cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
‘Abd al-Mālik ibn Marwān
‘Abd al-Māliki ajal hakkas kehtestuma kaliifi võimutäius. Nii määrati provintside asevalitsejateks eelkõige kaliifi perekonnaliikmeid, keda Damaskuse keskvõim ühtlasi tugevamini kontrollis. Keskhalduse tugevnemisele aitas kaasa ka postisüsteemi rajamine. Peale selle võeti kantseleikeelena kasutusele araabia keel ning seni käibinus Pärsia ja Bütsantsi mündid asendati dinaaridega.
Kaliifi võimu kindlustumine võimaldas taasalustada islami ekspansiooni. Nii õnnestus pärast 700. aastat lõpuks murda berberite vastupanu ja alistada Magrib. ‘Abd al-Māliki haldusreformid lõid ka eeldused edaspidiseks ekspansiooniks, mis kulmineerus ‘Abd al-Māliki poja Al-Walīd I valitsemisajal.
Kohtla-Järve – Kukruse – Tammiku maantee
Kohtla-Järve – Kukruse – Tammiku maantee (varem Kohtla-Järve – Kukruse maantee, registrinumber 93) on üks Eesti tugimaanteedest.
See saab alguse Tallinna–Narva maantee 154. kilomeetril. Tee pikkus on 20,6 km. Tee lõpeb Jõhvi–Tartu–Valga maantee 5. kilomeetril. Kohtla-Järvel Järve linnaosas kannab tee tänavanimesid Uus-Tehase tänav ja Järveküla tee, Kukruse linnaosas nime Jõhvi maantee ning Tammiku alevikus ja Ahtme linnaosas nime Tammiku tänav.
Kagupoolne osa teest (Kukruselt Tammikule) arvati maantee koosseisu 2010. aastal. Varasema Kohtla-Järve – Kukruse maantee pikkus oli 10,7 km, see lõppes Tallinna–Narva maantee 159. kilomeetril.
Asulad maanteel
Ontika küla, Kohtla-Järve linn (Järve linnaosa), Järve küla, Peeri küla, Kohtla-Järve linn (Kukruse linnaosa), Täkumetsa küla, Kabelimetsa küla, Sompa küla, Pauliku küla, Tammiku alevik, Puru küla, Kohtla-Järve linn (Ahtme linnaosa).
Urmas Sukles
Urmas Sukles (sündinud 26. novembril 1958 Kuivajõel) on Eesti poliitik.
Urmas Sukles lõpetas 1976. aastal Rapla Keskkooli ja 1982. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.
Aastatel 1983–1985 töötas ta Kullamaa haigla juhatajana, 1985–1993 oli Haapsalu rajooni keskhaigla peaarsti asetäitja.
Aastatel 1985–1989 oli ta NLKP liige. 1999–2017 kuulus Reformierakonda.
Oktoobris 2009 valiti Urmas Sukles Haapsalu linnapeaks. Ta oli linnapea ka aastatel 1993–2002.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Haapsalus Haapsalu ja Ridala valimisliidus HARI. Seetõttu otsustas Reformierakonna juhatus ta erakonnast välja heita.
Mets-hiirehernes
Mets-hiirehernes (Vicia sylvatica) on taimeliik liblikõieliste sugukonnast hiireherne  perekonnast.
Tiiu Tulp
Tiiu Tulp (esinejanimi Tiiu; sündinud 16. jaanuaril 1976) on eesti laulja, konkursi "Kaks takti ette" võitja 1995.
Õppinud Georg Otsa nim. muusikakoolis muusikateooriat ja laulmist Mare Väljataga käe all.
Telekonkursilt alguse saanud koostöö helilooja Ivar Mustaga päädis sooloplaadi "Magusad huuled" ilmumisega sama aasta sügisel. Plaati ei saatnud edu ning Tulp kadus kiiresti suurelt lavalt. Tiiu Tulp on hotelli meelelahutusprogrammi lauljana üles astunud ka Jaapanis.
Tuntuimad Tulbi esitatud hitid olid "Nukuke" ja sooloplaadi nimilaul "Magusad huuled". "Nukukesest" on kujunenud 1990. aastate eesti diskomuusika ("päkapikudisko") ere stiilinäide, mida on parodeerinud Koit Toome saatesarjas "Su nägu kõlab tuttavalt".
Praegu tegeleb Tiiu Tulp (abiellumise järel Tiiu Kanter) äriga. Muusikategemisest on ta loobunud, kuigi on andnud mõne üksiku kontserdi.
2009. aastal mängis episoodilise rolli telesarjas "Kelgukoerad".
Margery Sharp
Margery Sharp (25. jaanuar 1905 – 14. märts 1991) oli inglise kirjanik.
Margery Sharp on kirjutanud mitmeid jutustusi ja lühijutte täiskasvanutele ja lastele ning neli näidendit. Tema lastejuttudel, kelle tegelaseks on hiir nimega preili Bianca, põhineb 1977. aastal valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm "Päästesalk".
Johann Gottfried Dehio
Johann Gottfried Dehio (meistrimärgid I/GD, IGD, DEHIO ja iD) oli Tallinna kullassepp 1771–1790.
Jõgisoo (Lääne-Nigula)
Jõgisoo on küla Läänemaal Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kullamaa valda.
Milano
Milano (itaalia keeles Milano, Milano murdes Milán, Milan) on linn Itaalias Lombardia maakonnas, Milano provintsi halduskeskus.
Asub Kesk-Euroopast üle Alpide kulgevate teede ristumiskohal; on kanalite kaudu ühenduses Po jõega. Tähtis liiklussõlm, Itaalia suurim tööstuskeskus. Milano on Itaalia jõukaim linn. Milano on ka üks neljast maailma tuntumast moepealinnast.
Milano asub Po madaliku keskmes Ticino ja Adda jõe vahel. Põhja poole jäävad Alpid.
Ajalugu
Milano rajas umbes 390 eKr keldi insuberide hõim. Milano oli nende peamine asula Gallia Cisalpinas.
Kui Diocletianus 3. sajandil impeeriumi kaheks jagas, sai Mediolanumist impeeriumi läänepoolse osa pealinn. Mediolanum oli Lääne-Rooma riigi pealinn seni, kuni keiser Honorius selle 404 Ravennasse viis.
313 kuulutas keiser Constantinus välja Milano edikti, milles ta tunnistas impeeriumi ametliku usundina kristlust.
452 vallutasid Mediolanumi hunnid. 539 purustati ta sõjas gootidega. Alates 569 kuulus ta langobardidele.
Alates 774 kuulus Milano Frangi riiki, 962. aastast Saksa-Rooma riigi keisrite valdusse.
1045 kuulutati linnas välja autonoomse valitsusega kommuun ning Milano asus teiste tugevate linnadega nagu Pavia, Cremona, Lodi ja Comoga võitlema ülevõimu pärast Lombardias. Aastal 1162 Milano hävitati Friedrich I Barbarossa käsul ning taastati hiljem Lombardia Liiga abiga.
Aastal 1329 algas Viscontide türannia; aastatel 1450–1535 olid võimul Sforzad. Alates 1535. aastast kuulus Milano Hispaaniale, 1706–1797 ja 1815–1859 Austriale.
Milano oli 1797–1805 Tsisalpiini ja Itaalia vabariigi ning 1805–1815 Itaalia kuningriigi pealinn.
Arhitektuurimälestised
pisi|[[Milano toomkirik]]
pisi|Piazza Duomo
Majandus
Milano on vana siiditööstuslinn. Ka tänapäeval on tema tekstiili- ja moetööstus maailmakuulsad.
Milanos asub palju tuntud ettevõtteid, näiteks Giorgio Armani, Dolce & Gabbana, Prada, Versace, Pirelli, Telecom Italia, Alfa Romeo ja Bugatti.
Gottfried Dehio
Gottfried Erhard Dehio (meistrimärgid G.D ja DEHIO; 9. detsember 1782 Tallinn - 31. mai 1857 Tallinn) oli Tallinna kullassepp aastatel 1810–1857.
Muuga sadama tee
See saab alguse Tallinna–Narva maantee 15. kilomeetril. Tee pikkus on 3,4 km. Tee lõpeb Muuga sadamas.
Bad Tölz
Bad Tölz on linn Saksamaal Baieri liidumaal, Bad Tölz-Wolfratshauseni kreisi keskus.
Linnas elab 17 815 inimest (2010).
Linn on jaotatud viieks linnaosaks (saksa keeles Ortsteil).
Kolmanda Riigi ajal tegutses linnas aastast 1937 nooremohvitseride (junkrute) kool. Kolmanda Reichi ajal oli linnas ka Dachau koonduslaagri üks osasid.
pisi|tühi|Bad Tölz (suvi 2003)
Carel Gustav Ekström
Carel Gustav Ekström (meistrimärk C/GE) oli Tallinna kullassepp 1743–1770.
Kompanii (ettevõte)
Kompaniideks on varem nimetatud ettevõtteid, seltse või ühisettevõtteid, mis on mõnel börsil noteeritud või tegutsevad (tegutsesid) mõnes kindlas valdkonnas: tööstuses (nt naftatööstuses), transpordis (nt laevanduses, lennunduses), kindlustuses, kaubanduses (nt koloniaalsed India jt kaubakompaniid).
Praegu sõnal "kompanii" Eestis õiguslikku sisu pole, ingliskeelsele terminile company vastab Eesti õiguses termin äriühing.
Rahvusvaheline haiguste klassifikatsioon
Rahvusvahelist haiguste klassifikatsiooni (lühend RHK) võib vaadelda kui jaotiste süsteemi, millesse haigused on määratud vastavalt kehtestatud kriteeriumidele.
RHK eesmärgiks on võimaldada eri riikides eri aegadel kogutud suremuse ja haigestumuse andmete süstemaatilist registreerimist, analüüsimist, interpreteerimist ja võrdlemist.
RHK kasutatakse haiguste diagnooside ja muude terviseprobleemide ülekandmiseks sõnadest tärkkoodi, mis võimaldab andmete hõlpsat säilitamist, otsingut ja analüüsi.
Franz Dreier
Franz Dreier (meistrimärk FD; 1633 – 1698) oli Tallinna kullassepp aastail 1661–1698.
Ta tuli Tallinna Hamburgist, oli 1694–1698 Tallinna kullasseppade tsunfti vanem, maeti 31. märtsil 1698.
Matthias Dreier
Matthias Dreier (meistrimärk MD) oli Tallinna kullassepp 1699–1700.
Arthur Jürvetson
Arthur Jürvetson (eesnimi ka Artur; 15. märts 1908 Enge vald, Pärnu-Jaagupi kihelkond – 29. aprill 1976 Montréal, Québec, Kanada) oli eesti arhitekt.
Jürvetson lõpetas 1927. aastal Pärnu Ühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1927–1933 Viini Tehnikaülikoolis ja lõpetas selle arhitektina. 1937. aastast oli ta Eesti Arhitektide Ühingu ja Insenerikoja liige.
Raamatuid
Ta on illustreerinud ja kujundanud umbes 25 raamatut.
Isiklikku
Arthur Jürvetsoni äi oli kunstnik ja kunstipedagoog Voldemar Päts.
Tema poeg oli insener Tõnu Jürvetson ning tolle poeg on riskikapitalist Steve Jürvetson.
Aravuse järv
Aravuse järv (ka Sõmeru järv, Tõnsu järv) on Vinni vallas Lääne-Viru maakonnas asuv järv.
Järv on soostunud kallastega.
Kaladest elavad järves ahven, haug, koger ja angerjas.
Windows NT 3.1
Windows NT 3.1 oli esimene Microsoft Windows NT seeria operatsioonisüsteem, mille eesmärk oli rahuldada ettevõtete serveri ja töökohtade vajadusi. Windows NT 3.1 jõudis turule 27. juulil 1993. Versiooninumbriks sai valitud 3.1, et see sobiks Microsofti tolleks hetkeks välja lastud, ning ka sarnast kasutajaliidest omava opereerimis-keskkonnaga Windows 3.1. Windows NT 3.1-st anti välja kaks varianti – Windows NT 3.1 ja Windows NT Advanced Server 3.1. Windows NT 3.1-le järgnes 1994. aasta 21. septembril Windows NT 3.5, mille juures oli Microsoft erilist rõhku pannud kiirusele, millest ka koodnimi "Daytona" (vastavanimelise ringraja järgi USAs, Floridas).
Hüperborea
Hüperborea on kreeka mütoloogias maa kaugel põhjas Okeanose ääres. Kaartidel paigutati Hüperborea Kreekast ja Mustast merest otse põhja, seega enam-vähem Baltimaade ja Soome kohale ning ulatudes neist põhja poole ja kirdesse. Usuti, et Apollon elab seal talviti, aga muusad enam-vähem pidevalt. Samuti usuti, et Hüperboreasse ei saa jõuda laevaga ega jalgsi, vaid näiteks läbi õhu. Hüperboreas käis küll Perseus, keda saatis Hermes; neid kandis sinna põhjatuul Boreas.
Hüperborealased elasid igaveses õndsuses. Nad ei tundnud haigusi ega vanadust. Põhiliselt veetsid nad aega muusika, tantsu ja laulu saatel.
Laevastikuadmiral
Laevastikuadmiral sõjaväeline auaste paljudes merevägedes. See on admiralide auastmestikus kõige kõrgem auaste, millest madalam auaste reeglina on admiral.
Ameerika Ühendriigid
Ameerika Ühendriikide mereväe kõrgeim auaste on laevastikuadmiral ehk "viietärniadmiral" (Fleet Admiral, NATO OF-10). Sarnaselt armeekindrali auastmega antakse ka seda auastet üldiselt ainult sõja ajal.
Laevastikuadmirale oli neli:
Laevastikuadmirali auastmele pretendeeris ka admiral Raymond A. Spruance, kuid esindajatekoja Georgia 6. ringkonna esindaja Carl Vinson oli Halsey poolehoidja ning blokeeris Spruance'i auastmele ülendamist mitu korda. Kongressi otsusega aga maksti Spruance'ile kuni tema surmani (13. detsembril 1969) neljatärniadmirali täispalka.
Viimane elusolev laevastikuadmiral oli Chester W. Nimitz, kes suri 20. veebruaril 1966. Pärast teda pole kellelegi viietärniadmirali auastet antud, kuid see on ametlikult USA mereväes olemas ning seda saab anda Kongressi nõusolekul, suurima tõenäosusega suure sõja ajal.
Horvaatia
Horvaatia mereväes on laevastikuadmiral (horvaadi keeles Admiral flote) viies ehk kõrgeim admiraliauaste. Kuni 1999. aastani oli auastme nimeks staabiadmiral (Stožerni admiral). Ainsana on auaste antud Horvaatia mereväe rajajale ja esimesele juhatajale Svetko Leticale (1926−2001), kes sai 1996. aasta märtsis staabiadmiraliks.
Iraak
Iraagi mereväes on laevatikuadmiral (مَهيب Maheeb) kõrgeim auaste, millest madalam on admiral. Maaväes on sellele vastav aukraad feldmarssal ja õhujõududes lennuväemarssal. Laevastikuadmirali auaste anti Iraagi kuningale Faisal I-le.
Jugoslaavia
Jugoslaavia Sotsialistlikus Föderatiivses Vabariigis kehtestati laevastikuadmirali auaste (Admiral flote) 1947. aastal. Sellest madalam oli admirali auaste ja maaväes võrdsustati see armeekindraliga. Ainsana anti see auaste 1983. aastal Jugoslaavia kaitseministrile Branko Mamulale (1921−2021).
Nõukogude Liit
Nõukogude Liidus kehtestati laevastikuadmirali auaste (vene keeles адмирал флота) 1940. aastal, kuid esialgu seda kellelegi ei antud. Kuni 1955. aastani oli see mereväe kõrgeim aukraad, millest madalam oli admirali auaste. Maaväes vastas sellele aastatel 1940−1945 armeekindrali, seejärel Nõukogude Liidu marssali auaste. 3. märtsil 1955 nimetati see ümber Nõukogude Liidu laevastikuadmiraliks, millest sai omakorda kõrgeim auaste mereväes. Laevastikuadmirali aukraad kehtestati uuesti 28. aprillil 1962 NSV Liidu Ülemnõukogu määrusega. Nüüd oli see madalam Nõukogude Liidu laevastikuadmiralist ja kõrgem admiralist. Maaväes oli sellele vastav aukraad armeekindral ja väeliigi marssal. Auaste kehtis kuni Nõukogude Liidu lõpuni.
Poola
Poola mereväes kehtestati laevastikuadmirali aukraad (poola keeles admirał floty) 1. jaanuaril 2002. Erinevalt teiste riikidest ei ole see kõige kõrgem admiraliauaste: see on kõrgem viitseadmiralist ja madalam admiralist. Maa- ja õhuväes vastab sellele kindralleitnant.
Saksa Demokraatlik Vabariik
Saksa DV-s kehtestati laevastikuadmirali auaste (saksa keeles Flottenadmiral) 25. märtsil 1982. Sellest madalam aukraad oli admiral. Maaväes vastas see armeekindralile. Auastet ei antud kellelegi ja see kaotati 1989. aasta novembris.
Türgi
Türgi mereväes on laevastikuadmiral (türgi keeles Büyük amiral) kõige kõrgem auaste, millest madalam on admiral. Selle eelkäijaks on Osmanite impeeriumi ajal käibinud kapudan paša auaste (قپودان پاشا), mille valitsev sultan andis vanemkomandöridele. Laevastikuadmirali auaste kehtestati Türgi Vabariigis 1921. aastal, kuid seda ei ole kunagi kellelegi antud. Auastet saab Türgi parlament anda ainult lahingus erakordset edu saavutanud ja vastast võitnud komandörile. Maaväes vastab aukraadile marssal.
Venemaa Föderatsioon
Venemaa Föderatsiooni mereväes on laevastikuadmiral kõrgeim auaste, millest madalam on admiral. Maaväes on sellele vastav aukraad armeekindral.
Auaste on siiani antud kolmele Venemaa Föderatsiooni sõjamerelaevastiku ülemjuhatajale:
Deutsche Film AG
pisi|DEFA logo Deutsche Film AG (lühend DEFA) oli Saksa Demokraatliku Vabariigi juhtiv filmikompanii. Kompanii asus Potsdamis. DEFAs toodeti mängu- ja propagandafilme. Kokku toodeti 700 mängu- ja 160 animafilmi.
DEFA asutati 1946. aastal ja lõpetas tegevuse 1992. aastal.
DEFAs toodetud Jurek Beckeri 1974. aasta film "Valetaja Jakob" (originaalpealkirjaga "Jakob der Lügner") sai Oscari kandidaadiks parima võõrkeelse filmi kategoorias.
Elmar Kull
Elmar Kull (22. oktoober 1914 Viljandi – 4. jaanuar 2004) oli eesti luteri vaimulik ja Valgetähe kolmanda klassi teenetemärgi kavaler (2001).
Alghariduse omandas Elmar Saarepeedi algkoolis, hiljem jätkusid õpingud Viljandi Maakonna Gümnaasiumis ja Türi Majandusgümnaasiumis. Aastatel 1936–1940 õppis ta Tartu Ülikooli teoloogiateaduskonnas ja seejärel veel aasta TÜ õigusteaduskonnas. Ülikooliaastatel kuulus Elmar Kull korporatsiooni Fraternitas Tartuensis.
Teise maailmasõja ajal võitles reamehena Punaarmee Eesti laskurkorpuse 417. üksiku sapööripataljoni koosseisus. Ta osales lahingus Velikije Luki all ning Eestis ja Lätis. Teda on autasustatud medaliga "Võidu eest Saksamaa üle".
15. detsembril 1946 pühitseti Kull Tallinna Piiskoplikus Toomkirikus koguduse abiõpetajaks. Aastatel 1947–1949 täitis ta Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja kohuseid ning hooldas ühtlasi Narva Aleksandri kogudust.
Pöördunud Eestisse tagasi, asus ta uuesti tööle Narva Aleksandri koguduse vaimulikuna. Sellel ametikohal töötas ta oma emeriteerumiseni 1992. aastal, olles paralleelselt 1976–1992 ka Illuka koguduse, 1973–1976 Lüganuse Ristija Johannese kogudus ja Kiviõli Peetri koguduse, 1977–1981 Iisaku koguduse ning 1978–1979 Petroskoi koguduse hooldajaks.
Aastal 2001 autasustati Elmar Kulli Valgetähe kolmanda klassi teenetemärgiga.
Ta suri 4. jaanuaril 2004 ja maeti Narva-Jõesuu kalmistule.
Isiklikku
Elmar Kull abiellus 30. juunil 1956 Jõhvis Liilia Jänesega (1927–2004). Nende abielust sündisid tütred Tiina (1956) ja Kärt (1963).
Ratmir Holmov
Ratmir Dmitrijevitš Holmov (vene keeles Ратмир Дмитриевич Холмов; leedu keeles Ratmiras Cholmovas; 13. mai 1925 Šenkursk – 18. veebruar 2006 Moskva) oli vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1960).
Holmovi malekarjäär algas edukalt: 1947. aastal üleliidulise 1. järgu turniiri võitmine andis talle meistrikandidaadi järgu, seejärel esikoht üleliidulisel meistriturniiril tõi talle meistersportlase nimetuse, samal aastal NSV Liidu meistrivõistluste poolfinaalis saadud 3.–4. koht tagas talle koha järgmisel aastal peetud meistrivõistluste finaalturniirile. Novembris 1947 pääses Holmov mängima tugevakoosseisulisele rahvusvahelisele turniirile – Tšigorini mälestusturniirile – kus ta sai 12. koha (võitis seal partii suurmeister Igor Bondarevskiga).
1940. aastate teisel poolel elas Holmov Valgevenes ja 1950. aastatel Leedus Vilniuses. Seejärel asus ta elama Sotšisse, kust 1967. aastal kolis elama Moskvasse.
Holmov tuli üheksal korral Leedu NSV (1949–1953, 1955, 1957–1960) ning ühel korral Valgevene NSV (1948) ja Moskva (1987) malemeistriks. 1950. aastal tuli ta Pärnu suveturniiril kolmandaks.
1954. aastal sai Holmov FIDE-lt rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 35-aastaselt 1960. aastal.
NSV Liidu meistrivõistlustel tuli Holmov korduvalt esikuuikusse (1954, 1956, 1957, 1959, 1962, 1963, 1964/1965). Parima tulemuse sai ta detsembris 1963, kus Leningradis toimunud meistrivõistlustel jagas 1.–3. kohta. Jaanuaris 1964 peetud järelmatš jättis ta kolmandaks.
1964. aastal jäi ta Moskva tsooniturniiril neljandaks ja tsoonidevahelisele turniirile ei pääsenud.
Aleister Crowley
pisi|Aleister Crowley Aleister Crowley (õigesti Edward Alexander Crowley; 12. oktoober 1875 Leamington Spa – 1. detsember 1947 Hastings, East Sussex) oli inglise okultist, kabalist, müstik, luuletaja ja kirjastaja.
Ta oli algul ordu Hermetic Order of the Golden Dawn liige, hiljem juhatas ordut Ordo Templi Orientis ja enda asutatud ordut Astrum Argenteum. Oma raamatu "Liber AL vel Legis" alusel rajas ta filosoofilis-religioosse süsteemi Thelema.
Noorpõlv
Edward Alexander Crowley sündis 1875. aasta 12. oktoobri öösel kella 11 ja 12 vahel Inglismaal Warwickshire'is Leamington Spas.
Tema vanemad olid jõukas pruulikojaomanik ja ilmikpreester Edward Crowley ning tema abikaasa Emily Bertha Crowley (sündinud Bishop). Nad olid pühendunud kristlased, kes kuulusid vabakiriklikku liikumisse Plymouth Brethren. Nad tahtsid ka pojas juurutada sügavat religiooni.
Poiss kasvas üles oma vanemate rangete moraalinormide keskel. Juba väikese lapsena (umbes aastal 1879) pidi ta käima hommikustes piiblitundides. Piiblit (King James Version) tuli järgida sõna-sõnalt. Noorukina nentis ta, et teda erutasid veriste piinamiste kirjeldused ja kujutlus, et ta ise kannatab surmapiinade käes.
Tema isa suri 1887. aastal suuõõne vähki (poiss oli 11-aastane). Poeg päris 17 000 naela, mis oli suur varandus. Vanaisa, kes oli pruulikojaomanik, oli 19. sajandi keskpaigas avanud kõrtside keti, kus peale õlle pakuti ka singi- ja juustuleibu. Need tänapäeva kiirtoidurestoranidele sarnanevad asutused olid Londoni ametnike seas populaarsed ning ta teenis nendega terve varanduse. Kuna poiss oli oma isa ainuke järglane, sai ta päranduse, mis võimaldas tal ära elada leivateenimise ja rahamuredeta.
Pärast isa surma pühendus Crowley ema fanaatiliselt poja õpetamisele, kuid pojas tekitas kristlus vaid vastuhakku ja mässumeelsust, sest talle tundus, et kristlus peab patuks kõige inimlikumaid omadusi. Seetõttu andis ema noormehele hüüdnime "Metsaline", mida Crowley sestpeale aastaid uhkusega kandis.
1888. aastal andis ema tollal 13-aastase poisi kristlikku internaati. Seal püüti teda vägisi (poolteiseaastase isolatsiooniga) "ümber kasvatada", sest ta oli olnud teiste lastega seksuaalses kontaktis ja seeläbi internaadi reegleid rikkunud.
Aastal 1895 asus Crowley Cambridge'i ülikooli Trinity College'is humanitaarteadusi õppima. Sel ajal tärkas temas huvi mägironimise vastu. Muu hulgas ronis ta Alpides. Samasse aega jäävad tema esimesed luulekatsetused.
Aastal 1896 leidis aset otsustav juhtum, mis tegi ta teadlikuks oma "maagilisest väest". Samal aastal jättis ta ülikooli pooleli ning hakkas end keldipäraselt Aleisteriks kutsuma.
Kuldse Koidiku Hermeetilises ordus
Juba noorpõlves oli Crowley tuntud suurepärase mägironijana. Ekspeditsioonid ja reisid viisid teda paljudesse maailma paikadesse. Aastal 1898 peatus ta mägironijana Šveitsis. Seal tutvus ta Julian L. Bakeriga, kes omakorda esitles teda George Cecil Jonesile, kes viis ta Kuldse Koidiku Hermeetilisse Ordusse (Hermetic Order of the Golden Dawn), mis oli roosiristlik-vabamüürlik maagiaordu. Ordu liikmeks astus ta 18. novembril 1898 ja sai nimeks Perdurabo ('Jään lõpuni kindlaks'). Detsembrist veebruarini läbis ta järgmised kolm astet. Ilmus tema pornograafiline luulekogu "White Stains".
Crowley õppis müstikat koos sõprade ning ordu juhatuse liikmete William Butler Yeatsi ja Arthur Edward Waite'iga, kellest hiljem said tema vaenlased.
Aastal 1899 tutvus Crowley Allan Bennettiga (ordunimi Iehi Aour). Nad praktiseerisid koos ordu rituaalseid maagiaharjutusi. Kui Crowley nägi, et Bennett elab viletsas korteris, kutsus ta mehe enda juurde elama. Allan Bennett võttis pakkumise vastu, seades tingimuseks, et temast saab Perdurabo isiklik meister, kes annab talle edasi kõik oma teadmised. Kuna Allan Bennett tarvitas uimasteid, siis ta mainis Crowleyle, et on olemas uimasti, mis "näitab loori asjade maailma taga". Crowley otsustas selle uimasti leida. Ta katsetas oopiumi, kokaiini, morfiini, eetri ja kloroformiga. Allan Bennett tutvustas Crowleyle lähemalt ka budismi põhimõtteid.
Aastal 1900 asus Bennett tervislikel põhjustel elama Tseilonile ning Crowley kolis Šotimaale Loch Nessi äärde Boleskine House'i. Nüüdsest peale nimetas ta end Laird of Boleskine ja riietus šoti aadliku kombel.
Kuna ordu Londoni liikmed ei lubanud Crowleyl homoseksuaalsete suhete tõttu tõusta viienda astmeni (Adeptus Minor), külastas ta 1900. aasta jaanuaris Pariisis ordu rajajat Samuel Liddell MacGregor Mathers. Hoolimata lojaalsusvandest viis too vastava tseremoonia läbi ning Crowley tõusis viiendale astmele. Vennaskond Londonis seda pühitsust ei tunnistanud ning heitis Mathersi ordust välja (see ei olnud ainuke põhjus). Crowley püüdis Mathersi nimel omale saada kas võimu ordu üle või selle varandust. Ta katkestas ühe rituaali, kandes šoti mägilaste regaale ja kapuutsi. Selle tüli käigus kasutati väidetavalt ka maagilisi rünnakuid. Crowley teatel kasutasid mässajad tema vastu vaenulikku maagiat. Tema vihmamantel olevat ise süttinud ning ta olevat põhjuseta raevu läinud, nii et isegi hobused hirmust ära jooksid. Lõpuks läks ordu ajakirjanduse ja politsei kaasabil laiali.
Mais 1900 suundus Crowley Mehhikosse, et Méxicos okultismiga tegelda ja mägedes ronida. Ta jätkas üksinduses maagiaõpinguid ja avastas enda jaoks sõna "abrakadabra".
Filosoofilised ja religioossed vaated
Vastukaaluks kristlusele lõi Crowley oma filosoofiliste vaadete süsteemi, mis koosnes erinevate Idamaade usunditest (sealhulgas budism, hinduism, tantra – tänapäeva lääne seksuaalmaagia eelkäija, zoroastrism ja mitmed joogasüsteemid), Lääne okultismist, mida harrastas ja arendas ka Kuldse Koidiku Hermeetiline Ordu, ning ka Kuldse Koidutähe Ordu (O.T.O. – Ordo Templi Orientis) kasutatud vabamüürlaste rituaalidest. Kõik see põhines nö "teaduslikul skeptitsismil".
Ta keskendus müstiliste ja maagiliste nähtuste uurimisele teaduslike meetodite abil. Ta leidis, et kõike müstilist ei peaks võtma täisväärtusliku ja täieliku tõena, kuna alles teaduslik uuring pidi alla joonima selle tõelise religioosse mõtte. Tihti avaldas Crowley enda ajastu kohta äärmuslikke ja liiga vabameelseid seksuaalseid vaateid põimides neid enda luuletustesse ja traktaatidesse. Ta defineeris seksuaalmaagiat kui seksuaalakti ärakasutamist koondamaks enda tahet mitteseksuaalse maailma mõjutamisele. Inspiratsiooni sai ta ameeriklasest autorilt Paschal Beverly Randolphilt, kes soovitas "Eulise raamatus" seksuaalmaagia praktiseerijatel ära kasutada orgasmihetke, et lausuda enda "palve" tulevaste sündmuste suunamise ja/või mõjutamise eesmärgil.
Thelema
Crowley loodud religioosse või müstilise süsteemi valda langeb ka enamik tema mitte-ilukirjanduslikke teoseid. Süsteem põhineb filosoofilisel ja radikaalsel libertarismil, mis mõneti sarnaneb Nietzsche maailmavaatega, ning müstilisel initsiatsioonisüsteemil, mida rakendas Kuldne Koidik.
Teose põhiteese on üldiselt kaks: "Thou what thou wilt shall be the whole of the Law" – "Ainus seadus on – tee mida soovid ja tegema pead". See lause pidi inspireerima inimest otsima enda kõrgemat teadvust, üldist heaolu ja tasakaalu, mitte keskenduma hetkelisele ja väheldasele minale ning tema ihadele ja soovidele.
"Love is the law, love under will" – "Armastus on seadus, armastus tahte väe all". Crowley nägemus "armastusest" on sama keeruline kui tema nägemus "tahtest". Juba Kuldne Koidik nägi maailma käimapaneva jõuna mehe ja naise vahelist seksuaalset pinget. Crowley andis sellele nime sexual magick (seksuaalmaagia). Just see on tegelikult üks läbivamaid teemasid Thelemas.
Teosed
Crowley ampluaa kirjanduses oli lai. Ta kirjutas ohtralt okultismi teemadel – tarokaardid, astroloogia, kabbalah, jooga jne. Samuti kirjutas ta "theleemilise" nägemuse/tõlke Tao Te Chingile, mille algmaterjalid on pärit ingliskeelsetest tõlgetest, kuna ta ei osanud sõnagi teose algkeelt – hiina keelt.
Crowley suurim soov oli avaldada kogu inimkonna religioossed ja müstilised kogemused ühes lihtsas "valemis" või filosoofilises tõlgenduses. Ta avaldas paljud enda raamatud ise, kulutades sellele suure osa enda saadud pärandusest ja olemasolevast varast, kuna need ei leidnud oma kurikuulsuse tõttu tavaliselt laiemat kõlapinda.
Crowley mahukaim teos on "The Equinox" ("Pööripäev"), mis oli algul Argentum Astrumi (Hõbetähe ordu) ja hiljem O.T.O. ametlik kord poolaastas ilmuv häälekandja. Seda peetakse üheks kaalukamaks okultismi tutvustavaks tööks ajaloos, mida võib leida ka hilisema nimetuse "The Review of Scientific Illuminism" ("Teadusliku illuminismi ülevaade") alt. Lisaks okultismiteemadele kirjutas Crowley ka sissejuhatuse ja õpetuse joogale.
Veel on ta kirjutanud ilukirjanduslikke teoseid: "Moonchild" ja "Simon Iff". Need on teosed, kus ta kajastab tegelastena reaalseid inimesi oma ümbruskonnast. Näiteks kujutab ta teoses "Moonchild" Mathersit kurjategijana nimega SRMD, mis viitab Mathersi maagilisele sünonüümile. Sama lugu on ka Arthur Edwardiga, kes ilmub raamatus nime all Arthwaite. Sõpra Bennettit kujutab Crowley samas teoses aga peategelase õpetaja ja sõbra Simon Iffina. Crowley näitas ka võimekust poeedina. Kuulsaimad tema vähestest teostest selles žanris on kolm luuletust:
Pokkerikäte tugevusjärjestus
300px|right|Pokkerikäte tugevusjärjestus Pokkerikäe tugevus näitab pokkeris seda, kui hea on mingi kaardikombinatsioon teise suhtes.
Pokkerikäte tugevusjärjestus on standardne ja kehtib alati ühtemoodi, kui ei ole öeldud teisiti. Kuna välja jagatavate kaartide arv ja mängureeglid varieeruvad suuresti sõltuvalt mängust, esineb nimelt mõni üksik erand nagu näiteks Telesina, mis on stud poker`i variant, mida mängitakse pooliku "Prantsuse" pakiga ja kus "mast" on tugevam kui "maja", sest "maja" on lihtsam saada kui "masti". Selle põhjuseks on tavapärase 13 ühte masti kaardi asemel pakis olevad 8 sama masti kaarti, sest kaardid 2-st 6-ni on pakist eemaldatud.
Peaaegu kõiki pokkerimänge mängitakse ühe 52 mängukaardist koosneva kaardipakiga. Kuna pokker on viie kaardi mäng, siis ka seitsme, üheksa või mõne muu arvu kaartide puhul lähevad arvesse ikkagi ainult viis parimat. Sõltuvalt variandist võib mängija kasutada oma parima kombinatsiooni moodustamiseks kas oma käes olevaid kaarte (mida teised ei näe) või kombineerides käes olevaid kaarte laual asuvate ühiste kaartidega (community cards).
Tugevusjärjestuse alusel parimad viis kaarti määravad võitja. Näiteks, kui kahel mängijal on mõlemal üks paar, siis võidab see mängija, kelle paar on suurem (näiteks kaheksate paar on suurem kui seitsmete paar, aga väiksem kui üheksate paar). Kui aga näiteks mängus on ka kolmas mängija, kellel on viiest kaardist rida, siis on võitjaks hoopis tema. Nõnda jaotuvadki käed tugevuse alusel alates kõrgetest kaartidest kuni kuninglike mastiridadeni (mõne mängu järgi on aga võimalik, et osa kaarte on esindatud mitmekordselt ja säärastel puhkudel võib esineda ka viiene rida –    ).
Leidub ka teisi mänge, mis kasutavad pokkeri kombinatsioonide tugevusjärjestust ja seetõttu võib ka neid pokkerimängudeks nimetada. Tavaliselt on aga tegu kasiinos mängitavate Oasis/Caribbean Stud pokkeritega, kus mängija mängib kasiino vastu või siis mänguautomaadiga videopokkerit.
Pokkerikäte tugevusjärjestus
Käte tugevused kõige tugevamast kuni kõige nõrgemani:
Märkused: Mängus deuces wild on võimalik saada ka viisik, mis hold'emis on tugevam kui mastirida kuid nõrgem kui kuninglik mastirida. 32 kaardiga pokkeris on rida tugevam kui mast.
Erinevate käte saamise tõenäosused
thumb|Ässade paar ehk pocket rockets thumb|Kuninglik mastirida ehk royal straight flush
Kombinatsioonid viie kaardiga 52-st
52-st kaardist koosneva kaardipaki kasutamisel on 311 875 200 eri võimalust (permutatsiooni) viie kaardi jagamisel.
Kuna aga kaartide järjekord ei ole oluline, on võimalike kombinatsioonide arv 2 598 960.
Edward Elgar
Sir Edward William Elgar, esimene baronet, (2. juuni 1857 – 23. veebruar 1934) oli hilise romantismiajastu briti helilooja.
Elukäik
Edward Elgar sündis klaverihäälestaja ja muusikakaupmehe peres. Ta oli andekas iseõppija, kes õppis mängima paljusid pille. 16-aastaselt hakkas ta andma klaveri- ja viiulitunde ning mängis mitmes orkestris viiulit.
Pärast abiellumist kolis ta Londonisse, kus üritas peret heliloominguga elatada, kuid kuna Victoria-aegsel Inglismaal oli suhteliselt madalat päritolu iseõppijal raske läbi lüüa, pidi ta pöörduma tagasi Worcestershire'i ja töötama õpetajana.
Elgari tuntus suurenes 1890. aastatel. Tema esimese suure orkestriteose "Enigma variatsioonid" ettekanne Londonis aastal 1899 tegi temast ühe oma ajastu menukaima briti helilooja. Järgnenud aastatel sai ta oma tööde eest tiitleid ja autasusid.
Aastatel 1905–1908 oli Elgar Birminghami ülikooli muusikaprofessor.
Edward Elgari populaarsus kestis Esimese maailmasõjani. Pärast abikaasa surma 1920. aastal ta enam märkimisväärseid teoseid ei loonud. Elgari viimane, 3. sümfoonia jäi lõpetamata. Järelejäänud visandite põhjal kirjutas selle 1997. aastal lõpuni Anthony Payne.
Looming
Kokku on Elgar kirjutanud umbes 90 helitööd. Neist tuntuimad on "Enigma variatsioonid", 1. sümfoonia ja tšellokontsert. Elgari marss, millele Arthur C. Benson kirjutas teksti pealkirjaga "Land of Hope and Glory", on saanud brittide mitteametlikuks teiseks hümniks.
Elgar armastas anagramme, mõistatusi ja koode. Neid on põimitud ka tema muusikasse. "Enigma variatsioonid" ("Variations on an Original Theme (Enigma)") on siiani omamoodi muusikaline mõistatus. See orkestrisüit koosneb põhiteemast ja selle 14 variatsioonist, millest igaüks portreteerib muusikaliselt mõnda helilooja sõpra või lähedast. Esimene variatsioon kujutab Elgari abikaasat Alice'it, üheksas ja ehk kõige populaarsem nimega "Nimrod" tema kirjastajat August Jaegerit (Nimrod – Piibli suur kütt, Jäger – saksa keeles jahimees). Viimane variatsioon kujutab heliloojat ennast. Peateema ise on ühe tuntud teema variatsioon ja Elgar ei avaldanud kuni surmani, millise nimelt. Ta nimetas vaid, et see on väga tuntud, ja andis ka üksikuid muid vihjeid, kuid uurijate hulgas pole seni lahenduse suhtes üksmeelt. Välja on pakutud nii "Auld Lang Syne" kui ka "Rule, Britannia".
Elgar oli andekas meloodiameister. Tema muusikast on leitud Saksa romantismi, eriti Brahmsi mõjusid, samuti Wagneri-järgset kromatismi ühendatuna inglispärase mõõdukuse ja distsipliiniga.
Ülendamine
Edward Elgar löödi 1904 rüütliks ja 1931 baronetiks, kuid kuna tal ei olnud poega, kustus see tiitel ühes temaga.
Kuurvürst
pisi|[[Böömi kuningas|Böömi kuninga kuurvürstiregaalid]] Kuurvürst oli Saksa Rahva Püha Rooma keisririigi riigipea Saksa-Rooma keisri valimiskolleegiumi liikme tiitel. Kuurvürsti naissoost vaste on kuurvürstinna.
Algselt omasid kuurvürsti tiitlit kolm vaimulikku ja neli ilmalikku vürsti, kellel oli õigus valida keiser, hiljem nende hulk kasvas.
Kuurvürstideks olid esialgu Mainzi, Trieri ja Kölni peapiiskopid, Saksi hertsog, Brandenburgi markkrahv, Böömi kuningas ja Reini pfaltskrahv (Pfalzi valitseja). Nende privileegid kinnitas Karl IV 1356 kuldbullaga.
Monarhide valimine oli saksa hõimude tava, mis algas juba antiikajal, kui saksa hõimud moodustasid hõimuliite ja valisid selle liidreid. Oma liidreid valisid ka frangid. Frangi riigi järglased on Prantsusmaa ja Saksamaa. Prantsusmaal muutus kuningavõim kiiresti päritavaks, aga Saksamaal jäi see valitavaks. Esialgu oli kõigil vabadel inimestel õigus valimistel osaleda ja hääletada, aga seda õigust piirati siiski üha enam ja enam. 1125 valiti Lothar III juba niimoodi, et väike mõjukate aadlike hulk valis ta ära ja esitas siis ülejäänud aadlikele heakskiitmiseks. Peatselt jäeti heakskiitmiseks esitamise koht üldse ära ja keiser valitigi üksnes kitsas mõjukate suurnike ringis. Keisri valimiskogu mainiti kirjalikes allikates aastail 1152 ja 1198, aga paavstile Urbanus IV-le, kes oli paavst 1261–1264, saadetud kirjas nimetati juba seitset kuurvürsti ükshaaval koos kommentaariga, et komme lasta neil seitsmel uus keiser valida olevat vanem kui keegi mäletab.
1623. aastal lisandus kuurvürstide nimekirja Baieri hertsog ning 1692 ka Hannoveri (Braunschweig-Lüneburgi) hertsog.
1777 ühendati ühe valitseja alla Pfalz ja Baieri, mistõttu üks kuurvürstikoht kadus.
1803. aastal lisati kuurvürstide sekka veel Württembergi ja Salzburgi hertsog, Badeni markkrahv ja Hessen-Kasseli maakrahv.
Kuna Saksa Rahva Püha Rooma Keisririik kaotati juba 1806. aastal, siis ei olnud viimastena tiitli saanutel tegelikult võimalust kuurvürstidena tegutseda ning reaalselt mõjutada keisririigi keisri valimist.
Nauru (Tansaania)
Nauru on küla Tansaania lõunaosas Mtwara linna lähedal, 15 km kaugusel Tansaania ja Mosambiigi piirijõest Ruvumast.
Küla asub kahe jõe kaldal. Sillutatud teed puuduvad.
Jack Haley
Jack Haley (John Joseph Haley, Jr.; 10. august 1898 – 6. juuni 1979) oli USA filminäitleja, kelle tuntuim osatäitmine oli ilmselt 1939. aasta filmis "Võlur Oz" ("The Wizard of Oz").
Noot
pisi|Guillaume Machaut' rondoo Dame, mon cuer en vous remaint 16. sajandi noodiraamatus pisi|Elisabeth Louise Vigée-LeBrun, "Vürstinna Natalia Kurakina portree" (1797)
Noot (ladina nota – 'tähis, märk') on muusika noodikirjas heli tähistav märk.
Ingliskeelses traditsioonis võidakse noodi all mõista ka heli ennast.
Traditsioonilises muusika noodikirjas fikseerib noot helikõrguse ja helivältuse. Selleks kirjutatakse noot noodijoonestikule. Noodid kirjutatakse noodijoontele ja noodijoonte vahedesse. Noodijoonestikust väljapoole jäävate nootide märkimiseks kasutatakse abijooni, mis kirjutatakse üksteise suhtes võrdsele kaugusele noodijoonestiku kohale või alla.
Noot tähistab kindlaksmääratud kõrgusega helisid ainult siis, kui noodijoonestiku algusse on kirjutatud noodivõti (näiteks viiulivõti, bassivõti jne).
Traditsioonilises muusika noodikirjas koosneb noot noodipeast, mis noodijoonestikul märgib heli kõrgust, noodivarrest ja noodilipust. Noodipea, noodivars ja noodilipp koos näitavad ühtlasi helivältust. Täisnoodil puudub noodivars. Pool- ja veerandnoodil puudub noodilipp.
Noodipea
right|200px Seest tühi või täis ovaal, mis asub noodijoonestikul, märgib kõrgust ja kestust (seest täis, seest tühi, mõlemad punktiga).
Noodivars
Joon, mis tõmmatakse noodipea paremale küljele. Noodivarre pikkus on umbes 2½–3 joonevahet ehk käsitletavast noodist oktaav alla või üles. Kolmandast noodijoonest kõrgemal asuvatel nootidel märgitakse noodivars alla ja noodipeast vasakule.
Kui noodijoonestikule on kirjutatud kahehäälne muusikapala, kirjutatakse ülemise hääle varred üles ja alumise hääle varred alla.
Noodilipp
Kirjutatakse noodivarrest paremale (kui noodivars suundub alla, siis vasakule).
Kõrvuti asuvate nootide lipud ühendatakse instrumentaalmuusika puhul noodivarsi siduvaks jooneks. Näiteks 25px 25px = 35px
Noodinimetus
Noodinimetused, mis näitavad helikõrgust, on tähtnimetused ja silpnimetused:
Noodi vältus
Noodivältused tähistavad kindlaksmääratud pikkusega helisid ja pause ainult siis, kui noodijoonestiku algusse on kirjutatud tempo (näiteks 110 (lööki minutis), allegro, andante jne). Kui tempo on määramata, võib interpreet kasutada enda valitud tempot ja näiteks veerandnoot võib vastavalt valitud tempole kesta liialdatud näitena kas pool tundi või 0,1 sekundit.
Pausid
Noodivältustele vastavad noodikirjas samade vältustega pausid.
Sündinud 19. jaanuaril
''Siin loetletakse 19. jaanuaril sündinud tuntud inimesi.
1992. aasta suveolümpiamängud
1992. aasta suveolümpiamängud olid XXV nüüdisaegsed olümpiamängud, mis toimusid 25. juulist 9. augustini 1992 Barcelonas, Kataloonia autonoomse maakonna ja samanimelise provintsi halduskeskuses.
Linna asutasid III sajandil eKr kartaagolased (Kartaago koloonia Barcino). Seejärel kuulus Barcino roomlastele, lõunagootidele, araablastele ja frankidele. Autonoomse Kataloonia pealinnaks sai Barcelona 1932. aastal.
Barcelona asub Kirde-Hispaanias Vahemere rannikul, kõrgusel 0–180 meetrit üle merepinna, 47°25' põhjalaiust, 2°10' idapikkust.
Ubasalu
Ubasalu on küla Läänemaal Lääne-Nigula vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kullamaa valda.
Keskööpäike
"Keskööpäike" (algupärandi pealkiri "Midnight Sun") on Stephenie Meyeri romaanisarja "Videvik" planeeritud raamat, mis esitab romaani "Videvik" tegevuse Edward Culleni vaatepunktist. Sellele eelnes sarja neljas osa "Koidukuma".
2008. aasta augustis katkestas Meyer raamatu kirjutamise, sest selle 12 peatükki olid lekkinud internetti. Ta teatas, et juhtunu tõttu jääb raamat määramata ajaks ootele.Aga nüüd avalikustas ta isiklikult et raamat siiski ilmub 04.08.2020 inglise keeles
Gorbeia Inguruaki maakond
Maakonnas on Aramaio (Aramayona), Arratzu-Ubarrundia (Arrazua-Ubarrundia), Legutio (Legutiano), Urkabustaizi (Urcabustaiz) ja Zigoitia (Cigoitia) ja Zuia vald (Zuya).
Maakond piirneb põhjas Biskaia provintsiga, idas Gipuzkoa provintsi ja Arabako Lautada maakonnaga, lõunas Vitoria-Gasteizi ja Arabako Ibarraki maakonnaga ning läänes Kantauri Arabarra maakonnaga. Kõrgemad tipud asuvad Gorbea mäestikus (1481 meetrit) lõunas, põhjas asub Amboto tipp (1296 meetrit). Suurimad jõed on Ebro jõega ühenduses olev Baia ja Santa Engracía. Järvedest, millest enamik on paisjärved, on tähtsamad Urrunaga, Albina (50 ha) ja Gorbea (2 ha).
Majandus tugineb peamiselt loomapidamisele ja metsatööstusele. Tähtsal kohal on linnukasvatus. Tööstus on koondunud peamiselt Legutio ümbrusse. Metallurgia ja toiduainete tööstus on Murgias ja Madrera-Izarras.
Ajaloost
On teada, et ala oli kunagi Rooma Impeeriumi võimu all. Seda tõendab roomlaste rajatud via romana Ab Asturica Burdigalam. On teada ka araablaste kohalolek pärast Rooma riigi langust. Umbes 1200. aastal inkorporeeris Alfinso VIII ala Kastiilia krooni alla. Aastal 1333 sai Villarreal de Alava (Legutio) kuningas Alfonso XI kontsessiooniga villa õigused. Varasemal keskajal jagunes maakond halduslikult man-piirkondadeks või hermandad'ideks (hispaania keeles mancomunidad, hermandad), ühendades erinevad külad ühe vanema alla. Kui Zigoitia ja Urkabustaiz liideti Ayala senjöörkonnaga 13. sajandil, moodustasidki nad koos Villareal de Álavaga ja ümbritsevate aladega maakonna, mida tänapäeval kutsutakse divisoria ibérica de Álavaks.
Maakonnas on palju looduskauneid kohti, teiste seas geoloogiliselt tähelepanuväärsed Mairuelegorreta koopad (Zigoitia vallas) ja Gujuli allikad (Urkabustaizi vallas), mis väljuvad Altube jõest. Tähtsaim kultuuriüritus on iga-aastane Baski folgifestival, mis peetakse juuli lõpul Zigoitias.
Arabako Lautada maakond
Arabako Lautada maakond ehk Llanada Alavesa maakond on maakond Araba provintsi kirdeosas. Aastani 2015 oli maakonna ametlik nimi hispaania keeles Cuadrilla de Salvatierra (Salvatierra maakond) ja baski keeles Aguraingo Kuadrilla (Aguraini maakond).
Maakond laiub Llanada Alavesa oru idaosas. Pinnamood on kujunenud peamiselt Zadorra jõe tegevuse tulemusel. Maakonna põhja- ja idaosas on pinnamood mägisem.
Maakonnas on kaheksa valda:
Ubrique
Ubrique on linn Hispaanias Andaluusias Cádizi provintsis.
Raivo Aeg
Raivo Aeg (sündinud 4. juulil 1962) on Eesti poliitik ja endine riigiametnik, alates 29. aprillist 2019 kuni 26. jaanuarini 2021 justiitsminister.
Caravaca de la Cruz
pisi|Caravaca de la Cruzi asukoht Murcia provintsis Caravaca de la Cruz on linn Hispaanias Murcia autonoomse piirkonna loodeosas. pisi|Caravaca de la Cruzi rahvaarvu kõikumine 1900. a.-st 2005. a.-ni
Raivo Aeg
Ta oli aastatel 2005–2008 Politseiameti peadirektor ning 2008–2013 Kaitsepolitseiameti peadirektor. Aeg oli XIII Riigikogu liige ja Tallinna linnavolikogu liige.
Haridus
Raivo Aeg on lõpetanud 1980. aastal Kingissepa 1. Keskkooli ja seejärel 1985. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi masinaehituse erialal.
Teenistuskäik
1985–1987 töötas Aeg Paide Masinatehases tsehhijuhatajana, seejärel ELKNÜ Paide rajoonikomitee instruktori ning osakonnajuhatajana. 1987–1988 täiendas Aeg end Kiievis NSV Liidu Siseministeeriumi kõrgematel kursustel ning 1988–91 teenis leiba Saaremaal miilitsaülema asetäitjana poliitilise kasvatuse alal.
Aeg on töötanud Saare Politseiprefektuuris vaneminspektorina 1992, Saare Politseiprefektuuri Kuressaare linna politseijaoskonna komissarina 1994, Saare Politseiprefektuuri aseprefektina 1994–1996, Rapla Politseiprefektuuri politseiprefektina 1996–1999, Politseiameti korrakaitseosakonna politseidirektorina 1999–2003, Politseipeadirektori asetäitja julgestuspolitseis 2004–2005 ning politseipeadirektorina 2005–2008.
12. novembril 2010 andis siseminister Marko Pomerants Kaitsepolitsei peadirektorile Raivo Aegile politseikindralinspektori teenistusastme.
Oktoobris 2014 teatas Isamaa ja Res Publica Liit, et Raivo Aeg astub nende erakonda ja kandideerib Riigikokku. Aeg kandideeris 2015. aasta Riigikogu valimistel valimisringkonnas nr 5 ja osutus 2001 häälega valituks. Aeg oli 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Isamaa ja Res Publica Liidu Tallinna linnapea kandidaat. Ta valiti volikokku ning oli Tallinna linnavolikogu Isamaa ja Res Publica Liidu fraktsiooni liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 418 häält ning ei osutunud valituks.
Õppeaasta
On ka riike, kus õppeaasta pikkus on teistsugune.
Suvainiškis
Suvainiškis (vene keeles vanasti Сувѣки, Сувейнишки) on alev Leedus Rokiškise rajoonis Pandėlysi vallas. Alev asub Läti piiri ääres Nereta kaldal.
Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on aastal 1863 valminud katoliku kirik.
Esimene kirik rajati Suvainiškisesse aastal 1782, kuni aastani 1832 tegutses selle juures ka klooster. XX sajandi alguses kandis asula ka nimesid Suveiniškis või Suvainiškiai. Esimese maailmasõja ajal ühendas seda Skapiškisega raudtee.
Kaliif
pisi|Pärsia [[keskaegsel miniatuuril on kujutatud truudusevande andmist kaliif Abu Bakrile]] Kaliifi all mõeldakse tavaliselt sunniitide ülemaailmse usujuhi tiitlit, mis loodi aastal 632 ja kaotati 3. märtsil 1924. See on olnud aga ka ühe šiiitide sekti (fatimiidide) valitseja ja usujuhi tiitel ning Córdobas valitses samuti oma kaliif. Tänapäeval see tiitel enam kasutusel ei ole.
Pärast Muhamedi surma oli islamikogukonnal vaja uut juhti, kes oleks nii usuline kui ka poliitiline valitseja. Nii tekkiski kaliifi (Muhamedi järglase) ametikoht. Esimeseks kaliifiks sai Abu Bakr.
Esialgu oli kaliifil väga tugev võim. Kaliifi ametis olid ühendatud nii absolutistliku riigipea kui ka universaalse usujuhi institutsioon. Siiski ei peetud kaliifi enamasti väljavalituks ega eriliseks, vaid suhteliselt tavaliseks inimeseks, kel on aga täita väga oluline ülesanne.
Esimest nelja kaliifi peavad sunniidid "Allahi poolt õigesti juhituks" (Rashidun), šiiidid aktsepteerivad aga vaid neljandat kaliifi, Ali ibn Abu Talibit.
Kui Ali aastal 661 tapeti, sai võimule Omaijaadide dünastia. Nende ajal toimusid suurimad islamivallutused: muslimitele allutati Põhja-Aafrika, Hispaania ja Kesk-Aasia, samuti piirati mitmel korral Konstantinoopolit. Omaijaadidest kaliifid olid küll sõjaliselt ja majanduslikult edukad, kuid usu pinnal tekkis neil mitmeid vastuolusid. Seda kasutasid ära Abassiidid, kes 750. aastal kalifaadis võimu haarasid.
Abassiidide kalifaat kestis Bagdadis 1258. aastani, Egiptuses koguni 1517. aastani, mil Osmanid tiitli üle võtsid. Abassiidide ajal toimus 9.–13. sajandil islamitsivilisatsiooni õitseng: taasavastati antiigi kultuuripärand ning loodi uusi kultuuriväärtusi ning tehti mitmeid tehnoloogilisi uuendusi. Ilmselt tuntuim kaliif, Harun ar-Rašid, pärineb samuti sellest perioodist (9. sajandi algusest). Aja jooksul Abassiidide võim aga vähenes ning reaalne poliitiline võim libises türgi hõimude kätte, kes moodustasid alates 9. sajandist kalifaadi sõjaväe põhiosa. Kõige tugevamad neist olid seldžukid, kes valitsesid kalifaadis sultanitena 11.–12. sajandil.