cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ülo Sooster
Elulugu
Sarnane saatus viis teda kokku oma tulevase abikaasa, juuditar Lidia Serhiga, kellega Sooster abiellus 1956. aastal. Eestisse tagasitulemine ei osutunud kergeks. Kuna Hiiumaale neid elama ei lubatud, siirduti naise kodukohta Moskvasse. Sooster töötas Moskvas vabakutselise kunstnikuna ja raamatuillustraatorina, peamiselt kirjastuse Знание (Znanije) ja ajakirja Знание – сила (Znanije – sila) juures.
Kuulus 1960. aasta rühmitisse.
Ülo Sooster leiti surnult oma ateljeest. Tema surma asjaolud jäid segaseks. Sooster suri 25. oktoobril 1970 Moskvas ja maeti 28. mail 1971 Tallinna Metsakalmistule.
Looming
Aastad 1958–1962 olid kunstnikule eriti viljakad. Just siis ilmusid Soosteri loomingusse muna kujund, aga ka Hiiumaad meenutavad kadakad ja kalad. 1960. aastatel hakkas Sooster katsetama täiesti abstraktsete kujunditega. Samas oli perioode, mil valmisid peaasjalikult vaid portreed või naise ja mehe suhteid kujutavad erootilised joonistused. See oli aeg, mil Sooster kuulus Moskva underground-kunsti tipptegijate hulka. Ta esines Moskva avangardistide kurikuulsal näitusel Moskva Maneežis detsembris 1962, sai näitust külastanud NSV Liidu partei- ja valitsusjuhi Nikita Hruštšovi raevuka kriitika osaliseks (koos Vladimir Jankilevski ja Boriss Žutovskiga) ning kaotas töö. 1960. aastatel tõusis Sooster Moskva avangardi ideeliseks juhiks.
Tema esimene isikunäitus toimus postuumselt 1971. aastal Tartu Kunstimuuseumis.
Isiklikku
Ülo Soosteri poeg Tenno-Pent Sooster on samuti kunstnik.
Ülo Soosteri õde on tõlkija Tiiu Relve.
Helistike sugulus
1 - 2 - 3 - 4 - 5 - 6 - 7 - 1 - 2 - 3                                  c - d - e - f - g - a - h - c - d - e ii (2.) astmelt d-moll                d       f       a iii (3.) astmelt e-moll                   e       g       h IV astmelt F-duur                             f       a        c iv (4.) astmelt f-moll                        f       as       c V astmelt G-duur                                  g        h       d vi (6.) astmelt a-moll                                 a       c       e
1 - 2 - 3 - 4 - 5 - 6 - 7 - 1 - 2 - 3 - 4                           a - h - c - d - e - f - g - a - h - c - d III astmelt C-duur                 c       e       g iv (4.) astmelt d-moll                 d       f       a v (5.)astmelt e-moll                       e       g        h V astmelt E-duur                           e       gis      h VI astmelt F-duur                               f       a       c VII astmelt G-duur                                  g       h       d
Ingliskeelne kirjandus
Ingliskeelne kirjandus on inglise keeles kirjutatud kirjandus.
Worldwatch Institute
Worldwatch Institute on ülemaailmne keskkonnauurimise organisatsioon, mille peakontor asub Washingtonis.
Organisatsiooni asutas 1974. aastal Lester R. Brown. Praegune president on Christopher Flavin.
Aastast 1984 annab organisatsioon välja aastaraamatut "The State of the World" (neist eesti keeles on ilmunud "Maailm aastal 1999", 1999) kus kajastatakse olulisimaid keskkonnaprobleeme koos väljapakutud uute lahenduste/ideedega ja juba kasutatud võtteid probleemide lahendamisel või leevendamisel. Organisatsioon avaldab ka väljaannet Vital Signs, kus muu hulgas käsitletakse keskkonnasuundumusi. Neid kahte trükist antakse välja rohkem kui 36 riigis.
Piero de' Medici
Piero de' Medici nime kandsid mitmed Medici dünastiasse kuuluvad isikud:
Tammiste (Elva)
Tammiste on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rõngu valda.
1059
1059. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad - 1050. aastad - 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad
Aastad: 1054 1055 1056 1057 1058 - 1059 - 1060 1061 1062 1063 1064
Frang Bardhi
Ta on tuntud kui 1635. aastal Roomas ilmunud ladina-albaania sõnaraamatu "Dictionarium Latino Epiroticum" koostaja. Sõnaraamat on tähtis albaania keele mälestis, mis sisaldab 2500 albaania sõna ja 113 vanasõna. Tema teine oluline teos on nn "Skanderbegi apoloogia", kus ta väitleb bosnia vaimuliku Tomko Marnavici seisukohaga, et Skanderbeg oli slaavi vürst.
Pederastia
Pederastia on erootiline suhe täiskasvanud mehe ja alaealise poisi vahel, kus vanem partner on kiindunud nooremasse, kes vastab tema kiindumusele.
Pederastia seaduslikkus on enamikus riikides määratud sellega, kas poiss on või ei ole vanem kui kohalik seksuaalse küpsuse vanus. Samuti sellega, kas sellist kokkupuudet peetakse lapse seksuaalseks kuritarvitamiseks või mitte.
Delhi (Hiina)
pisi|Väljak Delhis Delhi ehk Delingha (hiina keeles 德令哈 Delingha) on maakonna õigustega linn (linnaks nimetatav haldusüksus) Hiinas Qinghai provintsis Haixi Mongoli-Tiibeti autonoomses ringkonnas.
Pederastia
Mõiste ja selle kasutus
Üldiselt aktsepteeritud pederastia definitsioonid viitavad seksuaalsele suhtele või seksuaalaktile vanema ja noorema mehe vahel. Oxfordi inglise sõnaraamat määratleb pederastiat kui "homoseksuaalsed suhted mehe ja poisi vahel; homoseksuaalne anaalseks, harilikult kui poiss või noorem mees on passiivne partner". Mõnes sõnaraamatus on pederasti defineerimisel keskendutud ainult sugulisele vahekorrale. Näiteks "mees, kes soovib või võtab osa seksuaalsest tegevusest poisiga". Teised pakuvad laiemaid määratlusi nagu "homoseksuaalsed suhted meeste ja poiste vahel" või "homoseksuaalsed suhted, eriti täiskasvanud mehe või noore mehe vahel". Seksuoloogid on vaidlustanud pederastia piiramise täiskasvanu ja poisi vahelise anaalseksiga: Robert T. Francoeur peab seda "tavaliseks, aga vääraks".
Delhi (Hiina)
Nimi "Delhi" pärineb mongoli keelest. "Delingha" on selle hiinapärastatud kuju.
Pederastia
Mõiste ja selle kasutus
Akadeemiline uurimuse ja sotsiaaluuringud pakuvad mõistele laiemaid määratlusi. Näiteks "The Encyclopedia of Gay, Lesbian, Bisexual, Transgender & Queer Culture" defineerib mõiste kui "erootilise suhte täiskasvanud mehe ja alaealise poisi vahel, kus vanem partner on kiindunud nooremasse, kes vastab tema kiindumusele. Sellises suhtes on enamasti poisi vanus vahemikus 12–17". "The Encyclopedia of Homosexuality" määratlus on järgmine: "Pederastia on erootiline suhe täiskasvanud mehe ja poisi vahel. Üldiselt vanusevahemikus kaksteist kuni seitseteist. Suhtes, kus vanem partner on kiindunud nooremasse, kes vastab tema kiindumusele. Olenemata sellest, kas partnerite vaheline kontakt viib avaliku seksuaalse tegevuseni või ei."
Oshakati
pisi|Oshakati volikogu hoone Oshakati on linn Namiibias, Oshana ringkonna halduskeskus.
Delhi (Hiina)
Delhit läbib Bayani jõgi, mis voolab kirdest edelasse ning jagab linnaks nimetatava haldusüksuse kaheks vallaks, mille nimed on Hedong (tõlkes 'jõgi-ida') ja Hexi (tõlkes 'jõgi-lääs'). Haldusasutused asuvad Hedongis ja sellepärast on see arenenum, aga Hexi on rohkem põllumajanduslik. Bayani jõgi lõpeb Delhi lähedal äravooluta Tosoni järves.
Delhist saab maanteed ja raudteed pidi sõita itta Xinyuani kaudu ümber Kukunori järve Qinghai halduskeskusse Xiningi. Delhist läheb maantee läände Da Qaidamisse ja raudtee edelasse Golmudi kaudu Tiibetisse.
Delhi haldusüksus moodustati 1988 ja selles on 100 tuhat elanikku. Umbes 60 tuhat neist asub Delhi asulas, mille kaugus Xiningist on umbes 500 km ja Golmudist 390 km. Suure maailma atlase järgi on asulas elanikke alla 50 tuhande.
Delhis on keskmine aastane õhutemperatuur +3 °C. Kõige palavamad kuud on juuli ja august, mille keskmine temperatuur on +16 °C. Kõige külmemad kuud on jaanuar (-11 °C) ja detsember (-9 °C).
Delhi aastane keskmine sademete hulk on 150 mm. Kõige sajusem on suvel: juunis sajab keskmiselt 34 ja juulis 33 mm. Talvel peaaegu ei saja: igal kuul novembrist kuni märtsini on keskmine sademete hulk alla 4 mm.
Delhis asuvad 4 tuumarakettide DF-4 stardiseadist. Delhi on üks 5 kohast, kus Hiina hoiab alates 1998. aastast 10–20 tuumaraketti DF-4. Linn on välismaalastele suletud.
Oshakati
Oshakati on asutatud 1966. aastal.
Lääne-Hiina
pisi|Lääne-Hiina Lääne-Hiina (lihtsustatud hiina kirjas: 中国西部; traditsioonilises hiina kirjas: 大陸西部; pinyinis: Zhōngguó Xībù) on Hiina Rahvavabariigi läänepoolsem osa.
Hiina valitsuse andmetel hõlmab Lääne-Hiina ühte omavalitsust (Chongqing), kuut provintsi (Sichuani, Guizhoud, Yunnan, Shaanxi, Gansu ja Qinghai) ning kolme autonoomset piirkonda (Tiibet, Ningxia ja Xinjiang).
Pederastia
Mõiste ja selle kasutus
Mõistet on kasutatud lisaks selle klassikalisele tähendusele ka sünonüümina anaalseksile, olenemata suhte iseloomust. 19. sajandi seksuoloogiauurimus räägib meestest, kes osalevad "peenise sisestamises naise pärakusse" kui "pederastiast enda naistega". Sõna on kasutatud mitmes keeles ka viidates homoseksuaalsele tegevusele, olenemata partnerite vanusest. Näiteks Jeremy Bentham kasutas 18. sajandil enda essees mõistet selle laiemas tähenduses. Seksuoloog Erwin J. Haeberle järgi on tegemist "kaasaegse kasutusega, mis on tulnud algsest mõistest valesti arusaamisest ning võhiklikkusest selle ajaloolistest järelmitest."
Eesti keele seletav sõnaraamat defineerib pederastiat järgmiselt: "mehe ja poisi seksuaalsuhe, poistele suunatud homoseksuaalsus; halvustavalt: meestevaheline homoseksuaalsus". Eesti õigekeelsussõnaraamatu määratlus on aga selline: "suguline vahekord kahe mehe vahel, eriti: poisipilastus". Võõrsõnade leksikon annab järgmise definitsiooni: "poistearmastus, poisipilastus, poisile suunatud seksuaalsus; meestevaheline suguline läbikäimine".
Västerbotteni hertsog
pisi|Västerbotteni hertsogi vapp. Västerbotteni hertsog (rootsi hertig av Västerbotten) on Rootsi aadlitiitel, mida 1906–1947 kandis Rootsi prints Gustaf Adolf.
1065
1065. aasta
Aastakümned: 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad 1040. aastad 1050. aastad - 1060. aastad - 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad
Aastad: 1060 1061 1062 1063 1064 - 1065 - 1066 1067 1068 1069 1070
Aivar Mäe
Ta on olnud Eesti Kontserdi direktor (1999–2009), Vanemuise teatrijuht (2003–2006) ja Rahvusooperi Estonia peadirektor (2009–2020). Juulis 2022 valiti ta Põhja-Pärnumaa vallavanemaks.
11. mail 2023 teatas Mäe, et astub vallavanema kohalt tagasi, sest asub augustis Vanemuise teatrijuhiks.
Elulugu
Ta sai muusikahariduse Tallinna Muusikakeskkoolis ning Tallinna Riiklikus Konservatooriumis, kus õppis professor Ants Söödi juures dirigeerimist.
Ta on juhatanud koore nii Eestis kui ka välismaal Rootsis ja Ameerika Ühendriikides, esinenud koorimuusika seminaridel, olnud rahvusvaheliste koorifestivalide eestvedaja. 1991. aastal viibis Aivar Mäe pool aastat Ameerika Ühendriikides, täiendades end Portlandi ülikoolis professor Bruce Browne'i juures.
1990. aastal asutas ta kammerkoori Arsis (tegutses aastani 1997), 1993 samanimelise käsikellade ansambli ja 1996 laste kelladeansambli ning on käsikellade ansambli Arsis kollektiivide dirigent ja kunstiline juht.
Mänginud 1978–1979 Pärnu ja 1982–1985 Tapa orkestris, olnud 1982 Rahvaloomingu ja Kultuuritöö Teadusliku Metoodikakeskuse vanemmetoodik ja 1987–1989 levimuusikasektori juhataja, 1984–1987 ENSV Riikliku Filharmoonia ansambli Vitamiin solist.
Aivar Mäe töötas 1989–1992 Rahvakultuuri Arenduskeskuse muusikaosakonna juhatajana. Ta on olnud Eesti Kontserdi 1993–1998 asedirektor ja 1999–2009 direktor ning 2003–2006 ühtlasi Vanemuise teatrijuht. Ta on juhtinud Estonia (1997) ja Vanemuise kontserdisaali (1998) ning Jõhvi kontserdimaja renoveerimist (2005) ja Pärnu kontserdimaja rajamist (2002).
17. novembril 2008 valis Rahvusooperi Estonia nõukogu Aivar Mäe rahvusooperi peadirektoriks. Tema volitused algasid 1. septembril 2009.
2020. aasta suvel sattus ta skandaali keskmesse, kui ajakirjanduses süüdistati teda aastaid kestnud seksuaalses ahistamises. 26. juunil 2020 alustas politsei Aivar Mäe suhtes menetlust seksuaalse ahistamise paragrahvi alusel. 27. augustil 2020 astus Aivar Mäe rahvusooperi Estonia peadirektori kohalt tagasi. Politsei määras 21. oktoobril Aivar Mäele seksuaalse ahistamise eest rahatrahvi ning Mäe kaebas otsuse edasi. Harju maakohus tühistas oma 17. veebruari otsusega trahvi ja kuna Riigikohus kassatsioonkaebust arutlusele ei võtnud, siis jõustus Harju maakohtu otsus.
2021. aastal leidis erinevalt Sotsiaalkindlustusametist Riigikohus, et Aivar Mäe on ansambli Vitamiin liikmena sundkorras Tšernobõli tuumakatastroofi piirkonda esinema saadetud ja tal on õigus represseeritu tunnistusele ja toetusele.
Isiklikku
Tema poeg on videomonteerija ja laulja Mikk Mäe. Lisaks on tal veel kaks last.
Nobeli rahuauhind
right|thumb|Nobeli rahuauhinna esimene laureaat, [[Punase Risti asutaja Jean Henri Dunant.]] Nobeli rahuauhind on üks viiest Alfred Nobeli asutatud auhinnast.
Georg von Seidlitz
Georg Carl Maria von Seidlitz (7. (ukj 19. juuni) 1840 Peterburi – 15. juuli 1917 Irschenhausen, Baieri, Saksamaa) oli baltisaksa päritolu zooloog.
Nobeli rahuauhind
Erinevalt teistest auhindadest, mis antakse üle Stockholmis, antakse see üle Oslos. Auhinna saaja otsustab Norra parlamendi valitud komitee. Põhjus, miks see auhind otsustatakse nimelt Norras, on asjaolu, et Alfred Nobeli surma ajal olid Rootsi ja Norra personaalunioonis ning Norra parlament tegeles üksnes sisepoliitikaga. Nii tahtis Nobel tagada, et see auhind jagataks sõltumatult riikide välispoliitikast.
Georg von Seidlitz
Päritolu ja haridustee
Pärit Eestimaa aadlisuguvõsast. Tema isa oli Tallinna kodanik, meditsiiniprofessor, tõeline riiginõunik ja Väätsa mõisnik Karl Johann von Seidlitz (1798–1885). Ema Justine Charlotte von Rauch (1818−1898) oli ihuarst salanõunik Georg von Rauchi tütar. Sai esmalt koduhariduse, seejärel õppis Tartu gümnaasiumis. Astus 1858. aastal Tartu ülikooli, kus tudeeris anatoomiat ja zooloogiat. Lõpetas stuudiumi 1862. aastal zooloogiakandidaadi kraadiga. Seejärel täiendas ta end kuni 1865. aastani Berliinis. Reisis Transilvaanias, Itaalias, Sitsiilias, Lõuna-Prantsusmaal ja Hispaanias. 1866. aastal kaitses ta Tartu ülikoolis zooloogiamagistri teaduslikku kraadi. 1867. aastal viibis Dresdenis ja Leipzigis. Naasis Tartusse, kus promoveerus 1868. aastal zooloogiadoktoriks.
Tartu ülikooli õppejõud
Aastatel 1869−1874 oli ta Tartu ülikooli zooloogia eradotsent. 1871. aastal kandideeris ta dotsendi ametikohale, kuid ülikooli nõukogu lükkastema kandidatuuri tagasi. Zooloogiadotsendiks kinnitati ta 1874. aastal. Sel ametikohal oli ta aastani 1877, mil ta lahkus Ida-Preisimaale Königsbergi.
Viimased eluaastad ja surm
Asus 1895. aastal elama Baierisse Münchenisse, kus tegutses eraõpetlasena. Alates 1901. aastast oli tema elukohaks Irschenhausen Müncheni lähedal, kus ta ka 1917. aastal 77-aastaselt suri.
Teoseid
pisi|Georg von Seidlitz oma õe Marie ja venna Karl Johanniga 1844. aastal. See on vanim teadaolev [[dagerrotüüpia|dagerrotüüp Eestis]]
Isiklikku
Tema abikaasa oli Tallinnas sündinud Amalie Karoline Elisabeth Koppelson (1846–1902). Abielust sündisid:
Tema poolõde Marie (1832–1903) oli abielus Tartu linnapea ja arstiteadlase Georg von Oettingeniga (1824–1916).
36. strategeem
36. strategeem 36 strategeemist on "varjatuse abil tõusta".
Lootusetus situatsioonis varjata ennast, oma jõude ja sihte. Mask. Vaenlase usalduse võitmine, ta juurde sisse pugemine. Trooja hobune.
VI 6. (36.) Nurjumise korral page
(Zǒu wéi shàng) Piktograafiliselt on esimeses hieroglüüfis ettevaatlik (ennustav) liikuv inimene kes on pinnase (maa) all.
Olulisemaid pagemise põhjuseid :
Põhimõtte selgitus
Kui selgub, et te praegune teguviis toob kaasa lüüasaamise, siis taanduge ja koondage oma jõude. Kaotusseisus on kolm valikut: loobumine, kompromiss või põgenemine. Loobumine on täielik kaotus, kompromiss on pool kaotust, kuid põgenemine pole kaotus. Niikaua kui sa pole kaotanud, on sul veel võimalus.
Osaliselt 48. võimuseadus : Teeskle vormitust (soojussurma). Ja 38.: Mõtle kuis soovid, ent käitu nagu kõik (teised). Hunt lambanahas. Massi sulandumine. Kahekordne põhi.
Pagemise salaplaani järke: page ja taastu; näi abituna; ole sala tegev; alistu, kuid näiliselt; saa tuttavaks ja omaks; poe põue. "Kes oskab end varjata, elab hästi." Ovidius
Hiinas on kõnekäänd: "36 salaplaanist on parim pagemine (ka pensi(oni)le minek)".
Tsitaat Muutuste raamatust
Kuusjoone 7. Shi (Sõjavägi; meiter; eeskuju.) IV joone tekst.
Näiteid
Pagemine, isegi kui väliselt tuleb alistuda, tähendab siin oma sihtide täielikku varjamist ja väliselt ka vaenutegevusele täiesti vastupidist käitumist. 14.s. lõpus õppisid tagakiusatud juudid Hispaanias isegi juutluse vastaseid kõnesid pidama. Machiavelli esimene töö oma printsist õpilasele oleks kirjutada makjavellismivastane raamat. Inkvisitsiooni poolt lõplikult ärapiinatud “Päikeselinna” autor T. Campanella kirjutas lõpuks pugeva raamatu “Hispaania monarhia”. Peale vabastamist veel ka “Alistatud ateismi.” (Kummaline on sellele raamatule vaade “48 võimuseaduses”. Taunides ja vaieldes vastasideedega raamat tegelikult levitas neid. Ta olla muutnud selle dialoogides selleaegse kristluse pilaks.  Töö saanut vabamõtlejate piibliks. ) Peale edutuid katseid lasta raamat taas ringlusse avaldas Campanella selle 1636. aastal Pariisis ühes köites, pühendusega Louis XIII-le, teiste oma töödega.
Koruste
Koruste on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rõngu valda.
Koruste küla asub Rõngu–Pikasilla tee ääres ning ulatub lääneservaga Võrtsjärveni, kuhu suubub ka piiriks olev Rõngu jõgi. Lõunanaabriks on Puka valla Aakre küla. Suurt osa pinda katab Salulaane ulatuslik metsamassiiv.
Koruste küla on mainitud juba 13. sajandil. Seal asub mitmeid kalmeid (Jaasil, Kingul, Kalmemäel jm). Iidsest asustusest annavad tunnistust põllutöödel ilmsiks tulnud peitleiud.
Koruste hästi säilinud vallakoolihoone on ehitatud 1900. aasta paiku. Ühekorruselise laudvoodriga kaetud palkhoone ühes otsas oli klassiruum ja internaat, teises otsas õpetaja eluruumid. Praegu asub seal Koruste raamatukogu (asutatud 1948). Maja ümbritseb park, maanteele viib puiestee. Selles koolis on õppinud kunstnik Elmar Kits (1913–1972), kelle sünnikodu asus Koruste Linajärve ääres Sutil ja skulptor Juhan Paberit.
Koruste küla lõunaserval oli luuletaja Ernst Enno (1875–1934) noorusmaa. Soosaarele tuli Enno 1884. aastal ja jäi selle kohaga seotuks veerandsajandiks. Tänapäeval on tema kodutalust alles vaid hoonete asemed.
Koruste küla äärel Jukal elas neli viimast eluaastat helilooja Aleksander Läte (1860–1948). Juka eluhoonel on mälestustahvel. Aida taga kasvab Juka tamm, mis koos sealt 0,6 km loodesse jääva Tondikiviga olid helilooja meelispaigad.
Jukalt 0,5 km idas elas metsaonnis August Toomingas (Kusta Toom, 1892–1973). Omapärane kirjamees elas erakuna Salulaanes pool sajandit alates 1917. aastast.
Korustest on pärit tuntud põllumajandusteadlased Kristjan Jaama (1904–1996), Arthur Jaama (1914–1995) ja Enn Jaama (1934–2021).
Oksüdatiivne fosforüülimine
pisi|350px|Oksüdatiivse fosforüülimise skeem. Mitokondri sisemembraanil asub elektronide transpordi ahel (ETA) Oküdatiivne fosforüülimine on mitokondri sisemembraanil toimuv metaboolne rada, mille käigus sünteesivad ensüümid ADP-st ATP-d, kasutades koensüümide NADH ja FADH2 oksüdeerimise käigus vabanevat energiat.
3. november
3. november on Gregoriuse kalendri 307. (liigaastal 308.) päev. Juliuse kalendri järgi 21. oktoober (1901–2099).
Oksüdatiivne fosforüülimine
ATP on eluslooduses universaalne energia talletaja ja ülekandja, mille keemiliste sidemete energia võimaldab rakkudes metabolismi. Seepärast on vajalik pidev ATP taastootmine ADP-st. Oksüdatiivne fosforüülimine toimub peaaegu kõigis aeroobsetes organismides. Anaeroobsed organismid kasutavad näiteks käärimist.
3. november
Ilmarekordid
3. novembril on mõõdetud nii Tallinna kui ka Tartu absoluutne novembrikuu soojarekord. 2015. aasta 3. novembril mõõdeti nii Tallinna kui ka Narva novembrikuu soojarekord.
Oksüdatiivne fosforüülimine
ATP sünteesiks tuleb tööle panna ensüüm ATP süntaas. Vajaminev energia saadakse redoksreaktsioonidest, mis leiavad aset mitokondri sisemises membraanis asuvates või seda läbistavates ensüümkompleksides. Need kompleksid moodustavad kokku ahela, mida nimetatakse elektronide transpordiahelaks (ETA). Neis ensüümides liiguvad vabad elektronid mitmetel redokskandjatel, kuni viimaks redutseeritakse hapnik veeks. Elektronide transpordi käigus viiakse läbi mitokondri sisemembraani maatriksist membraanidevahelisse alasse vabu prootoneid, mis põhjustab membraanil vesinikioonide erineva kontsentratsiooni.
Võrreldes substraadi tasemel fosforüülimisega, mille käigus ATP moodustub otse fosfaatiooni lisamisel ADP-le, on oksüdatiivse fosfolüürimise ATP saagis ühe lagundatava püruvaadi molekuli kohta pea 20 korda suurem.
Elektronide transpordiahel (ETA)
pisi|Oksüdatiivne fosforüülimine toimub mitokondri sisemembraanis Oksüdatiivse fosforüülimise tagamiseks on vaja elektronid viia üle redutseeritud koensüümidelt O2-le. Eukarüootides koosneb see elektronide ülekandeahel neljast suurest valkkompleksist mitokondri sisemisel membraanil.
Kompleks I
Kompleksis I toimub kahe elektroni ülekanne koensüümilt NADH, mis pärineb sellistest biokeemilistest protsessidest nagu glükolüüs, Krebsi tsükkel ja beeta-oksüdatsioon, rasvlahustuvale koensüümile ubikinoonile (UQ-le). Reaktsiooni käigus viiakse 4 prootonit maatriksist membraanidevahelisse ruumi ja võib tekkida organismile kahjulik superoksiid.
NADH + 5H+(M) +UQ -> NAD+ + UQH2 + 4H+ (IMS)
(M)- (prootonid) maatriksis
(IMS)- (ingl k Intermembrane space) (prootonid) membraanidevahelises alas
Reaktsiooni vabaenergia muut: ΔGo’=-69,5kJ/mol
Kompleks II
ΔGo’=-16,4kJ/mol
Kompleks III
Kompleks III teine nimetus on tsütokroom-c reduktaaskompleks. Elektronid liiguvad redutseeritud ubikinoonilt (UQH2) heemproteiinile, tsütokroomile c (Cyt c), mis viib elektronid kompleksi IV. Kompleks III-s toimuvates protsessides osaleb ka reaktsioonide tsükkel, mida kutsutakse Q tsükliks. Selle käigus toimub UQH2 oksüdeerimine ja UQ redutseerimine. Toimub nelja prootoni eraldumine maatriksisse, mis suurendab prootongradienti.
UQH2 + 2 Cyt c(Fe3+) 2 H + (M) -> UQ + 4 H+(IMS) + 2 Cyt c(Fe2+)
ΔGo’=-36,7/mol
Kompleks IV
Kompleks IV on viimane kompleks elektronide transportahelas. Kompleksis IV, mida nimetatakse ka tsütokroom-c oksüdaaskompleksiks võetakse vastu 4 elektroni 4-lt tsütokroom c molekulilt ja kantakse hapnikumolekulile. Lisandub 4 prootonit maatriksist ja moodustub kaks veemolekuli. Protsessi käigus viiakse membraanidevahelisse alasse ka 4 prootonit, suurendades sellega prootongradienti sisemembraanil. 4 Cyt c (Fe2+) + 8H+(M) + O2 -> 4 cyt c (Fe3+) + 2 H2O + 4 H+(IMS)
ΔGo’=-112,5kJ/mol
ATP süntaas (kompleks V)
pisi|Ensüüm ATP süntaas. Ensüümi paneb tööle prootongradient. Roosast alast pildil, kus vesinikioone rohkem toimub nende liikumine läbi ATP süntaasi maatriksisse (pildil sinakas) ja selle abil luuakse ADP molekulidest ATP molekule. |207x207px Kompleks V ei kuulu elektronide transpordiahelasse, vaid tegeleb prootongradienti kasutades ADP molekulist ATP loomisega. Prootonite gradient saab tekkida tänu sellele, et mitokondri sisemembraan ei lase ioone läbi. Seega pääsevad vesiniku ioonid, prootonid mitokondrisse tagasi vaid läbi ATP süntaasi. Tekkinud prootonite voog käivitab ensüümi, mis hakkab katalüüsima adenosiindifosfaadi(ADP) fosforüülimist ATP-ks :
Erki Pehk
Erki Pehk (sündinud 23. märtsil 1968 Võrus) on eesti dirigent.
Haridus
Erki Pehk õppis aastatel 1982–1986 Tallinna Muusikakeskkoolis klaverit ja koorijuhtimist (õp. Reet Ratassepp). 1986–1993 õppis ta Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Ants Üleoja juures koorijuhtimist ja Peeter Lilje juhendamisel orkestrijuhtimist. 1992–1994 täiendas ta end Läti Muusikaakadeemias Paul Mägi käe all. Ta on osalenud Kirill Kondrašini nim. meistrikursustel Hilversumis (1990) ja interpretatsioonikursustel Stuttgardis John Eliot Gardineri juhendamisel (1991).
Töökäik
1991–1997 oli Erki Pehk Tallinna Muusikakeskkooli dirigeerimisõpetaja. 1997 täiendas end Guildhalli muusika- ja draamakoolis Londonis Mauritz Sillemi käe all. Aastatel 1999 ja 2001 esines ta edukalt Besançoni (Prantsusmaa) rahvusvahelisel dirigentide konkursil.
Oksüdatiivne fosforüülimine
Hapnik kui oksüdeerija ETA-s
Eukarüootsed organismid ei suuda hapnikuta elada, kuna seda on vaja oksüdatiivses fosforüülimises, kuid O2 redutseerimine veeks võib endaga kaasa tuua selliste ohtlike anioonide tekke nagu peroksiid ja superoksiid. Seega on elutähtis oksüdatiivne fosforüülimine paradoksaalselt ka üheks potentsiaalseks vabade radikaalide tekkeallikaks organismis ning võib põhjustada oksüdatiivset stressi, mille tagajärgedeks on rakukahjustused ja haigused. Selle vastu võitlemiseks kasutab rakk näiteks selliseid antioksüdatiivseid vitamiine nagu C- ja E-vitamiin, ensüüme superoksiidi dismutaas, katalaas ja peroksüdaas.
Erki Pehk
Töökäik
Aastatel 1994–2011 töötas Erki Pehk rahvusooperi Estonia dirigendina.
Trinidadi ja Tobago riigipeade loend
Trinidadi ja Tobago riigipeade loend loetleb Trinidadi ja Tobago kuninganna, kindralkubernerid ja presidendid alates iseseisvumisest 1962. aastast.
Erki Pehk
Töökäik
Jaanuaris 2000 kutsus ta ellu projektipõhise XXI Sajandi Orkestri, et produtseerida alternatiivseid muusikaprojekte sõna otseses mõttes barokist rokini. Väljapaistvamad esinemised on olnud kontserdid kontratenor Max Emanuel Cenčićiga, viiuldaja Tatiana Grindenkoga, Tallinna Lauluväljakul toimunud sümfooniline rokk-kontsert "Rujaleidja", televisioonikontsertide sari rahvusvahelisel AIDS-i vastu võitlemise päeval Kaarli kirikus Eesti ja välismaa silmapaistvamate muusikutega, kuid kindlasti ka osalemine Smithbridge Productionsi muusikalide lavaletoomises Tallinna Linnahallis aastatel 1998–2008, millest eredamad on "Linnupuur" (1999), "Vampiiride tants" (2000), "Hüljatud" (2001), "Miss Saigon" (2002), "Crazy For You" (2004), "Tuhkatriinu" (2005).
Aastast 2001 on ta Klaudia Taevi nimelise rahvusvahelise noorte ooperilauljate konkursi ja aastast 2005 Pärnu rahvusvahelise ooperimuusika festivali PromFest kunstiline juht. Festivali raames on ta muusikalise juhina välja toonud koostöös Pärnu Endla Teatri ja Pärnu Linnaorkestriga Verdi "Rigoletto" (2003), Rubinsteini "Deemoni" (2005), Bizet' "Carmeni" (2007) ja Massenet' "Thaïs'" (2009), koostöös Kaunase Riikliku Muusikateatriga Verdi "Attila" (2011), Rimski-Korsakovi "Tsaari mõrsja" (2013), Verdi "La traviata" (2017) ja Bellini "Kapuletid ja Montekid" (2019); koostöös Vanemuise Teatriga (2015) Verdi ooperi "Aida".
Oksüdatiivne fosforüülimine
Prokarüoodid
Erinevalt eukarüootidest asuvad eeltuumsetes elektronide ülekandevalgud tsütoplasmamembraanis. Teistsugused on ka oksüdatiivse fosforüülimise käigus kasutatavad elektronide aktseptorid ja ETA valgukompleksid: kui päristuumsetel on viis kindlat kompleksi, siis prokarüootidel on ETA komponentide varieeruvus suurem, võimaldades hargnenud hingamisahelaid. See lubab bakteritel ja arhedel kasvada erinevates keskkondades. Eeltuumsetel esineb näiteks metalli- ja nitraatne hingamine, mida eukarüootidel pole.
Inhibiitorid
On teada paljusid toksiine ja ravimeid, mis takistavad (inhibeerivad) oksüdatiivse fosforüülimise protsesse. Kuigi inhibiitorid peatavad vaid ühe valgu töö elektronide transpordiahelas, piisab sellest, et seisata kogu metaboolne rada. Näiteks aktinomütseetide sünteesitud oligomütsiin takistab ATP süntaasi, prootonite tagasivool mitokondrisse peatub. Selle tulemusena peatub NADH oksüdatsioon ja tsitraaditsükkel e Krebsi tsükkel jääb seisma, sest NAD+ kontsentratsioon langeb liiga madalale.
Oksüdatiivse fosforüülimise protsesside inhibiitoriteks on näiteks ka veel tsüaniid ja vingugaas.
Ajalugu
1961. aastal kirjeldas Peter D. Mitchell oma kemiosmoosi teoorias oksüdatiivse- ja fosforüülimis reaktsioonide omavahelist seotust. Väljapakutud seletus oli esmalt teadlaste seas vaidlust tekitav, kuid hiljem siiski tunnustatud, ning aastal 1978 sai ta Nobeli auhinna.
Oksüdatiivse fosforüülimise selgitamise eest on Nobeli auhind antud ka hiljem. 1997. aasta Nobeli keemiaauhind jagati kolme mehe vahel: pool auhinnast jagati John Ernest Walkeri ja Paul D. Boyerile ATP sünteesi mehhanismide selgitamise eest ning teine pool Jens Christian Skoule ioonide transportensüümi avastamise eest.
Illüürlased
Illüürlased olid indoeuroopa hõimud, kes alates pronksiaja lõpust 2. aastatuhande lõpul eKr elasid Illüürias – antiikaegses piirkonnas Aadria mere idarannikul ligikaudu tänapäeva Albaania ja endise Jugoslaavia kohal.
Appianuse järgi elasid illüürlased Makedooniast ja Traakiast ida pool Haooniast ja Tesprootiast (praegune Lääne-Kreeka) põhja pool, ulatudes idas ja põhjas Doonau jõe ja Pannooniani. Illüürial ei olnud siiski selgeid piire. Illüüria tüüpi esemeid on leitud ka Itaalia idarannikult.
Illüürlased olid karjakasvatajad ja kaevandajad ning kauplesid nii omavahel kui ka naaberrahvastega. 4.-3. sajandini võtsid illüürlased ette rüüste- ja röövretki mõned hõimudest, liburnid ja ardiaid, olid tuntud ka mereröövlitena. Piraatlusel oli nende hõimude majanduses tähtis osa. Just mereröövimise tõttu olid illüürlased kreeklastele ja roomlastele pinnuks silmas. Pidevad rünnakud Itaaliast pärit laevadele tõidki lõpuks kaasa Illüüria vallutamise roomlaste poolt.
Tammiste
Tammiste on mitme Eesti küla nimi:
Illüürlased
Päritolu
Ilmselt olid illüürlased välja rännanud tänapäeva Türgi aladelt. Ometi ei ole antiiktekstides sellisest rändest otseselt juttu.
Homerose Iliase järgi olid troojalastel liitlased, kes võitlesid Trooja sõjas koos nendega ahhailaste vastu. Need olid dardaanlased ja paioonlased. Teisi samanimelisi rahvaid ei ole. Need illüürlased võisid olla troojalaste sugulased või olidki troojalased, sest Iliase järgi oli Dardanos Trooja asutaja ja dardaanlaste esivanem. Pealegi on mõned Trooja lähedalt leitud esemed illüüria tüüpi.
Teine antiikallikas, mis räägib illüürlaste Türgi päritolu kasuks, on Egiptusest. 13. sajandil eKr pidas Egiptuse vaarao Ramses II lahingu hettidega ülemvõimu pärast Süürias. Ka hettidel olid liitlased, keda egiptlased nimetasod Drdny. Peale Illüüria dardaanlaste sarnase nimega rahvast ei ole. Kui dardaanlased ei olnud hettide sugulased, pidid nad nendega läbi käima kui naabrid.
Peale selle on illüürlastega seostatud Väike-Aasias antiikajal elanud früüglastega ning samastatud neid brüügidega, kes elasid kunagi Makedoonias või Traakias.
Illüürlaste Türgi-päritolu kinnitab ka see, et nad saabusid Balkani poolsaarele (kindlasti ida poolt) 13. sajandil eKr, mis langeb ajaliselt enam-vähem kokku Trooja langemisega, hettide kuningriigi lõpuga ning rahvaste rändamisega Vahemere idarannikult pronksiaja lõpul ja rauaaja alguses. Illüüria tüüpi esemeid on rohkesti leitud ka palju varasemast ajast.
Usund
Mõnede illüüria hõimu- ja kohanimed viitavad totemismile. Delmaatide nimi paistab olevat seotud albaania sõnaga delmë – lammas ning taulantide nimi sõnaga dallendyshë – pääsuke. Kohanimi Ulqin on seotud albaania sõnaga ujku – hunt.
Illüüria jumalused olid seotud kindlate hõimudega või piirkondadega. Anzotica oli liburnide armastusjumalanna. Bindus oli japoodide allikate- ja järvedejumal. Delmaatide jumalused olid piiride kaitsja Vidasus ja tema kaaslanna neitsite jumalanna Thana ning sõjajumal Armatus. Illüüria linnal Rhizonil (praegune Risan Tšernogoorias) oli kaitsejumal Medaurus, keda kujutati piigiga ratsanikuna.
Illüürlased ohverdasid ka inimesi. Arrhianos räägib illüüria pealikust Kleitusest, kes vahetult enne lahingut Aleksander Suurega ohverdas kolm poissi, kolm tüdrukut ja kolm oinast.
Illüürlaste kalmed olid enamasti kääpad. Kääpa kõrgus sõltus maetava tähtsusest. Pereliikmete kääpad ümbritsesid perekonnapea oma. Illüürlaste kalmetest on leitud relvi, ornamente, rõivaid ja savinõusid. Need pandi tulevaseks eluks hauda kaasa. Kalmetest leitud esemed viitavad keskmisest rikkamatele matustele, mis on Hallstatti kultuuri tunnus.
Omuthiya
pisi|Omuthiya Omuthiya on linn Namiibias, Oshikoto ringkonna halduskeskus.
Illüürlased
Itali-illüürlased
Itaalia idarannikul elas hõime, kelle illüüria päritolu on vaidluse all. Nende seas olid messapid ja japüügid Lõuna-Itaalias, pikentid Kesk-Itaalias ja venetid Kirde-Itaalias.
Traakia-illüürlased
Illüürlased olid tõenäoliselt traaklaste sugulased. Agriaane, triballe ja paioone peeti nii illüürlasteks kui ka traaklasteks. Herodotos võrdles illüürlasi kui toorest ja barbaarset rahvast traaklastega.
Helleni-illüürlased
Kreeklased helleniseerisid palju ümbruskonna rahvaid, sealhulgas illüürlased ja makedoonlased, kes võib-olla olid traakia või koguni illüüria päritolu. Illüüria lõunaosas, Epeiroses, oli mitmeid helleniseeritud illüüria hõime, nagu näiteks haoonid ja molossid. Need hõimud assimileeriti arvatavasti sellepärast, et Epeirose (praegune Lõuna-Albaania ja Lääne-Kreeka) taga asetses kreeklaste kontrolli all olev Kérkyra saar, millele juurdepääsuks oli tarvis kontrollida ka Epeirost.
Pärisillüürlased
Kõige tuntumad on Illüürias elanud pärisillüüria hõimud, keda võib kindlasti pidada illüürlasteks.
Hälsinglandi ja Gästriklandi hertsoginna
pisi|Hälsinglandi ja Gästriklandi hertsoginna Madeleine'i vapp Hälsinglandi ja Gästriklandi hertsoginna (rootsi hertiginna av Hälsingland och Gästrikland) on Rootsi aadlitiitel, mida alates 1982. aastast kannab Rootsi printsess Madeleine.
Ämblikulaadsed
Ämblikulaadsed ehk arahniidid (Arachnida) on klass, mis kuulub lülijalgsete hõimkonda (samasse hõimkonda kuuluvad veel vähid, hulkjalgsed ja putukad).
Eluviis
Enamik ämblikulaadseid elab maismaal. Ämblikulaadsed elavad küllaltki varjatult ja enamik on röövtoidulised, kes kütivad väiksemaid selgrootuid. Paljud koovad saagi püüdmiseks võrgu.
Anatoomia
Närvisüsteem on ämblikulaadsetel kõhtmine. Suurem juhtimiskeskus on koondunud rindmikupiirkonda. Peaaju paikneb söögitoru kohal ning tema ülesandeks on töödelda peapiirkonnas asuvate meeleelundite signaale.
Silmi on erinevatel ämblikulaadsetel üks kuni viis paari. Paljud pinnases elavad lestad aga on hoopis pimedad. Silmad on tüübilt lihtsilmad. Nägemisvõime on neil piiratud ning nad tajuvad vaid valguse muutumist ja liikumist.
Sigimine
Ämblikulaadsed on lahksugulised. Sugunäärmed, kas muna- või seemnesarjad, asuvad tagakehas. Sigimisbioloogia on neil väga mitmekesine ning paljudel liikidel eelneb paaritumisele omapärane pulmatants. Mõnel lestaliigil täheldatakse partenogeneesi. Ämblikulaadsed on valdavalt munejad, kuid esineb ka sünnitajaid vorme.
Seltsid
pisi|Ämblikulaadsete sekka kuuluvad ka [[vesilestad ]]
Viker-paradiisilind
Viker-paradiisilind (Cicinnurus respublica) on linnuliik paradiisilindlaste sugukonnast.
Viker-paradiisilind on levinud Waigeo ja Batanta saare vihmametsades. Tema paljas sinine pealagi on selgesti nähtav ka öösel. Toitub peamiselt puuviljadest ja väikestest putukatest.
Viker-paradiisilind on kantud CITESi liikide II kategooria nimekirja.
IIZI Kindlustusmaakler AS
IIZI Kindlustusmaakler AS on Eesti juhtiv kindlustusvahenduse ettevõte (2020. aasta seisuga turuosa 29%), mis tegutseb aastast 2000. Alates 2018. aastast on IIZI Kindlustusmaakler AS GrECo Grupi ettevõte. 2020. aasta seisuga oli ettevõttel üle 100 000 erakliendi ja üle 25 000 ärikliendi ning ettevõttes töötas ligi 100 inimest.
Ettevõte kuulub Eesti Kindlustusmaaklerite Liitu (EKML).
Veeringe
thumb|400px|Veeringe skeem Veeringe ehk vee ringkäik ehk hüdroloogiline tsükkel on Maa vee järjepidev liikumine maapinnal, üleval ja all. Ringlemise käigus võib muutuda vee agregaatolek. Veeringe on üks osa Maa üldisest aineringest.
Veeringel puudub kindel algus- ja lõppkoht. Veeringe käivitajaks on Päike, mis soojendab ookeanide vett, kuni see hakkab aurustuma (jää ja lumi võib sublimeeruda vahetult veeauruks). Tõusvad õhuvoolud kannavad veeauru atmosfääri, kus see kõrguse kasvades hakkab jahtuma kuni kondenseerumiseni, mille tagajärjel moodustuvad pilved. Õhuvoolude mõjul hakkavad pilved Maal liikuma, mis ühinedes üksteisega suurenevad, kuni küllastumisel hakkavad Maa raskusjõu mõjul sademetena maha langema. Osa sademeid langeb lumena ja teatud kohtades (enamasti pooluste alad) võib akumuleerides moodustuda liustikud ja mandrijää, kus külmunud vesi võib püsida tuhandeid aastaid. Soojematel aladel lumi enamasti kevade saabudes sulab ja hakkab raskusjõu mõjul sulaveena liikuma. Enamik sademeid voolab tagasi ookeanidesse või moodustab maapinnal pindmise äravoolu. Osa äravoolavast veest jõuab jõgedesse, teine osa aga imendub maapinda, kust võib jõuda järvedesse või põhjaveekihti. Maapinnalähedane vesi rikastab sageli pinnaveekogusid või jõuab allikatena maapinnale, kus moodustab jällegi pindmise äravoolu.
Ehkki üldiselt võib Maa veehulka lugeda konstantseks, hajub kosmosesse pidevalt veemolekule, mis põhimõtteliselt asendatakse Maa geoloogiliste protsesside tagajärjel (vulkaanid), mil maapinnale jõuab juveniilne vesi.
Ameerika Ühendriikide Geoloogiatalituse (U.S. Geological Survey (USGS)) järgi võib veeringe jaotada kuueteistkümneks osaks:
Ölandi hertsoginna
Ölandi hertsoginna (rootsi hertiginna av Öland) on Rootsi aadlitiitel, mida 1340–1357 kandis Norra ja Rootsi printsess Ingeborg Eriksdotter.
Lossimäe
Lossimäe (enne 1977 Suure-Rõngu) on küla Tartu maakonnas Elva vallas.
Kummastus
Kummastus on kirjanduses ja kunstis kasutatav võte.
Lossimäe
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Rõngu valda.
Kummastus
Kunstis toimub asja väljatoomine tajumise rutiinist kummastuse ja raskepärase vormi kaudu. Asjad rebitakse lahti harjumuspärasest seostest. Tagajärjeks objekti eriline tajumine, mitte äratundmine.
Lossimäe
Küla alal on Lossimäe veehoidla.
Kummastus
"Kummastavaid" teemasid:
Kukruse
Kukruse on küla Ida-Viru maakonnas Toila vallas. Küla järgi on oma nimetuse saanud Ordoviitsiumi Kukruse lade.
Ajalugu
2009. aasta novembris avastati Kohtla vallas Kukruse külas, Kukruse mõisa lähedusest Tallinna–Narva maantee tee-ehituse käigus muinasaegsele kalmistule viitavaid leide (inimluud, pronkskaunistustega noatupp). Arheoloogiliste kaevamiste käigus avastati Kukruselt ca 600 m2 suuruselt alalt põletusmatusteväli ja laibakalmistu. Põletusmatusteväli kujutas endast 20–50 cm paksust musta mullakihti, mis sisaldas rohkelt põlenud inimluid ning üksikuid, väikeseid ja põlenud esemekatkeid (ilmselt tuleriidal olnud hauapanused). Põletuskihi all paiknes rikkalike panustega (ehted, relvad, tööriistad, keraamilised nõud) laibakalmistu, mille vanuseks dateeriti 12.–13. sajand. 2017. aastal tunnistati Kukruse kalmistu kultuurimälestiseks nr 30717 Kukruse leid on viimaste aastate ühe uhkema arheoloogialeid, Kukruse päästekaevamiste käigus leiti umbes 50 inimese matused, kes on maetud ligi kolme põlvkonna jooksul hinnanguliselt 12. sajandi lõpul ja 13. sajandil. Kalmistult leiti nelja ebatavaliselt rikkaliku naise (matused I, VI, VII, XXII; sealjuures VI matuse ehk Kukruse emanda ja kahe mehe (V, IX Kukruse isand) matused.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Kohtla valda.
James Shabazz
James Shabazz (sünninimi James Warden; James 67X; 20. detsember 1931 – 21. november 2014) oli afroameeriklasest USA usutegelane, organisatsiooni Nation of Islam liige, kes oli Malcolm X-i lähedane abiline.
Jaapanikeelne Vikipeedia
thumb|Logo Jaapanikeelne Vikipeedia (jaapani keeles ウィキペディア日本語版, Wikipedia Nihongo-ban) on Vikipeedia jaapanikeelne versioon.
James Shabazz
James Shabazz oli Malcolm X-i mõrva ajal kohal. Tema tunnistuse kohaselt ei viibinud selles mõrvas süüdi mõistetud Norman 3X Butler ja Thomas 15X Johnson saalis, kus mõrv aset leidis.
Jaapanikeelne Vikipeedia
Seal on artiklit ja  lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
James Shabazz
Ta on kirjutanud sissejuhatuse Robert Vernoni raamatule The Black Ghetto (1969).
Jaapanikeelne Vikipeedia
Ajalugu
pisi|Jaapanikeelse Vikipeedia esileht 2006. aastal 2001. aasta märtsikuus loodi esimesed kolm mitte-ingliskeelset Vikipeedia versiooni – saksa, katalaani ja jaapani. Alguses paiknes lehekülg aadressil http://nihongo.wikipedia.com ja see ei toetanud jaapani kirja. Veel sama aasta lõpus oli seal ainult 2 artiklit.
James Shabazz
Organisatsiooni Muslim Mosque Inc. esindajana võib teda näha TV-dokumentaalfilmis Malcolm X: Make It Plain (1994).
Jaapanikeelne Vikipeedia
Ajalugu
1. septembril 2002 läks Vikipeedia üle uuele tarkvarale. Asuti koostama jaapanikeelset kasutajaliidest. Septembrit 2002 peetakse ka jaapanikeelse Vikipeedia ametlikuks loomisajaks. 2002. aasta detsembris oli jaapanikeelsel versioonil aga alles 10 registreerunud kasutajat. Ka artikleid oli 10.
Tuhande artiklini jõuti 12. veebruaril 2003. See tõi kaasa mõningast meediatähelepanu ja võimaldas jõuda 10 000 artiklini juba sama aasta 15. juulil.
Juunis 2008 jõuti poole miljoni artiklini. Siis oli jaapanikeelne Vikipeedia artiklite arvult 5. vikipeedia.
Seisuga 26. september 2013 oli jaapanikeelses Vikipeedias umbes 876 400 artiklit ja see oli artiklite arvult 11. keeleversioon.
Nikolai Aleksejev
Nikolai Gennadjevitš Aleksejev (vene Николай Геннадьевич Алексеев; sündinud 1. mail 1956 Leningradis) on vene dirigent.
Ta on Peterburi uue dirigeerimiskoolkonna üks silmapaistvam esindaja. Nikolai Aleksejevi nimi sai muusikamaailmas tuntuks, kui ta võitis VII Herbert von Karajani nimelise rahvusvahelise dirigentide konkursi (1982).
1983. aastal lõpetas ta Leningradi konservatooriumi sümfooniaorkestri dirigeerimise erialal – juhendajateks Arvīds ja Mariss Jansons.
Pärast mõneaastast töötamist Peterburi Maria Teatris (tolleaegne Leningradi Kirovi-nimeline teater) sai Nikolai Aleksejevist 1985. aastal Uljanovski Filharmoonia sümfooniaorkestri dirigent (hiljem ka peadirigent). Samal aastal võitis ta Vaclav Talichi nimelise rahvusvahelise dirigentide konkursi Prahas ning rahvusvahelise dirigentide konkursi Tokyos. Nikolai Aleksejev on juhatanud kõiki Moskva ja Peterburi tähtsamaid sümfooniaorkestreid ning andnud kontserte Euroopas, USAs ja Jaapanis. Aastail 1995–1998 oli ta seotud Zagrebi Filharmoonia sümfooniaorkestriga Horvaatias. 2000. aastast on Nikolai Aleksejev Peterburi Filharmoonia sümfooniaorkestri dirigent, 2001. aastast koordineerib ta Peterburi Filharmoonia kammerorkestri tööd ning hooajal 2002/2003 oli ta Moskva Suure Teatri esimene külalisdirigent.
Hooajal 1997/1998 oli Nikolai Aleksejev ERSO esimene külalisdirigent ning alates 2001. aasta sügisest kuni 2010. aasta sügiseni oli ta ERSO peadirigent ja kunstiline juht.
Evolutsiooni mehhanismid
Evolutsiooni mehhanismid on põhimõttelised viisid, kuidas organismirühmad evolutsioneeruvad.
Evolutsiooni toimumiseks on neodarvinismi järgi vajalik pärilik varieerumine. Evolutsiooni aluseks on mutatsioonid, looduslik valik, geneetiline triiv, geenivool ja päriliku materjali rekombineerumine.
Looduses on olemas protsessid, mis suurendavad geneetilist varieerumist, ja ka protsessid, mis seda vähendavad.
Looduslik valik
Charles Darwini kohaselt annavad mõned indiviidid populatsioonis alati rohkem järglasi kui teised. Paljunemisvõime erinevus indiviidide vahel on loodusliku valiku (edaspidi LV) olulisim tulem. LV on kohastumusliku evolutsiooniprotsessi ainus mehhanism.
Looduslik valik – populatsiooni genofondi alusel toimuv paljunemise edukuse määramine indiviidide vahel. Kõige üldisem LV tulem on vähekohastunute elimineerimine populatsioonist, kui need on tekkinud uute mutatsioonide tulemusena. Seega LV takistab uute alleelide sageduse tõusu populatsioonis.
LV säilitab või vähendab geneetilist varieeruvust populatsioonis sõltuvalt sellest, kuidas ta toimib. Kui valik eemaldab populatsioonist kahjulikke alleele või takistab alleelide fikseerumist populatsioonis, siis ta vähendab variantide hulka. Kui heterosügoodid on enamkohastunud kui homosügoodid, siis ta säilitab variantide arvu. Seda nimetatakse balansseeritud ehk tasakaalustatud valikuks, näiteks sirprakulise aneemia korral. Tasakaalustatud valik on looduslikes populatsioonides siiski harv nähtus, põhjuseks asjaolu, et LV ei saa säilitada geneetilist polümorfismi mitme lookuse suhtes.
LV toimib alati organismi või indiviidi tasemel paljunemiseelise kaudu. Alleelide sagedused populatsioonis muutuvad indiviidide kaudu, kellel on erinev paljunemiskiirus ja -määr. Selles osas on aga vaidlusi veel palju ja mõned teadlased leiavad, et valik toimub põhimõtteliselt siiski kõigil tasanditel alates geenist ja lõpetades liigiga.
Organismid ise ei tee midagi, mis võiks olla kasulik liigile kui sellisele. Iga isend konkureerib vaid oma liigikaaslasega, et saavutada edu paljunemises. Seepärast soosib LV selles suhtes vaid iga organismi isiklikke "ambitsioone", sest liigikaaslasega arvestamine soosib tegelikult olelusvõitluses mitte teda ennast, vaid seda, kellega arvestatakse. Altruistid on määratud populatsioonist kaduma. Samas tunduvad pealtnäha nii mitmedki indiviidide käitumuslikud omadused olevat altruistlikud ja alles lähemal vaatlusel selgub, et see tegelikult nii ei ole.
Seega võib organismide käitumine olla ühelt poolt altruistlik, teiselt poolt aga on see vägagi iseendaga arvestamine.
Paljunemise edukusel on kaks komponenti:
Otsene sobivus määrab ära ühe genotüübi keskmise alleelide hulga, mis antakse paljunemisel edasi populatsiooni genofondi. Kaudne kohastumine määrab ära nende geenide hulga järgmise põlvkonna genofondis, mis on kindlustanud selle kohanemise. Kaudne ja otsene kohanemine üheskoos on inklusiivne kohanemine – see on peaaegu sama, mis kohastumine Darwini järgi, sisaldades kõiki neid geene, mida indiviid jagab oma sugulastega ja mis antakse edasi järglastele sugulaste poolt.
LV ei indutseeri pärilikku varieerumist. Valik on protsess, mis eristab olemasolevaid geneetilisi variante.
LV ei vii populatsiooni alati optimaalse tunnuste kogumini. Igas populatsioonis on alati olemas optimaalset tunnuste kogumit määravad alleelid (nn globaalne optimum). Samas on olemas ka selline alleelide kogum, mis annab populatsioonile peaaegu maksimaalse kohastumise antud keskkonnas (nn lokaalne optimum). Üleminek lokaalselt optimumilt globaalsele on võimatu, sest liik peab selleks läbima vähem kohastunud staadiumi. Seepärast viib looduslik valik populatsiooni vaid lokaalse optimumi poole. See on üks kaasaegse evolutsioonibioloogia alusprintsiipe, mille sõnastas Sewall Wright – kohastumusliku maastiku printsiip (adaptive landscape).