cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ülo Pavel
Elulugu
Pavel lõpetas 1947 Tallinna 1. Keskkooli, 1952 Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaariateaduskonna ja 1956 samas aspirantuuri. 1956 kaitses ta veterinaariakandidaadi kraadi EPAs väitekirjaga "О микрофлоре желудочного содержимого лошади в зависимости от кислотности и изучение in vitro противобродильного эффекта некоторых антизимотиков, применяемых в ветеринарии" ning 1971 bioloogiadoktori kraadi Tartu Ülikoolis väitekirjaga "Некоторые возрастные и генетические аспекты иммунологической реактивности в перинатальном периоде". Ta on stažeerinud Varssavis ja Budapestis.
Heiko Unt
Isiklikku
Heiko Unt on abielus. Elab perega Konguta külas Tartumaal.
Ülo Pavel
Elulugu
Ta oli 1953 Antsla keskzoo-veterinaarjaoskonna juhataja, 1953–54 Antsla rajooni peaveterinaararst, 1956–58 EPA mikrobioloogia kateedri assistent ja vanemõpetaja, 1958–62 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi vanemteadur, 1962–72 TÜ geneetika ja darvinismi kateedri juhataja, 1972–77 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi Jõgeva sordiaretusjaama vanemteadur, 1977–87 Balti Tsonaalse Veterinaarialabori vanemteadur, 1983–94 Eesti Põllumajandusülikooli sise- ja nakkushaiguste kateedri veiste leukoosi uurimisgrupi vanemteadur, 1994– veterinaaria uurimiskeskuse vanemteadur. Ta õpetas üld- ja veterinaargeneetikat ning ontogeneesi.
.gal
pisi .gal on tippdomeen galeegi keele ja kultuuriga seotud asutustele ja eraisikutele.
Ülo Pavel
Teadustöö
Ülo Paveli peamised uurimisvaldkonnad olid mikrobioloogia, biokeemia, immunogeneetika ning populatsiooniimmunoloogia ja veterinaarpatoloogia. Ta uuris kodukana salmonelloosiresistentsuse ealisi ja geneetilisi aspekte, hobuse mao mikrofloorat, küüliku immunoloogilist küpsemist, veise populatsiooniimmunoloogiat. Ta oli Eesti Geneetikute ja Selektsionääride Seltsi president (1967–72). Pavel avaldas üle 140 teadustrükise.
.gal
2019. aasta lõpu seisuga oli registreeritud üle 5100 saidi.
Signild (reisilaev)
Signild on 1961. aastal Soomes Summasaaris paadimeister N. Seppälä ehitatud mootorlaev. Laeva esialgne otstarve oli rändkaupluslaev. 1980. aastate keskpaigas läks laev erakätesse ning oli kuni 2018. aastani eralaev. Signildi lipuriik oli kuni 2019. aastani Soome.
2018. aasta suvel sõitis laev Helsingist Tallinna ning toimetati sealt edasi mööda maad Tartusse. Seal läbis laev kohalike laevaehitusmeistrite käe all uuenduskuuri ning kohandati reisilaevaks. Laevakere renoveeriti ja ehitati uus sisustus. Laeva vööri ehitati 10-kohaline saun, kambüüs, kaptenisild ning hubane ja avar kaminaga salong.
2019. aasta kevadest on laeva lipuriik Eesti ning laev on kantud Eesti laevaregistrisse reisilaevana. Laeva haldab Estriver OÜ.
Dino Merlin
Edin Dervišhalidović (esinejanimega Dino Merlin; sündinud 12. detsembril 1962) on Bosnia ja Hertsegoviina laulja.
1999. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Béatrice Poulotiga Bosnia ja Hertsegoviinat lauluga "Putnici". 2011. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Bosnia ja Hertsegoviinat lauluga "Love in Rewind".
Hiid-merikotkas
Hiid-merikotkas (Haliaeëtus pelagicus) on pistrikuliste seltsi haugaslaste sugukonda merikotka perekonda kuuluv Kaug-Idas ja Jaapanis elav röövlind.
Klassifikatsioon
Perekonna nimetus Haliaeëtus (ἁλιάετος) tuleb vanakreeka keelest ja tähendab 'merikotkast'. Liigiepiteet pelagicus tuleneb kreekakeelsest sõnast πέλαγος – 'meri'.
Liigi ametlik nimi inglise keeles on Steller's sea eagle, mis on antud saksa loodusuurija Georg Wilhelm Stelleri auks. Vene keeles tuntakse liiki nimedega белоплечий орлан ('valgete õlgadega kotkas') ja тихоокеа́нский орла́н ('Vaikse ookeani kotkas').
H. pelagicus on monotüüpne liik ehk sel ei ole tunnustatud alamliike. Võib leida viiteid alamliigile H. p. niger, kuid uuemate andmete põhjal on tegemist siiski sama alamliigi tumeda vormiga, kellel puuduvad valged suled õla piirkonnas. Viimati märgati sellist isendit looduses 1968. aastal Koreas. 2001. aastal sündis aga kahe normaalse sulestikuga isendi järglasena haruldasse tumedasse vormi kuuluv järglane.
Levik ja elupaik
Hiid-merikotkas pesitseb Venemaal Kamtšatka poolsaarel, Ohhoota mere rannikul, Amuuri jõe alamjooksul, Põhja-Sahhalinil ja Šantari saartel. Mõnisada lindu jääb talvitama Kamtštkale, Jaapani mere põhjaosa ja Ohhoota mere rannikule, kuid suurem osa (ca 2000 isendit) talvitab pesitsusareaalist lõuna pool: Kuriilide lõunapoolsetel saartel ja Hokkaidō saarel. Hiid-merikotkas on haruldane talikülaline Korea poolsaarel ja Hiinas.
Hiid-merikotka noorlindudel on väiksem kalduvus hulguränneteks kui valgepea-merikotka noorlindudel. Eksikülalistena on hiid-merikotkaid kohatud Pribilofi saartel, Kodiaki saarel, Ameerika Ühendriikide osariikides Alaska, Texas, Massachusetts ja Maine ning Kanada provintsides Nova Scotia, Québec ja New Brunswick. Samuti on hiid-merikotkaid kohatud kaugel Aasia sisemaal (Peking Hiinas, Jakutsk Venemaal Sahha vabariigis) ja isegi nii kaugel lõunas kui Taiwanil.
Liigi arvukuseks hinnatakse 3600–3800 isendit ja see kahaneb.
Välimus
Hiid-merikotkas on merikotka perekonna (Haliaeëtus) suurim liik ja üks suuremaid röövlinde maailmas. Emaslinnud on suuremad kui isaslinnud: emaste kaal on vahemikus 6,2–9,5 kg, isastel vahemikus 4,9–6,8 kg. Kaal võib suuresti kõikuda seoses erinevustega toidu kättesaadavuses eri aastaaegadel jm. põhjustel. Keskmise kaalu poolest on hiid-merikotkad ca 500 g raskemad kui harpüia (Harpia harpyja) ja ca 1000 g raskemad kui ahvikotkas (Pithecophaga jefferyi). Hiid-merikotka kehapikkus jääb vahemikku 85–105 cm (emaslindudel keskmiselt 100 cm ja isaslindudel 89 cm). See on marginaalselt lühem kui harpüial ja 65 cm lühem kui ahvikotkal. Hiid-merikotka tiibade keskmine siruulatus on enamasti vahemikus 1,95–2,50 m.
Hiid-merikotkas on teiste merikotkaste seas eriline selle poolest, et ka noorlindude nokk on kollane ning nende sabal on 14 tüürsulge tavapärase 12 asemel.
Nagu ka teistel peamiselt kaladest toituvatel kotkastel, on hiid-merikotkal suhteliselt lühikesed ja jämedad varbad. Kogu jalatald on kaetud spiikulitega, mille konarus aitab paremini hoida kinni saagiks püütud libeda soomusega kala. Küünised on suhteliselt lühikesed ja rohkem kõverdunud võrreldes sama suurte metsades ja põldudel elavate kotkastega.
Nokk on suur, suurem kui ühelgi teisel kotkal. Noka pikkus tüvikust välimise otsani on sirgjoones 62–75 mm ning noka ülakülje kumerust mööda tüvikust tipuni ca 117 mm.
Täiskasvanud hiid-merikotka sulestik on suuremas osas tumepruun või lausa must, olles tugevas kontrastis valgete väikeste ja keskmiste ülatiitiiva kattesulgedega, alatiiva kattesulgedega, saba alapoole kattesulgedega sääre, ja sabaga. Tibude udusulestik on koorudes siidjasvalge, kuid muutub peagi pruunikas-hallikaks.
Toitumine
Hiid-merikotkas toitub põhiliselt kalast. Jõgedes on nende eelistatud saagiks kalad idalõhe perekonnast (Oncorhynchus). Kõige suurema osa saagist moodustavad gorbuuša (O. gorbuscha), keta (O. keta), neile lisandub sageli harjus (Thymallus sp.) ja ogalik (Gasterosteus aculeatus). Mererannikul pesitsevad hiid-merikotkad võivad toituda kaugida merihundist (Anarchichas orientalis), tümakalast (Aptocyclus ventricosus), nolgustest (Myoxocephalus sp.) ja harilikust juushärjast (Hemitripterus villosus). Nagu teisedki merikotkad, eelistab hiid-merikotkas kalastada madalas vees. Kuigi hiid-merikotkad on üldiselt üksikelulised linnud, võivad nad augustis ja septembris koguneda arvukalt lõhede kudejõgede äärde rikkaliku toiduvaru tõttu. Kamtšatka poolsaarel on kirjeldatud juhtumeid, kus ühte paika on kogunenud isegi kuni 700 isendit. Enamasti on need väiksearvulisemad.
Jaapanis Hokkaidō saare lähistel meelitavad talvitavaid hiid-merikotkaid vaikse ookeani tursa (Gadus macrocephalus) suured parved, kes kogunevad veebruaris Rausu meres ja Kunaširi väinas. Samuti on Jaapanis talvitavate kotkaste tähtis toidukala mintai (Gadus chalcogrammus).
Amuuri jõel pesitsevate hiid-merikotkaste dieedist moodustab kala 80%. Mujal elavatel kotkastel on kala osakaal toidus ca 50%. Lisaks kalale söövad hiid-merikotkad linde, imetajaid, krabisid, hulkharjasusse, molluskeid.
Allikukivi kalevivabrik
pisi|Allikukivi kalevivabriku direktori Albert Zoepheli elamu 2014. aasta sügisel pisi|Zoepfeli loss tagant Allikukivi kalevivabrik (varem kasutusel ka nimekujud Hallikukiwi ja Quellenstein, ka Voltveti kammvillriidevabrik, Voltveti kalevivabrik) oli kalevit ja kammvilla tootev vabrik Pärnu maakonnas Saarde vallas endisaegses Allikukivi külas (tänapäeval Tihemetsa aleviku ala).
Kalevivabriku alal on kaks kultuurimälestiseks tunnistatud objekti: Allikukivi park (mälestis nr 16749) ja Allikukivi kalevivabriku direktori elamu (mälestis nr 16748).
Lipp (male)
Lipp on liikumisvõimelt kõige tugevam malend, mis võib liikuda diagonaalis, horisontaalis või vertikaalis. Male eelkäijas šatrandžis kutsuti lippu vesiiriks ja see oli üks nõrgemaid vigureid mängulaual. Vesiiriga sai käia ainult ühe välja võrra diagonaalses suunas. Oma tänapäevase liikumisvõime sai lipp 15. sajandi lõpus.
Lipu väärtus
Tavaliselt on lipp natuke tugevam kui vanker ja oda kokku ja natuke nõrgem kahest vankrist. Lipu vahetamine muu viguri kui vastase lipu vastu on peaaegu alati kahjulik.
Lipp on vankrist ja odast tugevam kahel põhjusel (kuigi nad kontrollivad sama arvu välju). Esiteks on lipp liikuvam üksus ja selle liigutamiseks kulub üks käik, samas kui vankri ja oda liigutamine nõuab kahte käiku. Teiseks pole lipu liikumine erinevalt odast piiratud üht värvi väljadega. Vankri ja oda eelis on, et nad võivad ühte välja kaks korda rünnata (või kaitsta), kuid praktika on näidanud, et lipu eelised on tähtsamad.
Strateegia
Algajad toovad lipu tihti juba avangus välja lootes sellega vastase malendeid lüüa või matti panna. Kuna lipp on kõige väärtuslikum malend, peab sellega vastaste ähvarduste eest taanduma, mistõttu tugevamad mängijad eelistavad lippu hoida kaitstuna oma laagris. Vaatamata sellele on erandlikke avanguid, kus lipp tuuakse juba teisel käigul välja nagu Skandinaavia kaitse, mida on mängitud maailmameistrimatšil.
Lippude vahetus on üks lõppmängu alguse tunnuseid, kuid olemas on ka lippude lõppmängud ja mõnikord vahetatakse lipud juba avangus.
Per Stig Møller
pisi|Per Stig Møller Per Stig Møller (sündinud 27. augustil 1942 Frederiksbergis) on Taani poliitik.
Ta oli Taani välisminister 27. novembrist 2001 kuni 23. veebruarini 2010. 2010–2011 oli ta Taani kultuuriminister.
27. aprillil 2010 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Taani välisministrina ja ühtlasi Eesti Euroopa Liidu ja NATOga liitumise toetajana.
Ķīmija
pisi|Ķīmija asendikaart Ķīmija (vene keeles Химия, ka Химпосёлок) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub Jaunbūvest põhjas ja Jaunie Stropist lõunas.
Ķīmija linnaosa hakkas kujunema XX sajandi kuuekümnendatel aastatel, mil sinna rajati suur keemiatehas. Tehase juurde rajati tehasetööliste elamud. Enne seda asus linnaosa maadel tühi liivaväli, mida teati kui "Daugavpilsi kõrbe". Linnaosa tänavad hakkasid kandma tuntud keemikute nimesid, erandiks oli Tsiolkovski tänav. Aastal 1962 toodi sinna trammide lõpp-peatus. Rajati kool, kultuurimaja ja katlamaja, samuti ka soojuselektrijaam tehase elektriga varustamiseks.
Seoses Nõukogude Liidu lagunemisega oli tehas sunnitud oma tootmismahtusid kärpima. Tehase territooriumile rajati tehnopark, paljud hooned võeti kasutusele väiksemate ettevõtete poolt. Linnaosas asub Riia Tehnikaülikooli Daugavpilsi filiaal.
Vanalinn (Rakvere)
Vanalinn on Rakvere linnajagu. Linnajagu pärineb keskajast.
Vanalinna alla jääb Vallimäe ja selle jalamil olev Pika tänava piirkond, endisaegse Rakvere mõisa süda, Teatrimägi ja Rahvaaed.
Vanalinnas asub Lääne-Viru maavalitsus ja asus Rakvere linnavalitsus, mis 2016. aastast paikneb Keskväljaku ääres.
EARTH Ülikool
EARTHI Ülikool (Universidad EARTH, EARTH University, Escuela de Agricultura de la Región Troiku de la Región Troiku, Costa Rica) on eraõiguslik eraülikool, mis pakub kahte õppeprogrammi: bakalaureusekraadi põllumajandusteadustes ja loodusressursside majandamises ning magistrikraadi põllumajanduse valdkonnas. Ülikoolis on õpilasi peamiselt Ladina-Ameerikast, Kariibi mere piirkonnast ja Aafrikast, kes töötavad, et luua positiivseid sotsiaalmajanduslikke ja keskkonnamuudatusi oma kodumaa ja maailma jaoks.
Vanalinn (Rakvere)
Vanalinnas on palju vaatamisväärsusi, sealhulgas kultuurimälestisi. Nende kaitseks on moodustatud Rakvere vanalinna muinsuskaitseala.
EARTH Ülikool
Haridus
EARTHI Ülikool läheneb haridusele kahel printsiibil.
Wieneri filter
Wieneri filter on filtreerimistehnika, mida kasutatakse algse või soovitud mürarikka objekti (nt: pildi või signaali) taastamiseks või puhastamiseks.
Wieneri filter teostab dekonvulutsiooni pöördfiltreerimisega kõrgpääsfiltriga ning lisaks eemaldab müra kasutades madalpääsfiltrit. See filtreerimisviis on lineaarne eeldus originaalist, mida tihti kasutatakse. Wieneri filtreerimine on optimaalne kompromiss pöördfiltreerimise ja müra silumise vahel. Wieneri filtri optimaalsus väljendub Mean Square Errori (MSE) üleüldises minimeerimises.
Description = Wiener filtri demonstratsioon hägustatud pildil|Source = https://www.owlnet.rice.edu/~elec539/Projects99/BACH/proj2/wiener.html
Pilt 1 – Wiener filtri demonstratsioon hägustatud pildil
Ülevaade
Wieneri teooria, mille sõnastas Norbert Wiener 1940. aastatel, lõi aluse andmetest sõltuvate lineaarsete Mean Squared Errori veafiltritele.
Wieneri filtri peamiseks kasutamise eesmärgiks on leida arvutuslikult statistiline eeldus tundmatule signaalile, selleks kasutades seotud signaali (algsignaali vms) sisendina ning filtreerides antud tuntud signaali ning seeläbi luua eeldus väljundiks. Näiteks kontserdil esitatavat muusikat telefoniga salvestades on helifailil kuulda palju kõrvalist mitte soovitud müra. Selleks võib näiteks olla plaksutamine, inimeste sahistamine või jutukõmin. Eeldades, et salvestamine algas enne kontserdil muusika algust, saame eraldada salvestise algusest mingi osa helifailist ja seeläbi anda antud signaal Wieneri filtri sisendiks. Kasutades antud filtrit alginfoga kogu salvestuse peal on võimalik välja filtreerida kõrvaline ebasoovitud müra ning alles jätta soovitud kontserdi muusika.
Tavalised ette määratud filtrid on loodud vastava sagedus koste tarvis. Näiteks kõrgpääsfilter on loodud nii, et filtreerimisprotsessis jäetakse alles kõik sagedused, mis ületavad mahalõikesagedust. Madalpääsfilter aga eemaldab filtreerimisprotsessis kõik sagedused, mis ületavad mahalõikesagedused. Wieneri filter läheneb filtreerimisele hoopis teisiti. Wieneri filter töötab eeldustega. See eeldab mingisuguseid teadmisi originaalse signaali ja müra kohta. Need on aspektid, mis ei mängi absoluutselt rolli tavapäraste filtrite puhul. Wieneri filtriga filtreerimisel otsitakse lineaarset ajas muutmatut signaali, mis oleks võimalikult sarnane originaalsignaaliga. Wieneri filtri karakteriseeritakse järgmiste aspektidega:
Kasutusvaldkonnad ja lahendusviisid
Wieneri filtrid omavad keskset rolli nii pilditöötluses, signaalitöötluses, juhtimissüsteemides kui ka digitaalses suhtluses. Peamised ülesanded, mida antud teemades Wieneri filtrid kannavad on:
Wieneri filtril on ka kolm erinevat lahendust, mida kõiki kasutatakse olenevalt probleemi eeldustest ja olemasolevast informatsioonist:
Wieneri filtri kasutusjärjekorra valikut mõjutab peamiselt:
Wieneri filtri pikkust oleneb ka aplikatsioonist ning spetsiifilisest Wieneri filtri implementatsioonist. Näiteks võib tuua Wieneri filtri filtripanga implementatsiooni täiendava müra vähendamiseks. Siinkohal Wieneri filtri koefitsientide arv on võrdeline filtripankade arvuga ja tavaliselt antud filterpankade arv võib jääda suurusvahemiku 16–64.
Wieneri filtri implementatsioon helitöötluses
Wieneri filtri rakendamine, täiendava müra vähendamiseks, vajab autokorrelatsiooni funktsioone või samaväärset signaali võimsusspektrit ja müra võimsusspektrit. Müra võimsusspektrit on võimalik saada signaali passiivsest vahemikust, kus eksisteerib ainult müra. Eeldus siinkohal on, et müra võimsusspekter on võrdlemisi statsionaarne uuendus perioodide vahel. Reaalsuses antud eeldus on üsna mõistilk, kuna see hõlmab endast näiteks arvuti ventilatsioonide pöörlemist, autoliiklust akna taga vms. Probleem, mis Wieneri filtri kasutamisel tavaliselt tekib, on just müra võimsusspektri mittestatsionaarsus eelpool mainitud uuendus perioodide vahel, nt kontserdil olles lauljaga kaasa laulvad austajad. Soovitud signaal on tihti ümbritsetud müraga ning autokorrelatsioon või soovitud signaali võimsusspektrid ei ole nii kergesti saadaval.
Wieneri filtri implementatsioon pilditöötluses
Wieneri filtri rakendamine pilditöötluse puhul ei erine kohutavalt palju antud filtri rakendamisest helitöötluse puhul. Wieneri filtri kohaldamiseks praktikas me peame eeldama originaalpildi võimsusspektrit ning pildil olevat lisandunud müra. Valge lisamüra puhul on võimsusspekter võrdeline müra dispersiooniga. Originaalpildi võimsusspektri hindamiseks on palju meetodeid – kõige otsesem hinnang saavutatakse võimsusspektri periodogrammi eeldusega, mida on võimalik arvutada vaatlusega saadavast informatsioonist.
Balto mälestusmärk
Balto mälestusmärk on siberi haski tõugu kelgukoera Balto (1919 – 14. märts 1933) auks püstitatud mälestusmärk, mis asub Central Parki haljasalal New Yorgis.
Leonhard Seppalale kuulunud koer sai kuulsaks, juhtides koerterakendit 1925. aastal seerumi toimetamisel Nome'i viimasel etapil. USA Alaska osariigi väikelinna vaevanud difteeriapuhangu vastu võitlemiseks transporditi antitoksiline seerum rongiga Anchorage'ist Nenanasse ja seejärel kelgukoertega rohkem kui 960 km kaugusele Nome'i.
Pronksist kuju valmistas skulptor Frederick Roth ja see avati 17. detsembril 1925. See asub loomaaiast, Central Park Zoost, kirdes, East Drive'i ja 67th Streeti ristmiku lähedal.
Maładziečna rajoon
Maładziečna rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Minski oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1392 km². 2009. aasta seisuga elas seal 138 375 inimest.
Rajoon moodustati 1940. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Alachnovičy, Chažova, Ciurli, Čyśći, Haradoki, Haradziłava, Krasnaje, Lebiedzieva, Markava, Miasata, Pałačany ja Radaškovičy külanõukogu.
Halduskeskus on Maładziečna linn. Teine tähtsam asula on Radaškovičy alev. Rajoonis asub Janka Kupała sünnikoht Viazynka küla.
Rajoonis antakse välja rajoonilehte «Маладзечанская газета» ja ajalehte «Рэгіянальная газета».
Rajooni tähtsamad jõed on Vilija ja selle lisajõgi Uša, samuti ka Nemunase lisajõgi Biarezina. Rajoon asub osalt Ašmiany kõrgustikul, osalt aga Minski kõrgustikul. Kõrgused ulatuvad valdavalt 170–210 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Dubrava küla lähistel (320 meetrit).
2012. aasta seisuga olid elanikest 90,03% valgevenelased, 6,76% venelased, 1,12% ukrainlased ja 2,09% oli teistest rahvustest. 73,81% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 23,83% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 41,06% elanikke, vene keelt aga 54,61%.
Bungeni
Bungeni on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Vhembe ringkonnas Makhado vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bungeni elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,58%, värvilisi 0,17%, valgeid 0,11%, India või Aasia päritolu inimesi 0,06% ja teisi 0,08%. Tsonga keelt pidas emakeeleks 90,28% inimesi, venda keelt 7,25% ja inglise keelt 0,70%.
Nujabes
Nujabes (Nujabesu ヌジャベス), kodanikunimega Jun Seba (jaapanipäraselt Seba Jun 瀬葉 淳; 7. veebruar 1974 – 26. veebruar 2010), oli jaapani muusikaprodutsent, helilooja ja DJ.
Nujabese muusikale on omane hiphopist ja džässist pärit sämplite miksimine. Temalt on ilmunud kolm stuudioalbumit: "Methaphorical Music" (2003), "Modal Soul" (2005) ja "Spiritual State" (postuumselt 2011).
Seba hukkus 26. veebruaril 2010 liiklusõnnetuses. Ta on maetud Aoyama kalmistule Tokyos.
Akadeemiline Arstiteaduse Selts
Akadeemiline Arstiteaduse Selts oli arstiteadusega tegelevaid inimesi (eelkõige üliõpilasi) ühendav selts, mis tegutses aastatel 1922–1940 Tartu ülikooli juures. Selts asutati eeskätt selleks, et arstiteaduse üliõpilasi vaimselt arendada ja populariseerida arstlikke teadmisi.
Selts asutas F. R. Faehlmanni nimelise abiraha, et toetada kehvemaid arstiteaduse üliõpilasi.
Väike-Ameerika Hääl
Väike-Ameerika Hääl on Uue Maailma Seltsi väljaantav ajaleht.
Ajalehe päises on öeldud, et see on "Tallinna kohalike elanike leht".
Paasikivi-Kekkoneni joon
Paasikivi-Kekkoneni joon (soome keeles Paasikiven–Kekkosen linja) oli Soome välispoliitika külma sõja ajal, milles oli esikohal hea läbisaamine NSV Liiduga.
Richard Crenna
Richard Donald Crenna (30. november 1926 – 17. jaanuar 2003) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Punakas männivaablane
Punakas männivaablane (Neodiprion sertifer) on putuka liik.
Levila
Punakas männivaablane on levinud Euroopas, (sh Eestis) ja Põhja-Ameerikas ning Jaapanis.
Toitumine ja paljunemine
Punaka männivaablase ebaröövikud toituvad valdavalt männipuude eelmise aasta juurdekasvudest. Punakas männivaablane eelistab toiduks järgmisi männiliike: mägimänd, harilik mänd, vaigumänd, hall mänd, kalmumänd, torkav mänd. Kui aga läheduses on kasvamas valge mänd, must mänd, kollane mänd, siilmänd või pigimänd siis toituvad nad ka neist männiliikdest.
Emased männivaablased teevad septembris-oktoobris vanemate männiokaste lõhedesse avad ja munevad sinna munad. Järgmise aasta mais kooruvad neist talvitunud munadest vastsed. Noored vastsed elavad seltsingutena koos ja toituvad juunis-juulis okaste pealmistest kihtidest. Talvituvad nad mullas nukkudes. Sügisel ilmuvad valmikud aga söövad ära terve okka.
Punaka männivaablase põlvkonnad levivad mitme aasta tagant, selle põhjuseks peetakse vastsete seas sageli levivat viirushaigust.
Okkakahjurina
Punase männivaablase vastsed toituvad männikutes mändide eelmise aasta kasvudest. Tavaliselt jätavad nad noored võrsed puutumata ja sellistel juhtudel ei ole kahjustus männipuule eluohtlik.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Neodiprion sertifer seisuga 31.01.2014.
Sarah Jana Portner
Sarah Jana Portner (sündinud 1983 Baierimaal Starnbergis) on Saksa-Eesti ajakirjanik, Tallinna 2011. aasta linnakirjutaja.
Aleksandr Bulõgin
Aleksandr Bulõgin on mitme tuntud inimese nimi:
Karl von Breyer
Karl Magnus von Breyer  (vene keeles Карл Евстафьевич фон Брейер; 9. august 1746 Kuigatsi – 28. aprill 1813 Tallinn) oli baltisaksa mereväeohvitser ja viitseadmiral Venemaa keisririigi teenistuses.
Sarah Jana Portner
2011. aastal pälvis Portner Saksa Ida-Euroopa Kultuurifoorumi viiekuulise stipendiumi, mille toel on ta Tallinna kui Euroopa kultuuripealinna ametlik linnakirjutaja. Sellena on tema ülesanne resideerida Tallinnas ning kajastada linna ja seal toimuvaid kultuuriüritusi saksakeelses veebipäevikus, mille tõlgib eesti keelde Nele Meikar. Portneri valisid linnakirjutajaks Saksa Kultuurifoorum ja Eesti Kirjanike Liit.
Karl von Breyer
Ta sündis Kuigatsis postikomissari pojana. Õppis alates aastast 1763 mereväekadetikorpuses. 1769. aastal ülendati mitšmaniks. Vene-Türgi sõja (1768–1774) osales Çeşme lahingus. Ta oli mitme sõjalaeva komandör. 1788. aastal sai temast 74 kahuriga lahingulaeva Püha Helena komandör. Ta oli osales 1788−1790 sõjas Rootsiga. 13. mail 1790 oli tema laev Tallinna merelahingu ajal Vene laevastiku esimeses rivis.
Ta oli sai 1802. aastal viitseadmirali auastme. Aastast 1802–1804 oli ta Tallinna sadama ülemkomandant.
Perekond
Karl Magnus von Breyer ei olnud abielus.
Tema isa oli Kuigatsi postijaama postikomissar Gustav Johann Breyer. Tema vend oli Kuigatsi postijaama postikomissar Gottlieb Emanuel Breyer. Tema venna tütar oli abielus Eesti vaimuliku Gustav Emmanuel Stockenbergiga. Tema ema õde oli abielus Eesti vaimuliku Daniel Christoph Sczibalskiga.
Cabinda provints
Cabinda (endise nimega Portugali Kongo) on Angola eksklaav ja provints, mille staatuse on vaidlustanud mitmed territooriumil asuvad poliitilised organisatsioonid. Cabinda nime kannab ka provintsi pealinn, mida tuntakse kohalikes keeltes nimedega Tchiowa, Tsiowa või Kiowa. Provints on jagatud neljaks omavalitsuseks – Belize, Buco-Zau, Cabinda ja Cacongo.
Kaasaegne Cabinda on Ngoyo, Loango ja Kakongo kuningriikide ühinemise tulemus. Provintsi pindala on 7290 km² ja rahvaarv 824 143.
Cabindat eraldab ülejäänud Angolast Kongo DV-le kuuluv kitsas maariba, mis piirneb provintsiga lõunas ja idas. Cabinda piirneb põhjas Kongo Vabariigiga ja läänes Atlandi ookeaniga. Ranniku vastas on ühed maailma suurimad avamerel olevad naftamaardlad.
Tähtsamad piiblitegelased
Nimekiri tähtsamatest piiblitegelastest
Kaini liin
Aadam, Kain, Hanok, IIrad, Mehuujel, Metuusael, Lemek, Tuubal-Kain.
Patriarhid pärast veeuputust
Arpaksad, Selah, Eeber, Peleg, Reu, Serug, Naahor, Terah, Aabram, Iisak, Jaakob.
Iisraellased (Jaakobi järeltulijad)
Juuda, Perets, Hesron, Raam, Amminadab, Nahson, Salma, Boas, Oobed, Iisai, Taavet.
Jeesuse perekond
Maarja, Joosep, Jeesus, Jaakobus.
Kaksteist apostlit
Peetrus, Andreas, Sebedeuse pojad Jaakobus ja Johannes, Filippus, Bartolomeus, Matteus, Toomas, Jaakobus Alfeuse poeg, Taddeus, Siimon Kananaios, Juudas Iskariot.
Teised: Paulus, Tiitus, Mattias, Maarja Magdaleena
성서 등장인물 목록
Ivar Piir
Ivar Piir (20. oktoober 1929 Tartu – 12. jaanuar 2017 Tartu) oli eesti füüsik.
Elulugu
Ivar Piir oli lukksepa poeg.
Lõpetas 1947 Tartu 1. Keskkooli, 1952 Tartu Riikliku Ülikooli füüsika osakonna, 1955 TÜ aspirantuuri, füüsika-matemaatikakandidaat (1955, TÜ), väitekiri "Mittelineaarsed efektid footonite liikumisel kvantiseeritud gravitatsiooniväljas".
Oli 1955–1956 TÜ füüsika ja teoreetiline füüsika kateedrite assistent, 1956–1970 teoreetilise füüsika kateedri vanemõpetaja ja dotsent, 1970–1973 Eesti NSV TA Füüsika ja Astronoomia Instituudi ja 1973–1981 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi teoreetilise füüsika sektori vanemteadur, 1981–1992 TÜ teoreetilise füüsika kateedri juhataja, 1992–1995 TÜ teoreetilise füüsika instituudi väljateooria õppetooli dotsent, 1995–2005 metoodik.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: üldrelatiivsusteooria (relativistliku gravitatsiooniteooria) probleemid. Kuulub professor Harald Kerese rajatud Tartu gravitatsiooniteoreetikute koolkonda. 1960. aastail leidis mõned uued staatilised aksiaalsümmeetrilised lahendid Einsteini võrranditele, analüüsis lainete leviku probleeme, eriti Huygensi printsiibi rikkumisega seotud efekte kõveras aegruumis. Lugenud TÜ-s kõiki matemaatilise füüsika ja teoreetilise füüsika põhikursusi, erikursusena rühmateooriat, valikkursusena füüsika ajalugu; koostanud õppevahendeid. Tegelenud ka füüsika ajaloo ja füüsika õpetamise metoodikaga. Kogumiku "Teaduse ajaloo lehekülgi Eestis. XIII: Täppisteaduste ajaloost Eestis. Pühendatud Wilhelm Ostwaldi 150. sünniaastapäevale" (Tartu, 2004) jmt raamatute koostaja. ETBL füüsika erialatoimetaja ja autoreid.
Teoseid
40 teadustrükist, 8 õppevahendit, u 400 artiklit ENE-s ja EE-s.
Doktor Stockmann
"Doktor Stockmann" on 1988. aasta 2-jaoline Eesti telemängufilm. Filmi režissöör on Mikk Mikiver. Filmi tootis Tallinnfilm.
Film on tehtud Henrik Ibseni näidendi "Rahvavaenlane" ainetel.
Olion (ajakiri)
pisi|püsti|Olioni 1930 veebruaris ilmunud esikaas
Olion oli aastatel 1930–1933 Tartus, 1935–1936 Tallinnas ja 1956–1960 Austraalias Sydneys ilmunud kultuuriajakiri. Ajakirja andis välja Georg Naelapea.
Algul avaldas ajakiri tuntud eesti kirjanike algupärast proosat ja luulet. Hiljem moodustas ajakirja sisu peamiselt seltskonnasündmuste kajastamine. Johannes Aavik oli Olioni keeletoimetaja ning ajakirjale tegid kaastööd Friedebert Tuglas, Paul Ariste, Marie Under, Gustav Ränk, Eduard Vilde, A. H. Tammsaare, Oskar Loorits, Henrik Visnapuu, Gustav Suits, Oskar Luts, Jaan Jensen ning paljud teised, kaasa arvatud välismaised kirjanikud Heinrich Heine, Aleksis Kivi ja José Ortega y Gasset (Hispaania filosoof). Olion oli rikkalikult illustreeritud kuukiri, mis meenutas välimuselt selleaegseid USA fotoajakirju Look ja Life. Esimesel tegutsemisperioodil andis ajakiri välja Poola-, Inglismaa-, Tšehhoslovakkia- ja Prantsusmaa-teemalised numbrid, kus tutvustati vastava maa suhteid Eestiga, poliitikat, kirjandust ja kunsti.
Kuna ajakirja väljaandmist ei toetanud kultuurkapital ega saadud ka mujalt toetusi, kulus Olioni väljaandmisele vähehaaval suur osa Georg Naelapea isa Kaarel Naelapea rahast. 1936. aastal, kui ajakiri viidi Tartust üle Tallinna, läks ajakiri ka pankrotti.
Kaubandusettevõtte imago
Imago on kujutlus, psüühiline reaalsus (Priimägi 1995), millel on järgmised omadused:
Olion (ajakiri)
1956–1960 Austraalias Sydneys ilmunud Olioni toimetaja oli algul samuti Georg Naelapea, ta toimetas esimest kolm numbrit, hiljem toimetas seda edasi Valter Polli. Austraalias ilmus ajakirja kokku seitse numbrit. Tegu oli oma aja ühe kvaliteetsema ajakirjaga, mis ei jäänud maha Euroopa samalaadsetest ajakirjadest.
Albu vaeslastekool
Albu vaeslastekool oli vaeslastekool, mis 1718–1740 tegutses Järvamaal Albu mõisas.
Kaubandusettevõtte imago
Imago on isiku või ühiskonna arvamus ettevõttest. Kaubandusettevõtte imago on kujunduslik (nii funktsionaalne kui psühholoogiline) pilt ostjate silmis, sisaldades muljeid ja tundeid, mida ettevõte ostjates äratab. See moodustab ostjate teadmistest, seisukohtadest ja uskumustest nii ratsionaalsete kui ka emotsionaalsete tegurite toimel. Imagot kujundavad ka faktid ettevõtte kohta, mida inimesed tõeseks peavad., ning asjaolu, kuidas selline uskumus ühtib nende kujutlusega tõelisest ettevõttest. Kujutlusi kaubandusettevõttest tekitavad ja mõjutavad kaup ja teenus, nende kvaliteet; trükised, märgid, logo; personali käitumine;ruumid; inimeste kogemused.
Albu vaeslastekool
Kooli asutas 1718 parun Magnus Wilhelm von Nieroth ja see oli eeskätt mõeldud orbunud ja vaesunud aadlilastele.
Kaubandusettevõtte imago
Kaubandusettevõtte imago sünnib kõigest sellest, mida klient ettevõttes näeb, kogeb või selle kohta kuuleb. Teisisõnu ostjad omandavad kujutluse esmajoones kaupluses saadudu kogemuse ja elamuse põhjal, eriti suhtluses müüjatega, teisalt kuulu järgi, vaateakendega tutvumise ja muu turukommunikatsiooni kaudu.
Albu vaeslastekool
Koolis õpetati muu hulgas saksa, prantsuse ja ladina keelt, maateadust, ajalugu, filosoofiat, arvutamist, geomeetriat, joonistamist, arhitektuuri.
Kaubandusettevõtte imago
Kaubandusettevõtte imago tähendab eelkõige tema väärtust nii potentsiaalsete kui kaotatud klientide, samuti teiste huvigruppide seas. Imago võib muutuda sõltuvalt vaadeldavast inimgrupist ja see võib indiviiditi erineda. Siiski on ettevõttest mingi üldine kujutlus, mis võib olla kas väga selge ja tuntud või hägune ja tundmatu. Ettevõtte imago kujunemisel on suur tähtsus traditsioonidel nii potentsiaalsete ostjatekui ka lojaalsete klientide, samuti oma töötajate silmis.
Peeter Müürsepp juunior
pisi|Peeter Müürsepp esinemas Eesti filosoofia 7. aastakonverentsil Tartus 29. augustil 2011 pisi|Peeter Müürsepp juunior Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse koosolekul 25. mail 2018 Peeter Müürsepp (sündinud 21. juunil 1961) on eesti teadusfilosoof.
Ta on mehaanikateadlase ja teadusajaloolase Peeter Müürsepa poeg.
Haridus
Peeter Müürsepp lõpetas 1984 Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika alal. Aastal 1992 sai ta Tartu Ülikoolist teadusmagistri kraadi filosoofia alal ja 2002 Vilniuse Ülikoolist doktorikraadi filosoofia alal.
Töökäik
Eesti Teaduste Akadeemia nooremteadur 1991–1992; Tallinna Ülikooli dotsent 1992–1999; Eesti Ettevõtluskõrgkool Mainor prorektor (1,00) 1999–2002; Audentes AS Rahvusvaheline Ülikool Audentes / International University Audentes dotsent, teadus- ja arendusprorektor (1,00) 2002–2005, professor, rektori kt (1,00) 2005–2008. Eesti Kunstiakadeemia külalisdotsent 2017–2018.
Tallinna Tehnikaülikooli majandusteaduskonna professor 2008–2009; Rahvusvaheliste suhete instituudi Kommunikatsiooni ja kultuuri õppetooli professor 2009–2016; Rahvusvaheliste suhete instituudi direktor 2010–2016; Õiguse instituudi otsent 2017–2021.
Teadustöö mujal
Lõuna-Taiwani Teaduse ja Tehnoloogia Ülikool, külalisprofessor 2013; Shanghai University, külalisprofessor 2015; Peeter I nimeline Peterburi Polütehniline Ülikool, külalisprofessor 2015–2018; Bamenda University of Science and Technology, külalisprofessor 2016; Al-Farabi Kazakh National University, külalisprofessor 2019; Peeter I nimeline Peterburi Polütehniline Ülikool, professor 2019–2020.
Teaduskorralduslik tegevus
Rahvusvahelise Teaduse Ajaloo Akadeemia korrespondentliige; Ajakirja Acta Baltica Historiae et Philosophiae Scientiarum peatoimetaja; Soome Teadusajaloo Ühenduse liige; Helsinki Centre for Advanced Studies vilistlane: Teadusliku ja Kultuurilise Diversiteedi Rahvusvahelise Ühenduse nõukogu liige (assessor); alates 2011. aastast on ta Teadusajaloo ja Teadusfilosoofia Eesti Ühenduse esimees.
Vaated ja ideed
Peeter Müürsepp on uurinud René Thomi loomingut.
Teadmine
Nicholas Maxwellile toetudes arvustab Müürsepp teadmise mõistmist õigustatud tõese uskumusena. "Me võime ikka veel nimetada küsimust "Mis on teadmine" võtmeküsimuseks. Ent klassikaline definitsioon ei rahulda meid enam. See on oma tähenduse kaotanud. Formaal-analüütiline õigustus pole see, mida meil tuleb uskuda. See on hoopis teise inimese lootuste ja kartuste, rõõmude ja kannatuste, tunnete ja soovide, kogu elu, ajaloo ja maailma teadmine. Formaalset õigustust pole siin tarvis." "Kas me oleme õigustatud uskuma, et suurem seletusjõud tähendab tingimata teadmise kõrgemat kvaliteeti, jääb lahtiseks küsimuseks. Miks me ei või öelda, et teadmise kvaliteedi tegelik mõõt on selle tähtsus inimesele igapäevaelus?"
Filosoofia õpetamisest
Iga eriala magistriõpe peaks sisaldama selle valdkonnaga seotud filosoofiliste probleemidega tutvumist.
Wardi maakond (Põhja-Dakota)
pisi|Asend Põhja-Dakota osariigis Wardi maakond (Ward County) on maakond USA-s Põhja-Dakota osariigis. Geograafilised koordinaadid on 48°22' N, 101°55' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Minot.
Maakonna pindala on 5325 km², millest 111 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 61 675. Aastal 2000 oli elanike arv 58 975.
Ajalugu
Wardi maakond moodustati 3. aprillil 1885.
David Kelly
David William Kelly (11. juuli 1929 – 12. või 13. veebruar 2012) oli iiri näitleja.
Gintaras Graujauskas
Gintaras Grajauskas (sündinud 19. veebruaril 1966 Kapsukases) on leedu kirjanik ja rokkmuusik.
Ta on kirjutanud romaane, lühijutte ja luulet. Lisaks mängib ta basskitarri ja laulab poprock-ansamblis Rokfeleriai.
Aastal 1993 avaldas Grajauskas oma esimese raamatu, luulekogumiku "Tattoo". Ilmunud on ka tema näidendite kogu "Mergaitė, kurios bijojo Dievas" (2007), mille eest ta tunnistati 2007. aasta Leedu parimaks näitekirjanikuks, ning luuleraamat "Eilėraščiai savo kailiu" (2008).
Eesti keeles on tema luule ilmunud kogumikus "Kiirus vaikuse sees : luulet üheteistkümnelt maalt : tekste neljandalt ja viiendalt Põhjamaade luulefestivalilt Tallinnas 2004. ja 2005. aasta kevadel" (Tallinn, 2006).
Sööni-Möldri tamm
Sööni-Möldri tamm on kaitsealune tamm Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kalli külas Pärdi mäel Sööni-Möldri talu maal. Puu võeti kaitse alla 1991.
Puu ümbermõõt on 485 cm (mõõdetuna 1 m kõrguselt) ja kõrgus 21 m.
Dzelzceļnieks
Dzelzceļnieks (vene keeles Железнодорожник) on Läti linna Daugavpilsi osa. Asub kolme raudtee vahel Centrsist põhja pool.
Dzelzceļnieks tekkis Teise maailmasõja järel raudteelaste asumina Riia–Viciebski ja Peterburi–Vilniuse raudteeliinide ning neid ühendava raudtee vahele, algul domineerisid kahekorruselised kaheksa korteriga elamud. Linnaosa territooriumil asub põhiosa Daugavpilsi raudteesõlmest.
Per Stenmarck
Per Stenmarck (29. jaanuar 1951 Ystad – 31. jaanuar 2013) oli Rootsi poliitik.
Ta on olnud Rootsi saadik Euroopa Parlamendis.
Kārlis Sebris
1938. aastast töötas ta Läti Rahvusteatris. Filmides mängis Sebris alates 1940. aastast; ta on mänginud ka Tallinnfilmi filmis "Hukkunud Alpinisti hotell" härra Mosesti.
Kārlis Sebris on maetud Riia metsakalmistule.
Koidula Piir
Koidula Piir (aastani 1937 Kellamov, 1937–57 Kasema, 26. august 1929, Tartumaa – 5. november 2018 Värska, Setomaa) oli eesti keemik.
Elulugu
Koidula Piir oli põllupidaja tütar.
Lõpetas 1948 Tartu 2. Keskkooli, 1953 TÜ keemia osakonna, 1961 aspirantuuri. Oli 1953–54 TÜ analüütilise keemia kateedri vanemlaborant, 1954–58 assistent, 1961–62 pooljuhtide ja elektroluminestsentsi probleemlabori vanemlaborant ja insener, 1962–72 nooremteadur, 1972-90 Eesti NSV TA Füüsika Instituudi insener ja vaneminsener, 1990–99 TÜ raamatukogu kataloogimise osakonna vanemraamatukoguhoidja.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: kilede ja kristallfosfooride sünteesi tingimused ning nende füsikokeemilised, dosimeetrilised ja optilised omadused. 27 teadustrükist, 2 autoritunnistust.
Elvi Kotkas
Elvi Kotkas (sündinud Elvi Mitt; 24. mai 1929, Tallinn – 5. november 2022) oli eesti muusikapedagoog. Ta oli Jõgeva Muusikakooli asutaja ja esimene direktor (1957–1986) ning kooridirigent.
Pärast Tallinna Õpetajate Instituudi lõpetamist 1950. aastal töötas ta kolm aastat Järva-Jaani mittetäielikus keskkoolis. Töö kõrvalt käis ta Pärnus koorijuhtide kursustel, kus olid juhendajateks Gustav Ernesaks, Jüri Variste ja Aksel Pajupuu. Tal soovitati hakata õppima koorijuhtimist ja ta alustas koorijuhtimise õpinguid Tallinna Muusikakoolis. Muusikakooli kõrvalt töötas ta muusikaõpetajana Tallinna 20. Keskkoolis. Pärast muusikakooli lõpetamist suunati ta 1. augustist 1957 tööle vastloodud Jõgeva lastemuusikakooli juhatajaks. Tema esimene ülesandeks oli leida õpetajad. Kuu ajaga suutis noor direktor leida esimesed õpetajad: viiuli erialal Adelbert Eljand, klaveri erialal Jüri Pastarus ja Lembit Tiivas ning akordioni erialal Taimi Vasser ja Valter Haak. Elvi Kotkas töötas Jõgeva Muusikakooli direktorina 29 aastat.
Lisaks muusikakooli käimalükkamisele asutas Elvi Kotkas Jõgeval 1958. aastal ka esimese segakoori Laulik, mis tegutses 30 aastat.
Isiklikku
Elvi Kotkase abikaasa oli Jõgeva Sordiaretusjaama teadur Heiti Kotkas.
Tori vallamaja
pisi|Tori vallamaja (september 2011) pisi|Tori vallamaja (juuli 2013) Tori (uus) vallamaja on vallamaja Pärnu maakonnas Tori vallas Tori alevikus aadressil Selja maantee 2. Maja on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Majas tegutseb tänapäeval Tori vallavalitsus.
Toris aadressil Pärnu maantee 9 asub vana vallamaja, mis on samuti tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Uus vallamaja ehitati 20. sajandi alguses, stiililt on see historitsistlik. Kuni Teise maailmasõjani kasutati maja vallamajana, hiljem haigla ja vanadekoduna ning aastast 2003 taas vallamajana.
Briti kuninglik leegion
Briti kuninglik leegion, tuntud ka kui Briti leegion või Leegion, on Ühendkuningriigi relvajõudude liikmetele ja veteranidele ning nende perekondadele ja ülalpeetavatele rahalist, sotsiaalset ja emotsiaalset tuge osutav Ühendkuningriigi heategevuslik organisatsioon. Organisatsiooni patroon oli Elizabeth II.
Kristo Floqi
pisi|Kristo Floqi Kristo Floqi (24. mai 1876, Korçë Osmanite riik – 1. juuli 1951, Tirana Albaania Rahvavabariik) oli albaania patrioot, poliitik, jurist ja näitekirjanik. Ta andis 1910. aastate alguses Ameerika Ühendriikides välja ajakirja Dielli ja ajalehte Zër' i Popullit.
Ešogett
pisi|Ešogett Ešogett  (prantsuse sõnast échauguette) ehk ripptorn on väike konsoolile toetuv torn keskaegse kindluse müüril või nurgal. Ešogette kasutati vahitornidena, seepärast on neile iseloomulikud vaate- ja laskeavad. Pärast keskaega kujunes ešogetist arhitektuurne kaunistuselement losside ja kirikute juures. pisi|Toompea linnuse [[Pilsticker]]
Veedade kultuur
Veedade kultuur (ka veedade ajastu) on üldmõiste India varases ajaloos perioodi kohta aastatel umbes 1750/1500–500 eKr, mil loodi veeda kirjanduse peatosed.
India ajaloos eelnvad veedade ajastule Induse oru linnakultuurid (kõrgaeg 2300-1750 eKr) ja sellele järgneb eepiline ajastu ning budismi tekkimine.
Juhtnahk
Juhtnahk on tugev ja paks pargitud nahk, mis on kasetökatiga immutatud. Naha toormena eelistatakse hobusenahka.
Veedade kultuur
Esimese aastatuhande keskel eKr hakkas veedadega seotud brahmanism lagunema ning tekkisid budism, džainism ja veel mitmed uued maailmavaated.
Juhtnahk
Juhtnahka on kasutatud nt sadulate, rakmete, sõdurijalatsite valmistamiseks.
Veedade kultuur
Varane veedade aeg (1750–1000 eKr)
Sel perioodil esines rohkesti erinevate hõimude rändeid, mille tagajärjeks olid võõrhõimude vägivaldsed kokkupõrked kohalike põlisasukatega. Selle kinnituseks on leitud Rigvedast tõendeid, kus kirjeldatakse hõimu suurkujude omavahelisi vastuolusid. Vaenujalal olid põlisaarjalased ja Dasas, Dasyus inimesed, kes ei kuuletu jumalate käskudele ja eiravad rituaalsete kommete reegleid. Neid on kirjeldatud mridhras ja ning teadlased arvavad, et Dasas ja Dasyus olid algselt seotud iraani Dahae ja Dahyu hõimuga.
Tähtsamaid sõjalisi konflikte on märgitud Rigvedas, mida kutsutakse Kümne Kuninga Lahinguks. Üheks osapooleks on Bharatas, hõim, kelle pealikuks oli Sudas ning teisel pool olid nende vastasteks 10 hõimu: Puru, Yadu, Turvasha, Anu, Druhyu, Alina, Bhalanas, Paktha, Siva ja Vishanin. Bharatad elasid Saraswati jõest põhja pool, aga Puru hõim paiknes lõuna pool. Teised ühise liidu hõimud paiknesid Punjabi piirkonnas, seega lahingu toimumispaigaks oli Parushni pank, tänapäeva Ravi jõe äärsel alal. Arvatakse, et sõja põhjuseks võis olla Ravi jõgi, kus konföderaalsed hõimud tahtsid uputada Bharatad, avades Ravile ehitatud tammi. Plaanitud rünnak aga ebaõnnestus ning Bharatad suutsid võimu endale haarata. Kümne Kuninga Lahingus tapsid nad Puru hõimu pealiku Purukutsa ning sõja lõppedes moodustus Puru ja Bharatade ühine hõim, mis sai nimeks Kuru.
Hiline veedade aeg (1000–500 eKr)
Pärast 12. sajandit eKr valmis Rigedast lõplik kuju, kus veedade ühiskonnas kujunes täielikult välja põllumajandus, mis laienes edasi lääne Gangese aladele. Kuid veedade kultuur ei pääsenud edasi Gangese tasandikele, mis oli kaetud paksu metsaga. Alles 1000 e.m.a võeti kasutusele rauast teljed ja adrad, mis levisid ka Gangese territooriumile. Paljud vanad hõimud liitusid ja moodustasid suuremaid poliitilisi üksusi.
Veedade religiooni arenedes hakkasid indoaarjalased Gangese tasandikele rändama, pärast 1100 eKr ning segunesid koos Põhja-India põlise kultuuriga.
Kuru kuningriik sai alguse paljude hõimude ühinemisel. Koguti laule ja töötati välja uued rituaalid. Peamised Kuru riigi loojad olid kuningas Parikshit ja tema järglane Janamejaya, kes muutsid Indias rauaajal võimukateks. Kuru kuningriik langes pärast tema lüüasaamist. Hiljem kujunes Videhas uus poliitiline keskus, mis asub tänapäeval Lõuna Nepalis ja Põhja-Bihari Indias.
Carl Robert Jakobsoni mänd
Carl Robert Jakobsoni mänd on kaitsealune mänd Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Kurgja külas Kurgja talu maal Pärnu jõe kaldal. Puu võeti kaitse alla 1959.
Veedade kultuur
Hiline veedade aeg (1000–500 eKr)
Kuulsamaiks usuliseks ohverduseks sai ashvamedha ehk hobuse ohverdamine, kus hobune pühitseti, et loom saaks vabalt kuningriigis liikuda. Hobust pidi austama ning arvati, et tuli valmistuda võitluseks kuningaga, kui nähti talle kuuluvat hobust, kes hingena ringi rändas. Sel perioodil algas sotsiaalne kihistumine. Kujunes välja varnasüsteemi esimesed tavad, mis jaotas inimesed hierarhiliselt vaimulikeks (braahmanid), sõdalasteks (kšatrijad; ka sõdalasvalitsejad), kaupmeesteks (vaišjad: talupojad, kaupmehed, käsitöölised) ja (šuudrad: teenijad, orjad). See eraldas põlisrahvad üksteisest.
Carl Robert Jakobsoni mänd
Puu ümbermõõt on 235 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 17,5 m.
Veedade kultuur
Linnastumine
6. sajandil eKr loodi uus suur kuningriik Mahajanapadas. Linnastumine soodustas kaubandustegevust ning kergendas reisimist. Anga – Ida-India üks kuningriike, mis moodustas veeda kultuuri idapiiri. Lõunas oli oma kuningriik Vatsa, pealinnaks Kausambi. Narmada jõgi ja osa Lääne-Deccani moodustasid lõunapiiri. Vastloodud riigid võitlesid nüüdsest ülemvõimu pärast ja asusid looma oma impeeriume.
Vaba Demokraatlik Partei
thumb|200px|Logo 2015 thumb|150px|FDP 1949. aasta valimisplakat, mis kutsub üles [[denatsifitseerimine|denatsifitseerimist lõpetama]] Vaba Demokraatlik Partei (saksa keeles Freie Demokratische Partei, lühend FDP) on liberaalne Saksamaa partei.
2009. aasta septembris toimunud Bundestagi valimistel sai FDP oma seni parima tulemuse: 14,6% häältest ning 93 kohta. FDP fraktsioon oli Bundestagis suuruselt kolmas. Kristlik-Demokraatlik Liit ja FDP moodustasid valitsuskoalitsiooni. 2013. aasta oktoobris toimunud Bundestagi valimistel sai FDP ainult 4,8% häältest ja jäi parlamendi koosseisust välja.
Partei moodustati 1948. aastal maailmasõjaeelsete liberaalsete parteide (Saksamaa Demokraatlik Partei, Saksamaa Rahvapartei) liikmete poolt. Samuti oli FDP esialgu endiste natsistide ja neonatsistide meelispartei. FDP positsioneerus selgelt CDU/CSU blokist paremale, kutsus üles denatsifitseerimist lõpetama jne. Samuti nõudis partei natsistlike sõjaroimarite vabastamist. FDP tervitas ka ühingu Verband Deutscher Soldaten asutamist, mis ühendas endisi Wehrmachti ja SS-i liikmeid. I Bundestagis moodustas FDP ühise fraktsiooni paremradikaalse Saksa Parteiga (Deutsche Partei (DP)). Samas suutsid CDU/CSU denatsifitseerimise Bundestagis läbi suruda vaid opositsiooniliste sotsiaaldemokraatide häälte abiga, sest koalitsioonipartnerid FDP-st ja paremäärmuslikust DP-st vastustasid natsistlike roimarite denatsifitseerimist – FDP omalt poolt nõudis "nn sõjaroimarite vabastamist"
Paremäärmuslike elementide mõjule FDP-s ja sellega sõbralikes suhetes DP-s pöörasid tähelepanu ka Ameerika Ühendriikide okupatsioonivõimud.