cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mate
Ajalugu
pisi|Guaranii indiaanlane Euroopas sai matepuu tuntuks jesuiidi misjonäride kaudu. Hispaania maadeavastaja Juan Díaz de Solís (1470–1516), kes 1516. aastal avastas ja andis nime Rio de la Plata jõele, kirjutas guaranii indiaanlastest, kes jõid üht lehtedest valmistatud jooki, mis aitas võidelda väsimusega. Guaraniid ise matet ei kasvatanud, vaid korjasid metsast, kus matepuid kasvas külluslikult. Peagi sai mate oluliseks sissetulekuallikas ka Hispaania kuningakojale ning kuna matepuu kasvas inimtegevuse sekkumiseta, käsitles Hispaania seadus seda maavarana ning matesaagi korjajaid nimetati seetõttu kaevuriteks (mineros). Guaraniide piirkonnas kanda kinnitanud jesuiidid hakkasid matepuid istandustes kasvatama, et säästa kohalikku elanikkonda kodust kaugel metsades mate korjamiset ning ühtlasi kasvatada misjoni sissetulekuid. 1670. aastatest on teada esimesed mateistandused Paraguays. 1767. aasta 27. veebruaril pagendati jesuiidid Hispaania kuninga dekreediga ning nende õigused ja vara päris Hispaania kroon, samas tähendas see ka mate harimise hääbumist ja istanduste mahajätmist, sest jesuiidid lahkusid koos mate kasvatamise saladusega. Saaki hakati taas korjama metsikult kasvavatelt matepuudelt.
Pool sajandit pärast jesuiitide pagendamist hakkas mate viljelemist ja kasutamist esimesena teaduslikult uurima Prantsuse naturalist Aimé Bonpland (1773–1858). Kui veel 19. sajandi alguses oli suurim matetootja Paraguay, siis sajandi lõpuks oli suurim matetootja Brasiilia. Viimane keskendus aga 20. sajandi algul kohvi kasvatamisele ja matetoodang vähenes märkimisväärselt, mistõttu 1930. aastatel tõusis maailma juhtivaks matetootjaks Argentina.
19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses loodi Argentinas esimesed suuremad matetöötlemise keskused. 20. sajandi teisel kümnendil algas Argentina Misionesi provintsi asustamine immigrantide poolt ning valitsus andis Euroopast tulnutele maad tingimusel, et nad hakkavad seal ka matet kasvatama. Sisserännanutest olid mate kasvatajatena tuntumad rootslased, kes andsid oma istandustes tööd Ukrainast ja Poolast pärit immigrantidele. 1936. aastal keelati uute mateistanduste rajamine ja määrati matetootmiskvoodid. 1989. aastal lõpetas riik mate tootmise kontrolli, saagid hakkasid kasvama ning 1995. aastal puhkes ületootmise tõttu esimene kriis, matesaagi ülejäägi tekkimisega hakkasid ka hinnad langema ja see trend on seni jätkunud.
Valmistamine
pisi|left|Bombillad Matet võib juua nii kuumalt kui ka külmalt, nii kohe pärast vee pealevalamist kui ka hiljem. Hea joogi valmistamiseks ja joomiseks on vaja kalebassi (pudelkõrvitsast valmistatud metalläärega nõud) ja bombillat (spetsiaalset metallkõrt). Esmalt täidetakse kalebass ühe kolmandiku kuni poole ulatuses matepuruga. Sellele kallatakse külm vesi ja oodatakse, kuni vesi imendub. Seejärel valatakse segule keenud vesi, mille temperatuur on langenud 60–80 kraadini. Lastakse 2–5 minutit tõmmata ja mate on valmis.
Matet võib teha ka ainult külmast veest, aga siis peab sel laskma kauem seista. Kui juua matet külmalt, siis võib valmisjooki lisada jääd, tilgutada juurde sidruni- või apelsinimahla – selline tee kustutab janu, peletab väsimust, sobib hästi pärast füüsilist või vaimset pingutust. Mate joomisel on tähtis ka joomise kiirus. Kui juua seda kiiresti, mõjub see ergutavalt, kui väikeste sõõmudega päeva jooksul, mõjub see rahustavalt. Ühest kalebassitäiest lehepurust piisab umbes viie teejoogi tarbeks.
Tarbimine
pisi|Guamba Legendide järgi said guaranii-indiaanlased matejoogi jumalatelt tänuks ligimesearmastuse ja sõpruse eest. Guaraniid ka närisid mate lehti pikkadel retkedel, sest sel oli energiat andev ja näljatunnet peletav toime. Guaraniidele polnud mate pelgalt jook, vaid ka rituaal, ajaviide ja rahvusliku identiteedi sümbol. Matet kasutati valuutana teiste rahvastega (inkad, charruad ja maputšed) kaubeldes.
Põhjaparaguaylased suitsutavad matepuu lehti ning joovad tsitrusega maitsestatud matet härjasarvest, mida kutsutakse guamba'ks.
Argentina pampadest pärit gaucho kauboid jõid matet puidust tassidest. Lõunabrasiillased jõid seda võimalikult värske ja rohelisena. Rikkamad inimesed jõid matet hõbetassidest, vaesed seevastu kuivatatud pudelkõrvitsast, mida kutsutakse kalebassiks ja millest juuakse matet ka tänapäeval.
Tänapäeval impordivad matet Põhja-Ameerika, Euroopa ja Aasia pidevalt kasvavates kogustes, kuid esikohale jäävad siiski Lähis-Ida riigid Liibanon ja Süüria.
Toimeained
Mate sisaldab kolme ksantiini: teobromiini, teofülliini ja mateiini. Mateiin on keemiliselt koostiselt sama, mis kofeiin, kuid pikka aega väideti ekslikult, et tegemist on kofeiini stereoisomeeriga. Mateiin (nagu ka teiin) on kofeiini ametlikud sünonüümid. Ilmselt on kohvist erineva toime põhjuseks muud mates sisalduvad ained. On väidetud, et kofeiin on närvisüsteemi stimulant ja mateiin terve ainevahetuse stimulant. See seletab, miks on mate termogeense (rasvupõletava) toimega.
Kuldtsiitsitaja
Kuldtsiitsitaja (Emberiza aureola) on linnuliik tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.
Mate
Toimeained
Teobromiin on tuntud kui šokolaadis ja kakaos leiduv tujutõstev aine ja see toime on ka matejoogil.
Kuldtsiitsitaja
Levila
Kuldtsiitsitaja on levinud Euraasia taigavööndis Soomest läbi Siberi kuni Hiina kirdeosa, Korea, Jaapani põhjaosa, Kuriilide ja Kamtšatkani. Talvitub Aasia kaguosas Indiast ja Lõuna-Hiinast Malai saarestikuni. Soomes on ta väga haruldane ebajärjekindel haudelind, Eestis eksikülaline. Kuldtsiitsitajat vaadeldi Eestis esmakordselt 1972. aasta juunis Soome lahes asuval Malusi saarel.
Mate
Toimeained
Põhja-Ameerika teadlased arvavad, et mate stressimaandav toime on tingitud suuresti vitamiinide, mineraalide, aminohappete ja antioksüdantide sisaldusest. Mate sisaldab rauda, mineraale, B1-, B2-, C- ja E-vitamiini. Eriti rikkalikult on mates magneesiumi ja kaltsiumi.
Kuldtsiitsitaja
Välimus
Üldpikkus 14–15,5 cm.
Mate
Toimeained
Matejook vähendab isu, vastavalt valmistusviisile kas ergutab või rahustab närve, pikaajalisel tarbimisel parandab südame ja seedeelundite tegevust, laiendab veresoonkonda, parandab mälu ja tugevdab närvisüsteemi. Erinevalt teistest stimulantidest, millel on ainult kesknärvisüsteemi stimuleeriv toime, lõõgastab matejook ka lihaseid, sh silelihaseid, näiteks toimib astmaatikule haigust kergendavalt.
Kuldtsiitsitaja
Elupaik
Kuldtsiitsitaja asustab lopsaka taimestikuga soiseid niite ja põõsastikke jõelammidel, metsaservi, subalpiinseid põõsasniite. Tema meeliselupaiku on kõrgrohustud, kus kasvab hobuoblika puhmaid.
Pesitsemine ja toit
Pesa rajab maapinnale puhma varju. Kurnas 4–5 muna. Toiduks on putukad ja seemned.
Saabub mai lõpus-juuni alguses, lahkub augustis.
Rift
pisi|[[USGS image]] Rift on koht, kus toimub maakoore ja litosfääri rebenemine
Riftide tekkepõhjuseks on laamade lahknemine. Ookeanilise maakoorega laamade lahknemisel tekivad ookeanilised riftivöötmed, kus piki keskahelikku kulgeb pikk ja kitsas alang. Kohati voolab välja laava ja purskavad vulkaanid. Sageli esinevad tugevad maavärinad.
Mandrilise maakoorega laamade või nende osade lahknemisel tekivad mandrilised riftivöötmed, piki selle keskosa kulgeb pikk ja kitsas alang. Seal tekivad kitsad ja pikad järved. Kohati voolab välja laava ja purskavad vulkaanid. Sageli esinevad tugevad maavärinad.
Früügia helilaad
thumb|72px|Früügia
Früügia (Väike-Aasias asunud maakonna ja riigi Früügia järgi) on diatooniline helilaad, mille kõrgusastmik on
½ - 1 - 1 - 1 - ½ - 1 - 1 früügia c-st c des  es  f   g   as  b   c früügia e-st e   f   g   a   h   c   d   e
Vastab madaldatud II astmega minoorile. thumb|left|500px|früügia [[heptatoonika]]
Uus-Amsterdam
pisi|Uus-Amsterdam [[1664. aastal, mil tunnistati briti ekspansiooni (Johannes Vingboonsi joonis)]] Uus-Amsterdam (hollandi keeles Nieuw-Amsterdam, ladina keeles Novum Amsterodamum) oli Seitsme Madalmaa Ühendatud Vabariigi käsundusel Põhja-Ameerikasse rajatud koloonia Uus-Madalmaade halduskeskus aastatel 1624−1664, mida haldas Hollandi Lääne-India Kompanii. Faktooria asus tänapäevase New Yorgi eesmise kesklinna Downtown Manhattani lõunatipul.
Eurooplaste avastusretked
Peaaegu sajand enne hollandlaste saabumist nimetas 1524. aastal itaalia maadeavastaja Giovanni da Verrazzano tulevase hollandlaste territooriumi prantsuse kuninga auks Nouvelle-Angoulême. Esimene teadaolev hollandlaste avastusretk piirkonda (tänapäevasesse New Yorgi lahte) leidis inglasest kapteni Henry Hudson'i juhtimisel laeval "Halve Maen" aset 1609. aastal. Hollandi teenistuses olev Hudson nimetas eestleitud ja poolenisti läbitud jõe Mauritiuse jõeks (Hudsoni jõgi), kuid jätkas otsinguid loodeväila leidmiseks. Hoolimata ebaedust meretee avastamisel viis ta karusnahkade kohta käivad uudised tagasi Hollandisse, kust saadeti järgnevatel aastatel välja nii kommerts- kui ka eralähetused.
Hollandi kolonisatsioon
pisi|[[Peter Minuit sõlmimas 1626. aastal indiaanlastest põlisasunikega Manhattani saare ostulepingut]] 1626. aastal ostis Hollandi Ida-India Kompanii teenistuses olnud Peter Minuit Manhattani saare (Lenni Lenape indiaanikeeles Mannahatta, mis tähendas paljude küngastega maad) kohalikelt põlisameeriklastelt kauba eest 60 kuldna väärtuses. Indiaanlased ise pidasid tehingut ajutiseks. Vaid aasta hiljem toodi esimesed 11 orjastatud mustanahalist sunnitöölist tänapäeva Angola territooriumilt, kes pandi kindlustust (Fort Amsterdam) ehitama ning maad puhastama. Asustusest kujunes räpane paljude kõrtsidega ja vähese moraaliga faktooria, mis vahendas neli korda aastas peamiselt teisejärgulise kaubaväärtusega ondatra-, kopra-, saarma- ja naaritsanahku 3200 meremiili taha Hollandisse.
Hollandi valitsus
pisi|Manhattani lõunatipus asuvat Uus-Amsterdami ja selle põhimaanteed [[Broadwayd kujutav 1660. aasta kaart]] 1647. aastal toodi peajuhatajaks puujalaga Peter Stuyvesant, muuhulgas keelas ta ebaseaduslikud avalikud vägivallatsemised, seksuaalsuhted pärismaalastega, joomingud pühapäeviti ja kirikuteenistustelt puudumised. Ta lasi ehitada kanali, sadamasillad, koolid ja kaitsemüüri (vt Wall Street) ning põhjakaarde ulatuva Broadway maantee. 1653. aastaks oli Uus-Amsterdamist saanud hoogustunud orjakaubandusega, ligikaudu 300 ridaelamuga ning 3000 elanikuga väikelinn, mille tänavatel räägiti 18 keelt. Kuna valitses üldine tööjõupuudus, siis võeti usutunnistusest sõltumata sisse peaaegu igaüks, kes oli nõus töötama. Hollandlastest oli saamas vähemus. Aastal 1654 saabus Portugali taasinkvisitsiooni eest põgenevat 23 sefaradi juuti Brasiiliast, kes ebasoosingu tõttu kaua paikseks ei jäänud. 1654. aastal maabus sama aasta 15. aprillil Hendrick von Elswicki juhtimisel Rootsist Göteborgist tulnud laev Gyllene Haj, mille hollandlased arestisid. Elswick üritas edutult veenda koos temaga Uus-Amsterdami saabunuid kolima Uus-Rootsi. 1657. aastal jõudis Uus-Amsterdami sadulavalmistaja Martin Hoffman rootsiaegsest Tallinnast, kes oli teadaolevalt teine Ameerika pinnale jõudnud eestimaalane.
Briti ekspansioon
pisi|Totius Neobelgii Nova et Accuratissima Tabula kaart (umbes aastast 1674) 1664. aastal sõitsid 4 täisrelvastuses sõjalaeva Uus-Amsterdami sadamasse. Briti väed vallutasid märkimisväärse vastupanuta asula, võtsid administreerimise üle, ja määrasid sellele suurema tähelepanuta uue nime – Uus-York (inglise New York). Hollandlastele, kes keeldusid Suurbritannia krooni tunnistamast, pakuti tasuta tagasisõidu võimalust emamaale Hollandi Vabariiki. Seda pakkumist keegi vastu ei võtnud. Hollandlased vallutasid siiski 1673. aastal 21 sõjalaevaga asula tagasi, nimetasid selle ümber Uus-Oranje-ks (hollandi Nieuw-Oranje), kuid loobusid sellest alatiseks juba 1674. aastal Westminsteri rahuga.
Erinevalt hollandlastest näitasid britid suhetes indiaanlastega üles kohutavat agressiivsust, neid ässitati üksteise vastu ning nende populatsioonid ümbruskonnas hävitati.
New York
pisi|180px|vasakul|Edelavaade [[Fort George (Uus-Amsterdam)|Fort George'ile ja New Yorgi linnale (1730. aastad)]]
New Yorgi linnast kujunes hiljem modernse vabaturukapitalismi sõlmjaam, üks suurimaid ja rahvastatumaid linnu maailmas, mis on samas Atlandi ookeani üks peamisi sadamaid.
Lüüdia helilaad
thumb|72px|Lüüdia (j7=[[suur septim|s.7)]]
Lüüdia (nimetatud Anatoolias asunud maakonna ja riigi Lüüdia järgi) on diatooniline helilaad, mille kõrgusastmik on
1 - 1 - 1 - ½ - 1 - 1 - ½ lüüdia c-st c  d   e  fis  g   a   h   c lüüdia f-st f   g   a   h   c   d   e   f
Vastab kõrgendatud IV astmega mažoorile.
400px
1. Mai tänav (Narva)
pisi|1. Mai tänav 2, Viru maakohtu hoone
1. Mai tänav (vene keeles улица 1 Мая) on tänav Narvas Joaoru linnaosas. See algab Vaivara tänavalt, ristub Kiriku tänavaga ning lõpeb Igor Grafovi tänavaga ristudes. Tänav on 250 m pikk ja täiesti sirge.
1912. ja 1927. aasta linnaplaanidel on selle tänava nimi Jaama tänav – oletatavasti selle juures asuva Narva raudteejaama hoone järgi.
Alates 1961. aastast on tänava nimi '''1. Mai tänav'''. Oletatavasti sai tänav praeguse nime Nõukogude Liidus 1. mail tähistatud töörahvapüha järgi.
Aadressil 1. Mai tänav 2 asub Viru Maakohtu Narva kohtumaja.
Endine 1. Mai prospekt
27. detsembril 1952 nimetati Narva linna TSN TK otsusega nr 482 enne teist maailmasõda Peetri eeslinnas asunud Soome-Rootsi prospekt ümber '''1. Mai prospektiks'''. Tänav kulges praeguse Kreenholmi tänavaga paralleelselt, sellest lääne pool. 10. oktoobril 1962 tänav likvideeriti.
José Mourinho
José Mário dos Santos Félix Mourinho (sündinud 26. jaanuaril 1963 Setúbalis) on portugali jalgpallitreener, kes alates 2021. aasta maist Itaalia kõrgliiga klubi Roma peatreener.
Mourinho oli 1980–1987 ise jalgpallur, kuid taipas, et ei suuda jalgpallurina edu saavutada, ja otsustas keskenduda treeneritööle.
2010. aastal võitis ta FIFA aasta treeneri auhinna. 2015. aastal nimetas Portugali jalgpalliföderatsioon ta sajandi treeneriks.
Päritolu
Tema isa José Manuel Félix Mourinho oli 1958–1974 elukutseline jalgpallur, kes 1972 mängis korra ka Portugali jalgpallikoondises. 1981–1997 töötas ta jalgpallitreenerina. Kogu oma jalgpallurikarjääri ja peaaegu kogu treenerikarjääri veetis ta klubides Setúbali Vitória ja Belenenses. Ema töötas algkoolis õpetajana. Ema oli pärit rikkast perest ja näiteks tema onu rahastas Setúbali Vitória jalgpallistaadioni ehitust, aga 1974. aastal toimunud revolutsioonis kaotas perekond suurema osa oma varandusest.
1992–2000: abitreener
1990–1991 töötas ta Estrela da Amadora abitreenerina. Just 1990 võitis see klubi Portugali karika – kunagi varem ega hiljem pole ta finaaligi jõudnud.
Hooajaks 1992/93 palkas Lissaboni Sporting endale tipptreeneri Bobby Robsoni, kellele oli vaja portugali keele tõlki. Selleks sai Mourinho. Nad said peagi sõpradeks ja arutasid omavahel sageli treeneritööd ja taktikat. Sel hooajal tuli Sporting Portugali meistrivõistlustel 3. kohale, kuid UEFA Euroopa Liigas langes välja avaringis.
Hooajal 1993/94 läks Robson tööle FC Portosse ja võttis Mourinho endaga abitreeneriks kaasa. Porto tuli Portugali meistrivõistlustel 2. kohale, võitis karika ja jõudis UEFA Meistrite Liigas poolfinaali.
Hooajal 1994/95 tuli Porto Portugali meistriks, jõudis karikavõistlustel poolfinaali ja UEFA Karikavõitjate karikasarjas veerandfinaali.
Seejärel liikusid Robson ja Mourinho edasi FC Barcelonasse. Barcelona vajas uut treenerit, sest oli pärast 4 võidetud hooaega La Ligas jäänud 4. kohale. Mourinho õppis kiiresti selgeks katalaani keele. Hooajal 1995/96 jõudis Barcelona riigi meistrivõistlustel 3. kohale ja karikavõistlustel finaali, kaotades Madridi Atleticole lisaajal 0:1.
Hooajal 1996/97 tuli Barcelona Hispaania meistrivõistlustel Madridi Reali järel teiseks. Seevastu võitis ta riigi karikavõistlused, alistades 4. ringis Madridi Reali, veerandfinaalis Madridi Atletico, poolfinaalis UD Las Palmase (7:0) ja finaalis lisaajal Real Betisi. Samal aastal võitis Barcelona UEFA Karikavõitjate karika. Hispaania superkarikavõitja selgitamisel kaotas Barcelona Madridi Realile pärast 2:1 võidetud avamängu võõrsil 1:4.
Hooajal 1997/98 lahkus Robson ja teda asendas Louis van Gaal. Seekord ei läinud Mourinho Robsoniga kaasa, vaid jäi Barcelonasse abitreeneriks. Van Gaal laskis Mourinhol töötada Barcelona duubelmeeskonna põhitreenerina ja mõnel vähetähtsal võistlusel, nagu Kataloonia karikavõistlustel, nende rollid vahetusid: Mourinho tegutses pea- ja van Gaal abitreenerina. Barcelona tuli nii maa meistriks kui karikavõitjaks. Karikafinaal Mallorca vastu lõppes penaltiseeriaga, kus kumbki meeskond pidi lööma 8 penaltit; Barcelona võitis 5:4. Siiski jäi ta ilma superkarikast, kaotades RCD Mallorcale kodus 1:2 ja võõrsil 0:1. Barcelona jäi üllatuslikult UEFA Meistrite Liigas omas alagrupis viimaseks, aga võitis UEFA superkarika, alistades Dortmundi Borussia 2:0.
Hooajal 1998/99 võitis Barcelona Hispaania meistrivõistlused. Karikavõistlustel kaotas ta veerandfinaalis CF Valenciale mõlemad mängud. Valencia võitis kindlalt ka poolfinaali ja finaali ning nende vahel toimus otsustav kohtumine superkarikale, mille Valencia samuti võitis (1:0 kodus, 3:3 võõrsil). UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniiril jäi Barcelona eelviimaseks.
Hooajal 1999/2000 jäi Barcelona Hispaania meistrivõistlustel Deportivo de La Coruña järel teiseks. Karikavõistlustel kaotas ta Madridi Atleticole poolfinaalis nii kodus kui võõrsil 0:3. UEFA Meistrite Liigas kaotas Barcelona poolfinaalis Valenciale.
2000: Benfica
Hooajaks 2000/01 palgati Mourinho Lissaboni Benfica peatreeneriks. Sealjuures lükkas ta tagasi Robsoni ettepaneku tulla tema juurde Newcastle Unitedi abitreeneriks. Benficas olid Mourinhol klubi juhtkonnaga sageli vastuolud, näiteks keeldus ta klubi pakutud abitreenerist ja valis abitreeneri ise. Aasta lõpus Mourinho lahkus klubist, kui president ei olnud nõus tema lepingut pikendama – seda otsust on president hiljem avalikult kahetsenud.
2001: Leiria União
2001. aasta jaanuaris asus Mourinho väikese klubi Leiria União peatreeneriks ja tõstis selle hooaja lõpuks klubi ajaloo kõrgeimale, 5. kohale riigi meistrivõistlustel. Tema endine tööandja Benfica jäi 6. kohale.
Järgmisel hooajal tuli Leiria 7. kohale.
2002–2004: Porto
thumb|José Mourinho 2007. aastal Alates 2002. aasta jaanuarist töötas Mourinho FC Portos. Hooaja viimasest 15 mängust kogus ta 11 võitu ja tõstis meeskonna riigi meistrivõistlustel 3. kohale. Meistrite Liigas jõudis Porto teise alagrupivooru, aga langes välja enne kui Mourinho peatreeneriks sai.
Hooajal 2002/03 tuli Porto Portugali meistriks, kogudes 86 punkti. See oli kõige kõrgem punktisumma alates sellest ajast, mil võidu eest otsustati 3 punkti anda. Ta võitis ka Portugali karika ja superkarika. Lisaks võitis Porto UEFA Euroopa liiga, alistades finaalis FC Celtici 3:2.
Hooajal 2003/04 tuli Porto Portugali meistriks, kogudes 82 punkti. Karikavõistlustel tuli ta teiseks, aga võitis superkarika. Sel aastal võitis Porto UEFA Meistrite Liiga, alistades Manchester Unitedi, veerandfinaalis Lyoni Olympique'i, poolfinaalis Deportivo La Coruña ja finaalis 3:0 AS Monaco.
2004–2007: Chelsea
Hooajaks 2004/05 palgati Mourinho FC Chelseasse. Esialgu ei soovinud Mourinho Chelseasse minna, väites, et see pole talle huvitav, sest Roman Abramovitš ostab kokku kõige kallimad mängijad ja pole kindel, kas see projekt end õigustab. Siiski läks ta Chelseasse.
Esimesel ja teisel hooajal tuli Chelsea Inglismaa meistriks, hooajal 2006/07 jäi Manchester Unitedi järel teiseks, kuid võitis karikavõistlused. Liiga karika võitis Chelsea 2005 ja 2007.
Mourinho vallandati ootamatult 2007. aasta septembris, ehkki tema pinged Abramovitšiga olid teada juba varemgi. Tema asemele pandi Chelsea treeneriks Abramovitši sõber Avram Grant. Ka Grant tuli Inglismaa meistrivõistlustel teiseks.
2008–2010: Internazionale
thumb|José Mourinho (2009) 2008. aasta suvel sõlmis Mourinho kolmeaastase lepingu Milano Internazionalega. Juba oma esimese pressikonverentsi andis Mourinho itaalia keeles, väites, et õppis selle ära kolme nädalaga. Ta tõi endaga kaasa mitu kaastöötajat, kes olid temaga olnud juba Chelseas ja Portos.
Hooajal 2008/09 võitis Inter Serie A ja Itaalia superkarika, karikavõistlustel langes välja poolfinaalis kaotusega 0:3, 1:0 Sampdoriale. UEFA Meistrite Liigas jõudis Inter 16 parema hulka, kus kaotas Manchester Unitedile 0:0, 0:2.
Hooajal 2009/10 võitis Inter Itaalia meistrivõistlused ja karikavõistlused ning UEFA Meistrite Liiga. Läbi aegade on üksnes 6 klubi suutnud ühel aastal suutnud võita Meistrite Liiga, oma maa meistri- ja karikavõistlused. Itaalias on Inter esimene selline. Meistrite Liigas alistas Inter 16 parema hulgas Chelsea 2:1, 1:0, veerandfinaalis Moskva AKSK 1:0, 1:0, poolfinaalis Barcelona 3:1, 1:0 ja finaalis Müncheni Bayerni 2:0.
Vääriskivi
pisi|[[Briljant on lihvitud teemant]] Vääriskivi ehk kalliskivi on looduses harva või väikestes kogustes leiduv, peamiselt juveelina kasutatav mineraal või kivim. Enamus vääriskive ei ole lihvimata olekus kaunid. Nad võivad välja näha nagu tavalised kivid, aga pärast kvaliteetset lõikamist, lihvimist ja poleerimist tuleb esile nende värvus, läbipaistvus, läige ja sära. Inimesele tuntud 2000 mineraalist peetakse vääriskivideks ainult umbes 70.
José Mourinho
2010–2013: Madridi Real
pisi|Mourinho 2017. aastal
Vääriskivi
Vääriskivide massi mõõdetakse karaatides. Vääriskive iseloomustatakse järgmiste omaduste alusel: dispersioon, kõvadus, erikaal, sära, refraktsioon, murdepind ja lõhevus. Vääriskivi defekte nimetatakse inklusioonideks.
Vääriskive on ammustest aegadest kasutatud ehete valmistamiseks, uuemal ajal ka optikas ja tööstuses. Lihvitud vääriskive, aga ka neist valmistatud ehteid nimetatakse juveelideks.
José Mourinho
Eraelu
thumb|Mourinho oma lastega (2007) Mourinho tutvus oma naise Tamiga juba teismelisena. Nad abiellusid 1989. Neil on kaks last: 1996 sündinud tütar Matilde ja 2000 sündinud poeg José.
Vääriskivi
Vääriskivil on tihti spetsiifiline nimetus, mis erineb vastava mineraali või kivimi teaduslikust nimetusest. Näiteid:
José Mourinho
Eraelu
23. märtsil 2009 nimetas Lissaboni Tehnikaülikool Mourinho oma audoktoriks saavutuste eest jalgpalli alal.
Mourinho valdab kuut keelt: portugali, hispaania, katalaani, inglise, itaalia ja prantsuse keelt.
Vääriskivi
Vääriskivid ja poolvääriskivid
Eristatakse vääriskive ja poolvääriskive. Mõisted "vääriskivi" ja "poolvääriskivi" põhinevad vanadel lääne traditsioonidel.
Tänapäeval peetakse kõiki vääriskive väärtuslikeks, kuna nad on kõik haruldased ja nende kogus on piiratud. Juveliirikunstis kuuluvad hinnatuimate vääriskivide hulka teemant, rubiin, safiir ja smaragd.
Looduslikud kivid ja sünteetilised kivid
Vääriskivid võivad olla looduslikud või sünteetilised ning erineva kuju, värvi ja suurusega.
Looduslikud vääriskivid
Looduslikud vääriskivid on tekkinud loomulikul teel ilma inimese sekkumiseta. Müügis olevad looduslikud vääriskivid on lõigatud ja lihvitud, aga mitte mingil muul viisil täiustatud või muudetud. Töötlemata looduslikud vääriskivid on harulduse tõttu alati kallimad töödeldud ("parandatud") kividest, välimuses pole vaatlusel vahet.
Looduslike vääriskivide töötlemine teatud viisidel aitab nende välimust parandada. Näiteid:
Sünteetilised vääriskivid
Sünteetilisi vääriskive nimetatakse ka laboris valmistatud vääriskivideks ja nad on peaaegu igas mõttes looduslike kividega identsed. Näiteid: Ainus erinevus ongi fakt, et sünteetilised kivid on laboratooriumis "kasvatatud". Välisel vaatlusel pole võimalik looduslikku kivi sünteetilisest eristada, aga akrediteeritud gemmoloogialaborid suudavad teha kindlaks, kas vääriskivi on pärit laboratooriumist või on looduslik. Sünteetilist kivi võimaldavad looduslikust eristada vaid mõned väga väikesed sisemised omadused.
Laboris valmistatud vääriskivid on hinnalt odavamad kui looduslikud kivid, aga nende loomiseks kulub ka palju energiat ja seega ei ole nad erinevalt imitatsioonidest sugugi odavad. Laboris valmistatud vääriskivid on sama ehtsad kui looduslikud kivid.
Sünteetilisi vääriskive on osatud valmistada alates 19. sajandist. Varasemast ajast pärit ajaloolised juveelid kuuluvad seega kõik looduslike vääriskivide hulka.
Sünteetiliseks vääriskiviks peetakse ka moissaniiti, mis on looduses sedavõrd haruldane, et puudub levinumate looduslike vääriskivide tabelist.
Imitatsioonid
Hinnalt odav asendus tõelistele teemandile on laboris loodud teemandi imitatsioon. Võltskivid imiteerivad loodusliku kivi värvi või välimust, koostises ja muudes füüsikalistes ning keemilistes omadustes kokkulangevus puudub. Võltsvääriskivid võivad olla inimese valmistatud, looduslikud või mõnel juhul mõlemat koos. Näiteid:
Carlo Ancelotti
thumb|Carlo Ancelotti (2016) thumb|Carlo Ancelotti Carlo Ancelotti (sündinud 10. juunil 1959 Reggiolos Reggio Emilia provintsis) on Itaalia jalgpallitreener ja endine Itaalia jalgpallikoondise mängija (poolkaitsja).
Ta on Hispaania kõrgliiga klubi Madridi Reali peatreener.
Alates 2024. aastast saab temast Brasiilia jalgpallikoondise peatreener.
1976–1979: Parma
Parmas mängis Ancelotti 55 mängu ja lõi neis 13 väravat. Parma mängis sel ajal kõigest Serie C-s, kuid andeka treeneri Cesare Maldini käe all jõudis klubi 1979 Serie B-sse. Sealjuures lõi Ancelotti otsustavas kohtumises Triestina vastu 2 väravat.
1979–1987: Roma
Romas mängis Ancelotti 171 mängu ja lõi 12 väravat. See aeg langes kokku AS Roma esiletõusuga mitmekümne aasta pikkuse vaheaja järel.
1980 võitis Roma Itaalia karikavõistlused jalgpallis, alistades finaalis penaltitega Torino Juventuse, ning pääses järgmiseks aastaks Euroopa karikavõitjate karikasarja, kus avaringis võitis Saksa DV klubi Carl Zeiss Jena 3:0 (Ancelotti lõi 23. minutil 2:0), kuid kaotas võõrsil 0:4 (viimane värav 87. minutil) ja langes välja.
1981 lõpetas Roma Serie A Juventuse järel teisena, kuid võitis Itaalia karikavõistlused ja pääses järgmiseks aastaks Euroopa karikavõitjate karikasarja. Seal alistas ta Põhja-Iirimaa klubi võõrsil 2:0 ja kodus 4:0, kuid langes teises ringis välja FC Porto vastu (võõrsil 0:2, kodus 0:0).
1982 lõpetas Roma Serie A kolmandana (Juventus tuli meistriks) ning pääses UEFA karikasarja. Seal alistas Roma Ipswich Towni (kodus 3:0, võõrsil 1:3) ja siis IFK Norrköpingi (kodus 1:0, võõrsil 0:1, penaltid 4:2). Roma jõudis ainsa Itaalia klubina 3. ringi, kus alistas 1. FC Kölni (võõrsil 0:1, kodus 2:0 ja jõudis veerandfinaali, kus kaotas Lissaboni Benficale (kodus 1:2, võõrsil 1:1).
1983 tuli Roma 41 aasta pikkuse vaheaja järel teist korda klubi ajaloos Itaalia meistriks. Järgmiseks aastaks pääses ta UEFA Meistrite Liigasse. Seal alistas Roma IFK Göteborgi (kodus 3:0, võõrsil 1:2), Sofia CSKA (1:0, 1:0), veerandfinaalis Berliini Dynamo (kodus 3:0, võõrsil 1:2) ja poolfinaalis Dundee Unitedi (võõrsil 0:2, kodus 3:0). Finaalis kohtus Roma FC Liverpooliga (Ancelotti ei mänginud) ja kaotas 1:1 lõppenud mängu järel penaltitega 2:4.
1984 tuli Roma Serie A-s Juventuse järel teiseks, aga võitis Itaalia karikavõistlused ja pääses järgmiseks aastaks karikavõitjate karikasarja. Seal alistas Roma avaringis Bukaresti Steaua (kodus 1:0, võõrsil 0:0) ja teises klubis Walesi klubi Wrexhami (kodus 2:0, võõrsil 1:0), aga kaotas veerandfinaalis Müncheni Bayernile (võõrsil 0:2, kodus 1:2).
1985 tuli Roma Serie A-s 7. kohale ega pääsenud eurosarja.
1986 tuli Roma Serie A-s Juventise järel teiseks, aga võitis karikavõistlused, alistades veerandfinaalis Milano Internazionale (kodus 2:0, võõrsil 1:2), poolfinaalis AC Fiorentina (kodus 2:0, võõrsil 1:1) ja finaalis Genova Sampdoria (võõrsil 1:2, kodus 2:0) ning pääses järgmiseks aastaks karikavõitjate karikasarja. Avaringis kohtuti Zaragoza Realiga ja kumbki võitis kodus 2:0. Penaltiseerias eksis Ancelotti otsustaval penaltil ja Real läks 4:3 edasi. Selles mängus realiseeris Juan Antonio Señor 4 penaltit, millest üht ei loetud.
1987–1992: AC Milan
thumb|Carlo Ancelotti (2010) 1987 jätkas Ancelotti jalgpallurikarjääri AC Milanis, kus tuli kohe osaleda UEFA Euroopa Liigas. Avaringis, kus kõik 4 Itaalia klubi edasi pääsesid, alistas Milan Gijoni Sportingi (võõrsil 0:1, kodus 3:0). Teises ringis kaotati Barcelona Espanyolile (kodus 0:2, võõrsil 0:0). Kolmandas ringis võitis Espanyol ka Milano Internazionale ja jõudis finaali välja.
1988 tuli Milan Itaalia meistriks ja pääses UEFA Meistrite sarja. Avaringis võitis Milan Sofia Levski võõrsil 2:0 ja kodus 5:2. Teises ringis kohtus Milan Belgradi Crvena Zvezdaga ja mõlemad mängud lõppesid 1:1. Sealjuures kordusmäng Belgradis katkestati Crvena Zvezda 1:0 eduseisul udu tõttu, kui 2 Milani mängijat, sealhulgas Ancelotti, olid juba saanud punase kaardi, ja mängiti järgmisel päeval algusest peale uuesti. Penaltitega võitis Milan 4:2. Veerandfinaalis võitis Milan Bremeni Werderi (võõrsil 0:0, kodus 1:0) ja poolfinaalis Madridi Reali (võõrsil 1:1, kodus 5:0, Ancelotti lõi 19. minutil avavärava). Finaalis alistas Milan Bukaresti Steaua 4:0. Pärast võitis Milan Euroopa superkarika, alistades FC Barcelona (võõrsil 1:1, kodus 1:0, Ancelotti ei mänginud kaasa). Lõpuks võitis Milan Kontinentidevahelise karika, alistades Tokios Lõuna-Ameerika superkarika võitja Medellini Atlético Nacionali lisaaja eelviimasel minutil löödud väravast 1:0; Ancelotti mängis kaasa.
1989 jäi Milan Itaalia meistrivõistlustel kolmandaks, kuid pääses tiitlikaitsjana meistrite sarja, sealjuures meistriks tulnud Internazionale kukkus kohe avaringis Malmö FF vastu välja. avaringis võitis Milan Helsingi JK (kodus 4:0, võõrsil 1:0), teises ringis Madridi Reali (kodus 2:0, võõrsil 0:1), veerandfinaalis KV Mecheleni (kodus 0:0, võõrsil lisaajal 2:0) ja poolfinaalis Müncheni Bayerni (kodus 1:0, võõrsil lisaajal 1:2). Finaalis võitis Milan Lissaboni Benfica 1:0 ja kaitses tiitlit. Pärast võitis Milan Euroopa superkarika, alistades Genova Sampdoria (võõrsil 1:1, kodus 2:0, Ancelotti osales mõlemas mängus). Lõpuks võitis Milan Kontinentidevahelise karika, alistades Tokios Lõuna-Ameerika superkarika võitja Asuncióni Club Olimpia 3:0; Ancelotti ei mänginud.
1990 jäi Milan Itaalia meistrivõistlustel SSC Napoli järel teiseks, kuid pääses järgmiseks hooajaks tiitlikaitsjana meistrite sarja. Karikafinaalis kaotas Milan Juventusele (võõrsil 0:0, kodus 0:1). Meistrite liigas kaotas Napoli teises ringis Moskva Spartakile. Milan oli avaringis vaba ja võitis teises ringis Club Brügge (kodus 0:0, võõrsil 1:0). Veerandfinaalis Marseille Olympique'i vastu tehti kodus 1:1 viik. Võõrsil 88. minutil Olympique'i 1:0 eduseisus kustus staadioni valgustus. Kui see veerand tunni pärast taastus, keeldus Milan jätkamast ja talle anti 0:3 kaotus. Milan diskvalifitseeriti eurosarjadest 1 aastaks.
1992 tuli Milan Itaalia meistriks ja pääses meistrite liigasse, aga Ancelotti enam seal ei mänginud, sest tema jalgpallurikarjäär lõppes.
Treenerikarjäär
Kõige kauem on ta juhendanud AC Milani, kellega ta võitis kaks korda UEFA meistrite liiga. Chelseasse siirdus ta 2009. aastal ja võitis kohe Community Shieldi. Esimesel hooajal tuli ka Inglismaa Premier League ja liiga karika võit.
Aastatel 2021–2023 oli ta uuesti Madridi Reali treener, suvel 2023 määrati Ancelotti Brasiilia jalgpallikoondise peatreeneriks, tema leping algab aastal 2024.
Rootsiitsitaja
Rootsiitsitaja (Emberiza schoeniclus) on linnuliik värvuliste seltsist tsiitsitajalaste sugukonnast tsiitsitaja perekonnast.
Levila
Rootsiitsitaja on mitme alamliigina laialt levinud Euraasias Atlandi ookeani rannikult läbi Siberi ja Hiina kuni Kamtšatka ja Hokkaidōni.
Eestis on rootsiitsitaja ebaühtlaselt levinud harilik haudelind ja haruldane talvituja, kelle pesitsusaegset arvukust on hinnatud 50 000 – 100 000 paarile, ning talvist arvukust 10–100 isendile. Rootsiitsitaja saabub Eestisse märtsis, lahkub septembris-oktoobris. Rändel esineb teda tavaliselt üksikult, harva väikeste salkadena.
Välimus ja käitumine
Üldpikkus 13,5–15,5 cm. Keskmise suurusega tsiitsitaja. Hundsulestikus isaslind kergesti eristatav musta pea ja kurgualuse ning valge kaeluse ja lahuriba järgi. Emaslinnu sulestik on rohkem varieeruv, tavaliselt laia musta lõuariba, pruunikirju põseala ja hallika külgkaelaga. Puhkesulestikus on isas- ja emaslind sarnased. Tihti tegutseb varjamatult, tehes roostiku või põõsastiku kohal lühikesi lende. Tüüpiline häälitsus on venitatud tsiiü. Kutsehüüd on venitatud tssii või tsiip. Laul on enamasti aeglane ja koosneb sirtsuvatest silpidest, näiteks tsri, tsri, tsüri, tsri. Laul varieerub isenditi. Rootsiitsitaja laulab põõsa väljaulatuval oksal või roovarrel. Lauluperiood kestab kuni juuli keskpaigani.
Rootsiitsitajaga võrdlemisi sarnane on lapi tsiitsitaja.
Elupaik
Asustab roostikke, veekogude kallaste ja märgalade põõsastikke (sealhulgas pajustikke), luhtasid.
Pesitsemine
thumb|Rootsiitsitaja munad Emaslind ehitab pesa maapinnale või selle ligi kulu sisse, mätta või põõsa varju. Pesa on poolkerajas ja koosneb väljastpoolt tarna- ja roovartest, vanadest roolehtedest ja muust jämedamast taimsest materjalist, seestpoolt on vooderdatud peenema rohuga. Kurnas on 4–6 muna. Täiskurna leidub mai algul. Munad on valkjad kuni pruunikashallid, kirjatud tumedama mustriga. Pojad väljuvad pesast umbes kahe nädala vanustena. Eestis pesitseb osa rootsiitsitajaid suve jooksul kaks korda.
Toitumine
Rootsiitsitaja toidu moodustavad seemned ja taimepungad, putukad ja teised selgrootud.
Nimetus
Linnuvaatlejate slängis tuntakse teda ka rootsi itsitaja nime all.
Vene Kunstnike Ühendus Eestis
Vene Kunstnike Ühendus on asutatud 1998. aastal ning sellesse kuuluvad Eestis elavad ja kunstiga tegelevad eri rahvustest inimesed. Nendevaheline ühendav lüli on vene keel.
Vene Kunstnike Ühenduse juhataja on Aivar Rihkrand.
Ühendus korraldab pidevalt väljapanekuid Ida-Virumaa kunstigaleriides ja Tallinnas Vene Kultuurikeskuses, aga ka mitmel pool mujal. Näiteks 2011. aastal organiseeriti koostöös Tallinna Vene Muuseumiga retrospektiivne näitus "Vene kunstnikud Eestis. 21 sajandi algus". Esmakordselt ühenduse ajaloos toimus ühine näitus Tartus.
Melanie Kukk
Melanie Kukk (kuni 1924 Melanie Kuljus; hilisema nimega Lola-Eha Rahamägi; 1. august 1903 Aseri – 1. juuli 2000 Burbank, Los Angelese maakond, California ) oli eesti kunstnik.
Elulugu
Alg- ja keskhariduse omandas ta Lenderi, Rakvere Eesti Tütarlaste ja Tallinna Linna 2. Tütarlaste Gümnaasiumis, viimase lõpetas ta aastal 1921.
Edasi jätkas ta õpinguid August Janseni ateljees ja Ants Laikmaa kunstistuudios, kus töötas rida aastaid. Tema peamine loomežanr oli portreemaal. Ta oli E.E.L.K. mälestuslehtede ja kaunistuste komisjoni liige.
Ta õppis ka tšellomängu.
Piiskop Hugo Bernhard Rahamäe abikaasana küüditati ta pärast mehe arreteerimist Kirovi oblastisse, kust ta vabanes oktoobris 1956. Varsti pärast Eestisse naasmist maalis ta Iisaku kiriku kantsli külgedel olevad pildid.
1963. aastal tekkis tal võimalus minna külla õele Ameerika Ühendriikidesse. Ta otsustas jäädagi sinna, elama hakkas ta poeg Jaak Kuke juures. Ka Ameerikas tegeles ta maalimisega.
Isiklikku
Tema vend oli kauaaegne Iisaku koguduse pastor Voldemar Kuljus.
Ta oli aastatel 1924–1933 abielus Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku piiskopi Jakob Kukega. Abielust sündis kolm poega: Jaak (1925–2016), Nathan (1926–2021) ja Adam (1929–1989).
Aastatel 1940–1941 oli ta abielus piiskop Hugo Bernhard Rahamäega.
Pejë
Pejë (serbia Пећ, ladina kirjas Peć) on linn Kosovos. Linna serbiakeelne nimi tähendab 'ahi'.
Piirkonnas asuvad vanad albaania kulla 'd (väikesed kindlused), türgi saunad ja õigeusu kiriku Serbia patriarhaat.
Peale väheste vaimulike, kes elavad Peći patriarhaadis, on pärast 1999. aasta konflikti serblased elama jäänud põhiliselt Goraždevaci külla, mis moodustab serbia enklaavi (umbes 1000 elanikku). Ka teisi vähemusi on vähemaks jäänud. Piirkonnas on palju bosnialasi, kes elavad äärelinnas Vitomiricas. Märgatavalt on veel mustlasi, aškaleid ja albaaniaegiptlasi.
Albaanlased moodustavad 90% elanikest. Albaanlased on valdavalt moslemid, kuid mõnes maapiirkonnas (Barani org, GlaviĀica/Gllaviqicë) on ka suur katoliiklaste kogukond.
ÜRO ajutise haldusmissiooni halduskeskusena on ta Dukagjini/Metohija rajooni keskus. See hõlmab Peći/Pejë, Gjakovica/Gjakovë, Dečani/Deçan'i, Klina/Klinë ja Istoki/Istog'i kogukonna.
Linnas on ehitusmaterjalide tööstus, keemiatööstus, nahatööstus, puidutööstus ja toiduainetetööstus ning käsitöö. Valmistatakse diivaneid.
Pejë linna on Peći nime all esimest korda mainitud 1202.
Keskajal asus seal peapiiskopkonna ja Serbia patriarhaadi keskus ning linn oli Serbia riigi keskus. Stefan Dušan tegi 1346 Peći Serbia õigeusu patriarhide residentsiks. Türgi võimu ajal paigutati sinna taastatud Peći patriarhaadi keskus. Õigeusu patriarhid resideerisid seal 1766. aastani.
Pejës on olnud palju kloostreid, kirikuid, eraklaid ja teisi sakraalobjekte, mis on säilinud kuni 12.–14. sajandist (üks klooster ja 4 kirikut). Nendes on väärtuslikke freskosid. Linn on tähelepanuväärne 13. sajandist pärit patriarhikatedraali ning mitmete türgi mošeede ja majade poolest.
Püha Nikolaose klooster 14. sajandist asus tõenäoliselt Peći patriarhiaadi läheduses, Püha Lunastaja kloostri juures, nagu on märgitud türgi allikates.
Selles kloostris elas ja töötas tuntud keskaegne kunstnik ja luuletaja zograaf Longinos Pećist. Kloostri juures elas ka Serbia patriarh Pajsije 17. sajandi esimesel poolel.
Serbia püha Sava kirik Lizicas on rajatud peapiiskop Nikodimi annetusena 14. sajandi teisel poolel. Tema surma tõttu jäi kirik pooleli ja ehituse viis lõpule järgmine peapooskop Danilo. Ružica kirik asus praeguse Bajrakli mošee kohal. Seda hüüavad serblased praegugi Ružica-džamija. Nimi tuleb roosivärvist. Kirik säilis kuni Türgi võimu alla langemiseni. Sultan Mehmed II Abu Fatih laskis selle lõhkuda ja rajas selle kohale 1649 mošee. Pärimuse järgi läksid Ružica õigeusu mungad pärast selle lõhkumist Belgradi ning rajasid Kalemegdani põhjapoolsele jalamile väikese Ružica kiriku oma emakiriku mälestuseks.
Pejës olid veel pühale Nikolaosele (Nikolale) pühitsetud Ivanovaci kirik, püha Peetruse (Petka) kirik, väike püha Gregoriose (Gligori) kirik, nunnaklooster Kenavija ehk Ćenavija, püha Basileiose (Vasili) kirik ning palju koopaeraklaid: Marki erakla, Mustade kääride erakla ja mõned eraklad Pećka Bistrica vasakul kaldal.
Teine vana serbia surnuaed lõhuti suuremalt jaolt pärast Teist maailmasõda. Säilinud osa on jäänud puutumata sellepärast, et ta oli kaitse all ning oli mõeldud linnapargiks.
Agapetus II
Agapetus II (ka Agapitus II) oli paavst 946–955. Ta oli 129. paavst.
Hõbemünt
Hõbemünt on münt, mis sisaldab oma kaalust üle 500 tuhandiku (500‰ ehk 50%) puhast hõbedat. Münti, mille hõbedasisaldus on väiksem, nimetatakse biljoonmündiks.
Agapetus II
Agapetus (Agapito) oli sündinud Roomas. Ta oli Salvador Miranda järgi Marinus II ajal kardinalpreester.
Hõbemünt
Tänapäeval on hõbemündid täielikult asendatud mitteväärismetallist müntidega ning hõbe- ega ka kuldmünte enam igapäevases käibes ei leidu.
Agapetus II
Paavstiks saamine
Agapetus II valiti ja pühitseti paavstiks 10. mail 946 Rooma valitseja Spoleto hertsogi Alberico II tahtel.
Suhted Saksamaaga
Saksa kuningas Otto I Suur tungis 951 Itaaliasse ja jäi peatuma Paviasse. Ta saatis oma saadikud paavsti, mitte aga Rooma valitseja Alberico II juurde. Itaalia kuningaks kroonitud Otto soovis saada keisri krooni, kuid Alberico II keeldumisel jättis paavst selle talle andmata.
Paavst andis Otto I-le privileege, mille alusel võis kuningas rajada peapiiskopkondi ja piiskopkondi ning määrata nende piire oma äranägemise järgi. Paavsti otsusele oli vastu Mainzi uus peapiiskop Wilhelm.
Suhted Prantsusmaaga
Agapetus II saatis 948 piiskop Marinuse legaadina Ingelheimi riigipäevale, kus Louis IV kuulutati Prantsusmaa õigusjärgseks kuningaks. Tema vasalle kohustati Louis'le kuuletuma, vastasel juhul ähvardati neid ekskommunikatsiooniga.
Riigipäeval kinnitati ka Reimsi peapiiskopiks Artaud ja tagandati tema rivaal Hugues de Vermandois.
Paavst kinnitas riigipäeva otsused jaanuaris 949 Roomas peetud sinodil.
Suhted Itaalia piiskoppidega
Agapetus II tagandas 946 Trivento piiskopi Leo ja Termoli piiskopi Benedetto (Benefetto).
Suhted Saksa piiskoppidega
Agapetus II laiendas 2. jaanuaril 948 Hamburg-Bremeni peapiiskopi jurisdiktsiooni Taani, Norra ja Rootsi üle.
Ta lubas 954 Otto I vennal Kölni peapiiskopil Brunol kanda palliumit.
Ta andis Otto I rajatud Magdeburgi kloostri juhile metropoliidi volitused.
Kloostrireform
Agapetus II kinnitas Cluny kloostri privileegid.
Ta kohustas Gorze kloostri munki viima läbi reformi San Paolo fuori le Mura kloostris.
Uued kardinalid
Agapetus II määras 5 uut kardinali.
Uue paavsti määramine
Alberico II kohustas Rooma vaimulikke ja aadlikke oma surivoodil 954 paavsti juuresolekul vanduma, et nad valivad Agapetus II surma järel uueks paavstiks tema poja Ottaviano.
Agapetus II kultuuriloos
Agapetus II müntidel esineb tema nimi ja Alberico II monogramm. Varasemate paavstide müntidel oli tihti esindatud Alberico nimi ja nende monogramm.
Surm
Agapetus II suri detsembris 955 Roomas ja maeti Lateraani basiilikasse.
Lorentzi jõud
Lorentzi jõuks nimetatakse elektromagnetväljas liikuvale elektrilaengule mõjuvat jõudu.
Liikuvale osakesele mõjub nii elektriväljast põhjustatud jõud q\mathbf{E} kui ka magnetväljast põhjustatud jõud. Kogu osakesele mõjuv jõud on seega:
kus
Kui osake liigub magnetväljas (st E = 0), saab Lorentzi jõu suunda määrata vasaku käe reegli abil.
Lorentzi jõud on nimetuse saanud Hollandi füüsiku Hendrik Lorentzi järgi.
Kaberneeme
Kaberneeme on küla Jõelähtme vallas Harjumaal. Küla asub Kaberneeme poolsaarel Eesti põhjarannikul. Poolsaar on vaid kahe kilomeetri pikkune. Tänapäeval kuulub poolsaar halduslikult Harju maakonna Jõelähtme valda. Kaberneeme külas asub ka Kaberneeme sadam, Kaberneeme poolsaarest läände jääb Kaberneeme laht, tema mõtteliseks jätkuks on Koipse (ka Koipsi) ja Rammu saared.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 137 inimest ja 2019. aasta seisuga elab külas 121 inimest. 2015. aastal oli neist eestlasi 128 (93,4%).
Kaberneeme poolsaar on liivase pinnasega ja kattunud enamasti männimetsaga. Kaberneeme on tuntud matkamise ja puhkekoht, küla lähedal paiknevad RMK lõkkekohad.
Ajalugu
2015. aastal tähistas Kaberneeme poolsaarel asuv Kaberneeme küla 640. aastapäeva. Üks esimesi tunnistusi, mis viitab sealsele asustusele, on 1375. aastast pärinevas Rootsi pühaku Brigitta imede kirjelduses. Algul oli Kaberneeme Kaberla külale kuulunud kalarand. 1375. aastal toimus Kaberneemes eesti ja rootsi kalurite kokkupõrge. 1485. aastal on Kaberneemet mainitud kui rootslaste küla.
Külas asus Kaberneeme aianduskooperatiiv, millest on säilinud märkimisväärsed ehitised.
Kuni 1694. aastani esinevad andmed on sedavõrd vähesed, et ei ole võimalik saada täielikku ülevaadet küla arengust ja selle elust. Kindlad etnograafilised andmed pärinevad 1694. aastast – tolleaegsetest dokumentidest ja kaartidelt selgub, et Kaberneeme külas oli siis 13 talu.
19. sajandi lõpupoole kujunes Kaberneemest tähtsamaid Tallinna-lähedasi kala püügi- ja töötlemiskeskusi. Oletatavasti oli Kaberneeme küla üks esimesi kohti, kus rakendati pöörisnooda ehk keerepüüki. Esimeste hulgas Eestis hakati kala suitsutama 1892. aastal ning 1893. aastast tegutses külas kilutööstus. Edukas kalandus soodustas küla laienemist ja juba 1912. aastal oli Kaberneemes 16 ning kümnendi lõpus aga juba 21 purjelaeva. 20. sajandi esimesel poolel saadi poolsaare lähivetest märkimisväärselt suuri lõhesaake ja kaluriküla areng hoogustus veelgi. Kaberneeme poolsaare lähiveed olid algselt Pirita kloostri munkade kalastuskohad.
Kaberneemest on alguse saanud ka selle kandi (Kuusalu kihelkonna) laevaehitus. Siit algas ka räimemüük Tallinna ning samuti munakivide vedu.
Küla koostöö- ja käimisetraditsioonid katkesid 1944. aastal Nõukogude okupatsiooniga Eestis. Eeldatavasti põgenes tollal küla 300 elanikust umbes pooled välismaale. Nõukogude ajal asus seal NSV Liidu piirivalve Rakvere piirivalvesalga Kaberneeme piirivalvekordon ja Kaberneeme poolsaarel tehnilise vaatluse post.
pisi|tühi|Droonivideo Kaberneeme rannast 2022. aasta juunis
Minimalism (muusika)
Minimalism on muusikasuund, milles muusikat luuakse väga väheste muusikaliste vahenditega, peamiselt üksikute muusikaliste ideede (järkjärgulise, astmelise) kordamise abil pika aja jooksul.
Minimalistlikku muusikat hakati looma 1960. aastate alguses.
Tuntuim minimalismi esindaja ja üks selle loojaid on Steve Reich. Ta kasutas esimesena eksperimentaalseid tehnilisi võtteid, kus lasi linditsüklitel omavahelisest faasist kergelt välja libiseda ("It's Gonna Rain", 1966).
Teise tuntud minimalisti Philip Glassi lavatriloogia ("Einstein on the Beach", "Satyagraha", "Akhnaten") 1970-ndate lõpus ja järgmise kümnendi alguses tõi tema loodud muusikasse avangardismi alged. 21. sajandil käsitletakse minimalismi, avangardismi ja elektronmuusikat koos.
Konkreetne muusika
Konkreetne muusika (prantsuse keeles musique concrète) on elektroakustilise muusika alaliik, mille loomiseks kasutatakse töötlemata või töödeldud kujul salvestatud reaalse maailma objektide tekitatud helisid.
Konkreetse muusika mõiste võttis 1940. aastate alguses kasutusele prantsuse helilooja ja muusikateoreetik Pierre Schaeffer.
Miksolüüdia helilaad
Miksolüüdia on diatooniline helilaad, mille kõrgusastmik on
1 - 1 - ½ - 1 - 1 - ½ - 1 miksolüüdia c-st c  d   e   f   g   a   b   c miksolüüdia f-st f   g   a   b   c   d   es  f miksolüüdia g-st g   a   h   c   d   e   f   g
Vastab madaldatud VII astmega mažoorile.
300px
Sõna tuleneb kreeka sõnast mixolydios ('pool-lüüdia').
Asulad (C)
Asulad (C) loetleb Vikipeedias olemasolevaid ja kavatsetavaid artikleid asulatest, mis algavad C-tähega.
Adolf Mützelburg
Adolf Mützelburg (3. jaanuar 1831 Frankfurt Oderi ääres – 17. jaanuar 1882 Berliin) oli saksa kirjanik. Põhiliselt kirjutas ta ajaloolisi romaane.
Saabas
thumb|Saapapaar Saabas on pika säärega jalanõu.
Nagu teisedki jalanõud, on ka saabas mõeldud jala kaitseks külma, niiskuse ja traumade eest. Saapaid valmistatakse nahast, kunstnahast, kummist ja muudest materjalidest.