cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heinz Guderian
1919. aastal võttis ta Rauddiviisi staabiohvitseri, kaptenina, osa Landeswehri sõjast eestlaste vastu.
1927. aastal ülendati ta majoriks, viidi üle Truppenamti armeetranspordi gruppi ning määrati motoriseeritud vägede taktika ülevaatajaks.
1931. aastal ülendati Guderian ooberstleitnandiks ja 1933. aastal ooberstiks. Selleks ajaks oli ta kirjutanud hulga materjale motoriseeritud sõjapidamise kohta. 1935. aastal määrati ta vastloodud 2. soomusdiviisi juhatajaks. 1936. aastal ülendati ta kindralmajoriks. 1938. aastal ülendati ta kindralleitnandiks ja määrati XVI armeekorpuse juhatajaks.
Vahetult enne Poola sissetungimist määrati Guderian XIX tankikorpuse ülemaks, mis väegrupi Nord koosseisus ründas läbi Danzigi koridori, Ida-Preisimaale ning strateegiliselt haaras tervet Poola armeed vasakult tiivalt. Selle teo eest autasustati teda Poola kampaania lõppedes Rüütliristiga.
Operatsioon Barbarossa ajal käsutas Guderian 2. soomusgruppi (hiljem 2. Soomusarmee) väegrupi Mitte koosseisus. Tema diviisid mängisid pearolli Nõukogude armeede ümberpiiramistes Minski, Smolenski, Kiievi ja Brjanski all. Hilisem operatsioon Moskva ümberpiiramiseks kukkus läbi ning Guderian, kel oli juba varem eriarvamusi nii Hitleri kui ka tema otsese ülemuse Klugega, vabastati 25. detsembril 1941 armeejuhataja kohalt. Järgmised neliteist kuud veetis ta nii-öelda väejuhatajate reservis. Sel ajal elas üle raske insuldi.
Stalingradi katastroofi järel määrati Guderian tankivägede inspektoriks, eesmärgiga muuta Saksa tankivägesid efektiivsemaks kõikidel rinnetel.
Mikojan-Gurevitš MiG-31
MiG-31 (vene keeles МиГ-31, NATO koodnimi Foxhound) on Nõukogude Liidus konstrueeritud ja siiani Venemaa relvastuses olev ülehelikiirusel lendav püüdurhävitaja, mis töötati välja 1970. aastatel ja mille prototüüp tõusis õhku 1975. aastal.
Heinz Guderian
Pärast 20. juuli atentaati Hitlerile määrati Guderian armee staabiülemaks (Chef des Generalstabs des Heeres). Oli sellel ametikohal kuni 1945. aasta märtsini, mil tema pidevad professionaalsed eriarvamused Hitleriga sõjapidamise teemadel tegid võimatuks Guderiani jätkamise staabis. Guderian saadeti 28. märtsil 1945 "ajutisele tervisepuhkusele".
Mikojan-Gurevitš MiG-31
NSV Liidu õhuvägede väeosadesse jõudsid esimesed lennukid 1981. aastal. Kokku on ehitatud 519 sellist lennukit. .
Heinz Guderian
Guderian alistus ameeriklastele 10. mail 1945 ning jäi nende juurde sõjavangi kuni 17. juunini 1948. Vaatamata poolakate ja venelaste protestidele ei süüdistatud teda Nürnbergi protsessil sõjakuritegudes.
Heinz Guderian suri 1954. aasta suri 14. mail 65 aasta vanuselt Schwangaus.
Tema ettekirjutuste kohaselt konstrueeriti mitmeid tanke, näiteks Jagdpanzer IV.
Mikojan-Gurevitš MiG-31
MiG-31 on relvastatud GŠ-6-23 kahuriga (260 padrunit) ja 2 R-40 (NATO koodnimi AA-6 Acrid)  või 4  R-60 (NATO koodnimi AA-8 Aphid)  rakettidega püloonidel tiibade all, tavaliselt R-33 (NATO koodnimi AA-9 Amos).
Heinz Guderian
Publitsistika
Heinz Guderian on kirjutanud memuaare, näiteks: vene keeles.
Mikojan-Gurevitš MiG-31
Viited
pisi|400px|MiG-31
Klaaspakett
thumb|Kahekihilise klaaspaketi läbilõige Klaaspakett on kahest või enamast klaaslehest koosnev ühtne konstruktsiooni element.
Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseis
II Riigivolikogu (hilisema nimega: Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseis) valimised toimusid 14. ja 15. juulil 1940.
Ain Rannaleet
Lõpetas 1930. aastal Herzeni-nimelise Leningradi Pedagoogilise Instituudi ning töötas 1925–1937 õpetajana. Rannaleet oli Eesti Proletaarsete Kirjanikkude Assotsiatsiooni asutajaid 1926. Arreteeriti 28. augustil 1937, 4. novembril 1937 mõisteti §58-1a järgi surmanuhtlus ning hukati 11. novembril 1937 Leningradis.
Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseis
"Valimised" toimusid Nõukogude okupatsiooni all 80 valimisringkonnas. Hääletamiseks moodustati 1350 valimisjaoskonda. Valimistel osutusid ametlikult 92,9% poolthäältega valituks 80 Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaati. Valimistel osales ametlikult 81,6% valijate üldarvust. Samal ajal toimusid valimised ka Lätis ja Leedus.
Vabariigi Presidendi Konstantin Pätsi 5. juuli 1940 otsus number 175: "Riiklikel kaalutlustel määran Riigivolikogu uue koosseisu valimised ja Riiginõukogu uue koosseisu kujundamise". Samal päeval andis Vabariigi Valitsus korralduse Riigivolikogu valimiste kohta, valimiste päevaks määrati 14.–15. juuli 1940. Vabariigi Valitsuse 9. juuli 1940 täiendav korraldus Riigivolikogu valimiste kohta täiendas Riigivolikogu valimise seadust järgmiselt:
II Riigivolikogu koosseis
Valimistel osutusid ametlikult valituks kõik esitatud 80 Eesti Töötava Rahva Liidu kandidaati.
Riigivolikogu II koosseisu liikmete nimekiri
pisi|Valimiste kandidaadid
Vastvalitud Riigivolikogu võttis 21. juulil 1940 vastu deklaratsiooni riigivõimust Eestis, millega Eesti kuulutati Nõukogude Sotsialistlikuks Vabariigiks (RT 1940, 74, 733).
25. augustil 1940 nimetati Riigivolikogu ümber Eesti NSV Ajutiseks Ülemnõukoguks ja 7. aprillil 1941 Eesti NSV Ülemnõukoguks.
Hellenism
Hellenism on kultuuriperiood Aleksander Suure surmast 323 eKr kuni Egiptuse langemiseni Rooma võimu alla 30 eKr. Hellenism tähendab pärast Makedoonia Aleksandri vallutusi idamaadesse rännanud kreeklaste ja makedoonlaste kultuuri segunemist idamaade kultuuriga.
Hellenismi ajajärgu kultuuris lahknesid loodusteadused ja filosoofia, kreeka keel (koinee = Atika murdel põhinev kreeka keel) sai maailmakeeleks ja kirjanduses kadusid rahvalikud jooned (tekkis elitaarne kirjandus). Sõjavägi hakkas koosnema palgasõduritest, sõjatehnika ja sõjalaevad täiustusid. Linnad muutusid välisilmelt kreekalikeks. Kõikidel uuslinnadel oli korrapärane kavastus, linnatänavad ehitati 90° ristuvaks, mis moodustasid korrapäraseid ruudu- või ristkülikukujulisi kvartaleid. Rajati suurlinnad Aleksandria (Egiptus), Antiookia (Süüria) ja Pergamon (Väike-Aasia).
Aleksandria
Hellenismiajastu suurim linn oli Egiptuse Aleksandria, mille elanike arv oli üle ühe miljoni. Hellenistlik kultuur edenes suurel määral tänu piirkondlike valitsejate soosingule. Eriti paistsid sellega silma Egiptuse Ptolemaiosed. Aleksandriasse rajati Muusade tempel – Aleksandria Museion – millest kujunes suur kuningate ülalpeetav kultuuri ja teaduse keskus, kuhu valitsejad kutsusid silmapaistvamaid poeete ja õpetlasi kogu kreeka maailmast. Museioni juurde rajatud rikkalik Aleksandria raamatukogu sisaldas enam-vähem kogu kreeka kirjasõna. Seal kirjutati käsikirju ümber ja tehti sellega seotud filoloogilist uurimistööd. Aleksandria raamatukogu korraldajad ja juhatajad olid oma aja kuulsaimad poeedid ja õpetlased: raamatukogu kataloogidele (pinakes) pani aluse filoloog ja õukonnalüürik Kallimachos, juhatajatena aga toimisid hellenismiaja kuulsaim eepik Apollonios Rhodoselt, silmapaistev astronoom, geograaf ning ajaloolane Eratosthenes Kyrenest jt.
Hellenismiajastul omandas alates 2. sajandist eKr suure tähtsuse Pergamon Väike-Aasias, Kreekas aga püsis, eriti filosoofiakeskusena, endiselt olulisena Ateena.
Hellenismi ajalõik oli Kreeka teaduse hiilgeaeg. Klassikalisel perioodil veel filosoofia kui terviku raames püsinud teadusharud eraldusid nüüd omaette valdkondadeks – matemaatika (Eukleides, Ptolemaios jt); füüsika (Archimedes jt), Ptolemaios pidas kosmose keskkohaks maakera ja koostas maakaardi.
Skulptuuris hakati rõhutama inimisiku välimust, rõhuga tunnetel ja liikumises, ilmus naise (alasti) figuur. Kreeka skulptuuri ilmuvad tohutute mõõtmetega kujud – kolossid (ilmne egiptuse kultuuri mõju).
Religioonis kujunesid uut laadi uskumused, ida ja lääne usuliste arusaamade ühinedes algas jumalate samastamine (uskuda võis ka kõiki vanu jumalaid). Religioonist kadusid kodanikkonda ühendavad suured usupidustused, mis asendusid müsteeriumikultustega.
Rōmaji
Rōmaji (jaapani keeles ローマ字, 'rooma märgid') on ladina tähtede nimetus jaapani keeles. Jaapani kirjamärkide kirjutamist ladina tähestiku abil nimetatakse romaniseerimiseks.
Hepburni süsteemi kohaselt muutub näiteks pikk “o” märgiks ō, mis on samaväärne Kunrei süsteemi “oo”-ga. Vaata Illustreeriv tabel:
Eesti Hiragana Hebonshiki Kunrei Wāpuro ülemine tase じょうだん jōdan jôdan joudan kunst じゅつ jutsu zyutu dyutu nugakäsi しゅとう shutō syutô syutou Shitoryu しとりう Shitōryū Shitôryû Shitouryuu Shotokan しょうとうかん Shōtōkan Syôtôkan Shoutoukan
Zeithaini vald
Zeithaini vald on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Meißeni kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Riesa-Großenhaini kreisi.
Vallaosad
Cottewitz, Gohlis, Jacobsthal, Kreinitz, Lorenzkirch, Moritz, Neudorf, Promnitz, Röderau-Bobersen, Zeithain ja Zschepa.
Aleksandr Jakovlev
pisi|Aleksandr Jakovlev Aleksandr Jakovlev (vene keeles Александр Николаевич Яковлев; 2. detsember 1923 Koroljovi küla, Jaroslavli kubermang, Venemaa – 18. oktoober 2005 Moskva, Venemaa) oli vene päritolu NSV Liidu poliitik.
Ta oli aastatel 1973–1983 Nõukogude Liidu suursaadik Kanadas.
Aleksandr Jakovlev oli NLKP KK Poliitbüroo liige ja NLKP KK sekretär.
Aleksandr Jakovlev püüdis läänemaailma demokraatia kogemusi sobitada Nõukogude Liidu ühiskonda. Perestroika ja glasnosti aegadel oli Jakovlev üks järjekindlamaid Mihhail Gorbatšovi reformipoliitika toetajaid, avalikustamispoliitika eestvedajaid ning Boriss Jeltsini liitlane augustiputši ajal.
NSV Liidu rahvasaadikute II kongressil oli ta üks Molotovi-Ribbentropi pakti avalikustajaid.
Aleksei Polujan
Aleksei Polujan (vene Алексей Владимирович Полуян; 4. aprill 1965 Leningrad – 8. jaanuar 2010) oli vene teatri- ja filminäitleja.
Natura 2000
Natura 2000 on Euroopa kaitstavate alade võrgustik, mis on koostatud Euroopa Liidu looduskaitsedirektiivide alusel. Selle eesmärk on kaitsta haruldaste või ohustatud loomade, lindude ja taimede elupaiku ja kasvukohti.
Aleksei Polujan
Aleksei Polujan mängis peaosa filmis "Last 200" (vene keeles "Груз 200").
Aleksandr Jakovlev
Endise suursaadikuna Kanadas oli Jakovlev Gorbatšovi peamine nõuandja peasekretäri viiel kohtumisel USA presidendi Ronald Reaganiga.
Natura 2000
Ajalugu
1992. aasta mais võttis Euroopa Liidu Parlament vastu seadustiku, kus sätestati kõige ohustatumate elupaikade ja liikide kaitse Euroopas. Selles seadustikus oli kaks osa: loodusdirektiiv (the Habitats Directive) ja linnudirektiiv (Birds Directive), mis võeti vastu 1979. aastal. Need kaks direktiivi on ka Natura 2000 võrgustiku baasdirektiivid.
Kurgolovo
Kurgolovo ehk Kurkula ehk Kurkola (vene keeles Курголово) on küla Kurgolovo poolsaare põhjaosas Venemaal, ajaloolisel Ingeri- ja Vadjamaal (Kosemkina kihelkond). Asub Lipovo järve põhjakaldal. Praeguse haldusjaotuse järgi kuulub Leningradi oblasti Kingissepa rajooni Ust-Luga külaasundusse (Усть-Лужское сельское поселение).
Tiina Talumees
Tiina Talumees (sündinud 28. septembril 1973) on eesti moedisainer.
Ta lõpetas 1991. aastal Tallinna Reaalkooli ja 1997. aastal moekunsti erialal Eesti Kunstiakadeemia.
Suure osa Tiina Talumehe loomingust hõlmavad pruutkleidid ja iga-aastase presidendivastuvõtu tualetid.
George Lascelles, seitsmes Harewoodi krahv
'''George Lascelles, 7. Harewoodi krahv''' (George Henry Hubert Lascelles; 7. veebruar 1923 London – 11. juuli 2011) oli seitsmes Harewoodi krahv.
Sünni ajal oli ta Briti troonipärimisjärjekorras 6. kohal, surma ajal 46. kohal.
Aastatel 1929–1947 kandis ta tiitlit "vikont Lascelles". Harewoodi krahviks sai ta 23. mail 1947, kui suri tema isa.
Perekond
Ta oli Henry Lascellesi ja printsess Mary vanem poeg. Ta oli ka kuningas George V vanim lapselaps ning kuninganna Elizabeth II tädipoeg. Tema vanavanemad, kuningas ja kuninganna olid ristimise ajal tunnistajateks.
Haridus ja sõjaväeteenistus
Ta õppis Etoni Kolledžis, Cambridge'i ülikoolis ja teenis seejärel Briti armees. Ta edutati kapteniks ning ta võitles teise maailmasõja ajal Itaalias. 1944–1945 oli ta sakslaste käes sõjavangis Golditzi lossis.
Ooper
Muusikaarmastajana pühendas Harewoodi krahv oma elu ooperile. Ta oli aastatel 1950–1953 ajakirja Opera toimetaja ning Royal Opera House'i direktor aastatel 1951–1953 ja 1969–1972.
Ta on kirjutanud kolm muusikateemalist raamatut: "Kobbé's Complete Opera Book" (1953), "The Tongs and the Bones" (autobiograafia, 1981) ja "Kobbé's Illustrated Opera Book" (1989).
Abielu ja lapsed
29. septembril 1949 abiellus Harewoodi krahv Marion Steiniga, kuulsa pianisti ja ooperilauljaga. Neil oli kolm poega:
Abielu lõppes 1967. aastal lahutusega, mis oli tollal suur skandaal. Marion abiellus pärast seda poliitik Jeremy Thorpe'iga. George abiellus 31. juulil 1967 Patricia Tuckwelliga, kes oli austraallasest viiuldaja. Neil oli üks poeg:
Kuna Mark Lascelles sündis väljaspool abielu, ei kuulu tema ega tema järglased Briti troonipärimisjärjekorda ega pretendeeri Harewoodi krahvi tiitlile.
Indrek Leivategija
Indrek Leivategija (sündinud 28. juunil 1986 ) on eesti tšellist.
Ta lõpetas 2005. aastal Heino Elleri nimelise Muusikakooli Reet Metsa tšelloklassis. Seejärel õppis ta aasta Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias Henry-David Varema juures ning jätkab õpinguid Müncheni Muusika- ja Teatriakadeemia magistrantuuris professor Wen-Sinn Yangi tšelloklassis. Selle kõrval on ta alates 2011. aasta sügisest ka Itaalias Fiesole Muusikakoolis Natalia Gutmani õpilane.
Indrek Leivategija on osalenud meistrikursustel ja konkurssidel nii Eestis kui ka võõrsil ning pälvinud preemiaid, kontserte ja salvestisi (Eesti Rahvusringhäälingule, Baieri Ringhäälingule, Saksa Raadiole). Aastatel 2008–2010 töötas ta Baieri Ringhäälingu orkestris (Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks) ning on praegu vabakutselisena seotud mitme Saksamaa tipporkestriga.
Indrek Leivategija on käinud kontserdireisidel Taanis, Soomes ja Saksamaal, osalenud Vanemuise ja Estonia teatri orkestrite ning ERSO töös.
Isiklikku
Tema ema Kadri Leivategija on 2001. aastast Heino Elleri Muusikakooli direktor, tema isa Andres Leivategija on sama kooli viiuli- ja vioolaõpetaja.
Anoomia
Anoomia on sotsioloogia mõiste, mida tõlgendatakse erinevalt, kuid mis üldiselt tähendab normide puudumist.
Anoomia on ühiskonna seisund, kus lagunevad sotsiaalsed normid ja sotsiaalsed institutsioonid. Tavaliselt sellises situatsioonis on inimtegevused ebastabiilsetes tingimustes ning toimub lahknevus ühiskonnas väljakujunenud eesmärkide ja nende saavutamiseks kasutatavate inimestele kättesaadavate seaduslike vahendite vahel. Sotsiaalsete normide lagunemise tõttu ei suuda ühiskond anda indiviididele moraalset kindlasuunalist tuge sotsiaalsetes institutsioonides ning kaob tulemuseks side indiviidide ja ühiskonna vahel.
Sellised sotsioloogid nagu Émile Durkheim, Robert King Merton ja Piritim Sorokin arendasid anoomia mõistet ja uurisid anoomia nähtuse mõju ühiskonnale.
Durkheimi järgi on anoomia "normituse" seisund ühiskonnas: väheneb toimimisega seotud normide järgimine, kaovad üldtunnustatud normid.
Robert Mertoni järgi on anoomia normide konflikt – olukord, milles ühiskonna poolt väärtustatavad eesmärgid pole saavutatavad üldtunnustatud vahenditega.
Sotsioloogiline käsitlus
E. Durkheim on uurinud kahte anoomia konkreetset vormi: majanduslikku anoomiat ja niinimetatud abieluanoomiat. Esitatud mõistete paremaks mõistmiseks kirjutab Durkheim oma teoses „Enesetapp” veel kahest mõistetest – regressiivsest ja progressiivsest anoomiast.
Durkheim konstrueeris teoreetilise mudeli ühiskonnast, mis oli aktuaalne tema ajastul. Teooria mõistmiseks tuleb vaadata anoomia mõistele kui ilma normideta ühiskondliku seisundile.
Durkheimi mudeli peamised väited on :
Robert Merton (1949): sotsiaalne olukord või indiviidi käitumine, mis pole olemasoleva väärtuste ja reeglite raamistiku tõttu ühiskonnas lubatud.
Merton oli rohkem huvitatud anoomia ja ühiskonna struktuuri koostoime mehhanismist. Ta tegi selgeks anoomia võimalikud põhjused, analüüsides kultuurilisi ja sotsiaalseid institutsioone. Mertoni anomaaliakontseptsioonis saab eristada järgmisi punkte :
Merton tahtis oma kontseptsiooniga edastada, et sotsiaalne struktuur tahab isiku üledomineerida, sundides teda muutuma, kuid ühiskondlikud huvid ei lange alati kokku isiku sisemiste huvidega.
Psühholoogiline käsitlus
1. Amnestilise sündroomi avaldumine, mille korral inimene kaotab nimede mäletamise võime täielikult või osaliselt. Termini kasutamist ei saa rakendada tavaelus.
2. Olukord, mis kirjeldab kõrgelt arenenud ühiskondades elavate inimeste psühholoogilist seisundit. Vaatamata sellele, et väliselt on ühiskond väga arenenud, tunnevad inimesed end spetsialiseerunud sotsiaalse struktuuri tõttu isoleerituna.
Põhjused
Durkheimi seisukoht anoomia kohta põhines Thomas Hobbesi inimloomuse teoorial. Hobbesi teoorias on vaatekoht, kus puuduvad indiviidi ambitsioonide ja vajaduste täitmise piirangud. Durkheim peab anoomiat niinimetatud „ebanormaalseks“ sotsiaalseks vormiks, milles ei suuda ühiskond iseseisvalt liikuda mehaanilisest solidaarsusest (vananenud ühiskondade omadus) orgaanilise solidaarsuse vormiks (põhimõte, mille järgi võib ühiskonda pidada tänapäevaseks).
Samal ajal võib ühiskonnas anoomiat põhjustada liiga kiire majanduskasv või majanduse langus, mis ei olnud eeldatud ühiskonnaga.
Merton arvas, et anoomia tekib siis, kui ühiskonnaliikmed ei saa seaduslikult ühiskonnas väljakujunenud eesmärke saavutada. Sellisel juhul kasutavad inimesed ebaseaduslikke meetodeid ja kohanevad anoomiaga. Kõige sagedamini räägitakse hälbivast käitumisest.
Deviatsioon
Robert Merton sõnastas anoomia kontseptsiooni, mida hakati rakendama hälbiva käitumise uurimisel. Mertoni tüpoloogia kirjeldab nelja olukordade arendamise varianti, kui kultuuriliste väärtuste ja ühiskonna poolt eesmärkide saavutamiseks võetud vahendite vahel on lõhe. Need on :
Merton usub, et anoomia on nii ühiskonna muutuste allikas kui ka probleemide algataja.
Tagajärjed
Sotsiaalset anoomiat võib ühiskonnas ära hoida ideoloogia, mis toob ühiskonnale tasakaalu ja stabiilsuse tunnet. Ideoloogia peab ühiskondlikul tasandil mängima kontrollivat ja organisatsioonilist rolli ning samal ajal tekitama indiviidi tasandil tasakaalu ja sotsiaalse heaolu tunnet.
Väljendus ühiskonnas
Anoomia seisundi näitajateks on kuritegevuse pidev kasv, eluliste eesmärkide ebaselgus ja pööratakse rohkem tähelepanu materiaalsetele hüvede olulisusele, mitte vaid vaimsetele hüvedele.
L'Autre...
"L'Autre..." on Mylène Farmeri kolmas stuudioalbum. See ilmus 9. aprillil 1991. Albumis on Farmeri edukaim singel "Désenchantée", mis püsis Prantsusmaa edetabelis esikohal üheksa nädalat.
Lood plaadil
1 Duett Jean-Louis Muratiga
Tiina Talvik
pisi|Tiina Talvik (2009) Tiina Talvik (sünninimi Tiina Tanimäe, 21. aprill 1938 Tartu – 9. veebruar 2021) oli eesti pediaater (lasteneuroloog) ja arstiteadlane, lasteneuroloogia eriala rajaja Eestis.
Haridus
1962. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja 1973. aastal kaitses samas meditsiiniteaduste kandidaadi kraadi väitekirjaga "Цитогенетическое исследование умственно отсталых детей с пороками развития и вопросы медико-генетической консультации" (Vaimselt alaarenenud laste tsütogeneetiline uuring ja meditsiinilis-geneetilise konsultatsiooni küsimused), juhendajad Ernst Raudam ja Aavo-Valdur Mikelsaar.
1992. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis meditsiiniteaduste doktori kraadi väitekirjaga "Гипоксическое и ишемическое поражение головного мозга у новорожденных: (клиническое, биохимическое и компьютерно-томографическое исследование)/Hypoxic-ischemic brain damage in neonates (clinical, biochemical and brain computed tomographical investigation)".
Töö
Aastatel 1962−1968 töötas ta Tartu Linna Kliinilise Lastehaigla pediaatrina, 1968−1975 oli ta Tartu Kliinilise Haigla meditsiinigeneetika kabineti juhataja. 1975. aastal asus tööle Tartu Riikliku Ülikooli neuroloogia ja neurokirurgia kateedrisse, töötades algul assistendi, hiljem dotsendina.
Aastatel 1968−1991 oli ta vabariigi pealasteneuroloog.
1991–1999 TÜ pediaatria kateedri juhataja (alates 1992 ka professor). 2000–2003 TÜ lastekliiniku pediaatria õppetooli juhataja ning Tartu Ülikooli lastekliiniku juhataja. 2003–2017 TÜ lastekliiniku vanemteadur, alates 2017 emeriitprofessor.
Isiklikku
Tema isa oli üliõpilas- ja majandustegelane Alfred Tanimäe, tema ema oli füüsikaõpetaja Liidia Tanimäe. Tema abikaasa oli arstiteadlane Raul Talvik, nende tütred on neuroloogid Katrin Gross-Paju (sündinud 23. mail 1963) ja Inga Talvik (sündinud 6. mail 1965).
Tiina Talviku ärasaatmine toimus 13. veebruaril 2021 Tartu Pauluse kirikus ja ta maeti samal päeval Tartu Raadi kalmistule.
2022. aasta suvel paigaldati Tammistu perekeskuse juurde Tiina Talviku mälestuspink.
Teise maailmasõja sõjaväeliste auastmete võrdlev tabel
Järgnev tabel näitab võrdlevalt ohvitseride auastmeid peamistes Teises maailmasõjas osalenud riikides.
VÕTI:
Head käed
"Head käed" (läti keeles "Labās rokas") on 2001. aasta Eesti ja Läti koostöös valminud film, mille on lavastanud Peeter Simm.
Filmi aluseks on Toomas Raudami jutustus "Arnold".
Süžee
Pärast autovargust Lätis läheb Margita jalgealune liiga kuumaks ja ta pageb rahulikku Eestisse. Unises väikelinnakeses Vineeris leiab ta peavarju peres, kus poeg on politseinik. Arnold hoiab võõral silma peal, samas kui sõbrad Adolf ja doktor Lepik võtavad uue elaniku hea meelega vastu. Ka asjaolu, et Margita eesti keelt ei räägi, pole takistuseks. Ent politseinik Arnold ei ole nii lihtsameelne, kui paistab. Ühel hetkel peab Margita valima sõpruse ja oma mineviku vahel.
Marion Stein
Marion Donata Stein (sünninimi Theresa Pamplamousse Stein; 18. oktoober 1926 Viin – 6. märts 2014) oli Austria ooperilaulja, kontsertpianist ja endine Harewoodi krahvinna.
Marion Stein oli muusik Edward Steini tütar.
Marion Steinil oli pikk ja tunnustatud muusikukarjäär.
Isiklikku
29. septembril 1949 abiellus ta George Lascellesiga ning neil sündis kolm poega: David, vikont Lascelles, James Lascelles ja Jeremy Lascelles.
Jaan Rannap
pisi|Jaan Rannap, [[Olivia Saar ja Maimu Berg Kirjanike Liidu üldkogul Tartus 23. märtsil 2012]]
Jaan Rannap (kuni 1936 Reinbach; sündinud 3. septembril 1931 Hallistes Pornuse vallas Pärnumaal) on eesti endine sportlane (kergejõustiklane) ja lastekirjanik.
Lõpetas 1956 Tallinna Pedagoogilise Instituudi matemaatika-füüsikateaduskonna ning töötas 1955–1977 ajakirja Pioneer toimetuses ja 1977. aastast Tähekese toimetuses.
Teoseid
Kirjutanud hea loodustunnetusega loomajutte ja kooliolusid kajastavaid jutustusi.
Isiklikku
Tema isa oli õpetaja Jaan Rannap, vend on muusikapedagoog ja pedagoogikateadlane Heino Rannap ning vennapoeg Rein Rannap.
Ogandi
Ogandi on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Ogandi piirneb põhjas Mudaste, idas Kidaste ning läänes ja lõunas Sigala külaga.
Nimi
Lauri Kettunen on pidanud kohanime lähtekohaks eestikeelset sõna "oga". Paul Ariste arvates on kohanimi tulnud rootsikeelest åkernäs äng ('põllunina heinamaa'), eestirootsi keele sõnadest ågar, åkar, åker 'põld' ja näs ('nina, neem'). Algne talunimi osutab, et ndi-lõpp on algselt olnud niidi. Kohanime varasem mainimine 1795. aastal kujul Ogganidi võimaldab Marja Kallasmaa arvates tõlgendada talunime kui Okkaniidi.
Loodus
Ogandi piirneb põhjas Kidaste ojaga ja läänes Haavasoo järvega. Küla lääneosa jääb Kõrgessaare–Mudaste hoiualale.
Talud
Ogandi talud 1917
Ajalugu
Ogandi kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla ja oli algselt Mudaste koosseisus, kus 1795 oli talunik Ogganidi Jaak. Jaagu järglased said 1835. aastal perekonnanimeks nime Oga (Ogga), talus olnud sulastüdrukud Kelk ja Malw.
Taristu
Ogandit läbib edelast kirdesse Posti–Malvaste tee.
Aarhusi Ülikool
Aarhusi Ülikool (taani keeles Aarhus Universitet) on Aarhusis asuv ülikool, mis asutati 1927. aastal. Kõrgkoolide pingerea järgi oli kool 2008. aastal THE-QS World University Rankings 81. ja põhjamaistest ülikoolidest kolmas ning 2007. aastal maailmas 126. kohal.
Shanghai Academic Ranking of World Universities pingereas oli see 17 000 ülikooli seas 2008 aastal 93. ülikool maailmas.
Ülikooli hoone kuulub Taani kultuurikaanonisse.
pisi|tühi|Ülikooli park
Püha Martin
pisi| Püha Martin (ka Martin Tours'ist, ladina keeles Martinus, Sanctus Martinus Turonensis; u 316 Savaria – 11. november 397 Candes) oli munk ja Toursi kolmas piiskop. Ta on kuulutatud pühakuks, tema mälestuspäev on 11. november (eesti rahvakalendri mardipäev on nihkunud päev varasemaks).
Martin rajas Liguges esimese kloostri – Gallia kloostri.
Martin on nii kerjuste kui Prantsuse kuningate kaitsepühak.
Eestis on Martinile pühitsetud Käina kirik, Martna kirik, Türi kirik, Valjala kirik, Vändra kirik ja Rannu kirik.
Lugu Martini mantlist
Martin oli Rooma kaardiväes nekrut, kui ühel ööl nägi külmetavat kerjust. Ta rebis pooleks oma mantli ja andis teise poole kerjusele. Järgneval ööl nägi ta unes Jeesus Kristust, kellel oli ümber see pool mantlit, mille ta oli ära andnud. Martinist sai kristlane, ta keeldus sõdimast ja pandi vangi, kuid lõpuks lasti vabaks.
Voolutrafo
Voolutrafo on mõõtetrafo vahelduvvoolu tugevuse potentsiaalivabaks mõõtmiseks. Voolutrafo kaudu antakse mõõtevool ampermeetrisse, elektriarvestisse või kaitselülitusse. pisi|Vooluga juhti ümbritseva sekundaarmähisega voolutrafo pisi|Primaar- ja sekundaarmähisega voolutrafo
Voolutrafo ehitus ja talitlus
Voolutrafo koosneb primaarmähisest, mida läbib mõõdetav vool, ja sekundaarmähisest, milles indutseeritakse vool. Sekundaarvool on seda väiksem, mida väiksem on primaarmähise keerdude arv N1 sekundaarmähise keerdude arvu N2 suhtes. Piirjuhul võib primaarmähise aset täita tema südamikus olevat akent läbiv primaarvooluga juht (juhe, kaabel, voolulatt).
Voolutrafo sekundaarvool on võrdlemisi täpselt võrdeline primaarvooluga. Nimi-sekundaarvool on enamasti 5 A, kuid võib olla ka väiksem, näiteks 1 A.
Ohutuse pärast peab mõõteahelasse ühendatud voolutrafo sekundaarmähise üks klemm olema maandatud ja sekundaarahel mõõteriistaga ühendatud; sel juhul on sekundaarmähis praktiliselt lühistatud ja välditud eluohtlikult kõrge pinge.
pisi|300px|Summavoolutrafo [[rikkevoolukaitselülitis]]
Summavoolutrafo
Summavoolutrafosid kasutatakse kolmefaasiliste ahelate rikkevoolukaitselülitites. Niisuguse elektriahela kõikide faasijuhtmete voolude summa on tavaolukorras nullilähedane. Summavoolu mõõtmine võimaldab tuvastada ohtliku rikkevoolu. Rikkevool võib esineda elektriseadmete või juhtmete isolatsioonirikke tõttu.
Strawberry Fields Forever
"Strawberry Fields Forever" on ansambli The Beatles laul, mis salvestati 1966. aasta lõpus ning avaldati singlina 1967. aasta veebruaris.
Loo sisu ja vorm on impressionistlik ja unenäoline. Lennoni enda sõnutsi on tegu muusikalises vormis psühhoanalüüsiga.
Ajakirja Rolling Stone 2004. aastal koostatud 500 kõigi aegade parima laulu edetabelis jõudis lugu 76. kohale.
Alfred von Tirpitz
Alfred Peter Friedrich von Tirpitz ['alfreet või 'alfred fon t'irpits] (19. märts 1849 – 6. märts 1930 Ebenhausen, Müncheni lähedal) oli Saksa admiral, Saksa keiserliku mereväe juhataja Esimeses maailmasõjas aastatel 1914–1916.
Teenistus sõjamerelaevastikus
Alfred von Tirpitz oli pärit riigiteenistuja perekonnast ning alustas teenistust Preisimaa sõjamerelaevastikus 1865. aastal mereväelasena, pärast mida asus õppima ja lõpetas Kieli Mereväekooli, mille lõpetas 1869. aastal. Pärast sõjakooli asus Tirpitz teenima torpeedokaatrite flotilli ning järgnevalt edutati torpeedokaatrite laevastiku peainspektoriks. Peainspektorina huvitus ta ning muutus allveelaevade sõjalise kasutamise entusiastiks ning propageerijaks.
1895. aastal edutati ta tiibadmiraliks ning teenis aastatel 1896–1897 Saksa ristlejate laevastiku juhina Ida-Aasias.
Saksamaa sõjalaevastiku arendamine
1897. aastal määrati Tirpitz Saksa keisririigi keiserliku mereväe riigisekretäriks ehk kantsleriks. Kantslerina alustas Tirpitz keiser Wilhelm II toetuses Saksamaa keisririigi sõjalaevastiku arendamiseks ja suurendamiseks, eesmärgiga võistelda Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi Kuningliku Laevastikuga (British Royal Navy).
1898. aastal võeti von Tirpitzi initsiatiivil vastu Laevastiku arendamise I kava ja 1900. aastal II kava, mille kohaselt selleks, et Saksa laevastik oleks suuteline võistlema Kuningliku Laevastikuga kavatseti 17 aasta jooksul ehitada Saksamaal 2 lipulaeva, 36 lahingulaeva, 11 suurt ja 34 väikest ristlejat. Tirpitzi laevastiku ehitusprojektid tekitasid Saksamaa ja Suurbritannia vahel võidurelvastumise.
1899. aastal sai ta viitseadmirali, 1903 admirali ja 1911 suuradmirali auastme.
Saksamaa ja von Tirpitz Esimeses maailmasõjas
1914. aastal määrati Tirpitz Saksa keisririigi keiserliku mereväe juhatajaks.
Esimene maailmasõja alguseks 1914. aasta suvel oli Saksamaa suutnud ehitada vaid 29 lahingulaeva Briti laevastiku 49 lahingulaeva vastu, mistõttu ei olnud Saksamaa laevastik võimeline asuma Briti laevastikuga otsesesse konfrontatsiooni, vaid laevastike vahel toimus pidev taktikaline manööverdamine ning üksikud mereoperatsioonid vaid osapooltele edukate sõjaliste vahekordade korral.
Saksamaa sõjamerejõudude nõrkuse tõttu propageeris ta allveelaevade aktiivset kasutamist sõjas, lootuses allveelaevade abil võrdsustada Saksamaa ja Briti sõjamerejõud.
Agressiivse allveesõja tulemusena, mille käigus Saksamaa allveelaevad uputasid peale Suurbritannia laevade ka Suurbritanniaga kaubavahetuste teostavate neutraalsete riikide kaubalaevastiku laevu, uputati 1916. aasta märtsis Ameerika Ühendriikide laev, mis viis koos Zimmermanni telegrammiga Ameerika Ühendriikide poolse sõja väljakuulutamiseni Saksamaa vastu ning Esimesse maailmasõtta astumiseni Suurbritannia ja Antandi lepingu riikide poolel.
1916. aastal läks Tirpitz erru protestiks allveelaevasõja piiramise vastu pärast Lusitania uputamist.
Tegevus pärast I maailmasõda
Tema järgi nimetati 1939. aastal valminud saksa sõjalaev Tirpitz.
Thalese teoreem
Thalese teoreemi kohaselt on ringjoone diameetrile toetuv piirdenurk alati täisnurk.
Ajalugu
Thalese teoreem on nime saanud Thalese järgi Mileetosest (umbes 625 – 547 eKr). Thalese teostest ei ole midagi säilinud. Vana-Kreekas oli kombeks avastused omistada eriti tarkadeks peetavatele meestele, hoolimata sellest, kes need avastused õigupoolest tegi. Eriti kehtib see pütagoorlaste kohta, kelle hulka Thales küll ei kuulunud: tema oli varasem mees. Thalesele omistavad selle teoreemi Proklos ja Diogenes Laertios, nende eeskujul ka kõik hilisemad allikad.
Thales polnud esimene, kes seda teoreemi teadis. Vana-Egiptuses ja Babüloonias tunti seda empiiriliselt, kuid pole teada, et nad oleksid suutnud seda tõestada. Thales väidetakse olevat esimene, kes selle teoreemi tõestas. Selleks jagas ta uuritava kolmnurga ABC kaheks võrdhaarseks kolmnurgaks ABO ja BOC ning kasutas oma varasemat avastust, et võrdhaarse kolmnurga alusnurgad on võrdsed. Samuti teadmist, et kolmnurga nurkade summa võrdub kahe täisnurgaga. (Tõestuse videomaterjali saab vaadata arutelu lehelt)
Pöördteoreem
Tõene on ka Thalese teoreemi pöördteoreem: Täisnurkse kolmnurga hüpotenuus on ühtlasi selle kolmnurga ümberringjoone diameetriks.
Kui kombineerida Thalese teoreem ja tema pöördteoreem, siis saame järgmise tõese lause: Kolmnurga ümberringjoone keskpunkt asub ühel kolmnurga külgedest siis ja ainult siis, kui see kolmnurk on täisnurkne.
Viited
Teorema de Tales משפט תאלס
Andrei Tarkovski
Andrei Arsenjevitš Tarkovski (vene keeles Андрей Арсеньевич Тарковский, 4. aprill 1932 – 29. detsember 1986) oli vene filmilavastaja.
Elukäik
Andrei Tarkovski sündis 1932. aastal Ivanovo oblastis Volga ääres Zavražjes. Isa Arseni Tarkovski (luuletaja ja tõlkija) jättis 1935. aastal naise, poja ja tütre maha. Ema töötas kuni pensioniikka jõudmiseni Moskva Näidistrükikojas.
Sõja ajal olid lapsed sugulaste juures Volga ääres, pärast sõda naasid nad Moskvasse. Andrei Tarkovski käis nii muusika- kui ka kunstikoolis. Tema klassivend oli Andrei Voznessenski. 1951. aastal astus Tarkovski Idamaade instituuti. Õnnetusjuhtum põhjustas tal ajuvapustuse. Tervise taastamise vältel osales ta Kaug-Ida ekspeditsioonides.
Aastal 1954 asus Tarkovski õppima Üleliidulisse Kinematograafia Instituuti, kus tema juhendaja oli Mihhail Romm.
Õpinguaastail lavastas ta lühifilmid "Mõrvarid" (Убийцы, 1958), "Kontsentraat" (1958) ja "Täna veel ei vallandata" (Сегодня увольнения не будет, 1959).
Sel ajal avaldasid Tarkovskile mõju Luis Buñuel ja Ingmar Bergman, aga ka Akira Kurosawa, Robert Bresson ja Federico Fellini.
Hiljem hindas Tarkovski kõrgelt Michelangelo Antonioni ja Sergei Paradžanovi loomingut.
Üleliidulises Kinematograafia Instituudis leidis Tarkovski endale mõttekaaslase – režiiüliõpilase Andrei Mihhalkov-Kontšalovski. 1960. aastal lõpetas Tarkovski instituudi kiitusega. Diplomitööna valmis tal lastefilm "Teerull ja viiul".
Märtsis 1982 sõitis Tarkovski Itaaliasse filmi "Nostalgia" võtetele ja 1984. aastal otsustas ta Nõukogude Liitu mitte tagasi pöörduda.
Tarkovski suri 1986. aastal Pariisis kopsuvähki.
Kirjandus
Andrei Tarkovskist on tehtud hulk dokumentaalfilme, sealhulgas tema poja Andrei Tarkovski noorema film "Venemaa" (1996).
Nadežda Samsonova
Nadežda Samsonova (vene Надежда Васильевна Самсонова; 26. aprill 1924 Kiiev – 9. jaanuar 2010 Moskva) oli vene teatri- ja filminäitleja.
Püstikuühik
Püstikuühik (inglise keeles rack unit, tähis U, harvemini RU, saksa keeles HE) on mõõtühik, mis kirjeldab standardsesse, 19 või 23 tolli laiusesse püstikusse või seadmekappi paigaldatavate elektroonikaseadmete kõrgust. Üks U on 1,75 tolli ehk 44,45 mm kõrge.
Kui mingit seadet kirjeldatakse poole püstiku laiusena (half-rack), siis see tähendab, et ta võtab enda alla vaid poole 19 tolli laiuse seadmekapi laiusest. Nii näiteks "4U, pool püstikut" (4U half-rack) tähistab seadet, mille kõrgus on 4U ehk 7 tolli ja laius 9,5 tolli. Teoreetiliselt peaks selliseid seadmeid saama seadmekappi paigutada kaks tükki kõrvuti.
Seadmete esipaneelid ei ole siiski täpselt 1,75 tolli kõrged. Selleks, et lihtsustada seadmete paigaldamist, on esipaneelid 1/32 tolli (0,79 mm) madalamad kui U-ühik ise. Kasutades n ühikut kõrget seadet, on tema esipaneeli kõrgus h arvutatav valemiga h = (1,750n − 0,031) tolli = (44,45n − 0,79) mm.
2014
2014. aasta (MMXIV) oli 21. sajandi 14. aasta.
A1
A1 võib tähistada erinevaid asju.
Teed
A1 on teenumber mitmes riigis
Saksi Šveitsi kreis
Saksi Šveitsi kreis oli kreis Saksimaa kaguosas.
Kreisi omavalitsusüksused
(Elanike arv 31. detsember 2006)
Linnad:
Vallad:
2006. aasta Rootsi parlamendivalimised
2006. aasta Rootsi parlamendivalimised olid Rootsi parlamendi (Riksdagi) valimised 2006. aasta 17. septembril.
2004. aasta Leedu parlamendivalimised
2004. aasta Leedu parlamendivalimised toimusid kahes voorus 10. ja 24. oktoobril 2004.
Lühitutvustus
Valimissüsteem on paralleelsüsteem. Leedu Seimi 141 kohast täidetakse 70 kohta võrdelise valimissüsteemi järgi. 71 kohta täidetakse ühemandaadilistes ringkondades. Valijatel on kaks häält. Üks hääl antakse nimekirja poolt, teine oma valimisringkonna lemmikkandidaadile.
Valimisreeglid võrdelise valimissüsteemiga täidetavas osas
Kõigepealt tehakse kindlaks nimekirjad, mis ületasid valimiskünnise. Valimiskünnis on 5% partei ja 7% valimisliidu puhul. Künnise ületanud nimekirjade vahel, jaotatakse kohad Hare'i-Niemeyeri kvootide ja suurimate ülejääkide meetodi abil. Nimekiri on kinnine. See toimub valimiste esimeses voorus.
Isikumandaadid
Et ringkonnas võita esimese vooruga, peab võitja koguma 50% pluss ühe hääle kehtivatest häältest ja ringkonnas peab valimisaktiivsus olema vähemalt 40%. Kui osalus jääb alla 40%, loetakse parlamenti valituks kandidaat, kes sai kõige rohkem hääli, kuid mitte vähem kui 20% valimistel osalenud kodanike häältest. Kui ringkonna valimistulemused nendele tingimustele ei vasta, toimub kahe nädala pärast ringkonnas teine voor kahe rohkem hääli kogunud kandidaadi vahel.
INRI
pisi pisi
Kreeka keeles vastab samale lühendile INBI (Ἰησοῦς ὁ Ναζωραῖος ὁ Bασιλεὺς τῶν Ἰουδαίων), vene ja kirikuslaavi keeles kasutatakse ka lühendit И.Н.Ц.И. (Иисус Назарянин, Царь Иудейский).
Stollbergi kreis
Stollberg oli kreis Saksimaa edelaosas. 2008. aastast on osa Maagimäestiku kreisist.
Kreisi omavalitsusüksused
(Elanike arv 31. detsember 2006)
Linnad:
Ojaküla (Hiiumaa)
Ojaküla on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõpu poolsaare keskosas. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Stollbergi kreis
Kreisi omavalitsusüksused
Vallad:
Ojaküla (Hiiumaa)
Ojaküla küla piirneb põhjas Suurepsi, läänes Kaleste, lõunas Ülendi ja idas Kõpu külaga.
Nimi
Küla on saanud nime oja järgi, mida on hakatud nimetama Ojaküla ojaks. Kohta on esmamainitud 1535 Oakulle, 1688 nimetatud Oyakülla ja 1798 Ojakül.
Loodus
Ojakülas asuvad Kõpu Ojaküla Heinakopli rahn, Põrgukivi ja Suurikpõllu suurkivi. Suurem osa küla alast kuulub Kõpu looduskaitseala koosseisu.
Ajalugu
Ojaküla kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1535 oli Tallinna turberaamatus märgitud isik Hannus van Oakulle vp Dageden. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elasid Kõpu vakuses talunikud Oja Perti Jüri ja Oja Hannis. 18. sajandil küla likvideeriti ja asutati Kõpu karjamõis. Külas asus ka Kõpu metsavahikoht. Asundus tekkis 1920.-ndatel ja Kõpust eraldus Ojaküla külana 1997. aastal.
Nõukogude ajal asus külas piirivalvekordon.
Pangakonto
Pangakonto on konto, mida pank peab kliendi huvides. Pangakontol toimuvate tehingute üle peab arvestust nii klient kui ka pank oma raamatupidamises.
Ojaküla (Hiiumaa)
Taristu
Ojaküla piirneb põhjas Puski–Kõpu–Ristna teega ja idas Märjakaasiku–Kiduspe–Kõpu teega. Küla läbib Ojaküla tee.
Pangakonto
Pangakontod on näiteks
Ojaküla (Hiiumaa)
Kultuur
Ojakülas toimus 2009 ja 2017 Kõpu külade päev.
Aa mõis
Aa mõis (ka Aamõisa mõis; saksa keeles Haakhof) oli rüütlimõis Virumaal Lüganuse kihelkonnas. Nüüdisajal jääb endine mõisasüda Ida-Viru maakonna Lüganuse valla territooriumile Aa külla. Aa mõisa härrastemaja asub Põhja-Eesti paekalda lähedal.
Ajalugu
Suvel 1630 kinnistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf valduse Tallinna bürgermeistrile Georg von Wangersheimile. Wangersheimide perekonna kasutusse jäi mõis kuni 1787. aastani.pisi|Aa mõisa peahoone
Algul elasid mõisaomanikud tagasihoidlikus palkmajas. Aastatel 1696–1698, mil Aa mõisnikuks oli Georg Bogislaus von Wangersheim, ehitati Tallinna ehitusmeistri Peter Jonase juhtimisel kiviloss, mis palladianistlikult põhiplaanilt sarnanes umbes samal ajal ehitatud Palmse mõisahoonega ja paarkümmend aastat vanema Maardu mõisaga. Tegemist on ühega vähestest säilinud rootsiaegsetest mõisatest Eestis. Sellest ajast on säilinud kahekorruseline keskosa. Nagu Palmse mõisalgi, olid hoonel tiibosad, mis fassaadil eendusid ja tagaküljel taandusid. See oli üks esimesi lossilikult kujundatud mõisasüdameid Eestis.
Arvatavasti samal ajal rajati iluaed hoone tagant laskuvatele terrassidele, mis klindiveere all lõppesid tiikidega.
Põhjasõjas mõisahoone rüüstati ja põletati maha, nii et järele jäid ainult müürid.
Kindralleitnant Axel von Wangersheim, kes oli vahepeal Riia komandant, sai 1720. aastatel mõisa enam-vähem endisse korda. Umbes 1723 seati peahoonesse üles väga ilusad koobaltiga kirjatud kahhelahjud, millest üks on praegu Kadriorus endises "Lustihoones". Tislermeistritena töötasid mõisas näiteks Tobias Schamer ja J. G. Borchardt ja 1753 Johann Ulrich Rumber Saksamaalt.
18. sajandi lõpul jäi vana härrastemaja kitsaks. Seda laiendati meister Christian Gottlieb Waltheri juhtimisel mahukate ühekorruseliste tiibosadega. Fassaad muudeti klassitsistlikuks. Keskosa, mis varem oli taandunud, ehitati kinni ning selle otsa pandi barokne frontoon. Sellest ajast pärinevad ka kurekujuline tuulelipp hoone frontoonil (umbes samasugune nagu Narva Raekojal ) ning varaklassitsistliku nikerd-dekooriga peauks.
1782 oli mõisas 66 teenijat. Mõisale kuulus väike sadam. Nii mõnelgi vaiksel suveõhtul sõudis seltskond merele paberlaternate ja tammepärgadega ehitud paatides.
Aastatel 1787–1841 kuulus mõis Nasackinitele. Aastatel 1869–1886 oli Aa mõis Cramerite suguvõsa valduses, 1869 ostis Georg Wilhelm Cramer (1812–1882) mõisa Nasackinitelt ja loovutas 1882. aastal oma pojale Charlesile.
19. sajandist pärinevad moonakate majad, kus praegu on hooldekodule kuuluvad korterid, ning (sajandi teisest poolest) härrastemaja historitsistlikud puitpitsilised varikatustega verandad fassaadi sissekäigu ees.
1919 mõis natsionaliseeriti. Mõni aasta hiljem jagati mõisa maad asundustaludeks.
Alates 1924. aastast tegutseb mõisahoones hoolekandeasutus. Esimesed hoolealused toodi sisse juba detsembris 1923, ametlik avapidu toimus jaanuaris 1924.
Aa mõisaansambel on 1979. aastast arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.
Puuliikide rohke Aa park on looduskaitse all.
Restaureerimist alustati 1987–1988 pargi lääneservas paiknevast 18. sajandi lõpust pärinevast paviljonist, mis oli kõige viletsamas seisundis: krohv oli varisenud ja võlvid tillkusid. Töö valmis suvel 1988 (restaureerimise projekti autor Ü. Saar, sisekujundaja K. Roosi). Hoone võeti kasutusele kabelina.
Mõisaansambel
Hoonest ida pool asus tall, lääne pool varaklassitsistlik kuppelkatusega kaheksanurkne kabel. Edela pool asus suur karjaõu paljude hoonetega ümber hoovi. Kaugemal läänes oli vesiveski ja selle lähedal põllul kuivati ja rehi, mis tuleohutuse huvides paigutati mõisakompleksist kaugemale.
Seisukord
Peahoone väliskuju on pärit 19. sajandist. Et sees töötab hooldekodu, on maja heas korras. Maalitud kahlitega jalgadel ahi 18. sajandi algusest on viidud Eesti Kunstimuuseumi. Vasakule tiivale ehitati 1970. aastate lõpus suur kolmekorruseline hooldekodu juurdeehitis.
Muistend
Aa mõis olla vanasti olnud mereröövli loss. Ümberringi olnud männimets ja ümbrust kutsutud Människõrbeks. Mere poolt olnud lahtine vaade merele, maa poolt aga paks männimets. Mereröövlid eksitanud öösiti tuledega laevu ja riisunud varandusi.
Soo-alss
Taim kasvab lisaks sooaladele ka veekogude kallastel ja niisketel niitudel.
Eestis tavaline.
Taime vars on püstine, ruljas, tumeroheline. Varre kõrgus on 10...60 cm. Taime tipuosas asub pruunikas õisik (pähik), mis on 3...20 mm pikk. Soo-alss õitseb maist juunini.
James Lascelles
James Lascelles (s. 5. oktoobril 1953) on Suurbritannia muusik ning George Lascellesi ja tema esimese abikaasa Marion Steini teine poeg.
2011. aastal oli ta Briti troonipärilusjärjestuses 50. kohal.
1973 abiellus ta Fredericka Ann Durrhseniga ning neil sündis kaks last:
Teisest abielust Lori Leega on tal samuti kaks last:
Aftenposten A/S
Aftenposten A/S on Schibstedi tütarettevõte, mis annab välja ja trükib ajalehe Aftenposten hommiku- ja õhtuväljaannet, samuti mitut ajakirja ja veebisaiti. Ta tegeleb ka väljaannete levitamisega.
Ettevõttes oli 2007. aastal üle 800 töötaja ning selle aastakäive oli 2,5 miljardit Norra krooni.
David Lascelles, kaheksas Harewoodi krahv
David Henry George Lascelles, Harewoodi krahv (sündinud 21. oktoobril 1950 Paddingtonis Londonis) on 8. Harewoodi krahv ning filmi- ja televisiooniprodutsent.
Ta on Briti troonipärimisjärjekorras 2019. aasta seisuga 60. kohal.
Kuni oma isa surmani 11. juulil 2011 kandis ta tiitlit "vikont Lascelles".
Perekond ja noorus
David Lascelles ristiti All Saintsi kirikus Harewoodis. Tema ristivanemad olid Elizabeth II (sel ajal Edinburghi hertsoginna), kuninganna Mary, Margaret Hamilton-Russell (Boyne'i vikontess), Benjamin Britten ja Gerald Lascelles.
Abielu ja lapsed
Kuna Emily ja Benjamin Lascelles on sündinud enne oma vanemate abiellumist, ei kuulu nad troonipärimisjärjekorda ega oma õigusi Harewoodi krahvkonnale. Paar lahutas abielu 1989. aastal.
Olympia (Manet)
"Olympia" on Édouard Manet' õlimaal. Sellel on kujutatud lamavat alasti naist, kellele teenijanna lillekimbu ulatab.
Maal valmis 1863. aastal. Selle mõõdud on 130,5×190 cm.
Kuigi juba Manet' "Eine murul", mis valmis 1863, tekitas kõneainet ja vaenulikku kriitikat, võttis avalikkus "Olympia" vastu veelgi suurema sallimatusega. Konservatiivid pidasid seda maali amoraalseks ja vulgaarseks. Maal pandi välja Pariisi Salongi, kus esitleti Prantsusmaa kunsti suurimaid saavutusi. Ajakirjanik ja poliitik Antonin Proust kirjutas hiljem: "Kui "Olympia" lõuendit ei hävitatud, siis üksnes ettevaatusabinõuete tõttu, mida näituse administratsioon oli rakendanud."
Kuid maalil oli ka kaitsjaid. Émile Zola nimetas seda kiiresti Manet' meistriteoseks ja lisas: "Kui teised kunstnikud parandavad Venust maalides loodust, siis nad valetavad. Manet küsis eneselt, miks ta peaks valetama. Miks mitte tõtt rääkida?"
Lamavaid akte oli maalikunstis varemgi esinenud. Nendest võib "Olympia" eeskujudeks pidada eeskätt Tiziani "Urbino Venust", Giorgione "Magavat Venust" ja Francisco Goya "Alasti maja". Seda on kõrvutatud ka 19. sajandi alguses moodi tulnud maalidega odaliskidest, keda on korduvalt maalinud Jean Auguste Dominique Ingres, samuti Charles Jalabert. Niisugustel maalidel kujutati üldjuhul kas müütilisi tegelasi, eeskätt armastusjumalannat Venust, või odaliske.