cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Antony Blinken
Antony John Blinken (sündinud 16. aprillil 1962) on Ameerika Ühendriikide riigiametnik ja diplomaat, kes on alates 26. jaanuarist 2021 Ameerika Ühendriikide riigisekretär president Joe Bideni administratsiooni koosseisus. Ta on olnud president Barack Obama administratsioonis presidendi riikliku julgeoleku nõuniku asetäitja (2013–2015) ja aseriigisekretär (2015–2017).
Elukäik ja tegevus
Antony Blinken sündis New Yorgis juudi soost vanemate Judith Frehmi ja Donald M. Blinkeni (1925–) jõukas peres. Esiisa Meir Blinken (1879–1915) oli Kiievis sündinud jidišikeelne kirjanik, kes 1904 asus elama USA-sse. Isa Donald on olnud investeerimispankur ja kunstimetseen, Demokraatliku Partei suurrahastaja, ema Judith oli Brooklyni muusikaakadeemia muusikadirektor. Vanemad lahutasid abielu 1970. aastal ja ema abiellus Poola päritolu juudi, holokaustis ellujäänud Samuel Pisariga (1929–2015), kellest kujunes mõjuvõimsamaid juriste globaalsel tasandil. 1971 kolis Antony koos ema ja kasuisaga elama Pariisi. Nii New Yorgis kui ka Pariisis kohtus ta juba varases nooruses maailma juhtivate muusikute (Leonard Bernstein, John Lennon), kunstnike (Mark Rothko, Christo Vladimirov Javacheff), filmitegijate (Abel Ferrara) ja poliitikutega (Prantsuse president Valéry Giscard d’Estaing).
1984. aastal lõpetas ta Harvardi Ülikooli õigusteaduskonna, tudengina töötas ülikooli päevalehes The Harvard Crimson. 1988 kaitses Columbia Ülikooli Õiguskoolis õigusteaduste doktoriväitekirja ja töötas seejärel advokaadina New Yorgis ja Pariisis. 1988. aasta presidendivalimistel aitas koos isaga rahastada Demokraatliku Partei kandidaadi Michael Dukakise kampaaniat.
1994–2001 töötas ta Valges Majas Bill Clintoni administratsioonis, oli USA presidendi Riikliku Julgeolekunõukogu liige ja 2002–2008 Senati välissuhete komitee personaliülem. 2008. aasta presidendivalimistel töötas ta Barack Obama asepresidendikandidaadi Joe Bideni meeskonnas. 2009–2013 oli Blinken USA asepresidendi Joe Bideni riikliku julgeoleku nõunik, 2013–2015 USA presidendi Barack Obama riikliku julgeoleku nõuniku asetäitja ja 2015–2017 USA asevälisminister.
2017. aastal kaasasutas ta konsultatsioonifirma WestExec Advisors. Ta on mittetulundusliku mõttekoja Rahvusvaheliste Suhete Nõukogu (Council on Foreign Relations) liige ja 2020. aasta seisuga uudistekanali CNN ülemaailmsete suhete analüütik.
2020. aasta presidendivalimistel oli ta Joe Bideni välispoliitika nõunik. 24. novembril 2020 teatas presidendiks valitud Joe Biden avalikult, et Antony Blinkenist saab tema tulevases valitsuses välisminister.
Cantate Domino canticum novum
Aastal 1996 kirjutas Pärt oma 1977. aasta teosele uue versiooni.
Isand (film)
"Isand" on Eesti 2015. aasta animafilm. Filmi režissöör on Riho Unt ja tootja OÜ Nukufilm.
Film pälvis 2015. aasta filmiauhinna Neitsi Maali.
2017. aastal pälvis film Brasiilias toimunud rahvusvahelisel animafilmide festivalil Lanterna Mágica nii parima filmi, parima režissööritöö kui ka parima stsenaariumi auhinna.
Värska tsässon
Tsässon asus Värska vanal kalmistul ja oli tõenäoliselt ehitatud 18. sajandil. Pärast seda, kui vana kalmistut hakati alates 1907. aastast jätma maha, hakkas tsässon lagunema. See lammutati 1929. aastal ning tsässona koht tähistati suure puitristiga, mis tänaseks on hävinenud.
Merle Hanson
Merle Hanson (sündinud 1. septembril 1987 Pärnus) on eesti sõudja, Egle Hansoni õde.
Lõpetas 2006 Pärnu Koidula Gümnaasiumi, õppinud aastast 2006 Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonnas tööstus- ja tsiviilehituse inseneriõppes. Sportima hakkas 1998 ujumistreenerite Marika ja Artur Tikkerbäri käe all.
180 cm, 80 kg. Sõudmisega tegelnud 2000–06 Ulvi ja Roman Lutoškini juhendamisel.
Töötanud Sportland Eesti AS-is teenindajana.
Daveluyville
Daveluyville on linn Kanadas Québeci provintsis Centre-du-Québeci halduspiirkonnas.
Bogdan Hmelnitski orden
paremal|raamita Bogdan Hmelnitski orden (vene keeles орден Богдана Хмельницкого) oli Nõukogude Liidu sõjaline autasu (orden).
Orden asutati 10. oktoobril 1943.
Ordenil oli 3 järku.
Ordeni I järku anti rinde- või armeekomandöridele sõjaliste operatsioonide eduka juhtimise eest, mille tagajärjel vabastati mingi piirkond või linn ja tekitati vaenlasele suuri kaotusi.
Ordeni II järguga autasustati korpuse-, diviisi-, brigaadi-, või pataljonikomandöre vastase kaitseliinide murdmise või haarangu eest vaenlase tagalas.
Suiderstrand
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Suiderstrandi elanikest valgeid 93,18% ja mustanahalisi aafriklasi 6,82%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 88,64% inimesi ja inglise keelt 11,36%.
Arvo Tikk
Arvo Tikk (30. oktoober 1929 Tallinn – 24. veebruar 2022) oli eesti arst (neurokirurg).
Arvo Tikk lõpetas 1948. aastal Tallinna 7. Keskkooli. 1954. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna (cum laude). Meditsiinikandidaadi kraadi sai 1964. aastal ja doktorikraadi 1974. aastal.
Arvo Tikk oli aastatel 1954–1970 Tartu Riikliku Ülikooli neuroloogia ja neurokirurgia kateedri assistent, aastast 1970 dotsent ja aastast 1975 neurokirurgia professor. Aastast 1995 oli ta emeriitprofessor ja arst-konsultant. Arvo Tiku kirurgiline tegevus oli seotud peaaju, lülisamba ja seljaaju traumade kirurgilise ravi probleemidega.
Professor Arvo Tiku juhtimisel loodi 1958. aasta lastehalvatusepideemia ajal Tartu Riikliku Ülikooli närvikliiniku juurde intensiivravisüsteem hingamishalvatusega haigete raviks. Hiljem kujunes sellest välja Tartu närvikliiniku hingamiskeskus, mida täiendati 1958. aastal väljasõidubrigaadiga, mis ravis eluohtlikus seisundis patsiente kohapeal ja tagas nende transpordi Tartusse. Need põhimõtted olid nüüdisaegse intensiivravi ning reanimobiiliteenistuse tekke aluseks ja oluline edasiarendus intensiivravi põhimõtete juurutamisel Eestis.
1960. aasta algusest korraldas Tikk intensiivravi osakonnas raskete ajukahjustustega haigete intensiivravi trahheotoomia, intubatsiooni ja kunstliku hingamise ning hüpotermia kasutamisega. Intensiivravi rakendamise otsesteks tulemusteks olid kestvate teadvushäirete tekkimine ja sellega seotud keerukad eetilised olukorrad ning valikud.
Professor Arvo Tikk panustas märkimisväärselt Eesti arstieetika arendamisse. Selle valdkonnaga hakkas ta põhjalikumalt tegelema 1980. aastate teises pooles. Ta on juhtinud peaaegu kõiki Eesti meditsiinieetika komiteesid. 1990. aastal määrati professor Arvo Tikk Tartu Ülikooli inimuuringute eetikakomitee esimeheks ning ta oli surmani selle komitee liige. 1991. aastal koostas ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonna nõukogule doktorantide bioeetikakoolituse programmi. Doktorantide koolitamisega ja vastava eksamikomisjoni juhtimisega tegeles ta kuni 2000. aastani. Arvo Tiku organiseerimisel loodi 1997. aastal Tartu Ülikooli Kliinikumi eetikakomitee ning ta juhtis selle tegevust kuni 2005. aastani, edaspidi on olnud komitee aseesimees.
Tema meditsiinieetika käsitlused on tugevalt puudutanud ka surrogaatemadusega seotud probleeme. Ta on osalenud sotsiaalministeeriumile surrogaatemadust käsitleva aruande koostamisel ning kirjutanud ajakirjanduses, et kuivõrd asendusemadus muutub maailmas aina tavapärasemaks ja kättesaadavamaks, siis tuleks see ka Eestis juurutada.
Arvo Tikk avaldas umbes 400 teaduspublikatsiooni ja on kolme erialase käsiraamatu kaasautor. Ta on loonud õppevahendeid ja esinenud arvukate koolitustsüklitega.
Arvo Tikk oli kirglik fotograaf ja tegi aja jooksul rohkesti ülesvõtteid Tartu ülikooli närvikliiniku kujunemisest. Oma 2011. aastal ilmunud mälestusteraamatus "Arstina läbi elu" käsitleb Arvo Tikk mõningaid noorusaastatega seotud sündmusi ning viimasel viiekümnel aastal meditsiinis toimunud arengut, kuivõrd ta on selles ise Tartu närvikliinikus töötades osaline olnud. Raamat sisaldab ülevaadet poliomüeliidi levikust, hingamishalvatuste ravi korraldamisest ning raskes seisundis haigete nüüdisaegse intensiivravi algusest ja tervishoiukorraldusest Eestis. Ka seda raamatutu illustreerivad tema enda tehtud fotod.
Tye McGinn
pisi|Tye McGinn 2017. aastal [[Syracuse Crunchi mängijana]] Tye McGinn (sündinud 29. juulil 1990 Fergusis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib Saksamaa kõrgliigaklubis ERC Ingolstadt ründajana vasakäärel.
Aastatel 2007–2010 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Ottawa 67's ja 2008–2010 Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Gatineau Olympiques.
2010. aastal valis Philadelphia Flyers ta NHL-i draft'is 119. valikuna. 2011. aasta juulis sõlmis ta Flyersiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2011/12 asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Flyersi tütarklubis Adirondack Phantoms. NHL-is debüteeris McGinn Flyersi meeskonnas 22. jaanuaril 2013 mängus New Jersey Devilsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas neli päeva hiljem mängus Florida Panthersi vastu.
2014. aasta juulis kaubeldi McGinn Flyersist San Jose Sharksi. 2015. aasta märtsis liitus ta Arizona Coyotesiga, kus mängis kuni hooaja lõpuni.
2015. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Tampa Bay Lightningiga. Lightningi meeskonnas sai ta kokku kirja vaid kaks mängu. Ülejäänud ajal mängis ta aastatel 2015–2020 AHL-i klubides.
2021. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Saksamaa kõrgliigaklubiga Fischtown Pinguins. 2022. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu Ingolstadtiga.
Tema vennad Jamie ja Brock McGinn on samuti NHL-is mänginud.
Janek Meet
Janek Meet (sündinud 2. mail 1974 Viljandis) on Eesti jalgpallur (kaitsja).
Ta pidas 13 kohtumist Eesti kuni 21-aastaste koondises ja oli Eesti jalgpallikoondise koosseisus väljakul 37 kohtumises.
Phil Ochs
Philip David Ochs (19. detsember 1940 El Paso, Texas – 9. aprill 1976 New York) oli Ameerika protestilaulja ja laulukirjutaja.
1960. aastatel hakkas Ochs muutuma vaimselt ebastabiilseks. Olles alistanud mitmeid probleeme nagu bipolaarse häire ja alkoholismi, võttis ta siiski 1976. aastal endalt elu. Phil Ochise suuremad mõjutajad olid Woody Guthrie, Peter Seegre, Buddy Holly, Elvis Presley, Bob Gibson, Faron Young, Merle Haggard, John Wayne ja John F. Kennedy. Tema tuntumad laulud on "I Ain't Marching Anymore", "Changes", "Crucifixion", "Draft Dodger Rag", "Love Me I'm a Liberal", "Outside of a Small Circle of Friends", "Power and the Glory", "There but for Fortune" ja "The War Is Over".
Lapsepõlv ja noorus
Phil Ochs sündis El Pasos Texases. Tema isa Jacob Ochs oli sündinud New Yorgis 1910. aastal ja oli arst. Ema Gertrude Phin Ochs oli sündinud Iirimaal. Ochsi vanemad kohtusid ja abiellusid Edinburghis, kus Jack õppis arstiteadust. Pärast abiellumist kolisid nad elama Ameerika Ühendriikidesse.
Ochs kasvas koos vanema õe Sonia ja noorema venna Michaeliga. Ochside perekond kuulus keskklassi ja nad olid juudid, kui mitte usklikud. Isa viibis depressiooni tõttu sageli haiglaravil ning suri 1963. aastal peaaju verejooksu.
Teismeeas tunnustati Ochsi kui andekat klarnetimängijat. Ochs esitas koos orkestriga esinedes klassikalist muusikat, hakkasid rohkem paelus teda raadiost kuuldud muusika. Näiteks varase roki tähed Buddy Holly ja Elvis Presley ning ka kantrimuusikud Faron Young, Ernest Tubb, Hank Williams ja Johnny Cashi. Ochis veetis hulgaliselt aega filme vaadates. Eriti meeldisid talle John Wayne ja Audie Murphy. Hiljem paelusid rohkem filmides mässuliste rolle mänginud Marlon Brando ja James Deani vastu.
Aastatel 1956–1958 õppis Ochs Stauntoni sõjaväeakadeemias Virginias, seejärel Ohio ülikoolis ajakirjandust. Ta hakkas tundma huvi poliitika vastu, keskendudes eriliselt Kuuba revolutsioonile 1959.aastal. Ohios tutvus ta Jim Gloveriga, kaasõpilasega, kes oli pühendunud folkmuusikale. Glover tutvustas Ochsile Pete Seegeri, Woody Guthriei ja The Weaversi muusikat. Glover õpetas Ochsile kitarrimängu ning koos vesteldi poliitikast. Ochs hakkas kirjutama ajalehedesse artikleid, tihti radikaalsetel teemadel. Kui õpilasleht keeldus avaldamast tema radikaalseid kirjutisi, pani ta aluse oma enda ajalehele nimega The Word (Sõna). Tema kahe suurima kire, poliitika ja muusika, liitekohaks oli dpoliitilise sisuga laulusõnad. Ochs ja Glover tegid dueti The Singing Socialists, hilisema nimega The Sundowners, mis tegutses vaid lühikest aega.
Kui Ochsi vanemad ja vend kolisid Clevelandi, hakkas Ochs rohkem aega seal veetma, esinedes kohalikus folkklubis "Farragher’s Back Room". Ta oli avaesineja muusikute suvel 1961. aastal. Samal suvel tutvus Ochs Bob Gibsoniga, kellest sai tema muusikaline mõjutaja. Ochs pettus, kui teda ei määratud kolledži ajakirja peatoimetajaks ning jättis kooli lõpetamata ja läks New Yorki, et saada folklauljaks.
1962–1966
Ochs jõudis New Yorki aastal 1962 ja hakkas esinema paljudes väikestes folk-ööklubides, muutudes varsti Greenwichi muusikamaailma lahutamatuks osaks. Ta oli oskusteta, aga kirglik laulja, kes kirjutas laule kindlatest asjadest nagu sõda ja kodanikuõigused. Kui teised kirjeldasid teda kui „protestlauja“ eelistas Ochs, et teda kutsutaks „päevakajaliseks lauljaks“.
Ochs kirjeldas end kui „laulvat ajakirjanikku“, kes laulis sellest, mida kirjutati Newsweekis. 1963. aasta suveks oli juba üsna tuntud ning kutsuti lauma Newporti folkfestivalile, kus ta esitas lood „Too Many Martyrs“, „Talking Birmingham Jam“ ja „Power and the Glory“. Koos temaga esinesid festivalil Peter, Paul and Mary, Joan Baez, Bob Dylan ja Tom Paxton. 1964.aastal kirjutas ta laulu „Draft Dodger Rag“. 1965. aasta festivalile, kus Dylan esines lauluga „Maggie’s Farm“ kasutades elektrikitarri, teda esinema ei kutsutud. Kuigi paljud olid vastu Dylani uuendusele, oli Ochs sellest haaratud ja imetles Dylani julgust.
Oma esimese soolokontserdi andis Ochs Carnegie Hallis 1966. aastal. Kogu oma karjääri aja esines Ochs mitmetes erinevates kohtades, sealhulgas kodanikuõiguste kogunemistel, sõjavastastel demonstratsioonidel ja kontserdisaalides.
Ochs tegi kaastööd ajakirjale Broadside. Oma kolm esimest albumit salvestas ta Elektra Recordsis: All the News That’s Fit to Sing (1964), I Ain’t Marching Anymore (1965) ja Phil Ochs in Concert (1996). Kriitikute meelest oli iga uus album parem kui eelmine ja fännid nõustusid. Kõigil albumitel mängis ta ainult akustilist kitarri. Albumid sisaldasid Ochsi tuntumaid päevapoliitilisi laule, näiteks „Too Many Martyrs“, „ I Ain’t Marching Anymore“ ja „Draft Dodger Rag“ ning luulepõhiseid muusikalisi esitusi nagu „The Highwayman“ (Alfred Noyesi luuletus) ja „The Bells“ (Edgar Allan Poe luuletus). Album "Phil Ochs in Concert" sisaldas ka paari ballaadi, näiteks „Changes“ ja „When I’m Gone“.
Isiklikku
Aastal 1962 abiellus Ochs Alice Skinneriga, kes ootas nende tütart Meeganit. Isameheks oli Jim Glover ja pruutneitsiks Jean Ray. Tunnistajaks oli Dylani kunagine tüdruksõber Suze Rotolo. Phil ja Alice läksid lahku 1965. aastal, kuid nad ei lahutanud.
NordGen
NordGen (inglise Nordic Genetic Resource Centre) on Põhjamaade geenivaramu põllu- ja metsamajanduses viljeldavate liikide geneetilise mitmekesisuse säilitamiseks.
NordGen asutati 1. jaanuaril 2008 Põhjamaade geenipanga, koduloomade geenipanga ja metsamajanduse seemne- ja taimenõukogu baasil. Seda rahastab Põhjamaade Ministrite Nõukogu.
Geenivaramu eesmärk on Põhjamaade kultuurtaimede, koduloomade ja puude mitmekesisuse alalhoidmine.
Terministandard
Terministandard on standard, mis käsitleb termineid, tavaliselt koos määratlustega ning mõnikord koos selgitavate märkuste, jooniste ja näidetega jne.
Eesti standardite kataloogis on üle 150 terministandardi. Termininistandard on nt eesti- ja ingliskeelne "Terminoloogiatöö. Sõnastik. Osa 1: Teooria ja rakendus" ("Terminology work - Vocabulary - Part 1: Theory and application") ehk lühendatult EVS-ISO 1087-1:2002.
NordGen
NordGeni seemnevarud on kantud veebipõhisesse andmebaasi SESTO, kust saab otsinguid teha nii inglise, islandi, norra, rootsi, soome kui ka taani keeles.
NordGeni seemnepank sisaldab nii Põhjamaades pärismaiste liikide kui ka olulisemate põhjas kasvama kohandunud liikide säilikuid. Pank teenib uurimis- ja aretustöö huve ning on suunatud säilitamisele või hävinud populatsiooni taastamisele. Seemnematerjal on kättesaadav eelkõige teadusasutuste uurijatele, aretajatele, muuseumidele. Seemneid saab piiratud koguses pangast tellida. Enamasti koosneb näidis 250 seemnest, suurte seemnete ja haruldaste liikide puhul on kogused väiksemad. Tasu seemnete eest ei küsita. Tellija on kohustatud ise hoolitsema oma riigis kehtivate karantiinireeglite järgimise ja tarvilike fütosanitaarsete sertifikaatide eest.
NordGeni direktor on islandlane Árni Bragason.
Katrin Järv
Lõpetas 1996 Pärnu ühisgümnaasiumi ja 2008 ärikorralduse erialal TTÜ. Harrastanud 4 aastat ujumist, sõudmisega tegelnud aastast 1990 Pärnu Kalevis Anneli Pedaja ja Reet Palmi juhendamisel.
Sõudeliidu parim noorsõudja 1994–96 ja naissõudja 1997.
Toimetanud Pärnu Sõudekeskus Kalevi veebilehte. Töötanud AS-is Fleming ostujuhina. T: Pärnu – Eesti sõudespordi kants (2004, autoreid).
SIG KE7
SIG KE7 on Šveitsi kergekuulipilduja, mis konstrueeriti kümme aastat enne teist maailmasõda. Relva eksporditi mitmesse riiki, kuid Šveitsi relvajõududes ei kasutatud.
Raduha
Raduha (transkribeerituna Raduga) on agrolinnake (endine küla ja alev) Valgevenes Homieli oblasti Vietka rajoonis, Raduha külanõukogu halduskeskus. Asula asub oblasti keskusest Homielist 25 ja rajooni keskusest Vietkast 7 kilomeetri kaugusel Soži jõe kaldal.
Asulas on kultuurimaja, raamatukogu, keskkool ja postkontor.
Aastal 1922 sündis külas Nõukogude tankiväekomandör Michaił Batrakoŭ.
Ajalugu
Asula ümbrus on ammuse asustusega. Küla juures asuvad linnamägi ja Vana-Vene riigi ajalkasutusel olnud asulakoht. Kirjalikke teateid on asula kohta alates XVIII sajandist, mil see kuulus Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda.
Seoses Poola jagamisega läks Raduha aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Gomeli maakonda. Aastal 1788 sai asula alevi staatuse, järgmisel aastal läks see Chaleckite valdusse. Aastal 1830 rajati sinna kirik. Aastal 1877 kuulus sealsele mõisale 414 tiinu maad. Raduhas oli toona magasiait. Aastal 1885 valmis vana puidust kirikuhoone asemele uus kivist kirik. Aastal 1889 kaotas asula alevi statause. Aastal 1897 olid külas magasiait, kihelkonnakool ja kaks tuulikut Aastal 1909 kuulus küla elanikele 1616 tiinu maad, seal asusid kirik, semstvokool,  viinaköök ja veski.
Aastal 1921 moodustati külas samanimeline sovhoos. Aastal 1926 avati asulas sidejaoskond. Samal aastal sai külast samanimelise külanõukogu halduskeskuseks. Aastal 1929-1930 moodustati külas veel kaks kolhoosi, külas olid tuulik ja neli sepikoda. Veebruaris 1943 põletasid karistussalklased maha 70 maja. Nõukogude väed vabastasid küla 27. novembril 1943, lahingus küla pärast hukkus 243 Nõukogude sõdurit. Sõjas hukkus 149 küla elanikku. Aastast 1959 oli küla samanimelise kolhoosi keskasula.
Drummondville
Drummondville on linn Kanadas Québeci provintsis Centre-du-Québeci halduspiirkonnas.
Karl Kivastik
Karl Kivastik (21. mai 1921 Tartu – 8. jaanuar 2012 Tartu) oli Eesti veemotosporditreener ja sporditegelane.
Karl Kivastiku elutöö oli Tartu spordielu edendamine. Üks suuremaid tegusid oli veemotobaasi rajamine Kvissentali (valmis 1983). Veemotospordi areng nii Tartus kui kogu Eestis on seotud Karl Kivastiku nimega.
Karl Kivastik lõpetas 1941. aastal Tartu kaubanduskooli ja 1944. aastal Moskva kehakultuuriinstituudi.
Veemotospordiga hakkas tegelema 1955. aastal ja võistles ise kuni 1966. aastani, püstitas kaks Eesti rekordit, sh 1963. aastal Eesti kiirusrekordi.
Aastatel 1944–1953 töötas mitmel Tartu spordielu suunaval ametikohal: 1944–1948 Tartumaa spordikomitee õppespordiosakonna juhataja ja esimehena ning 1949–1954 Tartu Kalevi nõukogu esimehena. Tartu Kalevi Jahtklubi moodustamisel kutsuti Karl Kivastik sinna veemootorisporditreeneriks. Ta oli Tartu Kalevi Jahtklubi veemotosektsiooni asutaja, juht ja treener aastatel 1953–1998. Ta oli ka Nõukogude Liidu Veemotospordiföderatsiooni presiidiumi revisjonikomisjoni ja kohtunikekogu liige.
Tema õpilased Aldur Raudva, Nikolai Põvvat, Paul-Toomas Hage, Hans Vissor, Jüri Lill, Mart Taniel ja Jaan Seiler püstitasid 1954.–1991. aastani seitse maailma- ja 32 Nõukogude Liidu rekordit ning võitsid Nõukogude Liidu koondises 123 maailmameistrivõistluste medalit (sh 52 kulda).
Karl Kivastik oli ka veemotospordi-, kergejõustiku- ja suusatamiskohtunik.
Isiklikku
Karl Kivastiku isa oli Julius Kivastik.
Karin Lukk
Karin Lukk (sündinud 5. aprillil 1974) on eesti kasvatusteadlane.
Sai doktorikraadi pärast Tallinna Ülikoolis 2009. aastal väitekirja "Kodu ja kooli koostöö strukturaalsest, funktsionaalsest ning sotsiaalsest aspektist" kaitsmist.
Tartu Kivilinna Kooli direktor alates aastast 2011.
Iuridicum
Iuridicum on Eesti sihtasutus. Asutus annab välja ajakirju Juridica ja Juridica International, samuti koostab asutus Eesti põhiseaduse kommenteeritud veebiväljaannet.
Aastast 2003 on asutus üks Eesti õigusteadlaste päevade korraldajaid.
Lüliloomad
Lüliloomad (Articulata) on hüpoteetiline takson, mis ühendab lülijalgseid (Arthropoda) ja rõngusse (Annelida). Hüpoteesi aluseks on väide, et mõlemad rühmad on arenenud ühisest lülilise kehaga eellasest.
Esimesena esitas selle hüpoteesi Georges Cuvier oma 1817. aastal avaldatud töös "Le Règne animal, distribué après son organization".
Sten Priinits
pisi|Sten Priinits (2015) Sten Priinits (sündinud 10. novembril 1987) on eesti vehkleja. Euroopa meistrivõistluste hõbemedalivõitja.
Ta sai 2015. aasta Euroopa meistrivõistlustel Montreuxis meeskondlikult hõbemedali koos Nikolai Novosjolovi, Marno Allika, Peeter Turnauga.
Kuulunud a-st 2009 Eesti epeekoondisse. Tegutsenud Haapsalus vehklemisklubis En Garde treenerina, sh olnud maailmameister Kristina Kuuse nõustaja (treenerina 6. kutsetase, 2022).
Läänemaa parim meessportlane 2014, 2015 ja 2021.
Isiklikku
Tema ema on vehklemistreener Helen Nelis-Naukas (aastatel 1984–2012 Helen Priinits); vanaisa oli vehklemistreener Endel Nelis (1925-1993), vanaema vehklemistreener Ilme Nelis.
Pad Man
"Pad Man" on 9. veebruaril 2018 esilinastunud India biograafiline komöödia-draamafilm.
Narva pealetung
Narva pealetung oli Punaarmee Leningradi rinde pealetungioperatsioon 1944. aasta juulis Narva jõe joonel, mille tulemusel tõrjuti Saksa väed Narva jõe joonelt Tannenbergi liini kaitseliinile Sinimägedes ja hõivati Narva linn ja Narva piirkond.
Rauno Nurger
Rauno Nurger (sündinud 24. novembril 1993 Keilas) on eesti elukutseline korvpallur, kes mängib 2020. aastast Eesti klubis BC Kalev/Cramo ning 2018. aastast Eesti korvpallikoondises.
Narva pealetung
Rindejoone lühendamise otstarbel jättis III Germaani Soomuskorpus 2. juulil maha oma positsioonid Narva jõe ääres Jaanilinnas, et asuda taas kaitsele kaheksateist kilomeetrit Narvast läänes, nn Tannenbergi liinil. Saksa väeosad paiknesid Narva–Tallinna maanteega risti üle maantee Mummassaare–Sooküla–Metsküla–Putki joonele.
Rauno Nurger
Haridus
Keilas sündinud, kasvanud ja koolis käinud Nurger alustas korvpallitreeninguid 2005. aastal Andrus Nageli juhendamisel ja jätkas seejärel Indrek Kelementi ja Ago Kliimsoni käe all. Gümnaasiumiastet alustas Nurger Turbas Märt Kermoni treenitavas korvpalliklassis, lõputunnistuse sai Audentese spordigümnaasiumist.
Nurger mängis keskkoolikorvpalli ka USA-s Sunrise Christian Academys.
Narva pealetung
Auvere lahingud
Saavutamata edu Auvere juures, asus Punaarmee 2. löögiarmee ründama Narva jõe ääres, Narvast põhja pool Vaasas, Riigikülas ja Narva-Jõesuus, Narva-Jõesuu-Narva joonelt.
Riigiküla lahingud
Tule-ettevalmistuse käigus andis Nõukogude suurtükivägi 20. Eesti Relva-SS diviisi 46. rügemendi kaitsepositsioonide pihta raske tulelöögi, hävitades suurema osa kaitserajatistest ning läbimurdelõiku kaitsnud üksustest. 2. löögiarmee 131. laskurdiviisi ja 191. laskurdiviisi väeosad ületasid Kudruküla juures Narva jõest põhja pool Narva linna. 20. SS-relvagrenaderidiviisi staap teatas, et vastane tungis kokku kolme pataljoniga Vaasa all ja mõlemal pool Riigiküla üle Narva jõe. Rünnaku käigus murti läbi 46. rügemendi III pataljoni lõigust (pärast suurtükitule ettevalmistust oli III pataljonis rivis umbes 100 meest).
Punaarmee asus kohe Vaasas silda ehitama. Nõukogude väe poolt kestis jõe ületamine kümme minutit. Esimese kahe tunni jooksul toodi üle jõe ka väikesekaliibrilised suurtükid. Nelja tunni pärast suudeti valmis saada esimene pontoonsild, mis võimaldas üle tuua keskmise kaliibriga ja tankitõrjesuurtükke. Õhtuks suudeti alustada raskemate suurtükkide ja tankide üle Narva jõe toomist. Lõunaks jõuti Tallinna–Narva maanteeni Peeterristi ja Puhkova juures kus Saksa väed nad peatuma sundisid. Sissemurre riivistati 4. SS-vabatahtlike soomusgrenaderide brigaadi Nederland abiga Auga-Puhkova joonel (Soome lahe rannalt Narva–Tallinna maanteeni). Punaarmee kandis raskeid kaotusi ning oleks piisanud ühest pataljonist, et see veel 25. juulil üle Narva jõe tagasi tõrjuda kuid diviisi staap oli juba otsustanud eemalduda uuele joonele. Riigiküla piirkonnas jõe ületanud 191. LD väeosad jõudsid 25. juunil 24:00 Tallinna-Narva maantee äärde ja vallutasid Olgina ning Pähklimäe külad ning jõudsid 26. juulil Saksa vägede poolt mahajäetud Narva lääneservale. III SS-soomuskorpuse üksused alustasid taganemist Sinimägedesse. Läbimurre peatati 46. rügemendi II pataljoni poolt major Friedrich Kure juhtimisel. 25. juulil saabus Narva rindele 6. SS-ründebrigaadi Langemarck üks pataljon.
Rauno Nurger
Ülikoolikorvpall
Nurger mängis aastatel 2014–2018 USA üliõpilasliiga NCAA meeskonnas Wichita State Shockers, kellega jõudis kõigil neljal hooajal ka NCAA finaalturniirile (March Madness).
Narva pealetung
Narva jõe ülemjooksul
25. juulil 1944 võttis 300. eriotstarbeline diviisi staap üle rindelõigu Narva jõe ülemjooksul Peipsi järvest kuni Auvereni, ta vahetas välja varem seal kaitsel olnud XXXXIII armeekorpuse (mis oli kevadel omakorda välja vahetanud rindelõigu eest vastutanud XXVI armeekorpuse). 300. eriotstarbelisele diviisi staabile allutati peale 2., 3., 4. ja 6. piirikaitserügemendi ka kolm eesti politseipataljoni, mõned väiksemad Saksa üksused ja suurtükiüksused, sealhulgas mõned 20. Eesti SS-diviisi patareid. Puhatu soos Krivasoo ja Uusna küla vahel ja Permisküla all asus kaitsel 4. Eesti Piirikaitserügement, 6. Eesti Piirikaitserügemendi 2. pataljon asus kaitsel Narva jões asunud Permisküla saarel.
3. Eesti Piirikaitserügement, mis seni kaitses laia rinnet Vasknarva rajoonis, sai kitsama kaitselõigu Peipsi järve kirdekaldal Smolnitsa külast kuni Narva jõe läänekaldal oleva Eesti-Perevoloka (Djuk-Perevoloka) külani. Eesti-Perevoloka külast kuni Karjati külani, Permisküla ja Permisküla saar Narva jões kaasa arvatud, oli kaitsel 6. Eesti Piirikaitserügement, 288. Eesti politseipataljon Karjatist kuni Kuningakülani. Kuningakülast kuni Poruni jõeni (Poruni jõgi suubub Narva jõkke u 4 km Gorodenkost põhja pool) oli kaitsele paigutatud 4. Eesti Piirikaitserügement. Poruni jõge mööda pöördus rinne Narva jõelt Puhatu soosse. Poruni jõe suudmest algas 2. Eesti Piirikaitserügemendi kaitselõik ja kulges kaares põhja poole Putki küla suunas ning lõppes umbes Putki ja Poruni jõe vahemaa keskel. Sealt edasi olid rindel Saksa üksused.
Rauno Nurger
Profikarjäär
Nurger hakkas elukutselisena mängima 2018. aastal Hispaania esiliigaklubis Huesca Levitec ning jätkas sealses esiliigas mängimist ka järgmisel hooajal klubis CB Breogan.
Narva pealetung
48. rügemendi General Seyffardt purustamine
25. juulil 17.00 sai käsu alustada taandumist alates kella 18.00-st 4. SS-vabatahtlike soomusgrenaderide brigaad Nederlandi 48. SS-vabatahtlike soomusgrenaderide rügement General Seyffardt, mis oli paiknenud Jaanilinna sillapeal. Rügemendiülem Richard Benner jättis käsu täitmata, põhjendades, et ta ei suuda tõmmata selle ajaga rindelt ära raskerelvi. Taandumistee valiku jättis diviisikomandör Jürgen Wagner rügemendiülema otsustada. Kuigi Benner oli saatnud Tallinna–Narva maanteed vastasest lahti hoidma ühe oma pataljoni, otsustas ta kasutada teist taganemisteed, mis oli aga palju viletsam. Ilmselt arvas rügemendiülem, et vastane on maantee juba läbi lõiganud. Tegelikult hoidsid oma üksused teda oodates teed lahti ning taandusid alles pärast kella kahte öösel. Suurtükid taandusid kella 22.00-ks, 48. rügement alustas taganemist kell 01.00, oodates Narva jõe idakaldal järgi tunde hilinenud kompaniid. Rügemendiülem otsustas lasta oma meestel kell viis hommikul tunnikese puhata. Sellise otsusega ei olnud nõus kogenumad kaasvõitlejad. Ka oli katkenud raadioside. Bennerit usaldas armeegrupi juhtkond, kes veel 26. juuli hommikul mitte millegi pärast muret ei tundnud. Muretsema hakkas diviisiülem, saates kadunud rügementi otsima luureüksused ning rünnakkahurid, mis aga kohe sattusid kokku ülekaalukate Punaarmee üksustega, kes pärast väikest lahingut Saksa väed taganema sundisid. Samal ajal oli Punaarmee 8. armee väeosad Krivasoo kotist jõudnud mereni ning valitses täielikult õhuruumi. Benner otsustas muuta eemaldumisteed ning liikuda Tallinna–Narva maanteele. Kell kaheksa hommikul sattus 48. rügement Repniku küla lähedal Punaarmee 120. laskurdiviisi ja 109. laskurkorpuse üksustega lahingkontakti. Eemal kuuldi ka teisi Saksa üksusi, kes pidasid Punaarmeega lahingut kuid Benner otsustas nendeni läbimurdmise asemel liikuda jälle lõunasse ja sealt läände. Sealne maastik oli aga soine ja rügement oli sunnitud liikuma vastase pidevate rünnakute all. Lõunaks oli üksus nii kurnatud, et õhiti tankitõrjekahurid ja jäeti maha ka muu rasketehnika. Päästvast Tannenbergi liinist lahutasid rügementi vaid loetud kilomeetrid kuid üksus oli juba sisse piiratud. Maad hakkas võtma meeleheide ja osa ohvitseridest sooritas enesetapu. 26. juulil kell 17.30 alanud 48. rügemendi läbimurdekatse kukkus läbi. Rügemendiülem hukkus kohe rünnaku alguses. Rügement lagunes laiali väikesteks gruppideks ning Sinimägedesse jõudis vaid umbes 20% allüksusest. Punaarmee andmetel langes umbes 580 48. rügemendi General Seyffardti võitlejat ning 120 langes vangi.
Rauno Nurger
Profikarjäär
Enne USA-sse siirdumist Tallinna Kalevi ja Rapla meeskonnaga Korvpalli Meistriliigas mänginud Nurger naasis Eestisse 2020. aastal, kui liitus BC Kalev/Cramoga.
Narva pealetung
48. rügemendi General Seyffardt purustamine
Samuti hukkus taganemisel Nederlandi brigaadi väiksem luureüksus, mis jäi vastase piiramisrõngasse.
Lahingud Auvere ruumis
Lahingute ajal Sinimägedes idasuunalt jätkas Punaarmee rünnakut ka 2. eesti piirikaitserügemendi positsioonidele Narva jõel. 29. juulil alustas Punaarmee pärast ettevalmistavat suurtükilööki, tankide toetusel uut pealetungi nii 11. jalaväediviisi lõigus Auvere tugialalt, samaaegsete rünnakutega ka Sinimägedel. 2. augustil oli Punaarmee rünnakute raskuspunkt taas 11. jalaväediviisi lõigus ja 2. piirikaitserügemendi kaitsepositsioonide vastu. 2. piirikaitserügement oli 2. augusti õhtuks kaotanud 50% võitlusvõimest. 2. augustil ründas Punaarmee Auvere tugialalt 11. jalaväediviisi ja 300. eriotstarbelise diviisi positsioonide puutepunktis kuni kuue polgu tugevuste jõududega. Punaarmee üksuste läbimurre õnnestus ning vasturünnakule saadeti 20. Eesti SS-diviisi 46. rügemendi üksused ja Võitlusgrupp Riipalu Harald Riipalu juhtimisel (45. rügemendi I pataljon, 20. füsiljeepataljon, korvetikapten Malchowi mereväepataljon ja 113. julgestusrügement). Punaarmee rünnak peatati, kuid Punaarmee liikus Auvere tugialal edasi seitse kilomeetrit.
Rauno Nurger
Koondisekarjäär
Nurger tegi Eesti koondise debüüdi 29. juunil 2018, kus viskas 2019. aasta maailmameistrivõistluste valiksarja 65 : 74 kaotusmängus Suurbritannia vastu 8 punkti.
Kingsey Falls
Kingsey Falls on linn Kanadas Québeci provintsis Centre-du-Québeci halduspiirkonnas.
Narva pealetung
Lahingud Auvere ruumis
3. augustil jätkas Punaarmee pealetungi kogu III SS-soomuskorpuse rindel, rünnaku raskuspunktid olid Sinimägedel Nordlandi lõigus ja 11. jalaväediviisi lõigus Auvere tugiala vastas, kuid Punaarmee rünnakud tõrjuti. 11. augustil tungis Punaarmee 300. eriotstarbelise diviisi lõigus Permisküla saarele, purustas seal asunud 6. eesti piirikaitserügemendi III pataljoni ja rajas Narva jõe läänekaldal sillapea, mis õhtuks purustati, kuid Permisküla saar jäi Punaarmee kätte.
Rinne püsis Sinimägedes kuni 1944. aasta septembri teise pooleni, kui Eesti Saksa vägede evakueerimisel maha jäeti.
Euroinsener
Euroinsener (inglise European Engineer, lühendatult Eur Ing või Eur-Ing) on kõrge kvalifikatsiooniga Euroopa riikide (sealhulgas Eesti) inseneridele antav kutsetunnistus.
Euroinseneri kutsetunnistusi annavad välja Euroopa Riiklike Inseneriassotsiatsioonide Föderatsiooni (European Federation of National Engineering Associations, FEANI) nime kandva katusorganisatsiooni liikmesorganisatsioonid taotluse alusel. Säilitamaks kutsetunnistuse ühtlast ja kõrget professionaalset taset, peab euroinsener FEANI reeglite kohaselt taotluses tõestama kogemust ja kompetentsust teaduse vallas, professionaalseid oskusi, ohutuse ja keskkonna alaseid teadmisi, vastutustunnet ning suhtlusoskust niihästi juhendatava kui juhendajana. Euroinseneri väljaõpe ja tööstaaž peavad ühtekokku olema kestnud vähemalt 7 aastat ning see peab sisaldama insenerikraadi omandamist, sellele järgnevat täiendõpet ja laialdast vastutavat töökogemust.
Atsetüleerimine
Atsetüleerimine on histoonide modifikatsioon, mille puhul geenid käivitatatakse.
Simnas
Asub umbes 70 km Vilniusest edelas 108 m kõrgusel merepinnast. Linn on nime saanud järve järgi, mille põhjakaldal ta asub. Linnast põhja pool asub Giluitise järv.
Simnases asuvad gümnaasium, põllumajanduskool, vaimse puudega laste internaatkool, postkontor, raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on 1520. aastal ehitatud katoliku kirik.
Ajalugu
Asulat on esimest korda mainitud 1382. aastal, kuigi tänapäevane asula kujunes ilmselt siiski alles XV sajandil pärast Grünwaldi lahingut. Aastal 1494 mainitakse esimest korda sealset mõisa. XVI sajandi alguses sai Simnasest alev. Aastal 1520 ehitati sinna kirik, mis on tänapäevani säilinud ja on kogu Sūduva vanim säilinud hoone.
Linnaõigused sai 1626. aastal. XVIII sajandil hakkas kiriku juures tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1870 kaotas Simnas linnaõigused. Asula kandis tsaariajal venekeelset nimekuju Симно. Aastal 1900 olid pooled sealsetest elanikest juudid. Aastal 1899 valmis alevit läbiv raudtee.
Aastal 1941 hukati 541 Simnase juuti, neist 414 12. septembril. Simnas sai linnaõigused taas 1956. aastal. Nõukogude ajal oli linn kohaliku sovhoosi keskasulaks, Krosnasse viiva tee äärde rajati ka maaparandustöötajate linnak.
Testostud
Testostud e. testkülastused tehakse müügi- ja teenindusettevõtetesse eesmärgiga mõõta klienditeeninduse vastavust ettevõtte ootustega. Testostud erinevad tavakliendi tagasiside uuringutest, kuna testkliendid mõõdavad sooritust objektiivselt varem etteantud kriteeriumite alusel, mitte iga üksikkliendi või -testija isikliku arvamuse alusel. Testostude tulemusi analüüsitakse tavaliselt vastavas kasutajaliideses ja leitakse kitsaskohad, mille parandamisega saab ettevõtte teenindustaset tõsta.
Mõned ettevõtted, mis Eestis testostuteenust pakuvad, on Trendline, Psience, Dive, Norstat.
Kuldne Nael
Auhinda antakse välja alates 1997. aastast.
Gryfów Śląski
Asulat on esmamainitud 1249. aastal, linnaõigused sai 1354. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Xiaomi
Xiaomi (小米科技) on Hiina elektroonikafirma. Xiaomi on suuruselt kolmas nutitelefonide tootja maailmas. Nad disainivad, arendavad ja müüvad nutitelefone ning nutitelefonide rakendusi. Alates turuletulekust 2011. aasta augustist on Xiaomi kasvatanud enda käivet põhiliselt Hiinas, aga aina enam ka globaalselt. Nende edu peamiseks põhjuseks on konkurentidest odavamad nutitelefonid. Xiaomi asutaja ja tegevdirektor on Lei Jun, ajakirja Forbes'i andmetel rikkuselt 8. mees Hiinas. Firmal on üle 3000 töötaja, kes paiknevad põhiliselt Hiinas, Malaisias ja Singapuris. Jõuliselt arenetakse ka Indias ja Indoneesias.
Firma peakorter asub Hiinas, Pekingis.
Nimi
Xiaomi (小米) tähendab hiina keeles väikest riisi ehk hirssi.
Ajalugu
Xiaomi asutati 6. aprillil 2010 8 partneri poolt, nende seas mobiiliprotsessorite tootja Qualcomm ja Singapuri valitsus. Firma asutati, et arendada uut muudetud Google'i Android operatsioonisüsteemi. Arenduse mõte oli tagada mõned lisafunktsioonid, mida Android veel ei pakkunud, ning muuta kasutajaliides lihtsamaks. Xiaomi loodud platvorm on MIUI. MIUI-l on suletud lähtekood ning see sarnaneb Samsungi TouchWiziga ja Apple'i iOS-iga. 2014. aasta seisuga saab MIUI-d installida üle 200 erinevasse seadmesse nii inglise kui hiina keeles. 2014. aastal oli MIUI-l umbes 30 miljonit kasutajat.
2011. aasta augustis teatas Xiaomi, et hakkab nutitelefone tootma. Nende esimene nutitelefon oli Xiaomi Mi1.
2014. aasta juunis tuli müügile esimene Xiaomi tahvelarvuti.
= Ärimudel =
Xiaomi ärimudel on toota odavaid, hästiehitatud ja vastupidavaid nutiseadmeid. Iga telefoni pealt teenitav kasum on Xiaomi puhul väike. Firma müüb iga telefonimudelit tavaliselt 18 kuud, mis on võrdlemisi pikk aeg. Näiteks Samsungil on sama periood 6 kuud.
Xiaomi hoiab kulud madalana. Näiteks ei ole firmal ühtegi füüsilist poodi. Seadmeid müüakse ainult internetis või partnerite kaudu. Xiaomi kulutab ka reklaami peale umbes 3,2% oma käibest, mis võrreldes tema suurte konkurentidega on väga vähe. 2013. aastal püüti siseneda Lääne turule. Selleks palgati endine Google Androidi osakonna asepresident Hugo Barra. Lääne turule ei õnnestunud Xiaomil siseneda, kuna neil puudusid vastavad patendiõigused ning kuna Hiina tehnoloogiat ei usaldata Läänemaailmas. Nüüdseks Xiaomi on keskendunud Aasia turule. Nende telefone ostetakse kõige rohkem Hiinas, Indias, Malaisias ja Indoneesias. Uute turgudena nähakse Taid, Venemaad, Mehhikot, Brasiiliat ja Türgit.
Mi 1
pisi|Xiaomi Mi 1 nutitelefon Xiaomi teatas 2011. aasta augustis, et hakkab tegelema nutitelefonide toomisega. Esimene nutitelefon oli Mi 1. Mi 1 suurus on 125 × 63 × 11,9 mm, kaal 149 grammi. Telefonil on 4-tolline LCD puuteekraan 16 miljoni värviga. Põhimälu on telefoni 4 GB ja muutmälu (RAM) 1 GB. Mälukaadripesa puudub. Mi 1 on 2 kaamerat, põhikaamera tagaküljel ja teine eesküljel. Tagumine kaamera on 8 Mpx ja eesmine 2 Mpx. Operatsioonisüsteemina kasutab Mi 1 Androidi versioon 2.3.5 nimega Gingerbread. Tuleb meeles pidada siiski, et Mi 1 kasutab Androidi muudetud versiooni nimega MIUI. Mi 1 kasutab Qualcomm MSM8260 SoC 1,5 GHz kahetuumalist protsessorit (CPU) ja Adreno 220 graafikaprotsessorit (GPU). Tal on 1930 mAh liitiumioonaku, mille eeldatav kasutusaeg on 10–12 tundi. Müügile tulles oli Xiaomi hind 250 eurot. 2012. aasta augustis tõi Xiaomi müügile nutitelefoni Mi 1S. Uuendatud on operatsioonisüsteemi. Gingerbreadi asemel on Androidi versioon 4.0 nimega Ice Cream Sandwich MIUI modifikatsioon.
Mi 2
Xiaomi teatas 2012. aasta augustis, et toob turule Mi 2 nutitelefoni. Telefon tuli turule sama aasta novembris. Telefoni suurus on 126 × 62 × 10,2 mm, kaal 145 grammi. Mi 2 on IPS LCD 4,3-tolline puutetundlik ekraan 16 miljoni värviga. Põhimälu suurus oleneb mudelist- odavamal mudelil on 16 GB, kallimal 32 GB. Mälukaardipesa puudub. Muutmälu (RAM) on telefonil 2 GB. Mi 2 on 2 kaamerat. Tagapool on 8 Mpx kaamera lahutusvõimega 3264 × 2448 pikslit, eespool on 2 Mpx kaamera. Operatsioonisüsteemina kasutab Android OS versiooni 4.1 nimega Jelly Bean, mida saab uuendada versioonini 4.4.4 nimega KitKat. Siiski tuleb arvestada, et kõikidel Xiaomi telefonidel ei ole mitte Androidi algne versioon, vaid Xiaomi muudetud MIUI. Mi 2 puhul on tegemist MIUI 4. Mi 2 kasutab Qualcomm neljatuumalist Krait 1,5 Ghz protsessorit (CPU) ja Andreno 320 graafikaprotsessorit (GPU). Telefonil on 2000 mAh liitiumioonaku.
Mi 3
pisi|Xiaomi Mi 3 2013. aasta septembris teatas Xiaomi, et müügile tuleb Mi 3. See jõudis turule sama aasta detsembris. Nutitelefoni suurus on 144 × 73,6 × 8,1 mm, kaal 145 grammi. Mi 3 on IPS LCD 5-tolline puutetundlik ekraan 16 miljoni värviga. Valida on 16 GB ja 64 GB põhimäluga telefoni vahel. Mälukaardipesa puudub. Muutmälu (RAM) on Mi 3 2 GB. Telefonil on 2 kaamerat. Põhikaamera, tagumine on 13 Mpx 4128 × 3096 pikslise resolutsiooniga. Videot suudab tagumine kaamera salvestada Full HD videot (1080p). Operatsioonisüsteemiks on Androidi versioon 4.3 Jelly Bean, mida on võimalik uuendada versioon 4.4.2 KitKat'iks. Tegemist ei ole siiski tavalise Androidiga, vaid Xiaomi versiooniga Androidist – MIUI 5. Võrreldes Mi 2-ga on suurimaks muutuseks protsessor. Mi 3 on Qualcommi neljatuumaline Krait 800 2,3 GHz protsessor (CPU). Ka graafikaprotsessor on natuke uuem – Andreno 320 asemel on Andreno 330. Seda kõike toetab Qualcommi Snapdragon 800 tugikiibistik. Telefonile on sisseehitatud 3050 mAh liitiumioonaku, mida ei ole võimalik tavakasutjal iseseisvalt vahetada. Müügile tulles oli Mi 3 16 GB hind 180 eurot.
2013. aasta 11. novembril paiskas Xiaomi müügile 110 000 Mi 3 nutitelefoni, mis kõik müüdi esimese 3 minutiga maha.
Mi 4
2014. aasta juuli välja kuulutatud ja augustis müügile tulnud Mi 4 on praegu Xiaomi lipulaev. Mi 3-ga võrreldes on uus Mi 4 natuke paksem ja kaalub 4 grammi rohkem, vastavalt 139,2 × 68,5 × 8,9 mm ja 149 grammi. Mi 4 on Mi 3 sama IPS LCD 5-tolline puutetundlik ekraan 16 miljoni värviga. Ka põhimälu on Mi 4-l sarnaselt Mi 3-ga saab ostja valida, kas 16 GB või 64 GB. Mälukaardipesa puudub. Suurim erinevus Mi3-ga on see, et 2 GB muutmälu (RAM) asemele on Mi 4-l 3 GB muutmälu (RAM). Kaameraid on kaks. Põhikaamera tagaküljel on 13 Mpx 4128 × 3096 resolutsiooniga. Videot on võimalik filmida 2160 pikslit 30 kaadrit sekundis kvaliteediga. Lisaks on arendatud kaamera sensorit suurema avaga. Teine kaamera on eesküljel. Erinevalt Mi 3 2 Mpx kaamerast on Mi 4-l ees 8 Mpx kaamera. Eesmine kaamera suudab soota videot kvaliteediga 1080 pikslit 30 kaadrit sekundis. Operatsioonisüsteem on uusima Androidi versioon 4.4.3 KitKat-i Xiaomi versioon MIUI 5. Protsessor (CPU) on Qualcommi neljatuumaline Krait 400 taktsagedusega 2,5 GHz ning graafikaprotsessor on Adreno 330. Neid toetab Qualcommi tugikiibistik Snapdragon 801. Telefonil on sisseehitatud 3080 mAh liitiumioonaku. Turule tulles oli Mi 4 16 GB versiooni hind 360 eurot ja 64 GB versiooni hind 415 eurot. Telefone saab osta ainult tootja Xiaomi kodulehelt.
Hongmi
2013. aasta augustis tuli müügile Xiaomi odavama seeria nutitelefon Hongmi 1. Telefoni suurus on 137 × 69 × 9,9 mm ja kaalub 158 grammi. Sellel on 4,7-tolline IPS LCD puutetundlik ekraan, mille pikslitihedus on 312 pikslit tolli kohta. Ekraani katab kaitsev Gorilla Glass 2. Hongmi põhimälu on 4 GB, microSD-kaardiga on võimalik lisada 32 GB mälu. Muutmälu on 1 GB. Telefonil on kaks kaamerat, põhikaamera asub tagaküljel ja on 8 Mpx resolutsiooniga 3264 × 2448 pikslit, ees on 1,3 Mpx kaamera. Operatsioonisüsteemiks on Androidi versioon 4.2 Jelly Bean. Telefoni jooksutab ARM-i neljatuumaline Cortex-A7 1,5 GHz protsessor, graafikaprotsessoriks on PowerVR SGX544MP2. Seda toetab Mediatek MT6589T tugikiibistik. Hongmil on 2000 mAh liitiumpolümeeraku. Hongimi hind müügile tulles oli 130 eurot.
2014. aasta mais tuli müügile Hongmi uuem versioon 1S. Uuendatud on operatsioonisüsteem, milleks on nüüd Android versioon 4.3. Ka graafikaprotsessor ja tugikiibistik on välja vahetatud. Uus graafikaprotsessor on Adreno 305 ja tugikiibistik on Qualcommi Snapdragon MSM8228.
Notebook Air
Air seeria sülearvuteid on saadaval halli, kuldse ja hõbedase korpusega. Lisaks on Air seeria sülearvuti väga kompaktne. Jääb hästi silma oma kaalu, disaini ning arvuti paksuse poolest. Olenemata metallkorpusest, on arvuti kaaluks kõigest 1,07–1,3 kg ning paksus 12,9–14,8 mm. Selliste mõõtmetega arvutit on väga hea kaasas kanda, kuna võtab väga vähe ruumi.
Arvutites on kasutatud nii Intel Core i5 kui ka i7 seeria protsessorit. Kasutatakse Intel Core i7-6500U protsessorit, mille taktsageduseks on 3,1–3,5 GHz. i7-6500U on küll vanem kui Intel Core 7500U protsessor, kuid sellegipoolest ligikaudu 20% suurema jõudlusega. Air seeria arvutite valikus on ka sülearvuteid, milles on kasutusel Intel Core i5-7200U protsessor, taktsagedusega 3,1 GHz.
Lisaks on veel arvutitel sõrmejäljeluger, mis teeb arvuti ligipääsu eriti turvaliseks. Ei ole vaja meelde jätta paroole, vaid saab kiirelt ja lihtsalt sõrme üle lugeri libistada ning kahe sekundiga on arvuti kasutusvalmis. Arvuti jätab meelde eelnevalt salvestatud sõrmejäljed ning salvestamata sõrmejäljega pole võimalik arvutisse siseneda. Sõrmejäljeluger asub arvuti hiirepadja sees üleval paremas nurgas.
Arvutitel on kasutusel 1920x1080 IPS LCD ekraan, mis kuvab eriti selge ja terase pildi. Displeid ümbritseb kõigest 5,59 mm laiune raam, mis kasutab ära väga suure osa arvuti ekraanist. Ekraan on vastupidav kriimustustele, klaasi valmistamisel on kasutatud safiiri. Tänu 130–135 kraadisele ekraaninurgale on väga mugav arvutiga tööd teha.
Sülearvuti aku peab vastu kuni kaheksa tundi. Mi Notebook Air sülearvuti aku mahutavus on 578 Wh/h. Aku laadimine on kiire tänu sellele, et arvuti laadimine käib läbi |USB Type-C pordi, mistõttu on võimalik pool akut täita umbes poole tunniga. Kiire aku laadimine ning pikk aku kestvus teeb Xiaomi Mi Notebook Air sülearvutist väga hea arvuti sellele, kes väärtustab sülearvutite juures akulaadimise kiirust ning aku kestvust.
Arvutil on kasutusel eraldiseisev graafikakaart. Selleks on GeForce MX150 videokaart, millel on 2 GB mälu. Oma kompaktsuse tõttu on arvuti varustatud |SSD andmekandjaga. Valikus on nii 128 kui ka 256 GB mahuga SSD andmekandjaga.
Notebook Pro
Pro seeria sülearvutit toodetakse 15,6" ekraaniga. See annab eelise suurema pildi ning kasutusmugavuse suhtes. Pro seeria sülearvutites on kasutatud Intel Core kaheksanda generatsiooni i7 protsessoreid, mis on võrreldes eelneva generatsiooni protsessoriga ligikaudu 40% efektiivsem. Protsessoriks on Intel Core i7-8550U, taktsagedusega 4,0 GHz, mis teeb Pro seeria arvutist võimeka arvuti igale kasutajale, sobib nii kontorisse kui koju.
Lisaks on kasutusel samaaegselt GeForce MX150 graafikakaart, mistõttu ei jää arvuti aeglasemaks, kui jooksutada samaaegselt mitut erinevat protsessi korraga, kuna nii protsessor kui ka graafikakaart suudavad sellega samaaegselt toime tulla. Tegemist on eraldiseisva graafikakaardiga, millel on GDDR5 tüüpi mälu, suurusega 2GB. Sellega on võimalik mängida ja töödelda videoid.
Kuna tegemist on võimsama arvutiga kui Air seeria arvuti, siis on Pro seerial kasutusel kahe ventilaatoriga jahutussüsteem, mis teeb arvuti jahutamise kordi efektiivsemaks. Tänu sellele ei lähe arvuti töötemperatuur väga kõrgele ning arvuti ei hakka võimekust kaotama.
Pro seeria arvuteid on saadaval nii 8 GB kui ka 16 GB muutmäluga. Kasutusel on DDR4 2400 MHz mälu, mis on võrreldes DDR3 mäluga 15% kiirem ning selle elektritrarve on ka väiksem, ligikaudu 5–10%.
Selle seeria arvutites on kasutusel SSD andmekandjad, mille mahutavus on 256 GB. Antud arvuti SSD-andmekandjad on erilised oma võimekuse poolest. SSD lugemis- ja kirjutamiskiiruseks on 1,5 GB/s. Võimeka andmekandja poolest on arvuti eriti sobilik foto- ja videograafidele, kellele on oluline kiire andmete ja failide liikumise kiirus.
FHD-ekraan on valmistatud väga täpselt ja hoolikalt. Selle teevad eriliseks väga teravad pikslid, täpsed ja teravad värvid, kontrastsus. Kui tavapärastel arvutitel on 200-nit heledus, siis Pro seeria arvuti ekraanid on 300-nit heledusega, mis teeb pildi eriti selgeks ja teravaks.
Võrreldes Air seeria laptopiga on Pro seeria arvutitel täissuuruses klaviatuuriklahvid, mis teeb kasutamise eriti mugavaks.