cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Monogeneetiline vulkaan
Monogeneetilisele vulkaanile vastandub polügeneetiline ehk korduvalt tegutsenud vulkaan. Enamik šlakikoonuseid on monogeneetilised. Monogeneetilistel vulkaanidel ei ole pidevat toidet magmakambrist. Pärast tegevuse lõppemist jahtuvad ja kivistuvad kanalid, mis vulkaani toitsid, mistõttu otsib magma endale edaspidi enamasti uue väljapääsu. Seetõttu võivad tekkida monogeneetilised vulkaaniväljad. Näiteks Michoacan-Guanajuato vulkaaniväli Mehhikos koosneb rohkem kui tuhandest vulkaanist, millest ajaloolisel ajal on tegutsenud Paricutín ja El Jorullo.
Helmer Hallik
pisi|Helmer Hallik 2021. aasta Arvamusfestivalil Helmer Hallik (sündinud 2. veebruaril 1973) on eesti politsei- ja päästeametnik, politseimajor, alates 2. märtsist 2020 Häirekeskuse Lõuna keskuse juht.
Keriloomade loend
''Siin on loetletud keriloomi.
Selles nimekirjas on keriloomade liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid.
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Vabariiklik Partei (Eesti)
VP asutati 12. oktoobril 1999 Tartus. Erakondade registrisse kanti see 8. veebruaril 2001.
Erakond koondas parempoolseid noori, kes olid vastu Eesti ühinemisele Euroopa Liiduga, väärtustasid iseseisvust ja demokraatlikku riigikorda.
VP pooldas liberaalset majanduspoliitikat ja vabakaubandust. Oluliseks peeti aktiivset koostööd kõikide regioonidega. Leiti, et liikmelisus Euroopa Liidus piirab Eesti iseseisvust ja pidurdab Eesti arengut.
Euroopa Liidu mõju vähendamiseks soovis VP arendada tihedamaid majanduslikke ja poliitilisi suhteid USA, Jaapani ja Kagu-Aasia riikidega. Julgeolekukaalutlustel peeti vajalikuks ka Eesti kuulumist NATO-sse.
Erakond osales valimistel ainult ühe korra. 2002. aasta kohalikel valimistel Pärnus, kus selle linnapeakandidaat oli 22-aastane majandustudeng Kristjan-Olari Leping, toetas VP-d 1,1% valijatest.
Jaanuar 2001
Jaanuar 2001, sündmuste kroonika
Marss-seilkuunar
pisi|Kahemastiline marss-seilkuunar Marss-seilkuunar, ka marsskuunar (inglise topsail schooner), on 2- või 3-mastiline kuunar, millel on fokkmasti ülaosas lisaks pikipurjestusele ka raapurjestus.
Joseph John Urusemal
thumb|right|Joseph John Urusemal Joseph John Urusemal (sündinud 19. märtsil 1952) on Mikroneesia Liiduriikide poliitik, kes oli aastatel 2003–2007 Mikroneesia Liiduriikide president.
Aastast 1987 kuni presidendiks valimiseni 11. mail 2003 kuulus Urusemal Mikroneesia Liiduriikide Kongressi.
Marss-seilkuunar
Kirjeldus
Marss-seilkuunari mastid koosnevad ühest alamastist ja ühest tengist. Fokktengis, mis on masti ülaosaa, on kaks raapurje: fokk-ülamarsspuri ja fokk-alamarsspuri. Fokk-alamasti tagaküljel on kahvelpuri. Teistes mastides on kahvelpurjed ja topseilid.
Marsspurjedele võib fokkmastis lisanduda fokkraa, mis kannab brefokiks nimetatavat raapurje. Sel puhul nimetatakse fokktengi ala- ja ülaosa fokkmarss- ja fokkpraamtengiks, purjesid fokkmarss- ja fokkpraapurjeks ning purjekat praamseilkuunariks.
Eesti Vabariigi põhiseadus (1920)
''' Eesti Vabariigi 1920. aasta põhiseadus''' oli Eesti Vabariigi esimene põhiseadus. Asutav Kogu võttis põhiseaduse vastu 15. juunil 1920 ja see jõustus 21. detsembril samal aastal.
Marss-seilkuunar
Vaata ka
Lähedasi purjelaevatüüpe:
Eesti Vabariigi põhiseadus (1920)
Erinevalt 1934. ja 1938. aasta põhiseadustest rahvahääletust selle kehtestamiseks ei korraldatud. Seega ei olnud tegemist rahva poolt vastu võetud põhiseadusega. 1920. aasta põhiseadust on iseloomustatud väga demokraatliku põhikorra aktina.
Kui meie nüüd oma endise Põhiseaduse peale tagasi pilgu heidame, siis näeme, et ta ei olnud mitte ainult seepärast Rousseau aadete järeleaimdus, et ta meile mingit organiseeritud seltskonda rahvaesinduseks ei lasknud jõule pääseda, vaid ta oli ka sellepoolest täielikult Rousseau aadete mõju all, et Rousseau ei tunnustanud võimude jaotamist, vaid tema arvates pidi valitsema üks võim — seaduseandlik võim, ja selles pidid leiduma kõik asutused.
''Meil oli üks seaduseandlik võim, see oli rahvaesindus, ta seadis ametisse valitsuse ja nimetas kohtuvõimud. Ainukene, millest ta lahku läks Rousseau aadetest, see oli see, et ta tunnustas ja pidas tarvilikuks kodanikkude vabaduse kaitset. See oli juba aset leidnud kõigi riikide põhiseadustes, ei saadud ka meil sellest mööda minna.''
1920. aasta põhiseadus tugines võimu koondamise põhimõttele ühekojalise Riigikogu kätte. Riigipead ei olnud, rahvusvahelises õiguses ettenähtud riigipea ülesandeid täitis valitsuse juht riigivanem.
Isikute põhiõigused ja vabadused olid põhiseaduse sõnastuses paberil hästi tagatud. Artur Sirk rõhutas 1933. aastal: "Nii näeme meie, et maksev põhiseadus ühtegi tõsist kindlustust ei paku selleks, et kodanikkude põhiõigusi ilma tõsise tarviduseta ja üksikute isikute või kildkondade huvides ei rikutaks." Seetõttu lisati vapside põhiseaduse-eelnõusse riigivanem, kes "rahva usaldusmehena" oli ainuisikuliselt rahva vabaduste ning põhiõiguste kaitsja.
Riigi tähtsamates sõlmpunktides, sealhulgas pealinnas, piiriäärsetel aladel ja laiarööpmelistel raudteedel kehtis pidevalt sõjaseadus (vt kaitseseisukord), siseministril olid Vene seadustes ettenähtud kindralkuberneri õigused kuni 1930. aastani, mil kindralkuberneri ametinimetus asendati sisekaitseülema omaga. Põhiseadusega oli keelatud teenetemärkide (välja arvatud Vabadusrist sõjaväelastele sõja ajal) annetamine ja vastuvõtmine, kuid seda keeldu ignoreeriti üleüldiselt.
1923. aastal peetud rahvahääletusel usuõpetuse üle ilmnes, et rahva kui formaalselt riigivõimu kõrgem teostaja (§ 27) ei jaga Riigikogu seisukohta ja I Riigikogu pidi seetõttu laiali minema. Seetõttu jooksva seadusandluse osas enam rahvahääletusi ei korraldatud. 1926. aastal üritasid sotsialistid tühistada võõrandatud mõisate eest tasu määramist rahvahääletuse korras ja 1932. aastal üritasid vapsid maaomavalitsuste kaotamist rahvahääletuse korras. Mõlemal juhul oli tõenäoline, et rahvas ei jaga Riigikogu seisukohta ja Riigikogu keeldus küsimuse rahvahääletamisele panemisest. Erakonnad ei usaldanud oma valijaskonda. Mõlemal juhul oli vaieldamatu, et Riigikogu talitusviis ei olnud kooskõlas Põhiseadusega, märgib Artur Mägi.
Kaubandus-Tööstuskoja seaduse eelnõu II lugemisel 27. novembril 1924 ütles Johan Jans: "...eriti juhiksin ma tähelepanu selle peale, et see seadus täiesti meie põhiseaduse vastane on. Teda võib põhiseaduse likvideerimise seaduseks lugeda".
29. septembril 1926 esitas Põllumeestekogude rühm Riigikogule esimese korrapärase põhiseaduse muutmise kava.
18. veebruaril 1929 kuuendal üleriiklikul põllumeeste kongressil peetud kõnes ütles Konstantin Päts: Meie riigi võim on liialt absoluutne. Selles on kaugemale läinud ainult Venemaa. Järgmine oleme meie. Riigikogu koondab kõik võimu oma kätte. Temal ei ole vastukaalu. Meie omavalitsused on muutunud riigi ametiasutusteks. Meil on loodud korraldus, et kõik võim on rahva käes, kuid teiselt poolt on koondatud kõik võim ühe asutuse kätte.
1932. aasta lõpul toimus Põhiseaduse ulatuslik rikkumine Riigikogu enda poolt, kui Riigikogu andis Konstantin Pätsi neljandale valitsusele seadusandluse õiguse majanduslikes küsimustes, kuigi Riigikogul puudus igasugune õiguslik alus selleks. Karl Ast teatas, et tuleb leppida Põhiseaduse teadliku rikkumisega või võimaliku majandusliku katastroofiga. 1920. aasta põhiseaduse nõrgaks küljeks on peetud vähest tasakaalustatust võimude vahel. Seadusandlikku võimu esindava Riigikogu volitused olid väga laiad, mis tingis täitevvõimu nõrkuse. Sisuliselt tõi see kaasa seadusandliku võimu liigse kontrolli täitevvõimu üle. Selle tagajärjeks olid rohked valitsuskriisid, mis tõid kaasa põhiseaduse ulatusliku reformimise 1934. aastal. Aastail 1932–1933 toimus põhiseaduse muutmiseks kolm rahvahääletust.
1920. aasta põhiseadus kaotas kehtivuse 24. jaanuaril 1934, kui jõustus uus põhiseadus.
Nominalisatsioon
Nominalisatsiooni näiteid:
päike tõuseb > päikese tõusmine
Vektorgraafikatarkvara
Vektorgraafikatarkvara on arvutites kasutatav rakendusprogramm, millega luuakse ja töödeldakse vektorgraafikat. Tulemus salvestatakse tavaliselt levinud vektorgraafikaformaatidesse nagu AI, EPS, PDF, WMF, SVG, VML jne.
Pieksämäki linn
Pieksämäki on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Soomes Lõuna-Savo maakonnas.
Linnaõigused sai 1962. aastal. 2007. aastal liideti linnaga Pieksänmaa vald.
Pieksämäki on tähtis raudteesõlm.
Nominalisatsioon
valatakse treppi > trepi valamine
Pieksämäki linn
Linnas trükitakse piibleid ja kirikulauluraamatuid Soome ja mõne teise maa jaoks.
2007. aastal elas linnas 20 700 ja 2009. aastal 20 200 inimest.
Nominalisatsioon
parandatakse sokki > soki parandamine
avaldatakse meelt > meeleavaldus
Nominalisatsiooni peamine ülesanne on näidata seost eri tegevuste vahel, näiteks Trepi valamine võttis paar päeva. Sama ülesannet täidavad teised sekundaartarindid ja osalaused.
Nominalisatsiooniliited
-us: vaatlus, langus jms, nt Hoone viimistlus võtab aega
-e: teke, tõrje jms, nt Koguti andmeid lindude rände kohta
-u: kulg, tõus jms, nt Tööviljakuse kasv on aeglustunud
-i: sund, kõnd jms, nt Talivilja külv hilines
-ng: õitseng, häving jms, nt Eesti majanduse areng aeglustus
-k: käik, müük jms, nt Kuulujuttude levikule pandi piir
Nominalisatsiooni mitmemõõtelisus
Kui üks täiend on omastavas ning teine täiend mõnes muus käändes, siis tuleks teine täiend paigutada fraasi peasõna järele. Näiteks fraasi sõbra autosse istumisel puhul tekib küsimus, kas istutakse sõbra autosse või istub sõber autosse. Et ei tekiks kahemõttelisust ega kahtlusi, oleks parem öelda nt sõbra istumisel autosse.
Nominaalstiil
Nominaalstiil sobib nimisõnarohketesse teadustekstidesse, nt liik käitub normaalselt > liigi normaalkäitumine, kuid sellega liialdamine võib muuta laused pikaks, venivaks ja raskesti arusaadavaks. Näiteks kasutatakse nominaalstiili rohkelt kantseliidis: praak tuleb ümber teha > praak kuulub ümbertegemisele. Nominalisatsioonile on iseloomulik teonimeliide –mine, ent on teisigi võimalusi (vaata Nominalisatsiooniliited).
Teostama, tegelema, toimuma
Selle asemel, et öelda Munitsipaalpolitseinikud kontrollivad sõidupileteid, öeldakse hoopis Munitsipaalpolitseinikud teostavad sõidupiletite kontrolli.
Mati Alaver treenib suusatajaid > Mati Alaver tegeleb suusatajate treenimisega
Pärast kahte tundi õppimist hakati tunnikontrolli kirjutama > Pärast kahte tundi õppimist hakati läbi viima tunnikontrolli kirjutamist
Sellist võtet kiputakse kasutama just formaalsetes ja ametlikes tekstides.
Smuravjovo-2
Smuravjovo-2 (ka Ljubimets) on suur küla Venemaal Pihkva oblasti Oudova rajoonis Dobrutši vallas. Asub Oudovast 12 km kirdes.
Küla moodustab sõjaväelinnak, mis teenindas lähedal asuvat Smuravjovo sõjaväelennuvälja. 2014. aastal andis sõjavägi küla 68 lagunevat objekti valla valdusse, kes andis need omakorda rajooni valdusse.
Elanikke oli 2002. aastal 1858, 2010. aastal 802.
Atari Flashback 2
Atari Flashback 2 on mängukonsool, Atari Flashbacki järeltulija. Sellel on nelikümmend Atari 2600 sisseehitatud mängu. Mõni neist mängudest on viimastel aastatel fännide loodud ja kaks mängu on Activisioni originaalmängud.
Atari Flashback 2 sarnaneb välimuselt algse Atari 2600 konsooliga aastast 1977. See on originaalist ligikaudu 1/3 võrra väiksem ja tunduvalt kergem. Konsoolil on viis nuppu (Power, Reset, Left ja Right raskusastme lülitid ning Select), konsooli tagaküljel on värvilise ja mustvalge variandi vahetuse nupp ning kaks sisendit kaasasolevatele juhtkangidele. Juhtkangid sarnanevad väga originaal-Atari juhtkangidega aastast 1977 ning on ühilduvad ja vahetatavad konsoolide vahel. Flashback 2-ga ei tule kaasa pedaalid, kuid on võimalik kasutada Atari originaalpedaale.
Flashback 2 väljatöötajateks valiti Curt Vendel ja Legacy Engineering. Erinevalt Flashbacki konsoolist koosneb Flashback 2 ühekiibisest versioonist, mille skeemi oli kavandanud Vendel; see on Atari 2600 originaalskeemi koopia. Seetõttu Atari Flashback 2 käitab mänge samamoodi, nagu need mängisid originaalkonsoolil. Atari Flashback 2 projekti koodnimi oli Michele, Vendeli naise nime järgi. Tema nimi on trükitud kaemaplaadile.
Marty Goldberg (ClassicGaming.com, Atari Gaming Headquarers ja Midwest Gaming Classic) palgati Legacy Engineeringu poolt välja töötama juhendit ja kujundama võrgujuhendit. Juhendis, mis tuli kaasa Flashback 2-ga, leidus liiga palju vigu, kuna mängude väljatöötamise käigus nende sisu muutus, ning graafikadisaini ettevõtted pidid juhendi vigade parandamisele palju energiat kulutama.
Mängud
Mängud on jaotatud nelja kategooriasse, mida saab valida ekraanimenüüst. Kui mäng on valitud, pääseb menüüsse tagasi Power-nupuga, konsool tuleb välja ja siis uuesti sisse lülitada.
Eesti NSV Riiklik Noorsooteater
Eesti NSV Riiklik Noorsooteater on olnud kahe teatri nimi:
Polügeneetiline vulkaan
Polügeneetiline vulkaan on vulkaan, mis on tegutsenud rohkem kui ühe korra.
Polügeneetilisele vulkaanile vastandub monogeneetiline ehk ainult ühekordselt tegutsenud vulkaan. Polügeneetilised on näiteks koonilise kujuga kihtvulkaanid ja lamedamad kilpvulkaanid. Näiteks Etna ja Kilauea on tegutsenud peaaegu pidevalt juba väga pikka aega. Paljud polügeneetilised vulkaanid on pikka aega uinunud olekus, et ükskord taas ärgata. Polügeneetiliste vulkaanide all on tõusvad magmavoolud, mis kogunevad magmakambritesse, kust nad aeg-ajalt läbi vulkaanilõõri väljutatakse.
Biograafiad (C)
Biograafiad (C) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab C-tähega.
Ca
Vaata Biograafiad (Ca)
Ch
Vaata Biograafiad (Ch)
Ropka vald
Ropka vald oli vald Tartumaal aastail 1939–1950. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad Vald moodustati senise Ropka valla maa-alast, välja arvatud osa Haage asunduse maa-alast; senise Vana-Kuuste valla Uhti ja Aakaru külade, Ülenurme, Reola ja Lepiku asunduste ning Kõõra, Lepiku, Kõrvialutse, Kullamaa ja Veinioja talude maa-aladest; senise Luke valla Lätiküla piirkonnast.
Biograafiad (C)
Cl
''Vaata Biograafiad (Cl)
Ropka vald
Esimene vallavanem oli Paul Luige, kes valiti tagasi 9. detsembril 1939. Vallavanema palgaks määrati 45 krooni.
Biograafiad (C)
Co
''Vaata Biograafiad (Co)
Täppislähenemistrajektoori näitur
pisi|PAPI on rajast paremal, kolme punase ja ühe valge tule kombinatsioon tähendab seda, et lennuk on optimaalsest maandumiskõrgusest madalamal Täppislähenemistrajektoori näitur (inglise: Precision Approach Path Indicator, akronüüm PAPI) on lennuvälja maandumisraja kõrval paiknev pilootidele mõeldud visuaalne abivahend maandumise lihtsustamiseks.
Ropka vald
Vald kuulus Riigivolikogu 53. valimisringkonda, kust valiti Rudolf Riives.
Täppislähenemistrajektoori näitur
Enamasti nelja valgustiga süsteem paikneb tavaliselt maandumisraja algusest umbes 300 meetri kaugusel. pisi|400px|vasakul|4 tulega PAPI
Anchorage
Anchorage on linn Ameerika Ühendriikides Alaska osariigis, osariigi suurim linn. Asub rannikumadalikul ulatudes Chugachi mägede madalamate nõlvadeni. Anchorage'is elab 41% Alaska elanikest.
Kliima
Anchorage'is valitseb lähisarktiline kliima. Öökülmavaba periood kestab linnas pisut üle 100 päeva.
Kõige soojem kuu on juuli, mille keskmine temperatuur on +15 °C. Juuni ja august pole oluliselt külmemad. Kõige külmemad kuud on detsember ja jaanuar, mille keskmine temperatuur on −9 °C. Igas kuus on esinenud sooja üle +10 °C. Anchorage'i maksimaalne temperatuur +33,3 °C on mõõdetud 25. juunil 1953. Detsembrist märtsini on esinenud külma alla −30 °C, absoluutne miinimum −38,8 °C on mõõdetud 3. veebruaril 1947. Juulis pole kunagi esinenud öökülma (kuu absoluutne miinimum +1 °C).
Anchorage on sajune paik. Aastas sajab keskmiselt 408 mm vihma ja 1765 mm lund. Üksnes maist septembrini on lumi haruldane.
Kõige rohkem vihma sajab augustis ja septembris, vastavalt 74 ja 73 mm. Kõige vähem sajab vihma aprillis (13 mm, aga lund pole arvestatud). Kõige rohkem lund sajab detsembris (375 mm). Kõige lumerikkamal talvel (1954/55) sadas 337 cm lund.
Linna läheduses on tegevvulkaane. Seetõttu sajab mõnikord harva vulkaanilist tuhka. Näiteks juhtus seda 2009. aasta märtsis-aprillis, eelmine kord 1992. aastal.
Taganrog
Taganrog on linn Venemaal Rostovi oblastis. Linn asub Aasovi mere Taganrogi lahe kaldal.
Anchorage
Ajalugu
Linn asutati 1914. aastal raudtee-ehitajate asulana, sinna ehitati Alaska Raudtee peakorter.
Anchorage'is asuvad Alaska Anchorage'i ülikool ja Alaska loomaaed. 10 km linnast lõunas asub Ted Stevensi Anchorage'i rahvusvaheline lennujaam.
Majandus
Anchorage on tähtis sadamalinn ja raudteesõlm. Elanike peamised tegevusalad on avalik haldus, sõjavägi, naftatööstus ja turism. Linnas on kaks sõjaväebaasi: Elmendorfi õhujõudude baas ja Fort Richardson.
Taganrog
Ajalugu
Taganrogis on sündinud maalikunstnik ja pedagoog Konstantin Savitski, kirjanik Anton Tšehhov ja surnud keiser Aleksander I.
1546
1546. aasta (MDXLVI) oli 16. sajandi 46. aasta.
Rõngu vald (1939)
Väljavõte Vabariigi Presidendi otsusest nr. 88 – 7. oktoobrist 1938 (RT 1938, 87, 776)
31. Rõngu vald – piirkonnaga, mis moodustub: a) senise Rõngu valla maa-alast, välja arvatud Sootla nr. 30, Sootla nr. 31, Sandkotare nr. 31-a, Ülpre nr. 46, Alamärdi nr. 47, Alanüssiku nr. 48, Mäenüssiku nr. 49, Trile nr. 80, Lülle nr. 58-a, Lülleveski nr. 58, Alamärdi nr. 59 ja Võlsi nr. 60 talude maa-alad; b) senise Valguta valla Lapetukme ja Ranna külade, Lobjaku ja Piigandi asunduste ning Metsküla küla Luuka ja Madise talude maa-aladest; c) senise Palupera valla Atramõisa, Soe ja Miti külade, Palupera asunduse ja Palu veski maa-aladest ning Palupera vallamaja ümbruse maa-alast kuni Palupera metsavahikoha, Kriska ja Oinamäe taludeni, viimased kaasa arvatud.
Pilditöötlustarkvara
thumb|[[KDE KolourPainti tööaken]] thumb|[[GIMP tööaken]] Pilditöötlustarkvara (rastergraafika- ja fototöötlustarkvara) on tarkvararakendus, millega saab luua või töödelda rastergraafikat ja salvestada tulemuse levinud rastergraafikavormingutesse nagu näiteks JPEG, PNG, GIF, TIFF jne.
Pilditöötlusprogrammidel võib olla muuhulgas vektorgraafika loomiseks ja töötlemiseks mõeldud võimalusi.
Kedge Business School
Kedge Business School on Euroopa äriülikool, millel on linnakud Pariisis, Bordeaux's, Marseilles, Toulonis, Dakaris, Suzhouis ja Shanghais. Kool asutati 2013. aastal.
Financial Timesi edetabelis platseerus Kedge 2019. aastal Euroopa äriülikoolide seas 31. kohale.
Õppekavadel on kolm rahvusvahelist akrediteeringut: AMBA, EQUIS ja AACSB.
Kooli vilistlaste seas on tuntud ärimehi ja poliitikuid, nt Daniel Carasso (Danonei tegevjuht) ja Sophie Cluzel.
Saleisha Stowers
Saleisha Lashawn Stowers (sündinud 10. jaanuaril 1986) on USA supermodell. Ta võitis telesaate "Ameerika supermodellid" üheksanda hooaja.
Lapsepõlv ja elu enne modellikarjääri
Intervjuus ajakirjale Seventeen ütles Saleisha, et ta lapsepõlv oli raske. Ta elas koos oma vanaemaga Maderas Californias. Kui ta oli 14-aastane, kandideeris ta T-Zone'i laagrisse, mis oli Tyra Banksi enesehinnangulaager tüdrukutele. Varem töötas Saleisha administraatorina Los Angeleses. Enne supermodellisaadet võis teda näha ka mõnes reklaamis, mis tutvustasid kiirtoidukohta Wendy’s. Teda võis näha ka külalisesinejana sarjas "Inetu Betty".
"Ameerika supermodellid" 9. hooaeg
Saleisha saabus võistlusele enesekindlalt ja kõrge enesehinnanguga. Tema elurõõmus ja positiivne iseloom ning hea kõnnak võitsid kohtunike poolehoiu. Aga kohtunikud tundsid, et ta loodab liialt oma reklaamivälimusele, nii et nad andsid talle Louise Brooksist inspireeritud mustad juuksed. Alguses oli Saleisha oma fotodega kimpus, aga kui ta oli koos kaasvõistleja Victoria Marshmaniga jäänud kahe viimase hulka, anti talle armu ja ta jäeti saatesse edasi. Ta sai nn äratuskõne ning võttis end kokku, hakkas paranema ja paremaid pilte tegema. Ta võitis kaks vahevõistlust: Old Navy poe reklaami ja Colleen Queeni show Pariisis. Viimasel hindamisel olid kohtunikud tema poodiumi valitsemisest lummatud ja Saleisha võitiski. Teiseks jäi Chantal Jones.
Saleisha Stowers: „Ma kasvasin tugevaks nooreks naiseks ning olen väga rahul enda ja sellega, kus ma praegu olen. See on see, millest ma olen kogu aeg unistanud. Ma pingutasin selle nimel ja nüüd ma selle saingi. Ma tahtsin seda, ma tahtsin seda nii väga, nüüd ma sain selle ja ma ei lase seda enam käest. Tänan sind, jumal... Mina olengi Ameerika järgmine supermodell! Aah!!”
Saate võiduga kaasnes 100 000-dollarine leping CoverGirl Cosmeticsiga, milles ta reklaamis WetSlicks Fruit Spritzersit; kaanepilt ajakirjas Seventeen, kus ta foto ilmus 2008. aasta veebruaris, ja leping Elite Model Managementiga.
Uue-Puka mõis
Uue-Puka mõis ehk Vastse-Puka mõis (ka Ruuna mõis; saksa keeles Neu-Bockenhof) oli Vana-Puka mõisa kõrvalmõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal.
Mõis rajati vahemikul 1723–1731 Vana-Puka mõisast eraldatud alast.
Magnet
Magnet on keha või toode, mis loob enda ümber magnetvälja. Magnetväli pole nähtav ega otseselt tajutav, vaid seda iseloomustab omadus mõjutada teisi magnetilisi kehasid ja liikuvaid laetud osakesi tõmbe- või tõukejõuga.
Magneti omadustega on ferromagnetilisest materjalist − ferromagneetikust − kehad, samuti mõned taevakehad (Maa, Päike) ja elementaarsed liitosakesed, millel on magnetiline moment.
Ferromagneetikud saab jaotada pehmeteks ja kõvadeks magnetmaterjalideks. Pehme ferromagneetiku üheks näiteks on lõõmutatud raud, mida iseloomustab omadus magneetuda välise magnetvälja toimel. Kuid magneetumus säilib vaid välise magnetvälja toimimise ajal ja kaob selle lõppemisel väga lühike ajaga. Seevastu kõvad magnetmaterjalid säilitavad magnetvälja ka pärast välise ergutuse kadumist.
Magnetite peamised liigid on püsimagnet ja elektromagnet. Püsimagnet on püsivalt magneetunud ja tekitab enda ümber magnetvälja sisemiste füüsikaliste põhjuste toimel. Elektromagnet tekitab enda ümber magnetvälja ainult siis, kui tema mähist läbib elektrivool.
Püsimagneti tuntud näide on magnetikene, millega hoitakse märkmeid ferromagneetikust (terasplekist) tahvli või külmkapi ukse küljes. Püsimagnetid on loomulikult valmistatud kõvadest ferromagneetikutest, nagu näiteks mitmed raua sulamid, mida on valmistamisel töödeldud väga tugeva suunatud magnetväljaga. Püsimagneti demagneetimiseks on vaja sellele rakendada magneetumusele vastassunaline alalismagnetväli, mis tugevuselt ületab selle materjali koertsitiivsusläve, või sama tingimust täitev vahelduv magnetväli, mis peab hääbuma nii, et sellest ei jääks alles jääkmagneetumist.
Ajalugu
Magnetnähtustega puutusid inimesed kõigepealt kokku rauamaagi tükke uurides. Pandi tähele, et teised väikesed rauaosakesed "kleepuvad" rauamaagi tükkide külge. Sõna "magnet" tuleneb kreeka keele sõnadest líthos magnes ’Magnesia kivi’ ning on seotud piirkonna Magnesia ad Sipylum (Väike-Aasias) nimega, kust leiti niisuguseid kivikesi.
Varaseimad teadaolevad magnetnähtuste kirjeldused pärinevad Vana-Kreekast, Vana-Roomast, Indiast ja Hiinast rohkem kui 2500 aasta tagusest ajast. Rauamaagist kivikeste omadustest kirjutas Plinius Vanem oma entsüklopeedias "Naturalis Historia".
Püsimagnetid leidsid kõigepealt praktilist kasutamist 12. ja 13. sajandil kompassides.
Ferromagneetikute magneetimine ja demagneetimine
Püsimagnetite tööstuslikuks valmistamiseks kuumutatakse ferromagneetikust objekti üle Curie temperatuuri, siis rakendatakse objektile tugev väline magnetväli ning seejärel lastakse objektil jahtuda toatemperatuurini. Teraseset on võimalik ka nõrgalt magneetida, kui püsimagnetit liigutada perioodiliselt ja samasuunaliselt eseme ühest otsast teise.
Ferromagneetikute demagneetimise all mõeldakse objekti magnetvälja nõrgendamist või kaotamist. Demagneetimiseks on mitmeid võimalusi.
27. august
27. august on Gregoriuse kalendri 239. (liigaastal 240.) päev. Juliuse kalendri järgi 14. august (1901–2099).
Arvutimuuseum
Kogu on regiooni üks suurimatest, seal on üle 300 arvuti, üle 1500 komponendi ja muid ajaloolisi objekte aastatest 1950–2011:
Muuseumi kogu veel üks tähtis osa on vanad operatsioonisüsteemid – IBM OS/2, Linux ja Macintosh OS-i vanad versioonid.
Muuseumi algatajad ja omanikud on Sergei Ustrikov ja Jekaterina Ustrikova.
Dannenbergi krahvkond
Dannenbergi krahvkond (saksa: Grafschaft Dannenberg) oli lään Saksimaa hertsogiriigis. Selle südamaa oli suuresti identne tänapäeva Samtgemeinde Elbtalaue alaga Põhja-Saksamaal.
thumb|Dannenbergi krahvkond (punane) 1250. aasta paiku
Selle ajaloolised juured lähevad tagasi 12. sajandi keskpaika, kui Heinrich Lõvi asutas Ida koloniseerimise (Ostsiedlung) ajal viis krahvkonda (Holstein, Ratzeburg, Schwerin, Dannenberg ja Lüchow), Elbe jõesuust Brandenburgi margi lõunapiirini, et kaitsta tema territooriumi uusi alasid ja piire.
Dannenbergi krahvkonda on ürikutes esmamainitud aastal 1153; selle esimene krahv (aastani 1169) oli Volrad I von Dannenberg. Ta tuli Edlerite aadliperekonnast Salzwedelist. Krahvkond kestis aastani 1303, kui viimane krahv Nikolaus von Dannenberg andis kõik oma õigused Elbe ja Jeetzeli jõe vahel hertsog Otto Rangele, ja ürikutes on seda viimati mainitud aastal 1311.
Ajalugu
thumb|[[Valdemari torn Dannenbergis, krahvilossi ainus säilinud osa]]
Tol ajal elasid talunikud ja käsitöölised krahvilossi ümber ning tekkis Dannenbergi küla, kuigi nimi Dannenberg oli varem olemas. Aastatel 1223 kuni 1225 hoidis krahv tänapäevani säilinud lossitornis (Valdemari torn) vangistuses Taani kuningat Valdemar II ja tema poega, kelle oli siia toonud Heinrich von Schwerin. Aastal 1303 loovutas viimane krahv Nikolaus krahvkonna 40 margase aastarendi eest Braunschweigi ja Lüneburgi hertsogile Otto Rangele. Sealt alates kuulus endine krahvkond Lüneburgi vürstkonnale. Aastal 1306 suri Dannenbergi liin välja. 15. sajandi alguses jagati Dannenberg taas välja kui hüvitise vorm uuele liinile, kuid valitsev hertsog Celles säilitas konkreetsed suveräänsed õigused.
Vaalu mõis
Vaalu mõis (saksa keeles Wahlenhof) oli rüütlimõis Sangaste kihelkonnas Tartumaal.
Mõisast on teateid alates 1516.
Atika piirkond
Atika piirkond on 1. järgu haldusüksus (piirkond) Kreeka keskosas. Hõlmab Ateena, Pireuse, Elefsína, Mégara, Lávrio ja Marathoni linna, samuti väikese osa Peloponnesose poolsaarest ning Salamína, Aígina, Pórose, Ýdra, Spétsese, Kýthira ja Antikýthira saare.
Piirkond koosneb kaheksast piirkonnaüksusest (perifereiakí̱ enóti̱ta). 2011. aastani koosnes ta neljast maakonnast (nómos). Ida-Atika ja Lääne-Atika piirkonnaüksus ühtivad varasemate maakondadega. Ateena maakond on jagatud Põhja-, Lääne-, Kesk- ja Lõuna-Ateena piirkonnaüksuseks. Pireuse maakond on jagatud Saarte ja Pireuse piirkonnaüksuseks.
Jalta
Jalta on kuurortlinn Ukrainas Krimmi lõunarannikul. Pärast Krimmi annekteerimist märtsis 2014 kuulub de facto Krimmi Vabariigi koosseisus Venemaale.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jalta elanikest venelasi 65,5%, ukrainlasi 27,6%, valgevenelasi 1,6%, krimmitatarlasi 1,3%, armeenlasi 0,6%, tatarlasi 0,3%, juute 0,3%, asereid 0,3% ja poolakaid 0,2%.
Jaltas toimus 1945. aasta veebruaris Jalta konverents.
Välislingid
pisi|vasakul|Pääsupesa loss Jaltas
Banjul
Banjul on Gambia pealinn ja suuruselt neljas linn. Asub Gambia jõe suudmes asuval St. Mary saarel.
Linn asutati brittide poolt 1816. aastal kaubandusliku ja sõjalise tugipunktina. Linna nimi oli Bathurst 1973. aastani.
Galiitsia
Galiitsia (ukraina keeles Галичина (Galõtšõna), poola keeles Galicja ehk Halicz, saksa keeles Galizien) on ajalooline piirkond Ida-Euroopas, mis jaotub praegu Poola ja Ukraina vahel. pisi|300px|Ajalooline Galiitsia tänapäeva [[Ukrainas ja Poolas]] Galiitsia piirneb lõunas Metsa-Karpaatidega, loodes Visla jõega, põhjas Sani jõe suudme ja Zbrutši jõe lätte vahelise joonega ning kagus Zbrutši, Dnestri ja Tšeremoši jõega.
Umbes 1800. aastast kuulub Galiitsia koosseisu piirkond Karpaatidest lõunas, Väike-Poolast idas ning Transilvaaniast ja Moldovast põhjas ja loodes. Ala moodustas terviku aastatel 1772–1918 Austria kroonimaana ja 1939. aastani Poola osana.
Nimi
Galiitsia on nime saanud oma kunagise keskuse, Ukrainas asuva Galitši (ukraina keeles Галич, poola keeles Halicz) järgi.
Mõned ajaloolased arvavad, et Galiitsia nimi on jälg selle kunagistest asukatest idagallialastest, kellelt on võib-olla nime saanud ka Galaatia Anatoolias ja Galați maakond Rumeenias. Teise oletuse kohaselt on Galiitsia nimi seotud Galõtši ümbruses nähtud vareste või künnivarestega. Mõned ajaloolased arvavad, et see nimi kanti Moldova linnale Galațile üle 13. või 14. sajandil, kui Galiitsia-Volõõnia riik ulatus päris-Galiitsiast üle Moldova Musta mereni välja.
Ajalugu
Arvatavasti oli suur osa Galiitsiast 9. sajandil Suur-Määri riigi koosseisus.
Ühe kroonika järgi võttis Kiievi-Vene riigi valitseja 981 sõjaretkel Poola piirile üle Puna-Vene linnad. pisi|Kiievi-Vene alad (1054–1132) 11. sajandil läks piirkond lühikeseks ajaks (1018–1031), pärast Kiievi vallutamist Poola kuningriigi vägede poolt Poola kuningriigi võimu alla ning seejärel tagasi Kiievi-Vene riigile.
Pärast Kiievi suurvürst (1019–1054) Jaroslav Targa surma (1054) jaoatati riik Jaroslavi poegade vahel: vanimale elusolevale pojale Izjaslavile pärandus Kiiev ja Novgorod; teisele pojale Svjatoslavile – Tšernigivi, kolmandale pojale Vsevolodile Perejaslavli, neljandale pojale Vjatšeslavile Smolenski, viiendale Igorile Vladimir, Volõõnias ja 1052 surnud 1. poja Vladimir Jaroslavitši pojale ning pojapoeg Rostislavile Galiitsia (1057–1064). 1064. aastal aga vallutas Rostislav Vladimirovitš Tšernigivi vürsti (1054–1077) Svjatoslav II poja Gleb Svjatoslavitši valitsetud Tmutarakani vürstkonna, Aasovi ja Musta mere Tamani poolsaarel, mida valitses 1064–1065.
Rostislavi järglased Rjurik, Volodar ja Vasylko Romanovitš valitsesid Przemyśli, Zvenigorodi ja Terebovlia alasid. pisi|300px|vasakul|[[Ungari kuningriik|Ungari ja Galiitsia piirialad 1190, Béla III valitsemise (1172–1196) ajal (oranž)]] pisi|Galiitsia ja Volõõnia vürstiriigid, 13. sajandil
Galiitsia vürstiriik
(1141–1199), Volõõnia vürstiriik Aastatel 1087–1253 oli Galiitsia Kiievi-Vene õigusjärglasena autonoomne (1141–1199) Galiitsia vürstiriik vürstiriik (vt Slaavi vürstiriikide loend). Galiitsia vürstiriiki valitsesid Rjurikovitšite dünastia Romanovitšite liini (Jaroslav Targa poja Novgorodi vürsti (1036–1052) Vladimir Jaroslavitši poja Rostislavi järglased) esindajad: Volodymyrko Volodarovitš (1141–1153), Jaroslav Osmomõsl (1153–1187) ja Volodymir Jaroslavitš (1189–1199). Sisemiste vastuolude järel nõrgenenud ja lagunevast Vana-Vene riigist iseseisvunud riigi moodustas 12. sajandi keskel Volodymyrko Volodarovitš, kes päris varem väiksed Zvenigorodi vürstiriigi (1124), Przemyśli vürstiriigi (1129), Terebovlia vürstiriigi (1129), Galiitsiamaa (1141), ning asutas uue pealinnana 1444. aastal Halychi linna, ühendatud vürstiriigi keskusena. Volodymyrko Volodarovitši poeg, Jaroslav Osmomõsl laiendas veelgi valdus (1153–1187) ning lisas valduste hulka ka veel alad Karpaatia mägede ja Dnisteri jõe vahelistel aladel, kuni Doonau alamjooksuni.
Galiitsia ja Volõõnia vürstiriik
Viimase Romanovitšite liinist valitseja Volodymir Jaroslavitši (1189–1199) surma järel 1199. aastal kutsusid bojaarid riiki valitsema naabervürstiriigi, Rjurikovitšite dünastia Mstislavitšite liini esindaja Volõõnia vürstiriigi vürsti Roman Mstislavitši ( (~1160–1205), Novgorodi vürst 1168–1170, Volõõnia vürst 1173–1187 ja 1188–1205, Galiitsia vürst 1187–1188 ja 1199–1205 ning Kiievi suurvürstina 1203–1205 Roman Suur), kes ühendas Galiitsia ja Volõõnia ning moodustas ühise Galiitsia-Volõõnia vürstiriigi. Galiitsia-Volõõnia vürstiriik oli 13. sajandi alguses endise Vana-Vene riigi aladel, koos kirde-Vene aladel asunud Vladimiri suurvürsti Vladimiri-Suzdali vürstiriigi ja loode-Vene aladel asunud Novgorodi vabariigiga üks mõjuvõimsamaid slaavi vürstiriike.
Mongoli sõjakäigu järel Euroopasse oli aastatel 1253–1340 riik Kuldhordi vasallkuningriik. Sel ajal viisid Galiitsia vürstid pealinna üle Halychist Lvivi. Nad püüdsid leida Rooma-katoliku kiriku paavstilt tuge ja Euroopast liitlasi Kuldhordi vastu.
Poola kuningriigis
pisi|250px|[[Poola kuningriik, aastatel 1333-1370, Kazimierz III Suure valitsusajal]] Galiitsia olukorda raskendas uute maade alistamine Poola ja Ungari kuninga Kazimierz III Suure poolt.Galiitsia-Volõõnia pärilussõja (1340–1392) järel jagati piirkond Leedu suurvürstiriigi ja Poola kuningriigi vahel. Aastatel 1340–1349 oli Galiitsia iseseisev kuningriik, Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürsti (1316–1341) Gediminase poja, kuningas Lubarti (Lubko, Lubartas, Dymitr; u 1300 – 1384) valitsemisel, kes oli valitsejaks saanud Galiitsia trooni pärijannaga abielludes. 1344. aastal hõivas Leedu suurvürstiriik Volõõnia ja 1349. aastal Poola kuningriik Galiitsia. Umbes 1340–1349 vallutati Galiitsia Poola kuninga Kazimierz III poolt ning liidendati 1349 Poola provintsiks. 1372–1387 kuulus Galiitsia Ungari kuningriigile. Volõõnia koos Kiieviga läks Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi ning seejärel Rzeczpospolita riigi kontrolli alla.
1569. aasta Lublini uniooni järel, liideti aga piirkond Poola Krooni maadega, kui Rzeczpospolita Vene vojevoodkond. Pärast seda oli Galiitsia Poola valdus, mida nimetati Ruteenia vojevoodkonnaks. Lisaks kohalikule idaslaavi elanikkonnale asus sinna palju poolakaid ning samuti arvukalt juute ja armeenlasi. Sel ajal ehitati palju kastelle ning rajati mõned uued linnad: Stanisławów (praegu Ivano-Frankivsk ja Krystynopol (praegu Tšervonograd). 400px|pisi|Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik, 1846–1918
Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik
1772. aastal kaotas Poola suurema osa Galiitsiast esimese Poola jagamise käigus Austria-Ungarile. Austria Habsburgid omandasid Galiitsia, tuginedes Ungari vanale pretensioonile selle territooriumi peale. Austria osana nimetati seda Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriigiks kahe keskaegse idaslaavi vürstiriigi Galiitsia ja Włodzimierzi järgi. Piirkonna tuumikala oli tuntud Puna-Vene nime all. Austria Galiitsia koosseisu lisati ka suur osa Väike-Poolast. Pealinn oli Łwów (Lemberg; praegune Lviv), kus täielikult domineeris poola aristokraatia, kuigi provintsi idaosas elasid idaslaavlased (ruteenid, nagu Habsburgid oma riigi sisse jäävaid ukrainlasi nimetasid, mitte sassi ajada tänapäeva ruteeni rahvaga). Galiitsia idaosas elas ka arvukalt poolakaid ja juute. Austria Galiitsia vastliidetud lääneosas olid valdavas ülekaalus poolakad. Galiitsia oli Austria suurim kroonimaa, ja üks vaesemaid.
Kui Austria surus maha Krakówi iseseisva vabariigi iseseisvuse, läks see linn 1846 Austria Galiitsia koosseisu. 1786–1849 kuulus Galiitsia koosseisu Bukoviina.
1868. aastast oli Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik Austria-Ungari kroonimaa (ametlikult võrdväärne 16 ülejäänud kroonimaaga), kus ametlikuks keeleks oli poola keel.
Esimese maailmasõja ajal võitlesid Austria-Ungari ja Venemaa ägedalt Galiitsia pärast. pisi|Lääne-Ukraina Rahvavabariik 26. juulil 1917 sai Galiitsia ja Lodomeeria Kuningriik täiesti iseseisvaks. 1. novembril 1918 sai Lääne-Galiitsia taastatud Poola Vabariigi osaks.
Lääne-Ukraina Rahvavabariik
Ida-Galiitsia kuulutas end 14. novembril Biała Cerkiewis (praegu Bila Tserkva) koos Bukoviina ja Taga-Karpaatiaga iseseisvaks Lääne-Ukraina Rahvavabariigi nime all ja püüdis moodustada koos Ukraina Rahvavabariigiga ühtset Ukraina riiki, liitudes Ukraina Rahvavabariigiga. pisi|500px|Galiitsia [[II Rzeczpospolita koosseisus 1921–1939.]]
Galiitsia II Rzeczpospolita koosseisus
Toimuva Nõukogude-Ukraina sõja käigus, sõlmisid Ukraina Rahvavabariigi juht Sõmon Petljura ja Poola Vabariigi juht Józef Piłsudski 21. aprillil 1920. aastal koostööleppe, mille kohaselt Poola tunnistas Petljura-poolset Ukraina valitsust "pärast võitu bolševike üle" ning lubas sõjalist kaasabi võitluses Nõukogude Venemaaga, mille eest vastutasuks tunnustas Petljura Galiitsia liitmist Poolaga igaveseks.
Varsti võtsid Ida-Galiitsia üle poolakad. Ida-Galiitsia taasühendamine sai rahvusvahelise tunnustuse 1923. Poola valitses seda osaliselt ukraina elanikkonnaga piirkonda 1939. aastani.
1931. aasta demograafilised andmed Galiitsiast Poola riigis
1931. aastal elas Poola Krakówi vojevoodkonnas (17 600 km²) 2 300 100 inimest, neist 93,0% poolakad. Lwówi vojevoodkonnas (28 400 km²) elas 3 126 300 inimest, neist 57,9% poolakad. Tarnopoli vojevoodkonnas (16 500 km²) elas 1 600 400 inimest, neist 49,3% poolakad. Stanisławówi vojevoodkonnas (16 900 km²) elas 1 480 300 inimest, neist 22,4% poolakad.
Hinnangulised andmed augustis 1939 enne sõja puhkemist: Lwówi vojevoodkond 61% poolakad, Tarnopoli vojevoodkond 52% poolakad, Stanisławówi vojevoodkond 25% poolakad. Endise Galiitsia kolmes vojevoodkonnas (Lwówis, Tarnopolis ja Krakovis) moodustasid enamiku elanikest poolakad ja ühes vojevoodkonnas (Stanisławowskis) ukrainlased.
1931. aasta rahvaloenduse andmetel oli endise Galiitsia alade (Krakówi, Lwówi, Tarnopoli ja Stanisławówi vojevoodkonna) elanikkonnas ligi 60% poolakaid, 35% ukrainlasi ja üle 5% muid rahvusi (peamiselt juudid).
Y
Y ehk üpsilon ehk igrek (matemaatikas ka üü) on eesti tähestiku 32. ja viimane täht ning ladina tähestiku 25. ja eelviimane täht.
Eesti tähestikus on y võõrtäht.
Ajalugu
Üpsilon on üks ladina tähestiku nooremaid tähti, mille ajalugu on suurelt jaolt ühine U-, V- ja W-tähe ajalooga. Ta pärineb foiniikia tähest waw, mida hääldati [v]. Kreeka tähestikku võeti ta üpsilonina, mida algul hääldati [u]. (Varem juba oli sealt laenatud digamma, millest pärineb ladina F-täht.) Etruski kirja kaudu laenati sealt ladina U (õigemini V).
1. sajandiks eKr oli aga kreeka üpsiloni hääldus häälikumuutuse tõttu muutunud, nii et seda hääldati nüüd [ü]. Kui roomlased sel ajal hakkasid palju kreeka sõnu tarvitama, kasutasid nad selle tähe märkimiseks algselt U- (V-)tähte, siis aga lisasid Sulla ajal ladina tähestiku lõppu üpsiloni. Tähte kasutati ainult kreeka laenudes.
Keskajal kasutati y-tähte i-tähe graafilise variandina.
Nimi
Prantsuse keeles nimetatakse y-tähte i grec või y grec 'kreeka i, kreeka y', sest y-d ja i-d hääldatakse ühtemoodi ja y tajutakse kreekapärase viisina seda häälikut märkida. Analoogilised on hispaania nimetus i griega ja katalaani nimetus i grega. Prantsuse nimetus on laenatud ka teistesse keeltesse, näiteks poola igrek. Ka eesti keeles nimetatakse üpsiloni rahvapäraselt igrek, eriti matemaatilises kontekstis. See uusus on mõjutatud vene keelest, kus ladina tähte y nimetatakse prantsuse eeskujul игрек, kusjuures rõhk on esimesel silbil nagu eesti keeleski. Eestikeelne soovitatav nimetus seevastu järgib saksa keele eeskuju.
Eesti matemaatikutel on olnud ka tava öelda muutuja y kohta lihtsalt „üü“. Lühem hääldus teeb matemaatiliste tekstide lugemise mugavamaks, kuna y on levinud muutujanimi, ning segiminekuohtu ei ole, sest ü-tähte muutujanimena peaaegu kunagi ei kasutata.
NATO foneetilises tähestikus on Y-tähe nimi Yankee.
Sagedus
Ingliskeelses tekstis on y-tähe sagedus 1,974%. Saksakeelses tekstis on y-tähe sagedus 0,04% ning ta on sageduselt 24. kohal. Prantsuskeelses tekstis on y-tähe sagedus 0,308%, türgikeelses 3,37%.
Hääldus
Kreeka üpsilon märkis algul [u]-, hiljem [ü]-häälikut (praegu [i]-häälikut). Ladina täht y võeti tarvitusele selleks, et edasi anda [ü]-häälikut kreeka laensõnades ja pärisnimedes.
Y märgib mõnes keeles üht või mitut vokaali (vokaalitäht), mõnes konsonanti (konsonanditäht; näiteks türgi keeles), mõnes mõlemat (olenevalt positsioonist; näiteks inglise keeles).
Y-täht ü asemel eesti keeles
Johannes Aavik tegi ettepaneku kasutada y-d soome keele eeskujul saksa tähestikust pärineva ü-tähe asemel hääliku ü märkimiseks ning järgis ise seda oma kirjutistes. Sellest ettepanekust ei ole kunagi saanud eesti kirjakeele normi, kuid sellest on alguse saanud ypsilonlaste traditsioon eesti kirjakeele tarvitusel.
Ypsilonliku traditsiooni üheks institutsionaalseks kandjaks on olnud EYS Veljesto, mille liikmete hulka kuulus ka Johannes Aavik. Traditsioon on levinud eelkõige opositsiooniliste ja humanitaarteaduses tegevate haritlaste ning loovharitlaskonna kaudu. Näiteks filosoofina tuntud Jaan Kangilaski (samuti Veljesto liige) on ypsilonlikku traditsiooni jätkanud.
Nimekaim ypsilonlane oli läbi nõukogude aja vastumõtleja Uku Masing. Ypsilonlus isikupärase stiili teenistuses (näiteks Sirbi ja Eesti Ekspressi kultuurilisa Areen esseedes, kirjandusajakirjades (näiteks Looming, Vihik ja Värske Rõhk) ja ilukirjandustekstides on tänapäeval aktsepteeritud (kuigi Uku Masingu tekstide väljaandmisel on kirjastus Ilmamaa sellest loobunud). Eeskätt 1980. aastatest alates on ypsilonlus olnud punkluule üks tunnuseid. Tänapäevalgi tarvitavad y-d paljud luuletajad. Ypsilonlusest eesti kirjanduses on kirjutanud ülevaate Mart Velsker.
Paljud piirduvad y kasutamisega isiklikes märkmetes ja erakirjades. On keeruline kindlaks teha, kui palju on eesti haritlaskonnas ypsilonlasi, sest suurema jao trükiväljaannete keeletoimetajad ja korrektorid toimetavad käsikirjades esitatud y ära trükis sallitud ü-ks.
Albaania keel
Albaania y tähistab ü-häälikut.
Galeegi keel
Galeegi keeles on tegu võõrtähega, mille hääldus oleneb lähtekeelest.
Hispaania keel
Hispaania keeles märgib y:
Varem kirjutati sõna alguses I asemel Y, et täht paremini silma paistaks. Aastal 1726 otsustas Hispaania Kuninglik Akadeemia tähtede y ja i kasutamise lahutada. Praegu on selline kasutus säilinud vaid mõnes nimes ja lühendis. Vanadel kirikufassaadidel võib veel näha sõna Yglesia 'kirik' (praegu iglesia).
Hollandi keel
Hollandi keeles esineb Y vaid mõnes laensõnas ja pärisnimedes, mispuhul järgitakse võimaluse korral lähtekeele hääldust. Mõnikord asendatakse Y tähega Ĳ. Vahel aga kasutatakse Y-d, et rõhutada rahvusvahelisust või ka selleks, et rahvusvaheliselt osataks hollandi nimesid hääldada (näiteks Feyenoord).
Inglise keel
Anglosaksi keeles kasutati Y-d nagu ladina keeleski [ü] edasiandmiseks. See täht laenati ladina tähestikust, mõne autori arvates moodustati sõltumatult tähtedest V ja I.
Keskinglise keeles oli [ü]-st saanud [i] ning y-tähte kasutati samamoodi nagu i-tähte. Murretes, kus [ü] oli säilinud, väljendati seda prantsuse keele eeskujul u-tähega.
Tänapäeva inglise keel järgib keskinglise keele traditsiooni. Sõnu myth ja gift, mis varem sisaldasid [ü]-häälikut, hääldatakse nüüd [i]-ga.
Täht y hääldub:
Kui trükikunst Inglismaal kasutusele võeti, siis kasutasid Wiliam Caxton ja teised Y-tähte puuduva Þ-tähe asemel, nii et sõna the trükiti kujul ye.
Mitmetes inglise transkriptsioonides märgib y eelneva konsonandi palataliseeritust.
Itaalia keel
Itaalia keeles esineb y vaid mõnes laensõnas ning hääldus järgib võimalust mööda lähtekeelt ([j] või [i]).
Katalaani keel
Katalaani keeles kasutatakse tähte y digraafis ny, mis märgib palataliseeritud n-häälikut (hispaania ñ). Samuti on see kasutusel üksikutes laensõnades ning pärisnimedes, kus seda hääldatakse võimalust mööda lähtekeele lähedaselt, näiteks [j] sõnas yacht.
Varem kasutati tähte y paljudes positsioonides praeguse i asemel, näiteks sõnas y 'ja' (praegu i). Samuti oli kasutusel digraaf ly palataliseeritud l-hääliku märkimiseks (praeguses ortograafias) ll.
Kõmri keel
Kõmri keeles tähistab y-täht õ-sarnast häälikut.
Norra keel
Norra keeles hääldatakse y-tähte omasõnades [ü] või [ü:].
Poola keel
Poola keeles tähistab y-täht õ-sarnast häälikut.
Prantsuse keel
Prantsuse keeles hääldatakse y silbi alguses [j], muidu nagu i-täht samas positsioonis.
Rootsi keel
Rootsi omasõnades on y hääldus kinnises silbis [ü], lahtises silbis [ü:].
Saksa keel
Mõnes saksakeelses nimes on säilinud varasem (antiigimoe tõttu y-tähte kasutav) kirjaviis, kus i asemel kirjutati y. Nendel juhtudel hääldatakse y nagu samas positsioonis i. Näiteks Bayern 'Baieri', mis enne y-tähe moodi kirjutati Baiern.
Šveitsisaksa keeles kasutatakse y-tähte sageli kinnise i-hääliku tähistamiseks.
Soome keel
Soome keeles on y hääldus [ü] ja yy hääldus [ü:].
Tšehhi keel
Tänapäeva tšehhi keeles hääldatakse y-tähte [i], nagu ka i-tähte.
Ungari keel
Tänapäeva ungari keeles kasutatakse y-tähte ainult neljas digraafis: gy [dj], ly [j], ny [nj] ja ty [tj]. Ly ja j eristatakse keeleajaloolistel põhjustel (esimest hääldati varem [lj]). Ly ja ty esinevad väga harva sõna alguses: esimene sõnas lyuk 'auk' ja selle tuletistes, teine sõnas tyúk 'kana'. Ungari perekonnanimede lõpus olev y hääldub [i], näiteks Ady [adi].
Võru keel
Võru kirjaviisis tähistab y kõrgenenud õ-häälikut: nyna ('nina'), tsyyr ('ring', 'sõõr'), tsyyri ('ringi' osastavas käändes, kolmandas vältes). Tavalist, kõrgendamata õ-häälikut märgitakse seejuures nagu eesti keeleski, nt. tsõõri ('ringi' omastavas käändes, teises vältes). Võru kirjaviisi 2005. a. paranduse kohaselt soovitatakse y asemel õ-tähte kasutada, nagu tavalise õ-hääliku jaoks.
Rahvusvahelised foneetilised transkriptsioonid
IPA foneetilises transkriptsioonis ja transkriptsioonis X-SAMPA ning Kirshenbaumi süsteemis tähistab y kõrget ümarat eesvokaali [ü].
Y-täht sümbolina
Y võib sümbolina tähendada:
Y on Saksamaal Bundeswehr 'i  autode tähis.
Keskaegsetel müntidel tähistas Y Eisenachi linna (Ysen). Sama tähistus oli ka Bourges'i müntidel 1539–1772.
Asteroidide tähistes näitab Y, et asteroid avastati mingi aasta ajavahemikul 16–31. detsember.
Y-tähte on kasutatud ka Rooma numbrina 150 (tavaliselt CL).
Y on Rootsi '''Västernorrlandi lääni läänitäht.
y-täht sümbolina
y on matemaatikas ordinaat või sõltuv muutuja või lihtsalt teine muutuja (x-i järel). x- ja y-tähe kreeka paralleelid selles tähenduses on ksii ja eeta.
Y-
Y- tähistab SI-süsteemis mõõtühiku detsimaaleesliidet jotta-.
y-
y- tähistab SI-süsteemis mõõtühiku detsimaaleesliidet jokto-.
Unicode
Suurtähe Y kui sümboli Unicode'i kood on U+0059, väiketähe y oma U+0079.
Braille kiri
XX .X XX
ASCII
Y-tähe ASCII-kood on 89 (01011001); y-tähe ASCII-kood on 121 (01111001).
EBCDIC
Y-tähe EBCDIC-kood on 232 (11101000); y-tähe EBCDIC-kood on 168 (10101000).