cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eudokia Makrembolitissa
Romanos IV abikaasana
Katastroofiline olukord piiridel viis Eudokia järelduseni, et tema kõrvale oleks vaja tugevat meest ning et ta võiks viimaste Makedoonia dünastia valitsejannade eeskujul valida enesele abikaasa. Raske on öelda, kas see idee tuli keisrinnale pähe just riigi huve silmas pidades. Pigem võib siin näha järjekordset õukonnaintriigi, mille taga võisid seista Psellosele ja Johannesele vaenulikud jõud. Psellos, kes oli ametlikuks Michaeli kasvatajaks, vajas vaevalt enesele võistlejat. Sama võib oletada ka Johannese puhul. Nii et tõenäoliselt olid keisrinna õhutajateks Psellose ja Johannese vastased, kes lootsid selle käiguga õõnestada nende positsiooni ja upitada keisriks oma soosik. Seejuures olid keisrinnal veel ka omad salaplaanid.
Samas oli keisrinna Konstantinos X surivoodil, patriarh Johannes VIII Xiphilinose juuresolekul vandunud, et ei abiellu enam kunagi. Eudokia aru, et tema võimupositsioon võib sattuda ainuvalitsedes ohtu. Igatahes kui Konstantinose surmast sai kuus kuud, otsustas Eudokia uuesti abielluda. Psellos kirjutab, et see oli kõigile suureks ootamatuseks. Võib oletada, et Eudokia plaani varjati tema eest viimase hetkeni. Eudokia väljavalituks sai Romanos Diogenes, kes oi sõjaväelaste seas äärmiselt populaarne kindral. Otsus oli vastuoluline, sest Romanost süüdistati vahetult enne Konstantinos X surma vandenõus ungarlastega keisri vastu. Keisrinna aga lootis, et väepealiku oskused aitavad peatada seldžukkide-türklaste edasitungi idas. 25. detsembril 1067 andis keisrinna Romanosele magistros 'e (otsetõlkes 'ametkondade ülem') ja stratelates 'e ('armeejuht') tiitli, valmistudes sellega tema kroonimiseks. Siiski vajasid nad veel patriarhi heakskiitu. Mõnede allikate väitel pettis Eudokia Johannes VIII. Nimelt lubas keisrinna abielluda ühega patriarhi vendadest, kui viimane ta vandest vabastab. Johannes võttiski pakkumise vastu. Eudokia ja Romanose abielu ja keiserlik kroonimine toimusid 1. jaanuaril 1068 patriarhi ja teiste ametnike üllatuseks.
Lillers
Lillers (lääneflaami: Lillaar) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Eudokia Makrembolitissa
Romanos IV abikaasana
Uue abikaasaga suutis Eudookia ähvardava ohu kaotada. Romanos IV sai Eudokia kaks poega: Nikephoros ja Leon Diogenes. Romanos IV tegi ka Andronikos Dukasest (keisrinna ja Konstantinos X poeg) kaasvalitseja, kuigi varem olid tema isa, ema ja vennad ta võimust eemale tõuganud. Ta krooniti ilmselt samuti 1068. aastal, kuid kaasaegsed kroonikud ei kirjuta temast. 1068. aasta mündid kujutavad Romanost väiksemana kui Eudokiat, Michaeli ja tema vendi. Mõnikord ei nimetata teda isegi keisriks, vaid lihtsalt despoodiks (isand) ning annavad basileuse tiitli Eudokiale. Psellose sõnul kutsus keisrinna teda "alamaks, mitte valitsejaks". Peagi hakkas aga Romanos tegutsema naisest sõltumata ning isegi pahandas tema peale.
Lillers
Väike põllumajandus- ja kergetööstuslinn asub u. 15 km Béthune'ist loodes ja 40 km Lille'ist läänes, teede D185, D182 ja D69 ristumiskoha ümbruses. Linnast mööduvad tee N43 põhja pool ja Autoroute A26 lõuna pool.
Clarence'i jõgi voolab läbi linna.
Eudokia Makrembolitissa
Lühike ainuvalitsemine
26. augustil 1071 seisis Romanos IV silmitsi Seldžukkide impeeriumi sultani Alp Arslani vägedega otsustavas Manzikerti lahingus. Bütsantsi armee purustati ning keiser langes vangi, osaliselt Johannes Dukase poja Andronikose reetmise tõttu. Mõni päev hiljem jõudis uudis ka pealinna, kus see kõiki vapustas. 1. oktoobril kuulutas senat Romanos IV troonilt maha ning Eudokia ja Michael VII ainuvalitsejateks. Mõnede allikate järgi plaanis keisrinna juba varem oma mehe kukutada, kuid see on pigem ebatõenäoline. Uus režiim kestis vaid ühe kuu, sest peagi muutus keisrinnavastane opositsioon piisavalt tugevaks, et teda kukutada, eriti pärast seda, kui uudised Romanose vabastamisest jõudsid Konstantinoopolisse. Seejärel kuulutas Johannes Dukas Michael VII ainuvalitsejaks ning sundis Eudokiat nunnana kloostrisse minema.
Hilisem elu
Eudokial oli mõjuvõimu ka pärast eksiili saatmist 1071. aastal. Peagi pärast pagendamist liitus ta Isaak I Komnenose vennanaise Anna Dalassenega, et kukutada Joannes Dukas ja tuua Romanos IV uuesti võimule. Eunuhh Nikephoritzese abiga õnnestus Dukas kukutada. Hiljem korraldas Eudokia 4. augustil 1072 surnud Romanos IV-le meeldejäävad matused.
Lillers
pisi|tühi|
Eudokia Makrembolitissa
Hilisem elu
Pärast seda, kui Nikephoros III 1078. aastal Michael VII kukutas, kutsus uus keiser Eudokia tagasi pealinna ning pakkus talle abielu. See plaan ei teostunud peamiselt Johannes Dukase tõttu, kes naasis võimu juurde Nikephorose keisriks saamisega. Sellegipoolest saatis keiser talle palju autasusid ja tänukingitusi. Eudokia surmaaeg on täpselt teadnata, kuid kindlasti oli see pärast Alexios I Komnenose võimuletulekut 1081. aastal. Tema üks viimaseid tegusid oli patriarh Michael I Kerularios ühe nõo lapsendamine. Tema surma-aastaks loetakse ka 1096. aastat.
Lillers
Ajalugu
Pärast Flandria krahvidele kuulumist anti normannide vastu kindlustatud Lillers 1179. aastal kaasavaraks Prantsuse kuningale Philippe II-le. 1327. aastal asutas Louis IX Artois' krahvkonna. Tema vennast Robertist sai esimene krahv. 1303. aastal rüüstasid Lillersi linna flaamid. 1340. aastal nõudis Inglismaa kuningas Edward III endale Prantsusmaa trooni ja alustas Saja-aastast sõda, mida iseloomustasid kaks kuulsat lahingut, Crécy lahing 1346. aastal ja Agincourt'i lahing 1415. aastal, kus sai surma Lillersi isand Robert Wavrin. 1542. aastal, Karl V vastase sõja ajal, põletasid Prantsuse väed Lillersi maha. Kolm aastat hiljem elas elanikkond veel telkides või onnides.
Eudokia Makrembolitissa
Hilisem elu
Eudokiale omistatakse ajaloo- ja mütoloogisõnastiku Ἰωνιά (tõlkes 'lillade kollektsioon või kogu') koostamist. Selle eessõnaks on pöördumine abikaasa Romanos Diogenese poole ja teost kirjeldatakse kui " jumalate, kangelaste ja kangelannade sugupuu, nende metamorfooside ning iidsete muinasajal leitud muinasjuttude ja lugude kogumikku, mis sisaldab ka erinevate filosoofide märkmeid". Siiski arvatakse, et raamat on nüüdisaegsem (16. sajandist) kogumik, mis ekslikult omistati Eudokiale ja mille koostas võltsija Constantine Paleocappa 1540. aasta paiku. Allikate hulka, millest töö koostati, kuuluvad ka Diogenes Laërtius ja Suda.
Lillers
Ajalugu
Pärast rahuperioodi põhjustas Kolmekümneaastane sõda piirkonnas laastamistööd. 1637. aastal võitis marssal de la Ferté linna Hispaaniale. 1639. aastal võitis marssal de la Meilleraye linna Prantsusmaale tagasi. Hispaanlased võtsid selle tagasi, kuid prantslased lõid nad 1657. aastal välja. 1659. aastal sõlmiti Püreneede rahu, millega loovutati Prantsusmaale suurem osa Artois'st, peale Saint-Omeri ja Aire-sur-la-Lysi.
1710. aastal toimus selles piirkonnas Hispaania pärilussõda. 1710. aastal vallutasid Lillersi Hispaania väed. Marlborough' hertsogi juhitud Briti, Saksa ja Hollandi liitlasväed rajasid oma peakorteri Lillersisse, kuni Prantsuse vägede juht markii de Goesbriand nad lahkuma sundis.
Utrechti rahu lõpetas sõja 1713. aastal, kui Lillers sattus Prantsusmaa koosseisu. Lillersi endiselt õitsev jalatsitööstus sai alguse 19. sajandil.
Akretsioon (astronoomia)
Akretsioon on tähe või galaktika või selle tuuma massi suurenemine tähtedevahelisest keskkonnast või naabertähtedelt langeva aine sadestumisel tema pinnale.
Liivi murre
Liivi murre (ka tāmnieku murre) on läti keele murre, mida iseloomustab eelkõige liivi keele substraat. Murre on levinud Kuramaa põhja- ja Vidzeme loodeosas ehk laias laastus piirkondades, kus ajaloolisel ajal (alates 12. sajandist) on olnud liivlaste asuala. Murre jaguneb kahte rühma: Kuramaa ja Vidzeme liivi murrakuteks. Kõige suuremate liivi keele mõjudega on Kuramaa põhjatipu murrakud. Kuramaa liivi murrakutes on märgatav ka kurši keele substraat. Liivi murde kõige iseloomulikumaks tunnuseks on rõhutute vokaalide lühenemine või kadu, eriti sõnalõppudes. Esineb nt ka meessoo kasutamist naissoo asemel ja liivi laensõnu.
The Methods of Ethics
§ 1
Eetika meetodid on mõistuspärased protseduurid, millega määratakse, mida inimindiviidid peaksid (või mida neil on õige) teha või tahtliku teo abil taotleda. Erinevalt eetikast püüab poliitika määrata valitsetavate ühiskondade õiget põhikorda ja õiget avaliku käitumist. Mõlemad erinevad positiivsetest teadustest selle poolest, et nende spetsiaalne ja esmane eesmärk on määrata, mis peaks olema, mitte ainult, mis on, oli ja tuleb. Sidgwick peab poliitika all silmas õige ja hea seadusandluse uurimist või teadust, kuid poliitika all võidakse mõista ka õigete ühiskondlike suhete teooriat, mis hõlmab ka suure osa eetikast.
§ 2
Eetikat peetakse mõnikord tõeste moraaliseaduste ehk mõistuspäraste käitumiskäskude uurimiseks, mõnikord mõistuspärase inimtegevuse lõppeesmärgi, inimese hüve ehk tõelise hüve ja selle saavutamise meetodite uurimiseks. Esimene tundub olevat uusaja mõtlemises valdavam ning uusaja eetikasüsteemidele üldiselt hõlpsamini rakendatav. Eetika uurib ainult seda hüve, mis on inimlike pingutuste abil mingil määral kättesaadav, sellepärast püütakse eesmärki tunnetada selleks, et kindlaks teha, millised teod on õiged vahendid selle saavutamiseks. Ükskõik kui tähtis koht ülimal hüvel mingis eetikasüsteemis ka pole ja kuidas seda ka ei tõlgendata, saab see olla praktiliselt kasulik ainult juhul, kui jõutakse mingite kindlate käskude, käitumist suunavate reegliteni.
§ 3
Tekib küsimus, miks tavaliselt omistatakse eetikas nii suur tähtsus moraalivõime loomuse psühholoogilisele arutamisele. Miks mitte lihtsalt alustada teatud eeldustest, vaatlemata võimet, mille abil nende tõesust taibatakse?
Esiteks sellepärast, et moralistil on praktiline eesmärk: me soovime õige käitumise teadmist, et selle järgi tegutseda. Meis on mõistusevastased tegutsemismotiivid, mis on teadmisega vastuolus ja takistavad selle praktilist realiseerimist; see sunnib meid täpsemalt uurima praktilise otsustuse ja tahte vahelist seost.
Peale selle, sageli küsitakse: "Miks ma peaksin tegema seda, mida ma näen õige olevat?" Lihtne vastus on, et see küsimus on asjatu, sest sellele saab vastata ainult viidates mõnele muule õige käitumise tunnustatud printsiibile, ning sama küsimuse võib esitada selle printsiibi kohta, jne. Et me aga seda küsimust laialdaselt ja pidevalt esitame, siis on tarvis seletada selle püsivust. Üks võimalik seletus on see, et kuna tegu motiveerivad peale moraaliotsustuse ka soovid ja kalduvused, siis me soovime vastust, mis peale teo õigsuse tõestamise tekitaks meis valdava kalduvuse seda tegu teha. Sidgwick möönab, et see võib mõnedel juhtudel nii olla, kuid leiab, et kui inimene tõsiselt küsib, miks ta peaks midagi tegema, siis ta tavaliselt eeldab endas otsustavust teha seda, mis osutub mõistlikuks, isegi kui see on väga erinev sellest, mida tema mittemõistlikud kalduvused ajendavad. Ja me oleme üldiselt ühel meelel, et mõistliku käitumise peavad määrama printsiibid, mille rakendamisel subjekti kalduvus on vaid üks paljudest asjadest, mida tuleb arvestada, ja tavaliselt mitte kõige tähtsam. Aga kui küsida, mis need printsiibid on, siis me leiame inimeste tavalistest praktilistest arutlustest sellesama lahknevuse, mis on moralistide süsteemides ja alusvormelites. Vahe on ainult selles, et filosoof otsib printsiibi ühtsust ja meetodi järjekindlust, riskides paradoksaalsusega, mittefilosoof aga kaldub pooldavat mitut printsiipi korraga ning rakendama erinevaid meetodeid segases ühenduses. Siis võib püsivat ja rahuldamatut viimse põhjendi nõudmist seletada sellega, et ükski vastus miks-küsimusele ei ole täiesti rahuldav, sest see lähtub ainult ühest vaatest käitumise viimsele mõistlikkusele ning jätab ruumi küsimiseks mõnest teisest vaatest lähtudes. Sidgwick on veendunud, et see ongi põhiline seletus, ja selle traktaadi kava põhineb sellel. Kui kaks meetodit viivad vastupidistele järeldustele, siis tuleb ühte neist muuta või üks neist tagasi lükata. Fundamentaalselt tähtis on aga tunnistada, et tavalises praktilises mõtlemises rakendatakse erinevaid meetodeid.
Meri-mugulkõrkjas
Meri-mugulkõrkjas (Bolboschoenus maritimus) on lõikheinaliste sugukonda arvatud taimeliik.
Ladonia
pisi|Ladonia lipp Ladonia on Lõuna-Rootsis asuv mikroriik, mida ametlikult ei ole tunnustanud ükski riik, kuid mis on saavutanud tunnustuse mitmetelt teistelt mikroriikidelt.
2. juunil 1996, pärast mitmeid konflikte Rootsi võimudega, kuulutas Lars Vilks 1 km² suuruse territooriumi, millel paiknevad tema skulptuurid, iseseisvaks riigiks nimega Ladonia.
2015. aastaks oli ennast selle kodanikuks registreerinud üle 17 000 inimese enam kui 100 maailma riigist. Igal aastal külastab Ladoniat üle 40 000 turisti.
2003. aastal kuulutas Ladonia sõja Rootsile, Ameerika Ühendriikidele ja San Marinole.
Jaan Karu
Jaan Karu (1873–1957) oli eesti ajakirjanik, tõlkija ja kirjastaja.
Ta on olnud Postimehe Pärnu väljaande toimetaja.
Ladonia
Ladoniat on peetud osaks Vilksi kunstiprojektide sarjast, mis algas "Nimisega" ja kulmineerus "Omfalosega". Vilks on ise ametlikult Ladonia riigisekretär.
Tsiviilelanik
pisi|Haavatud [[muslimi põgenikud Hasankale konflikti ajal.]] Tsiviilelanik on keegi, kes ei ole osa mingist sõjalisest organisatsioonist ega kuulu sõjateenistusse. Ta ei võta osa sõjalistest konfliktidest reglementeeritud sõja seaduste kohaselt. Tsiviilelanik ja mittevõitleja ei ole päris samad. Mittevõitleja võib olla näiteks sõjameedik, aga sõjameedik ei ole tsiviilisik.
Tsiviilelanik on tavaline kodanik ühiskonnas, sõjateenistuses mitteolev isik, mittesõjaväelane. "Eesti keele seletav sõnaraamat" annab sellise konteksti: Pommituses hukkus palju tsiviilelanikke. Tsiviilelanikud evakueeriti rindepiirkonnast tagalasse.
Tsiviilelanikud tänapäevastes konfliktides
Tsiviil elaniku positsioon tänapäevastes konfliktides on endiselt problemaatiline. Selle muudab keeruliseks mitu nähtust. Nagu näiteks:
Alates 1980ndatest hakati sageli väitma, et ligi 90% ohvritest tänapäevastes konfliktides on tsiviilelanikud. Seda väideti Vikipeedias: Kas teadsid lehel 14. detsembril 2010. Neid väiteid usutakse laialdaselt, aga pole olemas piisavalt detailset statistikat ja usaldusväärset tõendusmaterjali, et seda ka kinnitada. Eriti mis puudutab Jugoslaavia sõdu ja Afganistani sõda, mis on kesksed nendele väidetele.
21. sajandi esimestel aastatel, vaatamata mitmetele sellega seotud probleemidele, tsiviilelaniku õiguslik kategooria on allutatud märkimisväärsele avalikule tähelepanule, meediale ja Ühendrahvaste arutlusele. Seda täpsustatakse teatud relvajõudude kasutusalas, et kaitsta ohustatud rahvaid. See "pole kaotanud ühtki oma poliitilist, õiguslikku ja moraalset tähtsust.“
Ametnikud, kes on otseselt seotud tsiviilisikute karistamisega, tegelevad agressiivsete sõjaliste operatsioonidega ja neid ei kvalifitseerita tsiviilisikute hulka.
Tsiviilelanike hõlmavad ka õiguskaitsjaid.
Ren ja Stimpy
"Ren ja Stimpy" on USA-Kanada joonissari, mille peategelasteks on kaks sõpra: Ren Hoëk, neurootiline, astmat põdev chihuahua, ja Stimpson J. Cat, loll kass. Sarja looja on Kanada animaator John Kricfalusi. Eestis on sarja näidanud Eesti Televisioon.
Sarja tähendab läbimurret lastele mõeldud animafilmide tootmises, sest see sisaldab musta huumorit, vägivalda, skatoloogia ja absurdset süžeet. Väiksemad tegelased sarja sisaldab George Liquor, Powdered Toast Man, Muddy Mudskipper, Mr. Horse, Sven Hoëk ja teiste rolli paavsti esitas Frank Zappa. Sarja oli ka paroodia reklaam puutükiga nagu ideaalne mänguasi. Sarja võitis palju fänne, kuid drastiline stseene ja multikas liialdus toonud hulgaliselt proteste vanemad ja sponsorid, kelle tegevusega on uuringu eesmärk oli võidelda tsensuuri ja sekkumist lepingu lõpuks võib leida Kricfalusi.
Inspireerituna sarja loonud palju arvutimänge "The Ren & Stimpy Show: Buckaroo$!", "The Ren & Stimpy Show: Veediots!" ja "The Ren & Stimpy Show: Fire Dogs". Aastal 2003 oli filmitud järge sarja "Ren & Stimpy "Adult Party Cartoon" mõeldud ainult täiskasvanud publikule, tõstatatud Spike TV, kuid pärast kuuendat osa loobuti.
Ökosotsiaalne turumajandus
Ökosotsiaalse turumajanduse (saksa keeles Ökosoziale Marktwirtschaft) on majandusmudel, mille eesmärgiks on vabaturumajanduse, sotsiaalse õigluse ning loodusressursside kaitse ja jätkusuutliku kasutamise omavaheline sidumine ja kooskõlastatud edendamine.
Mudelile pani aluse Rooma Klubi 1978. aastal ilmunud raport „Kasvu piirid“ ning sellest väljakasvanud arusaam, et inimkond elab olemuselt „lõpliku looduskapitali“, mitte sellest tekkiva „lõpmatu intressi“ arvelt. Paljud teadlased on arvamusel, et alanud klimaatilised muutused on põhjustatud majanduspraktikast, milles looduslikku keskkonda ja selle ressursse peetakse avalikuks hüveks, mille kasutamise eest ei pea midagi maksma. Kuna klimaatilised muutused on juba alanud, siis on sellega kahjustatud järeltulevate põlvkondade toimetulekut ja heaolu ning vältimatuks muutunud turumajandusliku mudeli muutmise vajadus. Inimühiskonna ja selle tsivilisatsioonide püsimajäämise eelduseks on sotsiaalse õigluse (ühiskondliku konsensuse) taastamine ja ökoloogilise vastutuse kehtestamine turumajanduslikus keskkonnas. Selle saavutamiseks on vaja majanduslikku eetikat, mis lähtub kristlikust sotsiaalõpetusest.
Ökosotsiaalne turumajandus on ordoliberaalse majandusõpetuse edasiarendus, milles riiklikul institutsioonil on keskne koht. Lahendusena nähakse lõppevate ressursside maksustamist ja range keskkonnavastutuse sätestamist põhimõttel: saastaja maksab ja kannab tekitatud kahjust tulenevad kulud. Oluliseks elemendiks selles oleks tootedeklaratsiooni kohustuse kehtestamine, millest peab ilmnema selle tootmisel tekkinud saaste ja tööjõu kasutamisest tekkinud mõjud (s.h lapstööjõukasutamine) ning toiduainete puhul ka geneetiliselt muundatud materjalide ja hormoonide kasutamine. Nende põhimõtete edendamisele on Saksamaal pühendunud Ökoloogia ja Demokraatia Sihtasutus (Stiftung für Ökologie und Demokratie e. V).
2019. aastal võttis saksa Allians 90 / Roheline partei (Bündnis 90/Die Grünen) enesele kohustuse arendada ökosotsiaalset turumajandust. See strateegia näeb ette, et keskkonna kahjustamist ja ressursside kasutamist saab piirata kas kvoote müües või siis tegevust või tootmistegevusest tekkivaid ressursse maksustades (CO2 maks). Selline maksupoliitika on tulude suhtes neutraalne ja ei suurenda üldist maksukoormust. Laekunud tuludega saab toetada erasektori investeeringuid energiatõhusamate tehnoloogiate arendustesse, ressursitasude tõttu tõusnud hindade tõttu majandusraskustesse sattunud inimesi, reostunud keskkonnast tekkinud tervisekahjude ravikulusid.
Atapaski keeled
Atapaski keeled on naa-dene keelkonda kuuluv Põhja-Ameerika indiaanikeelte rühm. See kõige suurema levikuga indiaani keelte rühm Põhja-Ameerikas. Atapaski keeli kõneldakse suurtel aladel Kanada loodeosas, Alaska lõunaosas, Vaikse ookeani rannikupiirkonnas, Californias ning USA lõunapiirkonnas.
Atapaski keelerühma kuulub enam kui 40 keelt ja dialekti. Tänapäeval kõneleb neid keeli kokku umbes 200 000 inimest. Kõige tuntumad ja suurima kõnelejate arvuga on lõunaatapaski keeled, kuhu kuuluvat navaho keelt kõneleb 150 000 inimest; navaho keel on ühtlasi kõige suurima kõnelejate arvuga indiaanikeel USA-s. Geograafiliselt on kõigi Põhja-Ameerika indiaani keelte seas suurima levialaga tšipevai keel, mis kuulub põhjaatapaski keelte hulka.
Atapaski keelerühm on saanud nime Alberta põhjaosas asuva Athabasca järve järgi, mille nimetus tuleneb kriikeelsest väljendist aðapaskāw ('[kus] taimed kasvavad üksteise järel'). Atapaski nime kasutas esimesena poliitik ja keeleteadlane Albert Gallatin 1826. aastal oma teoses "Classification of the languages of North America" ("Põhja-Ameerika keelte klassifikatsioon").
Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii
Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii on Kaitseliidu Tallinna maleva eksterritoriaalne lahingüksus.
Kompanii pealik on leitnant Ahto Kuuseok.
Locon
pisi|Loconi vallamaja
Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii
Tegevus
Põhifunktsioonideks on merevaatlus, luure, julgestus-, kaitse- ja ründeoperatsioonid.
Ajalugu
Soov luua tänases Eestis rannikukaitsevõime tugineb sõjalisele vajadusele ja eeskujule aastatel 1920–1940. Esimesel iseseisvusajal oli rannakaitse tagatud mere- ja maajõudude asjakohaste üksustega. Kasutati näiteks rannapatareisid, miinitõkkeid, kaldal asuvaid välikindlustusi. Nimetatud üksuseid toetasid ka sadamakaitse üksused, näiteks Kaitseliidu Tallinna maleva sadama malevkond.
Tänastes rahuaja tingimustes on rannikukaitse ülesanded veidi muutunud ning ülesandeks on oma vastutusalal segada ja takistada vastasel ülekaalu saavutamist, tema tegevust igakülgselt häirida ja edenemist takistada, tegeleda mereseire ja -vaatlusega.
Locon
Locon asub u. 8 km Béthune'ist põhjas ja 39 km Lille'ist läänes, teede D945 ja D178 ristumiskoha ümbruses. Lawe jõgi voolab läbi valla idaosa.
Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii
Ajalugu
Nimetatud eesmärkide täitmiseks andis Kaitseliidu ülem 21. augustil 2014 välja ülema kavatsuse: "Luua ja välja arendada rannikukaitse võime, eesmärgiga tagada territoriaalkaitse ülesande terviklik lahendus lähimere ja rannikualade kaitseks."
Locon
pisi|tühi|
Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii
Ajalugu
Esmalt formeeriti rannakaitsekompanii 17. novembril 2013 Tallinna Maleva Meredivisjoni juurde.
Eesti Väärtpaberikeskus
AS Eesti Väärtpaberikeskus (lühend: EVK) on 1995. aastal asutatud väärtpaberituru infrastruktuuri ettevõte. EVK kuulub rahvusvahelisse NASDAQ OMX gruppi. EVK omanik on Tallinna Börs.
Eesti Väärtpaberikeskus haldab elektroonset Eesti väärtpaberite keskregistrit ja Eesti kogumispensioni registrit.
Eesti väärtpaberite keskregister peab arvestust kõigi Eestis tegutsevate aktsiaseltside aktsiaraamatute ning kõikide Eestis avatud väärtpaberikontode ja pensionikontode üle. Samuti on registrisse koondatud teised elektroonilised väärtpaberid (osaühingute osad, võlakirjad, fondiosakud jmt) ning väärtpaberitega tehtud toimingute ajalugu.
Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii
Ajalugu
Kaitseliidu Tallinna Maleva pealiku 2015. aasta mai rannakaitsekontseptsiooniga otsustati rannakaitsekompanii Meredivisjonist eraldada ning moodustada eraldi Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii.
World Rally Team Estonia
World Rally Team Estonia oli Eesti rallisõitjate koondis, mis eksisteeris 2008–2012. Koondis loodi selleks, et osaleda autoralli maailmameistrivõistlustel.
Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii
Ajalugu
Kaitseliidu ülema käskkirja alusel toimus 4. mail 2016 Tallinnas üksuse asutamiskoosolek.
Eesti Väärtpaberikeskus
Eesti Väärtpaberite Keskdepositooriumi AS-i asutasid 11. märtsil 1994 üheksa kommertspanka (Eesti Ühispank, Põhja-Eesti Pank, Hansapank, Virumaa Kommertspank, Eesti Forekspank, Tallinna Pank, Eesti Sotsiaalpank, Eesti Hoiupank ning Eesti Tööstuse ja Ehituse Kommertspank) ning Rahandusministeerium, Eesti Pank ja Hüvitusfond.
Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii
Tunnused ja sümbolid
Noore üksusena ei ole Tallinna Rannikukaitse Üksikkompanii jõudnud statuudijärgset sümboolikat kinnitada, kuid üksuse võitlejate poolt on heaks kiidetud ja kantakse kuuluvuse sümbolina vormikuue vasakul varrukal tikandit, millel on kujutatud teraga alla suunatud mõõk, ankur ja kotka tiivad. Kõnesolev tikand on avaldatud ka 2017. aasta septembri ajakirjas.
Vorm ja varustus
Tallinna Malev varustab rannikukaitsekompaniid ülesannete läbiviimiseks vajaliku vormi ja üksikvõitleja varustusega ning relvastusega, mis sarnaneb üldiselt kergejalaväe relvastusega, omades mereliste operatsioonide läbiviimise vajalikkusest tulenevaid erisusi.
TV5
TV5 endine TV Viisi ja "'Viisi"' on Soome tasuta telekanal. See alustas saateid 12. märtsil 2004. Peamiselt näidatakse Soome ja USA telesarju ja mängufilme.
Väino Lepasepp
Väino Lepasepp (22. november 1931 Lümati küla, Ranna vald – 27. juuli 1963 Mooste lähedal) oli eesti geograaf ja alpinist.
Ta on esimesi eesti alpiniste, kes on tõusnud kuuetuhandelise mäe tippu (1960). 1960. aastal osales ta ka Eesti noorteadlaste esimeses kompleksekspeditsioonis Kamtšatkale, juhtis selle käigus alpinistina tõusu Avatša ja Kljutševskaja Sopka vulkaanile.
Ta hukkus liiklusõnnetuses.
Haridustee
Ta õppis aastatel 1947–1950 Tartu Õpetajate Instituudis. 1956. aastal lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli mullastikugeograafia ja geomorfoloogia erialal. Alates 1961. aastast oli ta TRÜ geograafiakateedri aspirant.
Töökäik ja teadus
Enne aspirantuuri astumist töötas ta mullastikukaardistajana ja kaardistusrühma juhina.
Peamiselt tema metoodika alusel hakati 1956. aastal koostama Lõuna-Eesti künkliku moreenmaastiku kohta kompleksseid analüütilis-sünteetilisi kaarte. Ta esitas Haanja kõrgustiku künkliku moreenreljeefi näitel idee, et mandrijää pealetungi suunda saab kindlaks teha mitmesuguste mullatüüpide ilmakaarelise paiknemise alusel.
Alpinism
1960. aastal võttis ta osa ekspeditsioonist Pamiiris Taga-Alai ahelikus. Selle käigus 30. juulil esmavallutati Hillar Kaalu juhtimisel 6211 meetri kõrgune seni veel vallutamata mäetipp. Tipp nimetati Estonia mäetipuks. Esmatõusjate seas tõusis tippu ka Väino Lepasepp See oli eestlaste esimene kõrgtõus.
Thbilisi Riiklik Ülikool
Ivane Džavahhišvili nimeline Thbilisi Riiklik Ülikool (gruusia keeles ივანე ჯავახიშვილის სახელობის თბილისის სახელმწიფო უნივერსიტეტი, Ivane Džavahhišvilis sahhelobis Thbilisis sahhelmtsipho universiteti) on ülikool Gruusias Thbilisis. See asutati 1918. aastal. Tegemist on Kaukaasia piirkonna vanima ülikooliga.
Ülikoolil on kuus teaduskonda, erinevates Gruusia piirkondades viis haru, ligikaudu 60 teaduslaborit ja -keskust, teadusraamatukogu enam kui 3 700 000 teose ja väljaandega, 7 muuseumit ning kirjastus. Ülikooli teaduskondade hulka kuuluvad: õigusteaduskond, majandusteaduskond, humanitaarteaduskond, arstiteaduskond, sotsiaal- ja politoloogiateaduskond ning täppis- ja loodusteaduskond. Lisaks kuulub ülikooli teaduskondade alla autonoomne Tbilisi Riikliku Ülikooli Rahvusvaheline Majanduskool, mis pakub kraadiõpet majandusvaldkonnas.
Tbilisi Riikliku Ülikooli partnerülikoolid Eestis on Tartu Ülikool, Tallinna Ülikool, Tallinna Tehnikaülikool ja Eesti Kunstiakadeemia.
Tartu Ülikool pakub oma üliõpilastele üliõpilasvahetuse võimalust Tbilisi Riiklikus Ülikoolis ja vastupidi.