cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
SK ID Solutions AS
SK ID Solutions AS (SK) on spetsialiseerunud rahvusvahelistele e-identiteedi lahendustele. SK põhilised äritegevused on sertifitseerimis- ja ajatempliteenuse pakkumine, elektroonilise allkirjastamise tehnoloogia ja rakenduste väljatöötamine ning valideerimisteenuste pakkumine.
SK läbib igal aastal regulaarse vastavushindamise. SK teenused vastavad rahvusvahelistele standarditele ning ühena esimestest Euroopas on SK alates 01.07.2016 kantud Euroopa usaldusnimekirja (Trusted List) kui kvalifitseeritud usaldusteenuse osutaja. SK tegevus on tunnustatud rahvusvahelise infoturvalisuse sertifikaadiga ISO/IEC 27001:2013.
Projektistumine
Projektistumine (inglise keeles projectification) on ettevõtete ja organisatsioonide igapäevatöö projektipõhiseks muutumine. Teise definitsiooni järgi on projektistumine kui järjest suurenev sõltuvus ajutistest üksustest, tavaliselt projektidest, eesmärgiga suurendada tulemuslikkust ja strateegilist panust. Christophe Midler toob oma 1995. aastal avaldatud artiklis välja terve rea muutusi ettevõtte struktuuris, mis käivitasid projektistumise protsessi. Muutused viidi sisse Renault' autotehases ning peamiselt muudeti uue toote arenduse struktuuri. 30-aastase perioodi jooksul liiguti funktsionaalselt mudelilt projektimaatriksi mudelile. Tootearenduse osakonna struktuur ja tööjaotus 1960-ndatel oli klassikaline funktsionaalsusel põhinev organisatsioon. Tänu konkurentsisurvele ja eriti tugevale survele tootmis- ja turustamisajale, liiguti Renault' tehases koordineeritud projektiüksustele 1970-ndatel ja eraldiseisvatele projektiüksustele 1980.–1990. aastatel. Projektistumine on tõusnud esile tänu projektipõhisele juhtimisele. Viimastel aastakümnetel on hakatud projekte kasutama igas majandusharus ning see on muutunud igapäevaseks nähtuseks töökeskkonnas. Projektistumist kinnitab ka projektipõhiste ettevõtete loomine. Need on ettevõtted, kus tegevus on projektipõhine ning ettevõtte struktuuri osad on vaid administratiivse funktsiooniga. Projektide kasutamise peamised põhjused on eesmärgile orienteeritud ja ajalise piiranguga struktuur, mida on lihtne kontrollida ja juhtida. Projektistumist peetakse post-bürokraatlikuks organisatsioonivormiks.
SK ID Solutions AS
Eesti riigi partnerina väljastab SK ID Solutions sertifikaate isikut tõendavatele dokumentidele (ID-kaart, Mobiil-ID, Digi-ID, elamisloa kaart ja e-residend i Digi-ID). SK ID Solutions teenindab ligi 1000 organisatsiooni, sh nii finants-, tervishoiu-, haridus- kui ka muid era- ja riigisektori e-teenuseid.
Megyn Kelly
Megyn Marie Kelly (varem kandnud ka nime Megyn Kendall ; sündinud 18. novembril 1970) on USA ajakirjanik. Ta on endine Fox News Channeli ja praegune NBC Newsi saatejuht ja poliitikakommentaator.
SK ID Solutions AS
Lätis pakub SK Smart-ID teenust.
Leedus pakub SK nii Smart-ID kui Mobiil-ID teenust.
Stary Sącz
Stary Sącz on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Sączi maakonnas, Stary Sączi valla halduskeskus. Stary Sącz asub Nowy Sączist umbes 8 km edelas.
SK ID Solutions AS
Ajalugu
SK ID Solutionsi (kuni 2016. aasta detsembrini AS Sertifitseerimiskeskus) asutasid 2001. aastal SEB Pank, Swedbank ja Telia Eesti. Sama aasta septembris kanti SK Sertifitseerimise Riiklikku Registrisse, mis seadustas SK osutatava sertifitseerimisteenuse ja lõi aluse seadusliku digitaalallkirja rakendamiseks Eestis.
Megyn Kelly
2014. aastal lisas ajakiri Time Kelly maailma saja mõjukaima inimese nimekirja.
Stary Sącz
Stary Sączi on ürikutes esimest korda mainitud 1257. aastal, Magdeburgi linnaõigused sai 1358. aastal.
SK ID Solutions AS
Ajalugu
Aasta lõpus allkirjastasid toonane siseminister Tarmo Loodus ja SK juhataja Kalle Tarien lepingu, mille kohaselt hakkas SK osutama siseministeeriumile digitaalallkirja seadusega kooskõlas olevat sertifitseerimisteenust.
Megyn Kelly
Karjäär
Kelly õppis Syracuse'i ülikoolis politoloogiat ja seejärel Albany õiguskoolis õigusteadust. Pärast ülikooli lõpetamist 1995. aastal suundus ta tööle Bickel & Brewer LLP advokaadibüroo Chicago kontorisse ja töötas hiljem aastaid advokaadina prestiižses Jones Day advokaadibüroos.
SK ID Solutions AS
Ajalugu
Samal ajal algas ID-kaardi projekti juurutamine. ID-kaartide sertifikaatide kõrval lõi SK tarkvarakomplekti, mille hulka kuulusid ID-installer ID-kaardi elektrooniliseks kasutamiseks vajaliku juhttarkvaraga ja DigiDoc portaal ning klienttarkvara, mis võimaldavad failide digiallkirjastamist ning digiallkirjastatud failidega töötamist.
Projektistumine
Projektistumise eelised
Projektistumise eelistena peetakse silmas projektistumisega kaasnevaid nähtusi, mis mõjuvad ettevõtluskeskkonnale või kogu ühiskonnale positiivselt.
Megyn Kelly
Karjäär
Advokaaditöö kõrval osales Kelly ajakirjanduskursustel ja 2003. aastal kolis ta Washingtoni, kus asus tööle telekanali WJLA-TV reporterina. 2004. aastal alustas ta tööd Fox Entertainment Groupi reporterina ja lõi edaspidi kaasa mitmes Foxi saates, kommenteerides poliitikat ja seadusandlust. Uudistesaate "American Newsroom" kaasankruks saades kolis Kelly New Yorki. 1. veebruaril 2010 hakkas ta juhtima kahetunnist saadet "America Live". 2010. aastal vaatas saadet keskmiselt 1 293 000 inimest. 7. oktoobrist 2013 juhib Kelly argipäeviti tunniajast saadet "The Kelly File".
Detsembris 2013 tekitas poleemikat see, kui Kelly ütles reaktsioonina ühele Slate'is ilmunud blogipostitusele, et jõuluvana on valgenahaline (ja ei saa olla näiteks mustanahaline). Ta ütles ka, et Jeesus oli valgenahaline. Teiste seas tegid Kelly sõnade üle nalja Jon Stewart, Stephen Colbert ja Rachel Maddow. Kaks päeva hiljem ütles Kelly, et oli rääkinud naljaga pooleks ja möönis, et Jeesuse nahavärvi osas puudub lõplik kokkulepe.
6. augustil 2015 Clevelandis toimunud Vabariikliku Partei presidendikandidaatide debatis, kus Kelly osales debati moderaatorina, avaldas ta arvamust, et Donald Trumpi sugune mees ei peaks olema president. Peale seda asus Trump teda oma Twitteri konto alt ründama. Trump keeldus osalemast 28. jaanuaril 2016 Des Moinesis toimunud debatis, kus Kelly oli samuti moderaator.
Kelly leping Foxiga lõppes 2016. aastal, viimane "Kelly File" läks eetrisse 6. jaanuaril 2017. Peale seda läks ta üle NBC News'i.
Isiklikku
2006. aastal lahutas Kelly oma esimesest abikaasast Daniel Kendallist ja võttis tagasi oma neiupõlvenime.
2008. aastal abiellus ta Douglas Bruntiga. Neil on kolm last: Yates, Yardley ja Thatcher.
Kelly peab end poliitiliselt sõltumatuks ning on hääletanud nii demokraatide kui ka vabariiklaste poolt.
15. novembril 2016 ilmus HarperCollinsi kirjastuses Kelly autobiograafia "Settle for More". Raamatus kirjeldas ta ka oma vaenu Donald Trumpiga. Seda ründasid Trumpi toetajad, pannes sellele ühetärniseid hinnanguid Amazon.com-i arvustustes. Kuigi müügile paisati suhteliselt väike tiraaž, oli raamat negatiivseid arvustusi kogunud suhteliselt palju. Väidetavalt olid ründajad saanud üleskutse negatiivsete hinnangute panemiseks Redditist Trumpi toetajate subredditist "r/The_Donald".
Projektistumine
Projektistumise eelised
Peamiste projektipõhise juhtimise eelistena on välja toodud:
Projektistumine avalikus sektoris
Lisaks erasektorile leiab projektistumine aset ka avalikus sektoris. Projektipõhiselt arendatakse ja rakendatakse uusi avalikke eeskirju. Igasuguseid tegevusi avalikus sektoris organiseeritakse ümber projektipõhiseks ning erinevaid protsesse esitletakse projektidena.
Projektistumise arengusuunad
Rohkem kui kümme aastat tagasi väitsid Jeffrey Pinto ja Om Prakash Kharbanda, et projektijuhtimisest saab tuleviku globaalse äri põhiline juhtimisstiil. Lisaks pakkusid nad, et projektijuhtimine võib ühel päeval asendada traditsioonilise funktsionaalse juhtimisstiili, kuna pakub konkurentsieelist 21. sajandi ärikeskkonnas. Viimasena tõid autorid välja, et sarnaselt projektijuhtimise tõusmisega ettevõtte juhtide huviorbiiti 1990-ndate keskel, toimub praegu sarnane trend programmide ja programmiportfooliotega. [6] Programm on projektide kogum ja projektide vaheline suhe selles kogumis. Programmijuhtimise mõju hinnatakse samaväärseks projektijuhtimise mõjuga selle algusaegadel. Tegemist ei ole täiesti uudse suunaga. Programmidest on räägitud 90-ndate algusest kuid uudne on nende ühe laialdasem kasutamine organisatsioonides ja teaduslikes uurimistöödes.
SK ID Solutions AS
Ajalugu
2004. aastal käivitas SK ID-pileti süsteemi Tallinnas ja Tartus. See pälvis Eesti Infotehnoloogia- ja Telekommunikatsiooni Liidult aasta auhinna „Aasta Tegu 2004“.
2005. aastal käivitas SK üle-euroopalise digitaalse sõidumeeriku ehk digitahhograafi projekti, mille eesmärk oli tagada autovedudega tegelevate mootorsõidukijuhtide tervise kaitse ja soodustada töötingimuste ning liiklusohutuse paranemist. Digitaalne sõidumeerik võimaldas esmakordselt teabe elektroonilist salvestamist autojuhi tegevuste ja sõidukite kasutamise kohta.
2006. aasta septembris allkirjastasid SK ja Leedu suurim mobiilsideoperaator Omnitel lepingu, mille alusel hakkas SK pakkuma Omniteli klientidele digitaalseid sertifikaate. Tänu sellele muutus Leedus võimalikuks mobiiltelefoni abil digitaalallkirja andmine ja sisselogimine e-teenustesse.
2007. aastal tõi EMT koos SK ID Solutionsiga välja Mobiil-ID.
2008. aastal sai SK juhiks Kalev Pihl. Samal aastal laienes oluliselt ID-pileti kasutusala laienedes enamikule Tallinna linna poolt müüdavatele piletitele (sh loomaaed, ujulad, muuseumid). Lisaks avanesid 2009. aasta lõpuks uue piletisüsteemi võimalused ka Tallinna väliskülalistele. Detsembris hakkas SK kinnitama ka välismaiste sertifikaatide kehtivust. Laiendatud kehtivuskinnituse teenuse raames hakkas SK kehtivusinfot väljastama lisaks Eesti ID-kaardile ka Soome, Belgia ja Portugali ID-kaartide sertifikaatide kohta.
2009. aasta oktoobris müüs SK ID-pileti keskkonda opereeriva tütarettevõtte Ühendatud Piletid aktsiaseltsile PoohTech. Sama aasta novembrist hakkas mobiilioperaator Elisa oma klientidele pakkuma Mobiil-ID teenust, detsembris alustas sellega Tele2.
2011. aasta alguses tõi SK koostöös Politsei- ja Piirivalveametiga välja riiklikult väljastatava Mobiil-ID ning märtsis toimunud Riigikogu valimistel kasutati esmakordselt elektroonilisel hääletamisel valija isiku tuvastamiseks Mobiil-ID-d.
Samal aastal alustas SK tahhograafide pakkumist Soomele allhanke korras ja pilootprojektiga Venemaal. Aasta jooksul väljastas SK 42 594 tahhograafi kaartide sertifikaati.
2012. aastal laiendas SK oma tegevust Leedus pakkudes ühe lahenduse kaudu kõiki Leedus kasutuselolevaid autentimis- ja allkirjastamislahendusi.
2013. aasta 12. septembril sõlmisid SK ja Riigi Infosüsteemi Amet vastavalt riigihanke tulemusele 4-aastase lepingu ID-kaardi arenduste ja hoolduse ning integraatorite toe teostamiseks. Hanke raames pakkus SK ka ID-kaardi tarkvara kliendituge.
2014. aastal käivitas SK kaks uut teenust: OTA platvormi Mobiil-ID teenuse raames ja ajatempliteenuse. OTA (Over The Air) on sõnumiedastussüsteemi platvorm, mis saadab turvaliselt Mobiil-ID sõnumeid mobiiltelefonis asuvale SIM-kaardile. Samal aastal alustas SK Eesti mobiilioperaatorite teenuse üleviimist ühisele platvormile, et luua kõigi jaoks stabiilsem ja efektiivsem lahendus. Uue ajatempliteenusega loodi võimalus toetada rohkemaid digiallkirja formaate kui seni, sh anda rahvusvaheliselt aktsepteeritud allkirju.
2016. aastal omistati esimese usaldusteenuse ja ainsa sertifitseerimisteenuse osutajana Eestis SK-le infoturvalisuse sertifikaat ISO/IEC 27001:2013.
2017. aasta alguses võttis Sertifitseerimiskeskus kasutusele uue nime SK ID Solutions, mille eesmärk oli toetada SK rahvusvahelisi ambitsioone ja anda paremini edasi pakutavate teenuste sisu.
2017. aastal tõi SK Eestis, Lätis ja Leedus turule Smart-ID teenuse, mis vastab Euroopa usaldusteenuste regulatsioonile (eIDAS) ning maksedirektiivile (PSD2) ning põhineb turvalistel tehnoloogiatel. Samal aastal alustas SK ka e-Templite rahvusvaheliselt väljastamist.
2018. aastal tunnistati Smart-ID kõrgeima võimaliku usaldustasemega elektroonilise allkirjastamise teenuseks (QSCD)
Tunnustus
2017. aastal kuulutas Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liit SK ID Solutions´i Aasta läbimurdjaks Smart-ID tehnilise teostuse eest.
Erik Linnaks
Erik Linnaks (27. oktoober 1926 Tallinn – 30. juuni 2001 Tallinn) oli eesti majandusteadlane.
Töökäik
Tallinna Polütehnilises Instituudis õppimise ajal oli Eesti NSV Statistika Keskvalitsuse Õppekombinaadis majandusainete õpetaja 1948–1958, direktori asetäitja 1956–1958; Üleliidulise Kaugõppe Finantsinstituudi Tallinna filiaali õppejõud (kohakaaslus) 1956–1960; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi nooremteadur 1961/1962; Elektrotehnika Teadusliku Uurimise Instituudi ökonoomikaosakonna matemaatiliste planeerimismeetodite sektori juhataja 1962–1965, vanemteadur 1964. Tallinna Tehnikaülikoolis 1965–2001: statistika ja raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, dotsent 1966–1975; raamatupidamise kateedri dotsent 1975–1976, professor 1976–1991; majandusarvestuse instituudi emeriitprofessor 1992–2001.
Teadustöö
Ökonomeetria, majandusarvestus. Avaldas üle 80 publikatsiooni, sh 20 raamatut, õppemetoodilisi töid ning artikleid "Eesti nõukogude entsüklopeedias" ja "Eesti entsüklopeedias". Tema juhendamisel on kaitstud 4 kandidaadiväitekirja.
Teaduskorralduslik tegevus
Tegi koostööd NSV Liidu TA ja NSV Liidu Plaanikomitee tootlike jõudude arendamise nõukoguga; juhendas 1954. aastast raamatupidamisearvestuse korraldamist ligi 30 tööstusettevõttes (nt Kiviõli Keemiakombinaat, Eesti Põlevkivikaevandused, Järvakandi tehased, Tartu Masinatehas jt) ja raamatupidamismeetodite juurutamist tööstusettevõtetes; oli rahvamajanduse maatriksbilansi uurimissuuna teaduslik juhendaja; 1963 valmis tema juhendamisel esimene aruandeline maatriksbilanss ja 1970ndail viidi tema juhendamisel lõpule plaanilise maatriksbilansi koostamine. Oli NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi raamatupidamise metoodikakomisjoni ja Eesti NSV Statistika Keskvalitsuse ekspertiisinõukogu liige; Eesti NSV Rahandusministeeriumi arvestuse ja analüüsi metoodikanõukogu esimees 1976–1989; Eesti NSV TA Majanduse Instituudi väitekirjade kaitsmisnõukogu liige; Eesti Vabariigi Raamatupidamise Toimkonna liige 1991–2000; osales Eesti taasiseseisvumisaastail uute õigusaktide väljatöötamisel ning raamatupidamise ümberkorraldamisel. Oli õppejõud Eesti Majandusjuhtide Instituudis ja hinnatud lektor finantsistide täienduskoolitustel.
Raadi oja
Raadi oja on oja Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas (varem Karksi ja Mulgi vallas).
Oja pikkus on 10,1 km (koos lisaharudega 10,4 km), valgla suurus 33,6 km², langus 26 m ja lang 2,5 m/km. Oja saab alguse 71,5 m kõrguselt Allaste külas ja suubub 45,5 m kõrgusel Kaarli külas Õisu järve. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Kaarli külas on oja üles paisutatud ja seal asub Kaarli hüdroelektrijaam.
Christofor Vink
Ta lõpetas aastal 1901 Riia Vaimuliku Seminari.
Tema ristis ka Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku liikmeks tulevase Moskva ja kogu Venemaa patriarhi Aleksius II-se.
Christofor Vink esitas 1945 EAÕK'i nimel kahetsuse kirikulõhe pärast Moskva patriarhaadiga.
Christofor Vink suri 4. aprillil 1972 Tallinnas ja ta maeti 10. aprillil 1972 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Isiklikku
Tema tütar oli balletitantsija ja tantsupedagoog Liia Leetmaa.
Puntukas
pisi Puntukas on rändrahn Leedus. Asub Anykščiaist 5 km lõuna pool Šventoji jõe ääres.
See on mahult teine rändrahn Leedus. Selle kaal on umbes 265 tonni, pikkus 7,54 m, laius 7,34 m ja kõrgus 5,7 m (millest 1,5 m on maa all). Puntukase maht on umbes 100 m³ ja tihedus umbes 2,7 g/cm³. Suurim horisontaalne ümbermõõt on 21,39 m. Koostiselt on see rabakivi, mis sisaldab suuri kaalium-päevakivi kristalle.
1957. aastani peeti seda Leedu suurimaks rändrahnuks, praegu on selle tiitli omanik aga Barstyčiai rändrahn.
1943. aastal tahus Bronius Pundzius kivisse Steponas Dariuse ja Stasys Girėnase profiilid ja lõigu nende testamendist nende hukkumise 10. aastapäeva puhuks.
Wielbark
Wielbark (saksa Willenberg) on linn Poolas Warmia-Masuuria vojevoodkonnas Szczytno maakonnas, Wielbarki valla halduskeskus. Wielbark asub Szczytnost umbes 19 km lõunas.
Wielbarkile anti linnaõigused 1723. aastal. Raudteeühenduse sai Wielbark 1900. aastal. Teises maailmasõjas hävis ligikaudu 50% linnast. Kuni 1945. aastani oli Saksamaa (Ida-Preisimaa) koosseisus. 1946. aastal kaotas Wielbark linnaõigused, kuid sai need tagasi 1. jaanuaril 2019.
Tartu (kauplus)
Pood oli tegutsenud samas kohas 1959. aasta detsembrist, selle viimane omanik oli AS Giga. Kaupluseruume rentis firma Tartu linnalt. 2008. aastal oli kauplus Tartu käive umbes 12 miljonit Eesti krooni, kasum 120 000 krooni (vastavalt umbes 767 tuhat eurot ja 7700 eurot).
2013. aasta aprillis teatas omanik kavatsusest pood sulgeda. Samuti suleti AS-i Giga pagaritöökoda Lohkval, kuna Tartu kauplus oli ainus koht, kus pagaritööstuse toodangut müüdi.
Linnavalitsus otsis konkurssidega korduvalt uut poepidajat, kuid edutult. 2013. aasta sügisel rajati poe asemele taaskasutuskauplus Uuskasutuskeskus.
Johannes Fuks
Johannes Fuks (26. juuni 1901 Põltsamaa – 23. veebruar 1978 Viljandi ) oli Eesti arhitekt.
Fuksi projekteeritud hooneid ja rajatisi:
Balti Päästeselts
pisi|AS Balti Päästeseltsi lipp. Balti Päästeselts oli 1888– tegutsenud aktsiaselts, mis tegeles Läänemerel merepääste tööde ja rannasõiduga.
Selts asutati 1888 nime all Vene-Balti Päästeselts. 1918 nimetati selts ümber Balti Päästeseltsiks, seltsi juhatuse esimeheks oli 1918. aastal Johan Pitka.
Enne 1921 tegeles selts ainult merepäästetöödega ja 1921–1938 ka rannasõitudega.
Merepäästetöödes kasutatavatest laevadest olid kõige suuremad Gladiator ja Meteor.
Beaumont-en-Cambrésis
Beaumont-en-Cambrésis on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis.
pisi|tühi|Saint-Laurenti kirik
Somaalia Vabariik
Somaalia Vabariik (somaali keeles Jamhuuriyadda Soomaaliyeed; itaalia keeles Repubblica Somala; araabia keeles الجمهورية الصومالية, Jumhūriyyat aṣ-Ṣūmālīyyah; inglise keeles Somali Republic) oli Somaaliast ja Somaalimaast koosnenud riik, mis moodustati Somaalimaa Usaldusterritooriumi (endise Itaalia Somaalimaa) ja Somaalimaa Riigi (endise Briti Somaalimaa) ühendamisel 1. juulil 1960. Esimese valitsuse moodustasid ühes teiste endiste usaldusterritooriumi ja protektoraadi valitsuse liikmetega Abdullahi Issa ja Muhammad Haji Ibrahim Egal. Parlamendi juhiks sai Haji Bashir ning riigi esimeseks presidendiks Aden Abdullah Osman Daar. Daar määras juba 22. juulil 1960 uueks peaministriks Abdirashid Shermarke. Juulis 1961 kinnitati rahvahääletusel 1960. aastal koostatud uus põhiseadus, mille rakendamisest Somaalimaa keeldus.
Vabariik kestis 1969. aastani, kui Kõrgeim Revolutsiooninõukogu veretu riigipöördega võimu haaras ning Somaalia Demokraatliku Vabariigi välja kuulutas.
Bt-mais
Bt-valk ekspresseerub kogu taimes. Kui kahjurputukas sööb Bt-d sisaldavat taime, aktiveerub aluseline valk tema soolestikus. Aluselises keskkonnas muutub valk osaliselt avatuks ja seda lõikavad teised valgud, moodustades toksiini, mis halvab putuka seedesüsteemi ja moodustab soole seina augud. Putukas lõpetab söömise mõne tunni jooksul ja jääb lõpuks nälga.
Geneetiline muundamine
Bt-maisi hübriidid erinevad ainult selle poolest, et neil on geneetiline kood Bt-valgu tootmiseks. Põllukultuurile tunnuse lisamiseks tuleb geen sisestada koos täiendava geneetilise materjaliga. See täiendav geneetiline materjal sisaldab promootorjärjestust, mis osaliselt määrab, kuidas uus tunnus taimes avaldub. Näiteks võib promootor põhjustada valgu ekspressiooni teatud taimeosades või ainult teatud aja jooksul. On olemas markergeen, mis võimaldab sordiaretajatel kergesti määrata, millised taimed on transformeeritud. Transformeeritud taimede tuvastamiseks kasutatakse tavaliselt herbitsiidi- ja antibiootikumitaluvuse soodustajaid. Samuti võib olla plasmiid- või vektorjärjestus, mis võimaldab huvipakkuva geeni kiiret paljunemist peremeesbakteris enne põllukultuuri sisestamist.
Ioánnis Kasoulídis
pisi|Ioánnis Kasoulídis (2016) Ioánnis Kasoulídis (kreeka keeles Ιωάννης Κασουλίδης; sündinud 10. augustil 1948 Nikosias) on Küprose poliitik. Ta oli 28. veebruarist 2013 1. märtsini 2018 Küprose välisminister. 2004–2013 oli ta Euroopa Parlamendi liige.
Ta õppis arstiteadust Lyoni Ülikoolis, lõpetades ülikooli aastal 1974. Aastatel 1975–1981 töötas ta arstina Londonis; ta spetsialiseerus aastal 1981 geriaatriale. Aastatel 1981–1993 töötas ta arstina Nikosias.
Eduardo Aranda
Eduardo Aranda (sündinud 28. jaanuaril 1985 Asuncións) on Paraguay jalgpallur, poolkaitsja.
Koondisekarjäär
Paraguay jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2012–2015 5 mängu.
Ta kuulus Paraguay koondisse 2015. aasta Copa Américal.
Laramie maakond
pisi|Asend Wyomingi osariigis Laramie maakond (Laramie County) on maakond USA-s Wyomingi osariigi kaguosas. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Cheyenne.
Maakonna pindala on 6962 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 91 738. Aastal 2000 oli elanike arv 81 607.
Laramie maakond on elanike arvult Wyomingi suurim maakond.
Ajalugu
Laramie maakond moodustati 1867. aastal. Maakond on saanud nime Prantsuse-Kanada karusnaha turustaja Jacques La Ramee järgi.
Infovabadus
Infovabadus on igaühe õigus ilma takistusteta vastu võtta, töödelda ning edastada üldiseks kasutuseks mõeldud informatsiooni. Tegu on rahvusvahelise kompleksse õiguspõhimõttega, mis infoühiskonnas väljendub avaliku teabe juurdepääsetavuses, tsensuuri puudumises, sõna- ja väljendusvabaduses, piirangutes jälitustegevusele ning eraelu puutumatuse kaitses.
Eesti põhiseaduses väljendab infovabaduse põhimõtteid vahetult 44. paragrahv, konkreetsema raamistiku annab infovabadusele avaliku teabe seadus.
Infovabadusega seostuvad küsimused intellektuaalomandi õigusest, patentidest ja andmekaitsest, eriti oluline on infovabadus Interneti ja digitehnoloogia kontekstis. Infovabaduse reguleerimise eest on võidelnud 1990. aastate lõpust alates Eesti Ajalehtede Liit. "Meie reliikvia on infovabadus" oli Eesti ACTA-protestide üheks lipukirjaks.
Ernst von Manteuffel
Krahv Ernst Gotthard von Manteuffel/Mannteuffell (14. veebruar 1801 – 20. märts 1880) oli baltisaksa mõisnik. Teenis Venemaa keiselikus armees välja kammerjunkru, ratsakaardiväe korneti, kaardiväe staabirittmeistri ja hiljem kaardiväe leitnandi auastme.
Ta sündis 14. veebruaril 1801 Tartus.
Pärast vanema venna krahv Gotthard Johanni (1795–1849) surma sai Kudina ja Saare mõisa krahvist Manteuffelite vara (s.h ka Tallinnas Toompeal Rahukohtu 1 ning Tartus Raekoja plats 3 maja) ning Puurmani, Härjanurme, Jõgeva ja Pakaste majoraatmõisa omanik. Ernst Gotthard algatas Puurmani uue härrastemaja projekteerimise ja ehitamise. Tema ajal kerkis Saare mõisa uus kivist tuuleveski, mõisasüdamesse hulk uusi kõrvalhooneid ning Tartusse Karlova uulitsasse (Kalevi tänav 17) üürikorteritega kivist elamu.
Ernst Gotthard von Mannteuffell abiellus Kõue (Triigi) ja Kärsa mõisa omaniku Christoph Heinrich von Breverni 16-aastase tütre Mathilde Johannaga. Abielupaar elas Saare mõisas ja Tartu majas ning neil sündis 7 last: poeg Ernst Gotthard (II) ja 6 tütart.
Ernst Gotthard von Mannteuffell suri puhkuse ajal Itaalias Mentonis 20. märtsil 1880. Tema poeg Ernst Gotthard (II) von Mannteuffell tõi isa kirstu Saarele ning krahv maeti tema enda loodud Saare mõisa surnuaiale vabasurma läinud tütre Olga kõrvale.
Rapanui keel
Rapanui keel on Polüneesia keelkonna Ida-Polüneesia rühma kuuluv keel austroneesia keel. Rapanui keelt räägitakse Tšiilile kuuluval Lihavõttesaarel (tuntud ka kui Rapanui saar), mille rahvaarv on natuke alla 4000. Umbes 3700 inimest Tšiilis ja Lihavõttesaarel peab end rapanuiks. Viimastel andmetel räägib rapanui keelt vabalt umbes 800 inimest. Tänapäeval räägivad paljud täiskasvanud rapanuid hispaania keelt. Kasutatakse ladina kirja.
Keele kood rahvusvahelise standardi ISO 639-3 järgi on rap. Keele staatus on 6b, mis tähendab seda, et keel on ohustatud seisundis. Sõnajärje tüüp on VSO.
Morfoloogia
Silbid saavad olla ainult kas konsonant vokaal või lihtsalt vokaal. Sõnalõpulisi konsonante ei esine.
Süntaks
Lauseliikmete järjekord on öeldis-alus-sihitis (VSO). Rapanui keeles kasutatakse laialdaselt reduplikatsiooni, näiteks värvuste tähistamiseks  ‘ehu  – udu >  ‘ehu ‘ehu  – tumehall. Jah/ei-küsimustele vastatakse intonatsiooni abil. Vorm jääb samasuguseks nagu väide.
Näide
He hakahu koe i te rama – pane tõrvik põlema
Sibüll
Sibüll (ladina keeles sibylla) oli Vana-Kreeka ja Vana-Rooma naisprohvet.
Jumaliku inspiratsiooni ja ekstaasi seisundis kuulutasid sibüllid ette tulevasi, enamasti hukatuslikke sündmusi. Sibülle peeti Idamaadelt pärinevaiks ja väga vanadeks, kuulsaimad olid Erythrai ja Kyme sibüllid. Sibüllioraaklite vahendusel jõudis Kreekasse ja Rooma idamaiste õpetuste sugemeid. Sibüllide ennustusraamatuid hoiti Roomas riikliku järelevalve all Jupiteri ja Apolloni templites.Tuntuim oli kreekakeelne "Oracula Sibyllina", mis oli kirjutatud kreekakeelses heksameetris ja mille autorid olid tundmatud. 4. sajandi pKr lõpus laskis Stilicho raamatud põletada.
Kunstis on sibüllide teemat rohkesti käsitletud, tuntumatest kunstnikest on seda teinud näiteks Michelangelo, Tintoretto, Rembrandt jt.
Fernando Botero
Fernando Botero Angulo (sündinud 19. aprillil 1932 Medellínis) on Colombia maalikunstnik ja skulptor. Ta on tuntud kunstnikuna, kes muudab inimeste ja loomade vormi.
Lapsepõlv ja noorus
Fernando Botero sündis ja elas lapsepõlves Colombias Medellínis. Ta kasvas üles ema ja kahe vennaga. Isa töötas müügimehena ning käis linna lähistel eesliga kaupa müümas, ta suri südamerabandusse, kui Fernando oli 2-aastane.
Fernando Botero õppis väga ranges katoliiklikus koolis. Noores eas hakkas talle huvi pakkuma ka härjavõitlus, mida ta 13-aastaselt õppima läks. Sellel ajal tekkis huvi ka kunsti vastu ning ta maalis härjavõitluse stseene, mida müüs väikese raha eest areeni ees vaatajatele. Pärast kahte aastat õppimist lahkus ta härjavõitluse koolist, et edasi tegeleda kunstniku karjääriga.
Karjäär
Esimest korda avaldas Botero oma loomingut 1948. aastal, olles ise vaid 16-aastane. Oma kunstnikukarjääri algusaastatel inspireeris teda Mehhiko kunstnik Diego Rivera. Tema iidoliteks olid veel Francisco de Goya ja Diego Velázquez.
1951. aastal, kui Botero oli 19-aastane, läks ta elama Colombia pealinna Bogotásse. Seal oli Fernando Boterol juba esimene isikunäitus Leo Matize galeriis, kus müüdi maha kõik tema teosed. Botero oli enda teoste üks suuremaid kogujaid sellel ajal, kuigi tema maalide eest pakuti kõrget hinda kogu maailmas. 1952. aastal läks Botero koos teiste kunstnikega Barcelonasse, kus ta viibis lühikest aega. Pärast Barcelonas käimist läks Botero Madridi Academia de San Fernandosse õppima.
pisi|"Naine koos puuviljaga" Fernando Botero. Bamberg/Saksamaa Aastatel 1953–1954 elas Fernando Botero Itaalias Firenzes. Ta õppis San Marco Akadeemias freskotehnikat ning õppis seal ka õlivärvidega maalimise selgeks.
1955. aastal läks Botero tagasi Colombiasse Bogotá linna koos oma uute kunstiteostega, mida ta oli välismaal maalinud. Ta pani 20 maali raamatukokku näitusele, kuid sai nende teoste kohta palju negatiivset kriitikat. 1955. aasta lõpus kolis Fernando Mehhikosse.
1956. aastal hakkas ta välja arendama uut tehnikat, kuidas oma teoseid maalida, ja tal tuli geniaalne idee. Ta hakkas aegamööda katsetama uut tehnikat, kus ta muutis inimeste ja objektide suurust ja proportsioone. Tema uus kunstiline stiil oli revolutsiooniline, kombineerides oma maalidesse ladinaameerikalikku värvilisust ja proportsioonidest väljas olevaid kehakujusid. Tänu uuele stiilile sai temast 20. sajandil üks silmatorkavamaid kunstnikke.
1957. aastal läks Fernando Botero New Yorki elama ning sellest ajast hakkasid tema teosed kuulsust koguma ka väljaspool Ladina-Ameerikat. New Yorgis müüs Botero maha enamiku oma teostest ja 1958. aastal naasis ta Colombiasse. Bogotás oli tal võimalus olla professor kunstiakadeemias kuni 1960. aastani. Teda tunti kui Colombia kõige lootustandvamat kunstnikku.
Botero teoseid tuntakse eelkõige ümarate ja liialdatud inimfiguuride ja muude objektide järgi, mis pilkavalt tähistavad nende rolli elus. Selline stiil kogus populaarsust 1964. aastal. 1969. aastal oli Boterol võimalus oma teost "Inflated Images" esitada New Yorgi kaasaegse kunsti muuseumis. Seal näitusel kujundas ta oma maine maailma suurima kunstnikuna. Pärast rahvusvahelise kuulsuse saavutamist asus ta 1973. aastal elama Pariisi, kus ta alustas skulptuuride loomisega. Talle hakkas skulptuurid aina rohkem huvi pakkuma ja nii ta tegi projekti, mille käigus avas ta pronksskulptuuride välisnäituse üle kogu maailma. See kujunes Boterol ootamatult edukaks ettevõtmiseks.
1983. aastal kolis Fernando Botero Itaalia linna Toscanasse, kus ta jätkas skulptuuride tegemist. 1984. aastal annetas Fernando Colombias Antioquia muuseumile oma skulptuurisarja.
1983. aasta oli Botero jaoks väga oluline, sest ta hakkas oma skulptuure välja panema paljudes maailma linnades. Tema teosed on nähtaval järgmistes linnades: Dubai, London, Rooma, San Francisco, Chicago, Basel, Buenos Aires, Tokyo, San Juan, Puerto Rico, Santo Domingo, Berliin, München, Frankfurt, Milano, Napoli, Pariis, Monte Carlo, Barcelona, Moskva, Mehhiko, Monterrey, Caracas ja Madrid. Botero on üks väheseid, kellel on õnnestunud oma skulptuure eksponeerida maailma kuulsamatel väljakutel ja platsidel, nagu näiteks New Yorgis Park Avenuel ja Pariisis Champs-Élysées' avenüül. pisi|"Lind" Fernando Botero (1990) Singapuris 2004. aastal pöördus Botero kunsti kaudu avalikkuse poole, väljendades oma maalides uimastite ja narkokartellide mõju Colombiale.
2005. aastal avaldas Botero oma sarja "Abu Ghraib" maalidest, mis põhinesid elul Iraagi sõja ajal Abu Ghraibi vanglas, kus ameeriklased vange piinasid. Seda maalide sarja tegi ta 14 kuud ja sai populaarseks, kui seda esmakordselt Euroopas eksponeeriti.
Eraelu
Botero teine abikaasa oli Cecilia Zambrano ja 1970. aastal sündis neil poeg Pedro. 1974. aastal suri Pedro autoavariis ning Botero piinles selle tõttu veel kaua, pühendades paljud oma maalitud teosed just Pedrole. Botero ja Zambrano läksid lahku 1975. aastal.
Praegu on Botero abielus Kreekast pärit Sophia Variga. Nad elavad Pariisis ja neil on maja Itaalias Pietrasantas. Botero 80. sünnipäeva puhul korraldati Pietrasantas näitus tema töödest.
Annetused
Botero on annetanud mitmeid kunstiteoseid Bogotá muuseumile ja ka oma kodulinna Medellíni muuseumile. 2000. aastal annetas ta 123 teost Bogotásse ning 119 teost Medellínis asuvale Antioquia muuseumile. Viimasele annetas ta ka 23 pronkskuju, mis asetati Antioquia muuseumi ette. Seda platsi tuntakse tänapäeval kui Botero Plaza. Tema skulptuure on ka Medellínis San Antonio Plazal ja Berrio pargis.
Pikaokkaline mänd
Pikaokkaline mänd (Pinus palustris) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu.
Kirjeldus
pisi|vasakul|püsti|Noored käbid ja okkad pisi|vasakul|püsti|Tüve koor pisi|püsti|vasakul|Rohupuhmastikku meenutav noor seemik pisi|Esimese aasta taim Pikaokkalise männi eluiga on kuni 500 aastat. Puu kasvab kuni 47 m kõrguseks. Tüve läbimõõt on kuni 1,2 m. Korp on oranžikaspruun ja vanematel puudel sügavrõmeline.
Juurestik on hästi arenenud, peajuur võib liivases pinnases ulatuda 4,8 m sügavusele.
Pungad on munakujulised, hõbevalged, 3–4 cm pikkused. Noored võrsed on jämedad (läbimõõt kuni 2 cm), oranžikaspruunid, vananedes muutuvad tumepruuniks. Pikaokkalise männi okkad on männiliste sugukonna liikidest kõige pikemad, 20–45 cm pikkused, kolmekaupa kimbus (harva ka kahekaupa), veidi kõverdunud, kollakasrohelised, poolterava kuni terava tipuga, püsivad võrsetel 2 aastat.
Isasõisikud on silinderja kujuga, 30–80 mm pikad, purpurjad. Käbid on sümmeetrilised, 15–25 cm pikkused, tuhmpruunid. Seemned on kahvatupruunid, tumedate vöötidega, umbes 10 mm pikkused, 30–40 mm pikkuse tiivakesega. Seemned on suurimad USA kaguosas kasvavate mändide seas, 1000 seemne mass on 64,9–151,5 g.
Levikuala ja ökoloogia
Pikaokkalise männi levila asub USA kaguosa rannikupiirkonnas, kus ta kasvab 0–700 m kõrgusel merepinnast. Tüüpilisteks kasvukohtadeks on liivased kõrgendikud, liivamäed ja tasandikumetsad.
Kliima
Levila kliima on soe ja sademeterohke, aasta keskmine sademete hulk on vahemikus 1090...1750 mm. Kõige sademetevaesem aastaaeg on sügis, samuti pole haruldased kuivaperioodid suvel. Külmakraade talub puu talvel kuni –7...–12 °C. Aasta keskmine õhutemperatuur on vahemikus 17...23 °C, suvekuude keskmised maksimumtemperatuurid tõusevad kuni 28...34 °C, talvekuude õhu keskmised miinimumtemperatuurid langevad kuni 2...8 °C.
Kaasliigid
Pikaokkaline mänd moodustab aeg-ajalt puhtpuistuid, kuid kasvab enamasti hajusalt segametsades, kus esineb järgmisi puuliike:
Populatsiooni vähenemise põhjused
Väga suurel territooriumil laiunud pikaokkalise männi levikuala on viimase paarisaja aasta jooksul oluliselt vähenenud. 2004. aastal läbi viidud metsade inspekteerimisel saadi vanade ja elujõuliste metsade kogupindalaks 5095 ha. Populatsiooni vähenemisel on kolm peamist põhjust:
Paljunemine
pisi|Isasõisik pisi|Pikaokkalise männi noorendik Pikaokkaline mänd on ühekojaline okaspuu ning paljuneb seemnete abil. Tules kannatada saanud nooremad puud võivad ajada ka juurevõsu. Käbikandvus algab keskmiselt 30 aasta vanustel puudel. Tolmlemine toimub levila lõunaosas veebruari lõpus, põhjaosas aprilli alguses. Viljastumine toimub järgmisel kevadel, mille järel käbide kasv kiireneb oluliselt. Käbid valmivad tolmlemisele järgneva aasta septembris-oktoobris. Seemned varisevad oktoobri lõpust kuni novembri lõpuni, 71% nendest kandub tuulega kuni 20 m kaugusele puust. Idandid ilmuvad 1–2 nädalat peale seemnete langemist maapinnale. Head seemneaastad esinevad 3–4 aasta järel.
Kasutamine
Pikaokkalise männi puit on väga kvaliteetne ja hinnatud ehitusmaterjal, mida ajaloo jooksul on väga intensiivselt kasutatud. Tänaseks on enamus põlismetsadest maha raiutud. Enne eurooplaste saabumist 24–35 miljonil hektaril laiunud metsadest on tänapäevaks järgi jäänud 2–4 miljonit hektarit, millest enamuse moodustavad nooremapoolsed ja halvas seisukorras olevad metsad. Puitu kasutatakse nii rasketes kui ka kergetes puitkonstruktsioonides; puidust valmistatakse ümarpalke, prusse, poste, vaiu, maste, põrandalaudu, voodrilaudu, raudteeliipreid, konteinereid, mööblit, sildu, paate jm. Vaigust saadakse kampolit.
Ühinguõigus
Ühinguõigus (inglise keeles company law) on õigusnormide kogum, mis reguleerib ühingute vormi, asutamist, lõpetamist ning ümberkorraldamist.
Ühing kitsamas tähenduses on isikute ühendus, millel pole organisatsioonilist ülesehitust (isikuteühing). Eestis on nendeks täisühing (TÜ) ja usaldusühing (UÜ). Ühing laiemas tähenduses on korporatsioon, mis põhineb liikmelisusel. Eestis on sellised ühingud äriühingud (aktsiaselts, osaühing, täisühing, usaldusühing ja tulundusühistu) ja mittetulundusühingud.
Ühinguõiguse reguleerimisala
Ühinguõigus reguleerib ühingu:
Ühinguõiguse keskne põhimõte
Ühinguõiguse keskpunktiks on ühing (ühistel eesmärkidel koondunud isikute ühendus ). Ühinguõiguses kehtib ühingu huvide prioriteetsuse põhimõte – osanike, aktsionäride või ühingu liikmete huvide lahknevuse korral seatakse esiplaanile ühingu huvid.
Ühinguõiguse allikad
Kõige tähtsam seadusel põhinev ühinguõiguse allikas on Eesti Vabariigi põhiseadus. Lisaks põhiseadusele on teisi seaduseid, mis puudutavad ühinguõigust.
Põhiseadus ühinguõiguse allikana
Juriidilised isikud saavad olla põhiõiguste kandjaks. Juriidiliste isikute õigus on tegeleda ettevõtlusega ning koodunda mittetulundusühingutesse ja -liitudesse.
Seadused ühinguõiguse allikana
Ühinguõiguse üldosaks võib lugeda tsiviilseadustiku üldosa seaduse paragrahve 24–37. Tsiviilseadustiku üldosa seadus (TsÜS) annab juriidilise isiku definitsiooni.
Era- ja avalik-õiguslike juriidiliste isikute reguleerimiseks on erinevad seadused. Äriühinguid reguleerib äriseadustik, mittetulundusühinguid mittetulundusühingute seadus, sihtasutusi sihtasutuste seadus jne.
Era- ja avalik-õiguslikud juriidilised isikud
Liigituse aluseks on ajalooline huvikriteerium. Eraõiguslik juriidiline isik tegutseb erahuvides, s.t ühingu eesmärgiks on teenida üksikisiku huve. Avalik-õiguslik juriidiline isik tegutseb avalikes huvides, s.t ühingu eesmärk on teenida kõigi huve.
Täisühing
Täisühingul peab olema vähemalt kaks osanikku, kes tegutsevad ühise ärinime all. Osanikud vastutavad ühingu kohustuste eest võrdselt kogu oma varaga. Ühing asutatakse ühingulepinguga. Ühingulepingus on kirjas osaniku sissemakse suurus, mis võib olla nii rahaline kui ka mitterahaline.
Usaldusühing
Usaldusühing on sarnane täisühinguga. Usaldusühingus peab olema vähemalt üks täisosanik, kes vastutab ühingu kohustuste eest kogu oma varaga ja vähemalt üks osanik, kes vastutab kohustuste eest sissemakse suuruses. Sarnaselt täisühingule asutatakse ühing ühingulepinguga.
Aktsiaselts
Aktsiaseltsi kapital on jaotatud aktsiateks. Äriühingul võib olla üks kuni mitu asutajat, kes ei vastuta kohustuse täitmise eest oma varaga Aktsiaseltsil on mitmetasandiline juhtimisstruktuur, s.t ühingu juhtimine käib läbi mitme organi. Aktsiaseltsi organiteks on aktsionäride üldkoosolek, nõukogu ja juhatus.
Tulundusühistu
Tulundusühingu asutamist, lõpetamist ja muid tingimusi reguleerib tulundusühistuseadus. Tulundusühistu on äriühing, mille eesmäk on toetada ja soodustada oma liikmete majanduslikke huve läbi ühise majandustegevuse. Ühistu asutamiseks peab olema vähemalt kaks isikut ja liikmed ei vastuta varaliselt ühistu kohustuste eest.
Mittetulundusühing
Mittetulundusühing asutavad inimesed vabatahtlikult ning selle eesmärgiks ega põhitegevuseks ei ole tulu saamine. Mittetulundusühing luuakse selle kandmisega mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse. Ühing asutatakse vähemalt kahe isikuga, kes sõlmivad asutamislepingu.
Sihtasutus
Sihtasutuse asutamist, lõpetamist ja muid tingimusi reguleerib sihtasutuste seadus. Sihtasutused on suunatud ühiskonna arengule. Sihtasutuse eesmärk on kuultuuri ja teaduse arendamine Sihtasutuse võib asutada üksi või mitmekesi ja see kanda mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse.
Avalik-õiguslikud juriidilised isikud on näiteks Eesti Maaülikool, Eesti Töötukassa, Eesti Rahvusringhääling ja paljud teised ühingud, mis teenivad kõigi huve. Avalik-õigusliku juriidilise isiku tegevust ja asutamist reguleerib enamasti juriidilise isiku seadus.
Karsten Brüggemann
pisi|Karsten Brüggemann 2022. aasta Arvamusfestivalil pisi|Karsten Brüggemann esinemas kirjandusfestivalil HeadRead 26. mail 2011 Karsten Brüggemann (sündinud 1. detsembril 1965) on Tallinna Ülikooli ajalooprofessor.
Brüggemann õppis aastatel 1986–1999 Hamburgi ülikoolis ajalugu. Ta spetsialiseerus Venemaa ja Baltikumi ajaloole ning tema doktoritöö käsitles Eesti Vabariigi loomist 1918. aastal Venemaa kodusõja ja lagunemise kontekstis.
Seejärel oli Brüggemann õppejõud Hamburgi ülikoolis, aastatel 2002–2008 lektor ja dotsent Tartu Ülikoolis ning ka mitmes Saksa ülikoolis. 2008. aastast on ta Tallinna Ülikooli eesti ja üldajaloo professor.
1994. aastast kuulub Brüggemann Balti Ajaloo Komisjoni koosseisu, 2003. aastast oli ta selle juhatuse liige ning 2023. aastast esimees. Lisaks kuulub ta mitme Saksa ja Ida-Euroopa suhteid uuriva komisjoni koosseisu ning on ajakirja Zeitschrift für Ostmitteleuropa-Forschung (varem Zeitschrift für Ostforschung) toimetuse kolleegiumi liige. 2006. aastast on ta koos Mati Lauriga ajakirja Forschungen zur baltischen Geschichte väljaandja.
EMK Aseri kogudus
Eesti Metodisti Kiriku Aseri kogudus on Aseris tegutsev Eesti Metodisti Kiriku (EMK) kogudus.
Koguduse pastor on Dmitri Semjonov.
Jõksi mõis (Paistu)
Jõksi mõis (saksa keeles Jöxi) oli Tuhalaane mõisa kõrvalmõis Paistu kihelkonnas Viljandimaal.
Kahelõpusesed
Kahelõpusesed (Coleoidea; varem Dibranchia) on peajalgsete alamklass.
Tegemist on pehmekehaliste kahe lõpusega vähearenenud sisemise kitiinist või lubiainest kojaga mereselgrootutega.
Süstemaatika
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulus alamklassi kaks ülemsugukonda :
Mouscroni ringkond
Mouscroni ringkond oli üks seitsmest haldusringkonnast Belgias Hainaut' provintsis.
2019. aastal liideti Mouscroni ja Tournai ringkond Tournai-Mouscroni ringkonnaks.
Vallad ja osavallad
Ringkonna halduspiirides oli kaks valda ja üheksa osavalda.
Osavallad
pisi|tühi|500px|Mouscroni ringkonna vallad ja osavallad
Lokao
pisi|Türnpuuliik Rhamnus globosa herbaarlehel all paremal, sünonüümi Rhamnus Meyeri all pisi|Artikkel lokao ekstraheerimise kohta harilikust türnpuust (Rhamnus cathartica) väljaandes Scientific American, New York, 1860 Lokao (nimetus pärineb hiina keelest, hääldatuna umbes "lü-kao" või "lü-tšiao" ), ka hiina indigo ehk hiina roheline on rohelise tooniga looduslik värvaine, mida saadakse mõnede Hiinas kasvavate türnpuu (Rhamnus sp.) liikide koorest, lehtedest ja marjadest, täpsemalt nende mahlast.
Rahvusvahelises värvainete indeksis kannab lokao tähist NG1 (Natural Green 1). Ingliskeelses kirjanduses on sage sünonüüm Chinese Green 'hiina roheline'.
Sõnavara
Eestikeelses kirjanduses leiduvad nimetused "hiina roheline" või "hiina roheline indigo". Ingliskeelses kirjanduses võib sõna lokao tähistada nii värvainet kui türnpuuliiki Rhamnus globosa.
Värvaine saamine
Lokao värvaine allikatena on nimetatud hiina türnpuud (Rhamnus utilis) ja samas regioonis kasvavaid teisi türnpuuliike, nagu värvi-türnpuu (Rhamnus saxatilis subsp tinctoria), dauuria türnpuu (Rhamnus davurica) ja Rhamnus globosa. Värvainet toodeti puude koorest ja lehtedest, mida töödeldi kuuma veega ning jäeti lahus pikaks ajaks seisma, värvaine setitati kasutades potast või lubjapiima ning filtreeriti bambuskorvide, paberi ja puuvilla abil. Türnpuude marjadest toodeti ka halvasti lahustuvat rohelist vesivärvi - taimeosad jahvatati ning segati maarjasega, nii saadud segu kuivatati ning pressiti sinakasrohelisteks tükkideks.
Värviv komponent sisaldab happelist ühendit lokaoonhapet C42H48O27 ja suhkrut lokaoosi.
Värvaine kasutamine
Värvainet on kasutatud puuvilla ja siidi värvimiseks. Toon on vähese valguskindlusega, kergesti pleekiv. Nõrgalt aluselises lahuses värvides kinnitub roheline värvitoon puuvillakiule ilma peitsaineta. Lokao'ga on võimalik eelpeitsitud kiudu värvida nagu küüpvärvainega, siis saadakse sinine toon. Samuti on ta hiina rohelise pigmendi nime all kasutust leidnud akvarellides (annab sügava sinakasrohelise tooni), trükivärvides ja lakkides.
Esimesed teated "hiina rohelisest" jõudsid Euroopasse 18. sajandi lõpul. 19. sajandi keskpaigas, kui Hongkong läks Suurbritanniale, sai lokao Euroopas laiemalt tuntuks ja sai lühiajaliselt peadpööritava populaarsuse osaliseks. Värvainega värvitud tekstiilid paistsid ühtmoodi säravalt rohelised nii loomulikus kui kunstvalguses. Edu jäi lühiajaliseks, sest vähese valguskindluse tõttu ei suutnud lokao võistelda peatselt ilmunud aniliinvärvidega.
Signaali terviklikkus
Signaali terviklikkus on kogum parameetreid, mis kirjeldab elektrisignaali kvaliteeti. Digitaalelektroonikas esitatakse kahendväärtuste voogu pinge (või elektrivoolu) diskreetsete väärtustena. Fundamentaalselt on digitaalsignaal aga analoogsignaal, mistõttu mõjutavad ka seda erinevad efektid nagu müra, moonutus ja kadu. Väikeste kauguste ja madalate bitikiiruste korral võimaldavad isegi lihtsad elektrijuhid piisavat signaalikvaliteeti. Kõrgete bitikiiruste, pikemate kauguste ja ebasobivate elektrijuhtide korral võib aga elektrisignaali kvaliteet langeda punktini, kus seda tõlgendatakse vastuvõtval poolel ebakorrektselt põhjustades vigu või katkestusi. Signaali terviklikkus on oluline kõikidel elektroonika disaini tasemetel - integraallülituste sisemistel ühendustel, elektroonikakomponendi pakendi ühendusel trükkplaadiga, trükkplaadil olevatel viikudel ning süsteemidevahelistel ühendustel. Kuigi nende tasemete skaala ja disainimeetodid erinevad üksteisest, on neis esinevad signaali tervikklikusega seotud probleemid ühised.
Põhilisi probleeme signaali terviklikkusega põhjustavad ülekostvus, toiteallika müra, signaali moonutus ja kadu ning lülitustest tingitud ostsillatsioon. Kõrgsageduslikes kontekstides esineb ka signaalipeegeldusi.
Simuleerimine
Elektroonika disaini tööprotsessi käigus on võimalik hinnata loodud seadme signaali terviklikkust kasutades simulatsioone. Kasutades elektriahela simulatsiooni tarkvara (LTspice, Multisim jms), või simulatsiooni võimekusega trükkplaadi disaini tarkvara (Altium, EAGLE jms) on võimalik leida mitmeid signaali terviklikkust mõjutavaid parameetreid sh signaalide ülekostet, viikude impedantsi ning sagedusvastet ja diferentsiaalpaaride ajanihet.
Simuleerimise eeliseks on see, et vigade leidmiseks ja parandamiseks ei pea olema disain lõpetatud või toodetud, see aitab vältida kulukaid vigu ja tootmisprotsessidest tekkivaid ooteaegu. Puuduseks on aga vajadus kasutada spetsiaalset tarkvara, mis vajavad täpsete tulemuste jaoks palju informatsiooni.
Testimine
Signaali terviklikkust saab testida kasutades ostsilloskoopi, võrguanalüsaatorit või teisi samalaadseid mõõteseadmeid. Tuhandete signaalilülituste mõõtmise korral saab koostada silmdiagrammi. Selle abil on võimalik välja lugeda mitmeid signaali parameetreid, mis kirjeldavad müra, moonutust ja ajastustäpsust. Signaali kandva viigu kõrvalasuvaid viike mõõtes on võimalik hinnata ülekostuvust.
Riistvaralise testimise eeliseks on kindel reaaleluline tulemus, mis võib erineda simulatsiooni omadest seni arvestamata jäänud omaduste või informatsiooni tõttu. Puuduseks on aga vigade parandamise ja muudatuste keerukus ning vajadus piisavalt võimekatele mõõteseadmetele. Kõrgsageduslike signaalide analüüsimiseks sobivad mõõteseadmed võivad aga väga kallid olla.
Favoriten
Favoriten on Austria pealinna Viini omavalitsuslik X ringkond (Bezirk).
Söderby (täpsustus)
Söderby rootsikeelne kohanimi.
Favoriten
Favoriten on rohkem kui 200 000 elanikuga Viini suurim ringkond.
Gewandhaus
Gewandhaus (saksa keeles 'kangamaja', 'kangahall'; poola keeles Sukiennice, prantsuse keeles Halle aux draps, hollandi keeles Lakenhal, inglise keeles cloth hall) oli keskaegsete linnade keskuses, enamasti turuväljaku ääres paiknenud suur liigendamata siseruumiga ehitis, mida kangakaupmeeste tsunft kasutas kangaste kvaliteedi kontrollimiseks, nende müümiseks ja ladustamiseks, samuti võidi kangahallis eraldi paviljonides müüa ka nahka, vaha, soola ja eksootilisi kaupu nagu siid ja vürtsid. Kangahalle ehitati linnades alates keskajast kuni 18. sajandini.