cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pieter van den Hoogenband
2001
Sel aastal valis Swimming World Magazine aasta parimateks Euroopa ujujateks Inge de Bruijni ja Venemaa rinnuliujuja Roman Sludnovi.
2002
2002. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid juulis ja augustis Berliinis. Holland sai 4 kulda ja 2 pronksi, sealjuures van den Hoogenband sai mõlemad meeste medalid. Ta võitis 100 m vabalt Popovi ees ja 200 m vabalt kahe itaallase ees. Meeste teateujumises Holland medalit ei saanudki. Naistest tuli kahekordseks Euroopa meistriks avamereujuja Edith van Dijk.
Saksamaal toimusid ka 2002. aasta ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused, nimelt Riesas. Van den Hoogenband sellel ei osalenud. Holland sai üldse kõigest kolm medalit, kuid kaks neist tulid just van den Hoogenbandi aladel: Johan Kenkhuis sai 100 m vabaujumises 48,23-ga pronksi (hõbe läks Soome Jere Hårdile) ning Holland võitis 1.26,41-ga 4×50 m vabaujumise Itaalia ja Ukraina ees.
Swimming World Magazine valis van den Hoogenbandi 2002. aasta Euroopa parimaks meesujujaks.
2003
2003. aasta ujumise maailmameistrivõistlused toimusid Hispaanias Barcelonas. Van den Hoogenband ei suutnud tulla maailmameistriks: kõik vabaujumise kullad läksid Popovile ja austraallastele. 21. ja 22. juulil ujuti 200 m vabalt ja Thorpe võitis selle 1.45,14-ga ülekaalukalt. Van den Hoogenband pälvis 1.46,43-ga hõbemedali. 23. ja 24. juulil ujuti 100 m vabalt ja Popov võitis selle 48,42-ga. Järgnesid van den Hoogenband 48,68 ja Thorpe 48,77-ga. 25. ja 26. juulil ujuti 50 m vabalt. Eelujumise parima aja sai Popov meistrivõistluste rekordi 21,98-ga, Johan Kenkhuis sai 3. aja 22,32 ja van den Hoogenband 5. aja 22,51. Poolfinaalis jäid jõuvahekorrad samaks: Popov parim (21,99), Kenkhuis 3. (22,31) ja van den Hoogenband 6. (22,36). Finaalis parandas Popov maailmameistrivõistluste rekordit veelgi (21,92), aga hõbeda pälvis Mark Foster ja pronksi van den Hoogenband 22,29-ga Kenkhuisi (22,30) ees. Meeste teateujumistes Holland ei osalenud.
2003. aasta ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused toimusid Dublinis. Van den Hoogenband ujus neljas finaalis ja sai kolm medalit, kõik kullad. Sellega oli ta EM-i edukaim ujuja: ka saksa seliliujuja Thomas Rupprath kogus 3 kulda, aga tema ainult 3 finaalis ujuski. Van den Hoogenband võitis 100 m vabalt 46,81-ga ja 200 m vabalt 1.41,89-ga ja lõpetas 4×50 m viimases vahetuses 1.25,55-ga (järgnesid Saksamaa, Ukraina, Rootsi ja Suurbritannia). 4×50 m kompleksis ujus ta samuti viimast vahetust, kuid siin jäi Holland 1.37,06-ga neljandaks, kaotades suurelt Saksamaale (1.34,46) ja Rootsile (1.36,28).
2004
2004. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid mais Madridis. Holland asi ainult 6 medalit ja van den Hoogenband sai neist kaks, sealhulgas ainsa kulla. (Koos teateujumistega said Marleen Veldhuis ja Chantal Groot kumbki 3 medalit.) 100 m vabaujumises kaotas van den Hoogenband Itaalia ujujale Filippo Magninile, aga 200 m vabalt võitis. 50 m vabalt võitis Popov Nystrandi ees.
2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas kordas van den Hoogenband 100 m vabaujumises olümpiavõitu ning sai kaks hõbemedalit 200 m ja 4×100 m vabaujumises.
15. augustil ujuti 4×100 m vabalt. Van den Hoogenband ujus üksnes finaalis ja sai viimases vahetuses ülekaalukalt parima aja, möödudes USA ankrumehest ja tuues Hollandi ajaga 3.14,36 hõbedale. Võitis LAV maailmarekordiga 3.13,17. Teistes teateujumistes Holland meeskonda välja ei pannudki.
15. ja 16. augustil ujuti 200 m vabalt. See oli üks aladest, kus Michael Phelps lubas võita ühe oma paljudest olümpiakuldadest. Eelujumise parimad ajad said Thorpe (1.47,22) ja van den Hoogenband (1.47,32), Phelpsi aeg oli 5. Thorpe ja van den Hoogenband võitsid kumbki oma poolfinaali, aga van den Hoogenband oli seekord parem (1.46,00 ja 1.46,65). Phelpsi 1.47,08 oli kolmas aeg. Finaalujumise pööras Thorpe enese kasuks olümpiarekordiga 1.44,71, järgnesid van den Hoogenband 1.45,23 ja Phelps 1.45,32.
17. ja 18. augustil pidi van den Hoogenband kaitsma oma olümpiavõitu 100 m vabaujumises. Eelujumises saigi ta parima aja 48,70 leedulase Rolandas Gimbutise ees. Thorpe oli 6., Popov 8., ameeriklased ja Nystrand langesid välja. Poolfinaalis oli kiireim Roland Mark Schoeman (LAV, 48,39) van den Hoogenbandi (48,55) ees. Viimasena pääses finaali Thorpe (49,21), esimesena jäi välja Popov (49,23), Gimbutis põrus täielikult (49,75, 14. koht). Finaalis ei suutnud van den Hoogenband küll ujuda nii kiiresti kui Sydneys, aga kaitses sellegipoolest olümpiavõitu (48,17). Teised medalid said Schoeman (48,23) ja Thorpe (48,56).
19. ja 20. augustil ujuti 50 m vabalt. Van den Hoogenband ujus eelujumises 22,56, millega edestas Kenkhuisi, Popovi (mõlemad 22,58) ja Gimbutist (22,59). Sellega olidki nad kõik välja langenud: van den Hoogenband 17., Gimbutis 21. Edasi viis veel 22,53. Lõpuks võitis Gary Hall noorem 21,93-ga, Nystrand sai 4. koha (22,08).
2004. aasta ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused toimusid detsembris Viinis. Holland sai ainult ühe meeste medali: Mark Veens sai 50 m vabaujumise hõbeda 21,72-ga. EM-i parim naisujuja oli 3 kullaga Marleen Veldhuis.
Swimming World Magazine valis van den Hoogenbandi 2004. aasta Euroopa parimaks ujujaks. Sel aastal valiti ta kolmandat korda Hollandi aasta sportlaseks. Ainsad, kes varem olid kolm korda Hollandi aasta meessportlaseks valitud, olid Anton Geesink ja Ard Schenk.
2005
2005. aasta hooaeg jäi van den Hoogenbandil vahele. Montréalis toimunud MM-il ei saanud Hollandi meesujujad ainsatki medalit.
Lühiraja Euroopa meistrivõistlustel Itaalias Triestes said Hollandi meesujujad kaks medalit: 50 m vabaujumises pronksi (Kenkhuis) ja 4×50 m vabaujumises kulla.
2006
2006. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid Budapestis. Van den Hoogenband võitis mõlemad Hollandi meesujujate medalid: 200 m vabaujumise kulla 1.45,65-ga itaallaste Massimiliano Rosolino (1.47,02) ja Filippo Magnini ees (1.47,57) ning 100 m vabaujumise pronksi 48,94-ga Magnini (48,79) ja Nystrandi (48,91) järel.
2006. aasta ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused toimusid Helsingis. Van den Hoogenband ei osalenud ja Hollandi meesujujad said ühe medali: pronksi 4×50 m vabaujumises. 100 m võitis Magnini Nystrandi ees ja 200 m Magnini Rosolino ees.
2007
2007. aasta ujumise maailmameistrivõistlused toimusid märtsis ja aprillis Melbourne'is. 26. ja 27. märtsil ujuti 200 m vabalt. Van den Hoogenband sai parima aja nii eelujumises (1.47,36) kui poolfinaalis (1.46,33) ja kummaski sai paremuselt teise aja Phelps (vastavalt 1.47,53 ja 1.46,75). Kuid finaalis püstitas Phelps 1.43,86-ga maailmarekordi ja van den Hoogenband jäi 1.46,28-ga hõbemedalile. 28. ja 29. märtsil ujuti 100 m vabalt ning van den Hoogenband sai nii eelujumises kui poolfinaalis kolmanda aja (vastavalt 49,06 ja 48,72). Mõlemal juhul oli parim Jazon Lezak (USA) Filippo Magnini ees. Kuid finaalis jäi van den Hoogenband 48,63-ga alles 6. kohale. Magnini võitis 48,43-ga, Lezak kordas poolfinaaliaega ja sai 5. koha. 30. märtsil ujuti 4×200 m vabalt ja ilma van den Hoogenbandita ei suutnud Holland end finaali võidelda, jäi 15. kohale. Teistes teateujumistes Holland meeskonda välja ei pannud.
2007. aasta ujumise lühiraja Euroopa meistrivõistlused toimusid Ungaris Debrecenis. Holland sai meeste ujumises ühe medali: pronksi 4×50 m kompleksis.
2008
2008. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid märtsis Hollandis Eindhovenis. Van den Hoogenband ei suutnud individuaalselt medalile tulla ja üleüldse sai Holland meeste ujumises ühe medali: pronksi 4×100 m vabaujumises ajaga 3.15,88 Rootsi (3.15,41) ja Itaalia järel (3.15,77). Van den Hoogenband ujus Hollandi viimast vahetust. Parim naisujuja oli Marleen Veldhuis 3 kullaga.
2008. aasta ujumise lühiraja maailmameistrivõistlused toimusid aprillis Suurbritannias Manchesteris. Pärast 1999. aastat polnud Holland neil võistlustel täiskoondisega osalenud. Täpsemalt oli Holland vahepealsetel aastatel saanud ainult 2 kulda ja 3 muud medalit, millest kõik oli toonud Marleen Veldhuis. Manchesteris kogus Veldhuis koguni 4 kulda ja Holland sai üle paljude aastate ka meeste medali: 4×100 m vabaujumises (van den Hoogenband meeskonnas ei olnud).
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis osales van den Hoogenband kõigest kahel alal. Holland sai kaks kuldmedalit, ühe meestelt ja ühe naistelt.
Toomas Veidebaum
Toomas Veidebaum (sündinud 21. oktoobril 1946) on eesti bioloog. Alates 2008. aastast on ta Tervise Arengu Instituudi teadusdirektor.
Pieter van den Hoogenband
2008
10. augustil peeti 4×100 m vabaujumine (teistele meeskondlikele ujumistele Holland ei kvalifitseerunud). Van den Hoogenband võitis teise vahetuse ülekaalukalt parima ajaga 47,17. Siiski ei aidanud sellestki ja Holland jäi 3.14,90-ga 10. kohale, edasipääsust jäi lahutama enam kui sekund.
Narva-Jõesuu linnapea
Narva-Jõesuu linnapea on Narva-Jõesuu linnavalitsuse juht.
Pieter van den Hoogenband
2008
11. augustil peeti 100 m vabaujumise eelujumised. 7. eelujumises kordas Kanada ujuja Brent Hayden van den Hoogenbandi olümpiarekordit 47,84. 8. eelujumises ületasid selle Eamon Sullivan (Austraalia, 47,80) ja Stefan Nystrand (47,83). Van den Hoogenbandi 47,97 oli viies aeg pärast maailmarekordiomanikku Alain Bernardi (Prantsusmaa). 13. augustil ületas Bernard 1. poolfinaalis 47,20-ga maailmarekordi, järgnesid Nystrand ja Lezak. 2. poolfinaalis parandas Sullivan 47,05-ga maailmarekordit veelgi, van den Hoogenband oli 47,68-ga teine ka kahe poolfinaali peale kolmas. Ta on läbi aegade ainus ujuja, kes samal alal jõudnud olümpiafinaali neljadel mängudel. Hayden langes 48,20-ga välja. 14. augustil võitis olümpiakulla Bernard 47,21-ga, järgnesid Sullivan (47,32), Lezak ja 200 m võitja César Cielo Filho (Brasiilia, mõlemad 47,67). Van den Hoogenband jäi 47,75-ga viiendaks, Nystrand viimaseks.
Saavutused
pisi|Pieter van den Hoogenband (2010)
Isiklikku
pisi|Pieter van den Hoogenband (2010) Pieter van den Hoogenbandi vanemad on Cees-Rein ja Astrid (neiupõlves Verver) van den Hoogenband. Ema Astrid on võitnud 800 m vabaujumises Euroopa meistrivõistluste hõbemedali ja töötanud ujumistreenerina. Isa Cees-Rein on töötanud PSV Eindhovenis arstina.
Pieter van den Hoogenband on abielus endise ujuja Minouche Smitiga. Neil on tütar Daphne (sündinud 2007) ja poeg Sander (sündinud 2009).
Toomas Veidebaum
Ta lõpetas 1970. aastal Tartu Riikliku Älikooli rakubioloogia erialal, 1970–1973 õppis aspirantuuris Tartu Riikliku Ülikooli Üld- ja Molekulaarpatoloogia Instituudis ning NSVL Teaduste Akadeemia Tsütoloogia Instituudis Leningradis. 1976. aastal kaitses ta dissertatsiooni Jüri Kärneri juhendamisel.
Aastatel 1974–1976 töötas Toomas Veidebaum TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis. Alates 1977. aastast töötas ta Eksperimentaalse ja Kliinilise Meditsiini Instituudis, aastatel 1991–2003 oli instituudi direktor. Alates 2003. aastast töötab ta Tervise Arengu Instituudis.
Kevin Kampl
pisi|Kevin Kampl (2017) Kevin Kampl (sündinud 9. oktoobril 1990 Solingenis) on Saksamaal sündinud Sloveenia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig.
Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis Leverkuseni Bayer, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1997. aastal. 2010. aastal debüteeris ta Saksamaa esiliigas Greuther Fürthi meeskonnas. Hooajal 2011–12 mängis ta Saksamaa tugevuselt kolmanda liiga klubis VfL Osnabrück. 2012. aastal liitus ta Saksamaa esiliigasse kuulunud VfR Aalenis. Hooaja 2012–13 kolme esimese mänguga lõi ta liigas kaks väravat, millega pälvis ta Austria kõrgliiga klubi Salzburgi Red Bulli tähelepanu. Juba 2012. aasta augustis siirdus ta Salzburgi Red Bullli. Hooajal 2013–14 tuli ta Salzburgiga Austria meistriks.
2015. aasta jaanuaris liitus ta Saksamaa kõrgliiga klubiga Dortmundi Borussia. 2015. aasta augustis naasis ta Leverkuseni Bayeri. 2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Leipzigiga.
Sloveenia jalgpallikoondises mängis Kampl aastatel 2012–2018 kokku 28 korda ja lõi kaks väravat.
Aastatel 2013 ja 2014 valiti ta Sloveenia aasta jalgpalluriks.
Itaaliakeelne Vikipeedia
Itaaliakeelne vikipeedia sai alguse 11. mail 2001.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
22. jaanuaril 2013 ületas itaaliakeelse vikipeedia artiklite arv 1 000 000 piiri.
Kalev Härk
Kalev Härk (sündinud 15. märtsil 1971 Valgas) on Eesti poliitik. Ta oli aastatel 2011-2017 Valga linnapea.
Alates 27. jaanuarist 2011 kuni 3. aprillini 2019 oli Kalev Härk Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Alates 3. novembrist 2007 kuni 1. juulini 2010 oli Kalev Härk Valga maavanem. Seejärel töötas ta Valga maavalitsuses arengu- ja planeeringuosakonna juhatajana, kuni Valga linnavolikogu valis ta 11. märtsil 2011 Valga linnapeaks.
Kui Valga üksikkompanii senine pealik nooremseersant Kaimo Vahtra pani 24. veebruaril 2011 ameti maha, et pühenduda täielikult maleva noorte juhendamisele, määrati määrati 2011. aastal Kaitseliidu Valgamaa maleva Valga üksikkompanii pealikuks Kalev Härk.
Ta on alates 2015. aastast Elroni nõukogu liige.
Tansu Çiller
pisi|Tansu Çiller (1994) Tansu Çiller (sündinud 24. mail 1946 İstanbulis) on Türgi akadeemik, majandusteadlane ja poliitik.
Ta oli Türgi peaminister 25. juunist 1993 kuni 6. märtsini 1996. Ta oli selles ametis esimene ja seni ainus naissoost isik. 1996–1997 oli ta asepeaminister ja Türgi välisminister.
Soesti linnaõigus
Soesti linnaõigus oli keskajal Saksamaa linnades kehtinud õiguste, privileegide ja seaduste kogu, mis moodustus algselt veisenahkadele ja skraadele (pärgamentidele) kirjutatud tekstidest-eeskirjadest. Skraadeks kutsuti ka käsitööliste ametite – tsunftide põhikirju. Skraa on vanaskandinaavia sõna (skrõ/skræ), mis tähendab kuivatatud karusnahka, millele sai kirjutada ürikuid ja õiguste kogumeid.
Üldist
Soesti jõudsid need seaduste kogud omakorda arvatavasti Kölni kaudu Põhja-Itaalia Lombardia linnadest. Soesti linnaõigus anti keskajal ühtekokku vähemalt 65 Põhja-Saksamaa linnale, kus see reguleeris elukorraldust ning selle alusel valitseti ja juhiti linnu.
Soesti linn tekkis IX sajandi algul Kölni peapiiskoppide egiidi all ja kujunes XIII sajandiks ligi 10 000 elanikuga suurlinnaks. See oli üks neljast tähtsamast linnast Westfaalis Dortmundi, Münsteri ja Osnabrücki kõrval. 1180 valmis uus suur kaitsemüür ümber linnasüdame, mille suuruseks kujunes u 102 –106 ha; lisaks kuulus selle valitsemise alla ka 10 kihelkonda ümber Soesti. Rikkuse allikateks kujunesid soolaammutamine ja rauatöötlemine. 1160 andis Heinrich Lõvi Soesti linnaõiguse ka Soesti kaupmeeste kaasosalusel vastasutatud Lübeckile, kus selle edasiarendatud vorm – Lübecki (linna)õigus (das Lübische Recht) omakorda jaotus edasi paljudele hiljem Hansa Liidus tähtsat rolli mänginud Läänemere-äärsetele kaubalinnadele. Soesti linnaõiguse alusel kujunes välja veel ka teine linnaõiguste grupp – Lippe linnaõigus, mis küll levis Lübecki omast väiksemas mahus.
Linnaõiguse kirjalikud ürikud
Esimene teadaolev Soesti linna juriidiline dokument pärineb u 1226. aastast – "Alte Kuhhaut" ('vana lehmanahk'), ja järgmine on teada pärast 1281. aastat – "Neue Kuhhaut" ('uus lehmanahk'). Nimetused viitavad sellele, et kirjutis oli üles tähendatud veisenahkadele. Neid mõlemaid võttis kokku ja täiendas 1350. aastal alustatud skraa – Schrae. 1315 tellis Soesti linn ühelt maalikunstnikult eraldi käskude ja keeldude raamatu "Buch der Nichtsnutze". Selles teavitati kodanikke tõsistest karistustest, mis neid ähvardavad, kui nad ei järgi seadust ja korda. Samuti on Soesti linna oluline õigusallikas 1315–1421 kasutusel olnud kaheksaosaline nn. vanderaamat "Nequambuch" (ladina nequam tähendab saksa Nichtsnutz), milles on ilmekalt illustreeritud väärteod ja nende hilisemad karistused, sealhulgas tänapäeval ehk kurioossena tunduv "kiigetrahv" varastele.
Aastatel 1749–1755 anti Soesti linnaarhiivist pärit esimesed õiguste raamatud, sealhulgas ka skraa, Jena professori T. G. G. Emminghausi trükituna uuesti välja.
"Soesti kiigetrahv"
"Soesti kiigetrahv" (die Soester Wippe) oli karistusviis, mida kohaldati Soesti linnas aia- ja põllusaaduste varaste suhtes XIV sajandist veidi muudetud kujul kuni 1780. aastani. See kujutas endast Suure Tiigi (Grote Dyke) kaldal olevat trepikujulist seadeldist, mis oma keskteljel toetus pööravale võllile, nii et kui karistatav ronis üle trepi kesktelje raskuskeskme, hakkas see toimima kiigena ja kurjategija prantsatas vältimatult vette, kust ta siis rahvahulga naeru saatel välja pidi ronima. Enne 1422. aastat välja antud Nequami raamat ("Nequambuch") annab seda "aukaristusviisi" ilmekalt edasi 13 miniatuuril, millest nähtub, et seadeldist sai kasutada ka omamoodi katapuldina. Üks pahategija – habetunud vanamees Lambertus Sanikelenhove lendab kiige teises otsas olevate meeste järsust võttest rahva naerulagina saatel peaaegu üle terve tiigi.
Tänapäeval on see arhailine traditsioon taaselustatud Soesti kodanikest püssimeeste laskefestivali (das Soester Bürgerschützenfest) raames. Pidustused toimuvad alati esimesel laupäeval pärast jaanipäeva ja "suurde tiiki kiikumine" sellele järgneval teisipäeval. Suplusega austatakse tuntud linnakodanikke ja aasta parimat laskurit.
Samson von Himmelstjerna
Samson von Himmelstjerna (allikates ka Samson-Himmelstjerna) oli aadlisuguvõsa.
Suguvõsa esindaja Geldernist pärit ohvitser Raeman Samson sai 1568 Riia linnasõdurite komandöriks. Raemani poeg Hermann oli teoloogiamagister ja esimene Liivimaa superintendent. 1640 sai ta Rootsi kuninganna Kristiinalt Rootsi aadlinime Himmelstierna.
Suguvõsa kanti 1745 Liivimaa ja 1809 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse. Alates 1800. aastast kandis suguvõsa topeltnime von Samson-Himmelstjerna.
Julian Baumgartlinger
Julian Baumgartlinger (sündinud 2. jaanuaril 1988 Salzburgis) on Austria jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis Leverkuseni Bayer ja Austria jalgpallikoondises. pisi|vasakul|Julian Baumgartlinger (2018)
Ta alustas klubikarjääri Saksamaa klubis TSV 1860 München, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2001. aastal. Aastatel 2007–2009 mängis ta klubi põhimeeskonnas Saksamaa esiliigas.
Aastatel 2009–2011 mängis ta Austria kõrgliiga klubis Viini Austria. Aastatel 2011–2016 mängis ta viis hooaega Saksamaa kõrgliiga klubis 1. FSV Mainz 05. 2016. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Leverkuseni Bayeriga.
Baumgartlinger tegi Austria rahvuskoondises debüüdi 2009. aastal. Esimese ja seni ainsa värava on ta koondisesärgis löönud 3. juunil 2014 sõprusmängus Tšehhi vastu. Ta kuulus Austria koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Vladimir Jermolajev
Vladimir Jermolajev (23. märts 1924 – 13. detsember 1991) oli Eesti näitleja.
Ta oli Eesti NSV Riikliku Vene Draamateatri üks asutajaliikmetest ning näitleja 1950.–1980. aastatel.
Tegi kaasa filmides "Briljandid proletariaadi diktatuurile" ja "Lurich".
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Cērkste
Cērkste on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonna Smārde vallas.
Küla on tekkinud endise Cērkste mõisa (Zerxten) juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda.
Seal asub Cērkste bussipeatus. . Küla serval asub Cērkste kalmistu.
Aastal 2018 oli külas 109 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 101.
Lidija Lotman
Lidija Lotman (vn. Лидия Михайловна Лотман; 7. november 1917 Petrograd – 31. jaanuar 2011 Peterburi) oli vene kirjandusteadlane, XIX sajandi vene kirjanduse uurija.
Ta lõpetas aastal 1939 Leningradi Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna. Teise maailmasõja ajal ta elas Leningradis, töötas haiglas ja oli seotud laste evakueerimisega Leningradist Elu tee kaudu. Hiljem töötas ta lastekodus kasvatajana.
Aastal 1946 kaitses ta teemal "Aleksandr Ostrovski ja 1840 aastate naturaalkoolkond" ("А. Н. Островский и натуральная школа 1840-х годов") filoloogiakandidaadi väitekirja. Aastal 1972 kaitses ta teemal "Vene 1860-ndate aastate kunstproosa" ("Русская художественная проза 1860-х гг.") filoloogiadoktori väitekirja.
Ta töötas palju aastaid Puškini majas (Vene Teaduste Akadeemia Vene Kirjanduse Instituudis), kus ta oli üks juhtivaid kaastöötajaid. Ta oli paljude monograafiate autor ja on osalenud paljude autorite, sh Fjodor Dostojevski, Mihhail Lermontovi, Ivan Turgenevi ja teiste vene kirjandusklassikute kogutud teoste väljaandmisel.
Isiklikku
Tema vend oli Tartu Ülikooli filoloogiaprofessor, semiootik Juri Lotman.
Eesti jalgpalli 2016/2017. aasta karikavõistlused
'''Eesti jalgpalli 2016/2017. aasta karikavõistlused''' oli Eesti jalgpalli peamise karikavõistluse 27. hooaeg, mis algas 1/64 finaali paaride loosimisega 21. mail 2016 ja lõppes finaaliga 27. mail 2017. Karikasarja registreerus 101 võistkonda. Karikavõitja sai aastaks enda valdusse Evald Tipneri nimelise rändkarika ja õiguse osaleda UEFA Euroopa Liigas. Valitsev karikavõitja oli Tallinna FC Flora, kes alistas 2015/2016. aasta karikafinaalis JK Sillamäe Kaleva 3:0.
2016/2017. aasta karikavõistlused võitis FCI Tallinn.
1/64-finaalid
!colspan="3" align="center"| 31. mai 2016
!colspan="3" align="center"| 2. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 4. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 5. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 6. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 7. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 8. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 9. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 12. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 15. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 16. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 18. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 19. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 22. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 28. juuni 2016
!colspan="3" align="center"| 3. juuli 2016
1/32-finaalid
Loosimine toimus 16. juunil 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"| 9. juuli 2016
!colspan="3" align="center"| 17. juuli 2016
!colspan="3" align="center"| 20. juuli 2016
!colspan="3" align="center"| 24. juuli 2016
!colspan="3" align="center"| 26. juuli 2016
!colspan="3" align="center"| 2. august 2016
!colspan="3" align="center"| 3. august 2016
!colspan="3" align="center"| 4. august 2016
!colspan="3" align="center"| 7. august 2016
!colspan="3" align="center"| 8. august 2016
!colspan="3" align="center"| 9. august 2016
!colspan="3" align="center"| 10. august 2016
!colspan="3" align="center"| 17. august 2016
!colspan="3" align="center"| 20. september 2016
1/16-finaalid
Loosimine toimus 11. august 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase.
!colspan="3" align="center"| 1. september 2016
!colspan="3" align="center"| 4. september 2016
!colspan="3" align="center"| 6. september 2016
!colspan="3" align="center"| 7. september 2016
!colspan="3" align="center"| 20. september 2016
!colspan="3" align="center"| 21. september 2016
!colspan="3" align="center"| 27. september 2016
!colspan="3" align="center"| 28. september 2016
!colspan="3" align="center"| 5. oktoober 2016
1/8-finaalid
Loosimine toimus 21. september 2016. Sulgudes võistkonna liiga tase.
Maardu linnapea
Maardu linnapea on Maardu linnavalitsuse juht.
Eesti jalgpalli 2016/2017. aasta karikavõistlused
1/8-finaalid
!colspan="3" align="center"| 12. oktoober 2016
!colspan="3" align="center"| 16. oktoober 2016
!colspan="3" align="center"| 18. oktoober 2016
!colspan="3" align="center"| 19. oktoober 2016
!colspan="3" align="center"| 2. november 2016
Finaal
Mängust tegi ülekande ERR.ee.
Baranya komitaat
Baranya komitaat on 1. järgu haldusüksus Ungari lõunaosas. Piirneb lõunas Horvaatiaga. Lõunapiiril voolab Drava ja idapiiril Doonau. Keskosas asub Mecseki mäestik.
Komitaadi halduskeskus on Pécs, teised suuremad linnad on Komló ja Mohács.
Komitaadis asub 1996. aastal loodud Doonau-Drava rahvuspark.
Haldusjaotus
Baranya komitaat jaguneb alates 2013. aastast 10 kreisiks:
Välislingid
🇭🇺
Eksperimentaalbioloogia Instituut
pisi|Instituudi peahooneks oli [[Harku mõisa häärber]] Eksperimentaalbioloogia Instituut (lühend EBI) oli bioloogilise uurimistööga tegelev teadusasutus Harkus.
See loodi 1. aprillil 1957 Tallinna Bioloogilise Eksperimentaalbaasi alusel TA Bioloogia- ja Meditsiiniteaduste Osakonna koosseisus kui Teaduste Akadeemia instituut. 1997. aastal liitus ta Eesti Maaülikooliga, saades 2005. aastal osaks selle Põllumajandus- ja keskkonnainstituudist.
Instituudi peahooneks oli Harku mõisa häärber. Selle lähedal asuvad instituudi laborihooned ja töötajate elamud.
Instituudi töötajaid
Selles instituudis on töötanud rida eesti biolooge, sealhulgas Olav Keerberg, Henn Mikelsaar, Toivo Orav, Ants-Peep Silvere, Toomas Tiivel, Galina Grossmann, Oleg Toompuu, jt.
Seikluskasvatus
Seikluskasvatus on sotsiaalkasvatusmeetod, mis püüab toetada inimest tema isiksuse arendamisel. See dünaamiline kasvatusprotsess kujutab endast isiksuse mitmekülgse arengu jaoks teostatavat füüsilist, vaimset ja emotsionaalset tegevust.
Seikluskasvatusele on omane aktiivne tegevus ja tulemuste ettearvamatus. Ülesanne on pakkuda emotsioone, mis töödeldakse inimese, grupi ja juhendaja abiga kogemusteks. Viies läbi seiklusharjutuse, peab juhendaja hoolega läbi mõtlema, mida ta tahab selle tegevusega õpetada.
Seikluskasvatuse kujunemine
Seikluskasvatus on osa elamuspedagoogikast. See on pedagoogika haru, mida tuntakse juba alates 19. sajandi lõpuaastatest. Elamuspedagoogika üks rajaja on Kurt Hahni. Tema eesmärk oli inimese kujundamine tasakaalukaks, vastutustundlikuks ja sotsiaalseks ühiskonnaliikmeks tajude, aistingute ja tunnete mõjutamise kaudu. Hahn soovitas jäiga akadeemilise õpetuse asemel kasutada elamusel ja kogemusel põhinevat õppimisviisi. .
Juba 1960. aastate algul oli USAs koole, mis töötasid elamuspedagoogika põhimõtetest lähtuvalt. USAs õpetatav seikluskasvatus tugineb 1971. aastal loodud Project Adventure (PA) või Adventure Based Counseling (ABC) põhimõtetel. PA on aidanud kaasa seikluskasvatuse kasutamisele USA tavakoolides. ABC on seikluskasvatusse toonud:
Seikluskasvatuse aspektid
Josef Kochi järgi peaks seikluskasvatus sisaldama järgmisi aspekte:
Seikluskasvatuse määratlemine
Seikluskasvatuse määratlemise teeb raskeks see, et teatud mõttes on kogu elu seiklus. See, mida keegi seikluseks nimetab, on väga individuaalne, seega on seiklus sügavalt isiklik kogemus.
Seikluskasvatus Eestis
Seikluskasvatus on Eestis jõudsalt arenev pedagoogiline suund, mis hetkel on rakendust leidnud huvihariduses ja vaba aja tegevusi koordineerivates asutustes. Sõna "seikluskasvatus" jõudis Eestisse Soomest, kui mitmesuguste koolitusega tegelevate organisatsioonide liikmed käisid Soomes väljaõppel. Seal kasutati seikluskasvatust 1980. aastatel rakenduskõrgkoolides keeleõppeprogrammi raames. Tänapäeval saab Eestis seikluskasvatust õppida Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia huvijuht-loovtegevuse õpetaja õppekava raames.
Eesti PEN-klubi
Eesti PEN-klubi (lühendatult Eesti PEN) on kirjanikke, ajakirjanikke ja teisi loomeinimesi ühendav organisatsioon, mille eesmärgiks on seista sõnavabaduse ja laiemalt inimõiguste eest. Eesti PEN-klubi on rahvusvahelise organisatsiooni PEN-klubi liige.
Eesti PEN asutati 1928 Tartus, kuid Eesti kirjanikud on võtnud rahvusvahelistest PENi kongressidest osa juba 1926. aasta Berliini kongressist alates. Sõdadevahelisel ajal andis Eesti PEN eesti kirjanduse tutvustamiseks välja prantsuskeelset ajakirja L'Estonie littéraire. Eesti PEN suleti aastal 1940 ja taastati Stockholmis 1946, 1989 asutati Eesti PENi Tallinna osakond, mille tegevus 1990ndate lõpul hääbus.
Eesti PEN taasasutati 3. veebruaril 2010.
Scheurmann
Scheurmann (vene keeles Ширман) oli Rootsist pärit aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Suguvõsa rajajaks oli Stockholmi veinikaupmees Johann Scheurmann (suri 1741). Ta asus XVII sajandi 2. poolel elama Eestimaale ja ostis 1687. aastal Läänemaal krahv Magnus Gabriel De la Gardie´lt Ohtla mõisa, millest sai Scheurmannide suguvõsamõis. 1827. aasta 24. veebruaril (vkj) võeti Tallinna 2. komandant Christian Friedrich Anton von Scheurmann (1780−1853) Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Suguvõsa kustus XIX sajandil.
Majandusalased süüteod
Majandusalased süüteod on Eesti Vabariigi karistusseadustiku (lüh KarS) 21. peatükis kirjeldatud süüteod. Karistusseadustiku majandusalaste süütegude peatükk koosneb üheksast jaost. Iga jagu on kategoriseeritud täpsema kuriteo- või majandusliku valdkonna alusel. Majandusalaste süütegude peatükk käsitleb ebaseaduslikku majandustegevust, äriühingutega seotud süütegusid, pankroti- ja täitemenetlusalaseid süütegusid, maksualaseid süütegusid, rahapesualaseid süütegusid, süütegusid väärtpaberiringluses, konkurentsialaseid süütegusid, erakonnaalaseid süütegusid ning erasektori korruptsioonisüütegusid.
Ebaseaduslik majandustegevus
Ebaseaduslik majandustegevus on sätestatud karistusseadustiku 21. peatüki 1. jaos. Tegemist on paragrahvirohkeima jaoga 21. peatükis. Jagu koosneb seitsmest kehtivast paragrahvist, mis käsitlevad: tegevusloata ja keelatud majandustegevust (KarS § 372), kolmanda riigi õigusaktide või nende alusel tehtud toimingute rakendamist väljaspool selle riigi territooriumi ja kolmanda riigi õigusaktide või nende alusel tehtud toimingute mõju majandus- või finantshuvidele teatamata jätmist (KarS § 3721), ärikeelu ja teataval erialal ning ametikohal töötamise keelu rikkumist (KarS § 373), alkoholi ebaseaduslikku käitlemist (KarS § 375), tubakatoodete käitlemise korra rikkumist (KarS § 376), lisaainete ebaseaduslikku eemaldamist erimärgistatud vedelkütusest ja selle tulemusel saadud vedelkütuse käitlemist (KarS § 3761) ning vedelkütuse ebaseaduslikku käitlemist (KarS § 3762).
Äriühingutega seotud süüteod
Äriühingutega seotud süüteod on sätestatud karistusseadustiku 21. peatüki 2. jaos. Jagu koosneb neljast kehtivast paragrahvist, mis käsitlevad: ärisaladuse ebaseaduslikku saamist, kasutamist ja avaldamist (KarS § 377), audiitor- ja erikontrolli tulemuste esitamata jätmist ja ebaõiget esitamist (KarS § 379), äriühingu varalise seisundi ja muude kontrollitavate asjaolude kohta ebaõigete andmete esitamist (KarS § 381) ning raamatupidamise kohustuse rikkumist (KarS § 3811).
Pankroti- ja täitemenetlusalased süüteod
Pankroti- ja täitemenetlusalased süüteod on sätestatud karistusseadustiku 21. peatüki 3. jaos. Jagu koosneb kolmest kehtivast paragrahvist, mis käsitlevad: maksujõuetuse põhjustamist (KarS § 384), võlausaldajate ebavõrdset kohtlemist (KarS § 3841) ja vara varjamist pankroti- ja täitemenetluses (KarS § 385).
Maksualased süüteod
Maksualased süüteod on sätestatud karistusseadustiku 21. peatüki 4. jaos. Jagu koosneb kolmest kehtivast paragrahvist, mis käsitlevad: maksukohustuse varjamist ja tagastusnõude alusetu suurendamist (KarS § 3891), salakaubavedu (KarS § 391) ja ebaseaduslikke toiminguid tollisoodustusega kaubaga ja aktsiisikaubaga (KarS § 393).
Rahapesualased süüteod
Rahapesu legaaldefinitsioon on määratletud rahapesu ja terrorismi rahastamise tõkestamise seaduses (lüh RahaPTS). RahaPTS § 4 alusel „rahapesu on kuritegelikust tegevusest saadud vara või selle asemel saadud vara: muundamine või üleandmine eesmärgiga varjata vara ebaseaduslikku päritolu või abistada kuritegelikus tegevuses osalenud isikut, et ta saaks hoiduda oma tegude õiguslikest tagajärgedest; omandamine, valdamine või kasutamine, kui selle saamisel on teada, et see on saadud kuritegelikust tegevusest või selles osalemisest; tõelise olemuse, päritolu, asukoha, käsutamisviisi, ümberpaigutamise või omandiõiguse varjamine või varaga seotud muude õiguste varjamine.“
Süüteod väärtpaberiringluses
Süüteod väärtpaberiringluses on sätestatud karistusseadustiku 21. peatüki 6. jaos. Jagu koosneb kahest paragrahvist, mis käsitlevad: siseteabe väärkasutamist (KarS § 398) ning turumanipulatsiooni (KarS § 3981).
Turumanipulatsiooni legaaldefinitsiooni ei anna ei karistusseadustik ega väärtpaberituru seadus. Riigikohus on oma otsuses leidnud, et turumanipulatsioon on eelkõige olukord, „kus keegi püüab muuta väärtpaberi hinda või mõjutada tehinguid või tehingukorraldusi või levitab teavet viisil, mis jätab väärtpaberiga kauplemisest turul või selle emitendist vale mulje.“
Konkurentsialased süüteod
Konkurentsialased süüteod on sätestatud karistusseadustiku 21. peatüki 7. jaos. Jagu koosneb ühest kehtivast paragrahvist, mis käsitleb konkurentsi kahjustatavat kokkulepet, otsust ja kooskõlastatud tegevust (KarS § 400).
Erasektori korruptsioonisüüteod
Erasektori korruptsioonisüüteod on sätestatud karistusseadustiku 21. peatüki 9. jaos. Jagu koosneb kahest kehtivast paragrahvist, mis käsitlevad: altkäemaksu võtmist erasektoris (KarS § 4023) ja altkäemaksu andmist erasektoris (KarS § 4024). Altkäemaksu võtmist (KarS § 294) ja andmist (KarS § 298) reguleerib üldiselt karistusseadustiku 17. peatüki 2. jagu, kuid erasektoris toimepandud altkäemaksu võtmine ja andmine on käsitletavad süütegudena just 21. peatüki 9. jaos.
Tähtsus
Majandusalaste süütegude võimalikult selge ja struktureeritud reguleerimine karistusseadustikus muutub aina olulisemaks. Justiitsministeeriumi kriminaalpoliitika osakonna ülevaade 2019. aasta registreeritud kuritegudest Eestis näitab, et majandusalaste süütegude sagedus on tõusutrendis. Kui 2018. aastal registreeriti Eestis 285 majandusalast süütegu, siis 2019. aastal oli Eestis registreeritud majandusalaste süütegude arv kolmandiku võrra suurem, 379 registreeritud süütegu. Kusjuures 2019. aastal registreeriti kõige rohkem rahapesuga seotud majandusalaseid süütegusid. Kuritegevuse ülevaade näitab, et majandusalaste süütegude arv kasvab. See aga omakorda tähendab, et majandusalaste süütegude võimalikult selge ja struktureeritud reguleerimine karistusseadustikus peab muutuma veelgi olulisemaks, et nimetatud kasvu tõhusamalt reguleerida.
Hevi
pisi|Hevi Hevi (gruusia keeles ხევი) on ajalooline piirkond Gruusia kirdeosas. Hevi paikneb Kaukasuse mäestiku peaaheliku põhjanõlval Venemaa (Osseetia ja Inguššia) piiri ääres.
Hevi piirkonnas asub üle 5000 meetri kõrgune Kazbeki mägi.
Tänapäevase haldusjaotuse järgi kuulub Hevi Mtshetha-Mthianethi piirkonna Kazbegi rajooni. Hevi keskuseks peetakse Tereki jõe ääres asuvat Stephantsminda alevit.
Vee tänav (Rakvere)
Vee tänav on tänav Rakvere linnas. 19. sajandil oli tänava nimeks Veemi tänav.
Tänav asub Õpetaja Heinamaa linnaosas. Tema pikkus läänest ida suunas on 578 meetrit, tänava-ala vähim laius on 9 meetrit. Sõidutee katendiks on asfalt ning läänepoolses osas on välja ehitatud kivikattega kõnniteed.
Vee tänav algab J.Kunderi tänavast ja lõppeb Vabaduse tänavaga. Ristub Kastani puiestee ja Viru tänavatega. Samas hargneb see Allika, L.Koidula ja Väike-Karja tänavatega.
Allika tänava juures ületab Vee tänav Soolikaoja. Rohealad koos tiikidega kahel pool tänavat kannavad selles kohas nime Supeluse park põhja pool ning Allika park lõuna pool.
Tänava algus kuulub J.Kunderi tänava ristmiku juures 15 m ulatuses Rakvere vanalinna muinsuskaitsealasse nr 27012/227. Sealt edasi kuni Kastani puiesteeni on ta 155 m ulatuses muinsuskaitseala kaitsevööndis.
Helitehnik
Helitehnik ehk helitehnoloog on elukutse, mida esindaval isikul peab olema võimekus helitehnoloogiat kasutades produtseerida heli või analoogne või digitaalne helisalvestis.
Helitehnoloogi ülesannete hulka kuuluvad:
Töövahendid
Helitehnoloog peab olema suuteline rakendama erinevaid helisalvestusviise, sealhulgas analooglinti, digitaalseid mitmerealisi salvesteid ja helitöötlustarkvarasid. Kaasaegsel helitehnoloogil on vajalik aru saada tarkvara ja raudvara integratsioonipõhimõtetest – sünkroonimisest analoog-digitaalmuunduseni. Oma töös kasutavad helitehnoloogid erinevaid digitaalseid seadeldisi, sealhulgas:
Helivõimendiid – elektroonilised võimendid, mis suurendavad elektrisignaali pinget ja võimsust helisageduste alas.
Analoog-digitaalmuundurid – seadmed, mis muudavad analoogsignaali ehk pideva signaali digitaalsignaaliks ehk diskreetsesse vormi.
Digitaal-analoogmuundurid – seadmed, mis muundavad digitaalsignaali analoogsignaaliks.
Muusikatarkvara (inglise keeles Digital Audio Workstation, lühendina DAW] – muusika või heli loomiseks, salvestamiseks ja/või töötlemiseks loodud tarkvara.
Valjuhääldid – elektroakustilised seadmed, mis muundavad helisagedusliku elektrivõnkumise (audiosignaali) heliks.
Mikrofonid – elektroakustikaseadmed, mis muundavad helirõhu võnkumised elektripinge muutusteks.
Helimikserid – elektroonilised seadmed, millega saab kombineerida ja muuta erinevaid helisid.
Sekventserid – elektrooniline seade, millega saab kombineerida ja muuta erinevaid helisid.
Eelvõimendid (inglise keeles preamp) – seadmed, mis võimendavad nõrkasid signaale liinitasemele, et nendega töötamine oleks lihtsam.
Magnetofonid – on seadmed audiosignaali magnetiliseks salvestamiseks liikuvale andmekandjale – magnetlindile – ja salvestise taasesitamiseks.
Helitehnoloogia õppimine Eestis
Eestis on helitehnoloogia eriala võimalik omandada kõrghariduse baasil Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias ning Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias. Õpe Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias kestab 4 aastat ning nõuab 240 EAP (Euroopa ainepunktisüsteemi ainepunkti) täitmist (8 semestrit, 30 EAP semester). Heliloomingu õppekava Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias kestab 3 aastat ning nõuab 180 EAP täitmist (6 semestrit, 30 EAP semester).
Zvirbuļi
Zvirbuļi on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonna Smārde vallas. Küla asub merepinnast 60 meetri kõrgusel ja jääb valla keskusest Smārdest 17 ning Riiast 62 kilomeetri kaugusele.
Külas asuvad Zvirbuļi ja Kirpji bussipeatus. . Aastail 2009–2021 kuulus küla Engure piirkonda.
2014. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused
2014. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused olid 78. jäähoki maailmameistrivõistlused, mis toimusid Valgevenes Minskis 9.–25. maini. Maailmameistriks tuli Venemaa, kes alistas finaalis Soome. Pronksmedalid võitis Rootsi.
B-alagrupp
Lisaajal ja karistusvisete järel lõppenud mängude skoorid on kaldkirjas.
Karl Polanyi
Karl Paul Polanyi (ungari keeles Polányi Károly; 25. oktoober 1886 Viin, Austria-Ungari Keisririik – 23. aprill 1964 Pickering, Ontario, Ameerika Ühendriigid) oli Ungari juudi päritolu majandusajaloolane, majandusantropoloog, poliitökonomist, ajaloosotsioloog ja sotsiaalfilosoof.
Teda tuntakse ta vastuseisu pärast traditsioonilisele majandusmõtlemisele. Polanyi raamatust "The Great Transformation" ("Suur muutus") pärineb substantivism – kultuuriline lähenemine majandusele, mille kohaselt majandus on ühiskonna ja kultuuri osa. See vaatekoht vastandus peavoolu majandusmõtlemisele, kuid osutus populaarseks antropoloogias, majandusajaloos, majandussotsioloogias ja politoloogias.
Ta on kirjutanud kaasaegse majandussüsteemi kujunemisest ja ka majandusest muistsetes ühiskondades.
Polanyi teooriatest on inspiratsiooni ammutanud majandusliku demokraatia liikumine (economic democracy movement).
Noorus
Budapesti Ülikoolis käies asutas Polanyi radikaalse Galilei klubi, millel oli ungari intellektuaalide mõttemaailmale oluline mõju. Sel ajal suhtles ta aktiivselt teiste väljapaistvate mõtlejatega nagu György Lukács, Oszkár Jászi ja Karl Mannheim. 1912. aastal sai Polanyi Budapesti Ülikoolist juura doktorikraadi. 1914 aitas ta kaasa Ungari Radikaalse Partei asutamisele ja tegutses selle asjaajajana.
Viinis
Ta abiellus poola-ungari päritolu kommunistist revolutsionääri Ilona Duczynskaga.
Londonis
Polanyil paluti Der Österreichische Volkswirtist lahkuda, kuna pärast Hitleri võimuletulekut 1933. aasta jaanuaris ja kasvava fašismi mõjul toimunud austria parlamendi laialisaatmist ei olnud ajakirjal enam võimalik palgal hoida silmapaistvat sotsialistist mõtlejat. Polanyi suundus 1933. aastal Londonisse, kus teenis elatist ajakirjaniku ja tuutorina ning 1936. aastast lektorina Tööliste haridusassotsiatsioonis (Workers’ Educational Association). Ta loengute märkmed sisaldasid uurimistööd, mille põhjal ta hiljem kirjutas "The Great Transformationi". Seda raamatut hakkas ta kirjutama 1940. aastal, mil kolis Vermonti, et asuda tööle Benningtoni Kolledžis. Raamat ilmus 1944 ja sai suure tunnustuse osaliseks. Ta kirjeldas selles Inglismaal toimunud ühiskondliku maa eraomandiks muutumise protsessi ja kaasaegse majandussüsteemi loomist 19. sajandi alguses.
USA ja Kanada
Pärast sõda sai Polanyi õpetamiskoha Columbia Ülikoolis (1947–1953), kuid ta abikaasa kommunistitaust muutis püsiva USA viisa saamise võimatuks. Seetõttu kolisid nad Kanadasse ja Polanyi käis sealt New Yorgis tööl. 1950ndate alguses sai Polanyi Fordi fondilt (Ford Foundation) ulatusliku grandi uurimaks muistsete impeeriumide majandussüsteeme.
Olles kirjeldanud kaasaegse majandussüsteemi tekkelugu, soovis Polanyi mõista, kuidas "majandus" kaugemas minevikus eraldiseisva valdkonnana esile kerkis. Tema Columbia Ülikooli seminare kuulas mitu tuntud õpetlast ja ta mõjutas tervet põlvkonda õpetajaid. 1957. aastal ilmus loengute põhjal raamat "Trade and Markets in the Early Empires". Polanyi jätkas ka hiljem kirjutamist ja asutas ajakirja Coexistence.
Silvia Mellik
pisi|Silvia Mellik koos [[Kuno Arenguga XXVI üldlaulupeol (2014)]] Silvia Mellik (sünninimi Silvia Kaljo; aastatel 1955–1964 Silvia Kosk; sündinud 4. märtsil 1933 Tallinnas) on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
Aastatel 1951–1953 õppis ta Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimist Ants Kiilaspea klassis. 1958. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi koorijuhtimise eriala Gustav Ernesaksa klassi. Silvia Mellik on korporatsioon Lembela liige aastast 1994.
Aastatel 1958–1962 töötas Vanemuise teatris koormeistrina, aastatel 1962–2001 Tallinna Muusikakoolis koorijuhtimise õpetajana.
Aastatel 1965–1968 oli ta Tallinna Haridustöötajate Naiskoori dirigent, 1972–1983 TPI Akadeemilise Naiskoori dirigent, 1983–1994 TPI Vilistlaste Naiskoori (hiljem Tallinna Tehnikaülikooli Vilistlaste Naiskoori) dirigent.
Ta oli XXI üldlaulupeol nais- ja meeskooride dirigent ning XXII üldlaulupeol naiskooride dirigent.
1997. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
1997. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid suusatamise maailmameistrivõistlused, mis toimusid 21. veebruarist 2. märtsini 1997 Norras Trondheimis. Eesti sportlasi oli võistlustules 14.
Meeste 10 km klassikalises stiilis
24. veebruar 1997
Kenneth Omeruo
Kenneth Josiah Omeruo (sündinud 17. oktoobril 1993 Abia osariigis) on Nigeeria jalgpallur, kes mängib kaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis CD Leganés ja Nigeeria jalgpallikoondises.
1997. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
Meeste 15 km jälitussõit vabastiilis
25. veebruar 1997
Kenneth Omeruo
Aastatel 2010–2012 mängis ta Belgia klubi Standard Liège'i noortemeeskondades. 2012. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Chelseaga. Alates sellest ajast ei ole ta Chelsea meeskonnas üheski mängus mänginud, kuid on olnud laenul paljudes teistes klubides. 2012–2013 oli ta poolteist hooaega laenul Hollandi kõrgliiga klubis ADO Den Haag, hooaegadel 2013–14 ja 2014–15 Inglismaa esiliiga klubis Middlesbrough, hooajal 2015–16	Türgi kõrgliiga klubis Kasımpaşas, hooajal 2016–17 Türgi kõrgliigas Alanyasporis ja hooajal 2017–18 taas Kasımpaşas. 2018. aasta augustis läks ta laenule Leganésesse.
1997. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
Meeste 30 km vabastiilis
21. veebruar 1997
Meeste 50 km klassikalises stiilis
2. märts 1997
Meeste 4×10 km teatesuusatamine
28. veebruar 1997
Naiste 5 km klassikalises stiilis
23. veebruar 1997
Naiste 10 km jälitussõit vabastiilis
24. veebruar 1997
Naiste 15 km vabastiilis
21. veebruar 1997