cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Intelligentne organisatsioon
Intelligentse organisatsiooni tunnused
3. Organisatsioonikultuur ja väärtused toetavad jätkuvat õppimist (püsiv areng, klientide rahulolu tähtsustamine, lähtumine indiviidist).
Alienware
pisi|Alienware'i peahoone Alienware on Ameerika Ühendriikides tegutsev ettevõte, mis toodab arvutiriistvara. Alienware on Delli tütarettevõte. Põhiliselt tegeleb Alienware personaalarvutite (sealhulgas ka sülearvutite) kokkupanemisega teiste tootjate valmistatud riistvarakomponentidest. Toodang on üldiselt suunatud inimestele, keda huvitavad igasugused arvutimängud ning kes on nõudlikud arvuti jõudluse suhtes. Firma toodangut kasutatakse peale arvutimängude mängimise ka graafika poolest keeruliste rakenduste loomiseks, näiteks video- ja audiofailide töötlemiseks ja modelleerimiseks. Peale süle- ja lauaarvutite valmistab Alienware ka hiiri, klaviatuure ning muid arvuti lisakomponente. Kõikide nende toodete üldjoon on spetsiifiline ja toote disain on silmapaistev.
1. Suurtükiväepolk
Patarei nr. 5
16. novembril saadeti patarei rongiga üle Ramotski, Valga ja Tapa Viru rindele, kuhu saabuti 19. novembril ja asuti 1. diviisi ülema käsutusse. Seega oli patarei uuesti 1. suurtükiväepolgu koosseisus. Järgmisel päeval liikus üksus positsioonile Väska piirkonda 1. jalaväepolgu osade toetuseks. 25. novembril saabus patareile uus korraldus liikuda Narva-Jõesuhu, kust toetati 4. jalaväepolgu osi võitluses Kuradimäe-esisel sillapeal. Seal tegutses patarei kuni sõja lõpuni, saates vahepeal I rühma Auvere–Mustajõe piirkonda. Tähtsamaks lahingupäevaks osutus patarei esimene aastapäev, 18. detsember, mil löödi tagasi Krivasoo juures üle Narva jõe tunginud vaenlase osad. Viimased lasud tegi patarei 30. detsembril 1919.
Alienware
Firma peakorter asub USA Florida osariigi The Hammocksi linnas.
1. Suurtükiväepolk
Patarei nr. 5
Pärast rahulepingu sõlmimist toodi patarei lõplikult üle 1. suurtükiväepolku. Polgu ümberformeerimisel 1. diviisi suurtükiväeks 15. märtsil 1924 jäi üksus teenistusse patareina nr. 7.
Patarei nr. 6
pisi|püsti|vasakul|Leitnant [[Richard Lessel, patarei nr 6 ülem]] 1. suurtükiväepolgu patarei nr. 6 ülemaks määrati esialgu alamleitnant Raag, kes ühes III divisjoni ülema kapten Roskaga 6. detsembril 1918 Tartusse patareid formeerima saadeti ning sealt 18. detsembril tagasi jõudis. Tallinnas määrati 20. detsembril 1918 patarei ülemaks leitnant Richard Lessel ning tema juhtimisel algas üksuse formeerimine.
Intelligentne organisatsioon
Intelligentse organisatsiooni tunnused
4. Juurutatud pideva täiustumise põhimõtted (terviklik kvaliteedijuhtimine).
1. Suurtükiväepolk
Patarei nr. 6
5. jaanuaril 1919 sõitis patarei Paidesse, asudes 6. jaanuarist toetama Järvamaa kaitsepataljoni. Patarei liikus lahingutega Petseri suunas, tegutsedes koos 2. ja 7. jalaväepolguga. 18. veebruaril viidi patarei 2. suurtükiväepolku, kus nimetati hiljem ümber välipatareiks nr. 12. Pärast Vabadussõda patarei likvideeriti.
Staap
pisi|300px|1. suurtükiväepolgu ohvitsere ja ametnikke polgu staabi maja ees Komarovkas oktoobris 1919. Esireas paremalt kolmas polgu ülem kapten Kauler Patareidega paralleelselt formeeriti Tallinnas 1. suurtükiväepolgu staapi, sidekomandot ja muusikakomandot. Polgu adjutandiks määrati leitnant G. Krommel, sideülemaks leitnant Hugo Johannes Mölder, orkestrijuhiks kapellmeister Arro. 10. veebruaril 1919 lähetati orkester (37 meest) tagavarapatarei juurde. Orkester jäigi Tallinna ning kustutati hiljem polgu nimekirjast.
Intelligentne organisatsioon
Intelligentse organisatsiooni tunnused
5. Personali nähakse kui kõige olulisemat ja väärtuslikumat ressurssi.
1. Suurtükiväepolk
Staap
10. veebruaril sõitis polgu staap Viru rindele 1. diviisi ülema käsutusse. Hiljem nimetati kapten Kauler 1. diviisi suurtükiväe ülemaks – talle allutati operatiivselt kõik suurtükiväeüksused Viru rindel. Polgu staap püsis eesliinil alates 10. veebruarist 1919 kuni sõja lõpuni.
Intelligentne organisatsioon
Intelligentse organisatsiooni tunnused
6. Organisatsioonis on juurutatud selged protsessid ning toimub protsesside pidev parendamine.
7. Tulemusjuhtimine töötab efektiivselt.
8. Inimeste pädevust tõstetakse süstemaatiliselt.
9. Teadmust jagatakse kõikide töötajatega.
10. Meeskonnad töötavad efektiivselt.
11. Tagasisidet kogutakse aktiivselt.
12. Kasutatakse uusi efektiivsust toetavaid tehnoloogiaid.
13. Tähtsustatakse liidri rolli.
14. Organisatsioon omab head võimekust muutuste sisseviimiseks.
K. Albrecht on välja töötanud intelligentse organisatsiooni tunnuste hindamise süsteem. Tema järgi iseloomustab intelligentset organisatsiooni seitse tunnust, milleks on strateegiline visioon, jagatud saatus/ kokkukuuluvus, muutused, pühendunud töötamine, töö sihipärasus, teadmus ning tulemuslikkus (Albrecht 2003a: 12). Organisatsiooni edukus sõltub peamiselt selle töötajatest, töö korraldamisest ja organisatsioonikultuurist. Intelligentne organisatsioon peaks olema võimeline õppima ning põhinema teadmusel, nägema kõiki enda vigu ja puudujääke ning suutma vigu hinnata ja analüüsida ning seejärel vastu võtma otsuseid ja vigu parandama.
== Intelligentse eestvedamise mudel == Intelligentse organisatsiooni üks oluline osa on intelligentne eestvedamine. Eestvedamise fenomenile lähenetakse uut moodi, loominguliselt ja intelligentselt. Loominguline intelligentsus proovib omavahel ühendada ratsionaalse, emotsionaalse ja intuitiivse intelligentsuse elemente. Tuleviku teabetöötajad (ingl. knowledge workers) eeldavad ja vajavad teistsugust eestvedamist kui traditsionaalsed industriaalse ajastu töötajaskond, mis seisnes kolme K põhimõttel (kontrolli, käsi, keela). See ei ole enam piisav, intelligentne juhtimine proovib töötajaid suunata kolmel tasemel, ratsionaalne, emotsionaalne ja vaimne. Ratsionaalne eestvedamine lähtub eesmärkidest ja tulemustest, emotsionaalne emotsioonidest ja tunnetest ning vaimse intelligentsuse keskmes on töö tähendus.
K. Albrechts viitab oma töös samale printsiibile. Täpsemalt lähtub ta Harvardi psühholoogiadoktori Howard Gardneri järeldustest – ta leiab, et inimesel on rohkem kui üks intelligentsustüüp. Tema väitel (põhinedes uuringutele) võib inimestel olla kuus või isegi rohkem intelligentsustüüpi ning intelligentsustüübid ei ole ainult ratsionaalsed ja traditsiooniliselt tunnustatult abstraktsed. Intelligentsustüübid hõlmavad ka sotsiaalset, vaimset, emotsionaalset jne võimekust. Sama kehtib ka organisatsioonidele ja tihtipeale on just pehmematest intelligentsuse tüüpidest puudus.
Intelligentse eestvedamise mudel
Alienware
Kuvarid
Aastal 2008 esitas Alienware oma Alienware OptX 3D-kuvarit. See oli esimene Alienware'i 3D-kuvar, mida peetakse üheks paremaks arvutimängude mängimiseks loodud kuvariks. Kuvaril on 23" ekraan Full HD 1920 × 1280 lahutusvõime ja eredus 400 cd²/m. Kasutajatel on võimalus ise korrigeerida ekraani kallet ja kõrgust, et mängimine oleks mugavam. Kuvar maksis 2011. aastal Alienware'i veebilehe kaudu ostmisel 469 dollarit.
Intelligentne organisatsioon
Intelligentse organisatsiooni tunnused
Intelligentse eestvedamise mudel peaks olema nii lihtne kui võimalik. Intelligentne eestvedamine baseerub postindustriaalsel paradigmal, mis käsitleb töötaja tervikvaadet ühendades professionaalse, mentaalse, füüsilise, vaimse ja sotsiaalse konditsiooni. Töö eesmärk peaks olema kutsumuslik ja tähendusrikas. Töö peaks töötajale energiat juurde andma, mitte seda ainult välja pumpama. Organisatsioonid peaks muutuma masinatest avatud süsteemideks, kus on olulisteks märksõnadeks jätkusuutlikkus ja töötajate heaolu.
Soome-Novgorodi sõjad
Varajased arengud
Kindel on aga see, et 12. sajandi alguses algasid tõepoolest konfliktid nende osapoolte vahel, kuid teave nende kohta on väga napp. Novgorodi esimese kroonika järgi sõdis Novgorodi vürst Vsevolod-Gavriil Mstislavitš oma vägedega 1123. aasta suure nälja ajal "jeemidega". Kroonikast aga konflikti ja selle edasise käigu kohta rohkemat ei selgu (sh selle toimumiskohta).
Intelligentne organisatsioon
Intelligentse organisatsiooni tunnused
Intelligentse eestvedamise mudeli eesmärgiks on efektiivne koostöö, mis annab positiivset energiat nii töötajale, kui tööandjale. Intelligentne organisatsioon on jagatud ja koostööle suunatud, mis on mõeldud nii liidritele kui ka järgijatele. Intelligentse eestvedamise mudel on üks võimalikest lahendustest probleemidele, mida industriaalne ajastu on maailmale pärandanud.
1. Suurtükiväepolk
Tuleülesannete täitmine
Eelistatuim tulistamisviis oli laskmine maapealse vaatluse järgi kinniselt tulepositsioonilt. Osalt sidevahendite, osalt ilmselt vilunud tulejuhtide nappuse tõttu, oldi sageli (eriti Vabadussõja esimestel kuudel) sunnitud tulistama aga ka avatud tulepositsioonilt, et hävitada vaenlast otsesihtimisega, nagu näiteks Rägavere lahingus, samuti Jõepere mõisa ja Kärstna all. Suurtükiväe peamised sihtmärgid olid vastase jalaväeahelikud ja -kolonnid, harvemini ka vaenulikud suurtükipatareid. Eesti suurtükituli tabas harilikult pärast esimesi laske, tekitades kaotusi vastase ridades ning tõstes oma vägede moraali.
Vabadussõja vältel 1. suurtükiväepolgu patareide nr. 1, 2, 3 ja 4 poolt välja lastud mürsud: Iseloomulik on šrapnellmürskude väiksem kasutamine võrreldes kildmürskudega (tollase nimetusega granaadid). Kildlaskemoona suur ülekaal tulenes nähtavasti sellest, et suurtükituld anti sageli välikindlustuste ning varjunud vastase, asulate ja hoonete tulistamiseks, kus šrapnellituli polnud tulemuslik. Ühtlasi jättis soovida Vene šrapnellide kvaliteet, täpsemini sütikute põlemistäpsus. Mürskude valikut mõjutas ka see, et patareide väikese arvu tõttu pikal rindejoonel oldi sunnitud tulistama laiadel sektoritel korraliku vaatluseta. Šrapnellide kasutamine nõudnuks aga head vaatlust, tulejuhtimist ja väljaõpet, et saavutada soovitud lasketulemusi.
Intelligentne organisatsioon
Intelligentse organisatsiooni tunnused
Intelligentse eestvedamise mudeli definitsioon: intelligente eestvedamine on liidri ja tema järgijate vaheline dialoog, et saavutada ühiselt jagatud visioon ja eesmärgid ning seda efektiivselt (protsessi mõistes). Intelligentne eestvedamine toimub läbi töörühmade, mis jagavad ühiseid väärtusi ja kultuuri.
1. Suurtükiväepolk
Tuleülesannete täitmine
Gaasimürske kasutas välipatarei nr. 3 ainult ühel puhul – lastes 20. novembril 1919 Suur-Lutski külas asunud punaväe pihta 70 Inglise 84 mm ipriidimürsku, kuna "venelased enam sugugi rahu ei andnud". Eesti suurtükiväe tagasihoidlikkus gaasimürskude kasutamisel tulenes suuresti sellest, et oma sõdurid olid ilma gaasikaitsevarustuse ja vastava väljaõppeta ning neile võis ohtlik olla isegi oma suurtükiväe keemiatulelöök. Nimelt oli vähemalt üks juhus, kus polguülema poolt tuli käsk gaasimürskude kasutamiseks. Eellaskmine ja ettevalmistused tuleavamiseks olid juba tehtud, kuid viimasel minutil keelati laskmine ära. Eesti oma jalavägi paiknes sihtmärgile liiga lähedal. Peale selle polnud Inglise gaasimürskude kohta teada, missuguseid gaase nad üldse sisaldavad ja millised omadused neil on.
Intelligentne organisatsioon
Intelligentse organisatsiooni tunnused
Intelligentse eestvedamise mudeli 10 põhimõtet: Intelligentset organisatsioon iseloomustab pidev uuenemine, muutuste ettenägemine (ennetamine) ja kiire õppimine. Intelligente eestvedamine on üks parimaid juhtimise stiile, kuid selle rakendamine ei ole lihtne. See nõuab väga kogenud ja küpseid liidreid ja järgijaid, teatud tüüpi organisatsiooni ning kultuuri. Lisaks sobivaid ja õiged väärtused.
1. Suurtükiväepolk
Tuleülesannete täitmine
pisi|Meeskond tegevuses 84 mm välikahuri M1904 juures sügisel 1919 Üldiselt oli laskemoonakulu kõige suurem 1919. aasta novembris ja detsembris, mil Punaarmee Narva rindel erilise ägedusega peale tungis. Nii kulutasid välipatareid nr. 1, 2 ja 3 nende kahe kuuga üle 20 000 mürsu ehk 55% kogu sõja kestel väljatulistatud laskemoonast. Vabadussõja võimsaim tulelöök anti 23. novembril Dubrovka lahingus, mil punased olid Dubrovka küla juures läbi murdnud. Rinde suurtükiväe ülem kapten Kauler koondas läbimurdelõiku 20 suurtüki tule. 21 minutiga tulistati välja 1819 mürsku (see teeb 3 mürsku 2 sekundiga). Tulelöögi järel vallutasid Eesti väed küla tagasi ilma ainsagi lasuta, jalutades. Varemete vahel loendati üle 300 punaväelase laiba, 28 ellujäänut alistus poolsegastena.
7. augustil 1919 nimetati kõik patareid diviisides Sõjavägede Ülemjuhataja päevakäsuga nr. 435 "välipatareideks" (tollases keelekasutuses "väljapatareid") ja nad said omale uued numbrid: Välipatarei nr 1, ülem Oskar Palu; Välipatarei nr 2, ülem Jaan Tõnisson; Välipatarei nr 3, ülem August Ratiste; Välipatarei nr 4, ülem Artur Raag; Välipatarei nr 5, ülem Johannes Roska; Välipatarei nr 7, ülem Vladimir Janitz; Välipatarei nr 8, ülem Teofil Lukk; Välipatarei nr 9, ülem Georg Leets;  Välipatarei nr 10, ülem Herman Maim; Välipatarei nr 11, ülem August Rose;  Välipatarei nr 12, ülem Richard Lessel;  Välipatarei nr 13, ülem Hans Miller;  Välipatarei nr 14, ülem Christian Freiberg;  Välipatarei nr 15, ülem Osvald Einer; Välipatarei nr 16, ülem Helmut Vilipus; Välipatarei nr 17, ülem Alvin Adler; Välipatarei nr 18, ülem Johannes Tamm. Kindluse patarei nr 1, ülem Lembit Hellat; Kindluse patarei nr 2, ülem Helmut Arro; Kindluse patarei nr 3, ülem Paul Kuusik;  Kindluse patarei nr 4, ülem Nikolai Polonski;  Kindluse patarei nr 5, ülem Paul Mühlverk;   Kindluse patarei nr 6, ülem Georg Rasumov;   Kindluse patarei nr 7, ülem Paul Borkmann;   Kindluse patarei nr 8, ülem August Aron; Kindluse patarei nr 9, ülem August Kangro; Kindluse patarei nr 10, ülem Aleksander Mägi. Tagavarapatarei, ülem Heinrich Laretei ja Sõjakooli patarei Karl Kool.
1920–1921
Märtsi keskel 1920 algas demobilisatsioon: vabanesid vanemad aastakäigud, hõrenesid patareide read. Pärast mõnede sõjaaegsete patareide likvideerimist jäid 1. suurtükiväepolgu koosseisus püsima välipatareid nr. 1, 2, 3, 17 ja rahuajal formeeritud polgu õppekomando. Polgu koosseisu liideti veel 1. Kindluse suurtükiväegrupp, mis moodustati Vabadussõja-aegsest 2. Kindluse raskesuurtükiväe divisjonist. Kui seni oli patareide asukohtade määrajaks olnud lahing, siis nüüd vajas isikkoosseis normaalsemaid elu- ja õppetingimusi kui sõjaajal. Nii paigutati polgu allüksused Virumaa mõisatesse. Väljapatarei nr. 1 (Narva lähistel Soldino mõisas), Väljapatarei nr. 2 (Sillamäel ja Türsamäe mõisas), Väljapatarei nr. 3 (Merekülas). 1920. aasta juunis nimetati polk "1. Välja Suurtükiväe Divisjoniks", kuid 1. jaanuaril 1921 taas 1. suurtükiväepolguks.
Polguülema kolonelleitnant Kauleri esimeseks mureks rahuaja töös oli kaadri teadmiste täiendamine. Majandustööde vaibudes uutes asukohtades hakati koondama tähelepanu õppustele. Narvas algasid ohvitseride õppused, kuhu õppuste päevadeks kõik polgu ohvitserid kokku sõitsid. 1921. aasta kevadel korraldas suurtükiväe inspektor kolonel Herbert Brede esimesed katsed ohvitseride teadmiste kontrollimiseks. Sama aasta suvel korraldati esimene suurtükiväe laager Jägala piirkonnas, Kaberla oja kaldal. Oluliselt täienes sel perioodil eestikeelne suurtükiväe terminoloogia.
1. juunist 1921 muudeti nii 1. kui 2. suurtükiväepolgu koosseise. Vastavalt sellele pidi polgus olema kaks kerget suurtükipatareid (igas neli suurtükki), üks kerge haubitsapatarei nelja suurtükiga, üks raskehaubitsapatarei kahe suurtükiga ja üks kindlusesuurtükiväe grupp suurtükiväepolgu koosseisulise üksusena.
1921. aasta sügisel kolisid polgu staap (Udriku mõisast) ja õppekomando (Neeruti mõisast) Narva linna, kus asusid juba 1. Kindluse suurtükiväegrupp ja välipatarei nr. 1. Polguülem kolonelleitnant Kauler lähetati 11. septembril 1921 aga Kõrgemasse Sõjakooli. Tema ajutiseks asetäitjaks jäi kapten Jaan Taadler, keda omakorda asendas alates 18. novembrist ajutiselt alamkapten Paul Borkmann.
1922–1923
pisi|püsti|[[Erich Johann Friedrich Toffer, 1. suurtükiväepolgu ülema kohusetäitja 1922–1924; 1. suurtükiväegrupi ülem alates 15. märtsist 1924]] Sügisel 1922 jõudsid polku tagasi esimesed alalisväeohvitseride kursused lõpetanud ohvitserid. Kuna ka polguülema kohusetäitja alamkapten Borkmann läks alalisväeohvitseride kursustele, asendas teda kursused lõpetanud alamkapten Erich Johann Friedrich Toffer. Uue polguülema kohusetäitja juhatusel võtsid patareid 1922. aasta septembris osa esimesest diviisi kahekülgsest manöövrist Jõhvi piirkonnas.
1922. aastal toimus Vabariigi Valitsuse 1921. aasta 3. novembri "Seadluse muudatuste kohta kaitseväe organisatsioonis ja terminoloogias" alusel Eesti rahvaväe venepäraste väeosade nimetuste asendamine Lääne-Euroopas kasutatavate maa- ja mereväe sõjaväeosade nimetustega (roodud – kompaniideks ja polgud rügementideks. Sama aasta 24. novembril muutus sõjaministri käskkirjaga nr. 475 venepärane 1. suurtükiväepolgu nimetus "1. Suurtükiväerügemendiks" ("1. Välja Suurtükiväe Rügement").
Soome-Novgorodi sõjad
Varajased arengud
pisi|300px|13. sajandi Novgorod nii, nagu see on kujutatud [[Sergei Eisensteini filmis "Aleksander Nevski" (1938)]] "Jeemid" rüüstasid Novgorodi alasid aastal 1142, kuid Staraja Ladoga juures nad alistati ja nende poolel langes 400 võitlejat. Kas see oli juhus, või mitte, kuid ka rootslased ründasid novgorodlasi samal aastal. Sellal juba Novgorodi mõju all olnud Korela sõdis "jeemidega" järgmisel aastal, kuid nad olid sunnitud põgenema (kaotades kaks laeva).
1. Suurtükiväepolk
1922–1923
1922./23. aasta talvel saatis rügement meeskonna Jägalasse alalise suurtükiväelaagri ehitustöödele. Tööd edenesid jõudsalt ja juba 1923. aasta suvel oli rügemendi kasutada üks meeskonna elamu ja üks hobusetall. 20. augustil 1923 jõudis Kõrgema Sõjakooli lõpetamisel rügementi tagasi kolonelleitnant Kauler.
1924. aasta reform
Suurtükiväes tähistas 1924. aasta püsivama ülesehituseni jõudmist. Alus sellele pandi eelnevate aastate arenguga kindralmajor Jaan Sootsi sõjaministriks oleku ajal. 15. märtsist 1924 kehtestati sõjaväe uus organisatsioon ja kolonelleitnant Kauleri juhtimisel formeeriti "1. Diviisi Suurtükivägi". Diviisi suurtükiväe koosseisus oli kaks suurtükiväegruppi: 1. suurtükiväegrupp asukohaga Narvas, mis moodustati 1. suurtükiväerügemendist ja 2. suurtükiväegrupp asukohaga Rakveres, mis moodustati 1. Kindluse suurtükiväegrupist. 1. suurtükiväegrupi moodustajaks ja ülemaks määrati major Toffer.
Ümberkorralduse üheks taotluseks oli struktuuri ja suurtükipargi ühtlustamine diviiside lõikes ning majandamise lihtsustamine: sõjaajal efektiivne olnud patareide iseseisev majandamine kaotati, iseseisvaks majandusüksuseks jäi alates 15. märtsist 1924 suurtükiväegrupp. Uus organisatsioon nägi ette 1. suurtükiväegrupi patareide koondamise Narva, mis ka sügiseks läbi viidi.
Soome-Novgorodi sõjad
Varajased arengud
"Jeemid" ründasid Venemaa pinnal uuesti aastal 1149, mil nende vägi koosnes 1000 mehest. Novgorodlased, keda oli kokku 500 ja kes olid liidus vadjalastega, asusid neid jälitama ja alistasid nad. Tänaseks peaaegu väljasurnud vadjalased elasid tänasest Peterburist lõunas ja seega oli tegemist "jeemide" kõige sügavama rünnakuga venelaste aladele.
Pärast pikka pausi avatud vaenutegevuses (vähemalt kroonikates vahepealsete konfliktide kohta andmed puuduvad) juhtis novgorodlane Võšata Vasiljevitš oma väed "jeemide" vastu aastal 1186 ja naasis puutumatult ning koos vangidega. Ei ole selge, kas ta viis oma väed võitlema "jeemide" maale või kaitses ta oma riiki sissetungi eest. Uuesti alanud vaenutegevuse põhjuseid ei ole kindlaks tehtud.
Alienware
Lisaseadmed
Lisaks pakub Alienware klientidele veel spetsiaalselt arvutimängude mängimise jaoks loodud komponente. Näiteks on võimalik osta Alienware TactX klaviatuur eksklusiivse valgustusega, mille klahvid on eraldi programmeeritavad. Samuti teeb Alienware mängurite jaoks mikrofoniga kõrvaklappe Alienware TactX Headset ning optilisi hiiri Alienware TactX Gaming Mouse 5 programmeeritava kasutajaprofiili ja 9 programmeeritava nupuga. Hiirte negatiivne külg on selles, et nad on juhtmeta (USB 2.0). 300px|pisi|Alienware'i klaviatuur
Soome-Novgorodi sõjad
Varajased arengud
Korela saatis novgorodlasi ka nende 1191. aastal toimunud "jeemide" vastu suunatud rünnakul. On selgesõnaliselt öeldud, et sel korral toimus võitlemine "jeemide maal" ja tegemist on esimese sellesisulise kandega Venemaa kroonikates. Ründajad "põletasid maa ja tapsid karja". Väga hüpoteetiliselt on võimalik, et tegemist oli sama rünnakuga, mida mainitakse palju hilisemas Rootsi kroonikas Chronicon episcoporum Finlandensium, mille pani 16. sajandi keskel kirja piiskop Paulus Juusten: piiskopi järgi põletasid venelased aastal 1198, mil ametis oli piiskop Folquinus, maha Turu linna. Vene kroonikates aga puudub igasugune teave sel aastal aset leidnud konflikti kohta. Tähele tuleks aga ka panna asjaolu, et Turu linna enne 13. sajandi lõppu ei eksisteerinud.
Alienware
Tulevikuplaanid
Alienware'il on plaanis lähitulevikus turule tuua oma mobiiltelefon. Telefoni iseloomulikeks tunnusteks on kindlasti omapärane ja silmapaistev disain ning väga võimekas protsessor. Alienware'i mobiiltelefoni toodetakse koostöös Google'i kontserniga ja selle operatsioonisüsteemiks valiti Android.
Alienware Arena
Alienware Arena on firma üks osi, mis korraldab mängumängimisvõistlusi. Võistlused toimuvad internetis, võrgupidudel jne. Võistlustelt on võimalik võita raha ja Alienware'i tooteid. Lähiajal toimuvad võistlused on kirjas veebilehel http://www.alienwarearena.com/event/.
Soome-Novgorodi sõjad
Varajased arengud
Pärast kirjeldatud sündmusi puudub teave edasiste Novgorodi konfliktide kohta mitme aastakümne jooksul. Ei ole ka võimalik kinnitada, kas 1191. aasta sündmuste ajendiks võis olla tõik, et Novgorod oli lühiajaliselt Soomes või Karjalas valitsenud. Ent hilisem 1220. aastate keskpaigast pärinev kroonikakirje väidab, et Vene vürstidel ei olnud õnnestunud "jeemide" maal püsida.
Rootsi ja paavsti osalus
Samal ajal olid ka Rootsi ja Novgorod omavahel konfliktis. Aastal 1171 (või 1172) saatis paavst Aleksander III Uppsala peapiiskopile ja Rootsi jarlile Gottormile kirja, milles ta võib viidata soomlaste võitlusele Novgorodi vastu, nõudes, et Rootsi võtaks vastutasuks kaitse eest üle soomlaste kindlused. 15. sajandi lõpus väitis ajaloolane Ericus Olai, et Linköpingi piiskop Kol (suri ca 1196) oli olnud "Soome jarl" (Dux Finlandiae), juhtides ehk ajutiselt Soome aladel viibinud Rootsi vägesid. Tal võis olla sarnane sõjaline roll kui Jon jarlil, kes väidetavalt viibis 12. sajandi lõpus üheksa aastat meretagustel aladel novgorodlaste ja ingerlaste vastu võideldes.
Märkimist väärib ka niinimetatud Esimene Rootsi ristiretk, mis leidis mitmete 15. sajandi allikate põhjal aset aastal 1150. See ristiretk on teada vaid hilisematest legendidest, mis esitlesid sõjakäiku (kui see üldse kunagi aset leidis) kui pühak-kuninga juhitud kristlikku missiooni paganate ristimiseks. Siiski tundub see olevat järgnenud närvilistele 1140. aastatele, mil nii "jeemid" kui ka rootslased võitlesid Novgorodi vastu. Mõned ajaloolased on näinud seda kui otsest reaktsiooni "jeemide" ebaõnnestunud retkele aastal 1149, seostades seda paavsti poolt 20 aastat hiljem mainitud koostööga.
Aastal 1221 tundis paavst Honorius III taas olukorra pärast muret: selleks ajaks oli ta saanud Uppsala peapiiskopilt murettekitavaid andmeid. Ta andis Soome piiskopile, kelle nime ei mainita, volitused kehtestada Soomes kristlust ähvardavatele "barbaritele" embargo. "Barbarite" (eeldatavalt tsitaat piiskopi varasemast kirjast) rahvus jääb teadmata ja seda ei pruukinud teada isegi paavst. Ent embargot kaheksa aastat hiljem laiendades öeldi selgesõnaliselt, et see oli suunatud venelaste vastu.
Venemaa allikates on rootslaste ja "jeemide" omavahelist koostööd esimest korda mainitud 1240. aastal, mil neid mainiti rootslaste ühe liitlasena halvasti dokumenteeritud Neeva lahingus. Esimene usaldusväärne mainimine, et "jeemid" olid osa rootslaste vägedest, pärineb 1256. aastast ehk ajast seitse aastat pärast niinimetatud Teise Rootsi ristiretke tavapärast dateeringut.
Viimane sõda
"Jeemide" ja Novgorodi vaheline viimane teadaolev konflikt toimus 1220. aastatel pärast aastakümneid kestnud rahu (vähemalt kroonikate põhjal). Pärast seda kui suurvürst Jaroslav Vsevolodovitš oli aastaks 1222 oma võimu Novgorodis kindlustanud, korraldas ta rea rünnakuid eestlaste, "jeemide" ja karjalaste vastu. "Jeemide" vastu suunatud rünnak toimus talvel 1226–1227.
"'Samal talvel lahkus Vsevolodi poeg Jaroslav Novgorodist üle mere jeemide vastu kohta, kus ükski Vene prints ei olnud varem olnud suuteline püsima jääda; ja ta vallutas maa ning naasis jumalat kiites Novgorodi koos paljude vangidega. Kui need, kes teda saatsid, ei saanud kõigi vangidega hakkama, tapsid nad mõned neist, kuid vabastasid neid veelgi rohkem.'"
Suvel 1228 Staraja Ladoga vastu ette võetud "jeemide" vasturetk (väidetavalt enam kui 2000 mehega ) lõppes Novgorodi esimese kroonika kirjelduse järgi katastroofiga.
pisi|300px|Staraja Ladoga (pildil oma 15. sajandist pärineva väljanägemisega) foogt tõrjus "jeemide" väed tagasi aastal 1228
"'Jeemid tulid Laadoga järve äärde sõdima ja sõna sellest jõudis Novgorodi taevaminemispühal. Ja novgorodlased võtsid oma pargased ja sõudsid koos vürst Jaroslaviga Laadogale. Laadoga foogt Vladislav ja Laadoga rahvas ei oodanud novgorodlasi, vaid läksid neile (soomlastele) järele paatides, kus nad võitlesid, kohtusid nendega ja võitlesid nendega; ja siis tuli öö ning nad (Laadoga inimesed) maabusid saarel, kuid soomlased olid koos vangidega rannikul; kuna nad olid võidelnud järve lähedal maabumispaiga juures ja Aunuses. Samal ööl palusid nad rahu, kuid foogt ja Laadoga rahvas ei andnud neile seda; ja nad tapsid kõik vangid ning jooksid pärast oma laevade hülgamist metsa. Paljud neist langesid seal, kuid nende paadid põletati ... Ja neist kes olid [Laadogale] tulnud, tapeti 2000 või rohkem, jumal seda teab; ja kõik ülejäänud (kes ei olnud põgenenud) tapeti."
See sõda paistab olevat sõltumatute "jeemide"-novgorodlaste konfliktide lõpp. Aastast 1229 pärinevatest paavsti kirjadest, mis olid saadetud Soome piiskopile, kelle nime neis ei mainita, selgub, et piiskop oli kaootilist olukorda ära kasutanud, võttes üle mittekristlikud pühapaigad ja viies piiskopitooli "sobivamasse" asukohta. Piiskopi palvel kehtestas paavst ka novgorodlastele Läänemerel embargo (vähemalt Visbys, Riias ja Lübeckis). Mõni aasta hiljem nõudis paavst, et Mõõgavendade ordu saadaks Soome kaitsmiseks vägesid. Seda, kas mõni rüütel ka sinna jõudis, ei ole teada.
Novgorodi sõjad oli üks tegur, mis panustas aasta 1249 paiku aset leidnud Soome vallutamisse Rootsi poolt. Rootsi valitsemise all möllasid Soome pinnal sõjad aga edasi: osana Rootsi-Novgorodi sõdadest.
Võru kirjandus
Võru kirjandus (ka: võro kirjandus; võru keeles: võro kirändüs) on Eesti lõunaosas (ajaloolisel Võrumaal) võru keelt kõnelenud ja kõnelevate inimeste kirjandus ja rahvaluule. Eesti kirjanduse käsitlemisel on võru kirjanduse eristamisel kasutatud ka sõnu lõunaeesti (nt Oskar Kruus, Janika Kronberg), oandi (Ain Kaalep) või ugandi kirjandus (Jaan Kaplinski).
Existentia
"Existentia" oli omakirjastuslik almanahh, mida ilmus alates 1985. aastast 3 numbrit.
Rahvakooli tee
Rahvakooli tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Existentia
EXISTENTIA I. Tallinn 1985
Autorid: Luule Metsis, Jay Mannlihher ( = Jaanus Tamm), Consuela de la Croix ( = Tarmo Teder), Jan v. Hus ( = Jaanus Tamm), Eve Kass ( = Jaanus Tamm), Tarmo Teder, Jaanus Tamm, Pruutus Päääss.
Rahvakooli tee
Rahvakooli tee sai nime 13. juunil 1958. Tänav on saanud nime Kose-Lükati Sanatoorse Metsakooli (tänapäeval Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool) järgi.
Existentia
EXISTENTIA II
Autorid: Jaan Paavle, Consuela de la Croix ( = Tarmo Teder), T. Toomik, A. Serval ( = Tarmo Teder), S. Vronski ( = Tarmo Teder), R. von Shalalai ( = Rünno Vissak), Tarmo Teder.
Karkuse ohvrikivi
Karkuse ohvrikivi on ohvrikivi Järvamaal Ambla kihelkonna Karkuse külas.
Ohvrikivi on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Hõbenulg
Hõbenulg ehk kaunis nulg (Abies procera) on igihaljas okaspuu nulu perekonnast. See on kõige suuremate mõõtmetega nulu perekonda kuuluv liik.
Hõbenulu levila paikneb Põhja-Ameerika lääneosas. Kasvukohtadeks on ebatasased mäepiirkonnad, tüüpiliselt aga järsud nõlvad.
Kirjeldus
vasakul|pisi|Valmimata käbi ja okkad Nulu perekonda kuuluvatest liikidest on hõbenulg kõige suuremate mõõtmetega. Puu kõrgus ulatub tavaliselt 70 m, harva kuni 90 m. Tüve läbimõõt on tavaliselt 1,14–1,52 m, kuid soodsates kasvutingimustes võib küündida kuni 2,75 m.
Hõbenulg on pikaealine okaspuu, mille eluiga on tavaliselt kuni 400, maksimaalselt 600–700 aastat.
Võra on koonilise kujuga ning ulatub valgusküllases kasvukohas maapinnani. Puukoor on hallikaspruun, vananedes muutub paksuks, sügavrõmeliseks ja punakaspruuniks (eriti punane on koore kestendavates kohtades). Võrsed on punakaspruunid, esimestel aastatel karvadega kaetud.
Isasõisikud on õitsemise ajal purpurjad, punased või punakaspruunid. Käbid on silindri kujulised, 10–15 cm pikkused ja läbimõõduga 5–6,5 cm, rohelised, punakad või purpurjad, valminult pruunikad. Seemned on 12 mm pikkused, punakaspruuni kestaga ja kestast veidi pikema helepruuni kuni kollaka tiivakesega. Idulehti on (4) 5–6.
Levikuala ja ökoloogia
Hõbenulu levila paikneb Põhja-Ameerika lääneosas, ulatudes Kaskaadidest Washingtoni osariigis kuni Oregoni lõunaosani ja Klamathi mägedeni Põhja-Californias.
Mulla boniteet
Mulla boniteet ehk mulla hinne on mingile mullale antud suhteline viljelusväärtus, mis näitab mulla koostisest, omadustest, režiimidest jm tulenevat tootlikkust.
Eestis on kasutusel 100-punktiline boniteediskaala, mille järgi mullad jaotatakse 10 klassi. Kõige paremad on I klassi mullad, millele on antud 91–100 punkti.
Hõbenulg
Kliima
Hõbenulu levilas domineerib niiske mereline kliima, millele on iseloomulikud pehmed ja sademeterohked talved ning soojad suved. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus 4,4...7,2 °C. Juulikuu keskmine õhutemperatuur tõuseb kuni 13,3...16,1 °C ja jaanuaris langeb –1,1...–4,4 °C. Sademeid esineb aastas keskmiselt 1960...2410 mm, millest 75% langeb perioodil oktoobrist märtsini. Suur osa talvistest sademetest akumuleerub 1–3 m paksuses lumekihis.
Kasvupinnas
Hõbenulu levilas esineb palju erinevaid mullatüüpe, mille kvaliteedist on olulisem piisava niiskuse olemasolu. Mulla lähtekivimiteks on nii vulkaanilised kivimid kui ka settekivimid.
Hõbenulu metsad
Hõbenulg moodustab harva puhaspuistuid ning kasvab enamasti okaspuu segametsades. Kõige levinumateks kaasliikideks on: harilik ebatsuuga (Pseudotsuga menziesii), õilis nulg (Abies amabilis), läänetsuuga (Tsuga heterophylla), Mertensi tsuuga (Tsuga mertensiana), läänemänd (Pinus monticola), keerdmänd (Pinus contorta), hiigel-elupuu (Thuja plicata) ja nutka ebaküpress (Chamaecyparis nootkatensis). Harvem esineb koos hõbenuluga hiigelnulg (Abies grandis), mäginulg (Abies lasiocarpa), Engelmanni kuusk (Picea engelmannii), sitka kuusk (Picea sitchensis), läänelehis (Larix occidentalis) ja valgetüveline seedermänd (Pinus albicaulis).
Paljunemine
right|pisi|Isasõisikud Hõbenulg on ühekojaline okaspuu ning paljuneb seemnete abil. Käbikandvus algab tavaliselt 25–30 aastastel puudel ning suureneb aastatega järk-järgult. Tolmlemine toimub mai lõpust juuli alguseni, sõltuvalt kasvukoha kõrgusest ja ilmastikutingimustest. Seemned valmivad sama aasta septembris-oktoobris. Väga soodsates kasvutingimustes võivad parimas eas puud kanda kuni 3000 käbi, milles on üle 1,5 miljoni seemne.
Maire Roots
Maire Roots (aastast 1985 Maire Jürgenstein; sündinud 23. veebruaril 1962 Pärnus) on Eesti sõudja.
Hõbenulg
Paljunemine
Head seemneaastad korduvad 2–6 aasta järel. Käbide hulk on kesisem levila suurimatel kõrgustel Kaskaadidel. Seemnete idanevus on küllaltki vilets, ulatudes keskmiselt vaid 10% (maksimaalselt kuni 49%). Idanemisvõime säilib vaid ühe aasta jooksul. Ühe seemne mass on keskmiselt 33,6 mg. Kuigi seemned võivad tuulega kanduda kuni 600 m kaugusele, langevad nad enamasti kauguseni, mis on võrdne kahekordse puu pikkusega. Seemikud vajavad kasvuks niisket kasvupinnast ja kasvavad esimesel aastal 2 kuni 5 cm pikkuseks. 30 cm kõrguse saavutamiseks kulub tavaliselt 3–5 aastat.
Gay-Lussaci seadus
Gay-Lussaci seadus on prantsuse füüsiku Joseph Louis Gay-Lussaci järgi nimetatud loodusseadus, mis käsitleb gaaside omadusi. Seda terminit kasutatakse mitmes tähenduses, aga põhiliselt reageerivate gaaside ruumalade suhet puudutava seaduse tähenduses.
Krista Mulenok
Krista Mulenok (sündinud 26. juulil 1977 Tallinnas ) on Eesti ettevõtja ja kodanikuühiskonna aktivist, Eesti NATO Ühingu juhatuse esimees.
Gay-Lussaci seadus
Gay-Lussaci seadus väidab, et kui gaasid reageerivad omavahel ja moodustavad sealjuures uusi gaase ning kõigi gaaside ruumala mõõdetakse samal rõhul ja samal temperatuuril, siis nii reaktsiooni lähteainete kui ka saaduste suhe on väljendatav väikeste positiivsete täisarvude abil.
Maire Roots
Ta on lõpetanud 1980. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli ja 1985. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna kaubatundjana. Töötanud aastast 2001 AS-is Kanpol ostujuhina.
Lai tänav (Pärnu)
Lai tänav on tänav Pärnus Kesklinna ja Eeslinna linnaosas.
Maire Roots
Sport
Sõudma hakkas 1975 Evi Lepiku ja Mihkel Leppiku juhendamisel.
Johnsoni maakond
Johsnoni maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Leko keel
Leko keel on Boliivia lääneosas La Pazi departemangus kõneldav sugulaskeelteta keel.
Krista Mulenok
Mulenok on kaitsnud kaks magistrikraadi: juuras Tartu Ülikoolis 2012. aastal ja ärikorralduses Tallinna Tehnikaülikoolis 2001. aastal.
Lai tänav (Pärnu)
Tänav saab alguse Tallinna maantee, Akadeemia ja Vee tänava ristmikult ning suundub esmalt itta ning siis kagusse. Tänavaga ristuvad Aida (paremalt), Ringi (paremalt), Aia (paremalt) ja Vingi tänav. Lai tänav lõppeb Vanapargi ja Pika tänava ristumiskohas, millest samas sihis edasi kulgeb Riia maantee.
Leko keel
Leko keelt oskab Boliivias Titicaca järvest ida pool umbes 20 inimest.
Krista Mulenok
Ta oli portaali Raamatupidaja.ee ja ajakirja RP asutaja; mõlemad omandas hiljem Äripäeva Kirjastus.
Leko keel
Leko keelt peeti väljasurnuks, kuni 1987. aastal leiti mõned keeleoskajad.
Krista Mulenok
Mulenok kandideeris üksikkandidaadina 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel Eestis. Ta sai 1265 häält ehk 0,4% häälte koguarvust.
Lai tänav (Pärnu)
Tänava pikkus on ligikaudu 974 meetrit.
Gay-Lussaci seadus
See seadus peegeldab asjaolu, et vastavalt Avogadro seadusele sisaldavad kõigi gaaside ühesugused ruumalad samal temperatuuril ja rõhul ühesuguse arvu molekule ning et keemilistes reaktsioonides reageerivad molekulid omavahel täisarvulistes vahekordades. Neid vahekordi saab täpsemalt väljendada reaktsioonivalemiga.
Lai tänav (Pärnu)
Nimi
1889. aasta linnaplaani kohaselt kandis tänav Kalda nime, kuid 1898. aasta linna kaardil oli tänav märgitud kui Suur-Jõe tänava pikendus. Tõenäoliselt sa tänav Kalda nime tagasi, kui Vingi tänava nurgale ehitatud saun Suur-Jõe tänava poolitas.
Hõbenulg
Kasutamine
pisi|vasakul|150px|Hõbenulg jõulupuuna
Krista Mulenok
Krista Mulenok on abielus, tal on kaks last.
Gay-Lussaci seadus
See seadus peegeldab asjaolu, et temperatuur on aineosakeste kineetilise energia mõõt. Kui gaasiosakeste kineetiline energia suureneb, siis nad põrkuvad anuma seintega sagedamini kokku, avaldades sellele suuremat rõhku.
Selle seaduse avastas prantsuse füüsik ja leiutaja Guillaume Amontons aastatel 1700–1702, kui ta püüdis ehitada termomeetrit. Seepärast oleks seda õigem nimetada Amontonsi seaduseks. Amontons'i seadus, Charles'i seadus ja Boyle'i seadus moodustavad ühtekokku gaaside ühendseaduse ja koos Avogadro seadusega ideaalse gaasi seaduse.
Hambakivi eemaldamine
Hambakivi eemaldamine on protseduur, mille käigus puhastatakse hambad mineraliseerunud ladestustest, kasutades ultraheliinstrumente ja käsikürette. Teatud juhtudel on väga palju kasu ka soodapesust. Sõltuvalt hambakivi kogusest ja igemete seisukorrast võib protseduur ning ka hamba tugikudede paranemisperiood olla erineva kestusega.
Linnuklubi
Linnuklubi on mingi piirkonna linnustikku uuriv ja selle kaitset propageeriv ühendus. Eestis tegutsevad näiteks Tallinna Linnuklubi, Läänemaa Linnuklubi, Saaremaa Linnuklubi, Pärnumaa Linnuklubi Buteo.
Lai tänav (Pärnu)
Nimi
8. märtsil 1935 liideti Kalda tänav ja Riia tänav üheks Riia maanteeks.
Tänavale anti nimi Lai 1. juunil 2003, kui tänav otsustati Riia maanteest eraldada, kuna majade numeratsioon tänaval ulatus juba k- ja e-täheni.
Hõbenulg
Kasutamine
Hõbenulu puit on kerge, hästi töödeldav, ilusa tekstuuri ning parimate tugevusomadustega Põhja-Ameerika nulgude seas. Maltspuit on valkjas või pruunikas, lülipuit on tavaliselt kollakas, oranžikas, punakas või pruunikas. Puitu on väga kerge töödelda ja liimida ning lihtne värvida.
Puitu kasutatakse vineeritööstuses, tselluloosi ja kergemate puitkonstruktsioonide valmistamisel, nt akna- ja ukseraamid, redelid, lennukite puitkonstruktsioonid (oluline on piisav tugevuse ja kaalu omavaheline suhe). Jaapanis kasutatakse hõbenulu puitu väikemajade ehitamisel.
Hõbenulg on hinnatud jõulupuu ning teda kasvatatakse ka ilupuuna aedades ja haljastuses.
Hambaarsti konsultatsioon
Hambaarsti konsultatsioon on raviteenus, mille käigus hambaarst teeb suuõõne ülevaatuse.
Vajadusel tehakse lisatasu eest röntgeniülesvõtted ja koostatakse raviplaan. Sõltuvalt suuõõne olukorrast oleks vaja vähemalt kord aastas hambaarsti juures käia. Konsultatsiooni käigus nõustab arst patsienti vajaliku ravi ja õigete suuhügieeni võtete asjus.
Pauluse esimene kiri korintlastele
Pauluse esimene kiri korintlastele on üks Uue Testamendi raamat kristlikus Piiblis (lühend 1Kr). See on Uue Testamendi 7. raamat, millele eelneb Pauluse kiri roomlastele ja järgneb Pauluse teine kiri korintlastele. Kirja koostasid apostel Paulus ja kaasautor Soostenes Efesoses, aastal 54/55 pKr. Kiri kuulub seitsme Pauluse kirja hulka, mille autorsuses on teadlased üldiselt üksmeelel. Kirja põhiline eesmärk on vastata küsimustele, mis on Korintose koguduse liikmetel tekkinud. Peamised teemad on moraalne käitumine ning elu Pühas Vaimus Kristuse evangeeliumi kohaselt. Paulus vastab Jumaliku ja inimliku tarkuse, moraalsuse, spirituaalsuse, armastuse ja kristlaste surnuist ülestõusmise kohta tõstatatud küsimustele. Kiri on kirjutatud koinees. See on salmide arvult pikim apostel Pauluse kiri.
Pealkiri
Pauluse kirjad polnud algselt pealkirjastatud. Traditsiooni järgi nimetati esimeste sajandite jooksul Pauluse esimest kirja korintlastele kreeka keeles Επιστολή πρὸς Κορινθίους Αʹ. Vulgatas on kiri kui "Epistola I ad Corinthios".
Autorsus
Kirja autor on apostel Paulus ja kaas-autor Soostenes ja kiri on saadetud Korintose kristlikule kogudusele. Pauluse autorsuses pole kahelnud ka teoloog Ferdinand Christian Baur. On selge, et Paulus kasutas kirjade kirjutamisel professionaalsete kirjutajate-sekretäride abi, nende ametinimetuseks oli amanuensis. Kirjade lõppu on Paulus harilikult käsikirjaliselt lisanud mõned read. Neljas Uue Testamendi kaanonisse kuuluvas kirjas on Paulus kirjutanud selgelt, et kirjutab ise : Clemens Roomast kirjutas 95. aastal, viidates sellele kirjale "Õnnis Paulus, apostel". See on varaseim näide Uue Testamendi tsiteerimisest, kus autorit mainitakse nimepidi. Ignatios Antiookiast, Polykarpos jt varased kirikuisad kinnitavad Pauluse autorsust. Tekstianalüüsi alusel on kirja stiil, sõnavara ja sisu kooskõlas sellega, mida on teada Pauluse ja Korintose kohta. Kirjutamise aega ei saa fikseerida absoluutse täpsusega, kuid on võimalik, et see toimus Pauluse Efesoses viibimise perioodil.
Tekkelugu
Korintose kogudus rajati Pauluse poolt tema poolteiseaastase sealviibimise jooksul aastatel 49/50 kuni 51 pKr. Korintose linn oli aastal 146 eKr roomlaste poolt purustatud, kuid Caesari käsul uuesti üles ehitatud ning 29. aastast eKr senatiprovintsi Ahhaia pealinnana prokonsuli asupaigaks. Soodsa asupaigaga kaubalinnana oli ta kasvanud kiiresti. Laevadega ning maitsi tuli palju võõraid ning koos nendega levisid sadamalinnas lõbujanu ja kombelõtvus. Korintos oli Rooma riigi Ahhaia provintsi suurim linn ja tähtis kaubanduskeskus, olles isegi olulisem kui Ateena. Paulus külastas Korintost oma teisel misjonireisil, pärast mitte väga edukat käiku Ateenasse.
Apostel Pauluse loodud Korintose kogudusse kuulusid suures jaos inimesed kõige madalamatest sotsiaalsetest kihtidest. Kogudus koosnes umbes 50–60 inimesest, madalama ja keskklassi kõrval kuulus kogudusse ka mõjukamaid ja rikkamaid liikmeid, sinna kuulus nii juute kui ka värskelt kristlusesse pöördunud paganaid ning on alust arvata, et just viimaste olemasolu andis põhjust teematõstatusteks, millele Paulus oma kirjades vastab.
Teoloogid on arvamusel, et Pauluse ja Korintose kristliku koguduse kirjavahetus hõlmas rohkem kui kaht kirja, neid võis olla koguni 5. Esimesele kirjale korintlastele võis eelneda veel üks kiri, millele leidub eelmainitud kirjas viide:"'Ma kirjutasin teile ühes kirjas, et ärge suhelge kõlvatutega.' [1Kr 5:9]"Pärast meile teada olevat esimest kirja arvatakse olevat kirjutatud "kurbuse kiri", millele leiab viiteid Pauluse teises kirjas korintlastele:"'Ma küll kirjutasin teile suures ahistuses ja südamekitsikuses paljude pisaratega, aga ma ei teinud seda selleks, et teid kurvastada, vaid et te mõistaksite, kui väga ma teid armastan.' [2Kr 2:4]"Viiendaks on võimalik, et 2Kr 10–13 kuuluvad eraldiseisva kirja juurde, mitte säilinud teise kirja juurde, olles hoopis teise tonaalsusega.
Kirja varaseim säilinud katkend sisaldub Papüürus 15. manuskriptil ja varaseim peaaegu terviklikult säilinud tekst Papüürus 46. manuskriptil 2. sajandist.
Ülesehitus
Pauluse esimene kiri korintlastele koosneb 16 peatükist, mis jagunevad 437 salmiks. Kirja jagas 13. sajandil peatükkideks kardinal Stephen Langton, kellest hiljem sai Canterbury peapiiskop. Salmideks jagas Robert Estienne 1551.
Helina Voogse ja Innar Kruglovi töös on välja toodud, et Pauluse esimeses kirjas korintlastele on oma loogika: Paulus alustab teemadega, mille kohta ta teateid on saanud (1:10-6:20). Esmajärjekorras alustab ta küsimusega lõhedest kogukondlikul tasandil, aga ka Pauluse enda õpetuse suhtes. Seejärel võtab ta sõna muude väärate kogukonna suhtevormide (intsest, kohtuskäimine, prostitutsioon) teemal. Alates 7:1 tõstatab ta teemasid vastuseks korintlaste kirjale; üsna tõenäoliselt nende kirjas esitatud järjekorras. Aga kui ta läheneb paarile asjale, mis puudutab ülistust (ebajumalateenistusest osa võtmine ja keelterääkimise kuritarvitamine), lisab ta veel kaks asja seoses ülistusega (peakatmisest ja püha õhtusöömaajaga vääralt ümberkäimisest). Ta tegeleb ülestõusmise küsimusega vaimuandide teema lõpus, sest tõenäoliselt peegeldab see valeõpetust (või vaimsust), mis mõjutab korintlaste suhtumisi enamikus asjus. Ta võtab 16. peatüki kokku praktilisemate teemadega.
Sisu ülevaade
Pauluse esimene kiri korintlastel on selgelt mõeldud koguduse igapäeva elu juurde, kirja sisu on paljuski praktilise loomuga, kuid kõik, millest ta kirjutab, on alati seotud Jeesus Kristuse sõnumiga. Kirjakohtades 1:18–2:16 kõneleb Paulus ristilöödust; peatükis 13 on juttu piiritust armastusest, mis ilmneb usus elamise kaudu; ning peatükis 15 on õpetus ülestõusnud Jeesusest, sellega koos ka kõigist kristlastest, kes surnuist üles tõusevad, sündmus, ilma milleta oleks kogu usk mõttetu. Praktilistele küsimustele vastamine viib apostel Pauluse ristil surnud Jumala ülistamise ning iseenese, alandliku teenri, kes täielikult sõltub Jumala armust, kirjeldamiseni, see on 1Kr kõige märkimisväärsem asi.
Kiri eesti keeles
Georg Mülleri jutlustest 17. sajandi algusest on säilinud varasemad teadaolevad eestikeelsed kirjakohad Pauluse esimesest kirjast korintlastele.
Tekst ilmus esmakordselt tervikuna eesti keeles 1686 "Wastses Testamendis" kui "Pahwli se Apostli eesmänne Rahmat Korintileistille". 1694 Müncheni käsikirjas on kiri pealkirjastatud "Paulusse Essimenne Ramat Korintilistele läkkitud." ja 1739 Piiblis "Apostli Paulusse essimenne Ramat Korintusse-liñna rahwale kirjotud."
Pirita kloostri kirik
Pirita kloostri kirik oli kirik keskaegse Pirita kloostri juures. Kirik valmis ja pühitseti 1436. aastal.
Kiriku sisemõõtmed olid 24 × 56 m, lääneviilu kõrgus 35 m, pindala 1360 m². See oli suurim kirikuhoone keskaegses Eestis.
Kodakirik oli põhiplaanilt pikk mitmevõlvikuline ristkülik, mille jagas kaheks võrdseks osaks – konvendi- ja rahvakirikuks – vahevõre; esimesse pääses ainult kloostrist, teise ka maanteepoolsest portaalist. Suurpühade ajal, mil kõik külastajad kirikusse alati ära ei mahtunud, peeti jutlust väliskantslist, selle avaus on senini näha fassaadi ülaosas. Õdede koor paiknes põhjapoolses löövis, portaalist sisenedes vasakul. Õdedekoori all paiknes viis pihikambrit.
Kirikus oli vastavalt Birgitta ordu eeskirjadele 13 altarit, mis kandsid apostlite nimesid, nii et igal preestril oli nii-öelda oma altar ja apostel. Lisaks oli kirikus veel mitu kõrvalaltarit, sealhulgas püha Birgitta altar.
Johnsoni maakond (Iowa)
pisi|Asend Iowa osariigis pisi|Johnsoni maakonna kohtumaja Iowa Citys Johnsoni maakond (Johnson County) on maakond USA-s Iowa osariigis. Geograafilised koordinaadid on 41°40' N, 91°35' W.
Maakonna halduskeskus on Iowa City.
Maakonna pindala on 1614 km², millest 23 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 130 882. Aastal 2000 oli elanike arv 111 006.
Ajalugu
Johnsoni maakond moodustati 21. detsembril 1837 Dubuque'i maakonna osast. Maakond sai nime USA asepresidendi Richard M. Johnsoni järgi.
Ilmar Kurg
Ilmar Johannes Kurg (26. mai 1922 Kallavere – 28. juuni 2003) oli soomepoiss ja eesti baptisti vaimulik.
Taani sport
Taani sport on mitmekesine.
Cai Xuetong
Cai Xuetong (蔡雪桐; sündinud 26. septembril 1993 Harbinis) on hiina naislumelaudur.
Taani sport
Riigi rahvusspordiala on jalgpall, milles eriti märkimisväärne on Taani kuuekordne Euroopa meistrivõistlustele kvalifitseerumine (1984–2004) ja 1992. aastal UEFA Euroopa meistriks tulemine. Teised olulised saavutused on Konföderatsioonide Karika võitmine 1995. aastal ja jõudmine 1998. aasta maailmameistrivõistluste veerandfinaali. Veel tegeldakse palju käsipalli, jalgrattasõidu, purjetamise, sulgpalli, jäähoki ja ujumisega ning hiljuti on hakatud tegelema ka golfiga. Paljud noored mängivad korvpalli.
Cai Xuetong
Aastal 2009 tuli ta juunioride maailmameistriks halfpipe 'il ning on hiljem korduvalt võitnud maailma karika.
Ilmar Kurg
Pärast Kallavere algkooli lõpetamist õppis ta Keila Põllutöökoolis.
Taani sport
Sport on koolis populaarne ning peaaegu igas linnas on kohalikud spordiklubid.