cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sass Henno
Ta õppis 1989–2001 Tartu Miina Härma Gümnaasiumis, 2001–2003 Tartu Kõrgemas Kunstikoolis arvutigraafikat ja reklaami ning 2003–2005 praeguses Tallinna Ülikoolis filmi, videot ja meediarežiid.
Henno võitis märtsis 2005 lõppenud romaanivõistluse teosega "Mina olin siin" ja sai auhinnaks 50 000 krooni.
Henno on töötanud Eesti Televisioonis assistendi ja režissöörina. Tal on humanitaarteaduste bakalaureuse kraad filmi- ja videorežii erialal. 2007. aastal alustas ta magistriõpinguid stsenaristikas Balti Filmi- ja Meediakoolis.
Ta oli 14. septembrist 2005 kuni 22. detsembrini 2020 Eesti Kirjanike Liidu liige.
Tensor
thumb|[[Pingetensori komponendid. Pingetensor on kolmemõõtmeline teist järku tensor. Joonisel kujutatud tensor on reavektor jõududest, mis mõjuvad kuubi tahkudele X, Y ja Z. Neid jõude kujutavad tulbavektorid. Rea- ja tulbavektoreid, mis tensori moodustavad, saab koos esitada maatriksina
]] Tensor on lineaaralgebras matemaatiline objekt, mis üldistab skalaari, vektori, maatriksi ja bilineaarse vormi mõistet.
Paljusid füüsikalisi suurusi on loomulik vaadelda kahe vektorihulga vaheliste vastavustena. Näiteks pingetensor väljendab sisend- ja väljundvektorite vahelist seost.
Karl Nieberg
Karl Nieberg (18. veebruar 1849 Rakvere – ?) oli eesti jurist.
Tensor
Tensori mõiste võtsid kasutusele Bernhard Riemann ja Elwin Bruno Christoffel ning seda arendasid edasi Tullio Levi-Civita ja Gregorio Ricci-Curbastro. Nende eesmärk oli formuleerida diferentsiaalmuutkonna diferentsiaalgeomeetrilised omadused Riemanni kõverustensori abil.
Terminoloogia
Termin "tensor" ei ole päris ühemõtteline; matemaatikas ja füüsikas mõistetakse seda erinevalt. "Matemaatikaentsüklopeedia" järgi on "tensorarvutusel" kaks tähendust: see on "tensoreid ja tensorvälju uuriva matemaatikaharu traditsiooniline nimetus (...). Tensorarvutus jaguneb tensoralgebraks (mis on multilineaarse algebra põhiosa) ja tensoranalüüsiks, mis uurib diferentsiaaloperaatoreid tensorväljade algebral."
Multilineaarses algebras ja diferentsiaalgeomeetrias mõistetakse tensori all eelkõige vektorruumide tensorkorrutist. Füüsikas mõeldakse tensori all sageli seda, mida matemaatik nimetaks tensorväljaks: see seab ruumi igale punktile vastavusse teatud matemaatilise tensori, nii et tensor on punkti pidev funktsioon.
Tänapäevane definitsioon
(n, m)-tüüpi tensor üle d-mõõtmelise vektorruumi V on m ruumi V ja n kaasruumi V^* (st lineaarsete funktsionaalide (1-vormide ruumide ruumil V) tensorkorrutise element Arvude summat n+m nimetatakse tensori järguks või tensori valentsiks ("tensori valentsil" on ka teine tähendus). (n, m)-tüüpi tensorit nimetatakse n korda kovariantseks ja m korda kontravariantseks.
Tensor kui multilineaarne funktsioon
Täpselt nii, nagu (1,0)-tüüpi kovariantset tensorit võib esitada lineaarse funktsioonina, on (n, 0)-tüüpi tensorit \tau mugav kujutleda n vektoriaalse argumendi v_i\in V funktsioonina, mis on lineaarne iga argumendi v_i järgi (selliseid funktsioone nimetatakse multilineaarseteks funktsioonideks), st mis tahes konstandi c korral korpusest F (üle mille on vektorruum defineeritud)
Samamoodi esitub mis tahes valentsiga (n,m) tensor \tau n vektori ja m kovektori multilineaarse funktsionaalina
Tensori komponendid
Valime ruumis V baasi, ja vastavalt on duaalne baas kaasruumis V^* (s.o , kus \delta_a^b on Kroneckeri sümbol).
Siis tekib ruumide korrutises \Tau^m_n(V) loomulikul viisil baas
Kui defineerida tensor multilineaarse funktsioonina, siis tema komponendid on määratud selle funktsiooni väärtustega baasil \Tau^m_n(V):
Pärast seda võib tensori esitada baastensorkorrutiste lineaarse kombinatsioonina:
Näiteks mingi kahekordselt kovariantse tensori h lahutus on järgmine:
Klassikalisest definitsioonist
Füüsikakirjanduses levinum klassikaline lähenemine tensori defineerimisele alustab tensori esitamisest komponentide kaudu.
Tensorit defineeritakse geomeetrilise objektina, mida kirjeldatakse mitmemõõtmelise massiivina, st mitme indeksiga nummerdatud arvude komplektina, ehk teiste sõnadega tabelina (üldjuhul n-mõõtmelisena, kus n on tensori järk.
Nii on vektor (esimest järku tensor) määratletud ühemõõtmelise massiivina (reana või õigemini tulbana), näiteks lineaarne operaator ja ruutvorm aga kahemõõtmelise massiivina ehk maatriksina. Skalaar (0-järku tensor) on määratud ühe arvuga (mida võib vaadelda 0-mõõtmelise massiivina), mis sisaldab ainult ühe elemendi. (Skalaare ja vektoreid on mugav vaadelda tensorite erijuhtudena, sest kõik definitsioonid ja teoreemid tensorite kohta käivad ka nende kohta ning skalaare ja vektoreid ei ole üldises arutluses tarvis eraldi mainida.)
Defineeritakse tehted tensoritega, mida võib pidada maatriksitehete (näiteks maatriksite korrutamine ja maatriksi korrutamine vektoriga) ning vektoritehete (näiteks skalaarkorrutis) otseseks üldistuseks. Kui lähtuda tänapäevasest (aksiomaatilisest) definitsioonist, siis need tulenevad otseselt tensorite (multi)lineaarsusest selles definitsioonis.
Formuleering
Tensoreid on palju liike, ja konkreetset tüüpi tensori kirjeldamiseks on tarvis spetsiaalset terminoloogiat. Kui tensorite esitamiseks komponentide kaupa kasutatakse indeksnotatsiooni, on tarvis teada, milliseid piirkondi indeksid hõlmavad. Asja algseks mõistmiseks on kasulik lähtuda arusaamast, et tensori T saab moodustada vektorite korrutamise teel (kuigi nõnda pole võimalik saada kõiki tensoreid, vaid tuleb veel kasutada lineaarkombinatsioone). Korrutatud vektorite arv annab tensori T järgu, kuna indeksnotatsioon nõuab massiivi, mille komponentide koguarv saadakse vektorite komponentide arvude korrutamisel. Teiste sõnadega, tensori järk ütleb, mitmemõõtmeline see massiiv on, kuna tema suurus sõltub geomeetrilisest rakendusest. Kõige tavalisemat tüüpi tensorid vastavad ruutmaatriksile, kuupmassiivile jne, kusjuures kõigil indeksitel on sama piirkond, kuid see ei kitsenda matemaatilisi võimalusi.
Tensori valents
Füüsikalistes rakendustes jagunevad massiiviindeksid vastavalt teisenduste omsadustele kontravariantseteks ülaindeksiteks ja kovariantseteks alaindeksiteks. Tensori valents on massiiviindeksite arv ja tüüp. Tensorid, mille summaarne järk on sama, kuid valents on erinev, ei ole üldjuhul identsed, sest nende geomeetrilised meetrilised tähendused on erinevad. Ent iga antud kovariantse indeksi saab teisendada kontravariantseks indeksiks ja ümberpöördult, rakendades meetrilist tensorit. Seda geomeetrilist operatsiooni nimetatakse üldiselt indeksite tõstmiseks või indeksite langetamiseks.
Tensorid tänapäeva matemaatikas
Kuna tensoreid saab esitada komponentide mitmemõõtmeliste massiividena, käituvad nad koordinaatide teisenduste korral spetsiifilisel moel. Tensorite abstraktne teooria on lineaaralgebra haru, mida nüüd nimetatakse multilineaarseks algebraks. Teisendustega seotud omadus antakse tensoritele aksiomaatilise definitsiooniga. Tensorite loomus on see, et nad on bilineaarsed, trineaarsed, ..., n-lineaarsed, kus n on tensori järk; ühesõnaga multilineaarsed. Tavaliselt defineeritakse matemaatikas teatud vektorruumid; koordinaadistikud jäetakse fikseerimata, kuni vajaduse korral võetakse kasutusele baasid. Näiteks saab kontravariantseid vektoreid kirjeldada ka 1-vormidena ehk kovariantsete vektoritega duaalse ruumi elementidena.
Definitsioon vektorruumide vektorkorrutiste kaudu
Olgu V1, ..., Vn vektorruumid üle ühise korpuse F. Siis saab moodustada nende tensorkorrutise V1 ⊗ ... ⊗ Vn.
Tensor vektorruumil V defineeritakse siis vektorruumi
elemendina, kus V* on ruumi V kaasruum. Paljudes kontekstides tähendabki sõna "tensor" seda.
Kui tensorkorrutises esineb m korda V ja n korda V*, siis öeldakse, et tensor on (m, n)-tüüpi ning m-järku kovariantne ja n-järku kontravariantne ning tema kogujärk (tensori järk) on 'm + n''. On erijuhte: 0-järku tensorid on parajasti skalaarid (korpuse F elemendid), esimest järku kovariantsed tensorid on ruumi V tensorid ning esimest järku kontravariantsed tensorid on ruumi V* elemendid, st lineaarsed funktsionaalid ehk 1-vormid (sellepärast nimetatakse ruumide V ja V* elemente vastavalt kontravariantseteks ja kovariantseteks vektoriteks). Kõikide (m, n)-tüüpi tensorite ruumi tähistatakse
Karl Nieberg
Õppis 1870–1876 (cand. jur.) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Tensor
Definitsioon vektorruumide vektorkorrutiste kaudu
(1, 1)-tensorite ruum
on loomulikul moel isomorfsed lineaarteisenduste ruumiga V-st V-sse. Reaalse vektorruumi V sisekorrutis, mis on defineeritud kui V × V → R, vastab loomulikul viisil (0, 2)-tensorile
Ühitatavus
Kuna tensorsuuruse formaalne matemaatiline definitsioon algab abstraktse lõplikumõõtmelise vektorruumiga \mathcal{V}, mis siis annab ühtsed "ehituskivid" iga tüüpi (iga valentsiga) tensoriteke, on tüüpilistes rakendustes \mathcal{V} puutujaruum mõne muutkonna mõnes punkt. Ruumi \mathcal{V} elemendid esitavad tavaliselt füüsikalisi suurusi, näiteks kiirusi või jõude. Selleks et esitada tensorit konkreetse arvumassiivina, peab olema valitud taustsüsteem, teiste sõnadega ruumi \mathcal{V} kui vektorruumi baas
Wesley Sneijder
Debüüt koondises oli 20. aprillil 2003, kui kohtuti Portugaliga ja mängiti viiki 1:1. Hollandi rahvuskoondises mängis Sneijder aastatel 2003–2018 kokku 134 korda ja lõi 31 väravat. Ta on Hollandi rekordinternatsionaal.
Tensor
Ühitatavus
Ruumi \mathcal{V} iga vektorit saab selle baasi suhtes "mõõta", st iga
Wesley Sneijder
Isiklikku
Wesley Sneijder on 170 cm pikk ja kaalub 67 kg.
Tensor
Ühitatavus
korral leiduvad parajasti üks skalaaride massiiv v^i, nii et (nüüdsest peale kasutame Einsteini kokkulepet ja jätame summamärgid ära)
Neid skalaare nimetatakse vektori \mathbf{v} komponentideks antud taustsüsteemi suhtes.
Olgu vastav duaalne baas, nii et
kus paremal pool on Kroneckeri sümbolite massiiv. Iga kovektori (1-vormi)
korral leidub parajasti üks komponentide \alpha_i massiiv, mille korral
Üldisemalt, igal tensoril on ainus esitus komponentide kaudu. See tähendab, leidub parajasti üks skalaaride massiiv, mille korral
Iga kahe taustsüsteemi jaoks leidub parajasti üks pööratav üleminekumaatriks A^i {}_j, millel on omadus, et indeksi j kõigi väärtuste korral kehtib taustsüsteemiteisenduse reegel
Olgu vektor ja tähistagu v^i ja \hat{v}^i vastavaid komponendimassiive nende kahe taustsüsteemi suhtes. Valemist
ja taustsüsteemiteisendusest tuletub vektoriteisenduse reegel
kus B^i {}_j on maatriksi A^i {}_j pöördmaatriks, st
Seega on vektori komponentide teisendusreegel kontravariantne taustsüsteemi teisendusreegliga. Sellepärast nimetataksegi vektori ülaindekseid kontravariantseteks.
Et näidata kovektorite teisendusreeglit, saab kasutada duaalse baasi teisendusreeglit kujul
Siis
kuna aga
Kovektori komponentide teisendusreegel on kovariantne. See tähendab järgmist: olgu antud kovektor, ja olgu \alpha_i ning vastavad komponendimassiivid. Siis
Ülaltoodud suhet on kerge näidata, sest
edasi saab kasutada taustsüsteemi teisendusreeglit.
Ülaltoodu valguses võtab üldist (m, n)-tüüpi tensor kuju
Kokkuvõttes, kahe tavalise tensoritele lähenemise ühitatavus tähendab, et komponentide kaudu lähenemine ja abstraktne tensorkorrutiste kaudu lähenemine väljendavad eri viisidel üht ja sedasama sisu.
Ajalugu
Karin Reich on kirjutanud tensorite päritolu üksikasjaliku ajaloo. Selle uurimuse järgi on tensoranalüüs välja kasvanud Carl Friedrich Gaussi diferentsiaalgeomeetria alastest töödest ning formuleeringut on palju mõjutanud 19. sajandi keskel arendatud algebraliste vormide ja invariantide teooria.
Sõna "tensor" võttis 1846 kasutusele William Rowan Hamilton, kuid ta ei kasutanud seda tänapäevases tähenduses, vaid mõistis selle all Cliffordi algebra normioperatsiooni. Tänapäevases tähenduses võttis sõna "tensor" kasutusele Woldemar Voigt 1898.
Tensorarvutuse töötas 1890. aasta paiku absoluutse diferentsiaalarvutuse nime all välja Gregorio Ricci-Curbastro; ta avaldas selle esmakordselt 1892. Paljudele matemaatikutele tegi selle kättesaadavaks Ricci ja Tullio Levi-Civita klassikaline õpik Méthodes de calcul différentiel absolu et leurs applications ("Absoluutse diferentsiaalarvutuse meetodid ja nende rakendused"; 1900; hiljem tõlgiti see teistesse keeltesse).
20. sajandil hakati seda valdkonda nimetama tensoranalüüsiks. 1915. aasta paiku formuleeris Albert Einstein seda kasutades üldrelatiivsusteooria. Einstein õppis selle meetodi suurte raskustega geomeeter Marcel Grossmannilt. Levi-Civita algatas siis Einsteiniga kirjavahetuse, et parandada vigu, mis Einstein oli tensoranalüüsi rakendades teinud. Kirjavahetus leidis aset 1915–1917. Seda kirjavahetust iseloomustas vastastikune austus. Kord kirjutas Einstein: "Ma imetlen teie arvutusmeetodi elegantsust; oleks tore ratsutada läbi nende valdkondade tõelise matemaatika hobusel, kuna meietaolised peavad oma teekonna vaevaliselt jalgsi läbi tegema."
Tensorid osutusid kasulikuks ka teistes valdkondades, näiteks pideva keskkonna mehaanikas. Mõned tuntud tensorite näited diferentsiaalgeomeetrias on ruutvormid, näiteks meetriline tensor ja kõverustensor. Hermann Grassmanni välisalgebra 19. sajandi keskpaigast on väga geomeetriline tensorite teooria, kuid alles mõne aja pärast avastati, et nii välisalgebra kui ka diferentsiaalvormide teooria kuuluvad loomulikul moel tensorarvutuse juurde. Élie Cartani tööd tegid diferentsiaalvormid ühtedeks põhilisteks matemaatikas rakendatavatest tensorväljadest.
1920. aastatel hakati taipama, et tensoritel on fundamentaalne roll algebralises topoloogias (näiteks Künnethi teoreemi puhul). Tensoreid kasutatakse ka paljudes üldalgebra harudes, sealhulgas homoloogilises algebras ja esituste teoorias. Multilineaarset algebrat saab üldistada korpustest võetud skalaaridelt üldisematele juhtudele, kuid saadav teooria on vähem geomeetriline ja arvutused keerukamad. Tensorid on 1960. aastatel üldistatud ka kategooriateooriasse, kasutades monoidaalse kategooria mõistet.
Süütegu
Süütegu (inglise keeles offence) on süüliselt toime pandud õigusvastane tegu, mis vastab süüteokoosseisule.
Eesti karistusõiguses on süütegu karistusseadustikus või muus seaduses sätestatud karistatav tegu.
Süüteomõiste formaalne ja materiaalne määratlus
Formaalses mõttes on süütegu selline tegu, mis on seaduse järgi karistatav ehk seaduses sätestatud süüteona. Formaalne on süüteomõiste õigusdogmaatiline ehk normide tõlgendamise tasand. Seadusandja on loonud süüteo elementide vahel süsteemi.
Eesti karistusõiguses on kasutusel süüteo formaalne määratlus.
Materiaalselt on süütegu määratletud selle põhjal, kuidas seda mingis kindlas õiguskorras mõistetakse ehk milline on karistatava teo olemus. Seejuures on seadusandja peamisteks küsimusteks, millist tegu kriminaliseerida ning kas kajastada materiaalset määratlust ka seaduses.
Deliktistruktuur
Et hinnata, kas teo tegija on pannud toime süüteo ning kas ta on selle eest vastutav, on kasutusel deliktistruktuuride skeemid. Deliktistruktuuride puhul läbitakse kõik astmed järjest ning inimest saab süüteo eest vastutusele võtta ainult juhul, kui kõigil astmetel jõutakse jaatava tulemuseni. Kui mõnel astmel saadakse eitav vastus, siis skeemil edasi ei liiguta ning kontroll lõpetatakse.
Kolmeastmeline deliktistruktuur
Deliktistruktuuridest on peamiselt kasutusel kolmeastmeline deliktistruktuur, mis koosneb koosseisupärasuse, õigusvastasuse ja süü astmest. Tegu on koosseisupärane, kui see vastab karistusseadustiku või muu seaduse järgi karistatava teo kirjeldusele, õigusvastane, kui ei esine õigusvastasust välistavaid asjaolusid, ning süüline, kui inimene on süüvõimeline ja puuduvad süüd välistavad asjaolud. Sellisel kujul vastab kolmeastmeline deliktistruktuur praegu kasutusel olevale süüteomõistele.
Kolmeastmeline deliktistruktuur on laialdaselt kasutusel üle maailma. Enamikus Mandri-Euroopa piirkondades, aga ka Lõuna-Koreas ja Jaapanis, on Saksamaa karistusõiguse eeskujul kasutusele võetud finalistlik süüteomõiste.
Muud deliktistruktuurid
Peale kolmeastmelise deliktistruktuuri on ajaloos kasutatud veel kahe- ja neljaastmelisi deliktistruktuure.
Eesti
Eestis oli kuni 2001. aastani nõukogude kriminaalõigusest tulenevalt kasutusel neljaastmeline deliktistruktuur.
Alates 6. juunist 2001, kui Riigikogu võttis vastu praegu kehtiva karistusseadustiku, on ka Eestis kasutusel mandrieuroopalik finalistlik süüteomõiste ehk kolmeastmeline deliktistruktuur, mis on sätestatud karistusseadustiku § 2 lõikes 2. Lisaks on karistusseadustiku 2. peatükk üles ehitatud vastavalt kolmeastmelisele deliktistruktuurile.
Süütegude jagunemine
Eesti karistusõiguses jagunevad süüteod oma raskuse poolest kuri- ja väärtegudeks. Kuriteod jagunevad veel omakorda I ja II astme kuritegudeks. Kuritegude eest määratakse karistuseks rahaline karistus või vangistus ja väärteo eest arest, sõiduki juhtimise õiguse äravõtmine või rahatrahv vastavalt trahviühikutele. Kuriteokoosseisud on kodifitseeritud süüteokoosseisud ehk koondatud kõik karistusseadustikku, väärteokoosseisud on aga kodifitseerimata.
Põhikaristusõiguslikke ehk karistusseadustikus sätestatud süütegusid on 17 liiki:
Väljaspool karistusseadustikku sätestatud süüteod on harukaristusõiguslikud. Kui põhikaristusõiguses esineb nii väär- kui ka kuritegusid, siis harukaristusõiguses on eranditult ainult väärteod. Näiteks liiklusseaduse järgi karistatava süüteo puhul on tegemist väärteoga.
Omar Volmer
Omar Volmer (16. aprill 1934 Nõmme – 25. detsember 2002) oli eesti kunstnik, tõlkija, muuseumitöötaja ja filminäitleja.
Ta oli alates 1963. aastast Pärnu Muuseumi direktor, tegeles ka indiaanlaste uurimisega. Kunstnikuna kujundas ja illustreeris raamatuid ning joonistas karikatuure. Peamiselt ilmusid tema karikatuurid humoristlikus kokaraamatu sarjas "33 erinevat retsepti", mis ilmusid aastatel 1990–1992.
Haridus
Õppis Tallinna 21. ja 16. keskkoolis. 1951. aastal astus Tartu kujutava kunsti kooli, vahepealse sõjaväeteenistuse tõttu lõpetas selle alles 1958. aastal.
Isiklikku
Tema poeg on filmirežissöör, lavastaja, teatrikunstnik, muusik ja poliitik Hardi Volmer. Tema abikaasa oli Marvi Volmer.
Eesti Terminoloogia Ühing
Eesti Terminoloogia Ühing (lühendina Eter, inglise keeles Estonian Terminology Society) oli 19. juunil 2001 asutatud mittetulundusühing, mis lõpetas tegevuse 2015. aastal. Ühingu eesmärgid olid
Eesti Terminoloogia Ühingusse võisid kuuluda nii füüsilised kui ka juriidilised isikud.
Äriregistri andmeil kustutati Eter registrist 15. detsembril 2015.
Taimestik
Taimestik ehk floora on mingile territooriumil elav taimeliikide kogum. Taimestikku uuriv teadus on floristika.
Sõltuvalt uuritavast taimerühmast saab rääkida lihhenofloorast (uurib ala samblikuliike), brüofloorast (uurib samblaid) ja dendrofloorast (uurib puittaimi). Mõnikord räägitakse ka algo- ehk fükofloorast, mis uurib vetikaliike.
Veiko Belials
Veiko Belials (sündinud 20. juulil 1966 Tapal) on eesti ulmekirjanik, lastekirjanik, luuletaja, tõlkija ja harrastuspiltnik.
Veiko Belials on lõpetanud Eesti Põllumajandusakadeemia 1991. aastal metsanduse erialal.
Alates 2000. aastast töötab Luua Metsanduskooli õpetajana.
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo (lühendatult NLKP KK Poliitbüroo, vene keeles Политбюро ЦК КПСС, Политическое бюро ЦК КПСС) oli Keskkomitee valitud Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei juhtorgan NLKP KK pleenumite vahelisel ajal ning tegutses aastatel 1917–1991.
Veiko Belials
Veiko Belials on kirjutanud seitse ulmeraamatut, seitse luulekogu ja kaks lasteraamatut.
Lasteraamat "Ossum-Possum, pannkoogielukas" (Tallinn: Avita, 2000) oli eesti kirjanduse aastaauhinna nominent lastekirjanduse kategoorias ja on tõlgitud läti keelde.
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond
Ajalugu
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi Muusikaosakond loodi Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi juurde 1990. aastal eesmärgiga pakkuda Pärnu ja selle ümbruskonna noortele võimalus omandada muusikalist keskeriharidust. Kooli tegevus lõpetati 1998. aasta kevadel.
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo
NLKP KK juhtorgan kandis aastatel 1917–1991 nimesid
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond
Ajalugu
1998–1999 jätkus kooli sisuline tegevus Pärnu Ooperi ja Balleti Sihtasutuse juures tegutsenud Pärnu Sütevaka Muusikakoolina ning seejärel Georg Otsa nimelise Muusikakooli Pärnu filiaalina kuni viimase tegevuse lõppemiseni 2003. aasta kevadel.
Veiko Belials
Koostanud koos Joel Jansiga artiklite kogumiku "Fändomi sünd. Artikleid ulmekirjandusest" (Eesti Ulmeühing 2020. ISBN 978-9916-4-0037-1). Looduspiltnikuna on koostanud fotoalbumi "Meil on elu keset metsa". Luua 2011 ISBN 978-9949-30-029-7
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond
Õpetajad
Dilbar Baibikova – Silvi Baradinskas – Kristiina Birk – René Eespere – Eve Endoja – Helen Erastus – Tiit Erm – Tatjana Günter – Ludmilla Issakova – Svea Juckum – Johannes Jürisson – Anne Kann – Küllike Kivi – Dmitri Kogan – Aita Kriik – Eveli Kõrre – Tiiu Künnapas – Maarja Laak – Rein Laos – Tiit Laur – Loit Lepalaan – Irina Ljubõhh – Leelo Luur – Irina Matveus – Silvia Mellik – Anu Mänd – Aarne Männik – Reet Nurming – Tiina Palmer – Kai Parmas – Maimu Parts – Endel Priilinn – Peeter Prints – Herbert Pulk – Mati Põdra – Mall Pöial – Tatjana Rahmanina – Malle Raid – Artur Raidmets – Anne Rajaste – Eve-Riina Rannik – Pirgit Rea – Tõnu Rein – Anneli Rondo – Els Roode- Valdur Roots – Merike Saaremets – Ene Saava – Arvi Sommer – Heli Sommer – Venda Tammann – Helju Tauk – Eva Taul – Urve Tauts-Raudmäe – Toivo Traks – Vivian Traks – Helvi Treiblut – Ilmar Tõnisson – Maris Uffert – Mati Uffert – Eva Uibo – Külli Vabrit – Maris Valk-Falk – Tarmo Vallist – Maire Varma – Toomas Velmet – Urmas Vulp – Jaan Õun – Mikk Üleoja
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo
Esmakordselt valiti Poliitiline büroo 23. (10 vkj) oktoobril 1917, juhiks Vladimir Uljanov, alaliseks organiks sai ta alates VK(b)P VIII kongressist 1919. Pärast kommunistliku partei nimetuse vahetust 1952. aastal Üleliidulisest Kommunistlikust (bolševike) Parteist (ÜK(b)P) – Nõukogude Liidu Kommunistlikuks Parteiks 1952–1966 oli juhtorgani nimetuseks Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Presiidium, 1966. aastal NLKP XXIII kongressil nimetati KK Presiidium jällegi KK Poliitbürooks. Poliitbüroo koosseis ei ületanud 15 liiget ja 9 liikmekandidaati.
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond
I lend 1994
Katrin Allik- Kadi Kais – Küllike Kivi – Maarja Laak – Marge Lille – Juulia Motšalova – Marina Paštšenko – Ingrid Raat – Diana Sjomgina
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo
Poliitbüroo istungid toimusid Moskvas, endises Senatihoones.
Tegevus
Poliitbüroo istungitel arutati ja otsustati kitsas ringis riiklikke tähtsust omavaid poliitilisi, majanduslikke ja seiseparteilisi küsimusi. Arutlustele tulevad küsimused valmistas ette KK Sekretariaat, mida juhtis peasekretär. Üksikute põhjalikumat käsitlust vajavate küsimuste lahendamiseks loodi P. otsusega spetsiaalsed komisjonid. Vastavalt Poliitbüroo poolt vastuvõetud suunistele anti otsused täitmiseks NSV Liidu haldusorganitele – Ministrite Nõukogule, Ülemnõukogule jne.
VK(b)P KK Poliitiline büroo, 1917
10(vkj)/23. oktoobril 1917 valitud VK(b)P KK Poliitiline büroo:
VK(b)P KK Poliitbüroo, 1919
25. märtsil 1919 valitud KK Poliitbüroo liikmed:
Juulist septembrini 1919 oli ajutiselt Poliitbüroo liige Jelena Stassova. KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
VK(b)P KK Poliitbüroo, 1920
VK(b)P IX kongressi poolt valitud VK(b)P KK kinnitas 5. aprillil 1920 VK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
VK(b)P KK Poliitbüroo, 1921
VK(b)P X kongressi poolt valitud VK(b)P KK kinnitas 16. aprillil 1921 VK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
VK(b)P KK Poliitbüroo, 1922
VK(b)P XI kongressi poolt valitud VK(b)P KK kinnitas 3. aprillil 1922 VK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
VK(b)P KK Poliitbüroo, 1923
VK(b)P XII kongressi poolt valitud VK(b)P KK kinnitas 26. aprillil 1922 VK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
21. jaanuaril 1924 suri KK Poliitbüroo liige ja Vene SFNV RKN juht Vladimir Lenin.
VK(b)P KK Poliitbüroo, 1924
VK(b)P XIII kongressi poolt valitud VK(b)P KK kinnitas 2. juunil 1924 VK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
31. oktoober 1925 suri Poliitbüroo liige Mihhail Frunze.
ÜK(b)P KK Poliitbüroo, 1926–1927
ÜK(b)P XIV kongressi poolt valitud ÜK(b)P KK kinnitas 1. jaanuar 1926 ÜK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
20. juulil 1926 suri Poliitbüroo liige Feliks Dzeržinski;
23. juulil 1926 toimunud ÜK(b)P KK ja PKK ühisel Pleenumil arvati Poliitbüroo koosseisust välja G. Zinovjev: Poliitbüroo liikmeks arvati Jānis Rudzutaks ning moodustati uus Poliitbüroo liikmekandidaatide koosseis: Andrei Andrejev (Üleliidulise Ametiühingute Kesknõukogu sekretär), Lazar Kaganovitš, Lev Kamenev, Sergei Kirov (ÜK(b)P Leningradi kubermangukomitee ja ÜK(b)P KK Loodepiirkonna büroo sekretär), Anastass Mikojan (ÜK(b)P KK Põhja-Kaukaasia piirkonna büroo sekretär), Georgi Ordžonikidze (ÜK(b)P KK Taga-Kaukaasia piirkonna büroo sekretär), Grigori Petrovski, Nikolai Uglanov;
23. oktoobril 1926 toimunud ÜK(b)P KK ja PKK ühisel Pleenumil vabastati Poliitbüroo liikme kohustustest Lev Trotski ja liikmekandidaadi kohustest Lev Kamenevi;
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond
II lend 1995
Liana Hatšatrjan – Riina Kallas – Kadri Killing – Reine Niin
Joachim Gottlieb Schwabe
Õppis aastatel 1764–1769 koolis Narvas ja aastatel 1769–1773 Tallinna Gümnaasiumis. Jena Ülikooli immatrikuleeriti ta juulis 1778. Ordineeriti õpetajaks 21. juunil 1780.
Seejärel töötas ta kirikuõpetajana 1780–1783 (kutsuti 4. märtsil 1780) Nissi Maarja koguduses, 1783–1796 (kutsuti 2. augustil 1783, ametisse asus 3. oktoobril 1783) Lihula ja Kirbla koguduses ning 1796–1800 (kutsuti 6. mail ja ametisse asus 3. oktoobril 1796) Kadrina Katariina koguduses. Ta valiti 15. jaanuaril 1798 Eestimaa konsistooriumi assessoriks, kuid haiguse tõttu ei võtnud kohta vastu. Ta oli estofiil.
Schwabe elutöö oli eesti maarahva hariduse parandamine. Kuulsaks sai ta eesti keeles luuletava poeedina ja kalendrite autorina. Aastatel 1795–1797 ja 1799 oli ta Eesti-Ma Rahwa Kalendri toimetaja. Kolm Schwabe luuletust: "Laul" (1795), "Lapse uinutamisse Laul" (1796) ja "Kewwade laulda" (1797), olid väga populaarsed. Aastal 1832 tõlkis Heinrich Rosenplänter luuletuse "Laul" saksa keelde, pealkirjaga "Der zufriedene Bauer" ('õnnelik talupoeg'). Surmajärgselt ilmus Schwabe "Eestimaa tallomehhe laul", milles ta kritiseeris Eesti maarahva rõhumist.
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond
III lend 1996
Marika Sarapuu – Lelde Jalakas – Eve-Riina Rannik – Reelika Raadik – Elo Kalda – Anne Liivrand – Veiko Rea
Joachim Gottlieb Schwabe
Isiklikku
Tema isa Johann Heinrich Schwabe oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja, vanaisa Johann Christoph Schwabe oli Ambla Maarja koguduse õpetaja, tema poeg Peter Heinrich Schwabe oli Jõelähtme ja Jüri koguduse õpetaja.
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond
IV lend 1997
Leonora Järvet – Kai Hanson
V lend 1998
Irina Fedotova – Maria Zarubina – Margarita Swarczewska – Varvara Jerilova – Liina Palu – Kristina Madissoon – Kelly Roosmaa – Ene Mihkelsoo
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo
ÜK(b)P KK Poliitbüroo, 1926–1927
3. novembril 1926 toimunud ÜK(b)P KK ja PKK ühisel Pleenumil vabastati Poliitbüroo liikmekandidaadi kohustest Georgi Ordžonikidze, kes oli ÜK(b)P Keskkontrollikomisjoni esimees. Poliitbüroo liikmekandidaadiks valiti Vlas Tšubar (Ukraina NSV RKN esimees ).
Mulla
Mulla (pärsia keeles ملا) on islamis šiiitide madalama astme usujuht. Tänapäeval nimetatakse kõiki ajatollast madalamaid vaimulikke mulladeks. Mulla on haritlane, kes on õppinud šariaati, islami pühade seaduste kogu.
Kesk-Aasias, Afganistanis, Pakistanis ja Indias nimetatakse mullaks ka sunniitide usujuhte. Araabia maades kasutatakse ja eriti sunniidid kasutavad selle asemel nimetust "imaam".
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo
ÜK(b)P KK Poliitbüroo, 1927–1930
ÜK(b)P XV kongressi poolt valitud ÜK(b)P KK kinnitas 19. detsembril 1927 ÜK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
29. aprill 1929 vabastas ÜK(b)P KK Pleenum KK Poliitbüroo liikmekandidaadi ülesannetest Orgbüroo liikme ja KK sekretäri Nikolai Uglanovi. Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja KK sekretäriks valiti Kārlis Baumanis.
17. november 1929 vabastas VK(b)P KK Pleenum KK Poliitbüroo liikme ülesannetest Nikolai Buhharini.
ÜK(b)P KK Poliitbüroo, 1930–1934
ÜK(b)P XVI kongressi poolt valitud ÜK(b)P KK kinnitas 13. juuli 1930 ÜK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid: Sergei Sõrtsov
21. detsember 1930 toimunud ÜK(b)P KK ja PKK ühisel Pleenumil vabastati Poliitbüroo liikme kohustustest Aleksei Rõkov ja Poliitbüroo liikmekandidaadi kohustustest Andrei Andrejevi, seoses tema valimisega ÜK(b)P Keskkontrollikomisjoni esimeheks, Poliitbüroo liikmeks valiti Georgi Ordžonikodze.
Pärnu Sütevaka Humanitaargümnaasiumi muusikaosakond
Koolis on õppinud veel
Indrek Kalbus – Margrit Kits – Kairi Kiviselg – Leino Lume – Ene Mihkelsoo – Indrek Palu – Ave Randviir – Raer Saar – Külli Tomingas – Andres Toomsalu – Kaire Vilgats – Mirje Mändla – Ülle Petrovitš – Madis Priilinn
Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee Poliitbüroo
ÜK(b)P KK Poliitbüroo, 1930–1934
4. veebruar 1932 ÜK(b)P KK Pleenumil vabastati Poliitbüroo liikme kohustustest Jānis Rudzutaks, seoses tema valimisega ÜK(b)P Keskkontrollikomisjoni esimeheks, Poliitbüroo liikmeks valiti Andrei Andrejev.
VK(b)P KK Poliitbüroo, 1934–1939
VK(b)P XVII kongressi poolt valitud VK(b)P KK kinnitas 10. veebruaril 1934 VK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid: Pavel Pustõšev
ÜK(b)P KK Poliitbüroo, 1939–1952
VK(b)P XVIII kongressi poolt valitud ÜK(b)P KK kinnitas 22. märtsil 1939 ÜK(b)P KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
KK Poliitbüroo koosseisu muutuste kronoloogia:
NLKP KK Presiidium, 1952–1956
NLKP XIX kongressi poolt valitud NLKP KK kinnitas 16. oktoober 1952 NLKP KK Presiidiiumi koosseisus:
KK Presiidiumi liikmed:
KK Presiidiumi liikmekandidaadid:
KK Presiidiumi koosseisu muutuste kronoloogia:
NLKP KK Presiidium, seisuga 26. juuni 1953
Keskkomitee Presiidiumi liikmed:
NLKP KK Presiidium, 1956–1962
KK Presiidiumi liikmed:
KK Presiidiumi liikmekandidaadid:
NLKP XXI erakorralisel kongressil (27. jaanuar 1959 – 5. veebruar 1959) Presiidiumi ja juhtorganite valimisi ei toimunud.
NLKP KK Presiidium, 1962–1966
NLKP XXII kongressi poolt valitud NLKP KK kinnitas 31. oktoober 1961 NLKP KK Presiidiumi koosseisus:
KK Presiidiumi liikmed:
KK Presiidiumi liikmekandidaadid:
NLKP KK Poliitbüroo, 1966–1971
NLKP XXIII kongressi poolt valitud NLKP KK kinnitas 8. aprillil 1966 NLKP KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed: KK Poliitbüroo koosseisu muutuste kronoloogia: KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
NLKP KK Poliitbüroo, 1971–1976
NLKP XXIV kongressi poolt valitud NLKP KK kinnitas 9. aprillil 1971 NLKP KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
KK Poliitbüroo koosseisu muutuste kronoloogia:
NLKP KK Poliitbüroo, 1976–1981
NLKP XXV kongressi poolt valitud NLKP KK kinnitas 5. märtsil 1976 NLKP KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmed:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
KK Poliitbüroo koosseisu muutuste kronoloogia:
NLKP KK Poliitbüroo, 1981–1986
NLKP XXVI kongressi poolt valitud NLKP KK kinnitas 3. märtsil 1981 NLKP KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
KK Poliitbüroo koosseisu muutuste kronoloogia:
NLKP KK Poliitbüroo, 1986–1990
NLKP XXVII kongressi poolt valitud NLKP KK kinnitas 6. märtsil 1986 NLKP KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Poliitbüroo liikmekandidaadid:
KK Poliitbüroo koosseisu muutuste kronoloogia:
NLKP KK Poliitbüroo, 1990–1991
NLKP XXVIII kongressi poolt valitud NLKP KK kinnitas 14. juulil 1990 NLKP KK Poliitbüroo koosseisus:
KK Presiidiumi koosseisu muutuste kronoloogia:
Kaassõna
Kaassõna ehk adpositsioon kuulub lauses käändsõna juurde ja ta konkretiseerib tähendust.
Kaassõnad võivad asetseda käändsõna järel või ees. Vastavalt sellele nimetatakse neid tagasõnadeks ja eessõnadeks. Valdav osa eesti kaassõnadest on tagasõnad. Kaassõnad võivad muutuda üksikutes käänetes: (laua) peale, (laua) peal, (laua) pealt.
Kaassõnade kasutuse laienemine
On kaassõnu, mille kasutus on aja jooksul laienenud. Võõrmõju tulemusel on toimunud teatav süntaktiline nihe. Kaassõna tänu, aga ka läbi ja üle, kasutuse laienemist peab Mati Hint väga ilmekaks vene mõju näiteks. Vastavad muutused kirjakeeles on aga keelekorraldajate poolt palju taunimist leidnud.
Kaassõnal tänu, mis kuulub põhjuskaassõnade hulka, on olnud algselt positiivne tähendus. Seetõttu pole seda soovitatav kasutada negatiivses kontekstis. Kui väljendatakse millegi halba tagajärge, sobiks kasutada sõna tõttu või pärast.
Näiteid valest kasutusest:
Mihkel Mardna
Mihkel Mardna (sündinud 28. oktoobril 1966) on eesti spordiarst.
Haridus
Mihkel Mardna õppis aastatel 1972–1984 Tallinna 21. Keskkoolis. Aastatel 1984–1992 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas ravi erialal; 1992–1994 oli internatuuris, 1994–1999 residentuuris üldkirurgia ja traumatoloogia-ortopeedia erialal. Erialaselt on ta end täiendanud USA-s, Lätis, Austrias, Prantsusmaal, Austraalias, Leedus, Soomes, Šveitsis, Uus-Meremaal.
Paul Bosvelt
Paul Bosvelt (sündinud 26. märtsil 1970 Doetinchemis) on endine Hollandi jalgpallikoondise poolkaitsja.
Hollandi rahvuskoondises mängis Bosvelt aastatel 2000–2004 kokku 24 mängu. Debüüt koondises oli 29. märtsil 2000, kui mängiti Belgiaga viiki 2:2.
Isiklikku
Paul Bosvelt on 185 cm pikk.
Mihkel Mardna
Töökohad
Mihkel Mardna on olnud Spordimeditsiini Sihtasutuse juhataja, Põhja-Eesti Regionaalhaigla valvetraumatoloog, AS Ortopeedia Arstid ortopeed, Kristina Šmiguni tiimi arst. Aastatel 1997–2003 juhtis ta Eesti Antidopingu Keskust.
Mihkel Mardna on ravinud paljusid tippsportlasi; nende hulgas on Mart Poom, Erki Nool, Kristina Šmigun, Andrus Värnik, Aleksander Tammert, Gerd Kanter, Jüri Jaanson.
Streik (film)
"Streik" (originaalpealkirjaga "Walkout") on 2006. aastal televisiooni tarbeks valminud draamafilm. Filmi aluseks on 1968. aastal East Los Angeleses California osariigis aset leidnud sündmused. Alexa Vega mängib tudengiaktivisti Paula Crisóstomot.
Antekliis
Antekliis on suure ulatusega kumer platvormse aluskorra struktuur.
Antekliisidele on omane settelise pealiskorra väiksem paksus. Antekliisid ei pruugi ja enamasti ei avaldugi kuidagi pinnamoes, keskmisest kumeram on ainult maakoores paiknev kristalne aluskord.
Hollywood Records
Hollywood Records on plaadifirma. Põhiliselt keskendub see popmuusikale, kuigi seal on ka metalcore ja alternative metali bände. Plaadifirma asutati 1989. aastal.
351
Aastakümned: 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad - 350. aastad - 360. aastad 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad
Sünekliis
Sünekliis on suure ulatusega nõgus platvormse aluskorra struktuur.
351
Aastad: 346 347 348 349 350 - 351 - 352 353 354 355 356
Hollywood Records
Hollywood Records ilmutab ka palju filmimuusikat filmidelt, mis on toodetud Disney enda või Disneyle kuulunud filmistuudiotes.
Sünekliis
Sünekliisidele on omane settelise pealiskorra suurem paksus. Sünekliisi nõlvad on väga lauged, alla 1°. Sünekliisid ei pruugi ja enamasti ei avaldugi kuidagi pinnamoes, nõgus on ainult maakoores paiknev kristalne aluskord.
Nõgusus on muidugi tinglik, sest olles osa kumerast maakoorest, on ka sünekliis kumer, kuid kumerus on väiksem kui maakoorel tervikuna keskmiselt.
Hollywood Records
Koos Lyric Street Recordsi, Mammoth Recordsi ja Walt Disney Recordsiga on see 2008. aasta seisuga osa Disney Music Groupist.
Aarike
Aarike on kunagine baltisakslastele kuulunud talukoht Tartumaal Kambja vallas Virulase külas, looduslikult kauni Voika-Tatra ürgoru lõunanõlval. See on kunagine veski talu, kus jahvatati nii tangu kui ka püüli ning kedrati ja kraasiti villa.
Tänapäeval asub osas ümberehitatud majadest Kambja vallale kuuluv SA Aarike Hooldekeskus 50 hoolealusele (2008). Hooldekeskus asutati 28. novembril 2004.
Varem tegutses samades ruumides 1948. aastal loodud Aarike Invaliididekodu (rahvasuus ka vanadekodu), hiljem Aarike Internaatkodu ja aastast 1991 sotsiaalministeeriumi otsealluvusega Aarike Hooldekodu.
Agoonia
Agoonia on faas enne kliinilist surma – teadvuse ja pulsi kadumine, hingamise aeglustumine, reflekside kadumine. Elundkondade talitlus jätkub. Kui agoonias inimene abi ei saa, järgneb kliiniline surm.
Nikolai Popov
Nikolai Popov on olnud mitme tuntud inimese nimi:
Juankoski linn
Juankoski linn oli kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Ida-Soome läänis Põhja-Savo maakonnas. 2017. aasta alguses liideti see Kuopio linnaga.
Tööpuudus oli linnas 2005. aasta lõpus 12,3%.
Juankoskil on sündinud Juice Leskinen. 1995. aastal tema auks avatud mälestusmärgi autor on Villu Jaanisoo.
1389
Sajandid: 13. sajand – 14. sajand – 15. sajand
Aastakümned: 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad 1370. aastad – 1380. aastad – 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad 1430. aastad
Aastad: 1384 1385 1386 1387 1388 – 1389 – 1390 1391 1392 1393 1394
1389. aasta oli 14. sajandi 89. aasta.
Mari Lill
Mari Lill (sündinud 21. detsembril 1945 Tallinnas) on eesti näitleja.
Ta lõpetas 1964. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1968. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri III lennu. Seejärel töötas aastail 1968–1977 Eesti Riiklikus Noorsooteatris ja 1977–2021 Eesti Draamateatris. Ta on mänginud teatris üle 60 rolli. Rahvale on ta meelde jäänud eelkõige kui Väike nõid 1975 Eesti Televisiooni lastelavastusest "Väike nõid".
Isiklikku
Ta oli abielus Tõnu Tammega, tütred lastearst Katariina Tamm ja näitleja Elisabet Reinsalu. Mari Lille vend oli klaasikunstnik Ivo Lill.
Théoden
Théoden on J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste Isanda" triloogia tegelane, Rohani Margi kuningas.
Taust
Théoden on sündinud 2948. aastal Gondoris. Tema vanemad olid Thengel ja Lossarnachi Morwen. Pere jäi Gondorisse 2953. aastani, mil Thengel krooniti Rohani kuningaks. Kui pere Rohanisse kolis, oli Théoden viieaastane. Tal oli ka neli õde: üks vanem ja kolm nooremat. Noorim neist oli Théodwyn, Théodenile kalleim.
Théoden abiellus Elfhildiga ja 2978. aastal sündis neil poeg Théodred, Elfhild aga suri sünnitusel. 2980. aastal suri Théodeni isa Thengel ja Rohani kuningaks tõusis Théoden. Théoden armastas oma rahvast ja maad väga ning oli valitsemisaja alguses võimas ja elujõuline valitseja. Ta oli Rohani Esimene Marssal ja juhtis ise vägesid. Osava ratsanikuna läks ta ohu korral isiklikult koos ratsaväega võitlema. Ta kandis iidset mõõka Herugrimi. Rohanis valitses pikalt rahu, kuid linna ähvardas oht nii Mordorist kui ka Raudlinnast.
Théodeni Ratsurimargi peamarssal oli Eastfoldi Éomund, kes abiellus Théodeni õe Théodwyniga. 3002. aastal tapsid Éomundi orki ratsanikud ning peagi pärast seda Théodwyn haigestus ja suri. Pärast Théodwyni ja tema abikaasa Éomundi surma võttis Théoden õelapsed Éomeri ja Éowyni enda hoole alla ning kasvatas nad üles nagu oma lihased lapsed. Ka Théodeni poeg Théodred suhtus neisse nagu oma õesse ja venda.
Théoden nimetas poeg Théodredi Ratsurimargi Teiseks Marssaliks ning Éomeri kasvades sai temast Ratsurimargi Kolmas Marssal. Háma nimetati aga kuningakoja valverühma kapteniks ja Elfhelmist sai Edorase garnisoni juht.
3014. aasta algul Théoden haigestus. Ta jäi justkui enneaegu vanaks: varem rühika mehe selg tõmbus kühmu ja ta närbus kui rauk. Théoden oli siis vaid 66-aastane, kuid rohirrimid ehk Rohani ratsanikud elasid valdavalt üle 80 aasta vanaks ja varem oli Théoden tugev olnud. Seega näis tema haigestumine ootamatu ja kummastav. Hiljem selgus, et Théodeni haigestumise juures mängis suurt rolli tema nõunik Grima Ussikeel.
Rohani rahva teadmata oli Grima võlur Sarumani käsilane. Saruman ihkas nimelt Rohanit oma kontrolli alla saada. Saruman kasutas Grimat ära, et kuningat nõrgestada ja Rohan rünnakute vastu kaitseta jätta. Théodeni haigus võis tuleneda ka tervisehädadest, kuid kahtlustati, et Grima mürgitas kuningat ja põhjustas sellega tema allakäigu.
Grima sõnaseadmisoskus ja keelitamine avaldas kuningale tähelepanuväärset mõju. Théodeni otsustusvõime oli hägustunud ning ta kuulas kõigiti Grima nõu – temast sai Grima käsualune. Grima lootis, et Rohani kahjustamisega nõrgestab ta ka Rohani väejuhte ja allutab nad oma mõjule. Kuid Grima ei osanud ette näha tugevat vastuhakku ei Éomerilt ega Théodredilt, kes ei täitnud tema korraldusi ning jäid Rohanile lojaalseks. Éomer ja Théodred eirasid Grima korraldusi ja püüdsid tema plaane nurjata.
19. septembril 3018 tuli Gandalf Hall Edorasse, kuid kuningakantsi teda sisse ei lastud. Järgmisel päeval pääses Gandalf siiski kuninga audientsile. Gandalf mõistis, et Théoden on Sarumani mõju all ning too valmistub Rohanit ründama. Théoden ei kuulanud Gandalfi hoiatusi, vaid ütles, et valigu Gandalf hobune ja ratsutagu minema. Gandalf valis hobuste seast Varivalge – kõigi hobuste isanda, Eorli hobuse Felarófi esimese järeltulija. See valik pahandas Théodeni väga, kuna hobuste isandaga ratsutasid tava kohaselt üksnes Rohani kuningad ja kuningapojad.