cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suurtükiväepataljon
Suurtükiväepataljoni koosseis ja relvastus
Suurtükiväepataljon koosneb staabist ja 3–6 patareist. Patareid koosnevad rühmadest. Tänapäeva suurtükiväepataljon on relvastatud tavaliselt 12–27 üldjuhul samatüübilise kaudtulerelvaga (reeglina haubitsad) sõltuvalt kasutatavast relvasüsteemist ja allüksuste struktuurist. Kaudtulerelvad on jaotatud suurtükipatareidesse (tulepatareidesse). Pataljoni suurus on sõltuvalt relvastusest ja struktuurist tavaliselt 300–800 inimest. Pataljoni koosseisus on oma juhtimis- ja lahinguteenindust toetavad allüksused (staabi- ja teeninduspatarei) ja mõnikord ka suurtükiväeluure allüksused.
Suurtükiväepataljoni juhib vanemohvitser, tavaliselt kolonelleitnant, kelle tööorganiks on pataljoni staap.
Laulukarussell
2010
Televoorudes osales 96 lauljat kolmes vanuserühmas, eelvooru saated salvestati avalike kontsertidena Vanemuises, Jõhvi ja Pärnu kontserdimajas ning Estonias, saatejuhid olid Meelis Kompus ja Andero Ermel. Žürii otsusel oli 3–7-aastaste hulgas võitja Susanne Rull, 8–10-aastaste hulgas Kristin Põder ja 11–13-aastastest Jüri-Saimon Kuusemets. Publiku lemmikuna hääletati peaauhinna vääriliseks Violeta Osula.
Suurtükiväepataljon
Suurtükiväepataljoni koosseis ja relvastus
Sõltuvalt armee kaudtulesüsteemi ülesehitusest võivad suurtükiväepataljoni koosseisus olla ka tulejuhid, kes on koondatud kas omaette patareiks (elemendiks) või jagatud suurtükipatareidesse. Eesti kaitseväes kuuluvad tulejuhid orgaaniliselt lahinguüksuste koosseisu.
Laulukarussell
2012
Televoorudes osales 96 lauljat kolmes vanuserühmas, saatejuht oli Mikk Jürjens ja finaalsaates ka Mari Jürjens. Žürii otsusel oli 3–7-aastaste hulgas võitja Susanne Rull, 8–10-aastaste hulgas Uku Madis Vainu ja 11–13-aastastest Jüri-Saimon Kuusemets. Publiku lemmikuna hääletati peaauhinna võitjaks Uku Madis Vainu.
Suurtükiväepataljon
Suurtükiväepataljoni koosseis ja relvastus
Suurtükiväepataljon täidab oma kaudtuletoetuse ülesandeid tulepositsioonide alal asuvatelt tulepositsioonidelt.
Laulukarussell
2015
Televoorudes osales 96 lauljat kolmes vanuserühmas, saatejuht oli Kristo Elias ja finaalsaates ka Grete Lõbu. Žürii otsusel oli 3–7-aastaste hulgas võitja Triinu Johanna Sepp, 8–10-aastaste hulgas Vaiko Aasaküla ja 11–13-aastastest Märten Männiste, kes osutus ka publiku hääletusel peapreemia saajaks.
Suurtükiväepataljon
Pataljonisuuruse üksuse teke suurtükiväes
Suurtükiväe põhilise üksusena tunti pikka aega peale suurtükkide kasutuselevõttu patareid. Seoses sõjapidamise keerukamaks muutumisega, tule kontsentratsiooni vajaduse ja süsteemi juhtimise ning tagamise parandamise vajadusega hakati üksikuid patareisid umbkaudu Napoleoni sõdade ajajärgul koondama suuremateks üksusteks.
Pataljonisuurune suurtükiväeüksus ja selle nimetused Eestis
thumb|110px|Eesti kaitseväe Suurtükiväepataljoni embleem. Kiri endiselt "Suurtükiväegrupp" Vabadussõja ajal ja lühikest aega pärast selle lõppu nimetati Eestis suurtükiväe pataljoni suurust üksust vene nimetuse eeskujul divisjoniks. Hiljem nimetati Eesti Sõjaväes kuni 1940. aastani pataljonisuurust suurtükiväeüksust suurtükiväegrupiks.
Traditsiooniline suurtükiväegrupi nimetus oli kasutusel ka taasloodud Eesti kaitseväes aastail 1998–2008. Alates 2009. aastast nimetatakse kõiki kaitseväe Maaväe pataljonisuurusi üksusi selguse huvides ühtlustavalt pataljonideks.
Kaitseväe suurtükiväepataljon paikneb Tapa sõjaväelinnakus ja on 1917 formeeritud Eesti suurtükiväe brigaadi ning hilisema Vabadussõjaaegse 1. suurtükiväepolgu õigusjärglane.
Moodustamine ja Vabadussõda (1917-1920)
Eesti 1. suurtükiväerügemendi patarei nr 1 võitluses Landeswehri vastu.
Suurtükiväeüksuse formeerimine algas 1917. aasta alguses, kui suurtükiväelased hakkasid koonduma kaevikute suurtükiväeüksusesse, mis 1917. aasta detsembriks koosnes paarisaja mehega. 26. detsembril 1917 moodustati 1. Eesti jalaväepolgu alluvuses 1. diviisi komandöri käskkirja alusel suurtükiväelaste komando. Üksuse ülemaks sai nooremleitnant Joosep Sild. Üksus varustati 24 vene kolmetollise 1902. aasta mudeli põllusuurtükiga ja laskemoonaga Vene impeeriumi 44. ja 45. suurtükiväebrigaadist.
1. Eesti suurtükiväebrigaad moodustati 16. jaanuaril 1918 Haapsalus, selle ülemaks määrati alampolkovnik Andres Larka. Veebruariks koosnes brigaad viiest patareist, milles oli 26 suurtükki, 21 ohvitseri ja 801 sõdurit. Kuid 21. veebruaril 1918 saadeti see bolševike poolt laiali. Pärast bolševike taganemist sakslaste eest lubati 26. veebruaril Eesti diviis uuesti formeerida, kusjuures suurtükiväebrigaadi ülemaks sai kapten Karl Tiitso. Lõplikult demobiliseeriti ja desarmeeriti brigaad Saksa okupatsioonivõimude poolt 5. aprillil. 15. novembril 1918 alustas kapten Hugo Kauler Tallinnas endiste suurtükiväeohvitseride koondamist. 21. novembril 1918 nimetas Eesti sõjaminister Andres Larka ta 1. suurtükiväepolgu ülemaks ja andis talle ülesande selle formeerimiseks. Esialgu oli üksusel raskusi varustuse leidmisega ja Eesti Vabadussõja esimesed lahingud peeti 28. novembril 1918 Narvas jalaväena. Detsembris 1918 õnnestus eestlastel osta sakslastelt kaks 7,7 cm FK 16 põllusuurtükki. Soomest saadi veel üks partii suurtükke, mis koosnes kahekümnest 87 mm mudeli 1877 ja neljast 76 mm mudeli 1900 põllukahurist. 1919. aastaks koosnes Eesti suurtükivägi kolmest polgust, millest igaühes oli kaks patareid. Kokku osales Vabadussõjas 18 patareid, mis tegutsesid Viru rindel, Viljandis, Valgas, Võrus ja Cēsise all Lätis Balti Landwehri vastu.
Suurtükkide arv
•Vabadussõja lõpul oli Eestil 300 suurtükki.
•II MS eel oli Eestil koos mobilisatsiooni varudega 250 suurtükki.
Eesti nõrkused
•Vähene suurtükkide kogus (Andmed väga erinevad CA 250-300 ühikut)
Riskikuller 2
"Riskikuller 2" on 2005. aasta film, mille režissöör on Louis Leterrier ja produtsent Luc Besson. See on järg 2002. aasta filmile "Riskikuller". 2008. aastal tehti filmile järg "Riskikuller 3".
Suurtükiväepataljon
Eesti nõrkused
•Väga palju erinevaid relvi ( laskemoon, väljaõpe)
Riskikuller 2
Jason Statham kehastab jälle elukutselist riskikullerit Frank Martinit, kes transpordib saadetisi küsimusi esitamata. Tegevus toimub Miamis Florida osariigis, kus Frank Martin on rikkurite noore poja, kes röövitakse, sohver. Rohkete sündmuste jada keerises õnnestub Frank Martinil laps lõpuks päästa.
Fjodor Taranovski
Fjodor Taranovski (vene keeles Федор Васильевич Тарановский; 24. mai 1875 Płońsk, Poola – 23. jaanuar 1936 Belgrad) oli õigusteadlane.
Laulukarussell
2017
Televoorudes osales 96 lauljat kolmes vanuserühmas. Parim laulja nooremas vanuserühmas oli 6-aastane Minna Marie Truus (juhendaja Kätlin Truus), keskmises vanuserühmas 9-aastane Triinu Johanna Sepp (juhendaja Ele Millistfer) ning vanemas vanuserühmas 13-aastane Adele Sillat (juhendaja Margrit Kits). Publiku telefonihääletusel kogus enim poolehoidu ja sai "Laulukarussell 2017" Grand Prix' tiitli 9-aastane Krislin Sallo (juhendaja Airi Liiva). "Laulukarussell 2017" ansambli juht oli Urmas Lattikas, muusikud Paul Daniel, Reigo Ahven, Mihkel Mälgand ja Ahto Abner. Saatejuhid Kristel Aaslaid, Mai Palling ja Märten Matsu. Režissöör Elo Selirand, kunstnik Marit Kutser, juhtoperaator Raul Priks, toimetajad Laura Kõrvits ja Birgit Rae, produtsent Kadi Katarina Priske.
Fjodor Taranovski
Ta sündis Varssavi lähedal segaperekonnas: isa oli venelane ja ema poolatar.
Fjodor (Theodor) Taranovski õppis Varssavis gümnaasiumis, 1896. aastal lõpetas kuldmedaliga Varssavi ülikooli õigusteaduskonna, kuhu jäi ka pärast lõpetamist tööle. Aastatel 1902–1903 stažeeris Heidelbergi, Göttingeni ja Berliini ülikoolis.
Kanin Noss
Kanin Noss (vene keeles Канин Нос) on neem Kanini poolsaare loodeotsas Arhangelski oblastis Venemaal. Nõlvad on järsud kõrgusega 15–20 m.
Suurtükiväepataljon
Eesti nõrkused
•Logistiline „horror“
•Moona järel ja juurde vedu raskendatud.
•Relvastus pigem aegunud, võrreldes suur-riikidega
•Relvade varuosade nappus
•Sõja korral oleks Eestlastel olnud võimalus sõjasaagina saadud suurtüki mürske kasutada.
Eesti Vabariik ja Nõukogude okupatsioon (1920-1940)
1920. aasta märtsis demobiliseeriti üksus ja paigutati ümber Narva. See koosnes neljast patareist, väljaõppekomandost ja 1. kindlus-tükiväegrupist. Üksus nimetati mitu korda ümber. 1. juunil 1920 nimetati see eestikeelseks: 1. välja suurtükiväe divisjon. 1. jaanuaril 1921 nimetati see eestikeelseks: 1. suurtükiväepolk. 24. novembril 1922 nimetati see eesti keeleks: 1. suurtükiväerügement. 15. märtsil 1924 reformiti üksus 1. diviisi suurtükiväeüksuseks (eesti keeles: 1. diviisi suurtükivägi ), mis koosnes 1. suurtükiväegrupist (eesti keeles: 1. suurtükiväegrupp ), mis baseerus Narvas, ja 2. suurtükiväegrupist (eesti keeles: 2. suurtükiväegrupp ), mis baseerus Rakveres. Diviisi ülemaks sai major Georg Leets ja 1. suurtükiväegrupi ülemaks major Erich Toffer. Üksus sai oma lipu 28. oktoobril 1928. aastal. 1939. aastaks koosnes 1. suurtükiväegrupp staabist, erikomandost, kolmest patareist, millest igaühes oli neli vene 76 mm välihaubitsat mudel 1902 ja üks patarei kahe saksa 150 mm raske välihaubitsaga. 19. septembril 1940, kui Nõukogude võim oli Eesti okupeerinud, anti välja käskkiri üksuse laialisaatmise kohta. Üksuse likvideerimine lõpetati 19. detsembril 1940
Taastamine ja tänapäev (1996 - praegu)
Tükiväepataljoni reservväelased õppusel 2011. aastal
Jõupingutused suurtükiväepataljoni moodustamiseks taasloodud Eesti Vabariigis hakkasid kuju võtma 1996. aastal, kui Soome kaitseväe juhatuse alluvuses loodi töörühm nimega "Viro projekti" (inglise keeles: Estonian project), et aidata kaasa Eesti kaitseväe arendamisele. Reservkolonel Jouko Kivimäki valiti suurtükiväe taastamise ja arendamise abistamiseks. Üksuse formeerimine ei olnud lihtne, sest ohvitsere oli väga vähe, infrastruktuurist oli suur puudus ja vajalik varustus peaaegu puudus. Nende piirangute tõttu alustasid esimesed sõdurid väljaõpet Soomes 1997. aasta septembris. 1998. aasta alguseks olid sõdurid oma väljaõppe lõpetanud. Soome kaitsevägi annetas ka mitmesugust varustust, sealhulgas 105 mm haubitsad H61-37, mis saabusid ajavahemikus 1997. aasta detsembrist kuni 1998. aasta veebruarini.
Üksus taastati ametlikult 20. märtsil 1998, kui Põhja Eraldiseisev Jalaväepataljon muudeti suurtükiväegrupiks. Üksus sai oma lipu 20. märtsil 2001. 1. veebruaril 2003 allutati üksus Tapa väljaõppekeskusele. 2003-2004 sai suurtükiväegrupp Saksamaalt 155 mm haubitsad FH-70. 2008. aastal sai ta Soomest 122 mm haubitsad, mis asendasid vanad 105 mm haubitsad. 1. juulil 2008 viidi üksus üle Kirde-Regiooni Kaitsekomando alla. 1. jaanuaril 2009 nimetati suurtükiväegrupp ümber suurtükiväepataljoniks. 1. augustil 2014 liideti pataljon 1. jalaväebrigaadi koosseisu. 1. augustil 2014 liideti pataljon 1. jalaväebrigaadi koosseisu. 2014. aasta seisuga koosnes suurtükiväepataljon staabist, staabi- ja tugipatareist, suurtükiväekoolist ja tulepataljonist.
Praegu varustatakse pataljoni ümber 18 iseliikuvate haubitsaga K9 Thunder, mille täieliku lahinguvalmiduse saavutamist prognoositakse aastaks 2026.
Molaarne kontsentratsioon
Molaarne kontsentratsioon ehk molaarsus iseloomustab lahuse kontsentratsiooni ning näitab, mitu mooli ainet on lahustatud 1 liitris lahuses. Kui ainet on lahustatud 1 kg lahustis, siis räägitakse molaalsest kontsentratsioonist.
Molaarse kontsentratsiooni mõõtühik on: 1 M = 1 mol/l --> ühe molaarne lahus ehk üks mool ainet/ühes liitris lahuses
Molaarse kontsentratsiooni leidmine: ,
Urevere oja
Urevere oja on oja Raplamaal Märjamaa vallas Loodna, Mõraste, Sipa, Teenuse, Urevere ja Vilta külas.
Molaarne kontsentratsioon
kus c = lahuse molaarne kontsentratsioon [M -molaarne]
Urevere oja
Oja lähe on Sipa külas Märjamaa–Koluvere maanteest 1 km loodes. Oja suubub Teenuse külas Teenuse sillast idas paremalt Kasari jõkke (41,2 km suudmest). Oja ületavad Märjamaa–Koluvere maantee ja Teenuse–Tolli tee.
Molaarne kontsentratsioon
Näide
250 cm3 lahuses sisaldub 8g naatriumhüdroksiidi. Leiame naatriumhüdroksiidi moolide arvu 250 cm3 = 0,25 dm3 lahuses. Naatriumhüdroksiidi molaarmass: M(NaOH) = 40,0g/mol;
Urevere oja
Oja on savika veega mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Urevere oja keskkonnaregistri kood on VEE1109500.
Molaarne kontsentratsioon
Näide
Leiame lahuse molaarse kontsentratsiooni ehk NaOH moolide arvu 1 dm3 lahuses:
c = 0,8 M ehk lahus on 0,8-molaarne.
Linda Eenpalu
Õppis 1911–1912 Tartus Jassinski kõrgematel naiskursustel ajalooõpetajaks. Töötas 1913–1914 Tartu Rahvaraamatukogu Seltsis raamatukoguhoidjana ning 1919–1920 Tartus Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi tütarlastegümnaasiumis ja 1920–1926 Tallinna J. Westholmi Gümnaasiumis õpetajana, aastast 1926 oli Harjumaal Arukülas Hellema talu perenaine.
Eesti Naisüliõpilaste Seltsi asutajaliige 1911. Aastast 1928 kuulus Eesti Naisliidu juhatusse, oli 1928 Tallinna Naisklubi asutaja ja esinaine, 1929–1940 Eesti Maanaiste Keskseltsi juhatuse (1932–1940 kuulus selle nõukokku) ja 1935–1938 Riigi Majandusnõukogu liige. Asutas 1936 Kodumajanduskoja ja oli aastani 1940 selle esinaine. Oli 1937 Kodumajanduskoja esindajana Rahvuskogu II koja liige ja 1938–1940 I Riiginõukogu liige (ainus naisliige).
Hellema talu perenaisena organiseeris ja korraldas toiduvalmistamise ja kodukaunistamise kursusi (näitusi) ning teeõhtuid.
Avaldanud ajakirjanduses kirjutisi naisküsimusest ning kodu osast tööarmastuse ja rahvustunde kasvatamisel.
Arreteeriti NKVD poolt 1941, oli aastani 1956 Tomski oblastis asumisel.
Tunnustus
2018. aastal valiti Linda Eenpalu aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.
KT361
KT361 - on p-n-p bipolaartransistor, mis oli laialt levinud NSV raadiotehnikas.
КТ361
Manujel Petrosjan
Manujel Petrosjan (armeenia keeles Մանուել Պետրոսյան; sündinud 6. mail 1998 Stephanakertis Mägi-Karabahhis) on armeenia maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2017).
2009. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
thumb|200px|Libereci raekoda 2009. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused, olid 47. suusatamise maailmameistrivõistlused, mis toimusid 18. veebruarist 1. märtsini 2009 Liberecis Tšehhis.
MM-võistluste korraldamisõigused sai Liberec Rahvusvahelise Suusaföderatsiooni FIS-i kongressil Miamis 3. juunil 2004, võites Oslot häältega 11–4.
Manujel Petrosjan
2014. aastal andis FIDE Petrosjanile rahvusvahelise meistri nimetuse. Esimese suurmeistrinormi täitis ta 2016. aastal Euroopa meistrivõistlustel (sai 47. koha), teist korda 2016. aastal noorte MM-il (esikoht) ja kolmandat korda täitis Petrosjan suurmeistrinormi 19-aastaselt juulis 2017 turniiril Lake Sevan 2017.
Petrosjan tuli teiseks 2018. aastal Riia Tehnikaülikooli turniiri A-turniiril.
2009. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
MM-i korralduskomitee juht oli endine tippsuusataja Kateřina Neumannová. Võistluspaikateks olid Vesec (murdmaasuusatamine) ja Ještěd (suusahüpped). Mõlemad kohad asuvad Liberecist lõunas. Võistlustel osales 589 sportlast 61 riigist.
Uuendused MM-il
Naiste suusahüpped olid esimest korda maailmameistrivõistluste kavas. Kahevõistluses võisteldi seekord neljal alal, millest kolm olid individuaalsed ja üks võistkondlik. Esimest korda oli kavas kahevõistluses ühisstardist sõit, kus algul oli kavas 10 km distants ja peale seda normaalmäel suusahüpped. Teistel kahevõistluse individuaalvõistlustel oli kavas üks hüpe ja Gunderseni meetodil start 10 km suusasõidule. Erinevus oli nende kahe võistluse vahel see, et hüpati erinevatelt suusahüppe mägedelt (normaalmäelt ja suurelt mäelt). Murdmaasuusatamises oli nii naiste 30 km kui meeste 50 km ühisstardiga sõidus võimalus soovi korral oma võistlussuuski vahetada vastavas boksis.
1,6 km sprint (vaba)
Finaal: 24. veebruar Osavõtjaid: 135 Ametlikud tulemused Kvalifikatsiooni tulemused Peeter Kümmel sõitis kolmandas veerandfinaalis koos Anti Saarepuuga ja jäi viiendaks. Saarepuu sai teise koha ja pääses edasi poolfinaali, kus pidi leppima viimase kohaga. B-finaalis aga oli Saarepuu kõige kiirem ja võitis selle. <br style="clear:both;" />
15 km klassikat
Finaal: 20. veebruar Osavõtjaid: 75 Lõpetajaid: 73 Ametlikud tulemused Vaheajapunktide tulemused <br style="clear:both;" />
30 km suusavahetusega sõit (15+15/klassika + vaba)
Finaal: 22. veebruar Osavõtjaid: 93 Lõpetajaid: 59 Maailmameister 2007: Axel Teichmann, Saksamaa Ametlikud tulemused Vaheajapunktide tulemused <br style="clear:both;" />
50 km ühisstart (vaba)
Finaal: 1. märts Osavõtjaid: 68 Lõpetajaid: 55 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
4×10 km (klassika/vaba)
Finaal: 27. veebruar Osavõtjaid: 15 võistkonda Maailmameister 2007: Norra Eldar Rönning, Odd-Bjørn Hjelmeset‎, Lars Berger, Petter Northug Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
1,3 km sprint (vaba)
Finaal: 24. veebruar Osavõtjaid: 96 Ametlikud tulemused Kvalifikatsiooni tulemused Kaija Udras jõudis veerandfinaali ja jäi eelviimaseks ning poolfinaali ei pääsenud. <br style="clear:both;" />
Sprinditeade (klassika)
Finaal: 25. veebruar Osavõtjaid: 17 võistkonda Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
10 km klassikat
Finaal: 19. veebruar Osavõtjaid: 75 Lõpetajaid: 71 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
15 km suusavahetusega sõit (7,5+7,5/klassika + vaba)
Finaal: 21. veebruar Osavõtjaid: 77 Lõpetajaid: 61 Maailmameister 2007: Olga Zavjalova, Venemaa Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
30 km ühisstart (vaba)
Finaal: 28. veebruar Osavõtjaid: 63 Lõpetajaid: 56 Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
4×5 km (klassika/vaba)
Finaal: 26. veebruar Osavõtjaid: 15 võistkonda Maailmameister 2007: Soome, Virpi Kuitunen, Aino Kaisa Saarinen, Riitta-Liisa Roponen, Pirjo Manninen Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Tavavõistlus (HS-100 + 10 km)
Finaal: 22. veebruar Osavõtjaid: 60 Ametlikud tulemused Hüpe tulemused <br style="clear:both;" />
Tavavõistlus (HS-134) + 10 km
Finaal: 28. veebruar Osavõtjaid: 58 Ametlikud tulemused Suusahüppe tulemused <br style="clear:both;" />
Normaalmägi (HS-100)
Finaal: 21. veebruar Osavõtjaid: 79 Maailmameister 2007: Adam Małysz, Poola Ametlikud tulemused Soome suurlootus Harri Olli oli avavooru järel liidrikohal 104,5-meetrise hüppega, kuid teine hüpe ebaõnnestus tal täielikult ning pidi piirduma vaid 87 meetriga ja jäi kokkuvõttes 13. kohale. <br style="clear:both;" />
Suur mägi (HS-134)
Finaal: 27. veebruar Osavõtjaid: 79 Maailmameister 2007: Simon Ammann, Šveits Ametlikud tulemused Maailmameister selgus vaid esimese hüppevooru tulemuste põhjal, sest teist vooru ei võimaldanud läbi viia lumesadu. Esimesel korral jäi hüpe sooritamata avavooru seitsmel paremal sportlasel. Teisel üritusel jõudis hüppetornist alla tulla 16 sportlast, kui tugev lumesadu muutis hüpped loteriiks ja võistluste žürii otsustas võistlused lõpetada ning paremusjärjestus selgitati esimese hüppevooru tulemuste põhjal. <br style="clear:both;" />
Meeskonnavõistlus (HS-134)
Finaal: 28. veebruar Osavõtjaid: 12 võistkonda Maailmameister 2007: Austria Wolfgang Loitzl, Gregor Schlierenzauer, Andreas Kofler, Thomas Morgenstern Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Normaalmägi (HS-100)
Finaal: 20. veebruar Osavõtjaid: 39 Ametlikud tulemused Naiste suusahüpetes jagati MM-i medaleid esimest korda tiitlivõistlustel. <br style="clear:both;" />
Riigikohus
pisi|[[Riigikohtu hoone Tartus, Lossi 17]] pisi| pisi|Riigikohtu hoone Tartus Toomemäel Riigikohus on Eesti Vabariigi kohtusüsteemi kolmanda astme ja kolmanda lülina kõrgeim kohus. Riigikohus täidab kassatsioonikohtu ülesandeid, millele lisanduvad põhiseaduslikkuse järelevalve kohtu funktsioonid. Samuti on Riigikohtul kaasotsustusõigus kohtunike ametissenimetamisel ning ametist tagandamisel.
Lisaks on Riigikohtul suur tähtsus kohtupraktika ühtlustajana ning õiguse tõlgendajana.
Riigikohus on võimude lahususe põhimõtte kohaselt Eesti Vabariigi kohtuvõimu esindav kõrgeim organ.
Riigikohtu esimees on alates 2019. aasta veebruarist Villu Kõve.
Riigikohus asub Tartus Toomemäel, aadressil Lossi tänav 17. Praegune klassitsistlikus stiilis kohtumaja ehitati algselt sõjaväekliinikuks.
Riigikohtu kohtunikku nimetatakse kohtute seaduse järgi riigikohtunikuks.
Ülesanded
Riigikohtu peamised ülesanded kehtiva õiguse kohaselt on:
Töökorraldus
Riigikohtusse kuulub 19 kohtunikku. Riigikohtu tegevust juhib Riigikohtu esimees, kes on ex officio ka Riigikohtu üldkogu eesistuja ja põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi esimees.
Riigikohtu üldkogu otsuse alusel kuuluvad kohtunikud ühte kolmest kolleegiumist: haldus-, kriminaal- või tsiviilkolleegiumisse. Kohtuasju vaadatakse läbi vähemalt kolmeliikmelises koosseisus.
Kohtuasju võidakse läbi vaadata ka kolleegiumide vahelises erikogus või üldkogus.
Põhiseaduslikkuse järelevalve taotlusi vaatab läbi üheksaliikmeline põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegium.
Riigikohus otsustab asjade menetlusse võtmise vähemalt kolmeliikmelises koosseisus. Asi võetakse menetlusse, kui selle menetlemist nõuab vähemalt üks riigikohtunik. Riigikohus otsustab asjade menetlusse võtmise või võtmata jätmise Riigikohtu määrusega. Varem otsustas sama süsteemi alusel kohtuasjade menetlusse võtmist Riigikohtu loakogu.
Põlva valla vapp
pisi|Põlva valla vapp Põlva valla vapp on Põlva maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Põlva valla vapp.
Riigikohus
Kolleegiumid
Riigikohtu tsiviilkolleegiumi esimees on kohtunik Urmas Volens ning liikmed kohtunikud Peeter Jerofejev, Ants Kull, Kai Kullerkupp, Kaupo Paal, Kalev Saare ja Tambet Tampuu.
Põlva valla vapp
22. oktoobril 2017 Ahja valla, Mooste valla, Laheda valla, Põlva valla ja Vastse-Kuuste valla ühinemisel moodustatud Põlva valla vapp oli ametlikult kinnitatud 1. aprillil 2018 jõustunud uue Põlva valla põhimääruses.
Vapi kirjeldus
Põlva valla vapp on kaldjaotatud roheliseks ja valgeks väljadeks kilp. Rohelisel väljal on kujutatud valge mänd ja valgel väljal on kujutatud sinine jäälind.
Riigikohus
Kolleegiumid
Kriminaalkolleegiumi esimees on kohtunik Saale Laos ja liikmed kohtunikud Hannes Kiris, Paavo Randma, Juhan Sarv, Velmar Brett ning Heili Sepp.
Põlva valla vapp
Vapi kirjeldus
Mänd sümboliseerib piirkonna võimsaid metsamassiive, roheline värv sümboliseerib siinset looduslähedast elukeskkonda. Sinine jäälind viitab puhtale loodusele ja veekogudele. Kaldjaotus näitab künklikku maastikku ja Taevaskoda. Valge on hea vaimsuse värv.
Riigikohus
Kolleegiumid
Halduskolleegiumi esimees on kohtunik Ivo Pilving ja liikmed kohtunikud Julia Laffranque, Viive Ligi, Heiki Loot ja Nele Parrest.
Põlva valla vapp
Põlva valla vapp 1995–2013
pisi|Põlva valla vapp 1995–2013 Põlva valla esimene vapp kinnitati ametlikult 17. veebruaril 1995 ning oli kasutusel 20. oktoobrini 2013 kui ühineti Põlva linnaga.
Riigikohus
Kolleegiumid
Põhiseaduslikkuse järelevalve kolleegiumi tööd juhib Riigikohtu esimees Villu Kõve.
Ajalugu
1. aprillil 1919 võeti vastu Ajutise valitsuse poolt seadus Eesti vabariigi Kõrgema riigikohtu asutatamise kohta.
21. oktoobril 1919 võttis Asutav Kogu vastu Riigikohtu seaduse. Vastavalt seaduse 1. paragrahvile Riigikohus "teostab vabariigis ülemat kohtu võimu endise Vene senati kohta käivate seaduste määratud piirides ja alustel, ühes nende täienduste ja muudatustega, mis teisiti otsustanud vabariigi seaduslikud valitsemise alused, vabariigis maksvad seadused ja määrused ning käesolev seadus ". Riigikohtu esimesed liikmed valis Asutav Kogu 31. oktoobril 1919.
14. oktoobril 1919 määras Asutav Kogu Riigikohtu asukohaks Tallinna, kuid kuni 1935. aastani tegutses Riigikohus ajutiselt Tartus Vanemuise tänav 35. 14. jaanuaril 1920 toimus Tartu raekoja saalis esimene Riigikohtu istung. Hiljem tegutses Riigikohus Tallinnas Wismari tänav 7.
15. juunil 1920 võttis Asutav Kogu vastu Eesti Vabariigi põhiseaduse, mis sätestas Riigikohtu positsiooni riigi kõrgeima kohtuna. pisi|Wismari tn 7, endine Riigikohtu hoone. Nüüdisajal kasutab hoonet [[Riigiprokuratuur.]] 31. detsembril 1940 peeti Tallinnas Nõukogude okupatsiooni tingimustes viimane istung. Eesti NSV kohturahvakomissari käskkirjaga 29. detsembrist 1940 lõpetati Riigikohtu tegevus ning riigiteenijad vabastati alates 1. jaanuarist 1941. Kohtu tegevus oli selleks hetkeks juba sisuliselt peatunud, mitmed Riigikohtu liikmed olid vangistatud.
1940 oli Riigikohtus kuusteist liiget. Riigikohtu esimees Kaarel Parts suri 5. detsembril 1940 loomulikku surma, samal aastal suri veel üks riigikohtunik. Kuus riigikohtunikku vangistati aastatel 1940–1941 (kõik nad hukkusid vangilaagrites) kaks vangistati pärast sõda, üks riigikohtunik hukkus sügisel 1944 Läänemerel Eestist põgenemisel. Vangistamisest pääses viis riigikohtunikku.
28. juunil 1992 võeti rahvahääletusel vastu Eesti Vabariigi põhiseadus, mis lõi alused taasiseseisvunud Eesti Vabariigi kohtusüsteemi ülesehitamiseks.
27. mail 1993 toimus tegevust taasalustanud Riigikohtu esimene avalik istung Tartu raekojas.
Põlva valla vapp
Põlva valla vapp 1995–2013
Hõbedase vapikilbi keskel asus roheline mänd. Vapi ülaossa jäi kolm sinist viieharulist õit. Männi juurestiku ülakontuur moodustas kilbil horisontaalse korrapärase lainelõike. Vapi kilbi allosa oli poolringikujuline, mõõtude suhe on 5:4.
Põlva valla vapp 2013–2018
pisi|Põlva valla vapp 2013–2018
20. oktoobril 2013 ühinenud Põlva valla ja Põlva linna ühinemisel ühtseks Põlva vallaks võeti kasutusele Põlva linna vapp.
Vapi kirjeldus
Hõbedase vapikilbi keskel seisab roheline kukk. Vapi ülaossa jäävad kaks sinist viieharulist õit. Kukk suundub paremale, hoides ülestõstetud jalas kaardikeppi, teise jalaga toetub ta neerja kujuga rohelisele jalgealusele.
Põhjendus
Kukk on sümbolina kahe tähendusega. Ühelt poolt on ta heraldikas vabaduse sümbol ja Põlva oli taastatud Eesti Vabariigis esimene alev, mis end linnaks kuulutas. Teisalt, eriti koos kaardikepiga, on kukk hariduse ja kooliõpetuse sümbol.
Põlva linn on alguse saanud kihelkonnakiriku ümber kujunenud külast. Põlva kirikus on töötanud pikka aega õpetajana Eesti haridusajaloos silmapaistvat kohta omavad Johann Georg Schwartz, kes andis välja õpikute sarja "Koli-ramat" ning Gustav Adolph Oldekop. Lisaks on Põlvaga seotud üks rahvusliku liikumise juhte ja folkloori kogumise algataja Jakob Hurt ning eesti rahvusliku pedagoogikateaduse üks rajajaid Johannes Käis. Põlva on pikka aega olnud vähemalt oma lähema ümbruse hariduskeskuseks, siin asus 1688. aastal üks kahest Võrumaa koolist, 1833. aastal avatud kihelkonnakool oli tol ajal esimene Võrumaal.
Neerja kujuga roheline jalgealune sümboliseerib Põlva linna asumist paljudel küngastel ja Ora ürgoru pervedel. Kaks sinist viieharulist õit on stiliseeritud linaõied, mis viitavad linakasvatusele – pikka aega Põlva ümbruse talupoegadele peamiseks sissetuleku allikaks olnud tegevusele. Just linakasvatusest saadud tuludega hakkasid Põlva kihelkonna talupojad XIX sajandil oma talusid päriseks ostma, see võimaldas omakorda pöörata rohkem tähelepanu kultuurile ja kaubandusele, mille keskuseks sai Põlva. Ka sümboliseerivad kaks õit Põlva koosnemist kahest osast, millest üks on kujunenud kirikuküla laienemisel ja teine paari kilomeetri kaugusel raudteejaama ümber.
Aniss Murtazin
Aniss Murtazin (11. september 1939 praegune Karõmskoje rajoon, Taga-Baikali krai, Venemaa – 30. märts 2009 Tallinn) oli Eesti poksija ja poksitreener.
Murtazin töötas poksitreenerina 1971–2009 Karl Lemani nimelises poksiklubis. Tema õpilaste hulgas olid ka Viktor Nikulin, Vitali Kolin, Albert Starikov jt. Ta lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateadusosakonna 1968. aastal ja hiljem Moskvas kehakultuuriinstituudis poksitreeneri eriala.
Auvere
Auvere on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda.
Küla läbib Hiiemetsa–Auvere tee ning teda ümbritsevad järgmised külad: põhjast Hundinurga ja Hiiemetsa külad, kirdest Arumäe küla, idast Narva linna haldusterritoorium, kagust Narva veehoidla ja Narva jõgi, läänest Mustanina küla ja loodest Hundinurga küla.
Küla põhjapiiriks on Tallinna–Narva raudtee, kus asub ka Auvere raudteejaam.
Auverest on pärit Carl Friedrich Tenner.
Ajalugu
Auvere mõis asutati 17. sajandi keskel.
24. juulil 1944 ja sellele järgnenud päevadel peeti seal ümbruskonnas Auvere lahing, mis oli osa teise maailmasõja Narva lahingutest.
2012. aastal valmis Auveres Eesti Energia põlevkiviõlitehas. Samal aastal alustati Auvere elektrijaama rajamist.
Augustimäss
pisi|Kolonel [[Kakutsa Tšolokašvili]] Augustimäss (gruusia აგვისტოს აჯანყება (agvistos adžankeba)) oli Gruusia NSV-s 1924. aasta augustist septembrini toimunud nõukogude võimu vastane ülestõus. Augustimässu eesmärgiks oli Gruusia iseseisvuse taastamine. Mässule eelnes nõukogudevastane sissisõda 1921–1924.
Ülestõus
Ülestõus algas Tšiathuras Lääne-Gruusias 29. augustil 1924. Sissid Lääne-Gruusias said sellest teada ja võtsid ümbruskaudsetes külades võimu. Asjast sai teada ka Gruusia eksiilvalitsus. Mässu juhtis Kakutsa Tšolokašvili. Punaarmee piiras piirkonna ümber ja isoleeris selle. Tšekaa ründas Tšiathurat, Senakit ja Abašat 29.–30. augustil. Mässulised aeti metsadesse ja mägedesse. 29. augustil algas mäss ka Thbilisist kagus Manglisis. Seal viibis ka Kakutsa Tšolokašvili. 3. septembril rünnati üllatusrünnakuga Dušethit, kuid initsiatiiv jäi endiselt Punaarmee kätte ja Tšolokasvili lahkus mägedesse.
4. septembril avastas Gruusia NSV Riiklik Poliitvalitsus mässuliste peakorteri Mtshethas ja Lavrenti Beria kohtus vahistatutega Thbilisis. Tšolokasvili lahkus Türki ja sealt Prantsusmaale. Mässulised sõlmisid Beriaga kapituleerumisakti ja sõjale pandi lõpp. 5. septembrist lõpetasid viimased mässulised võitluse.
Reidide ajal tapeti tuhandeid inimesi. Tehnilise külje eest vastutas ohvitser Talahadze. Võitluse käigus tapeti 3000 inimest, punane terror tappis 7000 – 10 000 inimest.
22. aprill
22. aprill on Gregoriuse kalendri 112. (liigaastal 113.) päev. Juliuse kalendri järgi 9. aprill (1901–2099).
Tunnuslause
Tunnuslause on lause või fraas, millest tuntakse organisatsiooni, ettevõtet, toodet, kampaaniat vm. Näiteks Prantsuse revolutsiooni aegsest loosungist "Vabadus, võrdsus, vendlus" sai Prantsusmaa kui riigi tunnuslause.
Tunnuslause võib välja kujuneda pärimuslikul teel või olla sihipäraselt konstrueeritud. Näiteks New Yorgi tunnuslauseks on kujunenud "Linn, mis kunagi ei maga" ("The city that never sleeps"); Tartu linna tunnuslauseks valiti 1999. aastal konkursi käigus "Heade mõtete linn". Läti riigi tunnuslause on "Maa, mis laulab".
Tunnuslausega analoogiline on juhtlause (moto, deviis), mis väljendab organisatsiooni, suguvõsa, riigi, ettevõtmise vms põhiväärtusi, eesmärke, põhimõtteid, traditsioone, eripära ja tähendust. Näiteks Turu ülikooli moto on "Vaba rahva and vabale teadusele". Euroopa Liidu moto on "Ühinenud mitmekesisuses". Nõukogude Liidu moto (on Kommunistlike parteide moto käesoleva ajani) oli "Kõigi maade proletaarlased, ühinege!"
Äriettevõtetel ja nende toodetel on tunnuslausega sarnased reklaamlaused (inglise keeles slogan), näiteks Nike'i "Just do it", Nokia "Connecting people" jne. Reklaamlauseid kasutavad ka mitmed riigid näiteks enda kui turismisihtkoha tutvustamiseks. Näiteks on Malaisia reklaamlause "Tõeline Aasia" ("Truly Asia").
Idalunn
Idalunn (Fratercula corniculata) on väike alklane lunni perekonnas. Välimuselt sarnaneb ta lunni ehk põhjalunniga.
Notar
Notarite ajalugu
Esimesed notari ametikohad loodi 11. aprillil 1919 kohtuministri määrusega, millega võeti vastu otsus luua 39 töökohta. See arv hakkas aastatega suurenema ja jõudis 1940. aastaks 48 ametikohani. Notarid jaotati Eesti vabariigi alguses erinevatesse rahukogudesse. Rahukoguks nimetati toona ringkonnakohtuid. Nelja rahukogu ringkonda kuulusid Tallinna-Haapsalu, Rakvere-Paide, Tartu-Võru ja Viljandi-Pärnu rahukogud. Rahukogudes toimetasid erinevad notarid, kes jaotati ringkonnas hajutatult ära. 1935. aasta kohtureformiga muudeti ära rahukohtute liitnimetused, nt Tartu-Võru rahukogu on nüüd Tartu ringkonnakohus.
Eestis rakendati 1918–1940 ladina notariaadi mudelit. Ladina notariaat kujutab endast tõekspidamist, et notar kinnitatakse ametisse eluks ajaks ja kuni 25 000 inimese kohta peaks olema üks notar. Selle kohaselt ei saanud notar riigipalka, kuigi ta oli avalikus teenistuses töötav riigiametnik kohtuministeeriumi võimkonnas. Neile ei kehtinud ka paljud sotsiaalsed soodustused, näiteks ei olnud neil õigust ametipensionile, kuigi teistel riigiametnikel oli see privileeg.
1. novembril 1993 hakkas kehtima Eesti vabariigi notariaadiseadus, mis korraldas riikliku notariaadi taas ladina notariaadiks ümber ehk Euroopa notariaadisüsteemile vastavaks. Notar on selle järgi vaba riigiametniku staatuses ehk vabakutseline riigiametnik. Selle tulemusena algas notariaadireform. Endisest riiklikust notariaadist sai vaba notariaat, mis jätkas kuni 1940. aastani kehtinud traditsioone. Samal päeval hakkas tegutsema ka Notarite Koda ja valiti esimene Notarite Koja eestseisus.
Ametipidamise põhimõtted
Oma tegevuses lähtub notar konkreetsetest ja rangetest printsiipidest, mis aitavad tagada notariaadisüsteemi püsivuse ja efektiivsuse. Notariaadiseaduse põhjal saab esile tõsta viis põhimõtet, milleks on sõltumatus, erapooletus, usaldatavus, saladuse hoidmine ja isiklik vastutus.
Sõltumatus
Notar peab oma ametitegevusega seotud otsused tegema iseseisvalt, tuginedes vaid seadustele ja teistele õigusaktidele. Sõltumatuse printsiip lähtub õigusriikluse põhimõttest, mille järgi on notari eesmärk tagada õigusriigile vastav õigusemõistmine. Notar ei või alluda avalikkuse ja riigi survele ega toiminguosaliste või kolleegide mõjutustele. Notar peab olema osapoolte suhtes sõltumatu ega tohi nende eest otsuseid langetada.
Erapooletus
Erapooletuse eesmärk on samuti tagada vaba ja õiglane õigusemõistmine. Notar peab olema kõigi ametitoimingut puudutavate isikute suhtes erapooletu. Selleks hoiab ta klientidest vajalikku distantsi ja kaitseb ka juriidiliselt asjatundmatute isikute õiguseid. Notari kohustus on nõustada omakasupüüdmatult kõiki osapooli võrdväärselt, et kokkulepe oleks tasakaalustatud.
Usaldatavus
Notari ametitegevuse jätkusuutlikkuseks on oluline, et kõik menetlusosalised saaksid notarit usaldada. Usaldatavus on oluline ka seetõttu, et sageli jõuab notarini teiste isikute eraeluline info.
Saladuse hoidmine
Usaldatavuse põhimõtte alustala on omakorda notari vaikimiskohustus. See kehtib kogu menetlustega seotud info suhtes, mis on saadud näiteks osapoolte enda või ka registrite kaudu. Erandlikud on olukorrad, kus kohus vajab infot menetluse tarbeks või kui uurimisorganitel on olemas vastav kohtumäärus. Samuti peavad notarid kindlustama selle, et kõrvalised isikud notariaaldokumentidele ligi ei pääseks.
Ametitegevus
Notari põhiülesanne on õiguslike sündmuste ja asjaolude tõestamine, mille eesmärk on isikutevaheliste suhete stabiliseerimine ja õigusvaidluste vältimine. Seeläbi suurendatakse inimeste õiguste kaitset ja kindlustunnet. Notarite tegevuse saab liigitada ametitoiminguteks ja ametiteenusteks.
Ametitoimingud
Ametitoiming on kohustuslik ametitegevus, mida notar teeb kliendi taotlusel. Üldjoontes jagunevad toimingud kolmeks: notariaalne tõestamine, notariaalne kinnitamine ja muud ametitoimingud. Ametitoimingute täispikk loetelu on olemas notariaadiseaduses, mis sätestab ka toimingute eest saadava tasu ja läbiviimise korra.
Tehingute tõestamine
Tehingute tõestamine on üks notari põhilisi ametitoiminguid. Notariaalselt tõestatakse tsiviilõiguslikke tehinguid nagu omandamise ja võõrandamise leping, abieluvaraleping, testament ning volikiri. Tõestamine toimub tõestamisseaduse järgi. Näiteks peab notar veenduma allkirjastajate isikus, teovõimes ja esindusõiguses. Tõestamise käigus valmib notariaalakt, mis sisaldab kogu olulist informatsiooni.
Tehingute tõestamisel peab notar täitma kindlaid ülesandeid. Esiteks on notaril nõustamiskohustus, mis seisneb peamiselt tehingu osalistele võimaluste ja lahenduste selgitamises, et ükski osapool kahju ei saaks. Seejuures peab silmas pidama hoiatamisfunktsiooni, mis aitab samuti vältida mõtlematuid ja kahjulikke samme. Uurimisfunktsioon tähendab seda, et notar järgib rangelt toimingu tegemise nõudeid. Viimaks täidab notar esindusfunktsiooni, esitades avalikes registrites vajalikud dokumendid.
Ametiteenused
Ametiteenuste pakkumine on vabatahtlik ja iga notar avaldab oma teenused Notarite Koja veebilehel. Teenuse eest saadava tasu suuruses lepivad kokku notar ja teenuse tellija. Notariaadiseaduses on ka ametiteenuste nimekiri, kuhu kuuluvad näiteks õigusnõustamine, lepitamine, vahekohtunikuna tegutsemine ja esemete hoiustamine.
Ametialased kitsendused
Selleks, et kindlustada notari ametipidamise põhimõtetest kinnipidamist, on notari ametile seatud teatud kitsendused.
Notarite Koda
Notarite Koda on avalik-õiguslik juriidiline isik, mille eesmärk on notarite ühendamine ja mille tegevust reguleerivad notariaadiseadus ja Notarite Koja põhikiri. Järelevalvet koja tegevuse üle teostab justiitsminister. Asutuse liikmeteks on kõik ametisse nimetatud notarid, kelle liikmemaksudest finantseeritakse Notarite Koja tegevust.
Ülesanded
Eelkõige peab Notarite Koda tagama notarite kohusetundliku ja väärika ametipidamise ning kutse-eetika järgimise. Selleks teostab Notarite Koda järelevalvet ametitegevuse ja nõuete täitmise üle. Samuti korraldab Notarite Koda lepitus- ja vahekohtu tegevust ning notarite väljaõpet. Notarite Koja ülesandeks on ka elektroonilise infosüsteemi haldamine ja arendamine.
Struktuur
Notarite Koja kõrgeim organ on Notarite Koja koosolek, kes valib kolmeks aastaks täitev-korraldava organi – Notarite Koja eestseisuse. Seitsmeliikmelise eestseisuse ülesanne on tagada Notarite Koja põhikirja täitmine ja Notarite Koja koosolekute otsuste elluviimine. Vähemalt kord kuus toimuvad ka eestseisuste istungid. Iga päev töötavad Notarite Kojas tegevdirektor, jurist, rahapesu tõkestamise ja sisekontrolli ekspert, referent ja sekretär.
Vahekohus
Notarite Koja vahekohus on alaliselt tegutsev vaidluste lahendamise organ, mis pakub võimalust lahendada erimeelsused väljaspool tavalist kohtusüsteemi. Vahekohtumenetluses juhendatakse läbirääkimisi ja eesmärk on see, et lahendus tuleks osapooltelt endilt. Vahekohtu langetatud otsusel on tavalise kohtulahendi mõju ja sellega saab pöörduda ka kohtutäituri poole.
Notariks saamine
Notariks saamiseks peab vastama kindlatele kriteeriumitele. Notar peab:
Uue notari ametikoha loomine algab notarikandidaadiks taotlejate konkursiga, mille kuulutab välja Notarite Koda. Osalemiseks tuleb esitada avaldus eksamikomisjonile. Konkurss koosneb kirjalikust ja suulisest osast. Juhul kui inimene läbib konkursi, sõlmitakse leping Notarite Kojaga.
Järgneb kandidaaditeenistus ehk Notarite Koja korraldatud väljaõpe, mille käigus omandavad notarikandidaadid vajalikud teoreetilised teadmised, praktilised oskused ja kutse-eetika tõekspidamised. Väljaõpe kestab maksimaalselt kaks aastat ja lõpeb hindamisega.
Notari ametikoht täidetakse konkursi alusel, mis toimub kirjaliku eksamina. Eduka sooritamise puhul nimetab justiitsminister notari ametisse kindlasse tööpiirkonda. Notari amet on eluaegne ja võib pärast pensioniea saabumist pikeneda kuni kümme aastat.
Hundinurga
Hundinurga on küla Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vaivara valda.
Audru valla lipp
thumb|Audru valla lipp Audru valla lipp on Pärnu maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Audru valla lipp.
Lipp kinnitati 31. märtsil 1994.
Audru valla lipu autor on AGE Pärnu.
Lipu kirjeldus
Audru valla lipp on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks horisontaalseks laiuks, ülal roheline, keskel valge ja all must. Normaalmõõtmetega lipul on rohelise laiu laius 65 cm, keskmisel 10 cm ning alumisel 30 cm. Lipu roheline toon on rahvusvahelise Pantone värvitabeli järgi 355C.
Lipu normaalmõõtmed on 165x105 cm ning proportsioonid 11:7.
Põhjendus
Valge laid sümboliseerib Audru jõge, mis algab Lavassaare järvest ja suubub Pärnu lahte. Must sümboliseerib soid ja rabasid, roheline aga metsa ja põllumaad.
Lipu ajalugu
Lipp on kinnitatud Audru valla lipuna 31. märtsil 1994. Lavassaare valla ja Audru valla ühinemisel, 20. oktoobril 2013 tekkinud uue omavalitsusüksuse Audru valla lipu ja vapina jäid kasutusele endised Audru valla sümbolid. Lavassaare valla sümboolika anti aga hoiule Lavassaare Külaseltsile.
Kinnispant
Kinnispant on kinnisasjale seatud pandiõigus. Kinnispant jaguneb hüpoteegiks ja kohtulikuks hüpoteegiks.
Tende
pisi Tende (liguuri keeles ja itaalia keeles Tenda) on asula Prantsusmaal Provence-Alpes-Côte d'Azuri piirkonnas Alpes-Maritimesi departemangu kirdeosas, Tende'i kantoni ja Tende'i valla keskus.
Infinity on High
"Infinity On High" on Fall Out Boy neljas stuudioalbum.
Vastse-Kuuste valla vapp
thumb|Vastse-Kuuste valla vapp Vastse-Kuuste valla vapp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vastse-Kuuste valla vapp.
Vapp kinnitati 22. augustil 1998.
Vapi kirjeldus
Ülalt lainelõikelise ja alt sirglõikelise sinise langetatud talaga kaldjaotatud vapikilbi ülemisel, hõbedasel väljal roheline mänd, alumine väli on kuldne.
Andres Aaste
thumb| A. Aaste [[Rõngu kiriku altari ees 2007. aastal]] Andres Aaste (sündinud 27. oktoobril 1959) on eesti vaimulik.
Ta lõpetas aastal 1976 Võhma Keskkooli, aastal 1978 Olustvere Sovhoostehnikumi ja õppis aastatel 1994–2001 Usuteaduse Instituudis.
Andres Aaste ordineeriti EELK õpetajaks 2. augustil 2002. Ta teenis aastatel 2002–2005 EELK Vändra ja Tori kogudusi. Aastatel 2005–2009 oli ta EELK Rõngu Mihkli koguduse õpetaja. Seejärel oli ta reservvaimulik. Mais 2012 kustutati ta vaimulike nimekirjast. Konsistooriumi otsusega 2. novembril 2021 ennistati EELK vaimulikuks ja määrati Viljandi praostkonna vikaarõpetajaks.
ActionScript
ActionScript on programmeerimiskeel, mis tugineb ECMAScriptile. Seda kasutatakse peamiselt veebilehtedel ja rakendustes, mis kasutavad Adobe Flash Playerit SWF-failide veebilehele manustamiseks, kuid seda kasutavad ka mõned andmebaasirakendused, näiteks Alpha Five.
Algselt arendas keelt Macromedia, pärast ettevõtte ülevõtmist Adobe poolt aga viimane.
21. aprill
21. aprill on Gregoriuse kalendri 111. (liigaastal 112.) päev. Juliuse kalendri järgi 8. aprill (1901–2099).
Halogeenid
Halogeenid on VII A rühma elemendid. Sellesse rühma kuuluvad lihtainetena gaasilised fluor ja kloor, vedel broom ning tahked jood ja astaat.
Halogeenid on tugevad oksüdeerijad, sest nende aatomite välisel elektronkihil on vaid üks elektron puudu stabiilsest oktetist. See tähendab, et nende välisel elektronkihil on 7 elektroni ehk puudu on 1 elektron 4 paariga elektronkihist, mis esineb inertgaaside väliskihil. Seda ühte elektroni on halogeenidel hädasti vaja ja seda pakuvad näiteks metallid, moodustades soolasid. Seda omadust on pandud ilmekalt kajastama nimetus "halogeenid", mis on tuletatud kreeka keele põhjal ja tähendab soola moodustajat.
Kõik halogeenid on inimesele mürgised.
Halogeeniühendid
Enamik halogeeniühendeid on vedelikud või tahked ained, vähesed halogeeniühendid on toatemperatuuril gaasilised.
Kuna halogeeniühenditel peaaegu puudub vastastikmõju veega, sest nad ei saa moodustada vesiniksidemeid, on nad hüdrofoobsed ehk nad ei lahustu vees.
Halogeeniühendite tihedus on suurem kui 1 gramm kuupsentimeetri kohta, s.t nad on veest raskemad.
Gamma Ray
Gamma Ray on Saksamaa power metali ansambel, mis tegutseb aastast 1989.
Gamma Ray rajajaks oli power metali loojaks peetava, Saksamaa ühe tuntuma metal-bändi Helloweeni kitarrist Kai Hansen. Hanseni Helloweenist lahkumise täpsed põhjused on tänini selgusetuks jäänud. Igal juhul rajas Hansen neli aastat pärast Helloweeni rajamist uue bändi, mille ta nimetas Gamma Rayks. Esialgu oli bändi lauljaks Hanseni vana sõber Ralf Scheepers, kes 1993. aastal bändist lahkus, lootes saada Judas Priesti uueks lauljaks, aga kui see ebaõnnestus, rajas oma bändi Primal Fear. Seetõttu otsustas Kai Hansen ise Gamma Ray lauljaks hakata. Lisaks laulmisele ja kitarrimängule on ta ka bändi peamine laulukirjutaja.
Pärast 1997. aastal ilmunud albumit "Somewhere Out In Space" sai bänd ülemaailmselt tuntuks. Gamma Ray on jäänud Saksamaa üheks tuntumaks metal-bändiks tänini.
Marie de' Medici
thumb|Marie de' Medici neiupõlves Marie de' Medici (26. aprill 1575 Firenze – 3. juuli 1642 Köln) oli Medicite suguvõsast pärit Toscana printsess ja Prantsusmaa kuninga Henri IV (1553–1610) abikaasa.
Marie de' Medici oli Toscana suurhertsogi Francesco I de' Medici (1541–1587) ja Austria ertshertsoginna Johanna (1547–1578) tütar. Ta oli üks pere 7 lapsest, kuid täiskasvanuks said üksnes tema ja tema õde Eleonora de' Medici.
Tema isa ja ema ei armastanud teineteist. Kohe pärast ema surma 1578 31-aastaselt abiellus isa oma senise armukese Bianka Capelloga. Mõlemad, Francesco ja Bianka, surid mõnetunnise vahega 19. ja 20. oktoobril 1587. Tänapäeval nimetatakse surma põhjusena arseenimürgitust. Uueks suurhertsogiks sai Francesco vend Ferdinando de' Medici, kes loobus vaimulikutiitlist ja abiellus. Teda peetakse ka mürgitamise peaorganisaatoriks.
Prantsusmaa kuningas Henri IV laskis oma esimese abielu Marguerite de Valois'ga tühistada, kuna Marguerite polnud võimeline lapsi saama. Hakati otsima uut naist, kuid Henri oli kõrvuni armunud oma armukesse Gabrielle d'Estrées'sse, kellega tal oli juba kaks poega ja tütar ning neljas laps tulekul. Aadlikud polnud selle otsusega rahul, sest Gabrielle polnud kuninglikust soost, kuid Henri laitis kõik väljapakutud kuninglikud kandidaadid maha. Marie de' Medici kohta ütles Henri järgmist:
Olaf Barda
pisi|260px|Olaf Barda (1957)
Olaf Barda (sünninimi Olaf Martinius Olsen; 17. august 1909 Oslo – 2. mai 1971 Oslo) oli norra maletaja, rahvusvaheline meister (1952), kirimale suurmeister (1953).