cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hillary Clinton
Poliitikukarjäär
Hillary Clinton oli üks 2008. aasta presidendivalimistele pürgivatest Demokraatliku Partei kandidaatidest. 7. juunil 2008 teatas ta oma kampaania peatamisest ja toetusest Barack Obamale. Sisuliselt saavutas ta Demokraatliku Partei kandidaadi valimistel teise koha: enne loobumist oli ta saanud (koos superdelegaatidega) 1922 valijamehe poolthääle Obamale antud 2156 hääle vastu. Clinton võitis 23 kohalikku presidendikandidaadivalimist ja ükski naine pole neid veel nii palju võitnud (Obama võitis 50).
1. detsembril 2008 teatas presidendiks valitud Barack Obama, et on valinud Hillary Clintoni oma valitsuse riigisekretäriks. Ta on esimene endine esimene leedi, kes on saanud koha USA valitsuses. 15. jaanuaril 2009 kiitis tema kandidatuuri heaks Senati välissuhete komisjon. Tema poolt hääletas 94 senaatorit ja vastu oli 2. Kaks senaatorit ei hääletanud: Edward Kennedy puudus oma viletsa tervise tõttu ja Clinton ise ei saanud ennast hääletada.
2016. aasta presidendivalimistel oli Clinton Demokraatliku Partei kandidaat.
Hillary Clinton on Eestis käinud kolm korda: USA esimese leedina juulis 1996, USA senaatorite delegatsiooni koosseisus augustis 2004 ning NATO liikmesriikide välisministrite kohtumise raames aprillis 2010.
2016. aasta presidendikampaania
pisi|Clinton kõnelemas [[Iowa pruuni- ja mustanahaliste foorumil Iowa osariigis Des Moinesis 11. jaanuaril 2016]] 12. aprillil 2015 teatas ametlikult, et kandideerib 2016. aasta presidendivalimistel. Tal oli juba olemas kampaaniaks vajalik võrgustik, sealhulgas suur annetajate võrgustik, kogenud aktivistid ja kampaaniaorganisatsioonid Ready for Hillary ning Priorities USA Action. Kampaania peakorter seati sisse Brooklynisse. Tema kampaania keskmes on olnud muu hulgas keskklassi sissetulekute suurendamine, üldise lasteaia kehtestamine, kolledžihariduse taskukohasemaks muutmine ja Affordable Care Acti täiustamine. Clintonit peeti algul võitmatuks favoriidiks Demokraatliku Partei presidendikandidaadi kohale, kuid talle esitas jõulise väljakutse demokraatlikust sotsialistist senaator Bernie Sanders, kelle eluaegne vastuseis korporatsioonide ja rikaste mõjule USA poliitikas leidis head vastukaja rahulolematutes kandidaatides, keda häirib sissetulekute ebavõrdsus Ameerika Ühendriikides ja kes vastandus Wall Streeti sidemetega Clintonile. pisi|Clinton kõnelemas [[Philadelphias 20. aprillil 2016]] Eelvalimisi alustanud Iowa eelhääletusel 1. veebruaril võitis Clinton kasvava populaarsusega Sandersit napilt, saades esimeseks Iowa eelhääletuse võitnud naiseks. New Hampshire'i eelhääletusel 9. veebruaril sai ta Sandersilt suure häälte vahega lüüa. Lõpuks võitis Clinton Demokraatliku Partei nominatsiooni ja pidas maha terava kampaania vabariiklase Donald Trumpi vastu. Oma vastaste kohta mainis Clinton ka, et nad olevat osa "tohutust parempoolsest vandenõust".
Kriitika
Clinton on saanud kriitikat e-kirjade skandaali eest – väidetakse, et oma ametiajal riigisekretärina olevat ta saatnud ligi 30 000 e-kirja salajase privaatserveri kaudu.
Talle pannakse süüks ka nelja Ameerika diplomaadi surma 2012. aasta rünnakus USA konsulaadile Benghazis – on arvatud, et kui ta oleks reageerinud, oleks ta saanud nad päästa.
Egg (Vorarlberg)
Egg on alev ja vald (saksa Marktgemeinde) Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas Bregenzerwaldis.
1894. aastal rajati Eggis Brauerei Egg. Nüüdseks on see ainus Bregenzerwaldi jäänud pruulikoda.
Kultuur
Kihelkonnakirik '''Hl. Nikolaus''' on üks vanemaid kirikuhooneid Bregenzerwaldis. Kirikut on esmamainitud 1275. aastal.
Eduard Konsin
Eduard Voldemar Konsin (14. detsember 1907 Luunja vald, Tartumaa – 21. veebruar 1996) oli eesti agronoom ja Luunja vallavanem.
Egg (Vorarlberg)
Kultuur
Kihelkonnakirik '''Hl. Josef''' (Großdorf) disainiti Kaspar Waldneri poolt aastatel 1760-1762 ja pühitseti 1770. aastal.
Eduard Konsin
Õppis 1926–1931 (lõpetas) Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas ja 1932–1933 õigusteaduskonnas, Korporatsioon Ugala vilistlane.
Egg (Vorarlberg)
Kultuur
Egg Museum on piirkondlik muuseum, mis asutati 1904. aastal.
Eduard Konsin
Alates 1931 Vändra gümnaasiumi õpetaja, 1936–1944 talupidaja Luunja vallas, 1939–1944 Luunja vallavanem, 1945–1950 Pärnumaa põllumajandusosakonna, 1950–1951 Pärnu-Jaagupi MTJ agronoom, 1956–1969 Polli katsejaama peaagronoom. Elas 1994. aastal Elvas.
Egg (Vorarlberg)
Kultuur
Puidust Gschwendtobeli sild Lingenau ja Eggi vahel üle Subersachi jõe ehitati 1834. aastal Alois Negrelli poolt (kes töötas Suessi kanali kallal). Arvestades selle vanust, peetakse silda inseneri- ja puusepatööde meistriteoseks.
Rippsild Lingenau ja Eggi vahel (üle Subersachi jõe) on jalakäijate vaiersild ja see ehitati 1901. aastal. Silla pikkus on 57 m ja seda kasutavad tänapäeval ainult jalutajad.
thumb|330x330px|Panoraamvaade Eggile
Põhimaterjal
Põhimaterjal on lähtetooriku materjal.
Olev Luht
Olev Luht (20. november 1910 Kavastu vald, Tartumaa – mai 1992) oli Kavastu vallavanem.
Rahvusparkide loend
''Siin on loetletud rahvusparke. On ka Soome rahvusparkide loend. Rootsi rahvuspargid on loetletud artiklis Rootsi rahvuspargid
Plzeňi maakond
Plzeňi maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Tšehhis. See asub Tšehhi lääneosas ja piirneb läänes Saksamaa Baieri liidumaaga.
Viited
🇨🇿
Traun
Traun on Austria linn Ülem-Austria liidumaal. Tegu on Linzi eeslinnaga Trauni jõe vasakul kaldal.
pisi|tühi|Trauni kesklinn
Jeffrey Sinclair
Jeffrey Sinclair on väljamõeldud tegelaskuju USA ulmetelesarjas "Babylon 5". Sinclairi osa mängib Michael O'Hare.
Jeffrey David Sinclair sündis 3. mail 2218. aastal Marsi koloonias. Sinclairi isa oli Maa Alliansi sõjaväe piloot, kes osales Balose lahingus, mis oli Dilgari sissetungi viimane kokkupõrge.
Karjäär
2237. aastal astus Sinclair Maa sõjaväkke. Õppides sõjakoolis, kohtus ta Catherine Sakaiga, ning neil oli armusuhe. Pärast aastast kooselu läks paar lahku. Nad kohtusid siiski episoodiliselt 2258. aastani, mil kihlusid. 2259. aastal, täites Vahtidelt saadud ülesannet, jäi Sakai teadmata kadunuks.
2240. aastal sai Sinclairist kosmosehävitaja piloot. Vähem kui aasta pärast ülendati ta eskadroni ülemaks. Ta võttis osa lahingust Joonel, mis oli Maa-Minbari sõja viimane võitlus. Lahingu käigus hävitasid Minbari lahingulaevad tema juhitud eskadroni täielikult. Sinclairi hävitaja lasti sõelapõhjaks, kuid püsis siiski koos. Sinclair üritas rammida üht Minbari ristlejat. Tema katse ebaõnnestus, sest minbarid otsustasid ta elusalt kinni võtta. Järgnenud ööpäeva jooksul toimunu jäi Sinclairile pikka aega saladuseks, ning teda kimbutas mälukaotus. Üllatuslikult otsustasid minbarid aga seejärel alla anda ja sõja lõpetada, ehkki võitsid Joone lahingu ja oleksid võinud Maa hävitada. Miks minbarid sellise ootamatu otsuse tegid ja mis toimus Sinclairiga vangistuse ajal, selgub sarja "Babylon 5" sündmuste käigus.
Kui valmis Babylon 5 kosmosejaam, kooskõlastas Maa selle komandöri valiku Minbariga ning Sinclair oli nimekirjas ainus, kellega minbarid nõustusid. Sinclair asus jaama juhtima 2257. aastal. Tema esimene suurem katsumus oli intsident Vorloni suursaadik Koshiga, mis peaaegu oleks talle koha maksnud. Sellest juhtumist räägib sarja "Babylon 5" avaosa "The Gathering".
2258. aastal, sarja esimesel hooajal, on Sinclair jaama komandör, ning esineb kõigis osades.
Список персонажей телесериала «Вавилон-5»
Endel Haljasmaa
Endel Haljasmaa (kuni 1935. aastani Endel Grünfeldt; 5. november 1903 Kirepi vald, Tartumaa – 21. aprill 1942 Sosva laager, Sverdlovski oblast) oli eesti põllumees, Elva vallavanem.
Õppis 1923–1930 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas, Korporatsioon Ugala liige.
Alates 1929. aastast talupidaja Kirepis. Alates 1932 Elva piimaühisuse ja Rõngu kontrollühingu esimees, Kontrollühingute Liidu revident ja nõukogu liige. Alates 1938 Põllumajanduse Panga ja ühistegelike piimaühingute keskliidu "Võieksport" nõukogu liige.
Põllutöökoja ja Ühistegevuskoja liige.
1941 Endel Haljasmaa arreteeriti NKVD poolt. Surmaotsus, lasti maha.
Dallas-Fort Worth
Dallas-Fort Worth, ka Dallas-Fort Worth Metroplex, (lühend DFW Metroplex) on linnastu Ameerika Ühendriikides Texase osariigis.
DFW Metroplex on suurim urbaniseerunud piirkond Texases. See ümbritseb kahte USA suurlinna – Dallast ja Fort Worthi. Dallase ja Fort Worthi elanikud kasutavad tihti nime "Metroplex" "Põhja-Texasega" samas tähenduses, kuigi Põhja-Texas tähistab suuremat maa-ala, kuhu kuuluvad ka väiksema asustusega maapiirkonnad. Urbaniseerunud DFW Metroplex koosneb üheksast maakonnast: Collin, Dallas, Denton, Ellis, Henderson, Hood, Hunt, Johnson, Kaufman, Parker, Rockwall ja Tarrant.
1983
1983. aasta (MCMLXXXIII) oli 20. sajandi 83. aasta.
Juuni
pisi|200px|[[Pioneer 10]]
Sündmused Eestis
pisi|[[Tallinna Niguliste kirik|Niguliste kiriku rekonstrueerimine]]
Hillar Aarelaid
pisi|Hillar Aarelaid, 2010 Hillar Aarelaid (sündinud 31. detsembril 1967) on Eesti riigiametnik.
Lõpetas 1991 Paikuse Politseikooli (esimene lend), 1996 Eesti Riigikaitse Akadeemia politsei eriala (esimene lend) ning sai 19. juunil 1996 lipniku auastme. Õppis 2003–2005 Tallinna Tehnikaülikoolis haldusjuhtimist.
Politseikooli lõpetamise järel aastast 1991 töötas Viljandi Politseiprefektuuris kordniku ja konstaablina. 1996–1997 Eesti Politsei teabebüroo operatiivosakonna ülem.
Ta oli Siseministeeriumi andmekaitse osakonna juhataja alates selle loomisest 1. jaanuaril 1997 ja Andmekaitse Inspektsiooni peadirektor ning peadirektori kohusetäitja alates selle loomisest Siseministeeriumi eraldi struktuuriüksusena aastal 1998 kuni 1. oktoobrini 2003.
Alates 2003. aastast kuni kevadeni 2006 oli ta Politseiameti infosüsteemide arendusbüroo komissar.
Baden (Austria)
thumb|Badeni kujutis aastast 1482 thumb|Badeni linnateater
Baden, mis eristub mitteametlikult teistest Badenitest Baden bei Wien (Baden Viini lähedal) nime all, on kuurortlinn Austrias. See on Badeni ringkonna keskus Alam-Austria liidumaal. Viinist u. 26 km lõuna pool asuv omavalitsuspiirkond koosneb järgmistest osadest: Baden, Braiten, Gamingerhof, Leesdorf, Mitterberg, Rauhenstein ja Weikersdorf.
Jovan Sundečić
Ülempreester Jovan Sundečić (1825 – 1900 Kotor) oli serbia luuletaja, Montenegro vürsti Nikola I Petrovići sekretär.
Hillar Aarelaid
Hillar Aarelaid on muuhulgas osalenud Digitaalallkirja seaduse, Avaliku teabe seaduse, Inimgeeniuuringute seaduse ja Riigisaladuse seaduse eelnõu koostamisel.
Jovan Sundečić
Ta pärines Dalmaatsia serbia Sundečićite suguvõsast.
Hillar Aarelaid
Pälvinud tunnustust Siseministeeriumi ja Kaitseministeeriumi poolt, 2008 anti talle Valgetähe V klassi teenetemärk.
Baden (Austria)
Geograafia ja geoloogia
thumb|left|Sissepääs Spaaparki (saksa keeles Kurpark)
Jovan Sundečić
Tema luuletus "Ubavoj nam Crnoj Gori" võeti 1870. aastal kasutusele Montenegro riigihümnina.
Baden (Austria)
Geograafia ja geoloogia
Baden asub Schwechati jõe Helenentali oru suudmes Wienerwaldi mäestikus. See on saanud oma nime piirkonna 14 kuumaveeallikalt, mille temperatuur on vahemikus 22–36 C° ja mis sisaldavad mineraalsooli, sealhulgas kaltsiumkarbonaati, kaltsiumkloriidi ja magneesiumsulfaati. Suures osas asuvad need Kolgata mäe (Calvarienberg, 326 m) jalamil linna põhja-keskosas. Need allikad on põhjustatud äravoolust Põhja-Lubjakivialpidest ja tektoonilistest lõhedest Viini nõos.
Hillar Aarelaid
Isiklikku
Hillar Aarelaid tegeleb autoorienteerumisega.
Jovan Sundečić
Oli surmani Cetinje vaimuliku seminari professor.
Baden (Austria)
Geograafia ja geoloogia
Piirkonna kõrgeim punkt on Raudvärav (Eisernes Tor või Hoher Lindkogel), mille 861 m kõrgusele saab tõusta umbes kolme tunniga.
Ajalugu
Badeni kuulsus pärineb roomlaste aegadest, kes teadsid seda Aquae Cetiae või Thermae Pannonicae nime all. Mõned varemed on veel näha. Asulat on mainitud 869. aasta ürikus kui Padun. Lähedalasuva Heiligenkreuzi kloostri romaani stiilis kirik ehitati 11. sajandil; hiljem oli see Babenbergide perekonna liikmete matmispaik. Rauhenecki linnus ehitati oru sissepääsule jõe paremkaldale 12. sajandil; vastaskaldale ehitati samal ajal Rauhensteini linnus. Linn sai linnaõiguse 1480. aastal. Kuigi ungarlased ja türklased rüüstasid seda korduvalt, õitses see iga kord peagi uuesti.
Jovan Sundečić
Isiklikku
Tema poeg Petar Sundečić suri varajases eas 20. jaanuaril 1884. Isa andis postuumselt välja tema luuletused.
Baden (Austria)
Ajalugu
thumb|left|200px|Badeni kaart 1901. aastal
Linn hävines suures osas 1812. aasta tulekahjus, kuid arhitekt Joseph Kornhäuseli plaanide järgi ehitati see suurepärases biidermeierstiilis ümber, seetõttu nimetatakse seda mõnikord "Biedermeierstadtiks". Ertshertsog Karl, Asperni võitja, ehitas aastatel 1820–1825 Rauhenecki jalamile Weilburgi lossi. 19. sajandil ühendati see Viini ja Grazi vahel kulgeva raudteega, mis tõi igal aastal tuhanded viinlased veeprotseduure nautima, sealhulgas keisripere liikmed, kes ehitasid lähedale ulatuslikke villasid. 1820. aastal sai Sauerhofist esimene eraldiseisev spaahotell Euroopas. Helilooja Ludwig van Beethoven viibis Badenis mitu korda ja tema elukohad on siiani kohalikud turismiobjektid. Asukohas aadressil Rathausgasse 10 on nüüd avalikkusele avatud muuseum. Mayerling, jahimaja u 6,4 km orus ülespoole, oli 1889. aastal kroonprints Rudolfi mõrv-enesetapu koht. Linna peamiseks ekspordiartikliks 19. sajandil olid terasest habemenoad, mida peeti suurepärase kvaliteediga.
thumb|left|200px|Linnateater (Stadttheater) thumb|right|240px|1934. aasta kasiino
Linnas oli teater, sõjaväehaigla ja kasiino, mis kõik ehitati 1800. aastate lõpus ja 1900. aastate alguses. Linnateatri (Stadttheater) ehitas 1909. aastal Ferdinand Fellner. Esimese maailmasõja ajaks oli Baden Viini peamine kuurort: igal aastal tuli sinna 20 000 inimest, mis on kaks korda rohkem kui linna kohalik elanikkond. Lisaks moodsale "spaamajale" (Kurhaus) oli seal 15 eraldi supelrajatist ja mitu parki. Sõja ajal oli Baden Austria-Ungari ülemjuhatuse ajutine asukoht. Uus kasiino 1934. aastal tegi linnast peamise kuurordi kogu Austrias. Weilburgi loss purustati Teise maailmasõja ajal. Pärast Teist maailmasõda asus Badenis 1955. aastani Nõukogude vägede peakorter okupeeritud Austrias.
Transport
Badenisse pääseb Süd Autobahni (A2) kaudu. Sellel on kaks raudteejaama: Bahnhof Baden bei Wien S-Bahnile ja piirkondlikele rongidele ning kohalik Badner Bahni tramm-rong.
Kohalikud
thumb|upright|Max Reinhardt
thumb|[[Arnulf Rainer Museum]]
Zlíni maakond
Zlíni maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Tšehhis Moravas.
Haldusjaotus
Maakonnas on 4 ringkonda 304 vallaga.
Välislingid
🇨🇿
Fußach
Fußach on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Sebrad
Sebrad on valge-mustatriibulise nahaga liigid hobuse perekonnast. Nad elutsevad ainult savannides perekondlike karjadena. Karja juhib täkk.
Kirjeldus
Üksteist tunnevad ära triipude, hääle ja lõhna järgi. Vöödid on sebrale vajalik kaitsevärvus, mis aitab varjuda kiskjate eest.
Toitumine
Harilikult sööb sebra rohtu, mõnikord puulehti ja -koort; vett joob ta 8-10 liitrit päevas.
Liigid
Sebrasid on tänapäeval kolm liiki:
Tee ise
Tee ise, inglise keeles do it yourself ('tee seda ise'), kasutusel ka akronüümina DIY, on eri ringkondades ja subkultuurides laialt levinud mõiste. Põhiliselt on Tee ise tarbimiskultuuri vastane hoiak, mille keskne idee on teha asju ise ja mitte neid osta või lasta teha kinnimakstud professionaalidel.
Tee ise-eetika
Tee ise-eetika lähtub eneseusaldusest, põhimõttest teha asju ise ja mitte minna kaasa massiga. Inimene, kes elab Tee ise-põhimõtete järgi, võib teha ise kõike, alates ravikuuridest ja riietusest, lõpetades majaehitamise, sisustamise, kujundamisega. Tee ise-mõtteviis vastandub tihti heaoluühiskonnas levinud isiksuse mandumisele ning inimese arengu ühekülgusele.
Tänapäeval on Tee ise-eetika tihedalt (kuid mitte alati) seotud punkideoloogiaga, mis esindab individualismi, autoritaarsusevastasust, vaba mõtlemist ja moraali ning anarhismi.
Tee ise-kultuur
Tee ise-kultuur on põhiliselt levinud punk- ja indie rock 'i muusikaga seotud subkultuurides. Neid muusikastiile ja Tee ise-eluviisi viljelevad bändid ei seo ennast tihti kommertsiaalsete heliplaadifirmadega, vaid rahastavad ise oma bändi tegevust. Näiteks Michael W. Dean tegi 2002. aastal dokumentaalfilmi "D.I.Y. or Die: How to Survive as an Independent Artist", mis räägib artistidest, kes üritavad jääda sõltumatuks ja Tee ise-kunstnikeks.
Muusikas on Tee ise ilmselt levinud ka seetõttu, et kunstilisele eneseväljendusele viidatakse kui Tee ise osale. Näiteks on inimeste omaloomingut tasuta eksponeerivatele veebisaitidele DeviantArt.com ja Newgrounds.com viidatud sageli kui Tee ise-kultuuri väljundile internetis.
Põhja-Siinai kubernerkond
Põhja-Siinai kubernerkond on 1. järgu haldusüksus Egiptuses. Hõlmab Siinai poolsaare põhjaosa.
Tee ise
Tee ise-kultuur
Tee ise-kultuur on tihti seotud ka poliitilise aktivismiga. Tee ise-vaadetega inimesed õhutavad sageli vähemusgruppe valima ja oma õiguste eest seisma. Seda tehakse, et muuta arusaama, et üks inimene ei suuda midagi muuta ning protesteerimine on kasutu ja tulemusetu. Tee ise-kultuuri osadeks võib pidada ka skvottimist, loomakaitseaktiviste ja rohelisi.
Põhja-Siinai kubernerkond
Üle 85% elanikkonnast elab Vahemere rannikul. Elanike enamus on araablased, oluline osa elanikkonnast on nomaadse eluviisiga beduiinid.
Riigi kontroll territooriumi üle on nõrk, pärast president Ḩusnī Mubāraki võimult tõukamist 2011. aasta jaanuaris on sagenenud kokkupõrked beduiinide ja Egiptuse jõustruktuuride vahel. Korduvalt on rünnatud provintsi läbivat gaasijuhet Iisraeli. Piirkonnas on end sisse seadmas islamiäärmuslased. Oluliseks sissetulekuallikas on salakaubandus Gaza tsooniga.
Viited
🇪🇬
Škoda 10Tr
Škoda 10Tr on Škoda mudelil Škoda 9Tr põhineva liigendtrollibussi realiseerimata jäänud projekti tähistus. Škoda 10Tr pidi olema standardse 9Tr mahukam liigendvariant. Enamik osi pidi hooldamise lihtsustamiseks olema samasugused nagu lühikesel versioonil. 10Tr kavandati 20. sajandi 50. aastatel, seega lühikest aega enne 9Tr-i tootmise käivitamist. Istmed pidid paiknema sõidusuunas ja kere paremal küljel pidi olema vastavalt tellija soovile kolm või neli ust.
Esimeseks Škoda liigendtrolliks sai hoopis Škoda 15Tr, mille prototüübid valmistati 1983. aastal ja mida hakati tootma 1988. aastal.
Välislingid
Nerealizované trolejbusy Škoda
Maardu mõis
pisi|Maardu mõisa peahoone eestvaade pisi|Maardu mõisa peahoone tagantvaade Maardu mõis (saksa keeles Maart) oli mõis Harjumaal Jõelähtme kihelkonnas. Endine mõisasüda asub tänapäeval Jõelähtme vallas Maardu külas.
Mõisat on esmamainitud 1397. aastal.
Ajalugu
Aastast 1529 olid mõisa omanikud Taubed; aastast 1647 Lennart Torstenson (1603–1651); aastast 1662 Jacob Höppener; aastast 1663 Fabian von Fersen (1626–1677); aastast 1715 keisrinna Katariina I; aastast 1727 Gustav Reinhold von Löwenwolde (1693–1758); aastast 1729 Herman Jensen Bohn; aastast 1747 Peter von Brevern (1711–1756), kelle järel oli mõis Brevernide suguvõsa käes kuni mõisate riigistamiseni 1919. Viimane mõisnik oli Otto von Brevern. )
Mõisa peahoones tegutses kuni 1972. aastani Maardu algkool. Praegu on mõisas Eesti Pangale kuuluv õppe- ja puhkekeskus.
Mõisa kalmistu
Maardu mõisa kalmistu jääb mõisa peahoone eest linnulennult umbes 150 meetri kaugusele lõunaedelasse ehk siis kalmistu asub peahoone taga olevas pargiosas.
Abimaterjal
Abimaterjal on materjal, mida valmistusprotsessis kasutatakse lisaks põhimaterjalile. Näiteks pinna katmisel, immutamisel, keevitamisel, karastamisel jne.
Ponte Sant'Angelo
thumb Ponte Sant'Angelo on Vana-Rooma-aegne kivist kaarsild Roomas üle Tevere jõe.
Sild ehitati Hadrianuse ajal.
Angyalvár
Punta Arenase vald
Suurem osa elanikest elab halduskeskuseks olevas Punta Arenase linnas ja selle naaberasulates.
Leonding
Leonding on linn Austrias Ülem-Austria liidumaal.
Sooküla
Sooküla on mitme koha nimi:
Tartu muuseumide loend
Tartu muuseumide loend loetleb muuseume, mis asuvad Tartus.
Vysočina maakond
Vysočina maakond on 1. järgu haldusüksus (maakond) Tšehhis.
Haldusjaotus
Maakonnas on 5 ringkonda 704 vallaga.
Välislingid
🇨🇿
ABS-pidurid
ABS-pidurid (inglise keeles anti-lock braking system) on tänapäevastel sõidukitel kasutatav pidurdussüsteem, mis ei lase tugeval pidurdamisel piduritel blokeeruda, vaid hoiab elektrooniliselt juhitud hüdraulika abil pidurid selle piiril, tagades rehvide parema haardumise maapinnaga.
Ajalugu
Esimesed süsteemid töötas välja prantslane Gabriel Voisin 1929. aastal, et lühendada lennukite pidurdusmaad maandumisrajal. Kuna lennuki telikule mõjuvat pidurdusjõudu ei ole piloodil võimalik tunnetada ega vahetult reguleerida, oli vaja leida lahendus, mis välistaks teliku blokeerimise ja lõhkemise. Sellised algelised süsteemid olid täielikult mehaanilised ja kasutasid pidurdusjõu reguleerimiseks hooratast. Teliku liiga intensiivsel pidurdamisel avas mehhanism ventiili, mille kaudu osa hüdraulikaõlist suunati piduri töösilindrist mööda, mille tõttu pidurite surve vähenes. Katsetustel saavutati 30% pidurdusmaa lühenemine, kuna piloot sai pidurdada kohe täie võimsusega.
1950. aastate alguses võeti süsteem kasutusele Inglismaal. Dunlopi loodud Maxaret süsteem ei erinenud palju eelkäijast. Süsteemi põhimõte oli endiselt puhtalt hüdrauliline ja kasutati hooratast. Siiski hakkas Dunlopi loodud süsteem levima üle maailma ja võeti kasutusele mitmete lennukitootjate poolt.
1958. aastal katsetati Maxareti süsteemi Royal Enfieldi mootorrattal Super Meteor. Katsetuste tulemusena saadi lühemad pidurdusmaad ja eriti märgatav oli pidurdusmaa lühenemine märja teekatte puhul. Siiski ei innustunud Enfieldi tehnilise osakonna selleaegne juhataja Tony Wilson-Jones mõttest piisavalt ja saritootmisse süsteem ei läinud.
1960. aastatel prooviti võtta Maxaret mehaaniline süsteem kasutusele ka autotööstuses. Süsteem paigaldati Ferguson P99-le, mis oli ühtlasi ka esimene nelikveoline Vormel 1 võidusõiduauto, britlaste Jensen FF-ile ja eksperimentaalsele nelikveolisele Ford Zodiacile. Kuna tehnika osutus kalliks ja sellest tulenev kasu kaheldavaks, siis laialdasemat kasutust Maxaret mehaaniline süsteem sõiduautodes ei leidnud.
Esimene elektrooniliselt juhitud blokeerumatute pidurite süsteem Maxaret Mark X võeti kasutusele 1966 lennukil Concorde.
Tänapäevased süsteemid
Esimese nn täiusliku elektrooniliselt juhitud blokeerumisvastase pidurisüsteemi autodele töötas välja Chrysler koostöös Bendix Corporationiga. See oli esimene 3 kanali ja 4 anduriga ABS-süsteem, mida nimetati "Sure Brakes". Süsteem võeti kasutusele Chrysleri kontserni luksusautol Chrysler Imperial 1971. aastal. Chrysleril kasutusel olnud lahendus õigustas ennast ja oli seejärel muutmata kujul tootmises mitmeid aastaid. 1970 pakkus Ford Lincolni mudelile Continental lisavõimalusena tagumiste rataste blokeerimisvastast pidurisüsteemi Sure Track, mis liideti põhivarustusse 1971. aastal. General Motors pakkus lisavõimalusena oma mudelitele edaspidi ainult tagarattaid ohjavat Trackmasterit, samal ajal tuli esimesena Jaapani autotootjatest oma lahendusega EAL (Electronic Antilock System) turule Nissan.
1985 jõudis Euroopa turule Ford Scorpio, mille standardvarustuses oli Tevese ABS-süsteem. Autole anti 1986. aastal Euroopa aasta auto tiitel ja see ajendas ettevõtet keskenduma pidurisüsteemide arendamisele, mis andis ka teistele autotootjatele tõuke panustada rohkem pidurite täiustamisse.
1988 tutvustas BMW esimest elektrooniliselt juhitud pidurisüsteemiga mootorratast BMW K100. Honda sai sama asjaga hakkama 1992. aastal toodetud ST1100 Pan Europeanil, Suzuki kasutas ABS-pidurisüsteemi esimest korda 2007. aastal GSF1200SA-l. Harley Davidson pakkus seda soovi korral lisana politsei kasutuses olevatele ratastele.
Tööpõhimõte
ABS-pidurite süsteem koosneb juhtplokist, neljast pöörlemisandurist ja vähemalt kahest hüdraulikaventiilist hüdraulikaplokis. Juhtplokk jälgib pidevalt kõikide rataste pöörlemist andurite kaudu. Juhul kui ühe anduri signaal annab märku ratta liiga aeglasest pöörlemisest võrreldes teistelt anduritelt saadud signaalidega, vähendab juhtplokk hüdraulikaventiilide abil sellele rattale mõjuvat pidurdusjõudu. See protsess on juhile tunnetatav piduripedaali pulseerimisena.
Pidurite juhtplokk on programmeeritud jätma märkamata väikesed erinevused anduritelt saadud infost kuna näiteks kurvi läbiva auto sisemised ja välimised rattad pöörlevad erineva sagedusega.
Pidurite juhtplokk kontrollib pidevalt süsteemi töökorras olekut. Kui süsteemis leitakse viga (näiteks puuduv signaal andurist), süttib armatuuril ABS-i hoiatustuli ja elektroonilist juhtimist enam ei toimu. Süsteem on kasutuselt ära kuni viga remonditakse.
Tänapäeval on ABS-pidurisüsteemid kasutusel peaaegu kõikidel uuematel automudelitel. Tehnika arenedes on pidurisüsteeme täiustatud ja tänapäevased süsteemid kontrollivad iga ratast eraldi ning on võimelised igale rattale mõjuvat pidurdusjõudu eraldi reguleerima. See on andnud võimaluse arendada välja stabiilsuskontrolli (ESC – Electronic Stability Control) funktsiooni kõigest kahe anduri (rooliratta pöördenurgaanduri ja güroskoopanduri) lisamisega süsteemile. Süsteemi põhimõte on lihtne: kui güroskoopandur tunnistab, et auto asend tee suhtes ei ole selline nagu rooliratta pöördenurgaandurilt saadud info põhjal võiks oletada, pidurdab juhtplokk ventiilide abil vastavaid rattaid nii, et auto liiguks selles suunas kuhu juht on rooli keeranud.
Täiuslikumates süsteemides on kõik funktsioonid ühendatud ja juhtplokk suudab korraga sooritada mitut ülesannet üheaegselt.
Mõned autotootjad kasutavad ABS-i pööreteandureid rehvirõhu jälgimise süsteemides (TPMS – Tire Pressure Monitoring System), tuvastamaks tühjenenud rehvi, sest tühi rehv pöörleb konstantselt kiiremini võrreldes täis rehviga, kuna selle läbimõõt on väiksem.
Komponendid
ABS-süsteemis on neli põhikomponenti:
Pidurisüsteemide tüübid
ABS-pidurisüsteeme liigitatakse andurite arvu ja reguleeritavate kanalite järgi. Reguleeritavate kanalite all mõeldakse, kui mitut ratast on süsteem võimeline eraldi reguleerima. See sõltub ventiilide arvust hüdraulikaplokis.
Kasutegur
2004. aastal Austraalias tehtud uuringute põhjal vähendas ABS-pidurite kasutamine ahelkokkupõrkeid 18% ja juhitavuse kaotanud autode teelt väljasõitmist 35%. Kõva pinnasega teekattel suudab ABS-süsteemiga varustatud auto üldjuhul saavutada paremaid tulemusi võrreldes selliste sõidukitega kus vastav süsteem puudub. Vähekogenud juhtidele soovitatakse üldjuhul hädaolukorras ABS-süsteemiga varustatud sõiduki piduripedaalile suruda täie jõuga.
1999. aastal näitas NHTSA tehtud uuring, et sobiva jõuga piduripedaalile surumisel lüheneb pidurdusmaa 27,2%. ABS-pidurisüsteemis tagab pump vajaliku surve piduri töösilindritele, ABS-ita pidurisüsteemi puhul peab juht selle tagama pumbates korduvalt piduripedaali, et vältida pidurite lukustumist. ABS-iga varustatud süsteemi puhul peaks juht hoidma piduripedaali kindlalt all ja keskenduma takistusest mööda manööverdamisele.
ABS-süsteem on kohustuslik kõikidel autodel, mis on toodetud Euroopas alates 2007. aastast. Ameerika Ühendriikides on ABS koos stabiilsuskontrolliga kohustuslik kõigil sõidukitel, mis on valmistatud alates 2011. aasta septembrist.
Sooküla (Häädemeeste)
Sooküla on küla Pärnu maakonnas Häädemeeste vallas.
Kaarma maalinn
thumb|Kaarma maalinn thumb|Vaade siseõuele ja vallile pisi|Kruse joonis Kaarma maalinn on linnamägi Saaremaal Kaarma-Kirikukülas, kirikust kirdes.
Põhiplaanilt on maalinn peaaegu nelinurkne. Välismõõtmed 140 ja 120 m. Umbes 4800 ruutmeetri suurust tasast linnuseõue, mille keskel on märgatav kividega täidetud lohk, endine kaevuase. Linnust ümbritseb põhjaküljel sirge, mujal kaarjas kuni 5 m kõrgune vall. Selgelt nähtavad on ka väravakohad valli loode- ja kirdenurgas.
Rahvusvaheline karikatuuripäev
Alates 2017 aastast on mitteametlik Rahvusvaheline karikatuuripäev 18. september.
Kaarma maalinn
Kaarmaa maalinnal on vähesel määral kaevanud J. B. Holzmayer 1860. aastal. Tema kirjelduste järgi on vall kuhjatud kividest ja mullast. Valli seest, välisküljelt ja linnust piiravast kraavist, millest leiti söestunud palgijuppe, mida kaevaja seostas linnuse puukindlustusega. Peale selle on linnuselt saadud üksikuid juhuleide 12.-13. sajandist, nende põhjal võib rajamise oletatavasti samasse perioodi dateerida. Henriku kroonikas Kaarmat ei mainita, ilmselt ei ulatanud sinna mandrilt lähtunud sõjakäigud.
Nagu selgub Liivimaa vanema riimkroonikast, oli Kaarma maalinn (Hag Carmele) 1260.–1261. aastal toimunud ülestõusu ajal saarlaste väe kogunemiskohaks, kui sinna mindi varju Riia piiskopi, Tallinna foogti, Tartu ja Saare-Lääni piiskopi vasallide ühendatud vägede eest ja mille juures peeti lahing orduväega. Vaenlase väed laastasid Saaremaad, põlevate külade suits oli katnud kogu maa. Maalinn õnnestus vallutada tormijooksuga. Võitjad olevat saanud väga palju linnusesse varjule toodud saaki. Kaks ööd oli neil kulunud selleks, et kanda ja röövida linnusest ära kõik, mis seal oli. Saarlastel tuli veel kord tunnistada sakslaste ülemvõimu.
Rahvusvaheline karikatuuripäev
Ajaloost
Antud kuupäeva taga on 17. september 2007, mil Bangladeshis ilmus Prothom Alo väljaande Alpin (Bengali : আলপিন ) 431 number, kus ilmus karikatuur nimega Naam (nimi).
Selle oli joonistatud 20-aastase karikaturist Arifur Rahmani, kus ta oli kujutatud eaka mehe ja poisi vaheliine vestlus ning probleem oli seotud pigem teksti kui piltidega, nagu oli olnud juba varasemate taoliste juhtumite korral. Kui poisilt küsiti, mis ta nimi on, jättis ta ära eesliite Muhamed, mida mõned moslemid kasutavad, et näidata austust islamiprohveti Muhamedi vastu. Vanem mees teatas talle, et ta peaks seda eesliidet kasutama kõikide nimede ees. Viimases pildis küsis mees poisilt, mis tal süles oli, millele poiss vastas "Muhamed kass".
Riigi peamiselt moslemitest elanikud pidasid karikatuuri avaldamist oma pühal Ramadaani kuul tahtliku katsena naeruvääristada Muhamedi, keda moslemid väga austavad, ja sedasi õhutada riigis rahutusi. Sellele reageeriti avalike protestide kaudu, mis viisid vägivalla ja tänavate kokkupõrgeteni, ehkki ajutine valitsus oli sellised meeleavaldused keelanud.
18. septembril keelustas valitsus selle karikatuuri ja Alpin nr 431 müügi ja tegi ametivõimudele korralduse arestida kõik trükitud eksemplarid. Arifur Rahman arreteeriti, samal ajal kui kirjastajad olid avalikult vabandanud ja vallandasid karikaturisti. Arifur Rahman kaotas töö ja ta vangistati Bangladeshi erakorraliste seaduste alusel.
Tamse mõis (Muhu)
Tamse mõis (saksa keeles Tamsal) oli riigimõis Muhu kihelkonnas Saaremaa rüütelkonnas.
Mõis rajati 17. sajandil.
Praha
Praha on Tšehhi pealinn ja suurim linn. Asub Elbe lisajõe Vltava ääres.
Linna pindala on 496,07 km², millest hoonestatud on vaid 48,71 km². Ülejäänud ala on põllumajandusmaad ning looduslikud metsa- ja rohumaad.
Kliima
pisi|Praha kliimadiagramm Prahas on aasta keskmine temperatuur +8,6 °C. Kõige kuumemad kuud on juuli (+19,4 °C) ja august (+19,3 °C), kõige külmemad jaanuar (-1,1 °C) ja veebruar (-0,3 °C). Üle +32° sooja on täheldatud maist septembrini, kõige rohkem juulis (+37,8 °C) ja juunis (+37,2 °C). Igas kuus on täheldatud üle 17-kraadilist sooja. Alla -24 °C temperatuuri on mõõdetud detsembrist märtsini, külmarekord -27,6 °C mõõdeti märtsis. Juunist septembrini pole kunagi öökülma mõõdetud.
Ehkki suvi on märksa märjem kui talv, on suvel hoopis rohkem päikesepaistet: kõige rohkem juunis (keskmiselt 254 tundi), kõige vähem detsembris (48 tundi). Aastas paistab päike keskmiselt 1796 tundi.
Ajalugu
pisi|[[Vltava jõgi Prahas, tagaplaanil Karli sild, Malá Strana ja Hradčany]] Linna nimi tuleb slaavi sõnast "praga", mis tähendab koolet. Praha kandis ületas vana kaubatee Vltava jõe. Linna nime on seostatud ka tšehhi sõnaga "práh" ('künnis'). Legendi järgi olevat Přemysliidide dünastia esiema, prohvet Libuše, käskinud rajada linna kohta, kuhu "mees tahub oma maja künnise".
Praeguse Praha ala oli asustatud juba vanemal kiviajal. Tõenäoliselt hiljemalt meie ajaarvamise lävel tekkisid sealsete Vltava koolmete juures turuasulad, mis hakkasid aeglaselt kasvama kokku linnaks.
Alates 6. sajandist olid Praha oru asukad peamiselt lääneslaavlased. Tõenäoliselt 9. sajandi jooksul sai Praha piirkonnas võimu tšehhide hõim, mille "kuningad" sel ajal hõivasid hõimujuhtide koosoleku (sněm) välja ja rajasid sinna Praha linnuse.
Praha õitseaeg oli 14. sajandil keiser Karl IV valitsemisajal, mil sellest sai Saksa-Rooma riigi keskus. Tema ajal toimusid linnas suured ehitustööd: rajati Karli sild, alustati Nové Město rajamist ja Svatý Víti (Viituse) katedraali (Hradčanys) ümberehitamist. Karl IV asutas ka Kesk-Euroopa esimese ülikooli Karli ülikooli. Praha oli sel ajal suuruselt kolmas linn Euroopas (umbes 40 000 elanikku). Linn koosnes mitmest asulast, mis koondati üheks alles 19.–20. sajandil.
Rahvastik
2005. aasta andmetel oli linna elanike arv 1 176 600.
Lisaks töötab linnas üle 300 000 inimese, kes ei ela ametlikult Prahas.
Transport
Praha ühistransport koosneb bussidest, trammidest ning metroost.
Trammiliine on 30.
Metroo esimese jaama ehitustööd alustati 1967. aastal. See sai valmis 1974. aastal ja avati 9. mail 1974. Praegu koosneb Praha metroo kolmest liinist ja 57 jaamast.
Vaatamisväärsused
pisi|Jõeaurik/salongaurik Vyšehrad aastast [[1938 ]] Hradčanys:
Staré Městos:
Josefovis:
Nové Městos:
Malá Stranas:
Vyšehradis:
Muudes linnaosades:
Tartu liiklus
pisi|[[Riia tänava algus Tartus. Riia tänav on üks Tartu liikluse tuiksooni, kesklinnas ristub see Turu tänava ja Vabaduse puiesteega]] Tartu liikluse aluseks on Tartu tänavavõrgustik, mida poolitab Emajõgi.
Valdava liiklusmahu moodustab Tartus autoliiklus. Rööbastranspordi osakaal on väike, piirdudes maapealse rongiliiklusega; trammiliiklus Tartus puudub, ehkki selle rajamist on korduvalt kaalutud. Kuigi Emajõgi on Tartu piirides laevatatav, kasutatakse Emajõge peamiselt meelelahutusliku iseloomuga liikluseks.
Tänavad
Tartu tänavate kogupikkus aastal 2003 oli 322 km ja nende pindala 1. jaanuar 2007 seisuga oli 420 ha, mis moodustas linna kogu pindalast 11%. Enamik tänavaid on asfaltkattega, kuid vähesel määral on ka kruusakattega tänavaid – Supilinnas, Veerikul.
Peamised liiklusvood kulgevad mööda järgmisi tänavaid :
Nendelt tänavatelt algavad ka Tartust teistesse linnadesse viivad maanteed:
Turu tänavat mööda otseselt linnast välja ei pääse, kuid see võimaldab Narva ja Võru/Valga vahelise transiitliikluse suunata Narva maantee, Puiestee tänava, Jaama tänava, Sõpruse silla ja Ringtee kaudu kesklinnast mööda. Osa Ringteest on Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee lõik.
Kesklinnas on kaks tänavat nähtud ette ainult jalakäijatele – Küüni tänav ja Rüütli tänav.
Sillad
pisi|[[Inglisild Louis Höflingeri kivitrükipildil 1860. aastast]] Kõige vanemad Tartus säilinud sillad on kuivamaasillad. Toomemäel asuvad kaks jalakäijate silda: 1838. aastal valminud Inglisild ja 1913. aastal valminud Kuradisild. Kuradisild on ühtlasi esimene kaartele toetuv raudbetoonsild Eestis.
1945. aastal ehitati üle Emajõe ajutine puitsild, mis asus Vanemuise tänava pikendusel ja mida mööda sai ka autoga sõita ning mille vahetas 1957. aastal välja raudbetoonist Rahu sild.
1981. aastal valmis Sõpruse sild, mis on lihtne monteeritud raudbetoonist talasild. Sõpruse sild on Eesti pikim sild.
1996. aastal valmis Kroonuaia tänava pikendusele raudbetoonist konsoolsild – Kroonuaia sild.
2003. aastal valmis Turusild, mis võimaldab jalakäijatel liigelda Annelinna ja avaturu vahel.
Lisaks kahele jalakäijate kuivamaasillale on Tartus veel kaks kuivamaasilda, mis on ette nähtud transpordivahenditele: Riia tänavat ületav raudteesild ja raudteed ületav autosild Ringteel. Kavas on ehitada sillad Ropka ja Kalda tee pikendusele.
Tunnelid
pisi|Ringtee-Aardla ristmiku tunnel 2007. aastal oli Tartus kaks liiklustunnelit, mõlemad olid mõeldud jalakäijatele.
Esimene neist on linnaliikluse osa, teine aga võimaldab jalakäijatel pääseda Tartu raudteejaama hoonest raudteerööbaste vahelisele perroonile.
2015. aastal valmis jalakäijate tunnel Viljandi maantee ja Ilmatsalu tänava ristmikul Tartu Lääneringteel.
2017. aastal hakati ehitama jalgteetunnelit Ringtee lõppu Lõunakeskuse lähistele.
Bussiliiklus
pisi|Linnaliinibuss Tartus, september 2012 2007. aasta augustis reorganiseeriti kõik Tartu linna bussiliinid: senised ringliinid kaotati, asemele loodi kahe lõpp-punktiga liinid. Reorganiseerimine tõi rahva seas kaasa vastakaid arvamusi, peamiselt ei oldud uue liinivõrguga rahul.
2012. aasta juuli alguse seisuga oli Tartus 25 bussiliini kogupikkusega 491 kilomeetrit, igapäevaselt sõitis neil 51 bussi. 2011. aasta algusest opereerib Tartu linnaliine AS SEBE. Tartu linnaliinibussid on linna värvides, punavalgekirjud. Varem on Tartus bussiliine sõitnud ka väikebussid ehk marsruuttaksod. Tartu linnale kuuluvatel bussiliinidel on sõit tasuline, tasuta liine pakuvad kaubanduskeskused (kesklinnast Sõbra tänava Prisma ja Lõunakeskuse juurde).
2015. aasta sügisest võttis Tartu kasutusele elektroonilise bussikaardi analoogselt Tallinnaga. augustis 2015 sõlmisid linnavalitsus, majandus- ja taristuministeerium ning Keskkonnainvesteeringute Keskus kokkuleppe, mille kohaselt kavandatakse 2017. aastaks viia kogu linnatransport üle biometaaniga sõitvatele bussidele.
Rongiliiklus
pisi|Tartu raudteejaama perroonid septembris 2011 Tartu raudteeliikluse keskmeks on Tartu raudteesõlm, mis oma 15 rööpmepaariga kindlustab transiitrongide ootekoha ja uute rongide koostamise. Raudteesõlmest lähtub 4 raudtee lõiku:
Mõnel määral toimub raudteel ka Tartu linna sisene reisijate vedu:
Laevaliiklus
pisi|Emajõe [[lodi Jõmmu Tartu hansapäevadel 2007. aastal]] Ehkki Nõukogude ajal ühendas Tartut Pihkvaga laevaliin, pole seda korduvatele plaanidele vaatamata hiljem taas tööle saadud. Aeg-ajalt on käinud regulaarliin Piirissaarele. Põhilise osa Tartu laevaliiklusest moodustavad siiski huvireisid mööda Emajõge ja vähemal määral Peipsile ning eraomanike paatide ja kaatrite liiklus Emajõel. Huvisõite korraldavad AS Tartu Sadam, OÜ Rootsiküla Rand ja Seto Line Reisid OÜ mootorlaevadega, samuti Emajõe Lodjaselts lodjaga "Jõmmu" ja viikingilaevaga "Turm".
Infrastruktuur piirdub suuresti Tartu jõesadamaga kesklinnas, kus on mitu kaid Atlantise-esisest Dorpati hotelli taguseni, ning Rebase tänava sadamaga. Lisaks on Tartus mitmel pool paadisildu. Varem tegutses ka paaditankla, kuid 2012. aasta suveks loobuti sellest kõrgete lõivude ja tagatisraha nõude tõttu. 2014. aasta sügisel avatud Karlova sadamas on 40 m pikkune statsionaarne kai ja 44 ujuvkaikohta koos kõigi kommunikatsioonidega – vesi, elekter, reo- ja pilsivee äraandmise võimalus, kavandatud on ka paaditankla.
Jalgrattad
pisi|Tartu kui jalgrattalinn on pälvinud ka grafitikunstnike tähelepanu pisi|vasakul|Tartu kergliikluses kasutatakse mitmesuguseid liiklusvahendeid 2006. aastal avaldatud Tartu linna jalgrattaliikluse arenguskeemi kohaselt oli Tartus kolme liiki jalgrattateid: ühise või joonega eraldatud liikumisalaga jalgratastele ja muule kergliiklusele ning sõiduteel joonega eraldatud rajad ratturitele. Üksnes jalgrattaliikluseks mõeldud teid polnud. Jalgratta- ja kergliiklusteid leidus tollal järgmistel tänavatel: Riia, Ravila, Väike-Kaar, Näituse, Betooni, Tuglase, Kesk, Võru, Turu, Pikk, Roosi, Kalda tee, Anne, Mõisavahe, Jaama. Samuti olid jalgrattateede mõnedel vanalinna ümbruse tänavatel ja Sõpruse sillal. Teedevõrgustiku põhiprobleemina nähti selle "tükatisust", väljaehitamist üksikute lõikude kaupa, mitte tervikmarsruute arvestades.
2006. aastal oli Tartus 159 jalgrattaparklat kokku umbes 1400 jalgrattale. Parklate täituvus oli 1/3, enim kasutati Kesklinna ja Ülejõe parklaid. 99% Tartu jalgrattaparklatest oli tasuta, enamik parklaid oli kaupluste juures. Teemaplaneeringu koostajate hinnangul vajas linn toona veel 190 jalgrattaparklat, puudus oli ka valvega parklatest.
2009. aastal oli rattaliikluse osakaal Tartus 5% (jalakäijad 40%, sõiduautod 28%, bussid 26%). Jalgrataste osakaal linnapildis on aasta-aastalt suurenenud ning vajadust kergliiklusteede arendamiseks on tunnistanud nii mõnigi poliitiline jõud. 2013. aasta kohalike valimiste järel kirjutati Tartu linnavalitsuse koalitsioonileppesse lubadus rajada linna 100 km kergliiklusteid; 2014. aasta lõpuks oli neist valminud 23 km. 2014. aastal hakkasid Tartu linn ja EAS planeerima Tartusse rattaringluse rajamist. 2013. aastast on kaardistatud ratturite marsruute mobiilirakenduste abil (nt Endomondo).
Kaardifirma Regio on kujundanud maanteeameti ja Tartu linnavalitsuse koostatud Tartu jalgrattakaardi mõõtkavaga 1:17 000. Jalgrattakaardid on ilmunud aastail 2002, 2012 ja 2015.
Gaißau
Gaißau on vald Austria Vorarlbergi liidumaal Bregenzi ringkonnas.
Hugo Kikerpill
Õppis 1922–1925 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Hugo Kikerpill osales Vabadussõjas.
Kandideeris I Riigivolikogu valimistel 53. valimisringkonnas.
Korporatsioon Amicitia
Korporatsioon Amicitia (lühendatult Korp! Amicitia, samuti C!A!) on eesti naisüliõpilasi ühendav akadeemiline organisatsioon, mis on asutatud 21. novembril 1924 Tartus. Korporatsiooni Amicitia välismärkidel kasutatav värvikombinatsioon on sirelililla, tumeroheline ja kuldne.
Joachim Jhering
Joachim Jhering (ka Ihering, Jheringk, ladina Joachimus Jheringius; rootsi Joachim Iheringius; u. 1580 Södermanland – 18. juuli 1657 Stockholm) oli Eestimaa piiskop.
Korporatsioon Amicitia
Tegevus ja eesmärgid
Korp! Amicitia eesmärgiks on arendada oma liikmeid vaimselt, kultuuriliselt ja kehaliselt, pidades sealjuures oluliseks naiselikkust, töökust ja vaimuvabadust, nõudes igalt oma liikmelt sõbralikkust, ausust ja otsekohesust. Üliõpilaskorporatsioonina panustatakse akadeemilise ühtekuuluvustunde tugevdamisse, õpetatakse oma liikmeid rahvuslikult mõtlema ja tegutsema. Oma tegevuses jääb korp! Amicitia apoliitiliseks.
Burdoon
Burdoon (prantsuse keeles bourdon, undamine, undav orelivile, undav pillikeel) on muusikas mõiste, millega võidakse mõelda madalaimat orelivilet, pillikeelt, häält või registrit või selle tekitatud pikka ja undavat saateheli. Sõltuvalt muusikainstrumendi või muusika olemusest võib burdoon olla pidev või katkendlik.
Korporatsioon Amicitia
Eellugu
1923. aasta varatalvel kohtusid Tallinna Linna I Tütarlaste Gümnaasiumi, Tallinna Linna II Tütarlaste Gümnaasiumi ja Tallinna Kaarli koguduse Eesti Ühisgümnaasiumi vilistlased, kes olid astunud Tartu ülikooli, neist enamik õppis õigus-majandusteaduskonnas. Neil oli tekkinud huvi hoida koolipõlves tekkinud sõprust ning selleks otsustati luua akadeemiline naisorganisatsioon, täpsemalt üliõpilaskorporatsioon.
Korporatsiooni asutamist valmistati ette Tallinnas: sõnastati põhimõtted ja loodi tugev alus ühiste eesmärkide saavutamiseks. Algselt oli eesmärgiks luua Tallinnast pärit üliõpilaste ühendus asukohaga Tallinnas, kuid Tartu ülikooli valitsus ei lubanud registreerida üliõpilasorganisatsioone väljaspool ülikoolilinna.
Korporatsiooni nimi valiti teistkordsel hääletamisel napi häälteenamusega. 'Amicitia' tähendab ladina keeles sõprust, mis pidi kõige paremini iseloomustama ka korporatsiooni liikmete suhteid. Amicitia värvikandjat hüütakse tänaseni amicaks (ld. k. 'sõbratar').
Lipukirjaks valiti tollast aega ja naisüliõpilastest korporantide ühiskondlikku positsiooni peegeldav "Per aspera ad astra!" – läbi raskuste tähtede poole. Valitud motos avaldus soov tõestada end akadeemiliste naistena ning saavutada ühiskondlik tunnustus nii organisatsioonina kui igaüks eraldi ajakohase, kõrgharidust omandava iseseisva noore naisena.
Joachim Jhering
Elukäik
Ta õppis Wittenbergi ülikoolis ja oli 1620. aastast pastor Strängnäsi stiftis (Nyköpingis). 1638. aastal nimetati ta Tallinna ja Eestimaa piiskopiks, ning temast sai samal aastal loodud vaimulikest liikmetest koosneva Tallinna kuningliku konsistooriumi eesistuja (president). Talle 2. juunil 1638 antud kuninglik instruktsioon oli kuni 1686. aasta Rootsi kirikuseaduse kehtestamiseni Eestimaa kirikukorralduse ja valitsemise põhialus.
Korporatsioon Amicitia
Asutamine
20. novembril 1924 esitati Tartu Ülikooli valitsusele palve registreerida naiskorporatsioon Amicitia. Palvele oli alla kirjutanud 12 üliõpilast: Hildegard Brett (stud phil), Gerda Kenapea (stud rer merc), Linda Konrad (stud rer merc), Leontine Koppel (stud rer merc), Agnes Müür (stud phil), Anna Poska (stud agr), Alexandra Puurman (stud phil), Emilie Ruubel (stud rer merc), Hilde Sagris (stud rer merc), Erica Zeich (stud rer merc), Helga Leithammel (stud rer merc) ja Lucie Tensing (stud agr).
Burdoon
Sõna "burdoon" on kasutatud ka madalaima heliga kirikukella tähenduses.
Korporatsioon Amicitia
Asutamine
Esimesel koosolekul valiti esimeheks Linda Konrad, esimehe abiks Hildegard Brett ning sekretäriks Erika Zeich. Pärast registreerimist jätkus organisatsiooni ülesehitustöö ja tegevus peamiselt Tallinnas. Korporatsiooni avapidu toimus 13. detsembril 1924 Tallinnas Linda Konradi kodus, kus südaööl panid 12 asutajaliiget endale esimest korda peale värvilindid ning pähe värviteklid ja kandsid sellest hetkest ühist nime amica.
Tegevus 1924–1940
10. jaanuaril 1925 algas korporatsiooni Amicitia Tartu periood. Esialgu kohtuti Aia tänaval asunud Linda Konradi üliõpilaskorteris. Varsti üüriti Lodja tänavale konvendikorter.
Ametnikke valiti 1920. aastatel kolm korda aastas neljaks kuuks, hiljem kaks korda aastas kuueks kuuks. Korporatsiooni eestseisus oli viieliikmeline ning sinna kuulusid esimees, tema abi, sekretär, laekahoidja ja majapidaja. Eestseisus nimetati 1930. aastatel ümber juhatuseks, rebasvanem-oldermani institutsioon noortevanemaks.
Esimene avalik in corpore värvides ülesastumine toimus Eesti Vabariigi aastapäeva aktusel Tartu ülikooli aulas 24. veebruaril 1925. Tartus saabus esimene ametlik küllakutse korp! Vironialt veebruaris 1925. Sellega oli alguse saanud ametlik akadeemiline suhtlemine teiste Tartu akadeemiliste organisatsioonidega. Tartu laiemale seltskonnale tutvustas amica'sid advokaat ja avaliku elu tegelane korp! Sakala vilistlane Oskar Rütli. Seda võib pidada läbimurdeks toonase Tartu haritlaskonna seltskondlikus elus tunnustuse saavutamisel.
Asutamisperioodile ning esimestele sisseelamiskuudele järgnes 1925. aasta teisest semestrist aktiivne tegevus, liikmeskond kasvas ning tegevus võttis üha selgemaid piire. Amicitia liikmeks võisid astuda vaid Tartu ülikooli eesti soost naisüliõpilased, hiljem aga ka Tartu ülikoolis õppivad mitte-eestlased.