cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tihedalehine pilvik
Tihedalehine pilvik (Russula densifolia) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv seen.
Kübar on noorelt valkjas, katsumiskohtades muutub punakaks, hiljem pruun ja lõpuks must; sisserullunud servaga, 5–9 cm lai.
Horst Dohlus
Aastatel 1960–1986 juhtis Horst Dohlus Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee parteiorganite osakonda. 1971. aastal sai ta uuesti Rahvakoja liikmeks ja Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee sekretariaadi liikmeks. Alates 1973. aastast oli ta Keskkomitee parteiorganite sekretär. 1976. aasta mais sai ta Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks ja 1980. aasta mais liikmeks. Lisaks sellele oli ta 1986. aastast Keskkomitee kaadrikomisjoni liige.
Nõgilised
Nõgilised (Ustilaginaceae) on sugukond kandseeni.
Elemendid (Eukleides)
pisi|"Elementide" esimese ingliskeelse tõlke kaas (1570) pisi|[[Egiptusest Oxyrhynchuse linnast leitud papüüruse fragment "Elementide" tekstiga]] "Elemendid" (vanakreeka keeles "Στοιχεῖα", ladina keeles "Elementa") on Eukleidese uurimus geomeetriast ja arvuteooriast. See on Eukleidese peateos, mille ta kirjutas umbes 300 eKr. Teost loetakse antiikaja geomeetria ja matemaatika tippteoseks.
Horst Dohlus
Horst Dohlus astus 8. novembril 1989 koos kogu Poliitbürooga ametist tagasi. 20. jaanuaril 1990 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja.
1995. aastal anti Dohlus kohtu alla seoses Saksa DV-s toimunud piiriületajate tapmistega, kuid halva tervisliku seisundi tõttu tunnistati ta vastutusvõimetuks.
Elemendid (Eukleides)
Teos koosneb 13 raamatust.
Námestovo
Námestovo (ungari keeles Námesztó, poola keeles Namiestów) on linn Slovakkias Žilina maakonnas, Námestovo ringkonna halduskeskus.
Geograafiline asend
Námestovo asub Orava veehoidla ääres, Poola piirist 9 km kaugusel, Žilinast ligikaudu 58 km idakirdes.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1556. aastal. Linnaõigused sai Námestovo 1776. aastal. 19. sajandil kujunes linnast tekstiilitööstuse keskus. Teise maailmasõja ajal hävis 2. aprillil 1945 lahingutes suurem osa linnast, hukkus 64 linnaelanikku. Sõja järel ehitati linn uuesti üles. 1953. aastal ehitati Orava jõele tamm ja rajati veehoidla.
Rahvastik
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Námestovo elanikest slovakke 94,04%, tšehhe 0,27% ja poolakaid 0,22%. Rahvus oli teadmata 4,96%-l elanikest.
Leiopython
Leiopython on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Leiopython klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need kägistajamaod on levinud Paapua Uus-Guineas, Indoneesias, Austraalias ja Torrese väina saartel.
Kirjeldus
Perekonda klassifitseeritud madudele on iseloomulikud valged mokad. Iseloom on neil väga ergas ja pelglik – vaatamata sellele kipuvad nad kohe hammustama.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Leiopython seisuga 22.12.2013.
Klezmer
Traditsiooniselt on klezmer 'it mängitud juudi pulmades ja usupidustuste tantsude ajal. Klezmer 'i mängimisel kasutatakse kõige rohkem klarnetit ja viiulit.
Eesti Lasteaednike Selts
Eesti Lasteaednike Selts (lühend: ELS) oli aastatel 1932–1940 tegutsenud kutseühing, kuhu kuulusid lasteaednikud.
ELSi eelkäija oli aastal 1929 asutatud Tartu Lasteaednikkude Seminari Vilistlaskogu.
Seltsi eesmärgid olid nt ühendada lasteaednikke, edendada kasvatustööd lasteaias.
Mihkel Lepik
Mihkel Lepik (sündinud 19. novembril 2004) on Eesti noorpoliitik, Sinise Äratuse Tartu juhatuse esimees. Ta on ka Tartu Linna Noortevolikogu liige.
Haridus
Mihkel Lepik on omandanud põhihariduse Tartu Erakoolis.
Bikontinentaalne linn
pisi|[[Bosporuse väin eraldab Aasiat Euroopast ning poolitab ka İstanbuli linna kaheks]] Bikontinentaalne linn on linn, mille halduspiirid asuvad kokku kahes maailmajaos.
John Thomas
John Thomas on mitme tuntud inimese nimi:
Pavel Irtel
Pavel Irtel (Freiherr von Brenndorff, 1896 Peterburi – 1979 Göttingen) oli Tallinna literaat ja pangatöötaja.
Ta oli Tallinna Poeetide Tsunfti juht.
Ta oli ungari päritolu valgekaardi ohvitser. Tallinnast läks ta Poolasse Brombergi, kus oli saksa armee tõlgiks. Pärast sõda elas Göttingenis.
Juroki keel
2008. aastal rääkis juroki keelt emakeelena umbes 10 inimest. Viimane emakeelena rääkija, Archie Thompson suri 2013. aastal. Keelt õpetatakse Põhja-California Klamathi jõe piirkonna koolides. Juroki hõimu kuulub umbes 5000 inimest.
Juroki keele velmamisprogramm on kõige edukam Californias. 2014. aasta seisuga õpetati juroki keelt kuues koolis. 2001. aastal käivitati California Ülikoolis Berkeleys juroki keele projekt (Yurok Language Project).
Felipe IV (1623–1624)
„Felipe IV“ on hispaania kunstniku Diego Velázqueze (1599–1660) teos.
Maalil on kujutatud Hispaania ja Portugali kuningat Felipe IV-t.
Juroki keel
Fonoloogia
Juroki keeles on 11 vokaalfoneemi (6 lühikest ja 5 pikka) ja 29 konsonantfoneemi.
Roosteseened
Roosteseened (Pucciniomycetes) on klass kandseeni.
Frederick Tiedt
Frederick Tiedt (16. oktoober 1935 Dublin – 15. juuni 1999 Dublin) oli Iirimaa poksija.
Tiedt sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Nicolae Lincale (Rumeenia).
Tiedt sai II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale Leopold Potesilile (Austria) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
1959. aasta NSV Liidu meistrivõistlused purjetamises
1959. aasta NSV Liidu meistrivõistlused purjetamises  toimusid 25. septembrist 6. oktoobrini Odessas.
Frederick Tiedt
Tiedt poksis märtsist 1959 kuni novembrini 1964 elukutselisena. Ta osales kokku 21 kohtumisel ning võitis neist 12 (neist 3 nokaudiga), kaotas 7 (neist 4 nokaudiga) ja viigistas 2 kohtumist.
Ngaio Marsh
Dame Ngaio Marsh (23. aprill 1895 – 18. veebruar 1982) oli Uus-Meremaa teatrilavastaja ja kriminaalromaanide autor.
Marsh kirjutas 32 klassikalist inglise detektiivromaani, kus tegutseb Scotland Yardi politseiinspektor Roderick Alleyn.
Ngaio Marshi peetakse koos Dorothy L. Sayersi, Margery Allinghami ja Agatha Christiega 1920. ja 1930. aastate silmapaistvamateks Briti naiskriminaalkirjanikeks.
1966. aastal anti kirjanikule Briti Impeeriumi Komandöri orden koos tiitliga dame (Order of Dame Commander of the British Empire).
Elulugu
Ngaio Marsh sündis 1895. aastal Uus-Meremaal pangasekretäri Henry Edwardi ja harrastusnäitleja Rose Elizabethi (neiupõlvenimega Seager) ainsa lapsena. Hariduse omandas ta St. Margaret College'is, kus neiul tekkis teatrikunsti vastu suur huvi. Aastatel 1915–1920 õppis Ngaio Canterbury University College School of Artis maalimist, tegeledes samas edukalt ka näitlemisega. 1928. siirdus naine Londonisse, kus töötas sisekujundusteenuseid pakkuvas firmas. Pärast ema surma 1932. aastal naasis Ngaio Marsh Inglismaalt oma sünnimaale.
Teise maailmasõja järgsel ajal kogus Marsh tuntust teatrilavastajana. Eriti kõrgelt hinnati tema William Shakespeare'i lavastusi. Kogu elu vallalisena veetnud Ngaio Marsh suri 86-aastaselt Christchurchis.
Volga sõjaväeringkond
Volga sõjaväeringkond (vene keeles Приволжский военный округ, ПриВО), aastast 1974 Punalipuline Volga sõjaväeringkond (Краснознамённый Приволжский военный округ) oli aastatel 1918–1989 ja 1992–2001 Nõukogude Venemaa, Nõukogude Liidu ja Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude koosseisu kuulunud piirkondlik operatiiv-strateegiline väekoondis.
Sõjaväeringkond moodustati 4. mail 1918 ja see hõlmas esialgu Astrahani, Kaasani, Nižni Novgorodi, Pensa, Samara, Saratovi, Simbirski ja Tsaritsõni kubermangu ning Uralski oblasti territooriumi. Territoriaalne jaotus ei olnud püsiv. 1958. aastal liidendati sellega osa likvideeritud Lõuna-Uurali sõjaväeringkonna territooriumist. 1989. aastal liideti sõjaväeringkond koos Punalipulise Uurali sõjaväeringkonnaga Punalipuliseks Volga-Uurali sõjaväeringkonnaks. Selline jaotus kehtis kuni aastani 1992, mil sellest sai taas omaette sõjaväeringkond. Mõlemad sõjaväeringkonnad liideti uuesti üheks väekoondiseks 1. detsembril 2001.
Sõjaväeringkonna staap asus eri aegadel Kaasanis, Saratovis ja Kuibõševis.
Madera
Madera on linn Ameerika Ühendriikides California osariigis, Madera maakonna halduskeskus ja suurim linn. Asub San Joaquini orus.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 61 416. Aastal 2000 oli 43 207.
Linn on nime saanud hispaaniakeelse sõna madera ('puit') järgi. Asula asutati 1876. aastal, sel ajal oli asula peamine majandusharu metsaraie.
Esimene postkontor avati Maderas 1877 ja 27. märtsil 1907 sai Madera linnaõigused.
Maderas on poolkõrbeline kliima. Keskmine temperatuur jaanuaris on 7,6 °C ja juulis 27,7 °C. . Kõrgeim temperatuur registreeriti 13. juulil 1961, kui oli 47 °C. Madalaim temperatuur mõõdeti 10. jaanuaril 1949, kui oli –9 °C. Sademeid langeb aastas 279 mm. Sademerohkeim aasta oli 1983, kui aastas langes sademeid 562 mm. Sademevaeseim aasta oli 1932, kui aastas langes sademeid 120 mm.
Maderas on sündinud jooksja ja kahekordne olümpiavõitja Lee Evans.
Veľké Kapušany
Veľké Kapušany (ungari keeles Nagykapos) on linn Slovakkias Košice maakonnas Michalovce ringkonnas.
Ajalugu
Linna on esmamainitud 1214. aastal (teistel andmetel 1211. aastal).
Rahvastik
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Veľké Kapušany elanikest ungarlasi 52,98%, slovakke 32,9%, mustlasi 4,39%, ukrainlasi 0,7%, tšehhe 0,28%. Rahvus oli teadmata 8,49%-l elanikest.
Harry Winks
Ta liitus 8-aastaselt Tottenham Hotspuri noorteakadeemiaga. 2014. aasta juulis sõlmis ta Tottenhamiga esimese profilepingu. Debüüdi klubi esindusmeeskonnas tegi ta 27. novembril 2014 UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus FK Partizani vastu. Debüüdi Premier League'is tegi ta 27. augustil 2016 mängus Liverpooli vastu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta sama aasta 19. novembril mängus West Ham Unitedi vastu. Hooajal 2022/23 oli ta Tottenhamist laenul Itaalia kõrgliigaklubis Sampdoria.
2023. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Inglismaa esiliigasse kukkunud Leicester Cityga.
Koondisekarjäär
Debüüdi Inglismaa rahvuskoondises tegi ta MM-i valikmängus 8. oktoobril 2017 Leedu vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 17. novembril 2019 EM-i valikmängus Kosovo vastu.
Ensüümikomisjon
Ensüümikomisjon (ingl k Enzyme Commission) on Rahvusvahelise Biokeemiaühingu (IUB) 1956. aastal asutatud komisjon, mille ülesandeks on Ensüümiklasside nomenklatuuri koostamine ja ensüümide ning koensüümide klassifitseerimine, samuti ensüümide sümbolitega seonduv ning ensüümide aktiivsuse ja ensüümikineetika mõõtmise ja kirjeldamise metoodika koostamine. Lühend EC.
Süstemaatika
Ensüümikomisjoni raportite alusel, mis reguleerivad ensüümide klassifikatsiooni, jagatakse ensüümid, soovituslikult, katalüüsitavate reaktsioonide alusel kuude klassi: Ensüümiklasside jaotus ning liikmed ja nende toime ja organismid ning geenid on ära toodud ka erinevates andmebaasides nagu NC-IUBMB, BRENDA, EXPASY , KEGG , Metacyc jpt.
Peep Põdder
Peep Põdder (sündinud 24. juunil 1964) on Eesti arst ja poliitik, Jõgeva haigla juhataja.
Ta õppis Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas, mille lõpetas kiitusega 1988. aastal.
11. märtsini 2005 töötas ta Lääne-Tallinna Keskhaigla juhina.
2012. aastal pälvis ta Jõgevamaa Kuldristi.
Põdder on olnud Eesti Keskerakonna juhatuse liige. Ta on kandideerinud kõigil kohalike omavalitsuste valimistel alates 1993. aastast. Aastatel 2005, 2009 ja 2013 osutus ta valituks Jõgeva linnavolikokku. Ta kandideeris ka 2003., 2007. ja 2011. aasta Riigikogu valimistel, kuid valituks ei osutunud. Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 9 (Jõgeva- ja Tartumaa (v.a Tartu linn)) 368 häält ning ei osutunud valituks.
Teda on nimetatud Edgar Savisaare ihuarstiks.
Transkontinentaalne riik
298px|pisi|Transkontinentaalsed riigid Transkontinentaalne riik on riik, mille territoorium hõlmab rohkem kui ühte maailmajagu.
Demingi ring
Demingi ring (tuntud ka kui Demingi tsükkel, PDCA ring/tsükkel) on üks, mida kasutatakse rahvusvahelistes ettevõtetes kogu maailmas. See aitab pidevalt planeerida paranemist eri kontekstides, näiteks kvaliteedijuhtimises, riskijuhtimises, tootmis- või teenindusettevõttes aga samuti ka haridus- või õppeprotsesside.
Demingi ring koosneb neljast etapist koosnevatest loogilistest järjestustest, mis on korduvad, et aidata nii pidevat parendamist kui ka õppimist. Tsükli nelja komponenti tuntakse kui PDCA (inglise keeles plan, do, control and act, 'planeeri, teosta, kontrolli, korrigeeri'). Tsükkel sai nime William Edwards Demingi järgi, kes esitles seda kontsepti Jaapanis 1950. aastatel, tegemist on Ameerika statistik, insener ja juhtimiskonsultandiga.
Tsükli eesmärk on tagada probleemi lahendamisele analüütiline raamistik. Sealjuures on tegu korratava tsükliga, millega tagatakse vaadeldava protsessi või probleemi järjepidev parendamine ning välditakse faktidel mittepõhinevate ja testimata lahenduste elluviimist.
Demingi ring võimaldab välja selgitada, milline on ettevõtte hetkeolukord, püstitatakse eesmärgid, luuakse plaanid ning seejärel viiakse need ellu. Kõige suurem rõhk on õppimisel. PDCA ring ei ole mõeldud ühekordseks kasutamiseks, et probleemi lahendada, vaid eesmärk on lahenduste pidev täiustamine. Oluline on iga etapi juures varuda aega ja mitte kiirustada. Demingi käsitluse rakendamisel on oluline teha seda teadlikult, kontrollitult ja mõõdetavalt. Paraku tekib paljudel organisatsioonidel raskusi Demingi ringi kui terviku haldamisel.
PDCA tsüklit kasutatakse ISO standardi 9001 protsessikesksel lähenemisel. ISO 9001 standardi nõuetest lähtuva kvaliteedijuhtimissüsteemi abil paraneb protsesside juhtimine. Kvaliteedijuhtimissüsteem võimaldab vältida vigu toodetes, teenustes ja nende loomise protsessis. Vigadest õppimine ja kliendi soovidega kohanemine suurendab kliendi rahulolu. Rahulolev püsiklient aga tagab ettevõttele püsiva positiivse rahavoo.
Etapid
PDCA-tsükli neli etappi on järgmised. Planeerimis osa on riskijuhtimises kõige suurema osakaaluga. Selles etapis riskijuhtimise raamistik koostatakse ja disainitakse. Peab aru saama organisatsiooni kontekstist ja looma sellesse sobiva riskijuhtimise poliitika. Samuti tuleb hinnata välist konteksti ehk keskkonda, milles organisatsioon üritab saavutada oma eesmärke. Kindlustama peab integreerumise organisatsiooni protsessidesse, ressursside olemasolu, looma sisesed ja välised teavituse mehhanismid.
Riskijuhtimise elluviimise tsükkel sisaldab kahte põhikomponenti:
a) riskide juhtimise raamitiku rakendamine ja
b) riskijuhtimise protsessi rakendamine.
Selle tsükli edukus sõltub otseselt eelmise tsükli põhjalikkusest ja kvaliteedist. Kui planeerimine on olnud piisav ning see on teostatud läbimõeldult, võib elluviimine olla juba suhteliselt valutu protsess. Ebapiisava planeerimise korral võib elluviimisel kaasneda rohkesti probleeme, mis tähendab pidevaid korrigeerivaid tegevusi, halvimal juhul riskijuhtimise juurutamine astuda sammu tagasi ehk minna tagasi eelmise, planeerimise, tsükli juurde.
Riskijuhtimise kontrollimise faasis peab organisatsioon riskijuhtimise tõhususe tagamiseks ning riskijuhtimise organisatsiooni toimivuse toetamise tagamiseks mõõtma riskijuhtimise toimivust indikaatorite osas, mis vaadatakse perioodiliselt üle nende sobivuse seisukohast; perioodiliselt mõõtma edenemist riskijuhtimise plaani täitmise ja sellest kõrvalekaldumise suhtes; perioodiliselt üle vaatama, kas riskijuhtimise raamstruktuur, poliitika ja plaan on endiselt sobivad organisatsiooni sise- ja väliskonteksti arvestades; aru andma riskidest, riskijuhtimise plaani täitmise seisust ja riskijuhtimise poliitika järgimisest; üle vaatama riskijuhtimise raamstruktuuri tõhusust.
Tuginedes seire ja ülevaatuste tulemustele, peaksid olema tehtud ettepanekud ja otsused riskijuhtimise raamstruktuuri, poliitika ja plaani täiustamise osas. Need otsused peaksid viima organisatsiooni riskide haldamise ja tema riskijuhtimise kultuuri parendamisele. Parendamine leiab aset kogu organisatsiooni ulatuses, seega peavad selle tsükli raames asetleidvad tegevused olema kõikehõlmavad ja eksisteerima igal tasandil.
Päritolu
1924. aastal töötas Walter A. Shewhart ettevõttes Bell Telephone Laboratories välja statistilise kontrollkaardi kontseptsiooni. Tavaliselt peetakse seda statistilise kvaliteedi kontrolli valdkonna ametlikuks päritoluks. Kontrollikaart on 20. sajandi üks olulisemaid tehnoloogilisi leiutisi; temal on lihtne teoreetiline alus, seda on lihtne kasutada, seda saab rakendada paljudes äri-, teenindus- ja tööstusettevõtetes ning see on tõestatud tehnika muutlikkuse vähendamiseks ja kriitilise tähtsusega protsesside täiustamiseks. Oma tööga mõjutas ka teist inimesi, sealhulgas ka W. Edwards Deming.
1900. aastal sündinud ja 1993. aastal surnud William Edwards Demingi elu hõlmab peaaegu kogu sajandi – 20. sajandi. Ta lõi uue ülevaate, kuidas luua tootmisprotsessi käigus inimsuhteid. Ta sai teada, kuidas tuleks tootmisandmeid hankida ja kasutada. Mõistis kvaliteedi erilist rolli pidevas täiustamises. Täiendas W. Shewarti spetsifikatsioonide-tootmise-kontrollimise tsüklit ja muutis selle õppimise ja täiustamise tsükliks kõigile, kes soovivad oma protsesse täiendada (PDCA tsükkel). Ta tegi PDCA tsükli populaarseks ja paljud peavad teda kaasaegse kvaliteedikontrolli isaks; siiski nimetas ta seda alati "Shewharti tsükliks". Hiljem muutis Deming oma karjääris PDCA tsükli järgmiseks: "Plan, Do, Study, Act" ehk PDSA-ks, kuna ta tundis, et "kontroll" rõhutas kontrolli asemel analüüsi. Asendades "kontroll" etapi "õpi" etapiga, saadi paremini aru, et esialgu tuleb uurida katse tulemusi ja seejärel hüpoteesi kontrollimiseks, tegema tulemuste põhjal kohandusi. Kvaliteedijuhtimise pioneer W. Edwards Deming lõi klassikaks saanud käsitluse, kuidas pidevalt süsteemselt täiustada tegevuste ja eesmärkide vahelist suhet.
Nõrkused
Nagu paljudel asjadel, on ka Demingi tsüklil teatud probleemsed küljed.
Tige Kala
Tige Kala on Eesti punk ansambel Tallinnast. Tige Kala alustas tegevust Tallinna 4. Keskkoolis 1980. aastate lõpu poole.
Demingi ring
Demingi ring ja riskijuhtimine
Protsessilähenemine võimaldab organisatsioonil planeerida oma protsesse ja nende koostoimeid. PDCA tsükkel võimaldab organisatsioonil tagada oma protsesside jaoks piisava ressursivajaduse ja juhtimise ning parendamisvõimaluste kindlaksmääramise ja tegutsemise. Riskipõhine mõtlemine võimaldab organisatsioonil kindlaks teha tegurid, mis võivad põhjustada selle protsesside ja kvaliteedijuhtimissüsteemi kavandatud tulemustest kõrvalekaldumise, kehtestada ennetavad kontrollid negatiivsete mõjude minimeerimiseks ja nende tekkimise võimaluste maksimaalseks kasutamiseks. Riskipõhine mõtlemine on mõjusa kvaliteedijuhtimissüsteemi saavutamiseks hädavajalik. Nii riskide kui ka võimalustega tegelemine loob aluse kvaliteedijuhtimissüsteemi mõjususe tõstmisele, paremate tulemuste saavutamisele ja negatiivsete mõjude ennetamisele.
Võimalused võivad tekkida kavatsetud tulemuse saavutamiseks soodsa olukorra tagajärjel, milleks võib olla näiteks asjaolude kogum, mis võimaldab organisatsioonil meelitada kliente, arendada välja uusi tooteid ja teenuseid, vähendada jäätmeid või parendada tootlikkust. Võimalustega tegelemise meetmed võivad sisaldada ka seonduvate riskide kaalutlemist. Risk on määramatuse mõju ja mistahes määramatusel võib olla positiivseid või negatiivseid mõjusid. Riskist tulenev positiivne kõrvalekalle võib anda võimaluse, kuid mitte kõik riski positiivsed mõjud ei loo võimalusi.
Tige Kala
Koosseis
Esimese koosseisu moodustasid:
Mingitel ebaselgetel hetkedel ja asjaoludel osales aeg-ajalt ka ansambli Paha Värk eestvedaja Aarne (kitarr, trummid).
Hilisem koosseis:
Helikandjad
Kogumikel
Leioheterodon
Leioheterodon on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Leioheterodon klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid madusid võib kohata Madagaskaril ja Komoori saartel.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Leioheterodon seisuga 25.08.2014.
Charles Borchardt
Charles Borchardt (kodanikunimega Carl Amandus Borchardt; 30. märts (vkj. 18. märts) 1834 Lemsalu, Volmari kreis – 3. mai (vkj. 21. aprill) 1892 Tallinn) oli 19. sajandil Eestis tegutsenud fotograaf.
Mõisaküla Raudteetehas
pisi|Töökoda Mõisakülas 20. sajandi algul pisi|Mõisaküla raudteetehase hooned aastal 2013 Mõisaküla Raudteetehas valmis 1901. aastal. Depoos ehitati ja remonditi valdavalt kitsarööpmelise raudtee veeremit, hiljem laiarööpmelise.
Charles Borchardt
Charles Borchardt ja töötas aastani 1855 koos vend Robert Borchardtiga rändfotograafina Tallinnas ja Tartus. 1855. aastal siirdusid nad Riiga, aastast 1858 aga elas C. Borchardt taas Eestis.
1861. aastal avas ta Tallinnas Laial tänaval Oleviste kiriku vastas oma ateljee (Charles Borchardt). Pildistas linnakodanikke, on etnograafiliste fotode looja. Ch. Borchardt koostas eesti rahvastikust portreede sarja "Eesti tüübid", mis koosnes 12 portreest ja mis sai hõbemedali 1867. aasta Moskva Keiserliku Ülikooli Loodusuurijate Seltsi ülevenemaalisel etnograafianäitusel.
Mõisaküla Raudteetehas
Tehase hooned said sõja käigus 1944. aastal tugevalt kannatada ja taastati.
Mõisaküla depoo lõpetas tegevuse 2001. aasta kevadel. Maikuu lõpus koondati ettevõttesse allesjäänud 22 vaguniremontijat.
Ajalooline hoone on praegu osaliselt kasutusel metallitöökojana.
Ušomõr
pisi|Ušomõr
Ušomõr (ukraina keeles Ушомир) on küla Ukrainas Žõtomõri oblastis Korosteni rajoonis. Elanike arv on 1323. Pindala on 2,979 km².
Ortoklass
Ortoklass on mineraal.
Värvuselt enamasti heleroosa või punakas. Suurte tükkidena on tavaliselt läbipaistmatu, õhukesena paistab läbi nagu klaas. Löögi tagajärjel puruneb rööptahukakujulisteks tükikesteks. Murenemisel muutub kaoliniidiks.
Ortoklass kuulub põhimineraalina graniidi, süeniidi jt tardkivimite koostisse.
Roosteliselaadsed
Roosteliselaadsed (Pucciniales) on selts kandseeni.
Laive Poska
pisi|[[Mai Väljas, Laive Poska ja Viktor Vassiljev Kodulinna majas 1989. aastal]] Laive Poska (sündinud 24. märtsil 1964 Türil) on eesti sporditegelane.
Ta on lõpetanud 1982. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli Otepää filiaalis ning õppinud Tallinna Pedagoogilises Instituudis rekreatsioonikorraldust; tema lõputöö teema oli "20 aastat Eesti eriolümpiat".
Poska on olnud Eesti Eriolümpia MTÜ asutaja (1989), treener ja rahvuslik direktor ning üks Eesti Suusamuuseumi asutajaid.
Töötanud Otepää linnavalitsuses humanitaarnõunikuna, olnud Otepää linnavolikogu kultuurikomisjoni liige ja Otepää valla kultuurijuht.
Isiklikku
Tema isa on jalgrattatreener ja sporditegelane Heino Poska (1940–), tema abikaasa oli Fjodor Koltšin.
Bregalnica
Bregalnica (makedoonia keeles Брегалница) on jõgi Põhja-Makedoonias, Vardari vasakpoolne lisajõgi.
Jõe pikkus on 211,5 km ning ta on Vardari järel pikkuselt teine jõgi Põhja-Makedoonias.
Blohm+Voss
Blohm+Voss (B+V), ajalooliselt kirjutatud kui Blohm & Voss, Blohm und Voß vms, on Saksamaa laevaehitusfirma. Ettevõte on asutatud 1877. aastal Hamburgis. See on tootnud ka lennukeid ja avamere nafta- ja gaasirajatisi.
Tuntuim selles laevatehases ehitatudalus on Teise maailmasõja sõjalaev Bismarck.
BacMam-süsteem
pisi|300px|Inimese multipotentne [[rakk (MSC) ekspresseerimas mikrotuubulitega seostunud liitvalgu rohelist fluorestseeruvat valku histoon 2b sulandumise punasesse tagRFP-sse läbi BacMam geeni toimetamise meetodi]]
Enn Meri
pisi|Enn Meri aasta kultuurisõbra tiitlit vastu võtmas (2022) Enn Meri (sündinud 15. jaanuaril 1942 Kuressaares) on Eesti ettevõtja ja poliitik. Ta oli XIII Riigikogu liige.
BacMam-süsteem
BacMam-süsteemiks nimetatakse bakuloviiruse (Baculovirus) geeni ülekannet imetajarakkudesse. Termin "BacMam" tuleneb ingliskeelse fraasi kahe sõna esitähtedest: "''Baculovirus gene transfer into Mammalian cells" ja seda terminit kasutatakse teemakohastes teadusartiklites.
Konni
Konni (vene keeles Ко́нни, täisnimi Connie Paulgrave (Ко́нни По́лгрейв), ka Connie; 1999–2014) oli Venemaa presidendile Vladimir Putinile kuulunud emane must labradori retriiveri tõugu koer.
Oranž kärbseseen
Oranž kärbseseen ehk safran-kärbseseen (Amanita crocea) on kärbseseeneliste sugukonda kärbseseene perekonda kuuluv seeneliik.
BacMam-süsteem
Bakuloviirused on putukarakkudes paljunevad DNA-viirused, mis modifitseerituna on võimelised ekspresseerima imetajarakkudes valke. BacMam-süsteem kasutab modifitseeritud putukaraku viirust (bakuloviirust) transpordivahendina, et viia geene imetajarakkudesse minimaalse lisaainete koguse ja toksilisusega. Tehnoloogia põhineb sellel, et bakuloviiruse genoomi viiakse kassett imetajarakkudes ekspresseeritavate valkude geenidega. Kuna putukaviirused imetajaterakkudes ei paljune, puudub ka igasugune nakkusoht inimestele ja keskkonnale.
BacMam-süsteem on bakuloviiruse-vahendatud geeni toimetamise meetod, mille avastas ning töötas välja Dr. Frederick M. Boyce. Oma paljude eeliste tõttu teiste transfektsiooni meetodite ees, on BacMam-tehnoloogia tänaseks juba laialdast kasutust leidnud. Peale selle esineb BacMam-süsteemil sisemine paindlikkus stabiilsete rakuliinide üle, mistõttu võib seda meetodit nimetada ka standardseks geeni toimetamise tehnoloogiaks.
Üldised omadused
BacMam-süsteemi geeni kättetoimetamise tehnoloogia on transientne ekspressiooni süsteem, mis hõlbustab toksiliste geeniproduktide ekspressiooni. See hõlmab laia transduktsiooni ulatuse, sealhulgas ka erinevaid algraku tüüpe ja tüvirakke. Bakuloviiruslikul genoomil on suur võime võõraste geenide sisseviimiseks, mis on edukalt saavutatud alates geenidest suurusega 38 kiloaluspaari. Teostatav on ka samaaegne mitmekordne geeni ülekanne samasse rakku. Mikroskoopiliselt vaadeldavaid tsütopatoloogilisi BacMam-süsteemi osakeste efekte imetajarakkudes on väga vähe. Geeniekspressiooni tase võib olla kohandatud viirusliku annuse või keemiliste lisandite poolt, kasutades histooni deatsetülaasi inhibiitorit. Rakkude transduktsiooni teostatakse ainult lahuse lisamise teel ja seetõttu on BacMam-süsteem ka järeleandlik automatiseeritud meetod. Viirusosakesed jäävad lõpuks stabiilseks, kui neid hoida pimedas pika ajavahemiku jooksul 4 °C juures.
Tehnoloogia ülevaade
BacMam-tehnoloogia baseerub putukaviiruse kaksikhelikaalsel DNA-l kui transpordivahendil efektiivseks geeniülekandeks ning geenide ekspresseerumiseks imetajarakkudes. BacMam-reagente (valik reagente: ) kasutatakse rakupõhistel analüüsidel, elusrakkude uurimisel, tüvirakkude bioloogias ja paljudes teistes rakendustes.
Geenide ülekandmiseks imetajarakkudesse kasutatakse standardset transduktsiooni protsessi. BacMam-süsteemi osakesed viiakse endotsütoosi ja vabastatakse transkriptsiooni ja geeniekspressiooni ajal. Transduktsiooni puhul kannavad geene edasi viirused. Paljud viirused liidavad rakku sisenedes oma DNA peremeesraku genoomi ning genoomist lahkudes ja rakust väljudes võtavad koos oma genoomiga kaasa ka peremehe geene. Uude peremeesrakku sisenedes on neil niiviisi kaasas eelmise peremehe geenid ja need võivad uues peremehes alles jääda ning toimima hakata. Geeniekspressioon algab 4–6 tunni jooksul transduktsiooni ajal ning paljude rakutüüpide puhul lõpeb täielikult alles pärast üleööd. Sõltudes transduktsiooni efektiivsusest, rakutüübist ja rakujagunemise määrast, jääb transgeen märgatavaks 5–14 päevaks.
Bioohutusalased kaalutlused
Bakuloviirused on esimese riskigrupi esindajad, mida on laialdaselt kasutatud juba üle 25 aasta putukarakkude valgu ekspressiooni rakendamiseks. Bakuloviirused on loodud putukarakkudes ja on võimetud paljunema imetajarakkudes ning ei ole teada ka ühtegi haigust, mille põhjustajaks tervetele täiskasvanud inimestele võiksid nad olla. Lisaks on BacMam viirusosakesed inaktiveeritud inimese poolt, mis vähendab riski teaduritele. Peale selle ei saa viirused paljuneda ka putukates, mistõttu puudub igasugune oht keskkonnale.
Viiruslik sisenemine
Uuringud bakuloviiruse sisenemisel inimese hepatotsellulaarsetesse vähkkasvaja rakkudesse vihjavad sellele, et BacMam siseneb imetajarakkudesse läbi klatriin-vahendatud endotsütoosi ning võimalikult läbi makropinotsütoosi. Hilisemad uuringud on vihjanud ka spetsialiseerunud lipiidiparve – caveolae, mis omab mitmeid signaaliülekande funktsioone, kaasamisest bakuloviiruse sisenemisse imetajarakkudesse.
Peremeesraku vastus
Et tehnoloogia toimiks efektiivselt, siis geeni toimetamise meetod ei tohi normaalseid rakulisi funktsioone segama hakata.Tsütotoksilisuse hinnangud ning transkriptsiooni analüüsid inimese HEK rakuliinidel (HEK293) on näidanud, et bakuloviiruse transduktsioon ei ole tsütotoksiline ega põhjusta muutusi transkriptsioonilistes vastustes. Samamoodi nakatunud Schwanni rakud säilitavad omale iseloomuliku morfoloogilise ja molekulaarse fenotüübi ja on võimelised diferentseeruma katseklaasis ja ekspresseerima P0 müeliinisatsiooni markerit. Kasutades komplementaarse DNA (cDNA) mikrorivi tehnoloogiat, et kontrollida in vitro (katseklaasis) ja in vivo (elusas rakus/organismis) üldist rakulist geeni väljenduse profiile roti ajus, aretatud inimese astrosaite ning inimese närvirakke pärast viiruslikku transduktsiooni, on täheldatud peremehe antiviiruslik vastus. Suguluses olevad geenid on peamiselt need, mis on seotud kaasasündinud immuunsusega, kaasa arvatud erinevad geenid, olles kaasatud Tolli-sarnaste retseptorite signaaliülekandesse ja tsütokiin-tsütokiin retseptori interaktsiooni.
BacMam-viiruste kasutamine südamehaiguste raviks
Geneetiliselt muundatud kardiomüoblastide ehk südamelihasrakkude võime ravida kahjustatud südamelihast on hästi teada. Siiski on ravimisel suureks probleemiks selliste rakkude efektiivne ülekanne. Piiravaks faktoriks on massiivsed rakkude surmad pärast nende lihasrakkudevälist siirdamist verd pumpavasse südamesse. Selle probleemi adresseerimiseks on loodud rekombinantsed bakuloviirused (BacMam-viirused), mis transdukteerivad efektiivselt südamelihasrakke optimeeritud tingimustes. Need geneetiliselt modifitseeritud rakud jäävad kaitstuks uue polümeerse mikrokapsli tekke tõttu, mistõttu rakud säilitavad elujõulisuse. See toetab rakkude kiiret levikut vähemalt 30 päevaks. Need kapslid omavad tugevat immuunkaitset ning rohkem kui 70%-l tervetel kapslitel on kõrge mehaaniline ja osmootne stabiilsus. Siiski on vaja teha kliinilisi uuringuid, et teada selle pikaajalisi mõjusid. Uuringutes loodi rekombinantsed viirused BacMam-süsteemi kasutades. See on tõhus tööriist mitmesugustegeeniteraapiate rakendamiseks, kuna see kombineerib laialdase rakkude kasvamise ning kõrge efektiivsusega transientse transgeeni avaldumise. Kuigi rekombinantset bakuloviirust võib pidada teatud mõttes süsteemi võlaks, on see siiski soovitum tunnus, arvestades selle bioohutust. Transientne ekspressioon on tunnuseks loodusliku mehhanismi puudumisel bakuloviiruse integreerumisel peremeesraku genoomiga. Kui alade tõttu, kus teiste imetaja viiruste nagu adenoviiruste ja lentiviiruste (nt HIV1, HIV2, SIV jt) vektoritel on suur tõenäosus juhuslikuks liitumiseks peremehe spetsiifilisse genoomi regiooni, võib esineda tahtmatute kasvajate teket, siis bakuloviirusega on selline oht võimalikult madal. Seetõttu kasutatakse just bakuloviirusi geenide ülekandmiseks, kuna tagatud on bioloogiline ohutus.
Enn Meri
22. septembril 1944 põgenes tema perekond mõnede teistega meritsi väikeses paadis Eestist Nõukogude okupatsiooni eest Rootsi, kuna tema isa oli Saksa okupatsiooni ajal töötanud politseis, mis päädinuks uue riigivõimu ajal tagakiusamisega. Ta külastas Saaremaad taas 1989. aastal ning mõne aasta pärast kolis Rootsist Eestisse tagasi.
Leedu kubermang
Leedu kubermang moodustati 1796. aastal, Vene keisri käsul 12. detsembril 1796, koondades ühe valitsemise alla 1795. aastal pärast Poola II jagamist moodustatud kahest kubermangust: Vilno ja Slonimi kubermangust. Moodustatud kubermangu valitsus asus Vilno (Vilniuse) linnas; kubermangu kuulus 19 maakonda:
Leedu kubermang likvideeriti 1802. aastal keisri ukaasiga 9. septembrist 1801. aastast ja 28. augustist 1802. aastal ja sellest moodustati taas kaks kubermangu: Vilno ja Hrodna kubermang.
Vilno kubermangust eraldati 1842. aastal Kovno kubermang.
Enn Meri
Enn Meri omandas 1961. aastal Malmö Tehnilises Instituudis masinaehituse eriala ning 1970. aastal Lundi Ülikoolis majanduse eriala.
Ta on organisatsiooni Saksa-Balti Kaubanduskoda Eesti haru juhatuse president 2017. aastast.
Ühiskondlikest organisatsioonidest on ta Kaitseliidu Saaremaa maleva tegevliige 2013. aastast ja Korp! Rotalia liige 1968. aastast. Ta on olnud Eesti partei Erakond Isamaa ja Res Publica Liit liige 25. maist 2009 kuni 18. jaanuarini 2014 ning ta on Eesti Vabaerakonna liige 15. oktoobrist 2014.
Kohaliku omavalitsuse valimistel sai Meri 2009. aastal Kuressaare linnas 26 häält. Riigikogu valimistel 2011. aastal 284 häält.
Ta kandideeris Eesti Vabaerakonna nimekirjas 2015. aasta Riigikogu valimistel Hiiu-, Saare- ja Läänemaad hõlmavas valimisringkonnas. Samas ringkonnas kandideeris 54 isikut ning hääletas 33673 kodanikku. Enn Meri sai 1619 häält, mis oli valimisringkonna 8. tulemus. Vabaerakonnast sai selles ringkonnas hääli rohkem vaid Andres Ammas (1859 häält). Pärast Riigikogu liikme Andres Ammase surma nimetati Enn Meri 5. aprillist 2018 Riigikogu liikmeks. Ta andis ametivande 9. aprillil.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse valimistel kandideeris Meri Saaremaa vallas valimisliidu Valimisliit Saarlane nimekirjas. Valimisringkonnas käis hääletamas 13199 hääleõiguslikku isikut ning Meri sai 113 häält, millega pääses Saare valla volikokku.
Funktsionaalne programmeerimine
Funktsionaalne programmeerimine on programmeerimise paradigma, mis rõhutab funktsioonide rakendamist väärtustele vastandina imperatiivsele programmeerimisele, mis käsitleb väärtuste muutmist. Funktsionaalse programmeerimise juured on lambda-arvutuses.
Funktsionaalsed programmeerimiskeeled on oma ajaloo vältel pälvinud rohkem teoreetikute kui praktikute tähelepanu. Sellegipoolest on laia kasutusse jõudnud mitmed funktsionaalsed keeled: Scheme, Erlang, OCaml, Haskell.
Funktsionaalses stiilis programmeerimiseks pole tingimata vaja puhtalt funktsionaalset keelt. Paljud tänapäeva keeled (näiteks Perl ja JavaScript) sisaldavad funktsionaalse programmeerimise elemente.
Anna Stainer-Knittel
Anna Stainer-Knittel (28. juuli 1841 Elbigenalp – 28. veebruar 1915 Wattens) oli Austria portretist ja lillemaalija.
Anna Staineri eluloo põhjal valminud romaan "Die Geier-Wally", mille autor on Wilhelmine von Hillern, on üks feministliku kirjanduse varaseid näiteid.
Elukäik
pisi|Anna Stainer-Knitteli kuulsaim maal, mis kujutab Alpi mägesid Anna Staineri isa oli ametilt relvamees, keda iseloomustas suur temperamentsus, kuigi ta suhtus oma tütre talenti ja ambitsioonidesse üsnagi positiivselt ning julgustas teda ennast teostama. Ka tema onud Joseph Anton Koch ja Josef Alois Knittel tegelesid kunstiga – esimene oli skulptor ja teine maalikunstnik.
1859. aastal alustas Anna Knittel õpinguid Müncheni Kunstiakadeemias, kuid ei saanud täieõiguslikku luba kooliskäimiseks, sest ta oli naine. 1864. aastal oli ta sunnitud rahanappuse tõttu koju tagasi pöörduma. Selle aja jooksul maalis ta pilte oma perekonnast ja maastikest. Hiljem kolis ta Innsbrucki, kus suutis portreid maalides ennast ära elatada.
1867. aastal abiellus Anna Knittel keraamik Engelbert Staineriga, kuigi Anna vanemad olid abielu vastu. Koosoldud aja jooksul abistas Anna Stainer-Knittel oma abikaasat, kaunistades tema valmistatud tasse, taldrikuid ja alustasse lillemustritega.
Aastatel 1868–1871 sündis neil kolm last: kaks poega ja tütar. 1873. aastal avas Anna Stainer-Knittel kunstikooli, et ka naistel oleks lõpuks ometi võimalus maalimist õppida. Kool suleti veidi enne naise surma. Tema käe all õppisid ka Maria Tilipaul-Kistler (1884–1963) ja Wilhelmine Redlich (1869–1954).
"Die Geier-Wally"
pisi|Autoportree "Die Geier-Wally" 17-aastaselt laskus Anna Knittel vabatahtlikult mööda kaljuseina alla, et eemaldada sinna ehitatud kotkapesa. 19. sajandil oli see täiesti tavaline teguviis, millega sooviti vähendada kotkaste rünnakuid kohalike lambakarjade vastu. Kuna aasta varem oli sarnane katse üritada kotkapesi eemaldada lõppenud ronijate jaoks äärepealt surmaga, siis ühtegi teist vabatahtlikku ei leitud. Anna suutis kotkast kinni haarata, panna ta oma seljakotti ja ilma äpardusteta üles tagasi ronida, kuigi mõne pealtnägija väitel ründas täiskasvanud kotkas teda tagasiteel.
Renzo Eusebi
Renzo Eusebi (sündinud 18. aprillil 1946) on itaalia maalikunstnik ja kaasaegse kunsti skulptor.
Anna Stainer-Knittel
"Die Geier-Wally"
1863. aastal kirjeldas seda sündmust Ludwig Steub oma loos "Das Annele im Adlerhorst". Seda vahejuhtumit on hiljem kirjeldanud ka Wolf oma raamatus "Illustrirter Rundschau". Kõige kuulsam kirjeldus sellest sündmusest on Wilhelmine von Hillerni romaan "Die Geier-Wally" (inglise keeles "Vulture Maiden"; sõna "vultuur" märgib kotkast), mis ilmus 1873. aastal. Autor oli Anna Stainer-Knitteli ja tema abikaasaga tutvunud Innsbrucki külastades ning seejärel otsustanud oma loo käsikirja ümber töötada, et see oleks rohkem dramaatilisem. Wilhelmine von Hillern nimetas oma kangelanna Walburgaks (hüüdnimi Wally), dramatiseerides tema konflikte isaga ja luues omamoodi feministliku trakti.
Renzo Eusebi
Ta on Transvisionismo (1995) ja GAD (Dialectical Aniconism Group-1997) kunstiliste liikumiste kaasasutaja.
Arnaud Danjean
pisi|Arnaud Danjean (2014) Arnaud Danjean (sündinud 11. veebruaril 1971 Louhansis Saône-et-Loire'i departemangus) on Prantsusmaa poliitik, ta kuulub erakonda Vabariiklased. Ta on aastast 2009 Euroopa Parlamendi liige.
Anna Stainer-Knittel
"Die Geier-Wally"
1892. aastal kohandati lugu Alfredo Catalani ooperile "La Wally". Wilhelmine von Hillerni loo põhjal etendatud oopereist on tehtud ka mitu filmi, näiteks:
Arnaud Danjean
Ta lõpetas 1992. aastal Pariisi Poliitikauuringute Instituudi.
Seejärel töötas ta Prantsusmaa välisluureteenistuses DGSE. Aastatel 1995–1996 viibis ta missioonil Sarajevos. Juunist 1996 kuni septembrini 1998 oli ta ametis Prantsusmaa saatkonnas Sarajevos. Hiljem oli ta seotud Alain Richardi juhtimisel Rambouillet' lepingu koostamise ja sõlmimisega (veebruaris-märtsis 1999).
2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks, ta kuulub Euroopa Rahvapartei/Euroopa Demokraatide fraktsiooni. 2014. aastal valiti ta teiseks ametiajaks Euroopa Parlamenti.
BNC
BNC on tähtlühend, mis võib tähendada:
Euroopa kultuuripealinn
pisi|400px|Euroopa kultuuripealinnad 2019. aastani Euroopa kultuuripealinn on Euroopa Liidu poolt üheks kalendriaastaks valitud linn, mis saab selle aasta vältel näidata oma kultuurielu ja selle arengut. Iga kultuuripealinnaks valitu korraldab kultuuriürituste programmi, mis tõstab esile tema ajaloolist ja kultuurilist pärandit.
Ajalugu
1983. aastal tegi endine näitleja ja hilisem Kreeka kultuuriminister Melina Mercouri ettepaneku algatada Euroopa kultuuripealinna projekt, et tuua eurooplasi lähemale ja näidata Euroopa kultuuri rikkust ja mitmekesisust. Euroopa kultuuripealinna projekt algas 13. juunil 1985 ja algul oli selle nimetus "Euroopa kultuurilinn". 1999. aastast hakati neid linnu nimetama kultuuripealinnadeks.
Esialgu oli kultuuripealinnu üks. viimast korda juhtus nii 2006. aastal. Kuid 2000. aastaks valiti üheksa kultuuripealinna ja pärast seda on tavaliselt valitud igaks aastaks kaks linna, mis ei täida kultuuripealinna ülesandeid poole aasta kaupa, vaid mõlemad terve aasta vältel. 2016. aasta seisuga on Luksemburgi pealinn Luxembourg ainus linn, mis on rohkem kui korra olnud Euroopa kultuuripealinn, sest Luksemburgis pole suurt linnade valikut.
Euroopa kultuuripealinnad Eestis
Esimese Eesti linnana oli Euroopa kultuuripealinn Tallinn 2011. aastal.
Järgmine kord tuleb Euroopa kultuuripealinn Eestisse 2024. aastal ning oma kandideerimisest olid märku andnud Tartu ja Narva. Tartu valiti kultuuripealinnaks teemaga "Ellujäämise kunstid".
Kultuuripealinnad
pisi|[[Ateena (1985)]] pisi|[[Firenze (1986)]] pisi|[[Thessaloníki (1997)]] pisi|[[Genova (2004)]] pisi|[[Liverpool (2008)]]
Joey Dosik
Joey Dosik on Ameerika laulja, laulukirjutaja ja multiinstrumentalist, kes tegutseb USA California osariigis Los Angeles.
Tema album "Inside Voice" ilmus 2018. aastal.
Coldfoot
pisi|Veoautode peatuskoht Coldfootis Coldfoot on rahvaloendustel arvestatav kohaliku võimuorganita asula (census-designated place) Alaskal Yukon-Koyukuki rahvaloenduspiirkonnas. See asub Fairbanksi ja Deadhorse'i vahel kulgeval Daltoni maanteel.
Elanike arv on 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt 10. 2000. aastal oli elanikke 13.
Coldfoot on rajatud kaevandusasulana ja algselt kandis see nime Slate Creek. Praeguse nime sai see 1900. aastal, kui kaks kullaotsijad ei söandanud ületada lähedal asuvat Middle Fork Koyukuki jõge ja oma jalgu külma vette kasta (inglise keeles cold foot – 'märg jalg'). 1902. aastal asus Coldfootis kaks teemaja, kaks poodi, seitse salooni ja mängusaal. Postkontor töötas Coldfootis aastatel 1902–1912, see avati uuesti 1984. aastal.
Coldfootis asub USA kõige põhjapoolseim veoautode peatuskoht. Coldfootist põhja pool pole ühtegi teeninduskohta enne 400 km kaugusel asuvat Deadhorse'i.
Coldfooti lähedal asub lennuväli.
Kasvuhormoon
pisi|Kasvuhormooni struktuur Kasvuhormoon (lühend GH tuleneb ingliskeelsest mõistest growth hormone, lühend hGH tähistab inimese kasvuhormooni human growth hormone) on valgupõhine peptiidhormoon, mis stimuleerib kasvu, rakkude paljunemist ja taastumist inimestel ja loomadel. Kasvuhormoon koosneb 191 aminohappest ning see on üheahelaline polüpeptiid, mida sünteesivad, talletavad ja eritavad somatotroopsed rakud ajuripatsi eessagaras.
Kümnendlogaritm
pisi|Kümnendlogaritmi graafik pisi|Logaritmide tabelid
Kasvuhormoon
Kasvuhormooni täpne toime organismis on lõpuni uurimata.
Kümnendlogaritm
Kümnendlogaritm on arvu logaritm alusel 10. Matemaatilises väljenduses esitatakse arvu x kümnendlogaritmi ISO-standardi 80000-2 (2009) kohaselt kujul Seega arvu kümnendlogaritm on niisugune arv, millega tuleb astendada arvu 10, et saada antud arv. Näiteks arvu x=100 kümnendlogaritm on 2, sest 10^2=100.
Anomalepidae
Anomalepidae on madude sugukond.
Kasvuhormoon
1981. aastal õnnestus esimest korda kasvuhormooni sünteesida.
Anomalepidae
Klassifikatsioon
Sugukonna Anomalepidae maoperekondi klassifitseeriti varem pimemadulaste (Typhlopidae) alamsugukonnas. Käesoleval ajal aga eraldi sugukonnana.
Kümnendlogaritm
Veel näiteid:.
Enne taskuarvutite kasutusele võtmist 1970. aastail saadi arvu logaritm logaritmide tabelitest. Logaritmide kasutamine lihtsustas oluliselt tehteid (eriti suurte arvudega), sest võimaldab asendada korrutustehte liitmistehtega ja jagamise lahutamisega, samuti astendamise korrutamisega ja juurimise jagamisega.
Näiteks korrutamiseks tuleb logaritmide tabelist vaadata tegurite logaritmid, need liita ja siis vaadata tabelist, millise arvu logaritm summa on.
Kümnendlogaritmi vaadeldud omadustel põhineb ka arvutamine arvutuslükati abil.
Kasvuhormoon
Nomenklatuur
Organismis toodetavat kasvuhormooni nimetatakse somatotropiiniks (STH), sünteetilist kasvuhormooni somatropiiniks (INN). Ravimit Humatrope lühendatakse teaduskirjanduses aga rhGH-ks. Alates selle kasutuselevõtust 1992. aastal, on see keelatud dopingainete nimekirjas ning selles kontekstis nimetatakse seda HGH-ks.
Geenid
Inimese kasvuhormoonigeenid asuvad 17. kromosoomi regioonis q22-24.
Struktuur
Peamine kasvuhormooni isovorm on valk, mis koosneb 191 aminohappest ja mille molekulmass on 22 124 aatommassiühikut ehk daltonit. Struktuur sisaldab nelja heeliksit, mis on vajalikud funktsionaalse koostoime jaoks GH retseptoriga.
Funktsioon
pisi|Kasvuhormooni peamine teekond läbi endokriinsüsteemi Kasvuhormooni mõju inimkudedele on anaboolne. Nagu ka paljud teised hormoonvalgud, reageerib kasvuhormoon teatud retseptorile raku pinnal.
Inimese kasv on kasvuhormooni kõige laialdasemalt tuntud mõju. Kasvuhormooni muud funktsioonid on järgmised:
Kuna ajuripatsi eessagar toodab kasvuhormooni eelkõige une ajal, siis kõik, mis segab inimese und, takistab ka kasvuhormoonide naturaalset teket inimorganismis.
Somatropiin
Kasvuhormooni rekombinantset vormi kutsutakse somatropiiniks. Somatropiin on loodusliku inimkasvuhormooni koopia, mida valmistatakse rekombinant-DNA-tehnika abil. Kasvuhormoon soodustab kasvu lapse- ja noorukieas ning mõjutab ka valkude, rasvade ja süsivesikute ainevahetust organismis. Somatropiin on retseptiravim kasvuhäiretega lastele ja kasvuhormooni puudulikkusega diagnoositud täiskasvanutele.
Somatropiini sisaldavaid ravimeid manustatakse süstimise teel. Euroopa Liidus on nende ravimite müügiload antud tsentraliseeritud või riikliku menetluse korras alates 1980. aastatest.
Kasvuhormooni puuduse või lühikese sünni- või idiopaatilise pikkuse tõttu ravitud ligikaudu 7000 patsiendi analüüs näitas somatropiiniga ravitud patsientide võimalikku suuremat suremuse riski võrreldes üldpopulatsiooniga. Eelkõige täheldati suuremat suremuse riski luukasvajate või südameveresoonkonna juhtude (näiteks ajuverejooks) tõttu. Risk näis olevat suurem, kui oli kasutatud soovitatavatest annustest suuremaid somatropiini annuseid.
Viimastel aastatel on Ameerika Ühendriikide arstid hakanud määrama kasvuhormoonravi vanematele inimestele, et suurendada nende elujõudu.
Psühholoogiline mõju
Mitmed uuringud, kus osalesid kasvuhormooni puudulikkusega patsiendid, on näidanud kasvuhormooni olulist rolli inimese vaimse ja emotsionaalse heaolu ning kõrge energia taseme säilitamise vahel. Hormooni puudulikkusega täiskasvanutel on sagedamini depressioon kui tervetel.
Asendusteraapiad
Ravi eksogeense kasvuhormooniga on näidustatud vaid teatud asjaoludel ja vajab pidevat jälgimist tihti esinevate ja ägedate kõrvaltoimete tõttu. Kasvuhormooni asendusravi kasutatakse täiskasvanute puhul, kelle kasvuhormooni puudulikkus on avaldunud juba lapsepõlves või siis täiskasvanueas (tavaliselt ajuripatsikasvaja tõttu). Nendel patsientidel on näiteks vähenenud rasvamass, suurenenud lihasmass, suurenenud luutihedus, vähenenud südame- ja veresoonkonnahaiguste riskitegurid ja paranenud psühhosotsiaalne heaolu.
Muud kasutusalad
Üks kasutusvõimalus rhGH jaoks on lihasmassi säilitamine inimestel, kes põevad AIDS-i.
Kõrvaltoimed
Kasvuhormooniteraapia on küllaltki ohutu, kui seda tehakse õigel moel. Süstimiskoha paistetus on tavaline. Harvemad kõrvalnähud on südamehaigused, diabeet, artriit ja ebanormaalne kasv.
Meelemürgid
GHB ehk gammahüdroksübutüraadi kasutamine suurendab organismi kasvuhormoonide produtseerimist. Üks esimesi sellelaadseid uuringuid toimus Hirosaki ülikoolis Jaapanis 1970. aastal. Seal kasutati GHB-d tavalise anesteetikumina 10 patsiendil vanuses 14–48. Teadlased leidsid, et pärast 6-grammist GHB infusiooni suurenes kasvuhormoonide sisaldus organismis kuuekordselt ja püsis nii kaks tundi.