cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Roger Pontare
1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Rootsit koos Marie Bergmanga, kellega ta esitas laulu "Stjärnorna", mis saavutas 48 punktiga 13. koha.
.
Theodor Adorno
pisi|Theodor Adorno, 1964 Theodor W. Adorno (kodanikunimega Theodor Ludwig Wiesengrund, 11. september 1903, Frankfurt – 6. august 1969, Visp) oli sotsioloog, filosoof ja muusikateadlane. Kuigi ta oli Frankfurdi koolkonna liige, pole tema teoste avar sisu määratletav koolkondlikult.
1925–1926 aastatel õppis Alban Bergi juures kompositsiooni.
Hanneli
Hanneli on naisenimi.
Theodor Adorno
1931. aastal kaitses töö Kierkegaardist.
Los Angeleses valmis teos "Moodsa muusika filosoofia" (“Philosophie der neuen Musik”), mille esmatrükk ilmus 1948. aastal Californias.
Wojcieszków
Wojcieszków on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Łukówi maakonnas, Wojcieszkówi valla halduskeskus. Wojcieszków asub Łukówist umbes 18 km lõunas ja Lublinist ligikaudu 60 km põhjaloodes.
Küla on asutatud 1437. aastal. Wojcieszków sai linnaõigused 1540. aastal, kuid kaotas need 1819. aastal.
Viimsi Teataja
Leht ilmub kaks korda kuus (juulis ei ilmu).
Bodzentyn
Bodzentyn on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kielce maakonnas, Bodzentyni valla halduskeskus. Bodzentyn asub Kielce kesklinnast umbes 23 km idakirdes.
Bodzentyn sai linnaõigused 1355. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Uuesti sai Bodzentyn linnaõigused 1994. aastal.
Polička
Polička (saksa keeles Politschka) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Svitavy ringkonnas. Polička asub Svitavyst ligi 16 km lääneedelas ka Pardubicest umbes 50 km kagus.
Polička asub merepinnast 555 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1167. aastal. Kuningalinna õigused sai Polička 1265. aastal.
Alates 1990. aasta novembrist on Polička vanalinn ajalooline linnakaitseala.
Poličkas on sündinud helilooja Bohuslav Martinů (1890–1959).
Jussi Adler-Olsen
pisi|Jussi Adler-Olsen Carl Valdemar Jussi Henry Adler-Olsen (sündinud 2. augustil 1950 Kopenhaagenis) on taani kirjanik.
Jussi Adler-Olsen on õppinud meditsiini, sotsioloogiat, politoloogiat ja filmikunsti. Ta on olnud tegev kirjastuse juhatajana, oli Taani rahuliikumise koordinaator ja DK Technologies A/S juhatuses.
Kotka (täpsustus)
Kotka võib tähendada:
Jussi Adler-Olsen
Looming
Edu saavutas ta 2007. aastal ilmunud kriminaalromaaniga "Kvinden i buret" (eesti keeles "Naine puuris", Pegasus 2014). See oli Carl Mørcki eriosakonna Q sarja esimene raamat.
Enrico di Borgogna
Enrico di Borgogna  on  Gaetano Donizetti  kangelasooper (opera eroica) kahes vaatuses  Bartolomeo Merelli libretole August von Kotzebue näidendi Der Graf von Burgund (1798) põhjal. Esmaettekanne toimus 14. novembril 1818 Veneetsia Teatro San Lucas. Rollide esmaesitajad: Giuseppe Fioravanti (Brunone), Adelina Catalani (Elisa), Fanny Eckerlin (Enrico), Adelaide Cassago (Geltrude), Eliodoro Spech (Guido), Andrea Verni (Gilberto), Pietro Verducci (Nicola), Giuseppe Fusconi (Pietro).
Ajalugu
20-aastane Donizetti sai pärast kaheaastast õppimist Bologna Muusikaakadeemias  oma õpetaja  Giovanni Simone Mayrilt 1818. aasta kevadel ülesande komponeerida täiemõõduline ooper. Temast kolm ja pool aastat vanem libretist  Bartolomeo Merelli, kellest hiljem sai üks oma aja kuulsamaid Itaalia  impressaarioid, oli samuti alles algaja ja ilma libretode koostamise kogemusteta. Esialgu oli ette nähtud, et teost hakkab esitama  Paolo Zancla rändtrupp. Siis aga otsustati avada selle ooperiga värskelt renoveeritud Teatro San Luca.
See oli Donizetti teine ooper, kuid esimene, mis teatris ette kanti. Esietendusel, kaks nädalat enne Donizetti 21-aastaseks saamist, läksid mitmed asjad viltu. Ennekõike häiris, et primadonna  Adelina Catalani kaebas esimese vaatuse lõpul halba enesetunnet või tundis lavahirmu ning tema ülesastumine teises vaatuses jäi ära. Kärbiti tema aariad ja duett Enricoga. Publik suhtus aga nooresse heliloojasse lahkelt, tervitas teda ooperi lõppedes ning arvustuses kiideti tema muusikat ilmekust. Kogu teost sai kuulda järgmistel kahel etendusel, mida publik kiitis tugeva aplausiga. Kriitikud arvasid, et tegemist on „särtsaka” teosega. Rohkem etendusi ei toimunud.
Tegelased
-         Brunone (bariton), õukonna aadlik, Pietro sõber
-         Elisa de Hallivi (metsosopran), Enrico armastatu
-         Enrico (kontraalt), Burgundia krahv
-         Geltrude (sopran), Elisa usaldusisik
Léo Lacroix (jalgpallur)
Léo Lacroix (sündinud 27. veebruaril 1992 Lausanne'is) on Šveitsi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Austraalia kõrgliiga klubis Western United.
Enrico di Borgogna
-         Guido (tenor), usurpaator, Burgundia valitseja
Léo Lacroix (jalgpallur)
Ta alustas klubikarjääri Šveitsi klubis FC Sion, debüteerides Šveitsi kõrgliigas hooajal 2012–13.
2016. aasta augustis sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga AS Saint-Étienne. Hooaja 2017–18 teises pooles oli ta laenul Šveitsi kõrgliiga klubis FC Basel ja hooajal 2018–19 Saksamaa esiliiga klubis Hamburger SV. 2021. aasta jaanuaris naasis ta Sioni.
Enrico di Borgogna
-         Gilberto (bass), Guido õuenarr
Léo Lacroix (jalgpallur)
2021. aasta septembris sõlmis ta lepingu Western Unitediga.
Enrico di Borgogna
-         Nicola (tenor), talunik, Pietro sõber
Claiborne'i maakond (Mississippi)
thumb|Asend Missipppis pisi|Claiborne'i maakonna kohtumaja Port Gibsonis Claiborne'i maakond (Claiborne County) on maakond USA-s Mississippi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 31°97' N, 90°91' W.
Mureli tänav (Pärnu)
Tänav saab alguse Kibuvitsa tänavalt, suundub kirdesse ja lõppeb Savi tänaval. Mureli tänav ristub veel Karikakra, Nelgi, Mündi ja Kuremarja tänavaga.
Léo Lacroix (jalgpallur)
Šveitsi jalgpallikoondises debüteeris Lacroix 14. novembril 2018 sõprusmängus Katari vastu.
Claiborne'i maakond (Mississippi)
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Port Gibson.
Maakonna pindala on 1299 km², millest 38 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 9604. Aastal 2000 oli elanike arv 11 831.
Ajalugu
Claiborne'i maakond moodustati ametlikult 1802. aastal. Maakond on nime saanud Mississippi territooriumi teise kuberneri William Claiborne'i järgi.
Muraka tänav (Pärnu)
Muraka tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas.
Tänav saab alguse ja lõpu Oja tänavalt.
Tänava pikkus on ligikaudu 248 meetrit.
Hannely
Hannely on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2724. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Hannely 10 naisel.
Enrico di Borgogna
-         Pietro (tenor), Enrico kasuisa, Alpide onnis elav erak
Masinaühistu
Masinaühistu ehk masinatarvitajate ühing on endisaegne ühing, mille eesmärk oli ülal pidada masinaid ja teisi tööriistu ning võimaldada nende kasutamist ühingu liikmetele.
Eestis asutati masinaühistuid peamiselt põllumajandusmasinatega seotult. Ühistud pidasid üleval näiteks rehepeksugarnituure ja traktoreid.
1934. aastal oli Eestis umbes 680 masinaühistut.
Eestis tegutses Masinatarvitajate Ühingute Liit.
Enrico di Borgogna
Tegevus toimub keskajal Burgundias Alpide serval ja Arlesis. Noor lambur Nicola ja ta sõbrad leiavad vana Pietro oma naise haua juures nutmas. Nad püüavad teda lohutada. Enrico tuleb kalalt koju. Ta on tüdinenud lihtsast elust mägedes ning ihkab seiklusi. Ta unistab Elisast, keda ta on mitu korda mägedes näinud.
Brunone teatab Pietrole, et Burgundia kuningas on surnud ja troonile on asunud tema nõrga iseloomuga poeg Guido. Brunone selgitab, et nüüd on õige aeg panna troonile Enrico. Kalalt naasnud Enrico saab isa mõõga ja lepib talle määratud saatusega. Lossis kavandavad  kuningas Guido ja tema õuenarr Gilberto kuninga abielu Elisaga. Kuid neiu on just kaotanud oma isa ja leinab. Ta keeldub abiellumast Guidoga, kuid kuningas avaldab survet ja pulmadeks ettevalmistused algavad.
Gilberto räägib kuningale, et rahvas ei arva temast eriti hästi. Elisa on kohtunud Enricoga ja igatseb tema järele. Ta räägib oma kiindumusest õukonnadaam Geltrudele. Guido sunnib Elisat vahetama leinariided pruutkleidi vastu ning anub Elisa armastust. Neiu vastab, et kuningas võib teda sundida abielluma, kuid mitte armastama.
Linnaväljakul on pulmapeoks kõik valmis. Sinna tulevad ka Enrico ja Pietro, kes ei tea pulmadest esialgu midagi. Algab torm ja Guido on sunnitud pulmad edasi lükkama. Enrico pääseb lossi, et Elisat viimast korda näha. Ta kohtub Gilbertoga, kes viib Enrico Elisa tuppa. Guido sattub peale ja ähvardab Elisat tappa, kui too ei nõustu pulmadega. Ähvardus ei toimi, sest neiu kinnitab, et ta pigem sureb kui abiellub Guidoga. Lossi tulevad Brunone, Pietro ja Nicola. Selgub, et Enrico on kuninga poeg ning esimene pretendent troonile. Elisa ja Enrico tee abiellumiseks on vaba.
Ulan-Majorat
Ulan-Majorat on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Radzyń Podlaski maakonnas, Ulan-Majorati vallas. Ulan-Majorat asub Radzyń Podlaskist umbes 10 km lääneloodes ja Lublinist ligikaudu 63 km põhjas.
Enrico di Borgogna
Muusikalood
-         Enrico kavatiin „Care aurette che spiegate”
-         Pietro, Brunone ja Enrico tertsett „Abbraccia o figlio abbraccia”
-         Guido ja Gilberto duett „Frena gl'indegni accenti”
-         Koor „Di puro amor, di fede”
-         Elisa kavatiin „Io vorrei con lieti accenti”
-         Ansambel kooriga „Leggiadre vergini”
-         Pietro aaria „Amici, amici a sorgere”
Mureli tänav (Pärnu)
Tänava pikkus on ligikaudu 446 meetrit.
Ajalugu
Tänav sai nime 1. detsembril 1998.
Léo Lacroix (jalgpallur)
Ta on ema kaudu Brasiilia päritolu.
Väike reekviem suupillile (film)
"Väike reekviem suupillile" on 1972. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm, mille stsenaarium põhineb Enn Vetemaa samanimelisel romaanil.
Sisu
Üliõpilased Jaan ja Heiki ületavad 1972. aastal seletamatul kombel ajajõe ja jõuavad 1944. aasta Saksa okupatsiooni aegsesse Eestisse. Filmis kujutatakse kahe ajastu ja mentaliteedi valulist ning konfliktset kokkupuudet.
Enrico di Borgogna
-         Elisa aaria „Nell'eccesso del tormento”
Külmallika tänav
Külmallika tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Vana-Mustamäe asumis.
Enrico di Borgogna
-         Gilberto aaria „È la donna un gran volume”
-         Enrico ja Elisa duett „Taci.. tu cerchi indarno”
-         Guido, Gilberto, Enrico, Elisa, Pietro ja Brunone sekstett „Qual sorpresa!.. io son di gelo”
-         Guido aaria kooriga „Incerta smarrita”
-         Ansambli finaali rondo kooriga „Mentre mi brilli intorno”
Allikad
-         Charles Osborne. The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti ja Bellini, Portland, 1994
-         Stanley Sadie (toimetaja). The New Grove Dictionary of Opera, Vol. One. London, 1998
Rolands Kalniņš
pisi|Rolands Kalniņš (2012) Rolands Kalniņš (9. mai 1922 Vecslabada – 17. mai 2022) oli läti filmilavastaja.
Rolands Kalniņš on pärit postiametniku perekonnast. 1940. aastal lõpetas ta Riia 1. Keskkooli.
Aastatel 1947–1990 töötas ta Riia Filmistuudios. Alates 1990. aastast töötas filmistuudio Trīs juhatajana ja oli üheksa filmi produtsent.
Indwe
Asula on rajatud 1896. aastal ja sai linnaõigused 1898. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Indwe elanikest mustanahalisi aafriklasi 95,7%, värvilisi 3,0%, valgeid 0,8%, India või Aasia päritolu inimesi 0,2% ja teisi 2,8%. Koosa keelt pidas emakeeleks 91,8% inimesi, afrikaani keelt 3,6%, inglise keelt 1,8% ja teisi keeli 2,8%.
Tekstiilkeraamika
Tekstiilkeraamika on tekstiili jäljendiga keraamika, mis on levinud üle maailma. Tekstiili kasutamist anumatele mustri tegemiseks on raske ajaliselt piiritleda, kuid peamine piiritlus võiks olla neoliitikumist kuni eelrooma rauaajani Eestis. Välismaal võiks olla see kiviajast kuni keskaja alguseni. Eestis pole tekstiilkeraamika levikut küll laialdaselt uuritud, aga siiski on leitud tekstiilkeraamikat mingis koguses Avalt ja Irust. Tekstiili imitatsioone on keraamikal nii suurema kui ka väiksema lõime jäljendiga, jäljendi saamiseks pressitakse märjale savinõule tekstiilesemega muster. Tekstiile on kootud või põimitud, selle tulemusel on tekitatud keraamikale erinevaid mustreid. Näiteks on lõim-kootud ja põimitud tekstiilijäljendid levinud Asval, Irul ja ka Ridalas. Mujal maailmas on tekstiilidest kasutatud nii lõim-kootud, põimitud kui ka rist-lõimitud kangaid. Keskajal ei kasutatud tekstiili küll keraamika kaunistamiseks, kuid keskajal ja varauusajal kuivatati näiteks kahleid linast lõim-kootud riidel, enne kui keraamiline kahhel savipõletusahju pandi, see jättis keraamikale tekstiilijäljendi.
Harriet
Harriet võib tähendada järgmist:
Tekstiilkeraamika
TLeviala ja kasutus/tootmisaeg
Tekstiilkeraamika leide on leitud üle terve maailma nii Ameerika, Euraasia kui ka Aafrika kontinentidel. Paljud teadlased ei taha tekstiilkeraamikat nimetada tekstiilkeraamikaks, sest nad arvavad, et tekstiilijäljend savinõudel ei ole tehtud tekstiili, vaid muu esemega, et seda imiteerida. Seega kasutavad nad pigem väljendit ━ tekstiilijäljendiga keraamika. Eestis on tekstiilkeraamika leide välja tulnud näiteks Asvalt, Irust ja Ridalast. Tänu tekstiilkeraamika leidudele saame teada ka tekstiilsetest riietest, mida toodeti ja kanti pronksiaegses Eestis. Kuna pronksiaegseid tekstiilijäänuseid pole siiani Eestist leitud, siis on just tekstiilkeraamika hea võimalus rohkem teada saada tekstiilidest, mida kasutati ja toodeti Eestis neoliitikumist kuni pronksiajani.
Tekstiilkeraamika maailmas
pisi|Tekstiilijäljend Shangi perioodi keraamikal (Hiina) pisi|Tekstiilkeraamika Volga jõe ümbrusest (Venemaa) Lisaks Eestile on tekstiilkeraamikat leitud ka välismaalt. Näiteks saab tuua Volga jõe ümbrusest leitud tekstiilkeraamika katkeid. Volga jõe ümbrusest on leitud seal paiknenud soome-ugri rahvaste tekstiilkeraamikat, mis on tehtud nii põimitud lõngaga, kangaga kui ka lõim-kootud kangaga. Välismaal esineb tekstiilijäljendit lisaks keraamilise anuma välisküljele ka anumate sisekülgedel. Tekstiilkeraamika leide on tulnud välja ka Põhja-Ameerika mandrilt USA-st, Kentucky osariigist Caborn-Welborn'i asulaalalt Slack Farmis. Uurimuse käigus tuvastati, et sealse tekstiilkeraamika kaunistamisel on kasutatud üheksateistkümmet erinevat tekstiili, millest suuremaid gruppe esindasid ristlõimitud kangas, diagonaalselt põimitud kangas ja lihtpõimitud kangas. Lisaks Venemaale ja USA-le on leitud ka tekstiilkeraamikat Hiinast. Hiinas on tekstiilkeraamikal nii lõim-kootud tekstiili kui ka põimitud tekstiili jälgi. Lisaks on tekstiilkeraamika leide tulnud välja ka Ukrainast. Ukrainast Bilcze Złote külast on leitud nii põimitud kui ka kootud tekstiili jäljendiga tekstiilkeraamikat, keraamika katked asuvad pragu Krakowi arheoloogiamuuseumis. Vanim tekstiilkeraamika leid pärineb Jaapanist Jomoni kultuuri perioodist Fukui koopast ning see on dateeritud ca 13 000 aasta tagusesse aega.
Teadlaste arvamused tekstiilkeraamika kohta
Paljud teadlased arvavad, et tekstiilkeraamika mustrid on tehtud mitte tekstiiliga, vaid kasutades näiteks nööri või seemneid, et luua tekstiililaadset jäljendit keraamikale. Näiteks kaarekujulisi tekstiili sarnaseid mustreid saab teha savinõule ka seemnetega, eksperimendi selle tõestamiseks on teinud Olga A. Lopatina. Tekstiili imitatsiooni arvatakse ka olevat tehtud nööri kerimisel ümber värske savianuma, mida arvavad mõningad teadlased olevat üks viis just sellise keraamika valmistamiseks, seega nad nimetavad tekstiilkeraamikat hoopiski nöörkeraamikaks.
Tekstiilijäljendid keraamikal keskajal
Lisaks on tekstiilijäljendeid keraamikal märgata ka keskaegsel keraamikal. Keskaegsed tekstiilid on meil suuremas osas teada ning otseselt ei kasutatud keskajal tekstiilijäljendit keraamika kaunistamiseks. Tekstiilijäljendid on nähtavad näiteks keraamiliste anumate ja nõude põhjadel, sest neid on enne ahju panemist linase või mõne muu kanga peal kuivatatud, selle tulemusel jääb nendele tekstiilijäljend. Samuti on ka kahhelkivide tagumistelt külgedelt leitud tekstiilijäljendeid. pisi|Keskaegne ahjukahhel tekstiilijäljendiga pisi|Keskaegne tekstiili jäljend (kindlat dateeringut pole, võib olla ka vanem keraamika, kuna süsinik dateeringut pole esemele tehtud siis pole selle vanus teada)
Timo Mustjärv
pisi|Mustjärv Mustjärv on järv Põlva maakonnas Räpina vallas Timo külas.
Tekstiilkeraamika
Linttehnika
Linttehnika on savinõu valmistamise meetod, kus kasutatakse savist linte, mis voolitakse anuma seinadeks. Linttehnikas poti valmistamiseks võetakse ning tehakse savist ümar poti põhi, millele hakatakse veega kinnitama savilinte ning neid vormima poti seinaks. Olenevalt anuma suurusele ja kujule tuleb linte panna, kas rohkem või vähem. Linttehnikas anuma valmis saamisel on võimalik anumale teha peale ja ka sisse muster, enne kui see päikese kätte kuivama pannakse ja hiljem savipõletusahju. Näiteks tekstiilkeraamika puhul on tehtud anum linttehnikas ning hiljem vajutatud peale, kas tekstiiliga või tekstiili rullides üle anuma seinte, muster. pisi|Linttehnikas anuma valmistamine
Timo Mustjärv
Järv kuulub Ida-Eesti vesikonna Peipsi alamvesikonda.
Tekstiilkeraamika
Tekstiilid
Tekstiilkeraamika valmistamiseks on kasutatud erinevaid tekstiile, nii loomset kui ka taimset kiudu. Siin on mõned tekstiili kirjeldused, mida võidi kasutada tekstiilkeraamika valmistamisel.
Timo Mustjärv
Järv asub Kuulmajärve maastikukaitseala Mustjärve sihtkaitsevööndis.
Tekstiilkeraamika
Linane kangas (taimne kiud)
Linane kangas on kootud linast. Lina on ronitaim, mida vees leotades ja lõngaks kedrates on võimalik kasutada kanga tootmiseks.
Lambavillane kangas (loomne kiud)
Lambavillast kootud kangas on loomsest kiust kangas, mis on tavaliselt jämedam kui linane kangas. Lambavilla saab näiteks vokiga lõngaks kedrata.
Timo Mustjärv
Järve pindala on 2,4 ha, kaldajoone pikkus ligikaudu 800 m, suurim sügavus üle 9 m.
Järvest möödub RMK Peraküla–Aegviidu–Ähijärve matkatee.
Maksim Lipin
Klubikarjäär
Persses
Sylvie Joly
Aastal 1978 mängis ta Bertrand Blieri romantilises komöödias "Préparez vos mouchoirs" ("Võtke välja oma rätikud"), mis võitis parima võõrkeelse filmi Oscari.
Mitmetuumaline protsessor
pisi|[[AMD nelja tuumaga Phenomi seeria protsessori kiip]] pisi|AMD Athlon 64 X2 6400+
Mitmetuumaline protsessor on kahe või enama tuumaga protsessor. Igal tuumal on oma täiturmootor, mis suudavad täita antud käske korraga. Tuumi võib vaadata kui mitut protsessorit, aga nad on omavahel ühenduses (võivad olla mitme kiibi peal): nad võivad üksteisega suhelda ja infot vahetada.
Üks kahetuumaline, taktsagedusega 1 GHz protsessor on peaaegu võrdne ühetuumalise protsessoriga, mille taktsagedus on 2 GHz (kehtib sarnase arhitektuuriga protsessorite korral). Kuna mitmetuumalisus on niivõrd efektiivne jõudluse suurendamises, siis tänapäeva nutitelefonide ja tahvelarvutite jaoks arendatakse ka seda tehnoloogiat, sest vajadus kiirema andmete edastuse ja töötluse jaoks järjest kasvab.
Olenevalt protsessori ehitusest
Multitegumtöö
Mitme tuuma tehnoloogia võimaldab paralleelarvutusi, multitegumtööd (inglise multitasking): mitut toimingut tehakse samal ajal või vaheldumisi. Protsessori jaoks tähendab see mitme protsessi jälgimist ja täitmist samal ajal. Mitme tuuma puhul ei pea protsessor jagama täiturmootori ressurssi protsesside vahel, mis võib jõudlusele piirangu panna, vaid ta võib anda igale tuumale oma ülesande. Nii saavad andmed kiiremini töödeldud ja jõudlus on märgatavalt suurem.
Näited
Lauaarvuti/sülearvutid. Mitme tuumaga protsessorid ehitatakse tavaliselt nii, et tuuma on paari kaupa, näiteks 2 või 4 tuuma. Nii on neid kergem kiibi peale jaotada ja nende vahel ühendusi luua. On ka kolme tuumaga protsessoreid, näiteks AMD Athlon (II) ja AMD Phenom II X3 protsessorid, millel on isegi mitu seeriat.
2010. aastate alguses domineeris turgu Intel oma uue mikroarhitektuuriga, koodnimega Nehalem, mis tuli välja aastal 2008. See koosneb i7-, i5- ja i3-sarja protsessoritest. Mõeldud on nii, et jõudluse poolest i3-le järgneb i5 ja siis tuleb i7, aga võimsamate i5-mudelite ja lahjemate i7-mudelite vahe on väga väike, osalt i5 isegi ületab i7-t.
Eelised
Kuna tänapäevased tehnoloogiad veel limiteerivad protsessorite taktsageduse lõpmatult kõrgele ajamist, siis mitme tuumaga protsessorid tulevad appi jõudluse kasvatamise juures.
Tänu suuremale andmeedastusmahule ja kiirusele on mitmetuumaliste protsessorite korral näiteks failide otsimine, viirusetõrje skaneeringud ja meedia kirjutamine/tõmbamine kiirem kui ühe tuumaga.
Samal pingel ja sagedusel töötava ühetuumalise ja mitmetuumalise vahe on see, et rohkem tuumasid tähendab suurema mahuga andmetöötlust ehk suuremat läbitavust sama ajaga. Kui võtta sama pinge ja sagedusega töötav ühetuumaline ja kahetuumaline protsessor, suudaks kahetuumaline protsessor andmeid töödelda kaks korda kiiremini. Seega rohkemate tuumadega protsessor suudab reaalajas töödelda rohkem andmeid ning sellega tõuseb jõudlus märgatavalt.
On leitud, et tõstes protsessori töösagedust 400 MHz kasvab energiakulu 60% võrra. Seega pannes rohkem protsessorile väiksema töösagedusega rohkem tuumi, oleks energiatarve väiksem, aga jõudlus sama.
Tänu oma energiasäästlikkusele on mitmetuumalisusest kasu kohtades, kus energiakulu minimaalsus on kriitiline, näiteks mobiiltelefonides, sülearvutites ja tahvelarvutites.
Protsessorite tootjad ennustasid, et aastal 2017 on ühel tavakasutaja lauaarvuti protsessoril üle 100 tuuma.
Puudused
Kuna mitmetuumaline protsessor tähendab peaaegu sama, mis kaks protsessorit, siis pidi ka arvutitel olev tarkvara toetama sellist võimalust, et mitu protsessorit saavad toimetada tarkvaraga paralleelselt. See tähendas seda, et tarkvara oli võimalik lugeda mitme tuuma poole korraga. See probleem oli üheks suureks puuduseks mitmetuumaliste protsessorite algusaegadel. Muidugi tänapäeval pole see enam takistus, kuna kõik tarkvaraarendajad peavad liikuma kaasa muutustega, et olla konkurentsivõimelised.
Mitme tuuma ja suurema andmehulga töötlemisega suureneb ka jõudlus energia järele, mis tähendab voolu tarbe ning eralduva kuumuse kasvu. Et vähendada kuumuse hajumist ühele kohale, peavad tuumad olema piisavalt eraldatud.
Tänapäeval on 2–4 tuumalised protsessorid küll tavalised, aga kui minna rohkemate tuumade peale, tõuseb ka hind tasemele, mis käib tavakasutajale üle jõu.
Ajalugu
Läbi aegade on kaks suuremat protsessorite tootjat AMD ja Intel võidelnud omavahel, kes teeb enne rohkemate tuumadega ja kiiremaid protsessoreid. Samuti on eesmärgiks vähendada voolutarvet ja kuumuse teket protsessorites.
Kokkuvõte
Kes peaksid kasutama mitmetuumalisi protsessoreid? Kõik, kes vajavad korraliku jõudlusega tavaarvutit, ehk need, kes tegelevad videomontaažiga, mängivad keerukamaid arvutimänge jne, peaksid eelistama mitme tuumaga protsessorit. Kes kasutavad arvutit lihtsalt internetis surfamiseks ja e-kirjade saatmiseks, saaksid hakkama ka ühetuumalise protsessoriga, aga veidi kiirema andmeedastuse saavutamiseks ei tee kahe tuumaga protsessor paha.
Pavel Vežinov
Pavel Vežinov (kodanikunimega Nikola Gugov, bulgaaria keeles Павел Вежинов, Никола Делчев Гугов; 9. november 1914 Sofia – 21. detsember 1983 Sofia) oli bulgaaria kirjanik.
Ta õppis aastatel 1938–1944 Sofia Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Ta on töötanud ajakirjaniku ja filmistsenaristina. Sügisel 1944 sai tast ajakirja Frontovak («Фронтовак») rindekorrespondent ja peatoimetaja.
CNV
CNV võib lühendina tähistada:
Pusa
Pusa on veeimetajate perekond hülglaste sugukonnast.
Perekonda on arvatud kolm liiki. Varem arvati need liigid perekonda Phoca.
Madara tänav (Pärnu)
Madara tänav on tänav Pärnus Rääma linnaosas.
Tänav saab alguse Kaevu tänavalt, suundub kagusse ja lõppeb Lille tänaval.
Tänava pikkus on ligikaudu 320 meetrit.
Valga–Mõniste kitsarööpmeline raudtee
Valga–Mõniste kitsarööpmeline raudtee oli üks lõik Valga ja Pļaviņase (saksa Stockmannshof) trassil, mida hiljem lühendati Gulbene linnani ja mil oli kogupikkust 211 kilomeetrit. 15. augustil 1903 avati raudteeliin liikluseks ja 1970 lõpetati raudteel rongiliiklus, rööpad võeti üles ja endisest raudteest sai külavahetee. Aastal 2019 hakati kasutama endist raudteetrassi matkarajana.
Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee säilinud 33 km pikkusel Alūksne–Gulbene raudteelõigul toimub regulaarne liiklus vastavalt sõiduplaanile.
Laste tänav
Tänav sai nime 25. septembril 1959.
Valga–Mõniste kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
1896. aastal sai valmis Eesti esimene kitsarööpmeline raudtee Valga–Ruhja–Pärnu liinil. Kaks aastat hiljem otsustasid saksa soost Liivimaa mõisnikud asutada Liivimaa Juurdeveoraudtee Seltsi eesmärgiga ehitada raudtee Valgast Stockmannshofi ehk Pļaviņasse.
Tsooru park
Tsooru park on kaitsealune park Võru maakonnas Antsla vallas Tsooru külas. Pargi pindala on 2,7 ha.
Valga–Mõniste kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
Seltsi tegevust toetas põhiliselt Deutsche Bank. Seltsi juhatuse asukoht oli algselt Riia, kui 1902. aastal kolis selts Valka. Raudteed hakati ehitama mõlemast otsast korraga ning ehitus kulges plaanipäraselt ja 1902. aastal oli raudtee valmis. Ehitus läks maksma üle 4,8 miljoni rubla. Liikluseks avati liin 15. augustil 1903.
Tsooru park
Park oli riikliku kaitse all 1958-2001. Alates 2008 kaitstakse parki kohaliku omavalitsuse tasandil.
Valga–Mõniste kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
Raudtee algas Walk II jaamast ning kulges Koikküla ja Mõniste kaudu edasi praegusele Läti territooriumile. Uue raudtee veokoormus kujunes väiksemaks, kui oli plaanitud ning töötas kahjumiga.
Tsooru park
Pargi juures on Tsooru paisjärv.
Valga–Mõniste kitsarööpmeline raudtee
Ajalugu
Esimese maailmasõja algusega muutus ka seltsi olukord keeruliseks. Aastal 1916 ehitati Pļaviņase–Gulbene lõik sõjalisel otstarbel laiarööpmeliseks. Kitsarööpmelise raudtee lõppjaamaks jäi seejärel Gulbene. Allesjäänud Gulbene–Valga liinil oli kaubavedude maht väga väike ja 1918. aastal Liivimaa Juurdeveoraudtee Selts pankrotistus.
Kui Saksa väeosad Eestist lahkusid, liitus ka seltsi juhatus rahvuskaaslastega. Kuna selts enam ei tegutsenud, seiskus ka rongiliiklus. Vedurid ja vagunid jäid Valka seisma.
1918. aastal valiti Eesti raudtee juhiks Karl Ipsberg, kes saavutas sakslastega kokkuleppe raudteevara üleandmise kohta Eesti Vabariigile, tegelikkuses aga viisid sakslased hulga vara minema. Eesti raudtee allutati sõjaväele, kuna algasid punavägede rünnakud.
1919. aastal andis Läti lepinguga Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee eestlaste kasutusse.
Peale vabadussõja lõppu hakati raudteevõrku uuesti taastama. Ka Valga–Mõniste liin avati liikluseks, mis aga tekitas probleemse olukorra, kus endine Liivimaa juurdeveoraudtee kulges kahes riigis. Raudteejaam Walk II ja osa raudteeliinist jäi Läti Vabariigi territooriumile. Alates Koikkülast kuni Mõnisteni läbis raudtee Eesti Vabariigi alasid, kuid Eesti pidi Lätile maksma nende alal kulgeva raudteeliini eest. Et Valga-Mõniste liin jääks tervenisti Eesti alale, otsustas Teedeministeerium ehitada uue raudteeharu Valga ja Koikküla vahele.
Valga–Koikküla teelõigu ehitus
Uue teelõigu pikkus oli 15 kilomeetrit. Ehitustöödega alustati 1920. aasta sügisel, kuid rahapuuduse tõttu kevadel tööd seiskusid. Kui Teedeministeerium ehitustööd üle võttis, hakkas ka raudtee ehitamine edenema. Tee ehitamisel tehti mullatöid 100 000 kantmeetri ulatuses. 25 000 ruutmeetrit nõlvu tuli mätastada. Mullatööde tegemist raskendas vilunud tööliste puudumine. Töölisteks olid kohalikud talumehed, kellel polnud vastavaid oskusi mullatöödeks. Puudusid sobivad tööhobused ja massiivsed veovankrid. Keeruliseks muutusid ehitustööd pidevate vihmasadude tõttu. Parandustööde tegemine nõudis palju lisaaega, kuid lõpuks sai teetamm kindlustatud.
Uus raudteeharu avati ametlikult liikluseks 20. oktoobril 1923. Seoses uue haru valmimisega oli Eesti Raudteevalitsusel võimalus küsida lätlastelt Koikküla pöörangus tasu Läti rongide teenindamise eest.
Probleemid riigipiiriga
Eesti ja Läti riigi iseseisvumise tagajärjel sai ühest linnast kaks linna: Valga ja Valka. Eestisse jäi laiarööpmelise raudteejaam Valka I, mida kohalikud kutsusid Mäejaamaks (Kalna Stacija). Lätti jäi kitsarööpmelise raudteejaam Valka II ehk alljaam (Leijas stacija). Suureks probleemiks kujunes see, et kaks jaama polnud omavahel ühendatud. Sõitjad, kes tahtsid näiteks Valka II jaamast saada Valka I jaama, pidid taluma suuri vintsutusi, et kuidagi kohale jõuda. Voorimehi oli vähe ja pealegi nõudsid nad väga kõrget hinda. Samuti oli piiripunkt avatud ainult hommikul kella kaheksast kuni õhtul kella üheksani. Kes Riiast Valkasse öösel jõudsid, pidid ootama hommikuni, et saada üle piiri. Valka II jaamahoones puudusid ka pingid, kus istuda. 1920. aasta septembri lõpus toimusid Eesti ja Läti läbirääkimised ning sõlmiti leping reisijateveoks ühest jaamast teise. Sel eesmärgil ehitati kaks laiarööpmelist haru Valka I jaamast Valka II jaama. Edaspidi said reisijad sõita Eesti jaamast Läti jaama ja vastupidi. Raudteeharude ehitusega lahendati reisijateveo piiriületuse probleem.
Raudteeliini majandamine
Eesti Vabariigi algaastail ei olnud Valga–Mõniste raudteeliin majanduslikult eriti edukas. 1921. aastal oli Valga–Mõniste raudteeliini kahjum 215 646 marka kuus. Arutlusele tuli Valga–Mõniste lõigu opereerimise üleandmine Tallinna–Pärnu raudteele. Koostati põhjalik majanduskava, mille kohaselt pidi raudteelõigu koormuseks kujunema 375 vagunit kuus. 150 vagunit loodeti hõivata puumaterjali veoga, ülejäänud vagunid olid mõeldud muude kaupade vedamiseks. Igakuiseks kogutuluks loodeti saada 670 208 marka. Suurimaks tuluks peeti transiit- ja puiduvedu. Reisijateveo eest plaaniti saada poole väiksemaid summasid. Raudtee kogukuludeks arvestati 666 843 marka, mis sisaldasid palku ja üldisi hoolduskulusid.
Okupatsiooniaeg
Teise maailmasõja algus tõi muutusi ka raudtee tegevusse. Saksa okupatsiooni lõppemisel ja Nõukogude vägede pealetungil purustati palju raudteejaamu ja raudteid. Valga–Mõniste liin sai samuti suuri kahjustusi, kuid peale sõja lõppu taastati üsna kiiresti ning 1951. aastal avati taas rongiliiklus. Eesti raudteed allusid NSV Liidu Teede Ministeeriumile ja kui ministeerium otsustas, et kitsarööpmelised raudteeliinid tuleb likvideerida, suleti ka Valga–Mõniste liin 2. juunil 1970.
Rohelised rööpad
2019. aastal võeti Eestis ja Lätis endised kitsarööpmelised raudteed matkaradadena kasutusele. Ka Valga–Mõniste lõik kuulub nüüd nn roheliste rööbaste matkateede võrgustikku. Kahjuks ei saa lõiku läbida tervenisti, sest osaliselt on raudteetammi asemel juba põllud või metsad. Matkaraja ääres on liipripostid tahvlitega Valga–Mõniste kitsarööpmelise raudtee ajaloo kohta.
Freiburgi ringkond
Freiburgi ringkond on ringkond (2. järgu haldusüksus) Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal.
Ringkonnas on 3 piirkonda, kus on 1 kreisivaba linn ja 9 kreisi: pisi
Kreisides on 301 valda ja linna.
Pirita Lillekasvatuse Näidissovhoos
Pirita Lillekasvatuse Näidissovhoos oli aastatel 1959–1998 Tallinnas tegutsenud lillekasvatus ja lillede sordiaretusettevõte (näidissovhoos). .
1990. aastatel sattus sovhoos majandusraskustesse ja aastal 1998 lõpetas tegevuse.
Presidendi allee
Presidendi allee on kaitsealune pärnaallee Saare maakonnas Muhu vallas Linnuse külas. Allee pindala on 18,2 ha.
Läbipaistev puit
Läbipaistev puit on uudne puitmaterjal, mis on 90% läbipaistev ning mille mehaanilised omadused on paremad kui tavalisel puidul.
Kui läbipaistev puit muutub laiemalt kättesaadavaks, asendatakse klaas ja plast tõenäoliselt paljudes valdkondades läbipaistva puiduga, sest puit on vastupidavamam ja biolagunev. Pikaajalisel kasutusel võib probleemiks olla läbipaistva puidu vastupidavus, mis on halvem kui klaasil ja plastil.
Ajalugu
Läbipaistva puidu lõi 1992. aastal saksa teadlane Siegfried Fink puidu struktuuri analüüsimiseks.
Kuningliku Tehnikainstituudi professori Lars Berglundi ja Marylandi Ülikooli professori Liangbing Hu koostöös taasavastati läbipaistev puit 2015. aastal. Puidult eemaldati värvus ja mõningad keemilised ained, mille tulemusel muutus puit läbipaistvaks.
Protsess
Puidu läbipaistvaks muutmisel on kolm etappi.
Esmalt tuleb puidutükki leotada keemistemperatuuril vee, naatriumhüdroksiidi ja naatriumsulfiidi lahuses. See lahus võimaldab puidu rakkudel ligniini välja tõrjuda. Mida suurem on puidutükk, seda kauem tuleb seda lahuses leotada.
Teiseks tuleb puutükk panna vesinikperoksiidi ligunema, mis viib ligniini väljatõrjumise lõpule.
Kolmandaks tuleb puutükki immutada epoksüvaiguga ning panna katsekeha vahelduvalt vaakumi ja atmosfäärirõhu alla, mille tulemusel muutubki puit läbipaistvaks.
Läbipaistvaks muuta saab kõiki puuliike.
Tulevik
Läbipaistev puit muudaks arhitektuuri oluliselt, see annaks muuhulgas võimaluse teha läbipaistvaid puitkonstruktsioone ja kandvaid aknaid. Selliste akendega tulevikumajad oleksid palju energiasäästlikumad, kuna puit on klaasist oluliselt parem isolatsioonimaterjal.
Läbipaistev puit võib olla ka uueks võimaluseks vastupidavate nutitelefonide ja muude elektroonikaseadmete loomisel, kus seni kasutatakse palju klaasi.
Beate Meinl-Reisinger
pisi|Beate Meinl-Reisinger (2013) Beate Meinl-Reisinger (sünninimi Beate Reisinger; sündinud 25. aprillil 1978 Viinis) on Austria jurist ja poliitik, ta on erakonna NEOS liider.
Ta sündis aastal 1978 Viinis. Ta õppis Wasagasse gümnaasiumis, õppis seejärel Viini ülikoolis õigusteadust ja sai magistrikraadi Euroopa uuringute alal Doonau Kremsi ülikoolis.
Ta on kuulunud Austria Rahvapartei ridadesse.
Isiklikku
Ta on abielus ja on kolme lapse ema.
Cody
Cody võib tähendada järgmist:
Karlsson (perekonnanimi)
Karlsson on rootsi perekonnanimi. Patronüümina tähendab Karli poega.
Nime levikust
Karlsson oli 2014. aastal Rootsis sageduselt 3. perekonnanimi, riigis elas üle 180 tuhande sellenimelise isiku. Islandil oli Karlsson sageduselt 40. nimi (rohkem kui 1400 isikul). Soomes elas selle nimekandjaid üle 5800 ja Norras üle 2500.
Harriet (eesnimi)
Harriet on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 952. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Harriet 67 naisel.
Winchester
pisi|320px|right|Vaade Winchesteri linna keskosale. Winchester (varasemad nimed Winton ja Wintonceastre) on linn Inglismaal Hampshire'is.
Linnas asuvad Winchesteri katedraal, Winchesteri Ülikool ja Winchesteri kolledž. Samuti 11. sajandil rajatud Winchesteri linnus.
Tadžikistani Rahvuslik Ülikool
Tadžikistani Rahvuslik Ülikool (tadžiki Донишгоҳи миллии Тоҷикистон) on Dušanbes asuv riiklik ülikool, mis asutati 1947. aastal. Aastatel 1947–1997 kandis õppeasutus nime Tadžiki Riiklik Ülikool ja 1997–2008 Tadžiki riiklik rahvusülikool. Seejärel hakkas kandma praegust nime Tadžikistani Rahvuslik Ülikool.
Rein Eliaser (vanem)
Rein Eliaser (ristinimega Roman Eliaser; 28. mai 1885 Sangaste vald, Tartumaa – 14. oktoober 1941 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli eesti õigusteadlane ja poliitik, Riigikogu IV ja V koosseisu liige.
Õppis Karula apostliku-õigeusu kihelkonnakoolis, aastatel 1897–1906 Riia vaimulikus koolis ja Riia Vaimulikus Seminaris. Aastatel 1906–1907 õppis ta õigusteadust Kaasani ülikoolis, aastatel 1907–1910 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Akadeemiliselt oli ta EÜS Ühenduse liige.
Ta oli aastatel 1910–1939 advokaat Tallinnas. IV Riigikogus oli ta aastatel 1931–1932 asendusliige, V Riigikogu liige oli ta aastatel 1932–1934 (ametlikult küll 1932–1937). 1939. aasta aprillist kuni 1940. aasta detsembrini oli ta Riigikohtu tsiviilkolleegiumi liige.
Isiklikku
Ta abiellus 1912. aastal Anna Gailitiga (kirjanik August Gailiti õega). Neil oli kolm last: Rein, Rutt ja Elga.
Heino Parmas
Heino Parmas (22. märts 1930 Tallinn –  16. märts 2021 Tallinn) oli eesti arhitekt ja arhitektuuriteadlane.
Elulugu
Heino Parmas oli teenistuja poeg.
Ta lõpetas 1948 Tallinna 2. Keskkooli ja 1954 TPI, 1957 Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis aspirantuuri, arhitektuurikandidaat (1959, Leningradi Maali, Skulptuuri ja Arhitektuuri Instituut), väitekiri "Унификация 1-5-этажного сборного жилищного строительства из кукермитовых и силикальцитных элементов в условиях Эстонской ССР". Ta oli 1958–1963 Ehituse TUI noorem- ja vanemteadur, 1963–1968 Silikaatbetooni TUI laborijuhataja ja Tallinna Polütehnilise Instituudi vanemõpetaja, aastast 1968 Tallinna Kunstiinstituudi (EKÜ) dotsent, 1970–1987 ka arhitektuuriteaduskonna dekaan.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: ehituse unifitseerimine ja tüpoloogia, arhitektuuriliste konstruktsioonide industriaalne viimistlus. Ajakirja Ehitus ja Arhitektuur ning Kunstiülikooli toimetiste toimetaja. projekteeris eksperimentaalelamuid, pereelamuid ja suvilaid. Üle 30 teadustrükise.
Marek Noormets
1990-2002 mängis ta Eesti korvpallikoondises.
1990-1996 mängis ta Tallinna Kalevi koondises.
1991 NSV Liidu meister.
1993 Euroopa MV 6. koht.
Ficki kabel
Ficki kabel on hävinenud matmispaik Põltsamaa kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põltsamaa linnas. Kabel asus Põltsamaa uue Niguliste kiriku edelapoolse seina ääres.
Ligue 1 hooaeg 2018–2019
Ligue 1 hooaeg 2018–2019 oli Prantsusmaa jalgpalli kõrgliiga Ligue 1 81. hooaeg. Hooaeg algas 10. augustil 2018 ja lõppes 25. mail 2019.
Kaheksandat korda ja teist hooaega järjest tuli Prantsusmaa meistriks Paris Saint-Germain. Paris Saint-Germain oli liigatabelis esimene alates teisest voorust. Paris Saint-Germain võitis kõik esimesed 14 liigamängu ja sai esimese kaotuse alles 23. voorus 3. veebruaril, kui kohtuti Lyoniga.
Klubid
Liiga hooajal osales 20 meeskonda: 18 klubi eelmisest hooajast ja kaks klubi eelmise aasta Prantsusmaa jalgpalli esiliigast Ligue 2.
Esiliiga võitja, kuuekordne Prantsusmaa meister Stade de Reims mängis kõrgliigas viimati hooajal 2015–2016, mil jäädi 18. kohale ja langeti kõrgliigast välja.
Esiliiga teine klubi Nîmes Olympique mängis Prantsusmaa kõrgliigas viimati hooajal 1992–1993, mil jäädi 20. kohale ja langeti esiliigasse.
Eelmise hooaja kõrgliiga 18. meeskond Toulouse võitis üleminekumängudel eelmise hooaja esiliiga kolmandat klubi Ajaccio ja säilitas koha kõrgliigas.
Stade de Reims ja Nîmes Olympique asendasid Ligue 1's välja langenud Troyes'd ja Metzi. Nii Stade de Reims kui ka Nîmes Olympique suutsid liigasse püsima jääda. Kõrgliigast langesid välja SM Caen (liigas alates hooajast 2014–15) ja Guingamp (liigas alates hooajast 2013–14). Liigas 18. koha saanud Dijon läks üleminekumängudel vastamisi esiliiga viienda koha meeskonnaga RC Lens, keda võideti kahe mängu kokkuvõttes 4:2 ja sellega jäädi kõrgliigasse püsima.
Ligue 1's mängisid hooajal 2018–19 järgmised 20 klubi:
Peatreenerid hooaja alguse seisuga
Kübaratrikid
4 Mängija lõi 4 väravat
Auhinnad
pisi|150px|Hooaja suurim väravakütt [[Kylian Mbappé, kes valiti ühtlasi hooaja parimaks mängijaks ja parimaks noormängijaks]] Hooaja parimaks mängijaks valiti Paris Saint-Germaini ründaja Kylian Mbappé, kes pälvis lisaks kolmandat hooaega järjest parima noormängija auhinna.
Parimaks väravavahiks valiti Lille'i väravavaht Mike Maignan.
Parimaks peatreeneriks valiti Lille'i peatreener Christophe Galtier.
Auhinna hooaja parima värava eest pälvis Lille'i mängija Loïc Rémy 12. mail 2019 löödud värava eest Bordeaux' vastu.
Hooaja sümboolsesse koosseisu valiti 11 mängijat, kellest kuus olid Paris Saint-Germainist, kaks Lille'ist ja Lyonist ning üks Strasbourgist. Need mängijad olid väravavaht Mike Maignan (Lille), kaitsjad Ferland Mendy (Lyon), Thiago Silva (PSG), Marquinhos (PSG) ja Kenny Lala (Strasbourg), poolkaitsjad Marco Verratti (PSG), Tanguy Ndombele (Lyon) ja Ángel Di María (PSG) ning ründajad Neymar (PSG), Kylian Mbappé (PSG) ja Nicolas Pépé (Lille).
Winchester (täpsustus)
Winchester on mitme linna nimi:
Winchester Repeating Arms Company on USA relvatootja.
Winchesteriks kutsutakse sageli arvuti kõvaketast. Nimetus on tulnud andmekandja IBM 3340 koodnimetusest.
Stadtoldendorf
Stadtoldendorf on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Linna pindala on 24,86 km². 31. detsembril 2017 elas seal 5758 inimest.
Ainuvee
Ainuvee on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Ainuvee uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Nebokat (Passlepa vallas) ja Nebukat (Sinalepa vallas), mõlemad 1938. aastal. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Lõetsa jõe äärne puisniit
Lõetsa jõe äärne puisniit on kaitsealune puisniit Saare maakonnas Muhu vallas Lehtmetsa külas Lõetsa jõe kallastel. Niidu pindala on 2,8 ha.
Niitu kaitstakse kohaliku omavalitsuse tasandil.
Grīzenbergi mõis
pisi|Grīziņkalnsi park Grīzenbergi mõis (Grīzenberga muiža, ka Fišera muižiņa või Grīziņmuiža) oli mõis Lätis Riia linnas Grīziņkalnsi ja Purvciemsi asumis. Peahoone asukoht on kas Kroņu iela 21 või Braslas iela 22 piirkonnas. Saksa keeles Hinterbergen, ka Griesenhof, Griesenbergshof ja Brauershöfgen.
Grīzenbergi mõis rajati aastal 1678. Mõisa esimeseks omanikuks olid Brauerid, aga aastast 1705 läks see üle Schiffhausenite perekonnale. Toona kandis mõis Brauershöfgeni nime. Aastal 1709 mõisa vana peahoone hävis.
Čelákovice
Čelákovice (saksa keeles Czelakowitz, ka Tschelakowitz) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Praha-východi ringkonnas. Čelákovice asub Elbe (Labe) jõe vasakul kaldal, Praha kesklinnast ligikaudu 24 km idakirdes.
Grīzenbergi mõis
Mõisa üks varasemaid teadaolevaid omanikke oli arst Johann Bernhard Fischer, kes pärast riigiteenistusest lahkumist aastal 1742 asus elama Hinterbergeni mõisa Riia linna lähedal. Tema rajas ka mõisa juurde aia ja pargi, mis on Grīziņkalnsi pargi eelkäija. Aastal 1794 ostsid mõisa Griesenid, kes ehitasid sinna uue puidust maja. Uute omanike järgi sai mõis oma lätikeelse nime ja Grīziņkalnsi asum sai omakorda nime mõisalt.
Čelákovice
Čelákovice paikneb merepinnast 184 meetri kõrgusel.
Grīzenbergi mõis
Mõisa pargist kasvas välja Grīziņkalnsi park. Pargi pindala on 10,45 hektarit. Pargis asub Grīziņkalnsi luidete kõrgeim tipp, mis kannab samuti nime Grīziņkalns. Pargis kogunes 1905. aasta revolutsiooni ajal rahvas, hiljem püstitati parki nende sündmuste mälestuseks monument.
XIX sajandi lõpus ostis mõisa Grebenščikovi vanausuliste kirik. Vanausulised rajasid sinna puuetega inimeste hooldekodu, selle juurde kerkisid aga aiad ja niidud. Mõisale kuulunud Purvciemsis asunud soo kuivendati, turbakiht lõppes otsa ja selle alt tuli välja valge liiva kiht. Raudtee äärde ehitati aga laod naftasaaduste hoidmiseks.
Kaunase-Suwałki maantee
pisi|Maantee Kaunase ja Marijampolė vahel.
Kaunase-Suwałki maantee on maantee, mis ühendab Leedu suuruselt teist linna Kaunast suuruselt seitsmenda linna Marijampolė ja Kalvarija piiripunkti kaudu Suwałki linnaga Poolas Leedu piiri ääres.
Maantee pikkus on 97,86 km.
Kaunase ringtee osa (21 km) on 2+2 maantee, edasi on kaherealine maantee kuni Poola piirini. 1 km 2+2 lõik on ka Marijampolė linna sissesõidu juures, Kaunase poolt tulles enne Šešupė jõe ületamist. Marijampolė-Kybartai-Kaliningradi maanteega (A7) ristumine on mitmetasandiline.
Maantee on nii Leedu kui üldse Balti riikide jaoks tähtis ühendusteeks Poola ja Lääne-Euroopaga, olles Leedus liiklussageduselt teine maantee. Sellepärast on plaanitud tee tervenisti välja ehitada 2+2 kiirteeks, projektkiirusega 130 km/h (suvel).
Leedu standardite järgi on maantee tähis A5.
Maantee kuulub Euroopa tee E67 ja Via Baltica koosseisu.
Massoprodukt
Massoprodukt oli mööbliettevõte, mis tegutses Tallinnas. Ettevõte valmistas mööblit ja äride sisseseadeid.
Massoprodukt tegutses suures neljakorruselises tehasehoones. Tehasel oli suur poolvalmis mööbli ladu ning valmistoodangu tutvustamiseks kolm müügisalongi. Tehas tootis võõrastetoa, söögitoa, kabineti- ja magamistoa mööblit, olles peamiselt pühendunud just viimasele. Komplektide hinnad ulatusid 450 kroonist 4000 kroonini.
Čelákovice
Slaavlaste asula oli praeguse Čelákovice kohal juba varakeskajal. Hiljemalt 12. sajandil ehitati sinna väiksem puidust linnus. 1300. aasta paiku ehitati samale paigale kivist kindlus. Ürikutes on kuningalinna Čelákovicet esimest korda mainitud 1290. aastal.
Lugnaquilla
pisi|Lugnaquilla Lugnaquilla (iiri keeles Log na Coille ehk 'metsa õõs') on 925-meetri kõrgune mägi Wicklow' krahvkonnas. See on Iirimaa kõrgeim mägi väljaspool Kerry krahvkonda.
Heda
Heda on naisenimi.
Hiroshi Kiyotake
Hiroshi Kiyotake (jaapani keeles 清武 弘嗣 Kiyotake Hiroshi; sündinud 12. novembril 1989 Ōitas) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja. Ta mängib Jaapani kõrgliiga klubis Cerezo Osaka.
Ta on klubikarjääri jooksul mänginud Saksamaa kõrgliiga klubides 1. FC Nürnberg ja Hannover 96 ning Hispaania kõrgliigas Sevilla.
Heda
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1371. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Heda 33 naisel.
Läänekaare tänav
Läänekaare tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Hiiu asumis.
Saviauk
Saviauk on eesti perekonnanimi.
Läänekaare tänav
Tänav sai nime 25. septembril 1959.
Saviauk
Perekonnanime Saviauk (Sawiauk) on pandud Saduküla mõisavallas Kursi kihelkonnas Tartumaal. Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikuile uueks perekonnanimeks Kolle, Saluste, Savi ja Saviste. 2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Saviauk Eestis 32 mehel ja 37 naisel.
Põõsa tee tammed
Põõsa tee tammed on kaitsealused tammed Tallinnas Pirita linnaosas aadressil Põõsa tee 1. Puid kaitstakse kohaliku omavalitsuse tasandil ja need on kaitse alla alates 2008.
Kindralpolkovnik-insener
pisi|150px|Kindralpolkovniku [[õlak]] Kindralpolkovnik-insener (vene keeles генерал-полковник-инженер) oli NSV Liidu relvajõududes aastatel 1971–1984 kehtinud sõjaväeline auaste kõigi väeliikide tehnilise teenistuse juhtivkoosseisule, mille analoog Venemaa Föderatsiooni relvajõududes on kindralpolkovnik.
Kindralpolkovnik-insenerist kõrgem auaste oli väeliigi marssal, kuid üksikutel juhtudel ülendati kindralpolkovnik-insener armeekindraliks (näiteks Dmitri Ustinov). Kindralpolkovnik-insenerist madalam auaste oli kindralleitnant-insener.