barbiano]] Suurima tuntuse saavutas Alberico da Barbiano poolt 1377. aastal moodustatud Püha Jüri kompanii. Selles peaasjalikult itaallastest koosnevas väesalgas võitlesid teiste seas kondotjeerid Braccio da Montone, Muzio Attendolo Sforza, Ugolotto Biancardo, Jacopo dal Verme, Facino Cane, Ottobono Terzi ja Ceccolino da Michelotti.
Alberico kompaniis edendati ratsaväe lahinguvarustust ja taktikat, suurt tähelepanu pöörati lahingulisele ettevalmistusele. Algselt paarisajast mehest koosnev väesalk suurenes peagi nelja tuhande võitlejaga väeosaks. Esimene "tööleping" (itaalia keeles condotta) sõlmiti 1378. aastal Milano valitseja Bernabò Viscontiga.
Alberico da Barbiano väesalk toetas paavst Urbanust tema võitluses vastupaavst Clemens VII vastu.
Alkinoos
pisi|[[Francesco Hayez. "Odysseus Alkinoose juures". 1814-1815]] Alkinoos (vanakreeka keeles Ἀλκίνους või Ἀλκίνοος, Alkínoös) oli Scheria saarel elava muinasjutuliselt õnneliku rahva faiaakide kuningas Homerose eeposes "Odüsseia".
Alkinoose abikaasa oli Arete. Neil oli viis poega ja tütar Nausikaa.
Trakai poolsaare linnus
thumb|Trakai poolsaare linnus Trakai poolsaare linnus (leedu Trakų pusiasalio pilis) on Galvė järve poolsaarele ehitatud linnus Leedus Trakais.
Linnuse ehitustöid alustati XIV sajandi teisel aastakümnel, ent rajatis jäi lõpetamata. Aastal 1390 põletasid linnuse kaitsjad selle pärast korduvaid ristisõdijate rüüsteretki lõpuks ise maha. Trakaisse rajati aga Galvė järvesaarele teine linnus.
Hiljem ehitustööd siiski lõpetati. Aastal 1440 tapsid mässavad vasallid seal Žygimantas Kęstutaitise.
XVII sajandi keskel oli linn Vene-Poola sõja ajal mitu aastat Moskva okupatsioonivägede valduses; sel ajal laastati linn ja põletati see maha. Ühtlasi purustati ka mõlemad Trakai linnused. Sõja järel linnust enam ei taastatud, ent säilinud torni rajati vangikongid. Aastal 1678 andis Trakai vojevood Marcjan Aleksander Ogiński linnusekompleksi dominiiklaste käsutusse, kes sinna oma kloostri rajasid.
Aastal 1929 linnusevaremed konserveeriti, teise maailmasõja eel restaureeriti ka üks kolmeteist meetri kõrgune torn. Aastal 1953 konserveeriti kloostri varemed.
Linnuse keskne osa on vana linnamägi. Esimesed väljakaevamised viidi seal läbi aastal 1854, mil seal avastati kivimüüri jäänused. Põhjalikumad väljakaevamised viidi seal läbi aastal 1962. Linnust oli muudetud kindlamaks looduslikult kõrgemale paigale kolme meetri paksuse kruusakihi lisamisega, küngast piiras aga kolme meetri sügavune ja 6-13 meetri laiune vallikraav. Selle taga asus 260 meetrit pikk ja 1,1-1,4 meetrit paks maakividest müür. Kirdenurgas asus nelinurkne torn. Kaguosa oli kaks meetrit kõrgem ja seal asus 1,8 meetri paksuste maakividest müüridega ehitis (15x18 m), mis oli tõenäoliselt lõpetamata. Ei vallikraav ega ümbritsev kivimüür olnud lõpetatud. See vastab Trakai linnuse kirjeldusele XV sajandi ristisõdijate kroonikates, kus sellest räägitakse kui kahe kivist müüriga puitlinnusest.
Hiljem ümbritseti poolsaar kivist 10 meetri kõrguse müüriga, milles oli neli nurgatorni ja kaks vahetorni, kuus või seitse torni, lisaks asus üks torn kagupoolsel kaitsemüüril. Selle kompleksi rajamiseks kasutati nii maakive kui ka telliseid. XV sajandil lisati kolme torniga müür ka vana linnamäe asukohta linnuse kirdeosas.
Tom Perez
pisi|Tom Perez Thomas Edward "Tom" Perez (sündinud 7. oktoobril 1961 Buffalos) on Ameerika Ühendriikide jurist ja poliitik. Ta oli aastatel 2013–2017 Barack Obama valitsuse tööminister. 25. veebruaril 2017 valiti ta Demokraatliku Partei esimeheks. Sellel ametikohal oli ta kuni 21. jaanuarini 2021.
Ta sündis aastal 1961 Buffalos dominikaani päritolu emigrantide perekonnas. Ta sai aastal 1983 Browni Ülikoolist rahvusvaheliste suhete ja poliitteaduste bakalaureuse kraadi, aastal 1987 sai ta Harvardi ülikoolist Master of Public Policy kraadi ja õigusteaduse doktori kraadi.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Suhkur Film
OÜ Suhkur Film on Eesti filmitootja. OÜ asutas 2000 Veiko Õunpuu.
Motier de La Fayette
pisi|Vapp. Motier de La Fayette oli Prantsusmaa aadlisuguvõsa, La Fayette'i markiid alates 1690. aastast. Suguvõsa tuntuim liige on Gilbert du Motier de La Fayette.
Parrot AR.Drone
pisi|Tootmiseelne prototüüp Parrot AR.Drone on kvadrootor, kaugjuhitav mehitamata õhusõiduk, millel on neli rootorit ja tiivikut. Drooni on võimalik juhtida nutitelefoni le, tahvelarvutile või lauaarvutile kirjutatud arvutiprogrammiga.
Jonathan Ikoné
Nanitamo Jonathan Ikoné (sündinud 2. mail 1998 Bondy's) on Prantsusmaa jalgpallur, kes mängib ründajana Itaalia kõrgliiga klubis Fiorentina ja Prantsusmaa jalgpallikoondises.
2010. aastal liitus ta Paris Saint-Germaini noorteakadeemiaga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 28. septembril 2016 UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiri kohtumises Razgradi Ludogoretsi vastu. Prantsusmaa kõrgliigas debüteeris ta kolm päeva hiljem mängus Bordeaux' Girondins' vastu. 2017. aasta jaanuaris suundus ta laenule Prantsusmaa kõrgliiga klubisse Montpellier.
2022. aasta jaanuaris siirdus ta umbes 15 miljoni euro eest Itaalia kõrgliiga klubisse Fiorentina.
2015. aastal tuli Ikoné Prantsusmaa kuni 17-aastaste koondisega Euroopa omavanuste meistriks. Prantsusmaa jalgpallikoondises debüteeris ta 7. septembril 2019 EM-i valikmängus Albaania vastu ja lõi selles mängus ka värava.
Niccolò Michetti
Niccolò Michetti (itaalia keeles Nicola Michetti; 7. detsember 1675, Rooma, Itaalia – 12. november 1759, Rooma, Itaalia) oli Itaalia barokkstiili arhitekt, kes töötas Roomas ja Peterburis. Ta oli Tallinna Kadrioru lossi peaarhitekt ja seda ümbritseva pargi projekteerija.
Elukäik
Niccolò Michetti sündis 7. detsembril 1675 Roomas Itaalias. Alates 1700. aastatest õppis ta Carlo Fontana juures, kes oli Itaalia baroki üks suurtest meistritest. Michetti on abistanud Carlo Fontanat paljudes projektides. Aastal 1704 osales Michetti Trevi purskkaevu konkursil, kus tema projekti vastu ei võetud. Trevi purskkaevu projekt on nüüd galerii The Royal Collection Trust kollektsioonis. Pärast Carlo Fontana surma 1714. aastal lõpetas Michetti Roomas Ospizio Apostolico di San Michele.
1718. aastal palkas Juri Kologrivov Niccolò Michetti Peeter I-le arhitektiks. Juri Kologrivov oli Venemaa diplomaat ja Peeter I assistent, kes otsis meistreid ja arhitekte, kes hiljem töötasid Venemaal. Ta ostis ka Itaalias kunstiteoseid ja saatis need Venemaale. Michettist sai esimene itaalia arhitekt Venemaal.
Alexandre-Jean-Baptiste Le Blond oli prantsuse projekteerija ja maastikuarhitekt, teine peaarhitekt Peterburis, kes alustas Strelna, Peterhofi ja teiste projektidega. Pärast Alexandre-Jean-Baptiste Le Blondi surma 1719. aastal anti kõik projektid Michettile üle. Temast sai nn kuninglik arhitekt, Peterburi kolmas peaarhitekt.
Niccolò Michetti veetis Venemaal vaid viis aastat (1718–1723), kuid valmistas suure hulga projekte. Tema peamised projektid olid Kadrioru loss, Konstantinovi loss ja Peterhof. Michetti juhtimisel töötasid Peterhofis purskkaevumeistrid, nagu Sualem Prantsusmaalt, vennad Baratinid Itaaliast, samuti skulptorid, nikerdajad ja valajad. Michetti jättis Venemaale maha ka õpilased, näiteks Mihhail Zemtsovi.
1720. aastatel kuulutas Peeter I välja konkursi Senati väljakule kiriku ehitamiseks. 1723. aastal tegi Niccolò Michetti kaks projekti, kuid need ei osutunud väljavalituks. Nüüd hoitakse seda projekti Peterburis Ermitaaži kollektsioonis. Alates 1721. aastast koostas Michetti Kroonlinna tuletorni projekti, kuid tuletorni ehitatud. Ka seda joonist hoitakse Ermitaaži kollektsioonis.
1723. aastal läks Niccolò Michetti Peeter I palvel Itaaliasse tagasi, et osta skulptuure, ega naasnud enam Venemaale. Roomas sai ta väga olulise tellimuse: aastatel 1731–1735 ehitas ta ümber Palazzo Colonna. Talle esitati ka väiksemaid tellimusi, näiteks lavakujundusi. 1725. aastal sai Michettist Accademia di San Luca liige. Niccolò Michetti suri 12. novembril 1759 Roomas.
Looming
Niccolò Michetti loomingu võib jagada kolmeks perioodiks: algusaastad, töö Venemaal ja naasmine Rooma. Niccolò Michetti projekte hoiustatakse muuseumides, näiteks Ermitaaži ja Kuningliku Galerii kogus, Buckinghami palees.
Kadrioru loss Tallinnas
pisi|222x222px|Kadrioru loss, Tallinn, Eesti. Arhitekt N. Michetti. 1718–1725 Niccolò Michetti esimene projekt Venemaal oli Kadrioru loss Revalis (praegune Tallinn). 2. juulil 1718 tehti esimesed mõõtmised, et ehitada pargiga palee. Peeter I soovi kohaselt pidi aed olema avalik, nii et kõik linlased saaksid seal jalutada. Juulis alustatigi palee ehitamist.
Niccolò Michetti projekti järgi pidi palee olema kolmekorruseline ja koosnema kahest tiivast, mis olid keskelt ühendatud suure piduliku saaliga. Palee oli väljast väike ja tagasihoidlik, kuid seest ilus. Ansambel oli Itaalia stiilis ja sel oli kolmetasandiline aed. Palee esifassaadilt avanes majesteetlik vaade, alumisele aiale. Tagasihoidlik tagumine fassaad oli suunatud ülemise aia poole.
Palee ja pargi ehitamisse kaasti suur hulk käsitöölisi eri riikidest. Alguses juhatas ehitustöid Niccolò Michetti assistent Gaetano Chiaveri, alates 1721. aastast aga Mihhail Zemtsov.
Konstantinovi loss Strelnas
pisi|Konstantinovski loss, Strelna, Venemaa. Arhitekt N. Michetti. 1720. Pilt 1847
Strelnas otsustas Peeter I lisaks olemasolevale endanimelisele paleele ehitada Konstantinovi lossi. Algul tegeles Alexandre-Jean-Baptiste Le Blond Konstantinovi lossi kujundamisega. Kui Peeter I nägi Versailles' lossi, siis ta otsustas, et Konstantinovi lossi projekt peab olema imelisem.
Pärast Alexandre-Jean-Baptiste Le Blondi surma 1719. aastal jätkas tööd Niccolò Michetti Strelnas. Ta tegi uue projekti ja lubas Peeter I-le, et loss tuleb ainulaadne. Lossi peajoon on kõrge suur hoone, kus fassaadi keskel paiknevad kolm võlvkaart. 1720. aasta suvel pandigi Konstantinovi lossile vundament. Michetti alustas koos oma assistendi Gaetano Chiaveriga luksusliku kahekorruselise palee ehitust.
Samal ajal Konstantinovi lossi ehitamisega hakati rajama aeda, kus asusid purskkaevud. Peeter I soovis, et purskkaevud töötaksid mitu kuud ööpäev läbi. Selleks oli vaja suurt veehoidlat, kus tuli hoida alatist veetaset. Kui aia rajamine oli alanud, otsustati panna tööle ka purskkaevud, kuid tekkisid probleemid. Kuna Aed paiknes jõega võrreldes kõrgemal, oli purskkaevude toimimiseks vaja veetaset tõsta ning jõekaldaid tugevdada. Kogu see töö oli kulukas.
Peeter I pettus Strelnas ja kandis oma plaanid üle Peterhofi, millest ta tahtis luua Vene Versailles'. Strelna palee ehitus katkestati. Paleele ei paigaldatud katust ega tehtud sisekujundust, purskkaevud demonteeriti ja torud trnasporditi Peterhofi. Palee ehitamise lõpetas 1750. aastal itaalia arhitekt Bartolomeo Rastrelli.
Ozolnieki raudteepeatus
pisi|Ozolnieki raudteepeatus Ozolnieki raudteepeatus on raudteepeatus Lätis Riia–Jelgava raudteeliinil Jelgava piirkonnas. Iga päev peatub seal 36 reisirongi; tööpäeviti 45. Peatus asub Riia raudteejaamast 36,1 km kaugusel. Piletihinnalt kuulub peatus C-tsooni.
Niccolò Michetti
Purskkaevud Peterhofis
Niccolò Michetti projekteeris Peterhofi purskkaevud.
Ozolnieki raudteepeatus
Peatus avati aastal 1929 jaamana, kus ümbruskonna karjääridest Riia tsemenditehase tarbeks kaevandatud ja kitsarööpmelisel raudteel Ozolniekisse toimetatud kriit ümber laaditi. Veel samal aastal avati seal ka perroon ja algas reisiliiklus. Kuni teise maailmasõjani eelnes jaamale Poļi raudteepeatus.
Niccolò Michetti
Purskkaevud Peterhofis
Niccolò Michetti projekteeris "Kuldmäe" ehk "Marlini" kaskaadi, mille projektil oli esialgu 80 sammu, kuid nende arv vähenes 21-ni. Selle purskkaevu tööd viisid läbi arhitektid Mihhail Zemtsov, Bartolomeo Rastrelli ja Nicolas Pineau, rajatis sai valmis 1732. aastal. Aastatel 1721–1722 kavandas ja ehitas Michetti linnumajad "Aviaries", mis asuvad alumises aias ning on säilinud oma algsel kujul.
1719. aastal alustati Peterhofi suure palee ehitamist, millest võttis osa ka Niccolò Michetti. Aastatel 1721–1722 juhendas ta ülemkodade laiendamist aastatel, lisas ühekorruselised galeriid ja lõpetas Pildisaali esimese kaunistuse. Ta osales Monplaisiri palee ehitamisel, mis rajati aastatel 1714–1723. Pärast Venemaalt lahkumist 1723. aastal võttis Michetti Rooma kaasa Konstantinovi lossi joonised. Need avastati alles 20. sajanfdi keskel, mis võimaldas tuvastada, et Michetti oli selle palee arhitekt.
Briceni
Briceni on linn Moldovas, Briceni rajooni keskus. Linn asub Ukraina piiri lähedal.
Bricenit on ürikutes esmamainitud 1562. aastal. 1897. aastal moodustasid juudid 96,5% elanikkonnast ja 1930. aastal 95%.
Moldova 2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Briceni elanikest moldaavlasi 46,0%, ukrainlasi 39,5%, venelasi 8,0% ja muust rahvusest inimesi 6,5%.
Ivi Tafel
Ivi Tafel (neiupõlvenimi Maasikamäe; sündinud 6. septembril 1947) on eesti nahakunstnik, Eesti Nahakunstnike Liidu liige.
Ta on lõpetanud Eesti Riikliku Kunstiinstituudi nahakunsti eriala ja õpetanud nahkehistööd Tallinna Kanutiaia noortemajas. On osalenud käsitöölaatadel.
Looming
Ivi Tafeli loomingut iseloomustavad erksavärvilised ja rõõmsad kompositsioonid. Sekka leidub ka talle omase huumoriga rikastatud muheda kiiksuga disaine. Ta on oma loomingus keskendunud valdavalt sellistele igapäevastele tarbeesemetele nagu prillitoosid, võtmehoidjad, eri mõõdus käekotid ja mitmesugused meened. Enamasti on tegu ainueksemplaridega, harvem satub sekka ka eritellimusel kordustöid.
Morgan Tsvangirai
Morgan Richard Tsvangirai (10. märts 1952 – 14. veebruar 2018) oli Zimbabwe poliitik ja inimõiguslane.
Morgan Tsvangirai on president Robert Mugabe vastase opositsiooni liider ning ühenduse Liikumine Demokraatliku Muutuse eest juht alates selle asutamisest 1999. aastal.
Ta võitis 2008. aasta presidendivalimiste esimeses voorus Robert Mugabet, kuid loobus kandideerimisest enne teist vooru, sest ei pidanud valimisi demokraatlikeks.
Septembris 2008 peetud võimukõneluste tulemusel otsustati Morgan Tsvangirai määrata taasasutatud Zimbabwe peaministri ametikohale. Ägedad läbirääkimised valitsuse kohtade jagamise üle kestsid 2009. aasta veebruari alguseni, mil jõuti kokkuleppele Morgan Tsvangirai juhitava partei ja president Mugabe juhitava Zanu-PF-i ühisvalitsuse moodustamises. Valitsus astus ametisse 11. veebruaril 2009.
6. märtsil 2009 sattus Tsvangirai oma naisega autoõnnetusse, kui tema auto põrkas Harare lähedal kokku vastassuunas tulnud veokiga. Veok kuulus USA Rahvusvahelise Arengu Agentuurile (USAID). Õnnetuse põhjustas veokijuht, kes väidetavalt rooli taga magama jäi. Tsvangirai viidi haiglasse väikeste pea- ja kaelavigastustega, kuid tema abikaasa Susan hukkus õnnetuses. Järgmisel päeval teatasid Liikumise Demokraatliku Muutuse eest töötajad, et Tsvangirai sõnul põhjustas veokijuht õnnetuse tahtlikult. USA endine suursaadik Zimbabwes Tom McDonald süüdistas Robert Mugabet atentaadis, tuues välja, et minevikus on Zimbabwe opositsioonitegelastega teedel teisigi seletamatuks jäänud õnnetusi toimunud. Samal päeval väitis Tsvangirai ise CNN-ile, et ei usu õnnetuse tahtlikku korraldamist.
5. aprillil 2009, mõned päevad pärast seda, kui Tsvangirai taas tööle asus, leiti tema pojapoeg Sean oma kodus Harares ujumisbasseinist uppununa.
Valerian Loik
Valerian Loik (20. mai 1904 Tallinn – 26. september 1986 Tallinn) oli eesti maalikunstnik.
Ta alustas kunstiõpinguid N. Rothi erastuudios ja jätkas neid 1924. aastal (vaheaegadega) kõrgemas kunstikoolis Pallas, lõpetades selle 1935. aastal Ado Vabbe õpilasena.
Viron linnut
"Viron linnut: havainnot 1990-2010" ('Eesti linnud: nähtud 1990-2010') on aastal 2014 ilmunud soomekeelne populaarteaduslik raamat Eesti lindudest. Raamatu kirjastas Soome linnuselts Viron Lintuseura.
Vieille-Chapelle
Vieille-Chapelle (lääneflaami: Oedekapelle) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Vieille-Chapelle asub u. 11 km Béthune'ist kirdes ja 24 km Lille'ist läänes, teede D182 ja D172 ristumiskoha ümbruses. Läbi valla voolab Lawe jõgi.
pisi|tühi|
X86 assembler
x86 assembler on põlvkond tagasiühilduvaid assemblerkeeli, mis põhinevad esialgse Intel 8008 protsessori assemblerkeelel ning selle järglastel. x86 assemblerkeelt kasutatakse x86 protsessorite objektkoodi kompileerimiseks. Nagu kõigis assemblerkeeltes, kasutatakse protsessori käskude esitamiseks mnemnoonilisi käske. Kõrgemate keelte kompilaatorid genereerivad tihti assemblerkoodi vaheetapina masinkoodi kompileerimisele. Assemblerkeel on madala taseme ja protsessorist sõltuv programmeerimiskeel. Assemblerkeeli kasutatakse kiirete algoritmide ja kriitilise tähtsusega programmi osade kirjutamiseks, näiteks operatsioonisüsteemi kernel, draiverid, katkestused, C standardteegi algoritmid.
Wake Me Up When September Ends
"Wake Me Up When September Ends" on USA rokkbändi Green Day 11. laul albumilt "American Idiot". Laul anti albumi neljanda singlina välja 13. juunil 2005 ning selle pikkus on 4:42.
X86 assembler
Ajalugu
Inteli 8088 ja 8086 seeriad olid esimesed protsessorid mis omasid käsustikku mida tänapäeval tuntakse x86 nime all. Need 16-bitised CPU-d olid 8-bitiste 8080 seeria CPU-de edasiarendus, pärides suure osa käsustikust. Inteli 8088 ja 8086 kasutasid sisemiselt 16-bitiseid registreid, kuid 8088 protsessoril oli 8-bitine andmesiin ja 8086 protsessoril 16-bitine andmesiin. x86 assembler katab mitmeid erinevaid protsessoreid, mis järgnesid 8086-le: 80188, 80186, 80286, 80386, 80486, Pentium, Pentium Pro, kuni tänapäevaste protsessoriteni välja. Lisaks on veel terve seeria x86 AMD ja Cyrix CPU-sid, mis pole Inteli poolt toodetud. Termin x86 kehtib ükskõik millise CPU kohta, mis suudab jooksutada x86 käsustiku masinkoodi.
Wake Me Up When September Ends
Laulu sünnilugu
Kui Green Day solist Billie Joe Armstrong oli 10-aastane, diagnoositi tema isal Andyl juulis 1982 kõrivähk ning öeldi, et tal on jäänud elada veel kaks kuud. Billie Joe ei suutnud sellega leppida ning oli enamiku ajast oma toas. 16. septembril 1982 Andy surigi, olles 54-aastane. Billie hakkas matustel nutma, jooksis koju ning lukustas end oma tuppa. Kui ema teda ära kutsuma läks, ütles Billie ainult: "Ärata mind üles, kui september lõpeb" ("Wake me up when September ends"). Nii sai laul pealkirja. Laul ise sündis 2002. aastal, 20 aastat pärast isa surma. On oletatud ka, et Billie Joe kirjutas laulu 1989. või 1990. aastal – esimeses salmis mainitakse, et isa surmast on möödunud seitse aastat. Kuid pole tõestatav, et laul just sellel ajal kirjutati. Nii või teisiti, Billie Joe emotsioonid olid liiga tugevad, et laulu kohe linti laulda ning see läks hoopis 2004. aastal American Idioti albumile. Ta on ise tunnistanud, et seda laulu on raske laulda (on teada vähemalt kolm juhust, kus ta on laulu ajal nutma hakanud - ka Bullet In A Bible kontsertvideol oli seda tema näost väga lähedalt ja selgelt näha), kuid et see on igal juhul teraapiline ning ta peab seda oma kõige autobiograafilisemaks teoseks. See laul on albumil ainus, millel pole teadaolevat seost albumi peategelase Jesus Of Suburbiaga. Arvatakse ka seda, et Billie Joe kirjutas laulu inspireerituna 11. septembri terrorirünnakutest.
Muusikavideo
Muusikavideo alguses on näha armunud paari. Tüdruk vihastab, kui saab aru, et poiss oli registreerinud end sõduriks Iraaki, kuigi oli lubanud teda mitte jätta.
X86 assembler
Ajalugu
Modernne x86 käsustik põlvneb otseselt Inteli 8086 käsustikust ja sisaldab kindalt seeriat laiendusi. Vanema põlvkonna x86 protsessoritega on täielik binaarne tagasiühilduvus. Praktikas on tüüpiline kasutada käske, mis on ühilduvad kõikide protsessoritega peale 80386 protsessorit. Alles lähiaastatel on operatsioonisüsteemid hakanud nõudma uuemaid käsustike laiendusi (nt. MMX, SSE/SSE2/SSE3).
Mnemnoonika ja käsukoodid
Iga x86 käsk on assembleris esitatud kindla mnemnoonikaga, millele võib järgneda üks või rohkem operandi. Mnemnoonilised käsud transleeritakse üheks või rohkemaks baidiks, mida kutsutakse opkoodiks. Käsk "NOP" transleerub baidiks 0x90, käsk "add ESP, 4" transleerub baitideks 0x83, 0xC4, 0x04. x86 käsustikus leidub ka Inteli poolt dokumenteerimata käske.
Wake Me Up When September Ends
Kontsertesitused
2004. aasta esitused kõlavad robustselt ja kiiresti esitatult ning Jason Freese, kes on Green Day klahvpillimängija, kasutab palju süntesaatorit.
X86 assembler
Süntaks
x86 assembleril on kaks põhilist süntaksit: Inteli süntaks (originaalne x86 platformi süntaks) ja AT&T süntaks. Inteli süntaks on dominantne Windowsi platvormil ja on üldiselt selgem ning loetavam. AT&T süntaks on dominantne Unix-platvormidel, sest Unix loodi AT&T Bell Laboratooriumis. Lühike ülevaade AT&T ja Inteli süntaksi põhilistest erinevustest:
Wake Me Up When September Ends
Kontsertesitused
2005. aasta esitused on tavalise kiirusega ja võimsamad (instrumentaalüleminekul teisele salmile kõlab pärast kaht tavalist kitarritakti neli taktipikkust elektrikitarrinooti).
2009. aastal esitas Armstrong laulu ainult akustilise kitarri saatel. Kuna laulu originaalsoolot ei olnud võimalik akustilise kitarriga mängida, kasutas Armstrong alternatiivset soolot. Lugu lõppes kohe pärast kitarrisoolot ja läks üle "Time Of Your Life (Good Riddance)'iks.
X86 assembler
Süntaks
Üldiselt on Inteli süntaks programmeerija aspektist selgem ja lihtsam, sellest tulenevalt ka populaarsem.
Wake Me Up When September Ends
Kontsertesitused
2012. aastal esitati laulu ainult üks kord, õhtul vastu 16. septembrit, ning see oli tõenäoliselt laulu halvim kontsertesitus – heli kõlas saalis viletsalt ning bass ja trummid paistsid teistest instrumentidest üle kõlavat. Akustilist kitarri ei kasutatud enam ja laul oli uuesti täispikkuses (välja arvatud see, et üleminek teisele salmile oli nelja, mitte kuue takti pikkune; esimene salm oli ainult bassi ja elektrikitarri saatel, trumme ja teist kitarri ei kasutatud). Kuna oli isa 30. surma-aastapäev, siis muutis Armstrong laulu alguses sõnu – nagu olekski isa surmast 7 aasta asemel 30 aastat möödunud ("Like my father's come to pass, 30 years has gone so fast") – ja võttis muudetud sõnad lõplikult kasutusele. Mainitud sündmuse pärast oli Armstrongil äärmiselt raske seda laulu laulda. Tema hääl murdus korduvalt laulu ajal ning vahetult enne kitarrisoolot karjus ta katkeva häälega "Daddy!!!" ('issi'), mille peale Jason White ehmatas ja jättis ühe takti algusest vahele. Pärast kitarrisoolot laulma hakates ei suutnud Armstrong nutma puhkemisest hoiduda ning vahetas laulurea, kus oli jälle isa surma mainitud, teise salmi rea vastu.
X86 assembler
Registrid
x86 protsessoritel on saadaval mitmed registrid binaarsete andmete ajutiseks mahutamiseks ning töötlemiseks. Peamiste registrite hulka kuuluvad andme- ja aadressiregistrid. Igal registril on eritähendus või eriotstarve. Mitme opkoodi korral sõltub kindla eelmääratud registri sisust käsu täitmine (nt. LOOP käsk sõltub registrist ECX).
Wake Me Up When September Ends
Kontsertesitused
2013. ja 2014. aasta esitused olid lihtsakoelisemad ning ühtlasi ühed viimastest. Viimane täisesitus oli 3. märtsil 2014 Perthis Austraalias.