cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsus
Kindralstaabi Luurepeavalitsuse juhid ja organisatsioon
6. Valitsuse koosseisus on ka Moskva lähedal asuv raadio ja satelliitsidekeskus Vatutinki asulas, kus võeti vastu signaale üle maailma asuvatest 11 strateegilisest elektroonilise luure kompleksidest, mis asusid NSV Liidus, ja 4 väljaspool NSV Liitu asuvast elektroonilise luure kompleksist:
Luure Peavalitsuse alluvuses oli ka veel õppeasutus:
Spetsnaz
1953. aastal Nõukogude Armee koondamise käigus likvideeriti 35 roodu 46-st, kuid 1957. aastal moodustati pärast Georgi Žukovi kõrvaldamist armee juhtimiselt uuesti 7 üksikut mereväe luuredivisjoni ja 5 üksikut eriotstarbelist pataljoni (26. (Saksamaal), 27. (Põhja väegrupp), 36. (Taga-Karpaatias), 43. (Taga-Kaukaasias), 61. (Turkestan) lisaks olemasolevatele 4 eriotstarbelisele roodule 75. (Balti SR), 78. (Odessa SR), Uraali SR ja Taga-Baikali sõjaväeringkondade Eriotstarbelistele roodudele.
1964. aastal oli GRU otsealluvuses 12 Eriotstarbelist roodu, 5 pataljoni ja 10 isikkoosseisuga täielikult komplekteeritud brigaadi. Sama aasta lõuks formeeriti veel 10 komplekteeritud brigaadi (kõigis piiriäärtsetes sõjaväeringkondades ning Moskva ja Kiievi SR), 2 pataljoni (Nõukogude väegrupis Saksamaal ja Põhja väegrupis) ja 6 eriotstarbelist roodu (Põhja-Kaukaasia SR, Taga-Kaukaasia SR, Uraali SR, Siberi SR, Taga-Baikali SR, Lõuna väegrupis).
NSV Liidu tippajal oli NSV Liidu relvajõududes 24 eriotstarbelist ründeüksust (14 brigaadi), kuhu kuulus ligi 25 000 eriettevalmistusega sõjaväelast, kes oma ettevalmistuse poolest ületasid NSV Liidu Õhudessantvägede VDV ja maavägede koosseisus olnud ründedessantbrigaadide dessantvägesi kvaliteedilt. Brigaadid moodustati kõigis NSV Liidu sõjaväeringkondades, millest üks brigaad allus otseselt Kindralstaabi Luure peavalitsusele ja teine brigaad sõjaväeringkonnale.
1979. aastal osalesid erinevatest spetsnaziüksustest (põhiliselt Turkestani SR 15. ÜEB baasil) ühte Musulmanide pataljoni – 154. üksikusse eriotstarbelisse salka (154-й отдельный отряд специального назначения) kogutud muslimitest nõukogude sõjaväelastest Afganistanis Nõukogude-Afganistani sõja alguses Afganistani juhi Ḩāfiz̧ullāh Amīni palee vallutamises ja tapmises koos KGB ründerühmadega Zeniit ja Grom. Järgnevalt osalesid sõjategevuses 15. ja 22. Üksiku Eriotstarbelise Brigaadi üksused, kellele valmistasid ette noorsõdurid 1001. Õppepolk Petseris ja 467. Üksik õppepolk Tširtšikas (Чирчике).
Spetsnazi väeosadele valmistati ette ohvitserikoosseisu: 1950. aastatel 2. Tambovi õhudessantvägede koolis; 1968. aastast Rjazani õhudessantvägede koolis / Rjazani õhudessantvägede juhtivkoosseisu kool (Рязанском высшем воздушно-десантном командном училище ) 9. rooduna; 1978. aastast Frunze nim. Sõjaväeakadeemia luureteaduskonnas (разведывательном факультете Военной академии М.В.Фрунзе).
Plaueni Lutheri kogudus
SELM Plaueni Lutheri kogudus on luterlik kogudus Plauenis. Kogudus kasutab Plaueni Lutheri kirikut.
Läti merevägi
Läti merevägi (Läti keeles Latvijas Jūras spēki) on Läti kaitseväe merekaitse eest vastutav väeliik.
Plaueni Lutheri kogudus
Kogudus kuulub Plaueni praostkonda.
Läti merevägi
Mereväe lipulaev on staabi-ja toetuslaev Virsaitis A-53.
Ajalugu
pisi|Läti allveelaevad Tallinnas 1927 Läti merevägi loodi 10. augustil 1919. aastal. Praktiliselt andsid eestlased lätlastele mõned väiksemad Landeswehrilt vallutatud sõjalaevad juba 1919. a juulis. Algselt nimetati mereväge Meredivisjoniks. 1919. aasta suvel võeti üle Riias remondis olnud endine suurem Saksa miinitraaler, mis sai pärast kapitaalremonti 1922. a divisjoni lipulaevaks Virsaitis. 1923. aastal asutati merelennuväe divisjon. 1924. aastal nimetati Meredivsijon Rannakaitse divisjoniks. 1926. aastal võeti kasutusele kaks miinitraalerit-miiniveeskajat Imanta ja Viesturs ning allveelaevad Ronis ja Spidola. 1920-ndatel tehti üsna sageli koostööd Eesti merejõududega, kui divisjoni ülemaks oli baltisakslane Archibald von Keyserling ja Eesti merejõude juhtis samuti baltisakslane Hermann von Salza.
19. augustil 1940. a arvati Läti mereväe laevad seoses Nõukogude okupatsiooniga Balti laevastiku koosseisu. Allveelaevu hiljem Nõukogude-Saksa sõjas ei kasutatud.
Taasiseseisvumise künnisel hakati Gaidis Zeibotsi juhtimise all looma samuti oma mereväge. Esimest korda pärast taasiseseisvumist heisati Läti lipp juba 11. aprillil 1991 sõjalaeval Sams. Suurema hulk laevu saadi esmalt 1994. aastal, sealhulgas 2 Ida-Saksamaa Kondor-klassi miinitraalerit ja rootsi patrullkaatrid.
Plaueni Lutheri kogudus
Koguduse õpetaja on Andreas Gräßer, organist Susanne Häußler.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 9.30 Plaueni Lutheri kirikus.
Mandani keel
Mandani keel (Nų́ų́ʔetaa íroo) on siuu keelkonda kuuluv väljasurnud keel, mida rääkisid Ameerika Ühendriikide Põhja-Dakota osariigi Fort Bertholdi reservaadis elavad mandanite hõimu liikmed.
Läti merevägi
Koosseis
Mereväe koosseisus on:
Esiliiga B aasta parim mängija
Esiliiga B aasta parim mängija on iga-aastane auhind, mis antakse Esiliiga B aasta parimale mängijale.
Läti merevägi
Koosseis
Kokku on Läti mereväe teenistuses umbes 550 inimest.
Laevad
pisi|Tripatite klassi miinijahtija pisi|Skrunda klassi patrull-laevad
Baasid
Sõjalaevad asuvad Liepājas. Rannavalvelaevade staap asub Riias (üksused Liepājas ja Ventspilsis). Õppekeskus ja logistikabaas asuvad Liepājas (üksused Riias ja Ventspilsis).
Tunnused
Laevalipud
Ametiisikute lipud ja vimplid
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsus
Ajalugu, nõukogude sõjaväeluure loomine
Nõukogude sõjaväeluure loodi 8. novembril 1918 tolleaegse Nõukogude Vabariigi Revolutsioonilise Sõjanõukogu Välistaabi otsusega nr 46 VRS esimehe(Lev Trotski) asetäitja Efraim Skljanski, Jukums Vācietise ja VRS liikme Kārlis Jūlijs Daiševskise poolt allkirjastatud käskkirja alusel ning esialgselt nimetati VRS Välistaabi Registreerimisvalitsuseks (vene keeles Регистрационным управлением Полевого штаба реввоенсовета Республики).
Mandani keel
1999. aastal oli alles kuus põliskõnelejat. Keele viimane põliskõneleja Edwin Benson suri 9. detsembril 2016. Indiaani keeltega tegelev keeleteadlane Indrek Park tegi Bensoniga tolle kahel viimasel eluaastal koostööd, et jäädvustada mandani keelest võimalikult palju materjali. Pargi pingutustest keele taaselustamisel tegi Liivo Niglas dokumentaalfilmi "Keelepäästja", mis linastus 2020. aastal.
Põltsamaa linnapea
Põltsamaa linnapea oli Põltsamaa linnavalitsuse juht alates Põltsamaale linnaõiguse andmisest 1926. aastal kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini.
Mardus (laev 1959)
Mardus oli taastatud Eesti mereväe abilaev (reidikaater). Ta kandis pardatähist A433.
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsus
Ajalugu, nõukogude sõjaväeluure loomine
Käskkirja kohaselt kuulus Vabariigi Revolutsioonilise Sõjanõukogu Välistaabi Registreerimisvalitsuse koosseisu, mille ülemaks määrati endine staabikapten Semjon Aralov:
Mardus (laev 1959)
Kirjeldus
Relvastuseta ja puukerega laeva pikkus oli pisut üle 9 m. Meeskond oli 3-liikmeline.
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsus
Ajalugu, nõukogude sõjaväeluure loomine
Nõukogude sõjaväeluure algetapi eripäraks oli sõjaväeluure professionaalide puudumine, kuna enamik Venemaa keisririigi luureohvitsere liitus alanud Venemaa kodusõjas Vene valgekaartlastega, bolševikega koostööle sunnitud ja lojaalseid kõrgemaid sõjaväelasi aga bolševikud ei usaldanud. Sõjaväeluuresse kaasatud "endiste" kontrolliks viidi sisse poliitkomissaride ametikohad, kes kontrollisid ja kinnitasid nõunike poolt tehtavaid igapäevatöös tehtavaid otsuseid. Algetapil kaasati kindralstaabi staabikapten Georgi Teodori (Георгий Иванович Теодори), kes oli Registreerimisvalituse juhataja Aralovi abi ja nõunik.
Mardus (laev 1959)
Ajalugu
Laev ehitati 1959. aastal Taanis ja esialgne nimi oli Rylen.
Maajalg (perekond)
Maajalg (Glechoma) on huulõieliste sugukonda arvatud taimeliik.
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsus
Nõukogude sõjaväeluure loomise etapid
Enne bolševikele allunud sõjaväeluure moodustamist tegutses Nõukogude Venemaa kasuks endise Venemaa Ajutise Valitsuse Kindralstaabi kindralkortermeistri 2. osakond, mida juhtis Pjotr Rjabikov (Петр Федорович Рябиков) koos talle allunud sõjaväeringkondade ja rinnete luureosakondadade ning välisriikides asuvate sõjaväeatašeedega. Kuna aga bolševike juhitud Nõukogude Venemaa ei jätkanud Venemaa poolt eelnevalt sõlmitud liitlaslepingute alusel sõda Saksamaa keisririigiga ning kavandas separaatrahu sõlmimist, siis enamik vana keisririigi ja Ajutise valitsuse toetajatest, kes töötasid uues Nõukogude Venemaa luureasutustes ja osutasid abi endistele Antanti liitlastele Suurbritanniale ning Prantsusmaale informatsiooniga Saksamaa sõjaväe ja selle tegevuse kohta.
Mardus (laev 1959)
Ajalugu
1994. aastal kingiti laev Eesti mereväele. Mardust kasutati abilaevana ja ranniku lähedal patrullsõitudeks. Suvel vedas laev ka demineerijaid Naissaarele.
1998. aasta aprillis tormi ajal uppus Mardus Miinisadamas mõne minutiga valesti tööle pandud veepumba tõttu (esmaversioon oli puust laevakere purunemine). Inimesi pardal ei olnud. Laev tõsteti üles, kuid kahjustused olid suured ja see otsustati maha kanda.
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsus
Nõukogude sõjaväeluure loomise etapid
Koos Nõukogude Venemaa sõjaväelise juhtorgani Kõrgeim Sõjaline Nõukogu (Высший военный совет (ВВС)), loomisega loodi ka märtsis 1918 lisaks KSN juhile endisele keisririigi kindralile Mihhail Bontš-Brujevitšile ja tema kahe poliitilisele sõjakomissarile – Kirill Šutko (VSDT(b)P) ja Proš Prošjan (SR), ka KSN juhtkond, milles olid: sõjalise juhi abi, kindralkortermeister operatiiv- ja luurealaste abilistega, sideülem jne.
Göpfersdorf
Göpfersdorf on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Altenburgi maakreisis. Göpfersdorf koosneb kahest ringkonnast (Garbisdorf, Göpfersdorf).
NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Luure Peavalitsus
Nõukogude sõjaväeluure loomise etapid
Peale bolševike võimuga koostööd tegevate endiste keisririigi ja ajutise valitsuse luureametnike Petrogradis moodustati ka bolševikele lojaalsetest sõjaväeluureametnikest luureosakonnad bolševike kontrolli all olevates endistes sõjaväeringkondades – Moskva sõjaväeringkonnas, moodustati märtsis Moskvasse evakueeritud bolševike valitsuse juures mais 1918 Sõjaasjade Rahvakomissariaadi Operatiivosakond, mis juhendas alanud Venemaa kodusõjas agentuur- ja lahinguluuret. Operatiivosakonna luureülem oli Boriss Ivanov (1889–1957) ning poliitilist kontrolli tema tegevuse üle teostas määratud sõjakomissar Max-Alfred Trakmann.
Esmase nõukogude sõjaväelisele juhtkonnale (Välistaabile) allunud luureasutuse kindralkortermeistri 2. osakonna tööjaotus oli 1917. aastal järgmine:
1918. aasta oktoobris avastas Tšekaa Eriosakond ja Tšekaasse suunatud Ülevenemaalise Kesktäitevkomitee liige Viktor Kingissepp, et Petrogradis Sõjamerelaevastiku Registrikeskteenistuse juhtkond, edastas läbi Ragnar Åkerlundi juhitud luurevõrgu Suurbritannia sõjaväeatašeele Francis Newton Allan Cromiele luurealast teavet Saksamaa Keisririigi kohta. Pärast sõjalaevastiku luureosakonna juhtide vahistamist ja hukkamist anti sõjalaevastiku vastuluureosakonna ülesanded 1919. aasta jaanuaris moodustatud Tšekaa sõjalise vastuluure osakonna pädevusse ning sõjaväeluure pädevusse jäi ainult sõjaline luure, mitte aga sõjaväe lojaalsuse kontroll millega tegeles Mihhail Kedrovi juhitav Tšekaa Eriosakond.
19. juunil 1919 viidi läbi uus Vabariigi Revolutsioonilise Sõjanõukogu Registreerimisvalitsuse (Региструпра ПШ РВСР) reorganiseerimine, struktuurimuutused ja võeti vastu RV põhimäärus, mille kohaselt RV oli nõukogude sõjaväeluure agentuurluure keskasutus ja struktuur oli järgmine:
1. osakonna ülem: V.F. Tarassov, kindralstaabi kapten Gavriil Kutõrev (Гавриил Яковлевич Кутырев), osakonna sõjakomissar Pavlujan
Konsultantide osa nõukogude sõjaväeluure loomisel
Kuna bolševike juhitud sõjaväeluurel polnud kvalifitseeritud sõjaväeluurajaid ja sinna partei suunatud kommunistidel polnud luuretööks vajalikku kvalifikatsiooni, siis oli nõukogude valitsus sunnitud usaldama praktilise teabehankeprotsessi Venemaa keisririigi professionaalsetele sõjaväelastele, osakonnajuhatajate (keda määrati ainult VK(b)P liikmete seast) kontrolli all tegid praktilist luuretööd: Endiste sõjaväespetsialistide abi kasutati nõukogude juhtkonna poolt kuni kriisiolukorra lõpuni. 15. septembril 1919 konsultantide institutsioon RV juures likvideeriti ja kõik spetsid suunati kohustuslikus korras rindele.
Sõjaväeluure muudatused Venemaa kodusõja ajal (1918–1921)
1920. aasta septembris reorganiseeriti järjekordselt Sõjaväeluure keskaparaati – Registreerimisvalitsust, mille käigus täpsustati Registreerimisvalitsuse alluvust – läbi Välistaabi komissari allus RV Vabariigi Sõjarevolutsiooninõukogule ning asutusesiseselt muudeti struktuuri:
Sõjaväeluure pärast Vene kodusõda
Pärast Kodusõja edukat lõppu nõukogude võimu jaoks ning Punaarmee demobiliseerimist ja vähendamist tehti muudatusi ka sõjaväeluure keskasutuses, kus vähenes vajadus otsese lahinguluure järele ja suurenes vajadus pikemajalise strateegilise sõjalise teabe kogumiseks, mis oleks võimaldanud nõukogude võimul jätkata maailmarevolutsiooni eksporti.
Vabariigi Sõjarevolutsiooninõukogu käskkirjaga nr 785/141, 4. aprillist 1921 moodustati Registreerimisvalitsuse ja Punaarmee Staabi Operatiivvalitsuse luurejaoskonna asemel Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi Luurevalitsus (Разведывательное управление (Разведупр) Штаба РККА). Luurevalitsus koosnes pärast koosseisude vähendamist kantseleist ja 4 osakonnast: Järgnenud muudatuste käigus aga 1921. aasta lõpus viidi Luureosakonna alluvusest välja raadioluure osakond ja 1922. aastal likvideeriti ka sõjaväeluure keskaparaadist lahinguluure osakond.
1922. aasta novembris reorganiseeriti Luurevalitsus Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabiülema 1. asetäitja Valitsuse Luureosakonnaks ning luureosakonna isikkoosseisu vähendati 1924. aastaks 275 kaastöötajalt 91 kaastöötajale.
1924. aasta septembris toimus Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabis järjekordne reorganiseerimine, mille käigus osakondade nimetuste asemel hakati kasutama numbrilisi tähitusi – Luurevalitsus nimetati ümber 1924. aasta 28. märtsil NSV Liidu Revolutsioonililise Sõjanõukogu käskkirjaga nr 446/96 Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Staabi IV Valitsuseks.
TTPA Luurevalitsus 1934–1939
1934. aasta struktuurimuudatuste tulemusena oli Tööliste ja Talupoegade Punaarmee Luurevalitsus, aastail 1934–1939 järgmine struktuur:
1935. aasta jaanuaris moodustati Spetsiaaltehnika osakond/Teadusliku Uurimise Instituut, misjärel oli Luurevalitsuse organisatsioon järgmine (isikkoosseis 403 töötajat, neist 234 sõjaväelast ja 169 teenistujat): Tugiteenused:
1938. aastal anti sõjamereväeluure läbiviimine moodustatud NSV Liidu sõjamerelaevastiku rahvakomissariaadi pädevusse.
TTPA KS 5. valitsus, 1939–1940
Mais 1939 muudeti nõukogude sõjaväeluure alluvusvahekordi ning moodustati Tööliste ja Talupoegade Punaarmee 5. valitsus; 29. juunil 1939 kinnitati 5. valitsuse isikkoosseis: 341 sõjaväelast ja 189 teenistujat (вольнонаемных), organisatsioon tegutses muudatusteta kuni 1940. aasta juunini.
Organisatsioon
Tugiteenused:
1939. aastal reorganiseeriti senine 9. osakond (Mongoolia-Xinjiang) osakond seoses relvastatud konfliktidega Jaapaniga Kaug-Idas Punaarmee Kindralstaabi Eriülesannetega osakonnaks ja viidi Luurepeavalitsuse koosseisust Kindrastaabi alluvusse.
26. juulil 1940 NSV Liidu Kaitse rahvakomissari käskkirjaga nr nr 0037, liideti Punaarmee 5. valitsus (5 Управление РККА) taas TTPunaarmee Kindralstaabi koosseisu Kindralstaabi Luurevalitsusena, mille juhiks määrati kindralleitnant Filipp Golikov. TTPA Kindralstaabi luurevalitsuse organisatsioon: Tugiteenused:
NSV Liidu sõjaväeluure II maailmasõjas (pärast 1941. aastat)
1940. aasta juunis nimetati sõjaväeluure keskasutus uuesti PA Kindralstaabi Luurevalitsuseks ("Разведывательное управление Генерального штаба РККА", Разведывательное управление ГШ РККА) ja selle ülemaks määrati: Pärast esimesi edutuid kaitselahinguid II maailmasõja käigus tehti 1942. aasta kevadel organisatsioonilisi muudatusi ja 16. veebruaril 1942 reorganiseeriti LV Luurepeavalitsuseks.
22. novembril 1942 aga arvati lahinguluurega tegelev valitsus LPV koosseisust välja ning eraldati strateegilise agentuurluure läbiviimine, väljaspool NSV Liitu ja sõja käigus okupeeritud territooriumidel NSV Liidu kaitserahvakomissari – J. Stalini otsealluvuses oleva NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Luurepeavalitsuse, mille ülem oli kindralleitnant Ivan Iljitšov pädevusse. LPV allusid illegaalsed residentuurid ja agentuurvõrgud: lahinguluure läbiviimine kindralleitnant Fjodor Kuznetsovi juhitava Punaarmee Peastaabi Luurevalitsuse kompetentsi. Luureavalitsusele allusid rinnete: Stalingradi, Doni, Edelarinde ja muude (kokku 17 rinde) staapide luureosakonnad. Peale rinnete luureosakondade allusid LV-le ka sideluure ning lennukitelt tehtava visuaalse ja fototehnikaga varustatud õhuluureüksused (aerofotoluure). Luurelennukite abil fikseeriti huvipakkuva piirkonna maastiku eripära, rajatud kaitserajatised ja piirkonnas asuvad vaenlase sõjajõud.
PA PS Luurevalitsus
PA PS Luurevalitsuse, mis tegeles lahinguluure ja luurega rindepiirkonnas, ülem oli kindralleitnant Fjodor Kuznetsov, ülema asetäitja agentuursuundade alal polkovnik Pitalev ja asetäitja diversioonitöö alal polkovnik Kosivanov.
Luurevalitsuse operatiivselt alluvad ja lahinguluurega tegelevates rindestaapides olevad luureosakonnad koosnesid viiest osakonnast:
Armeestaapide luureosakonnad koosnesid kahest jaoskonnast:
1943. aasta kevadel 19. märtsil võttis NSV Liidu kaitserahvakomissar J. Stalin vastu otsuse nr 0071, mille kohaselt 1. maist 1943 Punaarmee Kindralstaabi lahinguluurega tegeleva Luurevalitsuse pädevusse määrati ka agentuurluure läbiviimine rindepiirkonnas ja nn okupeeritud nõukogude territooriumidel".
PA Kindralstaabi Luurevalitsuses loodi järgmised osakonnad:
Tugiosakonnad: majandus-haldusosakond, eriosakond (desinformatsioon); operatiivtehnika jaosk.; Finants jaosk.; uurimisteenistus; valitsuse sekretariaat; lennusalk; sidesõlm; agentuuri ettevalmistuskool.
NSV Liidu sõjaväeluure keskasutuse struktuur 1960. aastatel
Tugiosakonnad:
Sõjaväeluure keskasutuste nimetused
Läbi aegade kandis Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu relvajõudude sõjaluure erinevaid nimetusi, ajaline kattuvus on tingitud erinevate asutuste rahvakomissariaadi või sõjalise ülemjuhatuse (Välistaap, kindralstaap vms.) juures samaaegselt loodud luureasutuste tegevusest:
August Kitzbergi nimeline Gümnaasium
August Kitzbergi nimeline Gümnaasium on üldhariduskool Viljandi maakonnas Karksi-Nuias.
Tiibrakett
pisi|Tiibrakett BGM-109 [[Tomahawk]] Tiibrakett (inglise keeles cruise missile) on sõjanduses kasutatav lõhkelaenguga varustatud mehitamata, programmjuhtimisega lennuaparaat (ka robotlennukmürsk ), peamiselt maapealsete (pind-pind, õhk-pind) sihtmärkide hävitamiseks.
August Kitzbergi nimeline Gümnaasium
Kooli aadress on Kooli 1, Karksi-Nuia.
1994 sai kooli nimeks Karksi-Nuia Keskkool. 1995 sai kooli nimeks Karksi-Nuia Gümnaasium. Aastast 2008 kannab kool nime August Kitzbergi nimeline Gümnaasium.
Tiibrakett
Selline ühekordselt kasutatav lennuaparaat erineb taktikalistest ja ballistilistest rakettidest lennutrajektoori ja lennukestuse poolest, mida võimaldab atmosfääriõhku "hingav" mootor. Robotlennuk (eesti keeles juurdunult tiibrakett) püsib õhus aerodünaamilist tõstejõudu tekitava tiiva toel, lennukiiruse annab tavaliselt turboreaktiivmootor, mis vajab tööks õhku. Lõhkepeaks võib olla ka tuumalaeng. Pärast konteinerist väljatulistamist, kui lennukmürsk on saavutanud vajaliku kiiruse, asetuvad lennuasendisse klapitav tiib, stabilisaatorid ja reaktiivmootori õhukanali suue, tühjakspõlenud mittevajalik rakettkiirendi eraldub ning heidetakse kõrvale. Tiibraketi lennukiirus on tavaliselt alla helikiiruse, kuid arendamisel on juba ka ülehelikiirusega uusarendused.
Kambja Ignatsi Jaagu Põhikool
pisi|Kambja Ignatsi Jaagu kool (2014) Kambja Ignatsi Jaagu kool on põhikool Tartu maakonnas Kambja alevikus.
Tiibrakett
Esimeseks reaalselt kasutuses olnud tiibraketiks võib pidada Saksamaal konstrueeritud ja Teises maailmasõjas kasutatud "lendavat pommi" V1, mille lennusuunda hoidis gürokompass ja mis võis pulsatsioon-reaktiivmootori jõul lennata kuni 250 km kaugusele.
Kambja Ignatsi Jaagu Põhikool
Kool on saanud nime Ignatsi Jaagu järgi.
Tiibrakett
Tänapäevaseid kõrgtehnoloogilisi tiibrakette tulistatakse rakettkiirendi abil välja maapinnalt, laevadelt nii vee alt kui ka vee pinnalt ning heidetakse lendu lennukeilt. Lõhkelaenguga robotlennukid on varustatud navigatsiooniseadmetega madalal lendamiseks maastikureljeefi jälgimise radariga, raadiokõrgusmõõdikuga, mälusse sisestatud lennuteekonna digitaalkaardiga, satelliitnavigeerimisseadmega (GPS) jne, parda-arvutiga, mis on laaditud tarkvaraga optimaalseks lennuks madalal kõrgusel (100 m - 15 m) ning maapealsete radarite jälgimispiirkondadest kõrvalt mööda lendamiseks.
Tiibrakettide lennukaugus ulatub mitme tuhande kilomeetrini, lennuaeg tundideni. Sihtmärgi tabamise täpsus on suur (kõrvalekalle vaid mõni meeter). Näiteks 7. oktoobril 2015 tulistati Venemaa sõjalaevalt Kaspia merelt 26 tiibraketti 1500 km kaugusele Süüria aladele sealse sõjategevuse piirkonna sihtmärkide pihta.
Kambja Ignatsi Jaagu Põhikool
Kambja põhikooli aadress on Kesk tänav 12, Kambja.
Aastatel 1994–2016 oli kooli direktor Enn Liba. Tegevuse eest koolidirektorina ja kohaliku elu edendajana on talle antud Tartumaa teenetemärk (2013) ja Valgetähe IV klassi teenetemärk (2005).
2016. aastast on kooli direktor Marika Karo.
Kooli muuseum
Koolil on oma muuseum.
Raffaeli teoste loend
Itaalia kõrgrenessansi maalikunstnikule ja arhitektile Raffaelile omistatavate teoste loend.
Bad Sankt Leonhard im Lavanttal
Bad Sankt Leonhard im Lavanttal (sloveeni: Sveti Lenart v Labotu) on kuurortlinn Austria Kärnteni liidumaa Wolfsbergi ringkonnas.
Omavalitsus asub ülemises Lavanti jõe orus (Lavanttal) Wolfsbergist põhja pool. Omavalitsuse osad on Erzberg, Görlitzen, Kliening, Bad Sankt Leonhard, Schiefling, Schönberg, Theißing ja Twimberg.
Bad Sankt Leonhardil on juurdepääs Süd Autobahnile (A2). Lavanti viadukt üle oru avati 1986. aastal; kõrgusega 165 m on see kõrguselt teine sild Austrias.
Ajalugu
thumb|left|Püha Leonhardi kirik
Piirkond oli asustatud juba antiikajal, kui Rooma tee viis läbi Lavanttali üles Obdachi sadula kurule ja Muri orgu tänapäeva Ülem-Steiermargis. 11. sajandil läänistas keiser Heinrich II ümberkaudsed Kärnteni valdused Bambergi piiskoppidele.
Esimene Leonhardile pühitsetud kabel pühitseti piiskop Otto (1102–1139) ametiajal. Tema järeltulijad püstitasid nende valduste kaitsmiseks ka Gomarni lossi, peamiselt rivaalitsevate Lavanti piiskoppide eest, kes elasid lähedalasuvas Twimbergi lossis. Asulat kabeli all on esmamainitud 1278. aasta dokumendis, selle kodanikud said linnaõiguse juba 1311. aastaks, ajal, kui püstitati gooti stiilis kihelkonnakirik.
15. sajandil muutus piirkonnas tavaliseks kulla ja hõbeda kaevandamine, mida juhtis Fuggerite kaupmeheperekond Augsburgist. Samuti sai Sankt Leonhard tuntuks oma mineraalveeallikate (Preblauer) poolest; allikaid on 1538. aastal maininud arst Paracelsus. Bambergi piiskopid müüsid valduse 1759. aastal lõpuks Habsburgist keisrinna Maria Theresiale. Sankt Leonhard sai ametliku kuurortlinna staatuse (Bad) 1935. aastal.
Ülemaailmse majanduskriisi ajal 1930. aastatel müüdi mitu kihelkonnakiriku keskaegset vitraažakent ja need on nüüd The Cloisters muuseumi väljapanekus New Yorgis.
thumb|Raekoda
Canada Life Centre
pisi|Canada Life Centre (2010) Canada Life Centre (endised nimed MTS Centre ja Bell MTS Place) on jäähoki- ja kontserdihall Kanadas Manitoba provintsis Winnipegi kesklinnas. See on National Hockey League'i (NHL) jäähokiklubi Winnipeg Jetsi ja American Hockey League'i (AHL) kuuluva Winnipeg Jetsi tütarklubi Manitoba Moose'i koduhall.
Halli omanik ja haldaja on True North Sports & Entertainment. Hoone pindala on 41 000 m². Hall mahutab jäähokivõistlustel 15 321 ja kontsertidel 16 345 pealtvaatajat.
Canada Life Centre'i kohal oli varem olnud Eaton'si kaubamaja. Halli ehitus läks maksma 133,5 miljonit Kanada dollarit. Hoone avati 16. novembril 2004. Canada Life Centre asendas 1954. aastal ehitatud ja 2004. aastal lammutatud jäähokihalli Winnipeg Arena, mis asus praegusest Canada Life Centre'ist paar kilomeetrit läänes.
Varjutus
pisi|Kuu varjutab päikese Varjutus on ühe taevakeha sattumine teise varju, mida tekitab kolmas, helendav taevakeha (Päike).
Enamasti eristatakse kuu-, päikese- ja Jupiteri kaaslaste varjutust. Päikesevarjutus on oma olemuselt küll kattumine.
Lea Vene
Lea Vene (1989. aastani Lea Kiis; sündinud 16. juulil 1965 Tallinnas) on Eesti korvpallur.
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu 3. Keskkooli.
Klarnetikvartett F-duur KV 378=317d
Klarnetikvartett F-duur KV 378=317d on Wolfgang Amadeus Mozarti umbes aastal 1779 kirjutatud heliteos klarnetile, viiulile, vioolale ja tšellole.
Teose osad on:
Lea Vene
Tema abikaasa Priit Vene on korvpallitreener ja endine korvpallur. Tema pojad Siim-Sander Vene ja Kent-Kaarel Vene on samuti korvpallurid.
Klarnetikvartett F-duur KV 378=317d
Teose puhul on tegu Mozarti kammeransamblistiili küpse näitega, milles leidub juba kogenud kunstniku poeetilisust ja süvenevat tõsidust. Selles ei puudu ka Mozartile omased muusikalised üllatused. Näiteks on esimeses osas tavalise kahe põhiteema asemel kolm teemat ning finaalis on teine episood algse kolmeosalise taktimõõdu asemel ootamatult hoopis neljaosalises taktimõõdus.
Rinnak
pisi|Rinnak inimesel Rinnak ehk rinnaluu (ladina sternum) on rinnakorvis paiknev paaritu luu. Rinnak koos sellele kinnituvate roietega on rinna luuliseks aluseks.
Rinnaku areng, anatoomia, asend, luud, sellele kinnituvad lihased ja morfoloogia võivad suuresti erineda nii liigiti kui ka indiviiditi.
Fülogenees
Arvatakse, et rinnak kujunes algselt kahepaikseil (vt ka Rinnak (täpsustus)).
Maolised
Mao skeletil on õlavööde ja eesjäsemed täiesti kadunud. Rinnaluu puudumisel on roided väga liikuvad, olles toeks liikumisel ja toitumisel – võimaldavad mao seedekulglal suurt saaki mahutada.
Inimesel
Inimese rinnak paikneb rindkere eesseinas ja on piklik lameluu, sellele kinnituvad rangluud ja seitse ülemist roiet.
Liigendus
Rinnakul eristatakse kolme kõhredega ühendatud osa :
Rinnakupideme ülemisel serval paikneb kägisälk (incisura jugularis). Kägisälgust mõlemal pool paiknevad sälgud, kuhu liigestuvad rangluu ja 1. roie. Rinnakupide ühineb rinnakukehaga 2. roide kõrgusel. Ülejäänud pärisroided liigenduvad rinnakukeha servadel paiknevate roidesälkudega.
Inimese rinnak sobib luuüdipunktsiooniks.
Harilik sinerõigas
Harilik sinerõigas (Isatis tinctoria) on ristõieliste sugukonda kuuluva sinerõika perekonda kuuluv liik.
Levila ja kasvukohad
Harilik sinerõigas on iseloomulik Kaukaasia steppidele ja kõrbealadele. Levib Kesk-Aasiast kuni Siberi idaosani ja Lääne-Aasiani, aga samuti on taimi leitud Kagu- ja Kesk-Euroopast ning Loode-Ameerikast. Eestis kasvab paiguti Lääne-Eesti mererannikul. Kasvukohana eelistab kiviseid, kruusaseid ja liivaseid mererandu. pisi|Õied Teatud riikides peetakse hariliku sinerõigast võõrliigiks või ökosüsteeme kahjustavaks invasiivseks liigiks. Põhja-Ameerika Põllumajandusministeerium on kirjutanud hariliku sinerõika kahjulike umbrohtude nimekirja järgmistes osariikides: Arizona, California, Colorado, Montana, Nevada, New Mexico, Oregon, Utah, Washington ja Wyoming. Montanas on hariliku sinerõika väljatõrjumine olnud väga laiaulatuslik ja edukas.
Vars
Harilik sinerõigas kasvab ligikaudu 40–100 cm kõrguseks. Varre ülemine osa on sinakas roheline, ilma karvadeta ja rohkelt hargnenud.
Õied
Kollased õied on tihedas poolkerajas õisikus, hiljem õisik haruneb. Õisiku läbimõõt on ligikaudu 0,5 cm. Õiekate koosneb neljast kroonlehest (3–4 mm) ja neljast tupplehest. Õied on kahesugulised ehk hermafrodiitsed. Tolmukaid on kuus, millest neli on pikad ja kaks lühikesed. Emakkond on üheosaline, sest koosneb ühest viljalehest tekkinud emakast. Õitseaeg on juunis ja juulis.
Lehed
pisi|Lehed Juurmised lehed on rootsuga, süstjaselliptilised, serval enamasti väikeste hammastega, ilma sinaka kirmeta, mis on õitseajaks kuivanud. Varrelehed on süstjad, noolja alusega vart ümbritsevad ja terve servaga.
Vili
Kõdrake (12–18 mm) on avanematu ning lapik, laia tiivaga, õlgkollane kuni tumevioletne ning ripub peenikestel raagudel.
Kasutamine
Siniseid õisi on paljudel taimedel, on lõnga külge sinist värvi andvaid taimi vähe. Harilik sinerõigas on Eestis (ja ka ülejäänud Euroopas) ainuke looduslikult kasvav taim, millega lõnga igat tooni siniseks saab värvida. Sinist saab vaid esimese aasta lehtedest.
Värvipigment, mida sinerõigas sisaldab, on indigo. Seega kehtivad sinerõikaga värvimisel kõik indigoga värvimise reeglid – see pigment ei lahustu vees, vaid aluselises hapnikuvabas keskkonnas. Pigmenti on taimes üpris vähe, 100 g lõnga värvimiseks peaks võtma vähemalt 1 kg taimi.
Hariliku sinerõika juurt kasutatakse Hiina meditsiinis. Sügisel korjatud juured kuivatatakse, töödeldakse graanuliteks, mis pannakse kuuma vee või tee sisse. See aitab leevendada kurguvalu, jahutada verd ja alandada palaviku. Kõrvaltoimena võib esineda allergilisi reaktsioone ja peapööritust. Suurtes kogustes võib olla kahjulik neerudele.
Ribatõkkefilter
Ribatõkkefilter on signaalitöötluses kasutatav filter, mis blokeerib kindla sagedusvahemiku signaalid, kuid kõikide muu sagedusega signaalid laseb läbi muutmata kujul. Ribatõkkefilter on kui kombinatsioon madal- ja kõrgpääsfiltrist, ühendades need paralleelselt ehk summeerides mõlema filtri tulemused. Ribatõkkefilter on otsene vastand ribapääsfiltrile, mis lubab läbi vaid seatud sagedusvahemiku, mitte ei takista seda.
Ribatõkkefiltril on kaks mahalõikesagedust, madalam nendest lubab läbi kõik sellest madalamad sagedused, kõrgem nendest lubab läbi kõik sellest kõrgemad sagedused. Vahepealsed sagedused blokeeritakse välja kas täielikult või neid vähendatakse piisavalt, et signaali saab edasi töödelda, nagu neid polekski.
Sellist filtrit leiab kasutusel müra eemaldamisel, muusikainstrumentide võimendites, raadiotes ja ka optikavaldkondades.
Matemaatiliselt
pisi|Hüveteguri muutmisest tingitud muutused väljundis. Selles valemis \omega_ztähistab esmast lõikesagedust (teisisõnu madalat mahalõikesagedust) ning \omega_ptähistab sagedust, mis seab filtri tüübi. Juhul kui \omega_z ja \omega_p on võrdsed, siis on tegemist standardse ribatõkkefiltriga, mille pääsuvahemik on väike. Vastasel juhul, kui esmane lõikesagedus (\omega_z) on suurem kui \omega_p, siis seatakse kõrgem mahalõikesagedus, kui aga \omega_p on suurem kui \omega_z, siis seatakse madalam mahalõikesagedus. Viimane muutuja Q tähistab Q-faktorit ehk hüvetegurit. Q-faktor otsustab mahalõike sujuvuse. Seda valemit kasutatakse just Q-faktori muudetavuse jaoks, üldjuhul kasutatakse aga lihtsamat valemit, milles seatakse vaid blokeeritava vahemiku keskne sagedus ja riba laius.
Lihtsustatult, standardse ribatõkkefiltri, mille pääsuvahemik on võrdlemisi väike (mõni üksik sagedus) ülekandefunktsioon on järgmine:
Elektroonikas
pisi|Lihtsa ribatõkkefiltri elektroonikaskeem pisi|Ribatõkkefiltri sümbol Kondensaatorist ja poolist koosneva LC-ahela abil saab välja filtreerida mingi kindla sageduse skeemist. Kui LC kombinatsioon jõuab resonantssageduseni, siis selle väga madal impedants lühistab signaali ära, takistades ära voolu läbi lisatud koormuse.
Resonantssageduse saab arvutada järgmise valemiga:
Digitaalses signaalitöötluses
Digitaalse signaalitöötluse puhul saab valida, kas filtreerida aja- või sagedusruumis. Nende domeenide vahel saab orienteeruda kasutades Fourier' teisendust ja Fourier' pöördteisendust. Digitaalselt esinevad aga signaalid diskreetsel kujul, kus diskreeditud on vaid kindla vahemiku tagant. Sel juhul peab kasutama diskreetset Fourier' teisendust ja vastavat pöördteisendust. Diskreetimissagedusest tingituna võib muutuda ka filtreerimise täpsus, kus suurema diskreetimissagedusega saab teha täpsemaid filtreerimisi.
Sagedusruumis
Filtri loomine sagedusruumis ja selle rakendamine on lihtne. Rakendamisel korrutatakse signaal läbi filtriga, filter koosneb ühtedest ja nullidest. Filtrit saab rakendada ka liites signaalid, kuhu on rakendatud madal- ja kõrgpääsfilter. Tihti aga pole võimalik valmistada ideaalset filtrit, mis koosneb vaid ühtedest ja nullidest, sellisel juhul vähendatakse soovimatuid sagedusi nii palju, et signaaliga saab edasi töödelda kui neid sagedusi polekski. Sagedusruumis filtreerides on tähtis, et vähendatakse sageduskomponendi magnituudi, mitte vaid reaal- ega imaginaarosa.
Teisendades signaali sagedusruumi peab aga arvestama ka, et sageduskomponendid on arvutatud osakaaluna kogu signaali arvelt ning võivad erineda reaalselt ajas muutumise sagedusest.
Kindlate instrumentide väljafiltreerimine helifailist
Iga instrument omab kindlaid sagedusi, mis vastavad selle instrumendi poolt mängitavatele nootidele. Kui kasutatakse erinevaid sagedusvahemikke esitavaid instrumente, siis saab instrumente eraldi välja filtreerida. Näiteks, kui on audiofail, mis sisaldab bassi ja viiulit, siis saab välja filtreerida vaid ühe nendest instrumentidest, jättes alles kõik muu info. Seda meetodit ei saa aga rakendada kui on kasutusel helid, mille sagedusvahemikud kattuvad, kasvõi osaliselt. Näiteks, see on juhuks, kui helifail sisaldab nii madalahäälset laulmist kui ka bassi või kitarri madalamaid helisid. Seda meetodit saab rakendada ka üldise müra eemaldamisel, kui müra omab kindlat sagedusvahemikku.
Üminavaba filter
Vahelduvvoolust tingitud sagedusest (olenevalt riigist, 50 või 60 Hz), võib tekkida seadmes ümin. Seda üminat saab välja filtreerida ribatõkkefiltriga, kus mahalõikesagedusteks on kas 49 ja 51 või 59 ja 61 Hz, olenevalt mis sagedusega vahelduvvool seadet toidab. Keskne sagedus (olgu selleks kas 50 või 60Hz) jääb filtri riba sisse ning filtreeritakse välja. Globaalselt müüdavate seadmete puhul võivad välja olla filtreeritud mõlemad sagedusvahemikud, et tagada üminavaba väljund olenemata vooluvõrgust.
Iru paljand
Iru paljand (ka: Iru koobastunneli paljand) on paljand Tallinnas Pirita jõe orus. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Ribatõkkefilter
Interferentsi ja hajuvuse järgi filtreerimine
Eri materjalides valgus hajub erinevalt ning ka interferents esineb teisiti. Selle tõttu saab kasutada eri materjale filtritena, valides materjali, millel on soovitud efekt valitud sagedusvahemikule. Sel viisil filtreerimine on valdkond materjaliteadusest, ühendatuna optika ja fotoonikaga.
Ümina filtreerimine valgusest
Nii tänavavalgustus kui ka enamik majasiseseid valgusteid saab toite otse vooluvõrgust. Sellest tingituna on ka nende valgustite eredus sagedusega, mis on inimsilmale aga liiga kõrge, et me ei näe seda. Erinevad sensorid aga korjavad selle sageduse üles ning see võib nende tööd takistada. Ka sellisest mürast on võimalik tänu ribatõkkefiltrile lahti saada. Valgustitest tingitud müra saab välja filtreerida aga vaid juhul kui need põhinevad vahelduvvoolul, alalisvoolust tingitud müra ei saa aga ribatõkkefiltriga lahti.
Iru paljand
Paljand asub Peeter Suure merekindluse käikudes (koobastunnelites). Seal paljanduvad Ülgase ja Kallavere kihistu liivakivid ja aleuroliidid.
Adriano Abbado
Adriano Abbado (sündinud 16. märts 1958 Milanos) on itaalia kunstnik, kes on töötanud arvutikunsti ja elektronmuusika vallas.
Parima filmilaulu Oscar
Parima filmilaulu Oscar (inglise keeles Academy Award for Best Original Song) on üks filmiauhinna Oscar kategooriatest.
Auhinnaga tunnustab Ameerika Filmikunsti ja -teaduste Akadeemia laulukirjutajat, kes on loonud laulu spetsiaalselt filmi jaoks. Laulu esitajaid ei tunnustata, kui nad pole just laulu autorid. Kõik laulud, mis on kindlal aastal kategoorias arvatud nomineeritute hulka, kantakse enamasti enne auhinna väljaandmist tseremoonial ette.
Esimest korda anti selles kategoorias auhind välja 1935. aasta Oscari-galal, kui võitsid Con Conrad ja Herb Magidson laulu "The Continental" eest filmis "The Gay Divorcee".
Teymur Rəcəbov
pisi|Teymur Rəcəbov (2008)
Teymur Rəcəbov (sündinud 12. märtsil 1987 Bakuus) on aserbaidžaani maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2001).
Rəcəbov sai suurmeistriks 14-aastaselt 2001. aastal. Kaks aastat varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Ta võitis 2004. aastal Tripolis FIDE maailmameistrivõistlustel (128 osavõtjat, nokautsüsteem) pronksmedali (maailmameistriks tuli Rustam Qosimjonov). 2005. aastal Zegrzes võitis ta Euroopa meistrivõistlustel hõbemedali.
Thessaloníki metroo
pisi|[[Thessaloníkis asuva metroo plaan]] Thessaloníki metroo (kreeka keeles Μετρό Θεσσαλονίκης Metró Thessaloníkis) on Kreeka suuruselt teise linna metroo, mida plaanitakse avada 2023. aastal. See koosneb kahest metrooliinist tähistega Г1 ja Г2.
Teymur Rəcəbov
Ta tuli FIDE Grand Prix 2008–2010 sarjas teiseks ja pääses 2012. aastal MM-i pretendentide matšturniirile, kus kaotas veerandfinaalis eksmaailmameister Vladimir Kramnikule. Ta pääses 2013. aastal turniirikorraldaja nominatsiooni kaudu Londonis peetud pretendentide turniirile, kus jäi 8 osavõtja seas viimaseks. 2017. aastal tuli FIDE Grand Prix 2017 sarjas kolmandaks ja ei kvalifitseerunud 2018. aastal MM-i pretendentide turniirile (edasi sai kaks paremat).
Oktoobris 2019 võitis Rəcəbov Hantõ-Mansiiskis maailmakarikavõistlused ja pääses aprillis 2020 Jekaterinburgis peetavale MM-i pretendentide turniirile.
Ta on võitnud Aserbaidžaani võistkonna koosseisus kolm kuldmedalit Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel (2009, 2013, 2017).
Birgitz
Valla pindala on 4,78 km².
1. jaanuaril 2016 elas seal 1386 inimest.
Birgitz asub mäestikuterrassil 10 km Innsbruckist edelas. Lähimad naaberkülad on Axams läänes ja Götzens idas.
Juba umbes 100. aastal eKr oli nimi "Birga" piirkonnas tuntud.
Ateena metroo
pisi|[[Ateenas asuva metroo plaan]] Ateena metroo (kreeka keeles Μετρό Αθήνας Metró Athínas) on Kreeka pealinna metroo, mis avati 1869. aastal ning elektrifitseeriti 1904. aastal. See koosneb kolmest metrooliinist tähistega Г1, Г2 ja Г3. Г4 on praegu (2021) planeerimisel. Liinidel on kokku 64 jaama, lisaks on 3 jaama ehitamisel.
Jahuleedik
Elab hoonetes, röövikud toituvad jahust.
Thesprotía maakond
Maakonna halduskeskus oli Igumenítsa.
Kapodístriase programmi kohaselt (2001. aastast) jagunes maakond 8 vallaks ja 2 kogukonnaks:
Saue linnapea
Saue linnapea oli Saue linnavalitsuse juht kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini.
Odaji (Krõžopili rajoon)
Odaji (ukraina keeles Одаї) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 71. Pindala on 0,382 km².
Wynton Rufer
Wynton Rufer (sündinud 29. detsembril 1962) on Uus-Meremaa endine jalgpallur, ründaja.
Aastatel 2014–2015 juhendas ta Paapua Uus-Guinea jalgpallikoondist.
Discord
Discord on patenditud VoIP-tarkvara (eesti keeles internetitelefon), mis on tehtud enamasti mänguritele. Discordi saab kasutada mitmes operatsioonisüsteemis: Windows, MacOS, Android, iOS, Linux ning ka lihtsalt veebibrauseris. 2017. aasta detsembri andmete järgi on Discordil juba üle 87 miljoni registreeritud kasutaja.
Wynton Rufer
Koondisekarjäär
Uus-Meremaa jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1980–1997 22 mängu ja lõi 10 väravat. Ta kuulus Uus-Meremaa koondisse 1982. aasta maailmameistrivõistlustel.
Discord
Tarkvara
Discordi rakendus on üles ehitatud Electron raamistikul, mille abil on tehtud kogu süsteem mitmeplatvormiliseks. Kogu süsteem on jaotatud ülemaailmselt üheksa andmekeskuse vahel ning tänu sellele on kindlustatud kasutajate madal latentsus. Discordi rakendus on disainitud spetsiaalselt kasutamaks mängimise ajal. Selle toovad väga hästi esile madal latentsus, tasuta saadaolevad häälvestlusserverid ning eraldiseisvate serverite infrastruktuur. Häälvestluse võimalus lisati rakendusele 2016. aasta 28. juulil. Häälvestlust on võimalik kasutada kahe inimese vahel või suuremates gruppides vastavalt vajadusele. Lisaks kirjutamisele ja häälvestlusele on arendajad rakendusele lisanud ka videokõned. 2016. aasta detsembris tutvustas ettevõte GameBridge rakendusliidest, mille abil saavad mängude arendajad luua otseühenduse Discordi rakendusega.
Kuigi rakenduse kasutamine ja serverite loomine on kasutajatele täiesti tasuta, leidsid Discordi arendajad viisi, kuidas rakenduse pealt ka kasumit teenida. Selleks tehti uute emojide ja kleepsude loomine tasuliseks. 2017. aasta jaanuaris avalikustati esimene tasuline funktsioon Discord Nitro. Discord Nitro on saadaval kuutasuga ning selle ostmisel saab kasutajale seada animeeritud avatari, ise luua ja kasutada uusi animeeritud emojisid, üles laadida suuremaid faile (tasuta kasutajate maht on 8 MB, aga Discord Nitro kasutajatel 100 MB) , võimalus määrata endale sobiv kasutaja ID ning kasutaja profiilile tekib unikaalne märk. Arendajad on öelnud, et nad üritavad leida veel viise, kuidas rakendusega raha teenida, ning lubanud, et rakendus ei kaota mitte kunagi oma põhifunktsioone.
Ajalugu
Discordi rakenduse idee peale tuli selle tegevdirektor Jason Citron, kes on samuti OpenFeinti looja. OpenFeinti müüs Jason 2011. aastal 104 miljoni dollari eest GREE-le. Saadud summaga lõi ta 2012. aastal Citron mängude arendusstuudio Hammer & Chisel. Stuudio esimene mäng "Fates Forever" avalikustati 2014. aastal. Jasoni eelduste kohaselt pidi olema "Fates Forever" esimene MOBA mäng telefoniplatvormil. Kahjuks mäng väga kaugele ei jõudnud, kuna selle mängijaskond jäi väikeseks ning seda enam edasi ei arendatud. Sel ajal kui Citroni tiim nende esimese mängu kallal töötas, mängisid nad ka kõik koos arvuti peal erinevaid MOBA mänge, et koguda enda mängu jaoks ideid. Sealt tekkiski neil probleem suhtlustarkvaradega, mis sel ajal saadaval olid. Osad VoIP-d nõudsid kasutajatelt ühenduse loomiseks enda IP jagamist. Teised saadaolevad rakendused (näiteks Skype ja TeamSpeak) kasutasid palju arvuti ressursse ning omasid ka teadaolevaid turvaprobleeme. Sellest jõutigi ideeni luua täiesti uus suhtlusplatvorm.
Avalikkusele tutvustati Discordi 2015. aasta maikuus. Citroni sõnul sai Discordi levik alguse Redditis, kus erinevad subredditid hakkasid kasutama varem kasutusel olnud IRC asemel Discordi. Discordi kuulsus tuli läbi e-Spordi ja suuremate võrgupidude. Lisaks aitas levikule kõvasti kaasa ka Twitch.TV voogedastus keskkond.
Kent-Kaarel Vene
Kent-Kaarel Vene (sündinud 21. veebruaril 1994 Tartus ) on eesti korvpallur.
Rapla linnapea
Rapla linnapea oli Rapla linnavalitsuse juht.
Juozas Urbšys
Juozas Urbšys (29. veebruar 1896 Šeteniai – 30. aprill 1991 Kaunas) oli Leedu diplomaat ja poliitik.
1914. aastal lõpetas Juozas Urbšys Panevėžysi reaalkooli. Seejärel õppis Riia Polütehnilises Instituudis, mis peagi evakueeriti Moskvasse. 1916. aastal mobiliseeriti ta Vene sõjaväkke, õppis Tšugujivi sõjakoolis, võttis osa lahingutegevusest.
1918. aasta sügisel pöördus Juozas Urbšys Leetu tagasi, 1919–1922 teenis ta Leedu armees. 1922–1927 oli ta Berliinis Leedu saatkonna konsulaarosakonna juhataja. 1927–1933 töötas ta Leedu saatkonnas Pariisis Leedu saatkonna esimese sekretäri ja nõunikuna. 1933–1934 oli Urbšys Leedu erakorraline ja täievoliline saadik Lätis. 1934. aastal sai ta Leedu Välisministeeriumi poliitikaosakonna juhatajaks. 1936. aastal sai ta Leedu Välisministeeriumi peadirektoriks. 5. detsembrist 1938 kuni 15. juunini 1940 oli Juozas Urbšys Leedu välisminister.
17. juulil 1940 arreteeriti ta koos abikaasa Marija Urbšiene-Mašiotaitega ja saadeti välja Tambovisse. Seejärel ta vangistati ja teda peeti kinni mitmes vanglas. 1954. aasta augustis vabastati ta vangistusest, kuid tal ei lubatud esialgu Leedus elada. 1956. aastal sai ta siiski loa Leetu tagasi pöörduda. Hiljem teenis ta elatist põhiliselt prantsuse kirjanike teoste leedu keelde tõlkimisega.
1988. aastal ilmus tema raamat "Atsiminimai" ("Mälestused") ja 1990. aastal raamat "Lietuva lemtingaisiais 1939–1940 metais" ("Leedu saatuslikel aastatel 1939–1940").
Kaar (perekonnanimi)
Kaar on eesti perekonnanimi.
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kaar 206 inimesel: 99 mehel ja 107 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kaar meeste puhul 830. kohal ja naiste puhul 854. kohal.
Perekonnanimi Kaar oli kõige levinum vanuserühmas 75–79 aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 3,40. Nimi oli kõige sagedasem Hiiu maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 12,55 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Eesti maakondades (v.a. Virumaa) 15 mõisavallas talupoegadele nimeks Kar, Kahr ja Kaar.