cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alpi seedermänd
Kasutamine
pisi|vasakul|Alpi seedermänni seemned kestaga ja puhastatult Alpi seedermändi kasutatakse peamiselt mäenõlvade kindlustamiseks erosiooni ja laviinide eest. Samuti on tal oluline roll kasvupiirkonna vesikonna kaitsel. Tema puit on kvaliteetne ning hinnatud käsitöötoodete ja kergete ehituskonstruktsioonide valmistamisel. Puidust valmistatakse küttepuid, saematerjali, puunikerdusi, põrandalaudu, voodrilaudu, sindleid jm.
Puid kultiveeritakse ka seemnete saamiseks. Söödavaid seedermänni seemneid korjatakse ja müüakse, samuti valmistatakse neist alkohoolset jooki. Käbisid kasutatakse alkohoolsete destillaatide maitsestamiseks.
Alpi seedermänd on parkides ja aedades populaarne ilupuu.
Kasvatamine Eestis
Alpi seedermänd introdutseeriti Eestisse 19. sajandi alguses ning ta on meil üks laialdasemalt kasutatud võõrmänni liike. Ta omab perspektiivi peamiselt ilupuuna ning teda on kasvatatud paljudes parkides, nt Vana-Vigalas, Pühajärves, Keila-Joas, Paistus, Päris (Viljandimaa), Alatskivil, Kaiaveres (Tartumaa), Kursil (Jõgevamaa), Hummulis, Karulas (Valgamaa), Libatses (Pärnumaa), Maardus, Mõnistes, Niibis (Läänemaa), Säreveres, Toila-Orus, Narva-Jõesuus, Pärnus, Tallinnas, Tartus, Türil, Viljandis, Valgas jm. Kõrgemaid (25–26 m) puid saab näha Järvseljal Rõkkas, Jädivere parkmetsas ja Luua pargis.
Haljastuses peaks alpi seedermändi istutama üksikult või väikse grupina, kus puudevahelised kaugused oleksid 8–10 m. Puude läheduses ei tohiks olla kiire kasvuga lehtpuid, sest nende varjus muutub seedermänni võra hõredaks või ta hukkub. Metsakultuurides ei ole tal aeglase kasvu tõttu erilist perspektiivi, kuna kohalikud puuliigid tõrjuvad ta puistust välja. Ta on meil täiesti külmakindel ja eelistab pinnastest värskeid liivasavimuldi. Kevadel puhkeb ta siberi seedermännist hiljem.
Kultiveerimisel peab arvestama, et alpi seedermänd on eriti vastuvõtlik mitmesugustele seenhaigustele, millest enamlevinud on okaspuu-võrsevähk (tekitajaks on seen Gremmeniella abietina) ja lumepudetõbi (kahjustajaks on seen Phaddium infestans). Nendesse haigustesse nakatunud puud sageli hukkuvad. Samuti võivad alpi seedermännid nakatuda Eestis epideemiliste puhangutena esinevasse männi-pudetõppe, mille tekitajaks on seen Lophodermium pinastri.
Eesti Piirikaitserügement Tallinn
Eesti Piirikaitserügement Tallinn oli Relva-SS koosseisus võidelnud mobiliseeritud eestlastest moodustatud rügement veebruarist aprillini 1944.
Piirikaitserügement Tallinn moodustati 1. veebruaril Eesti Omavalitsuse poolt välja kuulutatud 1904.–1923. aastal sündinud meeste üldmobilisatsiooni tulemusel. Relva-SS-i eesti vabatahtlike leegioni kindralinspektori Johannes Soodla korraldusel formeeriti Omakaitse neli 500-mehelist pataljoni ja koondada need 10. veebruariks Tallinna. I pataljon formeeriti Viljandis, II Pärnus, III Tartus. 12. veebruariks olid kõik mehed koondatud Tallinna.
Piirikaitserügement suunati juba 12. veebruaril Narva rindele, kus oli alanud Nõukogude vägede pealetung, kus rügemendi pataljonid jaotati Saksa üksuste alluvusse. Rügement võttis osa Meriküla dessandi hävitamisest ja Auvere ruumi kaitsmisest.
Kapten Purre I pataljon saadeti Sirgala piirkonda Reidepõllule, kus käisid ägedad metsalahingud. Pataljon jäi sinna nädalaks ning pidas Virumaa soodes edasitungiva vastase kinni koos Fischeri eesti pataljoni järelejäänud meestega. Pataljon allutati 170. jalaväediviisile. II pataljon jäi Kurtna laagri juurde, kus hakati ehitama uut kaitseliini. III pataljon võttis esmalt osa Meriküla dessandiga maabunud ning ellujäänud punaarmeelaste püüdmisest. Seejärel määrati kapten Mölderi pataljon III SS-soomuskorpuse komandeeriva kindrali Felix Steineri korraldusel soomusgrenaderidiviisi Feldherrnhalle alluvusse ning paigutati rindele Auvere küla juurde, raudteeülesõidukohast kilomeeter ida pool. 15. veebruaril suunas diviis III pataljon kaitsepositsioonide väljaehitamisse, sest pataljon ei olnud suuteline täitma julgestusülesandeid.
19. veebruaril määrati rügement rannakaitsesse ja 23. veebruaril suundusid II ja III pataljon Narva-Jõesuu juurde.
2. märtsil keeldus kindral Berlini Grupp II pataljonist pataljoni võitlusvõimetuse tõttu.Sel ajal oli I pataljon ikka veel 170. jalaväediviisi alluvuses rindel, II ja III pataljoni 3 kompaniid 2. õhutõrjediviisi alluvuses rannakaitses.
17. märtsil allutati I pataljon III SS soomuskorpusele ning määrati 14. aprillil 20. SS-diviisi 45. rügemendi II pataljoni täienduseks. 19. aprillil võeti II pataljon rannakaitsest ära, tema lõigu võttis üle 31. eesti politseipataljon. 24. aprillil suunati III pataljoni isikkoosseis 20. SS-diviisi alluvusse, kuid jäeti esialgu rannakaitsesse nime all "20.SS-diviisi häirepataljon" ja keelati lahingkoosseisu vähendada. Pataljon vahetati välja 288. politseipataljoni poolt alles 16. juunil.
Rügemendi I pataljon kaotas 53 meest surnute, 173 haavatutena, III pataljon vastavalt 8, 28 meest. II pataljonil kaotusi ei olnud.
Juhtkond ja koosseis
Rügemendi ülem:
Rügemendi koosseis:
1690. aastad
1690. aastad on ajavahemik 1690. aasta algusest kuni 1699. aasta lõpuni.
Avaldis
Avaldis on eeskiri. Avaldis määrab ära tehted ja tehete sooritamise järjekorra.
On olemas nii arv- kui tähtavaldisi.
Израз
Kõpu vald (1939)
Kõpu vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Suure-Kõpu külas.
Maksim Gruznov
Maksim Gruznov (sündinud 21. aprillil 1974 Narvas) on vene juurtega Eesti endine jalgpallur. Gruznov on Meistriliiga läbi aegade parim väravakütt. Suurema osa oma 304 väravast (seisuga 27.05.2013 ) on löönud Narva JK Transi eest.
Kõpu vald (1939)
Vald moodustati senise Suure-Kõpu valla maa-alast, välja arvatud Metsküla piirkond ja osa Kõpu metskonna Kõpu metsandiku maa-alast.
1939. aastal oli vallas 1899 elanikku.
Esimene vallavanem oli Märt Meet. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Johan Pauri (kinnitatud Siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).
13. septembril 1945 moodustati valla koosseisus Asu külanõukogu, Tipu külanõukogu ja Tässa külanõukogu.
Saareotsa
Saareotsa on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Loksa tänavate loend
''Siin on loetletud Loksa teid ja tänavaid. Esimeses veerus on teenumber riiklikus teeregistris, viimases aga tee pikkus.''
Records 2000
Selle omanik ja produtsent on Peeter Kaljuste.
Tori küla
Tori on küla Järva maakonnas Türi vallas.
Uetersen
thumb|Ueterseni muuseum Uetersen on linn Saksamaal Schleswig-Holsteini liidumaal Pinnebergi kreisis.
Uetersen asutati 1234. aastal. Linnaõigused sai 1870. aastal.
Olustvere vald (1939)
Olustvere vald oli vald Viljandimaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus Tääksi külas.
Vald moodustati senise Olustvere valla maa-alast, välja arvatud Aasu talu ja selle talu ning Särgla piirkonnas asuvad Aimla metsandiku maa-alad; senise Sürgavere valla Mudiste ja Kärevere külade piirkondadest.
1939. aastal oli vallas 2570 elanikku.
Esimene vallavanem oli Jaan Vahtramäe. 1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks Theodor Koppel (kinnitatud siseministri poolt 19. jaanuaril 1940).
1945 septembris moodustati Olustvere vallas 3 külanõukogu: Aimla, Olustvere ja Tääksi külanõukogu.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Olustvere valla territoorium 1950 septembris Suure-Jaani rajooni koosseisu.
Maanteejooksu maailmameistrivõistlused
Maanteejooksu maailmameistrivõistlused olid aastatel 2006–2007 rahvusvahelise kergejõustikuliidu IAAF-i korraldatavad võistlused, kus võisteldi maanteejooksu maailmameistri tiitlile. Võistluste korraldamist alustati 2006. aastal kui need võistlused asendasid varem korraldatud poolmaratoni maailmameistrivõistlusi. Võisteldi meeste ja naiste individuaalses ja võistkondlikus arvestuses. Võistkondlikus arvestuses liideti kolme parema jooksja tulemused, et parim selgitada. Võistlusdistants oli 2006. aastal 20 km ja 2007. aastal poolmaraton. Peale 2007. aastat toimuvad taas poolmaratoni maailmameistrivõistlused.
Vaata ka
IAAF World Road Running Championships
Idlib
Idlib on linn Süürias, Idlibi provintsi keskus.
Veeõitseng
pisi|Veeõitseng ühes [[Hiina küla jões]] pisi|Veeõitseng [[Dnepri jõel Ukrainas]] Veeõitseng (ka: veeõitsemine, vee õitseng) on mikroorganismide (tavaliselt vetikate) ajutine vohamine veekogus. Vanemas kirjanduses kasutatakse sageli mõistet "vetikate õitsemine", mis on aga sisuliselt vale, sest vetikatel pole õisi ja nad ei õitse.
Veeõitsengu peamine põhjus on toitainete, eriti fosfaatide üleküllus. See omakorda võib olla tingitud väetiste kasutamisest põllumajanduses, samuti majapidamistes fosforit sisaldavatest puhastusvahenditest. Kui niisugused ained on loodusesse sattunud, võivad nad vihmaveega veekogusse kokku kanduda. Veeõitsengu soodustajateks on peetud ka süsiniku ja lämmastiku üleküllust.
Veeõitseng võib ilmneda nii magedas, riimvees kui ka soolases vees. Tavaliselt põhjustab veekogu õitsengut üks fütoplanktoni liik. Veeõitsenguga kaasneb sageli vee värvuse muutus. Vesi võib muutuda hägusroheliseks, sinakasroheliseks, pruuniks või punakaks – see sõltub vohavast liigist ja veekogu režiimist. Veeõitseng põhjustab veekogus hapnikuvaeguse, mudastumise ja eutrofeerumise. Kõige tavalisemad veeõitsengu põhjustajad on sinivetikad ehk tsüanobakterid, kes tegelikult on bakterid.
Gedly Tugi
Gedly Tugi (sündinud 11. septembril 2001 Karksi-Nuias) on Eesti kergejõustiklane, odaviskaja.
Veeõitseng
Ehkki puudub veeõitsengu üldtunnustatud määramispiir, siis tavaliselt on loetakse veeõitsenguks seda, kui milliliitris vees on 1000–10 000 vetikarakku.
Gedly Tugi
Ta on lõpetanud Karksi-Nuia August Kitzbergi nimelise Gümnaasiumi 11. klassi ja Audentese Spordigümnaasiumis 12. klassi.
Veeõitseng
Veeõitseng toimub sagedamini suvel sooja ja tuulevaikse ilmaga, harvem talvel jääkatte all.
Veeõitsengud Eestis
Eestis esineb veeõitsenguid peamiselt eutroofsetes ja düseutroofsetes järvedes. Veeõitsemisi esineb suvekuudel ka Eesti suurjärvedes: Peipsis ja Võrtsjärves, samuti Läänemeres.
Eesti veekogudes on veeõitsengute põhjustajateks sageli sinivetikad, sageli ainult üks liik. Eestis teadaolevast umbes 100 sinivetikaliigist on veeõitsengutega seotud 20 liiki.
Gedly Tugi
Tugi treenib kergejõustikuklubis Audentese SK, treenerid on Toomas Merila, Magnus Kirt ja Indrek Tustit.
Sportlikud tulemused
Noorte olümpiamängudel Buenos Aireses 2018. aastal saavutas ta 6. koha
2018. aasta Euroopa U18 meistrivõistlustel Ungaris võitis Tugi tulemusega 55.28 (500-grammine oda) pronksmedali ning 2019. aasta Euroopa U20 meistrivõistluste Rootsis võitis ta samuti pronksmedali, saavutades tulemuse 54.52.
2019. aasta Eesti meistrivõistlustel tuli esimest korda täiskasvanute arvestuses Eesti meistriks, tulemus 51.11. Teist korda tuli täiskasvanute Eesti meistriks 2022. aasta Eesti meistrivõistlustel visates oda 56.21. 2022. aasta Eesti U-23 meistrivõistlustel Rakveres tuli vanuseklassi meistriks tulemusega 58.39, mis on Eesti läbi aegade 4. tulemus.
2022. aasta Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus Münchenis jäi tema parimaks katseks 54.38, mis andis 18. koha.
22. juunil 2023 viskas ta Poolas Krakówis Euroopa Mängudel isikliku rekordi 60.19 ning 2. juulil Pärnu Rannastaadionil parandas seda 46 sentimeetriga (60.65), tõustes Eesti läbi aegade edetabelis kolmandaks.
16. juulil 2023 võitis Tugi Soomes Espoos toimunud U23 vanuseklassi Euroopa meistrivõistlustel tulemusega 57.62 hõbemedali. Kuldmedali võitis tulemusega 60.73 Elina Tzengko ja pronksmedali Anni-Linnea Alanen tulemusega 56.67.
Belphegor
Belphegor on Austria blackened death metal 'i ansambel, mis aastatel 1991–1993 tegutses nimega Betrayer.
Ganglioni tsüst
Ganglioni tsüst ehk ganglion või kooljaluu ehk eksostoos on paistetus, mis enamasti tekib liigeste või kõõluste piirkonda jalgadel või kätel. Tsüsti suurus varieerub olenedes selle vanusest ja nad muutuvad tavaliselt põletikulisteks. Kõige sagedasem esinemine on randmel ja sõrmedel või varvastel. Kooljaluuks (ka pätk või surnuluu) nimetatakse hobustel sageli kannaliigese juurde tekkivat luukasvajat.
Aleksander Arro
Aleksander Arro (22. aprill 1898 Juuru vald (Juuru kihelkond), Harjumaa – 11. juuli 1935 Jägala) oli Eesti sõjaväelane (kapten).
Elukäik
Lõpetas 1917. aastal Tallinna Poeglaste Kaubanduskooli ning mobiliseeriti juunis sõjaväkke. Mõni kuu hiljem alustas õpinguid 2. Oranienburgi lipnikekoolis.
SPORTident
SPORTident kiipkaart (ka SI-kaart, SI-sõrm, SI-näpp, SI-pulk, SI-kiip) on elektrooniline kontrollkaart, mida kasutatakse orienteerumises kontrollpunkti läbimise fikseerimiseks.
Elektrooniline süsteem võimaldab fikseerida kontrollpunkti läbimise aja. Finišis saab kohe kontrollida, kas võistleja läbis raja määrustepäraselt, ning välja arvutada raja läbimisele kulunud aja. Väiksematel võistlustel ja päevakutel, kus puuduvad stardi- ja finišikohtunikud, võtavad osalejad ise stardi- ja finišiaja. Kiipkaart on asendanud vana, kompostri jäljenditel kontrollkaartidel põhinenud kontrollpunktide läbimise kontrollisüsteemi, mille puhul lõpliku tulemuse fikseerimine võttis oluliselt kauem aega.
Aleksander Arro
Elukäik
Pärast kooli laialisaatmist enamlaste poolt 1917. aasta detsembris tuli tagasi Eestisse. 26. veebruaril 1918 ilmus ta Eesti sõjavägede intendantuuri valitsusse, kus määrati raha-arveosakonna kirjutajaks. 1918. aasta kevadel saadeti intendantuur Saksa okupatsioonivõimude poolt laiali. 18. jaanuaril 1919 asus teenistusse Tallinna kooliõpilaste pataljonis, kus täitis ametikohti instruktorist rooduülemani.
Vabadussõja järel lõpetas eksternina Sõjakooli ning ülendati lipnikuks. Komandeeriti seejärel Harju maakonna Rahvaväe ja Kaitseliidu ülema valitsusse, kus määrati spordiinstruktoriks. Õppis samal ajal Tallinna kolledžis, mille lõpetas 1923. aastal. Astus seejärel Tartu Ülikooli õigusteadust õppima, kuid õpingud katkesid 1928. aastal.
15. märtsil 1924 viidi üle lennuväerügementi, kus asus õppima õppejaoskonnas lendurvaatlejate kursusel. Ka lennuväerügemendis määrati ta spordiinstruktoriks. Aleksander Arro oli üks Tallinna garnisoni paremaid tennisiste ning kuulus Kalevi tenniseklubi juhatusse. Pärast lendurvaatlejate kursuse lõpetamist nimetati ta merelennu eskadrilli lendurvaatleja kohale. 1926.–1927. aastal õppis Sõjaväe Ühendatud Õppeasutustes alalisväe ohvitseride kursusel. 1. aprillist 1927 määrati eskadrilli nr. 5 lendurvaatlejaks. Alates 1928. aasta suvest töötas Lennukoolis fotoinstruktorina, 1. juulist 1930 lisandus sellele Lennukooli adjutandi kohuste täitmine.
Aleksander Arro hukkus Valkla õppeväljal toimunud lennuõnnetuses, kui ta koos lendur Ernst Muruga sooritas laskeharjutust pardakuulipildujast. Lennuk läks umbes 200 m kõrgusel pöörisesse ning kukkus nina ees puruks, mõlemad lendurid hukkusid.
Tartu JK Tammeka
Tartu JK Tammeka on Tartus tegutsev Eesti jalgpalliklubi, mis mängib Premium liigas.
Ajalugu
Tartu JK Tammeka asutati 1989. aastal noorte jalgpalliklubina Hillar Otto, Avo Jakovitši ning Heino Ligi koostööl. Klubi tegi algselt nime, korraldades noorteturniire Tammeka Cup.
Tartu Jalgpalliklubi Tammeka (2000–2005)
2000. aastal loodi lõpuks ka esindusmeeskond, koostöös Merkuur-Juunioriga, kes alustas liigamänge Eesti III liiga lõunadivisjonis. Esimesteks treeneriteks olid juba varem pikalt Tartus vutinoori juhendanud Avo Jakovitš ning Hillar Otto. Juba esimesel hooajal võideti III liiga. 60st maksimumpunktist suudeti koguda 48 ning parim väravalööja oli hiljem rahvuskoondiseski ühe mängu kirja saanud Vitali Gussev. Merkuuriga koostöö lõppes ning võidukast koosseisust jäi alles ainult 1/4. Siiski 2001 korrati eelmise hooaja edu, võites II liiga, ja tõusti esiliigasse. Seda küll juba suvest uue väravavahina mängiva peatreeneri, Jyri Kangasniemi abil. Uuesti vahetati peatreenerit, teatepulga võttis üle Eesti jalgpallielus aastakümneid tegutsenud Ants Kommusaar. 2002–2004 veedeti esiliigas mängides, tulemusteks 6. ja 7. koht. Lisaks tehti debüüt 2003 Eesti karikavõistlustel võiduga HÜJK Emmaste üle. Taas oli toimunud peatreeneri vahetus, meeskonda juhendas Meelis Eelmäe. Korraldati regulaarselt toimuvaid turniire, neist nimekamad olid Tartu Saalijalgpalli turniir ning Ida-Euroopa üheks suurimaks noorteturniiriks peetud Peipsi Karikas. 2004 võideti esiliiga ja tõusti Meistriliigasse. Uustulnukale lõppes Meistriliiga esimene mäng üllatava 9:0 võiduga Tallinna Dünamo vastu. See tulemus on siiani klubi suurim võit. Siiski lõpetati hooaeg 7. kohaga. Tõusude ja mõõnadega kulgenud hooaegade kõrgsündmusteks võib pidada tuliseid derby-mänge linnarivaali Merkuuriga. Publikuhuvi oli nende vastu suur, Tammeka võidumängu suvel oli vaatamas lausa 1200 inimest, mis on siiani publikurekord.
Tartu Jalgpalliklubi Maag Tammeka (2006–2008)
2006. aasta lõpul ühinesid liigatabeli keskmikud Tammeka ja linnarivaal JK Maag (varasem Tartu JK Merkuur). Eesmärgid olid seatud kõrgele, tuua Tartusse Euroopa jalgpall ja saada kindlalt vastu Tallinna ja Narva suurklubidele. Üle võeti ka Maagi oranž ja valge mänguvorm, vapp kohandati Tammeka logo järgi. Ootamatult enne uue hooaja algust lahkus meeskonnast 18 mängijat. Uue treeneri Sergei Ratnikovi juhendamisel ühinemisele järgnenud hooajal 2007 suudeti küll saavutada klubi parim tulemus 5. koht ning jõuti ka 2008 karikafinaali, kuid loodetud edu siiski ei tulnud. Pärast pettumust valmistavat liigakohta 2008. aastal otsustati sponsorleping katkestada ning pärast hooaja lõppemist jätkati taas JK Tammeka nime all.
Tartu Jalgpalliklubi Tammeka (2009–2013)
Paljude mängijate lahkumise ning väikse eelarve tõttu tuli alustada peaaegu puhtalt lehelt. Peatreeneriks sai duublit juhendanud Norbert Hurt. 2009 hooaega rekordiliselt noore koosseisuga alustanud Tammekale paistis relegatsioon aina tõenäolisem. Siiski suvised välistäiendused päästsid väljakukkumisest ning hooaeg lõpetati 7. kohaga. Järgmisel hooajal lisati meeskonda kogemust. Peatreeneriks palgati legendaarne ekskoondislane Marko Kristal ning hooaeg lõpetati amatöörmeeskondadest parimana 6. kohaga. Üllatusena võideti ka aastalõpu saalijalgpalli turniir. Lisaks toimusid muutused ka juhatuses: klubi presidendiks sai Jane Afshar. 2010 loodi JK Tammeka kõrvale Jalgpallikool Tammeka. Tegemist oli noortesüsteemi eest vastutava organisatsiooniga. Neid kahte mittetulundusühingut juhtisid aga erinevad inimesed. Esindusmeeskond jätkas 2011 hooaega sealt, kus eelmine aasta pooleli jäi. Suurepärasele väravasoonele sattus noor ründetäht Albert Prosa, lüües Tammeka jaoks rekordilised 22 väravat. Väga head hoogu näitasid lisaks veel Heiko Tamm, Kaarel Kiidron, Siim Roops ning Siim Tenno. Hooaja teises pooles tulemused halvenesid ning peatreeneriks toodi varem Tammekas mänginud Kristjan Tiirik. Mängud muutusid taas paremaks, korrati suurima skooriga võitu ajaloos, seekord Lasnamäe Ajaxi vastu 9:0. 2012. aastat alustati raskustega. Probleemid olid rahalised ning lisaks võrreldes eelmise hooajaga olid paljud põhimehed lahkunud võimekamatesse klubidesse või loobunud profijalgpalli mängimisest. Uuenenud vigastustealti koosseisuga punkte eriti ei saadud ning suveks vahetati ametisse uus peatreener, kelleks osutus kreeklane Joti Stamatopoulus. Tulemused küll paranesid, kuid see ei päästnud liigas viimasest, 10. kohast. Allakukkumise Esiliigasse päästis FC Viljandi, kelle lagunemise järel sai Tammeka jätkata sportlike tulemuste tõttu Meistriliigas. Detsembris lahkus klubist Stamatopoulus ning jaanuarist 2013 jätkati sakslasest peatreeneri Uwe Erkenbrecheri käe all. Olenemata tugevatest finantsilistest probleemidest, suudeti karismaatilise treeneri abiga saavutada 9. koht liigas ning üleminekumängudel edestada Rakvere Tarvast lõppskooriga 6:2. Hooaeg lõppes süngelt, kuna klubi jätkusuutlikkus osutus suureks küsimärgiks. Keelduti ka Eesti Jalgpalli Liidu pakutud saneerimisettepanekust.
Tartu Jalgpallikool Tammeka (2014–)
Uue hooaja eel veebruaris ei suutnud Jalgpalliklubi Tammeka Premium liiga litsentseerimisprotsessi finantsiliste probleemide tõttu läbida. Tühjaks jäänud kohta pakuti Tartu Jalgpallikool Tammekale, mis ka vastu võeti. Tegemist oli Jalgpalliklubi Tammeka noortesüsteemi eest vastutava finantsiliselt iseseisva organisatsiooniga. Taas loodi uus esindusmeeskond, mille peatreeneriks oli Indrek Koser.
2021-2022 hooaja alguses oli Tammekal häda tulemustega ning klubi langes tabelis eelviimaseks. Peatreener Kaido Koppel asendati Miguel Santosega. 1. mail 2022 väitis Portugalist pärit peatreener Miguel Santos intervjuus, et kohtunikud eelistavad vastaseid ja ei kohtle Tammekat õiglaselt. Eesti Jalgpalli Liit määras 5. mail Miguel Santosele hoiatuse ning klubile 150-eurose rahatrahvi.
Sümboolika ja kogukond
Tammeka värvid on inspireeritud Eesti lipu trikoloorist. 1989. aastal olid Tammeka värvid ka otsekui toetusavaldus Eesti iseseisvusele ning võimalus tsensoritest mööda hiilida, nagu on märkinud Tammeka kauaaegne treener, arst ja asjaajaja Vladimir Heerik. Uhke kogukonnaüritus on igal aastal toimuv Tammeka Suur Perepäev, kus tulevad kokku mängijad, lapsed ja nende vanemad. Tammeka vutipublik on üks Eesti rohkemaid, kuigi kuni Tamme staadioni valmimiseni 2011. aastal oli pealtvaatajate jaoks mõeldud taristu puudulik. 2013 hooajal oli keskmine kodumängude külastatavus 356 pealtvaatajat ühel mängul. Fänluse tugisambad käisid Tammekat toetamas veel enne, kui klubi Meistriliigas mängis. Tulised vastasseisud olid JK Merkuuri toetajatega, kuniks kaks klubi ühinesid. 2006–2008 kanti oranži-valget sümboolikat, kuni pärast ainult JK Tammeka jätkamist leiti tee tagasi sinise ja valge juurde.
Miki
Miki on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris. Asub Kōbest vahetult loodes.
Tartu JK Tammeka
Noortesüsteem
Noortesüsteem oli Jalgpalliklubi Tammekaga ühendatud kuni 2010, mil loodi eraldiseisev organisatsioon Jalgpallikool Tammeka. 2014 veebruarist, kui esindusvõistkond mängib Jalgpallikool Tammeka nime all, on noortesüsteem taas ühendatud ülejäänud klubiga. Jalgpalli populaarsemaks muutumisega on ka laste arv aasta-aastalt kasvanud. 2014 sügisel on treenivaid lapsi klubis hinnanguliselt 450. Tüdrukutega koos on treeninggruppe umbes 23. Trennides löövad lisaks treeneritele kaasa ka esindusvõistkonna mängijad. Trenne viiakse läbi põhiliselt Tamme staadioni väljakutel ja siseruumides, Tartu KHK Põllu tänava staadionil ning Sepa staadionil. Lisaks viiakse treeninguid läbi ka eri spordisaalides üle Tartu.
Miki
Linn asutati 1. juunil 1954 mitme omavalitsuse liitmise teel. 2005 liideti Mikiga Yokawa linn.
Arnold Karu
Arnold Karu nimelisi isikuid on olnud mitu:
Tartu JK Tammeka
Noortesüsteem
Aastal 2022 teatas klubi, et treeningusaalide nimekirja lisandub äsjavalminud Annelinna jalgpallihall ning Tartu Raatuse Kooli kunstmuruväljak.
Noortesüsteem ning jalgpallitreening on Tammekale väga tähtsad. Klubi nimeks on Jalgpallikool, paljud esindusmeeskonna mängijad on tulnud noortetrennist ning klubi reklaamib end lausega "Parim jalgpalliharidus Eestis!".
Praegune meeskond
''Seisuga 20. märts 2021''
Varasemad liigahooajad ja karikavõistlused
pisi|Tartu Tammeka meeskond 2012. aasta hooaja alguses
Benjamin McKenzie
Benjamin McKenzie (Benjamin McKenzie Schenkkan; sündinud 12. septembril 1978) on Ameerika filmi- ja seriaalinäitleja.
Tema tuntuim roll on telesarjas "Gotham", kus ta kehastab detektiiv James Gordonit.
Saksid
thumb|Jüütimaa Saksid on (tänapäeval) osa sakslastest, kes asustavad Saksa maakondi Schleswig-Holstein, Alam-Saksi, Saksi-Anhalt, Nordrhein-Westfaleni põhjapoolt ja Hollandi kirdeosa (Drenthe, Groningen, Twente, Achterhoek).
Ajalugu
Eelkristluse aegsete germaanlastest sakside hõimu asuala ulatus Põhjamerest Elbe ja Eideri vaheliselt alalt (tänapäeva Holsteinis), loodesse ning Jüütimaale, Vana-Saksi ja Hollandi idaossa.
Sakse on esimesena maininud vanakreeka geograaf Ptolemaios u 130. aastal. Hõim sai nimetuse nende kasutatava relva – kivinoa Sax järgi.
3.-4. sajandil sõdisid ja liikusid saksid lääne suunas, teenides kuulsust ning nende hõimunimetus kandus üle ka nendega liitunud hõimukonföderatsioonile, mis laius kuni Rooma Impeeriumi läänepiirini, st Reini jõeni. Frankide hõimu valdusse jäi ainult kitsas riba Reini jõe paremal kaldal. Sakside alad laienesid kuni Harzi mägedeni ja Eichsfeldini ja hõivasid ka suure osa Tüüringist. Idasuunal lainesid nende alad algselt Elbe ja Saale jõeni; hilisematel sajanditel aga veelgi kaugemale. Põhjamere rannik oli sakside valduses, väljaarvatud Weseri jõe lääneosa, mis kuulus friisidele. 5. sajandil olid saksid osa läänegermaanlastest, kes tungisid Ida-Rooma keisririigi vägede poolt maha jäetud Britannica provintsi Inglismaal. Saksidest ja anglitest kujunesid välja anglosaksid. Läänesuunal oma alade laienemisel osutas saksidele vastupanu Frangi riigi moodustanud Chlodovech I, kes alustas ka sakside ristiusustamist.
Germaanlastest katoliku usu vastu võtnud frankide Frangi riigi kuninga Karl Suure poolt peetud aastatel 772–805 Saksi sõdade tulemusel saksid ristiusustati. Sakside lõplikuks alistamiseks hukati 782. aastal Verdeni linna lähedal Põhja-Saksamaal Karl Suure käsul 4500 saksi pealikku (Verdeni kaelakohus). Ristiusu levitamiseks sakside seas hakkas benediktiini munk Sturmius 744. aastal ehitama Fuldas kloostrit. Sturmiuse surma järel (779) jagati Saksimaa misjonipiirkondadeks ja allutati Frangi piiskopile.
Adobe Illustrator
Adobe Illustrator on vektorgraafika loomiseks ja töötlemiseks mõeldud levinud tarkvara. Adobe Illustrator on kujunenud de facto reklaamitööstuse ja trükitööstuse standardiks.
Adobe Illustratori dokumentide failinime laiendiks on .ai.
Dennis Praet
pisi|Dennis Praet (2016) Dennis Praet (sündinud 14. mail 1994 Leuvenis) on Belgia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Premier League'i klubis Leicester City ja Belgia jalgpallikoondises.
Ta alustas profikarjääri 2011. aastal Belgia kõrgliigaklubis Anderlecht. Hooaegadel 2011–12, 2012–13 ja 2013–14 tuli ta klubiga Belgia meistriks. Hooajal 2013–14 valiti Praet Belgia liiga parimaks mängijaks.
Aastatel 2016–2019 mängis ta Itaalia kõrgliigaklubis Sampdoria.
Konstantin von Neurath
Konstantin Hermann Karl von Neurath (2. veebruar 1873 – 14. august 1956) oli Saksamaa diplomaat ja poliitik, vabahärra. 1. juunist 1932 kuni 4. veebruarini 1938 oli ta Saksamaa välisminister ning 1939–1943 Böömi- ja Määrimaa Riigiprotektoraadi riigiprotektor (Reichsprotektor). 1946. aastal mõisteti ta Nürnbergi protsessil 15 aastaks vangi. Vabastati ennetähtaegselt 1954. aastal novembris.
Dennis Praet
2019. aasta augustis liitus ta Leicester Cityga, kellega sõlmis viie aasta pikkuse lepingu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 11. jaanuaril 2020 mängus Southamptoni vastu. Hooajal 2021/22 oli ta laenul Itaalia kõrgliigaklubis Torino.
Belgia jalgpallikoondises tegi Praet debüüdi 12. novembril 2014 sõprusmängus Islandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 30. märtsil 2021 MM-i valikmängus Valgevene vastu. Ta kuulus Belgia koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
CV 3/33
CV 3/33 e. täisnimetusega Carro Veloce 3/33 (Carro Veloce – kiirekäiguline tank, 3 – masina kaal ning 33 – masina kasutusele võtmise aasta) on Itaalias enne Teist maailmasõda toodetud tankett, mis oli CV 29 edasiarendus. 1938. aastal muudeti Itaalia tankettide tähistusi, uueks nimetuseks sai L 3/33 (L – Leggero – kerge)
Kokku toodeti firmas Fiat-Ansaldo ligikaudu 1300 masinat, millest 1100 olid relvastatud ühe 6,5 mm kuulipildujaga ning ülejäänud 200 masinat kahe 8 mm kuulipildujaga.
Kesswil
thumb|Kesswili asend Kesswil on küla ja vald Šveitsis Thurgau kantonis Arboni ringkonnas Bodeni järve ääres Romanshorni ja Kreuzlingeni vahel raudtee ja maantee ääres.
Naabervallad on Dozwil, Güttingen, Hagnau, Hefenhofen, Immenstaad, Sommeri ja Uttwil.
Valla pindala on 4,4 km², elanike arv on 952 (31. detsember 2006).
Varasemad elanike arvud:
Kõrgus merepinnast on 412 m.
Valla keskus on Seedorf ehk Kesswil. Järvest kaugem osa on Oberdorf.
Vallanumber on 4426, sihtnumber 8593, suunakood 071.
Valla ametikeel on saksa keel. Umbes 94% elanikest on saksakeelsed.
Vallavanem (Gemeindeammann) on Hermann Haffter.
Tunnuslause on "Das Rosendorf am Bodensee" 'Roosiküla Bodeni järve ääres'.
Kesswili vapp põhineb keskaegsel Kesswili isandate vapil.
Majandus
Suur osa elanikke tegeleb põllumajanduse ja käsitööga. Kuigi Kesswili sageli nimetatakse kalurikülaks, pole ta kunagi olnud puhtalt kaluriküla.
Transport
Kesswilis on raudteejaam. Raudteeliin Romanshorn–Kreuzlingen avati 1. juunil 1870. Aastal 1946 jõudis Kesswili esimene elektrirong.
Aastast 1862 oli Kesswilil paadiühendus aurikuga.
Teenindus, kaubandus ja turism
Külas on restoranid, hotell ning puhkuseks väljaüüritavad korterid ja toad.
Kesswilis on kauplused, arst ja juuksur. Paljud teenused on saadaval ainult naabervaldades Romanshornis, Amriswilis ja Kreuzlingenis.
Post
Kesswilil on oma postkontor, mis avati 1. jaanuaril 1845.
Aastatel 1855–1875 läbis Kesswili postitõllaliin Amriswil–Dozwil–Kesswil–Konstanz.
Haridus
Kesswilis on lasteaia ning 1.-6. klassiga algkool primaarkool, mis asub Seedorfis. Dozwili-Kesswili-Uttwili sekundaarkool asub Dozwilis ning gümnaasium (kantonikool) Romanshornis.
Kool oli algul Paul Häberlini sünnimajas Dozwilerstrassel. 3. oktoobril 1886 pühitseti sisse uus koolimaja Güttingerstrassel.
Ajalugu
Vanimad arheoloogilised leiud on kivikirved nooremast kiviajast.
Rooma riigi ajal oli Kesswili ala Reetia provintsi koosseisus.
Küla on esmamainitud kui Chezzinwillare ('Chessole kuuluv küla') 4. juunist 817 pärinevas ürikus, millega Ludwig Vaga muu hulgas annab Sankt Galleni kloostrile edasirentimiseks mitu mõisa, sealhulgas Kesswilis asuva umbes 12 ha suuruse mõisa. Kuni uusajani oli enamik Kesswili elanikke Sankt Galleni või Münsterlingi kloostri läänimehed või Konstanzi rentnikud.
Foogtiõigused olid Sankt Galleni kloostril, 1413–1498 Münsterlingeni kloostril. 26. jaanuaril 1501 jagasid Šveits ja Sankt Galleni vürstabt omavahel jurisdiktsioonid. Abtile jäi madalam jurisdiktsioon, Šveitsile kõrgem (maafoogt Frauenfeldis. Aastal 1506 andis abt Franziskus Kesswilile külaõiguse.
Aastal 1463 loendati Kesswilis 53 majapidamist.
Aastast 1534 pärineval Achilles Pirmin Gasseri Bodeni järve kaardil on Kesswili küla arvatavasti esimest korda kaardil kujutatud. Küla on peal ka Aegidius Tschudi Šveitsi kaardil aastast 1538.
Aastal 1649 oli Kesswilis 388 elanikku.
Aastatel 1691 ja 1692 oli Kesswilis näljahäda. 40 inimest suri nälga. Sel ajal oli Kesswilis 52 vaest ja 132 kerjust.
3. märtsist 1798 vabanes Thurgau, kuhu Kesswil kuulub, alama staatusest ning sai 1803 omaette kantoniks.
Aastatel 1803–1816 kuulus Dozwil Kesswili alla.
Aasta 1817 oli raske näljaaasta.
1860. aasta rahvaloenduse järgi elas Kesswilis 533 elanikku.
Aastatel 1898–1899 rajati veevärk.
20. sajandi alguses oli Kesswilis aadressiraamatu järgi muu hulgas kolm pagarit, neli õmblejat, neli toidupoodi, kaks nahakaupmeest, kolm kingseppa, 8 laevameest, 9 tikkijat ja 19 talunikku.
Aastal 1978 pandi tööle Kesswili piirkonna heitvete puhastusseadmed.
Kirik
Katoliiklased kuuluvad Güttingeni kogudusse.
Ajalugu
Aastal 1429 kaebasid kesswillased Münsterlingeni kloostri meistrinnale, et neil puudub oma kirik. Peagi rajati Püha Adelheidi kabel, millest sai palverännukabel.
Aastal 1451 on Kesswilil oma preester.
Suvel 1525 jõudis Kesswili reformatsioon ning juurdus peagi.
16. sajandist kuulus ka Dozwil Kesswili kirikukihelkonda. Aastast 1588 oli Uttwilis Kesswili pastoraadi filiaal.
Aastal 1644 lõhuti kiriku laiendamise käigus Püha Adelheidi kabel.
Aastatel 1782–1786 oli Kesswilil pikk kirikutüli Dozwiliga, mida ei suutnud lahendada isegi Šveitsi Tagsatzung.
Alates 1877. aastast oli pastoriks Adolf Schlatter.
Kesswili katoliiklased kuulusid 1682–1869 Romanshorni kogudusse, hiljem Güttingeni kogudusse.
Aastal 1956 kirik renoveeriti.
Surnuaed asub järve ääres. Hauad on tihedalt lilli täis istutatud.
Sport
Aastal 1892 asutati spordiühing.
28. septembril 1952 pühitseti sisse võimla. See lammutati 1989.
Vaatamisväärsused ja üritused
Küla südames on säilinud 17. sajandist pärit puitsõrestikmaju.
Alates 1970. aastast toimub iga aasta augustis Kesswili sadama ees järvejumalateenistus, mida kuulatakse paatidest.
Juulis toimub Bodensee-Brocante, mille juurde kuulub suur kirbuturg, kus pakutakse ka antikvaarseid esemeid ning 1930ndate ja 1950ndate kogumisobjekte.
Kesswili-Güttingeni matkarada peetakse kauneimaks lõiguks Kreuzlingeni ja Romanshorni vahelisel matkarajal.
Küaniit
pisi|Küaniit
Küaniit ehk disteen (keemiliselt alumiiniumsilikaat; valem:Al2(SiO4)O) on mineraal.
Kõvadus Mohsi skaalal piki kristalli 5, risti kristalli 7. Värvus läbipaistev või läbikumav sinine või sinakasroheline. Mineraal on saanud nime sinisest värvist (kreeka keeles kyanitis – "sinakashall"’). Mineraal esineb tihti piklike lamedate prismadena, millel on erinevad värvitoonid.
Ankrurahu
pisi|Ankrurahu asukoha kaart
Ankrurahu on 0,29 hektari suurune rahu Väinameres Hiiumaa valla Salinõmme küla territooriumil. Saar kuulub Hiiumaa laidude maastikukaitseala Laidelahe sihtkaitsevööndisse. Ankrurahu on loode-kagu (või ka lääne-ida) suunas piklik, rannajoone pikkus on 375 meetrit.
pisi|Vaade lumisele Ankrurahule lõuna poolt
Asukoht
Ahelaiust on Ankrurahu loodes 400 meetri kaugusel. Muhus asuva Tammiski nukani jääb 7,2 km ja Sarve poolsaareni Hiiumaal 10,5 km.
Loodus
Ankrurahu on kaetud kiviklibu ja rändrahnudega. Suurimad taimed on kuivanud puud, mis asuvad laiu loodeosas. Nende juures on ka Ankrurahu kõrgeim punkt – umbes 2 meetrit üle merepinna. Saare ida- ja kaguosas leidub ainult kive.
Gwangju
Gwangju [gwang'džu] (ka Kwangju; hangõlis 광주, hani kirjas 光州) on keskalluvusega linn Lõuna-Koreas.
2005. aastani oli Gwangju Lõuna-Jeolla provintsi halduskeskus.
Linna pindala on 501 ruutkilomeetrit ja elanike arv 1,3 miljonit.
Linnas asub Chonnami Riiklik Ülikool.
Aastal 2015 toimus seal suveuniversiaad. Samuti peeti seal 2019. aasta ujumise maailmameistrivõistlused.
Aigueperse (Puy-de-Dôme)
Valla pindala on 10,5 km² ja elanike arv 2500 (1999).
Maksimaalne kõrgus üle merepinna on 356 meetrit.
Haldus
Linnapea on Gilbert Petitalot (ametiaeg 2001–2008).
QuarkXPress
QuarkXPress on küljendustarkvara, mille esimene versioon avalikustati 1987. aastal Quarki poolt, kes ka tänapäeval tegeleb selle tarkvara arendamise ja levitamisega.
Failitüübid on QXD, QXL, QXP, QXT.
Gangwoni provints
Gangwoni provints (ka Kangwŏni provints, korea omaladinas Gangwon-do) on 1. järgu haldusüksus Lõuna-Korea kirdeosas.
Provintsi linnad: Chuncheon (keskus), Gangneung, Samcheok, Sokcho, Taebaek, Wonju ja Donghae.
Välislingid
🇰🇷
Sultan Ibragimov
Sultan Ibragimov (sündinud 8. märtsil 1975 Kaspiiskis) on avaari päritolu Venemaa poksija, endine WBO raskekaalu maailmameister.
Ta alustas elukutselise poksija karjääri 25. mail 2002 ja selles kohtumises nokauteeris ameeriklase Tracey Williamsi 1. raundis. Ka järgmised 4 vastast (kõik ameeriklased) nokauteeris ta esimeses või teises raundis. Ta võitis esimesed 19 kohtumist, neist 18 enne tähtaega. Vastastest 13 olid ameeriklased.
28. juulil 2006 kohtus Ibragimov oma 20. kohtumises Ray Austiniga. Kohtumise võitja pääses IBF MM-tiitlimatšile Volodõmõr Klõtško vastu. Matš oli väga võrdne. Üks kohtunik eelistas lõpus Austinit, teine Ibragimovit ja kolmas arvas, et viik on õige tulemus. Matš tunnistati viigiliseks. MM-tiitlimatšile pääses Austin, kes oli reitingutabelis kõrgemal. Austin kaotas tiitlimatši juba 2. raundis nokaudiga.
2. juunil 2007 pääses Ibragimov WBO tiitlimatšile Shannon Briggsi vastu. 12 raundi peetud kohtumises andsid kaks kohtunikku Ibragimovile suure ja kolmas väikese võidu ning Ibragimov tuli maailmameistriks.
13. oktoobril 2007 kaitses Ibragimov MM-tiitilit endise maailmameistri ameeriklase Evander Holyfieldi. Holyfield pidas lõpuni vastu, ent kõigi kohtunike hinnangul oli Ibragimov väga suures ülekaalus.
23. augustil 2008 kohtus Ibragimov IBO ja IBF maailmameistri Volodõmõr Klõtškoga. Võitja sai endale kõik kolm tiitlit. See kohtumine lõppes Ibragimovi esimese kaotusega. Kohtunikud hääletasid Klõtško üksmeelselt võitjaks.
Pärast seda kaotust ei ole Ibragimov rohkem võistelnud.
Tšehhi jalgpallikoondis
pisi|2014
Tšehhi jalgpallikoondis on Tšehhi jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Tšehhi Vabariiki rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Ajalugu
Tšehhi Vabariigi koondis loodi küll alles 1993. aastal, kuid tšehhi jalgpall sai alguse juba Austria-Ungari keisririigi aegadel. Jalgpalliliit astus FIFA-sse 1907. aastal. Pärast Esimest maailmasõda jõuti ka esimese tiitlivõistluste medalini.
Tšehhid üllatasid maailma 1920. aasta suveolümpiamängudel, kui turniiri avavoorus võideti Jugoslaavia 7:0. Edukalt jätkates jõuti finaali, kus jäädi Belgia vastu 0:2 taha ning 35. minutil lahkuti protestiks inglasest kohtuniku erapoolikuse vastu platsilt. Seejärel tühistas ROK kõik tšehhide tulemused ning loomulikult jäädi ilma ka medalist.
Esimesel Euroopa pinnal peetud MM-turniiril 1934. aastal Itaalias jõudis Tšehhoslovakkia välja finaali ning kaotas võõrustajate meeskonnale lisaajal 1:2. Suured tegijad olid andekas väravavaht František Planicka ning kaks ohtlikku ründajat Oldrich Nejedly (MM-turniiri edukaim väravakütt) ja Antonin Puc.
1960. aastal kaotas Tšehhoslovakkia esimeste EM-võistluste poolfinaalis NSV Liidule 0:3, kuid pronksimängus oldi üle Prantsusmaast 2:0.
1962. aastal oli Tšehhoslovakkial koondis, mis võis kõrgeid tippe vallutada. Tšiilis peetud MM-turniiril alistati veerandfinaalis Ungari 1:0 ja poolfinaalis Jugoslaavia 3:1. Finaalis Brasiilia vastu viis tookordse koondise üks paremaid mängumehi Josef Masopust eurooplased 1:0 juhtima, kuid brasiillased viigistasid ja võitsid lõpuks 3:1.
Edukas aasta oli 1980, kui EM-il saadi kolmas koht ja Moskva olümpiamängudel kuldmedal.
2008. aasta Euroopa meistrivõistluste järel valis Tšehhi jalgpalliliit uueks peatreeneriks Petr Rada.
Praegune koosseis
Tšehhi koondis 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Liivi jõgi
Liivi jõgi on jõgi Läänemaal Lääne-Nigula vallas Rehemäe, Jõgisoo, Koluvere, Kullamaa, Kullametsa, Liivi, Päri, Silla ja Üdruma, Allikotsa, Laiküla ja Soo-otsa ja Rõuma külas ning Raplamaal Märjamaa vallas Maidla külas, Kasari jõe parempoolne lisajõgi.
Lähe asub Risti alevikust kirdes, Rõuma küla piiril, Keila–Haapsalu raudtee ääres. Lähte ümbruses on mitu sood: Rõuma raba ja Kuistlema raba läänes, Tõlva raba idas. Suue asub vahetult enne Kasari deltat, umbes 2,5 kilomeetrit Risti-Virtsu maantee sillast alamal. Jõe pikkus on 45,6 kilomeetrit ja valgla suurus 252,7 km². Jõe vähem tuntud rööpnimi on Rehemäe jõgi, kasutatud ka nimesid Koluvere jõgi ja Laimetsa jõgi.
Liivi jõgi läbib Koluvere järve, Liivi järve ja Kullamaa paisjärve ning tema kallastele jäävad Matsalu rahvuspark ja kaitsealune Koluvere mõisa park.
Valdavalt voolab jõgi sirgetes kanalites. Märkimisväärsed lammialad jäävad Liivi jõe kallastel alamjooksule (Kasari luht) ja ülemjooksule Õmma soostiku aladele.
Liivi jõgi on üks Eesti kapriissemaid jõgesid, kus suvine väikseim vooluhulk võib erineda aasta keskmisest ligemale 300 korda.
Jõe ääres huviväärsemaid objekte on keskjooksul paisjärve ääres olev Koluvere loss.
Jõgi on avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Liivi jõe keskkonnaregistri kood on VEE1116600.
Viktor Hion
pisi|Viktor Hion (Järva Teataja, 8. juuli 1940) Viktor Hion VR II/3 (25. aprill 1902 Järvakandi vald – 24. juuli 1969 Tartu) oli eesti arst ja Eesti NSV riigitegelane.
Viktor Hion võttis osa Vabadussõjast Laiarööpmelise Soomusrongi nr 2 koosseisus. Soomusrongil kandis ta nime Viktor Joon ja selle nime all on teda 1920. aastal autasustatud ka Vabadusristi II liigi 3. järguga. Sõjakaaslaste mäletamise järgi oli ta vahva ja kartmatu sõdur.
Viktor Hion lõpetas 1920. aastal Tallinna Linna Poeglaste Humanitaargümnaasiumi ja 1925. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna. Alates 1927. aastast (Alfred Fleischi ajal) oli Hion Tartu Ülikooli füsioloogia instituudi assistent.
1934. aastal oli Hion üks Tartu Draamateatri Seltsi Teatrikunsti Stuudio asutamise initsiaatoreid ja juhte.
1939 valiti Tartu linnavolinikuks. Politseidirektori otsusega 21. oktoobrist 1939 keelati Hionil viibimine kaitseseisukorra piirkonnas, välja arvatud Paide linn, kuna ta oli avaldanud sihilikku lugupidamatust valitsusvõimude tegevuse kohta ja halvustanud Eesti Vabariigi kehtivat seaduslikku korda.
Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu tervishoiu rahvakomissar alates 25. augustist 1940 ja alates 25. märts 1946 Eesti NSV Ministrite Nõukogu tervishoiu minister kuni 6.aprillini 1950. 9. oktoobril 1945 andis ta ministrina välja käskkirja, mida võib pidada Eestis esimeseks onkoloogia arengukavaks. Käskkiri põhines Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu käskkirjal elanikkonna onkoloogilise abi parandamise abinõude kohta.
Hion oli Eesti NSV Ülemnõukogu I ja II koosseisu saadik.
1950–1951 oli ta Tartu Ülikooli Tervishoiu Instituudi direktor ja 1950–1952 Tartu Ülikooli hügieenikakateedri juhataja. 1955–1965 Tallinna Epidemioloogia, Mikrobioloogia ja Hügieeni TUI hügieenisektori juhataja. Tema uurimisobjekt oli alkoholi toime sisenõristusnäärmete ja närvisüsteemi mikrostruktuuridesse. Ta on käsitlenud ka sotsiaal- ja koolihügieeni.
Isiklikku
Ajakirjanik Ene Hion on tema tütar ja matemaatik Jaak Hion on tema poeg. Tema onu oli Leisi Püha Olga koguduse preester Johannes Hion.
Adobe InDesign
Adobe InDesign on levinud küljendustarkvara. Adobe InDesign on de facto standard reklaami- ja trükitööstuses.
Faililaiendiks on INDD.
2. september
2. september on Gregoriuse kalendri 245. (liigaastal 246.) päev. Juliuse kalendri järgi 20. august (1901–2099).
Gangneung
Gangneung on linn Lõuna-Korea idarannikul Gangwoni provintsis.
Linnas on 2003. aasta andmete järgi 230 000 elanikku.
Lobsand Dorje
Lobsand Dorje on eesti indie ja triphop 'i ansambel.
Lobsand Dorjest on läbi käinud ja oma panuse andnud üle 10 inimese. Kurb fakt, et kolm neist surid noorelt.
Kogumikplaadil "Vibratsioon" on antud järgmine koosseis: Reio Remma, Hans Lillemets, Liina Vahtrik. Praegune näitleja Liina Vahtrik peab kunagist laulmist Lobsand Dorjes "armsaks noorpõlvemälestuseks".
Kristjan Pütsep
Kristjan Pütsep (sündinud 11. veebruaril 1987 Tartus) on eesti filmiprodutsent ja muusik ansamblis Ilge Vateva.
Ta lõpetas 2005. aastal Tartus Reiniku gümnaasiumi ning õppis aastatel 2006–2008 Balti Filmi- ja Meediakoolis filmimajandust ja -tootmist.
Psühhodraama
Psühhodraama on isiksuse ja grupi arendamise ning grupiteraapia meetod, mille abil osalejad uurivad draamas kasutatavate võtete abil (nt situatsioonide läbimängimine) üksikisikute, gruppide, süsteemide ja organisatsioonide probleeme, unistusi, püüdlusi ja suhteid. Osalejad saavad võtta erinevaid rolle, ka niisuguseid, mida nende reaalses elus ei ole võimalik kogeda.
Meetodi töötas välja USA psühhiaater ja psühholoog Jacob Levy Moreno (1892–1974), kes kasutas seda esmalt Viini prostituutide eneseabigruppides. 1936 asutas Moreno Ameerika Ühendriikides Beaconis rahvusvahelise psühhodraama keskuse.
Psühhodraama eestvedaja
Psühhodraama loojaks on Rumeeniast pärit juudi rahvusest Ameerika psühholoog Jacob Moreno. Lisaks on tema teeneks ka grupisuhete uurimismeetodi sotsiomeetria väljatöötamine ja grupiprobleemide lahendamiseks kavandatud sotsiodraama loomine.
Mõned Moreno peamised juhtmõtted:
Psühhodraama ülesehitus
Psühhodraama on terapeutilise teatri kompleksne vorm, milles klient ehk protagonist esitab laval ja elab sedakaudu läbi isikliku trauma ning lahendab sellest tekkinud probleeme kasutades terapeudi ehk psühhodraama lavastaja ja grupi abi. Klient (protagonist) katsetab laval psühhodramaatiliste mängude kaudu uusi käitumisviise ja sotsiaalseid rolle ja kogeb katarsist. Kogu protsessi seovad reeglid, mis välistavad grupi liikmete üksteise solvamise ja hinnangute andmise ning loovad eelduse, et protsess on kogu grupile kasutoov.
Psühhodraama lavastuse eesmärk on impulsside, hirmude, projektsioonide ja mälestuste väljaelamise kaudu vabaneda allasurutusest ning luua alused paremale enesetunnetusele ja aidata kasvada isiksusena.
Psühhodraama tehnikad
Tänapäeval tuntakse sadu psühhodraama tehnikaid. Nende kõigi eesmärgiks on suunata inimesi end vabamalt ja spontaansemalt väljendama.
Fresno
Fresno on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis, Fresno maakonna halduskeskus. See asub San Joaquini oru keskosas.
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 542 107. Aastal 2010 oli elanikke 494 665. See on rahvaarvult osariigi viies linn. Aastatel 1960–2000 tõusis linna elanike arv 133 929-lt 427 652-ni.
Linna nimi tähendab hispaania keeles 'saarepuu'. Linna nimi tuleneb sellest, et neid puid kasvab palju San Joaquini jõe kaldal.
Fresno linn tekkis 1872. aastal Central Pacific Railroadi raudteepeatuse juurde. Fresno sai linnaõigused 1875. aastal.
2010. aasta rahvaloenduse kohaselt moodustasid 50,6% rahvastikust valged, 12,6% aasialased, 8,3% afroameeriklased ja 1,7% põlisameeriklased. Ladinaameeriklaste osakaal (sõltumata rassist) oli 2020. aastal 50,5%, millega oli Fresno San Antonio ja El Paso järel riigis suuruselt kolmas linn, kus ladinaameeriklased enamuses olid.
Linnas tegutseb California State University süsteemi kuuluv ülikool, mis on asutatud 1911. aastal.
Linnas asub Fresno Yosemite'i rahvusvaheline lennujaam, mis on ühteaegu tsiviil- ja sõjaväelennujaam.
Sõpruslinnad
Fresnol on üheksa sõpruslinna:
Ganghwa maakond
Ganghwa maakond (Ganghwa-gun, hangulis 강화군, hanjas 江華郡) on Incheoni haldusüksus. Jaguneb üheks eup ' iks ja 12 myeon ' iks.
Rapallo leping
pisi|Saksamaa riigikantsler [[Joseph Wirth (vasakult teine) koos Nõukogude Venemaa esindajate Leonid Krassini, Georgi Tšitšerini ja Adolf Joffega Rapallos]] Rapallo leping oli 16. aprillil 1922 Itaalias Genova eeslinnas Rapallos Vene SFNV ja Saksamaa Weimari vabariigi vahel sõlmitud rahvusvaheline leping, millega taastati riikide vahel diplomaatilised suhted, loobuti sõjakahjude nõudmistest ning lepiti kokku kaubandus- ja majandussuhete arendamises enamsoodustuse põhimõttel. Lepingu salaklausel nägi ette Saksamaa sõjatööstuse ja väljaõppe korraldamist Nõukogude Venemaal.