cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Liisa Löyttyniemi
Üks esimesi suuremaid abiprojekte oli busside saatmine Tamperest Tartusse. Venemaa keeldus saatmast Tartu vanadele bussidele varuosi, kuid Tampere oli tol ajal just bussiparki uuendamas. Löyttyniemi oli vahendajaks, kui Tamperest saadeti Tartusse kokku ligikaudu 40 bussi. Need viidi kohale täidetuna haiglatarvikutega.
Suuresti Liisa Löyttyniemi isiklikul toel avati 2003. aasta sügisel Tartu infopunkt Tamperes, mis on suurendanud huvi Tartu linna vastu. Infopunkti juhatab ta ise.
Liisa Löyttyniemi osavõtul ja juhtimisel hakati tamperelastele korraldama Igal aastal huvireise Tartusse.
Eesti iseseisvumise esimestel aastatel koguti Liisa Löyttyniemi eestvõttel eestikeelseid aabitsaid Tartu koolidele. Liisa Löyttyniemi korraldamisel toimuvad vaheldumisi Tartus ja Tamperes Tartu-Tampere mälumängud.
Tampere-Tartu Selts
1989. aastal külastas Tartu Ülikooli rühm Tampere Ülikooli üliõpilasi, kes soovisid innukalt Eestit toetada. Asutati Tampere-Tartu Selts. Paljudest asutajaliikmetest, nagu Harri Päiväsaarist, Vesa Keinonenist ja Petri Juutist, said nn täiskohaga estofiilid. Tamperesse loodi Pirkanmaa Eesti keskus, alustati Eesti nädalate korraldamist ja asutati ajakiri Pro Estonia, mis ilmus 20 aastat. Liisa Löyttyniemi hakkas seltsi tegevuses osalema üsna alguses ning on alates 1997. aastast seltsi esimees.
Heart (Maarja album)
"Heart" on Maarja-Liis Ilusa 1998. aastal Aasias ilmunud minialbum, väljaandja Mercury Music Entertainment.
Karina Maruyama
Karina Maruyama (jaapani keeles 丸山 桂里奈 Maruyama Karina; sündinud 26. märtsil 1983) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2002–2014 79 mängu.
Võhma raamatukogu
Ajalugu
5. detsembril 1911 sai Pilistvere Haridusseltsi Võhma osakonna raamatukogu tegevusloa asukohaga Võhmas. Kõo valla haldusesse kuuluv Võhma osakond alustas iseseisvana tööd 1919. aastal ja 1924 liitus raamatukogu avalike raamatukogude võrguga. Nõukogude võimu tulekuga 1940. aastal muutus raamatukogu sisu ja nimetus rahvaraamatukoguks. Sõja ajal tegevus seiskus. 1945. aastal Võhma alevi tekkega sai raamatukogust Võhma Aleviraamatukogu. Enne Viljandi rajooni alla kuulumist 1963. aastal töötas raamatukogu Suure-Jaani ja Põltsamaa rajooni alluvuses. Seoses rahvaraamatukogude võrgu tsentraliseerimisega oli Võhma raamatukogu alates 1972. aastast Viljandi Keskraamatukogu üks filiaalidest.
Eesti taasiseseisvumise ja 1990. aasta haldusreformi tulemusel hakkas raamatukogu alates 1992. aastast kuuluma Võhma alevivalitsuse alluvusse. Peale Võhmale linnaõiguste andmist 1993. aastal sai raamatukogust Võhma Linnaraamatukogu.
Raamatukogu on enne praegusesse asukohta jõudmist olnud mitmetes erinevates kohtades. 1947-1974 aastal asus raamatukogu kultuurimajas, algul väikeses 16 m² toakeses, saades peagi remonditud ja suuremad ruumid. See oli koduks raamatukogule ligi 30 aastat. Aja jooksul muutusid aga maja amortiseerumise tõttu raamatukogu töötingimused aina kehvamaks, ruumid vajasid remonti, oli külm ja puudus elekter. Enne uute ruumide saamist oli raamatukogu ajutistes ruumides: 1974-1982 Kalevi tänav 3 -1, 2-toalises korteris ja 1982-1996 Tallinna tänav 13, 3-toalises korteris, mis oli ahjuküttega ja pinda oli
54,3 m². Samas majas oli ka alevi täitevkomitee.
1996. aastal kolis raamatukogu Võhma lasteaed Mänguveski ühte tiiba, kus on põrandapinda 168,5 m². Raamatukogu asub tänaseni seal. Maja teises otsas asub Võhma Päevakeskus. Peagi peale sissekolimist toimus raamatukogu internetiseerimine, muretseti arvutid ja loodi avalik internetipunkt. Raamatukogust on saanud kaasaegne lugemis- ja infoasutus, kellel on hea koostöö kooli, lasteaia, päeva-, noorte- ja vaba aja keskusega.
Töötajad
Milvi Rõuk, juhataja 1958-1981
Ene Kikkas, laenutaja 1966-1967
Eha Klamp, laenutaja 1967-1981, juhataja 1982-2013
Mare Lepik, laenutaja 1982-1985
Maire Ränkel, laenutaja 1985-2006, direktor 2013 -
Maire Vahtra, laenutaja 2007-2015
Bianka Ränkel, laenutaja 2015 -
Raamatukogus on töötanud Meedi Kuuse, Linda Feodorova, Maimu Vares.
Omega (Läti eriüksus)
Omega on Läti politsei terrorismivastane eriüksus, mis loodi 1992. aastal.
Terrorismivastase eriüksuse relvastusse kuuluvad näiteks Heckler & Koch MP5, Heckler & Koch G36C ja Walther P99.
Läti sisejulgeolekusüsteemi kuulub ka pealinnas Riias baseeruv korrakaitsepolitsei kiirreageerimisbrigaad Alfa, Venemaa ja NSV Liidu Siseministeeriumi OMONi analoog.
Rand-teeleht
Rand-teeleht (Plantago maritima) on rohttaim teeleheliste sugukonnast teelehe perekonnast.
Kasvab mererannal ja rannaniitudel.
Televisioonisüsteem
Televisioonisüsteem määrab kindlaks, mil viisil televisioonisignaal pildi, heli ja lisainfo kujul saatjast vastuvõtjasse (telerisse) üle kantakse ja kas edastatakse analoog- või digitaalsignaale.
Analoogtelevisiooni süsteemid
Analoogsüsteemidest on kasutusel kaks televisioonikujutise laotamise alussüsteemi – USA FCC (1941) ja Euroopa CCIR (1961) – ning kolm neil põhinevat värvitelevisiooni süsteemi – NTSC, PAL ja SECAM, mis erinevad üksteisest peamiselt värvust kandvate signaalide kodeerimise viisi poolest.
pisi | 300px |Ülerealaotuse põhimõte
Alussüsteemidel on erisugused kaadri- ja reasagedused tulenevalt võrgupinge standardsagedusest: USA s 60 Hz ja Euroopas 50 Hz. Kaadrisagedus on nende sagedustega seotud. Et 50 täispildi ülekandmiseks läheks vaja liiga laia sagedusriba (kuni 10 MHz), kantakse tegelikult sekundis üle 25 pilti (kaadrit). Kuna sellel sagedusel jääks märgatavaks pildivahetusest tingitud vilkumine, vähendatakse seda ülerealaotuse teel: esimeses poolpildis (poolkaadris) kantakse üle paaritud ja teises paarisread; seega vahetuvad poolpildid 50-hertsise sagedusega. Ridade arv on Euroopa süsteemis 625. Et iga poolpildi vahetamiseks kulub 25 rida, on pildis tegelikult 576 rida.
Värvisüsteemi NTSC (aastast 1953) rakendatakse peale USA samuti näiteks Kanadas ja Jaapanis, Prantsuse süsteemi SECAM (1957) ka Venemaal ja süsteemi PAL (1961) enamikus Euroopa maades, samuti Hiinas.
Kõigis analoogtelevisiooni süsteemides moduleeritakse raadiosagedust (VHF, UHF) pildi- ja helisignaalidega eraldi, kusjuures pildisignaali korral kasutatakse amplituudmodulatsiooni (AM), helisignaali korral olenevalt süsteemist ka sagedusmodulatsiooni (FM). Stereoheli signaali edastamiseks oli kasutusel digitaalsüsteem NICAM (Near Instantaneous Companded Audio Multiplex), milles on kaks impulsskoodmodulatsiooniga (PMC) digitaalkanalit stereosignaalile või siis kahes eri keeles monoheli jaoks. Digitaalsignaalina edastatakse ka teleteksti.
Eri süsteemide kombinatsioonina on maailmas kasutusel hulk allsüsteeme, mille vahel on erinevusi ülekandekanalite sagedustes, arvus ja numeratsioonis. Allsüsteeme tähistatakse tähtedega A–N ja rakendatakse järgmiselt:
Digitaaltelevisiooni süsteemid
Pildi- ja helisignaalide digitaalkujul ülekandminemine võimaldab vähendada edastatava info mahtu enam kui kümnekordselt.
Süsteemide liigid lahutusvõime järgi
Lahutusvõime järgi eristatakse tava-, kõrg- ja ultrakõrglahutusega digitelevisiooni. Lahutusvõimet väljendatakse pikslite arvuga kas korrutise kujul või lühemalt kaadri ridade arvuga, millele järgneb laotusviisi tähis: p (progressive scan) tähistab järjestlaotust (rida-realt) ja i (interlaces scan) ülerealaotust:
Tähised 4K ja 8K väljendavad seda, mitu korda on UHDTV kaadris pildipunkte rohkem kui Full HD kaadris (milles on 1920×1080 pikslit). Full HD on teleritel ja kuvaritel eraldusvõimet iseloomustav logo, mis tähendab, et ekraan koosneb 1080×1920 pikslist (pildipunktist) ja on seega kõige sobivam 1080p-lahutusega pildi näitamiseks.
pisi|360 px|Ekraani suurus (pikslisisaldus) eri lahutussüsteemide korral, võrreldes SDTV-ga
Süsteemide liigid signaali edastusviisi järgi
Digitaaltelevisiooni signaali edastab maapealne levivõrk (antennitelevisioon), kaablivõrk (kaabeltelevisioon) ja satelliidivõrk (satelliittelevisioon).
Maapealses antennivõrgus rakendatakse järgmisi süsteeme (ja nende aluseks olevaid, enamasti samanimelisi standardeid):
pisi|400px|Digitaaltelevisiooni süsteemide kasutamine maailmas
Muid edastussüsteeme:
Sorel-Tracy
Sorel-Tracy on linn Kanadas Québeci provintsis Montérégie halduspiirkonnas.
Joseph von Fraunhofer
Joseph Ritter von Fraunhofer (6. märts 1787 – 7. juuni 1826), oli saksa füüsik ja optikainstrumentide valmistaja. Teda peetakse teaduslikule teleskoobiehitusele alusepanijaks. Tema uuringud lõid aluse spektroskoopiale, ta uuris difraktsiooni, vaatles Päikese ja esimesena maailmas teiste tähtede spektrit, arendades astronoomiat. Tema leiutatud akromaatilised läätsed on amatöörastronoomias kasutusel tänapäevani.
Joseph Fraunhofer sündis vaese klaasimeistri peres ja jäi 11-aastaselt orvuks. Ta anti ühte Müncheni peeglilihvimistöökotta õpipoisiks. 1801. aastal juhtus õnnetus, töökoda varises kokku. Rusude alt päästeti noor Fraunhofer. Päästetöödes osales kuurvürst Maximilian IV, kes kinkis imekombel pääsenud noormehele 18 tukatit, mille eest Fraunhofer ostis klaasilihvimismasina. Ta jäi silma ka ettevõtja Joseph v. Utzschneiderile, kes toetas tema haridusteed. 1806 võeti Fraunhofer optikuna tööle Utzschneideri, Reichenbachi ja Liebherri matemaatika ja peenmehaanika instituuti, kus valmistati astronoomia ja geodeesia instrumente.
Optikatöökojad viidi 1807 üle Müncheni lähistele endisse Benediktbeuerni kloostrisse.
1814. aastal taasavastas Fraunhofer inglise teadlase Wollastoni poolt 1802. aastal juba avastatud neeldumisjooned Päikese spektris. Ta valmistas spektrograafi ja uuris ning kirjeldas suure täpsusega selle abil nähtut, leides, et Päikese spekter pole pidev. Spektris avastas teadlane 574 tumedat joont. Neid neeldumisjooni nimetatakse Fraunhoferi joonteks. pisi|Fraunhoferi jooned Kuigi Fraunhofer ei suutnud seletada nende joonte tekke põhjust, kasutas ta neid eri klaasisortide murdumisnäitajate uurimiseks ja võrdlemiseks, mis võimaldas hakata tegema senisest paremaid läätsi.
1819 viidi optikainstituut üle Münchenisse, klaasikoda jäi Benediktbeuernisse. Fraunhofer võeti 1821 Baieri Teaduste Akadeemia erakorraliseks (puuduliku hariduse tõttu) liikmeks. 1823 sai temast täisliige ja füüsikakabineti juhataja. 1826 suri ta kopsutuberkuloosi.
Fraunhoferi suurim saavutus olid tema akromaatilised läätsed, mis ületasid tublisti oma omadustelt varasemaid. Münchenis asus ta katsetama ka teleskoobiehitust, et uut tüüpi läätsedest maksimaalselt kasu oleks. Fraunhoferi esimese suure teleskoobi (fookuskaugus 4,33 m, objektiivi läbimõõt 244 mm), nn Suure Fraunhoferi refraktori sai 1824. aastal Struve tellimusel Tartu tähetorn. Teleskoobil oli ekvatoriaalne monteering, täpne kellamehhanism ja tol ajal maailma suurim akromaatobjektiiv, lisaseadmena saatis Fraunhofer Struvele mikromeetri. Sarnane teleskoop valmis 1829 (juba pärast Fraunhoferi surma) Berliini observatooriumi tarvis, samuti heliomeeter Königsbergi observatooriumile.
Vastemõisa raamatukogu
Vastemõisa raamatukogu asub Viljandi maakonnas Põhja-Sakala vallas Vastemõisa külas. Ta on Suure-Jaani raamatukogu allasutus.
Ajalugu
Kohalikust Vastemõisa karskusseltsist kasvas 1909. aastal välja Vastemõisa Noorsoo Selts, mille asutajateks ja juhtideks olid kooliõpetaja Madis Raabe ja Peeter Adamson. Seltsi ülesandeks oli „hariduse ja teaduse laialilaotamine, kõlbluse tõstmine ja karskuse edendamine“. Oma eesmärgi täitmiseks kohustus selts asutama raamatukogusid ja lugemistubasid, korraldama kursusi ja reise, pidama ettelugemisi, kõnesid, näitemängu-, kirjandus- ja lõbuõhtuid.
1910–1917
1910. aastal loodi seltsi juurde raamatukogu. Ruumid saadi küla keskel paiknevas kohaliku mõisa magasiaidas, kus peeti kõik peoõhtud ja harivad loengud. Kahjuks põles magasiait maha ning raamatukogul tuli kolida küla serval paiknevasse Kasari koolimajja. Halva asukoha tõttu koliti peagi kohaliku eduka kaupmehe ja talupidaja Jüri Uti elumajas asuvasse avarasse majandusruumi. Jüri Uti juures laenutas raamatuid pererahvas. Raamatuid sai valida papist tahvlitele kleebitud nimekirjade abil. Selles ruumis korraldati ka tantsukursusi ja näidati valguspilte.
1918–1940
Eesti Vabariigi esimesed iseseisvumisaastad olid rasked, kuid Vastemõisa Raamatukogu säilis ja tegutses edasi Jüri Utti perekonna hoole all. Hiljem viidi raamatukogu naabruses asuva Johan Endersi (eestistatult Rajaväli) majja. Samas majas tegutses Vastemõisa Maanaiste Selts ning asus ka Vastemõisa Tarvitajate Ühisuse kauplus, mida juhatas Johan Rajaväli. 1936. aastal, pärast maja ümberehitamist, sai raamatukogu endale uue ja avara ruumi, kuhu pääses hoone esiküljelt eraldi uksest. Raamatutoas oli kolm reguleeritava kõrgusega raamatukappi, kirjutuslaud ja toolid külastajate jaoks. Andmed raamatu autori, pealkirja ja inventarinumbri kohta olid kantud suurde inventariraamatusse, millest lugejad raamatuid valisid. Kapist ise raamatuid valida ei olnud lubatud. 1933. aastal oli raamatukogus tuhatkond raamatut. Raamatukogu tegevuses toimus teinegi muutus – selts võttis tööle raamatukoguhoidjaks kirjanduslike huvidega noormehe August Hallase. Raamatukogu oli avatud igal pühapäeval kella 10–15.
1940–1970
Rahutud sõja-aastad elati Vastemõisas üle suuremate kaotusteta. Raamatukogu kolis ühest majast teise, kuni peatus ikka endises kauplushoones. 1942. aastal nimetati raamatukogu ümber Vastemõisa Noorsoo Seltsi Raamatukoguks ning arvati maakonna avalike raamatukogude võrku. Kahe aasta pärast likvideeriti selts ning kogu kultuuritöö läks loodava Vastemõisa Valla Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee alluvusse. Algas Nõukogude korra viljastav periood. Raamatukogus vahetusid töötajad, kuni 1. oktoobril 1949 sai raamatukogu juhatajaks Heino Olev, kes töötas sellel kohal aastatel 1949–1959 ja 1962–1989.
Uue korra ajal raamatukogu külastamine ei vähenenud vaid kasvas ajavahemikus 1946–1949 112-lt 192-le. 1958. aastal laenutas Vastemõisa raamatukogus juba 251 lugejat. Samas tõusis ideoloogilise töö osatähtsus ning lisandusid uued raamatukogundusega mitte seotud kohustused – koduloomade loendus jne.
Fondi puhastati kahel korral: Saksa okupatsiooni ajal vene ja Nõukogude võimu saabudes juudi kirjandusest.
1970–1991
Rahvaraamatukogude võrgus toimus 1970. aastate alguses tsentraliseerimine: rajooni- ja suuremad linnaraamatukogud muudeti kesk-, maapiirkondade raamatukogud aga haruraamatukogudeks, eesmärgiga parandada koostööd ja informatsiooni vahetamist süsteemis. Algas suurendamise ja parendamise aeg. Linnad ja külakeskused kasvasid, väikesed kohad hääbusid. Nii likvideeriti 1968. Metsküla ja 1972. aastal Kildu kooli raamatukogu. Rohkem pöörati tähelepanu ka raamatukogudele – tõsteti töötaja palka ja asutusele määrati kommunaalteenused. Rajooni kultuuriosakonna kaudu saadi juurde uusi nõuetekohaseid raamaturiiuleid ja kataloogikapp. Raamatufond oli suurenenud 1979. aasta lõpuks 7545 eksemplarini, lugejaid oli 388. Erakordselt suurt rõhku pandi kaadri erialasele ja ideoloogilisele kasvatamisele. Regulaarselt toimusid raamatukogutöötajate kursused ja seminarid.
Aastad 1986–1989 tõid kaasa avalikustamise, laienes sõnavabadus ja vähenes tsensuur. 1988. aasta augustist läks pensionile kauaaegne raamatukogu juhataja Heino Olev, keda autasustati 1986. aastal raamatukogutöötaja teenetemärgiga. Heinot huvitas sügavalt kodukoha ajalugu ja inimesed. Ta alustas kodulookartoteegi pidamist, kogus ja säilitas paikkonda kajastavaid käsikirju ning koostas uurimistööd „Kui valgus tuli: elektrifitseerimise algus ja esimesed tööd Vastemõisas“ ning „Albert Kivikase seoseid Vastemõisa ja Kilduga“.
1992–2011
1989. aastal alustas Kalju kolhoos suure ja moodsa kultuurikeskuse ehitamist, kuhu planeeriti ruumid ka raamatukogule. Suurimaks tööks Pille Aabelile jäigi 1994. aasta talvel inventuuri tegemine ja raamatukogu kolimine uutesse ruumidesse. Sama aasta septembrikuust asus raamatukogu juhtima Merle Rang.
Kaks aastat hiljem kolis kultuurikeskusesse ka Vastemõisa Vallavalitsuse pere. Hoogustus kodanikualgatuslik liikumine ja loodi esimene mittetulundusühendus – Vastemõisa Naiste Ühendus. Koos raamatukoguga viidi läbi palju üritusi, loodi sõprussidemed teiste Eesti paikonna naisühendustega ning saavutati maakondlik tunnustus.
Kuna raamatukogu jaoks jäid olemasolevad ruumid kitsaks, taotleti Hasartmängumaksu Fondist toetust ning 2000. aastal avati renoveeritud 135 m2 suurune raamatukogu sama hoone teisel korrusel. Tööle võeti ka teine töötaja Tiina Torim, kes töötas kuni 2009. aastani, mil lahkus lapsehoolduspuhkusele. Tema tööd jätkas Mari-Ann Kolga.
2000. aastal hoogustunud haldusreformi käigus ühinesid 2005. aastal Viljandi maakonna neli omavalitsust: Suure-Jaani linn ja vald ning Olustvere ja Vastemõisa vald ning moodustus uus ühendvald nimetusega Suure-Jaani vald. Suurvallas säilisid kõik viis eraldiseisvat raamatukogu. 2010. aasta 2. detsembri volikogu otsusega ühendati need ühtseks Suure-Jaani vallaraamatukoguks. Praegu on Vastemõisa raamatukogu Suure-Jaani raamatukogu iseseisev osaüksus, kus töötab üks raamatukoguhoidja.
Raamatukogu arvutiseerimine algas 1997. aastal. Esimesest abifondist saadud arvutist kasvas välja 1998. aastal Vastemõisa Valla Internetipunkt. Kohe võeti kasutusele ka elektrooniline kataloogimissüsteem KIRJASTO, hiljem URRAM. Elektroonilist laenutamist alustati 2005. aastal. Riiklik toetusprogramm KÜLATEE 2 tõi Vastemõisa internetiühenduse, mistõttu langes järsult avaliku internetipunkti külastajate arv. Suurematest üritustest toimus alates 2005. aastast raamatukogu eestvedamisel ülevallaline 5.–9. klassi õpilaste jutuvõistlus. Pidevalt täiendatati kodulookartoteek.
Head koostööpartnerid olid Kildu Põhikool ja Kildu Külade Ühendus MTÜ. Koos on läbi viidud ühisprojekte laste väärtuskasvatuse ja õpilaste käsitööoskuste arendamiseks ning haljastatud kooli ümbrust.
Tänapäev
Tänapäeval töötab Vastemõisa Rahvamajas koos Põhja-Sakala valla Suure-Jaani Kooli Vastemõisa õppekoht, Vastemõisa lasteaed, noortekeskus, kultuurimaja ja perearstipunkt.
Raamatukoguhoidja on Merle Rang.
Jonatan Maidana
Jonatan Ramón Maidana (sündinud 29. juulil 1985 Adrogués) on Argentina jalgpallur, kes mängib keskkaitsja, paremkaitsja või parempoolkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis River Plate.
2008. aastal liitus Maidana Ukraina kõrgliiga klubiga Harkivi Metalist.
2010. aastal liitus Maidana River Plate'iga. Aastatel 2019–2020 mängis ta Mehhiko kõrgliiga klubis Toluca, naastes 2021. aastal River Plate'i. River Plate'iga on ta tulnud üks kord Argentina meistriks ning võitnud veel mitmeid Lõuna-Ameerika ja rahvusvahelisi klubiturniire, sh kaks korda Copa Libertadorese.
Argentina jalgpallikoondises debüteeris Maidana 2011. aastal. 2016. aastal kuulus Argentina koondisse Copa América Centenariol.
Nikolai Varb
Lõpetas 1951 Muhu keskkooli ja 1956 mäeinsenerina TPI. Töötas juhtivatel kohtadel Eesti Põlevkivis, Eest NSV Riiklikus Materiaal-Tehnilises Komitees ja OÜ-s Belesta. Oli aastast 2011 NV Investeeringute OÜ juhatuse esimees.
Hakkas sportima koolis, osales Eesti koolinoorte meistrivõistlustel kergejõustikus.
Mürkroheline
Mürkroheline on värvinimetus, mis eesti keeles kirjeldab eredat ja teravat rohelist värvitooni, eelkõige tumedamat, sinaka varjundiga rohelist värvust , sarnast smaragd-, vaserooste-, malahhiit- või mererohelisele. Sõna on tõlkelaen saksa keelest.
Varennes (Québec)
Varennes on linn Kanadas Québeci provintsis Montérégie halduspiirkonnas.
Mürkroheline
Värvinimetus oli olemas 1930. aastate moesõnavaras.
Päritolu
Saksa keeles on värvinimetust giftgrün seostatud mürgiste roheliste värvidega, nagu vase- ja arseeniühendil põhinevate Scheele rohelisega ja Schweinfurdi rohelisega. Need värvid olid toonilt erinevad - Scheele roheline on hele kollaka varjundiga roheline, Schweinfurdi roheline terav, sõltuvalt peenusastmest umbes rohurohelise kuni heleda sinakasrohelise värvusega värv. Mürgine värv on ka kroomkollasest (pliikromaat) ja mõnest sinisest pigmendist segatud kroomroheline.
Teine versioon värvinimetuse päritolu kohta saksa keeles on seos ebaterve jumega - esmakordselt kasutab sõna saksa keeles 1588. aastal teoloog ja jutlustaja Siegmund Suevus, kirjeldades tardunud, halliks värvunud, mürkrohelist, kahvatukollast ja mullakarva keha: 16. sajandi tekst ei saa seostuda 19. sajandil leiutatud värvidega, vaid pigem haiglase jume kirjeldusega (ka eesti keeles on olemas väljend "näost roheline", hilisantiigi kreekakeelsetes tekstides kirjeldas sõna χλωρός khlōros hallikaskollast, surnukeha kahvatut värvust ). Ka on lohemadusid ja muid koledaid olendeid seostatud vanemas kunstis rohelise värvusega.
Variatsioonid
Saksa keeles seostub mürkroheline (giftgrün) terava, peaaegu fluorestseeruvalt ereda tehisliku kollaka rohelise värvusega.
Pantone värvikaardi toon 16-6444 Poison Green on jaheda tooniga keskmise tumedusega särav roheline värvus, mis sarnaneb Schweinfurdi rohelise värvusega.
Pennonia kalligraafiatintide seeria toon Poison Green on ligikaudu tume roheka varjundiga türkiis- või pardisinine.
Värvitootja Zoffany sisekujundustoon Poison on tume külm roheline.
Veebivärv Poison Green on väikeste variatsioonidega kollakasroheline.
Aladiskreetimine
Aladiskreetimiseks nimetatakse signaalitöötluses pideva elektrisignaali diskreetimist sagedusega, mis on väiksem kui signaali kahekordne ribalaius. Teatuud eeldustel on seejuures võimalik teostada signaalimuundus ilma Nyquisti-Shannoni teoreemi tingimusi rikkumata. Aladiskreetimine võimaldab sel juhul asenda kõrgema sagedusega signaali madalamasageduslikuga, nii nagu saadakse kahe signaali segustamisel vahesagedusega signaal.
Haapsalu kihelkond
thumb|[[Haapsalu piiskopilinnus, kus (pildil vasakul) asus ka Haapsalu toomkirik]]
Aladiskreetimine
Aladiskreetimist kutsutakse ka harmooniliseks diskreetimiseks või super-Nyquisti diskreetimiseks. Nyquisti-Shannoni teoreem, mis on modifitseeritud versioon Nyquisti teoreemist, väidab, et diskreetimissagedus peab olema kahekordne algse signaali ribalaius selleks, et signaali saaks edukalt taastada.
Haapsalu kihelkond
Haapsalu kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Hapsal) oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis. pisi|[[Haapsalu kreis, Eestimaa kubermangus. Liivimaa atlas (1798)]] Haapsalu kihelkond oli Eestimaa kubermangu väikseim kihelkond, mis eksisteeris ainult ajutiselt 18.–19. sajandil.
Aladiskreetimine
Kui B on signaali ribalaius, siis on vajalik, et f_s > 2B kus f_s on diskreetimissagedus.
Haapsalu kihelkond
Haapsalu kihelkonna mõisad
Kihelkonnas paiknes 1 mõis.
Aladiskreetimine
Aladiskreetimise käigus tekib aliase efekt, mis muudab eri signaalid diskreetimise käigus eristatamatuks üksteisest ehk aliasteks. (aliasing).
Haapsalu kihelkond
Haapsalu kihelkonna mõisad
Haapsalu kirikumõis paiknes Ridala kihelkonnas.
Aladiskreetimine
Teooria
pisi|Nyquisti tsoonide graafiline kujutis. Iga tsooni suurus on. Fourier' teisenduse rakendamisel on reaalarvulised funktsioonid sümmeetrilised 0 Hz telje suhtes. Pärast diskreetimist jääb Fourier' teisendusest alles vaid perioodiline summa(diskreetne Fourier' teisendus). Algse signaali eraldiseisvad sagedusnihkega koopiad on selle signaali aliased. Sagedusnihe kõrvuti paiknevatel aliastel on võrdne diskreetimissagedusega fs. Kui aliased on teineteisest täiesti eraldatavad sagedusruumis, siis on võimalik taastada algne signaal või selle sageduse kaudu nihutataud koopia.
Nyquisti tsooniks nimetatakse diskreetimissageduse telge, kus f_s on diskreetimissagedus ja tsoonid moodustuvad iga tagant, kus konkreetse signaali fs väärtus on madalam kui Nyquisti sagedus.
Signaali diskreetimisel tuleb jälgida, et sisendsignaali ribalaius ei ületa ja signaali ribalaius ei tohi ületada üht Nyquisti tsooni. Teisisõnu signaali ribalaius peab jääma vahemikku 0 ja.
Diskreetides signaali, mille madalaim sagedus on f_L ja kõrgeim sagedus f_H, saame arvutada signaali ribalaiuse kujul f_H - f_L.
Eeldusel, et signaali ribalaius on väiksem kui, saame selle signaali paigutada Nyquisti tsoonidesse. Signaali võimalike Nyquisti tsoonide arvu on võimalik arvutada, kasutades kõrgeimat ja madalaimat sageduskomponenti.
Näide: USA FM-raadio töötab sagedusvahemikus  kuni. Sellest saab tuletada ribalaiuse
Saame arvutada Nyquisti tsoonide vahemiku:
Kuna n peab olema täisarv, saame võimalikud väärtused 1, 2, 3, 4, 5. n = 5 annab madalaima aladiskreetimissageduse vahemiku:
Antud signaali puhul on madalaim aladiskreetimisvahemik.
Reaalsete signaalide aladiskreetimisel tasub silmas pidada, et diskreetimisel peame suutma kinni püüda kõrgeima sagedusega huvipakkuva signaali. Teoreetiliselt peaks selle saavutamiseks kahe diskreedi vahel olema lõputult väike ajavahemik, mis praktiliselt ei ole saavutatav. Selle asemel peaks mõõtma diskreete sellise intervalliga, et saaks esitada kõrgeima sagedusega signaali hetkeväärtust. Antud FM-raadio näites võib diskreetimissagedus olla vaid natukene üle 43,2 MHz, selleks, et kinni püüda 108 MHz sagedusega algse signaali. Seega diskreetimissageduse ajaline täpsus peab olema selline, et kinni püüda sagedusi, mis on diskreeditud 108 MHz juures.
Tulles tagasi Shannoni-Nyquisti teoreemi juurde, mille kohaselt peaksime signaali diskreetima sagedusel, mis on kaks korda suurem suurimast algses signaalis esinevast sagedusest, siis peaksime oma FM-raadio näites olevat signaali diskreetima sagedusel 216 MHz. Vaadeldaval juhul oleks aga tegemist tugeva ülediskreetimisega, sest sama tulemus on võimalik saavutadadiskreetimissagedusega 44 MHz.
Praktilisi rakendusi
Signaali aladiskreetimisel saab kasutada aliase efekti. Kui signaali diskreetida sagedusel, mis on madalam Nyquisti sagedusest, siis selle signaali aliased tekivad vastavalt sagedusele, kus f_s on diskreetimissagedus ja f_{in} on sisendsignaali sagedus.
Näide: Kui diskreetida 70 MHz signaali diskreetimissagedusega 100 MSPS (Mega Samples Per Second – miljon diskreeti sekundis) siis signaali alias ilmub 30 MHz peale (100–70).
Nüüd kuna on teada, et signaal on alias, siis on võimalik algse signaali sagedus kätte saada kasutades seost.
Samuti on võimalik ribalaiusega piiratud signaalide aliased kinni püüda. Võttes näiteks 70 MHz signaali ribalaiusega 20 MHz ja diskreetides seda sagedusel 100 MSPS, saame, et aliased tekivad vahemikku 20 MHz – 40 MHz (30 \pm 10 MHz).
Eelnevat tehnikat kasutades saame panna analoog-digitaalmuunduri signaali sagedust allapoole konverteerima.
Kiviõli rajoon
Kiviõli rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1959.
Anna Taru
Anna Taru (sündinud Anna Vageström; 3. aprill 1916 – 21. november 1995 London) oli Eesti ametnik.
Ta oli alates 1948. aastast Eesti saatkonna Londonis ametnik ja juhtis pärast diplomaatide surma kuni saatkonna hoone müügini, aastail 1974–1989, saatkonda ja hooldas saatkonna hoonet.
City Life (Maarja)
"City Life" on Maarja-Liis Ilusa 2001. aastal ilmunud album, mille andis välja Universal Music AB.
Albumilt ilmus kolm singlit: "He Is Always On My Mind", "All The Love You Needed" ja "Say You Will".
Muusikavideod
Pärimismenetlus
Pärimismenetlus ehk pärimisprotsess on menetlus, mille käigus selgitatakse välja, kes on pärandaja pärijad.
Pärimismenetluse eesmärk on selgitada välja pärijad ning soovi korral pärandvara koosseis. Pärimismenetluse käigus ei toimu pärandvara valitsemist ega kohustuste täitmist. Oluline on, et pärijad tegutseksid kiirelt ning aktiivselt, kuna pärandi moodustavad õigussuhted kestavad sõltumata nende kandja surmast edasi.
Pärimismenetluse läbiviimise korraldus
Pärimismenetluse algatamiseks peab pärija, pärandaja võlausaldaja, annakusaaja või muu pärandvara suhtes õigusi omav isik tegema vastava notariaalselt tõestatud avalduse. Notar iseseisvalt pärimismenetlust algatada ei saa. Enne avalduse vastuvõtmist kontrollib notar pärimisregistrist, ega selle pärandaja pärandi osas pole pärimismenetlust juba mõne muu notari juures algatatud. Kui ei ole, siis algatab notar menetluse ja teeb vastava kande pärimisregistrisse. Kui menetlus on mõne teise notari juures juba algatatud, siis edastab notar avalduse konkreetse pärimismenetlusega tegelevale notarile.
Pärimismenetluse viib läbi Eesti notar, kui pärandaja viimane elukoht oli Eestis. Kui aga pärandaja viimane elukoht oli välisriigis, siis viib Eesti notar pärimismenetluse läbi üksnes Eestis asuva vara suhtes. Seejuures on eelduseks, et:
Pärijate väljaselgitamine pärimismenetluses
Pärijate väljaselgitamine on pärijate üles otsimine ja teavitamine ning pärimisele kohalduva õiguse ja pärimise aluse (seadus, testament, pärimisleping) väljaselgitamine.
Esiteks teeb notar selgeks, millisel alusel pärimine toimub. See tähendab, millise riigi õigust kohaldatakse ja milline on kohtualluvus ehk millise riigi kohtu pädevuse all menetlus toimub. Seejärel kontrollib notar, kas pärandaja oli teinud pärimislepingu või testamendi. Kui neid oli mitu, siis tuleb ka välja selgitada nende tegemise aeg, õiguslik jõud ja kattuvus. See tähendab, kas hilisema testamendi või pärimislepinguga on varasem täielikult või osaliselt tühistatud ning kas tühistamisel on seadusest tulenevaid erinõudeid järgitud.
Teiseks peab notar pärijad faktiliselt üles otsima ja neid pärimisõigusest teavitama. Kui pärija ei ole teada või tema elukoha kohta puuduvad usaldusväärsed andmed, tuleb seda teha üleskutsemenetlusega, mis avaldatakse ametlikus väljaandes. Teavitama peab ka neid, kes testamendi või pärimislepingu tühisuse korral võiksid olla pärijad, et anda neile vaidlustamisvõimalus ja vältida hiljem pärimistunnistuse vaidlustamist. Pärimistunnistuse kehtetuks tunnistamise korral viib notar läbi uue pärimismenetluse.
Kolmandaks on vaja välja selgitada ka pärandaja õigused ja kohustused ning teha päringud. Seejuures tuleb arvestada ka abikaasade võimaliku ühisvaraga.
Pärandvara hoiumeetmed
Vajadusel võib kohus rakendada pärandvara suhtes hoiumeetmeid. Hoiumeetmete rakendamise eesmärk on pärandvara hooldamine üldiselt juhul, kui pärija ei ole teada või ei ole teada, kas ta on pärandi vastu võtnud, ta ei viibi pärandvara asukohas või ta on piiratud teovõimega, kuid talle pole määratud eestkostjat. Üldjuhul rakendatakse hoiumeetmeid nii kaua, kuni pärijad pärandi vastu võtavad. Kui pärijad on pärandi vastu võtnud, rakendatakse hoiumeetmeid erandkorras juhul, kui pärandvara säilimine on ohus.
Hoiumeetmeid saab kohus rakendada oma algatusel või kohtule esitatud avalduse alusel. Riigil, kohalikul omavalitsusel, notaril ja kohtutäituril on lausa kohustus kohtule teatada, kui tekib hoiumeetmete rakendamise vajadus. Lisaks võivad kohtule sellise avalduse teha pärandaja võlausaldaja, annakusaaja või muu pärandvara suhtes nõuet omav isik, kui hoiumeetmete rakendamata jätmine võiks nende nõude rahuldamist ohustada.
Šķilbani
Šķilbani (vanasti ka Šķilbēni) on küla (vidējciems) Lätis Balvi piirkonnas, Šķilbēni vallas.
Pärimismenetlus
Pärandvara hoiumeetmed
Hoiumeetmete rakendamisel määratakse pärandvara hooldaja. Seejuures võib kohus anda hooldajale korraldusi pärandvara valdamiseks, kasutamiseks ja käsutamiseks. Hooldajaks võib olla isik, kes saab pärandvara nõuetekohaselt valitseda ja kes on sobiv hooldaja kohustusi täitma.
Šķilbani
Asulas asub Šķilbēni mõisa (Szkielbany) süda. Lisaks on seal veel õigeusu kirik. Šķilbēni katoliku kirik asub valla keskuses Rekovas. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Viļaka piirkonda.
Pärimismenetlus
Pärandvara hoiumeetmed
Pärandvara hooldajal on õigus saada pärandvara hooldamise eest tasu, mille määrab kohus. Hooldajale makstakse tasu pärandi arvel.
Pärandi vastuvõtmine ja loobumine
Eestis kehtib loobumissüsteem, mis tähendab, et pärandist loobumiseks tuleb esitada notarile avaldus, mille notar tõestab. Pärija peab pärandist loobumise avalduse esitama kolme kuu jooksul alates pärandaja surmast ja oma pärimisõiguse teadasaamisest. Vastasel juhul loetakse ta pärandi vastu võtnuks. Mõjuval põhjusel ja isiku taotlusel saab notar tähtaega pikendada või uue määrata. Pärija saab ka pärimiseks teha enne kolme kuu möödumist notarile avalduse, mille notar tõestab.
Kui pärima õigustatud isik on pärandist loobunud, on pärima õigustatud see isik, kes oleks pärinud siis, kui pärandist loobunu oleks surnud enne pärandi avanemist. Sellist olukorda nimetatakse pärandist loobunu asemele astumiseks. Pärandist loobunu asemele astunud isikule kehtib pärandist loobumiseks või selle vastuvõtmiseks sama tähtaeg, mis kehtis pärandist loobunud isikule ehk kolm kuud. Tähtaega arvestatakse päevast, millal pärandist loobunud asemele astuja loobumisest teada sai.
Pärandist loobumine või selle vastuvõtmine on eksimuse tõttu võimalik kehtetuks tunnistada. Eksimuse tõttu pärandist loobumise või selle vastu võtmise kehtetuks tunnistamist võib pärija taotleda üksnes juhul, kui ta on võtnud pärandi vastu või loobunud sellest eksimuse tõttu selles, kas ta pärib seaduse, testamendi või pärimislepingu järgi. Kui pärandist loobumine või vastuvõtmine on kehtetuks tunnistatud, loetakse, et pärija on saanud oma pärimisõigusest teada pärandist loobumise kehtetuks tunnistamise kohtuotsuse jõustumise päeval.
Kui pärima õigustatud isik sureb, jõudmata pärandit vastu võtta või sellest loobuda, on tema pärijatel õigus pärandist loobuda sama tähtaja jooksul, mille jooksul neil on õigus pärima õigustatud isiku pärandist loobuda. See tähendab, et kui surnud pärija ei jõudnud enne surma pärandit vastu võtta ega sellest loobuda, kuulub tema pärandvarasse lisaks tema enda varale ka õigus pärand vastu võtta või sellest loobuda. Sellist olukorda nimetatakse pärimisõiguse transmissiooniks.
Kuna pärandvara vastuvõtmisel lähevad pärijale üle õigused ja kohustused, siis liiga suured kohustused võivad ajendada pärijat pärandist loobuma. Pärandi vastu võtnud pärijal on võimalus notarile esitada inventuuri nõue. Selle nõudmisel on pärijal võimalus täita kohustused üksnes päritud vara arvelt – sellisel juhul pole pärandaja võlausaldajatel võimalust nõuda pärandaja kohustuste täitmist pärija isikliku vara arvelt. Kui pärandvarast ei jätku võlausaldajate nõuete rahuldamiseks ning pärija pole nõus nende rahuldamisega oma vara arvelt, siis on testamenditäitja, pärandvara hooldaja või pärija kohustatud viivitamata esitama avalduse pärandvara pankroti väljakuulutamiseks.
Riik ja kohalik omavalitsus
Seadusjärgse pärimise korral ei saa riik ega kohalik omavalitsusüksus pärandist loobuda. Seadusjärgse pärimise korral loetakse, et pärandi vastuvõtmise nõuete täitmisest olenemata on kohalik omavalitsusüksus või riik pärandi vastu võtnud. Eeldatakse, et seadusjärgne pärija on pärandi avanemise kohta kohalik omavalitsusüksus või kui pärand on avanenud välisriigis ja pärimisele kohaldatakse Eesti õigust, siis Eesti Vabariik, kui:
Kui pärijaks on kohaliku omavalitsusüksus või riik, siis pärandi inventuur on kohustuslik.
Ants Paikre
Ants Paikre (sündinud 20. veebruaril 1944 Viljandis) on eesti tõlkija ja luuletaja.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli soome-ugri keelte erialal, töötanud Eesti Raadio soomekeelsete saadete toimetuses ja pedagoogina.
Jõuluingel
"Jõuluingel" on Maarja-Liis Ilusa 2009. aastal väljaantud album Star Managementi poolt.
Vaudreuil-Dorion
Vaudreuil-Dorion on linn Kanadas Québeci provintsis Montérégie halduspiirkonnas.
Kübbernahk
Kübbernahk (Kübernahk) on eesti perekonnanimi, mida on pandud Karula mõisas Karula kihelkonnas Võrumaal.
Jõuluingel
Lood:
Kübbernahk
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei elanud või oli neid vähem kui 5.
Peedu kool
Peedu kool on algkool Tartumaal Peedul.
Peedu kool alustas tööd 2013. aasta sügisel, selle eestvedajateks on Peedu Kooli Selts ja Tartu Erakool. Alates 2015. aasta kevadest tegutseb kool uues majas, mis töötab ka kogukonnakeskusena.
Koolis on kuus klassi, kus kokku õpib umbes poolsada last. Lisaks tegutseb koolis oktoobrist aprillini eelkool.
Ütsaig
Ütsaig on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Ütsaig on pandud Karula mõisas Karula kihelkonnas Võrumaal. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
George Lawrence Price
George Lawrence Price (15. detsember 1892 – 11. november 1918) oli Kanada sõdur (reamees). Teda peetakse traditsiooniliselt viimaseks Briti impeeriumi sõduriks, kes hukkus Esimeses maailmasõjas.
Noorus
George Lawrence Price sündis Falmouthis Nova Scotias Kanadas ja kasvas üles Church Streetil, mis asub tänapäeval Port Williamsis Nova Scotias. Kui ta 15. oktoobril 1917 värvati, elas ta Moose Jaw's Saskatchewani provintsis. Ta teenis Kanada Ekspeditsioonivägede 28. pataljonis A-kompaniis.
Hukkumine
Reamees Price osales 11. novembril pealetungioperatsioonis, mille eesmärk oli hõivata väike Havré'i küla. Üksus ületas Saksa kuulipildujatule all Canal du Centre'i kanali ja sisenes Ville-sur-Haine'i külla. Patrull, kuhu Price kuulus, liikus läheduses olevate majade poole, et otsida kuulipildurit, kes neid kanali ületamisel tule all hoidis. Nad sisenesid majja, kus arvasid kuulipildureid olevat, kuid leidsid eest ainult elanikud – sakslased olid tagaukse kaudu lahkunud. Nad liikusid järgmisesse majja, kuid sakslasi polnud ka seal. Saksa snaiper tabas George Price'i surmavalt südame piirkonda, kui viimane astus majast välja tänavale, kuigi maja elanikud olid soovitanud tal mitte väljuda. Price suri 11. novembril 1918 kell 10.58, kõigest kaks minutit enne vaherahu jõustumist.
Mälestamine
Price maeti Havré'i vanale surnuaiale, mis muutus osaks St. Symphorieni sõjaväekalmistust ja paikneb Monsist veidi kagu pool. Juhuslikult on sinna maetud ka John Parr ja George Edwin Ellison, esimene ja viimane inglise sõdur, kes hukkusid Esimeses maailmasõjas.
Tema surma 50. aastapäeval 1968. aastal reisisid tema veel elus olevad kompaniikaaslased Ville-sur-Haine'i ja avasid tema hukkumispaiga lähedal asunud majal inglis- ja prantsuskeelse tekstiga mälestustahvli. Praeguseks on see maja lammutatud, kuid mälestustahvel on paigutatud hukkumispaiga lähedal asuvale tellistest alusele.
Ville-sur-Haine rajas 1991. aastal jalgsilla üle Canal du Centre'i. Vastavalt rahvahääletuse tulemusele nimetati sild sama aasta 11. novembril George Price'i jalgsillaks (prantsuse keeles Passerelle George Price).
Klim Kostin
Klim Sergejevitš Kostin (vene keeles Клим Сергеевич Костин; sündinud 5. mail 1999 Penzas) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib ääreründajana NHL-i klubis Edmonton Oilers.
2017. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft'is 31. valikuna. Sama aasta juulis sõlmis ta Bluesiga kolmeaastase lepingu. Aastatel 2017–2020 mängis ta kolm hooaega American Hockey League'is (AHL) Bluesi tütarklubis San Antonio Rampage. NHL-is debüteeris ta Bluesi meeskonnas hooajal 2019/20 ning sai sel hooajal NHL-is kirja neli mängu. Esimese värava lõi ta NHL-is 23. novembril 2019 mängus Nashville Predatorsi vastu.
Suurem osa hooajast 2020/21 mängis ta KHL-i klubis Omski Avangard, kellega võitis samal hooajal Gagarini karika. Hooaja lõpus naasis ta Bluesi. Hooajal 2021/22 sai ta NHL-is kirja 40 mängu, mille jooksul lõi neli väravat ja andis viis väravasöötu.
2022. aasta oktoobris kaubeldi Kostin Dmitri Samorukovi vastu Edmonton Oilersi. Ta asus alguses mängima AHL-is Oilersi tütarklubis Bakersfield Condors. Oilersi meeskonda kutsuti ta 2022. aasta novembris pärast seda, kui Evander Kane oli vigastusega eemale jäänud. 2022/23 tegi Kostin NHL-is seni oma edukaima hooaja, kui lõi 11 väravat ja andis kümme väravasöötu.
2019. aastal võitis Kostin Venemaa kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Neenetsi kirjandus
Neenetsi kirjandus on neenetsi keeles kirjutatud ilukirjandus.
Keiu Virro
pisi|Keiu Virro 2021. aasta Arvamusfestivalil Keiu Virro (sündinud 2. detsembril 1987) on eesti teatrikriitik.
Keiu Virro on lõpetanud 2006. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 2009. aastal Tartu Ülikooli semiootika ja kultuuriteooria eriala, 2012. aastal Tallinna Ülikooli kultuuriteooria magistriõppe. Aastatel 2010–2013 oli ta ajalehe Müürileht teatritoimetaja, aastast 2014 Klassikaraadio saate "Teatriluup" toimetaja-saatejuht, aastal 2015 Eesti Rahvusringhäälingus saate "Ringvaade" toimetaja, aastast 2016 on töötanud Eesti Päevalehe kultuuritoimetuses.
Ta töötab Häirekeskuse meediasuhete juhina.
Maarja-Liis (album)
"Maarja-Liis" on Maarja-Liis Ilusa debüütalbum, mis ilmus 1996. aastal Eestis. Selle andis välja Aidem Pot Records.
Albumi lood:
David Perron
pisi|David Perron [[Vegas Golden Knightsi meeskonnas]] David Perron (sündinud 28. mail 1988 Sherbrooke'is Québeci provintsis) on kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Detroit Red Wings ründajana vasakäärel.
Enne NHL-i karjääri algust mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Lewiston Maineiacs.
2007. aastal valis St. Louis Blues ta NHL-i draft'is 26. valikuna. Samal aastal liitus ta Bluesi meeskonnaga ja mängis seal kuus hooaega. Bluesis mängis ta veel ka hooajal 2016/17 ning aastatel 2018–2022. 2019. aastal võitis ta Bluesgia Stanley karika. 2020. aastal valiti ta NHL-i tähtede mängule.
Vahepealsetel aastatel mängis ta Edmonton Oilersi (2013–14), Pittsburgh Penguinsi (2014–16), Anaheim Ducksi (2016) ja Vegas Golden Knightsi (2017–18) ridadesse. Tema karjääri resultatiivseim hooaeg on olnud Knightsiga mängides 2017–18, kui ta kogus põhihooajal 66 punkti (16 väravat ja 50 resultatiivset söötu). Samal hooajal jõudis ta Knightsiga Stanley karika finaali, kus kaotati viie mängu kokkuvõttes Washington Capitalsile. Kõige enam väravaid on Perron visanud hooajal 2013–2014 – 28 väravat Oilersi meeskonnas.
2022. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Detroit Red Wingsiga.
Miho Fukumoto
Miho Fukumoto (jaapani keeles 福元 美穂 Fukumoto Miho; sündinud 2. oktoobril 1983) on Jaapani jalgpallur, väravavaht.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2002–2016 81 mängu.
Lembitu Varblane
Lembitu Varblane (13. august 1923 Meelva, Läänemaa – 13. märts 2013 Haapsalu) oli eesti õpetaja ja koolijuht.
1943. aastal lõpetas ta Lihula Gümnaasiumi. Pärast sõda lõpetas kaugõppes Tallinna Õpetajate Instituudi ja Tartu Riikliku Ülikooli (õppis geograafiateaduskonnas).
1943. aasta oktoobrist 1944. aasta septembrini teenis Soome mereväes. Eestisse naasmise järel mobiliseeriti Punaarmeesse.
Töötas õpetajana Matsalu koolis, hiljem oli Taebla kooli direktor, Haapsalu haridusosakonna juhataja ja Haapsalu 8-klassilise Kooli direktor.
Ta on maetud Haapsalu Metsakalmistule.
Hiiu Leht
Algul ilmus leht kord nädalas reedeti. Alates 1998. aastast ilmub Hiiu Leht kaks korda nädalas teisipäeviti ja reedeti. Alates 2010. aasta augustist ilmub reedene Hiiu Leht värvilisena. Muudatus oli tingitud konkurendi – värvilise nädalalehe Hiiu Nädala väljaandmise alustamisega.
Hiiu Lehe omanikfirma on osaühing Saaremaa Raadio, mis annab välja ka Saare maakonna ajalehte Meie Maa
Hiiu Lehe esimeseks peatoimetajaks oli Anu Pallas. 1999. aastal sai peatoimetajaks aasta varem tegevtoimetajana tööle asunud Urmas Lauri. Pärast Urmas Lauri siirdumist ajalehte Lääne Elu, võttis 2006. aasta 1. oktoobrist peatoimetaja ülesanded üle seni ajakirjaniku ja toimetajana töötanud Harda Roosna.
Hiiu Lehel on ilmunud ka lisasid : Enne 2004. aastat ilmus ka teine Hiiu maakonna leht – Hiiumaa, mis aastal 2004. aasta septembris läks pankrotti. Pankrotivara koos kohustustega ostis Hiiu Lehe omanik Arne Pagil.
2010. aasta augustist kuni 2012. aasta juunini ilmus Hiiu maakonnas ka nädalaleht Hiiu Nädal.
Karjad
Perekonnanime Karjad on pandud Orajõe mõisas Häädemeeste kihelkonnas Pärnumaal. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Trayvon Martin
pisi|Meeleavaldajad Trayvon Martini surma asjus õiglust nõudmas Trayvon Benjamin Martin (5. veebruar 1995 Miami – 26. veebruar 2012 Sanford) oli 17-aastane mustanahaline USA nooruk, kelle naabrivalve vabatahtlik George Zimmerman Floridas Sanfordi linnas maha lasi.
2013. aasta juulis avati afroameeriklaste ajalugu eksponeerivas Goldsboro Westside Historical Museumis Martinile pühendatud mälestusmärk.
Isiklikku
pisi|Trayvoni vanemad Martin sündis Floridas Miamis. Ta vanemad Sybrina Fulton ja Tracy Martin lahutasid 1999. aastal, kuid elasid teineteise läheduses Miami Gardensis.
Martinile meeldis mängida videomänge ja ameerika jalgpalli. Ta oli aktiivne suhtlusvõrgustike kasutaja ja kuulas räppi. Martini kunagine treener on meenutanud, et Martin oli häbelik poiss, kes kandis alati kapuutsiga pusa ja kuulas kõrvaklappidest muusikat. Tulevikus soovis Martin tegeleda lennundusega. Koolis oli ta lemmikaine matemaatika, ta oli keskpärane õpilane.
Tulistamise ajal oli Martin kümneks päevaks õppetöölt kõrvaldatud, kuna talt leiti kanepi piip ja tühi kotike marihuaana jälgedega. Varem, 2011. aastal, kõrvaldati Martin ajutiselt õppetöölt, kuna ta jäi vahele grafiti tegemisel. Kui ta koolikott läbi otsiti, leiti sellest naiste ehteid (sh teemantkõrvarõngad ja hõbesõrmused), käekell ja kruvikeeraja. Martini sõnul sai ta need ühelt sõbralt. Ehete päritolu jäi teadmata ja Martinile ühtegi süüdistust ei esitatud. Martinil oli probleeme ka popi tegemisega.
Surm
Trayvon Martin oli koos Tracy Martiniga külas Tracy kihlatu juures Twin Lakesis, mis on tarastatud kogukond Sanfordi linnas. Isa oli ta sinna viinud, et anda pojale võimalus teises keskkonnas elu üle järele mõelda. Martin oli ka varem isaga mitu korda Twin Lakesis käinud.
Enne tulistamist
Martini surmale eelnenud aasta jooksul oli Twin Lakesis toimunud 8 murdvargust, 9 vargust ja 1 tulistamine. Oli ka kümneid teateid sissemurdmiskatsetest, mis tekitas elanikes hirmutunde. 1. jaanuarist 2011 kuni 26. veebruarini 2012 tegid naabruskonna elanikud 402 politseiväljakutset. 2011. aasta septembris alustati naabrivalve programmiga, Zimmerman valiti programmi koordinaatoriks.