cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti Mesinike Liit
Tegevus
Liit annab välja kuus korda aastas ilmuvat ajalehte Mesinik ning korraldab mesinduse õppepäevi üle Eesti. Suuremad EML korraldatavad üritused on sügisesed ning kevadised mesinduspäevad, mis toimuvad Jänedal ja kestavad reeglina kaks päeva. Suviti korraldab EML Eesti mesinduse suurüritust, üleriigilist mesinduspäeva.
Mari
Botaanilises mõttes on marjad mõnedki niisugused viljad, mida nende suuruse tõttu ei osata argikeeles marjadeks pidada, näiteks tomatid, kurgid, kõrvitsad, arbuusid, melonid, baklažaanid, banaanid ja kiivid.
Muundunud marjad on tsitruselistel, näiteks apelsinil ja sidrunil. Neil on koor väga paks, aga sisemus eriti mahlane. Selliseid vilju nimetatakse pomerantsviljadeks.
Kõik marjad ei ole lihakad. Niisugune on näiteks paprika.
Enamik marju on söödavad, aga kõik mitte. Mõne taime, näiteks kartuli, ussilaka ja musta belladonna marjad on hoopis mürgised. Kuid see ei tähenda, et terve see taim peaks mürgine olema, näiteks kartulil süüakse mugulaid.
Argikeeles tähistab sõna "mari" mitmesuguseid vilju, mis botaanilises mõttes ei ole marjad. Näiteks vaarika vilju kutsutakse marjadeks, tegelikult on need aga koguviljad. Maasikal on liitsed rüüsviljad, kirsipuul ja toomingal luuviljad, pihlakal õunviljad ja kadakal käbid.
Evolutsioon
Fossiilid näitavad, et varajastel õistaimedel olid kuivviljad. Lihakad viljad, näiteks marjad ja luuviljad tekkisid keskaegkonna ja uusaegkonna piiri paiku.
Ranna (täpsustus)
Ranna on mitmetähenduslik sõna.
Salajõe maastikukaitseala
pisi|Salajõe org suvel. Salajõe maastikukaitseala asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Vedra ja Salajõe külas. Kaitseala koosneb kahest lahustükist (kogupindalaga 5,3 ha), mis kaitseb karstinähtuseid. See on Läänemaa suurim karstiala (Salajõe karstiala). Kaitseala tähtsaimaks objektiks on Salajõgi ja selle keskjooksu maa-alune osa. Kaitseala geograafilised koordinaadid on. Kaitsealal on moodustatud üks piiranguvöönd — Salajõe piiranguvöönd (5,3 ha). Kaitseala kuulub ka Natura-alade Väinamere linnuala ja Väinamere loodusala koosseisu.
Kohaliku kaitse alla võeti Salajõe karstiala aastal 1964, tollal küll üksikobjektina. Aastal 2001 moodustati selle põhjal maastikukaitseala. Salajõe karstialal neeldub maa alla Salajõgi ning voolab maa all 1,3 km ulatuses. Neeldumisala (Salajõe kurisu) on 600 m pikk, 100 m lai ja 7,5 m sügav. Suurimad karstilehtrid on 50 m pikad ja 20 m laiad. Jõgi väljub Salajõe allikatena.
Salajõe maastikukaitseala keskkonnaregistri kood on KLO1000262.
Emil Ever
Emil Arnold Ever (7. august 1898 Tallinn – 22. september 1944 Võhma) oli eesti arst.
Ta osales Vabadussõjas.
Ta lõpetas 1919. aastal Tallinna Poeglaste Gümnaasiumi. Aastatel 1921–1929 õppis ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas arsti diplomiga. Akadeemiliselt oli ta korp! Vironia liige.
Alates 1929. aastast oli ta Leisi, Järvakandi ja Võhma jaoskonnaarst.
Ta oli Kaitseliidu Saaremaa maleva liige ja Kaitseliidu Leisi malevkonna arst.
Lasti maha Nõukogude patrulli poolt ja maeti hiljem Tallinna Vana-Kaarli kalmistule.
Stay Away, Joe
"Stay Away, Joe" on 1968. aasta USA muusikaline mängufilm.
Süžee
Film põhineb Dan Cushmani romaanil "Stay Away, Joe".
Ütrium
paremal|pisi|[[Johan Gadolin avastas ütriumoksiidi]] pisi|400px|Ütrium. Hõbevalge metall Ütrium on keemiline element Mendelejevi tabelis aatomnumbriga 39 ja sümboliga Y. See on hõbeda-metallilise läikega siirdemetall, keemiliselt sarnane lantanoididega ning see liigitatakse sageli haruldaseks muldmetalliks.
Aastal 1787 leidis Carl Axel Arrhenius Ytterby lähedalt Rootsist uue mineraali ja pani sellele küla järgi nime ytterbite. Johan Gadolin avastas Arrheniuse proovist 1789. aastal ütriumoksiidi, ja Anders Gustaf Ekeberg nimetas selle yttria'ks. Ütriumi kui elemendi eraldas esimesena 1828. aastal Friedrich Wöhler.
Seda metalli kasutatakse eelkõige fosfooride valmistamiseks. Näiteks punaseid fosfoore kasutatakse telerite kineskoopides (CRT), kuvarites ja LED-ekraanides.
Ajalugu
Rootsi armee leitnant, keemik ja kirglik kollektsionäärmineroloog Karl Arrhenius otsustas veeta 1787. aasta juuli väikeses külas Ytterbys Stockholmi lähedal. Vana mahajäetud karjäär Ytterby ümbruses oli Arrheniuse peamiseks mineraloogiliste uurimiste kohaks. Puhkus ei möödunud kasutult. Vanast karjäärist leidis Karl Arrhenius tolle ajani tundmatu uue mineraali. See oli raske must kivi, mis väliselt meenutas kivisütt.
Leitnant Arrhenius vaatles rõõmuga päikesekiirtes tuhmilt helkivat musta kivi. Sel ajal ta ei osanud oletadagi, et tema käes on mineraal, mis on keemias kõige huvitavamate haruldaste muldmetallide ajaloo aluseks.
Tundes suurt rõõmu, sattus Arrhenius uuele mineraalile nime otsides segadusse. Lõpuks nimetas ta mineraali küla järgi üterbiidiks. Üterbiit oli tähtsal kohal Karl Arrheniuse kollektsioonis. Seitse aastat hiljem sattus üterbiidi proov tuntud soome keemiku Johan Gadolini kätte. Uurinud hoolikalt saadud mineraali, avastas Gadolin uue, tundmatu elemendi oksiidi. See oksiid meenutas teatud omaduste poolest kaltsiumoksiidi ja sarnanes ka alumiinumoksiidiga.
Kolm aastat pärast Gadolini analüüse kinnitas Uppsala ülikooli keemiaprofessor A. Ekeberg üterbiidi teistkordsel analüüsil Gadolini arvamust. Ekebergi ettepanekul nimetati tundmatu elemendi oksiid ütriumimullaks, mineraal aga Gadolini auks, kes esimesena üterbiiti hoolikalt analüüsis, gadoliniidiks.
1825. aastal õnnestus Friedrich Wöhleril ütriumimulla töötlemisel klooriga ja uue elemendi üleviimisel klooriühendiks metallilise naatriumi abil eraldada ütriumkloriidist uus metall. Kuna ütrium kuulub keerukate ja maakoores hajutatud mineraalide koostisse, polnud seda lihtne kätte saada.
Teda on erakordselt raske mineraalidest eraldada, kuna tema keemilised omadused on teiste elementide omadega väga sarnased. Kuna ütrium ei leidnud tehnikas praktilist kasutamist ja tema järele polnud väga suurt nõudmist, pidurdas see ütriumi tootmist mineraalidest.
Tunnused
Ütrium on pehme, hõbedaselt metallik, läikiv ja väga kristalliline siirdemetall 3. rühmas. Nagu võib järeldada perioodiliste suundumuste kaudu, on ütrium vähem elektronegatiivne kui temale eelnev metall skandium ja elektronegatiivsem kui temale järgnev metall lantaan. Ütrium on esimene d-rühma element viiendas perioodis. Keemiliselt on ütrium sarnane lantanoididega ning seda liigitatakse sageli haruldaseks muldmetalliks. Looduses pole kunagi leitud ütriumit puhta elemendina, alati on see seotud lantanoididega.
Puhas element on õhus suhteliselt stabiilne pakitud kujul, sest pinnale tekib kaitsev oksiidi (Y2O3) kiht. See kiht võib olla kuni 10 µm paksune, kui ütriumi kuumutatakse temperatuuril 750 °C veeauru keskkonnas. Kuid peenestatud ütrium on siiski õhus väga ebastabiilne; laastud või keerdkäigud metallis võivad süttida õhus temperatuuril üle 400 °C. Ütriumnitriid (YN) on moodustunud, kui metalli kuumutatakse temperatuuril 1000 °C lämmastiku keskkonnas.
Ühendid ja reaktsioonid
pisi|Ütrium. Ütriumit on raske eraldada teistest haruldastest muldmetallidest Kolmevalentse siirdemetallina moodustab ütrium mitmesuguseid anorgaanilisi ühendeid, tavaliselt oksüdeernud olekusse +3, loovutades kõik oma kolm valentselektroni. Hea näide on ütrium(III)oksiid (Y2O3), tuntud ka kui ütriumoksiid. Ütrium moodustab vees lahustumatut fluoriidi, hüdroksiidi ja oksalaati, kuid selle bromiid, kloriid, jodiid, nitraat ja sulfaat on kõik vees lahustuvad. Y3+ ioon on lahuses värvitu, sest d- ja f-orbitaalidel puuduvad elektronid. Vesi reageerib kergesti ütriumi ja selle ühenditega, moodustades Y2O3. Kontsentreeritud lämmastikhape ja vesinikfluoriidhape reageerivad ütriumiga aeglaselt, kuid ülejäänud tugevad happed suhteliselt kiiresti. Halogeniididega moodustab ütrium trihalogeniide, nagu ütrium(III)fluoriid (YF3), ütrium(III)kloriid (YCl3) ja ütrium(III)bromiid (YBr3) temperatuuril veidi üle 200 °C. Sarnaselt moodustavad binaarseid ühendeid kõrgematel temperatuuridel ütriumiga ka süsinik, fosfor, seleen, räni ja väävel. Organoütriumkeemia uurib ühendeid, mis sisaldavad süsinik-ütriumsidemeid. Mõnedes neist on teadaolevalt ütrium oksüdeerunud olekusse 0 (+2 olekut on täheldatud kloriidide sulamites ja +1 olekut oksiidi klastrites gaasifaasis).
Tuumasünteesid ja isotoobid
pisi|[[Mira näide punasest hiidtähest, kus enamus päikesesüsteemis olevast ütriumist on tehtud]] Päikesesüsteemi loodi ütrium tähe tuumasünteesi kaudu, peamiselt s-protsess (72%), aga ka r-protsess (28%). R-protsess koosneb kiirest neutronite püüdmisest kergematelt elementidelt supernoova plahvatse ajal. S-protsess on aeglane neutronite püüdmine kergematelt elementidelt pulseerivate punaste hiidtähtede seest.
Ütriumi isotoobid on kõige levinumad saadused uraani tuuma lõhustumisel, mis esinevad tuumaplahvatustes ja tuumareaktorites. Seoses tuumajäätmete käitlemisega on kõige olulisemad ütriumi isotoobid 91Y ja 90Y, mille poolestusaeg on vastavalt 58,51 päeva ja 64 tundi. Kuigi 90Y-l on lühike poolestusaeg, eksisteerib ta tänu tema vanemisotoobile strontsium–90 (90Sr), mille poolestusaeg on 29 aastat.
Ütriumi ainus stabiilne isotoop on 89Y, on ka ainuke looduslikult esinev isotoop. Täheldatud on vähemalt 32 ütriumi sünteetilist isotoopi, aatommassi vahemikus 76–108. Kõige vähem stabiilne on 106Y, mille poolestusaeg on >150 ns (76Y poolestusaeg on >200 ns) ja kõige stabiilsem on 88Y poolestusajaga 106,626 päeva. Peale isotoopide 91Y, 87Y ja 90Y, vastavalt poolestusaegadega 58,51 päeva, 79,8 tundi ja 64 tundi, on ülejäänud isotoopide poolestusaeg lühem kui üks päev.
Esinemine
Ütriumit leidub enamikus haruldaste muldmetallide mineraalides, samuti mõnedes uraanimaakides, kuid kunagi ei ole leitud seda looduses kui vaba elementi. Umbes 31 ppm maakoorest on ütrium, millega on ta rohkuselt 28 element, 400 korda tavalisem kui hõbe. Mullas on ütriumit leitud kontsentratsioonides 10–150 ppm ja merevees 9 ppt. Ütriumi bioloogiline roll pole täpselt veel teada, kuigi seda on leitud enamikust, kui mitte kõigist organismidest, kus kipub koonduma maksa, neerudesse, põrna, kopsudesse ja inimeste luudesse. Terve inimese kehast on leitud ligikaudu 0,5 milligrammi; inimese rinnapiim sisaldab 4 ppm. Ütriumit võib leida ka söödavate taimede koostisest, kus selle kontsentratsioon jääb 20–100 ppm vahele.
Rakendused
pisi|paremal|[[YBCO ülijuht]] Ütriumit kasutatakse eelkõige fosfooride valmistamiseks, näiteks punaseid fosfoore kasutatakse telerite kineskoopides (CRT), kuvarites ja LED-ekraanides. Muud kasutusviisid hõlmavad elektroodide, elektrolüütide, elektrooniliste filtrite, laserite ja ülijuhtide tootmist. Samuti mitmesugustes meditsiinilistes rakendustes ja materjalide tootmisel, et parandada nende omadusi. Ütriumi bioloogiline roll pole teada. Kokkupuuted ütriumi ühenditega võivad põhjustada inimestel kopsuhaigusi.
Ettevaatusabinõud
Vees lahustuvaid ütriumiühendeid peetakse kergelt mürgisteks, samas selle lahustumatud ühendid on mittetoksilised. Loomade peal tehtud katsed on näidanud, et ütrium ja selle ühendid põhjustavad kopsu- ja maksakahjustusi, kuigi toksilisus varieerub sõltuvalt ühendist. Ütriumtsitraadi sissehingamine põhjustas rottidel kopsuturseid ja hingeldamist, kuid ütriumkloriid põhjustas hoopis maksaturse. Ägedad kokkupuuted ütriumiühenditega võivad põhjustada õhupuudust, köha, valu rinnus ja tsüanoosi. Ütriumitolm on tuleohtlik.
Irving Langmuir
Irving Langmuir (31. jaanuar 1881 – 16. august 1957) oli ameerika keemik, füüsik ja insener. Panuse eest pinnakeemiasse pälvis ta 1932. aastal Nobeli keemiaauhinna.
Langmuiri tuntuim teadusartikkel on "Elektronide paiknemine aatomites ja molekulides" (ilmus 1919), milles ta, põhinedes Gilbert N. Lewise kuupja aatomi teoorial ja Walther Kosseli keemilise sidemete teoorial, postuleeris "aatomstruktuuri kontsentrilise struktuuri teooria". Langmuir sattus selle artikli tõttu Lewisega prioriteedinõude vaidlusse. Langmuiri tunnustatakse kui teooria olulist populariseerijat, samas omistatakse teooria autorsus siiski suuremalt jaolt Lewisele.
Töötades aastatel 1909–1950 General Electricus, edendas Langmuir mitut füüsika ja keemia valdkonda, leiutas gaasiga täidetud hõõglambi ja aatomilise vesiniku keevituse. Socorro linnas (Socorro maakonnas) asub Langmuiri järgi nimetatud atmosfääriteaduste laboratoorium. Samuti annab Ameerika Keemiaühing välja pinnateaduste vallas ajakirja Langmuir.
Hilda Espenberg
Ta õppis 1924–1931 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas, lõpetas selle arsti astmega. Eesti Naisüliõpilaste Seltsi vilistlane.
Töötas arstina Kõrgessaares, Mehikoormas, Kohtla-Järvel ja Kadrinas. 1933–1935 oli ta Naiskodukaitse Kõrgessaare jaoskonna esinaine.
Otto I
Otto I ja Otto-nimelisi valitsejaid oli mitu.
Vaata ka
Liste der Herrscher namens Otto
Puhkemaja
Eestis kehtestatud nõuded puhkemajale
Puhkemajale kehtivad üldised majutusettevõtetele seatud nõuded ning lisaks puhkemajale seatud nõuded.
Puhkemajas peavad olema majutusruum, puhkeruum või puhkamiseks mõeldud osa ruumist, köök või kööginišš, pesemis- ja tualettruumid. Tagatud peab olema voodipesu ja rätikute olemasolu vastavalt voodikohtade arvule (sel juhul ka nende vahetus vähemalt kord nädalas ning iga uue külastaja korral) või voodipesu ja rätikute laenutamise võimalus või pesupesemise võimalus.
Ühekohalise majutusruumi pindala peab olema vähemalt 6 m2 ja kahekohalise majutusruumi pindala vähemalt 12 m2, enama arvu kohtade korral iga lisanduva voodikoha kohta täiendavalt 3 m2. Majutusruumis peab olema peegel.
Puhkeruumis peavad olema loomulik valgustus, laud, istekohad vastavalt voodikohtade arvule. Köögis või kööginišis peavad olema seadmed ja vahendid sooja toidu valmistamiseks ja serveerimiseks, nõudepesuvahendid, kraanikauss jooksva sooja ja külma veega, külmkapp.
Uusromantikud
Uusromantikuteks nimetatakse 1970. aastatel Suurbritanniast alguse saanud popkultuurivoolu. Uusromantikuid iseloomustab toretsev ja ekstsentriline riietumisstiil. Uusromantikute  riietumisstiili inspireeris 18. sajandi lõpu ja 19. sajandi alguse mood, mille järgi liikumine sai endale ka nime.
Moevooluna alanud liikumisega liitusid mitmed briti bändid 1970. aastate lõpus ja 1980. aastate alguses. Tüüpilisemateks esinejate seas võib nimetada selliseid artiste nagu Duran Duran, Spandau Ballet, Classix Nouveaux, A Flock Of Seagulls, The Human League, Boy George ja Adam and the Ants. Nende süntpopil põhinevat stiili on nimetatud ka futu 'ks ja new wave 'iks. Taoliste 1970. aastate glämmroki esindajate nagu David Bowie ja Roxy Music poolt mõjutatud uusromantikute liikumises nähtava punkliikumise mõju tõttu nimetatakse seda sageli ka postpungiks. Kõlapildis andsid tugevalt tooni süntesaatorid. Suurbritannia artistide võidukäiku Ameerika Ühendriikide muusikaturul 1982. aastal tegevust alustanud uudses muusikavideote kanalis MTV tohutu populaarsuse saavutanud Duran Durani kiiluvees on nimetatud ka teiseks briti invasiooniks.
Jõelähtme joastik
Jõelähtme joastik on joastik Harju maakonnas Jõelähtme vallas Koila ja Koogi külas Jõelähtme jõel.
Joastiku kõige kõrgemad astangud on vana vesiveski paisu ja selle taga oleva Lundi paisjärve alla jäänud.
Joastik jääb Rebala muinsuskaitseala idapiirile.
Astmeline reaktsioon
Astmeline reaktsioon on keemiline reaktsioon, milles produkti moodustumine kulgeb üle ühe või mitme intermediaadi (ebastabiilse vaheprodukti), seega vähemalt kahe astme ehk elementaarreaktsiooni kaudu. Ebastabiilse intermediaadi kontsentratsioon on tavaliselt väga väike.
Jõelähtme joastik
Joastikul on olnud üle üheksa astangu, mille kogukõrgus on 10 meetrit.
Astmeline reaktsioon
Astmelises reaktsioonis on reeglina üks kiirust limiteeriv staadium ja teine staadium (teised astmed) on kiired. Katalüütilised reaktsioonid on tavaliselt astmelised protsessid. Näiteid:
Astmelistes reaktsioonides tekib olukord, kus suletud süsteemis toimub rida keemilisi reaktsioone, kuid intermediaadi sisaldus süsteemis saavutab väga lühikese algperioodi jooksul mingi püsivalt madala kontsentratsiooni, mida saab vaadelda lähedasena statsionaarsele olekule. Seejuures teised süsteemi karakteristikud ajas muutuvad. Taoline olukord lihtsustab kineetiliste võrrandite lahendamist.
Taiwani lipp
thumb|200px|Hiina Vabariigi lipp
Hiina Vabariigi lipp on Taiwani ja seda ümbritsevaid väikesaari kontrolliva Hiina Vabariigi riigilipp. Lipu tavapärane kirjeldus on: sinine taevas, valge päike ja täielikult punane maa.
Lipu esmakasutaja oli Guomindang 1917. aastal. Vabariigi lipuks sai see 1928. aastal. thumb|200px|[[Pilt:FIAV historical.svg|23px1912-1928]]
7TP
7TP on Poola kergetank. 7TP projekteeris ja seda toodab PZInż.
Dissotsiatsioon
Dissotsiatsioon ehk dissotsieerumine (ladina sõnast dissociāto 'eraldamine, lahutamine') on mitmetähenduslik sõna:
Paul I
right|thumb|[[Stepan Štšukin. Imperaator Paul I portree (1797)]] Paul I (vene Павел I; 1. oktoober 1754 – 11. vkj /23. märts 1801) oli Venemaa keiser aastatel 1796–1801.
Paul (venepäraselt Pavel) kuulus Romanovite dünastiasse. Tema isapoolne vanaisa oli Holstein-Gottorfi hertsog Karl Friedrich ja vanaema Peeter I tütar Anna Petrovna. Tema isa oli Karl Peter Ulrich (venepäraselt Pjotr Fjodorovitš, 1762. aastal Venemaa keiser Peeter III) ja tema ema Preisi feldmarssali tütar Sophie Friederike (venepäraselt Jekaterina Aleksejevna, hilisem keisrinnana Katariina II).
Noorus
Pauli sündimise ajal valitses Venemaad keisrinna Jelizaveta Petrovna, Peeter I ja Katariina I lastetu keskmine tütar. Ta võttis Pauli kohe pärast sündimist enda juurde. Ema Jekaterina Aleksejevna nägi last alles kaheksandal päeval, ja sedagi vaid korraks. Keisrinna Jelizaveta ei usaldanud last kellelegi, isegi mitte emale. Nii kasvaski Paul eraldatuna vanematest. Pärast Pauli kuueaastaseks saamist määras keisrinna Jelizaveta Petrovna Pauli kasvatajaks Nikita Panini, kes oli olnud Venemaa saadik Taanis (1747) ja Rootsis (1748–1760) ning Jelizaveta Petrovna hinnangul erudeeritud ning euroopaliku mõttelaadiga.
Sõjalistes harjutustes ning taktikas oli Pauli eeskujuks tolleaegse Euroopa eesrindlikem Preisi armee ja Preisi kuningriigi valitseja Friedrich II.
Paul oli oma emaga pidevas opositsioonis ja süüdistas teda oma isa Peeter III surmas. Vastasseis Katariinaga tekitas talle endale palju vastaseid, sest Katariina poliitika oli Venemaad tunduvalt tugevdanud ja teinud sellest euroopaliku suurriigi. Paulile aga olid tähtsamad põhimõtted kui pragmaatiline reaalpoliitika.
Paul I Venemaa keisrina
Katariina suri 1796. aasta 4. novembril. Paul krooniti keisriks 1797. aasta 5. aprillil. 42-aastane Paul alustas võimule saades kohe radikaalseid ümberkorraldusi. Ta taastas Peeter I poolt muudetud Venemaa troonipärimisõiguse: trooni pidi pärima valitseja järglane meesliinis, naisliini esindaja aga vaid meesliini katkemisel. See seadus jäi jõusse 1917. aastani. Teise seadusega piiras Paul teoorjust: talupoegadele kohustuslikku tasuta mõisategu piirati kolme päevaga nädalas.
Sisepoliitika
Aastatel 1796–1799 omas riigivalitsemises suurt mõjuvõimu favoriit Aleksei Andrejevitš Araktšejev (Алексей Андреевич Аракчеев).
Riigipööre ja surm
Vandenõu organiseerisid Peterburi sõjakuberner Peter Ludwig von der Pahlen ja viitsekantsler krahv Nikita Petrovitš Panin Pauli poja Aleksandri teadmisel ja heakskiidul.
Paul I ja Eesti
Eesti ajalukku on Paul läinud asehalduskorra kaotaja ja Balti erikorra taastajana. Tema valitsemisajal ajal hakati Läänemere provintsidest ka nekruteid võtma.
Isiklikku
Paul I oli Venemaa keisri Peeter III ja Venemaa keisrinna Katariina II poeg.
Pauli esimene abikaasa oli Hessen-Darmstadti Wilhelmina Luisa von Hessen-Darmstadt (1755–1776).
Pauli teine abikaasa oli 7. oktoobrist 1776 Württembergi printsess Sophie Dorothee Auguste Louise ehk Maria Fjodorovna (1759–1828), kellega tal olid järglased:
Speedway (film)
"Speedway" on 1968. aasta USA muusikaline mängufilm.
Sündinud 19. augustil
''Siin loetletakse 19. augustil sündinud tuntud inimesi.
Otto II
Otto II nime all on tuntud mitu valitsejat:
Vaata ka
Liste der Herrscher namens Otto
EKS
EKS võib tähendada:
Nikolai I
thumb Nikolai I (vene keeles Николай I ja Николай Павлович Романов; 6. juuli (vkj 25. juuni) 1796 Gattšina palee – 2. märts (18. veebruar) 1855) oli Venemaa keiser 1825–1855, Holstein-Gottorp-Romanovite dünastiast. Ta oli Paul I ja Württembergi printsessi Sophia Dorothea Augusta Luisa kolmas poeg ja Aleksander I vend.
Noorus ja sõjaväeteenistus
Nikolai Pavlovitš Romanovit kasvatati sõjaväelaseks, sest ei olnud esikpoeg ning troonipärija (tsareevitš). Troonipärijad olid tema vanemad vennad tsareevitš Aleksandr Pavlovitš või suurvürst Konstantin Pavlovitš Romanov. Pärast sündimist 1796. aastal arvati Nikolai Pavlovitš vastavalt selle aja traditsioonidele kindralleitnandi auastmes Ratsaväe Ihukaardiväepolku, mais 1800 arvati ta Izmailovo Ihukaardiväepolku. Kui suurvürst Nikolai sai kuueaastaseks, alustas ta koduõpetajatega õppetööd, millest suur osa oli suunatud sõjateadustele. 1810. aastal moodustati suurvürstide sõjaliseks väljaõppeks paažidest Ihukaardiväe Aadlikorpus, kus Nikolai täitis rooduadjutandi ja staabikapteni ülesandeid. Rood täitis õukonnas tseremooniakohuseid. 1812. aasta sõdade ajal ta lahingutegevuses Venemaal ei osalenud, kuid osales Vene vägedega Napoleoni Elbalt põgenemise järel tema tabamiseks ning kukutamiseks toimunud sõjaretkel Prantsusmaale. 1817. aastal määrati ta Venemaa Keisririigi sõjavägede Insenerikorpuse peainspektoriks, kelle ülesanne oli kogu Venemaa kaitseehitiste teostamine ja kontroll.
Venemaa keisriks tõusmine
1824. aastal teatas 47-aastane keiser Aleksander I, et kavatseb 50-aastaselt troonist loobuda. Paraku suri Aleksander enne selle tähtaja saabumist – 19. novembril 1825 – ootamatult, kui külastas Taganrogis tervisevetel viibivat naist. Aleksander I ootamatu surma järel jäi Vene riik mõneks ajaks valitsejata. Vastavalt troonipärimisseadusele oleks pidanud trooni saama Aleksandri vanuselt järgmine vend Poola asehaldur suurvürst Konstantin Pavlovitš, kes oli küll ammu teatanud troonist loobumisest, kuid seda teadis vaid väike perekonnaring. Keisriks kroonimine määrati Nikolaile 14. detsembriks 1825.
Dekabristide 1825. aasta riigipöördekatse
Pärast oma vanema venna Aleksander I ootamatut ja järglasteta surma tõusis ta detsembris 1825 keisritroonile. Juba enne keisriks saamist peeti Nikolaid üldiselt tagurlikuks, karmiks ning läbini militaristlikuks meheks, mistõttu liberaalsed dekabristid otsustasid tema võimuletulekut takistada, kehtestades konstitutsioonilise monarhia ja tõid endale ustavad väed Senati väljakule, kus nad keeldusid Nikolai I-le truudust vandumast, nõudes vanema troonipärija Konstantini troonileasumist. Paleeväljakule kogunenud ohvitserid tapsid Nikolai saadetud keisri esindaja Peterburi sõjakuberneri Mihhail Miloradovitši, misjärel väljakule kogunenud väed purustati suurtükiväe tulega ning nende katse 14. /25. detsembri riigipöördeks ning konstitutsioonilise monarhia kehtestamiseks kukkus läbi ning enamik neist saadeti Siberisse asumisele.
Pärast riigipöördekatset asutas keiser Nikolai keisri isevalitsuse kaitseks ja riigiaparaadi korruptsiooni ohjeldamiseks Tema Keiserliku Majesteedi Isikliku Kantselei Kolmanda Osakonna, mida asus juhtima baltisaksa päritolu keisri isiklik sõber ning 1812. aasta isamaasõjas vaprusega silma paistnud jalaväekindral Alexander von Benckendorff.
Sisepoliitika
Nikolai kohta on öeldud, et ta valitses Venemaad kui hiiglaslikku sõjaväekasarmut, hoolimata inimeste ehk sõdurite olukorrast, pöörates peaaegu kogu tähelepanu vaid riigi sõjalise ja välise võimsuse kasvatamisele. Selles oli tal ka mõnevõrra edu. Just temaaegset Venemaad nimetati Euroopa sandarmiks, kuna ta oli valmis maha suruma igasuguse monarhistliku korra vastase liikumise.
Riigiaparaadi reformid
1826. aastal moodustas Nikolai I, Venemaa Keisririigi kontrollimiseks Isikliku Kantselei, mille 1. osakonna ülesanne oli täidesaatva võimu kontroll ja rakendamine; 2. osakond tegeles seadusandliku võimu ülesannete realiseerimise ning seaduste kodifitseerimisega ning 3. osakond keisri ainuvõimu vastase ja riiklikku julgeolekut ohtude ning riigiaparaadi korruptsiooni jälgimisega (poliitiline politsei).
Sarah Connor
pisi|[[Telk Music Festival 2016 Freiburg, Saksamaa]] Sarah Connor (kodanikunimega Sarah Terenzi, sünninimega Sarah Lewe; sündinud 13. juunil 1980 Delmenhorstis) on saksa laulja ja laulukirjutaja.
Nikolai I
Riigiaparaadi reformid
Euroopas levinud vabastusideede mõjutusel alustasid Venemaa Keisririigi koosseisus oleva Poola aadlikud ja sõjavägi Poola 1830. aasta ülestõusu, mis suruti Vene sõjaväe poolt maha.
Sarah Connor
Elulugu
Ta sündis Michael Lewe ja ema Soraya Grey vanima lapsena. Tal on neli õde ja üks vend.
Nikolai I
Euroopa sandarm
Pärast Prantsuse revolutsiooni Euroopas alanud monarhide ainuvalitsemiskorra vastaste ja rahvaste iseseisvusliikumise mahasurumiseks püüdis Nikolai I saada teiste riikide nõusolekut 1830. aastal Hollandi ülemvõimu vastu puhkenud Belgia revolutsiooni ajal Belgiasse tungimiseks ja ka 1848. aastal Austria-Ungari koosseisus olevasse Ungarisse tungimiseks, et abistada vananenud keiser Franz II. Sekkumise aluseks oli 1833. aastal Venemaa keisririigi, Preisi kuningriigi ja Austria keisririigi vahel sõlmitud Berliini konvensioon.
Sarah Connor
Elulugu
Ta kasvas üles kuulates souli. Juba varasest east laulis ta gospelmuusikat kiriku kooris ja esines koolis muusikalides. Ta võeti teismeeas vastu kunstikooli. Kuigi kõik õpilased pidid valima ühe instrumendi, oli Sarah ainus, kes õppis laulma. Ta laulutunnid olid kord nädalas ja ta töötas ettekandjana, et maksta nende eest.
Aastal 2004 abiellus ta USA pop-rock laulja Marc Terenziga, kellega tal on kaks last: poeg Tyler Marc (2004) ja tütar Summer Antonia Soraya (2006). 2008. aastal paarisuhe purunes, abielu lahutati märtsis 2010.
Nikolai I
Isiklikku ja järglased
Nikolai I oli abielus Preisi printsessi Charlottega (Aleksandra Fjodorovnaga), järglased:
Sarah Connor
Elulugu
2010. aasta aprillis andis Connor teada, et tema ja mänedžer Florian Fischer on paar. Septembris 2011. sündis paaril tütar Delphine Malou ja jaanuaris 2017. poeg Jax Llewyn.
2015. aastal alanud Euroopa rändekriisi ajal võttis Sarah oma Berliinis asuvasse kodumajja pooleks aastaks elama Süüria põgenikud: ema koos viie lapsega.
Muusika
Tema läbimurre tuli 17-aastaselt, kui ta valiti oma koolist laulma Michael Jacksoni kontserdil Saksamaal. Ta lahkus koolist 12. klassis. Ta saatis oma demolugusid plaadifirmadele ja produtsentidele Sarah Grey nime all. 2001. aastal sõlmis ta lepingu Sony Musicu alla kuuluva X-Cell Recordsiga Sarah Connori nime all.
Oma esimese sooloalbumi "Green Eyed Souli" jaoks kirjutas ta neli lugu, millest kahest said tema esimesed singlid "Let's Get Back To Bed-Boy!" ja "French Kissing". Tema kolmas singel "From Sarah with Love" oli paljudes Euroopa riikides esikohal.
2002. aastal andis ta välja oma teise sooloalbumi "Unbelievable". Esimene singel albumilt oli Wyclef Jeaniga lauldud lugu "One Nite Stand (of Wolves and Sheep)". Järgnesid kolm singlit: "Skin on Skin", "He's Unbelievable" ja "Bounce".
Ta andis oma kolmanda albumi "Key to My Soul" välja ajal, kui ta ootas oma esimest last. Tema esimene singel kolmandalt sooloalbumilt "Music Is the Key" jõudis Saksamaal esikohale. Ka tema teine ja sellelt albumilt viimane singel "Just One Last Dance" sai esimese koha Saksamaal, Šveitsis ja Austrias.
2004. aasta sügisel pärast pisikest pausi andis Sarah välja singli "Living to Love You" albumilt "Naughty But Nice". 2005. aasta märtsis lindistas ta multifilmile "Robot" singli "From Zero to Hero".
2005. aasta detsembris andis ta välja jõulualbumi "Christmas in My Heart", millelt ilmus samanimeline singel. Album oli natuke džässihõnguline ja seal olid mõned saksakeelsed jõululood ümber tehtult.
2005. aasta detsembris tuuril olles teatas ta, et on jälle rase. Ta pidi mõneks ajaks muusikategemise katkestama. 2006. aasta novembris andis ta välja uue singli "The Best Side of Life", mis ilmus "Christmas in My Heart" uusversioonil. 2006. aasta lõpus andis ta välja DVD "Christmas in My Heart".
2007. aasta veebruaris teatati, et Sarah töötab albumi "Soulicious" kallal. Põhiliselt koosneb album kaverdatud lugudest ja kahest originaalloost. Albumi esimene singel "The Impossible Dream (The Quest)" oli comeback 'i tegeva saksa poksija Henry Maske reklaamikampaania taustalugu. Albumi teine singel on "Sexual Healing".
Zalmay Khalilzad
pisi|Zalmay Khalilzad Zalmay Mamozy Khalilzad (sündinud 22. märtsil 1951 Mazār-e Sharīfis) on USA diplomaat. Ta oli Ameerika Ühendriikide suursaadik ÜRO juures 17. aprillist 2007 20. jaanuarini 2009. Ta oli George W. Bushi administratsioonis kõrgeimal positsioonil olev muslim. Ta on rahvuselt puštu.
Ta on lõpetanud Beiruti Ameerika Ülikooli ja kaitsnud filosoofiadoktori kraadi Chicago Ülikoolis.
2003–2005 oli ta USA suursaadik Afganistanis ja 2005–2007 USA suursaadik Iraagis.
CNN teatas oktoobris 2021, et Ameerika Ühendriikide peamine saadik Afganistanis Zalmay Khalilzad lahkub pärast USA vägede väljaviimise lõppu Afganistanis ametist.
Kuusalu Keskkooli noortekoor
Kuusalu Keskkooli noortekoor on segakoor Kuusalus.
Koor on asutatud 1981. aastal. Kuusalu Noortekoori asutaja ja dirigent on Kuusalu Keskkooli muusikaõpetaja Taavi Esko.
Koor on osalenud kõigil üldlaulupidudel. Kontserdireisid on toimunud Hiiumaale, Saaremaale, Tallinna, Tartusse. On esinetud Eesti Muusikaakadeemias, Niguliste kirikus, Palmse ja Kolga mõisas, Estonia kontserdisaalis, Tartu Ülikooli aulas jm. Kontserdifestivalid on viinud Soome, Norrasse, Saksamaale.
1993. aastal esindas Kuusalu noortekoor Eestit Berliinis Euroopa noortekooride festivalil. Koor on osa võtnud koolisegakooride konkurss-festivalidest A-grupis, kus kolmel korral on saavutanud III koht ja kolmel korral I koht. Koor on osalenud edukalt Tuljaku konkurssidel.
Kooris laulis 2008. aastal 26 noormeest-neidu vanuses 15–19 aastat. Ettevalmistus noortekooris laulmiseks toimub Kuusalu Keskkooli mudilas- ja lastekooris ning poisteansamblis. Koori lemmikheliloojaks on kujunenud Kuusalust pärit Veljo Tormis, kuid repertuaaris on alati olnud ka maailma heliloojate (Orlandus Lassus, Johann Sebastian Bach, Georg Friedrich Händel jt) teoseid.
Neeruti Tagajärv
Neeruti Tagajärv (ka Lusthoone järv, Tagajärv, Teinejärv) asub Lääne-Virumaal Kadrina vallas Neeruti külas. Järv asub Neeruti Eesjärve lähedal.
Taimestik on liikide poolest keskmine: leidub 15 liiki makrofüüte.
Kaladest leidub kokre, linaskit, ahvenat, vähem haugi.
Greenspooni efekt
Greenspooni eksperiment
Ameerika psühholoog Joel Greenspoon (1921–2004) huvitus mittedirektiivsest psühhoteraapiast, kus terapeut vastab kliendile ainult "mhm"-ga. Selle uurimiseks korraldas Greenspoon 1955. aastal operantse tingimise katse, kus katseisikul tuli välja öelda mitmesuguseid sõnu. Eksperiment tehti kahes osas. Esmalt, kui katseisik ütles mitmuses olevaid sõnu, vastas eksperimentaator "mhm"-ga, muul juhul ei vastanud midagi. Eksperimendi teises pooles aga sellist tingimust ei olnud, eksperimentaator ei vastanud enam üldse midagi. Katse lõppedes paluti katseisikutel seletada, mis katse ajal toimus. Greenspooni katses said mitmuses olevate sõnade kinnitamisest aru vaid 10 osalejat 75 osalejast.
Greenspooni efekt seisneb tulemuses, et eksperimendi esimeses osas mitmuses olevate sõnade osakaal suurenes ning eksperimendi teises osas vähenes. Seda aga vaid neil katseisikutel, kes ei olnud teadlikud mitmuses sõnade ja kinnitamise omavahelisest seosest. Teised Greenspooni eksperimendiga sarnased katsed on jõudnud samasuguste tulemusteni.
Timbaland
Timothy Zachery Mosley (lavanimi Timbaland; sündinud 10. märtsil 1972) on USA helilooja, R&B muusikaprodutsent ja räppar, kelle stiil mõjutab mõlemat žanrit, aidates kaasa nende kahe piirjoonte hajutamisele. Partneri Magooga on ta hiphopansambli Timbaland & Magoo liige.
Neeruti Eesjärv
Eesjärv (ka Neeruti Eesjärv, Eesjärv, Karisööda järv) on järv Lääne-Virumaal Kadrina vallas Neeruti külas. Järve lähedal asub Tagajärv.
Järv asub Pandivere kõrgustikul. Järv on kujult piklik-ovaalne. Kaldad on valdavalt soised ja õõtsikuga. Põhi on mudane.
Taimestik on liigivaene, esineb üheksat liiki makrofüüte.
Kaladest domineerib koger, vähem on ahvenat, haugi, linaskit.
Otto III
Vaata ka
Liste der Herrscher namens Otto
Pidurutalagala
Pidurutalagala on Sri Lanka kõrgeim mägi.
Selle kõrgus on 2524 m.
Mägi on kuplikujuline ning koosneb gneissidest ja graniitidest.
Pidurutalagala asub Sri Lanka Keskprovintsis Nuwara Eliya piirkonnas. Piirkonna keskus Nuwara Eliya asub otse Pidurutalagala edelajalamil.
Mäe otsa ei ole võimalik ronida. Mäe tipp on sõjaväebaasi maa-alal ja see on kuulutatud ülisalajaseks piirkonnaks. Mäel asuvad Sri Lanka valitsuse ja sõjaväe radarijaam ja kesksed sidesüsteemid, sealhulgas riigi peamine teleülekandejaam.
OTA
OTA võib tähendada järgmist:
Ota on mitme koha nimi:
Ota on ka Brasiilia karikaturist.
Laskesuusatamine 2006. aasta taliolümpiamängudel
Laskesuusatamine 2006. aasta taliolümpiamängudel toimus 11.–25. veebruarini Cesana San Sicarios.
Laskesuusatamise võistluskeskus asus üle 1600 m kõrgusel merepinnast. Keskuse ehitamisel oli arvestatud kõiki kaasaja nõudeid. Suusaradade tihe võrk võimaldas varieerida võistlusmaa raskusastet ja ringide pikkusi. Tiirus oli 30 laskepaika ja võistlusi võis jälgida üle 4600 pealtvaataja. Kogu keskuse ehitus läks maksma üle 25 miljoni euro.
Tulemused
Laskesuusatamises jagatud medalid riigiti.
10 km sprint
Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 90 Olümpiavõitja 2002: Ole Einar Bjørndalen, Norra Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
12,5 km jälitussõit
18. veebruar Osavõtjaid: 60 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Ole Einar Bjørndalen, Norra
Ametlikud tulemused
15 km ühisstart
25. veebruar Osavõtjaid: 30 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: esmakordselt olümpiamängude kavas
Ametlikud tulemused
20 km
11. veebruar Osavõtjaid: 89 *stardileht Olümpiavõitja 2002: Ole Einar Bjørndalen, Norra
4x7,5 km teatesõit
21. veebruar Osavõtjaid: 17 meeskonda (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Norra (Halvard Hanevold, Frode Andresen, Egil Gjelland, Ole Einar Bjørndalen)
Ametlikud tulemused
7,5 km sprint
16. veebruar Osavõtjaid: 84 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Kati Wilhelm, Saksamaa
Ametlikud tulemused
10 km jälitussõit
18. veebruar Osavõtjaid: 60 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: Olga Põljova, Venemaa
Ametlikud tulemused
12,5 km ühisstart
25. veebruar Osavõtjaid: 30 (stardileht) Olümpiavõitja 2002: esmakordselt olümpiamängude kavas
Ametlikud tulemused
15 km
Ametlikud tulemused
15 km laskesuusatamises algselt hõbemedali saanud Olga Põljova dopinguproov näitas keelatud aine karpedooni sisaldust, mistõttu pidi ta tagastama oma medali ja olümpialinnast lahkuma. Põljova oli esimene Torino mängudel vahele jäänud sportlane.
Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liit (IBU) määras positiivse dopinguproovi andnud venelannale Olga Põljovale kaheaastase võistluskeelu.
4x6 km teatesõit
23. veebruar Osavõtjaid: 18 naiskonda (stardileht)
Cameron Diaz
Cameron Michelle Diaz (sündinud 30. augustil 1972 San Diegos) on USA filminäitleja.
Cameron on pärit Californiast. Tema isa töötas üle kahekümne aasta naftakompaniis välimõõtjana ja torujuhtmete osakonnas, tema ema töötas impordi-ekspordi vahendajana. Tal on vanem õde Chimene Diaz. Cameron õppis Long Beachi polütehnikumis.
Ta sai tuntuks rollidega filmides "Mask", "Südamesõbra pulmad" ja "Kõiges on süüdi Mary". Samuti esines ta filmides "Charlie inglid", "Shrek", "Vanilla Sky - ava oma silmad", "New Yorgi jõugud" ja "Mis juhtub Vegases".
Modellina
16-aastaselt hakkas ta moemodelliks. Ta asus tööle agentuuri Elite Model Management. Pärast keskkooli lõpetamist läks ta tööle Jaapanisse, kus tutvus videorežissöör Carlos de la Torrega, kellega tal oli pärast kodumaale tagasipöördumist kuni 21-aastaseks saamiseni viieaastane suhe. 1990. aasta juulis oli ta ajakirja Seventeen esikaanel.
Näitlejana
Ta kandideeris 21-aastaselt eelneva näitlemiskogemuseta filmi "Mask" naispeaossa, sest tema modelliagentuur oli teda sinna soovitanud.
Diazit pole kunagi nimetatud Oscari kandidaadiks. Küll on ta neli korda nimetatud Kuldgloobuse kandidaadiks: peaosa eest filmis "Kõiges on süüdi Mary" (1999) ning kõrvalosade eest filmides "Olles John Malkovich" (2000), "Vanilla Sky - ava oma silmad" (2002) ja "New Yorgi jõugud" (2003). Ta ei võitnud neist ühtegi.
22. juunil 2009 sai Diaz oma tähe Hollywoodis kuulsuste kõnniteel.
Tōya järv
thumb|Vaade järvele lõunast Usu mäelt
thumb|Nakano saar Tōya järves Tōya järv (jaapani 洞爺湖, Tōya-ko) on vulkaaniline kaldeerajärv Jaapanis. Asub Hokkaidō saare edelaosas Sapporo linnast 30 km edelas. See on Jaapani põhjapoolseim järv, mis kunagi ei jäätu.
Järve keskel on Nakano-shima saar, millel asub metsamuuseum. Järve läänekaldal asub Tōyako linn, kus toimus 2008. aastal 34. G8 tippkohtumine.
Järve pindala on 70,7 km², suurim sügavus 180 m, keskmine sügavus 117 m.
Tōya järve suubub Ō jõgi, välja voolab Sōbetsu jõgi.
Ainu keeles nimetati järve Kim'un To ('Mägijärv').
Lavrenti Beria
Lavrenti Pavlovitš Beria (gruusia ლავრენტი ბერია, vene Лаврентий Павлович Берия; 29. märts ( vkj 17. märts ) 1899 Merheuli, Suhhumi ringkond, Khuthaisi kubermang – 23. detsember 1953 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane, Nõukogude Liidu marssal (9. juuli 1945 – 31. detsember 1953), Jossif Stalini lähemaid kaastöölisi Nõukogude Liidu juhtkonnas.
Nikita Hruštšov tegi temast peasüüdlase ja peamise vastutaja Stalini-aegsete repressioonide eest. Hiljem on tema tegevuse kohta 1953. aastal pärast Stalini surma avaldatud ka märksa positiivsemaid arvamusi.
Otto IV
Otto IV nime all on tuntud mitu monarhi:
Lavrenti Beria
Noorus
Beria sündis Suhhumi lähedal megreli talupoja perekonnas. Pärast Suhhumi algkooli kiitusega lõpetamist jätkas ta õpinguid 1917. aastal Bakuus Bakuu Mehaanika-ehituskoolis, mille lõpetas 1919. aastal arhitekti-ehitaja haridusega. Õppetöö kõrvalt töötas ta Alfred ja Ludvig Nobeli venna Robert Nobeli naftatöötlusettevõtte peakontoris praktikandina. Samal ajal asus ta poliitilisse tegevusse, liitudes sotsiaaldemokraatliku liikumisega. Pärast veebruarirevolutsiooni märtsis 1917 liitus ta VSDT(b)P-ga. 1917. aasta juunist detsembrini oli ta Rumeenia rindel hüdrotehnikasalga tehnik-spetsialist. Pärast naasmist Bakuusse töötas Bakuu Tööliste Saadikute Nõukogu sekretariaadis.
1918. aastal, pärast Aserbaidžaani okupeerimist Osmani impeeriumi vägede poolt, töötas ta Kaspia ühistu Valge Linn kontoritöötajana ning tegi koostööd illegaalse kommunistliku liikumisega. Pärast Aserbadžaani demokraatliku Musavati Partei võimu kehtestamist 1918. aasta lõpus asus ta 1919. aasta sügisel Aserbaidžaani K(b)P KK teadmisel Aserbaidžaani Vabariigi Riikliku Kaitsekomitee vastuluure teenistusse.
Aprillis 1920 suunas kommunistlik partei ta Gruusiasse, kus tegeles poliitilise agitatsiooniga Gruusia sotsiaaldemokraatliku (menševike) Gruusia Demokraatliku Vabariigi valitsuse vastu VK(b)P Kaukaasia kraikomitee volinikuna. Gruusia võimud vahistasid ta Tiflisis kohe ja saatsid Gruusiast välja. Kuid ta suunati uuesti Venemaa SFNV esindusse Lakerbai (Лакербай) valenime all, kus töötas koos esinduse juhi Sergei Kiroviga. Mais 1920 vahistati ta uuesti ning viibis Khuthaisi vanglas kuni väljasaatmiseni Aserbaidžaani.
Augustis 1920 määrati Lavrenti Beria Aserbaidžaani K(b)P KK asjadevalitsejaks ning kodanluse vara eksproprieerimise ja tööliste olukorra parandamise erakorralise komisjoni vastutavaks sekretäriks. pisi|Fotol paremal on Beria ja tema süles noor [[Svetlana Stalina (ka Allilujeva, hiljem Lana Peters). Beria taga istub Abhaasia kommunist Nestor Lakoba. Taamal vasakul Jossif Stalin]]
Tegevus Kaukaasia julgeolekuasutustes
Aprillis 1921 määrati Beria Aserbaidžaani Tšekaa Salajas-Operatiivjaoskonna ülema asetäitjaks, mais 1921 sama jaoskonna ülemaks ja ühtlasi Aserbaidžaani Tšekaa esimehe asetäitjaks.
1922. aastast oli ta Gruusia Tšekaa Salajas-Operatiivteenistuse ülema asetäitja ja Gruusia Tšekaa esimehe asetäitja.
Märtsis 1926 määrati ta Gruusia, Armeenia ja Aserbaidžaani NSV-d ühendava Taga-Kaukaasia Sotsialistlike Nõukogude Vabariikide Föderatiivne Liidu Ühendatud Poliitvalitsuse ülema asetäitjaks ning juba sama aasta detsembris Jossif Stalini naisevenna Stanisław Redensi asemel Gruusia NSV Riikliku Poliitvalitsuse esimeheks. Samal ajal oli ta alates aprillist 1927 Gruusia NSV siseasjade rahvakomissar.
Karjäär nõukogude riigi ja parteiaparaadis
Oktoobris 1931 määrati Lavrenti Beria ÜK(b)P Taga-Kaukaasia kraikomitee II sekretäriks; oktoobris 1932 määrati ta ÜK(b)P Taga-Kaukaasia kraikomitee I sekretäriks. .
Tegevus NSV Liidu siseasjade rahvakomissarina
1938. aasta novembris sai Beriast NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi juht ja üks Stalini suuremaid pikaajalisi soosikuid. Tema ülesandeks jäi suure terrori lõpetamine ja NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi endise juhi Nikolai Ježovi ja tema soosikute kõrvaldamine.
Beriast sugugi vähem verd ei valanud ka teised Stalini lähikondsed, sealhulgas Nikita Hruštšov, kes juhtis Ukraina NSV-d Ukraina K(b)P esimese sekretärina ja lasi suure terrori ajal represseerida ja hukata sadu tuhandeid inimesi.
5. märtsil 1940, pärast Gestapo ja NKVD kolmandat konverentsi Zakopanes saatis ta kirja Stalinile, kus otsustati muuhulgas Poola sõjavangide saatus (vt Katõni massimõrv).
3. veebruaril 1941 lahutati NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadile allunud riiklikud julgeoleku- ja sisejulgeolekustruktuurid. Beria jäi siseasjade rahvakomissariks ning määrati ühtlasi ka NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimehe asetäitjaks. Esimehe asetäitjana kureeris Beria NSV Liidu SARK, RJRK, Metsatööstuse RK, Värviliste metallide RK, Naftatööstuse RK ja Jõelaevanduse RK tööd (mille tööjõuks olid enamasti NKVD laagrites kinnipeetavad).
Tegevus Teise maailmasõja ajal
Teise maailmasõja ajal tõusis Beria Nõukogude võimuhierarhia ladvikusse. Jäädes ühendatud NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissariks, sai temast ühtlasi Riikliku Kaitsekomitee liige, NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu esimehe Jossif Stalini asetäitja, sõjatööstuse juht ning lisaks ka nõukogude aatomipommi loomise eest vastutaja.
Sõja järel jäi Beria oma julgeolekujuhi tööst ilma (tema asemele tuli Viktor Abakumov). NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja ja Poliitbüroo liikmena jäi ta siiski NSV Liidu üheks tähtsamaks juhiks.
Pärast aatomipommi valmimist asus ta juhtima ka vesinikupommi väljatöötamist. Beria teened tuumapommi loomisel tulenesid peamiselt oskusest organiseerida NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Erikomitee juhina tööstusspionaaži abil olulise teadus-tehnilise luureinfo hankimist Ameerika Ühendriikide Manhattani projektist ja Suurbritannia Tube Alloys tuumauuringutest.
Tegevus pärast Stalini surma 1953. aastal
Stalini surmapäeval, 5. märtsil 1953 toimus NLKP Keskkomitee, NSV Liidu Ministrite Nõukogu ja NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi ühisistung, millel kinnitati nimetamised riigi kõrgematele ametikohtadele, ja Hruštšovi-Malenkovi-Molotovi-Bulganini grupiga eelnevalt sõlmitud kokkuleppe põhjal nimetati Beria ilma pikkade läbirääkimisteta NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimeseks asetäitjaks ning NSV Liidu siseministriks. Ühendatud NSV Liidu Siseministeeriumi koosseisu läksid varasem NSV Liidu Siseministeerium (1946–1953) ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeerium (1946–1953).
Beriast sai Nikita Hruštšovi ja Georgi Malenkovi kõrval üks peamisi riigi juhi pretendente. Võitluses juhiks saamise pärast toetus ta jõuametkondadele. Siseministeeriumi juhtkonda edutati Beria soosikuid. 19. märtsil vahetati välja kõigi liiduvabariikide ja Vene NFSV enamiku piirkondade siseministeeriumide juhid. Need omakorda vahetasid välja madalama astme juhte.
Märtsi keskpaigast juunini 1953 algatas Beria siseministrina oma käskkirjadega ning ettepanekutega (esildistega) ministrite nõukogule ja partei keskkomiteele (millest paljud kinnitati määruste ja seadlustega) arstide süüasja ja megrelite süüasja lõpetamise ning mitu muud seadusandlikku ja poliitilist muudatust :
Lavrenti Beria ümberkorralduskavad
Lavrenti Beria initsiatiivil hakati kohe pärast Stalini surma GULAG-i kinnipidamiskohtades viibinud süüdimõistetute arvu vähendama. Kuid 27. märtsil 1953 NSV Liidu Siseministeeriumi esildise alusel NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi antud amnestiaga lühendati karistusaega ja vabastati ainult need kinnipeetud, kelle karistus olid lühiajaline (alla 5 aasta vabaduskaotust). Kuna aga poliitiliste "süütegude" eest §58 alusel süüdimõistetud olid pika karistusajaga, siis laienes amnestia peamiselt kriminaalkuritegude eest süüdimõistetutele.
4. aprillil 1953 andis Lavrenti Beria NSV Liidu siseministrina välja (järjekorranumbrita) käskkirja "Kinnipeetute suhtes sunni- ja füüsiliste mõjutustemeetmete keelamisest".
Välispoliitikas püüdis Beria tegeleda pingelõdvendusega, püüdes ära leppida nii Jugoslaavia juhi Josip Broz Tito kui ka lääneliitlastega. Suurelt osalt just tänu tema poliitikale lõppes Korea sõda.
Beria kaugemateks eesmärkideks olid aga Saksamaa ühendamine neutraalseks kapitalistlikuks riigiks ning idabloki radikaalne reformimine.
Vahistamine ja surm
pisi|Toimiku kaas: Lavrenti Beria ja kaassüüdistatavate kriminaalasi Kuigi Nikita Hruštšov ja Georgi Malenkov toetasid algul Beria tegevust, asusid nad liiga suurt võimu ja populaarsust koguva Beria vastu peagi vandenõud kavandama.