cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Brixeni piiskopkond
Keskaeg
Piiskop Hartwig (1020–39) ülendas Brixeni linnaks ja ümbritses selle kindlustustega. Diötsees sai palju kingitusi Saksa-Rooma keisritelt: nõnda Konrad II-lt aastal 1027 süseräniteedi Noritalis, Heinrich IV-lt aastal 1091 Pusteri oru. Aastal 1179 andis Friedrich I Barbarossa piiskopile Saksa-Rooma riigi vürsti tiitli. See seletab asjaolu, et raskuste ajal paavsti ja keisri vahel olid Brixeni piiskopid, nagu ka naabruses Trento piiskopid üldiselt keisrite poolel. Eriti kurikuulus on Altwini juhtum, kelle piiskopiks olemise ajal (1049–1091) peeti Brixenis aastal 1080 halva kuulsusega sinod, kus 30 piiskoppi, keisri pooldajad, kuulutasid paavst Gregorius VII kukutatuks ja valisid vastupaavstiks Ravenna piiskopi, kes võttis nimeks Clemens III.
thumb|left|Brixeni toomkirik
Piiskopkonna ilmalik võim kannatas varsti märgatava kahanemise all piiskoppide endi tegevuse kaudu, kes annetasid suure osa oma territooriumist lääniks ilmalikele isandatele: nagu näiteks 11. sajandil krahvkonnad Inni ja Eisacki orgudes (anti Tirooli krahvidele) ja aastal 1165 territoorium Inni ja Pusteri orgudes (Andechs-Merania krahvidele). Eriti Tirooli krahvid, kellele langes sülle pärand suures osas Merania hertsogi territooriumitest, kasvatasid jätkuvalt oma võimu. Piiskop Brunol (1249–1288) oli raskusi oma võimu kinnistamisel oma territooriumi osa üle Görz-Tirooli krahvi Meinhardi nõuete vastu. Sarnaselt sundis Habsburgist hertsog Friedrich IV, Tirooli ja Kaugema Austria valitseja hüüdnimega "Tühitasku", Brixeni piiskoppe tema võimu tunnistama. Erimeelsused kardinal Nicolaus Cusanuse (1450–1464), kelle paavst Nicolaus V Brixeni piiskopiks nimetas, ja Austria ertshertsog Sigismundi vahel olid samuti kahetsusväärsed; kardinal vangistati ja kuigi paavst pani piiskopkonna interdikti alla, tuli Sigismund võitlusest võitjana välja.
Reformatsioon ja Austria mõju
Reformatsioon kuulutati Brixeni piiskopkonnas Saksa emissaride, nagu Jacob Straußi, Urbanus Rhegiuse ja teiste poolt välja Christoph von Schroffensteini (1509–1521) ametiajal. Aastal 1525, piiskop Georg von Österreichi (1525–1539) ajal puhkes Brixeni lähedal talupoegade ülestõus ning mitu kloostrit ja linnust hävitati. Saksa kuninga, Tirooli tsiviilvalitseja Ferdinand I lubadus korvata talupoegade rahulolematust taastas rahu ja Innsbrucki Riigipäeval ühendati kõige tähtsamad talupoegade nõudmised. Kuigi aastal 1532 võeti need lubadused tagasi, jäi rahu püsima.
thumb|left|Brixeni ja Trento vürstlikud piiskopkonnad põimununa Tirooli krahvkonnaga. 18. sajandi keskpaik.
17. ja 18. sajandil asutati palju kloostreid, loodi uusi hingeravi misjone ja edendati oluliselt inimeste usuõpetust; aastal 1677 asutati Innsbrucki Ülikool. Kõige tähtsamad selle perioodi vürstlikud piiskopid olid: Kaspar Ignaz, krahv von Kunigl (1702–1747), kes asutas palju hingehoolduse benefiitse, külastas diötseesi, hoidis ranget järelevalvet oma vaimulikkonna distsipliini ja moraalse puhtuse üle, algatas jesuiitide misjone jne.; Leopold, krahv von Spaur (1747–1778), kes korraldas ümber seminari, lõpetas ja pühitses toomkiriku ning nautis suurt keisrinna Maria Theresia lugupidamist; Joseph Philipp, krahv von Spaur (1780–1791), õppimise sõber, kes aga oma kiriklikus poliitikas kaldus josephinismi suunas. Keiser Joseph II valitsus tegutses laias laastus kiriku huvides; umbes 20 diötseesi kloostrit suleti, Innsbruckis avati peaseminar ning palverännud ja rongkäigud keelati. Brixeni vürstlikku piiskopkonda sellega ei mõjutatud.
Vürstliku piiskopi Franz Karli, krahv von Lodroni (1791–1828) ajal varises vürstliku piiskopkonna ilmalik võim kokku. Aastal 1803 vürstkond sekulariseeriti ja annekteeriti Austriasse ning toomkapiitel saadeti laiali. Lühikesel Baieri valitsusajal pärast 1805. aasta Pressburgi rahu rakendati kiriku suhtes suurt despotismi; Austria võimu taastamine aastal 1814 parandas tingimusi endise piiskopkonna territooriumil.
Gorjatši Kljutš
Gorjatši Kljutš on linn Venemaal Krasnodari krais. Asub Psekupsi jõe ääres, Krasnodarist 50 km lõuna pool.
Asula ja kuurort rajati 1864. aastal varasema adõgeede Psõfabe asula kohale pärast adõgeede küüditamist. Linnaõigused sai 1965. aastal.
2021. aastal oli linnas 41 604 elanikku.
Edward von Lõngus
pisi|Edward von Lõnguse teos "Kannahabe ja nõiakütt" Edward von Lõngus (pseudonüüm; lühendi ja allkirjana EvL) on üks Eesti tuntumaid tänavakunstnikke. Tema teosed on pälvinud ajakirjanduse ja kunstikriitikute tähelepanu, neid on esitletud näitustel ja müüdud kunstioksjonitel.
Karl Herman
Karl Herman (Karl-August Hermann; 27. juuni (vkj)/ 10. juuli 1903 Tallinn – juuli 1950) oli eesti maalikunstnik.
Edward von Lõngus
Looming
pisi|Pärast Eesti üleminekut [[eurole jäi varem Eesti sajakroonisel rahatähel kujutatud Koidula n-ö töötuks. Teos Tartu Linnaraamatukogu taga]] pisi|"Alasti keiser", Edward von Lõnguse töö Tartus [[Kitsas tänav|Kitsal tänaval]] Peamiselt on 2007. aastal tegevust alustanud Lõngus tuntud stencil-tehnikas sotsiaalkriitiliste, ohtralt kultuurilisi seoseid kasutavate teoste poolest. Briti grafitikunstniku järgi on teda kutsutud ka Eesti Banksyks. Kunstiajaloolane Triin Tulgiste on nimetanud teda oksjonikataloogis eesti tänavakunsti vaieldamatuks superstaariks. Y-galeriis 2012. aastal toimunud näituse "Eesti tänavakunstnikud" kuraatori Marika Agu hinnangul saab Lõnguse loomingus eristada temaatiliselt kahte liini, millest üks kujutab mängumaailma reaalsust ning teine keskendub ühiskondlike valupunktide esiletoomisele.
Karl Herman
Karl Herman lõpetas aastal 1921 Keila kõrgema rahvakooli. Õppis aastatel 1921–1927 Riigi Kunsttööstuskoolis, mille lõpetas dekoratsioonimaali erialal. Läbinud kohustusliku väeteenistuse, täiendas end Haridus- ja Sotsiaalministeeriumi stipendiaadina aastatel 1929–1930 Prantsusmaal: Reimsis Institut Spécial de Peinture Décorative de Reimsis, mille lõpetas kuldmedaliga ja Pariisis École Nationale des Arts Décoratifsis, Académie Ransonis ja Conservatoire Nationale des Arts e Métiers's, kus tema võimeid tunnustati prix d'honneur 'iga.
Edward von Lõngus
Looming
Üks Edward von Lõnguse esimesi populaarsemaid taieseid on Quentin Tarantino filmi "Pulp Fiction" ja Oskar Lutsu noorsooromaani "Kevade" motiive miksiv "surekoer", mis leidis Tartu noore kunsti oksjonil ostja kõige kõrgema hinnaga. 2013. aasta oktoobris loodud teose originaal paikneb "Kevade" sündmuspaigas Palamusel, Jõgeva Majandusühistu poe seinal. Pilt kujutab Arno Liiveri näoga Arnot ja Aare Laanemetsa näoga Joosep Tootsi Tarantino filmist tuttavas poosis. Lõnguse sõnul räägib teos koolivägivallast ja märulikultusest: "Huvitav, et Eesti kirjandusklassikas on sedavõrd kaalukas sündmus nagu koolitulistamine, tänapäevase ühiskonna üks suuremaid hirme, esindatud kerges ja lustlikus võtmes ühe ulaka koolipoisi vigurina. Selles plaanis ei erine "Kevade" vägivallakäsitlus "Pulp Fictioni" omast kuigivõrd. Tarantino ja Lutsu ristamine osutus minu jaoks ketserlikult magusaks tembuks."
Karl Herman
Oli 1930–1940 Riigi Kunsttööstuskooli dekoratsiooni- ja klaasimaali- ning joonistusõppejõud ning tuntud ja hinnatud portreemaalija. Ta maalis näiteks kolm korda Konstantin Pätsi, peaaegu kõiki Eesti kindraleid alates vägede ülemjuhatajast, valmistas mosaiiktehnikas portreed Thomas Alva Edisonist ja USA presidendist Franklin Delano Rooseveltist. Viibis 1930. aastail korduvalt Prantsusmaal, kus maalis üle 20 portree. 1935. saatis ta oma töid Pariisi Salongi näitusele ning oli Kaunite Kunstide Liidu Société Nationale des Beaux-Arts liige.
Edward von Lõngus
Looming
Peamiselt tekstiline "Miski pole olulisem kui see lause" (tsitaat Erkki Luugilt, 2007) paikneb Kompanii tänavas müüril Tartu Linnaraamatukogu vastas. ACTA-vastaste protestide ajal ja järel on Lõngus seda muutnud. Linnaraamatukogu enda seinal on Lõngus kujutanud koondatud Anton Hansen Tammsaaret ja Lydia Koidulat, teos sündis majanduskriisi ja euro tuleku aegu 2010. aasta detsembris. Lõnguse teoste "Koidula" ja "Tammsaare" šabloonid on ostnud Tartu Kunstimuuseum.
Neli linnaraamatukogu esist pinki kaunistas Lõngus 2013. aastal raamatukogu 100. aastapäevaks piltide ja tsitaatidega kirjandusteostest, sh A. H. Tammsaarelt ning Arkadi ja Boriss Strugatskilt.
Karl Herman
Oli aastast 1938 tarbekunsti osakonna juhataja, aastatel 1940–1941 Kunstnike Kooperatiivi kunstnik, aastatel 1941–1942 Tallinnas vabakunstnik. Aastatel 1942–1944 oli ta joonistusõpetaja (sealhulgas Jakob Westholmi Gümnaasiumis). Aastast 1944 oli ta Tallinna Riikliku Tarbekunsti Instituudi õppejõud, aastast 1949 dotsent. Juulis 1950 jäi ta teadmata kadunuks.
Edward von Lõngus
Looming
2013. aastal esindas Lõngus Eestit Ungari pealinnas Budapestis toimunud rahvusvahelisel kultuurifestivalil JAK-Solitude, kus lõi ühe teose Budapesti ainetel spetsiaalselt selle ürituse jaoks.
Endise Tartu sünnitusmaja, nüüdse Tartu Ülikooli sotsiaalteaduskonna hoone juures seinal Riigikohtu vastas asub samuti ajakirjanduses käsitletud ja oksjonil suurt huvi äratanud "Kannahabe ja nõiakütt" (2014). Pildil paneb politseinik nimesildiga "Nõia Kütt" käsi raudu Eno Raua lasteraamatu "Naksitrallid" tegelasel Sammalhabemel, kelle habemes kasvavad kanepitaimed.
Karl Herman
Isiklikku
Tema ristiisa oli tuntud helilooja ja ärkamisaja tegelane Karl August Hermann, kelle järgi pandigi poisile nimeks Karl-August.
Edward von Lõngus
Looming
Laiemat tähelepanu on kogunud ka teos "Alasti keiser", mis jõudis 2015. aastal esmalt Kitsale tänavale Tartus, Viljandis ja hiljem ka Tallinna vanalinna, kust see aga eemaldati. Kujutis trükiti ära kultuurilehe Sirp esikaanel.
2017.-2018. aastal tegutses ta Euroopa suurlinnades: Brüsselis ja Roomas, Helsingis, Berliinis, Kopenhaagenis, Pariisis, Budapestis, Vilniuses, Londonis ja Viinis. Digitänavakunstituuri raames levitas Lõngus pilte Eesti kultuurilooga seonduvatest tegelastele, kes vastavast mobiilirakendusest vaadates laiendatud reaalsuse abil ellu ärkasid ja oma lugusid jutustasid. Projekti koondnimetus oli "(R)estart Reality", see toimus osana Eesti Euroopa Liidu eesistumise ja Eesti Vabariigi 100. aastapäeva puhul korraldatud ja riiklikult toetatud kultuuriprogrammist.
Karl Herman
Isiklikku
Tema õde oli arhivaar ja ajaloolane Magda Hermat.
Edward von Lõngus
Looming
2018. aasta Tartu noore kunsti oksjonile esitas Edward von Lõngus teose "Metsa riigile", mis on pastišš Viktor Karruse 1953. aastal valminud sotsrealistlikust maalist "Vilja riigile". Teos tegi pakkumisel läbi suure hinnatõusu ja müüdi 2300 euro eest. Sama aasta 9. novembri Sirbis kasutati teost Aveliina Helmi artikli "Ei ole hilja, aga väga kiire on" illustratsioonina. Teose autorikordused asuvad Telliskivi tänaval Tallinnas (pildistatud 3.11.2018) ja Vabadussillal Tartus (pildistatud oktoobris 2018).
Arvamused
Tänavakunsti loomust ja vajalikkust on Edward von Lõngus kirjeldanud nõnda: "Ma ei kavatse kunagi oma tegevuse jaoks luba küsida. Eesti Vabariigi põhiseaduse paragrahv 19 sätestab, et igaühel on õigus vabale eneseteostusele. Linnaruum ei ole vaid eraomandite kogum, vaid avalik ruum, mis tähendab, et see kuulub meile kõigile. Tänavakunstnikud on nagu tõelised timurlased, kes oma uneajast ning enda kulu ja kirjadega proovivad maailma teiste jaoks ilusamaks ning huvitavamaks kohaks teha."
Muud
Aleksandr Heifetsi 2015. aastal valminud dokumentaalfilmi "Lõuendilinn" peategelased on Tartu tänavakunstnikud MinaJaLydia ning Edward von Lõngus.
Jagodõn
Jagodõn (ukraina keeles Ягодин) on Ukraina-Poola riigipiiril asuv raudtee- ja autotranspordile mõeldud rahvusvaheline piiriületuspunkt.
Jooks (sport)
pisi|[[Maratonijooks]] Jooks on spordis kõnnak, mille puhul teatud hetkedel on mõlemad jalad maast lahti.
See on võidujooksuna kergejõustikuala ja antiikolümpiamängude esimene võistlusala. Jooksu kasutatakse ka hoovõtuks (hoojooks) mitmel kergejõustiku alal ja aeroobikas.
Võidujooksuvõistlustel joostakse kõrvuti, et teha kindlaks, kes jookseb kiiremini. Võidujooksud on arvatavasti olemas olnud suurema osa inimkonna ajaloost.
Vana-Kreeka
Keskmisi ja pikki võistlusmaid joosti umbes 1,4 m laiusel jooksurajal edasi-tagasi, pööre tehti ümber sihtposti.
Lühidistantsid määrati sellised, mille puhul on võimalik suurim kiirus (180–190 m); neil distantsidel ilmnes ka jooksu kõrge arengutase.
Teldrijooksus (see tähendab parem jalg ja parem käsi korraga) ei võisteldud, kuigi seda paljude antiikkujutiste põhjal on ekslikult arvatud.
Tänapäeva kergejõustik
Võistluspaiga järgi eristatakse staadionijooksu, maanteejooksu ja murdmaajooksu.
Distantsi järgi eristatakse sprinti ehk lühimaajooksu, keskmaajooksu, pikamaajooksu ja ülipikamaajooksu.
Läbimisviisilt on tavalisest erinevad tõkkejooks, takistusjooks ja teatejooks.
Vaata ka
pisi| jooks
Eesti Teatriliidu muusikaauhind
Eesti Teatriliidu muusikaauhind on üks Eesti teatri aastaauhindadest.
Auhinnaga kaasneb klaasikunstnik Ivo Lille loodud Theodori silm (rahastab EV Kultuuriministeerium) ja stipendium, mida rahastab Eesti Kultuurkapitali näitekunsti sihtkapital.
Matthias Warnig
Matthias Warnig (sündinud 26. juulil 1955 Altdöbernis Niederlausitzis endises Saksa DV-s) on endine Stasi ohvitser ja Venemaa presidendi Vladimir Putini usaldusalune, Saksa suurärimees, "Nord Stream AG tegevdirektor. Teda peetakse mõjukaimaks Saksa äritegelaseks Venemaal.
Elukäik ja tegevus
Oli keskkoolis DDRi komsomoli (Freie Deutsche Jugend) sekretär. Enne keskkooli lõppu astus DDRi valitsevasse Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse (Sozialistische Einheitspartei Deutschlands (SED)) ja lasi end värvata DDRi Riikliku Julgeolekuministeeriumi (Stasi) poolt. Pärast keskhariduse omandamist oli kuuekuulises ajateenistuses DDRi armee eliitüksuses – riigi juhtkonda kaitsvas Stasile alluvas Feliks Dzeržinski nimelises vahirügemendis (Wachregiment „Feliks Dzierzynski“). 1974 värvati Stasisse agendinimega "ökonomist." 1977–1981 õppis Bruno Leuschneri nimelises Berliini Majanduskõrgkoolis (Hochschule für Ökonomie Berlin Bruno Leuschner), mille lõpetas rahvamajanduse erialal. 1986–1989 töötas Arthuri varjunime all Lääne-Saksamaal Düsseldorfis nn eriohvitserina (Offizier im besonderen Einsatz) DDRi kaubandusesinduse juures, luurates muuhulgas ka oma hilisema tööandja Dresdner Banki järele. Pärast Lääne-Saksa luure huviorbiiti sattumist kutsuti ta augustis 1989 DDRi tagasi.
Pärast Berliini müüri langemist asus tööle DDRi majandusministri referendina ja osales kahe Saksamaa majandus- ja rahandusliidu läbirääkimistel. Alates 20. maist 1990 oli praktikandina tööl Dresdner Bankis, kes otsis teed Venemaa turule. 12. detsembril 1991 avas panga esinduse Peterburis ja sai pangafiliaali juhatajaks. Loa pangaesinduse avamiseks andis tollane Peterburi linnavalitsuse välissuhete komitee esimees Vladimir Putin, kellega teda sealtpeale seob tihe sõprus.
Aastast 2003 Venemaa VTB panga direktorite nõukogu liige. 2003–2015 Rossija panga nõukogu liige.
Alates 2011 Venemaa naftagigantide Transneft ja Rosneft (direktorite nõukogu esimehe asetäitja), 2012–2018 Venemaa suurima alumiiniumitootja Rusal, alates 2019 Saksa jalgpalliklubi Schalke 04 (klubi peamine sponsor on Venemaa gaasigigant Gazprom) nõukogu liige.
2006–2016 gaasijuhtmefirma Nord Stream AG tegevjuht.
1926. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
1926. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid Ungaris Budapestis 18. kuni 22. augustini. Need olid esimesed ujumise Euroopa meistrivõistlused ja nendel said võistelda ainult mehed. Lisaks ujumisele olid kavas ka vettehüpped ja veepall.
100 m vabalt
Maailmarekord: 57,4 (1924) Johnny Weissmüller, USA <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 4.50,3 (1925) Arne Borg, Rootsi <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Maailmarekord: 20.04,4 (1926) Arne Borg, Rootsi <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 1.11,2 (1926) Walter Laufer, <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 9.53,4 (1924) Wally O'Connor, Harry Glancy, Ralph Breyer, Johnny Weissmüller <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
<br style="clear:both;" />
10 m torn
<br style="clear:both;" />
Veepall
<br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Bathi ordu
Ordu nimi tuleneb keskaegsest rüütlikslöömise tseremooniast, mille üks osa oli vette kastmine (inglise keeles bathing).
Ordu liikmed on teiste seas Toomas Hendrik Ilves ja Briti mereväelane Edwyn Alexander-Sinclair.
Faraday
FARADAY on Eesti rocki ' i ansambel.
Koosseis
pisi|Jaan Parker pisi|Margus Neerut
Heti keel
Heti keel ehk hetiidi keel (heti keeles kiilkirjas 𒉈𒅆𒇷 - nešili 'Neša [keeles]') oli keel, mida kõneles pronksiaja rahvas hetid ehk hetiidid. Kuulus indoeuroopa keelte anatoolia keelte harusse (kuhu kuulus ka luvi keel).
Euroala laienemine
pisi|400px| {{legend|#A4C2D9|[[Euroala}} {{legend|#A2D78D|ERM II liikmesriik, kes on laienemisest loobunud}} {{legend|#32FF00|ERM II liikmesriigid}} {{legend|#D37F7F|Euroopa Liidu ülejäänud liikmesriigid}} {{legend|#FFD700|Riigid, mis kasutavad ELiga sõlmitud lepingu alusel Eurot}} {{legend|#DCB2DF|Riigid, mis on ühepoolselt kasutusele võtnud Euro}}]] Euroala laienemine on pidev protsess Euroopa Liidus (EL). Kõik liikmesriigid, välja arvatud Taani, on kohustatud kasutusele võtma Euro oma ainsa valuutana. Selleks peab riik vastama teatud kriteeriumidele, mille hulka kuulub Stabiilsuse ja kasvu pakt.
Liikmesriigid
2023. aastal on euroalas 20 ELi liikmesriiki, millest esimesed 11 (Austria, Belgia, Soome, Prantsusmaa, Saksamaa, Iirimaa, Itaalia, Luksemburg, Holland, Portugal ja Hispaania) võtsid euro kasutusele 1. jaanuaril 1999, kui see oli ainult elektrooniline. Kreeka liitus 1. jaanuaril 2001, aasta enne seda, kui füüsilised euromündid ja rahatähed hakkasid asendama euroala vanu rahvusvaluutasid. Seejärel liitusid nimetatud aasta 1. jaanuaril euroalaga ka järgmised 8 riiki: Sloveenia (2007), Küpros (2008), Malta (2008), Slovakkia (2009), Eesti (2011), Läti (2014), Leedu (2015) ja Horvaatia (2023).
Tulevik
Laienemise päevakorras on kuus ülejäänud riiki: Bulgaaria, Tšehhi, Ungari, Poola, Rumeenia ja Rootsi.
Bulgaaria sai 10. juulil 2020 koos Horvaatiaga Euroopa vahetuskursimehhanismi ERM II liikmeks, kuid 1. jaanuaril 2023 eurole üleminek koos Horvaatiaga ei õnnestunud, kuna 2022. aasta Euroopa keskpanga raporti tõttu ületas Bulgaarias tarbijahindade harmoneeritud indeksi (HICP) inflatsioon lubatud 4.9% piirmäära - 5.9%. Euro kasutuselevõtt oli plaanitud 1. jaanuariks 2024, kuid 17. veebruaril 2023 teatas Bulgaaria rahandusminister Rositsa Velkova, et sisekriisi tõttu lükkub Bulgaaria liitumine aasta võrra edasi, plaanitud uueks kuupäevaks on 1. jaanuar 2025.
Rumeenias oli detsember 2021 seisuga kavandatud euro kasutusele võtta 2029. aastal, märtsis 2023 teatas aga rahandusminister Adrian Câciu, et tahab seda kiirendada 2026. aastasse.
Poola endine peaminister Jarosław Kaczyński teatas, et Poola kavatseb liituda euroga, kuid mitte enne, kui Poola SKP ühe elaniku kohta on 85% Saksamaa omast.
Rootsi lükkas eurole ülemineku tagasi 2003. aasta referendumil.
FN SCAR
SCAR (Special Operations Forces Combat Assault Rifle, inglise keelest 'Erivägede Lahing-ründevintpüss') on gaasiga ümberlaadivate Belgia automaatvintpüsside seeria. Relva konstrueeris aastal 2004 FN Herstal. SCAR konstrueeriti Ameerika Ühendriikide erioperatsioonide väejuhatuse nõuetele vastavalt. Seerias on kaks põhilist varianti: SCAR-L (kergem, kasutab padrunit 5.56×45 mm NATO) ja SCAR-H (raskem, kasutab padrunit 7.62×51 mm NATO). Mõlemast on omakorda kolm mudelit: lähivõitluse jaoks (close quarters combat, CQC), standardne (standard, STD) ja pika vintrauaga (long barrel, LB).
Bisterpruun
Bisterpruun või bistripruun on kerge hallika varjundiga tumepruun värvus, üks pruunidest värvitoonidest, mis vastab värvipigment bisteri ja sellega tehtud joonistuste toonile.
New Shepard
New Shepard on kosmoseturismi otstarbeline korduvkasutatav kanderakett, mida arendab kosmosetööstusettevõte Blue Origin.
Kanderaketi nimi viitab esimesele kosmoses käinud ameeriklasele Alan Shepardile. Shepard oli NASA Mercury Seveni liige ning lendas 1961. aastal missioonil Mercury-Redstone 3 kosmosesse suborbitaalsel trajektooril, mille sarnast kasutab ka New Shepard.
Kanderaketi ja selle mootori prototüüpide katselennud algasid 2006. aastal ning need valmisid 2015. aastaks. New Shepardi mehitamata katselennud algasid 2015. aastal. 23. novembril 2015 jõudis kanderakett 100,5 km kõrgusele ning sooritas seejärel vertikaalse maandumise. Katselennud jätkusid 2021. aastani.
Blue Origin plaanis mehitatud katselendudega alustada 2019. aastal, kuid need lükati edasi 2021. aastale. Esimene mehitatud New Shepardi lend toimus 20. juulil 2021 ning pardal viibinud Wally Funkist sai vanim ja Oliver Daemenist noorim kosmoses käinud inimene.
Cité du train
Cité du train on Prantsusmaal Mulhouse'is asuv Euroopa suurim raudteemuuseum.
See on SNCF-i peamise ajaloolise raudteevarustuse säilitamise eest vastutava organisatsiooni Musée français du chemin de fer (Prantsusmaa raudteemuuseum) järglane.
Muuseum avati 1971. aastal.
Temrjuk
Temrjuk on linn Venemaal Krasnodari krais, Temrjuki rajooni keskus. Asub Tamani poolsaarel, Krasnodarist 130 km loodes.
Asula tekkis aastatel 1515–1516 osmanite rajatud kindluse juurde. 1774. aastal läks Venemaa valdusse. Linnaõigused sai 1860. aastal.
2021. aastal oli linnas 41 281 elanikku.
Linnas on meresadam ja raudteejaam.
Kehra tänavate loend
Siin on loetletud Kehra tänavaid ja toodud nende pikkused.
C
Carl Robert Jakobsoni tänav; 0,49 km
F
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav; 0,517 km
Eesti rahvatants
pisi|[[Rahvakunstiselts Leigarid|Leigarid esinemas Eesti Vabaõhumuuseumis 1978. aastal]] Eesti rahvatants on eesti kultuurile ainuomane tantsuliik, mis põhineb traditsioonidel. Seda iseloomustab korduvate motiivide ja lihtsate liikumismustrite rida. Eesti rahvatants on rahulik, kuid võrreldes teiste rahvastega teeb selle erilisemaks põhisammude liigirikkus.
Ajalugu
Esimesed teated eesti rahvatantsust on pärit 13. sajandist. Väga paljud tantsud olid seotud merega. Algselt tantsiti kindlatel tähtpäevadel ja pühadel nagu näiteks pulmad või jaanipäev. 19. sajandist hakkasid Eesti tantsukultuuri tungima ka teiste rahvaste traditsioonid. 20. sajandi alguses kaasnesid rahvusluse tõusuga ühiskondlikud muutused. Sihipäraselt vormiti oma kultuuriruumi. Tekkis vajadus rahvuslike sümbolite järele, et nende kaudu ühtekuuluvustunnet suurendada. Rahvatants muutus rahvuslikuks sümboliks, millest sai kultuuripärand ja traditsioon, mis on kestnud mitmeid sajandeid.
Eesti rahvatantsul on eri vorme, millest vanimaks peetakse ringtantsu. Arvatavasti pärinevad ringtantsud Skandinaaviast ning nende algseks eesmärgiks oli kaitse kurjade vaimude eest. Tantsud, milles jäljendatakse loomi või mõnda tegevust nimetatakse imiteerimistantsudeks. Neid tantsiti veel 19. sajandil, kuid aja jooksul kaotasid need oma tähtsuse. Eestlaste tantsuvara hulka kuuluvad ka rühmatantsud, mis pärinevad enne 19. sajandit. Neis peetakse tähtsaks tantsijate arvu ja ühist koostööd ning pööratakse rõhku sammudele. Tuntumaid rühmatantse on kaerajaan. 19. sajandi teisel poolel tõusis esile paartants ning rahvatants sai endale tähtsa koha seltskondlikus suhtlemises. Populaarseks sai valss, mis tuli Eestisse Euroopast ning seda mõisteti eri piirkondades omamoodi ja nii tekkisid erinevad labajalavalsi variandid. Veel peetakse tähtsaks polkat, mis 20. sajandil tõusis labajalavalsi kõrvale. Lisandusid uued stiilid, näiteks reinlender ja padespaan, mida tantsitakse praegugi.
Tänapäeval ei koosne rahvatants ainult põhisammudest, vaid sellele on lisandunud palju omaloomingulisi samme ja tõsteid. Olenevalt rahvatantsurühmadest ja nende juhendajatest tantsitakse kas uuenduslike või põhisammude järgi.
pisi|left|Eesti rahvatantsude esitamisel peetakse oluliseks rahvarõivaste kandmist
Tantsupidu
Tähtis isik eesti rahvatantsu ajaloos on Anna Raudkats, kes oli kõrgharidusega võimlemisõpetaja ja rahvatantsude üleskirjutaja. Ta avaldas kogumiku "Eesti rahvatantsud". Igal üldtantsupeol on kavas ka tema kõige tuntum tants "Tuljak". Teine oluline isik on Ullo Toomi, kelle algatusel said alguse tantsupeod. Ka esimesel tantsupeol oli ta üldjuht. Ullo Toomi Fond annab välja tantsutaadi preemiaid.
Diogenes
pisi|Diogenes [[Jean-Léon Gérôme'i maalil (1860)]] Diogenes Sinopest (vanakreeka keeles Διογένης ὁ Σινωπεύς ,Diogenēs ho Sinōpeus; u 412 eKr Sinope – 323 eKr Korintos) ehk Diogenes Küünik (vanakreeka keeles Διογένης ὁ Κυνικός, Diogenēs ho Kunikos), ka hüüdnimega koer (Kreeka keeles kyon) oli vanakreeka filosoof, Antisthenese õpilane ja küünikute koolkonna rajaja. Pidas eetikana käsitatud filosoofiat ainukeseks vajalikuks elujuhiseks ning usukultust, riigikorda, inimesi ühiskonnaga siduvaid tavasid meelevaldseiks ja järgimist mitteväärivaiks.
Elulugu
pisi|Diogenese kuju tänapäeva Türgis Sinopes
Sinope
Diogenes sündis Sinopes Musta mere lõunarannikul (kaasajal Sinop Türgi alal), erinevatel andmetel 412. ja 404. aasta vahemikus eKr. Isa Hicesias oli pankur ja ka Diogenes oli kaasatud ärisse. Mõlemad saadeti Sinopest välja süüdistatuna raha võltsimises ehk müntide ümbervermimises. Tegelikult võis Hicesias juba võltsitud münte märgistades proovida tõsta ehtsate hinda ja süüdistus esitati poliitilisel ettekäändel. Diogenes otsustas lahkuda Ateenasse ja tegeleda ühiskondlike väärtuste muutmisega.
Ateena
Diogenesele meeldis Antisthenese, Sokratese endise õpilase askeetlik õpetus ja vaatamata brutaalsele vastuvõtule hakkas ta tema õpilaseks. Antisthenes ajas ta kepihoopidega välja, aga Diogenes olevat vastanud: "Löö, kuid ei leidu nii kõvast puust keppi, mis hoiaks mind sinust eemal, nii kaua kui ma arvan, et sul on mulle midagi öelda." Varsti möödus ta oma õpetajast nii mainelt kui ka askeesi äärmuslikkuse poolest. Tema elustiil vastas täielikult õpetusele, mis laitis Ateenas valitsevat edevust, teesklust ja silmakirjalikkust. Lugudes Diogenesest antakse edasi tema põlgust ühiskondlike institutsioonide vastu alates perekonnast ja lõpetades riigi ja tsivilisatsiooniga. Vahel hulkus ta Ateenas ringi keskpäeval, käes põlev latern. Kui talt küsiti, mida ta teeb, vastas Diogenes: "Otsin inimest." Kord kutsutud ta suursugusesse majja ja keelatud maha sülitada, mille peale sülitas Diogenes tollele näkku ja vabandas, et ei leidnud sobivamat kohta. Et karastada ennast erineva ilmastikuga, elas Diogenes Kybele templi vanades tünnides. Platoni abstraktset filosoofiat põlgas ta sügavalt ja pidas Sokratese tegelikuks pärandi jätkajaks Antishenest. Platon olevat oma Akadeemias koos õpilastega arutledes inimese definitsiooni üle jõudnud järeldusele, et inimene on kahejalgne sulgedeta olend, mille peale Diogenes kitkunud kukelt suled seljast ja viinud selle Platonile, hüüdes: "Vaata,ma tõin sulle inimese!"
Korintos
Mereröövlid vangistasid Diogenese teel Aigina (kreeka keeles Αίγινα) saarele ja müüsid ta Kreetal korintoslasele Xeniadesele. Orjaturul küsiti ta ametioskuste kohta, mille peale küünik vastas, et tema teab ainult ühte ametit, mis on inimeste valitsemine ja tema sooviks isandat, kes vajab valitsejat (Lauses peitub sõnamäng, valitsemine ja väärtuste õpetus olid vanakreeka keeles samased.) Xeniades võttiski ta oma kahe poja juhendajaks. Diogenes jäigi elu lõpuni Korintosele ja pühendus voorusliku elutunnetuse saavutamisele. Kõnelejana olevat Diogenes olnud ületamatu ja võitnud väitlustel keda tahes. Korintosel olevat toimunud ka kohtumine Aleksander Suurega. Suurmehed olevat vahetanud vaid paar lauset. Diogenes puhkas päikesepaistel ja Aleksander, olles meelitatud võimalusest kohtuda suure filosoofiga, küsinud, kas ta ei võiks talle ükskõik millise teene teha – Diogenes vastanud: "Jah, astu päikese eest ära". Makedoonlane omakorda vastanud: "Kui ma poleks Aleksander, sooviksin olla Diogenes". Teise variandi järgi vaadelnud filosoof teraselt hunnikut inimluid ja Aleksandri küsimusele, et mida ta vaatab, vastas Diogenes: "Otsin su isa konte aga ei suuda eristada neid orja omadest". Diogenese surmastki on mitmeid vastukäivaid versioone. Ta olevat haigestunud ja surnud toore kaheksajala söömise pärast või nakatunud koera hammustuse tagajärjel.
Filosoofia
pisi|vasakul|([[Giovanni Castiglione) – Filosoof Diogenes otsib ausat inimest]] Antisthenest, Kratest Teebast ja Diogenest peetaksegi küünikute koolkonna rajajateks. Diogenese mõtted on jõudnud meieni mitte otseste, vaid kaudsete allikate kaudu, kuigi ta olevat Plutarchose ja Diogenes Laertiose väitel kirjutanud kümme raamatut, seitse tragöödiat ja hulga kirju. Küünikute ideed olid lahutamatud nende käitumisest ja kommetest. Diogenese väitel ühiskondlikult kunstlik kasvatus ei tee inimesi õnnelikuks, vaid tuleb tagasi pöörduda lihtsa looduslikkuse juurde. Enamus kunste ja teadusi, nagu muusika, matemaatika ja geomeetria on kasutud ja keskenduda tuleb ainult eetikale. Diogenes on selle kohta öelnud: "Inimene ise on teinud jumala lihtsatest kingitustest keerulised." Vooruslikkuse saavutamiseks tuleks loobuda kõigist füüsilistest naudingutest ja nälg ning valu ainult aitavad positiivselt kaasa, sest ainult vooruslikkus teeb õnnelikuks. Diogenes kasutas teadaolevalt esimesena sõna kosmopoliit enda kohta, mis oli radikaalne avaldus ajajärgul kui vaba inimese identiteet oli seotud mingi kindla linnriigi kodakondsusega.
Lisanime koer seostatakse nii sellega et Diogenes õppis Antisthenese juures Kynosargeses gümnaasiumis, kui ka ta ise ülistas koeralikku ellusuhtumist eeskuju vääriva näitena. Koerad elavad täielikult käesolevas hetkes; tunnevad vaistlikult ära nii sõbrad kui vaenlased; söövad, magavad ja roojavad vajadusel, ning ei tegele kunstlike normide seadmisega kõigile sellele. Küsimusele miks teda koeraks kutsutakse vastanud Diogenes: "Kraabin kintsu neil kes mulle midagi annavad, vingun nende kallal kes keelduvad ja löön hambad säärde lurjustel." Korintoslased olevat peale surma püstitanud talle koeraga samba.
Voznessenivka
Voznessenivka (kuni 2016 Tšervonopartõzansk) on linn Ukrainas Luhanski oblastis. Linn kuulub Dovžanski haldusalasse.
Tšervonopartõzansk asutati 1947. aastal, linna õigused sai 1960. aastal.
Linn asub 296 meetri kõrgusel merepinnast.
2013. aasta 1. jaanuaril elas linnas 15 659 inimest, asustustihedus 2266,14 inimest ruutkilomeetri kohta.
2014. aasta Ukraina kriisi ajal võtsid linna oma kontrolli alla venemeelsed separatistid.
5. juulil kestsid päev läbi relvastatud kokkupõrked kahe terroristide rühma vahel. Omavahelisi suhteid selgitasid relvade abil "Mozgovoi armee" tšetšeenid ja kasakate sotnja sõdalased. Kokkupõrked toimusid nii linnas kui väljaspool linna piire. Miinipildujatest tulistati korrapäratult mitmes suunas, sihikul olid nii naiste koloonia, linna lähistel asuv kaevandus kui riigipiir.
Terroristid on mineerinud linna ümbruse. 7. juulil hukkus traktoriga miinile sõitnud 30-aastane kohalik elanik.
29. oktoobril toimetati asula lähistel asuva Venemaa-Ukraina vahelise "Tšervonopartõzanski" piiripunkti kaudu lastiga 200 kodumaale umbes 150 Donbassi sõjas hukkunud keskvalitsuse vastaste relvajõudude võitlejat.
Sürjakomid
Sürjakomid ehk sürjalased on soome-ugri rahvas, Venemaa põlisrahvas. Nad räägivad sürjakomi keelt ja elavad Venemaa Föderatsioonis Komi Vabariigis, selle lähinaabruses Koola poolsaarel, Neenetsi autonoomses ringkonnas, Arhangelski oblastis, mitmel pool Siberis.
Ust-Labinsk
Ust-Labinsk on linn Venemaal Krasnodari krais, Ust-Labinski rajooni keskus. Asub Kubani jõe paremkaldal, kohas kus vasakult suubub Kubanisse Laba jõgi.
Asula rajasid Doni kasakad 1794. aastal Ust-Labinskaja staniitsana. Praeguse nime ja linnaõigused sai 1958. aastal.
2021. aasta alguses oli linnas 38 565 elanikku.
Kurt Tucholsky
pisi|Kurt Tucholsky Pariisis (aastal 1928) Kurt Tucholsky (9. jaanuar 1890 Berliin – 21. detsember 1935 Göteborg) oli juudi rahvusest Saksa ajakirjanik ja kirjanik.
Kurt Tucholsky sündis pangaametnik Alex Tucholsky (1855–1905) pere vanima lapsena. 1909. aastal alustas ta Berliinis õigusteaduse õpinguid, mis jätkusid hiljem Genfis ja Jenas. Ülikooli lõpetas ta 1915. aasta algul. Sama aasta aprillis mobiliseeriti ta Saksa sõjaväkke. Esimeses maailmasõja osales ta põhiliselt tagalateenistuses ja kirjutajana.
Weimari vabariigi ajal kujunes Tucholskyst üks silmapaistvamaid Saksa ajakirjanikke ja satiirikuid. Ta oli üks ajakirja Die Weltbühne loojatest.
1924. aastast elas ta põhiliselt Pariisis, 1930. aastal kolis Rootsi. 1933. aastal võtsid natsionaalsotsialistlikud võimud Tucholskylt Saksa kodakondsuse, Saksamaal ta teosed keelustati. Tucholsky lõpetas elu enesetapuga, võttes üledoosi ravimeid.
Eesti keeles on 1985. aastal ilmunud Kurt Tucholsky lühijuttude ja följetonide kogumik "Pärast".
Aquaria
pisi|Aquaria (2019) Aquaria (pärisnimega Giovanni Palandrani; sündinud 12. veebruaril 1996) on Ameerika Ühendriikide laulja, näitleja ning drag queen. Tuntud RuPaul's Drag Race'i kümnenda hooaja võitmise tõttu aastal 2018.
Elulugu
Giovanni Palandrani on sündinud West Chesteris Pennsylvanias ning on Itaalia päritolu. Palandrani elab Brooklynis New Yorgis. Enne drag racei õppis Palandrani Disaini ja Tehnoloogia instituudis. Ta hakkas tegelema oma drag karjääriga keskkoolis.
Karjäär
Aquaria on Sharon Needlesi drag tütar, kes on sama saate neljanda hooaja võitja. Algselt sai Aquaria toetust Susanne Bartschilt, kes nooruses töötas ka koos RuPauliga. Bartschi käe all oli ta aastal 2016 Vogue Italia kaanel ning hiljem, aastal 2018, oli Aquaria soolo Vogue Italia rubriigis.
Muusika
Kümnenda hooaja finaalis kirjutas ja laulis osa RuPauli laulust "American". Aquaria oli kaaslaulja 2016.aasta laulu "Looks" Linuxi poolt. Juuni 2018 andis Aquaria välja debüüt laulu "Burn Rubber", laul oli kirjutatud Jesse Saint Johni poolt.
Novokubansk
Novokubansk on linn Venemaal Krasnodari krais, Novokubanski rajooni keskus. Asub Kubani jõe vasakul kaldal, Krasnodarist 195 km idas ja Armavirist 10 km põhja pool.
Asula tekkis 1867. aastal kasakate külana. Linnaõigused sai 1966. aastal.
Põldma
Põldma on eesti perekonnanimi.
Antratsõt
Antratsõt on linn Ukrainas Luhanski oblastis.
Linna läbib Kiiev-Harkiv-Rostov Doni ääres maantee.
Peamine majandusharu on kivisöe kaevandamine.
Linna haldusalas on 6 alevit ja 7 küla.
Gyalzen Norbu
Gyalzen Norbu, ka Gyalzen Norbu Sherpa, (surnud 11. mail 1961 Langtangis Nepalis ) oli šerpa rahvusest Nepali alpinist.
Ta oli esimene mägironija, kes vallutas kaks kaheksatuhandelist mäetippu.
Ta on üks neljast Ang Tharkay, Tenzing Norgay ja Pasang Dawa Lama kõrval väljapaistvamaid šerpasid 20. sajandil.
Tipputõusud kaheksatuhandelistele
pisi|[[Kaheksatuhandeline Manaslu, mille esmavallutaja (koos Toshio Imanishiga ) on Gyalzen Norbu]] Ta võttis osa 1955. aastal Prantsuse Himaalaja ekspeditsioonist Makalule (8485 m) sirdarina (šerpadest kandjate juht). . Tugeva mägironijana kaasati ta tipumeeskonna koosseisu ja 16. mail 1955 tõusis ta koos prantslastega mäe tippu. Päev varem olid ekspeditsiooni liikmed Jean Couzy ja Lionel Terray teinud esmatõusu.
Ta osales ka 1956. aastal Jaapani Himaalaja ekspeditsioonis Manaslule (8163 m) ja tõusis 9. mail seongus Toshio Imanishiga selle tippu. See oli esmatõus sellele mäele.
Hukkumine
1961. aasta mais võttis ta osa Jaapani ekspeditsioonist Himaalajas Langtang Lirungile (7234 m), kus hukkus 11. mail koos kahe jaapanlasega III vahelaagris, mis mattus lumelaviini alla.
ABC mõrvad
"ABC mõrvad" (originaalpealkirjaga "A.B.C. Murders") on 1936. aastal ilmunud Agatha Christie kriminaalromaan, mille andis välja Collins Crime Club. Teoses astub üles belglasest detektiiv Hercule Poirot.
1993. aastal ilmus romaan kirjastuse Kupar sarjas "Kupra kriminaalromaan" ka eesti keeles.
Primorsko-Ahtarsk
Primorsko-Ahtarsk on linn Venemaal Krasnodari krais, Primorsko-Ahtarski rajooni keskus. Asub Aasovi mere kaldal.
Asula tekkis 1854. aastal kasakate külana endise kindluse juurde. Linnaõigused sai 1949. aastal.
2021. aastal oli linnas 32 020 elanikku.
Suits (perekonnanimi)
Suits on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Suits 413 inimesel: 193 mehel ja 210 naisel. Perekonnanimede levikult on Suits meeste puhul 313. kohal ja naiste puhul 313. kohal. Perekonnanimi Suits on levinuim Tartu maakonnas.
Rasmus Kull
Haridus
Rasmus Kull lõpetas 2006. aastal Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal ja aastal 2008 Glasgow' Ülikooli magistrikraadiga (MLitt) foneetika ja sotsiolingvistika erialal. Aastal 2011 lõpetas ta Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis Viviane Kallaste lauluklassi ja 2014 Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia klassikalise laulu erialal (õpetaja Taavi Tampuu) ning jätkab samas magistriõpinguid.
Lauljakarjäär
Aastast 2008 on Rasmus Kull osalenud solisti ja kooriartistina Vanemuise muusikalavastustes, alates 2013 on ta Vanemuise ooperisolist.
Ta on olnud Savonlinna Ooperifestivali koori liige ja aastal 2013 esines koos Eesti Filharmoonia Kammerkooriga Aix-en-Provence’i ooperifestivalil.
Meera Alyanna binti Mukhriz
Meera Alyanna Mukhriz (sündinud 13. juunil 1995) on endise riigiministri Mukhriz Mahathir tütar, samuti Malaisia ​​endise peaministri Mahathir Mohamad lapselaps.
21. augustil 2020, Meera Alyanna ja tema abikaasa olid baaris ning nad vahistati politsei poolt epideemiate ennetamise meetmete rikkumise eest.
Riikliku julgeoleku major
pisi|180px|Riikliku julgeoleku [[eriauastet omava töötaja embleem vormikuue käisel]]
Riikliku julgeoleku major (vene keeles майор государственной безопасности) oli aastatel 1935−1945 Nõukogude Liidu riikliku- ja sisejulgeoleku ametkondades kasutusel olnud eriauaste, millele tinglikult vastas sõjaväeline auaste Punaarmees aastatel 1935–1940 brigaadikomandör, 1940–1943 polkovnik ja 1943–1945 major.
Nõukogude Liidus olid riikliku julgeoleku eriauastmed kasutusel NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis (1935–1945) ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadis (1941–1945). pisi|180px|left|Riikliku julgeoleku majori [[lõkmed vormikuue krae otstel (1937–1943). 1943. aastal võeti kasutusel õlakud]] Riikliku julgeoleku majori auaste oli aastatel 1935–1943 riikliku julgeoleku vanemmajorist madalam ja riikliku julgeoleku kaptenist kõrgem; aastatel 1943–1945 riikliku julgeoleku alampolkovnikust madalam ja riikliku julgeoleku kaptenist kõrgem.
Eriauastme kaotamine
NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 6. juulist 1945 riikliku julgeoleku eriauastmed kaotati ja asendati sõjaväeliste auastmetega. Seoses sellega toimus auastme kaotamise ajal elus olnud eriauastme omanike ümberatesteerimine, mille tulemusena paljud riikliku julgeoleku majorid said üldväelise majori auastme.
Phil Jagielka
pisi|Phil Jagielka (2015) Philip Nikodem Jagielka (sündinud 17. augustil 1982 Manchesteris) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Stoke City ja Inglismaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Sheffield Unitedis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 1998. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 1999–2000. Seitse esimest hooaega mängis ta Sheffield Unitediga Inglismaa esiliigas, mil hooajal 2005–06 saadi liigas teine koht ja kindlustati pääs kõrgliigasse. Hooaegadel 2003–04 ja 2005–06 valiti Jagielka esiliiga sümboolsesse koosseisu. 2006. aastal valiti ta liiga parimaks mängijaks. Lisaks valiti ta aastatel 2005–2007 kolm korda järjest Sheffield Unitedi aasta mängijaks. Jagielka ainsaks hooajaks Sheffield Unitediga Inglismaa kõrgliigas jäi 2006–07, mil langeti napilt liigast välja.
2007. aasta juunis sõlmis ta lepingu kõrgliigas mängiva Evertoniga. Üleminekusumma oli neli miljonit naelsterlingit. Evertonis mängis Jagielka aastatel 2007–2019. 2015. aastal valiti ta Evertoni aasta mängijaks.
Aastatel 2019–2021 mängis ta taas Sheffiled Unitedis. 2021. aasta augustis sõlmis ta poole aasta pikkuse lepingu Derby Countyga. 2022. aasta jaanuaris liitus ta Stoke Cityga.
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Jagielka 1. juunil 2008 sõprusmängus Trinidadi ja Tobago vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. augustil 2012 sõprusmängus Itaalia vastu. Ta on kuulunud Inglismaa koondisse 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel.
Sam Larsson
pisi|Sam Larsson [[IFK Göteborgi särgis]] Sam Andreas Larsson (sündinud 10. aprillil 1993 Göteborgis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis Feyenoord ja Rootsi jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis IFK Göteborg, millega liitus 2010. aastal. 2014. aasta augustis liitus ta Hollandi kõrgliiga klubiga SC Heerenveen, kus mängis kokku kolm hooaega.
2017. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Feyenoordiga.
2015. aastal tuli Larsson Rootsi kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Rootsi jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 15. novembril 2016 mängus Ungari vastu ning lõi samas mängus ka koondisekarjääri esimese värava.
Tema vanem vend Daniel Larsson on kuulunud samuti Rootsi koondisse.
Ülemiste veski
Ülemiste veski ehk Kuningaveski oli veski Tallinnas Ülemiste mäe nõlval, Härjapea jõel. Tõenäoliselt oli Ülemiste veski rajatud 13. sajandi esimesel poolel. Veski kuulus Taani kuningale ning seepärast on kasutatud selle veski nimena ka Kuningaveski (Königsmühle; superius molendinum). Faktiliselt oli veski Toompea linnuse linnusekomtuuri valduses ning jahvatas viljast Taani valduste Toompea linnuse meeskonnale jahu. 29. septembril 1345 andis Taani kuningas Valdemar IV loa Tallinna raele ja Tallinna linna kodanikele õiguse juhtida vett Tallinna vallikraavidesse Härjapea jõest, ojadest ja allikatest ja samuti lubati rajada veskeid. Tingimuseks oli, et ei kannataks Ülemiste veski veerežiim. 1300. aasta paiku oli Tallinnas 5-6 Härjapea jõe veejõul töötavat veskit.
Selle õiguse alusel rajati linnale 4 km pikkune vesivarustuskanal, mis sai alguse Ülemiste veski paistiigist teise vesivärava kaudu, mida ühtlasi kasutati regulaator-lüüsina veevarustuskanali Veerenni veehulga reguleerimiseks. Veekanal suubus Harju värava juures Tallinna linnamüüri ümbritsevasse veekanalisse.
1349. aastast läks Ülemiste veski Tallinna rae majandamisele rendiga 3,5 säilitist teravilja aastas ning raad rentis selle alates 1350. aastast edasi 1432. aastal loovutas Liivimaa ordumeister Cisse von dem Rutenberg veski Tallinna linna omanduseks tingimusega, et linn tasub linnuse komtuurile igal aastal 20 marka uues vääringus ja linnusele jäi õigus oma vilja jahvatada tasuta.
Rootsi ajal jättis Rootsi valitsus veski linna korraldusse, 1664. aastal rajas Lorents Jauch Ülemiste paberiveski, mis töötas kuni 1710. aastani. Tallinna kapitulatsiooniaktiga 1710. aastal jäeti kõik linna käes olnud veskid Tallinna omandiks.
Ülemiste veski põles 1763. aastal ja taastati 1768. aastal Abraham Korp’i poolt, kes ehitas juurde suruveski-seade, mis peenestas nahaparkalitele tamme-, kuuse-, paju jt koort, seejärel hakati seal tamme-, kuuse- ja pajukoori purustama nahaparkimise otstarbeks. 1774 võttis veski rendile mölder ja veskiehitusmeister, Nicolaus Korp. Korp rentis ta ka Karjavärava veskit.
1786. aastal läks Ülemiste veski enampakkumisel S. J. Jenckenile, kes korraldas selles villaketrustööstuse, kus vee jõul töötasid esimesed tekstiilitööstusmasinad Tallinnas. Villaketrustööstus tegutses kuni Jenckeni surmani 1789. aastal.
Ülemiste paberivabrik
Tallinna kaupmehe perekonnast pärinev Friedrich Wilhelm von Wistinghausen, alustas 1823. aastal uue paberivabriku rajamist Tallinna, kuid rahaliste raskuste tõttu läks see aga enne valmimist 1829. aastal sekvestri alla. 1836. aastal omandas selle lõpuniehitamist ootava Ülemiste paberivabriku Räpina paberivabriku direktor Johann Wilhelm Donat. 1838 /1839 . aastal alustati Tallinnas paberitootmist, kus vesiratta kõrval kasutati ülemiste paberivabrikus 36-hobujõulist aurumasinat, esimest Tallinnas. Vabrikus töötas 2 meistrit, 1 mehaanik ja 102 töölist. 1839. aastal valmistas ta mitmesugust paberit (kirjutus-, trüki-, noodi-, «cardus-», pakkimis-, brošüüri-, «median-», makulatuur-) ja pappi (seejuures ka katusepappi) – kokku 13 292 riisi. Toodang leidis kasutamist osalt kohapeal, osalt aga Venemaal ja ka Soomes.
Paberivabriku järel tegutses H. Frommi villakraasimistööstus ja 1878. aastast tegutses seal Burchardt Behri, villa- ja siidiketramise ning kudumise tööstus ja 1902. aastal ehitati veski ümber sõjaväe kasarmuks.
1916. aastal müüdi Ülemiste veski Põhja-Puupapi ja Paberivabrikute Aktsiaseltsile, kes selle vabrikuhoonete laiendamise käigus 1936. aastal lammutas.
Monstereophonic – Theaterror vs. Demonarchy
"Monstereophonic – Theaterror vs. Demonarchy" on Soome bändi Lordi stuudioalbum, mis ilmus 2016. aasta sügisel.
Gunnar Höckert
Gunnar Mikael Höckert (12. veebruar 1910 Helsingi – 11. veebruar 1940 Karjala kannas) oli Soome kergejõustiklane, jooksja.
Ta võitis Berliini olümpiamängudel 1936. aastal 5000 m jooksus olümpiarekordi tulemusega 14.22,2 kuldmedali. Hõbedale tuli eelmiste olümpiamängude võitja ja kehtiva maailmarekordi omanik Lauri Lehtinen.
Pärast olümpiamänge püstitas Höckert 16. septembril 1936 Stockholmis maailmarekordi 3000 m jooksus 8.14,8. See püsis tema nimel 14. augustini 1940, mil selle ületas rootslane Henry Kälarne. Nädalapäevad hiljem püstitas ta maailmarekordi 2 miili jooksus 8.57,4. Veel nädal hiljem kordas ta Malmös Jules Ladoumègue'i 2000 m jooksu maailmarekordit 5.21,8.
Höckert osales vabatahtlikuna Talvesõjas. Hukkus Karjala kannasel päev enne oma 30. sünnipäeva.
Tema on maetud Helsingi Hietaniemi kangelaskalmistule.
Leśnica
Asulat on esmamainitud 1217. aastal. Linnaõigused sai enne 1382. aastat. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Carlos Ghosn
Carlos Ghosn (sündinud 9. märtsil 1954 Porto Velhos Brasiilias) on ettevõtja. Ghosnil on lisaks Brasiilia kodakondsusele ka Prantsusmaa ja Liibanoni kodakondsus. Alates 2020. aasta jaanuarist on ta rahvusvaheliselt tagaotsitav kurjategija.
Ghosn on olnud Michelini Põhja-Ameerika haru tegevjuht, Renault' esimees ja tegevjuht, AvtoVAZi esimees, Nissani esimees ja tegevjuht ning Mitsubishi Motorsi esimees. Ghosn oli ka Renault–Nissan–Mitsubishi alliansi esimees ja tegevdirektor (nimetatud autotootjate vaheline strateegiline partnerlus). Alliansil on alates 2010. aastast olnud ligikaudu 10% autotööstuse turuosast ja alates 2017. aastast on seda peetud maailma suurimaks autokontserniks.
Elulugu
Ta lõpetas 1974 École polytechnique ja 1978 Mines ParisTechi. Alates 1978. aastast töötas ta 18 aastat Euroopa suurima rehvitooja Michelin juures.