cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rae vald (1939)
Rae vald 1939. aasta vallareformiga senise Rae valla, Kuivajõe valla aladest. pisi|300px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad Rae vald moodustati maa-alaga: a) senise Rae valla maa-alast; b) senise Kuivajõe valla põhjapiiril asuvate lahus-heinamaatükkide maa-aladest.
1939. aastal oli vallas 3014 elanikku, territooriumi suurus oli 17 586,61 ha.
Esimene vallavanem oli Jaan Selks. Tema asemele valiti Ants Kibuvits.
1939. aastal kuulusid Rae valla koosseisu: Assaka, Vaskjala, Pajupa, Limu ja Seli külad, Rae asundus ning Jüri kirikla, Lagedi asundus, Veneküla, Metsaküla, Ülejõe, Kadaka, Kopli ja Soodevahe külad, Aruküla asundus ja Sambomäe asundused, Kulli, Järsi, Metsa, Kangla, Mõisaaseme ja Sarapiku küla, Aruküla aedlinn, Aruvalla asundus, Metsküla, Korjuse küla, Vaida-Vanaküla, Uusküla, Patika küla ja Kautjala mõis.
2. septembril 1941 nimetas Harju maavanem vallavanemaks Ants Kibuvitsa, kes 3. septembril asjaajamise ja kassa valla täitevkomitee esimehelt Jaan Rekkilt üle võttis.
Vald kuulus Riigivolikogu 18. valimisringkonda, kust valiti Kustav Kurg, ning Tallinna põllumeeste konvendi tegevus- ja valimispiirkonda.
Vallas on sündinud Ants Ainsoo, Hilja Iher ja Merle Karusoo.
Külanõukogude moodustamine ja valla likvideerimine
26. septembril 1950 arvati vald Harju rajooni koosseisu.
Fermo provints
Fermo provints on provints Itaalias Marche maakonnas. Provintsi keskuseks on Fermo linn.
Provints loodi 2009. aastal Ascoli Piceno provintsi põhjaosast.
Loodus
Fermo provints piirneb Aadria merega.
pisi|Porto Sant'Elpidio
Haldusjaotus
Fermo provints jaguneb 40 omavalitsusüksuseks (comune).
Konstantin Konik
Konstantin Konik (31. detsember (vana kalendri järgi 19. detsember) 1873 Tartu – 3. august 1936 Tartu) oli eesti arst, poliitik ja ühiskonnategelane, Eestimaa Päästekomitee liige (1918).
Ühiskondlik tegevus
pisi|[[Nikolai Triik|Nikolai Triigi joonistus "Prof. dr. Konstantin Konik" 1928. aastast]]
Isiklikku
Koniku isa Peeter Konik oli Tartus voorimees.
Abielus Matilde-Alviine Pistrikuga (1909–1929) ja Viktooria Triigiga (neiuna Martna, 1930–1935). Tema teise naise isa oli Mihkel Martna. Lapsi tal ei olnud, kuid aastal 1933 adopteeris ta teise naise tütre Kadri Viktoria.
1933. aasta sügisel tabas Konikut depressioon (paine) ja seejärel parema keha halvatus ajuarteri ummistuse tulemusel. Konstantin Konik suri Tartus 3. augustil 1936 insulti. Talle korraldati riiklik matus. Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Spilve lennujaam
Spilve lennujaam oli kuni Riia lennujaama rajamiseni peamine Riia lennujaam. Lennujaam asub Riias Spilve asumis.
Tänapäeval on see lennujaamana oma tähtsuse kaotanud, sealset lennuvälja võib kasutada vaid päevasel ajal ja hea nähtavusega.
Ajalugu
1932. aastal alustas LOT lende liinil Helsingi-Tallinn-Riia-Vilnius-Varssavi-Lviv-Bukarest-Sofia-Saloniki-Ateena. Hiljem alustas Aeroflot Moskva ja Stockholmi vahelisi lende, millel oli peatus samuti Spilves.
1936. aastal Deruluft likvideeriti ja Helsingi lende alustas Lufthansa.
1937. aastal alustati lende Liepājasse.
Pärast Läti annekteerimist sulgesid nõukogude võimud algul kõik liinid, kuid hiljem taastati liiklus Tallinna, Leningradi ja Moskvaga. 22. juunil 1941 ründasid saksa pommitajad Spilve lennuvälja ja purustasid sealsed angaarid. Pärast Riia hõivamist taastasid saksa okupatsioonivõimud lennujaama ja käivitasid lennuliikluse Riia ning Helsingi vahel. Taas pommitati lennujaam puruks 11. oktoobril 1944.
Sõja järel oli Spilve lennujaam kasutusel vaid riigisisesteks lendudeks. Spilve lennujaamale lisandus toona veel ka Rumbula lennuväli. Spilvest toimusid lennureisid Liepājasse, Daugavpilsi, Kaunasesse, Tallinna ja Moskvasse. Kasutusel olid lennukid Li-2, aastast 1959 ka Jak-12, An-2, Il-14.
Riia lennujaam valmis aastal 1973 vahetamaks välja ajale jalgu jäänud Spilve lennujaama. Viimast kasutati riigisisesteks lendudeks siiski veel aastani 1986. Tol ajal kasutati lennujaama ka lennundusõpilaste õppelendudeks.
1990. aastast on lennujaam kasutusel eralendudeks, ka harrastatakse seal langevarjuhüppeid. Lennujaama hoonet rendib SIA Baltijas projektu birojs.
Erebus (täpsustus)
Erebus on Erebose (vanakreeka jumala ning allmaailma või selle osa) ladinapärane nimekuju.
Nadežda (raadiojaam)
Nadežda oli Interliikumise raadiojaam. Raadiojaam oli eetris esimest korda 29. augustil 1990 ja viimast korda 1991. aasta 21. augusti varahommikul.
Jaama esimene saatja asus Toompea külje all NSV Liidu mereväe Tallinna mereväebaasi staabi territooriumil ja saateid oli kuulda saatjast umbes kahe kilomeetri raadiuses. Hiljem sai saatja asupaigaks Keila tankipolgu territoorium ja siis levisid saated läänes peaaegu Haapsaluni, lõunas Järvakandini ja idas Aegviiduni.
Raadiojaamale oli eraldatud barakk Tondil paiknenud sõjaväeosas. Saated lindistas Nadežda peatoimetaja Viktor Kiemets oma korteris. Tondil tehti lõplik montaaž ja valmis saated viidi Keilasse eetrisse laskmiseks. Raadiojaama filiaali saatja paigaldati ka Kohtla-Järvel asunud Nõukogude Armee sõjaväeosa nr 75222 territooriumile, kuid seda saatjat ei jõutud enne raadiojaama tegevuse lõppu kasutusele võtta.
Viimast korda oli raadiojaam Nadežda eetris 21. augusti varahommikul. 22. augustil otsustas Eesti Vabariigi Valitsus raadiojaama likvideerida. Valitsuse esimees Edgar Savisaar andis siseministeeriumile käsu "viie päeva jooksul sulgeda raadiojaam Nadežda, mille tegevus on vastuolus Eesti Vabariigi seadustega ja on pikema aja jooksul kandnud õõnestuslikku iseloomu".
Prokuratuur algatas kriminaalasja "registreerimata piraatraadiojaama Nadežda" vastu 26. augustil, süüdistades Kiemetsa ja raadiojaama peadirektorit Juri Rudjakki putšiste toetavate saadete edastamises. Juba samal päeval kell 15.30 võeti raadiosaatja Keilas üle. Eeluurimine tuvastas, et Rudjak ja Kiemets toetasid Nadežda eetris aktiivselt Moskva riigipöörajaid, mida süüdistatavad ka ei eitanud. Kuid uurimine jäi venima ja kriminaalasi lõpetati enne kohtusse jõudmist. Toonase prokuratuuri uurimisosakonna ülema Alar Kirsi sõnul jooksis kriminaalasi ummikusse seetõttu, et endiselt kehtinud ENSV kriminaalkoodeksi järgi mõisteti riigivastase tegevuse all Nõukogude Liidu vastast tegevust. Kiemets ja Rudjak olid aga võidelnud Nõukogude Liidu säilimise eest.
Freddy, löö esimesena!
"Freddy, löö esimesena!" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2005. aastal.
Norra äärmuspunktid
Norra äärmuspunktid on Norra mandriosa, Norra põhiosa ja Norra Kuningriigi kõige põhjapoolsem, kõige lõunapoolsem, kõige läänepoolsem ja kõige idapoolsem punkt (äärmuspunktid).
Kõige põhjapoolsem punkt
pisi|Kinnarodden, Norra mandriosa põhjapoolsem punkt Norra (ja ühtlasi Euroopa) mandriosa põhjapoolseim punkt on Nordkinn ehk Kinnarodden Finnmargis Lebesby vallas (71°08'02,4780" N, 27°39'13,6274" E).
pisi|Knivskjellodden Magerøya saarel, Norra põhiosa põhjapoolsem punkt Norra põhiosa põhjapoolseim punkt on skäär Magerøya saarel asuva Knivskjelloddeni põhjaotsa juures (71°11'08,5676" N, 20°20'32,29" E). Den Norske Turistforeningi on selle märgistanud millenniumipaiga tähisega, mille avas Vegard Ulvang.
Norra Kuningriigi põhjapoolseim punkt on Rossøya saarel Kirdemaast põhjas (80°49'44,41" N, 20°20'32,29" E).
Kõige lõunapoolsem punkt
pisi|Vaade Lindesnesi tuletornist Norra mandriosa lõunapoolseim punkt on Lindesnesi poolsaare otsas paiknev neem Nesvardeni juures Lindesnesi vallas Vest-Agderis (57°58'46,2797" N, 7°03'19,1840" E). 21. juunil 2007 pisut pärast kella üheksat hommikul eraldati poolsaar mandrist Spangereidi kanaliga (Spangereidkanalen). Seetõttu kvalifitseeris Statens kartverk poolsaare ümber saareks (ÜRO definitsiooni järgi ei tee inimese kaevatud kanal poolsaart siiski saareks) ning mõnda aega arvati Norra mandriosa lõunapoolseimaks punktiks Odden Skjernøysundeti põhjakaldal Skjernøysundbrua juures Mandali vallas umbes 4 km Mandalist kagus (58°00'12,5993" N, 7°30'47,6893" E). Veebruaris 2008 revideeris Statens kartverk oma otsust ning pidas kuni saare definitsiooni täpsustamiseni jälle Norra mandriosa lõunapoolseimaks punktiks Lindesnesi neeme. Aastal 2009 kinnitati see lõpliku otsusega.
Norra põhiosa ja ühtlasi Norra Kuningriigi lõunapoolseim punkt on Pyseni skäär Mandali vallas (57°57'30,6353" N, 7°33'52,3010" E). Asjaolu, et tegu on Norra lõunapoolseima punktiga, avastas juulis 1987 Søgne valla loodusloo- ja rannakultuuriõpetaja Jostein Andreassen. Saar on 150–200 m lõuna pool varem Norra lõunapoolseimaks punktiks peetud Vestre Kråga või Vestre Krågaøya saarest, mis asub 3,4 km Pysenist lääne pool.
Kõige läänepoolsem punkt
Norra mandriosa läänepoolseim punkt on Vardetangen Lindåsi poolsaarel (Lindåshalvøya) Hordalandis Austrheimi vallas Mongstadist läänes Bergenist loodes (60°48'36,6146" N, 4°56'43,1825" E). Umbes 1995. aastast on see koht tähistatud.
Norra põhiosa läänepoolseim punkt on Holmebåeni laid Norra meres Sogn og Fjordane maakonnas Solundi vallas Utværist põhjas ja Utværi tuletornist edelas, Sogne fjordi suudmest põhjas (61°04'24,0727" N, 4°29'57,0166" E). Kui laidue mitte arvestada, on Norra põhiosa kõige läänepoolsem saar Utvær.
Norra Kuningriigi läänepoolseim punkt on Høybergodden Jan Mayenil (70°51'49,05" N, 9°04'38,86" W).
Kõige idapoolsem punkt
Norra mandriosa idapoolseim punkt on Kibergsneset Finnmargis Vardø vallas Vardøst lõunas (70°17'20,9612" N 31°03'51,5469" E).
pisi|Hornøya, Norra põhiosa idapoolseim punkt Norra põhiosa idapoolseim punkt on Hornøya Vardø vallas Vardøst edelas (70°23'12,6393" N, 31°10'06,9360" E).
Norra Kuningriigi idapoolseim punkt on Kræmerpynten Kvitøya saarel Svalbardis (80°13'45,28" N, 33°30'58,74" E).
Professionaalne kretinism
Professionaalne kretinism on kujundlik väljend oma ala tahtmatu ületähtsustamisega seotud nähtuste kompleksi kohta.
Väljendit kasutatakse kitsast erialalisest vaatest, oskustest, harjumustest ja elukutsest tulenevate naljakate või veidrate olukordade humoorikaks kirjeldamiseks.
Professionaalne kretinism võib olla ülemäärase spetsialiseerumise või ületöötamise tulemus.
Ameerika Ühendriikide presidendivalimised
Ameerika Ühendriikide presidendivalmised on valimised, mida on Ameerika Ühendriikides korraldatud 1789. aastast. pisi|1864. aasta presidendikandidaatide [[Abraham Lincolni ja Andrew Johnsoni valimisplakat]]
Aastatel 1804–1868
Kuna 1824. aasta valimistel ei saanud ükski kandidaat enamust, valis Esindajatekoda presidendi esimese kolme kandidaadi hulgast. Osariikide kaupa sai Adams 13 häält, Jackson 7 häält ja Crawford 4. 1831. aastal oli Vabamüürlastevastane Partei oli esimene partei, mis valis presidendi- ja asepresidendikandidaadi (26. septembril 1831). 1836 ei saanud Richard Johnson valimistel häälteenamust ning Senat valis ta häältega 33:14 Francis Grangeri vastu. President William Harrison suri 4. aprillil 1841 ja asepresident John Tyler sai tema järglaseks 6. aprillil. President Zachary Taylor suri 9. juulil 1850 ja asepresident Millard Fillmore sai tema järglaseks 10. juulil. President Lincoln suri 15. aprillil 1865 ja Johnson sai tema järglaseks samal päeval.
Rusthavi 2
Rusthavi 2 (gruusia keeles რუსთავი 2) on Gruusia telekanal.
Ettevõte asutati 1994. aastal Rusthavis, kuid tegutseb nüüd Thbilisis. Uudistetoimetuse bürood ning kaastöölised paiknevad lisaks suuremates Gruusia linnades (Khuthaisi, Bathumi, Gori, Phothi, Zugdidi). Kanalil on väliskorrespondendid Moskvas ja Washingtonis.
Telekanali leviala ulatub 85 protsendini riigi elanikkonnast ning kanal on satelliidi vahendusel jälgitav ka Euroopas, sealhulgas Venemaa Euroopa-osas, ning Lähis-Idas.
Ettevõte on eraomanduses. Telekanalit peetakse valitsusmeelseks.
Gustav Oskar Reimann
Gustav Oskar Reimann VR I/2 (5. november 1883 Taevere vald, Suure-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 31. mai 1941 Vanaveski talu, Kõpu vald, Viljandimaa) oli Eesti arst ja sõjaväelane (sanitaarmajor, 1934).
Afganistan
Afganistan (puštu keeles افغانستان Afghānistān, dari keeles افغانستان Afghānestān, kuni 2021. aasta augustini Afganistani Islamivabariik; alates 2021. aasta 15. augustist Afganistani Islamiemiraat ) on paljurahvuseline merepiirita riik Aasia sisemaal. Riigi pealinn on Kabul.
Gustav Oskar Reimann
Elulugu
Gustav Oskar Reimann sündis Suure-Jaani jõuka kaupmehe ja aktiivse kohaliku elu tegelase Karl Reimanni (1841-1915) ja Anna Marie Pauline Reimanni (1847-1920) (sündinud Sild) perekonnas. Isa Karl oli edumeelne, andes panuse kohalikku kultuuri ja laste haridusse. Ta oli kohaliku laulu- ja mänguseltsi Ilmatar ja Suure-Jaani Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu üks asutajatest. Oskar Reimanni ema Pauline oli riigimees August Rei ema õde. Eesti naisliikumise rajaja Marie Reiman (1878-1963) oli Gustav Oskari õde.
Haridus
Oskar Reimann õppis Kuhlbarsi algkoolis Viljandis, Tartu Reaalkoolis ja Tartu Ülikoolis, kus lõpetas arstiteaduskonna (1914). Aastatel 1922–1926 täiendas ta ennast Tartu Ülikooli juures silmaarsti erialal. Oli korp! Sakala liige.
Afganistan
Kolm neljandikku Afganistanist on raskesti ligipääsetav.
Gustav Oskar Reimann
Tegevus Vabadussõjas
Oskar Reimann osales arstina I Maailmasõjas 1914–1917, seejärel Vabadussõjas kogu selle kestuse ajal.
Afganistan
Afganistani kohta puuduvad täpsed, usaldatavad statistilised andmed. Näiteks on riigi pindala eri andmetel 652 225 või 645 806,56 või 647 500 km² ning elanike arv 2009. aasta seisuga oli 28 150 000 või 33 609 900.
Alates 1970. aastatest on riik haaratud sõjalistesse konfliktidesse, millest ulatuslikumad on olnud Nõukogude-Afganistani sõda ja 2001–2014 väldanud Ameerika Ühendriikide sissetung. 2021. aasta 15. augusti õhtuks võtsid Ţālebāni võitlejad oma kontrolli alla Kabulis asuva presidendipalee, millega taastasid islamiriigi võimu Afganistanis.
Nimi
"Afganistan" tähendab 'afgaanide maa'. Kuni 19. sajandini kasutati seda nime üksnes puštude traditsiooniliste alade nimetamiseks.
Gustav Oskar Reimann
Hilisem tegevus arstina
Aastatel 1926–1929 praktiseeris Oskar Reimann Viljandis eraarstina.
Afganistan
Sümbolid ja tähised
Afganistanil on lipp ja vapp.
Gustav Oskar Reimann
Hilisem tegevus arstina
Septembris 1929 astus Oskar kaitseväeteenistuse Viljandi garnisoni arsti ametikohale, kus tal oli sanitaar kapteni auaste. Oli veebruarist oktoobrini 1940 Viljandis asuva 4. Diviisi arst.
Autasud
Oskar Reimannile on annetatud 1920. aastal Vabadusristi I liigi 2. järgu teenetemärk:
Afganistan
Piir
Afganistan piirneb põhjas Türkmenistani (piiri pikkus 744 km), Usbekistani (137 km) ja Tadžikistani (1206 km), kirdes Hiina (91 km), idas ja lõunas Pakistani (2430 km) ning läänes Iraaniga (936 km).
Gustav Oskar Reimann
Autasud
VR I/2, nr 2560/25.08.1920 3 Diviisi arstile, Dr. Oskar Karli p. REIMANN´ile hinnates sõjalisi teenuseid, mis ülesnäitanud Wabadussõja kestusel sõjawäe sanitaarkorralduste loomisel ja taudide wastu wõitlemisel.
Afganistan
Piir
Hiinaga ühendab Afganistani pikk ja kitsas Vākhāni koridor.
Gustav Oskar Reimann
Autasud
1934. aastal anti Oskar Reimannile Eesti Punase Risti II järgu I astme teenetemärk.
Afganistan
Piir
Lähimast merest (Araabia merest) lahutab Afganistani 480 km Pakistani territooriumi.
Põhiseadus
Afganistani esimene põhiseadus võeti vastu aastal 1964. See nägi ette parlamentaarset monarhiat, vabu valimisi, inimõiguste, naiste õiguste ja üldise hääleõiguse kehtestamist. Alates monarhia kukutamisest 1973. aastal seda põhiseadust enam ei rakendatud.
2002. aastal asutati põhiseaduse kogu Lowyah Jirgah ning põhiseaduskomisjon, mis novembris 2003 esitas uue põhiseaduse eelnõu. Lowyah Jirgah võttis selle vastu jaanuaris 2004 (2004. aasta Afganistani põhiseadus) ja see jõustus samal aastal. Põhiseaduse järgi ei tohi ükski seadus olla vastuolus islamiga, kuid ei anna õiguslikku alust šariaadile.
Riigikord
Aastatel 1978–1987 oli Afganistan Nõukogude stiilis "rahvavabariik", 1992. aastast islami vabariik Ţālebāni poliitilise juhtimise all. Pärast Nõukogude sissetungi 1979 puudus riigil efektiivne keskvõim.
2004. aasta põhiseaduse järgi on Afganistan presidentaalne islamivabariik.
President ja kaks asepresidenti valitakse otsevalimistel viieks aastaks. Neid saab ühe korra tagasi valida.
President on ühtlasi valitsusjuht. Ta nimetab 25 ministrit, kelle peab heaks kiitma parlament Rahvuskogu.
Rahvuskogu koosneb kahest kojast – Vanematekojast ja Rahvakojast. Rahvakoda valitakse viieks aastaks. Pärast 2005. aasta valimisi on seal 249 liiget. 68 kohta on reserveeritud naistele. Vanematekogul on 102 liiget, kellest üks kolmandik on provintside esindajad (4-aastase tähtajaga), üks kolmandik provintsiringkondade esindajad (3-aastase tähtajaga) ning üks kolmandik presidendi nimetatud (5-aastase tähtajaga). Pooled presidendi nimetatutest peavad olema naised.
Provintside ja provintsiringkondade kubernerid ja Rahvuskogu liikmed moodustavad Lowyah Jirgah', mille valitsus võib vajadusel kokku kutsuda rahvusliku iseseisvuse ja suveräänsuse põhiküsimuste arutamiseks. See organ täidab ka riigikohtu ülesandeid.
Afganistanis on tugev kohaliku omavalitsuse traditsioon, mis põhineb perekonnadünastiatel, hõimujuhtidel ning vastuseisul keskvõimule.
Kohtukorraldus on kolmetasandiline. Kõrgeim kohus on 9 kohtunikust koosnev Ülemkohus, mille liikmed nimetab president ja kinnitab Rahvakoda. Nende volitused kestavad 10 aastat. Põhiseaduse järgi on kohtud nii seadusandlikust kui ka täidesaatvast võimust sõltumatud. Surmanuhtluse peab heaks kiitma president.
Haldusjaotus
1. järgu haldusüksus on provints, mille eesotsas on kuberner (waali), kelle üldiselt nimetab või kinnitab keskvalitsus. Ent kõik kubernerikohad ei ole täidetud ning mõnikord kohalikud hõimujuhid ei aktsepteeri nimetatud kuberneri. Keskvõim ei hoia kontrolli all kogu riiki.
Provintsi valitseb nõukogu (volikogu), mille liikmed valitakse neljaks aastaks.
Afganistan koosneb 34 provintsist:
thumb|Afganistani provintsid
Provintsid on jaotatud 329 ringkonnaks (woluswali). Peale selle on veel 10 ringkonda, mis on loodud mudžaheedide või taliibide režiimi poolt ja mille legitiimsus on küsitav.
Igal kohalikul omavalitsusüksusel on linna- või vallanõukogu, mis valitakse 3 aastaks.
Geoloogiline ehitus
Suurt osa riigist katvad Hindukuši ja Safīd Kūhi mäestik on tekkinud Alpi kurrutusel.
Pinnamood
pisi|Afganistani pinnamood Afganistani pinnamood on ebatasane. Kaks kolmandikku kuni neli viiendikku pindalast on kaetud mägedega. Suure osa Afganistanist katavad Hindukuši ja Safīd Kūhi mäestik. Üle poole riigi territooriumist asetseb üle 2000 meetri kõrgusel merepinnast. Vähem kui 10% territooriumist on madalamal kui 600 m. Tasast maad leidub ainult põhja-, lääne- ja lõunapiiri lähedal.
Suurem osa Afganistanist kuulub Iraani kiltmaa idaossa.
Afganistan jaguneb kolmeks erineva pinnamoega piirkonnaks: põhjas Amudarja ääres asuvad tasandikud, riigi keskosas mäestikud ning lõuna- ja edelaosas kõrbelised madalikud ja kõrged lavamaad (Rīgestāni kõrb Helmandi jõest idas, Dasht-e-Mārgow, peamiselt purdmaterjali ja saviga kaetud ala Helmandi jõest läänes). Hindukuš ja tema kõrvalharud ulatuvad riigi loodeosast kirdeosani (kus ta piirneb Pamiiriga), jagades Afganistani osadeks. Mäekurud on 3000...4000 m kõrgusel, mistõttu ühendus üle mägede on raskendatud. Kabuli nõgu ja riigi põhjaosa ühendab 1964. aastast talvekindel maantee üle Sālangi kuru. Tee läbib 3 km pikkuse tunneli.
Hindukuš on kõige kõrgem Vākhāni koridoris, kus riigi kõrgeim mäetipp Nowshāk ulatub 7485 või 7482 meetrini. Teised mäetipud on 4500–6000 m kõrgused.
Afganistani madalaim punkt (285 m) asub Amudarja orus Türkmenistani piiri ääres.
Kitsad jõeorud ja laiad tasandikud ulatuvad riigi keskosa mägismaadelt Lääne-Afganistani kõrbedeni.
Kliima
Afganistan asub lähistroopilises kliimavöötmes ja seal on mandriline kuiv lähistroopiline kliima.
Afganistani kliima on iseloomulik kuiva ja poolkuiva stepi kliimale, eelkõige külmade talvede ja kuivade suvede tõttu. Riigi piirkondade vahel esineb palju klimaatilisi muutusi. Näiteks idas asuvas mäestike piirkonnas on lähisarktiline kliima kuivade ja külmade talvedega. Mäestikulist piirkonda Pakistani piiril mõjutavad India mussoonid, mis tavaliselt saabuvad juuli ja septembri vahel ning toovad mereäärseid troopilisi õhumasse koos niiskuse ja vihmadega. Suvel puhuvad riigi edelaosas tugevad tuuled peaaegu iga päev. Talvel ja varakevadel on ilm tugevalt mõjutatud külmadest õhumassidest, mis tulevad põhjast ja Atlandi miinimumist, mis tuleb loodest. Need kaks õhumassi toovad kaasa lumesaju ja karmi pakase mägismaal ning vihma madalamatel kõrgendikel.
Suur osa riigist kannatab põua käes ning puhta vee kättesaadavus on raskendatud. Vihma sajab peamiselt oktoobrist aprillini.
Sademed
Kõrbes on aasta keskmine sademete hulk alla 100 mm (kõrbetasandikel 40...50 mm), riigi keskosa kiltmaal 200...250 mm, riigi kaguosas kuni 800 mm ning kõrgmägedes üle 1000 mm (suuremalt jaolt lumena).
Õhutemperatuur
Tuulistes mägedes langeb temperatuur talvel alla –18 kraadi; madalamal on talved pehmemad.
Suvel võib temperatuur kõrbes tõusta üle 46 kraadi varjus.
Juuli keskmine temperatuur on 24...32 kraadi, jaanuari keskmine temperatuur 0...8 kraadi.
Kabulis ulatub temperatuur –30 °C-st talvel + 40 °C-ni suvel.
Et kliima on mandriline ja kõrguste vahed on suured, siis on temperatuuride kõikumine väga suur. Seda hinnatakse maailma suurimaks.
Hanneli Rudi
Hanneli Rudi (sündinud 16. augustil 1971) on Eesti ajakirjanik.
Afganistan
Tuuled
pisi|Tolmutorm Afganistanis Läänetuuled võivad tuua suuri liiva- ja tolmutorme.
Hanneli Rudi
Ta on olnud Postimehe Tarbija toimetuse juhataja. Töötab Eesti Rahvusringhäälingus teleuudiste toimetajana.
Afganistan
Jõed
Riigi tähtsamad jõed on Amudarja, Kabuli jõgi, Helmandi jõgi, Morghāb ja Harī Rūd.
Afganistani jõed toituvad lume ja liustike sulamisest, enamik jõgesid toitub mäestikes alguse saavatest ojadest. Põuaperioodil kuivab enamik jõgesid väikesteks, kevadisel lumesulamisajal on jõgedes rohkelt vett ning suurtel jõgedel on suurvesi.
Riigi pikim on Helmandi jõgi riigi edelaosas. Ta saab oma vee Hindukušist ning saab alguse riigi idaosast Kabuli lähedal. Jõgi voolab läbi riigi edelapiirkonna, olles selle kõrbede ja poolkõrbede ainuke jõgi ning suubub Iraani piiril olevasse Helmandi järve ning Sīstāni soolajärvedesse. Jõge kasutatakse ulatuslikult niisutamiseks.
Kabuli jõgi toob vett Kabuli ja Jalālābādi ümbruse viljakatele orgudele ja jõeorgudele. Erinevalt teistest jõgedest on see aastaringselt veerohke. Jõgi jõuab välja Iraani ning suubub Indusesse.
Harī Rūdi jõgi saab alguse Afganistani keskosas ning voolab lääne suunas, Iraani piiri juurde. Selle jõe vett kasutatakse Herāti piirkonnas ulatuslikult niisutamiseks.
Laevatatav on Afganistani jõgedest ainult Amudarja, ehkki väiksemad laevad ja praamid saavad sõita ka teistel jõgedel, kus sügavus on piisav. Amudarja tähtsamad lisajõed on Pandži jõgi ja Vahši jõgi.
Järved
Afganistanis on vähe järvi ja needki on väikesed. Tähtsamad järved on Zorkul, mis asetseb piki Tadžikistani piiri, Shivehi järv Badakhshāni provintsis ning Istādah-ye Muquri soolajärv.
Riigi edelaosas Iraani piiril on väljavooluta tasandikul Helmandi järv, kuhu suubub Helmandi jõgi.
Padurad
Iraani piiri lähedal on kaks soolapadurat.
Veevarud
Põllumajandussektor on riigi suurim veetarbija. Niisutamiseks vajalik vesi saadakse suuremalt jaolt jõgedest ja kanalitest, ülejäänu kaevudest ja puuraukudest.
Väga väikesest aastasest sademetehulgast tingitud pikaajaline põud ning sõda on alandanud kanalite veetaset kuni 70% võrra, põhjustades veega niisutatavate alade 60-protsendilise vähenemise. Üle 36% kaevudest ja puuraukudest on ära kuivanud ning kaevude veevarud on vähenenud kuni 83%.
Põllumajanduse tootlikkus ning puhta joogivee kättesaadavus on vähenenud sedavõrd, et on tekkinud humanitaarkatastroofi oht, sest 85% riigi elanikkonnast elatub põllumajandusest.
Puhast, joogiveena tarvitatavat vett on Afganistanis väga vähe, ligi 20%. Veevärgi ning vee puhtuse kontrolli puudumise tõttu vee puhtuse probleem järjest süveneb. Lähemal ajal pole ette näha, et riik selle lahendamiseks midagi ette võtaks.
Veehoidlad ja paisud
pisi|[[Kajakī pais Helmandi jõel (2004)]] Tähtsad paisud ja veehoidlad Afganistanis on Kajakī veehoidla Helmandi jõel (rajatud aastal 1953), Kaylahgay pais Amudarja lisajõel, Sar Dehi pais Ghaznī jõel ning Arghandābi pais Helmandi jõe kõrvalharul.
Riigi 12 veehoidlast, mis on ehitatud 1920.–1940. aastatel, vajab enamik põhjalikku remonti.
Üleujutused
Viimastel aastatel on Afganistanis igal kevadel inimohvritega üleujutused, mida põhjustab mägedest alla voolav rohke lumesulamisvesi pärast karmi ja lumerikast talve. Üleujutusi soodustab ka kevadine vihmaperiood, mille jooksul võib sadada päevade kaupa.
Mullad
Kõige viljakamad piirkonnad on maa põhjaosas, kus on ka kõige suurem rahvastiku tihedus.
Ladinakeelsete väljendite loend
Siin on loetletud ladinakeelseid väljendeid ja nende ligilähedasi eestikeelseid tähendusi.
Afganistan
Taimed
Taimkate on mitmekesine.
Ladinakeelsete väljendite loend
Ladinakeelseid lühendeid vaata ladinakeelsete lühendite loendist.
Afganistan
Taimed
Riigi keskosas on taimkate lõunaosaga võrreldes rikkalikum, mägedes võib ta olla koguni lopsakas. Esineb muu hulgas kaameliastel, hundihammas, astel-jooksjarohi, mimoos ja estragonpuju.
Mägedes on kuni 2500 m kõrgusel stepirohustepp ja pujustepp, mägipruunmullal kasvab hõredalt pistaatsia ja artša. Kõrgemal on tamme- ja okasmets, veel kõrgemal alpiniidud.
Gustave Doré
Paul Gustave Doré (6. jaanuar 1832 Strasbourg – 23. jaanuar 1883 Pariis) oli prantsuse graafik ja maalikunstnik. Ta sai tuntuks raamatuillustraatorina. thumb|püsti|vasakul
Jõhvikas (perekond)
Jõhvikas (Oxycoccus Hill.) on taimede perekond kanarbikuliste sugukonnast.
Mõnes süstemaatikas kuulub alamperekonnana mustika (Vaccinium) perekonda või perekonnana mustikaliste (Vacciniaceae) sugukonda.
Eestis on levinud kaks liiki:
Harilik korpsamblik
Harilik korpsamblik ehk harilik seinakorp (Xanthoria parietina (L.) Th. Fr.) on perekonda korpsamblik kuuluv liik samblikke.
Sébastien Loeb
Sébastien Loeb (sündinud 26. veebruaril 1974 Haguenaus) on Prantsusmaa rallisõitja. Ta on autoralli MM-sarja 9-kordne maailmameister.
Poisina võistles ta sportvõimlemises, tulles 4 korda Alsace'i meistriks, korra ka Ida-Prantsusmaa meistriks ja Prantsusmaa meistrivõistlustel 5. kohale.
1992. aastal jättis ta keskkooli pooleli, aga jätkas õpinguid 1994. aastal, et saada elektriinseneriks. 12. septembril 1994. aastal asus ta tööle elektriku õpipoisina. Järgmisel aastal loobus ta sellest tööst ja õpingutest ning pühendus autorallile.
Harilik korpsamblik
Harilik korpsamblik on Eestis tavalisim puudel, seintel ja mujal sellistes kohtades kasvav kollast värvi samblik.
Sébastien Loeb
1998. aastal alustas Loeb sõitmist Citroën Saxo sarjas. Järgmisel aastal ta võitis selle sarja.
1999. aastal hakkas Loeb osalema autoralli MM-etappidel, põhiliselt oma nime all. Esimesel aastal saavutas ta pärast katkestamist Hispaanias 19. koha Prantsusmaal ja 21. koha Itaalias.
2000. aastal tuli ta Prantsusmaa meistriks kruusateerallis. Prantsusmaa autospordiliidu toetusel osales ta 2 MM-etapil Toyota Corolla WRC-ga, tulemuseks 9. ja 10. koht.
2001. aastal osales Loeb juunioride autoralli maailmameistrivõistlustel, tulles selle sarja esimeseks maailmameistriks 5 võiduga 6 etapist. Itaalia rallil arvas Citroën ta oma meeskonda ja Loeb ületas lootusi, saavutades San Remo rallil Gilles Panizzi järel 2. koha. Oma nime all sõites jäi parimaks kohaks 13. Saadud 6 punkti andsid talle hooaja kokkuvõttes 14. koha, aga järgmisel aastal sõitis ta juba Citroëni tehasetiimis.
2002. aastal ei puudunud palju, et Loeb oleks kohe hooaja avaetapi võitnud. Ta oligi Monte Carlo rallil kõige kiirema ajaga finišis, aga reeglivastase rehvivahetuse tõttu lisati tema ajale minut ja rallivõit läks soomlasele Tommi Mäkinenile. Loeb sai oma esimese võidu Saksamaa rallil. Hiljem on ta selle ralli võitnud veel 7 korda. Ta on ainus, kes on suutnud võita WRC sarja kuuluva ralli 8 korda ja 2010. aasta seisuga ainus, kes üldse Saksamaa ralli võitnud. Loeb sõitis kaasa 9 etappi 14-st ning tema meeskonnakaaslased olid Philippe Bugalski Prantsusmaalt, kes sõitis 5 etapil, ja Jesús Puras Hispaaniast, kes sõitis 2 etapil. Loeb sai punkte üksnes 3 etapilt. Hooaja kokkuvõttes sai ta 18 punktiga 10. koha, jäädes 2 punktiga alla Markko Märtinile. Bugalski oli 7 punktiga 11. ja Puras 1 punktiga 19. Meeskondlikult Citroën ei osalenud, aga kui oleks, saanuks ta 5. koha.
2003. aastal osales Citroën ka meeskondlikus arvestuses ja väga tugeva meeskonnaga. Selle 3 liiget Loeb, Colin McRae ja Carlos Sainz sõitsid kaasa kõik 14 etappi. Loeb võitis juba avaetapi Monacos, hiljem lisandus veel 2 võitu, 3 teist kohta ja 1 kolmas koht. Siiski ei andnud see maailmameistritiitlit. Viimasele etapile, Walesi rallile, läks Loeb liidrina, kuid Petter Solberg võitis etapi ja tuli 72 punktiga maailmameistriks. Loeb saavutas rallil 2. koha ja jäi 71 punktiga 2. kohale ka sarja kokkuvõttes. Järgnesid Carlos Sainz (63), Richard Burns (58), Markko Märtin (49), Marcus Grönholm (46) ja Colin McRae (45). Meeskondlikult tuli Citroën 160 punktiga maailmameistriks, edestades Burnsist ja Grönholmist juhitud Peugeot'd (145 punkti).
pisi|Sébastien Loeb 2002. aasta Tuhande Järve rallil 2004. aastal sõideti 16 etappi. Colin McRae oli spordist loobunud ning Citroëni eest sõitsid Loeb ja Sainz kahekesi. Loeb alustas 2 võiduga Monacos ja Rootsis. Ta sai 1. koha ja 2012. seisuga ainsaks mitteskandinaavlaseks, kes suutnud Rootsi ralli võita. Kokkuvõttes võitis Loeb 6 etappi ja tuli 6 korda 2. kohale, tulles 118 punktiga kindlalt maailmameistriks. Järgnesid 5 etappi võitnud Petter Solberg (82), Markko Märtin (79), Carlos Sainz (73), Marcus Grönholm (62) ja François Duval (53). Meeskondlikult saavutas Citroën 194 punktiga kindla võidu Fordi (Märtin) ja Subaru (Solberg) ees.
2005. aastal sõideti taas 16 etappi. Sainz oli spordist loobunud ja tema asemele palkas Citroën François Duvali. Hooaeg osutus Loebile üliedukaks. Ta võitis 10 etappi – seni polnud veel keegi võitnud üle 6 etapi hooajal. Sealhulgas võitis ta 6 etappi järjest – senine rekord oli Timo Salose 4 järjestikust etapivõitu 1985. aastal. Loeb tuli 127 punktiga maailmameistriks. Järgnesid Solberg ja Grönholm 71 punktiga, Toni Gardemeister 58, Märtin 53 ja Duval 47 punktiga. Citroën oli 188 punktiga kindel meeskondlik võitja Peugeot' (Grönholm ja Märtin 135 punkti) ees.
pisi|Sébastien Loeb võitis 2006. aasta Saksamaa ralli 2006. aastal ei olnud sõitjate seas Märtinit, kes oli loobunud pärast Michael Parki hukkumist. Ka Duval ja Gardemeister ei saanud lepingut tehasetiimiga, mõlemad katsusid jätkata omal jõul, kuid suurema eduta. Loebi kõrvale palgati hispaanlased Daniel Sordo ja Xavier Pons. Esimesel 12 etapil saavutas Loeb kõigil 1. või 2. koha, sealjuures võitis ta 5 etappi järjest. Kuid enne Türgi rallit sai ta mägijalgrattaõnnetusel vigastada ja pidi 4 viimasest etapist loobuma. Grönholm, kes alustas hooaega 2 võiduga, tegi, mis suutis, võites 4 viimasest etapist 3, kuid 1 punkt jäi puudu: Loeb võitis 112 punktiga Grönholmi 111 ees. 3. tuli Mikko Hirvonen 65 punktiga. Sordo sai 49 punktiga 5. ja Pons 32 punktiga 7. koha. Meeskondliku maailmameistri tiitli tõid Grönholm ja Hirvonen Fordile 195 punktiga, Citroën jäi 166 punktiga 2. kohale.
2007. aastal sõitsid Citroëni eest Loeb ja Sordo. Ponsi tulemused olid olnud halvemad ja tema lepingut ei saanud. Ilma tehasemeeskonna toetuseta kogus Pons 4 punkti ja sai 17. koha. Loeb kogus 16 etapist 8 esimest, 3 teist ja 2 kolmandat kohta ning tuli 116 punktiga maailmameistriks. 5 esimest, 5 teist ja 2 kolmandat kohta saanud Grönholm oli 112 punktiga 2. kohal ja ülejäänud 3 etappi võitnud Hirvonen 99 punktiga 3. kohal. Sordo sai 4 teist ja 3 kolmandat kohta, mis andsid 65 punktiga 4. koha. Meeskondlikult saavutas Ford (Grönholm ja Hirvonen) siiski 212 punktiga kindla võidu Citroëni (183) ees.
2008. aastal sõitis spordist loobunud Grönholmi asemel Fordis Jari-Matti Latvala. Loeb püstitas taas kõigi aegade rekordi, võites 11 etappi 15-st. Hirvonen võitis 3 etappi, Latvala 1 etapi. Loeb tuli maailmameistriks rekordilise 122 punktiga Hirvose (103), Sordo (65) ja Latvala (58) ees. Meeskondlikuks maailmameistriks tuli Citroën (191 punkti) Fordi (173) ees.
2009. aastal jäid jõuvahekorrad samaks. Etappide arv vähenes 13-ni. Loeb alustas 5 etapivõiduga, millele Ford vastas samaga (kõigepealt võitis Latvala 1 etapi ja siis Hirvonen 4 etappi järjest). Hirvonen tõusis MM-i liidriks, kuid Loeb võitis 2 viimast etappi ja tuli 93 punktiga maailmameistriks. Järgnesid Hirvonen (92), Sordo (64) ja Latvala (41). Meeskondlikult edestas Citroën (167) Fordi (140).
2010. aastal võitis Loeb taas 8 etappi 13-st. Punktisüsteemi muutuse tõttu (punkte said 10 paremat 8 asemel, võit andis 25 punkti 10 asemel) kogus ta rekordilised 276 punkti. Järgnesid Latvala 171, Solberg 169, Sébastien Ogier 167 ja Sordo 150 punktiga. Meeskondlikult võitis endiselt Citroën (456 punkti) Fordi (337) ees.
2011. aastal oli Loebi tiimikaaslaseks Sebastien Ogier. Hirvonen pakkus sel hooajal Loebile tõhusat konkurentsi. Siiski tuli 5 etapivõitu kogunud Loeb 8. korda järjest maailmameistriks 222 punktiga 2 etapivõitu kogunud Hirvose (214) ees. Järgnesid 5 etapivõitu kogunud Ogier (196), 1 etapi võitnud Latvala (172) ja Solberg (110). Meeskondlikult võitis Citroën 403 punktiga Fordi (376) ees.
2012. aastal toimus meeskondade koosseisus oluline muudatus: Citroëni meeskonnas sõitsid Loeb ja Hirvonen.
2013. aastal osales Loeb 4 rallil, millest võitis 2: Monte Carlo ja Argentina ralli.
2015. aastal osales Loeb Citroëni autoga ainult Monte Carlo rallil, kus ta jäi 8. kohale.
2018. aastal osales Loeb Citroëni autoga 3 etapil, kus ta võitis ainult Kataloonias.
2019. aastal läks Loeb üle Hyuandai tiimi. Poodiumile jõudis ta ainult Tšiili rallil, kus ta jäi 3. kohale. Kokkuvõttes jäi Loeb 11. kohale lõpptabelis.
2020. aastal osales Loeb 2 rallil. Poodiumile jõudis ta Türgi rallil.
Saavutused
pisi|Sébastien Loeb võitis 2008. aasta Argentina ralli Rallivõite oli Loebil 2020. aasta 24. detsembri seisuga 79.
Falkonett
Falkonett oli 16.–18. sajandil kasutatud väikesekaliibriline suurtükk.
Suurtükiga sai tulistada kuni 5 kg raudkuulidega.
Malcolm Gladwell
thumb|right|Malcolm Gladwell Malcolm Gladwell (sündinud 1. septembril 1963) on inglise ja jamaica päritolu Kanadas kasvanud ameerika teadusajakirjanik.
2004. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
2004. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 39. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid 4.–15. veebruarini Oberhofis Saksamaal.
10 km sprint
Kuupäev: 7. veebruar Osavõtjaid: 113 Lõpetajaid: 109 Maailmameister 2003: Ole Einar Bjørndalen Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
15 km ühisstardist sõit
Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: 30 Maailmameister 2003: Ole Einar Bjørndalen Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
20 km eraldistardist sõit
Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 112 Maailmameister 2003: Halvard Hanevold Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
4x7,5 km teatesõit
Kuupäev: 13. veebruar Osavõtjaid: 21 võistkonda Maailmameister 2003: Peter Sendel Sven Fischer Ricco Groß Frank Luck Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Rasmus Kagge
pisi|Rasmus Kagge 2021. aasta Arvamusfestivalil Rasmus Kagge (sündinud 17. septembril 1977) on eesti ajakirjanik.
Ta lõpetas 1995. aastal Jakob Westholmi Keskkooli.
Jäneste invasioon
"Jäneste invasioon" on ansambli J.M.K.E. album, mis ilmus 1996. aastal.
2004. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
10 km jälitussõit
Kuupäev: 8. veebruar Osavõtjaid: 60 Lõpetajaid: 56 Maailmameister 2003: Martina Glagow Sandrine Bailly Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
12,5 km ühisstardist sõit
Kuupäev: 14. veebruar Osavõtjaid: 30 Lõpetajaid: 27 Maailmameister 2003: Albina Ahhatova Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
15 km eraldistardist sõit
Kuupäev: 10. veebruar Osavõtjaid: 88 Lõpetajaid: 82 Maailmameister 2003: Kateřina Holubcová Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
4x6 km teatesõit
Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 17 võistkonda Maailmameister 2003: Albina Ahhatova Svetlana Išmuratova Galina Kukleva Svetlana Tšernoussova Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Medalid
<br style="clear:both;" />
Charles Fort
Charles Hoy Fort (6. august 1874 – 3. mai 1932) oli ameerika kirjanik ja anomaalsete nähtuste uurija.
Oma töödes käsitles ta teaduslike väljaannete ja ajakirjanduse andmete põhjal kaasaja loodusteaduste (sealhulgas astronoomia) valeennustusi, eksitusi ja hiljem mahavaikitud avastusi.
Ta on öelnud: "Kui inimolendite teleportatsioone kusagilt mujalt Maale on kunagi aset leidnud, võib hullumajade kontrollimine anda ootamatuid tulemusi. 1928. aasta algul ilmus ühte New Jersey linna mees, kes väitis end olevat Marsilt pärit. Kust iganes ta ka ei tulnud, igaüks teab, kuhu ta läks."
Temale on omistatud sõnad: "Kui on olemas universaalne mõistus, kas see saab olla terve?"
Asuküla vald
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Asuküla vald oli vald Läänemaal aastail 1939–1950.
Vald moodustati senise Asuküla valla maa-alast, välja arvatud Varni küla ja Tauksi saare maa-alad; senise Võnnu valla Herjava, Rohense, Kadaka, Laheva, Üsse, Tammiku, Aamsi, Rumma, Võnnu ja Kabrametsa külade ning Võnnu ja Erja asunduste piirkonnast; senise Oru valla talude heinamaatükkide maa-aladest, mis Oru valla lahusosadena asuvad senise Võnnu valla piires; senise Sinalepa valla Jõevälja nr. 28 talu lahusasuva heinamaatüki maa-alast senise Võnnu valla piires.
1939. aastal kuulusid Asuküla valla koosseisu: Väike-Ahli, Suur-Ahli, Metsa, Kivi, Konu, Tanksa, Mägari, Koheri, Vilkla, Lõbe, Sepa, Mäe, Suure-Pusku, Väike-Pusku, Rohu, Nõmme, Eigla, Mõisa, Kiltsi, Valgevälja, Espre, Uuemõisa, Herjama, Kadaka, Laheva, Aamsi, Rohense, Kabrametsa, Üsse, Võnnu, Rummu, Tammiku külad, Võnnu asundus ja Erja asundus.
Esimene vallavanem oli Aleksander Raba. Vald kuulus Riigivolikogu 26. valimisringkonda, kust valiti Artur Kasterpalu.
1945 septembris moodustati Asuküla vallas Ahli külanõukogu keskusega Väike-Ahli külas ja Võnnu külanõukogu keskusega Võnnu külas. 1950. aastal Asuküla vald likvideeriti ja selle alad arvati Haapsalu rajooni koosseisu.
Akordionist
thumb|140px|Akordionist Akordionist ehk akordionimängija on pillimängija, kes mängib akordioni.
RFK
RFK võib tähendada järgmist:
Kargopol
Kargopol on linn Venemaal Arhangelski oblastis, Kargopoli rajooni keskus. Asub Onega jõe ääres.
Kargopoli on esmamainitud 1447. aastal, kuid arvatakse, et Kargopol oli tähtis kaubanduskeskus juba 13. sajandist.
pisi|left|Kirikud Kargopolis
Pärismaine elustik
Pärismaine elustik on mingi ala kohalik ehk põline ehk indigeenne elustik. Sellesse kuuluvad liigid, mis on saanud selle ala oma elupaigaks ilma tehislike protsesside ehk inimese otsese kaasabita. Pärismaise elustiku hulka ei loeta kultuurtaimi ja koduloomi ega teisi võõrliike.
Näiteks Eesti pärismaises flooras on ligikaudu 1400 taimeliiki. Lisaks neile kasvab Eestis aga 21. sajandi algul ligikaudu 6000 liiki võõrliike (peamiselt ilutaimi, kuid ka tulnuktaimi).
Pärismaise elustikuga koosluste majandamisel kujunevad pärandkooslused.
Sünonüümid
Raamatus "Eesti NSV floora" kasutatakse terminit spontaanne floora pärismaise floora tähenduses.
Rondellus
Rondellus on keskaja muusikas kahe- või kolmehäälne conductust meenutav ringtantsulaul, mille häälte vahel toimus meloodiamotiivide vahetus. Kirjanduses on nimetatud seda ka kleerikute tantsulauluks, millega kloostrikoolide õpilased meelt lahutasid.
Etümoloogia
Sõna "rondellus" on latiniseeritud vorm prantsuskeelsest rondeau ' st, refrääniga laulust, mis on üks truväärilaulu vorme. Algselt tähendas rondellus ühehäälset värsivormis ladinakeelset refrääniga laulu. Mõni autor viib rondeau päritolu tagasi ladinakeelsele sõnale rotundellum 'ümmargusekene', mis tähendas ladinakeelses kirjanduses tantsulaulu. Rondeau, rondelluse ja rota omavaheliste suhete ja mõjude üle vaidlevad muusikaajaloolased siiamaani, aga tuleb ära märkida, et meloodiavahetus häälte vahel esineb 13. sajandil nii Notre-Dame'i koolkonna paljuhäälsete organumide ülahäältes kui ka rahvalikes kaanonivormides Inglismaal ("Sumer is icumen in") ja Kataloonias (Llibre Vermelli caçad).
Ingliskeelses kirjanduses nimetatakse vahel rondellust mitte eraldi laulutüübiks, vaid üheks conductuses kasutatud mitmehäälsuse tehnikaks.
Muusika
Rondellus on iseloomulik Inglismaa keskaja muusikale, seda kirjeldab esimesena Walther Odington oma teoses De speculatione musicae ajavahemikust umbes 1250–1320. Meloodiamotiivid roteeruvad kas kõigis kolmes hääles või kahes ülemises, samas kui alumine hääl laulab korduvat bassimotiivi (pes ladina keeles 'jalg'). Intervallilises struktuuris on tähelepanuväärne tertsi ja seksti sage esinemine.
Meloodiamotiivide vahetuse skeem
A B C D E F B C A E F D C A B F D E
või
kus rasvase kirjaga on märgitud tekstiga osad ja tavalises kirjas tekstita melismaatilised osad.
Rondelluse ja kaanoni erinevus
Tavalisest kaanonist (ladina keeles rota) erineb rondellus kahes olulises punktis. Esiteks, rondelluses alustavad kõik hääled samal ajal, mitte nagu kaanonis, kus hääled järjest juurde astuvad. Teiseks, igas hääles on samad meloodiaelemendid, kuid erinevas järjekorras, samas kui kaanonis on meloodia igas hääles ühesugune.
13. sajandist pärit "Suvekaanon" on ülemistes häältes kaanonile iseloomuliku häälte juurdetulemisega, aga saatehäälte paar pes vahetab meloodiaelemente nii nagu on iseloomulik rondellusele.
Arengud muusikaajaloos
Rondellusest kasvavad välja 14. sajandi kaanonlikud ilmaliku laulu vormid caccia Itaalias ja chasse Prantsusmaal ning see lauluvorm on üheks lähtepunktiks kaanoni- ja imitatsioonitehnikale 15. sajandi Madalmaade vokaalpolüfoonias.
Rumbula lennuväli
Rumbula lennuväli on endine sõjaväelennuväli, mis oli Riia lennujaama rajamiseni kasutusel ka tsiviillennujaamana.
Lennuväli asub Riias Rumbula asumis.
Ajalugu
Rumbula lennuväli sai alguse Esimese maailmasõja järel, mil sealsed Mazā Jumpravmuiža mõisale kuulunud niidud võeti bermondtiaadi ajal kasutusele aerodroomina. Aastast 1955 paiknes seal 899. Orša hävituslennuväepolk. Lennuväljal asusid hävitajad MiG-19 ja MiG-21, samuti transpordilennukid An-12 ja An-26. Aastast 1979 võeti Rumbula asemel kasutusele Lielvārde lennuväli.
Aastal 1960 võeti lennuväli kasutusele ka tsiviillendudeks – selle kaudu peeti lennuühendust Leningradiga, hiljem ka teiste linnadega. Algselt kasutati seal lennukeid Il-18, aastast 1971 aga lennukeid Tu-134A. Riia lennujaam valmis aastal 1973 ning see vahetas välja ajale jalgu jäänud Spilve lennujaama ja Rumbula lennuvälja. Aastal 1974 lõpetati Rumbula lennuvälja kasutamine tsiviillendudeks.
Tänapäeval on lennuväli kasutusel eralendudeks, seal saavad maanduda vaid väikelennukid. Maandumisrada kasutavad motovarjud, ka kasutatakse seda autode õppesõitudeks. Angaaride juures asub autoturg.
Ruja (EP)
"Ruja" on ansambli Ruja 1979. aastal Melodija poolt välja antud endanimeline EP.
Bassist
Bassist ehk bassimängija on instrumentalist, kes mängib basspilli ja/või bassipartiid.
Nõukogude Liidu välisministrite loend
Siin on loetletud Nõukogude Liidu välisministrid kronoloogilises valitsemise järjekorras.
Nõukogude Liit eksisteeris aastatel 1922–1991.
Hernán Crespo
Hernán Jorge Crespo (sündinud 5. juulil 1975 Floridas Argentinas) on Argentina endine jalgpallur, ründaja.
1993. aastal debüteeris ta klubis River Plates, kus ta lõi 25 mängus 13 väravat ja tuli esimeses liigas meistriks, nii nagu ka 1994. 1996. aastal võitis ta sama klubi värvides Copa Libertadoresi (Lõuna-Ameerika jalgpalli liidu CONMEBOL korraldatav kõrgeim rahvusvaheline klubide turniir). Augustis 1996 sai ta Argentina koondise rivistuses hõbemedali Atlanta olümpiamängudel ja siirdus Itaaliasse Parma jalgpalliklubisse. Parmas võitis Crespo 1999. aastal nii Itaalia karika kui ka UEFA karika.
2000. aastal siirdus ta 35 miljoni naelsterlingi (55 miljoni euro) eest Laziosse, kus ta lõi 26 väravat. Septembris 2002 maksis Milano Inter tema eest juba 40 miljonit naelsterlingit.
Chelseaga tegi ta lepingu 2003. aasta augustist. Ta ei saanud klubis kuigi palju mänguaega ja 2004. aastal, kui meeskonna treeneriks tuli José Mourinho, saadeti ta aastaks laenulepingu alusel mängima AC Milani klubisse. Tema märkimisväärsemaks saavutuseks oli Milanos kaks väravat Meistrite Liiga finaalis Liverpooli vastu, kuigi AC Milan kaotas mängu.
Hooajal 2005/2006 läks Crespo tagasi Chelseasse. Ta lõpetas karjääri 2012. aastal Parmas.
Argentina rahvuskoondises mängis Crespo aastatel 1995–2007 kokku 64 mängu ja lõi 35 väravat. Debüüdi tegi ta koondises 14. veebruaril 1995, kui mängiti Bulgaariaga.
Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta tegutsenud treenerina. Aastatel 2018–2019 oli ta Argentina klubi Banfieldi ja 2020–2021	 Defensa y Justicia peatreener. 2021. aasta veebruaris sai ta Brasiilia kõrgliiga klubi São Paulo peatreeneriks.
Ain Lember
Ta töötab ajalehe Saarte Hääl põllumajandustoimetajana. .
Korsika väin
Korsika väin (prantsuse Canal de Corse, itaalia Canale di Corsica) on väin, mis ühendab Türreeni ja Liguuria merd ning eraldab Korsikat Toscana saartest.
Väina laius on umbes 75 km.
Sillakohus
Sillakohus (saksa keeles Ordnungsgericht, vene keeles орднунгсгерихт) mille kohta kasutati vahel ka nimesid maakohus, seadusekohus, tõlkest tulenevalt on varasemas eestikeelses kirjanduses on kasutusel olnud ka nimetus korrakohus.