cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Justus Mickwitz
Isiklikku
Tema isa Christoph Friedrich Mickwitz noorem oli Koeru koguduse õpetaja, vanaisa Christoph Friedrich Mickwitz vanem oli Tallinna Toomkoguduse ülemõpetaja. Vend Christoph Friedrich Mickwitz oli Lihula- ja Kirbla koguduse õpetaja, vend Dietrich Georg Mickwitz oli Koeru koguduse õpetaja, õemees Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja. Poeg Nikolai Justus Emil Mickwitz oli luterlik pastor Lõuna-Venemaal.
Mladen Mladenović
Mladen Mladenović (sündinud 13. septembril 1964) on Horvaatia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Korporatsioon Ugandala
Korporatsioon Ugandala oli 1922. aastal asutatud Tallinna üliõpilaskorporatsioon. Aastal 1937 liitus see korporatsiooniga Ugala.
Ugandala oli meeskorporatsioon, tegutses Tallinna Tehnikumi juures 13. detsembrist 1922 kuni 4. maini 1937. Värvid olid sinine-violett-valge, alates 12. juunist 1923 indigosinine-violett-valge.
Paternoster (LAV)
Paternoster on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Atlandi ookeani rannikul.
Paternoster on üks vanemaid kalurikülasid Lõuna-Aafrika Vabariigi läänerannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Paternosteri elanikest värvilisi 71,54%, mustanahalisi aafriklasi 16,03%, valgeid 11,62%, India või Aasia päritolu inimesi 0,25% ja teisi 0,61%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 82,57% inimesi, koosa keelt 9,12% ja inglise keelt 5,74%.
Pro Estonia
"Pro Estonia" on Ultima Thule album, mis ilmus 1991 Soomes. Albumi tootis Megamania.
Paul Tirro
Ta lõpetas 1926. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Jasperi maakond (Illinois)
Jasperi maakond (Jasper County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Paul Tirro
Osales Vabadussõjas, oli 1926–1932 vandeadvokaadi abi, 1932–1940 vandeadvokaat samas. 1938. aastal kandideeris ta I Riigivolikogu valimistel 75. valimisringkonnas.
Jasperi maakond (Illinois)
Maakonna halduskeskus on Newton.
Paul Tirro
Arreteeriti NKVD poolt 20. oktoobril 1945, mõisteti 23. jaanuaril 1946 20 aastaks vangi ja 5 aastaks asumisele, suri vangilaagris.
Jasperi maakond (Illinois)
Ajalugu
Maakond moodustati 1831. aastal.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Ružany sünagoog
pisi|Ružany sünagoog tänapäeval pisi|Bima Ružany sünagoog ehk Ružanõ sünagoog on endine sünagoog Valgevenes Bresti oblastis Pružany rajoonis Ružanys aadressil ву. Якуба Коласа, 6.
Sünagoog ehitati XVIII sajandil Słonimi sünagoogi väiksema koopiana. XIX sajandi teisel poolel ehitati selle juurde juudi lastele samas stiilis kool. Sünagoog tegutses aastani 1940, misjärel sulgesid Nõukogude võimud asutuse. Pärast teist maailmasõda on koolimajas asunud laod, veski, katlamaja ja mitme kohaliku ettevõtte garaažid. Sünagoogihoone on sestpeale tühjalt seisnud.
Sünagoogihoone on kõrge vundamendiga ühekorruseline hoone, mida kaunistavad väljast pilastrid ja karniisid. Aknad lõpevad ülal ümarkaartega.
Hoones on osaliselt säilinud seda ehtinud kirjad ja freskod. Hoone keskel asub halvas seisukorras bima – üks vähestest, mis Valgevene aladel veel säilinud on. Hoone on arhitektuurimälestisena kaitse all.
Igavene kevad
„Igavene kevad“ (prantsuse keeles „L'Éternel Printemps“) on prantsuse kunstniku Auguste Rodini skulptuur.
1884. aastal valminud teos kujutab suudlevat armastajapaari.
Teosest on valminud mitmeid pronks- ja marmorkoopiaid. Umbes 1901. aastal valminud marmorkoopia müüdi 2016. aasta mais toimunud oksjonil 20 miljoni dollari eest.
Metsamaa Pärimustalu
Metsamaa Pärimustalu on SA Kihnu Kultuuriruumile kuuluv talukompleks, kus toimuvad pilli-, kunsti-, käsitöö- ja pärimuslaagrid, suveülikoolid, teatrietendused, külapeod, kontserdid ja näitused. Talus tegutseb kohvik, käsitöötoad ja klubi, kuhu on aastaringselt oodatud külastajad.
Kihnu saare lõunapoolses tipus asuvas Rootsikülas paiknev traditsiooniline talukompleksi kuuluvad muuhulgas rehielamu, ait, saun-väliköök ja maakelder.
Talukompleks
Uusehitustena kuuluvad kompleksi veel ka suvise kunstisaalina tegutsev kuur ning tänapäevasem abihoone koos kõige vajalikuga. Metsamaa Pärimustalu koosseisus hakkavad peagi tööle ka koduloomad loomaaed ning Kihnu saare ühe sümboli – külgkorviga mootorratta – auks loodud mootorrattamuuseum.
Pärimustalu külastajatel on võimalus vaadata Kihnu ja kihnlaste eluolust tehtud dokumentaalfilme, osaleda kohaliku käsitöö- ja kunsti õpitubades ning tellida kuulamiseks ehtne folkloorikontsert. Talus on eksponeeritud on Kihnule omased majapidamisriistad, rahvariided ja käsitöö. Metsamaa pärimustalu kohvikus pakutakse kohalikust toorainest valmistatud toite ja jooke ning saab nautida head kohvi.
Ehitustööd
Kihnule tüüpiline 20. sajandi talukompleks kuulub SA Kihnu Kultuuriruumile aastast 2008. Amortiseerunud hooned otsustati lõplikult korrastada Eesti Vabariigi 100. aastapäevaks. 2018. aasta jaanuaris sai Metsamaa talu põhihoone põhjaliku renoveerimise käigus peale ka uhiuue rookatuse. Vabaõhumuuseumilaadse talukompleksi ehitus- ja korrastustööd on plaanis täielikult lõpetada hiljemalt käesoleva aasta oktoobriks.
Lichinaceae
Lichinaceae on kottseente sugukond.
Katalin Novák
Katalin Novák (sündinud 6. septembril 1977 Szegedis) on Ungari poliitik, kes on 10. maist 2022 Ungari president.
Ta on õppinud majandust Budapesti Corvinuse ülikoolis ja 1999–2004 Szegedi Teadusülikoolis õigusteadust.
2017–2021 oli Novák Fideszi aseesimees.
2001–2003 töötas ta välisministeeriumi referendina. 2010–2012 töötas välisministri nõunikuna. 2014–2020 töötas ta kantslerina inimressursside ministeeriumis. 2018–2022 oli ta parlamendi liige. 2020–2021 oli ta portfellita perekonnaminister.
10. märtsil 2022 valis Ungari parlament Nováki 137 poolthäälega riigi presidendiks.
Novák on abielus, tal on kolm last.
Surčciems
Surčciems (vanasti ka Surču ciems) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Limbaži piirkonnas Heinaste vallas. Küla asub valla keskusest Heinastest 15,9, endisest piirkonnakeskusest Salatsist 27,6 ja Riiast 130,9 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.
Nõgi-tormilind
Nõgi-tormilind (Bulweria bulwerii) on linnuliik tormilindlaste sugukonnast.
Tema üldpikkus on 26–28 cm, tiibade siruulatus 68–73 cm.
Ta pesitseb Desertase saartel Madeira lähedal, lõunapoolsematel Assooridel, Kanaari saartel ja Roheneemesaartel.
Nihujärv
Nihujärv (ka Nihu järv) on Valga maakonnas Tõrva vallas Jeti külas asuv järv. Selle pindala on 5,5 ha.
Sini-Must-Valge
Punaarmee monumendi õhkimine Raadi pargis
5. novembril 1949 lasksid SMV liikmed Tartus Raadi pargis õhku seal asunud Punaarmee monumendi. Operatsioonis osalesid SMV liikmed Tõnis Jõgiaas, Heiki Vaibla, Riita Vint, Miia Saviauk ja Ellen Rander.
1950. aasta maipühade ajal levitas SMV Tartus ja Viljandis taas lendlehti. Samal aastal arreteeriti 36 organisatsiooni liiget ja mõisteti erinõupidamise otsusega süüdi nõukogudevastases tegevuses. SMV liikmetele määrati vabadusekaotus 5–15 aastani.
2001. aastal võtsid SMV endised liikmed Tartus osa KGB Kongide muuseumi rajamisest.
Ajaloo ilu
"Ajaloo ilu" on Viivi Luige 1991. aastal ilmunud romaan.
Romaan on uuesti välja antud 2002. aastal (sari "Eesti PEN", kirjastus Tänapäev) ja kolmas, parandatud trükk 2011. aastal (kirjastus Tuum). Romaan on tõlgitud soome, taani, hollandi, vene, rootsi, norra, saksa, läti, islandi, ungari, prantsuse, katalaani, inglise ja albaania keelde.
Romaani sündmustik hargneb Lätis ja Eestis 1968. aasta augustis, mil Nõukogude Liidu väed okupeerivad Tšehhoslovakkia (värskelt on möödunud nn Praha kevade aeg). Peategelaseks on 21-aastane naine, kes tutvub Tallinnas noore juudi-vene-läti verd skulptori Levi/Lioniga ning armub temasse. Ta jääb Riias noormehe elukohta ootama tolle naasmist Moskvast, kus too ajab sõjaväeteenistusest pääsemise asju. Selle aja jooksul on tal keelatud ust avada, telefoni vastu võtta ega aknast välja vaadata, sest peab jääma mulje, et korter on tühi – aeg nõuab seda. Teda külastavad Levi välismaal elav isa ja isa õde Olga.
Retseptsioon
Romaani iseloomustab mitmetasandilisus: eri tegevuspaikades ja -aegades (poliitilised pöördeaastad 1968/1991, Praha kevad ja Eesti laulev revolutsioon) toimuvasse on põimitud lapsepõlvemäletused ja viited tulevikku. Romaan mängib dramaatiliste ohutundelisel parallelismil.
Porterville (LAV)
Porterville on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Bergrivieri vallas.
Porterville rajati 1863. aastal. Asula sai nime Kapi koloonia riigitegelase William Porteri järgi. Linnaõigused omandas Porterville 1903. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Porterville'i elanikest värvilisi 76,43%, valgeid 21,04%, mustanahalisi aafriklasi 1,59%, India või Aasia päritolu inimesi 0,38% ja teisi 0,57%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 95,99% inimestest ja inglise keelt 1,94%.
Riverdale
"Riverdale" on Ameerika Ühendriikide noortedraamasari, mis on The CW eetris alates 26. jaanuarist 2017 ja millel on 2021. aasta seisuga 5 hooaega. Eestis on sari saadaval Netflixis.
Erich Differt
Erich Aleksander Nikolai Differt (8. november 1883 – 1959) oli Eesti insener ja nudist.
Ta lõpetas Stuttgardi Ülikooli mäeinsenerina, töötas Venemaal ja opteerus 1920. aastail Eestisse.
Ta oli ühe Saksa esimese alastikultuuri ühingu liige alates 1907. aastast. Kui ei olnud võimalik osaleda ühingu töös, siis viljeles ta nudismi perekonna ja tuttavate ringis ning propageeris seda kõikjal. Ta oli kolm aastat järjest Saksa suusahüppe meister.
22. augustil 1933 andis Patendiamet kaitsetunnistuse Erich Differti leiutisele "Kiirelt vahetatav õhuvoolik jalgrataste ja jõuvankrite ratastele kui ka kõiksugustele muudele ratastele pressitud õhuga täidetud voolikuga ."
Ühing suleti siseministri resolutsiooniga 15. novembrist 1939 ja loeti likvideerituks likvideerimiskomisjoni otsusega 21. augustist 1940.
Erich Differt siis enam ühingu tegevuses ei osalenud. Ta vabastati Eesti kodakondsusest Vabariigi Valitsuse otsusega 30. novembril 1939 ja ta pöördus tagasi Saksamaale.
Erich Differt oli abielus ja tal oli kolm last.
Nudistlik tegevus Eestis vaibus aastakümneteks, kuid rahva seas elasid edasi legendid Eesti nudismi pioneerist Erich Differtist ja tema asutatud alastikultuuri ühingust. Tema ideed olid okupatsiooni ajal võitluses nudismi ideede eest suureks toeks.
Tondiraba jäähall
pisi|Tondiraba jäähall Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. märts 2015 pisi Tondiraba jäähall on spordikeskus Lasnamäel Tondirabas aadressil Varraku tänav 14.
Hoone kuulutati aasta betoonehitiseks 2014, millega läks konkursi peaauhind Ott Kadarikule ja Mihkel Tüürile ehk arhitektuuribüroole Kadarik Tüür Arhitektid OÜ.
Lisaks spordiüritustele (jääkeegel, iluuisutamine, jäähoki, korvpall, võrkpall jne) toimub seal ka kultuuriüritusi (näiteks kontserdid vms).
Septembris 2014 avati seal linna alluvuses tegutsev huvikool Tallinna Spordikool.
Peaareenil on 7700 istekohta. Halli pindala on 1800 m².
Tolkieni turism
Tolkieni turism on turismiliik, mille korral reisivad "Sõrmuste isanda" fännid kohtadesse, mis esindavad raamatu ja filmi fiktiivset universumit. Tolkieni turism on eriti seotud Uus-Meremaaga, sest see on režissöör Peter Jacksoni loodud filmitriloogia tegevuspaik. Tänu Tolkieni turismile on suurenenud märgatavalt Uus-Meremaad külastavate turistide hulk.
Päritolu
Kolm J. R. R. Tolkieni raamatutriloogial põhinevat filmi ("Sõrmuste isand. Sõrmuse vennaskond", "Sõrmuste isand. Kaks kantsi" ja "Sõrmuste isand. Kuninga tagasitulek") filmiti mitmes Uus-Meremaa paigas. Paljud kohad on hästi hoitud ning muudetud selliseks, mis soodustab turismi. Mõnikord riietavad turistid end raamatu- ja filmitegelasteks, osaledes milleski, mida kutsutakse inglise keeles sõnaga cosplay. Turiste, kes reisivad "Sõrmuste isanda" filmide või raamatutega seotud kohtadesse, nimetatakse Tolkieni turistideks.
Uus-Meremaa
Tolkieni turistid ei huvitu niivõrd riigi rahvusparkidest, vaid maastikest, kus stseenid filmiti. Üks Tolkieni turistide populaarsetest sihtkohtadest on näiteks Mount Olympus, mis asub Uus-Meremaa Lõunasaare loodeosas Kahurangi rahvuspargis.
Uus-Meremaa turismiagentuur reklaamib oma kodulehel riiki tunnuslausega "Koge Uus-Meremaad, Keskmaa kodu" ning turistidele jagatakse tasuta Keskmaa kaarte, mis aitavad leida paiku, kus toimusid filmivõtted. Uus-Meremaa esindajate, filmi režissööri Peter Jacksoni ja filmistuudio New Line Cinema vahel on toimunud läbirääkimised "Sõrmuste isanda" muuseumi rajamise üle, et eksponeerida mõningaid umbes 40 000-st filmi rekvisiidist ja kostüümist. Ulmekirjanik Jan Howard Finder on korraldanud ekskursioone filmi võttepaikadesse.
Uus-Meremaa on muutunud ühe populaarsemaks turismisihtkohaks. Kui aastal 2000 oli turistide arv 1,7 miljonit, siis aastal 2006 oli see 2,4 miljonit. Selline tõus on suurel määral mõjutatud ka "Sõrmuste isanda" fenomenist. 6% rahvusvahelistest reisijatest on märkinud filmi põhjuseks, miks nad riiki külastasid.
"Sõrmuste isanda" filme on peetud Uus-Meremaa jaoks parimaks tasuta reklaamiks läbi aegade. Samas on ka väidetud, et see pole tasuta reklaam, sest Uus-Meremaa toetas triloogia filmimist 150 miljoni dollariga.
"Kääbiku" filmimine
Paljud eksperdid ja Uus-Meremaa elanikud lootsid nn Tolkieni efekti kordumist seoses filmiga "Kääbik", mis filmiti samuti Uus-Meremaal. Arvates, et "Kääbiku" filmimine toob riigile (sh turismivaldkonnale) kasu, ja kartes, et filmi tootmisest Uus-Meremaal võidakse loobuda, tegi valitsus USA filmikompaniidele mitmesuguseid mööndusi (toetused, seadused), mis tõi kaasa kriitika. Leiti, et 25 miljonit dollarit, mida Uus-Meremaa maksis, oli liiga suur summa. Mõnedel andmetel oli see summa veelgi suurem – 109 miljonit dollarit.
Ühendkuningriik ja Lõuna-Aafrika
Tolkieni turism ei ole seotud üksnes Jacksoni filmidega. Kõige tähelepanuväärsemad on järgmised kohad:
Asklepiades Phleiusist
Asklepiades Phleiusist (kreeka Ἀσκληπιάδης, umbes 350 – umbes 270 eKr) oli vanakreeka filosoof, Elise-Eretria koolkonna esindaja, kes oli pärit Phleiusi linnast Argolise maakonnas Peloponnesose poolsaarel.
Asklepiades oli Eretria Menedemose hea tuttav ning kaasõpilane Megara koolkonna esindaja Stilponi juures ning hiljem Elises Phaidoni koolis. Hiljem suundusid nad Asklepiadesega Menedemose kodulinna Eretriasse ning sellest ajast nimetati Elise kooli Eretria kooliks. Sageli on kasutusel ka Elise-Eretria koolkonna nimetus.
Asklepiadese elu ja õpetuse kohta on väga vähe teada ning peamised teadmised pärinevad Diogenes Laertiose teose "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus Mendemose elu ja tööd käsitlevast peatükist ning põgusast mainimisest Athenaiose "Õpetatud meeste pidusöögi" IV raamatus. Muuhulgas kirjutab Diogenes Laertios, et vanema kaaslasena oli Asklepiades see, kes tegevusi kavandas ning Menedemos see, kes need ellu viis ja ilmselt seetõttu oli Menedemos avalikult tähelepanuväärsem ning enamus sõpradepaari kohta kirja pandust käib just tema kohta.
Jersey maakond
Jersey maakond (Jersey County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Jerseyville.
Nanotoru
Nanotoru on piklik õõneskeha läbimõõduga mõnest nanomeetrist kuni 100 nanomeetrini. Eriti suure tähtsusega ja hästi uuritud on süsiniknanotorud (lühend CNT, inglise keele sõnadest carbon nanotube), kuid on ka nanotorusid boornitriidist, titaandioksiidist, molübdeen- ja volframsulfiidist, samuti halogeniididest (nikkelkloriid, kaadmiumkloriid, kaadmiumjodiid).
Jersey maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1839. aastal.
Nanotoru
Nanoyorude tootmist ja võimalikku kasutamist uuritakse intensiivselt nanotehnoloogia raamides; juba aastaks2002 oli ilmunud umbes 3000 sellealast uurimust.
Jersey maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 22 985.
Nanotoru
Omadused
Nanotorude läbimõõt on enamasti mõni nanomeeter. Mitmeseinaliste torude siseläbimõõt võib olla isegi 0,3 nm, seega vaid üks kümnetuhandik juuksekarva jämedusest. Nanotorude pikkus on tüüpiliselt mõned mikromeetrid, süsiniknanotorude pikkus aga võib ulatuda 20 sentimeetrini.
Jersey maakond
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Nanotoru
Kasutamine
Nanotorustruktuuri suurepinnalisus ja väike eritakistus loob eeldused selle kasutamiseks elektrokeemias, näiteks superkondensaatorite, vesinikusalvestite ja päikeseelementide väljatöötamisel.
Nanotorude perspektiivne rakendusvaldkond on mikroelektroonika. Nimelt osutub võimalikuks valmistada elektroonikakomponente molekulaarsel tasemel, milleks ränil põhinev pooljuhtstruktuur pole kasutatav. Niisugused süsiniknanotorudest väljatransistorid teevad võimalikuks elektroonikalülituste (näiteks arvutite mäluseadmete) edasise miniaturiseerimise.
Aardlane
Aardlane (Buprestis) on perekond mardikaid hundlaste sugukonnast.
Salu-lehelind
Salu-lehelinnu rahvapärased nimetused on salulind ja koobalind.
Teaduslikult kirjeldas salu-lehelindu esimesena Linnaeus 1758.
Levila
Salu-lehelind on laialdaselt levinud. Ta pesitseb kogu Euroopas kuni selle põhjatipuni, kuid mitte Lõuna-Euroopas. Aasias pesitseb tema alamliik Phylloscopus trochilus yakutensis ida suunas kuni Anadõri valglani, aga Kaug-Põhjas ja Kagu-Siberis teda ei kohta.
Salu-lehelind on kõikjal rändlind. Ta talvitub Ekvatoriaal- ja Lõuna-Aafrikas ning Ees-Aasias ja Araabias.
Eestis on ta metsvindi järel arvukuselt teine haudelind, kelle arvukust hinnatakse 1,0–1,5 miljonile paarile. Tema arvukus suurenes 1950. aastatel, aga seejärel stabiliseerus.
Kogu Euroopas elas 1998. aasta andmetel 56–100 miljonit paari salu-lehelinde.
Välimus
Salu-lehelind on väike lind, kehapikkus on 12–14 cm, tiiva pikkus 6,5–7,1 cm. Kehamass on tavaliselt 8,3–10,2 g. Tiibade siruulatus on 19 cm.
Välimust iseloomustavad hele kulmutriip, hallikasroheline seljaosa ja kahvatu alaosa. Tema ülapool on oliivhall tumeda päranipualaga, alapool on valge. Tema rind ja küljed on oliivhallikad, rinnal ja kaela eesosas on väävelkollased pikilaigud. Jalad on helepruunid kuni punakad. Täiskasvanud emas- ja isaslinnud on üsna sarnased, noorlindudel on aga tunduval kollakam sulestik
Salu-lehelind on umbes sama suur kui väike-põõsalind, ent on veelgi peenema ja saledama kehaga.
Noored salu-lehelinnud sarnanevad käosulastega, aga täiskasvanud linnud on käosulasest väiksemad. Neid aitab eristada ka tugev kollane kulmutriip.
Laul
Salu-lehelinnu laul meenutab metsvindi laulu, kuid on sellest aeglasem, mahedam ja pigem vaibuva lõpuga. Laul on lühike ja sujuv, koosneb puhtast ja meloodilisest trillerist ja lõpeb meeldivate minoorsete viledega. Laulu on ka kirjeldatud kui kahesilbilist "hüü-iit", mis lõpeb hääbudes. Pilt:Phylloscopus rochilus.ogg
Kutsehüüd: Pilt:OsloPhylloscopus.ogg
Salu-lehelind hakkab laulma juba tund aega enne päikesetõusu ja lõpetab pool tundi pärast päikeseloojangut.
Elupaigad ja eluviis
pisi|Henrik Grõnvoldi illustratsioon (1907–08) Salu-lehelind on päevalind, kes elutseb paaridena. .
Salu-lehelind pesitseb mitmesugustes metsades nii tasandikul kui mägedes, kuid eelistab hästi väljakujunenud alusmetsaga lehtmetsi, võsastunud raiesmikke, metsaservi ning metsistunud parke ja aedu. Mägedes ja tundras hõivab ta põõsastikke. Eestis elab ta igasugustes puistutes, eelistades salu-lehtmetsi, puisniite ja parke, kuid elab isegi paekuusikutes, kehvades rabamännikutes ja männivõsaga liivikutel.
Salu-lehelind toitub peamiselt lehtpuude võras. Seal vaatab ta tähelepanelikult üle oksi ja lehti, sageli seirab ta saaki ja nopib seda lennult. Harvem otsib ta toitu alusmetsast ja rohust.
Põhiliselt sööb salu-lehelind väikeseid mardikaid ja kahetiivalisi, liblikate röövikuid ja nukke, ämblikke, sarnastiivalisi (eriti tirte ja lehetäisid) ning lehevaablasi. Sügisel sööb ta vähesel määral marju.
Tavaliselt otsivad salu-lehelinnud toitu üksinda, aga hilissuvel külastavad noorlinnud salgakesi suuri aedu, kus on palju putukaid.
Metsakahjurite hävitajana toob salu-lehelind metsale suurt kasu.
Salu-lehelindude peamised vaenlased on kassid ja teised väiksed kiskjad.
Pesitsemine ja areng
pisi|Salu-lehelinnu munad Isaslind hõivab pesitsusterritooriumi, kuhu emaslind ehitab pesa maapinnale, rohu või sambla sisse. Pesa asub mõne lagedama ala, näiteks metsaserva, sihi või lihtsalt hõredalt kasvavate puude läheduses. Pesa on varjatud kuiva kuluga, mistõttu seda on väga raske märgata. Pesa ehitab emaslind, isaslind toob üksnes pesamaterjali kohale. Pesa on paksude seintega, ümara kujuga, pealt suletud ja külgmise lennuavaga. Haudelohk on vooderdatud pehmete sulgedega. Pesa ehitamine kestab 5–7 päeva.
Täiskurnas on 4–8 valkjat ja roosade täppidega muna. Munad on väga õhukese koorega.
Emaslind haub üksi 12–15 ööpäeva. Poegade toitmisega tegelevad mõlemad vanalinnud. Pojad lahkuvad pesast 15–18 päeva pärast koorumist, kuid hoiavad veel mõnda aega vanalindude lähedusse, kes neid veel nädal aega toidavad.
Pärast seda alustavad noorlinnud iseseisvat elu, aga vanalinnud hakkavad rajama teist kurna. Selleks valivad nad uue pesitsusterritooriumi ja ehitavad uue pesa. See kõik kestab ligi kaks nädalat. Seega on salu-lehelinnul tavaliselt kaks kurna aastas: esimene mais, teine juuni lõpus ja juuli algul. Kuid levila põhjaosas on neil ainult üks kurn aastas, juunis.
Pesitsuspaikadelt lahkuvad linnud varakult, mõnelt poolt juba juuli lõpus, Eestist augustis ja septembri alguses, kui meilt lendavad läbi põhja pool pesitsenud linnud. Ränne toimub öösiti, vahel ka päeval. Talvitumispaikadesse jõuavad nad oktoobri lõpus. Sealt alustavad nad kevadrännet märtsis. Kevadrände ajal võivad nad paari-kolme kuuga katta üle 10 000 kilomeetri. Levila põhjaossa jõuavad nad alles juuni algul.
Noorlinnud saavutavad suguküpsuse järgmisel kevadel. Lindude keskmine eluiga on 1,2–1,6 aastat.
Hugo Treial
Hugo August Treial (10. märts 1898 Vara vald, Tartumaa – 1. jaanuar 1976 Sydney) oli eesti advokaat.
Ta õppis 1920–1924 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonna, Korporatsioon Ugala liige.
Põgenes 1944 Saksamaale, 1950 läks sealt Rootsi, 1970 Austraaliasse.
Igor Cvitanović
Igor Cvitanović (sündinud 1. novembril 1970 Osijekis) on Horvaatia endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Horvaatia jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1992–2001 29 mängu ja lõi 4 väravat.
Jefim Berkovitš
Jefim Berkovitš (sündinud 11. juunil 1937 Beršadi linnas Ukraina NSVs) on Eesti tehnikateadlane.
Haridus
Lõpetas Lvovi Polütehnilise Instituudi elektrotehnika teaduskonna 1959; aspirant Moskva Elektrotehnika Instituudis.
Teaduskraad ja kutse
Tehnikateaduste kandidaat (Moskva Elektrotehnika Instituut) 1975; tehnikateaduste doktor (Ukraina TA Elektrodünaamika Instituut) 1990; professor 1996.
Teenistus
Suunati M. I. Kalinini nim Tallinna Elektrotehnikatehasesse (hiljem firma ESTEL) 1966; töötanud büroo- ja osakonnajuhatajana. TTÜs 1996/1997: elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi elektriajamite ja elektrivarustuse erakorraline professor 1996/1997.
Teadustöö põhisuunad
Jõuelektroonika. Avaldanud publikatsioone, omab autoritunnistusi.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Tegelenud pooljuhtmuundurite loomise ja seeriaviisilise tootmise juhtimisega; oli venekeelse erialaajakirja toimetuse liige 1971–1991.
Loomateraapia
Loomateraapia on teraapia, mis kaasab loomi inimpatsiendi ravisse.
Inimese ja looma vahelisele suhtele on ammu omistatud terapeutilist mõju. On leitud, et loomadega suhtlemine vähendab inimese stressi, ärevust ja üksindustunnet ning sisendab ka enesekindlust ja pakub emotsionaalset tuge.
Loomateraapia eesmärk on parandada patsiendi sotsiaalset, emotsionaalset ja kognitiivset seisundit. Selle raviviisi propageerijad väidavad, et loomad võivad aidata ka teraapias osalejate õpitulemusi parandada ja tõsta nende motivatsiooni. Terapeut, kes toob endaga kaasa lemmiklooma, võib mõjuda vähem hirmuäratavalt ning suurendada patsiendi ja terapeudi vahelist klappi. Teraapias kasutatakse kodustatud lemmikloomi, põllumajandusloomi ja mereimetajaid (nagu delfiinid). Kui teaduskirjandus kirjeldab üldiselt positiivset suhet inimeste ja loomadest kaaslaste vahel, siis puudulikust infost tingitud metoodilised probleemid on viinud vajaduseni teha põhjalikumaid katseid.
Wilsoni (1984) biofiilia hüpotees põhineb eeldusel, et meie side loomadega ja huvi loomade vastu tuleneb võimalusest, et inimese ellujäämine sõltus osaliselt loomadelt saadud signaalidest, mis viitasid kas turvalisusele või ohule elukeskkonnas. Biofiilia hüpotees pakub välja, et kui me nüüd näeme loomi puhkeseisundis või rahuolekus, saadab see meile turvalisuse ja heaolu signaali, mis omakorda kutsub esile positiivse sisemise muutust ja paranemist võimaldava meeleseisundi.
Inglismaal asutatud psühhiaatriahaigla York Retreat on esimene raviasutus, kus on dokumenteeritud loomade kasutamine teraapia abilistena. Lemmikloomade teraapilise toime teaduslikku uurimist alustas Boris Levinson – psühholoog, kes märkas teraapiasessiooni käigus, et suudab vaimupuudega lapsega saavutada parema kontakti siis, kui kohal on tema koer Jingles. Tänu tema artiklitele said nii teaduslikud kui ka ametialased ringkonnad teada, et loomi on võimalik kasutada inimeste ravitulemuste parandamiseks. Levinsoni ja teiste uurijate tööd panid aluse lemmikloomade abil läbiviidavale ravile – loomateraapiale. Sellest kujunes inimestele osutatavate teenuste hulgas uus valdkond. Esimestes lemmikloomade kaasabil korraldatud teraapiaprogrammides aitas ravi sageli läbi viia personal, kes tõi oma lemmikloomad haiglatesse, hooldekodudesse ning muudesse regulaarselt töötavatesse pikaajalistesse hooldusasutustesse.
Loomateraapia läbiviija on professionaal, kes on läbinud vastavad koolitused. Raviprogramm koostatakse tavaliselt koos patsiendi raviarsti ja/või teiste spetsialistidega ja selle eesmärk on parandada patsiendi füüsilist, sotsiaalset, emotsionaalset ja/või kognitiivset funktsioneerimist. Igal seansil peetakse raviprogrammist täpselt kinni, kõik tegevused ja tulemused dokumenteeritakse.
Psüühiliste ja füüsiliste häiretega patsientide ravis on loomateraapia suhteliselt uus valdkond. Samas on loomad olnud inimese kaaslasteks aastasadu. Loomade osalemine teraapiaseanssidel aitab kaasa patsiendile meeldivama ja mugavama õhkkonna tekkimisele ning samuti võib loom olla sotsiaalseks vahelüliks patsiendi ja terapeudi omavahelisel suhtlemisel.
Ajalugu
Loomateraapia sai alguse ideest ja usust loomade ning nende vaimude üleloomulikesse võimetesse. Esmalt ilmnes see varajases küttide-korilaste ühiskonnas. Kaasajal nähakse loomi kui "sotsialiseerumise vahendeid" ja ka "sotsiaalse toe ja lõõgastuse" pakkujaid. Kuigi usutakse, et loomateraapia sai alguse inimkonna varajasest perioodist, on see dokumenteerimata ja põhineb oletustel. Varaseim dokumenteeritud loomateraapia kasutamine vaimuhaigete puhul leidis aset 18. sajandi lõpus Inglismaal Yorki Pelgupaigas (York Retreat), mida juhtis William Tuke. Selle asutuse patsiendid võisid vabalt ringi liikuda territooriumil, kus leidus ka hulk väikseid koduloomi. Loomi peeti tõhusateks suhtlusvahenditeks. 1860. aastal järgis Bethlemi haigla Inglismaal sama suundumust ja lasi loomad hoolealuste hulka, mis mõjus seal elavate patsientide moraalile väga positiivselt.
Nüüdisaegne loomateraapia
Loomi saab kasutada mitmesugustes keskkondades, näiteks vanglates, hooldekodudes, vaimuhaiglates, haiglates ja kodus. Loomateraapia protsess on jaotatud kolmeks etapiks, mis aitavad kaasa füüsilise ja psühholoogilise tervise parandamisele.
Esimene etapp
Patsient läheb esmasele vastuvõtule, kuhu ei kaasata loomi, et kaardistada teraapia vajadused. Järgnevate seansside käigus tutvustatakse looma kliendile ning algab suhte loomine looma ja kliendi vahel.
Teine etapp
Luuakse side looma ja kliendi vahel, arendades viimase motoorseid oskusi, näiteks lastakse tal loomale maiustusi anda või looma kammida. Seejärel arendatakse verbaalseid oskusi nagu "istu!" ja "paigal!" käskluste andmist. Terapeudid kasutavad loomi kui motivatsioonivahendit kliendi innustamiseks. Klienti palutakse teha selliseid toiminguid nagu vee ja toidu toomine loomale, et parandada motoorseid funktsioone (nt kõndimine). Positiivne suhe loomaga tuuakse üle ka inimestega suhtlemisse.
Kolmas etapp
Terapeut jälgib looma ja inimese vahelise suhte arengut ning hindab positiivseid sotsiaalseid situatsioone. Patsientidele antakse seejärel vabadus teha oma otsuseid, mis puudutavad nende loomast teraapiapartnerit. Kui klient suudab inimestega suhelda sama hästi kui loomadega, on teraapia lõppenud.
Nagu kõigi teistegi teraapiate puhul, on programmi efektiivsuse hindamine kergem, kui alguses on püstitatud selged mõõdetavad eesmärgid. Kirjanduse põhjal on võimalik kindlaks teha terve rida laste ja noortega seotud loomateraapiaprogrammide eesmärke. Nende hulgas on ka kasvanud oskus luua positiivseid suhteid teiste patsientidest loomaomanikega.
Dawn Marcus ja teised uurijad viisid läbi uurimuse, kasutades teraapiakoeri ambulatoorsete patsientide valu haldamise kliinikus (Outpatient Pain Management Clinic). Patsiendid istusid kas ooteruumis või ruumis, kus oli teraapiakoer. Kui patsiendid või pereliikmed pandi teraapiakoeraga ühte ruumi, näitasid uuringud tähelepanuväärset valu taseme langust, tuju tõusmist ja erinevate stressitunnuste langemist. Uurimus viidi läbi kahe kuu vältel. Uurijad järeldasid, et patsientidel, kes külastasid teraapiakoeri, alanesid valutaseme näitajad ja tõusid hea tuju näitajad. Samale teooriale tugineb palju hooldekodusid ja haiglaid, kes kinnitavad, et kassidel ja koertel on lohutamisoskusi, mis mõjuvad lohutamist vajavatele patsientidele positiivselt. Sellistel juhtudel kirjeldavad patsiendid paremat tuju ja positiivsemat muljet tervendajatest.
Teine näide on Kathie Cole’i 2007. aasta uurimusest. Ta jälgis patsiente, kes olid pärast südame seiskumist intensiivravil. Patsiente külastas kolme kuu vältel kas teraapiakoeraga vabatahtlik, ainult vabatahtlik või said nad tavapärast ravi. Tulemused näitasid tähelepanuväärset vererõhu, neurohormoonide taseme ja erutusseisundi langust nendel patsientidel, keda külastas teraapiakoer – külastus kestis 12 minutit. Cole viitab paljudele teistele allikatele nagu Blascovich ja Shykoff, kes kirjutavad, et loomateraapia on aidanud inimestel vererõhku langetada ja stressi leevendada, kuid need uurimused keskenduvad rohkem lemmiklooma omanikuks olemisele, mitte loomateraapiale.
Kasu lastele
Lastele mõjub loomateraapia positiivselt ka klassitingimustes. Frieson (2010) uuris teraapiakoertega klassiruumis viibivaid lapsi ja leidis, et loomad pakuvad lapsele sotsiaalset ja emotsionaalset tuge. Ta pidas põhjuseks, et loom käitub lapsega eelarvamustevabalt, mõjub lohutavalt, tõstab lapse enesekindlust ja lapsel on kergem ennast väljendada.
Vaimuhaiglad, hooldekodud, haiglad
1998. aasta uurimus keskendus loomateraapia kasutamisele ärevuse vähendamiseks haiglapatsientidel. Järeldati, et ärevuse tase langes pärast loomateraapiat märkimisväärselt nii meeleoluhäirete kui ka psühhootiliste häiretega patsientidel. Psühhootiliste häiretega patsientidel, kes osalesid loomateraapias, langes ärevuse näitaja isegi kahekordselt võrreldes nendega, kes osalesid muud tüüpi lõõgastavas teraapias. See viitab sellele, et madalate nõudmistega inimese-looma suhtlemine oli psühhootiliste haigete puhul tõhusam kui traditsiooniline teraapia.
Kahekümne skisofreenikust patsiendi uuring andis tulemuseks, et patsiendid ilmutasid märgatavaid paranemise märke, kui neile anti kaaslaseks kass või koer. Sellest järeldub, et sellised inimesed võivad looma seltsist kasu saada, eriti kui neil puudub ligipääs sõpradele või pereliikmetele. Lemmikloomad pakuvad nii rõõmu kui lõõgastust.
Veel üks näide on kuulsa kassi Oscari juhtum Providence’i hooldekodus. Patsiendid ja pereliikmed väitsid end tundvat rahulikumana, kui kass sisenes nende tuppa. Kuigi kass oli märgiks patsiendi peatsest surmast, olid pereliikmed tänulikud lohutuse eest, mida kass neile ja lähedastele pakkus. Kass hüppas patsiendi sülle ja jäi sinna, kuni too siitilmast lahkus.
Mittetulundusorganisatsioon National Capital Therapy Dogs Inc, mis koosneb täielikult vabatahtlikest, pakub loomateraapiat paljudele inimestele meditsiiniasutustes, varjupaikades, koolides ja raamatukogudes. Neil on üle viiekümne lemmikloomaga terapeudi, kes töötavad raskes seisundis patsientidega. Nad on suutelised parandama intensiivravi saavate patsientide elutahet, leevendades depressiooni ja ärevust ning ka kroonilist valu.
Vanadekodud
Loomateraapia põhineb loomade ja inimeste vahelisel sidemel, et aidata parandada ja säilitada inimese normaalset funktsiooneerimist. Seda kasutatakse inimese elukvaliteedi parandamiseks ka vanadekodudes.
Psühholoogid ja terapeudid märkavad vanurite negatiivset ellusuhtumist, mis tuuakse ka vanadekodusse kaasa. Kui patsiendid on end oma uues keskkonnas sisse seadnud, kaotavad nad võime endaga hakkama saada ja ka iseseisvuse. Lihtsad igapäevased tegevused on neilt ära võetud ja kui patsientidel pole regulaarseid külastajaid, muutuvad nad letargilisteks, depressiivseteks ja antisotsiaalseteks.
Loomade kasutamise eesmärk teraapiavahendina on parandada inimese sotsiaalset, emotsionaalset ja kognitiivset funktsioneerimist ja vähendada passiivsust. Kui vanurid viiakse vanadekodusse või pikaajalise ravi asutusse, muutuvad nad tihti passiivseks, närviliseks, endassetõmbunuks, depressiivseks ja tegevusetuks, kuna neil puuduvad regulaarsed külastajad ja lähedased. Loomateraapia pooldajad ütlevad, et loomad võivad olla suureks abiks patsientide motiveerimisel vaimsele ja füüsilisele aktiivsusele, hoides nende mõistuse terava ja keha terve. Terapeudid või külastajad, kes toovad endaga vanadekodusse kaasa looma, mõjuvad patsientidele tavaliselt vähem ähvardavalt, mis parandab terapeudi/külastaja ja patsiendi vahelist suhet.
Loomateraapia hõlmab paljusid tehnikaid, mille valik oleneb patsiendi vajadustest ja seisundist. Mäluhäiretega vanurite jaoks on loomaga tegelemine kõige olulisem. Loomateraapia pakub sellistele patsientidele võimalusi lähedaseks füüsiliseks kontaktiks looma sooja kehaga, tema südamelöökide tundmist, pehme karvakasuka paitamist, hingamise jälgimist ja kallistuste jagamist. Loomateraapia nõustajad planeerivad patsientidele ka selliseid tegevusi, mis vajavad füüsilist liikumist. Näiteks looma paitamine, loomaga jalutamine ja looma kammimine. Kuigi need tegevused tunduvad tavalised ja lihtsad, on need mäluhäiretega patsientide jaoks väga olulised: neil puudub tavaliselt selline lähedus inimestega, kuna nende lähedased on surnud või ei käi neid külastamas. Nende mõistust on vaja stimuleerida, et taastada endine aktiivsus. Loomad annavad patsientide elule tähenduse ja tagavad kuuluvustunde, annavad patsientide pikkadesse päevadesse midagi, mida oodata.
Loomateraapia programm julgustab emotsioonide näitamist ja kognitiivset stimulatsiooni läbi arutelude ja mälestuste jutustamise, samal ajal kui patsient harjub loomaga. Loomateraapia mõjub positiivselt paljude tõsiste sümptomite korral, mis esinevad mäluhäiretega patsientidel: vähenenud füüsiline liikumine, apaatia, depressioon, üksildustunne ja häirivaid käitumismaneerid. Loomateraapia on väga kasulik nende negatiivsete käitumismustrite vähendamisel, tõmmates patsiendi tähelepanu füüsiliselt haiguselt millelegi positiivsele (loomale), motiveerides neid olema füüsiliselt aktiivne ja julgustades mälukaotusega inimesi uuesti suhtlema. Paljud teadlased leidsid, et loomadega suhtlemine mõjub vanuritele positiivselt, suurendades nende sotsiaalset võimekust ja verbaalset väljendusoskust ning vähendades närvilisust ja üksildustunnet.
Loomateraapia tüübid
Loomateraapiat on palju erinevaid tüüpe – koerateraapiast kassiteraapiani, kasutatakse ka selliseid väikeloomi nagu kalad ja hamstrid. Kõige populaarsemad loomateraapia vormid on koerateraapia, delfiiniteraapia ja hobuteraapia.
Delfiiniteraapia
Delfiiniteraapia tähendab delfiinidega ujumist. Selle pooldajad väidavad, et selline kogemus annab "erakordseid ja läbimurdelisi tulemusi teraapias", siiski on seda teraapiavormi palju kritiseeritud, kuna see ei anna pikaajalisi tulemusi ja põhineb ebakorrektsetel tähelepanekutel. Psühholoogid on hoiatanud, et delfiiniteraapia ei ole tulemuslik mitte ühegi seisundi ravina ja sellega kaasneb märkimisväärne risk nii patsiendile kui ka vangistuses elavale delfiinile.
Loomateraapia kriitika
Kuigi loomateraapiat peetakse uueks viisiks depressiooni, ärevushäirete ja lapseea käitumishäirete puhul nagu tähelepanuhäired, hüperaktiivsus ja autism, on tehtud kriitikat protsessi efektiivsuse osas. Lilienfeldi ja Arkowitzi arvamuse kohaselt peaks loomateraapiat nimetama ajutiseks abivahendiks. Nad juhivad tähelepanu pikaajaliste andmete või teadustöö puudumisele, mis tõendaks patsiendi olukorra paranemist pikaajaliselt. Sellele toetudes väidavad nad, et loomateraapia idee rajaneb pigem emotsionaalsel teraapiameetodil kui käitumisteraapial. Nad märgivad ära ka loomateraapia programmide ohud, eriti delfiiniteraapia puhul. Delfiiniteraapia pole näidanud erilisi tulemusi laste käitumishäirete puhul. See-eest väidab Lilienfeld, et loomateraapia võib anda lühiajalist, aga mitte pikaajalist efekti. Lisaks väidavad nad, et uurimused, mis tegelevad lastega, peavad otsima tasakaalustatumaid mõõtmismeetodeid, näiteks ühe lastegrupi kaasamine delfiiniteraapiasse ja teise lastegrupi kaasamine mõnda muusse positiivsesse tegevusse. Ühtlasi väidetakse, et delfiiniteraapia on kahjulik delfiinidele endile, kuna nad eemaldatakse oma loomulikust elukeskkonnast ja vangistatakse teraapia jaoks, mis võib olla ohtlik nende heaolule.
Heimlich arutles oma uurimuses loomateraapia mõjust raskete puuetega lastele, et kuivõrd seda tüüpi teraapiat tehakse väljaspool laborikeskkonda, on ilma tõenditeta võimatu järeldada, et see teraapiavorm on efektiivne.
Välislingid
Rebecca Skloot, "Creature Comforts", New York Times, 31. detsember 2008
Arnhemi maa
Arnhemi maa on ajalooline piirkond Austraalia Põhjaterritooriumil.
Piirkonna avastas 1623. aastal Madalmaade Ida-India Kompanii meremees Willem Joosten van Colster. Piirkonna servas asub Arnhemi laht, mis sai nime van Colsteri laeva Arnhemi järgi. Laev oli omakorda nimetatud Hollandi linna Arnhemi järgi.
pisi|Mõned kultuurilised alad on Arnheimi maal külastajatele suletud Arnhemi maale rajati aborigeenide reservaat 1931. aastal. See on üks suurimaid aborigeenide reservaate Austraalias. See on tuntud kohaliku kunsti ja püsivate tugevate traditsioonide poolest. Arnhemi maa kirdeosas elavad jolngud, kes on ühed suurimad põlisrahvaste hõime Austraalias. Nad on säilitanud omad traditsioonid. Malaid ja makassarid suhtlesid arvatavasti rannikuäärsete aborigeenide hõimudega ja pidasid nendega kaubavahetust enne eurooplaste koloonia teket Austraalias.
Arnhemi maal asuvatest aborigeenide asulatest Yirrkala ja Gunbalanya on pärit mitmed puukoorte sisemusse tehtud tuntud maalid. Arnhemi maa on tuntud ka aborigeenide kaljujooniste poolest. Mõnel kaljujoonisel on kujutatud ka eurooplaste varaseid külastusi. 2006. aasta filmis "Ten Canoes" on vanade aborigeenide lugude teel kujutatud Arnhemi maal elavate põlisrahvaste elu.
2019. aastal valis NASA Arnhemi maa enda kosmodroomi asukohaks ning juunis-juulis 2022 startisid Arnhemi Kosmosekeskusest kolm NASA suborbitaalset raketti. Seisuga juuli 2022 ei olnud kosmosekeskuse pikaajaline tulevik teada, kuid NASA kinnitas, et soovib rajatist ka tulevikus kasutada.
Musttäpptõvikulaadsed
Musttäpptõvikulaadsed (Phyllachorales) on kottseente selts.
Cordouani tuletorn
pisi Cordouani tuletorn on 1584-1611 ehitatud tuletorn Prantsusmaal Gironde suudmeala suudme lähedal.
Oma 68 meetriga on see kõrguselt 10 traditsioonilise arhitektuuriga tuletorn maailmas. Tour de Cordouan on Prantsusmaa vanim tuletorn. Selle projekteeris Pariisi arhitekt Louis de Foix.
Petrus Kaikewalde
Petrus Kaikewalde (ka Petrus Kaikevalde, kroonikas veel variandid Petrus Kakuwalde, Kakewalde, Kakinwalde), Soome päritolu Riia piiskopi preester ja misjonär, keda on mainitud Henriku Liivimaa kroonikas.
Kroonika mainib Petrus Kaikewaldet seoses tema ristimistööga Eestimaa paganate hulgas aastatel 1215–1226. 1215. aastal viis ta koos Mõõgavendade ordu preestriga läbi ristimise Sakalas ja Ugandis. 1220. aastal kuulutas ta jumalasõna ja ristis koos kroonika autori preester Henrikuga Vaigas, Pudivirus ja Järvamaal. 1226. aastal ristis ta paavsti legaadi Modena Wilhelmi ülesandel paavsti võimu alla läinud Läänemaal.
Petrus Kaikewalde nimi tuleneb oletatavalt soome sõnadest kaikki "kõik" ja valta "võim, jõud".
Komi Mu
pisi|Jugõd Tuj logo aastal [[1923]] Komi Mu (komi keeles Коми му, "Komimaa") on Sõktõvkaris ilmuv komikeelne ajaleht.
Esimene komiteemaline ajaleht oli Zõrjanskaja Žizn ('komi elu'), mis ilmus Ust-Sõssolskis aastal 1918. 1919. aasta kevadel nimetati see ümber: V Zõrjanskom Kraju ('Komi krais'). Aastal 1921 alustas Udž ('töö') ning sama aasta juulist Jugõd Tuj ('valgusküllane tee'). Ajaleht oli alguses venekeelne, kuid selles avaldati mõnikord ka komikeelseid ilukirjandusteoseid.
Ajaleht ilmub kord nädalas. Ajalehe tiraaž on umbes 7000 eksemplari.
Phyllachoraceae
Phyllachoraceae on kottseente sugukond.
Călărași
Călărași on linn Rumeenias Munteenias, Călărași maakonna halduskeskus. Călărași asub Doonau Borcea haru ääres, Bulgaaria piirist ligikaudu 11 km kaugusel.
Asulat on esmamainitud 1593. aastal.
Pat Kilbane
Patrick F. (Pat) Kilbane (sündinud 5. novembril 1969 Ohio osariigis Lakewoodis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Kaselaug
pisi|Kaselaug jääb [[Rabivere maastikukaitsealale (oktoober 2010)]] Kaselaug (ka Anutakse laugas, 3. Rabivere järv) on Rapla maakonnas Kohila vallas Rabivere külas asuv järv. Selle pindala on 2,2 ha.
Järv jääb Rabivere maastikukaitsealale.
Antiretroviirusravi
Antiretroviirusravi (HAART ehk highly active antiretroviral therapy) on mitme ravimiklassi kombinatsioon, mis on ette nähtud HIV-ga (inimese immuunpuudulikkuse viirus) nakatunud patsientidele. Antiviiruspreparaatide kombineerimine vähendab resistentsuse kujunemise võimalust ja tõhustab sellega ravi.
Ravimite kombinatsioon sõltub viiruse kontsentratsioonist patsiendi veres, viiruse tüvest, CD4-rakkude arvust ja muudest teguritest. Kuna antiretroviirusravi ei ole võimeline viima HI-viirust kehast päris välja, peab patsient võtma ravimit iga päev terve elu jooksul. Antiretroviirusravi on võimeline kontrollima viiruse kontsentratsiooni ning võib lükata edasi või üldse vältida progresseeruva AIDS-i (omandatud immuunpuudulikkuse sündroomi) sümptomeid. Seega saab HIV-iga nakatunud inimeste elu pikendada. Antiretroviirusravi on kasutusel olnud alates 1996. aastast. Tänu sellele on surmav haigus muutunud krooniliseks haiguseks.
Jo Daviessi maakond
Jo Daviessi maakond (Jo Daviess County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Antiretroviirusravi
Ajalugu
Esimene efektiivne HI-viiruse teraapia oli nukleosiidne pöördtranskriptaasi inhibiitor (NRTI) – zidovudiin (AZT). See ravim kiideti heaks Ameerikas aastal 1987. NRTI-sid arendati edasi, kuid ükski tulemus ei suutnud viirust piisavalt takistada ning patsiendid surid. Seetõttu kannavad varasemad ravimid nime antiretroviirusravi (antiretroviral therapy ehk ART) ning hilisemaid ja palju efektiivsemaid ravimeid seostatakse kõrgema aktiivsusega antiretroviirusraviga (highly active antiretroviral therapy ehk HAART). Aastal 1996 tõid Hammer ja tema kolleegid ning Gulick ja kaasuurijad The New England Journal of Medicine ajakirjas esile, et kaks NRTI-d koos uue proteaasi inhibiitoriga, indinavir`iga, võivad olla väga efektiivsed. Selline kolme ravimi kombineerimine võeti kiiresti kasutusele ning 60–80% juhtumitel vähendas see AIDS-i, surma ja hospitalisatsiooni.
Jo Daviessi maakond
Maakonna halduskeskus on Galena.
Ajalugu
Maakond moodustati 1827. aastal.
Antiretroviirusravi
Klassifikatsioon
Antiretroviirusravimeid klassifitseeritakse retroviiruse elutsükli faaside inhibeerimise kaudu. HI-viiruse ravimiseks on olemas viis klassi kombineeritavaid ravimeid:
Jo Daviessi maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 22 678.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Antiretroviirusravi
Raviplaan
HIV-nakkuse ravi ja ravimid on patsiendile tasuta. Ravi alustamisaeg sõltub patsiendi enesetundest ja HIV-nakkuse kulu jälgimisel tehtud laborianalüüside tulemustest.
Austria šilling
Šilling (saksa keeles Österreichischer Schilling) oli Austria valuuta aastatel 1925–1938, 1945–1999 ning raharingluses 2002. aastani. Üks šilling jagunes 100 krossiks.
Perelepitus
Perelepitus on protsess, mille käigus üritatakse jõuda perevaidlust puudutavates tüliküsimustes konsensusele. Protsessi viib läbi lepitaja ehk erapooletu kolmas isik, kes toetab ja abistab erimeelel olevaid partnereid, julgustades neid väljendama omi seisukohti nii isiklike kui ka ühiste huvide asjus. Lepituse eesmärk on soodustada partnerite omavahelist suhtlust ja koostööd, et leida lahendus probleemidele, millega mõlemad osapooled rahule jääksid. Erilist tähelepanu juhitakse lepituse käigus laste huvidele ja vajadustele. Lapse jaoks on oluline, et vanemad omavahel läbi saaksid, s.t tasakaalukalt ja konstruktiivselt suhtleksid ning leiaksid ühised parimad lahendused lapse elukorralduse jaoks.
Austria šilling
Šilling vahetati välja euroga, mis võeti vastu fikseeritud kursiga 1 euro = 13,7603 šillingit.
Antiretroviirusravi
Kõrvaltoimed
Antiretroviirusravil esinevad ka kõrvaltoimed. Enne ravimite kasutamist peab patsient oma arstiga läbi rääkima kõikvõimalikest kõrvaltoimetest. Kõige levinum kõrvaltoime nii naistel kui ka meestel on lipodüstroofia ehk rasvkoe ümberpaigutumine kehas. Lipodüstroofia nähtav tunnus on näo, käte ja jalgade kõhnumine ning kõhupiirkonna, rindade ja kaela rasvkoe suurenemine. Lisaks lipodüstroofiale võivad esineda ka järgmised kõrvaltoimed: kõhulahtisus, väsimus ja jõuetustunne, peavalu, iiveldus, lööve, tuimus ning torked kätes ja jalgades.
Perelepitus
Terminoloogia
Termin "perelepitus" võib tihtipeale osutuda eksitavaks. Sõna "lepitus" tuleneb ingliskeelsest sõnast mediation (lad intercessio, mediatio), mis tähendab vahendust. Varem on mõisteid "lepitus" ja "vahendus" eristatud. Tänapäeval on kaks mõistet kokku langenud. Lepitusseaduse eelnõu seletuskirjas on välja toodud, et lepitusseadus hõlmab nii vahendust kui ka lepitust.
Austria šilling
Esimene šilling
1 šilling (1925). Šilling kehtestati 1924. aasta 20. detsembril Šillingi Aktiga, kursiga 1 šilling kümnele tuhandele Austria-Ungari kroonile ning anti välja 1. märtsil 1925. Šilling tühistati anšlussi alguses (1938), mil seda vahetati kursiga kaks Saksa riigimarka kolmele šillingile.