cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Auto
pisi|Karl Benz'i mudel "Velo" aastast 1894 pisi|Chevrolet' tehas 1936. aastal Auto on lühend sõnast automobiil, mis tuleneb kreekakeelsest sõnast autos, 'ise' ja ladinakeelsest sõnast mobilis, 'liikuv'. Auto on vähemalt kolmerattaline ja kaheteljeline mootorsõiduk reisijate või veoste vedamiseks rööpmeta teedel või maastikul. Autod jagatakse praegu Eestis kehtiva liiklusseaduse järgi kolme põhikategooriasse: B, C ja D. Nüüdisajal tootmises olevatel autodel on põhiliseks jõuallikaks sisepõlemismootor, järjest rohkematel autodel ka elektrimootor või ökonoomsuse huvides sisepõlemismootori ja elektrimootori kombinatsioon (hübriidauto).
Auto ehitus
Auto konstruktsioonilised põhiosad on mootor, raam või kandevkere ja veermik. Mootor toetub raamile (kandevkerele) ja käitab jõuülekande kaudu veermikku. Raamile (kandevkerele) toetub ka auto kabiin, kere, lastiruum ja lisaseadmed. Auto kabiin on suletud või pealt avatud ruum, kus asuvad auto juhtseadmed, autojuhi töökoht ja sõltuvalt auto otstarbest ka reisijatele mõeldud istmed.
Ajalugu ja areng
pisi|Benz Patent Motorwagon, ehitatud 1885. Siit sai alguse kaasaegse auto kontseptsioon
Kõrvalisest abist sõltumatuid, iseliikuvaid masinaid on üritatud luua juba ammu. Leonardo da Vinci lõi sarnase liikuri joonised juba 1490. aastal.
Esimese töötava aurumasina ehitas prantslane Denis Papin 1690. aastal. 1881. aasta novembris demonstreeris Prantsuse investor Gustave Trouvé rahvusvahelisel näitusel Pariisis töötavat kolmerattalist elektrimootoriga masinat, mida ta nimetas automobiiliks.
Kaasaegse auto aluseks sai aga töökindla ja suhteliselt kompaktse kahetaktilise sisepõlemismootori loomine Karl Benzi poolt 1879. aastal ja nende tootmise alustamine 1883. aastal.
1885. aastal sai aga Karl Benz valmis oma esimese auto. Kuigi see oli kolmerattaline, sai see aluseks kaasaegse auto kontseptsioonile.
Henry Ford ehitas oma esimese auto 1896. aastal, see oli neljarattaline.
Eesti autoajalugu
Tallinna esimene autoomanik oli kapten Fjodorov, kes ostis 1902. aastal Peterburist Clement-Panhardi marki auto.
Tallinnas oli 1908. aastal 6, 1913. aasta suvel 74 ja 1914. aasta juulis 162 autot. Esimese maailmasõja algusega 1. augustil 1914 rekvireeriti neist 67. 1914. aastal oli näiteks Rakveres 20, Haapsalus 8, Tallinna maakonnas 7 ja Paides 4 autot.
Sõiduautod
Sõiduautodeks loetakse tavaliselt reisijate vedamiseks mõeldud väiksemaid, 2–9-kohalisi autosid. Sõiduautode keretüübid:
Veoautod
Veoautod on väga erinevad veoste vedamiseks mõeldud autod.
108
108. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 50. aastad 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad - 100. aastad - 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad
Aastad: 103 104 105 106 107 - 108 - 109 110 111 112 113
Aleksandr Zujev
Aleksandr Mihhailovitš Zujev (vene keeles Александр Михайлович Зуев) (17. juuli 1961 Nõukogude Liit – 10. juuni 2001 Bellingham, Washingtoni osariik, Ameerika Ühendriigid) oli Nõukogude Liidu hävituslendur, kes 1989. aastal põgenes Türki ja taotles poliitilist varjupaika Ameerika Ühendriikides.
Zujev lõpetas 1982. aastal Armaviri lennukooli ja suunati seepeale 176. hävitajarügementi, kus ta lendas Mikojan-Gurevitš MiG-23M lennukiga. Hiljem oli ta rügemendis üks esimestest lenduritest, kes hakkas lendama uue Mikojan-Gurevitš MiG-29ga.
Zujev oli 25-aastaselt abiellunud oma diviisi staabiülema tütrega ning tahtis saada katselenduriks Aktjubinskis, kuid teda ei võetud vastu. Ka tema abielu sattus hiljem karidele. 1989. aastaks oli Zujev aga Nõukogude süsteemis pettunud, viimne piisk tema jaoks oli aprillis toimunud Thbilisi veretöö. Toona teenis ta Gruusia NSVs Mihha Tshakaia lennuväljal (tänapäeval Senaki).
20. mai öösel 1989, olles Mihha Tshakaia lennuväljal öises valvekorras, kutsus ta oma rügemendi kokku, ja teatas, et saab varsti isaks ning soovis tähistada. Nimelt oli ta küpsetanud koogi, mille tainasse oli seganud palju unerohtu. Ta andis igaühele tüki, välja arvatud neljale – komandörile, kes koostas lennuplaani, kahele valvemehaanikule, kes olid vahipostil, ja ühele meeskonnaliikmele, keda oodati teises baasis.
Kui kõik jäid magama, lõikas Zujev telefoniliinid läbi ja läks lennukite juurde. Kaks vahimeest ei lasknud teda lennuki juurde, mispeale Zujev läks tagasi ja ootas natuke, kuni oleks pidanud toimuma vahtkonna vahetus. Kuna teine vahetus ei saabunud, läks üks vahimees asja uurima. Nüüd läks Zujev lennuki juurde, öeldes valvemehaanikule, et vahetus jääb hiljaks ning ta asendab teda. Olles juba kannatamatu vahetuse hilinemise pärast, andis mehaanik rõõmuga Zujevile oma automaadi ja lahkus.
Teine mehaanik, olles leidnud eskadronis kõik magamas, kahtlustas probleemi ja jooksis lennuki juurde tagasi. Zujev proovis talt relva ära võtta, kuid ebaõnnestus, mispeale ta tulistas mehaanikut, haavates teda, mehaanik ise jõudis Zujevit paremasse kätte tulistada. Zujev istus Mikojan-Gurevitš MiG-29 kokpitti ja lendas ära. Ta oli planeerinud maa peal teised lennukid hävitada, et teda ei hakataks jälitama, kuid oli unustanud ühe kahest relva lukust deaktiveerida. Ta lendas seepeale 240 kilomeetrit üle Musta mere Trabzoni Türgis, maandudes kell 5:10. Kui lennuk maandus, olid selle küljes endiselt presendiribad. Ta palus lennujaama valvuril ühendust võtta USA saatkonnaga Türgis. Algselt taheti teda Türgis süüdi mõista lennukikaaperdamises, kuid kuna ta oli seda teinud poliitilistel põhjustel, siis asi kohtusse ei jõudnud.
Türgi valitsus, soovides hoida häid suhteid Nõukogude Liiduga, nõustus lennuki kohe tagastama. Ankaras oodati järgmisel päeval Nõukogude lennukit tehnikute ja piloodiga, kuid selle asemel saabus lennuk Zujevi maandumiskohta Trabzonis samal päeval, kui Zujev põgenes, kuid lennujuhid keeldusid neile maandumisluba andmast. Lennukil lubati tagasi Nõukogude Liitu lennata järgmisel pärastlõunal Türgi hävitajate eskordi saatel.
Zujev jäi Trabzoni haiglaravile, hiljem tema varjupaigataotlus rahuldati ning Zujev asus elama USA-sse San Diegosse, kus ta avas konsultatsioonibüroo, pakkudes oma teenuseid muuhulgas ka Luure Keskagentuurile ja Ameerika Ühendriikide Kaitseministeeriumile.
1992. aastal kirjutas Zujev raamatu "Fulcrum: A Top Gun Pilot's Escape from the Soviet Empire" (ISBN 978-0-446-51648-8).
Zujev hukkus 10. juunil 2001 USA Washingtoni osariigis Bellinghamis, kui ta lendas koos lendur Jerry "Mike" Warreniga Jakovlev Jak-52l ja nad laskusid liiga kiiresti.
Nasackin
Ajalugu
Esimene teadaolev suguvõsa liige oli bojaar Fjodor Nasackin (elas 16. sajandil). Tema poeg Afanassi Fjodorovitš Nasackin oli 1569 Vene asehaldur Irboskas, kuid langes 1580 Toropetsis Rootsi kätte vangi. Asus Rootsi kuninga teenistusse ning talle läänistati kuninga poole esimesed maad 1586. Fjodor Nasackini teine poeg bojaar Leonti Fjodorovitš Nasackin (suri 1590 Haapsalus) siirdus Liivi sõja ajal samuti Rootsi teenistusse ja Poola ja Rootsi kuningas Sigismund läänistas talle 1590. aastal Keskvere külast (Läänemaa) maid.
Leonti poegadest Afanassist (suri 1613) ja Pjotrist (maeti 1636) põlvnes kaks suguvõsa liini. Afanassi haru kustus juba 1656. aastal. Pjotr Leontjevitš Nasackinil aga, kes aastal 1611 Narva kindluses Rootsi teenistusse võetud ja hiljem Martna kihelkonnas, Keskvere ja Patsu ja Soomes Vanhamoisio (Gammelgård) mõisnikuks olnud, oli arvukalt järeltulijaid. Nendest poeg, Rootsi rittmeister Peteri (surn. 1679), Nikkilä, Vanhamoisio ja Mäntsälä mõisniku, suguvõsa immatrikuleeriti 1668. aastal Rootsi Rüütelkonda aadlisuguvõsana nr 740. Mitu liini siirdus Soome. 24. jaanuaril 1818 võeti nad Soome rüütelkonna matriklisse aadlisuguvõsana nr 61.
Eestimaa Rüütelkonda kuulunud suguvõsa jagunes Vana-Varbla ja Uue-Varbla liiniks, mis eksisteerisid veel 20. sajandi algulgi. See haru immatrikuleeriti 1857. aastal ka Liivimaa rüütelkonda.
Talaos
Talaos oli vanakreeka mütoloogias Argose kuningas. Tema naist on nimetatud mitmeti, kõige sagedamini Lysimacheks. Nende päritolu on teadmata. Väidetavalt oli neil kuus poega: Adrastos, Aristomachos, Hippomedon, Mekostos, Parthenopaios ja Pronax, ning kolm tütart: Astynome, Eriphyle ja Metidike.
Talaos oli üks argonautidest, ent ei paistnud sel retkel silma.
Pärast tema surma päris Argose trooni Adrastos.
Ometepe
Ometepe on saar Nicaragua järves.
Ometepe pindala on 275 ruutkilomeetrit. Saar on mägine ja vulkaaniline, Concepcióni vulkaani kõrgus kuni 1610 meetrit üle merepinna ja 1581 meetrit üle järvepinna. Ometepe on järve pinnast kõige kõrgemale ulatuv järvesaar maailmas.
Saar kuulub Nicaraguale. 5. juulil 1947 saatis Benjamín Lacayo Sacasa Nicaragua sotsialistide partei juhid Anastasio Somoza García nõudmisel Ometepe saarele asumisele.
pisi|center|800px|Ometepe panoraam
Eitus
Eituseks nimetatakse loogikas ka loogikatehet, mis seab propositsioonile vastavusse selle propositsiooni eituse, ja unaarset tehet, mis seab tõeväärtusele tõene vastavusse tõeväärtus väär ja tõeväärtusele väär tõeväärtuse tõene.
Süntaktiline eitus eesti keeles
Loogilise eituse väljendamiseks eesti keeles on olemas standardsed vahendid, mille kasutamise tulemust nimetame süntaktiliseks eituseks. Nimelt nimetame üht väitlauset teise eituseks, kui ta on saadud teisest nii, et teise lause öeldises on asendatud jaatav kõne eitava kõnega või eitav kõne jaatava kõnega, ja kui ta väljendab propositsiooni, mis on kontradiktoorne propositsiooniga, mida väljendab teine lause. Näiteks lause "Maa ei ole kerakujuline" on lause "Maa on kerakujuline" eitus ja lause "Maa on kerakujuline" on lause "Maa ei ole kerakujuline" eitus. See definitsioon eeldab, et propositsioon, mida kumbki väitlause väljendab, on üheselt määratud.
Kui üks lause on teise eitus, siis ka teine lause on esimese eitus.
Teineteisega kontradiktoorseid propositsioone saab väljendada ka lausete abil, mis ei ole teineteise eitused, näiteks "Margus on üle kahe meetri pikk" ja "Margus on kahe meetri pikkune või alla kahe meetri pikk".
Jaatava ja eitava kõne äravahetamine väitlause öeldises ei pruugi anda eitust. Näiteks laused "Mõned inimesed on naised" ja "Mõned inimesed ei ole naised" ei ole teineteise eitused.
Mõjuala järgi liigitatakse eitust lauseeituseks ja moodustajaeituseks.
Eitus kui loogikatehe
Eitust võib vaadelda unaarse tehtena (ka negatsioon või EI-tehe), mis muudab propositsiooni tõeväärtuse vastupidiseks, muutes tõese propositsiooni vääraks ja väära propositsiooni tõeseks.
Loogikas on eitus unaarne (ühe operandiga) tehe, mis muudab oma operandi tõeväärtuse vastupidiseks. Operandiks on see propositsioon, mida eitatakse. Tehte tulemit nimetatakse operandi eituseks.
Propositsiooni p eitust märgitakse mitmel viisil: Seda loetakse näiteks "Ei pea paika, et p", või "pole tõsi, et p".
Klassikalises loogikas tähendab kahekordne eitus jaatust: propositsioonid p ja ~(~p) on ekvivalentsed. Intuitsionistlikus loogikas aga on p nõrgem propositsioon kui p. Siiski on ka intuitsionistlikus loogikas ekvivalentsed p ja ~p.
Eitus on defineeritav teiste loogikatehete kaudu. Näiteks saab eitust ~p defineerida implikatsioonina p → V, kus → on implikatsiooni märk ja V on loogiline konstant väär (absoluutselt väär propositsioon). Teiselt poolt, absoluutselt väära propositsiooni V saab defineerida konjunktsioonina p & ~p, kus p on mis tahes propositsioon ja & on konjunktsiooni märk. Idee on selles, et mis tahes vasturääkivus on väär.
Need ideed töötavad küll nii klassikalises kui ka intuitsionistlikus loogikas, kuid nad ei tööta Brasiilia loogikas, kus vasturääkivus ei pruugi olla väär.
Klassikalises loogikas kehtib veel niisugune samasus: implikatsiooni p → q saab defineerida kui disjunktsiooni ~p ∨ q, kus ∨ on disjunktsiooni märk.
Algebralises mõttes vastab eitus täiendile teatavas Boole'i algebras (klassikalise loogika puhul) või teatavas Heytingi algebras (intuitsionistliku loogika puhul).
Eitus keeleteaduses
See alajaotus tuleb alles kirjutada
Ruudi
"Ruudi" on Eesti film aastast 2006.
Sisu
Ruudi on poiss, kellele meeldivad viikingid ja kõik nendega seonduv. Tallinnas sündinud Ruudi elab koos konstaablist emaga Rannakülas. Poisi parim sõber on Viki, õige nimega Viktooria. Viki isa on müüja. Päris oma isa! Ruudi ema Karmen aga väldib isa teemat, temal on Ruudist küll. See kurvastab poissi. Ühel päeval tabab Ruudit ōnn: Kuressaare laadal sōidab päris ehtne viikingilaev! Poisi rōōm aga hääbub, kui selgub, et väikesi poisse lastakse pardale vaid isaga. Mis muud, kui hakata papat otsima. Sōpradel tuleb mōttesse korraldada isa leidmiseks papakonkurss. See lükkab väikesed krutskid sündmuste keerisesse.
Film arvudes
2006. aasta jooksul käis filmi Eesti kinodes vaatamas 42 379 inimest.
Novo mesto
pisi|Novo mesto südalinn Novo mesto on linn Sloveenias Alam-Krainis (Dolenjskas) Novo mesto vallas. Asub Krka jõe ääres.
Jõeküla (Viljandi)
Jõeküla on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Novo mesto
Linna asutas Austria hertsog Rudolf IV 7. aprillil 1365 andes linnale nimeks Rudolfswert. Linn kuulus Kraini hertsogkonda. Praeguse nime sai Novo mesto ametlikult pärast Esimest maailmasõda.
Jõeküla (Viljandi)
Küla asub Tänassilma jõe ja Tartu – Viljandi – Kilingi-Nõmme maantee vahel.
Novo mesto
Novo mesto on roomakatoliku Novo mesto piiskopkonna keskus.
Jõeküla (Viljandi)
Jõekülast on pärit Viivi Luik.
Küla kirdepiiril voolab Joona oja. Külas voolab ja suubub Tänassilma jõkke Kitsipilli kraav.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Viiratsi valda.
Aleksander Tomberg
Aleksander Tomberg (28. mai 1905 – 1. detsember 1924 Tallinn) oli Eesti sõjaväelane (kadett).
Tomberg langes 1. detsembri riigipöördekatse ajal, kui kommunistid üritasid vallutada Tondi kasarmuid. Mässus langenute ühine matusetalitus toimus 4. detsembril 1924 Tallinna Kaarli kirikus. Kirstud viidi vankritel mööda Kaarli puiesteed Vabaduse väljakule. Sealt viidi osa kirste (ka Tombergi oma) Balti jaama.
Tomberg maeti Laiuse õigeusu kalmistule. Tema haual on maapinnaga tasa olev Vabadusristi kujutisega lubjakivist plaat. See on üks väheseid seda tüüpi säilinud algseid plaate.
Jõeküla
Jõeküla on mitme küla nimi Eestis.
Jõeküla on ka mitme endise küla nimi.
Wilma Mankiller
pisi|Wilma Mankiller Wilma Pearl Mankiller (18. november 1945 Tahlequah, Oklahoma – 6. aprill 2010) oli indiaani aktivist. Ta oli esimene tšerokii naispealik (1985–1995).
Ta osales Alcatrazi saare hõivamises 1969. aastal ja paljudes teistes indiaanlaste aktsioonides.
Kanab Creek
Kanab Creek on jõgi Põhja-Ameerikas, Colorado jõe parempoolne lisajõgi. Ta voolab Colorado platool.
Jõe pikkus on 145 km.
Jõgi saab alguse Utah' osariigi Kane'i maakonnas veelahkmest Suure nõoga edelas. Ta kulgeb lõuna suunas Kanabi (Utah) lähedalt möödudes Arizonasse, kus ta on Mohave maakonna ja Coconino maakonna piirijõgi ning möödub osariikide piiri lähedal Fredoniast. Seejärel kulgeb ta ühes Suure kanjoni külgkanjonis (Kanabi kanjonis) ning suubub Suure kanjoni rahvuspargis Colorado jõkke.
Utah' osariigis jääb jõgi nepilt lõuna poole Jõe läte ja jäe jääb napilt lõuna poole Grand Staircase-Escalante rahvuslikust mälestisest. Arizonas voolab Kanab Creek läbi Paiute-indiaanlaste Kaibabi indiaanlaste reservaadi ning looduskaitseala Kanab Creek Wilderness.
Helios Airwaysi lend 522
thumb|350px Helios Airwaysi lend 522 oli Küprose odavlennufirma Helios Airways 14. augustil 2005 katastroofiga lõppenud lend. Boeing 737-31S oli teel Larnacast Prahasse, vahepeatusega Ateenas. Lennuk purunes kokkupõrkes mäenõlvaga, hukkusid kõik 115 reisijat ja 6 meeskonnaliiget. See oli suurim lennuõnnetus Kreeka ajaloos.
Kanab Creek
Kanab Creeki org on olnud hõredalt asustatud Basketmaker- ja Anasazi-indiaanlastega, kelle asulate jälgi ja esemeid on leitud kogu jõe kulu ulatuses.
Helios Airwaysi lend 522
Sündmuste käik
Lennuk väljus Larnaca lennujaamast kell 9.07. Umbes 4900 meetri kõrgusele jõudes teatas kapten lennukeskusele hoiatussignaalist, mis tema arvates andis märku stardieelsete seadete vigadest ning pidi seega olema valehäire. Tegelikult oli tegu salongi alarõhu alarmiga. Kui lennuk tõusis umbes 5500 meetri kõrgusele, vallandusid hapnikumaskid. Varuhapnikust peaks jätkuma 15 minutiks, mille jooksul on võimalik laskuda 3000 meetri kõrgusele, kus on piisavalt hapnikku. Meeskonnaliikmetel on lisaks kantavad hapnikuballoonid, millest jätkub kauemaks. Lennuk jätkas aga tõusmist, jõudes ettenähtud lennukõrguseni (10 300 meetrit).
Umbes poolteist tundi pärast starti lendas lennuk üle Ateena lennujaama ja jäi seejärel ootejärjekorda, mis tähendas, et lennuk tegi autopiloodi juhtimisel kindlaksmääratud ringe ümber lennujaama. Olukorda uurima saadeti kaks Kreeka hävitajat, mille pilootide teatel tundusid nii reisijad, kapten kui ka kaaspiloot olevat teadvuseta. Lennukit püüdis juhtida lennuki stjuuard.
Kütuse lõppemise tõttu seiskusid umbes kell 12 mõlemad lennuki mootorid. Lennuk hakkas kiiresti kõrgust kaotama ja paiskus juba mõni minut hiljem vastu mäge Grammatikó küla lähedal, umbes 33 km Ateenast kirde pool.
Walther P38
Walther P 38 on 9mm poolautomaatne püstol, mida Wehrmachtis kasutati standardkäsitulirelvana. Püstolit kandsid peamiselt allohvitserid ja ohvitserid, aga näiteks lisarelvana ka kuulipildurid.
Helios Airwaysi lend 522
Õnnetuse põhjused
Järgnenud uurimise käigus selgus, et pärast lennule eelnenud hooldust oli salongirõhu tagamise süsteemi lüliti jäänud käsitsijuhtimise asendisse ning piloodid ei lülitanud ka lennueelse kontrolli käigus seda automaatse peale ümber. See tähendas, et salongiõhu rõhk hakkas lennuki tõustes pikkamisi vähenema. Et hapnikupuudus toimis järk-järgult, oli seda võimatu märgata enne, kui oli juba hilja.
Walther P38
Relva tööpõhimõte sarnanes oma eelkäijate, Walther PP ja Walther PPK, omaga. Waltheri 9x17 padrun oli asendatud Wehrmachtis kasutatava 9x19 Para padruniga. Püstol oli mugavamini kaitseriivistatav ja ohutum kui tema eelkäija Parabellum P08. Relva tootmine oli samuti eelkäijast lihtsam ja odavam. 1942. aastast alates hakati P 08-t järjest P 38-ga asendama. Uus relv võitis kiiresti üksustes populaarsuse. Täielikult P 38-ga aga sõja lõpuks tema eelkäijat asendada ei suudetud. Pärast sõda 1957. aastal võttis Bundeswehr P 38 väiksemate moderniseeringutega (sh kaalu vähendati 160 g) uuesti kasutusele nimetusega P 1. Seda relva kasutavad armees ka näiteks Norra ja Portugal. 1990. aasta alguses otsustas Bundeswehr relva välja vahetada moodsama H&K P8 vastu. Vana relva kahjuks rääkisid armeepüstoli kohta salve väike maht ja valmistamisel kasutatavate kergete polümeeride kallidus.
Helios Airwaysi lend 522
Õnnetuse põhjused
Õnnetuse peamisteks põhjusteks tunnistati mitu pilootide viga. Esiteks ei täitnud nad ei lennueelset ega ka õhkutõusmisele järgnevat kontrollkaarti piisavalt hoolikalt, jättes märkamata rõhulüliti asendi. Teiseks tõlgendasid nad valesti alarõhust teatanud hoiatussignaali ning ignoreerisid seda. Seejärel hakkas hapnikupuudus kiiresti mõju avaldama nende otsustusvõimele ning lõpuks füüsilisele suutlikkusele lennukit juhtida. Lõplikuks õnnetuse põhjuseks oli mootorite seiskumine kütuse lõppemise tõttu.
Lahustunud aine
Lahustunud aine ehk solvaat on keemiline aine, mis on lahustis jaotunud üliväikeste osakestena: aatomite, molekulide või ioonidena.
Lahustunud ainete koguhulk (lahustunud ainete üldsisaldus, lühend TDS) lahustis tehakse kindlaks tavaliselt pärast proovi filtrimist ja kuivaksaurutamist filtrile järele jäävate ainete kaalumise kaudu. Kaalu väljendatakse harilikult kas mg/L või g/m3.
Miljonipeldik
thumb|Miljonipeldik. Pildistas [[Kasutaja:Metsavend|Metsavend.]] Miljonipeldik ehk miljonikäimla (hüüdnimi) on Tallinnas Toompeal asuv avalik käimla, mis avati 16. jaanuaril 2002 ja mille rajamine maksis 2,3 miljonit krooni.
Miljonipeldik on seeriatoode mudelinimetusega Paragon 101/110. Konstruktsioon on 4206 mm pikk, 1914 mm lai ja 2657 mm kõrge ning selle sees on hädaabitelefon.
Ehitis telliti Rootsi firmalt Danfo AB ja tagantjärele vormistati fiktiivne hange. Ehitamise ja kommunikatsioonide loomisega olid seotud AS Water Ser, AS Tallinna Vesi, AS KH Energia-Konsult ja OÜ Matthäi Ehitus.
Miljonipeldiku riigihanke välja kuulutanud kommunaalameti ehituse- ja järelevalveosakonna juhatajale Kaupo Raadikule ja Tallinna Teede AS arendusdirektorile Roland Sumrele ning tema asetäitjale ja tootmisosakonna juhatajale Margus Kuusmannile esitati süüdistus ametiseisundi kuritarvitamises. Neid karistati kokkuleppemenetluse teel rahatrahviga 35 päevamäära.
Alguses maksis tualeti kasutamine 2 krooni, alates 2004. aastast 3 krooni. 2011. aastast maksab WC külastamine 20 eurosenti. 2003. aastal oli miljonipeldiku tulu 21 640 krooni. 2004. aastal oli peldiku keskmine aastane tulu umbes 30 000 krooni ja ülalpidamise kulu 160 000 krooni aastas.
Mantova
thumb|right|200px|Palazzo Ducale thumb|right|200px|Rotonda di San Lorenzo thumb|right|200px|Palazzo Bonacolsi [[Piazza Sordello (Mantova)|Piazza Sordello ääres]] Mantova (ladina keele järgi teisteski keeltes kasutatav Mantua ei ole eesti keeles soovitatav) on linn Põhja-Itaalias Lombardia maakonnas, Mantova provintsi halduskeskus.
Elanike arv 48 103 (2004).
Linn on kolmest küljest piiratud Mincio jõe moodustatud järvedega.
Ajalugu
Mantova kohal asus algselt etruski (6. sajand eKr), seejärel Vana-Rooma asula.
Linn kuulus 12. sajandil Lombardia Liigasse.
Mantova õitseaeg oli Gonzagade (üks renessansiaegse Itaalia rikkamaid ja võimsamaid suguvõsasid) valitsusajal (1328–1627).
Aastateks 1628–1631 läks linn pärilussõja tagajärjel Neversi hertsogite kätte. Aastal 1708 läks Mantova Austria valdusse, 1797 vallutas selle Napoleon I ja linn liideti Tsisalpiini vabariigiga, 1815 taastati Austria võim. Alates 1866 on Mantova ühendatud Itaalia riigi koosseisus.
Arhitektuurimälestised
Mantova kesklinn on koondunud ümber nelja omavahel ühendatud väljaku – Piazza Mantegna, Piazza dell'Erbe, Piazza Broletto ja Piazza Sordello. Nende väljakute ääres asub suurem osa Mantova vanemast ja väärtuslikumast arhitektuuripärandist.
thumb|left|400px|Mantova panoraam
Kultuur
Mantova mälestusmärkides ja tänavanimedes kajastuvad arvukad kultuuriloolised seosed. See on poeet Vergiliuse sünnilinn (Mantua me genuit). Samuti on Mantovast pärit kunstnik Andrea Mantegna. Mantovasse saatis Shakespeare maapakku Romeo ja seal on Verdi "Rigoletto" tegevuspaik.
Via Accademial asub 18. sajandist pärinev Teatro Scientifico Bibiena. Seal andis 13-aastane Wolfgang Amadeus Mozart oma debüütkontserdi.
Yareni ringkond
Yaren (varem Jarren, tuntud ka nimede Makwa ja Moqua all) on üks Nauru neljateistkümnest ringkonnast. Seal asuvad riigi olulisemad valitsusasutused. Mõnikord on Yareni nimetatud ka Nauru pealinnaks, kuid see pole korrektne, sest Naurul ei ole linnu ja ametlik pealinn puudub.
Yaren asub Nauru saare lõunaosas ja piirneb Boe, Buada ning Menengi ringkonnaga. Yarenis asuvad riigi parlament, valitsushooned, politseijaoskond ja Nauru rahvusvaheline lennujaam.
Rahvaloenduste andmetel elas Yareni ringkonnas 1977. aastal 413 inimest, 1983. aastal 553 inimest ja 1992. aastal 672 inimest. Hilisemate aastate kohta on andmed vastuolulised, aastatel 2004–2006 on eri allikad andnud rahvaarvu suuruseks 700 kuni 13 000 inimest. Väiksemad arvud osutavad tõenäoliselt ametliku ringkonna elanike arvule, suuremate puhul on ilmselt nimetatud Yareni linnaks kogu rannikuäärset asustust.
Ringkonna elanikud kõnelevad emakeelena nauru keele Yareni murret, osatakse ka teist riigikeelt – inglise keelt.
Stielhandgranate 24
pisi|Saksa sõdur heitmas M24-granaati Käsigranaat Stiehlhandgranate M24 oli Wehrmachti kasutatavaim-tuntuim käsigranaat ('saksa kaigas').
Granaat koosnes silindrikujulisest laenguosast ja puidust varrest, mille sees paiknes viitsütik Abreisszünder. Granaadi kasutamiseks tuli ära keerata käepideme otsas olnud kork, tõmmata päästenöörist ja heita granaat sihtmärgile. Käepärase lõhkelaenguna või hädapärase tankitõrjevahendina kasutati ka granaadipundart Geballte Ladung, mis kujutas endast granaadi lõhkelaengu ümber ringikujuliselt seotud-kinnitatud kuut samasugust laengut. Sõja ajal valmistati granaadist ka moderniseeritud versiooni Hdgr. 43, mis sarnanes oma näitajatelt eelkäijaga ja mida võis kasutada ka ilma puitvarreta. Laengule oli lisatud seade, mis lasi kasutada granaati püünismiinina. Kokku toodeti mõlemat versiooni enne Teist maailmasõda ja sõja jooksul u 81 miljonit.
Eihandgranate M39
Eihandgranate M39 oli Wehrmachtis laialt levinud kerge käsigranaat.
Sõduritele tekitas see granaat tihti "pahandust" sest roomates kippus sütik ennast lahti kerima ja seega lasid mitmed sõdurid ennast ise õhku.
Cristofano Allori
Allori õppis maalimist isa käe all. Seejärel suundus ta õppima Gregorio Pagani juurde, kes oli üks tolleaegse Firenze silmapaistvamaid maalikunstnikke. Hiline Firenze koolkond taotles Veneetsia koolkonna rikkalike värvide ühendamist Firenze koolkonnale omase täpse joonistusega. Nähtavasti õppis Allori ka Lodovico Cardi juures.
Cristofano Allori pälvis tuntuse nii oma portreede kui ka dramaatiliste piibli- ja mütoloogiaaineliste maalidega. Tema looming paistab silma looduse täpse järgimise ning selle kujutamise tundlikkuse ja tehnilise täpsuse poolest. Tema tehnilisi oskusi tõendab see, et mitut koopiat, mille ta oli teinud Antonio da Correggio töödest, peeti minevikus Correggio enese tehtud duplikaatideks. Kuid tema suur nõudlikkus piiras tema tööde arvu.
Juudas Iskariot
Juudas Iskariot oli üks Jeesuse kaheteistkümnest jüngrist. Uue Testamendi pärimuse kohaselt reetis Juudas Jeesuse pärast püha õhtusöömaaega. Evangeeliumites on teda kujutatud negatiivselt, reeturina. Jeesus teadis tema tegu ette ja evangeeliumite kirjutajad viitavad talle lisanimega "see kes ta reetis". Johannese evangeeliumi järgi oli Juudas jüngrite varalaeka hoidja, ning Saatan olevat enne reetmist tema sisse läinud.
Reetmise eest sai Juudas palgaks kolmkümmend hõberaha (Mt 26:15). Ta siiski kahetses oma tegu, kui kuulis, et Jeesus oli mõistetud surma. Apostlite tegudes on kirjas, et ta "kukkus ülepeakaela alla, lõhkes keskelt ja kogu ta sisikond valgus välja." (Ap 1:18) ja Matteuse evangeeliumis on kirjas, et Juudas viskas hõberahad maha, eemaldus, läks ära ja poos ennast üles (Mt 27:5).
Tema asemele valiti Mattias.
Juudast on peetud kristlikus mütoloogias negatiivseks tegelaseks, Dante põrgus on ta näiteks pandud kohe Saatana kõrvale.
Nime "Iskariot" tähendus
Nimi Iskariot lisati Juudase nimele alles hiljem, et nimetatud Juudast eristada teistest Piiblis esinenud Juudastest. Samas on spekuleeritud nime päritolu kohta, ning välja on tulnud neli suuremat hüpoteesi, mida nimi Iskariot tähendada võiks.
On arvatud, et Juudas kuulus pistoda kandvate palgamõrvarite, Sicariide gruppi, millest tuleneks siis nimi Iskariot.
Rääkides tähendustest, siis sõnadel "kohale toimetaja" või "äraandja", kr paradidomi, on tüvi škr, mis viiks nimeni Iskariot.
Kõige levinum tõlgendus nime Iskariot tähendusele on siiski palju loogilisem, sest Juudamaal asus Kerioti küla, ning arvatavasti oli Juudas lihtsalt pärit sealt külast, mis teeb lisanime Iskariot tähenduseks lihtsalt "Keriotist".
Matteuse 26: 14-16; 20-25
Siis läks Juudas Iskariot, üks neist kaheteistkümnest, ülempreestrite juurde ja ütles: „Mis te tahate mulle anda, kui ma tema teie kätte annan?” Nemad pakkusid talle kolmkümmend hõberaha. Ja sellest alates otsis Juudas parajat hetke, et Jeesust ära anda.
Aga õhtul istus Jeesus lauda koos nende kaheteistkümnega. Ja kui nad sõid, ütles tema: „Tõesti, ma ütlen teile, üks teie seast annab minu ära.” Ja väga nukraks jäädes hakkasid nad järjestikku talle ütlema: „Ega ometi mina see ole, Issand?” Tema aga vastas: „See, kes sööb minuga samast kausist, annabki minu ära. Inimese Poeg läheb küll ära, nõnda nagu temast on kirjutatud, aga häda sellele inimesele, kes Inimese Poja ära annab! Sellele inimesele oleks parem, kui ta ei oleks sündinud.” Aga Juudas, tema äraandja, kostis talle: „Olen siis mina see, rabi?” Jeesus ütles talle: „Need on sinu sõnad.” pisi|"[[Juuda suudlus", Giotto maal. Juudas suudles Jeesust, et sõdurid Jeesuse ära tunneks ja vahistaks.]]
Luuka 22: 21-23; 47-48
Kui Jeesus alles rääkis, vaata, tuli rahvajõuk, ja see, keda hüüti Juudaks - üks neist kaheteistkümnest -, käis nende ees ja astus Jeesuse juurde talle suud andma. Aga Jeesus ütles talle: „Juudas, kas sa annad Inimese Poja suudlusega ära?”
Johannese 1: 64-65; 70-71
…Jeesus vastas neile: „Eks ma ole teid kahtteistkümmend välja valinud, ent üks teie seast on kurat.” Aga seda ta ütles Juudas Iskarioti kohta, sest see kavatses teda reeta, üks neist kaheteistkümnest.
Johannese 13: 2-4; 21-30
Ja õhtusöömaajal olles, kui kurat oli juba pannud Juudas Iskarioti, Siimona poja südamesse, et ta tema reedaks, ja kui Jeesus teadis, et Isa on andnud tema kätte kõik ning et ta on pärit Jumala juurest ja läheb tagasi Jumala juurde, tõusis ta õhtusöömaajalt üles, pani oma kuue ära, võttis rätiku ning sidus selle endale vööle.
Seda öelnud, võpatas Jeesus vaimus ja tunnistas: „Tõesti, tõesti, ma ütlen teile, üks teie seast reedab minu.” Jüngrid vaatasid nõutuses üksteisele otsa ega osanud arvata, kelle kohta ta seda ütleb.´ Üks ta jüngritest, see, keda Jeesus armastas, oli tema kõrval lauas. Siimon Peetrus noogutas nüüd peaga selle poole, öeldes: „Küsi temalt, kes see on, kellest ta räägib?” See jünger nõjatus siis Jeesuse rinnale ja ütles talle: „Issand, kes see on?” Siis vastas Jeesus: „Seesama, kelle jaoks ma kastan palakese ja annan talle.” Siis ta kastis palakese ja andis Juudas Iskariotile, Siimona pojale. Ja palakese järel läks saatan temasse. Jeesus ütles talle nüüd: „Mida sa teed, tee kiiresti!” Lauasistujatest ei taibanud aga keegi, mille kohta Jeesus talle nii ütles, sest mõned arvasid, kuna Juudas oli kukruhoidja, et Jeesus ütles talle: „Osta, mida vajame pühadeks!” või et ta käskis anda midagi vaestele. Kui siis Juudas oli võtnud palakese vastu, lahkus ta kohe.
Johannese 18: 1-3
Kui Jeesus seda oli rääkinud, lahkus ta oma jüngritega üle Kidroni jõe. Seal oli aed, kuhu ta läks oma jüngritega. Aga seda paika teadis ka tema äraandja Juudas, sest Jeesus oli seal sageli viibinud koos oma jüngritega. Võtnud kaasa terve väeosa ning ülempreestritelt ja variseridelt sulaseid, tuli Juudas nüüd sinna tõrvikute ja lampide ja relvadega.
Juudase surm
pisi|Juudas poob end üles - [[James Tissoti maal Brooklyni muuseumis]]
Apostlite tegude raamat 1: 16-19
„Mehed-vennad! Täide pidi minema kirjasõna, mis Püha Vaim on Taaveti suu läbi ette kuulutanud Juuda kohta, kellest sai Jeesuse kinnivõtjate teejuht. Ta oli ju meie sekka arvatud ja sama teenimine oli temagi osa. Just tema hankis ülekohtu palgast enesele põllu, aga ta ise kukkus ülepeakaela alla, lõhkes keskelt ja kogu ta sisikond valgus välja. See on saanud teatavaks kõigile Jeruusalemma elanikele, nii et seda põldu nende murdes kutsutakse Hakeldamaks, see tähendab Verepõlluks.
Matteuse 27: 3-5
Kui siis tema reetja Juudas nägi, et Jeesus oli mõistetud surma, kahetses ta ja viis need kolmkümmend hõberaha ülempreestritele ja vanematele tagasi, öeldes: „Ma olen teinud pattu, olen süütu vere ära andnud. Nemad aga vastasid: „Mis see meie asi on? Vaata ise!” Ja visanud hõberahad templisse maha, Juudas eemaldus, läks ära ja poos enese üles.
Ajaloolis-kriitilised hüpoteesid
Jeesuselt oodati poliitilist pääsemist, mida ei tulnud. Viimaks järk-järgult rahva seas Jeesuse järgijate hulk vähenes, sest pettusid need, kes olid oodanud sõjalist messiat. Lõpuks reetis Jeesuse isegi üks tema kaheteistkümnest lähimast jüngrist. Selle asemel et kuulutada end rahva juhiks, astus Jeesus välja kehtiva templikorralduse vastu ja vahetas teravusi usuvõimudega, kuid ta tegevuses polnud midagi Rooma vastast. Lõpuks juutide juhid vangistasid Jeesuse temas pettunud jüngri, Juuda abiga ja tema üle mõisteti kohut juudi seaduse kohaselt. Randar Tasmuth: Vanima pärimuse kohaselt Markuse järgi läks Juudas ise omal algatusel ülempreestrite juurde, et Jeesust reeta. See näis tulevat ülempreestreile üllatusena, nad rõõmustasid ja saame teada, et alles seepeale lubasid nad Juudale raha anda (Mk 14:10–11).
Johannese evangeeliumis on kirjakoht, kus Maarja (Laatsaruse ja Marta õde) võidis Jeesuse jalgu hinnalise pardisalviga, mis tegi Juudase kadedaks, kuna see maksis kolmsada teenarit. Juudast on nimetatud vargaks, ning on mainitud et kukruhoidjana poetas ta kõrvale. Samas on arvatud, et käesolev kirjakoht on Johannese poolt hiljem lisatud, kuna ta üritas Juudast demoniseerida.
2006. aastal kujunes sensatsiooniks leid, kus päevavalgele tuli koptikeelsena säilinud Juuda evangeelium, mis paigutub gnostilise kirjanduse hulka. Ilmselt teise sajandi teisel poolel kirjalikult vormistatud tekst ei anna täiendavat teavet ajaloolisest aspektist, vaid esitab Jeesuse ja Juuda dialooge.
Susanne Raab
Susanne Raab (neiupõlvenimi Susanne Knasmüller; sündinud 20. oktoobril 1984 Vöcklabruckis Ülem-Austrias) on Austria jurist ja poliitik, ta on Austria Rahvapartei liige. Ta on 7. jaanuarist 2020 Austria integratsiooni- ja naisküsimuste minister liidukantseleis (portfellita minister).
Aastatel 2003–2009 lõpetas ta Innsbrucki Ülikoolis psühholoogia ja õiguse diplomiõpingud. Oma kooli- ja üliõpilasaastate jooksul viibis ta mitmel korral välismaal ning osales erinevates juhatuse tegevustes vabatahtlikes organisatsioonides, näiteks Ülem-Austria Üliõpilaste Liidus, Kooliliidus ja Euroopa Õiguse Üliõpilaste Ühingus. 2010. aasta novembris lõpetas ta õigusteaduse doktoriõppe Innsbrucki Ülikoolis väitekirjaga Austria monopolidevastase seaduse kahjunõuete kohta.
Massiprotsent
Massiprotsent P_m on komponendi massi m_i ja kogumassi suhe (näiteks ühikutes kg/kg), väljendatuna protsentides:
Massiprotsendi mõistet kasutatakse peamiselt keemias ja metallurgias. Näiteks sulami või komposiidi korral näitab metalli massiprotsent, mitu sajandikosa on seda metalli 100 massiühikus sulamis.
Autosport
Autosport on spordialade rühm, mille puhul on tegemist autode (tavaliselt neljarattaliste mootorsõidukite) võidusõiduga. Autosport on osa motospordist.
Autospordi kategooriad
Autospordialasid on maailmas palju. Tuntumad on
Kõige rohkem tähelepanu on võitnud Vormel 1 maailmameistrivõistluste sari, aga võisteldakse ka teistel vormeliklassidesse jaotatud autodel.
Seeriaautode tähtsaim võistlus on autoralli. Võisteldakse ka rallikrossis, rallisprindis, kiirendussõidus (drag racing) ja maastikusõidus (off road).
Mitmesuguseid eraldi võistlusi peetakse veoautodele, traktoritele ja väikeautodele.
Märkimisväärsed võistlused on veel Le Mansi 24-tunni võidusõit sportautodele ning Indy Car World Series (16 võidusõitu Põhja-Ameerikas ja Austraalias).
Ajalugu
Autovõidusõit on sama vana kui autogi. 1894. aasta 22. juulil rivistusid 21 autot Pariisis, et kihutada võidu Roueni. See üritus meenutas põhimõtteliselt rallit.
Võistlemise tingimused
Autosporti juhib FIA – Rahvusvaheline Autoliit (Federation Internationale de l'Automobile), kelle poolt on välja töötatud Rahvusvahelised Võistlusmäärused. Esmakasutuskeeleks prantsuse keel. FIA liikmesriikides juhivad autosporti volitatud autospordiorganisatsioonid – ASN (Autorité Sportive Nationale), Eestis Eesti Autospordi Liit (EAL). Üksikud alasid juhivad alakomiteed – CS (Comission Sportive d'une ASN).
Kõikidel FIA egiidi all toimuvatel võistlustel osalejad peavad omama sõitjalitsentsi. Sõitjalitsentsid jagunevad järgmiselt:
Autod jagatakse kategooriatesse sõltuvalt nende ehitusest. Kategooriad omakorda jagunevad gruppidesse. Näiteks
Vastavalt mootori töömahule jagatakse võistlusautod 18 kubatuuriklassi: 500 ccm kuni 6000 ccm ja üle 6000 ccm
Kõikidel FIA egiidi all toimuvatel võistlustel tuleb jälgida FIA Spordikoodeksit ja selle lisade nõudeid ja ettekirjutusi.
Ohutusnõuded
Autospordi ohutusnõuded määrab FIA Spordikoodeksi lisa L peatükk III, mille kõik nõuded on kirjutatud tuginedes avariide uurimisele. Rahvusvahelistel võistlustel, Eestis autorallis ja ringrajasõidus on kõikidel võistlustel kohustuslik FIA standarditele (homologatsiooniga) vastav ohutusvarustus. Kiiver on üks esimesi kasutusele võetud ohutusvarustuse osi. Kiivrit ei tohi mingil moel ümber ehitada (homologatsiooni muutus), samuti lisada sellele FIA poolt aktsepteerimata manuseid. Koos kiivriga tohib kasutada ainult FIA poolt aktsepteeritud kaelatuge (HANS-standardile vastav). Tulekindel sõiduriietus koosneb sõiduülikonnast, pesust, sokkidest, sõidukingadest ja kinnastest. Sõiduriietus võib sisaldada sõitja keha jahutussüsteemi, mis põhineb veeringel või tavarõhuga atmosfääriõhul.
Lipud
Enamiku autospordivõistluste reguleerimise juurde kuuluvad lipud, millest tuntumad on võistluste lõppu tähistav mustavalgeruuduline finiši- ehk ruudulipp ja võistluste katkestamist tähistav punane lipp. Ringrajavõidusõidus kasutatakse lisaks eelmainitud lippudele veel järgmisi:
Välislingid
Vajab täiendamist; ajaloo osa vajab täpsustamist
Anna Sahlene
pisi|Anna Sahlene (2008) Anna Sahlene, aastani 2005 esinejanimega Sahlene, kodanikunimega Anna Cecilia Sahlin (sündinud 11. mail 1976 Söderhamnis) on rootsi laulja.
Anna sündis seitsmelapselises peres vanima lapsena. Tal oli kolm venda ja kolm õde. Mõlemad vanemad olid musikaalsed. Anna õppis varakult laulma ning mängima tšellot, kitarri, oboed ja klaverit.
Esimesed sammud kuulsuse teel tegi Anna näitlejana. Ta mängis 1986 filmis "Bullerby küla lapsed" ("Alla vi barn i Bullerbyn") Annat. 1987. aastal valmis filmile järg "Veel Bullerby küla lastest ("Mer om oss barn i Bullerbyn"), kus ta mängis samuti Annat. Mõlema filmi tiitrites oli kirjas tema kodanikunimi Anna Sahlin. Nende kahe filmiga tema näitlejakarjäär lõppes.
18-aastaselt kolis Anna Stockholmi, kus püüdis hakata lauljaks. Ta oli mitu aastat gospelikoori One Voice liige. One Voice laulis aeg-ajalt tausta kuulsatele rootsi lauljatele, näiteks Carola Häggkvistile ja Robynile – viimane on Annast noorem. 2000 avaldas ta oma esiksingli "The Little Voice". Sellest ajast esines ta nime Sahlene all. Esiksingel ei saanud kuulsaks enne 2004. aastat, kui seda kaverdas Hilary Duff, kuigi täielikult muudetud sõnadega. Rootsi muusikaedetabelis ei suutnud "The Little Voice" tõusta 50 parema sekka.
Eurovisiooni lauluvõistlus
Sahlene on osalenud lauluvõistlusel korduvalt, kuid peamiselt taustalauljana. 1999. aasta Eurovisioonil laulis ta tausta Charlotte Nilssonile, kelle laul "Take Me to Your Heaven" võitis. 2000. aasta Eurovisioonil laulis One Voice tausta Malta lauljale Claudette Pace'ile, kes saavutas 9. koha lauluga "Desire".
Solistina esines Sahlene 2002. aasta Eurovisioonil, mis toimus Tallinnas Saku Suurhallis. Ta esitas Jana Hallase, Ilmar Laisaare, Pearu Pauluse ja Alar Kotkase laulu "Runaway" ja saavutas 3. koha. Sahlene oli viimase hetke valik selle laulu esitamiseks pärast seda, kui seda esialgu esitama pidanud Eda-Ines Etti keeldus osalemast. Rootsi singlite edetabelis püsis "Runaway" 14 nädalat ja parimaks jäi 20. koht.
Eestirand (külmutuslaev)
Eestirand 2 oli/on 1990. aastal ehitatud Moonsund-tüüpi superkülmutustraaler, mis kuulus RASile Ookean.
Need laevad oli mõeldud nn supertraaleritena: ise traalisid ja ise külmutasid ning tegid ka konserve. Sotsialismiaja lõppemisega muutus kütus oluliselt kallimaks ning suure tuuletakistusega supertraaleriga traalimiskiiruse hoidmine osutus väga kulukaks.
Aastail 1993 ja 1994 saadeti Eestirand 2 tootmisreisidesse kalatööstusena, ilma püügimeeskonna ja -varustuseta. Reisid olid Shetlandi saarte rajoonis, suurem osa ajast seisti Lerwiki reidil ja võeti kohalikelt kalapaatidelt kala külmutamiseks või konservide tegemiseks. (vt "Jõulueelsed ujuvvanglad")
Anna Sahlene
Eurovisiooni lauluvõistlus
Alates 2005. aasta jaanuarist esineb ta nime Anna Sahlene all. Siis ilmus tema esimene singel "Creeps" albumilt "Photograph". See jõudis Rootsi singlite edetabelis 28. ja Soomes 13. kohale.
Eestirand (külmutuslaev)
Kirjeldus Ookeani pankrotieelsest olustikust Eestirand 2 pardal 1994. aastal
Anna Sahlene
Eurovisiooni lauluvõistlus
2006 osales Sahlene Melodifestivalenil lauluga "This Woman". See saavutas 1. eelvoorus 5. koha ja langes välja. Kuid see jõudis esimese Anna Sahlene singlina pärast "Runawayd" Rootsi singlite edetabelis 20 parema sekka: see oli edetabelis 8 nädalat ja kõrgeimaks jäi 19. koht.
Eestirand (külmutuslaev)
Moonsund-tüüpi laeva kirjeldus:
Anna Sahlene
Eurovisiooni lauluvõistlus
2008 osales Sahlene koos Maria Haukaas Storengiga Melodifestivalenil lauluga "Killing Me Tenderly", mis jäi 4. eelvoorus 7. kohale ja langes välja. See anti ka singlina välja ja Anna Sahlene saavutas sellega oma kõigi aegade kõrgeima koha Rootsi singlite edetabelis, 10. koha, kuigi lugu oli edetabelis kõigest 3 nädalat.
Ta laulis tausta ka 2016. aasta ning 2019. aasta Eurovisioonil vastavalt Austraalia ja Suurbritannia loole.
Eestirand (külmutuslaev)
Oktoobris 2013 kandis see laev nime Atlantic Challenger ning Mehhiko lippu.
Anna Sahlene
Teatritöö
Sahlene on osalenud mitmes muusikalis. Muuhulgas on tal olnud roll muusikalis "Jeesus Kristus superstaar" (Maarja Magdaleena).
Hugo Murre
Hugo Murre (kuni 1940 perekonnanimi Mollart; 23. mai 1924 Märjamaa – 25. mai 2011 Märjamaa) oli Eesti Draamateatri direktor. Ta juhtis teatrit 20 aastat.
Pensionipõlve veetis ta Märjamaal.
18. veebruar
18. veebruar on Gregoriuse kalendri 49. päev. Juliuse kalendri järgi 5. veebruar (1901–2100).
Gunnar Press
Gunnar Press (sündinud 5. augustil 1957 Tallinnas) on eesti spordiajakirjanik ja kirjanik.
Lõpetas 1975. aastal Tallinna 37. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna.
Töötas 1975–1983 Noorte Hääle korrespondendina ja 1983–1990 osakonnajuhatajana. 1990–1995 oli Päevalehe ja 1995–1999 Eesti Päevalehe spordiosakonna juhataja ning 1999–2006 Õhtulehe ja SL Õhtulehe spordiosakonna juhataja. 2006–2008 Õhtulehe erikorrespondent ja alates 2009. aastast vabakutseline spordikirjutaja.
Walther PP
pisi|Walther PP Walther PP ehk Polizei Pistole ja Walther PPK ehk Polizei Pistole Kriminal olid püstolid, mida Wehrmachtis kasutati ohvitserirelvadena.
Relva töötas Saksamaal välja Fritz Walther ja seda hakati Zella-Mehlises Waltherite pereettevõttes tootma 1929. aastal. Relv oli konstruktsioonilt lihtne ja mugav kasutada, tänu sellele saavutas see kiiresti ülemaailmse tuntuse. Kasutatud double-action süsteem võimaldas mugavat päästmist. PP võeti kasutusele ka Reichswehris, millest sai 1933. aastal Wehrmacht. 1931. aastal tuli välja ka Waltheri lühem versioon PPK (Polizei Pistole Kriminal), mis omandas samasuguse populaarsuse. PPK on James Bondi relv.
Toodeti ka 9 mm versiooni, mille salv mahutas ühe padruni vähem. Sõja lõppedes likvideerisid venelased Waltheri vabrikud täielikult, kuid omanikud sattusid Ameerika interneeritute laagrisse. Pärast sõda tootis taasasutatud Waltheri firma algul büroomasinaid ja ka õhkrelvi. PP ja PPK patent müüdi Prantsusmaale, kus 1952. aastal jätkati mõnda aega relva tootmist. Hiljem, pärast vastava loa saamist, jätkas ka Walther uuesti kodumaal Ulmis populaarsete püstolite tootmist. Valmistati veel edasiarendusi, nagu 6,35 mm kaliibriga, 135 mm pikk taskupüstol TPH ja Ameerika turu jaoks PPK/S. Püstoleid on tellimuse peale toodetud ka Ungaris (PPK/E) ja lisaks kopeeritud eri nimede all, nagu Makarovi PM. Ka Bundeswehr kasutas relva P 21 nime all. Jõustruktuuride relvastusest on 1970. aastast käibel olnud Waltheri politseipüstolid tänapäevaks praktiliselt igal pool maha võetud, kuid nende arv tsiviilrelvadena on pigem kasvanud.
Chris Bosh
Christopher Wesson Bosh (sündinud 24. märtsil 1984 Dallases) on USA endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 13 hooaega. Bosh tuli kahekordseks NBA meistriks ja USA koondisega 2008. aastal olümpiavõitjaks.
NBA karjäär
Chris Bosh valiti 2003. aasta draft 'i neljanda valikuna (pärast LeBron Jamesi, Carmelo Anthonyt ja Dwyane Wade'i) meeskonda Toronto Raptors, kus temast sai meeskonna liider. Torontos kokku seitse hooaega mänginud Bosh tõi parimal, 2009/10. hooajal keskmiselt 24 punkti ja 10,8 lauapalli mängus.
21. veebruaril 2015 avastati Boshi kopsust ohtlik tromb, mis lõpetas tema hooaja. Sama mure valmistas Boshile muret ka järgmisel hooajal, mistõttu pidi ta taas mänge vahele jätma. 2016. aasta sügisel ei läbinud Bosh sama probleemi tõttu hooajaeelset tervisekontrolli ja tal ei lubatud enam NBA-s mängida. Bosh lõpetas ametlikult karjääri 26. märtsil 2019, kui Heat tõmbas austusavaldusena lae alla tema särgi numbriga 1.
Rahvuskoondis
2008. aastal võitis Bosh USA korvpallimeeskonna koosseisus kuldmedali Pekingi olümpiamängudelt.
John Dalton
pisi|John Dalton pisi|John Daltoni mälestussammas [[Manchesteri raekoda|Manchesteri raekojas]] John Dalton (6. september 1766 Cumberland – 27. juuli 1844 Manchester) oli inglise keemik ja füüsik, nüüdisaegse molekulaar-atomistliku õpetuse rajajaid.
Elulugu
John Dalton sündis vaeses kveekerite perekonnas kangru pojana. Ta omandas loodusteadusliku hariduse iseseisvalt õppides. Juba 15-aastaselt alustas ta koos vanema venna Jonathaniga kveekerite külakoolis õpetajana. 1790. aasta paiku soovis ta astuda ülikooli, et õppida õigusteadust või meditsiini, kuid nendest plaanidest ei tulnud midagi välja, sest lahkusulistel oli keelatud Inglismaa ülikoolides õppida ja õpetada. 1793 kutsuti ta Manchesteri lahkusuliste uude kolledžisse matemaatikat ja natuurfilosoofiat õpetama. Ta jäi sellesse ametisse kuni 1800, mil kooli halvenenud varanduslik olukord sundis ta ameti maha panema ning jätkama Manchesteris matemaatika ja natuurfilosoofia eraõpetajana.
Daltoni varajast elu mõjutas tugevalt mõjukas kveeker Elihu Robinson, meteoroloog ja mõõteriistavalmistaja, kelle mõjul hakkas Dalton huvituma matemaatika ja meteoroloogia küsimustest. 1787 hakkas Dalton pidama ilmavaatluste päevikut, kuhu ta järgneva 57 aasta jooksul kirjutas rohkem kui 200 000 vaatlust, neist viimase oma surma eelsel päeval. Daltoni esimene teadustöö "Meteoroloogilised vaatlused ja esseed" avaldati 1793 ja see sisaldas paljude tema hilisemate avastuste algeid. Ometi pöörasid õpetlased sellele vähe tähelepanu, sest Daltoni käsitlusviis oli liiga omapärane.
Teadustöö
1794 kirjeldas John Dalton esimest korda võimetust teha vahet punasel ja rohelisel värvil, mida tänapäeval tuntakse värvipimeduse ehk daltonismina. Ta täheldas seda iseendal, kui puu otsast õunu korjas.