cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mõõteelektroonika
Eesti
Eesti NSV-s oli mitmeid uurimisasutusi ja ettevõtteid, milles tegeleti mõõteelektroonikaga. Neist suurim ettevõte oli Tallinna Tootmiskoondis RET, kus tegeleti elektroonsete mõõteriistade väljatöötamisega ja nende suurtootmisega, aga ka nende metroloogilise kindlustamisega, seda teatud aladel (analoogvoltmeetrid ja oommeetrid) isegi juhtiva ettevõttena kogu Nõukogude Liidu ulatuses. Kuid oli muidki ettevõtteid, kes tegutsesid peamiselt mitteelektriliste suuruste mõõtmise vahendite alal.
Balkani köök
Balkani köök on Balkani piirkonnale iseloomulikud kokandustraditsioonid.
Balkani poolsaare rahvaste kööki iseloomustab sealiha eelistamine, pipraga maitsestamine ja supi söömine iga lõuna ajal. Balkani poolsaare geograafiline asukoht muudab Balkani riikide kulinaarsed traditsioonid ja kultuurid sarnaseks. See tähendab, et Balkani köök koosneb mitme riigi köögikultuuridest, täpsemalt on nendeks maadeks Albaania, Bulgaaria, Bosnia ja Hertsegoviina, Kreeka, Moldova, Põhja-Makedoonia, Rumeenia, Serbia, Türgi, Horvaatia.
Jaan Lugus
Teenistuskäik
Arreteeriti NKVD poolt 18. mail 1946 Pärnus.
Balkani köök
Köögi eripära
Balkani köök koosneb peamiselt toitvatest roogadest: kartul, nuudlid, liha, saiakesed. Igasugused juurviljad, nagu peet, porgand, kartul, kapsas ja lillkapsas on aluseks Balkani maade köögile. Täidetud paprikat ja köögiviljapirukaid saab proovida igas Balkani riigis. Hooajalisi seeni kuivatatakse ja lisatakse peaaegu igale toidule. Mõned riigid kasvatavad ka viinamarju, söövad neid, kuivatavad, teevad rosinaid, veini, siirupit ja moosi. Balkani maades kasvab ka palju oliivipuid.
Vürtsid
Tavaliselt lisatakse vürtse mõõdukalt. Peamine on rõhutada toidu maitseomadusi ja lisada sellele mingi uus nüanss. Peamine reegel: kasutatakse ainult värskeid komponente. Vürtside valmistamine Balkani maades on väga eriline rituaal, kus peab olema väga hoolikas.
Ketta tänav
Ketta tänav on tänav Põhja-Tallinna linnaosas Kopli asumis. Ketta tänav algab Kopli tänavalt ja lõpeb Kaluri tänaval. Ketta tänav on enam-vähem idakirde-lääneedelasuunaline ja ligikaudu 295 meetri pikkune.
Ketta tänav sai nime 17. märtsil 1961.
Valli tänav (Rakvere)
Valli tänav on tänav Rakveres.
Rakvere Vallimäe linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud.
Surnumägi
Surnumägi on mitme külakalmistu nimi:
Tedre tänav (Rakvere)
Tedre tänav on tänav Rakveres ja paikneb linna kaguosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 2,1–2,4 km.
Tedre tänav on 446 meetrit pikk,  tänava-ala on 15–20 meetrit lai ning asub Linnuriigi linnaosas. 20. sajandi alguses asus piirkond Rägavere valla territooriumil, siin paiknesid talumaad. Nõukogude okupatsiooni ajal kuulus Tedre tänava ümbrus Vinni külanõukogu alla. 1990. aastatel liideti Linnuriigi tänavate ala Rakvere linnaga.
Tänav saab alguse Ööbiku tänava ristmikult ning kulgeb lõuna suunas, ristudes Kajaka tänavaga ja lõpeb Kotka tänava ristmikul.
Tedre tänava äärde on 20. sajandi lõpukümnenditel rajatud ridaelamu, korterelamu ja ühepereelamud abihoonetega, lõunapoolses osas on istutatud kõrghaljastus. Tänav on välisvalgustuse, asfaltkattega sõidutee ning 2021. aastal ehitatud osalise kõnniteega.
Lielā Šmerļa mõis
Lielā Šmerļa mõis (Lielā Šmerļa muižiņa) oli mõis Lätis Riia linnas Teika asumis. Mõisa peahoone asus Brīvības iela 140. Saksa keeles oli mõisa nimi Gros Schmerl.
Vanimad teated Lielā Šmerļa mõisast pärinevad aastast 1769, mil sellest eraldati Mazā Šmerļa mõis. Aastatel 1781–1828 kuulus mõis Stitzerite perele.
XIX sajandi lõpus kujunes mõisa ümbrus populaarseks puhkepaigaks. Mõisa juurde rajati Smerlise restoran. Mõisa viimaseks omanikuks oli Kerkoviuste pere. Tänapäeval ei ole Lielā Šmerļa mõisa hoonetest midagi säilinud.
Kraavi tänav (Rakvere)
Kraavi tänav on tänav Rakveres.
Tänav on pikkusega 161 meetrit ja asub Rakvere Vallimäe linnaosas, oosi Rakvere Vallimägi lääneküljel. Ta ühendab Kevade ja Vallikraavi tänavaid.
Rakvere Vallimäe linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud.
Laktoositalumatus
alt=Laktoos on disahhariid, mis koosneb galaktoosist ja glükoosist, mis on omavahel ühendatud β-1→4 glükosiidsidemega.|Laktoosi struktuur|pisiLaktoositalumatus ehk hüpolaktaasia on ainevahetushäire, mida põhjustab laktaasi puudulikkus. Laktaas on ensüüm, mis lõhustab soolestikus laktoosi ehk piimasuhkrut. Laktoositalumatus pole alati täielik ning sümptomite esinemine varieerub vastavalt tarbitud laktoosi kogusele. Laktoositalumatuse diagnoosiks on levinuim meetod laktoosi eemaldamine toiduvalikust. Toetavateks diagnostilisteks testideks on vesiniku hingamise test, laktoosi tolerantsustest ja väljaheidete happelisuse analüüs. Põhja-Euroopas esineb laktaasi vähenemist vananedes vaid 10% elanikkonnast, Aafrikas ja Aasias võib laktaasi vähenemine ulatuda 95 protsendini elanikkonnast. Laktoositalumatuse esinemine patsientidel ilmneb hilises lapsepõlves või täiskasvanueas. Laktoosi seedimise võimekus täiskasvanueas arvatakse olevat arenenud viimase 10 000 aasta jooksul.
Terminoloogia
Laktoositalumatus viitab ühe või rohkema tunnuse esinemisele laktoosi sisaldavate toiduainete tarbimisel. See võib esineda erineva tasemega, olenevalt sümptomite tõsidusest. Laktoositalumatus ei ole allergia, kuna see ei too esile organismi immunoloogilisi reaktsioone. Piimaallergia, mis esineb ainult 4% rahvastikust, on organismi immunoloogiline reaktsioon piimas sisalduvate valkude suhtes.
Põhjused
Hüpolaktaasia põhjuseks on inimorganismi võimetus toota piisavalt laktaasi ehk ensüümi, mis lõhustab piimasuhkrut ehk laktoosi. Laktoositalumatus võib olla geneetiline (primaarne laktoositalumatus) ja peensoole ajutisest kahjustusest tekkinud (sekundaarne laktoositalumatus). Mõlemal juhul on tegu laktaasi ebapiisava tasemega kaksteistsõrmiksoole sisepinnal.
Laktoos on disahhariid, mida leidub piimas ning mis ei ole võimeline imenduma läbi peensoole seina. Mis tähendab, et laktaasi puudumisel satub laktoos jämesoolde, kus jämesoole mikrofloora ta lagundab, tekitades gaase (vesinikku, metaani ja süsinikdioksiidi) ning happeid, mis põhjustavad erinevaid haigusnähtusid. Imendumata suhkrud ja fermentatsiooniproduktid põhjustavad osmootse rõhu suurenemist käärsooles, mis omakorda toob kaasa suurenenud vee voolu soolestikku (kõhulahtisus).
Laktaasi tootmist kehas reguleerib LCT geen. LCT geeni reguleerib temale eelnev MCM6 geen, seda võimendades. Tuhandeid aastaid tagasi tekkis teatud piirkonna inimestel geenimutatsioon, mis hoidis LCT geeni töös. Laktoositalumatusega inimestel sellist geenimutatsiooni ei ole.
Primaarne laktoositalumatus
Primaarne laktoositalumatus on geneetiliselt päritav, sõltub vanusest ja avaldub tavaliselt vanuses 5–20. Tavaliselt säilib 50–70% laktaasi aktiivsusest. Keha toodab järjest vähem laktaasi, jōudes laktoositalumatuseni täiskasvanueas, haigus ei ole ravitav. Umbes kolmel neljandikul Maa elanikkonnast, eriti kollase ja musta rassi esindajatel, on laktaasi aktiivsus väga väike, mistõttu ei talu nad piima. Põhja-Euroopa ja Põhja-Ameerika rahvastel, on see aktiivsus säilinud paremini.
Sekundaarne laktoositalumatus
Sekundaarne laktoositalumatus on tingitud peensoole ajutistest kahjustustest, mis võib omakorda olla tekkinud alatoitumuse, tsöliaakia, peensoolepõletiku, gastroenteriidi või muude haiguste tagajärjel. Sekundaarset laktaasidefitsiiti esineb ka beebidel ja väikelastel soolehaiguste tagajärjel. Haigusnähud kaovad tavaliselt 2–4 nädala jooksul.
Kaasasündinud laktaasi puudulikkus
Kaasasündinud laktaasi talumatus on ekstreemselt harva esinev autosomaalne retsessiivne haigus.
Vesiniku hingamise test
Patsiendil palutakse ööl enne testi vältida söömist ja joomist. Hommikul antakse patsiendile laktoosilahust ning mõõdetakse hingeõhku paar tundi iga 15 minuti tagant, et jälgida vesiniku kontsentratsiooni väljahingatavas õhus. Väga kõrgete näitajate puhul on patsiendil tõenäoliselt laktoositalumatus.
Väljaheite happelisuse analüüs
Väljaheite analüüsi kasutatakse väikelastel ja imikutel, kelle jaoks võivad teised testid olla riskantsed. Imikule antakse laktoosi. Seejärel uuritakse imiku väljaheidet ning otsitakse teatud happeid, mis moodustuvad, kui laktoos ei ole ära seeditud. Laktoositalumatusega on tegemist, kui väljaheite pH on madalam kui 5,5.
Pastora Soler
Pilar Sánchez Luque (esinejanimega Pastora Soler; sündinud 27. novembril 1978 Coria del Ríos) on hispaania laulja.
Ta esindas Hispaaniat 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus lauluga "Quédate conmigo". Finaalis saavutas ta 97 punktiga 10. koha.
Primo Zamparini
pisi|Primo Zamparini 1960. aasta olümpiamängudel Primo Zamparini (sündinud 9. veebruaril 1939 Fabrianos) on Itaalia endine poksija.
Ta võitis 1960. aasta suveolümpiamängudel -54 kg kaalukategoorias hõbemedali ja 1961. aastal Euroopa amatööride meistrivõistlustel pronksi.
Täkunasu
Täkunasu (ka Täkulaid, Täkunasv, Teku, Täku) on 307 m² suurune saar (laid) Saare maakonnas Saaremaa vallas Saaremetsa küla alal. Saare rannajoone pikkus on 79 meetrit.
Saar kuulub Kahtla-Kübassaare hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Kümme taset
Kümme taset (sanskriti keeles bhūmi või daśabhūmi; tiibeti keeles sa bcu; hiina keeles ⼗地 shi di; jaapani keeles jūji) on mahajaanas "Kümne taseme suutral" põhinev õpetus bodhisattva kümnest tasemest, mida tuleb läbida ja teostada.
Need kümme taset on järgmised:
Kümme taset on seotud kümne ületava toiminguga:
Veere tänav
Veere tänav on tänav Rakveres.
Tänav on ida–läänesuunaline pikkusega 150 meetrit ja asub Rakvere Vallimäe linnaosas, Rakvere Vallimäe oosi lääneküljel. See ühendab Kevade ja Vallikraavi tänavat. Rakvere Vallimäe linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud.
Cixi (Ningbo)
Cixi on maakonna õigustega linn Hiinas Zhejiangi provintsis Ningbo allprovintsilinnas.
Haldusjaotus:
Sokał
pisi|left Sokał (vene keeles Sokol, transkribeerituna Sokal) on Minski linnaosa, mis asub lahustükina linnast 30 km idas Kastryčnicki rajooni territooriumil. Lähemad linnaosad on Uručča ja Šabany, kust on Sokałisse 17 kilomeetrit. Linnaosa ühendavad ülejäänud linnaga bussid; ekspressbussiliin ühendab linnaosa ka Minski rahvusvahelise lennujaamaga.
Ajalugu
Sokał oli algselt iseseisev alev, mis ehitati Minski rahvusvahelise lennujaama tööliste tarbeks. Minski koosseisu arvati nii alev kui lennujaam aastal 2000.
Komi kirjandus
Komi kirjandus on komi keeles kirjutatud ilukirjandus.
Anna-Stina Treumund
Anna-Stina Treumund (18. juuni 1982 Tallinn – 30. mai 2017) oli eesti fotokunstnik.
Ta oli üks esimesi kunstnikke Eestis, kes on käsitleda võtnud lesbitemaatika ja suunanud oma tähelepanu sellele, milline on lesbide tähendus ja roll (eelkõige) Eesti ühiskonnas, kus on laialt levinud stereotüüp lesbist kui ebaatraktiivsest kibestunud mehelikust naisest.
Ta osales grupi Virginia Woolf sind ei karda! loomisel ning aitas algatada naistekultuuri festivali LadyFest Tallinn.
Elukäik
Põhihariduse omandas ta Kadrioru Saksa Gümnaasiumis (endises 42. keskkoolis), keskhariduse omandamist jätkas Treumund Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumis. 2003. aastal läks õppima Tartu Kõrgemasse Kunstikooli. 2005. aasta oktoobrist 2006. aasta maini õppis Treumund Euroopa üliõpilasvahetusprogrammi Erasmus raames Vilniuse Kunstiakadeemias, kus valmis ka tema esimene avalikkusele esitatud töö, millel kujutas ennast ühel kolmest fotost lesbilises võtmes. 2007. aastal lõpetas Treumund Tartu Kõrgema Kunstikooli fotograafia eriala (BA) ning astus Eesti Kunstiakadeemiasse, et jätkata fotograafiaõpinguid. Ta lõpetas Kunstiakadeemia 2010. aastal magistrikraadiga fotograafias.
Ta jätkas õpinguid 2012. aastal Linköpingi Ülikoolis Rootsis soouuringute alal ning EKA loomingulises doktorantuuris.
Looming
Tema peamine töövahend oli fotoaparaat, 2008. aastal lisandus sellele ka videokaamera. Esimesteks katsetusteks olid autoportreed, millel polnud pilk mitte kunagi kaamerasse suunatud, enamasti polnud pildil nägugi. Neil proovis Treumund mängida peitmise ja võrgutamisega, kuid mitte arvestades traditsioonilises mõistes publikuga, vaid iseendaga.
Treumund on lähemalt tutvunud feministliku kriitika ning queer 'i-uuringutega, mille diskursused avavad tema arvates suurepäraselt fotode problemaatilised kihid. Isiklikuks inspiratsiooniks sai Treumundil Mark Raidpere sari „lo” aastast. 1997. Raidpere fotode juures ei lummanud teda mitte ainult autoportreelisus või tehniline lahendus, vaid just vahetus ja jõuline homoerootilisus.
Treumundi jaoks oli keha erinevate ideede levitamise vahend. Nii seksuaalsuse kujutamise kui ka autoportreelisuse vastu tundis ta huvi algusest peale. Algselt motiveeris teda pildistama enese kujutise nägemine ilma peeglita, et suuta endale tõestada oma olemasolu. Hilisemaid fotosid tehes võttis ta juba arvesse kõikvõimalikke sümboleid, vihjeid, konteksti ja tausta kriitiliselt analüüsides. Treumund oli veendunud, et mõlemad, foto- ja videokaamera on võimsad vahendid reaalsustaju manipuleerimiseks – on võimalik muuta nähtamatut nähtavaks, rolle vahetada, kujutada väljamõeldut, kustutada.
Alatskivi Vallaleht
Alatskivi Vallaleht oli 1995–2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas Alatskivi valla uudiseid. Lehte andis välja Alatskivi vallavalitsus. Leht ilmus üks kord kuus.
Anna-Stina Treumund
Looming
2006. aastal Vilniuses esitas Treumund ennast esimest korda fotol koos naisega. Tööks olid kolm magamistoa valgustit, igaühel neist foto. Esimesel kujutas ta ennast naisarmukesega, teisel meesarmukesega ja kolmandal oma noorima õega. Töö nimeks sai „Unejutud”. Eesmärgiks oli rünnata Balti riikides valitsevat homofoobilist atmosfääri. Silmapaistvat reaktsiooni kunstnik oma tööde suhtes ei näinud. Vaatamata kiitustele ei järgnenud loodetud diskussiooni.
Alatskivi Vallaleht
1995–2006 ilmus leht iseseisva väljaandena. 2007–2009 ilmus see maakonnalehe Vooremaa vahelisana.
Anna-Stina Treumund
Looming
Järgnenud aastad veetis Treumund feministlikke teooriaid uurides. Samal ajal jätkas ta autoportreede ja seksuaalsust kujutavate piltide tegemisega. Esimese isikunäituse "Vaikiv dialoog" avas ta 2007. aasta juunis Tartus Rael Artel Gallery: Non-Profit Project Space'is. Töö koosnes kuuest valguskastist, milles kujutatakse inimesi, kes on dialoogi pooleli jätnud, hoides oma soovid/hirmud/mõtted enda teada ja välja ütlemata. Töös saavad need fraasid välja öeldud. Näitus oli ühtlasi fotograafiaeriala bakalaureuseõppe diplomitöö Tartu Kõrgemas Kunstikoolis.
Alatskivi Vallaleht
Pärast 2017. aasta haldusreformi, mille käigus liitus Alatskivi vald Peipsiääre vallaga, annab endise Alatskivi valla aladel toimuva kohta uudised edasi Peipsiääre Teataja.
Anna-Stina Treumund
Looming
2010. aasta märtsis avas Treumund oma neljanda isikunäituse "Sina, mina ja kõik, keda me ei tea". Näitusest sai Treumundil Eesti Kunstiakadeemias õpitava fotograafiaeriala magistritöö praktiline osa. Tallinna Kunstihoone galeriis eksponeeritud fotodel ja videotes kasutas kunstnik modellidena ennast, oma sõpru que-r kogukonnast ja õde. Näituse eesmärgiks oli hävitada ühiskonnas levivaid stereotüüpe lesbidest, andes neile võimaluse ennast tutvustada ja luua adekvaatne pilt sellest, kes nad on. Oma näitusega soovis kunstnik algatada heteroseksismi- ja homofoobiateemalisi diskussioone meedias.
2013. aasta näitusega "Hea küll siis, Jane, kutsuge kogu oma fantaasia appi ja kujutlege, et te pole enam hästikasvatatud ja tagasihoidlik tütarlaps, vaid ohjeldamatu noormees, kellele juba lapseeast peale vaba voli on antud" andis ta tuntud muinasjuttudele lesbilise naise perspektiivi.
2016. aasta lõpul avati Tartu Kunstimuuseumis kunstniku suur isikunäitus "M-i märg unenägu". Sellega seoses andis muuseum välja ka ülevaatekataloogi.
Guadalcanal
thumb|Guadalcanali asend Saalomoni saarte seas thumb|Guadalcanali saare kaart Guadalcanal on saar Melaneesias, üks Saalomoni saartest.
Saare pindala on 6500 ruutkilomeetrit. Saar on mägine, kõrgus kuni 2335 m (Popomanaseu). Kuulub Saalomoni Saartele.
Suurim asula on Saalomoni Saarte pealinn Honiara.
Eurooplastele avastas saare hispaanlane Álvaro de Mendaña 1568. aastal. 1942–1943 toimus saarel Guadalcanali lahing.
Aalto Ülikooli kunsti-, disaini- ja arhitektuurikool
Aalto Ülikooli kunsti-, disaini- ja arhitektuurikool (soome keeles Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu, lühend Aalto ARTS) on kõrgkool, mis pakub õpet arhitektuuri, disaini, audiovisuaalse kommunikatsiooni, kunstiõpetuse ja kunsti valdkonnas. Aalto Ülikooli kunsti-, disaini- ja arhitektuurikool on üks kuuest Aalto Ülikooli kõrgkoolist ja oma valdkonnas suurim õppeasutus Põhjamaades. Koolis õpib umbes 1900 üliõpilast.
2018. aasta septembris avati Espoos Otaniemi linnaosas Aalto Ülikooli linnakus Väre õppehoone, mis koondab ühe katuse alla kõik kunsti-, disaini- ja arhitektuurikooli osakonnad.
Ajalugu ja nimetused
Aalto Ülikool moodustati 2010. aastal, mil ühinesid Helsingi Majandusülikool, Helsingi Kunsti- ja Disainiülikool ja Helsingi Tehnikaülikool. Aalto Ülikooli kunsti-, disaini- ja arhitektuurikool põhineb suuresti Helsingi Kunsti- ja Disainiülikoolil, millega 2012. aastal liideti Helsingi Tehnikaülikooli arhitektuuriteaduskond.
Õppeasutuse varasemad nimetused:
Slovakkia 2018. aasta taliolümpiamängudel
Slovakkia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 56 sportlasega, kes võistlesid 7 spordialal.
Laskesuusataja Anastassija Kuzmina tuli olümpiavõitjaks ja võitis ka kaks hõbemedalit.
Guatemala kodusõda
Guatemala kodusõda oli aastatel 1960–1996 Guatemalas valitsusvägede ja mitmete vasakpoolsete grupeeringute vahel toimunud kodusõda. Mässulisi toietasid maiad ja ladiinod. Riigi valitsust on süüdistatud kodusõja ajal toime pandud maiadevastases genotsiidis ja laialdastes inimõiguste rikkumistes. Konflikt tekkis pikaajalisest maajagamise probleemist: suur osa riigi maast oli eurooplaste järeltulijate ja välisettevõtete, nt Ameerika Ühendriikide United Fruit Company, omandis. Ebavõrdne maajaotus viis kokkupõrgeteni maapiirkondade vaesema rahvastikuga.
Guatemala revolutsiooni ajal aastatel 1944 ja 1951 toimunud valimistega olid võimule saanud vasakpoolsed valitsused. Aastal 1954 toimus Guatemalas Ameerika Ühendriikide toel riigipööre ja riiki hakkas juhtima Carlos Castillo Armas sõjaväerežiim. Pärast teda olid võimul mitmed vasakäärmuslikest sõjaväelastest diktaatorid.
Kodusõda algas 13. novembril 1960, kui vasakäärmuslikud nooremohvitserid üritasid Miguel Ydígoras Fuentese valitsust kukutada. Nende katse ebaõnnestus, kuid eluga pääsenud ohvitserid lõid mässulise liikumise MR-13. Aastal 1970 tuli võimule esimene Institutsionaalse Demokraatliku Partei (PID) diktaator, kolonel Carlos Manuel Arana Osorio. PID juhtis riiki 12 aastat, mille jooksul olid võltsitud valimiste läbi võimul kolonel Arana lähikondlased (kindral Kjell Eugenio Laugerud García aastal 1974 ja kindral Fernando Romeo Lucas García aastal 1978). PID tõugati võimult 23. märtsil 1982, kui kindral Efraín Ríos Montt koos mitmete nooremohvitseridega sõjaväelise riigipöördega võimu haaras. 1970. aastatel oli põliselanike ja talupoegade rahulolematus aina kasvanud ning paljud neist olid organiseerunud valitsusvastastesse mässuliikumistesse.
1980. aastatel läks peaaegu kogu avalik võim viieks aastaks sõjaväe kätte. Relvajõud olid kõrvaldanud teisitimõtlejad kõikidest sotsiopoliitilistest klassidest. Kodusõja viimasteks etappideks oli sõjavägi saanud tugeva ja madalaprofiililise kontrolli kogu Guatemala riigielu üle.
Konflikti ajal tapeti või "pandi kaduma" hinnanguliselt 140 000 kuni 200 000 inimest. Relvakonflikt toimus valitsusvägede ja mässuliste vahel, kuid enamik vägivallategudest oli alates 1960. aastate keskpaigast valitsuse poolt suunatud tsiviilelanikkonna pihta. Opositsionääride kõrvaldamise eest hoolitses sõjaväeluure.
Mässuliste tugipunktid asusid maapiirkondades, kus valitsus talupoegade vastu suuri massimõrvu korraldas. Vahel kõrvaldati terved tsiviilisikute külad. Kodusõja alguses toimus enamik veresaunadest Izabali ja Zacapa departemangudes, alates 1978. aastast Lääne-Guatemala kõrgendikes, kus elasid peamiselt maiad. 1980. aastate alguses hakati maiade elanikkonna tapmist lugema genotsiidiks. Lisaks põliselanikele kõrvaldas valitsus aktiviste, valitsusvastasuses kahtlustatuid, riiki naasvaid põgenikke, kriitilisi akadeemikuid, üliõpilasi, vasakpoolseid poliitikuid, ametiühingute juhte, vaimulikke, ajakirjanikke ja tänavalapsi. 1990. aastatel loodud Ajaloolise Selgitamise Komisjoni andmetel oli 93% kodusõjaaegsete inimõiguste rikkumisjuhtude taga valitsus ja 3% taga mässulised.
Aastal 2009 mõistis Guatemala kohus endise sõjaväelase Felipe Cusanero inimeste kaduma panemise korraldamises süüdi. Aastal 2013 oli ekspresident Efraín Ríos Montt kohtu all aastatel 1982–1983 1700 maia tapmise ja kaduma panemise eest. Süüdistused esitati ÜRO poolt kokku kutsutud Ajaloolise Selgitamise Komisjoni raporti "Memoria del Silencio" põhjal. Komisjoni andmetel võis valitsus aastatel 1981–1983 Quiché departemangus toime panna genotsiidi. Monttist sai esimene eksriigipea, kes on iseenda riigis genotsiidi eest kohtu all olnud. Talle mõisteti 80-aastane vanglakaristus. Paar päeva hiljem tühistas Guatemala kõrgem kohus selle otsuse ning nõudis, et protsessi uuesti alustataks. Aastal 2015 algas kohtuprotsess uuesti, kuid seda ei jõutud lõpuni menetleda, kuna Montt suri kinnipidamisasutuses 1. aprillil 2018.
Lukko
pisi|Võistlusvorm Lukko (soome keeles 'lukk') on Soome spordiklubi, mis tegutseb Raumas. See on eelkõige tuntud tänu oma jäähokimeeskonnale, mis mängib Soome kõrgliigas.
Klubi asutati 1936. aastal. Soome meistriks tuli Lukko jäähokimeeskond esimest korda 1963. aastal. 2021. aastal võitis Lukko esimest korda praeguse Soome jäähokiliiga, alistades finaalis TPSi mängudega 3:1. Lisaks on Lukko ajaloo jooksul tulnud Soome meistrivõistlustel kolme korral teiseks.
Klubi peab oma kodumänge Kivikylän Areenal, mis mahutab 5400 pealtvaatajat.
Lukko jäähokinaiskond mängib Soome naiste kõrgliigas Naisten Liiga. Samuti tegeldakse spordiklubis soome pesapalliga.
Jäähokimeeskond
Alates 2017. aastast on Lukko meeskonna peatreener olnud Pekka Virta.
Praegune koosseis
''Seisuga 13. aprill 2021''
Kalle Küttis
pisi|Kalle Küttis esinemas IRL-i hariduskonverentsil 24. augustil 2012 Kalle Küttis (sündinud 14. märtsil 1950 Kohtla-Järvel) on Eesti haridustegelane.
Ta lõpetas Kohtla-Järve 1. Keskkooli ja Tartu Riikliku Ülikooli füüsilise geograafia eriala 1973 (uurimisteema oli Ida-Virumaa tehnogeensed maastikud). Hiljem on ta õppinud Tartu Ülikoolis psühholoogiat ning 2003. aastal kaitses ta seal magistrikraadi, magistritöö teema oli koolikorraldus.
Ta on muuhulgas töötanud Mustla Keskkoolis õpetaja ja direktorina, Viljandi maavalitsuse haridusosakonna juhatajana ning Viljandi maavanemana. Ta on Viljandi Haigla nõukogu liige ja Tiigrihüppe Sihtasutuse nõukogu esimees.
Alates aprillist 2009 on ta Haridus- ja Teadusministeeriumi asekantsler.
Teine Eenoki raamat
Teine Eenoki raamat ehk slaavi Eenoki raamat on pseudepigraaf, mille keskseks kujuks on Eenok. Teos on Esimeses Moosese raamatus mainitud Eenoki (1Ms 5:18-24) elu ja veeuputuseni viinud sündmuste (1Ms 5:21-32) pärimusel põhinev laiendus. Teise Eenoki raamatu kirjutamisajaks on peetud 1. eelkristliku sajandi ja 9. sajandi vahele jäävat aega. Raamatust on säilinud kaks erineva pikkusega versiooni. Need mõlemad on kirikuslaavikeelsed toimetatud tekstid. Uurijad on eri meelt küsimuses, kumb versioonidest on originaalile lähemal. Kirikuslaavikeelsed versioonid põhinevad kreekakeelsel tekstil, mis võib olla tõlge heebrea- või arameakeelsest algtekstist.
Sisu. Raamatu võib jagada kaheks osaks. Esimeses osas rändab Eenok seitsmes (või kümnes) taevas. Teine osa võtab käsile veeuputuse loo, keskendudes Eenoki poja Metuusala preesterlusele ja Noa vennale Nirile.
Võrreldes Esimese Eenoki raamatuga on Teine Eenoki raamat ühtlasem, kuid ka montoonsem. Siin puuduvad vihjed messiale, kuid selle eest on angeloloogia laiem ja loomise käsitlus üsna eripärane.
Gilroy
Gilroy on linn USA-s California osariigis Santa Clara maakonnas. See asub Morgan Hilli linnast lõunas San Benito maakonna lähedal Santa Clara orus maanteede U.S. Route 101 ja California State Route 152 ristumiskohas. Linnast läände jäävad Santa Cruzi mäed ja itta Diablo ahelik. Maakonna halduskeskus ja suurim linn San Jose asub Gilroyst 26 km kaugusel põhjas.
Gilroy linn sai alguse San Ysidro külast, mis kasvas 19. sajandi alguses välja San Ysidro rantšost. Gilroy sai linnaõigused 12. märtsil 1870. Linn on saanud nime šoti päritolu John Gilroy järgi, kes oli üks esimesi inglise keelt kõnelevaid asunikke selles piirkonnas.
1970. aastatel sai Gilroy linnast põhja jääva Silicon Valley magalarajooniks.
Tänu Vaikse ookeani lähedusele valitseb Gilroys soe vahemereline kliima. Keskmine maksimaalne õhutemperatuur on juulis 31 °C ja keskmine minimaalne õhutemperatuur jaanuaris 3 °C. Aastane sademete hulk on 529 mm. Suurem osa sademetest langeb detsembrist märtsini (keskmiselt 95–115 mm kuus). Maist septembrini sajab väga harva.
Gilroy lähedal tegeldakse küüslaugu kasvatusega ning linn on tuntud iga aasta juuli viimasel nädalavahetusel seal toimuva küüslaugufestivali poolest. Tänu sellele on Gilroy tuntud ka "maailma küüslaugupealinnana".
Gilroy sõpruslinnad on Angra do Heroísmo (Portugal), Koror (Belau), Monticelli d'Ongina (Itaalia), Saint-Clar (Prantsusmaa), Takko (Jaapan) ja Tecate (Mehhiko).
Harilik lamekaan
Harilik lamekaan ehk iil (Glossiphonia complanata) on lamekaanlaste (Glossiphoniidae) sugukonda kuuluv röövtoiduline kaani liik.
Harilik lamekaan on 6 silmaga 25-30 mm pikkuse lameda, piklikmunajas, kõva kahvatusrohelise või helepruunil taustal kollase laigulise kehaga. Selgrootutest toituval, pms. tigudest, kaan on Euroopas üks tavalisemaid ja levinumaid liike, Eestis harilik.
Protanguilla palau
Protanguilla palau on Vaikses ookeanis Belau ranniku lähedal elutsev kalaliik angerjaliste seltsi Protanguillidae sugukonnast.
Liik avastati 2010. aasta märtsis veealusest koopast 35 m sügavuses Belau ranniku lähedalt.
Kehapikkus on 4,5–20 cm. Selgroolülide arv on alla 90. Nahavärv on punakaspruun. Soomused on väikesed ja ovaalsed. Selja-, saba ja pärakuuim on kokku kasvanud ning ümbritsevad umbes 2/3 kehast.
Arvatakse, et liik eristus teistest angerjalistest üle 200 miljoni aasta tagasi.
Aika
Aika (soome keeles 'aeg') võib tähendada järgmist:
Mobiilse interneti modem
Mobiilse interneti modem ehk netipulk ehk USB-modem on modem, mis kasutab mobiilset internetti, et ühendada end internetti teenusepakkuja mobiilsidevõrkude kaudu. Mobiilset internetti on võimalik kasutada kõikjal mobiilside levialas. Mobiilse interneti modem on väike mälupulga suurune ja keskmiselt 40 g kaaluv "pulk", mis ühendatakse arvutisse enamjaolt USB-liidese kaudu. Enamasti on modemitel ka tuluke, mis näitab, kas modem on ühendatud 3G- või 2G-levialasse.
Kasutamine
Mobiilse interneti teenust saab kasutada ühendades mälupulgasuuruse modemi arvutiga. Tavaliselt ühendatakse modem arvutiga USB-liidese kaudu. Mõnele arvutile on 3G-modem juba tehases sisse ehitatud ja on vaja vaid sisestada sim-kaart. Samuti on olemas ka interneti kaardid mis ühendatakse arvutisse PCMCIA/PC card/ExpressCardi pessa, paljudel neist on ka GPS. Paljud mobiilse interneti modemid sisaldavad ka microSD-kaardi pesa, mis võimaldab netipulka kasutada ka mälupulgana ja/või liidest, mille külge on võimalik ühendada ka väline antenn. Tänapäeval kasutatakse 3.5G-USB modemeid, sülearvutites kasutatakse mobiilset internetti ka läbi telefoni, mis tähendab et kui mobiiltelefonil on internet, siis jagatakse seda ka arvutile, kas üle Wi-Fi või näiteks ühendatakse mobiiltelefon arvutisse juhtmega ning jagatakse internetti sedamoodi.
On palju erinevaid pakette ja teenuseid. Osad pakuvad Piiramatu mahu ja kiirusega internetti, mis on ka kõige kallim, näiteks Elisa Mint Extra Strongi pakett, mis maksab 22,31 eurot kuus. Pakutakse ka piiramatu mahu, aga kiiruspiiranguga internetipakette, enamik pakette piirab oma kiiruse 1–10 Mbit/s. Samas osteks kõrge kiiruspiiranguga või piiramatu kiirusega mobiilse interneti paketi peab veenduma, et mobiilse interneti modem võimaldaks internetis surfata kõrgetel kiirustel.Andmeside maksimumkiirus sõltub peaasjalikult kahest komponendist: kliendi valitud paketist ja teenuse kasutajat ümbritsevast keskkonnast. Samas sõltub mobiilse interneti kiirus ka paljudest muudest asjaoludest. Andmesidekiirus nõrgema signaalitugevuse korral, või erinevate tugijaamade piirialal on väiksem kui teenuse maksimaalne kiirus. Erinevate tugijaamade piirialal võib telefon hakata pidevalt tugijaama vahetama. See vahetamine aga tähendab ühenduse sulgemist ning uue jaamaga ühenduse avamist, mille ajal ühenduse kiirus väheneb kindlaks perioodiks miinimumini. Tugijaamade piiriala tunneb ära näiteks telefoni kärjeteate pidevast muutumisest isegi olukorras, kui telefon on paigal. Seetõttu võib nõrgema signaaliga ja erinevate võrdse signaalitugevusega tugijaamade piirkonnas proovida kiiruse parandamiseks kasutada välisantenni, mis on suunatud kindlale tugijaamale. Samuti võib kiirus kõikuda GSM- ja 3G-võrkude vahel, kui kasutusel on 3G-telefon. Mobiiltelefon valib endale kasutamiseks alati selle tehnoloogia ja selle võrgu, mis antud ajal ja antud kohas võimaldab parimat ühendust. Modemid võivad olla ka võrgulukus, mis tähendab et neid saab kasutada vaid kindla mobiilsideoperaatoriga, Paljud "unlockivad" oma modemeid, et saada neid ka kasutada teistes võrkudes, sellel on omad eelised, tavaliselt "unlockitakse" modemeid, installide kindla "firmware" või lihtsalt uuendades seda.
USB-modemite erinevused
Modemid erinevad enamjaolt oma maksimaalse üles- ja allalaadimiskiiruste poolest. HSUPA üleslaadimiskiirus on enamikul modemitel 5,76 Mbit/s, kuid on ka suurema ja väiksema kiirusega modemeid. Allalaadimiskiirus võib aga rohkem erinevate modemite vahel erineda. Tavaliselt on allalaadimiskiiruseks 7,2 Mbit/s, kuid need võivad ka ulatuda 100 Mbit/s. Erinevusteks on veel UMTS-i tugi, mis on kolmanda põlvkonna mobiilsidetehnoloogia. UMTS-i kasutamiseks on vaja eraldada uued sagedusvahemikud. UMTS võimaldab suurima andmesidekiirusena 25 Mbit/s. Uuematel modemitel on ka 4G tugi, mis võimaldab modemitel allalaadida kiirusel kuni 100 Mbit/s ja üles laadida kiirusel 50 Mbit/s, juhul kui antud modemid asuvad 4G-võrgus. Mõne modemiga on ka võimalik helistada ja kõnesid vastu võtta, kui ka SMS-e saata. Modemitel on ka kindlad töösagedused, tavaliselt on modemi 4G töösagedusteks 850/900/1700/1900/2600 MHz. 3.5G-modemitel GSM 900/2100 850/900/1800/1900 MHz. Mälupulgasuurused modemid kaaluvad enamasti 30–80 grammi. Üle 80-grammised on juba veidi suuremad ja võimsamad modemid, mis siiski ühendatakse USB-liidesesse.
Samuti on olemas veel mobiilside ruuterid, nende ruuterite tööpõhimõtteks on ühendada ISP-ga mobiilside võrgu abil ning seejärel jagada internetti kas üle Wi-Fi või siis läbi Ethernet kaabli. Sellised modemid on enamasti suuremad ja näevad tavaliste modemitega väga sarnased välja, kuid on juhtmeta. Modemite hinnad on enamasti 0–250 eurot. Tasuta jagavad modemeid Eestis operaatorid, liitumise korral. Modemite peal on kirjas tavaliselt kõneoperaatori firma nimi, ning on ka vastavalt kujundatud, otsides pildi järgi õiget modemit võib osutuda keeruliseks. Enamikul modemitest on ka sisseehitatud mälu, mis võimaldab installida draiverid ja muu vajaliku, sisestades pulga arvutisse. Mõned modemid toetavad ainult Windowsi ja, et installida modem arvutisse, millel on teistsugune operatsioonisüsteem, tuleb leida eraldi tarkvara. Suuremad ja kallimad modemid kasutavad tihti Mini-USB-kaablit arvutiga ühendamiseks, mitte ei ühendu niisama, nagu tavalised mälupulgasuurused modemid.
Mobiilse interneti areng
Mobiilset internetti tutvustati avalikkusele esmakordselt Soomes, aastal 1996. Avalikust sai too aeg esimest korda kasutada mobiilset internetti TeliaSonera ja Radiolinja võrkudes, kasutates telefoni Nokia 9000 Communicator. Esimene veebiteenus loodi aga Jaapanis 1999. aastal, mis viis edasi kahe põhilise mobiilse formaadini, mida kasutatakse mobiilsetes brauserites, XHTML ja WML. Alates aastast 2008 kasutatakse mobiilset internetti mobiiltelefonides rohkem kui lauaarvutites juhtmega internetti.
Esimesed modemid, pisteti RJ11-pessa, mis võimaldas internetis surfata väga aeglastel kiirustel, umbes 2,4 kbit/s või vähem (analoog). Järgmise generatsiooni ehk 2G-telefonid olid digitaalsed, ja neil oli suurem kiirus, 9,6 või 14,4 kbit/s, ilma eraldi modemita. Sellest arenes HSCSD, mis kasutas mitut GSM kanalit ja lubas kiirust kuni 43,2 kbit/s. Need olid kõik telefoniliinide kaudu, mitte telefoni enda. 2.5G muutis seda ja kasutusele tulid andmesidepaketid. 2.5G-võrgud tegid digitaalse hääle ja informatsiooni väiksesteks tükkideks ja panid võrku, mis lubas telefonidel häält ja informatsiooni samaaegselt vastu võtta ja saata, erinevalt ühest kanalist, mis lubas vaid saata või vastu võtta. 3G kasutab teisi võtteid, kuid samu põhimõtteid. Tänu suurtele internetikiirustele on interneti jagamine kasutades WLAN-i saanud reaalsuseks. Seadmed, mis lubavad internetiühenduse jagamist või muud säärast tegevust, nimetatakse ruuteriteks, mitte modemiteks, mis lubavad ühtepidi ühendust. Edasised 3.5G modemid lubavad kiirusi, mis ulatuvad mitme megabitini sekundis.
WiMAX, ehk asendab see kunagi mobiilse interneti modemi, on sarnane Wi-Fi-ga, kuid palju suurema levialaga, on osa 4G-tehnoloogiast. Kui Wi-Fi levi ulatub umbes 30 m kanti, siis WiMAX-i leviala on 50 km. WiMAX-iga võib kaasneb global area network, mis tähendab, et kasutades seda tehnoloogiat, on interneti juurdepääs kõikjal maailmas.
Mobiilne internet mujal
Mobiilset internetti võib kasutada telefoni, sülearvuti või ka lauaarvutiga. Enamikul uutel telefonidel on nii 3G- kui ka 2G-modem, mis võimaldab ka telefoniga internetis käia kasutades mobiilside leviala. Eestis pakuvad seda teenust kõik mobiilside operaatorid (EMT, Elisa, Tele2). Tavaliselt kasutatakse mobiilset interneti sülearvutis, kuna sel juhul on internet kättesaadav peaaegu kõikjal ning põhiliseks asjaoluks on see, et seda on võimalik ka kaasas kanda igal pool.
Eestis pakutakse paljusid teenuseid, mis sobivad kasutajatele, kes soovivad internetis surfata kasutades mobiiltelefoni. Uuemad nutitelefonid näitavad veebilehti üsna samal kujul kui arvutist vaadates. Paljud veebilehed on ka muudetud vastavalt, just inimestele kes soovivad uudiseid lugeda mobiiltelefonist. Seesugustel veebilehtedel on enamasti URL-s kirjas "m." (näiteks m.delfi.ee), kuid on ka võimalus vaadata täisvaadet, ehk siis sama vaade kui arvutiski. Mobiilne internet telefonis on ehk paljuski väga hea, kuid väike ekraanisuurus on kindlasti piiranguks, samuti asjaolu, et arvutis on palju brauseriaknaid, ning kõik telefonid ei võimalda seda. Just vanematel telefonidel oli ka see probleem, et kõiki veebilehti ei olnud võimalik vaadata või oli osa sisu kättesaamatu, näiteks veebilehed ei näidanud pilte.
Turvalisus
Mobiilne internet on üpris haavatav häkkimisele, kuna telefonides ei nõua see erilist seadistamist ning ühendamist arvutisse. Kui lairibamobiilside seadmed kasutavad kohalikku IP-d, sarnast kontorivõrguga, siis pole häkkimine nii lihtne. Tegelik IP-address on tulemüüri taga, ning suhtlemiseks ja andmesideks kasutatakse kohalikku IP-d. Kui keegi püüaks häkkida mobiilset sidet siis poleks see võimalik, kuna nad ei tea tegelikku IP-aadressi. Internetti ühendamine on üpris sarnane tavalise ühenduseloomisega, kasutatakse 128-bitist krüpteerimist, mis sarnaneb WEP- või WAP-ühendusega traadita side võrku. Uusim, 4G-ühendus on ka turvalisem kui vanema generatsiooni ühendused.
Levinumad mobiilse andmeside ülekandmise viisid
GPRS – GSM-võrkudes üks lihtsamaid pakettandmeside ülekandeteenuseid, GPRS-i maksimaalseks kiiruseks on 115 kbit/s. GPRS on edasi arendatud EDGE-iks (Enhanched Data rates for GSM Evolution) mis on 3–4 korda kiirem.
3.5G – nimetatakse ka HSDPA (High Speed Downlink Packet Access, inglise k). Allalaadimiskiiruseks on 21 Mbit/s. See tehnoloogia ja kiirus on oluline siis, kui sirvite mahukaid veebilehti, laadite alla faile või loete e-kirju. 3.5G-ühenduse kasutamiseks on vaja ehitada uus mobiilivõrk.
4G (LTE – Long Term Evolution). Kõige uuem tehnoloogia, neljanda põlvkonna mobiilsidevõrk. Kiirused 4G-võrgus on kuni 100 Mbit/s alla- ja kuni 50 Mbit/s üleslaadimisel. Tavaliselt saavutatavad keskmised allalaadimiskiirused jäävad 4G-võrgus vahemikku 20–80 Mbit/s ja üleslaadimiskiirused 2–40 Mbit/s ning need sõltuvad enamasti tugijaama kaugusest. Eesti suurimatesse linnadesse lubab EMT 4G-võrgu püsti panna 2011. aasta lõpuks.
Silgu tänav
Tänav sai nime 23. veebruaril 2000.
A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful
"A Philosophical Enquiry into the Origin of our Ideas of the Sublime and Beautiful" ("Filosoofiline uurimus meie üleva- ja kauniideest") ehk lühendatult "A Philosophical Enquiry" on Edmund Burke'i filosoofiline teos.
See ilmus esimest korda 1757. aastal Londonis Robert ja James Dodley väljaandel. Aastal 1759 ilmus teine trükk täiendava eessõnaga ja "Sissejuhatusega maitsest".
Esimese trüki eessõna
Burke oli sageli nõutu, nähes, kui kaugel ta on meie kirgede täpsest teooriast ja nende tegelike allikate teamisest. Ta ei saanud oma arusaamu taandada mingitele kindlatele ega kooskõlalistele printsiipidele. Samad raskused olid ka teistel. Üleva ja kauni idee aeti tihti segi. Mõlemat rakendati valimatult väga erinevatele ja mõnikord lausa vastandlikele asjadele. Isegi Longinos oma võrratus arutluses üleva üle mõistis selle all väga kokkusobimatuid asju. Sõna "ilu" väärtarvitamine on olnud veel üldisem ja selle tagajärjed on veel halvemad. Niisugune mõistete segiajamine teeb meie arutlused seda laadi asjade üle kindlasti ebatäpseks ja ebaveenvaks. Burke oskas abi leida ainult meie kirgede hoolikalt uurimiselt, asjade nende omaduste hoolsalt ülevaatamiselt, mis kogemuse andmetel meie kirgi mõjutavad, ning nende loodusseaduste kainelt ja tähelepanelikult uurimiselt, mida järgides need omadused saavad keha mõjutada ning niiviisi meis kirgi tekitada. Sellisest uurimusest tuletatavaid reegleid saaks siis suuremate raskusteta rakendada jäljendavatele kunstidele ning nendega seonduvale. Burke toob selle uurimuse tulemuse nüüd avalikkuse ette usutavate oletustena, mitte kindlate ja kaheldamatute asjadena.
Teise trüki eessõna
Paljud meie uurimuse ained on iseenesest raskesti arusaadavad ja keerulised. Paljud teised on niisuguseks teinud eristustega ülepingutamine või võlts eruditsioon. Asjas endas ning teiste ja meie enda eelarvamustes on palju takistusi, mis teevad väga raskeks näidata looduse tõelist nägu selges valguses. Looduse kirjatähed on küll loetavad, kuid mitte nii selged, et neid saaks kiiruga lugeda. Tuleb tegutseda ettevaatlikult, peaaegu aralt. Mitte püüda lennata, kui me vaevalt roomame. Keerulist asja vaadeldes tuleb uurida iga koostisosa eraldi ja taandada iga asi äärmiselt lihtsaks, sest meie loomus sunnib peale range seaduse ja väga kitsad piirid. Hiljem tuleb printsiipe uuesti uurida nende kokkupanemise toime valguses ja ümberpöördult. Meil tuleb oma uurimisainet võrrelda sarnase ja vastandliku loomusega asjadega. Kui nii põhjalik uurimine tõe avastamiseni ei vii, siis näitab see võib-olla vähemalt meie aru nõrkust ja teeb meid tagaihoidlikuks. Kui see ei hoia meid eksimast, hoiab see võib-olla eksimise vaimust, kindlatest ja rutakatest väidetest.
Burke ootab lugejatelt sama meetodi kasutamist, millega ta selle teooria lõi. Vastuväiteid tuleks esitada eraldi printsiipidele või lõppjäreldusele. Tsitaadid luuletajatelt ja kõnemeestelt, mida ei tundu olevat nende printsiipide põhjal, mida autor püüab kehtestada, kergesti seletatavad, ei ole sobivad vastuväited, sest printsiipide kehtestamine oleks lõputu ülesanne, kui enne seda tuleks kõik luuletajate ja kõnemeeste kujundid ja kirjeldused lahti harutada, ja kui nende kujundite lepitamine printsiipidega ei peaks õnnestuma, ei saa see ümber lükata teooriat ennast, mis rajaneb kindlatel ja vaieldamatutel tõsiasjadel. Kogemusel, mitte oletustel põhinev teooria on alati hea selle kohta, mida ta seletab. See, et me ei suuda teooria kehtivust lõputult laiendada, ei ole argument teooria vastu, sest suutmatus võib tulla sellest, et meile on teadmata mingid vajalikud vahelülid, et me ei rakenda seda õigesti või muust. Tegelikult vajab uurimisaine veel palju suuremat tööd. See teos ei ole üleva ja kauni täielik esitus, vaid puudutab ainult nende ideede päritolu. Burke tahab ainult näidata, et need omadused, mis ta paigutas üleva rubriiki, on omavahel kooskõlas ning erinevad nendest, mis ta paigutas kauni rubriiki, mis on samuti omavahel kooskõlas. Siis ei ole tähtis, mis nimi nendele anda, peaasi et need ongi tegelikult eri asjad.
Autor ei kahetse oma vaeva, kui palju hilisem uurimistöö ka ei saavutaks. Kui hing pöördub enese sisse, siis tema jõud koonduvad ja teadus saab kaugemale ja jõulisemalt lennata. Füüsiliste põhjuste uurimine avab ja kasvatab vaimu vaatamata sellele, kas saavutatakse edu. Uurides aga oma kirgede allikaid ja jälgides nende kulgu, saame võib-olla anda maitsele omamoodi filosoofise kindluse ning võib-olla ka peegeldada rangematele teadustele tagasi midagi maitse graatsiast ja elegantsist, ilma milleta nende suurimadki saavutused paistavad mittevaba kunsti ilmingutena.
Sissejuhatus maitsest
Pealtnäha võib paista, et oleme arutluste ja naudingute poolest üksteisest väga erinevad. Hoolimata sellest erinevusest, mida Burke peab pigem näiliseks, on mõistuse ja maitse standard tõenäoliselt kõikidel inimestel sama. Sest kui ei oleks kõigile inimestele ühiseid otsustuse ja tunde printsiipe, ei saaks nende arutlusi ega kirgi niigi palju haarata, et tavaelu saaks toimuda. Paistab küll üldtunnustatud, et tõe ja vääruse asjas on midagi kindlat. Vaidluses viidatakse pidevalt teatud testidele ja standarditele, millega kõik nõustuvad ja mis arvatakse põhinevat meie ühisel loomusel. Aga maitse asjus ei ole nii ilmset üksmeelt mingites ühtsetes või kokkulepitud printsiipides. Üldise arvamuse järgi on maitse nii õrn, õhuline ja püsimatu, et ta ei talu isegi defineerimist ja tal ei saa olla teste ega standardeid. Arutlusvõime rakendamine on nii oodatud ja alaline vaidlemine on seda nii palju tugevdanud, et teatud õige mõtlemise reeglid tunduvad olevat kõige harimatutegi inimeste silmis vaikimisi kokku lepitud. Õpetlased on need reeglid süstematiseerinud. Maitsega ei ole seda juhtunud. Asi pole mitte selles, nagu maitse oleks viljatu või sellega oleks vähe või hooletult tegeldud. Meil ei ole lihtsalt nii suurt huvi reegleid fikseerida. Ja lahkarvamustel maitse asjus pole nii suurt tähtsust, muidu oleks "maitse loogika" tõenäoliselt sama läbi mõeldud ja me arutleksime selles vallas sama kindlalt kui palja mõistuse vallas. Kui maitsel ei oleks kindlaid printsiipe, kui kujutlusvõime ei alluks muutumatutele ja kindlatele seadustele, siis oleks siinsest tööst tõenäoliselt väga vähe kasu, sest kapriiside reeglid ja tujude seadused oleks mõttetus.
Nimetus "maitse", nagu kõik teised kujundlikud terminid, ei ole just väga täpne: enamiku inimeste jaoks ei ole maitse idee kaugeltki lihtne ja määratletud. Burke ei leia, et segaduse vähendamiseks defineerimisest eriti kasu oleks. Defineerimisel on see halb külg, et me võime kergesti suruda loomuse oma arusaamade raamidesse. Arusaamad võivad põhineda juhusel, usaldusel või eseme piiratud ja osalisel vaatlusel, mitte meie ideede laiendamisel, et omandada kõik, mida loomus omal moel kokku paneb. Definitsioon võib olla väga täpne, aga ometi asja loomuse kohta väga vähe öelda. Definitsioon on pigem uurimise tulemus kui selle eeldus. Burke on veendunud, et õpetamismeetod, mis on väga lähedal uurimismeetodile, on võrreldamatult parim, sest see ei rahuldu väheste viljatute ja elutute tõdedega, viib lugeja nendele teedele, mis on viinud avastusteni.
Burke mõtleb maitse all vaimu võimet või võimeid, mida mõjutavad kujutlusvõime ja kaunite kunstide teosed või mis kujundavad hinnangut nende kohta. Ta püüab selles töös kindlaks teha, kas on kõigile nii ühiseid, nii põhjendatud ja kindlaid printsiipe, mille järgi kujutlusvõimet mõjutatakse, et saaks leida vahendi, mille abil nende kohta rahuldavalt arutleda. Ta arvab, et need on olemas.