cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kärkna raudteejaam
Ajalugu
Jaam rajati peatusena Tartu-Maarja kihelkonda Maramaa mõisa maadele ja kandis algselt nime Falkenau. Vana puidust jaamahoone lammutati 1997. aasta lõpuks.
Varem kulges jaamast ka harutee üle Amme jõe Kärkna kütusebaasi (Sillaotsa), mida kasutati Raadi lennuvälja varustamiseks.
City Investing Building
See oli 33-korruseline ja 148,4 meetri kõrgune F-kujulise asümmeetrilise põhiplaaniga kontorihoone, mille ehitustegevus kestis aastatel 1906–1908. Aastatel 1908–1909 oli see samal ajal kõrvalkrundil valminud Singer Buildingu järel kõrguselt teine hoone maailmas. 1912. aastal valmis paari kvartali läheduses maailma uue kõrgeima hoonena Woolworthi kaubandusketi uusgooti arhitektuuristiilis peakontor Woolworth Building (241,4 m). Mitmekümne aasta vältel olid nii City Investing Building kui ka Singer Building ja Woolworth Building ühed New Yorgi all-linna silueti silmapaistvamad sõjaeelse vabaturukapitalismi sümbolid ja ikoonilisemad maamärgid.
1968. aastal lammutas uus omanik United States Steel Corporation selle koos kõrvalasunud kõrghoone Singer Buildinguga, et teha ruumi modernistlikule ja tunduvalt mahukamale kõrghoonele One Liberty Plaza. City Investing Buildingut ei oldud jõutud enne mahalammutamist arhitektuurimälestisena kaitse alla võtta.
Siiani on see olnud läbi aegade üheksas kõrgeim ettekavatsetult lammutatud hoone maailmas, pärast 11. septembri terrorirünnakuid on see olnud kõrguselt kaheteistkümnes hävitatud hoone.
Hashima
Hashima nime kannavad:
Tijuana
Linna läbib Tijuana jõgi.
Tijuanas asuvad paljude ettevõtete, eelkõige elektroonikatööstuse ettevõtete koostetehased. Oluline elatusallikas on turism. Tijuana piiripunkti läbib umbes 300 000 inimest päevas.
pisi|tühi|Riigipiir Mehhiko ja USA vahel, paremal on Tijuana
Kronbergi loss
Ajalugu
pisi|Mälestustahvel pühendusega [[Victoria (Suurbritannia kuninglik printsess)|Victoriale]] Historitsistlikus stiilis loss ehitati Saksa keisri ja Preisimaa kuninga Friedrich III lesele Suurbritannia kroonprintsessile Victoriale tema abikaasa surma järel kuningliku peaarhitekti Ernst von Ihne projekti järgi aastatel 1889–1893. Leskkeisrinna (Kaiserin Friedrich) elas lossis kuni surmani 1901. aastal ning valduse koos kunstikoguga päris tema noorim laps Preisi printsess Margarethe.
Tannheim (Tirool)
Tannheim on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Reutte ringkonnas. Vald asub 1097 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 51,3 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1058 inimest.
pisi|tühi|Tannheim
Maie Vikat
Maie Vikat (sündinud 8. aprillil 1936) on eesti kasvatusteadlane ja muusikapedagoog.
1979. aastal kaitses ta pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi Moskvas, NSV Liidu Pedagoogikateaduste Akadeemia Koolieelse Kasvatuse Instituudis väitekirjaga "Индивидуально-дифференцированный подход к певческой деятельности детей (6-7 лет) в процессе коллективных занятий в детском саду" (Diferentseeritud lähenemine 6–7-aastaste laste laululisele tegevusele lasteaia tegelustes)
Töötas 1967. aastast Tallinna Pedagoogilises Instituudis õpetajana, hiljem vanemõpetaja ja dotsent. 1992. aastast Tallinna Pedagoogikaülikooli eelpedagoogika ja lapse psühholoogia õppetooli juhataja, kaasprofessor, hiljem professor. 2001. aastast on ta Tallinna Ülikooli emeriitprofessor.
Paratapinophis
Klassifikatsioon
Perekonda Paratapinophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Heterogeenne katalüüs
pisi|[[Eteeni hüdrogeenimine etaaniks tahkel pinnal]] Heterogeenne katalüüs (inglise keeles heterogeneous catalysis) on katalüüsi tüüp, kus katalüsaatori faas erineb reagentide omast. Heterogeense katalüüsi korral ei viita faas ainult tahkele, vedelale või gaasilisele olekule, vaid ka segunematutele vedelikele (näiteks õli ja vesi). Suur osa praktikas kasutatavaid heterogeenseid katalüsaatoreid on tahked, reagendid seevastu on sageli gaasid või vedelikud. Heterogeenne katalüüs on oluline erinevates keemia- ja energiatööstuse valdkondades.
Paratapinophis
Levila
Neid madusid võib kohata Laoses, Tais ja Hiinas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Paratapinophis praemaxillaris seisuga 05.02.2014.
Heterogeenne katalüüs
Heterogeense ja homogeense katalüüsi võrdlus
Homogeenne katalüüs erineb heterogeensest katalüüsist, kuna homogeense katalüüsi korral on katalüsaator ja reagendid samas faasis. Heterogeense katalüüsi üheks tähtsaks eeliseks on katalüsaatori kerge eraldatavus produktidest. Samuti on heterogeensed katalüsaatorid sageli stabiilsemad ja lagunevad palju aeglasemalt kui homogeensed katalüsaatorid. Heterogeenseid katalüsaatoreid on raske uurida, seega on nende mehhanismid sageli tundmatud. Ensüümidel on nii heterogeensete kui ka homogeensete katalüsaatorite omadusi. Seetõttu käsitletakse ensüüme eraldiseisva kolmanda katalüsaatorite kategooriana.
Köismäe
Köismäe (saksa keeles Reeperbahn-Vorstadt ) oli ajalooline Tallinna eeslinn-alev.
Heterogeenne katalüüs
Adsorptsiooni tüübid
Heterogeense katalüüsi puhul eristatakse kahte adsorptsiooni tüüpi, kuigi paljud protsessid langevad ebamäärasesse vahemikku, mis jääb nende kahe vahele. Esimest tüüpi adsorptsiooni kutsutakse füüsikaliseks adsorptsiooniks, mis tekitab ainult väikeseid muutuseid adsorbaadi elektronstruktuurile. Tavaline energiakulu füüsikalise adsorptsiooni puhul on 2–10 kcal/mol. Teist tüüpi adsorptsiooni kutsutakse kemosorptsiooniks, mille juures muutub adsorbaadi struktuur tunduvalt, sageli sidemete lõhkumise tõttu. Energiakulu kemosorptsiooni juures jääb tavaliselt vahemikku 15–100 kcal/mol.
Blondi
pisi|180px|[[Eva Braun oma šoti terjeri ja Adolf Hitler oma koera Blondiga Berghofi terrassil.]] Blondi (1941 – 29. aprill 1945) oli Adolf Hitleri emane saksa lambakoer, kelle kinkis talle 1941. aastal Hitleri erasekretär ja tähtis usaldusalune Martin Bormann.
Köismäe
Alevi piirideks loeti Tallinna kindlusmüüri ning Suurtüki, Vana-Kalamaja ja Suur-Patarei tänavaid. Suur-Patarei tänav kandis varem, 17. ja 18. sajandil Köismäe tee nimetust.
Heterogeenne katalüüs
Adsorptsiooni tüübid
Füüsikalise adsorptsiooni puhul tõmbavad adsorbaati pinnakihi aatomite poole van der Waalsi jõudud (nõrgad jõud). Füüsikalist adsorptsiooni iseloomustava matemaatilise mudeli töötas välja Saksa-Ameerika füüsik Fritz London, et prognoosida energiakulusid mittepolaarsete molekulide puhul, mis alluvad tavapärasele füüsikalisele adsorptsioonile. Füüsikalise adsorptsiooni analüüsimine polaarsete ja iooniliste molekulide puhul on keerulisem.
Blondi
Märtsis-aprillis 1945 sündis Blondil viis kutsikat, kelle isaks peeti Gerdy Toosti saksa lambakoera Harrast. Hitler pani ühele kutsikale nimeks "Wolf" (Hunt), mis oli tema lemmikhüüdnimi ja tema eesnime (Adolf) tähendus.
Heterogeenne katalüüs
Adsorptsiooni tüübid
Kemosorptsioon on adsorbaadi ja adsorbendi vahelise elektronide jagamise tulemus. Kemosorptsiooni kirjeldatakse traditsiooniliselt Lennard-Jonesi potentsiaali abil, mis kajastab erinevaid kemosorptsiooni viise, näiteks:
Põhimõte
Heterogeense katalüüsi korral difundeeruvad reagendid katalüsaatori pinnale ja adsorbeeruvad sellel, moodustades keemilisi sidemeid. Pärast reaktsiooni desorbeeruvad produktid pinnalt ja hajuvad laiali. Selle transportnähtuse ja pinnakeemia kui dispersiooni mõistmine on tähtis. Kui difusiooni kiirust mitte arvesse võtta, sõltuvad kõikvõimalikud reaktsioonid pindadel ainult kiiruskonstantidest ja reagendi kontsentratsioonist. Tahkete heterogeensete katalüsaatorite korral on katalüsaatori pindala oluline, kuna see määrab aktiivtsentrite kättesaadavuse. Pindala võib olla suur, näiteks on mõnedel mesopoorsetel ränidioksiidide molekulidel alasid, mille pindala on 1000 m2/g. Tavapärane lähenemine pindala maksimeerimiseks on kasutada katalüsaatorikandurit (materjal, mille ümber onkatalüsaatorid koondunud).
Heterogeense katalüüsi klassid
Enamus heterogeenseid katalüsaatoreid on tahked, kuid leidub palju variatsioone.
Näited
Heterogeense katalüüsi kasutamise kohta on mitmesuguseid näiteid, järgnevas tabelis keskendutakse suuremahulistele tööstusprotsessidele.
Teised näited
NitrileHydrogenation 2CO(g) + O2(g) → 2CO2(g) 2NO(g) + 2CO(g) → N2(g) + 2CO2(g) 2C6H6 + 15O2 → 12CO2 + 6H2O
Blondi
Blondi surm
Blondi oli Hitleri kõrval kuni oma surmamiseni. 29. aprillil 1945 sai Hitler teada Itaalia diktaatori Benito Mussolini surmast ja otsustas end mitte elusalt kätte anda. Ta saanud Heinrich Himmleri käest kaaliumtsüaniidikapslid ja palunud dr. Werner Haasel neid oma koera Blondi peal, kes maganud lausa Hitleri kõrval, katsetada. Koer surnud ja Hitler kurvastanud väga.
NKVD poolt Jossif Stalinile esitatud Hitleri toimikus olla pealtnägijad tunnistanud, et Fritz Tornow võtnud Blondi kutsikad ja lasknud nad punkriaias koos Eva Brauni kahe šoti terjeri jmt koeraga, maha.
Blondi "sugupuu" ja Hitleri "koerarmastus"
Mõnede allikate kohaselt levitas Hitleri loomaarmastuse ja lihasöömisest loobumise teesi natsionaalsotsialistlik propaganda. Kuid see seos ei saa olla, kuigi Hitleri kaasaegsetele tundus, et koerad "füürerile" meeldisid, kuid teisalt olid Saksa lambakoerad tol ajal moodsad pidada. Nii olevat Hitler lasknud end võrdselt nii isase koera Wolfiga kui ka tema emaste järeltulijatega, kes kõik reageerisid nimele Blondi, fotografeerida.(Neumann ja Eberle 2013:110 )
Mõnedes allikates on Blondi sünniajaks märgitud 1936. Hitleril oli tavaks nimetada oma emaseid saksa lambakoeri Blondideks, nii olla ta juba 1926. aastal hankinud ühe saksa lambakoera, kellel nimeks Blonda või Blondi. Blondale "sokutati" 1930. aastal pojad, kellest ühe jättis Hitler endale ja nimetas samuti Blondaks.
Saksa ajaloolase professor Wolfgang Wippermanni (29. jaanuar 1945 Wesermünde) arvates ei olnud Hitler koerasõbralik ja tegu võis olla "poliitkoeraga".
Köismäe
Köismägi paiknes Suure Rannavärava ees, seal elasid köiepunujad. Tallinna Kalamaja eeslinna nimetatakse kirjalikult aastatel 1374 ja 1421 ja umbes samast ajast pärinevad ka andmed Kalamaja ja Tallinna linnamüüri vahel asuvast Köismäest. Ilmselt tuleb Köismäed või vähemalt Kalamaja ja selle merepoolset osa lugeda Kalamaja osaks ja tõenäoliselt kehtis ka Köismäel Kalamaja eeslinnale juba keskajast omane teatud omavalitsus. Päris Köismäe alev oma püsivamate elanikega asus praegusest Soo tänavast põhja või kirde pool ja Köismäe lõunapoolses osas asusid suured hõredalt hoonestatud krundid, millel olid peamiselt Tallinna linnakodanike abimajapidamised. Köismäe (saksa keeles Reperbahn) on saanud nime Tallinna sadama lähedal elavate ja töötavate köiepunujate järgi, keda nimetati vahel ka kanepiketrajateks. Saksa keeles tähendas Reperbahn pikka köisteed, mida köiepunujad köie valmistamiseks vajasid. Köiepunujad tegelesid peamiselt kanepi pooltoodete valmistamisega, ketrasid kanepiheiet, ropsisid ja praagisid kanepit, mida eksporditi Saksa sadamalinnadesse, Hollandisse ja Rootsi. Köit ja nööre valmistati ka kohalikuks tarbeks ja kuna kanepiketramine oli must ja raske töö, tegelesid sellega peamiselt kohalikud eestlased ja maalt linna tulnud talupojad.
Küürlemmel
Küürlemmel (Lemna gibba) on lemleliste sugukonda lemle perekonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Pagari vald
Pagari vald (saksa keeles Paggar) oli vald Virumaal Jõhvi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891.
Valla alal asus palju mõisaid, teiste seas Pagari, Rannapungerja mõis.
Lumi-tundrasamblik
Samblik kasvab ka Eestis.
Eddy maakond
Eddy maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Nehatu Algkool (Karuse)
Nehatu Algkool oli algkool Nehatu külas endises Karuse vallas.
Nehatu algkoolis õpetas väliseestlase, Hanila valla aukodaniku Lily Kocinsi tädi Hilda Koldof-Simm.
Galaktikaparvesisene keskkond
Galaktikaparvesisene keskkond (inglise keeles intracluster medium; lühend ICM) on ülekuumendatud plasma, mis läbib galaktikaparve.
Plasma (ioniseeritud gaas) koosneb peamiselt ioniseeritud vesinikust ja heeliumist ning moodustab suurema osa barüonilisest materjalist galaktikaparvedes. ICM kuumeneb temperatuurini 10–100 megakelvinit, samal ajal kiirates röntgenikiirgust.
Ligikaudu 10% galaktikaparve massist asub ICM-is. Tähtede ja galaktikate kogumass moodustab vaid 1% üldmassist. Suurem osa galaktikaparve massist koosneb tumeainest, mitte barüonainest.
Kuigi ICM tervikuna sisaldab suuremat osa galaktikaparve barüonidest, ei ole ICM väga tihe (tihedus jääb suurusjärku 10−3 osakest kuupsentimeetri kohta).
Nvidia Tesla
pisi|Nvidia Tesla
Tesla on NVIDIA graafikaprotsessorite seeria, mida kasutatakse kõrgjõudlusega arvutamiseks (ingl. High-performance computing – HPC). Tesla seeria on nime saanud serbia päritolu elektri- ja mehaanikainseneri Nikola Tesla järgi.
Tesla ülevaade
Tesla 20-seeria GPU (graafikaprotsessor) paralleelprotsessorid baseeruvad CUDA (ingl. Compute Unified Device Architecture) protsessori arhitektuuril (koodnimi Fermi). Fermi arhitektuur on suur samm edasi graafikaprotsessorite arhitektuuris pärast originaali G80. NVIDIA avaldas 29. jaanuaril 2010 Tesla 20 seeria paralleelprotsessorid kõrgjõudlusega arvutamiseks (ingl. High-performance computing – HPC). Tesla graafikaprotsessorid on algusest peale mõeldud kõrgjõudlusega arvutamiseks, et tagada 10 korda suurema jõudlus, kui on tavalistel graafikaprotsessoritel. Tesla on ideaalne andmeanalüüsiks, ilma ja kliima modelleerimiseks, ravimite väljatöötamiseks, vähiuuringuteks, autode disainimiseks. Erinevalt tavalistest videokaartidest ei ole Tesla suuteline ekraanile pilti kuvama, samas on Tesla peamiseks eesmärgiks suurendada jõudlust suure mahuga arvutustes, piltide genereerimises erialaspetsiifilistel ja teaduslikel aladel või simulatsioonides aitamiseks. Hiinas kasutatakse Teslal baseeruvat superarvutit Mole-8.5, et simuleerida H1N1 viirust ehk seagrippi.
Kultuuripärandi digitaalse säilitamise nõukogu
Kultuuripärandi digitaalse säilitamise nõukogu on kultuuriministri käskkirjaga 8. aprillil 2004 moodustatud töörühm, mille ülesanne on kultuuriministri nõustamine kultuuripärandi digiteerimise, digitaalsena kättesaadavaks tegemise ja digitaalse säilitamisega seotud küsimustes.
Nõukogu loomine
2004. aastal moodustati nõukogu toonase kultuuriministri Urmas Paeti käskkirjaga Eesti kultuuripärandi digiteerimistööde juhtimiseks, digitaalse kultuuripärandi haldamiseks ning selle kasutamise ja säilitamisega seotud tegevuste kavandamiseks.
Töörühm nimetati järgmises koosseisus:
Muudatused nõukogu koosseisus
2013. aastal kehtestas kultuuriminister Rein Lang digitaalse kultuuripärandi nõukogu uues koosseisus:
Nõukogu ülesandeks seati kultuuriministri nõustamine kultuuripärandi digiteerimisel, digitaalsena kättesaadavaks tegemise ja digitaalse säilitamisega seotud küsimustes.
2016. aastal kehtestas kultuuriminister Indrek Saar nõukogu uues koosseisus:
Quim Torra
pisi|Quim Torra Joaquim Torra i Pla (sündinud 28. detsembril 1962 Blanesis) on Kataloonia poliitik. Ta on 14. maist 2018 131. Generalitat de Catalunya president.
Ta sündis aastal 1962 Blanesis Girona provintsis Kataloonias. Ta on lõpetanud Universitat Autònoma de Barcelona juristina.
Isiklikku
Ta on abielus, tema abikaasa Carola Miró on kooliõpetaja; neil on kolm lastː kaks tütart ja poeg.
Joy Fleming
Joy Fleming (15. november 1944 – 27. september 2017) oli Saksamaa laulja.
1970. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Saksamaad lauluga "Ein Lied kann eine Brücke sein".
Pahkla vald
Pahkla vald (saksa keeles Pachel) oli vald Harjumaal Hageri kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1891 ja siis liideti Pahkla vald Kohila vallaga.
Valla alal asus Pahkla mõis.
Golden Valley maakond
Golden Valley maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Järvi
Järvi võib tähendada järgmist:
Browning M1917
Browning M1917 on Ameerika Ühendriikide raskekuulipilduja, mis oli Ameerika Ühendriikide relvajõudude teenistuses esimeses ja teises maailmasõjas ning Korea sõjas. See on olnud ka teiste riikide sõjavägede teenistuses. Relva juhtimiseks oli vaja eraldi meeskonda, relv oli lintsööturiga ja vesijahutusega ning oli teenistuses paralleelselt kergema kuulipildujaga Browning M1919. Raskekuulipildujat M1917 kasutati pataljoni tasemel ning see pandi tihti mõne sõiduki (nt džiibi) peale. Relvast oli kaks põhilist varianti: M1917 (mida kasutati esimeses maailmasõjas) ja M1917A1 (mida kasutati pärast esimest maailmasõda). Browning M1917 oli kasutusel nii õhusõidukitel kui ka jalaväeüksustes, selle laskekiirus on 450 lasku minutis. Variandi M1917A1 laskekiirus on 450–600 lasku minutis.
Tuczno
Tuczno (saksa keeles Tütz, varem ka Tietz) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Wałczi maakonnas, Tuczno valla halduskeskus.
Tuczno sai linnaõigused 1331. aastal. 1368. aastal läks linn Poola Kuningriigi võimu alla. Esimese Poola jagamise tulemusel läks Tuczno 1772. aastal Preisi kuningriigi koosseisu. Poolale tagasi läks Tuczno 1945. aastal.
Noorte Arhivistide Nõukogu
Noorte Arhivistide Nõukogu (lühend NAN) oli 1986. aastal loodud arhivistide nõukogu.
NAN koos teiste seotud organisatsioonidega lõi eeldused Eesti Arhivaaride Ühingu (asutati 1939) taasasutamiseks. NANi tegevus lõppes pärast Eesti Arhivaaride Ühingu asutamist.
Balti Vendlus
pisi|[[Riigikohus|Riigikohtu otsus Balti Vendade süüasjas (1936)]] Balti Vendlus (ka Balti Vennaskond; saksa keeles Baltische Brüderschaft) oli Saksamaal 1929. aastal asutatud ja kuni 1936. aastani tegutsenud, baltisakslasi koondanud organisatsioon, millel olid harud ka Eestis ja Lätis.
Orduasutajate Liit
Organisatsiooni eesmärkide ja olemuse paikapanekuks kulus kaks ja pool aastat, mida saatsid pidevad vastuolud ja tülid. Vaieldi selle üle, kas ordu peaks tegutsema salaühinguna ja milline peaks olema uuenemise mõiste sisu. Lõpuks astusid Ropp ja Bistram Orduasutajate Liidust välja, vähemalt Roppi väljaastumise põhjuseks oli tema veendumus, et salajas püsimine "pole mitte ainult tarbetu, vaid koguni kahjulik". Põhimõtteline otsus avalikkuse ette astuda langetati 1926. aastal.
Orduasutajate Liitu juhtisid esimestel aastatel Rodrigo von Bistram, Harald von Rautenfeld ja Rudolf Kügler. 1923. aastal võttis liidu juhtimise üle Otto von Kursell, kes säilitas juhtohjad kuni Orduasutajate Liidu ümberkujundamiseni Balti Vendluseks.
Balti Vendluse asutamine
Novembris 1927 sai 13 Orduasutajate Liidu vennast koosnev nn Ettevalmistav ring (Vorbereitender Ring) Kurselli juhtimisel ülesandeks valmistada ette avalikkuse ette astumine, milleks nad pidid välja töötama plaanitava Balti Vendluse põhikirja, aasta hiljem kiideti põhikirja kava heaks. Jaanuariks 1929 olid ettevalmistused Balti Vendluse rajamiseks tehtud ja kuu aega hiljem saadeti Orduasutajate Liit laiali. 6. aprillil 1929 Berliinis asutatud uut organisatsiooni asus juhtima Kursell. Kuigi Kursell püsis juhtiva venna ametis kuni vendluse tegevuse lõpetamiseni 1936. aastal, olevat tegelik niitõmbaja organisatsioonis olnud Harald von Rautenfeld, kellega võrreldav mõju olnud vaid Georg von Manteuffelil.
Eestis ja Lätis tekkisid 1929. aasta jooksul vendade ringid. Sama aasta oktoobris Riias toimunud konvendil olevat osalenud üle 60 venna kummastki riigist. Balti Vendluse tegevust Eestis juhtis esmalt Roman von Antropoff, seejärel 1932. aastast Otto Haller.
Organisatsiooni ülesehitus
Balti Vendluse liikmeskond jagunes konvendivendadeks ja välisringi vendadeks. Kui konvendivennad võtsid endale eluaegse liikmelisuse kohustuse, siis välisringi vennad võisid soovi korral organisatsioonist ka lahkuda. Konvendivennad valisid enda hulgast 14 usaldusmeest, kelle hulgast 7 kutsuti juhtiva venna poolt kapiitlisse, mis oli nõuandev ja täidesaatev kogu organisatsiooni juhtimisel. Organisatsiooni juhtimise põhivastutus oli juhtival vennal, kes polnud valitav, vaid nimetas ise oma järeltulija.
Ehkki juhtiva venna täitevvõim oli piiramatu, oli tal konvendi ees aruandekohustus ja oluliste otsuste puhul pidi ta kapiitliga nõu pidama. Vendlusel oli ka kontrollorgan (Wart), mis oli kõrgeim apellatsiooniinstants organisatsiooni sees, aga ühtlasi võis kapiitel selle nõusolekul sundida juhtiva venna tagasi astuma. Kapiitlit sai tagasi astuma sundida ainult konvendi täiskogu otsusega.
Eesmärgid
Balti Vendlus põhines elitaarsetel kristlikel ja keskaegsetel normidel. Vendade püüdlused olid esialgu monarhistlikud, hiljem rahvuslikud, millele tuginesid ka nende poliitilised vaated. Neile vaadetele tuginedes oli Vendluse eesmärk baltisakslaste elu korraldamisel ja uuenemisel kaasa lüüa.
Katsed baltisaksa organisatsioonide ülevõtmiseks
1923. aastal oli Saksamaal tegutsenud baltisaksa organisatsioonide tegevuse koordineerimiseks rajatud Baltisaksa Tööühendus (Baltische Arbeitsgemeinschaft), mis koondas Balti Usaldusnõukogu (Baltischer Vertrauensrat), Balti Naisliitu (Baltischer Frauenbund), Balti Punast Risti (Baltisches Rotes Kreuz), Baltlaste Ühendust (Baltenverband) ja Õppivate Baltlaste Keskliitu (Hauptverband studierender Balten). Balti Vendluse liikmed olid selles keskses organisatsioonis aktiivselt ja arvukalt esindatud, samas oli ka vastuseis nende üha suurenevale mõjule tugev. Siiski õnnestus vendadel Tööühenduse mitmed kohalikud organisatsioonid enda kontrolli alla saada.
Üle võtta püüti ka rüütelkondi. See oleks pidanud toimuma nn pärimislepinguga, millega rüütelkonnad oleks laiali saadetud ja Balti Vendlus oleks saanud juriidiliselt nende järglaseks. Juba eos eeldati, et Liivimaa ja Kuramaa rüütelkonnad sellise pärimislepinguga ei nõustu, aga 1936. aastaks plaanitud ülevõtmine jäi nagunii Balti Vendluse sulgemise tõttu toimumata.
Lõpuks ei jõudnudki Balti Vendlus Saksamaal tegutsenud baltisaksa organisatsioonide juhtimist täielikult üle võtta, sest enne selle tegevus lõpetati.
Likvideerimine Saksamaal
Balti Vendluse laialisaatmise oht tekkis Saksamaal esmalt 1936. aasta märtsis. Novembris anti Kursellile teada, et Balti Vendlus kui NSDAP-le vaenulik organisatsioon tuleb viivitamatult laiali saata.
Saatus Eestis
Eestis käsitles Poliitiline Politsei Balti Vendlust konspireeritud tegevuse ja poliitiliste eesmärkidega salaorganisatsioonina, mida seostati natsionaalsotsialistliku liikumisega. Ühenduse liikmed anti 1934. aastal kohtu alla, süüdistuseks oli registreerimata poliitiliste eesmärkidega organisatsiooni loomine ja selle tegevuses osalemine. 27 kohtualusest mõisteti süüdi 26, neist Otto Hallerile mõisteti üks aasta, Antropoffile, Emil Mussole ja Johannes Boströmile kaheksa ning ülejäänutele kuni kuus kuud vangistust. Protsessi venimise tulemusena jõustus otsus 1937. aastal, mil Balti Vendlus oli Saksamaal juba laiali saadetud, kusjuures riigivanem Konstantin Päts lühendas ka süüdimõistetute karistusi. 1936. aastal olevat Kursell kohtunud välisminister Friedrich Akeliga, kellele oli selgitanud, et vendade tegevus poliitikas ja teistes organisatsioonides olnud nende isiklikul vastutusel ning neil polevat seal Vendluselt saadud ülesandeid.
Liikmeskond
Balti Vendluse juhtivatest liikmetest Saksamaal olid 60% kuulunud Landeswehri või Balti pataljoni; pea kõik olid haritlased, kusjuures ligikaudu pooled olid doktorikraadiga ja vähemalt kaks habiliteerunud; ametitest olid enim esindatud haridusvaldkonnaga seotud ametid, matemaatika ja loodusteadused ning põllumajandus.
Tammeka Cup
Tammeka Cup (varasema nimega Peipsi Cup ) on Tartus toimuv rahvusvaheline noorte jalgpalliturniir. Turniiri peakorraldaja on JK Tammeka.
Turniir toimub järgmistele vanuseklassidele: tüdrukutele U9–U13 ja poistele U8–U15.
Punasefiguuriline stiil
Punasefiguuriline stiil on muistsetes kultuurides kasutatav maalimisviis (nt vaasidel), mis on mustafiguurilisest stiilist hilisem. Punasefiguurilises stiilis on figuurid  punasevärvilised  ja taust on tume. Seda vaasistiili kasutati näiteks Vana-Kreekas ja etruskide kultuuris.
Väike vesikupp
Väike vesikupp (Nuphar pumila) on vesiroosiliste sugukonda kuuluv taimeliik. On Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Läikiv kilpsamblik
Läikiv kilpsamblik  (Peltigera horizontalis) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Palo vald
Palo vald (saksa keeles Pallamois) oli vald Võrumaal Räpina kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Palo vald Veriora vallaga.
Valla alal asus Palo mõis.
Epiteelkude
Epiteelkude ehk epiteel (inglise keeles epithelial tissue, kreeka keeles thēlē 'nisa') on loomorganismi välispinda kattev ja sisepinda vooderdav või näärmeid moodustav kude. Epiteelkoed ehk epiteelid katavad nahka, limaskesti, teiste kudede vabu pindasid ja koosnevad ainult rakkudest, (rakuvaheaine praktiliselt puudub ning pole veresooni). Epiteelkoed on üks neljast loomakudede põhitüübist.
Epiteelid: ripseepiteel, näärmepiteel, transitoorne ehk üleminekuepiteel (kuseteedes esinev epiteel, mille kuju muutub) jpt.
Pararhabdophis
Pararhabdophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Pararhabdophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pararhabdophis chapaensis seisuga 05.02.2014.
Vils (Tirool)
Vils on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Reutte ringkonnas. Vald asub 826 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 30,77 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 1506 inimest.
Vils piirneb Saksamaa ja Baieriga. Varsti pärast linna läbimist voolab Vilsi jõgi Lechi jõkke.
pisi|tühi|Vils
Tähtede sõda
"Tähtede sõda" ("Star Wars", ka "Star Wars: Episode IV – A New Hope") on Ameerika Ühendriikide 1977. aasta film. Selle režissöör ja stsenarist on George Lucas. See on esimene "Star Warsi" sarjas toodetud film.
Filmi peaosades on Mark Hamill, Harrison Ford, Carrie Fisher, Peter Cushing ja Alec Guinness. Kõrvalosades on David Prowse, James Earl Jones, Anthony Daniels, Kenny Baker ja Peter Mayhew.
Soufrière Hills
Soufrière Hills on tegev kihtvulkaan Montserrati saarel Kariibi meres.
Vulkaani geograafilised koordinaadid on.
Soufrière Hills oli mitusada aastat uinunud olekus. Ajaloolisel ajal on registreeritud purse 17. sajandil, ka 19. sajandi lõpus ning 20. sajandi keskel täheldati mingil määral seismilist aktiivsust, kuid 1995. aastal ärkas vulkaan uuesti ning on vaheaegadega pursanud siiani.
18. juulil 1995 toimus purse, mille tagajärjel kattis plahvatuslikult mööda nõlva liikuv lõõmpilv suurema osa saare lõunaosast mitme meetri paksuse püroklastilise materjali kihiga. Inimesed evakueeriti, pealinn Plymouth saare edelaosas hävis praktiliselt täielikult. Umbes kaks kolmandikku varem saarel elanud inimestest lahkus ega pöördunud ka hiljem tagasi. Hävis ka saare lennuväli.
25. juunil 1997 toimunud purske tagajärjel hukkus 19 inimest.
1995. aasta purskest on tehtud dokumentaalfilm sarjas "Seconds from Disaster".
pisi|tühi|Tuhapilv [[11. oktoober|11. oktoobril 2009]]
Bonneri maakond
pisi|Asend Idaho osariigis Bonneri maakond (Bonner County) on maakond USA-s Idaho osariigi põhjaosas. Geograafilised koordinaadid on 48°29' N, 116°60' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Sandpoint.
Maakonna pindala on 4972 km², millest 471 km² moodustab veepindala.
Ajalugu
Bonneri maakond moodustati 21. veebruaril 1907. aastal Kootenai maakonna osast. Maakond on saanud nime reisiparvlaevaoperaatori Edwin L. Bonneri järgi.
Jõed ja järved
pisi|Pend Oreille'i järv
Suur-Hessen
Moodustamine
Suur-Hessen moodustati kahe Saksa osariigi osadest, mis pärast Teist maailmasõda kaotati:
Järelejäänud Reini Hesseni (Rheinhessen, pealinn: Mainz) provints ja Nassau provintsi lääneosa (kuhu kuuluvad Westerwald, osa Taunuse mäeahelikust ja Lahni jõe Reini-poolne ots) said Prantsuse okupatsioonitsooni osaks ja lõpuks Rheinland-Pfalzi liidumaa osaks. Reini Hesseni eraldamine Suur-Hessenist põhjustas Mainzile kuue ringkonna kaotuse Reinist idas, isegi kui neid nimetatakse veel tänagi nii, nagu need kuuluks Mainzile – nagu Mainz-Kastel, nüüd Wiesbadeni ringkond.
Toimus ka arvukalt väiksemaid territoriaalseid muudatusi. Bad Wimpfeni enklaav, mis varem kuulus Hesseni Starkenburgi provintsi, sai ameeriklaste valitsetud Württemberg-Badeni osaks. Väike osa Preisi Hesseni provintsist, kus asus Schmalkaldeni linn, jäi Nõukogude tsooni ja sai Tüüringi liidumaa osaks.
See uus territoorium nimetati Hesseniks, kuna enamus territooriumist, millest see koosnes, oli varem kuuludud aastal 1567 jagunenud Hesseni maakrahvkonna järglasriikidele.
Uus Hesseni pealinn
Kuigi Liitlaste Kontrollnõukogu proklamatsioon nr. 2 kuulutas välja territooriumi, millest koosnes Suur-Hessen, pealinna ei määratud. Nelja linna peeti uueks pealinnaks:
Põdrajuure-soomukas
Põdrajuure-soomukas (Orobanche bartlingii) on soomukaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Suur-Hessen
Uus Hesseni pealinn
12. oktoobril 1945 kuulutati välja esimene organisatiivne direktiiv Suur-Hessenile (Organisationsverfügung Nr. 1). Selle direktiivi punkt üks määras, et Suur-Hesseni tsiviilpealinnaks saab Wiesbaden, jõustudes sama päeva keskpäevast.
Põdrajuure-soomukas
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Suur-Hessen
Haldus
Lisaks Wiesbadenist uue Hesseni pealinna tegemisele toimus 12. oktoobril 1945 ka keskkooliõpetaja Karl Geileri minister-presidendiks esitamine. Geiler asendas SPD-poliitikut Ludwig Bergsträsserit, kes oli minister-presidendi kohusetäitjana vaid ühe kuu ja jäi ametisse kuni järglase demokraatliku valimiseni.
22. novembril 1945 kehtestati Suur-Hesseni põhiseadus (Staatsgrundgesetz des Staates Groß-Hessen). See põhiseadus asendati 1. detsembril 1946 Hesseni liidumaa loomisel. Hesseni loomise päeval peeti esimesed liidumaa seaduseandjate valimised, mis viis 20. detsembril Christian Stocki nimetamiseni esimeseks demokraatlikult valitud Hesseni minister-presidendiks.
Natalja Beltšenko
Natalja Beltšenko (vene keeles Наталья Юльевна Бельченко; sündinud 7. jaanuaril 1973) on ukraina luuletaja, kirjanduskriitik ja tõlkija. Kirjutab vene keeles.
Ta sündis 1973. aastal Kiievis inseneride peres. Lõpetas 1997. aastal Kiievi ülikool filoloogia erialal. Töötas Kiievis Ukraina Teaduste Akadeemia Keeleteaduse instituudis, kirjandusuurijana on tegelnud vene luuletaja Nikolai Kljujevi loominguga. Beltšenko kuulub 1997. aastast alates Ukraina Kirjanike Liitu ning on avaldanud kokku seitse luulekogu. Alates 2005. ajakirja ШО kirjandustoimetaja. Elab Kiievis. Beltšenko luuletusi on tõlgitud saksa, prantsuse, inglise, poola, bulgaaria ja korea keelde. Tema loomingut on ilmunud antoloogiates "An Anthology of Contemporary Russian Women Poets" (2005) ja "Освобожденный Улисс" (2004), ajakirjades Новый Мир, НЛО, Октябрь, Дружба народов, Волга.
Natalja Beltšenko esines 2016. aastal Tartus kirjandusfestivalil Prima Vista.
Beltšenko on saanud 2000. aastal Hubert Burda fondi kirjandusauhinna (Stiftung Hubert Burda, Hubert Burda Preis für junge europäische Lyrik, loodud tunnustamaks Ida-Euroopa noori luuletajaid) ja 2006. aastal Nikolai Ušakovi nimelise preemia (Ukraina kirjanike liidu preemia vene keeles kirjutavatele autoritele).
Läikiv pruunsamblik
Läikiv pruunsamblik  (Melanelia stygia) on samblikuliik.
Samblik kasvab ka Eestis.
Anopheles stephensi
Anopheles stephensi on Aasias ja Aafrikas malaariaparasiiti kandev sääsk hallasääse perekonnast.
Ernst Voldemar Kull
Ernst Voldemar Kull (27. juuni 1903 Helme vald Viljandimaa – 27. juuli 1964 Tartu) oli eesti jurist, poliitik ja ühiskonnategelane, Eesti Vabariigi Rahvuskomitee asutajaliige.
Elukäik
Õppis Helme vallakoolis, Helme kihelkonnakoolis, Bolderaa kõrgemas algkoolis Tõrvas, Valga Poeglaste Reaalgümnaasiumis. Oli tegev koolinoorsooliikumises, hiljem koolikooperatiivide töös. Asus Tartu Ülikoolis õppima matemaatikat (1922–1928), seejärel õigusteadust (1928–1935). 1937. aastal täiendas end majandusteaduse alal Viini Ülikooli juures.
1922–1923 oli Sonda algkooli õpetaja. 1923–1924 koguteose "Eesti avalikud tegelased" toimetuse liige. 1924–1929 Eesti Kirjanduse Seltsi raamatukogude varustamise juhataja. Alates 1928. aastast Akadeemilise Kooperatiivi ärijuht (selle juhatuses 1936–1940). 1935–1939 vandeadvokaat Herman Sumbergi abi. Alates 1939 AS Dental juhatuse esimees. 1939–1940 mõnedel andmetel Jaan Tõnissoni erasekretär.
1940. aasta juulis toimunud Riigivolikogu valimistel oli Ernst Kull tegev eesti rahvuslaste esimeses vastupanuaktsioonis, Jaan Tõnissoni eestvedamisel organiseeritud vastaskandidaatide (kokku 87) esitamises Nõukogude okupantide moodustatud Eesti Töötava Rahva Liidu vastu. Ernst Kulli roll oli vastupanuorganisatsiooni töö koordineerimine ja finantseerimise kindlustamine. Samal ajal oli ta ka valimisringkonna nr 45 vastaskandidaadi Jaan Tõnissoni isiklik volimees. Ja ehkki okupatsiooniväed tühistasid õigusvastaselt vastaskandidatuurid, jõudis info asjade käigust laia maailma ning sai edaspidi peamiseks, mille tõttu enamik riike asus üksmeelselt Nõukogude Liidu anneksiooni mittetunnustamise joonele ja pidas seda joont 52 aastat.
1941. aasta sügisest saatsid Saksa võimud Ernst Kulli salakaebuse peale Tartust välja kui "anglofiili" ja "natsivaenuliku". Nimelt oli Kull liitunud nelikuga (Hans Ronimois, Heinrich Mark, Jaan Ots ja Ants Oras), kes pidasid antud oludes oluliseks keskenduda Eesti tuleviku huvides diplomaatilisele tööle ning lääneriikidelt Eestile toetuse hankimisele. Juba siis oli neil plaanis luua demokraatlik valitsus (mis pidi osalt paiknema välismaal) ning selle toetuseks tuli luua tõhus infovõrk. Selle võrgu loomine oligi Kulli funktsiooniks.
SD survel asus Kull elama Tallinna, kus alustas tööd kirjastuse Agronoom direktorina. 1941–1942 suutis nimetatud grupp luua sidemed Eesti saadikutega Soomes ja Rootsis (Aleksander Warma, August Rei, Heinrich Laretei). Hans Ronimois lahkus Eestist Rootsi 1942. aastal, Heinrich Mark, Ants Oras ja Jaan Ots 1943. aastal. Neist sai tulevase Eesti Vabariigi Rahvuskomitee välisesindus ning välissaadikute sidelüli Eestiga. Kodumaal jäi tegevust juhtima ja koordineerima Ernst Kull. Infovahetus toimus kogu Saksa okupatsiooni aja ning kasvas progresseeruvalt. 1943. aasta teisest poolest kerkis uuesti esile Eesti demokraatliku valitsuse loomise küsimus. Ernst Kull oli see, kes pidas kodumaal poliitikutega läbirääkimisi laiapõhjalise "pseudoparlamendi" (Eesti Vabariigi Rahvuskomitee – EVR) loomise osas. 14. veebruaril 1944 toimus EVR täiskogu kokkutulek Ernst Kulli korteris Tallinnas. Veebruarist aprillini 1944 käis Kull EVR delegaadina kaks korda Riias analoogsete Läti ja Leedu organisatsioonidega kohtumas.
Ernst Kull arreteeriti 20. aprillil 1944 Tartus Saksa julgeolekuteenistuse poolt (samaaegselt sadade teiste rahvuslastega), vabanes enne Nõukogude okupatsioonivägede saabumist 19. septembril 1944. Kulli tööd EVRis jätkasid 1944. aasta kevadel allesjäänud liikmed Juhan Reigo, Helmut Maandi, Johannes Sikkar, Endel Inglist, kuid 18. septembril 1944 nimetas Jüri Uluots ametisse Jüri Uluotsa valitsuse.
Ernst Kull arreteeriti uuesti NKVD poolt 5. oktoobril 1944, viidi Moskvasse, mõisteti kaheksaks aastaks vangilaagrisse ja viieks aastaks asumisele. Vabastati asumiselt 3. juunil 1956.
Ernst Kull on maetud Raadi kalmistule.
Ühiskondlik tegevus
Eesti Üliõpilaste Seltsi liige 1925. aastast, vilistlaskogus 1935. aastast (sealhulgas olnud EÜSi eestseisuses). Tartu Ülikooli Üliõpilaskonna Edustuses 1926–1929 ning olnud esindaja Eesti Üliõpilasseltside Vilistlaskogude Liidu nõukogus.
Isiklikku
Ernst Kull oli 1930. aastast abielus Ama (Armilde Hildegard) Kulliga (Riigikohtu pikaajalise esimehe Kaarel Partsi kasutütar). Lapsed: tütar Ellind (1932–1948), poeg Agu-Üllar ja tütar Merike. Teine abikaasa oli Astrid Steinberg, tütar Anne Kull.
Jiddah Corniche ringrada
Jiddah Corniche ringrada on 6,174 kilomeetrit pikk tänavaringrada Punase mere ääres Jiddah' sadamalinnas Saudi Araabias. Rajal toimus esimene Saudi Araabia Grand Prix 5. detsembril 2021. aasta Vormel 1 hooaja eelviimase etapina.
Ajalugu
Ringrada asub Jiddah' sadamalinnas Punase mere ääres. Raja disainis kuulsa radade disaineri Hermann Tilke poeg Carsten Tilke.
1. septembril 2022 teatati, et Jiddah's toimub 2022. aasta turismiautode maailmameistrivõistluste hooaja viimane etapp, mille tarvis ehitati lühem rajatrass.
Rajarekordid
Ametlikud kiireimad ringid Jiddah Corniche ringrajal:
Salzburgi Red Bull
Salzburgi FC Red Bull (ametlikult saksa keeles FC Red Bull Salzburg) on Austria jalgpalliklubi, mis tegutseb Wals-Siezenheimis. Klubi mängib riigi kõrgliigas Bundesliga.
Sponsorluse piirangute tõttu on UEFA võistlustel klubi nimeks FC Salzburg ja kannab ümberkujundatud vappi.
Klubi oli tuntud kui Salzburgi SV Austria ja kandis erinevaid sponsornimesid. 2005. aastal ostis Red Bull GmbH klubi ära, ning vahetas klubi nime ja muutis ka traditsioonilised lilla ja valge värvi punaseks ja valgeks. Selle tulemusena lõid osad fännid uue klubi, Salzburgi SV Austria.
Praegune koosseis
''Seisuga 30. jaanuar 2022''
Jerry Fodor
pisi|Jerry Fodor (2007) Jerry Alan Fodor (22. aprill 1935 New York – 29. november 2017 ) oli ameerika filosoof ja kognitiivteadlane.
Fodor avaldas arvukalt töid vaimufilosoofia ja kognitiivteaduse alal, kus muu hulgas tõi välja vaimu modulaarsuse peamised ideed ja esitas neuraalse mõttekeele ehk mentaleesi hüpoteesi. Tal on uurimusi ka keelefilosoofia ja metafüüsika alal. Fodor töötas 2016. aastani filosoofia ja kognitiivteaduse professorina New Jersey osariigi Rutgersi ülikoolis.
Haridus- ja töökäik
Jerry Fodor lõpetas 1956. aastal Columbia Ülikooli bakalaureusekraadiga. 1960. aastal sai ta Princetoni Ülikoolist doktorikraadi.
Aastatel 1969–1986 töötas Fodor Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis filosoofiaprofessorina, seejärel 1986–1988 New Yorgi Ülikoolis professorina. Aastatel 1988–2016 töötas ta Rutgersi ülikoolis.
Teadus
Fodori teadusloomingule on avaldanud mõju Noam Chomsky, Donald Davidsoni ja Hilary Putnami tööd.
Pärast psühholingvisti ja Chomsky õpilase Steven Pinkeri teose "How the Mind Works" ("Kuidas aju töötab", 1997) ilmumist kirjutas Fodor raamatu "The Mind Doesn't Work That Way" ("Aju ei tööta sellisel viisil", 2001). Selles teoses polemiseerib Fodor Pinkeriga, väites, et aju modulaarsuse näitel on inimese aju enamarenenud võrreldes inimahvide ajuga ja püstitab küsimuse: võib-olla ei ole selle põhjuseks üldsegi mitte evolutsioon, vaid hoopis juhuslik mutatsioon, mis provotseeris inimaju tormilise arengu?
Jerry Fodori kirjutas koos bioloog Massimo Piatelli-Palmariniga evolutsiooniteooriat käsitleva raamatu "What Darwin Got Wrong" ("Milles Darwin eksis", 2010). Selles teoses nimetavad autorid neodarviniste "murettekitavalt ebakriitilisteks" ja väidavad, et Darwini evolutsiooniteooria hindab üle liigi fenotüübi formeerimisel keskkonnatingimustest põhjustatud osatähtsust ja alahindavad endogeensete muutujate mõjusust fenotüübi formeerimisele. Evolutsioonibioloog Jerry Coyne hindas seda raamatut pretensioonikaks, kuid bioloogia seisukohalt asjatundmatuks ning loodusliku valiku kohta sügavalt ekslikuks kriitikaks. Bioloogiafilosoof Alexander Rosenberg kritiseeris Fodorit, et tal on vale arusaam loodusliku valiku toimemehhanismide kohta, märkides seejuures, et "kui filosoof üritab panna kahtluse alla kindlalt juurdunud teadusliku teooria puhtalt a priori alustel, siis ei ole probleem teoorias vaid filosoofis."
Bila (Jampili rajoon)
Bila (ukraina keeles Біла) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Jampili rajoonis. Elanike arv on 890. Pindala on 2,966 km².
Port Arturi kaubanduskeskus
Keskuse üks majadest (Port Artur 1) on rajatud ajaloolise hoone varemetele (eh 1875), kus on säilitatud osa arhitektuurilisest väljanägemisest. Vana hoone järgi on keskus ka nime saanud. Selles majas koguti 20. sajandi alguses kokku Eestimaa mehi, et saata nad Vene-Jaapani sõtta.
Port Artur 2 maja on uus hoone, mis on rajatud endise raudteedepoo aladele. Kahes majas on kokku 20 000 m² üldpinda, millest 80% moodustavad kaubanduspinnad.
Kahes Port Arturi majas müüvad kaupa ja osutavad teenuseid kokku umbes 80 ettevõtet. Port Arturi ümbruses on ligi 500 parkimiskohta.
Omanikel on kavas rajada kaks uut kaubanduskeskust, neist üks Ülejõele ja teine Via Baltica äärde.
Rempi
Rempi (ka Rempji) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Jaunpiebalga vallas.
Küla asub valla kaguosas. Seal asub Rempi bussipeatus.
Külas asuvad Vecviekšeļi keskaegne kalmistu (Kalmemägi) ja sealsed kellamännid on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all. Looduskaitse all on kaks nimetut põlispuud (tamm ja remmelgas) ning Kellamänd ümbermõõduga 3,85 meetrit.
Koit Alekand
Koit Alekand (29. august 1929 Tartu – 19. oktoober 2018) oli eesti maaparandusteadlane, maastikuplaneerija ja Eesti Maaülikooli professor.
Sündis 29. augustil 1929 Tartus, oli Eesti maaparandusteadlane ja õppejõud.
Ta oli Eesti taasiseseisvumisjärgsel perioodil Eesti maastikuarhitektuuriõppele aluse panija. Alekandi teeneks on maastikuarhitektuuri eriala avamine toonases Eesti Põllumajandusülikoolis, kui üliõpilaste vastuvõtmine maastikuarhitektuuri erialale algas 1995. aastal.
Ta oli Tartu Ökoinsenerikeskuse asutajaid ja esimees aastatel 1992–1998.
Ta suri 19. oktoobril 2018 ja maeti 1. novembril 2018 Tartu Uspenski kalmistule Raadil.
Haridus ja töökäik
Alekand lõpetas 1949. aastal Tartu 6. Keskkooli ja 1954. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna hüdrotehnikainseneri kutsega. Ta kaitses 1966. aastal Valgevene Maaparanduse ja Veemajanduse Teaduslikus Uurimisinstituudis tehnikakandidaadi kraadi. Väitekiri käsitles savitorudrenaaži ummistumist mineraalpinnases.
1954. aastal asus Alekand tööle Eesti Põllumajanduse Akadeemiasse. Aastatel 1971–1978 ja 1981–1985 töötas ta maaparanduse kateedri juhatajana. 1989. aastal anti talle professori kutse. 1994. aastal sai ta veemajanduse instituudi maaparanduse õppetooli professoriks. Alekand läks emerituuri 1996. aasta septembris.
The Les Humphries Singers
The Les Humphries Singers on Saksamaa ansambel.
1976. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Saksamaad lauluga "Sing Sang Song".
Suur soomukas
Suur soomukas (Orobanche elatior) on soomukaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Triinu Pakk
Triinu Pakk (ka Triinu Pakk-Allmann; sündinud 11. augustil 1966) on eesti tõlkija ja esseist.
Ta on eesti keelde tõlkinud ilukirjandust, raamatuid antropoloogiast, filosoofiast ja kultuuriajaloost ning artikleid.
Bahama jalgpallikoondis
Bahama jalgpallikoondis on Bahama jalgpalliliidu esindusmeeskond, mis esindab Bahamat rahvusvahelistel jalgpallivõistlustel.
Pekka Piekäinen
Pekka Martti Piekäinen (30. detsember 1945 – 25. detsember 2004) oli tuntud Soome metallikunstnik-disainer. Ta kavandas kelli tuntud Šveitsi firmadele Omega, Tissot ja Lanco, oli aastatel 1971–1989 peakunstnik firmas Auran Kultasepät OÜ ning seejärel asutas 1991. aastal koos Anna-Kaisa Laaksoga ühise firma PlatinOro OÜ. Lisaks on Piekäinen pälvinud Soome riikliku disainipreemia.
Pärast õpinguid Helsingi Kõrgemas Kunstikoolis töötas Piekäinen 18 aastat Turus suures kullassepaettevõttes Auran Kultasepät OÜ. Kui firma müüdi, otsustas ta omal käel hakkama saada. Auran Kultasepät OÜ oli aidanud tal ka mujal maailmas nime teha, sest tema tööd olid poeriiulitel suurlinnades Londonis, New Yorgis, Tokyos ja Pariisis. Piekäinen oli ka esimene Põhjamaade disainer, kelle töid müüdi Tiffany & Co poodides. 1991. aastal asutas ta koos Anna-Kaisa Laaksoga ühise firma PlatinOro OÜ. Pekka Piekäineni tehtud asju on Suurbritannia kuninglikul perekonnal, paljudel Euroopa riigipeadel ja tema ehteid on kandnud ka printsess Diana.
PlatinOro OÜ asutati 1991. aastal Anna-Kaisa Laakso ja Pekka Piekäineni poolt. Piekäinen kohtas maailmakuulsat Portugali vääriskivibrändi Atlantist maaletoovat Laaksot kullasseppade messil. Kui Piekäinen valiti 2002. aastal aasta kullassepaks, kavandas ta Anna-Kaisale esimesed Marquize-seeria ehted.
Piekäinen suri aastal 2004.
Anopheles gambiae
Anopheles gambiae on rühm morfoloogiliselt eristamatuid liike hallasääse perekonnast. Need sääsed on peamised malaariaparasiidi kandjad. Samuti võivad nad kanda parasiiti Wuchereria bancrofti.
Silver Convention
Silver Convention on Saksamaa ansambel.
1977. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel Saksamaad lauluga "Telegram".
Liivmullad
pisi|Liivmulla profiil Liivmullad (L 0 primitiivne leedemuld ) on mullad, mille füüsikalise savi sisaldus 0–10%. Liivmuldasid on kerge harida, kuid nende saviosakeste vähesuse tõttu ei ole nad suutelised moodustama vastupidavaid struktuuriagregaate ja on seepärast enamasti üksikteralise struktuuriga. Üksikteralise struktuuri tõttu on liivmullad põuakartlikud, mistõttu tuleks nendel muldadel kasvatada põuda taluvaid taimi. Liivmullad jagatakse füüsikalise savi sisalduse järgi kaheks: sõredad 0–5% ja sidusad 5–10%.
Lõimise määramine
1. Määramiseks piisab vähemast kui peotäiest mullast, mida tuleb segada ja niisutada parasjagu nii palju, et mullaproov veest läikima ei jääks.
2. Edasi hakkame mulda ühe käe peopesas voolima teise käe nimetissõrmega kõigepealt 3–4 mm läbimõõduga ussikeseks. Kui seda teha ei saa, proovime samast mullast voolida kahe käe vahel kuulikest; kui ka see ei õnnestu, siis on tegemist liivmullaga.
Lõimist saab määrata ka Katšinski klassifikatsiooni järgi. (See tegelikult ongi käte vahel määramine). Klassifikatsiooni tabelist saab vaadata mulla kaudseid tunnuseid ja käte vahel määramise tunnuseid. Kui muld vastab nendele tunnustele, siis on tabelis olemas ka mulla lõimis.
Lõimise määramiseks on ka sõrmeproov FAO järgi. Mullast võetakse pähkli suurune osa, mida tuleb vajaduse korral ka niisutada. Mulda tuleks mudida pöidla ja nimetissõrme vahel ning sellest tuleks vormida riba, mida vormitakse seni kuni see puruneb oma raskuse all. Kui sidusus puudub, siis on tegu liivmullaga.
Tähtsus
Liivased mullad hõlmavad maailmas ligikaudu 900 miljonit hektarit, eriti kuivades ja poolkuivades piirkondades. Harimisel on ulatuslikud liivmuldade alad, kuid mulla viljakus on sageli väike ja sõltub mulla orgaanilise süsiniku (SOC) tasemest.
Liivased mullad on kõige altimad vee-erosioonile, eriti piirkondades, kus on palju sademeid ja kus maapind on kaldu. Erosioonile väga vastuvõtlikel põldudel on pärast tugevat vihma tavaliselt madalad kanalid või mäestikud või isegi suuremad sügavamad lohud. Pinnavee äravool tekib siis, kui sademete intensiivsus on nii suur, et kogu vesi ei suuda pinnasesse imbuda.