cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Haridus- ja Teadusministeerium
Haldusala
Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalasse kuulub 21 riigigümnaasiumi: Narva Vanalinna Riigikool, Noarootsi Gümnaasium, Nõo Reaalgümnaasium, Viljandi Gümnaasium, Läänemaa Ühisgümnaasium, Jõgevamaa Gümnaasium, Jõhvi Gümnaasium, Pärnu Koidula Gümnaasium, Tabasalu Gümnaasium, Tartu Tamme Gümnaasium, Võru Gümnaasium, Põlva Gümnaasium, Hiiumaa Gümnaasium, Valga Gümnaasium, Rapla Gümnaasium, Saaremaa Gümnaasium, Paide Gümnaasium, Viimsi Gümnaasium, Kohtla-Järve Gümnaasium, Saue Riigigümnaasium, Rakvere Riigigümnaasium.
Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalasse kuulub 14 hariduslike erivajadustega laste riigikooli: Tartu Emajõe Kool, Tartu Hiie Kool, Haapsalu Viigi Kool, Porkuni Kool, Ahtme Kool, Kiigemetsa Kool, Nurme Kool, Raikküla Kool, Urvaste Kool, Kammeri Kool, Ämmuste Kool, Valga Jaanikese Kool, Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool, Maarjamaa Hariduskolleegium.
Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalasse kuulub 25 riigikutseõppeasutust: Eesti Merekool, Heino Elleri Muusikakool, Haapsalu Kutsehariduskeskus, Hiiumaa Ametikool, Ida-Virumaa Kutsehariduskeskus, Järvamaa Kutsehariduskeskus, Kehtna Kutsehariduskeskus, Kuressaare Ametikool, Luua Metsanduskool, Olustvere Teenindus- ja Maamajanduskool, Pärnumaa Kutsehariduskeskus, Rakvere Ametikool, Räpina Aianduskool, Tallinna Ehituskool, Tallinna Lasnamäe Mehaanikakool, Tallinna Teeninduskool, Tallinna Majanduskool, Tallinna Muusika- ja Balletikool, Tallinna Polütehnikum, Tallinna Tööstushariduskeskus, Tartu Kunstikool, Viljandi Kutseõppekeskus, Valgamaa Kutseõppekeskus, Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskool, Võrumaa Kutsehariduskeskus.
Haridus- ja Teadusministeeriumi haldusalasse kuulub viis rakenduskõrgkooli: Eesti Lennuakadeemia, Tallinna Tehnikakõrgkool, Tallinna Tervishoiu Kõrgkool, Kõrgem Kunstikool Pallas, Tartu Tervishoiu Kõrgkool.
Ministeeriumi rollist Tartus
Haridus- ja teadusministeerium on ainus ministeerium, mille peahoone asub pealinnast väljaspool. On toodud välja, et piirkonna ja ülikooli arengu seisukohalt on tähtis, et Tartus oleks enam suuri tippspetsialiste värbavaid tööandjaid ning ministeerium on kindlasti üks neist asutustest, mis ka ülikooli lõpetanuid Tartus hoiab. Ka on toodud välja, et ministeeriumi asumine Tartus annab riigi valitsemisele laiema kandepinna.
Ministeeriumi esimestel Tartu tööaastatel esines aeg-ajalt töökorralduslikke väljakutseid seoses rollijaotusega Tallinna ja Tartu vahel, seda peamiselt Mailis Repsi valitsemisaegadel. Tollane minister värbas 2003. aastal Tallinnasse rohkem osakonnajuhatajaid ning 2007. aastal otsis Tallinnasse ka suuremaid ruume.
2017-2018
2017. aastal said alguse suuremad muutused, kui viidati ministeeriumi hiilivale tagasikolimisele ja seda taas Mailis Repsi valitsemisajal. Tollase kantsleri Tea Varraku meelest oli kahes linnas asumine keeruline ning nii pakuti töötajatele võimalust mitte liikuda Tallinnast Tartusse, vaid Tartust Tallinnasse. 2017. aastal oli ka haridusministeeriumis kõigist ministeeriumitest suurim kaadrivoolavus, mille üheks põhjuseks oli ka ettevalmistatav kahe osakonna kolimine Tartust Tallinnasse.
Kantsler Varrak põhjendas, et ametikohtade üleviimine Tartust Tallinna puudutas maksimaalselt 15 inimest ning samas lubas ta tuua Tartusse haldusalas juurde 32 töökohta. Tartu linnapea Urmas Klaas viitas sellele, et iga avaliku ametikoha Tartust äraviimine teeb teda ärevaks.
2018. aasta lõpus kirjutati juba selgemalt ministeeriumis valitsevast halvast töömeeleolust ning sellest, et töötajad tundsid sundi Tallinna suunas. Viidati ka sellele, et otseselt hariduse korraldamisega tegelevate osakondade juhatajatele avaldati survet, et nad peavad kolima Tallinna. Tollaste ministeeriumi töötajate seas tekkis kartus, et Mailis Reps soovib ministeeriumi suuremalt osalt Tallinnasse kolida. Räägiti ka sellest, kuidas kantsler Varrak hakkas koostama plaani, et kuidas ja mida tegema peab, et ministeerium Tallinna tuua. Ministeeriumi kolimise teemat puudutati ka Riigikogu infotunnis, kus Urmas Kruuse viitas sellele, et tema meelest on tegelikult tegemist haridusministeeriumi vaikse kolimisega Tallinnasse. Minister Reps vastas, et ministeeriumi Tartust Tallinna kolida ei kavatseta ja et kolimise teema puudutas ühte osakonda. Töötajad aga viitasid hoopis segadusele, et töötajatel puudus kindlus, mis osakonnast kui palju töökohti Tallinna kolitakse. Kolimisega seotud teemad vaibusid pärast kantsler Varraku lahkumist ministeeriumist.
2021-2022
Minister Kersna ütles, et teadlikult ei olnud plaani ministeeriumi Tartust Tallinna tagasi kolida. Arvud siiski näitavad, et 2017. aastal töötas Tartus 152 ja Tallinnas 53 inimest ning 2021. aasta detsembris aga oli töötajaid Tallinnas ja Tartus enam-vähem pooleks: Tartus oli ametis 162 ja pealinnas 133 inimest. Ülikoolide esindajad pidasid kahetsusväärseks, et üks väheseid sisulisi tõestusi regionaalpoliitikast samm-sammult kaob.
Toodi välja ka see, et erinevalt paljudest teistest riigiasutustest on haridus- ja teadusministeerium riigi korraldusele viia ametikohti Tallinnast välja pigem vilistanud ning et juhtkonna lahkumise viis võiduka lõpuni Liina Kersna. Tartu linnapea Urmas Klaas kommenteeris, et kui valitsus on sõnastanud oma ühe regionaalpoliitilise eesmärgina valitsusasutuste ja töökohtade Tallinnast välja viimise, siis tegelikult lähevad teod sõnadest lahku. Klaas lisas, et seda, mida Mailis Reps alustas, ei peaks Kersna jätkama ning et ministeeriumi Tallinna kolimine on halb eeskuju.
Liina Kersna eitas kolimist, kuid tõstatas ministeeriumi töökohtade Tartu asemel Tallinnasse liikumise peale küsimuse, et "Kas me hakkame inimesi valima selle järgi, kus nad elavad?". Seda, et töökuulutustele oli kirjutatud asukohana Tallinn, ei pidanud ta eraldi poliitikaks. Postimehe "Aasta näod" kokkuvõttes kirjeldati, et minister tegeleb ministeeriumi muutmisega: tähtsad ametnikud elavad kõik Tallinnas ning suunaks on võetud ministeeriumi kolimine Tallinna.
2022. aasta jaanuaris ütles Kersna, et ministeeriumi Tallinnasse ei kolita.
Struktuur
Haridus- ja Teadusministeerium jaguneb 12 osakonnaks:
Haridus- ja Teadusministeeriumis on kolm asekantslerit:
Aizkraukle ordulinnus
Aizkraukle ordulinnus (läti Aizkraukles pils, saksa Ascheraden) on varemetes ordulinnus Daugava jõe ääres Lätis Aizkraukles.
Ajalugu
pisi|Ordulipp käes, langeb Johann von Tiesenhausen Aizkraukle lahingus leedulaste vastu. [[Friedrich Ludwig von Maydelli ofort.]] 1224. aastal piiskop Alberti (surnud 1229) juhtimisel ehitatud linnus oli Liivi ordu Aizkraukle komtuurkonna keskus ja komtuuri residents, 15. sajandi lõpust allus see aga Liivi ordu maamarssalile, keda linnuses esindas linnusekomtuur.
5. märtsil 1279 toimus sealses piirkonnas leedulaste võiduga lõppenud Aizkraukle lahing Liivi ordu vastu, milles hukkus ka maameister Ernst von Ratzeburg.
1577. aastal vallutasid linnuse venelased.
Linnus hävis Rootsi-Poola sõjas ning sellest on järel ainult väike osa loodetornist ja müürist.
8. novembril 1630 kinkis Rootsi kuningas Gustav II Adolf linnuse kahurväe ooberstleitnant Simon Schultzile ning sellest ajast kuulus see Schoultz von Ascheradeni aadlisuguvõsa valdustesse.
Urmas Treiel
Urmas Treiel (sündinud 19. aprillil 1968) on Eesti munitsipaalpoliitik.
Samara
Samara (varasem eestikeelne nimekuju Samaara) on linn Venemaal, Samara oblasti keskus.
Urmas Treiel
Ta on töötanud Tallinna Pangas ja Tartu Kommertspangas osakonnajuhatajana.
Samara
Samara asub Volga jõe ääres. Rahvaarvult Venemaa kuues linn, asutatud 1586. aastal. Aastatel 1935–1991 kandis Nõukogude riigitegelase Valerian Kuibõševi järgi nime Kuibõšev. II maailmasõja ajal 1941. aasta oktoobrist kuni 1943. aasta suveni oli Kuibõšev NSV Liidu ajutine pealinn ning sinna evakueeriti valitsus ja välissaatkonnad.
Saskatchewan
Saskatchewan võib tähendada mitut asja:
Urmas Treiel
2001–2005 oli ta Kuressaare abilinnapea arengu ja majanduse alal, 2005. aasta juunist novembrini Kuressaare linnapea ja 2005. aasta novembrist linnavolikogu rahandus- ja majanduskomisjoni liige.
2006. aasta aprilli algusest juhib ta osaühingut Väinamere Liinid. Kuulub 25. jaanuarist 2000 Eesti Reformierakonda.
Ta on olnud Eesti meister kaugushüppes.
Isiklikku
Urmas Treiel on abielus kergejõustiklase Virge Treieliga.
Samara
Ajalugu
Samara on ametlikult asutatud 1586. aastal, kui senisest asulast sai sobiv paik Kesk-Volgal kaubavahetuseks. Varasemad teated asulatest Samara jõe kaldalt sellest regioonist pärinevad alates 8. sajandist.
Samara linnaelanike arv püsis madal, peamiselt tegutsesid kohalikud kalastamise ning kaubalastimisega. 19. sajandi algusest linna elanike arv hakkas kasvama ning linnas avati sõjandustööstus. 19. sajandi lõpuks elas Samaras 150 000 inimest.
Nõukogude ajal sai Samaras kõige tähtsam linn Volga keskregioonis. Nõukogude ajal oli tegemist suletud linnaga, milles jätkas tegutsemist sõjatööstus aga ka kosmosetööstus. Kõik nõukogude kosmosesüstikud, mis kosmosesse saadeti, valmisid Samaras. Linn on tänini Venemaal kosmosearengu süda.
Linn arenes jõudsalt ka pärast II maailmasõja lõppu ning Nõukogude perioodi lõpuks oli linnas üle 1,2 miljoni elaniku. 1990. aastate alguses läksid militaartehnikat tootvad ettevõtted pankrotti ning linn on pidanud end ümber struktureerima. Suurimad tööandjad on tänapäeval selles piirkonnas tegutsevad energia- ja naftarafineerimisettevõtted.
2018. aastal oli Samara üks Venemaa linnu, kus toimusid jalgpalli maailmameistrivõistluste mängud. pisi|püsti|Vürst Zasekini monument Samaras Volga-äärsel promenaadil. Zasekinit peetakse linna asutajaks
Sport
Samaras tegutseb jalgpalliklubi Samara Krõlja Sovetov.
Ernst Ein
Ernst Heinrich Ein (16/28. detsember 1898 Tartu – 16. oktoober 1956 Claremont, USA) oli eesti õigusteadlane.
Ernst Heinrich Ein lõpetas Roomas 1928. aastal Rooma õiguse instituudi ja sai Tartus 1932. aastal õigusteaduses kraadi.
Aastatel 1928–1932 oli ta õiguse ajaloo õppejõud, 1933. aastast tsiviilõiguse dotsent Tartu ülikoolis.
3.–21. oktoobril 1933 oli ta Jaan Tõnissoni valitsuses kohtu- ja siseminister.
Melaka
thumb|Kristuse kirik Punasel väljakul Melakas Melaka (malai; inglise Malacca) on linn Malaisias, Melaka osariigi pealinn. Asub Malaka poolsaare läänerannikul Malaka väina ääres.
Linn oli Malacca sultanaadi pealinn 15.–16. sajandil. See oli Malaka poolsaare arenenuim piirkond enne portugallaste vallutust 1511. aastal. 1641. aastani oli Melaka Portugali valduses, seejärel kuulus lühikeste vaheaegadega 1824. aastani Hollandile. 1957. aastani kuulus Briti impeeriumile.
Linnas on 455 300 elanikku (2007).
2008. aastast kuuluvad Melaka ja George Towni ajaloolised keskused UNESCO maailmapärandi nimistusse. Vanalinnas asub nn Punasel väljakul 1750. aastal ehitatud Kristuse kirik. Selle kõrval asuvad kunagine raekoda ja ajaloomuuseum. Portugallaste ehitatud A Famosa kindlus on üks vanemaid eurooplaste ehitisi Aasias. Melakas on ka hästi säilinud Hiinalinn (Chinatown). Kesklinna lähedal asub meres tehissaar Pulau Melaka.
Aldabra saared
thumb|[[Kosmosesüstik (Space Shuttle)|Kosmosesüstikult tehtud foto, mis hõlmab kõik Aldabra saared]] Aldabra saared on korallsaartest koosnev saarestik India ookeanis. See on osa Korallisaartest ja kuulub Seišellidele. Nad paiknevad 1000 km kaugusel Seišellide pealinnast Victoriast ning 350 km kaugusel Madagaskari saarest kirdes.
Saarte kogupindala on 175,91 km².
Aldabra atollil on hiidkilpkonnade kaitseala.
Eripedagoogika
Eripedagoogika (varem on nimetatud ka defektoloogiaks) on pedagoogika haru, mis tegeleb kasvatuse, hariduse, rehabilitatsiooni ja inimeste ühiskondlikust elust osavõtmise küsimustega.
Eripedagoogika sihtrühm on hariduslike erivajadustega inimesed, kes vajavad mingil põhjusel hariduse omandamisel tavapärasest erinevat pedagoogilist lähenemist. Eripedagoogika on tihedalt integreeritud pedagoogika, meditsiini, psühholingvistika, psühholoogia ja sotsiaaltööga.
Eripedagoogidel on Eestis oma esseeajakiri Eripedagoogika, mida annab välja Eesti Eripedagoogide Liit.
Eripedagoogikat õpetab Eestis Tartu Ülikooli eripedagoogika osakond ja Tallinna Ülikool (eripedagoog-nõustaja eriala).
Juba
Juba on küla Võru maakonnas Võru vallas.
Kohanimekäändeks on "Jubale" või "Juppa".
Küla lähistel on Juba järv ja Kublitsa järv.
Külas asub muistne arheoloogiamälestisena arvele võetud Ala-Vagula asulakoht.
Sügispealinn
Eesti sügispealinn on aunimetus, mida on Narva kandnud 1999. aastal ning igal aastal alates 2009. aastast. Seda tiitlit kannab Narva 20. septembrist kuni astronoomilise talve alguseni 21. detsembril.
Juba
1684. aasta kaardil on küla asukoht tühi. Kohanime esmamainiti 1765, kui nimetati isikut Jubba Jaan, kes arvati Vana-Nursi mõisale kuuluva Vagula küla alla. 1796 mainiti isikut Jubba Pola Juhhani Jaak. Sellest kirjapanekust leiab Poola talu nime ja see annab alust arvata, et Juba külas pidi siis olema mitu talu, vastasel juhul poleks olnud vaja talu eraldi välja tuua. 1798 esmamainiti Juba karjamõisa, mis rajati küla keskele. 1817 müüdi Juba iseseisva mõisana. 1839 anti Juba mõisale uus nimi Quellenhof 'allikamõis'. Mõis ja küla kuulusid Rõuge kihelkonda. 1920-ndatel rajati Juba asundus, mis 1977 nimetati külaks. Nõukogude ajal liideti Jubaga Ligeri või Ligõri küla, mis hääbus pärast maailmasõda. 1977 liideti Ala-Vagula (ametlikult Vagula II) küla.
Juba nimi tekkis talupoja lisanimest, mille päritolu on teadmata. Oletada võib mõnd J-iga algavat eesnime, näiteks Jakobi hollandi või friisi kuju Jaap või poola kuju Jakuba. Soomes on Juva-algulisi nimesid, mis arvatakse pärinevat Johannesest.
Sügispealinn
Varem on tehtud ettepanekud anda sügispealinna tiitel Rakverele (aastal 2002) ja Tartule (aastal 2006).
Juba
1993 rajati Juppa Kaitseväele kuuluv 32 ha suurune Tsiatsungõlmaa harjutusala, kus on ka lasketiir.
Juba küla läbib Valga–Koidula raudteelõik, millel asus kuni 2001. aastani ka küla territooriumile jäänud Vagula raudteepeatus.
Märt Ringmaa
Ta lõpetas 1957. aastal Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete erialal ja 1968. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi elektriajamite ja tööstusseadmete automatiseerimise alal.
Kohtuasi
Ringmaa vahistati 11. novembril 2005. Talle esitati kahtlustus Tallinnas Pae tänaval aastatel 1998–2005 pommide plahvatamise korraldamises. Veel süüdistati Ringmaad pensioniametile valeandmeid sisaldava tööraamatu esitamises. Selle alusel maksti talle 2001. aasta maist kuni 2005. aasta novembrini alusetult vanaduspensioni kokku 20 255 krooni.
23. märtsil 2009 tunnistas Harju maakohus Märt Ringmaa süüdi lõhkeseadeldise ebaseaduslikus käitlemises, mõrvakatses ja kelmuses ning kohus mõistis talle karistuseks 15 aastat vangistust.
Ringmaa mõisteti süüdi 11. aprillil 2001 Tallinnas Punane tänav 15 klaastaara kioski juurde lõhkeseadeldise paigaldamises ning 19. novembril 2003 Pae tänav 23 maja esimese korruse trepikotta lõhkeseadeldise toimetamises, kusjuures kummalgi juhul pomm ei plahvatanud. Samuti mõisteti mees süüdi Tallinna pensioniametile ebaõigete andmete esitamises.
Muudes süüdistuse episoodides mõisteti Ringmaa õigeks. Süüdistuse kohaselt korraldas Ringmaa aastatel 1998–2005 11 plahvatust, milles hukkus seitse ja sai vigastada kuus inimest, varalist kahju tekitati plahvatustega üle seitsme miljoni krooni.
Karistuse ära kandnud Märt Ringmaa vabanes vanglast 11. novembril 2020.
Kavilda vald
pisi|Kavilda õigeusu kirik [[Mõisanurme külas.]] Kavilda vald oli vald Tartumaal Puhja kihelkonnas aastatel 1922–1939, selle territoorium kuulub tänapäeval Elva valla alla. Vallamaja asus Puhjas.
Praegu tähistab see kohanimi Kavilda ürgorgu ja õigeusu pühakoda, mis ehitati 1873. aastal. Kavilda kui haldusüksuse nimi tulenes Puhja kirikumõisast, mis on kandnud Vana-Kavilda nime.
Keila jõgi
pisi|Droonivideo Keila jõest Keila-Joal 2022. aasta juunis pisi|Droonivideo Keila jõest ja [[Kohila|Kohilast 2022. aasta juunis]] Keila jõgi on Soome lahe vesikonna pikim jõgi, voolab Rapla- ja Harjumaa territooriumil. Jõgi saab alguse Kuimetsa külast 5 km lõunakagu pool ja suubub Soome lahte. Tähtsamad lisajõed on Atla ja Maidla.
Keila jõe pikkus on 111,8 km, koos lisaharudega 127,3 km. Valgala on 669,3 km². Keila jõgi on Eesti pikimate jõgede seas viiendal kohal.
Keila jõe algusosa jääb Kõrvemaale, oma põhiosas voolab ta Põhja-Eesti lavamaa territooriumil. Jõe lähe asub Viirika soo lääneservas. Algusosas teeb jõe jõesäng suurema kaare lõunasse ja kogub rohkesti vett Kaiu ümbruse suurtest allikatest Karitsa küla kohal. Edasi käändub jõgi loodesse ja jätkab selles üldsihis, enamasti looduslikus sängis, voolamist kuni suudmeni. Jõgi suubub Lohusalu lahte Keila-Joa aleviku pargis.
Keila jõgi läbib võrdlemisi tiheda asustusega piirkondi ja jõe kallastel paikneb rohkesti asulaid. Keskjooksul asub Kohila alev, Kurtna ja Kiisa alevik. Alamjooksul paiknevad Keila linn, Karjaküla alevik ja Keila-Joa alevik.
Keila juga on merest tulevatele siirdekaladele praktiliselt ületamatu ja mõjutab Keila jõe kalastiku koosseisu.
Minevikus voolas jõgi praeguse Keila linna juures kahe haruna ja harudevahelist ala nimetati Keila jõesaareks.
Piirangud
Vastavalt kalapüügieeskirjale on Keila jões Keila joast suudmeni aastaringselt kalapüük keelatud. Erandina võib Keila jões, kuid paisule mitte lähemal kui 100 m, püüda silmutorbiku, silmumõrra, vähimõrra ning vähinataga. Tähtajaliselt, 1. septembrist kuni 31 oktoobrini on keelatud püük suudmele lähemal kui 1500 m. Aastaringselt on keelatud püük suudmele lähemal kui 1000 m.
Vladimir Stassov
Vladimir Vassiljevitš Stassov (vene Владимир Васильевич Стасов; 1824–1906) oli vene muusika- ja kunstikriitik.
Vladimir Stassovi isa oli tuntud arhitekt Vassili Stassov.
Maile Aale
Maile Aale (sündinud 26. aprillil 1983 Kuressaares) oli 2008. aasta septembrist kuni 2009. aasta septembrini Torgu vallavanem.
Haridus
Maile Aale on lõpetanud 1999. aastal Valjala Põhikooli, 2002. aastal Orissaare Gümnaasiumi ja 2005. aastal Kuressaare Ametikooli turismikorralduse erialal.
Töö ja poliitika
Ta kandideeris 2005. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Keskerakonna nimekirjas Valjala valla volikokku, kuid ei osutunud valituks.
Enne vallavanemaks asumist töötas ta Tallinna abilinnapea Taavi Aasa abina.
Saskatchewani provints
Saskatchewani provints on 1. järgu haldusüksus Kanadas.
Välislingid
🇨🇦
Nunavut
Nunavuti ala (inuktituti ᓄᓇᕗᑦ) on 1. järgu haldusüksus (ala) Kanada riigi põhjaosas. Suurem osa ala elanikest on eskimod.
Ajalugu
Nunavut moodustati 1. aprillil 1999 peamiselt Loodealadest eraldatud territooriumil.
Geograafia
Nunavuti pindala on 1 932 255 km2. Suurema osa Nunavuti territooriumist moodustavad saared. Kui Nunavut oleks iseseisev riik, oleks ta maailmas suuruselt 15. kohal.
Ressursid
Nunavutis leidub järgmisi loodusressursse: kulda, pliid, tsinki, niklit, vaske ja teemante.
Rahvastik
pisi|püsti|Inuit 2011. aasta rahvaloenduse järgi elas Nunavutis 31 906 inimest ja 2006. aasta rahvaloenduse järgi 29 474 inimest. 83,6% elanikkonnast pidas ennast inuittideks.
Provintsi suurim linn on Iqaluit, kus elas 2006. aastal 6184 inimest.
Välislingid
🇨🇦
Algoritm
Algoritm on astmeline tegevusjuhis, juhend või eeskiri mingi tegevuse sooritamiseks või eesmärgi saavutamiseks. Kõige sagedamini kasutatakse seda terminit matemaatilise ülesande lahendamiseks mõeldud eeskirja kohta. Algoritmi esitust mingis formaalses keeles, tavaliselt programmeerimiskeeles või masinakoodis, nimetatakse arvutiprogrammiks.
Sõna "algoritm" tuleb 9. sajandi araabia matemaatiku Muḩammad ibn Mūsā al-Khwārizmī hüüdnimest "al-Horazmi" ('horezmlane') tema sünnilinna, praeguses Usbekistanis asuva Hiiva tolleaegse nime järgi. Al-Horazmi tööd tõlgiti 12. sajandil ladina keelde ja autorinimeks märgiti Algorithmi. Selle töö kaudu jõudis Lääne-Euroopasse mitu võrrandite lahendamise eeskirja, mis kõik algasid fraasiga "Nõnda kõneles Algorithmi ...". Selle järgi hakatigi üksikasjalikke tegutsemisjuhiseid algoritmideks kutsuma.
Mittematemaatiliste algoritmidega puutume kokku iga päev, näiteks kokaraamatus olevad retseptid või sõbrale jäetud juhised kohtumispaika jõudmiseks. Algoritmid on ka koolis õpetatavad mitmekohaliste arvude kirjaliku liitmise, lahutamise, korrutamise ja jagamise eeskirjad.
Esimesed katsed anda algoritmile matemaatiliselt range kuju tehti 1920. aastatel. Esmalt arvati, et formaliseerimiseks kõlbab lihtrekursiivne funktsioon. 1928 avaldas Wilhelm Ackermann näite funktsioonist, mis on algoritmiliselt arvutatav, kuid ei ole lihtrekursiivne. 1930. aastatel lõid Alonzo Church ja Stephen Kleene lambdaarvutuse. Sel ajal lõid ka Alan Turing ja Emil Leon Post Turingi masina ning Kurt Gödeli ja Jacques Herbrand võtsid kasutusele täisrekursiivse funktsiooni mõiste.
Rekursiivne algoritm
Rekursiivne algoritm ehk iseenesessepöörduv algoritm on algoritm, mis kutsub töö käigus välja iseennast. Leidub programmeerimiskeeli, milles puudub tsüklikäsk ja milles tsükkel realiseeritakse reeglina rekursiooni kaudu, näiteks Prolog.
Väga suure korduste arvu korral on parem realiseerida iteratiivne algoritm, sest igal enesessepöördumisel eraldatakse rekursiivsele alamprogrammile mälu ja kui rekursiooni sügavus (iseenesessepöördumiste arv) ületab miljoni piiri, on märgatav kiiruse eksponentaalne erinevus.
Kevadpealinn
Eesti kevadpealinn on mänguline nimetus, mida kannab Türi aastast 1999 igal kevadel 20. märtsist kuni 20. juunini.
Lisaks maikuus toimuvale traditsioonilisele Türi Lillelaadale tähendab kevadpealinnaks olemine Türi kui aedlinna tutvustamist külalistele ja rohkeid kultuuriüritusi Türi Kevadfestivali raames.
Wilhelm Anderson
pisi|Wilhelm Anderson
Wilhelm Robert Karl Anderson (16/28. oktoober 1880 Minsk – 26. märts 1940 Meseritz) oli Eesti astrofüüsik.
Aastatel 1936–1939 oli ta Tartu Ülikooli dotsent.
Isiklikku
Tema isa Nikolai Anderson oli keeleteadlane, vend Walter Anderson oli folklorist ja vend Oskar Anderson oli matemaatik.
Dimitrovgrad
Dimitrovgrad on linn Venemaal Uljanovski oblastis, Melekessi rajooni keskus. Asub Kuibõševi veehoidla ääres, Uljanovskist 100 km kagus. Rahvaarvult Uljanovski oblasti teine linn.
Egtvedi piiga
pisi|Egtvedi piiga tammekirst Kopenhaageni Rahvusmuuseumis pisi|Rekonstrueeritud hauakääbas
Egtvedi piigaks (taani keeles Egtvedpigen) nimetatakse pronksiajal elanud neiut, kelle haud (tammekirstuhaud) leiti Taanist Jüütimaalt Egtvedist. Leid on eelkõige tuntud hästi säilinud pronksiaegse rõivakomplekti pärast.
Egtvedi piiga haud leiti aastal 1921, kui kohalik talumees Peter Platz soovis tasandada tema maal asunud ja aja jooksul suuresti laiali aetud kääpa jäänused.
Dimitrovgrad
Ajalugu
Linn asutati 1698. aastal. Linnaõigused sai 1926. aastal ja 1972. aastani kandis nime Melekess, siis sai Bulgaaria kommunisti Georgi Dimitrovi järgi oma praeguse nime.
Egtvedi piiga
Tüdruk oli maetud tammetüvest õõnestatud kirstus suurde mätastest kuhjatud kääpasse. Surres oli ta 16–18 aastat vanune ja umbes 1,60 m pikkune, tal olid pikad heledad juuksed. Dendrokronoloogia abil on kindlaks tehtud, et tammepuu, millest kirst valmistati, langetati aastal 1370 eKr, matused toimusid tõenäoliselt hulk aastaid hiljem. Tammekirst oli vooderdatud lehmanahaga. Neiule pandi kirstu kaasa karbike võrkvöötehnikas juuksevõrgu ja naaskliga ning kasetohust jooginõu, milles on säilinud jälgi nisust, pohladest, porsist ja meest kääritatud mõdust. Tüdruku jalalabade juurde oli pandud riidepamp, mille sees olid 8–9 aastase lapse põletatud jäänused. Tõenäoliselt ei olnud tegemist ema ja lapsega. Tüdruk oli kaetud villase tekiga. Kirstukaane vahele oli jäänud raudrohuõisi, mis näitab, et matus toimus suvel.
Skandinaavia lõunaosas oli pronksiajal tavaks matta tähtsal positsioonil inimesed tammekirstudes suurtesse mätastest ehitatud hauakääbastesse. Jüütimaa muldades tekkis niisugustesse kääbastesse mõnikord vihmavee mõjul rauarikas kiht, mis sulges kääpa sisemuse õhu- ja veekindlalt. Tänu sellele on säilinud suur osa orgaanilisest materjalist.
Dimitrovgrad
Ajalugu
Linnas on 6 kõrgkooli.
Egtvedi piiga
Egtvedi piiga keha ja luud olid praktiliselt täielikult lagunenud, kuid tema rõivad ja hauapanused on säilinud väga hästi. Tüdruk kandis püsttelgedel kootud poolpikkade varrukatega pluusi ja lühikest nöörseelikut. Käte ümber olid kullast käevõrud, ühes kõrvas kõrvarõngas ja vööl villane vöö, mida ehtis suur pronksist ketas. Tüdruku vöö külge oli kinnitatud sarvest kamm, jalgade ümber olid mähitud väikesed riidetükid.
Egtvedi piiga riided ei olnud Skandinaavia pronksiaja tüüpilised igapäevariided. Nagu teised Taani tammekirstuhauad (nt Borum Eshøj, Skrydstrup) näitavad, kandsid naised tavaliselt pikki ja praktilisi riideid. On arvatud, et Egtvedi piiga võis olla tantsija, kes osales usutseremooniatel. Pronksiajast pärinevatel kaljujoonistel on korduvalt kujutatud tantsijaid või akrobaate. Leitud on paar pronksfiguuri (Grevensvænge, Fårdal), mis kujutavad nöörseelikut kandvat tantsijat. Sarnase nöörseeliku fragmente või seda ehtinud pronksnaaste on leitud ka mitmest teisest pronksiaegsest hauast. Praegu asub Egtvedi piiga tammekirst koos sisuga Kopenhaagenis Rahvusmuuseumis (Nationalmuseet). Egtvedi kääbas on restaureeritud, see on 4 m kõrge ja 22 m läbimõõduga. Kääpa juurde on ehitatud väike muuseum.
Richard Räägo
Richard Rägo õppis aastatel 1910–1915 Tartu Ülikoolis õigusteaduskonnas, kuid sooritas riigieksamid Moskva Ülikooli juures.
Tegutses aastatel 1915–1919 advokaadina Tallinnas, 1919. aastal osales Vabadussõjas.
Aastatel 1920–1922 oli Richard Rägo Riigikohtu abiprokurör ning 1922. aastast riigiprokurör Tartus ja 1935. aastast riigiprokurör Tallinnas.
Richard Räägo vahistati NKVD poolt 6. juulil 1941 ja ta suri vanglas Kirovi oblastis Venemaal.
Ühiskondlik tegevus
Akadeemilise Tenniseklubi esimees.
Omsk
Omsk (vene Омск) on linn Venemaal, Omski oblasti keskus. Asub Siberis, kohas, kus Omi jõgi suubub Irtõši jõkke. Geograafilised koordinaadid on 54°58' N, 73°23' E. Omsk on tähtis raudteesõlm Siberi raudteel.
2009. aasta seisuga on Omsk elanike arvult Venemaa kaheksas linn. Rahvaarv 1 178 391 elanikku 2017. aasta seisuga.
Ajalugu
Omsk on asutatud 1716. aastal, linnaõigused sai 1782. aastal.
Kliima
Omskis valitseb parasvöötme mandriline kliima. Jaanuari keskmine õhutemperatuur on −16,9 °С (Omski külmarekord on −45,5 °С (veebruar 1931)). Juuli keskmine õhutemperatuur on +19,6 °С (maksimaalne +40,4 °С). Aasta keskmine sademete hulk on 400 mm.
Metroo
1980. aastate lõpus käidi välja metroo rajamise kava, kuid see jäi soiku rahapuuduse tõttu. Olukord muutus 2000. aastatel, kui hakati ehitama esimest metrooliini, mis pidi valmima 2016. aastal. 2017. aasta seisuga on valmis vaid üks metroojaam, mida kasutatakse esialgu jalakäijate tunnelina.
Robert Alexy
pisi|Robert Alexy Robert Alexy (sündinud 9. septembril 1945 Oldenburgis) on saksa riigiõigusteadlane ja õigusfilosoof, Kieli Christian Albrechti nimelise ülikooli avaliku õiguse ja õigusfilosoofia korraline professor.
Aastatel 1968–1973 õppis ta Göttingeni ülikoolis õigusteadust. Üliõpilasena oli ta Saksa rahva õppefondi (Studienstiftung des deutschen Volkes) stipendiaat. Aastal 1976 kaitses ta doktoritöö teemal "Juriidilise argumentatsiooni teooria," mille eest ta sai 1982. aastal Göttingeni Teaduste Akadeemia keeleteaduslik-ajaloolise klassi auhinna.
Professor Alexy on jäänud Kielile truuks: ta lükkas tagasu 1991 esitatud Grazi ülikooli kutse asuda Ota Weinbergeri õppetoolile ja 1998 keeldus Göttingeni ülikooli õppetoolile asumisest, millega võinuks kaasneda võimalus saada oma õpetaja Ralf Dreieri järglaseks.
Aastatel 1994–1998 oli ta rahvusvahelise õigus- ja sotsiaalfilosoofia ühenduse Saksa sektsiooni president. Ta kulub Bielefeldi ringi (Bielefelder Kreis), mis ühendab enamikku juriidilise argumentatsiooni ja tõlgendusteooria alal tooniandvaid teoreetikuid.
Inimene (perekond)
Inimene (Homo) on inimlaste perekond, kuhu kuulub inimene ja väljasurnud inimese liigid. Eeldatavalt on Homo perekonna vanus 2,5 miljonit aastat ja põlvneb mõnest australopiteegi liigist.
Homo habilis 'e vanimad leiud on 1,9 miljonit aastat vanad, mis on leitud Tansaaniast Olduvai kuristikust (Olduvai Gorge) ja seda arheoloogilist kultuuri nimetatakse Olduvai kultuuriks. Esimesteks kivitööriistade valmistajateks peetakse Homo habilis 't ja Homo rudolfensis 't, kuigi nende fossiilseid jäänuseid pole koos tööriistadega leitud. Võimalik, et ka australopiteegid (Australopithecus garhi) olid tööriistade valmistajad.
Koobi Forast on leitud koljud, mille näoosad ja hambad sarnanesid inimese omadega, kuid ajukolju oli väike nagu australopiteekidel. Teadlased järeldasid, et on veel üks liik, mida varem peeti Homo habilis 'eks. Suurem vorm, kolju number 1470 (KNM-ER 1470) nimetati Homo rudolfensis 'eks ja väiksem vorm jäi kandma Homo habilis 'e nimetust. Saksa paleontoloog Friedemann Schrenk leidis Malawist Urahast 2,5 miljoni aasta vanuse robustse lõualuu, mis kannab numbrit UR 501 ja on Homo rudolfensis.
Autentsus
Autentsus tähendab ehtsust, algallikal põhinevust.
Inimene (perekond)
Esimese Homo erectus’e leidis Hollandi arst ja antropoloog Eugene Dubois Jaava saarelt 1891. aastal. Haeckelit järgides nimetas ta oma leiu Pithecanthropus 'eks. Pitekantroopus on Haeckeli välja mõeldud nimi, mis pidi tähistama inimkonna hüpoteetilist Kagu-Aasia esivanemat. Dubois järeldas reieluu põhjal, et tegu on püstise inimesega ja lisas liigiepiteeli erectus. Aastakümneid hiljem leiti ka Hiinast, Pekingi lähedalt erectus’e fossiile. Algul omistati need Sinanthropus pekinensis’ele. Teadlased leidsid ühisjooni nii Jaava kui Pekingi inimesega ja nimetasid need fossiilid Homo erectus 'eks (Homo erectus javensis ja Homo erectus pekinensis). Homo erectus 'ega sarnaseid leide on leitud ka Gruusiast. Nüüd arvatakse, et need kuuluvad uuele liigile Homo georgicus 'ele, kes on Homo habilis 'e järeltulija ja Aasia Homo erectus 'e eellane.
thumb Homo sapiens 'i eellaseks peetakse Homo heidelbergensis 'ist, kes oli ilmselt Homo ergaster 'i järeltulija. Homo heidelbergensis levis üle Aafrika ja Euroopa. Euroopa ja Aafrika populatsioon lahknes. Põhja pool arenes neandertallaseks ja Aafrikas Homo sapiens’iks. Alternatiivne hüpotees käsitleb Homo heidelbergensis 'ist ainult Euroopa liigina ja otsest neandertallase eellast ja samaaegne Aafrika vorm oleks Homo rhodesiensis. Homo rhodesiensis on arvatavalt Homo sapiens idaltu eellane ja Homo sapiens idaltu Homo sapiens sapiens 'i eellane.
Ontario (täpsustus)
Ontario on:
Talvepealinn
Eesti talvepealinn on aunimetus, mida kannab Otepää aastast 1996 igal talvel 21. detsembrist kuni 20. märtsini.
UEFA karikavõitjate karikas
UEFA karikavõitjate karikas UEFA Cup Winners' Cup (kasutati ka European Cup Winners' Cup) oli auhind, mille pärast UEFA korraldas rahvusvahelise jalgpalli karikavõistluse Euroopa rahvuslike karikavõistluste võitjatele. Esimest korda võisteldi karikavõitjate karikale 1960–1961. aasta hooajal ja viimast korda 1999. aastal, mille järel see ühendati UEFA Cup-iga
UEFA karikavõitjate karika ja Euroopa karika võitja kohtusid omavahel Euroopa superkarika võidu nimel.
Mitmeaastane omanik UEFA karikavõitjate karikas on S.S. Lazio, kes võitis viimase väljaanne 1999.
Pervouralsk
Pervouralsk on linn Venemaal Sverdlovski oblastis. Asub Tšussovaja jõe ja selle lisajõe Šaitanka ääres, Jekaterinburgist 45 km idas.
Ajalugu
Linn asutati 1732. aastal Vassiljevsko-Šaitanski külana. 1933 sai linnaõigused.
Pervouralskis toodetakse terastorusid ja silikaattelliseid.
Autobiograafia
Autobiograafia on isiku elulookirjeldus, mille on kirja pannud see isik ise.
Hammaste
Hammaste on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
1995
Juuli
pisi|left|200px|Srebrenica massimõrva ohvrite kalmistu pisi|200px|Hale'i-Boppi komeet
Hammaste
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda.
Agali
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda.
1995
Detsember
pisi|200px|Kunstniku kujutlus kosmosesondist Galileo
Kuibõšev
Kuibõšev on linn Venemaal Novosibirski oblastis, Kuibõševi rajooni keskus. Asub Omi jõe kaldal, 315 km kaugusel Novosibirskist.
Ajalugu
Aastal 1722 rajati kindlustus Kainski Pass (Каинский Пас) Barabinski tatarlaste kaitseks kalmõkkide ja kirgiiside rünnakute eest. Kindlustuse juurde tekkinud agul viidi 1772 üle praeguse linna kohale. Aastal 1782 sai asula linnaõigused ning nime Kainsk (Каинск).
Aastal 1935 nimetati linn Valerian Kuibõševi auks ümber Kuibõševiks.
Ahunapalu
Ahunapalu on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda.
Nigul Reimo
Nigul Reimo (kuni 1937 Nikolai Karl Eduard Reimann; 20. detsember 1887 – 17. detsember 1941 Solikamsk) oli eesti jurist ja politseijuht
Nikolai Karl Eduard Reimann õppis 1909–1914 ja 1921–1927 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (lõpetas 1927 cum laude). Eesti Üliõpilaste Seltsi liige.
Osales Esimeses maailmasõjas ja Eesti Vabadussõjas, oli 1919. aastal Tartu linna miilitsaülem, 1920 alguses teenis alamleitnandi auastmes 2. Kindluse raske suurtükiväe divisjonis, ülendati 29. veebruaril 1920 väljateenitud aja eest leitnandiks vanusega 19. aprill 1917. a.
Aastatel 1921–1924 Siseministeeriumi Politseivalitsuse ülema kohusetäitja ja 1924–1925 Tartu Linna Politseivalitsuse ülem.
1925–21. september 1927 Siseministeeriumi Politseivalitsuse politseidirektori k.t. ja seejärel 1934. aastani Siseministeeriumi Politseivalitsuse Politseivalitsuse direktor. 1934. aastal siseministri abi, 1934–1940 Tallinn-Harju prefekt.
Arreteeriti NKVD poolt septembris 1940.
K-komando
K-komando on Eesti politsei eriüksus, mis loodi 1991. aastal eriettevalmistust nõudvate politseiülesannete täitmiseks.
Üksuse liikmete arvu pole politsei kunagi avalikustanud ja liikmete isikuandmed on salastatud.
K-komando kuulub Euroopa Liidu liikmesriikide eriüksuste koostöövõrgustikku ATLAS.
Formeerimine
Üksuse loojaks ja esimeseks juhiks aastatel 1991–1993 Politseireservi eriüksuse nime all oli Henn Kask, alates 1993 aga Lembit Kolk, kelle ettepanekul sai üksus uueks nimeks K-komando.
K-komando väljaõpetamisega tegelesid algselt muuhulgas ka Ameerika Ühendriikide FBI, Saksamaa GSG 9 ja Prantsuse politsei eriüksus RAID.
Läänevaarikas
pisi|Läänevaarikad.|alt=
Läänevaarikas (Rubus occidentalis) on roosõieliste sugukonda muraka perekonda kuuluv põõsaliik. Läänevaarika kromosoomide põhiarv on 2n.
Levik
Liik pärineb Põhja-Ameerika idapoolsetelt aladelt.
Kirjeldus
Põõsa maksimaalne kasv on 3 m. Taimevarred on purpurse värvusega ning kaetud sinaka vahakirmega. Varsi katavad jämedad ogad. Taimel on liitlehed (kolmetised), pikkvõrsel on lehed viietised. Lehekese kuju on munajas, serv kahelisaagjas ning lehe alumine külg valgeviltjas. Läänevaarika õie läbimõõt on kuni 1–1,5 cm. Sarnaselt vaarikaga on läänevaarika viljad koguluuviljad, mis koosnevad osaviljadest. Viljad on purpurjasmustad ja poolkerajad. Taim ei anna juurevõsusid.
Kasvatamine
Liigi kultiveerimist alustati 1850. aastal USA-s.
Tänapäeval kasvatatakse läänevaarikat USA-s 1000 ha, enamik toorainest kasutatakse tööstuses, väiksem osa läheb värskelt tarbimiseks.
Kasutamine
Läänevaarikat on kasutatud vaarika sordiaretuses purpursete viljade saamiseks.
Imste
Imste on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda.
Külas asub Võnnu uus kalmistu.
Pius IX ametisse nimetatud kardinalid
Paavst Pius IX nimetas ametisse 123 kardinali 23 konsistooriumil. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Leo XIII. Seni polnud ükski paavst nimetanud ametisse nii arvukalt kardinale. Hiljem on veel rohkem kardinale ametisse nimetanud Leo XIII, Paulus VI ja Johannes Paulus II.
Kaitseministeerium
Kaitseministeerium (KAM) on Eesti valitsusasutus, mis vastutab riigikaitse korraldamise eest.
Kaitseministeeriumi juhib Eesti Vabariigi kaitseminister, kelleks on alates 18. juulist 2022 Hanno Pevkur.
Ülesanded
Kaitseministeeriumi valitsemisalas on:
Juhid ja struktuur
Kaitseministeeriumi kantsler koordineerib riigikaitse strateegiliste eesmärkide saavutamise protsessi, vastutades Kaitseministeeriumi valitsemisala poliitika-, ressursi– ning kaitseplaneerimise ning organisatsiooni arendamise eest ja koordineerib ministeeriumi hallatavate riigiasutuste tegevust.
Kaitseministeeriumi kantslerina on tegutsenud: Robert Lepikson (1995–1996 ), Toomas Kitsing (1996–1997 ), Eero Vaarmann (1997–1999 ), Tarmo Mänd (1999–2001), Lauri Almann (2004–2008), Riho Terras (2008–2010), Mikk Marran (2011–2015), Jonatan Vseviov (2016–2018), Kristjan Prikk (2018 –2021), Kusti Salm (2021–)
Ministeeriumi struktuur on jaotatud kolmeks plokiks, mida vastavalt juhivad kaitsepoliitika asekantsler, kaitseplaneerimise asekantsler ning õigus- ja haldusküsimuste asekantsler.
Ajalugu
pisi|püsti|Sõjaministeeriumi hoone, Lai 44 // Pagari 1
Eesti riigikaitse kõrgema organi nimetus oli aastatel 1918–1928 Eesti sõjaministeerium, aastatel 1929–1937 Eesti kaitseministeerium ja aastatel 1937–1940 taas Eesti sõjaministeerium.
Sõjaministeerium, 1918–1928
Sõjaministeeriumi tegevust hakati organiseerima pärast Saksa okupatsioonivõimude lahkumist Eestist 1918. a novembris. Sõjaministri esmane ülesanne oli välja töötada mobilisatsiooniplaan. 16.11.1918 andis Eesti Ajutine Valitsus välja rahvaväe kokkukutsumise määruse. Seoses Punaarmee pealetungiga kuulutati 29.11.1918 Eestis välja sõjaseisukord; 01.12.1918 algas üldmobilisatsioon. Ajutise Valitsuse määrusega 05.12.1918 moodustati sõjaministeeriumi juurde Rahvaväe Peakomisjon. 26.03.1919 määrusega viidi komisjon täiendatud koosseisuga Siseministeeriumi alluvusse. Ministeeriumi organisatsioon kujunes välja järk-järgult Vabadussõja kestel, algul moodustati üksnes kantselei mõne käsundusohvitseriga. 1919. aastal toodi seoses Peastaabi reorganiseerimisega Korraldusvalitsuseks Sõjaministeeriumi alluvusse mobilisatsiooniosakond.
Sõjaministeerium tegutses hoones Pagari tänav 1, Tallinnas.
1920. aasta 27. märtsist läksid sõjavägede ülemjuhataja volitused ja kohustused üle sõjaministrile. 1920. aasta märtsis kaotati Sõjavägede Ülemjuhataja ametikoht ning sõjaväe kõrgem juht oli sõjaminister (kes võis olla ka tsiviilisik), kellele Vabariigi valitsus määras abi kõrgemate sõjaväelaste hulgast. Ülemjuhataja staabi asemele asutati Sõjavägede Staap, mille koosseisus oli Kindralstaabi Valitsus ja Sõjavägede Korraldusvalitsus.
Seni Sõjavägede Ülemjuhataja otsealluvuses olnud Sõjaväe Tervishoiuvalitsus viidi Sõjaministeeriumi alluvusse.
Sõjaministeeriumi eripõhikirja alusel tegutsesid aastast 1926 relvatööstusettevõte Arsenal ning 1936. aastal asutatud hobusekasvandus Vorbuse riigimõisas Tartumaal.
Kaitseministeerium, 1929–1937
Kaitseministrile allusid ministri abi, kaitsevägede staap, varustusvalitsus, sõjaväe tervishoiuvalitsus, sõjaringkonnakohus, sõjaprokuratuur ja juriskonsultuur, väeliikide inspektorid, diviisiülemad, merejõudude juhataja, õhukaitse ülem ja kaitseväe ühendatud õppeasutuste ülem.
Sõjaministeerium, 1937–1940
Sõjaministeeriumi ülesandeks oli:
Sõjaministeeriumi koosseisu kuulusid:
Issaku
Issaku on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda.
Napoli
Napoli (< kreeka Νεάπολις Neapolis 'uus linn') on linn Itaalias, Campania maakonna ja città metropolitana di Napoli halduskeskus. Napoli on elanike arvult Itaalia kolmas linn Rooma ja Milano järel.
Napoli lähedal asuvad Pompei, Herculaneum ja Vesuuv.
Napoli ajalooline kesklinn kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Haridus ja teadus
Napolis on 1224. aastal asutatud Napoli Ülikool ja 1872 asutatud Napoli bioloogiajaam.
Sport
Linnas tegutseb jalgpalliklubi SSC Napoli, kelle kodustaadion on Stadio San Paolo.
Pula
Pula (itaalia keeles Pola) on linn Horvaatia loodeosas Istra poolsaarel Aadria mere rannikul.
Linnas on Aldo Drosina staadion.
Roomaaegses amfiteatris korraldatakse kontserte ja iga aasta juulikuus Pula filmifestivali.
Vaatamisväärsused
Pulas asub hästi säilinud antiikne amfiteater, mida on kujutatud Horvaatia 10-kunase rahatähe tagaküljel.
pisi|tühi|Roomaaegne amfiteater Pulas
Bruce Boxleitner
Bruce William Boxleitner (sündinud 12. mail 1950 Illinoisi osariigis) on USA filminäitleja. Tuntud on ta eeskätt rollidega teleseriaalides "The Macahans", "Scarecrow and Mrs. King" ja "Babylon 5".
"Scarecrow and Mrs. Kingis" kehastas Boxleitner külma sõja aegset USA salaagenti Lee Stetsonit hüüdnimega Scarecrow ehk Hernehirmutis. Seriaal jooksis USA CBS-i telekanalil aastail 1983–1987. "Babylon 5-s" mängis Boxleitner kapten John Sheridani, Babylon 5 kosmosejaama komandöri. Episoodilisi rolle on tal olnud veel mitmes telesarjas, näiteks sarjas "She Spies".
Boxleitner on mänginud ka kinofilmides: "Mängur" ("The Gambler", 1980) ja ühes esimeses arvuti abil valminud ulmefilmis "Tron" (1982).
Boxleitner on abielus näitleja Melissa Gilbertiga, neil on poeg. Tal on kaks poega eelmisest abielust endise näitleja Kathryn Holcombiga.
2003. aastal valiti Boxleitner USA Rahvusliku Kosmoseühingu (National Space Society) juhatusse. Rahvuslik Kosmoseühing on kosmoseuurimist ja vastavat haridust toetav kolmanda sektori organisatsioon, mille asutas Wernher von Braun.
Araabia Ühendemiraatide riigipeade loend
Araabia Ühendemiraatide riigipeade loend loetleb presidente alates iseseisvumisest 1971. aastal.
Jakob Kristelstein
Jakob Kristelstein (16. mai 1889 – 31. mai 1968 Tallinn) oli eesti notar.
Kannu (Kastre)
Kannu on küla Tartu maakonnas Kastre vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Võnnu valda.
Jakob Kristelstein
Tema vanemad olid Juhan Kristelstein (1846–1909) ja Leeno Tuompä.
Jakob Kristelstein lõpetas 1916. aastal Moskva Ülikooli, oli aastatel 1917–1919 Tartu linnasekretär, notar Tallinnas aastatel 1922–1940 ja 1944–1950 ning Rakveres aastatel 1940–1941.
Tema abikaasa oli Heino Elleri õde Elsa Eller (1897–1981), nende tütar oli Ilme Kristelstein (1928–2016).
Jakob Kristelstein arreteeriti NKVD poolt 4. märtsil 1950; pärast vabastamist 1953. aastal tuli tagasi Eestisse. Ta oli vangistatud ka Saksa okupatsiooni ajal 1941.a sügisel.
Bios
Bios ehk eluriik on kõik Maal elavad elusorganismid kokku.
Biopsia
Biopsia (ladina keeles biopsia) on elusorganismist kas rakumaterjali või koetükikese võtmine ja võetud materjali mikroskoopiline uurimine.
Meditsiinis peetakse biopsia all silmas patsiendilt või haigelt koeproovi võtmist mikroskoopiliseks uurimiseks näiteks haiguse väljaselgitamise eesmärgil.
Biopsia on organismi terviklikkuse teadlik rikkumine, millega võivad kaasneda mitmed soovimatud kõrvaltoimed, seetõttu peetakse vajalikuks kaaluda, kas saadav kasu ületab tehtavat kahju.
Metroseksuaal
Metroseksuaaliks nimetatakse meest, kes pöörab palju tähelepanu oma esteetilisele välimusele ning kulutab omajagu aega ja raha oma kuvandile ja elustiilile. Ehkki see termin on läbinud transformatsiooni oma esialgsest tähendusest (heteroseksuaalne mees, kes nägi välja või käitus nagu gei), on praegused trendid näinud metroseksuaali tähenduse asetamist tavaliselt naiselikeks peetud praktikate omaksvõtule maskuliinsuse poolt ja mis pole spetsiaalselt seotud homoseksuaalsusega. Arutelu käib kasutuse ümber, kus terminit kasutatakse kui soo-dekonstruktsiooni teoreetilist avaldumist ja selle seoseid tarbimisühiskonnaga. Praegused seksuaalõpetlased näevad metroseksuaalsust kui terminit, mis esindab suhestatud arusaamise omaksvõttu lisaks termini elustiili- ja esteetilisuse-alastele tähendustele.
Muutuv maskuliinsus
Traditsioonilised maskuliinsuse normid, nagu kirjeldatud Dr. Ronald F. Levanti teoses "Masculinity Reconstructed" ('Rekonstrueeritud maskuliinsus'): "naiselikkuse vältimine, iseseisvus (toetumine iseendale), tugevus ja agressioon ning homofoobia."
Statistika, sealhulgas Euro RSCG turu-uuring, näitab, et saavutuse- ja staatusejaht ei ole meestele enam nii tähtis nagu varem; ning samuti ei ole – teatud tasemeni – emotsioonide piiramine või seksi lahtiühendamine intiimsusest. Teine normimuutus on kinnitatud uuringute poolt, et mehed "enam ei pea seksuaalset vabadust üldiselt kütkestavaks." Kõige tähtsam nihe maskuliinsuses on feminiinsuse vähemamääralisemas vältimises ja "teatud segmendi meeste, kes on omaks võtnud kunagi naiste provintsi kuulunud kombed ja suhtumised, esilekerkimine." See, mida aktsepteeritakse "maksuliinsena", on aegade jooksul märkimisväärelt muutunud, seega kaasaegne kontseptsioon sellest, kuidas mees "olema peaks" erineb varasemate ajastute ideaalmehest. Mõned stiilid ja käitumismallid, mida tänapäeval peetakse naiselikeks, olid minevikus meeste erialaks (näiteks kosmeetika, juveelid, kunstist ja muusikast lugupidamine jne). Sellest johtuvalt on feminiinsuse kontseptsioon vallutanud rohkem territooriumi ja maskuliinsus muutunud piiratumaks. Võib-olla on metroseksuaalsus selle nihke vastu suunatud reaktsioon, kuna mõned mehed tunnevad end soorollides liiga kitsendatult. Seda saab samuti pidada vahendiks saavutamaks suuremat sugudevahelist võrdsust läbi androgüünsuse poole liikumise.
Metroseksuaalid ilmusid nähtavale vaid pärast kultuurilisi muutusi keskkonnas ja maskuliinsuse kohta käivate vaadete muutuste järel.
Simpson seletab oma artiklis "Metrosexual? That rings a bell..." ("Metroseksuaal? Tuleb tuttav ette..."), et "Geimehed on esitanud metroseksuaalsuse varajasi prototüüpe. Otsustavalt vallalised, kindlasti linlikud, hirmus ebakindlad oma identiteedis (sellest ka rõhk uhkusele ja vastuvõtlikkusele värskeima brändi suhtes) ja sotsiaalselt emaskuleerunud geimehed tegid avastustööd maskuliinsuse ja ihaldatavuse aksessuariseerimise ja ühendamise äris."
Saskatchewani lipp
Saskatchewani lipp on Kanada Saskatchewani provintsi lipp, mille pikkuse-laiuse suhe on 2:1 ning mis võeti kasutusele aastal 1969. Lipu ülemine osa on roheline, tähistamaks provintsi põhjapoolt ja selle metsarohket maad. Rohelise poole vasakul küljel on Saskatchewani vapp.
Kuldne alaosa tähistab provintsi lõunapoolt ja selle viljakasvatusalasid. Paremal küljel on punane liilia, provintsi lilleembleem.
Enne praeguse lipu kasutuselevõttu oleks provints saanud mitteametlikult kasutada sinist lippu provintsi vapiga, kuid puuduvad tõendid, et seesugust lippu iial oleks tehtud.
Hugo Kasse
Hugo Kasse (5. november 1869 – 12. september 1941 Berliin) oli eesti kohtunik.