cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pääsküla raudteejaam
Jaamahoone
pisi|[[Pääsküla jaamahoone (2020)]] thumb|Pääsküla jaamahoone aadressil [[Suvila tänav 1 (valminud 1916, teine korrus 1926)]] Jaamahoone, mis asub Suvila tänava raudteepoolses otsas tagaküljelt üle väikese jaamaesise platsi avaneva vaatega piki Suvila tänavat, valmis juba peatuse avamise aastale järgnenud 1916. aastal. See sai esimese maailmasõja majanduslikult rasketes tingimustes võimalikuks peamiselt tänu aedlinna elanike initsiatiivile ja annetatud vahenditele.
Jaamahoone vasakpoolses otsasektsioonis paikneb jaamakorraldaja ruum, kuhu on paigaldatud jaama juhtimis- ja signalisatsiooniseadmed. Jaamahoone keskmine osa oli välja ehitatud reisijate ootesaaliks. Jaamahoone paremas otsasektsioonis paiknesid ametiruumid, kust avanes ootesaali poole ka piletikassa aken.
1926 ehitati välja jaamahoone teise korruse juurdeehitis (jaamaülema korter). Maja otstesse lisati ka tuulekojad.
1997. aastal suleti jaamahoone reisijate ootesaal ja piletimüügi kassa seoses piletimüügi rongidesse üleviimisega. Jaamahoone anti Tallinna linna bilanssi ja võeti 1997. aastal arhitektuurimälestisena kaitse alla. .
Pärast remonti anti jaamahoone suuremas osas Nõmme Vaba Aja Keskuse kasutusse ning seal tegutseb Nõmme Eakate Päevakeskuse Pääsküla päevakeskus.
Elektri-alajaam
Pääskülas paiknes Tallinna–Pääsküla elektriraudtee 1,3 kV elektrialajaam (alalditega). Teise maailmasõja järgsel perioodil ehitati see ümber Saksa S-Bahn-rongide (rahvakeeles metroorongide) kasutuselevõtmise tõttu 0,75 kV peale.
1958. aastal jäi alajaam kasutuseta, kuna kontaktvõrk ehitati ümber 3,3 kV vahelduvvoolu pingele.
Vana elektrialajaama hoone on praegu varemetes.
Muud suuremad ümberehitused
Pärast kaheteelise lahenduse jõudmist Pääskülani 1933. aastal ehitati juurde teine reisijateperroon.
Seoses Saksa elektrirongide (rahvakeeles metroorongide, S-Bahn Zug) kasutuselevõtmisega ehitati kõrged puidust reisijateperroonid, neist teine raudtee teisest rööpapaarist lõuna poole, nii et kahe rööpapaari vahele jäänud madal perroon mõnda aega säilis.
Seoses elektrirongide väljavahetamisega Nõukogude Liidu päritolu kõrgel vahelduvpingel töötavate mootoritega ning laiemate ja kõrgemate vagunitega elektrirongide koosseisudega 1958. aastal tuli kogu Tallinna–Keila raudteelõigul teha suuri ümberkorraldusi. Ümber tuli ehitada ka reisijate perroonid, mis nüüd teostati raudbetoonelementidest ja kaeti asfaldiga.
Aegamööda laiendati ka jaama teedevõrku kuni 5 haruteeni (lisaks kahele põhiteele) ja ehitati ühendustee elektrirongide Pääsküla depooga, mis oli aastatel 1961–1962 jaama lähedusse rajatud, ja mis on praegusel ajal põhiline elektrirongide baseerumise koht.
Jaama paljusid kõrvalteid hakati kasutama peamiselt elektrirongide pikemaajalise seismise kohana ajal, kui nad liinil ei olnud või olid depoosse remonti saamise ootel.
Reisijate perroonid ehitati uuesti ümber madalamaks (55 cm kõrgusteks) ja mõnevõrra lühemaks seoses uute rongide kasutuselevõtmisega 2012. aastal.
Koos Tallinna–Pääsküla raudteelõigu täieliku rekonstrueerimisega toimus ka jaama rööbasteede täielik rekonstrueerimine.
Lisateavet
pisi|Juuniküüditamise mälestusmärk (avatud 14. juunil 2009) Ümbernimetamise järel samanimeliseks saanud Pääsküla raudteejaam kitsarööpmelisel raudteel asus ka selles kohas vaid poole kilomeetri kaugusel paralleelselt lõuna pool kulgenud Peeter Suure merekindluse kitsarööpmelise raudtee harul. Selle peatuse jaamahoone asub aadressil Vabaduse puiestee 183. See jaam ja peatuskoht suleti juba 1922. aastal.
Pääsküla raudteejaama juurde lähedale püstitati 2009. aastal 1941. aasta suure juuniküüditamise ohvritele püstitatud mälestusmärk. See paikneb 1965. aastal valminud kino Koit hoone esisel väljakul. Praegu tegutseb hoones Nõmme Vaba Aja Keskuse Pääsküla Noortekeskus.
Olesja Zõkina
Olesja Nikolajevna Zõkina (vene keeles Олеся Николаевна Зыкина; sündinud 7. oktoobril 1980 Kalugas, endises Nõukogude Liidus) on Venemaa kergejõustiklane, jooksja, kelle põhidistants on 400 meetrit.
Zõkina kuulus 2003. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis kuldmedali võitnud Venemaa 4×400 m teatejooksu võistkonda. Samal aastal toimunud 2003. aasta MM-il Pariisis sai ta teatejooksus hõbemedali.
2004. aasta olümpiamängudel Ateenas sai ta hõbemedali 4×400 m teatejooksus. 2008. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Valencias tuli Zõkina kahekordseks sisemaailmameistriks nii 400 m kui ka 4×400 m teatejooksus.
1130. aastad
1130. aastad
1130. aastad on aastad 1130–1139 pKr.
Sajandid: 11. sajand - 12. sajand - 13. sajand
Kümnendid: 1080. aastad 1090. aastad 1100. aastad 1110. aastad 1120. aastad - 1130. aastad - 1140. aastad 1150. aastad 1160. aastad 1170. aastad 1180. aastad
Aastad: 1130 1131 1132 1133 1134 1135 1136 1137 1138 1139
Eeldus
Eeldamine võib olla teadlik või ebateadlik. Eeldus, mis pole sõnastatud, on varjatud eeldus.
Matemaatika
Kui tõestataval teoreemil on kuju "Kui p, siis q," siis p on teoreemi eeldus. Kui p on esitatav mitme propositsiooni konjunktsioonina, siis ka neid propositsioone võib nimetada teoreemi eeldusteks.
Loogika
Arutlus on defineeritud eelduste ja järelduse kaudu. Arutluse kehtivuse puhul on tagatud, et juhul kui eeldused on tõesed, on järeldus tõene.
Filosoofia
Filosoofilistes arutlustes ei ole enamasti võimalik propositsioonide tõesuses kindel olla. Arutlus lähtub seetõttu enamasti usutavatest propositsioonidest. Mõnikord eeldatakse midagi ka lihtsalt selleks, et näha, mis sellest järeldub.
Wen Wangi korrastus
Wen Wangi korrastus (文王卦序) on Zhou Yi ehk Muutuste raamatu 64 gua järjestus. Neid guasid kutsutakse kuusjoonteks, kuna igal nende kuuest positsioonist (yao) on üks kahest võimalikust joonetüübist: katkematu (yang) või katkega (yin) joon.
Päritolu
Praegu vanima teadaoleva klassikalise korrastuse looja ja loomisaeg on teadmata. Traditsioon omistab kuusjoonte loomise ja nende järjestamise Zhou dünastija rajajale 周文王 Zhōu Wen Wangile (kuningas Wen) ajal kui ta oli vangistatud 商紂王 Shāng Zhòu Wáng poolt. Traditsiooniliselt loetakse sellest vanemaks Fu Xile omistatav, kuid tõenäoliselt hoopis 邵雍 Shao Yongi (1011–1077) poolt loodud kuusjoonte korrastus. Praegu vanim Mawangduist leitud Muutuste raamatu käsikirjas sisalduv kuusjoonte korrastus sarnaneb Fu Xi korrastusele.
Korrastuse ehitus
Neli kuusjoonte paari, mis omavad vaid pöörd-, vahetus- ja vastandusvahekorras vaid enda paarilist on paigutatud teoses vahedega, mis moodustab geomeetrilise 2 astme jada. 1.-2. ja 11.-12. vahel on 8; 11.-12. ja 29.-30. vahel on 16 ; 29.-30. ja 63.-64. vahel on 32 kuusjoont. Kokku 64 kuusjoont.
Korrastuse järjestuses on esitatud kuusjooned paariti. Paarid koosnevad teineteise suhtes ümberpööratud (180° ) kuusjoontest. Ainult neljal juhul (1, 27, 30, 62), kui ümberpööramisel jääb kuusjoon samaks on lisatud paariliseks vastandjoontega kuusjoon.
Kahesed ringkuusjooned
Kuusjoonte esitamisele nende ümberpööratud paarilise ärajätmisel jääb 64 kuusjoonest alles 36. Sel juhul on ka raamatu kaks ebavõrdset osa (34 ja 32 kuusjoonelised) võrdsete pikkustega (mõlemas 18 kuusjoont). Hieroglüüf zhou märgib Zhou tünastia korral ka ringi ja tsüklit. Paarsed ümberpööratavad kuusjooned moodustavadki omavahel vastupidiste lugude ja tegevustega seotud ringtsükkleid. Sel juhul saab nende väljalugemisel korral ühest kuusjoonest rääkida tinglikult ringkuusjoonest.
Selgitus
Sajandeid on tehtud palju katseid järjestust seletada. Järjestuse matemaatilise kombinatoorika aluseid on esimest korda selgitatud (üle 600-leheküljelises) 2006. aastal ilmunud töös.
Kuusjoonte Wen Wangi korrastus ja 60 tsükkel
Kümnendite ehitus
Kümnendid üksikult
Kuuekümnene tsükkel. Tavaliselt jäetakse kuuekümnese tsükli saamiseks raamatule omasest järjestust välja vähim seoseid omavad 1., 2., 29. ja 30. kuusjoon. Seda kohtab Wei Bo-yangi "Zhouyi Cantong qi's", kus kuusjoonte järjestus kasutatakse kuukalendri ööpäevade tähistamiseks (igale kaks) ja selle abil alkeemilise tsükli kirjeldamiseks. Samuti on selle ära toonud ka Liu I-ming. 1., 2., 29. ja 29. kuusjoon pannakse sel juhul ringtsükli äärmistesse punktidesse (n-ö võrdpäevsused ja pööripäevad) ja nendega märgitakse peamisi alkeemilisi vahendeid (alkeemiline nõud (1.) ja ahi (2.)) ning ravimi koostisosi (vesi (29.) ja tuli (29.)). Samalaadset väljajätmist on kasutatud ka Fu Xi korrastuse ringil esitamise korral.
J. Blofeld toob oma tõlke, lisades ära ka teistmoodi reastatud kuuekümne kuusjoone kogu kuukalendri aastat ja kuid hõlmava järjestuse. Sel juhul on jäetud välja aastaaegadega vastavusse pandud 29., 30., 52., ja 58. kuusjoon.
Kuusjoonte järjestuses peituv muster tuleb välja nende ringkuusjoonte rea esitusel läbi mustade ja valgete ruutude.
Heinrich XLV
Tema isa oli vürst Heinrich XXVII.
Kuna 1927. aastal suri viimane Reußi vanema liini vürst, lõpetati 1930. aastal vanema ja noorema liini eristamine.
1933. aastal külastas Heinrich XLV Eestit.
Ta arreteeriti Nõukogude okupatsioonivägede poolt 1945. aastal ja suri tõenäoliselt samal aastal.
Varna laht
thumb|Varna linn Varna lahe rannikul (satelliidipilt) thumb|Varna lahe liivarand Varna laht (Варненски залив) on laht Musta mere läänekaldal Bulgaarias. Laius suudmes 7 km. Ulatub maasse 3 km pikkuselt. Sügavus kuni 18 m. Lahe kaldal asub Varna.
William Cecil
William Cecil, esimene parun Burghley KG, PC (tuntud ka kui Lord Burghley; 13. september 1520 – 4. august 1598) oli Inglise poliitik, Elizabeth I peamine nõuandja suurema osa tema valitsusaja jooksul.
Cecil sündis Lincolnshires Northamptonshires asuva Burghley mõisa omaniku pojana. Mõis on praegu külastajatele avatud. Seal toimuvad populaarsed hobuste võiduajamised. Cecil õppis Cambridge'i Ülikoolis ja 1547 sai ta ametikoha Henry VIII õukonnas. Ta oli algul Edward Seymouri, esimese Somerseti hertsogi, endise kuninganna Jane Seymouri venna teenistuses. Kui Somerseti hertsog, kes oli mõjuvõimas tegelane oma õepoja Edward VI valitsemise ajal, langes ebasoosingusse ja hukati, siis Cecil kaotas oma positsiooni, kuid varsti see taastus ning 1550 tehti ta rüütliks. Mary I ajal võttis ta diplomaatiliselt vastu katoliku usu.
Ta valmistas tulevast kuningannat Elizabeth I ette troonile asumiseks. Kui Elizabeth sai 1558 kuningannaks, määras ta Cecili riigisekretäriks. Burghley jäi Elizabeth I administratsioonis domineerivale kohale kuni oma surmani ning aitas väga palju kaasa kuninganna edule.
Aasa paisjärv
Aasa paisjärv on paisjärv Pärnumaal Tori vallas. See on paisutatud Räägu oja peale.
William Cecil
Cecili noorem poeg Robert Cecil oli isa poliitiline mantlipärija. Ta tagas võimu tõrgeteta ülemineku Inglismaa kuningas James I administratsioonile.
1571 sai William Cecilist esimene parun Burghley. Tema suguvõsa püsib meesliinis aadlikena tänapäevani ja on kaks korda aukõrgendust saanud: 1605 tõsteti tema vanem poeg Thomas Cecil Exeteri krahviks ja 1801 tema järeltulija Henry Cecil Exeteri markiiks.
Sirp (ajaleht)
Sirp (endised nimed Sirp ja Vasar, Reede ja Kultuurileht) on Eesti Kultuuriministeeriumi valitsemisalas oleva riigi sihtasutuse toimetatav kultuuriajaleht, mis ilmub üks kord nädalas. Trükiti mustvalgena kuni aastani 2013.
Ajalehe kaasandena ilmub kord kuus ajaleht Diplomaatia, aastail 2007–2011 on ilmunud Roheline Värav ja 2006–2007 huumori lisaleht Kirp.
Ajalehe Sirp ja Vasar esiknumber ilmus 5. oktoobril 1940. Aastatel 1989–1990 kandis ajaleht nime Reede, 4.01.1991–1994 Sirp, 1994–1997 Kultuurileht ning alates 1997. aastast jälle Sirp.
Toimetajad
2005–2013 oli ajalehe peatoimetaja Kaarel Tarand. 2013. aastal kuulutati uue peatoimetaja leidmiseks korraldatud konkurss läbikukkunuks ning novembris teatati, et peatoimetaja kohusetäitjaks saab Kaur Kender, kes ei osalenud konkursil. 20. detsembril 2013 valiti peatoimetajaks Ott Karulin, kes alustas tööd 2014. aasta alguses.
2019. aastast on peatoimetaja taas Kaarel Tarand, kes valiti ametisse konkursi kaudu.
Varasemaid peatoimetajaid: Anton Vaarandi, Debora Vaarandi, Oskar Urgart, Arnold Tulik, Lembit Remmelgas, Ants Saar, Olaf Utt (1961–1964), Harald Suislepp, Kalju Uibo, Erni Lõbu, Vello Pohla, Eduard Tinn, Ilmar Rattus, Toomas Kall, Mihkel Mutt.
Ajalehe toimetuses on töötanud hulgaliselt kultuuritegelasi ja teenekaid kultuuritoimetajaid: Andres Ehin (peatoimetaja asetäitja), Boris Trull (vastutav sekretär), Heljo Ernesaks, Ene Maremäe, Endel Mallene, Doris Kareva (kirjandus), Ressi Kaera (kunst ja arhitektuur), Marek Strandberg (teadus), Endel Link (teater ja kino), Valdar Viires (muusika), Ülo Tuulik ja Endel Tennov (publitsistika), Jaak Olep (kunst ja arhitektuur), Priit Kuusk ja Tiina Šubin (muusika), Reet Neimar, Ivar Kosenkranius ja Vladimir Karasjov (teater ja kino), Sirje Kiin (sotsioloog), Heino Kermik (korrespondent), Toomas Kall (huumor), Jaan Kruusvall (publitsistika), Olev Remsu (huumor ja publitsistika), Trivimi Velliste (tõlkija), Ike Volkov (arhitektuur), Mall Jõgi-Kaevats (kirjandus), Elle Anupõld (toimetaja asetäitja), Jaak Allik (Tartu korrespondent), Mart Tarmak (publitsistika), Mirjam Peil (kunst), Silja Lättemäe (huumor), Tiina Käesel (kunst), Tõnu Soo (kujundus), Ursula Põks (tõlkija), Aino Tennov jpt.
Peatoimetaja vahetus 2013. aastal
2013. aasta novembris teatati, et toimetust hakkab juhtima Kaur Kender ning koondatakse nelja toimetaja (kirjandus-, filmi-, teadus- ja arhitektuuritoimetajad Doris Kareva, Tarmo Teder, Marek Strandberg ja Veronika Valk) ametikoht. Omal soovil lahkusid esseistikatoimetaja Valle-Sten Maiste ja muusikatoimetaja Tiina Mattisen. Kender ja tema meeskonnaliikmed on öelnud, et soovivad kajastada rohkem poliitikat, jätta Eesti "riigist selle elanikele normaalne mulje" ning muuhulgas käsitleda lehes rohkem arvutimänge. Uude toimetusse lubas Kender kaasata rühmituse ZA/UM liikmeid.
Muudatusi kritiseeriti ajakirjanduses ulatuslikult ebademokraatlikkuse, poliitilise angažeerituse ja nõrga kultuuripoliitilise põhjendatuse tõttu. Kriitikat pälvisid ka peatoimetaja vahetusele järgnenud protestiaktsioonid, mida peeti liialt emotsionaalseteks ja probleemi ülepaisutavateks.
Pärast ühe ajalehenumbri ilmumist loobus Kaur Kender ametist seoses Andres Aule protestiga, et lehe toimetaja Robert Kurvitz oli arvustanud ning avaldanud tema avalikkusega jagamata luulet. Peatoimetaja kohuseid täitis seejärel Lea Larin.
20. detsembril 2013 valiti ajalehe peatoimetajaks Ott Karulin.
Kultuurileht
Kultuurileht oli ajaleht, mida andis välja kirjastus Perioodika. Ilmus alates 11. veebruarist 1994 kuni 27. märtsini 1997, kord nädalas. Ajalehe peatoimetaja oli Tiina Tammer.
Kwango
pisi| thumb|Kwango jõgi suubub Kasai jõkke, satelliidipilt (muudetud värvused)
Kwango (Angolas Cuango) on jõgi Aafrika edela osas Angolas ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis. Algab Lunda lavamaalt. Voolab laias ja sügavas orus põhja, kärestikud ja joad vahelduvad laevatatavate lõikudega. Suubub vasakult Kasaisse.
Pikkus 1100 km.
Plastiliin
pisi|Plastiliinist hiir Plastiliin (itaalia keeles plastilina) on tehislik kergesti modelleeritav elastne mass.
Plastiliini põhiosaks on vaha või pehme parafiin, millele on lisatud täiendavaid aineid, nagu erinevad kaltsiumisoolad ja alifaatsed karboksüülhapped, savi, jms.
Plastiliini kasutatakse peamiselt kavandite tegemiseks.
Astypálaia saar
Astypálaia (kreeka Αστυπάλαια) on saar Egeuse meres, üks Lõuna-Sporaadidest. Pindala 97 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 506 m. Kuulub Kreekale. Elanike arv on 1238 (2001).
pisi|tühi|Vaade Astypálaia linnale
Tartu oblast
Tartu oblast oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1952–1953. Pindala oli umbes 13 870 km².
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. V 1952. aasta seadluse põhjal moodustati Eestis Tallinna, Tartu ja Pärnu oblast, need kaotati 25. aprillil 1953. Moskvas kinnitatud dateeringud annavad Eesti oblastite eksisteerimise ajaks 10. mai 1952 – 28. aprill 1953. Oblastite moodustamine oli üleliiduline aktsioon. Tartu oblasti koosseisu kuulusid:
Vanamees ja põder
"Vanamees ja põder" on Eesti 2009. aasta dokumentaalfilm, mille on lavastanud Joosep Matjus.
Süžee
Film räägib Joosep Matjuse vanaisast Harri Põldsamist, kes on üle 30 aasta uurinud põtru ja nende hingeelu. Noor režissöör saadab kogenud kütti ja põdraspetsialisti põtrade radadel.
Ricardo Quaresma
Ricardo Andrade Quaresma Bernardo (sündinud 26. septembril 1983 Lissabonis) on Portugali jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Portugali kõrgliiga klubis Vitória Guimarães ja Portugali jalgpallikoondises.
Algusaastad
Sportinguga tuli ta 2001–02 hooajal Portugali meistriks ja võitis ka karikavõistlused.
2003. aastal siirdus ta kuue miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubisse Barcelona. Quaresma ei suutnud Kataloonia klubis läbimurret teha ning suundus järgmisel aastal tagasi Portugali kõrgliiga klubisse Porto.
Hilisem karjäär
1. septembril 2008 liitus ta 18,6 miljoni euro eest Itaalia kõrgliiga klubiga Internazionale. Interiga võitis ta 2009–10 hooajal nii Serie A, Coppa Italia kui ka UEFA Meistrite Liiga.
Hiljem on ta mänginud sellistes klubides nagu Londoni Chelsea, Beşiktaş, Al-Ahli ja Porto.
Koondisekarjäär
Portugali rahvuskoondises debüteeris Quaresma 26. septembril 2003 sõprusmängus Boliiviaga.
2016. aastal tuli ta Portugali koondisega Euroopa meistriks.
Quaresma on 30. juuni 2018 seisuga esindanud Portugali jalgpallikoondise 80 mängus ja löönud 10 väravat.
Rahvuskoondis
Portugal
Isiklikku
Ricardo Quaresma on 175 cm pikk ja kaalub 75 kg.
Mari Jüssi
Mari Jüssi (sündinud 28. mail 1971) on eesti keskkonnakaitse spetsialist.
Ta on põhjendanud ja aidanud arendada tervislikumat liikuvuse ja transpordi korraldust Eestis.
Elukäik
Ta on õppinud Helsingi Ülikoolis keskkonnakaitset.
Töötab alates 1998. aastast keskkonnakaitse ja säästva transpordi eksperdina Stockholmi Keskkonnainstituudi Tallinna Keskuses (SEI Tallinn) ning on olnud tegev ka Eesti Rohelises Liikumises. Mari Jüssi on Facebooki gruppide "Linnad ja liikuvus" ning "Eesti rattarikkaks" algataja.
Isiklikku
Tema ema on Helju Jüssi ja isa Fred Jüssi ning vennad Mart Jüssi ja Ivar Jüssi. Ta osales talulast mängides mängufilmis "Nukitsamees".
Werner Tübke
Werner Tübke (30. juuli 1929 Schönebeck – 27. mai 2004 Leipzig) oli saksa maalikunstnik ja graafik. Ta kuulus koos Bernhard Heisigi ja Wolfgang Mattheueriga niinimetatud Leipzigi koolkonda.
Tübke sai tuntuks põhiliselt talupoegade sõja panoraamiga Bad Frankenhausenis.
Elulugu
Werner Tübke elas ja töötas Leipzigis.
Tübke eeskujuks olid mineviku suured kunstnikud.
Orissaare rajoon
Orissaare rajoon oli rajoon Eesti NSV-s, mis hõlmas Saaremaa idaosa ja Muhu saare.
Eesti NSV-s kaotati 1950 maakonnad ning Saaremaal moodustati maakonna idaosast Orissaare rajoon.
Rajooni koosseisu kuulus Audla, Laimjala, Leisi, Metsküla, Ranna, Hellamaa, Liiva, Piiri, Pöitse, Maasi, Orissaare, Pöide, Tornimäe, Pamma, Pärsamaa, Kallemäe, Sassi ja Valjala külanõukogu, 16 208 elanikku, pindala 1154 km².
Rajooni läänenaaber oli Kingissepa rajoon (1950–1952 Kuressaare rajoon). Orissaare rajoon kuulus 1952–1953 Pärnu oblastisse. Liideti 1959 Kingissepa rajooniga.
Tartu ja kogu Lõuna-Eesti piiskop
Tartu ja kogu Lõuna-Eesti piiskop on fiktiivne kiriklik tiitel, mida on alates 1999. aastast omal algatusel kasutanud ilma vastava pühitsuseta õigeusu vaimulik Samuel Puusaar.
Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik ja Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik sellist tiitlit ei tunnista ning vastavat piiskopkonda nende struktuuris ei ole. Samuti ei ole ajalooliselt üheski Eestis tegutsenud piiskopliku korraldusega kirikus olnud taolist tiitlit, ametikohta ega piiskopkonda.
Tiitlit ei tohiks segi ajada 2008. aastal Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikus sisse seatud Tartu piiskopi tiitliga.
Tallinna Muusikakeskkool
pisi|Tallinna Muusikakeskkooli õppehoone aadressil [[Vabaduse puiestee 130]] pisi|Tallinna Muusikakeskkooli õppehoone aadressil [[Vabaduse puiestee 130]] Tallinna Muusikakeskkool (lühend TMKK) oli aastatel 1961–2022 tegutsenud riigigümnaasium Tallinnas aadressil Vabaduse puiestee 130.
Tallinna Muusikakeskkool avati 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi juurde, et koolitada orkestrantide ja muusikakoolidele õpetajaid. Õppetöö toimus kuni 1969/1970. õppeaastani aadressil Suvorovi puiestee (tänapäeva Kaarli puiestee) 3 ning Tallinna 22. Keskkooli ruumides, seejärel koliti Kivimäele aadressil Vabaduse puiestee 130 asuvatesse ruumidesse.
Tallinna Muusikakeskkool lõpetas tegevuse 2022. aasta kevadel. 1. septembril 2022 algas õppetöö Tallinna Muusikakeskkooli, Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli ja Tallinna Balletikooli baasil rajatud Tallinna Muusika- ja Balletikoolis, mis asub Tallinnas aadressil Pärnu maantee 59.
Õppetöö
Tallinna Muusikakeskkoolis õppis lapsi ka väljastpoolt Tallinna. Neid majutati ühiselamus. Koolil oli ka võimla. Õppetöö toimus kahes tsüklis, mõlema tsükli (üldained ja muusikaained) läbimine oli õpilasele kohustuslik. Tallinna Muusikakeskkoolis on õppinud ja/või õpetanud paljud tänapäeva Eesti muusikud. Tallinna Muusikakeskkool oli Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia baaskool, sõltuvalt aastast ja lennust jätkas 80–100% kooli lõpetanutest õpinguid Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias, ülejäänud muudes (muusika)kõrgkoolides.
Jamali poolsaar
pisi|Jamali poolsaare asukohtpisi|Jamali poolsaare satelliidipilt Jamali poolsaar (vene keeles Ямал) on poolsaar Euraasia põhjaosas Venemaal Lääne-Siberi loodeosas Gõda poolsaarest lääne pool. Poolsaare pikkus on 700 km, laius kuni 240 km. Rannikut ümbritsevad Kara meri läänest ning selle osad – Baidarata laht edelast ja Obi laht idast. Malõgini väin eraldab seda Belõi saarest.
Poolsaare pinnamood on tasane, kõrgeim tipp on Sopka Sogsjangseda (102 m) poolsaare lõunaosas. Poolsaarel on palju jõgesid (suurim neist on Juribei) ja järvi (näiteks Njoito järved ja Jaroto järved). Poolsaare põhjaosa pinnas on kaetud tundra taimkatte ja lõunaosa metsatundra taimkattega.
Poolsaarel on levinud põhjapõdrakasvatus ja kalandus. On suured maagaasi leiukohad.
Aastejärv
Aastejärv (ka Aastajärv) on umbjärv Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Kalle Remm
Kalle Remm (sündinud 9. aprillil 1954 Tartus) on eesti zooloog, geograaf, kartograaf ja orienteeruja.
Haridus
1972. aastal lõpetas Tartu 5. Keskkooli. 1977. aastal lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia eriala. 1990. aastal sai Leningradis Zooloogia instituudist bioloogiakandidaadi kraadi. 1999. aastal sai Tartu Ülikoolist teadusmagistri kraadi geoinformaatika ja kartograafia erialal.
Töö
Aastatel 1977–1993 töötas Teaduste Akadeemia Zooloogia ja Botaanika Instituudis inseneri ja nooremteadurina. 1993–1998 töötas Eesti Kaardikeskuses insenerina, 1998–1999 Maa-ametis kartograafiabüroo peaspetsialistina. 1998. aastast Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna teadur, 2002. aastast TÜ Ökoloogia- ja Maateaduste Instituudi geoinformaatika ja kartograafia teadur, 2005. aastast vanemteadur.
Sporditegevus
Orienteerumisjooksu Eesti meistrivõistlustel on ta võitnud 4 kuldmedalit (1979 tavarajal, 1975, 1981 ja 1983 teatejooksus), 1 hõbemedali ja 1 pronksmedali. Kergejõustiku Eesti meistrivõistlustel võitnud 1983 pronksi 30 km maanteejooksus ja 1985 pronksi maratonis.
TRÜ võistkonnas on ta viis korda tulnud Jüriööjooksu võitjaks.
Teadustöö
Üle 50 teaduspublikatsiooni. 2011. aastast Rahvusvahelise Arvutusökoloogia Seltsi liige.
Tegevus kartograafina
Ta on koostanud üle 70 orienteerumiskaardi, lisaks mitmesuguseid turismikaarte, linnaplaane ja muid kaarte.
Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia
Lavakunstikool asutati konservatooriumi juurde esmalt 1938. aastal, kuid sõja puhkemise tõttu ei saanud see kaua tegutseda. Teatriharidust on akadeemias järjepidevalt antud alates 1957. aastast.
Filmide loend
''Siin on loetletud mängu-, dokumentaal- ja animafilme. Teleseriaale on loetletud seriaalide loendis. Õudusfilme loetletakse ka õudusfilmide loendis. Eesti filme loetletakse ka Eesti filmide loendis.
Kalle Remm
Pere
Tema isa oli Hans Remm ja ema on Eevi Remm. Maido Remm on tema vend.
Ta on Tiit Remmi ja Jaanus Remmi isa.
Heinrich IV (Reußi prints)
Heinrich IV (26. oktoober 1919 Ernstbrunn – 20. juuni 2012) oli Reußi vürstliku perekonna pea ja titulaarne Reußi vürst.
Ta oli prints Heinrich XXXIX ja viimase abikaasa, Castell-Castelli krahvinna Antonia vanim poeg.
Tema isal oli õigus Reuß-Köstritzi vürsti tiitlile, kuid ta ei kasutanud seda. Eelmine Reußi vürstliku perekonna pea Heinrich XLV arreteeriti Nõukogude okupatsioonivõimude poolt 1945 ja suri tõenäoliselt samal aastal, kohtu otsusega kuulutati ta 5. jaanuaril 1962 surnuks; temaga lõppes Reußi perekonna Schleizi haru ja säilis ainult Köstritzi haru.
Heinrich IV isa suri 24. veebruaril 1946.
Pärnu oblast
Pärnu oblast oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1952–1953. Pindala oli 16 330 km².
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 3. V 1952. aasta seadluse põhjal moodustati Eestis Tallinna, Tartu ja Pärnu oblast, need kaotati 25. aprillil 1953. Moskvas kinnitatud dateeringud annavad Eesti oblastite eksisteerimise ajaks 10. mai 1952 – 28. aprill 1953. Oblastite moodustamine oli üleliiduline aktsioon. Pärnu oblasti koosseisu kuulusid:
Johann Heinrich von Mädler
Johann Heinrich von Mädler (29. mai 1794 Berliin – 14. märts 1874 Hannover) oli saksa astronoom.
Mädler sündis rätsepmeistri peres ja jäi orvuks 19-aastaselt pärast tüüfusepuhangut, misjärel pidi hakkama hoolitsema kolme noorema õe eest. Ta asus tööle rahvakooliõpetajana vaestekoolis, ja töötas mõnda aega Friedrich Adolph Wilhelm Diesterwegi linnakooliõpetajate seminaris ilukirjaõpetajana. Alates 1818 õppis ta Berliini ülikoolis vabakuulajana astronoomiat ja matemaatikat. Ta hakkas andma järeleaitamistunde eraõpetajana ja kohtas niimoodi 1824 pankurit Wilhelm Beeri.
1829 otsustas Beer rajada eraobservatooriumi Berliinis Tiergartenis, omandades Joseph von Fraunhoferi 95 mm refraktori (teleskoop). Mädlerist sai tema eraobservatooriumi vaatleja. 1830 hakkasid nad koostama Marsi kaarti. Nad määrasid esimesena Marsi nullmeridiaani ja tegid kindlaks ka Marsi pöörlemisperioodi, eksides kõigest 13 sekundiga, ja 1837 täpsustasid nad seda aega veelgi, eksides üksnes 1,1 sekundiga.
600 vaatlusöö tulemusena valmis esimese täpne Kuu kaart. See ilmus pealkirjaga "Mappa Selenographica" neljal lehel 1834–1836. 1837 ilmus Kuu kirjeldus pealkirjaga "Der Mond" ("Kuu"). Mõlemad jäid Kuu kõige täpsemateks kirjeldusteks mitmeks aastakümneks, kuni 1870. aastatel ilmus Johann Friedrich Julius Schmidti kaart. Beer ja Mädler jõudsid veendumusele, et Kuu ilm ei muutu ning et seal pole atmosfääri ega vett.
1836 kutsus Johann Franz Encke Mädleri vaatlejaks Berliini observatooriumi, kus tema kasutada oli 240 mm refraktorteleskoop.
Mädler oli 1840–1865 Tartu Ülikooli astronoomiaprofessor ja 1840–1864 Tartu Tähetorni direktor pärast Friedrich Georg Wilhelm Struve lahkumist Pulkovo observatooriumi juhataja kohale. Tähetorni direktorina organiseeris ta mitte üksnes astronoomia-, vaid ka ilmavaatlusi, ja jätkas Struve uurimistööd kaksiktähtede kohta. Ta uuris universumi olemust. Ta pakkus välja kalendrireformi, mille kasutuselevõtu korral oleks Venemaast saanud maailma täpseima kalendriga riik. 1865 läks ta Saksamaale tagasi.
Tähtede omaliikumist uurides tuli ta 1846 välja hüpoteesiga, mille järgi galaktika keskel ei pea olema üks keha (nn keskpäike, Centralsonne), vaid selleks võib olla matemaatiline punkt, pöörleva täheparve raskuskese. Mädler paigutas Linnutee galaktika keskme Plejaadide kerasparve piirkonda, arvates, et Päike ja teised tähed tiirlevad ümber selle. See on tänapäevase ettekujutuse peegelpilt ja pole õige, kuid tema teos pani siiski aluse stellaardünaamikale ja kosmoloogiale, püüdes nappe vaatlustulemusi tõlgendada suuremal üldistusastmel.
Mädleri oluline tegevusvaldkond oli astronoomia populariseerimine. Ta pidas arvukalt loenguid ja kirjutas artikleid ning raamatuid. Tema teosest "Populaarne astronoomia" ilmus 8 trükki. Kokku sisaldab Mädleri tööde nimistu 290 nimetust.
Tunnustus
Ta oli valitud ka Viini Ülikooli audoktoriks.
Mälestuse jäädvustamine
Mädleri järgi on nimetatud kraater Kuul ja Marsil.
Insener Garini hüperboloid (laul)
"Insener Garini hüperboloid" (Allan Vainola/Aleksei Tolstoi/Tõnu Trubetsky) on ansambli Vennaskond 1993. aasta juulis ilmunud albumi "Usk. Lootus. Armastus." üks menukamaid laule.
Silur (täpsustus)
Silur on mitmetähenduslik sõna
Warmia-Masuuria vojevoodkond
Warmia-Masuuria vojevoodkond on vojevoodkond Poolas.
Haldusjaotus
Vojevoodkond jaguneb kaheks maakonna õigustega linnaks:
ning 19 maakonnaks:
Viited
🇵🇱
Eepika
Eepika (kreeka sõnast epos) on üks ilukirjanduse kolmest põhiliigist. Ainestiku ja selle ulatuse, kujutamislaadi järgi jaguneb eepika žanrideks: eepos, romaan (suurvormid) ja jutustus, novell, lühijutt, valm, muinasjutt, anekdoot (väikevormid).
Vastuolulisus
Vastuolulisus on propositsioonide kogumi omadus, mis seisneb selles, et on loogiliselt võimatu, et kõik sellesse kuuluvad propositsioonid oleksid tõesed. Sellest definitsioonist järeldub, et propositsioon on vastuoluline siis ja ainult siis, kui on loogiliselt võimatu, et ta oleks tõene.
Kahest teineteisega kontradiktoorsest propositsioonist koosnev kogum on vastuoluline.
Kahest propositsioonist koosnevasse vastuolulisse kogumisse kuuluvad propositsioonid ei pruugi olla teineteisega kontradiktoorsed. Võtame näiteks „Margus on üle kahe meetri pikk“ ja „Margus on alla kahe meetri pikk“.
Tallinna oblast
Tallinna oblast oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1952–1953. Pindala oli 15 000 km².
Alkaline Trio
Alkaline Trio on Ameerika Ühendriikide punk rock ' i ansambel. Bändi liikmed on Matt Skiba (kitarr/laul), Dan Andriano (basskitarr/laul) ja Derek Grant (trummid). Nad tulid kokku aastal 1996.
Singlid
Albumilt "From Here to Infirmary":
Albumilt "Crimson":
Ofoteni vald
Ofoteni vald on endine vald (formannsskapsdistrikt) Norras.
See loodi 1837. Ta kattis praeguse Narviki valla ning suurema osa praegusest Evenesi ja Ballangeni vallast.
1. jaanuarist 1887 jagati see Ankenesi vallaks (vastab praegusele Narviki vallale) ja Evenesi vallaks (Evindnæs). Viimane jagati 1. juulil 1925 Evenesi ja Ballangeni vallaks.
Priscilla Presley
Priscilla Beaulieu Presley (sünninimega Priscilla Ann Wagner; sündinud 24. mail 1945 New Yorgis New Yorgi osariigis) on USA modell ja näitleja.
Eelkõige on ta tuntud laulja Elvis Presley eksabikaasana (nad olid ametlikult abielus 1. maist 1967 kuni 9. oktoobrini 1973). Nende tütar oli laulja Lisa Marie Presley.
Filminäitlejana
Ta on mänginud ka teleseriaalides "Those Amazing Animals" ja "Dallas", olnud külalisnäitleja seriaalides "Melrose Place", "Touched By An Angel" ja "Spin City" ning näidelnud komöödiafilmides "The Naked Gun" (3 jagu, 1988–1994, režissöör David Zucker) ja "Breakfast With Einstein" (1998, režissöör Craig Shapiro).
Produtsendina on ta osalenud ka filmi "Finding Graceland" valmimisel ning tema äriühingu Navarone Productionsi toodetud on ka film "Elvis And Me (film)".
Ezra Pound
Ezra Weston Loomis Pound (30. oktoober 1885 Hailey, Idaho, USA – 1. november 1972 Veneetsia, Itaalia) oli ameerika luuletaja, muusik ja kriitik.
Elukäik
Ezra Pound õppis USA-s Pennsylvanias, kus ta sai väga põhjaliku filoloogia hariduse, mida ta hiljem täiendas provanssaali, itaalia, hiina, jaapani ja teiste vanade kultuurrahvaste kirjanduse uurimisega. thumb|püsti|vasakul|Ezra Pound
Tähtsus
Ezra Pound oli angloameerika moodsa luule üks kõige mõjukamaid esindajaid. Ta oli imažismi looja ja üks esimesi, kes vabavärssi õnnestunult pikkades luuleteostes kasutas.
Kriitiku ja toimetajana on ta palju kaasa aidanud William Butler Yeatsi, Thomas Elioti, Robert Frosti, Ernest Hemingway, James Joyce'i, David Herbert Lawrence'i ning paljude teiste kirjanike edule. Tugevalt on ta mõjutanud Allen Ginsbergi ja kogu biitnike põlvkonna luulet ning objektiviste. On arvatud, et tema mõjusid on kõikide 20. sajandi eksperimentaalsete luuletajate loomingus.
Estudiantes de La Plata
pisi|[[Estadio Jorge Luis Hirschi]] Club Estudiantes de La Plata on La Plata jalgpalliklubi, mis mängib Argentina kõrgliigas Primera Divisiónis. Klubi asutati 4. augustil 1905.
Ezra Pound
Tähtsus
Ta tegi tõlkijana väga palju provanssaali ja hiina kirjanduse tutvustamiseks Euroopas, ehkki ta neid keeli arvatavasti väga hästi ei vallanud. Ta elustas huvi Kong Fuzi loomingu vastu ning tutvustas Läänes jaapani klassikalist draamat ja luulet. Samuti tõlkis ta inglise keelde kreeka, ladina ja anglosaksi klassikuid ajal, mil klassikalisele haridusele järjest vähem tähelepanu pöörati.
Muusikakriitikuna oli ta üks esimesi, kes hakkas 1920. aastatel Antonio Vivaldi loomingut ülistama (varem ei pööratud Vivaldile tähelepanu).
Estudiantes de La Plata
Klubi kodustaadion on Estadio Jorge Luis Hirschi, mis mahutab 30 018 pealtvaatajat.
Ezra Pound
Tähtsus
Pound äratas suurt tähelepanu oma fašistlike ja juudivaenulike vaadetega ning toetusega Benito Mussolinile. Sageli jäetakse tähele panemata, et umbes sama palju kui antisemitismi leidub tema loomingus kiriku- ja budismivastasust.
Estudiantes de La Plata
Praegune koosseis
11. jaanuar 2021 seisuga
Ezra Pound
Tähtsus
1945-1948 hoiti teda kinni sõjavangide laagris ja 1948-1958 vaimuhaiglas.
Daisen
Daisen on linnaks nimetatav kohaliku omavalitsuse üksus Jaapanis Akita prefektuuris.
Korrapealne
Korrapealne (cordapelne) oli keskaegse Liivimaa külakogukonnas esinenud ametik, kes tegeles järelevalvega talude korratööde ehk kordamööda täidetavate kohustuste üle.
Euroopa Liidu politseimissioonid
Euroopa Liidu politseimissioonid on Euroopa Liidu Nõukogu otsuse alusel Euroopa Liidu osalisriikide, Euroopa Liitu mittekuuluvate riikide, kes on NATO liikmed, ja ühinemiskandidaatriikide, samuti mitteliikmesriikide, kes on OSCE liikmed, korrakaitseorganisatsioonide liikmete abil läbiviidavad korratagamisoperatsioonid kriisipiirkondades.
Euroopa Liidu politseimissioon Bosnias ja Hertsegoviinas
Esimene missioon EL-i ühise välis- ja julgeolekupoliitika raames oli politseimissioon Bosnias, mis algas jaanuaris 2003.
Euroopa Liidu väljaõppemissioon EUPOL Afganistanis
Missiooni tegevuse aluseks on 30. mail 2007 vastu võetud EL-i ühismeede, mille alusel alustas missioon tegevust 15. juunil 2007. Missioonil osaleb 23 Euroopa Liidu liikmesriiki ja 4 EL-i mittekuuluvat riiki.
Ilse Rootsmäe
Ilse Rootsmäe (kuni 1950 Ilse Luts) (19. juuni 1925 Tapa – 4. jaanuar 2006) oli eesti arst ja ornitoloog.
Ta õppis Tapa Gümnaasiumis (lõpetas 1944) ja Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonnas (lõpetas 1953), töötas seejärel arstina Mustvees ja Tartus.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Lemming Rootsmäe, nende poeg on laulja ja kitarrist Andrus Rootsmäe.
Abu Dhabi emiraat
Emiraadi valitsejaks on šeik Muḩammad bin Zāyid Āl Nahayān.
pisi|tühi|180px|Abu Dhabi
Eesti arhitektide loend
''Siin on loetletud Eestist pärit, Eestis elanud, Eesti kodakondsusega ja eesti rahvusest arhitekte.
''Artiklitele Eesti ja eesti arhitektide kohta lisatakse kategooria Eesti arhitektid.
Diego Milito
Diego Alberto Milito (sündinud 12. juunil 1979 Bernalis) on endine Argentina jalgpallur (ründaja).
Klubikarjääri jooksul mängis ta Argentina klubis Racing Club, Hispaania kõrgliiga klubis Real Zaragoza ning Itaalia kõrgliiga klubides Milano Internazionale ja Genoa. Hooajal 2009–10 tuli ta Internazionalega Itaalia meistriks ning ta valiti liiga hooaja parimaks mängijaks.
Argentina jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2003–2011.
Isiklikku
Diego Milito on 183 cm pikk ja kaalub 78 kg.
Lüürika
Lüürika (kreeka sõnast lyrikos 'lüüra saatel lauldav') on poeedi elamuste subjektiivne, vahetu kujutus lüürilise eneseväljenduse, pöördumise või kirjelduse vormis, enamasti seotud kõnes.
Lüürika kujutamisobjekt on luuletaja isiksus: tema sisemaailm, elamused, mõtted. Kausaalsust ja loogikat asendavad lüürilises teoses vabad mõtteseosed. Kujundi ja kõlaseoste loomisel on väga oluline sõnavalik.
Mitmed läänemaised lüürikažanrid pärinevad antiikkirjandusest (ood, hümn, eleegia) ja Itaaliast (sonett, kantsoon, sekstiin).
7. sajandil eKr hakkas Lesbose saarel arenema kreeka lüürika. Eristatakse:
Koorilüürika klassik on Pindaros, kelle looming oli 16.–18. sajandil eeskujuks paljudele Euroopa luuletajatele.
Erik Erikson
Elukäik
Eriksoni ema Karla Abrahamsen oli pärit Kopenhaageni juudi perekonnast. Isa kohta pole teada muud, kui et ta oli taanlane. Karla läks Saksamaale Frankfurti, kus Erik sündis. Ta sai ema esimese abikaasa järgi perekonnanimeks Salomonsen. Ema kasvatas Erikut esimesed kolm aastat üksi ja õppis meditsiiniõeks. Seejärel abiellus ta juudi Theodor Hombergeriga, kes oli poisi lastearst, ja kolis Lõuna-Saksamaale Karlsruhesse. 1908. aastal sai Erik perekonnanimeks Homberger ja 1911. aastal lapsendas kasuisa ta ametlikult. Selle perekonnanimega oli ta tuntud kuni täiskasvanueani ja teda kasvatati juudiusu tavade kohaselt.
Teooria
Erikson on Freudi koolkonna Ego psühholoog. See tähendab, et ta aktsepteeris Freudi ideid, ka väheke vähem aktsepteeritud nagu Oidipuse kompleks, ja ka teiste Freudi koolkonna inimeste, nagu Heinz Hartmani, omi. Sellele vaatamata oli Erikson tunduvalt rohkem ühiskonnale ja kultuurile orienteeritud. Nagu antropoloogile kohane, eiras ta tihti alateadvust ja instinkte täielikult. Võib-olla seetõttu saigi ta populaarseks nii Freudi pooldajate kui ka vastaste seas.
On seisukohal, et areng toimub astmete kaupa. Laps peab lahendama igal etapil mingi sotsiaalse konflikti, siis saab edasi järgmisse etappi jõuda. Tähtsustas kolmest isiksusekomponendist koosnevat egot. Ego põhineb sellel, et laps peab mõistma kuidas asjad tegelikult on. Mõtted ja tunded on ego poolt kontrollitud. Erikson rõhutab sotsiaalset ja kultuuri mõju. Keskkond määrab palju. Ta väidab, et inimene on ühiskonna produkt.
Eriksoni kuulsaim teooria on Freudi tasemete teooria edasiarendus. Tema arvates toimub areng epigeneetilise printsiibi järgi. See tähendab, et meie areng läbib aja jooksul kaheksa faasi:
Progress läbi iga faasi sõltub osaliselt sellest kui hästi meil eelmistes faasides läinud on. Umbes nagu punguv õis, mille õitsmise etapid on looduse poolt paika pandud, samas kui me aga loodusega vastuollu läheme, näiteks punga enneaegselt avades, rikume me kogu lille arengu.
Iga tasemega käivad kaasa sotsiaalsed ülesanded. Kuigi Erikson nimetab neid Freudi järgi kriisideks, on nad ta teoorias tunduvalt rohkem laialivalguvad kui sellisest terminist järeldada võiks. Näiteks tuleb lapsel koolis töökaks õppida. Usinus õpitakse läbi keeruliste sotsiaalsete seoste oma perekonna ja kooliga.
Erinevaid ülesandeid saab jagada kaheks. Imikute ülesannet kutsutakse näiteks usaldus- umbusaldus. Alguses võib-olla tundub enesestmõistetav et õppida tuleb nii usaldust kui umbusaldust, kuid Erikson rõhutas eriti et selgeks tuleb õppida tasakaal nende kahe vahel. Kindlasti peame õppima usaldama, samas tuleb natuke ka umbusaldada, muidu kasvame ühiskonna naerualusteks.
Igal tasemel on optimaalne aeg. Pole kasulik lapsi liiga kiirelt noorukiikka suruda, nagu paljud kuulsuse kinnisideega lapsevanemad seda teevad. Samuti pole võimalik last ka välismaailma eest kaitsta ja tema arengut aeglustada. Iga ülesande jaoks kulub oma õige aeg.
Kui tase saab ilusti läbitud, muutub inimene vooruslikumaks, ehk psühholoogiliselt tugevamaks ja tal on elus kergem läbi lüüa. Samas kui meil ei lähe kõige paremini, võivad tekkida kohanemisraskused ja õelus. Õelus on hullem ja tekib kui meis on liiga palju halba ja veidi head.
Unicode
Unicode on rahvusvaheline standard arvutites kirjasüsteemide kodeerimiseks. See hõlmab suuremaid kirjasüsteeme. 2020. aasta märtsis ilmus standardist versioon 13.0.0.
Koodipunkt on ainult abstraktne number, mille kodeerimiseks arvutis on mitu standardset viisi. Üldkasutatavana on levinuim UTF-8, mille ühikuks on üks bait; mida suurem on tähe kood, seda rohkem baite kulub. UTF-8 kasutab esimese 255 tähe kodeerimiseks ainult ühte baiti, seega on see ASCII-ga tagasiühilduv.
Kontradiktoorsus
Kontradiktoorsus on teatud tüüpi suhe kahe propositsiooni, otsustuse või väite vahel. Kui antud kahe propositsiooni puhul on loogiliselt võimatu, et mõlemad propositsioonid oleksid tõesed, ja on loogiliselt võimatu, et mõlemad propositsioonid oleksid väärad, siis me ütleme, et need propositsioonid on teineteisega kontradiktoorsed. Näiteks propositsioonid "Maa on kerakujuline" ja "Maa ei ole kerakujuline" on teineteisega kontradiktoorsed.
Definitsioonist järeldub, et teineteisega kontradiktoorsetest propositsioonidest on igal juhul tõene üks ja ainult üks. Seda võiks väljendada nii: on loogiliselt paratamatu, et üks nendest propositsioonidest on tõene ja teine väär. Propositsioon "Üks kahest propositsioonist on tõene ja teine väär" on kontradiktoorne propositsiooniga "Mõlemad propositsioonid on tõesed või mõlemad propositsioonid on väärad". Propositsioon on loogiliselt paratamatu siis ja ainult siis, kui propositsiooniga kontradiktoorne propositsioon on loogiliselt võimatu.
Kaks propositsiooni on teineteisega kontradiktoorsed siis ja ainult siis, kui on loogiliselt paratamatu, et üks nendest propositsioonidest on tõene ja teine väär.
On olemas üks ja ainult üks propositsioon, mis on antud propositsiooniga kontradiktoorne.
Teineteisega kontradiktoorseid propositsioone nimetatakse sageli teineteise eitusteks.
Kahest teineteisega kontradiktoorsest propositsioonist koosnev kogum on vastuoluline.
Niina Murdvee
Niina Murdvee (kuni 1973. aastani Niina Alumäe; sündinud 4. mail 1950 Tallinnas) on eesti viiuldaja ja viiulipedagoog.
Niina Murdvee lõpetas viiuli erialal 1968. aastal Tallinna Muusikakeskkooli ning 1973 Tallinna Riikliku Konservatooriumi. Täiendanud end Moskvas Gnessini-nimelise Instituudi aspirantuuris (1985–1987). Tema õpetajateks on olnud Ivi Tivik, Harald Aasa, Vladimir Alumäe, Halida Ahtjamova. Aastal 2008 sai Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias doktorikraadi (PhD).
Töötab meister-õpetajana Tallinna Muusikakeskkooli keelpilliosakonnas ning emeriitdotsendina Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia Interpretatsioonipedagoogika instituudis. Annab lisaks sellele regulaarselt meistriklasse ja täienduskursusi nii Eestis kui ka välismaal. On Värskas toimuva üleriigilise noorte keelpillimängijate ja keelpilliõpetajate suvelaager-kursuse üks korraldajaid ja õppejõude. Avaldanud artikleid nii ajakirjanduses kui ka muusikapedagoogilistes kogumikes.
Niina Murdvee on Eesti Keelpilliõpetajate Ühingu asutajaliige, olnud Euroopa Keelpilliõpetajate Ühingu juhatuse liige. On esinenud ettekannetega rahvusvahelistel muusikapedagoogika ja interpretatsioonipedagoogika konverentsidel.
Isiklikku
Ta on viiuldaja Vladimir Alumäe tütar. Mikk Murdvee on Niina Murdvee poeg.
Oreliprospekt
thumb|300px|Rikkalikult kaunistatud oreliprospekt. Oreliehitaja [[Georg Friedrich Schmahl. Roggenburg, 1761.]] pisi|Kose kiriku oreli prospekt, mille ehitas 19. sajandil [[Gustav Normann ]] Oreliprospekt (ka oreli prospekt) on oreli nähtav osa, mis koosneb Principali registri viledest ja oreli kapist. Orelite prospektid on sageli rikkalikult kaunistatud, eriti barokkpillide omad.
Kuna orelite prospektid on puidust, siis on oluline, eriti vanade orelite puhul, hoida kirikutes ühtlast sisekliimat. Keskküte mõjub vanadele pillidele hävitavalt, sest keskküttega kirikutes on õhuniiskus madal ja vana puit kuivab lõhki. Seetõttu tuleb kirikutes hoida orelitele sobivat õhuniiskust (60–80%). Selleks võib appi võtta õhuniisutuse seadmed või kasutada kirikute kütmisel muid võimalusi.
Ofoten
thumb|[[Efjorden Ballangeni vallas Narvikist edelast.]] thumb|[[Bjerkvik on tähtis teederist. E10 läheb läände Lofootidesse ja E6 läheb põhja poole Tromsi suunas.]] Ofoteni ringkond (norra Ofoten, põhjasaami Ufuohttá) on ringkond Norra põhjaosas. Ta hõlmab Nordlandi maakonna mandriosa põhjaosa (Tysfjordi, Ballangeni, Evenesi, Tjeldsundi, Narviki ja Lødingeni valla).
1. oktoobril 2007 oli elanike arv 28 037. Ofoteni pindala on 5512 ruutkilomeetrit.
Ringkonna keskus on Narvik.
Ofoten on nime saanud Ofotfjordeni järgi, mis moodustab Ofoteni keskme (algselt nimetati Ofoteniks fjordi ennast).
Ofotenit iseloomustavad fjordid, mida ümbritsevad kuni 1700 m kõrgused mäed (Rootsi piiri ääres küünivad mäed ligi 1900 meetrini).
Ofotenist läände jäävad Lofoodid, idasse Rootsi. Põhja pool on Tromsi maakond, lõuna pool Salteni ringkond.
Ofoteni ringkond langeb kokku Ofoteni majanduspiirkonnaga.
DV
Video salvestatakse magnetlindile digitaalselt kaadrisisese tihendusega. Salvestamisel kasutatakse diskreetset koosinusteisendust (DCT). Salvestamise kiirus on 25 Mbit/s.
Ofoten
Kõik ringkonna vallad peale Lødingeni valla teevad koostööd piirkonnanõukogu Ofotsamvirket raames. Lødingeni vald osaleb Vesteråleni piirkonnanõukogus.
DV
Kasutatakse kahes suuruses kassette: DV (või DVC) ja MiniDV.
Ofoten
Ofoteni ringkond kuulub Lõuna-Hålogalandi piiskopkonna Ofoteni piiskopkonda.
Ofoten kuulus Salteni foogtkonda.
Augjärv
Augjärv (ka Aukjärv, Aukõrve järv ) on rabajärv Harjumaal Kuusalu vallas.
Aleksei Drejev
pisi| Aleksei Drejev (2012) pisi| Aleksei Drejev (2008)
Aleksei Sergejevitš Drejev (vene keeles Алексей Сергеевич Дреев; sündinud 30. jaanuaril 1969 Stavropolis) on vene maletaja, rahvusvaheline suurmeister (1989).
Drejev on tulnud kahel korral noorte maailmameistriks U16-vanuseastmes (1983, 1984) ja võitnud 1984. aastal Kiljavas (Nurmijärvi vallas Soomes) peetud juunioride MM-võistlustel Curt Hanseni järel 15-aastaselt hõbemedali. 1988. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Aastavahetusel 1988/1989 Arnhemis tuli ta Euroopa juunioride meistriks. Suurmeistriks sai ta 20-aastaselt 1989. aastal. Drejev on võitnud Venemaa meistrivõistlustel pronksmedali (2004). Meistrivõistlustel esikümnesse on ta tulnud ka 2005., 2007. ja 2019. aastal.