cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ravenna eksarhaat
Eksarhaat
Need Itaalia provintsi fragmendid, nagu need olid Justinianuse poolt tagasivallutatuna, kaotati peaaegu kõik, kas langobardidele, kes aastal 751 vallutasid lõpuks Ravenna enda, või paavsti mässuga, kes lõpuks eraldus keisririigist ikonoklastiliste reformidega.
Suhted Rooma paavsti ja Ravenna eksarhi vahel olid dünaamilised, mis võisid keisririiki kahjustada või aidata. Paavst võis olla kohaliku rahulolematuse mootoriks. Vana Rooma senati aristokraatia pani eksarhi valitsust pahaks, keda paljud pidasid pealetükkivaks välismaalaseks. Seega seisis eksarh silmitsi ohtudega väljast, samuti seest, mis takistasid palju tegelikku progressi ja arengut.
Oma sisemises ajaloos allus eksarhaat killustavatele mõjudele, mis viis suveräänsuse jagunemisele ja feodalismi tekkele kogu Euroopas. Samm-sammult ja vaatamata keisrite pingutustele said suurtest keiserlikest ametnikest kohalikud maaomanikud, väiksemad maaomanikud olid üha enam sugulased või vähemalt kaastöötajad, ja keiserliku halduse sfääri tungisid uued vaated. Vahepeal viis vajadus keiserlike territooriumite kaitsmiseks langobardide vastu kohaliku miilitsa moodustamiseni, kes esialgu liideti keiserlike rügementidega, kuid muutusid järk-järgult sõltumatuks, kuna neid värvati täiesti koha peal. Need relvastatud mehed moodustasid exercitus romanae militiae, kes olid keskaja Itaalia linnade vabade relvastatud kodanike eelkäijad. Teised eksarhaadi linnad organiseeriti samal viisil.
Eksarhaadi lõpp
6. ja 7. sajandil tegi kasvav langobardide ja frankide oht ning ikonoklasmi põhjustatud lõhe ida- ja läänekristluse vahel ja terav vastasseis paavsti ja Konstantinoopoli patriarhi vahel eksarhi positsiooni üha enam vastuvõetamatuks.
Kui frangid ajasid aastal 756 langobardid minema, nõudis paavst Stephanus II eksarhaati. Tema liitlane, frankide kuningas Pippin Lühike annetas endise eksarhaadi vallutatud maad aastal 756 paavstile; see annetus, mille aastal 774 kinnitas tema poeg Karl Suur, tähistas paavstide ilmaliku võimu algust (Püha Peetruse pärand). Endise eksarhaadi peapiiskopkonnad olid arendanud kohaliku ilmaliku võimu ja sõltumatuse traditsioone, mis aitas kaasa kohaliku võimu killustumisele. 3 sajandit hiljem toitis see sõltumatus iseseisvate kommuunide tõusu.
Ravenna eksarhid
NB!: Mõne eksarhi kohta on daatumid ebakindlad.
Tavaõigus
Tavaõigus ehk kombeõigus on kirjutamata õigus, õigusnormide kogum, mida pole kehtima pannud organiseeritud seadusandlik võim, vaid mis on tekkinud rahva enese õigustundest. Tava kehtimiseks on vaja, et teda korduvalt rakendataks teatavat liiki õigusküsimuse lahendamisel, et ta tarvitamine oleks kestev ja et ta oleks üldtuntud. Tavaõigus on iga rahva ajaloo koidikul olnud valdav õigusnorm, mida riigivõimu kehtima pandud õigus (seadus) järk-järgult kõrvaldas. Balti eraseadus (sissejuhatuse § XXVI) lubab tavaõigust rakendada, kuid see ei tohi vastuolus olla seadusega ega seadust muuta.
Valga Tartu maantee kalmistu
pisi|Valga Tartu maantee kalmistu Valga Tartu maantee kalmistu asub Jaanikese külas Valga vallas Valga maakonnas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Kalmistu rajati 1926. aastal.
Pterodaktülos
Pterodaktülos (ladina keeles Pterodactylus; kreeka keeles πτεροδάκτυλος, "tiivuline sõrm"; vanemas kirjasõnas ekslikult ka pterodaktülus või pterodaktül) oli väljasurnud lendavate dinosauruste perekond.
Liigi fossiilseid jäänuseid on leitud peamiselt Saksamaal Baieris Solnhofeni lubjakivist, kus need pärinevad hilisest juurast umbes 150,8–148,5 miljonit aastat tagasi, ehkki fragmente on arvatavasti leitud ka mujalt Euroopast ja Aafrikast.
Pterodaktülos oli lihasööja, kes tõenäoliselt toitus kaladest ja muudest väikeloomadest. Nagu kõigil teistelgi pterosaurustel, olid pterodaktülosel tiivad, mis moodustusid nahast ja musklimembraanist pikenenud neljanda sõrme ja tagajalgade vahel. Seesmiselt toestasid neid kollageenkiud ja välimiselt keratiiniribad.
Amfiib (täpsustus)
Amfiib võib viidata järgnevatele asjadele:
Snēpele vald
pisi|Vallamaja Snēpele vald (läti keeles Snēpeles pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Pelči, Kurmāle, Vārme, Laidi, Turlava ja Raņķi vallaga.
Valla pindala on 77 km². 2016. aasta seisuga elas seal 757 inimest. Valla keskus on Snēpele küla. Vallavanemaks on Raivis Jasinskis.
Ajalugu
Aastal 1935 oli valla pindala 79,7 km² ja seal oli 1662 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Snēpele ja Sudrabkalni külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Sudrabkalni külanõukoguga likvideeritav Snēpele külanõukogu. Aastal 1966 nimetati Sudrabkalni külanõukogu ümber Snēpele külanõukoguks. Aastal 1977 liideti külanõukoguga osa Raņķi külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti Snēpele külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Kuldīga piirkonda.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all hiiepaik Elderene Püha allikas, Mazsālijase linnamägi ja asulakoht. Kohaliku kaitse all on Krauļi muinaskalmed.
Valla suurim jõgi on selle idapiiril voolav Venta jõgi. Looduskaitse all on Marija pärn ja arvukalt nimetuid põlispuid, nende seas ka mitmed Snēpele allee läänepärnad.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 726 lätlast, 2 venelast, 2 valgevenelast, 3 ukrainlast, 3 poolakat ja 8 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Raasiku vana kalmistu
Raasiku vana kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Raasiku vallas Raasiku asulas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kalmistu pühitseti 4. augustil 1846. Selsamal päeval peeti ka esimene matus.
Leadville
Leadville on linn USA-s Colorado osariigis, Lake'i maakonna halduskeskus. See on maakonna ainuke omavalitsusüksus. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse seisuga 2633. Aastal 2010 oli elanikke 2602. Linn arenes tänu lähedal asuvatele kaevandustele.
Paikneb 3094 meetrit merepinnast kõrgemal Kaljumäestikus, kõrguse poolest on ta USA-s teine linn (kõige kõrgemal paikneval linn on Alma, mis asub samuti Colorados).
Leadville'i lähedal asub Mississippi lisajõe Arkansase lähe.
pisi|left|Leadville 1880. aastatel Leadville'i ajalugu algab Pikes Peaki kullapalaviku puhkemisega 1859. aastal. 1860. aastal asus tänapäevase linna lähedal Oro City linn, kus elas üle 5000 inimese. Esimeste maavaraotsijate seas jõudis Leadville'i piirkonda Horace Tabor, kes on tuntud ka kui "Leadville'i hõbedakuningas". Kuid kullapalavik lõppes kiiresti ja Oro City ei muutunud kunagi tähtsaks asulaks.
19. sajandi lõpus oli Leadville elanike arvult Denveri järel osariigi teine linn.
Leadville'is valitseb külmade talvede ja jahedate suvedega alpiinne lähisarktiline kliima. Jaanuaris varieeruvad temperatuurid 0...−16 °C ja juulis 3...22 °C. Keskmiselt esineb miinustemperatuuridega päevi aastas 278 ja miinuskraade võib esineda igal kuul aastas. Kõrgeim on temperatuur 29 °C, mis mõõdeti 23. juunil 1954. Madalaim temperatuur −39 °C mõõdeti 21. jaanuaril 1995.
Keskmiselt langeb aastas 308 millimeetrit sademeid. Kõige enam sajab juulis ja augustis (vastavalt 44 ja 50 mm) ning kõige vähem jaanuaris ja mais (17 mm). Keskmine lume hulk on aastas 3,7 meetrit.
Linna lähedal 3026 meetri kõrgusel merepinnast paikneb Lake'i maakonna lennujaam, mis on kõrgemail paiknev lennujaam USA-s.
Strange Weather, Isn't It?
"Strange Weather, Isn't It?" on ansambli !!! stuudioalbum (2010).
Võhma Muusikakool
Võhma Muusikakool on muusikakool Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Võhma linnas aadressil Veski tänav 12.
Kool asutati 2007. aasta jaanuaris. Koolis õpetatakse klaverit, viiulit, kitarri, plokkflööti, saksofoni ja kannelt.
Aleksander Veiderpass
Aleksander Veiderpass (vene Александр Мартынович Вейдерпас) (22. juuni 1901 Gattšina, Peterburi kubermang – 19. juuni 1965 Tallinn) oli Nõukogude Liidu sõjaväelane (polkovnik) ja riigiametnik.
Elulugu
Aleksander Veiderpass sündis Peterburi kubermangus Gattšinas. 1919. aastal Venemaa kodusõja ajal astus ta vabatahtlikult Punaarmeesse, kus ta määrati punaarmeelase-sepana 1078. välihospidali, mis tegutses Petrogradi lähistel Nikolai Judenitši Loodearmee vastu ja seejärel Nõukogude-Poola sõjas Poola rindel.
Pärast Venemaa kodusõja lõppu määrati Veiderpass 44. kütidiviisi, kus ta teenis 131. polgu poliittöötajana, seejärel roodu politrukina, polgu klubi juhatajana, diviisi poliitosakonna instruktorina. 1924. aasta oktoobris suunati Veiderpass Kiievi Sõjalis-Poliitilisse kooli, pärast kooli lõpetamist jätkas teenistust 225. kütipolgu polgukooli juhatajana.
1927. aasta aprillis määrati Veiderpass 30. lennusalga ülema asetäitjaks poliitalal, kus teenis poolteist aastat, pärast seda määrati 7. lennusalga sõjakomissariks.
1931. aasta novembris suunati Veiderpass N. J. Žukovski nimelisse Punaarmee Lennuväeakadeemiasse täienduskursustele ja pärast lennuväekooli lõpetamist suunati teenistust jätkama teadusliku töötajana Õhujõudude Teaduslikku Uurimisinstituuti. Septembris 1933 viidi Veiderpass teenistusse Õhujõudude Lahinguettevalmistuse Staapi. Ta teenis Õhujõudude Lahinguettevalmistuse Staabis kuni veebruarini 1936, mil ta suunati õpingutele Õhujõudude Akadeemiasse Operatiivfakulteeti, pärast õpingute lõpetamist suunati ta edasisse teenistusse Orenburgi 3. Lennuväekooli staabiülemaks.
NSV Liidus toimunud suure terrori ajal 1938. aasta juulis arvati Veiderpass erru, kuid juba pool aastat hiljem määrati ta 7. Üldarmee poliitosakonna instruktoriks. Ta osales Talvesõjas 7. Üldarmee koosseisus Karjala kannasel.
Mais 1940 määrati Veiderpass uuesti õhujõududesse, 161. Tagavara hävituslennukite polgu staabiülemaks, sama aasta novembris viidi üle aga Orjoli sõjaväeringkonna Õhujõudude staapi operatiivosakonna ülemaks.
Pärast juunipööret andis Johannes Varese valitsus 5. juulil 1940 välja seadluse poliitiliste juhtide (politrukkide) ametikohtade loomiseks Eesti rahvaväes. Sõjaväe poliitiliseks peajuhiks määrati Paul Keerdo, sõjaväe ja sõjaministeeriumi keskasutise poliitiliseks juhiks Aleksander Veiderpass.
Kui algas Nõukogude-Saksa sõda, 22. juulil 1941 määrati Veiderpass 20. armee Õhujõudude Staabi ülemaks ning osales 20. armee kaitselahingutes Lepeli, Smolenski ja Vjazma piirkonnas ning pärast 20. armee õhujõudude hävinemist määrati ta läänerinde õhujõudude staapi, Operatiivosakonna ülemaks, kus ta osales Moskva õhukaitseplaanide väljatöötamisel.
Jaanuaris 1942 määrati Veiderpass Stalingradi sõjaväeringkonna Õhujõudude Staapi, kus ta tegutses staabiülema asetäitjana ja operatiivosakonna ülemana. Pärast sõjaväeringkonna laialisaatmist tegutses ta 4. Tagavara hävituslennuväebrigaadi staabis. Sealt viidi Veiderpass teenistust jätkama NSV Liidu SARKi Piirivalvevägede üksiku lennuväebrigaadi staabiülemaks.
Weenen
Weenen on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis uThukela ringkonnas Inkosi Langalibalele vallas.
Aleksander Veiderpass
Elulugu
1946. aastal arvati Veiderpass erru ja pärast seda asus ta elama Tallinna, kus töötas Eesti NSV Ministrite Nõukogu asjadevalitsejana ja seejärel aastatel 1955–1965 NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Usukultusasjade Nõukogu volinikuna Eesti NSV-s.
Weenen
Weenen asutati 1839. aastal kohale, kus 1838. aastal olid suulud toime pannud voortrekkerite massimõrva. 'Weenen' tähendab hollandi keeles 'nutma'.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Weeneni elanikest mustanahalisi aafriklasi 83,43%, valgeid 7,04%, India või Aasia päritolu inimesi 6,40%, värvilisi 2,78% ja teisi 0,38%. Suulu keelt pidas emakeeleks 80,41% inimesi, inglise keelt 11,56%, afrikaani keelt 4,23% ja ndebele keelt 1,26%.
Snēpele
pisi|left|Snēpele luteri kirik Snēpele on küla (vidējciems) Lätis Kuldīga piirkonnas, Snēpele valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Kuldīgast 15,5 ja Riiast 175 kilomeetri kaugusel. Snēpeles on kultuurimaja ja raamatukogu, haridust annab Kuldīga keskkooli filiaal. Seal asuvad nii luteri kui ka babtisti kirik.
Küla kujunes Snēpele mõisa (Schnepeln) juurde. Nõukogude perioodil oli Snēpele kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Külas kasvav vaher ümbermõõduga 3,56 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,02 meetrit ja suurelehine pärn ümbermõõduga 4,54 meetrit on looduskaitse all.
Aastal 2018 oli külas 274 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 293.
Kollane kõhrik
Kollane kõhrik (Tremella mesenterica) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on mittesöödav.
Negotiorum gestio
Negotiorum gestio (ld volituseta võõraste asjade ajamine; sks Geschäftsführung ohne Auftrag) on õiguse instituut, mida Rooma eraõiguses nimetatakse volituseta võõraste asjade ajamiseks ja Eesti õiguses käsundita asjaajamiseks.
Negotiorum gestio Rooma õiguses
Rooma eraõiguses jagatakse võlasuhted neljaks: lepingust, lepingusarnasest suhtest (ehk kvaasilepingust), õigusrikkumisest (ehk deliktist) ja nagu õigusrikkumisest (ehk kvaasideliktist) tulenevad võlasuhted. Kui poolte vahel puudub leping, aga suhe on sarnane lepingutega, siis nimetatakse neid obligatsioone nagu lepingust tekkinud obligatsioonideks (ld obligationes quasi ex contractu). Nende obligatsioonide alla kuuluvad kolm juhtu: volitusteta võõraste asjade ajamine, alusetu rikastumine ja varaühisus. Volituseta võõraste asjade ajamist nimetatakse negotiorum gestio’ks. Isikut, kes ajab teise asju nimetatakse negotiorum gestor’iks. Tavaline negotiorum gestio näide on olukord, kui peremees on ära sõitnud ja tema äraolekul tekib ootamatu vajadus hoonet parandada. Remondi teeb naaber, kellel pole selleks peremehe eelnevat nõusolekut. Naaber kui negotiorum gestor peab peremehele aru andma oma tegevustest ja peremees peab talle tasuma kõik kulud, mida naaber kandis peremehe jaoks kasulikul asjaajamisel. Heakskiit, mille isik annab negotiorum gestor’ile asjaajamise eest, on ratihabitio. Negotiorum gestio näideteks on ka juhtumid, mis puudutavad esemetele tehtud kulutusi, näiteks üürniku pärija toestab üüritud maja, üks kahest vennast ehitab vendade kaasomandis olevale maatükile hooned, teise isiku orja ravinud isik nõuab sõltumata orja surmast ravimiseks tehtud kulutuste hüvitamist.
Kui teine isik ajab äraoleva isiku asju, siis tekib mõlemal poolel hagi, mida nimetatakse käsundita asjaajamise hagiks. Negotiorum gestio instituut võimaldas soodustatul (ld dominus) esitada tema asja ajanud isiku (ld negotiorum gestor) vastu hagi asjaajamise käigus tekitatud kahju hüvitamiseks (ld actio negotiorum gestorum directa). Asjaajajal oli võimalik soodustatule esitatava vastuhagiga (ld actio negotiorum gestorum contraria) nõuda tehtud kulutuste hüvitamist. Actio contraria esitamise eelduseks oli see, et asjaajaja oli juba asjaajamisele asumisel plaaninud nõuda soodustatult tehtud kulutuste hüvitamist. Asjaajaja nõue oli peamiselt mõeldud asjaajamise käigus tehtud väljaminekute katmiseks, eelkõige selle raha, mille eest telliti teenuseid või osteti materjali. Rooma õiguses toimus teise isiku asjade ajamine tasuta, sest oma töö eest tasu saamist ei peetud kõrgemasse klassi kuuluvatele roomlastele seisusekohaseks. Actio contraria esitamiseks pidi asjaajamine olema soodustatu jaoks kasulik. Selle tingimuse kehtestamisega püüti vältida liiga intensiivset sekkumist teise isiku asjadesse. Seega ulatas üllas roomlane abikäe kaaskodanikule, kes viibis oma majapidamisest eemal ja kelle vara kaitseks tuli rakendada kiireloomulisi meetmeid, et vältida ohtu tolle varale või mainele.
Käsundita asjaajamine Eesti õiguses
Rahalise nõude esitamiseks teise isiku vastu peab olema õiguslik alus. Põhiline õiguslik alus raha nõudmiseks eraõiguses tuleneb sellest, et poolte vahel on võlasuhe. Ühe variandina saab võlasuhe tekkida käsundita asjaajamisest.
Käsundita asjaajamine toimub siis, kui üks isik (asjaajaja) teeb teise isiku (soodustatu) kasuks midagi tema soodustamise eesmärgil, ilma et asjaajaja oleks selleks seadusest või lepingust tulenevalt kohustatud. Asjaajaja tegu võib lisaks soodustatu kohustuste täitmisele olla suunatud soodustatu varaliste huvide, elu või tervise kaitseks. Asjaks ei ole seega mitte ainult kehaline ese, õigused ja loomad, vaid huvi kõige laiemas mõttes.
Ühelt poolt annab käsundita asjaajamise instituut asjaajajale õiguse nõuda soodustatult kulutuste ja kahju hüvitamist, mida ta kandis seoses käsundita asjaajamisega. Teatud juhtudel on Eesti õiguses võimalik nõuda asjaajamise eest tasu maksmist. Teiselt poolt kaitseb käsundita asjaajamise instituut soodustatut tema asjadesse sekkumise vastu juhtudel, kus ta ei soovi kõrvalist abi (erandiks on juhtum, mil käsundita asjaajamine on oluline avalikes huvides). Kui asjaajaja tegutseb pahauskselt, siis asjaajamise kulud ja talle asjaajamise käigus tekkida võiv kahju jääb tema enda kanda. Lisaks peab asjaajaja kõrvaldama asjaajamise tagajärjed ning hüvitama soodustatule asjaajamise käigus tekitatud kahju.
Asjaajajal võib olla õigus kulutuste hüvitamisele juhul, kui ta tegi teise isiku asjale ebaseadusliku, kuid mitte omavolilise valdajana vajalikke kulutusi asja omaniku soodustamise tahtlusega. Näiteks on kaasomanikul ja korteriomanikul õigus teha vajalikke kulutusi teiste kaasomanike või korteriomanike eelneva nõusolekuta ning nõuda kaasomanikult või korteriomanikult ka muude kulutuste hüvitamist. Oluline on eristada vajalikke kulutusi kasulikest ja toreduslikest kulutustest, sest sellest oleneb asjaajaja õigus nõuda kulutuste hüvitamist. Esemele tehtud kulutused on vajalikud, kui nendega säilitatakse eset või kaitstakse seda täieliku või osalise hävimise eest, seevastu kasulikud on kulutused, millega eset oluliselt parendatakse, ja toreduslikud on need, millega taotletakse peamiselt eseme mugavust, meeldivust või ilu.
Käsundita asjaajamise sätted ei kohaldu juhul, kui ühe isiku kasuks on määratud juurdepääs üle teise isiku kinnisasja. Esimeselt iskult mõistetakse sel juhul teise kasuks hüvitis juurdepääsu saamise eest, mis sisaldab hüvitist kulutuste eest, mida juurdepääsuga koormatud kinnisasja omanik peab juurdepääsu võimaldamisega seoses kandma.
Ülem-Őrség
Ajalugu
11. sajandil kuulus piirkond Ungari kuningriigi piiritsooni (gyepű). Peamiselt asustamata piiri kaitsesid vabad piirivalvekogukonnad nimega őrök és lövők (valvurid ja vibukütid). Kaasaegsetes ladinakeelsetes dokumentides nimetati neid spiculatores ja sagittarii. Tõenäoliselt olid nad seotud idapiiri piirivalvurite seekelitega.
Valvurite järeltulijad elavad endiselt Ülem-Őrségi (ja Alam-Őrségi või lihtsalt Őrségi tänapäeva Ungaris) külades. Hiljem assimileerusid vibukütid sakslaste hulka. Nad elasid Alsólövő (nüüd Unterschützen) ja Felsölövő (nüüd Oberschützen) külade ümber. Mujal oli ka teisi piirivalvekogukondi.
Varakeskajal sai gyepű Vasi maakonna osaks. Ülem-Őrség kuulus sellesse maakonda kuni 1921. aastani.
Őride kogukonnale andis 14. sajandi alguses aadli eesõigused Ungari kuningas Károly I. Nad olid pärisorjuse ja maksuvabad. Neid privileege tunnistas Rudolf I 1582. aastal.
Nende aadel eristas őrisid naaberkülade inimestest ja oli oluline nende eristuva identiteedi kujunemisel. Mõned perekonnad pidasid oma aadlipäritolu üle arvet isegi 20. sajandil. Alsóőri/Unterwarti külas on mitmed perekonnad pärit keskajast, näiteks Balikó, Balla, Benedek, Benkő, Deáki, Farkas, Gaál, Gangoly, Gyáki, Györög, Heritz, Kelemen, Leéb, Moór, Német, Paál, Palank, Seper, Szabó, Takács ja Zarka.
Őrid osalesid Ungari iseseisvussõdades Habsburgide vastu Rákóczi ülestõusus (1703-1711) ja 1848.–49. aasta revolutsioonisõjas.
20. sajand: decline
19. sajandi lõpul hakkas kogukond kahanema, mille põhjuseks oli väikekäsitöö vähenemine ja lastevahelise aadlivara pillamine. Felsőőri, mis oli kohaliku omavalitsuse keskus, saabus mitu uut Ungari riigiteenistujat ja intellektuaali, kuid uued tulijad jäid algsele elanikkonnale "võõrasteks". Pärast Austriasse neeldumist 1921. aastal lahkus enamik neist Burgenlandist.
Pärast Esimest maailmasõda anti Trianoni rahulepinguga Austria vabariigile väike saksakeelne ala Ungari lääneosas. Ülem-Őrségi elanikud protesteerisid otsuse vastu, kuid nende katse luua iseseisev mikroriik (vaata Lajtabánság) ebaõnnestus.
Etnilise vähemusrahvusena püüdsid őrid uue vabariigi esimestel aastakümnetel oma identiteeti säilitada. Pärast anšlussi mõjutas saksastamispoliitika tõsiselt rahvusvähemusi. Ungari koolid suleti ja emakeele kasutamist tõrjuti tungivalt. Teise maailmasõja ajal vähenes Burgenlandi ungarlaste arv poole võrra (1934. aastal elas liidumaal 10 442 ungarlast, 1951. aastal vaid 5251).
Pärast Teist maailmasõda eraldati allesjäänud őrid täielikult emamaast raudse eesriidega. 1960. aastatel sai Oberwartist sakslaste enamusega väike tööstuslinn. Assimilatsioon kiirenes, kuigi identiteeditunnet püüti elus hoida näiteks kultuuriliste rühmade ja ühenduste loomisega. Reformeeritud kirik mängis selles protsessis olulist rolli, eriti Oberwartis/Felsőőris. 1976. aastal tunnistas Austria riik ungarlased ametlikult vähemusrühmaks. Austria etniliste vähemuste vastane poliitika muutus 20. sajandi viimastel aastakümnetel väga aeglaselt, kuid tänapäeval aktsepteeritakse vähemuste õigusi.
Pärast demokraatlikke muutusi Ungaris 1989. aastal ja ühinemist EL-ga 2004. aastal avanes piirkonna ülejäänud ungarlastel võimalus taastada kultuuri- ja majandussidemed Ungariga.
Keel
Ülem-Őrségi ungarlastel on selge murre, mis on tõenäoliselt seotud Transilvaania seekelitega. Tüüpilised foneetilised erinevused võrreldes standardse ungari keelega:
Semois
pisi|Semois' asend kaardil Semois (vallooni keeles Simwès; saksa keeles Semoy, Sesbach; prantsuse keeles tuntud ka kui Semoy) on Maasi jõe parempoolne lisajõgi, mille lähe on Belgia ja Prantsusmaa Ardennides.
Varasemad nimekujud
Tegelikkus
Tegelikkus ehk aktuaalsus (kreeka keeles energeia, ladina keeles actualitas, saksa keeles Wirklichkeit) on 1) millegi omadus olla mitte ainult võimalik, vaid olla ka päriselt, 2) kõige tegeliku kogusumma.
Tegelikkus on 1) puhta võimalikkuse vastand (gegenüber der bloßen Möglichkeit): aktuaalsus (die Aktualität), praegune olemine (das gegenwärtige Sein), tegu (Wirken), mõjutatu (Ausgewirkte), teokstehtu (Verwirklichte); 2) näiva (Schein), kujuteldava (Eingebildete), pelgalt ettekujutatava (Vorgestellte), pildilise (Bildlichen), mõeldu (Vermeinten) vastand: kehastades keeruliselt määratletavaid (zuständlich Beurteilten) omadusi nagu olemasolev (seiend), olemuslik (wesenhaft), asjane (dinglich), omaduslik (eigenschaftlich) või ka tõeliselt oleva kogusumma (den Inbegriff des wahrhaft Seienden selbst).
Algselt on kõik (implitsiitne) tõeline (Ursprünglich gilt alles (implizite) als wirklich), tõelisuse mõiste aga tekib alles tõese ja väljamõeldu, näiliselt oleva, vastandumisel (der Begriff der Wirklichkeit wird aber erst gebildet durch die Gegenüberstellung des wahrhaft und des vermeintlich, scheinbar Seienden). "Tegelik" ("wirklich") on kõik tegutsemisvõimeline (Wirkungsfähige), (võimalikule) kogemusele sisu loov (den Inhalt einer (möglichen) Erfahrung bildende) või olevana mõeldu (als seiend denkend Gesetzte). Kuigi objektid on oma loomu poolest subjektiivselt tingitud (Indem man erkennt, daß die Objekte in ihrer Beschaffenheit subjektiv bedingt sind), muutub nende tegelikkus siiski kaudselt, relatiivselt, (verwandelt sich deren Wirklichkeit in eine bloß mittelbare, relative), samas kui Mina kui sellise vahetu tegelikkus püsib ja on ette kirjutatud "transtsendentsete faktorite" absoluutse tegelikkuse poolt (während das Ich als solches unmittelbare Wirklichkeit behält und eine absolute Wirklichkeit den "transzendenten Faktoren" zugeschrieben wird).
Isiklike üleelamiste subjektiivsest tegelikkusest (von der subjektiven Wirklichkeit der individuellen Erlebnisse) eristuvad nende objektiivse tegelikkuse poolest võimalike (väliste) tunnetussisude reeglipärased seosed (gesetzmäßigen Zusammenhänge möglicher (äußerer) Erfahrungsinhalte durch ihre objektive Wirklichkeit), vt reaalsus (Realität).
Metafüüsiline ja tunnetusteoreetiline tähendusväli
Filosoofiliselt on mõistel 'tegelikkus' kaks teineteisega haakuvat tähendusvälja: metafüüsiline ja tunnetusteoreetiline.
Metafüüsikas kuulub tegelikkus modaalsete mõistete hulka, vastandudes mõistele 'võimalikkus'. Vastupidi veel mitte oleva potentsiaalsusele on tegelikkuse jaoks põhiline aktuaalsus ehk praegune olemasolu. Vastandamaks akti ja potentsi mõistet, kasutab Aristoteles oma metafüüsikas mõisteid energeia ja entelechia (eesti keeles entelehhia). Entelehhia on olevas sisalduv teostumise võimalus või võime (dynamis). Tegelikkus on olemise vormi (eidos) või kuju (morphe) loova lõpuleviimise printsiip, sest vormimata substants või mateeria (hyle) ei esinda printsiibina tegelikkust. Aristotelese arvates kujutab liikumine kui printsiip enesest võimalikkuse üleminekut tegelikkuseks: liikumine on võimaliku püüdlus muutuda tegelikkuseks. Metafüüsilise tegelikkusekontseptsiooni juurde kuulub ka tegelikkuse ja näivuse vastandamine, mis kuulub kokku ka vana- ja keskajal tuntud tõe mõistega. Selle kohaselt tegelikkus on tõeselt või tõeliselt olev. Mittetegelikkust tuleks seega vaadelda olemise seisukohalt puudulikuna.
Tunnetusteoorias on tegelikkus mõtlemisest ja teadvusest sõltumatu reaalsus. Tegelikkus on see, mis tähistab miskit, mis on iseenesest ja meist sõltumatult väljaspool meie ettekujutusi või mõtlemist. Siin peitub ka tunnetusteoreetiline põhiprobleem: kuidas suuta ette kujutada ettekujutusevälist? Descartes arendab Meditatsioonides küll ebatäieliku, kuid veenva teadvuse tegelikkuse mudeli (Modell der Wirklichkeit der Erkenntnis), mille puhul ta mõtleb ideest kui kujutluste sisust (Sachgehalt der Vorstellungen) nende küll transtsendentse, kuid puhast aktuaalsust kujutavate formaalset reaalust (realitas formalis) põhjustava objektiivse reaalsusena (realitas objectiva). Kanti jaoks polnud sellist transtsendentsust enam olemas, kuna temal on tegelikkus juba kujutlus: tegelikkus on see, mis "langeb kokku kogemuse (tundmuse) materiaalsete tingimustega" (was mit den materialen Bedingungen der Erfahrung (Empfindung) zusammenhängt).
Kergejõustiku Eesti rekordid
''Siin on kirjas kergejõustiku Eesti rekordid ja tipptulemused. ''
Siserekordid
* tipptulemus
* tipptulemus {{legend|#DDDDDD|EKJL tabelis rekord puudub}} {{legend|#EFF|ratifitseerimata}}
Isehõrenemine
Isehõrenemine on metsa arengus pidev protsess, millega osa puid puistus kuivab ja langeb välja.
Puistu isehõrenemise intensiivsus sõltub puuliigist ja kasvukohast. Kehtib seaduspärasus, et mida valgusnõudlikum ja kiirekasvulisem on puuliik ja mida viljakam on kasvukoht, seda intensiivsem on isehõrenemine.
Valga vangilaagri kalmistu
pisi|Valga vangilaagri kalmistu Valga vangilaagri kalmistu asub Valgas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Valga vana linnakalmistu
pisi|Valga vana linnakalmistu Valga vana linnakalmistu asub Valgas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Kalmistu likvideeriti 1965. aastal. Kalmistut tunti Saksa surnuaia nime all.
Majanduslangus
Majanduslangus ehk retsessioon on majandustsükli langusfaas: periood, mil majandustegevus pidurdub, kuid mitte nii rängalt, kui majandussurutise (depressiooni) puhul.
Majanduslangusega käib kaasas SKT, tulu, investeeringute ja inflatsiooni langus ning tööpuuduse ja pankrottide arvu kasv.
Tihti püütakse majanduslanguse mõistet täpsemalt määratleda käsitledes retsessioonina perioodi, mil majanduse negatiivne reaalkasv (SKT langus) kestab vähemalt kaks kvartalit.
Aulepa mõis
Aulepa mõis (saksa keeles Dirslet) oli rüütlimõis Läänemaal Noarootsi kihelkonnas Aulepa külas. Nüüdisajal jääb mõis Lääne maakonna Lääne-Nigula valda.
Mõis on rajatud 16. sajandi lõpus ning läbi ajaloo ei kuulunud mõisale kogu Aulepa küla, vaid see kuulus vähemalt osaliselt ka Taebla mõisale. Aastatel 1913 ja 1919 oli mõisa omanik Saku Õlletehas.
Aastast 1977 pärineb ka mõisa inventariseerimise toimik arhiiviviitega ERA.T-76.1.14694 ning see sisaldab ankeetandmeid, fotosid ja plaani. Antud dokumendi eelvaatega on võimalik tutvuda ka Kultuurimälestiste riikliku registri kodulehel (vaata http://register.muinas.ee/?menuID=archivalmaterial&action=view&id=2611).
==Mõisaansambli kirjeldus 1976. aastast ==
Pruun kõhrik
Pruun kõhrik (Tremella foliacea) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Seen on mittesöödav.
Jääkreostus
Jääkreostus (inglise residual pollution) on reostus, mida põhjustab tegevuse lõpetanud objekt, mis on sageli ka maha jäetud. Jääkreostus põhjustajad on nt endistel tööstus- ja sõjaväealadel paiknevad purustatud katlamajad, naftasaaduste ja teiste ohtlike ainete hoidlad, sh seiskunud ettevõtete laod, vanad bensiinijaamad, asfaltbetoonitehased, vanad prügilad.
Valga Tartu tänava kalmistu
pisi|Valga Tartu tänava kalmistu Valga Tartu tänava kalmistu asub Valgas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Jääkreostus
Endistest Nõukogude Liidu sõjaväebaasidest pärinev reostus Eestis
Eestis teeb muret ka endistest Nõukogude Liidu sõjaväebaasidest pärinev reostus: lõhkekehad õppepolügoonidel ja veekogudes, põhjaveereostus lennukipetrooleumi jt naftasaadustega, mitmesuguste rajatiste jäänused. Jääkreostuse kõrvaldamise maksumus Eestis ulatub hinnanguliselt miljarditesse kroonidesse *.
Rookdale
Rookdale on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Rookdale'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,48%, India või Aasia päritolu inimesi 0,15%, värvilisi 0,11%, valgeid 0,04% ja teisi 0,24%. Suulu keelt pidas emakeeleks 93,54% inimesi, sotho keelt 3,85%, inglise keelt 0,82%, ndebele keelt 0,78% ja viipekeelt 0,34%.
Kunda metskond
Kunda metskond alustas tegevust 1920. aastal Pada metskonna nime all ning nimetati ümber 1929. aastal. Metskond loodi Pada, Koogu, Kalvi, Samma, Vasta, Varudi, Malla, Uhtna, Kohala, Andja, Varangu, Selja, Kunda ja Kabala mõisa ning Viru-Nigula kirikumõisa maadel. Kantselei asus Malla mõisas.
Eesti Teatriliit
Eesti Teatriliit on katusorganisatsioon, mis koondab kutseliste teatritegelaste liite, seltse ja muid ühendusi. Teatriliit tegutseb ka ametiühinguna.
Eesti Teatriliit asutati 1987. aastal ja see on Eesti NSV Teatriühingu (asutatud 2.jaanuaril1945, nimetatud ka: Eesti Teatriühing) õigusjärglane.
Teatriliit korraldab iga-aastast eesti teatri aastaauhindade kätteandmist.
1954. aastast tegeleb Eesti Teatriliit erialakirjanduse kirjastamisega.
Robert Eideman
pisi| Robert Eideman Robert Eideman (1895—1937) oli läti–eesti päritolu Punaarmee sõjaväelane, nõukogude korpusekomandör, kirjanik ja luuletaja. Ta sündis Lajasmuižas, Gulbene piirkonnas, tsaari Venemaal, tänases Lätis, isaks oli lätlane ja emaks eestlane. 1925–1932 oli ta Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia juht. Ta oli üks neist, kes valmistasid ette Nõukogude sõjaväe entsüklopeedia (СВЭ — Советская военная энциклопедия) koostamist ja kirjastamist, millest jõuti üllitada kaks köidet aastatel 1932 ja 1933. NSV Liidu Kaitseministeeriumi Vojenizdat (ВИ — Воениздат) publitseeris selle aastatel 1976—1980 kaheksas köites, autoriteks Andrei Gretško ja Nikolai Ogarkov. 1932. aastal sai Eidemanist Revolutsioonilise Sõjanõukogu liige ja OSOAVIAHIM juht. Stalinliku suurpuhastuse jooksul arreteeriti R. Eideman 22. mail 1937 Moskva parteikonverentsi ajal. Eideman hukati 12. juuniil 1937 koos Tuhhatševski, Jakiri, Uborevitši jt. Surnukeha tuhastati salaja Moskvas Doni kalmistul ja maeti ühishauda. Eideman rehabiliteeriti 1957. aastal.
Eesti Teatriliit
2021. aastast on Eesti Teatriliidu esimees Gert Raudsep.
Robert Eideman
Viited
pisi| mälestusmärk [[Valkas ]]
Slaný
Slaný (saksa keeles Schlan) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Kladno ringkonnas. Slaný asub Kladnost 10 km põhjas ja Praha kesklinnast ligikaudu 29 km loodes.
Slaný asub merepinnast 277 meetri kõrgusel.
Slanýt on esmamainitud 1262. aastal. Kuningas Václav II andis Slanýle Magdeburgi linnaõigused 13. ja 14. sajandi vahetusel.
Alates 1992. aastast on Slaný vanalinn ajalooline linnakaitseala.
Zermatt
pisi|paremal|Zermatt pisi|[[Findelbachbrücke Alpides Zermatti lähistel. Tagaplaanil Matterhorn]]
Zermatt on linn Šveitsis Valais' kantoni saksakeelses osas.
Linnas elas 2015. aastal 5800 inimest.
Linn on Alpides üks olulisi suusa- ja mäeturismi keskusi, sealsamas asub Matterhorni mägi.
Linn on tuntud rohelise transpordi linnana: üldiselt (eranditega) on linnake autovaba, linnalähiliikluses on soositud rong ning teenindussõidukitena on seal kasutusel vaiksed ja kompaktsed elektrisõidukid.
Nornberg & Co
OÜ Nornberg & Co on Eesti kirjastus.
Kirjastus asutati 2010.
Esimesena kirjastati Merike Jürjo kriminaalromaan "Pikad varjud teel".
Kaks kirjastuse raamatut on välja valitud konkursil "25 kauneimat Eesti raamatut".
Pecica
Pecica (ungari keeles Pécska) on linn Rumeenias Aradi maakonnas. Linn asub ajaloolises Krisaania piirkonnas, maakonnakeskusest Aradist ligikaudu 18 km läänes.
Linna haldusalasse kuulub kolm küla: Bodrogu Vechi (Óbodrog), Sederhat (Szederhát) ja Turnu (Tornya).
Muinasajal oli praeguse Pecica kohal daaklaste kindlus Ziridava.
Ürikutes mainitakse Pecicat esimest korda 1335. aastal, linnaõigused sai 2004. aastal.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pecica elanikest rumeenlasi 57,67%, ungarlasi 25,98%, mustlasi 7,8% ja teistest rahvustest inimesi 1,32%. Rahvus oli teadmata 7,2%-l inimestest.
Pecicas ei ole tänavatel nimesid, vaid numbrid. See otsus võeti vastu 2002. aastal vältimaks konflikte rumeenia ja ungari elanikkonna vahel.
Ruukle talu
Ruukle talu oli talu Viljandi maakonnas Mulgi vallas Perakülas.
Jaan Tootsen
pisi|Jaan Tootsen 2020. aastal [[Lihula mõisas Raadio Ööülikooli avalikul salvestusel Foto: Jaan Künnap ]] Jaan Tootsen (sündinud 14. oktoobril 1975 ) on eesti ajakirjanik ja dokumentaalfilmirežissöör.
Ambisoonika
Ambisoonika (inglise keeles ambisonics) on helitehnikas meetod heli salvestamiseks, miksimiseks ja taasesitamiseks 360-kraadises kolmemõõtmelises heliruumis.
Ruukle talu
Talul oli üks avar, laudadega vooderdatud ja kollaseks värvitud palkhoone, mis oli ehitatud teatrietenduste andmiseks. Selle hoone ehitas Ruukle peremees Henn Mõrd oma poja Märt Mõrra algatusel, kes töötas Viljandis ajakirjanikuna, lavastas seal aga ka näidendeid ja oli Viljandi teatri Ugala asutajaid. Enne esimest maailmasõda lavastas ta suviti Ruuklel oma Viljandi trupiga näidendeid. Ka kohalikud organisatsioonid korraldasid seal pidusid. Ruukle oli kujunenud sel ajal Abja-Peraküla kultuurikeskuseks.
Ambisoonika
Kuigi ambisoonika põhimõte leiutati juba 1970. aastatel, võeti see kasutusele alles seoses virtuaalreaalsuse tehnoloogiate arenguga.
Jaan Tootsen
Jaan Tootsen on lõpetanud Tallinna Pedagoogikaülikooli raadiorežii eriala. Ta on raadiosaatesarja "Ööülikool" toimetaja.
1. juunist 2012 kuni 2016. aastani oli Jaan Tootsen president Toomas Hendrik Ilvese koosseisuväline kultuurinõunik.
Isiklikku
Tootseni abikaasa on Eva ja neil on neli last.
Valga Toogipalu kalmistu
pisi|Valga Toogipalu kalmistu Valga Toogipalu kalmistu asub Valgas. Kalmistu on arvele võetud ajaloomälestisena.
Valga Toogipalu kalmistu on 1930. aastate teise poolele iseloomuliku kalmistu näide.
Ristipalo kalmistu
Ristipalo kalmistu on kalmistu Räpina kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Põlva maakonnas Räpina vallas Ristipalo külas.
Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Ekuvukeni
Ekuvukeni on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis uThukela ringkonnas.
Remington ACR
Adaptive Combat Rifle (inglise keelest Kohanev Võitlusvintpüss; ACR; ka Masada, Bushmaster ACR või Remington ACR) on modulaarne Ameerika Ühendriikide ründevintpüss, mille konstrueeris kaitsetööstusettevõte Magpul Industries Austinis Texases. Jaanuaris 2008 võttis ACR-i tootmise, turundamise ja müümise üle Bushmaster Firearms International. Sõjaväele ja politseile tootis ACR-i 2020. aastani Remington Arms.
Ekuvukeni
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ekuvukeni elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,54%, India või Aasia päritolu inimesi 0,27%, valgeid 0,10%, värvilisi 0,06% ja teisi 0,04%. Suulu keelt pidas emakeeleks 92,29% inimesi, viipekeelt 2,09%, ndebele keelt 1,94%, inglise keelt 1,50%, tsvana keelt 1,02% ja afrikaani keelt 0,48%.
Remington ACR
Remington Armsi toodetud ACR-idel on valikuline tulerežiim, Bushmasteri ACR-id on ainult poolautomaatse tulerežiimiga. ACR oli üks karabiini M4 võimalikest asendustest ning osales USA armee konkursil "Individual Carbine".
Otepää Ühispank
Otepää Ühispank oli 1991–1993 tegutsenud Eesti krediidiasutus.
Otepää Ühispank sai tegevuslitsentsi 27. juunil 1991 26.01.1993 tühistas Eesti Panga nõukogu Otepää Ühispanga tegevuslitsentsi, pank pankrotistus 1993. aasta aprillis.
Otepää Ühispank pankrotistus selle juhtide tegevuse tõttu 1993. aasta 14. aprillil. Panga toonast direktorit Valmar Visnapuud kui ka panga juhatuse esimeest Arno Kaseniitu süüdistati ametiseisundit kuritarvitades raha raiskamises 1.390.083 krooni ulatuses. Lisaks riisus Kaseniit omastamise teel 659.789 krooni. Panga pankrotimenetluses Otepää Ühispanga vastu esitati kokku nõudeid 17,22 miljoni krooni eest, millest rahuldada suudeti vaid 0,4 miljonit krooni.
Valga maakohus mõistis 1993. aastal Otepää Ühispanga juhatuse esimehe Arno Kaseniidu ja panga tegevdirektori Valmar Visnapuu ametiseisundi kuritarvitamises ja ametialases lohakuses.
Nõmme loodusmaja
pisi| Nõmme loodusmaja on loodus- ja keskkonnahariduskeskus Tallinnas Nõmmel, aadressil Õie tänav 14.
Nõmme loodusmaja avati Tallinna Nõmme Noortemaja ja Nõmme linnaosavalitsuse koostöös 15. aprillil 2003.
Majas tegutsevad laste loodusringid, korraldatakse retki loodusse ja suvelaagreid.
Loodusmajas on elavnurk, kus saab näha lemmikloomi.
One More Light
"One More Light" ilmus 19. mail 2017 ning on viimane album laulja Chester Benningtoniga.
Mõistus ja tunded
"Mõistus ja tunded" (originaalpealkiri "Sense and Sensibility") on inglise kirjaniku Jane Austeni romaan, mis ilmus 1811. aastal Londonis. See oli Austeni esimene trükis ilmunud teos.
Teos jutustab Dashwoodide perekonna käekäigust pärast perekonnapea Henry Dashwoodi surma. Romaani peategelased on õed Elinor ja Marianne, põhisüžee käsitleb mõlema armulugusid ja eesmärki abielluda. Romaanis vastandatakse Elinori tagasihoidlikku iseloomu Marianne'i maldamatusega.
Romaani ainetel on tehtud mängufilme ja seriaale.
Sisukokkuvõte
Dashwoodide pere peab loobuma oma armastatud kodust Norland Parkist pärast perekonnapea Henry Dashwoodi surma, kuna maja pärandub edasi vaid meessoost järglastele. Enne perekonna lahkumist saabub Norland Parki Edward Ferrars, kes äratab Elinoris huvi ja imetlust oma vaikse ja argliku meelelaadiga, mis sarnaneb neiu endaga.
Dashwoodide naispere saab tänu lahketele sugulastele väikese maja ning neid tutvustatakse kolonel Brandonile, keda väidetakse kohe Marianne'i armunud olevat, kuid neiu heidab ta kõrvale tema vanuse tõttu.
Kui Marianne kukub ja väänab jalutuskäigul jala, aitab teda parajasti mööda jalutav hurmav John Willoughby. Viimase härrasmehelikkus kütkestab neiut kohe. Willoughby ja Marianne'i vahel tekivad kiirelt tunded, mida mõlemad osapooled ei proovigi varjata, paari sündsusetus ja tunnete avalik näitamine valmistab muret Elinorile, kes järgib rangelt viisakusreegleid. Kolonel Brandon üritab Marianne'i tähelepanu võita, kuid on tõrjutud ning pälvib sellega Elinori sümpaatia.
Willoughby järsk lahkumine naabruskonnast põhjustab Dashwoodides hämmeldust ja Marianne'i üle võtab võimust kurbus. Külastav preili Lucy Steele avaldab saladuskatte all Elinorile, et ta on olnud pikka aega kihlatud Edward Ferrarsiga.
Elinor ja Marianne reisivad Londonisse, kus Willoughby eirab Marianne'i püüdlusi suhelda ja tõrjub teda peol. Peatselt selgub, et noormees on kihlatud jõuka naisega ning see murrab Marianne'i südame. Kolonel Brandon avaldab tõe oma eelmise armastuse ja tolle lapse, koloneli praeguse kaitsealuse Eliza Williamsi kohta.
Edward Ferrarsi ema jätab ta pärandusest ilma, kui kuuleb mehe kihlumisest, mis tõukab mehe kihlatu temast eemale. Kolonel Brandon pakub Elinori kaudu Edwardile lihtsat elamist ja töökohta, mida noormees on ihaldanud.
Marianne jääb raskelt haigeks ja Brandon osutab õdedele suure teene. John Willoughby tunnistab Elinorile oma tundeid Marianne'i vastu ja palub andestust oma tundetu käitumise pärast. Marianne paraneb ja teadvustab endale oma isekat käitumist.
Edward avaldab Dashwoodidele uudised oma venna abielust preili Steele'iga ja palub Elinori kätt. Marianne kiindub kolonel Brandonisse, Elinori ja Edwardi pulmale järgneb Marianne'i ja kolonel Brandoni pulm.
Marianne ja Elinor jäävad abiellumisest hoolimata lähedasteks, nende abikaasad saavad samuti hästi läbi.
Eestikeelsed väljaanded
Romaani on eesti keelde tõlkinud Karin Suursalu, mille on eri aastatel välja andnud eri kirjastused.
2005. aastal anti see kuueköiteline romaan välja ka eestikeelse punktkiriväljaandena.
Ekraniseeringud
Romaani põhjal on valminud näiteks järgmised filmid ja seriaalid:
Konstantin Nieländer
Konstantin Nieländer (ka Niländer 27. veebruar1848 Rakvere vald – 15. august 1928) oli Eesti kunstnik ja joonistusõpetaja.
Varsti pärast poja sündi kolis perekond Kadrina lähedale Undla mõisa. Seal tutvus noor Konstantin Kreutzwaldi perekonnaga ning sõbrunes viimase poja Alexisega, kes oli hiljem Kadrinas jaamaülem. Konstantin Nieländer on kujutanud oma sõpra maalil, mis asub tänapäeval Kreutzwaldi Memoriaalmuuseumis.
20-aastaselt asus ta õppima Müncheni Kunstiakadeemiasse ning lõpetas kooli kõrgeima auhinnaga – Ludvigi medaliga.
Järgnevad 11 aastat reisis ta Itaalias, Prantsusmaal, Kaukaasias, Türgis, Kreekas, Palestiinas ja Egiptuses. Sealt viis tee teda Adeni kaudu Sri Lankale ja Indiasse. Tagasi Euroopas, võttis ta ette kaheksakuulise jalgsirännaku Itaalias, Saksamaal ja Prantsusmaal.
1877. aastal esines oma teostega Peterburi Kunstide Akadeemia näitusel ja sai auhinnaks hõbemedali. Naasnud kodumaale, töötas ta kolm aastat Tallinnas Toomkooli joonistusõpetajana, reisis siis taas välismaal ning leidis teenistuse Riias Linna Reaalkooli joonistusõpetajana, kuhu jäi järgmiseks 35 aastaks. Kui kool Esimese maailmasõja ajal Tartusse evakueeriti, läks Tartusse ka Nieländer. Ta töötas Treffneri gümnaasiumis kuni 1926. aastani.
Nieländeri looming on jäänud valdavalt välismaale. Eesti Kunstimuuseumi kogus on kolm tema maali.
Arthur Burks
pisi|Arthur Burks (2001)
Arthur Walter Burks (13. oktoober 1915 Duluth, Minnesota – 14. mai 2008 Ann Arbor) oli USA matemaatik ja filosoof.
Elulugu
Burks on lõpetanud 1936. aastal DePauw' Ülikooli Greencastle'is (Indiana osariigis) bakalaureusekraadiga matemaatikas ja füüsikas, 1937. aastal Michigani Ülikooli Ann Arboris magistrikraadiga filosoofias ja saanud 1941. aastal samast ülikoolist doktorikraadi filosoofias.
1941. aastal kolis Burks Philadelphiasse Pennsylvanias ning õppis Pennsylvania Ülikooli juurde kuuluva õppeasutuse Moore School of Electrical Engineering riigikaitse elektroonika kursusel, kus tema juhendaja oli kraadiõppur J. Presper Eckert. Üks tema õpingukaaslane oli Pennsylvanias Collegeville'is asuva Ursinus College'i füüsikaosakonna juhataja John Mauchly. Burks ja Mauchly taotlesid Moore Schoolis õppejõukohta ning saidki selle. Nad olid terve õppeaasta toakaaslased.
Kui Mauchly ja Eckerti digitaalse elektronarvuti projekt sai juunis 1943 USA Armee labori Ballistics Research Laboratory finantseeringu, võeti Burks konstruktorite gruppi. Üks tema põhipanus oli kiire korrutamise sõlme konstrueerimine.
8. märtsil 1946 võttis Burks vastu von Neumanni ettepaneku osaleda Princetonis New Jerseys uurimisasutuses Institute for Advanced Study IAS-i masina projektis ning sai suvest seal täiskohaga töötajaks. (Seal oli juba ees endine ENIAC-i grupi liige Herman Goldstine. Koos pidasid nad suvel 1946 aastal üheksa loengut sarjas Moore School Lectures.) IAS-is töötamise ajal arendas Burks edasi von Neumanni automaatide teooriat.
1946. aastast elas Burks Ann Arboris ning töötas ülikoolis algul filosoofia abiprofessorina ja 1954. aastast täisprofessorina. Ta aitas rajada ülikooli arvutiteaduse osakonna. Algul (1956. aastast) kandis see arvutite loogika grupi nime; Burks oli selle direktor. 1957. aastal avati kraadiõppeprogramm ning 1967. aastal uues arvuti- ja sideosakonnas bakalaureuseõppeprogramm. Burks oli selle osakonna juhataja kuni 1971. aastani, mil ta sai ühe teise ülikooli arvutuskeskuse juhatajaks. Ta nimetas oma põhihuviks arvutite puhtteoreetilisi aspekte.
Burksi doktorantide seas on John Holland, kes sai 1959 esimese arvutiteaduse doktorikraadi Michigani Ülikoolis ja võib-olla kogu maailmas.
Aastatel 1954–1955 oli Burks Charles S. Peirce'i Seltsi president. Ta toimetas Charles Sanders Peirce'i kogutud teoste (CP) kaks viimast köidet (VII-VIII), mis ilmusid 1958, ning avaldas aastate jooksul Peirce'i kohta artikleid.
1960. aastatel pakuti Burksile võimalus omandada ENIAC-i neli originaalsõlme, mis roostetasid Marylandi osariigis Aberdeenis Quonset huti laos. Ta uhtus neid sõlmi autopesuriga, restaureeris need ja annetas Michigani Ülikoolile. Praegu on need väljas arvutiteaduse hoone sissepääsu juures.
Loite tänav
Loite tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Kassisaba asumis. Tänav algab Amandus Adamsoni tänavalt ja lõpeb Wismari tänaval. Loite tänav on enam-vähem põhja–lõunasuunaline, suhteliselt kitsas ja ligi 90 meetri pikkune.
Harkjas sarvik
Harkjas sarvik (Calocera furcata) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Loite tänav
Ajalugu
Alates 1884. aastast oli selle tänava nimi Lessingi tänav (saksa keeles Lessingstrasse, vene keeles Лессингская улица). Tänava nimi tulenes sealse kõrtsmikust majaomaniku Ignatz Stephan Schlesingeri perekonnanimest. 25. mail 1939 sai tänava nimeks Leegi tänav.
Arthur Burks
Elulugu
1964. aastal võttis Burksiga ühendust advokaat Sy Yuter ning tegi ettepaneku liituda T. Kite Sharplessi ja Robert F. Shaw' hagis, mille eesmärk oli lisada nende nimed leiutajatena ENIAC-i patenti, mis oleks neil võimaldanud saada tasu esimese digitaalse elektronarvuti litsentside müügist kompanii Sperry Rand kõrval, mille omanduses oli ühe Eckerti ja Mauchly osalus patendis ja mis sel ajal taotles autoritasusid teistelt arvutitootjatelt. See hagi ei olnud edukas: 1973. aastal otsustas ringkonnakohtunik Earl R. Larson kohtuasjas Honeywell v. Sperry Rand, et ENIAC-i leiutasid ainult Mauchly ja Eckert, kuid tühistas patendi.