cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Washingtoni maakond (Virginia)
pisi|Asend Virginia osariigis pisi|Farm Washingtoni maakonnas Washingtoni maakond (Washington County) on maakond USA-s Virginia osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna pindala on 1466 km², millest 8 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 54 846. Aastal 2000 oli elanike arv 51 103.
Ajalugu
Washingtoni maakond moodustati 1776. aastal Fincastle'i maakonna osast. Maakond sai nime esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni järgi.
Laserprinter
pisi|HP LaserJet 1020 seeria laserprinter
Laserprinter (inglise laser printer) on üks enam kasutatavaid printeritüüpe, mis prindib kiiresti kvaliteetset teksti ja jooniseid. Laserprinterites on kasutusel kserograafiline printimisprotsess, kus väljastatav materjal on toodetud laserkiire otsese skaneerimise kaudu üle kogu printeri fotoretseptori.
Ülevaade
Laserprinteri tööpõhimõte on järgmine: laserkiir moodustab elektriliselt laetud pöörlevale trumlile prinditava materjali kujutise. Seejärel eemaldatakse fotojuhtivuse mõjul laeng kohtadelt, mis jäävad valguse kätte. Trumli laetud osad korjavad seejärel endale elektrostaatikaga kuiva tindi ehk tooneri osakesed, mille trummel põletab seejärel lehele kuumuse ja otsese kontakti abil (millega on seletatav väljatulevate lehtede kõrgem temperatuur).
Printimise kvaliteeti ja täpsust mõõdetakse punktide järgi, mida printer suudab printida ühe tolli (2,54 cm) pikkusele joonele. Mõõtühikuks on DPI (dots per inch). Kui nõelprinterid suudavad printida teravusega 72–320 DPI ja tindiprinterid enamasti 300–600 DPI, siis laserprinterite teravus võib olla 300–2400 DPI. .
Laserprinterid prindivad enamasti A4-paberile, kuid on ka printereid, mis mõeldud A3- ja suurema formaadi jaoks.
Järjest tavalisemaks on muutunud ka printerid, mis suudavad printida mõlemale lehepoolele korraga, vähendades sellega paberikulu. Kuigi kahepoolne printimine on aeglasem, tekib ajavõit tänu sellele, et aega ei kulu lehe väljavõtmiseks, ümberpööramiseks ja uuesti printimiseks, mida peaks tegema ühepoolse printeriga. Ühepoolse printimisega lehe mõlemale poolele printides võib paber kergemini laserprinterisse kinni jääda.
Laserprinterid on teise tööpõhimõttega kui tindi- ja nõelprinterid, mis lihtsalt võtavad kõik sissetulevad andmed ja prindivad need kohe. Protsess on aeglane ja võib tekkida pause, kui printer ootab andmete laekumist. Laserprinterid ei tööta sellel põhimõttel, sest printer ei suudaks protsessi peatada sellise kiirusega, mis ei tekitaks väljasprinditavatel lehtedel suuri vahesid või vigu tekstis.
Kserograafia
Laserprinteri tööpõhimõtet on mõttekas kirjeldada enamasti seitsmeosalise protsessina.
Rasterkujutise andmete kättesaamine
Esimese sammuna saadab arvuti printerile andmed, aga mitte täiesti ülepeakaela; kõigepealt uurib arvuti, kas printer on ikka ühendatud ja valmis tööks. Prinditava kujutise loomiseks läheb vaja rasterkujutise protsessorit (RIP – Raster Image Processor), mis enamasti on ehitatud laserprintertisse. Kui prinditav tekst on sellise fondiga, mida printeri endal olemas pole (nt TrueType fondid), siis saadetakse need printerisse ja salvestatakse mällu.
Korralik laserprinter vajab mälu vähemalt 1 MB. Selline mälumaht suudab salvestada mustvalge A4-lehe täpsusega 300 dpi. Punktitiheduse suurenemisega kasvab mälumaht ruutfunktsiooni järgi, seega 600 dpi nõuab umbes 4 MB mälu. Värviprinterites salvestatakse iga eri värvi tooneri kujutised eraldi ja töödeldakse korraga, seega vajab 300 dpi laserprinter umbkaudu 4 MB mälu ja 600 dpi 16 MB.
Laadimine
Kõigepealt on vaja trummel puhastada eelmistest töödest ülejäänud jääkidest. Kõigepealt pühib kummist tera ülejäänud tooneri trumlilt ja seejärel kas kustutuslampide (vanemate mudelite) või trumli laengu abil (uuematel mudelitel) puhastavad selle elektrostaatiliselt, neutraliseerides kõik varem sinna jäänud elektrilaengud.
Pärast puhastamist valmistab printer trumli ette järgmise pildi saamiseks, andes trumli pinnale negatiivse laengu (−600 V). Vanemates mudelites tegi seda koroonajuhe, uuemates aga laetud trummel.
Paljastamine
Printeri mälus olevad andmed kirjutatakse trumli pinnale laseriga, milleks aga ei kasutata ei toonerit ega tinti. Trumli peale suunatakse erksa valgusega laser, mis muudab trumli teatud kohtades elektrilaengut. Mälus olev rasterkujus lülitab laserit sisse-välja, kuni see liigub mööda trumlit. Kohtades, kuhu hiljem läheb tooner, neutraliseeritakse laeng umbes −100 V peale.
Ilmutamine
Tooneri osakestele antakse negatiivne laeng ja elektrostaatiliselt tõmbuvad nad fotoretseptorit laseriga puutuvate osade juurde. Kuna samalaengulised ioonid üksteist tõrjuvad, siis negatiivse laenguga tooner ei puuduta trumlit kohas, kus eelnevast oli jäänud negatiivne laeng.
Sulatamine
Tooner on praeguse seisuga paberi peal (aga ta pole seal sugugi kindlalt), seal on ainult lahtine tooner, mida hoiab paigal gravitatsioon ja nõrk elektrostaatiline väli. Paber liigub trumlite vahelt läbi, kus kuni 200-kraadise temperatuuri ja surve all sulatatakse pulber paberile. Üks trummel on enamasti seest tühi (kuumustrummel), teine aga on kummist survetrummel. Kuumustrumli keskel on kiirgav soojuslamp, mis oma infrapunaenergiaga soojendab ühtlaselt trumlit. Ühtlane soojus on vajalik, et tooner õigesti paberile kantaks.
Mõned printerid kasutavad väga õhukesest paindlikust metallist trumlit, millel on vähem soojendatavat massi. Trummel jõuab seega kiiremini töötamistemperatuurini. Kui paber liigub trumlite vahel aeglasemalt, on tooneri sulatamiseks kauem aega ja printer võib töötada madalamal temperatuuril. Väiksed odavad laseprinterid kasutavad enamasti sellist energiasäästlikku tehnoloogiat.
Puhastamine
Kui printimine on lõpetatud, siis neutraalse laenguga pehme plastmassist tera puhastab fotoretseptori kõigest ülejäänud toonerist, mis viiakse jääktooneri mahutisse. Elektrilahenduslamp eemaldab lõpuks fotoretseptorist ülejäänud laengud.
Ajalugu
Laserprinteri leiutas Xeroxis 1969. aastal ameerika insener ja leiutaja Gary Starkweather. Esimene prototüüp, mis valmis samal aastal, ehitati modifitseerides Xeroxi enda kserograafilist paljundusmasinat. Riistvara valmistamiseks kulus ainult nädal või kaks, aga arvuti kasutajaliidese ja tarkvara valmistamiseks kulus umbes kolm kuud. Starkweather leidis, et kuigi laserid olid tollal kallid, siis nende hinnad peaksid langema aja möödudes ja laserprinteritel on turustamisvõimalus; idee, millele Xeroxi juhatuse liikmeid ägedalt vastu vaidlesid. Ajalugu jäi Starkweatheri poolele ja muutis Xeroxi väiksest koopiafirmast üheks maailma suurimaks. pisi|Gary Starkweather 2009. aastal Alles 1970. aastal, kui Starkweather liitus Xeroxi uue Palo Alto Teaduskeskusega Californias, sai ta oma projektiga töötamiseks vabad käed. 1971. aastal valmiski esimene töötav laserprinter, mille ta nimetas SLOT-iks (Scanned Laser Output Terminal).
Esimene müügiks mõeldud laserprinter oli IBM 3800, mis tuli välja 1975. aastal. Kasutusalaks oli mahukate dokumentide, näiteks aadressikleebiste ja arvete printimine. See peaaegu toasuurune masin oli üsnagi primitiivne versioon tänapäeval kasutuses olevatest printeritest. Vaatamata oma suurusele, on praegugi paljud 3800 kasutusel. 9700, Xeroxi esimene laserprinter lasti välja 1977. aastal. 1981. aastal lasi Xerox välja ka koos Xerox Star 8010 tööjaamaga esimese laserprinteri, mis oli mõeldud kontorite jaoks. Stari puuduseks oli suur hind (17 000 USD). Masstootmisse läksid laserprinterid alles koos personaalarvutite populaarsuse kasvuga. Esimene selline oli 1984. aasta HP Laserjet 8ppm, millele konkurendid vastasid õige pea oma toodetega.
Värvilaserprinteritest oli koduarvutile esimene QMS-i ColorScript Laser 1000, mis tuli välja 1993. aastal hinnaga 12 499 USD. Laserprinterid tõid kodukasutajatele ja äridele kätte esmakordselt võimaluse printida teksti sobiva fondiga, kiiresti ja kvaliteetselt.
Nagu on tavaline kõikide elektrooniseadmete puhul, on ka laserprinterite hinnad kukkunud aja jooksul märgatavalt. 1984. aastal maksis USA-s HP LaserJet 2995 dollarit, praegu saab odavaima printeri vähem kui 1000 krooni eest. Sellistel printeritel tihti puuduvad enda pilditöötlusvahendid ja nad vajavad arvutit tootmaks neile rasterkujutust; sellegipoolest on need LaserJetist peaaegu igas olukorras efektiivsemad.
Värvilaserprinterid
Värvilaserprinterites kasutatakse nelja värvi toonerit: tsüaan (cyan), magenta, kollane (yellow) ja must. Nende värvide esitähtede järgi, kus must on võtmevärv (K – key black), nimetatakse seda CMYK-värvimudeliks.
Värvilaserprinterite tööpõhimõte ei erine oluliselt monokroomsete laserprinterite omast. Laserkiirega moodustatakse valgustundliku kihiga kaetud trumli pinnale igale osavärvile vastav kujutis (CMYK-mudel). Trumli pinnale kujunenud elektrilaeng kogub pulbrilise värvaine (tooneri) kujutise reljeefile vastavatesse kohtadesse ja moodustunud kujutis siirdatakse edasi erilise rihma või trumli pinnale. Kui kõik osavärvid on üle kantud, toimub prinditava kujutise ülekanne paberile ja selle fikseerimine kuumutamise teel samal viisil, kui monokroomprinterites. Kõikides värvilaserprinterites saab kasutada tavalist paberit, kuigi eelistatum on värvipaljundusmasinate jaoks valmistatud spetsiaalne läikpaber. Enamik neist võimaldab printida ka paberi mõlemale poolele.
Laserprinteri hooldus
Enamik laserprintereid kasutab toonerikassette, mis ühendavad fotoretseptori, jääktooneri mahutit, trumlipuhastusribasid ja tooneri salve. Kui tooneri varu saab otsa, siis toonerikassetti väljavahetamisega asendatakse ka kõik ülalnimetatud.
Dzērves skola
Dzērves skola (tõlkes Dzērve kool, vanasti Dzērves muiža ehk tõlkes Dzērve mõis) on küla (mazciems) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonna Cīrava vallas.
Laserprinter
Laserprinteri hooldus
Paberi vastuvõtu ja söötmisega seotud hoolduses on kõige tavalisem imeda tolmuimejaga ära kõik tolm ja kas puhastada, taastada või välja vahetada kummist rullikuid, mis on seotud paberi liikumisega. Enamus neist kulub pikaaegse kasutamise käigus ja kattub paberitolmuga. Soovitatav oleks tolm ära pühkida niiske puuvillavaba riidega. Teatud kemikaalid samuti taastavad rulliku haardumise.
Lunnaja sonata
Lunnaja sonata (vene keeles Лунная соната) on nelja tekiga Dmitri Furmanov-klassi (projekt 302, teine seeria) Ukraina jõereisilaev.
Laserprinter
Laserprinteri hooldus
Äriklassi laserprinteritel on enamasti juppidele, eriti toonerikassettidele, garanteeritud pikem eluaeg kui kodukasutajatele mõeldud printeritel. Tihti peab arvestama faktiga, et odavaimad laserprinterid vajavad tihedamat hooldust, mis loomulikult viib nende jooksvad kulud suuremaks kui mõnel kallima hinnaklassi mudelil. Värvilaserprinterid samas vajavad rohkem hooldust kui mustvalged laserprinterid, kuna neil on rohkem pilditehnikaks mõeldud osi. Mõned firmad pakuvad ennetavaid hoolduskomplekte, mis on spetsiifilised mingile kindlale printerimudelile. Sellised komplektid sisaldavad enamasti kuumutit ja erinevaid trumleid.
Dzērves skola
Küla asub valla keskosas merepinnast 29 meetri kõrgusel, Riiast 195, valla keskusest Cīravast 3 ja piirkonna keskusest Aizputest 16 kilomeetri kaugusel. Aastani 2021 kuulus küla Aizpute piirkonda.
Laserprinter
Võltsimisvastased märgid
Paljud värvilaserprinterid prindivad märgistamise eesmärgil lehele imetillukesi (umbes 0,1 mm läbimõõduga) kollaseid rastertäppe. Punktidesse on peidetud andmed printimise kuupäeva ja kellaaja kohta, samuti ka printeri seerianumber. See aitab iga printeripaberi jälitada tagasi toojani, et leida seejärel müügikoht ja võib-olla ka ostja. Paljud digitaalõiguste kaitse organisatsioonid peavad seda jämedaks privaatsuse ja anonüümsuse rikkumiseks.
Dzērves skola
Külas asub aastal 1833 rajatud Dzērve mõisa häärberis Dzērve põhikool. Vana Dzērve - Cīrava rahvakooli hoone on kasutusel kooli internaadina ja on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.
Laserprinter
Elektrilöök
Kuigi tänapäeva printerid on täis turvablokeeringuid ja kaitseskeeme, siis ikkagi võib printeri juhtemetele, trumlile või metallist kontaktidele tekkida kõrgepinge või jääkpinge. Vältida tuleks üleliigset kontakti nende osadega, et vältida valusa elektrilöögi võimalust.
Tooneri puhastamine
Tooneriosakesed on elektrostaatiliste omadustega ja neil võivad tekkida staatilise elektri laengud, kui neid hõõrutakse vastu teisi osakesi, esemeid või tolmuimeja vooliku sisemust. Seega ei tohiks toonerit imeda tavalise tolmuimega. Staatilise laengu vabastamine laetud tooneriosakeselt võib süüdata tolmu tolmuimejas. Kui õhus on piisavalt tooneri osakesi, võib tekkida ka väike plahvatus. See võib alustada tulekahju ja/või tõsiselt kahjustada tolmuimejat. Isegi seda ohtu mitte arvestades pole mõttekas kasutada tavalist tolmuimejat, sest tooneriosakesed on nii väiksed, et tolmuimeja ei filtreeri neid korralikult ära. Seega lendavad osakesed lihtsalt läbi mootori või otse tuppa tagasi. Tooner võib hakata kuumutamisel ka sulama. pisi|Musta tooneri konteiner Kui toonerileke on väike, võib selle ära pühkida külma ja märja lapiga. Suurema lekke puhul või juhul, kui tooner lekib otse laserprinterisse, on mõttekas kasutada erilisi tolmuimejaid, mille voolik juhib hästi elektrit ja kasutab kõrgetasemelist e HEPA (high efficiency particulate air) filtrit. Neid nimetataksegi ESD-standarditele (Electrostatic Discharge-safe) vastavateks tolmuimejateks.
Dzērves skola
Külas kasvavad Bergmaņi tamm, hõberemmelgad ümbermõõtudega 4.81 ja 6.55 meetrit, hobukastan ümbermõõduga 3.85 meetrit, Euroopa nulud ümbermõõtudega 3.72 ja 3.39 meetrit, magus kirsipuu ümbermõõduga 1.77 meetrit, pärn ümbermõõduga 3.6 ning kõrgusega 35 meetrit, saar ümbermõõduga 3.72 meetrit ja mägivaher ümbermõõduga 2.2 meetrit on looduskaitse all.
pisi|Dzērve mõisa häärber
Lunnaja sonata
Laeva kapten (seisuga 2012) oli Vladimir Bilenko.
Laserprinter
Tooneri puhastamine
Toonerit on lihtne eemaldada pestava riide pealt. Meeles peab pidama, et kuna tooner on vaha või plastpulber, millel on madal sulamistemperatuur, siis peab kasutama pesemiseks külma vett. Isegi leige vesi võib kaasa tuua tooneri sulamise, mis omakorda võib riide pöördumatult rikkuda. Soovitatav on riiet enne pesumasinasse panekut leotada. Kasutada tohiks ainult õrnatoimelisi puhastusvahendeid. Pärast pesu ei tohiks riiet triikida ega kuivatada päikese käes, vaid lasta sel kuivada kusagil varjus.
Lunnaja sonata
Laeval on kaks restorani: paaditekil "Odessa" (84 kohta) ja ülatekil Kyiv (176 kohta). Veel on laeval kaks baari: Odessa (muudetakse õhtuks restoranist baariks, 84 kohta) ja "Panorama" (50 kohta). Laeval on ka meenepood, saun ja ilusalong.
Laserprinter
Hingamisteede tervis
Tooneritolm võib sattuda õhku mitmel moel ja üldjuhul ei oma mitte mingisugust tõsisemat terviseriski. Loomulikult nagu iga tolmuga, peab meeles pidama, et piisavas koguses tooneritolmu sissehingamist võib kaasa tuua aevastamis- ja köhimishoogusid. Samas inimesed, kelle hingamisteed on nõrgema vastupanuvõimega (näiteks astma, bronhiidi või muude haiguste tõttu), ei tohiks ise toonerikassette vahetada.
Lunnaja sonata
Kajutid on 1-, 2- ja 4-kohalised. Kõigis kajutites on kliimaseade, külmkapp, dušš, WC ja 220 V pistikupesa. Kui maha arvata alumine tekk, on kõigil kajutitel suur aken.
Laserprinter
Osoon
Printimisprotsessis võib printeris tekkida kõrgepingelaengute mõjul koroonalahendused, millest omakorda tekivad väiksed ioniseeritud hapniku ja lämmastiku osakesed. Omavahel reageerides tekitavad need osooni või lämmastikoksiide. Suuremates printerites ja paljundusmasinates on olemas erilised süsinikufiltrid, mis lagundavad neid oksiide, vältimaks õhusaastet kontorites. Väiksematel laserprinteritel aga see filter puudub. Ainult juhtudel, kus selliseid printereid kasutatakse pikema aja jooksul pidevalt kehva ventilatsiooniga ruumis, on terviseriskivõimalus. Osooniga kokkupuutel võib tekkida ärritus ja halvimal juhul otsene kahju hingamisteedele ja silmadele.
Viited
Yazıcı (bilgisayar)
Kowloon
thumb|Kowloon, Hongkong Island pisi|Kowlooni asukoht Hongkongis. Kowloon (hääldus kaul'uun; traditsioonilises hiina keeles 九龍 jyutping gau2lung4, "üheksa draakonit") on Hongkongi piirkond, mis koosneb Kowlooni poolsaarest ja Uus-Kowloonist (New Kowloon). Idas piirneb sellega Lei Yue Muni väin, läänes Mei Foo Sun Chuen ja Stonecutter's Island, põhjas mäeahelik, kuhu kuuluvad Tate's Cairn ja Lion Rock, ning lõunas Victoria laht.
2006. aastal elas Kowloonis 2 019 533 inimest, selle asustustihedus oli 43 033/km2. Kowloon jääb Hongkongi saarest põhja ning Uute Alade (New Territories) maismaaosast lõunasse. Poolsaare pindala on umbes 47 km2. Kowloonis ja Hongkongi saarel elab 48% Hongkongi elanikkonnast.
Heuristika
Heuristiline meetod suunab õpilast küsimuste ja juhiste abil iseseisvalt probleeme lahendama.
Süstemaatilise heuristika loomiseks tegid katseid juba Pappos Aleksandriast ning tuntud matemaatikud ja filosoofid Descartes ja Leibnitz. Tšehhi matemaatik Bolzano andis heuristika silmapaistvalt üksikasjaliku esituse. Möödunud sajandil tegi G. Polya katseid heuristika taaselustamiseks.
Heuristika lätted
Pappos Aleksandriast (ca 300 pKr), tuntud kreeka matemaatik kirjutab oma "Synagoges" teadusharust, mis tõlkes tähendab ka "analüüsi aardeid" või "ülesannete lahendamise kunsti" või koguni "heuristikat", milles õpetab analüüsi ja sünteesi võtteid. Pappos kirjutab, et analüüsi puhul lähtume sellest, mida nõutakse, me võtame selle antuna, teeme sellest järeldusi, järeldustest jälle järeldusi kuni jõuame punkti, mida saab kasutada sünteesi lähtekohana. Analüüsi nimetatakse ka "tagasisuunas lahenduseks" ehk "regressiivseks aruteluks". On olemas kahte liiki analüüsi: üks on "tõestusülesannete" analüüs, mille eesmärgiks on tõeste teoreemide kindlakstegemine, teine on "leidmisülesannete" analüüs ja selle eesmärgiks on otsitava leidmine. Sünteesi puhul muudame selle protsessi suunda ning alustame punktist, milleni me analüüsi lõpptulemusena jõudsime, sellest, mida me kas teame või võime tunnistada tõeks. Sellest tuletame temale analüüsi käigus eelnenud järelduse ja jätkame tuletamist seni, kuni analüüsi samme tagurpidi korrates jõuame lõpuks selleni, mida nõutakse. Sünteesi nimetatakse ka "konstruktiivseks lahendamiseks" ehk "progressiivseks aruteluks"
René Descartes (1596–1650) kavatses välja töötada ülesannete lahendamise universaalse meetodi, kuid tema "Mõistuse suunamise reeglid" jäid lõpetamata. Selle katkendid leiti tema käsikirjade hulgast ja need sisaldavad rohkem ja huvitavamaid materjale ülesannete lahendamise kohta kui tema põhiteos. Descartes pidas väga oluliseks intuitsiooni.
Bernard Bolzano (1781–1848) rakendas arutluse loogilise ranguse nõuet. Suure osa oma raamatust "Wissenschaftslehre" (1837) pühendas heuristika ainele. Selles kirjutab ta: "Ma ei arva, et suudan siin esitada mingi uurimismeetodi mida kõik andekad inimesed pole juba ammu taibanud. Samuti ei saa anda lubadust, et te siit selle valdkonna kohta midagi täiesti uut leiate. Kuid ma püüan selgelt sõnastada need uurimisviisid ja –reeglid millest peavad kinni kõik võimekad inimesed, ehkki nad enamasti ei tea, et nad neist kinni peavad. Kuigi ma olen kaugel illusioonist, et sellega edukalt toime tulen, loodan siiski, et ka see vähene, mis siin esitatud, meeldib mõnedele ja leiab hiljem mingil määral rakendamist".
George Pólya (1887–1985) hindab kõrgelt oma eelkäijaid, eriti Bolzanot. Ta leiab, et "… vajalikku informatsiooni heuristika edendamiseks tuleb hankida mitmesugustest allikatest, millest ühtki ei tohi ignoreerida. Tuleb arvestada nii loogilist kui ka psühholoogilist tagapõhja. Ei tohi arvestamata jätta, mida selle kohta on öelnud vanad autorid kuid veelgi vähem võib jätta arvestamata eelarvamusteta võetavaid kogemusi". Ta leiab ka, et "heuristiline arutlus peaks tuginema peamiselt induktsioonile ja analoogiale". Oma raamatus "How to solve it: A new aspect of mathematical method" (1946) märgib ta, et heuristika ainel on väga mitmekülgsed seosed matemaatika, loogika, psühholoogia, pedagoogika ja isegi filosoofiaga. See raamat kujutab endast teatud "heuristika leksikoni", mille lühiartiklid on organiseeritud originaalseks heuristiliste eeskirjade süsteemiks. Iseloomustamaks seda eeskirjade süsteemi toome mõned märksõnad ja fraasid: avastamise reeglid, analoogia, definitsioon, diagnoos, dekomponeerimine ja komponeerimine, induktsioon, intelligentne lahendaja, kontroll, lahendusplaan, leidmis- ja tõestusülesanded, meelekindlus, otsitav, pedantsus ja meisterlikkus, reductio ad absurdum, sümmeetria, terminid, tingimused, tulemus, vanasõnade tarkus, üldistamine, varieerimine. Kõik mõttekäigud on illustreeritud matemaatiliste ülesannete abil. G. Polya lõi olulise metodoloogilise baasi kaasaegse heuristika edendamiseks.
Kaasaegne heuristika
Kaasaegne heuristika püüab eelkõige lahti mõtestada ülesannete lahendamise protsessi, eriti selles protsessis vajalikuks osutuvaid tüüpilisi mõttekäike. Teiseks, heuristika uurimisobjektideks on loomingulised protsessid. Kolmandaks, ei tohi unustada, et heuristika oluliseks ülesandeks on nende protsesside formaliseerimise püüdlused.
Inimese loominguline mõtlemine – aju töötamine ja mõtlemisprotsess – on sisuliselt heuristilised protsessid. Uurimused on näidanud, et inimese ajus kujuneb tema loomeprotsessi käigus väliskeskkonna "sisemine mudel", mis pidevalt muutub ja täiustub ning mille alusel ta kontrollib (tihti alateadlikult) oma lahendusi, mille seast valib välja ratsionaalsed.
Kaasaegne heuristika on seotud ka tehisintellekti probleemidega. Viimase uurimisel oli juba möödunud sajandi kuuekümnendail kaks suunda, biooniline ja heuristiline. Kui biooniline suund orienteerub inimese füsioloogilisusele, siis heuristiline orienteerub intellektuaalse tegevuse psühholoogiale. Heuristilises suunas püütakse reprodutseerida (simuleerida) mõistuse välispidist tegevust, eriti loomingulist – teisest küljest aga ülesannete lahendamisviisi, mis ei ole seotud jäikade reeglitega ning on seotud riskiga.
On leitud, et heuristiline meetod on üks katse-eksituse meetodi erijuhtum. See eristavat heuristika deduktiivsetest meetoditest sellega, et töötab oletuste, analoogiate, tööhüpoteeside, provisoorsete mudelite jt baasil. Tõepoolest, heuristiline meetod ise ei ole mingi tõestusviis, vaid teatud menetlus, mis tõesuse otsimisel abiks võib olla. Heuristika uurib konkreetseid avastamise ja leiutamise juhuseid ning püüab nende üldisi seaduspärasusi välja selgitada. Selles mõttes on heuristika üks empiiriline teadus, mis kasutab eksperimentaalse psühholoogia, informaatika, informatsioonipsühholoogia, samuti neurofüsioloogia tulemusi ja meetodeid. Teisest küljest on heuristilised meetodid simuleeritavad nagu näiteks, malemänguautomaadid. Heuristika on loogika üks oluline püsiosa. Kui heuristiliste meetodite abil on mingi tõestus leitud, mingi ülesanne lahendatud, võib seda tõestust üldjuhul rangelt loogiliselt esitada. Kui see on samal ajal ka rangelt formaliseeritud, siis võib väita, et heuristika asub empiirilise- ja täppisteaduse piirimail.
Cornelis de Vos
Ta oli koos Anthonis van Dycki ja Peter Paul Rubensiga üks Antwerpeni juhtivaid portreemaalijaid. De Vos on peamiselt tuntud oma perekonna- ja lasteportreede poolest. Ta on kunstniku Paul de Vosi vanem vend.
Heuristika
Kaasaegne heuristika
Samas kogumikus väidetakse, et kõik loomingulised protsessid on heuristilised, kuid mitte kõik heuristilised protsessid pole loomingulised, sest: a) heuristiline protsess võib olla hästi kasutatav ka mitte ainult põhimõtteliselt uue infostruktuuri konstrueerimiseks; b) heuristiline protsess võib olla formaliseeritud, kuid viimane ei pea olema tingimata loominguline. Mingi uus võib olla saadud ka täielikult formaliseeritud protsesside abil. Kuid see ei ole heuristika oma otseses tähenduses. Kõige loomulikumas tähenduses on heuristilised need protsessid, mis ei garanteeri mingi situatsiooniga seotud uue "mehaanilist sündi".
Cornelis de Vos
Elukäik
Ta sündis umbes 1584. aastal Hulstis, Hollandi ja Flandria riigipiiri lähedal. 1596. aastal kolisid perega Antwerpenisse.
Heuristika
Kaasaegne heuristika
Formaliseeritud heuristiline meetod kujutab endast algoritmi, mis on ettenähtud teatud ülesande lahendamiseks mingil empiirilisel või konstruktiivsel objektil. Selliste algoritmide kasutamine on efektiivseks osutunud ka matemaatiliste teoreemide tõestamisel. Üheks tuntud näiteks teoreemi sellisest tõestamisest on neljavärviprobleemi esmane lahendamine 1976. aastal, kus kasutati tollal selleks kolme võimsat arvutit kokku üle 1200 tunni.
Cornelis de Vos
Elukäik
Cornelis de Vos alustas oma kunstiteed 1599. aastal David Remeeusi õpipoisina. Viis aastat hiljem määrati ta meistri abiks. 1608. aastal sai ta Antwerpeni Püha Luuka gildi meistriks, 1619. aastal selle dekaaniks.
Heuristika
Kaasaegne heuristika
Kas matemaatika on täielik? 1931. aastal jõudis Austria matemaatik Kurt Gödel tõdemuseni (kas ka heuristilisi meetodeid kasutades?), et matemaatilist (aritmeetilist) tõde pole võimalik täielikult formaliseerida (loomeprotsessist rääkimata!). Tema kuulus teoreem mittetäielikkusest väidab, et iga küllaltki keerulise matemaatilise süsteemi korral eksisteerib selles mingi tõene väide, mida aksioomidest lähtudes pole võimalik tõestada. Siin kerkib kohe küsimus: kas ehk heuristika ei päästaks matemaatika niisugusest ummikseisust välja? On tõdetud, et just heuristiliste algoritmide baasil on jõutud graafide "varjatud külgede" jälile.
Cornelis de Vos
Elukäik
Cornelis de Vos abiellus 27. mail 1617 Suzanne Cockiga, maastikumaalija Jan Wildensi poolõega. Abielupaar sai kuus last. Tema noorem vend Paul de Vos oli samuti kunstnik ning õde Margaretha abiellus kunstnik Frans Snydersiga. Kõik kolm eelnevat meest töötasid regulaarselt ka Peter Paul Rubensiga.
1634. aasta lõpus andis Antwerpeni linnavolikogu de Vosile ja Jacob Jordaensile ülesande kaunistada üks Philippuse triumfikaartest, mis püstitati kardinal-Infante Ferdinandi võidu puhul Nördlingeni lahingus. De Vos pidi maalima kaks kuue kuningliku portree komplekti, mida Rubens hiljem täiendas (kaheksa on säilinud, sealhulgas ertshertsog Alberti ja ertshertsoginna Isabella portreed).
Kokk
pisi|Kokk pisi|Kalamari küpsetamine Gilroy küüslaugufestivalil Kalifornias 2011. aastal Kokk on inimene, kelle ametiks on toiduvalmistamine.
Cornelis de Vos
Elukäik
Ligikaudu kaks aastat hiljem (umbes 1636–1638) oli de Vos Rubensi assistent, kui Rubens töötas Philip IV jahipaviljoni Torre de la Parada kallal. Sinna maalis Cornelis de Vos kolm mütoloogilist stseeni, mis on tehtud Rubensi visandite järgi, kuid mille signeeris de Vos. Nendeks olid maalid "Bacchuse triumf", "Apollo ja madu Python" ja "Veenuse sünd". Stiililiselt sobivad need teosed hästi kokku tema enda 1630. aastate alguse ajaloomaalidega ja näitavad üsnagi väikest Rubensi mõju.
Kokk
Kutsestandardid
Eestis annab toitlustusteeninduse kutseala kutseid välja Eesti Peakokkade Ühendus.
Cornelis de Vos
Elukäik
Peale kaht viimast koostööd Rubensiga langes de Vosi loovus märkimisväärselt. Tema hilise perioodi säilinud teoste hulk on väike. Portreed muutusid korduvaks, näod stereotüüpseteks. Ometi oli tema maine portreemaalijana veel 1640. aastatel siiski piisav, et maalida Antwerpeni kaitseväekompanii kuberneride nõukogust grupiportree.
Kokk
Kutsestandardid
Eesti toitlustusteeninduse kutsestandardid:
Cornelis de Vos
Elukäik
De Vosi teati ka kui kunstikaupmeest. Ta portreepiltide vastu tekkis tema eluajal nõudlus, kuid suuremat edu kaupmehena ei saavutanud.
Kokk
Kutseõpe
Toitlustusteeninduse kutseõpet annab Eestis 16 õppeasutust.
Karboksürühm
thumb|100px|Karboksürühm thumb|100px|[[Karboksüülhape]] Karboksürühm ehk karboksüülrühm on orgaanilist hapet karboksüülhapet iseloomustav funktsionaalrühm, mida tähistatakse –C(=O)OH ehk –COOH ehk –CO2H.
Cornelis de Vos
Elukäik
Vähe on teada kunstnikest, kes töötasid Cornelis de Vosi töökojas. Aastatel 1615–42 õpetas ta peale oma poja Jan-Baptisti veel vähemalt üheksat õpilast, kellest vaid Simon de Vos (kellega ei olnud suguluses) ja Jan Cossiers said tuntud maalikunstnikeks.
1651. aasta 9. mail suri Cornelis de Vos Antwerpenis. Ta on maetud Antwerpeni Jumalaema katedraali.
Looming
Cornelis de Vos maalis peamiselt ajaloo- ja religiooniteemalisi töid ning portreid. Varasemas loomingus on tunda Rubensi mõjutusi: töödes on soe koloriit ja peen kanga kujutamine. 1617–1620 töötas ta religioosse kompositsiooniga maali "Karjaste kummardamine" kallal, mida peetakse tema varases loomingus rubensliku faasi esindatavaks teoseks.
pisi|"Perekonnaportree" (1631). 144,5 × 203,5. ÕlimaalDe Vos on peamiselt tuntud oma portreemaalide poolest. Edukas oli laste ja grupiportreede maalimises. 1631. aastal valminud "Perekonnaportreed" peetakse tema parimaks grupiportreeks. Tema pereportreed rõhutavad perekonna õnne mõistet ja istujatevahelisi häid suhteid. Cornelis de Vosi inspireerisid Anthonis van Dycki portreed, eriti tema enda õe Margaretha Snyders-de Vosi portree, mille võttis de Vos enda naiseportreede jaoks aluseks.
Karboksürühm
Karboksürühm koosneb karbonüülrühmast ja hüdroksüülrühmast ning on karboksüülhappe molekuli osa, sest ei eksisteeri iseseisvalt.
Cornelis de Vos
Looming
Lasteportreid maalides on de Vos suutnud tabada õrnu tundevarjundeid ja neid delikaatselt edasi anda. Võluvaimad on kunstniku enda laste portreed. Tema kahe vanima lapse, tütre Magdalena ja poja Jan-Baptist de Vosi portree kaasab vaatajat. Jan-Baptist vaatab üle õla ning Magdalena on kummardunud ettepoole, jalad seeliku alt välja paistmas. Neid pilte iseloomustab lõdvestunud hoiakud ja soe inimlik kiindumus.
Kokk
Kutseõpe
Viienda taseme kutseõpet vanemkoka kutsetaseme saamiseks annavad Haapsalu, Ida-Virumaa, Kehtna, Võrumaa kutsehariduskeskused, Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskool, Tartu Rakenduslik Kolledž, Tallinna Teeninduskool, Valgamaa Kutseõppekeskus.
Cornelis de Vos
Looming
Tema populaarsus Antwerpenis oli nii suur, et ta võis ennast ja oma perekonda portreemaalidega külluslikult elatada. Enamik de Vosi portreedest on loodud kindla kompositsiooniskeemi järgi. Näiteks toetavad istuvad naised ühe käe tugitooli leenile ning hoiavad teises käes kas taskurätti, lehvikut või kindaid. Fooniks on kaarjalt langevad rasked portjäärid või maastikku avanev vaade.
Kokk
Kokandusvõistlused
Saksamaal toimuv Rahvusvaheline Kokakunsti Näitus (Internationale Kochkunst Ausstellung või IKA), mida nimetatakse ka kulinaariaolümpiaks, on iga nelja aasta tagant toimuv suurim kulinaariaüritus maailmas, kus viiakse läbi ka kokkade konkurss. 2016. aastal toimus see Erfurdis.
Cornelis de Vos
Looming
De Vosi loomingu säravaimaks pärliks on Abraham de Graefi-Graffaeusi portree, mille de Vos maalis kohe pärast seda, kui ta valiti Püha Luuka gildi dekaaniks. Seda portreemaali on mitme sajandi vältel peetud üheks flaami kunsti tähtteoseks. Vananeva mehe nägu väljendab uhkust oma seisuse ja hinnaliste esemete üle, mis on tema hoolde usaldatud. Kaela on talle riputatud aumedalid, mida kandsid nii maalijate kui literaatide ühingute liikmed. Selles maalis võlub kunstniku suhtumine oma kodakondsusesse, samuti ka peen materjali edasiandmise oskus. Abraham de Graefi-Graffaeusi maalisid samaaegselt ka Jacob Jordaens ja Anthonis van Dyck.
Kokk
Kokandusvõistlused
Bocuse d'Or on ülemaailmne kokandusvõistlus, seda on nimetatud ka kokkade maailmameistrivõistluseks. Tippkokk Paul Bocuse'i (1926–2018) järgi nimetatud üritus toimub kahe päeva jooksul jaanuari lõpus Prantsusmaal Lyonis SIRHA rahvusvahelisel hotelli-, toitlustus- ja toidukaubanduse näitusel ning on üks maailma prestiižsemaid kokandusvõistlusi.
Cornelis de Vos
Looming
Lisaks portreemaalidele, lõi ta ka žanrimaale. Cornelis de Vosi žanrimaalide kompositsioonid meenutavad Caravaggio stiili. Näiteks kaardimängijatest maalimine oli flaami Caravaggio järgijate seas väga populaarne, nii maalis ka de Vos "Kaardimängijad". 1630ndatel kasutas Alexander Voet vanem selle kompositsiooni oma gravüüris, kus on selgelt välja toodud originaalmaali autorina Cornelis de Vosi nimi.
Kokk
Kokandusvõistlused
Kontinentaalsed voorud toimuvad igal aastal eri riikides. 2009. aastal pääses esimese Eesti kokana Bocuse d'Orile restorani Egoist peakokk Vladislav Djatšuk, kes saavutas 15. koha. Cru peakokk Dmitri Haljukov pääses finaali 2015. aastal.
Cornelis de Vos
Looming
1630. aastast alates muutusid tema reljeefset laadi kompositsioonid realistlikuma kompositsiooni suunas. Huvi maastiku vastu suurenes. Baroki arenguga olid ka kooskõlas intensiivsemad näoilmed ja taustal kujutatud arhitektuur.
De Vos maalis peamiselt Antwerpeni keskklassi kuuluvatele rikkamatele inimestele. Tema modellidest õhkub enesekindlust ja sõbralikkust ning neid on kujutatud uhketes kleitides ja kallilt kaunistatud interjöörides. Sellised suuremõõtmelised perekonnaportreed riputati tavaliselt Antwerpeni jõukade kodude seintele, et näidata külalistele perekondlikku vooruslikkust ning materiaalset rikkust.
Tähtsus
Cornelis de Vos oli üks 17. sajandi Antwerpeni juhtivaid maalikunstnikke, kes sai tugevaid mõjutusi Peter Paul Rubensi kunstist nagu paljud teisedki selleaegsed flaami kunstnikud. Samuti töötas ta ka koos kunstnikega nagu Jacob Jordaens, Anthonis van Dyck, Frans Snyders.
Yorki Ülikool
Yorki Ülikool on ülikool Torontos Kanadas.
Karboksürühm
Kuna karbonüülrühm on elektronide aktseptor ja hüdroksüülrühm on elektronide doonor, siis need rühmad moodustavad kergesti vesiniksidemeid. Karboksüülhapete happelised omadused tulenevad elektrontiheduse nihkumisest karbonüülrühma hapniku aatomi poole ja O-H sideme polarisatsioonist.
Yorki Ülikool
See on suuruselt kolmas ülikool Kanadas. Ülikoolis õpib umbes 55 000 ja töötab umbes 7000 inimest.
Karboksürühm
Karboksüülhappe vesilahuses võib karboksürühm laguneda ja moodustada kaks iooni:
Kuid karboksüülhapped on nõrgad happed ja neutraalses vesilahuses nende molekulid üldiselt ei moodusta ioone. Näiteks etaanhappe molekulidest laguneb toatemperatuuril vesilahuses üksnes 0,02%. Seda arvu saab suurendada elektronegatiivsete lisandite abil. Etaanhape on omakorda karboksüülhapetest keemiliselt kõige aktiivsem, ülejäänud karboksüülhapetel on see arv veelgi väiksem.
Rühma –CH2–COOH nimetatakse karboksümetüülrühm.
Yorki Ülikool
pisi|tühi|Humanitaar- ja sotsiaalteaduste hoone
Adalbert Wahl
Adalbert Emil August Wahl (29. november 1871 Mannheim – 5. märts 1957 Tübingen) oli saksa ajaloolane ja kõrgkooliõppejõud.
Ta oli 1918-1919 Landesuniversität Dorpati õppejõud.
Kokk
Kokandusvõistlused
2020. aasta Euroopa valikvooru võistlused toimusid Tallinnas Bocuse d'Or Eesti presidendi Dmitri Demjanovi eestvedamisel. Eesti esindaja Artur Kazaritski saavutas 7. koha ja pääses finaalvõistlusele. Finaalis tegi Kazaritski Eesti kokanduse ajalugu, saavutades 22 riigi kokkade hulgas kõrge 7. koha. Artur Kazaritski on Kopenhaageni restorani Geranium tegevpeakokk.
Jaunvarieba
Jaunvarieba on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Vāne vallas.
Küla asub valla lõunaosas merepinnast 92 meetri kõrgusel. Jaunvarieba jääb valla keskusest Vānest 8,9 ja Riiast 104 kilomeetri kaugusele. Külas asub Varieba kalmistu
Küla on kujunenud endise Jaunvarieba mõisa (Neu-Warriben) keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kandava piirkonda.
Aastal 2015 oli külas 15 elanikku.
Hispano-Suiza 8
Hispano-Suiza 8 oli Hispaania ettevõtte Hispano-Suiza kaheksasilindriline, 90° silindriridadevahelise kaldenurga ja vedelikjahutusega lennuki V-mootor, mis töötati välja 1914. aastal ning oli Esimese maailmasõja ajal liitlaste kõige levinum lennukimootor. Hispano-Suiza 8 mootoreid ja selle variante toodeti kokku 21 tehases Hispaanias, Prantsusmaal, Suurbritannias, Itaalias ja Ameerika Ühendriikides. Hispano-Suiza 8A arendas võimsust 140 hj, suurema töömahuga Hispano-Suiza 8F saavutas 330 hj.
Arendus ja tootmine
Esimese maailmasõja puhkedes asus Barcelonas asunud Hispano-Suiza auto- ja mootoritehas tootma varustust sõjaväele. Muuhulgas alustas firma peainsener Marc Birkigt oma edukast V8 automootorist arendama lennukimootorit. Hispano-Suiza 8A (tehase tähistus HS-31) esimene prototüüp valmis 1915. aasta veebruaris.
Esimesed mootorid olid konstruktsioonilt sarnased aluseks võetud automootorile: kaheksa 90° nurga all asunud silindrit olid samuti töömahuga 11,76 liitrit, arendades 1900 pöördel minutis võimsust 140 hj. Hoolimata välisest sarnasusest oli lennukimootorit oluliselt täiustatud. Väntvõll oli valmistatud ühest tükist sepistatud terasest. Silindriplokid olid valatud alumiiniumist ja konstruktsioonilt monoplokk. Kõik süütemehhanismi osad (küünlad, magneetod), samuti muud eluliselt tähtsad osad nagu näiteks klapivedrud, olid dubleeritud.
Hispano-Suiza pakkus uut mootorit 1915. aasta veebruaris Prantsusmaa sõjaministeeriumile ning sellele sooritati sel ajal tavaline katse enne kasutusse lubamist – 15 tundi tööd täisvõimsusel. Mootor läbis selle katse probleemideta. Kuna aga prantsuse mootorifirmad ei soovinud hispaania konkurenti nii lihtsalt oma turule lasta, siis nende lobitöö tulemusel korraldati mootorile veel korduskatse – 50 tundi tööd stendil täisvõimsusel. Ükski prantsuse mootor ei olnud veel sellist katset läbinud, kuid HS-31 läbis 21. juulil 1915 ka selle katse.
Sõjaministeerium esitas seepeale tellimuse Hispano-Suiza 8A seeriatootmiseks ning samuti anti välja tellimus uue mootoriga 1-kohalise hävituslennuki loomiseks. Selle tulemuseks oli Louis Béchereau' poolt konstrueeritud SPAD VII, mis aitas liitlastel taastada oma ülemvõim õhulahinguis.
Versioonid
Hispano-Suiza firmasisene tähistus oli lühemalt HS- ja seejärel tüübi number, või siis pikalt välja kirjutatult Hispano-Suiza tüüp 31. Prantsusmaa sõjaväes kasutati nende tähistust kujul Hispano-Suiza (tootjafirma) 8 (silindrite arv) A (mootori seeria) b (variant) r (muu atribuut), kokku Hispano-Suiza 8Abr.
Vapsik
pisi Vapsik (kõnekeeles ka vaablane; Vespa crabro) on voltherilaste sugukonna ühisherilaste alamsugukonda kuuluv liik herilasi.
Levik
Vapsik on levinud Euroopas (puudub kõige põhjapoolsemates ja lõunapoolsemates piirkondades), Aasia keskosas ja alates 19. sajandist ka Põhja-Ameerika, kust teda enne 1840. aastat polnud leitud.
Välimus
Vapsik on suurim herilane Eestis ja Kesk-Euroopas. Kuninganna kehapikkus on 23–35 mm, töölistel 18–25 mm ja isastel 21–28 mm. Tagakeha on kollase-pruunikirju, isastel on seitse nähtavat segmenti ja emastel kuus. Tiivad on punakas-oranžid, rindmik pruun. Pea on kollane ja silmad tumedad, c-kujulised.
pisi|Määramistunnused:[[täppsilmade kaugus liitsilmadest on väiksem kui täppsilmade kaugus pea tagaservast, näokilp on puhtalt kollane]]
Vapsikuliigina on vapsik äratuntav pea kuju järgi: ülaltvaates on pea tagaosa liitsilmade taga külgede poole tugevalt laienenud, mistõttu täppsilmad on pea tagaservast kaugemal kui liitsilmadest; kaugus on poole suurem.
Elutsükkel
Vapsikute pesakond on moodustatud üheks aastaks. Sügisel sündinud ja paaritunud kuningannad talvituvad puidukõdus või mullas. Nende metabolism on viidud miinimumini ning kudede kaitseks toodavad ka glütserooli, mis toimib antifriisina. Kevadel otsib kuninganna sobiva elupaiga ja alustab pesa ehitamisega. Esimesse kambrikesse muneb ta munad, mis viie kuni kaheksa päeva pärast arenevad vastseteks ning järgneva 12–14 päeva jooksul läbivad viis vastsestaadiumit. Vastseid toidetakse läbimälutud putukatega, mida algul toob kuninganna, kuid hiljem, kui piisavalt järglasi on välja arenenud, teevad seda emased töölised. Kui vastsete areng hakkab lõpule jõudma, toodavad nad spetsiaalse näärme abil siidjat niiti, millega nad katavad kambrikese, ning seal teevad nad 13–15 päeva jooksul läbi moonde.
Peale putukate toituvad vapsikud küpsete marjade ja puuviljade mahlast ning õienektarist. Kuninganna vajab valgurikkamat toitu, töölised aga saavad hakkama vaid süsivesikutega, mida nad hangivad näiteks kahjustatud puude küljest lekkivast mahlast.
Sügisel (augustis-septembris) saavutab pesa suurus haripunkti (400–700 isendit) ning ühel hetkel arenevad munadest isased ja uued kuningannad, kelle toitmisele nüüd töölised keskenduvad, mistõttu vana kuninganna lahkub pesast ja hukkub. Isased paarituvad uute kuningannadega ja seejärel surevad samuti kiiresti.
pisi|Vapsiku nõel mürgiga
Oht inimesele
Kui allergikud välja arvata, siis ei ole vapsiku piste inimesele eluohtlik. Et tekitada inimese elule ohtu, on vaja 500–1000 intensiivset nõelamist. Kuna aga vapsikud ründavad ühiselt vaid pesa vahetus läheduses, ei ole selline arv nõelamisi saavutatav.
Kõnekeelne nimetus
Kõnekeeles nimetatakse vapsikut sageli vaablaseks, kuid tegu on erinevate putukatega. Vapsiku tunneb ära tema "herilasetalje" järgi, mis on arenguline mälestus sipelgast. Vaablase rindmik on tagakehaga laialt ja jäigalt ühendatud. Taimtoidulised ja inimesele ohutud vaablased munevad taimekiudude, puidu või teiste putukate vastsete sisse. Täiskasvanud vapsikud toituvad nektarist ja taimemahladest, aga vastseid toidetakse putukatega. Erinevalt vaablasest võib vapsiku torge osutuda ülitundlikule inimesele eluohtlikuks.
Blind Channel
Blind Channel on soome post hardcore ansambel, mis asutati 2013. aastal Oulus. Nad esindasid Soomet 2021. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel ning saavutasid looga "Dark Side" finaalis 6. koha.
Washingtoni maakond (Wisconsin)
pisi|Asend Wisconsini osariigis pisi|Washingtoni maakonna piir Washingtoni maakond (Washington County) on maakond USA Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on West Bend.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 131 887. Aastal 2000 oli elanike arv 117 493.
Ajalugu
Washingtoni maakond moodustati 1836. aastal. Maakond on saanud nime esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni järgi.
Anatoli Lebed
pisi|Anatoli Lebed Anatoli Lebed (vene Анатолий Вячеславович Лебедь; 10. mai 1963 Valga – 27. aprill 2012 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa sõjaväelane (alampolkovnik).
Ta oli Venemaa õhuväe 45. rügemendi (vene 45-й отдельный гвардейский полк специального назначения) juht.
Ta osales Nõukogude-Afganistani sõjas.
Regulatoorsed T-lümfotsüüdid
Regulatoorsed T-lümfotsüüdid ehk regulatoorsed T-rakud ehk supressor-T-rakud (inglise regulatory T cells, Treg cells) on paljude selgroogsete lümfisüsteemi (lümfoid(-immuun)süsteemi) rakud.
Esmased regulatoorsete T-rakkude populatsioonid küpsevad harkelundis. Nad liigitatakse T-lümfotsüütide hulka.
Ülesanded
Regulatoorsete T-rakkude molekulaartasandi funktsioonid on seni lõpuni uurimata. Arvatakse, et nad reguleerivad (püüavad piirata) krooniliste põletikega seotud haigusi, kuid nad piiravad ka eluterveid immuunvastuseid supresseerides kasvajatevastast immuunvastust.
Nende ülesandeks on immuunvastuse supresseerimine. Nad reguleerivad (harilikult vähemuse poole) plasmarakkude ja tsütotoksiliste T-rakkude ning autoreaktiivsete T-rakkude aktiivsust.
Regulatoorsed T-rakud ekspresseerivad dopamiiniretseptoreid ja sisaldavad dopamiini.
Liigitus
Regulatoorsete T-rakkude liigitus pole päris selge, kuid enamasti liigitatakse regulatoorsete T-rakkude hulka järgmised rakud:
Kliiniline meditsiin
Regulatoorsed T-rakud on aktiivsed ka mitmete geneetiliste haiguste nagu sarkoidoos ja IPEX sündroom (IPEX − immunodysregulation polyendocrinopathy) põletikukolletes.
Pahaloomulistes kasvajates
Regulatoorsete T-rakkude populatsioonid on suurenenud mitmete pahaloomuliste kasvajate kolletes.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Regulatorische T-Zelle seisuga 5.03.2014.
Liblikamaja (Pärnumaa)
Liblikamaja on Pärnumaal Lääneranna vallas asuv liblikamaja, kus on kümneid liike troopilisi liblikaid.
Liblikamajas elab nii päeva- kui ka ööliblikaid. Liblikad elavad neile spetsiaalselt loodud troopilises keskkonnas, kuhu on istutatud neile sobivad lõunamaades kasvavad taimed ja puud. Sooja on liblikamajas pidevalt 25–35 kraadi ja ligikaudu 70-80% õhuniiskust.
Liblikad on peamiselt pärit Aasiast, Aafrikast, Austraaliast ja Lõuna-Ameerikast, aga esindatud on ka mõned liigid Lõuna-Euroopast.
Liblikad on tellitud mitmelt Euroopa liblikakasvatajalt. Liblikamajas ei ela ohustatud liike.
Alates 2021 aasta kevadest on meil avatud linnumaja, kus saab tutvuda erinevate papagoidega. Meie linnumajas elavad viirpapagoid, lembelinnud, nümfkakaduud, kaeluspapagoid, rosellad ja Aafrika hall papagoi.
Tiigis, mis asub liblikamaja kõrval elavad meil värvilised kuldkalad, kuldsäinad ja koi kalad.
Morpho peleides
Tiivaulatus on 7,5–20 cm. Liblika täielik eluiga on umbes 115 päeva. Selle liblika põhilisteks elupaikadeks on Mehhiko, Kesk- ja Lõuna-Ameerika. Röövikud toituvad põhiliselt Dalbergia lehtedest ja täiskasvanud toituvad puuviljade mahlast.
Caligo memnon
Tiivaulatus on 12–15 cm. Liblika täielik eluiga on 125–133 päeva. Selle liblika elupaikadeks on Mehhiko ja Amazonase vihmametsad. Röövikute põhiline toidutaim on banaan. Täiskasvanud toituvad puuviljade mahlast.
Actias Luna
Tiivaulatus on 11–12 cm. Liblika täielik eluiga on 55–70 päeva. Selle ööliblika peamisteks elupaigaks on Ameerika. Röövikud toituvad põhiliselt Kase lehtedest ja täiskasvanud ei söö üldse kuna neil pole suid.
Liblikamajas kasvatatavad liblikaliigid
Liblikamajas on soodsad tingimused paljunemiseks peamiselt järgnevatele liblikaliikidele:
Taimestik
alt=Vaade liblikamaja sisemusse|pisi|325x325px|Vaade liblikamaja sisemusse Taimed on talveaeda valitud liblikate vajadusi silmas pidades. Talveaias on nektaritaimed päevaliblikatele ja ka toidutaimed nende röövikutele. Igal liblikaliigil on oma kindlad peremeestaimed, millele munetakse munad ja mida röövikud pärast koorumist sööma hakkavad. Mõned liblikad armastavad puuviljamahla, seega on neile välja pandud maitsvaid puuvilju.
Banaan
Musa
Banaanitaimed on pärit Kagu-Aasia troopilistest piirkondadest. Banaani peetakse ekslikult puuviljaks, kuid tegelikult on ta maailma suurima rohttaime vili. Banaanitaim võib kasvada 6–15 m kõrguseks ja banaanilehe pindala on umber ruutmeeter.
Kannatuslill
Passiflora
Kannatuslille kummalise kujuga õied sümboliseerivad Kristuse kannatuslugu. Oma põnevate õite tõttu on saanud temast tuntud ilutaim. Kannatuslille perekonda kuulub umbes 500 liiki. Kannatuslilled kasvavad põhiliselt troopilistel aladel nagu Lõuna- ja Põhja-Ameerika, Aasia ja Austraalia. Kannatuslille vili on enamasti mahlaka viljalihaga mari. Viljade poolest tuntuim on purpur-kannatuslill (P. edulis), mille söödavat vilja kutsutakse ka granadilliks või marakujaks.
Rooshibisk
Hibiscus rosa-sinensis
Rooshibisk kasvab nii troopilistel kui ka lähistroopilistel aladel. Rooshibisk on Malaisia rahvustaim ja seal kutsutakse teda troopika kuningannaks. Rooshibisk võib kasvada kuni 2 m kõrguseks põõsaks või madalaks puuks. Rooshibiski õie läbimõõt võib ulatuda kuni 15 cm ja nad õitsevad peaaegu aastaringselt ent ühe õie eluiga on lühike – üks päev.
Orhidee
Orchidaceae
Orhideed kuuluvad käpaliste sugukonda. Käpalisi leidub pea kõikjal maailmas. 90% käpalistest kasvab kas troopikas või lähistroopikas. Troopiliste orhideede õied võivad olla väga suured, kuni 15 cm läbimõõduga.
Lantaan
Lantana camara