cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sakari Neuvonen
2011. aastal lõpetas ta Tartu Kõrgema kunstikooli mööbli erialal ning 2013. aastal Tartu Ülikooli magistriõpingud (Design and Development of the virtual environment).
Savo maakonnast Pieksämäki linnast pärit Neuvonen elab 1992. aastast Tartus.
Sakari Neuvonen on töötanud Tartus alates 1999. aastast Tampere maja kultuuriorganisaatorina. Eestis on ta mänginud ja kirjutanud laule ansamblis Lost Kolhoces.
Sakari Neuvose naine on eesti filoloog ja Tampere maja perenaine Tiia Neuvonen, neil on tütar Helmi Nelle (sünd. 2004).
Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused
Eesti Vabariigi Tartu Ülikooli toimetused ehk Acta et Commentationes Universitatis Tartuensis (Dorpatensis) oli Tartu Ülikooli väljaantav teadusajakiri.
Ajakiri ilmus aastail 1921–1943.
Ajakirja jätkuks oli aastail 1946– ilmunud Tartu Ülikooli toimetised.
Valie Export Society
pisi|Ühenduse remake-performance "From the Portfolio of Doggedness" (2000, Tallinn) Valie Export Society (VES) on eesti performance-kunsti ühendus, mis keskendus austria feministikust kunstnikust Valie Exportist inspireerituna tegevuskunsti kaanonite taaskehastamisele Eestis ja Euroopas. Ühendus tegutses 2000. aastate esimesel poolel ning selle asutajad olid Kadi Estland, Mari Laanemets ja Killu Sukmit.
Taust
Ühenduse nimi ja mitmed performance 'id on laenatud austria feministlikult kunstnikult Valie Exportilt, ühendus asutati 23. oktoobril 1999. aastal Frankfurdis, Saksamaal ning see tegutses 2006. aastani. Nagu kirjutab üks kollektiivi liige ja kunstiteadlane Mari Laanemets artiklis "Streik ei ole horoskoop" taasesitas VES lisaks Valie Exporti teostele veel Yoko Ono ja Ann-Sofi Sidéni aktsioone ja performance 'eid nii Eestis kui mitmel pool Euroopas. Et eesti kunstis radikaalfeministlik traditsioon puudus, otsustas VES laenata remake'ideks feministliku kehakunsti ajalookaanoni suurkujude teoseid. Kui Valie Export on osutanud vajadusele n-ö profaniseerida vanad sümbolid, vastavalt ajastu sotsiaalsele ja poliitilisele rõhkudele juba 1970. aastatel, siis VES püüdis teha sama oma kaasaegses ühiskondlikus, lokaalses ja ajalises kontekstis.
Ülesastumised
Nagu kunstnikud, kelle loomingule VES viitas, kasutasid ka VESi liikmed oma kehasid instrumentidena, mille abil radikaliseerida soosuhteid ja hägustada piire kunsti ja elu vahel. VES kasutas aktsioonide ja performance 'iteks avalikku ruumi, kus vaatajad pole (kunsti)üritusele eraldi kutsutud, vaid sattus aktsiooni keskele juhuslikult. Valie Export Society (koostöös Anders Härmi ja Hanno Soansiga) "Touch Cinema" viitab Valie Exporti aktsioonile "Tapp- und Tastkino" (1968–1971), mis kritiseeris kinokunsti kui meeste projektsioonide maailma.
"Homomeeter II" viitab Valie Exporti aktsioonile "Homo Meter II" (1976), kus grupi liikmed küpsetasid leivad, panid need enda kõhu külge ning pakkusid Tallinna tänavatel möödujatel endale lõigata üks viil. 2000. aasta aktsioonis "From the Portfolio of Doggedness" kõndisid VESi liikmed läbi linna neljakäpukil liikuva kunstikriitik Hanno Soansiga, kes oli pandud ketti, mis viitas Valie EXPORTi aktsioonile "Aus der Mappe der Hundigkeit" (1968).
Väljaspool Eestit korraldati "Time Is Changing" (2001, aktsioon Hamburgi kesklinnas), "May I Help You?" (2002, aktsioon Hamburgi kesklinnas), "Invisible Adversaries" (2002, kuus tundi magamist hotellitoas, Riia), Yoko Ono aktsiooni tõlgendus "Cut Piece" (2003, John Lennoni tänaval, Varssavis), "Mudakuninganna külastab Kabakovi "Tühja muuseumi"" (2005, remake-aktsioon Tallinna Kunstihoones, Ilja Kabakovi näitusel "Tühi muuseum") ja "Nagu kaks tilka vett" (ajalehetöö kultuurilehes Sirp, 12. mail 2006)
Kaudtuli
pisi|Kaudtulelaskmine. [[Haubitsa õiges suunas sihtimiseks kasutatakse kollimaatorit (esiplaanil kolmjalal)]] Kaudtuli ehk kaudtulelaskmine on sihtimine ja laskmine maismaal või veekogul asuva relva või relvasüsteemiga reeglina maismaal asuva, kuid tulepositsioonilt mitte nähtava sihtmärgi pihta, vastandina otsetulele, mille korral sihtmärki nähakse ja selle pihta lastakse otse. NATO dokumentides on kaudtuli defineeritud kui "Tulistamise meetod, mille korral sihtija ei näe sihtmärki." Kaudtuli on üks lahingu tuletoetuse komponentidest. Osa kaudtule relvadest võimaldab ka otsetulena laskmist. Sihtimist teostatakse asimuudi, tõstenurga ja vajamineva lõhkelaengu koguse leidmisega, vajadusel tehakse sihtimises parandusi lähtuvalt tabamuste täpsusest; see eeldab, et sihtmärki jälgitakse mingi teise üksuse poolt.
Teisiti nimetatakse ka kaudtuletoetuseks, suurtükiväetuleks või miinipildujatuleks.
Põhimõte
pisi|Kaudtule laskmise ja korrigeerimise lihtsustatud näide Kaudtulelaskmine toimub üldjuhul vastasega kokkupuutes tegutsevate ja kaugemal positsioonil asuvate üksuste koostööna. Oma olemuse tõttu on kaudtule mürsu lend kõrge trajektooriga, mis tõttu on tähtis kaudtule tegevuse koordineerimine õhujõududega. Trajektoori kõrgust on võimalik leida teades vaid mürsu lennuaega, mis laskeandmetega koos alati leitakse. Maksimaalse laskekauguse saavutamiseks tuleb teoorias kasutada tõstenurka 45°.
Kaudtule eesmärgiks on toetada omade üksuste tegevust vastase häirimise ja hävitamisega ning teha vastutegevust vastaste kaudtule üksustele.
Efektiivseks kaudtule laskmiseks on vaja:
Ajaloost
pisi|300px| Coehoorni miinipildujad 1865.a Aastasadu kasutusel olnud Coehoorni miinipilduja oli üks esimesi laialdaselt kasutatud kaudtule laskmise vahendeid, mida kasutati kuni 19. sajandi keskpaigani. Selle tõstenurk on fikseeritud, seega laskekauguse varieerimiseks tuli lisada sobiv kogus lõhkeainet. Coehoorni miinipilduja eeliseks oli selle mobiilsus, kuid see oli ebatäpne.
Kaudtuld kasutati vähesel määral juba Waterloo lahingus. Täpsemini välja arvestatud ja suunatud kaudtuld hakati laialdaselt kasutama 19. sajandi lõpul seoses relvastuse ja tehnoloogia arenguga. 1889. aastal ilmus Venemaal selleks ka esimene teadaolev vastav juhend "Lahingu tuletoetus varjatud positsioonidelt". Laialdaselt kasutati kaudtuld juba Vene-Jaapani sõjas, eriti edukalt Jaapani poolt. Esimeseks maailmasõjaks kaudtuli domineeris lahinguväljal oma kaitsva jõuga. Saksa vägedes lisati haubitsad (suurtüki pataljonid) igasse brigaadi. Nende laskeulatus sellel ajal oli kuni 7,5 km, mis oli tunduvalt parem selleaegsete prantslaste relvade 4 km vastu. Paljud tänapäeval suurtükiväelaste baasteadmised kujunesid piinarikkalt välja aastatel 1914–1917, kui suurtükid said palju lahingtegevust. Alates 1906. aastast võeti paljudes riikides kasutusele kasutajasõbralikumad suurtükkide panoraamsihikud.
Tehnoloogia arenguga 20. sajandil arenes aeglaselt ka lasketäpsus, samal ajal kui laskekaugus viiekordistus võrreldes I maailmasõja aegse olukorraga, ulatudes kuni 30 kilomeetrini. Selle jaoks on vaja osata täpselt arvestada lennutrajektoori ja teha täpseid mõõtmisi ilma kohta. Arvutite kasutuselevõtt tõi täpsuses suure edasimineku, mis tähendab, et esimese lasuga sihtmärki tabada oli suurem. Samuti arenesid ka sihtmärgi andmete leidmise meetodid, näiteks laserkaugusmõõdikud ja GPS.
Ajalooliselt on kaudtuli tekitanud rohkem lahinguvigastusi kui ükski teine relvaliik, mistõttu vahel kutsutakse seda ka lahinguvälja kuningaks.
Sihtimine
Üldjoontes on sihtimiseks vaja kolme parameetrit: kaks relva suunamiseks ja üks mürsu algkiiruse teadmiseks. Relva suunamiseks kasutatavaid parameetreid nimetatakse asimuudiks (nurk horisontaaltasandis) ja tõste (nurk vertikaaltasandis). Esimest leitakse mingi kindlaks määratud nurga (põhisuuna) suhtes, mis on määratakse väga täpselt laskepositsiooni ettevalmistamise ajal. Teine sõltub sihtmärgi kaugusest laskepositsioonist ja mürsu algkiirusest, mis saavutatakse erineva koguse lõhkelaenguga. Mürsu trajektoori mõjutavad muuhulgas ka atmosfääri tingimused, lasketoru diameetri muutumine, laskemoona erinevused ja laskepositsiooni ning sihtmärgi kõrguste vahe. Ostetule korral kasutatavad sihikud võivad olla varustatud seadmetega, mis kompenseerivad neid efekte.
Kaudtule korral sihtija ei näe sihtmärki, mis tähendab, et laskeandmed (asimuut, tõste ja laeng) tuleb leida sihtmärgi andmete põhjal. Selle jaoks on kaudtule üksuste juures laskeandmete arvestajate meeskonnad, kelle ülesandeks on sihtmärgi andmetest laskeandmete arvutmine, kasutades arvestuslauda või arvutit.
Kaudtule ja mõju liigid
Kõigepealt liigitatakse kaudtuld kui Vaadeldud kaudtuleks nimetatakse sellist kaudtuld, kui sihtmärk on mõne eespool asuva üksuse vaatluse all. Kuna peaaegu mitte kunagi ei ole piisavalt kaudtule üksusi ja laskemoona, et tagada toetus kõikidesse sihtmärkidesse, siis vaatlusega on võimalik tagada, et kaudtule efektiivsus oleks maksimaalne, mistõttu on just see kaudtule liik levinum. Mittevaadeldud kaudtule korral ei ole sihtmärk ühegi üksuse vaatluse all. See tähendab, et tuleb ennustada, kus sihtmärk asub ning selle ennustuse põhjal sihtmärki mõjutada. Mõjutuse efektiivsust saab kontrollida alles pärast läbi vaatluste.
Vaatlusi ja/või tuletellimusi teostatakse tavaliselt tulejuhi, eesliinil olevate jalaväe üksuste, luureüksuste, õhuvägede, droonide või radari poolt.
Kaudtule tellimine
Selleks, et kaudtuli oleks efektiivne ja õigeaegne peab, tule tellimine olema täpne, mõlemale poolele mõistetav ja kiire. Tuletellimuse edastamiseks on vaja kaudtuleüksusele anda järgnev info :
Sihtmärgi asukoha määramiseks kasutatakse põhiliselt kolme meetodit.
Topograafiliste koordinaatide meetod. Sihtmärgi asukoht määratakse koos kõrgusega merepinnast vähemalt 60-meetirise täpsusega ja kaheksakohaliste koordinaatidena. Seda kasutatakse siis, kui on vaja varjata tulejuhi asukohta või sihtmärgi koordinaate on lihtsam määrata.
Polaarkoordinaatide meetod. Sihtmärgi asukoht osutatakse suuna ja kaugusena tulejuhist sihtmärgini. Suund edastatakse 10 tuhandiku (täisring on 6400 tuhandikku) täpsusega ja kaugus edastatakse 50-meetrise täpsusega. Tulejuhi asukoht tuleb kaudtule üksusele edastada vähemalt 60-meetrise täpsusega. Kui tulejuhi ja sihtmärgi vaheline kõrguste vahe ületab 35 meetrit, edastatakse andmed ka selle kohta.
Ülekande meetod. Sihtmärgi asukoht teatatakse ülekandena orientiirist, mis on varem kokkulepitud, või sihtmärgist, mille koordinaadid on teada kaudtuleüksusele. Sellisel puhul edastatakse suund tulejuhist sihtmärgini 10 tuhandiku täpsusega, korrektiiv selles suunas vasakule-paremale 50-meetrise täpsusega ja kaugemale-lähemale 50-meetrise täpsusega. Kui orientiiri ja sihtmärgi kõrguste vahe ületab 35 meetrit, edastatakse andmed ka selle kohta.
Ohutuskauguste rusikareegel vastavalt kaliibrile :
Relvastus
Tänapäeval kasutatavad kaudtulerelvad:
Philip Knights, parun Knights
Philip Douglas Knights, parun Knights (3. oktoober 1920 – 11. detsember 2014) oli Suurbritannia politseinik.
Leonhard Käär
Leonhard Käär (14. aprill 1904 Viru-Nigula vald, Viru kreis – 21. detsember 1963 New Jersey, USA) oli Eesti poliitik. Ta oli IV Riigikogu liige. , Eesti Tööliste Partei rühma nimekirjas.
Leonhard Käär oli Eesti Tööliste Partei poliitik ja osales ETP juhtorganites.
Philip Knights, parun Knights
Ta oli 1975–1985 West Midlandsi politsei peakonstaabel.
Latt (puit)
Latt (ka puulatt) on pikk peenike ümarpuit, mille peenema otsa läbimõõt on 3...7 cm.
Philip Knights, parun Knights
22. juulil 1987 sai ta parun Knightsina eluaegseks peeriks.
Leonhard Käär
Ta oli IV Riigikogu liige, Eesti Tööliste Partei nimekirjas.
1930. aasta põgenes Leonhard Käär NSV Liitu koos Valter Kaaveri ja teiste kaaslastega. NSV Liidus ta arreteeriti ja GPU Kolleegiumi poolt mõisteti süüdi ja määrati § 58-6 järgi karistuseks 10 aastat vabadusekaotust, mida kandis Vaigatši saarel maavarasid otsides. Vabanes 1940. aastal ja teise maailmasõja lõppedes põgenes koos abikaasaga, valedokumentide abil NSV Liidust ning suri 1963. aastal New Jersey osariigis.
Siamaggiore
Siamaggiore on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Oristano provintsis.
Siamaggiore kõrgus merepinnast on 8 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Latt (puit)
Latist lühemat ümarpuitu (sageli teritatud otsaga) nimetatakse teibaks.
Siamaggiore
Siamaggiore piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Oristano, Solarussa, Zeddiani, Tramatza.
Siamaggiore halduspiirides asuvad järgmised asulad: Pardu Nou.
Jonne Kotta
pisi|Jonne Kotta (2011)
Jonne Kotta (sündinud 7. juunil 1972) on eestlasest merebioloog.
Haridus
Pärast Tartu Ülikooli lõpetamist uuris Kotta võõrliike ja filtreerijaid loomi, näiteks seda, milline on filtreerijate loomade veepuhastamisvõime. Sel ajal Eestis merebioloogilisi eksperimente sisuliselt ei tehtud või kui tehti, siis vaid laboritingimustes. Kotta hakkas arendama eksperimentaaltööde valdkonda ning täiendas end Soome, Rootsi, Taani ja Prantsusmaa ülikoolide juures. Jonne Kotta kaitses doktoriväitekirja 2000. aastal Tartu Ülikoolis.
Teadustöö
Lisaks mitmekesistele rahvuslikele ja Euroopa Liidu koostöövormidele on Kottal praegu koos Austraalia okeanograafidega käsil kolmeaastane projekt. Austraalias uurib ta rannikumere põhjataimestikku ning asjaolusid, mis määravad looduses koosluste produktsiooni, ja kliimamuutuste mõju hoovustele. Kotta sealse teadustöö põhiküsimuseks on see, kas rannikumere elustik võimendab või puhverdab kliimast tulenevaid muutusi või pole sel olulist rolli ehk teisisõnu selle mõju on vaid lokaalne.
Lisaks tegeleb ta veel kaugseire ja merebioloogia meetodite ühitamisega, et satelliitide kaudu kirjeldada mereelustiku levikumustreid, liigilist mitmekesisust ja keskkonna seisundit.
Ta on uurinud ka naftareostust ning töötanud Eesti rannikumere jaoks välja tundlikkuse ja taastumispotentsiaali kaardid.
Isiklikku
Tema isa on merebioloog Ilmar Kotta ning vend helilooja ja muusikateadlane Kerri Kotta.
Eesti Elektroonikaühing
Eesti Elektroonikaühing (lühend: EEÜ; inglise Estonian Electronics Society) on praegusel kujul aastast 1992 tegutsev kutseühing, kuhu kuuluvad elektroonika, telekommunikatsioonide, raadio- ja televisioonitehnika ja nendele lähedastes valdkondades tegutsevad inimesed ja organisatsioonid.
EEÜ on aastal 1958 asutatud A. Popovi nimelise Raadiotehnika, Elektroonika ja Side Teaduslik-Tehnilise Ühingu Eesti Organisatsiooni (lühend RESTTÜ) õigusjärglane.
Gottwald Grohmann
Gottwald Eugen Eduard Grohmann (9./22. august 1859 Tver – 13./26. juuni 1906 Püha) oli Eesti vaimulik.
Grohmann õppis aastatel 1870–1879 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Aastatel 1880–1883 õppis ta Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli ta Rapla Maarja-Magdaleena koguduses Carl Eduard Malmi juures. Ordineeriti 7./19. septembril 1886 Tallinnas õpetajaks.
Ta oli aastatel 1886–1888 Püha Jakobi koguduse adjunktõpetaja, aastatel 1888–1906 oli ta (introdutseeriti 17./29. märtsil 1888) sama koguduse õpetaja. Lisaks oli ta Saaremaa Kurttummade Asutuse juht ja aastast 1888 Saaremaa pastorileskede ja -orbude abistamiskassa juhiks. Aastast 1893 oli ta ka liturgiakomitee liige.
Rutherfordi maakond
Rutherfordi maakond (inglise Rutherford County) on kahe Ameerika Ühendriikide maakonna nimi.
Lotus F1 Team
Lotus F1 Team on Vormel 1 meeskond.
Meeskond osaleb Vormel 1 sarjas alates 2012. aastast, asendades Renault' tiimi.
Meeskonnas sõidavad 2014. aastast alates Pastor Maldonado ja Romain Grosjean.
Endel Mändma
Endel Mändma (22. september 1929 Kenni, Pärnumaa – 29. jaanuar 1985 Tallinn) oli eesti metsandustegelane.
Tiido Laur
Tiido Laur (31. detsember 1882 Kohtla vald Virumaa – 1. august 1930 Tallinn ) oli Eesti poliitik, Maapäeva liige ja arhivaar.
Endel Mändma
1948. aastal lõpetas Vändra Keskkooli. 1953. aastal lõpetas Eesti Põllumajanduse Akadeemia metsamelioratsiooni eriala.
Tiido Laur
Tiido Laur õppis Jõhvi ministeeriumikoolis ja Hugo Treffneri eragümnaasiumis, mille järel omandas Narva gümnaasiumis alg- ja kihelkonnakooli õpetaja kutse. Peale selle õppis Tomski õpetajate instituudis.
Tiido Laur alustas teenistust Jõhvi vallavalitsuses vallakirjutaja õpilasena ja abilisena. Pärast seda töötas notari juures ja Eestimaa kubermangu maa- ja mereasjanduse keskasutustes ning Siberi raudteevalitsuses. 1905. aastal valiti ta koduvalla vallakirjutajaks. Tegutses vallavalitsuse ja -kohtukirjutajana 15 aastat, Kohtlas, Kernus ja Kohilas.
Endel Mändma
1953. aastast töötas Pärnu Metsamajandi insenerina, lühikest aega Tõstamaal turbainsenerina, 1955–1957 oli Surju metsaülem, 1957–1958 Suure-Jaani Metsamajandi peametsaülem, 1958–1959 töötas Kuremaa Metsamajandustehnikumis, 1959–1966 oli Läänemaa Metsamajandi direktor. 1966. aastast surmani oli Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeeriumis ministri asetäitja (minister Heino Tederi asetäitja).
Tiido Laur
1917. aastal võttis Kohtla valla saadikuna Eesti Maanõukogu ja maakonnanõukogu valimistest osa ja valiti Eestimaa Kubermangu Ajutine Maanõukogu liikmeks. Ta ei osalenud vastloodud Eesti Vabariigi Asutavas Kogus ega Riigikogus. Tiido Laur oli Eesti Maakondade Liidu esimese juhatuse liige ja sekretär.
Endel Mändma
Ta oli ka Metsatööstuse ja Metsamajanduse Teaduslik-Tehnilise Ühingu esimees (1982–1985) ja Eesti NSV Jahimeeste Seltsi Tallinna Jahindusklubi esimees.
Tiido Laur
Aastatel 1921–1928 oli T. Laur Harju maavalitsuse liige ja mitmes osakonnas juhataja ja hiljem pikemat aega Harju maavalitsuse arhivaar. Seejärel töötas Pikalaenu pangas.
Endel Mändma
Ta oli mängufilmide "Kõrboja peremees", "Jõulud Vigalas", "Nukitsamees", "Corrida", "Nipernaadi" ja "Hundiseaduse aegu" filmigruppide looduskaitse konsultant.
1985. aasta mais avati tema sünnikohas Eidapere lähedal Kenni külas mälestuskivi.
Berni konventsioon (täpsustus)
Berni konventsioon võib tähendada:
Maailmakirjandus. Eesti Kirjanduse Seltsi ilukirjanduse tõlkeseeria
pisi|Sarja pehme köide ning kolmas (ja viimane) kaanekujundus (Dickens "Copperfield" kuni viimase ilmunud raamatuni) "Maailmakirjandus. Eesti Kirjanduse Seltsi ilukirjanduse tõlkeseeria" on ajavahemikul 1935–1940 ilmunud raamatusari.
Sarja kaks viimast raamatut – Thackeray "Henry Esmond" 1.-2. – andis välja juba sirpi ja vasarat kandev natsionaliseeritud kirjastus RK Ilukirjandus ja Kunst. Eesti Rahvusraamatukogu 1996. aastal koostatud "Eesti raamatusarjad. Ilukirjandus I 1918–1940" loetelus Thackeray "Henry Esmond" puudub, kuid omaaegsel Eesti Kirjanduse Seltsi reklaamlehel on kõnealune teos sarja nimistus olemas (ja sellepärast ka siin sarja raamatute hulka lisatud).
Raamatud ilmusid kolme kaanekujundusega ning neid võis kirjastuselt tellida brošeeritult (pehmes köites), iluköites (kõva köide koos ümbrispaberiga) ja Taska kalingurköites.
Tänapäeval on raamatuid liikvel lisaks eelnimetatule ka köita lastud versioonides. pisi|Sarja esimene ja vaid ühel (pildiloleval) raamatul kasutust leidnud kaane- ja seljakujundus
Kenneth Kristensen Berth
Kenneth Kristensen Berth (sündinud 3. veebruaril 1977 Odenses) on Taani poliitik, ta kuulub Taani Rahvaparteisse. Ta on aastast 2015 Folketingi liige.
Ta on õppinud Aarhusi ja Kopenhaageni Ülikoolides. Tal on aastast 2000 bakalaureusekraad ajaloo alalt ning aastast 2002 magistrikraad ajaloo ja ühiskonnaõpetuse (social studies) alalt.
Ta oli aastatel 1999–2007 Taani Rahvapartei noorsootöö sektsiooni esimees.
Aastast 2015 on ta Folketingi liige.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kaks tütart.
Tiger Shroff
Tiger Shroff (sünninimega Jai Hemant Shroff, sündinud 2. märtsil 1990) on India näitleja.
Pärismürknastiklased
Pärismürknastiklased on madude alamsugukond.
Klassifikatsioon
pisi|[[Must mamba]] pisi| [[Taipan]] pisi|[[Micrurus tener]] pisi|[[kuningkobra (Ophiophagus hannah)]] pisi| [[Sisemaataipan]]
Dmitri Markov (lennukikonstruktor)
Dmitri Sergejevitš Markov (vene keeles Дмитрий Сергеевич Марков; 20. september 1905 Peterburi – 4. jaanuar 1992 Moskva) oli vene lennukikonstruktor.
Jalgpall 2000. aasta suveolümpiamängudel
Jalgpall 2000. aasta suveolümpiamängudel oli kavas 15.–30. septembrini Austraalias Sydneys. See oli 22. kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Meeste jalgpalliturniiril osaleb 16 rahvuskoondist, kes loositi neljaks nelja meeskonnaga alagrupiks, ning iga alagrupp mängis omavahel. Eelvooru alagrupiturniiri lõpus pääsesid iga alagrupi kaks parimat meeskonda väljalangemisturniirile, alustades veerandfinaalist ja jätkates poolfinaaliga ning kulmineerudes kuldmedalimänguga. Meeste jalgpalliturniiril mängisid U-23 (alla 23-aastased) rahvusmeeskonnad, võistkonda oli lubatud osalema kuni kolm vanemat kui 23-aastast mängijat. Turniiri reglemendi artikkel 1 ütleb: "Turniirid toimuvad iga nelja aasta tagant koos suveolümpiamängudega. FIFA-sse kuuluvaid riike kutsutakse osalema meeste U-23 ja naiste esindusvõistkondadega." Sydney olümpiastaadionil mängitud finaal tõi kaasa olümpiamängude jalgpallikülastuste rekordi 104 098 pealtvaatajat, mis ületas varasema Rose Bowlil 1984. aasta suveolümpiamängudel Los Angeleses püstitatud rekordi 101 799 pealtvaatajat.
Dmitri Markov (lennukikonstruktor)
Alates 1941. aastast töötas Dmitri Markov Andrei Tupolevi juhitud konstrueerimisbüroos OKB-156. 1947. aastal edutati ta juhtivkonstruktoriks, 1960. aastal peakonstruktoriks ja 1971. aastal generaalkonstruktori asetäitjaks (1971–1992). Pärast Tupolevi surma 1972. aastal ei saanud Markovist Tupolevi konstrueerimisbüroo generaalkonstruktor (генеральный конструктор) ainult seetõttu, et Andrei Tupolev tahtis, et tema mantlipärijaks saaks poeg Aleksei Tupolev.
Jalgpall 2000. aasta suveolümpiamängudel
Naiste jalgpalliolümpiaturniir toimus teist korda. Turniiril osaleb 8 riigi naiskonna, kes loositi kaheks nelja osalejaga alagrupiks. Alagrupiturniiri lõpus pääsesid kaks parimat naiskonda mängima poolfinaali, mille võitjad mängisid 28. septembril Sydney jalgpallistaadionil toimunud kuldmedalimängus.
Dmitri Markov (lennukikonstruktor)
Markov oli tehnikadoktor. Selle teaduskraadi sai ta väitekirja kaitsmata.
Jalgpall 2000. aasta suveolümpiamängudel
Meeste turniiri võitis esmakordselt Kamerun, naistest aga Norra.
Dmitri Markov (lennukikonstruktor)
Konstruktoritöid
pisi|240px|[[Eesti Lennukompanii ELK Lennuliinid Tu-134 Eesti Lennundusmuuseumis. Lennuki konstruktor Dmitri Markov]] 1965. aastal alustati Markovi juhtimisel välja töötama ülehelikiirusega raketikandjat-pommituslennukit Tu-22M (esmalend 1969, relvastusse võeti 1976).
Lisaks Tu-22-le konstrueeriti Markovi juhtimisel Тu-16, Тu-98, Тu-104, Тu-124, Тu-134 ja Тu-135.
Laurent'i rida
pisi|Laurent'i rida defineeritakse teatud punkti c ja teatud integreerimisraja γ suhtes. Integreerimisraja peab asuma rõnga (tähistatud punasega) sees, kus f(z) on analüütiline Laurent'i rida on kompleksmuutuja funktsiooni esitus astmereana, mis sisaldab ka negatiivseid astendajaid.
See on nimetuse saanud prantsuse matemaatiku Pierre Alphonse Laurent'i järgi, kes selle aastal 1843 avaldas.
Definitsioon
Kompleksmuutuja funktsiooni f(z) Laurent'i rida punkti c suhtes on:
kus kordajad an on antud joonintegraalina:
Viimane avaldis on Cauchy integraalvalemi üldistus. Integraali raja γ on vastupäeva suunatud pidev suletud joon, mis ümbritseb punkti c ja paikneb rõngal, kus f(z) on regulaarne. f(z) rittaarendus kehtib kõikjal rõnga sisemuses.
Ljubljana ülikool
pisi|Ülikooli hoone Ljubljana ülikool (sloveeni keeles Univerza v Ljubljani) on ülikool Sloveenias Ljubljanas.
Ülikoolis õpib üle 38 000 üliõpilase.
Masturbeerimine
pisi|"Masturbeeriv naine". [[Gustav Klimti joonistus (1913)]] Masturbeerimine ehk onanism on oma suguelundite stimuleerimine seksuaalse rahulduse eesmärgil. Selleks võidakse kasutada käsi, sõrmi, esemeid, seksilelusid nagu vibraatorid, või kõiki neid koos.
Partneri käsitsi stimuleerimine, nagu näpukas, suuseks või vastastikune masturbeerimine, on levinud seksuaalne akt ja võib olla asendada penetratsiooni. Uuringud on leidnud, et masturbeerimine on levinud igas vanuses meeste kui naiste seas, kuigi see varieerub. Mitmesuguseid meditsiinilisi ja psühholoogilisi hüvesid on seostatud tervisliku suhtumisega seksuaalse aktiivsusega üldiselt ja eriti masturbeerimisega. Puudub põhjuslik seos masturbeerimise ja mistahes vaimse või füüsilise häire vormi vahel.
Masturbeerimine on kunstis kujutatud eelajaloolistest aegadest ning seda on mainitud ja arutatud väga varajastes kirjutistes. 18. ja 19. sajandil kirjeldasid mõned Euroopa teoloogid ja arstid seda kui "hirmuäratavat", "kahetsusväärset" ja "koledat" akti, kuid 20. sajandil need tabud üldjuhul langesid. Suurenenud on kunstis, populaarses muusikas, televisioonis, filmides ja kirjanduses masturbeerimise kujutamine. Tänapäeval varieeruvad religioonid masturbeerimise suhtes; mõned peavad seda vaimselt kahjulikuks praktikaks, mõned ei näe seda vaimselt kahjulikuna, teised aga vaatavad olukorda. Masturbeerimise õiguslik staatus on varieerunud ka ajaloos ning avalikus kohas masturbeerimine on enamikus riikides ebaseaduslik.
Läänemaailmas peetakse masturbeerimise privaatses või partneriga üldiselt normaalseks ja tervislikuks osaks seksuaalse naudingu saamiseks. Loomade masturbeerimise on täheldatud paljudes liikides nii looduses kui ka vangistuses.
Tehnikad
pisi|Masturbeeriv mees Masturbeerimine hõlmab inimese suguelundite ala puudutamist, vajutamist, hõõrumist või masseerimist kas sõrmedega või objekti, näiteks padja vastu; sõrmede või eseme sisestamine tuppe või pärakusse (vt anaalmasturbeerimist); ja stimuleeritakse peenist või tuppe elektrilise vibraatoriga, mida võib samuti sisestada tuppe või pärakusse. See võib hõlmata ka nibude või muude erogeensete tsoonide puudutamist, hõõrumist või pigistamist samal ajal kui masturbeeritakse. Mõlemast soost rakendavad mõnikord intensiivistamiseks libestit.
Pornograafia, seksuaalsete fantaasiate või muude erootiliste stiimulite lugemine või vaatamine võib viia seksuaalse vabanemise soovini masturbeerimise kaudu.
Mõned inimesed saavad seksuaalset naudingut sisestades objekte, nagu ureetra sonde kusitisse (toru, mille kaudu uriin ja meestel sperma voolab), seda teatakse kui uretraalset mängu või "sondeerimiseksi". Mõnikord kasutatakse ka muid objekte, nagu pastakaid ja termomeetrid, kuigi see praktika võib põhjustada vigastusi või infektsiooni. Mõned inimesed masturbeerivad masinate abil, mis simuleerivad vahekorda.
Mehed
pisi|300x300px|Kunsttuped meestele penetratsiooniks Levinud positsioonide hulka kuuluvad lamamine selja peal või kõhu peal, istudes, kükitades, põlvitades või seisates.
Meeste seas on kõige tavalisem masturbeerimistehnikaks peenise hoidmine lahtise rusikaga ja seejärel käe liigutamine üles ja alla. Seda tüüpi stimuleerimine on tavaliselt kõik, mis on vajalik orgasmi ja ejakulatsiooni saavutamiseks. Käe liikumise kiirus varieerub kogu masturbeerimiseseansi jooksul.
Meeste masturbeerimistehnikad võivad erineda ümber lõigatud meestest ja nende vahel kes ei ole. Mõned tehnikad, mis võivad ühe inimese jaoks töötada, võivad teisele olla rasked või ebamugavad. Meeste puhul, keda ei ole ümber lõigatud, on peenise stimuleerimine tavaliselt tingitud eesnaha "pumpamisest", kus hoitakse eesnahka ja see libiseb üles ja alla peenisepea peal, sõltuvalt eesnaha pikkusest on peenisepea täielikult või osaliselt kaetud ja seejärel paljastatakse see kiiresti. Välimine eesnahk liigub sujuvalt üle sisemise eesnaha. Stimuleerimise jätkudes võib peenisepea ise laieneda ja pikeneda, muutudes veidi tumedamaks, samas kui eesnaha libisemine vähendab hõõrdumist. Seda tehnikat võivad kasutada ka mõned ümberlõigatud mehed, kellel on oma ümberlõikamisest alles jäänud piisavalt üleliigset nahka.
Ümberlõigatud meeste puhul, kellele peenisepea on enamasti või täielikult katmata, loob see tehnika otsese kontakti käe ja peenisepea vahel. Et vältida selle hõõrdumise, ärritust ja valulikkust, võivad mõned eelistada kasutada libestit või sülge.
Peenise varre nahka saab ka edasi-tagasi libistada peenise ümber ümbritsetud nimetissõrme ja pöidla abil. Selle variandiks on sõrmede ja pöidla paigutamine peenisele nagu flöödile mängimine ja seejärel edasi-tagasi liigutamine. Lamades kõhu peal mugaval pinnal nagu madrats või padi, võib peenist selle vastu hõõruda. See meetod võib hõlmata kunstliku tupe kasutamist. pisi|226x226px|Anaaltapp Eesnäärmemassaaž on üks teine meetod, mida kasutatakse seksuaalseks stimuleerimiseks, sageli orgasmi saavutamiseks. Eesnääret nimetatakse mõnikord "meeste G-punktiks" või P-punktiks. Mõned mehed saavad eesnäärme stimuleerimise kaudu orgasmi, stimuleerides seda hästi libestatud sõrme või pärakusse sisestatud dildoga, ning mehed, kes teatavad eesnäärme stimuleerimise tundest, annavad sageli kirjeldusi, mis sarnanevad tihti naiste seletustega G-punkti stimuleerimise kohta. Eesnäärme stimuleerimine võib tekitada intensiivsemaid orgasme kui peenise stimuleerimine. Samuti võib olla meeldiv ka eesnäärme stimuleerimine survega väljastpoolt lahkliha kaudu.
Anaalne masturbeerimine ilma eesnäärme stimuleerimiseta, sõrmedega või muul viisil on ka üks tehnika, mida mõned mehed naudivad. Kuna päraku lihased hakkavad orgasmi ajal kokku tõmbuma, võib sulgurlihast lahti hoidva objekti olemasolu tugevdada kontraktsioonide tunnet ja intensiivistada orgasmi. Praktika võib olla meeldiv sellepärast, et anaalses piirkonnas on palju närvilõpmeid, ja tänu lisandunud stimuleerimisele mis tekib sulgurlihase venimisega kui sisestatakse sõrme. On soovitatav kasutada libestit, et suurendada meeldivat tunnet ja teha sisestamist lihtsamaks. Mõned inimesed eelistavad lihtsalt stimuleerida päraku välimist ringi, samas kui teised järgnevad seda, sisestades ühe või mitu sõrme.
Eesti Geodeetide Ühing
Eesti Geodeetide Ühing (lühend: EGÜ; inglise Association of Estonian Surveyors) on praegusel kujul aastast 1989 tegutsev mittetulundusühing. EGÜ on 1926. aastal asutatud Eesti Geodeetide Ühingu õigusjärglane.
Masturbeerimine
Mehed
Meeste masturbeerimistehnikatel on palju teisi variante. Mehed võivad ka hõõruda või masseerida, peenisepea äärt ja peenise kida liitumis kohta peenisepeaga. Mõned mehed asetavad masturbeerimise ajal mõlemad käed otse peenisele, teised aga kasutavad oma vaba kätt oma munandite, nibude või teiste kehaosade hellitamiseks. Nibud on erogeensed tsoonid ja nende intensiivne stimuleerimine masturbeerimise ajal põhjustab tavaliselt peenise erekteerumise kiiremini kui muidu. Mõned võivad hoida oma käsi paigal hoida, samal ajal pumbates puusadega, et simuleerida seksuaalvahekorra liikumisi. Mõned võivad lamada kõhuli ja hõõruda oma suguelundeid voodi linale või muule pinnale, seda kutsutakse prone masturbation. Vannis või duši all võib meesterahvas suunata vett käeshoitava dušiotsikuga oma peenise kidale, munanditele, lahklihale ja pärakule. Teised võivad kasutada ka vibraatoreid ja muid seksivahendeid, mis on sagedamini seotud naiste masturbeerimisega.pisi|Dildoga masturbeeriv naine
Naised
Naissoost masturbeerimine hõlmab naise häbeme ja tupe, eriti tema kliitori silitamist või hõõrumist nimetis- või keskmise sõrme või mõlemaga. Mõnikord võib tupe sisse asetada üks või mitu sõrme, et stimuleerida selle esiseina, kus G-punkt võib paikneda. Tupe ja kliitori stimuleerimiseks võib kasutada ka masturbeerimisvahendeid, näiteks vibraatorit, dildot või Ben Wa palle. Paljud naised silitavad oma rindu või stimuleerivad nibu vaba käega ja mõnel on ka anaalne stimulatsioon. Libestit kasutatakse mõnikord masturbeerimise ajal, eriti kui penetratsioon on kaasatud, kuid see ei ole universaalne ja paljud naised leiavad oma loomuliku libestusaine olevat piisava.
Nagu meestel, on naistel masturbeerimiseks ühised positsioonid, mis seisnevad lamades seljal või kõhuli, istudes, kükitades, põlvitades või seistes. Vannis või duši all võib naine suunata vett kliitorile, tuppe või lahklihale dušiotsikuga. Kõhuli asendis võib kasutada käsi, võib ronida otsa padjale, voodi nurgale või servale, partneri jalale või mõnele kokku mässitud riideesemele ja hõõruda oma häbet ja kliitorit selle vastu. Püsti seistes, võib kasutada mingit mööbli nurka või saab isegi kasutada pesumasinat, et stimuleerida kliitorit läbi häbememoka ja riiete. Mõned masturbeerivad kasutades ainult survet, mida kliitorile rakendatakse ilma otsese kokkupuuteta, näiteks vajutades kätt aluspesu või muu riide vastu. 1920-ndatel teatas Havelock Ellis, et sajandivahetusel töötanud õmblejad, kes kasutasid jalaga sõtkutavaid õmblusmasinaid, said orgasme, kui nad istusid tooli äärel.
Naised võivad end seksuaalselt stimuleerida, pannes oma jalad risti üle põlve tihedalt ja tõmmates jalalihased kokku, tekitades survet suguelunditele. Seda võib teha avalikult märkamata. Mõtted, fantaasiad ja mälestused varasematest erutuste ja orgasmi juhtudest võivad tekitada seksuaalset ergutust. Mõned naised saavad ainuüksi mõttejõu abil orgasmi, aga see ei pruugi kvalifitseeruda masturbeerimiseks, kuna füüsilist stiimulit ei ole.
Vastastikune masturbeerimine
pisi|310x310px|Vastastikune masturbeerimine mehe ja naise vahel Vastastikune masturbeerimine hõlmab kahte või enamat inimest, kes seksuaalselt stimuleerivad üksteist, tavaliselt kätega. Seda võivad praktiseerida igasuguse seksuaalse sättumusega inimesed ja see võib olla osa muudest seksuaalsetest tegevustest. Seda võib kasutada eelmänguna või tuppe sisenemisega seksuaalakti alternatiivina. Kui kasutatakse alternatiivina peenise-tupe penetratsioonile, võib eesmärgiks olla süütuse säilitamine või rasedusohu vältimine.
Vastastikku saab masturbeerida paarides või rühmades, kus on teise isiku puutumine või mitte, näiteks:
Mittekontaktne vastastikune masturbeerimine
Kaks inimest, kes masturbeerivad teineteise juuresolekul, kuid ei puuduta.
Kontaktne vastastikune masturbeerimine
Üks inimene, kes puudutab teist isikut, et masturbeerida. Teine isik võib sama teha ka samal ajal või pärast seda.
Mittekontaktne rühm
Rohkem kui kaks inimest, kes masturbeerivad üksteise juuresolekul rühmas, kuid ei puuduta üksteist.
Kontaktne rühm
Rohkem kui kaks inimest üksteist füüsiliselt puudutamas, et masturbeerida.
Vastastikuse masturbeerimise eelmäng
Sagedus, vanus ja sugu
Masturbeerimise sageduse määravad mitmed tegurid, näiteks vastupanu seksuaalsele pingele, seksuaalse erutust mõjutavad hormoonitasemed, seksuaalsed harjumused, eakaaslaste mõjutused, tervis ja kultuuri poolt moodustatud suhtumine masturbeerimisse. Ka meditsiinilised põhjused on seostatud masturbeerimisega.
Paljudes uuringutes on leitud, et masturbeerimine on inimeste seas levinud. Alfred Kinsey 1950. aastate uuringud USA elanike kohta on näidanud, et 92% meestest ja 62% naistest on vähemalt korra elu jooksul masturbeerinud. Sarnased tulemused on leitud ka 2007. aasta Briti riiklikus tõenäosusuuringus. Leiti, et 16–44-aastaste inimeste seas masturbeeris 95% meestest ja 71% naistest oma elus mingil hetkel. 73% meestest ja 37% naistest teatasid masturbeerimisest nelja nädala jooksul enne vestlust, samas kui 53% meestest ja 18% naistest teatasid masturbeerimisest eelneva seitsme päeva jooksul.
Masturbeerimist loetakse normaalseks, kui seda teevad lapsed, isegi väiksed lapsed. 2009. aastal andis Sheffieldi NHS välja ajakirja Nauding, mis käsitles masturbeerimise kasu tervisele. See tehti vastuseks teiste ELi liikmesriikide andmetele ja kogemustele, et vähendada teismeliste rasedust ja suguhaigusi ning edendada tervislikke harjumusi.
Populaarne arvamus väidab, et mõlemast soost isikud, kes ei ole seksuaalselt aktiivsed, kipuvad masturbeerima sagedamini kui need, kes on. Kuid suur osa ajast ei ole tõsi, sest masturbeerimine üksi või koos partneriga on tihti suhte osa. Vastupidi sellele usub, et mitmed uuringud näitavad positiivset korrelatsiooni masturbeerimise sageduse ja vahekorra sageduse vahel. Uuringus on teatatud, et suhetes olevatel geimeestel ja -naistel on masturbeerimise oluliselt sagedasem.
Coon ja Mitterer märkisid: "Umbes 70% abielus olevatest naistest ja meestest masturbeerib vähemalt aeg-ajalt."
Sussexi maakond
Sussexi maakond (inglise Sussex County) on kolme Ameerika Ühendriikide maakonna nimi.
Kalmar Ulm
Ulm omandas teoloogiaalase bakalaureuse- ja magistrikraadi Ateena Riiklikus Ülikoolis ja kaitses 2006. aastal Kreekas Thessaloníki Aristotelese Ülikoolis doktoritööd teoloogias. Tema väitekirja teemaks oli "Eesti õigeusu kirik minevikus ja olevikus ning selle suhe oikumeenilise patriarhaadiga". Tema töö on kirjutatud uuskreeka keeles.
Tegevus vaimulikuna
Ulm pühitseti 10. aprillil 1994 diakoniks Konstantinoopoli Püha Georgi peakirikus Derkoni metropoliidi Konstantinose poolt. Ta sai ristinime "Meletios" Konstantinoopoli patriarhi Meletios IV järgi. Ta pühitseti 20. aprillil 1996 preestriks Ateena Gervasiuse kirikus Deanliai piiskopi Damaskinose poolt.
Ta oli kogudust hooldav preester Põltsamaa Püha Vaimu koguduses (aastatel 1999–2004) ja Tallinna Püha Siimeoni ja naisprohvet Hanna piiskoplikus koguduses, mille taasmoodustamises ta osales.
Ulm on olnud Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Stefanuse sekretär.
Alates 2005. aastast pole enam preestrina tegev.
Töökäik
2007. aastast alates töötas Ulm Tallinna Linnamuuseumis teadurina ja alates 2008. aastast muuseumi arendusjuhina. 1. maist 2013 kuni 2017. septembrini töötas Kalmar Ulm Tallinna Linnamuuseumi direktorina. Sellele ametikohale valis konkursikomisjon ta ühehäälselt. Muuseumi direktorina korraldas Ulm Tallinna bastionikäikude renoveerimist ja Neitsitorni taasavamist. 2017. aasta septembrist töötab Tallinna Linnamuuseumis vanemteaduri ametikohal.
Poliitiline tegevus
Ulm on 6. septembrist 2013 Keskerakonna liige. 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Tallinna volikokku Keskerakonna nimekirjas, sai 19 häält ega osutunud valituks.
Isiklikku
Kalmar Ulm on abielus, tal on tütar ja poeg.
Viljandi vald (Viljandi kihelkond)
Viljandi vald oli vald Viljandimaal Viljandi kihelkonnas.
Valla pindala oli 113 km².
1939. aasta valdade reformiga läksid valla maa-alad uue Viljandi valla koosseisu, välja arvatud Metsa ja Surva külad ja osa Tusti asunduse piirkonnast, mis läksid Tänassilma valda, Mustapali küla, mis läks Holstre valda, ja Pärna nr. 115, Rulli nr. 116 ja 117 talude piirkonnad, mis läksid Raudna valda.
Vallas on sündinud Anna Altleis, Anton Irv, Hans Kuben ja Jaan Tõnisson ning surnud Juhan Aidas.
Krakolje
pisi|Krakolje plaan (1860) Krakolje (vene keeles Краколье, vadja keeles Jõgõperä, soome keeles Joenperä) oli küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Ust-Luga külaasunduses. 2008 liideti Krakolje küla Ust-Luga külaga. Küla asub Luga jõe paremal kaldal.
Küla on esimest korda mainitud 1623.
Krakolje ja naaberküla Lužitsõ piirkond on ajalooliselt olnud peamised vadjalaste asualad.
Croisilles (Pas-de-Calais)
pisi|Croisillesi kirik
Stéphane Lupasco
Stéphane Lupasco (Ștefan Lupașcu; 11. august 1900 – 7. oktoober 1988) oli rumeenia loogik ja filosoof.
Croisilles (Pas-de-Calais)
Croisilles on küla ja vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub 13 km Arrasist lõunas teede D5 ja D9 ristumiskoha ümbruses. Paljud elanikud pendeldavad tööle Arrasisse või Bapaume'i (lõunas).
Külast möödub põhjast ja idast LGV Nordi kiirliin ja kiirtee A1. Ristmik LGV Nordi Angy haruga Arrasi suunas asub Croisillesist põhjas.
Lisaks kirikule on külas kaks baari, supermarket (sealhulgas bensiinijaam), apteek, postkontor ja väike isetegemise pood, mida haldab kohalik põllumeeste ühistu. Samuti on külastaadion (sealhulgas sisespordihall), ecole maternale (lasteaed) ja ecole primaire (algkool), mis on ühendatud vallamaja külge.
pisi|tühi|
Jüri-Ruut Kangur
pisi|Jüri-Ruut Kangur esinemas Tallinna Merepäevadel Foto: Ave Maria Mõistlik, 17. juuli 2011 Jüri-Ruut Kangur (sündinud 17. mail 1975 Tallinnas) on eesti dirigent.
Elulugu
Ta lõpetas 1993. aastal Jakob Westholmi Gümnaasiumi ja 1998. aastal Eesti Muusikaakadeemia kooridirigeerimise (prof. Ants Sootsi klassis), orkestridirigeerimise (dots. Jüri Alperteni klassis) ja kompositsiooni alal (dots. Raimo Kangro klassis).
Ta töötas aastatel 1994–1999 Haapsalu muusikakooli muusikateatri dirigent-muusikajuhina, 1996–2004 Haapsalu Linnaorkestri peadirigendina, 2001–2003 Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli dirigeerimisosakonna juhataja ja õppejõuna, 2003. aastast Nõmme Muusikakooli sümfooniaorkestri ja 2013. aastast Tallinna Ülikooli sümfooniaorkestri dirigendina. Ta on juhatanud veel mitmeid koore ja orkestreid (Estonia Seltsi segakoor, Estonia poistekoor, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli sümfooniaorkester jm.) ja külalisena Tallinna Kammerorkestrit, Pärnu Linnaorkestrit ja mitmeid noorteorkestreid.
Tema eestvedamisel asutati 1995. aastal Üle-Eestiline Noorte Sümfooniaorkester, mille peadirigent ta on. Ta oli aastatel 1995–2004 üleriigiliste keelpillimängijate Haapsalu suvekursuste juht ja festivali “Viiulimängud” korraldajaid. 2009. aastast on ta ka Järvi rahvusvahelise dirigentide meistrikursuse ja 2011. aastast Pärnu Muusikafestivali ja Järvi Akadeemia üks korraldajaid.
Julius Kuperjanovi Selts
Julius Kuperjanovi Selts (lühend JKSelts) on aastast 1938 ja taasasutatuna aastast 2009 tegutsev Eesti selts. Selts muu hulgas tähtsustab Vabadussõjaga seonduvat, uurib Eesti sõjaväelase Julius Kuperjanovi ja teiste partisanide tegevusi, propageerib Julius Kuperjanovi ideid.
Jüri-Ruut Kangur
Elulugu
Ta on juhatanud noorteorkestrite rahvusvahelisi koostööprojekte Soomes, Saksamaal, Norras, Türgis ja Hollandis ning andnud meistrikursusi Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Julius Kuperjanovi Selts
Selts annab välja kahte tunnustust: Julius Kuperjanovi mälestusmedal ja Julius Kuperjanovi teeneterist. Aastast 2011 annab selts välja ajakirja Isamaa Ajaloovihik.
Varsaallika
Varsaallika on allasum Tallinnas Kose asumis.
Julius Kuperjanovi Selts
Ajalugu
Selts loeb oma alguseks 23. detsembrit 1938, mil asutati Kuperjanovi Partisanide Polgu Selts. Nõukogude okupatsiooni ajal asutati mitmeid Kuperjanoviga seotud organisatsioone. 1947 asutati Noorte Kuperjanovlaste Organisatsioon, mis aastast 1948 kandis nime Salajane Kuperjanovlaste Organisatsioon. 1947 asutati ka organisatsioon Kuperjanovi pojad. 1954-1957 tegutsesid organisatsioonid Kuperjanovlased ja Kuperjanovlaste Salk.
23. detsembril 2009 asutati Julius Kuperjanovi Seltsing, mille üldkoosolekul otsustati asutada Julius Kuperjanovi Selts.
Jüri-Ruut Kangur
Elulugu
Ta on alates 2007. aastast Euroopa Noorteorkestrite Assotsiatsiooni liige ja 2009. aastast Euroopa Orkestrite Föderatsiooni juhatuse liige. Aastatel 2010–2019 oli ta Eesti Sümfooniaorkestrite Liidu esimees. Ta oli 2012. aastal Tallinnas toimunud IX Euroopa Orkestrite Festivali peakorraldaja.
Koera-aasta
Koer-aasta Hiina kalendri 12-aastane tsükkel põhineb Hiina sodiaagil ja taevakehade liikumisel mööda Hiina tähtkujusid. Tegemist on lojaalse, hellitaja, kergesti rivist välja lööva ja raske tunnete väljendaga. Koer üleüldiselt on inimesele väga truu sõber. Seda näitab ka inimese iseloom, kes on sellel aastal sündinud. Too mõtleb pidevalt perekonnale ja on väga olulisel kohal sinu elus. Nad on entusiastlikud ja head kuulajad, ent samuti küünilised ja kergesti ängistuse kütke langevad. Koerad muretsevad pidevalt, on terava keelega ning kipuvad kõiges vigu otsima, mis muudab mõnikord elu nende jaoks raskeks. Ent samas on koerad juba sünniõiguse poolest edukad inimesed. Hiina astroloogia põhineb 10-aastasel päikese-kuu tsüklil, mis on vana Hiina põllumajanduskalendri aluseks. Need tsüklid on jagatud viieks elemendiks. Kogu süsteemi hoiavad ülal harmooniat ja tasakaalu kehastavad yin ja yang (naiselement ja meeselement).
Jüri-Ruut Kangur
Elulugu
2007. ja 2011. aastal oli ta noorte laulupeo ja 2014. aastal on üldlaulupeo sümfooniaorkestrite üldjuht. X noorte laulupeol esitasid neidudekoorid Henn Rebase ja Hando Runneli laulu "Veskimees" tema orkestratsioonis.
Koera-aasta
10. veebruar 1910, 29. jaanuar 1911, 6. veebruar 1970, 26. jaanuar 1971 Metall-Koer
Jüri-Ruut Kangur
Elulugu
Tema heliloomingusse kuuluvad vokaal-sümfoonilised suurvormid "Requeim", "Magnificat", oratoorium "Eesti lauliku lugu", humoratoorium "Suremata kuulsus Salomon Vesipruul", muusikalid "Joona saatmine" ja "Klounid klassiekskursioonil", orkestriteosed ja koorilaulud.
Koera-aasta
28. jaanuar 1922, 15. veebruar 1923, 25. jaanuar 1982, 12. veebruar 1983 Vesi-Koer
14. veebruar 1934, 3. veebruar 1935, 10. veebruar 1994, 30. jaanuar 1995 Puu-Koer
2. veebruar 1946, 21. jaanuar 1947, 29. jaanuar 2006, 17. veebruar 2007 Tuli-Koer
18. veebruar 1958, 7. veebruar 1959, 16. veebruar 2018, 4. veebruar 2019 Maa-Koer
Sobivus: Koerale sobivad partneriteks Tiiger ja Hobune, ent Draakoniga suheldes peaks ta valvel olema.
Ametid: ärimehed, aktivistid, õpetajad ja salaagendid.
Jüri-Ruut Kangur
Elulugu
Tema muusikat on ette kantud mitmel pool Euroopas (Holland, Saksamaa, Iirimaa, Island, Inglismaa, Portugal, Kreeka, Itaalia, Läti, Ungari, Prantsusmaa jm.), USAs, Kanadas ja Lõuna-Aafrika Vabariigis.
Soddì
Soddì on vald Itaalias Sardiinia maakonnas Oristano provintsis Barigadus.
Soddì kõrgus merepinnast on 250 meetrit. Asustus­tihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Soddì piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Aidomaggiore, Boroneddu, Ghilarza.
Soddì oli kuni 1979. aastani Ghilarza valla osa.
Soddì asub Omodeo järve kaldal.
Trinity maakond
Trinity maakond (inglise Trinity County) on kahe Ameerika Ühendriikide maakonna nimi.
Tioga maakond
Tioga maakond (inglise Tioga County) on kahe Ameerika Ühendriikide maakonna nimi.
Peedu Kass
pisi|Peedu Kass Tallinna Merepäevadel saatmas [[Tõnis Mägi|Tõnis Mäge Foto: Ave Maria Mõistlik, 17. juuli 2011 ]] Peedu Kass (sündinud 27. veebruaril 1986 ) on eesti muusik.
Ta mängib kontrabassi või basskitarri.
Haridus
Ta on peamiselt tuntud kontrabassistina, kes on tegev mitmes Eesti ja rahvusvahelises ansamblites. Ta on kirjutanud muusikat sümfooniaorkestrile, lühifilmile ja mitmele džässansamblile ning tema pillimäng kõlab rohkem kui 10 plaadil. Ta on teiste hulgas teinud koostööd Raivo Tafenau, Villu Veski, Meelis Vindi, Lembit Saarsalu, Tõnu Naissoo, Riho Sibula, Tõnis Mägi, Toomas Rulli, Hedvig Hansoni, Mart Soo ja Kaspar Kallustega.
2010. aastal ilmus tema esimene autoriplaat "Home" ansambliga Peedu Kass 005 ning 2012. aastal teine kauamängiv "Armada", kaasautoriteks Andre Maaker ja Raun Juurikas.