cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Steinsbergi krahvilinnus
Linnus XVI sajandi algusest tänapäevani, Venningenide aeg ja Sinsheimi linna omand
1525. aasta 12. mail põletati linnus tänapäeva Edela-Saksamaal ja Elsassis 1524 puhkenud Saksa talurahvasõja käigus maha. Kuna 30 m kõrgune valdustorn on kaugele üle ümbruskonna hästi näha, sai linnus nende sündmuste ajal omale hüüdnimeks "Kraichgau kompass". Eppingeni linn, kustkandist mässulised talupojad pärit olid pidi kahjutasuks maksma 7000 kuldnat. Kogu summat ei saanud siiski taastamiseks kasutada, sest pärast Hans Ypolit von Venningeni surma 1526 puhkesid Ludwig von Venningeni ja allodiaalse pärija Katharina Ulner von Dieburgi vahel pärimisvaidlused. Ulner von Dieburgid olid Lõuna-Hesseni piirkonna iidvana aadlisuguvõsa, kes kuulusid ka nn. "Frangi rüütelkonda" ja omasid Dieburgi linnust Darmstadtis. 27. juulil andis kuurvürst Ludwig V oma otsusega linnuse Venningenile, pärijanna pidi aga saama kompensatsiooniks 2000 kuldnat.
1527–1556 ehitati linnus varemetest taas üles. Rekonstrueerimine on tähistatud linnuses tänapäeval vapitahvlite ja aastadaatumitega. Pärast 1525. aastat ehitati saksa linnuseuurijate arvates Venningenide poolt pikk majandushoonete rivi pealinnuse põhjaküljele. Hooneploki keskmise sissekäigu kohale riputasid Venningenid 1527 oma vapitahvli kujutise. Võimalik, et nende ehitatud on ka mantelmüüri ülaserva ka nn "abortärklid" ehk suurtele kivikonsoolidele toetunud rippdanskrid (kuivkäimlad), mis asetsesid kuiva vallikraavi kohal. 1527 ehitati ümber pealinnuse lõunaküljel asetsev keldritega varustatud suurem haldushooneplokk – palee (Palas). 1556 on kirjutatud aastaarv pealinnuse väravatorni lõunaküljel asuva ja tänaseks kinnimüüritud ukse kohale, siis ehitati peaväravatorn ümber elumajaks. Rohkem Venningenid linnust ei täiustanud.
Ligi 200 aastat elasid Venningeni isandad rahulikult oma linnuses, kuni 1718 Georg Friedrich von Venningen seal end kogemata maha lasi. 1719. aasta juunis läänistas pfaltskrahv Karl III Philipp von der Pfalz Steinsbergi linnuse Karl Ferdinand von Venningenile, kes oli teisest suguvõsaharust ja elas sinnamaani Eichtersheimis.
1761 parandati Püha Anna kabelit, mis asub linnusekünka idaküljel asetseval platsil.
1779 laskis Karl Philipp von Venningel linnuselt kõik katused, sarikad ja laepalgid eemaldada. Linnusekompleks lagunes nüüd ligi 200 aastat, kuigi mingeid väikseid remonditöid seal vahepeal ka toimus.
1792. aastal murti saksa linnuseuurijate arvates pealinnuse valdustorni sisse õuetasandil olev alumine sissepääs
1885. aastast pärineb piltjoonistus, mis kujutab vaadet Steinsbergi linnusele põhja poolt. Katuseid ei ole säilinud, müürid on alles peaaegu täiskõrgusena, pealinnuse põhjaküljel on mantelmüüri ülaosas näha vana akenderivi.
1972 müüs Venningenite perekond linnusekinnistu Sinsheimi linnale. Linn hakkas linnust ja linnuseala korrastama. Võeti ette restaureerimis- ja müüride kindlustamise töid, pealinnuse põhjapoolses hoonetiivas avati külastajatele restoran. Konserveeriti valdustorn, mõned pealinnuse hooned ning kaks ümbritsevat "vallikraavi" kaitsetornide ja -käikudega, mis avati ka külastajaile. 1976 on parandatud ja plommitud läänepoolset esimest zwinger-müüri. 2011–2016 investeeris Sinsheimi linn linnuse korrastamiseks 2,2 miljonit eurot. Linnuseehitiste kordategemise peale arvestatakse kuluvat ligi 30 aastat. Mantelringmüüri lõuna- ja kaguküljel avati külastajatele kaitserinnatis vaateplatvormina. Rajati parkimisplatsid ja juurdepääsuteed, tõmmati elektrikaableid korraldati ümber ka veevärk ja sadevetesüsteem. 2017 eraldas linn lossimüüride restaureerimiseks 1,5 miljoni. eurot, millele lisandus Baden-Württembergi liidumaa mälestiste restaureerimise programmist samal aastal veel 238 580 eurot.
Ehitus
Vulkaanilisest kivimist mäe tipuplatool asetseb 12-nurkne ebareeglipärase 8–10 meetri kõrguse mantelringmüüriga ümbritsetud pealinnus, mille keskel platsil seisab kaheksanurkne ja 30 m kõrgune valdustorn. Mantelringmüürile toetuvad ringikujuliselt arvukad majandus ja eluhooned. Hilisematel sajanditel lisati mäeküljele veel mitmeid zwinger-müüre, milles oli lisaks pealinnuse omale veel kolm väravat. Linnusemüürid on ehitatud kõvast liivakivist.
XII sajandi I poolel Werinhard Steinsbergi rajatud linnuses pole suuremat midagi teada, kuigi osa pealinnuse mantelringmüüri alumist, teistsugustest liivakiviplokkidest müüristikku oletatakse pärinevat tema ajast. Pealinnuse kirdetipus on lahti kaevatud mantelmüüri all paiknev vanem vundament, mis nurgas on teistsuguse kulgemisega. Pärast mantelmüüri valmimist ehitati tõenäoliselt 1220. aastateks väravaava kohale ka eluhoone-kaitsetorn (Tür im Tor), kust hargnesid mõlemale poole ringmüürile ka kaitsekäigud. Algselt oli peavärav väike ja kitsas, hiljem ehitati see ümber gooti stiilis, seda laiendati ja kõrgendati kuni 4 meetrini, et rüütel hobusel ja kaubavankrid lahedalt läbi mahuksid. Väravatornist lõuna poole piki müüri jäi kaev ja hobusetall, ning väike sepikoda kabjaraudade valmistamiseks.
Valdustorn on laotud suurtest tahutud liivakiviplokkidest, selle müüride paksus on allosas üle 4 meetri, ülalpool 3,5–4 meetrit. Sissepääs torni alt siseõue tasandilt, kuid ümarvõlvkaarega kitsas koridor viib nelinurksesse 2,5*2,5 m põhiplaaniga kõrgesse šahtitaolisse ruumi, mis on puidust vahvärgist trepikorrustega jaotatud neljaks tasandiks. Läbi šahtruumi ümara lae viib trepp järgmisele korrusele. See korrus on juba ümara kujuga, ning selle peal on veel neli korrust. Korruste laed on ehitatud kahes kihis üle üksteise eenduvatest kivikonsoolidest, milles esimene ja neljas korrus on kaetud paksude altpoolt ahenevate kiviplaatidega, mis moodustavad traditsioonilist võlvi tekitamata sileda lae ja põranda. Teine ja kolmas korrus on osaliselt kaetud konsooliringidele toetuva palklaega. Teiselt korruselt ulatub läbi kolmanda ka võimas kamin. Viies korrus moodustab avatud platvormi, mis on ümbritsetud meetripaksuse sakmelise kivist kaitserinnatisega. Valdustorni all on ka üks lisakeldrikorrus, millesse pääseb köiega läbi šahtruumi põranda tehtud kitsa avause. Sellist akendeta keldriruumi kasutati valdustornides (bergfried, donjon) tavaliselt vanglana (verlies, kerker). Saksa linnuseuurijate arvates ei asunud algne sissepääs torni siiski mitte maapinnatasandilt, vaid 11,8 m kõrgusel asuva ümara kujuga ruumi I tasandilt, kust käigutaoline ümarvõlviga "koridor-aken" viis linnuse välisküljeni ulatuva puidust tõsteplatvormiga galerii-sillani (praeguseks hävinud), mis jooksis mantelmüüri ääres oleva hoone ülemisele või katusekorrusele. Alumine uks aga murti liivakivist müüritisse alles XVIII sajandi lõpus. Samasugune kõrgus, liivakivitahukatest täpne vooderdus ja võlviehitus võrrelduna ülemiste korruste varakeskaegsete "koridori-akendega" jätab siiski mulje nende üheaegsusest.
Eeslinnus ehk zwinger-müürid moodustasid kaks ringi ümber pealinnuse ja nende püstitamisele hakati mõtlema alles tulirelvade ajastul. Teisi hooneid peale väravarajatiste ei ole seal teada. I kaitsemüüriring rajati XV sajandi lõpuks koos mingi lihtsa väravaavaga, mis jäi siiski kaitsemüüride vahele ja mida oli võimalik "tule all" hoida. II müüriring valmis XVI sajandi II veerandil ja seal paiknes ka tugevamalt kindlustatud nelinurkne II väravatorn koos tulirelvadele mõeldud lukukujuliste laskeavadega. Linnuseala loodekülge kattis juba kolmas kiht kaitsemüüri koos väravaehitisega, mis oli valminud samal ajajärgul. II väravatorni teisele korrusele pääses väravaava kohal jooksnud kaitsekäigu kaudu. Neljakandilise torni kolmas korrus oli selle lõunaküljel vastu värava ees seisvaid võõraid või sissetungijaid varustatud väikese kivist nn "viskeärkliga" või "piginukiga". Lisaks oli värava ette suunatud esimesel korrusel maast ülespoole inimesekõrgune laskeava. II zwinger-müür oli selle ida-, lõuna- ja lääneküljel kindlustatud ka laskeavadega varustatud poolümarate rondeeltornidega.
Praegune seisukord
Sinsheimi linn hakkas linnusevaremeid korrastama ja renoveerima 1970. aastatest ja korrastustööd kestavad tänini – 2020. Hea ilmaga on valdustornist võimalik näha kümmekond kilomeetrit lõuna pool asetseva Ravensburgi linnuse siluetti. Esimeses järjekorras tehakse korda, ja aastaks 2020 on suuremalt jaolt ka lõpetatud tööd valdustornis, seejärel vaadatakse üle pealinnuse müüritis. Viimases on mitmeid vahetamist vajavaid poorseid liivakiviplokke, mis eriti müüritise allosas on ilmastiku ja maapinna koostoimel väga rabedaks ja kohati pehmeks muutunud. Linnusemäelt on eemaldatud vanu kaski, mis müüre mõjutavad ja maapinnas vee äranõrgumist takistavad. Kavas on veelgi vanu puid mäeküljel maha võtta. Linnuse zwinger-müüride vahele on hiljuti (2019–2020) rajatud ka uutest vanalinna-tüüpi kividest juurdepääsuteed. Eeslinnuse zwinger-müürides paiknevad mõned poolümarad väikesed rondeelid on tegelikult mitmekorruselised, kuid praegu seestpoolt pinnast ja kive täis aetud, ega mitte vaadeldavad. Linnusemäe kogu lõunapoolne külg oli vanasti ja on ka praegu kuni Weileri linnakeseni kaetud viinamarjaistandustega.
Johannisbach (Aachen)
Johannisbach on oja Saksamaal Nordrhein-Westfalenis. See voolab läbi Aacheni linna, sulandub Pau ja Paunelliga ning suubub seejärel Wurmi jõkke. Pikkus 3,8 km.
AirAsia lend QZ8501
Õnnetuse kulg
Lennuki trajektoorile jäi tormine ilm, mistõttu kontakteerusid piloodid kell 06.12 kohaliku aja järgi lennujuhtimiskeskusega, küsides luba tõusta 32 000 jalalt (~9750 m) 38 000 jalale (~11 000 m). Lennukijuht andis tiheda lennuliikluse tõttu loa tõusta kuni 34 000 jalga (10 363 m), kuid pilootidelt tagasisidet ei tulnud ning kontakt kadus kell 06.16.
Õnnetuse uurijad eeldasid esialgu, et lennuõnnetuse põhjus võis olla ilm.
Kui uurijad leidsid lennuki musta kasti, said nad pea kõigile oma küsimustele vastused. Põhiline viga oli lennukisüsteem RTLU (rudder travel limiter unit) FAULT, millega kontrollitakse mehaaniliselt lennuki maksimaalset horisontaalset juhitavust õhulennus.
Selle süsteemi vea tõttu tuli pilootidel ekraanile mitu veateadet ja lahendus, mida teha selle parandamiseks. Uurimise käigus avastati, et aasta jooksul enne õnnetust oli veateade tulnud ekraanile vähemalt 24 korral. Lennuki mehaanik kinnitas, et kapten oli sama probleemi kohta küsinud ka maal. Probleemi lahenduseks pakkus mehaanik teistsugust viisi ja ta oletas, et sama võib teha ka lennus. Kuna veateade oli lennu jooksul neli korda järjest ekraanile ilmunud, otsustas kapten kasutada sama lahendust, mida näidati maal, aga seepeale lülitus autopiloot välja ja lennuk kaldus vasakule, mis raskendas juhitavust. Üheksa sekundit läks aega, enne kui olukorra lahendamiseks midagi ette võeti. Pilootide vahel tekkis olukorrast arusaamatus, mis viis lennuki vale nurga all varisemiseni. Piloodid kaotasid lennuki üle täieliku kontrolli, mille tagajärjel lennuk suundus järsult üles ja siis äkitselt alla Jaava merre.
Helisalvestil oli kuulda, kuidas kapten palus esimesel ohvitseril alla tõmmata (pull down), mis oli esimesele ohvitserile eksitav: ta arvas, et peab juhtkangi tõstma enda poole, aga sellel oli vastupidine efekt. Piloodil oli võimalus juhtimine üle võtta, kui ta oleks vajutanud juhtkangi nuppu.
Reisijad
Pardal oli kokku 162 reisijat, peale indoneeslaste oli lennukil lõunakorealisi, britt, prantslane ja singapurlane.
Otsingud
Otsinguid korraldas rahvusvaheline otsingute- ja päästeagentuur. Ametlikud otsingud lõppesid 17. märtsil 2015, kokku leiti 106 inimese surnukeha.
Lõplik raport
Lõplikus raportis kirjutati, et RTLU veateadet põhjustas pragunenud jootetoru elektrikaardil, kuid see viga lennuõnnetust põhjustanud ei oleks. Lennuõnnetuseni viis piloot, kes süsteemi lähtestada üritades eemaldas võimsuslüliti – selle tagajärjel lülitus autopiloot välja. Üheksa sekundit pardal midagi ette ei võetud ning helisalvestil oli kuulda ka pilootidevahellist möödarääkimist. Kuna kaptenil ebaõnnestus juhtimine üle võtta, siis esimese ohvitseri juhtimisel tõusis lennuk kiiresti 54-kraadilise nurga all, enne kui kukkus Jaava merre.
Kudina järv
Kudina järv (ka Kudina paisjärv) on järv Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Kudina külas. Veekogu pindala on 3,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1152 m.
Rahvusvaheline Lenini rahupreemia
Aastatel 1949–1955 kandis autasu nimetust Rahvusvaheline Stalini rahupreemia.
Autasu loodi 1956. aastal Rahvusvahelise Stalini rahupreemia ümbernimetemise teel. Seda anti välja kuni 1990. aastani.
Madallaid
Madallaid on Saare maakonnas Saaremaa vallas Muraja lahes asuv väike saar (laid).
Laiu koordinaadid on.
Lippoja
Lippoja oli küla Simuna kihelkonnas. Tänapäeval jäävad küla maad Lääne-Virumaale Paasvere küla alale. Geograafilised koordinaadid on.
Lippoja külas oli peatuskoht Sonda–Mustvee raudteeliinil. 1977 liideti Laekvere külanõukogus 34 asulat, sh. Aadumäe, Lippoja ja Punasoo küla.
Aizpute lennuväli
Aizpute lennuväli on sertifitseerimata lennuväli Lõuna-Kuramaa piirkonnas Laža vallas Dzirkaļi küla lähistel, kolm kilomeetrit Aizpute kesklinnast kirdes.
Lennuväli rajati aastal 1975 põllumajandusliku lennuväljana ja sel otstarbel kasutati seda aastani 1985. Sealset ooteplatvormi kasutab tänapäeval kohalik autoremonditöökoda.
UEFA Meistrite Liiga 2013–2014
Klubi FK Austria Wien jaoks oli 2013–2014 hooaeg esimene UEFA Meistrite Liigas (grupifaasis).
Lehtse soo
Lehtse soo on Tapa ja Kuusalu valla territooriumil asuv soo. Soo pindala on 500 ha.
Soo lõunaosa ja põhjaosa nimetatakse vastavalt Läste ja Rabassaare sooks.
Soost on aastakümneid kaevandatud turvast. Praegu turvast ei kaevandata.
Jaani-Peebu kalmistu
Jaani-Peebu kalmistu on kalmistu Võru maakonnas Rõuge vallas Jaanipeebu külas.
Yerkesi observatoorium
pisi|Yerkesi observatoorium Yerkesi observatoorium on Chicago Ülikooli endine observatoorium, mis asub Wisconsini osariigis Williams Bays. Yerkesi observatooriumi asutasid 1897. aastal astronoom George Ellery Hale ning ärimees Charles Yerkes. Yerkesi observatoorium muutis üldist suhtumist observatooriumitesse, mis muutusid teleskoopidele ja astronoomidele ulualust pakkuvatest hoonetest teaduslikeks uurimiskeskusteks. Observatoorium lõpetas töö 1. oktoobril 2018, kuid teadlastel on endiselt võimalik uurida observatooriumi arhiivis hoitavaid fotoplaate.
Jaani-Peebu kalmistu
Kalmistu ääres asub mälestuskivi Friedrich Vreemannile.
Yerkesi observatoorium
Observatooriumis asub 102 cm diameetriga teleskoop, mis on suurim edukalt töötanud läätsteleskoop ning rohkem kui 170 000 fotoplaati. Tuntud astronoomidest on Yerkesi observatooriumis töötanud näiteks Albert Michelson, Edwin Hubble, Subrahmanyan Chandrasekhar, Otto Struve, Gerard Kuiper ja Carl Sagan.
Nikko nulg
Kirjeldus
vasakul|püsti|pisi|Okkad ja käbi pisi|vasakul|püsti|Tüvi Puu kasvab tavaliselt kuni 30, harva kuni 40 m kõrguseks, tüve läbimõõt on kuni 1,0 (1,5) m. Võra on laikoonusja kujuga. Tüve koor on noortel puudel sile, hall, vanematel puudel hallikaspruun, kestendav. Pungad on pruunid, 3–5 mm pikkused, keskmiselt või tugevalt vaigused. Võrsed on läikivad, karvadeta, hallid või pruunikad, sügavate vagudega. Okkad on 1–3 cm pikkused, pealt läikivad ja tumerohelised, allküljel kaks heledat 11–13 realist õhulõheriba, tipuosas väikse sisselõikega, kahe vaigukäiguga, noortel puudel terava, vanematel poolterava või tömpja tipuga.
Õitseb mais-juunis, käbid valmivad oktoobris. Isasõisikud on 10–20 mm pikkused, kollakaspruunid. Käbid on püstised, noorena tumepurpurjad, valminult purpurjaspruunid, pikkus 7–12 cm, läbimõõt 1,5–2 cm. Seemnete kestad on 6–9 mm, tiivakesed umbes 10–12 mm pikkused.
Levikuala ja ökoloogia
Nikko nulg on levinud Jaapani kesk- ja lõunaosas (Honshūl, Shikokul ja Kyūshūl), kus ta kasvab mägedes 700–2200 m kõrgusel üle merepinna. Kasvuvöönd asub kõrguslikult momi nulu ja jaapani nulu metsavööndite vahel. Kasvab üldjuhul segametsades, harva puhaspuistus. Ta talub hästi varju, kuid kasvukiirus on sel juhul väga väike.
Temaga kasvavad koos järgmised puuliigid: eriokkaline tsuuga (Tsuga diversifolia), hondo kuusk (Picea jezoensis var. hondoensis), korea seedermänd (Pinus koraiensis), jaapani mänd (Pinus parviflora), jaapani elupuu (Thuja standishii), kivikask (Betula ermanii), täkiline pöök (Fagus crenata) jt.
Teisendid
Nikko nulul eristatakse kahte teisendit:
Kasvatamine Eestis
1861. aastal Euroopasse toodud nikko nulg pole meil kuigi külmakindel, kuna ta talub talvel külmakraade kuni –23...–29 °C. Katsetada võiks eelkõige saartel ja Lääne-Eesti rannikupiirkonnas. Meie sisemaa karmimad talved põhjustavad talle tugevaid külmakahjustusi, puu võib külmuda kuni lumepiirini. Heitgaaside ja tahmaga saastunud õhku talub ta sarnaselt mandžuuria nuluga üsna rahuldavalt. Suuremaid puid (kuni 8 m) kasvab meil Tallinna Botaanikaaias.
Denton
Denton on koha- ja isikunimi.
Dartford
Dartford on linn Inglismaal Kenti krahvkonnas, Dartfordi mittelinnkrahvkonna keskus.
Nimi
Linna nimi tuleneb asukohast jõe ja vanade teede ristumiskohast (Darent/ford 'Darenti koole').
Ajalugu
pisi|vasakul|Dartfordi tehased 19. sajandi lõpul pisi|Vaade Dartfordi Kolmainu kirikule Linn on teatud oma pikaaegse Kagu-Inglismaa religioosse, tööstusliku ja kultuurilise tähtsuse tõttu.
Tänapäeval on Dartfordist kujunenud Londoni magala ja eeslinn, kust inimesed pendeldavad pealinna tööle ja tagasi.
Sõprussuhted
Dartfordi kaksiklinnad on Hanau (Saksamaa) ja Gravelines (Prantsusmaa).
Dartfordil on teiste linnade seas suhted ka Eesti pealinna Tallinnaga.
Nõgese-lehekärsakas
Nõgese-lehekärsakas (Phyllobius pomaceus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Denton (Maryland)
thumb|[[Choptanki jõgi]] Denton on linn Ameerika Ühendriikides Marylandi osariigis, Caroline'i maakonna halduskeskus.
Logan Sargeant
pisi|Logan Sargeant (2022) Logan Hunter Sargeant (sündinud 31. detsembril 2000 Fort Lauderdale) on Ameerika võidusõitja, kes on alates 2021. aastast Williams Driver Academy liige.
Denton (Maryland)
Denton asutati 1781. aastal ja sai nime Marylandi viimase kuningliku kuberneri Sir Robert Edeni järgi.
Logan Sargeant
Algused
Sargeant alustas oma üheistmelise karjääri 2016. aastal, osaledes Araabia Ühendemiraatide F4 meistrivõistlustel, kus saavutas Motoparki meeskonnaga teise koha. 2017. aastal osaleb Sargeant Suurbritannia F4 meistrivõistlustel, kus Carlini meeskond saavutab edetabelis kolmanda koha. Samal ajal sõidab ta koos R-ace GP meeskonnaga kolmel võistlusel Vormel Renault Eurocupil (ei ole liigitatud wildcard-sõitjaks), kahel võistlusel Vormel Renault NEC-l (23.) ja kolmel võistlusel V de. V Challenge (28.).
2018. aastal osaleb ta taas R-ace GP-ga kahel Vormel Renault meistrivõistlustel, Eurocupil ja NEC-il. Eurocupi arvestuses võitis ta kolm võitu ja seitse poodiumit, saavutades seega üldarvestuses neljanda koha Ye Yifei järel ja teisena Christian Lundgaardi järel uustulnukatele mõeldud edetabelis. Vormel Renault meistrivõistlustel võtab NEC järjekordse võidu ja saavutab üldarvestuses viienda koha.
Marydel
Marydel on mitme koha nimi USA-s:
Logan Sargeant
Vormel 3
2020. aastal liitub ta Premaga, võidab oma esimese kategooria sõidu Silverstone'i ringrajal, kordab end Spa-Francorchampsi ringrajal 2. sõidus, lõpetab meistritiitli lõpparvestuses 3. kohal, Oscar Piastrist vaid 4 punkti ja 1 võrra tagapool. osutage Théo Pourchaire'ile.
8. detsembril 2020 osaleb Sargeant koos Campose meeskonnaga Vormel 2 meistrivõistlustel kolmepäevasel testimisel Sakhiri ringrajal, kuid Hispaania meeskond valib tema asemele Gianluca Petecofi. Vormel 2 jaoks kohta leidmata osaleb ta koos Charouzi meeskonnaga Vormel 3 hooajakatsetel. 4. mail teeb Charouz koos Enzo Fittipaldiga ta ametlikuks hooajaks 2021. Ta saab Hungaroringil Race-1 hooaja esimese poodiumikoha ja kordab end seejärel teisel võistlusel Belgias. Esimeses sõidus Zandvoortis võitis teine ​​koht Arthur Leclerci järel. Esimeses sõidus Sotšis saavutas ta oma hooaja esimese võidu kategooria tulevase meistri Dennis Haugeri ees. Ta lõpetab meistritiitli seitsmendana ja on oma meeskonna parim.
Lajos Portisch
pisi| Lajos Portisch (1968) pisi| [[Boriss Spasski ja Lajos Portisch (1979)]] pisi| Lajos Portisch ja [[Garri Kasparov (1986)]]
Lajos Portisch (sündinud 4. aprillil 1937 Zalaegerszegis) on ungari maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1961).
Logan Sargeant
Vormel 1
2021. aasta oktoobris pidi Sargeant osalema IndyCar Series hooajaeelsel testimisel koos AJ Foyt Racing meeskonnaga, kuid kohustus tühistatakse 2021. aasta Ameerika Ühendriikide Grand Prix'l, kui tema osalemisest Williamsi Juhiakadeemias Teatatakse. USA piloot teeb oma vormel 1 sõidu debüüdi Williamsi meeskonnaga hooaja lõpus Abu Dhabis toimuval Rookie Testil.
Luksemburgi Jalgpalliliit
Luksemburgi Jalgpalliliit (FLF) (prantsuse keeles Fédération Luxembourgeoise de Football; saksa keeles Luxemburger Fußballverband; luksemburgi keeles Lëtzebuerger Foussballfederatioun) on Luksemburgi jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh BGL Ligue), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Lajos Portisch
Maailmameistrivõistlused
Portisch on mänginud maailmameistrivõistlustel. Tsoonidevahelisel turniiril 1962. aastal Stockholmis sai ta 10. koha, 1964. aastal Amsterdamis peetud tsoonidevaheliselt turniirilt pääses ta kuue parema hulgas pretendentide matšturniirile, kus kaotas 1965. aastal veerandfinaalis Mihhail Talile.
1967. aastal Sousse'is tsoonidevahelisel turniiril saadud viies koht viis ta pretendentide matšturniirile, kus ta kaotas 1968. aastal veerandfinaalis Bent Larsenile. 1970. aastal Palma de Mallorcas tsoonidevahelise turniiril jagas ta 7.–8. kohta.
1973. aastal Petrópolises tsoonidevahelise turniiril tuli ta teiseks. Pretendentide matšturniiril kaotas ta 1974. aastal veerandfinaalis Tigran Petrosjanile.
1976. aastal Bielis tsoonidevahelise turniiril tuli ta kolmandaks. Pretendentide matšturniiril 1977. aastal võitis Portisch Larsenit, kuid kaotas poolfinaalis Boriss Spasskile.
1979. aastal Rio de Janeiros tsoonidevahelise turniiril jagas Portisch 1.–3. kohta. Pretendentide matšturniiril 1980. aastal võitis ta Spasskit, kuid kaotas poolfinaalis Robert Hübnerile.
1982. aastal Tolucas tsoonidevahelisel turniiril jagas ta Eugenio Torrega 1.–2. kohta. Pretendentide matšturniiril 1983. aastal kaotas ta veerandfinaalis Viktor Korchnoile.
1985. aastal Tunises tsoonidevahelise turniiril sai Portisch kolmanda koha. Samal aastal Montpellier's peetud pretendentide turniiril jagas ta 10.–12. kohta.
1987. aastal Nógrádis tsoonidevahelise turniiril tuli ta kolmandaks. Pretendentide matšturniiril võitis Portisch 1988. aastal kaheksandikfinaalis Rafael Vaganjani, kuid kaotas veebruaris 1989 veerandfinaalis Jan Timmanile.
Sotsiaaltöö (ajakiri)
Ajakiri Sotsiaaltöö on Eesti sotsiaaltöö ja -poliitika erialaajakiri. Ajakirja annavad välja Tervise Arengu Instituut ja Sotsiaalministeerium. Ajakiri asutati 1997. aastal.
Lajos Portisch
Võistkondlik esinemine
Portisch võitis Ungari võistkonna koosseisus esimestel võistkondlikel maailmameistrivõistlustel 1985. aastal Luzernis hõbemedali. Ta mängis ajavahemikus 1956–2000 20 maleolümpial. Ta on võitnud maleolümpiatel ühe kuldmedali (1978), kolm hõbemedalit (1970, 1972, 1980) ja kolm pronksmedalit (1956, 1964, 1966).
Sotsiaaltöö (ajakiri)
Artiklid ilmuvad jooksvalt ajakirja veebis, neli korda aastas ilmub ka paberil ajakiri.
Lisaks ilmub üks kord kuus "Sotsiaaltöö" elektrooniline uudiskiri, mis vahendab teavet värskete ajakirjaartiklite, valdkonnauudiste ja -sündmuste kohta.
Ajakiri haldab ka Tervise Arengu Instituudi kodulehel asuvat sotsiaalvaldkonna sündmuste ja -koolituste kalendrit.
Sotsiaaltöö vastutav toimetaja on Regina Lind.
Aeg-ajalt ilmub ajakirjas eelretsenseeritud artikleid sotsiaaltööst ja sotsiaalpoliitikast (klassifitseeritakse Eesti Teadusinfosüsteemi klassifikaatori järgi 1.3 taseme artikliteks).
Ajakirja tellimine
Ajakirja elektroonilise versiooni saab tellida koos "Sotsiaaltöö" uudiskirjaga, paberil ajakirja saavad tellida sotsiaalvaldkonna asutused ja teenuseosutajad, kohalikud omavalitsused, riigiasutused, kutse- ja kõrgkoolid ning raamatukogud, sotsiaalvaldkonna töötajad ning sotsiaaltöö üliõpilased. 2021. aastast saab paberil ajakirja tellida tasuta.
Autorid
Artiklite autorid on sotsiaalvaldkonna praktikud ja nende koostööpartnerid, poliitikakujundajad, eksperdid, teadlased, üliõpilased, teenusetarbijad ja teised sotsiaaltöö huvilised.
Kolleegium
Ajakirjal on alaline toimetuse kolleegium. 2022. aastal on "Sotsiaaltöö" kolleegiumil 14 liiget.
Stalini rahupreemia
Rahvusvaheline Stalini rahupreemia (vene keeles Международная Сталинская премия «За укрепление мира между народами») oli aastail 1949–1956 eksisteerinud Nõukogude Liidu autasu (100.000 rubla ja medal). 1956 nimetati ümber rahvusvaheliseks Lenini rahupreemiaks.
Komitee esimees oli Dmitri Skobeltsõn.
Juminda kalmistu
Juminda kalmistu on kalmistu Harju maakonnas Kuusalu vallas Juminda külas. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kalmistu rajati mitte hiljem kui 17. sajandil.
Makedoonia Jalgpalliliit
Makedoonia Jalgpalliliit (FFM) (makedoonia keeles Фудбалска Федерација на Македонија / Fudbalska Federacija na Makedonija) on Põhja-Makedoonia jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Makedoonia Prva Liga), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Koidula (Kemerovo oblast)
Koidula (vene keeles Кайдулы Kaidulõ) on eesti küla Kemerovo oblastis Venemaal.
Lactarius indigo
pisi|Lactarius indigo piimmahl pisi|Värsked seened Lactarius indigo on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seen.
Esimesena kirjeldas seda seent teaduslikult 1822 nime all Agaricus indigo saksa päritolu USA loodusteadlane Lewis David de Schweinitz, keda nimetatakse ka Põhja-Ameerika mükoloogia isaks. Niisuguse liiginime valis ta seenele sellepärast, et selle piimmahl on indigosinine. Esimesena paigutas seene riisikate hulka Rootsi loodusteadlane Elias Magnus Fries 1838.
Rähkmuld
Rähk on karbonaatsete kivimite murenemisel tekkinud teravakandilistest osistest koosnev kivirusu.
Lactarius indigo
Seen kasvab Põhja-Ameerika idaosas, Kesk-Ameerikas ja Ida-Aasias. Väidetavalt on liiki kohatud ka Indias, Euroopas üksnes Lõuna-Prantsusmaal. Kõige tavalisem on ta Guatemalas, Mehhikos ja USA Mehhiko lahe äärsetes osariikides, Apalatšides on ta harv ja üksnes kohati sage.
Rähkmuld
Rähkmuld kujuneb lubjakivirikastel lähtekivimitel (tugevasti karbonaatsel rähkmoreenil, rannaklibul või fluvioglatsiaalsetel setetel) ja profiili kesk- või allosas võib sisaldada massiivset paekivi. Tänu karbonaatsetele kivimitele on rähkmuldadel neutraalne reaktsioon (pH 6,5...7,5) ja nad on toitainerikkad. Aga nende muldade viljakus võib varieerida suure ulatuses sõltuvalt sellest, kui suur on kivide sisaldus ja kui suur on huumushorisondi tüsedus. Õhemad ja räharikkad mullad sisalduvad 7...10% huumust, tüsedamad põllumullad 3...5%.
Lactarius indigo
Seenekübar on 5–15 cm lai. Kübar on noorelt kumer, vanana muutub nõgusaks. Pole haruldane, et kübaral moodustuvad kontsentrilised ringid. Peale selle võib kübara servas esineda tumesiniseid täppe või isegi tumesiniste täppide rivi. Noore seene kübara alumine osa on sissepoole kaardus, aga vanal seenel nii-öelda rullub lahti. Vars on 2–8 cm pikk ja 1–2½ cm paks. Vars on kogu ulatuses ühesuguse läbimõõduga, ehkki on ka täheldatud, et see on alt kitsam. Vars kinnitub tavaliselt kübara keskkohta, aga siiski ei ole see kõigil seentel nii. Vars on rabe ja kui seent piisavalt painutada, siis tuleb see puhtalt ära. Vars on noorena tihke, aga vanal seenel muutub õõnsaks. Nii kübar kui vars on noorel seenel pisut kleepuvad või limased, aga vanal seenel on piimmahla vähem ning vars ja kübar muutuvad kuivaks. Seen ei lõhna.
Rähkmuld
Ehituse järgi võib rähkmuldi jaotada järgmisteks rühmadeks:
Lactarius indigo
Värske piimmahl on indigosinine, aga õhu käes muutub pikkamööda roheliseks. Kõik seene viljakeha koed on pimmahlaga läbi imbunud ja sellepärast on see kõikjalt sinakas. Viljakeha värv sõltub vanusest: noored seened on tumesinised, vanad seened kahvatusinised või hallid.
Rähkmuld
Inimetegvuse poolt puutumata aladel ja puisniitudel esineb väga liigirikas rohttaimestik. Kasvavad kadakad ja sarapuud ning mitmesugused lehtpuud. Kuivematel aladel kujunevad männikud, niiskematel kuuse-segametsad.
Lactarius indigo
Eosepulber on kollakas. Eosed on 7–9 μm pikad ja 5½–7½ μm laiad. Eoskand on neljaeoseline, 37–45 μm pikk ja 8–10 μm lai.
Rähkmuld
Rähkmuldade osatähtsus Eesti mullastikus on 6,3%, põllumaast see on 11,1%. Nad on levinud peamiselt Põhja- ja Loode-Eestis (Harjumaal ja Läänemaal) ning saartel (Saaremaal), vähemal määral Kagu-Eesti kõrgustikel.
Lactarius indigo
Lactarius indigo moodustab mükoriisa mitut liiki puudega. Seeneniidistiku kaudu annab seen puule mineraalaineid ja aminohappeid ning saab vastu pinnasest seotud süsinikku. Seene maa-alused hüüfid kasvavad puu juurekeste ümber, moodustades koest koosneva tupe, mida kutsutakse ektomükoriisaks. Seen toodab ensüüme, mis mineraliseerivad orgaanilisi ühendeid ja hõlbustavad toitainete edastumist puule.
Rähkmuld
Rähkmullad valiti aastal 2021. aasta mullaks.
Rahu kindlustamise eest rahvaste vahel
"Rahu kindlustamise eest rahvaste vahel" oli:
Lactarius indigo
Nõnda on Lactarius indigo tihedalt seotud puudega ja sellepärast leidub tema viljakehi eelkõige puude lähedal, nii hajali kui rühmiti. Tavaliselt eelistavad seened kindlat liiki puid, aga Lactarius indigol eelistusi pole. Ta võib elada koos nii leht- kui okaspuudega. Peale selle on ta sagedane lammidel, mida sageli üle ujutatakse. Laboratoorsetel katsetel on ilmnenud Lactarius indigo võime moodustada mükoriisat paljude männiliikidega, isegi nendega, mis peaksid talle võõrad olema, sest ei kasva Põhja-Ameerikas.
Mehhiko seente keemiline analüüs on näidanud, et Lactarius indigo koosneb 95,1% ulatuses veest. Valke sisaldab ta 13,4‰ ja rasva 4,3‰. Kiudaineid sisaldab ta 18,7‰, märksa rohkem kui šampinjonides, kus on neid 6,6‰. Uuringus võrreldi teda veel kolme söödava seenega, milleks olid Amanita rubescens, Boletus frostii ja Ramaria flava ning Lactarius indigo sisaldas neist kõige rohkem küllastunud rasvhappeid. Pisut üle poole seenes sisalduvatest rasvhapetest moodustab steariinhape, mida seenes leidub 32,1‰.
Sinist värvi põhjustab asuleeni-nimeline orgaaniline ühend. Seda ei kohta üheski muus seenes. Analoogilist ainet sisaldab porgandriisikas, mille piimmahl on porgandikarva.
Lactarius indigo on hästituntud söögiseen. Maitseomadustes arvamused siiski lahknevad, teda on nimetatud nii ülimalt maitsvaks kui keskpäraseks. Guatemalas müüakse seda seent maist oktoobrini ja Mehhikos juunist novembrini, aga Mehhikos ei peeta Lactarius indigot heaks söögiseeneks.
Lainevõrrand
pisi|272x272px|Impulsi levimine keelel vastavalt ühedimensionaalsele lainevõrrandile Lainevõrrand on oluline teist järku lineaarne hüperboolne osatuletistega diferentsiaalvõrrand, mis kirjeldab füüsikas laineid ehk häirituste levikut keskkonnas (pillikeele võnkumine, valguse- ja helilaine levik, veelaine levik jne). Võrrandi üldkuju ühedimensionaalse juhu jaoks on:
Lactarius indigo
Tal võib olla kergelt kibe või piprane maitse ning tal on jämedateraline seeneliha. Seeneliha soovitatakse enne toiduks valmistamist lõigata õhukesteks liistakateks. Keetmise käigus sinine värvus kaob ja seen muutub hallikaks. Teralisuse tõttu ei muutu seenelihatükid kuivatamise käigus pikemaks. Seeni saab kasutada marinaadi värvimiseks.
Lainevõrrand
kus alaindeksid viitavad muutujatele, mille järgi on osatuletised võetud, ning indeksite arv näitab, mitmendat järku osatuletisega on tegemist. Konstant \alpha^2 on kiiruse ruudu dimensiooniga ning kirjeldab laine levimise kiirust. Elektromagnetlaine levi kirjeldalmisel kasutatakse, kus c tähistab valguse kiirust. Lainevõrrandi lahendiks kõige üldisemal kujul on funktsioon, millest on pikemalt juttu peatükis D'Alemberti lahend. Lainevõrrand lahti kirjutatuna osatuletiste kaudu avaldub järgmiselt:
Antud võrrandi kuju nimetatakse ka hüperboolseks. Teljestikul laine amplituud u versus koordinaat kirjeldab u_{tt} mingis fikseeritud punktis x häirituse amplituudi muutumise kiiruse muutust ajas. Suurus u_{xx} aga funktsiooni nõgusust kohal x.
D'Alemberti lahend
Ühedimensionaalse võrrandi D'Alemberti lahendi saab leida tehes esiteks kanoonilised koordinaatteisendused:
Leiame diferentseerides:
Asendades lähtevõrrandisse u_{xx} ning u_{tt} saame üldkujulise võrrandi uue kanoonilise kuju:
Integreerimisel saame:
Üldlahendiks on lahendite lineaarkombinatsioon (võrrandit rahuldavate lahendite summa). Lainel võib olla kuitahes palju allikaid ning üksikute allikate panuste liitumisel saadakse summaarne laine. Sisuliselt viitab see superpositsiooniprintsiibile, mis on omane väljadele ja lainetele. Näide superpositsioonist on lainete interferents.
==Elektromagnetlainet kirjeldava võrrandi tuletamine Maxwelli võrranditest ==
Malta Jalgpalliliit
Malta Jalgpalliliit (MFA) (malta keeles Assoċjazzjoni tal-Futbol ta' Malta) on Malta jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Malta Premier League), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Lainevõrrand
D'Alemberti lahend
Elektromagnetlaine levik x-telje suunas. [[Elektrivälja tugevus muutub perioodiliselt x- ja y-teljega määratud tasandis ning magnetinduktsioon muutub perioodiliselt x- ja  z-teljega määratud tasandis. Elektromagnetlaine liigub valguse kiirusega ning laine leviku suund on ühtlasi määratud Poyntingi vektoriga.|350x350px|pisi]]
Olgu koordinaatsüsteem valitud, nii et elektrivälja tugevuse ja magnetinduktsiooni  vektorid oleksid suunatud vastavalt   y- ja z-telje sihis. Elektrivälja tugevuse ja magnetinduktsiooni väärtus sõltugu vaid koordinaadist x ja ajast t. Elektrivälja tugevuse ja magnetinduktsiooni vektorite ajalise käitumise saab kirja panna järgnevalt:
Siin pole täpsustatud, milliste funktsioonidega on elektri- ja magnetvälja käitumine määratud. Seda oli vaja üksnes selleks, et lainevõrrandi tuletamisel meeles pidada, millistest muutujatest elektrivälja tugevus ja magnetinduktsioon sõltuvad. Kui lainevõrrand on tuletatud, siis vastavate teist järku diferentsiaalvõrrandite lahendamisel saavad funktsioonid E(x,t) ja B(x,t) konkreetsema kuju.
Kastre metskond
Kastre metskond loodi 1920. aastal Kastre, Mäksa, Sarakuste, Poka, Kurista, Kaagvere, Kriimani mõisa ja Võnnu kirikumõisa maadel. Kantselei asus Kastre mõisas.
Lainevõrrand
Lainevõrrandi tuletuskäik
Kuna koordinaatsüsteem on valitud nii, et elektromagnetlaine levib x-telje suunas, siis elektrivälja rootori ehk nabla vektorkorrutise elektriväljatugevuse vektoriga saab kirjutada järgnevalt:
Faraday seadusest lähtuvalt saame võrduse:
Analoogse mõttekäiguga saab leida magnetinduktsiooni rootori ja Ampère'i-Maxwelli seaduse:
Võtame Faraday seadusest osatuletise koordinaadi x järgi ja kombineerime saadud tulemuse Ampère'i-Maxwelli seadusest saadud tulemusega, arvestades, et diferentsiaaloperaatorid kommuteeruvad (tuletiste võtmise järjekorra võib ümber vahetada):
Tulemuseks on lainevõrrand elektrivälja jaoks. Analoogse mõttekäiguga saab tuletada teise lainevõrrandi magnetvälja jaoks. Leiame Ampère'i-Maxwelli seadusest osatuletise koordinaadi x järgi ja kombineerime saadud tulemuse Faraday seadusega:
Tuletatud lainevõrrandid elektri- ja magnetvälja jaoks elektromagnetlaines on erijuhud kõikvõimalikest lainetest (helilained, mehaanilised ristlained vms) \psi(x,t), mis liiguvad x-telje suunas lõpliku kiirusega v:
Siit järeldub, et Maxwelli võrranditest tuletatud lainevõrrandis korrutis annab valguse kiiruse pöördväärtuse ruudu, niisiis valguse kiirus avaldub järgmiselt:
Lainevõrrandite lahend
Lihtsaimad lahendid lainevõrranditele elektriväljatugevuse ja magnetinduktsiooni jaoks avladuvad kujul:
kus on lainearv,  on ringsagedus ja \lambda on elektromagnetlaine lainepikkus.
Leides elektriväljatugevuse funktsioonist osatuletise x järgi ja magnetinduktsiooni funktsioonist osatuletise t ehk aja järgi ja asendades need Faraday seadusesse, saame
Siinused taanduvad välja ja jääb alles:
Igal ajahetkel suhe on konstantne ja võrdub valguse kiirusega.
Laine energia
Laine kui häiritus kannab endaga kaasas energiat. Lisaks sellele, et Poyntingi vektor näitab elektromagnetlaine leviku suunda, on see defineeritud kui energiahulk, mis läbib ajaühikus laineleviku suunaga ristuvat ühikulist pinda. Poyngtingi vektori ühik on ja definitsioonvalem avaldub järgmiselt:
Oletame, et laine vastuvõtja asukohas avalduvad elektriväljatugevus ja magnetinduktsioon vastavalt ja. Pointingi vektori moodul saab kuju
Keskmistame saadud tulemuse üle perioodi T:
kus I on kiirgustugevus.
Elektrivälja tugevuse ja magnetinduktsiooni väärtusi elektromagnetlaine jaoks vahetult mõõta ei saa, küll aga saab mõõta kiiritustihedust, mis on proportsionaalne elektrivälja tugevuse või magnetinduktsiooni vektori amplituudväärtuse ruuduga.
Jurjevka (Kemerovo oblast)
Jurjevka ehk Jurjev on eesti küla Kemerovo oblastis Venemaal.
Maielaid
Maielaid on Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kõbajate lähedal asuv 1,7 hektari suurune saar (laid). Laiu rannajoone pikkus on 823 meetrit.
Laiu koordinaadid on.
Sammuli rahn
thumb|320px|Sammuli rahn Sammuli rahn on kaitsealune graniidist rändrahn Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Vardja külas.
Maielaid
Saar on kruusase pinnamoega, kuulub Puhtu-Laelatu looduskaitseala koosseisu ja on looduskaitse all.
Sammuli rahn
Rahn on lapik ümarmügarja pealispinna ja loode suunas madalduva laega. Rahnul peal lõhe ja lohkjas nõgu, mida rahvasuus tuntakse Vanapagana magamisasemena. Rahnu ümbermõõt on 19,6 m, pikkus 7,1 m, laius 4,7 m ja kõrgus 2,4 m.
Rahn kuulub kaitse alla Viljandi maastikukaitseala koosseisus.
Heiko Maas
Ta oli alates 14. märtsist 2018 kuni 8. detsembrini 2021 Saksamaa välisminister. Enne seda oli ta alates 17. detsembrist 2013 Saksamaa justiitsminister.
Marydel (Maryland)
Marydel on linn Ameerika Ühendriikides Marylandi osariigis Caroline'i maakonnas.
Munalaid
Munalaid on Pärnu maakonnas Pärnu linna halduspiirkonnas Kihnu väinas asuv väike saar (laid).
Laiu koordinaadid on.
Kiisli paisjärv
Kiisli paisjärv (ka Kiisli järv) on järv Tartu maakonnas Peipsiääre vallas Kokanurga külas ja Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Halliku külas. Veekogu pindala on 0,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 140 m.
MIMO
pisi|420x420px|Illustratsioon erinevusest SISO, SIMO, MISO ja MIMO traadita sidesüsteemide vahel. Märkusena võib välja tuua, et saatjateks peetakse andmekanali sisendid. MIMO ehk mitme sisendi ja mitme väljundi (inglise keeles: multiple-input and multiple-output) tehnoloogia on traadita kommunikatsiooni tehnoloogia, mis kasutab mitut antenni nii saatja kui vastuvõtja otsas, et parandada traadita kommunikatsioonisüsteemide andmeedastuskiirust ja usaldusväärsust. MIMO abil saadetakse ja vastuvõetakse samal sagedusribal korraga mitu andmevoogu, võimaldades suuremaid andmeedastuskiirusi ja paremat ühenduse kvaliteeti. MIMO idee seisneb traadita kommunikatsioonikanali ruumilise mõõtme ärakasutamises, mida saab kasutada mitme paralleelse kanali loomisel saatja ja vastuvõtja vahel. Mitme antenni kasutamine mitme kommunikatsioonitee loomiseks suurendab sidekanali mahtu ja parandab traadita ühenduse kvaliteeti.
MIMO tüübid
On erinevat tüüpi MIMO süsteeme, näiteks:
Kasutusalad
Lisaks teistele kasutusaladele kasutatakse MIMO näiteks:
Rahvusvaheline Maadlusliit
Rahvusvaheline Maadlusliit (United World Wrestling, lühend UWW; kuni 2014. aastani Fédération Internationale des Luttes Associées, FILA) on rahvusvaheline maadlusorganisatsioon.
Rahvusvahelisse Maadlusliitu kuulub 176 riigi alaliitu.
Lobi poolsaar
pisi|Neemelõugas poolsaare tipus pisi|Lobi poolsaare tipp ([[Lobi neem)]] Lobi poolsaar on Vergi poolsaarelt Soome lahte ulatuv osa (poolsaar). Poolsaar eraldab Käsmu ja Koolimäe lahte. Poolsaare tipuosad asuvad loodes (Lobi neem) ja kirdes (Saviloo neem). Poolsaare idarannikul asub mitu väikest saart, nt Pihusaar.
Oil City
Oil City on mitme koha nimi USA-s:
Moldova Jalgpalliliit
Moldova Jalgpalliliit (FMF) (Rumeenia keeles Federația Moldovenească de Fotbal) on Moldova jalgpalli katusorganisatsioon, mis korraldab kohalikke jalgpallimeistrivõistlusi (sh Divizia Națională), haldab eri koondisi (sh esinduskoondist).
Archibald Hill
Archibald Vivian Hill (26. september 1886 – 3. juuni 1977) oli Briti füsioloog ja biofüüsika teerajaja.
Hill sündis Mehhikos ja õppis Cambridge'i Ülikooli Trinity College'is. 1909. aastal asus ta tegelema füsioloogiaga.
Esimese maailmasõja ajal teenis ta laskurina Briti armees. 1915. aastal määrati ta arendama õhutõrjet. 1918. aastal sai Hill Briti impeeriumi ordu ohvitseriks.
1922. aastal sai Hill koos Otto Fritz Meyerhofiga Nobeli meditsiiniauhinna lihaste soojuse tekkemehhanismi uurimise eest. Aastatel 1923–1925 oli ta University College Londoni füsioloogiaprofessor ning aastatel 1926–1952. aastani biofüüsikalabori direktor.
Barcelona mammutimuuseum
pisi| Barcelona mammutimuuseum pisi| [[Mammuti eksponaat]]
Barcelona mammutimuuseum (katalaani keeles Museu del Mamut; hispaania keeles Museo del Mamut de Barcelona) oli paleontoloogiamuuseum Barcelonas, mis tutvustas  Jääaja loomastikku (mammut, karvane ninasarvik, ürgpiison, tarvas jt).
Muuseum avati 2010. aastal ja suleti finantsiliste raskuste tõttu 2016. aasta oktoobris.
Shane Lowry
pisi|Shane Lowry 2012. aastal [[Millwall FC|Millwalli särgis]] Shane Thomas Lowry (sündinud 12. juunil 1989 Perthis) on Austraalia jalgpallur, kes mängib kaitsjana Katari kõrgliiga klubis Al Ahli.
Ta alustas klubikarjääri 2005. aastal Inglismaal Aston Villas. Aston Villa põhimeeskonnas tal liigadebüüti teha ei õnnestunud. Hooajal 2009–10 oli ta laenul Inglismaa esiliigas Plymouth Argyle'is ja kolmandas liigas Leeds Unitedis, hooajal 2010–11 esiliigas Sheffield United. 2012. aasta jaanuaris sõlmis ta püsiva lepingu esiliigas mängiva Millwalliga ning mängis seal kokku kolm hooaega. Hooajal 2014–15 mängis ta kolmanda liiga klubis Leyton Orient.
Barcelona mammutimuuseum
Muuseumi ekspositsioon oli valmistatud rikkaliku paleontoloogilise kollektsiooni põhjal, mis oli hangitud ekspeditsioonides Ameerikas, Kanadas, Tšuktšimaal ja Jakuutias.
Shane Lowry
2015. aasta septembris liitus Lowry Inglismaa esiliiga klubiga Birmingham City, kuid vähese mänguaja tõttu suundus ta juba 2016. aasta jaanuaris tagasi kodumaale, liitudes Perth Gloryga. 2018. aastal valiti ta Perth Glory aasta mängijaks. Hooajal 2018–19 võitis ta Perth Gloryga Austraalia liiga põhihooaja. Samal hooajal valiti ta Austraalia kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.
Sale-võsakärsakas
Sale-võsakärsakas (Polydrusus undatus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Lokuta jõgi
Lokuta jõgi on jõgi Järva maakonnas Türi vallas, Lintsi jõe lisajõgi. Jõe pikkus on 33 km.
Surtr
Ragnarökis lõhub ta oma tulemõõga Surtalogiga Midgardi ja Asgardi ühendava silla. Koos Muspellsheimi poegadega paneb ta maailma põlema, loobib tuld igas suunas ja hävitab kõik elava (maailmatulekahju). Ta võitleb relvastamata Freyriga ning tapab ta.
Surtri järgi on nime saanud vulkaaniline koobas Surtshelliri saarel.
Oil City (Maryland)
Oil City on asula Ameerika Ühendriikides Marylandi osariigis Caroline'i maakonnas.
Haavakivi paisjärv
Haavakivi paisjärv on järv Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Kiisli külas. Veekogu pindala on 0,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 115 m.
Sputnik (uudisteportaal)
Sputnik on Venemaa Föderatsiooni valitsuse kontrollitava uudisteagentuuri Rossija Segodnja 2014. aastal asutatud rahvusvaheline uudisteagentuur, uudisteportaal ja raadiokanal.
Sputniku teemad keskenduvad peamiselt rahvusvahelisele poliitikale ja majandusele. Sputnikul on interneti uudistesaidid rohkem kui kolmekümnes keeles (abhaasi, araabia, armeenia, aserbaidžaani, dari, eesti, gruusia, hiina, hispaania, inglise, itaalia, jaapani, kasahhi, kirgiisi, kreeka, leedu, läti, moldaavia, osseedi, poola, portugali, prantsuse, pärsia, saksa, serbia, tadžiki, tšehhi, türgi, usbeki, valgevene, vene ja vietnami) ja ta toodab iga päev üle 800 tunni raadiosaateid.
Sputnik on 2013. aastal tegevuse lõpetanud Venemaa riikliku uudisteagentuuri RIA Novosti välismaa osakonna järeltulija. Sputnik alustas oma tegevust 10. novembril 2014. Sel puhul mainis Rossija Segodnja juhataja Dmitri Kisseljov: "Sputnik teeb Venemaa propagandat, mis võitleb välismaise agressiivse propagandaga." Sputniku peakorter asub Moskvas, kuid selle regionaalsed toimetused asuvad paljudes maailma riikides, sealhulgas Eestis. Sputniku moto on "Räägime sellest, millest teised vaikivad". Mitmete tuntud poliitikaväljaannete ja -uurimiskeskuste arvates levitab Sputnik valet ja desinformatsiooni, olles Venemaa propaganda tööriist. Euroopa Poliitikaanalüüsi Keskuse sõnul edastab "Sputnik Kremli valitud desinformatsiooni". Rootsi Rahvusvaheliste Suhete Instituudi aruande kohaselt levitas Sputnik Rootsis võltsitud dokumente ja kirju eesmärgiga kahjustada Rootsi võimalikku NATO-ga liitumise debatti.
Ajalugu
RIA Novosti oli Venemaa riiklik rahvusvaheline uudisteagentuur kuni 9. detsembrini 2013. Sealtpeale tegutseb selle nime all Venemaa siseriiklik uudisteagentuur. 9. detsembril 2013 RIA Novosti likvideeriti ja selle baasil loodi Venemaa riiklik rahvusvaheline uudisteagentuur Rossija Segodnja, mille etteotsa sai Venemaa riikliku telekanali Rossija-1 uudistetoimetaja Dmitri Kisseljov. Rossija Segodnja 10. novembril 2014 käivitatud uudisteagentuur Sputnik kuulub sajaprotsendiliselt Venemaa riigile. Sputnik asendab senist RIA Novosti rahvusvahelist uudisteagentuuri ja raadiojaama Voice of Russia (Venemaa Hääl – Venemaa riiklik välismaale suunatud raadiojaam aastatel 1993–2014) rahvusvahelisel areenil. Sputniku peadirektor on armeenia päritolu Margarita Simonyan.