cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nikolai Paluver
Teoseid
Kirjutanud kujutava geomeetria õpiku (kaasautor O. Rünk; ilmunud 1961–2004 ligemale 30 korda) ja joonestamise käsiraamatu üldhariduskoolidele (kaasautorid E. Kogerman, V. Tapper), koostanud ülesannete kogu (kaasautorid E. Vallas, O. Rünk) ning avaldanud kirjutisi kujutava geomeetria didaktikast. 18 teadustrükist, 4 õpikut, 6 ülesannete kogu jm õppevahendit.
Isiklikku
Tema tütar on näitleja Anne Paluver.
Metsaema mänd
pisi|Metsaema mänd (august 2011) Metsaema mänd on kaitsealune mänd Viljandi maakonnas Viljandi vallas Loodi külas. Puu võeti kaitse alla 1992.
1998. aasta mõõtmiste järgi on puu ümbermõõt 3,35 m (1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 35 m.
Feministlik sotsioloogia
Feministlik sotsioloogia on konfliktiteoreetiline uurimissuund, mis vaatleb sotsiaalse soo seost võimuga nii inimestevahelistes suhetes kui ka sotsiaalsetes struktuurides laiemalt. Kesksed kriteeriumid on seksuaalne sättumus, rass, majanduslik staatus ja rahvus.
Feministliku sotsioloogia aluseks on idee naiste süstemaatilisest allutamisest meeste domineerimisele enamikus ühiskondades.
Feministliku sotsioloogia tekkimine ja edasine ajalugu
Ühiskonnauurijate seas on olnud mehi rohkem kui naisi ning vaid mehi uurides on järeldusi tehtud kogu inimkonna kohta, ehk siis uurimistulemused on alati olnud moonutatud. See periood oli enne 1960ndaid ning neid uuringuid on kutsutud ka "soopimedateks" (sex-blind). Suur osa sotsioloogiaalaseid uurimusi olid stereotüüpsed: naistega seonduvad mõisted olid loodus, bioloogia ja emotsioonid, meestega aga põhjused, kultuur ja ratsionaalsus. Tähtsad sotsioloogid Durkheim ja Weber pidasid loomulikuks, et naised on pigem eraelulises ja mehed avaliku elu sfääris.
Naise seisundi tõeliseks mõistmiseks oli vaja tavapärase sotsioloogia teooria ümbertegemist, kuna just teooria on alus, mis määrab maailma mõtestamise viisid ning vastavalt sellele püstitatakse uurimisküsimused. Oluline oli mitte analüüsida naiste ja meeste tegevust ühiskonnas, vaid ka seda, kuidas inimesed alateadlikult igapäevaelus sugupoolenormidega arvestavad – just see mõjutab inimeste seisukohti ja kujundab arutelu ühiskonnas.
Sotsioloogia püüab leida seost üksikisiku kogemuste ja sotsiaalsete struktuuride vahel. Feministid väitsid, et tuleks keskenduda ühiskonnas, valitsuses ja poliitikas olevale ebavõrdsusele, mitte iseloomustada üksikuid naisi või naiste gruppe. Feministid püüdsid leida seletusi, miks sageli on naiste seisund meeste omast halvem ning tegid seda selliste küsimuste, nagu miks midagi peetakse loomulikuks ja midagi ebaõigeks, kaudu. Traditsioonilisest sotsioloogiast nad oma probleemidele vastuseid ei leidnud ning hakkasid otsima uut viisi, kuidas maailma paremini mõista.
Feministlikud teooriad on teinud märkimisväärse arengu pärast 1960. aastaid, kui algas feminismi teine laine (second wave), mis koosnes naisuuringutest, enesteadvustamisest ja vabastusliikumisest. Põhisuunaks sai naiste kaitsmine seksuaal- ja koduvägivalla eest, avati naiste varjupaiku ja vägistamisohvrite kriisikeskuseid. Teine laine laiendas poliitika ja majanduse mõisteid seksuaalsusele, kehale, emotsioonidele ja teistele aspektidele, mida varem oli peetud isiklikuks. Loodi uusi organisatsioone, mis tegutsesid meestest sõltumatult, eesmärgiga tutvustada naistele nende senise elu muutmise võimalusi. Võideldi võrdõiguslikkuse eest tööturul, Inglismaal Londonis sai tipphetkeks 1968. aasta streik Fordi õmblustöökojas.
1963. aastal allkirjastas John F. Kennedy Ameerikas Equal Pay Acti ning see oli seal ka esimene samm selle suunas, et naisi tööl ning ühiskonnas võrdsemalt kohelda. 1970. aastatel võitlesid naised selle eest, et neil oleks rohkem kontrolli ning otsustusvõimet iseenda kehade üle. 1970. aastate alguses hakkas kasvama sotsioloogide arv, kes huvitusid naisuuringutest ning keskendusid soorollidele, elukaarele, sotsiaalsele kihistumisele ning naiste uute ametialaste portreede loomisele. Uurima hakati ka soolist segregatsiooni ja ebavõrdse tasustamise süsteemi töömaailmas. Tasustatud töö, tasuta kodutööde tegemine ning valikuvabaduse küsimused on aga tänapäevani tähelepanu keskmes.
Heinbockel
Heinbockel on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Stade kreisis. Valla pindala on 22,7 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1414 inimest.
Feministlik sotsioloogia
Naised ja sotsiaalne stratifikatsioon
On jõutud järeldusele, et naiste töö on võrreldes meestega igal pool madalamalt tasustatud, samuti on naistel halvemad töötingimused ja madalam sotsiaalne staatus. Pensioniikka jõudes satuvad naised veel ebaõiglasemasse olukorda. Nimelt nähakse kõrgeealistes naistes vähemproduktiivseid kodanikke, kes vajavad meditsiinilist abi, on ühiskonnale koormaks ja pole seksuaalses mõttes ahvatlevad. Sellist määratlemist kasutatakse just naiste puhul, kuna neid defineeritakse rohkem välimuse järgi kui mehi.
Naised ja töö
Peale ebavõrdse tasustamise on feministlik töösotsioloogia tähelepanu juhtinud ka sellele, et on teatud ametid, kus mehed on traditsiooniliselt ülekaalus, ja just need ametid on sageli kõrgemini tasustatavad. Nii-öelda naiste ametid on madalama sotsiaalse prestiiži ja tasustamisega, kuid seevastu töömahukamad.
Naised ja perekond
Feministliku sotsioloogia üheks oluliseks uurimisobjektiks on saanud kodutööd: üritati leida nende alaväärtustamise ja ebavõrdse jaotumise põhjuseid. Järeldati, et naised teevad palju tasustamata kodutööd ning sellele ei pöörata palju tähelepanu, kuna seda peetakse loomulikuks. Arvatakse, et armastus ja kohustus on piisavad stiimulid, kuid naiste tasustatud töö väljaspool kodu ei vabasta neid sageli kodutöödest. Teine oluline nähtus on naistevastane vägivald. Feministliku suundumusega sotsioloogid on rõhutanud, et vägistamise mõiste tuleks laiendada perekonnasfäärile. Neil tuli tõsiselt pingutada, et ümber lükata arvamus selle kohta, et naise vägistamine tema mehe poolt pole võimalik või, et naine on selles ise süüdi.
Naised ja poliitika
Naisliikumise poliitilise tegevuse põhiseisukoht oli see, et naistel kui ühiskonna omaette klassil, tuleb iseenda õiguste eest seista. See nõudis naiste eneseteadvuse tõstmist ning feministlikku propagandat. Sotsioloogia ülesandeks sai stereotüüpide vastu võitlemine, mis väitsid, et naised on poliitika suhtes ükskõiksed, abikaasade poolt mõjutatud või poliitiliselt konservatiivsed.
Lääneriikide seadustes on naistel võrdsed võimalused poliitikas osalemiseks, kuid nad on võimustruktuurides siiski alaesindatud. Feministlik sotsioloogia süüdistab selles meeste poolt ja meestekeskselt konstrueeritud poliitilist süsteemi. Skandinaavia maades suurendati olukorra muutmiseks naiste osakaalu kunstlikult kvootide kehtestamise abil.
Tähtsaks said spetsiifilised naisi puudutavad küsimused, nagu õigus abordile ja abielulahutusele ning rasestumisvastaste vahendite legaliseerimine. Nõuti naiste seadusandlikku kaitset seksuaalse ahistamise eest.
Naised ja haridus
19. sajandil läänes levinud arusaama järgi ei vajanud tüdrukud poistega samalaadse hariduse saamist. Tüdrukute harimise vajadust ei eitatud, ent nende jaoks mõeldi välja eraldi haridussüsteem, mis pidi neid ette valmistama tulevase koduperenaise ja/või aadlidaami rolliks. Akadeemilisi teadmisi jagati täpselt nii palju, kui arvati, et neil tulevikus vaja läheb laste kasvatamiseks või meestele hea mulje jätmiseks. Eesmärk polnud aga naisi teadlikult taga kiusata ja alavääristada, vaid inimestel tuli täita kindlaid soorolle tervikliku ühiskonnana. Tüdrukute ja poiste vaimset võimekust omavahel ei võrreldud, kuna õppekavad erinesid nii laias ulatuses. Kiiresti areneva majanduse ja teaduse tagajärjel ilmnesid naiste kohati paremini arenenud võimed teatud akadeemilistel aladel. Psühholoogid leidsid, et naistel on suhteliselt hästi arenenud lingvistilised võimed, meestel aga ruumilised ja aritmeetilised.
Feministlikus perspektiivis töötavad sotsioloogid võitlevad siiani vanadel soorollidel baseeruvate stereotüüpidega ning väidavad, et vaatamata muutusele on haridus siiani seksistlik. See väljendub õpetajate nõudmistes või naiste suunamises "nende" aladele. Leiti, et “kuigi naised on meestest üldiselt kvalifitseeritumad, satuvad nad lõppkokkuvõttes sellistesse positsioonidesse tööturul [...], kus palgad on madalamad ning väljavaated kitsamad” (Abbott ja Wallace, 1997, lk 115). Feministid näevad probleemi ka selles, et tüdrukud eelistavad karjäärile ja õppimisele õnnestunud perekonnaelu, kuna ühiskonnas levivad seksistlikud hoiakud sunnivad neid nii mõtlema.
Austraallased
Austraallased on Austraalia põhirahvas, kes on põhiliselt kujunenud 19.–20. sajandil saabunud inglise, iiri ja šoti ümberasujatest. Kõnelevad inglise keele Austraalia varianti. 2006. aasta rahvaloenduse andmetel oli erinevate konfessioonide kristlasi austraallaste hulgas 63.9%, 18,7% ei järginud ühtegi usku ja 11,2% usk oli teadmata.
Tänapäeval loetakse austraallasteks kõiki Austraalia kodanikke sõltumata nende etnilisest päritolust või isegi kõiki Austraalia elanikke. 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Austraalias 22 906 400 inimest. Lisaks sellele elab välisriikides ligikaudu 1 miljon austraallast.
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 35 austraallast, neist Tallinnas 21.
Austraalia kodakondsus eksisteerib alates 26. jaanuarist 1949, enne seda olid Austraalias sündinud inimesed Suurbritannia kodanikud.
ÜRO Inimõiguste Komisjon
Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Inimõiguste Komisjon oli 1946. aastal ÜRO süsteemi raames asutatud komisjon, mis tegeles inimõiguste edendamise ja arendamisega. 2006. aastal asendati see ÜRO Inimõiguste Nõukoguga.
/2016ALBUM/
"W:/2016ALBUM/" on Kanada plaadiprodutsendi deadmau5-i kaheksas stuudioalbum. Album avaldati digitaalselt 2. detsembril 2016, vinüülil 17. veebruaril 2017 ja CD-l 10. märtsil 2017. Albumi andis välja deadmau5-i enda plaadifirma mau5trap Recordings.
Ralf Sauter
Ralf Sauter (sündinud 16. juunil 1991 Tallinnas) on eesti ajakirjanik ja filmikriitik.
Tema artikleid on ilmunud ka väljaannetes Sirp, Postimees, Teater. Muusika. Kino, Müürileht, Maaleht, Lääne Elu, Reaktor. 2022. aastast töötab ajalehe Postimees kultuuritoimetuses.
Ta on üks Raadio 2 kinosaate "Kinovärgiga mandariin" juhtidest ning juhib Raadio 2 hommikusaate "Hommik!" neljapäevast filmirubriiki.
2023. aastal võitis Sauter Postimehele filmitud välkarvustuste eest Jaan Tõnissoni meediaauhinna (parima videoloo-videoprojekti kategoorias).
Sauteri luulet on ilmunud ajakirjas Vikerkaar. Ta on kirjanik Peeter Sauteri vennapoeg.
Kada
pisi|Kadalaskja Karl Witkowski maalil Kada ehk ragulka on käsitsi vinnastatav laskerelv, mille kolmeharulise raami ülemise kahe otsa vahele on pandud kumm.
Teadaolevalt esimest korda Eestis kasutati kada nimetust ja kirjeldust kaudselt ajakirjas Laste Rõõm. Sõna võidi tuletada röövkalade püügiks kasutatud elussöödaga kadaõngest, mille puust raam sarnanes väga laskeriista kujuga. Kada sünonüümiks on kujunenud ka ragulka, mis võib olla maakeele jaoks mugandatud venekeelsest sõnast rogatka. Enne teist maailmasõda sündinud inimeste jutu järgi kasutati sõna ragulka asemel sõna kada. Udo Uibo seletuse kohaselt on sõna kada ja selle tänapäeval vähe tuntud eelkäija kadapulk sõna katapult (’antiik- ja keskaegne kiviheitemasin’) rahvaetümoloogiline ümberkujundus poisikeste keelekasutuses, kusjuures tähenduse ülekanne muistselt viskerelvalt poiste mänguasjale ei toimunud eesti, vaid saksa keeles.
Esimesed teated kada kasutamisest noorte vandaalide poolt tulid Ameerikast 1850. aastatel. Esimene tööstuslikult toodetud kada tehti 1918. aastal. Kadasid kasutati sõjaliseks otstarbeks viimati Iraagi sõja ajal (võimsamate kadadega on võimalik enda asukohta suhteliselt paljastamata lasta tulemuslikult startivaid droone, häirida lennumasinaid, inimest lähidistantsilt raskelt vigastada või isegi tappa). See relv oli eelmise sajandi keskpaigast kindlalt arsenalis vägivaldseks muutunud meeleavaldustel Palestiinas, Põhja-Iirimaal, Ukrainas jm). Kada kasutamine magneesiumpommide, aga ka tõsisemate omatehtud või tööstuslike lõhkekehade laskmiseks muudab viimased märksa ohtlikumaks. Kadaga on võimalik lasta ka nooli, pannes ristpuu raami ülemiste harude vahele.
Fännide toel toodetakse kadasid siiani, friikide kallimad variandid maksavad mitu tuhat dollarit ja on inkrusteeritud väärismetallidega.
Kose Teeninduskool
pisi|Kose Teeninduskooli hoone 2007. aastal Kose Teeninduskool oli kutseõppeasutus, mis tegutses aastatel 1983–2007 Harju maakonnas Kose alevikus aadressil Hariduse tänav 2.
Kooli direktor oli alates 1986. aastast Mati Rannamäe.
Ajalugu
Harju rajooni ametikooli rajamine Kosele otsustati 1979. aastaks. Kutsekeskkool nr 40 avati 1983 ja see oli mõeldud 720 õpilasele. Esimesele õppeaastale suunduti nelja põllumajandus- ja kahe ehituserialaga.
1997 nimetati õppeasutus ümber Kose Teeninduskooliks.
2000. aastate algul õpilaste arv vähenes ja 2004. aastal liideti kool Tallinna Lasnamäe Mehaanikakooliga. Selle tulemusel otsustati Kose õppekoht 2006. aasta sügisest sulgeda, sest suure õppekompleksi renoveerimine ja ülalpidamine oleks nõudnud liiga suuri kulutusi. Viimane lend lõpetas 2007. aasta veebruaris.
Õppekompleks
pisi|Kose Teeninduskooli õppekompleks 2021. aastal Maa-ameti kaldaerofotol pisi|Kose Kultuurikeskuse sissepääs Koolis asusid 386 kohaga aula, võimla, 240-kohaline söökla, raamatukogu, 28 eriala- ja üldaine kabinetti, lasketiir, kuus erialalaboratooriumi ja õppeköök. Lisaks oli koolihoones 360 kohaga ühiselamu, kus õpilased said elada kolmekesi toas. Viimase ehitusjärgu koosseisus valmis 1993. aastal Kose spordimaja, kus on ka Kose ujula.
Kose Teeninduskooli hoone kuulus Haridus- ja Teadusministeeriumile, kes andis vara koos maa-aluste varjenditega pärast kooli sulgemist üle Kose vallale. Vallavalitsus plaanis sinna üle viia Kose Gümnaasiumi algklasside osa, lasteaia vanema rühma, Kose Kultuurikeskuse, Kose raamatukogu ja Kose Noortekeskuse. Selle teostamiseks taotleti abi Euroopa Liidu fondidest, vald lubas omafinantseeringuid mahus 13 miljonit krooni. Aastatel 2012–2013 rekonstrueeris Kose vald eurotoetuste abil 6600 ruutmeetrit kompleksist. Projekti rahastati Euroopa Regionaalarengu Fondi vahenditest siseministeeriumi ja Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse rakendatavast meetmest "Kohalike avalike teenuste arendamine" summas 2 883 567 eurot ning sihtasutuse Innove meetmest "Kutseõppeasutuste õppekeskkonna kaasajastamine, avatud noortekeskuste, teavitamis- ja nõustamiskeskuste ning huvikoolide kaasajastamine" summas 485 728 eurot; kogu projekti maksumuseks kujunes 4,1 miljonit eurot.
2013. aastal koliti kompleksi ümber Kose Muusikakool (endises administratiivosas), Kose Noortekeskus (söökla ja sauna osas), Kose Raamatukogu (söökla osas), Kose Kultuurikeskus (raamatukogu ja aula piirkonnas), Kose Lasteaia vanem rühm (laboritepoolses tiivas esimesel korrusel) ja Kose Gümnaasiumi algklassid (teisel ja kolmandal korrusel). Siseõues hakkas tegutsema kohvik Mõnus Amps.
Varem tegutsesid hoones juba Kose Kunstikool, Kose Päevakeskus, Kose Äriteeninduse osaühing, OÜ Kose Tervisekeskus, Kose Loomakliinik, fotograaf, massöör, Kose konstaablipunkt, Kose kiirabi (kuni 2011, nüüd Kose Tuberkuloosi haiglas) ja Kose Hambaravi OÜ. Varem tegutses seal ka kino ning pehme mööbli valmistamisele spetsialiseerunud ettevõte Cicada AS. Lisaks asuvad hoones ka valla sotsiaalkorterid.
Varjend
Kose Teeninduskooli õppekompleksi alla oli rajatud Eesti NSV kõrgema juhtkonna majutamiseks mõeldud umbes 2500 m² suurune varjend. Selles on kokku 144 ruumi ja nende seas ka umbes 120 ühiselamutoa tüüpi kambrit. On väidetud, et kool rajatigi ainult selleks, et varjata varjendi olemasolu.
Varjendit ehitati 1982–1983 (sisseseadega läks kauem) ning kuni 1991. aastani oli see väga heas korras. 1993. aastal leiti, et selle ülalpidamine pole otstarbekas. Sisustuse viis minema Eesti kaitsevägi. Pärast seda jäi mahajäetud varjend vandaalide meelevalda ja seal pandi toime metallivargusi.
2009. aastal asutati MTÜ Valitsuse Varjend, kes plaanib selle korda teha ning võtta kasutusele nii muuseumi, kultuuri- kui ka tegevuskompleksina.
Kakerdi järv
pisi|Droonivideo Kakerdi järvest ja ümbritsevast rabast 2021. aasta septembris Kakerdi järv (ka Kakerdaja järv) on pruuniveeline düstroofne järv Järva maakonnas Järva vallas.
Kakerdi järve kaldajoone pikkus on 1211 meetrit ja veepeegli pindala 6,6 hektarit.
Iwo Jima
pisi pisi|Iwo JIma asend Jaapani suhtes Iwo Jima (jaapani 硫黄島 Iō-tō, "väävlisaar") on saar Ogasawara saarestikus Kazan-rettō saarerühmas Vaikses ookeanis.
Saare pindala on 23,73 km² ja see asub 1200 km Tōkyōst lõuna pool. Saare kõrgeim tipp on 170 m kõrgune Suribachi vulkaan.
1877. aastal võttis Jaapan saare oma valdusse, kuid Iwo Jima oli 1889. aastani asustamata. 1943. aastal elas saarel 1018 inimest.
Teise maailmasõja ajal toimus saarel Iwo Jima lahing USA ja Jaapani vägede vahel. 23. veebruaril 1945 pildistas Associated Pressi fotograaf Joe Rosenthali foto, mis kujutas kuut Ameerika sõdurit saarel asuvale Suribachi mäele USA lippu heiskamas. Foto on üks tuntumaid sõjafotosid ja tänapäeval on see osa ameeriklaste kollektiivest mälust.
USA okupeeris saart 1968. aastani, mil see tagastati Jaapanile.
Tänapäeval on saar Jaapani kaitsejõudude valduses. Seal asub umbes 400 sõjaväelast.
Fashion Sakala
Junior Fashion Sakala (sündinud 14. märtsil 1997 Chipatas) on Sambia jalgpallur, kes mängib ründajana Šotimaa kõrgliiga klubis Rangers ja Sambia jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Sambia klubides Nchanga Rangers ja Zanaco. 2016. aastal tuli ta Zanacoga Sambia meistriks.
2017. aasta veebruaris sõlmis ta lepingu Venemaa klubiga Moskva Spartak, kuid ta sai mänguaega ainult klubi reservmeeskonnas.
2021. aasta mais sõlmis ta nelja-aastase lepingu Rangersiga. Šotimaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 19. septembril 2021 mängus Motherwelli vastu. Sama aasta 31. oktoobril tegi ta võõrsilmängus Motherwelli vastu kübaratriki.
2017. aastal tuli Sakala Sambia kuni 20-aastaste koondisega Aafrika omavanuste meistriks. Sambia jalgpallikoondises debüteeris ta 2. septembril 2017 MM-i valikmängus Alžeeria vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 19. juunil 2019 sõprusmängus Elevandiluuranniku vastu.
Harri Holkeri valitsus
Harri Holkeri valitsus oli Soome 64. valitsus.
Valitsus astus ametisse pärast 16. märtsil 1987 toimunud parlamendivalimisi ning tegutses 30. aprillist 1987 kuni 26. aprillini 1991, mil astus ametisse Esko Aho valitsus.
Valitsuse moodustasid Rahvuslik Koonderakond, Soome Sotsiaaldemokraatlik Partei, Rootsi Rahvapartei ja Soome Maapartei. Soome Maapartei astus valitsusest tagasi 28. augustil 1990.
Nuvolera
Nuvolera on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Nuvoleras.
165 meetri kõrgusel merepinnast asuva Nuvolera asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Nuvolera piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bedizzole, Botticino, Mazzano, Nuvolento, Rezzato, Serle.
Delta Force
1st Special Forces Operational Detachment-Delta (1st SFOD-D), üldtuntud kui Delta Force, Combat Applications Group (CAG) või Army Compartmented Element (ACE), on Ameerika Ühendriikide maaväe eliiterisihtüksus.
Üksust kasutatakse peamiselt pantvangide vabastamiseks ja terrorismivastaseks võitluseks, aga ka suunatud rünnakuteks kõrge väärtusega sihtmärkide vastu ja eelnevaks maastikuluureks. Delta Force ja selle USA mereväe analoog DEVGRU (varem Seal Team 6) on Ameerika Ühendriikide relvajõudude peamised terrorismivastase võitluse üksused ning alluvad Erioperatsioonide ühendväejuhatusele. Delta Force ja DEVGRU täidavad tihti USA relvajõudude kõige keerulisemaid ja riskantsemaid ülesandeid, mis on enamasti salastatud. Mõlema üksuse kohta kasutab USA valitsus terminit "erisihtüksus".
Enamik Delta operaatoreid värvatakse USA maaväe erioperatsioonide väejuhatusele (United States Army Special Operations Command) alluvast 75. ranger'i rügemendist (75th Ranger Regiment) ja USA maaväe erivägedest, aga ka teistest USA sõjaväe eriüksustest. Luure Keskagentuuri varjatud operatsioonidega tegelev salajane osakond Special Activities Division (SAD) ja täpsemalt SAD-ile alluv paramilitaarne eliiteriüksus Special Operations Group (SOG) töötab tihti Delta Force'iga koos ning värbab sealt uusi liikmeid.
Ajalugu
Delta Force formeeriti 1970. aastate lõpus seoses mitmete laialdast meediakajastust leidnud terrorirünnakutega.
Ameerika Ühendriikide valitsuse ja relvajõudude võtmeisikutele oli sellist tüüpi üksuse ideed tutvustatud juba 1960. aastate esimesel poolel kuid analoogse formeerimisega siis ei alustatud. Vajaduse analoogse üksuse järgi USA-s tõstatas uuesti USA maaväe erivägede (tuntud ka kui Rohelised Baretid) ohvitser ja Vietnami sõja veteran Charlie Beckwith, kes pärast teenistust vahetusohvitserina Malaisia eriolukorra ajal Briti maaväe erivägede üksuses Special Air Service (SAS; 22 SAS Regiment), esitas oma ülemustele detailse raporti, mis näitas SAS-tüüpi üksuse puudumisest tulenevat haavatavust USA maaväe operatiivvõimes. Beckwithi nägemuse järgi pidi loodav üksus olema ülimalt kohanemisvõimeline ning tegutsema väikeste, autonoomsete rühmadena. Põhiülesanneteks pidid olema suunatud rünnakud ning terrorismivastased operatsioonid. Kaitsväe ja valitsuse vastavad ametnikud jäid aga tema ideede suhtes tõrjuvaks ning keeldusid olemasolevaid praktikaid muutmast.
Seoses 1970-ndate keskpaigas suurenenud terroriohuga määras Pentagoni ülemjuhatus Beckwithi siiski üksust formeerima. Beckwithi hinnangul võtnuks üksuse missioonivalmidusse viimine aega 24 kuud. See hinnang tulenes ta vestlusest Briti maaväe kindralleitnant John Wattsiga, kes oli endine SAS-i ülem ning Suurbritannia kaitseministeeriumi Erivägede direktor (ingl k Director Special Forces). Delta Force loodi ametlikult 17. novembril 1977 Beckwithi ja kolonel Thomas Henry poolt. Delta formeerimise ajal tegeles terrorismivastaste ülesannetega ajutiselt kolonel Bob Mounteli juhitud 5. erivägede grupi allüksus Blue Light.
Ebaõnnestunud missiooni tulemusena tehti USA erivägedes mitmesuguseid ümberkorraldusi. Loodi erioperatsioonide jaoks õhutranspordituge pakkuv lennuväeüksus 160. erioperatsioonide lennurügement, tuntud ka kui Night Stalkerid. Terrorismivastaste mereoperatsioonide jaoks loodi USA Mereväe eriüksus SEAL Team Six (hilisem DEVGRU). USA relvajõudude erivägede operatsioonide juhtimiseks loodi Erioperatsioonide ühendväejuhatus (inglise k Joint Special Operations Command; JSOC).
Struktuur
pisi|vasakul|250px|Delta operaatorid 1991. aasta [[Lahesõda|Lahesõja ajal Iraagi vägede tagalas otsimas Iraagi vägede taktikaliste ballistiliste rakettide SCUD kandemasinaid]] Delta Force kuulub USA maaväe erioperatsioonide väejuhatuse (inglise k United States Army Special Operations Command; USASOC) koosseisu kuid seda juhib Erioperatsioonide ühendväejuhatus (inglise k Joint Special Operations Command; JSOC). 1st SFOD-D ülemaks on vähemalt koloneli auastmes ohvitser. Peaaegu kogu üksuse kohta käiv info on salastatud ja detaile üksuse missioonide või operatsioonide kohta enamasti avalikkusele ei avaldata.
Delta Force'i struktuur sarnaneb Suurbritannia eriüksuse Special Air Service omaga, mis oli ka inspiratsiooniks üksuse formeerimisel. USA maaväe ajalehe Army Times ajakirjanik Sean Naylor kirjeldab oma raamatus "In Not a Good Day to Die: The Untold Story of Operation Anaconda" Deltat umbes 1000-mehelise üksusena, kellest 250-300 on väljaõpetatud lahingutegevuseks ja ülejäänud moodustavad oma ala parimatest spetsialistidest toetuspersonali.
Naylor kirjutab Delta Force'i struktuurist detailsemalt oma raamatus "Relentless Strike", kirjeldades Delta allüksusi järgnevalt:
Munder
Delta operaatorid kannavad enamasti oma identiteetide varjamiseks sõjaväemundrite asemel erariideid. Mundreid siiski kandes puuduvad neilt kandjate perekonnanimed ja muud eraldusmärgid. Samuti ei kehti Delta operaatoritele USA sõjaväe eeskirjad sõdurite soengute ja habemete osas. Seda selleks, et neil oleks lihtsam vajaduse korral sulanduda tsiviilelanike hulka ning vältida äratundmist sõduritena.
Adeline
pisi|paremal|Väljasirutatud propelleritega Adeline kanderaketi [[Ariane 6 esimese astme kõrval]] Adeline on Airbus Groupi divisjoni Airbus Defence and Space osaliselt korduvkasutatava kanderaketi kontseptsioon. Kontseptsiooni järgi eraldub kanderaketi esimese astme rakettmootoritega osa pärast ülesande täitmist ülejäänud astmest ja maandub droonina tagasi maapinnale. Seejärel tehakse rakettmootoritega osale hooldus ja seda saab järgmisel raketistardil kasutada.
Kavandit võidakse rakendada tulevasel kanderaketil Ariane 6, ent seda on võimalik rakendada mistahes vedelkütusraketi peal. Projekti arendajad usuvad, et tehnoloogia võimaldab säästa 20–30% raketistardi kulust kasuliku lasti umbes 10% vähenemise arvel.
Kui kanderaketi esimene aste kütusest tühjaks saab/oma töö lõpetab, siis heidetakse rakettmootoritega osa küljest. See kukub alla ja teatud kõrgusel laseb Adeline väikesed vingletid välja ning laugleb maandumisraja poole. Maandumisraja juurde jõudes kasutab moodul horisontaalseks maandumiseks maandumistelikut ja kahte väikest propellerit.
Kavand võimaldaks esimese astme taaskasutust 80% väärtuse ulatuses: rakettmootorid, avioonika ja mootorikamber. Rakettmootoreid oleks võimalik 10 kuni 20 korda taaskasutada.
Airbusi hinnangul on antud lähenemisel SpaceX-i arendatava korduvkasutatava kanderaketi tehnoloogia ees mitmeid eeliseid. Esiteks ei sea see raketiastet vertikaalseks maandumiseks pidurdamise ajal tugeva pinge alla. Teiseks läheb lasti geostatsionaarsele orbiidile toimetamise korral maandumiseks vaja vaid 2000 kg raketikütust, mitte 35 000, nagu arvestuslikult SpaceX-i lahenduse korral.
Airbus Groupi eellane EADS tegi programmiga algust aastal 2010. 2015. aasta mai seisuga on projekti investeeritud 15 miljonit eurot; ettevõte on korraldanud lennukatseid vähendatud suurusega mudelitega. Airbusi esimene prioriteet on kanderaketi Ariane 6 väljatöötamine; uue kanderaketi esimene lend on planeeritud aastaks 2020 ja selle praegusesse kavandisse Adeline ei kuulu. Kuid arendustöö Adeline kontseptsiooni kallal toimub paralleelselt, et seda tulevikus kanderaketi Ariane 6 juures saaks kasutusele võtta. Ettevõte loodab, et moodul on kasutusvalmis aastatel 2025 kuni 2030.
Nadzieja Kučar
pisi|Nadežda Kutšer Nadzieja Anatoleŭna Kučar (valgevene keeles Надзея Анатолеўна Кучар; sündinud 18. mail 1983 Minskis) on Valgevene ooperilaulja, sopran.
Cadillac Eldorado
Cadillac Eldorado on luksusauto, mida tootis ja turustas Ameerika Ühendriikide autotootja Cadillac. Aastatel 1952–2002 oli turul 12 Eldorado põlvkonda.
Lesachtal
Lesachtal (sloveeni: Lesna dolina) on vald Austria Kärnteni liidumaa Hermagori ringkonnas. See hõlmab samanimelise oru lääneosa, mille moodustab Gaili jõe ülemjooks, ning see ulatub Kärnteni piirist Ida-Tirooliga kuni Kötschach-Mauthenini idas.
Cadillac Eldorado
Eldorado oli Cadillaci mudelite lipulaev või vähemalt selle lähedal. 1953. aastal turule jõudnud mudel oli kabriolett ning 1957.–1960. aasta Eldorado Broughamid olid tolle aja Cadillaci kõige kallimad mudelid. 1966. aastal oli Eldoradost hinnalisem Cadillaci mudel vaid Series 75. 1967. aastast oli Eldorado taas Cadillaci lipulaev ning seda toodeti unikaalsele kaheukselise personaalluksusauto platvormil.
Lesachtal
thumb|left|Sankt Lorenzen
Jaak Ümarik
Jaak Ümarik (18. jaanuar 1891 Tuhalaane vald, Viljandimaa – 4. november 1981 Tallinn) oli eesti põllumajandusteadlane.
Lesachtal
Lesachi org asub Kärnteni edelaosas. Külgnevas Ida-Tiroolis nimetatakse Gaili jõe ülemjooksu jätku Tilliachi oruks. Lesachi oru madalam idakolmandik Sankt Jakobi küla ümber on naabervalla Kötschach-Mautheni osa.
Jaak Ümarik
Töö
1919–1921 Põllutööministeeriumi Põllumajandusosakonna eriteadlane, 1921–1924 samas kooli- ja katseasjanduse nõunik. 1920 rajas Arukülla Riigi Põllutöö Katsejaama ning oli 1921–1924 ka selle juhataja. 1924–1925 Põllutööministeeriumi põllutöökoolide peainspektor, 1925–1931 taas põllutöökoolide ja katseasjanduse nõunik, 1931–1935 hariduse ja katseasjanduse büroo juhataja ning 1935–1940 Põllutööministeeriumi põllumajandusosakonna abidirektor ning ühtlasi maatulunduse ja katseasjanduse büroo juhataja.
Lesachtal
Kitsas org külgneb põhjas Gailtali Alpide Lienzi Dolomiitide mäestikuga ja lõunas Karni Alpide kuni 2780 m kõrguse Hohe Warte (itaalia: Coglians) mäega, mis moodustab piiri Itaaliaga. Enamik asulaid ja radu on põhjanõlvadel üle 300 m Gaili jõe kuristiku kohal.
Jaak Ümarik
Töö
1940–1941 Põllutöö Rahvakomissariaadis algul peaagronoom, hiljem kaadriosakonna juhataja. 1941–1942 Põllumajanduse Keskvalitsuse nõunik, 1942–1944 Põllutöödirektooriumi põllumajanduse uurimise ja katseasjanduse osakonna juhataja. 1944–1945 Eesti NSV Põllutöö Rahvakomissariaadi Kuusiku Põllumajanduse Uurimise Instituudi vanemteadur, 1945–1947 samas agrotehnilise osakonna juhataja. 1947–1949 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi Kuusiku filiaali agrotehnika laboratooriumi nooremteadur.
Lesachtal
Lesachtali valla osad on Kornat, Liesing, Maria Luggau ja Sankt Lorenzen im Lesachtal.
Jaak Ümarik
Liikmesus
Jaak Ümarik oli Üliõpilasselts Liivika liige. 1917–1919 oli ta Eestimaa Kubermangu Ajutise Maanõukogu liige.
Lesachtal
Lesachtali orus kõneldav keel on lingvistiliselt tähelepanuväärne, kuna lõunabaieri murre ei ole kärnteni, vaid pigem idatirooli, väikeste variatsioonidega. Sloveeni elemente on kohalikus tavakõnes samuti säilinud.
Jaak Ümarik
Liikmesus
1949 suvel Ümarik arreteeriti ja saadeti erinõukogu otsusel Venemaale Novosibirski oblastisse asumisele. Vabanes sealt 1955. aasta lõpupäevil.
Lesachtal
Ajalugu
thumb|Lumede Jumalaema palverännukirik, Maria Luggau
Jaak Ümarik
Liikmesus
Ta jõudis osa oma mälestustest ka kirja panna, need on praegu hoiul Eesti Põllumajandusmuuseumis.
Lesachtal
Ajalugu
Lesachi orgu (tuletatud slaavi: Les, "mets") asusid slaavlased u 600. aastal. 8. sajandil oli see üks esimesi orge Karantaania vürstkonnas, mis saksastus pärast seda, kui vürst Borut tunnistas u 740. aastal Baieri hertsogi Odilo ülemvõimu.
Jaak Ümarik
Isiklikku
Tema vend oli õigeusu preester Joann Ümarik.
ArXiv
arXiv on veebis kättesaadav elektrooniliste preprintide ehk veel teadusajakirjas avaldamata teadustööde digitaalsete versioonide kogu. Seal on teadustöid matemaatikast, füüsikast, astronoomiast, arvutiteadusest, bioloogiast ja statistikast.
Projekt sai alguse 1991. aastal, 2014. aasta lõpul täitus seal miljon artiklit.
Maximilian Wöber
Maximilian Wöber (sündinud 4. veebruaril 1998 Viinis) on Austria jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Leeds United ja Austria jalgpallikoondises.
ArXiv
Repositooriumi haldab Cornelli Ülikool.
Maximilian Wöber
Ta alustas klubikarjääri Viini Rapidis. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 25. veebruaril 2016 UEFA Euroopa Liiga mängus Valencia vastu. Austria kõrgliigas tegi ta debüüdi hooajal 2016/17.
2017. aasta augustis sõlmis Wöber lepingu Hollandi kõrgliigaklubiga Amsterdami Ajax. Hooaja 2018/19 teises pooles mängis ta Hispaania kõrgliigaklubis Sevilla.
2019. aasta augustis siirdus ta 12 miljoni euro eest Austria kõrgliigaklubisse Salzburgi Red Bull. Sellega sai Wöber kõige kallimaks Austria kõrgliigasse siirdunud mängijaks. Salzburgiga tuli ta kolm korda Austria meistriks.
Taučionysi kihistu
Taučionysi kihistu (inglise Taučionys Beds) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Juozas Paškevičius aastal 1968. Kihistu on nime saanud Trakai rajoonis asuva Taučionysi küla järgi.
Lesachtal
Ajalugu
1380. aastal viidi Lesachi ringkond (Landgericht Lesach) üle Pittersbergi isandkonda, mis sai nime lähedalasuva kaljulossi järgi, mis oli siis Ida-Tirooli Meinhardiinidest Görzi krahvide halduskoht. Pärast nende haru meesliinis hääbumist pärandas viimane krahvinna Margarete isandkonna 1363. aastal valitsevatele Habsburgi vürstidele. Hiljem läks see Kärnteni Ortenburgi krahvidele.
Vaalimaa
Vaalimaa on küla Soomes Virolahti vallas, praeguse Venemaa piiri ääres. Küla on kirjalikes allikates esmamainitud 1370. aastal.
Taučionysi kihistu
Kihistiku stratotüüp on Ukmerge 10 puurauk, kus kihistu esineb 500.2..520.2 meetril. Kihistu neostratotüüp on Svedasai 252 puurauk, kus kihistu esineb 540.6..548 meetril. Kihistu puhul on kasutatud ka parastratotüüpi, milleks on Taučionys 49 puurauk. Seal asuvad kihistu kivimid 381.5..387 meetril.
Vaalimaa
Vaalimaa piiripunkt on Soome kõige suurema piiriületajate arvuga piiripunkt piiril Venemaaga. Aastas ületatakse seal piiri umbes 3 000 000 korda.
Lesachtal
Ajalugu
Austria valdade (Ortsgemeinden) loomisega 1850. aastal moodustati kolm valda: Luggau, Sankt Lorenzen ja Liesing. Katastrivallad (Katastralgemeinden) Kornach ja Strajach ühendati Mautheni vallaga, kuid 1182. aastal omandatud iseseisvuse staatusega kui Unterlesachi vald. Kümme aastat hiljem said kahest paikkonnast Birnbaumist ja Sankt Jakobist ka iseseisvad vallad. Kärnteni kohaliku omavalitsuse reformiga 1973. aastal ühendati Lesachi idapoolne Sankt Jakobi vald Kötschach-Mautheniga, aga neli läänepoolset omavalitsust ühinesid tänaseks Lesachtali vallaks.
Taučionysi kihistu
Eestist kihistu kivimeid ei ole leitud. Leedus eristatakse kihistut maa kesk- ja idaosas. Kihistu esineb ka Valgevene loodeosas. Kihistu suurim paksus on 10 meetrit.
Lesachtal
Ajalugu
Esimese maailmasõja ajal asus Austria-Ungari armee ja Kuningliku Itaalia armee vaheline Itaalia rinne Karni Alpide harjal. Paljud vanad positsioonid ja kindlused annavad tunnistust tavatust mäesõjast aastatel 1915–1918.
Vaalimaa
Vaalimaa kaudu kulgeb Euroopa maantee E18. Soome pool on selle nimi riigimaantee nr 7.
Lesachtal
Rahvastik
2001. aasta rahvaloenduse järgi oli Lesachtali vallas 1560 elanikku, kellest 98,4% olid Austria kodanikud ja 1,3% Saksamaa kodanikud. 98,4% rahvastikust olid katoliiklased ja 1,2% protestandid.
Maximilian Wöber
2023. aasta jaanuaris sõlmis ta nelja ja poole aasta pikkuse lepingu Leeds Unitediga.
Queen (album)
"Queen" on Briti rokkansambli Queen 1973. aastal ilmunud album.
Küüslaugusortide loend
Siin on loetletud hariliku küüslaugu (sh seemneküüslaugu) sorte
Maximilian Wöber
Austria jalgpallikoondises tegi Wöber debüüdi 6. oktoobril 2017 MM-i valikmängus Serbia vastu.
Küüslaugusortide loend
Eestis levinumate sortide kohta puudub kindel teave. Euroopas ja Ameerikas tuntakse mõningaid sorte üsna pikka aega:
pisi|
Taučionysi kihistu
Kihistu koosneb valdavalt sõlmjast lubjakivist, mis sisaldab perekonda Holorhynchus kuuluvaid fossiile, mis esinevad veel Kabala kihistus ja üksikutes paikades Hiiumaal. Kihistut eraldab Svedasai kihistust kildarohke Ukmerge kihistu.
Kernu järv
Kernu järv (ka Kõrveküla Kernu järv) on keskmise karedusega, kihistumata, kalgiveeline segatoiteline sissevooluga järv Lääne-Viru maakonnas.
Järve kaldajoone pikkus on 1209 meetrit ja keskmine sügavus 1,2 meetrit. Veepeegli pindala on 8,4 hektarit.
Vaaksaare kõrgustik
pisi|[[Kuksina mägi (2013)]] Vaaksaare kõrgustik on Haanja kõrgustiku idapoolne osa. Kõrgustiku kõrgeim koht on Kuksina mägi (212 m üle merepinna).
Julian Melchiori
Julian Melchiori (sündinud 6. detsembril 1991 Richmond Hillis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Grizzlys Wolfsburg.
Aastatel 2010–2012 mängis ta Ontario Hockey League'i klubides Kitchener Rangers ja Oshawa Generals.
2010. aastal valis Atlanta Thrashers ta NHL-i draft'is 87. valikuna. 2012. aasta märtsis sõlmis ta lepingu Kanadasse kolinud klubiga Winnipeg Jets. Ta asus mängima American Hockey League'is (AHL) Jetsi noorteklubis St. John's IceCaps. NHL-is tegi Melchiori debüüdi 27. detsembril 2013 mängus Minnesota Wildi vastu. NHL-is pääses ta Jetsi meeskonnas väljakule veel ka hooaegadel 2015–16 ja 2016–17, kuid suurema osa ajast mängis ta AHL-is.
2020. aasta juulis sõlmis ta lepingu KHL-i klubiga Nižnekamski Neftehimik, kuid tema leping lõpetati, ilma et ta oleks klubi meeskonnas kordagi mänginud. 2020. aasta novembris sõlmis ta üheaastase lepingu Grizzlys Wolfsburgiga.
Dunte (täpsustus)
Dunte võib tähendada järgmist:
Majorette
Majorette on Prantsusmaal tegutsev mudelautode tootja.
Ettevõte asutati 1961. aastal nime Rail-Route all ning algul tootis see mudelronge ja -raudteid. Mänguautosid hakati tootma 1964. aastal. Majorette sai ettevõtte nimeks 1967. aastal. Ettevõte toodab mudelautosid peamiselt suurussuhtes 1:64.
Käina külanõukogu
Käina külanõukogu oli külanõukogu Hiiumaa rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Käina vallas. Külanõukogu pindala oli 220 km² (1977).
Sankt Stefan im Gailtal
Sankt Stefan asub Gaili mõlemal kaldal alumises Gaili orus Karni Alpide (lõunas) ja Gailtali Alpide (põhjas) vahel.
240. aastad eKr
240. aastad eKr on ajavahemik 249. aasta eKr algusest kuni 240. aasta eKr lõpuni.
Derental
Derental on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 9,23 km². 31. detsembril 2017 elas seal 583 inimest.
Ona Moody
Ona Moody (sündinud 29. juuli 1997) on Hollandi-Zimbabwe modell, konkursi Miss Holland 2022 võitja.
250. aastad eKr
250. aastad eKr on ajavahemik 259. aasta eKr algusest kuni 250. aasta eKr lõpuni.
Amur
Amur võib tähendada järgmist:
Mitaka
Mitaka on linn Jaapanis Tōkyō prefektuuris. Piirneb Tōkyōga (Setagaya ja Suginami ringkonnaga) ning Chōfu Musashino ja Koganei linnaga.
1. mai 2023 seisuga oli	linnas 195 753 elanikku (11 922 inimest ruutkilomeetril).
Mitaka on peamiselt Tōkyō magalapiirkond.
E-krona
pisi|E-krona platvorm Rootsi Riksbank algatas 2016. aastal projekti, mille eesmärgiks on keskpanga digiraha emiteerimine ja kasutusele võtmine. Oma e-raha projekti arendamisega on tegelenud juba aastaid Hiina keskpank. 2020. aasta alguses on samasuguse initsiatiiviga esinenud ka Suurbritannia, Šveitsi ja Jaapani keskpangad.
Taust
Rootsi keskpanga Riksbanki asepresident Cecilia Skingsley pidas 16. novembril 2016. Fintech Stockholmi üritusel kõne, milles ta esitas küsimuse: "Kas Riksbank peaks välja andma e-krooni?".
Oma kõnes eristas ta kolme tüüpi raha:
2009. aastal tuli kasutusele Bitcoin ning pärast seda on kasutusele võetud veel palju muid krüptorahasid. Kuna need rahad põhinevad plokiahelatel ning neid hallatakse detsentraliseeritud süsteemis, siis oleme jõudmas olukorda, kus riik ja tema keskpank ei suuda enam rahaturgu kontrollida. Olukorda teravdab veelgi Facebooki kava tuua kasutusse oma krüptovaluuta Libra.
Sularahamaksete osakaal Rootsi rahalisest kogukäibest (16 400 miljardit SEK) oli 2016. aastal 1,4% (max 200 miljardit SEK). Sularahamaksete osakaal jaemüügis oli 2018. aastal umbes 13% (2010. aastal 39%) kõikidest maksetest. Üha suuremat osakaalu maksetes on omandamas mobiilirakendus Swish, mida kasutab juba pool elanikkonnast. Küsitlustes on selgunud, et 97% elanikkonnast ei kasuta sularaha maksete tegemisel. Pooled jaemüüjatest arvavad, et nad lõpetavad sularaha vastuvõtmise hiljemalt 2025. aastal, kuna selle kasutus on vähene ja kaupmehe jaoks liiga kallis.
Rahandus ja selle infrastruktuur on tegelikult läinud kommertspankade kätte, mis väljastavad krediiti oma digitaalraha vormis ning suur osa maksetest tehakse Visa, Master Card jms maksekaartidega. Tarbijate jaoks tähendab kommertspankade digiraha domineerimine kallimat raha ja suuremat riski likviidsuskriisi olukorras, kui pangad kaotavad maksevõime.
E-krooni projekti teostus
Riksbank alustas projekti laiaulatusliku uuringuga, mille käigus uuriti digiraha erinevaid lahendusi, nendest tulenevaid probleeme ja võimalusi, õiguslikke ja tehnilisi aspekte ning eraelu puutumatuse küsimust. Lisaks uuriti ka selle avalikkusele kättesaadavaks muutmisest ja praktilisest kasutamisest tulenevaid küsimusi. Projekt realiseerimise käigus anti välja kaks vahearuannet, esimene 2017. ja teine 2018. aastal.
2017. aasta aruandes kirjeldati e-krooni intressivaba kontseptsiooni, mida saavad kasutada finantseerimisasutused, ettevõtted ja eraisikud ning mis on esmajoones mõeldud väiksemate maksete tegemiseks ettevõtete ja lõpptarbijate vahel. Juriidilises analüüsis leiti, et avalikult kasutatava keskpanga digiraha rakendamiseks tuleb täiendada Riksbanki seadust. Tehnoloogiliste lahenduste osas uuriti esmajoones hajutatud pearaamatu ja plokiahelate tehnoloogiaid. Rakenduslikult aspektilt analüüsiti põhjalikumalt:
2018. aasta aruanne võttis kokku dialoogi kutsutud riigiasutuste ja teiste protsessis osalejate arvamused ja rakendusettepanekud (neid oli 33). See aruanne kordas suures osas esimeses väljendatud, kuid nüüd juba põhjalikumalt.
2020. aasta veebruaris väljastas Riksbank teate, et alustab koostöös Accenturega aastast pilootprojekti, mille käigus simuleeritakse e-krooni kasutamist praktikas, s.t maksete tegemist, raha hoiustamist ja väljavõtmist mobiilseadmesse installitud rakenduses. Makseid saab teha ka nutikella ja maksekaardi vahendusel. Makseid peab saama teha puhkepäevadeta ööpäev läbi. Katse tehniline lahendus põhineb hajutatud pearaamatu tehnoloogial (Distributed Ledger technology, DLT), mida sageli nimetatakse ka plokiahela tehnoloogiaks, kuid see ei ole lõplik otsus.
Riksbanki ökonomist Gabriel Söderberg mainis oma intervjuus MIT Technology Review’le, et protsessi käigus uuriti erinevaid tehnoloogiaid, sh ka plokiahelal põhinevaid süsteeme. Lõpuks valiti siiski makselahendus, mida ei saa võltsida ega kopeerida (s.t kulutada mitu korda sama raha), mis on kasutajale sama lihtne kui sõnumi saatmine, mis töötab ka siis kui interneti võrk pole kättesaadav ning mille ülalpidamise kulu on mõistlik. Valitud lahendust hinnates uuritakse, kuidas see kohandub juba olemasoleva infrastruktuuri ja arveldussüsteemiga.
E-kroone saab emiteerida ja lunastada vaid Riksbank ning protsessis osalejad saavad e-kroone osta või vahetada neid hoitavate reservide debiteerimise või krediteerimise eest otse või võrgu haldajate kaudu keskpanga arveldussüsteemis RIX. Katsekeskkond on üles ehitatud kahes astmes. Esimesel astmel väljastab Riksbank e-krooni maksevõrgu haldajatele ja pankadele. Teises astmes liiguvad need võrgu haldajatelt lõpptarbijatele. Raha kantakse üle digitaalsesse rahakotti, mis on installitud mobiiltelefoni, nutikella, maksekaardile või kaupmehe kassasse (terminali). Digitaalne rahakott tuleb esmalt aktiveerida e-krooni võrku ühendatud osaleja juures. Selle järel saab kasutaja kanda e-raha üle pangakontolt digitaalsesse rahakotti või vastupidi ning tasuda makse tegemisel toote müüjale e-kroonides.
Kuna e-krooni võrk on suletud, siis vaid Riksbank saab lisada sinna uusi osalejaid. Kõik tehingud toimuvad olemasolevatest maksevõrkudest eraldi, täiendades seeläbi juba olemasolevate maksesüsteemi infrastruktuuri. E-krooni võrgus tehtavad maksed toimuvad ilma RIX-i kaasamata, kuid e-krooni tarnimine või lunastamine toimub RIX süsteemis. E-krooni lahendus toimib ettevõtte R3 Corda DLT platvormil. E-krooni DLT-võrk on privaatne ja selles saavad tehinguid teha vaid isikud, kellele Riksbank on andnud ligipääsu. Corda lahendus tehingute kontrollimiseks kulutab energiat umbes samal tasandil, kui praegused juba töötavad maksesüsteemid. Corda süsteemil on suur jõudlus ja mastaapsust, kuna vaid mõned sõlmed ja järelevalvet teostav sõlm on osalevad tehingut läbiviivas protsessis. E-krooni lahenduses osalevad järgmised osad:
E-kroon antakse avalikku kasutusse alles pärast poliitilise otsuse tegemist ning selle käigus langetatakse ka lõplik otsus rahasüsteemi disaini kohta.
Tiit Merenäkk
pisi|Tiit Merenäkk, 2017 Tiit Merenäkk (sündinud 6. veebruaril 1948) on Eesti filosoof, kirjanik, poliitik ja ühiskonnategelane.
Isiklikku
Kasvas Pärnus aiandusagronoomi pojana. On olnud kaks korda abielus. Esimesest abielust on kaks poega. Teisest abielust on tütar.
Rein Palvadre
Rein Palvadre (sündinud 18. septembril 1934 Tartus) on eesti keemik.
Elulugu
Rein Palvadre on õpetaja poeg.
Lõpetas 1953 Põltsamaa Keskkooli, 1959 TPI keemiateaduskonna, 1963 aspirantuuri, keemiakandidaat (1966, ENSV TA), väitekiri "Molübdeeni, volframi ja vanaadiumi sorptsiooni- ja eraldamisprotsesside uurimine ioniitidel".
Teadustöö
Uurimisvaldkond: haruldaste metallide eraldamine diktüoneemakildast ioonvahetusmeetodil, ioonkromatograafia, põlevkivi ja diktüoneemakilda keskkonnaohtlikkus. Tõestas katseliselt, et ioonivahetusmeetodil on võimalik eraldada kildast haruldasi metalle (uraan, vanaadium, molübdeen). Uurimistöö tulemuste põhjal koostati andmed katseseadme ehitamiseks. Ioonkromatograafias töötati välja uus sorbent ioonkromatograafi jaoks (kaasautor), mis läks tootmisse. Uurimisteemade salastatuse tõttu jäid töö tulemused (kuni 1984) avalikustamata.
Teoseid
18 teadustrükist (aastaist 1985–95), 6 autoritunnistust.
Ande
Ande võib tähendada järgmist:
Malgobek
Linnaõigused sai 1939. aastal.
Krzystof Pancersky
Krzystof Pancersky (4. juuli 1860, Kaunase kubermang – 6. september 1902, surmakoht teadmata) oli Eesti loomaarstiteadlane, poolakas.
260. aastad eKr
260. aastad eKr on ajavahemik 269. aasta eKr algusest kuni 260. aasta eKr lõpuni.
Krzystof Pancersky
Teadustöö
Uurinud osjade mürgisust loomadel.
Nuvolento
Nuvolento on asula ja vald (comune) Itaalias Lombardia maakonnas Brescia provintsis. Halduskeskus asub Nuvolentos.
176 meetri kõrgusel merepinnast asuva Nuvolento asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Nuvolento piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bedizzole, Nuvolera, Paitone, Prevalle, Serle.
Mississauga
Mississauga on linn Kanadas Ontario provintsis. See paikneb Ontario järve ääres ning piirneb kirdes Torontoga ja põhjas Bramptoniga. See on riigi suuruselt kuues linn.
Ronald Araújo
Ronald Federico Araújo da Silva (sündinud 7. märtsil 1999 Riveras) on Uruguay jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis FC Barcelona ja Uruguay jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Rentistas, debüteerides 2016. aastal Uruguay esiliigas.
2017. aasta juulis liitus ta Uruguay kõrgliiga klubiga Boston River.
2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu FC Barcelonaga. Aastatel 2018–2020 mängis ta põhiliselt Barcelona reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Hispaania kõrgliigas debüteeris ta 6. oktoobril 2019 mängus Sevilla vastu. Esimese värava lõi ta Hispaania kõrgliigas 19. detsembril 2020 mängus Valencia vastu.
Uruguay jalgpallikoondises debüteeris Araújo 13. oktoobril 2020 MM-i valikmängus Ecuadori vastu. Ta kuulus Uruguay koondisse 2021. aasta Copa Américal.
Aron
Aron võib tähendada järgmist:
Kärla külanõukogu
Kärla külanõukogu oli külanõukogu Kingissepa rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Kärla vallas. Külanõukogu pindala oli 209 km² (1977).
Dmitrijevi rajoon
Dmitrijevi rajoon (vene keeles Дмитриевский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kurski oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Dmitrijev-Lgovski linn.
Rajooni pindala on 1270 km². Elanike arv oli 2012. aastal 17 173, 2007. aastal 18 758 ja 2002. aastal 22 420.
Dmitrijevi rajoonis on 124 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Dmitrijev-Lgovski linn) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Svapa ja Haraseja.