cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sturmabteilung
1931–1932
1932. aastal toimunud Saksamaa presidendivalimiste tulemusel sai NSDAP parteijuht Adolf Hitler Saksamaa kantsleriks. SA massiorganisatsioonina, Ernst Röhmi juhtimisel kujutas Adolf Hitlerile riigijuhina SA iseseisvuse ja tänavavägivalla kalduvustega otsest ohtu, tema äsja saavutatud poliitilisele võimule.
Pikkade nugade öö
Pärast parteisisese võitluse tulemusel Saksamaal "pikkade nugade ööl" likvideeritud SA juhtkonna kõrvaldamist kaotas SA oma poliitilise tähtsuse ja muutus aja jooksul vähetähtsaks organisatsiooniks, mille ülesanneteks oli: natsionaalsotsialistlik propaganda, noorsoo kehaline kasvatus natsionaalsotsialistlikus vaimus, tegevus relvastamata abipolitseinikena, noorte ettevalmistamine ajateenistuseks sõjaväes, elanikkonna organiseerimine töökohustuste täitmiseks ning ka Saksamaa tsiviilõhukaitse süsteemis.
2A36 Giatsint-B
thumb|Giatsint-B muuseumis 152 mm haubits/kahur 2A36 Giatsint-B on Nõukogude Liidus valmistatud välihaubits. On kasutuses tänapäeval. GRAU koodnimetus 2A36.
Relval on märkimisväärne laskekaugus – 28,5 km ja mürsu algkiirus 945 m/s. Relv kaalub 9,76 t ja seda aitab teenindada hüdraulikasüsteem koos elektrisüsteemiga.
Relva on toodetud alates 1976. aastast ja see on u 10 riigi relvastuses. Uuemal ajal on lisatud veel tänapäevastavad moderniseeringud.
Valmistatud on ka liikursuurtüki versioon Giatsint-S.
Lääne-Austraalia hoovus
Lääne-Austraalia hoovus on külm hoovus India ookeanis, Läänetuulte hoovuse põhjaharu. Hoovab mööda Austraalia läänekallast lõunast põhjasse.
Veetemperatuur on veebruaris +19 °C lõunas kuni +26 °C põhjas, augustis vastavalt +15 °C kuni +21 °C. Vee soolsus on 35,5–35,7‰. Hoovuse kiirus on 0,7–0,9 km/t.
Hammasvaalalised
Hammasvaalalised (Odontoceti) on vaalaliste alamselts.
Hammasvaalalistel on teravad hambad, kuid ükski hammasvaalaline ei oska närida. Hambad on neil ainult saagi püüdmiseks.
Anabaptistid
pisi|Anabaptistide ristimistseremoonia [[Philadelphia|Philadelphias 17. sajandil]] Anabaptistid (kreeka anababtizό 'kastan uuesti vee alla, ristin') ehk taasristijad on 16. sajandil tekkinud radikaalsed protestantlikud rühmitused, keda iseloomustab täiskasvanute ristimine.
Anabaptistid uskusid, et laste ristimine on kehtetu ja inimene peab ristimise vastu võtma täiskasvanuna, isikliku otsuse alusel. Anabaptistid ei moodustanud ühtset usulahku, taasristimise komme oli levinud väga erinevate põhimõtetega rühmituste seas.
Mõned anabaptistlikud usulahud tegutsevad tänini, näiteks amišid, mennoniidid ja hutteriidid.
Kiislova
Küla kuulub Vaaksaarõ nulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Apu
Apu (soome 'Abi') on soome pere- ja üldajakiri, mis ilmub alates 1933. aastast. Ajakiri asutati töötute aitamiseks.
2006. aastal oli ajakirja trükiarv 224 545.
Kuuba Demokraatia Rahvusvaheline Komitee
Kuuba Demokraatia Rahvusvaheline Komitee (International Committee for Democracy in Cuba, lühendatult ICDC) on rahvusvaheline organisatsioon, mille eesmärgiks on näidata solidaarsust demokraatlike aktivistidega Kuubas ning vahendada Kuuba demokraatlikule opositsioonile majandusabi.
ICDC loodi 2003. aasta septembris pärast seda, kui Fidel Castro juhitud diktatuurirežiim oli sama aasta märtsis julmalt maha surunud opositsioonilised demokraatiapüüdlused Kuubas. ICDC loomise algataja oli Václav Havel, kes tegi sellekohase ettepaneku 2003. aasta juulis Madridis peetud Kuuba-teemalisel konverentsil.
ICDC ühendab kümneid väljapaistvaid poliitikuid ja intellektuaale üle maailma.
Carl Gustaf Nieroth
Krahv Karl Nieroth, ka Carl Gustaf Nieroth, soome keeles Kaarle Kustaa Nieroth (umbes 1650 – 25. jaanuar 1712) oli Rootsi väejuht ja riigitegelane.
Karl von Nieroth sündis Soomes, Mikkeli lähedal asunud Anttola mõisas, Tõdva-Kõnnu (Köndes) mõisnik Otto Reinhold von Nierothi (surnud 1654) ja Gertrude Baranoffi (surnud 1694) pojana. Tema ema oli Suure-Lähtru ja Anttola mõisnik Menschik Baranoffi (surnud 1625) ja Nurtu mõisast pärit Katharina von Uexkülli tütar.
thumb|Suur-Sarvilahti mõis (Suur-Sarvilahden kartano), Pernaja vald, Soome (umbes 1900)
Talle kuulusid Rootsis Södermanlandis asunud Djulforsi mõis ja Virumaal asunud Tõdva-Kõnnu (Köndes) mõis.
Krahv Nieroth suri ootamatult 25. jaanuaril 1712, peatudes Soomes Pernå vallas Sarvilahti mõisas. Ta maeti Katrineholmi Stora Malmi kirikusse (Stora Malms kyrka).
Perekond
Karl von Nieroth abiellus 7. jaanuaril 1686 Stockholmis Kristina Margareta Horn af Marienborgiga (surnud 1703), kelle vanemad olid Rootsi feldmarssal ja Bremen-Verdeni kindralkuberner (1666–1693), vabahärra Henrik Henriksson Horn af Marienborg (1618–1693) ja Emerentia Bengtsdotter Ribbing (1644–1670). Abielust sündis:
Kiksova
Kiksova (ka: Kiksuva, Kisova, Kiksi, Metsa) on küla Võrumaal Setomaa vallas.
Küla kuulub Mokornulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Pihtipudas
pisi|Kirik Pihtipudas on küla Soomes Kesk-Soome maakonnas Pihtipudase vallas.
Pihtiputaan mummo (Pihtipudase memm) on lihtkodaniku arusaamist eriti meediahariduses iseloomustav kõnekujund (vrd Tädi Maali).
Lion Feuchtwanger
pisi|Lion Feuchtwanger (1909)
Lion Feuchtwanger (7. juuli 1884 München – 21. detsember 1958 Los Angeles) oli juudi päritolu saksa kirjanik.
Feuchtwanger õppis kirjandust ja filosoofiat Müncheni ja Berliini ülikoolis. Ta alustas loometeed teatrikriitikuna ja asutas 1908. aastal kultuuriajakirja Der Spiegel. Ta töötas koos Bertolt Brechtiga ja mõjutas tema varast loomingut.
Mūzah bint Nāşir al-Misnid
pisi|Mūzah bint Nāşir al-Misnid Mūzah bint Nāşir al-Misnid (araabia keeles لشيخة موزة بنت ناصر المسند) on Katari emiiri Ḩamad ibn Khalīfah Āl Thānī teine abikaasa.
Lion Feuchtwanger
Feuchtwanger sai Saksamaal tuntuks juba 1925. aastal, pärast oma romaani "Juut Süss" ilmumist. 1930. aastal ilmus tema romaan "Edu", mis käsitles natsipartei tõusu ja langust (romaani ilmumise ajal tundus talle, et langus on juba käes). Uus fašistlik režiim hakkas teda kohe taga kiusama. 30. jaanuaril 1933, päeval, mil Adolf Hitler määrati Saksamaa kantsleriks, oli Feuchtwanger loengureisil Washingtonis. Järgmisel päeval helistas talle Saksamaa suursaadik USA-s Friedrich Wilhelm von Prittwitz und Gaffron, soovitades tal mitte enam Saksamaale tagasi pöörduda. Samal aastal rüüstasid valitsuse käsilased tema maja ja varastasid või hävitasid suure osa tema ulatuslikust raamatukogust. 10. mail 1933 põletasid natsid tema teoseid kõikjal Saksamaal. 25. augustil 1933 avaldas Saksamaa valitsuse ajaleht Reichsanzeiger esimese nimekirja isikutest, kellelt võetakse Saksamaa kodakondsus "ebalojaalsuse eest Saksa riigile ja rahvale" ning Feuchtwanger oli samuti selles nimekirjas.
Mūzah bint Nāşir al-Misnid
Perekond
Tal on emiiriga seitse last:
Lion Feuchtwanger
Feuchtwanger asus elama Lõuna-Prantsusmaale. 1940. aastal vallutas Saksamaa Prantsusmaa ja Feuchtwanger vahistati. Ta põgenes oma naise abiga vanglast ja neid abistasid mitu USA diplomaati, vaimulikku ja ajakirjanikku. Lõpuks õnnestus Feuchtwangeril Hispaania ja Portugali kaudu USA-sse põgeneda. Seal sai ta poliitilise varjupaiga ja elas kuni surmani Lõuna-Californias.
Näidend
Feuchtwangeri ajaloolistel romaanidel on filosoofiline ja poliitiline suunitlus.
Volta järv
Volta järv on veehoidla Ghanas. See on maailma suurim veehoidla, pindalaga 8502 km². Järve põhjapoolseim punkt on Yapei linn ja lõunapoolseim Akosombo pais. Punktide vahemaa on linnulennult 520 km. Akosombo pais tõkestab veevoolu Valges ja Mustas Volta jões. Varem moodustasid need kaks jõge Volta jõe, praegu voolab Volta jõgi paisu juurest Atlandi ookeani.
Järv tekkis 1965. aastal, mil ehitati Akosombo pais. Alalt, kuhu vesi paisutati, evakueeriti umbes 78 000 inimest koos 200 000 kariloomaga, kes paigutati vastrajatud linna; 200 ehitist lammutati.
Annihilatsioon
pisi|Feynmani diagramm positroni ja elektroni annihileerumisest virtuaalseks footoniks, mis siis laguneb uuesti elektroniks ja positroniks paaride tekke kaudu. Annihilatsioon on defineeritud kui objekti "täielik hävinemine". Sõna tüvi tuleb ladinakeelsest sõnast nihil (mitte midagi). Otsetõlge oleks "mitte millekski tegemine". Osakestefüüsikas kasutatakse seda sõna protsessi jaoks, mille käigus osake põrkub oma antiosakesega. Kuna peavad kehtima energia ja impulsi jäävuse seadused, ei kao osakesed päriselt, vaid muutuvad teisteks osakesteks. Kokkupõrkel kandub osakese ja antiosakese energia üle tekkinud väljaosakesele (gluuon, W/Z boson või footon). Need osakesed omakorda muutuvad uuteks osakesteks.
Annihileerumise energia
Annihileerumisel vabanev energia on väga suur. Seda väljendab valem E = (m1+ m2) c2, kus
Volta järv
Järve läänekaldal asub Digya rahvuspark.
Annihilatsioon
Annihileerumise energia
Tuleb silmas pidada, et lisaks annihileerumise energiale kannavad annihileerumise tulemusena tekkinud osakesed ära ka annihileerunud osakeste seisuenergiat ületanud energia. Ehk kui osake ja antiosake elementaarosakeste kiirendis omavahel kokku põrkavad, siis saavad annihileerumise tulemusena tekkivad osakesed endale ka kokku põrganud osakeste kineetilise energia.
Annihileerumise tingimused
Annihileerumine on võimalik ainult osakese ja tema antiosakese vahel.
Volta järv
9. aprillil 2006 uppus järvel reisipaat, elu kaotas umbes 120 inimest.
Annihilatsioon
Annihileerumise tingimused
Tulenevalt energia jäävuse seadusest peab tekkima vähemalt üks osake, mis võtab enda kanda nii annihileerunud osakestel olnud kui ka annihileerumise tulemusena tekkinud energia. Samuti ei tohi rikkuda implusi jäävuse seadust ning seega peab annihilatsiooni tulemusena eralduvaid osakesi olema vähemalt kaks või rohkem.
Aine ja antiaine annihileerumine
Ulmeraamatutes tihti kirjeldatud aine ja antiaine annihileerumine taandub tegelikult aine moodustanud elementaarosakeste annihileerumisele. Aine iga aatomi elektron annihileerub positroniga, prooton antiprootoniga ja neutron antineutroniga. Tulemusena tekib suur arv kõrge energiaga footoneid. Kuigi ulmekirjanduses kirjeldatakse seda kui "eredat valgussähvatust", siis tegelikult on tegemist pigem tugeva gammakiirgusega.
Valguse kiirusele lähedaste kiirustega sõitva (hüpoteetilise) footonraketi edasiviiv jõud pidi tulema aine ja antiaine annihilatsiooniprotsessist. Laeva sabas pidi olema suur peegel, mis annihileerumise tulemusena tekkivad footonid tagasi peegeldab ning selle tulemusena tekkiva tõukejõu laevale üle kannab. Kuna footonid liiguvad valguse kiirusega, siis peaks olema teoreetiliselt võimalik nende abil kiirendada ka kosmoselaev valguse kiirusele lähedaste kiirusteni.
Elektroni-positroni annihilatsioon
Elektroni-positroni annihilatsioon toimub, kui elektron (e−) ja positron (e+, elektroni antiosake) põrkuvad. Tulemuseks on elektroni ja positroni annihilatsioon ning gammakvandi teke. Suurematel energiatel võib gammakvandi asemel tekkida ka teisi osakesi:
e− + e+ → γ + γ
Protsess peab rahuldama eelnevalt mainitud jäävusseadusi. Nagu ka teised laetud objektid, võivad elektron ja positron interageeruda ka ilma, et nad annihileeruks, üldiselt toimub elastne hajumine.
Madala energiaga annihiliatsioon
Lõppseisundi jaoks on väga piiratud võimalused. Kõige tõenäolisem on kahe või enam gammakvandi loomine. Energia ja impulsi jäävusseadused keelavad üldjuhul ainult ühe footoni tekkimise. Erijuhul, kui elektronid on väga tihedasti aatomi ümber pakitud, võib tekkida üks footon. Enamasti siiski kiiratakse kaks footonit, mille energia on võrdne elektroni ja positroni seisuenergiatega (511 keV). Mugav on lähtuda inertsiaalsest taustsüsteemist, kus enne annihilatsiooni on süsteemi summaarne sirgjooneline impulss null. Sel juhul kiirguvad gammakiired pärast kokkupõrget vastassuundadesse. Samuti on küllaltki tavaline kolme gammakvandi teke, kuna teatud impulssmomentidega olekus on vaja säilitada laengu paarsust. Ka suurema arvu footonite teke on võimalik, kuid tõenäosus nende tekkeks väheneb iga lisafootoniga, kuna neil keerulistel protsessidel on madalam tõenäosusamplituud. Kuna neutriinodel on samuti väiksem mass kui elektronidel, on ka põhimõtteliselt võimalik, kuigi eriti ebatõenäoline ühe või enam neutriino-antineutriino paaride teke. Sama on tõsi ka teiste osakeste puhul, mis on kerged. Neutriinodest kergemaid fermione pole leitud.
Kõrge energiaga annihiliatsioon
Juhul kui elektronil, positronil või mõlemal on suur kineetiline energia, võivad tekkida ka teised, rasked osakesed (nagu D meson), kui on piisavalt kineetilist energiat, et muuta see raskete osakeste seisuenergiaks. On endiselt võimalik tekitada footoneid ja teisi kergeid osakesi, aga nad omandavad suured energiad. Energiate puhul, mis on lähedased või ületavad nõrga jõu kandjate W ja Z bosonite massi, muutub nõrga jõu tugevus võrreldavaks elektromagnetilise jõuga. See tähendab, et tekib rohkem neutriinosid, mis interageeruvad ainult nõrgalt. Kõige raskem osake, mis on siiani suudetud tekitada läbi elektroni-positroni annihilatsiooni, on W+-W- paar. Kõige raskem üksik osake on Z boson. Peamine motivatsioon rahvusvahelise lineaarkiirendi (International Linear Collider) koostamiseks on leida Higgsi boson sel viisil.
Vastupidine reaktsioon
Vastupidine reaktsioon – elektroni-positroni paari teke kahest footonist – on samuti võimalik.
Prootoni-antiprootoni annihilatsioon
Selline annihilatsioonivorm ilmneb, kui prootoni kvark ja antiprootoni antikvark põrkuvad. Annihilatsiooni käigus tekivad virtuaalsed gluuonid. Gluuonpilves tekib top- ja antitop-kvargi paar, mis liiguvad eri suundades ja venitavad gluuonpilve nende vahel. Kui top- ja antitop-kvargid on üksteisest kaugemale jõudnud, siis nad lagunevad bottom- ja antibottom-kvarkideks ning ilmub lisaks W bosoneid (nii W- kui W+ bosoneid). W- laguneb omakorda elektroniks ja neutriinoks ning W+ laguneb üles ja alla kvargipaariks. Protsessi lõpus liiguvad kõik osakesed üksteisest eemale.
Inimgenoomi suuruse kihlvedu
Inimgenoomi suuruse kihlvedu toimus Inimese Genoomi Projekti käigus Ewan Birney (s. 1972) initsiatiivil. Ennustusvõistlus algatati geneetikute seas 2000. aasta inimgenoomi konverentsil Cold Spring Harbori laboris ja ülesandeks oli hinnata geenide koguarvu inimgenoomis.
Osalusmaksu suurus oli 1 USA dollar ning auhinnaks kogu osalusraha ja pudel Šoti viskit. Osalusmaks kasvas järgneva kolme aasta jooksul 20 USA dollarini ja osalejate nimekiri 460-ni.
Kihlveo alguseks oli määratud mõni tuhat geeni.
Esialgu tehti ennustusvõistlusse 228 panust ja pakutavate arvude keskmiseks kujunes 62 598 geeni.
Kihlveo tähtajaks valiti 2003. aasta. Geenide täpne arv ei ole ka aastaid hiljem täpselt paigas, aga 2003. aastal hinnati seda 24 847 juurde ning näiteks 2018. aasta keskpaiga seisuga arvati aga valke kodeerivate geenide koguarv olevat alla 21 000.
Auhinnafondi 1200 USA dollarit võitjaks tunnistati Lee Rowen, kes oli pakkunud kõige vähem – 25 947 geeni. Lee Rowen jagas auhinna kahe teise lähima pakkumise teinud osalejaga, kelleks olid Paul Dear ja Olivier Jaillon.
Soonkivim
Soonkivim ehk subvulkaaniline kivim on struktuurilt vulkaanilise kivimi ning süvakivimi vahepealne tardkivim.
Saksamaa Ida-Aasia eskaader
pisi|Soomusristleja "Bismarck" pisi|Soomusristleja "Scharnhorst" (1907) pisi|Soomusristleja "Gneisenau" (1905) Ida-Aasia eskaader oli Saksa keisririigi mereväeüksus, mis tegutses Vaikse ookeani piirkonnas aastatel umbes 1870. ja 1880. aastatest kuni 1914. aastani (aastatel 1897–1914) Ida-Aasia eskaadri (Ostasiengeschwader) nime all).
Eskaadri suurus, koosseis ja lokatsioon muutus tegutsemisperioodi jooksul.
Arutlev kirjand
Eesti koolides on arutlev kirjand emakeele riigieksami vorm - nn küpsuskirjand.
Soonkivim
Nimetus "soonkivim" tuleb sellest, et vastavad kivimid tarduvad reeglina maapinnalähedastes soone- või plaadilaadsetes intrusioonides. Sellised on näiteks daikid, sillid ja muud intrusioonid. "Maapinnalähedus" ei oma siiski kindlat tähendust. See võib ulatuda mõnekümnest meetrist mitme kilomeetrini. Tihti on soonkivimite struktuur porfüürilaadne (põhimass on faneriitne, erinevalt afaniitse põhimassiga porfüürilistest kivimitest). Mõnikord on soonkivimid terasuuruselt peeneteraliste vulkaaniliste kivimite ning jämedateraliste süvakivimite vahepealsed. Näiteks gabro (süvakivim), diabaas (soonkivim) ning basalt (vulkaaniline kivim) on kõik sarnase keemilise ning mineraloogilise koostisega kivimid, kuid erinevad üksteisest peamiselt terasuuruse poolest (mis viitab tekkekeskkonnale ehk magma jahtumiskiirusele).
Arutlev kirjand
Teema on enamasti sõnastatud pealkirjas – see on ainevaldkond ja elunähtuste ring, millest kirjutamisel lähtutakse.
Kirjandi struktuur:
Arutlevas kirjandis kasutatakse publitsistlikku stiili, st kirjandi väljendusvahendid jäävad kirjakeele raamidesse.
Kirjandi tavaline maht on 600-800 sõna.
Saksamaa Ida-Aasia eskaader
Viimane baas oli Qingdao ja viimane komandör Maximilian von Spee.
Falklandi lahingus purustati britid eskaadri täielikult, nii et ta lakkas eksisteerimast.
James Fenimore Cooper
pisi|James Fenimore Cooper. 1850. aasta foto pisi|James Fenimore Cooper. 1822. aasta maal James Fenimore Cooper (15. september 1789 – 14. september 1851) oli ameerika kirjanik.
Tema rohkete mere-, rajamaa- ja ajalooromaanide hulgas on tuntuim viieköiteline indiaaniromaanide tsükkel "Nahksuka jutud" ("Hirvekütt", "Viimane mohikaanlane", "Rajaleidja", "Pioneerid", "Preeria").
Elulugu
James Fenimore Cooper sündis kohtunik William Fenimore Cooperi ja tema abikaasa Elizabethi peres. Peres sündis 12 last, kellest James oli eelviimane, aga enamik lapsi ei saanud suureks.
1788. aastal ostis isa Susquehanna jõe äärde kümmekond ruutkilomeetrit maad ja rajas sinna linna, mis sai tema järgi nimeks Cooperstown. Linn kannab seda nime tänapäevani ja ekslikult arvatakse vahel, et see on kuulsa kirjaniku järgi nimetatud.
1790 hakkas isa oma perele maja ehitama ja see valmis 1799. Maja nimi oli Otsego Hall. Cooper elas selles majas suure osa oma elust, aga mõni aasta pärast tema surma põles ka maja maha ja hävis.
13-aastaselt võeti Cooper vastu Yale'i ülikooli. Ta õppis seal kaks aastat, aga kolmandat ei lõpetanud. Ta visati ülikoolist välja, sest laskis nalja pärast õhku kaasõpilase toaukse. Nii ei saanudki Cooper teaduskraadi.
17-aastaselt läks Cooper kaubalaevale madruseks ja sõitis sellega Euroopa vahet. Euroopas käisid sel ajal Napoleoni sõjad. 1. jaanuaril 1808 astus Cooper USA mereväkke ja arvati mitšmaniks ehk ohvitseriõpilaseks. 1811 kinnitas Thomas Jefferson ta warrant officeri ehk enam-vähem mittekoosseisulise nooremohvitseri kohale.
20-aastaselt päris Cooper oma 1809. aastal surnud isa vara. 1. jaanuaril 1811 abiellus ta Susan Augusta de Lanceyga. Abikaasa pärines jõukast perest, mis USA iseseisvussõja ajal oli Suurbritanniat toetanud. Sellest abielust sündis 7 last, kellest 5 sai täiskasvanuks.
1820. aastal otsustas Cooper hakata kirjanikuks. Tema esimene romaan "Ettevaatus" ("Precaution") ilmus juba samal aastal. See oli mõjutatud Jane Austenist ning keskendus moraalile ja kommetele. Romaan ilmus anonüümselt ega saavutanud edu. 1823 ilmus tema kolmas romaan "Pioneerid", mis oli "Nahksuka juttude" sarjas esimesena ilmunud romaan ja tegi Cooperi kuulsaks.
Tunnustus
James Fenimore Cooper valiti 1823. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Rolf Kasparek
pisi|Rolf Kasparek (2014) Rolf Kasparek, hüüdnimega Rock'n'Rolf (sündinud 1. juulil 1961 Hamburgis), on saksa laulja, kes on üldiselt tuntud heavy metal bändi Running Wild laulja, kitarristi ja liidrina.
Kasparek asutas bändi juba 1976. aastal, olles alles 15-aastane. Esialgu kandis see nime Granite Heart, kuid 1979. aastal valis ta Judas Priesti hittloo järgi uueks nimeks Running Wild. 1980. aastatel tõusis Kasparek koos bändiga Saksa heavy-maailma tippu, leiutades pirate metal'i ehk piraaditeemalise speed/power metali. Ent 1990. aastatel tekkisid bändis tõsised sisevastuolud ning teised liikmed lahkusid, mistõttu Running Wild muutus sisuliselt Kaspareki sooloprojektiks. Seda jätkas ta kuni 2009. aastani, mil Running Wild pärast viimast kontserti festivalil Wacken Open Air oma tegevuse lõpetas.
Karla Liivola
Karla Evald Liivola (kuni 1935. aastani Karl Evald Krikmann; 31. mai 1889 Käru küla, Salla vald, Virumaa – 26. veebruar 1982 Perstorp, Rootsi) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Alghariduse omandas Rakvere linnakoolis ja Tallinna kaubanduskoolis, täiendades haridust iseõppimise teel. 1911—1912 õppis Saksamaal Wismari akadeemias masinaehitust ja elektrotehnikat. 1913—1916 a. töötas Siberis kodukooliõpetajana, raamatupidajana ning korrespondendina. 1916 mobiliseeriti ta Vene sõjaväkke, kus 1917. aastal lõpetas lipnikuna Irkutski sõjakooli.
Pärast seda teenis Tartu Eesti tagavarapataljonis. Eesti Vabadussõja algul organiseeris Salla vallas Kaitseliitu, teenis siis II Tallinna Kaitsepataljonis, kust 1919. a. märtsis üle viidi soomusrongide diviisi, kus teenis sõja lõpuni. 1927. aastal lõpetas kõrgema sõjakooli ja määrati teenistusse sõjavägede staapi. 1930 määrati ta sõjavägede staabi raamatukogu juhatajaks. Kolonelleitnandiks ülendatud 24. veebruar 1938.
1944. aastal põgenes Saksamaale, kus 1945–1953 oli põgenikelaagris Lübeckis. 1953. aastal siirdus Rootsi Perstorpi.
Mait Raun
Mait Hando Raun (sündinud 11. septembril 1963 Tallinnas) on Eesti kirjanik ja poliitik.
Mait Raun on lõpetanud Tartu Ülikooli 1989. aastal psühholoogia erialal. Ta on töötanud teaduri, nõuniku ja ajakirjanikuna, kõige pikemalt on aga olnud vabakutseline kirjanik.
Mait Raun on avaldanud trükis paarkümmend raamatut, olnud Sõltumatu Infokeskuse eestvedajaid ja toimetanud ajakirja Heinakuu (1988–1991), ajalehte Muinsuskaitse Seltsi Sõnumid (1989–1990), almanahhi "Eesti 2000" jt.
Tunnustus
Mait Raun on saanud 1988. aastal Loomingu publitsistikapreemia ja 1994. aasta romaanivõistlusel hinnati romaani „Tuline ratas” kolmanda auhinna vääriliseks
Trükis ilmunud raamatud
Ilukirjandus
Pihtipudase vald
Pihtipudas on vald Soomes Lääne-Soome läänis Kesk-Soome maakonnas. Pihtipudase naabervallad on Haapajärvi linn, Keitele, Kinnula, Pielavesi, Pyhäjärvi linn, Reisjärvi ja Viitasaari linn. Vallas räägitakse soome keelt.
Mait Raun
Trükis ilmunud raamatud
Filosoofia
Pihtipudase vald
Külad
Alvajärvi, Elämäjärvi, Ilosjoki, Kärväskylä, Muurasjärvi, Pihtipudas, Peninki, Rönny, Saani ja Seläntaus.
Mait Raun
Trükis ilmunud raamatud
Ühiskondlik-poliitilised kirjutised
Tõlked
Piraaja Klubi
Koomiksid on eriti populaarsed Norras ja Rootsis, kus mitu ajakirja avaldab neid algse pealkirjaga. Eestis ilmuvad need ajalehtedes Postimees, Eesti Päevaleht ja SL Õhtuleht. "Ernie" koomiksid on välja tulnud ka väikseformaadiliste raamatute sarjana "Kodaniku taskuraamat", mida annab välja Eesti Ekspressi Kirjastuse AS.
Tegelaskujud
"Ernie" koomiksi tegelased ei vanane Sellegipoolest ühiskond nende ümber muutub, näiteks vahetub USA president.
Jallu
Jallu oli soome meesteajakiri, mis ilmus alates 1958. aasta augustist. Ajakiri lõpetas ilmumise 2015. aastal väljaandja pankroti tõttu.
2003. aastal oli ajakirja trükiarv 20 000.
Rāniyā al-‘Abd Allāh
pisi|Kuninganna Rāniyā, 2006 pisi|Kuninganna Rāniyā, 2008 Rāniyā al-‘Abd Allāh (araabia keeles رانيا العبدالله; sündinud 31. augustil 1970 Al-Kuwaydis) on Jordaania kuninganna, kuningas ‘Abd Allāh II abikaasa.
NGC 6001
pisi|NGC 6001 NGC 6001 on spiraalgalaktika, mis asub Põhjakrooni tähtkujus. See on raadiogalaktika suurusega 13,7.
Galaktika avastas 11. aprillil 1785 William Herschel. See asub Maast umbes 450 miljoni valgusaasta kaugusel.
Hmelnõtskõi oblast
Hmelnõtskõi oblast on 1. järgu haldusüksus Ukrainas.
Hmelnõtskõi oblastis asub kolm UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Struve geodeetilise kaare mõõdupunkti: Katerõnivkas, Felštõnis ja Baranivkas.
Viited
🇺🇦
2A65 Msta-B
152 mm välihaubits 2A65 Msta-B (Мста–Б) on Nõukogude Liidus valmistatud keskmine välihaubits. GRAU koodnimetus 2A65.
Ajalugu
Msta-B väljatöötamine algas 1976. Peakonstruktor oli G. I. Sergejev. Eelkäija oli 152 mm haubits D-20. Relvastusse võeti 1986 ja seeriatootmine algas 1987. On seni Venemaa suurtükiväe relvastuses. Relv oli kasutusel Venemaa-Gruusia sõjas 2008 ja on kasutusel 2014. aastal alanud Donbassi sõjas. 1989. aastal võeti relvastusse ka sama relva baasil valmistatud liikursuurtükk Msta-S.
Öö on öö
"Öö on öö" on Indrek Hirve (tekstid) ja Heikki Kalle (kõik lauluviisid v.a. "Suur nukker kuu", mis on Jaan Söödi sulest) koostöös 1998. aastal sündinud helisalvestis. Laule laulavad Tõnis Mägi, Kärt Johanson, Riho Sibul ja Jaan Sööt.
Ülestõusmine
Ülestõusmine ehk surnuist ülestõusmine on paljudes religioonides ja mütoloogiates esinev motiiv, kus kangelane (jumal vm tegelane) tõuseb surmast uuesti ellu.
Kristlus
Kristluses usutakse, et Jeesus Kristus tõusis pärast oma ristilöömist ja surma kolmandal päeval surnuist üles, ilmus lihalikul kujul paljude ette ning läks lõpuks taevasse, kus istub Jumal-isa paremal käel. Viimselpäeval oodatakse kõigi surnute ülestõusmist ning Kristuse kohtumõistmist kõigi elavate ja surnute üle.
Tamula järv
Tamula järv (ka Tamla järv) on järv Võrumaal Võru linna edelaküljel.
Järv on ovaalse kujuga ja 231,3 ha suur. Suurim sügavus on 7,5 m ja keskmine 4,2 m, asudes 69,1 m kõrgusel merepinnast. pisi|14. Võhandu maratoni start Tamula järvelt 20. aprill 2019 Järv on nõrga läbivooluga, sisse voolab Kubija oja ja mõned kraavid. Väljavool toimub Võhandu jõkke. Tamula järv on Võhandu maratoni stardikohaks.
Core i7
Intel Core i7 on Inteli tootenimi 64-bitiste x86-64 mikroprotsessoritele, mis kasutavad Nehalem, Westmere ja Sandy Bridge'i mikroarhitektuure.
Core i7 protsessorid on mõeldud ettevõtetele ja suurt arvutusvõimsust nõudvate klienditurule. Neid tuleks eristada Core i3 (algtaseme tarbijatele), Core i5 (tavakasutajale), ja Xeoni (serverite ja tööjaamade) brändidest.
Core i7 on Intel Core 2 mikroprotsessorite järeltulija. Core i7 mikroprotsessorit tutvustati esialgselt koodnimega Bloomfield aastal 2008. 2009 lisandusid juurde Lynnfield ja Clarksfield. Enne 2010. aastat olid kõik protsessorid neljatuumalised. 2010. aastal lisandusid veel Arrandale kahetuumalised mudelid ja Gulftown Core i7-980x kuuetuumalised protsessorid. Ja 5. jaanuaril 2011 oli väljastatud uus mikroarhitektuur Sandy Bridge.
Intel esindajad väidavad, et Core i7 eesmärk on aidata tarbijatel otsustada, millist protsessorit valida, kuna uuemad Nehalem arhitektuurilt põhinevad protsessorid tulevad välja tulevikus. Core i7, oli kokkupandud esimesena Costa Ricas ja tuli esialgselt välja 17. november 2008 ning seda toodetakse ka Arizonas, New Mexicos ja Oregonis, kuigi Oregoni tehas on kolinud järgmise põlvkonna 32 nm protsessoritele.
Protsessori tuumad
Esialgne Core i7 väljalase koodnimega Bloomfield, kandis kaubamärki Core i7-9XX. Alates 2009. aastast on ta Inteli tipptasemega töölaua mikroprotsessor ning jagab ka ühe ja kahe protsessoriga serverite turgu.
Lynnfield on teine Core i7 brändinime all müüdud protsessor, mida samal ajal müüakse ka Core i5 all. Erinevalt Bloomfieldist ei ole tal QPI liidest aga ühildub otseselt lõunasillaga kasutades 2,5 GT/s Direct Media Interface ühendust ning teiste seadmetega kasutades PCI Exspressi. Core i7 mikroprotsessorid, põhinevad Lynnfieldil on hüperhargtöötlusega, mis on eemaldatud Lynnfieldil põhinevatelt Core i5 protsessoritelt.
Clarksfield on mobiilne versioon Lynnfieldist ja kättesaadavaks tehtud Core i7 Mobile brändi osana Calpella platvormi. Seda tutvustati 23. septembril 2009.
Teine mobiilne Core i7 mikroprotsessorite pere on Arrandale. Seda müüakse kui Core i7-6xx ning seal on integreeritud graafika töötlemise üksus, kuid ainult kaks tuuma ehk poole vähem kui Clarksfieldil. Clarkdale ehk töölaua versiooni Arranda ei müüa kui Core i7 protsessorit, vaid kui Core i3 ja Core i5 protsessorit. Kõik on Inteli hüperhargtöötluse (HT või HTT) toega.
Neljapäev (ansambel)
Neljapäev on Eesti ansambel, kes esitab pehmemat ja raskemat rokki ning bluusi.
Biomeetrilised isikuandmed
Biomeetrilised isikuandmed on isiku kui füüsilise olendi unikaalsed (ja ka mitteunikaalsed) eripärad, mis on seotud tema kehast tulenevate mõõdetavate iseärasustega. Sellisteks kasutatakse kõige erinevamaid isikute füüsilise keha tunnuseid, mis tagavad lihtsa ja selge mõõtmise. Laiemalt on tuntud sõrmejälgede, näo ja DNA põhjal isikuandmete kogumine ja isikuandmete töötlemine.
Neljapäev (ansambel)
Diskograafia
"Laske sisse!" (EP; 2006)
Core i7
Detailne kirjeldus
Mõned interneti-ressursid arvavad, et Core i7 ei ole nii produktiivne mängudes (L3-vahemälu tõttu, kuna tal on kõrgem latentsus võrreldes L2-vahemaluga). Testidest võib näha, et kahes mängus võitis Core i7 940, kuid nende tulemused olid lähedased.
Butters Stotch
Leopold Stotch (hüüdnimi Butters) on tegelaskuju Ameerika Ühendriikide joonissarjas "South Park".
Buttersi tegelaskuju teksti esitab sarja üks loojatest Matt Stone.
Neljapäev (ansambel)
Diskograafia
"Another Way" (2010)
Core i7
Detailne kirjeldus
Testis Super Pl 1M protsessor Core i7 920, mis töötas taktsagedusel 2,66 GHz läbis seda testi 14,77 sekundiga, aga QX9770 (3,2 GHz) läbis seda testi 14,42 sekundiga.
Hüperhargtöötlus
Hüperhargtöötlus (Hyper Threading Technology) on Inteli patenteeritud tehnoloogia, mis aitab parandada paralleelarvutusi läbi mikroprotsessorit. Igalt füüsiliselt olemas tuumal on operatsiooni süsteemi abil jagatud kaks virtuaalset protsessorit, mis omakordselt võimaluse korral tööd jagavad. Hüperhargtöötlus nõuab, et operatsioonsüsteem toetaks mitut protsessorit, ning toetab ka "Hyper Threading Technology." Kui OS ei toeta HTT-d, siis Intel soovitab HTT keelata.
Butters Stotch
Butters on üheksa-aastane South Parki neljanda klassi õpilane. Butters on reeglina rõõmus, naiivne ja optimistlik.
Core i7
Hüperhargtöötlus
Hüperlõimede eelised on järgmiselt kirjeldatud: Parandatud toetus mitmelõimelise koodile, mis laseb mitmeid lõimi joosta samal ajal, seetõttu on parandatud reaktsioon ja reaktsiooniaeg. Intel väidab, et nemad tootsid protsessoreid, mille suurus oli 5% suurem kui sarnane ilma HTT toeta protsessor, aga võimsus oli 15–30% parem. Intel väidab, et suur parandus oli võimsusel HT käivitatud Pentium 4 protsessoritel koos tehisintellektiga kasutatud algoritmidega. Aga see võimsuse parandus on erinete rakendustega erinev. Näiteks kui sul on kaks programmi, millel on vaja täieliku tähelepanu protsessorilt, võib tulla nii, et üks programmidest on aeglasemaks jäänud kui HT on käivitatud. See on sellepärast, et Pentiumil on "replay system", mis lisab erinevas koguses sooritamisaega. Pentium 4 "Prescott tuum leituas replay süsteemi järjekorra, mis vähendab täitmise ajakulu replay süsteemilt. See aeg on piisav, et ületada varem halvenenud tulemused.
Jõudlus
Süsteem,kus oli üks protsessor 2,93 GHz Core i7 940 oli kasutatud selleks, et käivitada üht programmi ning katsetada jõudlust 3DMark Vantage ning tulemuseks tuli 17 966 punkti. Üks 2,66 GHz Core i7 920 tulemuseks tuli 16 294 punkti. Aga kui võtame 2,4 GHz Core 2 Duo E6600, siis tulemuseks saame 4300 punkte.
Kärevere sild
thumb|Kärevere sild Kärevere sild on maanteesild Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee 166. kilomeetril, Tartu poolt tulles vahetult enne Käreveret.
Butters Stotch
Elever på South Park Elementary
Kärevere sild
Ajalugu
Enne 1923. aastat ületati Kärevere juures Emajõge parvega. Tallinna ja Tartu vaheliseks liiklemiseks oli peamine marsruut Piibe maantee.
Core i7
Jõudlus
AnandTech katsetas tehnoloogiat Intel Quickpath Interconnect (versioon 4,8 GT/s) ja hindas läbilaskmise kopeerimist kasutades DDR3-mälud, kus taktsagedus oli 1066 MHz ja mis oli kolmekanalilises režiimis ning tulemuseks tuli 12 GB/s. Aga süsteem kus oli 3,0 GHz Core 2 Quad, mis kasutas DDR3 1066 MHz mälud kahekanalilises režiimis, tulemuseks tuli 6,9 GB/s.
Välislingid
Intel Core
Kärevere sild
Ajalugu
Aastatel 1923–1928 kasutati ülesõiduks nn nahksilla tüüpi ujuvsilda, kuid et see takistas laevasõitu, otsustati see asendada püsisillaga. pisi|1938. aastal valminud Kärevere sild 1928. aastal ehitati Kärevere sild, pikkusega 48 meetrit, kuid tehniliste puuduste tõttu varises see sild sama aasta 14. detsembril kell 21.15 kokku. 1930. aasta märtsis toimunud kohtuprotsessi tulemusena mõisteti Ado Johanson silla projekteerija ja ehitajana süüdi. Kohus mõistis talle ühekuulise aresti ning Tartu maavalitsus nõudis tagasi 64 000 krooni, mis oli kulunud silla projekteerimiseks ja ehitamiseks. Esimene sild oli ühesildeline raudbetoon-konsooltalasild.
1936–1937 rajas Soome firma Cyclop raudbetoonist õõnesristlõikega taladega jätkuvtalasilla. Silla pikkus oli 82,4 meetrit. Sild ehitati kuivale maale, hiljem õgvendati jõgi selle alt läbi voolama.
Raudbetoonsild purustati II maailmasõjas 1941. aastal. Vana silla sambavundamendid säilisid. 1945. aastal ehitati sõjas purustatud silla asemel uuesti puitsild (pikkus 73 meetrit).
1941. aastal purustatud silla sambavundamentidele ehitati 1953–1954 uus monoliitraudbetoonist sild. Sild ehitati 3-sildeline (silded 20-27-20m), gerbertalasüsteemis. Silla pikkus oli 66,7 meetrit pluss kaldakonsoolid 8,6 meetrit.
Klistina
Klistina (ka: Klistino, Klostino, Glistino, Oruveere, Klõstina, Glidtihino) on küla Võrumaal Setomaa vallas.
Küla kuulub Mokornulka.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Meremäe valda.
Mediaal
Mediaal on jõgede ökoloogiline sügavusvöönd, bentaali osa. See hõlmab jõe sügavamad piirkonnad, mis jäävad ripaalist allapoole. Mediaalis puudub põhjataimestik.
Mõnikord loetakse mediaaliks ka selle põhja kohal lasuvat veesambamassi.
Norra keskkonnakaitseministrite loend
See on Norra keskkonnaministrite loend. Keskkonnaministeerium loodi 1972.
Paul Delaroche
Paul Delaroche (17. juuli 1797 – 4. november 1856) oli prantsuse maalikunstnik.
Kiideva
Kiideva on küla Lääne maakonnas Haapsalu linnas Puise poolsaarel.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Küla piirneb läänes Puise, loodes Põgari-Sassi, põhjas Koidu ja Tuuru, kirdes Sinalepa ning idas Saardu küla ja lõunas Matsalu lahega.
Nimi
Kiideva küla kohta on ajaloos kasutatud ka Kiidepea, Kividepea ja Kiwidepäh nimekuju.
Külanimi võis algselt olla Kivide pea ja see on aja jooksul lühenenud. Seejuures märgib pea merre ulatuvat kõrgendikku.
Ajalugu
Kiideva elanike traditsiooniliseks tegevusalaks on olnud kalapüük. Pärast kevadise püügihooaja lõppu Väinamerel juuni teisel poolel rändasid Kiideva kalurid Saaremaa lääneosa rannikule rändpüügile, kust naasti septembri lõpuks. Saaremaal peatusid kiidevlased Anseküla, Ninase, Panga, Vaigu ja Võhma külas, sinna ehitati ka suvised eluasemed. 1930. aastatel oli Kiideva Läänemaa kõige olulisemaks kalapüügikeskuseks. 1950. aastatel tegutses kalurikolhoos "Kiideva Kalur", mis liitus 1964. aastal Virtsu Kaluriga.
Kiideva mõisa 19. sajandi lõpul valminud härrastemaja paistab silma omapärase välisviimistluse poolest, milles on kasutatud kalasoomusekujulistest sindlitest voodrit. Kuni 1967. aastani tegutses hoones Kiideva algkool.
pisi|Priskuse tornike linnuvaatlejatele Kiideva külas
Loodus
Kiideva asub Matsalu rahvuspargi territooriumil. Matsalu lahe rannikul paikneb vaateplatvorm, nn Priskuse tornike. Kiidevat ühendab Puise külaga matkarada, mis läbib endiste puisniitude ala Puise metsa.
Poznań
pisi|püsti|[[Renessanss-stiilis raekoda (13.–16. sajand)]] Poznań (saksa keeles Posen) on linn Lääne-Poolas. See on Suur-Poola ajalooline keskus ja Suur-Poola vojevoodkonna (województwo wielkopolskie) halduskeskus. Tänapäeval on ta elanike arvult halduspiirides Poola 5. linn.
Poznań asub Warta jõe ääres. See on vanemaid Poola linnu. Poznań on kaubandus-, tööstus- ja hariduskeskus ning rahvusvaheline messikeskus.
Ajalugu
Poznańi asutamise aeg on teadmata. Arheoloogiliste väljakaevamiste andmeil elasid juba 12 tuhat aastat tagasi Poznańi alal inimesed; on siiski vähetõenäoline, et sellest ajast peale on asustus pidev olnud.
8. sajandil elas seal slaavi hõim polaanid. Sellest perioodist pärineb linnus Ostrów Tumskil, mis sai tänapäevase linna aluseks. 10. sajandil valdas linna Piastide dünastia. Poznańit on esmamaininud alles saksa kroonik Thietmar: Poznańi piiskoppi 970 ja Poznańi linna 1005.
Polaanide esimene vürst Mieszko I rajas ühe oma linnustest Poznańisse (riigi esimeseks keskuseks oli Gniezno) ja viis sinna ka Poola pealinna. Tema poeg Bolesław I Chrobry oli esimene Poola kuningaks kroonitu. Mieszko I ja Bolesław I on Poznańisse maetud. Poznań oli Poola pealinn aastani 1039, mil selle vallutas ja rüüstas Böömi hertsog Břetislav. Pealinn koliti Krakówisse.
1253 sai Poznań kuningas Pzemyslaw I ajal Magdeburgi linnaõigused. Poznań sai suureks käsitöökeskuseks. 15. ja 16. sajandil oli linna õitseaeg. Keskajal rajati linna arvukalt kirikuid, oli rajatud bernardiinide ja karmeliitide kloostrid ja kalmistud. Linna ümbritses 35 torniga kaitsemüür. 1600. aastal oli linnas 20 000 elanikku.
Piiskop Jan Lubranski asutas 1519 Poznańisse Lubranski akadeemia, Poola vanuselt teise ülikooli Krakówi ülikooli järel. Siiski polnud Lubranski akadeemias kõiki klassikalise ülikooli teaduskondi.
17. ja 18. sajandil sattus linn sõdade keerisesse ja käis alla. 1732. aastal oli linnas vaid 4000 elanikku.
Teise Poola jagamise järel 1793 läks Poznań Preisimaa valdusse ja sai Suur-Poola pealinnaks (siis nimetati seda ala Lõuna-Preisimaaks). Sel ajal oli Poznańis 15 tuhat elanikku. 1806 tõusid poolakad Napoleoni vägede lähenedes üles ja saavutasid Varssavi hertsogiriigi moodustamise. Viini kongressi otsustega 1815 Varssavi hertsogiriik likvideeriti ja Poznań tagastati Preisimaale, millele kuulus kuni 1920. aastani, mil läks Poola Vabariigile. 1918. aastal oli linnas 156 100 elanikku.
Septembrist 1939 kuni 23. veebruarini 1945 oli Poznań Saksa vägede poolt okupeeritud. Seejärel vallutasid linna marssal Georgi Žukovi juhitud Punaarmee väeüksused. Linnas oli enne sõda 274 200 elanikku, pärast hinnanguliselt 268 000.
Sport
Poznańis tegutseb jalgpalliklubi Poznańi Lech.
Profundaal
Profundaali ei ulatu enamasti päikesekiirgus. Enamasti on profundaal termokliini all.
Profundaalile vastab jõgedes mediaal.
Põhja konn
pisi|[[Edward von Lõnguse "Põhja konn"]] Põhja konn on Friedrich Reinhold Kreutzwaldi 1866. aastal kogumikus "Eesti rahva ennemuistsed jutud" ilmunud muinasjutu "Põhja konn" üleloomulikust olendist tegelane, konnataoline koletis.
"Põhja konna" aluseks on Eestiski populaarne rahvusvaheline muinasjututüüp "Lohetapja", kuid August Annisti arvates soovis Kreutzwald lohe omadused eestipärasemale olevusele üle kanda, mõeldes selleks välja põhja konna.
Kreutzwald kujutab põhja konna hiiglasliku olevusena, kellel oli härja keha, konna jalad ja mao saba. Põhja konna keha oli kaetud kivist ja rauast tugevamate soomustega, tema silmad hiilanud heledamini kui küünlad. Põhja konn püüdnud kõike enda teel hävitada ning ajanud ta suust välja tuld ja suitsu. Nagu sünnib teisteski lohetapmislugudes, hävitas põhja konna noormees kavalust appi võttes.
Põhja konn teistes kirjandusteostes
Andrus Kivirähki romaanis "Mees, kes teadis ussisõnu" on Põhja Konn vähemalt teose peategelase jaoks positiivne olend, kes kunagi suutis hävitada kõiki vaenulikult meelestatud võõramaalasi, kuid raamatu tegevusajal magab ta kuskil salajases koopas igavest und. Kivirähki raamatu Põhja Konn on igavene ja hävimatu, samas aga une tõttu ka täiesti tegevusvõimetu.
Oslo keskraudteejaam
thumb|Vaade Bjørvikale ja Oslo Keskraudteejaamale [[Ekebergilt]] thumb|Jaama sissepääs. Paremal asuv hoone on [[Posthuset, taamal paistev kõrghoone on Oslo Plaza.]] Oslo Keskraudteejaam (Oslo sentralstasjon, lühendatult Oslo S) on Oslo ja ühtlasi kogu Norra suurim raudteejaam.
Vajadus Oslo keskraudteejaama järele tekkis siis, kui Oslo elanikkond ja rongireisijate arv oli 15 aastaga, 1875–1890, kahe ja poole kordistunud. Oslos oli kaks suuremat raudteejaama, Oslo Østbanestasjon (Oslo Ø) ja Oslo Vestbanestasjon (Oslo V), mille vahel puudus korralik ühendus. 1899 lükkas Storting raha puudumise tõttu tagasi plaani ühendada need jaamad raudteeliiniga, mis läheks Akershusi kindluse all maa alla.
Komitee liiklusprobleemi lahendamiseks loodi 1938. See soovitas 1660 m pikkust tunnelit linna alla. Raudteejaama hoone pidi olema 12-korruseline. Vastava ettepaneku esitas komisjon 7. detsembril 1939 tööministeeriumile, kuid sõja tõttu ei jõutud seda alustada.
1946 loodi Keskraudteejaama Plaanimiskeskus, mida juhtis Egil Sundt. Kuulutati välja arhitektuurikonkurss, mille võitis John Engh. Võitnud projekt põhines 1938. aasta projektil ja uue jaama ehitus pidi kestma 15 aastat. Põhiline, mis aega võttis, oli tunneli ehitamine. Linna all olid geoloogilised tingimused väga rasked, näiteks olid seal suured savikihid. Esialgne plaan sisaldas jaama Oslo raekoja all, aga valiti pisut põhjapoolsem marsruut, kus tunnel oli 1802 meetrit pikk.
Plaani läbisurumine Stortingis osutus raskeks isegi pärast nende tutvustamist 1852. 1959 vaadati plaanid ringi ja 1960 loodi uus komitee. Selle järgi oli vaja uut maa-alust raudteeliini, mis ühendaks ida- ja läänepoolsed liinid. Tunnelit tuli seejuures pikendada lääne poole, sadamani.
Uus plaan kinnitati Stortingis 1962. Põhiosas oli tegu kergelt kohandatud 1946. aasta plaaniga. Kohandused hõlmasid näiteks seda, et vana Oslo Ø jaamahoonet ei lammutatud. Jaamas pidi olema 19 rööpapaari, neist 12 ühenduses Oslo tunneliga. Tänapäeval ongi jaamas 19 teed, neist tunnelis 13.
Ehitustööd algasid 1979 ja juba 1980 võeti Oslo tunnel kasutusele. Tõsi, sinna plaanitud kahest jaamast valmis ainult Rahvusteatri jaam, teine, Elisenbergi jaam, jäigi rahapuudusel lõpetamata. Oslo S võeti kasutusele 27. novembril 1986 ja kuningas Olav V avas selle ametlikult 12. veebruaril 1987. Samal ajal suleti Oslo V jaam, kus on praegu Norra Nobeli instituut.
Abdul Kalam
pisi|Abdul Kalam (2007) Avul Pakir Jainulabdeen Abdul Kalam (tamili அவுல் பகிர் ஜைனுலாப்தீன் அப்துல் கலாம், hindi अवुल पिकर जैनुलअाबदीन अब्दुल कलाम; 15. oktoober 1931 Tamil Nadu – 27. juuli 2015) oli India teadlane ja poliitik. Ta oli aastatel 2002–2007 India president.
Vjatšeslav Nikonov
pisi|Vjatšeslav Nikonov oma vanaisa Molotovi portreega nn surematu polgu rongkäigus Vjatšeslav Nikonov (vene keeles Вячеслав Алексеевич Никонов) (sündinud 5. juunil 1956 Moskvas) on Venemaa riigiametnik, poliitik ja politoloog, fondi Russki Mir juhatuse esimees.
Abdul Kalam
Ta oli väljapaistev teadlane ja insener, kes osales muu hulgas India tuumarelva- ja raketiprogrammis. Ta oli kanderaketi SLV-3 ehitusprogrammi projektijuht ning juhtis rakettide AGNI ja PRITHVI konstrueerimist. Ta oli audoktor rohkem kui 30 ülikoolis.
Ta oli täiskarsklane ja taimetoitlane ning elas tsölibaadis.
Vjatšeslav Nikonov
Elulugu
Vjatšeslav Nikonov on kauaaegse Nõukogude Liidu välisministri Vjatšeslav Molotovi lapselaps, kelle järgi on ta ka saanud oma eesnime. Tema ema Molotovi tütar Svetlana Molotova töötas teadurina Moskvas NSV Liidu Teaduste Akadeemia Üldajaloo Instituudis. Isa Aleksei Nikonov oli endine NKVD töötaja, hilisem Moskva Rahvusvaheliste Suhete Instituudi (MGIMO) professor. Mõlemad vanemad olid ajaloodoktorid.
Õppis elitaarses inglise keele süvaõppega Moskva 1. Erikeskkoolis kuhu võeti parimatest parimad õpilased üle Moskva. Lõpetas keskkooli 1973. aastal ja astus samal aastal Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonda, kus spetsialiseerus lähiajaloole. Ülikoolis õppides oli ta ülikooli komsomolikomitee sekretär. Lõpetas ülikooli 1978. aastal, 1978–1988 Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna uue ja uusima ajaloo kateedri teadur. 1981. aastal kaitses kandidaadiväitekirja teemal "Erinevate voolude võitlus USA vabariiklikus parteis 1964–1968" ja 1989. aastal doktoriväitekirja teemal "USA vabariikliku partei ideelis-poliitiline evolutsioon pärast Teist maailmasõda".
1988–1989 Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna parteikomitee sekretär. 1989–1990 NSV Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee instruktor ja sektorijuhataja. 1990–1991 NSV Liidu presidendi nõunik ja presidendi administratsiooni juhataja abi. Augustist 1991 jaanuarini 1992 viimase NSV Liidu KGB ülema Vadim Bakatini nõunik. 1992–1993 Regioonidevahelise Börsi ja Kaubandusliidu poliitilise konsultatiivnõukogu liige.
1993–1997 Riigiduuma liige, Venemaa Ühtsuse ja Koosmeele Partei, jaanuarist 1995 Tšetšeenia kriisiga tegeleva parlamendikomisjoni aseesimees. 1996. aasta Venemaa presidendivalimistel ülevenemaalise Boriss Jeltsinit toetava koordinatsiooninõukogu esimees.
1997–2001 Venemaa presidendi juures asuva poliitilise konsultatiivnõukogu liige, inimõiguste komisjoni liige ja poliitilise ekstremismi tõkestamise komisjoni eksperdinõukogu liige.
2006–2009 Venemaa Föderatsiooni Ühiskondliku Palati liige.
Aastatel 2007–2012 fondi Russki Mir tegevdirektor, alates 2012.aastast juhatuse esimees.
Aastast 2011 Venemaa Riigiduuma liige, fraktsioon "Ühtne Venemaa". Riigiduuma hariduse ja teaduse komisjoni esimees.
Aastast 2011 Moskva Riikliku Ülikooli avaliku halduse teaduskonna dekaan.
Mitmete Venemaa ühiskondlike organisatsioonide juhatuste liige, Edinburghi Ülikooli audoktor. 2018. aasta septembrist juhib Venemaa 1. telekanalil poliitilist vestlussaadet "Bolšaja igra."
Kriitika
“Pärast Suurbritannia lahkumist pole Euroopa Liidus enam ühtegi riiki, mis poleks olnud natslike teljeriikide liidus, poleks teinud Natsi-Saksamaaga koostööd või mida Natsi-Saksamaa poleks okupeerinud.” Sellise provokatsioonilise avaldusega esines Moskvas Jalta konverentsi 75. aastapäevale pühendatud näituse avamisel Venemaa poliitik Vjatšeslav Nikonov.
Ta on mitmete Venemaal kasutusel olevate ajalooõpikute autor, kus õigustatakse Stalini poliitikat. Ta on ka avalikult kaitsnud oma vanaisa Vjatšeslav Molotovi poliitikat, kandes muuhulgas nn surematu polgu marsil tema portreed. Ta on kirjutanud ka paar raamatut oma vanaisa Molotovi elust.
Kaitseväe teenetemärk
Kaitseväe teenetemärk on Eesti kaitseväe autasu (teenetemärk) inimestele, kes on osutanud teeneid Eesti riigikaitse tugevdamiseks.
Teenetemärgil on kaks liiki: "kaitsealaste teenete eest" ja "lahinguliste teenete eest".
Mõõteriistade loend
Siin on loetletud mõõteriistu
Ypäjä vald
Ypäjä on tuntud hobusekasvatuse ja Ypäjä Hobusekooli (Ypäjän Hevosopisto) järgi.
Külad
Kartanonkylä, Levä, Manninen, Palikkala, Perttula (kirikuküla), Varsanoja, Ypäjänkylä.
pisi|tühi|[[Ypäjä kirik]]
Riigipeade loendid riigiti
Järgnevas nimistus on toodud riikide riigipeade loendid.
A
Afganistani riigipeade loend – Albaania riigipeade loend – Alžeeria riigipeade loend – Ameerika Ühendriikide riigipeade loend – Andorra riigipeade loend – Angola riigipeade loend – Antigua ja Barbuda riigipeade loend – Araabia Ühendemiraatide riigipeade loend – Argentina riigipeade loend – Armeenia riigipeade loend – Aserbaidžaani riigipeade loend – Austraalia riigipeade loend – Austria riigipeade loend