cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Illuminatsioon
Ajalugu
Vanimad teadaolevad illuminatsioonid on Vana-Egiptuse papüürusrullidel, näiteks surnute raamatutes. Euroopa kunstis on varaseimad illumineeritud käsikirjad säilinud aastaist 400–600, loodud ostrogootide riigis ja Ida-Rooma keisririigis. Illuminatsiooni kõrgaeg Euroopas on keskaeg, mil loodi väga rohkelt nii vaimuliku kui ilmaliku sisuga kaunistatud käsikirju. Illuminatsioon oli sel perioodil üks peamisi kunstiliike ja käsitsi kirjutatud ja illustreeritud raamatud võisid olla samaaegselt nii tarbe- kui ka luksusesemed. Bütsantsi kunstis oli pilditüli ajal madalseis ka raamatumaalis ning käsikirjadest kadusid figuraalsed kujutised. Ka islami kunstis valitses elusolendite kujutamise keelu tõttu raamatute kaunistamisel üksnes ornamentaalne kaunistusstiil.
Keskaja raamatukujunduse võimalused sõltusid kirjutusmaterjalist, tekstiliigenduse traditsioonidest ja kirja arengu sisemisest loogikast. Pärgamendi paksus, siledus ja värvus sõltusid sellest, millise looma nahka kasutati, pärgamendi omadustest omakorda kirja väliskuju – heledal ja siledal pärgamendil õnnestusid paremini ümarad jooned ning filigraanid, heledal taustal särasid ka õhukeselt peale kantud värvid. Tekstiliigenduse traditsioonid olid suunatud lugemise ja raamatu kasutuse hõlbustamisele. Alles pärast esmaste tingimuste täitmist andis illumineerija või rubrikaator endale vabaduse fantaasiaks. Dekooril olid oma tüüpkohad: teksti algus, teksti lõpp, pealkirjad ja vahepealkirjad, algusinitsiaal ja vaheinitsiaalid, rõhutused teksti sees, uue lõigu markeerimine.
Andrej Doležal
2004. aastal lõpetas ta Slovakkia Tehnikaülikooli elektriinseneri ja infotehnoloogia teaduskonna magistrikraadiga.
2004–2008 töötas ta ettevõttes Siemens PSE. 2008–2012 oli ta telekanali TV Markíza-Slovakia tehnikadirektor. 2012. aasta oktoobrist kuni 2017. aasta oktoobrini oli ta Slovakkia Raadio ja Televisiooni tehnikadirektor. 2018. aasta juunist kuni 2020. aasta märtsini töötas ta ettevõtte Towercom innovatsioonidirektorina.
Alates 21. märtsist 2020 on ta Slovakkia transpordi- ja ehitusminister.
Eesti (On My Mind)
"Eesti (on My Mind)" on Juice Leskise kirjutatud laul aastast 1983. Lugu avaldati ansambli Juice Leskinen Grand Slam albumil "Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä". Laulu andis plaadifirma Johanna Kustannus välja ka singlina, singli B-poolel oli laul "Kun rumba loppuu".
Heliplaadil oleva versiooni esitajad on Juice Leskinen (laul), Anssi Tikanmäki (lõõtspill ja taustalaul), Ila Loueranta (akustline kitarr ja taustalaul), Puntti Valtonen (elektrikitarr ja taustalaul), Antti Tammilehto (basskitarr ja taustalaul), Vesa Sytelä (löökriistad ja taustalaul), Toni Lähteenmäki (taustalaul), Mika Sundqvist (taustalaul) ja Nalle Lehtonen (trompet).
Juice Leskinen polnud laulu kirjutamise ajaks veel kordagi Eestis käinud, aga lugu sai populaarseks ka teisel pool lahte. Ivar Vigla ja ansambel Vahe tegid laulust kaks väga erinevate sõnadega versiooni: "Eesti, Eesti, külamehe Eesti" ja "Soome (Eesti on My Mind)". Oma versiooni on loost teinud ka J.M.K.E. Teatri NO99 lavastuses "Ühtne Eesti suurkogu" esitas seda veelgi muudetud tekstiga Lenna Kuurmaa.
Sēļi vald
pisi|Tuuliku varemed [[Pilāti külas]] Sēļi vald (läti keeles Sēļu pagasts) on vald Lätis Valmiera piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Mazsalaca, Ramata, Vilpulka, Jeri ja Vecate vallaga.
Valla pindala on 61,5 km². 2010. aasta seisuga elas seal 476 inimest. Valla keskus on Sēļi küla, vallavanem on Viktors Kalniņš.
Ajalugu
Valla aladele jäävad kolme endise mõisa – Iduse, Pantene ja Sēļi – hoonetekompleksid.
Aastal 1935 oli valla pindala 79 km². Aastal 1945 jagati vald Sēļi ja Ziemeļi külanõukoguks, aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Sēļi külanõukogu Ziemeļi külanõukoguga, aastal 1954 liideti sellega ka Iduse külanõukogu. Aastal 1968 nimetati Ziemeļi külanõukogu ümber Sēļi külanõukoguks. 1990. aastal moodustati külanõukogust Sēļi vald. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Mazsalaca piirkonda.
Kaitstavad objektid
Muinsuskaitseobjektidest jäävad valda hiiepaik Aņģīši Kuradikivi ja Pantene muinasasula. Kohaliku kaitse all on veel Sēļi tuulik, Sēļi vallakooli hoone, Vecreļļesi muinaskalmed ja Pujēni muinasasula.
Looduskaitse all on Pakundži kuusk, Dunguļi saar, Velnise tamm, Pakundži elupuud, Rautiņi õunapuu, Eglīši pärn, Sēļi mõisapargi pärn, Sēļi saar, Strautiņi tamm, Pantene vaher, Rāceņi elupuu, Pantene tamm, Pantene toomingas, Vecstārasti vahtrad, Iduse pargi lehis, Vecrellesi tamm ja Ārkalnsi – Āžēni paju. Valla idaosa jääb Ruhja luha hoiualale, valla lõunaosa aga Vidusburtnieksi hoiualale.
Asustus
2011. aastal elas vallas 349 lätlast, 27 venelast, 6 valgevenelast, 6 ukrainlast, 5 poolakat ja 2 leedulast.
Vallas on järgmised külad.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Leena Laas
Leena (Jelena) Laas (sündinud 26. augustil 1966 Narvas ) on eesti viiuldaja ja viiulipedagoog.
Haridus
Laas õppis viiulit ja klaverit Narva Lastemuusikakoolis, viiulit Tallinna Muusikakeskkoolis ja Tallinna Konservatooriumis (õpetajad Jüri Gerretz ja Ulrika Kristian). Lõpetas Eesti Muusikaakadeemia magistrantuuri Ulrika Kristiani ja professor Mari Tampere-Bezrodnõi juhendamisel. Täiendanud end järgmiste tunnustatud viiuldajate meistrikursustel: Igor Bezrodnõi (Moskva), Sigiswald Kuijkeni (Belgia), Anatoli Reznikovski (Peterburi konservatoorium), Regis Pasquier ja Gérard Poulet (Pariisi konservatoorium).
Töö
Solistina ja ansamblistina on Leena Laas esinenud Eestis, Soomes, Rootsis, Venemaal ja Saksamaal ning arvukatel kontsertidel esitanud teiste tuntud heliloojate loomingu kõrval ka palju Eesti muusikat. Koostöös kammerpianist Nata-Ly Sakkosega on valmis 2001. aastal CD "Poème d'amour", mis ilmus Eesti Raadio egiidi all.
CD-d arvustanud Lembi Metsa sõnul on Laasil väliseesti kuulsa viiuldaja Evi Liivakuga ühine "kirglik poognakäsi, mis ühestki noodist embuseta lahti ei taha lasta, olgu tegu õhkõrna puudutuse või sügava paitusega. Leena Laasi kunstnikuomadustest ongi olulisimad kõlavoolimise" oskus ja külluslik tämbripalett, mille abil ta teosed elavaiks, hingavaiks ja arenevaiks tervikuiks köidab."
Laas on olnud mitme orkestri ja projektikollektiivi liige, näiteks Eesti Riiklik Sümfooniaorkester, Rahvusooper Estonia orkester, Kremerata Baltica, Tallinna Kammerorkester, Tallinn Sinfonietta, Jyväskylä Linnaorkester (Soome) jpt.
1998. aastast on Laas oma sünnilinna Narva sümfooniaorkestri kontsertmeister ja 2011. aastast Pärnu Ooperi orkestri kontsertmeister. Ta on olnud ka rahvusooperi Estonia sümfooniaorkestri kontsertmeister. Leena Laas on tegutsenud viiulipedagoogina Eestis ja Soomes (meistrikursused Kokkolas). Praegu töötab viiuliõpetajana Keila Muusikakoolis ja Nõmme Muusikakoolis. Tema õpilasi Keila Muusikakoolis on autasustatud Loode-Eesti viiuliõpilaste konkursil, 2010. aastal Eesti Muusikakoolide Liidu üleriigilisel muusika- ja kunstide koolide viiuliõpilaste konkursil jne. Varem on ta õpetanud Tallinna 21. Keskkoolis (1997–1998) ja Tabasalu Muusikakoolis (1996–1997).
Laas on korduvalt pälvinud Pille Lille Muusikute Toetusfondi stipendiumi.
Leena Laas on Eesti Interpreetide Liidu 2009. ja 2010. aasta stipendiaat.
Kess (perekonnanimi)
Kess on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Kess on pandud Jõgeva mõisas Laiuse kihelkonnas Tartumaal ja Adavere mõisas Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal. Nimede eestistamisel määrati Kess uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kass ja Przhevalinski. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kess Eestis 20 mehel ja 18 naisel.
Joann Lõssov
Joann Lõssov (10. september 1921 Tallinn – 3. august 2000 Tallinn) oli Eesti korvpallur, treener ja spordipedagoog.
1951–1957 oli ta Nõukogude Liidu Olümpiakomitee liige. Lõssov oli 1944–1953 Tallinna Kalevi treener ning 1953–1958 Nõukogude Liidu naiste korvpallikoondise vanemtreener.
465
465. aasta
Xánthi piirkonnaüksus
Xánthi piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Ξάνθης) on Kreeka piirkonnaüksus Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonna keskosas.
Xánthi piirkonnaüksuse territoorium langeb kokku varasema Xánthi maakonna territooriumiga. Koos Évrose ja Rodope maakonnaga moodustab see Traakia geograafilise piirkonna.
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Xánthi.
Haldusjaotus
pisi|Xánthi piirkonnaüksuse vallad Xánthi piirkonnaüksus jaguneb 4 vallaks. Need on:
Kes tahab saada miljonäriks?
Telemängus lubati, et viieteistkümnele üha kasvava raskusastmega küsimusele õigesti vastanu võidab miljon krooni. Valesti vastamise korral jäi mängija seni võidetud summast ilma, kuid viienda ja kümnenda küsimuse õigesti vastamise korral neid võite enam järgmistele küsimustele vale vastuse andmise korral ära ei võetud. Võimalik oli järgmisest küsimusest loobudes säilitada seni võidetud summa. Küsimustele vastamiseks oli kolmel korral võimalik kasutada ka kolme abivõimalust (õlekõrt): helistada sõbrale, küsida abi publikult või paluda kahe vale vastuse eemaldamist. Igast võimalust sai kasutada korra.
Esimestena võitsid pool miljonit krooni tuntud mälumängurid Jevgeni Nurmla ja Indrek Salis.
Vietnamikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Vietnamikeelne Vikipeedia (vietnami keeles Wikipedia tiếng Việt) on Vikipeedia vietnamikeelne versioon.
Vietnamikeelne Vikipeedia sai alguse 2002. aasta novembris. Esialgu jäi see erilise tähelepanuta ja aktiivne tegevus vietnamikeelses Vikipeedias algas 2003. aasta oktoobris.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Vietnamikeelse Vikipeedia artiklite arv ületas 1 miljoni piiri 15. juunil 2014.
2019. aasta jaanuari seisuga oli 63% vietnamikeelse Vikipeedia artiklitest bottide loodud. pisi|250px|left|Vietnami vikipedistide kokkusaamine Hanois 19. veebruaril 2010
Malõi Kobõlõn
Malõi Kobõlõn (ukraina keeles Малий Кобилин) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Ovrutši rajoonis. Elanike arv on 276. Pindala on 0,146 km².
Radovel
Tartu rahulepingu järgi jäi küla Eesti territooriumile ja läks 1920. aastal moodustatud Karjati valla koosseisu Vaivara kihelkonnas.Tänapäevase haldusjotuse järgi on küla Venemaal Leningradi oblasti Slantsõ rajoonis Zagrivje külaasunduses. 2007. aastal oli külas 18 elanikku.
Odrasaare
Odrasaare (vene keeles Одресаре, Одрасаре, soome keeles Otrasaari) oli küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajooni Bolšoi Lutski külaasunduses.
1920. aasta Tartu rahulepinguga läks küla Eesti Vabariigile, kus see moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Vaivara kihelkonna Narva valda ja Viru maakonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud.
Markus Hännikäinen
pisi|Markus Hännikäinen 2016. aastal [[Lake Erie Monstersi särgis]] pisi|Markus Hännikäinen 2022. aastal [[Mannheimi Adleris mängimas]] Markus Mikael Hännikäinen (sündinud 26. märtsil 1993 Helsingis) on Soome jäähokimängija, kes mängib Rootsi kõrgliigaklubis Linköping HC ründajana vasakäärel.
Jokerite meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2010–11. Hooajal 2014–15	mängis ta Soome kõrgliigas JYP Jyväskylä meeskonnas ning pälvis samal hooajal hooaja efektiivsemale mängijale antava Matti Keinoneni auhinna.
2015. aasta aprillis sõlmis ta lepingu NHL-i klubiga Columbus Blue Jackets. Esimesel kahel hooajal mängis ta Põhja-Ameerikas põhiliselt Blue Jacketsi noorteklubis Lake Erie/Cleveland Monsters American Hockey League'is. 2016. aastal võitis ta Monstersiga Calder Cup'i.
Esimese värava lõi Hännikäinen Blue Jacketsi meeskonnas NHL-is 25. veebruaril 2017 mängus New York Islandersi vastu. 2017. aasta märtsis pikendas ta Blue Jacketsiga lepingut kahe aasta võrra. Tema edukaim hooaeg NHL-is oli 2018–19, mil ta lõi neli väravat ja andis kolm väravasöötu.
2020. aasta detsembris naasis ta Jokeritesse, mis mängis nüüd KHL-is. 2022. aasta veebruaris siirdus ta Saksamaa kõrgliigaklubisse Mannheimi Adler, kus ta mängis kuni hooaja lõpuni. Sama aasta mais liitus ta Linköpingiga.
Hännikäinen kuulus Soome jäähokikoondisse 2017. aasta maailmameistrivõistlustel.
Albert Hirschman
Albert Otto Hirschman (sünninimega Otto-Albert Hirschmann; 7. aprill 1915 – 10. detsember 2012) oli saksa juudi päritolu Ameerika Ühendriikide mõjukas majandusteadlane ning mitme poliitökonoomia- ja poliitideoloogiateemalise raamatu autor.
Karjääri algusaegadel uuris Hirschman arengumaade majandust. Siin pooldas ta tasakaalustamata kasvu. Kuna arengumaadel jääb vajaka otsuste tegemise oskustest, siis tuleks julgustada selliste oskuste tekkimist ning aidata neil ressursse kasutusele võtta.
Teises maailmasõjas aitas ta kaasa põgenike päästmisele okupeeritud Prantsusmaa aladelt.
Elukäik
Hirschman sündis Saksamaal Berliinis juudi peres. Ursula Hirschmann oli ta vanem õde. Ta käis Friedrich-Wilhelms Universitätis, Sorbonne’i Ülikoolis ja Londoni Majanduskoolis (London School of Economics). 1938. aastal sai ta majandusteaduse doktorikraadi Trieste Ülikoolist.
Seejärel osales ta vabatahtlikuna Hispaania Vabariigi poolel Hispaania kodusõjas. Kui Prantsusmaa natsidele alistus, aitas Hirschman koostöös Varian Fryga paljudel kuulsatel Euroopa kunstnikel ja intellektuaalidel (näiteks Hannah Arendt, Marcel Duchamp, André Breton, Max Ernst, Marc Chagall) Ameerika Ühendriikidesse pageda. Hirschman, kes rääkis saksa keelt nagu sakslane, prantsuse keelt nagu prantslane ja itaalia keelt nagu itaallane, aitas neid okupeeritud Prantsusmaalt läbi Püreneede Hispaaniasse ja sealt Portugali.
1941–1943 oli Hirschman Rockefelleri stipendiaat California Ülikoolis Berkeleys, 1943–1946 töötas ta USA armee strateegiliste teenuste büroos (Office of Strategic Services), 1946–1952 juhtis ta Föderaalreservi Lääne-Euroopa ja Briti asumaadega tegelevat osakonda ja töötas Marshalli plaani kallal ja 1952–1956 tegutses ta Colombias majandusnõunikuna.
Seejärel suundus Hirschman akadeemiasse. Ta töötas Yale'i Ülikoolis (1956–1958), Columbia Ülikoolis (1958–1964), Harvardi Ülikoolis (1964–1974) ja Princetonis asuva Institute for Advanced Study juures (1974–2012).
1967. aastal avaldatud essees "The Principle of the Hiding Hand" ("Peitva käe põhimõte") kirjutas Hirschman, et kui inimene võtab mingi projekti oma plaanidesse, siis teadmatus tulevastest takistustest laseb tal ratsionaalselt projekti kallal tööle asuda, ja kui ta juba projekti kallal töötab, siis kasutab ta oma loomingulisust, et töö käigus ilmnevatest tõrgetest üle saada, sest on juba liiga hilja projekt hüljata. Ta kirjutas: "Kuna me paratamatult alahindame oma loomingulisust on soovitav, et me ligikaudu samal määral alahindaks enda ees seisva ülesande sooritamisel ette tulevaid raskusi, et need teineteist tühistavad alahindamised peibutaks meid võtma ette ülesandeid, mida me vastasel juhul ei julgeks ette võtta". Nähtamatu käe eeskujul andis Hirschman sellele nähtusele nimeks (ülesande keerulisust) 'peitev käsi' (hiding hand).
2003. aastal tunnustas Ameerika Politoloogia Assotsiatsioon ta raamatut "The Passions and the Interests: Political Arguments for Capitalism before Its Triumph" Benjamin E. Lippincotti auhinnaga, mida antakse elusolevale teoreetikule ta tagasivaadates olulise teose eest. See 1977. aastal välja tulnud raamat annab ülevaate kapitalismile aluseks olnud mõtete ajaloost. Hirschman kirjeldab seal, kuidas 17. ja 18. sajandi mõtlejad vastukaaluks inimkonna hävitajalikele kirgedele ahnuse-patu omaks võtsid. Mõtlejad nagu Montesquieu, Sir James Steuart ja Adam Smith soosisid kapitalismi, kuna see pidi kired alla suruma ja need "kahjutute" kaubanduslike tegevuste vastu vahetama. Hirschman märgib, et sõnade nagu ’pahe’ (vice) ja ’kirg’ (passion) asemele tulid sellised ilmetut terminid nagu ’eelis’ (advantage) ja ’huvi’ (interest).
Hirschman on öelnud, et kõige rohkem nautiski ta "Kirgede ja huvide" raamatu kirjutamist. Biograaf Jeremy Aldermani kohaselt peegeldas raamat Hirschmani poliitilist mõõdukust. See oli väljakutse majandusteadlastele, kes nägid inimeses vaid "kasulikkuse maksimeerimise masinat" ja samuti marksistide või kommunitaaride "nostalgiale tarbijate saamahimule kaotatud maailma järele".
2007. aastal hakkas Sotsiaalteaduste Uuringunõukogu (Social Science Research Council) Hirschmani auks välja andma iga-aastast auhinda.
Hirschman suri 97-aastaselt 10. detsembril 2012.
Aet Maasik
Ta lõpetas 1959. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1965. aastal puitehistöö erialal ERKI.
Aastatel 1966–1969 töötas ta Eesti Projektis, 1969–1977 Vabariiklikus Restaureerimisvalitsuses, 1978–1985 EKE Projektis, 1985–1992 Eesti Ehitusmälestistes ja aastast 1992 ASis Vana Tallinn. Selle kõrvalt õpetas ta Eesti Kunstiakadeemia üliõpilastele joonistamist, tutvustas ajaloolisi interjööre ning juhendas praktikaid.
Looming
1960. aastatel lõi Aet Maasik modernistlikke ruumikujundusi: kohvik Szolnok (1967), EKP Keskkomitee hoone (hilisem Välisministeeriumi hoone) Rävala puiestee 9 (1968, koos Hannes Krulliga) ja Tallinna Polütehnilise Instituudi raamatukogu Ehitajate tee 5 (1969). Toona osales ta ka Viru hotelli projekteerimisel.
1970. aastatel hakkas ta rohkem kasutama klaasi ja niklit ning heledamaid toone: Pärnu sanatooriumi Tervis spordihoone ja mudaravila (projekteeritud 1978) ning Pirita kaubanduskeskuse interjöör (1979; mõlemad koos Loomet Raudsepaga).
1980. aastatel kujundatud ruumides võib näha postmodernistlikke kaare-, samba- ja sakmemotiive, mustrilisi põrandaid ja peegelpindu, värvid on enamasti kontrastsed: Ikla teedetalituse hoone (1980), Laeva keskusehoone (1981), Raikküla keskusehoone (1986), Palivere kohvik-söökla (1982), Imavere kohvik-söökla (1984) ja Võru KEKi kontor (1984). Samal ajal valmisid tema kujunduse alusel Pärlselja pioneerilaagri mänguväljakud ja Saare KEKi administratiivhoone sisekujundus, mida peetakse kolhoosiehituse üheks silmapaistvamaks näiteks Eestis.
Aet Maasik on loonud silmapaistvaid ajalooliste hoonete sisekujundusi, milles ta on lähtunud talurahvaarhitektuurist – Kuressaare kohvik Veski (1974) ja Audru Kuldlõvi kõrts (1976) – ja ajaloolistest stiilidest – Kuressaare raekoda (1973), Tallinna Mustpeade maja (Pikk tänav 26, 1985), EELK konsistoorium (Kiriku plats 3, 1994), Albu ja Tõstamaa mõisa peahooned, Kuressaare Laurentiuse kirik. Tallinnas tegi ta sisekujunduse Eesti NSV Riiklikule Noorsooteatrile, Õpetajate Maja saalidele, Eesti Panga interjöörile, Munkadetaguse torni kohvikule, kohvikule Tallinn ning restoranidele Astoria ja Maharaja (1991).
Kuressaare raekoja juurde pöördus ta tagasi 1995–2005, mil juhtis seal mitmeid restaureerimistöid, kujundas restorani Raekelder, tema eestvedamisel taastati lõuend-laemaal raesaali laes.
Kirjutisi
Aet Maasiku hinnangul on Eestis säilinud silmapaistvalt rikkalik mõisaarhitektuur ja vanad linnaosad, vastandina meie naaberriikidele, kus restauraatoridel napib tööbaasi. Samuti ei vasta tema sõnul tõele pikka aega valitsenud arvamus, just nagu leiduks Eestis vähe ajaloolisi laemaalinguid, vaid nende tundmatus tuleneb vahepealsest suhtumisest varasemasse kunsti: "Vanadele maalingutele pandi paras põõn juba ilmselt klassitsismi ajal, kui oli suurmood kõik maalingud üle võõbata, nikerdused varjata või hävitada jne. Punkt kaks hävitati suur osa vanadest rikkustest esimese vabariigi ajal, mil samuti lokkas minimalism ja kammitsetus. Nii et nõukogude aega nii väga süüdistada ilmselt ei saagi, igatahes mitte rohkem kui sellele eelnenud perioode".
Tunnustus
2010. aastal pälvis Aet Maasik Muinsuskaitseameti tänukirja Kõue-Triigi mõisa peahoone sisekujunduse põhiprojekti eest. Sellega seoses tõsteti esile ka tema varasemat tööd Saare maakonna muinsuskaitseobjektide renoveerimisel nagu Pidula mõis, Kuressaare raekoda ja Veski trahter.
Isiklikku
Tema ema oli sisearhitekt Olga Maasik (1917–1995), õde tekstiilikunstnik Maasike Maasik, vend kaugsõidukapten Jaak Maasik (1939–2015).
Traakia kiirtee
pisi|300px|Bulgaaria teede kaart. Traakia kiirtee on tähistatud punase ja kollasega Traakia kiirtee (bulgaaria keeles Aвтомагистрала "Тракия") tähisega A1 on Bulgaarias asuv kiirtee, mis moodustab osa Portugalis algavast ja Türgi-Iraani piiril lõppevast maanteest E80. Kiirtee ühendab pealinna Sofiat Plovdivi linna ja Musta mere rannikul asuva Burgase linnaga.
Ülevaade
Traakia kiirtee läänepoolne ots on ühendatud Sofia ringteega, võimaldades seeläbi kiiret ligipääsu osaliselt valminud Hemuse kiirteele (A2) ja Kreekasse suunduvale Struma kiirteele (A6). Tulevased ristumised planeeritava Euroopa kiirtee lõikudega peaksid leevendama transiitliikluse olukorda Sofia linna ümbruses.
Tee idapoolses otsas, Burgase lähedal, ühineb Traakia kiirtee planeeritava Musta mere kiirteega (A5), pakkudes lõuna poolt kiiret ligipääsu Varna linnale ja Musta mere ääres asuvatele rannakuurortidele.
Kiirtee 169. kilomeetril asuvas Orizovo eritasandilisel ristmikul hargneb teest Maritsa kiirtee (A4), mis ühendab Traakia kiirtee Türgiga.
Ajalugu
Kiirtee ehitus algas 1973. aastal ja selle esimesed 10 kilomeetrit Sofiast Novia Hani asulani võeti kasutusele 1978. aastal. Aastal 1984 jõudis maantee riigi suuruselt teise linna Plovdivini. Aastal 1995 valmis Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga kaasrahastuse toel 32 kilomeetri pikkune lõik Plovdivi linnast Plodovitovo eritasandilise ristmikuni. Aastal 2000 saadi Euroopa Investeerimispanga garantii laenule kahe järgmise osa ehitamiseks (esimene neist Orizovo eritasandilise ristmiku ja Stara Zagora linna vahel ning teine Karnobati linna ja riigi suuruselt neljanda linna Burgase vahel). Esimene lõik jõudis Stara Zagora linnani aastal 2007 ja teine lõik võeti kasutusele 2006. aastal.
Aastal 2005 allkirjastati vastuoluline kontsessioonileping Bulgaaria valitsuse ja Portugaliga seotud konsortsiumi vahel. Sellega anti konsortsiumile 35 aasta pikkune kontsessioon ilma pakkumiskonkursita ja see hõlmas 433 kilomeetrit maanteid Serbia piirist Burgaseni. Ent leping tühistati aastal 2008 ja Stara Zagora ning Karnobati vaheliste lõikude ehitustööde rahastamiseks saadi tuge Euroopa Liidu struktuurifondidest.
Aastatel 2009 ja 2010 viidi läbi hanked ning allkirjastati lepingud järgmise kolme teelõigu ehitamiseks Stara Zagorast Karnobatini (kogupikkusega 116,8 kilomeetrit). Neist lõikudest esimesed avati liiklusele 2012. aasta keskpaigas ja viimase osa ehitustööd lõppesid 2013. aasta 15. juulil.
Martin Kiik
Martin Kiik (sündinud 4. mail 1976 ) on eesti väitleja, keda on tihti peetud eesti sõnaosavaimaks meheks. Ta väitleb eelkõige Oxfordi ülikoolis.
Lapse naeratus
"Lapse naeratus" on D. W. Griffithi poolt Ameerikas 1911. aastal loodud tummfilm.
Noragugume
Noragugume kõrgus merepinnast on 288 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Noragugume piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bolotana, Dualchi, Ottana, Sedilo, Silanus.
Pia Olsen Dyhr
Pia Olsen Dyhr (sündinud 30. novembril 1971) on Taani poliitik. Ta kuulub Sotsialistlikku Rahvaparteisse.
Pia Olsen Dyhr on lõpetanud Kopenhaageni Ülikooli magistrikraadiga poliitikateaduste alal.
Aastatel 2000–2006 töötas ta Taani Looduskaitseühingus ja 2006–2007 poliitilise koordinaatorina arenguabiorganisatsioonis CARE Danmark.
Lühikest aega oli ta Folketingi asendusliige 2006. aasta novembris-detsembris. Folketingi liikmeks sai ta 2007. aasta novembris.
Kassihend
Kassihänd on eesti perekonnanimi.
Meemo Mäelo
Meemo Mäelo (10. oktoober 1928 Tartu – 21. august 1998 Stockholm) oli eesti ühiskonnategelane.
Pia Olsen Dyhr
3. oktoobrist 2011 kuni 9. augustini 2013 oli ta Taani kaubanduse ja investeeringute minister ning 9. augustist 2013 kuni 3. veebruarini 2014 Taani transpordiminister. Alates 2014. aastast on ta Sotsialistliku Rahvapartei esimees.
Kassihend
Perekonnanime Kassihänd (Kassihend) on pandud Uue-Kariste mõisas Halliste kihelkonnas Pärnumaal. 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Meemo Mäelo
Ta oli Bernhard ja Helmi Mäelo poeg. 1944. aastal põgenes koos vanematega Saksamaale, kust pere siirdus 1945. aastal Rootsi.
Ta lõpetas Stockholmi Ülikooli fil. mag. (1955) ja Uppsala Ülikooli fil. lic. (Briands plan om Europas förenta stater 1929–30 och reaktioner i de nordiska länderna – Briand'i Euroopa Ühendriikide kava 1929–1930 ja selle vastukaja Põhjamaades). Oli üliõpilasseltsi Raimla liige.
Õpingute kõrvalt töötas ta Rootsi koolides õpetajana.
Jäänud invaliidsuspensionile, osales Meemo Mäelo eesti organisatsioonide tegevuses (Eesti Komitee, Rootsi-Eesti Õpperaamatufondi, Eesti Õpetajate Keskühingu, Eesti Gümnaasiumiõpetajate Ühingu, Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis ja Eesti Teadusliku Instituudi juhatuse liige).
Isiklikku
Ta oli abielus Margot du Pau'ga.
Välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seadus
Välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seadus (lühend: VRKS) on Eesti Vabariigi seadus, mis reguleerib välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise aluseid, rahvusvahelist kaitset taotleva välismaalase ja rahvusvahelise kaitse saanud välismaalase õiguslikku seisundit ning Eestis ajutise viibimise, elamise ja töötamise õiguslikke aluseid. Seadus lähtub välislepingutest sh ÜRO inimõiguste ülddeklaratsioonist ja ÜRO pagulasseisundi konventsioonist ning Euroopa Liidu õigusaktidest. Pagulaste seadus võeti vastu konventsiooni ratifitseerimisega samal aastal st 1997. Peale 2014. aastal Euroopa Liiduga liitumist, kui Eesti õigusruumi osaks sai EL rahvusvaehlise kaitse õigustik, siis oli vajalik ka pagulaste seaduse muutmine, mille tulemusel võeti 14. detsembril 2005. aastal vastu VRKS, mis jõustus 01.07.2006.
Pagulane ja pagulasseisund
Pagulasseisund on pagulasena tunnustatud välismaalasele antud deklaratiivne staatus. Pagulasena tunnustatakse välismaalast, kes põhjendatult kartes tagakiusamist rassi, usu, rahvuse, poliitiliste veendumuste või sotsiaalsesse gruppi kuulumise pärast viibib väljaspool päritoluriiki ega suuda või kartuse tõttu ei taha saada nimetatud riigilt kaitset ning kelle suhtes ei esine pagulasena tunnustamist välistavat asjaolu. Eestis antakse pagulase staatusega inimesele tähtajaline elamisluba kehtivusajaga 3 aastat. Elamsiluba saab 3 aasta kaupa pikendada kui asjaolud ei ole muutunud.
Ajutine kaitse
Ajutise kaitse saaja on välismaalane, kes on olnud sunnitud oma päritoluriigist või -piirkonnast lahkuma või on sealt evakueeritud ning kellel ei ole võimalik turvaliselt ja püsivalt tagasi pöörduda. Ajutist kaitset on võimalik anda väga erandlikus olukorras massilise sisserände korral, kui on oht, et rahvusvahelise kaitse süsteem ei suuda nimetatud sisserännet menetleda. Ajutise kaitse rakendamise otsustab Euroopa Liidu Nõukogu ja Vabariigi Valitsus. Ajutise kaitse rakendamise korral antakse inimesele tähtajaline elamisluba kehtivusajaga 1 aasta. Euroopa Liidu Nõukogu otsusel on võimalik seda pikendada 6 kuu kaupa kuni 1 aastaks.
Rahvusvahelise kaitse taotluste menetlus
Eestis rahvusvahelise kaitse saamiseks peab kaitset vajav inimene esitama rahvusvahelise kaitse ja elamisloa taotluse. Taotlusi võtab vastu, registreerib ja vaatab läbi ning kaitse andmise üle otsustab Politsei- ja Piirivalveamet (PPA). Erandliku ajutise kaitse puhul, mida ei ole kunagi Euroopa Liidus rakendadud, teeb ajutise kaitse vajaduse olukorra otsuse Euroopa Liidu Nõukogu ja ajutist kaitset vajava välismaalase vastuvõtmise üle otsustab Vabariigi Valitsus.
Peale taotluse vastu võtmist ja registreerimist tutvustatakse taotlejale tema õigusi ja kohustusi Eestis viibides, võetakse taotleja sõrmejäljed, tehakse pilt ja võetakse hoiule kõik asjasse puutuva dokumendid, mis võivad taotleja tagakisukartust põhistada. Kõikide taotlejate puhul kontrollitakse põhjalikult võimalikku julgeolekuriski või ohtu avalikule korrale. Kõikide taotlejatega korraldatakse põhjalik vestlus, mille käigus taotleja saab üksikasjalikult selgitada kõiki põgenemise, tagakiusamise ja muu ohu asjaolusid. Kuna taotlejad põgenevad reeglina sõjakoldest või muust eluohtlikust olukorrast ja objektiivsed võimalused kõiki asjaolusid tõendada puuduvad, siis on rahvusvahelise õiguse kohaselt taotleja põhjendamise koormus jagatud menetlejaga. Muuhulgas analüüsivad PPA ametnikud taotleja koduriigi julgeoleku ja poliitilist ning õiguskaitse alast olukorda, ning teevad igal üksikul juhul individuaalselt kindlaks, kas taotleja satuks kodumaale tagasi pöördumise korral tagakiusamise ohvriks.
Rahvusvahelise kaitse andmise alused
Politsei- ja Piirivalveamet võtab tagakiusamise ja ohu kartuse hindamisel arvesse kõiki inimesega seotud individuaalseid asjaolusid ja taotleja päritoluriigi olukorda sh kas riigis on aktiivne relvakonflikt, sõjaseisukord, muu tõsine oht langeda vägivalla ohvriks ja poliitilist olukorda - valitsevat rassilist, usulist ja rahvuse käsitust ning poliitiliste veendumuste või sotsiaalsesse gruppi kuulumise alusel vahe tegemist, mille tagajärjeks võib olla tagakiusamine. Tagakiusamise ja tõsise ohu kartus võib põhineda ka nendel sündmustel, mis on leidnud taotleja päritoluriigis aset pärast taotleja sealt lahkumist.
Rahvusvahelise kaitse saajale antakse välismaalasele rahvusvahelise kaitse andmise seaduse alusel tähtajaline elamisluba - pagulasele kolmeks aastaks, täiendava kaitse saajale üheks aastaks. Elamisluba võidakse pikendada, kui kaitse saaja seda taotleb ja asjaolud, mis tingisid elamisloa andmise, ei ole ära langenud ning ei ole alust elamisluba kehtetuks tunnistada.
Rahvusvahelise kaitse andmist välistavad asjaolud
Välismaalasele ei anta pagulasstaatust, kui
Välismaalast ei tunnustata täiendava kaitse saajana, kui
Välismaalasele ei anta trahvusvahelist kaitset kui tema taotlus ei ole põhjendatud.
Kaitseseisundi lõppemine ja kehtetuks tunnistamine
Pagulasseisund lõpeb, kui:
Täiendava kaitse seisund lõpeb, kui ei esine enam täiendava kaitse aluseks olevaid asjaolusid või asjaolud on muutunud niivõrd, et isik ei vaja enam kaitset.
Pagulasseisundi või täiendava kaitse võib kehtetuks tunnistada, kui ilmneb kaitse andmist välistav asjaolu; on põhjendatud alus pidada välismaalast ohtlikuks riigi julgeolekule; välismaalane on süüdi mõistetud esimese astme kuriteos; või on välismaalane teadlikult esitanud ebaõigeid andmeid või andnud ebaõigeid seletusi või on jätnud esitamata andmeid, mis olid tema rahvusvahelise kaitse taotluse menetlemisel olulise tähtsusega.
Kaitse saajat ei tohi saata Eestist välja ega tagasi riiki, kus tema elu või vabadus on ohus, välja arvatud juhul, kui on põhjendatud alus pidada isikut ohtlikuks riigi julgeolekule või kui ta on kohtuotsusega süüdi mõistetud esimese astme kuriteos ja kujutab seetõttu endiselt ohtu Eesti ühiskonnale.
Rahvusvahelise kaitse saaja õigused ja kohustused
Rahvusvahelise kaitse saaja on kohustatud järgima Eesti põhiseaduslikku korda ja Eesti seadusi, austama põhiseaduslikke väärtusi ja printsiipe, vabadusel, õiglusel ja õigusel tuginevat riiki ning Eesti ühiskonna korraldust, eesti keelt ja kultuuri. Töövõimelisel 18-aastasel kuni vanaduspensioniealisel rahvusvahelise kaitse saajal on kohustus osaleda kaitse saajatele korraldatavas eesti keele õppes, kusjuures isikult võib keeleõppe osutamiseks kuluva summa tagasi nõuda, kui ta ei omanda seaduses ette antud tähtaegadeks nõutavat keeleoskustaset. Kaitse saaja on kohustatud osalema kohanemisprogrammis, kui Politsei- ja Piirivalveamet on ta sinna suunanud ja kasutama rahvusvahelise kaitse saaja tugiisiku teenust, kui see on talle määratud.
Rahvusvahelise kaitse saajal on õigus
464
464. aasta
Kassisaba (perekonnanimi)
Kassisaba on eesti perekonnanimi.
Jung Woo-young
Jung Woo-young (korea keeles 정우영; sündinud 14. detsembril 1989 Ulsanis) on Lõuna-Korea jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Katari kõrgliigaklubis Al-Sadd ja Lõuna-Korea jalgpallikoondises.
2011. aastal debüteeris ta Jaapani esiliigaklubis Kyoto Sanga. Jaapani kõrgliigas mängis ta esmakordselt 2013. aastal Júbilo Iwata meeskonnas. Aastatel 2014–2015 mängis ta Jaapani kõrgliigaklubis Vissel Kobe. Aastatel 2016–2017 mängis Jung Hiina kõrgliigaklubis Chongqing Lifan. 2018. aastal mängis ta lühikest aega taas Vissel Kobes. Alates hooajast 2018/19 mängib ta Al-Saddis. Al-Saddiga on ta tulnud Katari meistriks kolm korda.
2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril võitis Jung Lõuna-Korea olümpiameeskonnaga pronksmedali. Lõuna-Korea jalgpallikoondises debüteeris Jung 11. juunil 2015 sõprusmängus Araabia Ühendemiraatide vastu. Koondiskarjääri esimese värava lõi ta 16. detsembril 2017 Ida-Aasia meistrivõistluste mängus Jaapani vastu. Ta on kuulunud Lõuna-Korea koondisse 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2019. aasta Aasia meistrivõistlustel.
Käsipall 1996. aasta suveolümpiamängudel
1996. aasta Atlanta suveolümpiamängudel oli käsipall kaheksandat korda olümpiamängude programmis. Võistlus oli mõeldud nii naistele, kui meestele. Naised osalesid kuuendat korda käsipallis olümpiamängudel. Meeste turniiril osales 12 ja naiste turniiril 8 võistkonda. Käsipalliturniiri mängud toimusid Atlantas Georgia maailmakongressikeskuses (G-saal) ja Georgia Dome'i sisehallis.
Dráma maakond
Maakonna pindala oli 3468 km², elanike arv Kreeka 2001. aasta rahvaloenduse andmetel 103 975 (rahvastiku tihedus 30,0 in/km²).
Kapodístriase programmi järgi (2001. aastast) oli maakonnas järgmised vallad ja kogukonnad:
C. C. Catch
C. C. Catch (kodanikunimega Caroline Catharina Müller; sündinud 31. juulil 1964 Ossis) on hollandi päritolu Saksamaa laulja, kes elab Suurbritannias.
Tema ande avastas juhuslikult Saksamaal esinedes produtsent ja laulukirjutaja Dieter Bohlen Modern Talkingust. Kiiresti sõlmitud plaadileping tegi C. C. Catchi tuntuks, koostöös Bohleniga avaldati neli albumit ja 12 singlit. Soov mitmekesistada repertuaari omaenda loominguga viis koostöö lõppemiseni Bohleniga.
1989. aasta lõpus ilmunud C. C. Catchi album "Hear What I Say" erines stiililt märgatavalt varasemast, sisaldades seitset artisti enda kirjutatud laulu. Albumi edu jäi mõõdukaks, tõenäoliselt oli publikul raske omaks võtta laulja drastiliselt muutunud stiili. C. C. Catch tõmbus tagasi muusikaärist, huvitus meditatsioonist ja abiellus joogaõpetajaga.
2018. aastal esines C. C. Catch Otepääl.
Bălan
Bălan (ungari keeles Balánbánya, saksa keeles Kupferbergwerk) on linn Rumeenias Transilvaanias Harghita maakonnas. Bălan asub maakonnakeskusest Miercurea-Ciucist ligikaudu 32 km põhjas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli linna elanikest rumeenlasi 58,46%, ungarlasi 34,21%, mustlasi 1,35% ja muust rahvusest inimesi 0,29%. Rahvus oli teadmata 5,67%-l elanikest.
Ürikutes on asulat esmamainitud 14. sajandil. Rauamaagi kaevandamist piirkonnas alustati 17. sajandi lõpus. 1780. aastatel avastati Bălanis vasemaagi leiukohad. Vasemaaki hakati kaevandama 1803. aastal. Linnaõigused sai Bălan 1968. aastal. Vasemaagi kaevandamine Bălanis lõpetati 2006. aastal.
Aadomaa
Aadomaa on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadomaa uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Tannebaum (Järvakandi vallas 1938. aastal). 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aadomaa Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Johannes Mürk
Johannes Mürk (17. august 1874 Vana-Põltsamaa vald Põltsamaa kihelkond – 21. juuli 1946 Malmö Rootsi) oli eesti majandustegelane ja poliitik, II ja III Riigikogu liige.
Hariduse sai ta Põltsamaal elementaarkoolis ja Eesti Aleksandrikoolis.
Töötas 1909. aastani käsitöölisena tehastes Tallinnas ja Peterburis. Seejärel tegutses Tallinnas iseseisva ettevõtjana. Vabadussõjast võttis osa Tallinna garnisonis.
Ta oli paljude organisatsioonide ja asutuste liige. Aastast 1924 oli ta Tallinna majaomanike panga juhatuse esimees, oli kindlustusseltsi "Maja" asutajaid ja juhatuse esimees, Esimese Eesti Kindlustuse Seltsi Maja (EEKS-MAJA) juhatuse esimees, osaühingu Majaomanik juhatuse esimees, Majaomanikkude Koja abiesimees ja Hotelli "Palace" omanik.
Ta oli 14. veebruarist 1924 (Johann Keskülli (1872–1924) asemel, Üleriikliku Majaomanike Seltside Liidu nimekirjas) II Riigikogu liige ja III Riigikogu liige.
Johannes Mürk suri 21. juulil 1946 Rootsis Malmös.
Bolotwa
Bolotwa on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Chris Hani ringkonnas Intsika Yethu vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bolotwa elanikest mustanahalisi aafriklasi 100,0%. Koosa keelt pidas emakeeleks 98,52% ja sotho keelt 0,66%.
Ruusmäe rahvamaja
Ruusmäe rahvamaja on rahvamaja Võru maakonnas Rõuge vallas Ruusmäe külas.
Rahvamaja juhataja on Sirje Pärnapuu.
Tartu JK Tammeka U21
Tartu JK Tammeka U21 on Eesti jalgpalliklubi Tartu JK Tammeka duubelmeeskond, mis mängib Esiliigas.
2016. aastal alustas klubi JK Luunja ning Tammeka II asemel Esiliiga B-s.
Robin van Kampen
pisi|Robin van Kampen (2018)
Robin van Kampen (sündinud 14. novembril 1994 Blaricumis) on hollandi maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2011).
Van Kampen tuli 2009. aastal 14 aasta vanuses Hollandi juunioride meistriks ja võitis hõbemedali Euroopa noorte meistrivõistlustel U16-vanuseastmes. Suurmeistriks sai ta 17-aastaselt 2011. aastal. Kaks aastat varem oli van Kampen FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta on mänginud mitmel Tata Steeli turniiril Wijk aan Zees, sealhulgas tuli 2010. aastal suurmeistrite C-turniiril (9. kategooria) kolmandaks ja 2015. aastal B-turniiril (13. kategooria) neljandaks (edestades seejuures Euroopa eksmeistrit Vladimir Potkinit). 2013. aastal tuli ta teiseks Riia Tehnikaülikooli rahvusvahelisel turniiril.
Van Kampen on mänginud Hollandi võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2014–2016). 2014 aastal Tromsøs, kus ta tegi kaasa varumängijana, sai Holland 12. koha.
Jassenkõ
Jassenkõ (ukraina keeles Ясенки) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Lõpovetsi rajoonis. Elanike arv on 517. Pindala on 1,39 km².
Aadoni
Aadoni on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadoni uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Anderfeldt. 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Helitron
Helitron on Tallinnas tegutsev segakoor.
Koor moodustati Nõukogude ajal Pöögelmanni-nimelise Elektrotehnika Tehase töötajatest. See oli üks edukamaid töötajatest moodustatud Eesti NSV segakoore. Koori dirigent oli Harald Siiak.
Pekka Alava
Pekka Alava (28. november 1897 – 20. jaanuar 1977) oli soome skulptor.
Ta esines näitustel 1933. aastast.
Ta osales paljudel avalikel võistlustel. 1954. aastal peetud Marssal Mannerheimi ratsamonumendi esimesel ideedevõistlusel sai ta kolmanda auhinna.
Aadosoo
Aadosoo on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadosoo uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adoson (Lüganuse vallas 1940. aastal).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Sophia (robot)
pisi|Sophia Sophia on sotsialiseeruv inimrobot, mida arendab Hongkongi ettevõte Hanson Robotics. Sophia sõnul aktiveeriti ta esimest korda 19. aprillil 2015. Sophiat tutvustati avalikkusele South by Southwesti konverentsil 2016. aasta märtsi keskel Austinis Texase osariigis USAs. Ta suudab näidata rohkem kui 62 näoilmet.
Sophiast on kirjutanud paljud meediakanalid üle maailma ja ta on andnud palju intervjuusid. Kuigi enamikule intervjueerijatest on Sophia muljet avaldanud, on samal ajal arvatud, et Sophia vastused võivad olla ette kirjutatud.
2017. aasta oktoobris andis Saudi Araabia Sophiale kodakondsuse, millega see sai esimeseks kodakondsuse saanud robotiks. 2017. aasta novembris nimetati Sophia ÜRO arenguprogrammis esimeseks innovatiivseks tšempioniks ja esimeseks mitteinimeseks, kellele selle nimetuse andis Ühinenud Rahvaste Organisatsioon.
Zaokski rajoon
Zaokski rajoon (vene keeles Заокский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tula oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Zaokski alev.
Sophia (robot)
Ajalugu
Sophia aktiveeriti 19. aprillil 2015. Robot, kes on disainitud näitleja Audrey Hepburni järgi, on võrreldes eelmiste robootiliste variantidega tuntud oma inimlike tunnuste ja käitumise poolest. David Hansoni sõnul kasutab Sophia tehisintellekti, visualiseeritavat andmetöötlust ja näotuvastust. Sophia suudab jäljendada inimlikke žeste ja näoilmeid ning vastata kindlatele küsimustele ja suudab pidada lihtsaid vestlusi eelnevalt paika pandud teemadel nagu näiteks ilm. Sophia kasutab kõnetuvastustehnoloogiat, mille on arendatud Alphabet Inc. (Google'i emaettevõtte) ja mis on disainitud sellisena, et see saab ajapikku targemaks. Sophia ajus töötava tehisintellektiprogrammi on disaininud SingularityNET. Tehisintellektiprogramm analüüsib vestlusi ja eraldab sellised andmed, mis lubavad tal tulevikus vestlemisel paremaid tulemusi saavutada.
Hanson disainis Sophia eesmärgiga, et too saaks abistada vanureid vanadekodudes, või siis inimmasse suurtel üritustel või parkides. Ta loodab, et robot suudab inimestega piisavalt suhelda, ning koguda piisavalt sotsialiseerumisvõimet.
Jeestlased
Jeestlased oli Eesti NSV ajal kasutatud väljend mujalt Nõukogude Liidust Eestisse poliitilistele ametikohtadele toodud inimeste kohta, kellel oli tugev vene aktsent. Nimetus "jeestlased" tuleb sellest, et vene keeles hääldatakse sõnade "Eesti" ja "eestlased" puhul esihäälikut "e" "je"-na, samal ajal kui "e"-na hääldatakse häälikut "э".
Sophia (robot)
Ajalugu
Sophial on seitse robotist inimlikku "õde-venda", kes on ka loodud Hanson Roboticsi ettevõttes. Need õed ja vennad on Alice, Albert Einstein Hubo, Bina48, Han, Jules, Professor Einstein, Philip K. Dick Android, Zeno ja Joey Chaotic. 2017. aasta detsembris läbis Hansoni robot BINA 48 Notre Dame de Namuri ülikoolis psühholoogia ja armastuse kursuse, mida õpetas William J. Barry.
Ostrogi klooster
Ostrogi klooster (serbia keeles Манастир Острог) on Serbia Õigeusu Kiriku klooster, mis asub peaaegu vertikaalses Ostroška Greda kaljus Montenegros. See on pühitsetud pühale Ostrogi Vasilile, kes on ka sinna maetud. Kloostrist paistab Bjelopavlići tasandik. Klooster asub Danilovgradi vallas, umbes 50 km kaugusel pealinnast Podgoricast ja 15 km kaugusel Nikšićist. Ostrogi klooster on riigi enim külastatud palverännakukoht.
Jeestlased
Jeestlaseks on nimetatud nt Karl Vainot ja Johannes Käbinit.
Zaokski rajoon
Rajoon piirneb põhjas Moskva oblasti Serpuhhovi rajooniga, idas ja kagus Jasnogorski rajooniga, lõunas Aleksini rajooniga ning läänes Kaluga oblasti Tarussa rajooniga.
Sophia (robot)
Iseloomulikud omadused
Sophia on sarnane arvutiprogrammile ELIZA, mis oli üks esimesi katseid inimestevahelist vestlust simuleerida. Tarkvara on programmeeritud andma eeltäidetud vastuseid kindlatele küsimustele või fraasidele nagu juturobotid. Need vastused jätavad mulje, et robot suudab vestlusest aru saada. Näiteks on sisseehitatud vastuseid küsimustele nagu "Kas uks on lahti või kinni?" Informatsiooni jagatakse pilvevõrgus, mis võimaldab sisendit ja vastuseid analüüsida plokiahelatehnoloogia abil.
David Hanson on öelnud, et Sophia sobiks hästi töötama meditsiinis, klienditoes, teraapias ja hariduses. Sophia töötab tehisintellekti tarkvaraga, mida järjepidevalt laboris treenitakse, et ta vestlused oleksid tõenäolisemalt kiiremad, et emotsioonides esineks vähem vigu ja et ta suudaks vastata keerukatele küsimustele veelgi täpsemini.
Meedia
21. novembril 2017 nimetati Sophia innovatiivsuse tšempioniks Aasias ja vaikse ookeani piirkonnas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni arenguprogrammis, see oli esimest korda, kui midagi sellist oli juhtunud. See avalikustati Responsible Businessi foorumil Singapuris, üritusel, mis oli korraldatud Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Aasia, vaikse ookeani ja globaalsete initsiatiivide poolt. Sophia üks eesmärke on abistada Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni säästva arengu tulemuste saavutamisel. Jaco Cilliers, kes on Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni aasia ja vaikse ookeani piirkonna poliitika ja programmi juht, andis Sophiale lava peal esimese käsu.
Sophia on esinenud CBS telesaates "60 Minutes" koos Charlie Rose'iga, "Good Morning Britain" koos Piers Morganiga, ja väljaannetes nagu CNBC, Forbes, Mashable, the New York Times, the Wall Street Journal ja The Guardian. Sophia oli ilmunud AUDI aasta raportis ja oli ajakirja ELLE Brasil esikaanel. Sophiat on näidatud ka videotes ja muusikavideotes, sh "The White King", ja esilauljana poplaulja Leehom Wangi muusikavideos "A.I.".
Üritused
Sophiat on intervjueeritud samamoodi nagu intervjueeritakse inimesi, alustades vestlusi saatejuhtidega. Osad vastused on olnud arusaamatud, samal ajal teised on pannud intervjueeritavad imestama nagu näiteks saates "60 Minutes" Charlie Rose'iga. Ühes CNBC saates, kus intervjueerija väljendas muret roboti käitumise osas, siis Sophia naljatas, et ta on lugenud liiga palju Elon Muski artikleid ja vaadanud liiga palju Hollywoodi filme.
Ruhnu rahvamaja
Ruhnu rahvamaja on rahvamaja Saare maakonnas Ruhnu vallas. Rahvamaja juhataja on Karin Treufeldt.
Sophia (robot)
Üritused
Elon Musk säutsus, et Sophiale võik sisendiks anda "Ristiisa" filmid ja vaadata, kuidas robot sellele reageeriks. Business Insideri peatoimetaja Inglismaal Jim Edwards intervjueeris Sophiat, ja kuigi vastused olid "kokkuvõttes mittehalvad", ta ennustas, et see on suur samm vastu "vestleva tehisintellekti" poole. 2018 Consumer Electronics Show, BBC News reporter kirjeldas Sophiaga rääkimist väikse piinliku kogemusena.