cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tokai
Ajalugu ja reeglid
Tänu rahvusvahelisele tuntusele oli tokai esimene veinisort, mille võltsimine keelati – mitu aastakümmet enne portveini ning üle 120 aasta varem kui bordoo. Viinamägede klassifikatsioon kehtestati 1730. aastal, kui need jagati pinnase, päikese ja väärishallituse leviku põhjal kolme klassi. 1757. aastal loodi kuningliku määrusega Tokaj veinipiirkond Ungaris.
Euroopa Liidu reeglitega on keelatud nimetada tokaiks veine, mis on valmistatud väljaspool Ungari ja Slovakkia Tokaj veinipiirkondi. Varem nimetasid nõnda mõningaid teist laadi veine ka Prantsuse ja Itaalia veinitootjad. Näiteks Friuli-Venezia Giulia veinipiirkonnas kutsuti nii Sauvignon verti, Alsace'is tunti Tokay d'Alsace'i nime all kohalikku Pinot gris'st valmistatud veini. Austraalias kutsuti Tokayks Muscadelle'ist tehtud dessertveine; 2007. aastal nimetasid mitu tootjat need küll ümber Topaque'iks, kuid mõni veinitootja kirjutas veel 2012. aastal sildile "Tokay".
Anastassija Sedova
pisi|Anastassija Sedova, 2019 Anastassia Nikolajevna Sedova (vene keeles Анастасия Николаевна Седова; sündinud 4. veebruaril 1995 Saranskis) on Venemaa murdmaasuusataja.
2017. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis oli ta 15 km suusavahetusega sõidus üheksas ja 10 km klassikas 11. Lisaks sai ta teatesõidus viienda koha.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis võitis ta teatesõidus pronksmedali. Parimaks individuaalkohaks jäi 10 km vabatehnikas saadud kaheksas koht.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Venemaa naiskonnaga taas pronksi.
MK-sarjas tegi Sedova debüüdi 27. novembril 2011 Kuusamos toimunud etapil 10 km klassikas. Esimest korda jõudis ta poodiumile 2018.–2019. aasta Tour de Ski teisel etapil 30. detsembril Dobbiacos 10 km vabatehnikas.
Ka tema vend Pjotr Sedov on kuulunud Venemaa murdmaasuusakoondisse.
Maailma karikavõistlustel
Anastassia Sedova on osalenud individuaalselt ( <FONT COLOR=PURPLE>seisuga 25. veebruar 2019</FONT> ) 38 maailma karika etapil ja jõudnud esikolmikusse neljal korral, kuid pole ühtegi etapivõitu veel saanud.
Euroalast väljaastumine
pisi|237x237px|Kreeka kaheeurone Euroalast väljaastumine on protsess, mille käigus euroala liikmesriik, olgu siis vabatahtlikult või sunniviisiliselt, lõpetab euro kasutamise oma riigi valuutana ja lahkub euroalast.
Taust
Eurotsoonist lahkumise võimalus tekkis esmakordselt pärast Kreeka valitsuse võlakriisi algust. Mõistet "Grexit" kasutati väidetavalt kõigepealt Citigroupi majandusteadlaste Willem Buiteri ja Ebrahim Rahbari poolt 2012. aasta aruandes, mis puudutas Kreeka võimalust euroalast lahkuda. 2015. aastal lisati termin "Grexit" Oxfordi sõnastikku, mis on määratletud kui Kreeka potentsiaalne lahkumine euroalast.
2018. aasta juuli seisuga ei ole ükski riik euroalast välja astunud.
Viited
€
DVD-mängija
pisi|DVD-mängija koos puldiga DVD-mängija on seade, mis mängib DVD-plaadilt salvestisi, näiteks filme. Tavaliselt on see teleri lisaseade, kuid on ka kaasaskantavaid DVD-mängijaid. Enamasti mängivad DVD-mängijad ka CD-plaate.
Mõned tootjad teatasid, et DVD-mängijad saavad olema avalikkusele kättesaadavad juba 1996. aasta keskel. Need ennustused olid siiski liiga optimistlikud. Kättesaadavuse probleemid olid algselt tingitud poliitilistest põhjustest, nimelt filmitootjate poolt nõutud kopeerimiskaitse tõttu. Hiljem pidurdas levikut vähene filmide arv. Esimesed seadmed tulid müüki Jaapanis 1996. aasta novembris, millele järgnes USA, kus mängijad tulid välja 1997. aasta märtsis. USA-s oli siiski pooleks aastaks mängijate levik piiratud, müügil olid need ainult seitsmes suuremas linnas. Tasapisi levisid mängijad ka üle maailma eri riikidesse ja regioonidesse. Esimeste mängijate hinnad olid USA-s üle tuhande dollari. 2000. aasta lõpuks olid hinnad langenud juba 100 USA dollarile ja 2003. aastaks 50 USA dollari piirile. Kuus aastat pärast algset müügile ilmumist oli üle maailma kättesaadav pea tuhat erinevat DVD-mängijat rohkem kui saja tootja poolt.
Praegusel ajal on igal suuremal personaalarvutitootjal mudeleid, mis sisaldavad DVD-ROMi. Vanematele arvutitele on saadaval ka uuenduskomplektid.
Tehnilised andmed
pisi|DVD-mängija sisemus
DVD-mängija peab suutma teha järgmist:
DVD-Audio
DVD-Audio on vorming, millega saab DVD-le salvestatult esitada väga realistlikku heli. See pakub mitmete kanalite konfigureerimise võimalusi (monost kuni 5.1 surround soundini) erinevatel valimisagedustel (kuni 24-bitine / 192 kHz versus CDDA 16-bitine / 44,1 kHz). Kuna DVD-d on suuremad kui CD-d, on neil võimalik rohkem mahutada kõrge helikvaliteediga audiot ja palju rohkem muusikat.
Isegi kui DVD-Audio on tehnoloogiliselt keerulisem ning rohkem arenenud, debateeritakse, et kas tulenev audio kvaliteet on tuntav kuulatavas keskkonnas. DVD-Audio on praegu väga nišilikul turul, võib olla tuleneb failivormingusõjast SACDga, millest DVD-Video hoidis kõrvale.
CD/DVD/AVI/MP4 taasesitus
Enamik DVD-mängijatest võimaldab esitada muusika |CDsid (CDDA, MP3 jne) ning video-CD-sid (VCD). Vähesed lisavad ka juurde kodukino dekoodri (näiteks Dolby Digital, Digital Theater Systems (DTS)). Mõned uuemad seadmed mängivad videoid ka MPEG-4 ASP video pakkimise vormingus, mis on populaarne internetis.
Kaasaskantavad mängijad
thumb|Safa dv-9805 kaasakantav DVD-mängija Enamiku DVD-mängijaid peab teleriga ühendama, kuid on ka selliseid kaasaskantavaid seadmeid, millel on olemas LCD-ekraan ja sisse ehitatud stereokõlarid. Kaasaskantavaid DVD-mängijaid kasutatakse tihti reisidel. Kaasaskantava DVD-mängija tõi aastal 1998 turule Panasonic. Kõige tavalisem ekraanisuurus on 7 tolli (18 cm), kuigi on olemas ka 10–12-tolliseid (25–30 cm). Mõnel on ka ekraanid, mida saab 180 kraadi pöörata. Kaasaskantavatel seadmetel on enamasti lisaekraanide ühendamise võimalus ja autolaadija.
Osadele kaasaskantavatele mängijatele on võimalik ühendada iPodi, USB ja SD kaarti. Mõned suudavad esitada ka selliseid failivorminguid nagu MP4, DivX, JPEG ja PNG CD-delt, mälukaartidelt või välistelt kõvaketastelt Vanematel kaasaskantavatel DVD-mängijatel olid ka AV ühendused väliste mängukonsoolide jaoks, nüüd on valitud mudelitel sisseehitatud emulaatorid. Praegu kaasaskantavate DVD-mängijate hinnad varieeruvad 80–100 USA dollari vahel. Kui nad algselt turule toodi, oli nende hind üle 1000 USA dollari ja neid toodeti Jaapanis.
Kaasaskantavate DVD-mängijate kasutajad kurdavad, et mida lähemale ekraanile minnakse, seda kehvemaks pildikvaliteet muutub. Selle põhjus peitub praeguses standardis, mille järgi sisseehitatud LCD-ekraanide resolutsioon on 480x234. Kõige suurem kaasaskantavate DVD-mängijate resolutsioon on 800x480. Tulevikus on mängijate resolutsioonid kindlasti suuremad, kuna on vaja toetada Blu-Ray vormingut.
Video
Video on teine asi, mis jätkuvalt tekitab kõige rohkem probleeme. Praegused mängijad tüüpiliselt toodavad ainult analoog videot, mõlemad komposiitvideo RCA-otsikul ja ka supervideo standardpistikus. Kuigi, kumbagi pistikut ei olnud plaanis kasutada progressiivvideo tarvis, ning seetõttu uut tüüpi pistikud hakkasid ilmuma, et kanda komponentvideo vormi, mis kannab video kolme komponenti, üks valgustihedussignaal ja kaks värvierinevussignaali, DVD pealt, täiesti eri juhtmete kaudu (supervideo kasutab kahte juhet, lagundab ja ühendab neid kahte värvisignaali ning komposiit kasutab ainult ühte juhet, ühendab ja lagundab kolme signaali). Üistikuid aetakse segi, kuna kasutatakse erinevatel mängijate mudelitel erinevaid füüsilisi pistikuid, RCA või BNC ning ka VGA-kaableid ebastandardsetel viisidel (VGA on tavaliselt analoog-RGB – mis on erinev sobimatu komponentvideo vorm). Seal on tihti kaks komplekti väljundide komponente, üks kannab üherealaotusega videot ja teine progressiivset või üherealaotusega/progressiivset lülitit (ka füüsiline lüliti või menüü seade). pisi|SCART 20050724 003 konnektor Euroopas (aga mitte paljudes teistes PAL alades), kasutatakse tavaliselt SCART-ühendusi, mis suudavad kanda komposiit- ja analoog-RGB üherealaotusega videosignaale (RGB võib olla progressiivne, aga mitte kõik DVD-mängijad ja kuvarid ei toeta seda) või Y/C (supervideo), samuti analoog kahekanaliline heli ja automaatne 4:3 või 16:9 (laiekraan) lülitub mugavale mitmejuhtmelisele kaablile. Analoog-RGB komponentsignaal pakub videokvaliteeti, mis on parem kui S-Video (supervideo) ja mis on identne YPpbPr komponentvideoga. Kuigi analoog-RGB ja S-Video signaale ei saa samaaegselt kanda, kuna nad kasutavad samu viiku erinevateks asjadeks, ning kuvareid peab tihti käsitsi konfigureerima nagu ka sisendsignaali, kuna ühtegi ümberlülitus moodi S-Video jaoks ei eksisteeri (Eksisteerib ainult, et kindlaks teha kas tegemist on RGB või komposiidiga). Mõned DVD-mängijad ja teleriboksid pakuvad YPbPr-komponentvideosignaale üle juhtmete SCART-pistikus, mis on mõeldud RGB-le, siiski see rikub ametlikku spetsifikatsiooni ja on vaja jälle käsitsi konfigureerida. (Hüpoteetiliselt, mitte nagu RGB-komponent, YPbPr-komponentsignaale ja S-Video Y/C signaale on võimalik samaaegselt mööda juhtmeid saata, kuna nad jagavad valgustiheduse (Y) komponenti.)
HDMI on uus digitaalühendus, mis kannab high-definition videot, mis on DVI sarnane. Kaasaarvatud videole, HDMI toetab ka kuni kaheksa kanalit digitaalheli. DVD-mängijad high-definition-pistikutega saavad suuremaks teisendada vorminguid kõrgema definitsiooniga videoteks (näiteks, 720p, 1080i, 1080p, jne) enne video esitamist. Siiski see video ei ole high definition; sest suuremaks teisendamine lihtsalt suurendab video dimensioone, et saaks sobivaks kõrgema resolutsiooniga vorminguks, edasine suurendamine toimub väljundseadmes.
USB
Enamus tänapäevastest DVD-mängijatest omab USB ühendust. Neid kasutatakse peamiselt ühendamiseks arvutitega, mis ei oma optilise ketta lugejat.
Juhtmeteta
Juhtmeta ühendused (Bluetooth ja/või Wi-Fi) on kasulikud teiste seadmete (näiteks mobiiltelefonide) sisu juhtmevabaks haldamiseks.
Võrdlustabel
Tabelis on näha DVD-mängijate komponentide olemasolu
x = on olemas, – = ei ole
Tootmine
2002. aastast saati on kõige suurem DVD-mängijate tootja Hiina; 2002. aastal tootsid nad 30 miljonit DVD-mängijat, mis on rohkem kui 70% maailmatoodangust. Need tootjad peavad maksma 15–20 dollarit mängija kohta litsentsitasu DVD-tehnoloogia patendihoidjatele (Sony, Philips ja Time Warner) ja ka MPEG-2-litsentside tarvis. Et nendest tasudest hoiduda, on Hiina arendanud välja Enchanced Versatile Disc standardi, mis on mõeldud olema DVD mantlipärija; 2004. aastal EVD-mängijaid müüdi ainult Hiinas. Öeldakse, et Sudaanis on kõige suurem DVD-mängijate protsent.
Tarkvara
Tarkvaralised DVD-mängijad on arvutiprogrammid, mis aitavad kasutajatel vaadata DVD-videoid arvutil, millel on DVD-ROM. Mõned näited on VLC Media Player ja MPlayer (mõlemad on tasuta tarkvarad), WinDVD, TotalMedia Theatre, PowerDVD, Fluendo DVD Player ja DVD Player.
Järglased
DVD-mängija järglased on HD DVD-mängija ja Blu-Ray Disc mängija, rakendavad kaks kokkusobimatut tehnoloogiat, mis toodavad kõrgema kvaliteediga videopilte kui normaalmõõtmetega DVD. 19. veebruaril 2008 teatas Toshiba, endise tehnoloogia looja, et nad lõpetavad HD DVD-toodete tootmise ning jätavad DVD-mängijate järglaseks Blu-ray. Saadaval on ülesskaleerivad ja suuremaks teisendavad DVD-seadmed, mis ühendatakse teleritega HD-standardile vastava liidese kaudu ja mis annavad parema kvaliteediga pildi.
Viited
DVD
Simuna kõrts
pisi|Simuna kõrts [[Carl Sarapi kollektsioonist]] Simuna kõrts oli kõrts Virumaal, ajalooliselt Simuna kihelkonnas Avanduse mõisa alal. Kõrts on hävinud.
Kuseelundid
Kuseelundid ( ladina organa urinaria) on paljude selgroogsete loomade urogenitaalsüsteemi osa. Kuseelundite hulka kuuluvad neerud, kusejuhad, kusepõis ja kusiti (nii mees- kui naiskusiti).
Vahel liigitatakse kuseelundid ka kuseteede (viae urinariae) kaupa: alumised kuseteed moodustavad kusepõis ja kusiti ning ülemised kuseteed neeruvaagnad ja kusejuhad.
Süstemaatiline anatoomia
Kuseelundid moodustavad suguelunditega tervikliku urogenitaalsüsteemi ja need on kantud kehtivasse looma anatoomia standardisse Nomina Anatomica Veterinaria.
Uroloogia
Kuseelunditega seostatakse inimestel mitmeid haiguslikke seisundeid nagu tsüstiit, neeruvaagnapõletik ja eesnäärmehaigused.
Suurtähelukk
pisi|Suurtähelukk tänapäevasel klaviatuuril (ülemise vasaku nurga juures, tabeldusklahvi all)
Suurtähelukk (inglise keeles Caps Lock) on klahv arvutiklaviatuuril. Suurtäheluku vajutamine lülitab sisse suurtäherežiimi, millega trükitud tähemärgid on suurtähed. Klaviatuur on suurtäherežiimis seni, kuni suurtähelukku vajutatakse uuesti. Mõnel arvutil muudab tõstuklahvi (Shift) allhoidmine režiimi vastupidiseks isegi siis, kui suurtähelukk on sisse lülitatud.
Kasutajaliidesed
Klaviatuuridel on tihti väike LED, mis annab märku, et suurtähelukk on aktiivne. LED asub suurtäheluku küljes või kõrvuti kerimisluku (Scroll Lock) ja numbriluku (Num Lock) LED-idega. Kui klaviatuuril neid LED-sid ei ole, on arvutil selle asemel tarkvara, mis kuvab ekraanile indikaatori.
Katherina Reiche
Katherina Birgitt Reiche (sündinud 16. juulil 1973 Luckenwaldes Brandenburgis) on endine Saksa poliitik (Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit) ja Munitsipaalettevõtete Ühingu (Verband kommunaler Unternehmen) tegevjuht.
Suurtähelukk
Kasutajaliidesed
Tõstutundlikke, st suur- ja väiketähti eristavaid paroole sisestades, kui trükitav on näha vaid täppide või tärnidena, ei pruugi arvutikasutaja arugi saada, kui suurtähelukk on sisse lülitatud, mistõttu ei loeta parooli õigeks. Mõnikord annavad juhendid, tehnilised toed ja liides nõu kontrollida klaviatuuri režiimi enne parooli sisestamist. Windowsi sisselogimisaken kuvab jutumullis sisestusvälja lähedal hoiatuse, kui suurtähelukk on sisse lülitatud. Mac OS X kuvab parooliväljal sümboli (⇪), kui suurtähelukk, numbrilukk või kerimislukk on sisse lülitatud. Mõni tootja pakub kontrolleri tarkvaras võimalust suurtäheluku mitteaktiivseks muuta. See võimaldab kasutajatel otsustada, kas nad tahavad suurtähelukku kasutada, mis aitab vältida juhuslikku suurtäheluku sisse lülitamist.
Katherina Reiche
Katherina Reiche on innogy tütarettevõtte innogy Westenergie GmbH juhatuse esimees alates 1. jaanuarist 2020.
Suurtähelukk
Tõstulukk
Tõstulukku (Shift Lock) võib pidada suurtäheluku eelkäijaks, sest see oli mitme mehaanilise kirjutusmasina klaviatuuril. See ei ole identne suurtähelukuga, aga tänapäeval on harv, et arvutil on mõlemad. Näiteks, Commodore 64 klaviatuuril oli tõstulukk, kuid puudus suurtähelukk: tõstuluku vajutamisel lukustus see alla, kuni klahvi uuesti vajutati ja see taas üles tuli. Commodore 64 puhul ei olnud tõstulukk seotud scan-koodiga, sest sellel oli ainult üks eesmärk: see maandas kõik keyscan-read, nagu oleks tõstuklahvi all hoitud.
Mõni operatsioonisüsteem ja Windowsi haldurid võimaldavad suurtähelukku kasutada sarnasel eesmärgil. Selline suurtäheluku funktsioon on säilinud Saksamaa ja Austraalia klaviatuuridel. Moodsatel QWERTY-klaviatuuridel muudab suurtähelukk tähed suureks, kuid ei mõjuta teisi klahve, näiteks numbreid ega kirjavahemärke, nagu seda teeb tõstulukk. See ongi põhiline erinevus suurtäheluku ja tõstuluku vahel. Selline suurtähelukk, mis käitub nagu tõstulukk, muutes kõikide klahvide režiimi (sh täheregistrit), nagu vajutataks tõstuklahvi, on ainult kindla paigutusega klaviatuuridel, näiteks Prantsuse AZERTY-klahvipaigutusega ja mõne vanema arvuti klaviatuuridel.
Katherina Reiche
Haridus
Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1992. aastal õppis ta keemiat Potsdami Ülikoolis, Clarksoni ülikoolis New Yorgis ja Turu Ülikoolis Soomes. 1997. aastal sai ta diplomi.
Suurtähelukk
Rahvusvaheline Caps Locki päev
Kaks korda aastas, 28. juunil ja 22. oktoobril tähistatakse rahvusvahelist Caps Locki päeva. See sai alguse 2000. aastal kui parodeeriv tähtpäev. Selle loomisest saati on tekkinud ka rivaalitsevaid Caps Locki päevi, näiteks 22. august.
Katherina Reiche
Poliitiline karjäär
1992. aastal astus ta CDU noorteorganisatsiooni ja Kristlik-Demokraatliku Üliõpilaste Ühingusse (RDCS), 1996. aastast CDU liige. Aastal 2000 sai temast CDU eestseisuse liige.
Aastatel 1998–2015 oli Katherina Reiche Saksa Liidupäeva liige. 2005.–2009. aastal oli Reiche CDU/CSU parlamendifraktsiooni aseesimees, esimees oli siis Volker Kauder. Selles ametis vastutas ta haridus- ja teaduse poliitikavaldkondade eest, samuti ka keskkonna-, looduskaitse- ja tuumaohutuse valdkondade eest.
Dervanka
Küla asub valla idaosas maantee A12 ääres. Dervanka jääb valla keskusest Viļānist 5,9 ning Riiast 218,9 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Katherina Reiche
Poliitiline karjäär
Kantsler Angela Merkeli valitsuses oli Reiche esialgu parlamendi riigisekretär Saksa keskkonna-, looduskaitse- ja tuumaohutuse ministeeriumis. Pärast 2013. aasta valimisi sai ta parlamendi riigisekretäriks Saksa transpordi ja digitaalse infrastruktuuri ministeeriumis.
Dervanka
Aastal 2015 oli külas 1 elanik.
Katherina Reiche
Muud töökohad
2015. aastal astus ta tagasi oma ametikohalt Saksamaa valitsuses ja loobus ka oma Liidupäeva mandaadist ning hakkas Munitsipaalettevõtete Ühingu tegevjuhiks. Selles ametis valiti ta 2016. aasta juunis ühehäälselt Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse ja Üldise Majandushuvi Ettevõtete ühingu (CEEP) presidendiks.
Erik Mandre
pisi|300px|Erik Mandre (2012)
Risk (muusikal)
"Risk" on Eesti muusikal, mis esietendus juunis 2001 NUKU teatris. Muusikali lavastaja on Andres Dvinjaninov, muusika autorid on ansambli Terminaator liikmed Elmar Liitmaa ja Jaagup Kreem. Muusikalis kõlavad laulud, mis on koondatud Terminaatori albumisse "Risk"
Erik Mandre
Erik Mandre (sündinud 13. märtsil 1976) on eesti loodusfotograaf.
Eesti suurima loodusfotokonkursi "Looduse aasta foto" žürii eesotsas Rein Maraniga määras 2016. aastal talle peaauhinna – Suure Hundi auhinna – foto "Punkar öötunnil" eest. Ööhämaruses paistvast metsseast tehtud foto sai esikoha ka kategoorias "Loomaportreed".
Mandre foto "Karupoja puhkehetk" avaldati National Geographic Eesti 2013. aasta augustinumbris ja ajakirja National Geographic ingliskeelse väljaande sama aasta oktoobrinumbris.
Ta on mittetulundusühingu Eesti Autoriõiguste Kaitse Organisatsioon tegevdirektor.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest annab lühiülevaate usuvabadusest, loomade riituslikust tapmisest moslemi ja juudi kogukondades, Euroopa Liidu õigusaktidest ja kohtupraktikast, millele tuginedes reguleeritakse loomade riituslikku tapmist EL liikmesriikides. Viimaks on välja toodud riitusliku tapmise regulatsioonid Eestis.
Dubena vasallilinnus
Dubena vasallilinnus oli väikelinnus Kagu-Lätis. Linnuse täpset asukohta ei ole suudetud tuvastada, kuid ilmselt asus ta Väina (Daugava) jõe vasakul kaldal Vana-Liivimaa Vana-Väina (saksa Dünaburg, läti Naujene või Vecdaugava) komtuurkonnas Jersika linnuse lähedal. Läti linnusteuurijad on oletanud linnuse asukohaks kas Dignāja mõisa, kirikumõisa ja linnamäe asukohta või Dunavat.
Linnuse asukohana tuleb kõne alla ka teine variant Väina jõe paremal kaldal Līvāni linnas endise Riia peapiiskopkonna aladel. XIII sajandil kuulusid linna alad Jersika vürstiriiki, arheoloogilised väljakaevamised on näidanud, et seal asus Väinasse suubuva Dubna jõe kaldal linnus. Arvatakse, et see võis olla Lepene kihelkonna keskuseks.
Dignāja linnamägi asub Jēkabpilsi piirkonna (Jēkabpils novads) Dunava vallas (Dunavas pagasts) Väina jõe ja sellesse suubuva Skuįupite oja kaldal Grantsbedresi ja Bāliņi talude vahel. Vastaspool Väina kaldal asub vana Jersika linnusemägi.
Muinaslinnus Livanis asus tõenäoliselt 1533. aastal Lievenite vasalliperekonna poolt rajatud Veca muiža (saksa Lievenhof, Vanamõisa) mõisa aladel. See jäi 7 km kunagisest Jersika linnusest põhja poole ja allus viimase halduspiirkonda.
Nimekujud
Līvāni linna juures suubub Väinasse paremalt poolt Dubna jõgi. Selle vastas vasakkaldal asetseb Dignaja vald.
Ajalugu
1209, kui sakslased Jersikat ründasid, ühines sealne vürst Vissevald (Vsevolod) leedulastega ja põhjustas sakslastele suuri probleeme. Ta lubas leedulastel kasutada läheduses paiknevat koolmekohta üle Väina jõe tulekuks. Ilmselt pidi koolmekohalt suunduma tee otse Leetu. Varasemal ajal asustasid vasakkallast seelid, kuid arheoloogia andmetel elasid XIII sajandi alguses sealkandis juba lätlased.
1211. aastal, kui leedulased tungisid üle jõe Vidzemesse rüüsteretkele, lõid sakslased nad sealt välja ja Dubena juures toimus lahing, kus leedulased kaotasid üle 600 mehe ja röövsaagi.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Usuvabadus Euroopa Liidus
Järelikult tunnistab Euroopa Liit usuvabadust kui isikute põhiõigust ja kaitseb seda. Igal Euroopa Liidu liikmesriigis oleval isikul on õigus valida oma usku ja veendumusi, teda ei tohi selles takistada ega temasse halvemini suhtuda. Terminil “usuvabadus” puudub definitsioon. Täpne vaste looks usuvabaduse olemusele liiga kindlad raamid. Igapäevane käsitlus üldjuhul nii ühemõtteline ei ole, seega oleks defineerimine pigem kahjulik kui kasulik. See-eest aga annab harta artikkel 10 loetelu, kuidas võiks usuvabadust mõista (vt. käesoleva peatüki esimest lõiku) ning eelkõige tuleks sellest lähtuda.
Loomade riituslik tapmine Euroopa Liidus
Euroopa Liidu väärtuseks on loomade heaolu, mida kinnitab Euroopa Ühingu asutamislepingu protokoll 33, mis räägib loomade heaolust ja kaitsest. Inimeste teadlikkus loomade väärkohtlemisest on kasvanud, sh lihatööstustes. See on põhjustanud pahameele ja ettevaatlikkuse tarbijana. Osa religioone näevad ette loomade riitusliku tapmise ning see on Euroopa Liidus tugevat kritiseerimist leidnud just eeltoodud teadlikkuse suurenemise tõttu.
Dubena vasallilinnus
Ajalugu
1271 on Dubena asulat dokumentides mainitud.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Loomade riituslik tapmine Euroopa Liidus
Peamised religioonid Euroopa Liidus, mis nõuavad loomade riituslikku tapmist, on islam ja judaism. Mõlema religiooni pühakirjadest (islamis Koraan, judaismis Vana Testament) tulenevad nõuded söödavale lihale ning need on üsna sarnased: loomad peavad olema enne veretustamist (verest tühjaks laskmist) elusad ja vigastamata.
Dubena vasallilinnus
Ajalugu
1273 aastal toimus Liivi ordu vägede ja leedulaste vahel lahing Dubna (Duben) jõe ääres ilmselt just praeguse Liveni linna aladel.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Loomade riituslik tapmine Euroopa Liidus
Religioossest vaatepunktist võib olla probleemne, et nii mõnigi loomi uimastav tagasipööratav meetod võib tekitada loomadel vigastusi enne rituaalset tapmist. Tagasipööratav uimastamise meetod tähendab, et loom ei sure uimastamise tõttu.
Dubena vasallilinnus
Ajalugu
1289 läänistas Riia peapiiskop Dubena vasallilinnuse Johannes de Bardewischile (Üxküll, Bardewischid võtsid omale selle nime pärast Üksküla linnuse saamist endile lääniks XIII sajandi keskel.). Tegemist peaks olema siis hilisemas Livenis oleva kunagise muinaslinnusega.
1305. aasta 12. märtsil toimus Dubena juures suur lahing leedulaste ja orduväe vahel, mille võitsid küll orduväed, kuid kus langesid ka Aizkraukle komtuur ja vend Johann von Schönhagen. Sellest teatas Sambia piiskopkonna kanoonik Preisimaal oma teoses Canonici Sambiensis Epitome gestorum Prussie.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Loomade riituslik tapmine Euroopa Liidus
Levinumad uimastamise meetodid:
Dubena vasallilinnus
Ajalugu
1348 ostis Riia peapiiskopkonna vasall Nicolaus Üxküll Dubena (linnuse) oma vennalt Heinrichilt. Ilmselt vasallid elasid seal kohapeal.
Rukki kanali poid
Rukki kanali poid on kuus poid Väinameres Rukki kanalis.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Loomade riituslik tapmine Euroopa Liidus
Elektronarkoosi miinuseks on, et see ei pruugi alati töötada tagasipööratavana. Elektrivool pähe tekitab loomal epilepsiahooga sarnase seisundi, kus loomal puudub teadvus. Vahel jõuab vool südamesse, mis toob kaasa südame seiskumise ja looma surma. Tihti ei suudeta eristada, kas loom on pärast uimastamist teadvuse kaotanud või surnud, seda just suuremates tapamajades, ning seetõttu ei usaldata liha kvaliteeti.
Dubena vasallilinnus
Ajalugu
1559, Liivi sõja ajal on Dubenat (Dobbena) mainitud kui Vana-Väina ordukomtuuri mõisat, mille tsaar Ivan Julma Vene väed maha põletasid.
Rukki kanali poid
Need poid on järgmised:
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Loomade riituslik tapmine Euroopa Liidus
Mõnes juudivoolus on uimastamismeetodid (sh tagasipööratavad) juudi seaduse vastased, sest arvatakse, et uimastamine tekitab loomadele valu. Ka islamis esineb selles osas religioonisiseseid lahkhelisid, kuna ükski suur religioon pole homogeenne.
Dubena vasallilinnus
Ajalugu
1915. aasta augustist kuni 1918. aasta veebruarini esimese maailmasõja ajal kaevusid Väina jõe vasakkaldal maasse Saksa väed. Nad rajasid kaitsekraavid ja tranšeed ka Dignaja linnamäele.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Loomade riituslik tapmine Euroopa Liidus
Euroopa Liidu Nõukogu määrus nr 1099/2009, mis käsitleb loomade kaitset nende surmamise korral, sätestab erandi loomade tapmiseelsele uimastamisele. Määruse artikkel 4 lõige 4 ütleb, et rituaalse tapmise jaoks ei ole eelnevat uimastamist vaja, kui tapmine toimub tapamajas. Sama määruse põhjendus 57 ütleb, et liikmesriikidele tuleb tagada teatud paindlikkus. Põhjenduses 18 on öeldud, et antud määrusega austatakse ka usuvabadust. Järelikult tagab liit loomade heaolu ja kaitset, kuid samal ajal arvestab ka liikmesriikide elanike vajadustega.
Dubena vasallilinnus
Ajalugu
1939. aastal tehti Dignaja linnamäel väljakaevamisi Elviira Šnore juhtimisel. Saadi 700 leidu varajasest rauaajast kuni XIII sajandini.
1989 ja 1990 tehti seoses melioratsioonitöödega arheoloogilisi väljakaevamisi Dignaja linnamäe lõunapoolses kõrges otsas. Andrejs Vasksi juhtimisel kaevati läbi plats pindalaga 898 m². Tehti kindlaks vana asulakoha olemasolu VI–XI sajandini, kuid keskaegsest linnusest ja kultuurikihist ei leitud mingeid jälgi.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Loomade riituslik tapmine Euroopa Liidus
Suurtes tapamajades saab seda erandit samuti rakendada, kuid see riivab tugevalt loomade heaolu ja kaitset võrreldes väiketapamajadega, kuna tapmist viiakse läbi liinitööna, mis võib tuua kaasa palju vigu. Loomade riituslik tapmine on spetsiifiline tapmisviis, mille läbiviimisel tuleb jälgida kindlaid nõudeid. Eksimused toovad kaasa suuri kannatusi loomadele ning võivad rikkuda lihakvaliteedi. Tulemuseks on loom, kes talus põhjuseta piinarikast surma, kuna tema liha ei sobi usklikele tarbimiseks.
Dubena vasallilinnus
Ehitus
Dignaja linnamägi on põhja-lõunasuunaline 3 m kõrge küngas, mille lõunaotsas on kõrgendik, mis ulatub 13 meetrit üle ümbritseva maastiku ja asub 103,8 m üle merepinna.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Euroopa Kohtu otsus C-336/19: Centraal Israëlitisch Consistorie van België jt versus Vlaamse Regering
7. juulil 2017 võeti Flaami piirkonnas vastu dekreet, mis keelas religioossetel riitustel loomade uimastamata tapmise. Loomadel kasutatav uimasti peab olema riitusliku tapmise puhul tagasipööratav ning uimastamine ei tohi tagajärjena kaasa tuua looma surma ega vigastamist. Vastu võetud dekreet tekitas tugevat vastukaja juudi- ja islamiusuliste seas, kes väitsid, et kehtestatud piirangud takistavad neil oma usku praktiseerida ning nõudsid õigusakti osalist või täielikku tühistamist. Kaebajate murede lahendamiseks esitas Belgia konstitutsioonikohus 8. aprillil 2019 Euroopa Liidu Kohtule eelotsusetaotluse, milles soovis teada, kas Flandrias kehtestatud õigusakt on vastuolus liidu õigusega. 17. detsembril 2020 otsustas Euroopa Kohus kohtuasjas C‑336/19, et liikmesriigis vastuvõetud dekreet ei satu vastuollu Euroopa Liidu õigusega.
Dubena vasallilinnus
Ehitus
Ürikus olev väljend "Hus Dubbena" viitab, et tegemist on pidanud olema tõenäoliselt kivist majalinnusega. Läti ajaloouurijad on arvanud, et tegu võis olla ka puidust linnusega, kuid siis oleks pidanud maapinnas siiski säilima kivist vundamendid ja keldrid, mida aga Dignaja linnamäelt pole leitud.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Asjaolud ja problemaatika
Eelotsusetaotluses esitas Belgia konstitutsioonikohus Euroopa Kohtule kolm küsimust. Esiteks soovis Belgia konstitutsioonikohus teada, kas 7. juuli 2017. aastal vastu võetud dekreet võib kõrvale kalduda nõukogu määruse (EÜ) nr 1099/2009 artiklist 4 lõikest 4. Kõrvalekalle toimus sama määruse artikli 26 lõike 2 punkti c alusel, mis lubab kehtestada siseriiklikud eeskirjad loomade tõhusamaks kaitseks nende surmamisel. Juhul, kui selline kõrvalekalle on lubatud, siis kas dekreet satub vastuollu Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 10 lõikega 1. Nimelt tohib määruse artikli 4 lõike 1 alusel loomi surmata üksnes pärast uimastamist (teadvuse ja tundlikkuse puudumine tagatakse looma surmani), kuid lõige 4 seab erandi, mille kohaselt ei kehti tingimused religioossetele tapmisviisidele. Riitusliku tapmise eesmärgiks on usklikele tagada liha loomalt, kes on tapetud vastavalt religioonist tulenevatele nõuetele. Juudi- ja islamiusulised väitsid, et 7. juuli 2017. aasta dekreet ei võimalda neil enam usulistele tõekspidamistele vastavat liha hankida ja tagasipööratav uimastamine on vastuolus nende veendumustega. Islamis ja judaismis on nõutav, et enne veretustamise protseduuri ei tehtaks loomadega ühtegi toimingut, mis võiks nad tappa enne verest lõplikku tühjenemist. Niisiis piirab dekreet usukogukondade arvates liigselt harta artikli 10 lõikega 1 tagatud usuvabadust, sest ei võimalda neil tappa loomi tapmisriituse jaoks eelnevalt uimastamata.
Dubena vasallilinnus
Ehitus
Lätis on mitmeid vanu linnuseasupaiku, mis on kirjalikult mainitud, kuid koht ise on üles leidmata. Alles hiljaaegu on hakatud tähelepanu pöörama võimalikule linnusekohale Jekabpilsi külje all Aabeli saarel (Ābeļu sala), Krustpilsi piiskopilinnusest 5 km Väinat mööda ülesvoolu, mille kohta pole teada tema nime.
Euroopa Liidu regulatsioon loomade riituslikust tapmisest usuvabaduse kontekstis
Asjaolud ja problemaatika
Kolmandaks uuris Belgia konstitutsioonikohus, kas nõukogu määrus nr 1099/2009 võiks vastuolus olla harta artiklitega 20, 21 ja 22, mis tagavad võrdsuse, diskrimineerimise, kultuurilise, usulise ja keelelise mitmekesisuse. Sisuliselt taheti teada, kas riitusliku tapmise piirangud on ebavõrdses seisus jahipidamise, kalapüügi, kultuuri- või spordiürituste käigus tapetud loomadele sätestatud piirangutega.
Suuremas pildis tekitas kohtuasi C-336/19 poliitilise küsimuse, mis nõuab riigi ja religioonide omavaheliste suhete vahekorra kindlaksmääramist. Euroopa Kohus pidi kaaluma, kas juudi- ja islamiusuliste õiguste seesugune riive on demokraatlikus ühiskonnas vajalik. Euroopa Liidu liikmesriikidel on aga lubatud säilitada teatud paindlikkus, mis võimaldab neil riigisiseselt vastu võtta ulatuslikumaid eeskirju loomade kaitseks, mistõttu sai õigusriive probleem üldse tekkida. Euroopa Kohus nendib, et määruse nr 1099/2009 näol on loodud raamistik, mis juhib vaid tähelepanu loomade heaolu ja kaitse nõuetele, kuid samaaegselt võtab arvesse liikmesriikide enda tavasid ja õigust. Sellest tulenevalt peab iga liikmesriik ise leidma loomade heaolu ja kaitse ning usuvabaduse praktiseerimise tasakaalu siseriikliku õiguse muutmisel.
Kohtujuristi arvamus
Antud kaasuses esitas kohtujuristina oma arvamuse Gerard Hogan, kes oli enne Euroopa Kohtusse asumist Iirimaa kõrgeima kohtu kohtunik.
Euroopa Liidu kohtuotsuses Oeuvre d’assistance aux bêtes d’abattoirs versus Ministre de l'Agriculture et de l'Alimentation jt punktis 47 tõdeti teadusuuringutega kinnitatud fakti, et uimastamise abil on võimalik tagada minimaalseim loomade heaolu kahjustamine nende tapmisel. Nõukogu määruses nr 1099/2009 artikli 4 lõikes 4 on toodud erand, mis lubab eelneva uimastamiseta tappa looma tapamajas, kui seda tehakse religioossel eesmärgil. Erandi eesmärgiks on kaitsta juudi ja islami usku inimestel Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 10 sätestatud usuvabaduse teostamist. Gerard Hogani arvamuses tõlgendas ta määrust nii, et liikmesriigid ei tohiks erandi mõttest tuleneva eesmärgi tõttu kehtestada riigisiseses õiguses loomade rituaalsele tapmisele karmimaid piiranguid, kui antud määrus ette näeb. Muidu riivaksid liikmesriigid liigselt usuvabaduse teostamise õigust. Seega Hogani arvates kohaldasid Flaami piirkonna seadusandjad Belgias määrust vääralt, kui nad keelasid loomade religioossetel eesmärkidel uimastamiseta tapmise. Kohtujuristi meelest oleks igasugune kõrvalekalle määruses sõnastatud erandist, nagu ka uimastamise kohustuslikuks muutmine rituaalsetel tapmistel, vastuolus artikli 4 lõikega 4.
Kohtujurist väljendas eriarvamuses, et liikmesriigid peavad seadusloomel tõlgendama antud sätteid nii, et neil ei ole õigust kehtestada õigusnorme, mis keelavad uimastamiseta tapmise. Liikmesriikidel ei ole ka usuvabaduse kontekstis õigust nõuda alternatiivset tagasipööratavat uimastamismeetodit riituslikeks tapmisteks.
Antud kaasuses on seadusandjad vastukaaluks välja toonud, et uimastamata tapetud loomade liha on usulistel ühendustel ja nende liikmetel võimalik osta import kaubana ja sellepärast on uimastamata looma tapmise keeld proportsionaalne usuvabaduse riivamisel. Sellele aga vaidles kohtujurist vastu, sest religioossete ühenduste liikmete huvides võib olla ka ise tapmistalituste läbiviimine ning nende ajal kohal viibimine, mille tõttu ei saadaks lauspiirangu puhul usuvabadust teostada.
Lisaks toob Gerard Hogan välja määruse nr 1099/2009 artikli 4 lõike 4 murekohana selle laia tõlgendatavuse. Rituaalse tapmise kattevarju all on võimalik müüa tavatarbijale liha, mille päritolust ei tea klient midagi ning samas ei ole sellele indiviidile ka oluline, et loom oleks tapetud riituslikult. Taolise olukorra vältimiseks peaksid liikmesriigid pakendile kirjutama, kuidas loom on tapetud, et klient saaks teha informeeritud valiku enda isiklike veendumuste kohaselt.
C-426/16
Kohtulahendi nr C-336/19 keskne küsimus oli, kas liikmesriigi õigusakt on vastuolus liidu õigusega, kui see kehtestab, et looma riituslikku tapmist tohib läbi viia ainult looma eelnevalt tagasipööravalt uimastades. Euroopa Kohus vastas, et selline siseriiklik õigusakt ei ole vastuolus liidu õigusega. Ehk, kui määruse nr 1099/2009 artiklis 4 lõikes 4 on kehtestatud erand riitusliku tapmise läbiviimiseks ilma eelnevalt looma uimastamata, siis see muutub sisutühjaks, kui liikmesriik otsustab siseriiklikusse õigusesse sellist erandit mitte lubada (sama määruse artikli 26 lõike 2 punkti c alusel). Samas on lahendis C-426/16 Euroopa Kohus punktis 55 kinnitanud, et määruse 1099/2009 artiklit 4 lõiget 1 ja 4 koos artikli 2 punktiga k tuleb tõlgendada nii, et ilma eelneva uimastamiseta on looma tapmine erandkorras lubatud. Punktis 56 on täpsustatud, et määruse artikli 4 lõikega 4 on võtnud liidu seadusandja endale kohustuse tagada erandkorras ilma eelneva uimastamiseta loomade riituslik tapmine.
Siin lähevadki kaks lahendit vastuollu, ühelt poolt on liit võtnud endale kohustuse tagada erandkorras loomade riituslik tapmine ilma eelneva uimastamiseta, kuid teiselt poolt aktsepteerib liit siseriiklikku akti, mis keelab täielikult loomade riitusliku tapmise ilma eelneva uimastamiseta. Samas ei saa öelda, et moslemitel ja juutidel, kelle elukohariigis selline keelav õigusakt kehtib, ei ole võimalik saada liha loomalt, keda ei ole enne tapmist uimastatud, sest sellist liha on võimalik riiki importida. Euroopa Kohus on lahendis C-336/19 öelnud, et liikmesriigid on tohi takistada ega keelata loomsete saaduste (nt liha) importimist põhjendusel, et see ei vasta siseriiklikele nõuetele.
C-497/17:
Vaidluse ajendiks olid riituste tõttu loomadele tekitatud kannatused, mis oleksid välditavad, kui loomad enne tapmist uimastada. Tasakaalu leidmine loomade heaolu ning usuvabaduse austamise vahel on olnud keeruline protsess. Lahendusena kasutati määruse nr 1099/2009 artikli 4 lõiget 4, mille kohaselt uimastamiskohustus ei kehti juhul, kui loomad tapetakse riituslikult tapamajas. Sama määruse põhjenduse 18 kohaselt ongi see ette nähtud usuvabaduse kaitsmise eesmärgil. Lahendis C-497/17 nenditakse, et kuigi selline lahendus on sobilik usuvabaduse tagamiseks, siis ei pruugi see olla piisav kaitsmaks loomade heaolu miinimummääral. Põhjuseks toodi, et liidupoolne erandjuhul lubatud tapmisviis ei vähenda loomade kannatusi määral, mis oleks võrdväärne tapmisele eelnevast uimastamisest tingitud teadvuse ja tundlikkuse kaotusega. Määrusest nr 1099/2009 toodi välja ka põhjendus 43, mille kohaselt tuleb eelnevalt uimastamata looma kõri terava noaga täpselt läbi lõigata, et tema piinu vähendada. Lisati, et selline tehnika ei vii määruse nr 834/2007 artikli 14 lõike 1 punkti b alapunkt VIII kohaselt loomade kannatusi nende “miinimumini”.
Kohtuotsus
Kaebajad rõhutasid eelotsusetaotluses ilma uimastamiseta tapetud loomade liha toiduks tarbimise olulisust nende religioonis. See on oluline seetõttu, et usupraktika kohaselt peab loom surema just veretustamise tagajärjel, kuid uimastusmeetodi kasutamisel enne veretustamist ei saa veenduda looma elusolekus. Soovides tagada Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 10 lõikes 1 sätestatut, tunnistas kohus 7. juuli 2017. aastal vastu võetud dekreedi juudi- ja islamiusuliste õigusi ja usuvabadusi riivavaks.
Riive proportsionaalsuse määramiseks hakkas kohus vaidlusaluse sätte proportsionaalsust kaaluma. Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 9 lõikes 2 on sätestatud, et usuvabadust võib piirata seadusega juhul, kui see on tehtud ühiskondliku turvalisuse ja tervise kaitseks. Flandria seadusandja piirangu eesmärk oli vähendada loomade ebavajalikke kannatusi enne nende surmamist. Flaami piirkonna dekreedi ettevalmistavatest materjalidest selgus, et piirangu seadmisel lähtuti teadusuuringutest, mis tõestasid alternatiivsete uimastamise meetodite nullilähedase mõju veretustamisele. Elektronarkoos, kui üks alternatiivse uimastamise meetoditest on tagasipööratav ning ei põhjusta looma surma. Sellega on tagatud, et loomadega ei tehtaks ühtegi toimingut, mis põhjustaks nende surma enne verest tühjenemist.
Euroopa Liidu Kohus, võttes arvesse eelmainitud asjaolusid, langetas otsuse, et Flandria seadusandja ei väljunud talle antud piiridest ELTL artikli 13 ning Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 10 ühitamisel.
Kolmanda küsimuse asjus, mis seadis kahtluse alla, kas riituslik tapmine on pandud ebavõrdsesse seisundisse jahipidamise, kalapüügi, kultuuri- või spordiürituste käigus tapetud loomadele sätestatud piirangutega, leidis kohus, et määruse nr 1099/2009 eesmärk oli reguleerida toiduks tapetud loomadega tehtavaid toiminguid. Spordi- ja kultuuriüritused pole seotud liha või muude loomsete saaduste tootmisega, seega ei saa antud määrust siinkohal kohaldada. Samuti ei oma spordi- ja kultuuriüritustel toodetud lihasaadused olulist majanduslikku mõju. Riituslik tapmine ei ole pandud jahipidamise või muude kultuuri- või spordiüritustega võrreldes ebavõrdsesse olukorda, kuna need ei ole omavahel võrreldavad.
Rituaalse tapmise regulatsioon Eestis
24. septembril 2009 vastu võetud Euroopa Liidu nõukogu määruse nr 1099/2009 tõttu tekkis vajadus Eesti regulatsiooni täiendada. Määruse ainuke tingimus loomade rituaalsele hukkamisele oli selle läbiviimine tapamajas, kuid määruse nõudele lisaks otsustati Eestis muuta olemasolevat regulatsiooni veel karmimaks: tapmise jaoks loa saamiseks tuleb Põllumajandus- ja Toiduametile esitada kirjalik taotlus, tapmist peab taotlema Eestis registreeritud usuline ühendus, tapetav loom peab olema põllumajandusloom, tapmine peab olema vajalik usulise ühenduse liikmete tarbeks, tapmise juures peab viibima korrakaitseorgan ning põllumajandusloom tuleb enne tapmist või peale jugulaarveeni ja karotiidarteri läbi lõikamist viivitamatult uimastada.
Eesti loomakaitseorganisatsioonid on teinud ka ettepaneku eelneva uimastamiseta loomade tapmine täielikult keelustada, kuid loomakaitseseaduse ja sellega seotult ka teiste seaduste muutmise seaduste eelnõu seletuskirjas on välja toodud, et täielik keeld riivaks Põhiseaduse §-ga 40 kaitstud usuvabadust. Kõnealuses käsitluses on eelkõige mõeldud Põhiseaduse § 40 lõiget 3, mille järgi on igaühel vabadus täita usutalitusi, kui see ei kahjusta avalikku korda, tervist ega kõlblust. Põhiseaduse § 40 lõige 3 annab kaitse just tegevuse kaudu teostatavale usuvabadusele. Selle paragrahvi lõige on kvalifitseeritud seaduse reservatsiooniga ehk lõikega kaitstud põhiõigust saab piirata ainult samas lõikes välja toodud väärtuste kasuks: avaliku korra, tervise ning kõlbluse jaoks. Religioossete talituste läbiviimise vabaduse piiramiseks peab antud põhiõiguse riive sobima eesmärgi täitmiseks, olema vajalik ning ka mõõdukas arvestades riive tugevust ja riive eesmärki.
Kuigi loomakaitseseadust muutes rõhutati, et seadusesse tehtav erand kaitseb usuvabadust, jäi loomakaitseseaduse muutmise seaduse eelnõus käsitlemata loomade religioosse tapmise nõuete proportsionaalsus usuvabaduse suhtes. Lisaks on hiljem välja toodud, et loomakaitseseaduse § 17 lõike 3 nõue uimastada loom viivitamata peale jugulaarveeni ja karotiidarteri läbilõikamist, arvestades usulise ühenduse religioosseid tavasid, ei pruugi olla vajalik, sest lõikejärgne uimastamine aitab looma heaolule kaasa ainult siis, kui uimastamine on tehtud viie sekundi jooksul peale lõiget. Normi kohaselt viivitamata lõikejärgne uimastamine tähendab seda, et loom tuleb uimastada esimesel võimalusel rituaali religioossetest traditsioonidest lähtuvalt, mille tõttu võidakse hilisema uimastamisega looma heaolule liigset kahju teha ning sel juhul ei täidaks norm enam oma eesmärki kaitsta looma heaolu.
Mukuļi
Mukuļi (ka Mukules, latgali keeles Mukulis või Mukuli) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla idaosas maantee A12 ääres. Mukuļi jääb valla keskusest Viļānist 7,2 ning Riiast 219,3 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Külas kasvavad Mukuļi mõisa künnapuu (ümbermõõt 5,5 m) ja Dravase mänd (ümbermõõt 3,7 m) on looduskaitse all.
Anu Nõulik
pisi|Anu Nõulik 2013. aastal. Anu Nõulik (sündinud 15. septembril 1963 ) on eesti alpinist ja Helme Suuki järel teine eestlanna, kes on üritanud tõusta üle 8000 meetri kõrguse mäe tippu.
Ta töötab Eesti entsüklopeedia toimetajana.
Mägironimine
Mägimatkamist alustas ta 1990. aastatel, kõrgalpinismiga hakkas tegelema 2000. aastate lõpul. 2010. aastal tõusis ta Kaukasuses Elbruse tippu (5642 m).
Tipputõus üle 7500 m kõrgusele mäele
pisi| [[2011. aastal vallutas Anu Nõulik üle 7500 m kõrguse mäe Hiinas – Muztagata]] 3. augustil 2011 tõusis ta teise eestlannana Tiina Tamme järel Pamiiris asuva Muztagata (7509 m) tippu (jääb Hiina alale).
Tõus kaheksatuhandelisele
13. mail 2013 üritas Anu Nõulik koos Uko Nõulikuga tõusta kaheksatuhandelise Cho Oyu tippu (8188 m), kuid järsult halvenenud ilmaolud ei võimaldanud neil tipuplatoolt edasi minna (nad olid tõusnud umbkaudu tipuplatoo platoo algusse ). Cho Oyu kõrgeim punkt kujutab endast väga raskesti tuvastatavat lapikest tohutult suure kergelt tõusva lumise platoo servas. Halva nähtavusega ei ole tippu identifitseerida võimalik.
Isiklikku
Ka tema abikaasa Uko Nõulik ja poeg Uko Nõulik juunior on alpinistid.
Frolovka
Frolovka on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Rēzekne piirkonnas Viļāni vallas.
Küla asub valla idaosas maantee A12 ääres Lauza jõe ja Krustpilsi ning Rēzekne vahelise raudtee vahel. Frolovka jääb valla keskusest Viļānist 2 ning Riiast 218 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009–2021 kuulus küla Viļāni piirkonda.
Aastal 2020 oli külas 4 elanikku.
Ranniku- ja mereturism
Keskkonnamõju
Turism on lai majandusharu ning seetõttu tuleb erilist tähelepanu pöörata selle keskkonnamõjule. Ranniku- ja mereturism, eelkõige rannikuturism, toimub üldjuhul kohtades, kus on suur bioloogiline mitmekesisus. See eeldab head kliimat, värsket õhku, puhast vett, päikest, rikkumata loodust. Selleks, et seda ala säilitada ja kaitsta turismi halva mõju eest, on vaja kõrgetasemelist kaitset ja plaani. Vastasel juhul võib turismiga kaasneda ulatuslik negatiivne mõju elupaikade terviklikkusele ja ohustatud liikidele. Üks Maailma Looduse Fondi suurimaid murekohti ongi just ranniku- ja mereturismi keskkonnamõju.
Rannikualade peamised probleemid on metsade üleraie, suurenenud magevee tarbimine, veereostus, vetikate vohamine, piirkondade ülearenemine, võõrliigid, kohaliku ökosüsteemi hävimine, liikide väljasuremine, ülepüük, erosioon ja mürareostus
Tuntud ranniku- ja mereturismi piirkonnad
Ranniku- ja mereturismi tuntumad piirkonnad on järgmised ; :
Ranniku- ja mereturism Euroopas
Ranniku- ja mereturism on väga tähtis turismisektor Euroopas. Ranniku- ja mereturismi tähtsus Euroopa turismisektoris tuleneb külastajate arvu suurenemisest rannikualadel, mis on tuntud tänu oma mitmekülgsusele, ilule ja rohkele kultuurile. Sektor on tööjõuturul oluline, sest annab tööd ligi 3,2 miljonile inimesele ja moodustab suure osa meremajandusest oma kogulisandväärtusega, mis on umbes 183 miljardit eurot. Ligikaudu pooled Euroopa hotellidest asetsevad merega ääristatud aladel.
Pärnassaare kalmistu
pisi|Pärnassaare kalmistu värav. Foto: [[Ründo Mülts, 20. juuli 2012]] pisi|Pärnassaare kalmistu kabel. Foto: [[Ründo Mülts, 23. juuli 2012]] Pärnassaare kalmistu on kalmistu Rutikvere külas Järva vallas Järva maakonnas, endise haldusjaotuse järgi Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal.
Kalmistu asus Põltsamaa kihelkonna serval vastu Järvamaad. Kaugus kihelkonnakeskusest ja selle kalmistust Põltsamaal oli arvatavasti üks põhjus, miks endise Pärnassaare talu peremees Hendrik Limberg rajas umbes 1880. aastate keskel oma talu maadele kalmistu. Kui ta 1888. aastal suri, oli ta ka esimene maetav uuel kalmistul.
Kalmistu lõunaossa rajati 1988. aastal kaev ja 1988–1990 matusekabel. Praeguseks on kalmistule maetud umbes 300 lahkunut. Tänapäeval hooldab kalmistut Järva vald.