cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Meelemürk
Ergutid ja hallutsinogeenid põhjustavad sõltuvust peamiselt selletõttu, et muudetud ja tihti vastuvõetavam, "sügavam" või "loomulikum" taju on erguti tarbija jaoks tihti miski, mida ta soovib saavutada, selle puudumine võib osutuda koormavaks. Tugevate hallutsinogeenide, nagu LSD puhul, võib selline sõltuvus mõnedel juhtudel osutuda sama ületamatuks, kui uimastisõltuvus, samuti on uuemate pikaajaliste uuringute käigus leitud ka kanepisõltlasi, kes ei suuda aine tarbimisest enam oma tahte abil loobuda. Samuti võivad ergutid, hallutsinogeenid ja muud lihtsad tajumuutjad vähendada tarbija võimet ise enda emotsionaalset seisundit sobivana hoida. Ergutid (kanep, LSD) olid hipikultuuri peamiseks motivaatoriks, samuti on neid paljudes vanades kultuurides rituaalsetel eesmärkidel kasutatud. Erguti üledoos mõjub analoogselt uimastile (närvisüsteemi liiga kõrge koormus vallandab pidurdusprotsessi), samuti võib erguti raisata inimese energiavarud ja viia ta nõrkuseseisundisse, mis sarnaneb uimastatusele. Kokaiinisõltuvus on kõige tugevam vahetult ja mõne päeva jooksul peale viimast tarbimist, mistõttu kokaiinitarbijad satuvad tsüklitesse, mille vahel võivad olla ka pikad pausid. Tugev amfetamiinisõltuvus tekib peamiselt süstijatel ja sellele järgneb teovõime kiire langus. Amfetamiin võeti kasutusele USA sõjaväe poolt sõdurite teovõime ajutiseks tõstmiseks, sest see vähendab unevajadust ja kiirendab reaktsiooni, samuti vähendab ebavajalikke emotsionaalseid ilminguid, nagu hirm – pideva tarbimise puhul saavad jõuvarud siiski kiiresti otsa ja ei jõua enam kergesti normaalse lähedale. Amfetamiinid, näiteks ecstasy, on klubikultuuri lahutamatu koostisosa.
Meelemürkidega seotud kultuuridest võiks mainida gangstakultuuri.
Katvanga
pisi|100px|Kolmhark. V. Väärtnõu illustratsioon pisi|100px|Guru [[Padmasambhava kasutas kolmharki Katvanga populaarne rituaalinstrument tantrate praktiseerijate hulgas. V.Väärtnõu illustratsioon]] Katvanga, (skt. trišūla) Kolmeharuline sau (skt. trišūla) vasaku käe küünarnuki õnaruses on suuresti sümboolne. Kolm haru tähistab kolmikilma (skt. trailokja) ja osutab nende ja kolme põhilise meelepleki - himu viha ja nõmeduse (sõgeduse) valdamisele. Ta sümboliseerib ka kolme aega - minevikku, olevikku ja tulevikku. Trišūlast kiirguvad leegid on jumaliku tarkuse leegid, mis hävitavad nõmeduse juhmuse (skt. avidjā). Kolp kolme haru all sümboliseerib dharmakājat, esimene inimese pea kolba all sümboliseerib sambhoga-kājat ja teine nirmana-kājat
Laskmine 1896. aasta suveolümpiamängudel
Laskmine 1896. aasta suveolümpiamängudel
Katvanga
Kuldurn peade all on täidetud (ületavate) õnnistuste ja täiustega. Kuldset topeltdordžed urni all kirjeldavad laamad nii: lõunapoolne (alumine) tipp kujutab rahu, läänepoolne paljusust, põhjapoolne (urni taga) algatusvõimet, idapoolne kartmatust ja keskpunkt kõigi vaimsete annetuste ja täiuste ühtsust. Valgest siidist paelataoline võidulippu meenutav lipp dopeltdordže all, millest ta tuleneb, tähistab suure Guru võitu sansaara üle. Sau ise tähistab jumalikku Šaktid
Laskmine 1896. aasta suveolümpiamängudel
Laskmises võisteldi 8.–12. aprillini Kallithea lasketiirus, mille vahetult enne võistlusi avas Kreeka kuninganna. Erinevalt mõnestki võistluspaigast oli Kallithea lasketiir kõigiti moodne.
Vabapüss 200 m
60 lasku vabalt valitud asendis, lasti 50-ringilisse märklehte Registreerunuid: vähemalt 60 Aeg: 8. ja 9. aprill Võistlejaid: 42 Riike: 7
Duell-laskmine püstolist
25 M, 30 lasku, aega üheks lasuks 3 sekundit Aeg: 10. aprill Registreerunuid: 17 Võistlejaid: 16 Riike: 4
Automaatpüstol ehk revolver
25 M, 5X6 lasku, lasti 10-ringilisse märklehte Aeg: 11. aprill Registreerunuid: 6 Võistlejaid: 4 Riike: 3
Leib
pisi|Peenleib pisi Leib on rukki- või nisujahust (harvem muust) valmistatud tainast küpsetatud toit.
Eestis nimetatakse leivaks juuretise abil hapendamise teel kergitatud rukkijahutainast küpsetist; pärmiga kergitatud heledat nisujahust küpsetist nimetatakse saiaks või sepikuks.
Ajalugu
Purukshõõrutud teravilja ja vee segust kuumadel kividel või tule paistel leiva küpsetamine oli tuntud juba nooremal kiviajal; taina kergitamine hapendamise või mõne kergitusaine lisamise teel ning leivaahi on hilisemad leiutised. Maailmas tuntakse väga erineva kuju, koostise ja küpsetusviisiga leiva- ja saiatooteid (tortilja, lavašš, pita, naan, puri, matsa jt). Levinuim on nisuleib. Rukkileib on tuntud eeskätt Põhja-Euroopas.
Leiva valmistamine
Leivategu oli tegevus, mille juures peeti väga tähtsaks puhtust ja korda. Leivajahu pidi olema puhas, kuiv ja sõre. Taina segamiseks ja kerkimiseks kasutati puust õõnestatud leivaküna ehk leivaastjat. Küpsetamiseelsel päeval segati juuretis, leige vesi ja pool vajalikust rukkijahust tainaks, siluti, kaeti kaane ja tekiga ning jäeti järgmise päevani sooja kohta hapnema. Juuretis oli haputaina jääk eelmisest leivateost. Süsihappegaas, mida eritavad hapnemise käigus pärmseened ja piimhappebakterid, muutis leivataina kohevaks.
Järgmisel päeval, kui tainas oli hästi kerkinud, lisati sellele ülejäänud jahu, sool ja köömned ning sõtkuti kiiresti, kuni sile ühtlane tainas nõu ja käte küljest lahti lõi. Leivaahi köeti kuusepuudega ühtlaselt kuumaks (250–300 °C) ning ahjupõrand pühiti sütest ja tuhast puhtaks. Vormiti ümmargused või piklikud leivapätsid, siluti ning lükati leivalabidaga 1,5–2 tunniks ahju küpsema. Leiva alla pandi vahel suur kapsaleht. Leiva küpsust kontrolliti peale koputamisel tekkiva heli järgi. Ahjust tulnud leib kaeti puhta rätiga; tihti lasti sellel enne söömist kuni nädal seista, et leib oleks tahkem ja peaks kauem vastu. Leiba valmistati nii jämedamast kroovjahust kui ka peenemast ja puhtamast püülijahust.
Rukkipüülist valmistati ka magushaput leiba. Selle puhul puistati jahu algul keevasse vette, jahtunult lisati juuretis, lasti 2–3 päeva hapneda ning lõpuks küpsetati 2–3 tundi. Püülijahust magushapule peenleivale mõnel pool juuretist ei lisatudki, küll aga lisati tainale nisujahu.
Leib Eestis
Sooja leiba pidi murdma, mitte noaga lõikama, kusjuures peres tohtis leiba lõigata ainult peremees. Tervet leivapätsi ei lõigatud õhtul lahti, sest õhtune leib pidi kahanema, hommikune aga kasvama. Kohati hoiti esimesest või viimasest lõigatud viljavihust küpsetatud leib alles jõulu ja näärini ning sellest loodeti maagilist abi, et kindlustada head ja viljakat aastat. Jõulude ajal küpsetati ka erilist leiba (see oli tihti seakujuline ja kandis jõuluorika nime), mis jäi lauale pühadeaja lõpuni, viidi siis viljasalve hoiule ning jagati kevadel loomadele. Uudseleiba söödi jaagupipäeva või rukkimaarjapäeva paiku.
Eesti rukkileiva valmistamine
Juuretise valmistamine:
Buka saar
Buka ja Bougainville'i saarte asukoht|thumb thumb|Buka ja Bougainville saared thumb|Buka väin (1943) Buka on saar Melaneesias, üks Saalomoni saartest.
Buka kuulub Paapua Uus-Guinea Põhja-Saalomoni saarte provintsi. Ta on provintsi suuruselt teine saar Bougainville'i järel. Bougainville'ist lahutab teda mitme kilomeetri pikkune ja kõige kitsamas kohas paarisaja meetri laiune Buka väin.
Saar koosneb põhiliselt lubjakivist. See on igiammune laguuniga koralliriff, mis on veest kõrgele välja tõusnud. Kõrgeimad tipud kulgevad piki läänerannikut. Lubjakivi imab hästi vett ja seetõttu on kuival aastaajal saarel vähe lahtist vett. Sel ajal võetakse vett mäejalamil olevatest allikatest.
Administratiivselt jaguneb saar 5 kohalikuks omavalitsuseks, mida nimetatakse vanemate kogudeks. Igal omavalitsusel on merepiir.
Saare suurim linn on Buka väina ääres asuv Ieta, mida varem nimetati Hiinalinnaks (Chinatown). Viimastel aastatel on see märkimisväärselt laienenud.
Majandus
Tähtsaim on maguskartuli kasvatamine. Pereettevõtetes ja väikestes kooperatiivides toodetakse müügiks kakaod ja koprat. Kunagi juurutati saarele vanilli ja troopiliste vürtside kasvatamine, aga viimasel ajal on see tegevusala taandarenenud ja muutunud marginaalseks. Vähesel määral kasvatatakse tarot.
Vähesel määral kasvatatakse kanu, püütakse kala ja korjatakse karpe. Saarel kasvatatakse sigu, aga neid üldiselt ei sööda, sest siga on püha loom ja teda kasutatakse rituaalides.
Keeled ja etnilised rühmad
Buka asustati vanemal kiviajal umbes 30 000 aastat tagasi.
Tänapäeval räägitakse saarel austroneesia keeli, mille tõid saarele lapita kultuuri kandjad umbes 2700 aastat tagasi.
Pärismaalased räägivad Bukal kaht keelt: läänerannikul solose ja idarannikul halia keelt. Viimane jaguneb kaheks murdeks, kagurannikul räägitavaks hanahani ja kirderannikul räägitavaks haku murdeks, mille kõnelejad üksteisest hõlpsalt aru saavad. Bougainville'i saare põhjaosas räägitakse halia keelele lähedast selau keelt. Buka läänerannikul kõneldav solose keel on neist kaugem, kuid kõik mainitud keeled kuuluvad Melaneesia keelte hulka.
Tänapäeval kasutatakse Bukal üha enam inglise keele põhjalist kreoolkeelt tok pisinit.
Keeleerinevustega ei kaasne mingeid kultuurierinevusi.
Raadius
alt=Raadiuse kujutamine ringis|pisi|Raadiuse kujutamine ringis, kus on märgitud rohelisega c – ümbermõõt, sinisega d – läbimõõt ehk diameeter, punasega r – raadius ja M on keskpunkt või algus Raadius (ladina keeles radius – 'kiir') on matemaatiline lõik, mis ühendab ringjoone või sfääri punkti selle ringjoone või sfääri keskpunktiga. Tähistab ka selle lõigu pikkust.
Ringi raadius
Ringi raadius on ringi ümbermõõduga seotud järgmiselt:
kus c on ringi ümbermõõt, r on ringi raadius ja π on pii.
Ringi raadius on ringi pindalaga seotud järgmiselt:
Richard Scheibe
Richard Oswald Scheibe (3. september 1860 Paide – 9. aprill 1927 ) oli Eesti apteeker ja ettevõtja.
Raadius
Ringi raadius
kus S on pindala, r on raadius ja π on pii.
Richard Scheibe
Richard Oswald Scheibe sündis Saksimaalt pärit Paide sukakudujameistri Christian Gottlieb Scheibe ja tema abikaasa Helene Marie (sünd. Wekram) noorima pojana. Leeritati 29. juulil 1879 Paides.
Õppis 1885–1887 Tartu ülikoolis rohuteadust. Ka kõik tema neli venda õppisid Tartu ülikoolis ja kolmest neist said 19. sajandi lõpus tähelepanuväärsed meditsiinitegelased Eestimaal: Robert Scheibe ja Edmund Scheibe olid samuti apteekrid, Reinhold Scheibe oli arst ja meditsiiniametnik.
27. detsembril 1889 suri strühniinimürgistuse tagajärjel tema vanem vend, Priihospidali apteekrina töötanud Edmund Scheibe. Juba järgmisel päeval võttis Richard sealse apteegi juhtimise üle. Sellele tööle jäi ta kuni 1897. aasta kevadeni, mil raskelt haigestus tema vanim vend Robert, Tartu maantee apteegi asutaja." Tegevuse eest Priihospidalis ülendati Richard Scheibe 1897. aastal kolleegiumiassessoriks.
1890. aastal võeti vastu Tallinna Oleviste kogudusse.
Ajaloolane Heino Gustavson on kirjeldanud humoorikat juhtumit Scheibe ja talupoegadest kundede vahel. Kord saabunud Tartu maantee apteeki mõned talumehed, kes küsinud, kas "põrgu uksepiidapuu" (guajakipuu rahvapärane nimetus) ka päriselt vanakuradi käest toodud. Scheibe vastanud seepeale surmtõsiselt eesti keeles, et "Jaa-jaa, see on säält pörgust küll. See vana-aasta öhta lähvad apoteekrid pörgu, joodavad see vanatühi pommi ja kui paras aeg, kisuvad üks paar kangemat selli uksepiida küljest see puu ning töttavad maa pääle."
Richard Scheibe oli 1907. aastal asutatud "Eestimaa Farmatseutide Abistamiskassa Ühisuse" esimene esimees."
1910. aastal müüs Richard Scheibe apteegi Hugo Eduard Schimkevitschile, kuid jättis limonaadivabriku siiski endale. Peagi soetas ta endale Behrensi elektrisisseseade- ja armatuuritöökoja ja endise Schümanni elektrijaama Vene tänaval, mille nimetas ümber "R. Scheibe Elektrotehnikabürooks". Uute äride kõrvalt jätkas Richard Scheibe aeg-ajalt oma endises apteegis palgalise proviisorina töötades."
Kuulus Mustpeade vennaskonda.
Oli Tallinna Vabatahtliku Tuletõrje ühingu juhatuse liige. 1911. aastal on teda mainitud ka Eestimaa Farmatsöidilise Ühisuse asepresidendina, sama ametit oli pidanud ka tema vend Robert. Samuti on teda samal aastal mainitud Tallinna Velossipedistide Klubi presidendina (Revaler Velozipedisten-Klub).
Rootsi jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Rootsi jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Richard Scheibe
Richard Scheibe oli Tallinna Saksa maleklubi (Revaler Deutsche Schachverein) asutajaliige ning oma surma ajal klubi vanim liige. Klubi järelehüüdes Scheibele meenutati, et 19. sajandi lõpukümnenditel olid neli Scheibe-venda aktiivseimad osalejad klubi malevõistlustel.
Rootsi jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad
Torsten Lindberg Ingvar Rydell Lennart Skoglund Boerje Tapper Tore Svensson Ingvar Gard Lennart Samuelsson Bengt Berndtsson Sven Jonasson Hans Jeppsson Knut Nordahl Sune Andersson Gunnar Johansson Karl Svensson Stig Sundqvist Erik Nilsson Karl-Erik Palmér Stellan Nilsson Curt Svensson Ivan Bodin Olle Åhlund Bror Mellberg
Treener
Georges Raynor
Miyavi
Miyavi (jaapani 雅 miyabi; kodanikunimi Takamasa Ishihara 石原 崇雅 Ishihara Takamasa; sündinud 14. septembril 1981 Konohana-ku Osaka Jaapanis) on Jaapani rokk-kitarrist.
Ta esineb sooloprojektidega ja koos ansambliga Skin. Esimese tähtsama singli andis ta välja 2004. aasta oktoobris, esimene suurem album "Miyavism" ilmus 2005. aasta juunis.
Lapsepõlv
Miyavi ema on jaapanlane ja isa on teise põlvkonna Zainichi korealane. Ta vanemad lahutasid, kui Miyavi oli alles väike. Vahetult pärast seda kolis Miyavi koos emaga Kawanishisse Hyōgo prefektuuris, et olla lähemal oma emapoolsetele vanavanematele. Miyavi on öelnud, et lapsena meeldis talle mängida jalgpalli ja muusikaga hakkas ta tegelema alles 15-aastaselt, kui vigastus ei võimaldanud tal enam palli mängida.
Dué le quartz ja indie-ajastu
1999. aastal liitus tollal 18-aastane Miyavi visual kei bändiga Dué le quartz. Bänd lagunes 2002. aastal ning varsti pärast seda andis Miyavi välja oma esimese sooloplaadi indie plaadifirma PS Company juures. Miyavi iseseisvusega kaasnenud suur stiilimuutus muutis tugevalt ka tema kuulajaskonna koosseisu. Enamus eelnevast kuulajaskonnast asendus hoopis teistsuguse muusika eelistajatega.
2004. aastal nägi ilmavalgust ka Miyavi film "Ore-sama"(おれさま). Tema 2004. aasta singel "Ashita, Genki ni Naare" saavutas Oriconi indie-muusika edetabelis esikoha.
Universal Records ja popi/akustika ajastu
2004. aasta lõpus sõlmis ta lepingu Universal Records Japan'i plaadifirmaga ja sellega seoses muutis oma esinejanime Myv'ks, kuigi ajakirjad ja ka ta oma veebileht kasutavad siiani nime Miyavi. Esimene singel Universal Recordsi all, "Rock no Gyakushū -Super Star no Jōken-" anti välja novembris 2004. 2005. aasta juunis anti välja ka esimene plaat, Miyavism. 2005. aasta lõpu poole ja enamuse 2006. aastast keskendus Miyavi akustilisele ja pop helistikule, mis kajastub tugevalt tema teisel ja kolmandal plaadil, Myv Pops ja Miyaviuta~Dokusou~, mis anti välja 2006. augustis ja septembris.
USA debüüt, Neo Visualism ja Skin
25. mail 2007 teatati Miyavi osalusest Jaapani "superbändis" Skin, mis koosneb Miyavist, Yoshikist, Gacktist ja Sugizost. Nende esimene kontsert toimus 29. juunil 2007 Anime Expo'l Californias. 17. veebruaril 2008 toimus Las Vegases MGM Grandis Miyavi soolokontsert. 2007. aasta novembris andis Miyavi välja uue singli "Subarashikikana, kono sekai – What A Wonderful World" 16. juulil algas Miyavi kontsert-tuur " The beginning of Neo Visualism", mis toimus Jaapanis ja Koreas. 2008. märtsis ilmus tema album ""This Iz the Japanese Kabuki Rock". Sellega seoses toimus ka Miyavi esimene maailmaturnee, mille käigus ta reisis Põhja- ja Lõuna-Ameerikas, Euroopas, Mandri-Aasias, Taiwanis ja Jaapanis. Turnee käigus külastas Miyavi ka Helsingit, kus ta andis Tavastia klubis kaks kontserti. Tuur lõppes 17. augustil Tokyos.
Isiklikku
14. märtsil 2009 abiellus Miyavi jaapani poplaulja Melodyga. 29. juulil 2009 sündis Melodyl ja Miyavil tütar Lovelie Miyavi Ishihara (石原 愛理 雅 Ishihara Airi Miyavi). Märgid, mida Lovelie nimes kasutati, tähendavad tõlkes 'armastuse põhjus'.'' 21. oktoobril 2010 teatas Miyavi oma Twitteris, et tema teine tütar Jewelie Aoi Ishihara on sündinud.
Tupekramp
Tupekramp ehk vaginism on tupeesiku ja vaagnapõhjalihaste valulik kokkutõmme, mis võib esineda suguühte või günekoloogilise läbivaatuse ajal.
NSV Liidu jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Nõukogude Liidu jalgpallikoondis 1958. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Meeskonna treener oli Gavril Katchaline.
Feministide loend
See loend loetleb feministe.
Käpalised
pisi|Käpaliste levikukaart Käpalised ehk orhideelised (Orchidaceae) on morfoloogiliselt mitmekesine ja liigirohke üheiduleheliste sugukond, mis kuulub asparilaadsete seltsi.
2010. aasta seisuga kuulus käpaliste sugukonda 21 950–26 049 liiki ehk kõigist seemnetaimedest ligikaudu 6–11%.
Eestis leidub 39 liiki ja alamliiki käpalisi ning alates 1983. aastast on kõik Eesti käpalised looduskaitse all.
Nimetus
Käpalised said oma nimetuse kreeka keelest (ορχις orchis 'munand').
Nimetust orchis kasutas esimesena Theophrastos (372/371–287/286 eKr) oma raamatus "De historia plantarum" ("Taimede looduslugu"). Ta oli Aristotelese õpilane ja teda peetakse botaanika ja ökoloogia rajajaks.
Süstemaatika
Käpaliste sugukond jaotatakse viieks alamsugukonnaks: Apostasioideae, Cypripedioideae, Vanilloideae, Orchidoideae ja Epidendroideae.
Neisse kuulub maailmas kokku ligi tuhat perekonda.
Levik ja arvukus
Kui välja jätta Antarktika ja kõrbed, leidub käpalisi kõikjal maailmas. 90% käpalistest kasvab troopikas või lähistroopikas. Nad kasvavad peamiselt epifüütidena puudel, kinnitudes koorepragudesse. Troopiliste orhideede õied võivad olla väga suured, läbimõõduga üle 15 cm. Esineb ka väikesi, vaid paarimillimeetrisi õisi. Ka üldsuuruselt on taimed väga erinevad. Suurimaks orhideeks peetakse Kagu-Aasias kasvavat liiki Grammatophyllum speciosum, mille 3–4 m pikkused varred võivad kanda kuni sadakond õisikut. Ühes õisikus võib olla kuni sada õit. Selle taime lehed on kuni meetri pikkused.
Järgnev loetelu annab ülevaate käpaliste levikust:
Kasvukohad
Eestis kasvavate käpaliste kasvukohanõuded on erinevad. Peamised mõjutajad on kasvukoha niiskus, varjulisus ning mulla happesus. Lagedates või hõredalt puudega kaetud madalsoodes, eriti allikalise toituvusega, kasvavad täpiline sõrmkäpp ja kahkjaspunane sõrmkäpp, kärbesõis, Russowi sõrmkäpp, harilik käoraamat ning soo-neiuvaip. Lääne-Eesti madalsood on käpaliste poolest suhteliselt rikkad. Nimetatutele lisanduvad sageli veel kahelehine käokeel, kuradi-sõrmkäpp ja vööthuul-sõrmkäpp ning suur käopõll. Lodudes, lodumetsades ja soodes võib mõnikord leida ainulehist sookäppa. Lagedatel turbasamblastel kõrgsoodel on käpalisi vähe või pole üldse. Sealse happelise keskkonnaga on kohanenud tilluke harilik sookäpp. Mõnikord võib seal kasvada ka soohiilakas.
Ka puisniidud on käpaliste poolest liigirikkad. Seal kasvavad Eesti suurimate õitega käpalised – kaunis kuldking ning valge ja punane tolmpea. Saaremaa kuivadel puisniitudel kasvab haruldus – arukäpp. Suurem osa puisniitude käpalistest suudab kasvada ka metsas.
Metsas kasvavad Eesti orhideedest neli liiki: samblastes palumetsades roomav öövilge, hämaras kuusikus pruunikas pesajuur, väike käopõll ja väga haruldane lehitu pisikäpp. Lageraiete puhul need liigid hukkuvad. Kõik käpalised on keskkonnamuutuste suhtes väga tundlikud.
Juur
Tavaliselt on taime seeme varustatud toitekoega, mille energiavarudest piisab esimeste lehtede arenguks. Orhideeseeme on toitekoeta, seepärast on juure ning tavaliselt alles mõne aasta pärast maapealse võsu moodustumine üsna keerukas protsess. Seemne idanemiseks on vajalik sobiva sümbiontseene olemasolu. Seenel suudab lagundada orgaanilist ainet ja teha see taimele omastatavaks. Sellest saadava energia arvelt areneb juur. Läheb veel aastaid esimese õitsemiseni. Seen jääb juurerakkudesse kogu taime eluks. Ainult üksikud liigid suudavad täiskasvanult toituda täiesti iseseisvalt.
Õitsemise ajaks on juurealgest kujunenud täiskasvanud risoom või mugul. Risoom võib olla paljude juurtega, mugulad aga sõrmjalt lõhestunud või lõhestumata. Juuremugulaid on tavaliselt kaks – vanema (eelmise aasta) mugula varuainete arvel toimub noore taime kasv ja õitsemine, nooremasse mugulasse kogub taim varuaineid järgmiseks aastaks. Käpaliste juured on tavaliselt juurekarvakesteta ja kaetud mükoriisaga. Troopilistel orhideedel esineb sageli ka õhujuuri.
Lehed ja varred
Käpalistel on lihtlehed. Varre külge kinnituvad lehed vahelduvalt või on koondunud varre alusel rosetiks. Lehed on enamasti rootsutud. Roodumine oleneb väga palju lehe kujust. Tavaliselt on käpaliste lehed rööp- või kaarroodsed, nagu üheiduleheliste taimede puhul tavaline, kuid võib esineda ka võrkroodseid lehti.
Muguljate juurtega liikidel on üks vars. Risoomiga liikide puhul võib risoomil tekkida rohkem kui üks vars.
Brussels Airlines
Brussels Airlines on Belgia suurim lennukompanii, mille kodulennuväli on Brüsseli lennujaam Zaventemis.
Käpalised
Õied
pisi|[[Kaunis kuldking (Cypripedium calceolus)]] Orhideeõite kuus õiekattelehte, neist kolm välimises ringis (analoogselt tupplehtedele), kolm sisemises (analoogselt kroonlehtedele), on sageli kõik kroonjalt värvunud. Nii pole värvuse ega ka tavaliselt kuju järgi tupp- ja kroonlehti võimalik eristada ning õigem oleks kasutada ühist nimetust õiekattelehed, vastavalt siis välimised ja sisemised. Sellist õiekattetüüpi nimetatakse perigooniks. Üks sisemistest õiekattelehtedest, huul, on teistest suuruselt ja kujult, sageli ka värvuselt erinev ning suunatud tavaliselt alla, mõnel liigil ka üles. Õiepungas asetseb huul üleval, õie avanedes aga keerdub olenevalt õisiku tüübist kas sigimik või õieraag 180° võrra ning huul asetub allapoole. Nii moodustub "maandumisrada" tolmeldavatele putukatele.
Brussels Airlines
Brussels Airlinesi lennukid lendavad 65 sihtkohta 36 riigis, sealhulgas enamikku suurematest Euroopa ning Ida-, Kesk- ja Lääne-Aafrika linnadest.
Käpalised
Õied
Tolmukaid on üks või kaks. Nad on emakaga kokku kasvanud, moodustades omapärase organi günosteemiumi. Kahetolmukaliste õite puhul on üks kolmest tolmukast muundunud kõlutolmukaks (staminoodiks) ja kaotanud oma esialgse funktsiooni. Ühetolmukalistel liikidel on staminoodideks muunudnud kaks tolmukat. Kahetolmukalistel õitel on õietolm teradena ning putukad tolmeldavad neid nagu enamikul putuktolmlejatel – putukas määrdub õietolmuga ja kannab seda teiste taimede õitele. Ühetolmukaliste õitega taimede puhul on olukord keerukam ning omane ainult orhideedele – õietolm on kleepunud piklikele moodustistele, polliiniumidele. Polliiniumidel on ühes otsas varreke (jalake), varrekese teine ots on kleepuv, kas erilise kettakujulise või pikliku alusega või liimja limapiisakesega. Kogu seda kurikat meenutavat moodustist: polliinium, varreke ja kleepuv alus, nimetatakse pollinaariumiks. Neid on tolmukas kaks või neli. Pollinaariumid kleepuvad putuka pea ja suiste külge. Järgnev tolmeldamine toimub nagu kahetolmukaliste õite puhul.
Brussels Airlines
2009. aastal töötas lennufirmas 3000 ning firmaga lendas 5,5 miljonit inimest. 2019. aastal oli töötajaid 3830 ja ettevõttega lendas 10,26 miljonit inimest.
Käpalised
Õied
pisi|left|[[Harilik vanill (Vanilla planifolia)]]
Brussels Airlines
Ajalugu
Brussels Airlines loodi SN Brussels Airlinesi ja Virgin Expressi ühinemisel 2006. aastal. Brussels Airlines alustas tegevust 25. märtsil 2007.
Käpalised
Viljad ja seemned
Orhideeõitel on alumine sigimik. Õitsemise lõpul hakkab viljastatud õie sigimik paisuma ning muutub piklikuks, mõnel liigil ka ümaraks kupraks. Kupar avaneb pikilõhedena, mille kaudu pisikesed seemned välja pudenevad. Seemneid on palju, näiteks kuradi-sõrmkäpal on neid igas kupras ligikaudu 6200. Troopilistel liikidel võib üks taim anda miljoneid seemneid. Kergus ja tiibjas kude tillukese embrüo ümber soodustab seemnete kandumist tuule abil. Orhideeseemned suudavad levida isegi üle viiesaja kilomeetri kaugusele.
Brussels Airlines
Lennukipark
thumb|Brussels Airlinesi värvides [[Avro RJ85]] thumb|OO-SSG ([[Airbus A319) Brüsseli lennujaamas]] Brussels Airlinesile kuuluvad lennukid (2. aprilli 2010 seisuga) :
Käpalised
Paljunemine ja levimine
thumb|[[Kärbesõis (Ophrys insectifera)]] Käpalised paljunevad seemnetega ja vegetatiivselt. Vegetatiivne paljunemine esineb suuremal või vähemal määral peaaegu kõigil Eestis kasvavatel käpalistel. Juuremugulaga liikidel kasvab mõnikord vana mugula asemele kaks noort juuremugulat ja nii hakkab järgmisel aastal kasvama kaks taime. Risoomiga liikidel suureneb varte arv risoomi harunemisel. Mõnedel liikidel arenevad noored taimed maa-aluste võsundite ehk stoolonite tippudes. Omapärane paljunemine lehe serval arenevate sigipungade abil esineb harilikul sookäpal.
Gripiviirused
Gripiviirused on ortomüksoviiruste (Orthomyxoviridae) sugukonda kuuluvad viirused, mis tekitavad inimestel ja loomadel grippi. Gripiviirus eraldati esimest korda 1933. aastal.
Käpalised
Paljunemine ja levimine
Käpaliste seemneproduktsioon on väga suur ja ühe taime seemnetoodang võib ulatuda miljonitesse. Käpalised on valdavalt putuktolmlejad, kuid esineb ka lindtolmlejaid ja isetolmlevaid liike. Putukaid meelitab käpaliste õitele nende värvus. Õied lõhnavad putukate jaoks ahvatlevalt toidu (nektar, raibe vms) või vastassoost liigikaaslase järele. Kuna käpaliste õites on ainult üks või kaks tolmukat, siis õietolmu kaotsimineku vältimiseks on see enamasti kokku kleepunud ja sageli varustatud ka kleepkattega. Esimesena õit külastav sobiva suurusega putukas viib kaasa kogu õietolmu. Enamasti tolmeldab kindlat orhideeliiki kindel putukaliik ja õie ehitus vastab täpselt selle putuka kehaehitusele. Õige tolmeldaja meelitatakse õie juurde spetsiifiliste lõhnadega, mis on sageli sarnased putukate liigiomaste feromoonidega.
Gripiviirused
Gripiviirusi on kolm perekonda: A-, B- ja C-gripiviirus. A-gripiviirused nakatavad inimesi, linde ja loomi. A-viirusel on võime kiiresti muutuda ja levida ning seega põhjustada massilisi haiguspuhanguid. B-gripiviirused on vähemuutlikud ning põhjustavad inimeste seas lokaalseid puhanguid, peale inimeste on B-gripiviirused nakkavad hüljestele ja tuhkrutele. C-gripiviirus on vähelevinud ja põhjustab üksikuid haigusjuhte, seda on leitud inimestelt, koertelt ja sigadelt.
Käpalised
Paljunemine ja levimine
Viljastatud õie sigimikus arenevad arvukad seemned koosnevad nõrgalt arenenud varuaineteta idust ja avarast õhuga täidetud võrkjast kestast. Valminud seemned kanduvad tuulega laiali, kuid nendest idanevad vaid üksikud, mis satuvad kokku sobiva seeneniidiga.
Gripiviirused
Gripiviiruse virion ehk viirusosake on enamasti keraja kujuga, läbimõõt 80–120 nanomeetrit. Lipiidümbrise sees paikneb geneetiline materjal – negatiivse polaarsusega üheahelaline RNA molekul, kus genoom on segmenteerunud eraldiseisvateks RNA lõikudeks. A- ja B-viiruste RNA paikneb 8 segmendina, C-viirusel 7 segmendina. Nende lõikude vahetumine ja kombineerumine võimaldab viirusel geneetiliselt muutuda. A-gripiviiruse genoomi segmendid sisaldavad kokku 13 588 nukleotiidi, B-gripiviirusel 14 600, C-gripiviirusel 12 900. Viiruse genoom kodeerib kokku 10 valku. Virioni pinnal on u 500 glükoproteiinset torujat moodustist: hemaglutiniin ja neuraminidaas, mille abil virion kinnitub raku pinnale. Hemaglutiniin seob viiruse peremeesorganismi rakuga, nt hingamisteede limaskesta rakuga, ja tagab viiruse sisenemise rakku, mille tuumas toimub viiruse RNA replikatsioon; neuraminidaas juhib viiruse nakatunud rakust vabanemist ja edasikandumist. Hemaglutiniini ja neuraminidaasi alltüüpe on vastavalt 16 ja 9, niisiis on võimalikud 144 erinevat pinnavalkude kombinatsiooni. Tüüpe tähistatakse suurtähtede ja numbritega, nt H1N1, H3N2 jt. Täpsemalt kirjeldatakse viirusetüvesid krüptogrammi kujul, milles esimene täht tähistab viiruse tüüpi, teine sõna viitab tüve isoleerimiskohale, kolmandana märgitakse proovi isolaadi number, seejärel isoleerimisaasta kaks viimast numbrit ning viimasena hemaglutiniini ja neuraminidaasi kombinatsioon.
Käpalised
Eesti käpalised
pisi|[[Soo-neiuvaip (Epipactis palustris) Osmussaarel]]
1992. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 37. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1992)'''
Käpalised
Eesti käpalised
2015. aasta alguse seisuga arvati Eestis esinevat 35 liiki käpalisi koos kahe alamliigiga. 2021. aastal leiti Saaremaalt kasvamas leeder-sõrmkäpp, mida varem loeti hävinuks ja millega kasvas Eestis esinevate liikide arv 36 peale.
1992. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
Põhiturniir
Tallinn, 16.-26. jaanuar 1992
Käpalised
Eesti käpalised
Eestis on esindatud 19 käpaliste perekond: Anacamptis, Cephalanthera, Coeloglossum, Corallorhiza, Cypripedium, Dactylorhiza, Epipactis, Epipogium, Goodyera, Gymnadenia, Hammarbya, Herminium, Liparis, Listera, Malaxis, Neottia, Ophrys, Orchis ja Platanthera.
1992. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
Järelturniir meistri selgitamiseks
Tallinn, 26. jaanuar
Gripiviirused
Gripiviiruse RNA mutatsioonid kutsuvad esile hemaglutiniini ja neuraminidaasi molekulide muutumist – seda nimetatakse antigeenseks triiviks. Kui üks organism on nakatunud korraga kaht eri tüüpi viirustega ning defektsesse virioni satub vale genoomisegment, võib ette tulla ka ulatuslikum antigeenne nihe. Antigeense nihke käigus tekkivate uute viirustüüpide vastu puudub populatsioonis immuunsus ning nii võivad alguse saada gripiepideemiad ja -pandeemiad.
Eestis
Eestis esineb grippi kõige sagedamini detsembrist veebruarini, intensiivne haigestumine kestab 4-6 nädala jooksul, levides 2-3 kuu jooksul eri piirkondadesse.
Brussels Airlines
Koodijagamislepingud
Brussels Airlinesil on koodijagamislepingud järgmiste lennufirmadega:
* – Star Alliance'i liige.
1993. aasta Eesti meeste meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
'''Eesti meeste 38. meistrivõistlused rahvusvahelises kabes (1993)'''
Põhiturniir
Tallinn, 15.–25. jaanuar 1993
Järelturniir
Tallinn, 5.–11. veebruar 1993
Võrdeline valimissüsteem
Võrdeline ehk proportsionaalne valimissüsteem on valimissüsteem, mille puhul esinduskogu mandaadid jagatakse valimistel kandideerinud nimekirjade või kandidaatide vahel võrdeliselt nende saadud häälte arvuga. Võrdeliste valimiste puhul on kasutusel mitmemandaadilised ringkonnad ning valimistulemuste põhjal moodustatakse tavaliselt mitme partei koalitsioonivalitsus, harvemini vähemusvalitsus. Võrdelised valimised vastanduvad enamusvalimistele, mille puhul jagatakse mandaadid enim hääli saanud kandidaatidele ning kaotaja poolt antud hääled lähevad kaduma.
Kasutusel on kaks põhilist võrdelist valimissüsteemi: nimekirjavalimised ja üksiku ülekantava hääle meetod. Nimekirjavalimiste puhul annab valija oma hääle kas teatud nimekirjale või konkreetsele kandidaadile selles nimekirjas. Üksiku ülekantava hääle meetodi puhul reastab valija kandidaadid vastavalt oma eelistusele.
Nimekirjavalimistel võidakse kasutada kas kinnist või avatud nimekirja. Ka ringkonna suurus võidakse määrata erineval viisil: kogu maa on üks ringkond, kahetasandilised (mandaate jagatakse väiksemates ringkondades, kuid võetakse arvesse ka üleriigiline häälte arv, mille põhjal täidetakse ringkondades ülejäänud kohad) kui ka ringkonnatasandilised (kõik mandaadid jaotatakse ringkondade vahel).
Võrdelise valimissüsteemi selline vorm tähendab, et kui nimekiri saab 35% häältest 100-mandaadilises ringkonnas, siis saab see nimekiri ligikaudu 35 mandaati. Valitakse nimekirja, isegi kui saab valida kandidaati, siis läheb hääl automaatselt ka nimekirjale. Sellisel juhul on tavaliselt valimiskünnis, millest alates on nimekirjal õigus osaleda kohtade jaotamisel. Tulemused on veidi erinevad, sõltudes mandaatide jagamise meetodist (Sainte-Laguë meetod, Hare'i kvoot, Droopi kvoot, modifitseeritud Sainte-Laguë, D'Hondti meetod ja Imperiali kvoot). Üldiselt peetakse kõige võrdelisemaks Sainte-Laguë meetodit, D'Hondti ja Imperiali kvoot annavad aga märgatava eelise võitjaparteidele.
Kinnine nimekiri
Kinnise nimekirja puhul paneb valimisnimekiri paika oma kandidaatide järjekorra ja see ei sõltu häälte arvust. Seda kasutatakse näiteks Iisraelis, Norras ja enamikus Suurbritannia ringkondades eurovalimistel (välja arvatud Põhja-Iirimaal). Kinnine nimekiri on tüüpiline segasüsteemides.
Avatud nimekiri
Avatud nimekiri on valimisreegel, kus kandidaadi järjekorra nimekirja sees otsustab rahvas, valides konkreetse kandidaadi poolt. Nimekiri järjestatakse kandidaadi saadud häälte arvu järgi. Seda kasutatakse näiteks Soomes ja Hollandis. Üldiselt kasutab demokraatlikus maailmas kinnist nimekirja vähem riike, aga rahvaarvu järgi enamik maailma.
Kinnise ja avatud nimekirja plussid ja miinused
Avatud nimekirja pooldajad leiavad, et on demokraatlikum, kui saab valida isikut, ning see tagab kandidaadi suurema vastutuse valijate ees. Kinnise nimekirja pooldajad leiavad, et valida tuleb ideoloogiate vahel ja et see on demokraatlikum selles mõttes, et valijal on suurem vastutus nimekirja ees ja seetõttu suuremad ootused. Põhjenduseks toovad nad selle, et inimene valib niikuinii ideoloogiate poolt ja et rahvale on kasulikum valida suund, mida ehitada, kui inimene, kes seda ehitab, kuna inimene võib ära surra, aga ideoloogia jääb. Avatud nimekirja pooldajad leiavad, et hääletades inimest hääletavad nad ka partei, ja selle järgi ka ideoloogia. Ja muidugi kui inimene sureb, siis tuleb samast nimekirjast järgmise häälte arvuga kandidaat. Avatud nimekirja pooldajad leiavad, et avatud nimekiri suurendab partei sisedemokraatiat, kuna autoritaarne partei ei saa siis ette kirjutada järjekorda. Segasüsteemides (enamusvalimistega ja võrdelise valimise kombineeritud süsteemides) on loogiline, et inimese parteihääl läheb parteile, aga isiklik valik läheb enamusvalimistel oma ringkonnas kandideerinud isikule.
Üksiku ülekantava hääle süsteem
Üksiku ülekantava hääle süsteem on isikuvalimine eelistuste järgi, kombineerides isikuvalimiste ja võrdelise valimise põhimõtted. Valija märgib oma sedelile nii mitu eelistust kui valimisreeglid ette näevad ja järjestab need. Hääled kanduvad üle siis, kui kandidaadi häälte arv on suurem kvoodist või kui kandidaat on ebapopulaarne. Et valituks osutuda, peab kandidaat saama kindla hulga hääli, mis on määratud valimismeetodis. Tuntuimad valimismeetodid on Hare'i kvoot, Droopi kvoot ja Imperiali kvoot. Seda kasutatakse Iirimaal, Maltal ja Põhja-Iirimaal eurovalimistel. Anglosaksi maailmas peetakse võrdeliseks esindatuseks üksiku ülekantava hääle süsteemi.
Vaata ka
Seçim
Jaan Kitzberg
Jaan Kitzberg (ka Jaan August Oskar Kitzberg; 25. august 1904 Tartu – 12. september 1988 Worcester) oli eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1923. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1932. aastal Tartu Ülikooli, kus õppis õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt kuulus ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Oli Postimehe peatoimetaja, põgenes 1944. aastal Saksamaale, kust siirdus 1949. aastal USA-sse. Oli Ameerika Hääle eestikeelsete saadete juhataja.
Isiklikku
Tema isa oli August Kitzberg.
Thomas Burke
Thomas Edward Burke (Tom Burke; 15. jaanuar 1875 Boston – 14. veebruar 1929) oli USA kergejõustiklane, 1896. aasta suveolümpiamängude kahekordne olümpiavõitja.
Victor Hugo
thumb|Victor Hugo (1875) Victor Marie Hugo [vikt'oor üg'oo] (26. veebruar 1802 Besançon – 22. mai 1885 Pariis) oli prantsuse kirjanik. Ta oli tähtsaim prantsuse romantik. Napoleon III vastasena oli ta 1851–1870 eksiilis.
Thomas Burke
Ta võitis Ateena olümpiamängudel 1896 100 m jooksu (12,0; eeljooksus 11,8) ja 400 m jooksu (54,2). Kehvad ajad on tingitud jooksuraja halvast kvaliteedist ja 400 m distantsi järsust kurvist. 100 m jooksu maailmarekord oli 1891. aastast Luther Cary nimel (10,8), 440 jardi (402,25 m) maailmarekord Henry Tisdalli ja Edgar Bredini nimel (48,5).
400 meetri (440 jardi) distantsil oli ta mainekas jooksja. Ta oli võitnud 1895 Ameerika Amatöörspordi Liidu AAU meistrivõistlused ja 1896 IC4A meistrivõistlused; ta oli ainuke ameeriklasest osavõtja olümpiamängudel, kes oli USA meister. 100 meetri võit sai aga võimalikuks ainult paljude tippsprinterite puudumise tõttu.
Burke äratas olümpiamängudel tähelepanu sellega, et ta ainsana kasutas madalstarti (jalad kõverdatud, käed maas). See naerdi esialgu välja. Tol ajal startis enamik jooksjaid Harry Hutchinsi asendist (vasak jalg veidi põlvest lõdvestatuna paremast ees, parem käsi sirutatud taha, vasem ripub lõdvalt), kuigi madalstardi oli leiutanud juba 1880 ameeriklane Mike Murphy.
Arnold Kivimäe
Arnold Kivimäe (kuni 1934 Arnold Steinberg; 19. detsember 1908 Eivere, Järvamaa – 28. august 1988 Uppsala) oli eesti agronoom.
Lõpetas Tartu Ülikooli 1931. Dr. agr. 1959 (Chemical composition and digestibility of some grassland crops with particular refernce to changes caused by growth, season and diurnal varination, Ultuna põllumajandusülikool). ÜS Raimla vilistlane. Põllutöökoja loomakasvatuse nõunik 1935–1940. Loomakasvatuse Valitsuse juhataja 1941–1944. 1944 põgenes Rootsi.
Eesti Agronoomide Seltsi Rootsis esimees ja auliige.
Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse.
Victor Hugo
Näidend "Hernani" (1830) tekitas skandaali. Nimelt tekitas see vastuolusid romantikute ja klassitsistide vahel.
1841 valiti Hugo Prantsuse Akadeemiasse.
1841 tõstis Louis-Philippe I ta aadliseisusse ja ta määrati parlamendi ülemkotta. Seal sai ta tuntuks sõnavõttudega surmanuhtluse ja sotsiaalse ebaõigluse vastu ning sõnavabaduse ja Poola iseseisvuse poolt. Pärast 1848. aasta revolutsiooni valiti ta Teise Vabariigi Seadusandlikku Assambleesse ja Konstitutsioonilisse Assambleesse.
Kui Napoleon III haaras 1851 täieliku võimu ja kehtestas antiparlamentaarse põhiseaduse, nimetas Hugo teda avalikult riigireeturiks. Kartes oma elu pärast, rändas ta algul Brüsselisse ja siis Kanalisaartele. Seal elas ta 1870. aastani ning kirjutas Napoleon III vastaseid pamflette "Napoleon väike" ja "Kuriteo ajalugu". Prantsusmaal need keelustati, kuid olid sellegipoolest mõjukad. 1859 andis Napoleon III armu kõigile poliitilistele kurjategijatele, ent Hugo ei soovinud endistviisi Prantsusmaale tulla.
Alles pärast Napoleoni kukutamist 1870 naasis ta kodumaale, kus teda võeti vastu rahvuskangelasena ning valiti kohe Rahvusassambleesse ja Senatisse.
Thomas Burke
1897 oli Burke iga-aastase Bostoni maratoni üks algatajaid. 19. aprillil tõmbas ta Ashlandis maa peale stardijoone, instrueeris võistlejaid ning laskis maratoni stardipaugu.
Burke'ist sai hiljem jurist, Boston Journali spordiajakirjanik ning lühikeseks ajaks Mercersburgi kooli kergejõustikuvõistkonna treener.
Norman Mailer
thumb|Norman Mailer, 1948 Norman Kingsley Mailer (31. jaanuar 1923 – 10. november 2007) oli ameerika kirjanik ja ajakirjanik. Tema vastuolulised vaated ameerika elulaadile on tekitanud tuliseid diskussioone.
Mailer lõpetas maineka Harvardi ülikooli. Teises maailmasõjas osales ta seersandi ja ajakirjanikuna.
Ta on kirjutanud Marilyn Monroe, Pablo Picasso ja Lee Harvey Oswaldi biograafiad.
Juba 25-aastaselt avaldati tema teos "Alasti ja surnud" ("Naked and the dead") (1948), mis tegi ta maailmakuulsaks. Eesti keeles ilmus see teos kirjastuses Olion 1996 (tõlkis Janika Karemäe, saatesõna Enn Soosaar; 2. trükk – "Eesti Päevalehe raamat" 2006). Selles raamatus kajastuvad autori sõjakogemused Filipiinidelt. Lugu räägib rühmast Ameerika sõdureist, kes saadeti üht Vaikse ookeani saart üle võtma. Romaan, mida on peetud üheks paremaks Teist maailmasõda kajastavaks teoseks üldse, kirjeldab realistlikult sõjakeerisesse sattunud meeste tundeid. Iga tegelase olemus avatakse ükshaaval ja sügavuti. Raamatu lõpuks on lugeja kohtunud hulga huvitavate kangelastega, kes tegutsevad tõepärases õhkkonnas.
Maileri enam kui veerandsajast nimetusest koosneva loomingu viimaseks lüliks on 1997 ilmunud "Poja evangeelium" ("The Gospel According to the Son") ja see kujutab autorit Jeesus Kristusena. Teose viimase peatüki tegevus toimub taevas, kus autor istub "Isa" paremal käel, nii nagu kristlik usutunnistus seda ette näeb. "Isa" temaga palju ei räägi, kurdab Mailer, kuid see-eest pühendab "Poeg" end seda usinamalt vaeste ja viletsate hooldamisele. "Ma mõtlen tihti lootusele, mis peitub vaeste nägudes," kuulutab "Poeg" Mailer, sest "üha käib võitlus Jumala ja Mammona vahel kõigi meeste ja naiste südamete pärast".
Norman Mailer on pälvinud kaks mainekat Pulitzeri auhinda.
Hispaania jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Hispaania jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Mängijad
Francisco Antuńez Jose Gonzalvo Mariano Gonzalvo Antonio Ramallets Inaki Luis Molowny Antonio Puchades Vicente Asensi Gabriel Alonso Lesmes Alfonso Silva Telmo Zarra Fernando Nando Jose Parra Acuna Silvestre Igoa Estanislao Basora Jose Panizo Rosendo Hernandez Cesar Jose Juncosa Piru
Treener
Guillermo Eizaguirre
Vaata ka
Hispaania jalgpallikoondis 1950. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Donington Park
thumb Donington Park on ringrada Inglismaa keskosas Leicestershire'is.
Vormel 1 sarjas on seal sõidetud ainult 1993. aasta Euroopa Grand Prix.
Esialgu pidi 2010. aastast alates Vormel 1 sarja Suurbritannia GP peetama Donington Parki rajal, kuid majandusraskuste tõttu see plaan ebaõnnestus.
Bob Dylan
pisi|Bob Dylan 1963. aastal Bob Dylan (sünninimi Robert Allen Zimmerman, heebrea keeles שבתאי זיסל בן אברהם [Shabtai Zisl (ka Zushe) ben Avraham]; sündinud 24. mail 1941 Duluthis Minnesotas) on USA laulja, laulukirjutaja, muusik ja luuletaja.
Ta on olnud alates 1960. aastatest folkroki juhtfiguure ja üks andekamaid laulukirjutajaid. Tema tekstid olid eriti karjääri alguses sotsiaalse, poliitilise ja filosoofilise sisuga, hiljem muutusid tekstid isiklikumaks. Mitmed tema laulud on ka sõjavastased, nagu "Blowin' in the Wind" ja "The Times They Are a-Changin".
Tema omapärasele stiilile on mõju avaldanud nii folk, kantri, bluus, rock'n'roll kui ka džäss. Ta on musitseerinud koos paljude tuntud muusikutega, nagu Paul Simon, Johnny Cash ja Eric Clapton. Koos George Harrisoni, Jeff Lynne'i, Roy Orbisoni ja Tom Pettyga kuulus ta supergruppi Traveling Wilburys.
Martin Scorsese on temast teinud dokumentaalfilmi "No Direction Home: Bob Dylan".
2007. aastal esilinastunud Todd Haynesi film "Kus on Bob Dylan?" ("I'm Not There") on inspireeritud Bob Dylani eluloost. Dylanit tema eluloo eri etappidel mängivad kokku kuus näitlejat: Marcus Carl Franklin, Ben Whishaw, Heath Ledger, Christian Bale, Richard Gere ja Cate Blanchett. Film on võitnud auhindu ning Cate Blanchett kandideeris parima naiskõrvalosa Oscarile.
2001. aastal võitis Dylani esitatud ja kirjutatud laul "Things Have Changed", mis kõlas filmi "Imepoisid ("Wonder Boys") filmimuusikas, parima originaallaul Oscari ja Kuldgloobuse. Dylan on võitnud kokku kümme Grammy auhinda. 1998. aastal võitis Dylani album "Time Out of Mind" parima albumi Grammy. 1991. aastral tunnustati teda Grammy elutööauhinnaga.
2016. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna uue poeetiliste väljendusviisi loomise eest Ameerika laulutraditsioonis. Dylani plaate on müüdud üle 100 miljoni eksemplari, mis teeb temast maailma ühe enim müünud artisti.
Dylan on kasutanud palju esinejanimesid: Elston Gunn, Blind Boy Grunt, Bob Landy, Robert Milkwood Thomas, Tedham Porterhouse, Lucky Boo Wilbury, Jack Frost, Sergei Petrov.
Dylan on eeskujudeks lugenud selliseid Ameerika folkmuusikuid nagu Woody Guthrie, Pete Seeger, Odetta Holmes ja Leadbelly.
Marcel Proust
Valentin Louis Georges Eugène Marcel Proust ([maʁsɛl pʁust] / [valant'än lu'i žorž öž'en mars'el prust]) (10. juuli 1871 Auteuil – 18. november 1922 Pariis) oli prantsuse kirjanik, kes on tuntud peamiselt romaanisarja "Kadunud aega otsimas" ("À la recherche du temps perdu") järgi. Marcel Proust sündis Pariisis jõuka arsti perekonnas ja lõpetas Sorbonne'i Ülikooli õigusteaduskonna.
Looming
Aastail 1909–1922 kirjutas Marcel Proust mitmeköitelise romaanisarja "Kadunud aega otsimas" ("À la recherche du temps perdu"). Selle esimene köide "Swanni poolel" ("Du côté de chez Swann", 1913) ei äratanud tähelepanu. Pärast Esimese maailmasõja lõppu ilmus romaani teine osa "Õitsvate neidude varjus" ("A l'ombre des jeunes filles en fleur", 1919), mis sai Goncourti auhinna ja tõi Marcel Proustile kuulsuse.
Viimasel kolmel eluaastal jõudis Proust avaldada kaks järgmist osa: "Guermantes'ide poolel" ("Le côté de Guermantes", 1920–1921) ja "Soodom ja Gomorra" ("Sodome et Gomorrhe"), millele postuumselt järgnesid veel "Naisvang" ("La prisonnière", 1923), "Kadunud Albertine" ("Albertine disparue", 1925) ja viimane, lõpetamata osa "Taasleitud aeg" ("Le temps retrouvé", 1927).
Eduard Viirsoo
Eduard Voldemar Viirsoo (kuni 1935 Viirasson; 4. august 1903 Uderna vald, Tartumaa – 24. september 1988 Tucumán, Argentina) oli Eesti ja Argentina agronoom.
Lõpetas 1924. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1924-1930 ja 1932 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, lõpetas 1932. aastal agronoomina.
Aastal 1944 põgenes Rootsi, töötas Landskronas Weibullsholmi Sordiaretuse Instituudis assistendina.
1949 siirdus Argentinasse. Töötas Tucumáni Ülikoolis õppejõuna, oli 1957. aastast kartuli- ja aedviljasordiaretuse professor. Töötas Tucumáni provintsi taimekasvatuse katsejaamas, oli aastatel 1972-1982 Tafí del Valle kartulikasvatuse katsejaama ja "Banco de Germoplasma" direktor. Läks 1982 pensionile.
Teadustöö
Aretas kohalikele tingimustele sobivaid kartulisorte, töid kartuli ja aedviljade sordiaretuse alalt.
Isiklikku
Tema vend oli jurist, ajakirjanik ja poliitik Osvald Viirsoo (1901–1989).
Harilik vereurmarohi
Harilik vereurmarohi (Chelidonium majus) on mitmeaastane rohttaim magunaliste sugukonnast, vereurmarohu perekonda kuuluv liik.
Rahvapärased nimetused
Vereurmarohu ladinakeelne perekonnanimi Chelidonium pärineb kreeka keelest ja tähendab pääsukest. Vana-Kreeka uskumuse järgi kogub pääsuke vereurmarohu mahla ja puudutab sellega oma poegade silmi, kes seejärel nägema hakkavad. Teisalt on kirjeldatud, et vereurmarohi õitseb, kui pääsukesed saabuvad ning närbub, kui nad lahkuvad.
Rahvapärased nimetused vereurmarohule on punaserohi, punasetõverohi, vererohi, õuetõberohi, lehmapuna, soolatüügaste rohi ja tabukikkahain.
Levik
Harilik vereurmarohi kasvab peaaegu kogu Euroopa ja Aasia parasvöötme ja lähistroopilistel aladel. Eestis on ta laialt levinud pärismaine taim. Vereurmarohi on Põhja-Ameerikasse sisse rännanud liik. Kesk-Lääne osariikides on see taim umbrohuna ohtlikult levima hakanud ning seega nendes osariikides on taime istutamine aedadesse tungivalt ebasoovituslik. Esimesed teated vereurmarohust Põhja-Ameerikas pärinevad aastast 1672.
Eestis leidub taime jäätmaadel, teeservades, asulate ümbruses, pargis ja mujal madalates niisketes kohtadas. Sagedamini leidub teda inimasustusega paikades.