cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tšehhi kuningriik
Tšehhi suurvõimupüüdlused
pisi|Ottokari kuningriik aastal 1273 1250. aastal suri Saksa-Rooma keiser Friedrich II ja tema poja, Saksamaa kuninga Konrad IV surmaga aastal 1254 lõppes Hohenstaufenite valitsejate liin. Järgnevate aastate Interregnumi ajal valiti mitu kandidaati Roomlaste kuningaks, ei suutnud keegi neist tegelikult kontrollida Saksa-Rooma keisririiki, Austria ja Steiermark jäid vakantseks. Viidates Privilegium Minusile kinnitas paavst Innocentius IV, vastupidi feodaalsele isaliinis pärimise printsiibile, pärimisõigust Friedrichi õele Margaretele, Heinrich von Hohenstaufeni lesele, ja tema õetütrele Gertrudile, kes abiellus Přemysliidist Määri markkrahvi Vladislaviga, Otakari vanema vennaga, kes suri aastal 1247. Pärast Gertrudi teise abikaasa, surma, tungis Otakar aastal 1250 Austria maadele.
1251. aastal vallutas kuningas (1230–1253) Václav I Austria hertsogkonna, mis oli alates 1246. aastast olnud seadusliku valitsejata, ning nimetas Otakari selle hertsogiks. Otakar abiellus viimase Bambergide dünastiast Austria hertsogi (Friedrich II) õe Margaretega, kes oli temast ligi 30 aastat vanem, ning kindlustas oma võimu Austria hertsogkonna, Steiermargi ja teiste hertsogkonna koosseisus olnud valduste üle.
Sellega polnud rahul aga Ungari kuningas Béla IV, kes alustas 1252. aastal sissetungi ja nõudles Austriat endale, hõivates Steiermargi maad. 1253. aastal suri Václav I ning Otakarist sai ka Böömimaa kuningas. Sõda Bélaga kulges Otakarile soodsalt ning too pidi 1254. aastal leppima vaid Steiermargi hertsogi tiitli ja poolega valdusest. 1254. aastal lootis Otakar saada Saksa kuningaks, kuid ei osutunud valituks.
Böömimaa kuningas (1253–1278) Ottokar II Přemysl tegi 1254. aastal sõjakäigu paganlike preislaste vastu Preisimaale ning asutas linna, mis tema järgi nimetati Königsbergiks, mille toetuseks ta rahasummasid andis. Samuti toetas ta Saksa ordut abivägedega Läänemere ristisõdades paganlike preislaste vastu (Preisi ristisõda). pisi|vasakul|Kuningas Otakari omand 1251–1276, kantuna tänapäeva Euroopa piiridele 1260. aastal puhkes sõda Steiermargi pärast uuesti ning Béla ja ta poeg István said Otakarilt Kroissenbrunni lahingus lüüa. Seejärel sai Otakar võimu kogu Steiermargi üle, lasi oma varasema abielu tühistada ja abiellus Béla noore tütretütre Kunigundaga. 1269. aastal päris Otakar ka Kärnteni hertsogkonna ja Kraini marki ning temast sai võimsaim valitseja Püha Rooma riigis. Ta võitis uuesti ka ungarlasi ja sai nendelt mõningaid piirivalduseid. Aastast 1269 kontrollis Otakar ka tõhusalt Kärnteni hertsogkonda koos Kraini ja Windischi markidega kaugemal lõunas, kogu Kesk-Euroopa valdus ulatus Poola piirist Sudeetides kuni Aadria mere rannikuni lõunas.
1273. aastal ei õnnestunud Otakaril taas Saksa kuningaks valitud saada ja ta sattus Saksa kuningaks valitud Rudolf von Habsburgiga tõsisesse konflikti. Too nõudis endale kõiki keiser Friedrich II surma järel valitsejadünastiat vahetanud alasid, sealhulgas ka Austriat. 1276. aastal pani Rudolf Otakari riigivande alla ja hakkas Viini piirama. Seetõttu pidi Otakar Austriast sama aasta lõpus loobuma, kuid ta ei leppinud sellega. 1278. aastal alustas ta Rudolfi vastu sõda, kuid langes Marchfeldi lahingus ja tema Austria valdused anti Rudolfi poegadele ja pärijatele, kes lisasid need oma laialdastele pärusvaldustele Švaabimaal. 1273–1278 kestnud sõjas kaotas Tšehhi kaotas kõik valdused v.a. Böömimaa (riigi tuumikala). Nii jäi Přemysliidide dünastia Austriast ilma, Böömimaa troonile sai aga tema poeg Václav II.
Václav II taastas Tšehhi võimsuse ja vallutas 1300 feodaalselt killustunud Poola. Kuningas Václav II (Böömimaa kuningas (1278–1305), Krakówi hertsog (1291–1305) ja Poola kuningas (1300–1305) krooniti Poola kuningaks aastal 1300, tema poeg Václav III (Böömi ja Poola kuningas 1305–1306) Ungari kuningaks aasta hiljem. Viimane Přemysliid Václav III suri 1306. Pärast tema surma Poola iseseisvus ja Tšehhis algasid trooniheitlused.
Pärast Wacław II ja tema poja Václav III varajast surma pääses 1306. aastal võimule Väike-Poolas Władysław I Łokietek, kes tänu paavsti toetusele ja Ungari sõjalisele abile liitis osa Poola aladest. 1309. aastal vallutas Władysław I Łokietek Krakówi ja Suur-Poola. Tema riigi piiridest jäi välja Sileesia, mis allus Luksemburgi dünastiast, Tšehhi kuningatele kes suurendasid taas märgatavalt Tšehhi maid: kuningas Jan Pime alistas enamuse Poola Piastide Sileesia hertsogeid. Piastide dünastiasse kuulunud Poola kuninga Kazimierz III (1333–1370) valitsemisaja lõpuks ühendati Poola ühise kuninga võimu alla.
Saksa-Rooma riigis
pisi|Tšehhi kuningriigi alad 14. sajandil pisi|[[14. sajandi teisel poolel Böömimaa valitsejate kontrolli all olnud alad]] Viimaste Přemysliidide ja neile järgnenud Luksemburgide valitsemise ajal oli Tšehhi kuningriik Saksa-Rooma riigi kõige võimsam osastisriik.
Luksemburgide valitsusaeg
Kuigi mõlemad kroonid kaotati pärast Václav III mõrva aastal 1306, jätkus Tšehhi tõus, kui valiti Tšehhi trooni pärijaks, Luksemburgi dünastiast pärinev Luksemburgi krahv Johann Pime (tšehhipäraselt Jan Lucemburský), kes sai aastal 1310 Böömimaa kuningaks, pärast mida viis dünastia oma võimukeskuse Praha linnusesse.
Karl, Böömi kuningana Karel I, Roomlaste kuningaks ja krooniti aastal 1355 Saksa-Rooma keisriks. Kui Karel I Saksa-Rooma keisriks sai, siis sai Tšehhist Saksa-Rooma keskus. Samal ajal tekkis tšehhide, kes moodustasid peamiselt alamkihi, valitsevate sakslaste vastu vaen. Karel I liidendas oma pärusvaldustega (Luksemburgi krahvkonna ja Tšehhi kuningriigiga) Sileesia, Brandenburgi, osa Saksimaast, Tüüringist ja Alam-Lausitzist.
1356. aasta kuldbulla avaldamine koos järgneva Brandenburgi kuurvürstkonna omandamisega andis Tšehhi kuningriigile kaks häält Saksa-Rooma keisri valimiskogus. Karl tegi Praha keiserlikuks residentsiks ning asutas ka Prahas 1347. aastal Karli ülikooli.
Václav IV (Saksamaal Wenzel) valitseses (Tšehhi kuningana 1378–1419, Saksa-Rooma keisrina 1378–1400), kuid tema ajal nõrgenes Tšehhi kuningavõim, algas tšehhide iseseisvusliikumine. 1396. aastal loodi kuninganõukogu ning 1400. aastal tagandasid kuurvürstid Wenzeli Saksa-Rooma troonilt. Václav IV toetas umbes 1410 alguse saanud hussiitide liikumist, kuid hiljem aga taganes sellest ja lasi hussiitide juhi Jan Husi hukata. Vaclav IV suri 16. juulil 1419, vaid pool kuud enne Hussiitide sõdade (1419–1437) algust.
Václav IV järel sai Tšehhi kuningaks, Karel I teine poeg kuningas Zikmund (1419–1437), kes omandas Ungari krooni (seal valitses kõrvalliin) abielludes aastal 1385 valitseva kuninganna Máriaga, Ungari kuninga Lajos I (1342–1382) ja Poola kuninga (1370–1382) Ludwik I tütrega. Zikmund (Saksamaal Sigismund) oli viimane Luksemburgi dünastiast pärinev Saksa kuningas 1410–1437 ja Saksa-Rooma keiser 1433–1437. Ta oli ka Ungari kuningas (Zsigmond) 1387–1437, Böömi kuningas (Zikmund) 1419–1437 (tegelikult 1419–1421 ja 1436–1437), Poola troonipretendent (Zygmunt Luksemburgsky) 1382–1383 ja Brandenburgi markkrahv (1378–1397 ja 1411–1415) pisi|Saksa-Rooma riigi Tšehhi kuningriigi ja [[Poola kuningriik|Poola kuningriigi ning Ungari kuningriigi piirialad]] Aastal 1400 kaotasid Luksemburgid Saksa kuninga trooni Baieri Wittelsbachi dünastiast Pfalzi kuurvürst 14.-15. sajandil Ruprecht III-le. Saksa kuninga ja Saksa-Rooma keisri tiitel oli enamasti Saksamaa tugevaima dünastia käes: algul Saksi, seejärel Franki ehk Saali, siis Hohenstaufenite. 1308–1313, 1346–1400 ja 1410–1437 oli keisri tiitel Luksemburgi dünastial, seejärel aga kuni keisririigi lõpuni (välja arvatud kaks erandit) Habsburgide (alates 1765 Habsburgide-Lotringite) käes. 1419. aastal ühendati Ungari, Tšehhi ja Saksa-Rooma riik taas personaaluniooniga.
Hussiitide sõjad
pisi|Hussiitide sõdade kaart (1419–1437), Hussiidid, Esimene Praha defenestratsioon, 1419 1420. aastatel algasid Tšehhis tšehhi vaimuliku Jan Husi (umbes 1370–1415) algatatud roomakatoliku kiriku reformiliikumise pooldajate ning roomakatoliku kirikut pooldava Saksa-Rooma riigi vahel sõjategevus, mille haripunkt oli Tšehhis 1419–1437. 1415. aastal. pärast Jan Husi hukkamist jagunes hussiitide liikumine kaheks: 1. taboriidid, kes esindasid talurahvast ja linna kesk-ning alamkihte ja nõudsid inimeste täielikku varanduslikku ja õiguslikku võrdsust, aadliseisuse kaotamist ja kiriklikke reforme; 2. kariklased, kes esindasid kaupmehi, jõukaid käsitöölisi ja aadlit ja nõudsid kirikuvarade tagasi andmist ilmikutele, armulaua veini andmist ka ilmikutele (mitte ainult vaimulikele) ja sakslaste võimu piiramist Tšehhist.
Ülestõus algas 1419. aastal Prahas pärast Böömimaal kuninga Václav IV surma. Böömimaa valitsejaks valiti Leedu suurvürstiriigist Jagelloonide dünastiast Vytautas, kes valitses kuni surmani 1430. aastal. Ülestõus haaras Praha järel ka Tšehhi lõuna- ja kirdealad. Hussiitide peamise sõjajõu moodustasid taboriidid Jan Žižka ja Prokop Suure juhtimisel, nad lõid tagasi mitu hussiitidevastast ristisõda, 1420. aastal tungisid Saksa-Rooma keisri ja Tšehhi kuninga Sigismundi/Zikmundi väed Tšehhi. Hussiitide väed võitsid Jan Žižka juhtimisel Vitkovi mäe lahingu, Vyšehradi kõrgendike lahingud ning Böömimaa ja Määrimaa ütlesid lahti Tšehhi kuningast Sigismundist ja moodustasid 1421. aasta 1. juunil oma valitsuse. Järgnevalt võitsid hussiidid Kutna hora lahingu (1422( ja Němacký Brodi lahingud, kuid 1423. aastal tekkis tüli taboriitide ja kariklaste vahel ja Jan Žižka juhitud taboriitide väed võitsid lahingu kariklaste vastu. 1424. aastal suri Jan Žižka ning taboriitide sõjaliseks juhiks sai Prokop Suur. Aastatel 1427–1428 ja 1429–1430 tegid hussiidid sõjakäike ja rüüstasid Sileesias, Austrias ning Lausitzis ja levitasid oma usku. 1433. aastal rüüstasid hussiidid Sileesias ja levitasid oma usku.
1433. aastal teostati Tšehhis kariklaste nõutud kirikureform ja kariklased tegid Sigismundiga rahu. Sellele järgnenud Lipany lahingu 30. mail 1434 kaotasid taboriitide väed keisri ja kariklaste vägedele ning aastatel 1434–1437 hävitati viimased taboriitide salgad ja 1452 alistus Tábori linn.
Habsburgide valitsusaeg
pisi|Habsburgide monarhia valduste laienemine 1440. aastal sai Tšehhi kuningaks Habsburgist Austria hertsog Ladislaus Postumus (1440–1457), kes 1444. aastal sai Ungari kuningaks ja personaaluniooniga Saksa-Roomaga asemel tekkis 1444 personaalunioon Ungariga. Ladislaus Postumus oli Austria ertshertsog (1440–1457), Ungari kuningas (1440–1457) ja Böömimaa kuningas (1440–1457).
Zikmundi järglased – Ladislaus Postumus (1440–1457) Habsburgide dünastiast, Jiří Poděbradyst (1458–1471) ning Jagelloonide dünastia valitsejad – tugevdasid Tšehhi staatust Saksa-Rooma keisririigi autonoomse osana.
Kuningas (1471–1516) Vladislav II-l keelasid kuurvürstid osaleda Maximilian I valimistel aastal 1486. Võõrandumine keisririigist jätkus ka Mátyás I valitsusajal (1471–1490) aastast 1490, kui Tšehhia ja Ungari olid personaalunioonis. Tšehhi krooni maad ei olnud keisririigi liiduriigid ega ka osad 1500. aasta keisririigi reformiga loodud keisririigi ringkondadest. pisi|vasakul|Tšehhia kaardil aastast 1590
1457. aastal sai troonile Jiří Poděbradyst, kelle ajal (1468) algas sõda Ungariga.
Jagelloonide valitsusaeg
1471. aastal sai Tšehhi troonile Poola dünastia Jagelloonid. Esimene Jagelloon Vladislav II kaotas 1478. aastal lõppenud sõjas Ungariga suuri alasid. 1490. aastal sai ta Ungari trooni ja liitis kaotatud alad tagasi Tšehhiga. Taastus ka personaalunioon Ungariga.
Habsburgide valitsusaeg
Pärast Karl V troonist loobumist 1556. aastal sai Ferdinand Saksa-Rooma keisriks, ühtlasi jagati ka lõplikult Habsburgide impeerium, Karli valitsetud aladläksid Karl V pojale Felipe II-le, Ferdinandile jäid Austria, Böömimaa ja Ungari. Keisrina oli Ferdinand suhteliselt tolerantne ja püüdis protestante ja katoliiklasi lepitada. Ka tema poeg Maximilian II jätkas analoogset poliitikat. pisi|vasakul|Tšehhia kaardil aastast 1648 pisi|Tšehhi kuningriigi alad 1893 pisi|[[Tšehhi krooni maad 1893]] pisi|Tšehhia (1), [[Moraavia (9) ja Austria Sileesia (11) Austria-Ungaris (1867–1918)]]
Kolmekümneaastane sõda
Järgnenud Tšehhia liidendamine Habsburgide monarhiaga kohaliku protestantliku aadelkonna vastupanu murdmiseks päädis 1618. aasta Praha defenestratsiooniga ja Kolmekümneaastase sõjaga. 23. mai defenestratsioonis heideti aknast protestantidest Böömi aadlike alla katoliku Saksa-Rooma keisri esindajad, kantsleri Wilhelm Slavata ja keiserliku riigihoidja Jaroslav Borsita von Martinici. 1617. aastal olid Rooma-Katoliku Kirik sulgenud protestatide kirikud Böömimaa Broumovi ja Hrobi linnades vaatamata keiser (1576–1612) Rudolf II poolt 1609. aastal välja antud usuvabaduse garantiikirjale, mille täitmist pidid jälgima Slavata ja von Martinic.
Aastal 1619, Saksa-Rooma keiser ja Austria ertshertsogi järglasteta Matthias surma järel, nõustus Pfalzi kuurvürstkonna kuurvürst Friedrich V võtma Saksa-Rooma riiki kuulunud Böömimaa seisustelt vastu Böömimaa trooni. Maximiliani rahastatud väed võitsid aastal 1620 Böömimaa kuninga Friedrich I vägesid Valgemäe lahingus.
Austria keisririigis
Saksa-Rooma riigi lõpetamisega Napoleoni sõdade Kolmanda koalitsiooni sõjas, aastal 1806 liidendati Tšehhi kuningriik Austria keisririigiga ja kuningatiitel jäi Austria keisrile.
1867. aasta Austria-Ungari kompromissiga said Tšehhia, Moraavia ja Austria Sileesia provintsid Tsisleitaania keiserlik-kuninglikeks kroonimaadeks. , Tsisleitaania
Kuningriigi pärand tänapäeval
Tänapäeva Tšehhi vabariik, mis koosneb Tšehhiast, Moraaviast ja Tšehhi Sileesiast, kasutab siiani mõnd Tšehhi kuningriigi sümbolit: kahe sabaga vapilõvi, punane ja valge triip riigilipul ning kuningaloss presidendi residentsina.
Lars Levi Laestadius
pisi|Lars Levi Laestadius (1839) Lars Levi Laestadius (ka Læstadius, 1. oktoober 1800 Norrbottenis Arjeplogi lähedal – 21. veebruar 1861) oli saami päritolu Rootsi luterlik pastor ja jutlustaja, botaanik ja usundiuurija.
Laestadius sündis Rootsi kõige põhjapoolsema maakonna Norrbotteni lääneosas mägipiirkonnas. Tema isa elatas oma peret jahi, kalapüügi ja tõrvaajamisega. Pere oli vaene. Laestadiuse emakeel oli rootsi keel, aga ta oskas ka Pite saami keelt.
Oma poolvenna abil, kes oli Kvikkjokkis pastor, pääses Laestadius 1820 Uppsala Ülikooli õppima teoloogiat. Seal oli ta suurepärane tudeng. Kuid ühtlasi ilmnes tema huvi botaanika vastu, mistõttu ta sai tööd botaanikaosakonnas assistendina. 1825 ordineeriti ta luteri vaimulikuks.
Tema esimene kogudus oli tema kodukohas Arjeplogis, kus ta misjonärina rändas ringi kõikjal Pite jõe ruumis. 1826 sai Laestadius Rootsi kõige põhjapoolsema koguduse Karesuando pastoriks. Sel kohal töötas ta kuni 1849, mil asus Pajalasse ja oli sealne pastor kuni oma surmani.
Enne Karesuandos tööleasumist abiellus ta kohaliku saami naise Brita Cajsa Alstadiusega. Nad said 12 last. Aastaga õppis Laestadius Karesuandos ära soome ja põhjasaami keele. Jumalateenistusi pidas ta tavaliselt soome keeles, mis oli selles piirkonnas kõige levinum keel, kuid vahel ka põhjasaami ja rootsi keeles.
Teoseid
Laestadius pälvis 1841 oma osaluse eest selles ekspeditsioonis esimese skandinaavlasena Prantsusmaa Auleegioni medali.
Lestaadiuslus
Pärast 1844 toimunud usulist ärkamist rajas ta lestaadiusluse nime all tuntud luterliku äratusliikumise ja tegutses jutlustajana ka väljaspool oma kogudust. Pajalas, kuhu ta 1849 elama asus, oli vastuseis tema jutlustatavale radikaalsele kristlikule eetikale ja moraalile suurem kui Karesuandos ja kohalikele ei meeldinud ka viis, kuidas Laestadius neid nende pattude pärast kohtles. Sellepärast otsustas kohalik piiskop 1853. aastal, et jumalateenistusi tuleb hakata pidama lestaadiuslastele ja ülejäänud inimestele eraldi. Seda peetaksegi organiseeritud lestaadiusluse alguseks. Kuid laestadiuslus jäi kogu aeg Rootsi riigikiriku piiresse ega eraldunud sellest kunagi. Kui Laestadius suri, jätkas lestaadiusluse juhina Johan Raattamaa.
Lars Levi Laestadiust ja tema rajatud äratusliikumist on seoses Guovdageaidnu mässuga käsitlenud saami kirjanik Johan Turi oma 1910. aastal ilmunud raamatus "Muitalus sámiid birra" ("Jutustus saamide kohta").
Nordstar
Nordstar (1991–1992 kandis nime Nordic Star) oli aastatel 1991–1993 tegutsenud Eesti esimene moderntantsuteater, mille asutas ja mida juhtis Saima Kranig.
Tantsutrupp viljeles paljusid tantsustiile, sh modern- ja avangardtantsu.
Juuli 2022
Juuli 2022, kroonika.
2022. aasta juuli algas reedel ja lõppes 31 ööpäeva hiljem neljapäeval.
Söömavahe
Söömavahe (ka söögivahe) oli taludes kahe söömaaja vaheline aeg ning tööaja mõõduks talutöödel.
Suvisel ajal, jüripäevast pärtlipäevani, jagunes tööpäev kolmeks söömavaheks – esimene keskhommikusest söögikorrast lõunani, teine lõunast õhtusöögini. Kahele tavalisele lisandus varahommikune söömavahe, mis kestis päikesetõusust keskhommikuni (umbes kella 8-ni). Lõuna ajal eraldas söömavahesid ka paaritunnine puhkepaus.
Talvisel ajal oli taludes kaks söömavahet. 1930. aastatel, kui algas talutööde mehhaniseerimine, hakkasid traditsioonilised pikad suvised tööpäevad lühenema.
Patukahetseja varas
pisi|468x468px| Vene õigeusu [[ikoon "Hea varas paradiisis", umbes 16. sajand Rostovis, Kremlis]] Patukahetseja varas, tuntud ka kui Hea varas, Tänulik varas või Varas ristil, on üks kahest nimetamata varastest, kes on Luuka jutustuses Jeesuse ristisurmast Uues Testamendis. Luuka evangeelium kirjeldab teda, kui ta palub Jeesusel tema kuningriiki jõudes "teda meeles pidada". Teine, kui parandamatu varas Gestas, esitab Jeesusele väljakutse päästa ennast ja mõlemad, et tõestada, et ta on Messias.
Teda austatakse ametlikult katoliku kirikus. Rooma martüroloogia asetab oma mälestuspäeva koos kuulutamispühaga 25. märtsile, mil iidse kristliku traditsiooni kohaselt Kristus (ja patukahetseja varas) löödi risti ja suri täpselt Kristuse kehastumise aastapäeval.
Nikodemose evangeeliumis on talle antud nimi Dismas ja katoliku traditsioonis on see traditsiooniliselt tuntud kui püha Dismas (mõnikord Düsma ; hispaania ja portugali keeles Dimas). Teised traditsioonid on andnud teisi nimesid:
Bela Hotenašvili
240px|pisi| Bela Hotenašvili (2013)
Hotenašvili tuli 2004. aastal noorte maailmameistriks neidude U16-vanuseastmes. Ta on kahekordne Gruusia naiste malemeister (2012, 2017).
Ta on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel. 2012. aastal MM-turniiril Hantõ-Mansiiskis (64 osavõtjat) sai turniiritabelis 13. asetuse. Ta kaotas seal avaringis ja 32 parema hulka ei pääsenud. 2015. aastal MM-turniiril Sotšis sai Hotenašvili turniiritabelis 10. asetuse. Ta võitis avaringis Kübra Öztürki ja teises ringis Huang Qiani, kuid kaotas kaheksandikfinaalis Zhao Xuele. 2017. aastal MM-turniiril Teheranis kaotas ta avaringis Olga Ziminale. 2018. aastal Hantõ-Mansiiskis võitis ta avaringis Võ Thị Kim Phụni, kuid kaotas teises ringis Harika Dronavallile.
Ta sai FIDE-lt 2006. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2007. aastal naiste suurmeistri, 2009. aastal rahvusvahelise meistri ja 2013. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Augusts Lietavietis
pisi|320px|Mälestustahvel [[Pihkva gümnaasiumi seinal]]
Augusts Lietavietis (vene keeles Август Андреевич Летавет; 18. veebruar (vkj 6. veebruar) 1893 Bērzaune vald, Liivimaa kubermang – 29. juuni 1984) oli läti päritolu Nõukogude Liidu töötervishoiuteadlane tööhügieeni alal ja alpinist.
Haridus- ja töökäik
1917. aastal lõpetas ta Moskva ülikooli arstiteaduskonna.
Aastatel 1935–1945 töötas Lietavietis Tööhügieeni ja kutsehaiguste keskinstituudis labori juhatajana, 1948–1971 Tööhügieeni ja Kutsehaiguste Teadusliku Uurimisinstituudi direktorina. Ühtlasi oli ta aastatel 1931–1955 Tervishoiuarstide spetsialiseerumise keskinstituudi tööstushügieeni kateedri juhataja.
Lietavietis on kaitsnud meditsiinidoktori kraadi ja saanud professori akadeemilise kutse. Tal on uurimusi töötervishoiu ja meditsiiniradioloogia valdkonnas.
Alpinism
Mägironimist hakkas Lietavietis harrastama 1926. aastal. Tema osavõtul avastati ja vallutati mitmed Pamiiri ja Tian Shani mäetipud, osale neist andis ta ise nimed. 1941. aastal sai ta NSV Liidu meistersportlaseks alpinismis.
Mäetipp XX Let Komsomola
Aastatel 1936–1937 tõusis Lietavietis oma grupiga Pik Stalinskoi konstitutsii (5250 m) ja Karpinski (6612 m) tippu. Karpinski tipult nägid grupi liikmed Han-Tengrist lõuna suunda jäävat kõrget tundamatut mäetippu (hiljem nimetati see Pobeda mäetipuks).
1938. aastal juhtis ta ekspeditsiooni, mille eesmärgiks oli aasta varem Karpinski tipult vaadeldud Han-Tengrist lõunasse jääva nimeta mäetipu juurde pääsemine ja tipputõusu üritamine. Augusti alguses jõuti mäe jalamile. Tipu vallutasid ekspeditsiooni liikmed Leonid Gutman, Aleksandr Sidorenko ja Jevgeni Ivanov. Tipp nimetati XX Let Komsomola (XX-лет комсомола). Tipu kõrgus mõõdeti aga valesti: altimeeter andis tulemuseks alla 7000 meetri: 6930 meetrit. 1956. aastal, pärast Vitali Abalakovi juhitud alpinistide grupi edukat esmatõusu Pobedale (7439 m), võrreldi Abalakovi grupi 1956. aastal ja Lietavietise grupi 1938. aastal tehtud fotosid ning leiti, et XX Let Komsomola ja Pobeda on üks ja seesama mäetipp.
Mälestuse jäädvustamine
Tema järgi nimetati üks Tian Shani mäetippudest (Lietavietise mäetipp).
Musttõvik
Musttõvik (Diaporthe) on kottseente perekond.
Jaunsardze
Jaunsardze (Noorkaitse) on Lätis tegutsev vabatahtlik patriootlik noorteorganisatsioon. Organisatsioon allub Läti kaitseministeeriumile.
Organisatsioon on asutatud 1992. aastal. Liikmed on vanuses 12–18 aastat (teistel andmetel 10–21) ja neid on kokku kuni 7000. Arendatakse kodanikukasvatust, patriotismi, vendlust, distsipliini, riigikaitselisi teadmisi ja oskusi ning füüsilisi võimeid.
Ketevan Arakhamia-Grant
pisi|Ketevan Arakhamia-Grant (2008) pisi| Ketevan Arakhamia-Grant (2012)
Ketevan Arakhamia-Grant (gruusia keeles ქეთევან არახამია Khethevan Arahhamia; sündinud 19. juulil 1968 Otšamtšires) on gruusia päritolu Šotimaa maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009).
1996. aastal abiellus ta Jonathan Grantiga ja asus elama Edinburghi. Rahvusvahelistel malevõistlustel jätkas ta esindamast Gruusiat. Alles 2008. aastast esindab ta rahvusvahelistel malevõistlustel Šotimaad.
Arakhamia-Grant on kolmekordne Gruusia (1983, 1984, 1990) ja neljakordne Briti naiste malemeister (2003, 2004, 2006, 2007). Võisteldes koos meestega tuli ta kolmel korral Šotimaa malemeistriks (2003, 2011, 2016).
Ta võitis 2001. aastal Varssavis Euroopa naiste meistrivõistlustel pronksmedali.
Elektroformeerimine
thumb|Elektroformeerimisemeetodil saadud kiud Elektroformeerimine on efektiivne meetod nanokiudpolümeeride valmistamiseks elektrivälja abil. Nanokiudpolümeerid saadakse polümeerilahuse või sulatatud polümeeri abil. Erinevalt teistest meetoditest, millega saab valmistada 1D-nanostruktuure (struktuurid, mille läbimõõt on vahemikus 1–100 nm), põhineb elektroformeerimine ühesuunalisel polümeeri joa venitusel.
Al-Anon
Al-Anoni pererühmad (ingl k. Al-Anon family groups) on üleilmne kaaslaskond, mis pakub alkohoolikute pereliikmetele ja sõpradele tuge ja meelerahu, sõltumata sellest, kas alkohoolik tunnistab oma probleemi või otsib abi. Rühma võib tulla igaüks, kes kannatab või on kannatanud sellepärast, et lähedane inimene joob.
Ketevan Arakhamia-Grant
Arakhamia-Grant mängis naiste maailmameistrivõistlustel. Tsoonidevahelisel turniiril Tuzlas (1987) sai ta teise koha ja pääses 1988. aastal Tskaltubos peetud MM-i pretendentide turniirile, kus jäi 8 osavõitja seas viimaseks. Tsoonidevahelistel turniiridel 1990. aastal Azovis jagas ta 5.–8. kohta, 1991. aastal Suboticas 5.–7. kohta; 1993. aastal Jakartas ja 1995. aastal Chişinăus võitis esikoha. Ta mängis pretendentide turniiridel 1994. aastal Tilburgis (9 osavõtja seas 9. koht) ja 1997. aastal Groningenis (jagas 10 osavõtja seas 5.–7. kohta).
Enesetapurünnak
pisi|[[Maailma Kaubanduskeskuse kaksiktornid põlemas pärast 11. septembril 2001 toimunud al-Qā‘idah rühmituse liikmete enesetapurünnakut ]] pisi|Pommivest Enesetapurünnak ehk enesetapurünne on kaasinimes(t)e vastu suunatud mis tahes vägivaldne rünnak (XX–XXI sajandil tavaliselt seotud lõhkeaine kasutamisega), mille toimepanija aktsepteerib rünnaku tagajärjena ka iseenda surma.
Elektroformeerimine
Elektroformeerimise tööpõhimõte
thumb|Elektroformeerimise tööpõhimõte Elektroformeerimise seadmestik koosneb põhiliselt kolmest osast: kõrgepingeallikas, väikse diameetriga nõel ning kogumisekraan. Üks elektrood on asetatud polümeerilahusesse ja teine on kinnitatud kogumisekraanile, mis on omakorda maandatud. Süstal on ühendatud pumbaga, millega saab kontrollida polümeerilahuse etteandmiskiirust. Kõrgepinge (1–30 kV) rakendamisel saab süstla otsas olev polümeeritilk laengu, mis jaotub ühtlaselt kogu tilga ulatuses. Süstla otsa tekib polümeerilahusest elektrivälja mõjul Taylori koonus. Pingete erinevus polümeerilahuse ja kogumisekraani vahel põhjustab joa väljumise kapillaarist ja liikumise kogumisekraani suunas. Väljuv polümeerilahuse juga läbib venitamise protsessi, mistõttu juga pikeneb ja peeneneb. Enne kogumisekraanini jõudmist solvent aurustub ning järele jääb polümeeri kiud, mis moodustab kogumisekraanil kiudude võrgustiku.
Ketevan Arakhamia-Grant
2000. aastal nokautsüsteemis mängitud MM-i turniiril New Delhis (64 osavõtjat) Arakhamia-Grant 16 parema hulka ei pääsenud. 2001. aastal MM-i turniiril Moskvas kaotas ta avaringis Dagnė Čiukšytėle. 2006. aastal MM-i turniiril Jekaterinburgis kaotas ta teises ringis Maia Tšiburdanidzele ja kaheksandikfinaali ei pääsenud. 2008. aastal ta avaringist edasi ei pääsenud. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis võitis ta avaringis Hoang Thanh Trangi, kuid kaotas teises ringis Pia Cramlingile. 2018. aastal MM-i turniiril Hantõ-Mansiiskis kaotas ta avaringis Nino Batsiašvilile.
Elektroformeerimine
Elektroformeerimise tööpõhimõte
pisi|Taylori koonus
Al-Anon
Al-Anon määratleb end iseseisva kaaslaskonnana, mille eesmärk on aidata alkohooliku sugulasi ja sõpru. Organisatsioon näeb alkoholismi kogu pere haigusena ja usub, et muutes enda suhtumist saab aidata kaasa tervenemisele. Al-Anonis õpitakse, et lähedased ei suuda alkohoolikut aidata ega tema joomist kontrollida.
Elektroformeerimine
Eri kujuga kogumisekraanid
Kiudude orientatsiooni saab mõjutada kasutades eri kujuga kogumisekraane.
Al-Anon
Sarnaselt Anonüümsete Alkohoolikute programmile kasutab ka Al-Anon 12 Sammu ja 12 Traditsiooni juhiseid.
Elektroformeerimine
Kiudude moodustamist mõjutavad tegurid
Nanokiudude moodustumist elektroformeerimisemeetodil võivad mõjutada mitmesugused parameetrid. Nendeks võivad olla:
Al-Anon
Al-Anon ei ole seotud ühegi ususekti, usutunnistuse, ametiasutuse ega poliitilise organisatsiooniga. Al-Anonisse kuulub maailma kõigi kirikute liikmeid ja ka ateiste. Igaüks võib jääda oma nägemuse juurde Kõrgemast Jõust.
Elektroformeerimine
Kiudude moodustamist mõjutavad tegurid
1. Lahuse omadused
Al-Anon
Liikmetel ei ole kohustusi. Al-Anon on isemajandav tänu liikmete vabatahtlikule panusele.
Elektroformeerimine
Kiudude moodustamist mõjutavad tegurid
2. Elektroformeerimise parameetrid
Ketevan Arakhamia-Grant
Arakhamia-Grant võitis naiste maleolümpiatel neli võistkondlikku medalit: hõbemedali NSV Liidu naiskonna koosseisus (1990) ning kaks kuldmedalit (1994, 1996) ja pronksmedali (1998) Gruusia naiskonna koosseisus. Ta esines Šotimaa naiskonna koosseisus kolmel naiste maleolümpial (2014–2018; mängis esimesel laual).
Al-Anon
Rühmad
Grupi koosolekud järgivad kõikjal maailmas sarnast formaati, kuigi iga rühm on vaba seda vastavalt vajadusele kohandama. Tavaliselt loetakse pärast uute liikmete tervitamist ette üks 12 sammust ja sellele järgneb arutelu.
Presto
Presto on noodikirjas itaaliakeelne tempomärge, mis tähendab 'väga kiirelt'.
Al-Anon
Rühmad
Koosolekud on konfidentsiaalsed ja liikmed ei aruta väljaspool rühma, keda nähakse või mida koosolekul kuuldakse. Kas koosolekul rääkida või mitte, on iga osaleja vaba valik. Lisaks Al-Anonile käivad Eestis koos ka Alkohoolikute Täiskasvanud Laste rühmad.
Presto
Üks tuntud teoseid, mille tempoks on presto, on Aram Hatšhaturjani "Mõõkade tants" balletist "Gajane".
Elektroformeerimine
Kiudude moodustamist mõjutavad tegurid
3. Ümbritsevale keskkonnale iseloomulikud parameetrid
Barbro Lindgren
Barbro Lindgren (sünninimi Barbro Enskog; sündinud 18. märtsil 1937 Brommas) on rootsi kirjanik.
Elulugu
Lindgren on kirjutanud peamiselt laste- ja noorteraamatuid, kuid temalt on ilmunud ka kümmekond raamatut täiskasvanutele. Ta lõpetas Rootsi kunsti- ja disainiülikooli Konstfack 1958. aastal. Ta on töötanud nii reklaaminduses kui meditsiinialal. Oma raamatutest mõned on ta ise illustreerinud, kuid alates 1980. aastatest on ta teinud koostööd paljude teiste illustraatoritega.
Elektroformeerimine
Kasutamine
Elektroformeerimine on üpris kerge meetod, millega toota õhukesi nanokiudmaterjale. Just tema lihtsus, suur eripind, mis kasvab tänu kiudude diameetri väiksusele, suur poorsus ja sobivus erinevate materjalide valmistamiseks on omadused, miks elektroformeerimisemeetodil valmistatud materjalid on leidnud palju kasutusalasid. Elektroformeeritud nanopoorsed materjalid on laialt kasutuses meditsiinis: koe ehituses, haavade paranduses, filtreerimises jne. Haavade parandamise juures on väga olulisteks parameetriteks kaitse mustuse eest, vedelike läbilaskvus, sobiv veeauru läbilaskvus, piisav gaaside läbilaskvus. On proovitud erinevaid viise, kuidas selliste omadustega materjali saada, kuid praegu on elektroformeerimismeetodil valmistatud materjal näidanud kõige paremat sobivust. Elektroformeerimismeetodil saadud materjale kasutatakse näiteks ka riide valmistamisel, separaatorites, elektroonikatarvetes ja komposiitmaterjalides.
Barbro Lindgren
Elulugu
Lisaks muule kirjanduslikule loomingule on Barbro Lindgren kirjutanud ka laulusõnu: tema loodud on Jojje Wadeniuse lastemuusikaplaadi "Goda' Goda'" tekstid. Tema raamatut "Eldvin" on ka dramatiseeritud ning sellel põhinev lavastus tunnistati 1991. aastal Rootsi parimaks lastelavastuseks ja teost "Molnens bröder" esitati 1989. aastal raadioteatris. Koos Marianne Erikssoniga lõi Lindgren ka lasteraamatute kirjastuse.
Isiklikku
Tema pojad Mathias ja Andreas Lindgren on muusikud, kes kasutavad oma loomingu avaldamiseks artistinime "Vennad Lindgrenid" (Bröderna Lindgren). Barbro Lindgren elab Ölandi saarel Glömminge külas.
Ketevan Arakhamia-Grant
Ta sai FIDE-lt 1986. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 1987. aastal naiste suurmeistri, 1993. aastal rahvusvahelise meistri ja 2009. aastal rahvusvahelise suurmeistri nimetuse.
Naaskel
Naaskel on puidu või mõne muu materjali sisse aukude uuristamiseks mõeldud terava otsaga käsitööriist.
Stenbock
Stenbock oli Rootsist pärit aadlisuguvõsa.
Suguvõsa esiisa oli Olof Arvidsson. Tema poeg riiginõunik (saksa Reichsrat) Gustaf Olofson sai Rootsi kuningalt Erik XIV vabahärratiitli ja hiljem kanti Stenbocki suguvõsa ka Rootsi rüütelkonna aadlisuguvõsade loendisse krahvisuguvõsana nr 12.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal Tsitre, Kolga mõis. thumb|275px|[[Stenbocki maja Tallinnas Toompeal]]
Tübingeni ülikool
Tübingeni Ülikool (ka Tübingeni Eberhard Karli Ülikool; saksa keeles Eberhard Karls Universität Tübingen) on ülikool Saksamaal Tübingenis. Ülikool on asutatud 1477. aastal ning seega on see üks Saksamaa vanemaid ülikoole.
Ülikooli esimene rektor oli Johannes Nauclerus.
Gunnar Rudolf Knüpffer
Gunnar Rudolf Knüpffer õppis aastatel 1898–1906 Tallinna Nikolai Gümnaasiumis ja 1907–1915 Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Oli prooviaastal Viljandis, kus töötas ühtlasi Viljandi Maagümnaasiumis usuõpetajana. Ordineeriti õpetajaks 28. jaanuaril 1918. Võttis osa Vabadussõjast Balti pataljoni koosseisus.
Gunnar Rudolf Knüpffer oli aastatel 1920–1931 Tartu Pauluse koguduse adjunktõpetaja ja ühtlasi 1928. aastast usuõpetaja Tartu saksa keskkoolis. Aastatel 1931–1939 oli ta Tartu Ülikooli koguduse saksa pihtkonna õpetaja.
1939. aastal põgenes ta Saksamaale. Oli aastatel 1940–1945 pastor Thornis Lääne-Preisimaal (praeguse nimega Toruń Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas). Aastatel 1945–1963 oli ta pastor Klädenis (Bismarki linnaosas Stendali kreisis Saksi-Anhalti liidumaal). Klädenis ta ka suri.
Isiklikku
Gunnar Rudolf Knüpfferi äi oli Tõstamaa Maarja koguduse õpetaja Immanuel Eduard Nikolai Hahl.
Nicklas Bendtner
Nicklas Bendtner (sündinud 16. jaanuaril 1988 Kopenhaagenis) on Taani jalgpallur, ründaja. Ta mängib alates 2017. aastast Norra klubis Rosenborg.
Ta on varem mänginud ka Londoni Arsenalis, Birmingham Citys, Sunderlandis ja Juventuses.
Koondisekarjäär
Esimese värava rahvuskoondises lõi ta oma debüütmängus 16. augustil 2006 sõprusmängus Poolale.
2010. aasta maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus 19. juunil lõi ta värava Kamerunile.
Sîngerei
Sîngerei (esineb ka nimekuju Sângerei) on linn Moldovas, Sîngerei rajooni keskus.
Asulat on esimest korda ürikutes mainitud 1586. aastal. 1965–1990 oli alevi nimi Lazovsk (revolutsionääri Sergei Lazo) auks. Linnaõigused sai 1990. aastate algul.
Moldova 2004. aasta rahvaloenduse andmetel oli Sîngerei elanikest moldaavlasi 90,83%, ukrainlasi 5,50% ja venelasi 3,02%.
Vilhelmine Klementi
Vilhelmine Rosalie Klementi (18. märts (vkj)/ 31. märts 1904 Tallinn – 16. veebruar 1929 Keskvangla, Tallinn) oli Eesti Kommunistliku Noorsooühingu aktivist ja EKNÜ Keskkomitee liige. Tema kirjanduslik pseudonüüm oli Villu.
New York Mets
pisi|233x233px|New York Metsi logo New York Mets on Ameerika Ühendriikide elukutseliste pesapallimeeskond, mis asub New Yorgis Queensis.
Vilhelmine Klementi
Ta sündis Tallinnas vabrikutöölise peres. Ta õppis Lenderi Tütarlaste Gümnaasiumis ja Tallinna õhtugümnaasiumis (koos Johannes Lauristini, Oskar Sepre, Anton Vahtmanni, Mihkel Tulbi ja Albert Lipstaliga), mille lõpetas 1922. aastal.
Jõgeva 3
'Jõgeva 3' on hariliku sibula sort.
Vilhelmine Klementi
Töötas töölisena Tallinnas ning osales poliitilises tegevuses Noorproletaarlaste ühingus alates 1920. aastast. 1921. aastal astus ta illegaalsesse Eestimaa Kommunistlikku Parteisse, oli Eesti Kommunistliku Noorsooühingu Keskkomitee liige aastail 1921–1922.
New York Mets
New York Mets osaleb liigas Major League Baseball (MLB) ning on seal National League (NL) Easti osas. Metsid on üks kahest New Yorgi pesapallimeeskonnast, mis mängib Major League Baseballis; teine meeskond on New York Yankees, mis mängib American League'i osas.
Jõgeva 3
Sordi aretasid Jõgeva Sordiaretuse Instituudis Julius Aamisepp ja Valve Jaagus. Selle sordi aluseks võeti sort 'Peipsiäärne'.
Vilhelmine Klementi
Vangistati illegaalse poliitilise tegevuse eest ning mõisteti 1922. aastal vangi (6 aastat 8 kuud sunnitööd), põgenes 8. mail 1923 Vene tänava Eeluurimisvanglast ja vangistati uuesti.
Jõgeva 3
Sort kanti sordilehte 1963.
Sordi sibula mass on 40-70 g.
Raudteepeatus Olaines pagasta nams
Raudteepeatus Olaines pagasta nams (tõlkes Olaine vallamaja) oli raudteepeatus Riia-Jelgava raudteeliinil. Peatus asus praegusest Jaunolaine raudteepeatusest paarsada meetrit Jelgava suunas.
Peatus avati aastal 1928 ja suleti aastal 1935.
Pali oja
Pali oja (ka Ruudiküla peakraav) on peakraav Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Ärmä jõe vasakpoolne lisajõgi.
Kraavi pikkus on 6,6 km, valgla pindala 7,6 km², langus 13,5 m ja lang 2,05 m/km. Kraav saab alguse Kibeküla külas 61,5 m kõrgusel ning suubub Verilaske ja Saareküla küla piiril 48 m kõrgusel vasakult poolt Ärmä jõkke 6,5 km kaugusel selle suudmest. Kraav kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Aia tänav (Kunda)
Aia tänav on tänav Kunda linnas ja paikneb linna keskosas.
Tänav on 418 meetrit pikk ja keskmise laiusega 21 meetrit. Aia tänav saab alguse Kasemäe tänava ringristmikult. Tänav suundub põhja poole, ristudes Pargi ja Mäe tänavaga ning lõpeb Koidu tänava ristmikul. Pärast ristmikku jätkub tänav Spordi tänavana. Tänava põhiosa on rajatud puiesteena, kahel pool paiknevad kõnniteed.
Aia tänava alguses paikneb heakorrastatud haljasala purskkaevuga puhkenurgakese, kivikatendiga jalgteede ja väikese esinemisplatsiga. Haljasala nimetatakse Kunda keskväljakuks ja see rajati 2008. aastal koos Kasemäe tänava ringristmiku ehitamisega. Tänava ääres asuvad veel haljasalad, korterelamud ja ühepereelamud.
Duo Media Networks
Duo Media Networks on Eesti meediaettevõte. See loodi oktoobris 2020 ja võttis üle Postimees Grupi alla kuulunud tele- ja raadiojaamad.
Duo Media Networksile kuulub 30 riigis ja kuues keeles töötavat 14 telekanalit, sealhulgas Kanal 2, Duo 4, Duo 5, KidZone TV, Kidzone Mini, Duo 3, Duo 6, Kanal 7, Kanal 7+, Kino 7, Semejka, Filmzone, Filmzone+, Eesti Kanal, MyHits TV, Smartzone, OSN Kidzone TV. Ettevõttele kuulub Eestis ka kuus raadiojaama: Kuku Raadio, Raadio Elmar, MyHits, DFM, Narodnoje Radio ja Raadio Duo.
2020/2021. majandusaastal (16. oktoobrist 2020 kuni 30. aprillini 2021) moodustas Duo Media Networksi müügitulu 5 186 576 eurot ning ärikasum oli 519 260 eurot. Keskmine töötajate arv majandusaastal oli 32 töötajat.
Õppemaks
Õppemaks (vananenud termin: kooliraha) on üliõpilase või mõne teise füüsilise või juriidilise isiku poolt tasutav raha kõrgkooli õppetöös osalemiseks.
Õppemaksud Eestis
Riikliku statistika järgi õppis 2006/07 õppeaastal üle poole (55%) üliõpilastest riigieelarvevälistel õppekohtadel. 2006. aastal läbi viidud üliõpilaste uuringust selgub, et rohkem kui kolmandikule (36%) kõikidest tudengitest on majanduslik olukord seadnud piiranguid eriala ja institutsiooni valikul. Ligi 59% majanduslike kaalutluste mõju tunnistanud õppuritest olid sunnitud valima eriala, kus saaks õppemaksuta õppida ning 35% eelistasid kulutuste madalal hoidmise eesmärgil elukohale ligemal asuvat kooli. Ligi 55% riigieelarvelisel kohal õppivatest tudengitest oleks teinud teise valiku, kui nad oleks pidanud selle eriala omandamise eest selles koolis raha maksma.
2006. aasta seisuga oli keskmine õppemaks Eestis ligi 24 000 krooni, ulatudes kuni neli korda kõrgemate summadeni. Keskmine õppemaks ületas 2006. aasta teise kvartali keskmist brutosissetulekut rohkem kui 2,5 korda. Eestis on ühed kõrgeimad õppemaksud Euroopas, mis on suhtelises suuruses koguni 12,5 korda kõrgemad kui näiteks Saksamaal.
Terroriakt Bardo rahvusmuuseumis
Terroriakt Bardo rahvusmuuseumis oli Tuneesia pealinnas Tunises 18. märtsil 2015 toimunud terrorirünnak, mille käigus hukkus 24 inimest ja sai vigastada 42 inimest. Tegemist oli Tuneesia ajaloo seni ohvriterohkeima terrorirünnakuga.
Alguses püüdsid kolm Kalašnikovi automaatide ja käsigranaatidega relvastatud meest tungida muuseumi kõrval asuvasse parlamendihoonesse, katse ebaõnnestumisel aga suunasid rünnaku muuseumi ja selle külastajate vastu.
Hukkunud turistide seas oli lisaks kolmele Tuneesia kodanikule välisturiste Itaaliast (4), Jaapanist (3), Suurbritanniast (1), Poolast (3), Colombiast (2), Hispaaniast (2), Prantsusmaalt (4), Belgiast (1) ja Venemaalt (1); kahe hukkunu kodakondsus oli teadmata.
Umbes kolm tundi kestnud vastasseisu käigus tapsid Tuneesia korrakaitsejõudude esindajad kaks ründajat, kolmas kurjategija oli 22. märtsi seisuga veel tabamata. Korrakaitsejõudude poolel hukkus tulevahetuses üks korrakaitsja ja üks politsei teenistuskoer. Hukkunud koera eemaletoimetamist tervitasid lähedalseisjad "kangelaskoerale" austuse avaldamiseks aplausiga.
19. märtsi õhtuks oli juhtumiga seoses arreteeritud üheksa kahtlusalust. Üks ründajaist oli oma islamistlike äärmusvaadete poolest riigi korrakaitsejõududele teada juba eelnevalt.
Järgmisel päeval võttis rünnaku eest vastutuse terrorirühmitus Islamiriik, rünnakuga võis olla aga seotud ka Al-Qā‘idah Tuneesia haru. Mõningatel andmetel võis rünnaku korraldajaks olla ka džihadistlik terrorirühmitus Katībat ʿUqba ben Nāfiʿ (pataljon ʿUqba ben Nāfiʿ).
Riigi president Muḩammad al-Bājī Qā‘id as-Sabsī kinnitas 22. märtsil 2015 prantsuse telekanalile antud intervjuus, et hukkunute mälestuseks püstitatakse monument.
Helekoonik
Helekoonik (Leucostoma) on kottseente perekond.
Lepalehine toompihlakas
Lepalehine toompihlakas (Amelanchier alnifolia) on toompihlaka perekonda kuuluv taimeliik.
Kirjeldus
Kasvab on 2–4 m kõrguse põõsana. Esialgu on võrsed karvased, kuid mõne aja pärast paljad. Lehekuju on ovaalne kuni ümar. Õiekobarad on püstised ja koosnevad 5–15 õiest. Isetolmleja. Õitseb maikuus, meeldiva lõhnaga. Viljade valmimiseni kulub pärast õitsemist 45–60 päeva. Viljad on purpurset või musta värvi, läbimõõdus kuni 1,5 cm, söödavad, maitselt magusad ja mahlakad. Viljas on 1–10 seemet. Tuppelehed on viljadel tagasikäändunud. Viljakanne algab marjapõõsal 2–3 aastat pärast istutamist ning suurema saagi saamiseni kulub 3–4 aastat. Taime eluiga on 30–50 aastat. Kanadalaste andmetel on suurim saak olnud 13,5 t/ha.
Levik
On pärit Põhja-Ameerika lääne- ja keskosast, kasvab kõrgendike nõlvadel. Eestis on külmakindel, aga esinemine on pigem erand.
pisi|Lepalehise toompihlaka viljad
Kasvunõuded
Lepalehine toompihlakas pole mulla suhtes väga valiv, on põuakindel, kuid ei talu seisvat vett. Kanada preeriaaladel kasutatakse niisutussüsteeme.
Kasvatamine
Lepalehist toompihlakat hakati esmakordselt istandikes kasvatama 1970-ndatel.
Meri Arabidze
pisi| Meri Arabidze (2013)
Lepalehine toompihlakas
Toidu valmistamisel, rahvameditsiinis
Indiaanlased kasutasid lepalehise toompihlaka vilju söömiseks värskena, kuivatatult, keedetult supiks või pirukate valmistamiseks. Samuti kasutati toompihlaka vilju koostisosana "pemmikanis", mis oli kohalike liharoog. Veel kuivatati toompihlaka lehti tee tegemiseks. Rahvameditsiinis kasutati ka toompihlaka koort ja juuri, mis aitasid kõhulahtisuse, sünnitusaegsete valude ja verejooksu korral. Perspektiivne puuviljanduses, seda on kasvatatud Kanada istandikes alates 1918. aastast ning samuti pärineb suurem osa sortidest lepalehise toompihlaka liigist.
Meri Arabidze
Meri Arabidze (gruusia keeles მერი არაბიძე; sündinud 25. veebruaril 1994 Samtredias) on gruusia maletaja, naiste suurmeister (2012).
Arabidze on tulnud kolmel korral noorte maailmameistriks neidude seas: 2004. aastal U10-, 2005. aastal U12- ja 2011. aastal U18-vanuseastmes. Ta on 2019. aasta Gruusia naiste malemeister.
Ta on mänginud naiste maailmameistrivõistlustel. 2015. aastal MM-i turniiril Sotšis (64 osavõtjat) sai ta turniiritabelis 45. asetuse. Ta võitis seal avaringis Elisabeth Pähtzi, teises ringis Yaniet Marrero Lopezi ja kaheksandikfinaalis Viktorija Čmilytėt, kuid kaotas veerandfinaalis Harika Dronavallile.
Gruusia naiskonna koosseisus võitis Arabidze 2018. aastal naiste maleolümpial Bathumis pronksmedali ning naiste võistkondlikel maailmameistrivõistlustel 2015. aastal Chengdu Shis kuldmedali ja 2019. aastal Nur-Sultanis pronksmedali.
Ta sai FIDE-lt 2009. aastal naiste rahvusvahelise meistri, 2012. aastal naiste suurmeistri ja 2014. aastal rahvusvahelise meistri nimetuse.
Maikellukeselised
Maikellukeselised (Convallariaceae) on kasutuse minetanud taimede sugukond asparilaadsete seltsist. APG III süsteem seda sugukonda ei tunnista ja kõik selle perekonnad on arvatud sugukonda asparilised.
Miss Valentine
Miss Valentine on Eestis toimuv rahvusvaheline iluvõimlemisvõistlus.
2013. aasta võistlus oli järjekorras 19. ja toimus Tartus.
Wolfgang Börnsen
pisi|Wolfgang Börnsen (2009) Wolfgang Börnsen (sündinud 26. aprillil 1942 Flensburgis) on Saksa poliitik (CDU). Ta oli 1987–2013 Bundestagi saadik ning 2005–2013 Bundestagi CDU/CSU fraktsiooni kultuuri ja meedia töörühma esimees.
Elu ja töö
Pärast keskkooli õppis Börnsen müürsepaks ning ühtlasi Flensburgi Kõrgemas Majanduskoolis. Seejärel lõpetas ta reaalkoolide õpetajana Kieli Pedagoogikakõrgkooli. Järgnevalt töötas Flensburgi Käthe Lasseni Koolis ajaloo, majanduse/poliitika ja religiooni õpetajana. Börnsen õpetas peale selle ka Kieli Pedagoogikakõrgkoolis vaba aja pedagoogikat ning Flensburgi Pedagoogikakõrgkoolis mängu- ja teatripedagoogikat.
Wolfgang Börnsen on evangeelse kiriku liige, abielus ja tal on neli last.
Partei
Börnsen astus 1967. aastal Kristlik-Demokraatlikku Parteisse (CDU) ja 1977 ka Kristlik-Demokraatlikku Töötajate Ühingusse (CDA). Ta oli 1991–1995 CDU Schleswig-Holsteini liidumaa organisatsiooni peasekretär.
Saadik
Alates 1987. aastast oli Börnsen Saksamaa Bundestagi liige. Seal oli ta Bundestagi CDU/CSU fraktsiooni rannikualade töörühma esimees. Alates 2005. aasta novembrist juhatas ta lisaks ka fraktsiooni kultuuri ja meedia töörühma ning oli CDU/CSU fraktsiooni kultuuripoliitika kõneisik. Selles rollis astus ta 2012. aasta aprillis välja arvutimängu "Crysis 2" Saksamaa arvutimängude auhinnale nomineerimise vastu. Kuigi žürii oli koostatud sõltumatutest isikutest, ähvardas Börnsen „uue žürii kokkupanekuga“ ning seetõttu kritiseeriti mitmelt poolt teda ennast, isegi tema enda fraktsiooni ridadest.
Wolfgang Börnsen valiti 1987, 1990, 1994 ja 2009 Bundestagi saadikuks otsemandaadiga Flensburg-Schleswigi valimisringkonnast nr 1 ning 1998, 2002 ja 2005 Schleswig-Holsteini liidumaa nimekirja kaudu. Ta teatas, et olles olnud juba 25 aastat Bundestagi saadik, ei soovi ta enam 2013. aasta Bundestagi valimistel kandideerida. Tema koha võttis üle Sabine Sütterlin-Waack.
Kalifa Cissé
pisi|Kalifa Cissé (2008) Kalifa Cissé (sündinud 9. jaanuaril 1984 Dreux's) on endine Mali jalgpallur, kaitsev poolkaitsja või keskkaitsja.
Cissé mängis klubikarjääri jooksul Portugali klubides Estoril ja Boavista, Inglismaa klubides Reading, sealhulgas hooajal 2007–08 Premier League'is, lüües seejuures 26. detsembril 2007 mängus Tottenham Hotspuri vastu oma karjääri ainsa värava Inglismaa kõrgliigas, Bristol City ja Derby County, USA-s Major League Socceri (MLS) klubis New England Revolution ning Tai kõrgliigaklubides.
2018. aasta juunis sõlmis ta üheaastase lepingu Austraalia kõrgliigaklubiga Central Coast Mariners. Ta teatas jalgpallurikarjääri lõpetamisest 2019. aasta jaanuaris, alustades seejärel tööd treenerina Central Coast Marinersi akadeemias.
Cissé esindas Malid koondises aastatel 2008–2012 kokku viiel korral.
Mehitamata õhusõiduk
pisi|Stardust II Mini pisi|Droonide kasutamine kuritegevuse ohjamiseks ja ravimite kohaletoimetamiseks Vanuatul Mehitamata õhusõiduk ehk droon, ka UAV (inglise keeles unmanned aerial vehicle, lühend UAV) on õhusõiduk, mida ei juhi lendur – see lendab ja toimib kas iseseisvalt (automaatselt) või on kaugjuhtimisega. Mehitamata õhusõiduk on mehitamata lennuvahendite süsteemi osa (inglise keeles unmanned aircraft system, lühend UAS).