cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Arne Maasik
Elukäik
Töötanud õppejõuna Tartu Kõrgema Kunstikooli fotoosakonnas, retsenseerinud arhitektuuriüliõpilaste diplomitöid Tallinna Tehnikakõrgkoolis, lugenud Eesti Kunstiakadeemia fotoosakonnas arhitektuurifotograafia kursust.
Looming
Arne Maasiku looming on keskendunud peamiselt arhitektuurifotograafiale. Ta on teinud kaastööd arhitektuuri- ja kunstiväljaannetele, nende hulgas Architectural Review (UK), AD (UK), A10 (Holland), Stauba (Tšehhi), Arkkitehti (Soome), Maja, Eramu, Projekt & Ehitus, kunst.ee, Eesti Ekspress, Estonian Art, Vikerkaar, Ehituskunst jm.
Arne Maasik on Eesti Kunstnike Liidu (2003) ja Eesti Üliõpilaste Seltsi (1992) liige. Arne Maasiku töid on omandanud Eesti Kunstimuuseum, Eesti Arhitektuurimuuseum, töid on erakogudes Eestis, Soomes ja USA-s.
pisi|Foto seeriast "Northern District"
Isikunäitused
pisi|Foto seeriast "Pusad" pisi|"2nd Avenue" (Foto seeriast " NYC 2005")
Senegali lipp
thumb|300px|Senegali lipp Senegali lipp võeti kasutusele 20. augustil 1960.
Lipp sarnaneb Mali Föderatsiooni lipuga, mille moodustasid Prantsuse Sudaan ja Senegal, kui nad Prantsusmaast lahku lüües iseseisvusid. Senegal eraldus föderatsioonist 22. augustil 1960 ja võttis kasutusele peaaegu sama lipu, kuid asendas dogonite sümboli kanaga (musta mehe figuuri) rohelise tähega.
Senegali lipp on üleaafrikalistes värvides, mida esimestena kasutasid Etioopia ja Ghana. Lipu värvide ja sümbolite tähendust ei ole selgitatud Senegali põhiseaduses, seadustes ega määrustes, kuid valitsuse veebisait annab järgmise selgituse. Roheline tähistab moslemitele Muhamedi lipu värvi, kristlastele lootust ja animistidele viljakust. Kollane sümboliseerib jõukust, toodangut, majanduse arengut, mis on riigi esimene prioriteet ja võimaldab omakorda tõsta kodanike kultuuritaset, mis on riigi teine prioriteet. Kuldne on ühtlasi kunsti ja kirjanduse, samuti intellekti värv. Punane sümboliseerib verd ning seega elu ja riigi jaoks toodud ohvreid, samuti võitlust majandusliku arengupeetusega. Roheline täht tähistab taevast ja selle kaudu rahva vaimseid väärtusi. Tähe viis haru sümboliseerivad Senegali avatust kõigile viiele mandrile. Tähe roheline värv sümboliseerib lootust, mille on toonud riigi iseseisvumine.
Nicolaus V
Tommaso Parentucelli sündis 15. novembril 1397 Sarzanas arst Bartolomeo Parentucelli ja Andreola Tomeo dei Bosi peres. Kui tema isa 1401. aastal suri, abiellus ema Tommaso Calandriniga, kuid Parentucelli ei saanud oma võõrasisaga hästi läbi. Ajaloolase Salvador Miranda järgi oli Parentucelli lapsena kord väga haige ning tema ema oli näinud nägemust, et Parentucellist saab kunagi paavst.
Parentucelli osales Baseli oikumeenilisel kirikukogul ja Firenze kirikukogul. Ta osales läbirääkimistel armeenlaste ja koptidega.
1447. aasta konklaav
Nicolaus V valiti paavstiks esmaspäeva 6. märtsi hommikul 1447 ja krooniti pühapäeval 19. märtsil kardinal Prospero Colonna poolt.
4.–6. märtsini 1447 toimunud konklaavil osales 18 kardinali. See konklaav toimus Roomas Santa Maria sopra Minerva kiriku lähedal dominikaanide konvendis. Nicolaus V valiti paavstiks kompromisskandidaadina, kuna peamine soosik kardinal Prospero Colonna ei saanud vajalikul arvul hääli.
Sellel konklaavil oli valituksosutumiseks vaja saada 12 häält, kuid esimeses voorus 5. märtsi hommikul sai Colonna 10 häält, ülejäänud hääled jagunesid kardinal Domenico Capranica ja Parentucelli vahel. Järgmises voorus jäi Colonna häälte arv samaks, kuid hääli said ka Nicolaus Cusanus ja Firenze peapiiskop. Parentucelli osutus valituks kolmandas voorus kardinal Giovanni Berardi soovitusel ja ta võttis endale nime arvatavasti Niccolò Albergati järgi.
1447. aasta konklaavil osalenud kardinalid
Baseli oikumeeniline kirikukogu ja skisma
Nicolaus V sai võimule XVII oikumeenilise kirikukogu ajal, kui oli tekkinud skisma vastupaavsti Felix V tõttu. 7. aprillil 1449 nõustus Felix V loobuma pretensioonidest paavstitroonile, millega lõppes 10 aastat kestnud skisma ja ühtlasi lõpetati kirikukogu tegevus. Vastukaaluks pühitses paavst endise vastupaavsti kardinaliks.
Välispoliitilised suhted
pisi|[[Konstantinoopoli langemine 1453. Nicolaus V kuulutas türklaste vastu välja ristisõja]] Nicolaus V soovis oma tegevusega sisetülides vaevleva Itaalia poliitilist stabiliseerumist, mis teostus alles pärast tema surma 26. juunil 1455 Itaalia riikide vahel 25 aastaks sõlmitud rahulepinguga.
Nicolaus V tunnustas Eugenius IV otsuseid Saksamaa kohta ja sõlmis 17. veebruaril 1448 Viini konkordaadi. 19. märtsil 1452 kroonis ta Roomas keisriks Friedrich III. See oli viimast korda ajaloos, kui Saksa-Rooma keiser krooniti Roomas.
1450 saatis paavst kardinalid Nicolaus Cusanuse ja Giovanni Capistrano legaatidena Saksamaale ja kardinal d'Estouteville'i legaadina Prantsusmaale.
Bütsantsi keiser Konstantinos XII palus paavstilt türklaste vastaseks võitluseks abi. Mais 1452 saatis paavst legaadiks Konstantinoopolisse kardinal Isidori. Juunis 1453 jõudsid Rooma teated Konstantinoopoli vallutamisest türklaste poolt. 30. septembril 1453 kuulutas Nicolaus V Konstantinoopoli vabastamiseks türklaste vastu välja ristisõja.
Saksa ordu kõrgmeister Konrad von Erlichshausen soovis 23. juunil 1447 orduprokuraatorilt, et see kirjeldaks paavstile Novgorodi poliitikat. Kõrgmeister soovis 17. augustil 1447 paavstilt kasutada ordu aladelt kogutud raha sõjaks Novgorodiga. Sama aasta jooksul esitas kõrgmeister paavstile veel mitu taotlust, et pidada sõda Novgorodiga. 6. augustil 1453 saatis Liivi ordu maameister Mengede paavstile palvekirja seoses venelaste rünnakutega.
Ta avaldas 18. juunil 1452 bulla "Dum diversa" ja 8. jaanuaril 1455 bulla "Romanus Pontifex" Portugali orjakaubanduse kohta.
1451 andis ta Savoia hertsogile presentatsiooniõiguse.
Nicolaus V ja Eesti
pisi|[[Kuressaare piiskopilinnus. Nicolaus V tunnustas Kuressaare rahulepingut]] Nicolaus V teatas 14. juunil 1447 Camerino ja Kuramaa piiskoppidele Poznani presbüteri Matthias Gizmislai asjus. Paavst tunnistas 30. aprillil 1449 Werner von Orselni statuudid kehtetuks.
2. juunil 1450 volitas Nicolaus V Tallinna dekaani otsustama Tallinna piiskopi ja rae vahelises kohtuasjas Püha Gertrudi kabeli ehitamisel.
Paavst otsustas 17. aprillil 1451 Tartu piiskopi ja kapiitli palvel Luckede mõisa osas.
14. aprillil 1452 teatas Saksa ordu kõrgmeister orduprotektorile doktor Leonard Rothose asjus, mille kohta andis paavst 8. oktoobril 1452 vastava korralduse.
1452 teatas Nicolaus V Riia peapiiskopile Riia püha Andrease kabeli lammutamise ja luude ümbermatmise asjus.
Lumeroos
Lumeroos ehk seatubakas (Helleborus) on rohttaimede perekond tulikaliste sugukonnast.
Nicolaus V
Vaidlus Riia peapiiskopi ja Saksa ordu vahel
Paavst määras 16. novembril 1448 ametisse Riia peapiiskopkonna eksekuutorid.
Lumeroos
Perekonda kuulub umbes 20 liiki. Need kasvavad Euroopas, Väike-Aasias ja Kesk-Aasias.
Nicolaus V
Vaidlus Riia peapiiskopi ja Saksa ordu vahel
Saksa ordu kõrgmeister Ludwig von Erlichshausen saatis 5. novembril 1451 paavstile palvekirja, mille järel kinnitas paavst 4. märtsil 1452 Riia peapiiskopi ja Saksa ordu vahel sõlmitud lepingu Saksa ordu ordurüü kandmise osas Riia peapiiskopkonnas.
17. jaanuaril 1454 sätestas Nicolaus V Riia valitsemise Riia peapiiskopi ja Saksa ordu vahel ning määras ametisse eksekuutorid.
Riia peapiiskopi määramine
Alates 16. aprillist 1448 saatis Saksa ordu kõrgmeister Konrad von Erlichshausen paavstile soovitusi, et Riia peapiiskopiks määrataks Silvester Stodewescher. 9. oktoobril 1448 kinnitas Nicolaus V Stodewescheri Riia peapiiskopiks, kuid Riia toomhärra Detmar Roper apelleeris paavstile Stodewescheri määramise asjus. Stodewescher saatis 1449 paavstile tänukirja oma määramise eest.
Vaidlus Tartu piiskopkonnas
Nicolaus V keelas 2. augustil 1450 Tartu piiskopkonna kapiitlil vakantsiperioodil valida piiskoppi, kuid paavst tühistas 16. aprillil 1451 selle otsuse ja lubas kapiitlil taas piiskoppi valida. 16. juunil 1451 kinnitas Nicolaus V oma otsust kapiitli valimisõiguse osas ja nõudis Liivi ordu maameistrilt Johann von Mengedelt, et ordu ei takistaks piiskopi valimist kapiitli poolt. Nicolaus V kinnitas 13. juulil 1451 taas oma otsust ja määras 21. augustil 1451 Tartu piiskopkonna Saksa ordu kõrgmeistri kaitse alla.
Sisepoliitika
Nicolaus V suutis Kirikuriigi alad saada oma kontrolli alla ja tunnustas mitmete sõltumatute linnade isandaid oma vikaaridena. Ta andis Bolognale näilise sõltumatuse. Ta kavatses tugevdada Rooma välikindlustusi ja rajas Kirikuriigis kindluseid.
Paavst siirdus 15. juulil 1450 Roomast Fabrianosse.
Vandenõu paavsti vastu
1453 avastati Stefano Porcaro kavandatud vandenõu paavsti vastu, mille järel Porcaro hukati.
Suhted kiriku institutsioonidega
pisi|Tannenbergi lahing 1410 [[Saksa ordu ja Poola-Leedu vägede vahel. Nicolaus V vabastas Saksa ordu liikmed tsiviilkohtu jurisdiktsioonist]] Nicolaus V kinnitas 27. aprillil 1447 ja 21. novembril 1450 Saksa ordu privileegid. Ta teatas 31. mail 1447 Volterra piiskopile Roberto Cavalcantile oma bullast, mille alusel vabastas ta Saksa ordu liikmed ilmaliku kohtu, eriti feemikohtu jurisdiktsioonist. Paavst ekskommunikeeris 2. septembril 1448 kõik isikud, kes kasutavad Saksa ordu aladel võõra jurisdiktsiooniga kohtuniku, eriti feemikohtuniku teenust ja kuulutas selliste kohtunike poolt langetatud otsused kehtetuks.
13. jaanuaril 1449 kinnitas paavst Saksa ordule Saksa-Rooma keiser Friedrich II poolt määratud vabastuse kõikidest riigimaksudest ja andamitest.
Paavst lubas 12. septembril 1449 ekskommunikeerida iga Saksa ordu liikme, kes ilma ordumeistri loata jätab maha oma maja. Seetõttu andis Saksa ordu kõrgmeister Ludwig von Erlichshausen 17. aprillil 1450 korralduse, et ilma ordumeistri loata ei tohi keegi ordumaadelt Rooma siirduda.
1. septembril 1454 manitses paavst Poola kuningat Kazimierz IV tülitsemast Saksa orduga. .
Ta tunnustas Kilmore kiriku staatust katedraalina.
Ta tunnustas annuntsiatsiooni ordut.
1448 tunnustas ta Colette’i rajatud kolettiinide ordut.
Liturgilised otsused
Skisma lõppemise puhul kuulutas Nicolaus V 1450. aasta juubeliaastaks.
Kanoniseerimised
Nicolaus V kanoniseeris 3 isikut ja kuulutas õndsaks 1 isiku.
Ta kuulutas 1454 õndsaks Sitsiilia Alberti.
Misjon
8. jaanuaril 1454 kohustas Nicolaus V Portugali kontrollima misjoni läbiviimist Hiinas. Ta lubas Portugali kuningal rajada uusi kirikuid
Onupojapoliitika
Nicolaus V poolvend Filippo Calandrini sai kardinaliks.
Mölamaffia
Ajalugu
Mölamaffia sai alguse 16. detsembril 1991 tollase Rapla I Keskkooli (praegune Rapla Ühisgümnaasium) kooliraadios. Kooliraadioperiood lõppes 1993. aastal, kuna kõik liikmed lõpetasid keskkooli.
Nicolaus V
Kardinalide pühitsemised
Nicolaus V pühitses 11 kardinali 4 konsistooriumil, sealhulgas endise vastupaavsti Felix V. Lisaks itaallastele said kardinalideks 5 prantslast, 1 hispaanlane ja 1 vaimulik Belgiast. Ta taastas 19. detsembril 1449 Louis Alemani volitused kardinalina.
Mölamaffia
Ajalugu
Pärast "Mölamaffia demolindi" valmimist Eesti Raadio 3. stuudios pakuti seda igale poole. Mõne aja pärast palkaski Ivar Vigla juhitud Raadio Top nad raadiosaadet tegema. Mölamaffia tegutses TOP-Raadios 19. detsembrist 1993 kuni 16. märtsini 1996, mil Raadio Top pankrotistus.
Edasi hakati saateid tegema Raadio 2s, kus tegutseti 2000. aastate alguseni.
Eriti populaarseks said nende tehtud reklaamide paroodiad ja tõlkelood. Tõlkelugudes loeti eestikeelne tõlge peale ingliskeelsetele lugudele, et ikka kõik saaksid aru, millest lauldi.
Nicolaus V
Nicolaus V kultuuriloos
Nicolaus V oli patrooniks paljudele tol ajal Roomas viibinud kunstiinimestele. Tema teenistuses olid näiteks Fra Angelico, Leon Battista Alberti ja Piero Da San Sepolcro. Paavsti soosimisel tõlgiti ladina keelde mitmeid Vana-Kreeka autoreid. Nicolaus V kogus manuskripte ja lasi neid kopeerida. Pärast tema surma oli Vatikanis 1200 koopiat, mille tõttu peetakse teda Vatikani raamatukogu rajajaks.
Kangasala linn
Kangasala on linn Soomes Pirkanmaa maakonnas.
Nicolaus V
Nicolaus V kultuuriloos
Nicolaus V ajal taastati ja renoveeriti Roomas arvukalt kirikuid, sildu ja muid ehitisi, kuid tema taastamistööd leidsid tollal vastuseisu, kuna ta lasi lammutada varisemisohtlikke, kuid ajalooliselt väärtuslikke hooneid. Ta lasi taastada Aqua Virgo akvedukti, puhastada ja sillutada Rooma tänavaid. Ta kutsus Bernardo Rosselinit alustama Rooma Peetruse kiriku ümberehitamist ja lasi teostada ümberehitusi Vatikanis, nagu Nicolaus V kabel.
Kangasala linn
Valla pindala on 870,85 km², millest 212,83 km² on veega kaetud. Suuremad järved on Vesijärvi, Längelmävesi ja Roine.
2005 liideti Kangasalaga Sahalahti vald ja 2011 Kuhmalahti vald.
Nicolaus V
Nicolaus V kultuuriloos
Ta rajas Glasgow' ülikooli ja kinnitas Barcelona ülikooli rajamist. Ta toetas Bologna ülikooli tegevust. Ta rajas Perpignani ülikoolis teoloogiateaduskonna. Ta tunnustas Šotimaal St. Andrewsi kolleegiumi rajamist.
Kroonimisvaip
Kroonimisvaip mõõtmetega 5,2 × 3,7 m valmistati Ismail I ajal aastail 1502–1524 Isfahanis ning 1639 esitles Pärsia saatkond seda Friedrich IV-le.
Nicolaus V
Nicolaus V kultuuriloos
Tema mälestuseks on Sarzanas püstitatud monument ja Fivizzanos büst.
Kroonimisvaip
Vaip on kootud siidist ning hõbe- ja kuldniitidest. Vaiba keskosas on suur erepunane medaljon ning 44 sookure- ja 2 gasellikujutist. Kollasel taustal on kujutatud lopsakaid puid ja sümmeetriliselt paigutatud loomi. Sügavsinine vaibaserv on kaunistatud arabeskide ja lillornamentidega.
Nicolaus V
Surm
Nicolaus V suri 24. märtsil ööl vastu 25. märtsi 1455 Roomas podagrasse ja maeti Vatikani basiilikasse.
Bosonid
Kõik bosonid alluvad Bose-Einsteini statistikale. Neid ei piira Pauli keeluprintsiip ning seetõttu võib mitu bosonit olla samas kvantolekus. See tähendab, et samas ruumipunktis võib mitu bosonit olla korraga samal energiatasemel. (Sama ruumipunkti all tuleb mõista olukorda, kus erinevate osakeste lainefunktsioonid kattuvad.) Nende olekufunktsioon on sümmeetriline ja säilitab oma märgi pööramisel 360 kraadi võrra.
Fundamentaalsed bosonid
Elementaarosakestest on bosonid vaheosakesed (ingl keeles ka gauge boson). Vaheosakesed (enamasti virtuaalsed osakesed) vahendavad fundamentaalseid jõude fermionide vahel. Fundamentaalsed bosonid on:
Liitosakestest bosonid
Kõige tuntumad liitosakestest bosonid on mesonid, mis koosnevad kvargist ja antikvargist. Ka mesonid on vaheosakesed. Virtuaalsed mesonid vahendavad tuumajõudu (mis on tugeva vastasmõju teisene väljendus) nukleonide vahel.
Ka aatomituumade puhul võib jagada neid bosoniteks (sisaldavad paarisarvu nukleone) ja fermionideks (sisaldavad paaritu arvu nukleone). Näiteks vesiniku tuum on fermion ja deuteeriumi tuum (koosneb prootonist ja neutronist) on boson. Siin tuleb hoolega eristada, kas me räägime aatomituumast või aatomist. Elektriliselt neutraalne vesiniku aatom on boson (koosneb kahest fermionist – prootonist ja elektronist).
Higgsi boson
Standardmudeli kohaselt peaks kõik fundamentaalseid jõudusid vahendavad osakesed olema ilma seisumassita. Reaalselt on aga nõrga vastastikmõju vahendajad W- ja Z-bosonid massiivsed osakesed. Mehhanismi, mis annab osakestele massi, nimetatakse Higgsi mehhanismiks. Selle kohaselt on Higgsi boson Higgsi välja kvant ning mass tekib siis, kui osakesed läbivad Higgsi välja.
Rapsoodia
Rapsoodia on instrumentaalmuusika žanr. See on üheosaline vabavormiline heliteos, mis tavaliselt põhineb rahvaviisidel. Rapsoodia kõrgaeg oli romantism.
Toomas Kokk
Toomas Kokk (sündinud 27. novembril 1936 Tartus) on eesti arst.
Toomas Kokk sündis raudteelase perekonnas esimese lapsena. Tema isa oli Viktor Konrad Kokk (1903–1971), ema Julie Kokk (Rimm) (1909–1986), vend Ants Kokk (1946–1994), õde Tiiu Kütt (Kokk) (s. 1938). Lõpetas 1955 Tartu Raudteetranspordi Tehnikumi ja 1965 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna. Töötab alates 1965. aastast Märjamaa Haiglas, olles peaarst 1965–1975, seejärel sisearst. Toomas Kokk oli abielus Valentina Kokkiga (1935–2012) ja neil on kaks last.
Meistersportlane laskespordis (vabapüstol), mitmekordne Eesti meister, mitme Eesti rekordi omanik.
Märjamaa vallavolikogu mitme koosseisu liige, Maarjaristi II klassi hõberisti kavaler (sellega autasustatakse Eesti Vabariigi ja välisriikide kodanikke, kes on andnud suure panuse Märjamaa valla sotsiaal-, majandus-, haridus- või kultuurielu arengusse).
Vesimutt
Vesimuti levila hõlmab Euraasia põhjaosa Suurbritanniast Põhja-Koreani.
Vesimuti tüvepikkus on 63–69 mm, sabapikkus 47–82 mm ja tagakäpa pikkus 16–20 mm. Tema keha on kaetud lühikeste karvadega.
Vesimutid elavad valdavalt üksikelu. Ta on eriti aktiivne öösel.
Vesimutt on üks vähestest mürgistest imetajatest: oma mürgise süljega halvab ta väiksemaid loomi, inimesele mürk märkimisväärselt ei mõju.
Tsivilisatsioon
pisi|Maailma vanima ja jätkuvalt asustatud linna [[Jeeriko (asutatud enne aasta 8000 eKr) esimese kaitsetorni alus. ]] Tsivilisatsioon (ladinakeelsest sõnadest civis – kodanik, civitas – linn) tähistab hästi korraldatud ja kõrge kultuuritasemega linnaühiskonda. Linlik elukorraldus põhineb inimeste eneseteostuse vabadusel, spetsialiseerumisel ja iseorganiseeruval turumajandusel. Kõige varasemad linnadel põhinevad tsivilisatsioonid olid induse (esimene linn Mehrghart tekkis enne 7000 eKr) ja sumeri (Eridu rajati 5400 eKr) tsivilisatsioonid.
Seda on defineeritud ka kui ühiskonda, "kus on arenenud põlluharimine ja käsitöö, välja kujunenud ühiskonnakihid, tekkinud linnad ja riik, tuntakse kirja ning luuakse kõrgetasemelisi kirjandus- ja kunstiteoseid".
Varajased tsivilisatsioonid
Varajastel tsivilisatsioonidel oli eripärade kõrval ka ühiseid jooni:
Esimesed tsivilisatsioonid tekkisid suuremate jõgede ja oluliste kaubateede äärde. Peaaegu üheaegselt u 4000 eKr tekkis Eufrati ja Tigrise alamjooksul Mesopotaamia (tänapäeva Iraak) ja Niiluse kallastel Egiptuse tsivilisatsioon. Pärast seda tekkis tsivilisatsioon Indias Induse jõe ääres (u 3300 eKr), Vahemeres paikneval Kreeta saarel (u 2000 eKr) ja Hiinas Huang He jõe orus (u 1700 eKr).
Tsivilisatsioon ja kultuur
Kultuuri ja tsivilisatsiooni suhestusest kirjutab ajaloofilosoof Oswald Spengler. Tsivilisatsiooni kujunemine tähistab temal loovalt kultuurilt üleminekut tarbijalikule elulaadile. Ta eristab kultuuri tsivilisatsioonist viimase laialdasema tehnikakasutuse poolest.
Samuel Huntington eristab kaheksat tsivilisatsiooni: hiina ehk sinoiline, jaapani, hindu, muhameedlik, vene õigeusu, Lääne, Ladina-Ameerika ja Aafrika. Ta näeb tsivilisatsioonis üldist kultuuripiirkonda, mille moodustab sarnane kultuurikeskkond.
Arnold J. Toynbee märkis oma 12-köitelise teose "Uurimuse ajaloost" (A Study of History) kokkuvõttes, et tema uuritud 21 tsivilisatsiooni kokkuvarisemise põhjuseks oli rikkuse äärmuslik kontsentreerumine väikese grupi kätte ja suutmatus reageerida keskkonna muutustele, s.t reformida ühiskondlik-majanduslikke suhteid.
Rootsi aeg
pisi|Rootsi kuningriik ja dominioonid 1658. aastal Rootsi aeg on periood Eesti ajaloos, mille kestel oluline osa praegusest Eesti territooriumist kuulus Rootsi suurvõimu ajastul Rootsi kuningriigile.
Tinglikult kestis Rootsi aeg 1561–1710; selle algus ja lõpp on siiski vaieldav. Üldjoontes loetakse Rootsi aja alguseks Liivi sõda, mille lõppedes jäi Eestimaa Rootsi võimu alla.
Rootsi aja lõppu on ajaloolased dateerinud erinevalt. De facto peetakse selleks aastat 1710, kui kogu Eesti langes Vene ülemvõimu alla, de iure aastat 1721, mil sõlmitud Uusikaupunki rahu loetakse Põhjasõja lõpuks.
Kolmanda seisukoha järgi lõppes Rootsi aeg Põhjasõjaga, millega algas Venemaa keisririigi valitsusaeg, uus periood Eesti ajaloos. Üldisemalt nimetatakse Rootsi aega ka Rootsi-Poola ajaks, kuna enamik praegusest Eestist oli jaotatud Rootsi ja Poola riigi vahel. Põhja-Eestis (Eestimaa kubermang) oli Rootsi ja Lõuna-Eestis (Liivimaa kubermang) Rzcezpospolita võim, Saaremaa kuulus aga Taani kuninga võimu alla.
Rootsi kuningad:
Rzeczpospolita valitseja, Poola kuningas ja Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürst:
Taani kuninga asehalduri võim Saaremaal kehtis kuni 1645. aastani, mil Taani kaotas sõlmitud Brömsebro rahulepinguga oma valdused Eestis.
Rootsi aeg kestis Eestis peaaegu sada aastat ja tõi siinsetele elanikele kaasa palju olulisi muutusi. Neist tähtsamateks võib pidada kohtusüsteemi ümberkorraldamist ja uue haldusjaotuse väljakujunemist. Uus kohtusüsteem püsis Balti erikorra osana osaliselt isegi kuni 19. sajandi lõpuni.
pisi|Rootsi Idaprovintsid Läänemere idaosas ja [[Rzeczpospolitale jäänud valdused Liivimaal ja vasallriik Kuramaal]]
Eesti alade ametlik minek Rootsi valdusse
Pärast Liivi sõda olid Eesti alad jaotatud Poola, Rootsi ja Taani vahel. Veel aastaid kestis sõjategevus Poola ja Rootsi vahel.
Poola aeg Lõuna-Eestis – Rootsi aeg Põhja-Eestis – Saaremaa Taani riigi osana.
Rootsi aja algus
Aastal 1629 sõlmiti Preisimaal Altmargi külas (praegu Stary Targ Poola Vabariigis) vaherahu (Altmargi vaherahu), millega Poola loovutas kõik Väina jõest ülespoole jäävad Liivimaa hertsogkonna alad Rootsile.
Saaremaa oli veel esialgu Taani valduses. Aastail 1643–1645 peeti Taani ja Rootsi vahel Torstensoni sõda, mille tulemusena kaotaja loovutas Brömsebro rahuga Saaremaa Rootsile. Seega oli kogu endise Vana-Liivimaa eestlaste maa läinud Rootsi riigile.
Rootsi kuningriigi valitsusalad
pisi|Rootsi territoorium 1658. aastal
Idaprovintside valitsemine
pisi|Rootsi kuningriik, [[Rootsi dominioonid ja Rootsi krooni Idaprovintsid]] Põhja-Eesti tugev aadliomavalitsus leidis tollal ja edaspidigi Rootsi kuningriigi keskvõimu poolt aktsepteerimist, hiljem liidetud Liivimaad kohtles Rootsi võim teisiti. Eestimaa rüütelkonna ja Tallinna linna alistumist Rootsile käsitati vabatahtliku sammuna, ent Liivimaa oli Rzeczpospolitalt vallutatud territoorium, mille puhul ei peetud vajalikuks aadliga samal määral arvestada. 1629. aastal moodustati Liivi-, Ingerimaa ja Käkisalmi provintsidest kindralkubermang ja 10.12.1629 instruktsiooniga pandi ametisse Liivimaa kindralkuberner. Temale allusid Liivimaa ja Ingerimaa kubernerid ja 6 asehalduskonda eesotsas asehalduritega (Riia, Koknes, Tartu, Narva, Nötteborg, Käkisalmi). Rzeczpospolita võimu ajal õiguslikult ja majanduslikult allasurutud Liivimaa aadel lootis Eestimaa seisuste õigusliku seisundi laienemist ka Lõuna-Eestile – sellele vihjavaid lubadusi olid enne piirkonna vallutamist jaganud varasemad Põhja-Eestit valitsenud Rootsi kuningad. Kuid Gustav II Adolf kinnitas 1629. aastal Liivimaa aadli privileegid vaid osaliselt, Rootsi riik laskis käest oma majandusliku ja sellest tulenevalt ka poliitilise positsiooni Liivimaal, annetades suurema osa maadest eravaldusse (peamiselt riigi ees teeneid omavale Rootsi kõrgaadlile).
Rootsi riigi seisuste esindusel, Rootsi riigipäeval – Eesti-, Liivi- ja Saaremaa aadlil esindust ei olnud.
Rootsi aja alguses, Gustav II Adolfi valitsemisajal moodustati kohtukondade Liivimaa maakonnad, mis ei olnud rahvuslikult koostiselt ühtlaselt moodustatud. Rootsi aja lõpus, reduktsiooni ajal 1694. aastal moodustati Liivimaa kubermangus kaks distrikti. Liivimaa kindralkuberneri Jacob Johann Hastferi korraldusega 4. oktoobrist 1693 fikseeriti Põhja-Liivimaa maakondade piirid arvestades rahvuslikke printsiipe, eraldades Pärnu maakonnast Salatsi, Väike-Salatsi, Ruhja, Härgmäe, Luke ja Valga ning ühendades nad Riia kohtukonnaga. Alūksne, Gulbene ja Läti osa Adseli kihelkonnast liideti Võnnu või Kokenhuseni maakohtukonda. Karl XI korraldusel tõmmati nende piirid vastavalt kahe põlisrahva – eestlaste ja lätlaste – elualale. Distriktid moodustati eesmärgil vähendada baltisakslaste rüütelkondade mõjuvõimu. Vene aja alguses distriktid kaotati.
Rüütelkonnad
Kõrvuti kindralkuberneri ja teiste Rootsi riigiametnikega omasid Eesti– ja Liivimaal võimu ka siinsed rüütelkonnad ja linnavalitsused. Eesti– ja Liivimaa rüütelkonna kõrvale moodustas eraldi rüütelkonna algselt Taani valduses olev Saaremaa, mis jäi püsima ka pärast Saaremaa liitmist Rootsiga.
Baltisakslased ja Rootsi aadelkond
Kuningas Gustav II Adolfi ja kuninganna Kristiina ajal said sellised perekonnad nagu Oxenstierna, De la Gardie, Fleming ja Gyllenhielm võimsad läänistused Läänemere provintsides. Enam silma paistnud perekond oli Rootsi ajal Eestis De la Gardie suguvõsa, kellest kolm põlvkonda tegutses Eestis, teine rootsi päritolu aadliperekond, kes võib end võrrelda De la Gardiedega, on Stenbockid. , Liivimaa rüütelkond, Saaremaa rüütelkond
Kohtud ja korrakaitse
Eestimaal esindasid madalamat kohtuvõimu adrakohtunikud, Liivimaal sillakohtunikud. Nende ülesandeks oli pagenud talupoegade kinnivõtmine ja tagasisaatmine, talupoegade poolt toime pandud kuritegude uurimine ja süüdlaste karistamine. Kohtunikud valiti ametisse kohalike mõisnike hulgast.
Maakondade tasandil tegutsesid Eesti- ja Saaremaal meeskohtud ja Liivimaal maakohtud, mis arutasid talupoegade ja teiste mitteaadlike süüasju.
Güroskoop
Kiires pöörlemises oleval massil, kettal või muul jäigal kehal (rootoril), mille pöördtelg langeb kokku selle sümmeetriateljega, on impulsimoment, mis mõjub välistele jõududele vastupidises suunas, hoides süsteemi muutumatuna. Kui see seade paigaldada ruumitelgede mitmeastmelise pöörlemisvabadusega kardaanliigendile, võib süsteemi keerates täheldada ringliikumises oleva ketta püsimajäämist esialgsele tasandile.
Rootsi aeg
Kohtud ja korrakaitse
Iga kohtuotsuse võis kaevata edasi Rootsi kuningale, kes suveräänina oli ka viimane kohtuinstants. , Liivimaa kubermangu kohtukorraldus , Liivimaa kubermangu korrakaitse
Rahvastik
Maa oli pikkade sõdade tagajärjel harimata ja võsastunud. Paljud inimesed olid kodust lahkunud, talud olid maha jäetud. Osa linnu, aleveid, linnuseid, mõisaid ja külasid olid ahervaremetes. 1620 elas Eesti alal vähem kui 100 000 inimest. 1630. aastatel hakati maad uuesti kasutusele võtma.
Güroskoop
Peale mehaaniliste güroskoopide vurrmehhanismide (elektrilised, pneumaatilised) on muudelgi põhimõtetel töötavaid güroskoope ehk akselomeetreid: kiirendusanduritega mikrokiibid, kiudoptilised ja ülitundlikud kvantgüroskoopid. Güroskoope kasutatakse navigeerimisseadmetes, seda tingimustes, kus traditsioonilise magnetkompassi kasutamine või asendi määramine horisondi suhtes on raskendatud või võimatu, näiteks pilves või kosmoses. Güroskoope kasutatakse laialdaselt lennunduses pimelennul, raadio teel juhitavate mehitamata helikopterite ja lennukite asendit hoidvate autopilootide stabiliseerimisandurina. Veel kasutatakse güroskoopi näiteks tunneli kaevamisel suunahoidjana.
Rootsi aeg
Rahvastik
17. sajandi teisel veerandil saabus Eestisse hulgaliselt ka teiste rahvaste esindajaid, kes moodustasid Lõuna-Eestis koguni 17% talurahvast.
Güroskoop
Kõige lihtsamad güroskoobi näited on vurr ja kiirelt pöörlev jalgratta ratas. Seisev vurr ei püsi püsti, aga kui vurr pöörlema panna, hoiab seade end püsti ja kukub alles siis, kui hõõrdest tingitud pöörlemise kiiruse kadu lõpetab güroskoopefektist tulenevad seadet püsti hoidvad jõud.
Rootsi aeg
Rahvastik
Võõrastest asus Eestisse kõige rohkem vene talupoegi, käsitöölisi, kaupmehi ja kalureid, kes loomulikult paiknesid enamasti Ida–Eestis.
Suur osa Eesti "uusasustamisel" etendasid soomlased, kes asusid eriti arvukalt Viru- ja Harjumaale, kus nad moodustasid vastavalt 20% ja 12% rahvastikust, olles koondunud omaette küladesse. Rohkesti asus soomlasi ka Põltsamaa ja Tartu ümbrusse. Osalt asustasid neid Eesti riigivõimud, osalt lahkusid nad Soomest sõjaväekohustuse eest. Algul keelasid Rootsi kuningad Eestisse rännanud soome ja rootsi talupoegi pärisorjastada. Ajapikku selline suhtumine vähenes ja ka uustulnukail tuli hakata kandma raskeid mõisakohustusi. Võrdluseks – Rootsimaal ei olnud talupojad pärisorjuses ning ei kuulunud isiklikult aadlikele ega Rootsi riigile, vaid kasutasid riigile või aadlikele kuuluvaid maid (natuura või rahalise) tasu eest.
Güroskoop
Omadused
Võrrand, mis kirjeldab güroskoobi toimimist, on järgmine:
Rootsi aeg
Rahvastik
Kolmanda suure uustulnukate grupi moodustaid lätlased, keda asus rohkesti elama eelkõige Valga ümbrusse.
Oktett (žanr)
Oktett on heliteos kaheksale esitajale (pillile või häälele).
Rootsi aeg
Luterlik kirik
Kirikute juures hakati talupoegadele katekismust ja kirikulaulu õpetama köstrid (kirikuõpetajate abilised). Lugemisoskus hakkas levima, kuid vaevaliselt, sest köstreid oli vähe ja nendegi haridus oli puudulik.
Liivimaa koolihariduse edendamises, rahvakirjanduse väljaandmises ja kiriku organisatsioonilises kindlustamises olid suured teened ka Liivimaa vaimulikkonna eesotsas seisnud kindralsuperintendendil Johann Fischeril.
Koguduse elu jälgimise kõrval hakati tähelepanu pöörama ka koolide asutamisele. 1645. aastal kehtestati kogu Põhja-Eestis katekismuse- ja aabitsaõpetuse nõue. Igas kihelkonnas tuli ametisse palgata köster ja tema ülalpidamiseks eraldada köstrimaa.
Hakati ka vaimulikku kirjandust eesti keelde tõlkima. Rahva seas kõneldava keele murdeerinevuste tõttu anti raamatuid välja eraldi lõunaeesti ja põhjaeesti keeles. Alustati piibli tõlkimist, kuid täismahus ilmus see alles 1739. aastal.
Tartu ülikool
Eesti hariduse edendamisel oli oluline tegelane kindralkuberner Johan Skytte, kes oli Rootsi kuninga Gustav II Adolf kasvataja ja hiljem Uppsala ülikooli kantsler. Tänu temale loodi 1630. aastal Tartus Akadeemiline Gümnaasium. 1631. aastal esitas Skytte kuningale palve muuta Tartu gümnaasium ülikooliks.
1632. aastal avati kuningas Gustav II Adolfi korraldusel Tartu ülikool, millest sai esimene kõrgem õppeasutus Eestis. Eestlastest üliõpilasi sellel ajal veel ei olnud, õppuriteks olid sakslased ja rootslased, vähemal määral ka soomlased.
Juba 1641. aastast pärinevad ka esimesed kindlad teated esimese eestikeelse aabitsa väljaandmise kohta.
Rahvakoolid
Eestimaa provintsiaalid otsustasid 1655. aastal, et igas kihelkonnas peab olema ametis koolmeister. 1675 nähti ette koolimajade ehitamist, ent selleks puudusid veel nii majanduslikud tingimused kui vastava ettevalmistusega inimesed. Hakati nõudma, et koguduste juures töötaksid ka kooliõpetajad. Seda nõuet oli aga raske täita, sest eesti keelt valdavaid kooliõpetajaid peaaegu polnud. Esimesed kindlad andmed talurahvakoolide kohta Harjumaal pärinevad 1680. aastatest. Eesti rahvakooli alguseks võib lugeda aga alles 1686. aastat, sest siis hakati teadlikult riikliku poliitika tulemusena kooliharidust andma ka lihtrahvale.
Hariduse andmise kaugem eesmärk oli pöörata rahvas evangeelsesse usku, sest luterluse põhimõtete järgi pidi iga koguduseliige olema ise suuteline pühakirja ning muud vaimulikku kirjandust lugema.
Õpetajate seminar
Harjumaalt, rootsi pastori perest pärit Bengt Gottfried Forseliusel rajas 1684. aastal Tartu lähedale Piiskopimõisa (Papimõisa) kuninga nõusolekul õpetajate seminari. Seminari asusid õppima peamiselt ümberkaudsete kihelkondade poisid, kellest said koolmeistrid ja köstrid.
Õpiaeg koolis oli kaks aastat ja ainsaks õpetajaks oli kooli asutaja Forselius. Oluline oli sorav lugemine ja usuõpetus, veidi õpiti ka raamatuköitmist, kirikulaule, arvutamist ehk rehkendamist ja saksa keelt.
Et õpperaamatuid ei olnud, kirjutas Forselius ise 1686. aastal aabitsa, mille järgi lugemist õpetas. Vihikuid veel ei tuntud, kirjutati paberilehtedele, mida õpilased hiljem ise raamatukesteks köitsid.
Forselius hakkas kasutama ka uut lugemismeetodit. Kooris veerimise asemel luges üks poiss loo valjusti ette, teised jälgisid teksti. Tema soovitusel õpiti lugemist tähti valjusti hääldades ja häälikuid sõnadeks kokku öeldes. See oli lugema õpetamisel uus võte ja andis häid tulemusi.
Abi saamiseks pöördus Forselius 1686. aasta sügisel Rootsi kuninga poole. Ta võttis kaasa kaks oma andekamat õpilast – Ignatsi Jaagu ja Pakri-Hansu Jüri ja viis nad kuningas Karl XI ette Stockholmi. Poisid oskasid kuningakojas vastata kõigile keerukatele küsimustele. Kuningas jäi õpetaja ja õpilaste saavutustega rahule ning kinkis kummalegi poisile kuldraha.
Selle reisi tulemusena saadi kuningalt luba koolide ehitamiseks Harju-Madise ja Risti kiriku juurde. Ühtlasi sai riigikontor korralduse eraldada mõlema kihelkonna sissetulekuist koolmeistrite ülalpidamiseks 50 hõbetaalrit.
1687. aasta suvel pandigi mõlema kooli ehitus käima. 1687. aasta sügisel sai Risti kiriku pastor Gabriel Herlin kokku 25 õpilast. 1688. aasta suveks oli Arul koolis käinud juba 75 poissi, lugeda oskajate arv oli aga suurem – Harju-Madisel kokku 60 ja Ristil 84, sest lugemise selgeks saanud lapsed asusid teisi õpetama, üksteist olla õpetatud koguni karjas käies.
1688. aastal sõitis Forselius taas Stockholmi, kus ta määrati Eesti- ja Liivimaa talurahvakoolide inspektoriks ning talle anti luba koolide asutamiseks kõikjal, kus tarvis. Tagasiteel hukkus Forselius sügistormis ja koolmeistrite seminar lõpetas tegevuse.
Güroskoop
Omadused
kus τ ja L kirjeldavad güroskoobi jõu- ja impulsimomenti, I inertsimomenti, vektor ω nurkkiirust ja α nurkkiirendust.
Sümfooniline poeem
Sümfooniline poeem on sümfooniaorkestrile kirjutatud üheosaline teos, mis kajastab mingit poeetilist või filosoofilist ideed.
Sümfooniline poeem on enamasti kirjutatud sonaadivormis.
Tuntumaid sümfoonilisi poeeme on loonud näiteks Ferenc Liszt ja Richard Strauss.
Güroskoop
Omadused
Eelmisest võrrandist järeldub, et jõumoment τ on pöörlemisteljega risti, seega risti ka impulsimomendiga. Pretsessiooni nurkkiirust kirjeldab valem:
pisi|Güroskoobi pretsessioon Pretsessiooni selgitamiseks kujutlegem, et kiirelt pöörlev suure erikaaluga ketas (rootor) on asetatud oma tasakaalukeskmele nõnda, et tema telg on kaldu. Võiks arvata, et güroskoop kukub gravitatsioonijõu tõttu ümber, kuid selle asemel jääb ta hoopis maapinnaga risti asetseva kujutletava telje ümber tiirlema. Seejuures joonistab ühest otsast maapinnaga ühenduses oleva güroskoobi tiirlev risttelg tasapinnalise ringi ning kogu süsteem joonistab välja koonuse. Jõumomenti toetavad antud hetkel mitu jõudu, nagu gravitatsioonijõud suunaga Maa keskme suunas ning võrdväärne güroskoopefekti jõud vastassuunaga üles, toetamaks süsteemi stabiilsust. Pöörlemisest tingitud jõumoment ei ole käesoleval hetkel suunatud alla, nagu võiks intuitiivselt oodata, põhjustades seadeldise kukkumist, vaid on risti nii gravitatsioonilise pöördemomendiga (mis on horisontaalne ja risti pöörlemisteljega) ja ühtlasi ka pöörlemise teljega.
kus θ on nurk vektorite ΩP ja L vahel. Seega, kui rootori pöörlemise kiirus väheneb (näiteks hõõrde pärast keha pinnasele toetumise tagajärjel või rootori pinna õhutakistuse tõttu), siis sellest tingituna väheneb impulsimoment ja pretsessioonimäär suureneb. See protsess jätkub, kuni seadeldis ei jõua enam piisava kiirusega pöörelda, et impulsimoment toetaks seadeldise raskust. Kui pretsesseerimise lõppedes ketas kukub, on see tingitud impulsimomendi jõu vähenemisest, mis hoidis seadeldist püsti. Enne pöörlemise lõppemist võib täheldada vurri loperdamist tasakaalulise pretsessiooni ja impulsimomendi vahel, ent hõõrde- ja gravitatsioonjõu mõjul kukub lõplikult peatunud rootor ümber.
Kokkuleppeliselt need vektorid – pöördemoment, pretsessioon ja spinn ehk pöörlemine – on teineteisega orienteeritud parema käe reegli järgi. Lihtsustatult võib öelda, et güroskoopefekt paneb ratta suunda muutma kallakuga samas suunas.
Ajalugu
Vanima teadaoleva güroskoobilaadse instrumendi ehitas sakslane Johann Bohnenberger, kes mainis seda aastal 1817, kutsudes seda masinaks. Seadeldis põhines massiivsel keerleval sfääril. Aastal 1832 töötas ameeriklane Walter R. Johnson välja sarnase seadeldise, mis põhines keerleval kettal. Matemaatikute soovitusel õppeseadeldiseks kasutusele võetud mehhanism paelus Léon Foucault'd. 1852. aastal kasutas Foucault seadeldist Maa pöörlemise uurimise eksperimentides. Just tema andis seadeldisele selle tänapäevase nimetuse tähendusega "näha Maa pöörlemist" (kreeka keeles skopeō – 'vaatan, vaatlen', gyros – 'ring' või 'pöörlemine'). Maa pöörlemist ümber oma telje oli märgata 8–10 minuti möödudes. Selle aja sees oli güroskoobi pöörlev ketas nähtavalt oma pöörlemistelge muutnud, ent tegelikult oli Maa end güroskoobi all pööranud, põhjustades näiliselt ketta telje muutuse.
1860. aastatel elektrimootorite kasutuselevõtuga sai güroskoopi panna pöörlema automaatselt ning nii kauaks kui tarvis. Valmis esimene gürokompassi prototüüp. Esimese funktsionaalse gürokompassi patenteeris 1904. aastal saksa leiutaja Hermann Anschutz-Kaempfe. Ameeriklane Elmer Sperry tuli välja omapoolse güroskoobi variandiga sama aasta lõpus ning peagi avastati ka teistes riikides leiutise militaarne kasulikkus.
1917. aastal ehitas Chandler Company of Indianapolis "Chandleri güroskoobi", mis oli vurrist mänguasi, mille pöörlema panemiseks pidi tõmbama nööri.
Teises maailmasõjas said güroskoopidest põhilised lennuki- ja õhutõrjerelvade sihikute komponendid.
Tänapäeval kasutatakse MEMS-tehnoloogial güroskoope näiteks kaasaskantavates elektroonikaseadmetes nagu Apple’i viimase põlvkonna iPadis, iPhone’ides ja teistes nutitelefonides. Kiirendusandurid määravad kiirenduse suurust ruumi kolmel teljel ning vastava tarkvara abil kuvatakse kaldenurk nutiseadme ekraanile.
Londoni moment
Londoni momendi güroskoobi toimimispõhimõte toetub kvantmehaanika ilmingule, milles keerlev ülijuht tekitab magnetvälja, mille teljed ühilduvad täpselt pöörleva güroskoobi tekitatud vektoritega. Magnetomeeter määrab genereeritud magnetvälja orientatsiooni, mis on kalibreeritud määramaks güroskoobi pöörlemise telje. Kvantmehaanilisele nähtuse tööpõhimõttele tuginev güroskoop võib olla äärmiselt täpne ning stabiilne. Näiteks güroskoope, mida kasutatakse Gravity Probe B eksperimentides, mõõdavad muutusi güroskoobi pöörlemistelje orientatsioonis paremini kui 0,5 milliarcsekundit (1,4×10−7 kraadi) üle ühe aasta jooksul. Selline pöörlemistelje muutuse uurimine on täpsuselt samaväärne juuksekarva läbimõõdu vaatlemisega 32 kilomeetri kauguselt.
Nüüdisaegsed kasutusviisid
pisi|Lennuki elektromehaaniline-güroskoopiline tehishorisont (aviohorisont) Güroskoope kasutatakse kompassides, avioonikas (pöörangunäidik, aviohorisont, gürokompass), arvutihiirtes, laevades ning ka olmeelektroonikas. Kuna güroskoop võimaldab määrata ruumilist asendit horisondi suhtes, seda optiliselt või visuaalselt nägemata, on konstruktorid lisanud neid modernsetesse seadmetesse ja liikurvahendeisse. Tehnoloogia uuenemisel on seadeldise töötäpsus 3D-ruumis paranenud, olles efektiivsem endistest kiirendusanduritest nutitelefonides. Tuntud kriitik Scott Steinberg on öelnud, et uute kiudoptiliste güroskoopide lisamine iPhone 4 toodangusse defineerib uue suhtumise allalaaditavasse tarkvarasse.
Güroskoope kasutatakse ka õppevahenditena kesk- ja ülikoolide füüsikatundides. Demonstratsioonigüroskoobid on tavaliselt ehitatud nii, et seadeldise töötamisel ilmnevad füüsikalised jõud tuleksid selgesti esile. Näiteks võidakse ühele vurri küljele asetada lisaraskusi, et seejärel jälgida güroskoobi reaktsiooni. Samuti on võimalik vurri käes hoides tunda selle güroskoopilist jõudu.
Võimalik on tellida güroskoope sisaldavaid arvutihiiri, mis teevad selle kasutamise võimalikuks ka aluspinnalt õhku tõstetuna. Säärased arvutihiired on juhtmevabad, seega sobivad esitlusteks, kus kõneleja liigub ruumis ringi. Arvutihiires olev güroskoop jälgib käe liikumist tasandi suhtes ja tõlgib need ümber kursori liikumiseks.
Güroskoopilist ilmingut kasutatakse näiteks autospordis. Seda seetõttu, et mootorid toimivad just nagu suured güroskoobid. Olenevalt sellest, kas mootori hooratas (pöörlev mass) pöörleb päri- või vastupäeva, on autole mõjuv güroskoopjõud suunatud kas alla või üles. Kasutades mootori pöördeid ära õige nurga all, on võimalik parandada sõiduki rajal püsimist.
Güroskoopsensoreid kasutatakse virtuaalreaalsuse peakomplektides, mõõtmaks inimese pea liigutusi ja liigutuse kiirusi, millest saadud andmed tõlgendatakse ümber virtuaalreaalsusse.
Peale teaduslike kasutusvaldkondade on güroskoope kasutatud ka mänguasjades. Tuntuimaks on ehk Powerball, mille otstarve on olla esmalt meelelahutuslik, kuid teisalt on see ka lihastele ja liigestele kasulik.
Rootsi aeg
Õpetajate seminar
Nelja aasta jooksul oli seminari õpetust saanud esialgse ettevalmistuse 160 peamiselt eesti rahvusest kooliõpetajat.
Leah Behn
Leah Isadora Behn (sündinud 8. aprillil 2005) on Norra kuninga Harald V lapselaps.
Rootsi aeg
Õpetajate seminar
Kuigi seminari lõpetajaile muretseti kooliõpetaja- ja köstrikohad, polnud õpetaja seisukord sugugi kerge. Koolimajade aset täitis tihti lihtne rehetuba. Ka ei makstud õpetajale palka. Ta sai küll prii korteri ja kooliajal mõisa või kirikumõisa perelauas süüa. Suvevaheajaks läks ta näiteks oma vanemate poole ja tegi seal põllutööd.
Leah Behn
2006. aasta 2. septembri seisuga on Leah Norra troonipärimisjärjekorras 6. ja Briti troonipärimisjärjekorras 67. kohal.
Rootsi aeg
Õpetajate seminar
1687. aastaks oli Liivimaa maapäev otsustanud, et igasse kihelkonda peavad mõisnikud laskma ehitada kooli ja maksma sealsele koolmeistrile palka. Aga sellest hoolimata koolide ehitamine edenes visalt ja õppetöö toimus tavaliselt rehetoas.
Leah Behn
Leah sündis printsess Märtha Louise suvekodus Bloksbjergis Hankø saarel Fredrikstadis.
Rootsi aeg
Rahvakoolid pärast seminari
Riigivõim hakkas kooliküsimustega tõsisemalt tegelema 17. sajandi lõpul. Siis nõudis kuningas, et kõikide kirikute juurde oleksid ehitatud koolid ja rahvale õpetataks ristiusku. Seadustest hoolimata ei edenenud koolide ehitamine, kuid lugemisoskuse omandamiseni jõuti ka koolideta kihelkondades. Põhja-Eestis jäi koolide arv ja lugemisoskuse tase Lõuna-Eestist maha. Lõuna-Eesti koolivõrk püsis ka pärast Forseliuse hukkumist.
Aadlike seas püsis teatav vastuseis talupoegade hariduspüüdlustele, kuid sellest hoolimata olid koolid peagi olemas enamikus Liivimaa Eesti ala kihelkondades. 1687/1688. aasta talvel õpetasid Forseliuse kasvandikud juba peaaegu kõigis Mandri-Eesti maakondades. Seda võib lugeda üldise lugemisõpetuse alguseks Eestis.
Leah Behn
Nädal enne tüdruku ristimist levis üle maailma uudis, et ta on saanud nime "Tähtede sõja" tegelase printsess Leia järgi. Tema ema Märtha ütles intervjuus Norra ajalehele Aftenposten: "Ma pean tunnistama, et olen suur "Tähtede sõja" fänn ning minu arvates on printsess Leia alati olnud maailma kõige ilusam naine." Teise nime pani tema isa ameerika tantsija Isadora Duncani järgi.
Rootsi aeg
Rahvakoolid pärast seminari
Forseliuse rajatud koolis oli tähtsal kohal õpetaja seletus ja õpilaste iseseisev lugemine. Esikohale seati huvi äratamine õpetuse vastu. Et lugema õppimine toimus Forseliuse uuendatud, lihtsustatud meetodil ja tema koostatud aabitsa järgi, saadi lugemine selgeks mõne kuuga esimese õppeaasta jooksul. Aabitsas oli ka araabia ja Rooma numbreid, mistõttu hakati varsti pisut matemaatikatki õpetama. Põhiliselt tehti seda juhul, kui lapsevanemad soovisid ja selle eest tasusid. Vanemate soovi korral õpetati ka kirjutamist.
Koolide kõrval oli lugemisoskuse omandamisel oluline ka koduõpetus. Edaspidi hakatigi koolidesse nõudma eeskätt neid lapsi, keda kodus ei suudetud õpetada. Rootsi aja lõpuks oli eestlaste lugemisoskus märkimisväärselt kõrge.
Leah Behn
Leah Isadora ristiti 16. juunil 2005 kuningalossi kabelis. Tema ristivanemad on Oranje-Nassau printsess Laurentien, tema ema sõbrad Gry Brusletto ja Katharina Salbu, tema isa vend Espen Bjørshol, tema isa sõber Jon Andreas Håtun ning printsess Märtha Louise pruutneitsi ja sugulase Marianne Ulrichseni abikaasa Didrik Vigsnæes. Tüdruku viis ristimisvaagna juurde vanaema kuninganna Sonja.
Rootsi aeg
Rahvakoolid pärast seminari
Koolis käisid ainult poeglapsed. Tänu kooliskäijatele poistele õppisid kodudes ka õed-vennad lugema.
Laste koolitulek sõltus põllutöödest ja kasutatavatest ruumidest. Algul toimus õppetöö 3–4 kuud aastas. Õppimine võis alata, kui välitööd olid lõppenud; seal, kus kooliruumiks oli rehetuba, alles pärast rehepeksu. Alustati tavaliselt pärast mardipäeva või kolmekuningapäeva, lõpetati aprillis jüripäeva paiku.
Eestikeelne kirjapilt ja kirjandus
Juba Gustav II Adolfi päevil ilmusid mõned vaimuliku sisuga raamatud, kuid need olid väga vigases keeles kirjutatud ja raskesti arusaadavad.
1637. aastal koostas Tallinna Toomkiriku õpetaja Heinrich Stahl esimese eesti keele grammatika reeglistiku, mille sisu seisnes eesti keele kohandamises saksa keele reeglistikuga. Stahli grammatika jäi aga rahvakeelest kaugeks.
Forselius, kes oli väga tähelepanelik ja rahvaga kokku puutus, õppis juba noores eas elavalt rahvakeelt tundma. Ta jõudis kindlale otsusele, et senist kirjaviisi tuleb parandada ja kirjandus rahvale arusaadavaks teha. Selleks kirjutas ta eestikeelse aabitsaraamatu, mis kirikuõpetajate keskel suurt poolehoidu leidis.
Forselius tegi ettepaneku kasutada eesti keele kirjutamisel soome keele eeskujul foneetilist kirjaviisi, kuid see lükati vanameelsete pastorite poolt tagasi. Kirjaviisi üle vaieldi ka piiblikonverentsidel 1686. ja 1687. aastal, kuid üksmeelele ei jõutud ka seekord.
1693. aastal avaldas Johan Hornung ladinakeelse eesti keele grammatika, pannes mõlemalt koolkonnalt laenates kirja põhjaeesti õigekirjareeglid. Need reeglid, mida me tunneme niinimetatult vana kirjaviisi nime all, kehtisid 19. sajandi keskpaigani.
Rootsi ajal ei ilmunud piibel eesti keeles tervikuna, kuna kirjaviisi osas ei suudetud kokkuleppele jõuda. 1686. aastal anti siiski välja lõunaeestikeelne Uus Testament, mille tõlkisid ja toimetasid Kambja pastor Andreas Virginius ja tema poeg Adrian. See oli esimene läbinisti eestikeelne raamat.
Samal ajal hakati eesti keelde tõlkima kirikulaule ja alguse sai ka eestikeelne juhuluule.
Rootsi aja lõppu jääb ka Eesti ajakirjanduse algus. 1675. aastal hakkas Tallinnas ilmuma saksakeelne nädalaleht Ordinari Freytags Post-Zeitung.
Rootsi-Vene sõda 1656–1661
pisi|Karl X Gustav Rootsi kuningas Karl X Gustav alustas 1655. aastal sõjakäiku Venemaaga sõdiva Rzeczpospolita (Poola) vastu, millega hõivas Kuramaa, Leedu, Ida-Preisimaa ja suure osa Poolast. Sellega oli Läänemeri muutunud Rootsi sisemereks. ehk Uputus