cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leelisglasuur
Ajaloost
Leelisglasuur on ajalooliselt vanim glasuuritüüp, ilmudes Lähis-Idas või Egiptuses umbes 4. aastatuhande eKr keskel. Tõenäoliselt leiutati leelisglasuur klaasi ja egiptuse pasta nimelise kvartsmassi valmistamise kogemuste baasil. Leelismetalli saadi nagu kvartsmassigi puhul algselt suure soolasisaldusega kõrbetaimede, näiteks soolarohu (Salicornia europaea) vms tuhast ja hiljem imporditud soola kasutades. Uuritud Lähis-Ida glasuurides on naatriumi sisaldus 7,7–10,8%, pliid ei sisaldu kas üldse või maksimaalselt 1,1%.
Parodontiit
Klassifikatsioon
1. Nekrotiseeruvad parodondi haigused
Leelisglasuur
Lähis-Ida
Lähis-Ida leelisglasuurides oli suur räni sisaldus (keskmiselt 67%) ning lisaks sisaldasid need purustatud lubjakivi, millest saadavad kaltsiumoksiid ja magneesiumoksiid stabiliseerisid glasuure. Kuna kõik need toorained ja nende omadused olid juba varem teada kohalikele klaasitootjate, oligi varajaste glasuuride puhul tõenäoliselt tegemist pulbriks jahvatatud klaasipuruga, mis veega segatuna kas kvartsmassist või savist esemele kanti. Neid võib siis ka lugeda kõige varajasemateks frittglasuurideks. Põletus toimus suhteliselt kõrgel temperatuuril 1060–1100 °C. Neist komponentidest saab glasuuri ka ilma frittimata, segades peenestatud liiva, kohalikku heledat savi ja/või peenestatud lubjakivi ja soola (või soola sisaldava taime tuhka). Sel juhul on tegemist toorglasuuriga.
Erinevad värvivad ühendid andsid glasuurile eri toone. Väga armastatud olid vasega saadud rohekassinised ja rohekad türkiisi toonid ja koobaltiga saadav sügavsinine.
Parodontiit
Klassifikatsioon
2. Parodontiit
Enurees
Laps hakkab oma põit tunnetama umbes kaheaastaselt. Vanuses 2–4 aastat õpib laps oma põit kontrollima. Alates 5. eluaastast tuleks hakata otsima enureesi põhjusi.
Parodontiit
Klassifikatsioon
3. Parodontiit kui süsteemse haiguse, kaasasündinud ja omandatud seisundite manifestatsioon
Leelisglasuur
Hiina
Erinevalt Lähis-Idast segati Hiina leelisglasuurid lihtsalt toorainetest kokku. Koostises olid salpeeter, kvartsipuru ja värviv ühend, näiteks vask. Segule lisati vett ja kanti esemele. Põhisulandajaks polnud Hiinas mitte naatrium, vaid kaalium. Sageli lisati ka pliiühendeid. Need andsid kogusest sõltuvalt koos vasega kas sinakamaid või rohekamaid toone.
Enurees
Kellel esineb enurees
Enureesi esineb kõikides vanuserühmades, kuid vanemates vanuserühmades probleemi esinemine harveneb.
Parodontiit
Tekkepõhjused
Parodontiidi tekkimise põhjuseks on halb või ebapiisav suuhügieen, mis viib mikroobide kuhjumisele hammastel. Parodontiidi tekkimisega on seotud väga palju erinevaid mikroorganisme, kuid mõned nendest on seotud suurema riskiga. Sellisteks mikroobideks on näiteks Porphyromonas gingivalis, Treponema denticola, Tannarella forsythia, Aggregatibacter actinomycetemcomitans, Campylobacter rectus, Prevotella intermedia ja paljud teised. Kõikidel inimestel olenemata mikroobide esinemisest suuõõnes ei pruugi parodontiiti esineda. Parodontiidi väljakujunemises on oluline osa ka organismi vastuvõtlikkusel haigusele ja välistel teguritel.
Enurees
Põhjused ja ravi
Enureesi põhjusi võib olla mitmeid. Täpseid põhjusi ei teata ja kindlaid ravimeetodeid ei ole.
Parodontiit
Tekkepõhjused
Organismi vastuvõtlikkust parodontiidile võivad suurendada erinevad seisundid ja haigused. Näiteks võib diabeedi esinemine mõjutada parodontiidi tekkimist ja kulgu. Diabeet on krooniline haigus, mille korral on suurenenud veresuhkru hulk. Diabeedi korral on parodontiiti haigestumise risk oluliselt suurenenud inimestel, kellel diabeet on kas ravimata või ei ole saadud piisavalt head ravitulemust, ning kelle suuhügieen on halb. Põhjusteks on siin organismi immuunsüsteemi rakkude funktsiooni langus, mis vähendab võimet võidelda bakteritega. Lisaks on suurenenud igemevedelikus oleva glükoosi hulk, mis võib soodustada parodontiiti põhjustavate mikroorganismide paljunemist ning vähenenud on ka koekahjustuste parandamise võime.
Enurees
Põhjused ja ravi
Kui enureesil ei ole orgaanilist põhjust, siis klassifitseeritakse see psüühikahäirena koodiga F98.0.
Parodontiit
Tekkepõhjused
Muudeks parodontiidi vastuvõtlikkust suurendavateks seisunditeks ja haigusteks on muutused hormonaalses tasakaalus (puberteet, rasedus), rasvumine, stress, immuunsüsteemi kahjustavad haigused.
Parodontiidi areng
Parodontiit areneb välja gingiviidist soodsatel tingimustel, milleks on parodontiiti tekitavate mikroobide olemasolu, inimese organismi vastuvõtlikkus parodontiidile ja välised tegurid. Parodontiiti tekitavate bakterite vastu võitleb organism põletikulise reaktsiooniga, mis parodontiidi korral põhjustab kahjustusi peale igeme ka periodontaalligamendis ja alveolaarluus. Nende kudede kahjustumine põhjustab kliiniliselt igemevao (sügavus kuni 3 mm) muutumist igemetaskuks (sügavus üle 3 mm). Igemetasku on ideaalseks elukohaks parodontiiti põhjustavatele bakteritele, kuna on hästi kaitstud, stabiilse temperatuuriga, niiske, hapnikuvaene ja pideva toiduvarustusega. Koos igemetasku sügavamaks muutumisega liiguvad ka mikroorganismi sügavamale. Kuna inimese organism ei ole võimeline hävitama baktereid, mis on seotult hambakatus, jätkub põletikuline protsess kuni tehakse igemeravi või hambad hakkavad liikuma ja tulevad ära.
Sümptomid
link=https://et.wikipedia.org/wiki/Fail:Periodontitis_Cr%C3%B3nica_Severa.JPG|pisi|Kaugelearenenud parodontiit
Ravi
Kuna parodontiit tekib vastusena bakterite kuhjumisele, on raviks vajalik põhjalik biokile, selle tekkimist soodustavate defektide ja hambakivi eemaldamine, mis viib hea suuhügieeni korral parodontiidi peatumisele ning kinnituskudede stabiliseerumiseni, kuid tekkinud kahjustused täielikult ei taastu.
Parodontiidi raviks ja ennetamiseks on vajalik igapäevane hambakatu eemaldamine õigete suuhügieenivõtetega. Kodusteks hügieenivõteteks on põhjalik ja korrektne hambaharjaga hammaste puhastamine ning hammaste vahede puhastamine kas hambaniidi või hambavaheharjadega.
Frank Luck
Frank Luck (sündinud 5. detsembril 1967 Schmalkaldenis) on endine saksa laskesuusataja, kahekordne olümpiavõitja ja kolmekordne olümpiahõbe.
Olümpiamängud
1988. aasta taliolümpiamängudel Calgarys oli ta 10 kilomeetris 6.
Parodontiit
Ravi
Vajadusel eemaldatakse ka erinevad hambakatu moodustumist soodustavad kohad nagu ebatasaste täidiste ja kroonide servad. Ka karioossete defektide puhastamine ja taastamine täidisega on vajalik, sest karioossetes defektides on palju mikroobe. Et koduseid hügieenitoiminguid saaks teha kvaliteetselt, peab hambaarst eemaldama kõik biokilet koguvad kohad.
Frank Luck
Olümpiamängud
1992. aasta taliolümpiamängud jäid tal vahele, sest ta haigestus mumpsi.
Parodontiit
Ravi
Pärast parodontiidiravi võib hambaarst soovitada 0,12% või 0,2% kloorheksidiini sisaldavat suuloputusvett ajutiseks kasutamiseks.
Frank Luck
Olümpiamängud
1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta 10 kilomeetris 6., teatesõidus 1. ja 20 kilomeetris 2.
Parodontiit
Ravi
Pärast parodontiidiravi tehakse järelkontrolle, mille käigus hinnatakse hammaste ja igemete tervist ning suuhügieeni. Vajadusel remotiveeritakse patsienti ja tehakse täiendav hammaste puhastus või korduv igemeravi.
Frank Luck
Olümpiamängud
1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 10 kilomeetris 6. ja teatesõidus 1.
2002. aasta taliolümpiamängudel Salt Lake Citys oli ta 10 kilomeetris 29., teatesõidus 2., jälitussõidus 11. ja 20 kilomeetris 2.
Maailmameistrivõistlused
1989 Austrias Feistritzis oli ta 10 kilomeetris ja teatesõidus 1. ning 20 kilomeetris 4.
1990 NSV Liidus Minskis oli ta meeskondlikult 1., 10 kilomeetris 5., teatesõidus 3. ja 20 kilomeetris 6.
1991 Soomes Lahtis oli ta 10 kilomeetris 2. ja teatesõidus 1.
1993 Bulgaarias Borovečis oli ta meeskondlikult 1., teatesõidus 3. ja 20 kilomeetris 10.
1995 Itaalias Anterselvas oli ta 10 kilomeetris 7., teatesõidus 1. ja 20 kilomeetris 11.
1999 Soomes Kontiolahtis oli ta 10 kilomeetris 1., teatesõidus 4. ja jälitussõidus 2.
2000 Holmenkollenis oli ta 10 kilomeetris 4., jälitussõidus 1., ühisstardis 17. ja 20 kilomeetris 3.
2001 Sloveenias Pokljukas oli ta 10 kilomeetris 11., jälitussõidus 17. ja ühisstardis 22.
2003 Venemaal Hantõ-Mansiiskis ja 2004 Oberhofis oli ta teatesõidus 1. (sellega lõpetas karjääri).
Maailma karikas
Maailma karika etappidel on ta 17. märtsi 2002 seisuga olnud 142 korda 25 parema seas. Ta on 21 etappi võitnud (neist 10 individuaalselt), olnud 21 korda teine (neist 15 individuaalselt) ja 16 korda kolmas (neist 11 individuaalselt).
Tabavus lamades 91% ja püsti 88%.
Maailma karika kokkuvõttes oli ta 1994 ja 1999 3.
Isiklikku
Kasv 179 cm, kaal 77 kg (2002). Haridus: tehnikum. Elab Springstilles. Abielus, 2 tütart. Hobideks nimetab jahti ja koeri. Laskesuusatab alates 1980. Teatesõidus eelistab viimast vahetust.
Rio de Janeiro osariik
Rio de Janeiro osariik on Brasiilia 1. järgu haldusüksus Kagupiirkonnas. Asub Atlandi ookeani rannikul.
Osariik jaguneb 92 omavalitsuseks. Umbes 40% osariigi elanikest elab pealinnas Rio de Janeiros. Teised suuremad omavalitsused on Nova Iguaçu, Niterói, Duque de Caxias, São Gonçalo, São João de Meriti, Campos dos Goytacazes, Petrópolis ja Volta Redonda.
Rio de Janeiro osariik on Brasiilia kõige tihedamini asustatud osariik. Selle pindala on veidi väiksem kui Eesti pindala, kuid rahvaarv on ligi 12 korda suurem. pisi|tühi|Osariigi haldusjaotus
Sapi
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Misso valda.
Heliriba
Heliriba (inglise keeles soundtrack) on filmi, telesaate või videomängu audiokomponent, sh muusika, heliefektid ja kõneldud tekst.
Heliriba või selle osad avaldatakse vahel ka visuaalkomponendist sõltumatult, näiteks iseseisva muusikaalbumina.
Narva Jaani kirik
Narva Ristija Johannese kirik, eestipäraselt Narva Jaani kirik ehk Narva Rootsi toomkirik oli kirik Narva vanalinnas. Kirik asus aadressil Viru tänav 18.
Hoone hävis 1944. aasta märtsipommitamises.
Pistaatsiapähkel
Pistaatsiapähkel on hariliku pistaatsia vili.
Narva Jaani kirik
Ajalugu
1641. aastal alustati kiriku ehitamist Narva rootsi kogudusele. 1645. aastal pärandas Narva bürgermeister Diedrich Warnecken kiriku ülalpidamiseks Päite mõisa, samal aastal kinnitas Rootsi kuningriigi valitsus kiriku Narva toomkirikuks ja rootsi kogudus kasutas seda kuni 1704. aastani.
Kirikuhoone
Kirik ehitati kolmelöövilise kodakirikuna ilma kooripealseta ja eraldi torniosata aastatel 1641–1651. Kiriku ehitust alustasid kohalikud meistrid Elias Moor ja Hans Skinner. 1644. aastal kutsuti kohale kiviraidur Zacharius Hoffmann vanem, ehitusel osales ka Mattias Daus. 1651. aastal valmis neljatahuline, tugevasti lõigatud nurkadega kellatorn.
Pistaatsiapähkel
Kasvatamine
pisi|Pistaatsiapähklid puul pisi|'Napoletana' Harilik pistaatsia kasvab metsikult Venemaa ja Kesk-Aasia mägipiirkondades ja seda kasvatatakse enamikus Kesk-Aasia ja Lähis-Ida riikides, Vahemere maades ja USA-s, eriti Californias, kuhu see viidi 1890. aastatel. Tänapäeval on olulisemad pistaatsiapähklite tootjad Türgi, Iraan, Palestiina ja Süüria.
Narva Jaani kirik
Kirikuhoone
pisi|Vaade Jaani kirikule Kiriku hoone laoti paekivist. Hoone välisseintes domineerisid kaheastmelised tugipiilarid. Kiriku kaheastmeline katus ületas peaaegu pooleteistkordselt seinte kõrguse. Kompaktse kirikuruumi ristvõlvistik ja aknad olid teravkaarsed. Võlvitugedeks kasutatud ülevalt ahenevad ümarpiilarid, mis lõppesid lihtsate nelinurksete kapiteelidega, meenutasid gootikat, vaid selle vahega, et neil olid kõrged plokkbaasid, mille vormi propageeriti juba 16. sajandi arhitektuuritrakataatides.
Hävingud ja taastamised
1659. aastal said Rootsi ja Saksa kirik kannatada suures linnatulekahjus, hävisid kiriku katus ja kellatorn. 1660. aastaks kirik taastati, kuid kellatorn taastati Zacharius Hoffman noorema poolt oletatavasti 1662. aastaks.
Pistaatsiapähkel
Kasvatamine
Pistaatsiapähkel on luuvili, mis mõneti meenutab mandlit. Pistaatsiapähklid kasvavad kobaras ning neid korjatakse käsitsi või masinatega, mis pähklid puu otsast alla raputavad, et need saaks maast kokku korjata. Pärast korjamist pähkleid leotatakse, et eralduks punakas või kollane koor. Seejärel kuivatatakse pistaatsiapähklid päikese käes. Pähkli rohekas tuum on väike ja ümmargune, maitselt mahe ning veidi magus. Pähklit katab peen pruunikas kest ning ümbritseb õhuke suhteliselt kõva koor, mis lõheneb vilja küpsedes pikisuunas. Algselt kreemikat värvi koor omandab kuivades roosa tooni, toiduainetööstuses pistaatsiapähkli koori töödeldakse, et need veel roosakamaks muuta.
Narva Jaani kirik
Hävingud ja taastamised
1704. aastal vallutas Peeter I Narva. Kirik muudeti õigeusu kirikuks, pühitseti Aleksander Nevskile ja anti Narva polgu kirikuks. Õigeusu kirikuna tegutses see kuni 29. juunini 1708, mil jumalateenistused viidi üle avatud Issanda Muutmise katedraali, mis enne Narva vallutamist oli kuulunud saksa kogudusele ja kandis neil aastatel nime Narva Jeruusalemma Johannese kirik ehk Jaani kirik. Toomkirik suleti.
Pistaatsiapähkel
Kasutamine
pisi|Pistaatsiapähklid pakendatuna pisi|Blanšeeritud pähklid Pistaatsiapähkleid süüakse tervelt, jahvatatult või tükeldatuna, soolaga ja ilma. Neid tarvitatakse niisama maiusena, küpsetatult või kasutatakse kondiitritoodete (pudingud, koogid) valmistamisel. Neid ka röstitakse ja seejärel soolatakse.
Narva Jaani kirik
Hävingud ja taastamised
1718. aastal lubati 1708. aastal küüditatud sakslastel ja rootslastel Narva naasta. Kuna saksa kogudusel puudus kirik, anti 1733. aastal kirik Venemaa keisrikojas mõjuvõimu omavate saksa päritolu Münnichi, Bironi, Ostermanni ja Novgorodi piiskopi Theofani kaasabil üle luterlikule saksa kogudusele. Pärast remonti pühitses pastor Caspar Matthias Rodde selle 1734. aastal Ristija Johannese kirikuks ehk saksa Jaani kirikuks.
Uuemates ajalookirjutistes on levima hakanud viga kiriku nimes: Narva saksa Jaani kirik ei ole kunagi olnud Püha Apostel Johannese kirik. Aleksander Nevski kirik, endine toomkirik, pühitseti ümber Ristija Johannese nime kandvaks kirikuks.
Pistaatsiapähkel
Kasutamine
Vahemere maade ja Aasia köök kasutab pistaatsiapähkleid palju, eriti kondiitritoodetes ning liha- ja linnuliharoogades. India köögis valmistatakse neist sageli püreed, mida kasutatakse kastmena riisi ja juurviljade juurde.
Narva Jaani kirik
Hävingud ja taastamised
Kirikus oli järjekordne tulekahju 23. aprillil 1747. Põles kellatorn, mis taastati 1774. aastal. Taastamistööd toimusid linna ehitusmeistri Henric Wilhelm Zappe juhtimisel. 1789. aastal sai kirik varaklassitsistlikus stiilis tornikiivri koos kullatud muna ja ristiga.
Pistaatsiapähkel
Kasutamine
Samuti pressitakse neist pistaatsiaõli, mis leiab kasutust farmaatsia- ja parfümeeriatööstustes.
Narva Jaani kirik
Hävingud ja taastamised
Aastatel 1849–1850 toimus kirikus kapitaalremont, torni katuse kattis uuesti ehitusmeister Abram Guljuškin, torni remont jätkus Mattias Haljala juhtimisel. Muna ja risti kuldas meister Henrich Karl Zeele. Kogu kiriku remonti juhtis Johan Zappe.
Pistaatsiapähkel
Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Pistaatsiapähkel sisaldab rohkelt valku ja kroomi, samuti eeterlikke õlisid. Tabelites on toodud lisanditeta röstitud pistaatsiapähklite toiteväärtus ja biokeemiline koostis. Lipiide hulgas on küllastunud rasvhappeid 5,46 g, monoküllastumata rasvhappeid 23,68 g, polüküllastumata rasvhappeid 13,45 g, β-sitosterooli 200 mg, kampesterooli 10 mg ja stigmasterooli 3 mg.
Narva Jaani kirik
Hävingud ja taastamised
29. oktoobril 1850 avati kirik uuesti kogudusele kasutamiseks, kuid remont lõppes täielikult alles 1854. aastal.
Kirik ja kogudus kuulus koos Narva linnaga Peterburi kubermangu ja Venemaa Evangeeliumi Luteriusu Kiriku Peterburi konsistooriumiringkonna Peterburi konsistooriumi haldusalasse. Narva Püha Johannese koguduse pastorid teenisid ka evangeelseid kogudusi Jamburgis, Korovinas ning Oudovas.
left|pisi|Narva Jaani kirik 1939. aastal pisi|Purustatud Jaani kirik (1944) Kirik sai tugevasti kannatada 1944. aastal Narva märtsipommitamiste ja lahingute käigus ning hävitati lõplikult 1950. aastail, mil sõjas säilinud varemed lammutati.
Tetraloogia
Tetraloogia (kreeka keeles tettares "neli" ja logos "mõiste, käsitlus") on neljast iseseisvast teosest koosnev tervik.
Tetraloogia on näiteks Anatoli Rõbakovi romaan "Arbati lapsed" koos teiste romaanidega "1935 ja järgmised aastad" (1989), "Hirm" (1990) ning "Tuhk ja tolm" (1994).
Viited
Mehrteiler
Zoja Mellov
thumb|Zoja Mellov, 2008. Zoja Mellov (sündinud 3. veebruaril 1950 Tallinnas ) on Eesti endine näitleja.
Ta lõpetas 1969. aastal Tallinna Koreograafiakooli (XII lend, erialaõppejõud Niina Kurvits ja Arvid Ozolinš) ja 1974 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (VI lend, juhendajad Grigori Kromanov ja Mikk Mikiver). Ta on õppinud ka EELK Usuteaduse Instituudis ja Tartu Ülikooli avatud ülikoolis.
Ta töötas aastatel 1974–1979 näitlejana Eesti Riiklikus Noorsooteatris ning 1979–1984 Ugalas näitleja ja liikumisjuhina. Ta on töötanud õppejõuna Viljandi Kultuuriakadeemias ja kutseõpetajana Tallinna Kopli Ametikoolis ning juhendanud Võrus Papa Kreutzwaldi Õueteatris laste näitetruppi.
Rollid Ugalas
1979–1980 1980–1981 1981–1982 1982–1983 1983–1984
Teoseid
Ta on kujundanud ka raamatuid.
Isiklikku
Tema isa oli kirjanik Andres Vanapa (Viktor Mellov) ja ema kunstnik Siima Škop. Ta oli abielus näitleja Paul Laasikuga. Mellovil on kaks täiskasvanud poega.
Kolu raudteepeatus
pisi|Kolu raudteejaama hoone Kolu raudteepeatus (saksa Kollo) oli raudteepeatus Järvamaal Türi vallas Kolus.
Kolus asus üks madal perroon. 2013. aastal sõitis rong Balti jaamast Kolusse umbes 1 tund ja 45 minutit.
Kolus peatus päevas neli Türi rongi (kaks Türi ja kaks Tallinna suunas).
Kolu raudteepeatus suleti 1. jaanuaril 2014.
Ajalugu
Kolu pooljaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Algselt jäi see Türi kihelkonda Kolu mõisa maadele. Hiljem oli jaama tegevusest säilinud üksnes peatuskoht.
Jaamahoone
Jaamahoone valmis aastal 1901.
1926. aastal ehitati hoone kahekorruseliseks, 1995. aasta kevadel see lammutati.
Geše
Geše on akadeemiline kraad Tiibeti budismi gelukpa koolkonnas.
Gešekraadi saab omandada vaid osaledes aktiivselt ja edukalt filosoofilistel dispuutidel. Geše traditsiooni rajas Tsongkhapa' Shampu kloostris, hiljem lisandusid Kyormolung ja Dewachen.
Geše kraadi saamiseks tuleb tavaliselt õppida üle kahekümne aasta. Õppekavas on viis valdkonda. Eksamil kontrollitakse debateerimisoskust kõigis valdkondades. Kraadi taotleja peab põhitekste ja nende kommentaare peast teadma ning neid vajaduse korral tsiteerima väitluses oponendile.
Lõplik eksam korraldatakse tavaliselt kord aastas ja see toimub Lhasas kui taotluseks on lharampa madalama kraadi võib saada ka suuremates kloostrites kohapeal. Eksamineerijaks on kohaliku kloostri õppeasutuse gurud ehk laamad. Dispuuditeema valitakse kohapeal. Gešekraadil on neli kategooriat, need lharampa, tsorampa, lingtse ja dorampa.
Gešekraadi kinnitamise tingimuseks on, et eksamile järgneva kaheksa kuu jooksul peab kandidaat osalema iga päev kolmel dispuudil.
Savioja (Rõuge)
Savioja on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Misso valda.
Vladimir Dratšov
Vladimir Petrovitš Dratšov (sündinud 7. mail 1966 Petroskois) on Venemaa endine laskesuusataja.
Olümpiamängud
1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta 10 km distantsil 4. ja teatesõidus 2.
1998. aasta taliolümpiamängudel Naganos oli ta 10 km distantsil 11.
Maailmameistrivõistlused
1995 Itaalias Anterselvas oli ta 10 kilomeetris 13. ja 20 kilomeetris 5.
1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta meeskondlikult ja 20 kilomeetris 2., 10 kilomeetris ja teatesõidus 1.
1997 Slovakkias Osrblies oli ta 11 kilomeetris 11. ja 20 kilomeetris 20.
2000 Norras Holmenkollenis oli ta 10 kilomeetris 18., jälitussõidus 25., ühisstardis 12. ja 20 kilomeetris 73.
Maailma karikas
Maailma karikasarja etappidel tuli ta 75 korda 25 parema sekka. Ta võitis 12 etappi (neist 8 individuaalselt), oli 10 korda teine (neist 5 individuaalselt) ja 4 korda kolmas (neist 3 individuaalselt).
Räägu Liina
Räägu Liina on keskne tegelane Andrus Kivirähki romaanis "Rehepapp".
Jack R. Lousma
Jack Robert Lousma (sündinud 29. veebruaril 1936) on Ameerika Ühendriikide aerokosmose insener ja astronaut.
Räägu Liina
Liina on mehelemineku eas peretütar, kes elab koos oma isaga ning täidab Räägu talus perenaisekohuseid. Liina ema on aastaid tagasi surnud.
Jack R. Lousma
Ta valiti astronaudiks 1966. aastal. Lousma oli Apollo programmi ajal lennujuht ning oli missiooni Apollo 13 sideohvitser ajal kui toimus kosmoselaeva hapnikutanki plahvatus. Ta osales hiljem missioonil Skylab 3 ja juhtis missiooni STS-3. Lousma lahkus NASA-st ja merejalaväest 1983. aastal.
Räägu Liina
Liina on virk, päikeseline ja kombekas tüdruk. Ta armub salaja mõisa kupjasse Hansu, kes teda sugugi tähele ei pane. Isa aga soovib, et Liina paneks leivad ühte kappi Õuna Endliga. Liina üritab enesetappu pärast seda, kui vanapagan on Hansu tapnud.
Jack R. Lousma
Ta on endine merejalaväelane.
Vladimir Dratšov
Isiklikku
Kasv 169 cm, kaal 64 kg (2002). Tal on kõrgharidus. Elab Peterburis, töötab armees. Abielus, 1 laps. Hobiks nimetab kalapüüki. Laskesuusatamisega hakkas tegelema 1980. aastal.
Vana-Vigala
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda. Küla jaguneb põhiosas kaheks: Vana-Vigala mõisa naabruses olevaks asulaks ja Vigala raudteejaama juures olevaks jaamaasulaks.
Vana-Vigala on valla loodepoolse osa keskseim asula. Külas on lasteaed, põhikool, Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskool, kauplus, apteek, kultuurimaja ning raamatukogu.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Turism
pisi|left|Hirvepark Huviväärsemad objektid on Vana-Vigala mõis, mõisa park, Näljamüür, Hirvepark, mõisaalleed, Vana-Vigala mõisa kalmistu, Vana-Vigala ohvrihiis ning endine Vigala raudteejaamakompleks (jaamahoone, veetorn, kaubaait, veevõtuhüdrant ja raudteelaste elamud).
Jack R. Lousma
Lousma kandideeris 1984. aastal senatisse, kuid kaotas valimistel Carl Levinile.
Mõnikord on ekslikult arvatud, et ta on eesti päritolu, tegelikult pärinevad ta esivanemad Friisimaalt.
Vana-Vigala
Kultuur
pisi|[[Vana-Vigala raamatukogu asub endises Vigala raudteejaama hoones]] 1988. aastast toimub Vana-Vigalas eesti koorijuhtide suveseminar, mis lõpeb kontsertidega.
Rahvamajas töötavad aasta läbi mitmesugused kollektiivid. Vigala raudteejaama hoones tegutseb Vana-Vigala raamatukogu.
2004. aastast toimuvad külastuspäevad "Unustatud mõisate" külastusmängu raames.
2002. aastast toimub suvel folkloorilaager lastele. Igal aastal toimub Vana-Vigalas Hard Rock Laager.
2014. aastast tegutseb 20-kohaline kinosalong. Sügiseti toimub pika traditsiooniga Poti laat.
Paiknemine
pisi|left|[[Vigala raudteejaam|Endise raudteejaama veetorn]] Küla jaguneb põhiosas kaheks: Vana-Vigala mõisa naabruses olevaks asulaks ja jaamaasulaks endise kitsarööpmelise raudteetammi ja jaamakompleksi juures. Kaks tihehoonestuse ning kohati korterelamutega külaosa on üksteisest 2 km kaugusel. Kahe külaosa vahele jäävad hajaasustusena eramud.
Ajalugu
pisi|[[Vana-Vigala mõisa viinavabrik]] Tõenäoliselt oli Vana-Vigala piirkond asustatud juba muinasajal. Seda tõestavad muistised. Vigala jõe vasakpoolsel kaldal on osaliselt säilinud ka kuni 18. sajandini kasutatud ohvrihiis, mille korrastamisele ja kohalikele elanikele teadvustamisele on kaasa aidanud kuni 1980. aastateni Vana-Vigalas elanud Aleksander Heintalu ehk Vigala Sass.
Vana-Vigala küla kohta on vanimad teated kirjalikes allikates 1389. aastast (Sickenkoschka). Vana-Vigala mõisa kohta on teateid aastast 1426 (Sikenkos). Sikenkose (mõningatel andmetel Siganuse) küla nime kasutati 18. sajandi lõpuni, kui rajati Vana-Vigalasse Uexküllide suguvõsa üks peamõisaid. Seejärel levis Vana-Vigala ehk saksapäraselt Alt-Fickel.
Räägu Liina
Liina armastab kindla eesmärgita libahundiks käia. Talle meeldib hundina kiire jõudmine ühest paigast teise, samuti on see mõnus vaheldus igapäevases hallis elus. Liina on ka kaval: ta varjab oskuslikult isa eest mõisast varastatud riiete kandmist ning vahetab kleidi vastu perekonna reliikvia, esivanematelt pärandatud prossi.
Vana-Vigala
Ajalugu
1841. aastal avati Vana-Vigalas esimene maapiirkonda rajatud tütarlastekool. Hiljem asutati kooli baasil Vanamõisas Peru kool. 1920. aastast töötab Vana-Vigalas kutseõppeasutus ja 1975. aastast taas põhikool.
1869. aastal oli piirkonnas suur viljaikaldus, mistõttu ohustas elanikke tõsine näljaoht. Mõis otsustas elanikele anda tööd mõisapargi piirdemüüri ehitamisel. Kuna Vigala piirkonnas viirsavises pinnases ehituseks sobivaid kive ei leidu, toodi kivid üle Avaste soo taliteed pidi Koongast. Vastutasuks andis mõis ehitajatele leivavilja. Sellest ajast kannab tänaseni säilinud pargi piirdeaed nime Näljamüür.
1905. aastal sattus Vana-Vigala mõis mässu tulipunkti. Talupojad põletasid ja rüüstasid mõisa. Hiljem taastati mõis veidi uuendatud kujul.
1930. aastatel tehti Vigala jõel süvendustöid, mille käigus pehmel viirsavipinnasel toimus maalihkeid. Ühe käigus vajus osaliselt kokku vesiveskihoone. Varasemast ajast on teada sarnane maalihe 1772. aastast, kui libises jõkke Vana-Vigala mõisahoone.
Aastatel 1931–1968 läbis küla lõunaosa Rapla–Virtsu kitsarööpmeline raudtee. Vana-Vigala piiresse rajati Vigala jaam, mille naabrusse tekkis tihehoonestusega asula.
Nõukogude perioodil kujundati Vana-Vigalast "Vabaduse" kolhoosi keskasula. Ehitati ka hulgaliselt kortermaju. 1989. aastal oli Vana-Vigala Eesti suurim küla 1028 elanikuga. Kolhoosi õigusjärglane "Vabaduse" põllumajandusühistu lagunes lõplikult 1994. aastal. Suurima tööandja kadumisega hakkas küla elanike arv kiiresti vähenema.
Mängufilm ja kultuuritegelased
Külas toimusid ajaloolise mängufilmi "Jõulud Vigalas" võtted. Vana-Vigalast on pärit Tarvi Thomberg ja Tiina Kaalep. Seal on elanud Eduard Ahrens, Mihkel Aitsam, Veljo Tormis ja Vigala Sass.
Virbel
pisi|[[Viiuli virbel]] Virbel on puust, metallist või muust materjalist valmistatud pulgakujuline detail, millele kinnitub keelpilli keel ja mille abil on võimalik keele pikkust muuta ehk keelt häälestada.
Lõuna kaitseringkond
Lõuna kaitseringkond oli Eesti sõjaväeringkond, mille vastutusalasse kuulusid Jõgeva maakond, Põlva maakond, Tartu maakond, Valga maakond, Viljandi maakond ja Võru maakond. Kaitseringkonna ülem ja staap paiknesid Tartus.
Lõuna kaitseringkond tegutses maaväe ülema alluvuses.
Kaitseringkonna postiaadress oli Sirgu küla, Luunja vald, Tartu maakond.
1. augustil 2014 reorganiseeriti Lõuna kaitseringkond 2. jalaväebrigaadiks.
Virbel
Eri keelpillidel on virblid eri kujuga ja nende keeramiseks kasutatakse erisugust tehnikat. Osal pillidel keeratakse virbleid sõrmededega (nt viiul, kitarr), teistel spetsiaalse häälestusvõtmega (nt klaver, kannel).
Joonista mulle mänguasi
"Joonista mulle mänguasi" (prantsuse keeles "Dessine-moi un jouet") on Hervé Baslé lavastatud telefilm aastast 1999.
Käru raudteepeatus
Käru raudteepeatus (saksa keeles Kerro) on raudteepeatus Järva maakonnas Türi vallas Käru alevikus. Kuni 1920. aastateni kandis nime Lauri (küla järgi, kus see asus, kuid see nimetati kihelkonna järgi Käruks).
Kärule eelneb Tallinna poolt Lelle raudteejaam ning järgneb Türi raudteejaam (kuni 2014. aastani järgnes Kolu raudteepeatus).
Käru peatuses asub üks lühike perroon, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. Rong sõidab Balti jaamast Kärusse umbes 1 tund ja 25 minutit, kiirrong aga 1 tund ja 15 minutit. Kärus peatub kaheksa Viljandi rongi (pooled Viljandi ja pooled Tallinna poole) ja kaheksa Türi rongi (pooled Türi ja pooled Tallinna poole).
Ajalugu
Jaam rajati koos raudteeliiniga 1900. aastal. Algselt jäi see Vändra kihelkonda Käru mõisa maadele.
Seoses 1970. aastate alguses tehtud raudtee ümberehitustöödega kitsarööpmelisest laiarööpmeliseks muudeti senine Käru jaam peatuskohaks.
1. jaanuarist 2014 anti seoses uute Stadler FLIRT reisirongide liinile tulekuga käiku uus 550 mm kõrgune ooteplatvorm.
2012. aastal renoveeriti Käru raudteeait. 2022. aastal taastati jaamahoone juurde viiv umbes 150 m pikkune ajalooline munakivitee.
Jaamahoone
Jaamahoone valmis aastal 1901. Hoone ehitati tüüpprojekti järgi sarnaselt näiteks Olustvere ja Võhma jaamahoonega. Puidust jaamahooneid iseloomustab ühe-kahekorruseline asümmeetriline fassaad, mille ülesehitus sarnaneb laiarööpmelise raudtee jaamahoonetega. Kitsarööpmelise raudtee jaamahoonena torkab esile aga tagasihoidlikum dekoorikasutus. Hoone keskel asub läbi maja ulatuv vestibüül, millest paremal asuvas ühekorruselises külgtiivas asus reisijate ootesaal. Vasakul asus kontori- ja postiruum koos vestibüüli avaneva piletimüügiaknaga. Teisel korrusel asus jaamaülema korter.
1926. aastal tehti hoonele väike juurdeehitus ja sellisena on hoone säilinud tänini. 2001. aastal toimus hoones tulekahju, kuid nüüdseks on hoone korrastatud.
Käru jaamahoone ja jaamaait kuuluvad Käru haridusseltsile, neis tegutseb Aljona Suržikova eestvedamisel Käru Muuseum.
Maasapp
Perekonda kuulub umbes 20 liiki, mille levilaks on Euroopa ja Aasia. Kuni aastani 2004 kuulus perekonda ligi 50 liiki, kuid fülogeneetiline uuring jaotas liigi nelja perekonna vahel: Centaurium sensu stricto, Zeltnera, Gyrandra ja Schenkia.
BMW 7. seeria
'''BMW 7. seeria''' on BMW AG toodetav Saksa luksusauto, mida on toodetud alates 1977. aastast.
2021. aasta seisuga on toodetud kuus põlvkonda BMW 7. seeria mudeleid, kusjuures 7. seeria on alati sedaankerega.
Põlvkonnad
BMW 7. seeriat on toodetud kuue põlvkonna vältel:
Riigimehed
"Riigimehed" oli Eesti teleseriaal, poliitiliseks satiiriks liigitatav draama.
Tootja firma oli Catapult Films. Sarja näitas Eesti Televisioon esimest korda alates 31. oktoobrist 2010 kuni 31. oktoobrini 2013.
"Riigimeeste" stsenaristid olid Ott Sepp ja Õ-Fraktsioon, lavastaja Kaaren Kaer ning produtsendid Tõnis Leht ja Gerli Veermäe.
Osad
1. hooaeg 2. hooaeg
Faabula
Riigimehed omab nii mõneski osas sarnasusi BBC Four poolt alates 2005 aastast toodetava seriaaliga The Thick Of It, mis jälgib Sotsiaalsete Afääride ministri elu Briti võimukoridorides.
Jeruusalemma tempel
Jeruusalemma tempel on Judaismi ohvrikultuse keskus Jeruusalemmas. See on ajaloo jooksul kaks korda hävitatud ja praegu on templist alles vaid Nutumüür. Templi kohta on ajaloos kasutatud eri nimesid, kuna kuningas Saalomoni ehitatud templi hävitamise järgset templit hakati nimetama teiseks templiks.
Praegu on templi kohal alles Nutumüür ja Templimäele on ehitatud 2 islami jaoks ülitähtsat mošeed.
Paljude aastasadade kestel süvenes aegamööda veendumus, et Templi suudab tulevikus taastada ainult Mašiah (Messias). Kõige radikaalsemate juudiusuliste meelest on praegune olukord alandav ja püha piirkonda rüvetav, kuna Templimäel kõrgub muslimite 691. a pKr valminud Kaljumošee. 1960. aastate lõpul süüdati korduvalt põlema samuti Templimäel asuv al-Aqsa mošee. Et taastada tempel vana koha peale, mida kindlasti tahetakse teha, peab mošeed likvideerima. Templimägi on kujunenud kahe religiooni vaheliseks tüliallikaks.
Helend Peep
Helend Peep (sünninimega Ernst-Helmut Peep, aastast 1937 Helend Peep; 29. juuli 1910 Vaikla, Iisaku vald – 20. oktoober 2007 Tartu) oli eesti näitleja ja laulja (tenor). Tuntud on ka tema šaržid ja karikatuurid teatri- ja filmiinimestest.
Elulugu
Helend Peebu vanemad olid väikepõllupidajad. Isa suri, kui Peep oli nelja-aastane.
Aastal 1931 lõpetas ta Jõhvi Ühisgümnaasiumi.
Teater
Sulgudes Helend Peebu roll selles lavateoses.
Helend Peebu 1955. aastal Boris Kõrveri operetis "Ainult unistus" esitatud "Kerjuse laul" sai tuntuks üle Eesti. Mitu eesti lauljat on seda hiljem kaverdanud.
Arvamusi
"Olen oma teatriteel näinud meeldejäävaid etendusi, hingevapustavaid kui ka mind külmaks jätvaid lavastusi. Olen imetlenud imeliselt sugereerivaid näitlejaid. Olen nautinud imekauneid naisnäitlejaid nende õnnestunud etteastetel. See on nagu jumalaand äravalitule."
"Imeinimene! Elanud ja töötanud nii paljudel erinevatel aegadel, on ta osanud ikka iseendaks jääda. Seda tõestab kas või ta "Kerjuse laul". See ei sündinud küll ta varases nooruses, aga seda suuremaks väärtuseks on see saanud koos tema endaga. Minu teada pole tal mitte kunagi ühegi lavastajaga probleeme olnud. Ta on osanud end sättida madalamaks kui muru, sest uus muru peab ju peale kasvama – see tähendab looming, mida lavastaja vormib. Koos temaga tuleb lavale midagi head, mida publik alati ootab ja tahab, ta toob lavale soojuse. Helend Peep on oma ande mitmekülgsuses ja paindlikkuses tõeline vanemuislane – selliseid ei ole tõenäoliselt enam palju."
"Ta on olnud hea isa ja perekonnapea, talle meeldis lastega tegelda, nii omade kui ka võõrastega – teatri puhkekodus oli ta suur laste lemmik, need istusid tal alati ümber. Kui ta aga rolli tegi, siis ei lasknud ta end segada, nagu pühendunud inimesed ikka."
Isiklikku
Tal on tütred Sirje, Ilo ja Eha, pojad Hillar ja Ao ning kasutütar, Enn Uibo tütar, Halliki Uibo.
Ungari puust hauatähised
Ungari puust hauatähised või täpsemalt päitsipuud/hauapuud (ungari keeles fejfa, mitm fejfák) on hauatähised, mis on levinud kalvinistlike ungarlaste seas Ida-Ungaris ja Transilvaanias. Tuntuma teooria järgi on need muinasmadjari ehk soome-ugri päritolu, kuid kindel päritolu on teadmata. Nimetus hauapuu (fa - puu ung.) viitab ka varasemale kombele matta surnuid puude alla või surnu päitsisse istutada puu, mida mõnel pool praktiseeritakse siiani.
Eero Rebo
Eero Rebo (sündinud 19. detsembril 1974 Abja-Paluojal) on Eesti sõjaväelane, kolonel.
Eero Rebo lõpetas 1993. aastal Abja Gümnaasiumi ja 1997. aastal Sisekaitseakadeemia, 2002. aastal USA-s logistikakolledžis logistikakursuse ning 2004. aastal Balti kaitsekolledži ühendjuhtimise ja kindralstaabi kursuse. Tal on magistrikraad Ameerika Ühendriikide maaväe sõjakolledžist.
Ungari puust hauatähised
Fejfa
pisi|Päitsipuud Szatmárcseké surnuaias Fejfa ehk päitsipuu on sammas, millele on enamasti antud paadi kuju. Kõige paremini on päitsipuude traditsioon säilinud Szatmárcsekés, kuid päitsipuid võib leida ka mujal Ungari aladel. Päitsipuude sarnasust obiugrilaste matusekommetele märkis ka Lennart Meri oma filmis "Linnutee tuuled". Hantidel ja mansidel oli kombeks matta surnuid paatidesse, mille vöör rajuti maha ning püstitati surnumaja päitsisse. Ka ungarlaste rahvapärimuse järgi maeti vanasti esivanemaid paatidesse.
Eero Rebo
Eero Rebo teenib Kaitseväes alates 1993. aastast. Ta on olnud Tagalapataljoni rühma-, kompanii- ja staabiülem. Aastatel 2000–2001 osales ta staabiohvitserina välisoperatsioonil Bosnias ja Hertsegoviinas, 2004–2007 oli Kuperjanovi üksik-jalaväepataljoni ülem. Aastatel 2008–2015 teenis ta Kaitseväe peastaabis erinevate osakondade ülemana.
Ungari puust hauatähised
Fejfa
Samas leidub samasugune komme ka mitteungarlastel, näiteks mõnede Ungaris elavate protestantlikke saksa kogukondade seas.
Eero Rebo
Aastatel 2015–2019 oli Eero Rebo 2. jalaväebrigaadi ülem. Alates 2020. aastast on ta Kaitseliidu peastaabi ülem.
Ungari puust hauatähised
Kopjafa
Esimesed kirjalikud andmed odapuude kohta pärinevad 16. sajandist, kui seekäi sõjameestel kujunes komme surnud sõdurite haudade päitsisse torgata odad. Leidub ka neid, kelle sõnul on see komme palju vanem, ulatudes maahõive aegadesse.
Tänapäeval on odapuud muutunud populaarseks ka teiste piiritaguste ungari kogukondade seas, et end eristada mitteungari enamustega kalmistutel. pisi|Vanad odapuud
Gombosfa
Gombosfa ehk nupukujuline puu on hauatähis, mille tipp on ümmargune või kerakujuline, meenutades inimest. Need on enim levinud Kunságis, kuhu 13.sajandil asusid elama Ungari kuningalt asüüli saanud kumaanid ja jaassid. on oletusi, et tegu võib olla nii muinasungari, kui ka stepinomaadidest kumaanide kombega.
Teine tempel
pisi|Teise templi makett [[Iisraeli Muuseumis]] Teine tempel oli teine Jeruusalemma tempel. See ehitati pärast Paabeli vangipõlve.
Ehitus kestis vaheaegadega umbes 550 aastat. Tempel valmis lõplikult umbes aastal 30 pKr.
Aastal 70 pKr roomlased hävitasid templi.
Väliseid linke
Templo de Jerusalén
Sündinud 24. oktoobril
''Siin loetletakse 24. oktoobril sündinud tuntud inimesi.
Severinus
Severinus oli mitme ajaloolise isiku nimi:
Mäealuse
Mäealuse on mitme koha nimi Eestis:
Sõtkas
pisi|Emane ja isane sõtkas Sõtkas (Bucephala clangula) on partlaste sugukonda sõtka perekonda kuuluv veelind.
Sõtka pesitsusala hõlmab enamiku Euraasia ja Põhja-Ameerika metsavööndist. Talvituma lendab ta lõunasse kinnikülmumata merede ja suurte siseveekogude rannikualadele. Suuremas osas levilast on ta tavaline. Endise NSV Liidu Euroopa-osas ja Lääne-Siberis on ta koguni üks kõige levinumatest partlastest.
Eestis on ta üsna vähearvukas, kuid tema arvukus suureneb. Rände ajal on ta sage.
Sõtka pesitsusaegset arvukust Eestis hinnatakse 3000–5000 paarile, talvist arvukust 15 000 – 30 000 isendile.
Välimus
Sõtka üldpikkus on 42–50 cm ja tiibade siruulatus 65–80 cm. Sõltuvalt sugupoolest ja aastaajast kaalub ta 0,4–1,4 kg, olles suhteliselt suur.
Sõtkas on jässakas ja suure, pisut ebahariliku kujuga peaga. Täiskasvanud isaslinnul on tume pea roheka läikega, silma all asub hästi nähtav valge laik, seljaosa on mustjas, küljed, rind ja kõhuosa valged, samuti tiivaküüdus. Emaslinnul on pruunikas pea ja peaaegu kogu keha hall, valge alapoole ja valge tiivalaiguga. Lennul on näha sõtkale iseloomulik väga tume tiivaalune ja küünarhoosulgedest moodustuv valge laik. Jalad on oranžkollased.
Lennu ajal tekitavad sõtka tiivad väga kõrget kõlavat vihinat, mille järgi teda samuti ära tunda saab.
Eluviis
Elupaigana eelistab sõtkas järvi, veehoidlaid ja suuri jõgesid, aga elab ka meres.
Sõtkas on peaaegu täielikult loomtoiduline ja sööb taimi vaid tühisel määral. Toidus on ülekaalus väikesed kalad, veeputukad ja nende vastsed, limused ning vähilaadsed. Neid hangib ta veekogu põhjast.
Sõtkas sukeldub ülihästi, valdavalt püstloodis allapoole. Talle pole kunst jõuda 4 meetri sügavuse veekogu põhja. Veest tõuseb ta õhku kergesti ja lendab kiiresti.
Tallinna maantee (Narva)
pisi|Vaade Tallinna maantee algusele 400px|pisi|Vaade Astri kaubanduskeskuse vaatetornist lääne suunas pisi|400px|Vaade Astri kaubanduskeskuse vaatetornist [[Kreenholmi tänava, Kangelaste ja Võidu prospekti ristmikule]]
Sõtkas
Paljunemine
Sõtkas saabub pesapaikadele väga vara, kui veekogud on veel jää all ja maapinnal vabanevad esimesed laigud lumest. Esialgu viibivad nad lahvandustel ja jää peale kogunenud loikudel. Nad juba saabuvad paarides. Paarid kujunevad talvituspaikades või päris kevadrände alguses. Kuid täheldatud on sedagi, et rändesalgad koosnevad ainult ühesoolistest lindudest. pisi|Sõtkas Kõrvemaal, 2020. Sõtkas moodustab kindlad paarid. Isaslindude vahel on võitlusi harva, võõraste emaslindude jälitamist samuti peaaegu ei esine.
Tallinna maantee (Narva)
Tallinna maantee on tänav Narvas Pähklimäe ja Kalevi ning Soldina ja Kerese linnaosa piiril. Maantee kulgeb kagust loodesse ja selle pikkus on umbes 5200 meetrit.
Sõtkas
Paljunemine
Pulmamäng algab varsti pärast saabumist. Isane ajab saba laiali, heidab pea selga, seejärel lööb selle järsult ette ja üles. Samal ajal tõukab ta jalalabadega keret ettepoole ja pritsib jalgadega vett. Peasulestik on tal hästi kohevil, mistõttu niigi massiivne pea tundub kohe eriti suurena. Pärast hakkab isane, kael välja sirutatud, ümber emase ujuma.
Tallinna maantee (Narva)
Tallinna maantee algab Aleksander Puškini tänava ringilt (Paul Kerese väljakult), ristub Energia ja Rahvavälja tänavaga, Kreenholmi tänava, Kangelaste ja Võidu prospektiga, 3. Rohelise, 4. Rohelise, Soldina ja Rahu tänavaga ning Äkkeküla teega. Edasi jätkub tee Narva-Jõesuu linnas Olgina alevikus ja ristub Soldino tänava ja Narva maanteega ning lõpeb Vana-Olgina tänavaga ristumise järel, selle jätkuks on maantee E20.
Sõtkas
Paljunemine
Pesa rajatakse puuõõnde, kusjuures puuliigi osas erilist eelistust pole. Väga harva on pesa puujuurikate vahel. Sõtkas asustab meelsasti suuri pesakaste. Kui teda ei häirita, võib ta pesa rajada ka asulasse, majahoovi või maantee äärde. Emased võivad sobiva pesa pärast kaklemagi minna, teinekord muneb jällegi kaks emast samasse pessa. Sama emane võib sama pesa kasutada mitu aastat järjest. Mõnda puuõõnt võivad sõtkad aastakümnete viisi pesana kasutada.
Simone Greiner-Petter-Memm
Simone Greiner-Petter-Memm (sündinud 15. septembril 1967 Jenas) on Saksamaa endine laskesuusataja, olümpiahõbe ja neljakordne maailmameister.
Sõtkas
Paljunemine
Puuõõne põhjakõdule teeb emane lohu ja muneb sinna munad. Esimene muna munetakse tavaliselt nädal, harvem paar-kolm nädalat pärast lõunamaalt saabumist. Pärast munemise alustamist ilmuvad pessa valged udusuled, aga munemise lõppedes on neid pesas päris palju. Täiskurnas on 4–14 muna. Munad on sinakad ja suured: 56–68 × 40–47 mm. Munemine lõpetatakse ajavahemikus aprilli keskpaigast mai keskpaigani, lõuna pool varem kui põhja pool.
pisi|Isaslindude parv Pärast viimase muna munemist hakkab emaslind hauduma. Haudeperiood kestab 30 päeva. Alguses on ta hooletu, jättes hommikuti ja õhtuti pesa kauaks omapead, aga viimased kümmekond päeva haub väga hoolsalt.
Isane püsib kogu munemisperioodi ja haudeaja esimese poole pesa läheduses. Siis hülgavad isased pesapaigad, kogunevad salkadesse ja lendavad sulgima. Sulgimisveekogud paiknevad pesitsuskohtadest tihti kaugel. Isased lendavad ära juunis ja sulgivad juuli keskel suurtel avaveelistel järvedel, kuhu võivad koguneda sadade kaupa. Vanad emaslinnud sulgivad hiljem, augustis.
Zolski rajoon
Zolski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kabardi-Balkaari Vabariigis.
Sõtkas
Paljunemine
Pojad kooruvad korraga, mõne tunni jooksul. Seejärel jäävad nad peaaegu ööpäevaks pessa. Emane soojendab ja kuivatab neid oma kehaga ja pojad saavad oma udusulestikku tema sulestiku küljest eralduva rasuga võida.
Seejärel lendab emaslind mitu korda pesaõõne juurde ja prääksub kähisevalt. Tema hääle peale ronivad pojad pesast välja ja kukutavad end välja. Kuna nad kaaluvad väga vähe, ei saa nad kukkudes viga, isegi kui pesa asub 10 meetri kõrgusel. Maapinnal on sõtkapoeg kohe võimeline jooksma. Kui pojad on pesast väljas, viib ema nad varjatud kohta, kust röövloomad neid ei avastaks. Sõtkapojad ujuvad ja sukelduvad hästi ning võivad vee all olla 1,5–2 minutit.
pisi|Emaslind ja mitme pesakonna pojad Erinevalt teistest partlastest lagunevad sõtka perekonnad väga vara. Juba 5–10 päeva pärast pesast lahkumist jagunevad need 2–3 pojast koosnevateks salkadeks. 1–3 poega jääb ema juurde, ülejäänud hakkavad elama iseseisvalt. Pojad arenevad aeglaselt. Kuu aja vanustena saavad nad udusulestikule lisaks täissulestiku. Nad lennuvõimestuvad kahe kuu vanustena, kuigi hoosuled ei ole neil selleks ajaks veel täielikult välja kasvanud.
Simone Greiner-Petter-Memm
Olümpiamängud
1994. aasta taliolümpiamängudel Lillehammeris oli ta 7,5 km distantsil 8., teatesõidus 2. ja 15 km distantsil 36. Meeldejääv oli tema teatesõit, kus ta kolmanda vahetuse püstitiirus ei suutnud varupadrunitest hoolimata ainsatki märki maha saada. Ükski teine naiskond ei saanud nii palju trahviringe ja on tähelepanuväärne, et Saksamaa tuli ikkagi teiseks.
Tallinna maantee (Narva)
Vanasti kulges tee Narvast Riiga (hiljem Tallinna) vanalinnast põhja pool (praegu saab selle tee jäänused jälgida Rakvere tänava asukoha järgi). Nüüdisaegse Tallinna maantee suund määrati pärast Peetri värava rajamist 1822. aastal. Tekkinud maantee nimi oli Tallinna maantee, selle nime all oli see ka 1905. aastal (vene keeles Ревельское шоссе). 1912., 1927. ja 1929. aasta linnaplaanides on tänava nimi Tallinna maantee, 1940. aasta linnaplaanil Tallinna kivitee.
Simone Greiner-Petter-Memm
Maailmameistrivõistlused
1993 Bulgaarias Borovečis oli ta teatesõidus 8. ja 15 km distantsil 41.
1995 Itaalias Anterselvas oli ta 15 km distantsil 12. ja teatesõidus 1.
Diloogia
Diloogia (kreeka keeles di(s) "kaks korda" ja logos "mõiste, käsitlus") ehk kaksikteos, on kahest iseseisvast osast koosnev tervik.
Simone Greiner-Petter-Memm
Maailmameistrivõistlused
1996 Saksamaal Ruhpoldingis oli ta 7,5 ja 15 km distantsil 10. ning teatesõidus 1.
Diloogia
Diloogiat iseloomustavad ühised tegelased ja ühine teema või tegevusaeg minevikus.
Simone Greiner-Petter-Memm
Maailmameistrivõistlused
1997 Slovakkias Osrblies oli ta 7,5 km distantsil 40., teatesõidus 1. ja 15 km distantsil 14.
Diloogia
Viited
Mehrteiler
Simone Greiner-Petter-Memm
Maailmameistrivõistlused
1999 Soomes Kontiolahtis oli ta teatesõidus 1.
Tallinna maantee (Narva)
19. sajandil Tallinna maantee mõlemale poolele tekkis Peetri eeslinn. Teise maailmasõja ajal kõik hooned hävitati ja ehitati uuesti üles, enamik Peetri eeslinna tänavaid kadus.
Simone Greiner-Petter-Memm
Maailma karikas
Maailma karika etappidel on ta olnud 42 korda 25 parema seas. Ta on 7 etappi võitnud (neist 4 individuaalselt), olnud 10 korda teine (neist 7 individuaalselt) ja 3 korda kolmas (kõik individuaalselt).
Isiklikku
Kasv 164 cm, kaal 58 kg. Hariduselt õpetaja, töötab armees. Elab Waldaus. Abielus, 1 laps. Hobiks nimetab oma peret. Laskesuusatab alates 1992.
Tallinna maantee (Narva)
Aadressil Tallinna maantee 7 asus 1952. aastal loodud Narva linna piimatööstuse tsehh, mis 1980. aastal kuulus Jõhvi piimatööstusele. Narva tsehh suleti 1990. aastate lõpus.
Sõtkas
Paljunemine
Sõtka sügisränne kestab septembrist oktoobrini, ehkki üksikud salgad jäävad paigale peaaegu jää tekkimiseni.
Tallinna maantee (Narva)
Aadressil Tallinna maantee 30 asub spordihall Energia.
Aadressil Tallinna maantee 41 asub Astri Keskus, endine Narva kauplus.
Sõtkas
Majanduslik tähtsus
Sõtkaid kütitakse vähe, kuigi ta on rohkearvuline. Mõnevõrra rohkem kütitakse neid rände ajal, sealhulgas Läänemerel.
Tallinna maantee (Narva)
Aadressil Tallinna maantee 52 asub Tempo kaubanduskeskus, sealhulgas Tempo Mööblimaja.
Sõtkas
Majanduslik tähtsus
Minevikus oli oluline jahipidamise haru niinimetatud sõtkakorilus: sõtkaste pesadest korjati osa mune ära ja neid söödi, aga pärast poegade pesast lahkumist korjati pesadest sulgi. Eriti suure ulatuse saavutas see Kiievi-Venemaal 10. ja 11. sajandil, mil kroonikate andmetel põhjustas muna- ja udusulemajandus Vene vürstide vahel isegi relvastatud kokkupõrkeid. Mõnel pool, näiteks Laadoga ääres, Lapimaal, Petšora jõe kallastel ja Baraba stepis, on munade ja udusulgede kogumine säilinud tänapäevani.
Tallinna maantee (Narva)
Aadressil Tallinna maantee 14 asub Tartu Hoiu-laenuühistu Narva kontor.
Jõgiromaan
Jõgiromaane hakati kirjutama 19. sajandil. Tuntud on näiteks Honoré de Balzaci "Inimlik komöödia", mis koosneb ligi sajast teosest. Balzaci jõgiromaan kujutab Prantsusmaa kõigi kihtide elu ajavahemikul 1815–1848 ning selles on mitmeid teosest teosesse korduvaid tegelasi.