cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Xu Beihong
Elulugu
Xu ei kujundanud mitte üksnes oma aja kunstipoliitikat Hiinas, vaid see mõjutab tänapäevani nii Hiina valitsuse ametlikku poliitikat kunsti suhtes kui paljudes Hiina kunstikoolides ja -ülikoolides õpetatavat. Kõigist modernismiajastu kunstnikest mõjutas just Xu kõige rohkem hiina kunsti.
1953 sai ta teise südamerabanduse ja suri 58-aastaselt.
Ta oli kaks korda abielus. Esimest korda abiellus ta Jiang Biweiga. Nad said poja Boyangi ja tütre Lili. Abielu kestis 1945. aastani. Seejärel abiellus ta Liao Jingweniga ning sai temaga samuti poja Qingpingi ja tütre Fangfangi. Pärast mehe surma oli Liao Jingwen aastakümneid Xu Beihongi muuseumi kuraator Pekingis.
Looming
Xu Beihong võttis hiina kunsti üle palju lääne maalikunsti tehnikaid ja elemente. Lääne modernismi näiteks Pablo Picasso ja Henri Matisse'i laadis pidas ta aga lääne dekadentsi väljenduseks.
Eriti tuntuks sai Xu galopeerivate hobuste maalijana. Neid hobuseid tõlgendati sageli alandatud hiina rahva taassünni allegooriana.
Xu oli meister nii õlimaalide kui klassikalise hiina tušijoonistuse alal. Enamik tema töid on siiski hiina traditsioonilises stiilis. Ta püüdis luua uut rahvuskunsti vormi ning selleks kombineeris ta hiina pintsli- ja tušijoonistuse tehnikat lääne perspektiivi ja kompositsiooniga. Ta ühendas kindlad ja julged pintslilöögid täpse visandamisega. Kunstiõpetajana rõhutas ta kunstniku elukogemuse tähtsust ja seisukohta, et kunstiteose realiseerimise tehnika peab tulenema kunstiteose kontseptsioonist.
Xu kõige viljakam loomeperiood oli 1930ndatel, mil valmisid mõned tema olulised õlimaalid ning traditsioonilises laadis maalid, näiteks "Tian Heng ja viisteist mässajat", "Jiu Fanggao" ning "Kevadvihm Lijiangi jõe kohal".
Rockerid
pisi|400px|Rockerid [[café racer 'i tüüpi mootorratastega transpordikohvikus Suurbritannias]] Rockerid on rock’n’roll 'i-muusikal ning anarhismil baseeruv teddyboydele lähedane subkultuur, mis erineb viimastest peamiselt rõivastuse poolest. Rockerid, kellele meeldib sama muusika mis teddyboydelegi, sõidavad pikkade heledates toonides Ameerika autodega või võimsate mootorratastega, mis ei tarvitse olla ainult "Harley Davidsonid". Juhan Smuul tõlkis termini rockers maakeelde kui "lõngused". Rockerid, järgides Marlon Brandot filmis "The Wild One" ("Metsik"), võtsid tema moe üle, kujundades oma "pahade poiste" univormi: mootorrattatagid või "War Surplus" ("Sõja Ülejääk") kauplustest ostetud nahast pommitajajakid, tavaliselt ühevärvilised suurte klappidega rinnataskutega triiksärgid vastandvärvi kitsa lipsu või "saapapaelaga", pikad valged või põikitriibulised sallid, alt umbes 2 tolli üles keeratud nahkpüksid või teksased ja mootorrattasaapad.
Filmis mängis kaasa anarhist Alan Freed, rock’n’roll 'i ristiisa, ning ultramodernistliku muusika ja tantsu tähed Bill Haley ning Alan Dale. Järjekorrad tekkisid juba öösel. Kell kaheksa hommikul, kui kassad avati, tormas rohkem kui 5000 külmetavat ja märga noormeest ning neidu hüüete ja kisaga edasi, püüdes esimestena pääseda "helide ja tunnete paradiisi". Noormehed kandsid rockeripluuse ning kitsaid presentpükse, neiud musti liibuvaid pükse. Nad tõrjusid kõrvale politseiaheliku ja purustasid kõnniteede äärde seatud teetõkked kirjaga "New York City Police Department" ("New Yorgi linna politseijaoskond") kirjaga. Inimmurd lõhkus oma teel vaateaknaid, murdis kaupluste uksi, painutas kino sissekäigu juurde paigaldatud vaskkäsipuud maani maha ja purustas kinos kassaruumi. Väljakul ja naabertänavatel panid noorukid liikluse seisma. Vilistamine, karjumine ja röökimine kostis naabertänavateni. Kiires korras kutsuti kohale politseinikest abivägi, mis võeti vastu sõimuga. Politseinikele sadas kaela tomati-, muna-, õuna- ja võileivarahet. Kutsuti välja uusi politseisalku. Läks vaja 200 tugevat kumminuiadega relvastatud politseinikku, sealhulgas ratsapolitseid, et kas või mingil määral korda luua ja kinole pealetungivat rock’n’roll 'i austajate armeed peatada. Kinno lasti üle 3500 inimese, kuid järjekord paisus jälle rohkem kui 5000-ni. Fuajeedes ja kuluaarides sooritasid noorte paarid alanud rock’n’roll 'i saatel keerulisi tantsuliigutusi. Kino administratsiooni poolt palgatud mitukümmend turvameest ei saanud märatsevast noorsoost kuidagi jagu. Kinosaalis, mis oli puupüsti täis sihvakaid, noori, vaevalt ellu astunud inimesi, valitses samal ajal kirjeldamatu segadus. Suhteliselt rahulikuks läks alles siis, kui Alan Freed oma orkestri ja mitme teise filmis esineva tähega lavale tuli. Algas filmi osatäitjate reklaamis väljakuulutatud kontsert. Kuid rahu kestis kõigest mõne minuti. Niipea, kui orkester oli alustanud pöörase tempoga rock’n’roll 'i, hakkas vaatajaskond möirgama ja saalis algas midagi kujuteldamatut. Noormehed ja neiud hüppasid istmetele, plaksutasid käsi ja karjusid kõigest kõrist. Samas hüppasid nad põrandale ja tegid istmeridade vahel, oma kohtadel jalgadega trampides, keerulisi kehaliigutusi. See viis paratamatult kokkupõrgetele naabritega. Kõrvalseisjatele näis, et suur osa vaatajaskonnast on mõistuse kaotanud. Teater põrus mürtsuvast, lõgistavast, vilistavast ja oigavast muusikast, sellele lisandus konvulsiivsete rütmidega ühinenud noorte rock’n’roll 'i fännide lärm. Jalgade trampimist kostis ka ülevalt rõdult, kus viibis 1500 vaatajat. Varisemisoht sundis tuletõrjujaid, kes kinnitasid, et on märgata rõdu kõikumist, direktsiooni hoiatama, et nemad vastutavad tagajärgede eest. Suuri vaevu eemaldati sealt kaks kolmandikku vaatajaist. Kontsert lõppes vaimustatud vaatajaskonna ulgumise ja trampimise saatel. Algas programmi peanumber – filmi esilinastus.
Filmi kangelane, kuulsaks saanud rock’n’roll 'i laulja, keda mängis Alan Freed, tuli tagasi oma väikesesse kodulinna ja sai seal külma vastuvõtu osaliseks, eriti linnapea poolt. Viimane pidas raudteejaamas kõne, milles mõisteti hukka madalate kirgede äratamist taotlev närveeriv muusika kui noorsoo moraalsete aluste ohustaja. Sel kohal näis, et publik oleks tahtnud ekraani kallale tormata ja linnapea puruks kiskuda. Igalt poolt saalist karjusid kähisevad hääled: "Maha!", "Aitab!", "Pea suu!". Freed ütles pärast esilinastust: "Kui kinos lõhuti toolid, siis on see administratsiooni mure. Mina isiklikult olen väga rahul..."
Kuna film "The Wild One" Marlon Brandoga peaosas oli sel ajal enamikus Suurbritannia linnades keelustatud, jäi see mood seal tähelepanuta seni, kuni Eddie Cochran ja Gene Vincent, keda Ameerika Ühendriikides süüdistati liiderlikkuses ja siivutuses, lendasid 1960. aastal telesaate jaoks Suurbritanniasse. Gene Vincent, kes esines nahktagis ja -pükstes, kehastas filminäitlejate Marlon Brando ja James Deani kangelaste mootorrattaromantikat. Eddie Cochran, kes meenutas tüübilt ja rõivastuselt eelmist, kandis samuti nahkülikonda. 1960. aastatel, kui Suurbritannias tekkisid esimesed rock’n’roll 'i-kõrtsid, ilmusid ka Suurbritannias välja rockerid, kes veidi erinevalt ameerika kolleegidest kandsid rockeritagisid, valgeid triiksärke, musti kitsaid lipse, pikki valgeid salle ja nahkpükse.
Paul Hinno
Paul Hinno VR I/3 (23. märts 1893 Aleksandri vald, Põlva kihelkond, Võrumaa – 5. september 1981 Uppsala, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Esimeses maailmasõjas
P. Hinno töötas alates 1911. aasta aprillist Võrumaa politseivalitsuses. Esimese maailmasõja ajal aprillis 1916 astus ta sõjaväkke ja määrati 180. tagavarapolku. Mais 1917 suunati ta 1. Oranienbaumi lipnikekooli, pärast selle lõpetamist septembris 1917 ülendati lipnikuks. Teenis nooremohvitserina 213. tagavarapataljonis, kust vabastati haiguse tõttu jaanuaris 1918.
Eesti Vabadussõjas
Eesti Vabadussõja alguses 1918. aasta novembris asus lipnikuna 3. Jalaväepolku, kus teenis 4. roodu ülemana. 1919. aasta veebruaris määrati ta formeerima polgu 9. roodu, mille ülemaks samal kuul ka nimetati.
Paul Hinno oli 1919. aasta septembris ja oktoobris polgu 3. pataljoni ajutine ülem, 1919. aasta detsembris ülendati ta alamleitnandiks ja 1920. aasta jaanuaris leitnandiks. P. Hinno võttis osa lahingutest Lõuna-Eestis ja Lätimaal Punaarmee ja Landeswehri vastu.
Teenistus Eesti Vabariigis
Pärast Vabadussõja lõppu 1920. aasta aprillis määrati ta 3. jalaväepolgu 3. pataljoni ajutiseks ülemaks, siis 3. roodu ajutiseks ülemaks ja juulist tööroodu ülemaks. 1921. aasta juulist oli P. Hinno ümbernimetatud 6. Jalaväepolgu (mis novembrist 1922 nimetati jalaväerügemendiks) tööroodu ülem.
Septembris 1923 läkitati ta alalisväe ohvitseride kursustele, mille lõpetas juulis 1924, sama aasta veebruaris ülendati ta kapteniks. 1924. aasta oktoobris määrati ta 6. jalaväerügemendi ajutiseks majandusülemaks.
Mais 1925 viidi ta üle Viljandisse Sakala jalaväerügementi ja määrati Sakala jalaväerügemendi majandusülemaks.
Aprillis 1929 viidi P. Hinno üle Ratsarügemendi majandusülemaks, 1931. aasta veebruaris ülendati ta majoriks.
Aastatel 1934–1936 õppis ta Kõrgemas Sõjakoolis sõjamajanduse ala 1. lennu kursusel.
Veebruaris 1937 viidi ta üle teenistust jätkama Sõjaministeeriumi Sõjavägede Varustusvalitsuse üldosakonna ülema kohusetäitjaks ja veebruaris 1938 ülendati kolonelleitnandiks. Aprillis 1938 määrati ta Sõjavägede Varustusvalitsuse ülema I abi alaliseks asetäitjaks ja detsembris 1938 Sõjavägede Varustusvalitsuse üldosakonna ülemaks.
Teises maailmasõjas
1941. aastal pärast Teise maailmasõja lahingute algust Idarindel ja suvesõjas oli ta metsavend ning 1941. aasta augustist oktoobrini Võrumaa Omakaitse juht. Viidi seejärel 1941. aasta oktoobris üle Eesti Omavalitsuse Politsei ja Omakaitse Valitsuse II osakonna ülemaks.
Teise maailmasõja lõpus põgenes Paul Hinnmo Rootsi, elas Uppsalas, kus oli EELK Uppsala koguduse juhatuse esimees, Eesti Ohvitseride Kogu Rootsis ja korp! Ugala vilistlaskogu liige.
Nocturnal Poisoning
"Nocturnal Poisoning" on Xasthuri 2002. aasta album.
Paul Hinno
Teises maailmasõjas
Paul Hinno suri 5. septembril 1981 Uppsalas ja on maetud Stockholmi Metsakalmistule.
Isiklikku
P. Hinno vend Aleksander Hinno oli E.E.L.K. õpetaja USA-s.
Varna
Varna on linn Bulgaarias, Varna piirkonna keskus. Asub Musta mere Varna lahe ääres ja on tuntud kuurort.
Varna on tähtis sadamalinn, seal on Bulgaaria merelaevastiku tugipunkt.
Linnas asub delfinaarium ja lennujaam.
Varna linnas on kohalik turg.
1949–1956 oli linna nimi Stalin.
1444. aastal toimus linna lähedal Varna lahing, milles Ungari ja Poola sõjavägi sai lüüa Osmanite riigi armeelt.
Varnas korraldatakse iga kahe aasta tagant Varna rahvusvahelist balletikonkurssi.
Paul Triik
Paul Villiam Triik VR II/3 (11. jaanuar 1896 Tallinn – 27. juuni 1941 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kolonel, 1930).
Eesti Vabadussõja ajal teenis 3. jalaväepolgus alamkapteni ja kaptenina (09.12.1919). 7. jaanuarist 1920, aastal 8. jalaväepolgu ülemana.
1926. aastast 1. diviisi staabiülem ja 1934. aastast Narva kaitseringkonna ülem (koloneli auastmes), alates 1. juunist 1936 Võru-Petseri kaitseringkonna ülem. 9. jaanuaril 1940 määrati ta väeosaülemate aukohtu liikmeks.
1940. aasta augustist oli Punaarmee 22. Eesti Territoriaalse Laskurkorpuse komandör (polkovniku auastmes).
Ta arreteeriti Nõukogude okupantide poolt Tapal 1. oktoobril 1940, mõisteti surma ja hukati.
Võhu
Võhu (18. sajandi kaartidel Wohho) on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas.
Võhul toodetakse puuvilja- ja marjaveine.
Võhunõmme
Võhust põhjas, Mõdriku-Roela maastikukaitseala servas on Võhunõmme ja Näsu. Võhust idas asub Aravuse küla ja järv.
Éva Janikovszky
pisi|Éva Janikovszky haud Éva Janikovszky ['eeva j'anikovski] (23. aprill 1926 Szeged – 14. juuli 2003 Budapest) oli ungari lastekirjanik.
Elulugu
Éva Janikovszky õppis aastatel 1944–1950 Szegedi Ülikoolis filosoofiat, etnograafiat, ungari ja saksa kirjandust, seejärel Budapestis Loránd Eötvösi ülikoolis sotsioloogiat, filosoofiat ja psühholoogiat.
Aastatel 1954–1964 oli ta kirjastuse Móra toimetaja ja 1964–1987 peatoimetaja.
Aastatel 1978–1995 Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu (IBBY) Ungari osakonna esimees ning Hans Christian Anderseni lastekirjanduspreemia nõukogu liige ning 1980 UNICEFi Ungari nõukogu liige.
Looming
Éva Janikovszky lõbusaid raamatuid on tõlgitud rohkem kui kahekümnesse keelde. Aastal 1980 ilmusid "Kui ma oleksin suur", "Usu või ära usu" ja "Minuga juhtub alati midagi" ka eesti keeles Aino Perviku tõlkes. Janikovszky raamatute lahutamatuks osaks on tema "ihu-illustraatori" László Réberi vaimukaid pildid.
Boor
Boor on keemiline element järjenumbriga 5.
Tal on kaks stabiilset isotoopi massiarvudega 10 ja 11. Stabiilseima radioaktiivse isotoobi massiarv on 8 ja poolestusaeg 0,84 s.
Boor on poolmetall.
Normaaltingimustel on ta tahke aine, mis esineb mitme kristallmodifikatsioonina, mille sulamistemperatuur on 2076 kraadi Celsiust (2349 kelvinit).
Kuna Boor kuulub perioodilisustabelis IIIA-rühma, siis on tema oksüdatsiooniaste ühendites valdavalt +3. Kolmevalentsel booril on vaba orbitaal; seetõttu on ta hea aktseptor ning annab doonor-aktseptorsidemeid, isegi üksiksidemetega, moodustades kolme otsaga sideme: üks elektronpaar seob samaaegselt kolme aatomit tema ümber.
Boorhape on nõrk hape. Vesinikuga moodustab boor mitmesuguseid boorhüdriide, mis on tugevad redutseerijad.
Raviomadused
Boor ennetab liigesepõletiku tekitatud allergiat ning põletikku ja luuhõrenemist ning leevendab menopausil kuumahooge ja öist higistamist. Boor mõjutab verehüübefaktoreid ja parandab peaaju funktsioone. Boori vähesus organismis häirib kaltsiumi ja magneesiumi ainevahetust, kilpnääret, tasakaalu suguhormoonides ja närvisüsteemis. Boor aitab kaltsiumil imenduda kõhredesse ja luudesse.
Boori liigne tarbimine tekitab iiveldust, oksendamist, nõrkust, dermatiiti ja skeleti väärarenguid.
Boori leidub õunas, apelsinis, punases viinamarjas, pirnis, ploomis, kiivis, avokaados, sojaoas, pähklis, kikerhernes, sarapuupähklis, sõstras, punases aedoas, läätses, maapähklivõis, oliiviõlis, tomatis, sibulas, kartulis, veinis ja õlles.
Uhtjärv
Uhtjärv ehk Uhtijärv on järv Võru maakonnas Antsla vallas, Otepää kõrgustiku kaguserval Urvaste ürgorus.
Uhtjärv on sügavuselt viies järv Eestis (28 meetrit). Järv on 43,5 ha suur ja asub 90,3 meetri kõrgusel merepinnast.
Järve voolab üks väike oja, samuti leidub allikaid, väljavool toimub Visula jõe kaudu Väiksesse Emajõkke.
Uhtjärve orust leiti 2017. aastal muistne matmispaik, kust tuli välja naise ehtejäänustega luustik. Uhtjärve kaldal asuvas popsitalus on sündinud traagilise saatusega poetess Marie Heiberg, tema sünnikodu säilinud müüril on luuletaja mälestuseks paigaldatud tahvel. Uhtjärv ja seda ümbritsev loodus on poetessi inspireerinud ning kajastub tema tekstides.
Suur-Bosnia
pisi|Üks nägemus Suur-Bosniast - Bosnia ja Hertsegoviina, [[Sandžak ja Kosovo läänepiirkond, kus on bosnialaste suur osakaal]] Suur-Bosnia (bosnia Velika Bosna) on irridentistlik ja ekspansionistlik idee, mille järgijad taotlevad ajalooliste Bosnia alade (peamiselt Bosnia kuningriigi) ja bosnialaste suure osakaaluga alade ühendamist või liitmist Bosnia ja Hertsegoviina külge.
Peamiselt on need ühendada kavandatavad alad Bosnia ja Hertsegoviina, Sandžak ja Kosovo läänepiirkond, aga ka osasid Serbiast ja Horvaatiast.
Salza
pisi|Salza suguvõsa aadlivapp Salza (ka Saltza) oli Tüüringi päritolu aadlisuguvõsa.
Suguvõsa tuntuim esindaja oli 13. sajandil tegutsenud Saksa ordu kõrgmeister Hermann von Salza.
Enne 1610. aastat tuli Tüüringist Brückenist pärit Bernhard von Salza Eestimaale, kus sai Triigi mõisnikuks.
Suguvõsa kanti 1746 Eestimaa, Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Hermann Salza oli Eesti Merejõudude juhataja (1920–1925, 1925–1932) ja Staabi ülem.
Andy Murray
2016. aasta novembris tõusis Murray esimest korda ATP edetabeli esimeseks.
Murray võitis 2012. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali üksikmängus ja hõbemedali koos Laura Robsoniga segapaarismängus ning 2016. aasta suveolümpiamängudel kuldmedali üksikmängus.
Tema treenerid on Ivan Lendl ja Jamie Delgado.
2017. aastal löödi ta rüütliks.
Mati Karge
Ta lõpetas Tallinna Reaalkooli 1913. aastal.
Esimesest maailmasõjast võttis ta osa 12. tragunipolgu koosseisus. Teda austati 1916. aastal Georgi mõõgaga. Vene kodusõja ajal teenis ta Loodearmees ratsajäägripolgus eskadroni ülemana. Pärast selle likvideerimist astus Eesti kaitseväkke.
1924. aastal ülendati ta majoriks, 1924. aastast teenis 1. Diviisi Suurtükiväes, 1930. aastast 2. Suurtükiväegrupis, 1936. aastast 5. Suurtükiväegrupi ülema ajutine kt, 1940. aastani teenis tegevteenistusest vabastamiseni 1. Suurtükiväegrupis.
Teisest maailmasõjast võttis ta osa Saksa armee koosseisus.
Moritz-Casimir
Moritz-Casimir on mitme Bentheim-Tecklenburgi vürsti nimi:
Mati Karge
Karge on maetud Leinfelden-Echterdingeni kalmistule.
Tavolara
pisi Tavolara on saar Türreeni meres Sardiinia ranniku lähedal.
Pihkva järv
pisi|Pihkva järve asend pisi|Pihkva järve kallas [[Lüübnitsa külas]] Pihkva järv (võru Pihkva järv́ ehk Talaba järv́, vene Псковское озеро) on Peipsi-Pihkva järve lõunapoolne osa, mida Peipsi järvega ühendab kitsas Lämmijärv.
Järve pindala on 708 km² ja suurim sügavus 5,3 meetrit.
Pihkva järves asuvad Talaba saared ja Kolpino saar.
Voore Põhikool
Voore Põhikool on kool Jõgevamaal.
Vassevere ja Kallivere (mõlemad asutatud 1774) kool ühendati 1895. Kooli nimi on olnud Leedimäe Algkool (alates 1924), hiljem oli Leedimäel mittetäielik keskkool, 7- ja 8-klassiline kool, alates 1979. aastast Voore 8-klassiline Kool (1988 lisandus 9. klass, hiljem nimetati kool ümber põhikooliks). 20. oktoobril 1989 kolis kool uutesse ruumidesse. Vanas hoones on nüüd Voore külalistemaja.
Nöörjuhe
Nöörjuhe on vaskkiudsoonega painduv juhe, mida kasutatakse laualampide, elektritriikraudade, -radiaatorite jms. toitejuhtmeteks.
Elektriajam
Elektriajam (saksa Elektroantrieb, soome sähkökäyttö, vene электропривод, rootsi Elektriska drivsystem) on ajam, mis koosneb elektrimootorist koos selle juurde kuuluvate ülekande-, juhtimis-, reguleerimis- ja kaitseseadmetega.
Elektriajami liikumise dünaamikat kirjeldava võrrandi saab kirjutada Newtoni II seaduse põhjal või tuletada süsteemi energiabilansist.
Pöördliikumisega ajami põhivõrrand konstantse inertsimomendi (J = const.) korral: kus \omega on nurkkiirus,
J on koormuse, ülekandemehhanismi ja mootori rootori taandatud inertsimoment,
{T} – teoreetiliselt "elektriliselt" arendatav moment ilma mehaaniliste kadudeta,
{T_{t}} – töömasina tekitatav moment (staatiline moment, takistusmoment, koormusmoment) koos mootoris ja ülekandemehhanismis tekkivate mehaaniliste kadudega.
Töömasina tekitatav (staatiline) moment {T_{t}} võib olla ka negatiivse märgiga st. liikumist soodustav (näiteks kraana koorma langetamisel).
Võrrandi (1) paremat poolt nimetatakse dünaamiliseks momendiks.
Inertsimomendi J saab ette anda pöördenurga (asendi) funktsioonina.
Elektriajamite liigid
Kasutusotstarbe järgi võib ajameid jaotada veoajamiteks (vt elektervedu), tõsteajamiteks (vt lift, kraana), pumba ajamiteks, ventilaatori ajamiteks jms.
Elektriajamites kasutatakse nii pöörlevaid elektrimootoried kui ka lineaarmootoreid. Mõlemad mootoriliigid võivad olla ka ülekandemehanismi (näiteks reduktormootor) või koormusmasinaga kokku ehitatud.
Töömasinaga ühendamise viisilt võib olla elektriajam:
Ajami juhtimissüsteemide liigitus
Juhitavateks suurusteks on mehaaniline liikumine, s.o liikumiskiirus, jõud (pöördliikumisel pöördemoment) ja erijuhtudel ka asend.
Reguleeritava ajami juhtimissüsteem koosneb enamasti mitmest alluvast reguleerimiskontuurist (closed-loop cascade control). Juhtimiskontuurides kasutatakse juhtimisobjekti (koormusmasina) tarkvaralisi mudeleid (model-based control). Kasutusel on ka hägusloogilise juhtimisega ajamid jms. Asendi ja kiiruse digitaalseks tagasisideks on kasutusel pöördkoodrid, mis sageli paiknevad võllil või on mootoriga kokku ehitatud.
Siseneva elektrivoolu liigi järgi võib ajamid jaotada vahelduvvooluajamiteks (sagedusjuhtimisega ajamiteks) ja alalisvooluajamiteks.
Sagedusjuhtimisega elektriajamite juhtimismeetodid
Reguleeritavad vahelduvvooluajamid (variable-frequency drive, VFD) võib jagada skalaarjuhtimisega ajamiteks, vektorjuhtimisega ajamiteks, momendi otsejuhtimisega (DTC) ajamiteks jms.
Rego Varsamaa
Rego Varsamaa (18. märts 1941 Tallinn – 16. oktoober 2007 Suure-Jaani vald) oli eesti poksija.
Varsamaa poksis aastatel 1957–1963 Tallinna Dünamos, tema treener oli Nigul Maatsoo. Ta pidas 29 kohtumist ja võitis neist 24.
Varsamaa oli raskekaalus (üle 81 kg) aastatel 1960–1962 kolmekordne Eesti NSV meister.
Ta osales aastatel 1960–1962 kaks korda Eesti NSV - Soome sõpruskohtumistel. Ta võitis raskekaalus (üle 81 kg) oma kohtumise 1960. aastal ja 1961. aastal.
Ta sai Dinamo üleliidulistel noorte meistrivõistlustel raskekaalus (üle 81 kg) 1958. aastal 2. koha ning 1960. aastal esikoha.
Varsamaa töötas hiljem restauraatorina.
Dark Thrones and Black Flags
"Dark Thrones and Black Flags" on Norra black metal 'i bändi Darkthrone'i kolmeteistkümnes album.
Album anti välja 30. oktoobril 2009 ning see sarnaneb paljuski Darkthrone'i eelmise albumiga "F.O.A.D.". Laulusõnade ja muusika autorid on Nocturno Culto ja Fenriz.
Muusikaline heli
Muusikaline heli ehk muusikaheli ehk toon, on heli, millel on lisaks muudele heli põhiomadustele helitugevusele, helikestusele, tämbrile ja toposele selgelt eristatav helikõrgus. Heli, millel selgelt eristatav helikõrgus puudub, nimetatakse müraks.
Tuleb teha vahet mõistete "muusikaline heli" ja "muusikas kasutatav heli" vahel, kuna muusikas kasutatakse kõiki võimalikke helisid.
Muusikalised helid koosnevad harmoonilistest võnkumistest. Muusikalised helid jagunevad
Välislingid
Altura (so) Pitch (music) Altura (música) Hauteur (musique) 음높이 Altezza (suono) Hangmagasság 音高 Tone i akustikk Altura (música) 音高
Kaablisoon
Kaablisoon ehk soon on kaabli dielektrilise kaitsekihi sees olev üks isoleeritud juhe, mis on elektrit juhtivast metallist (tavaliselt vask või alumiinium või nende sulamid, erijuhtudel teras, bi- või väärismetall) valmistatud elektrijuht.
Kaablisooni liigitatakse elektrijuhi ehituse järgi traat, keerutatud traat ja peenkiud ning neid toodetakse kindlaks määratud ristlõigete nimireaga jõukaablitel ja soone läbimõõduga side-, kontroll- ja eriotstarbelistel kaablitel.
Kaablisoonte arv erinevatel kaablitel võib olla väga erinev.
2001. aastal võttis Euroopa Elektrotehnika Standardikomitee (European Committee for Electrotechnical Standardization – CENELEC) vastu uue kaablite markeerimise värvistandardi HD 308 S2:2001, mis määratleb nii kohakindlate kui ka paindkaablite soonte värvid. Uuele värvisüsteemile ülemineku tähtaeg oli 1. aprill 2006.
Vedra
Vedra on küla Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas.
Külas on bussipeatus Kündamägi, Salajõe ja Vedra piiril on Jõe bussipeatus.
Patakamägi, Vedra kalmistu, Poola kuninga haua nime kandev matmispaik ja kaks ohvrikivi (mälestised nr 10076 ja 10094) on kaitstavad muinsusmälestised. Vedra lääneosa jääb Salajõe maastikukaitsealale.
Ajalooliselt asus küla Lääne-Nigula kihelkonnas. Kuni 2013. aastani kuulus küla Oru valda.
Vedra külas suri viimane teadaolev eesti metsavend Johannes Lillenurm.
Tammiku (täpsustus)
Tammiku on mitme koha nimi:
Ulrich (suguvõsa)
Ulrich on mitme suguvõsa nimi:
Holmger Filipsson
Holmger Filipsson (suri 1209) oli Rootsi rüütel ja riiginõunik. Teda on esmamainitud kirjalikes allikates 1191. aastal.
Holmger Filipsson oli prints Filip Erikssoni poeg ja kuningas Erik Püha lapselaps.
Lapsed
Knut Pikk, kuningas, (...–1234)
Holmger Filipsson
Saksi vald
Saksi vald oli vald Lääne-Virumaal. Vallal oli ühine piir Tapa linna, Kadrina valla, Tamsalu valla ja Järvamaaga.
Vallas asus 14 küla: Moe, Saiakopli, Nõmmküla, Piilu, Karkuse, Näo, Vahakulmu, Kiku, Pariisi, Saksi, Imastu, Loksu, Lokuta, Salda.
Ajalugu
Saksi vald kujunes välja 1938. aastaks, kuid 1938. aasta haldusreformi ja maakondade piiride muutmise tagajärjel vald tükeldati ning eri osad liideti Undla, Assamalla ja Ambla vallaga.
1944. aastal moodustati taas Saksi vald ning 1949. aastal struktureeriti see ümber Saksi külanõukoguks endistes piirides. Saksi külanõukogu tegutses kuni 1982. aastani, mil külanõukogude ühendamise käigus Saksi külanõukogu kaotati.
Pärast taasiseseisvumist kinnitati Saksi valla staatus 1. aprillil 1991, seejärel aga likvideeriti vald 1. novembril 1992. 11. märtsil 1993 otsustas Riigikogu eraldada Kadrina vallast Saksi valla. Saksi vald taastati 1. septembril 1993.
Valla liitumine ja likvideerumine
2005. aastal liitus enamik vallast koos Tapa linna ja Lehtse vallaga uueks, Tapa vallaks, välja arvatud Kiku, Pariisi ja Salda küla, mis liitusid Kadrina vallaga.
Kaabel
Kaabel on ühe või mitme juhtiva soonega elektrijuht või valgusjuht, mida ümbritseb väliskeskkonna kahjustava toime eest kaitsev hermeetiline kest ehk mantel. Kaabli põhierinevus juhtmest või kiust seisnebki mantli ehk kaitsva kesta olemasolus. pisi|Andmesidekaabel pisi|Kaabli soonte ühendamine valgusti harukarbis
Kaablite liigid
Kaableid kasutatakse nagu juhtmeidki elektrienergia ja informatsiooni edastamiseks.
Elektrienergia ülekandmiseks kõrge- ja madalpingevõrkudes on kasutusel jõukaablid ja hoonetes paigalduskaablid. Informatsiooni edastatakse kontroll-, juhtimis- valgus- ja sidekaablite kaudu.
Kaabli ehitus
Elektrikaabli põhiosad on isoleerkattega sooned (südamik) ning selle kate (mantel). Südamiku ja kesta vahel võib olla eralduskiht. Mantli peal võib kaabli kaitseks olla soomus, mille peal omakorda korrosiooni ja/või mehaaniliste mõjude eest kaitsekate.
Kokkõkivi
pisi|Kokkõkivi Foto: [[Kasutaja:Kruusamägi|Ivo Kruusamägi, juuli 2007 ]] pisi|Kokkõkivi talvel Foto: [[Kasutaja:Loodushuviline|Ilme Parik, veebruar 2013 ]] pisi|Kokkõkivi suvel Foto: Ivo Kruusamägi, juuli 2007 Kokkõkivi ehk Kotkakivi (ka Manija Kokkõkivi, Kokõkivi, Kokakivi, Suurkivi ja Liukivi) on rändrahn Manilaiul.
Rändrahn on alates 1938. aastast looduskaitse all ja jääb Pärnu linna Manija maastikukaitseala territooriumile. See on üks 22 kaitse all olevast rändrahnust Pärnu maakonnas.
Graniidist rahnu maapealse osa kõrgus on 3,4 meetrit, ümbermõõt 15,1 meetrit ning maht ligikaudu 20 m3. Selle maapealse osa pikkuseks on mõõdetud 6,0 ja laiuseks 4,0 meetrit.
120. aastad
120. aastad
Kokkõkivi
See on väidetavalt suurim rändrahn Pärnumaal. Samas on Pärnu maakonna kõrgeim rändrahn Võnnukivi (5 m) ja suurima ümbermõõduga Soo-otsa rändrahn (25,0 m) ning mõlemad rahnud ületavad Kotkakivi ka pikkuselt ja laiuselt. Nõnda on väite tõepärasus kaheldav.
Rahn asub Manija saare keskkõrgendikul ja jääb küla keskossa Koka pere talu õue peale. Kuna rahnu lähedalt möödub saare põhiline tee, siis on see hästi leitav.
Rändrahnu nimetus tuleneb arvatavasti sellest, et see piirkond on põline merikotkaste toitumisala ning rahn oli kunagi lindudele meeldivaks peatuspaigaks.
Rahvapärimused
Kivi kohta käib mitmeid pärimusi.
Näide:
Eri pärimuste seas esineb sisuliste erinevuste kõrval ka mitmeid sarnasusi. Näiteks sai Vanapagan mitme pärimuse järgi idee kivi vedamiseks just Peipsi järvel purjutavatelt kaluritelt, keda ta järve ääres kõndides nägi ja seetõttu endale kaluritest uusi seltsilisi lootis.
Erinevustest üks sagedasemaid on koht, kuhu kivi jõudma pidi: Irbeni väina laevateedele, Sõrve sääre otsa või oligi kivi lõplikuks sihtkohaks mõeldud rahnu praegust asukohta. Põllepaelte katkimineku asemel on kivi mahapudenemise põhjusena välja toodud ka see, et Vanapagan jäi kukelaulu kätte.
Gunder Hägg
Nils Gunder Hägg (31. detsember 1918 Albacken, Jämtland – 27. november 2004 Löderup) oli Rootsi kergejõustiklane. 1940. aastatel oli ta maailma parimaid keskmaajooksjaid, püstitades 16 maailmarekordit 1500–5000 meetri distantsidel, neist kümme 1942. aasta suvel. Teise maailmasõja tõttu jäi tal osalemata olümpiamängudel. 1946. aastal tunnistati ta professionaaliks ning talle määrati eluaegne võistluskeeld.
Rein Raie
Rein Raie (sündinud 24. jaanuaril 1941) on eesti kirurg traumatoloogia ja ortopeedia alal.
Ta on teinud üle 2400 lülisambaoperatsiooni ning olnud Seppo kliiniku direktor.
Elulugu
Läti Traumatoloogide-Ortopeedide Seltsi auliige. Rahvusvahelise ja Euroopa Traumatoloogide-Ortopeedide Föderatsiooni ja Seltsi Eesti delegaat.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: lülisamba patoloogia ja käekirurgia, laste ortopeedia. U 120 teaduspublikatsiooni, sh 2 monograafiat.
David Firth
David Firth (sündinud 23. jaanuaril 1983 Inglismaal Doncasteris) on Flash-animaator ja paljude lühivideote autor. Tema töödes kujutatakse tihtipeale midagi sürreaalset seoses vaimuhaiguste ja luupainajatega.
Tema kõige tuntumate tööde hulka loetakse enamasti "Salad Fingersit" ja "Devvot". Tema tööd on suurema populaarsuse kogunud internetis, kuid tema töid on kajastatud ka mõne telekanali programmis.
David loeb enda loodud karakterite hääli ise sisse ning tema varieeruva tooniga kõnelemise ja häälitsuste tegemise oskust hinnatakse kõrgelt.
Muusika
Firth on teinud ka muusikat mitme artistinime all ja mitmes žanris. Tema sooloprojektide kõige levinum ühisnimi on aga "Locust Toybox". Ta ise on liigitanud oma muusikat sellistesse žanritesse nagu IDM, trip-hop ja ambient.
TV3 (Rootsi)
TV3 Rootsi on kommertstelekanal, mis on suunatud Rootsile, kelle omanduses on Viasat, mis on osa Rootsi meediakontsernist Modern Times Group. See oli eraldatud Rootsi-Norra ühistest kanalivoogudest 1990. aastast.
Erinevalt peamistest konkurentidest (NRK, TV2 ja TVNorge) ei edastata kanalit Rootsist, vaid Suurbritannias Middlesexi krahvkonnas asuvast West Draytonist, hoolimata sellest, et kanali sihtrühm on Rootsi vaataja. See välistab kanali rangetest reeglitest Rootsis, kus edastatakse reklaami.
3. augustil 2009 käivitas TV3 uue logoga ja uue visuaalse identiteediga. See, põhiliselt lillat värvi visuaal on veel kasutusel ka Ungaris ja Taanis, aga TV3 (Rootsi) oli esimene, kes võttis selle värvi kasutusele.
Nine Inch Nails
Nine Inch Nails (lühendatult NIN ehk NIИ) on USA ansambel.
Nine Inch Nails on sisuliselt Trent Reznori ühemeheprojekt, mida ta alustas 1988. aastal. Ta on teinud koostööd ka teiste muusikute ja bändidega, näiteks isegi Marilyn Mansoniga. NIN-i plaatidel mängib Reznor peaaegu kõiki pille ise. Bändi stiil on olnud aastate lõikes suhteliselt kõikuv, kuid on enamasti mahtunud industrial rock ' i piiresse.
Koigi valla vapp
Vapp on kinnitati 12. mail 1995.
Vapi kirjeldus
Vapikilp on pikuti poolitatud, vasak pool on kuldne, parem roheline. Vapi keskel asub nelja astme ja noolekujulise tuulelipuga müüritud astmikfrontoon, mille pooled on alusväljadega võrreldes vastandvärvi (vasak pool roheline ja parem kuldne). Vapi vasakul väljal on veel roheline kuusk ja paremal väljal kuldne viljapea.
Põhjendus
Tuulelipuga astmikfrontoon meenutab paikkonna üht silmapaistvamat ehitist – Koigi meiereihoonet. Meiereiga seonduvad kohalikele inimestele karjandus, piimandus ja ühistegevus. Tuulelipp sümboliseerib progressi. Viljapea ja kuldne kilbipool viitavad põllundusele kui teisele elanike põhilisele elatusallikale. Kuusk ja roheline kilpipool osutavad valla maa-alal asuvatele metsadele ja nendega seotud majandustegevusele.
Vapi kasutamise kord
Valla vappi kasutati:
Valla vapi või sellega äravahetamiseni sarnaste kujutiste kasutamine tööstustoodete kujundamisel oli keelatud.
Rogers Arena
pisi|Rogers Arena (2011) Rogers Arena (varasema nimega General Motors Place, või lühidalt GM Place, nimi muutus 6. juulil 2010) on NHL-i jäähokiliigas mängiva Vancouver Canucksi koduhall. See oli suurim Vancouveri olümpiamängudel kasutatud võistluspaik ja kandis ajutiselt olümpiamängude ajal Kanada hokikeskuse (Canada Hockey Place) nime, sest olümpiamängude reeglid keelavad sellise reklaami.
Hall valmis 1995. aastal ja läks maksma 160 miljonit Kanada dollarit. Sellest sai koduväljak Canucksile, korvpalliklubile Vancouver Grizzlies ja kahvpalliklubile Vancouver Ravens. Hiljem Grizzlies siirdus Memphisisse ja Ravensi klubi lõpetas tegevuse. Hall mahutab jäähokimängude ajal 18 630 pealtvaatajat ja korvpallivõistlustel mahub sinna 19 193 spordihuvilist. Hallist sai Vancouveri esindushall Pacific Coliseumi asemel. Hallis toimusid Vancouveri 2010. aasta taliolümpiamängude jäähokikohtumised.
250px|thumb|left| GM Place sisevaade
Muutused
Hall sai 2006. aastal uue väljaku keskel asuva tabloo. See asendas endise Mitsubishi Mark IV-tüüpi tablood, kuna see oli vananenud ja ei vastanud tänapäeva nõuetele. Tabloo ProAd LED on NHL-i suurim. See on 4,1 meetrit kõrge ja 7,3 meetrit lai ning selles kasutatakse valgusdioodtehnoloogiat.
Vahelmine huulhein
Vahelmine huulhein (Drosera intermedia) on huulheinaliste sugukonda kuuluv putuktoiduline õistaim.
Ta on levinud peamiselt Lääne-Eesti rabades ja siirdesoodes.
Lehed on kujult äraspidimunajad kuni talbjad. Õied on valged. Taime õisikuvars on 3–7 cm pikk, ega ulatu peaaegu üle lehtede. Õitseb juulis-augustis. Vili on vaoline kupar.
Shiga mägi
Shiga (jaapani 志賀山 shiga-yama) on Jaapanis Honshū saarel Kusatsu-Shirane vulkaanist põhja pool paiknev mägi.
Shiga-Kogeni (Shiga platoo) piirkond on populaarne koht talispordialade tegelemiseks.
Kuremaa
Kuremaa on alevik Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas. Asub Kuremaa järve põhjakaldal.
Ajalugu
Kuremaa küla on esimest korda mainitud 1582. aastal (Korymek). Enne Liivi sõda rajas sinna Johann Wrangell mõisa, mille ostis 1834. aastal Alexander von Oettingen. Oettingenide omandisse jäi Kuremaa mõis selle võõrandamiseni 1919. aastal.
Enne Teist maailmasõda olid Kuremaa seltsitegevuse eestvedajad tuletõrjeselts ja põllumeeste selts. Praegune kultuuri- ja spordielu on koondunud kultuuriseltsi Jensel ümber.
Tänapäev
Alevikus tegutseb ka Kuremaa raamatukogu.
Arlington
Arlington on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Tarranti maakonnas.
Linn asutati 1875. aastal ja nimetati Virginia osariigis asuva Arlingtoni järgi.
Arlington oli 2013. aastani suurim USA linn, millel polnud oma ühistransporti.
Sport
Linnas tegutseb pesapalliklubi Texas Rangers.
Viktor Kaasik
Viktor Kaasik lõpetas 1979 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja on õigusbüroo Kaasik & Co omanik.
Advokaaditegevus
Pärast reisiparvlaev Estonia hukku 1994 asus Kaasik koondama hukkunute omaste nõudeid vaidlusteks kindlustusfirmaga.
Lutheri pärimisprotsess
Viktor Kaasik pälvis avalikkuse tähelepanu nn Lutheri-tehinguga, mille käigus läks Kaasiku valdusse mööblivabrikandi Martin Lutheri pärijate taotletud mereäärne maa Haapse külas. Kaasik oli Lutheri pärijate esindaja kohtuprotsessil Eesti riigi vastu. Viktor Kaasiku käitumist arutas Advokatuuri aukohus, kuid ei leidnud Kaasiku tegevuses süüd.
Olümpiakulla ostmine
2005. aasta märtsis müüs Aavo Pikkuus, olümpiavõitja jalgrattaspordis 1976. aasta suveolümpiamängudel, Kaasikule oma kuldmedali. Pikkuus vajas raha ajuripatsikasvaja raviks, sest ravisüstideks kulus 17 500 Eesti krooni kuus. Hinnanguliselt oli olümpiakulla väärtus 120–130 tuhat krooni.
Kaasik ütles, et ostis Pikkuusilt medali selleks, et see Eestisse jääks. Enne müüki eksponeeriti medalit Eesti spordimuuseumis. Pärast hoidis Kaasik seda enda sõnul luku taga ja ootas, millal pakutakse välja lahendus medali eksponeerimiseks.
Eesti Olümpiakomitee president Mart Siimann ütles, et tal on olnud kokkupuuteid teiste Eesti ärimeestega, et aidata kuldmedal Kaasikult tagasi osta, kuid et kokkulepeteni ei jõutud.
Pistiseafäär
Juunis 2011 tunnistas Kaasik end süüdi 10 000 euro suuruse pistise andmises Tallinna linnaplaneerimise ameti juhatajale Toomas Õispuule ning sai karistada kokkuleppemenetluse korras. Ta esitas avalduse advokatuurist lahkumiseks. Kaasik tegi enda sõnul vea, andes Õispuule laenu ajal, mil linnaplaneerimise amet menetles Tallinna hipodroomi asemele rajatava elu- ja ärirajooni detailplaneeringut. Ehitust kavandavat ettevõtet Alfa Property esindas Kaasik. Juhtivprokurör Endla Ülviste arvas samas, et rahaülekanne ei olnud eksitus. 26. juulil rahuldas advokatuuri juhatus Kaasiku avalduse advokatuurist väljaarvamise kohta. 22. augustil sõlmitud Viktor Kaasiku ja prokuröri kokkuleppe kohaselt määrati Kaasikule rahaline karistus 27 106,53 eurot. Lisaks ei tohi Kaasik töötada 3 aasta jooksul äriettevõtete juhatuses.
Poliitiline tegevus
Viktor Kaasik oli aastatel 2002–2005 Eesti Keskerakonna liige.
Kaasik kandideeris 2002. aastal Pirita linnaosas Tallinna Linnavolikokku, ta sai 39 häält ega osutunud valituks.
Madis Jürgen
pisi|Madis Jürgen 2016. aastal pisi|Madis Jürgen 1993. aastal Madis Jürgen (sündinud 9. juunil 1962) on eesti ajakirjanik.
Hans Nurk
Hans Nurk (15. juuni vkj 1889 Raaga talu, Tarvastu vald, Viljandimaa – 17. november 1944) oli Eesti ametnik, ühiskonnategelane ja poliitik (Eesti Asutava Kogu liige).
Tema vanemad olid väiketalupoeg Hans Nurk ja Mari Nurk (sündinud Paavel).
Hans Nurk õppis Ämmuste vallakoolis 1899–1902, Tarvastu kihelkonnakoolis 1902–1905, Kohtuministeeriumi poolt kohtutegelaste ettevalmistamiseks korraldatud õigusteaduslikud kursustel Tallinnas 1920–1921 ning osales õppereisil Lääne-Euroopas 1923 ning lõpetas 1926 I järgu diplomiga Tallinna Majandusinstituudi.
Madis Jürgen
Madis Jürgen lõpetas 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Hans Nurk
Hans Nurk töötas vallakirjutaja abi ja kohtukirjutaja abi Tarvastu vallas, Vana-Antsla vallas, Palmse vallas ja Taevere vallas 7. jaanuar 1910 – 1914 ning vallakirjutaja ja kohtukirjutaja Halinga vallas 1914–1919.
Madis Jürgen
Ta töötas aastatel 1986–1989 ajakirjas Kultuur ja Elu, tegi Eesti Televisioonis saatesarja "Miljon miksi"; aastatel 1989–1991 oli ajalehe Eesti Elu peatoimetaja.
Hans Nurk
Hans Nurk oli 1919. aastal loodud Eesti Asutava Kogu liige sotsiaaldemokraatide fraktsioonis, Omavalitsuse Komisjoni ja Seadusandliku Komisjoni liige ja sekretär 1919–1920.
Ta oli Viru maakonnanõukogu ja maakonnavalitsuse liige ja administratiiv- ja tervishoiu osakondade juhataja 1921–1923 ja Rakvere Hoolekandekohtu liige, Riigikontrolli arhiivi juhataja 1922–1927 ning Tallinna trammiosakonna asjaajaja 1927. aastast.
Madis Jürgen
Aastatel 1991–1992 oli Madis Jürgen Eesti Ekspressi peatoimetaja; aastatel 1993–1995 ajakirja Magneet peatoimetaja.
Hans Nurk
Hans Nurk oli Tarvastu tarvitajate ühisuse asutajaliige 1911, Pärnu-Jaagupi haridusseltsi juhatuse liige 1916–1919, Eesti Vallasekretäride Seltsi asutajaliige, esimees 1919–1928, abiesimees 1929–1931 ja Riigi- ja Omavalitsuseteenijate Keskliidu asutajaliige, juhatuse liige 1919–1931. Eesti Maakondade Liidu mõtte algatajaid ja asutajaid, juhatuse liige 1921–1922 ja nimede eestistamise kesktoimkonna juhatuse liige
Isiklikku
Hans Nurk abiellus 1924. aastal Lisette-Johanna Kleiniga.
Madis Jürgen
Alates 1996. aastast töötab Madis Jürgen Eesti Ekspressi ajakirjanikuna. Muu hulgas on tuntud tema osaluseksperimendid.
Kadrina vald
Kadrina vald on kohalik omavalitsus Lääne-Virumaa lääneosas. Kadrina vald jääb Harju ja Viru alamvesikonda ning valla lõunaosa ka Pandivere põhjavee alamvesikonda.
Kadrina vald on elanike arvult Eesti üks väiksemaid omavalitsusi, olles suuruselt 65. omavalitsus (Eestis on kokku 79 omavalitsust). Pindalalt on Kadrina vald Eesti suuruselt 48. omavalitsus.
Valla keskus on Kadrina alevik, kus elas 2020. aasta alguse seisuga 2113 inimest. Lisaks asub vallas ka Hulja alevik.
Kadrina valda läbivad riigimaanteed, millest suuremad on Tallinn–Narva ja Pärnu–Rakvere–Sõmeru.
Viljakad mullad on andnud võimaluse tegeleda seal pikka aega põlluharimise ja karjakasvatamisega.
Kadrina vallavanem on alates 2018. aastast Kairit Pihlak.
Asustus
pisi|[[Kadrina on valla suurim asula ja üks kahest alevikust Hulja kõrval]]
Alevikud
Kadrina, Hulja
Külad
Ama, Arbavere, Hõbeda, Härjadi, Jõepere, Jõetaguse, Jürimõisa, Kadapiku, Kallukse, Kihlevere, Kiku, Kolu, Kõrveküla, Lante, Leikude, Loobu, Läsna, Mõndavere, Mäo, Neeruti, Ohepalu, Orutaguse, Pariisi, Põima, Ridaküla, Rõmeda, Salda, Saukse, Sootaguse, Tirbiku, Tokolopi, Udriku, Uku, Undla, Vaiatu, Vandu, Viitna, Vohnja, Võduvere, Võipere
Ajaloolised külad
Ahila, Koplimetsa, Kriska, Nagala, Ojaveski, Pankase, Päri, Sirgu, Tõrma, Uudeküla, Valgma, Vatku
Ajalugu
Kadrina vald moodustati 1992. aasta 9. aprillil. Varem tegutses sel alal Kadrina külanõukogu. Enne seda tegutses seal aastatel 1939–1950 Undla vald keskusega Kadrinas, mis moodustati vallareformiga suuresti senisest Kadrina kihelkonna Undla vallast (1866–1939).
Seniste reformidega on muudetud ka külade piire. Näiteks pole enam Koplimetsa küla, mis kuulub nüüd Ridaküla koosseisu.
Loodus
pisi|püsti|Looduskaitsealune [[Kallukse mänd Kolu külas]] Maastikukaitsealadest asuvad (sh osaliselt) vallas Kallukse maastikukaitseala, Neeruti maastikukaitseala ja Viitna maastikukaitseala. Osaliselt jäävad valla alale ka Lahemaa rahvuspark ja Ohepalu looduskaitseala. Samuti asub seal Tirbiku looduskaitseala, mis moodustati 2019. aastal.
Hoiualadest asub Kadrina vallas Loobu jõe hoiuala ning sinna ulatub osaliselt Lasila hoiuala.
Valla alal asub palju järvi. Nende seas Neeruti järved (Eesjärv, Tagajärv, Orajärv ja Sinijärv), Viitna järved (Pikkjärv, Linajärv ja Nabudi järv) ning Udriku järved (Suurjärv, Väikejärv ja Mädajärv). Samuti asub Ohepalu soos Ohepalu järv (67,9 ha). Loobu jõel on ka mitu paisjärve, näiteks Kadrina paisjärv (8,8 ha), Jõepere järv (3,3 ha) ja Undla veskijärv (1,2 ha).
Looduskaitsealustest üksikobjektidest asuvad vallas Kallukse mänd, Viitna kadakas (kuivanud), Linda-Neitsi kivi, Kolu allikad ja Jõepere allikad. Lisaks on puistuna kaitse alla võetud Jõepere põlispuud.
Rahvastik
pisi|Kadrina valla rahvastikupüramiid Valla elanikest on 94% eestlased, 4% venelased ja 2% muude rahvuste esindajad.
Võrreldes teiste Eesti omavalitsustega on Kadrina vallas pensionäride osakaal suhteliselt madal. Kadrina valla elanikest moodustavad pensionärid 21,9%. Selle näitaja poolest ollakse Eestis omavalitsuste seas 58. kohal (kokku 79 omavalitsust).
Kadrina vallas on ka puudega isikute osakaal Eesti omavalitsuste seas pigem üks madalamaid. Vaid 9,5 protsendil Kadrina valla elanikest on diagnoositud puue (Eestis on keskmiselt diagnoositud puue 10,3% elanikest). Kõige enam on diagnoositud liikumispuuet (34% juhtudest).
Eelarve
2021. aastal kavandatud eelarve näeb ette tulusid summas 7,3 miljonit eurot ja kulusid summas 7 miljonit eurot. Kõige suurem osa sissetulekust peaks laekuma füüsilise isiku tulumaksust (4,2 miljonit) ning riigi eraldatavast toetus- ja tasandusfondist (2,6 miljonit). Põhitegevuse kuludest kuulub suurim osa haridusele (62,2%).
2020. aastal olid Kadrina valla eelarve tulud 7,7 miljonit eurot. Selle näitaja alusel oli Kadrina valla eelarve Eesti omavalitsuste seas 69. kohal. Kadrina valla netovõlakoormus moodustab 27% valla eelarvest. Selle näitaja poolest ollakse omavalitsuste võrdluses keskmike seas (40. kohal).
Haridus
pisi|Kadrina Lasteaed Sipsik Vallas tegutsevad Kadrina Lasteaed Sipsik, Vohnja Lasteaed-Algkool, Kadrina Keskkool ja Kadrina kunstidekool.
Meedia
Alates 1992. aasta detsembrist ilmub Kadrina valla ajaleht Kodukant. Ajalehe toimetaja on Gethe Rohumägi. Varem on toimetajad olnud Ilmar Tomusk, Harald Rahupõld, Enn Mälgand ja Rein Sikk ja Lisete Laisaar.
Sümboolika
Kadrina valla lipp on horisontaalsete väljadega trikoloor. Ülemine laid on valge, keskmine must ja alumine roheline. Väljade laiuste suhte on 3:2:3. Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11. Lipu normaalsuurus on 98x154 cm. Lipp kinnitati 23. jaanuaril 1995 ning õnnistati sama aasta 25. novembril – kadripäeval ehk püha Katariina sünnipäeval – Kadrina kirikus.
Koos Kadrina valla lipuga õnnistati samal päeval Kadrina kirikus ka valla vapp. Sellel on hõbedase kaldtalaga vasakult poolitatud rohelise-musta kilbi ülemisel, rohelisel väljal kuue kodaraga ratas, millest osa on ära murdunud ja mustal väljal kolm Kreeka risti – kõik hõbedased. Vapil kujutatud katkine ratas on ajalooline sümbol: nimelt purunes 307. aastal Aleksandrias Katariina piinamise ratas, mis andiski alust Katariina pühakuks kuulutamisele. Vapi autori Jaan Liivsoo sõnul võib katkine ratas tähendada ka Kadrina arengu hüplikkust, kolm Kreeka risti märgivad aga usku Jumalasse, Eesti Vabariiki ja iseendasse.
Vabaühendused
Avalikku sauna teenust korraldab Kadrina Saunaklubi. Kadrina saun tegutseb 1957. aastast ja on vanim järjepidevalt tegutsev külasaun Eestis. Üldjuhul on aastas 44 avalikku saunakorda, mida külastab 2500 saunasõpra nii Kadrinast kui ka Rakverest, Tapalt ja kaugemaltki. Pooled saunas käijatest on pensionärid ja lapsed. Vähemalt kord aastas toimub vallarahvale tasuta saunapäev. Kadrina saunas on rahvaga kohtumas käinud ministrid, sh peaministrid, aga ka Riigikogu esimehed ja peapiiskop.
Spordiürituste korraldajana on tuntud Huviklubi Nelson. See vabatahtlike ühendus korraldab Kadrina Paisjärve jooksu, Tamsalu-Neeruti Maratoni, Kadrina Kadripäeva kadrijooksu, Loobu Jõe poolmaratoni ja teisi liikumisharrastuse üritusi. Lisaks toimuvad Huviklubi Nelsoni korraldusel ronimistreeningud Kadrina huvikeskuse ronimisseinal.
Sõprussuhted
Alates 26. novembrist 1986 on vallal sõprussuhted Janakkala vallaga Soomes. Koostöölepingut on uuendatud 1996. ja 2012. aastal.
Põgari-Sassi
Põgari-Sassi on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas. Küla asub Matsalu rahvuspargis ja hõlmab Puise poolsaare põhjaosa, sealt eenduva Sassi poolsaare ning loodes asuvad saared. Küla on nimetatud ka lihtsalt Põgariks.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Küla territooriumile jäävad järgmised Väinamere laiud ja rahud: Tauksi, Liialaid, Sõmeri, Porgi, Suurrahu, Roograhu, Kuivarahu, Suur-Härjamaa, Väike-Härjamaa ja veel mõned väiksemad. Nendest lõuna pool asuvad saared kuuluvad Puisele. Küla ei ulatu Matsalu lahe äärde.
Põgari-Sassi naaberküladeks on edelas Puise, kirdes Tuuru, idas Koidu ja kagus Kiideva.
Haapsalu-Kiideva-Puise liinibussil on külas kaks peatust: Tõnnu ja Põgari-Sassi.
Ajalugu
1944. aasta 22. septembril toimus Tuuru–Puise tee ääres asuvas Põgari palvemajas Otto Tiefi valitsuse viimane istung. Hiljem põgenes valitsuse riigisekretär Helmut Maandi Tauksile, Liialaiule ja edasi Hiiumaa laidude kaudu Rootsi.
Loodus
Rannaniitudel on võimalik jälgida lindude läbirännet. pisi| Hanede ränd Sassi poolsaarel
William Bradford Shockley
William Bradford Shockley (13. veebruar 1910 London – 12. august 1989 Palo Alto) oli Inglismaal sündinud USA füüsik ja leiutaja.
Ta leiutas koos John Bardeeni ja Walter Houser Brattainiga transistori, mille eest nad said 1956. aastal ka Nobeli füüsikaauhinna. Shockley püüe 1950. ja 1960. aastatel turustada uut transistori aitas kaasa ka teiste uute elektrooniliste seadmete leiutamisele.