cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Haenertsburg
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Haenertsburgi elanikest valgeid 73,40%, mustanahalisi aafriklasi 25,89% ja värvilisi 0,71%. Inglise keelt pidas emakeeleks 52,13% inimesi, afrikaani keelt 23,05%, pedi keelt 16,67%, tsonga keelt 2,84% ja sotho keelt 1,06%.
Kulani mõis
Kulani mõis oli mõis Läänemaal Noarootsi kihelkonnas. Enne Kulani nime kandva mõisa rajamist asus Kulani külas kihelkonna vanim mõis Nuckhoff.
Kulani mõis rajati küll 17. sajandil, kuid erinevad allikad sisaldavad selle kohta erinevaid andmeid. Kui ühtedel andmetel on aastal 1627 mainitud Kullanäs küla koos mõisaga, siis teistel andmetel pärinevad esimesed teated Kulani mõisast kas 1625. või 1670. aastast. Kui 1679. aastal rajati Paslepa mõis, liideti Kulani selle külge (teistel andmetel liideti mõis aga 1662. aastal Saare mõisaga). Hiljem oli mõis vähemalt 18. sajandi lõpus mõnda aega ka Saare mõisa karjamõis.
1976. aastal toimus Kulani mõisa inventariseerimine ning selle järgi oli mõisaansambel (hooned, haljastus jm) tudmatuseni muutunud ja alles olid vaid üksikud puud. Mõisast säilinut kasutas V. I. Lenini nimeline kolhoos.
Paluküla Vahejärv
Vahejärv (ka Paluküla Vahejärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Tuhalaane külas.
Järve pindala on 1,6 ha, kõrgus merepinnast 84 m ja selles asub üks saar pindalaga 0,02 ha. Järv on paisutatud Tuhalaane ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda ning on avalikult kasutatav veekogu.
Vahejärv on keskmine Tuhalaane oja alamjooksul asuvatest järjestikustest paisjärvedest, eelnev järv on Mäejärv ja järgnev Paluküla järv.
Juha Sipilä
Juha Petri Sipilä (sündinud 25. aprillil 1961 Vetelis) on Soome poliitik. Ta oli 29. maist 2015 kuni 6. juunini 2019 Soome peaminister.
Ta lõpetas 1986. aastal Oulu ülikooli insenerina.
2011. aastal valiti ta Eduskunna liikmeks.
Alates 9. juunist 2012 on ta Soome Keskerakonna esimees.
2015. aasta parlamendivalimistel sai Sipilä 30 733 häält, mis oli nende valimiste rekord. Ühtlasi sai Keskerakonnast Eduskunna suurim erakond.
Aino Suviste
Aino Suviste (1. detsember 1929 Tallinn – 12. oktoober 2014) oli eesti pedagoog ja koolijuht.
Ta sündis 1929. aastal Tallinnas. Ta lõpetas Tallinna 1. Tütarlaste Gümnaasiumi ja hiljem õppis kaugõppes Tallinna Pedagoogilises Instituudis.
1. septembrist 1947 töötas ta eesti keele ja kirjanduse õpetajana Harmi koolis. 1. septembril 1949 suunati ta tööle Valtu 7-klassilisse Kooli. Aastatel 1952–1964 oli ta sama kooli direktor ja 1964–1984 Kehtna 8-klassilisse Kooli direktor.
Divock Origi
pisi|Divock Origi (2016) Divock Okoth Origi (sündinud 18. aprillil 1995 Oostendes) on Belgia jalgpallur. Ta mängib ründajana Serie A klubis AC Milan ja Belgia jalgpallikoondises. Tema isa on endine Keenia koondislane Mike Origi.
Ta alustas profikarjääri Prantsusmaal Lille'is. Klubi põhimeeskonnas tegi ta debüüdi hooajal 2012–13. 2014. aasta juulis sõlmis ta lepingu Liverpooliga. Hooaja 2014–15 mängis ta veel laenul Lille'is.
Liverpoolis tegi ta debüüdi hooajal 2015–16. Esimese mängu Premier League'is pidas ta 12. septembril Manchester Unitedi vastu. Esimese värava lõi ta Liverpooli meeskonnas 2. detsembril, kui sai liigakarika veerandfinaalis Southamptoni vastu kirja kübaratriki. Esimese värava Premier League'is lõi ta 11 päeva hiljem mängus West Bromwich Albioni vastu. Kui hooajal 2015–16 lõi ta Inglise liigas viis väravat, siis hooajal 2016–17 seitse väravat. Hooaja 2017–18 mängis ta Saksamaa Bundesliga klubis VfL Wolfsburg, lüües liigas kokku kuus väravat.
Hooajal 2018–19 tegi ta Liverpooli meeskonnas debüüdi 2. detsembril mängus linnarivaali Evertoni vastu. Üleminutitel vormistas ta vastaste väravavahi Jordan Pickfordi eksimuse väravaks, tuues Liverpoolile 1:0 võidu. 7. mail 2019 lõi ta mängus Barcelona vastu oma esimese värava UEFA Meistrite Liigas. Liverpool võitis kohtumise 4:0 ja pääses finaali. Finaalis alistati Tottenham Hotspur 2:0 ning Origi lõi mängus viimase värava.
2022. aasta juulis sõlmis ta lepingu AC Milaniga.
Kuigi Origil oli võimalus esindada koondises Keeniat, otsustas ta Belgia kasuks. Belgia koondises tegi ta debüüdi 2014. aastal. Samal aastal osales ta Belgia koondisega 2014. aasta maailmameistrivõistlustel. Maailmameistrivõistluste teises alagrupimängus Venemaa vastu lõi ta lõpuminutitel värava, tuues Belgiale 1:0 võidu. Ta sai sellega Belgia ajaloo noorimaks väravalööjaks maailmameistrivõistlustel. Samuti kuulus ta Belgia koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Julai Aznalin
Pärast kinnivõtmist saadeti ta koos pojaga sunnitööle Paldiskisse.
Seksuaalrevolutsioon
Seksuaalrevolutsioon oli 1960. aastatel alanud seksi tingimusteta jaatav liikumine. Seks, mis ei kahjusta kedagi (partneri ja enda tervisest hoolimine, vabatahtlikkus jne), on moraalselt lubatav. Seksuaalrevolutsiooni eesmärk oli üksikisiku vabastamine süütundest. Seksuaalrevolutsiooni idee popkultuuris oli panna võrdusmärk seksi ja tõe vahele. Toimus kõikelubava noorukiea tunnistamine inimese püsiseisundiks.
Piesomeeter
Piesomeeter ehk rõhumõõtetoru on pealt lahtine läbipaistev, enamasti klaasist või plastist püsttoru mõõduka suurusega rõhu (surve) mõõtmiseks.
Piesomeetrit kasutatakse nt põhjavee rõhu mõõtmiseks.
Piesomeeter sobib vaid väikese rõhu mõõtmiseks.
Paluküla Mäejärv
Mäejärv (ka Paluküla Mäejärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas Tuhalaane külas.
Järve pindala on 2,2 ha, kõrgus merepinnast 84 m ja see on paisutatud Tuhalaane ojale. Järv kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Järv pole avalik ega avalikult kasutatav veekogu.
Mäejärv on esimene Tuhalaane oja alamjooksul asuvatest järjestikustest paisjärvedest, järgnevad järved on Vahejärv ja Paluküla järv.
Comrati Riiklik Ülikool
pisi|Comrati Riikliku Ülikooli peahoone Comrati Riiklik Ülikool (gagauusi keeles Komrat Devlet Universiteti, rumeenia keeles Universitatea de Stat din Comrat) on avalik ülikool Moldovas Comratis. Ülikool asutati 11. veebruaril 1991.
Ülikoolil on neli teaduskonda.
Eesti ingerisoomlased
Ingerlased ehk ingerisoomlased on Eesti üks vähemusrahvuseid.
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 369 ingerlast.
Ingerisoomlaste massiline rändamine Eestisse algas Teise maailmasõja ajal, kui Saksa vägede okupeeritud aladelt evakueeriti või põgenes Eestisse 18 000 soomlast. Paldiski kaudu transporditi ingerlased edasi Soome, aga 3000 ingerlast jäi elama Eestisse. Sõja järel (1946–1947) suundus Eestisse uus ingeri pagulaste ränne. Neil ei lubatud naasta kodukohta ning nad valisid elukohaks Eesti, mis oli paljudele tuttav juba sõja ajast. Oluline oli ka soome keelele lähedane keel, luterlik usukeskkond ja üldiselt parem majandusseis. Paljudel olid Eestis juba kontaktid ning nad leidsid siit ka tööd. 1940. aastate lõpus sundisid ametivõimud nad Eestist lahkuma.
Pärast Jossif Stalini surma ja 1956. aastat lubati ingerlastel valida ise oma elukoht. Paljud Eestist väljasaadetud rändasid tagasi, eriti endised Kesk- ja Lääne-Ingeri elanikud. Soomlaste arv kasvas kiiresti: 1959. aasta rahvaloenduse andmeil elas Eestis 16 699 ja 1970. aastal 18 537 soomlast. 1959. aastal olid soomlased suuruselt teine rahvusvähemus Eesti NSVs. 1970. aastatel hakkas soomlaste arvukus aeglaselt vähenema, 1989. aastal oli neid 16 622. Vähenemist põhjustas rahvusgrupi vananemine ja üldine assimileerumine, kuigi soomlasi oli tõenäoliselt ametlike andmete järgi rohkem, sest osa varjas repressioone kartes oma rahvust. 1990. aastatest on soomlaste arvukust vähendanud nende ümberasumine Soome. Statistikaameti andmeil elas Eestis 1997. aastal veel 13 629 soomlast.
Ingerlased asusid pärast sõda maakohtadesse, kus oli kerge taludes tööd leida. Ingerlased olid talutöödega harjunud ning maal oli kergem end ametivõimude eest varjata. Pärast sundkollektiviseerimise ja küüditamiste algust siirdusid nad alevitesse ja linnadesse. Sisserändajate teine laine suunduski otse linnadesse ja tööstuskeskustesse. Eesti suurimatest rahvusrühmadest eelistasid ingerlased siiski maaelu kõige rohkem – 1989. aastal oli Eesti soomlastest kolmandik maaelanikud.
Eesti maakondadest on soomlased koondunud rohkem Harjumaale ja Virumaale, mida võib põhjendada vana kodumaa läheduse ja Ida-Virumaa industrialiseerimisega. 1979. aasta rahvaloenduse andmeil elas soomlastest kolmandik Kirde-Eestis, kolmandik Põhja-Eestis ja viiendik Kagu-Eestis. Kõige vähem elas neid Lääne-Eestis, kus erandiks oli Pärnu. 1989. aasta andmeil elas Eesti soomlastest 33,5% Tallinnas, 31,8% Kirde-Eestis, 18,7% Kagu-Eestis, 9% Kesk-Eestis ja 7% Lääne-Eestis. Suurimad üksikud kogukonnad asusid Tallinnas, Kohtla-Järvel ja Tartus.
Lewarde
Lewarde (pikardi: Lwarte) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis.
pisi|tühi|Delloye kaevandus Lewarde'is
Andrei Andrejev
240px|pisi|Andrei Andrejev
Andrei Andrejevitš Andrejev (vene keeles Андрей Андреевич Андреев; 30. oktoober 1895 Kuznetsovo, Smolenski kubermang – 5. detsember 1971 Moskva) oli Nõukogude Liidu revolutsionäär ja riigitegelane.
Ta oli 1914. aastast VSDTP liige. 1920. aastal valiti ta Venemaa Kommunistliku (bolševike) Partei Keskkomitee liikmeks. Aastatel 1931–1935 oli ta NSV Liidu teede rahvakomissar.
Poliitbüroo liige
Aastatel 1932–1952 oli Andrei Andrejev ÜK(b)P Keskkomitee Poliitbüroo liige.
Ajaloodoktor Sergo Mikojan on intervjuus, mis puudutas tema isa Anastass Mikojani pikaajalist staaži NLKP Keskkomitee Poliitbüroos, öelnud, et "Poliitbüroost sai lahkuda ainult teise ilma. Ainus, kes suutis Poliitbüroost lahkuda ja seejuures ellu jääda, oli Andrei Andrejev. See sai võimalikuks tänu sellele, et ta kaotas kuulmise. Tal tuli seetõttu kanda kuuldeaparaati. Kuid tolleaegsetest aparaatidest oli vähe abi. Ja siis, arvatavasti 1950. aastal, pöördus Andrejev Stalini poole teatega, et tal on ebamugav jääda Poliitbüroosse, kuna ta ei saa osaleda aruteludes. Selle peale lasi Stalin tal rahus üle minna rahulikumale tööle – Vene NFSV Ülemnõukogusse. Teist sarnast juhtumit ma ei tea".
Sydney olümpiapargi veekeskus
pisi|Sydney olümpiapargi veekeskus Sydney olümpiapargi veekeskus (Sydney Olympic Park Aquatic Centre (SOPAC)) on ujumiskoht, mis asub Sydney olümpiapargis Sydneys Uus-Lõuna-Walesis Austraalias. 1994. aastal ehitatud veekeskus oli 2000. aasta suveolümpiamängude olulisem spordiareen, kuna seal korraldati ujumise, vettehüpete, kujundujumise, veepalli ja kaasaegse viievõistluse ujumise võistlused.
Veekeskus on sellest ajast alates olnud paljude Lõuna-Walesi koolide ja ujumisühenduste võõrustaja. Praegu on see kõige olulisem olnud iga-aastaste koolide ujumismeistrivõistluste toimumispaik. Veekeskus sisaldab ka areeni sissesõidul ujumiskauplust, mänguväljakut, terviseklubi ja korraldab igas vanuses ujumistunde.
Areen mahutab praegu 10 000 inimest. 2000. aasta suveolümpiamängude ajal suurendati mahutavust 17 000-ni.
CHP
CHP on lühend, mis võib tähendada:
Gastón Pereiro
pisi|Gastón Pereiro Gastón Rodrigo Pereiro López (sündinud 11. juunil 1995 Montevideos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Cagliari ja Uruguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikrjääri Uruguay klubis Nacional, mille põhimeeskonnas debüteeris ta Uruguay kõrgliigas 2013. aastal. Hooajal 2014–15 tuli ta klubiga Uruguay meistriks.
2015. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Hollandi kõrgliiga klubiga PSV Eindhoven. Hooaegadel 2015–16 ja 2017–18 tuli ta klubiga Hollandi meistriks. Aastatel 2015–2019 lõi Pereiro igal hooajal Hollandi kõrgliigas vähemalt 10 väravat.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Cagliariga.
Ta osales 2015. aastal Uruguay kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel. Ta lõi turniiril ka ühe värava. Uruguay jalgpallikoondises tegi Pereiro debüüdi 10. novembril 2017 mängus Poola vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. septembril 2018 sõprusmängus Mehhiko vastu. Ta kuulus Uruguay koondisse 2019. aasta Copa Américal.
Portugali meedia
Portugali meedia hõlmab televisiooni, raadio, trüki- ja veebimeedia Portugalis.
Portugali põhiseadus garanteerib sõna- ja pressivabaduse. 1976. aastal sõna- ja pressivabaduse saavutanud Portugali meedia võitleb erinevatel lahinguväljadel oma elu eest. 7%-lise kirjaoskamatusega riik ei soosi trükimeedia laialdast levikut – elanikkond kasutab meediumitena pigem raadiot ja televisiooni.
Ajalehed
Portugali trükimeedia moodustavad tasulised ja tasuta päevalehed ning tasulised ja tasuta mittepäevalehed. Need omakorda klassifitseeritakse kas kohalikul või riiklikul tasandil. Päevalehti on Portugalis 24, neist tasulisi 19.
Pune tee
Tänav on umbtänav, mis ristub Karukella teega.
Portugali meedia
Ajalehed
Suurim trükiarv on tasuta päevalehtedel Global Noticias, Metro Portugal ja Jornal Destak. Tasulistest päevalehtedest on populaarsed Publico, Correio de Manha, Jornal de Noticias ja Diario de Noticias. Valdkonnalehtedest on loetavaimad päevalehena ilmuvad spordilehed O Jogo ja Record, mille mõlema sisu keskendub enamasti jalgpallile. Esindatud on ka kaks majanduslehte: OJE ja Diario Economico.
Pune tee
Pune tee sai nime 8. mail 2002.
Portugali meedia
Ajelehtede kättesaadavus veebis
Veebis on esindatud 16 päevalehte, valdkonniti on kõige külastatavamad spordilehtede A Bola ja Recordi veebiversioonid. 2008. aasta andmetele toetudes oli A Bola kuu keskmine klõpsamiste arv 126 tuhat, Recordil 84 tuhat. Külastuste esiviies on esindatud ka kaks päevalehte, mis alustasid oma veebisisu pakkumist kõige varem, 1995. aastal: Publico ja Diario de Noticias. Kõige külastatavam veebiversioon on ka nädalalehel Expresso, mida peetakse riigi kõige tunnustatumaks leheks. Selle veebiversioon on tuntud oma interaktiivsuse poolest – seal on kõige aktiivsem kommentaarium ja kõige dünaamilisem foorum.
Erinevused elanikkonna rühmade vahel ajalehtede lugemises
Portugallaste seas on lehtede loetavus kõrgem meeste seas – 89,3%, naistel vastavalt 80%. Vanuserühmiti moodustab 22% lugejaskonnast 25–34-aastased, neile järgnevad 35–44-aastased. Kõige väiksema osakaalu, 4,6%, moodustavad teismelised vanuses 15–17.
Trükisõna väljaandmise dünaamika
Trükimeediat kontrollib neli meediagruppi: Impresa (omanik on endine peaminister Francisco Pinto Balsemão), Cofina (omandis on päevalehed Correio da Manhã, Jornal de Negócios ja Record, tasuta leht Destak, ajakiri TV Guia ning üle kümne teise valdkonnaajakirja), Controlinveste (omandis kõigis sektorites: tal on mitu valdkonna-ajakirja ja lehte, raadio TSF ja Sport TV) ja Media Capital (arvukalt ajakirju, suurim võim on telemaastikul).
Televisioon
Televisioon jõudis Portugali 1956. aastal, värvitelevisioon 1980. aastal. Digitaalne televisioon jõudis Portugali teiste Euroopa riikidega võrreldes küllaltki hilja, alles 2002. aasta alguses.
2007. aasta seisuga oli juhtiv telekanal TVI (Televisćo Independente), mille vaadatavus oli 29%. Sellele järgnesid RTP1, SIC ja RTP2 ligi 25%-lise vaadatavusega. Keskmiselt vaatab aga portugallane päevas telerit 3 tundi ja 30 minutit.
Kanal jõudis eetrisse 1993. aastal. Alates 2003. aastast on see olnud Portugalis juhtivaimaks telekanaliks. TVI kuulub Media Capitalile. TVI on tuntud tõsielusaadete ja seebiooperite poolest, mis moodustavad suure osa saadetest.
SIC oli esimene privaatne telekanal Portugalis, mis jõudis eetrisse 1992. aastal. SIC kuulub Portugali meediakontsernile Impresa. SIC on tuntud jutusaadete poolest, millest populaarseim on "Companhia das Manhćs". Samuti moodustavad suure osa eetriajast Brasiilia ja Portugali seebiooperid, telemängud ja sketšisaated.
RTP1 on avalik-õigusliku televisiooni esimene kanal, mis läks eetrisse juba 1957. aastal. Kanali üldprogrammi kuuluvad uudised, jutusaated, spordiülekanded ning dokumentaalsaated ja -filmid.
Kanal jõudis eetrisse 25. detsembril 1968. Tänapäeval pakub kanal alternatiivi n-ö mainstream telekanalitele, pakkudes laialdaselt üle maailma tuntud kvaliteetsaateid.
Raadio
Portugalis on kokku ligi 300 kohalikku ja regionaalset raadiojaama, millest suur osa on kättesaadav ka internetis. Portugalis on raadio muusika, uudiste ja sündmuste kuulamisel väga olulisel kohal. Raadiol on oluline roll ka reklaami edastamisel, millesse investeeritakse ligi 50 miljonit eurot.
Kohalikud raadiojaamad on väga lokaliseeritud, suunatud vaid konkreetsele regioonile või isegi kindlale linnale. Sisu on seetõttu väga spetsialiseeritud ja hea kvaliteediga, see on äärmiselt vajalik, kui inimene alles uurib teatud regiooni. Portugali raadiojaamade kuulamine aitab edeneda keelt ja aitab inimesi, kes soovivad Portugalist kui riigist rohkem aru saada.
Radio e Televisćo de Portugal (RTP) on Portugali avalik-õigusliku ringhäälingu organisatsioon. Sinna kuulub mitmeid kodumaiseid raadiojaamu, kaasa arvatud avalik-õiguslikud Radiodifusćo Portuguesa (RDP) jaamad nagu Antena 1 (saadaval MW ja FM), Antena 2 ja Antena 3 (saadaval ainult FM).
Populaarsemad raadiojaamad:
Radio Comercial on erajaam nagu ka Radio Renascença, Radio Nostalgia ja RFM. Radio Renascença on väga populaarne ning on ainus Portugali raadiojaam, mis kuulub riigi katoliku kirikule. 2006. aasta esimesel kolmel kuul olid RFM ja Radio Renascença Portugali kõige kuulatavamad raadiojaamad, neile järgnesid Radio Comercial ja Antena 1.
Internetikasutus
Internetikasutajate arv Portugalis oli 2009. aasta detsembris 4 475 700, moodustades kogu rahvastiku hulgast 41,8%. Perioodil 2000–2009 muutus internetikasutus märkimisväärselt populaarsemaks: kasutajate hulk suurenes 79%. Portugali internetikasutajad moodustuvad 1,1% Euroopa kasutajatest. 2008. aasta detsembris levis interneti püsiühendus 1 634 400 portugallase töökohas ja majapidamises.
Veebilehed
Portugali veebilehtede domeeninimelaiendiks on .pt. Meediaväljaannete veebiversioonid saavutasid kõrgpunkti 2005. aastal, mil päevalehtede kodulehtede arv kasvas 32 ning mitte-päevalehtede hulk 67 veebiväljaandeni (vt tabel 1). Populaarseim päevalehe veebiversiooni A Bola külastati 2005. aastal kuus keskmiselt 126 000 korda. Esimese kuue hulka mahtusid veel Record, O jugo, Expresso, Público ja Diário de Noticias. Suurim internetis reklaamimisele kulutatav rahasumma on World Press Media Trendsi andmetel 2011. aastaks plaanitav 48 mln eurot, mis moodustab trükimeedia, televisiooni, raadio, kino ja välireklaami kõrval kogusummast vaid 4,49% (vt tabel 2).
Allikas: World Association of Newspapers – World Press Media Trends 2009
Interneti piirangud
Valitsus ei sea internetti pääsemiseks takistavaid piiranguid, samuti ei leidu aruandeid e-posti ja jututubade sihilikust jälgimisest. Rahvusvahelise Statistika Instituudi andmetel kasutas internetti 2009. aastal 41,9% rahvastikust vanuses 16–74, näitaja tõusis 86,9% ja 90,5% vastavalt gümnaasiumi- ja ülikoolilõpetanute seas.
Vastavalt EU Kids Online uuringu andmetele (2006–2009), mis hõlmas 1000 last vanuses 12–18 aastat, eelistavad portugallased internetti meeleldi kasutada kodus. Küsitluses osalenud lapsed leidsid, et nad tunnevad pidevalt vajadust pidada sidet sõpradega, mistõttu osutus äärmiselt populaarseks MSN Messenger. Kuigi tavaliselt on õpilased huvitatud uutest trendidest, kipuvad nad internetis toimetama samade mustrite alusel.
Dekameron
"Dekameron" on Giovanni Boccaccio novellikogu, mis on kirjutatud aastatel 1349–1353.
Sisu
Dekameroni tegelased räägivad inimeste pattudest ja nõrkustest, ülistatakse armastust ja elurõõmu, imetletakse teravat mõistust, pilgatakse rumalust ning jumalasulaste liiderlikkust ja silmakirjalikkust. Ükski novell ei puuduta otseselt ühiskondlikke, poliitilisi, religioosseid ega filosoofilisi teemasid. Jutustatakse eraelulistest seikadest: armuihast, armukadedusest, abielurikkumisest jms.
Kotelniki (Eesti)
Kotelniki (vene keeles Котельникa) oli küla Setumaal. Ajalooliselt jäi küla Poloda nulka. 1977 liideti see Usinitsaga.
19. sajandil kuulus küla Selise kogukonda ja Värska kogudusse.
Naomi Novik
Haridus
Novik õppis Browni Ülikoolis inglise kirjandust ning sai Columbia Ülikoolist magistrikraadi arvutiteaduses.
Looming
Ta osales arvutimängu "Neverwinter Nights: Shadows of Undrentide" arendamises, kuni hakkas tegelema kirjutamisega.
Naomi Noviku romaanisari "Temeraire" kujutab Napoleoni sõdu alternatiivajaloolises maailmas, milles on levinud lohed, keda kasutatakse lennuväena. Sari on saanud nime ühe peategelase järgi, kes on Briti sõjaväes teeniv lohe Temeraire.
2006. aastal omandas filmirežissöör Peter Jackson "Temeraire'i" sarja filmimisõigused. Ingliskeelsed raamatud on ilmunud ka audioraamatutena, mille on sisse lugenud Simon Vance.
Tema esimene romaan "Tema majesteedi lohe" ("His Majesty's Dragon") võitis 2007. aastal Compton Crooki auhinna parima ulmeromaani eest. 2007. aastal kandideeris see ka parima romaani kategoorias ulmekirjandusauhinnale Hugo.
2010. aastal teatas Novik kavatsusest kirjutada noortele mõeldud ulmeromaan, mille aluseks on Frances Hodgson Burnetti raamat "Salaaed".
2011. aastal avaldas Naomi Novik koomiksiraamatu "Will Supervillains Be on the Final?" superkangelastest.
Mequitta Ahuja
Mequitta Ahuja (sündinud 1976) on afroameerika maalikunstnik.
Naomi Novik
Romaanisari "Temeraire"
2014. aasta alguseks oli Novik avaldanud "Temeraire'i" sarjas kaheksa romaani ning kavatses lõpetada sarja üheksanda romaaniga, milles Napoleoni sõjad lõpule jõuavad.
Eesti keeles ilmunud
Eesti keeles ilmus Noviku esikromaan "Tema Majesteedi lohe" 2010. aastal kirjastuse Pegasus väljaandes Tiina Viili tõlkes.
Ühiskondlik kultuuritegevus
Novik on ka vaba kultuuri eestvõitleja, kes kuulub emeriitliikmena fännimeediat toetavasse mittetulundusühendusse Organization for Transformative Works.
Isiklikku
Naomi Novik on abielus ettevõtja ja kirjaniku Charles Ardaiga, nad elavad New Yorgis Manhattanil.
Ulla Jacobsson
pisi|Ulla Jacobsson 1963. aastal pisi|Ulla Jacobssoni haud Viini keskkalmistul Ulla Maj Jacobsson (23. mai 1929 Göteborg – 20. august 1982 Viin) oli rootsi näitleja.
Tema tuntuimaks rolliks sai Margaretta Witt Cy Endfieldi lavastatud filmis "Zulu" (1964). Ainult temal oli naisosatäitjatest sõnaline roll.
Kuid rahvusvahelist huvi oli ta pälvinud juba varem: rolliga Arne Mattsoni filmis "Üks suvi õnne" (1951; rootsi "Hon dansade en sommar"), mis võitis Berliini filmifestivalil Kuldkaru, ja Ingmar Bergmani filmis "Suveöö naeratused" (1955). Esimeses neist oli tal alastistseen, mis tõi talle palju tähelepanu.
Ulla Jacobsson oli abielus kolm korda ja tal sündis kaks last.
1957. aastast elas ja töötas Austrias Viinis.
Ulla Jacobsson suri vähki Viinis 20. augustil 1982, olles 53-aastane. Ta on maetud Viini keskkalmistule.
Diversioon
Diversioon on üksikisikute või gruppide aktiivne sõjaline tegevus vaenlase tagalas eesmärgiga viia rivist välja sõjalist varustust ja muid objekte, segada vägede juhtimist ja nende tegevuse koordineerimist, lõhkuda sideliine ning hävitada vastase elavjõudu ja relvastust. Diversiooni teostaja on diversant.
Pump (perekonnanimi)
Pump on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Pump on pandud neljas mõisavallas Järva-, Lääne-, Viljandi- ja Virumaal. Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Palumäe (1936. aastal Rägavere vallas). 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Loffre
Loffre on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis.
pisi|tühi|Loffre'i raekoda
Raudkivi (perekonnanimi)
Raudkivi on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Raudkivi (Raudkiwwi) on pandud Paatsalu mõisavallas Hanila kihelkonnas, Illuste ja Pivarootsi mõisavallas Karuse kihelkonnas ja Lihula mõisavallas Lihula kihelkonnas, kõik Läänemaal.
Nimede eestistamisel määrati Raudkivi-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Tammist (1936. aastal Saulepi vallas). Raudkivi määrati ka uueks perekonnanimeks isikuile, kelle perekonnanimi oli Bochmann, Feldschmid, Feldschmidt, Hanssohn, Kenner, Krüners, Laiman, Laimann, Reichenbach, Reinmann, Schmidt, Schumann, Shults, Stein, Tambaum, Tomasson, Tõnisson ja Uhver.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Raudkivi Eestis 67 mehel ja 73 naisel.
Anier
Anier on perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Anier Eestis 68 mehel ja 77 naisel.
Johannes Nyman
Johannes Nyman (29. aprill 1893 Harku vald, Harjumaa – 19. veebruar 1966 Stockholm) oli Eesti poliitik. Korp! Fraternitas Estica vilistlane. Eesti Punase Risti direktor.
Professionaalse Psühholoogia Erakool
Professionaalse Psühholoogia Erakool oli Tallinnas asuv rakenduslik erakõrgkool, mis annab teadmisi psühholoogiast. 2015. aastal oli kooli tegevus peatatud ja õppetööd ei toimunud.
Kaja Kallase esimene valitsus
Kaja Kallase esimene valitsus oli 26. jaanuaril 2021 ametisse asunud 51. Eesti Vabariigi valitsus, mille moodustasid Eesti Reformierakond ja Eesti Keskerakond. Valitsus astus tagasi 14. juulil 2022. Uus, Kaja Kallase teine valitsus astus ametisse 18. juulil 2022.
Ajalugu
3. juunil 2022 tegi peaminister Kaja Kallas president Alar Karisele ettepaneku vabastada ametist seitse Keskerakonna ministrit. President vabastas samal päeval ministrid ametist. Reformierakond tegi ettepaneku koalitsioonikõneluste alustamiseks Isamaale ja Sotsiaaldemokraatlikule erakonnale. Pikale veninud läbirääkimised ja täitmata ministrikohtadega valitsus said riigiõiguse spetsialistide kriitika osaliseks  , 8. juulil teatasid erakonnad, et jõudsid uue koalitsiooni moodustamises kokkuleppele; paika jäi panna veel ministriportfellide jaotus, 14. juulil viis Kaja Kallas presidendile tagasiastumispalve; president tegi talle ettepaneku uue valitsuse moodustamiseks.
Tagasiastumisel tõi Kallas valitsuse saavutustena välja järgneva: "Hoidsime pandeemia ajal ühiskonna avatuna ja lapsed koolis, aitasime inimestel kõrgete energiahindadega toime tulla, investeerisime Eesti kaitsevõime tugevdamisse miljard eurot, saavutasime NATO-s idatiiva tugevdamise ning oleme olnud üks suuremaid Ukraina toetajaid. Samuti viisime ellu PPA ja kaitseväe laevastike ühendamise, millest on seni aastakümneid vaid räägitud."
Uus valitsus (Kaja Kallase teine valitsus) astus ametisse 18. juulil 2022.
Arvamusküsitlused
Pärast Jüri Ratase valitsuse tagasiastumise teadet ja enne Kaja Kallase valitsuse ametisseastumist korraldatud arvamusküsitluste kohaselt eelistati kõige rohkem näha Reformierakonna ja Keskerakonna koalitsiooni. MTÜ Ühiskonnauuringute Instituudi tellimusel Norstati poolt 13.–14. jaanuaril läbi viidud 500 vastajaga (vähemalt 18-aastased Eesti kodanikud) küsitlus näitas, et nende kahe partei koalitsiooni moodustamist soovis 35%, Reformierakonna, Isamaa ja Sotsiaaldemokraatliku Erakonna (SDE) koalitsiooni 23%, Keskerakonna, Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) ja Isamaa koalitsiooni jätkumist 18%, Keskerakonna, EKRE ja SDE koalitsiooni 5% ning Reformierakonna ja EKRE koalitsiooni 2% inimestest. 18% ei osanud oma eelistust nimetada.
Kantar Emor küsitles vahemikus 14.–19. jaanuar 1312 Eesti elanikku vanuses 15–84 aastat. Neist 29% pooldas Reformierakonna ja Keskerakonna liitu, 17% Reformierakonna, Isamaa ja SDE liitu, 15% Keskerakonna, EKRE ja Isamaa koalitsiooni jätkumist, 12% Reformierakonna, Keskerakonna ja Isamaa liitu ning 8% mingit muud koalitsioonivarianti. 19% vastajatest ei osanud oma eelistust nimetada.
Randlane (perekonnanimi)
Randlane on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Randlane uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bauman ja Sakkius.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Randlane Eestis 6 mehel ja 9 naisel.
V liiga 2006
V liiga 2006 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kuuenda liiga V liiga 2006. aasta hooaeg.
Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna akadeemiline struktuur
Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna akadeemiline struktuur on ehitusteaduskonna struktuuriüksuste nimistu erinevatel ajahetkedel.
Teaduskonna struktuur (1. juuli 1994)
1994. aasta juulis loodi teaduskonnas viis instituuti :
Teaduskonna struktuur (31. detsember 2003)
Teaduskonna akadeemiline struktuur seisuga detsember 2003 :
Ehitiste projekteerimise instituut
Ehitustootluse instituut
Keskkonnatehnika instituut
Mehaanikainstituut
Teedeinstituut
Teaduskonna struktuur (2016)
Arhitektuuri- ja urbanistikainstituut
Ehitiste projekteerimise instituut
Keskkonnatehnika instituut
Logistikainstituut
Mehaanikainstituut
Teedeinstituut
Karjamaa (almanahh)
"Karjamaa" oli 1972. aastal Tartus ilmunud omakirjastuslik almanahh.
Sisu
Karjamaa. Kirjanduslik-publitsistlik album. Tartu, 1972. 76 lk.
Autorid: Ene Kaseorg, Paul Vesik, Peeter Simm, Hindrek Rääk, Eda Kai, Ilmeti Peep, Erika Hänikõnõ, Taivo Uibo, Paul-Eerik Rummo, Jaan Unt, Uku Masing.
Toimetaja: Matti Milius. Kaanekujundus: Rein Tammik.
Soelaanõ
Soelaanõ (kirjakeeles ka Soelaane) oli küla Võrumaal. 1977 liideti see küla Mikitamäega. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Poloda nulka.
19. sajandil kuulus küla Selise kogukonda ja Värska kogudusse.
Wagneri suvemõis
Mõis on saanud nime Wagnerite suguvõsa järgi, kellele see XIX sajandi algul kuulus. Praegu on maja korporatsiooni Latvia valduses.
Suvemõisa hoone pärineb 18. sajandi lõpust. On võimalik, et mõis on sellest hoonest vanem, kuna Johann Christoph Brotze kaardil aastast 1700 on just selle mõisa kohal kujutatud mõisa nimega Berneckens Hof. Selle kohta, kas tegemist on sama mõisaga, siiski kindlad andmed puuduvad.
Wagneri mõis on üks väheseid hooneid, mis Centrsis 1812. aasta tulekahju üle elas. Hoone on barokne, hobuserauakujulise põhiplaaniga. Hoone fassaadid on erinevad. Algselt puidust hoone on hilisemal ajal krohviga kaetud.
Sandie Jones
Sandie Jones (sünninimi Margaret Jones; 1951 – 19. september 2019) oli Iirimaa laulja.
1972. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Iirimaad lauluga "Ceol an Ghrá", mis kogus 72 punkti ja saavutas 15. koha.
Tom Thabane
pisi|Tom Thabane (2014) Motsoahae Thomas Thabane (sündinud 28. mail 1939 Maserus) on Lesotho poliitik, kes on alates 16. juunist 2017 Lesotho peaminister. Ta oli samas ametis ka 8. juunist 2012 kuni 17. märtsini 2015.
Chelsea Hotel
pisi|Chelsea hotelli fassaad pisi|Vastuvõtusaal 2009. aastal pisi|Üürile antud standardtuba Chelsea Hotel on ajalooliselt üks tuntumaid majutusasutusi asukohaga Chelsea paikkonnas New Yorgi jõesaarel Manhattanil. Hotelli aadress on 222 West 23rd Street, asudes puiesteede Seventh Avenue ja Eighth Avenue vahel.
Tom Thabane
Aastatel 1990–1991 ja 1998–2002 oli ta välisminister, 2002–2004 siseminister ning seejärel kommunikatsiooni- ja teadusminister.
Chelsea Hotel
Aastatel 1883–1885 valminud ja 250 numbritoaga hotell on üldtuntud kõikvõimalike kuulsate ja vähekuulsate loomeinimeste peatumis- ja elukohana. Hotelli hüüdnimeks on olnud “Kultuuridünamo”.
Tom Thabane
30. augustil 2014 põgenes Thabane Lõuna-Aafrika Vabariiki, süüdistades Lesotho armeed riigipöörde korraldamises. Peaministri kohuseid asus täitma senine asepeaminister Mothetjoa Metsing. Lesotho armee eitas süüdistusi riigipöörde korraldamises, kuid Thabane teatas, et kuna tema julgeolek Lesothos on ohus, ei saa ta riiki tagasi pöörduda. 3. septembril pöördus Thabane Lõuna-Aafrika Vabariigi politsei kaitse all kodumaale tagasi ja asus uuesti täitma valitsusjuhi kohuseid.
Chelsea Hotel
12-korruselise kuninganna Anne'i stiilis punastest tellistest hoone projekteeris arhitektuuribüroo Hubert, Pirrson & Company. Ehitise tellis kinnisvaraarendaja George M. Smith ja see läks maksma tollases vääringus 300 000 USA dollarit. 1966. aastal määras New York City Mälestusmärkide Säilitamise Komisjon ehitise kaitsealuseks mälestusmärgiks (New York City Landmark). 1977. aastal kanti hoone Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikusse Registrisse (National Register of Historic Places).
Tom Thabane
Tema erakond kaotas 2015. aasta parlamendivalimised ja 17. märtsil 2015 astus peaministrina ametisse senine opositsioonijuht Pakalitha Mosisili.
Chelsea Hotel
2011. aasta mais müüdi hotell 80 miljoni USA dollari eest. Sama aasta 1. augustil suleti selle uksed ning 2019. aastal avatakse hoone uuesti renoveerituna.
Ajalugu
alt=A close-up of the hotel's signage|left|thumb|Kuulus hotelli tähis
Märkimisväärsed elanikud
Ääremärkusena tuleb mainida, et New Yorgi boheemluse kantsiks peetava hotelli numbritubades on surnud või sooritanud enesetapu nii mitmedki selle elanikud.
Andy Warholi klikk
Chelsea hotelli seostatakse Warholi superstaaridega, kuna Andy Warholi ja Paul Morrissey film "Chelsea Girls" (1966) kujutas Factory koosseisu ja nende elu selles hotellis.
Varia
Mitmed ookeaniauriku Titanic uppumisel ellujäänud peatusid mõnda aega selles hotellis, kuna see asus White Star Line'ile kuuluva kai Pier 54 lähedal, kus laev oleks pidanud silduma. Hotell oli lühiajaliselt koduks ka paljudele meremeestele, kes naasid oma kohustuste täitmistelt I maailmasõjas.
Laisk väärtustamine
Laisk väärtustamine (inglise keeles lazy evaluation) ehk mitterange väärtustamine on programmeerimiskeelte teoorias väärtustamismeetod, kus avaldis väärtustatakse hetkel, kui avaldise väärtust vajatakse. Samuti väldib laisk väärtustamine korduvaid väärtustamisi, mis võib aidata funktsioonide tööaega eksponentsiaalselt vähendada võrreldes mitterangete väärtustamismeetoditega.
Laisa väärtustamisega
Laisk väärtustamine aitab ka mälu kokku hoida, sest väärtused leitakse nende vajamise hetkel. Siiski on laiska väärtustamist keeruline kombineerida imperatiivse programmeerimise võimalustega nagu näiteks erinditöötlus ja sisend/väljund, sest operatsioonide järjekord pole enam deterministlik. Laisa väärtustamise tõttu võivad tekkida mälulekked.
Laisa väärtustamise vastand on agar väärtustamine, tuntud ka kui range väärtustamine. Agarat väärtustamist kasutatakse enamikus programmeerimiskeeltes.
Rakendused
Hilise väärtustamise eelis on lõpmatute massiivide loomine ilma lõpmatute tsükliteta. Näiteks võimaldab see luua funktsioon Fibonacci jada genereerimiseks, mis koostab lõpmatu arvujada (tihti kutsutakse seda vooks). Positsioonil n asuva Fibonacci arvu saamiseks on lõpmatust massiivist vaja võtta vastaval kohal asuv element ja selleks on vaja massiivis väärtustada n esimest elementi.
Näiteks programmeerimiskeeles Haskell on võimalik täielikku Fibonacci jada koostada järgmiselt:
Haskelli süntaksis  lisab elemendi massiivi,   tagastab massiivi ilma esimese elemendita ning   võtab argumendiks funktsiooni (praegusel juhul liitmise), et kombineerida vastava kahe massiivi elemendid kolmandaks.
Laiskus ja agarus
Laiskades programmeerimiskeeltes nagu Haskell on vaikeväärtustamismeetod laisk väärtustamine, aga teatud juhtudel on võimalik koodi muuta agaramaks või vastupidi – muuta koodi laisemaks pärast selle eelnevalt agaramaks muutmist. Seda saab teha, kui programmeerida midagi, mis sunnib väärtustama (teeb koodi agaramaks) või väldib väärtustamist (teeb koodi laisemaks). Range väärtustamine tähendab tavaliselt agarust, aga need on tehniliselt erinevad mõisted.
Python
Programmeerimiskeele Python teises versioonis on funktsioon, mis tagastab täisarvude loendi. Terve loend on salvestatud mällu, kui esimene omistuslause on väärtustatud, nii et see on näide agarast või kohesest väärtustamisest:
Pythoni kolmandas versioonis on funktsioon, mis tagastab spetsiaalse vahemiku objekti ja mis arvutab loendi elemendi ainult siis, kui seda on vaja teha. Vahemiku objekti elemendid genereeritakse ainult siis, kui neid on vaja (näiteks  järgnevas koodilõigus), nii et see on näide laisast väärtustamisest.
Kapsas (perekonnanimi)
Kapsas on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Kapsas on pandud Sürgavere mõisavallas Suure-Jaani kihelkonnas Viljandimaal ja Porkuni mõisavallas Väike-Maarja kihelkonnas Virumaal. Hiljem on võtnud sellenimelised isikud uueks perekonnanimeks Kase ja Kaselt.
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Beata Tyszkiewicz
pisi|Beata Tyszkiewicz pisi|Beata Tyszkiewicz (1967) Beata Maria Helena Tyszkiewicz (sündinud 14. augustil 1938 Wilanówis (tänapäeval Varssavi)) on Poola näitleja.
Väiko-Usinitsa
Väiko-Usinitsa oli küla Võrumaal. Pärast 1930. aastaid liideti see küla Usinitsaga. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Poloda nulka.
Theophilos
Theophilos (kreeka keeles: Θεόφιλος; ladinapäraselt Theophilus või Theophilo; umbes 812  – 20. jaanuar 842) oli Bütsantsi keiser aastatel 829-842, valitsedes 12 aastat, 3 kuud ja 18 päeva. Ta oli Amoria dünastia teine keiser ja viimane ikonoklasmi pooldav keiser. Theophilus juhtis isiklikult vägesid oma pikkades sõdades araablaste vastu, mis agasid 831. aastal.
Kunn
Kunn on eesti perekonnanimi.
Theophilos
Võimuletõus
Michael II surma järel asus troonile tema poeg esimesest abielust Theklaga, umbes 17-aastane Theophilos, keda üldiselt peetakse Früügia dünastia kõige väljapaistvamaks esindajaks. Lapsepõlves oli tema õpetajaks Johannes Grammaticus, kes omal ajal sai käsu autoriteetidele tuginedes selgitada lõplik tõde pühapiltide kummardamise küsimuses. Johannese teeneks oli ilmselt väga suures osas ka see, et Theophilosest kujunes üks oma aja haritumaid mehi. Nii sai Bütsants üle pika aja enesele õpetatud ja andeka valitseja. Kaasaegsed on ülistanud keisrit silmapaistva luuletajana ja kirikuhümnide kirjutajana. Lisaks oli ta vaieldamatuks asjatundjaks teoloogia ja juura vallas. Kuid ajalugu on sageli tahtnud sedamoodi, et need valitsejad, kes eelistaksid pigem vaimset tegevust, on keerulisest välispoliitilisest olukorrast tingituna sunnitud rohkem sõdima kui luuletama. Selles mõttes oli Theophilose saatus üsna sarnane Rooma hiilgeaegade keiser-filosoofi Marcus Aureliusega, kes oli samuti sunnitud veetma suurema osa oma valitsemisajast mitte kirjutuslaua taga, vaid lahingutandritel.
Kunn
Perekonnanime Kunn (Kun) on pandud neljas mõisavallas Tartu-, Viru- ja Võrumaal.
Theophilos
Iseloom
Kui Bütsantsi autorid nimetavad Theophilost haritud valitsejaks, siis loomulikult peavad nad silmas haritust "keiserlikus variandis". Theophilos võis küll kirjutada vagadust ülistavaid kiriklikke laule, kuid sealsamas võis ta ka tühisel põhjusel sattuda marru. Täpselt samuti võis ta isepäiselt vormistada seaduseks esimese pähe tuleva mõtte. Näiteks keelati, lähtudes keisri maitsest, Konstantinoopolis pikkade juuste kandmine. Vahel meeldis keisrile riietada ennast tavaliseks inimeseks, jalutada tänavatel või minna turule ja kuulata, mida inimesed räägivad. Turul aga võis ta huvituda lettidel olevast kaubast ja esitada müüjatele põhjalikke küsimusi. Seejuures oli Theophilose kinnisideeks soov minna ajalukku õiglase valitsejana. "Õiglustunne" pani teda sekkuma kõikvõimalike küsimuste ja tülide lahendamisse. "Õiglustundest" lähtuvalt andis ta ka käsu hukata Leoni tapjad, kuigi kaudselt oli ju ise troonil tänu neile. pisi|Michael II ja Theophilose solidus Kord olevat Theophilos saanud teada, et tema naisevend haaras omavoliliselt enesele maja ehitamiseks ühe vaese lese maatüki. Kui see fakt leidis uurimise käigus kinnitust, andis keiser käsu maja lammutada ja karistada sugulast piitsahoopidega. Ühel teisel korral aga olevat keiser jalutanud äärelinnas ja märganud suurt randuvat laeva, mille lastiks olid toiduained. Oma üllatuseks kuulis ta meremeestelt, et laev kuulub keisrinnale. Selle peale andis ta käsu pöörata laev linna sadamasse. Seal tõusis ta laeva tekile ja küsis kaaskondlastelt, kas kellelgi on toidust puudus. Lipitsevate õukondlaste vastus olevat olnud tüüpiline: "Sellise valitseja all pole meil millestki puudus!" Selle peale hüüatas keiser: "Kas te siis ei tea, et minu naine on teinud minust, Jumala tahtel valitsejast, kaupmehe! Kes aga on näinud, et roomlaste valitseja või tema abikaasa oleksid kaupmeesteks!" Ning pidades kõlvatuseks, et keisrinna, kellel pole millestki puudus, tegeleb kaubandusega, andis keiser käsu põletada laev koos kaubaga. Keisrinna aga sai lisaks veel ka tõsiselt noomida.
Üleüldise õigluse kehtestamise kõrval pidas keiser väga olulisteks ja erilist tähelepanu vajavateks valdkondadeks kunsti ning teadust. Tema valitsemise ajal muutus tunduvalt pealinna ilme - see oli paljuski seotud Suure palee valmimisega. Selle keisripalee näol oli tegemist imelise ehitisega, millest räägiti legende. Seal olid ruumid, kus tänu akustilistele efektidele kõlas isegi sosin. Palee saale kaunistasid Leo Matematicuse poolt loodud ennenägematud automaadid, mis kujutasid möirgavat lõvi, tiibu liigutavat paabulindu jne. Troonisaalis aga olid kullast puud, mille okstel istusid laulvad mehaanilised linnud. Kogu selle toreduse keskel asus keisri troon, mis võis vajadusel aegamisi hõljudes lae alla tõusta. Muude imeasjade hulgas oli Leo Matematicuse leiutiseks ka "valguse telegraaf" ehk tuletornide süsteem, mille abil jõudis teade ohust riigi piiril paari tunniga pealinna.
Kunn
Nimede eestistamisel määrati sellenimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Arula (1935. aastal Tartus).
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Kunn Eestis 5 mehel ja 7 naisel. 2020. aasta 1. jaanuari seisuga oli perekonnanimi Kunn alla viiel mehel ja 7 naisel.
Theophilos
Ikonoklasm
Theophilosel tuli valitsemise ajal keskenduda palju pingestunud välispoliitilisele olukorrale, kuid palju tema energiast kulus ka võitlusele pühapiltidega. Keiser oli veendunud ikoonide vastaseks ja kohtles pildikummardajaid äärmise julmusega. Eriti suurt pahameelt tekitasid keisrile mungad. Ta andis isegi käsu viia osa kloostreid linnast välja. Kuid samas oli keisri ikoonidevastases võitluses tajutav mingi lootusetus, mida tinglikult võiks isegi nimetada eelaimduseks sellest, et ta jääbki pühapiltide viimseks kroonitud vastaseks.
Võitlus araablastega
Bütsantsi välispoliitiline olukord oli äärmiselt pingestatud. Samal ajal, kui Theophilos troonile asus, ründas Bütsantsi suur araablaste vägi. Keiser otsustas minna neile isiklikult vastu, kuid sai hävitavalt lüüa ja oleks äärepealt langenud araablaste kätte vangi. Asi oli nimelt selles, et suurema osa Bütsantsi sõjaväest moodustasid pärslased, kes olid põgenenud araablaste ülemvõimu alt ja asusid keisri teenistusse. Theophilos usaldas täielikult nende juhti ja pärast kaotust alanud vaherahuläbirääkimiste käigus valis oma asupaigaks just nimelt pärslaste sõjasalga. Läbirääkimiste ajal hakkasid araablased keelitama pärslasi, et need annaksid keisri välja. Theophilos ei osanud pärsia keelt ja ei saanud aru, millest parajasti räägiti. Kuid üks tema kaaskondlastest aimas ohtu ja püüdis Theophilost veenda, et ta peab otse kohe põgenema pärslaste juurest oma kaardiväe kaitse alla. Keiser aga ei saanud ikka veel toimuvast aru ja käskis sõjamehel lahkuda. Selle asemel aga, et täita keisri käsku, olevat vapper kaaskondlane hoopis paljastanud mõõga ja sellega ähvardades sundinud Theophilost ohtlikust paigast lahkuma. Kui keiser siis hiljem kogu tõe teada sai, andis ta oma päästjale väärilise kingituse.
831. aastal sooritas Theophilos araablaste aladele eduka vastupealetungi, võttes vangi ligikaudu 25 tuhat moslemit. Selle võidu auks korraldati Konstantinoopolis suur triumf. Kuid järgmisel suvel jõudis õnne kellapendel teise äärmusesse ja kaliif al-Mamun purustas omakorda bütsantslaste väed. Pärast seda kaotust ei jäänud Theophilosel muud midagi üle, kui saata kaliifile kiri ettepanekuga sõlmida rahu. Vastuseks teatas al-Mamun Bütsantsi saadikutele, et on nõus, kuid vaid ühel tingimusel: võtku keiser ja tema alluvad vastu islami usk. Sellele nõudmisele lisas kaliif ähvarduse: "Kui selle ettepanekuga ei nõustuta, siis saab minu ja tema vahel olla vaid mõõk." Seesuguse nõudmisega aga polnud Theophilosel midagi peale hakata ja araablaste rünnakud jätkusid. Järgnevalt tabas bütsantslasi veel mitu rasket kaotust ning on isegi raske öelda, millega oleks sõjategevus lõppenud, kui kaliif poleks 833. aastal surnud, andes nii Bütsantsile aja hingetõmbeks. Kuid äärmiselt ohtlik sündmuste areng Idas polnud keisrile kaugeltki ainsaks mureks. Olukord Läänes oli võib-olla isegi kriitilisem. Samal ajal kui kaliifi väed rüüstasid riigi idaprovintse, olid araablased edukad ka Sitsiilias, kus bütsantslased said ühe sõjalise hoobi teise järel. Nii näiteks hävitati 829. aastal Itaalia ranniku lähistel Bütsantsi laevastik. Kaks aastat hiljem langes Messina ja pärast ligi aastast piiramist Palermo. Vaid Suurte raskustega suutsid bütsantslased hoida enese käes tükikest Sitsiilia rannikust. Olukord saarel paranes veidike alles pärast seda, kui sõjatandrile saabus tubli väepealikuna tuntud keisri väimees. pisi|Bütsants 842. aastal 837. aastal otsustas keiser, kes oli kokku kogunud sajatuhandelise väe, anda araablastele hävitava löögi. Ning sõjakäigu algus osutuski väga edukaks. Bütsantslaste kätte langesid suured alad ja arvukalt vange. Erilise julmusega laastati kaliifi kodupiirkond, kus korraldati praktiliselt kogu elanikkonnale verised tapatalgud. Kuid mõne aja möödudes suutsid araablased ennast koguda ja asuda vastupealetungile ning 22. juulil toimunud lahingus sai Theophilos omakorda hävitavalt lüüa. Bütsantslaste häving oli niivõrd täielik, et keisril õnnestus suurivaevu lahinguväljalt pääseda. Kõik järgnenud Theophilose rahuettepanekud lükkas kaliif tagasi, suunates vastukäiguna oma väed rüüstama piirkonda, kust oli pärit keisri suguvõsa. Nüüd langesid bütsantslased samasuguste metsikuste ohvriks, nagu neid pidid äsja üle elama araablased. Seekordsel araablaste laostustööl oli ka üks kaudne tagajärg. Piirkond, kus nad põletasid, tapsid ja röövisid, oli asustatud peamiselt pühapiltidesse vaenulikult suhtuvate inimestega. Seega kaotas ikonoklasm olulise osa oma toetajatest.
Lendelede
Lendelede on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas.
pisi|tühi|Sint-Blasiuskerk