cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mater dolorosa
Motiivi ajaloost
See Maarja kujutamise ikonograafiline tüüp kujunes välja 15. sajandi lõpul, kui Madalmaade vaimulik Jean de Coudenberg, kellest hiljem sai Karl V sekretär, kasutas oma jutlustes esmakordselt kannatava ema Maarja kujundit ja lõi 1492. aastal Maarja seitsmele kannatusele pühendatud vennaskonna. Ta selgitas, et soov ülistada Maarja kannatusi vastab tema kodumaa kannatusrohkele ajale 1490. aastatel pärast Burgundia Maria surma, mil tema lesk Maximilian soovis säilitada oma ülemvõimu Burgundia aladel. Kontemplatsioon Maarja kannatuste üle ja suhtumine temasse kui inimkonna lunastamise toesse polnud sel ajal enam midagi uut, kuid autoriteetse vennaskonna loomine andis kultusele kaalu kiriklike autoriteetide hulgas. Philippe IV soosis seda kultust, ta sai aastal ise 1494 vennaskonna liikmeks ja samal aastal andis paavst Alexander VI apostelliku kinnituse vennaskonna statuudile. Kultuse toetamiseks kasutati Maarja kannatusele pühendatud harduspilte, Coudenberg ise oli nende tellijaks ja donaatoriks tema hoolealustes kirikutes Brugges, Abbenbroekis ja Reymerwaelis. Need ei olnud veel sellised, kus oleks kujutatud narratiivseid stseene Maarja kannatustest, kuid kannatustele viidati piltidele lisatud ladinakeelses tekstis, kirjutatuna esimeses isikus, st otsekui neitsi Maarja enda suu läbi.
Ikonograafia
Mater dolorosa süžee ei põhine otseselt pühakirjal, kuid see paigutatakse aega pärast Kristuse surma. Varane tuntud näide Maarja leina motiivist on Rogier van der Weydeni ristilöömise triptühhon donaatoritega aastaist 1443–1445, kuid ahastav Maarja on seal veel osa Kolgata grupist.
Tavaliselt, olgugi et mitte alati, on Maarja valu väljendatud tema ahastavas või nutvas näos, põskedel veerevates pisarates, mis skulptuuridel võivad olla klaasist või läbipaistvast vaigust. Kui tegemist on täisfiguuriga, seisab Maarja alati püsti ja ilma lapseta kätel. Valurikka Neitsi kujutis võib olla paarikuks Kristuse ecce homo kujule, näiteks diptühhonina.
Maarja kujutamine rinda või südamesse torgatud mõõgaga lähtub Siimeoni sõnadest Luuka evangeeliumis (Luuka 2:22-38) "ja sinu endagi hinge läbistab mõõk". Kui kujutatud on seitset mõõka, on lähtutud seitsmest valust, mille Maarja oma elu jooksul läbi elas (just neile viitavad Jean de Coudenbergi Maarja kannatuste vennaskonna tekstid):
Hilisematel skulptuuridel alates barokist võib Maarja kanda rinnal südant, millesse on torgatud väikesed, nõelataolised mõõgad.
Õigeusu kirikus on olemas sarnane ikoonitüüp "Siimeoni ettekuulutus" ehk "Kurjade südamete pehmendaja" (Умягчение злых сердец), millel Jumalaema on kujutatud seitsme mõõgaga südames. Mõõkade paigutus varieerub, need võivad olla rühmitatud kas kolm kummalgi küljel ja üks all või kolm ühel ja neli teisel küljel. Varaseimad seda tüüpi ikoonid pärinevad 17. sajandist.
Clare Hollingworth
Clare Hollingworth (10. oktoober 1911 Leicester – 10. jaanuar 2017 Hongkong) oli inglise ajakirjanik.
Talle andsid intervjuusid araabia šahhid ja saudi printsid, kes varem olid naisajakirjanikega suhtlemisest keeldunud. Ta oli Iraani šahhi Moḩammad Reẕā Pahlavī viimane intervjueerija. Šahh nimetas Hollingworthi "ainukeseks inimeseks, kellega ta soovis rääkida".
Hollingworth läks pensionile 1981. aastal ning kolis Hongkongi, kus ta suri 2017. aastal 105-aastaselt.
Ta oli kaks korda abielus, tema esimene abikaasa suri 1936. ja teine 1965. aastal.
Kõrgepalu külanõukogu
Kõrgepalu külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Varstu külanõukoguga.
Ruleerimisrada
Ruleerimisrada (inglise taxiway) on lennujaamas tee, mis ühendab maandumis-õhkutõusmisrada rampide, terminalide ja teiste ehitistega. Raja katteks võib olla betoon või asfalt, väiksemad lennujaamad kasutavad vahel ka looduslikku katet – muru või kruusa.
Tiheda liiklusega lennujaamad kasutavad tihti high-speed- või rapid-exit-ruleerimisradasid, et lennuk saaks lennurajalt lahkuda suurema kiirusega. See võimaldab lennuraja vabastada kiiremini, mis omakorda laseb teisel lennukil maanduda või lahkuda lühema ajakuluga.
Aadla
Aadla on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aadla uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Aadolv, Aadov, Adamson, Alfeld, Aller, Armberg, Esperk, Kelus, Kristlieb ja Vanker. 2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Aadla Eestis 17 mehel ja 19 naisel.
Hontivka
Gontivka (ukraina keeles Гонтівка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tšernivtsi rajoonis. Elanike arv on 1153. Pindala on 3,02 km².
Fukuoka lennujaam
pisi|Fukuoka lennujaam terminal Fukuoka lennujaam (IATA: FUK, ICAO: RJFF) on rahvusvaheline lennujaam Hakata-kus Fukuokas Jaapanis. Lennujaam on riigis reisijate arvult neljas. Tegu on nii tsiviil- kui ka militaarlennuväljaga.
Lennujaamas on üks lennurada, mis on 2800 meetrit pikk.
Lennujaama läbis 2015. aastal 20 968 463 reisijat.
Vindi tänav (täpsustus)
Vindi tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Jumalalaegas
Jumalalaegas (saksa Gotteskasten) oli Tallinnas aastatel 1621–1940 tegutsenud hoolekandeasutus ja kirikuvarade fond.
Jumalalaeka eesmärk oli koondada kõiksugu kirikute, koolide, seekide ja vaestemajade tulud, et ülal pidada kirikuid, koole ja vaeseid.
Hart (Texas)
Hart on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Castro maakonnas.
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli Harti linnas 1198 inimest, 371 leibkonda ja 304 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 616,7 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 410 (keskmine tihedus 211,1/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 74,62%.
Sichuan Airlines
pisi|Sichuan Airlinesi [[Airbus A330]] Sichuan Airlines Co., Ltd. on Hiina lennufirma, mille kodulennujaamaks on Chengdu Shuangliu rahvusvaheline lennujaam, Chengdus Sichuani provintsis. Tegu on Lääne-Hiina suurima lennufirmaga. Lennufirma asutati 19. septembril 1986. Lennufirmal on 150 lennukit, mis lendavad 94 sihtkohta.
Anders Ygeman
pisi|Anders Ygeman (2016) Anders Ingvar Ygeman (sündinud 17. juunil 1970 Stockholmi vallas) on Rootsi poliitik, Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige. Ta oli 3. oktoobrist 2014 kuni 27. juulini 2017 Rootsi siseminister.
Ta sündis Vantöris Stockholmi vallas, kasvas üles Hagsätras ja elab Stockholmi linnaosas Årstas.
Ta oli aastatel 1996–2014 Riksdagi liige (aastal 1995 asendusliige).
Cookies
Cookies on eesti metal-ansambel.
Cookies'e tuntuim liige on ilmselt laulja Venno Loosaar. Ansambel sai nime selle järgi, et erinevalt paljudest teistest bändidest tarbivad selle liikmed suure koguse õlle asemel limonaadi ja küpsiseid. Karske bänd tegi 2004. aastal ka narkoennetustööd Tallinna koolides.
2007. aastal ilmus bändi esimene album Cookies.
2015. aasta suvel avaldas bänd singli ja muusikavideo Tee ennast korda!.
Tanguudid
Tanguudid oli Tiibeti-Birma hõimuliit Lääne-Xia aladel. Nad elasid enne 10. sajandit Tuyuhuni võimu all, aastaks 1038 liikusid nad Loode-Hiinasse, kus asutasid 1227. aastani eskisteerinud Lääne-Xia ehk Tanguudi riigi. Tanguudid rääkisid tanguudi keelt.
Käru külanõukogu (Rakvere rajoon)
Käru külanõukogu oli külanõukogu Rakvere rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Simuna külanõukoguga.
Kaitsepühak
pisi|Tõlkijate kaitsepühak [[Hieronymus oma kabinetis Domenico Ghirlandaio maalil 1480. aastast.]]
NGC 6397
pisi|[[Hubble'i kosmoseteleskoop|Hubble'i kosmoseteleskoobi foto NGC 6397st]] NGC 6397 (ka Caldwell 86) on kerasparv, mis asub Altari tähtkujus.
Kaitsepühak
Näiteks püha Jüri on Eestis peetud karja, põldude ja eriti hobuste kaitsjaks. Talle on pühitsetud kirikud Jüris (Jüri kirik), Laiusel (Laiuse püha Jüri kirik) ja Toris (Tori Eesti sõjameeste mälestuskirik). Püha Jüri kaitseb ka Võru linna ja ta nime kannab Võru peatänav. Püha Jüri mälestuspäev (jüripäev) on 23. aprillil.
NGC 6397
See asub Maast umbes 7800 valgusaasta kaugusel ja koos Messier 4ga on see Maale lähim kerasparv. Parves on umbes 400 000 tähte ning heade vaatlustingimustega on see nähtav ka palja silmaga.
Baltava raudteepeatus
Baltava raudteepeatus on endine raudteepeatus Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Peatuse hoone jäi Ogre piirkonda ja Mazozoli valda Vecogre külla.
Peatus asus Riia jaamast 88 km kaugusel.
Peatus avati 10. detsembril 1937 Sinna rajati ka reisijate tarbeks puidust ootepaviljon. Aastal 2009 suleti sealne peatus seoses raudtee sulgemisega. Aastal 2018 olid peatuse taristust säilinud perroon ja pink.
Xaa-Arg-dipeptidaas
Xaa-Arg-dipeptidaas ehk X-Arg-dipeptidaas ehk aminoatsüül-lüsiin-dipeptidaas ehk N2-(4-amino-butürüül)-L-lüsiin-hüdrolaas ehk EC 3.4.13.4 on üks dipeptiidide hüdrolüüsi (peptiidsideme lõhkumist) katalüüsiv ensüüm. See kuulub dipeptidaaside hulka.
See ensüüm on imetajatel laialt levinud.
Oborniki
Oborniki (saksa Obornik, 1941–1942 Obernick, 1942–1945 Obornik) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Oborniki maakonna ja Oborniki valla halduskeskus. Oborniki asub Warta jõe ääres, Poznańi kesklinnast umbes 27 km põhjakirdes.
Pietrykaŭ
pisi|left Pietrykaŭ (transkribeerituna Petrõkav, venepäraselt Petrikov, poola keeles Petryków, varem ka Petrykowicze või Petrykowo, leedu keeles Petrykavas või Petrikovas) on linn Valgevenes Homieli oblastis, Pietrykaŭ rajooni ja Pietrykaŭ külanõukogu halduskeskus. Pietrykaŭ asub Prõpjatsi jõe kaldal merepinnast 138 meetri kõrgusel, Homieli linnast 190 kilomeetri kaugusel.
Vaatamisväärsusteks on vanalinn, XX sajandi alguses valminud kabel, XIX sajandil rajatud park ja kolm õigeusu kirikut (esimene XVII sajandist, teised aastaist 1839 ja 1890).
Ajalugu
Vastavalt legendile asutas linna X sajandil jatvingide vürst Petryk.
Asulat on kirjalikes allikates esmamainitud XV sajandil, mil see kuulus Olelkowiczitele. Algselt kuulus see halduslikult Słucki vürstiriigi koosseisu, seoses haldusreformiga aga Minski vojevoodkonda ja Mazyri maakonda. Aastal 1523 sai Pietrykaŭ alevi õigused. Ka rajasid Olelkowiczid sinna kindluse, mille aga Moskva väed aastal 1535 maha põletasid. Ka aastal 1595 rüüstasid asulat venemeelsed kasakad. XVI sajandil kuulus asula mõnda aega Bona Sforzale. Aastal 1600 läks see aga Chodkiewiczite valdusse. Bogdan Hmelnõtskõi ülestõusu ajal oli alev ülestõusnute baasiks, mille elanikud ülestõusu ka toetasid. Sealt sooritasid ülestõusnud retki ümbritsevatele Valgevene aladele.
Seoses Poola jagamisega läks Pietrykaŭ aastal 1763 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mozõri maakonda. Kuigi asula jäi edasi aleviks, kaotasid sealsed elanikud alevielaniku staatuse, millenad said tagasi alles aastal 1848. Aastal 1877 avati alevis trükikoda. Aastal 1897 oli seal kaks õigeusu kirikut üks katoliku kirik ja kolm juutide palvemaja, lisaks tegutses seal kolm kõrtsi ja viinapood. Prõpjatsil oli jõesadam, ka käis üle jõe parv.
Esimese maailmasõja ajal hõivasid linna aastal 1818 Saksa väed. Nende vastu tegutsedes sai tuntuks partisan Vasil Tałaš. Hiljem hõivas alevi Stanisław Bułak-Bałachowicz.
Aastal 1919 arvati linn Valgeve NSV koosseisu. 1924 sai Pietrykaŭ Valgevene NSV-s rajoonikeskuseks, järgmisel aastal sai asula aga linnaõigused. Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed linnas ja selle ümbruskonnas 1200 inimest, suurem osa olid neist juudid. Aastal 1974 liideti sellega kaks naaberküla: Čyrvony Aharodnik ja Biełki. Aastal 2001 avati seal uus katoliku kirik.
Norma (ooper)
„Norma” on Vincenzo Bellini ooper (tragedia lirica) kahes vaatuses Felice Romani libretole Alexandre Soumet’ värsstragöödia "Norma, ou L'infanticide" („Norma või lastetapmine”, 1831) järgi. Helilooja meistriteos ja üks paremaid bel canto traditsioonide esindajaid, mis kunagi loodud. Bellini ise hindas seda teost väga kõrgelt, rõhutades, et kui peaks toimuma laevaõnnetus, siis on just tema ooper "Norma" see, mille peab esimesena päästma.
Saamislugu
Bellini alustas läbirääkimisi La Scalaga uue ooperi komponeerimiseks 1830. aasta aprillis. Tingimuseks oli, et teos tuleks välja järgmise aasta detsembris, kui avatakse populaarne karnevalihooaeg. Esialgu oli aga Bellini seotud lepinguga komponeerida Milano Teatro Caracanole ooper "La Sonnambula". Kui see ooper oli märtsis 1831 esietendunud, hakkasid Bellini ja Romani kaaluma uue ooperi teemat. Suveks olid nad otsustanud tugineda Alexandre Soumet’ näidendile, mida sel ajal Pariisis suure eduga esitati. Selge oli ka, et naispeaosalise rolli esitab kõrgelt hinnatud sopran Giuditta Pasta, kelle villas Bellini resideeris ja ka tulevast ooperit komponeeris. Pasta oli näidendit näinud ja väga rahul. Lisaks Pastale pakkus La Scala tulevase ooperi solistidena välja Giulia Grisi ja tuntud tenori Domenico Donzelli. Mõlemad olid paistnud silma Rossini ooperis "Otello". Mõlemad edastasid Bellinile oma häälevõimaluste täpsed üksikasjad, ehkki libreto polnud veel paberil.
Bellini sai selle ooperi eest tolle aja kohta pretsedenditult suure honorari – 12 000 liiri.
Esmaettekanne
Esietendus toimus 26. detsembril 1831 Milano Teatro alla Scalas. Rollide loojad olid Giuditta Pasta (Norma), Giulia Grisi (Adalgisa), Domenico Donzelli (Pollione), Vincenzo Negrini (Oroveso), Lorenzo Lombardi (Flavio), Marietta Sacchi (Clotilde). Dirigeeris Alessandro Rolla.
Abraham B. Jehošua
pisi|Abraham B. Jehošua Abraham B. Jehošua (9. detsember 1936 Jeruusalemm – 14. juuni 2022 Tel Aviv) oli Iisraeli kirjanik.
Norma (ooper)
Esmaettekanne
Esietendus kukkus küll suuresti läbi, sest publik oli pahane, et I vaatus lõppes tertsetiga, kuna oldi harjutud kuulma ansamblit. Täielikust fiaskost päästis Pasta suurepärane esinemine. Juba järgmised etendused läksid väga edukalt. La Scalas esitati esimesel hooajal ooperit veel 34 korda. Rahvusvaheline läbimurre võttis aga mõningase aja. Pärast esietendusi Napolis, Bergamos ja Veneetsias (1832), Viinis (1833), Londonis (1833), Roomas (1834), aga eriti Pariisis (1835) saavutas teos tohutu menu ja levis üle kogu ooperilembese maailma. On olnud regulaarselt teatrite repertuaarides kui on leidunud ekstraklassi sopran, kes on võimeline Norma nõudlikku partiid esitama. Richard Wagner dirigeeris 1837. aastal ooperi esietendust Riias ja hindas väga kõrgelt selle meloodilist rikkus.
Abraham B. Jehošua
Eesti keeles on Kalle Kasemaa tõlkes ilmunud tema jutustused "Luuletaja kasvav vaikimine" ja "Raketibaas 612" (Loomingu Raamatukogu, 19, 1992) ning romaan "Viis aastaaega" (Tartu: Ilmamaa, 1995).
Norma (ooper)
Esmaettekanne
Eestis pole ei seda ega ühtegi teist Bellini ooperit laval oma jõududega kunagi esitatud. Küll on "Norma" olnud 2016. aastal ettekandmisel kontsertetendusena Estonia kontserdisaalis ja 2019. aastal Soome International Opera Company trupi poolt Narva Kreenholmi ooperitelgis.
Ooperi sisu
Tegevus toimub umbes aastatel 100–50 eKr Gallias Rooma okupatsiooni ajal.
I vaatus kulgeb druiidide pühas salus ja ülempreestri koja Norma eluruumis. Druiidid tulevad oma ülempreestri Oroveso juhtimisel pühasse sallu. Oroveso palub jumalatelt õnnistust roomlaste vastases sõjas, et saavutada edu sissetungivate roomlastega peetavas võitluses. Druiidid soovivad, et Oroveso tütar Norma aitaks roomlastega rahu sõlmida.
Preestrid lahkuvad. Saabub Rooma asekonsul Pollione koos oma sõbrast väepealiku Flaviusega. Pollione tunnistab sõbrale, et ta on armunud druiidide templi noorde preestrinnasse Adalgisasse ja ei armasta enam Normat. Norma aga on Pollionet armastades murdnud lubadusi oma rahvale ja sünnitanud talle kaks poega, mida on hoitud salajas. Lapsed on varjatult üles kasvatatud kaljukoopas, millest teab veel vaid Norma ustav kaaslane Clotilde.
Kõlavad fanfaarid, mis teatavad Norma saabumisest. Flavio keelitab sõpra lahkuma. Norma tõuseb jumalatele ohverdamise kivile ning ennustab seal roomlastele kaotust. Ta anub kuujumalannalt rahu. Koos Normaga jääb sallu druiidide Irminsuli templi noor preestrinna Adalgisa. Adalgisa tunnistab Normale, et on armunud roomlasesse. Adalgisa palvetab jumalate ees, et need annaksid talle jõudu unustada Pollione, kellega ta kohtus templis.
Oro­veso alustab sõda roomlaste vastu. Pollione peab minema sõjaretkele. Normas tekkivad kahtlused, et see mees, keda Adalgisa armastab, võib olla Pollione. Saades sellele kinnitust, neab ta Pollione truudusetuse pärast. Naasevad Pollione ja Flavius. Pollione lubab Adalgisele võtta ta kaasa Rooma. Adalgisa on segaduses, kuid mõistes, et ta armastab Pollionet, on armastuse nimel valmis loobuma templis teenimisest ja minema Rooma.
Meeleheitel Norma tahab maksta kätte Pollionele tema truudusetuse eest ja tappa une pealt lapsed. Norma vaatab oma magavaid poegi, tõstab noa, kuid kõhkleb. Tal pole jõudu seda teha. Lapsed ärkavad üles. Norma kutsub Clotilde ja käsib kutsuda Adalgisa. Ta on otsustanud ise surra, kuid soovib, et Adalgisa abielluks Pollionega ja võtaks kasvatada ka tema lapsed. Liigutatud Norma suuremeelsusest, keeldub Adalgisa Pollionega abiellumast, ütleb, et ei lahku kunagi Galliast ja palub Normalt andestust. Ta nõustub minema roomlaste laagrisse ja rääkima Pollione Norma meeleheitest ja veenda Pollionet naasma Norma juurde.
Norma hinges süttib lootus. Ta innustab Irminsula templi juures druiide võitlusse ning jääb ootama Pollionet. Clotilde teatab aga, et Adalgisal ei õnnestunud veenda Pollionet naasma Norma juurde. Roomlased võtavad Pollione templi lähedal kinni ja mõistavad ta surma tuleriidal põletamise läbi. Norma proovib veel kord päästa Pollionet. Ta teeb ettepaneku, et Pollione võib Galliast ilma Adalgisata lahkuda. Vastasel juhul ootab teda surm. Pollione ei karda surma ja lükkab Norma ettepaneku tagasi. Norma ähvardab nüüd tappa ka Adalgisa. Ta annab lapsed oma isa hoole alla ja pakub end tuleriidale Pollione asemele. Mees on sellest ohv­rist liigutatud. Temas puhkeb uus armastus Norma vastu ning ta ühineb ohvrimeelse naisega leekides.
Nimekaid Norma rolli esitajaid
20. sajandi väljapaistvaimad Norma rolli esitajad on olnud Maria Callas, Rosa Raisa, Claudia Muzio, Rosa Ponselle, Leyla Gencer, Joan Sutherland, Renata Scotto, Cecilia Bartoli, Cristina Deutekom, Renata Scotto, Katia Ricciarelli, Anna Tomowa-Sintow, Gwyneth Jones, Nelly Miricioiu, June Anderson, Edita Gruberová, Zinka Milanova ja Montserrat Caballé.
Württemberg-Baden
thumb|Lipp thumb|Vapp thumb|Württemberg-Baden (ereoranž) sõjajärgse Saksamaa Ameerika okupatsioonitsoonis (kahvatuoranž)
Württemberg-Baden on endine Saksa Föderatiivse Vabariigi liidumaa. See loodi aastal 1945 Ühendriikide okupatsioonijõudude poolt pärast endiste Badeni ja Württembergi jagamist Ameerika ja Prantsuse okupatsioonitsoonide vahel. Selle pealinn oli Stuttgart. Aastal 1952 ühendati Württemberg-Baden, Württemberg-Hohenzollern ja Baden Baden-Württembergi liidumaaks.
Ajalugu
thumb|125px|left|Kolm osariiki, mis ühendati aastal 1952 Baden-Württembergi moodustamiseks.
Württemberg-Badeni liidumaa koosnes endiste Württembergi rahvavabariigi ja Badeni vabariigi põhjaosadest. Selle ameeriklaste poolt hallatud ala lõunapiir oli seatud nii, et Karlsruhet ja Münchenit ühendav Autobahn (tänapäeval A8) oli täielikult Ameerika tsoonis. Ameerika tsooni kolm suurt liidumaad (Suur-Hessen, Baieri ja Württemberg-Baden) kuulutati välja 19. septembril 1945.
24. novembril 1946 kehtestati uus põhiseadus ja valiti Württemberg-Badeni esimene parlament. 23. mail 1949 sai sellest Saksa Föderatiivse Vabariigi asutajaliidumaa.
24. septembril 1950 korraldati Württemberg-Badenis, Württemberg-Hohenzollernis ja Badenis rahvaküsitlus kolme liidumaa ühendamise küsimuses, millele järgnes 16. detsembril 1951 referendum. Mõlemal juhul saavutasid Württemberg-Badeni valijad selge enamuse ühendamise kasuks. Kolm liidumaad ühendati ja 25. aprillil 1952 asutati Saksamaal Baden-Württembergi liidumaa.
Poliitika
Ainus Württemberg-Badeni peaminister oli Reinhold Maier (DVP, siis FDP; 1946–1952). Maier sai Baden-Württembergi esimeseks peaministriks selle moodustamisel aastal 1952.
Württemberg-Baden was subdivided into two administrative districts, known as Landesbezirke. The boundaries for these two districts were taken from two former state sections that comprised Württemberg-Baden. These two districts remain largely unchanged today as the Regierungsbezirke of Stuttgart (Württemberg) ja Karlsruhe (Baden) within Baden-Württemberg.
Lipp ja vapp
Aastal 1947 heaks kiidetud Württemberg-Badeni lipp oli must-puna-kuldne Saksamaa trikoloor, mille võtsid hiljem taas kord omaks aastal 1949 asutatud uued Saksa riigid Saksa Föderatiivne Vabariik ja Saksa Demokraatlik Vabariik.
Vapp ühendab elemente kahelt eellasliidumaalt: punane triip kuldsel väljal Badeni vapilt ja kolm hirvesarve Württembergi vapilt.
Puitmaja
Puitmaja (ka puumaja) on puidust tehtud maja.
Giyani
Giyani on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis, Mopani ringkonna halduskeskus.
Giyani on asutatud 1903. aastal.
Giyani oli aastatel 1971–1994 Gazankulu bantustani pealinn.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Giyani elanikest mustanahalisi aafriklasi 96,93%, India või Aasia päritolu inimesi 2,03%, valgeid 0,48%, värvilisi 0,22% ja teisi 0,35%. Tsonga keelt pidas emakeeleks 86,77% inimesi, inglise keelt 2,69%, pedi keelt 2,67% ja venda keelt 1,67%.
Arnold-Ferdinand Tammik
Arnold-Ferdinand Tammik (31. jaanuar 1893 Ämbra – 5. november 1970) oli eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1913 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Aastatel 1914–1916 ja 1920–1924 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1916–1918 võttis ta osa Esimesest maailmasõjast, aastatel 1918–1920 Vabadussõjast. Ta töötas aastatel 1920–1924 Tartu maavalitsuse haridusosakonna sekretärina ja aastatel 1922–1923 Hugo Treffneri Gümnaasiumis õpetajana. Prooviaastal oli ta Tartu Peetri koguduses. Ordineeriti 28. detsembril 1924 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1924–1945 Valga Peetri koguduse ja Valga Luke koguduse õpetaja, aastatel 1941–1945 ka Valga Jaani koguduse õpetaja. Samuti oli ta Valga gümnaasiumide usuõpetaja ja aastast 1935 Valga garnisoni pastor.
Aastal 1945 ta arreteeriti NKVD poolt, aastal 1950 oli ta Eestis tagasi. Aastatel 1950–1962 töötas ta raamatupidajana. Aastatel 1960–1964 oli ta Torma Maarja koguduse õpetaja, hooldades aastatel 1960–1963 Mustvee kogudust.
Jahn Teigen
Jahn Teigen (27. september 1956 Tønsbergi vald, Norra – 24. veebruar 2020 Ystad, Rootsi) oli Norra laulja.
Pierre Joseph Pelletier
pisi|Pierre-Joseph Pelletier Pierre-Joseph Pelletier (22. märts 1788 Pariis – 19. juuli 1842 Pariis) oli Prantsuse keemik ja farmatseut. Teda tuntakse uuringute eest taimsete alkaloidide vallas.
Pierre-Joseph Pelletier töötas toksikoloogia professorina Pariisi meditsiinikoolis École de Pharmacie.
Koos François Magendiega isoleeris Pelletier röga-oksejuurest (Carapichea ipecacuanha (Brot.) L.Andersson ) emetiini (1817). Pelletier eraldas koos Vogeliga kurkumiini ja koos Joseph Bienaimé Caventou'ga kiniini (1820), kofeiini (1826), strühniini (1817), kolhitsiini (1819) ja klorofülli. Pierre-Joseph Pelletier ja Filip Neriusz Walter isoleerisid merimänni koore vaigust 1837 tolueeni.
Viited
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Pierre Joseph Pelletier ja saksakeelset artiklit de:Pierre-Joseph Pelletier seisuga 16.09.2017.
Lufthansa Cargo
pisi|Lufthansa Cargo Boeing 777F lennuk Lufthansa Cargo AG on Saksamaa kaubalennufirma, mida omab täielikult Lufthansa Group. Lennufirma baseerub Frankfurdi lennujaamas, Saksamaal. Lennufirmal on 17 kaubalennukit, mis lendavad 57 sihtkohta. Lennufirmal on kahte tüüpi kaubalennukeid: McDonnell Douglas MD-11F ja Boeing 777F.
Kaubalennufirma oli ka osa WOW Alliance'ist, mis on globaalne kaubalennufirmade ühendus. Lufthansa Cargo lahkus ühendusest 2009. aastal.
Lüneburgi kreis
Lüneburg on kreis Saksamaal Alam-Saksimaal.
Sellega külgnevad (kagust ja päripäeva) Lüchow-Dannenbergi, Uelzeni, Heidekreisi ja Harburgi kreisid ning Schleswig-Holsteini (Lauenburgi kreis) ja Mecklenburg-Vorpommerni (Ludwigslust-Parchimi kreis) liidumaad.
Kreisi pindala on 1323,1 km². 31. detsembril 2017 elas seal 182 930 inimest.
Ajalugu
Lüneburgi maakond (Amt Lüneburg) tekkis 1862. aastal. Sel ajal kolis maakond oma keskuse Lüne kloostrist Lüneburgi ratsaakadeemiasse ja selle nimi muutus. Kreis loodi pärast Hannoveri kuningriigi annekteerimist Preisi kuningriigi poolt 1866. aastal. 1867. aastast said Amt Lüneburg, Amt Bleckede ja Lüneburgi linn Lüneburgi kreisi osaks, mis oli ainuõiguslikult vastutav maksude ja sõjaväe eest.
Piirkonna ajalugu on alati mõjutanud Lüneburgi linn.
1993. aastal ühines Amt Neuhausi vald Alam-Saksimaa ja Lüneburgi kreisiga. Piirkonda oli alati valitsenud Lüneburg enne seda, kui Saksamaa jaotamine tegi sellest Ida-Saksamaa osa pärast 1945. aastat. Seepärast on see üks väheseid endise Ida-Saksamaa omavalitsusi, mis on praegu endise Lääne-Saksamaa liidumaal.
Loodus
Kreisi iseloomustavad Lüneburgi nõmm (Lüneburger Heide) lõunas ja jõeäärsed metsaalad piki Elbet. Kuigi enamik kreisist paikneb jõest lõunas, on väike osa Amt Neuhausi ümbrusest vastaskaldal.
Linnad ja vallad
Linnad: Vabad vallad:
1Samtgemeinde keskus
Politseipataljon Ostland
Politseipataljon Ostland (saksa keeles Polizei Front-Bataillon Ostland) oli Teise maailmasõja ajal Saksamaal moodustatud väeüksus.
Mattis Hætta
Mattis Hætta (27. märts 1956 – 9. november 2022) oli Norra saami laulja.
Politseipataljon Ostland
Pataljoni moodustamine
Üleskutsele reageerisid paljud Eestist lahkunud baltisakslased ja veel rohkem Eestist Nõukogude repressioonide kartuses lahkunud eestlasi, kuid kuna Saksa armees võisid vastavalt Saksa seadustele teenida vaid Saksa kodanikud, siis ei olnud võimalik moodustada üksust Wehrmachti koosseisus ning algselt soovis Saksa juhtkond allutada üksuse Saksa NSDAP relvajõudude - SS-i koosseisu. Alates 6. juulist 1941 komplekteeriti üksus Saksa relvajõudude koosseisus Berliini lähistel Stansdorfi politsei õppelaagris. Üksuse liikmete vastuseisu tõttu Saksa natsionaalsotsialistliku parteile allumisele, moodustati kompromissina üksus Saksa Korrapolitsei alluvuses nimetusega "politseipataljon Ostland".
Mattis Hætta
1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Sverre Kjelsbergga Norrat lauluga "Sámiid Ædnan"".
Politseipataljon Ostland
Juhtkond ja organisatsioon
Politseipataljon Ostland juhiks määrati auastmelt kõrgem, Lätist samuti Umsiedlung 'i käigus lahkunud kolonel Herbert Branschnewitz ja üksuse moodustamise initsiaatoriks olnud kapten Henn Sarmiste, kes pärast Saksamaale suundumist kasutas jällegi saksapärast nime Heinrich Stunde määrati aga politseipataljoni eesti poolpataljoni juhiks.
Politseipataljon koosnes kolmest kompaniist: Eesti poolpataljoni ülem oli 8. augustist 6. novembrini 1941 Heinrich Stunde.
1941. aasta augustis nimetati pataljon ümber politsei-reservpataljoniks Ostland (Polizei-Reserve-Bataillon “Ostland”) ning 1941. aasta oktoobris nimetati pataljon veelkord ümber 33. reservpolitseipataljoniks (Reserve-Polizei-Bataillon 33). Pataljoni kohta kasutati ka vastavalt asukoha järgi nimetust "politseipataljon Kiiev".
Pataljoni tegevus
1941. aasta oktoobris saadeti politseipataljon Ukrainasse, kus järgnevalt pataljoni 1. (Läti) kompanii asus aastatel 1942–1943 Lääne-Ukrainas Rovnos, Ukraina Riigikomissariaadi keskuses ning peamiselt lätlastest koosnevat kompaniid rakendati mõne aja pärast Ukraina riigikomissari Erich Kochi ihukaitseväena; kompanii liideti hiljem Saksa 320. Politseipataljoniga. Väidetavalt osales 1. kompanii ka 1942. aasta suvel Rovno linnas Rovno geto valvamises ja 13/14. juulil 1942 koos ukraina miilitsaga 5000 juudi konvoeerimisel raudteejaama ning Kostopoli transportimisel, kus nad hukati ja koos ukrainlastega juutide transpordil Riia getost 14. juulil 1942.
Pataljoni 2. (Eesti) kompanii asus aga Zaporižžja linnas Dnepri HEJ juures valveteenistuses, tagalajulgeoleku tagamiseks ja partisanide vastaseks võitluseks;
Pataljoni 3. kompanii oli 20. oktoobrist 1941 kuni 7. veebruarini 1942 Saksa 304. reservpolitseipataljoni alluvuses ja seda rakendati Kiievi ja Kirovogradi ümbruses. 8. veebruarist 1942 määrati kompanii Kiievi kaitsepolitsei (Schutzpolizei) käsutusse.
Süüdistuses sõjakuritegudes
Nõukogude ajalookirjanduses süüdistati politseipataljoni liikmeid sõjakuritegudes, viidates väidetavalt 1942. aasta novembris Kõrgema SS ja Politseijuhi SS-Brigadeführer Hans Haltermanni juhtimisel Ovrutši piirkonnas läbi viidud PolPat Ostlandi, kolme teise politseipataljoni ja suurtükiväerügemendi poolt läbi viidud partisanidevastases karistusoperatsioonis, mille käigus Nõukogude andmetel hävitati 50 küla ja hukati 1500 rahulikku elanikku. Kuid Saksa sõjaväelaste statistilise andmestiku kohaselt ei osalenud Haltermann partisanidevastases võitluses Ukrainas, seda juhtis Befehlshaber der Ordnungspolizei im Reichskommissariat Ukraine ja SS-Gruppenführer und Generalleutnant der Polizei Otto von Oelhafen.
Pataljoni laialisaatmine
1942. aasta suvel ja sügisel hakati Saksa okupatsioonivõimude poolt organiseerima okupeeritud alade elanikest lahinguüksusi ning asuti moodustama Eesti SS-leegioni ja osa politseipataljoni mehi suunati Heidelaagerisse (Debica) Poolas formeeritava Eesti SS-leegioni tuumikuks. Järelejäänud mehed saadeti 1943. aastal samuti Heidelaagrisse, kus nendest sai pataljon Narva tuumik. Seejärel pataljon Ostland likvideeriti.
Clawes van der Sittow
Clawes van der Sittow (? – 1482 Tallinn) oli Madalmaade või Mecklenburgi päritolu Eestis tegutsenud puunikerdaja ja maalikunstnik.
Ta oli maalikunstnik Michel Sittowi isa.
Brits
Brits on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas, Madibengi valla halduskeskus.
Britsi raudteejaam avati 1906. aastal, asula rajati 1924. aastal. Brits on saanud nime kohaliku farmeri Johannes Nicolaas Brits'i järgi, kelle farmi maadele linn ehitati.
Liiva külanõukogu (Orissaare rajoon)
Liiva külanõukogu oli külanõukogu Orissaare rajoonis Muhus. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954.
Giorgio de Chirico
Giorgio de Chirico (10. mai 1888 Volos, Kreeka – 20. november 1978 Rooma, Itaalia) oli itaalia maalikunstnik.
Õppis Ateena polütehnikumis ja Müncheni Kunstiakadeemias. De Chirico oli mõjutatud Arnold Böcklini loomingust ja Friedrich Nietzsche filosoofiast.
Johannes Eggestein
Johannes Eggestein (sündinud 8. mail 1998 Hannoveris) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründajana Saksamaa esiliigaklubis FC St. Pauli.
2013. aastal liitus ta Bremeni Werderi noortesüsteemiga. Enne seda kuulus ta klubisse TSV Havelse. 2016. aasta juunis sõlmis ta Bremeni Werderiga esimese profilepingu. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 22. augustil 2016 Saksamaa karikavõistluste esimese ringi mängus Sportfreunde Lotte vastu. Hooajal 2016/17 debüteeris ta lisaks Werderi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt kolmandas liigas. Saksamaa kõrgliigas debüteeris Eggestein 26. augustil 2017 mängus Müncheni Bayerni vastu. Werderi põhimeeskonnas lõi ta esimese värava 18. augustil 2018 Saksamaa karikavõistluste esimese ringi mängus Wormatia Wormsi vastu. Saksamaa kõrgliigas lõi Eggestein esimese värava 5. oktoobril 2018 mängus VfL Wolfsburgi vastu. Hooajal 2020/21 oli ta Werderist laenul Austria kõrgliigaklubis Linzi LASK ning lõi seal 28 mänguga 12 väravat.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Belgia kõrgliigaklubiga Royal Antwerp, kuid ei löönud seal 18 liigamänguga ühtegi väravat.
2022. aasta juunis naasis Eggestein Saksamaale ning sõlmis lepingu esiliigaklubiga St. Pauli.
Kaukaasia lambakoer
Kaukaasia lambakoer on Kaukaasiast pärinev koeratõug.
Tõustandardis on koera käitumise/iseloomu kohta muuhulgas kirjas: "tasakaalukas, aktiivne, enesekindel, julge ja sõltumatu."
Nazareth (Texas)
Nazareth on linn Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Castro maakonnas.
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse andmetel elas Nazarethi linnas 356 inimest, 125 leibkonda ja 93 perekonda.
Elamuühikuid (housing units) oli 140 (keskmine tihedus 154,4/km²).
Rassiline koosseis:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 5,90%.
Beta Comae Berenices
pisi|Beta Comae Berenices Beta Comae Berenices (ka β Comae Berenices) on Berenike Juuste tähtkujus asuv peajada täht.
See asub Maast umbes 29,95 valgusaasta kaugusel. Tähe nimes sisalduv kreeka täht beeta tähendab, et sel on tähtkuju suuruselt teine tähesuurus, kuid tegelikult on selle tähesuurus veidi suurem kui α Comae Berenices.
Täht on Päikesele üsna sarnane, olles sellest veidi suurem ja suurema absoluutse tähesuurusega. Beta Comae Berenices on umbes 3 miljardit aastat vana ja seega Päikesest noorem.
Jarkko Ahola
Jarkko Kalevi Ahola (sündinud 24. augustil 1977 Toijalas) on soome muusik ja helilooja, heavy metal 'i bändi Teräsbetoni laulja, vasakukäeline basskitarrist ja üks kolmest laulukirjutajast. Alates 2011 rokkbändi AHOLA laulja ja kitarrist.
Ahola oli 2002 Teräsbetoni asutajaliige ja esineb selles tänapäevani. Bänd on välja andnud 4 albumit (ajavahemikus 2005–10) ja 7 singlit (2005–08). Teräsbetoni esindas Soomet 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Missä miehet ratsastaa", saavutades poolfinaalis 79 punktiga 8. koha ja finaalis 35 punktiga 22. koha.
2003–05 oli Ahola Tampere sümfoonilise metal 'i bändi Dreamtale laulja. Nende aastate jooksul andis bänd välja mõlemad singlid (rohkem neid Dreamtale'il polegi, kuigi tegutseb 1999. aastast tänapäevani) ja 1 albumi.
NGC 5824
pisi NGC 5824 on Hundi tähtkujus asuv kerasparv, mis paikneb Kentauri tähtkuju läänepoolse piiri lähedal. Kerasparve avastasid väidetavalt James Dunlop, John Herschel ja E. E. Barnard. NGC 5824 asub Maast umbes 105 valgusaasta kaugusel. Parv on vaadeldav väiksemate teleskoopidega, kuid selle tuuma vaatlemiseks on vaja suurema avaga teleskoopi.
Ketil Stokkan
Ketil Stokkan (29. mail 1956) on Norra laulja. 1986. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Romeo". 1990. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Brandenburger Tor".
Lockheed CL-1201
Lockheed CL-1201 oli 1960ndatel Ameerika Ühendriikide lennukitootja Lockheedi läbi viidud disainiuuring. Uuringu lõpptulemuseks oli tuumajõul lendav hiigelsuur lennuk, mis täitnuks Ameerika Ühendriikide Õhuväe transpordilennuki või lendava lennukikandja rolli. Uuringust välja tulnud tehniliste raskuste tõttu projekti edasi arendama ei hakatud.
Ajalugu
1960ndate teisel poolel palus Ameerika Ühendriikide õhuvägi Lockheedil disainida tuumajõul lendav lennuk, mis oleks võimeline kandma mitusada sõdurit, hoiustama kuni 22 hävituslennukit, ja püsima kuu aega õhus. Valminud disainid avaldas Lockheed USA õhuväele aastal 1969.
Disain
Valmis planeeritud lennuki poolkuukujuline tiivaulatus oli 341 m (15 m pikem kui Eiffeli torn), pikkus 170 m (kaks ja pool korda pikem, kui selle aja suurim lennuk Boeing 747), stardimass 5265 tonni ja siseruumala 56600 m3. Lennuki mootoritena planeeriti neli tuumajõul töötavat mootorit, mis asuksid lennuki kere ülaosas. Kuni 5 km kõrguseni töötaksid mootorid tavalise JP-5 turbiinmootori kütusega, kruiisikõrgusele jõudes lülituksid mootorid üle tuumaenergiale. Lennuki tuumareaktor, mis kasutab vedelat naatriumit jahutuskeskkonnana, viiks energiat soojusülekandjate kaudu mitteradioaktiivsesse silmusesse. See soojusülekanne soojendaks mootoritesse liikuvat õhku kõrgele temperatuurile ja laseks selle välja reaktiivjoana. Reaktorituuma läbimõõt oli arvutuste kohaselt 9 m, olles kaitstud 6 m varjestusega ja võimeline töötama ligikaudu 1800 MW võimsusega. See oleks lubanud CL-1201-l lennata kruiisikiirusel Mach 0,8, kõrgusel 9 km, lennuajaks 1000 h (ligikaudu 41 päeva). Reaktor oli võimeline välja lülituma 20 sekundi jooksul ja vastu pidama kokkupõrkele kiirusega kuni 950 km/h. Lockheed CL-1201-l oli lisaks neljale tuumareaktiivmootorile veel kere ja tiibade all 182 alla suunatud reaktiivmootorit, et aidata õhkutõusuga. Ei ole kindlaks tehtud, kas mootorid olid õhkutõusuks vajaliku vahemaa vähendamiseks või vertikaalseks õhkutõusuks. undefined
Variandid
Lockheed mõtles välja kaks CL-1201 varianti, üks oli mõeldud logistiliseks toeks ja transpordiks (ingl. Logistics Support Aircraft (LSA)) ja teine ründeülesannete täitmiseks ja hävituslennukite transpordiks (ingl Attack Aircraft Carrier (AAC)). LSA variant oleks olnud võimeline kandma 400 sõdurit ja 1150 tonni varustust üle maailma erinevatesse kriisikohtadesse. Ründevariant CL-1201 AAC oleks olnud suuteline kandma enda küljes 22 hävituslennukit, arvatavasti modifitseeritud F-4 Phantomi hävitajaid, lisaks kahte väiksemat transpordilennukit lastiruumis. AAC variandil relvastus polnud veel paika pandud, arvati, et lennuk oleks võimeline laskma AIM-54 Phoenixi rakette.
Projekti lõpp
Lockheed CL-1201 disainimisel tekkis mitu probleemi, näiteks niivõrd suure lennuki õhku saamiseks. Arvutati välja, et lennurada peaks olema vähemalt 200 m lai ja mitu kilomeetrit pikk. Õhus vastase eest kaitse oli ka üks suur küsimus, aga Lockheed mõtles, et ehitamise ajaks on suudetud valmis toota  n-ö laserkahurid, mis kaitseksid rakettide eest õhus, aga see idee ei saanud teoks. Suurenevate disainiprobleemide tõttu ei suudetud projektiga edasi minna ja Lockheed CL-1201 projekt jäi ainult uuringuks.
Summerfield (Texas)
Summerfield on asula Ameerika Ühendriikides Texase osariigis Castro maakonna kirdeosas.
Summerfield asub 1200 meetri (3937 jala) kõrgusel üle merepinna.
Kuno Tammearu
Kuno Tammearu (sündinud 23. septembril 1974 Abja-Paluojal) on Eesti riigiametnik, aastast 2023 Sisekaitseakadeemia rektor.
Tammearu on lõpetanud Eesti Riigikaitse Akadeemia, omandanud magistrikraadi haldusjuhtimises Tallinna Tehnikaülikoolis ja Tartu Ülikoolis magistrikraadi ettevõtte strateegilise juhtimise valdkonnas.
Tammearu alustas päästjana tööd 1992. aastal ning on edasi liikunud päästevaldkonna erinevatel spetsialisti ja juhi tasanditel. 1997–2011 oli Tammearu Tallinna tuletõrje ja päästeameti kustutus- ja päästetööde juhtimiskeskuse operatiivteenistuste direktor, seejärel direktori asetäitja operatiivteenistuse alal, Harjumaa päästeteenistuse direktori asetäitja päästetööde alal, päästeameti operatiivteenistuse osakonna juhtaja ning päästetööde osakonna juhataja.
2012–2013 oli ta Päästeameti peadirektori asetäitja päästetöö alal ning aastatel 2013–2023 Päästeameti peadirektor.
Siseminister Lauri Läänemets allkirjastas 27. veebruaril 2023 töölepingu Kuno Tammearuga, kes asub 5. juunist Sisekaitseakadeemia uue rektori ametisse.
Ususõna
Ususõna (ingl Word of Faith) on nüüdisaegne usuliikumine. Seda tuntakse ka teiste ingliskeelsete nimede all nagu Prosperity Gospel, the Faith-Formula Movement, the Health and Wealth Gospel, the Positive Confession Movement, eesti keeles võiks ususõna nimetada veel ka eduteoloogiaks.
Levik
Ususõna alged peituvad nelipühiliikumises, kuid ususõna pole kindlasti seotud ainult ühe kindla usutraditsiooniga. Kuna ususõna kasutab suuresti nelipühilaste terminoloogiat, peetakse seda ortodoksseks kristlikuks liikumiseks. Ususõna sõnum on jõudnud ka evangeelsetesse kirikutesse ning seda võib pidada kõige atraktiivsemaks sõnumiks nüüdisaegses kristlikus kirikus. Ususõna sõnum on inimesekeskne: uuestisündinul on õigus tervisele, rikkusele ja õnnele. Eelmainitu on usu kaudu saavutatav.
Eestis on levinud Elu Sõna, mis on siia tulnud Rootsist ja kannab seal nime Livets Ord. 1990. aastatel tekitas Elu Sõna tartlaste seas mõningat pahameelt lärmakate tänavakoosolekute tõttu. Koosolekutest said mõjutusi paljud noored, kes pühendasid end Elu Sõnale. Liikumine ärritas vanemaid, kes oma laste pärast muret tundsid. Elu Sõna on ühiskondlikult aktiivne: näiteks võitlevad abordi vastu.
Õpetus
Ususõna põhidogma ütleb, et Jumal annab Vaimust uuesti sündinud inimesele tervist ja rikkust, kui ta vaid usus välja astub. Usu all ei mõisteta siin lihtsat usaldust Jumala vastu, vaid vaimset loovat jõudu, mida Jumala poole suunata. Just nagu maailm on loodud Jumala sõna kaudu, võib ka usklik samamoodi luua.
Ka õpetused Kristuse lepitussurmast ei ole alati ortodokssed: väidetakse, et Jeesus pidi samuti uuesti sündima. Õpetatakse, et Kristus suri ristil lisaks patule ka haiguste, leina ja vaesuse eest.
Käib pidev võitlus saatanaga: kurjuse jõud püüavad usklikult tema tervist ja rikkust iga hinna eest ära võtta. Ususõna jutlustaja Kenneth E. Hagini sõnul pole usklikule miski võimatu. Vaimsel teel saadud teadmised on ülemad kui need, mis on saadud inimvõimete kaudu.
Nelipühi- ja teised karismaatilised kogudused
Paljud nelipühi- ja karismaatiliste liikumiste tõekspidamised on nähtavad ka ususõna liikumises. Ristitakse Püha Vaimuga, tehakse imesid ja tunnustähti, tervendatakse ja rõhutatakse vaimuande, kuid need võivad esineda ususõnas äärmuslikumal kujul kui nelipühikirikus. Usutakse veel, et Jumal soovib oma kogudust just praeguse põlvkonna keskel taaselustada. Esineb tendents olla isikukeskne ja saada jüngreid, kellel on vähe teadmisi teoloogiast. Eneseharimist tihti ei soodustata. On oluline siiski mainida, et paljudele neist eelmainitud ühistest elementidest pakutakse tõlgendusi, mis ei ühti nelipühikiriku teoloogiaga.
19. sajandi keskpaiga äratuskristlus
19. sajandi keskpaiga äratuskristluse (nn teise suure ärkamise ) tervenemisteenistustele olid omased kultuslikud juhid, ebaausad raha kogumise võtted, uute ilmutuste saamine, eksortsismid ja ebaortodoksne arusaam usust. Ususõnas praktiseeritakse eelmainitut palju äärmuslikumalt.
Sektantlikud ja teised piiblivälised mõjutused
Osa oma evangeelsete tõekspidamiste tõttu ei saa ususõna ennast sektiks nimetada, kuid kindlasti laiendab ususõna ortodokssuse piire. Otsesõnu ei eitata olulisi kristlikke doktriine: kolmainsust või Jumala armust õigeks saamist. Ususõna on mõjutanud näiteks Ralph Waldo Emersoni gnostitsism, Mary Baker Eddy Kristlik Teadus (Christian Science) ja New Thought.
Kontekstuaalsed mõjutused
Ameerika unelm (ingl the American dream) – See peegeldub ususõna vaimustuses materiaalsete asjade vastu. USA oli just välja tulnud ülemaailmsest majanduskriisist, suurest depressioonist (1929–1939) ning rahvas sai taas oma unelmaid teostada. Need sündmused aitasid ususõna menule kaasa. Ususõna leidis lisaks madalama klassi inimestele poolehoidu ka kõrgema klassi seas.
Positiivse mõtlemise õpetus
Teise maailmasõja järgne aeg tõi kaasa muutusi psühholoogias: keskenduti positiivsusele ja inimese kui indiviidi võimalustele. Sellega tegeles ka Norman Vincent Peale, kes kirjutas raamatu „Positiivse mõtlemise jõud“. Tegemist on jutluste kogumikuga, mis peaks aitama lugejal saavutada õnneliku elu. Peale’i teoloogias segunesid New Thought ja kristlus, tema tekitatud pinnast kasutati hiljem ususõna loomisel.
Psühhoteraapias sai populaarseks isikukeskne nõustamise vorm. Psühholoog Carl Rogersi loodud mudeli järgi oli nõustaja ülesanne soodustada nõustamisseanssidel positiivset mõtlemist.
Kogemuskeskne kristlus
Kogemuskeskne kristlus sai populaarseks 20. sajandil karismaatilistes ja nelipühiliikumistes, kuid selle isaks võib nimetada 19. sajandi teoloogi Friedrich Schleiermacherit. Nelipühiliikumisele omased spontaansus ja emotsionaalsus said kiiresti menukaks. Võib öelda, et nelipühilust polegi võimalik mõista ainult läbi doktriini, vaid „narratiivse teoloogia“ kaudu, mis väljendub inimeste kogemustes.
Phineas Parkhurst Quimby (1802–1866)
Quimbyt võib nimetada meelehoiuliikumiste (ingl mind cure) ja New Thoughti esiisaks. Temalt pärineb idee, et haigused ja kannatused tulenevad ebakorrektsest mõtlemisest. Haigused on ravitavad positiivse mõtlemise ja ellusuhtumisega. Quimby oli mõjutatud 1830. aastatel populaarseks saanud animaalsest magnetismiravist ehk mesmerismist, mille abil ta kujundas välja oma tervenemise õpetuse.
William Essek Kenyon (1867–1948)
Kenyonit võib nimetada ususõna alustajaks. Ta oli oma eluajal mitme baptistikoguduse pastor ning jäi selleks elu lõpuni. Ta käis Emersoni erakolledžis, mis on tuntud New Thoughti metafüüsika õpetamise poolest. Kenyoni eesmärk oli luua uus kristlus : selleks põimis ta omavahel New Thoughti ja kristluse. Temalt pärinevad praeguste ususõna jutlustajate seas populaarsed fraasid nagu „What I confess, I possess“ ‘Saan seda, mida oma suuga tunnistan’.
William Marrion Branham (1909–1965)
Branham sai mõjutusi Kenyoni õpetusest. Teda nimetatakse ususõna teiseks isaks. Branham on mõjutanud teleevangeliste, kes esinevad suurtel lavadel lubades rahvale tervist ja rikkust, kuid on täielikult minetanud Kristusele omase alandlikkuse.
Kenneth Erwin Hagin (1917–2003)
Baptismi taustaga Hagin oli mõjutatud Kenyoni õpetustest, kusjuures Hagin isegi plagieeris tema kirjutisi. Haginit võib nimetada läbi aegade kõige mõjukamaks ususõna jutlustajaks. 1974. aastal asutas ta piiblikooli Rhema Bible Training Center, mis õpetab inimestele ususõna tõdesid. Hagin uskus samuti, et haigustest paranemine on võimatu, kui inimene ei ole õiges meeleolus. Hagini sõnul saavad ususõnast kasu ka mittekristlased, kes mõistavad usu seaduse printsiipi.
Lisaks eelmainitutele on mõjukate endiste ja praeguste ususõna jutlustajate seas Kenneth Copeland, Fred Price, Marilyn Hickey, Benny Hinn, Joyce Meyer, Creflo Dollar ja Rod Parsley.
Roplaiņi raudteepeatus
Roplaiņi raudteepeatus on endine raudteepeatus Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Peatuse hoone jäi Madona piirkonda ja Ērgļi valda.
Peatus asus Riia jaamast 92 km kaugusel.
Peatus avati 10. detsembril 1937. Sinna rajati ka reisijate tarbeks puidust ootepaviljon. Aastal 2009 suleti sealne peatus seoses raudtee sulgemisega.
Lothar Matthäus
pisi| Lothar Herbert Matthäus (sündinud 21. märtsil 1961 Erlangenis) on Saksamaa jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
1990. aasta maailmameistrivõistlustel oli Lothar Matthäus Saksamaa jalgpallikoondise kapten; Saksamaa tuli sel turniiril meistriks. Samal aastal nimetati Matthäus Euroopa parimaks jalgpalluriks.
Lothar Matthäus osales Saksamaa koondises viis korda maailmameistrivõistlustel (1982, 1986, 1990, 1994, 1998).
Jočionys
Jočionys on küla Leedus Trakai rajooni Onuškise vallas. Küla asub Onuškisest kuue kilomeetri kaugusel.
Küla järgi on nimetatud Jaani lademe ja Jaagarahu lademe Jočionysi kihistu.
Loodna külanõukogu
Loodna külanõukogu oli külanõukogu Rapla rajoonis. Külanõukogu moodustati 1960 (teistel andmetel 1945 Vaikna külanõukoguna ja 1960 nimetati Loodna külanõukoguks ). Külanõukogu pindala oli 282 km² (1977).
Külanõukogu halduskeskus asus 1960. aastani Laukna külas, 1960. aastast Loodna külas.
Dawid Kownacki
pisi|Dawid Kownacki (2014) Dawid Igor Kownacki (sündinud 14. märtsil 1997 Gorzów Wielkopolskis) on Poola jalgpallur, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Bremeni Werder ja Poola jalgpallikoondises.
Jalgpalli hakkas ta mängima kodulinnaklubis Stilon Gorzów Wielkopolski. 2005. aastal liitus ta Poznańi Lechi noortesüsteemiga. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Poola kõrgliigas hooajal 2013/14. Järgmisel hooajal tuli ta Poznańi Lechiga Poola meistriks. Hooajal 2016/17 tegi Kownacki Poola kõrgliigas seni oma edukaima hooaja, kui lõi üheksa väravat.