cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hoiusekindlustus
Süsteemi muutmine 2007.–2008. aasta finantskriisi ajal
Euroopa Liidu rahandusministrite kohtumisel 7. oktoobril 2008 jõuti kokkuleppele, et miinimumsumma suurendatakse 50 000 euroni. Summat suurendati pärast Iirimaa sama aasta septembrikuu otsust suurendada oma hoiusekindlustust piiramatu summani. Paljud teised liikmesriigid eesotsas Suurbritanniaga reageerisid oma limiidi tõstmisega, et vältida olukorda, kus inimesed viiksid oma säästud üle Iirimaa pankadesse. Hilisemate muudatustega suurendasid Euroopa Liidu liikmesriigid hoiuste kaitset 2010. aasta lõpuks ühtlase tasemeni 100 000 eurot. 2014. aastal võttis Euroopa Liit kasutusele direktiivi 2014/49/EL, millega nõuti, et iga liikmesriik looks vähemalt ühe hoiusekindlustuse skeemi, millega peavad liituma kõik pangad. Lisaks oli riikidel kohustus tagada hoiustajate kaitse ühtlustatud tase ja riigid pidid koostama loetelu kaitstavate hoiuste tüüpidest. Ka uue direktiivi järgi pidi emapank tagama oma filiaalide hoiustajate kindlustuse.
Hoiusekindlustus Eestis
Hoiusekindlustuse valdkonnaga tegeleti Eestis juba 1990. aastate keskel. 1995. aastal plaanisid kuus Eestis tegutsenud kommertspanka (Hansapank, Hoiupank, Ühispank, Tallinna Pank, Raepank ja Forekspank) luua omavahelise hoiusekindlustusfondi. Plaan aga ei jõustunud, sest Eesti Pank oli seisukohal, et süsteemis peab osalema ka riik ning et see peab hõlmama kõiki krediidiasutusi.
1996. aastal töötasid Eesti Pank ja pangaliit välja eelnõu, millega plaaniti kaitsta füüsiliste ja juriidiliste isikute kuni 20 000 krooni suurusi hoiuseid 90% ulatuses. Eelnõuga taheti summat etapi kaupa suurendada, kuni see pidi jõudma 2010. aastaks 20 000 eküü ehk 300 000 kroonini. Hoiuste tagamiseks plaaniti luua fond, mis saaks oma vahendid krediidiasutuste ühekordsetest maksetest ja liikmemaksudest.
Eestis täidab 2018. aasta seisuga Euroopa Liidu ette nähtud hoiusekindlustuse tagamise rolli aastast 2002 tegutsev Tagatisfond, mille ülesanne on hüvitada hoiused mõne panga pankrotistumise korral. Eesti on otsustanud hüvitada vaid väikehoiustajate hoiused. Tagatisfond on seadnud oma eesmärgiks kaitsta hoiustajate, investorite, kohustusliku pensionifondi osakuomanike ja kohustusliku kogumispensioni kindlustuslepingu sõlminud kindlustusvõtjate paigutatud vahendeid. Tagatisfond kogub ka finantssektori usaldusväärsuse ja stabiilsuse parandamiseks vahendeid kriisilahendusmeetmete ja -õiguste rakendamise rahastamiseks. Hoiusekindlustus, mille suurus on 100 000 eurot kliendi kohta ühes pangas, ei kehti aga hoiu-laenuühistutele, mis on tulundusühistud.
Kvaasiosake
Kvaasiosakeseks ja kollektiivseteks ergastusteks nimetatakse osakestefüüsikas paljudest osakestest koosneva süsteemi häiritusi, mis käituvad nagu elementaarosakesed. Seejuures võivad kvaasiosakeste tihedus või nende vahelised interaktsioonid oluliselt erineda kvaasiosakeste keskkonda moodustavate osakeste vastavatest omadustest. Näiteks moodustavad elektronid metallides ühe kollektiivse oleku, niinimetud Fermi mereks. Selles keskkonnas liiguvad laengukandjad, millel on elektronidega sama laeng, aga nad ei interakteeru näiteks metalli kristallvõre tuumadega ja nende efektiivse massi määrab kristallvõre struktuur.
Hoiusekindlustus
Kriitika
Hoiusekindlustuse kritiseerijad väidavad, et sellised skeemid toovad kaasa moraaliriski, õhutades nii hoiustajaid kui ka pankasid ülemääraseid riske võtma. Ilma hoiusekindlustuseta võistleksid pangad omavahel hoiuste pärast, sest hoiustajad eelistaksid turvalisi pankasid. Hoiusekindlustuse korral võivad pangad võtta liigseid riske, kuna hoiustajad ei karda oma hoiuste turvalisuse pärast ja ei vii seega oma raha turvalisematesse pankadesse üle.
Kui kolmandad ettevõtted või seltsid pakuksid hoiusekindlustust samadel põhimõtetel nagu kindlustuslepingute korral, tekiks eeldus, et kindlustusselts nõuab ülimalt riskantse käitumisega pankadelt kõrgemaid tasusid või lihtsalt keeldub neid kindlustamast. Sellega lahendataks moraaliriski probleem ja vähendataks ka pangajooksu ohtu.
Bibby plaani järgi peaks hoiusekindlustust pakkuma küll riik, kuid pangad teeksid selleks regulaarseid makseid vastavalt hoiusekindlustuse ulatusele (mille valiksid pangad ise) ja konkreetse panga riskitasemele. Seegi plaan lahendaks moraaliriski probleemi, hoides samas ära ka pangajooksud. Plaan võimaldaks pankasid riskitaseme ja pakutava kindlustuse taseme teemal eristada.
Huejotzingo San Migueli klooster
Huejotzingo San Migueli klooster (hispaania keeles Convento de San Miguel de Huejotzingo) on endine frantsisklaste klooster ja kirik Mehhikos Puebla osariigis, 25 km Puebla de los Angelesest kirdes. See asub 2291 meetri kõrgusel Popocatépetli vulkaani läänenõlval, olles üks 14 Popocatépetli kloostrist. Peaingel Miikaelile pühitsetud klooster on üks vanimaid kristlikke kloostreid Ameerikas, asutatud 1525. Kirik on ühena vähestest selle perioodi kirikutest Mehhikos säilinud peaaegu muutumatuna.
Tänapäeval on kloostrikompleksis muuseum. Klooster kuulub koos teiste varaste kloostritega UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Lõhtsuu järv
Lõhtsuu järv on järv Võru maakonnas Antsla vallas Kirikukülas. Veekogu pindala on 0,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 454 m.
Jäätmete kogumine
Jäätmete kogumine (inglise waste collection) on jäätmete kokkukorjamine, sortimine ja segukoostamine nende edasises veo- või tekkekohas taaskasutamise või kõrvaldamise eesmärgil.
Polüfenoolid
Polüfenoolid on rühm taimseid ühendeid, mida leidub teatud puu- ja köögiviljades.
Paljud polüfenoolid toimivad antioksüdantidena ja vähendavad organismis vabade radikaalide kahjustavat toimet.
Sulane (ajakiri)
Ilmub aastast 1990. Ajakiri ilmub kord kvartalis. Varem on seda nimetatud infoleheks.
Ajakirja toimetajad on Külli Keel ja Indrek Vaino.
Magnon
Magnon on kvaasiosake, kristallvõre elektronide spinnide kollektiivne ergastus. Analoogiliselt teiste kvantmehaanikaga kirjeldatud väljade ergastusele, on magnon spinnilainete kvant. Seega kannab magnon endas fikseeritud energiat ja impulssi. Magnoni spin on 1 ja seega on ta boson.
Eugenie Meyeri muusikakool
Eugenie Meyeri muusikakool oli aastatel 1898–1901 Tallinnas tegutsenud muusikakool, mille asutas pianist Eugenie Meyer.
Koolis kestis õpe 3 aastat ja lõpetajad pidid olema saanud piisava ettevalmistuse, et pääseda õppima Peterburi konservatooriumi.
Kooli lõpetas umbes 60 õpilast.
Oimukilbis
Oimukilbis (ladina scutum temporale, mitm scuta temporalia, sün temporalia) on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Oimukilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Madudel
Madudel paikneb oimukilbis harilikult silmataguse kilbise taga, kiirukilbise all ja ülamokakilbise vahel. Oimukilbise morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Nikolai Opatski
pisi|Nikolai Opatski autogramm Nikolai Opatski (vene keeles Николай Петрович Опацкий; 29. aprill (vkj 17. aprill) 1871 Peterburi – 1946 Tallinn) oli Venemaa Keisririigi ja Eesti arhitekt. 1907–1932 oli ta Narva linnaarhitekt.
Nikolai Opatski sündis Peterburis. 1898. aastal lõpetas ta Keiser Nikolai I Tsiviilinseneride Instituudi Peterburis. Pärast kõrgkooli lõpetamist asus ta tööle Eestimaa kubermangu aktsiisiametisse Tallinnas.
1902. aastal projekteeris ta Tallinnas aasta varem Konstantin Wilckeni projekteeritud Õle 18 maja põhimahu külge ühekorruselise lisamahu.
Pärast Narva linnaarhitekti Aleksandr Novitski surma määrati Opatski Narva linnaarhitektiks. Ta elas Hendersoni majas Pavlovi tänaval, hiljem aadressil Vestervalli 16.
pisi|Vabaduse 20 Opatski projekteeris Narva veinilao hoone, tema osalusel ehitati linna pumbajaam (1906), Võitleja seltsi hoone teatrisaaliga (1908), tapamaja (1910), Narva-Jõesuu kuursaal (1911–1912), Narva Peetri koguduse kirikukooli maja aadressil Vabaduse tänav 20 (1912) , Narva haigla hoone (1915), Peetri tuletõrjedepoo jt.
Opatski projektide järgi ehitati ümber Narva Eesti seltsi Ilmarine hoone (1910) ning ehitati estraadilava Sutthoffi pargis, Tuisu maja Sofia tänaval, Zahharovi maja aadressil Vestervalli 6 (selles majas asus kino Skating), Eesti Krediidipanga maja, Fligeli maja Osterskaja tänaval.
pisi|Puškini 29 1926. aastal ehitati tema projekti järgi koolimaja aadressil Aleksander Puškini tänav 29 (praeguse Narva Kesklinna Gümnaasiumi hoone).
Alexander Tettey
pisi|Alexander Tettey Alexander Banor Tettey (sündinud 4. aprillil 1986 Accras) on endine Ghana päritolu Norra jalgpallur (keskpoolkaitsja).
Ta alustas klubikarjääri 2003. aastal Norra kõrgliiga klubis Rosenborg. Aastatel 2006 ja 2009 tuli ta Rosenborgiga Norra meistriks.
Aastatel 2012–2021 mängis ta Inglismaa klubis Norwich City. Neljal hooajal mängis ta Norwich Cityga Inglismaa kõrgliigas.
2021. aastal naasis ta Rosenborgi. Samal aastal lõpetas ta jalgpallurikarjääri.
Aastatel 2007–2017 esindas Tettey Norra jalgpallikoondist kokku 34 kohtumises ja lõi kolm väravat. Kõik väravad lõi ta 2016. aasta EM-i valikturniiril.
Tsivilsk
Tsivilsk (tšuvaši Çӗрпӳ (Śörpü/Śĕrpü)) on linn Venemaa Tšuvaši Vabariigis, Tsivilski rajooni keskus. Asub 35 km Tšeboksarõst kagus.
Asula on rajatud 1589. aastal Vene tsaaririigi sõjalise tugipunktina tšuvaši küla Śĕrpü juurde. 1781. aastal sai linnaõigused.
Linn on nime saanud hüdronüümi Tsivil (tšuvaši Śaval) järgi. Linnas suubub Malõi Tsivili jõgi Bolšoi Tsivili jõkke.
Eesti Teaduste Akadeemia medal
Eesti Teaduste Akadeemia medal on Eesti Teaduste Akadeemia kõrgeim autasu.
Viimase, 1997. aasta detsembris vastu võetud statuudi kohaselt, antakse Eesti TA medalit üksikisikutele suurte teenete eest Eesti teaduse arendamisel või selle arendamisele kaasaaitamisel, samuti teenete eest Eesti Teaduste Akadeemia ülesannete täitmisel.
Medal asutati 1982. aastal Eesti NSV Teaduste Akadeemia mälestusmedali nime all. Üldkogul vastu võetud statuudi kohaselt anti mälestusmedal ENSV Teaduste Akadeemia töötajatele ja teistele isikutele teenete eest Teaduste Akadeemia ees seisvate ülesannete täitmises. Otsuse mälestusmedali andmise kohta tegi Eesti NSV Teaduste Akadeemia presiidium. Medal anti kavaleridele kätte pidulikus õhkkonnas, üldreeglina Teaduste Akadeemia üldkogu või akadeemia osakonna üldkogu koosolekul.
1989. aastal, seoses akadeemia nime muutmisega, sai medali nimeks Eesti Teaduste Akadeemia medal. Aastatel 2008 ja 2011–2018 medalit välja ei antud.
Medali kavalerid
1982. aastast kuni tänapäevani on teaduste akadeemia medalit välja antud 192 korral. Ainsana on medali kahel korral pälvinud Eesti NSV kõrgema ja keskerihariduse minister Ilmar Nuut (1983, 1986).
Sugar, We're Goin' Down
"Sugar, We're Goin Down" on Ameerika pop-punkbändi Fall Out Boy laul. See avaldati 25. aprill 2005 nende teise albumi "From Under The Cork Tree" avasinglina. Bändi juhi ja rütmikitarristi Patrick Stumpi loodud meloodia ja Pete Wentzi kirjutatud sõnadega laul jõudis edetabelis Billboard Hot 100 8. kohale. See oli nende esimene esikümnelugu, mis tõi neid plahvatuslikult laiema avalikkuse ette ja kasvatas tõhusalt nende publikut.
Eesti Teaduste Akadeemia medal
Medali kavalerid
Väljastpoolt Eestit on medali saanud 1982. aastal vene füüsik Vladimir Tutškevitš (Leningrad), 1982. aastal anti medalid ka 30-le liiduvabariikide teaduste akadeemiate teadustegevuse koordineerimise nõukogu 39. istungjärgust osavõtjale, 1995. aastal sai selle Rootsi mikropaleontoloog Urve Miller, 2006. aastal Soome energeetikateadlane Antero Jahkola ning Rootsi ja Saksamaa keeleteadlane Els Oksaar. 2007. aastal pälvis medali Kanada psühholoog Endel Tulving.
Alltuulekülg
Alltuulekülg ehk tuulealune külg ehk leikülg (inglise downwind side; lee, leeward side) tähistab alltuule külge, nt leiparras, leirand, leihalss.
Eesti Teaduste Akadeemia medal
1982
Lisaks määrati sel aastal medalid ENSV TA presiidiumi 1982. a 1. juuni otsusega (protokolli nr 13, §186, lisa 2 ) liiduvabariikide teaduste akadeemiate teadustegevuse koordineerimise nõukogu 39. istungjärgust osavõtjatele: pisi|ETA medalite määramine 1982. aastal
Uus Meie Mats
pisi|Uus Meie Mats esikaas (1906) Uus Meie Mats oli satiiri- ja huumoriajakiri, mis ilmus 1906. aastal Tallinnas.
Ajakiri ilmus pärast seda, kui Jakob Jaason oli Meie Matsi väljaandmisel Jakob Ploompuust lahku löönud. Jakob Ploompuu hakkas aga välja andma eri pealkirjaga Matse, millest üldiselt ilmus vaid üks number.
Ajakirja trükiti Tallinnas A. Laurmanni trükikojas. Ilmus vaid 1 number.
Vaata lisaks
"Meie Mats" (1902) > "Nalja Madis" (1903) > "Nalja Liisa" (1904) > "Meie Matsi vastane" (1905) > "Uus Meie Mats" (1906) > "Meie Mats" > "Päris Meie Mats" (1907) > "Matside Mats" (1907) > "Sakste Mats" (1908) > "Matsi poeg Ats" (1908) > "Matsi poeg Mats" (1908) > "Meie Mats Ise" (1908) > "Vana Meie Mats" (1914)
Polina (eesnimi)
Polina on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 131. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Polina 1464 naisel.
Sunīši
Sunīši (nõukogude perioodil ka Centrs või Krimulda) on küla (vidējciems) Lätis Sigulda piirkonna Krimulda vallas. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Krimulda piirkonda.
Külast läheb läbi maantee V92. Asula jääb valla keskusest Raganast 3, piirkonna keskusest Siguldast 16 ja Riiast 46 kilomeetri kaugusele. Sunīši jääb Gauja rahvusparki.
Aastal 2018 oli külas 302 elanikku. Aastal 2021 oli elanikke 297, ent aastal 2022 oli seal 305 elanikku.
Palais Ephrussi
Palais Ephrussi on linnapalee Austria pealinnas Viinis. See ehitati Ephrussi suguvõsale arhitekti Theophil Freiherr von Hanseni projekti järgi. See asub Ringstraße ääres, täpsemalt Universitätsringil, Votivkirche vastas.
Oksüdaas
Oksüdaasid on ensüümid, mis katalüüsivad molekulaarse hapniku (O2) hüdrolüüsi, kusjuures hapnik on elektroni aktseptoriks. Hapnik redutseeritakse neis reaktsioonides kas veeks (H2O) või vesinikülihapendiks (H2O2).
Kuma (perekonnanimi)
Kuma on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Kuma uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Gutmann ja Knumann. Roobert Kuma palvel kanti Kuma perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 94 all (20. maist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Helivõimendi
Helivõimendi ehk helisagedusvõimendi ehk audiovõimendi on elektrooniline võimendi, mis suurendab elektrisignaali pinget (eelvõimendis) ja võimsust (lõppvõimendis ehk võimsusvõimendis) helisageduste alas (enamasti 20 Hz kuni 20 kHz).
Levinuim helisagedusvõimendi tüüp on stereovõimendi, s.o kahe helikanaliga võimendi. Helisagedusvõimendi kuulub iga raadio, teleri, arvuti ja nutiseadme koosseisu ning on stereoseadmestiku oluline osa.
Mesiputk
Mesiputk (Myrrhis odorata) on taimeliik sarikaliste sugukonnast.
Helivõimendi
Kui võimendis sisaldub signaaliprotsessor mitmekanalilise heli jaoks ja sisendid-väljundid kodukinoseadmete ühendamiseks, nimetatakse niisugust seadet audio-videovõimendiks (AV-võimendiks) ning ka FM-tuuneri olemasolul AV-ressiivriks. Helistuudiotehnikas kuuluvad reguleeritava võimenduse ja sageduskäiguga eelvõimendid mikserpultide koosseisu.
Mesiputk
Mesiputk on mitmeaastane rohttaim, mis on tuntud oma aniisi meenutava lõhna tõttu. Taime kasutatakse kulinaarias ja meditsiinis.
Aruandlusstandardid AccountAbility 1000
AA1000 eesmärk on muuta organisatsiooni tegevuse sotsiaalse ja eetilise mõju kohta peetav arvepidamine, auditeerimine ja aruandmine kvaliteetsemaks.
Helivõimendi
Sisendpinge
Nimisisendpinge (nominaalne sisendpinge) ehk tundlikkus jääb tavaliselt vahemikku 250–400 mV. Maksimaalne sisendpinge on suurim 1 kHz sagedusega sisendpinge, mille juures mittelineaarmoonutus ei ületa 1%. Selle pinge väärtus iseloomustab sisendi koormatavust. Hea võimendi on võimeline taluma ka 3–10-voldist sisendpinget.
Mesiputk
Taime kasvukohad
Mesiputke looduslik levikuala asub Kesk- ja Lõuna-Euroopas, mujal kasvatatakse teda aedades. Kasvukohtadeks on tavaliselt poolvarjulised mägimetsad.
Pehme koeratubakas
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2014).
Mesiputk
Botaaniline kirjeldus
Mesiputk on paksu tumepruuni juurega taim. Vars on 50–120 cm pikkune, püstakas ja ribiline. Lehed on üsna suured, kujult kolmelisulgjad ja meenutavad sõnajalga. Lehed on pehmekarvased ning katki hõõrumisel eraldub aniisi lõhna. Õied on 2–4 mm läbimõõduga, kreemjasvalged ja moodustavad 8–10 karvase kiirega liitsarika. Valminud viljad on läikivad tumepruunid ning 2–2,5 cm pikkused. Õitseb juunist juulini. Vajab kasvuks niisket ja viljakat mulda.
Pehme koeratubakas
Levila
Eestis on pehmel koeratubakal läbi aegade olnud vaid üks suhteliselt kitsas leiukohtade piirkond: teda leidub Tartu ümbruse niisketel lamminiitudel ja võsastikes. Teated leidude kohta mujalt Eestist on väga vanad ja herbaarselt tõendamata.
Nõmmluga
Nõmmluga (Juncus squarrosus) on loaliste sugukonda kuuluv õistaim.
Mesiputk
Keemiline koostis
vasakul|pisi|167x167px|Anetooli struktuurvalem|alt= Viljad sisaldavad 0,9% eeterlikku õli, mille põhikomponent on anetool, mis annab aniisilõhna. Viljades leiduvad ka kumariinid, flavonoidid, rasvõlid. Lehtedes on kuni 0,45% eeterlikku õli, samuti C-vitamiini, karoteene, suhkruid, glütsürrisiini.
Helivõimendi
Väljundvõimsus
Võimsusvõimendi väljundvõimsus on suurim võimsus, mida võimendi annab nimi-koormustakistusele (harilikult 4 Ω või 8 Ω) etteantud mittelineaarmoonutuse juures. Võimendite andmestikes tuleb ette mitut moodi määratletud väljundvõimsusi.
Pehme koeratubakas
Kirjeldus
Looduses hakkab pehme koeratubakas üsna hästi silma õitsemise ajal, juuni keskpaigast juuli keskpaigani, mil liitõisikud ulatuvad muust rohustust välja. Taimed on siis ligikaudu 40–90 cm kõrgused, aga varre ülaosa on vähe lehistunud ning kuivab võrdlemisi kiiresti pärast viljumist.
Helivõimendi
Väljundvõimsus
Mõned tootjad nimetavad RMS-võimsuseks ka siinussignaaliga (nt 1000 Hz) mõõdetud väljundvõimsuse väärtust; nii saadud väljundvõimsust tuntakse siinusvõimsusena ning ka DIN-võimsusena.
Nimivõimsuseks võib lugeda üksnes seda RMS-võimsust, mille juures on antud mittelineaarmoonutuse nimiväärtus (THD, lühend ingl k sõnadest Total Harmonic Distortion); enamasti jääb see moonutus vahemikku 0,01–1% sagedusel 1000 Hz.
Muusikavõimsus on maksimaalse võimsus THD = 10% korral, mida võimsusvõimendi suudab taluda vaid lühiajaliselt (nt 20 millisekundi kestel). Nimelt sisaldab muusikasignaal impulsse, mille amplituud ületab 10–100-kordselt keskmisi väärtusi. Selliste löökhelide ajal ei jõua toitepinge alaldi filterkondensaatoril langeda ja ka väljundtransistorid üle kuumeneda, mistõttu võimsuse tipud võivadki olla suuremad kui väljundvõimsus püsisignaali korral. Mida suurem on tippvõimsuse ja nimivõimsuse suhe, seda puhtamalt edastab võimendi impulss-signaale. Olenevalt mõõtetingimustest võib muusikavõimsuse arvväärtus olla nimivõimsusest mitu korda suurem.
PMPO-võimsus (Peak Momentary Performance Output) on mõõtetehniliselt suvaliselt määratletud tippvõimsus, mida kasutatakse mõnikord lihtsaimate võimendite korral, kusjuures mõeldakse väljundvõimsust, mida võimsusvõimendi suudaks anda mõne millisekundi kestel, kui toitepinge jääks püsivaks. PMPO vattidel pole midagi ühist RMS-võimsusega, mis võib olla tegelikult 10–100 korda väiksem. Reaalse väljundvõimsuse hindamisel võib lähtuda toiteploki võimsusest, arvestades et võimendusseadme kasutegur ei ületa 70%. Seega võib nt 10-vatisest võrguadapterist toidetava stereovõimendi kestvaks väljundvõimsuseks lugeda enimalt 2–3,5 W.
Moonutused
Signaali võimendamisega kaasnevad paratamatult moonutused, mida liigitatakse lineaarmoonutusteks ja mittelineaarmoonutusteks.
Aruandlusstandardid AccountAbility 1000
Olulisel kohal standardite kriteeriumides on huvirühmade kaasamine.
Helivõimendi
Lineaarmoonutus
Lineaarmoonutus avaldub selles, et võimendi sagedustunnusjoon pole kogu talitlussagedusala ulatuses lineaarne, s.t sirgjooneline. Võimenduse sagedussõltuvuse ehk sageduskäigu ebaühtlust väljendatakse piirsageduste juures detsibellides. Näiteks lineaarmoonutus −1 dB tähendab, et võimendus võib piirsagedustel 20 Hz ja 20 kHz olla 1 dB võrra väiksem kui sagedusel 1000 hertsi. Eriti kvaliteetsetel võimenditel ei ületa sageduskäigu ebaühtlus 0,2–0,5 dB. Kui detsibellide arv on tehnilistes andmetes näitamata, ei saa lugeda usaldusväärseks ka esitatud piirsagedusi, sest need võivad olla mõõdetud näiteks tasemel −6 dB, samuti võib esineda suuri kõikumisi sageduspiirkonna sees.
Mesiputk
Keemiline koostis
vasakul|pisi|Viljad
Aruandlusstandardid AccountAbility 1000
AA1000 standardid koostas koos huvirühmadega Suurbritannias tegutsev rahvusvaheline katusorganisatsioon AccountAbility.
Mesiputk
Droog
Droogiks kasutatakse kõiki taimeosi: vars, juur, lehed, seemned. Lehti korjatakse siis, kui nad ei ole veel täielikult avatud (aprillist juunini), pärast seda neid kuivatatakse pimedas ja hästi ventileeritavas ruumis. Mesiputke juuri korjatakse varakevadel või hilissügisel. Välja kaevatud juured pestakse ning kuivatatakse hästi ventileeritavas ruumis. Tehtud toorainet säilitatakse aasta jooksul.
Helivõimendi
Mittelineaarmoonutus
Mittelineaarmoonutust põhjustab eelkõige asjaolu, et võimendi väljundpinge ja sisendpinge vahelist sõltuvust väljendav tunnusjoon pole täiesti sirge, vaid hakkab erinema sirgjoonest seda enam, mida suurem on sisendpinge. Seejuures lisanduvad siinussignaalile sellega kordsed ehk harmoonilised sagedused (nt signaalile sagedusega f0 sagedused 2f0, 3f0 jne). Nende võõrtoonide osatähtsust väljendab harmoonmoonutustegur ehk klirrtegur THD (lühend ingl k sõnadest Total Harmonic Distortion).
Aruandlusstandardid AccountAbility 1000
Viited
AccountAbility
Mesiputk
Rahvameditsiinis
Euroopa riikide traditsioonilises kasutatakse mesiputke seedimist parandava, palavikku alandava, pearingluse vastase, tuberkuloosi raviva ning verepuhastuse vahendina kurnatuse puhul. Taimel on spasmolüütiline toime. Mesiputk parandab röga eraldumist bronhiidi ja trahheiidi puhul. Mesiputke kasutatakse ka veterinaarias.
Helivõimendi
Seadurid ja lülitid
Võimendi esiplaadil on mitmesuguseid seadureid ja lülitusseadiseid (viimaste abil antakse juhtsignaalid enamasti releedesse või protsessorisse).
Mesiputk
Kulinaarias
Värskete lehtedega maitsestatakse magustoite, suppe ja salateid. Ebaküpseid seemneid lisatakse köögiviljasalatitesse.
Nõmmluga
Ta on Eestis arvatud I kaitsekategooriasse.
Helivõimendi
Sisendid ja väljundid
Võimendi kasutusulatuse määrab see, milliseid seadmeid saab tema külge ühendada. Peamiselt võimendi tagaküljel võib leiduda mitut liiki pesi:
Analoogsignaali põhiline ühendusseadis on kontsentriliste kontaktidega RCA-pesa (vasakul kanalil valge või must, paremal punane). Kuularite ja mikrofoni jaoks on pulkpistikupesa. Signaali ülekandmine toimub ebasümmeetriliselt, s.t et teiseks juhtmesooneks on maaga (korpusega) ühendatud kaablivarje.
Peamiselt stuudioseadmeis on helisagedussignaali jaoks kolmekontaktilised XLR-pesad sümmeetrilise (BALANCED) ühenduse loomiseks; sel juhul kulgeb signaal ühenduskaabli kahe juhtmesoone kaudu (kolmas on maaga ühendatud varjestus) diferentsvõimendisse, mis võimendab sisendsignaalide vahet; tulemusena signaalisoontes indutseeruvad raadio- ja magnetväljahäired kompenseeruvad, nii et võib kasutada ka pikki kaableid.
Transistor-võimsusvõimendi
pisi|300px|Transistoridega võimsusvõimendi tüüpiline põhimõtteskeem pisi|300px|Siemensi 120 W võimsusvõimendi Nüüdisaegse transistor-võimsusvõimendi tüüpskeemis on sisendastmeks suure sisendtakistusega topelt-diferentsvõimendi VT1...VT4. Difvõimendi vasakpoolsesse sisendisse antakse sisendpinge (enamasti 1 V) läbi madalpääsfiltri; see tõkestab kõrgeid sagedusi (nt alates 50 kilohertsist), mis võiksid võimendit üle koormata.
Võimsustransistorideks võivad olla bipolaartransistorid (nagu siinsel skeemil VT8, VT9), väljatransistorid (MOS-FET) või isoleeritud tüürelektroodiga bipolaartransistorid (IGBT). Kõigil neil transistoritüüpidel on omad eelised ja puudused, ent sobivas lülituses on nad enam-vähem samaväärsed. Transistoride VT5, VT6 kollektorite vahele ühendatud transistor VT7 loob võimsustransistoridele VT8, VT9 vajaliku eelpinge, nii et nad on pidevalt aktiivses tööolekus. Transistorid VT10, VT11 kaitsevad väljundtransistore liiga suure sisendpinge ja väljundi lühise eest. Skeemi täiesti sümmeetriline ülesehitus tagab võimsustransistoride sobivalt valitud jõudevoolu ja piisavalt tugeva vastuside korral praktiliselt moonutusvaba võimsusvõimenduse.
Võimsusvõimendid on enamasti teostatud integraalkomponentidena, ainult võimsustransistorid võivad olla eraldi radiaatoreil. Üksikelementidest on koostatud üksnes eriti kvaliteetsed võimendid.
D-klassi võimsusvõimendi
Digitaalvõimendeile on omane suur kasutegur (üle 90–95%), nii et soojust eraldub vähe (ühesuguse soojuseralduse juures võib väljundvõimsus olla 50–80% suurem). Seetõttu saab paigutada kogu helisagedusvõimendi lülituse ühele kiibile ja ühtlasi vähendada toiteploki ja kogu võimendi gabariite. Esimesed digitaalsed helisagedusvõimendid lasi Sharp müügile 1999. aastal.
Digitaalseks nimetatakse mõnikord ka võimendit, millel eelastmed töötlevad tavalisel viisil analoogsignaale, ainult võimsusvõimendi töötab lülitirežiimis (D-klassi võimendusrežiim). Lülitina toimivad võimsustransistorid (harilikult kõrgsagedus-väljatransistorid), mis saavad olla ainult kas täielikult suletud või avatud (seega digitaalolekuis); mõlemal juhul on energiakadu transistorides tühine. Niisiis asendab pidevat signaali ristkülikimpulsside jada. Transistorlüliti olekute juhtimiseks vajalikud digitaalsed tüürsignaalid moodustab modulaator, mis muudab vastavalt analoogsignaali amplituudile ristkülikimpulsside laiust, s.t toimib impulsilaiusmodulaatorina (PWM). Taktsagedus jääb vahemikku 0,5–1,5 MHz. Transistorlülitist väljuvad impulsid on samasuguse kujuga kui sisendis, ent palju suurema, toitepingele vastava amplituudiga.
Transistorlülitile järgneb LC-madalpääsfilter (tavaliselt teist järku), mis integreerimislülina toimides (impulsside keskväärtusi summeerides) taastab kujult sisendsignaalile vastava võnkumise. Madalpääsfiltri väljundsignaal antakse kõlarisse.
Lampvõimendi
pisi|300px|Elektronlampidega stereovõimendi pisi|300px|Lampvõimendi põhimõtteskeem (1960. aastatest)
Alates möödunud sajandi 60. aastatest on elektronlamp aktiivelemendina transistori poolt peaaegu täielikult välja tõrjutud. Siiski leiavad paljud audiofiilid, et kõige meeldivamalt kõlab just lampvõimendi heli. Määravaks ei peeta seejuures mitte niivõrd tehnilisi näitajaid, mis on transistorvõimendeil peaaegu kõigis kategooriates paremad, vaid eelkõige just helipildi individuaalset taju, selle vastavust harjumuspärasele kõlale. Võimendit koos kvaliteetkõlaritega käsitatakse omaette muusikainstrumendina.
Üks väheseid tehniliselt kirjeldatavaid parameetreid, mida võib kirjutada lampvõimendite plusspoolele, on harmooniliste soodsam struktuur. Nimelt ei olene moonutuste märgatavus ainuüksi lisanduvate harmooniliste protsendist, vaid ka nende koostisest, kusjuures paarisarvulised komponendid on vähem märgatavad kui paarituarvulised. Näiteks 500-hertsisele siinussignaalile lisanduvad elektronlambis ülemtoonid sagedusega 1000, 2000, 4000 Hz, nii et iga järgmine sagedus on oktavi võrra kõrgem ja amplituud poole väiksem. Niisuguste harmooniliste ülemtoonide jada (mis tekib ka nt pillikeele võnkumisel) mahendab põhitooni kõla. Seevastu signaalile lisanduvad paarituarvulised sagedused (näitejuhul 1500 Hz, 2500 Hz, 3500 Hz) ei moodusta kahekordselt kasvavate sageduste jada ning põhjustavad disharmooniat.
Elektronlampide kasutamine on mõttekas nt kitarrivõimendis, mille ületüürimisel lisanduvad paarisharmoonilised sagedused just aitavad luua soovitud kõla. Sel juhul võibki 0,5-protsendilise harmoonmoonutusega lampvõimendi kõlada paremini kui transistorvõimendi, mille üldine klirrtegur on 0,1%.
Nõmmluga
Eestis on ta haruldane. Teda leidub peamiselt Loode-Eesti rabastuval liivapinnasel.
Puu õõnestamine
Õõnestamine on puu töötlemine nt künakirve, lusikanoa või voolmete abil.
Valmistamisviisi ja välimuse järgi saab riistad jagada kahte rühma :
Scurcola Marsicana
Scurcola Marsicana on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Abruzzo maakonnas L'Aquila provintsis. Marsica oluline äri- ja kultuurikeskus Scurcola Marsicana sai linnaõigused vabariigi presidendi 2011. aasta 14. veebruari dekreediga.
Keskmiselt 700 meetri kõrgusel merepinnast asuva Scurcola Marsicana asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus
Scurcola Marsicana piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Avezzano, Capistrello, Magliano de' Marsi, Massa d'Albe, Tagliacozzo.
Scurcola Marsicana halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Contrada Porcini, Cappelle dei Marsi.
Loodus
Scurcola Marsicana asub Püha Nikolause mäe (Monte San Nicola) jalamil, kunagise Fucino järve läänekaldal.
Initsieerimisreaktsioon
Initsieerimisreaktsioon ehk keemilise reaktsiooni initsieerimine on esmane keemiline reaktsioon, mis reaktsiooni keskkonnas moodustab aktiivsed osakesed. Tavaliselt initsieerimisreaktsioonis genereeritakse stabiilsest molekulist aktiivne intermediaat, mis alustab edasist reaktsiooni. Enamasti aktiivsed intermediaadid panevad aluse reaktsioonide ahelale (ahelreaktsioonile).
Scurcola Marsicana
Ajalugu
Arheoloogilised leiud annavad tunnistust, et ala oli asutatud juba pronksi- ja rauaajal.
Initsieerimisreaktsioon
Näiteid
1. Alkaanide ja alkeenide radikaalne kloorimine, milles kloori molekuli dissotsiatsioon (homolüüs) toimub ultraviolettvalguse toimel
Scurcola Marsicana
Mälestusmärgid ja vaatamisväärsused
Püha Egidiuse kirik, gooti stiilis portaal ja lantsett Santa Maria della Vittoria kirik Maria della Vittoria puukujuga Kolmainu kirik, barokk stiilis trepikoda ja rikkalikult kaunistatud interjöör Püha Antoniuse renessanss- stiilis kirik, barokkstiilis interjöör Veenuse metallist kuju kujutamas suplevat jumalannat Orsini kindlus, kolmnurkse põhiplaaniga renessansiaegne kindlustus
Raudtee
Scurcola Marsicanat läbib Rooma-Avezzano-Pescara raudteeliin.
Initsieerimisreaktsioon
Näiteid
Polümerisatsiooni initsieerimine AlCl3 toimel, kokatalüsaator R-Cl (või H-OH või R-OH jm)
Polümerisatsiooni initsiaator vs katalüsaator
Aineid, mis monomeeri keskkonnas moodustavad aktiivseid osakesi ja alustavad ahela kasvu reaktsiooni, nimetatakse initsiaatoriteks või katalüsaatoriteks.
Radikaalpolümerisatsiooni initsiaatoriteks on ained, mis kergesti moodustavad vabu radikaale. Iga moodustunud radikaal võib ühineda monomeeri molekuliga ja alustada üht reaktsiooniahelat, seega üht polümeerset molekuli. Seejuures initsiaatoriks olnud osake jääb seotuks ahela „algusega” ja ei osale järgnevates reaktsioonietappides. Initsiaator reaktsiooni käigus kasutatakse ära pöördumatult,kuid selle asemele tekib uus aktiivne radikaal.
Ioonse polümerisatsiooni katalüsaatoriteks on ained, mis reaktsiooni keskkonnas moodustavad ioonipaare või oluliselt polariseeritud komplekse, mis alustavad polümerisatsiooniahelat. Need ioonipaarid või polaarsed molekulid (erinevalt vabadest radikaalidest) osalevad igas järgnevas ahela kasvu etapis, s.t. elementaarreaktsioonis järgmise monomeeri molekuliga. Katalüsaatorit protsessi käigus ära ei kasutata ja see regenereerub.
École nationale supérieure des mines de Paris
Mines ParisTech on tuntud oma teaduskeskuste tipptaseme ja rahvusvaheliste partnerlussuhete kvaliteedi poolest teiste mainekate ülikoolidega üle maailma.
STL
STL (STereoLitograafia) on 3D Systemsi loodud failivorming stereolitograafia raalprojekteerimise programmides kasutamiseks. Failivormingut toetavad paljud tarkvarapaketid ja see on laialt kasutatud tööstusdisaini prototüüpide loomises ning raalvalmistuses. STL failid kirjeldavad ainult detaili kolmemõõtmelisi tahkusid, mitte värvi, tekstuuri või teisi omadusi. STL formaat võib olla nii tekstiline kui ka kahendvormingus. Kahendfailid on tavalisemad, sest need on väiksemad.
École nationale supérieure des mines de Paris
See on ParisTechi assotsiatsiooni liige.
STL
STL fail kirjeldab struktureerimata kolmnurkadest koosnevat pinda, kasutades Descartesi koordinaate. Koordinaadid peavad olema positiivsed arvud, mõõtkava ei ole ja kõik ühikud on suvalised.
Kurba
Perekonnanime Kurba on pandud Pühalepa kihelkonnas Läänemaal ja Jõhvi ja Simuna kihelkonnas Virumaal. Nimede eestistamisel määrati Kurba uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Klaamann (Kohtla vallas 1939. aastal). Herman-Leopold Kurba palvel kanti Kurba perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 380 all (Siseministeeriumi teadaanne 7. veebruarist 1939).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kurba seitsmel mehel ja vähem kui viiel naisel.
Riia piiramine (1710)
Sõjaline olukord 1709.–1710. aastal
Pärast Rootsi vägede kaotust Ukrainas Poltava lahingus, alustasid Vene väed Liivimaa lõplikku vallutamist, Saksi kuurvürst Friedrich August I tühistas Altranstädti rahu ja 20. augustil 1709 marssisid Saksi väed jälle Poolasse sisse. Rootsi väed tõmbusid tagasi Szczecinisse ja Stralsundi. Stanisław I Leszczyński põgenes välismaale. Samal aastal (1709) asusid ka Poola ja Taani jälle Rootsiga sõdima. 28. juunil 1709 uuendasid Taani ja Saksi oma liidulepingut. Sõtta sekkusid ka teised riigid. Hannoveri kuurvürstiriik pretendeeris Bremenile ja Verdenile. Preisimaa tahtis allutada Rootsi alasid Pommerimaal: Szczecinit, Usedomi saart ja Wolini saart, ka Venemaa ründas Rootsi valdusi Põhja-Saksamaal. Novembris 1709 hõivasid taanlased 10 000 või 14 000 mehega Skåne. See oli üks raskemaid sõdasid, mida Taani oli pidanud. Kiiresti vallutati ka Blekinge. Kuid kindral Magnus Stenbock lõi 28. veebruaril Helsingborgi lahingus Taani armeed ja sundis selle Rootsist lahkuma. Kopenhaagenis möllas samal ajal katk, millesse suri umbes kolmandik elanikke. Pärast seda keskendusid taanlased Rootsi valdustele Põhja-Saksamaal.
Riia piiramine
Vene väed B. Šeremetevi juhtimisel koondusid Bauska ja Kuramaa piirkonda ning teel Riiga blokeerisid Riiast 7 km kaugusel asuva Daugavgrīva (Dünamündei) kindluse Daugava suudmes. Daugavgrīvast suundusid B. Šeremetevi väed Riia suunas mööda Daugava paremat kallast ja kindralporutšik Rudolph Felix Baueri 4 tragunipolku ning Doni kasakad Doni kasakaataman Mitrofan Lobanovi juhtimisel mööda Daugava vasakut kallast, Riia eeslinnani. Rootsi väed jätsid mahe eelkaitserajatise Cobroni skans (rootsi keeles Cobrons skans, läti keeles Kobronskansts), Torņakalnsis.
1709. aasta 27. oktoobril (ukj 6. oktoobril) Riia blokeeriti Vene vägede poolt, 10. oktoobril jõudis piiramisvägede juurde tsaar Peeter I, kes tegi 14. oktoobril ise piiramissuurtükkidest esimesed lasud linnale, mille järel algas linna pidev pommitamine. 2. (13. ukj) detsembril suleti linna ümber blokaadirõngas. Kuna Riia kindluse kaitseks olid enne Põhjasõda Erik Dahlbergi juhendamisel rajatud uuendatud ja täiendatud Sébastien Le Prestre de Vaubani bastionide süsteemi (mittetäielikud) kaitserajatised, analoogselt Tallinna ja Narva kaitserajatistega.
Linna blokeerimise järel jäid novembrist-märtsini piiramisväed Anikita Repnini juhtimisel, ülejäänud väed lahkusid B. Šermeteviga talvekorterisse Kuramaal. Peeter I lahkus Peterburi. Riia kindluse vallutamiseks kasutati linna pommitamist, ilma tormijookuude ja rünnakuteta. Linna pommitamise käigus kandsid lina ehitised suuri kahjusid, samuti 12. (23.) detsembril sattus piiramissuurtüki kuul Riia tsitadelli torni, kus hoiti ja valmistati püssirohtu kaitsjatele ning toimunud plahvatuse tagajärjel kaotasid kaitsjad suure osa laskemoonast ning laskemoonatorni plahvatusega hukkus linna ka ligikaudu 800 elanikku.
28. aprillil (ukj 9. mail) tegi 9 laevast koosnev Rootsi eskaader katse tungida Daugavgrīva juurest Riiani, kuid sunniti taganema Daugava äärde paigutatud suurtükipatareide poolt.
10. (ukj 21.) mail toimetati Riia alla Vene vägede piiramissuurtükid, kindral Jacob Bruce juhtimisel, kuid 14. (25.) mail puhkes vene vägedes katkuepideemia, mis levis ka piiratavasse linna.
30. ja 31. mail vallutasid Vene väed kindlusest väljaspool asuva Riia eeslinna ning paigutasid kindlusemääride vahetusse lähedusse mortiiripatareid.
Juuni keskel tegid Rootsi väed uue läbitungikatse laevastikuga, 9. (ukj 20.) juunil tungisid Daugavgrīvast 3 laeva eskaadrist läbi Riiani, kuid ülejäänud laevad tõrjuti taas tagasi Daugava kallastes asuvate suurtükipatareide poolt.
4. (15.) juulil Riia linna komandant Nils Stromberg kapituleerus pärast ebaõnnestunud Rootsi laevastiku dessandikatset Daugavgrīva juures. Vene sõjavangi langes Riia garnisonist 5132 meest, kellest 2905 olid haiged.
Ülemine järv
Seda läbib Vastsekivi oja.
Järvest vahetult allavoolu jääb hobuseraua kujuline Vana-Antsla Kõvvõrjärv, mis ümbritseb endise Vana-Antsla mõisa südant.
Jüri Hargel
pisi|paremal|Vanemuise flötist Jüri Hargel, märts 1979 Jüri Hargel (sündinud 2. mail 1952 Tartus) on eesti flötist ja muusikapedagoog.
Haridustee
Jüri Hargel lõpetas 1971. aastal flöödi erialal Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli Anton Schutinski (Sulgar), Jelena Judina ja Aadu Regi juhendamisel ning 1988. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Elmar Peäske ja Samuel Sauluse juhendamisel.
Tegevus muusikuna
Jüri Hargel töötas 1975–1980 Vanemuise teatri orkestris flöödirühma abikontsertmeistrina, mängides vajadusel ka kitarri, 1980–1981 puhkpilliorkestris Tallinn flöödirühma kontsertmeistrina, 1981–1995 flötistina Estonia teatri (praegu Rahvusooper Estonia) orkestris ning 1985–1986 ühtlasi Tele-Raadiokomitee estraadiorkestris, 1992–1995 Jyväskylä sümfooniaorkestris (Jyväskylä Sinfonia) ja 1992–1993 Jyväskylä Linnateatri orkestris, 1995–2004 Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris. Jüri Hargel on mänginud ka Jyväskylä ja Tallinna kammerorkestris, Hortus Musicuse Akadeemilises Orkestris, NYYD Ensemble'is, Pärnu Linnaorkestris ja Haapsalu Promenaadi Sümfonietis. Ta esines 1975–1980 korduvalt solistina Vanemuise kammerorkestri ees, samuti erinevates kammerkoosseisudes. Lisaks on Jüri Hargel tegutsenud Tartu rokkansamblites Jüngrid ja Kontrastid laulja ja kitarristina (1968–1971) ning sõjaväeteenistuse ajal Vilniuse garnisoni orkestris flötisti ja kitarristina (1972–1974). Aastatel 2004−2019 töötas ta Eesti Riiklikus Sümfooniaorkestris arhivaarina.
Tegevus pedagoogina
Paralleelselt interpreeditegevusega on Jüri Hargel töötanud flöödiõpetajana Heino Elleri nimelises Tartu Muusikakoolis (1978–1980), mitmes Soome muusikakoolis ja Jyväskylä Ülikooli muusikateaduse osakonnas (1991–1995), Keila Muusikakoolis (1999–2001) ning alates 2001. aastast Saue Muusikakoolis.
Assaku raudteepeatus
Assaku raudteepeatus on kavandatav raudteepeatus Rail Balticu raudteeliinil. Peatus rajatakse plaani järgi Assaku küla lõunaossa Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee lähistele.
Tulevikus peatuksid Assaku raudteepeatuses ainult Rail Balticu kohalikud rongiliinid.
Digiboks
Digiboks on digitelevisiooni vastuvõtu lisaseade, mis võtab vastu digitelevisiooni signaali ja kohandab selle teleri sisendile sobivaks. (Termin "digiboks" pärineb küll inglise keelest, kuid digibox tähistab ainult üht teatud liiki satelliittelevisiooni vastuvõtu seadet; üldtähenduses on kasutusel set-top box, lühend STB.) pisi|Digiboks ja CI-moodul (selle pesa on esiplaadil paremal) pisi|CI-moodul ehk kaardiluger koos vaatajakaardiga. Eestis on kasutusel CONAX-kaardiluger (tüüp CAS 7)
Tasuliste saadete vaatamiseks on siis vaja paigaldada teleri CI- (Common Interface) pessa kaardimoodul ehk kaardiluger teenusepakkujalt saadud vaatajakaardi jaoks. Kui teleril niisugune pesa puudub, tuleb kasutada eraldi digiboksi.
Kui telesignaal jõuab kohale internetipõhiselt (IPTV), on ka digiteleri korral vajalik spetsiaalne digiboks telerijuhtimistoiminguteks; see ühendatakse ruuteri ja teleri vahele.
Lihtsad digiboksid on mõeldud üksnes vabakanalite vastuvõtmiseks. Niisuguseid digibokse, mis on mõeldud ainult satelliittelevisiooni vabakanalitele, nimetatakse FTA-vastuvõtjateks. Satelliittelevisiooni vastuvõtu seadmeid tuntakse samuti satelliidituuneri (ka sat-TV-tuuneri) nime all.
Kallimatel digiboksidel on kaardimoodul juba sees või see tuleb paigaldada CI-pessa. Niisugune digiboks võib lisaks tasulistele programmidele pakkuda mitmesuguseid lisavõimalusi, näiteks
Digiboksi ühendamiseks teleriga kasutatakse HDMI-kaablit, vanemate telerite korral RCA- ja SCART-kaablit.
August Kippasto
August Kippasto (28. august 1887 Tartu – 24. september 1973 Sydney) oli Eesti maadleja.
Kippasto hakkas raskejõustikuga tegelema 12-aastaselt Karskuse spordiseltsis.
Kippasto osales 1912. aasta suveolümpiamängudel Stockholmis, sõites sinna oma kulu ja kirjadega. Ta osales kergekaalus koos teiste eestlaste Georg Baumanni ja Oskar Kapluriga ning saavutas 29.–46. koha. Ta pidas kaks kohtumist ja kaotas mõlemad seljaga: Böömimaa sportlasele Karel Halíkile 2 minutiga ja Ungari sportlasele Ödön Radványle 4 minutiga. Radvány saavutas lõpuks 4. koha.
Pärast olümpiamänge hakkas Kippasto elukutseliseks. Ta läks Peterburi ja liitus Georg Lurichi maadlustrupiga. Hiljem organiseeris ta Lõuna-Venemaal oma maadlustrupi, mis esines ja võistles ka Iraanis ja Türgis. Pärast Esimest maailmasõda naasis ta Soome kaudu Eestisse.
1929 emigreerus Kippasto Austraaliasse, kus töötas Melbourne'is klaverihäälestajana. Ta püüdis hakata elukutseliseks maadlejaks, esinedes vene vägilase Ragozini ja Razgoni nime all, aga pidi sellest loobuma, sest ei saavutanud edu. Kuni 1941 elas ta Mount Isas.
1973 avaldas ta Sydneys luulekogu "Mõtteid kodust".
Kurdve
Kurdve on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Kurdve uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kresmer, Kressmer ja Kurjatov. Nigul Kurdve palvel kanti Kurdve perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 404 all (Siseministeeriumi teadaanne 29. maist 1940).
Daniel (eesnimi)
Daniel on mehenimi. Eestis on Daniel kasutusel ka naisenimena (alla 5 naise).
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 104. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Daniel 1689 mehel.
2023. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 86. mehenimi. 1. jaanuari 2023 seisuga oli Eestis eesnimi Daniel 1988 mehel. Kõige populaarsem oli eesnimi Daniel vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 45,62.
Velislavi piibel
Velislavi piibel (Velislavova bible, Velislai biblia picta) on hilisgooti illumineeritud käsikiri, loodud umbes aastail 1325–1349 Prahas ; käsikiri loetakse nn rahvalike käsikirjade (pildipiibel, biblia pauperum) hulka kuuluvaks ja asub Tšehhi Rahvusraamatukogus kirje XXIII.C.124 all. Velislavi piibel kuulub koos Kunigunde passionaali ja Vyšehradi koodeksiga Rahvusraamatukogu kõige väärtuslikumate varade hulka ja seda on kaks korda faksiimileväljaandena välja antud.
2006. aastal tunnistati Velislavi piibel rahvuslikuks kultuurimälestiseks.
Kirjeldus
Käsikiri on formaadis 30,7 × 24,5 cm, algselt umbes 200 lehest on säilinud 188 lehte 747 piiblistseeniga ja lühikeste ladinakeelsete kommentaaridega nende juures. Illustratsioonid, ühevärvilised sulejoonistused pärgamendil, on loodud väheste vahenditega ja tagasihoidliku kunstilise tasemega, nagu see on rahvalikele käsikirjadele omane. Vaid üksikud illustratsioonid on värvilised.
Tellija ja autorid
Käsikirja kirjutas ja joonistas 14. sajandi esimesel poolel tundmatuks jäänud autor või mitu autorit kanoonik Velislavi tellimusel. Velislav oli õukonnakirjutaja Böömimaa Johann I õukonnas Prahas; hiljem jäi ta notarina ja diplomaadina ka Johanni poja Karl IV teenistusse. Velislavi ennast on kujutatud leheküljel fo 188r põlvitamas Aleksandria Katariina kuju ees.
Erast Hiatsintov
Erast Hiatsintov (vene keeles Эраст Георгиевич Гиацинтов; 10. november 1859 Moskva – 7. aprill 1910 Tallinn) oli esimene mittesakslasest Tallinna linnapea.
Ta õppis Moskvas Polivanovi eragümnaasiumis, seejärel lõpetas ta Moskva Ülikooli õigusteaduse kandidaadi kraadiga.
Luige raudteepeatus
Luige raudteepeatus on kavandatav raudteepeatus Rail Balticu raudteeliinil. Luige raudteepeatus asub eelduskohaselt Luige küla idaosas.
Tulevikus peatuksid Luige raudteepeatuses ainult Rail Balticu kohalikud rongiliinid. Asukoht on veel täpsustamisel.
Mirtel
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 258. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Mirtel 637 naisel.
Juan Silveira dos Santos
Juan Silveira dos Santos (mängijanimega Juan; sündinud 1. veebruaril 1979 Rio de Janeiros) on endine Brasiilia jalgpallur, kaitsja.
Juan alustas klubikarjääri 1996. aastal kodumaal Flamengos, kus mängis kuni 2002. aastani. Järgmised kümme aastat mängis ta jalgpalli Euroopas, esmalt viis aastat Saksamaal Bundesliga klubis Leverkuseni Bayer ja seejärel viis aastat Itaalia kõrgliiga klubis Roma. 2012. aastal suundus ta tagasi Brasiiliasse, liitudes Internacionaliga.
2016. aastal naasis ta Flamengosse. Ta teatas jalgpallurikarjääri lõpetamist pärast 2019. aastal Flamengoga Campeonato Carioca võitmist. Oma viimase mängu pidas ta 27. aprillil 2019 Brasiilia meistrivõistluste esimese vooru mängus Cruzeiro vastu.
Koondisekarjäär
Brasiilia koondises mängis ta aastatel 2001–2010 kokku 79 mängus ja lõi seitse väravat.
Debüüdi Brasiilia rahvuskoondises tegi ta 2001. aasta Copa América teises alagrupimängus Peruu vastu.
Esimese värava lõi ta 2004. aasta Copa América teises alagrupimängus Costa Rica jalgpallikoondis vastu.
2007. aasta Copa América veerandfinaalis lõi ta värava Tšiili vastu.
2009. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri esimeses alagrupimängus lõi ta värava Egiptuse vastu.
2010. aasta maailmameistrivõistluste kaheksandikfinaalis lõi ta Tšiili vastu värava.
Lisaks kuulus ta Brasiilia koondisse veel ka 2006. aasta maailmameistrivõistlustel, 2003. ja 2005. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril ning 2001. aasta Copa Américal.
Kuusla
Nimede eestistamisel määrati Kuusla uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kuuskler. Linda Kuusla palvel kanti Kuusla perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 154 all (Siseministeeriumi teadaanne 4. septembrist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kuusla Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Arhiivinõukogu
Arhiivinõukogu on haridus- ja teadusministeeriumi juures tegutsev nõuandva õigusega nõukogu, mille ülesandeks on vaadata läbi arhiivinduse arengu põhisuunad ja teha ettepanekuid arhiivinduse arendamiseks. Arhiivinõukogu koordineerib eelkõige rahvusarhiivi tegevust.
Ajalugu
Esimene esimees oli Põhjamaade ja Eesti ajaloo professor Arno Rafael Cederberg.
Arhiivinõukogu tegeles 1922–1940 arhiiviseaduse jt õigusaktide väljatöötamisega, Lätiga arhivaalide vahetamise küsimusega, arhiivinduslike suhete selgitamisega Nõukogude Venemaaga ning hävitamisele määratud arhivaalide nimekirjade läbivaatamisega.