cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Raketikaitse
Mandritevaheliste rakettide kaitse
Selle raketikaitse sihtmärgiks on suure tegevusraadiusega mandritevahelised raketid, mis lendavad kiirusega umbes 7 km/s (25200 km/h). Praegu kasutusel olevad süsteemid on näiteks Venemaa A-135, mis kaitseb Moskvat, ja Ameerika Ühendriikide Ground-Based Midcourse Defense, mis on võimeline hävitama Aasiast pärinevaid rakette.
Lühimaarakettide kaitse
Seda tüüpi raketikaitse eesmärgiks on hävitada 20–80 km tegevusraadiusega taktikalised ballistilised raketid, mis üldjuhul lendavad kiirusega kuni 1,5 km/s (5400 km/h). Praegu kasutusel olevad süsteemid on näiteks Ameerika Ühendriikide MIM-104 Patriot ja Venemaa S-300V.
Ballistiliste rakettide lennufaasid
Ballistilisi rakette võib hävitada nende lennutrajektoori kolmes osas: kiirendus-, lennu- ja lõppfaasis.
Kiirendusfaas
Kiirendusfaasis raketi mootorid töötavad ning kiirus ja kõrgus suurenevad. Selles faasis on võimeline raketti hävitama näiteks lennukil paiknev laser Boeing YAL-1.
Lennufaas
Raketi hävitamine kosmoses pärast seda kui mootor on töötamise lõpetanud ja lendab sihtmärgi suunas. Selles faasis töötab näiteks Ground-Based Midcourse Defense (GMD).
Lõppfaas
Raketi hävitamine tema lennutrajektoori lõppfaasis, kui rakett on atmosfääri tagasi sisenenud. Näiteks Aegis ja A-135.
Raketi vaheltlõikamine atmosfääri suhtes
Raketikaitse võib toimuda atmosfääris või Maa atmosfäärist väljaspool. Enamiku ballistiliste rakettide trajektoor viib nad nii atmosfääri kui sellest väljapoole. Mõlemal juhul on rakettide hävitamisel omad eelised ja puudused. Mõni raketikaitsesüsteem, nagu näiteks THAAD, on võimeline rünnatavat raketi hävitama nii Maa atmosfääri sees kui väljas, mis annab vaheltlõikamiseks kaks võimalust.
Atmosfääris
Atmosfääris vaenlase rakette vaheltlõikavad raketid on enamasti väiksema tegevusraadiusega, näiteks MIM-104 Patriot.
Atmosfäärist väljaspool
Atmosfäärist väljaspool töötavad raketikaitse raketid on enamasti suurema tegevusraadiusega, näiteks Ground-Based Midcourse Defense.
Ajalugu
Teise maailmasõja lõpul nägid Ameerika Ühendriikide ja Suurbritannia armeed vajadust kaitseks Saksamaa A-4 ja V-2-rakettide vastu, sest olemasolevad relvad polnud selleks võimelised. Need esimesed ballistilised raketid ei olnud küll kuigi täpsed ja neil ei olnud ka suurt lõhkepead, aga neid arendati Saksamaal pidevalt edasi kuni sõja lõpuni. Nädal pärast Teist maailmasõda saatis USA sõjavägi Euroopasse meeskonna, et uurida inglaste püüdlusi kaitsta Londonit V-2-rakettide eest. Selgus, et inglastel oli plaanis avastada radariga vaenlase raketi väljalaskmist, arvutada radari informatsiooni põhjal selle trajektoor ning õige hetkel tulistada õhutõrjekuulipildujatest. Suurbritannia kindral ennustas, et ühe raketi hävitamiseks kuluks 12 000 kuuli ja hävitada oleks suudetud ainult 3–10 protsenti ründavatest V-2-rakettidest.
1950. ja 1960. aastatel tähendas raketikaitse kaitset strateegiliste mandritevaheliste tuumarakettide vastu. Tehnoloogia keskendus rakettide startide avastamisele ja trajektooride jälgimisele, aga kinnipüüdmine oli väga piiratud. Nõukogude Liit saavutas esimese raketi vaheltlõikamise mitte-tuumaraketiga aastal 1961.
Nike Hercules oli 1950. aastatel esimene Ameerika Ühendriikide raketikaitsesüsteem, millel oli piiratud võime hävitada ründavaid rakette, aga mitte mandritevahelisi. Sellele järgnes Nike Zeus, mis kasutas mandritevaheliste rakettide hävitamiseks tuumalõhkepead. Edaspidi arendati edasi Zeus raketti ja Nike raketikaitsesüsteemi lisati lühema tegevusraadiusega raketikaitse rakett Sprint.
Nõukogude Liit võttis kasutusele raketikaitsesüsteemi A-35 aastal 1966, mis kaitses lisaks Moskvale ka lähedalasuvaid mandritevaheliste rakettide baase. Seda süsteemi on mitu korda uuendatud ja see on siiani kasutuses A-135 või ABM-3 nime all.
1980ndate alguseks oli tehnoloogia areng jõudnud niikaugele, et Ameerika Ühendriikide sõjavägi hakkas kaaluma kosmoses paiknevaid raketikaitsesüsteeme. Reagani valitsus alustas programmi Strategic Defenise Initiative (SDI), et uurida kas ambitsioonikas plaan pakkuda kaitset täielikule mandritevaheliste rakettide rünnakule on teostatav või mitte. Pärast aasta kestnud uuringuid asutati organisatsioon Strategic Defense Initiative Organization, mis hakkas tegelema riikliku raketikaitsesüsteemi väljatöötamisega. Aastal 1994 sai selle organisatsiooni nimeks Ballistic Missile Defense Organization ja aastal 2002 Missile Defense Agency.
USA raketikaitsesüsteeme
pisi|600px|center|USA raketikaitsesüsteemi ülevaade
Ground-Based Midcourse Defense (GMD)
Kaitseb Ameerika Ühendriike mandritevaheliste rakettide eest, mis pärinevad Aasiast. See on terve süsteem, mis koosneb radaritest, satelliitidest, juhtimiskeskustest ja vaheltlõikavatest rakettidest. Vaenlase rakett hävitatakse lennufaasis. pisi|Merel asuv X-sagedusala radar
Merel paiknev X-sagedusala radar
Merel Paiknev X-sagedusala Radar (Sea-Based X-band Radar, SBR) on X sagedusalas (8–12 GHz) töötav radarisüsteem, mis on monteeritud mobiilsele ujuvale platvormile. Radarid ei suuda näha Maa horisondi taha, nii et nende võime rakette avastada ja jälgida sõltub nende asukohast. Ujuv platvorm võimaldab radarit paigutada nii, et kaetud on mistahes soovitud osa maakerast. Seda radarit plaanitakse kasutada atmosfäärist väljaspool lendavate rakettide jälgimiseks umbes 20 minuti jooksul nende lennufaasis. Pildil olev radar on võimeline eristama vähemalt 15 cm läbimõõduga objekte ja muuhulgas peibutisi lõhkepeast. Platvorm on 73 meetrit lai ja 119 meetrit pikk.
Uuendatud varajase hoiatuse radar
Uuendatud varajase hoiatuse radareid (Upgraded Early Warning Radars, UEWR) asutatakse ka rakettide avastamiseks ja jälgimiseks lennufaasis. Pärast ohu avastamist antakse vaenlase raketi jälgimine ja eristamine üle X-sagedusala radaritele, sest nad on täpsemad. See radar võimeline avastama objekte kuni 4800 km kauguselt ja töötab 300 MHz kuni 3 GHz sagedusalas. Nad on suhteliselt suured, pildil olev radar on umbes 40 meetrit kõrge.
Kosmose jälgimise ja seire süsteem
pisi|300px|SBIRS süsteemi ülevaade erineva orbiidiga satelliitidest
Kosmose jälgimise ja seire süsteemi (Space Tracking and Surveillance System, STSS) põhiline ülesanne on ballistiliste rakettide avastamine ja jälgimine ning lõhkepeade eristamine peibutistest. Kosmoses madalal orbiidil paikneval satelliidil on kaks põhilist andurit:
SBIRS (Space Based Infrared System) on planeeritav süsteem infrapunaanduritega varustatud satelliitidest. See koosneks 24st madala orbiidiga satelliidist, 2st elliptilise orbiidiga satelliidist ja 4st geostatsionaarse orbiidiga satelliidist. Need 2 elliptilise orbiidiga satelliiti on juba üleslennutatud, tõenäoliselt USA riikliku luureameti NRO salastatud satelliitidena NROL-22 (USA 184) ja NROL-28 (USA 200) aastatel 2006 ja 2008. Esimene geostatsionaarsele orbiidile mõeldud satelliit saadeti üles 7. mail 2011.
Juhtimine, kontrollimine, lahingu juhtimine ja kommunikatsioon
Juhtimine, kontrollimine, lahingu juhtimine ja kommunikatsioon (Command, Control, Battle Management and Communications, C2BMC) on raketikaitse süda, sest informatsioon vaenlase raketi trajektoorist ja tõenäolisest sihtmärgist radaritelt ja satelliitidelt jõuab juhtimiskeskusse. Juhtimiskeskus koondab kõik radarid, satelliidid ja vaenalase rakettide vaheltlõikajad ühtseks süsteemiks, kus otsustatakse lõplik tegutsemisviis ning antakse käsk vaheltlõikaja stardiks.
Maal paiknev kinnipüüdja
Juhtimiskeskus annab käsu välja lasta rakett, et hävitada vaenlase rakett. Maal paiknev kinnipüüdja (Ground-Based Interceptor, GBI) on mõeldud vaheltlõikama keskmaa ja mandritevahelisi rakette nende lennufaasis. See on kolmeastmeline, töötab tahkel kütusel ja kasutatakse Exo-atmospheric Kill Vechicle (EKV) viimiseks sihtmärgi juhtimiskeskuses ennustatud asukohta.
EKV-l puudub lõhkeaine. Selle asemel kasutab kineetilist energiat, et hävitada sihtmärk tema lennufaasis sellega kokku põrgates. Lõhkepea jälgimiseks on pardal soojusandur ja liikumissuuna muutmiseks rakettmootorid. Lennu ajal saadab juhtimiskeskus pidevalt informatsiooni vaenlase raketi asukoha kohta. EKV kaalub 64 kg, on läbimõõduga 0,6 m ja kiirus kokkupõrkehetkel umbes 10 km/s (36 000 km/h).
GBI raketid paiknevad Alaskas ja Californias ning 2010. aasta lõpuks oli neid 30. Lisaks plaaniti 10 selle raketi paigutamist ka Poolasse, et kaitsta Iraanist lähtuvate ohtude eest, aga sellest ideest loobuti.
MIM-104 PATRIOT
pisi|PATRIOT Advanced Capability-3 (PAC-3) PATRIOT on kõige vanem kasutuses olev USA raketikaitsesüsteem. Kasutatakse lühimaarakettide avastamiseks, jälgimiseks ja hävitamiseks. Sellest on palju mudeleid, millest üks uuemaid on PATRIOT Advanced Capability-3 (PAC-3).
Lõppfaasi suure kõrguse maa-alakaitse
pisi|THAAD raketiheitja Lõppfaasi suure kõrguse maa-alakaitse (Terminal High Altitude Area Defense, THAAD) on süsteem hävitamaks lühi- ja keskmaa ballistilisi rakette nende lõppfaasis, sekundeid enne sihtmärgi tabamist. Raketil puudub jälle lõhkeaine, kasutatakse kokkupõrke kineetilist energiat. THAADi on võimalik transportida igale poole maakeral, sest see terviklik süsteem koosneb:
Aegis
pisi|Standard Missile-3 laskmine
Aegis on USA raketikaitsesüsteemi merel paiknev osa. Hävitab keskmaarakette nende lennufaasis, kasutades raketti Standard Missile-3 (SM-3) ja lõikab vahelt lühimaarakette nende lõppfaasis kasutades raketti Standard Missile-2. Lisaks on võimeline avastama ja jälgima mistahes suurusega ballistilisi rakette, sealhulgas mandritevahelisi, ning seda informatsiooni juhtimiskeskusse edastama. SM-3 kasutab samuti kineetilist relva Lightweight Exo-atmospheric Projectile (LEAP) sihtmärgi hävitamiseks atmosfääris ja atmosfääris väljas.
Boeing YAL-1
pisi|Boeing YAL-1 töötava laseriga Laseriga on võimalik hävitada vaenlase rakett selle kiirendusfaasis kohe pärast starti. Raketi start avastatakse satelliitide või radarite abil ja oluline informatsioon saadetakse laseriga lennukile, mis lendab 12 km kõrgusel. Spetsiaalses lennukis on mitmed laia vaatenurgaga soojuskiirguse teleskoobid, mis on võimelised raketi heitgaase avastama kuni mitmesaja kilomeetri kauguselt. Raketti jälgitakse ja tema peale suunatakse laserkiir, mis hävitab sihtmärgi sekunditega.
Muid raketikaitsesüsteeme
pisi|Euroopasse planeeritava raketikaitse süsteemi ülevaade
A-135
pisi|Kunstniku nägemus A-135 süsteemist A-135 või ABM-3 on mõeldud kaitseks mandritevaheliste rakettide vastu. See on Venemaa sõjaväe kompleks, mis on paigaldatud Moskva lähedusse seitsmesse eri paika, et vahelt lõigata pealinna või lähiümbrust ründavad vaenlase raketid. Selleks on kasutada 32–36 megatonnist tuumaraketti tegevusraadiusega kuni 400 km ja 64–68 väiksemat tuumaraketti tegevusraadiusega kuni 100 km. Süsteem alustas tööd aastal 1995 ja on raketikaitsesüsteemi A-35 järglane.
Jaapan
Jaapan alustas raketikaitsesüsteemidesse panustamisega 1999. aastal, pärast seda kui Põhja-Korea katsetas raketti Taepodong-1, mis lendas üle Jaapani ja kukkus Vaiksesse ookeani. Jaapani enesekaitsejõudude merevägi kasutab raketikaitsesüsteemi Aegis kuuel laeval. Lisaks on paigaldatud PAC-3 kinnipüüdjad ja mobiilne X-sagedusala radar.
Lõuna-Korea
Lõuna-Korea sõjaväel on 48 modifitseeritud PAC-2 raketti, mis on mõeldud hävitama lennukeid, mitte rakette. Lisaks on üles seatud rakettide varajane hoiatussüsteem ja raketikaitse juhtimiskeskus. PAC-3 raketid plaaniti osta aastal 2015.
Liis Lemsalu (album)
"Liis Lemsalu" on Eesti laulja Liis Lemsalu 2011. aasta album, mille plaadistas Universal Music.
Lahemaa
pisi|Lahemaa rahvuspargi tähistus Lahemaa on Põhja-Eesti rannikumadaliku osa, mis jääb Kuusalu ja Kunda vahele.
Ala suurim asula on Loksa linn, alal on palju rannakülasid.
Fortune
Fortune on USA majandusajakiri, mille asutas Henry Luce 1930. aastal. Fortune’i annab välja Time Inc. ja see ilmub kaks korda kuus.
Ameerika majandusajakirjade vallas on Fortune’i peamised konkurendid Forbes ja Bloomberg Businessweek.
Ajalugu
Fortune’i asutas ajakirja Time kaasasutaja Henry Luce 1930. aasta veebruaris, neli kuud pärast musta neljapäeva, millega algas ülemaailmne majanduskriis.
Luce’i partner Briton Hadden polnud väljaande ideest vaimustuses, kuna arvas, et majandusajakiri oleks igav ja raskesti turustatav. Kuid esimese numbri ilmumiseks oli ajakirjal juba 30 000 tellijat. Fortune’i esimene number maksis 1 dollari ajal, mil näiteks pühapäevane New York Times maksis ainult 5 senti. Kuna enamik tolleaegseid majandusuudiseid kajastavaid USA ajalehti olid must-valged ning sisaldasid palju arve ja tabeleid, vastas Fortune turu nõudlusele kunstilise ja hästi kirjutatud majandusajakirjanduse järele (Luce võttis tööle noori kirjandustalente ja andekaid fotograafe).
Adrar des Ifoghas
pisi|Vaade Adrar des Ifoghasil. Adrar des Ifoghas (ka Adrar des Iforas; tamasheqi keeles tifinaghis ⴰⴷⵔⴰⵔ ⵏ ⵉⴼⵓⵖⴰⵙ (Adrar n Ifoghas), araabia keeles أدرار إيفوغاس‎ (Ifoghasi mäed)) on Mali Kidali piirkonnast Alžeeriani ulatuv mäemassiiv. Selle suurus on umbes 250 000 ruutkilomeetrit.
Adrar des Ifoghasi kõrgeim tipp on 890 meetrit.
Riders to the Sea (ooper)
Ooperi partituur valmis 1927. aastal, kuid esietendus toimus alles 1. detsembril 1937 Londoni Kuninglikus Muusikakolledžis.
Ooperi sisu
Tegevus toimub Iirimaa lääneranniku lähedal Inishmaanil, ühel Arani saartest.
Meri on võtnud vanalt Mauryalt nii mehe, äia kui ka neli tema kuuest pojast. Maurya nutab juba üheksandat päeva taga oma poega Michaeli, kellest pole mingeid teateid. Maurya tütred Nora ja Cathleen kuulevad, et kaugel põhja pool Donegalis on meri randa uhtunud surnukeha ja see võib olla nende vend Michael, Maurya viies poeg. Bartley, Maurya kuues, viimane poeg valmistub tuulisele ilmale vaatamata minema suurele maale Galway laadale hobuseid müüma. Maurya ei taha poega kodust ära lasta, kuid Bartley ei võta teda kuulda. Bartley läheb, öeldes, et ratsutab punasel märal ja seob halli Connemara poni enda taha.
Kui Bartley on lahkunud, ütleb Maurya, et öö hakul pole tal enam ainsatki elus poega. Tütred meenutavad emale, et ta lahkus Bartleyst halbade sõnadega ega andnud talle oma õnnistust kaasa. Selgub, et Bartley teemoon jäi samuti koju. Tütred ärgitavad ema otseteed mööda Bartleyst ette minema, et talle leivakott viia ning ta reisi õnnistada. Maurya läheb. Vahepeal uurivad Nora ja Cathleen Donegalis rannale uhutud uppunu riideesemeid ja mõistavad, et Donegalis leitud surnukeha on tõesti nende vend Michael.
Maurya tuleb nuttes tagasi ning jutustab, et temast möödus Bartley punase mära seljas, ja tema järel, mära taha kinnitatud hallil ponil ratsutas Michael. Maurya on selle nägemuse tõttu kindel, et mõlemad pojad on juba surnud. Nora näeb samal hetkel külarahvast raske kandamiga, millest nõrgub vett. See kandam on Bartley surnukeha. Ta kukkus hobuselt merre ja uppus, ning meri andis ta laiba välja. Maurya sõnab: "Nüüd on nad kõik läinud ja meri ei saa mulle enam midagi teha." Valged kirstulauad, mille Maurya Michaeli matmiseks varus, saavad nüüd hoopis Bartleyle. Ooperi lõpetab Maurya tõdemus: "Michael saab kõigeväelise Jumala armust kaugel põhjas korraliku matuse ning Bartley saab siin tingimata valgetest laudadest kirstu ja sügava haua. Mida enamat võikski tahta. Ega ükski inimene ole igavene. Oleme sellega rahul."
Välislingid
Ooper "Riders to the Sea" You Tube'is
Synge'i näidendi tekst (inglise keeles)
Daniel Santos
Santos sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1996. aasta Atlanta olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Oleg Säyetovile (Venemaa) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Santos poksis septembrist 1996 kuni novembrini 2009 elukutselisena. Ta pidas kokku 38 kohtumist, millest võitis 32 (neist 23 nokaudiga) ja kaotas 4 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 1 kohtumise. Ta on olnud aastatel 2000–2009 elukutseliste erinevate kaalukategooriate ja poksiorganisatsioonide maailmameister.
Vahistamine
pisi|Arreteeritud inimröövlid Rio de Janeiros, 2004 Vahistamine ehk arreteerimine on inimeselt liikumisvabaduse võtmine, tavaliselt seoses uurimisega, sooviga vältida edasisi õigusrikkumisi ja anda vahistatu (arestant) üle kriminaalkohtusüsteemile.
Arreteerimiseks on õigus politseil ja teistel uurimisorganitel. Mõnes riigis on see õigus üldisem; näiteks võib Inglismaal ja Walesis igaüks teatud tingimustel rakendada kodanikuaresti, arreteerides isiku, kelle kohta on põhjendatud kahtlus, et ta paneb toime või on juba pannud toime õigusrikkumise.
Inimõiguste ülddeklaratsiooni artikkel 9 ütleb: "Kedagi ei või meelevaldselt vahistada, kinni pidada või pagendada."
Albiorix (kuu)
Albiorix on Saturni looduslik kaaslane, mis tiirleb planeedi pöörlemisega samas suunas (prograadsel orbiidil). Albiorixi avastas 2000. aastal Matthew J. Holmani juhitud uurimisrühm.
Albiorix on Saturni kaaslaste gallia grupi kuudest suurim.
Oma nime sai ta 2003. aasta augustis Gallia hiiu Albiorixi järgi. Arvatakse, et Albiorix ja Rooma jumal Mars on samad jumalused ehk Albiorix on Gallia tuletis Marsist.
pisi|vasakul|Saturni kaaslaste [[Saturni kaaslaste gallia grupp|gallia grupp on märgitud punasega, inuiti grupp sinisega. Ära on märgitud orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes (kaar paremal) ja kaugus Saturnist (horisontaalteljel)]] Albiorix on umbes 32-kilomeetrise läbimõõduga ning ühe tiiru tegemiseks ümber Saturni kulub tal 783,5 ööpäeva. Orbiidi pikem pooltelg on 16 182 000 km, orbiidi kalle ekliptika tasandi suhtes on 33,98° ja ekstsentrilisus 0,478. Näiv tähesuurus on 20,5.
Illustreerival pildil on võrreldud Albiorixi orbiiti teiste gallia ja inuiti gruppi kuuluvate Saturni kuudega. Kollasega on näidatud orbiitide ulatused peritsentrist apotsentrini. Kraadid paremal kaarel märgivad orbiidi kallet ekliptika tasandi suhtes ja all horisontaalteljel on märgitud kaugus Saturnist (gigameetrites). On näha, et Albiorixi orbiit on teiste Saturni gallia grupi kaaslastega (Erriapuse ja Travosega) sarnane, erineb aga inuiti grupi kaaslastest.
Saturni gallia grupi kuude orbiitide ja ka teiste füüsikaliste näitajate sarnasuse tõttu arvatakse, et need kuud võivad pärineda ühelt taevakehalt või kunagiselt Saturni kaaslaselt, mis on millalgi kokkupõrkel teise taevakehaga purunenud.
Siseränne
Siserändeks loetakse inimese elukohavahetust eri haldusüksuste vahel või juhul, kui toimub ümberpaiknemine valla sees oleva linnalise asula (linn, alev) ja valla vahel. Siseränne toimub vaid ühe kindla riigi piires. Elukohavahetust ühest riigist teise nimetatakse välisrändeks. Elukohavahetuse all mõistetakse sissekirjutuse ümberregistreerimist, kuid selle käigus ei pruugita füüsiliselt elukohta vahetada.
Siserände tagajärjel rahvaarv ühes piirkonnas suureneb ja teises kohas väheneb.
Enamasti kolitakse riigi- ja maakondade äärealadelt suuremate keskuste lähedusse ehk toimub linnastumine. Linnastumine tähendab rännet madalama asustushierarhiaga piirkonnast kõrgema asustushierarhiaga piirkonda. Esineda võib nii linnastumist linnaregioonis kui ka linnastumist asustussüsteemis. Esimese variandi puhul vahetatakse eeslinna elukoht kesklinna oma vastu, teisel juhul rännatakse maakondade kaugematest paikadest (regiooni)keskusele lähemale. Siserände korral võidakse kolida ka linnakeskusest äärealale. Seda nimetatakse valglinnastumiseks. Valglinnastumine on omasem noortele peredele, kes soovivad elada linnast väljas, kuid samas mitte liiga kaugel oma töökohtadest. Siseränne toimub eri põhjustel. Kõige enam rännatakse majanduslikust olukorrast tingituna piirkonda, kus on paremad töövõimalused. Samuti vahetatakse elukohta näiteks seoses õpingutega, perekonna loomisega jmt. Ümberasumisel võivad rolli mängida lisaks veel sotsiaalsed ja riigikorrast tulenevad põhjused. Esimese puhul näiteks võib perekond uude kohta elama asuda, kuna vanas kohas neid kiusati taga. Teine on enam seotud siiski välisrändega. Inimese kvalifikatsiooni (haridustaset) loetakse samuti üheks siserändeteguriks. Siserändest ülevaate saamiseks moodustatakse uurimisaluseid gruppe, mille rändekäitumist teatul ajaperioodil uuritakse. Statistikaamet vaatleb siserändes eraldi näiteks vanuse-, soo-, rahvus- ja hariduserinevusi. Lisaks sellele võidakse uurida asustusesiseseid siserändesuundi, näiteks keskendutakse uurimise käigus vaid Tallinna, Tartu või Pärnu linnaregiooni sisesele rändele.
Rožmberk nad Vltavou
Rožmberk nad Vltavou (saksa keel Rosenberg an der Moldau) on linn Tšehhis Lõuna-Tšehhi maakonnas Český Krumlovi ringkonnas. Rožmberk nad Vltavou asub Vltava jõe ääres, Austria piirist vähem kui 6 km kaugusel, Český Krumlovist umbes 18 km lõunas ja České Budějovicest ligikaudu 37 km lõunaedelas.
Rožmberk nad Vltavou on kõige väiksema elanike arvuga linn Lõuna-Tšehhi maakonnas.
Linna olulisim vaatamisväärsus on Rožmberki loss.
Luciano Berio
pisi|Luciano Berio Luciano Berio (24. oktoober 1925 Oneglia (nüüd osa Imperiast) – 27. mai 2003 Rooma) oli itaalia helilooja.
Ta õppis lapsena isalt ja vanaisalt (organistid) orelit, 1945–1951 õppis Milanos kompositsiooni Giorgio Federico Ghedini ja dirigeerimist Carlo Maria Giulini juures ning suviti täiendas end Tanglewoodi kursustel Luigi Dallapiccola juures. Alates 1950. aastast huvitas teda seeriamuusika, 1952. aastast elektronmuusika (ta oli parima Itaalias asuva stuudio juht). 1961. aastal oli ta üks San Francisco eksperimentaalteatri asutajaid; kuni 1980 juhtis ta IRCAMi elektronmuusika sektorit Pariisis. Alates 1984 oli "Maggio Musicale Florentino" muusikajuht.
Heliloojana harrastas ta äärmuslikku modernismi, kasutas nn optimaalset notatsiooni, arvestas elektroakustikat. Tema loomingut on jagatud elektronmuusikaks, eksperimentaalseteks vokaalteosteks ja lavamuusikaks.
Ta oli 1996. aastal Tallinna NYYDi nimihelilooja.
Looming
Sümfooniaks (1969) on tsitaate andnud Gustav Mahler, Maurice Ravel, Richard Strauss jt.
Plokkflöödile on "Gesti" 1966, naishäälele, harfile, löökpillidele on teos "Ringid" (Circles).
Apelerni vald
Valla pindala on 24,6 km².
31. detsembril 2017 elas seal 2435 inimest.
Peale Apelerni küla kuuluvad valda Gross Hegesdorfi, Kleinhegesdorfi, Lyhreni, Reinsdorfi ja Soldorfi külad.
Apelern kuulub Rodenbergi ühisvalda.
Sarnaselt paljude küladega Saksamaal ja mujal on selle ajalugu tihedalt seotud kohaliku aadli ajalooga. Viimase 300–400 aasta jooksul on Münchhauseni ja Hammersteini aadlipered külale oma märgi jätnud.
Külastamist väärt hooned külas on
Savoia departemang
Departemangul puudub ametlik vapp.
24. märtsil 1860 liideti Savoia Prantsusmaaga. 2015. aastani kuulus departemang Rhône-Alpesi piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult:
Thomas Enqvist
Thomas Karl Johan Enqvist (sündinud 13. märtsil 1974) on Rootsi tennisist.
Head ööd
"Head ööd" on ansambli Terminaator laul ja ühtlasi singel. Laul on pärit nende albumilt "Nagu esimene kord". Laul on kirjutatud Terminaatori muusikalile "Romeo & Julia".
British Airwaysi lend 5390
British Airwaysi lend 5390 oli lend Birminghamist Málagasse. 10. juunil 1990 eemaldus lennukist lennu ajal üks kabiini aken ja sellele järgnenud plahvatuslik dekompressioon imes kapten Tim Lancasteri lennukist pooleldi välja. Piloot suutis lennukiga teha Southamptonis hädamaandumise ja õnnetuses keegi surma ei saanud. Õnnetuse põhjustas mehaanik, kes kinnitas hoolduse ajal kabiini tuuleklaasi valede poltidega.
Õnnetus
Lennuk startis Birminghamist kell 7:20 kohaliku aja järgi. Lennuki kapten oli 42-aastane Timothy Lancaster, kelle lennustaaž oli 11 050 lennutundi, ja piloot oli 39-aastane Alastair Atchinson, kelle lennustaaž oli 7500 lennutundi. Lennuki pardal viibis 81 reisijat ja 6 meeskonnaliiget.
Kell 7:33, kui stjuardessid valmistusid hommikusööki serveerima, kostis piloodi kabiinist vali pauk ja lennuki salong täitus uduga. Kapteni poolel olnud tuuleklaas eraldus ja kapten imeti lennukist pooleldi välja. Mehe jalad jäid juhise taha kinni ja ainult seetõttu ei lennanud ta lennukist välja. Kabiini uks paiskus raadio ja navigatsioonikonsoolile ning blokeeris gaasikontrolli, mis tähendas, et lennuk laskus aina suureneva kiirusega. Stjuuard Nigel Ogden oli parajasti teel kabiini ja kui ta nägi, mis toimub, hoidis ta kapteni vööst kinni, et viimane lennukist välja ei lendaks. Samal ajal hakkas stjuardess Susan Price reisijaid rahustama ja lahtisi esemeid kinnitama.
Piloot Atchinson alustas avariilaskumist ja teavitas lennujuhte hädaolukorrast. Kuna purunenud aknast tuli tuult, ei kuulnud piloot mõnda aega vastust. Ogden, kes oli esimesena kabiini appi saabunud, hakkas külmakahjustuste, sinikate ja väsimuse tõttu haaret kaotama, ning kaks lennusaatjat vahetasid ta välja. Meeskond nägi nüüd ka Lancasteri nägu ja kuna ta silmad olid lahti, aga ta ei pilgutanud, eeldati, et kapten on surnud. Atchinson keelas meeskonnal temast lahti lasta, sest Lancaster oleks siis võinud lennata mootorisse, mis oleks suure tõenäosusega tekitanud tulekahju või mootoririkke ja lisaprobleeme niigi suure surve all olevale piloodile.
Atchinson sai lõpuks loa maanduda Southamptonis. Lennusaatjad hoidsid kaptenist kuni maandumiseni kinni ja lennuk maandus Southamptoni lennujaamas kell 7:55. Reisijad evakueeriti kohe ja päästetöötajad võtsid Lancasteri alla. Nii päästetöötajate kui ka meeskonna üllatuseks oli kapten 21 minutit ekstreemsetes tingimustes üle elanud.
Vigastused
Kiirabi viis Lancasteri Southamptoni üldhaiglasse, kus tal tuvastati šokk, sinikad, külmakahjustused ja mitu luumõra. Lennusaatja Ogdenil tuvastati õlanihestus ning külmakahjustused näos ja vasakus silmas. Rohkem keegi vigastada ei saanud.
Mõlemad mehed paranesid kiiresti ja viis kuud hiljem oli Lancaster taas lendamas.
Õnnetuse põhjused
Uurijad avastasid kiiresti, et vigane tuuleklaas oli paigaldatud 27 tundi enne õnnetust. Kui uurijad asusid uurima tuuleklaasi kinnitusi, avastasid nad, et osa polte ei sobinud. Mehaanik tunnistas ülekuulamisel, et hindas poltide sobivust silma järgi selle asemel, et lugeda hooldusjuhendit. Kuna lennuk pidi varsti startima, lasi surve all olev vahetusevanem lennuki kontrollist läbi, ilma et oleks veendunud, kas lennukiga on kõik korras.
Fresnoy-en-Gohelle
pisi|Fresnoy-en-Gohelle'i kirik
Fresnoy-en-Gohelle on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub 14 km Arrasist kirdes, teede D919 ja D33 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Käva
Käva on paikkond Kohtla-Järve linnas Järve linnaosas. Paikkonda jääb Ehitajate tänava lähikonna elamupiirkond, aedlinn ja endine Käva küla.
Aastatel 1925–1972 tegutses seal Käva põlevkivikaevandus.
Cederhilmi suvemõis
pisi|Cederhilmi suvemõisa peahoone Cederhilmi mõis (ka Cederhelmi suvemõis; ) oli suvemõis kunagises Tallinna linnasarases. Tänapäeval asub suvemõisa peahoone Kristiine linnaosas Lilleküla asumis aadressil Endla tänav 61. Peahoone taga on säilinud osa endisest mõisapargist – Cederhelmi park, mis on kasutusel avaliku haljasalana. Mõisa peahoone ja park on arvele võetud kultuurimälestistena.
Mõisast on vähe teada. Arvatavasti kuulus see 1865 Luise Cederhelmile.
John Gosden
pisi|John Gosden John Gosden (sündinud 30. märtsil 1951 Lewesis) on võidusõiduhobuste treener.
Võidud
Dubai
Suurbritannia
Prantsusmaa
Saksamaa
Iirimaa
Itaalia
Ameerika Ühendriigid
Siseränne Eestis
Siserändeks loetakse inimese elukohavahetust erinevate haldusüksuste vahel või juhul, kui toimub ümberpaiknemine valla sees oleva linnalise asula (linn, alev) ja valla vahel.
Siseränne toimub vaid ühe kindla riigi piires. Elukohavahetust ühest riigist teise nimetatakse välisrändeks. Elukohavahetuse all mõistetakse sissekirjutuse ümberregistreerimist, kuid selle käigus ei pruugita füüsiliselt elukohta vahetada.
Siserände tagajärjel rahvaarv ühes piirkonnas kasvab ning teises kohas kahaneb.
Enamasti kolitakse riigi- ja maakondade äärealadelt suuremate keskuste lähedusse ehk toimub linnastumine. Linnastumine tähendab rännet asustushierarhia madalama taseme piirkonnast asustushierarhia kõrgema tasemega piirkonda. Esineda võib nii linnastumist linnaregioonis kui ka linnastumist asustussüsteemis. Esimese variandi puhul vahetatakse eeslinna elukoht kesklinna oma vastu, teisel juhul rännatakse maakondade kaugematest paikadest (regiooni)keskusele lähemale. Siserände korral võidakse kolida ka linnakeskusest äärealale. Seda nimetatakse valglinnastumiseks. Valglinnastumine on omasem noortele peredele, kes soovivad elada linnast väljas, kuid samas mitte liiga kaugel töökohast.
Siseränne toimub erinevatel põhjustel. Kõige enam rännatakse majanduslikust olukorrast tingituna piirkonda, kus on paremad töövõimalused. Samuti vahetatakse elukohta näiteks seoses õpingutega, perekonna loomisega jmt. Ümberasumisel võivad rolli mängida lisaks veel sotsiaalsed ja riigikorrast tulenevad põhjused. Esimese puhul näiteks võib perekond uude kohta elama asuda, kuna vanas kohas neid kiusati taga. Teine on enam seotud siiski välisrändega. Inimese kvalifikatsiooni (haridustaset) loetakse samuti üheks siserändeteguriks. Siserändest ülevaate saamiseks moodustatakse erinevaid uurimisaluseid gruppe, mille rändekäitumist teatul ajaperioodil uuritakse. Statistikaamet vaatleb siserändes eraldi näiteks vanuse-, soo-, rahvus- ja hariduserinevusi. Lisaks sellele võidakse uurida asustusesiseseid siserändesuundi, näiteks keskendutakse uurimise käigus vaid Tallinna, Tartu või Pärnu linnaregiooni sisesele rändele.
Ajaloost
Eesti siserännet on kümnenditel vaadeldud erinevalt. 1920ndatel olid oluliseks rändega seotud andmete allikaks aadressiraamatud. Elukoha registreerimine kuni 1940. aastateni toimus peamiselt vaid linnades ning seetõttu on tolleaegsest rändestatistikast raske üldpilti saada. 1945. aastast alates kasutatakse rände ülevaatlikkuse saamiseks sissekirjutust vastavalt elukohale.
Taasiseseisvunud Eestile on omane valglinnastumine, mille käigus toimub ränne linnakeskustest linna äärealadele või lähedal asuvatesse maalilistesse piirkondadesse. Selline tendents on omane noortele – just pere loonud inimestele. Seetõttu on eeslinnades laste arv suur ning elanikkond enamasti haritud. Eestile omased valglinnastumise piirkonnad Tallinnas on Viimsi, Harku, Saue, Saku ja Jõelähtme vallas. Tartus Ülenurme, Luunja ning Tartu vallas. Valglinnastumist võib kohati esineda ka Pärnu ümbruse valdades.
Siseränne vanusepõhiselt
Siserändes on kõige aktiivsemaks grupiks noored vanuses 20–29 eluaastat, kellel ei pruugi oma kinnisvara veel olla ning seetõttu vahetatakse tihti elukohti üürides erinevaid kortereid. . Noored inimesed lahkuvad enamasti kodukohast, maavaldadest ja väikelinnadest, liikudes suurematesse asustuskeskustesse, näiteks Tallinna, Tartusse, Pärnusse või nende tagamaadele. Selle tulemusena on linnade rändesaldo positiivne, kuid maakohtade oma negatiivne.
Inimeste vanemaks saades rändeaktiivsus väheneb. Erinevalt noortest eelistavad pereealised (30–49 eluaastat) linnast lahkuda ning elama asuda linnade äärealadele, muidugi on selleski vanuserühmas linnastumist.
Vastulinnastumine on omane vanemas tööeas (50–64 eluaastat) ja pensionieas (65 eluaastat ja vanemad) olevatele inimestele. Eelistatakse kolida suurema asustushierarhiaga kohast väiksema asustatusega kohta. Eakamate inimeste uue elukoha valikul on olulisel kohal sugulaste ja tuttavate lähedus.
Siseränne soopõhiselt
Siserände intensiivsus on naiste ja meeste puhul võrdne. Erinevused tulevad esile nende rändesuundades.
Nooremate naiste puhul on valitsevaks rändesuunaks tänapäeva Eestis maalt linna ränne ehk linnastumine. Põhjuseks on töökohtade vähesus ning samuti haridustasemele vastavate töökohtade puudumine maapiirkondades. Tänapäeva ühiskonnas on vähenenud ka peresuhete osatähtsus, mistõttu on maalt linna kolimine lihtsam. Siiski on naiste rändeteguritest olulisem perega, mitte tööga seotud ränne.
Meeste puhul on samuti olulisel kohal linnastumine, siiski esineb nende hulgas vastulinnastumist. Meeste puhul on tööga seotud ränne olulisem kui peregaseotud ränne.
Selline tendents näitab, et liigse naiste linnastumise korral võib maapiirkondades tekkida n-ö pruudiprobleem ja linnas peiuprobleem.
Siseränne hariduspõhiselt
Siserändes on intensiivsemaks grupiks kõrgema haridustasemega rahvastik. Linnastumine leiab aset maapiirkondades, kus liigutakse asustushierarhia madalama taseme asustusüksustest kõrgema taseme asustusüksustesse. Linnaregioonisiseselt kolitakse keskustest kaugemale, eeslinnadesse.
Siseränne rahvuspõhiselt
Suurim mitte-eestlaste sisseränne Eesti aladel oli pärast Teist maailmasõda. Saabuti peamiselt Nõukogude Liidu aladelt, eriti Venemaalt. Peale taasiseseisvumist on vähemusrahvuslaste arv riigiterritooriumil vähenenud, kuid paljud sisserännanud on jäänud paikseks.
Regionaalselt elab rahvusvähemuslasi kõige enam Kirde-Eestis. Tiit Tammaru Eesti Statistikaseltsi 21. konverentsi "Registrid ja rahvaloendus" ettekandes oli selgelt esitatud, et Narvast rändavad mitte-eestlased enamasti Tallinna ja Tartusse. Tallinna ümber asudes eelistatakse elamiseks piirkondi, kus on rohkem oma keele, peamiselt vene keele, kõnelejaid. Tallinnast lahkuvad rahvusvähemuslased rändavad eelkõige linna äärealadele, kuid ka Pärnusse ja Tartusse. Tallinnast väljarändavatel mitte-eestlased on seega rohkem rändesihtkohti, kui Narvast lahkuvatel.
Statistikaameti uuring rahvusvähemuslaste rändest Eesti-siseselt aastatel 1989–2000 näitas, et nende elamispiirkondade ala võrreldes eestlaste omadega on laienev. Põhjus peitub suurtest tööstuslinnadest lahkumisel, kuhu olid enamus vähemusrahvuslasi Nõukogude perioodi ajal koondunud, samas kui eestlaste osakaal oli toona linnades väiksem.
Probleeme siserände andmestikuga
Alates 1992. aastast ei ole elukohta sissekirjutus enam kohustuslik. Inimesed jätavad tihti elukoha muutuse registreerimata või siis muudetakse sissekirjet, kuid füüsiliselt elukohta ei vahetata. Seetõttu on siserände (ja ka välisrände) andmete kvaliteet halvenenud. Rändeuuringutes tekivad ühed suuremad ebakõlad, kui kajastatakse üliõpilaste liikuvust. Tudengite peamiseks elukohaks õpingute ajal Eestis on Tartu või Tallinn, kuid sisse on nad kirjutatud siiski oma kodukohta, mistõttu ei kajastu statistikas tegelik linlaste arv.
Andmete halb kvaliteet on seotud elukohavahetuse registreerimise vabatahtlikkusega kuni 2005. aastani. Siiani mõjutab rändeandmeid inimeste vähene huvi elukohta registreerida või majanduslik kasu registreeritud elukoha omamisest teatud omavalitsusüksuses.
Probleemid pärast sisserändamist
Siserändes on ülekaalus linnastumine. Peamised maapiirkondadest lahkujad on noored ja tööealine elanikkond. Taoline olukord viib maarahvastiku vananemiseni ja madalama staatusega piirkondade hääbumiseni.
Seoses naiste suurema linnastumisega võrreldes meestega võib tekkida teatud piirkondades pruudiprobleem. Asustusüksustes, kust naised lahkuvad, on vallalisi mehi enam kui samas vanuses naisi ning pereloomine on seetõttu raskendatud. Piirkondades, kuhu naised rändavad, võib tekkida vastupidine olukord, peiuprobleem – olukord, kus puuduvad sobivas eas noormehed.
Pukk-kraana
Pukk-kraana on rööbasteel liikuv sillaga kraana, mis toetub kahele või enamale tugijalale ning mille lastihaardeseadis on ühendatud piki silda liikuva tõstevankri või taliga.
Pukk-kraanasid iseloomustab hea tasakaalustatus. Sageli on need kasutusel kaubasadamates ja laevaehitusel.
573 eKr
Aasta 573 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CLXXXI (181.) aasta ab urbe condita.
Ahtubinski rajoon
Ahtubinski rajoon (vene Ахтубинский район) on haldusüksus Venemaal Astrahani oblastis. Piirneb idas Kasahstaniga.
Rajoonis on 3 linna- ja 12 külaasundust.
Rajoonis oli 2010. aastal 71 249 elanikku. Suuremad rahvusrühmad olid venelased (74,36%), kasahhid (16,38%), ukrainlased (1,59%) ja tšetšeenid (1,28%).
Kliģene
Kliģene (vanasti ka Kliģenes muiža, Kliggermuise või Gustavsberg) on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Zaube vallas.
Kliģene asub valla keskosas merepinnast 171 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Zaubest 7 ja Riiast 100 kilomeetri kaugusele. Seal asub Kliģene bussipeatus.
Kliģene on tekkinud endise Kliģene mõisa (Kliggermuise) hoonetekompleksi juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Aastal 2019 oli külas üks elanik.
Kõlvik
Kõlvik on loodusolude ja kasutusotstarbe poolest temaga külgnevatest aladest erinev maatükk.
<li>Õuemaa – hoonetealune ja nende teenindamiseks kasutatav maa.</li> <li>Muu maa – maa, mida ei kasutata haritava maana, loodusliku rohumaana, metsamaana ega õuemaana.</li> <li> Haljasmaa – pargiks rajatud või kujundatud puude ja põõsaste kasvuala ning muruplatside, puuderidade, hekkide jne. alune maa.</li> <li>Põõsastik – üle 50-protsendilise kattuvusega põõsastaimedega kaetud maa.</li> <li>Soo – niiskuslembese loodusliku taimkattega pidevalt liigniiske ala, kus turba tüsedus on vähemalt 30 cm.</li>
<li>Soovik – niiskuslembeste looduslike rohttaimedega (valdavalt kõrged tarnad) kaetud liigniiske maa mineraalmuldadel, mida ei sobi kasutada karjatamiseks ega niitmiseks. Tihti pikemat aega vee all.</li> <li>Taimkatteta pinnas – kuni 30 protsendi ulatuses kamardunud alad, kus kamar on nõrk ja laiguline (liivikud, veeristikud, klibustikud jne.).</li> <li>Jäätmaa – majanduslikult mittekasutatav maa (ammendatud freesturbaväljad, rekultiveerimata karjäärid, risustatud maa, tööstusjäätmete ladustamisplatsid, kivihunnikud, kiviaiad, paekivipaljandid, mahajäetud hoonete alune ja nende õuemaa ning teised klassifitseerimata kõlvikuliigid).</li> <li>Veealune maa – jõgede, järvede, kanalite, kraavide, tiikide jt. veekogude all olev maa.</li> <li>Tee maa – maanteede, karjateede, tänavate ja väljakute alune maa.</li> </ol> </ol>
Kõlvikute järgi määratakse maa maksustamishind.
2S4 Tulp
Ajalugu
Relva väljatöötamist alustati vastavalt NLKP KK ja NSVL Ministrite Nõukogu 1967. aasta 4. juuli määrusele nr 609-201.
Nõukogude armee kasutas relva Afganistani sõjas ning Esimeses ja Teises Tšetšeenia sõjas.
2012. aastal oli Venemaa Föderatsiooni Relvajõududes kasutusel 20 relva ning varuks 410 relva.
Vene-Ukraina sõda
Relva on kasutatud ka 2014. aasta Donbassi sõjas. Väidetavalt kasutati relva Luhanski lennujaama kaitsvate valitsusvägede väljatõrjumiseks kaitstavalt territooriumilt. Septembri teisel poolel võeti relv kasutusele Donetski lennuvälja kaitsvate valitsusvägede vastu. Kõnealuste liikurmiinipildujate liikumine fikseeriti Donetski oblastis 2015. aasta jaanuari lõpul.
Venemaa kasutas relva 2022. aastal sõjategevuses Ukraina vastu.
pisi|tühi|Laskeasendis 2S4 Tulp
Armastuse võimalikkusest
"Armastuse võimalikkusest" on Eesti 1999. aasta animafilm. Filmi režissöör on Janno Põldma. Filmi on tootnud Eesti Joonisfilm.
Blue Öyster Cult
thumb|Blue Öyster Cult 2006. aastal Blue Öyster Cult on USA hard rock-ansambel.
See asutati 1967. aastal New Yorgis. Algusaastatel vahetas ansambel sageli nime, tegutsedes nimede all "Cows", "Oaxaca", "Soft White Underbelly" ja "Stalk Forest".
Nende tuntumad lood on "(Don't Fear) The Reaper", "Astronomy", "Godzilla", "Burnin' for You" ja "Cities on Flame with Rock and Roll."
Blue Öyster Culti plaate on müüdud umbes 14 miljonit.
Siksali kalmistu
Aastatel 1980–1988, 1990–91 ja 1993 Silvia Laulu juhatusel (koos Jüri Peetsuga) toimunud arheoloogiliste väljakaevamiste käigus on kalmistult avastatud 43 kääbast, mille läbimõõt on 2–5 m ja kõrgus kuni 0,75 m. Matmisviisina on kindlaks tehtud põletusmatus ja laibamatus, kokku on andmeid 304 matuse kohta.
574 eKr
Aasta 574 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CLXXX (180.) aasta ab urbe condita.
Serbia vürstkond
Ajalugu
Vaatamata rõhumisele Osmanite võimude poolt suutsid Serbia revolutsiooni juhid — algul Karađorđe ja siis Miloš Obrenović — vabastada Serbia sajanditepikkusest türklaste valitsemisest. Osmanite riik tunnistas riiki aastal 1830 hartaga Hatt-i Sharif ja Miloš Obrenovićist sai Serbia vürstkonna pärilik vürst (knjaz).
Algul hõlmas vürstkond vaid endise Smederevo sandžaki territooriumi, kuid aastatel 1831–1833 laienes see itta, lõunasse ja läände. Aastal 1867 aeti Osmanite armee ja kõik muslimid vürstkonnast välja, tagades selle de facto sõltumatuse. 1869. aasta uus põhiseadus määratles Serbia iseseisvaks riigiks. Serbia laienes aastal 1878 edasi lõunasse-itta, kui tema sõltumatus Osmanite riigist saavutas täieliku rahvusvahelise tunnustuse Berliini lepinguga. Vürstkond kestis aastani 1882, mil see ülendati Serbia kuningriigiks.
Valitsejad
Vürstkonda valitses Obrenovići dünastia, välja arvatud periood, kui valitses vürst Aleksandar Karađorđevići dünastiast. Vürstid Miloš ja Mihailo Obrenović valitsesid kaks korda.
Paali järv
Paali järv on järv Võru maakonnas Võru vallas Mutsu külas. Veekogu pindala on 1,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 757 m.
Bas-Rhini departemang
Bas-Rhini departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Kirde-Prantsusmaal Grand Esti piirkonnas. Eestikeelne mööndav nimevariant on Alam-Reini departemang.
1871. aastal, pärast Prantsuse-Preisi sõda, annekteeris Preisimaa departemangu täies ulatuses, kuna seal räägiti saksa dialekte. Departemang taasloodi 1919. aastal pärast esimest maailmasõda, kui Alsace-Lorraine Prantsusmaale tagastati.
2015. aastani kuulus departemang Alsace'i piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult viieks ringkonnaks:
Melderi
Melderi on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Lejasciemsi vallas.
Küla asub Riiast 169 kilomeetri kaugusel valla lääneosas Svārbe jõe kaldal. Küla kohal asub jõel Māli veskijärv, varem asus seal ka hüdroelektrijaam. Asulas on Darbnīcase bussipeatus.
Seal asuvad Melderi muinaskalmed on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.
Aastal 2007 oli külas 10 elanikku.
Rõsna kääbaskalmistud
Rõsna kääbaskalmistud on Setomaa vallas Rõsna külas asuvad muinaskalmistud. Kääpad on kultuurimälestistena võetud kaitse alla.
Kääpaid kasutati I aastatuhande II poolel. Kääpad avastas 1976. aastal arheoloog Mare Aun.
Sogasus
Sogasus ehk hägusus on vedeliku või õhu vähene läbipaistvus heljumi-, hõljumi- või võõrisesisalduse tõttu.
Keskkonna sogasuse määramiseks on välja töötatud mitmeid meetodeid, nt turbidimeetria ja nefelomeetria.
Akishima
Linn loodi 1954. aastal.
UEFA Euroopa Liiga 2016/17
UEFA Euroopa Liiga finaal 2017 peeti Amsterdami Ajaxi and Manchester Unitedi vahel Friends Arenal Solnas Rootsis, Manchester United võitis oma esimese tiitli. Selle võiduga liitusid nad Juventuse, Amsterdami Ajaxi, Müncheni Bayerni ja Chelseaga kui ainsad klubid mis on võitnud kõik kolm suurt Euroopa auhinda (Euroopa Meister Klubide Karikas/UEFA Meistrite Liiga, UEFA Karikas/Euroopa Liiga, ning nüüdseks tegevuse lõpetanud UEFA Karikavõitjate Karikas).
Manchester United kvalifitseeruvad UEFA Meistrite Liiga 2017/18 põhivõistlustele, ning teenisid ka õiguse mängida UEFA Meistrite Liiga 2016/17 võitjate vastu UEFA Superkarikas 2017.
Sevilla on viimased kolm aastad selle võistluse võitnud, kuid ei saa oma tiitlit sel hooajal kaitsta, kuna nad jõudsid UEFA Meistrite Liiga 2016/17 väljalangemismängude faasi.
Riikide meeskondade jaotus
UEFA Euroopa Liiga 2016/17 hooajast võtavad osa kokku 188 meeskonda 54 UEFA liikmesriigist (osa ei võta ainult Kosovo, kelle osalemisõigust ei võetud vastu nende esimesel katsel UEFA liikmetena). Riikide asetused vastavalt UEFA riikide koefitsiendile määravad, mitu meeskonda igast riigist osaleb:
UEFA täitevkomitee kinnitas 2014. aasta detsembris muudatused seoses auhindadega, mida anti Ausa Mängu edetabeli põhjal, ning alates hooajast 2016/17 ei anta kolme kohta Ausa Mängu edetabeli põhjal enam Euroopa Liigasse.
Riikide asetus
UEFA Meistrite Liiga 2016/17 hooajaks on riigid asetatud vastavalt nende 2015. aasta UEFA riikide koefitsientidele, mis võtab arvesse nende esitused Euroopa võistlustel alates 2010/11 kuni 2014/15.
Peale asetuse vastavalt riikide koefitsientidele võivad riigid saada ka lisameeskonnad Meistrite Liigasse osalema, nagu märgitud allpool:
Jagunemine
Algse Euroopa Liigasse pääsu nimekirja põhjal kvalifitseerus Sevilla kolmandasse kvalifikatsiooniringi (kui La Liga 2015/16 hooaja seitsmenda koha meeskond). Siiski, kuna nad juba kvalifitseerusid Meistrite Liigasse kui Euroopa liiga valitsevad meistrid, siis nende Euroopa Liiga kolmanda kvalifikatsiooni ringi koht kuhu nad samuti kvalifitseerusid jääb tühjaks, ning tehakse järgmised ümberjaotused:
Ümberjaotamise reeglid
Euroopa Liiga koht jääb vabaks kui meeskond kvalifitseerub mõlemasse, nii Meistrite Liigasse kui ka Euroopa Liigasse, või kui kvalifitseerub Euroopa Liigasse rohkem kui ühel viisil. Kui koht jääb vabaks, siis see jagatakse vastava riigi siseselt järgmiste reeglite põhjal (määruste artikkel 3.03 ja 3.04):
Meeskonnad
Märgid sulgudes näitavad, kuidas iga meeskond oma algringi kvalifitseerus:
Märkimisväärselt ei mängi kaks võistlustel osalevat meeskonda oma riigi kõrgliigas, Zürich (2. tase) ja Hibernian (2. tase).
Ringide ja loosimiste kuupäevad
Ajakava vastuolude korral võivad kvalifikatsiooni, väljalangemismängude ringi ja väljalangemismängude faasi mängud tavapärase neljapäeva asemel ka teisipäeviti ja kolmapäeviti toimuda.
Kvalifikatsiooniringid
Kvalifikatsiooniringides ja väljalangemismängude ringis jagati meeskonnad asetusega ja asetuseta meeskondadeks vastavalt nende 2016. aasta UEFA klubi koefitsiendile. Meeskondi samast riigist ei saa üksteise vastu loosida.
Esimene kvalifikatsiooniring
Esimese ja teise kvalifikatsiooniringi loosimine toimus 20. juunil 2016. Esimesed mängud mängiti 28. ja 30. juunil, teised mängud 5., 6. ja 7. juulil 2016.
Teine kvalifikatsiooniring
Esimesed mängud mängiti 14. juunil, teised mängud 20. ja 21. juulil 2016.
Kolmas kvalifikatsiooniring
Kolmanda kvalifikatsiooniringi loosimine toimus 15. juulil 2016. Esimesed mängud mängiti 28. juulil, teised mängud 3. ja 4. augustil 2016.
Väljalangemismängude ring
Väljalangemismängude ringi loosimine toimus 5. augustil 2016. Esimesed mängud mängiti 17. ja 18. augustil, teised mängud 25. augustil 2016.