cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jean Jacques Friedrich Wilhelm Parrot
Elulugu
1811. aastal osales ta geoloog Otto Moritz Ludwig von Engelhardti korraldatud uurimisreisil Krimmi ja Kaukaasiasse. Seal kasutas ta baromeetrit, et mõõta Musta ja Kaspia mere veetasemete erinevust.
Aastal 1829 juhatas ta Tartu ülikooli ekspeditsiooni Kaukaasiasse ja käis 26. septembril 1829 koos Hatšhatur Abovjani, kahe Arguri talupoja ja kahe 41. jäägripolgu küti saatel Suur-Ararati tipus (5165 m kõrgusel). See oli osa uurimisretkest, mille käigus uuriti Maa gravitatsiooni ja magnetismi, orograafiat, mäestike geoloogilist ehitust, lumepiiri kõrgust, kliimat ja taimestiku kõrgusvööndeid. Sellega loetakse teda tänapäevase mägironimise rajajaks.
Ta oli Tartu ülikooli füüsikaprofessor alates aastast 1826 ja rektor aastatel 1831–1834.
Ta leiutas gasomeetri ja barotermomeetri – viimast kasutatakse õhurõhu abil paiga kõrguse mõõtmiseks merepinna tasemest. Eestis tutvustas ta Katalooniast kaasa toodud päikesekella, mis oli väike silindrikujuline, umbes 8 cm pikkune ja 1,5 cm läbimõõduga, taskus kantav seade.
Mälestuse jäädvustamine
Tema järgi nimetati kaks mäetippu – Alpides Parrotspitze ja Pamiiris Parroti mäetipp.
Isiklikku
Tema isa oli taasavatud Tartu Ülikooli esimene rektor George Frederic Parrot.
Tema teise tütre Berta Henriette Wilhelmine poeg oli Werner Zoege von Manteuffel.
Kirjandus
Kirjandus ehk literatuur on (kõige üldisemas tähenduses) kirjutatud tekstid, mis on üldreeglina mõeldud kellelegi lugemiseks, mõistmiseks, kasutamiseks. Kirjandus on üks kultuurinähtusi ja kommunikatsioonivahend. Kirjandus kui kommunikatsiooniprotsess eeldab autorit, lugejat ning neile mõlemale mõistetavat kirja ja keelt.
Kirjanduse liigid
Kirjanduse liigitamisel võidakse aluseks võtta mitmeid aspekte.
Keele ja kirja järgi
Kirjandus kui tekst on alati fikseeritud mingis kirjas. Sõltuvalt sellest, millist kirja on kasutatud, liigitatakse kirjandus foneetilisi või piktograafilisi märke kasutavaks kirjanduseks, pildilist materjali kasutavaks kirjanduseks (pildiraamatud, piltromaanid jmt) ning muid kirju (noodikiri, sõlmkiri vms) kasutavaks kirjanduseks.
Kuivõrd igasugune kirjandus on alati kirjutatud mingi rahva või kultuuri kasutatavas keeles, siis selle põhjal liigitatakse kirjandusi rahvuskirjandusteks: eesti kirjandus, saksa kirjandus jne. Kirjutaja rahvus ja keel ei pruugi alati kokku langeda. Sellisel puhul eristatakse omaette rahvus- või keelegruppide kirjandust: näiteks soome rootsikeelset kirjandust, ameerika hispaaniakeelset kirjandust jne.
Ühest keelest teise tõlkimisel moodustub tõlkekirjandus, mis üldreeglina saab selle rahva/keele kirjanduse osaks, millesse teos on tõlgitud.
Funktsiooni järgi
Kirjanduse funktsiooni järgi liigitatakse kirjandust mitmeti. Sageli võivad funktsioonid ka omavahel kattuda või seguneda.
Ajaliselt ja ruumiliselt
Eri ajastutel ja eri piirkondades on kirjutatud erinevat laadi kirjandust. See puudutab nii kirjanduse keelt, funktsioone, taset ja vorme. Samuti on eri ajastutel olnud kirjandusel erinevaid tähendusi.
Kirjandusteose säilimisel läbi eri ajastute võivad tema funktsioonid muutuda. Kunagisest pühakirjast võib mõnel teisel ajastul või mõnes teises kultuurikontekstis saada hoopis muinasjutt, legend või eepos. Mõnest tarbeteksist võib sajandeid hiljem saada ajalooallikas ja teaduslikult analüüsitav tekst.
Üks traditsioonilisemaid võimalusi kirjanduse liigitamiseks:
Taseme põhjal
Kirjanduse tase või väärtuslikkus on hinnangu küsimus, mis võib eri ajastutel ja eri kultuurides erineda. Taseme põhjal eristatakse väärtkirjandust, ajaviitekirjandust, "sopakirjandust" jmt. See puudutab kirjanduse žanre ja vorme, funktsioone, stiili, keelekasutust jpm.
Muid liigitusi
Kirjandus võib eksisteerida eri vormides, eri meediatel või andmekandjatel.
Hõbeda (Kadrina)
Hõbeda on küla Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas.
Kaja Kits-Karm
Kaja Kits-Karm (sündinud 5. mail 1937 Rääsal) on eesti nahakunstnik.
Õppis Rakvere 3. 7-klassilises koolis ja lõpetas 1955 Rakvere 1. Keskkooli. Aastatel 1955–1958 õppis ta Tartu Kujutava Kunsti Koolis. 1964. aastal lõpetas ta Eesti Riikliku Kunstiinstituudi nahkehistöö erialal. 1969. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige.
1964. aastast osalenud kõigil vabariiklikel tarbekunstinäitustel Tallinnas, samuti Eesti tarbekunstinäitustel Norras, Itaalias, Poolas, Ungaris, Tšehhoslovakkias, Venemaal, Austraalias, Egiptuses, Inglismaal jne.
2007. aasta mais oli Tallinnas Hop galeriis tema 70. juubelile pühendatud näitus "Panus laustale II".
Lauslumi
thumb|Lauslumi Soomes
Lauslumi on tahkete sademete liik. Lumekristallid või räitsakad langevad maapinnale. Tavaliselt sajab kihtsajupilvedest, samuti kõrgkiht-, kihtrünk- ja kihtpilvedest.
1987
1987. aasta (MCMLXXXVII) oli 20. sajandi 87. aasta.
Detsember
pisi|Gorbatšov ja Reagan INF-lepingut allkirjastamas pisi|left|Doña Paz sadamas 1984. aastal
Tallinna Väike-Õismäe Gümnaasium
Tallinna Väike-Õismäe Gümnaasium oli gümnaasium Tallinnas Väike-Õismäe asumis aadressil Õismäe tee 50.
Kool on kandnud järgmisi nimesid: 1975–1990 J. Nikonovi nimeline Tallinna 17. Keskkool; 1990–1991 Tallinna 17. Keskkool; 1991–2002 Tallinna Väike-Õismäe Keskkool; 2002–2010 Tallinna Väike-Õismäe Gümnaasium.
1. septembril 2010 ühendati kool Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumiga, mis hakkas liitmise järel kandma nime Tallinna Õismäe Gümnaasium.
Dorfchemnitzi vald
Dorfchemnitz on vald Saksamaal Saksimaa liidumaal Kesk-Saksimaa kreisis.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Valda kuuluvad peale Dorfchemnitzi Voigtsdorf ja Wolfsgrund.
Tatneft
Avatud aktsiaselts Tatneft (vene keeles ОАО «Татнефть») on vertikaalselt integreeritud Venemaa nafta- ja gaasikompanii, mille peakorter asub Almetjevskis, Tatarstanis.
Ettevõtte peadirektor on Rinat Galejev.
Jelle Goes
29. juunil 2007 sai ta Eesti Jalgpalli Liidu Kuldmärgi.
2008–2009 töötas Goes Venemaa jalgpalliklubi Moskva CSKA duubelkoosseisu juhendajana ja 2010–2012 Hollandi klubi PSV Eindhoven noortejuhina. 2012 suundus taas Venemaale, kus asus Mahhatškala Anži noorteakadeemia juhiks.
Kamerun
Pinnamood
Kõrgeim punkt on Kameruni mägi (4095 m).
Looduskaitse
Riigis asuvad Benoué, Bouba Ndjida ja Waza rahvuspark.
Haldusjaotus
pisi|Kameruni piirkonnad
Kamerun on jaotatud kümneks piirkonnaks:
Muusika
Tuntuim Kamerunile iseloomulik muusikastiil on makossa. Mõned tuntumad Kameruni lauljad on Clarisse Albrecht, K-Tino, Bébé Manga ja Nicole Mara.
Makartism
thumb Makartism (inglise keeles McCarthyism; hääldus [məˈkɑːθɪɪz(ə)m]) oli Ameerika Ühendriikide kõrgemate riigiametnike süüdistamine ebalojaalsuses ja riigireetmises, eriti salasidemetes kommunistidega. Mõiste võeti kasutusele neid kampaaniaid juhtinud Wisconsini senaatori Joseph McCarthy järgi.
Saare-Lääne piiskop
thumb|Saare-Lääne piiskoppide loend [[Kuressaare piiskopilinnuses]] Saare-Lääne piiskop (keskajal tegelikult Saaremaa piiskop, ladina episcopus Osiliensis) oli Saare-Lääne piiskopkonna ilmalik ja vaimulik valitseja 13.–16. sajandil.
Esimene Saare-Lääne piiskop astus ametisse 1228. aastal, kui piiskopkond pärast Saaremaa vallutamist rajati. Kuid Liivimaal alanud sisesegaduste ajal kadus mõneks ajaks ka Saare-Lääne piiskopi ametikoht, mis taastati alles 1234. aastal. Seejärel suutsid piiskopid oma võimu stabiliseerida, resideerides esialgu Lihulas, seejärel Vana-Pärnus ja alates 1263. aastast Haapsalus. Alates 14. sajandist resideerisid piiskopid tihti ka Kuressaares. Saare-Lääne piiskopid ei kuulunud reeglina Saksa ordu koosseisu ning ajasid üpris iseteadlikku poliitikat. Orduga kõige tihedamalt seotud oli Winrich von Kniprode 14.–15. sajandi vahetusel.
15. sajandil toimusid Saare-Lääne piiskopitooli ümber sagedased vaenused, aastatel 1431–1468 oli kohale ikka kaks kandidaati. Tülisse sekkusid ka Liivimaa ordu ja Taani kuningas.
16. sajandi alguses nõrgenes Saare-Lääne piiskopi positsioon oluliselt, kuna 1524. aastal laiendati tunduvalt kohalike aadlike privileege. Nad said kapiitli kõrval piiskopivalimisel osaleda ja mitteaadlikel keelati toomkapiitli liikmeks saada. Vastuolud piiskopi ja aadlike vahel tõid kaasa Saare-Lääne vaenuse, seejärel suutis piiskop Johann von Münchhausen oma võimu tunduvalt tugevdada. Viimaseks Saare-Lääne piiskopiks oli hertsog Magnus, kes saabus Saaremaale 1560. aastal ning jäi sealsest võimust ilma 1572. aastal, mil Saaremaa liideti Taani kuninga valdustega.
Saare-Lääne piiskopid
Saare-Lääne piiskoppide loend loetleb keskaegseid Saare-Lääne piiskoppe aastatel 1228–1572.
Meeleavaldus
pisi|[[Vladimir Lenin peab meeleavaldusel kõnet]] Meeleavaldus on avalikus kohas toimuv hulga inimeste kogunemine selleks, et avaldada oma meelsust.
Eestis on meeleavaldusel osalemine inimese põhiõigus ja kirjas Eesti Vabariigi põhiseaduses paragrahvis 47: ''Kõigil on õigus ilma eelneva loata rahumeelselt koguneda ja koosolekuid pidada. Seda õigust võib seaduses sätestatud juhtudel ja korras piirata riigi julgeoleku, avaliku korra, kõlbluse, liiklusohutuse ja koosolekust osavõtjate ohutuse tagamiseks ning nakkushaiguse leviku tõkestamiseks''.
Meeleavaldusi reguleerib Eestis avaliku koosoleku seadus.
Meeleavaldusteks on mitmesuguseid võimalusi:
Üldjuhul on meeleavaldus reaalses elus toimuv tegevus, kuid on võimalik ka virtuaalne internetis toimuv meeleavaldus. Küberrünnak ei ole defineeritav meeleavaldusena, kui ta on planeeritult vägivaldne, kuna meeleavaldus on rahumeelne meelsuse avaldamine.
Kuigi meeleavaldus on rahumeelne kogunemine, võib ta muutuda vägivaldseks, juhul kui on tegemist terava probleemiga ja meeleavalduse vastased sellele füüsiliselt vastu astuvad.
Meeleavalduste korraldamiseks on mitmesuguseid põhjuseid ja teemasid: valitsuse poliitika vastu, seadusmuudatuste poolt või vastu, rahu poolt, globaliseerumise kriitika, keskkonnakaitse, uute või vanade teede ja ehitiste poolt või vastu jne.
Schwechat
Schwechat on linn Austrias Alam-Austria liidumaal.
Schwechatis asub Viini rahvusvaheline lennujaam.
Monoid
Monoidiks nimetatakse matemaatikas  tavaliselt ühe assotsiatiivse binaarse tehtega universaalalgebrat, milles leidub ühikelement.
Monoidi võib veel iseloomustada
Monoid rahuldab kõiki rühma aksioome peale pöördelementide olemasolu. Seetõttu võib öelda, et rühm on pöördelementidega monoid.
Kui monoidi tehe on kommutatiivne, siis on tegu kommutatiivse monoidi ehk Abeli monoidiga.
Formaalne definitsioon
Monoid on hulk M, millel on defineeritud binaarne algebraline tehe * M × M → M, mille puhul on täidetud järgmised tingimused:
Kui definitsioonis on binaarse algebralise tehte asemel mainitud lihtsalt binaarset tehet, siis tuleb lisada veel üks tingimus:
Ühikelemendi ainsus
Monoidi definitsioonist järeldub, et tal on üksainus ühikelement. Tõepoolest, oletame, et monoidil M on ühikelemendid e ja i. Siis e*i=e, sest i on ühikelement, ja e*i=i, sest e on ühikelement. Järelikult e=i, seega ühikelemendid langevad kokku.
Pööratavad elemendid
Monoidi elementi x nimetatakse pööratavaks, kui on olemas niisugune element y, et x*y=e ja y*x = e. Sel juhul nimetatakse elementi y elemendi x pöördelemendiks.
Elemendil x saab olla ainult üks pöördelement. Tõepoolest, oletame, et x ja z on elemendi x pöördelemendid. Sel juhul tehte assotsiatiivsuse tõttu
seega z=y, nii et elemendi x pöördelemendid langevad kokku. Seetõttu tähistatakse pööratava elemendi x (ainsat) pöördelementi ka x−1.
Monoidi M kõikide pööratavate elementide hulk tehtega * moodustab rühma. Selles mõttes sisaldub igas monoidis rühm.
Taandatavusomadusega monoidid
Iga monoid ei ole isomorfne mingi rühma alammonoidiga. Monoidis võivad leiduda kaks elementi a ja b nii, et a*b=a, kuigi b ei ole ühikelement. Selline monoid ei ole isomorfne mõne rühma alammonoidiga, sest rühmas saaks korrutada ülaltoodud võrduse mõlemad pooled vasakult elemendi a pöördelemendiga ning tuleks välja, et b=e, mis aga kõnealusel juhul pole tõsi.
Monoidil (M,*) on taandatavusomadus, kui  mis tahes a, b ja c puhul hulgast M järeldub sellest, et  a*b=a*c, et b=c ning sellest, et b*a=c*a, järeldub, et b=c.
Taandatavusomadusega lõplik monoid on isomorfne mõne rühmaga.
Pöördmonoid
Pöördmonoid on monoid M, milles mis tahes elemendi a jaoks leidub üks ja ainult üks a−1∈M nii, et a=a*a−1*a ja  a−1=a−1*a*a−1.
Alammonoidid
Monoidi M alammonoid N on hulga M alamhulk N, mis sisaldab ühikelementi ning mille mis tahes elementide korrutis on hulga N element. Hulk N moodustab siis ise monoidi, mille tehe on saadud monoidi M tehte kitsendamisel hulgale N.
Monoidide homomorfismid
Homomorfism monoidide (M, *) ja (M′, @) vahel on funktsioon f: M→M′, mille korral
kus e ja e′ on vastavalt monoidi M ja monoidi M′ ühikelement.
Monoidide kui rühmoidide homomorfism ei puugi olla monoidide homomorfism, sest ta ei pruugi säilitada ühikelementi. Olukord on seega teistsugune kui rühmade puhul: rühmade kui rühmoidide homomorfism on alati rühmade homomorfism.
Kui monoidide homomorfism on bijektiivne, siis teda nimetatakse monoidide isomorfismiks. Kui kahe monoidi vahel on olemas isomorfism, siis neid monoide nimetatakse isomorfseteks.
Seos kategooriate teooriaga
Monoide võib vaadelda kategooriate erijuhuna. Tõepoolest, monoidi tehte aksioomid on täpselt samad mis morfismide korrutamisel, kui tegemist on objekti morfismidega iseendale.
Monoidi võib seega vaadelda üheainsa objektiga kategooriana: kui on antud monoid (M,*), siis saab konstrueerida üheainsa objektiga väikese kategooria, mille morfismid on monoidi M elemendid. Morfismide korrutamine on antud monoidi tehtega *.
Monoidide homomorfisme võib selles konstruktsioonis vaadelda funktoritena üheelemendiliste kategooriate vahel.
Nõnda võib kategooriaid vaadelda monoidide üldistusena. Paljusid monoidide teooria derfinitsioone ja teoreeme saab üldistada mitme objektiga väikestele kategooriatele.
Monoidide kategooria
Monoidid moodustavad monoidide kategooria Mon, mille objektid on monoidid ja mille morfismid on monoidide homomorfismid.
Monoidobjekt kategooriate teoorias
Monoide saab kategooriate teoorias abstraktselt defineerida monoidobjektidena.
Irta
Irta on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koonga valda.
Iska
Iska on küla Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koonga valda.
Janno Kivisild
Janno Kivisild (sündinud 5. augustil 1977 ) on eesti jalgpallitreener.
Janno Kivisild on olnud pikka aega ja FC Flora abitreener, samuti on juhendanud Florat 2005. aastal ühe hooaja peatreenerina.
Aastatel 2006–2007 töötas ta Kasahstani koondise abitreenerina.
Kõvera järv
Kõvera järv asub Orava raudteejaamast 2 km kagu pool, järv on põhja-lõuna suunas piklik, kus põhjaosa on kõverdunud lääne suunas. Kõige sügavam koht asub järve põhjaosas, samas on ka lõunaosa sügavus kuni 12,5 meetrit.
Åbybro
Elanike arvu dünaamika:
Linna läbis 1897–1969 Fjerritslevi-Frederikshavni Raudtee ja 1913–1963 Hjørringi-Løkkeni-Åbybro Raudtee.
19. sajandi lõpuni käis pargas Limfjordenist mööda Ryå'd Åbybros.
Kuni 2007. aasta haldusreformini oli Åbybro algul Hjørringi maakonda, hiljem  Põhja-Jyllandi maakonda kuulunud Åbybro valla keskus. Nüüd on ta Jammerbugti valla keskus.
Åbybros on sündinud Helle Dolleris.
Joonuse
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Koonga valda.
Droopi kvoot
Droopi kvoot on kvoot, mida kasutatakse mandaatide jagamiseks valimistel. Seda kasutatakse kõige sagedamini üksiku ülekantava hääle meetodi puhul, kuid võidakse kasutada ka nimekirjavalimistel suurima jäägi meetodi puhul Hare'i kvoodi asemel.
Droopi kvoot arvutatakse valemiga:
kus: V – häälte koguarv
S – mandaatide arv
Näide
Olgu jaotamiseks 4 kohta. Partei A sai 500 häält, partei B sai 400 häält ja partei C sai 300 häält.
Kvoot on (1200/5)+1 = 241 häält. Selle järgi sai A 2,07 kvooti, B 1,66 kvooti ja C 1,24 kvooti. Täisosade järgi saab A 2 kohta, B saab 1 koha ja C saab 1 koha.
Droopi kvoodi võttis kasutusele inglise advokaat ja matemaatik Henry Richmond Droop (1831–1884).
Vene-Türgi sõda
Vene-Türgi sõja all võidakse mõista ühte järgmistest sõdadest:
Eppendorfi vald
Eppendorf on vald Saksamaal Saksimaa liidumaa Kesk-Saksimaa kreisis Maagimäestikus.
Kuni 2008. aastani kuulus vald Freibergi kreisi.
Valda kuuluvad Eppendorf, Großwaltersdorf ja Kleinhartmannsdorf.
Valeri Bortšin
pisi|Valeri Bortšin Valeri Viktorovitš Bortšin (Валерий Викторович Борчин; sündinud 11. septembril 1986) on Venemaa kergejõustiklane (20 km käimine).
Bortšin sai olümpiakulla 20 km käimises 2008.aasta olümpiamängudel Pekingis ajaga 1:19.01. 2006. aasta Euroopa meistrivõistlustel Göteborgis sai ta hõbemedali. Aasta hiljem, alla 23-aastaste Euroopa meistrivõistlustel võitis ta kuldmedali. 2007.aasta MM-il Osakas katkestas ta võistluse.
Venemaa meistriks on Bortšin tulnud aastatel 2006, 2008 ja 2009. Hõbemedali sai ta 2005. aastal. Maailma karikavõistlustel Tšeboksarõs sai ta 2008. aastal hõbemedali. 2009. aasta MM-il Berliinis ja 2011. aasta MM-il Daegus tuli Bortšin 20 km käimises maailmameistriks.
2005. aasta kevadel jäi Bortšin vahele dopinguga (efedriiniga) ja sai aastase võistluskeelu 1. juunist 2005 kuni 31. maini 2006.
Laura Ingraham
Laura Anne Ingraham (sündinud 19. juunil 1964) on Ameerika Ühendriikide ajakirjanik, publitsist ja kommentaator. 2008. aastal hakkas ta juhtima Fox News Channeli saadet "Just In". thumb|vasakul|Laura Ingraham andmas autogrammi raamatule "Power to the People"
Johannes Paulus II
Johannes Paulus II, ladinapäraselt Ioannes Paulus II; kodanikunimega Karol Józef Wojtyła [k'arol j'uzef voit'õua]; 18. mai 1920 – 2. aprill 2005) oli paavst aastatel 1978–2005. Ta oli 264. paavst.
Johannes Paulus II oli ainus slaavlasest paavst ja esimene mitteitaallasest paavst pärast Hadrianus VI-t (1522). Ta oli esimene paavst, kes külastas Eestit. Ajakiri Time valis ta 1994. aasta inimeseks. Ta oli kõige enam välisvisiite teinud paavst. Karol Wojtyła hüüdnimi oli Lolek.
Karol Józef Wojtyła sündis 18. mail 1920 Poolas Wadowices ühele juudi perekonnale kuulunud majas aadressil Ulica Rynek 2 Poola armee 12. jalaväerügemendi 1. leitnandi Karol Wojtyła (1879–1941) ja Emilia Kaczorowska (1884–1929) 3-lapselises peres noorimana. Ta ristiti 20. juunil 1920 sõjaväekaplani Franciszek Żaki poolt, tema ristivanemad olid Józef Kucmierczyk ja Maria Wiadrowska. Wojtyła sai esimese armulaua mais 1929 ja konfirmeeriti 3. mail 1938 Krakovi peapiiskopi Adam Sapieha poolt, millega seoses võttis ta Karol Hubert Rostworowski järgi oma konfirmatsiooninimeks "Hubert". Wojtyła teenis kaks aastat Wadowice kirikus altaripoisina. Suvel 1932, mais 1939 ja mais 1942 käis ta palverännakutel Częstochowas. 14. detsembril 1935 sai Wojtyła Neitsi Maarja Seltsi liikmeks. pisi|vasakul| Johannes Paulus II sünnikodu Wadowices Wojtyła läbis 20. juunist 17. augustini 1938 Poola armee tööpataljoni koosseisus ajateenistuse, kuid keeldus relva kasutamast ja tulistamast. Juulis 1939 viibis ta taas sõjaväelisel väljaõppel.
1938 kolis ta koos isaga Krakówisse. 6. veebruaril 1939 ühines ta Krakówis üliõpilasseltsi euharistliku halastusosakonnaga. Veebruaris 1940 kohtus ta Jan Tyranowskiga, kes mõjutas tema usulisi veendumusi ja kelle mõjul liitus Wojtyła põrandaaluse usurühmaga Żywy Różaniec. 1941 liitus ta salaorganisatsiooniga Unia. 1942. aastast jätkas ta õpinguid põrandaaluses seminaris. 29. veebruaril 1944 sai ta löögi Saksa veoautolt ja viibis haiglas 12. märtsini 1944.
11. novembril 1944 tehti Wojtyłale tonsuur, 17. detsembril 1944 ja 21. detsembril 1944 sai ta madalamad vaimulikupühitsused. 13. oktoobril 1946 ordineeris kardinal Adam Sapieha ta alamdiakoniks, 20. oktoobril 1946 diakoniks ja 1. novembril 1946 preestriks. 2. novembril 1946 pidas ta Krakovi katedraalis püha Leonardi krüptis oma esimese missa.
Nii piiskopi kui peapiiskopina osales Wojtyła 1962–1965 Vatikani II kirikukogul, andes oma panuse kirikukogu mõjukate dokumentide, nagu usuvabaduse dekreedi "Dignitatis Humanae" ja kiriku pastoraalse konstitutsiooni "Gaudium et Spes" koostamisele.
Piiskop Wojtyła külastas Ameerika Ühendriike, Lähis-Ida, Aafrikat, Aasiat ja Austraaliat.
Wojtyła osales 29. septembrist 29. oktoobrini 1967, 30. septembrist 6. novembrini 1971, 27. septembrist 26. oktoobrini 1974 ja 30. septembrist 29. oktoobrini 1977 maailma piiskoppide sinodil. Ta osales 1976 Philadelphias toimunud armulauakongressil.
Ta valdas lisaks emakeelele 8 võõrkeelt: hispaania, inglise, itaalia, ladina, portugali, prantsuse, saksa ja vene keelt.
Kardinal Wojtyła osales 2 konklaavil 1978. Enne teda osales viimase paavstina 2 konklaavil Gregorius XVI.
pisi|Karol Wojtyła 1929. aastal
1978. aasta teine konklaav
14.–16. oktoobrini 1978 kestnud konklaavil osales 111 kardinali. Konklaavil olid peamised soosikud kardinal Giuseppe Siri ja kardinal Giovanni Benelli. Kui kumbki soosik ei saanud vajalikul arvul hääli, tegi kardinal Franz König ettepaneku valida paavstiks mitteitaallane. Vajalikku häältehulka ei saadud seni kokku, kuni kardinal Sebastiano Baggio asus toetama kardinal Wojtyłat. Ta osutus valituks konklaavi 8 voorus kompromisskandidaadina, saades 97 häält. 16. oktoobril kell 18:18 kohaliku aja järgi anti konklaavi otsusest Sixtuse kabelis teada valge suitsuga ja uus paavst ilmus paavstipalee palkonile kell 19:15.
Vatikani siseriiklikud otsused
Johannes Paulus II ajal oli suurim finantsskandaal Vatikanis 1981–1982 peapiiskop Paul Marcinkuse juhitud Vatikani panka tabanud skandaal.
Pastoraalsed visiidid
Johannes Paulus II tegi 104 pastoraalset visiiti väljaspool Itaaliat, mille käigus ta külastas 129 riiki, sealhulgas Eestit. Ta tegi Itaalias 146 pastoraalset visiiti ja Roomas 748 pastoraalset visiiti. Seni polnud ükski paavst nii palju reisinud. Esimest korda mõnda riiki saabununa suudles paavst selle riigi maapinda, kuid alates 2000 ta seda toimingut terviseprobleemide tõttu enam ei teinud.
1981. aasta atentaat
Johannes Paulus II liikus enne Vatikanis peetavat üldaudientsi 13. mail 1981 Püha Peetruse väljakul spetsiaalse autoga missale kogunenud rahva hulgas, kui umbes kella 17.15 paiku kohaliku aja järgi tulistas Mehmet Ali Ağca 9 mm Browningist tema suunas kaks lasku, millest üks tabas paavsti kõhtu ja teine vasakusse kätte. Tulistamises said haavata ka turistid Ann Odre ja Rose Hall. Teine atentaadis osaleja Oran Celik pidi lõhkama pommid, kuid ei teinud seda. Ağca taskust leiti varem valmiskirjutatud kiri, milles ta kinnitas oma teo motiivina, et tappis paavsti protestiks Nõukogude Liidu ja Ameerika Ühendriikide imperialismi vastu ning protestiks El Salvadoris ja Afganistanis toimuva genotsiidi vastu.
Paavsti opereeriti Gemelli haiglas mitu tundi ja ta viibis haiglas kolm nädalat. Ağcale mõisteti 22. juulil 1981 eluaegne vanglakaristus. 27. detsembril 1983 kohtus Johannes Paulus II Ağcaga ja andestas talle. Paavsti palvel anti 14. juunil 2000 Ağcale amnestia ja ta siirdus Türgisse. 1985 toimus Itaalias atentaadi asjus uus kohtuprotsess, et uurida Bulgaaria eriteenistuse seotust atentaadiga, kuid süütõendite vähesuse tõttu ei suudetud seda kahtlustust tõestada.
Atentaadi uurimise muutsid raskeks Ağca pakutud erinevad vastuolulised versioonid. Esmalt kinnitas ta, et on PVO liige, seejärel seostas oma tegevust Bulgaaria eriteenistusega, Itaalia salateenistusega ja CIAga. Tema tegevust on seostatud ka Nõukogude Liidu poliitikaga ja Vatikani panga reformimispüüetega.
Teised atentaadid
16. veebruaril 1981 plahvatas Pakistanis Karachis enne paavsti peetud missa algust pomm (teistel andmetel granaat).
1. veebruaril 1983 arreteeriti Itaalias narkoäriga tegelenud türklane Mustafa Savas, kes oli kavatsenud mais korraldada atentaati paavsti vastu.
Märtsis 1983 avastati El Salvadoris paavsti vastu suunatud vandenõu.
Juulis 1983 taheti paavstile Poolas korraldada atentaati.
6. mail 1984 sihtis Sŏuli katedraali ees paavsti mängupüstoliga Lõuna-Korea tudeng.
25. novembril 1986 vahistati Brisbane'is austraallane nelja molotovi kokteiliga, kes kavatses paavsti üllatada.
Al-Qā‘idah kavatses paavsti tappa jaanuaris 1995 Filipiinidel, kuid atentaadi ettevalmistuskohas puhkes 6. jaanuaril 1995 tulekahju. Seda atentaati seostati Ramzi Youssefiga, kes oli 1993 Maailma Kaubanduskeskuses toimunud plahvatuse korraldajaks.
12. aprillil 1997 avastati paavsti visiidil Bosnia ja Hertsegoviinasse 23 tankitõrjemürsku silla alt, mida paavsti autokolonn pidi ületama.
14. mail 1997 teatas Liibanoni julgeolekuteenistus, et avastati vandenõu, mille raames taheti paavsti lennukit rünnata Liibanonis rakettidega.
10. novembril 2002 avaldas ajaleht The Sunday Times artikli "Mastermind of 9/11 plotted to kill Pope", mille väitel kavatseti paavsti tappa 1999 Filipiinidel, kuid see visiit jäi tookord paavsti viletsa tervise tõttu ära. Teistel andmetel oli tegu 1995 plaanitud katsega.
Juunis 2003 ähvardasid islamiäärmuslased paavsti tappa Horvaatias. Bosnias ja Hertsegoviinas tehti samal ajal mitmeid ähvardusi võltspommidega.
Suhted kiriku institutsioonidega
Üldkiriklikud sätted
27. märtsil 1980 saatis ta läkituse Ukraina piiskoppidele.
10. märtsil 1986 kohtus ta Itaalia sõjaväekaplanitega.
Kuuria
Johannes Paulus II erasekretär oli Stanisław Dziwisz.
Johannes Paulus II reorganiseeris 26. juunil 1988 avaldatud apostelliku konstitutsiooniga "Pastor bonus" kuuria. Ta määras kardinalide kolleegiumi dekaaniks 19. detsembril 1986 Agnelo Rossi, 5. juunil 1993 Bernardin Gantini ja 30. novembril 2002 Joseph Ratzingeri.
Ta määras Vatikani riigisekretäriks 8. aprillil 1984 Agostino Casaroli ja 29. juunil 1991 Angelo Sodano.
Ta määras camerlengoks 5. mail 1979 Paolo Bertoli, 25. märtsil 1985 Sebastiano Baggio ja 5. aprillil 1993 Eduardo Martinez Somalo.
Ta määras Rooma kardinalvikaariks 1. juulil 1991 Camillo Ruini.
Ta määras 25. novembril 1981 Joseph Ratzingeri Usudoktriini kongregatsiooni prefektiks.
Aafriklaste Misjoni Selts
Ta saatis 23. oktoobril 1986 ja 15. juunil 1991 läkituse Aafriklaste Misjoni Seltsi (S.M.A.) üldkapiitlil osalejatele. Ta saatis 19. mail 1995 läkituse misjonäridele.
Anna ordu
Paavst saatis 31.detsembril 1990 ja 19. detsembril 2002 läkituse Anna ordu nunnadele ning 20. jaanuaril 1997 ordu üldkapiitlil osalejatele.
Augustiinlased
Ta kohtus 28. aprillil 1979 augustiinlastega. Ta saatis 7. mail 1982, 10. juulil 1984, 14. novembril 1987, 26. septembril 1989, 23. septembril 1995, 22. jaanuaril 2001, 7. septembril 2001 ja 11. oktoobril 2001 augustiinlastele läkitusi.
Barnabiidid
Ta saatis barnabiitidele 8. juulil 2000 ja 6. juulil 2002 läkitusi.
Ta saatis 14. veebruaril 1980, 9. juulil 1982 ja 8. juulil 2000 läkitusi Josafati basiliaanide ordu üldkapiitlil osalejatele. Ta külastas 11. juunil 1999 Varssavis basiliaanide kirikut.
Paavst kohtus 21. märtsil 1980 Monte Cassino kloostri abtiga, 23. märtsil 1980 Norcia ja Spoleto benediktiinidega, 19. märtsil 1986 Prato benediktiinidega ja 8. mail 1986 Cesena benediktiinidega,
Ta saatis 22. mail 1980 läkituse Itaalia benediktiinidele, 21. septembril 1980 benediktiini abtidele, 5. septembril 1982 Camaldoli munkadele, 2. septembril 1984 Alatri benediktiinidele, 15. juunil 1985 Vittoria Veneto benediktiinidele, 29. märtsil 1985 benediktiinidele, 26. septembril 1988 benediktiini abtidele, 14. juulil 1991 Aosta benediktiinidele, 19. märtsil 1993 Farfa benediktiinidele, vallombrosaanide benediktiini abtile 21. märtsil 1999, benediktiinide kongressile 8. septembril 2000, Itaalia benediktiinidele 7. septembril 2000, silvestriini benediktiinidele 8. septembril 2001, benediktiini konföderatsiooni kongressile 23. septembril 2004 ja Monte Cassino abtile 21. märtsil 2004.
Paavst külastas 17. septembril 1993 Camaldoli kloostrit,
Ta saatis 28. veebruaril 1979 läkituse Camaldolese nunnadele, 16. jaanuaril 1989 Itaalia benediktiinide abtissidele, 14. oktoobril 1999 ja 25. augustil 2000 benediktiini nunnadele.
Bernardiinid
Ta saatis 11. veebruaril 2003 läkituse bernardiinidele.
Ta saatis 5. veebruaril 1998 ja 3. oktoobril 2002 läkituse birgitiinidele ning birgitiinide üldkapiitlil osalejatele 9. veebruaril 2004.
Bosco salesiaanid
Paavst saatis 1. mail 1990, 1. aprillil 1996, 13. novembril 2000 ja 12. aprillil 2002 läkitused Bosco salesiaanidele.
Dominiiklased
Paavst saatis 5. septembril 1983 läkituse dominiiklaste üldkapiitlil osalejatele, 26. mail 1984 nunnadele, 19. märtsil 1986 Prato dominiiklastele, nunnadele 5. jaanuaril 2001 ja dominiiklastele 15. veebruaril 2002.
Egidio liikumine
Eliisabeti nunnaordu
Paavst saatis 14. novembril 1998 läkituse Eliisabeti nunnaordule ja üldkapiitlil osalejatele 15. novembril 2004.
Jõelähtme–Kostivere tee
Jõelähtme–Kostivere tee (riiklik registreerimisnumber 11109) on kõrvalmaantee Jõelähtme vallas. Tee pikkus on 2,6 km.
Johannes Paulus II
Suhted kiriku institutsioonidega
Focolare
Paavst saatis 21. veebruaril 1982, 19. augustil 1984, 6. veebruaril 1997 ja 30. detsembril 1998 läkituse Focolare liikumise liikmetele. Ta kohtus 11. veebruaril 1988 ja 13. veebruaril 2003 Focolare liikumise piiskoppidega.
Frantsisklased
Paavst saatis oma läkitused frantsisklaste üldkapiitlil osalejatele 21. juunil 1979, 19. mail 1983, 14. juunil 1988 ja 7. juunil 2001. Ta saatis läkitused 8. märtsil 1982, 15. juunil 1989 ja 22. novembril 2002 frantsiskaanide kolmanda ordu assambleel osalejatele. Ta saatis 9. juulil 1983, 27. mail 1989 ja 12. juunil 1995 läkitused frantsiskaani konventuaalide üldkapiitlil osalejatele.
Ta külastas 18. mail 1982 Portugali frantsiskaane ja 22. veebruaril 1992 Senegalis frantsiskaanide nunnakloostrit,
Ta saatis läkitused erinevatele frantsiskaanide kogudustele 29. märtsil 1980, 15. novembril 1980 29. oktoobril 1981, 2. jaanuaril 1983, 27. veebruaril 1986, 23 mail 1987, 31. detsembril 1990, 10. jaanuaril 1993, 17. septembril 1993, 17. juunil 1995, 24. juunil 1995, 2. mail 1997, 5. mail 1997, 9. mail 1998, 28. oktoobril 1999 ja 17. veebruaril 2001.
Ta saatis 12. novembril 1986 läkitused frantsiskaani nunnadele, 11. juunil 1988 Montevergine klarisside kloostri nunnadele, 19. detsembril 1994 frantsiskaani Alcantarine nunnadele, 3. juunil 1995 Assisi klarissidele, teistele nunnadele 15. novembril 1999, 15. juunil 2000, 17. juunil 2000 ja 6. juulil 2001.
Ta saatis 23. septembril 1991, 2. augustil 1999 ja 4. juunil 2003 läkitused frantsiskaanide generaalministrile ning konventuaalide generaalministrile 17. märtsil 2003.
Gabrielliidid
Paavst saatis 5. jaanuaril 1989 läkituse gabrielliitide üldkapiitlile ja gabrielliitidele 7. jaanuaril 1995.
Halastuse misjonärid (Ema Teresa ordu)
Lagedi jaama tee
Lagedi jaama tee (riiklik registreerimisnumber 11111) on kõrvalmaantee Rae vallas Lagedi alevikus. Tee pikkuseks on 0,8 km.
Johannes Paulus II
Suhted kiriku institutsioonidega
Paavst kohtus 13. detsembril 1979, 15. detsembril 1981 ja 3. veebruaril 1986 ema Teresaga. Ta saatis 5. septembril 2000 läkituse orduliikmetele.
Jõelähtme–Kostivere tee
Teelõik 1,4.–1,8. km on pinnatud kruusatee, ülejäänud on asfaltkattega tee. Tee on klassita. Liiklussagedus on tee esimesel kilomeetril kuni 200 autot ööpäevas, edasi 200–500 autot ööpäevas. Kiiruspiirang on Kostivere alevikus (50). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Lagedi jaama tee
Tee saab alguse Lagedi–Jüri tee esimesel kilomeetril ja lõpeb sama tee teisel kilomeetril. Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Johannes Paulus II
Suhted kiriku institutsioonidega
Johannes Paulus II nõudis 1979 jesuiitide ülemkindralilt Pedro Arrupelt sekularismi likvideerimist jesuiitide seast ja vabastusteoloogia toetamise lõpetamist. 21. septembril 1979 saatis paavst kirja jesuiitide juhtkonnale. 1981 sai Arrupe ajurabanduse, tema tegevus ülemkindralina peatati ning jesuiidid määrasid tema asemele kohusetäitjaks generaalvikaar Vincent O'Keefe. Paavst ei tunnustanud O'Keefe ametit, vaid määras oma esindajateks Paolo Dezza ja Joseph Pittau. Paavst saatis 27. veebruaril 1982 kirja jesuiitide provintsiaalidele. Märtsis 1982 peeti Frascatis jesuiitide kongregatsioon. Dezza otsustas kokku kutsuda üldkongregatsiooni, kus 13. septembril 1983 valiti uueks ülemkindraliks Peter Hans Kolvenbach. Paavsti tegevust taunisid mitmed teoloogid, nagu Karl Rahner.
Paavst saatis 5. oktoobril 1986 kirja Kolvenbachile ja 5. jaanuaril 1995 jesuiitidele
Joosepi kongregatsioon
Lagedi jaama tee
Tee on mustkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta info puudub.
Johannes Paulus II
Suhted kiriku institutsioonidega
Paavst saatis 1. detsembril 1978 läkituse Püha Joosepi kongregatsioonile (C.S.J.).
Jumala Johannese hospitalliidid
Paavst saatis läkitused 7. mail 1987 ja 2. detsembril 1995 hospitalliitidele (O.H.), 25. novembril 1988 üldkapiitlil osalejatele ja 22. oktoobril 1997 ülempriorile.
Kamilliaanid
Paavst saatis läkitused kamilliaanidele (O.S.C.) 7. mail 1987, 20. mail 1989, 19. mail 1995, 15. mail 2000 ja nunnadele 15. juunil 2002.
Kanossiaanid
Paavst saatis 25. märtsil 1996 läkituse kanossiaanide üldkapiitlil osalejatele ja kanossiaanidele 16. veebruaril 2002.
Kapitulaarid
Paavst saatis läkitused kapitulaaridele 22. juunil 1985 ja 14. oktoobril 1988.
Kaputsiinid
Ta saatis läkitused 31. oktoobril 1998 kaputsiini nunnadele, kaputsiinidele 7. juulil 2000 ja 7. veebruaril 2002 ning Itaalia kaputsiinidele 29. oktoobril 2003/
Karmeliidid
Paavst saatis läkitused 2. juunil 1980 Lisieux' karmeliitidele, 29. septembril 2000 ja 26. märtsil 2001 karmeliitidele. Ta saatis läkitused 4. mail 1985, 29. septembril 1989, 22. aprillil 1991, 23. septembril 1995 ja 9. novembril 2004 karmeliitide üldkapiitlil osalejatele.
Kartuuslased
Paavst saatis 5. oktoobril 1984 läkituse Calabria kartuuslastele ja kartuuslaste ülemkindralile 15. mail 2001.
Klaretaanid
Paavst saatis 13. oktoobril 1979, 21. septembril 1985 ja 8. septembril 2003 läkitused klaretaanide üldkapiitlil osalejatele. Ta saatis 19. septembril 1991 ja 22. septembril 1997 läkitused klaretaanidele.
Kolbe misjonärid
Johannes Paulus II tunnustas Kolbe misjonäre 25. märtsil 1992. Ta saatis 19. juunil 2000 misjonäridele läkituse.
Komboniaanid
Paavst saatis läkitused 7. mail 1987, 20. septembril 1991, 30. oktoobril 1992 ja 9. oktoobril 1998 komboniaanidele.
Kristuse Leegion
Paavst saatis Kristuse Leegionile läkitused 4. jaanuaril 2001, 30. novembril 2004 ja 31. jaanuaril 2005.
Kristlike Vendade kongregatsioon
Paavst saatis läkitused 16. mail 1986 ja 22. märtsil 2002 Kristlike Vendade kongregatsiooni (Congregatio Fratrum Christianorum) üldkapiitlil osalejatele, 25. märtsil 1988 Ploërmeli kristlike vendade üldkapiitlil osalejatele.
Loreto instituut
Paavst saatis 8. septembril 1979 läkituse Loreto Francesco Baracca instituudile.
Paavst kohtus 9. juulil 1979, 26. juunil 1984, 4. juulil 1988, 19. oktoobril 2000 ja 22. juunil 2004 Malta ordu suurmeistriga. Ta saatis Malta ordu liikmetele 24. juunil 1999 läkituse.
Paavst saatis läkitused mariaanidele 6. juulil 1984, 30. juunil 1987, 22. juunil 1993 ja 1. juulil 1999.
Mariannhilli misjonärid
Paavst saatis Mariannhilli misjonäridele 29. oktoobril 2002 läkituse.
Maristid
Paavst saatis 26. oktoobril 1985 läkituse maristide üldkapiitlil osalejatele ja 15. oktoobril 1993 maristidele.
Mertsedariaanid
Paavst saatis 22. mail 1986 ja 25. mail 1998 läkitused mertsedariaanide (O. de M.) üldkapiitlil osalejatele.
Minimi ordu
Paavst saatis läkitused Minimi ordule 24. mail 1996, 3. juulil 2000 ja 14. septembril 2002. Ta kohtus Minimi ordu ülemkindraliga Giuseppe Fiorini Morosiniga 1. aprillil 2003.
Johannes Paulus II tunnustas 30. augustil 1990 Neokatehumenaalse Tee liikumist ja kinnitas 29. juunil 2002 Neokatehumenaalse Tee liikumise esialgse põhikirja. 17. jaanuaril 1994 saatis paavst neokatehumeenidele eriläkituse.
Ta kohtus 5. septembril 1979 ja 2. novembril 1980 liikumise rajajatega.
Ta saatis 4. novembril 1979, 18. novembril 1979, veebruaris 1980, 2. novembril 1980, 14. detsembril 1980, 7. jaanuaril 1982, 7. märtsil 1982, 10. veebruaril 1983, 4. detsembril 1983, 23. märtsil 1984, 25. septembril 1984, 2. detsembril 1984, 3. märtsil 1985, 9. detsembril 1985, 4. mail 1986, 27. märtsil 1987, 26. aprillil 1987, 12. detsembril 1987, 27. jaanuaril 1988, 31. jaanuaril 1988, 10. aprillil 1988, 30. detsembril 1988, 3. jaanuaril 1991, 28. märtsil 1993, 20. juunil 1993, 12. detsembril 1994, 24. jaanuaril 1997 ja 21. septembril 2002 neokatehumeenide kogudustele läkitusi.
Notre Dame'i institutsioonid
Paavst saatis Notre Dame de Salette misjonäridele 5. novembril 1992 läkituse, 4. mail 2000 läkituse ja kongregatsiooni üldkapiitlil osalejatele 11. oktoobril 2004 läkituse.
Olivetiaanid
Paavst saatis 1. augustil 1998 läkituse olivetiaanidele.
Opus Dei
Oratoorium
Pallottiinid
Paavst saatis 6. oktoobril 1998 ja 14. oktoobril 2004 läkitused pallottiinidele.
Passionistid
Paavst saatis läkitused 1. oktoobril 1984 passionistidele, 17. detsembril 1999 passionistide nunnade üldkongregatsioonil osalejatele ja passionistide ülemkindralile 25. augustil 2000.
Skandinaavia mäestik
pisi Skandinaavia mäestik on mäestik Skandinaavia poolsaare lääneosas. Kulgeb edela-kirde suunas poolsaare lääne- ja loodeosas, hõlmab Norra ning osa Rootsist ja Põhja-Soomest.
Johannes Paulus II
Suhted kiriku institutsioonidega
Pauliinid
Ta saatis läkitused pauliinidele 31. märtsil 1980, 21. märtsil 1983, 19. juunil 1983, 22. märtsil 1986, 13. aprillil 1992, 15. mail 1998 ja 13. septembril 2001. Ta saatis läkitused üldkapiitlil osalejatele 4. septembril 1995 ja 13. mail 2004.
Peter Claveri misjonärid
Skandinaavia mäestik
Mäestiku pikkus on umbes 1700 km ja laius umbes 600 km (lõunas).
Johannes Paulus II
Suhted kiriku institutsioonidega
Ta saatis 24. juunil 1997 kirja piaristide ülemale ja 5. juulil 1997 piaristide üldkongregatsioonil osalejatele.
Premonstratensiaanlased
Ta saatis läkituse premonstratensiaanlaste üldkapiitlil osalejatele 29. septembril 2003.
Skandinaavia mäestik
Kõrgeim osa on Jotunheimen. Suurim kõrgus on 2469 m üle merepinna (Galdhøpiggen); läheduses paikneb ka Skandinaavia kõrguselt teine tipp, mille kõrgus on 2465 m (Glittertind).
Skandinaavia mäestik on tekkinud kaledoonia kurrutuste ajal. Murrangute põhjustatud järsud tugevasti liigestatud läänenõlvad moodustavad fjordranniku, lauged idanõlvad laskuvad astanguina Norrlandi platoole.
Johannes Paulus II
Suhted kiriku institutsioonidega
Ta saatis üldkapiitlil osalejatele 16. mail 1992, 30. mail 1992, 24. mail 1993 ja 18. mail 1998 läkitused. Ta saatis 7. oktoobril 1997 läkituse providentsiaalide ülemale.
Püha Haua rüütliordu
Ta saatis läkitused Püha Haua rüütliordule 26. märtsil 1981, 11. detsembril 1983, 24. aprillil 1993, 17. oktoobril 1998, 2. märtsil 2000 ja 16. oktoobril 2003.
Püha Vaimu kongregatsioon
Paavst saatis läkituse Püha Vaimu kongregatsiooni ülemkindralile 24. mail 2002 ja 26. mail 2003. Ta saatis 28. juunil 1996 läkituse Püha Vaimu kongregatsiooni misjonäridele.
Pühima Perekonna kongregatsioonid
Ta saatis 20. novembril 1987 läkitused Pühima Perekonna nunnaordu üldkapiitlil osalejatele ja Pühima Perekonna munkade ülemkindralile 22. juunil 2001.
Pühima Südame institutsioonid
Paavst kohtus 2. juunil 1991 Poolas ordu nunnadega ja 4. juunil 1995 Brüsselis kongregatsiooni liikmetega. Ta saatis läkituse 22. juunil 1979 üldkapiitlil osalejatele, 8. septembril 1987 misjonäridele; 31. mail 1991, 15. oktoobril 1994, 25. märtsil 1996 ja 30. mail 1997 kongregatsioonile; misjonäridele 2. detsembril 1999 ja 4. juulil 2002, üldkapiitlil osalejatele 10. juunil 2003 ja kongregatsioonile 21. septembril 2000. Ta saatis 15. septembril 2001 läkituse preestritele.
Pühima Vere kongregatsioonid
Ta saatis 19. oktoobril 1989 ja 5. juulil 1999 läkitused kongregatsioonidele.
Redemptoristid
Ta saatis läkitused redemptoristide üldkapiitlil osalejatele 6. detsembril 1979 ning redemptoristidele 18. novembril 1985, 24. mail 1987 ja 3. oktoobril 2003.
Rogatsionistid
Ta saatis 23. aprillil 1983, 26. juulil 1997, 6. detsembril 2001 ja 10. juulil 2004 läkitused rogatsionistidele.
Rosminiaanid
Ta saatis 26. septembril 1998] läkituse rosminiaanidele.
Saksa ordu
Ta saatis 11. veebruaril 1991 läkituse Saksa ordule.
Salesiaanid
Paavst saatis läkitused salesiaanidele 5. mail 1979, 3. aprillil 1984, 27. aprillil 1985, 24. augustil 1989, 9. novembril 1990, 24. jaanuaril 1991, 27. mail 2000 ja 26. veebruaril 2002.
Schönstatti preestrid
Paavst saatis 28. novembril 1980 läkituse Schönstatti preestrite üldkapiitlil osalejatele, 19. detsembril 1993 ja 17. aprillil 1998 preestritele.
Serra Internazionale liikumine
Paavst saatis 29. märtsil 1980 läkituse Serra Internazionale liikumisele