cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Islami Koostöö Organisatsioon
Ajalugu
Islami Konverentsi Organisatsiooni asutati 25. septembril 1969 Marokos Rabatis peetud esimesel Islami riikide tippkohtumisel, suuresti oli see vastukaaluks 21. augustil 1969 toimunud Al-Aqsa mošee rünnakule. Märtsis 1970 moodustas esimene välisministrite nõukogu istung peasekretariaadi ja pani talle ülesandeks tagada liikmesriikidevahelist koostööd ja koordineerida nende tegevust. 1972. aastal toimunud kolmandal kokkusaamisel kinnitati ka organisatsiooni põhikiri ja eesmärgid, mille esialgseteks põhipunktideks oli islamimaailma koostöö suurendamine: poliitika, majanduse, kultuuri, teaduse ja sotsiaalvaldkondades.
Kui peasekretariaat alustas tööd sisuliselt ainult kohtumiste korraldajana ja koostöö koordineerijana, siis 1981. aasta Meka deklaratsioon suurendas tema ülesandeid. Prioriteediks kujunes eelkõige majanduslik koostöö. Praegu kehtiv põhikiri ja arengusuunad on vastu võetud 2008. aastal. 2011. aasta juunis muutis organisatsioon oma nime Islami Koostöö Organisatsiooniks.
Liikmeskond
Rohkem kui 40 aastaga pärast asutamist kasvas organisatsiooni liikmeskond 25 asutajaliikmest 57 liikmeni, kes on islami usku ja järgivad riiki neljalt mandrilt, mille elanikkond ulatub ligikaudu 1,5 miljardini (umbes 1/5 kogu maailma rahvastikust), mis teeb temast suure kogukonna ja tugeva jõu.
Islami tippkohtumine
On kõrgeim organisatsiooni poliitikat kujundav organ, mis koosneb liikmesriikide valitsuse juhtidest või riigipeadest, kes saavad kokku iga kolme aasta tagant, et määratleda organisatsiooni visioone ja suunitlusi.
Rāzna rahvuspark
Rāzna rahvuspark (läti keeles Rāznas nacionālais parks) on rahvuspark Lätis Latgales.
Rahvuspark jääb põhiliselt Rēzekne piirkonda, osalt ka Dagda ja Ludza piirkonda. Rahvuspargi territoorium asub Rāzna järve ümbruses, selle järgi ongi park nime saanud.
Islami Koostöö Organisatsioon
Välisministrite nõukogu
Kohtuvad enamasti üks kord aastas riigipeade tippkohtumiste vahel. Kohtumisel arutletakse ja analüüsitakse riigipeade määratletud programmide teostamist ja hinnatakse nende edukust ja vajalikkust.
Taara (perekonnanimi)
Taara on eesti perekonnanimi.
Islami Koostöö Organisatsioon
Peasekretariaat
Peasekretariaat on organisatsiooni täidesaatev organ, kelle pädevuses on igapäevane organisatsiooni juhtimine ning eelnevate organite otsuste rakendamise kontrollimine. Peasekretariaati juhib peasekretär, kelle välisministrite nõukogu valib neljaks aastaks ning teda tagasi valida on võimalik ainult üks kord. Peasekretär vastutab välisministrite nõukogu ees ja esitab neile aruandeid on töö kohta. Tema tööülesanded on jaotatud osakondade vahel, mida juhivad abipeasekretärid.
Taara (perekonnanimi)
Nimede eestistamisel määrati Taara uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Juhanson (Seliste vallas 1937. aastal).
Islami Koostöö Organisatsioon
Alalised komiteed
Erivaldkondade tõhususe tõstmiseks, koostöö tugevdamiseks ja selle aktiivsuse tõstmiseks on loodud spetsialiseeritud alalised komisjonid, kes tegelevad kindlate valdkondadega. Enamik neist tegutseb ministrite tasandil, kuid on ka riigipeadest koosnevaid komisjone.
Taara (perekonnanimi)
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Islami Koostöö Organisatsioon
Allüksused
Allpool nimetatud institutsioonid on loodud Islami Koostöö Organisatsiooni riigipeade resolutsioonide raames ja kooskõlastatud välisministrite konverentsiga. Liikmesriigid peavad olema automaatselt nende asutuste liikmed ja osalema nende tegevuses.
Rāzna rahvuspark
Rāzna rahvuspark asutati 1. jaanuaril 2007, kuid kaitse all oli piirkond Rāzna maastikukaitsealana juba varem. Maastikukaitseala muudeti rahvuspargiks Daugavpilsi ülikooli initsiatiivil. 14% pargist moodustavad veekogud, millest suurim on Rāzna järv. Teine tähtsam järv on kaitseala kaguosas asuv paljude saartega Ežezers. Lisaks järvedele on olulised ka rahvuspargi poollooduslikud kooslused ja Ežezersi saarte liigirikkad segametsad, kus kasvab kaunis kuldking ja roheline kaksikhammas.
Rāzna rahvuspargi pindala on 596,15 km².
Islami Koostöö Organisatsioon
Spetsialiseeritud üksused
Allpool nimetatud institutsioonid on loodud Islami Koostöö Organisatsiooni riigipeade resolutsioonide raames ja kooskõlastatud välisministrite konverentsiga. Osalemine nende üksuste töös on iga liikmesriigile vabatahtlik. Nende institutsioonide eelarved on sõltumatud peasekretariaadi omast.
Muud üksused
Osalemine nende institutsioonide töös on vabatahtlik. Nende eelarved ei sõltu peasekretariaadi eelarvest. Nad on loodud eelkõige Islami Konverentsi Organisatsiooni egiidi all.
.tel
.tel on tippdomeen kontaktandmete vahendamiseks. Kasutusel on alates 2005. aastast, üldiselt kättesaadavaks sai 2009. aastal.
2011. aasta alguseks oli tippdomeenile registreeritud üle 300 000 domeeni. 2014. aasta alguses oli registreeritud domeene üle 140 000.
Gvardeisk
Gvardeisk on linn Venemaal Kaliningradi oblastis, Gvardeiski rajooni keskus.
Asulat on esmamainitud 1255. aastal preislaste Tapiowi külana. Tapiau lähistel asus ka muinaslinnus, mille kohale rajas Saksa ordu 14. sajandil linnuse.
Kuni 1946. aastani kandis linn saksakeelset nime Tapiau, leedukeelne paralleelnimi oli Tepliuva või Tepliava, poolakeelne paralleelnimi oli Tapiawa.
Sankt Anton am Arlberg
Sankt Anton am Arlberg (lühidalt Sankt Anton) on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Landecki ringkonnas. Vald asub 1304 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 165,81 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 2349 inimest.
Gvardeisk
1568. aastal suri seal Albrecht von Hohenzollern.
Sankt Anton am Arlberg
Küla ja suusakuurort asub Tirooli Alpides. Seal on köisraudteid ja tõstukeid kuni 2811 m, mille vertikaalne langus on 1507 m. See on ka matkajate ja alpinistide seas populaarne suvekuurort.
Suusatamisel on Sankt Antonis pikk ajalugu: sellest piirkonnast pärit suusatamise instruktorid läksid USA-sse 1930. aastatel, aidates seda sporti populariseerida. Sankt Anton võõrustas mäesuusatamise maailmameistrivõistlusi aastal 2001. Sankt Antonit loetakse sageli üheks maailma paremaks suusakuurordiks nii suusatamisvõimaluste kui ka après-ski meelelahutuse osas.
Gvardeisk
1939. aastal oli Tapiaus 9272 elanikku.
Sankt Anton am Arlberg
Asend
Sankt Anton asub Rosanna jõe ääres ning on peamisel Austria ja Šveitsi vahelisel ida-läänesuunalisel raudteeliinil. Mitmed lennujaamad teenindavad Sankt Antonit rongi- või autosõidu kauguselt, sealhulgas München, Zürich, Innsbruck ja Friedrichshafen. Keskus on jalakäijate tsoon.
Suusatamine
Sankt Anton on osa Arlbergi piirkonna suusakuurortidest: piirkonnas on 94 köisraudteed ja suusatõstukit, 340 km hooldatud radu ja 200 km sügava lumega radu, mis kõik on kaetud ühe mäepiletiga.
Küla lääneservas on Galzigbahn, mis on asendatud Funiteli gondliga. Uuel gondlil on esmakordselt "Ferrise ratas": võimaldab reisijatel maandada gondli maapinnal, siis keerab gondli üles peamiste kiirkaablite peale. Funitel puudutab Galzigi nõlvu ning ühendab Schindleri ja Valluga tippe. Linna idaservast tõuseb Nassereinbahn Nassereini piirkonda ühendustega Kapalli tipuga. Kapalli, Valluga ja Schindleri tipud pakuvad suusatajatele ligikaudu 1500 vertikaalset meetrit suusatamist. Nõlva après-ski baare leidub Steissbachtali teel just Sankt Antoni kohal.
Piirkonnas ettevalmistatud radu jagub kõigile tasemetele; 43% on algajatele (sinised), 41% edasijõudnutele (punased) ja 16% kogenutele (mustad). Piirkonnas on ka 200 km sügava lumega radu.
Eksperdimaastik sisaldab harva hooldatavaid suusaradu, nagu Schindlerkar ja Mattun, ning Valluga (2811 m) tagakülge alla Zürsini, mis on ekspertidele ainult siis, kui neil on giid kaasas. Piirkonnas on ka suur hulk hooldamata radu, mida eksperdid saavad uurida giidi abil.
Teine suusapiirkond on Sankt Christoph, asundus, kuhu lambur Heinrich Findelkind ehitas 14. sajandil hospiitsi peavarjuks reisijatele, kes ületasid Arlbergi kuru Vorarlbergi provintsi, Stubenisse, Lechi, Zürsi, Warth-Schröckenisse ja Klösterle/Sonnenkopfi.
Transport
thumb|Vaade Galzigile Kapallilt
Autoga jõuab Sankt Antonisse kergesti, tuleb kasutada A14 kiirteed, mis tuleb Vorarlbergist (Austria läänepoolseim liidumaa, mis külgneb Liechtensteini ja Šveitsiga) ja järgib siis Tirooli selgroogu. Teiseks on Sankt Antonis, Langen am Arlbergis ja Kloesterles (kõik asuvad Arlbergi suusaalal) raudteejaamad. Nii Sankt Antonis kui ka Langen am Arlbergis on peatused rahvusvahelistele rongidele Zürichi ja Budapesti vahel, mistõttu on suusaradadele jõudmine kerge kogu kontinendilt.
Sankt Antonit ja ümbritsevaid külasid/kuurorte teenindab bussiliinide võrgustik. Linnas on kaks transpordisõlme: Terminal Ost ja Terminal West. Terminal Osti kaudu pääseb sõitma Nassereinbahni gondliga ning Terminal Westi kaudu Galzigbahn/Rendlbahni gondlitega, samuti saan kasutada linna raudteejaama. Sankt Antoni ja Landecki vahel on tihe aastaringne liin, viimane on linn peamise oru sissepääsu juures (kohalike seas tuntud kui Stanzertal). Tihe tasuta bussiliiklus toimub ka erinevate Sankt Antoni osade vahel, samuti Pettneust, Schnannist ja Flirschist.
Rohkem infot bussi- ja rongiliikluse kohta saab Sankt Antoni veebilehelt.
Muud vabaajategevused
Sankt Antonis pakutakse muidki vabaajategevusi. Küla ümbruses on palju vaatamisväärsusi, jalgrattateid ja spordikeskus basseinide, mullivannide ja veeliumäega.
Suvekuudel tuleb palju turiste mägedesse matkama ja võib minna ka murdmaa segwayga.
Popkultuuris
Kuurorti tutvustati laialdaselt 2011. aasta filmis "Chalet Girl", romantilises komöödias esinesid Felicity Jones, Ed Westwick ja Bill Nighy. Garmisch-Partenkircheni kuurorti Saksamaal kasutati mõne sisevõtte jaoks.
Sankt Antonit on näha 1969. aasta filmis "Downhill Racer", kus esinesid Robert Redford ja Gene Hackman.
Sankt Antonis tehti ka filmi "Der Weisse Rausch", kus esinesid Leni Riefenstahl ja kohalik suusainstruktor Hannes Schneider. 1931. aastal tehtud komöödiafilm oli väljamõeldud lugu noore külatüdruku, keda mängis Riefenstahl, suusasaavutustest ja tema katsetest selgeks õppida suusasport ja suusahüpped, mida toetas kohalik suusaekspert Hannes Schneider. Film oli üks esimesi, kus kasutati ja arendati väliseid filmitegemise tehnikaid ja tutvustati mitmeid uuenduslikke suusatamisstseene. Riefenstahl läks tegema natsipropaganda filme ja elas pärast sõda Aafrikas, kus ta jätkas filmitegemist, kuid siis juba elust Aafrika võsades. Selles protsessis elas ta üle kaks saatuslikku õnnetust, kopteri- ja maanteeõnnetuse. Hannes Schneiderist sai pärast sõda maailmakuulus suusainstruktor mäesuusatamise tehnikas, mida tuntakse Arlbergi tehnikana.
Tarvastu mõisa kalmistu
Tarvastu mõisa kalmistu on kalmistu Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Sooviku külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas. Kalmistu jääb Tarvastu mõisa südamest linnulennult 700 m kaugusele idakirdesse.
Kalmistu rajati tõenäoliselt millalgi 1820. aastate algupoolel Tarvastu linnuse eeslinnuse alale, sest siis ostsid mõisa Mensenkampffid. 1825. aastal suri Jakob von Mensenkampff ning tema jaoks rajati kalmistule kabel, mis on praegu eraldi kultuurimälestis. Kalmistule maetute üldarv ei ole teada.
S61
S61 (Droga ekspresowa S61) on tulevane kiirtee Poolas, mis moodustab osa E67st ehk Via Balticast. See kiirtee on Baltimaade jaoks tähtis ühendustee Varssavi ja Lääne-Euroopaga.
Kiirtee saab alguse Leedu-Poola piirilt Budzisko külas, suubudes Leedu poolel tulevasele A5 kiirteele. Tee läbib Suwałki, Ełki ja Łomżat, kuni jõuab Ostrów Mazowieckas Białystok-Varssavi kiirteele (S8).
Suurem osa teest peaks valmima 2021. aastal, mõned üksikud lõigud 2022.-2023. aastal.
Heimtali vald
Heimtali vald (saksa keeles Heimthal) oli vald Viljandimaal Paistu kihelkonnas. Vallamaja asus Heimtali külas.
François, Guise'i hertsog
François de Lorraine II, esimene Joinville'i vürst, Guise'i hertsog, Aumale'i hertsog (prantsuse keeles François de Lorraine; 17. veebruar 1519 – 24. veebruar 1563) oli Prantsusmaa sõjaväelane ja riigitegelane. Ta osales väejuhina 1551.–1559. aasta Itaalia sõjas ja hugenotisõdades. Ta mõrvati 24. veebruaril 1563 Orléans'i piiramisel.
Heimtali vald
Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus Heimtali mõis.
Roosiaed (saade)
"Roosiaed" on Raadio 7 kultuurisaade, mida juhib Heiki Haljasorg. Esimene "Roosiaia" saade oli eetris 1999. aastal.
Saate eesmärgid on ajaloolis-kultuurilise silmaringi laiendamine, antiik- ja keskaegse kultuurivaramu tutvustamine, filosoofilis-teoloogiliste probleemide süvakäsitlused, haridus- ja kasvatusküsimuste analüüsimine ning põnevate ja eksootiliste maadega tutvumine. Heiki Haljasorg on "Roosiaia" saateid teinud Ateenas, Erfurdis, Firenzes, Gizas, Gotlandil, Halles, Helsingis, Kopenhaagenis, Leipzigis, Lübeckis, Pariisis, Riias, Roomas, Santorinil, Schmalkaldenis, Stockholmis, Veneetsias, Washingtonis ja Wittenbergis kohapeal. Tutvustatud on Aegnat, Hiiumaad, Kassarit, Kreenholmi, Naissaart, Piirissaart, Pähksaart, Ruhnut, Saaremaad,Tondisaart ja Vaindlood. Saate külalised on olnud professorid, diplomaadid, teoloogid ja üliõpilased.
Tuntud saatekülalisi
Tuntumad saates esinenud külalised on olnud president Toomas Hendrik Ilves, president Kersti Kaljulaid, peaminister Jüri Ratas, endine Euroopa Komisjoni asepresident ja endine Eesti peaminister Siim Kallas, endine Eesti peaminister Mart Laar, Vatikani riigisekretär Pietro Parolin, Vatikani välisminister Dominique Mamberti, Eesti Vabariigi riigisekretär Heiki Loot, Raadio 7 direktor Helle Aan, Eesti endine suursaadik Vatikanis Indrek Tarand, Vatikani endine nuntsius Luigi Bonazzi, Prantsusmaa endine suursaadik Frédéric Billet, Rootsi endine suursaadik Dag Hartelius, Poola endine suursaadik Tomasz Chlon, Eesti endine suursaadik Moskvas Mart Helme, Tšiili aukonsul Henton Figueroa, justiitsminister Urmas Reinsalu, riigihaldusminister Janek Mäggi, rahandusminister Toomas Tõniste, haridusminister Mailis Reps, endine välisminister Riivo Sinijärv, endine keskkonnaminister Vootele Hansen, Riigikogu liige Lauri Vahtre, Riigikogu liige Reet Roos, Riigikogu liige Priit Sibul, endine Riigikogu liige Mart Meri, professor Anne Lill, professor Mihhail Lotman, professor David Vseviov, professor Helmut Piirimäe, professor Mart Raukas, professor Jaan Tamm, professor Rein Helme, professor Toomas Siitan, professor Lembit Andresen, professor Alar Laats, professor Andres Uibo, professor Kristi Viiding, professor Edgar Krull, abiprofessor Andrea Bochese, kuraator Tiina-Mall Kreem, kuraator Merike Kurisoo, dotsent Maria Tilk, dotsent Maie Tuulik, dotsent Urve Läänemets, lektor Marge-Marie Paas, lektor Jaak Sikk, lektor Tõnis Saarts, lektor Tiina Kala, lektor Martti Kalda, lektor Triin Kivirähk, lektor Mait Kõiv, lektor Ülar Ploom, lavastaja Lembit Peterson, piiskop Philippe Jourdan, peapiiskop Urmas Viilma, peapiiskop Andres Põder, pearabi Shmuel Kot, metropoliit Stefanus, kirikujuht Erki Tamm, piiskop Ago Lilleorg, kirikujuht Robert Tšerenkov, kirikujuht Ivo Käsk, kirikujuht Alur Õunpuu, kirikuõpetaja Matthias Burghardt, kirikuõpetaja Patrik Göransson, teoloog Arne Hiob, kirikuõpetaja Jaanus Jalakas, teoloog Markus Järvi, kirikuõpetaja Margus Kirja, teoloog Einar Laigna, teoloog Toomas Paul, teoloog Gustav Piir, teoloog Xavier Riera, teoloog Heigo Ritsbek, teoloog Riina Ruut, teoloog Tauno Teder, kirikuõpetaja Siim Teekel, teoloog Jaan Tepp, kirikuõpetaja Arho Tuhkru, teoloog Peeter Valk, teoloog Ivo Õunpuu ja teoloog Vello Salo. Kõige rohkem on kultuurisaates "Roosiaed" esinenud Jaak Juske, Toomas Abiline ja Xavier Riera.
Järlepa mõis
pisi|330px|Mõisa peahoone.
Järlepa mõis (saksa keeles Jerlep) oli mõis Juuru kihelkonnas Harjumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõisasüda Rapla valda Rapla maakonnas.
Ajalugu
Järlepa mõis eraldati Seli mõisast 1688. aastal ning selle rajajaks oli Johann Andreas von der Pahlen. Mõisal on olnud palju omanikke:
Mõisahoone
Esinduslik varaklassitsistlik mõisahäärber valmis Otto Wilhelm von Krusensterni tütre abikaasa – August von Kotzebue – eestvedamisel 1805. aastal. Pärast peahoone valmimist kujunes Järlepast omanäoline ja kuulus kultuurikeskus, kus korraldati kultuuriüritusi. 1905. aasta rahutuste ajal põletatud peahoone taastati mõnevõrra muudetud kujul, peasissepääsu ette ehitati nelja sambaga kõrge portikus.
Pärast 1919. aasta mõisate sundvõõrandamist sai mõisa omanikuks Eesti valitsus. Enne Teist maailmasõda tegutses mõisas Hendrik Antoni Tubakakompanii. Aastatel 1945–1946 oli mõisa park ja peahoone Punaarmee Eesti Korpuse valduses (kasutusel abimajandina), seejärel kuulus peahoone mõned aastad tekstiilivabrikule Punane Koit. 1957. aastast tegutses hoones Järlepa Tõulinnukasvatuse sovhoos. Tänapäeval on endine mõisahäärber ja seda ümbritsev park eravalduses.
.travel
.travel on tippdomeen reisiteenuseid pakkuvatele ettevõtetele. Kasutusel on alates 2005. aastast.
Domeeni haldab Tralliance Registry Management Company (TRMC).
2008. aastaks oli domeeni alla registreeritud 30 000 saiti.
Laarne linnus
Laarne linnus (hollandi Kasteel van Laarne) on keskaegne linnus Belgias Ida-Flandria provintsis Laarne vallas.
Veega ümbritsetud linnus valmis 11. või 12. sajandil sajandil Genti kaitseks võimalike rünnakute eest merelt. 17. sajandil rekonstrueeriti loss põhjalikult ja ehitati osaliselt ümber lossiks.
Arhitektuurimälestisena kaitse alla võetud linnus kuulub 1953. aastast Belgia ajalooliste elupaikade ja parkaedade kuninglikule ühingule (prantsuse Association royale des demeures historiques et jardins de Belgique). Alates 1967. aastast on linnus avatud külastajatele muuseumina.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Seitsmes Valitsus
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Seitsmes Valitsus, (Седьмое управление КГБ CCCP) oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee salajase järelevalve, varjatud füüsilise ja tehnilise jälgimise kesaasutus aastatel 1978–1991.
NSVL RJK 7. Valitsus tegeles teiste operatiivosakondade ülesannetel siseriikliku salajase järelevalve (varjatud füüsilise ja tehnilise jälgimisega) ning NATO liikmesriikide saatkondade jälgimise ja kaitsega.
Ajalugu
Nõukogude julgeolekuorganite pika ajaloo käigus kandis struktuuriüksus erinevaid nimetusi:
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 5. Valitsus
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 5. Valitsus, aastatel 1946–1949.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeerium 7. Valitsus
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi 7. Valitsus, aastatel 1949–1952.
Öövaht
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Kallaste alevivolinike loend 1934
14. ja 15. jaanuaril 1934 valiti Kallaste alevivolinikeks (RTL 1934, 23):
Magalhãesi Pilved
pisi|Magalhãesi Pilved Magalhãesi Pilved on kaks korrapäratut galaktikat, mis asuvad lõunataevas.
Magalhãesi Pilved koosnevad Suurest Magalhãesi Pilvest ja Väikesest Magalhãesi Pilvest. Suur Magalhãesi Pilv asub Maast umbes 163 000 valgusaasta kaugusel ja Väike Magalhãesi Pilv umbes 206 000 valgusaasta kaugusel. Pilved kuuluvad Kohalikku Galaktikarühma ja tiirlevad ümber Linnutee.
Pilved on nimetatud Portugali maadeavastaja Fernão de Magalhãesi järgi.
Nikolai Popov (tankikonstruktor)
Nikolai Sergejevitš Popov (vene keeles Николай Сергеевич Попов; 14. detsember 1931 Ust-Labinsk, Põhja-Kaukaasia krai – 3. veebruar 2008 Sestroretsk, Peterburi) oli vene tankikonstruktor.
Pärast 1955. aastal Harkivi Polütehnilise Instituudi lõpetamist masinaehituse erialal asus Nikolai Popov tööle Leningradis Kirovi tehase tankiehituse konstrueerimisbüroosse. 1968. aastal sai ta seal peakonstruktoriks ja 1972. aastal generaalkonstruktoriks (генеральный конструктор).
1976. aastal loodi tema juhtimisel tank T-80.
Jüaan
Hiina jüaan (hiina keeles 元 yuán, 'ring') on Hiina rahaühik, mille sümboliks on ¥. Eesti keeles kasutatakse ka normeerimata sõnakuju jüään, mis järgib vokaalharmooniat ja mille hääldus on hiinakeelsele lähedasem.
Hiina valuuta on renminbi (人民幣 rénmínbì, 'rahva raha'), peamiseks valuutaühikuks on jüään. Üks jüään võrdub kümne tsjaoga (角 jiǎo), üks tsjao omakorda kümne fõniga (分 fēn).
Jüaani kõnekeelne nimetus Hiinas on kuai (块 kuài), tsjao kõnekeelne nimetus on mao (毛 máo).
Epimetheus
Epimetheus (vanakreeka keeles Ἐπιμηθεύς 'tagantjärele mõtleja') oli vanakreeka mütoloogias Prometheuse ja Atlase vend, titaan Eurymedoni või Iapetose poeg nümf Klymenega. Kui Prometheus oli inimsoole tule kinkinud, tahtis Zeus selle eest kätte maksta ning laskis Hephaistosel valmistada savist naise, tuultel talle hinge sisse puhuda ning Olümpose jumalannadel ta kauniks teha. Selle iluduse – Pandora – saatis ta Epimetheusele kingiks. Epimetheus, keda Prometheus oli hoiatanud Zeusilt ühtki kinki vastu võtmast, alguses keeldus, kuid oma aheldatud venna saatust nähes abiellus Pandoraga. Rumal ja sõnakuulmatu Pandora avas laeka, mille Prometheus oli venna kätte hoiule andnud ja millesse olid suletud kõik inimsoo nuhtlused.
Varvara (eesnimi)
Varvara (vene keeles Варвара) on naisenimi. See on variant kreeka päritolu nimest Barbara.
Jaagusuu lomp
Jaagusuu lomp (ka Paistiik nr. 2) on järv Valga maakonnas Valga vallas Korijärve külas. Veekogu pindala on 1,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 685 m.
Martin S. Bergmann
Martin S. Bergmann (15. veebruar 1913 – 22. jaanuar 2014) oli Ameerika Ühendriikide kliiniline psühholoog.
Ta oli New Yorgi Ülikooli kliinilise psühholoogia professor post-doktorite programmis, kus ta õpetas psühhoanalüüsi ajaloo kursust.
Ta kirjutas ka raamatuid, näiteks inimese olukorrast holokausti ajal, armastuse fenomenoloogiast ja laste ohverdamisest.
Ta mängis ka filmides, näiteks "The Century of the Self" (2002) ja David Grubini filmis noorest dr. Freudist. Ta mängis ka Woody Alleni 1989. aasta lühifilmis "Crimes and Misdemeanors" ("Kuriteod ja õigusrikkumised").
Tema isa oli filosoof Hugo Bergmann.
Varvara (eesnimi)
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 316. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Varvara 474 naisel.
Jüaan
Kirjamärki 元 kasutavad hiinlased ka mõnede välismaiste rahaühikute tähistamiseks, näiteks USA dollar on hiinlastele Ameerika jüaan (美元 měiyuán).
Öövel
Öövel on eesti perekonnanimi.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Öövel Eestis 58 mehel ja 53 naisel.
Peeter Rudaš
Peeter Rudaš (sündinud 21. jaanuaril 1942 Tallinnas) on eesti klaasikunstnik.
Haridus
Ta on lõpetanud Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi klaasikunsti erialal 1970. aastal.
Töö ja looming
1972. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige ning 1977. aastast Eesti Kunstiakadeemia õppejõud.
Töötas Tarbeklaasis kahel perioodil: 1959–1962 mustrilihvijana, seejärel 1970–1978, pärast Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi lõpetamist eksperimentaalgraveerija, kunstniku ja klaasipuhujana. Rudaš on tuntud unikaalteoste loojana, kuid ta jõudis kujundada ka mitmeid Tarbeklaasi toodangusse kuulunud esemeid. Üks tema tuntumaid töid Tarbeklaasis oli joogikomplekt "Alfa".
Peeter Rudaši loomingus on oluline osa klaasist valatud skulptuuridel. Tehnika ja töövõtete mängulisus ja spontaansus sobivad kunstniku töömeetodite ja eesmärkidega suurepäraselt ning tulemuseks on tema enda sõnul "puäntillistlik skulptuur", kus väikesed erivärvilised klaasplokid liituvad suureks tervikuks ja annavad võimaluse mängida nüansseeritud või kontrastsete üleminekutega.
Rudaš on tuntud eesti klaasimeister, osalenud väga paljudel Eesti ja rahvusvahelistel näitustel.
Laugu Klaasikoda
Rudaš rajas 1995. aastal oma suvekoju Laugu klaasikoja. Suvekodu õuele rajatud väiksesse hoonesse mahuvad klaasisulatus- ja lõõmutusahi, trummelahi ja paar lihvimispinki, lisaks klaasseintega galerii. Ateljees saab näha, kuidas meister vormib sulaklaasist erinevaid töövahendeid kasutades kauneid klaasobjekte. Kohapeal valminud kunstiteoseid on külastajatel võimalik ka osta.
Creede
Creede on linn USA-s Colorado osariigis, Minerali maakonna halduskeskus ja ainus omavalitsusüksus. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 257. Aastal 2010 oli elanikke 290. Creede on saanud nime 19. sajandi viimastel kümnenditel sealkandis tegutsenud kaevuri Nicholas C. Creede'i järgi.
Peeter Rudaš
Laugu Klaasikoda
Laugu klaasikoda asub Saaremaal Leisi vallas Laugu külas. Klaasikoda on külastamiseks avatud suviti. Jälgida saab klaasipuhumist, külmtöötlust, klaasivalu.
Creede
Esimesed valged asunikud saabusid praeguse Creede'i lähedale juba enne 19. sajandi keskpaiga. 1860. aastate lõpus avastati Creede'i lähedal esimene suur hõbedamaagisoon. 1880. aastate lõpus sai Creede'ist Colorado üks viimaseid suuri hõbedakaevandamise buumilinnu. Linna hõbedakaevandusi teenindas Denver and Rio Grande Western Railroadi raudteeliin. Sajandivahetuseks elas Creede'is ligi 1000 elanikku. Creede sai linnaõigused 19. mail 1892.
1890. aastate alguses suleti osariigi Denveris paljud hasartmänguasutused, mistõttu kolisid paljud need asutused Creede'i. See tõi linnas omakorda kaasa kuritegevuse kasvu ja seal leidsid peidupaiga paljud kuulsad kurjategijad ja lindpriid, teiste seas Soapy Smith ja Robert Ford. Creede'i kuulsus jäi aga üürikeseks, sest juba 1892. aasta juunis leidis linna äripiirkonnas aset suur tulekahju. Umbes samal ajal legaliseeriti Denveris taas hasartmängurlus ja paljud ettevõtted kolisid tagasi sinna. Lisaks tabas 1893. aastal paljusid Colorado hõbedakaevanduslinnu majanduslik langus. Hõbeda hind langes ja paljud kaevandused suleti. Koos sellega hakkas elanike arv linnas vähenema.
Hilda Taba
Elulugu
Hilda Taba õppis Kooraste vallakoolis ja Kanepi kihelkonnakoolis, ta lõpetas aastal 1921 Võrus tütarlastegümnaasiumi. Tartu Ülikoolis õppis ta aastatel 1921–1922 kaubandusosakonnas ning aastatel 1922–1926 filosoofiateaduskonna pedagoogikaosakonnas. Aastast 1926 õppis ta Rockefelleri stipendiaadina Bryn Mawr College'is, kus ta aastal 1927 kaitses magistrikraadi. Seejärel oli ta Columbia Ülikoolis doktorantuuris (juhendajateks olid William Heard Kilpatrick ja John Dewey); aastal 1932 kaitses ta doktoriväitekirja (monograafia The Dynamics of Education).
Tartus ja USA-s õppimise ajal töötas ta koduõpetajana ning aastatel 1930–1931 õpetajana Kehtna koolis. Aastatel 1930–1931 esines ta Tartus ja Tallinnas ettekannetega "Valitsevaid suundi Ameerika kasvatusteaduslikus mõtteviisis; Üldõpetusest Ameerikas ja Kultuurikriisist". Aastatel 1933–1936 oli ta New Yorgi Daltoni tütarlastekeskkoolis saksa keele õpetaja ja õppekava direktor. Aastatel 1936–1938 oli ta Ohio osariigi ülikoolis õppejõud, kasvatusteaduse abiprofessor, aastatel 1939–1951 oli ta Chicago Ülikooli professor, aastatel 1951–1967 oli ta San Francisco Ülikooli professor.
Akadeemiline karjäär
Aktiivne osalemine uurimistöös viis Hilda Taba kokku Ralph Tyleri, hilisema USA väljapaistva pedagoogikateadlasega. 1940. aastate keskel oli Tabast saanud edukas ja tuntud pedagoogikateadlane. Ta tegeles peamiselt kahe suurema uurimisteemaga: gruppidevaheline haridus (1945–51) ja California sotsiaalvaldkonna õppekava restruktureerimise ja arendamisega (1951–67).
Gruppidevaheline haridus
Käsnjas lohksamblik
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).
Tõll (perekonnanimi)
Tõll on eesti perekonnanimi.
Käsnjas lohksamblik
Eestist on teada vähemalt kolm leidu: Sõmeri saarelt, Muhu saarel Üügu pangalt ja Lääne-Virumaalt Risult.
Hilda Taba
Akadeemiline karjäär
Gruppidevahelise hariduse olulisus tõusis USA-s esile pärast II maailmasõda, mille käigus reorganiseeriti Ameerika tööstus ning toimus ulatuslik tööliste liikumine maapiirkondadest linna. Muutustega kaasnes ka pinge erinevate gruppide vahel, mille tõttu astus Ameerika Haridusnõukogu otsima lahendusi, kuidas suurendada erineva etnilise ja kultuurilise taustaga õpilaste vahel tolerantsust. Ka Taba uurimisgrupp osales mitme ideega ja 1945 aastal sai temast gruppidevahelise hariduse projekti direktor. Tänu selle eksperimentaalse projekti edule loodi Gruppidevahelise Hariduse Keskus Chicago Ülikooli juurde, mida juhtis Taba aastatel 1948–51.
Tõll (perekonnanimi)
Perekonnanime Tõll (Töll) on antud Halliste kihelkonnas Pärnumaal, Nõo kihelkonnas Tartumaal, Kaarma ja Pöide kihelkonnas Saaremaal ja Helme kihelkonnas Viljandimaal.
Hilda Taba
Akadeemiline karjäär
Õppekava keskendus neljale kõige olulisemale probleemile, mis mängisid rolli stereotüüpide ja eelarvamuste tekkel:
Tõll (perekonnanimi)
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Tõll Eestis 32 mehel ja 26 naisel.
Szegedi Teadusülikool
Szegedi Teadusülikool on 1. jaanuaril 2000 Szegedi József Attila Teadusülikooli, Szent-Györgyi Alberti Meditsiiniülikooli, Szegedi Toiduainetetööstuse Kõrgkooli, Juhász Gyula Pedagoogikakõrgkooli ja Hódmezővásárhelyi Põllumajanduskõrgkooli liitmisel loodud ülikool. Ülikooli õiguslik eelkäija on ülikooli senati juulis 2007 tehtud otsusega 12. mail 1581 István Báthory asutatud Kolozsvári jesuiitide kolleegium.
Hilda Taba
Akadeemiline karjäär
Taba asus tööle professorina San Fransisco State University’sse ja võttis vastu kutse hakata arendama Contra Costa piirkonna sotsiaalvaldkonna õppekava. Sel perioodil sai Tabast õppekava loomise, gruppidevahelise hariduse ja kognitiivsete protsesside kujunemise ekspert, mille eest pälvis ta ka rahvusvahelist tunnustust. Arendustöö peamiseks eesmärgiks oli luua paindlik mudel õppekava uuendamiseks, mis lähtuks praktiseerivate õpetajate ja haridusjuhtide ühisest pingutusest. Uuring algas käesolevate probleemide identifitseerimise ja analüüsimisega, mille järel algas õpetajate koolitamine ja uute oskuste juhendatud proovilepanek praktikas kuni leiti sobivad lahendused.
Taba ideed õppekava arendamisest
Tööd õppekava loomise alustest ja laste tunnetuslike protsesside arendamisest tegid Hilda Taba tuntuks nii Ameerikas kui Euroopas. 1962. aastal ilmus tema raamat Õppeprotsessi projekteerimine: teooria ja praktika (Curriculum Development : Theory and Practice). Arvestades nii ühiskonna nõudeid kui ümbritsevat kultuuri ja laste psüühikat ning kaasates töösse tegevõpetajad, tõstis Hilda Taba esile seitse olulist momenti õppekavade arenduses:
1. haridusvajaduste (-nõudluse) diagnoosimine;
2. eesmärkide formuleerimine;
3. õppesisu valimine;
4. õppesisu organiseerimine;
5. õpikogemuse valimine (õppeprotsessi kujundamine);
6. õpikogemuste organiseerimine (metoodika);
Üüde
Üüde on eesti perekonnanimi.
Hilda Taba
Akadeemiline karjäär
7. määratlemine, mida, millisel viisil ja milliste vahenditega hinnata.
Üüde
Nimede eestistamisel määrati Üüde uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Dreifeld ja Dreifeldt (Tapal).
Hani keel
pisi|Hani-, jii- ja hiinakeelne silt Yunnani provintsi Jianshui maakonna Lihaozhai valla koolimajal Hani keel on Hiina-Tiibeti keelkonna Tiibeti-Birma keelte lolo-birma harusse kuuluv keel, mida emakeelena räägivad hanid Hiinas, Vietnamis ja Laoses.
Hilda Taba
Akadeemiline karjäär
1962. aastast pärineb tema elutöö "Curriculum Development: Theory and Practice" (Õppekavade arendus: teooria ja praktika). Tema pärandist väärivad erilist tähelepanu sotsiaalainete õppekavade ja õpistrateegiate arendamine, ta oli ka üks esimesi sotsiaalpsühholoogia rakendajaid pedagoogikas ja J. Piget’ teooriate tutvustajaid USA-s.
Üüde
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Hilda Taba
Mõtlemise kujundamine
Õpetamine ei piirdunud Hilda Taba jaoks ainult teadmiste edastamisega, vaid see oli vahendiks õpilaste mõtlemise arendamisel, mida ta käsitles kui lapse ja temale laekuva informatsiooni aktiivset vastastikust toimet, kus õpetajal on oluline roll mõtlemist suunavate ja stimuleerivate küsimuste esitajana. Tema tegevust iseloomustas pidev kontakt pedagoogidega, orienteeritus mitte ainult lapsele, vaid ka õpetajale.
Ta töötas välja kolm õpetamise strateegiat (nn Taba induktiivse mõtlemise mudel):
Hani keel
Hani keel on toonikeel, keeles on 4 tooni.
Hilda Taba
Tunnustus Eestis
Pärast doktorantuuri lõppu kandideeris Taba 1930. aasta lõpus Tartu Ülikooli pedagoogika õppetooli professori ametikohale. Ta ei osutunud valituks ja sõitis aasta pärast tagasi Ameerikasse. Üheks põhjusteks, miks Hilda Taba kohast ilma jäi, on peetud nii tema vähest tuntust Eestis; doktorikraad oli ametlikult veel kinnitamata, kui ka seda, et tollal eelistati vastutusrikastel ametikohtadel mehi.
Detsembris 2012 avati Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudis Tartus, Salme tänav 1a, Hilda Taba nimeline auditoorium.
Tartu Lembitu veski
Tartu Lembitu veski on Tartus Lembitu tänaval tegutsev rukkijahuveski.
1961. aastal ehitati Lembitu tänavale Veski nr 2. 1985. aastal püstitati selle kõrvale rukkijahuveski, mille nimeks sai Lembitu veski. 2000. aastal asutas Ühistu Tartu Viljasalv tootmishoonete ja elevaatori haldamiseks AS-i Lembitu Veski. See müüdi eraisikutele ja sai uueks nimeks AS Tartu Veski.
2002. aastal hakkas veskis tööle nisujahuliin tootlikkusega 150 t ööpäevas. 2006. aastal vahetati välja rukkiveski seadmed, tootlikkuseks kujunes 100 t ööpäevas. 2008. aastal paigaldati mahetootmisliin ja alustati vilja kuivatamist. Ettevõtte tootmiskompleksi kuulub ka Dobele veski Lätis.
Mahāvatār Bābājī
pisi|Mahavatar Babaji [[lootoseasendis mediteerimas. Joonistus raamatust "Joogi autobiograafia", mis põhineb Paramahansa Yogananda isiklikul kohtumisel Babajiga]] Mahāvatār Bābājī (mahāvatār – 'suur avataara', bābājī – (austavalt) 'isa', 'vanem', 'tark') on India pühakule ja joogile antud nimi. Selle nimega hakkasid teda kutsuma mitmed tema õpilased (sealhulgas Lahiri Mahasaya), kes on end öelnud olevat temaga kohtunud aastatel 1861, 1935 ja 1980. Osasid neist kohtumistest on kirjeldanud Paramahansa Yogananda oma raamatus "Joogi autobiograafia". Sealsamas räägib Yogananda ka oma isiklikust kohtumisest Babajiga. Teisest isiklikust kohtumisest Babajiga räägib Sri Yukteswar Giri oma raamatus "The Holy Science". Joogi Sri M-i autobiograafia "Apprenticed to a Himalayan Master (A Yogi's Autobiography)" järgi on Babaji jumal Šiva. Raamatu teises peatükis kirjeldatakse, kuidas Babaji võttis Šiva kuju. Kõiki neid lugusid on koos täiendavate kohtumistega kirjeldatud mitmetes elulugudes. Yogananda autobiograafias on öeldud, et Babaji on elanud mitmesaja või enama aasta jooksul India vähekülastatud piirkondades, kus teda on kohanud vaid käputäis ta õpilasi ja teisi inimesi.
Dade'i maakond
thumb|Dade'i maakonna kohtumaja Trentonis Dade'i maakond (Dade County) on maakond USA-s Georgia osariigi kõige loodepoolsemas osas.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Trenton.
Bogdans Ņesterenko
Bogdans Ņesterenko (sündinud 16. mail 1984 Riias) on Läti jalgpallur. Tal on ka Venemaa kodakondsus.
Dade'i maakond
Maakonna pindala on 451 km². Veekogusid ei ole.
Bogdans Ņesterenko
Aastast 2014 mängib ta klubis FC Jõhvi Lokomotiv.
Dade'i maakond
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 633. Aastal 2000 oli elanike arv 15 154.
Bogdans Ņesterenko
Isiklikku
Tema isa Viktors Ņesterenko on Läti endine jalgpallur ja jalgpallitreener.
Dade'i maakond
Ajalugu
Dade'i maakond moodustati 25. detsembril 1837. aastal 91. Georgia maakonnana Walkeri maakonna osast.
Tohvri järv
Tohvri järv (ka Valtina paistiik) on järv Valga maakonnas Valga vallas Valtina külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 340 m.
Niall Ferguson
pisi Niall Campbell Douglas Ferguson (sündinud 18. aprillil 1964 Glasgow's) on šoti päritolu Briti ajaloolane.
Ta on Harvardi ülikooli ajalooprofessor, kelle erialadeks on rahvusvaheline ajalugu, majandusajalugu (hüperinflatsioon ja võlaturud) ning Briti ja USA imperialism. Tuntud uuenduslike, provokatiivsete ja tavaarusaamadele vastanduvate vaadete poolest. Fergusoni teostest on suure menu pälvinud raamatud "Empire: How Britain Made the Modern World; War of the World" (eesti keeles "Maailmasõda", Varrak 2008); "The Ascent of Money: A Financial History of the World" ja "Civilization: The West and the Rest". Neist kõigist on tehtud teleseriaalid, mida on näidanud telekanal Channel 4. 2004. aastal oli Fergusoni nimi ajakirja Time koostatud 100 maailma kõige mõjukama inimese nimekirjas.
Eesti keeles on ilmunud Fergussoni "Maailmasõda. XX sajandi konflikt ja Lääne allakäik". Tõlkinud Marek Laane. Varrak, 2008.
Selle raamatu kohta on ilmunud Jaaki Valge, Märt Väljataga ja Kaarel Piirimäe arutelu.
Mikko Hirvonen
Mikko Hirvonen (sündinud 31. juulil 1980 Kannonkoskis) on endine soome rallisõitja.
Tema kaardilugeja on Jarmo Lehtinen.
On karjääri jooksul autoralli MM-sarja lõpetanud neli korda teise kohaga (2008, 2009, 2011, 2012) ning kaks korda kolmanda kohaga (2006, 2007).
1973. aasta naftakriis
Vastusena sellele, et USA abistas Iisraeli, otsustasid OPECi araabia riikidest liikmed eesotsas Saudi Araabiaga 17. oktoobril vähendada naftatoodangut 5%. 19. oktoobril kiitis president Nixon heaks abipaketi, millega sai Iisrael relvi ja varustust 2,2 miljardi dollari väärtuses. Saudi Araabia kuulutas seepeale USA vastu välja naftaembargo, millega hiljem liitusid ka teised naftat eksportivad riigid. Naftaembargot laiendati ka Euroopa riikidele, mis põhjustas 1973. aasta energiakriisi.
Sovetsk
pisi|Tilsiti vanalinna skeem (W. Thalmann) pisi|Tilsit [[Deutsche Straße ja Memeli vahel]] pisi|[[Tilsiti turuplats Tilsiti raekoja ning Schenkendorfi mälestussambaga (1930)]] pisi|[[Tilsiti Saksa kirik]] pisi|Majad Sovetskis
Sovetsk (saksa keeles Tilsit, leedu keeles Tilžė, poola keeles Tylża) on linn Venemaal Kaliningradi oblastis, Sovetski linnaringkonna ainus asula. Asub Leedu-Venemaa piiri ääres Nemunase vasakul kaldal kohas, kus Tõlža (Tilse) jõgi suubub Nemunasse.
Pindala on 44,4 km². Elanike arv oli 14. oktoobri 2010 seisuga 41 705 (2010. aasta Venemaa rahvaloenduse andmed). 1. jaanuari 2016 hinnangu järgi on elanike arv 40 984.
Punaarmee hõivas Tilsiti 20. jaanuaril 1945. Pärast Königsbergi piirkonna loovutamist Nõukogude Liidule sai linn 1946. aastal praeguse nime.
Aastal 1807 sõlmiti Tilsitis Tilsiti rahu.
Nimi
Linn on saanud nime Tilse (Tõlža, leedu keeles Tilžė) jõe järgi. Jõe nimi tuleb preisikeelsest sõnast tilse 'soine' (vrd leedu tilžti 'vee all olema').
Linna nimi on olnud ka Schalauenburg.
Haldus
Aastatel 1895–1945 oli Tilsit linnkreis Gumbinneni ringkonnas. Tilsit oli ka Tilsiti kreisi (hiljem Tilsit-Ragniti kreisi) keskus.
Sovetsk oli rajooni õigustega linn (oblastilise alluvusega linn) ja Sovetski rajooni keskus.
Aastast 2003 moodustab linn munitsipaalmoodustise, 2004. aastast linnaringkonna. Ta on Sovetski linnaringkonna ainus asula.
Taristu
Aastal 1658, võib-olla juba 1313, rajati esimene ujuksild üle Memeli. Esimene kivisild valmis 1767.
Maanteed Königsbergi ja Memelisse rajati 1832 ja 1853.
Tänu Heinrich Kleffeli jõupingutusele sai Tilsit 1865 ühenduse Preisi Idaraudteega. Tilsiti-Memeli raudteelõik läks käiku 1875.
Aastatel 1900–1944 toimis Tilsiti tramm, mida opereeris E-Werk und Straßenbahn Tilsit AG.
Majandus
Keskajal toitis linna parvetamine. 19. sajandi algusest kuni 1914. aastani sai linn sõdadest puutumata jäädes areneda. Tilsitist sai puidutööstuse keskus. Maailmakuulsaks sai tilsiti juust.
Ajalugu
Lischke 'st kujunes 15. sajandi lõpuks piirkonna kaubanduskeskus nimega Tilsit. Albrecht von Hohenzollern annetas sellele 1552 linna õiguse. Seitsmeaastases sõjas oli linn 1758–1762 Venemaa okupatsiooni all. Maailmaajaloolise tähtsuse omandas linn neljanda koalitsiooni sõjas, kui Prantsusmaa sõlmis 1807 Venemaa ja Preisiga Tilsiti rahu.
Esimene maailmasõda
Kui esimese maailmasõja alguses teatati Venemaa vägede pealetungist, põgenesid paljud tilsitlased Königsbergi ja Berliini. Ülembürgermeister Eldor Pohl kohustas linnanõunikke ja -volinikke linna jääma. 20. augustil viidi kõik järelejäänud riviteenistuseks kõlblikud mehed lotjadega Königsbergi, et Venemaa ei võtaks neid sõjavangideks. Preisi armee pioneerikomandol oli käsk Kuninganna Luise sild õhkida. Pohli telefonikõned I armeekorpuse kindralkomandoga hoidsid õhkimise ära. Kõik sõjaväelased lahkusid linnast. 25. augustil 1914 pidas kasakate patrull ülembürgermeistri ja tema esindajaga tänaval läbirääkimisi. 26. augustil marssisid sisse Venemaa jalaväe üksused ning mõned eskadronid kasakaid oma varustusüksustega ning majutusid tühja tragunikasarmusse. Sõdurid kuulusid Tauragė piiriväkke ja tundsid linna. Kehtestati alkoholikeeld ja komandanditund. Pohl ja linnanõunik Teschner pidid käima iga päev linna komandandi alampolkovnik Bogdanovi juures endast teatamas. Linna politsei tohtis tegevust jätkata. Linn oli täiesti isoleeritud ning Tannenbergi lahingust saadi teada alles pärast venelaste lahkumist. 30. augustil marssis Tilsitisse sisse Venemaa 43. jalaväediviis kindralleitnant von Holmseni juhtimisel. Linnalt nõuti 40 000 marga suurust kontributsiooni. Üksteist linnaesindajat pidi viidamaa pantvangidena Venemaale. Veinikaupmees Paul Lesch pani selle asemel ette jaotada linn 12 ringkonnaks, mille eest iga pantvang pidi pea ja varaga vastutama. Suurvürst Nikolai Nikolajevitš ja kindral Paul von Rennenkampff olid nõus. Linnas jäi rahulikuks. 12. septembril 1914 võtsid Königsbergist ja Memelist saabunud Preisi väed kõik 6000 venelast vangi. Suurtükiväekapten Fletcher takistas Kuninganna Luise silla õhkimist. Tema järgi nimetati Tilsiti Saksa kiriku esine väljak.
Sõdadevaheline aeg
Aastal 1921 toimus rahvahääletus linna kuuluvuse üle. Linnas elanud tuhandest leedulasest toetas ainult 42 Leedu koosseisu minekut.
Altsi
Külanimi võib pärineda talupoja lisanimest (1733 Murrasse Alsi Hinrich).
Sovetsk
Teine maailmasõda
Potsdami kokkuleppe põhjal läks Tilsit Nõukogude Liidu koosseisu. Sellest sai Vene NFSV Kaliningradi oblasti osa.
pisi|püsti|[[Tilsiti rahu monument (2011)]]
Nõukogude Liidu koosseisus
Aastal 1946 anti linnale nimeks Sovetsk.
Koos ülejäänud Kaliningradi oblastiga sai sellest sõjalistel põhjustel kinnine territoorium.
Senised sakslastest linnaelanikud, kes polnud põgenenud, sunniti 1947. aastaks Saksamaale ümber asuma. Asemele asustati peamiselt venelasi praeguse Keskföderaalringkonna ja Volga föderaalringkonna aladelt ning valgevenelasi.
Venemaa Föderatsiooni koosseisus
Aastal 1991 muutus Kaliningradi oblast Venemaa Föderatsiooni eksklaaviks Poola ja Leedu vahel ning Sovetsk piirilinnaks mööda Nemunase jõge kulgeval Venemaa ja Leedu piiril.
Kaliningradi oblast vabanes isoleeritusest ja Sovetsk avati välismaalastele.
Leedu kultuur
19. ja 20. sajandil tegutsesid Tilsitis arvukad leedu seltsid. Tagamaa elanikest kõneles umbes pool leedu keelt.
Bürokratism
Bürokratism ehk bürokraatlik valitsuskultuur (mesogrupp) märgib ühiskonnakorda, milles riigi bürokraatlik aparaat on koondanud võimutäiuse enda kätte (maksutulud, teadmised, seadusloome ja karistuspoliitika) ning allutab kõigi teiste isikute ja gruppide elukorralduse oma huvidele. Bürokratism on kahedimensioonilises ühiskonnakorralduse mudelis üks neljast sotsiaalsest korrast. Bürokraatia saavutab oma ülemvõimu, apelleerides hädas või puuduses olevate inimeste abistamise vajadusele.
Bürokratistliku maailmavaate pooldaja tunnuseks on arusaam, et inimeste toimetuleku ja heaolu eest vastutab riik, s.t selle bürokraatlik aparaat.
Vassilissa
Vassilissa (vene keeles Василиса) on naisenimi. Vene nimi on kreeka päritolu (kreeka keeles βασίλισσα basilissa – 'kuninganna, keisrinna', vaata ka Basileus).
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1214. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Vassilissa 43 naisel.
Tartu Tiigi veski
Tartu Tiigi veski ehitas 1885. aastal Georg Riik, kes pani aluse tööstuslikule jahutootmisele Tartus. 1888. aastal ehitatud jahuveski tööstushoone Tartus Tiigi tänav 61a on tunnistatud kultuurimälestiseks nr 7024. 1888. aastal ehitati krundile Carl Beschti projekti järgi kivist jahuveski. Kahekorruselise tellisehitise fassaadi ilmestasid akende vahelised liseenid, vahekarniisid, kaarsillusega aknad, katusealune hammaslõikeline friis. Hoovi pool asus kõrge korsten, mõlemal korrusel asus sammastega toestatult 1 suur ruum.
1930. aastate algul ehitas Peeter Jänes endale Kastani ja Tiigi tänava nurgale, Tiigi tänav 61 Andrei Podtšekajevi projekti järgi mansardkorrusega villa.
Ajalugu
1908 omandas oksjonil Tiigi veski Felix von Berg, kes koormas selle hüpoteegiga ja seejärel kinkis edasi. 1910. aastaks kuulus veski Liivimaa Põllumajanduslisele Tarvitajate ja Tootjate Ühisusele, kuhu kuulusid Tartu- ja Viljandimaa mõisnikud. Tootmisvõimsuseks oli siis 36 tonni jahu ööpäevas. 1927 sai veski omanikuks Peeter Jänes. Tema ajal andis põhilise osa sissetulekust veskikivide ja -masinate tootmine tellijatele. Pärast riigistamist kuulus Tiigi veski Tartu Jahu- ja Leivakombinaadile. Jahvatati nii leivatööstustele kui ka kolhoosidele, aga tehti ka erajahvatusi. 1959 läks Tiigi veski Eesti NSV Põllumajanduse Ministeeriumi Teraviljasaaduste Valitsuse Tartu Elevaatorile, misjärel oli plaanis see sulgeda, kuid tulekahju Lembitu tänava veskis nr 2 tingis ikkagi käigushoidmise. 1962 võeti maha viimased Jänese ajast pärinevad seadmed. Elevaatori veskiga võrreldes olid Tiigi veski tootmismahud küll suuremad, kuid lõpptoodangu väärtuselt väiksemad, osaliselt seetõttu, et nõukogude ajale iseloomulikult läks osa toodangust "vasakule".
Tiigi veski tegevus lõppes 1996. aastal.
I Love You Always Forever
"I Love You Always Forever" on Walesi laulja Donna Lewise debüütsingel tema debüütalbumilt "Now in a Minute" (1996). Laulu kirjutas Lewis ning produtseerisid Lewis ja Kevin Killen, see ilmus albumi esiksinglina USA-s 7. mail 1996 ja Ühendkuningriigis 26. augustil 1996. Laul on inspireeritud H.E. Batesi romaanist Love for Lydia, millest refrään on võetud.
Venemaa Ajaloo Selts
Venemaa Ajaloo Selts (vene keeles Российское историческое общество, lühend РИО – RIO) on alates 2012. aastast Venemaal tegutsev ühing.
Lihv
Lihv võib olenevalt valdkonnast tähendada erinevaid asju.
Venemaa Ajaloo Selts
Seltsi varasem ajalugu
1866. aasta märtsis loodi Peterburis Venemaa ajaloolaste, sõjaväelaste ja riigitegelaste initsiatiivil Vene Ajaloo Selts (Русское историческое общество (RIO)). Keiser Aleksander II kinnitas seltsi põhikirja 23. mail 1866, millega selts allutati Venemaa haridusministeeriumile. Alates 1873. aastast kandis selts nime Keiserlik Vene Ajaloo Selts (Императорское Русское историческое общество). Seltsi liikmed jagunesid tegevliikmeteks, korrespondentliikmeteks ja liikmekandidaatideks, seltsi asutajaliimeid (neid oli 12) nimetati asutajateks. Seltsi kaasati tolleaegse Venemaa impeeriumi juhtkond. Esimesed korrespondentliikmed olid suurvürst Vladimir Aleksandrovitš ja riigikantsler vürst Aleksandr Gortšakov, korrespondentesimees oli troonipärija Aleksandr Aleksandrovitš (tulevane keiser Aleksander III).