cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ekstratsellulaarne maatriks
Ekstratsellulaarne maatriks taimedes
Taimedes loomadele omane ekstratsellulaarne maatriks puudub. Seal täidab seda rolli rakukest (nimetatud ka nn korrektseks ekstratsellulaarseks maatriksiks). Taimerakkudest koosnevad koed on ruutmosaiigilise paigutusega. Rakukest on jäik struktuur, mis ümbritseb rakku. Rakukest pakub külgmist jõudu, et pidada vastu turgori osmootsele rõhule, kuid on piisavalt paindlik, et vajadusel võimaldada raku kasvu. Samas on rakukest ka intertsellulaarse kommunikatsiooni vahendajaks.
Kasutamine meditsiinis
On leitud, et rakuvaheaine rakud põhjustavad kudede taaskasvu ja tervenemist. Näiteks inimese lootes töötab rakuvaheaine koos tüvirakkudega, et kasvatada ja taaskasvatada kõiki inimese kehaosi. Loode suudab taaskasvatada kõik, mis on üsas kahjustada saanud. Selliseid omadusi on kasutatud, et parandada hobustel sideme rebestusi, kuid uuritakse edasi kui vahendit inimeste koeregeneratsiooniks.
Vigastuste ravimise ja koe konstrueerimise juures on rakuvaheainel kaks põhilist ülesannet. Esiteks takistab ta immuunsüsteemi vastureaktsiooni vigastusele. Kui immuunsüsteem sellele reageeriks, muutuks viga saanud kude põletikuliseks ja moodustaks armkoe. Järgmisena muudab rakuvaheaine hõlpsamaks ümbritsevatel rakkudel vigastunud kude parandada, armikoe moodustamise asemel.
Rakuvaheaine valke kasutatakse tihti rakukultuurides, et säilitada tüvirakkudel ja prekursor-rakkudel mittediferentseerunud seisund. Samas on nendega võimalik ka in vitro indutseerida epiteeli, endoteeli ja silelihasrakkude diferentseerumist. Neid valke saab kasutada in vitro ka toestusena 3D-rakukultuuridele, et modelleerida tuumori arengut.
Tuduetso Sabure
Tuduetso Sabure (sündinud 16. juunil 1982) on Botswana maletaja, naiste suurmeister (2005).
Seli-Angerja servamoodustised
Seli-Angerja servamoodustised on servamoodustised Rapla maakonnas Kohila vallas.
Need servamoodustised kujutavad endast oosi ja selle nõlvadel leidub rohkelt Balti jääpaisjärve rannamoodustisi (abrasiooniastangud, kivikülvid).
Werdum
Werdum on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wittmundi kreisis. Valla pindala on 18,45 km². 31. detsembril 2017 elas seal 740 inimest.
Heikki Suolahti
pisi|Heikki Suolahti (1936) Heikki Theodor Suolahti (2. veebruar 1920 Helsingi – 27. detsember 1936 Helsingi) oli soome helilooja.
Heikki Suolahti alustas muusikaõpinguid 9-aastaselt. Õppis Arvo Laitineni käe all klaveri- ja orelimängu ning muusikateooriat.
Heikki Suolahti suri väga noores eas, 16-aastaselt, ja tema eluajal tema loomingut avalikult ei esitatud. Tema üks tuntuim teos "Sinfonia Piccola" tuli esmaettekandele alles 1938. aasta veebruaris Tauno Hannikaineni juhitud mälestuskontserdil.
Sergi Arbuzov
pisi|Sergi Arbuzov Sergi Arbuzov (sündinud 24. märtsil 1976 Donetskis) on Ukraina poliitik.
Marcel Albers
Marcel Albers (29. aprill 1967 Eindhoven – 20. aprill 1992 Thruxton) oli Hollandi võidusõitja. Tal pole peresidemeid autojuhi Christijan Albersiga.
Karjäär
Marcel Albers alustas oma karjääri Hollandi väikevormelites, võites 1989. aastal kohaliku Vormel Fordi meistritiitli. Järgmisel aastal, pärast liitumist Opel Euroseriesiga, lõpetas ta meistritiitli tubli kuuenda kohaga.
1991. aastal otsustas ta lülituda Inglise Vormel 3-le, saavutades aasta lõpus viienda koha ja saavutades Marlboro Mastersil kolmanda koha, eelnenud vaid David Coulthard ja Jordi Gené. Need etteasted tegid Albersist järgmise aasta Inglismaa Vormel 3 tiitli favoriidi.
1992. aasta hooaeg avanes Albersi võiduga Donington Parkis ja lõpetamisega Silverstone'is. Kolmandaks võistluseks, mis peeti Thruxtoni ringrajal, kvalifitseerus ta esireas. Pärast käigukastiprobleemidest mõjutatud võistluse algust lähenes ta Woodham Hillis vahetult enne šikaaniklubi pidurduspunkti oma meeskonnakaaslase Elton Juliani poole ja põrkas temaga kokku. Tema Ralt ületas raja ja paiskus ümber ning tabas tara. Tunni aja pärast vrakist välja võetud Albers suri teel haiglasse. Ta sai postuumselt võidujooksus seitsmenda ja meistrivõistlustel üheteistkümnenda koha.
Ain Varts
Ain Varts (sündinud 13. oktoobril 1959 Rakveres) on eesti kitarrist ja helirežissöör.
Muusikuna on ta iseõppija. Ta töötas aastatel 1979–1992 Eesti Televisioonis helirežissöörina.
Ta alustas pillimängijana aastal 1975 Ants Müüri, Nils Petersoni ja Joel Steinfeldti ansamblites. Aastatel 1982–1985 mängis ta Kustas Kikerpuu ansamblis Admiral ja orkestris Levimo. Ta on mänginud ansamblites Haak ja Dr. Friedrich (aastatel 1976–1979), Propeller (1979–1980), Kaseke (1980–1984) ning T-Klaas (1982–1985).
Isiklikku
Tema isa Tiit Varts on džässmuusik, vend Ivo Varts (1961–2013) oli trummar.
Nazrani rajoon
Nazrani rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Inguši vabariigis.
Rajooni halduskeskus on Nazran (ei kuulu rajooni koosseisu).
Rajoonis on 9 kohalikku omavalitsusüksust ja 10 asulat.
Juabi maakond
pisi|Asend Utah' osariigis Juabi maakond (Juab County) on maakond USA-s Utah' osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Nephi.
Maakonna pindala on 8822 km², millest 38 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 246. Aastal 2000 oli elanike arv 8238.
Ajalugu
Juabi maakond moodustati 1852. aastal. Maakond on saanud nime indiaanlaste sõna juab ('org') järgi.
Salzkammergut
thumb|[[Hallstatti vaade]] thumb|1895. aasta kaart ([[Meyers Konversations-Lexikoni 4. väljaanne), millel on kujutatud ala koordinaatides ja, keskel on Bad Ischl]]
Salzkammergut ([ˈzaltskamɐɡuːt]; keskbaieri: Soizkaumaguad) on puhkekeskuste piirkond Austrias, mis ulatub Salzburgi linnast ida suunas piki Baieri Eel-Alpe ja Põhja-Lubjakivialpe Dachsteini mägede tippudeni. Piirkonna peamine jõgi on Traun, mis on Doonau parempoolne lisajõgi. Piirkonna keskus on Bad Ischl.
Nimi Salzkammergut tähendab sooladomeeni, Kammergut on saksa sõna alade kohta, mida valdasid Saksa-Rooma riigi vürstid, varauusaegses Austrias eriti Habsburgide monarhia territooriumid. Salzkammerguti soolakaevandusi haldas aastatel 1745–1850 keiserlik Salzoberamt Gmundenis.
Osa piirkonnast määrati 1997. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Rein Sonntak
Rein Sonntak (13. september 1944 Pärnu – 6. veebruar 1983 Pärnu) oli eesti sõudja.
Salzkammergut
Geograafia
Trauni jõe kaldal asuvatel maadel on arvukad jääjärved ja kõrgrabad ning Salzkammerguti mäed ja külgnevad Dachsteini mäed, Totes Gebirge ja Ülem-Austria Eel-Alpid koos silmapaistva Traunsteini mäega idas. Kõrguvatele mäenõlvadele on iseloomulikud erksad lubjakivi- (karst) ja flüššikaljud.
Rein Sonntak
Lõpetas 1963 Pärnu 4. Keskkooli ja 1968 peenmehaanikainsenerina Tallinna Polütehnilise Instituudi.
Tema sõudetreeninguid juhendas Mihkel Leppik.
Salzkammergut
Geograafia
Salzkammergut ei ole Austrias ametlik haldusüksus ja sellisena ei oma selgeid piire. Ajalooline mõiste ei osutanud piirkonnale, vaid Habsburgide monarhia konkreetsetele valdustele (soolakaevandused) piirkonnas. Alates 2002. aastast on seal olnud täpselt määratletud Tourismusregion Salzkammergut, mida turustab Salzkammergut Tourismus-Marketing GmbH ettevõte peakorteriga Bad Ischlis. Selle ettevõtte määratlusel hõlmab Salzkammergut kui turismitööstuse piirkond 58 omavalitsust kolmel Austria liidumaal, enamus Ülem-Austrias (Gmundeni ja Vöcklabrucki ringkonnad), väiksemaid osi Steiermargi ja Salzburgi liidumaadel. Salzkammergut Tourismus-Marketing GmbH jaotab Salzkammerguti piirkonna kümneks alampiirkonnaks järgmiselt:
Rein Sonntak
Tuli 5 korda Eesti meistriks:
Salzkammergut
Ajalugu
Arheoloogilised leiud piirkonnas pärinevad neoliitikumi ajastust, eriti vaiadel majad Mondsee rühma kultuurist, mis asustas piirkonda alates u. 3800. aastast eKr. Mitme asula germaani nimi hall viitab piirkonna arvukatele soolakaevandustele, mis on olnud kasutusel vähemalt keldi Hallstatti kultuuri aegadest, keskusega Hallstatti kaevanduslinnas. Roomlased jätkasid neid toiminguid pärast ala liidendamist Noricumi provintsiga 15. aastal eKr. Rooma asula ja soola aurutamise tiik Hallstattis on dokumenteeritud u. 100. aastal, mida mõjutasid mitmed germaanlaste sissetungid pärast Markomanni sõdu, kuni provints Itaalia kuninga Odoakeri käsul 488. aastal lõpuks evakueeriti.
Umbes 530. aastast asusid läänest piirkonda bajuvaaride hõimud, nad kohtasid alpislaavlasi, kes olid liikunud Ennsi oru kaudu põhja suunas ja ületanud Dachsteini mäed. 900. aastast on soolakaubandus piki Trauni jõge taas dokumenteeritud, kui piirkond oli osa Saksamaa Baieri hõimuhertsogkonna Traungau piirkonnast, mida valitses Otakaride krahvisuguvõsa, kes 1056. aastast ka Steiermargi üle valitses. Kui enamus Traungaust langes pärast Baieri hertsogi Heinrich Lõvi kukutamist 1180. aastal Babenbergide Austria hertsogkonnale, jäi kagupoolne Ausseerland vastloodud Steiermargi hertsogkonnale, mis oli sellest hoolimata 1192. aastast personaalunioonis Austria Babenbergidega.
Rein Sonntak
Meistersportlane (1971).
Salzkammergut
Ajalugu
1278. aastal haaras Saksamaa kuningas Rudolf I, Švaabimaa Habsburgide võsuke, lõpuks mõlemad hertsogkonnad Böömimaa kuningalt Otakar II-lt, kelle ta alistas Marchfeldi lahingus. Rudolfi poeg Saksamaa kuningas Albrecht I kaitses oma hegemooniat läänes konkureerivate vürstlike Salzburgi peapiiskoppide vastu ja kinkis 1298. aastal Ischli maad oma naisele krahvinna Elisabeth von Görz und Tirolile. Keiser Maximilian I lisas 1506. aastal territooriumile Mondsee kloostri valdused.
Habsburgide ametnikud resideerisid Wildensteini lossis Ischli lähedal ja ümberkaudseid valduseid nimetati Kammergutiks, nagu 1656. aasta dokumendis esmakordselt kirjutati. 17. sajandil peeti Ischli ja Hallstatti eraldi Kammerguttideks. Soolakaevandused olid Habsburgidest Roomlaste kuninga otsesed valdused ja kaevanduse osa tema vürstlikust regaliast. Soolakaevandusi haldas varakamber Viinis, mida esindas 15. sajandil loodud soolakoda (Salzamt) Gmundenis. Salzkammer Gmundenis muudeti keisrinna Maria Theresia käsuga 22. mail 1745 Salzoberamtiks. Mõiste Salzkammergut pärineb sellest ajast, kui Gmundeni Salzoberamt oli kõigi piirkonna soolakaevanduste halduskoht, millele allusid kontorid Ischlis, Ebensee am Traunsees, Stadlis, Lambachis, Welsis, Zizlaus, Enghagenis, Mauthausenis ja Linzis. Salzamtid kaotati 19. sajandil. Keiser Franz Joseph I muutis Gmundeni Salzoberamti 1850. aastal k.k. Salinen- und Forstdirektioniks, mis on tänase Salinen Austria AG (aktsiaselts 1979. aastast, täielikult erakätes 1997. aastast) eelkäija.
Rein Sonntak
Oli 1975–81 Sõudespordiföderatsiooni aseesimees.
Isiklikku
Peeter Sonntaki vend, Erika Sonntaki abikaasa, Silver Sonntaki onu.
Virion
pisi|Illustratsioon [[SARS-CoV-2 viiruse virionist]] Viirusosake ehk virion (inglise virion) on viiruse rakuvälise oleluse vorm.
Salzkammergut
Majandus
Keiser Franz Joseph I ajal oli Salzkammerguti ala kultuurielu keskus. Keiser suvitas Bad Ischlis Kaiservillas, kust ta oma riiki soojadel kuudel valitses. Seal allkirjastas ta ka sõjakuulutuse Serbiale, millega algas Esimene maailmasõda.
Varem oli soolakaevandamine, kuid tänapäeval on see kohaliku majanduse jaoks suhteliselt väike panus. Palju tähtsam on metsatööstus. Tööstuskohad on Ebensee am Traunsee, Gmunden, Laakirchen ja Steyrermühl. Salzkammergut saab kasu ka oma väikeettevõtluse ja kaubanduse traditsioonist, millest paljud on tekkinud soola kaevandamise tõttu.
Tööpuuduse määr oli 2005. aastal u 4,8%, Austria üldine näitaja oli siis 7,3%.
Tuntud kitsarööpmeline raudtee Salzkammergut-Lokalbahn kulges varem Salzburgist Bad Ischli, kuid see suleti 1957. aastal. Jätkuvalt kulgeb piirkonnas Salzkammergutbahn, samuti ratasajamiga raudtee Schafbergbahn St. Wolfgangis.
Puhkevõimaluste hulka kuuluvad ujumine ja veesport paljudel järvedel, alpinism, jalgrattasõit ja ratsutamine, talisport ja kultuuriüritused. Piirkond võlgneb oma puhkeala maine mitte ainult maastikule ja kliimale, vaid ka paljudele spaadele. Vaatamata oma vanusele on see endiselt peamine turismipiirkond.
2002. aastast on turismipiirkond en turustanud Salzkammergut Tourismus-Marketing GmbH-ga, mis on Salzkammerguti 54 omavalitsuse valdusettevõte, kellel on vastavalt kolme liidumaa turismieeskirjadele õigus kasutada nime "Salzkammergut" kaubamärgina.
UNESCO maailmapärandi nimistu
UNESCO nimetas 1997. aastal "Hallstatt-Dachsteini/Salzkammerguti kultuurmaastiku" (Kulturlandschaft Hallstatt–Dachstein/Salzkammergut) maailmapärandi nimistusse, kirjeldades: "Inimtegevus Salzkammerguti suurepärasel loodusmaastikul algas juba eelajaloolistel aegadel, kusjuures soolavarusid kasutati ära juba 2. aastatuhandel eKr. See ressurss oli piirkonna jõukuse alus kuni 20. sajandi keskpaigani, jõukus, mis kajastub Hallstatti linna peenes arhitektuuris." Nimetatud ala määratleti 284 km² suurusel alal, kusjuures "puhvertsoon" oli veel 200 km². Tuumiktsooni kuuluvad Hallstatt, Obertraun, Gosau ja Bad Goisern am Hallstättersee.
Aasta muuseumisõber
Aasta muuseumisõber on aunimetus, mida annab 2007. aastast välja Eesti Muuseumiühing.
Muuseumisõbra aunimetuse väljaandmise eesmärk on avaldada avalikku tunnustust isikule või isikutele, kes oma tööalase või ühiskondliku tegevusega on silma paistnud Eesti muuseumide toetamisel – osalenud muuseumide arendamisel, muuseumides tehtava töö kajastamisel või aidanud kaasa muul moel Eesti muuseumide maine tõstmisele.
Briand
Briand on perekonnanimi.
Blomberg (Alam-Saksi)
Blomberg on vald Wittmundi kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Valla pindala on 12,80 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1793 inimest.
Asuriit
pisi|Asuriit (leiukoht La Sal, [[Utah)]] Asuriit on tumesinine karbonaatne mineraal keemilise valemiga Cu3(CO3)2(OH)2.
Asuriit esineb looduses sageli koos malahhiidiga, kuna mõlemad on võrdlemisi sarnase keemilise koostisega. Iisraelis leidub lausa asuriidi, malahhiidi ja krüsokolla segakivi, mida nimetatakse eliasekiviks. Kuna asuriit on väga pehme kristall, kasutataksegi seda ennekõike väärisesemete ja ehete valmistamiseks.
Peenestatuna on asuriiti keskajal ja varauusajal kasutatud värvipigmendina sinise värvi saamiseks, alternatiivina lasuriidist saadavale kallihinnalisele ultramariinile.
Margus Mets
pisi|Margus Mets 2016. aasta teaduskommunikatsiooni konverentsil Margus Mets (sündinud 2. septembril 1961) on eesti ajakirjanik ja ajakirjandustegelane.
Ta on lõpetanud 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna žurnalistikaosakonna.
Töötanud ajalehtede Edasi, Rahva Hääl, Päevaleht ja Eesti Päevaleht toimetuses, seejärel Ajakirjade Kirjastuses, Pärnu Postimehes ja Ühinenud Ajalehtedes.
2015. aasta detsembrist on Margus Mets Postimees Grupi juhatuse liige.
Thomas Jay Oord
pisi Thomas Jay Oord (sündinud 1945) on USA kristlik teoloog.
Ta on Northwind Theological Seminary õppejõud, endine Loode Naatsaretslase Ülikooli professor. Ta on ka Naatsaretslase Kiriku ordineeritud vanem.
Tiiru tänav (Keila)
<mapframe latitude="59.308205" longitude="24.429431" zoom="16" width="250" height="250" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": { "stroke": "#fc0303", "stroke-width": 3, },     "geometry": { "type": "LineString", "coordinates": [ [           24.428731,            59.308536          ],          [            24.429533,            59.308279          ],          [            24.430858,            59.308145          ],          [            24.430992,            59.308129          ],          [            24.431196,            59.308078          ],          [            24.431123,            59.307803          ],          [            24.431054,            59.307525          ],          [            24.430968,            59.307395          ]        ]      }    }  ] } Tiiru tänav on tänav, mis asub Keila linnas.
Tiiru tänav asub Keila kiriku ehitismälestise kaitsevööndis.
Tänav algab Tallinna maantee tänavalt Keila kirikuaia kõrvalt ja lookleb kiriku taha Tuula teele.
Tegemist on ühe Keila vanima tänavaga.
Taimi Paljak
Taimi Paljak (sündinud 1958) on eesti sünoptik.
2007. aastal kaitses ta Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas magistrikraadi tööga "Õhutemperatuuri järskude muutuste statistiline ja sünoptiline analüüs külmal poolaastal ajavahemikul 1951–2006".
Väike-kärbtiib
Väike-kärbtiib (Polygonia c-album) on koerlibliklaste (Nymphalidae) sugukonda kuuluv liblikaliik.
Terje Neitsov
Terje Neitsov (varem Terje Spiegelberg; sündinud 13. juulil 1972 Pärnus) on Eesti sõudja.
Karjäär
Lõpetas 1991 Sindi Keskkooli, 1993 Eesti Politseiakadeemia ja 2002 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Töötanud Kaitsepolitseis juhtassistendina, Kodakondsus- ja Migratsiooniametis peaspetsialistina, Riigi Infosüsteemide Arenduskeskuses spetsialistina ja Pirita majandusgümnaasiumis haldusjuhina.
Aastast 2013 Gardinum OÜ juhatuse liige.
Sport
Sportima hakkas 1981 Ando Palginõmme kergejõustikutundides.
Sõudmistreeninguid alustas 1986, tema treenerid on olnud Ester Lebedeva, Kaido Siim ja Matti Killing.
Tulnud 10 korral Eesti meistriks:
Anna (eesnimi)
Anna on naisenimi. Lääne kultuuriruumis oli see enne 20. sajandit üks kõige levinumatest naisenimedest.
Läti
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Anna 21 065 inimesel.
Eesti
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 17. juuni 2012 seisuga 8752 Anna-nimelist inimest. 1995. aastal oli Rahvastikuregistris 12 265 Annat.
Ameerika Ühendriigid
Alates 1880. aastast, mil vastavat statistikat pidama hakati, oli Anna kuni 1899. aastani igal aastal Mary järel populaarsuselt teine tüdrukutele pandud eesnimi. Seejärel hakkas nime populaarsus pikkamööda langema: Anna langes 1909 välja levinuimate tüdrukunimede esiviisikust, 1921 esikümnest, 1930 esikahekümnest ja 1940 esiviiekümnest. Kõige madalam oli 1971 saadud 106. koht. Seejärel hakkas nimi jälle populaarsemaks muutuma ja kuulub alates 1990 taas 50 levinuima tüdrukunime sekka. Kõrgeim koht on olnud 2001. aastal saadud 19. koht.
Melissa Greeff
Melissa Greeff (sündinud 15. aprillil 1998 Kaplinnas) on Lõuna-Aafrika Vabariigi maletaja, naiste suurmeister (2009).
Greeff on 2009. aasta Aafrika naiste malemeister. Lõuna-Aafrika Vabariigi naiskonna koosseisus on ta mänginud kolmel naiste maleolümpial (2008–2012). 2009. aastal Aafrika esivõistlustel esikolmikusse jõudmisega kvalifitseerus Greeff 2010. aastal Antakyas toimunud naiste maailmameistrivõistlustele (64 osavõtjat), kus sai turniiritabelis eelviimase, so 63. asetuse. Avaringis kohtus ta Humpy Koneruga, kellele kaotas tulemusega 0:2 ja 32 parema hulka ei pääsenud.
Greeff sai FIDE-lt 2007. aastal naiste rahvusvahelise meistri ja 2009. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
2014. aastal asus ta elama Kanadasse. Pärast seda jäi tema osalemine malevõistlustel harvemaks. FIDE andmebaasis on ta jätkuvalt kirjas kui LAV-i mängija.
Franz von Knorring
Franz von Knorring (ka Frans Knorring, Frantz Knorre) oli Eestimaa aadlikust Rootsi sõjaväelane (ooberst).
Knorringite suguvõsast Franz von Knorring sündis Pädaste mõisniku Heinrich Knorri ja Gertruda von Vietinghoffi pojana.
Oktoobris 1629 teenis lipnikuna oma ooberst Antoni Jörgenreichi Turu lääni jalaväerügemendis oma sugulase kapten Göran Knorringi kompaniis. Samal positsioonil jätkas ta ka järgmise aasta septembris. Oktoobris 1631 oli Franz von Knorring leitnandi auastmes ning paiknes oma rügemendiga Riias, aastatel 1635–1636 teenis ta samas rügemendis kaptenina.
Märtsis 1638 juhatas ta ooberstleitnandina tragunieskadroni, mis oli paigutatud Stralsundi garnisoni. Juuniks oli tema eskadron juba rügemendiks ümber nimetatud ning Greifswaldi üle viidud. Augustis on tema väeüksus taas eskadronina kirja pandud ja paiknes siis juba Löcknitzis. Seal paiknes eskadron veel ka järgmise aasta märtsis.
Aastatel 1645–1647 teenis krahv Magnus Gabriel De la Gardie alluvuses Kuningliku ihukaardiväerügemendi ooberstleitnandi ja kompaniiülemana. Jaanuarist juunini 1645 viibisid neli Ihukaardiväe kompaniid ooberstleitnant Knorringi juhtimisel Pärnu garnisonis. Tema alluvuses teenis tollal kapteni ja kompaniiülemana ka hilisem kindralmajor Reinhold Liwe (1621–1665).
Hiljemalt 1647. aastaks oli ta ülendatud ooberstiks ning oli 1647–1662 Ida-Uusimaa lääni (Östra Nylands län) jalaväerügemendi ülem. 1654.–1655. aastal on teda munsterrollis nimetatud Häme lääni (Tavastehus län) rügemendi ülemana. 1659. aasta munsterollis on teda mainitud Häme ja Uusimaa lääni rügemendi ülemana. Munsterolli järgi teenisid tema alluvuses ka väimehed Mårten Fock (major) ja Johann von Patkul. 1660. aastal ja edaspidi on Knorringi väeosa jälle Ida-Uusimaa rügemendiks nimetatud.
1661. aastast oli Franz von Knorring Narva komandant ning pidas seda ametit 1671. aastani. Narva komandandina sai ta juunis 1660 Ingerimaa kubernerilt Simon Grundel-Helmfeltilt (1617–1677) korralduse eskortida Ivangorodis vangistuses hoitud Kuramaa hertsog Jakob (1610–1682) ühes kaaskonnaga Tallinnasse eskortida.
Veel 7. juunil 1662 oli ta Ida-Uusimaa rügemendi ülem, kuid juba 3. juulil oli väeosa juhtimine läinud üle ooberst Anders Zögele.
Rootsi riigiarhiivis leidub toonastele Rootsi sõjaväelastele ja riigitegelastele (krahv Magnus Gabriel De la Gardie, krahv Claes Tott) saadetud kirju, mis võimaldavad saada ülevaate Knorringi asukohast aastate jooksul:
Lee Min-ho
Lee Min-ho (korea keeles 이민호; sündinud 22. juunil 1987 Seoulis) on Lõuna-Korea näitleja, modell ja laulja.
Ta on mänginud mitmes telesarjas, sealhulgas "Boys Over Flowers", "The Heirs", "City Hunter" ja "The King: Eternal Monarch". Ta on laulnud ka laule.
Sotho keel
Dialektid: Põhja-Sotho ja Tswana, mida siiski üldiselt arvestatakse eraldi keeltena. Lesothos kõnelejaid 1 770 000, üldiselt on sotho keele kõnelejaid 6 024 000.
Üldiseloomustus
Sotho keel on kirjutatud ladina tähestikus, mis on kohandatud varajaste prantsuse misjonäride poolt. Sotho keelt õppides tuleks aga meeles pidada seda, et kõik tähed ei hääldu samamoodi kui näiteks eesti või inglise keeles. Sotho keel on ka toonikeel, milles kõrgeid ja madalaid toone kasutatakse grammatiliste aspektide ja teatud tähenduste rõhutamiseks. Paljudel bantu keeltel on selline omadus. Tuleb meeles pidada ka seda, et kirjapildis erinevad lõuna-aafrika ja lesotho keeled. Kõnes on siiski keel samasugune.
Arvsõnad
Sotho keele arvsõnad ühest kümneni
Grammatika
Siduvat sõna ke kasutatakse tihti lihtlausete moodustamisel. Seda kasutatakse, et tunda ära lauses objekti või isikut. Mõnes raamatus on see kirjutatud ka ké. Morfeem tähendab otsetõlkes „see on“. Negatiivse lause saab siis, kui asendada ke sõnadega ha se.
Ke mosadi. (See on naine.)
Ke banna. (Need on mehed.)
Ke tafole. (See on laud.)
Ha se ngwana. (See ei ole laps.)
Ha se buka. (See ei ole raamat.)
Küsimusi saab moodustada sama konstruktsiooniga, kus viimast silpi tuleks rõhutada ja häält kõrgendada või siis lisada küsisõna ne.
Ke mang? (Kes see on?)
Na ke titjhere? (Kas see on õpetaja?)
Sõnade ja lausete ühendamisel saab kasutada järgmisi liitsõnu:
Ja (sõnade vahel) – le
Ja (lausete vahel) – mme
aga – empa
või – kapa
kui- ha
Minevik
Tavaliselt lisatakse mineviku moodustamiseks lausele ile, mis on pärast sidesõna ning millele lisandub veel abistav liide.
Monna o ile a palama baesekele. (Mees sõitis rattaga.)
Täisminevik
Monna o kwetse monyako. (Mees on sulgenud ukse.)
Tulevik
Tuleviku moodustamiseks lisatakse tla tegusõna ette.
Hosane batho ba tla sebetse. (Inimesed töötavad homme.)
Mosadi ha a tlo hlatswa dijana. (Naine ei hakka nõusid pesema.)
95. Krasnojarski jalaväepolk
95. Krasnojarski jalaväepolk oli Venemaa Keisririigi armees aastatel 1796–1918 tegutsenud sõjaväeüksus, mis paiknes Liivimaa kubermangus Tartus. Polk kuulus 24. jalaväediviisi.
Sotho keel
Nimisõnad
Sesotho keeles, nagu ka paljudes teistes Aafrika keeltes on nimisõnad jaotatud nimisõna klassidesse. Nimisõna klassi teadmine on väga oluline lause moodustamisel.
95. Krasnojarski jalaväepolk
Krasnojarski jalaväepolk moodustati 1863. aastal Pihkva polgust Helsingis ja paiknes 1893. aastast Tartus Allee tänava idapoolses ääres, Emajõe Tammoru idanõlvaku kasarmutes – hilisemates Kalevi üksiku jalaväepataljoni Lembitu kasarmutes.
1897. aasta 1. mail toimus Puka raudteejaama lähedal Aakres raske raudteeõnnetus, kus hukkus Tartus paiknenud 95. Krasnojarski jalaväepolgu 56 sõjaväelast, 2 konduktorit ning ühe veltveebli abikaasa koos kahe lapsega, raskelt vigastada sai 43 sõjaväelast, kergemalt 3 ohvitseri ja 125 alamväelast. Hukkunud maeti 3. mail Tartu Raadi kalmistule, kuhu neile püstitati mälestusmärk.
22. jaanuaril 1905 (vkj) alanud streigiga Pärnu Waldhofi tselluloosivabrikus ja rahutuste ning rüüstamisega linnas viidi Pärnusse 95. Krasnojarski jalaväepolgu rood, 13. ja 16. roodu alaliseks paiknemiseks linnas ehitati 1906. aastal kasarmud (A. H. Tammsaare puiestee 70), mida polgu nimetuse tõttu nimetati Krasnojarski kasarmuteks.
Sotho keel
Nimisõnad
Klassid 11, 12 ja 13 on põhiliselt kasutusel keeltes nagu näiteks suulu keel ja koosa keel.
Tegusõnad
Kui tegusõna on olevikus ja algses vormis, on tal lõpus alati -a.
Hülgama, maha jätma – ngala
imetlema – boha
vaidlema – lwana
saabuma – fihla
küsima – botsa
küpsetama – baka
Lokatiiv
Lokatiivi saab moodustada sotho keeles nii, kui lisada nimisõna lõppu –ng. Enamikku nimisõnu saab muuta lokatiiviks, kuid on ka erandeid. Kui nimisõna lõpus on –a, siis lisandub lõppu – eng. Kui aga nimisõna lõpeb –e või –o, lisandub lõppu lihtsalt – ng. Kui lauses on aga ka isik, lisandub isiku ette sõna ho.
Ke ya ho ntate. (Ma lähen isa juurde.)
Motswalle wa ka o tswile ho malome. (Minu sõber tuli onu juurest.)
Sarnane sõnaga ho on ka ha, kus seda võib tõlgendada kui 'kellegi pool'.
Ke ya ha ntate. (Ma lähen isa poole.)
Tuule suunad: leboya (põhi), botjhabela (ida), bophirimela (lääs) ja borwa (lõuna).
Aastaajad: lehlabula (suvi), hwetla (sügis), mariha (talv) ja selemo (kevad).
Keelenäited
Põhilised väljendid sotho keeles nii Lõuna-Aafrika kui ka Lesotho ortograafias: Tähele tuleks panna ka seda, et on viisakas kutsuda vanemat meessoost isikut ntate (isa) ja vanemat naissoost isikut mme (ema). Kõneleja enam-vähem samas vanuses olevale meessoost isikule kasutada aubuti (vanem vend) ja naissoost isikule ausi (vanem õde). Väga vanade inimeste puhul tuleks kasutada ntatemoholo (vanaisa) ja nkgono (vanaema). Sel viisil näidatakse välja austust. Vahel kasutatakse austuse näitamiseks ka mitmuse vormi.
Veel mõned näited:
Ntja di loma katse. = Koer hammustas kassi.
Ntate o a sebetsa. = Isa töötab.
Mme o ya toropong. = Ema läheb linna.
John o dula ka America. = John elab Ameerikas.
John o dula faatshe. = John istub maas.
Ntate o rekisa dieta. = Isa ostis saapad.
Kiidjärve raamatukogu
Kiidjärve raamatukogu on raamatukogu Põlva maakonnas Põlva vallas Kiidjärve külas Kiidjärve mõisa pargis. Raamatukogu on ühes majas seltsimajaga. Raamatukogu-seltsimaja valmis 2003.
Aivar Tommingas
pisi|Aivar Tommingas Vanemuise lavastuses "Minu järel, seltsimees" (2013). Foto Andrus Kannel. Aivar Tommingas (sündinud 28. septembril 1955 Raplas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1974. aastal Rapla Keskkooli ja 1978. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (8. lend). Samast aastast töötab Vanemuises näitlejana.
Juba 8. klassis tegi Aivar Tommingas koos Anne Veskiga bändi – ansambel kandis nime Omega. Lavakunstikoolis sattus Aivar Tommingas õppima ühele kursusele Urmas Alenderiga, kelle kutsel kuulus Tommingas lühikest aega ansambli Ruja koosseisu.
Rollid
Rollid filmides Uuemaid rolle Vanemuise teatris
Varasemaid rolle Vanemuises
Olulisemaid rolle mujal teatrites
Muud ülesastumised
Aivar Tommingas on osalenud laulusolistina "Andrew Lloyd Webberi galal" Tallinna lauluväljakul (2006), "Broadway galal" Tartu lauluväljakul (2007) ning Vanemuise teatri traditsioonilistel muusikalikontsertidel "Memory" aastatel 2005, 2006, 2008, 2009, 2012 ja 2013.
Ta mängis 1986. aastal valminud Ago-Endrik Kerge telemängufilmis "Võtmeküsimus" (stsenarist Mart Kadastik) peaosa – täitevkomitee esimeest seltsimees Tammkivi.
Isiklikku
Aivar Tomminga abikaasa on Mare Tommingas.
Suevic
1907. aastal hukkus laev Inglismaa lõunarannikul, kuigi kõik reisijad ja meeskonnaliikmed päästeti. Laev ise lõhuti tahtlikult kaheks ja päästetud ahtriossa kinnitati uus vöör. Skytteren-i nime kandva Norra vaalapüügilaevana pages see Teise maailmasõja ajal neutraalse Rootsi sadamasse Göteborgis. Pärast natside ilmumist ja luhtunud põgenemist uputas laeva Måseskäri lähistel selle enda meeskond, kes võeti sõjavangi.
Vrakk asub asukohas (58°09′30″N 11°11′40″E) umbes 70 meetri sügavusel.
Vaabina mõisa kalmistu
Ajalugu
Kalmistu rajasid Vaabina mõisa tollased omanikud Igelströmid 1809. aastal ühele Lõõdla järve äärsele künkale. Mõisa uued omanikud Rennenkampffid lasid kalmistu 1824. aastal enda perekonna tarbeks õnnistada uuesti. Lõõdla järve poolt vaate avamiseks olevat võetud maha järvepoolse künkakülje puud. Kalmistule maetute üldarv pole teada, kuid kabelisse on maetud vähemalt 4 ja kalmistule veel 2 inimest.
Kirjeldus
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 2 km kaugusele kirdesse. Kalmistu on praegu jäetud maha ja rüüstatud.
Kalmistu kabel
Kalmistul paikneb ka arvatavasti 1809. aastal rajatud varaklassitsistlik kabel. Kabel olevat juba 1930. aastatel olnud varemetes ning sellest on säilinud vähesed varemed.
Avraám Papadópoulos
Avraám Papadópoulos (kreeka keeles Αβραάμ Παπαδόπουλος; sündinud 3. detsembril 1984 Melbourne'is) on Kreeka jalgpallur, kes mängib kaitsjana Kreeka kõrgliiga klubis Olympiakós.
EIES
EIES (Electronic Information Exchange System) ehk elektrooniline informatsioonivahetussüsteem oli varajane internetipõhine teatetahvlisüsteem, mis võimaldas reaalajas asünkroonset suhtlust.
Avraám Papadópoulos
2011. aastal valiti ta nii Kreeka aasta jalgpalluriks kui ka Kreeka kõrgliiga aasta mängijaks.
Koondisekarjäär
Kreeka jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2008–2014 36 mängu.
Ta kuulus koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Mari Tallo
Mari Tallo (abielus Mari Baghy; sündinud 14. juunil 1978 Pärnus) on eesti sõudja.
Lõpetas 1996 Pärnu ühisgümnaasiumi ja 2007 prantsuse filoloogina Tartu Ülikooli.
Aastast 2015 elanud ja töötanud Kanadas.
Sõudmine
Alustas sõudetreeninguid 1988 Annely Pedaja ja Reet Palmi juhendamisel.
Netimärkmik
pisi|HP 2133 Mini-Note minisülearvuti A4-formaadis raamatuga pisi|HP 2133 Mini-Note minisülearvuti tavalise hariliku pliiatsiga. Sellel mudelil on 8,9-tolline kuvar Netimärkmik (inglise netbook) ehk minisülearvuti on väike, kerge ja odavama hinnaklassi sülearvuti.
Minisülearvutite populaarsus sai alguse 2007. aastal, kui Asus esitles Computex Taipei IT-messil esimest korda oma Asus Eee PC 701 mudelit. See sisaldas vaid 4 GB "kõvaketast" flash-kaardil, Intel Celeron M900 protsessorit, 512 MB mälu ja 7-tollist ekraani. Minisülearvutite esimene ülesanne on kasutajale pakkuda Internetti, peamiselt Wi-Fi-ühendust kasutades, kuid enamasti on võimalik ka võrgujuhtme kasutamine. Minisülearvuti on ekraanidiagonaaliga 5 kuni 12 tolli, keskmiselt 1 kg raskune ja tihti odavam teistest sülearvutitest.
Ajalugu
pisi|ASUS Eee PC 700, esimene masstoodangusse toodud minisülearvuti 7-tollise ekraaniga pisi|Minisülearvutite populaarsus sülearvutite turul 2008. aasta teisel poolel PriceGrabber andmetel Minisülearvutite algus ulatub juba 1990. aastate keskpaika. 1997. aasta märtsis tutvustas Apple Computer eMate 300, mille tootmine lõpetati 1998. aastal Steve Jobsi tagasi tulles. Kuigi hiljem toodeti väikseid, kaasaskantavaid Interneti kasutusvõimalustega arvuteid (Palm Foleo ja Psioni OLPC XO-1), hakati kasutama terminit "minisülearvuti" alles 2007. aastal, kui Asus tuli välja Asus Eee PC-ga. Algselt turule tulnud mudel oli 23x17 cm, kaalus 0,9 kg ja oli 7-tollise (18 cm) ekraaniga. Klaviatuur on umbes 85% tavalisest klaviatuuri suurusest. Pärast EE PC-d tuli Everex välja Linuxil baseeruva CloudBookiga. Windows XP ja Windows Vista operatsioonisüsteemid olid samuti esindatud MSI mudelis Wind.
KOM
KOM on tekstipõhise sisendiga teatetahvlisüsteem.
Netimärkmik
Ajalugu
2008. aasta lõpuks hakkasid minisülearvutid tavalistelt sülearvutitelt turgu üle võtma. Minisülearvutite tootmine sai võimalikuks tänu riistvara arengule, mis rahuldas enamiku PC kasutajate vajadusi – varasemad katsed tuua turule minisülearvuteid olid ebaõnnestunud just piiratud tehniliste võimaluste ja kalli tehnika pärast. Seda illustreerib fakt, et tüüpilise minisülearvuti jõudlus on samal tasemel 2001. aasta keskmise lauaarvutiga ning maksab neli korda vähem. Kuna sellisest jõudlusest piisab enamikule kasutajatest, tekkis vajadus vähem mahukate programmide järele nagu Google Chrome. Hinnanguliselt 30 korda rohkem minisülearvuteid müüdi 2008. aastal (11,4 miljonit, millest 70% Euroopas), kui 2007. aastal (400 000). 2009. aastaks loodeti müüa 35 miljonit ja 2013. aastaks 139 miljonit. Sellist trendi kindlustab veebipõhiste rakenduste, mobiilse Interneti ja majandussurutise mõju.
KOM
Esimene süsteemi rakendus oli QZKOM, mis avati 1978. aastal Rootsis. Hiljem imiteerisid teised süsteemid selle kasutajaliidest.
Netimärkmik
Ajalugu
Austraalias Uus-Lõuna-Walesi osariigis varustas kohalik haridusministeerium koostöös Lenovoga riiklike keskkoolide õpilasi 2009. aastal tasuta Lenovo S10 ja 2010. aastal Lenovo Mini 10 minisülearvutitega, kuhu oli eelinstallitud Microsoft Office ja Adobe Systemsi Creative Suite 4. Jagatud Netbookidel jookseb Windows 7 Enterprise. Arvutitele on lisatud ka jälitamisseade, mis aitab arvuti varguse või kaotamise puhul üles leida. Pärast keskkooli lõpetamist saavad õpilased minisülearvutid endale.
Ewood Park
pisi| Ewood Park on jalgpallistaadion Blackburnis.
Netimärkmik
Ajalugu
Kreeka varustas kõiki 13-aastaseid õpilasi ja õpetajaid tasuta nimisülearvutitega 2009. aastal. Neile anti 450-eurone kupong, millega nad said vabal valikul riigisiseselt suvalisest arvutipoest soetada endale sobiva minisülearvuti. Nendele arvutitele pandi peale Windows XP (või uuem Windowsi versioon) või Linux, viirustõrjeprogramm, õpiprogrammide paketid ja vanemliku kontrolli programmid. Samuti toetasid need juhtmevaba Internetti. Microsoft ja Intel on üritanud hoida minisülearvuteid kindlates piirides, et need ei võtaks turul üle tavaliste sülearvutite ja personaalarvutite kohta. Sellest hoolimata lubavad tootjad aga aeg-ajalt välja tulla aina võimsamate minisülearvutitega.
Ewood Park
Ewood Park kuulub klubile Blackburn Rovers. Staadion mahutab 31 154 inimest.
Netimärkmik
Ajalugu
2008. aasta lõpus olid tüüpilise minisülearvuti omadused järgmised: kaalus 1,4 kg; ekraanidiagonaal 9 tolli (23 cm); traadita side ühendusega Internetti ühendatav; Linuxi või Windows XP operatsioonisüsteemiga; Intel Atom protsessoriga; maksis alla 400 USD. 2009. aasta keskel olid tüüpilise minisülearvuti omadused järgmised: 1,2 kg; hind kuni 300 USD; 10-tollise (25 cm) ekraanidiagonaaliga; 1 GB RAM-iga; 160 GB kõvakettaga; juhtmevabasse internetti ühilduv ja ka mobiilsesse internetti ühilduv. Nõudlus oli aga suuremate ekraanide järgi, mille tulemusena kasvas ekraani suurus 7 tollist (18 cm-st) algupärasel Asus Eee PC 700-l, 12-tolliseks (30,5 cm) mudelitel 2009. aasta suvel.
Kaubamärk
1996. aastal hakkas Psion taotlema kaubamärki netBooki tootesarjale, mis ilmus 1999. aastal. Kaubamärk saadi, aga Psioni minisülearvutid ei kogunud populaarsust ning tootmine seisati (kuigi jätkati kasutajatele lisaseadmete ja klienditeeninduse pakkumist).
Riistvara
pisi|MSI Wind minisülearvuti [[emaplaat Intel Atomi protsessoriga]] Minisülearvutite riistvara ei ole enamasti nii võimas kui tavalistel sülearvutitel. Mõnel minisülearvutil pole isegi tavapärast kõvaketast. Sellised minisülearvutid kasutavad pooljuhtkettaid (Solid State Drive), mis kasutavad vähem elektrit, on kiiremad ja kergemad, aga väiksema mahuga (näiteks 32, 64 või 128 GB).
Kõik tänapäeval toodetavad minisülearvutid toetavad Wi-Fi juhtmevaba internetti ja paljusid saab kasutada mobiiltelefoni interneti levialas (näiteks 3G).
x86
Enamik Asuse, BenQ, Delli, Toshiba ja Aceri minisülearvutitest kasutab Intel Atomi sülearvuti protsessoreid (näiteks N270 1,6 GHz või N280 1,66 GHz, aga ka 1,66 GHz N450 seeria protsessoreid, kuhu on integreeritud graafika). VIA Technologies C7 protsessorid on kasutusel aga peamiselt HP ja Samsungi minisülearvutites. VIA on disaininud ka Nano mudeli, mis on x86-64-ühilduva arhitektuuriga. Nano arhitektuuri kasutab näiteks Samsung NC20. Mõned väga odavad minisülearvutid kasutavad süsteemikiibil Vortex86 protsessorit, mis on väga väikse jõudlusega. AMD andis välja minisülearvutitele mõeldud protsessori 2010. aastal, mis on Asus Eee PC 1015T-l ja paljudel teistel minisülearvutitel.
Võrdlus
Definitsiooni järgi on minisülearvutite protsessorid väikese jõudlusega. Näiteks tavaliselt Core 2 Duo T5600, 1,83 GHz, 2 MB L2-vahemäluga, mida kasutatakse sülearvutites, millel on PassMarki tulemus umbes 1000 punkti. Alljärgnevas tabelis on kõige levinumate minisülearvutite protsessorite võrdlus:
ARM
ARM Holdings arendab ja toodab mikroprotsessorite tehnoloogiaid väikese energiakulu ja hinnaga, mis on minisülearvutite puhul ideaalseks lähtekohaks. Näiteks hiljutine ARM Cortex-A9 MPCore seeria protsessorituumad on kiidetud ARMi poolt kui alternatiivne platvorm x86 minisülearvutitele. ARM kiipide tootja on ennustanud, et 2012. aastaks töötavad pooled minisülearvutid ARMi kiipidelt.
MIPS
Mõned minisülearvutid kasutavad MIPS arhitektuuriga ühilduvaid protsessoreid. Need on näiteks Skytone Alpha 400s ja Gdiumi minisülearvutites, mis kasutavad 64-bitist Loongson protsessoreid, mis on võimelised 400 miljoniks käsuks sekundis.
Windows
2009. aasta jaanuaris oli USA-s üle 90% minisülearvutitest Windows XP-ga, mille Microsoft oli müünud 15–35 dollariga minisülearvuti kohta. Microsoft on laiendanud Windows XP kättesaadavust hästi odavatele personaalarvutitele juunist 2008 kuni juunini 2010. Samas kehtis allahinnatud litsents ainult vähendatud suuruse ja funktsionaalsusega minisülearvutitele, mis tagas odavate personaalarvutite, lauaarvutite ja tavaliste sülearvutite müügi jätku. Samas aitas see ka hoiduda Linuxi kasutamisest minisülearvutitel. 2009. aastast hakkas Microsoft pakkuma ka Windows 7 Starterit minisülearvutitele.
Linux
pisi|50px|Linuxi logo 2009. aasta novembri seisuga hinnati kohandatud Linuxi operatsioonisüsteemidega minisülearvutite arvuks 32% kogu maailma minisülearvutitest, mis tähendab populaarsuselt teist kohta Windowsi järel. Kuna Linuxi tarkvara installitakse tarkvara "varamust" (repository), siis ei vaja Linux tarkvara paigaldamiseks optilist lugerit.
Minisülearvutid on andnud lükke Linuxi arendamiseks ja optimeerimiseks väiksematele ekraanidele ja piiratud võimsusega Atomi protsessoritele, mis tavaliselt minisülearvutites on. Sellistele süsteemidele sobivad on näiteks Ubuntu Netbook Edition, EasyPeasy ja Jolicloud. Algselt Inteli poolt toetatud Moblin on ka nüüd Linuxi toele üle läinud. Mõlemad (Jolicloud ja Moblin) on pigem orienteeritud suhtlusele kui kontoritööle. Inteli spondeeritud beetaversioon Moblin 2.0-st tuli välja 2009. aasta sügisel.
Android
Google'i opsüsteemi Android, mis algselt töötati välja mobiiltelefonide jaoks, on demonstreeritud töötamas ASUS Eee PC-l. ASUS on palganud insenerid arendamaks Androidil baseeruvat minisülearvutit. Freescale on samuti teatanud plaanist anda välja odav ARM-arhitektuurile loodud minisülearvuti, millel jookseb Android.
2009. aasta juulis algatati uus projekt, mille eesmärk on pakkuda vabavaralist lahendust Androidi x86-le, ennekõike minisülearvutitele.
Chrome OS
Google'i uus operatsioonisüsteem Chrome OS on juba osadele minisülearvutitesse laaditud. Neid arvuteid nimetatakse Chromebookideks.
Mac OS X ja iOS
OSx86 projekti tulemusel on Mac OS X-i demonstreeritud mitmel minisülearvutil. Apple on kaevanud mitme veebiportaali peale (sh Wired ja Youtube), kes jagavad informatsiooni, kuidas installida OS X arvutile, mis pole Apple'i riistvara, kes on tulemusena sellekohase sisu maha võtnud. Üks artikkel nimetas minisülearvutit, millel jooksis OS X, Hackintoshiks.
Muud
Minisülearvutitel on demonstreeritud ka selliseid operatsioonisüsteeme nagu NetBSD, FreeBSD, OpenBSD, MeeGo ja Darwin.
Kasutus
2009. aasta juunis tehtud uuring näitas, et 60% minisülearvutite omanikest ei võta seda kunagi kodust kaasa. Teine uuring 2009. aasta septembris näitas, et kõigist kaasaskantavate arvutite tarnetest moodustasid minisülearvutid ligi 20%.
Eraldi "laste" minisülearvuti tuli välja Disney brändi all. Nende odavust (väiksem risk), DVD-mängija puudumist (vähem lõhkuda) ja väiksemat klaviatuuri (lapse käele mugavam suurus) on peetud olulisteks sihtturu eelisteks. Selliste minisülearvutite põhiliseks puuduseks on videoülekannete laadimise ja esitamise kehv kvaliteet ja isegi lihtsate mängude jaoks vähene kiirus.
Minisülearvutid hariduses
Minisülearvutite kasutatavuse tõus hariduses on mitmeti selgitatav. Vajadus valmistada lapsi ette 21. sajandi elustiiliks, sajad uued veebist kättesaadavad õppevahendid ja kasvav surve õpilasekesksemaks õppeks on kolm suurimat tegurit, mis on minisülearvutite kasutatavust koolides kasvatanud. Dell oli esimeste seas, kes viis masstootmisse haridussektorile mõeldud minisülearvutid.
Minisülearvutid pakuvad selgeid eeliseid hariduse andmisel. Esiteks on need kompaktsed ja kerged, sobides seega nii õpikeskkonda kui ka lihtsustades oma kaasaskantavust. Samuti on minisülearvutid odavad, mis on kergenduseks koolide eelarvetele. Hoolimata odavusest ja väiksusest saab minisülearvutiga teha enamikku koolitöös vajalikust, näiteks saab teha tekstitöötlust, luua ja redigeerida esitlusi, kasutada internetti, esitada multimeediat ja hallata fotosid.
Kasutus klassiruumides
Minisülearvutitel on potentsiaali muuta õpilase ja õpetaja vahelist suhtlust ning need omavad praktilist kasutust klassiruumides. Pilvandmetöötluse tähtsus koolides on kasvamas. Pilvandmetöötlus välistab paljud tehnikaga seotud mured, mis on saanud tavaliseks kooli ja kodu arvutitel. Näiteks andmekadu arvuti rikki minemisel jne. Kuna peaaegu kõigil minisülearvutitel on juhtmevaba interneti võimalus, siis on võimalik ka täielik juurdepääs tasuta veebirakendustele ja serveritele.
Tegevusalad
Minisülearvutid sobivad õpetamiseks juba alates lasteaiast. Minisülearvutid sobivad näiteks:
Nutiarvuti
Nutiarvuti (inglise smartbook) on mobiilne seade, mis omadustelt jääb kuhugi nutitelefonide ja minisülearvutite vahele. Mõned omadused on sarnased nutitelefonide omadustega (töötab pidevalt, aku pikk tööaeg ühe laadimisega, 3G-ühendust toetav, GPS), aga seade on suurem ja täisklaviatuuriga. Nutiarvutid on ette nähtud töötamiseks veebirakendustega. Nutiarvuteid müüakse üldiselt mobiilsideoperaatorite kaudu.
Kirjanike Maja
Kirjanike Maja all võidakse mõelda:
Ljilja Drljević
pisi|200px| Ljilja Drljević (2008)
Ljilja Drljević (serbia keeles Љиља Дрљевић; sündinud 30. novembril 1984) on serbia maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2007).
Drljević oli kuni 2006. aastani Jugoslaavia Liitvabariigi ja aastatel 2006–2009 Montenegro maletaja. 2009. aastast esindab ta Serbiat. 2007. aastal tuli ta Vahemere maade ja 2016. aastal Serbia naiste malemeistriks.
Drljević on mänginud kahel naiste maleolümpial: Montenegro (2008) ja Serbia (2016) naiskonna koosseisus.
Nenndorf
Nenndorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Wittmundi kreisis. Valla pindala on 6,86 km². 31. detsembril 2017 elas seal 749 inimest.
Fulleri pruulikoda
pisi|London Pride õlu Fulleri pruulikoda (Fuller's Brewery (Fuller, Smith & Turner P.L.C.)) on sõltumatu pereettevõttena tegutsev regionaalne pruulikoda, mis on asutatud 1845. aastal ja asub Lääne-Londonis Chiswickis.
Ajalugu
Õlut on selles Chiswickis asuval krundil pruulitud üle 350 aasta – ajalugu ulatub tagasi Oliver Cromwelli aegadesse. Chiswick Mallis Bedford House'i aias asunud pruulikoja äri õitses ja laienes jõudsalt kuni XIX sajandi alguseni. Siis aga hakkasid tollased omanikud, vennad Douglas ja Henry Thompson ning Philip Wood, otsima uut partnerit, et saada leevendust oma rahaprobleemidele.
John Fuller oli mees, kes alustas läbirääkimisi omanikega vajaliku rahasüsti tegemiseks. 1829. aastal liitus ta äriga. Kuid ärisuhted osutusid keerulisteks ja pärast 1841. aastat, kui Douglas Thompson oli põgenenud Prantsusmaale, tühistati kõik partnerlussuhted.
Peagi sai selgeks, et ühele mehele, kellel puudus ka vajalik oskus õllepruulimises, käib suure pruulikoja juhtimine üle jõu. Seega liitus 1845. aastal John Fulleri poeg John Bird Fuller Henry Smithi (Romford Brewery of Ind & Smith) ja tema kälimehe John Turneriga, kes oli ka peapruulija nende õllevabrikus. Nii sündiski Fuller, Smith & Turner – firma, mille nime teame ka tänapäeval. pisi|Fuller'si pruulikoda Sellest ajast peale on Griffini Pruulikoda muutunud aina tugevamaks ja tugevamaks. 1909. aastal omandati Beehive õlletehas, millele kuulus ka 34 pubi. 1929. aastal, sada aastat pärast esimese Fulleri tulekut Chiswicki, osaühing likvideeriti ja loodi aktsiaselts. Esimeste partnerite järeltulijad on tänapäevalgi ettevõttega tugevalt seotud ja võtavad tehase igapäevatööst osa.
Novembris 2005 teatas Fuller’s oma ajaloo suurimast tehingust, omandades George Gale & Co.Ltd Hordeanis Hampshire'is. Selle tehinguga lisati oma nimekirja 111 pubi, mille koguarv küündis nüüd 362-ni. Fuller’s on järjest pubisid juurde saanud ja nüüdseks on firmal üle 380 pubi.
Griffini Pruulikoda
Esimene kirjalik nimekasutus „Griffin Brewery“ Chiswickis on dateeritud aastal 1816, kui üks tolleaegseid omanikke, Douglas Thompson, omandas selle nime suletud pruulikojalt (Meux & Reid) Londoni Citys. Griffini Pruulikoda on kuulus oma õlle poolest, kuid kuulsust on ta ka kogunud sellega, et maja seinal kasvab vanim teada olev glütsiiniataim Suurbritannias. Taim istutati XIX sajandi alguses. Inimesed saavad osa võtta giidiga ringkäigust krundil ja alates 2012. aastast on seda külastanud umbes 15 000 inimest.
Õlled
pisi|vasakul|Fuller'si õlled Fuller’s on eelkõige tuntud kui London Pride'i nimelise premium cask ale pruulija. Kuid tootmises on veel palju teisi marke. Väidetakse, et Fuller’s ESB (Extra Special Bitter) õllel on au olla teenäitajaks kogu USA õllestiilile.
Aastaringsed õlled
2014. aasta seisuga: