cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Heinold Okas
Elukäik
Heinold Okas sündis Rakveres, kust kolis koos perega 1919. aastal Tartusse. Tema isa oli õpetaja ja kirjanik Martin Okas. Ta lõpetas 1934. aastal Tartu Poeglaste Gümnaasiumi ja astus Tartu Ülikooli õigusteaduskonda, mille lõpetas 1941. ja 1942. aastal.
Ta töötas aastatel 1937–1940 Eesti Hüpoteegipangas ja Saksa okupatsiooni ajal alates 1942. aasta algusest kuni 1944. aasta suveni Eesti Omavalitsuse Haridusdirektooriumi Rahvakasvatustalituse Tartu osakonnas, algul abijuhataja ja hiljem juhatajana. Enne Eesti taasokupeerimist Nõukogude Liidu poolt õnnestus tal 1944. aastal põgeneda läbi Tallinna ja Kuressaare Saksamaale. Sealt suundus ta 1949. aastal edasi Ameerika Ühendriikidesse, kus elas New Yorgis ja selle ümbruses. Eestist lahkudes oli ta sunnitud vanemad ja naise maha jätma.
Heinold Okas nimetati Peaministri Vabariigi Presidendi ülesandeis Tõnis Kindi nõunikuks riigiõiguslike küsimuste alal, kuid et eksiilvalitsus tegutses Rootsis ja tema elas Ameerika Ühendriikides, siis ta enda sõnul suure vahemaa tõttu selle töösse eriti ei saanud panustada. Enda väitel oli ta ka Vabariigi Presidendi finantsnõunik ja Eesti Vabadusvõitleja aukodaniku tiitli kandja 28. jaanuarist 1989 kuni 1. märtsini 1990.
Heinold Okas pöördus Eestisse tagasi 2009. aastal ja elas kuni surmani Tartus. Ta maeti 11. jaanuaril 2014 Rakvere linnakalmistule.
Korporatsioon Sakala
Heinold Okas nägi 1941. aastal pealt korp! Sakala konvendihoone põlengut.
Poliitilised vaated
Ajakirjale Kultuur ja Elu 2002. aastal antud intervjuus ütles Okas, et tema peres austati ja toetati vapse. Tema arvates oli president Konstantin Pätsi võim põhiseaduse vastane ehk kehtis diktatuur. Samuti oli ta veendunud, et Artur Sirgu surm oli PolPoli kätetöö. Ta omistas samasuguseid vaateid ka Jüri Uluotsale, kes oli 1930. aastail Rahvuskogu esimese koja ja I Riigivolikogu esimees ning peaminister.
Külastades New Yorgist 100 km kaugusel ühte eesti maja, nägi ta seal seinal Johan Laidoneri pilti ja küsis, miks te seda peate, ta ju tegi Pätsiga koos riigipöörde. Nemad ei teadnud sellest aga midagi.
Ameerika Ühendriikides elades aitas ta vapse uurinud ringkondi, teiste seas ka William Tomingat.
Avaldustele vastamise seadus
pisi|"Avaldustele vastamise seaduseks" kujunenud eelnõu algtekst 11. mail 1994 Avaldustele vastamise seadus oli Eesti Vabariigi seadus, mis määras kindlaks põhiseadusega füüsilisele ja juriidilisele isikule antud õiguse pöörduda ametiasutuste poole.
Seadus algatati eelnõuna 11. mail 1994, võeti vastu 27. juunil 1994, kuulutati välja 8. juulil 1994 Vabariigi Presidendi otsusega nr 377, avaldati 15. juulil 1994 Riigi Teatajas ning jõustus põhiseaduse § 108 järgi kümnendal päeval pärast Riigi Teatajas avaldamist, s.o 25. juulil 1994.
Seaduse poolt hääletas 55 Riigikogu liiget, vastu ning erapooletuid ei olnud.
Seadus tunnistati kehtetuks 10. detsembril 2004, kui jõustus "Märgukirjale ja selgitustaotlusele vastamise seadus".
Seaduse kujunemislugu
Õigus pöörduda ettepanekute ja soovidega avaliku võimu organite poole ja saada neile pöördumistele vastuseid on ajalooliselt üks esimesi avalikus elus osalemise võimaldamise eesmärgiga õigusi (tuntud on näiteks Magna Carta aastast 1215). Algselt oli see õigus aadli hulka mittekuuluvate inimeste jaoks ainus võimalus oma arvamusi ja seisukohti, eelkõige aga oma huve riigivõimu teostavatele isikutele teada anda, kui valimisõigust veel ei tuntud või see oli piiratud hulgal isikutel. Hiljem kasvasid sellest välja eri õigused haldusmenetluses.
Tänapäeval on selline põhiõigus riikide põhiseadustes harva sätestatud (nt Ameerika Ühendriikide konstitutsiooni esimeses paranduses, mis hõlmab ka usu-, sõna- ja kogunemisvabadust; Saksamaa Liitvabariigi põhiseaduse 17. artiklis; Läti Vabariigi põhiseaduse 104. artiklis, mille järgi on igaühel õigus pöörduda riigi ja kohaliku omavalitsuse asutuste poole seaduses sätestatud korras ning saada lätikeelne vastus).
28. juunil 1992 võttis Eesti Vabariigi kodanikkond tuginedes 1938. aasta põhiseadusele rahvahääletusel vastu uue põhiseaduse, mille § 44 järgi on kõik riigiasutused, kohalikud omavalitsused ja nende ametiisikud kohustatud seaduses sätestatud korras andma Eesti kodanikule, ja kui seadus ei sätesta teisiti, siis ka Eestis viibival välisriigi kodanikul või kodakondsuseta isikul, tema nõudel informatsiooni oma tegevuse kohta, ja mille § 46 järgi on igaühel õigus pöörduda märgukirjade ja avaldustega riigiasutuste, kohalike omavalitsuste ja nende ametiisikute poole. Õigust riigi poole pöörduda võimaldas Eestis juba esimene, 1920. aastal jõustunud põhiseadus: "Eestis on kindlustatud õigus pöörata kaebustega ja palvetega vastavate avalikkude asutuste poole. Pööramiste kaasas ei tohi käia mingi surveabinõu. Vastavad asutused on kohustatud asjale andma seadusliku käigu", sõnastust muudeti 1938. aasta põhiseaduses: "Kodanikel on õigus pöörduda märgukirjadega ja avaldustega asjaomaste riigi- ja muude avalikõiguslikkude asutiste poole. Juriidilistel isikutel on see õigus nende ülesannete ulatuses. Pöördumised ei või omada süüteo tunnuseid."
Ljubov Rebane
Ljubov Rebane (1953. aastani Šagalova; 6. september 1929 Leningrad – 13. juuni 1991) oli Eesti füüsik.
Avaldustele vastamise seadus
Seaduse kujunemislugu
ENSV Ministrite Nõukogu määruse tühistamisega tekkis regulatsioonis ajutine lünk, s.t pöördumistele vastamist ei reguleerinud enam ükski õigusakt. Teisalt, põhiseaduse § 44 ja § 46 seavad tingimuseks, et pöördumistele vastamise regulatsioon kehtestataks seadusega, seega ei saanuks hierarhiliselt madalamal seisev õigusakt enam avaldustele vastamist reguleerida isegi juhul, kui viimane oleks jäänud tühistamata. 11. mail 1994 esitas Riigikogu liige Epp Haabsaar seaduseelnõu "Märgukirjade ja avalduste läbivaatamise korra seadus", mis parlamentaarse töö käigus sai uue nime ning 27. juunil 1994 võeti vastu kui "Avaldustele vastamise seadus".
Ljubov Rebane
Ta lõpetas 1947. aastal Leningradi 78. Keskkooli ja 1952. aastal Leningradi Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna kiitusega.
Vanemad olid teadlased (keemikud), isa Aleksandr Šagalov pälvis Stalini teaduspreemia. Ljubov Rebane oli füüsik Karl Rebase abikaasa, füüsikute Aleksander ja Inna Rebase ema.
Füüsika-matemaatika kandidaat (1962, Tartu Riiklik Ülikool), töö "Взаимная связь концентрационного и температурного тушения люминесценции в некоторых щелочногалоидных кристаллофосфорах"; füüsika-matemaatika doktor (1974, Leningradi Riiklil Ülikool), töö "Простые молекулы как центры люминесценции в кристаллах".
Töötas aastatel 1955–1964 TRÜ-s (assistent), 1964–1981 Eesti NSV TA Füüsika Instituudis (a-st 1966 vanemteadur, 1974–1976 kristallide spektroskoopia sektori juhataja), 1981–1991 Eesti NSV TA Keemilise ja Bioloogilise Füüsika Instituudis (1981–1986 vanemteadur, 1986–1991 peateadur), 1980–1991 ühtlasi TRÜ ja FI laseroptika ühiskateedri professor.
Ta uuris molekulide ja kristallide spektroskoopiat, valguse sekundaarkiirgust, selektiivspektroskoopiat ja kõrgtemperatuurset ülijuhtivust. Oli üks lisandispektrite püsisälkamise avastajaid.
1975. aastal pälvis Eesti NSV riikliku teaduspreemia. 1986. aastal pälvis NSV Liidu riikliku teaduspreemia koos Rein Avarmaa, Anšel Gorohhovski, Roman Personovi, Boris Harlamovi, Jevgeni Alšitsi, Ljudmila Bõkovskaja, Vladimir Maslovi, Jaak Kikase ja Konstantin Solovjoviga töödetsükli "Spektrite püsisälkamine ja keerukate molekulide selektiivspektroskoopia" eest.
Avaldas umbes 120 teadustrükist. Tema nimel on 8 autoritunnistust. Kirjutas peatükid kolmes monograafias.
Viited
1. ENE 6, lk.442; EE 8, lk. 67; EE 14, lk. 418;
2. O развитии физики в советской Эстонии за годы 1945-1966. АН ЭССР ИФиА, Тарту, 1968. с. 120-121;
3. Nõukogude Naine, 1974, nr.4, lk. 18-19;
4. Edasi, 7.sept.1979;
5. Rahva Hääl, 4.dets.1986;
7. Õhtuleht, 15. juuni 1991;
8. Оптика и Спектроскопия, 72, 1992, lk. 519;
9. Ljubov A. Rebane Physics Today, Orbituaries, 45, 1992 lk.137-138.
Egiptuse kassinaeris
Egiptuse kassinaeris (Malva parviflora) on kassinaeriliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Pedersöre vald
Pedersöre on vald Soomes Pohjanmaa maakonnas.
Pedersöres elab 10 940 inimest (31. juulil 2011). Ta on kakskeelne vald, mille elanikest 89,8% räägib rootsi keelt emakeelena ja 9% soome keelt.
Pedersöre piirneb Evijärvi, Kauhava, Kronoby, Larsmo, Jakobstad ja Nykarlebyga.
Valla keskus on Bennäs (soome Pännäinen).
Külad
Nederpurmo, Ytteresse, Edsevö, Forsby, Sandsund, Karby, Katternö, Kyrkoby, Kållby, Lepplax, Lövö, Bäckby, Bennäs (keskus), Lappfors, Sundby, Västersund, Överpurmo, Överesse, Östenso.
Pedersöre kirik
Pedersöre kogudus on Soome vanim kogudus. Esimene kirik ehitati 13. sajandil. Valla praegune kirik ehitati tõenäoliselt aastatel 1515–1520.
pisi|tühi|[[Pedersöre kirik]]
Riis (toiduaine)
Riis on samanimelise taime terad. See on maailma rahvastiku suurima osa peamine toitaine, kuigi tootmise mahult oli see 2017. aastal kolmandal kohal maisi ja nisu järel.
Kultiveerimise ajalugu
Riis kuulub vanimate kultiveeritavate teraviljade hulka. Ligi 12 000 aasta vanused kivistunud riisiterad on leitud Hiinast Hunani provintsist Yuchanyani leiukohast (100 m2 suurune lubjakivist koobas, mis asub viie meetri kõrgusel maapinnast).
Aasias on riisi kodustatud vähemalt kaks korda. Hariliku riisi alamliik Oryza sativa japonica arenes välja Hiina lõunaosas (arvatavalt Jangtse jõe orus), Oryza sativa indica aga India idaosas või Indoneesias. Mõlemad alamliigid kodustati looduslikust liigist Oryza rufipogon ning neid kultiveeriti alguses tavalistele (kuivadele) põldudele. Üleujutatud riisipõllud võeti kasutusele alates aastast 2500 eKr.
Aafrikas kasvatatav Oryza glaberrima kodustati Nigeri jõe lammidel umbes 2000–3000 aastat tagasi. Tema arenes looduslikust liigist Oryza barthii (varem tuntud ka nime all Oryza brevilugata). Tänapäeval kaotab aga kohalik liik järjest rohkem tähtsust, sest seda asendatakse järjest rohkem Aasiast pärit hariliku riisiga, kelle tõid 16. sajandi keskel Aafrikasse portugallased.
Kultuursordid
Tänapäeval arvatakse eksisteerivat ligi 40 000 riisi kultuursorti, kuid täpne arv on teadmata. Üle 90 000 riisinäidise on hoiul rahvusvahelises riisi geenipangas, mida kasutavad uurijad üle maailma.
Riisisorte liigitatakse tärkliserikasteks ja kleepriisiks. Kleepriisi terad on pehmed ja sisaldavad gluteeni ning suhkrut. Tärkliserikaste teradega sordid jagunevad omakorda pika-, keskmise- ja lühikeseteralisteks. Kõige levinumad on maailmas pikateralised riisisordid. Keskmise ja lühiteralisi sorte kasvatatakse veidi jahedamas kliimas, sest nad vajavad pikemat kasvuperioodi. Nende sortide terad pudrustuvad keetmisel.
Riisi kasvatamine
Riisi kasvatatakse kõikides maailmajagudes, troopilises ja lähistroopilises kliimavöötmes, alates 50° põhjalaiusest kuni 40° lõunalaiuseni. Riisitaimed on sooja- ja niiskuselembelised ning väga valgusnõudlikud. Mida paremad on valgustingimused, seda paremat saaki saab.
Sõltuvalt sordist kasvatatakse riisi tavalisel või üleujutatud põllul. Levinum on üleujutatud põldude kasutamine, sest selline põllupidamine annab rohkem saaki. Kagu-Aasias saadakse riisipõllult aastas kaks kuni kolm saaki. Riisitaimed kasvatatakse kõigepealt peenratel ning enne istutust ujutatakse põllud mulla pehmendamiseks veega üle. Seejärel põldusid haritakse, et tõrjuda umbrohtu ja kobestada mulda. Riisitaimed istutatakse käsitsi vee all olevale põllule. Umbes nelja kuu möödudes saak valmib ning enne koristust lastakse veel põllult ära voolata. Pärast saagikoristust istutatakse põllule uuesti teraviljad või liblikõielised taimed, mis küntakse hiljem põllu väetamiseks sisse.
Kasutamine
Kooritud ja lihvitud riisiteri süüakse tavaliselt keedetult või aurutatult. Nii puhastatud riisiterad on aga üsna vitamiini- ja valguvaesed. Kuna Kagu-Aasias kuulub riis kõige olulisemate toiduainete hulka, siis võib sellise riisi pidev ühekülgne tarbimine tekitada inimestel vitamiinivaegust (näiteks beribeerit). Oluliselt toiteelementide, kiudainete ja vitamiinirikkam on nn pruun riis, millelt on eemaldatud vaid söögiks mittekõlbulik väliskest.
Riisist valmistatakse veel jahu, viina (arakk), veini (saket), piiritust ja õlut. Õlgedest valmistatakse paberit ja mitmesuguseid käsitöötooteid, näiteks korve, sandaale, köisi, matte, kübaraid jms.
Keedetud riisi toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Puhastatud (valge) ja puhastamata (pruun) lisanditeta keedetud pikateralise riisi toiteväärtus ja biokeemiline koostis on toodud järgmistes tabelites.
Riia plutoon
Riia plutoon ehk Riia rabakiviplutoon ehk Riia batoliit, ka Riia massiiv, , on Läti ja Eesti aluskorras paiknev süvakivimeist koosnev plutoon, mis oma suuruse tõttu liigitub batoliidiks.
Hiiglaslik Riia batoliit, fanerosoilise settekatte alla maetud Eesti kristalse aluskorra suurim anorogeenne plutoon, mille pindala on 250 × 250 km, asub oma põhiosas Loode-Lätis Liivi lahe ja Kura poolsaare all. Eesti territooriumile ulatub ta oma põhjaosaga, mis on avatud Kuressaares, Ruhnu saarel ja Loode-Saaremaal Tagamõisa poolsaarel Undvas.
Riia plutoon kuulub Fennoskandia paleo-mesoproterosoilisse rabakiviprovintsi.
Tekkimine
Svekofennia kurrutuse ajal 1,9–1,8 miljardit aastat maakoor paksenes. Moodustus Svekofennia kurdmäestik. Tulevane Eesti ala asus selle mägismaastiku keskosas. Pärastine tugev kulutus kärpis maakoore paksust ning tasandas pinnamoodi. Kurdmäestike sisemust moodustanud vahevöö ülaosa ja maakoore alaosa sulasid geoloogilistes protsessides ning maakoore paksus kahanes laiguti 40–50 kilomeetrini.
Maa sügavuses aeg-ajalt tekkival ja magmakambritest ülespoole tungleval magmal õnnestus 1,6–1,5 miljardit aastat tagasi kujunenud kurrutuskompleksi nõrgematest kohtadest läbi tungida. Suurem osa sellest magmast ei jõudnud küll maapinnale ja tardus pikkamööda kümmekonna kilomeetri sügavuses hiiglaslikeks kivimkehadeks. Üks selline kivimkeha ongi Riia rabakiviplutoon.
Tapio Mäkeläinen
Tapio Mäkeläinen (sündinud 1958) on soome kirjanik ja estofiil. Ta on Tuglase Seltsi kultuurisekretär.
Riia plutoon
Koostis
Riia batoliit koosneb porfüürilaadsest rabakivigraniidist, mis on täiesti sarnane Lõuna-Soome rabakivigraniitidega. Sarnaselt tüüpiliste Fennoskandia rabakivi plutoonidega koosneb plutoon nii aluselistest kui ka happelistest magmakivimite intrusiividest.
555 eKr
Aasta 555 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CXCIX (199.) aasta ab urbe condita.
Tapio Mäkeläinen
Ta kirjutab Eesti paikadest soomekeelset reisijuhtide sarja "Tapion matkassa...". 2012. aastal ilmus raamat Pärnust, 2013. aastal Kuressaarest, Tartust, Rakverest ja Lääne-Virumaast.
Riia plutoon
Riia plutooni põhjaosa
Riia plutooni ääreosas esineb happeliste ja aluseliste vulkaaniliste kivimite kompleks. Nii leiti 1983. aastal, et Undva puursüdamik koosneb kvartsporfüürist ja plagioklassporfüriidist.
Riia plutooni põhjaosa graniitporfüür on telliskivipunast värvi, massiivse tekstuuri ja mikropegmatiitse põhimassiga, milles esineb kuni 10 mm suuruseid kaaliumpäevakivi ja plagioklassi idiomorfseid fenokristalle. Fenokristallid moodustavad kivimi mahust umbes 10%. Mikropegmatiitses põhimassis esineb 1–2 mm läbimõõduga tühimikke, mis on osaliselt täitunud kaltsiidi, kvartsi, fluoriidi, albiidi ja kloriidiga. Kaaliumpäevakivi moodustab graniitporfüüri mahust 40–50%.
Undva vulkaanilise kompleksi puurläbilõige algab kvartsporfüüriga, mida on läbitud 31,6 m. Kvartsporfüür on pruunikaspunane või roosakas, massiivse tekstuuriga ning peeneteralise põhimassiga, mis koosneb kvartsist (30–40%), päevakivist (40–50%), maakmineraalidest (hematiit, magnetiit), kloriidist, apatiidist ja klaasjast ainesest.
Bebhionn
Bebhionn või Saturn XXXVII (esmane tähis S/2004 S 11) on üks Saturni kaaslane.
Selle avastasid Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden, kes teatasid selle Saturni kaaslase olemasolust 4. mail 2005 vaatluste põhjal, mida tehti 12. detsembrist 2004 kuni 9. märtsini 2005. 2007. aasta aprillis pandi talle iiri mütoloogiast võetud nimi kauni sünni- ja sünnitusjumalanna Bé Findi järgi.
Bebhionni läbimõõt on umbes 6 km ning ta tiirleb ümber Saturni keskmisel kaugusel 16 898 000 km. Ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal ligikaudu 820,130 ööpäeva. Orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 41° (18° Saturni ekvaatori tasandi suhtes) ja ekstsentrilisus 0,333. Pöörlemisperiood on kosmoseaparaadi Cassini andmetel umbes 16 tundi.
Boris Minț
Boris Minț (vene keeles Борис Минц Boriss Mints; sündinud 24. juulil 1958 Rîbnițas) on Venemaa ettevõtja, miljardär, Venemaa Föderatsiooni 1. klassi tõeline riiginõunik.
Emigratsioon
2018. aastal Ühendkuningriiki siirdunud Minț elab 2022. aasta augustikuu seisuga koos perega samas.
Eesti NSV teeneline koor
Eesti NSV teeneline koor on Eesti NSVs välja antud aunimetus.
Aunimetust andis Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium kooridele eriti kõrge taseme, loomingulise tegevuse ja suurte teenete eest eesti nõukogude koorikultuuri arendamisel.
Inga Raitar
pisi|Inga Raitar 2021. aasta Kirjandustänava festivalil Inga Raitar (sündinud 17. detsembril 1966 Võrumaal Väimelas) on eesti ajakirjanik ja kirjanik, kirjastuse Legend asutaja ning imago- ja suhtekorraldusettevõtte OÜ I.R.A. omanik.
Hariduskäik
1985–1990 õppis ta Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjandusosakonnas, mille lõpetas magistrikraadiga. 2000–2001 õppis ta Tartu Ülikoolis meediat, kommunikatsiooni, suhtekorraldust ja imagoloogiat.
Who See
Who See (ka Who See Klapa) on Montenegro hiphopduo, kuhu kuuluvad Dejan Dedović (esinejanimega Dedduh või Deda) ja Mario Đorđević (esinejanimega Noyz).
Duo alustas tegevust 2002. aastal.
2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malmös esindas duo koos laulja Nina Žižićiga Montenegrot lauluga "Igranka". Laul sai oma poolfinaalis 41 punktiga 12. koha ega pääsenud finaali.
‎
Euteelia
Enamik euteelilisi organisme on mõõtmetelt väga väikesed.
Euteelilised on näiteks paljud keriloomad, loimurid, ripskõhtsed, rombloomad ja ümarussid.
Varbuss (C. elegans) on tuntuim euteeliline liik. Täiskasvanud hermafrodiitsel varbussil on 959 rakku, täiskasvanud isasel isendil aga 1031.
Fessenheimi tuumaelektrijaam
pisi|Fessenheimi tuumajaam (2010). Fessenheimi tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Prantsusmaal Saksamaa piiri lähedal Haut-Rhini departemangus Fessenheimi vallas.
Jaama ehitamist alustati aastal 1970, tööle hakkas see 1978. aasta alguses. See on Prantsusmaa vanim tuumaelektrijaam.
Tuumaelektrijaamas on kaks 920 MW reaktorit (sellega on jaama koguvõimsus 1840 MW).
Jaam on kavandatud sulgeda 2017. aastal paljude jaamaga seotud riskide tõttu. 2018. aasta novembris teatas Prantsusmaa president Emmanuel Macron, et jaam suletakse 2020. aasta kevadel.
Windauer Ache
Windauer Ache on mägioja Tiroolis Austrias, maalilises Windautali orus Kitzbüheli Alpides.
Windauer Ache algab Reinkarseest u 2200 m kõrgusel merepinnast, Kröndlhorni jalamilt ja selle keskjooks kulgeb umbes 4 km ulatuses kuristikus. Hopfgartenis suubub Windauer Ache oru kitsas punktis Brixentaler Achesse; Brixentaler Ache omakorda suubub Wörgli juures Inni.
Windauer Ache voolab läbi Westendorfi ja Hopfgarteni valdade.
Windauer Ache on väga populaarne kärestikusõitjate hulgas.
Suurvesi
2006. aasta juuli lõpus tekitas tugev torm tohutuid kahjustusi kogu Windau orus. Windauer Ache üleujutus rebis ära ojakalda, sillad ja teelõigud. Kahjude likvideerimiseks ning samaaegseks kaldatugevdamiseks ja jõe reguleerimiseks kulub ligikaudu 860 000 eurot.
Surnud 17. septembril
Siin loetletakse 17. septembril surnud tuntud isikuid.
Rõuge Kõrbjärv
Kõrbjärv (ka Rõuge Kõrbjärv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Soekõrdsi külas. Veekogu pindala on 1,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 553 m.
Toomas Huik (tõlkija)
Toomas-Valter Huik (29. märts 1931 – 25. august 2020) oli eesti tõlkija ja toimetaja.
Huik õppis Tartu Ülikoolis eesti kirjandust. 1952. aastal pälvis auhinna tema eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedris kirjutatud võistlustöö "Fr. R. Faehlmann ja Tartu Ülikool".
Toomas Huik on töötanud Eesti Riikliku Kirjastuse ilukirjanduse toimetuses.
557 eKr
Aasta 557 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CXCVII (197.) aasta ab urbe condita.
C.D. Guadalajara
Club Deportivo Guadalajara on Mehhiko elukutseliste jalgpalliklubi, mis asub Jalisco osariigis Guadalajara linnas.
Chris Miller
pisi|Chris Miller (2011) Christopher Miller (sündinud 1968) on Ameerika Ühendriikide animaator ja lavastaja.
Vaktsiin
Vaktsiin on bioloogiline preparaat, mille abil on võimalik omandada immuunsus kindlale haigusele.
Tavaliselt sisaldab vaktsiin toimeainet, mis esindab haigust tekitavat mikroorganismi ning on tihti saadud nõrgestatud või surmatud mikroobivormidest, nende toksiinidest või mõnest nende pinnal olevast valgust. Organismi immuunsüsteem tuvastab toimeaine kui ohtliku, hävitab selle ja salvestab info selle ohtliku toimeaine kohta, et hiljem oleks haigust tekitavate mikroorganismidega lihtsam võidelda.
Lisaks ennetavatele vaktsiinidele on väljatöötlemisel ka ravivaktsiinid, mida juba praegu kasutatakse näiteks kasvajate ravis.
Vaktsiini manustamine on vaktsineerimine.
Vaktsiinide tüübid
Vaktsiine saab jaotada immuunvastust tekitava aine ja kaitsva immuunsuse kujunemise protsessi järgi erinevalt.
Surmatud vaktsiinid
Surmatud vaktsiinides on immuunvastust tekitav antigeen surmatud kujul. Need on organismile infektsiooni mõttes kahjutud ja reaalset haigestumist ei põhjusta. Immuniseerimisel tekkiv mälu on nõrgem ja seetõttu on vaja korduvat vaktsineerimist. Sellised vaktsiinid on IPV (poliomüeliidivaktsiin), A-hepatiidi vaktsiin, marutaudi vaktsiin ja enamik gripi vaktsiine.
Nõrgestatud vaktsiinid
Nõrgestatud vaktsiinides on immuunvastuse tekitajad elusad nakkustekitajad, millel on võimalikult väike virulentsus ja mis on inimesele kahjutud, kuid tekitavad siiski vajaliku immuunvastuse. Nõrgestatud vaktsiinide tekitatud immuunsus on kestvam ja mälu pikem kui surmatud vaktsiinide tekitatud immuunsusel. Seda tüüpi vaktsiine ei tohi kasutada nõrgestatud immuunsüsteemiga inimestel, kuna neil võib välja kujuneda raske kuluga infektsioon. Sellised vaktsiinid on tuberkuloosi-, polioviiruse-, mumpsi- ja punetiste vastased vaktsiinid.
Alaühikuvaktsiinid
Alaühikuvaktsiinides on immuunvastust tekitavaks komponendiks osa haigust tekitavast organismist. Selleks võib olla valk, lipiid või polüsahhariid. Selline vaktsiin on B-hepatiidi vastane vaktsiin.
Toksoidvaktsiinid
Toksoidvaktsiinides on antigeenseks komponendiks haigustekitajalt eraldatud toksiin, mis on muudetud inimesele mittetoksiliseks, kuid on säilitanud oma antigeense toime. Sellised on teetanuse- ja difteeriavaktsiinid.
Kombineeritud vaktsiinid
Kombineeritud vaktsiinid tekitavad inimeses immuunsuse kas mitme haigustekitaja vastu või sama haigustekitaja eri serotüüpide vastu. Tuntuimad mitmikvaktsiinid on tetanuse-difteeria-läkaköhavaktsiin ja PPV-23 (pneumokoki polüsahhariidne vaktsiin).
Süsteemitarkvara
Süsteemitarkvara on arvutiprogrammide kompleks, mis pakub platvormi rakendustarkvara programmidele. Süsteemitarkvarad on operatsioonisüsteemid, nagu macOS, Linux, Android ja Microsoft Windows, arvutusteaduse tarkvara, mängumootorid, tööstusautomaatika tarkvara ja tarkvara teenusena.
Rakendustarkvara on suunatud kasutajale, näiteks võimaldab luua tekstidokumente, mängida mänge, kuulata muusikat või Internetis surfata. Alati ei ole selge, kas tarkvara on süsteemitarkvara või rakendustarkvara. Paljud operatsioonisüsteemid installitakse näiteks koos integreeritud rakendustarkvaraga. Rakendusprogrammi ei loeta süsteemitarkvaraks, kui teda saab arvutist eemaldada ilma, et see mõjutaks teiste tarkvarade tööd. Erandiks on siin veebibrauserid, nagu Internet Explorer, mida Microsoft peab süsteemitarkvaraks, sest seda ei saa desinstallida. Samuti on Chrome OS ja Firefox OS puhul ainus kasutajaliides veebibrauser ja selle kaudu ka ainuke viis teisi rakendusi kasutada.
Keskne süsteemitarkvara on operatsioonisüsteem (Microsoft Windows, macOS, Linux), mis korraldab arvuti osade omavahelist koostööd, sidet arvuti sisend-väljundseadmetega ja võimaldab kasutada rakendustarkvara programme. Operatsioonisüsteemi tuum suhtleb vahetult riistvaraga, samuti korraldab suhtlust välismäludega ja programmidega.
Seadmedraiverid, sealhulgas baasvahetussüsteem (BIOS) ja seadme püsivara, teenindavad ja juhivad riistvara, mis on arvutisse sisse ehitatud või sellega ühendatud.
Kasutaja suhtleb operatsioonisüsteemiga graafilise kasutajaliidese vahendusel. Kuigi see on osa operatsioonisüsteemist, võib seda pidada rakenduseks, seega mitte süsteemitarkvaraks.
Nogu karjäärilump
Nogu karjäärilump (ka Nogupalu karjäär, Nogopalu karjäär) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Nogu külas. Veekogu pindala on 1,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1051 m.
Perspektiiv
Perspektiiv on ruumilise vaate kujutamine tasapinnal nii, et näiliselt säilib ruumilisus. Perspektiivi iseloomustab põhimõte: mida kaugemal on objekt vaatlejast, seda väiksemana on ta pildil kujutatud, ning mida lähemal on objekt vaatlejale, seda suuremana on ta pildil kujutatud.
Lühendamise efekt (foreshortening) on visuaalne efekt või optiline illusioon, mille tõttu objekt või distants tundub lühem kui see tegelikult on, sest see on kallutatud vaatleja suunas.
Ajalugu
perspektiivi ei kujutatud. Objektide suurus sõltus tegelase või eseme tähtsusest. Kõige tähtsamad isikud kujutati kõige suurematena. Näiteks vanad egiptlased ei tundnud perspektiivi, kaugemad esemed asetati maalil esimeste kohale. Uskumuste ja rangete seadustele tõttu püsis Egiptuse maalikunst umbes kaks ja pool tuhat aastat peaaegu muutumatuna.
Hiina kunstnikud hakkasid (lihtsama tehnikaga) perspektiivi kasutama esimesel või teisel sajandil.
Perspektiivi arengut loetakse alanuks 5. sajandil Antiik-Kreekas. Rooma seinamaalid on säilinud tuha alla mattunud Pompeis, kus kujutati juba perspektiivi. Esimese teadaoleva kunstiteose, kus oli kasutatud lineaarset perspektiivi, lõi F. Brunellesh 1415. aastal. Ta märkas, et kõik jooned koonduvad horisontaalil. Peagi hakkasid ka teised itaalia kunstnikud oma teostes lineaarset perspektiivi kasutama. Masaccio, esimene suur kunstnik varajasel renessansiperioodil, kasutas esmakordselt oma teostes kõiki perspektiivi reegleid. 15. sajandiks olid maalid tänu perspektiivile palju realistlikumad. Renessansiajastu tuntumad kunstnikud Leonardo, Michelangelo, Raffael, Botticelli ja Donatello kasutasid oma loomingus perspektiivi.
Ühe punkti perspektiiv
Joonis on ühe punkti perspektiivis siis, kui horisondi joonel on ainult üks kahanemispunkt. Seda tüüpi perspektiivi kasutatakse tavaliselt selleks, et vaadelda eri objekte nende esiküljelt. Näiteks tänavat, raudteed, koridori või hooneid. Kõik objektid, mis on võimalik joonestada paralleelsete või ristsirgete joontega, saab kujutada ühe punkti perspektiivina. Paralleelsed jooned ühenduvad kahanemispunktis.
Kahe punkti perspektiiv
Joonis on kahe punkti perspektiivis siis, kui horisondijoonel on kaks kahanemispunkti. Joonise peal võib need punktid asetada ainult horisondi joone peale. Kahe punkti perspektiivis saab joonistada samu objekte, mis ühe punkti perspektiivis, kuid nüüd on objektid pööratud nende nurkade peale. Näiteks maja nurk või lahku läinud tee rada. Üks punkt määrab ühe poole paralleelsed jooned ja teine punkt määrab teise poole paralleelsed jooned. Vaadeldes maja kahaneks see kahes suunas, üks ühte kahanemispunkti ja teine teise kahanemispunkti.
Kolme punkti perspektiiv
Kolme punkti perspektiivi kasutatakse enamasti hoonete vaatlemisel pealt või alt vaates. Lisaks kahe punkti perspektiivi joontele lisandub kolmas punkt kuhu jooksevad kõik vertikaalsed jooned. Kui objekti vaadelda ülalt, tehakse kolmas punkt horisondi joone alla. Kui objekti vaadeldakse alt üles, tehakse kolmas punkt horisondi joone peale.
0-punkti perspektiiv
Kuna kahanemispunkt eksisteerib ainult siis, kui eksisteerivad paralleelsed jooned, siis perspektiiv, kus puuduvad kahanemisjooned, esineb siis, kui vaadeldakse sirgjoonetut stseeni. Kõige rohkem esineb 0-punkti perspektiivi looduses, sest seal puuduvad paralleelsed jooned.
Vähirakk
Vähirakuks (inglise keeles cancer cell) nimetatakse mõnede loomade (tõenäoliselt ainuõõssete hõimkonnast alates) rakusiseste genoomimuutuste tagajärjel kujunenud ja iseseisvalt talitlevat rakutüüpi, mis võib kontrollimatult, invasiivselt ja infiltreerivalt ümbritsevatesse kudedesse vohada, kasvajakoldeid moodustada, metastaase anda ning vähktõbe ja surma põhjustada.
1. Tuumake
2. Tuum
3. Ribosoom
4. Vesiikul
5. Karedapinnaline tsütoplasmavõrgustik
6. Golgi kompleks
7. Tsütoskelett
8. Siledapinnaline tsütoplasmavõrgustik
9. Mitokonder
10. Vakuool
11. Tsütoplasma
12. Lüsosoom
13. Tsentrosoom (tsentriool)]]
Tuumake
Vähiraku tuumas asuvates tuumakestes aset leidvaid rakutsükli muutusi seostatakse rakkude soovimatu paljunemise ja tumorigeneesiga.
Tsentrosoom
Tsentrosoomid on loomarakkudes mikrotuubuleid organiseerivad keskused, milles paiknevad tsentrioolid. Tsentrosoomide funktsioonide kohta teatakse vähe, kuid arvatakse, et nende hulka kuuluvad kromosoomipaaride lahutamine meioosis ning tsütoplasma ja rakuorganellide lõpliku jagunemise tagamine pärast rakutsükli lõppemist.
1914. aastal pakkus Theodor Boveri välja teooria, mis sidus tsentrosoomide amplifikatsiooni ja kromosomaalse ebastabiilsuse teket pahaloomuliste kasvajarakkude arenguga.
Retseptorid
Eri tüüpi vähirakkudel on tuvastatud opioidiretseptoreid. Nende retseptorite roll vähirakkude kasvus ja migratsioonis ei ole selge.
Teke
Vähirakkude täpseid arengu- ja taandarengumehhanisme ei tunta.
Vähkitekitavaid mutatsioone on tuvastatud paljudes geenides. Vähi kujunemisega seotud geenid liigitatakse kahte põhirühma: onkogeenid ja kasvajavastased geenid.
Genoomimuutused võivad tekkid kromosoomide või DNA tasemel. Raku võivad vähirakuks muuta mutatsioonid jagunemist, kasvu, diferentseerumist ja programmeeritud rakusurma juhtivates geenides, mille tagajärjel rakk muutub käitumiselt pahaloomuliseks.
Enamasti ei ole kasvajarakkude kontrollimatu vohamine põhjustatud üksikust protoonkogeeni aktiveerumisest või tuumori supressorgeeni inaktivatsioonist (punktmutatsioonid), vaid mitmest koosesinevast mutatsioonist.
Patofüsioloogia
Vähkkasvajate koed on valdavalt monoklonaalsed, pärinedes ühest emarakust, mis on saanud kasvueelise.
Vähiraku tundemärgid on järgmised:
Teatud vähirakud toodavad immunoglobuliine.
Arvatakse, et vähirakul on palju sarnasusi tüvirakkudega ja et vähirakud võivad paljuneda kõigis kudedes.
Paraneoplastilised sündroomid
Paraneoplastilisi sündroome kutsuvad esile vähirakkude eritatud signaalmolekulid (hormoonid, peptiidid, tsütokiinid, immunoglobuliinid jt) ja nende põhjustatud immuunreaktsioonid.
Biokeemia
Puriini ja pürimidiini süntees on vähirakkudes ülesreguleeritud.
Vähirakkude adenosiintrifosfaadi sisaldus on võrreldes normaalsete rakkudega suur.
On leitud, et rakukolesterool sünteesitakse kas vähirakus endas või tõmmatakse rakku keskkonnast. Kolesterooli vastuvõttu vahendavad kõrgtihedusega lipoproteiinide püüdurretseptorid SR-BI (scavenger receptor class B member 1) ja väikse tihedusega lipoproteiinid (LDL). Normaalsetes kudedes ekspresseeritakse SR-BI-d maksas ja steroidogeensetes kudedes, kus kolesterool on vajalik steroidhormoonide sünteesiks. On tõendeid selle kohta, et SR-BI mängib rolli eesnäärme kartsinoomi välja kujunemisel.
Glutatioon
Kui kasvaja on välja kujunenud, siis võib glutatiooni suurenenud sisaldus vähirakkudes kaitsta neid kemoteraapiaravimite eest.
Vähkkasvajas on glutatiooni metabolismil nii inhibeeriv kui patogeenseid protsesse edendav roll. Arvatakse, et glutatioonil on tähtis roll kartsinogeenide detoksifitseerimisel. Rakusisese glutatiooni suurem kogus vähirakkudes suudab vähendada erinevate kemoteraapiaagensite kahjulikku toimet.
Kasvaja kasvutegur beeta
Kasvaja kasvutegur beeta (TGFβ) on tsütokiin, mis mõjutab rakkude kasvu ja diferentseerumist.
Karolinska Instituudi teadlased on leidnud, et just see tsütokiin tekitab vähiraku pinnale valgete verelibledele omaseid retseptoreid, mis võimaldavad vähirakkudel pääseda immuunjärelevalvele märkamatult lümfisüsteemi.
Onkoloogia
Pahaloomuliste kasvajarakkude diferentseerumisastme ja haiguse kliinilise kulu alusel jagatakse kasvajad healoomulisteks, piirpahaloomulisteks ja pahaloomulisteks.
Nina Žižić
Ta esindas koos ansambliga Who See Montenegrot 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Malomös lauluga "Igranka". Laul sai oma poolfinaalis 41 punktiga 12. koha ega pääsenud finaali.
Elsa Lamp
Elsa Lamp (aastani 1935 Elsa Morgen; 15. november 1913 Tartu – 24. märts 2009 Tartu) oli eesti laulja (sopran).
Ta õppis 1932–1935 Tartu Ülikoolis majandust ja 1935–36 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis laulmist (Rudolf Jõksi klass). Töötas 1935–44 mitmel pool raamatupidajana. Oli 1944–1946 Vanemuise koorilaulja, 1946–63 solist ning 1960–70 trupijuht, 1968–70 ühtlasi kontsertmeister.
Oli 1945–47 Eesti meistrivõistlustel tennise paarismängudes medalivõitjaid.
Eesti Teatriliidu liige (1951).
Isiklikku
Abikaasa Valter Lamp (1912–2003) oli eesti tennisist ja ärimees; nende poeg Jüri Lamp on matemaatik ja endine tennisist, teine poeg Peeter Lamp on tennisist ja treener.
Tom McGrath
pisi|Tom McGrath (2010) Thomas McGrath (sündinud 7. augustil 1964 Lynnwoodis) on Ameerika Ühendriikide animaator, näitleja, lavastaja ja stsenarist.
Säilik
Säilik on alusüksus arhiivihalduses. See on üksikarhivaal või arhivaalide kogum.
Arhiivi füüsilise korrastamise käigus moodustatakse toimikutesse kogunenud arhivaalidest säilikud. Füüsilise korrastamise käigus eemaldatakse mittearhiiviaines: metall, kile, mittevajalikud märkmepaberid ning tühjad lehed. Säilik moodustub, kas ühe või mitme asjaajamisperioodi vältel või asja menetlemise jooksul samasse sarja ladestunud arhivaalidest, või ka üksikarhivaalist. Kui toimik korrastatakse vastavalt Rahvusarhiivi (RA) juhistele, siis saab sellest säilik. Igal säilikul peab olema kinnituskirje, ees valge leht ja säiliku kaanele kantud säiliku pealkiri, piirdaatumid, lehtede arv, sarja tähis, arhiivi tähis, säiliku number ja fondi number (selle annab Rahvusarhiiv).
Juhul kui säilikus paiknev arhiiviaines kuulub ühte ja samasse sarja, kirjeldatakse see tavaliselt arhivaali tasandil üksikkirjeldusena.
Fiskaalunioon
pisi|Euroopa fiskaaluniooniga ühinenud riigid (sinine + roheline) Fiskaalunioon ehk eelarveliit on mõiste, mis märgib suveräänsete riikide või föderaalriigi eelarvepoliitika integreerimist nii, et osa või kogu maksu- ja/või eelarvepoliitiliste otsuste langetamisest antakse üle liikmes- või osariikide valitsustest kõrgemate volitustega institutsioonile. See institutsioon võib saada oma volitused kas nende riikide valjatelt otse või suveräänsete riikide valitsusi esindavatelt isikutelt (tavaliselt rahandus- või peaministrid), kes osalevad institutsiooni otsustusprotsessis. Fiskaaluniooni eesmärgiks võib olla liikmesriikide arengutaseme ühtlustamine, riskide jagamine, võimu tsentraliseerimine ja/või rikkuse ülekandmine.
Fiskaaluniooni saab finantseerida riikide rahaeraldistega, mille arvestamise meetodis ja suuruses lepitaks kokku või siis võimu teostavale institutsioonile delegeeritud õigusega, kehtestada ja koguda ise maksusid või õigusega emiteerida oma võlakirju. Näiteks EL institutsioonide tegevuskulud kaeti seni liikmesriikide poolt kogutud tollimaksu ja lisandunud väärtuse maksu (Eestis nimetatakse seda käibemaksuks) ülekantud eraldistega, kuid alates 2021. aastast anti talle õigus kehtestada ja koguda plastikumaksu. Aastal 2021 planeeritakse ka EL institutsioonide võlakirjade müüki turule.
Fiskaaluniooni vahendeid saab kasutada ühenduse liikmesriikide arengut takistavate tegurite kõrvaldamiseks, oluliste transporditeede rajamiseks või uuendamiseks, liikmesriikide arenguerisuste vähendamiseks ja erakorralistest õnnetustest või kriisidest tekkinud kulude katmiseks. Sügavama integratsiooni korral hakatakse tegema ka püsivaid tuluülekandeid rikkamatest või parema maksude kogumise võimega riikidest vaesematesse või halvema haldusvõimega riikidesse.
Euroopa fiskaalunioon
Euroopa fiskaalunioon loodi 9. detsembril 2011 toimunud Brüsseli tippkohtumisel, mille käigus otsustasid euroala riikide ja veel kaheksa liikmesriigi peaministrid (Eestist Andrus Ansip)  laiendada senise Euroopa Majandus- ja Rahaliidu (EMU) fiskaaluniooniks, mis muuhulgas sisaldas võlapidurit ja sanktsioone riikidele, mis kokkulepitud kodukorda rikuvad. Selle liiduga ei ühinenud Tšehhi Vabariik ja Horvaatia, samuti Suurbritannia ja Taani, kes Maastrichti lepingu sõlmimisel loobusid euro kasutuselevõtust.
Fiskaaluniooni aluslepingut tuntakse nime all: Majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise leping. Selle lepingu kohaselt
Kui ELi liikmesriigid ei täida neid nõudeid, võidakse nad kaevata Euroopa Liidu Kohtusse. Kohus võib kehtestada finantssanktsioonid riikide suhtes, kes tema otsuseid ei täida. Valitsused peavad kehtestama automaatse korrigeerimismehhanismi, mis rakendub tasakaalus eelarve nõudest kõrvalekaldumisel. See tähendab, et kui eelarvetasakaal lahkneb kavandatud tasemest, rakenduvad automaatselt parandusmeetmed. Erandjuhtudel, näiteks järsu majanduslanguse korral, võidakse riike tasakaalus eelarve nõudest ajutiselt vabastada. Kui valitsemissektori võlg on stabiilsuse ja kasvu pakti kontrollväärtusest (60 % SKPst) tunduvalt väiksem, võidakse lubada suuremat struktuurset eelarvepuudujääki (kuni 1 % SKPst).
Vastavalt valitsustevahelisele lepingule kohustuvad ELi liikmesriigid Euroopa Liidu Nõukogus hääletamisel võtma vastu komisjoni ettepanekud ja soovitused ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta muutmata kujul – kui nad ei hääleta kvalifitseeritud häälteenamusega sellise otsuse vastu. Valitsustevahelise lepingu kohaselt peavad valitsused andma komisjonile ja Euroopa Liidu Nõukogule eelnevalt aru oma riiklike võlakirjade väljaandmise (vahendite hankimine võlakirjaomanikelt laenamise teel) kavast. Neil tuleb tagada, et eelnevalt arutatakse või koordineeritakse omavahel kavandatavaid olulisemaid majandusreforme. Käesolevas lepingus käsitletakse ka euroala juhtimist. Näiteks tuleb pidada aastas vähemalt kaks euroala riikide riigipeade ja valitsusjuhtide tippkohtumist (ehk euroala tippkohtumist).
Nimetatud dokument allkirjastati 2. märtsil 2012 (s.h ka Horvaatia) ja see ratifitseeriti 1. aprillil 2014. Alates 1. jaanuarist 2014 peavad fiskaaluniooniga ühinenud liikmesriigid esitama oma järgmise aasta eelarve EL Komisjonile ja EL Nõukogule kinnitamiseks.
Tartu Poeglaste Gümnaasium
Tartu Poeglaste Gümnaasium oli poiste reaalkallakuga riigigümnaasium Tartus.
Kool loodi 1931. aastal suletud Tartu Poeglaste Reaalgümnaasiumi ja Tartu Tehnikagümnaasiumi asemele.
Kooli vormimüts oli tumesinine kollaste kantidega.
Jaan Metua
Jaan Metua (27. jaanuar 1889 Arandi talu, Kuivajõe vald – 22. oktoober 1945 Alavere, Harjumaa) oli eesti teatrikunstnik, lavastaja ja dramaturg.
Jaan Metua on maetud Kose kalmistule.
Elulugu
Jaan Metua sündis ehitusmeistri pojana 27. jaanuar (vkj 15. jaanuaril) 1889. Ta õppis Alavere vallakoolis ja Kose-Uuemõisa ministeeriumikoolis. Käis Tallinnas mitmesugustel kursustel, osales laulukoori ja näiteseltskonna tegevuses. 1907–1916 töötas Estonias dekoraatori, koorilaulja ja näitlejana. Esimese maailmasõja ajal mobiliseerituna võttis ta osa sõjaväeteatri asutamisest Novgorodi kubermangus Selisinski alevis.
Pärast sõda töötas taas Estonias. Aastatel 1920–1922 töötas näitejuhi ja dekoraatorina teatris Apollo, 1923 Paul Pinna rahvateatris. 1924–1930 töötas Kuressaare teatris näitejuhi, dekoraatori ja näitlejana. 1926 haigestus Jaan Metua gangreeni ning tal amputeeriti jalad (1926 ja 1931). Jaan Metua jätkas töötamist näitejuhi kohusetäitjana ning Kuressaare Eesti Seltsi haruseltside teatrinõunikuna. Juba ratastoolis olles maalis ta teatridekoratsioone ning kirjutas näidendeid ja artikleid. 1937. aastal kolis ta elama kodukohta Alaverre, kus 22. oktoobril 1945 suri.
Looming
Metua kirjutistes domineerivad Eesti-ainelised naljamängud, näiteks "Jüri Rumm", "Radivere piimavedu" ja "Seljataga: Nuustaku isamaapäästjad". Oma näidendeis piitsutas Jaan Metua ühiskondlikku tagurlust, mõisnikke ja pastoreid ning teisi võimukandjaid. Ta on kirjutanud kakskümmend lavastust, millest üheksa on kirjastanud Taavet Mutsu. Metua varasemates töödes domineerib jantlik element ja kujutuse pinnalisus, hiljem osutas ta dramaturgilisele teostusele suuremat tähelepanu, kuid tema väikelavadele mõeldud loomingu kunstiline väärtus ei ole kõrge.
"Valge laev"
1932. aasta 15. märtsi Meie Maas kirjutab Kurt Saar: ""Valge Laev" käsitleb 1905. aasta sündmusi ühes Tallinna lähedal asuvas mõisas, mis, nagu autor ütleb, lõppes 11 inimese surmaga, oli väga masendav ja annab ainet mitme draama jaoks, kuid käesolevas teoses on sellest üle mindud võimalikult lühidalt. Autor on tabavalt ja loomutruult kirjutanud mässumehi ja toonud lavale tõelisuse. "Valge Laeva" peamotiiv on moonameeste õiguseotsimine mõisnikult, mis aga lõppes väga kurvalt. Jaan Metua andis kõigiti draamale vastava lavastuse, lastes end juhtida näidendi sisemisest toest."
Elsassi soomukas
Elsassi soomukas (Orobanche alsatica) on soomukaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Oleksandr Kuzmuk
Oleksandr Kuzmuk (ukraina keeles Олекса́ндр Іва́нович Кузьму́к; sündinud 17. aprillil 1954) on Ukraina sõjaväelane ja poliitik.
Töökäik
Ta oli Ukraina kaitseminister aastatel 1996–2001 ja 2004–2005.
2022. aasta veebruaris liitus vabatahtlikuna Ukraina territoriaalkaitsejõududega.
Kolmas Maailm
pisi|Esimene Maailm (sinine), Teine Maailm (punane) ja Kolmas Maailm (roheline), 1970. aastate keskpaik Kolmas Maailm (ka enamusmaailm) on mõiste, mille all mõeldakse enamikku Aasia, Aafrika ja Ladina-Ameerika ning Kariibi mere riike, millest paljud olid 20. sajandi keskpaigani kolooniad. Tänapäeval on need riigid madalama industrialiseerimisastmega ning elustandardiga kui Esimese Maailma riigid.
Algul kandis mõiste Kolmas Maailm positiivset ideed, et majanduslikult võivad need riigid areneda erinevalt Esimesest ja Teisest Maailmast. Hiljem on aga mõiste omandanud negatiivse tähenduse ning seda on seostatud kehvade elamistingimuste, suurte sotsiaalsete kontrastide, majandusliku stagnatsiooni ja poliitilise ebastabiilsusega. Samas on uute tööstusriikide tekkimine ja samal ajal paljude riikide vaesumine või stagnatsioon muutnud mõiste Kolmas Maailm mõttekuse küsitavaks, sest see on liiga laiaulatuslik (sellest ka mõnikord kasutatud sünonüüm "enamusmaailma").
Mõiste päritolu
Mõiste võttis kasutusele prantsuse demograaf Alfred Sauvy (1898–1990). Edaspidi hakati Kolmandaks Maailmaks nimetama eelkõige neid riike, mis 1961. aastal ühinesid Mitteühinemisliikumiseks ja end ida-lääne vastasseisust distantseerisid. Prantsuse koloonias Martinique'is sündinud poliitik ja psühhiaater Frantz Fanon (1925–1961) tegeles kogu elu rassismi ja kolonialismi ületamise teemadega. Teoses “Selle maailma neetud” võrdsustas ta Kolmanda Maailma allasurutud, vähearenenud maailmaga. Sellest alates kinnistus see majanduslikult vähearenenud riikide nimetus kõnekeeles.
Michael Amir Murillo
Michael Amir Murillo Bermudez (sündinud 11. veebruaril 1996 Panamás) on Panama jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Belgia kõrgliigaklubis Anderlecht ja Panama jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Panama klubis San Francisco, debüteerides Panama kõrgliigas hooajal 2014/15.
2017. aasta veebruaris läks ta laenule Major League Socceri (MLS) klubisse New York Red Bulls. Esimese värava lõi ta Red Bullsi meeskonnas 29. juulil 2017 mängus Montreal Impacti vastu. 2017. aasta novembris sõlmis ta Red Bullsiga püsiva lepingu. 2018. aastal osales Murillo MLS-i tähtede mängul.
2019. aasta detsembris lepiti Murillo üleminek Red Bullsist Anderlechti.
Panama jalgpallikoondises tegi Murillo debüüdi 15. märtsil 2016 sõprusmängus Nicaragua vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises mängus 27. aprillil 2016 sõprusmängus Martinique'i vastu. Ta on kuulunud Panama koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2017. ja 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il.
Francisco Portillo
pisi|Francisco Portillo 2019. aastal [[Getafe CF|Getafe särgis]] Francisco Portillo Soler (sündinud 13. juunil 1990 Málagas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Getafe.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Málaga CF. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Hispaania kõrgliigas 24. jaanuaril 2010 mängus Madridi Reali vastu. Klubi põhikoosseisus kindlus ta koha hooajal 2012–13. Samal hooajal, 15. septembril 2019 lõi ta mängus Levante UD vastu oma esimese värava Hispaania kõrgliigas.
2015. aasta jaanuaris läks ta Málagast laenule Hispaania esiliiga klubisse Real Betis. Pärast samal aastal Hispaania kõrgliigasse jõudmist sõlmis ta klubiga püsiva lepingu.
Paper Roses
"Paper Roses" on Fred Spielmani ja Janice Torre'i kirjutatud laul.
Laulu algmeloodi pärineb Franz Schuberti 1818. aastal loodud palast "Lob der Tränen" ("Pisarate kiituseks").
Esimesena laulis "Paper Rosesi" kuulsaks 1960. aastal ameerika laulja Anita Bryant. Bryanti esituses jõudis "Paper Roses" USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 viiendale kohale ja Suurbritannias 24. kohale. "Paper Roses" jäi ka Bryanti kõige edukamaks singliks Billboardi edetabelis. Laul oli lisaks tema teisel stuudioalbumil "Hear Anita Bryant in Your Home Tonight!".
Teist korda laulis "Paper Rosesi" kuulsaks 1973. aastal Marie Osmond, kes on Osmondide vendade (The Osmonds) õde. Osmondi kantripopilik "Paper Roses" ilmus singlina 25. augustil 1973. Lisaks oli see tema sama aasta septembris ilmunud debüütalbumi nimisingliks. Osmond oli laulu salvestamise ajal vaid 13-aastane. 1973. aasta novembris jõudis "Paper Roses" Billboardi kantrisinglite edetabelis Hot Country Songs esikohale. 14-aastaselt sai Osmond kõige nooremaks, kel on olnud kantrisinglite edetabelis esikohasingel (seda rekordit hoiab ta siiani). Edetabelis Hot 100 jõudis Osmondi versioon sarnaselt Bryantile viiendale kohale, kuid Osmondi singlit saatis oluliselt laiem edu, kui see jõudis Briti edetabelis teisele kohale ning lisaks muuhulgas Austraalia, Kanada ja Iirimaa singlite edetabelitesse.
Šotimaa jalgpalliklubi Kilmarnock F.C. fännid on valinud "Paper Rosesi" klubi hümniks.
Eestis on "Paper Roses" tuntud enim Tarmo Pihlapi esituses ("Valged roosid"). Eestikeelsete sõnade autor on Vally Ojavere.
Klapa s mora
Klapa s mora oli Horvaatia ansambel.