cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Türgi sissetung Küprosele
Kulg
Pärast ajutist relvarahu kasutas Türgi oma vägede kohalolekut alates 14. augustist, et okupeerida saare põhjaosa, rikkudes rahvusvahelist õigust. Kuigi Põhja-Küprose territoorium moodustas vaid 37 protsenti Küprose Vabariigi territooriumist, moodustas see 70 protsenti kogu majandustoodangust. 66 protsenti kõigist turismirajatistest, 80 protsenti kõigist tsitrusviljadest ja ka saare peamine kaubasadam Famagusta asusid saare põhjaosas.
Eesti Demokraatlik Erakond
Eesti Demokraatlik Erakond (lühend EDE) oli 1917. aasta kevadel Tartus Jaan Tõnissoni eestvõttel Eesti Rahvameelse Eduerakonna reorganiseerimise teel asutatud liberaalne partei. Uue erakonna programm nõudis demokraatlikke vabadusi, Venemaa Föderatiivse Vabariigi ja Eesti autonoomia kehtestamist, suurmaaomanike maa järkjärgulist minekut rahva kätte seda «õiglase tasu eest» võõrandades ning lubas lahendada tööliste taotlused. 5. novembril 1917 valiti EDE 24 liikmest koosnev keskkomitee, mille liidriks sai Jaan Tõnisson.
Brenneri mäekuru
Piimakarja karjatatakse alpikarjamaadel kogu suve orgudes mäekuru all ja mägedes selle kohal. Madalamatel aladel kasvatavad talupidajad mände, taimekultuure ja heina talvetoiduks. Palju karjamaid on üle 1500 m kõrgusel; vähesel määral on neid mägedes umbes 2000 m kõrgusel.
Brenneri mäekuru keskosas on neljarealine maantee ja raudtee, mis ühendavad Bozenit/Bolzanot lõunas ja Innsbrucki põhjas. Brenneri külas on kaubanduskeskus (supermarketid ja kauplused), puuviljakauplused, restoranid, kohvikud, hotellid ja bensiinijaam. Seal elab 400–600 inimest (2011).
Etümoloogia
Prenner oli algselt lähedal asuva talu nimi, mis pärines endisest omanikust. Kellegi Prenneriuse talu on dokumentides mainitud 1288. aastal, kedagi Chunradus Prenner de Mittenwaldet on mainitud 1299. aastal. Nime Prenner on jälitatud tagasi saksa sõnani kellestki, kes puhastab metsamaad. Mäekuru enda nimi ilmus esmakordselt 1328. aastal kui ob dem Prenner ('Prenneri kohal').
Rooma Riik
pisi|Brenner ja ümberkaudne Rooma teedevõrk [[Tabula Peutingerianal. Brenner on Matreio ja Vepiteno vahel]]
Roomlased korrastasid Brenneri mäekuru, mis oli olnud sagedases kasutuses eelajaloolisel ajal alates viimasest jääajast. Kuid Brenneri mäekuru ei olnud esimene Rooma tee üle Alpide, mille Rooma riik korrastas.
Esimene Rooma tee üle Alpide aheliku, Via Claudia Augusta ühendas Veronat Põhja-Itaalias Augusta Vindelicorumiga (tänapäeva Augsburg) Rooma Raetia provintsis. Via Augusta lõpetati aastatel 46–47; tee suundus piki Adige orgu naabruses olevale Rescheni mäekurule (Brenneri mäekurust läänes 2000 m kõrgusel), laskus siis Inni jõe orgu enne tõusmist Ferni mäekurule Augsburgi suunas.
Rooma teed, mis füüsiliselt ületas Brenneri mäekuru, ei olnud enne 2. sajandit olemas. See läks idapoolset rada pidi Pusteri oru kaudu ja laskus Veldidenasse (tänapäeva Wilten), kus see ületas Inni, ja edasi Zirli ning jõudis Garmish-Partenkircheni kaudu Augsburgi.
Saksa-Rooma riik
Kõrgkeskajal oli Brenneri mäekuru osa tähtsast Via Imperii, riigiteest, mis ühendas Saksamaa kuningriiki Alpidest põhja pool Itaalia Verona margiga. 12. sajandist hoidsid Brenneri mäekuru enda kontrolli all Saksa-Rooma riigi Tirooli krahvid. Keiser Friedrich I Barbarossa kasutas Brenneri mäekuru sageli Alpide ületamiseks oma sõjaretkedel Itaaliasse. 12. sajandi Brenneri mäekuru oli läbitav muularongidele ja veovankritele.
Brenneri mäekuru moderniseerimine algas aastal 1777, kui keisrinna Maria Theresia käsul ehitati sõidutee.
Austria keisririik
Edasine moderniseerimine toimus Austria keisririigi ajal ja Brenneri raudtee ehitati etapiviisi aastatel 1853 kuni 1867. Sellest sai esimene Alpide-ülene raudtee ilma suure tunnelita ja suurel kõrgusel (ületades Brenneri mäekuru 1371 m kõrgusel). Raudtee valmimine võimaldas austerlastel oma vägesid tõhusamalt liigutada; austerlased lootsid säilitada oma territooriumid Veneetsia ja Lombardia (Alpidest lõunas), kuid nad kaotasid Itaaliale järgnenud Itaalia teises iseseisvussõjas aastal 1859 ja Austria-Preisi sõjas aastal 1866.
Hilisajalugu
Esimese maailmasõja lõppedes aastal 1918 läks kontroll Brenneri mäekuru üle Saint-Germaini rahuga Itaalia ja Austria vahel jagamisele. Londoni leping (1915) kinkis Itaaliale toetuse eest Antantile salaja territooriumid Brenneri mäekurust lõunas. Welschtirol/Trentino koos Tirooli krahvkonna lõunaosaga (nüüd Lõuna-Tirool) anti Itaaliale ning Itaalia väed okupeerisid Tirooli ja saabusid Brenneri mäekurusse 1919.-1920. aastal.
Eesti Demokraatlik Erakond
EDE osales 1917. aasta suvel Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu valimistel (saadi 7 kohta 62-st) ja linnaomavalitsuste valimistel. Novembrikuisel Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel võideti Eesti Maarahva Liiduga ühises nimekirjas kandideerides Eestimaa valimisringkonnas 22,6% häältest ning 8 saadikukohast 2 (Jaan Tõnisson ja Jaan Poska). Valdava osa oma hääli sai see nimekiri Lõuna-Eestist. 1918. aasta veebruaris (ukj) alanud, kuid poolelijäänud Eesti Asutava Kogu valimistel sai sama valimisblokk, kuhu nüüd oli lisandunud ka Eesti Radikaaldemokraatlik Erakond, 23,2% loetud häältest.
Brenneri mäekuru
Hilisajalugu
pisi|Saksa kivisüsi saabub Itaaliasse Brenneri mäekuru kaudu
Eesti Demokraatlik Erakond
Erakonna tegevus peatus, kui Saksa väed veebruari lõpus Eesti vallutasid ja võimu teostama asunud okupatsioonivõimud igasuguse parteilise tegevuse keelustasid. Pärast Saksa okupatsiooni lõppu, 30. novembril 1918, ühinesid EDE ja Eesti Radikaaldemokraatlik Erakond ühtseks Eesti Rahvaerakonnaks.
Brenneri mäekuru
Hilisajalugu
Teise maailmasõja ajal kohtusid Saksa Führer Adolf Hitler ja Itaalia duce Benito Mussolini Brenneri mäekurus, et tähistada 18. märtsil 1940 oma Teraspakti. Brenneri mäekuru oli osa rotiradadest, mida mõned põgenevad natsistid pärast Saksamaa alistumist 1945. aastal kasutasid.
Kiirtee
Kiirtee E45 (Euroopa määrang; Itaalias A22, Austrias A13), Brenner Autobahn/Autostrada del Brennero, algab Innsbruckis, kulgeb üle Brenneri mäekuru, Bozeni/Bolzano, Verona ja lõpeb Modena juures. See on üks kõige tähtsamaid põhja-lõunasuunalisi ühendusteid Euroopas.
Pärast Schengeni kokkuleppe sõlmimist 1992. aastal ja Austria järgnenud Euroopa Liitu astumist 1995. aastal kaotati 1997. aastal tolli- ja piirikontroll Brenneri mäekurus. Kuid Austria taastas piirikontrolli 2015. aastal vastuseks Euroopa rändekriisile. 2016. aasta aprillis teatas Austria, et see ehitab mäekurule 370 meetrit pika tara, kuid selgitas, et "seda kasutatakse ainult inimeste "suunamiseks" ja et see ei ole barjäär".
Europabrücke (Euroopa sild), mis paikneb laias laastus poolel teel Innsbrucki ja Brenneri mäekuru vahel, on suur raudbetoonist sild, mis kannab kuuerealist Brenner Autobahni üle Silli jõe oru (Wipptali). Kõrgusega 180 m ja sildega 820 m peeti silda valmimise järel 1963. aastal inseneri meistriteoseks. See on koht, kus benji-hüpped sillalt on saanud populaarseks turismiatraktsiooniks.
Kuid üha kasvav kaubaveo ja vaba aja liiklus on isegi ilma piirikontrollita põhjustanud tipptundidel pikki liiklusummikuid. Brenneri mäekuru on ainus suur mäekuru piirkonnas; muud läheduses asuvad alternatiivid on jalgrajad üle kõrgemate mägede kõrgusel üle 2000 m. Selle tulemusena on õhu- ja mürasaaste tekitanud ulatuslikku arutelu piirkondlikus ja Euroopa poliitikas. Alates 2004. aastast ületab Euroopa silla umbes 1,8 miljonit veokit aastas.
Raudtee
Maanteeliikluse hõlbustamiseks on plaanis täiendada Brenneri raudteed Veronast Innsbruckini mitme tunneliga, sealhulgas Brenneri baastunnel Brenneri all. Kuigi 2006. aastal toimus tunneli ametlik purunemiskatse (koos samal aastal puuritud uuringutunnelitega), algas märkimisväärne töö alles 2011. aastal. Rahastamisprobleemid on nihutanud tunneli kavandatud valmimisaja 2022. aastast 31. detsembrini 2025.
Türgi sissetung Küprosele
Tagajärjed
thumb|Saare jaotumine Türgi sõjavägi pagendas Küprose põhjaosast lõunasse 162 000, Türgi andmetel 120 000, küprosekreeklast. Euroopa Inimõiguste Kohus kohustas 2014. aasta mais Türgit maksma 90 miljonit eurot kahjutasu ja hüvitisi kadunud küproslaste peredele.
Karpasía poolsaarele (Rizokárpaso) jäi elama väike kogukond küprosekreeklasi, samuti araabiakeelsed maroniite. 1975. aastal sunniti küprosetürklasi, kes moodustasid tol ajahetkel 19 protsenti saare elanikkonnast, lahkuma saare lõunaosast. See tõi kaasa varem kakskeelse ja mitmekultuurilise saare de facto setsessiooni.
Kreeka Kolonelide diktatuur kaotas nüüd oma ridades toetuse riigipöördes osalemise ja Kreeka seisukohalt katastroofiliste sõjaliste arengute tõttu Küprosel; pärast režiimi kukutamist 1974. aasta juulis ohvitserkonna opositsiooniliste osade poolt pöördus Kreeka tagasi demokraatia juurde ja juhtivatele tegelastele mõisteti eluaegne vanglakaristus. Küprosekreeklaste kontrolli all olevas saareosas taastati Makarios III tagasitulekuga Küprose Vabariigi vana kord. Türgi väed ei tõmbunud tagasi ja 1975. aastal kuulutati välja Küprose Türgi Föderatiivne Riik ja 1983. aastal Põhja-Küprose Türgi Vabariik. ÜRO haldab asustamata puhvertsooni, kus asuvad ka Nikosia rahvusvaheline lennujaam, mis vahepeal suleti, ja Ledra Palace'i hotell.
Kuivajõe org
Kuivajõe org on org Harju maakonnas Kose vallas. Orus voolab Kuivajõgi. Orus esineb karsti nähtusi (Kuivajõe karstiala). Orgu kaitstakse Kuivajõe sängi kaitseala piirides.
Iraani standardaeg
Iraani standardaeg (lühidalt Iraani aeg; inglise keeles Iran Standard Time (IRST) või lühidalt Iran Time (IT)) on Iraanis kehtiv ajavöönd. Iraan on UTC-st ees 3 ja pool tundi. IRST kehtib 52,5° meridiaanil, see on Iraani ametlik meridiaan mida kasutab ka Iraani kalender.
Aastatel 2006-2007 ei läinud Iraan president Maḩmūd Aḩmadīnezhādi määrusega üle suveajale. Suveaeg võeti uuesti kasutusele 21. märtsil 2008. Suveaeg kaotati 21. septembril 2022.
Suve- ja talveaja vahetumise kuupäevad
Iraani suveaeg algab igal aastal 22. märtsil ning lõppeb 22. septembril, erandiks on liigaastad, kui suveaeg algab ja lõppeb päeva varem.
Edwin Albert Link
Edwin Albert Link (26. juuli 1904 Huntington, Indiana – 7. september 1981 Binghamton, New Yorgi osariik) oli USA lennunduse, allveearheoloogia ja sukelaparaatide ala teerajaja. Tema loodud aeronautika, navigatsiooni ja okeanograafia seadmetele anti välja 27 patenti. Tema tuntuim leiutis on lennusimulaator ehk "Linki treener" (Link Trainer), "Sinine karp" (Blue Box) ja "Piloodi treener" (Pilot Trainer).
Suguluskoefitsiendid
Indiviididevahelised suguluskoefitsiendid
Alleele, mis on ühise eellase ühe konkreetse alleeli keemilised koopiad, nimetatakse päritolult identseteks. Taoliste alleelide esinemistõenäosused arvutatakse klassikaliste tõenäosusteooria seaduspärade kaudu, eeldades, et kehtivad Mendeli pärandumisseadused. Nende tõenäosuste abil on defineeritud erinevad indiviididevahelised suguluskoefitsiendid.
Klassikaline suguluskoefitsient
Kahe indiviidi vaheline suguluskoefitsient (inglise keeles coefficient of consanguinity) on defineeritud kui tõenäosus, et ühe indiviidi juhuslikult valitud lookusest juhuslikult valitud alleel on päritolult identne teise indiviidi samast lookusest juhuslikult valitud alleeliga. Klassikaline suguluskoefitsiendi võttis kasutusele 1948. aastal prantsuse statistik Gustave Malécot.
Tähistatakse suguluskoefitsienti idiviidide X ja Y vahel eri allikates tavaliselt tähega: f_{XY} või \Phi_{XY} või \Theta_{XY}.
Olgu antud indiviidid X ja Y genotüüpidega ühes konkreetses juhuslikult valitud lookuses vastavalt ja. Suguluskoefitsient arvutatakse täistõenäosuse valemi abil:
Aditiivgeneetilise suguluse kordaja
Klassikaline suguluskoefitsient on defineeritud vaid ühe alleeli tarvis. Tegelikult on organismis igast geenist kaks koopiat, siis on nende summaarse mõju uurimisel kasutatakse aditiivgeneetilise suguluse kordajat (additive genetic relationship coefficient), mis näitab nende indiviidide päritolult identsete alleelide arvu proportsiooni kõigi alleelide arvuga võrreldes ehk päritolult identsete alleelide suhtelist sagedust.
Indiviidide X ja Y vaheline aditiivgeneetilise suguluse kordaja tähistatakse  a_{XY} või  r_{XY} või  R_{XY}.
Aditiivgeneetilise suguluse kordaja võrdub kahekordse klassikalise suguluskoefitsiendiga:
Inbriidingukoefitsient
Indiviidi X inbriidingukoefitsient tähistatakse F_X ja on defineeritud kui tõenäosus, et indiviidi juhuslikult valitud lookuses paiknevad alleelid A_i ja A_j on päritolult identsed:
Wrighti rajakoefitsientide meetod
Olgu indiviididel X ja Y on ühine mitmete põlvkondade tagune eellane W. Siis suguluskoefitsientide arvutamiseks kasutatakse järgmised valemid:
kus l tähistab ühiste eellaste arvu, k_i erinevate radade arvu indiviididest X ja Y ühise i. eellaseni W_i, n_{ij}, ja m_{ij}, tähistavad vastavalt indiviidide Xja W_i ning Yja W_ivahelist generatsioonide arvu läbi j. raja ning F_{W_i} on i. ühise eellase W_i inbriidingukoefitsient. Olgu indiviid O on X-i ja Y-i järglane, siis
Hendersoni meetod
USA farmer, geneetik ja statistik Charles Roy Henderson tuletas 1953. aastal meetodi, mis ei lähe mööda sugupuud tagasi kõige kaugemate eellasteni nagu Wrighti meetod, vaid hoopis alustab neist ja liigub ajas edasi kõige nooremate indiviidideni.
Hendersoni meetod baseerub kahel seaduspäral:
Gallus
Gallus oli Vana-Rooma raskerelvastuses gladiaator 3. sajand eKr kuni 1. sajand eKr. Need võitlejad olid Galliast pärit, enamasti sõjavangid. Neile anti nimetus roomlaste poolt lähtuvalt päritolust. Relvastus, varustus ning võitlusstiil olid algselt iseloomulikud Gallia sõdalastele. Kuna Gallia muutus Rooma provintsiks, arenes see võitlejatüüp aja jooksul uueks gladiaatortüübiks murmilloks.
Aktinomeetria
Aktinomeetria on teadusharu, meteoroloogia haru, mis uurib Päikese ja teiste taevakehade kiirguse ülekannet Maa atmosfääris ja hüdrosfääris ning päikesekiirguse peegeldumist maapinnalt (albeedot).
Rand-viirpuu
Rand-viirpuu (Crataegus × maritima) on roosõieliste sugukonda arvatud puuliik, täpsemalt pisiliik.
Taim on Eestis väga harva esinev ja on raskesti määratav.
Kaupre vasallilinnus
Kaupre vasallilinnus (läti keeles Kaupres pilskalns) on linnusease Lätis Jēkabpilsi piirkonnas (Jēkabpils novads) Ābeļi vallas (Ābeļu pagasts), Väina (Daugava) jõel Ābeļi saare põhjatipus Kauprenieki talu lähedal.
Nimekujud
Linnuse nimi on tinglik ja pärineb ilmselt XX sajandi alguse baltisaksa ajaloolastelt, sest linnuse vanem ja algne nimi ei ole teada. Aabeli enda nimi pärineb XVII sajandist.
Asukoht
Linnus paiknes Aabeli saare põhjatipus, mis jääb 2 km Jēkabpilsist ülesvoolu ja valvas ilmselt sealset koolmekohta. Madalama veetasemega on seal praegugi veidi kärestikuline. 1,5 km Kauprest põhja pool Väina (Daugava) jõe paremal kaldal seisis muinasajast pärinev Asote linnus (Asuten), 5 km allavoolu jäi Krustpilsi piiskopilinnus.
Ajalugu
Seal on olnud ka muinasajal asulakoht. Arheoloog Ernest Brastinš on sellest paigast leidnud savinõude kilde, mille dateeris hilisesse rauaaega. Jõgi on oma voolusängi muutnud, asulakoht jäi kunagi jõe paremale kaldale.
Linnus kuulus XIII-XIV sajandil Riia peapiiskopkonda, hiljem ilmselt kui jõelooge muutus, siis Liivi ordu Selpilsi foogtkonda. XIII sajandi I veerandil võtsid sakslased enda valdusse sealkandis kohalikele hõimudele kuulunud puitlinnuseid ja hakkasid neid vajadusel ja jõudumööda ümber ehitama. Osa langesid hiljem, kui asukoha või mõne muu põhjuse tõttu polnud ümberehitus enam mõttekas, ka kasutusest välja ja jäid lihtsalt mõisateks või üldse hüljati. Oletatakse, et kuni XIV sajandini võis Kaupre olla vasallielamuna kasutuses. Hiljem oli saarel Oglienieki talu, jõe vasakul kaldal aga Aabeli mõis. Kohalike elanike jutu järgi kolis ka talu XX sajandi alguses saarelt jõe paremale kaldale. Mõisa ajal kasutati saart karjamaana.
1812. aastal, Napoleon Bonaparte sõjakäigu ajal Venemaale, rajasid Prantsuse-Preisi väed sinna kindlustatud fordi – Schantzi.
1924 mõõdistas ja uuris linnuseala arheoloog Ernest Brastinš, kes esimesena märkis, et nähtav müüriladu ei ole vanade lätlaste muinaslinnustele iseloomulik ja et arvatavasti on seal asunud mingi sakslaste kindlustatud ehitis.
1998. aasta 29. oktoobril võeti Kaupre linnamägi Läti Kultuuriministeeriumi määrusega nr 128 riiklike kultuurimälestiste Seelija linnamägede nimekirja numbriga 875.
Ļaudona piiskopilinnuse alla kuulus üks endine Abeli mõis, mille Poola kuningas Zygmunt August kinkis 1567 aastal koos 15 taluga Brauschen'i vakusest oma sekretärile Mathias Straubiczile. Kas on tegemist sama mõisaga, ei saa öelda, kuid keskajal oli Laudona linnusepiirkond ja kihelkond üsna suured, ulatudes Lubāni linnuse juurest pikalt kagu poole ja edelasse kuni Väinani välja.
Ehitus
Seda linnust peetakse Riia peapiiskopkonna vasalli kindlustatud elamuks. Saar ise on 2 km pikk, selle põhjatipus asuva linnuse kuju on kergelt kolmnurkne, mõõtudega u 50×60 meetrit. Linnuseküngas on lõunas asuva ida-läänesuunalise ja 20 m laiuse äralõikekraaviga eraldatud ülejäänud saarest. Linnuseõu jääb u 7 m kõrgusele jõe suvisest veetasemest. Kraavi mõlemal kaldal on vall, kõrgem vallikoht on ka linnuse põhjatipus. Linnusepoolne vall kraavi ääres on u 3 meetrit õuetasapinnast kõrgemal, saarepoolne vall on veidi madalam ja sisaldab kohapealt murtud paekivist lubimördiga seotud vundamendimüüri, milles on märgata ka tellisetükke. See omakorda peaks viitama hilisemale ehitusajale. Linnuseala põhjatipus on vall u 1 m kõrgune. Huvitav on asjaolu, et müür asetseb mitte linnuse pool, vaid väljaspool kraavi asuval vallil. Müür on rajatud kaitseks saare avatud poole suunas ja sarnaneb sellega samuti XIII sajandi keskpaigas ehitatud Valkenberga ordulinnusega (Mākonkalns) ja samuti nõrgalt välja ehitatud Baltava piiskopilinnusega. Selline paks pealinnuse kaitsemüür vastu avatud platood oli ka XIII sajandil püstitatud Augstroze vasallilinnusel.
Müür pidi otstarbelt olema kaitsev mantelmüür, mille taga asusid puidust või vahvärgist elu- ja majandushooned, samuti pidi ülejäänud külgi kaitsma puitpalissaad. Kraav on olnud rohkem avatud Väina jõe idapoolse haru suunas.
Eisack
thumb|Jõgi Bolzano linna juures Eisack (saksa: Eisack; itaalia: Isarco; ladina: Isarus või Isarcus) on jõgi Põhja-Itaalias, suuruselt teine jõgi Lõuna-Tiroolis.
Kaupre vasallilinnus
Praegune seisukord
Aabeli on metsane saar. Jõgi on osa vana kallast minema uhtunud ja osa pinnasest liivaga katnud. Jõgi on aja jooksul ka oma lookeid muutnud – peaharu läks varasematel sajanditel lääne poolt saart, nüüd voolab suurem veemass ida poolt. Linnuse asupaigas on märgatavad kolm madalat valli ja üks poolik kraav. Varem oli linnuseala ja sellega seotu unustuse hõlma vajunud, alles viimasel ajal paika taas avastama ja uurima hakatud.
Eisack
See algab Brenneri mäekuru lähedalt, kõrgusel umbes 1990 m üle merepinna. Jõgi kogub vee umbes 4200 km² suuruselt alalt. Pärast umbes 96 km voolamist ühineb see Bolzanost lõunas Adige jõega. Alguses voolab jõgi läbi Wipptali ja pärast Vahrni küla läbi Eisacktali.
Selle lähe on laulus "Bozner Bergsteigerlied" Lõuna-Tirooli põhjapiiriks.
Linnad ja külad jõe kallastel on Sterzing, Franzensfeste, Brixen, Klausen, Waidbruck ja viimaks provintsikeskus. Brixenis ühineb see Rienziga. Mitu väiksemat oja on lisajõgedeks, sealhulgas Ridnauneri oja, Pflerscheri oja, Pfitscheri oja, Villnößeri oja, Derjon, Braibach (ka Tierseri oja), Eggentaleri oja ja Talfer, mis voolab Sarntali orust.
Eisacki vett kasutatakse elektri tootmiseks: tammid on Franzensfeste, Klauseni ja Waidbrucki juures.
Värska järved
Värska järved on järvestik Võrumaal Setomaa vallas. Need järved on Õrsava järv (22 ha), Saarõpää järv (3 ha), Hilibiniidü järv ja Umbjärv (3,8 ha).
Diego Pary
pisi|Diego Pary (2017) Diego Pary Rodriguez (sündinud 1977) on Boliivia poliitik, alates 4. septembrist 2018 kuni 12. novembrini 2019 Boliivia välisminister.
13. novembrist 2008 kuni 30. aprillini 2011 oli ta Bollivia asekõrgharidusminister, 9. maist 2011 kuni välisministri ametisse asumiseni 4. septembril 2018 Boliivia esindaja Ameerika Riikide organisatsiooni juures.
Gina Lollobrigida
pisi|Gina Lollobrigida (1960) thumb|Gina Lollobrigida (1963) pisi|Gina Lollobrigida 1991. aastal Gina Lollobrigida (sünninimi Luigia Lollobrigida; 4. juulil 1927 Subiaco, Itaalia kuningriik – 16. jaanuar 2023) oli itaalia näitleja, fotograaf-ajakirjanik ja skulptor.
Elukäik
Teismelisena tegeles Lollobrigida Diana Lorise nime all modellitööga ja osales iludusvõistlustel. Esimesed filmirollid sai ta 1940. aastate lõpus. Suuremaks läbilöögiks osutus 1953. aastal Hollywoodis tehtud seikluskomöödia "Saatana vitsad" ("Beat the Devil"), kus ta mängis koos Humphrey Bogartiga.
Hiljem on tema näitlejatööga filmidest tõstetud esile näiteks filme "Solomon and Sheba" (1959) ja "Come September (1961). Eestis on näidatud menufilmi "Tulp Fanfan" (1952), kus Lollobrigida sai teise peaosalisena särada prantsuse superstaari Gérard Philipe'i kõrval. Tuntud on Lollobrigida osatäitmine Esmeraldana draamas "Jumalaema kirik Pariisis" (1956; "Notre Dame de París"), kus kellalööja Quasimodot kehastas Anthony Quinn.
Ta oli 1950. aastatel ja 1960. aastate algul üks tuntumaid Euroopa näitlejannasid. Teda peeti väga kauniks filmitäheks: küll nimetati teda maailma ilusaimaks naiseks, küll 20. sajandi Mona Lisaks. Ehkki ta mängis ka mitmes ingliskeelses filmis ja seriaalis, eelistas ta elada Itaalias ning mängida eeskätt itaalia ja prantsuse filmides. Kokku näitles ta oma pool sajandit kestnud karjääri jooksul umbes 70 filmis ja seriaalis.
1970. aastatel tegi Lollobrigida edukat karjääri fotograafi-ajakirjanikuna. Ta pildistas ja intervjueeris teiste hulgas Paul Newmanit, Salvador Dalíd, Henry Kissingeri, David Cassidyt, Audrey Hepburni, Ella Fitzgeraldit jne.
1984. aastal mängis ta USA telesarjas "Falcon Crest" Francesca Giobertit (roll oli algselt mõeldud Sophia Lorenile, kes aga sellest loobus). See osatäitmine tõi talle kolmanda Kuldgloobuse nominatsiooni.
Elu viimastel aastakümnetel osales ta ka poliitikas. 1999. aastal kandideeris Lollobrigida Euroopa Parlamenti Itaalia Demokraatide erakonnas, kuid edutult. Veel 95-aastaselt kandideeris ta Itaalia parlamenti populistliku erakonna ISP nimekirjas.
Tunnustus
Gina Lollobrigida pälvis kolm David di Donatello auhinda (Itaalia Filmiakadeemia auhind), kaks Nastro d'Argento auhinda (Itaalia filmiajakirjanike auhind) ja kuus Bambi auhinda (Saksa meediaettevõtte auhind). Ta oli kolm korda nomineeritud Kuldgloobusele ja võitis selle korra, 1961. aastal kategoorias "World Film Favorites" (Henrietta Award – naislemmiknäitleja auhind, mida tänapäeval enam välja ei anta) komöödiarolli eest filmis "Come September". 1953. aastal oli ta nomineeritud ka BAFTA auhinnale (rolli eest filmis "Leib, armastus ja fantaasia"; originaalpealkiri "Pane, amore e fantasia").
1985. aastal nimetati ta Prantsusmaa Kunstide ja Kirjanduse Ordu (Ordre des Arts et des Lettres) ohvitseriks saavutuste eest fotograafia ja skulptuuri alal.
Prantsusmaa president François Mitterrand autasustas Lollobrigidat 1992. aastal Auleegioni ordeniga (Légion d'honneur).
16. oktoobril 1999 nimetati Lollobrigida ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsiooni hea tahte saadikuks.
1. veebruaril 2018 sai Lollobrigida tähe Hollywoodi kuulsuste alleel.
Gina Lollobrigida Eestis
Gina Lollobrigida oli 15.–19. oktoobril 1998 toimunud Tallinna Rahvusvahelise Filmifestivali (peakorraldajad Hannes ja Renita Lintrop) aukülaline. Tema loomingu retrospektiivina näidati festivalil nelja filmi ("Leib, armastus ja fantaasia", "Roomlanna", "Trapets" ja "Buona sera, mrs. Campbell"), milles Gina Lollobrigidal oli peaosa.
Nagu meenutab fotograaf Peeter Langovitš, saabus filmitäht Tallinna paar päeva varem eralennukiga. Juba enne ametlikku festivali avamist näidati kinos Sõprus kahte filmi Lollobrigidaga. Festivali avatseremoonial oli filmitäht kergesti leitav tänu oma erkkollasele kasukale. Mart Sander tegi Gina Lollobrigidaga lühiintervjuu ning aukülalisele anti üle pronksist Tulihobu kuju. Tallinna raekojas kohtus Lollobrigida Eesti filmitegijatega. Põgusamalt vestles ta ka kohaliku filmidiiva Eve Kiviga, kellega oli varemgi festivalidel kohtunud.
Gina Lollobrigida osalemine aukülalisena Tallinna filmifestivalil leidis kajastamist ka Vahur Kersna ja Mihkel Kärmase juhitud ETV nonstop-aastalõpusaates "Eesti elu 1998" 31. detsembril 1998.
Volleemia
Volleemia (Wollemia nobilis) on igihaljaste okaspuude hulka kuuluv liik araukaarialiste sugukonnast, volleemia perekonna ainuliik.
Varem peeti volleemia perekonda juba umbes kaks miljonit aastat tagasi välja surnuks, kuni 1994. aastal leiti elavad puud Austraalias Uus-Lõuna-Walesis. Seni ainuke teadaolev kasvukoht ongi Wollemi rahvuspark umbes 150 km Sydneyst loodes. Volleemia on äärmiselt ohustatud liik; teada on alla saja looduslikult kasvava puu.
Puu kasvab 25–40 meetri kõrguseks. Koor on tumepruun ja muhklik. Puu annab palju juurevõsusid ning seetõttu kasvavad tüved tihti kobaras koos. Oksad enamasti ei hargne, vaid tipnevad käbiga. Kui oks kasvamise lõpetab või käbi küpseks saab, oks sureb, ja tüve uinunud pungast hakkab kasvama uus oks. Mõnikord moodustub oksast uus püstine tüvi.
Lapikud okkad on 3–8 cm pikkused ja 2–5 mm laiused ning kinnituvad spiraalselt. Emaskäbid on rohelised, 6–12 cm pikkused ja 5–10 cm läbimõõduga. Käbid küpsevad 18–20 kuud ning seejärel lagunevad ja vabastavad seemned. Isaskäbid on salekoonilised, 5–11 cm pikkused ja 1–2 cm läbimõõduga.
Eevi Ross (pianist)
Eevi Ross (kuni 1955. aastani Torpats; 1. juuli 1934 Tartu – 30. detsember 2020) oli eesti pianist ja klaveripedagoog.
Ta õppis klaverit algul eraviisiliselt ja siis Tartu Muusikakoolis. Seejärel lõpetas ta 1952. aastal klaveri erialal Erna Saare õpilasena Tallinna Muusikakooli ja 1957. aastal professor Bruno Luki klassis Tallinna Riikliku Konservatooriumi.
Aastatel 1950–2000 töötas ta Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis (klaverisaatja, eriklaveriõpetaja ja kammeransambliklassi õppejõuna). Samuti töötas ta vahepeal Estonia teatris ning Riiklikus Filharmoonias. Alates 1957. aastast esines ta ansamblites ja andis soolokontserte.
Isiklikku
Tema abikaasa oli klarnetist Aleksander Rjabov. Nad on mänginud ka koos ansamblina.
Michael Carter-Williams
Michael Carter-Williams (sündinud 10. oktoobril 1991 Hamiltonis Massachusettsi osariigis) on USA elukutseline korvpallur, kes mängib 2019. aastast NBA klubis Orlando Magic.
Võrgendikoi
pisi|350px|[[Paju-võrgendikoi.]] Võrgendikoi (Yponomeuta) on võrgendikoilaste (Yponomeutidae) sugukonda kuuluv perekond pisiliblikaid.
Michael Carter-Williams
NBA karjäär
2013. aasta draft'ist 11. valikuna Philadelphia 76ersisse värvatud Carter-Williams kogus debüüthooajal 16,7 punkti, 6,2 lauapalli, 6,3 resultatiivset söötu ja 2 vaheltlõiget mängus ning valiti 2014. aastal NBA parimaks uustulnukaks.
Võrgendikoi
Perekonnas on kokku 76 liiki, neist Euroopas elab 10 ja Eestis 7.
Ahja jõe ürgorg
pisi|[[Väike Taevaskoda]] pisi|[[Suur Taevaskoda]] Ahja jõe ürgorg on ürgorg Põlva maakonnas. Ürgorus voolab Ahja jõgi.
Michael Carter-Williams
NBA karjäär
Carter-Williams vahetati 2015. aasta veebruaris Milwaukee Bucksi ja 2016. aasta oktoobris Chicago Bullsi. Seejärel on ta esindanud veel Charlotte Hornetsi ja Houston Rocketsi meeskondi, misjärel liitus 2019. aasta märtsis oma praeguse koduklubi Orlando Magicuga.
Võrgendikoi
Võrgendikoid on väikesed mustatäpiliste eestiibadega liblikad. Nende röövikud teevad võrgendpesasid puudel ja põõsastel.
Ahja jõe ürgorg
Ürgoru veerudel paljanduvad Devoni liivakivipaljandid (nt Suur ja Väike Taevaskoda). Samuti on paljandites mitmeid koopaid (nt Emalätte koobas ja Neitsikoobas).
Ürgoru kaitseks on moodustatud Ahja jõe ürgoru maastikukaitseala.
Bleach (anime)
"Bleach" (ブリーチ Burīchi) on anime Tite Kubo samanimelise manga põhjal.
Lugu räägib sellest, kuidas teismeline poiss Ichigo Kurosaki, kellel on võime näha surnute hingesid ja kummitusi, muutub surmajumalaks (Shinigami).
Sarja näitas Jaapanis TV Tokyo. Esimene jagu oli eetris 6. oktoobril 2004. Toodeti kokku 366 jagu, millest viimane oli eetris 27. märtsil 2012.
Sisu
Bleachi maailmas eksisteerib maapealsele elule lisaks ka Soul Society nimeline koht, kus elavad surmajumalad. Surmajumalate ülesanne on likvideerida maapealseid koletisi, keda nimetatakse Hollowiteks. Anime esimeses osas on surmajumal Rukia Karakura linnas, peategelase Ichigo kodulinnas. Ta kannab Ichigole üle osa oma jumalikest võimetest ja nõnda saab Ichigost samuti surmajumal.
Mali rahvaassamblee
Mali rahvaassamblee on Mali ühekojaline 147-liikmeline parlament.
Liikmed ehk saadikud valitakse üldvalimistel viieks aastaks ning neil on saadikupuutumatus. Igal valimisringkond saab ühe mandaadi, valimised toimuvad kahes voorus ning kandidaat peab valituks osutumiseks koguma üle poole häältest.
Assambleel on tavaliselt aastas kaks istungjärku, alates oktoobri esimesest esmaspäevast kuni 75 päeva ning alates aprilli esimesest esmaspäevast kuni 90 päeva. Peaminister või parlamendi enamus võib assamblee kokku kutsuda ka kolmandaks istungjärguks. Kui kolmas istungjärk toimub assamblee enda kutsel, ei tohi see olla üle 15 päeva pikkune.
Parlamendi praegune koosseis valiti 29. märtsil ja 19. aprillil 2020. Valimised võitis erakond Rassemblement pour le Mali (RPM), mis sai 51 kohta. Rahvaassamblee presidendiks valiti 11. mail 2020 Moussa Timbiné.
Ruhja kihelkond
Ruhja kihelkond ehk Rūjiena kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Rujen, läti keeles Rūjienas draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Volmari kreisis kuni 1889. aastani. 300px|pisi|right|Volmari kreis [[Ludwig August Mellini kaardil Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel (1798)]]
Raveliin
pisi|Raveliinid skemaatiliselt pisi|Raveliin Saksamaal [[Erfurt|Erfurdis; ehitatud 1708]] Raveliin (saksa keeles Ravelin < itaalia keeles rivellino < riva 'kallas'; ebatäpse keelekujuna ravelliin) on militaararhitektuuris kurtiini ette ehitatud kolmnurkjas eelkindlustis.
Ruhja kihelkond
Ajalugu
Ruhjasse ehitati kihelkonnakirik ilmselt ajavahemikul 1256−1261. Liivi sõjas põletati see 1560. aastal maha, kuid taastati 1688. aastal. Ruhja kihelkond jagunes 1889. aastal kaheks: Põhja-Ruhja kihelkonnaks ja Lõuna-Ruhja kihelkonnaks. Mõlema haldusüksuse keskuseks jäi Ruhja kirik, kuid kogudustel olid erinevad pastorid. Patronaadiõigus kuulus riigile, pastori valis ametisse kirikukonvent ja kindralkuberner kinnitas selle.
2018. aasta Rwanda parlamendivalimised
2018. aasta Rwanda parlamendivalimised olid valimised, mis toimusid 3. septembril 2018. aastal Rwandas ning mille tulemusena valiti 53 Rwanda parlamendi alamkoja liiget 80st. Ülejäänud 27 liiget valitakse kohalike või üleriigiliste nõukogude poolt: 24 kohta neist on reserveeritud naistele ning valitakse kohalike nõukogude poolt (6 Idaprovintsist, 6 Lõunaprovintsist, 6 Lääneprovintsist, 4 Põhjaprovintsist ja 2 Kigalist), kaks kohta on reserveeritud noorte esindajatele ning üks koht puuetega inimeste esindajale. Valimised võitis Rwanda Patriootlik rinne, mis sai 36 kohta 53st otsevalitavast parlamendikohast (koos koalitsioonipartnerite Tsentristliku Demokraatliku Partei, Ideaalse Demokraatliku Partei, Progressi ja Üksmeele Partei ning Rwanda Rahva Demokraatliku Liiduga, kes said igaüks ühe koha, 40 kohta). Lisaks pääsesid parlamenti Sotsiaaldemokraatlik Partei (5 kohta), Liberaalne Partei (4 kohta), Demokraatlik Roheline Partei (2 kohta) ning Imberakuri Sotsiaalne Partei (2 kohta). Valimistest võttis osa 7,1 miljonit hääleõiguslikku kodanikku.
Aqua (pilvelõhkuja)
Aqua on 82-korruseline pilvelõhkuja Ameerika Ühendriikides Chicago kesklinnas Lakeshore Easti piirkonnas.
Hoone kõrgus on 262 meetrit. Aquas on Radisson Blu Aqua Hotel, bürood ja korterid, kuid ka spaa, jõusaal, kino, mänguruum, mullivannid ning mitu basseini.
Hoone fassaadil on lained, mis annavad hoonele postmodernse ilme. Kõrghoonest avaneb suurepärane vaade Chicago kesklinna rohelusele ja Michigani järvele. Aqua sai Emporise 2009. aasta pilvelõhkuja auhinna.
Arhitektuur
Aqua arhitekt on büroo Studio Gang Architects asutaja ja juhtiv disainer Jeanne Gang. See oli tema esimene pilvelõhkuja ja ühtlasi suurim naisarhitekti teostatud projekt. Ehitusarhitekt oli James Loewenberg firmast Loewenberg & Associates.
Aqua Tower asub North Columbus Drive'i ääres kvartalis 200. Kogu kvartal on ümbritsetud kõrghoonetega. Ainulaadse kujunduselemendi moodustavad kuni 3,7 meetrit hoone fassaadist välja ulatuvad lainjad platvormid.
Aqua ehitushind oli 325 miljonit USA dollarit. Fassaadielementide hind moodustas sellest kõigest 1,5%. Ehituse ja sisustuse kogukulud ulatusid 475 miljoni dollarini.
Kasutus
Esimesed 18 korrust Aquast moodustab 334 toaga hotell ja renditavad büroopinnad. Korrustel 19–52 on renditavad elamispinnad ja korrustel 53–80 eraomanduses elamupinnad, sealhulgas enam kui 900 m² katusekoter, mis müüdi 2 miljoni dollari eest. Kortereid on kokku 718. Nende seas on ühetoalised korterid üldpinnaga 196 m², mille hind on vähemalt 370 000 dollarit.
=Viited=
Lauskrand
Lauskrand on madal, enamasti liivane rand. Lauskrannale on iseloomulikud väikesed suhteliste kõrguste vahed, settematerjal on tavaliselt rannal ühtlaselt laiali jaotunud ja on tuntav lainete mõju. Lauskrannal esineb nii kuhje- kui ka kulutusvorme.
Kulutuslik lauskrand on moreenrand.
Kuhjelised lauskrannad on liiva-, mölli- ja kruusa-veeristiku ehk kliburand.
Lauskrand on tüüpiline Lääne- ja Edela-Eesti rand.
Raúl Albiol
pisi| Raúl Albiol Tortajada (sündinud 4. septembril 1985 Vilamarxantis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Villarreal ja Hispaania jalgpallikoondises kaitsjana.
Klubikarjääri jooksul on ta mänginud ka Valencias, Getafes, Madridi Realis ja Napolis.
Debüüdi rahvuskoondises tegi Albiol oktoobris 2007. Hispaania jalgpallikoondises on ta mänginud ka 2008. ja 2012. aasta Euroopa jalgpallimeistrivõistlustel ning 2010. aasta maailmameistrivõistlustel.
Andris Andreiko
pisi|Andris Andreiko Andris Andreiko (17. oktoober 1942 Riia – 10. märts 1976 Riia) oli läti kabetaja, kolmekordne maailmameister rahvusvahelises kabes (1968, 1969, 1972).
Ta oli rahvusvaheline suurmeister aastast 1966.
Esimest korda tuli ta maailmameistriks 1968. aastal Itaalias Bolzanos peetud turniiri võitjana; teist korda 1969. aastal Moskvas peetud tiitlimatšil Ton Sijbrandsiga, kolmandat korda Tallinnas peetud matšis Iser Kupermaniga 1972. aastal. Maailmameistrivõistlustel on ta peale kolme võidu kahel korral jäänud teiseks. Euroopa meistrivõistlused on ta ühel korral võitnud (Itaalia, Arco, 1974), kaks korda jäänud teiseks ja ühe korra kolmandaks. Andreiko oli ka kaheksakordne Nõukogude Liidu meister (1961, 1965, 1966, 1968, 1970, 1971, 1972, 1975). Kolmel korral tuli ta teiseks. Rahvusvahelistel turniiridel sai ta 10 esikohta, 9 teist kohta ja ühe kolmanda koha.
Andreiko mängis teravalt kombinatsioonilist mängu riski piiril. Tal oli ülihea mälu ja võime väga kiiresti variante arvestada. Ta jälgis pidevalt teooriauuringuid. Samuti tugines ta intuitsioonile. Ta reageeris väga kiiresti, mistõttu ta mängis väga hästi ajahädas ja välkpartiides. Hilisemad analüüsid näitasid, et isegi kõige ebatavalisemad intuitiivselt tehtud käigud olid õigustatud.
Ta lähtus positsioonist ning väitis, et partii kui tervik ei tekita temas mingeid positiivseid emotsioone. Ta ei armastanud teoretiseerida ega teha spekulatiivseid üldistusi.
Peale selle võttis ta alati arvesse mängupartneri isikut. Ta tõi maailma kabesse psühholoogilise mängumaneeri. Andreiko oli väga auahne ja võitluslik. Ta ei halastanud enesele ega mängupartneritele. Ta elas kaotusi raskelt üle. Tema sõnul elab kabetaja ühe partii kestel läbi rohkem emotsioone kui tavakodanik terve aasta jooksul. Näiteks kui ta 1962. aastal NSV Liidu meistrivõistlustel oma esimesele kabetreenerile Valdis Zvirbulisele kaotas, ei rääkinud ta tollega päev läbi ühtegi sõna. Andreiko muutus ajapikku väga kinniseks ning oli suhtlemises mõnikord järsk. Teised tajusid seda sageli upsakusena. See muutis ta üksildaseks.
Ta oli alati valmis võistlema kellega tahes ja milles tahes. Ta võis päevade kaupa Aivars Ģipslisega välkmalet mängida. Roomas võttis ta kord osa Itaalia kabe turniirist, olles mängureeglitega tutvunud mõni minut enne algust, ning võitis selle. 1975. aastal esines ta edukalt NSV Liidu karikavõistlustel Vene kabes.
Andreiko käitus sageli nagu poisike. Anatoli Gantvarg meenutab, kuidas nad kord rahvast täis linnatänaval Andrise ettepanekul võidu jooksid.
1976. aastal leiti ta oma korterist tapetuna.
Riias peetakse Andris Andreiko mälestusvõistlusi.
Vrevski
Vrevski (vene keeles Вревский) oli vene aadlisuguvõsa, Kurakini suguvõsa kõrvalliin.
Ajalugu
Vrevskid olid Venemaa viitsekantsleri vürst Aleksandr Borissovitš Kurakini (1752−1818) abieluvälised järeltulijad. Suguvõsa sai oma nime Pihkva kubermangus asunud Vrevi küla järgi. 1808. aastal tõstis Austria keiser Franz I vürst Kurakini kaks poega ja tütre vastavalt vabahärra ja vabapreili seisusse. 1822. aastal anti kolmele nooremale lapsele Venemaa keisririigi paruni tiitel ja neist said pärilikud aadlikud. Perekonnaliin läks edasi vabahärra Boriss Aleksandrovitš Vrevskiga (1805−1888). Suguvõsa kustus 1995. aastal.
Geograafia mõisteid
Selles loendis on loetletud inimgeograafia, geoinformaatika, kartograafia ja geodeesiaga seotud üldmõisted. Loodusgeograafia ja meteoroloogia mõisted on artiklis maateaduste mõisteid. Artikli lõpus on lingid mitmesuguste geograafiliste objektidega seotud loenditele.
Kartograafia ja geoinformaatika
180° meridiaan - abriss - aerofoto - aerofoto dešifreerimine - ajavöönd - algmeridiaan - almukantaraat - aluskaart - andmebaas - andmemudel - andmete rasterkuju - andmete vektorkuju - animakaart - antipood - ArcGis - arvmõõtkava - arvutikaart - asimuut - atlas - CAD - CMYK - daatum - dešifreerimine - digimine - direktsiooninurk - ekvaator - ellipsoid - fotogrammeetria - generaliseerimine - geodeesia - geodeetiline märk - geodeetiline punkt - geodeetilised koordinaadid - geograafiline poolus - geograafilised koordinaadid - geoid - geoidi mudel - geoinformaatika - geoloogiline kaart - geomaatika - GIS - GIS-päev - gloobus - GPS - GPS-i gravimeetriline geoidi mudel - Herefordi mappa mundi - horisont - hüdroisohüps - idapoolkera - inklinatsioon - instruktsioon TGMS - isogoon - isojoon - isoterm - joonmõõtkava - kaardi matemaatiline alus - kaardi üldistamine - kaardinomenklatuur - kaardiprojektsioon - kaardivõrk - kaart - Kaljukitse pöörijoon - Kalmani filter - kartograafia - kartogramm - kartoid - kartomeetria - kaugseire - kippreegel - kompass - kompassiroos - kontuurkaart - kooniline projektsioon - koropleetkaart - krokii - kuupäevaraja - laiuskraad - LAMBERT-EST - leppemärgid - loksodroom - lõunapolaarjoon - läänepoolkera - Maa kuju - maa-ala - maailma poliitiline kaart - maailmakaart - magnetiline deklinatsioon - mensulmõõdistamine - Mercatori universaalne põikprojektsioon - meridiaan - Mollweide projektsioon - mõõtkava - nivelleerimine - nivelliir - ortodroom - ortofoto - piesoisohüps - pikkuskraad - piltkaart - pindala - pindalakaart - plaan (kartograafia) - polaarjoon - poolkera - PostGIS - pseudosilindriline projektsioon - põhjapolaarjoon - pöörijoon - referentsellipsoid - Robinsoni projektsioon - ruumiandmed - ruumiandmete analüüs - samakõrgusjoon - samarõhujoon - samasajujoon - samasügavusjoon - silindriline projektsioon - standardmeridiaan - standardparalleel - suuremõõtkavaline kaart - suurring - T ja O kaart - tahhümeeter - tasandilised projektsioonid - temaatiline kaart - teodoliit - topograafia - topograafiline kaart - toponüüm - triangulatsioon - tsentroid - võrdlusmõõtkava - võrdpäevsus - Vähi pöörijoon - väikering - väikesemõõtkavaline kaart - Winkeli kolmikprojektsioon
Inimgeograafia
ajageograafia - alev - asula - asum - asustus - asustusgeograafia - demograafia - demograafiline üleminek - eksklaav - elanike arv - enklaav - etnos - geopoliitika - globaalprobleem - globaliseerumine - haldusjaotus - haldusüksus - hiidlinnastu - iive - kahanevad linnad - kant - kaugeeslinnastumine - keskkonnadeterminism - kesklinn - keskuskohtade teooria - koloonia - kultuurigeograafia - kultuurmaastik - Kyōto kliimaprotokoll - linn - linnageograafia - linnaline asula - linnaosa - linnaregioon - linnastu - linnastumine - linnastumise määr – linnaökoloogia - loomulik iive - maa-asula maailmajagu - maailmalinn - maakasutus - maakonnalinn - magalarajoon - majandusgeograafia - majarühm - meditsiinigeograafia - migratsioon - paikkond - pealinn - poliitgeograafia - põllumajandusgeograafia - püsiasustusega väikesaar - rahvaarv - rahvastikugeograafia - rahvastikukasv - rahvastikupüramiid - rahvastikutihedus - rahvus - regionaalgeograafia - regionaalne identiteet - regioon - riik - roheline liikumine - siseveekogu (poliitiline geograafia) - sotsiaalmajanduslik segregatsioon - suurlinn - säästev areng - tagamaa - tee - teedevõrk - transpordikoridor - transport - turismigeograafia - tööstusgeograafia - ökoalarmism - ökofašism - ülelinnastumine
Saunatorn
pisi|Sauna- ja Kuldjala torn Saunatorn on Tallinna linnamüüri kaitsetorn, mis asetseb linnamüüri kirdeküljel põhja-lõunasihilisel lõigul (aadressil Gümnaasiumi tänav 1). Saunatornist lõuna pool asetseb Nunnatorn ja põhja pool Kuldjala torn. Torn on saanud nime Püha Miikaeli kloostri sauna järgi.
Ehituslugu
Saunatorn rajati aastatel 1371–1372 väikese sadultornina ja kuulus kuni 1422. aastani koos müürilõiguga lähedal asuvale Tsistertslaste ordu nunnakloostrile.
Saunatorni kõrgendati ja moderniseeriti koos müüriga 1380. aastatel, samuti 1422. aastal, mil torni kivist osa saavutas 12-meetrise kõrguse.
Oma lõpliku keskaegse kuju sai Saunatorn 15. sajandi keskel linna kaitsetornide uuendamise käigus, esialgsest tornist on säilinud vaid keskaegne alaosa. Torni ülaosa oli 19. sajandil varemeis ning lammutati enne 1898. aasta uuendamist, kui torni ülaosa rekonstrueeriti Nunnadetaguse torni eeskujul (küll algsest veidi erinevalt).
Saunatorni ja Nunnatorni vahelisse linnamüüri tehti arhitekt Wilhelm Neumanni projekti järgi 19. sajandi lõpul Kloostri tänavale teravatipuline värav koos kahe jalgväravaga.
Tänapäev
pisi|Saunatorn 2011. aasta suvel, vaade Gustav Adolfi Gümnaasiumi poolt 2004. aastal tehti Saunatorni, Nunnatorni ja Kuldjala torni ja nende vahelise linnamüüri käigu konserveerimis- ja restaureerimistöid. Kaitsetornid konserveeriti ja restaureeriti, samuti vahetati tornide ja müüride kahjustatud katusekatted ja puitkonstruktsioonid.
2007. aastal kuulutas Tallinna Linnavolikogu, Nunnatorni, Saunatorni ja Kuldjala torni ning linnamüüri lõigu Nunnatornist Kuldjala tornini peremehetuks ning määras ehitised Tallinna kultuuriväärtuste ameti valitsemisalasse ja bilanssi.
1. novembrist 2009 on Nunnatorn, Saunatorn ja Kuldjala torn antud tähtajatult üürile mittetulundusühingule Tallinna Noorteklubi Kodulinn.
Rannu-Jõesuu sild
pisi|Rannu-Jõesuu sild, taamal paistab ka [[Jõesuu sild ]] pisi|Jõesuu sillad 2021. aasta oktoobris
Rannu-Jõesuu sild on 1958. aastal rajatud sild üle Emajõe Võrtsjärve kirdenurga juures Suure Emajõe lähtel. Enne uue silla valmimist kulges üle Rannu-Jõesuu silla Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee.
Ajalugu
Enne silla rajamist oli Tartu-Viljandi maanteel Rannu-Jõesuus ametlik parvekoht üle 200 aasta. 19. sajandi lõpus ehitati jõele puust ujuvsild. Püsisilla ehitus algas 1920. aastal Viljandi inseneri Friedrich Werncke projekti järgi. Sild valmis 1923. aastal. 1936–1937 ehitati pehkinud puusilla asemele terassild. Detailid valmisid Tallinnas Franz Krulli tehases. Silla monteeris Soome firma Cyklop. Sild õhiti osaliselt 1941. aastal. 1944. aastal õhiti sild täielikult, alles jäid vaid sillasammaste vundamendid. 1944. aasta augustis vallutasid saksa väed silla kaheks päevaks.
1947. aastal rajati Jõesuusse Leningradis projekteeritud puitsild, mille 1958. aastal vahetas välja vene inseneride projekteeritud 66-meetrine raudbetoonsild. See sild on kasutusel senini.
23. septembril 2009 valmis 1958. aastal rajatud sillast vähem kui sada meetrit allavoolu Tallinna Tehnikaülikooli professori Siim Idnurme projekteeritud teraskaarsild (Jõesuu sild).
Saku Koivu
thumb Saku Antero Koivu [Sagu Koivu] (sündinud 23. novembril 1974 Turus) on Soome endine jäähokimängija.
Turun Palloseura (TPS) kasvandikul Koivul oli suur osa Soome jäähokimeeskonna maailmameistriks saamisel 1995. aastal Stockholmis. Aastatel 1992–1993 Soome Meistriliigas mänginud Koivu siirdus 1995. aastal NHL-i Montreal Canadiensi meeskonda. 1999. aastal valiti ta meeskonna kapteniks.
Olümpiamängudelt on Koivu võitnud kolm pronksmedalit (1994, 1998, 2010) ja hõbemedali (2006). Ta osales ka 2004. aastal jäähoki maailma karika (World Cup) võistlustel hõbemedali võitnud meeskonna koondises. Ta on korduvalt olnud Soome jäähokikoondise kapten. 1993. aastal Soome Meistriliigas mängides tunnistati ta aasta mängijaks.
Lendav Ülikool
Lendav Ülikool (poola keeles Uniwersytet Latający) on mitteametlik nimetus kolmele põrandaalusele ülikoolile, mis on tegutsenud Poolas aastatel 1885–1905, 1977–1979 ja 1978–1981.
Saku Koivu
2001. aasta sügisel avastati tal vähkkasvaja, kuid hämmastavalt kiiresti pärast ravi pöördus ta tagasi sporti. Juba 2002. aasta kevadel naasis ta hokiväljakule. NHL-i tööseisaku ajal 2004–2005 mängis Koivu oma endises koduklubis TPS. Ka Saku noorem vend Mikko Koivu on hokimängija ja on NHL-is Minnesota Wildi meeskonna kapten.
Lendav Ülikool
Sama nime all tegutseb tänapäevane projekt Valgevenes. Valgevene Lendava Ülikooli osa töösessioone on korraldatud ODI mängude vormis Saksamaal Göttingenis.
Saku Koivu
Aastal 2008 osales ta Simple Plani laulu "Save You" muusikavideos, mis oli algselt kirjutatud põhilaulja vennale. Videos osaleb ka palju teisi vähktõvest paranenud inimesi.
Saku Koivu abiellus 2002. aasta suvel Hanna Norioniga ja 2004. aasta lõpus sündis neil tütar.
Saku Koivu valiti Torino olümpiamängude ajal Rahvusvahelise Olümpiakomitee (ROK) sportlaskomisjoni. Koivu sai hääletusel 412 häält. Hääletada said kõik olümpiamängudel osalenud sportlased ja seda võimalust kasutas 2003 osalejat. Tema osalemine selles komisjonis kestab kaheksa aastat (alates 26. veebruarist 2006) ja ta on komisjonis ainuke jäähokimängija.
Uuresulatis
Uuresulatis ehk uurdeemail, ka émail champlevé (prantsuse keeles champlevé [ʃɑ̃.lə.ve] 'sisse lõikama', 'graveerima' ) on metallesemete kaunistamise tehnika, mis seisneb metalli pinda lõigatud või uurendatud süvendite täitmises emailiga. Kõrgemaks jäetud metallipind toimib taustana ja joonistusena värviliste emailpindade vahel ja ümber.