cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rannajalgpall
Rajamine
2002. aastal asutati Tallinnas Eesti Rannajalgpalli Liit, mille eesmärk oli populariseerida rannajalgpalli Eestis ning ühendada rannajalgapalli harrastavad sportlased. Eesti Rannajalgpalli Liidu asutajaliikmeteks olid Kari-Andri Kask, Albert Kerstna ja Mart Relve. Rannajalgpalli Liit hoiab suhteid teiste riikide alaliitudega ning aitab Eesti mängijatel, treeneritel ja kohtunikel end rannajalgpallialaselt koolitada.
Samal aastal toimusid mõned rannajalgpalliturniirid, kuid alates 2003. aastast on toimunud rannajalgpalli etapid üle Eesti (Võsul, Haapsalus, Pirital, Pärnus, Viljandis, Kuressaares, Viimsis ja Narva-Jõesuus).
Eesti meistreid selgitatakse välja alates 2004. aastast. Esimene Eesti meister oli Pärnu Õlu, 2005. ja 2006. aastal triumfeeris meeskond Citroën. 2007. aasta Eesti meistriks krooniti meeskond Betoon, 2008.–2011. aastal tuli meistriks neljal aastal järjest.
Ametlik Eesti rannajalgpalliliiga
2007. aastal alustas Eesti rannajalgpalliliiga, mis sai toimuma Eesti Rannajalgpalli Liidu ja Eesti Jalgpalli Liidu koostöös. Moodustati kaks liigat: A-liiga ehk Meistriliiga ja B-liiga ehk Harrastusliiga. Esimesel aastal tuli Eesti meistriks Betoon, esiliiga võitis Beregy United.
2008. aastal võttis Meistriliigas omavahel mõõtu 12 võistkonda ja Esiliigas 48 võistkonda. Meistriks tuli Unibet / Nõmme Kalju, esiliiga meistriks krooniti Saku Sporting. Rannajalgpalliliiga mäng kanti üle televisiooni otse-eetris.
2009. aastal osales Meistriliigas 9 meeskonda, kes kohtusid omavahel kaks korda ja Unibet / Nõmme Kalju suutis uuesti meistriks tulla. Esiliiga võitis Augur.
2010. aastal võttis osa 10 meeskonda, kelle seast meistriks krooniti taas Unibet / Nõmme Kalju. Esiliiga võitis FC Maardu.
2011. aastal osales 8 meeskonda ja Eesti meistriks tuli neljandat aastat järjest Unibet / Nõmme Kalju, Esiliigas võidutses Augur SK.
2012. ja 2013. aastal krooniti Meistriliiga võitjateks SK Augur Enemat ning 2014. ja 2015. aastal BSC Peugeot. 2016. aastal tuli meistriks FC ValiceCar, 2017. aastal Nõmme BSC /Olybet ja 2018. aastal SK Augur/Enemat,
2012. ja 2013. aastal tuli Esiliiga võitjaks SK Augur Enemat, 2014. aastal Diadora / Taar Group, 2015. aastal SK Augur /Järvaveod ja 2016. aastal Nõmme BSC Olybet B.
Eesti karikavõistlused
2007. aastal toimusid esimesed rannajalgpalli Karikavõistlused ja esimest korda mängiti rannajalgpalli sisetingimustes. Saku Suurhallis krooniti võitjaks Soho.
Järgmiste aastate võitjad :
Balti karikavõistlused
2007. aastal toimus Eesti Rannajalgpalli Liidu juhtimisel ning koostöös Läti ja Leedu Jalgpalliliitudega esimesed Balti karikavõistlused, mis peeti Jurmala rannas Lätis. Igast riigist osales kaks parimat klubi. Eesti meeskonnad Betoon ja Energy FM/JK Kalju jäid jagama 5.-6. kohta, võitis Leedu klubi FC Product Security. 2009. aastal Palanga rannas Leedus saavutas Unibet/Nõmme Kalju teise koha.
Eesti rahvuskoondis
2007. aastal moodustati Eesti rannajalgpalli rahvuskoondis, kuhu koondusid Eesti rannajalgpalliliiga parimad mängijad. Esimene ametlik kohtumine peeti samal aastal, kui võeti osa FIFA MM-valikturniiril, Marseille linnas Prantsusmaal. Sellest aastast saati on Eesti koondis pidanud 64 ametlikku kohtumist. 2015. aastal avas Eesti rahvuskoondis võiduarve Euro Beach Soccer League'i superfinaalis, jõudes B-divisjoni finaali.
Diiselmootor
Eelised ja puudused
Diiselmootor nõuab käivitamisel suure surveastme tõttu väntvõlli pööramiseks suuremat jõudu kui samasuguse silindritöömahuga bensiinimootor, seetõttu vajab diiselmootor võimsamat starterit ja akut. Diiselmootoreid käivitatakse ka suruõhuga, mida juhitakse silindritesse vajalikus järjekorras.
Üks märkimisväärsemaid diiselmootorite miinuseid seisneb suvise diislikütuse tahkestumises madalal õhutemperatuuril. Samuti on diiselmootorid tundlikud kütuse saastatuse suhtes. Diiselmootori kütusesüsteem on keerulisem ja kallim remontida (pihustid ja kõrgsurvepump). Diiselmootorite võimsus sama silindrimahu juures on üldjuhul madalam kui bensiinimootoritel, kuigi diiselmootorite väntvõlli väändemoment üldjuhul on suurem. Viimase ajani on peetud diiselmootoreid rohkem saastavaks kui bensiinimootoreid. Olukord on muutunud ühisanumsissepritse (pihustid, mida juhib elektrooniline "aju") kasutuselevõtuga. Kui tavalise mehaanilise sissepritse korral on pihustites rõhk 100–400 baari, siis uutes ühisanumsissepritse tüüpi pihustites on rõhk 1000–2500 baari.
Boriss Rõbkin
Boriss Rõbkin (vene keeles Борис Аркадьевич Рыбкин, sünninimi Boruhh Aronovitš Rõvkin, varjunimi Boriss Jartsev, vene Борис Аркадьевич Ярцев; 19. juuni 1899 Jekaterinoslavi kubermang – 27. november 1947 Praha) oli Nõukogude Liidu luuraja ja diplomaat.
Ta sündis aastal 1899 Jekaterinoslavi kubermangus, ta lõpetas kommertskooli. Aastatel 1920–1921 õppis ta Jekaterinoslavi mäeinstituudis (ei lõpetanud). Juulis 1921 mobiliseeriti ta Jekaterinoslavi Tšekaasse, juunis 1922 astus ta ÜK(b)P ridadesse.
Keko
Sergio Gontán Gallardo (tuntud kui Keko; sündinud 27. detsembril 1991 Brunetes) on Hispaania jalgpallur (poolkaitsja), kes mängib Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis Deportivo de La Coruña.
Klubijalgpalli on ta mänginud Hispaanias (kõrgliigas, esiliigas ja kolmandas liigas) ning Itaalias (kõrgliigas ja esiliigas).
Nail Jakupov
250px|thumb|Nail Jakupov (2015) Nail Railovitš Jakupov (vene keeles Наиль Раилович Якупов; sündis 6. oktoobril 1993 Nižnekamskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Omski Avangard ründajana paremäärel.
Aastal 2012 valiti ta esimesena NHL-i draft ' is. Ta mängis seejärel neli hooaega Edmonton Oilers. Hooajal 2016-17 mängis ta St. Louis Bluesis ja hooajal 2017–18 Colorado Avalanche'is.
2018. aastal liitus ta KHL-i klubiga Peterburi SKA. 2020. aasta mais siirdus ta Habarovski Amuri. 2020. aasta oktoobris liitus ta Avangardiga.
Ta on rahvuselt tatarlane.
Zavala maakond
pisi|Zavala maakonna kohtumaja
Maakonna halduskeskus on Crystal City.
Maakonna pindala on 3372 km², millest 11 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 677.
Meijermuiža mõis (Võnnu kihelkond)
Meijermuiža mõis (saksa keeles Meyershof, läti keeles Meijermuiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas.
Tehumardi vennaskalmistu
Tehumardi vennaskalmistu on Saaremaal Saaremaa vallas Tehumardi külas asuv Teises maailmasõjas hukkunute vennaskalmistu.
Kalmistu monument on püstitatud 1948. aastal ning Tehumardi vennaskalmistul asuvad 90 betoonist alusel dolomiidist valmistatud rombikujulist plaati, millel on välja taotud langenute nimed ning sisseraiutud viisnurk.
Tehumardil asub ka Tehumardi öölahingu mälestuseks püstitatud Tehumardi mälestussammas.
Teejuht (film)
"Teejuht" (ukraina keeles "Поводир") on 2014. aasta Ukraina draamafilm, mille režissöör on Oless Sanin.
See valiti 87. Oscarite jagamisel parima võõrkeelse filmi kategoorias Ukrainat esindama, kuid ei jõudnud nomineeritute hulka. Filmi valimisel Ukrainas tekkis hääletusprotsessi osas mõningaid vaidlusi. Pimedate jaoks on olemas spetsiaalne helikirjeldusega versioon.
Süžee
Traagilistel asjaoludel hukkub ameeriklane ja pime bard (kobzar) päästab tema poja jälitajate käest. Poisist saab tema teejuht.
Stent
pisi Stent on tehistoruke, mida kasutatakse meditsiinis juhade ja veresoonte asendamisel.
Stendi paigaldamist nimetatakse stentimiseks.
Sukeldumisrefleks
Sukeldumisrefleks on refleks, mis muudab tavaliselt õhukeskkonnas viibiva looma elutegevust nii, et tal on võimalik kauem vee all olla.
Gurjev (krahvisuguvõsa)
Gurjev (vene keeles Гурьев) oli Venemaa aadlisuguvõsa, mis kustus meesliinis 1885. aastal.
Ajalugu
Suguvõsa esimene teadaolev liige oli XVIII sajandi algul elanud Kuzma Gurjev, kes tõusis Peeter I ajal aadliseisusse. Tema pojapojapoeg tõeline salanõunik Dmitri Aleksandrovitš Gurjev (1751−1825) sai 1819. aasta 12. detsembril (vkj) keiser Aleksander I krahvitiitli. Suguvõsa kustus meesliinis tema pojapoja alampolkovnik krahv Aleksandr Nikolajevitš Gurjeviga (1823−1885).
Sukeldumisrefleks
Sukeldumisrefleks on tugevalt väljendunud mereloomadel, kuid mingil määral esineb see enamikul loomadel, sealhulgas inimestel. Sukeldumisrefleks töötab igal inimesel, olenemata vanusest ja ujumisoskusest. Imetajatel on sukeldumisrefleks eriti tugev, kuid sarnased muutused toimuvad ka teistel loomadel, eriti sukelduvatel loomadel, näiteks pingviinidel.
Gurjev (krahvisuguvõsa)
Gurjevid rüütelkonna matriklis
1810. aasta 26. oktoobril võeti Venemaa keisririigi rahandusminister Dmitri Aleksandrovitš Gurjev (1751−1825) Eestimaa rüütelkonna matriklisse.
Sugupuu
Kuzma Gurjev, elas XVIII sajandi algul
Sukeldumisrefleks
Sukeldumisrefleks algab siis, kui külm vesi puudutab looma nägu. Vesi, mis on soojem kui +21 °C, refleksi ei käivita. Samuti ei käivita refleksi see, kui vee alla pista mõni muu kehaosa peale näo. Noortel loomadel, sealhulgas lastel, on see refleks tugevam kui täiskasvanutel.
Kui looma nägu satub vette, siis toimuvad kolm muutust kindlas järjekorras.
Teiseks veresooned ahenevad. Sügaval vees mõjub kehale suur rõhk. Selle mõjul hakkavad kapillaarid sulguma, lõpetades vereringe nendes kehaosades. Kõigepealt lõpeb vereringe sõrmedes ja varvastes, siis käsivartes ja säärtes ning lõpuks küünarvartes ja reites. See jätab rohkem verd südamele ja ajule. Kuid inimese lihastes on kõigest 12% kogu verest ja see võib tekitada krampe, mis ujujale võivad lõppeda uppumisega. Veeloomadel on 25–30% verest lihastes, mistõttu nad saavad ujuda veel tükk aega pärast kapillaaride sulgumist.
Kolmandaks, kui jäsemetes on vereringe katkenud, laienevad kopsu kapillaarid ja kopsudes oleva õhu hulk väheneb. Niimoodi suureneb sügavus, milleni loom sukelduda saab. Inimesel on see eritreeninguta 30 m. Ühtlasi võimaldab see säilitada siseelundites tavalise rõhu, nii et väliskeskkonna surve ei purusta siseelundeid.
Pollikivi
Pollikivi ehk Sookalduse rahn on rabakivist hiidrahn Tartu maakonnas, Sookalduse külas soostunud metsamassiivis.
Kivi pikkus on 10,3 m, laius 5,4 m, kõrgus 4,3 m ja ümbermõõt 29,0 m.
Rahn on püstiste külgede, pealt tasase kuid 30 kraadi loodesse madalduva laega. Rahn on pindmiselt murenev ja kooruv, laiguti sammaldunud. Rahn kallutatud tahuka kujuline, kinnislõhedega, neist mõned kujundavad laepinna ja neid järgib ka rohtunud vöönd rahnu lääneküljel.
Rahnu peetakse üheks Kalevipoja lingukiviks. Rahnu nimetus pärineb endise Polli talu nimest, mille maadel ta asus. C. Grewingk märgib, et kivil kasvanud nelja jalase ümbermõõduga kask, 19. saj. keskel aga koguni suur kuusk, mille välk purustas ja koos kivitükkidega eemale paiskas. Tõepoolest lamab kivi lähikonnas mitu sama koostisega kivitükki läbimõõduga kuni 1,5 m.
Miguel Indurain
pisi|püsti|Miguel Indurain (2009)
Miguel Indurain Larraya (sündinud 16. juulil 1964 Villavas) on Hispaania endine jalgrattur, viiekordne Tour de France'i võitja.
Karjäär
Indurain on viiekordne Tour de France'i võitja (1991, 1992, 1993, 1994, 1995) ning saavutanud 12 etapivõitu. Ta on sõitnud liidri kollases särgis 60 etapi jooksul.
Indurain on võitnud kaks Itaalia velotuuri (1992, 1993) ning olnud korra kolmas (1994). Giro d'Italial on ta võitnud neli etappi. Hispaania velotuuril on ta tulnud 1991. aastal teiseks ja 1990. aastal seitsmendaks.
Indurain oli 1991. aasta maailmameistrivõistlustel grupisõidus kolmas ning 1993. aasta maailmameistrivõistlustel teine, kaotades 19 sekundiga Lance Armstrongile. 1995. aastal tuli ta maailmameistriks temposõidus, edestades MM-il Abraham Olanot ja Uwe Peschelit, ning MM-i hõbemedali maanteesõidus, kaotades Olanole 35 sekundiga.
1996. aastal tuli Indurain olümpiavõitjaks temposõidus, edestades OM-i hõbemedali võitnud Olanot ning kolmandaks tulnud Chris Boardmani. Grupisõidus oli ta 26.
Ta on endine tunnisõidu maailmarekordiomanik. 1994. aastal püstitas ta Bordeaux's rekordiks 53,040 km.
Isiklikku
Indurain on Prantsusmaa Auleegioni rüütel.
Radio Swiss Jazz
pisi|Stuudio [[Baselis]] SRG SSR Radio Swiss Jazz on ööpäev läbi muusikat, peamiselt džässi, edastav mitmekeelne Šveitsi raadiojaam. 2012. aasta augusti alguse seisuga oli jaama arhiivis 369 136 CD-d 3 452 461 looga (klassika, džäss, rokk). Eestis ja Euroopas on Radio Swiss Jazz kuulatav näiteks FTA-vastuvõtjaga (satelliidi EUTELSAT HOT BIRD 13B vahendusel), samuti läbi interneti (näiteks rakendustega Flash Player, Winamp, RealPlayer, Windows Media Player, iTunes) ning Android- ja iPhone/iPod/iPad-seadmetega.
Igor Šuvalov
pisi|Igor Šuvalov pisi|Igor Šuvalov (paremal) Dmitri Medvedeviga Igor Ivanovitš Šuvalov (sündinud 4. jaanuaril 1967 Tšuktšimaal Bilibinos) on Venemaa riigitegelane, esimene asepeaminister alates 12. maist 2008, SRÜ asjade riiklik koordinaator alates 19. märtsist 2009, Ühtse Venemaa ülemnõukogu presiidiumi sekretäri asetäitja 2008. aasta novembrist, laevakompanii Sovkomflot direktorite nõukogu esimees.
Aastatel 2003 ja 2004 kuni 2008 oli Igor Šuvalov Venemaa presidendi (Vladimir Putini) abi. 2004. aastast on ta Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
1998. kuni 2000. aastani oli Šuvalov Venemaa Föderaalomandi fondi esimees.
Duveli mõis
Duveli mõis (Dūveļa muižiņa, ka Duvela muiža) oli linnamõis Lätis Riia linnas Centrsi asumis. Saksa keeles oli mõisa nimi Duvels hove. Peahoone asus Vērmanesi pargi territooriumil.
Duveli mõis asus Riiast põhja poole viiva tee ääres, endise Rīdzene jõe ääres. Mõisa juures viis üle jõe Duveli sild, selle kõrval asus ka mõisakompleks.
Mõisa mainiti esimest korda aastal 1355. Algselt asusid selle ümber Riia linnale kuulunud aiad, aga hiljem need hoonestati.
XV sajandil hõivas Duveli mõisa Liivi ordu, ent aastal 1435 tagastati see linnale. Viimane teade mõisast pärineb aastast 1485, mil see renditi majaomanik Henrik Loningele.
Tartu raha
Tartu raha (Tartu ajutine maksetšekk) oli 1992 Tartus sularahakriisi oludes Tartu Linnavalitsuse otsusel Tartu Sotsiaalpanga välja lastud asendusraha. Maksetšekke anti välja sedelitena ja neid oli kolmes väärtuses: 25, 50 ja 100 rubla. Maksetšekk oli käibel 37 päeva ja eemaldati käibelt Eesti Panga Nõukogu otsusega vahetult enne Eesti krooni väljaandmist. Maksetšekid trükiti leivatalongide tagaküljele, neil on Tartu linnapea Ants Veetõusme ja Tartu Sotsiaalpanga juhataja Vaike Martinsoni allkiri.
Elijošius Nonevičius
pisi Elijošius Nonevičius (ka Eliasz Noniewicz ja Elijošius Nonevičius-Nonys; 19. juuli 1863 Žagariai, Vilniuse kubermang – 5. juuni 1931 Nemariunuos) oli Poola veterinaariateadlane, kes tegutses Eestis, Ukrainas ja Leedus.
1884–1888 õppis Nonevičius Tartu Veterinaariainstituudis, kus kaitses 1889. aastal veterinaariamagistri kraadi väitekirjaga "Рожа свиней в г. Дерпте и его окрестностях". 1889–1890 oli ta TVI bakterioloogiajaama assistent, 1891–1922 veterinaararst Vilniuses ja Odessas, 1923–29 Kaunase Ülikooli veterinaarpatoloogilise anatoomia kateedri professor.
Łukoml
Łukoml (transkribeerituna Lukoml, valgevene keeles Лукомль, taraškievicas ka Луко́маль ja Лукамля (Łukomal või Łukomla)) on küla (endine linn) Valgevenes Viciebski oblastis Čašniki rajoonis, Łukomli külanõukogu halduskeskus. Asulas on 554 elanikku (2010).
Ajalugu
Esimest korda mainitakse Łukomli aastal 1078. Toona oli VI sajandil rajatud krivitšite linnuse juurde tekkinud juba linnaline asula. XII sajandil sai linnast kohaliku vürstiriigi pealinn. XIV sajandil liitus see vürstiriik Leeduga, jäädes kohalike vürstide, Lukomskite, valitsuse alla. Linna juurde kerkis ka kindlus. Aastal 1392 ehitasid Volõõniast välja rännanud mungad linna kloostri. Paraku hävitasid linna aastal 1563 Ivan Groznõi väed, aga kohalikud elanikud küüditati Venemaale.
Pärast seda tragöödiat kindlust enam ei taastatud ja linnast sai alev, veelgi hiljem aga küla. Poola jagamisel aastal 1793 läks Łukoml Venemaa koosseisu. Pärast seda kuulus asula nii Hrapavickitele kui Milašitele. Aastal 1924 liideti asula Valgevene NSVga. Nõukogude ajal rajati asulast viis kilomeetrit lõuna poole Łukomli järve kaldale Łukomli elektrijaam, selle juurde tekkis aga Novałukomli linn.
Tants kestab veel
"Tants kestab veel" on Hedvig Hansoni 2011. aastal ilmunud album. Kaasa teevad Andre Maaker (kitarr), Joel-Rasmus Remmel (klahvpillid), Mihkel Mälgand (bass), Ahto Abner (trummid), Pedro Pache (löökpillid), Uku Suviste (laul), Jukka Eskola (trompet) ja Deniss Pashkevich (flööt).
Krisztina Morvai
pisi Krisztina Morvai (sündinud 22. juunil 1963 Budapestis) on Ungari poliitik ja advokaat. Ta oli 2009–2019 Euroopa Parlamendi liige.
Ta lõpetas aastal 1986 Loránd Eötvösi Ülikooli õigusteaduse erialal ja töötas 1987. aastast samas kriminaalõiguse õppetoolis. 1989–1990 õppis Londoni Kings College'is ja sai magistrikraadi. 2003. aastal kaitses ta Loránd Eötvösi Ülikoolis doktorikraadi.
Morvai töötas 2002–2006 ÜROs naiste diskrimineerimise kaotamise eksperdikomisjoni liikena. Ta kirjutas uurimuse koduvägivallast Ungaris ning avaldas selle raamatuna "Terror a családban" ('terror perekonnas').
Morvai oli 2009. aastast Euroopa Parlamendi liige. Ta kandideeris Euroopa Parlamenti Jobbiku nimekirja esinumbrina nii 2009. kui ka 2014. aastal, kuid Jobbiku liikmeks ta ei astunud. 2019. aastal oli ta sõltumatu saadik ning toetas Fideszt.
2014. aastal külastas ta Ukraina okupeeritud alasid ning avaldas toetust mässulistele. Ukraina kehtestas seejärel Morvaile riiki sissepääsu keelu.
Teda on süüdistatud populismis ja antisemitismis.
NTSC
pisi|350px|Televisioonistandardite kasutus maailmas. Riigid, mis kasutavad <font style="color:green;">NTSC süsteemi, on värvitud roheliseks NTSC (lühend sõnadest National Television System Committee ) on USA Riikliku Televisioonistandardite Komitee nõuetega vastavusse viidud värvilise analoogtelevisiooni edastusmeetod.
See võeti kasutusele nii Põhja-Ameerika kui ka Lõuna-Ameerika riikides (v.a Argentinas, Uruguays ja Prantsuse Guajaanas). Lisaks hakati seda standardit kasutama veel Myanmaris, Lõuna-Koreas, Taiwanis, Jaapanis, Filipiinidel ja mõnes Vaikse ookeani saareriigis. See oli ka üks maailma esimesi värvitelevisiooni edastamise standardeid.
Keskmaa
Keskmaa (inglise keeles Middle-earth) on fiktiivne maailm Briti ulmekirjaniku J. R. R. Tolkieni loomingus. Selles toimuvad paljud tema teosed, tuntumad neist on "Kääbik ehk Sinna ja tagasi", triloogia "Sõrmuste isand" ja "Silmarillion". Samuti on Keskmaa Tolkieni teoste põhjal loodud filmide, arvutimängude jt teoste toimumispaik.
NTSC
Lisaks NTSC-le on maailmas kasutusel veel kaks värvitelevisiooni standardit: Lääne-Euroopas levinuim värvitelevisiooni standard PAL töötati välja Saksamaal ning SECAM Prantsusmaal aastatel 1956–1965.
Keskmaa
Tolkien visandas Keskmaad kirjeldades selle maailma ulatusliku geograafilise ja ajaloolise kirjelduse ning töötas välja mitu seal kõneldavat keelt (quenya, sindarin, khuzdul jt). Keskmaa on üks klassikalisse kõrgfantaasiasse kuuluvaid maailmu: seal esineb maagia, elavad fantastilised olendid (lohed, trollid, vaimud jne) ning mitu inimesesarnast mõistuslikku rassi (päkapikud, haldjad, mäekollid jne). Samuti kirjeldas Tolkien Keskmaa panteoni ja loomislugu. Keskmaa ajalugu on maagia kuhtumise lugu, mille lõpuks asustavad maailma eelkõige inimesed, muud rassid aga muutuvad üha haruldasemaks või lahkuvad Keskmaalt (haldjad).
Nii nagu kogu Tolkieni looming, on ka Keskmaa kui selle keskne element avaldanud ulatuslikku mõju tänapäeva kultuurile. Selle põhjal on valminud arvukalt filme, arvutimänge, muusikapalu jt teoseid. Tuntumate hulka neist kuuluvad režissöör Peter Jacksoni filmitriloogiad "Kääbik" ja "Sõrmuste isand".
NTSC
Ajalugu
Esimene NTSC-standard arendati välja juba 1941. aastal, kuid sellel lahendusel puudus visioon värvilise pildi edastuseks. Järgmises NTSC standardis, mis töötati välja 1953. aastal, oli värvitelevisiooni edastus standardiseeritud ja lisaks oli see tagasiühilduv juba kasutuses olevate must-valge televisiooni vastuvõtuseadmetega.
USA Föderaalse Sidekomisjoni FCC loodud Riiklik Televisioonistandardite Komitee andis 1941. aastal välja esimese versiooni must-valge analoogtelevisiooni edastamiseks. Võeti kasutusele 525 horisontaalset rida. NTSC standardiseeris kaadrisageduseks 30 täiskaadrit sekundis. Üks täiskaader koosneb kahest poolkaadrist (262,5 rida) ehk siis kuvatakse 60 poolkaadrit sekundis. Lisaks määrati kuvasuhteks 4:3 ja helisignaali ülekandmiseks kasutati sagedusmodulatsiooni, mis oli siis üsna uus tehnoloogiline saavutus.
1950. aasta jaanuaris hakkas komitee normeerima värvitelevisiooni edastamist ja 1953. aasta detsembris kiideti üksmeelselt heaks uus NTSC värvitelevisiooni standard. Uus värvitelevisiooni standard oli täielikult tagasiühilduv juba turul eksisteerinud must-valge televisiooni vastuvõtjatega. Must-valge pildi värviliseks tegemiseks lisati signaalile värvikandesagedus 3,58 MHz.
Devíni linnus
pisi|Devíni linnus pisi|Säilinud kaitsetornid [[Doonau ääres]] Devíni linnus (slovaki keeles hrad Devín või Devínsky hrad, ungari keeles Dévényi vár, saksa keeles Burg Theben) on Slovakkias Bratislava eeslinnas Devínis asuv keskaegne linnus. Selle vahetus läheduses suubub Morava jõgi vasakult Doonausse. Mõlemad jõed tähistavad Slovakkia-Austria piire. Linnus on kaasajal varemeis, kuid see on korrastatud ja hooldatud.
NTSC
Ajalugu
Esimene avalik NTSC standardit kasutav värviline telepilt saadeti eetrisse 30. augustil 1953, olgugi et see oli jälgitav värviliselt ainult sidevõrkude enda peakorteris. Esimene üleriigiline värviteleritest jälgitav NTSC saade "Tournament of Roses Parade" edastati juba järgmise aasta 1. jaanuaril. 1954. aastal katsetati ka esimest NTSC saatekaamerat RCA TK-40. Samal aastal tuli müüki TK-41, mida kasutati edukalt peaaegu 1960. aastateni.
Devíni linnus
Ajalugu
Napoleoni väed hävitasid linnuse 1809. aastal Pressburgi piiramise käigus.
NTSC
Read ja kaadrisagedus
NTSC kasutab värvi kodeerimisel süsteemi, kus üks kaader koosneb kahest poolkaadrist. Poolkaadri suuruseks on 262,5 rida. Täiskaadri edastuskiiruseks on 29,97 Hz. Iga kaader koosneb 525 reast, millest 480 sisaldab pildi infot. Ülejäänud ridu kasutatakse elektronkiire viimiseks diagonaalselt kaadri lõpust tagasi uue kaadri algusesse. Lisaks kasutatakse neid ridu ka teleteksti ning vertikaalse ajaintervalli info edastuseks.
Poolkaadrid saadakse ülerealaotuse teel, mis tähendab seda, et paarisarvulised read kantakse ekraanile esimese poolkaadri jooksul ning paaritud teise poolkaadri jooksul. Ühe poolkaadri sageduseks on 59,94 Hz (60 Hz/1,001). Võrdluseks: süsteemides PAL ja SECAM kasutatakse 625 rida 576 pildi ülekandmiseks ning poolkaadri sageduseks on 50 Hz. Algselt oli kaadrisagedus seotud Ameerika Ühendriikides kasutatava 60 Hz võrgupingega, et vältida võimalikke võrgumürahäireid. Pärast värvi lisamist NTSC signaalile vähendati kaadrisagedus väärtuseni 59,94 Hz selleks, et kõrvaldada häired, mis tekkisid helikandesageduse ja värvikandesageduse ristmodulatsiooni tagajärjel.
Ridade arvu määramisel võeti arvesse nii silma maksimaalne nägemisteravus kui ka ülekandeks vajamineva sagedusspektri laius. Optimaalseks tulemuseks leiti, et rohkem kui 572 rea ülekandmisel ei ole enam mõtet. Arvestati, et silma nägemisteravus on 1 nurgaminut (1/60 kraadi) ning kodus asuks televiisor kuuekordse ekraani kõrguse kaugusel vaatajast. Neid andmeid kasutades saadigi, et 572 rea puhul silm ei suuda enam ridu teineteisest eristada.
Marika Saar
pisi|Marika Saar, omavalitsusekspert pisi|Marika Saar 2017. aastal Marika Saar (sündinud 9. veebruaril 1982) on omavalitsusekspert ja kohalik poliitik.
NTSC
Värvipildi moodustamine
NTSC kasutab pildi edastuseks kolme signaalikomponenti. Esimeseks ning ka kõige olulisemaks on pildipunkti heleduse ülekandmine (heleduse tähis on Y). Heledussignaal on ka ainuke pildi edastuse komponent must-valges televisioonis. Teised kaks pildiedastuse komponenti on I ja Q (In-phase ja Quadrature-phase), millega määratakse antud punkti värvitoon. Kuna juba aastaks 1953 oli toodetud hulgaliselt must-valgeid televiisoreid, siis oli vajalik värvitelevisioon teha tagasiühilduvaks juba turul olevate televisiooniseadmetega. See tähendas, et must-valge televiisoriga oli võimalik vaadata ka värvitelevisiooni saateid (muidugi must-valgelt).
Marika Saar
Alates 2022. aasta juuli lõpust on ta kultuuriminister Piret Hartmani nõunik. Ta on olnud Elva abilinnapea ja abivallavanem. Tema peamisteks vastutusvaldkondadeks on olnud haridus, kultuur, sport, noorsootöö, sotsiaalvaldkond ja ennetustöö. Alates 2021. aasta oktoobrist on ta Elva vallavolikogu liige, haridus- ja noorsootöökomisjoni esimees. Marika Saar on olnud ka Nõo vallavolikogu aseesimees aastatel 2013–2017.
Ta lõpetas aastal 2000 Värska Gümnaasiumi. Aastal 2004 lõpetas ta Eesti Põllumajandusülikooli maamajanduse juhtimise ja ühistegevuse eriala, aastal 2006  lõpetas ta Tallinna Ülikooli haldusjuhtimise eriala magistriõppe, aastal 2016 lõpetas ta Tartu Ülikooli ärijuhtimise eriala magistriõppe ning aastal 2021 lõpetas ta Tartu Ülikooli haridusinnovatsiooni magistriõppe.
Saar on sihtasutuste Elva Laste- ja Perekeskuse nõukogu esimees ja Rõngu Hooldekodu ja Uderdna Hooldekodu nõukogu liige. Ta on olnud sihtasutuse Elva Kultuur ja Sport nõukogu esimees, Vapramäe-Vellavere-Vitipalu nõukogu liige ning osaühing Tartu Veekeskuse nõukogu liige. Aastatel 2019–2022 oli ta ka Eesti Laulu- ja Tantsupeo SA nõukogu liige.
NTSC
Värvipildi moodustamine
NTSC värvitelevisiooni ülekandel kasutatakse kvadratuur-amplituudmodulatsiooni, kus värvisignaalikomponendid I ja Q edastatakse kandesagedusel 3,579545 MHz omavahel 90-kraadise faasinihkega. Signaalid I ja Q annavad pildipunktidele värvi ning amplituudmoduleeritud signaal Y annab punktile heleduse. Värviinfo on paigutatud väikeste fragmentidena, nn etalonsignaalidena reasünkroimpulsi algusesse. Etalonsignaal koosneb vähemalt kaheksast võnkeperioodist ning on jäetud moduleerimata, see tähendab, et signaal peab olema faasi- ja amplituudikindel. Võrreldes etalonsignaali vastuvõetud videosignaaliga, saadakse faasierinevused, millega määratakse värvitoon, ning amplituudi erinevustega tehakse kindlaks antud punkti heledus.
Marika Saar
Marika Saar on olnud Eesti Linnade ja Valdade Liidu kultuuri ja spordi töörühma juht. Ta on ka Euroopa Regioonide Komitee asendusliige.
NTSC
Värvipildi moodustamine
pisi|300px|NTSC signaali sageduspekter: luma carrier – kujutisesignaali kandesagedus chrome carrier – värvisignaali abikandesagedus audio carrier – helisignaali kandesagedus
Marika Saar
Marika Saar on varem töötanud Elva Vallavalitsuses, Elva Linnavalitsuses, Tartu Linnavolikogus, Tartu Maavalitsuses, Riigikogu Kantseleis, Tallinna Pedagoogikaülikoolis ja Värska Sanatooriumis.
Poliitiline tegevus
Saar on alates 2012. aasta sügisest Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. Aastatel 2017–2019 tegutses ta Sotsiaaldemokraatliku Erakonna volikogu juhatajana.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 512 häält ning ei osutunud valituks.
NTSC
Televisioonisignaali spekter
NTSC televisiooni ühe kanali ribalaius on tervikuna 6 MHz. Kõrvaloleval joonisel on toodud kujutisesignaali ja helisignaaliga sageduste paigutus televisioonikanalis. Kanali alguses on 250 kHz laiune kaitseriba (quard band). Videosignaali kandesagedus, mida analoogmoduleeritakse heledussignaaliga, asub 1,25 MHz saatekanali piirist. Värvussignaaliga sagedusmoduleeritud kandesagedused on paigutatud heledussignaali spektrisse 3,579545 MHz kaugusele heledussignaali kandesagedusest. I ja Q kanali värvussignaalid edastatakse mõlemad samal sagedusel, kuid nad on teineteisega 90-kraadises nihkes. Värvuse ülekandeks kasutatakse heledussignaali spektrist 2 MHz. Helisignaal kantakse üle kanali lõpus 250 kHz enne kanali ülemist piiri.
Üleminek digitelevisioonile
Peamiselt raadiosageduste parema ärakasutamise eesmärgil on analoogtelevisioonilt järk-järgult üle mindud digitaalse telepildi edastusele ehk digilevile. Pärast 70 aasta pikkust NTSC standardi kasutamist lõpetati 12. juunil 2011 Ameerika Ühendriikides NTSC analoogtelevisiooni edastamine ja asendati see telepildi digitaalse edastusega ATSC standardi järgi. Seejuures järgitakse tavalahutusega digitaalse telepildi SDTV standardis NTSC-is määratud kaadrisagedust ja ridade arvu, kusjuures ühes kaadris edastatakse 480×720 pikslit.
Alküülhaliidid
Alküülhaliidid ehk alküülhalogeniidid ehk haloalkaanid on orgaaniliste ühendite klass, mida võib vaadelda tuletatuna alkaanidest, nii et üks või enam vesiniku aatomit on asendatud halogeeni (F, Cl, Br, I) aatomi(te)ga, see tähendab sisaldavad süsinik-halogeen sidet (tähistatakse C–Hlg või C–X). Siia kuuluvad alküülfluoriidid, alküülkloriidid, alküülbromiidid ja alküüljodiidid.
Sõluvalt sellest, kas halogeeni aatom asub ühe, kahe või kolme alküülrühmaga (R) seotud süsiniku aatomi juures, liigitatakse alküülhaliidid primaarseiks (RCH2X), sekundaarseiks (R2CHX) ja tertsiaarseiks (R3CX).
Kuna halogeeni aatom on elektronegatiivsem kui süsiniku aatom, siis C–X side on polariseeritud, nii et halogeeni aatomil on osaline negatiivne laeng ja süsiniku aatomil on osaline positiivne laeng.
Alküülhalogeniide kasutatakse ulatuslikult keemiatööstuses, olmekeemias, keemialaborites jm. Näiteid: kloroetaani C2H5Cl kasutati tetraetüülplii tootmiseks; diklorometaan CH2Cl2 ja 1,2-dikloroetaan ClCH2CH2Cl on kasutusel solventidena; kloroform CHCl3 on tuntud kui anesteetik ja kasutatakse tefloni (polütetrafluoroeteen) tootmisel.
Cyrtodactylus
Cyrtodactylus on gekolaste perekond.
Wilhelm von Nolcken
Ta oli maakohtu sekretäri Hermann von Nolckeni (1787–1861) poeg.
Cyrtodactylus
Klassifikatsioon
thumb|[[Cyrtodactylus collegalensis|C. collegalensis]] thumb|[[Cyrtodactylus philippinicus|C. philippinicus]] thumb|[[Cyrtodactylus phongnhakebangensis|C. phongnhakebangensis]] thumb|[[Cyrtodactylus pulchellus|C. pulchellus]]
Wilhelm von Nolcken
Lõpetas 1833. aastal Peterburi Teedeehituse Instituudi, seejärel teenis Vene sõjaväes teedekommunikatsiooni alal.
Cyrtodactylus
Klassifikatsioon
Perekonda Cyrtodactylus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised gekolased :
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Cyrtodactylus seisuga 30.10.2017.
Wilhelm von Nolcken
Läks 1860. aastal kindralmajori auastmes erru. Elas järgmised 32 aastat Saaremaal oma Pihtla ja Rootsiküla mõisa, pühendudes liblikate kogumisele ja uurimisele. Tegi lepidopteroloogilisi uurimistöid peamiselt Riia ümbruses ja Saaremaal, aastail 1870–1872 kahel korral ka Lõuna-Ameerikas. Revideeris peaaegu kõiki lepidopteroloogilisi kogusid Baltimaadel, aitas oma tegevusega tublisti kaasa sellealasele uurimistööle Baltimaades ja oli sidemeis paljude rahvusvaheliselt tuntud lepidopteroloogidega.
Von Nolcken oli Riia Looduseuurijate Seltsi üks asutajaliikmeid ja auliige. Ta avaldas seltsi sariväljaandes aastatel 1868–1871 850-leheküljelise uurimuse, mis oli tolle aja üks täiuslikumaid siinset lokaalfaunat käsitlevaid töid ning tõstis Läänemere maad lepidopteroloogiliselt paremini uuritud maade hulka Euroopas. Oma uurimuses andis ta eriti hea ülevaate seni vähetuntud nn pisiliblikaist (Microlepidoptera) ning esitas andmeid ka liblikate bioloogiast. 1892. aastast elas ta Dresdenis.
Segmentkaar
Segmentkaar ehk lamekaar (saksa keeles Flachbogen) on kaaretüüp, mille puhul kaare raadius on tõmmatud kaare lähtejoonest allpool asuvast punktist ja kaare palendi ning lähtejoone vahele jääv osa on ringi segmendi kujuline.
Mida kaugemal lähtejoone all asub ringi keskpunkt, seda madalam on segmentkaar ja kitsam on kaart moodustav ringisegment, kuid ava külgede ja kaare palendi vahele jääv nurk on alati suurem kui 90 kraadi. Näiteks võib segmentkaar olla peaaegu poolringi kõrgune nagu Kehra mõisa frontooniaken või väga lame nagu Tartu Botaanikaaia väravate kaared.
Ajaloost
Euroopas võeti segmentkaar kasutusele Vana-Rooma arhitektuuris. Segmentkaart on kasutatud sestpeale peaaegu kõigil ajalooperioodidel, muude kaaretüüpide kõrval aeg-ajalt romaanikas, gootikas, renessanss- ja barokkarhitektuuris, aga eriti klassitsismis. Et segmentkaar on survele väga vastupidav kaarevorm, on seda palju kasutataud sildade ehitamisel. Aosta orus asuv segmentkaarne Pont-Saint-Martini sild on ehitatud 25. aastast eKr. Esimene segmentkaarne sild, mille kaare ja sillateki vaheline osa oli avatud (open-spandrel bridge), oli üle Xiao jõe ehitatud Anji sild Hebei provintsis Hiinas, mis ehitati 610. aastal.
Genea
Genea on liudikulaadsete perekond.
Brighton & Hove Albion FC
Brighton & Hove Albion Football Club on Inglismaa jalgpalliklubi. Klubi kodustaadioniks on alates 2011. aastast Falmer Stadium, mis mahutab 30 750 pealtvaatajat. Klubi on asutatud 1901. aastal.
Praegune koosseis
''Seisuga 1. veebruar 2022''
Arhailine õigus
Arhailine õigus võib eksisteerida nii kirjutatud (ius scriptum) kui ka kirjutamata õigusega (ius non scriptum) samal ajal, kindlat perioodi on raske määrata vahetute õigusallikate puudumise tõttu. Kirjalikud allikad vanade kultuuride kohta põhinevad antiikkirjanike Tacituse ja Caesari üleskirjutistel, kristlike kirjutajate tekstidesl nagu Lex Salica (Frangi kuningaõigus) ning samuti esimestel üleskirjutatud tekstidel Mesopotaamia ja Egiptuse aladelt, mis tutvustasid arhailist õiguslikku mõtlemist. Kui õigus pandi kirja, ei olnud see õiguspraktika vajaduste tõttu, vaid kiriku või valitseja (kuninga) soovil. Kirjalikud allikad võisid tihti olla liiga detailsed (nt Lex Salica), mille tõttu sätestasid need pigem üksikjuhtumite lahendamist. Õiguspraktika ei sõltu kirjalikust vormist, mitmekesiseid norme suudeti sajandeid meeles pidada ja suuliselt edasi anda. Kirjutamata õiguse allikateks on (eri aegadel ja eri kohtades kehtinud) tava ja moraal, mis on mõjutatud konkreetsetest elutingimustest. Arhailine kultuur on säilinud ka tänapäeval, nt suurlinnade äärealadel, kus valitseb sugukondlik kord, primitiivsete loodusrahvaste keskel.
Arhailine tähendab esialgset, varajast, algset, algupärast, iseloomustab eelkõige hõimuühiskonda. Arhailised kultuurid võivad saada väga vanaks, kuid jääda ikkagi arhailiseks, neid iseloomustab peaaegu kujuteldamatu stabiilsus. Maailma kultuuride eesmärgiks on olnud pidev areng: muutmine, parandamine, püüdlus olla paremad kui eelkäijad; arhailised kultuurid säilitavad traditsioonilist, hoiavad kinni esiisade pärandist. Progress kui olukorra muutmine, reformid ja revolutsioonid ei ole eesmärgiks. Muutused võivad tingitud olla kokkupuutest kõrgkultuuriga, nt Põhja arhailiste kultuuride kokkupuutel Vahemere-äärsete antiiksete kristlike kultuuridega tekkis õhtumaa. Ajaloos võivad esineda ka vastupidised protsessid, kus kõrgkultuur taasarhaiseerub. Kultuuris osalejatele ei pruugi muutused tuntavad olla, need kajastuvad põlvkondade lõikes.
Arhailisi kultuure ei ole korrektne nimetada primitiivseteks, need on sama vormirikkad kui kõrgkultuurid, lihtsalt erinevad arusaamade, elu ja maailma tõlgitsemise poolest. Arhailises kultuuris esinevad samuti keerulised normide ning keele põimikud.
Arusaamine tõest
Modernse protsessi põhiprobleem on teo asjaolude, tõe kui minevikus sündinud fakti väljaselgitamine (kui on kindaks tehtud, mis tõeliselt juhtus, siis on suuremad raskused ületatud). Arhailises õiguses oli tõde midagi püsivat ja ümberlükkamatut, mille säilitamiseks ja vajadusel taastamiseks kasutati vormikindlat maagilist menetlust, mis avaldus arhailises vormeliprotsessis. Arhailine õigus oli nähtumuse kütkes, ei arvestatud sellega, et tõde võis peituda asjaolude taha.
Arhailise perioodi tekstides kajastuvas õigusemõistmise süsteemis on väga olulised õigele käitumisviisile viitavad mõisted nagu õiglus ja õige (ettenähtu, tava). Arhailises õiguses on protsessi ülesanne õigluse taastamine, õiguskorra muutmine. Karistusõigus on oma olemuselt mitte teo, vaid tagajärje õigus, kus karistuse toob kaasa tekitatud tagajärg. Arhailine õigus ei tundnud algselt süüteo ega karistuse mõistet, mistõttu ei saa karistusõiguse ajaloo selles etapis rääkida ka süülisest vastutusest. Karistamiseks oli täiesti piisav, kui kurjategija isik tehti kindlaks, kuid see, kas isik oli süüteo toime pannud, tahtlikult või tahtmatult, ei olnud üldse oluline. Näiteks, kui kelleltki oli varastatud lehm, mis leiti teise mehe aiast, oli see, kelle aiast lehm leiti automaatselt varas. Vormiliselt vargana kindlakstehtu ei saanud end enam salgamise või vastutõendite toomisega päästa. Ta toodi kohtu ette ja kohus tegi otsuse tuvastatud asjaolude pinnalt. Tõde pidi olema nähtav, mis ei olnud nähtav, ei olnud ka tõde. Tõendite esitamine oli arhailisele õigusele tundmatu. Kohus ei toetunud jälgedele ega välistest ilmingutest tulenevatele tõenäolistele järeldustele; ei püüdnud kindlaks teha, mis tegelikult juhtus.
Üsna peatselt tekkis karistusõiguse ajaloolise arengu käigus vajadus eristada juhuslikult saabunud tagajärgi nendest tagajärgedest, mida saab inimesele tema eelneva käitumise põhjal omistada (põhjusliku seose tuvastamine).
Tõe väljaselgitamine arhailises õiguses ja karistus süüteo eest
Tõe väljaselgitamine ei olnud, nagu eelpool mainitud, oluline. Tähtis oli, et kaebealune tunnistaks oma süüd ja kinnitaks seda vajadusel vandega, mis võis tagada kergemat karistust.
Arhailiste kultuuride inimene valitseb oma maailma maagia abil. Arhailistes kultuurides luuakse ja tõlgendatakse suhteid jumaluse, kaasinimese ja keskkonnaga maagiliselt. Alates 17.sajandist hakati seletama maailma loodusele omaste seaduste abil, otsima ratsionaalset maailmaseletust, looma eksperimendi ja mõistliku järelduse abil seoseid põhjuse ning tagajärje vahel.
Tõe väljaselgitamine ei olnud arhailise vormeliprotsessi ülesanne, sest tõde oli minevikus sündinud fakt, mis ei huvitanud õigusemõistmist. Tõde tähendas arhailise õiguse mõttes olukorda, mis oli millegagi rikutud ning tuli taastada. Protsess oli suunatud mitte tõe väljaselgitamisele, vaid selle säilitamisele vormikindla maagilise menetluse kaudu.
Süüdioleku küsimuste (ja teo tahtlikkuse) lahendamine oli raskeim ülesanne. Keskvõimu puudumise tõttu ei saadud määratleda, missuguste tõendite esitamine on kvalifitseeritud, toetuti võimalikult ilmsetele vahenditele. Ühelt poolt oli selle tulemuseks objektivism, s.t konkreetsetest ja seetõttu raskesti kummutavatest faktidest kinnipidamine. Näiteks oli otsustava tähendusega, kelle juurest leiti varastatud asi; kas kurjategija tabati otse teolt; kas kuuldi naist vägistamise ajal appi karjuvat (sellisel juhul oli tegemist appikutsega süüdistamisel, mida tuntakse mõrvahüüdena (Mordgeschrei) jms. Appihüüe (mõrvahüüe) andis märku, et parasjagu pannakse toime kuritegu (tegu on värske), see andis hilisematele otsustajatele võimaluse tegu oma silmaga näha (kannatanu justkui kutsus tunnistajaid kokku). Mõrvahüüdeid kasutati näiteks vägistamise, tapmise, röövimise ja varguse korral.
Teiseks tõendite hankimise viisiks oli toetumine teispoolsetele jõududele ehk (elu üldisest ebakindlusest tingitud) maagilise usu ärakasutamine. Segastel juhtumitel (seega mitte alati) toetuti jumalaotsusele (ordalia) ehk korraldati selline talitus või katse, mille lõpptulemuse teoreetiline või tõeline juhuslikkus jättis võimaluse uskuda, et vaimud on asja lahendanud. Kui süüdistatavat ei rahuldanud otsus, võis ta apelleerida jumalakohut. Jumalaotsused keelati ära kiriku algatusel 1215. aastal, kuid uputamisproov kestis nõiaprotsesside osana hiljem kuni uusajani. Ebaselgete isikuvastaste kuritegude puhul, näiteks kui ohvrit lõid kaks isikut, heideti Soomes liisku 19. sajandi alguseni. Kahevõitlusse suhtuti kui jumala märguannet näitavale proovile.
Väljaheitmine
Tegemist on ühe vanima karistamis- ja tõe väljaselgitamisviisiga arhailises õiguses. Sugukondliku korra organisatsiooniline põhiüksus oli sugukond. Suurimates võis olla kuni mitu tuhat liiget. Õigussuhted olid mõjutatud kõige tugevamalt füüsilisest ja bioloogilisest turvalisusest. Füüsiline turvalisus oli seotud sugukonnaliikmete füüsilise julgeolekuga (nt sõjad). Bioloogiline turvalisus seisnes suhtlemises (muuhulgas verepilastuse hukkamõistmine ja kontroll selle üle, erinevate süütegude toimepanemine). Sugukond otsustas, kas toimepandud süütegu kujutab teistele sugukonnaliikmetele ohtu, õigusemõistmine toimus ühiskondlikul arvamusel, mis võis tõest tükk maad erineda. Tavaliselt ütles sugukond asjaosalisest üles ja heitis ta sugukonnast välja, võidi tappa. Arhailise õigusprintsiibi järgi olid suguvõsa ja perekond kõikide õiguste ja kohustuste kandjad, kes jagasid neid oma liimete vahel. Moraal ei olnud indiviidi tunnus, mis oli tingitud tema isiklikest omadustest väljendudes ta tegudes, vaid see oli omadus, mis kuulus perekonnale, sh sugukonnale kui sotsiaalsele kihile. Sellepärast ei kantud moraalset vastutust tehtud teo eest individuaalselt, seda võeti kui sugukonnale kuuluvat asja, mille üle pidi sugukond koos otsustama, et tagada kaitse (või mõista hukka). Üheks karistamise vormiks oli ka naeruvääristamine või avalik halvustamine, mille üheks eesmärgiks võis olla psühholoogilise mõjutamise teel seni väljaselgitamata jäänud tõendite ülestoomine või sündmusele uute asjaolude lisamine, mis oleks tingitud inimese loomulikust enesekaitse reaktsioonist.
Veritasu
Veritasu arhailises õiguses tähendas kättemaksu perekonna- või sugukonnaliikme ehk vastu toimepandud kuriteo eest (enamasti tapmine, aga ka kehavigastuse tekitamine, naiseau rüvetamine vms). Kättemaksu kohustus lasus kannatanu lähimal meessoost sugulasel ning tähendas süüdlase tapmist. Tegemist on kriminaalõiguse ja õigusteadvuse arenguetapiga, mis tähistab eraõigusliku kriminaalõiguse võidukäiku. Veretasu ligikaudnegi tekkeaeg ei ole teada; Saksa õigusteadlaste andmetel ulatub veritasu välja XV sajandini. I sajandil meie ajaarvamise järgi oli germaanlaste juures täheldatud riigi püüdlus veretasu kui mitte välja tõrjuda, siis vähemalt piirata. Erinevatel rahvastel oli veretasuõigus erinevalt reguleeritud, kuid leidus üldjooni, mis võimaldavad seda ülevaatlikult kirjeldada. Veretasu päritolus on leitud religioosne element. Germaanlaste uskumuse järgi ei leia vägivaldselt surmatu hing teed varjuderiiki, ta eksleb ringi ja püüab oma kehaga ühineda. Tapetu hing ei saa enne rahu, kui tapja on oma surmaga ülekohtu lunastanud. Heebrealased leidsid, et kuritegu, sealhulgas valatud veri rüvetab nende maad ning ainult mõrvari enda verega saab maa jälle puhtaks. Veretasuõigus tekkis õigusena kätte maksta raskemate kuritegude, eelkõige tapmise eest. Heebrealased tegid vahet, kas on toime pandud tahtlik või ettevaatamatu tapmine. Tahtliku tapmise ehk mõrvaga oli tegemist siis, kui tegu vastas kolmele tunnusele:
Tavaliselt ei võtnud naised ja alaealised vaenust osa. Veretasu pidi tabama eelkõige tapmises süüdiolijaid, sh kõiki kaastäideviijaid. Islami õigus lubab kätte maksta küll kaassüüdlastele (st. kaastäideviijatele), kuid mitte kaasaaitajatele. Araabia maades on tänapäevani säilinud veretasu õigus.
Veretasu oli võimalik asendada meherahaga (trahv). Kui kurjategija pakkus kahjutasu kohtule ja kannatanule või selle sugulastele, siis võidi kohtuniku poolt (hilisemas kohtumõistmise protsessis) viimaseid sundida sellega rahulduma ja edaspidisest jälitamisest loobuma. Veritasu hakati pidurdama, see keelati lõplikult 16.sajandil. Veritasu võib pidada üheks omaabi vormiks, mida lihtsalt mindi ning teostati.
Talioonipriintsiip
Taliooniprintsiip ehk ius talionis (ladina keelest). Taliooni põhimõte seisneb selles, et karistus peab täpselt peegeldama kuritegu; karistusega tuleb süüdimõistetule tekitada täpselt samasugune kahju nagu tema tekitas oma kuriteoga. On tõenäoline, et talioon kehtis nii sugukonnasisese karistusena, aga ka veretasu raames viimase leevendamiseks. Väga levinud näib see põhimõte olevat Idamaades (Moosese raamatutes, Manu seadustes ja Hammurapi koodeksis), kusjuures Euroopasse tuli talioon eelkõige koos ristiusu levikuga. Näiteks frangi ajal, kuni IX sajandini oli taliooni põhimõte veel tundmatu. Talioonikaristused olid vähem levinud seal, kus valurahasüsteem oli jõudnud veretasu enamjaolt välja tõrjuda; ning vastupidi- sügavale juurdunud kättemaksuideed oli kergem asendada taliooniga. Riiklik õigus läks eelkõige peegeldavale karistusele, sest kättemaksjal oli kergem loobuda eraviisilisest veretasust, kui ta nägi tapalaval süüdimõistetuga toimuvat sama, mida temagi süda ihkas. Nii kujutas talioon endast ühelt poolt järeleandmist veretasule, teiselt poolt vahendit veretasu väljatõrjumiseks ja selle asendamiseks avalikõigusliku karistusega. Taliooniprintsiipi on peetud jurisprudentsi kõige arhailisemaks ja primitiivsemaks vormiks, milles kajastub muistne veritasu (heebrea termin go el damm ’vereasendus’ Dtn 21: 1-9). Veritasu näeb ette, et tapetud või vigastatud pereliikme eest tuleb süüdlasele kätte maksta samal viisil. Ja nii jätkub see lõpmatuseni. Veritasu vähendamiseks püüdis riigivõim esmalt teostada nn talioonipõhimõtet, mis selgelt ilmneb juba Hammurapi seaduses, kuid mis tavateadvuses seostub Moosese seaduse üldtuntud normiga "silm silma ja hammas hamba vastu". Seda põhimõtet on sageli tõlgendatud viidetena sellele, et arhailine riik muutis sanktsioonid karmimaks ja julmemaks, kuid õigupoolest on tegemist veritasu piiramisega. Teisele ei võidud tekitada suuremat kaotust, kui ise oldi kannatanud.
Muistse Ida seadusekogud esindavad taliooniprintsiipi erisugusel määral. Hammurapi seadused näevad ette taliooni, kui süüdistatav ja süüdistaja kuuluvad võrdsesse seisusse. Seda rakendatakse ainult siis, kui kannatanu on vaba mees. Kui aga vaba mees lööb paleesõltlase hamba välja, peab ta maksma kompensatsiooni. Siin ei ole talioon enam veritasu, vaid kohtuniku otsus, kohtunik ei maksa kätte, vaid karistab.
Trahv
Rahatrahv on ühekordselt makstav rahasumma, mille tasumist nõutakse õiguserikkujalt. Kahju oli õigusrikkumisega sündinud ja see tuli heastada, üks heastamise võimalus oli trahv. Sõna "trahv" tähendust peeti tihti sarnaseks sõna "parandama" omaga. Trahv, heastamine ei tähenda meelestatust, vaid tegevust, õnnetuse kõrvaldamise tehnikat. Sellest kujunes mõiste valuraha. Ühe teooria kohaselt on valuraha teo materiaalne hüvitamine, mis tuleneb sugukondadevahelisi sõdu lõpetanud rahulepingutest. Teise teooria kohaselt on tegemist tühiste solvangute põhjalt kasutatud lepitusest. Valuraha sisaldas nii karistust kui kompensatsiooni. Osa trahvidest, mida kuningas nõudis vastutasuks rahu säilitamise eest, nimetati mitmetes seadustes "rahurahaks".
Tuntumad trahvikataloogid nagu Lex Salica on põhjalikult reguleeritud. Vastutus laieneb ainult detailselt sätestatud süütegudele. Tõe väljaselgitamine toimub vastavalt normis sisalduvale. Kui silmaga on näha, et tegu vastab koosseisule on inimene süüdi ja peab trahvi tasuma.