cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Isiksuse kõlbelise palge rollist ajaloolise kollektiivi elus
Sisukokkuvõte
Michel Montaigne on öelnud: "...lihtsad talupojad on suurepärased inimesed ja suurepärased inimesed on filosoofid, kõik halb aga tuleb poolharitusest". Ta pidas silmas kõlbelist poolharitust. Talupojal on tabude süsteem, mis sarnaneb hõimu omaga. "See tabude süsteem – kollektiivi kõlbeline kogemus – hoiab arutlusvõimetut üksikinimest kõlbelise olendina. Filosoof on intellektuaalselt ja kõlbeliselt arenenud inimene. Vanaajal öeldi: "Targal pole seadust tarvis, tal on mõistus," ehk keskaegses sõnastuses: "Armasta Jumalat ja tee, mida tahad," aga poolharitus on see, mida Piiblis on nimetatud sõnaga "Ham"." "Ham" ("mats") on inimene, kes on natuke haridust saanud, nii et ta ei karda tabusid rikkuda, kuid oma aru ja kogemusega ta kõlbeliste tõdedeni veel ei jõua. 20. sajandil on matslusest saanud väga terav probleem, ja seda tänu progressile. Talupoegade massid rebiti patriarhaalsetest oludest välja ning urbaniseeriti. Kesk-Euroopas, kus areng toimus eriti kiiresti, kasvas matslus eriti ähvardavaks, tehes küsitavaks Euroopa tsivilisatsiooni püsimajäämise.
Võrdleme Saksamaad ja Taanit.
Kaaruka
Kaaruka on küla Järva maakonnas Paide linnas, asukohaga Roosna-Alliku–Peetri maantee (13 km) ääres, Allikjärve ja Kodasema küla vahel.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Roosna-Alliku valda.
Kohalik seltsielu
Aastast 1998 on Kaaruka külavanem Malle Rooba. Alates 2000. aastast tegutseb Kaarukas külaselts. Selle eestvedamisel valmis 2005. aasta augustis küla vanasse kooli- ja vallamajja, hilisemasse pritsikuuri ja sovhoosi tsemendilattu rajatud seltsimaja, mis kandideeris Järvamaa aasta teole 2005 ja on järgnevatel aastatel muutnud küla seltsielu poolest lähikonna aktiivseimaks paigaks. Aastal 2005 kandideeris Kaaruka Järvamaa aasta küla tiitlile, pälvides koha esikolmikus (võitis Vao küla Koeru vallas, kolmikusse kuulus veel Sargvere küla Paide vallas).
Alates 2006. aastast on Roosna-Alliku valla kultuurielu üheks tipphetkeks igasuvised Kaarukas toimuvad seppade päevad, kus kogunevad ja annavad õpitube sepad üle Eesti ning esinevad tuntud muusikud ja ansamblid. 2007. aastal oli Kaaruka küla seltsimajas üleval Ly Lestbergi fotonäitus 2006. aasta seppade päevadest. Sama näitus oli üleval ka detsembris Riigikogus ja 2008. aastal Berliini kunstigaleriis.
Muu
Kaaruka küla on Eesti koondise jalgpallurite Urmas ja Meelis Rooba sünnikoht ning Wimbergi romaani "Lipamäe" peamine tegevuskoht.
Välislingid
Kaaruka ja selle lähiümbruse kultuuriloost ja vaatamisväärsustest
Kohalikust eluolust
Seppade päevadest
Gregoriuse kalender
pisi|Esimene lehekülg [[Paavsti bulla|paavsti bullast "Inter Gravissimas", millega Gregorius XIII tutvustas oma kalendrit]] thumb|Saksa postmark Gregoriuse kalendri kasutuselevõtu 400. aastapäeva puhul Gregoriuse kalender (varasemas õigekirjas gregooriuse kalender) ehk uus kalender on paavst Gregorius XIII poolt 1582. aastal kehtestatud täpsustatud ajaarvamissüsteem. See on praegugi kasutusel Eestis (alates 14. veebruarist 1918) ja paljudes teistes riikides, olles maailmas kõige enam kasutatavaks kalendriks.
Ajalugu ja astronoomia
pisi|Üks esimesi uusi kalendreid. Trükitud [[Rooma|Roomas 1582. aastal Vincenzo Accolti poolt. ]] Ettepaneku võtta kasutusele Gregoriuse kalender, mis kujutab endast väikest parandust Juliuse kalendris, tegi esimesena Napoli arst Aloysius Lilius ning paavst Gregorius XIII võttis selle kasutusele alates 24. veebruarist 1582 (dokument on dateeritud 1581. aastaga, sest paavsti jaoks algas aasta märtsikuuga). Juliuse kalendri järgi oli aasta keskmiseks pikkuseks täpselt 365,25 ööpäeva, kuid keskmise troopilise aasta kestus on ligikaudu 365,24219878 ööpäeva. Seetõttu lisab Juliuse kalender iga 1000 aasta kohta ligikaudu 8 ülearust ööpäeva, nii et kalendriaasta jääb päikeseaastast maha.
Gregoriuse kalender parandab lähendust, jättes iga 400 aasta kohta 3 Juliuse kalendri liigpäeva ära, nii et aasta keskmiseks kestuseks tuleb 365,2425 keskmist päikesepäeva, mis teeb keskmise astronoomilise aastaga võrreldes veaks ligikaudu 1 ööpäev 3000 aasta kohta (3 ööpäeva 10 000 aasta kohta), võrreldes kevadise pööripäeva troopilise aastaga (365,2424 ööpäeva) aga umbes poole sellest veast. Selle vea saaks kõrvaldada, kui kehtestada, et 3600-ga jaguvad aastad ei ole liigaastad. Ent ajamastaabis, mis ületab 3000 aastat, on muutuste tõttu Maa orbiidis ja ennustamatu pöörlemise tõttu eeldatavasti ebatõenäoline, et täiendavad muutused Juliuse kalendri liigaastate süsteemis võimaldaksid pikas perspektiivis saavutada suuremat täpsust aasta keskmises kestuses.
Katoliku kirik tahtis kalendrit parandada selleks, et ülestõusmispüha saaks tähistada ajal, mis lepiti kokku esimesel Nikaia kirikukogul aastal 325. Ettenähtud aeg oli pühapäev pärast Kuu 14. päeva, mis langeb kas kevadisele pööripäevale või sellest hilisemale ajale. Kevadine pööripäev langes tol ajal ligikaudu 21. märtsile. Selle kirikukogu ajal oli juba märgatud, et kevadine pööripäev oli pärast Juliuse kalendri kasutusele võtmist nihkunud. Kalendri muutmise asemel lepiti kokku, et kevadine pööripäev ei ole mitte 24. märts või 25. märts, nagu algselt, vaid alati 21. märts. Ent 16. sajandiks oli kevadine pööripäev palju rohkem nihkunud.
Peale selle oli arvutuslik Kuu, mille järgi ülestõusmispüha arvutati, fikseeritud seoses Juliuse kalendri aastatega 19-aastase metoonilise tsükli kaudu. See lähendus andis aga veaks 1 ööpäev 310 aasta kohta. Seega ei vastanud kuukalender 16. sajandiks ka tegeliku Kuuga.
Gregoriuse kalender määras aasta pikkuse korrigeerimiseks kindlaks, et 100-ga jaguvad aastad on liigaastad ainult juhul, kui nad jaguvad ka 400-ga. Seega olid eelmisel aastatuhandel aastad 1600 ja 2000 liigaastad, ent aastad 1700, 1800 ja 1900 ei olnud liigaastad. See annab 3-ööpäevase paranduse. Peale selle jäeti Gregoriuse kalendri kasutusele võtmise ajal 10 kuupäeva vahele, vt allpool. Kolmandal aastatuhandel on 8 ärajäetavat ööpäeva.
Kehtestamine
Gregoriuse kalender määras aasta esimeseks päevaks 1. jaanuari, mida juba kasutati esimese päevana Itaalias, Saksamaal ja mujal (jaanuariaasta), kuid mitte igal pool (näiteks Inglismaal algas aasta 25. märtsil (märtsiaasta). 1. jaanuaril 1622 kuulutati 1. jaanuar aasta esimeseks päevaks). Bütsantsis ja Venemaal algas aasta septembris, mis on traditsioonina säilinud kooli aasta algusaeg. Venemaal võeti jaanuariaasta kasutusele 1. jaanuarist 1700. (ilma Juliuse kalendrilt Gregoriuse kalendrile üleminekuta).
Uue kalendri kasutusele võtmisel jäeti vahele 10 kuupäeva, nii et 4. oktoobrile 1582 järgnes kohe 15. oktoober 1582, et parandada esimesest Nikaia kirikukogust möödunud 13. sajandi jooksul kuhjunud viga. See kohutas inimesi. Kirikut süüdistati inimeste elust päevade varastamises.
Ka kuukalendri 19-aastast tsüklit tuli parandada 1 ööpäeva võrra iga 300 või 400 aasta kohta (8 korda 2500 aasta jooksul). Faktiliselt võeti kasutusele uus ülestõusmispüha kuupäeva määramise meetod.
Mitte kõik riigid ei võtnud uut kalendrit kohe vastu. Mittekatoliiklikud maad ei tahtnud kasutusele võtta katoliiklaste leiutist. Briti impeerium (sealhulgas osa praegustest Ameerika Ühendriikidest) võttis uue kalendri vastu alles 1752. aastal. Selleks ajaks oli vaja vahele jätta juba 11 kuupäeva, nii et 2. septembrile 1752 järgnes 14. september 1752. Ka seekord inimesed nurisesid, kuid mitte sellepärast, et nende elust päevad sõna otseses mõttes ära varastati, vaid sellepärast, et neile maksti ainult tegelike tööpäevade eest, aga üüri tuli septembrikuu eest maksta täies mahus, mis tekitas majanduslikku kitsikust.
Taanis tegi eeltöö Gregoriuse kalendri kasutuselevõtuks Ole Rømer. Rootsi püüdis Gregoriuse kalendrit kasutusele võtta järk-järgult: aastal 1700 võeti vastu spetsiaalne Rootsi kalender. Alles 1753. aastal jõuti Gregoriuse kalendrini: 17. veebruarile järgnes 1. märts.
Venemaa, sealhulgas Eesti, võttis uue kalendri kasutusele alles 1918. aastal: 31. jaanuarile järgnes 14. veebruar. Seetõttu on Oktoobrirevolutsiooni aastapäev nüüd 7. novembril.
Enamikus või kõigis õigeusu kirikutes on rühmitusi, kes ei ole uuele kalendrile üleminekut aktsepteerinud. Vana kalendri on säilitanud Vene Õigeusu Kirik, Serbia Õigeusu Kirik, Gruusia Apostlik Autokefaalne Õigeusu Kirik ja Jeruusalemma Õigeusu Kirik. Vana kalendri pooldajad väidavad enamasti, et Juliuse kalendri järgimise korral peegeldab liturgiline kalender maa peal igavest liturgiat taevas ning üleminek Gregoriuse kalendrile tähendaks selle kooskõla rikkumist.
Jaapanis aktsepteeriti Gregoriuse kalender 1873 Meiji reformide ajal, kuid ka senised kalendrid jäid püsima.
Gregoriuse kalendrit saab laiendada selle ametlikule kasutuselevõtule eelnenud ajale. Nii tekib proleptiline Gregoriuse kalender.
Kehtestamine Eestis ja naabermaades
Aastal 1582 võeti Gregoriuse kalender kasutusele katoliikliku Rzeczpospolita koosseisu kuuluval Poola-Liivimaal, kuhu kuulus ka Lõuna-Eesti mandriosa. See tekitas suuri vastuolusid, sest protestantlikud liivimaalased, eriti linlased, pidasid uut kalendrit vaid ilmalikuks asjaks ja püüdsid oma kirikupühi endiselt Juliuse kalendri järgi pidada. See ei sobinud aga katoliiklikele poolakatest võimumeestele ja pühade pidamine vana kalendri järgi keelustati. Seda pidasid protestandid oma usuvabaduse räigeks rikkumiseks ja algas kalendritüli, mis oli ägedaim Riias. Probleem lahenes alles 1625, kui Rootsi suurema osa Poola-Liivimaast, sealhulgas Eesti alale jääva osa, vallutas ja vana kalender uuesti ametlikult kasutusele võeti.
Uuesti võeti Gregoriuse kalender Eesti aladel kasutusele 20. sajandil.
Eraomanduses eestikeelsed ajalehed hakkasid esitama ilmumise kuupäeva rööpselt Juliuse ja Gregoriuse (sulgudes) kalendri järgi: "Päewaleht" esimesest numbrist 16.12.1905 (29.12.1905); "Sakala" 30.04.1909 (13.05.1909); "Postimees" 20.01.1910 (2.02.1910).
Lääne-Eesti saartel mindi uuele kalendrile üle 1917. aasta sügisel seoses Saksa okupatsiooniga (Ruhnul juba 1915). Ülejäänud Eestis oli Juliuse kalendri järgi viimaseks kuupäevaks 31. jaanuar 1918, mille järel võeti Gregoriuse kalender kasutusele 14. veebruarist 1918. Vahele jäetud 13 päeva kustutati kalendrist ja 1918. aasta kujunes seega 352 päeva pikkuseks. Kalendrireformi aluseks oli Lenini allkirjaga Venemaa Vabariigi Rahvakomissaride Nõukogu (Nõukogude Venemaa Valitsus) dekreet 26. jaanuarist 1918: "Dekreet Lääne-Euroopa kalendri kehtestamisest Venemaa Vabariigis". Dekreedi 10 punkti annavad üksikasjalikud ning näitlikud juhendid kalendrivahetusega kaasnevate segaduste ärahoidmiseks, alates kuupäevade märkimisest kuni finantsarvestusteni (intresside, palkade ja pensionite arvestamine) seoses 1918. aastast eemaldatud 13 päevaga.
Gregoriuse kalendri tegelik kasutuselevõtt Venemaa keisririigi aladel toimus piirkonniti erinevatel aegadel (Ukrainas 16.02.1918 > 1.03.1918; Taga-Kaukaasias 17.04.1918 > 1.05.1918; Siberis 1.10.1918 > 14.10.1918). Kuigi Lätis ja Leedus kehtestati Gregoriuse kalender faktiliselt Saksa okupatsiooni saabudes, loetakse tehniliselt üleminekuks 1.02.1918 > 14.02.1918.
Kalendrivahetusega tekkis Eestis probleeme eestkätt Petserimaal, sest sealsed õigeusulised ja vanausulised keeldusid uut kalendrit aktsepteerimast ning pidasid oma kirikupühi vana kalendri järgi. See aga häiris tõsiselt nii koolide kui ka muude riigiasutuste tööd ja nõnda püüdis riik selle vastu suhteliselt karmide meetmetega võidelda: pühade pidamine kirikuis vana kalendri järgi keelati ning keelu rikkujatele määrati karme trahve. Ka koduseid pühade tähistamisi Juliuse kalendri järgi püüti minimeerida. See tekitas mõistagi palju paksu verd ning võõrandas eriti Petserimaa venelasi Eesti riigist. 1930. aastateks oli eesmärk sisuliselt saavutatud, ametlikku pühade tähistamisi vana kalendri järgi sisuliselt enam polnud, küll aga jätkus nende pidamine pereringis.
Aasta jaotamine
Gregoriuse kalendris jaguneb aasta 12 kuuks:
Keskmise aasta pikkus on 365,2425 ööpäeva = 8765,82 tundi = 525 949,2 minutit = 31 556 952 sekundit.
Lihtaasta pikkus on 365 ööpäeva = 8760 tundi = 525 600 minutit = 31 536 000 sekundit.
Liigaasta pikkus on 366 ööpäeva = 8784 tundi = 527 040 minutit = 31 622 400 sekundit.
(Mõned aastad võivad sisaldada liigsekundeid.)
Teised kalendrid
Gregoriuse kalendrit kasutatakse tänapäeval praktilistel kaalutlustel maailmas laialdaselt. Samal ajal kasutatakse paljudes riikides ka muid kalendrisüsteeme, mis võivad olla viidud vastavusse Gregoriuse kalendriga. Erinevused võib olla näiteks ainult aastaarvus, kuude nimetustes vms.
Otepää postmargid
Otepää postmargid on Eesti kohalikud postmargid, mis anti välja Otepää linnavalitsuse poolt 22. juulil 1941 pärast seda, kui linn oli Nõukogude okupatsiooni alt vabastatud ja Saksa okupatsioon polnud veel lõplikult kanda kinnitanud.
Anti välja kahes nimiväärtuses (20 + 20 kopikat ja 30 + 30 kopikat, heategevusliku lisamaksuga) postmarke neljas tüübis, perforeeritud ja lõigatud äärtega.
Margid kujundas August Valdmaa, trükkis Otepää trükikoda. Markidel oli kujutatud Eesti rahvusvärvides vapikilp.
Kohe pärast väljaandmist muutusid Otepää margid legendaarseks ja neid mindi ostma ka kauge maa tagant. Margid kehtisid kuni 15. augustini 1941.
1937. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
1937. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid 14. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 14.–18. veebruaril Prantsusmaal Chamonix's.
18 km
Kuupäev: 14. veebruar
<br style="clear:both" />
50 km
Kuupäev: 16. veebruar
2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
pisi|[[Berliini Olümpiastaadion võistluste ajal]] pisi|MM-i maskott oli karu Berlino XII kergejõustiku maailmameistrivõistlused toimusid 15.–23. augustini 2009 Saksamaal Berliinis.
1937. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
50 km
<br style="clear:both" />
4×10 km teatesõit
Kuupäev: 18. veebruar
Normaalmägi + 18 km
Kuupäev: 12. veebruar
<br style="clear:both" />
Normaalmägi
Kuupäev: 12. veebruar
<br style="clear:both" />
2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
IAAF valis Berliini MM-võistluste korraldajaks 6. detsembril 2004. Teised kandidaadid olid Split Horvaatiast, Valencia Hispaaniast, Brüssel Belgiast, Brisbane Austraaliast, Delhi Indiast, Casablanca Marokost ja Daegu Lõuna-Koreast.
Sportlased olid majutatud kahte hotelli, 950 toaga Hotel Estreli ja 650 toaga Hotel Berlini.
Maailmameistrivõistluste ametlik maskott oli Berlino.
MM-il jagati välja 47 komplekti medaleid.
Maailmameistrivõistlustel osales 2101 sportlast 202 riigist. Suurim võistkond oli USA-l, kust osales 136 sportlast. Enim medaleid võitis USA, kelle sportlased said kokku 22 medalit, millest kuldmedaleid oli 10, hõbedaid 6 ja pronksmedaleid ka 6. 13 medaliga oli teine Jamaica, vastavalt 7, 4 ja 6. Kolmas enim medaleid saanud riik oli küll Venemaa 13 medaliga (4-3-6), kuid siiski jäi ta medalitabelis neljandaks Keenia järel, kes sai kokku 11 medalid (4-5-2), kuid edestas Venemaad enim saadud hõbemedalite arvuga.
Lisaks medalitele said kolm paremat sportlast ka rahalised preemiad: esikoht oli väärt 60 000 USA dollarit, teine ja kolmas vastavalt 30 000 ja 20 000 dollarit. Teatevõistluses olid preemiasummad 80 000, 40 000 ja 20 000 USA dollarit. Maailmarekordi püstitamise eest maksti 100 000 dollarit.
MM-il uuendati kolmel korral maailmarekordit, millest kaks rekordit läksid jamaicalase Usain Bolti nimele vastavalt 100 ja 200 m jooksus. Kolmas rekord tehti naiste vasaraheites ja selle omanikuks on Poola sportlane Anita Włodarczyk.
Eestlaste osalemine
Kaheteistkümnendatel kergejõustiku maailmameistrivõistlustel osales 17 Eesti sportlast;
100 m jooks
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 92 (Stardileht) Maailmarekord: 9,69 Usain Bolt, Jamaica (16. august 2008 Peking) MM rekord: 9,80 Maurice Greene, USA (22. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2007: 9,85 Tyson Gay, USA (26. august Osaka) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Veerandfinaal – Poolfinaal – Finaal
200 m jooks
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 67 (Stardileht) Maailmarekord: 19,30 Usain Bolt, Jamaica (20. august 2008 Peking) MM rekord: 19,76 Tyson Gay, USA (30. august 2007 Osaka) Maailmameister 2007: 19,76 Tyson Gay, USA (30. august Osaka) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Veerandfinaal – Poolfinaal – Finaal
400 m jooks
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 53 (Stardileht) Maailmarekord: 43.18 Michael Johnson, USA (26. august 1999 Sevilla) MM rekord: 43,18 Michael Johnson, USA (26. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2007: 43,45 Jeremy Wariner USA, (31. august Osaka) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
800 m jooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 51 (Stardileht) Maailmarekord: 1.41,11 Wilson Kipketer, Taani (24. august 1997 Köln) MM rekord: 1.43,06 Billy Konchellah, Keenia (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 2007: 1.47,09 Alfred Kirwa Yego Keenia (2. september Osaka) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
5000 m jooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 39 (Stardileht) Maailmarekord: 12.37,35 Kenenisa Bekele Etioopia (31. mai 2004 Hengelo) MM rekord: 12.52,79 Eliud Kipchoge, Keenia (31. august 2003 Pariis) Maailmameister 2007: 13.45,87 Bernard Lagat USA (2. september Osaka) Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
10 000 m jooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 31 (Stardileht) Maailmarekord: 26.17,53 Kenenisa Bekele, Etioopia (26. juuli 2005 Brüssel) MM rekord: 26.49,57 Kenenisa Bekele, Etioopia (24. august 2003 Pariis) Maailmameister 2007: 27.05,90 Kenenisa Bekele Etioopia (27. august Osaka) Ametlikud tulemused: (Finaal)
Maraton
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 98 (Stardileht) Maailmarekord: 2:03.59 Haile Gebrselassie, Etioopia (28. september 2008 Berliin) MM rekord: 2:08.31 Jaouad Gharib, Maroko (30. august 2003 Pariis) Maailmameister 2007: 2:15.58 Luke Kibet, Keenia Ametlikud tulemused: Finaal
4×100 m teatejooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 18 võistkonda (Stardileht) Maailmarekord: 37,10 Jamaica (22. august 2008 Peking) Nesta Carter, Michael Frater, Usain Bolt, Asafa Powell MM rekord: 37,40 USA (21. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2007: 37,78 USA Darvis Patton, Wallace Spearmon, Tyson Gay, Leroy Dixon Ametlikud tulemused:Eeljooksud – Finaal
4×400 m teatejooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 13 võistkonda (Stardileht) Maailmarekord: 2.54,29 USA (22. august 1993 Stuttgart) Andrew Valmon, Quincy Watts, Butch Reynolds, Michael Johnson MM rekord: 2.54,29 USA (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2007: 2.55,56 USA LaShawn Merritt, Angelo Taylor, Darold Williamson, Jeremy Wariner Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
110 m tõkkejooks
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 47 (Stardileht) Maailmarekord: 12,87 Dayron Robles, Kuuba (12. juuni 2008 Ostrava) MM rekord: 12,91 Colin Jackson, Suurbritannia (20. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2007: 12,95 Liu Xiang, Hiina Ametlikud tulemused:Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
400 m tõkkejooks
Finaal: 18. august Osavõtjaid: 32 (Stardileht) Maailmarekord: 46,78 Kevin Young, USA (6. august 1992 Barcelona) MM rekord:47,18 Kevin Young, USA (19. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2007: 47,61 Kerron Clement, USA Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
20 km käimine
Finaal: 15. august Osavõtjaid: 50 (Stardileht) Maailmarekord: 1:17.16 Vladimir Kanaikin, Venemaa (29. september 2007 Saransk) MM rekord: 1:17.21 Jefferson Perez, Ecuador (23. august 2003 Pariis) Maailmameister 2007: 1:22.20 Jefferson Pérez, Ecuador (26. august Osaka) Ametlikud tulemused: Finaal
50 km käimine
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 47 (Stardileht) Maailmarekord: 3:34.14 Deniss Nižegorodov, Venemaa (11. mai 2008 Tšeboksarõ) MM rekord: 3:36:03 Robert Korzeniowski, Poola (27. august 2003 Pariis) Maailmameister 2007: 3:43.53 Nathan Deakes, Austraalia Ametlikud tulemused: Finaal
Kõrgushüpe
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 31 (Stardileht) Maailmarekord: 2.45 Javier Sotomayor, Kuuba (27. juuli 1993 Salamanca) MM rekord: 2.40 Javier Sotomayor, Kuuba (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2007: 2.35 Donald Thomas, Bahama Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal
Teivashüpe
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 35 (Stardileht) Maailmarekord: 6.14 Sergei Bubka, Ukraina (31. juuli 1994 Sestriere) MM rekord: 6.05 Dmitri Markov, Austraalia (9. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2007: 5.86 Brad Walker, USA Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Seliste vald
pisi|Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Seliste vald oli vald Pärnumaal aastail 1939–1950. Vallamaja asus tänapäeva Seliste küla aladel.
Vald moodustati senise Seliste valla maa-alast; senise Audru valla Audru metskonna Tõstamaa metsandiku kvartaalide nr. 92–95, 98–102 ja 109–112 ja Peraküla metsavahikoha maa-aladest; senise Tõstamaa valla mereäärse osa maa-alast kuni Aadu nr. A-103 taluni, viimane kaasa arvatud; senise Kihnu valla lahustüki Soldatikoht nr. XXIII maa-alast.
Esimene vallavanem oli Aleksander Kalvik.
Vald kuulus Riigivolikogu 34. valimisringkonda, kust valiti Ants Oidermaa.
2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kaugushüpe
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 45 (Stardileht) Maailmarekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tōkyō) MM rekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tōkyō) Maailmameister 2007: 8.57 Irving Saladino, Panama Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal
Kolmikhüpe
Finaal: 18. august Osavõtjaid: 46 (Stardileht) Maailmarekord: 18.29 Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) MM rekord: 18.29 Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2007: 17.74 Nelson Évora, Portugal Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kuulitõuge
Finaal: 15. august Osavõtjaid: 36 (Stardileht) Maailmarekord: 23.12 Randy Barnes, USA (20. mai 1990 Westwood) MM rekord: 22.04 Reese Hoffa, USA (25. august 2007 Osaka) Maailmameister 2007: 22.04 Reese Hoffa, USA (25. august Osaka) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kettaheide
Finaal: 19. august Osavõtjaid: 30 (Stardileht) Maailmarekord: 74.08 Jürgen Schult, SDV (6. juuni 1986 Neubrandenburg) MM rekord: 70.17 Virgilijus Alekna, Leedu (7. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2007: 68.94 Gerd Kanter, Eesti (28. august Osaka) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Odavise
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 48 (Stardileht) Maailmarekord: 98.48 Jan Železný, Tšehhi (25. mai 1996 Jena) MM rekord: 92.80 Jan Železný, Tšehhi (12. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2007: 90.33 Tero Pitkämäki, Soome Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kümnevõistlus
Finaal: 19.–20. august Osavõtjaid: 38 Maailmarekord: 9026 Roman Šebrle, Tšehhi (27. mai 2001 Götzis) MM rekord: 8902 Tomáš Dvořák, Tšehhi (7. august 2001 Edmonton) Maailmameister 2007: 8676 Roman Šebrle, Tšehhi Ametlikud tulemused: Finaal
100 m jooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 63 (Stardileht) Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith-Joyner, USA (16. juuli 1988 Indianapolis) MM rekord: 10,70 Marion Jones, USA (22. august 1999 Sevilla) Maailmameister 2007: 11,01 Veronica Campbell, Jamaica Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Veerandfinaal – Poolfinaal – Finaal
200 m jooks
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 45 (Stardileht) Maailmarekord: 21,34 Florence Griffith-Joyner, USA (29. september 1988 Seoul) MM rekord: 21,74 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (3. september 1987 Rooma) Maailmameister 2007: 21,81 Allyson Felix, USA Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
400 m jooks
Finaal: 18. august Osavõtjaid: 42 (Stardileht) Maailmarekord: 47,60 Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 47,99 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 2007: 49,61 Christine Ohuruogu, Suurbritannia Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
800 m jooks
Finaal: 19. august Osavõtjaid: 43 (Stardileht) Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) MM rekord: 1.54,68 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (9. august 1983 Helsingi) Maailmameister 2007: 1.56,04 Janeth Jepkosgei, Keenia Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
1500 m jooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 42 (Stardileht) Maailmarekord: 3.50,46 Yunxia Qu, Hiina (11. september 1993 Peking) MM rekord: 3.58,52 Tatjana Tomašova, Venemaa (31. august 2003 Pariis) Maailmameister 2007: 3.58,75 Maryam Yusuf Jamal, Bahrein Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
5000 m jooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 23 (Stardileht) Maailmarekord: 14.11,15 Tirunesh Dibaba, Etioopia (6. juuni 2008 Oslo) MM rekord: 14.38,59 Tirunesh Dibaba, Etioopia (13. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2007: 14.57,91 Meseret Defar, Etioopia Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
10 000 m jooks
Finaal: 15. august Osavõtjaid: 22 (Stardileht) Maailmarekord: 29.31,78 Wang Junxia, Hiina (8. september 1993 Peking) MM rekord: 30.04,18 Berhane Adere, Etioopia (23. august Pariis) Maailmameister 2007: 31.55,41 Tirunesh Dibaba Etioopia (25. august Osaka) Ametlikud tulemused: Finaal
Maraton
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 73 (Stardileht) Maailmarekord: 2.15,25 Paula Radcliffe, Suurbritannia (13. aprill 2003 London) MM rekord: 2.20,57 Paula Radcliffe, Suurbritannia (14. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2007: 2:30.37 Catherine Ndereba, Keenia Ametlikud tulemused: Finaal
4×100 m teatejooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 17 võistkonda (stardileht) Maailmarekord: 41,37 Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) Silke Gladisch,Sabine Rieger,Ingrid Auerswald,Marlies Göhr MM rekord: 41,47 USA (9. august 1997 Ateena) Maailmameister 2007: 41,98 USA Lauryn Williams, Allyson Felix, Mikele Barber, Torri Edwards Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
4×400 m teatejooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 16 võistkonda (Stardileht) Maailmarekord: 3.15,17 NSVL (1. oktoober 1988 Seoul) Tatjana Ledovskaja,Olga Nazarova,Maria Pinigina,Olga Brõzgina MM rekord: 3.16,71 USA (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 2007: 3.18,55 USA DeeDee Trotter, Allyson Felix, Mary Wineberg, Sanya Richards Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
100 m tõkkejooks
Finaal: 19. august Osavõtjaid: 40 (Stardileht) Maailmarekord: 12,21 Yordanka Donkova, Bulgaaria (20. august 1988 Stara Zagora) MM rekord: 12,34 Ginka Zagorcheva, Bulgaaria (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 2007: 12,46 Michelle Perry, USA Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Poolfinaal – Finaal
3000 m takistusjooks
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 41 (Stardileht) Maailmarekord: 8.58,81 Gulnara Samitova, Venemaa (17. august 2008 Peking) MM rekord: 9.06,57 Jekaterina Volkova, Venemaa (27. august 2007 Osaka) Maailmameister 2007: 9.06,57 Jekaterina Volkova, Venemaa Ametlikud tulemused: Eeljooksud – Finaal
20 km käimine
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 48 (Stardileht) Maailmarekord: 1:25.41 Olimpiada Ivanova, Venemaa (7. august 2005 Helsingi) MM rekord: 1:25.41 Olimpiada Ivanova, Venemaa (7. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2007: 1:30.09 Olga Kaniškina Venemaa (31. august Osaka) Ametlikud tulemused: Finaal
Kõrgushüpe
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 33 (Stardileht) Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) MM rekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 2007: 2.05 Blanka Vlašic, Horvaatia Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Teivashüpe
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 31 (Stardileht) Maailmarekord: 5.05 Jelena Issinbajeva, Venemaa (18. august 2008 Peking) MM rekord: 5.01 Jelena Isinbajeva, Venemaa (12. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2007: 4.80 Jelena Isinbajeva, Venemaa Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal
Kaugushüpe
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 37 (Stardileht) Maailmarekord: 7.52 Galina Tšistjakova, NSVL (11. juuni 1988 Leningrad) MM rekord: 7.36 Jackie Joyner-Kersee, USA (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 2007: 7.03 Tatjana Lebedeva, Venemaa Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kolmikhüpe
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 35 (Stardileht) Maailmarekord: 15.50 Inessa Kravetš, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) MM rekord: 15.50 Inessa Kravetš, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) Maailmameister 2007: 15.28 Yargelis Savigne, Kuuba Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kuulitõuge
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 28 (Stardileht) Maailmarekord: 22.63 Natalja Lissovskaja, NSVL (7. juuni 1987 Moskva) MM rekord: 21.24 Natalja Lissovskaja, NSVL (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 2007: 20.54 Valerie Vili, Uus-Meremaa (26. august Osaka) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Kettaheide
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 40 (Stardileht) Maailmarekord: 76.80 Gabriele Reinsch, Saksa DV (9. juuli 1988 Neubrandenburg) MM rekord: 71.62 Martina Hellmann, Saksa DV (31. august 1987 Rooma) Maailmameister 2007: 66.61 Franka Dietzsch, Saksamaa Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Odavise
Finaal: 18. august Osavõtjaid: 31 (Stardileht) Maailmarekord: 72.28 Barbora Špotáková, Tšehhi (13. september 2008 Stuttgart) MM rekord: 71.70 Osleidys Menéndez, Kuuba (14. august 2005 Helsingi) Maailmameister 2007: 67.07 Barbora Špotáková, Tšehhi (31. august Osaka) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon – Finaal
Seitsmevõistlus
Finaal: 15.–16. august Osavõtjaid: 29 (Stardileht) Maailmarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, USA ( 24. september 1988 Seoul) MM rekord: 7128 Jackie Joyner-Kersee, USA (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 2007: 7032 Carolina Klüft, Rootsi Ametlikud tulemused: Finaal
Maardla
Maardla on geoloogiliselt uuritud, piiritletud ja riigi registris arvele võetud maavaralasundi kaevandamisväärne osa.
Maardla on maapõueõiguse põhimõiste.
Maardla on kaitse all kui riigivara – maardlat ei tohi rikkuda täisehitamisega ning maardlast ei tohi võtta maavara ilma kaevandamisõiguseta.
Kui maavara ei ole piisavalt uuritud ja lasund ei ole arvele võetud, on tegemist maavara leiupaigaga.
Hyvinkää linn
pisi| Ahjo maja Hyvinkää kesklinnas. Tagaplaanil paistab Hyvinkää kirik
Hyvinkää on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Uusimaa maakonnas. Hyvinkää asub Soome pealinnast Helsingist umbes 50 km põhjas. Hyvinkääl elab 45 572 inimest (seisuga 31. jaanuar 2012).
Hyvinkää vald loodi 1917. aastal, sellest eraldus 1926 Hyvinkää alev. Hyvinkää sai linnaõigused 1960. aastal. 1969. aastal ühines Hyvinkää vald Hyvinkää linnaga.
Hyvinkääl asuvad Soome Raudteemuuseum, Konecranesi peakorter ja KONE liftitehas.
Linnas on Hyvinkää haigla.
Futurama
"Futurama" on Emmy auhinna võitnud Ameerika animasari, mille loojaks on Matt Groening. Joonissari räägib endise New Yorgi pitsapoisi Philip J. Fry seiklustest aastal 3000.
Püssirohi
pisi|[[Must püssirohi]] pisi|Varaseim teadaolev püssirohu valem, [[Wujing Zongyao, aastast 1044]] pisi|[[Huolongjingis u aastal 1350 kujutatud hiina pomm]] pisi|Savinõu pomm, jaapani k Tetsuhau (raudpomm), hiina k aZhentianlei ([[kõuehäälne pomm), leitud Takashima laevavrakist 2011 oktoobris, dateeritud 13. sajandi Jaapanisse mongoli invasiooni ajal (AD 1271–1284)]] Püssirohi on segu väävlist, söest ja kaaliumnitraadist (salpeetrist). Püssirohtu kasutatakse rakettmootoreis, mürsule või kuulile algkiiruse andmiseks ning süüte- ja pürotehnikaseadmeis.
Ajalooliselt eristati suitsuga ja suitsuta püssirohtu. Püssirohi leiutati 9. sajandil Hiinas ja levis enamikku Euraasia osadesse 13. sajandi lõpuks. Vaidlus püssirohu täpse päritolu kohta kestab tänapäevani. Enamasti vaieldakse varase püssirohu arenguloo üle: kui palju mõjutas Hiina laskemoona areng püssirohu kasutamist sõjapidamisel Euroopas ja Lähis-Idas.
Väidetavalt tunti sarnase koostisega salpeetrit sisaldavaid pulbreid juba 7. sajandil Bütsantsis. Hiinas kasutati püssirohtu esialgu meditsiinis ja ilutulestiku jaoks. Relvana kasutasid püssirohtu hiinlased 11. sajandil süütepommides ja 13. sajandil suurtükimürskudes.
Püssirohuga sama koostisega pulbrit teistsuguste massiosadega kirjeldas Roger Bacon mitmes kirjutises aastatel 1242–1267. Püssirohu retsepti kirjeldas ka Albert Suur teoses "De mirabilibus mundi".
Püssirohu põlemise lihtne, sageli tsiteeritud keemilise reaktsiooni valem on Mõnevõrra täpsem, kuid endiselt lihtsustatud reaktsioonivalem on
Need reaktsioonid on eksotermilised, st nende käigus vabaneb energia. Nagu võrranditest näha, ei ole reaktsiooniks vaja hapnikku. Seetõttu plahvatab püssirohi ka anaeroobsetes tingimustes.
Beetlipähkel
pisi|right|250px|Beetlipähkel pisi|Beetlipähkel Beetlipähkel on beetli-areekapalmi (Areca catechu) vili. Bioloogilises mõttes pole see pähkel, vaid luuvili.
Värskelt on beetlipähklid rohelised ja nii pehmed, et neid saab kergesti lõigata tavalise noaga. Küps pähkel muutub algul kollaseks ja siis oranžiks. Pärast kuivamist on see peaaegu kivikõva, siis saab seda lõigata üksnes spetsiaalse kääridetaolise vahendiga.
Beetlipähklit kasutatakse Lõuna- ja Kagu-Aasias Pakistanist ja Maldiividest Taiwani ja Indoneesiani, samuti sealt ida pool Paapua Uus-Guineas ja Saalomoni Saartel. Kasutusotstarve võib riikide lõikes erineda.
Kohati tarvitatakse pähklipulbrit hammaste puhastamise vahendina. Kui mitu lusikatäit sisse võtta, saab lahti parasiitidest.
Armuamuletina, millega naised ja prostituudid mehi nõiuvad, kasutatakse Indias kokkurullitud beetlilehte, mille sees on beetlipähkel, lisaks hašiš ja oopium.
Hinnanguliselt närib beetlipähkleid 200–450 miljonit inimest. See on tubaka, alkoholi ja kohvi järel leviku poolest neljas psühhoaktiivne aine.
Beetlipähkleid on näritud juba tuhandeid aastaid. Komme näib pärinevat Kagu-Aasiast. Taist Sprit Cave'ist on leitud vähemalt 7000 aasta vanuseid pähklijäänuseid. Beetlipähkleid on arstirohuna ja lõõgastumiseks kasutatud iidsetest aegadest peale, algselt kasutasid pähkleid šamaanid.
Beetlipähkel mõjutab parasümpaatilist närvisüsteemi, kus ta stimuleerib muskariinatsetüülkoliini retseptoreid ja mõjutab kaudselt dopamiini. Samuti pärsib ta atsetüülkoliini estraasi, alandab norepinefriinitaset, ergutab süljeeritust, kopsu- ja soolenäärmeid ning aeglustab südamerütmi. Arekadeiin stimuleerib meelt nagu nikotiin. Vahel segatakse beetlipähkleid tubakaga.
pisi|Beetlipähklipurusti Indoneesiast Rahvusvaheline Vähiuuringute Instituut tunnistas beetlipähkli 2003. aastal kartsinogeenseks ehk vähki tekitavaks aineks. Võrreldes inimestega, kes beetlipähklit ei tarvita, on tarvitajatel 8,4 korda suurem tõenäosus haigestuda suuvähki. Nendel, kes tarvitavad beetlit tubakaga segatult, on see tõenäosus 9,9 korda suurem.
Beetlipähklite närimisel moodustuvad nitrosoamiinid põhjustavad suu-, kurgu- ja söögitoruvähki. Suhu võivad tekkida haavandid. Hambad, suu ja huuled värvuvad punaseks, pikaajalistel kasutajatel isegi mustaks. Suureneb süljeeritus. Suured annused põhjustavad südamerütmi aeglustumist, värinat, krampe ja halvatust, ka peapööritust, iiveldust ja kõhulahtisust. Pähkli närimine süvendab astmat, sest kopsuteed ahenevad. Beetel võib põhjustada veresoontehaigusi, suhkurtõbe ja südame rütmihäireid või süvendada juba olemasolevaid haigusi. Beetlipähklite kolinenergiline ergutav toime põhjustab sõltuvust.
Araabia Ühendemiraatides on beetlipähklite ja selle lehtede omamine karistatav.
Mõnuainena
Seemnetest valmistatakse näritavat beetlit (närimisel muutub arekoliin arekaidiiniks, mis ergutab kesknärvisüsteemi), mille tarvitajaid arvatakse olevat 450 miljonit.
Droogina
Beetli-areekapalm on ravimtaim ning tema seemnete meditsiinilise nimetusena kasutatakse nimetusi "areekapähkel" ja "areekaseeme" (Arecae semen, semina Arecae).
Droogina kasutatakse areekapähkleid enamasti värskelt. Kuid tarvitamisel tuleb olla ettevaatlik, kuna droog on mürgine ja droogi pikemajaline tarvitamine võib tekitada vähki.
Vastumürgina kasutatakse atropiini.
Välislingid
Pokok Pinang Palma betelowa
Abel (perekonnanimi)
Abel on mitmel maal esinev perekonnanimi.
Eestis oli Abel 2008. aastal levikult 283. kohal. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Abel 223 mehel ja 258 naisel. Perekonnanimede levikult oli Abel meeste puhul 242. ja naiste puhul 230. kohal.
Mujal maailmas:
Erik I (Taani kuningas)
pisi|Erik I Erik I (Erik Ejegod, Ericus Bonus; surnud 10. juulil 1103 Küprosel) oli Taani kuningas 1095–1103.
Sorbid
Sorbid (eesti keeles varem ka vendid, luužitsid; endanimetus ülemsorbi keeles Serbja, alamsorbi keeles Serby, saksa keeles Sorben, Wenden) on lääneslaavi rahvas, kes elab vähemusrahvusena Saksamaa idaosas Saksimaal Oberlausitzis ja Brandenburgi liidumaal Niederlausitzis.
Sorbide rahvuskultuuriline keskus on Sorbi maja (Serbski dom) Bautzenis. pisi|vasakul|Sorbide asuala 2011. aasta suvel oli ise ennast sorbidena registreerinud elanikke Saksamaal umbes 60 000.
pisi|[[Sorbi rahvuslipp]]
Vaata ka
pisi|180px|Sorbide asualad [[Lausitzis]]
Viited
pisi|vasakul|Rahvarõivastes sorbid [[Spreewaldist]]
Ropka mõis
pisi|300px|Ropka mõisa peahoone Ropka mõis (varem Karlevere) (saksa keeles Ropkoy, varem Karlefer ja Taubenhof) oli rüütlimõis Tartumaal Tartu-Maarja kihelkonnas. Tänapäeval asub Ropka mõis Tartu linna territooriumil Tähe tänava ja Aardla tänava ristil.
Mõisa varasem ajalugu
pisi|120px|Taube suguvõsa vapp
Ropka mõis XVII sajandi alguses
pisi|125px|vasakul|Gilseni suguvõsa vapp 1609. aastal läänistas Leedu suurhetman Jan Karol Chodkiewicz mõisa Tartu linnale, kes pidi seda valdama seni, kuni kuningas selle valdusõigust kinnitab. Vahepeal oli see aga läinud meesläänina Heinrich von Gilsenile (suri pärast 1614), kellele kuulus Tartumaal teisigi mõisavaldusi. 1614. aastal loovutas ta mõisa Tartu linnale. 1627. aastal kuulus Tähtvere mõisa (Amt Techlefer) koosseisu.
pisi|Ropka mõisa alad, ajavahemikul 1805–1809
Mõisa nimest
Mõis oli keskajal ajal tuntud nime all Karlevere (Karlefer). Veel 1627. (Carlifehr) ja 1638. aastal (Karlefer oder Rupkoy) oli see nimekuju käibel. Tõenäoliselt sai see nime Karleveri vasallisuguvõsa järgi, kellele Ropka arvatavasti kuulus. Tuve (Taube) suguvõsa järgi sai mõis saksakeelse nime Taubenhof. Hilisem nii saksa- kui ka eestikeelne nimekuju on tulenenud ilmselt mõne isiku nimest.
Gagauusid
pisi|Gagauusid
Gagauusid (endanimetus Gagauzlar) on turgi rahvas, kes elab peamiselt Moldova eristaatusega autonoomses piirkonnas Gagauusias (Gagauz-Yeri). Gagauusid räägivad turgi keelte oguusi rühma kuuluvat gagauusi keelt ja vene keelt.
Gagauuside üldarv on umbes 250 000. Neist elab Moldovas 171 000, suuremad rühmad elavad veel Ukrainas (32 000), Türgis (14 000), Bulgaarias (12 000) ja Venemaal (11 000). Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 35 gagauusi. 2021. aasta rahvaloenduse andmetel elas Eestis 46 gagauusi (22 meest ja 24 naist). Neist 12 emakeel oli gagauusi keel ja 8 olid Eesti kodanikud.
Usund
Suurem osa gagauusidest on õigeusulised kristlased.
Poola armee 1939. aastal
'''Poola armee 1939. aastal''' on loetelu Poola relvajõududest enne Teise maailmasõja algust 1. septembril 1939.
Karpaatia armee
Armee Karpaty: diviisikindral K. Fabrycy
Krakowi armee
Armee Krakow: brigaadikindral A. Szylling
Lodzi armee
Armee Łódź: diviisikindral Juliusz Rómmel
Modlini armee
Armee Modlin: brigaadikindral E. Kurkowicz-Przedrzymirski
Pomorje armee
Armee Pomorze: diviisikindral W. Borkowski
Poznani armee
Armee Poznan: diviisikindral Tadeusz Kutrzeba
Preisi armee
Armee Prusy: diviisikindral S. Dab-Biernacki
Grodno grupp: brigaadikindral J. Olsyna-Wilczynski
Kutno grupp: (ei mobiliseeritud grupina)
Narewi grupp: brigaadikindral C. Mlot-Fijalkowski
Wyszkowi grupp: brigaadikindral S. Kowalski
Rannikukaitse: admiral J. Unrug Ranniku maakaitse: Ranniku merekaitse:
Kerava
Kerava on linn Soomes Uusimaa maakonnas. Naabervallad on Vantaa, Tuusula ja Sipoo.
Kerava sõprusomavalitsused on Hjørring Taanis, Reykjanesbær Islandil, Kristiansand Norras ja Trollhättan Rootsis. Koostöösidemed on ka selliste omavalitsustega nagu Vladimir Venemaal, Solt Ungaris, Ogre Lätis, Keila Eestis, Aschersleben Saksamaal ning Arumeru Tansaanias.
pisi|tühi|Kerava kesklinn
Mäeküla (Põhja-Sakala)
Mäeküla on küla Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas.
Kaubastamine
Tootekaubastamine on toote müümine või müügile laskmine kaubana.
Looduskasutus
Looduskasutuse mõistes nimetatakse kaubastamiseks tegevus, mille tulemusena loodusvarast saab kaup.
Maavara kaubastamine on maavara kaevandamine (mäenduse kõige laiem mõiste). See on tegevus, mille käigus toimub maavara geoloogiline uuring, maardla avamine, maavara väljamine, kaevise rikastamine ja toodetud kauba (mis enamasti on mõne teise tööstusharu toore) vedu tarbijani.
Soontaga vald
pisi|Pärnu maakonna valdade piirid enne ja pärast [[1939. aasta vallareformi]] Soontaga vald oli vald Pärnu maakonnas aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Koonga valla maa-alast, välja arvatud Kodasma küla ning Ellamaa ja Rintali asunduse maa-alad; senise Vee valla Parasma asunduse maa-alast; senise Veltsa valla maa-alast, välja arvatud Tõitse, Oidremaa ja Nõmme küla, Oidremaa, Karinõmme ja Väänja asunduse, Oidremaa sooasunduse, Vigala metskonna Keblaste metsandiku osa, Mõtsu metskonna Mõtsu ja Tuudi metsandiku osade ning nende piirkonnas asuvate heinamaatükkide maa-alad; senise Jõõpre valla lahusosa maa-alast seniste Audru ja Koonga valla piiride vahel.
Vald kuulus Riigivolikogu 34. valimisringkonda, kust valiti Ants Oidermaa.
Vald kuulus Audru põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Soontaga vallavanem oli Mihkel Soodla.
1945. aasta augustis moodustati Soontaga vallas Lõpe külanõukogu keskusega Lõpe külas, Koonga külanõukogu keskusega Koonga külas ja Mihkli külanõukogu keskusega Keblaste külas. 1950. aastal Soontaga vald likvideeriti ja selle alad arvati Lihula rajooni koosseisu.
Boriss Godunov (ooper)
pisi|püsti|Modest Mussorgski. [[Ilja Repini portree. 1881]] pisi|püsti|Boriss Godunov pisi|püsti|Vale-Dmitri I "Boriss Godunov" (Борис Годунов) on Modest Mussorgski ooper, mille ta komponeeris aastatel 1868–1873 Peterburis. See on Mussorgski ainus lõpetatud ooper, mida peetakse ka tema meistriteoseks. Ooperi peategelased on Vene valitseja Boriss Godunov, kes valitses tsaarina perioodil, mida nimetatakse Segaduste ajaks (1598–1605), ja Vale-Dmitri I (valitses 1605–1606).
Venekeelse libreto kirjutas helilooja ise ning see põhineb Aleksandr Puškini draamal "Boriss Godunov". Aastal 1872 valmis heliloojal muudetud versioon, mis põhineb Nikolai Karamzini teosel "Vene riigi ajalugu". Teine, täiendatud versioon toodi lavale 1874. aastal Peterburis.
Mitmed heliloojad, peamiselt Nikolai Rimski-Korsakov ja Dmitri Šostakovitš on loonud uusi väljaandeid ooperist, et "parandada" tehnilisi vajakajäämisi helilooja originaalversioonis. Kuigi need versioonid on olnud laval aastakümneid, on Mussorgski omanäoline stiil ja orkestratsioon nüüd jälle hinnatud oma originaalsuses ja parandused on läinud moest.
"Boriss Godunov" on enim salvestatud vene ooper ja kuulub ooperiteatrite staatust näitavasse repertuaari sagedamini kui ükski teine​ neist, isegi mitte Pjotr Tšaikovski "Jevgeni Onegin".
Süžee
Mõned aastad hiljem põgenes noor munk kloostrist ja teeskles, et on Ivan Julma kadunud poeg. Ta sai liitlaseks Poola armee, et võidelda Boriss Godunovi vastu. Boriss Godunov tundis endal mõrva pärast tohutut süükoormat ja suri selle raskuse all. Noor munk saabus Moskvasse ja kuulutas ennast tsaariks (Vale-Dmitri I). Vene rahvas jäi ikka haletsusväärselt vaeseks ning tundub, et see ongi nende saatus, kannatada julmade türannide valitsuse all.
Gerhard Johann von Löwenwolde
Gerhard Johann von Löwenwolde (vene keeles Гергард (Герхард) Иоганн Левенвольде) (surnud 26. aprill 1723) oli baltisaksa päritolu Rootsi ja Venemaa keisririigi sõjaväelane ning riigitegelane, salanõunik, parun.