cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
P. T. Barnum
Karjäär
1841. aastal ostis Barnum vana Scudder's American Museumi, millest sai kiiresti üks New Yorgi suurimaid atraktsioone. Järgnevatel aastatel reisis Barnum Euroopas, kogudes uusi eksponaate ning laiendades oma muuseumi uute harudega.
Barnumi suurimad tõmbenumbrid olid “friigid”. Nende sekka kuulusid ka maailma esimesed Siiami kaksikud Chang ja Eng ning kääbuskasvu Charles Stratton, kelle Barnum nimetas Kindral Tom Pöialpoisiks, sest mees oli kõigest 65 sentimeetrit pikk. Strattonist kujunes ka Barnumi “friikidest” edukaim ja tulusaim eksponaat.
Jenny Lind
Seninägematute inimeste kõrval tõi Barnum Ameerikasse ka Jenny Lindi, Rootsi ooperilaulja, kellele andis nime "Rootsi ööbik". Lindile tegi Barnum kõige suurema reklaamikampaania. Nii avakontsert New Yorgis kui ka sellele järgnenud tuur Ameerika Ühendriikides teenisid Barnumile ülisuure kasumi. Kampaania oli nii edukas, et Barnumile käis madalamast ühiskonnaklassist inimeste kontrollimine kohati üle jõu. “Jenny Lindi maania” tähendas Barnumi jaoks ka Lindist inspireeritud esemete müüki ja tema naiselike vooruste, sh lihtsuse populariseerimist. Müüdavate esemete hulka kuulusid näiteks mütsid ja lehvikud. Barnumi 1850. aastal toimunud kampaania näitas Barnumit kui suurepärast ärimeest, kes oskas publiku tähelepanu köita.
Isiksused
Meelelahutaja tuntusega kaasnes muuhulgas ka see, et Barnumi välimus oli avalikkusele väga tuttav. Ta oli 188 cm pikk säravate silmadega kiilanev mees. Lisaks on esile toodud tema suurt kõhtu ja ümara kujuga nina. Barnumi iseloomuomaduste hulka kuulusid sõprade sõnul mõtlikkus ja lahkus, kuid ka enesekesksus.
Järgmisena ilmus tema kirjutistes keskklassi väikemeelelahutajast New Yorgi kõige kuulsamaks tõusnud mees, kes muutis Ameerika meelelahutusäri turvaliseks ka teistele sellega raha teenivatele inimestele ja nende lähikondsetele.
Barnumi viimane avalik isiksus oli midagi jõuluvana sarnast – temast sai orjandusevastane, vabariiklasest Connecticuti osariigi Esindajatekoja liige, kes nõustas muuhulgas töölisklassi turunduses.
P. T. Barnum ja loodusloo populariseerimine
Barnumit teatakse peamiselt tema tsirkuste ja “friikide” etenduste järgi, kuid tema roll loodusloo populariseerijana pole avalikkusele nii laialt teada. Ometi sai Barnumist see, kelle ülesandeks kujunes poole sajandi jooksul inimeste harimine ja neile nii loodusloo teadusliku kui ka ärilise külje tutvustamine. Peale American Museumi ostmist suundus Barnum reisile, mille jooksul külastas nii loomaaedu, muuseumeid, kunstigaleriisid kui ka muid üritusi ja asutusi. Ta naasis oma ringreisilt, kaasas ainuke elav Orang Utan (tegemist on suure tõenäosusega nimega, mille Barnum ühele "friigile" andis) ning varsti teavitati avalikkust, et tegu võib olla puuduva lüliga inimeste ja loomade vahel.
Aastal 1850 laiendas Barnum Ameerika muuseumit ka Hiina muuseumiga ja võttis üle ka osa Titian Peale'i liblikate kollektsioonist. Järgneval aastal saatis Barnum Sri Lankale laeva, mis naasis elevantidega ning 2000 aasta vanuse muumiaga.
Barnum kaotas American Museumi 1856. aastal halbade finantsotsuste tagajärjel, kuid ostis Londonist kuninglikult loomaaialt akvaariumeid, mille täitis Mehhiko lahest ja Kariibi merest püütud värviliste kaladega, merihobude, haide ja teiste mereolenditega. Ta sai ka loa pumbata sadamast merevett, et elus hoida oma eksponaate, kelle hulka kuulus ka paar vaala.
Barnumi muuseumitest on läbi käinud suurel hulgal metsloomi, linde, mineraale ja muud. Tema teadmisi loomadest on küll asjatundjad korduvalt kritiseerinud ning ka Barnum ise on tunnistanud oma teadmiste puudulikkust, kuid see ei tee tema panust loodusloo uurimisse ja arendamisesse vähem oluliseks.
Röövkala
Röövkala on kala, kes toitub teistest kaladest või muudest loomadest. Röövkaladele vastandatakse lepiskalu.
Röövkalade hulka kuuluvad näiteks ahven, haug, koha ja lõhe.
Röövkalad valivad saaki vastavalt selle küllusele, kuid eelistuste muutused ei pruugi olla proportsionaalsed muutustega saakloomastikus.
Mõned röövkalad on muutunud tippkiskjaks. Mõnikord on täheldatud, et seesugused kalad hakkavad oma ökosüsteemi toiduahelat destabiliseerima, mistõttu sealne elustik vaesub. Näiteks USA Marylandi osariigis on selliseid probleeme tekitanud tähniline madupea, kes tavaliselt elab Ussuuri jõgikonnas.
Hinnanguliselt on röövkalade arvukus tänapäeval kümnendik sellest, mis see oli enne tööstusliku kalapüügi algust. Suured röövkalad surevad suhteliselt kergesti välja, näiteks 65 miljonit aastat tagasi kriidi ja paleogeeni piiril toimunud suures väljasuremise laines kadus suuri röövkalu (nagu teisigi suuri röövloomi) ebaproportsionaalselt palju. Ning vastupidi: merelooduskaitsealade loomine soodustab eeskätt röövkalade arvukust. Kui Belize'is võeti Glover's Reefi atoll looduskaitse alla ja seal keelati kalapüük, siis suurenes seal 14 aasta jooksul kõige rohkem just röövkalade arvukus.
Mõned tippkiskjad, näiteks haid ja tuunid, kuuluvad ka inimese toidulauale. Kuid sellega tuleb olla ettevaatlik, sest raskmetallide bioakumulatsiooni tõttu võivad nad sisaldada suures koguses elavhõbedat ja teisi mürke.
Uldis Dumpis
Uldis Reinis Dumpis (sündinud 3. oktoobril 1943 Bauskas) on läti näitleja.
Ta lõpetas 1965. aastal Läti Konservatooriumi Teatriteaduskonna ja on sellest alates olnud Läti Rahvusteatri näitleja. Alates 1964. aastast on Uldis Dumpis mänginud ligikaudu seitsmekümnes filmis.
Moulaye Ould Mohamed Laghdaf
Moulaye Ould Mohamed Laghdaf (araabia keeles مولاي ولد محمد لغظف; sündinud 12. detsembril 1957 Némas) on Mauritaania poliitik ja diplomaat.
14. augustist 2008 kuni 21. augustini 2014 oli ta Mauritaania peaminister.
Ta on hariduselt insener. Enne peaministriks saamist oli ta alates 2006. aastast Mauritaania suursaadik Belgias ja Euroopa Liidu juures.
Isidora Sekulić
pisi Isidora Sekulić (serbia kirillitsas Исидора Секулић; 16. veebruar 1877 Mošorin – 5. aprill 1958 Belgrad) oli serbia kirjanik, tõlkija ja kirjanduskriitik.
Sekulić sündis Austria-Ungari Bács-Bodrogi komitaadis Mošorini külas, mis tänapäeval jääb Vojvodinasse. Tema ema, isa ja vend surid tuberkuloosi. Ta õppis Novi Sadis ja Somboris ning lõpetas 1897 Budapestis pedagoogikakooli, kus õppis matemaatikat ja loodusteadusi. 1922. aastal kaitses Berliinis doktoriväitekirja. Kuni pensionile minekuni 1931. aastal töötas ta gümnaasiumiõpetajana.
1939. aastal nimetati ta Serbia Kuningliku Akadeemia kirjavahetajaliikmeks. 1950. aastal valiti Sekulić esimese naisena Serbia Teaduste ja Kunstide Akadeemia liikmeks.
Oma novellikogus "Kronika palanačkog groblja" kujutab ta tugevaid naiskaraktereid ja kritiseerib patriarhaalset ühiskonda.
Sekulić tõlkis saksa, inglise, prantsuse, vene, norra ja rootsi keelest.
Ta oli Jugoslaavia PEN-klubi asutaja ja sekretär.
John French, esimene Ieperi krahv
John Denton Pinkstone French, esimene Ieperi krahv, KP, GCB, OM, GCVO, KCMG, PC (28. september 1852 – 22. mai 1925), aastatel 1901–1916 tuntud kui Sir John French ja aastatel 1916–1922 kui Vikont French, oli Suurbritannia sõjaväelane ja väejuht, auastmelt välimarssal, kes juhtis esimese maailmasõja läänerindel Suurbritannia vägesid sõja algusest kuni 1915. aasta detsembrini, mil juhtimise võttis üle kindral Douglas Haig.
French sündis Kenti krahvkonnas inglise-iiri peres ja teenis vahemikus 1866–1870 sarnaselt oma isaga Suurbritannia kuninglikus mereväes. 1870. aasta novembris asus ta ratsaväeohvitserina teenistusse Briti armees. French osales 1884. aastal Sudaanis Niiluse Ekspeditsioonis ja võitles ka Teises buuri sõjas (1899–1902), kogudes laiemat tuntust eduka väejuhtimise eest võidukas Elandslaagte lahingus.
Aleksei Toom
Aleksei Toom (sündinud 28. detsembril 1961) on eesti-vene päritolu ajakirjanik.
Elulugu
Aleksei Toom on sündinud 28. detsembril 1961 Nõukogude julgeolekutöötaja Paul (Pavel) Toomi pojana.
Ta on pikemat aega töötanud Eestis ajakirjanikuna. 2000. aastate algul oli Toom Eesti venekeelse ajalehe Vesti peatoimetaja. Aastast 2016 töötab ta Venemaa riikliku propaganda uudisteportaali Sputnik uudistetoimetajana Eestis. Ta on end Nõukogude Liidu sõjaväeluure (GRU) kindraliks valetanud Villu Rooda (alias Villem Rooda alias Vladimir Rodin) tekstide toimetaja uudiseportaalis Sputnik.
Isiklikku
Kuni 2015. aastani oli ta abielus Eesti poliitiku Yana Toomiga.
Balti Folkloori Instituut
Balti Folkloori Instituut (inglise The Baltic Institute of Folklore) oli institutsioon, mis koordineeris Balti riikide folkloorialast teadustegevust.
Asutuse asutasid 1995 folklooriga tegelevad Balti riikide institutsioonid.
1995-1998 oli asutuse direktor Aldis Putelis ja 1998-2003 Madis Arukask.
Asutus andis välja ajakirja Journal of the Baltic Institute of Folklore.
Rahvapilliorkester
Rahvapilliorkester on muusikakollektiiv (orkester), kus pillidena kasutatakse ainult vanu rahvapille, nt kannel, torupill, parmupill. Rahvapilliorkester mängib ainult töötlemata pärimuslikku rahvamuusikat. Eesti tegutsevad rahvapillorkestrid Leegajus, Piibar, Linnutaja.
Õie tänav (Elva)
Tänav asub Käo teest põhja pool ning ühendab Kase ja Aia tänavaid. Tänava pikkus on 186 meetrit.
Õie tänavas asuvad eramajad.
Karitsa mõis
thumb|Karitsa mõisa viinavabrik 1905. a põlengu järel. AM F 14389 Karitsa mõis (saksa keeles Karritz) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Ajalugu
Karitsa mõis rajati ajavahemikus 1669–1678 samanimelise muinasküla asemele. Läbi sajandite oli mõis Eestimaa Rüütelkonnale kuuluva Kaiu mõisa kõrvalmõis. 1905. aasta mässu ajal süüdati mõisa viinavabrik.
Tänapäeval kuulub mõisasüda OÜ Karitsu Rantšole, mis tegeleb lihaveisete kasvatusega.
Kariksamblalised
Kariksamblalised (Frullaniaceae) on lehthelviksammalde klassi kuuluv sugukond.
Pisikeel
Pisikeel (Microglossum) on kottseente sugukond.
Albert Schneider
Julius Gustav Albert Schneider (1. juuli 1897 Cleveland, Ohio osariik, USA – 20. veebruar 1986 Montréal, Québeci provints, Kanada) oli Kanada poksija.
Schneider võitis kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1920. aasta Antwerpeni olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Schneider poksis jaanuarist 1921 (on ka andmeid, et jaanuarist 1916, kuid sel juhul on arusaamatu, kuidas teda lubati harrastajana olümpiamängudele) kuni juunini 1927 elukutselisena. Ta osales kokku 43 kohtumisel, millest võitis 19 (neist 6 nokaudiga) ja kaotas 21 (neist 7 nokaudiga) kohtumist ning 2 kohtumist jäi viiki.
Sophie Monk
Sophie Charlene Akland Monk (sündinud 14. detsembril 1979 Londonis Inglismaal) on Austraalia poplaulja, näitleja ja modell.
Elukäik
Monk on sündinud Inglismaal, kuid kolis lapsena Queenslandi Gold Coasti. Tema lauljakarjäär sai alguse telesaatest "Popstars", kus valiti liikmeid bändi Bardot. Pärast bändi lagunemist alustas ta soolokarjääri. Tema esimene sooloalbum oli "Calendar Girl" (2003). Näitlejana on ta esinenud teiste hulgas filmides "Date Movie" (2006), "Click" (2006) ja "Sex and Death 101" (2007).
Metskastik
Metskastik (Calamagrostis arundinacea) on kõrreliste sugukonda kastiku perekonda kuuluv taimeliik.
Metskastik on kõrge, enamasti suurte puhmikutena kasvav taim.
Eestis on ta sage taim metsades ja raiesmikel.
Valdo Filho
Valdo Cândido de Oliveira Filho (sündinud 12. jaanuaril 1964 Santa Catarinas) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Murd
Murd on ka tunglev rahvamass. Murd võib tähendada ka murdekohta, näiteks luumurd või kivimi murdepind.
Valdo Filho
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Alates 2018. aastast on ta Kongo jalgpallikoondise peatreener.
Koondisekarjäär
Brasiilia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1987–1993 45 mängu ja lõi 4 väravat.
Hirmus suvi
"Hirmus suvi" on 2000. aastal valminud Läti mängufilm. Eesti keeles on filmi pealkiri esinenud ka kujul "Ohtlik suvi". Filmi rahvusvaheline ingliskeelne pealkiri on "Dangerous summer".
Süžee
Filmi tegevus toimub 12.–19. juunil 1940 Lätis (põhiliselt Riias). Baltisakslasest Läti välisminister Vilhelms Munters saab Nõukogude luurelt ülesande hankida president Kārlis Ulmaniselt volitus välisriikides asuvate Läti riigi varade kasutamiseks. Muntersil õnnestubki Ulmanist veenda, et Läti saadik Londonis ei ole usaldusväärne ja ta saabki volituse. Kuid tegelikult mängib Munters kahekordset mängu ning ta kavatseb välismaale põgeneda ning ise pankades asuvad varad omastada.
Daniel Candeias
pisi|Daniel Candeias 2018. aastal [[Rangers FC|Rangersi särgis]] Daniel João Santos Candeias (sündinud 25. veebruaril 1988 Fornos de Algodreses) on Portugali jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Alanyaspor.
Hirmus suvi
Süžee
Samal ajal saab Muntersi perekonnatuttavate tütar Izolde Vāgnere tuttavaks Läti Raadio reporterite Robertsi ja Kārlisega. Izolde on baltisakslane, tema vanemad on juba möödunud aastal Saksamaale lahkunud. Kuid Izolde on esialgu veel Lätisse jäänud, kuna ta peab ülikooli lõpetama. Robertsi ja Izolde vahel tekib vastastikune sümpaatia ning suhted hakkavad kiiresti arenema. Kuid Vilhelms Munters tahab saata Izoldega volitust Saksamaale. Viimasel hetkel aga tuleb Izolde laeva pealt tagasi. Roberts saab volituse oma valdusse. Vahepeal aga okupeerib Nõukogude Liit Läti. Nüüd peab Izolde Saksamaale lahkuma. Roberts jõuab Muntersiga kokkuleppele, kuid ta annab talle üle võltsitud volituse. Õige volituse põletab ta ära. Izolde saab viimasele Saksamaale minevale laevale. Munters tahab laeva peale minna, kuid Läti diplomaatilise passiga teda sinna ei lasta. Nõukogude agendid võtavad ta sadamas vahi alla. Roberts läheb Izolde korterisse, kuid seal on NKVD varitsus ja ta lastakse kohapeal maha.
Daniel Candeias
Ta alustas klubikarjääri Portos, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2002. aastal. Klubi põhimeeskonnas mängis ta ainult hooajal 2008–09.
Hirmus suvi
Süžee
Filmis on segatud ajaloolised faktid fiktsiooniga. Munters tegi küll koostööd Nõukogude luurega, kuid volitust Läti varade kasutamiseks ta ei taotlenud ega saanud. Izolde ja Roberts on väljamõeldud tegelaskujud.
Daniel Candeias
Rangeris mängis ta aastatel 2017–2019. 2018. aastal valiti ta Rangersi aasta mängijaks.
Aastatel 2003–2011 mängis Candeias Portugali noortekoondistes.
48 (Tallinna bussiliin)
Tallinna bussiliin 48 oli Tallinna bussiliin, mida teenindas Tallinna Linnatranspordi AS. Alates 1. augustist 2023 ühendati bussiliiniga 35, uus marsruut Seli - Pelguranna.
Bussiliin ühendas Südalinna asumit Kesklinnas Pelguranna asumiga Põhja-Tallinnas, läbides Lilleküla ja Pelgulinna. Liin sai alguse Viru Keskuse bussiterminalist.
Enne 1. novembrit 2016 oli 48 ekspressliin, mis ei peatunud Vabaduse väljaku ja Sõle peatusete vahel.
Friedrich von Toll
Friedrich Ludwig von Toll (8. mai 1781 Edise mõis – 1. märts 1841 Tallinn) oli Eestimaa aadlik.
48 (Tallinna bussiliin)
Peatused
Viru Keskus 3 - Viru - Vabaduse väljak - Tõnismägi - Koidu - Taksopark - Ülase - Sõle - Ädala - Kolde puiestee - Nisu - Ehte - Kari - Randla
Friedrich von Toll
Tollide suguvõsast põlvnev Friedrich Ludwig von Toll sündis Kukruse, Edise, Roela ja Orgita mõisniku Karl Gustav von Tolli (1751–1820) ja tema abikaasa Renate von Tolli (1749–1819) pojana.
Oraniku mõis
Oraniku mõis (saksa keeles Orranik) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Ajalugu
Oraniku mõis rajati ajavahemikus 1681–1683 samanimelise muinasküla asemele. Läbi sajandite oli mõis Eestimaa rüütelkonnale kuuluva Kaiu mõisa kõrvalmõis.
Friedrich von Toll
Talle kuulusid Kukruse (1813–1841) ja Orgita mõis.
NSV Liidu Keskmise Masinaehituse Rahvakomissariaat
NSV Liidu Keskmise Masinaehituse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат среднего машиностроения СССР) oli aastatel 1939–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu.
Masinaehituse rahvakomissariaat
Aastatel 1937–1937 eksisteeris NSV Liidu Masinaehituse Rahvakomissariaat, mis moodustati 22. augustil 1937 rasketööstuse rahvakomissariaadi ümberkujundamise tulemusena. Seda juhtisid Valeri Mežlauk (1937), Aleksandr Bruskin (1937–1938), Mihhail Davõdov (kohusetäitja 1938) ja Viktor Lvov (1938). Kolm esimest rahvakomissari represseeriti ja hukati).
Veebruaris 1939 masinaehituse rahvakomissariaat likvideeriti. Selle baasil moodustati kolm uut rahvakomissariaati:
Ümberkujundamine
Veebruaris 1946 kujundati keskmise masinaehituse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Autotööstuse Rahvakomissariaadiks.
Tiit Koppel
Tiit Koppel (23. august 1945 Tallinn – 30. juuli 2014) oli eesti tehnikateadlane, Tallinna Tehnikaülikooli professor.
Haridus
Ta lõpetas aastal 1964 Tallinna 2. Keskkooli ja 1969 veevarustuse ja kanalisatsiooni erialal Tallinna Polütehnilise Instituudi. Aastatel 1971–1974 oli ta Tallinna Polütehnilise Instituudis aspirantuuris; aastal 1975 kaitses ta teemal (juhendaja Uno Liiv) "Hõõrdepinged mittestatsionaarsel rõhulisel voolamisel torudes" tehnikakandidaadi väitekirja. Tehnikateaduste kandidaat 1975 (teema "Hõõrdepinged mittestatsionaarsel rõhulisel voolamisel torudes"); dotsendi kutse 1985.
Täiendusõpe: TPI haridusjuhtide ettevalmistus- ja täiendusteaduskond, andragoogika ja psühholoogia lisaeriala 1990; Twente Ülikool, Delfti Tehnoloogiaülikool (Holland) 1995; Delfti Tehnoloogiaülikool, vedelike mehaanika grupp 1980–81.
Teadustöö põhisuunad
Mittestatsionaarne voolamine survetorudes, hüdrauliliste võrkude modelleerimine. Avaldanud 80 teaduspublikatsiooni. Tema juhendamisel on kaitstud 10 magistri- ja 1 doktoritöö.
Teaduskorralduslik tegevus
Eesti Veeühingu liige; Rahvusvahelise Hüdraulika Uuringute Assotsiatsiooni liige; rahvusvaheliste teaduskonverentside teadusliku komitee liige ("Hydrosoft IX" 2002, Montreal, Kanada; "River Basin Management" 2005, Bologna, Itaalia; CCWI 2005, Exeteri Ülikool, Suurbritannia; "Past and Futures of Water" 2007, Tampere, Soome; "River Basin Management" 2007, Kos, Kreeka; WDSA 2008, Krügeri Rahvuspark, Lõuna-Aafrika); SOKRATES-ERASMUS projekti EUCEET (European Civil Engineering Education and Training) koordinaator 2000–…; ETFi grantide hoidja; mitmete rakendusprojektide juht; ELi 6. raamprogrammi integreeritud infrastruktuuri HYDRALAB III projekti "Mittestatsionaarne hõõre torudes ja kanalites", Delft Hydraulics, Holland, 2007–2008, täitja.
Isiklikku
Ta oli abielus ning poja ja tütre isa. Tema hobiks olid võrkpall ja turniiribridž (4. koht Eesti paaride meistrivõistlustel 1986. aastal).
Eesti maanteesõidu koondis
Eesti maanteesõidu koondis on Eesti esinduskoondis maanteesõidus.
2016 kuulusid koondisse teiste seas Tanel Kangert, Mihkel Räim, Alo Jakin, Gert Jõeäär, Peeter Pruus, Rein Taaramäe.
Bernhard (Baden-Durlach)
Bernhard IV Baden-Durlachist (1517 – 20. jaanuar 1553) oli Baden-Pforzheimi markkrahv 26. septembrist 1552 kuni oma surmani.
Elu
Bernhard oli Baden-Profzheimi markkrahvi Ernsti ja Elisabeth Brandenburg-Ansbachist teine poeg.
Nagu tema vanemale vennale Albrechtile, on ka Bernhardile omistatud liiderlikku elu ja teda on kirjeldatud kui metsikut olendit. Tema halb maine peatas läbirääkimised tema isa ja Kleve hertsogi, Inglismaa kuninga Henry VIII neljanda naise Kleve Anna venna vahel, et ta saaks abielluda hertsogi teise õe Amaliaga. 1537. aastal oli ta vastu oma isa territooriumi kavandatavale jagamisele isa poegade vahel ja eriti oma poolvenna Karl II õiguste vastu, väites, et tema isa teine abielu oli morganaatiline. Pärast tema venna Albrechti surma 1542. aastal andis isa talle tema varasema vastuseisu andeks ja lubas, et ta pärib Alam-Badeni.
1540. aastal omandas ta Baseli linna kodakondsuse. Samuti oli ta linna ees võlgu.
Ta valitses Alam-Badenit, sealhulgas Pforzheimi ja Durlachi linnu, samas tema poolvend Karl II valitse Ülem-Badenit. Kuid tema valitsemine kestis vaid mõned kuud, kuna ta suri ootamatult 20. jaanuaril 1553. Ta maeti Pforzheimi kollegiaalkirikusse.
Peeter Padrik
Peeter Padrik on kahe tuntud inimese nimi:
UNESCO maailmapärand Šotimaal
Šotimaa alal on UNESCO maailmapärandi nimistus kuus objekti ja kaks objekti kandidaati. Kuna Šotimaa pole iseseisev riik, käsitletakse neid objekte maailmapärandi Suurbritannia loetelus.
Nimistusse on kantud:
Mehetapja/Süütu/Vari
"Mehetapja/Süütu/Vari" on 2017. aastal valminud Eesti ja Leedu kineastide koostöös sündinud mängufilm.
Filmi režissöör ja stsenarist on Sulev Keedus.
Filmi rahvusvaheline esilinastus toimus PÖFFil 25. novembril 2017.
Haapsalu raadiojaam
Haapsalu raadiojaam oli raadiosaatejaam Läänemaal Haapsalus, raadiomast asukoht Räägu ja Tedre tänavate ristmikul.
20. sajandi algul kasutas jaama Venemaa merevägi. 1920. aastatel kasutas jaama Eesti riik, et pidada telegraafsidet ja edastada raadiosaateid.
NSV Liidu Raskemasinaehituse Rahvakomissariaat
NSV Liidu Raskemasinaehituse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат тяжёлого машиностроения СССР) oli aastatel 1939–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu.
Haapsalu raadiojaam
11. mail 1924 kell 9.35 läks raadiojaamast eetrisse esimene avalikkusele mõeldud katsesaade – Läänemaa Gümnaasiumi segakoori kontsert. Saade oli kuuldav ka Tallinnas, Vändras ja Pärnus.
NSV Liidu Raskemasinaehituse Rahvakomissariaat
Veebruaris 1939 likvideeriti NSV Liidu Masinaehituse Rahvakomissariaat. Selle baasil moodustati kolm uut rahvakomissariaati, sealhulgas raskemasinaehituse rahvakomissariaat.
Haapsalu raadiojaam
Raadiojaama asukohta tähistab tänapäeval mälestustahvel.
NSV Liidu Raskemasinaehituse Rahvakomissariaat
Ümberkujundamine
Märtsis 1946 kujundati raskemasinaehituse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Raskemasinaehituse Ministeeriumiks.
Evijärvi vald
Evijärvi on vald Soomes Lõuna-Pohjanmaa maakonnas.
Valla pindala on 391 km2, millest 36,7 km2 moodustavad veekogud.
Piirissaare maastikukaitseala
pisi|Piirissaare rand
Piirissaare maastikukaitseala oli kaitseala Tartu vallas. Seda ümbritses Emajõe suudmeala hoiuala. Looduspargi pindala oli ligi 7 km².
Piirissaare maastikukaitseala oli algselt zooloogilis-botaaniline kaitseala.
2014. aasta sügisel liideti Piirissaare maastikukaitseala, Emajõe suudmeala hoiuala ja Emajõe-Suursoo maastikukaitsealaga ühtseks Peipsiveere looduskaitsealaks.
Loodus
pisi|Kühmnokk-luikede pere Piirissaarel pisi|Suur-kiirgliblikas saare rannas
Piirissaare maastikukaitseala on liigirikas. Saarel on palju haruldasi kahepaikseid ja linde.
Enamikku saarest katab soo ja roostik. Varem, kui tegeleti veel loomakasvatusega, olid saarel ulatuslikud luhaniidud, mis on nüüd roostunud ja võsastunud. Viimasel ajal on hakatud looduslikke luhaniite taastama.
Keeledušš
Keeledušš (inglise keeles language showers) on üks lõimitud aine- ja keeleõppe läbiviimise meetoditest. Meetodi kaks peamist eesmärki on eri keelte olemasolu teadvustamine ja ettevalmistus keeleõppeks. Kuna keeledušš pakub õpitava keelega vaid lühiajalist kokkupuudet, ei saa ainult keeleduši meetodeid rakendades võõrkeelt heal tasemel selgeks õpetada. Seetõttu on tegemist hea võimalusega erinevate keeltega tutvumiseks enne ühe keele süvenenumalt õppimiseks välja valimist.
Iseloomustus
Keeleduši peamine sihtrühm on 4-10 aasta vanused lapsed. Nende keelekümblus (võõrkeelses keskkonnas viibimine) kestab 30-60 minutit päevas ja see aeg sisaldab mängimist, laulmist, näitvahendite kasutamist, õpiobjektide käsitsemist ning liikumist. Seejuures räägivad programmi läbi viivad õpetajad valdavalt ainult sihtkeeles.
Sihtkeele õppimise aluseks on õppimist edendavad rutiinsed tegevused (nt korduvad fraasid, kindlad ülesandega seotud tavad jne). Tänu korduvatele tegevustele harjuvad keele õppijad kasutama kümbluskeele sõnu, fraase ja lausemudeleid.
Näiteid keeleduši raames läbi viidavatest tegevustest:
Piirissaare maastikukaitseala
Loodus
Piirissaart taheti liita koos Emajõe-Suursoo maastikukaitsealaga ühtseks rahvuspargiks, kuid see jäi ära, sest kohalikud kartsid uusi piiranguid.
31 (Tallinna bussiliin)
31 on Tallinna bussiliin.
Liin on käigus tööpäevadel ja laupäeval ning alates 01.02.18 ka pühapäeval. Kuni 1. septembrini 2013 oli liini lõpp-peatus Kunstiakadeemia. 1. märtsist 2016 pikendati liini Pinna peatuse asemel Priisleni.
Piirissaare maastikukaitseala
Kahepaiksed
Piirissaarel on seitset liiki kahepaikseid: rohe-kärnkonn, mudakonn, rabakonn, rohukonn, tiigikonn, veekonn ja tähnikvesilik.
Mudakonnade kudemistiike rajati ja korrastati Piirissaarel 2014. aastani Euroopa Liidu programmist Life rahastatava projektiga "Dragonlife".
Linnud
Piirissaar on oluline peatuspaik nii läbirändavatele kui ka pesitsevatele lindudele. Tuntumad nendest on kormoran, merikotkas, kalakotkas, väike-konnakotkas, roo-loorkull, kühmnokk-luik, mustviires, jõgitiir, naerukajakas, väikekajakas, kalakajakas, hõbekajakas, suitsupääsuke, kaldapääsuke, rootsiitsitaja, hõbehaigur, hallhaigur, musträstas ja tuttpütt.
Peamiseks pesitsuspaigaks on saare keskel asuv soo ja roostikud.
Imetajad
Piirissaarel elab suhteliselt vähe imetajaid. Kuid viimastel aastatel on saarel kasvanud metssigade ja kährikute asurkond. Veel elavad saarel põder, kobras, rebane ja mitmesugused närilised, kellest haruldasim ondatra.
Selgrootud
Piirissaarel domineerivad veega tihedalt seotud selgrootud, näiteks kiilid ja ujurid. Viimastel aastatel on saarel kohatud kaerasorisid, kes hävitavad kultuurtaimi.
Inimesed
Piirissaar on püsiasustusega ja saarel on kolm küla:
Põhiliselt on saare elanikud vene keelt kõnelevad ja vanausulised, kes on oma kultuuri saanud säilitada vaid saare isoleerituse tõttu.
Piirissaare elanike arv hakkas kiiresti vähenema seoses Nõukogude okupatsiooniga. Kui 1920 oli Piirissaare rahvaarv u 700, siis aastal 2011 on elanikke rahvastikuregistri andmetel ligikaudu 100. Piirissaare eestlased on suuremalt jaolt luterlased ja sellega seoses on Piiri külas ka üks luteri kalmistu, ülejäänud kaks kuuluvad vanausulistele.
Arhitektuur
pisi|Tüüpiline Piirissaare kalurimajake Piirissaare elumajad on lihtsad, puidust ja harilikult ühekorruselised. Saarel asub kaks kirikut, üks vanausuliste ja teine õigeusklike, kuid koguduse puudumise tõttu seisab sakraalhoone tühjana. Saare külas asuv vanausuliste kirik on siiski töös ning kogudus püsib suur.
Piirissaare elumajade juurde kuuluvad tihti ka saarele iseloomulikud suitsusaunad. Uuematest hoonetest asuvad saarel vallamaja, piirivalve kordoni hoone ja sadam samuti tühjad Vene okupatsiooni aegsed laudad ning mõningad uuemad elumajad Saare külas.
Piirissaarel on eri aegadel olnud kokku 4 kooli (kõik Piiri külas). Saarel on 2 kivihoonet. Sakraalhooneid on saarel 2 [õigeusklike ja vanausuliste kirik (kristlaste kogudus asus pikka aega vanas koolimajas, jutlusi peeti ka Mõõga talus)]
Saare vaatamisväärsusi:
Kerakupralised
Kerakupralised (Bartramiaceae) on lehtsammalde klassi kuuluv sugukond.
Mulungu dalitsa Malaŵi
"Mulungu dalitsa Malaŵi" (inglise keeles "Oh God Bless Our Land of Malawi") on Malawi riigihümn. Hümni viisi ja sõnade autor on Michael-Fredrick Paul Sauka.
Hümn võeti kasutusele 1964. aastal.
Kirjassalõ
Kirjassalõ (vene keeles Кирьясало; soome keeles Kirjasalo) oli küla Venemaal, ajaloolisel Ingerimaal; praeguse haldusjaotuse järgi Leningradi oblastis Vsevoložski rajoonis.
Küla on esimest korda mainitud 1630. aastatel.
George Ellery Hale
George Ellery Hale (29. juuni 1868 Chicago – 21. veebruar 1938) oli Ameerika Ühendriikide astronoom. Ta tegeles eelkõige Päikese uurimisega.
Ta õppis MIT-s, Harvardi kolledži observatooriumis ja Berliini Humboldti Ülikoolis. Üliõpilasena leiutas ta 1890. aastal spektroheliograafi. Samal aastal nimetati ta Kenwoodi astrofüüsilise observatooriumi direktoriks, seejärel sai ta professoriks Beloiti kolledžis ja Chicago ülikoolis.
Ta asutas Yerkesi, Mount Wilsoni ja Palomari observatooriumi. Pärast pensionile jäämist rajas ta Pasadenas Hale'i päikeselaboratooriumi.
George Ellery Hale tõestas oma vaatluste põhjal, et päikeseplekke põhjustab Päikese magnetväli.
Mälestuse jäädvustamine
George Ellery Hale'i järgi on saanud nime muu hulgas Hale'i teleskoop Palomari observatooriumis.
San Gabrieli mäed
pisi| San Gabrieli mäed on mäestik Ameerika Ühendriikides Californias.
Mäestik jääb Los Angelese ja San Bernardino maakonna alale. Ta eraldab Los Angelese tasandikku ja Mojave kõrbe.
Mäestiku kõrgeim mägi on 3069 meetri kõrgune Mount San Antonio.
Mount Wilsoni tipus asub Mount Wilsoni observatoorium.
Kõrgemad tipud
pisi|[[Telegraph Peak]] pisi
Balti Teatri Sügis
Festivali raames jagatakse ka auhindu, näiteks parima meesnäitleja ja parima naisnäitleja preemia.
2011 toimus järjekorras 7. festival.
Karl Tulff
Karl Johannes Tulff (25. juuli 1886 Kirepi vald Tartumaa – 1. august 1934 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant, 1927).
Elukäik
Tulff lõpetas 1907. aastal kuldaurahaga Peterburi kommertskooli. Alustas õpinguid Peterburi Polütehnilises Instituudis, kuid astus vabatahtlikuna 1910. aasta 1. septembril 2. Soome küti-kahurväe divisjoni I patareisse. Sooritas 10. juulil 1911 Vilmanstrandi laagris tagavaraväe lipniku eksami. 15. augustist 1911 kuni 17. juulini 1914 viibis tagavaraväes, õppides edasi Polütehnikumis. Maailmasõja puhkedes pidi uuesti õppimisest loobuma ja sõjaväeteenistusse astuma. Teenis sõja kestel mitmes väeosas ja rindel kuni 26. veebruaril 1918 sakslaste kätte vangi langes. Vabanes sõjavangist 20. aprillil 1918.
Tuli Eesti väkke 18. novembril 1918 alamleitnandina. Määrati suurtükiväelao suurtükiosakonna ülemaks, 13. jaanuaril 1919 viidi üle 2. suurtükiväepolku väljapatarei nr 4 vanemaks ohvitseriks. 15. mail 1920 määrati sama patarei ülemaks ja 15. märtsil 1924 – II diviisi suurtükiväe 2. grupi ülemaks. 1927. aastal formeeriti viimane ringi 4. suurtükiväegrupiks ning Karl Tulff jäi edasi selle ülemaks. 5. märtsil 1934 vabastati tervislikel põhjustel 4. grupi ülema ametikohalt ning arvati kaitsevägede staabi juurde kuuluvasse juhtide reservi. Suri sama aasta augustis südamehaigusse.
Pontiac (täpsustus)
Pontiac võib tähendada järgmist:
Rasketank
pisi|Nõukogude Liidu KV-2 tank on ajaloo üks suurimaid ja raskemaid rasketanke. Rasketank on tank, millel on võrreldes kerge- või kesktankiga parem soomustus ja sama võimas või võimsam relvastus, kuid halvem manööverdamisvõime ja aeglasem liikumiskiirus.
Roll lahingus
Algsetel, esimese maailmasõja aegsetel rasketankidel oli lahingus tugiroll - need võimaldasid ületada kaevikusõja ummikseise ning aitasid jalaväel lahinguväljal edeneda, kuid väga lühikesel vahemaal. 1930. aastaks oli aga rasketanki ülesandeks lahingus saanud teiste tankide ja ka kaitserajatiste hävitamine.
Disain
Algsete rasketankide arendamisprotsessi käigus peeti silmas eelkõige tanki võimekust kaevikute ületamisel. Need tankid olid piisavalt soomustatud, et vastu pidada käsirelvadele, šrapnellile ja okastraadile, kuid kuna soomustus oli veel suhteliselt algeline, ei suutnud see vastu pidada raskekuulipildujate ja suurtükkidele. Kui rasketankide roll lahingus hakkas muutuma, sai tähtsamaks see, et tankil oleks soomustus, mis suudaks vastu pidada tankitõrjerelvadele, ning relvastus, mis suudaks hävitada teisi tanke ja kaitserajatisi.
Ajalugu
Enne teist maailmasõda klassifitseeriti tanke kerge-, kesk- ja rasketankideks kaalu põhjal, kus tanki, mis kaalus rohkem kui 30 tonni, peeti rasketankiks. Kuna tankide kaal hakkas arengu käigus järsult tõusma ja keskmise tanki rolli täitvad tankid kaalusid juba 45–50 tonni, hakati tanke klassifitseerima pigem suurtüki kaliibri põhjal. pisi|Kuigi on disainitud veel suuremaidki tanke, on Saksamaa Panzer VIII "Maus" rasketank suurim tank, mida jõuti päriselt ka ehitada. Esimest korda kasutati rasketanki lahingus esimese maailmasõja ajal 1916. aastal. Selleks tankiks oli Mark VIII tank, mis oli valminud Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia koostöö tulemusena. Olenemata sellest, et Mark VIII kaalus 43 tonni, oli selle soomustus piisav vaid kaitseks käsirelvade eest. Tank oli ka väga aeglane liikus keskmiselt kiirusel 8 kilomeetrit tunnis.
Kõige rohkem pani oma sõjavarustuses rasketankidele rõhku Nõukogude Liit, kuid arvatavasti kõige kuulsam ning kõige enam kardetud rasketank oli teise maailmasõja ajal Saksamaa toodetud Tiger I tank.
Kuna rasketankid kaalusid palju ja nende tõhusus lahingus oli piiratud, hakkas nii Suurbritannia kui ka Ameerika Ühendriikide sõjaväes poolehoid rasketankide suhtes juba 1940. aastatel hajuma. Lisaks oli USA-l rasketanke suure kaalu ja mahu tõttu raske Euroopasse transportida ning probleeme valmistas ka fakt, et Euroopa maanteesillad ei olnud piisavalt vastupidavad, et võimaldada rasketankide ohutut transporti. Teise maailmasõja lõpuks oli rasketankide aktiivne tootmine lahingus kasutamiseks mõlemas riigis peatatud. USA-s otsustati, et ühe 60-tonnise rasketanki asemel on otstarbekam transportida näiteks kaks 30-tonnist keskmist tanki.
Šilutė vald
Šilutė vald (leedu keeles Šilutės seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šilutė rajoonis. Vald piirneb edelas Venemaaga.
Valla pindala on 150 km². 2011. aasta seisuga elas seal 22875 inimest. Valla keskuseks on Šilutė linn (aastal 2011 17775 elanikku), vallamaja asub aadressil Lietuvininkų g.17. Vallavanem on Raimondas Steponkus.
Valla lõunaosa kuulub Nemunase delta regionaalparki.
Christopher Pissarides
Sir Christopher Antoniou Pissarides (kreeka keeles Χριστόφορος Αντωνίου Πισσαρίδης, Christóforos Antoníou Pissarídis; sündinud 20. veebruaril 1948 Nikosias) on küprose päritolu briti majandusteadlane ja London School of Economics and Political Science'i majandus- ja poliitikaprofessor. 2010. aastal pälvis ta Nobeli majanduspreemia koos Peter Diamondi ja Dale Mortenseniga oma tööturu analüüsi eest.
Elu ja karjäär
Christopher Pissarides sündis Antonios ja Evdokia Pissaridese pojana ning õppis aastatel 1967-1971 Essexi Ülikoolis majandust, omandades 1970. aastal bakalaureusekraadi ja 1971. aastal magistrikraadi. Doktorikraadi omandas ta London School of Economics and Political Science'is aastatel 1971-1973. Tema doktoritöö, mida juhendas Michio Morishima, kandis pealkirja "Individual Behaviour in Markets with Imperfect Information". Pärast lühiajalist tööd Küprose keskpangas oli ta 1974-1976 Southamptoni Ülikooli majandusteaduse lektor, enne kui ta läks tagasi London School of Economics'i. Seal oli ta 1976-1986 majandusteaduse lektor. Alates 1986. aastast esindab ta seda eriala professorina. Alates 1994. aastast on ta olnud ka Majanduspoliitika Uurimiskeskuse teadur ja alates 2001. aastast Töö Tuleviku Instituudi teadur. Külalisprofessorina on ta töötanud Harvardi Ülikoolis ja National Bureau of Economic Researchis (1979-1980), Princetoni Ülikoolis (1984), Euroopa Ülikooli Instituudis Firenzes (1989), California Ülikoolis Berkeleys (1990-1991), Viini kõrgema õppeasutuse juures (1992), California ülikoolis Los Angeleses (1996) ja Yale%27i Ülikoolis (2000).
Alates 2013. aasta oktoobrist juhib ta Peterburi Riikliku Ülikooli majanduskasvu uurimise laboratooriumi.
Pissarides tegeleb tööturu ja makroökonoomika vastastikmõjuga, eelkõige töötuse, tööturupoliitika, majanduskasvu ja struktuurimuutuste teemadega.
Tal on kaks poega ja tütar.
Harjaskeel
Harjaskeel (Trichoglossum) on kottseente sugukond.
Gonzalo Fernández de Córdoba
Gonzalo Fernández de Córdoba (1. september 1453 Montilla – 2. detsember 1515 Córdoba), tuntud ka kui Consalvo Ernandes di Cordova ja Gonzalo de Córdoba, Napoli kuningriigi Gran Capitano ("Suur kapten"), Terranova, Santangelo, Andria, Montalto ja Sessa hertsog, oli Hispaania kindral, kes osales Granada sõjas ja Itaalia sõdades. Ta reorganiseeris kujuneva Hispaania sõjaväe ja selle taktika.
Rahvamuusikaorkester
Rahvamuusikaorkester on muusikakollektiiv (orkester), kus peale vanade rahvapillide kasutatakse ka muid pille, näiteks viiulit, kitarri, klarnetit.
Alfredo Morelos
pisi|Alfredo Morelos (2018) Alfredo José Morelos Aviléz (sündinud 21. juunil 1996 Ceretés) on Colombia jalgpallur, kes mängib ründajana Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers ja Colombia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Colombia kõrgliiga klubis Independiente Medellín. 2016. aasta veebruaris suundus ta laenule Soome kõrgliiga klubisse HJK. Hiljem sõlmis ta klubiga püsiva lepingu ning mängis HJK-i koosseisus Soome kõrgliigas kaks hooaega. 2017. aastal tuli ta klubiga Soome meistriks.
2017. aasta juunis sõlmis ta Rangersiga kolmeaastase lepingu. Hooajal 2018–19 lõi ta Šotimaa kõrgliigas 18 väravat ja oli sellega liiga suurim väravakütt. Samal hooajal valiti ta liiga hooaja sümboolsesse koosseisu. 2019. aastal valiti ta Rangersi aasta mängijaks.
Hakk (viljakoristus)
Hakk on püsti asetatud viljavihkude kuhilas põllul. Põhjaeesti murdes nimetati hakki hakkjalg, kirderanniku murdes viisik.
Alfredo Morelos
Debüüdi Colombia jalgpallikoondises tegi Morelos 8. septembril 2018 sõprusmängus Venezuela vastu.
Hakk (viljakoristus)
Enamasti pandi hakkidesse rukist, harvem ka suvivilja. Kuni 25 rukkivihust laoti koonuskujuline kuhil, mille keskmes oli kolm üksteisele toetuvat vihku (jalavihku). Vihud pandi hakki ladvaga ülespoole. Vihma eest kaitsmiseks pandi kuhja tippu suurem peavihk, tüveosaga ülespoole. Mõnikord jäeti rukkihakk ka katteta.
Eestis pandi rukist hakkidesse 20. sajandi keskpaigani, mil kasutusele tulid kombainid.
Jaak Aru
Jaak Aru (sündinud 26. juulil 1957 Tartus ) on eesti arst (kardioloog) ja arstiteadlane.
Ta lõpetas aastal 1975 Tartu 8. Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna cum laude.
1985. aastal pälvis Jaak Aru esitatud ettekanne II üleliidulisel (Nõukogude Liidu) noorteadlaste konverentsil "Südame- ja veresoonkonna haiguste diagnoosimine ja kirurgiline ravi" auhinna.
1988. aastal kaitses ta Tartu Riiklikus Ülikoolis meditsiinikandidaadi kraadi. Kandidaadiväitekirja "Intra-aortaalne kontrapulsatsioon aortokoronaarse šunteerimise korral" ("Внутриаортальная баллонная контрапульсация при операциях аортокоронарного шунтирования") juhendajaks oli Toomas Sulling. Varsti pärast promotsiooni käis Aru Tartu Riikliku Ülikooli lähetusel stažeerimas Saksamaa Liitvabariigis, kus osales südamesiirdamise operatsioonidel Münchenis Großhaderni haiglas.
Jaak Aru ja Forseliuse kooli (Tartu 8. keskkool) vilistlaste eestvõttel asutati 1997. aastal legendaarse kirjandusõpetaja Vello Saage sihtkapital.
1996. aastal lõpetas ta ärijuhtimise kaugõppe Eesti Majandusjuhtide Instituudis. Diplomitöö "Tervishoiu kui majandusharu seadusandlikest alustest Eesti Vabariigis" on avaldatud ajakirjas Akadeemia.
Aastatel 1998–2004 oli Jaak Aru aktiivne e-meditsiini arendaja osaühingu Doctus juhatajana. Selle tegevusega seoses on olnud E-Health Code of Ethics asutajaliige ja esinenud korduvalt ettekannetega TEPR-i ja TEHRE üritustel.
Isiklikku
Abielus museoloog ja poliitik Krista Aruga, neil on kaks poega: ajuteadlane Jaan Aru ja matemaatik Juhan Aru.
Tondiraba Tennisekeskus
pisi|Tondiraba Tennisekeskus (mai, 2017) Tondiraba Tennisekeskus on Tallinnas Lasnamäe linnaosas aadressil Tondiraba tänav 11 asuv spordikompleks. Keskus avati 2004. Keskuses on 7 tennise sise- ja 4 välisväljakut, samuti 8 sulgpalliväljakuga sulgpallihall.
NSV Liidu Elektrotehnikatööstuse Rahvakomissariaat
NSV Liidu Elektrotehnikatööstuse Rahvakomissariaat (vene keeles Народный комиссариат электропромышленности СССР) oli aastatel 1940–1946 eksisteerinud riigiorgan Nõukogude Liidus; kuulus rahvakomissariaadina NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu koosseisu. Tegeles elektrotehnikatööstuse juhtimisega.
Aprillis 1940 moodustati likvideeritud NSV Liidu Elektrijaamade ja Elektrotehnikatööstuse Rahvakomissariaadi baasil kaks uut rahvakomissariaati, sealhulgas elektrotehnikatööstuse rahvakomissariaat.
Ümberkujundamine
Märtsis 1946 kujundati elektrotehnikatööstuse rahvakomissariaat ümber NSV Liidu Elektrotehnikatööstuse Ministeeriumiks.
Balti Tee (olümpiaad)
Balti Tee on Läänemere-äärsete riikide matemaatikaolümpiaad. Olümpiaadil osaleb igast riigist üks viieliikmeline võistkond.
Esimene olümpiaad toimus 1990 Riias.
Eestis on olümpiaad toimunud neli korda: 1991, 1994, 2002 ja 2012.
Eesti on olümpiaadi võitnud ühe korra: aastal 1999.
Maret Suits
Maret Suits (sünd. Anna Liisa Margareta Suits, aastast 1945 Maret Elson; 21. jaanuar 1914 Pudasjärvi, Oulu lään, Soome suurvürstiriik – 14. juuli 1956 Stockholm) oli eesti näitleja ja luuletaja.
Ta lõpetas aastal 1932 Tartus gümnaasiumi ja aastal 1937 Tartu Näitekunsti Stuudio. Ta õppis aastatel 1932–1936 ja 1942–1943 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas.
Ta mängis aastatel 1937–1939 teatris Estonia, aastatel 1939–1941 Kuressaare Teatris ja aastatel 1942–1944 teatris Vanemuine.
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, ta töötas Rootsi reisilaevadel ja Göteborgi Ülikooli kantseleis.
Isiklikku
Tema isa Gustav Suits oli luuletaja, kirjandusteadlane ja teatrikriitik; ema Aino Thauvón-Suits oli filoloog ja lavakõneõppejõud, emapoolne vanaisa Emil Thauvón oli Viitasaari koguduse pastor. Õde Helga Suits-Kangro oli lastepsühhiaater.
Ta oli abielus laevakapten Helmer Elsoniga.
Kulbikulised
Kulbikulised (Jungermanniaceae) on lehthelviksammalde klassi kuuluv sugukond.
Kolmikhüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad
Kolmikhüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad.
Catherine Chikwakwa
Catherine Chikwakwa (sündinud 24. juulil 1985 Blantyres) on Malawi pikamaajooksja.
Ta võitis 2004. aastal juunioride kergejõustiku maailmameistrivõistlustel 5000 meetri jooksus hõbemedali. Ta on osalenud muu hulgas aastatel 2001, 2003 ja 2005 kergejõustiku maailmameistrivõistlustel ning Sydney ja Ateena olümpiamängudel.
Maksim Paskotši
Maksim Paskotši (sündinud 19. jaanuaril 2003 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Inglismaa Premier League'i klubis Tottenham Hotspur.
Tottenham Hotspur
21. septembril 2020 liitus Maksim Paskotši Tottenham Hotspuriga, kus mängis klubi U18 meeskonna koosseisus.
20. aprillil 2021 oli Paskotši Tottenhami U18 meeskonna ja West Ham United FC eakaaslaste vahelises kohtumises Tottenhami kapten.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Paskotši 24. märtsil 2021 MM valikmängus Tšehhi vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Karl Rudolf Õigus ja Bogdan Vaštšuk.
Klubi
''Uuendatud seisuga 10. märts 2023''
Koondis
''Uuendatud seisuga 10. märts 2023''
Kaili
Kaili on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 265. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Kaili 618 naisel.
Kaiu mõis
pisi|Mahajäetud mõisahoone Kaiu mõis (saksa keeles Catharinen, Kay) oli rüütelkonnamõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Rapla valda Rapla maakonnas.
Delta Queen
Delta Queen on USA ratasaurik, mis on valmistatud William Denny & Brothersi laevatehases Dumbartonis Šotimaal ja kokku monteeritud California Transportation Co. tehases Stocktonis California osariigis USA-s 1927. aastal.
Kaiu mõis
Ajalugu
Kaiu mõis rajati 1663. aastal samanimelise muinasküla asemele. Mõis kuulus asutamisest kuni võõrandamiseni 1919. aastal Eestimaa rüütelkonnale. Mõisal oli kaks kõrvalmõisa, Karitsa ja Oraniku.
Delta Queen
Delta Queen ja selle sõsarlaev Delta King ehitati tööks liinil San Francisco – Sacramento ning laevade Fort Sutter ja Capital City asendamiseks. Delta Queen võeti kasutusse 20. mail 1927. Alates 1946. aastast teenis aurulaev matkelaevana kuni 2008. aasta lõpuni välja antud litsentsi alusel. 11. veebruaril 2009 saabus Delta Queen Chattanoogasse (Tennessee), et hoida eemale New Orleansi vandaale ja kasutada laeva boutique-hotellina. Kavas on laev ümber ehitada 49 reisija jaoks, et kasutada neid tuleohutusreegleid, mis kehtivad kuni 50 reisijakohaga laevadele.
Kaiu mõis
Ajalugu
1818. aasta maanimistu järgi oli mõisas maad, 46 adramaad ja 653 revisjonihinge.
1905. aasta revolutsioonisündmuste käigus mõisa puidust peahoone süüdati. Hoone taastati puhta vuugiga historitsistliku tellishoonena. Praegu on mõis eravalduses.
Baltic Beverages Holding
Baltic Beverages Holding on õlletootmisettevõte, mis kuulub Carlsberg Groupile. Baltic Beverages Holding on oluline õlleturustaja Venemaal, Ukrainas, Baltimaades ja Kasahstanis.
Eestis tegutseb ettevõtte allüksus Baltic Beverages Holding OÜ.
Nogaredo
Nogaredo (saksa: Nogareit) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 20 km Trentost edelas. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1747 inimest ja valla pindala on 3,6 km².
Nogaredo külgneb järgmiste valdadega: Villa Lagarina, Isera ja Rovereto.
Valgevene ladina tähestik
pisi |220px|1911. aastal [[Vilniuses ilmunud Romuald Ziemkieviči łacinka ' s kirjutatud teos]] pisi|220px|[[Valgevene keel|Valgevenekeelne kirjandus-, kunsti- ja ühiskondlik-poliitiline almanahh Маладая Беларусь ilmus Peterburis aastatel 1912–1213. Seda trükiti üheaegselt kürillitsas ja łacinka ' s (Maładaja Biełaruś)]] pisi |220px| [[Branisłaŭ Taraškieviči "Biełaruskaja hramatyka dla škoł", kuuenda väljaande kaas, 1931]] pisi |220px|2011. aastal [[Minskis ilmus teatriafišš, millel Janka Kupała Akadeemilise Rahvusteatri lavastust reklaamiv tekst oli łacinka ' s]] pisi|220px|[[Podlaasia vojevoodkond|Podlaasia vojevoodkonnas Mostowlanys on püstitatud Kastuś Kalinoŭskile mälestussammas, millel tekst on kahes keeles: poola ja valgevene ladinas (łacinka ' s)]]
Valgevene ladina tähestik, tuntud ka kui łacinka (valgevene kürillitsas беларускі лацінскі алфавіт, лацінка; valgevene ladinas biełaruski łacinski ałfavit, łacinka) on ladinakirjaline tähestik valgevene keele jaoks.
Valgevene ladina tähestik sarnaneb sorbi tähestikuga, kuid sisaldab ka poola ja tšehhi tähestiku tunnuseid.
Valgevene ladina tähestikku kasutati Valgevene aladel 16. sajandist kuni 1930. aastateni. 1918. aastal ilmus Vilniuses Branisłaŭ Taraškieviči Valgevene keele grammatika kooliõpik nii kürillitsas kui ka ladina kirjaviisis ("Biełaruskaja hramatyka dla škoł").
Saksamaa poolt 1940. aastatel okupeeritud Valgevene aladel kasutati łacinka ' t ainsa valgevene keele ametliku kirjana.