cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vesta
Vesta pidustused
Vesta pidustusi ehk Vestaliaid peeti 7.–15. juuni. Pidustuste ajal oli avatud templi püha ruum, et naised saaksid tuua jumalale ohvriande.
Andres Oper
Andres Oper (sündinud 7. novembril 1977 Tallinnas) on endine jalgpallur, Eesti jalgpallikoondise edukaim ründaja, ja jalgpallitreener.
Klubikarjäär
Alustas klubikarjääri 1994. aastal FC Floras, oli 1996. aastal lühiajaliselt laenul Pärnu Tervises. Sõlmis 1999. aastal esimese välislepingu Taani meistriliiga meeskonna Aalborg BK-ga, 2003. aastal siirdus mängima Moskva Torpedosse ja 2005. aastal Roda JC-sse.
Shanghai Shenhua
Oper ise ja tema agent kinnitasid 16. juulil 2009, et eestlane peab veel läbima arstliku kontrolli ja on sõlmimas Shanghaiga pooleaastase lepingu. Mõni päev hiljem kinnitasid hiinlased Operi palkamist. Leping lõppes 2009. aasta lõpus, Oper sai paari kuu jooksul väljakule kuues liigamängus, kuid ei löönud ühtegi väravat.
ADO Den Haag
Oper naasis 2010. aasta jaanuaris Hollandi kõrgliigasse, sõlmides esialgu pooleaastase lepingu ADO Den Haagga.
AEK Larnaca FC
9. septembril 2010 sõlmis Andres Oper aastase lepingu Küprose kõrgliigaklubi AEK Larnacaga. Debüütmängus Ethnikos Achna vastu lõi ta värava.
Néa Salamís Famagusta FC
Jaanuaris 2012 liitus Oper teise Küprose kõrgliiga klubiga Néa Salamís Famagusta FC.
Koondisekarjäär
Debüteeris Eesti koondises 19. mail 1995 Balti turniiri mängus Läti vastu, olles sel ajal 17-aastane. Oma 100. kohtumise pidas ta 2. septembril 2006 Iisraeli vastu.
Kotka tänava staadion ja poliitiline karjäär
4. septembril 2006 astus ta Eesti Keskerakonda ja annetas enne 2007. aasta riigikogu valimisi erakonnale 1,5 miljonit krooni. Hiljem on seda sammu seostatud sellega, et augustis 2007 andis Tallinna linn, mida valitses Keskerakond, hoonestusõiguse korras Lillekülas asuva neljahektarilise maatüki 50 aastaks Andres Operi jalgpallikooli käsutusse. Selle eest tasub Oper linnale järgmise 50 aasta jooksul 2141 krooni kuus. Eesti Jalgpalli Liit teatas augustis 2009, et on omandanud kõik osakud osaühingus Oper FC, millele kuulub hoonestusõigus treeningkeskuse ehitamiseks Kotka tänaval.
Oper kandideeris 2007. aasta riigikogu valimistel ka ise ning kogus Haabersti, Põhja-Tallinna ja Kristiine linnaosas 308 häält, millega ta riigikokku ei pääsenud.
Märtsis 2012 astus Oper Keskerakonnast välja.
Isiklikku
Andres Oper abiellus 2011. aastal Merle Johnsoniga. Tal on poeg Marcus ja tütar Emma.
Avatša
Avatša (vene Авачинская сопка, Авача) on tegevvulkaan Aasias Kamtšatka poolsaarel.
Orhoni aimakk
Orhoni aimakk on 1. järgu haldusüksus Mongoolias.
Välislingid
🇲🇳
Florida poolsaar
pisi|Florida poolsaare satelliidipilt Florida poolsaar on poolsaar Põhja-Ameerika kaguosas Ameerika Ühendriikides.
Seda ümbritsevad läänest Mehhiko laht ja idast Atlandi ookean. Florida laht eraldab seda Florida Keysi saarestikust. Kogu Florida poolsaar jääb Florida osariigi koosseisu. Tema pikkus on umbes 610 km ja keskmine laius on umbes 200 km, pindala on 155 000 km2. Poolsaare lõunapoolseim punkt on Sable'i neem. Poolsaare idaosas asub Canaverali neem, kus asuvad John F. Kennedy kosmosekeskus ja Cape Canaverali õhujõudude baas.
Poolsaarele andis nime "La Florida", mis hispaania keeles tähendab "Lillede maa", Hispaania maadeavastaja Juan Ponce de León 1513. aastal, kui ta külastas seda esimest korda.
Florida poolsaare lõunapoolseimat punkti peetakse Bermuda kolmnurga üheks nurgaks.
Rahvusriik
Rahvusriik on riigi vorm, mis eksisteerib selleks, et pakkuda suveräänset territooriumi kindlale rahvusele ning mis saab oma legitiimsuse selle ülesande täitmisest. Riik on poliitiline ja geopoliitiline moodustis; rahvus on kultuuriline ja/või etniline moodustis. Mõiste "rahvusriik" viitab sellele, et need kaks langevad geograafiliselt kokku.
Ajalugu
Rahvusriikide päritolu ja varase ajaloo osas ei ole ühest kokkulepet saavutatud. Teoreetikute suureks vaidlusteemaks on küsimus: kas enne oli rahvus, mis lõi rahvusriigi, või riik, mis lõi rahvuse?
Rahvuslaste meelest oli kõigepealt rahvus ning rahvuslikud liikumised väljendasid rahvuse õigustatud nõudmist suveräänsusele, mis päädis rahvusriikide loomisega. Mõningate teooriate kohaselt loodi rahvuslik identiteet aga suuresti valitsuste poolt, et ühendada ja moderniseerida juba eksisteerivat riiki.
Enamik teooriaid näeb rahvusriigis 19. sajandi Euroopale iseloomulikku nähtust, mille tekkimist soodustasid kirjaoskuse laialdane levik ja massimeedia.
Iseloomulikud jooned
Võrreldes varasemate riigi vormidega suhtub rahvusriik teisiti oma territooriumisse, pidades seda pooleldi pühaks. Ükski rahvusriik ei annaks oma territooriumist tükki teisele näiteks lihtsalt selle pärast, et kuningatütar abiellus. Rahvusriikide piirid on enamasti määratud rahvuse asuala või looduslike oludega ega ole kergesti muudetavad.
Rahvusriigi kõige nähtavamaks mõjuks on riikliku poliitika abil ühtse rahvuskultuuri loomine. Rahvusriigi olemasolu nõuab, et selle elanikud moodustaksid rahvuse, mida ühendab enamasti ühine päritolu, ühine keel ja jagatud kultuur. Kui nõutav ühtsus puudub, siis üritab rahvusriik seda sageli luua, surudes näiteks oma hariduspoliitika kaudu peale riigikeelt ja ühtset arusaamist ajaloost. Mõnel juhul on selline poliitika kutsunud esile teravaid konflikte ja separatismi. Õnnestumise korral on see taganud elanikkonna suurema homogeensuse ja kultuurilise ühtsuse.
Selgitavad näited
Politoloogias kasutatakse terminit "rahvusriik" enamiku tänapäevaste suveräänsete riikide kohta, isegi kui nende poliitilised piirid ei lange kokku etniliste piiridega.
"Rahvusliku identiteedi" mõiste võib laieneda riikidele, kus elab koos mitmeid etnilisi ja keelelisi gruppe. Üheks selliseks on näiteks Šveits, mis on oma põhiseaduse kohaselt kantonite konföderatsioon ja kus on neli riigikeelt, kuid ühtlasi šveitsi rahvuslik identiteet, ühine ajalugu ja oma klassikaline rahvuskangelane, legendaarne Wilhelm Tell.
Paljud konfliktid on saanud ajaloos alguse sellest, et poliitilised piirid ei lange kokku etniliste ja/või kultuuriliste piiridega. Näiteks kurdi rahva traditsiooniline asuala on tänapäeval jagatud Iraagi, Türgi ja Iraani vahel. Osa sealsetest elanikest soovib luua iseseisva Kurdistani riigi ning selle tõttu on juba aastakümneid kestnud relvastatud konflikt.
Šveitsi vapp
Vapp sarnaneb riigi lipuga: punasel vapikilbil on valge võrdsete harudega rist.
Adelheid
pisi|Adelheid
Adelheid ehk Adelaide (umbes 931 Burgundia – 16. detsember 999 Seltzi klooster Alsace'is) oli Saksa-Rooma keisrinna ja katoliku pühak.
Ta oli Ülem-Burgundia kuninga Rudolf II tütar, kes abiellus 947. aastal 16-aastaselt poliitilise lepingu tulemusena Itaalia printsi Lothario II-ga. Kuningannana hoolitses Adelheid vaeste eest.
Aastal 950 Adelheidi abikaasa mürgitati. Koos oma poja Adalbertoga kuningaks saanud Berengario II tegi Adelheidile ettepaneku abielluda Adalbertoga. Kui Adelheid sellest keeldus, vangistas Berengario Adelheidi 951. aastal Garda lossi torni. Adelheidil õnnestus põgeneda ning ta siirdus koos tütar Emmaga Canossasse. Sealt kutsus ta appi Saksa kuninga Otto I, kes oli kasvatanud Adelheidi venda Konradit. Otto saavutas Berengario üle võidu, abiellus 951. aastal kuningalinnas Pavias Adelheidiga ning hakkas ise Lombardia-Itaalia kuningaks, jättes asekuningaks Berengario. Aastal 962 kroonis paavst Johannes XII Otto ja Adelheidi Roomas keisriks ja keisrinnaks. Otto suri 973. aastal.
Adelheid ja Otto said neli last, kelle seas oli keiser Otto II. Adelheidi heldekäelisus vaeste vastu põhjustas õukonnas pahameelt ning keisrinna oli sunnitud isegi mõneks ajaks õukonnast lahkuma. Cluny kloostri abti Majoluse vahelesegamine tõi ta küll õukonda tagasi, kuid vaid 983. aastani, mil suri Adelheidi poeg Otto II. Otto III regendiks sai tema ema Theophano, kes pagendas keisrinna. 991. aastal Theophano suri ning regendiks sai Adelheid.
Adelheid oli haritud ja oskas nelja keelt. Ta avaldas riigi poliitikale nii Saksamaa kuningriigis kui ka Itaalias suurt mõju. Adelheid rajas arvukalt kloostreid ja edendas Cluny reformi. Adelheidi südameasjaks oli slaavi hõimude ristiusustamine. Aastal 995 tõmbus ta tagasi Seltzi kloostrisse Alsace'is.
Aastal 1097 kuulutas paavst Urbanus II Adelheidi pühakuks. Tema mälestuspäev on 16. detsember.
Esiliiga 2002
Hooaeg
Maardu S.C. Realu uueks nimeks sai Maardu JK.
Liigatabel
(M) – liiga võitja; (LV) – langes liigast välja; (E) – edutatud; (ÜV) – üleminekumängude võitja.
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Islandi vapp
thumb Islandi vapil (islandi keeles: Skjaldarmerki Íslands) on hõbedase ääristusega punane rist sinisel väljal. Kilbihoidjad on pull, kotkas, draakon ja kivihiiglane. Neid elukaid austati Islandil niivõrd, et viikingiajal keelati Islandile lähenemine laevadega, millel oli kujutatud grimassiga sümboleid (nagu draakonipea laevavööris), kuna need võisid austatud elukaid hirmutada.
Ajalugu
Islandil on olnud läbi aegade mitu vappi. Neist esimeseks peetakse kuue sinise ja kuue hõbedase triibuga vappi. Teine anti Earl Gissur Þorvaldssonile Norra kuninga Hákon Hákonarsoni poolt aastal 1258. See kujundati kuninga enda vapi järgi, vahetades värvid lõvi värvusega ning lisades sellele sinised ja hõbedased triibud eelmiselt vapilt.
3. oktoobril 1903 muudeti vappi uuesti. Sellele asetati pistrik sinisel taustal. 12. veebruaril 1919 võeti kasutusele praeguse vapiga sarnane vapp.
Trivia
Sloveenia linnal Piranil on Islandi vapiga sarnane vapp.
Bjärka-Säby loss
thumb|260px
Bjärka-Säby loss ehk Bjärka-Säby uus loss asub Rootsis Linköpingi vallas Bjärka-Säby külas.
Praegune loss ehitati 1791–1795 ja ehitati ümber 1894–1898. Tänapäeval asub lossis nelipühikogudus Sionförsamlingen i Linköping.
Adelard
Adelard Bathist (ladina Adelardus Bathensis; umbes 1080 – pärast 1152. aastat) oli inglise õpetlane.
Ta õppis Toursis, õpetas mõnda aega Laonis ning reisis siis Sürakuusasse ja Antiookiasse. 1122. aastaks oli ta elama asunud Inglismaale Bathi.
Tõlked
Ta tõlkis araabiakeelsest tõlkest ladina keelde Eukleidese "Elemendid". Hilisem Johannes Campanuse väljaanne, mis trükiti 1482 Veneetsias ning sai Euroopa matemaatikakoolide põhiõpikuks, tugines arvatavasti Adelardi tõlke eeskujule.
Originaalteosed
Ta kirjutas filosoofiast, loodusteadusest ja pistrikkudega jahist.
Ta oli üks esimesi, kes võttis Euroopas kasutusele araabia numbrid. Ta kirjutas raamatu "Liber algorismi de numero indorum".
Tema hinnatud teosed "Quaestiones naturales", "De eodem et diverso" ja lühem traktaat "Lindudest" on adresseeritud tema noorele sugulasele dialoogi või kirjavahetuse vormis. Teoses "Quaestiones naturales" vastab ta oma sugulase soovile teada saada, mida ta "araablaste uuringutest" teada on saanud.
Adelard tõstatas küsimuse Maa kujust (ta arvas, et see on ümmargune) ning küsimuse, kuidas Maa paigale jääb, ning samuti küsimuse sellest, kui kaugele kivi kukuks, kui pillata see Maa sisse puuritud auku. Samuti avaldas ta arvamust, et mateeria ei saa hävida. Samuti küsis ta, miks veel on kummuli pööratud anumast raske välja voolata.
Teoses "De eodem et diverso" vastandab ta vabasid kunste asistele huvidele.
Adelard kirjutas lühikese traktaadi abakusest "Regulae abaci" ning traktaadi astrolaabist.
Hruštšovka
pisi|Hruštšovka [[Pelgurannas Tallinnas]] pisi|Renoveeritud hruštšovka [[Koplis Tallinnas, Kopliranna tänav 24 (Tüüpprojekt 1-317-14)]]
Hruštšovka (vene keeles хрущёвка) on kunagise Moskva peaarhitekti Vitali Lagutenko projekti järgi ehitatud kahe- kuni viiekorruseline paneel- või telliselamu. Nõukogude Liidus ehitati hruštšovkasid massiliselt eelkõige Nikita Hruštšovi võimuloleku ajal, kelle järgi nad said ka oma hüüdnime. Nendesse majutati 25% NSV Liidu rahvastikust ehk 57 miljonit inimest. Hruštšovkasid ehitati aastatel 1959–1985.
Eestis
Eesti oludes võib nendeks pidada eeskätt tüüpprojekti 1-317 järgi ehitatud maju. Eesti NSV-s püstitati selliseid maju valdavalt aastatel 1955–1965, ning ehitati kaht tüüpi hruštšovkasid: algul silikaattellistest, hiljem kohalikust põlevkivituhast püstplokkidest. Kahekorruselisi, ühe trepikoja ja kaheksa korteriga tüüpmaju ehitati (tüüpprojekt 1-317-14) ka maale.
Hooneehituslikud omadused
Hruštšovkadele on iseloomulik rõdude puudumine. Paljudes seda tüüpi majades olid korterid madalad 2,5 meetrit, kuigi seda ei saa öelda Eestis kasutusel olnud 1-317 projekti kohta. Trepikoda on kitsas, ning korterite uksed ligistikku. Hoone siseseinad on enamasti kehva heliisolatsiooniga, korterisisesed seinad pole tavaliselt kandevseinad. Seesugused majad ehitati maksimaalselt viiekorruselisena, sest see oli suurim lubatud korruste arv ilma liftita majades.
Korterid ehitati valdavalt ühe- kuni kolmetoalised, neis oli ülipisike esik ja WC-ga vannituba (2 m²). Köögipind on üldjuhul väga väike (5 m²), kööki viib elutoast uks.
Tallinnas ja Tartus
2009. aasta lõpus arhitekt Rein Murula ja Tallinna Tehnikakõrgkooli üliõpilaste koostatud uuringu põhjal on Tallinna hruštšovkades kokku üle 10 000 korteri; igas elamus 16–80 korterit.
Suurim hruštšovkade piirkond Tallinnas on Stroomi ranna-ala, kus paikneb umbkaudu 50 maja; väiksemad on Paldiski maanteel / Sõle tänaval, Pärnu maanteel, Tööstuse tänaval, Spordi tänaval, Sõle tänaval ja Uue Maailma asumis.
Hruštšovkasid ehitati ka kesklinna: Tallinnas näiteks Maneeži ja Gonsiori tänavale, Tina, Raua ja Vase tänavale ning üks isegi vanalinna Vene tänavale (nr 11); Tartus Aleksandri ja Tiigi tänavale ning üks koguni vanalinna Jaani kiriku kõrvale. Üldjoontes on neid võimalik leida peaaegu kõigist Eesti linnadest. pisi|Gonsiori tänav 18 paremal, [[tüüpprojekt 1-317]]
Tüüpprojekte
Eestis tuntakse just neid tüüpprojekte hruštšovkadena. Tallinna "mägede" paneelelamute tüüpprojektid on teised, ning kuigi Eestis neid hruštšovkadeks ei peeta, siis Läänes küll.
Tartu stiftifoogtide loend
Tartu stiftifoogtide loend loetleb Tartu piiskopkonna stiftifoogte (saksa Dorpater Stiftsvogt):
Eelisasendus
Eelisasendus (ingl. k preemption) tähendab seda, et teatud algoritm – plaanur – saab peatada töös oleva protsessi töötlemise, eelistades sellele kõrgema prioriteediga protsessi ja lükates selle töötlusse.
Poola vapp
Punasel vapikilbil on valge kotkas kuldsete küüniste, noka ja krooniga. Praegune vapikujundus pärineb 1990. aastast.
Hentij aimakk
Välislingid
🇲🇳
Sobral
pisi Sobral on linn Brasiilias Ceará osariigis, Sobrali valla halduskeskus.
Sande
Sande on mitme koha nimi.
Sobral
Sobral rajati 17. sajandil, linnaõigused sai 1841.
Sande
Sande on ka mitme isiku perekonnanimi:
Sande selts, naisteühing Aafrikas
Hovdi aimakk
Hovdi aimakk on 1. järgu haldusüksus Mongoolias.
🇲🇳
Vart
Vart (Aythya) on veelindude perekond partlaste sugukonnast.
Stuttgart
pisi|Vaade linnale, all keskel raudteejaam
Stuttgart on tööstuslinn Saksamaal, Baden-Württembergi liidumaa pealinn ja ühtlasi suurim linn. Asub Schwarzwaldi serval Neckari jõe ääres.
Müntidel on Stuttgardi tähis F.
Ajalugu
Stuttgart asutati umbes 950. aastal. 13. sajandil sai linnast Württembergi krahvide residents ja 1482. aastal Württembergi pealinn.
Majandus
Stuttgardist on alguse saanud ettevõtted Daimler, Porsche ja Bosch.
Stuttgart on veinipiirkonna keskus. Linnas tegutsevad ka õlletootjad Stuttgarter Hofbräu, Dinkelacker ja Schwabenbräu.
Sport
Linna jalgpalliklubi VfB Stuttgart mängib Bundesligas. Nende kodustaadionil, MHPArenal, on toimunud mitmed suured spordivõistlused, näiteks 1993. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused (tollal kandis staadion nime Neckarstadion).
Transport
1978 alustas tööd Stuttgardi S-Bahn.
Linna teenindab Stuttgardi lennujaam.
Vene Teater
Vene Teater on Eesti ainus kutseline venekeelne teater. Vene Teater tegutseb Tallinnas Vabaduse väljaku lõunaserval kunagise kino Gloria Palace'i hoones Tallinna linnavalitsuse hoone ja hotell Palace'i vahel.
Ajalugu
Vene teatri ajalugu sai alguse 15. detsembril 1948, mil esietendus Vladimir Suponevi "Lendurite pere" ("Семья пилотов"). Uue teatri näitlejaskonna moodustasid GITISe (Riikliku Teatrikunsti Instituudi) vilistlased, professor Vladimir Belokurovi kursuse õpilased.
Aastail 1948–2005 kandis teater Eesti Riikliku Vene Draamateatri nime. Alates 2005. aastast tegutsetakse Vene Teatri nime all.
60 aasta jooksul on teatris ette kantud ligi 500 lavastust. Etendusi on antud paljudes endise Nõukogude Liidu linnades. Viimastel aastatel on mängitud Moskvas, Peterburis, Riias, Vilniuses, Novgorodis ning osaletud mitmel teatrifestivalil.
Eesti Vene Teatriga on teiste hulgas koostööd teinud lavastajad Andrei Tarkovski, Roman Viktjuk, Juri Jerjomin, Jüri Sillart, Kalju Komissarov, Voldemar Panso. Teatris on mänginud näitlejad Oleg Striženov, Anatoli Solonitsõn, Ada Rogovtseva ja paljud teised.
Bjärsjöholmi loss
thumb|275px Bjärsjöholmi loss asub Rootsis Skåne läänis Ystadi vallas 3 km kaugusel Ystadist.
Loss ehitati 16. sajandil ning algne kompleks koosnes neljast kiviehitisest ümber siseõue, praeguseks on aga säilinud kaks tiiba. 1849–1850 ehitati juurde uus kolmekorruseline ning kahe nelinurkse torniga hoone. 1890 tuli renoveerida üks algsetest lossitiibadest, kuid säilitada suudeti vaid katuseviilud.
Proliferatiivne glomerulonefriit
Proliferatiivne glomerulonefriit on glomerulonefriidi vorm, mille korral toimub mesangiotsüütide või endoteelirakkude proliferatsioon.
Haigust on kirjeldatud inimesel ja koeral.
Sable'i neem
Sable'i neem (inglise Cape Sable) on Florida poolsaare ja Ameerika Ühendriikide mandriosa kõige lõunapoolsem punkt.
Tsoonidevaheline turniir
pisi|[[FIDE logo]]
Aastatel 1946–1947 töötas Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) välja male MM-võistluste tsüklilise mitmeastmelise eelvõistluste süsteemi enne tiitlimatši (tsooniturniir, tsoonidevaheline turniir, pretendentide turniir).
Esimene tsoonidevaheline turniir leidis aset 1948. aastal Saltsjöbadenis. See ja järgmised turniirid (kuni kahe viimaseni) mängiti ringsüsteemis. Kuni 9. MM-tsüklini (1948–1972) piirduti ühe tsoonidevahelise turniiriga MM-tsükli sees, 9., 10. ja 11. MM-tsüklis (1973–1981) korraldati kaks ja 12., 13. ja 14. MM-tsüklis (1982–1989) kolm tsoonidevahelist turniiri MM-tsükli sees. Järgmises kahes MM-tsüklis (1990–1996) piirduti ühe, kuid suurekoosseisulise Šveitsi süsteemis mängitava tsoonidevahelise turniiriga MM-tsükli sees.
Tsoonidevahelised turniirid
pisi|160px|[[David Bronštein, võitnud esimese ja kolmanda tsoonidevahelise turniiri (1948, 1955)]] pisi|160px|[[Aleksandr Kotov, võitnud 1952. aastal ülekaalukalt teise tsoonidevahelise turniiri (kolmepunktilise vahega järgmise ees)]] pisi|160px|[[Mihhail Tal, tulnud tsoonidevahelisel turniiril kaasvõitjaks (1964) ja kahel korral ainuvõtjaks (1958, 1979)]] pisi|160px|[[Robert Fischer, võitnud ülekaalukalt kaks tsoonidevahelist turniiri (1962, 1970)]] pisi|160px|[[Bent Larsen, tulnud tsoonidevahelisel turniiril kaasvõitjaks (1964) ja kahel korral ainuvõtjaks (1967, 1976)]] pisi|160px|[[Lajos Portisch, tulnud kahel tsoonidevahelisel turniiril kaasvõitjaks (1967, 1973)]] pisi|160px|[[Henrique Mecking, võitnud kaks tsoonidevahelist turniiri (1973, 1976)]]
Eesti maletajad tsoonidevahelistel turniiridel
Eesti maletajaist on tsoonidevahelisel turniiril mänginud Paul Keres (1955, 1973), Jaan Ehlvest (1987, 1993) ja Lembit Oll (1993).
Tsaar
Tsaar (ladina sõnast caesar) on kuningale vastav valitsejatiitel, mida kasutati:
Sunniidid
Sunniidid (araabia keeles أهل السنة ahl as-sunna, 'pärimuse rahvas') on ülekaalukalt suurim islami haru. Sunniite on umbes 90% muslimitest. Mõiste tuleb sõnast sunna ('pärimus').
Raiatea
thumb|200px|Alustades ülevalt: [[Bora Bora, Tahaa ja Raiatea. Vaadatuna kosmosest]] Raiatea on saar Prantsuse Polüneesias, suurim Tuulealustest saartest. Pindala 238 km². Saar on mägine, kõrgus kuni 1032 meetrit. Kuulub Prantsusmaale.
Sunniidid
Sunniidid järgivad koraani ja sunnat.
Ulrich (Pilkuse)
Ulrich (saksa keeles Ulrich a. d. H. Bremenhof, ′Ulrich Pilkuse kojast′, eristamaks neid teistest Ulrichi-nimelistest suguvõsadest) oli Brandenburgist pärit rae- ja aadlisuguvõsa. Suguvõsa suri välja XIX sajandil.
Ajalugu
Ulrichite perekonna kolm venda, kes olid Baltimaade suguvõsa alusepanijad:
Ulrichid rüütelkonna matriklis
Suguvõsa oli immatrikuleeritud Eestimaa (Nr.129) ja Liivimaa (Nr.285) rüütelkonda.
Sugupuu
Johann Ulrichil olid pojad Wilhelm ja Johann, kes panid aluse suguvõsa Lohu ja Ruila harule.
Ruila liin
Johann von Ulrich (maeti 1653), Ruila mõisnik; abiellus NN-iga
Emma Watson
Emma Charlotte Duerre Watson (sündinud 15. aprillil 1990 Pariisis) on inglise näitleja, modell ja aktivist.
Ta kasvas üles Oxfordshire'is ja õppis näitlemist Stagecoachi teatrikooli Oxfordi harus. Watson sai tuntuks Hermione Grangeri kehastamisega "Harry Potteri" filmisarjas. See oli tema esimene kutselise näitleja roll, varem oli ta üles astunud ainult koolinäidendites. Watson lõi aastatel 2001–2011 kaasa kõigis kaheksas "Harry Potteri" filmis ning teenis oma osatäitmisega umbes 60 miljonit USA dollarit.
"Harry Potteri" filmisarja kõrval astus Watson üles ka teistes filmides: andis hääle animafilmile "Lugu hiirest nimega Despereaux" ning näitles samanimelise raamatu põhjal tehtud filmis "Balletikingad". Pärast "Harry Potterit" mängis Watson filmides "Müürililleks olemise iseärasused" ja "Bling Ring". Lisaks mängis ta iseennast filmis "Lõpp" ja peaosalise adopteeritud tütart filmis "Noa laev". 2017. aastal mängis ta Disney filmis "Kaunitar ja koletis" Belle'i.
Aastatel 2011–2014 jätkas Watson näitlemise kõrval õpinguid nii Browni ülikoolis kui Oxfordi ülikooli Worcesteri kolledžis. 2014. aasta mais lõpetas ta Browni ülikooli bakalaureusekraadiga inglise kirjanduses. Watson on töötanud modellina nii Burberry kui Lancôme'i heaks. Moenõustajana on ta aidanud luua rõivakollektsiooni õiglase kaubanduse moefirmale People Tree. 2014. aastal autasustas Briti Filmi- ja Telekunsti Akadeemia Watsonit aasta artisti tiitliga. Samal aastal nimetati ta ÜRO naiste hea tahte saadikuks ning Watson aitas algatada kampaaniat HeForShe, mis kutsub mehi üles toetama soolist võrdsust.
Lapsepõlv
Emma Watson on sündinud Pariisis, ta vanemad on inglise advokaadid Jacqueline Luesby ja Chris Watson. Watson elas Pariisis kuni viienda eluaastani, mil ta vanemad lahutasid. Pärast lahutust kolis Watson Inglismaale ja elas koos emaga Oxfordshire'is, nädalavahetusi veetis ta aga isa juures Londonis. Watson on öelnud, et ta räägib veidi prantsuse keelt, aga mitte nii hästi kui varem. Kui ta kolis koos ema ja vennaga Oxfordi, käis ta kuni 2003. aastani Dragoni koolis. Watson tahtis saada näitlejaks juba 6-aastaselt ning õppis laulmist, tantsimist ja näitlemist Stagecoachi teatrikooli Oxfordi harus.
10-aastasena oli Watson osalenud mitmes Stagecoachi lavastuses ja koolietenduses, kuid enne "Harry Potteri" filmisarja ei olnud tal kutselise näitleja kogemust. Pärast Dragoni kooli õppis Watson Headingtoni koolis. Filmivõtete ajal pühendas ta koos teiste kooliealistega õppimisele kuni viis tundi päevas.
1999–2003: läbimurre
pisi|alt=An image of hand and feet impressions in a tile of concrete.|Watsoni, [[Daniel Radcliffe|Radcliffe'i ja Grinti käe-, kinga- ja võlukepijäljed Hollywoodi kuulsuste alleel 2007. aastal]] 1999. aastal hakati otsima näitlejaid filmi "Harry Potter ja tarkade kivi" jaoks, mis põhines briti kirjaniku J. K. Rowlingu samanimelisel bestselleril. Talendiotsijad leidsid Watsoni tema Oxfordi teatri õpetaja kaudu ning filmi produtsentidele meeldis ta enesekindlus. Pärast kaheksat prooviesinemist ütles produtsent David Heyman Watsonile, et ta on valitud Hermione Grangeri rolli. Rowling toetas Watsonit alates esimesest proovivõttest.
2001. aastal linastunud filmis "Harry Potter ja tarkade kivi" tegi Watson oma debüütrolli. Film lõi nii avapäeva kui ka avanädalavahetuse piletimüügi rekordi ning oli 2001. aasta enim tulu teeninud linateos. Kriitikud kiitsid kolme peategelase näitlejasooritusi ning Watsoni etteastet toodi tihti eraldi esile. The Daily Telegraph nimetas ta esinemist imetlusväärseks ning IGN-i väitel tõmbas ta kogu tähelepanu endale. Watson nomineeriti selle rolli eest viiele auhinnale, millest võitis Young Artisti auhinna noore peanäitlejanna kategoorias.
Aasta hiljem mängis Watson taas Hermione rolli sarja teises filmis "Harry Potter ja saladuste kamber". Kriitikud kiitsid peaosatäitjate etteasteid. Ajaleht Los Angeles Times kirjutas, et Watson ja ta kaasnäitlejad on kahe filmi vahel muutunud täiskasvanumaks, ning The Times kritiseeris režissöör Chris Columbust, et too ei andnud Watsoni kehastatud väga populaarsele tegelasele piisavalt ekraaniaega. Watson sai Saksa ajakirjalt Bravo oma rolli eest Otto auhinna.
2004–2011: jätkuv edu "Harry Potteriga" ja muud filmirollid
2005. aastal linastunud film "Harry Potter ja tulepeeker" oli teetähiseks nii Watsonile kui ka kogu filmisarjale. Avanädalavahetuse müügitulu põhjal oli see kõige edukam "Harry Potteri" film ning Ühendkuningriigis kõige edukam film läbi aegade. Kriitikud kiitsid Watsoni ja tema teismeliste kaasnäitlejate küpsust. The New York Times nimetas Watsoni etteastet liigutavalt siiraks. Watsoni arvates oli enamik filmi huumorist kantud sellest, et kolme peategelase suhted olid pingelised: "Mulle meeldis see vaidlemine. Mu meelest on palju realistlikum, kui nad vaidlevad ja neil tekib probleeme." Watson nomineeriti osatäitmise eest kolmele auhinnale, mille hulgast võitis pronksist Otto auhinna. 2005. aasta lõpus sai Watsonist kõigi aegade noorim inimene, kes on olnud ajakirja Teen Vogue esikaanel.
pisi|püsti|Watson filmi "[[Harry Potter ja segavereline prints (film)|Harry Potter ja segavereline prints" esilinastusel 2009. aasta juulis]] Sarja viies film "Harry Potter ja Fööniksi ordu" linastus 2007. aastal. Film teenis avanädalavahetusega üle maailma müügitulu 332,7 miljonit USA dollarit ehk rohkem kui ükski teine film varem. Watson võitis National Movie auhinna parima naisnäitleja kategoorias. Kuna "Harry Potteri" sari kogus üha rohkem tuntust, sai Watson 2007. aasta juulis koos kaasnäitlejate Daniel Radcliffe'i ja Rupert Grintiga võimaluse jätta oma käe-, jala- ja võlukepijäljed Hollywoodi kuulsuste alleele Graumani hiina teatri ette.
Kuigi film "Harry Potter ja Fööniksi ordu" oli olnud edukas, ei olnud kolm peategelast kindlad, kas tahavad näidelda ka sarja viimases kahes filmis. Radcliffe sõlmis lepingu viimaste filmide jaoks 2007. aasta märtsi alguses, kuid Watson endiselt kõhkles. Ta selgitas, et see on väga oluline otsus, kuna peaks pühenduma sellele tegelaskujule veel neli aastat. Lõpuks jõudis Watson arusaamisele, et ta ei suudaks kunagi Hermione rollist loobuda, ning sõlmis filmilepingu 2007. aasta märtsi lõpus.
pisi|vasakul|Watson koos [[Daniel Radcliffe'i (vasakul) ja Rupert Grintiga filmi "Harry Potter ja surma vägised: osa 2" Londoni esilinastusel 2011. aasta juulis]] Watsoni esimene näitlejaroll väljaspool "Harry Potteri" sarja oli BBC filmis "Balletikingad", mis on tehtud Noel Streatfeildi samanimelise raamatu põhjal. Filmi režissöör Sandra Goldbacher ütles, et Watson sobib ideaalselt peaossa mängima algajat näitlejannat Pauline Fossilit: "Tal on sügav ja õrn aura, mis tekitab tahtmise teda kogu aeg jälgida." "Balletikingad" esilinastus Ühendkuningriigis 2007. aasta teisel jõulupühal, seda vaatas teleri vahendusel 5,7 miljonit inimest. Kriitikute arvamused filmi suhtes lahknesid.
Watson andis hääle printsess Herneterale animafilmis "Lugu hiirest nimega Despereaux". Selles lastekomöödias tegid kaasa ka Matthew Broderick ja "Harry Potteri" kaasnäitleja Robbie Coltrane (Rubeus Hagrid). "Lugu hiirest nimega Despereaux" linastus 2008. aasta detsembris ning teenis üle maailma 87 miljonit USA dollarit.
"Harry Potteri" sarja kuues film "Harry Potter ja segavereline prints" esilinastus 2009. aasta juulis, kaheksa kuud hiljem kui esialgu plaanitud. Peaosatäitjad olid selleks ajaks hilises teismeeas ning kriitikud hakkasid neid üha rohkem hindama võrdselt teiste tuntud kaasnäitlejatega. Los Angeles Timesi sõnul näitasid peaosatäitjate etteasted väga hästi kaasaegset Ühendkuningriigi näitlemisoskust. The Washington Posti arvates tegi Watson oma senise karjääri kõige võluvama etteaste ning The Daily Telegraph kirjutas, et peaosatäitjad tunduvad olevat värsked ja vabad, andmaks sarja allesjäänud filmides endast parim. Watson ütles 2008. aasta detsembris, et ta soovib pärast "Harry Potteri" sarja filmimist minna ülikooli õppima.
"Harry Potteri" sarja viimast osa "Harry Potter ja surma vägised" filmiti 2009. aasta veebruarist 2010. aasta juunini. Nii rahalistel põhjustel kui ka stsenaariumi eripära tõttu linastus samanimelise raamatu põhjal tehtud film kahes osas. Filmi "Harry Potter ja surma vägised" esimene osa linastus 2010. aasta novembris ja teine osa 2011. aasta juulis.
Watson tutvus Burberry 2010. aasta kevadsuvise reklaamikampaani ajal One Night Only esilaulja George Craigiga ning astus hiljem üles bändi muusikavideos. Videot laulule "Say You Don't Want It" näidati esimest korda kanalil Channel 4 2010. aasta juunis ja see avaldati sama aasta augustis. Oma esimese näitlejarolli pärast "Harry Potteri" sarja tegi Watson 2011. aastal linastunud filmis "Minu nädal Marilyniga", kus ta mängis kostüümikunstniku assistenti Lucyt.
Alates 2012
pisi|Watson [[Tribeca filmifestivalil 2012. aastal]] 2010. aasta mais kirjutati, et Watsonile soovitakse anda peaosa filmis "Müürililleks olemise iseärasused", mis valmib samanimelise raamatu põhjal. Filmivõtted algasid 2011. aasta suvel ning film linastus 2012. aasta septembris.
2013. aastal linastus film "Bling Ring", kus Watson mängis Nickit. Film põhineb tegelikel sündmustel: Watsoni roll tugineb televisioonikuulsusele Alexis Neiersile, kes röövis koos kuue teise teismelisega kuulsate inimeste kodusid. Kuigi kriitikud ei võtnud filmi eriti soojalt vastu, siis Watsoni etteastet enamasti kiideti. 2013. aastal linastus ka maailmalõpu komöödia "Lõpp", kus Watson mängis koos teiste kuulsate näitlejatega iseenda liialdatud versioone. Ta ütles, et ei suutnud ära öelda võimalusele astuda esimest korda üles komöödiafilmis ja töötada koos hetke parimate koomikutega.
2013. aasta oktoobris valis Briti ajakiri GQ Watsoni aasta naiseks. Samal kuul hääletas üle 50 000 filmifänni Watsoni tolle aasta kõige seksimakas filminäitlejaks, meeste kategoorias võitis samuti briti näitleja, Benedict Cumberbatch.
2014. aasta oktoobris sai Watson Britannia auhinna briti aasta näitleja kategoorias. Ta pühendas auhinna oma hamstrile Millie'le, kes suri filmi "Harry Potter ja tarkade kivi" võtete ajal. 2015. aastal linastus kaks filmi, milles astus üles ka Watson: "Koloonia", kus ta näitles koos Daniel Brühli ja Michael Nyqvistiga, ning "Regressioon", kus mängisid ka Ethan Hawke ja "Harry Potteri" kaasnäitleja David Thewlis. Kummalegi filmile ei andnud kriitikud head hinnangut.
2017. aastal linastus Disney uusversioon filmist "Kaunitar ja koletis", kus Watson mängis Belle'i. Koletise rollis astus üles Dan Stevens. Selles filmis esimest korda Watson laulis, mis tekitas tema sõnul suurt hirmu. Watson teenis selle osatäitmisega hinnanguliselt 15 miljonit USA dollarit. 2015. aastal sõlmis ta lepingu näitlemaks koos Tom Hanksiga filmis "Ring", mis valmis David Eggersi samanimelise romaani põhjal. Watson mängis noore tehniku Mae Hollandi rolli, film linastus 2017. aasta aprillis.
Watson teatas 2016. aasta veebruaris, et teeb näitlemises aastase pausi. Ta plaanib seda aega kasutada isiklikuks arenguks ning naisõiguste teemadega tegelemiseks.
Modellindus ja mood
Watson tegi esimese fotoseansi 2005. aastal ajakirjale Teen Vogue ning oli kõigi aegade noorim kuulsus, kes on pääsenud selle ajakirja esikaanele. 2009. aasta juunis kinnitas Watson, et on Burberry sama aasta sügistalvise kollektsiooni reklaamnägu. Watson võttis osa ka Burberry 2010. aasta kevadsuvise kollektsiooni müügikampaaniast koos oma venna Alexi, muusikute George Craigi ja Matt Gilmouri ning modelli Max Hurdiga. 2011. aasta veebruaris andis Vivienne Westwood Watsonile üle Briti ajakirja Elle stiiliikooni auhinna. 2011. aasta märtsis teatas Watson, et ta on valitud Lancôme'i reklaamnäoks.
Watson teatas 2009. aasta septembris, et teeb koostööd õiglase kaubanduse moebrändiga People Tree. Ta aitas ettevõttel luua kevadrõivaste kollektsiooni, mis tehti avalikuks 2010. aasta veebruaris; rõivaste stiil oli saanud inspiratsiooni nii Lõuna-Prantsusmaalt kui ka Londonist. The Timesi sõnul oli rõivakollektsioon väga nutikas ning sellest kirjutasid põhjalikult ajakirjad Teen Vogue, Cosmpolitan ja People. Watson tegi koostööd People Treega tasuta. Ta sõnas, et mood on suurepärane viis inimesi võimestada ja anda neile oskusi: selle asemel, et anda raha heategevuseks, saab aidata inimesi sellega, kui osta nende tehtud rõivaid ja toetada seda, mille üle nad on uhked. Watsoni arvates on temasugused noored üha teadlikumad kiirmoega seotud humanitaarprobleemidest ning nad soovivad teha häid valikuid, kuid selleks ei ole palju võimalusi. Watson aitas People Treel luua ka 2010. aasta sügistalvist kollektsiooni.
2014. aastal sai Watson Briti moeauhinna parima briti stiili kategoorias.
Haridus
pisi|Watson [[Cannes'i filmifestivalil 2013. aastal]]
Pärast keskkooli lõpetamist ei läinud Watson kohe edasi ülikooli õppima, kuna oli vaja olla filmi "Harry Potter ja surma vägised" võtetel. Aasta hiljem asus ta õppima Browni Ülikoolis. 2011. aasta märtsis teatas ta, et lükkab õpingud ühe-kahe semestri jagu edasi, kuid kuulas 2011/2012. õppeaastal külalistudengina loenguid Worcesteri Ülikoolis Oxfordis.
Watson ütles Ellen DeGeneresile vahetult enne ülikooli lõpetamist, et õpingud venisid neljalt aastalt viiele näitlemistööde tõttu. Watson lõpetas Browni Ülikooli 2014. aasta mais bakalaureusekraadiga inglise kirjanduses. 2013. aastal sai ta jooga ja meditatsiooni õpetaja tunnistuse. Tunnistuse saamiseks osales ta muu hulgas Kanadas nädalasel meditatsioonikursusel, mille osalised ei tohtinud omavahel rääkida, selleks et leida viis olla kodus iseendaga. Watson ütles Austraalia ajakirjale Elle, et ebakindel tulevik tähendab seda, et peab leidma turva- ja kodutunde iseenda sees, sest füüsilisele kohale ei saa olla kunagi kindel.
Isiklik elu
Filmi Noa laev võtete ajal küsiti Watsonilt tema usu kohta ning ta väitis, et on spirituaalne universalist.
Võitlus naiste õiguste eest
Watson on rõhutanud tüdrukute hariduse olulisust ning külastanud selle toetuseks Bangladeshi ja Sambiat. 2014. aasta juulis nimetati ta ÜRO Naiste hea tahte saadikuks. Sama aasta septembris pidas Watson kõne ÜRO peakontoris New Yorgis, et algatada ÜRO Naiste kampaania HeForShe, mis kutsub üles mehi toetama soolist võrdsust. Oma kõnes ütles ta, et hakkas sool põhinevates eeldustes kahtlema 8-aastaselt, kui teda peeti kamandajaks, aga poisse mitte, ning 14-aastaselt, kui osa meediast hakkas teda seksualiseerima. Watson nimetas feminismi uskumuseks, et meestel ja naistel peaks olema võrdsed õigused ja võimalused, ning sõnas, et meeste vihkamine peab lõppema. Watson rääkis hiljem, et sai 12 tundi enne kõne pidamist ähvardusi. See tekitas temas viha, kuid ta väitis, et kui ähvarduste eesmärk oli teda takistada seda tööd tegemast, siis oli nende tegelik mõju vastupidine. 2015. aastal ütles Malala Yousafzai Watsonile, et pärast tolle kõne kuulamist otsustas ta nimetada end feministiks.
2014. aasta septembris külastas Watson ÜRO Naiste hea tahte saadikuna Uruguayd, kus ta rõhutas oma kõnes, et naistel on vaja osaleda poliitikas. Sama aasta detsembris nimetas mittetulundusorganisatsioon Ms. Foundation for Women Watsoni aasta feministist kuulsuseks. 2015. aasta jaanuaris pidas Watson kõne soolisest võrdõiguslikkusest Maailma Majandusfoorumi talvekoosolekul.
Watson sai 2015. aastal veebiportaali AskMen silmapaistvate naiste edetabelis esikoha, kuna julges võtta ette naiste õiguste probleemid. Vahetult pärast Watsoni 25. sünnipäeva avaldas ajakiri TIME 100 maailma kõige mõjukama inimese nimekirja, kus oli esimest korda ka Watson, 26. kohal. Endine New York Timesi toimetaja Jill Abramson tõi esile Watsoni südikat ja tarka vaadet feminismile ning nimetas tema püüdlusi meeste kaasamisel värskendavaks.
2016. aasta jaanuaris lõi Watson feministliku Goodreadsi raamatuklubi "Our Shared Shelf". Klubi eesmärk on jagada feministlikke ideesid ja julgustada sel teemal mõtteid vahetama. Igal kuul valitakse uus raamat, mille üle arutletakse kuu viimasel nädalal. Esimese raamatuna valiti Gloria Steinemi "My Life on the Road".
2017. aasta märtsis süüdistati Watsonit silmakirjalikkuses, kuna ajakirjas Vanity Fair avaldati temast foto, millel on Watsoni rinnad osaliselt paljad. Watson oli kriitikast segaduses ja ütles, et feminism ei ole piits, millega teisi naisi peksta, vaid see tähendab vabadust, vabanemist ja võrdsust. Ta lisas, et ta rinnad ei ole selle kõigega mitte kuidagi seotud.
Darhan-Uuli aimakk
Darhan-Uuli aimakk on 1. järgu haldusüksus Mongoolias.
Dario Cologna
2007 tuli Cologna Itaalias Tarvisios kahekordseks juunioride maailmameistriks, võites 15 km vabastiilis ja 30 km suusavahetusega sõidus. Järgmisel aastal tuli ta Itaalias Val Venostas taas juunioride maailmameistriks, võites 30 km ühisstardist vabastiilis.
Esimest korda osales Cologna maailma karikavõistluste etapil 26. novembril 2006 Soomes Kuusamos. Selle ta katkestas. Oma teise MK-etapi sõitis ta Otepääl 27. jaanuaril 2007 ja lõpetas 15 km klassikat 37. kohaga. 4. veebruaril oli ta teatemeeskonna koosseisus 9. Esimesed individuaalsed MK-punktid sai ta 24. märtsil 2007 Rootsis Falunis, kui oli 30 km jälitussõidus 25. 15. detsembril 2007 tuli ta Venemaal Rõbinskis 30 km vabastiilist ühisstardis sõidus 8. kohale. Poodiumile jõudis ta esimest korda 16. veebruaril 2008 Liberecis, kui saavutas 11,4 km vabatehnikasõidus 6. koha. Oma esimese esikolmikukoha sõitis ta välja 6. detsembril 2008 Prantsusmaal La Clusaz's, kus ta sai ühisstardist 30 km vabatehnikasõidus teise koha. Etapi võitis lõpuspurdiga norralane Petter Northug, kes edestas šveitslast 0,3 sekundiga.
Kazimirava klooster
pisi|Kazimirava klooster
Dario Cologna
2008./09. aasta Tour de Ski oli Cologna jaoks edukas. Esimesel päeval 27. detsembril Oberhofis toimunud 3,75 km pikkusel proloogil vabastiilis sai ta Axel Teichmanni järel teise koha kaotusega 8,2 sekundit. Teine etapp, 15 km klassikasõidus viitstardist, toimus järgmisel päeval. Teichmann juhtis suurema osa distantsist, kuid šveitslane möödus viimasel ringil ja suurendas finišis oma edu 4,8 sekundile. Kolmandal päeval Prahas toimunud 1,3 km vabastiilisprindis Colognal kõige paremini ei läinud. Tal tuli leppida B-finaaliga ja sprindietapi 8. kohaga. See andis talle 38 preemiasekundit ja ta säilitas juhtkoha tuuril. 31. detsembril võisteldi 15 km klassikasõidus, kus Cologna jäi 15. kohale, kuid jätkas liidrina. 1. jaanuaril Nové Městos toimunud vabatehnika sprindietapil sai Cologna 5. koha ja jätkas tuuri üldliidrina. 3. ja 4. jaanuaril võisteldi Val di Fiemmes. Esimesena oli kavas 20 km ühisstardist klassikasõit, mille võitis Teichmann 0,3 sekundiga Sami Jauhojärvi ees. Cologna kaotas 1,8 sekundiga, oli neljas ja säilitas liidrikoha 34,1 sekundiga Teichmanni ees. Järgmisel päeval alustas Cologna 11 km pikkust vabatehnikas mäkketõusu etappi 34,1 sekundit enne sakslast ja läbis selle raja lõpuni liidrina. Lõpuks oli ta edu teiseks tulnud Petter Northugi ees 59 sekundit.
2010. aasta taliolümpiamängudel Kanadas Vancouveris võitis Cologna 15 km vabatehnikadistantsi. Ta on läbi aegade esimene šveitslane, kes võitnud murdmaasuusatamises kuldmedali.
Kazimirava klooster
Kloostri juures tegutsevad pühapäevakool ja ikoonimaalimise klass.
Dario Cologna
Cologna on tulnud Tour de Skil ainsa meessuustajana neljakordseks võitjaks. Naisest on seda sama saavutanud ainult Justyna Kowalczyk.
Kazimirava klooster
Ajalugu
Aastal 1713 asutas Kazimierz Judzicki Kazimirava alevi ja rajas sinna kloostri, kelle järgi on asula ka nime saanud. Ta asutas sinna ka uniaadikiriku alluvuses oleva (basiliaanide) kloostri. Algaastel tegutses kloostri juures kool, kus said õpetust piirkonna šlahtitšite lapsed. Kloostri valdusse hakkas kuuluma Kasahi küla, kuid aastal 1794 konfiskeeriti kloostri maavaldused, kloostri valdusse jäi vaid viie morgeni suurune juurviljaaed. Toonase kloostrikompleksi hooned olid puust, sinna kuulusid kirik, kellatorn, elukorpus ja majapidamishooned. Aastal 1832 allutasid Moskva võimud sealse õigeusu kiriku Moskva patriarhaadile, ühtlasi suleti sealne klooster.
Dario Cologna
Maailma karikas
Dario Cologna on startinud maailma karikavõistluste etappidel 223 korral ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 25. märts 2018</FONT> ). Poodiumile on ta jõudnud 71 korral, millest 26 korda on ta olnud kõige kõrgemal astmel.
Alberti Niilus
Alberti Niilus (inglise keeles Albert Nile) on Niiluse 210 km pikkuse lõigu nimi Ugandas Alberti järvest Nimule kärestikeni.
Lõik on kogu pikkuses laevatatav.
Detergendid
Detergendid (ladina sõnast detergēre 'puhtaks pesema') on sünteetilised pindaktiivsed ained, mida kasutatakse peamiselt sünteetilistes pesemisainetes pesemis- ja puhastustoime parandajatena (näiteks pesu- või nõudepesuvahendites).
Matsisaare
Küla nimena on varem nimetatud ka Ülesilluti.
Detergendid
Detergente jagatakse anioon- ja katioonaktiivseteks ning mitteioonaktiivseteks detergentideks. Anioonaktiivseid detergendid (nn pehmed detergendid) on bioloogiliselt paremini lagundatavad kui katioonaktiivsed detergendid (nn püsivad detergendid).
Detergendid on veekogusse jõudes taimede jt autotroofide üheks peamiseks fosfori allikaks ja seetõttu võivad nad liia korral kutsuda esile veeõitsenguid ja eutrofeerumist.
Kultuurmaastik
Kultuurmaastik ehk kultuurmaistu (ka antropogeenne maastik või inimkujundatud maastik) on maastik, kus inimtegevus on loodust tugevalt muutnud või mõjutanud.
Kultuurmaastiku mõiste võttis kasutusele saksa geograaf Otto Schlüter.
Tavaliselt sisalduvad kultuurmaastikus elemendid, millel on mingile inimrühmale kultuuriline või sotsiaalmajanduslik tähendus. Kultuurmaastike hulka kuuluvad kultuuristatud sood, põllustatud moreentasandikud jms.
Ressursijaotus
Ressursijaotus on operatsioonisüsteemi poolt hallatav arvuti riistvaraliste ressursside optimaalne jaotamine protsesside vahel. Sellega tegeleb ressursi jagamise algoritm - plaanur.
Kultuurmaastik
Kultuurmaastiku ja loodusmaastiku vaheline piir pole terav. Kui inimtegevus piidub kohaliku elustiku majandamisega, nimetatakse sellist kultuurmaastikku pärandmaastikuks.
Ressursijaotus
Operatsioonisüsteemi tööks on määrata, millises järjekorras võetakse konkreetne protsess protsessori või näiteks kõvaketta poolt jutule. Protsessi asetsemist ja käitumist selles järjekorras kontrollib vastav tarkvara (plaanur (scheduler)). Reeglina on plaanuri ülesandeks jaotada protsessori koormust protsesside vahel võimalikult võrdselt ning optimaalselt.
Kultuurmaastik
Terminoloogiast
Mõnikord nimetatakse kultuurmaastikku (-maistut) ka lihtsalt maistuks. Sõna "maistu" võttis kasutusele geograaf Jaan Rumma soomekeelse sõna maasto eeskujul, et rõhutada eelkõige inimese osalust maastiku kujundamisel ja sellisena sobib tänapäeval asendama terminit maastik, kui käsitletakse seoseid looduskaitse ja kultuuriuuringutega.
Õigekeelsussõnaraamat (2006) nimetab maistuks (geograafiliselt) eriilmelist maa-ala.
Ressursijaotus
Plaanuri tööpõhimõte on alati paika pandud mingi kindla algoritmi alusel.
John Atta Mills
John Evans Atta Mills (21. juuli 1944 Tarkwa – 24. juuli 2012 Accra) oli Ghana poliitik, 7. jaanuarist 2009 kuni surmani Ghana president.
John Atta Mills oli Ghana Rahvusliku Demokraatliku Kongressi liider. Detsembris 2008 toimunud presidendivalimistel võitis ta liberaaldemokraatliku partei kandidaati Nana Akufo-Addot ning sai presidendiks.
John Atta Mills oli hariduselt jurist. Ta lõpetas 1967. aastal Ghana Ülikooli, õppis seejärel muu hulgas Stanfordi ülikoolis ning kaitses doktoriväitekirja Londoni Ülikoolis.
Ta töötas ligi 30 aastat õppejõuna peamiselt Ghana Ülikoolis. Ta spetsialiseerus eelkõige maksupoliitikale ning kirjutas sel teemal mitu artiklit.
Saale Kivimaker
Saale Kivimaker-Rull (sündinud 5. mail 1978 Tallinnas) on eesti harfist.
John Atta Mills
Aastatel 1997–2001 oli John Atta Mills Ghana asepresident. Ta kandideeris ka 2000. ja 2004. aasta presidendivalimistel, kuid kaotas mõlemal korral John Kufuorile.
24. juulil 2012 suri Mills pealinnas Accras kõrivähki.
Saale Kivimaker
Ta lõpetas aastal 1997 Tallinna Muusikakeskkooli ja aastal 2001 Eesti Muusikaakadeemia (mõlemas Eda Peäske klassi), õppis samas ka magistriõppes.
John Atta Mills
Isiklikku
John Atta Mills oli abielus haridusjuhi ja abielunõustaja Ernestina Naadu Millsiga. Paaril oli üks laps, poeg Sam Kofi Atta Mills.
John Atta Mills mängis vabal ajal maahokit ja armastas ujuda. Nooremana mängis ta ka Ghana maahokikoondises.
Saale Kivimaker
Ta töötab aastast 2001 Rahvusooperis Estonia harfistina.
Isiklikku
Ta on abielus muusik Toomas Rulliga. Tema ema oli harfist Leelet Reimann.
Itapipoca
Itapipoca on linn Brasiilias Ceará osariigis, Itapipoca valla halduskeskus.
Anglikaani kirik
Anglikaani kirik on õpetuse laadilt protestantlik, hierarhiliselt struktuurilt ja jumalateenistuse korralt katoliiklik Suurbritannia riigikirik. Teistest vanem on Inglismaa Kirik (Church of England). Briti koloniaalimpeeriumi laienedes levis anglikaani kirik ka muudesse maailmajagudesse. Tänapäeval on anglikaane Ameerikas, Austraalias, Aafrikas ja mujal. pisi|[[Westminster Abbey]]
Anglikaani kirik hõlmab üle 30 autonoomse kiriku kogu maailmas, neid tuntakse kui Anglikaani Ühendust (Anglican Communion). Riigiti nimetatakse neid erinevalt, näiteks episkopaalne kirik Ameerika Ühendriikides, Walesi kirik, Iirimaa kirik, Austraalia anglikaani kirik ja Kanada tütarkirikud.
Üldtunnustatud definitsiooni kohaselt on anglikaani kirik (sõltumata asukohamaast) see kirik, mille piiskopid on osaduses Canterbury peapiiskopiga, nii nagu katoliku piiskopid on osaduses Rooma paavstiga. Anglikaani kiriku kõrgeim valitseja on kuningas Charles III ning tema ülesanne on peapiiskop ametisse nimetada. Tänapäeval peetakse anglikaani kiriku liikmete arvuks umbes 78 miljonit.