cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Practical Ethics
Võrdsuse alused
Sellel vaatel on raskusi. Üks vastuväide on see, et moraalne isiksus olemine on astme küsimus. Mõned inimesed on õigluse ja üldse eetika suhtes väga tundlikud, teised on õigluse küsimustest väga vähe teadlikud. Kui öelda, et moraalne isik olemine on võrdsuse printsiibi rakenduspiirkonda kuulumise miinimum, siis jääb lahtiseks, kuhu piir tõmmata. Aga kui moraalne isiksus on nii tähtis, siis ei ole ka intuitiivselt ilmne, et ei tohiks olla moraalse staatuse astmeid õiguste ja kohustustega, mis vastavad isiku õiglustunde peenuse astmele. Veel tõsisem vastuväide on see, et mitte kõik inimesed pole kõige minimaalsemaski mõttes moraalsed isikud: väikesed lapsed, sügava vaimse puudega inimesed. Kas siis peaks ütlema, et kõik inimesed peale väikeste laste ja sügava vaimse puudega inimesed on võrdsed? See ei ole kindlasti see, mida võrdsuse printsiibi all tavaliselt mõistetakse. Kui sellest revideeritud printsiibist tuleneb, et me võime väikeste laste ja sügava vaimse puudega inimeste huvisid ignoreerida, kuid mitte siis, kui nad vanemad või intelligentsemad, siis oleks selle aktsepteerimiseks tarvis palju tugevamaid argumente. (Rawls võtab lapsi potentsiaalsete moraalsete isikutega, kes koos tegelikega kuuluvad võrdsuse printsiibi rakenduspiirkonda. See on ad hoc vahend, mis on mõeldud selleks, et tema teooriat meie igapäevaste moraaliintuitsioonidega vastavusse viia; sõltumatuid argumente selle kasuks tuua ei saa. Rawls möönab küll, et need, kellel on parandamatu vaimne puue, võivad raskust valmistada, aga tal pole ideid, kuidas sellest üle saada.) Nii et moraalne isiksus ei ole printsiibile, et kõik inimesed on võrdsed, rahuldav alus.
Singer kahtleb, kas üldse mingi loomulik omadus selleks kõlbab, sest ta kahtleb, kas on mõni moraalselt oluline omadus, mis oleks kõigil inimestel võrdne. Uskumust, et võrdsuse printsiibil, mis keelab rassismi ja seksismi, on faktiline alus saaks ka teisiti. Võib möönda, et inimesed on indiviiditi erinevad, ja ikkagi rõhutada, et rasside ja sugude vahel ei ole moraalselt olulisi erinevusi. Kui me teame, et rassist ega soost ei saa teha järeldusi inimese intelligentsuse, õiglustunde, tunnete sügavuse jne kohta, mis õigustaks tema kohtlemist mittevõrdsena. Inimeste erinevusi neis asjades ei saa asetada rassilistesse ega soolistesse piiridesse. Mõned naised on emotsionaalselt pealiskaudsemad, vähem hoolivad, agressiivsemad ja ettevõtlikumad kui mõned mehed. Tõsiasi, et inimesed erinevad indiviididena, mitte rasside ega sugudena, on oluline, kuid see ei anna rahuldavat võrdsuse printsiipi ega adekvaatset kaitset võrdsuse rafineerituma oponendi vastu. Oletame, et keegi ütleb, et inimesed tuleb intelligentsustestide tulemuste järgi jagada staatusekategooriateks: näiteks üle 125 oleks orjapidajad, 100 ja 125 vahel orjapidamise õiguseta vabad inimesed ja alla 100 oleks orjad. Selline hierarhiline ühiskond tundub sama eemaletõukav kui rassil või sool põhinev; aga kui me toetame võrdsust faktiväitega, et indiviididevahelised erinevused ei järgi rassi- ja soopiire, siis pole mingit alust sellisele hierarhilisele ühiskonnale vastuseismiseks. Sellised intelligentsuse hierarhiad ja sarnased fantastilised skeemid saab tagasi lükata ainult juhul, kui on selge, et võrdsuse pretensioon ei põhine faktidel. Pole mingit loogiliselt sundivat põhjendit eeldada, et inimeste võimete erinevus õigustab nende võimete arvestamist erineval määral.
Mõnikord peetakse seda printsiipi puhtformaalseks, sisutuks ja liiga nõrgaks, et välistada mis tahes mitteegalitaarne praktika. Igatahes aga välistab see nii jämedamad kui ka rafineeritud inegalitarismi vormi. Tõsi küll, pole teada, kuhu huvide võrdne arvestamine viib, kuni pole teada, mis huvid inimestel on, ja see võib sõltuda nende võimetest ja muudest omadustest. Näiteks võib välja tulla, et matemaatiliste annetega lastele tuleb varakult õpetada keerulist matemaatikat, teistele aga on seda kasutu või kahjulik teha. Aga vähem intelligentsete inimeste orjastamine pole võrdse arvestamisega kooskõlas, kui just mitte võtta aluseks ebausutavad eeldused inimloomuse kohta. Intelligentsusel pole mingit pistmist inimeste paljude tähtsate huvidega, nagu valu vältimine, toit ja peavari, oma laste armastamine ja nende eest hoolitsemine, vabadus segamatult oma projektidega tegelda. Orjus ei võimalda inimestel neid huvisi rahuldada nii, nagu nad tahaksid, ja kasu, mis see orjapidajatele toob, on vaevalt tähtsuselt võrreldav kahjuga, mida see toob orjadele. Huvide võrdse arvestamise printsiip välistab nii selle kui ka diskrimineerimise füüsiliste või vaimsete puuete alusel, niivõrd kui puue ei puutu huvidesse (nagu näiteks sügav vaimne puue puutub huvisse valimistel hääletada). Sellepärast võib huvide võrdse arvestamise printsiip olla inimeste võrdsuse printsiibi kaitstav vorm, mida saab kasutada vaieldavamate võrdsuseprobleemide arutamisel.
Huvide võrdse arvestamise printsiip on minimaalne võrdsusprintsiip selles mõttes, et ta ei dikteeri võrdset kohtlemist. Oletame, et ma pärast maavärinat kohtan kahte kannatanut: üks on lömastatud jalaga agoonias, teisel on reies lõikehaav ja kerge valu. Mul on ainult kaks annust morfiumi. Võrdne kohtlemine tähendaks, et ma annan kummalegi ühe, aga lömastatud jalaga inimesele ühest ei piisaks. Ka teine annus aitaks teda rohkem kui üks annus lõikehaavaga inimest. Selles näites annab mittevõrdne kohtlemine egalitaarsema tulemuse. Nüüd on nende kannatuste suurus lähedasem kui võrdse kohtlemise korral.
Seda toetab ka kahaneva piirkasulikkuse seadus, mis ütleb, et mida rohkem inimesel midagi on, seda vähem ta võidab, kui ta seda juurde saab. Kui seda arvestada, siis huvide võrdse arvestamise printsiip kallutab meid sissetuleku võrdse jaotamise poole (kui mitte arvestada ettevõtlikkust pärssivat mõju), ja selles suhtes võiks egalitarist seda printsiipi toetada. Egalitaristile ei meeldiks see printsiip aga sellepärast, et mõnes olukorras kahaneva piirkasulikkuse seadus ei kehti või selle kaaluvad üles teised tegurid. Oletame nüüd, et raskemini kannatanu A on kaotanud jala ning tal on oht kaotada allesjäänud jalalt üks varvas, kergemini kannatanul B on aga oht kaotada jalg. Aidata saab ainult ühte inimest. A-l saab paremal juhul varba päästa, B-l jala. Kui A jääb ravita, siis ta on kaotanud jala ja ühe varba; kui B jääb ravita, siis ta on kaotanud jala. Kui A-d ravida, siis A on kaotanud jala ja B on kaotanud jala. Kui B-d ravida, siis A on kaotanud jala ja varba, B pole midagi kaotanud. Kui eeldada, et jala kaotus on palju halvem kui varba kaotus (isegi ainsal jalal), siis kahaneva piirkasulikkuse seadusest siin õige vastuse andmiseks ei piisa. Siin me teeme erapooletult võttes kannatanute huvides rohkem, kui me aitame kergemini vigastatut, ja huvide võrdse arvestamise printsiip seda ütlebki. Nii et mõnikord võib selle printsiibi järgimine heaolu erinevust hoopis suurendada. Sellepärast see ongi minimaalne võrdsuse printsiip, mitte läbivalt egalitaristlik printsiip. Egalitaristlikku printsiipi oleks nii üldiselt kui ka konkreetsetel juhtudel raskem õigustada.
Mõnel juhul võib see printsiip tunduda liiga nõudlik. Kas tõesti saab keegi võrdselt arvestada oma perekonnaliikmete ja võõraste heaolu? Singeri arvates just seda tulebki teha, kuigi see on levinud uskumustega vastuolus,
Võrdsus ja geneetiline mitmekesisus
Selleks et hinnata nende teooriate järelmeid võrdsuse ideaalile, pole tarvis teada, kas need on tõesed. Lihtsalt oletame, et ühel rahval on keskmiselt kõrgem IQ kui teisel ning sellel erinevusel on osalt geneetiline alus, ja küsime, kas see tähendaks, et rassism on kaitstav ja me peame võrdsuse printsiibist loobuma. Samamoodi võib küsida sugudevaheliste bioloogiliste erinevuste teooriate kohta. Oletame, et meie skeptilise suhtumise tõttu neisse teooriatesse me oleme neid küsimusi ignoreerinud, aga ootamatult saadakse tõendid, mis neid teooriaid toetavad. Segaduses ja ettevalmistamata avalikkus võib hakata arvama, et neist teooriatest tulenevad järeldused võrdsuse printsiibi kohta, kuigi see nii ei ole.
Rassilised erinevused ja rassiline võrdsus
Tavaliselt mõeldakse selle all erinevaid intelligentsustestide tulemusi. Need testid ei mõõda intelligentsust tavaarusaama järgi, kuigi need asjad on korrelatsioonis. Pole selge, kui suur see korrelatsioon on, sest intelligentsuse tavamõiste on ebamäärane. Mõned psühholoogid ongi intelligentsuse defineerinud sellena, mida intelligentsustestid mõõdavad, aga see tähendab, et meil on kaks intelligentsuse mõistet, mis kindlasti tekitab segadust. Õigupoolest peaks rääkima IQ erinevustest. Selle eristuse tõttu on mõned teinud järelduse, et IQ-l pole tähtsust. See on sama väär kui intelligentsuse samastamine IQ-ga. IQ mõjutab karjäärivõimalusi, sissetulekut ja klassikuuluvust. Kui IQ rassilistel erinevustel on geneetilisi tegureid, siis on ka töö staatuse, sissetuleku ja klassikuuluvuse erinevustel geneetilisi tegureid. Nii et kui meid huvitab võrdsus, siis ei saa IQ-d ignoreerida.
Eri rasside keskmised intelligentsustesti tulemused kalduvad olema erinevad. Seda pole tõsise kahtluse alla seatud. Vaieldakse on selle üle, kas need on seletatavad põhiliselt pärilikkuse või keskkonnaga. Keskkonna mõju aktsepteerivad peaaegu kõik; küsimus on selles, kas keskkonnategurid seletavad erinevusi peaaegu täielikult.
Oletame, et geneetiline hüpotees osutub õigeks. Kolmel põhjusel ei tulene sellest nii drastilisi järeldusi, nagu tavaliselt järeldatakse, ja see ei õigustaks kuidagi rassismi. Esiteks, geneetilisest hüpoteesist ei järeldu, et me ei peaks nii palju püüdma vähendada ebavõrdsuse teisi põhjusi, näiteks eluaseme ja hariduse ebavõrdsust. See küll ei viiks IQ võrdsustumiseni, kuid pole põhjust aktsepteerida olukorda, kus keskkond ei võimalda inimestel oma võimeid välja arendada. Võib-olla peaks halvematest oludest inimesi spetsiaalselt aitama, et saada egalitaarsem tulemus. Teiseks, see et ühe rassirühma keskmine IQ on teise omast mõne protsendipunkti võrra kõrgem, ei võimalda öelda, et kõigil ühe rühma liikmetel on kõrgem IQ kui kõigil teise rühma omadel. Tulemused ei ütle midagi indiviidide kohta, nii et rassiliseks segregatsiooniks ei ole alust. Kolmas ja kõige fundamentaalsem on see, et võrdsuse printsiip ei põhine väitel, et inimesed on mingite mittemoraalsete omaduste poolest võrdsed. Võrdsuse printsiibi ainuke kaitstav alus on Singeri järgi huvide võrdne arvestamine, ning kõige tähtsamaid huvisid intelligentsuse erinevused ei puuduta. Thomas Jefferson, kellelt pärineb Iseseisvusdeklaratsiooni lause, et kõik inimesed on sündinud võrdsetena, teadis seda. Tema järgi inimese vaimuanded ei määra tema õigusi. Rassistid, kes teisiti arvavad, peaksid geeniuse ees põlvili laskuma.
Soolised erinevused ja sooline võrdsus
Naiste ja meeste psühholoogilised erinevused ei puuduta üldist IQ-d, vaid testi erinevaid ülesandeid. On tõendeid, et naistel on paremad verbaalsed võimed (keerulise teksti mõistmine ja sõnaline loovus), meestel paremad ruumilised võimed (näiteks kaardi lugemine ja kasutamine), aga kõige ilmekamalt väljenduvad erinevused mõttelise pööramise testis, milles näidatakse kaht keha ning küsitakse, kas nende kuju saab pööramise või peegeldamise abil kattuma panna. Tüdrukud tunnevad poistest paremini ära teiste emotsioone ja oskavad selle põhjal nende käitumist ennustada. Matemaatikas erinevad tulemused vähe ja mõnikord tüdrukute kasuks. Poiste tulemused hajuvad üksteisega võrreldes rohkem, tüdrukutel on need rohkem keskel kobaras koos. Oluline erinevus on ka agressiivsuse tasemes: eri kultuuride poisid mängivad tõenäolisemalt jämedamalt, ründavad üksteist ja võitlevad rünnaku korral kui tüdrukud, mehed on rohkem valmis teistele haiget tegema kui naised. On arvatud, et agressiivsus on seotud võistluslikkusega. Naised on rohkem valmis võtma hoolitseja rolli. Need erinevused ilmnevad muidugi ainult keskmistena.
Kuigi erinevuste päritolu on mõnes kontekstis oluline, rõhutasid seda üle 1970ndate feministid, kes leidsid, et naiste vabastamise üritus põhineb selle vaate omaksvõtmiseks, et soolised erinevused tulevad keskkonnast. Aga diskrimineerimise väärus ei olene teadaolevate psühholoogiliste erinevuste päritolust. Sotsiaalne tingimine on muidugi olemas, aga kui hästi see seletab sooliste erinevuste olemaolu? Paremal juhul on see ebatäielik seletus. On tarvis ka teada, miks (praktiliselt iga) ühiskond lapsi niimoodi kujundab. Üks populaarne seletus on see, et lihtsamates ühiskondadel olid sugudel erinevad rollid sellepärast, et naised pidid lapi kaua aega rinnaga toitma. Sellepärast jäid naised kodu lähedale, mehed aga käisid jahil. Nii kujunes naitel seltsivam ja emotsionaalsem iseloom, mehed aga kujunesid karmimateks ja agressiivsemateks. Et jõud ja agressiivsus olid neis ühiskondades viimsed võimu vormid, hakkasid naised domineerima. Praegused soorollid on selle vaate järgi nonde olude pärand, mis ei ole enam vajalik, sest tehnika korvab füüsilise nõrkuse. Naised ei ole enam kodu ja laste külge seotud, vaid saavad ka tööl käia.
Alternatiivse vaate järgi on oma osa ka bioloogilistel teguritel. Seda toetab uurimus, mille järgi ühepäevased tüdrukud huvitusid rohkem näost, ühepäevased poisid liikuvast mänguasjast. Peale selle, ka vervetahvide emased pojad eelistavad mängida nukkudega, isased autodega. Pole ime, et vanemad kingivad lapsele asju, millega ta tõenäoliselt mängib. Eleanor Maccoby ja Carol Jacklini raamatus "The Psychology of Sex Differences" on loetletud tõendid meeste agressiivsuse bioloogilise aluse kohta: 1) kõigis ühiskondades, mida on uuritud, on mehed naistest agressiivsemad; 2) inimahvidel ja teistel inimese lähisugulastel on leitud sarnaseid erinevusi; 3) erinevusi on leitud väga väikestel lastel, kellel sotsiaalset tingimist veel pole olnud (poisse karistatakse agressiivsuse eest isegi karmimalt kui tüdrukuid); 4) on näidatud, et agressiivsust suurendab meessuguhormoonide taseme tõus, ka naistel. Tõendid meeste ruumiliste võimete bioloogilise aluse kohta on keerulisemad: põhiline on see, et seda võimet mõjutab üks retsessiivne sooga seotud geen, mis avaldub 50% meestel ja 25% naistel. Kui keskkonnategur vähendab meeste eelist selles vallas. Tõendid verbaalsete ja matemaatiliste võimete bioloogilise aluse poolt ja vastu on liiga nõrgad, et midagi kindlat väita. Mis nendest bioloogilistest tõenditest järelduks? Sugude intellektuaalsed eelised ja nõrkused saavad seletada ainult väikest osa meeste ja naiste ühiskondliku positsiooni erinevustest. Meesarhitekte ja -insenere on küll rohkem, kuid ka meeskirjanikke ja -ajakirjanikke on rohkem (tõsi küll, naisajakirjanikke on rohkem kui naisinsenere). Nii et isegi kui eeldada võimete mustrite bioloogilisi seletusi, võib ikka väita, et naistel ei ole nii head võimalust tippu jõuda kui meestel. Teisest küljest, tõsiasi, et mehi on matemaatiliste võimete mõlemas äärmuses rohkem kui naisi, toetab Lawrence Summersi märkust, et matemaatilisi võimeid nõudvatel aladel napib naiskandidaate Harvardi professorikohtadele. Harvardi professoriteks saavad ainult kõige paremad, aga mehed on matemaatilise andekuse skaala ülemises otsas tõenäoliselt üleesindatud.
Esimene reaktsioon meeste suurema agressiivsuse bioloogilisele alusele võiks olla, et feministid tõendavad sellega naiste eetilist üleolekut, sest see tähendab, et naistel on loomupäraselt suurem vastumeelsus teistele haiget teha. Aga see, et kõige vägivaldsemad kurjategijad on mehed, on võib-olla ainult üks külg meeste suuremast agressiivsusest. Teine külg on suurem võistluslikkus, auahnus ja võimujanu. Sellel võiks olla teised järeldused, mis feministidele nii väga ei meeldi. Steven Goldberg väidab raamatus "The Inevitability of Patriarchy", et meeste suurema agressiivsuse bioloogilise aluse tõttu pole mitte kunagi võimalik rajada ühiskonda, kus naistel oleks sama palju võimu kui meestel. Siit on kerge jõuda väiteni, et naised peaksid aktsepteerima oma madalamat kohta ühiskonnas ning nad ei peaks püüdma selles vallas meestega võistelda ega oma tütreid selles vaimus kasvatada, vaid hoolitsema kodu ja laste eest. Just selliste argumentide pärast on mõned feministid meeste domineerimise bioloogiliste seletuste vastu vaenulikud.
Võrdsetelt võimalustelt arvestamise võrdsusele
Üldiselt arvatakse, et suured sissetuleku ja sotsiaalse staatuse erinevused meie ühiskonnas on aktsepteeritavad, kui võimalused on kõigile võrdsed. Elu on selle vaate järgi võidujooks, kus võitjad peavad saama võimaluse, ja kaugemale ei peakski võrdsus minema. Tõeline võimaluste võrdsus ei tähenda näiteks ainult, et kõigil on võimalus saada sisseastumiseksamitel head hinded, vaid ka näiteks, et kõigil on võimalus saada hea haridus: koolid on võrdselt head. Aga eelis on ka neil lastel, kellel on kodus soodsad võimalused õppimiseks. Kuidas kodu ja vanemaid võrdseks teha? See polegi võimalik kui mitte hakata lapsi ühissõimedes ja -lasteaedades üles kasvatama. See näitab, et võrdsed võimalused ei ole võrdsuse ideaalina piisav. Aga mis peamine, isegi kui me kasvataksime lapsi ühiselt nagu kibutsis, oleksid neil ikkagi erinevad pärilikud võimed ja iseloomujooned, sealhulgas erinev agressiooni tase ja IQ. Ühine keskkond küll vähendaks IQ erinevust, sest praegu tõenäoliselt keskkonna erinevused võimendavad geneetilisi erinevusi, kuid geneetilised erinevused jääksid. Seega võimaluste võrdsus on soodne neile, kes pärivad võimed, mis võimaldavad huvitavat ja tasuvat tööd, ning karistab neid, kelle geenid teevad sellise edu väga raskesti saavutatavaks. Nii et isegi kui sotsiaalsed takistused kõrvaldada, siis sellest ei piisa, et sissetulek jaotuks võrdselt või õiglaselt, sest kõrgema IQ-ga inimesed teenivad ikkagi rohkem ning sel pole midagi pistmist sellega, mida need inimesed vajavad või on ära teeninud. Sama käib teiste omaduste ja võimete kohta, kui need viivad suurema sissetuleku või staatuseni. Kui võrdsuse alus on huvide võrdne arvestamine ja kõige tähtsamatel huvidel on IQ ja agressiivsusega vähe pistmist. Ühiskond, kus sissetulek ja sotsiaalne staatus korreleeruvad tugevalt nende teguritega, on moraalselt küsitav. Kui programmeerijatele makstakse palju ja koristajatele vähe, siis inimestele makstakse tegelikult selle eest, et neil on konkreetsed võimed, mis on tõenäoliselt suuresti päritud ning igal juhul peaaegu täielikult ära määratud juba enne, kui nad oma tegude eest vastutama hakkavad. Õigluse ja kasulikkuse seisukohast on siin midagi valesti. Mõlema seisukohast oleks parem ühiskond, kus kehtib marksistlik loosung "igaühelt tema võimete järgi, igaühele tema vajaduste järgi". Kui see oleks saavutatav, kaotaksid rassilised ja soolised erinevused sotsiaalse tähtsuse. Ainult siis oleks meil ühiskond, mis rajaneb huvide võrdse arvestamise printsiibil.
Võidakse väita, et kui me arstidele ja professoritele nii palju ei maksaks, siis nad ei vaevuks õpinguid ette võtma. Pole teada, mis tõendite põhjal seda saab väita, aga see tundub väga kahtlane. Singer ütleb, et kui ta saaks sama palju palka kui muruniitjad ja koristajad, siis ta ikkagi ei vahetaks nendega kohti, kuigi on ka palju ebameeldivamaid töid. Ta ei usu ka, et arst hakkaks tööle registratuuris, kui palgavahet ei oleks. Õppima pidi küll palju, aga tudengiaastad olid väga nauditavad. Kuigi Singer ei arva, et inimesed töötavad raha pärast parema meelega arstina kui registratuuris, tuleb väitele, et palk ei pea põhinema võimetel, vaid vajadustel, lisada üks klausel. Väljavaade rohkem raha teenida paneb inimesed mõnikord rohkem pingutama, et oma võimeid kasutada, ja neist suurematest pingutustest võib patsientidele, klientidele, üliõpilastele või kogu avalikkusele rohkem kasu olla. Sellepärast võib-olla tasub püüda pingutuste eest tasuda, mis tähendaks, et oma võimete piiril töötavatele inimestele tuleks rohkem maksta. Aga see on midagi muud kui maksta inimestele nende võimete taseme eest, sest seda nad ise ei kontrolli. Jeffrey Gray sõnul näitavad tõendid IQ geneetilise aluse kohta, et kui maksta inimestele ülemklassi ja alamklassi tööde eest erinevalt, siis see raiskab ressursse, sest "ergutus" kas ahvatleb inimesi tegema üle võimete käivat tööd või sellega makstakse neile rohkem selle eest, mida nad niikuinii teevad.
Seni oli juttu sissetulekutest, mis on valitsuse kontrolli all. Ärisektoriga on teine lugu. Nutikad ja ettevõtlusandega inimesed teenivad mis tahes eraettevõtlussüsteemis rohkem raha kui rivaalid. Maksustamine võib aidata seda sissetulekut ümber jaotada, aga paistab, et maksusüsteemi progressiivsuse järskusel on piirid, mille ületamisel nutikad inimesed hakkavad kulutama liiga palju aega ja energiat leidlike maksudest kõrvalehiilimise viiside leidmiseks. Mõned väidaksid selle põhjal, et õiglus nõuab eraettevõtluse kaotamist kogu maailmas. Aga see ei lähe läbi. Eraettevõtlus leiab võimaluse ka kõige vaenulikemates oludes. Kogemus näitab, et tekib must turg. Hiina on puhkenud õitsele ainult eraettevõtluse aktsepteerimise tõttu. Ainult juhul kui inimloomus muutuks vähem kasuahneks ja enesekeskseks, oleks võimalik sellest jagu saada. Et aga inimloomuse muutumist pole oodata, siis tuleb leppida, et raha läheb neile, kellel on päritud võimed, mitte neile, kellel seda kõige rohkem tarvis on.
See ei tähenda, nagu vajaduste ja pingutuste järgi maksmise printsiip tuleks unustada. 2008.–2009. aasta ülemaailmse finantskriisi ajal tekitasid paljude ärijuhtide suured palgad ja preemiad ajal, mil nende ettevõtted küsisid maksejõetuse katmiseks avalikest fondidest raha, rahva meelepaha. Sellistel hetkedel tasub meeles pidada, et need ärijuhid ei vääriks nii suurt tasu ka siis, kui nad oleksid teinud targemaid otsuseid. Tuleks püüda luua arvamuskliima, mis viiks ärijuhtide ülemääraste tasude vähendamiseni ning vaevalt ots otsaga kokku tulevatele inimestele rohkem maksmiseks. Probleem on selles, kuidas teha nii, et see ei oleks lihtsalt vaga soov.
Jalaka tänav (Pärnu)
Jalaka tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas.
Tänav algab Vingi tänavalt, suundub edelasse ja lõppeb Vanapargi tänaval.
Tänava pikkus on ligikaudu 218 meetrit.
2. järgu flagman
pisi|150px|2. järgu flagmani eraldusmärk vormikuue käisel 2. järgu flagman (vene keeles флагман 2-го ранга) oli Nõukogude Liidu mereväes aastatel 1935–1940 kehtinud sõjaväeline auaste, mille analoog Venemaa mereväes on kontradmiral.
2. järgu flagmanist kõrgem auaste oli 1. järgu flagman ja madalam auaste 1. järgu kapten. Punaarmee maa- ja lennuväes aastatel 1935–1940 vastas 2. järgu flagmanile diviisikomandöri auaste.
Viie aasta jooksul sai 2. järgu flagmani auastme 40 inimest.
Tampsavisein
Tampsavisein on tuntud portugali keeles kui taipa, hispaania keeles taipal ja hiina keeles hangtu. Tampsavist võib ehitada nii vundamenti, põrandaid kui ka seinu, kasutades looduslikke materjale (pinnas, lubi või kruus).
Ajalugu
Juba tuhandeid aastaid on inimkond kasutanud maad ennast, et ehitada elamuid ja muid ehitisi. Jeeriko, vanim dokumenteeritud linn, ehitati sedaviisi. Egiptuse vaaraod valitsesid tampsavist ehitatud linnu. Kaug-Idas kasutati seda tehnikat mitte ainult majapidamistes, vaid ka Suure Hiina müüri varasemates eelkäijates.
Roomlased ja foiniiklased tõid tehnoloogia Euroopasse, kus seda kasutati rohkem kui 2000 aastat. Ameerika Ühendriikides oli tampsavist ehitus populaarne alates 1780.–1850. aastatel, mil massiliselt toodetud tellised ja saematerjal muutusid hõlpsasti kättesaadavaks. Lühikesed tagasitulekud leidsid aset tarnepuuduste tõttu pärast I maailmasõda ja 1929. aasta ülemaailmset majanduskriisi. Tampsavi sai uuesti populaarseks keskkonnasõbralikel 1970. aastatel.
Omadused
Tampsaviseinte värvus sõltub savi ja teiste sideainete värvusest. Tampimisprotsess jätab seina horisontaalselt kihiliseks, sest sein ehitatakse täiskõrguseni pideva tõusuga, kus iga järgnev kiht tambitakse iseseisvalt. Sellist välimust on võimalik säilitada, kui ka eemaldada kattes tasanduskihiga või siludes. Materjalid puutuvad erinevates kihtides kokku erinevalt ja sellest tulenevalt võivad need olla eri värvi. Arhitektuurseks kujundamiseks lisatakse erinevaid kivikesi või esemeid, et saavutada ainulaadne välimus. Samuti on võimalik ehitada erinevaid kujutisi luues selleks erineva disainiga raketisi.
Tootmise ja ehitamise protsess
Põhilised tampsaviseina koostisosad on: pinnas/savi (10–13%); stabilisaator (tsement/lubi); isolaator ja veekindel kaitsekiht, kus nõutud. Tampsaviseina valmistamiseks valatakse segu vormidesse, kus toimub tampimine. Seinad ehitatakse tavaliselt sektsioonides, et vältida terve raketise ehitamist, mis teeb töö kulgemise kiiremaks ja odavamaks.
Stabiliseeritud tampsaviseintes lisatakse segusse (5–10% tsementi), mis suurendab stabiilsust ja vastupidavust. Stabiliseeritud tampsaviseinad vajavad välist lisa kaitset, mis üldjuhul lahendatakse kattes pind õhku läbilaskvate materjalidega.
Avade ehitamisel kasutatakse tavaliselt puitraami, et vältida seina vajumist avasse. Enne tampimist asetatakse raam paigale ning alustatakse seina tihendamist. Kui ava ümbrus on tambitud tihedaks, eemaldatakse raam mille tulemusena jääb alles tugev ava, kuhu saab paigutada ukse või akna. Suuremate avade korral kasutatakse puidust, betoonist või terasest sillus, mis hiljem kaetakse saviga, et jätta väliselt muljet tervest seinast.
Nitokris
Nitokris (vanakreeka keeles Νίτωκρις) oli Babüloonia kuninganna 6. sajandil eKr (akme 550 eKr paiku).
Ajalooline taust
Nitokrisi ajaloolise tausta kohta on palju vastukäivaid arvamusi. Ühtedel andmetel oli Nitokris kuulsa Babüloonia valitseja Nebukadnetsar II (valitses 604–562 eKr ) tütar, kes oli abielus Neriglissariga (juhtis vandenõud isa surma järel troonile tõusnud ja kaks aastat valitsenud Amel-Marduki vastu, pärast viimase tapmist haaras võimu ja valitses Uus-Babüloonias 561–556 eKr). Pärast Neriglissari surma Nitokris abiellus Babüloonia viimase kuninga Nabonidusega (valitses 556–539 eKr ).
Tampsavisein
Plussid ja miinused
Tampsaviseintel on mitmeid eeliseid võrreldes näiteks puitkarkassmajadega:
Liis Joamets
Liis Joamets (sündinud 11. märtsil 1985) on eesti viiuldaja.
Õppinud viiulit Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis ja Tallinna Muusikakeskkoolis. 2001. aastal alustas ta õpinguid Helsingis Sibeliuse Akadeemias professor Mari Tampere käe all magistrantuuris.
Esinenud Eestis, Soomes, Hollandis, Saksamaal ja Venemaal solistina mitmete orkestrite ees (sealhulgas Haapsalu festivali orkester, Soome Raadio Sümfooniaorkester, Eesti Riiklik Sümfooniaorkester). Teinud koostööd dirigentide Okko Kamu, Jüri Alperteni, Jüri-Ruut Kanguri, Tõnu Reimanni, Lylian Kaivi, Andres Mustoneni ja Mikk Murdveega. 2005. aastal pälvis ta A. Dombrovska nimelisel viiuldajate konkursil diplomi ja 2006. aastal osales noorte interpreetide konkurss-festivalil Con Brio. Teda on korduvalt valitud mängima Euroopa Noorteorkestrisse, mida on juhatanud Vladimir Ashkenasy, Bernard Haiting, Sir John Eliot Gardiner, Yan Pascal Tortelier ja Paavo Järvi. 2008. aastal võitis ta Heino Elleri nimelisel rahvusvahelisel viiuldajate konkursil III preemia.
Tampsavisein
Plussid ja miinused
Teisalt on tampsavist maja esialgne ehitusmaksumus ligikaudu 5% kallim puitkonstruktsiooniga võrreldes, kuna töömahukus on väga suur.
Seina isolatsioon
Soojas või külmas kliimas tuleb seinale lisada ka isolatsioonikiht, mis võib ümbritseda nii sise- kui ka välispinda või olla hoopis seina keskel. Üldjuhul paigaldatakse isolatsioon ikkagi seina keskele, et tagada seina kergem viimistlus. Soojustusmaterjali puhul kasutatakse seda, mis on kättesaadav ning vastab vajalikule survetugevusele ja nõudmistele.
Tampsavi käitub raske müüritisena, millel on kõrge termiline mass. Tampsaviseinad toimivad soojuse akumuleerijana päeval, salvestades päikeseenergiat ning vabastades soojust temperatuuri alanedes. Üks paremaid heli isolatsioone on ehitada monoliitne sein. Selle nõude täidab tampsavisein väga hästi välistades kajad ma mürad, mida tekitavad teised ehitusmaterjalid.
Keskkonna mõju
Tampsaviseinad on väga väikse mõjuga keskkonnale, sest sisaldavad loodussõbralikke materjale. Mõju avaldub tsemendi kasutamisel ning materjali kaevandamisel ja transportimisel.
Antud meetodi puhul on paljud materjalid ka taaskasutatavad nagu näiteks teras või pinnas, mis on hoopis biolagunev. Tänu sellele, et segu saab toota kohapeal, jäävad ära ka suured transpordikulud. Ainuke suurem reostus tekib portlandtsemendi ja terase tootmisel, kus kasutatakse kõrgeid temperatuure ja palju kütust.
Nitokris
Ajalooline taust
Teistel andmetel oli Nitokris Nebukadnetsar II abikaasa, kes hiljem, pärast oma mehe surma abiellus kuningas Nabonidusega.
Babüloni kindlustamine
Tuginedes Herodotosele seostatakse kuninganna Nitokrisiga mitme ehitise tekkimist Babülonis: tema korraldusel kaevati suur tehisjärv, püstitati sild üle Eufrati ja ehitati välja Eufrati kaldapealsed.
Elmar Kitse tänav
Elmar Kitse tänav on tänav Tartus Ihastes.
Tänav algab Anton Starkopfi tänavalt, suundub põhja, ristub Pallase puiesteega ja lõpeb Eduard Wiiralti tänaval.
Elmar Kitse tänav on 255 meetri pikkune.
Toronto Vana-Andrese kirik
Aastatel 1951–2014 tegutsesid kirikus Eesti ja Läti kogudused.
Enne kiriku müümist 2014. aastal peeti seal viimane eesti- ja lätikeelne jumalateenistus 25. oktoobril 2014.
Õpetajad
Eesti kogudus Läti kogudus
Valdur Paakspuu
Valdur Paakspuu (16. aprill 1934 Kuressaare – 31. jaanuar 1991 Tallinn) oli eesti ornitoloog ja looduskaitsja.
Elulugu
Valdur Paakspuu lõpetas 1958. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia osakonna. Ta oli aastatel 1958–1965 ja 1968–1972 Matsalu Riikliku Looduskaitseala vanemteadur, 1965–1968 juhataja ning aastast 1972 teadusdirektor.
Teadustöö
Ta on uurinud vee- ja rannikulindude rännet, pesitsemist ja sulgimist. Ta oli aastast 1971 ilmuma hakanud Matsalu Riikliku Looduskaitseala teadustööde kogumiku "Loodusvaatlusi" koostaja (1971–1972) ja kaasautor, Eesti Looduse toimetuskolleegiumi liige (aastast 1985), üks Eesti Looduskaitse Seltsi asutajaliikmetest (1966) ja Lihula osakonna juhataja, Eesti TA Looduskaitse Komisjoni liige (1971–1974) ning Rahvusvahelise Veelindude Uurimise Büroo (IWRB) töörühma liige. Valdur Paakspuu on välja andnud üle 60 teadustrükise.
Kalamehe tänav (Pärnu)
Kalamehe tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas.
Tänav algab Suur-Jõe tänavalt, suundub lõunasse ja lõppeb Riia maanteel. Kalamehe tänav ristub veel Tui, Liilia ja Köie tänavaga.
Tänava pikkus on ligikaudu 367 meetrit.
Intressimäär
Intressimäär on intressisumma, mida laenuvõtjad maksavad raha kasutamise eest kindla perioodi jooksul. Intressimäära väljendatakse protsentuaalse osana laenusummast.
Aare (perekonnanimi)
Aare on eesti perekonnanimi.
Intressimäär
Peamine raha ringlusse andja on keskpank, kes määrab oma emiteeritavale valuutale intressimäära, mis on baasmääraks keskpangast laenu võtvatele asutustele. Pangad, kes on võtnud keskpangast laenu, peavad arvestama kaasnevate kuludega ning oodatava kasumiga. Sel põhjusel on panga intressimäär keskpanga omast kõrgem. Eraisikutele ja ettevõtetele on laenu võtmise aluseks panga määratud intressimäär. Kui eraisik või ettevõte peaks oma laenu edasi laenama, siis järgmine laenuvõtja peab lähtuma eraisiku või ettevõtte kehtestatud intressimäärast.
Aare (perekonnanimi)
Eestis oli seisuga 1. jaanuar 2021 perekonnanimi Aare 88 mehel ja 100 naisel. Sellega oli Aare perekonnanimede levikult meeste puhul 987. ja naiste puhul 924. kohal. Perekonnanimi on levinuim Järva maakonnas.
Intressimäär
Eestis kujunevad intressimäärad Euroopa Keskpanga rakendatava rahapoliitika järgi.
Intressimäära liigid
Majandusteadlased eristavad peamiselt nominaalset ja reaalset intressimäära. Reaalse ja nominaalse intressimäära ning inflatsiooni seost võib esitada järgmise valemi abil:
kus
Pangalaenu intressimäära mõjutavad tegurid
Baasmäär Riskilisa Muud tegurid
Euribori muutused
Peamine põhjus, miks euribor muutub, on Euroopa Keskpanga intressipoliitika. Selle eesmärk on hoida majandus euroalal stabiilsena. Euribori mõjutab intressimäär, mille põhjal Euroopa Keskpank laenab teistele pankadele raha või millisel määral ta on nõus maksma intresse pankade enda juures hoiustatud rahale. Euribor tõuseb, kui Euroopa Keskpank otsustab tõsta intressimäärasid. Vahel juhtub, et euribor langeb nulli lähedale või miinusesse. Kui euribor on negatiivne, siis loetakse selle väärtus nulliks. Sellisel juhul lähtutakse laenu tagasimaksmisel ainult panga marginaalist, mis muudab laenu soodsamaks. Kuna euribor võib kardinaalselt muutuda, annab panga marginaal seega hea ettekujutuse sellest, kui kulukaks võib laen muutuda.
Õde (tervishoid)
Õde (varem meditsiiniõde, kõnekeeles medõde, vanemas keeles halastajaõde; inglise keeles nurse) on iseseisev tervishoiuspetsialist, kes tegeleb haige inimese tervise taastamisega, haiguste ennetamisega, haigete ja tervete inimeste, perede ja üldsuse õpetamise ja nõustamisega.
Õde teeb inimese tervise nimel koostööd teiste tervishoiuprofessionaalidega.
Õdede põhitegevusvaldkonnaks on õendus, mis toetub õendusteadusele, aga ka meditsiin.
Koos perearstidega on õed tegevad perearstiteenuse osutamisel ehk peremeditsiinis pereõdedena.
Villu
Villu on eestipärane mehenimi. Nimi on mugandus germaani nimest Wilhelm (William).
1. jaanuari 2017 seisuga oli Eestis eesnimi Villu 777 mehel. Villu on Eestis populaarsuselt 203. mehenimi.
Villu oli keskmiselt 51 aasta vanune (mediaanvanus oli 54).
Kõige populaarsem oli eesnimi Villu vanuserühmas 55–59, kus neid on 10 000 elaniku kohta 10,6, ning Järva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 13,6.
Phenom II
{{Infokast keskprotsessor }}
Esialgu kasutati AM2+ sokeldust. Hiljem, 2009. aasta veebruaris, kui seeriasse saabusid kolme- ja neljatuumalised protsessorid, nägid ilmavalgust ka sokkel AM3 pesal töötavad protsessorid. Aprillis 2010 lasti välja ka põlvkond kuuetuumalisi – Phenom II X6.
Karjamaa tänav (Pärnu)
Karjamaa tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas.
See saab alguse Riia maanteelt ning ristub Kooli, Suur-Kuke, Karja ja Aisa tänavatega. Sellega liitub Heina tänav.
Phenom II
Mudelid
Phenom II seeria protsessorite mudelid algavad kahetuumalistest ja lõppevad kuuetuumalistega. Seeriasse kuulub ka Black Editioni protsessoreid, mis tähendab, et neid on võimalik rohkem ülekiirendada avatud kordaja (multiplier) tõttu.
Karjamaa tänav (Pärnu)
Tänava pikkus on ligikaudu 655 meetrit.
Phenom II
Kahetuumalised, tuum Callisto
Callisto põhineb neljatuumalise Denebi ehitusel, kuid sisaldab kahte väljalülitatud tuuma. Socket AM2+ peal toetab Callisto kuni PC2-8500 DDR2 mälu, AM3 peal kuni PC3-10600 DDR3 mälu. Mudelite valik Phenom II X2 545 – Phenom II X2 570. Voolutarve (TDP) kõikidel mudelitel 80 W.
Kolmetuumalised, tuum Heka
Heka põhineb samuti Denebi kiibistiku ehitusel, kuid välja on lülitatud üks tuum ja töösse jäetud kolm tuuma. Mälude ühilduvus on Heka korral sama mis Callisto korral. Mudelite valik Phenom II X3 700e – Phenom II X3 740. Voolutarve on 65 või 95 W.
Herning
Herning on linn Taanis Kesk-Jüütimaa piirkonnas, Herningi valla keskus.
Karjamaa tänav (Pärnu)
Park
Tänava äärde jääb Paju park.
Herning
Linn asutati 18. sajandi lõpul ja mõni aeg hiljem sai see Taani tekstiiltööstuse keskuseks. 1913. aastal sai linn oluliseks laadakeskuseks.
Phenom II
Neljatuumalised, tuum Zozma
Zozma põhineb kuuetuumalise Thubani kiibistikul ning sisaldab nelja töökorras tuuma ja kahte defektset. Erinevalt eelmistest omab Zozma ka AMD Turbo Core tehnoloogiat (v.a Phenom II x4 970). AMD Athlon II seerias on sama tuum (Zozma) protsessor. Turbo Core tehnoloogia tõstab taktsagedust – kui protsessor leiab, et kolm või rohkem tuuma pole hetkeseisuga vajalikud, tõstetakse aktiivsete tuumade taktsagedust ja pinget määratud piirini. Mälude ühilduvus sama mis eelnevatel. Voolutarve on 95 W. Mudelite valik Phenom II X4 650T – Phenom II X4 970.
Kuuetuumalised, tuum Thuban
Thuban on Phenom II seeria tippklass, mudelivalikusse kuulub 7 varianti ja kõigil on olemas AMD Turbo Core tehnoloogia. Voolutarve 95 või 125 W. Mudelite valik Phenom II X6 1035T – Phenom II X6 1100T.
Tuumade avamine
Kuna Callisto, Heka ja Zozma sisaldavad väljalülitatud tuuma(sid), on võimalik neid õige emaplaadi lõunasillaga sisse lülitada. Osa mudeleid võib kolme, nelja või kuue tuumaga töötada, osa võib olla liiga defektsed ning mitte töötada. Vajalik on kas AMD SB710, SB750, SB810 või SB850 lõunasild. Emaplaadi BIOS peab samuti lubama tuumade avamist (Advanced clock calibration).
Herning
Herningis asub sisehall Jyske Bank Boxen, kus peetakse palju erinevaid spordivõistlusi, sealhulgas toimus seal 2019. aasta käsipalli maailmameistrivõistluste finaal, ja kus toimuvad samuti muusikakontserdid.
pisi|left|600px|Herningi panoraam
Phenom II
Kahetuumalised mudelid
Mudelite hulka kuulub 6 protsessorit. N-seeria on keskmise jõudlusega, P-seeria on vähese jõudluse ja väikse voolutarbega ning X-seeriasse kuuluvad Black Editionid.
Kolmetuumalised mudelid
Kolmetuumaliste Phenom II sülearvutiprotsessorite hulgas ei ole Black Edition protsessoreid, kui seeriad (N ja P) on samad.
Neljatuumalised mudelid
Neljatuumaliste hulka kuulub 8 protsessorit ja nende hulgas on ka Black Editoni protsessoreid. Seeriad on samuti ühised kahe- ja kolmetuumalistega.
Rekordid
2009. aasta veebruaris suutis Team Finland Phenom II X4 955 protsessoriga saavutada taktsageduse 6,7 GHz, kuid sama aasta 30. aprillil ülekiirendati Phenom II X4 955 protsessor kuni 7,127 GHz-ni, ülekiirendajaks oli LimitTeam. LimitTeam kasutas Asuse M4A79T Deluxe emaplaati ning protsessori jahutamiseks vedellämmastikku ja vedelat heeliumi. 17. veebruaril 2011 postitati portaali Softpedia, et kasutaja Mad222 saavutas mudeliga X4 965 sageduse 7,344 GHz, kasutades Gigabyte'i GA-890FXA-UD7 emaplaati ja jahutamiseks kuivjääd.
Brežģis
Brežģis (vanasti ka Brežģa krogs) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis, Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Brežģis jääb valla keskusest Taurenest 5,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,8 ja Riiast 119,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asub Brežģise bussipeatus.
Külas asub 255,4 meetri kõrgune Brežģise mägi (suhteline kõrgus 40 meetrit). Sealne Gambase keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas on muinsusmälestisena regionaalse kaitse all.
Aastal 2007 oli külas 15 elanikku.
Muusa tänav
Muusa tänav (varem Andrus Johani tänav) on tänav Tartus Ihastes.
Ta algab Eduard Wiiralti tänavalt, ristub Pallase puiesteega ja lõpeb Maali tänaval, olles seejuures 290 meetri pikkune.
Nime muutmine
Tartu Linnavalitsus saatis 25. oktoobril 2022 volikogule eelnõu Ihaste linnaosas asuvate Andrus Johani ja Kaarel Liimandi tänavate nimede muutmiseks. Tänavad on nimetatud kunstnike järgi, kelle panust Tartu kultuurilukku ei saa alahinnata, kuid kes astusid NKVD hävituspataljonide liikmeks ja need pataljonid osalesid inimsusvastastes kuritegudes. Kuna selles piirkonnas on kasutusel Pallase pärandi väärtustamisega ja laiemalt kunstiga seotud tänavanimed, siis teeb linnavalitsus ettepaneku sarnaste nimede valimiseks ka muudetavate nimedega tänavatele. Kunstivaldkonna inimestega teemat arutades leiti, et uuteks nimedeks ei tule pühendusnimed, vaid üldisemad kunstiga seotud nimed. Linnavalitsuse ettepanek on A. Johani tänav nimetada Vaikelu tänavaks ja K. Liimandi tänav Graafika tänavaks.
2023. aasta jaanuaris otsustas linnavolikogu muuta nime Muusa tänavaks. Kaarel Liimandi tänav muudeti aga Maali tänavaks.
Hõbe tänav
Hõbe tänav on tänav Pärnus Eeslinna linnaosas, mis saab alguse Karja tänavalt ja lõppeb Väike-Posti tänaval. Sellega liitub Vase tänav.
Tänava pikkus on ligikaudu 187 meetrit.
Endel Kõksi tänav
Endel Kõksi tänav on tänav Tartus Ihastes.
See algab Jaan Koorti tänavalt ja lõpeb metsa servas Molberti tänava ristumiskohast kagu pool ning on 245 meetrit pikk.
Endel Kõks oli Rootsis elanud väliseesti kunstnik.
Agu Paal
Agu Paal (22. juuni 1937 Tartu – 3. jaanuar 2014) oli eesti majandusteadlane.
Elukäik
Agu Paal oli kooliõpetajate poeg.
Ta lõpetas 1955. aastal Saku Maakorraldus- ja Maaparandustehnikumi, 1960 Eesti Põllumajandusakadeemia insener-hüdromelioraatori erialal; 1973–79 EMMI aspirant ja nooremteadur, majanduskandidaat (1979, Läti Põllumajanduse Akadeemia), väitekiri käsitles tööviljakuse tõstmist ekskavaatoritöödel maaparandusehituses (Eesti NSV näitel). Oli 1955–73 Võru Maaparandusvalitsuse projekteerija, Eesti Põllumajandustehnika Võru osakonna turbajaosakonna juhataja, Eesti Põllumajandustehnika ning 1980–92 Põllumajandusministeeriumi Tehnoloogia ja Konstrueerimise Büroo maaparandusehituse normeerija, 1992– sama ministeeriumi Maaparanduse Ehitusjärelevalve- ja Ekspertiisibüroo peatehnoloog.
Thierry Gueorgiou
pisi|Thierry Gueorgiou, lühiraja võitja Vitipalus 2017 Thierry Gueorgiou (sündinud 30. märtsil 1979) on Saint-Étienne'ist pärit Prantsusmaa orienteeruja. Ta on mitmekordne maailma- ja Euroopa meister orienteerumisjooksus. Aastatel 2003-2017 tuli ta 13 korral individuaalseks maailmameistriks ja võitis 2011 aastal Prantsusmaa meeskonnas teatejooksu. Oma viimase kuldmedali võitis ta 2017 MM lühirajal Vitipalus. Klubiline kuuluvus: Kalevan Rasti/Soome ja NO St-Etienne/Prantsusmaa.
Autasustamisel Vitipalus heitis ta oma jooksujalanõud publikule. 2017 aasta MM oli tema viimane individuaalne tippvõistlus sportlasena, pärast seda alustas Thierry Gueorgiou karjääri treenerina Rootsi rahvuskoondise juures.
Kataloonia parlament
pisi|327x327px|Kataloonia parlamendi logo Kataloonia parlament (katalaani keeles: parlament de Catalunya; hispaania keeles: Parlamento de Cataluña; oksitaani keeles: parlament de Catalonha) on Kataloonia autonoomse piirkonna ühekojaline seadusandja.
Selle moodustavad 135 liiget ("diputats"), keda valitakse iga nelja aasta tagant või pärast erakorraliste valimiste lõpetamist, mis valitakse üldise valimisõiguse alusel nelja valimisringkonnaga katalaani provintsides. Parlamendi hoone asub Ciutadella pargis Barcelonas Kataloonias Hispaanias.
Yohann Auvitu
Yohann Auvitu (sündinud 27. juulil 1989 Ivry-sur-Seine'is) on Prantsusmaa jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Šveitsi kõrgliigaklubis Genève-Servette.
Hooajal 2006–07 debüteeris ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Mont-Blanc.
2008. aastal liitus ta Soome klubiga Jyväskylä JYP, debüteerides Soome kõrgliigas hooajal 2010–11. 2012. aastal tuli ta JYP-iga Soome meistrks. Aastatel 2014–2016 mängis ta Soome kõrgliigas HIFK-i ridades. Hooaja 2015–16 Soome meistrivõistluste finaalis kaotas ta HIFK-iga Tapparale. 2015–16 väljalangemismängudes oli Auvitu kõige resultatiivsem kaitsemängija 6+7 ja kõige edukam väravalööja. Ta pälvis sel hooajal liiga hooaja parimale kaitsemängijale antava Pekka Rautakallio auhinna ja valiti liiga sümboolsesse koosseisu.
2016. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga New Jersey Devils. Hooajal 2016–17 sai ta NHL-is 26 liigamänguga kirja kaks väravat ja kaks väravasöötu. 2017. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Hooajal 2017–18 tegi ta 33 mänguga kolm väravat ja kuus väravasöötu.
Hooajal 2018–19 mängis ta Auvitu KHL-i klubis Sotši ja hooajal 2020–21 Rootsi kõrgliigaklubis Luleå HF. 2021. aasta jaanuaris naasis ta HIFK-i. 2022. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nižnekamski Neftehimik, kuid 20 mänguga kogus ta vaid kolm resultatiivsuspunkti (1+2) ning 2023. aasta jaanuaris liitus ta Genève-Servette'iga.
Prantsusmaa jäähokikoondise koosseisus on Auvitu osalenud maailmameistrivõistlustel alates 2010. aastast.
Katrin Paadam
Katrin Paadam (aastani 1977 Protin; sündinud 28. märtsil 1954 Tallinnas) on eesti sotsiaalteadlane ja sotsioloog.
Katrin Paadam on kaubandustöötaja tütar.
Haridus
Ta lõpetas 1972. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1978. aastal Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogia erialal. Ta oli ENSV TA Ajaloo Instituudis mittestatsionaarne aspirant sotsioloogia erialal 1982–1985. Ta sai 1994 Tartu Ülikoolis magistrikraadi sotsioloogias, tema väitekiri oli teemal "Home-creation strategies of the urban women". Katrin Paadam kaitses 2003 Tallinna Pedagoogikaülikoolis doktorikraadi, tema väitekiri oli teemal "Constructing residence as home: homeowners and their housing histories".
Täiendusõpe
Ealing College (London) 1989; Helsingi Ülikool ning Soome Rahvastiku ja Pereliidu Instituut 1991; Trondheimi Ülikool (Norra) 1992; Westminsteri Ülikool (London) 1995, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001.
Töökäik
Tallinna Polütehnilises Instituudis 1972–1988: poliitilise ökonoomia kateedri laborant 1972–1976; TU sektori insener (poliitilise ökonoomia kateedri juures) 1976–78; keelte kateedri tunnitasuline inglise keele õppejõud 1979–80; TPI linnauurimise labori insener 1978–80, vaneminsener 1980–84, nooremteadur 1984–88. Tallinna Linnauurimise Instituudi nooremteadur 1988–92, vanemteadur (0,5 kohaga) 1992; MTÜ Linnauurimise Instituudi projektide põhitäitja 1992–2000; Tallinna Konservatooriumi lavakunstikateedri inglise keele tunnitasuline õppejõud 1990–91. TTÜs 1990–...: majandusteooria kateedri sotsioloogia ja sotsiaalpoliitika vanemõpetaja (0,5 kohal) 1990–92; territoriaalmajanduse instituudi majandussotsioloogia õppetooli lektor 1992–94, dotsent 1994–2001, lektor 2001–02; avaliku sektori majanduse instituudi lektor 2002–03; erakorraline dotsent 2003–04, dotsent 2005–06 ja õppetooli hoidja 2006, majandussotsioloogia professor ja õppetooli juhataja 2007–2013; rahvusvaheliste suhete instituudi majandussotsioloogia õppetooli professor 2013-2016; ärikorralduse instituudi professor 2017-... Külalisõppejõud Tallinna Ülikooli (Tallinna Pedagoogikaülikooli) psühholoogia osakonnas ja sotsioloogia osakonnas 1996–...; Tallinna Ülikooli linnauuringute magistriõppekava väljatöötaja ja juht 2005–07; pidanud loenguid ja loengukursusi linna- ja eluasemesotsioloogiast ning kvalitatiivsetest uurimismeetoditest Westminsteri Ülikoolis (London), Tallinna Pedagoogikaülikooli rahvusvahelises suveülikoolis, Cottbusi Ülikoolis (Saksamaa), Uppsala Ülikooli suveülikoolis (Rootsi), Torino Tehnikaülikoolis (Itaalia), Otto Guericke nim. Magdeburgi Ülikoolis (Saksamaa), Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuriteaduskonnas, rahvusvaheliste doktori- ja magistriõppeprojektide raames Chalmersi Tehnikaülikoolis (Göteborg), Helsingi Tehnikaülikoolis, Oslo Arhitektuuriülikoolis, Bergeni Ülikoolis, Riia Tehnikaülikoolis, TÜ Pärnu Kolledžis, Rootsi Kuninglikus Tehnikaülikoolis 1995–2007.
Teadustöö
Paadami uurimisvaldkonnad: linnasotsioloogia ja interdistsiplinaarsed residentaaluuringud (linna- ja perekonnasotsioloogia; elamisviiside ja -kontekstide diferentseerumine eluasemevälja sotsiokultuuriliste, füüsilis-ruumiliste ja sümboliliste tähendusstruktuuride transformatsioonis; sotsiaalkonstruktivism; kvalitatiivsed uurimismeetodid).
Aasmäe
Aasmäe on eesti perekonnanimi.
Aasmäe on eestistatud nimi, mida võeti 59 korral aastatel 1935–1940. Seda võtsid isikud, kelle algne nimi oli näiteks Aamann, Abramson, Amann, Ammon, Ardel, Assmuth ja Ausner.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Aasmäe 127 mehel ja 164 naisel. Perekonnanimede levikult on Aasmäe meeste puhul 581. ja naiste puhul 462. kohal.
1. järgu flagman
pisi|150px|1. järgu flagmani eraldusmärk vormikuue käisel 1. järgu flagman (vene keeles флагман 1-го ранга) oli Nõukogude Liidu mereväes aastatel 1935–1940 kehtinud sõjaväeline auaste, mille analoog Venemaa mereväes on viitseadmiral.