cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Richard Ritsing
Muusikakoolis õppis teooriat ja kompositsiooni Mart Saare ja Heino Elleri, koori- ja orkestritundmist Juhan Aaviku, viiulit S. Schapiro jt, klaverit Salme Hermanni (dr. Karl August Hermanni tütar) jt, laulmist D. Brovkini juures. Hiljem täiendas end (peamiselt dirigeerimises) ka välismaal (Berliinis, Varssavis) ning omandas muusikaõpetaja kutse.
Töökohad ja muu tegevus
1950–1980 oli Richard Ritsing üldlaulupidude üldjuht, 1985 ja 1990 aujuht.
Richard Ritsing oli 1956. aastal Tartus Toomeorus toimunud I üliõpilaste laulu- ja tantsupeo Gaudeamus mõtte algataja ja selle traditsiooni üks loojaid. Ta oli Gaudeamuse üldjuht 1956, 1958, 1967, 1968, 1971 ja 1974. aastal.
Ta juhatas 1933–1974 Tartu Akadeemilist Meeskoori, 1935–1983 Vanemuise segakoori, 1945–1963 Tartu Ülikooli Akadeemilist Naiskoori ja paljusid teisi koore ning orkestreid.
Richard Ritsing on loonud koori- ja soololaule, instrumentaalmuusikat soolopillidele, ansamblitele ja orkestrile, muusikat lavateostele; avaldanud muusikaartikleid ja -uurimusi; ulatuslikematest töödest on trükis ilmunud "Koori- ja orkestrijuhi käsiraamat", "Kooritöö metoodika", "Eesti muusika ajalugu" (läti ja soome keeles), uurimus "Kalevipoeg muusikas", ülevaade eesti vanemast muusikaliteratuurist. Maetud Tartus, Raadi kalmistul.
Mälestuse jäädvustamine
Tartu Kultuurkapital ja Tartu linn annavad välja Richard Ritsingu nimelist preemiat. Preemia määratakse kuni kolmele Heino Elleri Muusikakooli kooridirigeerimise eriala õpilasele silmapaistvate erialaste tulemuste eest.
Isiklikku
Isa Jaan Ritsing (1860–1936), ema Liisa Rising (sündinud Zirnask, 1878–1942). Abikaasa alates 1927 Mari Ritsing (sündinud Vassus, 1903–1993). Richard Ritsingu poeg on koorijuht ja helilooja Alo Ritsing.
Dimitǎr Popov
Dimitǎr Iliev Popov (Димитър Илиев Попов; 26. juuni 1927 – 5. detsember 2015) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 7. detsembrist 1990 kuni 8. novembrini 1991.
Ta oli Bulgaaria esimene valitsusjuht pärast kommunistliku režiimi kokkuvarisemist.
Atsetaalid
pisi|70px|Atsetaalid pisi|70px|Ketaalid
Atsetaalid ehk 1,1-dialkoksüalkaanid on orgaaniliste ühendite klass, milles ühe ja sama süsiniku aatomiga on üksiksidemetega seotud kaks alkoksürühma. Atsetaalide üldvalem on R1R2C(OR3)OR4, kus R1 ja R2   on alküülrühmad või  vesiniku aatomid ja OR3 ja OR4 on alkoksürühmad või arüüloksürühmad. Atsetaalide lihtsaim esindaja on metülaal ehk dimetoksümetaan CH2(OCH3)2. Kui ühe alkoksürühma asemel on hüdroksüülrühm (OR4 = OH), siis on tegemist poolatsetaaliga ehk hemiatsetaaliga.
Nimetust atsetaalid on viimasel ajal IUPAC-i ettepanekul laiendatud, nii et see hõlmab alaklassina ka ketaalid, seega kui R1 ja R2 on alküülrühmad. Ketaalid saadakse ketoonide oksorühma asendamisel kahe alkoksürühma või arüüloksürühmaga. Atsetaale võib vaadelda kui α,α–glükoolidele vastavaid eetreid või kui hüdrateeritud aldehüüdidele või ketoondele vastavaid eetreid.
Atsetaalid on meeldiva lõhnaga värvitud vedelikud, mis lahustuvad orgaanilistes solventides, kuid vees praktiliset mitte. Orgaanilises sünteesis kasutatakse karbonüülrühma viimist atsetaaliks, mis ei hüdrolüüsu aluselistes tingimustes. Näiteks kasutatakse aldehüüdide või ketoonide korral etüleenglükooli kaitserühma sisseviimiseks.
center|pisi|428px|Atsetaalid moodustuvad aldehüüdidest center|pisi|428px|Ketaalid moodustuvad ketoonidest
Hella Wuolijoki
pisi| pisi| Hella Wuolijoki (aastani 1908 Ella Marie Murrik; 21. juuli 1886 Ala, Taagepera vald – 2. veebruar 1954 Helsingi) oli eesti päritolu soome kirjanik ja ühiskonnategelane. Tuntud ka pseudonüümi Juhani Tervapää all. Tema tuntuim teos oli näidenditsükkel "Niskamäe noorperenaine".
1908. aastal lõpetas ta Helsingi ülikooli, kus oli õppinud folkloristikat, ajalugu ja esteetikat.
Samal aastal abiellus Sulo Wuolijoega (1881–1957), kes oli Lenini lähedane sõber. Nad lahutasid abielu 1923. aastal.
Ta on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Tegevus ühiskonnategelasena
1920. ja 1930. aastatel lõi ta kaasa Soome poliitikas, toetades vasakpoolseid liikumisi. Kuigi ta polnud otseselt kommunist, olid tal salajased ühendused Tšekaaga. Soome politsei süüdistas teda küll spionaažis, kuid tõendeid ei leitud kuni 1943. aastani, mil ta arreteeriti, kuna ta abistas Nõukogude langevarjurit Kerttu Nuortevat. Tema kaastööd 25 aasta jooksul NSV Liidu välisluurega kinnitas ka NSV Liidu luurejuht Pavel Sudoplatov oma mälestustes. Kohtuotsusega määrati talle eluaegne vanglakaristus, kuid pärast Jätkusõja lõppu 1944. aastal ta vabastati 25.septembril.
Hiljem kuulus ta Soome parlamenti.
Aastatel 1945–1949 oli ta Yleisradio peadirektor.
Wuolijoe tütre Vappu mees oli poliitik ja diplomaat Sakari Tuomioja; soome poliitik Erkki Tuomioja on tema tütrepoeg.
Wuolijoe õde Salme Murrik osales 1920. aastal Kominterni esindajana Suurbritannia Kommunistliku Partei asutamisel ning ka abiellus ühe selle asutaja, Rajani Palme Duttiga.
Looming
Oma teoseid kirjutas ta ka Juhani Tervapää ja Felix Tuli varjunime all. Wuolijoki oli Bertolt Brechti kaasautor komöödia "Härra Puntila ja tema sulane Matti" algvariandi loomisel. Tema loomingus on sageli esindatud tugevad naiskarakterid.
Isiklikku
Soome poliitik Erkki Tuomioja on Hella Wuolijoe lapselaps.
Mälestuse jäädvustamine
2011. aastal tegi Juha Wuolijoki (Sulo Wuolijoe venna pojapojapoeg) temast filmi "Hella W".
Ketiratas
Ketiratta hammaste arv
Ketiratta minimaalset hammaste arvu piiravad keti šarniiride kulumine, dünaamilised koormused ja ülekande tekitatav müra. Ketiratta hammaste arvu vähendamisel kasvab keti liikumiskiiruse ebaühtlus ning keti pekslemine vastu ketiratast. Praktikas lubatakse väikesekäigulistel ja väikese võimsusega ülekannetel ketiratta minimaalseks hammaste arvuks hammasketi puhul 13; rull- ja rullpuksketi puhul 7.
Rull- ja puksketirataste hammasvöö valemid
Z – ketiratta hammaste arv,
r – jalakaare raadius (r = 0,5025d1 + 0,05 mm),
d1 – keti rulli läbimõõt,
Bs – keti plaatide sisepindade vahekaugus,
A – mitmerealise keti sümmeetriatelgede vahekaugus,
h – ketiplaadi laius,
n – ketiratta hambaridade arv.
Hammasketirataste hammasvöö mõõtmete valemid
b1, S, e ja B arvväärtused leitakse tabelist.
Johan Albrecht Ehrenström
Ülesehituskomiteel olid linna kujundamisel üpris vabad käed, kuna vanad puitehitised olid suurelt osalt 1808. aasta tulekahjus hävinenud. Ehrenström projekteeris Helsingi kesklinna ruudustikukujuliselt, kus tänavad kulgevad otse kõrguste erinevusele vaatamata. Sellise planeeringu eeskuju sai ta Vana-Kreekast, kus pikad tänavad tõid värskendavat meretuult linna keskusse.
Ehrenström on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.
Torre del Lago Puccini
thumb|200px|Torre del Lago Puccini
Torre del Lago Puccini on 14 000 (2005) elanikuga küla Itaalias Toscanas Lucca provintsis Liguuria mere ääres.
Torre del Lago Puccini moodustab koos Viareggioga Viareggio valla.
Seal elas ja sinna on maetud ooperihelilooja Giacomo Puccini ja tema abikaasa. Nende endises kodus on Puccini majamuuseum.
Alates 1930. aastast korraldatakse iga aasta juulis ja augustis Massaciuccoli järve kaldal 3200 istekohaga vabaõhulaval Puccini festivali.
Eldfell
pisi|Eldfell juunis 2007
Eldfell on kihtvulkaan kõrgusega üle 200 m Islandis Heimaey saarel. Selle tekkimise põhjuseks oli vulkaanipurse, mis algas Vestmannaeyari linna juures 23. jaanuaril 1973. Vulkaani nimi tähendab islandi keeles 'Tulemägi'.
Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26
pisi|Kahuriõu pisi|Kahuriõu pisi|Kahuriõu varjendiga
Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26 ehk Tahkuna patarei nr 26 IV-130/50 oli Balti laevastiku rannakaitsepatarei Hiiumaa Tahkuna poolsaarel Tahkunal Tahkuna tuletorni lähedal.
Rannakaitsepatarei ehitati aastatel 1939–1940, NSV Liidu mereväe Balti laevastik Tallinna mereväebaasi Tallinna peabaasi Läänemere rajooni rannakaitse osana.
Läänemere rajooni rannakaitse Eelpositsiooni kaitsesektorisse kuulusid Hiiumaal veel rannakaitsepatarei nr 12 Hiiesaarel, rannakaitsepatarei nr 42 Kõpu poolsaarel Ristna piirkonnas, rannakaitsepatarei nr 316 Tahkuna poolsaarel Lehtma piirkonnas ja rannakaitsepatarei nr 149 Kõpu poolsaarel Poama piirkonnas.
Patareikompleks
pisi|Laskemoonavarjend pisi|Patarei majutusvarjend Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26 ehitati NSV Liidu sõjajõudude poolt aastatel 1939–40. Patarei nr. 26 jaoks ehitati 13 eri rajatist ja kolm eraldi paiknevat kuulipildujadotti kaitsmaks juurdepääsuteed Tahkunale. Suurtükipatarei varustamiseks taastati enne esimest maailmasõda rannapatarei nr 39 jaoks ehitatud Lehtma-Tahkuna raudteeharu Lehtma sadamast, pikendades seda uue patareini üle poole kilomeetri. Lisaks rajati mitmed kõrvalharud erinevate varjenditeni. Rannakaitsepatarei koosseisu kuulusid mh ehitised: thumb|Vitali Navožnõhhi mälestusmärk, 1941. aastal langenud "Hiiu saarte kaitsjatele - Balti meremeestele", Tahkuna rannakaitsepatarei nr 26 komandotorni juures
Rannapatarei relvastuses (tähistus IV-130/50) oli neli suurtükki, mille kaliiber oli 130 ja suurtükitoru pikkus 50 kaliibrit. Suurtükkide laskekaugus oli 24 km (130 kaabeltaud).
Laskemoonavarjend
Kahuriõue kõrval asus T-tähe kujulise põhiplaaniga laskemoonavarjend, kus oli ka teenindav meeskond. Varjendis oli kaks põhiruumi - üks laengutele ja teine mürskudele. Varjendil on kaks ümmargust, kehandist väljaulatuvat, betoonist laskeavadega varustatud lasketorni. Varjendil on neli sissepääsuava ja kaks laoruumi. Osaliselt on säilinud mürsu ja laenguriiuleid oma algsetes kohtades.
Majutusvarjend
Majutusvarjend oli Tahkuna rannakaitsepatarei teenindava personali elamiskoht. Elamu paikneb ümbritseva maapinna suhtes peaaegu samal tasapinnal. Ilmselt varjumise eesmärkidel oli elamu betoonkorpus kaetud loodusliku pinnasega. Patareivarjendid olid gaasikindlad ja varustatud õhupuhastitega, kõigis oli elekter, vesivarustus ja keskküte, mis tulid elektrijaamast ja keskkatlamajast.
Tulejuhtimistorn komandopunkriga
Rannapatarei asus Tahkuna–Lehtma teeristilt itta, Lehtma suunas, kus liivaluites on tänapäevani säilinud raudbetoonist käikude ja ruumidega kolmekorruseline kasemattide süsteem. Luite harjal, suurtükkidest paremal asus massiivne raudvaatetorn, kust lahingu ajal suunati rannakaitsepatarei tuld.
Rannakaitsepatarei nr 26 Teises maailmasõjas
1941. aasta oktoobri alguses hõivasid Saksa väed Saaremaa (Operatsioon Siegfried) ja 12. oktoobril jõudsid Saksa dessantväed Lõuna-Hiiumaale Emmastesse. Kotti jäetud Nõukogude armee üksused, Balti laevastiku meremehed ja osa sõja hakul moodustatud Eesti hävituspataljoni võitlejaid taganesid Tahkuna poolsaarele. Lahingud poolsaare lõunapiiril kestsid 17.-19. oktoobrini. Osa nõukogude võitlejaist jõuti Lehtma sadama kaudu evakueerida Soome Hankosse. Viimane äga lahing toimus 1941. aasta 20. oktoobri hilisõhtul ja 21. oktoobril läks Tahkuna poolsaar koos rannapatareiga sakslaste valdusse.
Patarei nr 26 positsioonid olid kasutusel ka peale II maailmasõda aastatel 1944–1955, seal paiknes siis kolm 130 mm suurtükki.
Gavril Kolessov
Gavril Gavriljevitš Kolessov   , ka Gavriil Gavrilovitš Kolessov (jakuudi keeles Гаврил Гаврильевич Колесов; ka Гавриил Гаврилович Колесов; 8. märts 1932 Megino-Kangalassõ rajoon, Jakuudi ANSV – 31. august 1997), oli jakuudi näitleja ja kirjanik, Vene NFSV teeneline kunstnik.
1950. aastal võeti ta vastu Jakuudi raadiokomitee koori. 1954. aastal esitas ta esmakordselt Platon Oiunski olongho "Djurulujar Njurgun Bootur" ("Дьурулуйар Ньургун Боотур", 'Tarmukas Njurgun Bootur'). Aastatel 1957–1997 oli ta Jakuudi Muusika- ja Draamateatri näitleja. Mängis draama- ja muusikalavastustes, samuti olongho-lavastustes.
Hispaania koloniaalimpeerium
Hispaania koloniaalimpeerium oli Hispaania kuninga ja Hispaania asumaad mis vallutati 16. – 17. sajandil. pisi|500px|right|Hispaania koloniaalimpeerium
Gavril Kolessov
5.–25. aprillil 1968 esitas ta olongho "Djurulujar Njurgun Bootur" täisteksti Leningradi heliplaadifirmas Meloodia. 1995. aastal sai ta selle esituse eest Sahha riikliku preemia.
Hispaania koloniaalimpeerium
Ajalugu
Christopher Columbuse avastusretke järel, kes 1492. aastal ületas Kastiilia (Hispaania) lipu all Atlandi ookeani ja jõudis Ameerikasse toimus 16. sajandi esimesel poolel aktiivne Ibeeria poolsaare riikide (Hispaania ja Portugali) poolt Põhja-, Kesk-, Lõuna-Ameerika ja Aasia alade avastamine, vallutamine ja koloniseerimine
Gavril Kolessov
Kirjandus
Tema kirjandusloomingut hakati avaldama 1961. aastal. Esimene raamat ilmus 1964. aastal. 1982. aastal võeti ta NSV Liidu Kirjanike Liidu liikmeks.
Hispaania koloniaalimpeerium
Ajalugu
16. sajandi alguses vallutasid Hispaania konkistadoorid, asteekite, maiade, inkade riigid.
Hispaania koloniaalimpeeriumi aluseks sai 1494. aastal sõlmitud Tordesillase leping, mis andis kõik mittekristlikud alad lepingus määratud eraldusjoonest läänes Hispaaniale ja kindlustas Portugalile kontrolli sellest eraldusjoonest itta jäänud mittekristlike alade üle. See võimaldas ära hoidas ka kahe koloniaalimpeeriumi vahelisi suuremaid territoriaalvaidlusi.
Abhisit Vejjajiva
thumb|Abhisit Vejjajiva Abhisit Vejjajiva (tai อภิสิทธิ์ เวชชาชีวะ; sündinud 3. augustil 1964 Suurbritannias Newcastle-upon-Tyne'is) on Tai poliitik.
Ta oli 17. detsembrist 2008 kuni 5. augustini 2011 Tai peaminister.
Abhisit Vejjajiva sündis Inglismaal arstide perekonnas. Ta omandas Oxfordi Ülikoolis bakalaureusekraadi filosoofia, politoloogia ja majandusteaduse alal; hiljem sai magistrikraadi majandusteaduse ja bakalaureusekraadi õigusteaduse alal. Ta pidas muu hulgas loenguid ka Tai ülikoolides.
Abhisit Vejjajiva poliitikukarjäär algas 1992. aastal, kui ta valiti Bangkoki esindajana parlamenti. Alates aprillist 2005 on ta Tai Demokraatliku Partei esimees. Pärast 2007. aasta parlamendivalimisi sai temast opositsioonijuht.
Pärast seda, kui Tai konstitutsioonikohus saatis 2. detsembril 2008 laiali valitseva Rahva Võimu Partei ja tema koalitsioonikaaslased ning keelustas nende parteide juhtide osalemise poliitikas, astus peaminister Somchai Wongsawat tagasi ja peaministri kohusetäitjaks sai Chaovarat Chanweerakul.
Loss
Loss oli kõrgaadlile või kuningale kuuluv või kuulunud pidulik esindus- ja eluhoone, mis arenes välja keskaegsest linnusest selle kaitseotstarbe minetamisel.
Suurejoonelisi linnas asuvaid esinduslosse kutsuti ka paleedeks.
Lossiehitusele on eeskuju andnud Prantsusmaa oma renessansiaegsete lossidega Montsoreau, Vaux-le-Vicomte, Versailles, Louvre, Fontainebleau jt. Tihtipeale säilis lossides nelinurkse siseõuega linnuse põhiplaan, vahel ka ümarad nurgatornid nagu Chambord. Lossi keskel asus peahoone, kummalgi küljel asusid tiibhooned ja nende vahel peaõu cour d'honneur. Lossi peahoones asusid rikkalikult kujundatud esindusruumid, mis moodustasid antifaadi.
Looduslikule terrassile ehitatud losside puhul olid tiibhooned tavaliselt peahoone pikendused (asusid peahoonega ühel joonel). Sellised lossid on Belvedere Viinis, Petrodvoretsi ja Tsarskoje Selo loss ning Eestis Kadrioru ja Alatskivi loss.
Georgi Atanasov
Georgi Ivanov Atanasov (bulgaaria keeles Георги Иванов Атанасов; 10. juuni 1933 – 31. märts 2022) oli Bulgaaria poliitik, peaminister aastatel 1986–1990.
Andrej Lukanov
Andrej Karlov Lukanov (Андрей Карлов Луканов; 26. september 1938 Moskva – 2. oktoober 1996 Sofia) oli Bulgaaria poliitik, peaminister (1990).
Georgi Atanasov
1992. aastal mõistis kohus Atanasovi finantskuritegude eest 10 aastaks vangi, kuid 1994. aastal andis president talle armu.
Andrej Lukanov
Peaminister
3. veebruarist kuni 7. detsembrini 1990 oli ta Bulgaaria peaminister.
Atentaat
2. oktoobril 1996 tulistas palgamõrvar Lukanovit kodumaja uksel rindu ja pähe. Mees suri saadud vigastustesse. Teda tulistanud mees põgenes ja teda pole tabatud. Pärast mõrva arreteeriti kinnisvaraärimees Angel Vassilev, aga ta mõisteti hiljem mõrva tellimises õigeks.
Užpaliai
Užpaliai on alev Leedus Utena rajoonis, Užpaliai valla halduskeskus. Alev asub Šventoji jõe ääres.
Užpaliais on gümnaasium, postkontor ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Viktorija Jovarienė mootorite ja hoburiistade muuseum, Krokulė allikas, vesiveski, endise Užpaliai mõisa hooned, aastal 1872 ehitatud õigeusu kirik ja aastal 1898 ehitatud katoliku kirik. Alevi juures asub Užpaliai lohukivi, sinna jäävad ka Užpaliai ja Šeimyniškise linnamäed.
Nimi
Alevile on nime andnud sealse ümbruskonna sood. Nimi tuleneb sõnadest už palių (tõlkes soo juures).
pisi
Ajalugu
Alevi juures asub Užpaliai linnamägi. Selle kõrgus on 15 m, pindala 76x22 meetrit. Linnamägi oli kasutusel esimese aastatuhande alguses, selle juures asub 1,5 ha suurune asulakoht. Aastal 1970 läbi viidud väljakaevamistel tuvastati kultuurikiht ka linnamäel.
Kirjalikes allikates on Užpaliaid esmamainitud aastal 1261. Tõenäoliselt oli toona tegemist alevist kolme kilomeetri kaugusel asuva Šeimyniškise linnamäega, kus asus Užpaliai linnus. Aastal 1233 võitsid seal Rimgaudase juhitud Leedu väed ristisõdijaid. Ristisõdijatel seda linnust vallutada ei õnnestunudki, aga aastal 1433 põles see Žygimantas Kęstutaitise ja Švitrigaila vahelise võitluse käigus maha. Linnust ei taastatud ja asula hakkas kujunema selle tänapäevases asukohas.
Užpaliai mõis oli riigimõis. Aastal 1522 on esimest korda mainitud Užpaliai kirikut. Aastast 1529 on teateid mõisa juures asunud alevist, mis oli Kristinas Astikase valduses. Aastal 1792 sai alev omavalitsuse, 25. veebruaril ka Magdeburgi õigused. Pärast Venemaaga ühendamist kaotas Užpaliai aga omavalitsusliku staatuse ja läks Sapiehade valdusse.
Alev oli oluline linatöötlemise keskus. Tsaariajal oli Užpaliai venekeelne nimekuju Ушполь või Ушполе. Alevi elanikud osalesid novembriülestõusus, ent jaanuariülestõusu järel rüüstati alevit rängalt. Ülestõusu järel asustati sinna venelasi ja nende tarbeks püstitati sinna aastal 1872 ka õigeusu kirik.
Aastal 1847 elas Užpaliais 515 juuti Aastal 1897 olid alevi 740 elanikust 691 juudid. Teise maailmasõja eel oli juute 350. Asula vallutanud Saksa väed laastasid selle ja süütasid põlema. Sealsed juudid viidi mitmesse eri kohta hukkamisele. Põhjalikumalt asuti Užpaliaid taastama aastal 1967, mil asfalteeriti ka sealsed tänavad.
Abrasiivpaber
Abrasiivpaber ehk lihvpaber ehk lihvimispaber ehk liivapaber ehk klaaspaber on abrasiivipulbriga kaetud paber või riie pindade lihvimiseks.
Olenemata abrasiivpaberi erinevatele nimetustele, ei kasutata tänapäeval enam ei liiva ega ka klaasi, kuna need on asendatud muude abrasiivpulbritega, näiteks granaatide või ränikarbiididega. Liivapaberit toodetakse erinevates suurustes ja seda kasutatakse materjali viimistlemiseks, et muuta need kas siledamaks või karedamaks. Samuti kasutatakse liivapaberit vana materjalikihi eemaldamiseks, näiteks vana värvi või lakki. pisi|350x350px|Liivapaberi karedusindeksid Pulbri või puru suurus on märgitud arvuga, mis väljendab paberi karedust ning näitab, mitu abrasiivtera mahub ühe tolli pikkusele joonele. Väiksem karedusindeks, näiteks K40 või K80, tähistab jämedat tera, seevastu suurem karedusindeks, näiteks P1000 või P1500, aga peenemat tera.
Ajalugu
Esimene dokumenteeritud liivapaberi kasutamine oli 13. sajandil Hiinas, kus purustatud merekarbid, seemned ja liiv olid kokku pandud pärgamendile, kasutades looduslikke polüsahhariide.
Klaaspaber võeti esmalt kasutusele Londonis, kui 1833. aastal John Oakey ettevõte (John Oakey & Sons) töötas välja uued liimimistehnikad, mis võimaldasid klaaspaberi masstootmist. Tollal täheldati, et klaas on parem abrasiiv kui liiv, kuna klaasipuru teravaservalised osakesed lõikusid materjaliga efektiivsemalt.
Esimene tänapäevasem abrasiivpaber võeti kasutusele 1921. aastal kui ettevõte 3M leiutas liivapaberi, mis sisaldas ränikarbiidi ja veekindlat liimi, mida tuntakse kui märgkuiv liivapaber. See andis tõuke mitmele tööstusettevõttele, kes asusid oma liivapabereid uuendama.
Judas Priest
Judas Priest on Suurbritannia päritolu heavy metal-bänd, mis tegutseb alates 1969. aastast. Judas Priesti peetakse tihti koos Black Sabbathi ja mõne teise bändiga heavy metal ' i stiili alusepanijaks.
Kopsualveool
pisi|300px|Inimese kopsude joonis. 1 – [[hingetoru 2 – kopsuveen 3 – kopsuarter 4 – alveolaarjuhake 5 – kopsualveoolid 6 – südamejäljend 7 – bronh ehk kopsutoru 8 – segmendibronh 9 – sagarabronh 10 – peabronh 11 – keeleluu ]] Kopsualveoolid ehk kopsusombid (ka õhutaskud; ladina keeles ainsus alveolus pulmonis, mitmus alveoli) on paljudel selgroogsetel loomadel kopsude koes talitlevad sopised, mille seina läbi toimub gaasivahetus.
Judas Priest
Ajalugu
Bändi asutas 1969. aasta septembris John Alan Atkins, kes oli juba varem mitmes bändis lauljana tegutsenud. Teised liikmed olid Brian Stapenhill basskitarril, John Partridge trummide taga ja John Perry kitarristina. Paar päeva pärast bändi loomist viimane aga hukkus ning tema asemele asus Ernest Chataway. Bändi nimi võeti Bob Dylani loost "The Ballad of Frankie Lee and Judas Priest". Selle avastas Bruno Stapenhill ning see meeldis ka teistele liikmetele, kuna nad olid vaimustuses Black Sabbathist ning soovisid endale analoogset, religiooni tumedama poolega seostuvat nime leida.
Esialgu oli Judas Priest enim mõjustatud bluusist ning polnud Chataway jaoks piisavalt rokilik, mistõttu ta lahkus 1970. aastal, kui bändil ei õnnestunud plaadifirma pankroti tõttu oma esimest albumit välja anda ning Black Sabbathi lugu "Paranoid" sai üldtuntuks.
Kopsualveool
Kopsualveoolide seinad on õhukesed ning koosnevad vaid ühest rakukihist (milles on Type I cells, Type II cells, alveolaarmakrofaagid) ja neid ümbritseb verekapillaaride võrk, läbi sellise membraani toimub gaasivahetus (süsinikdioksiid lahkub ja hapnik saabub verre).
Judas Priest
Ajalugu
Alan Atkins otsustas hakata tegema karmimat muusikat. Bänd oli sisuliselt laiali saadetud, ent Atkins liitus basskitarristi Ian Hilli, kitarristi Ken Downingu (rohkem tuntud K. K. Downinguna) ja trummar John Ellisega, kes otsisid endale lauljat ning võtsid Judas Priesti nime üle. Tihti loetakse just seda sündmust 1970. aasta novembris Judas Priesti tõeliseks alguseks.
Kopsualveool
Alveoolid on täidetud õhuga. Nende kogumikud moodustavad alveolaarkotikesi. Tagavad efektiivse gaasivahetuse. Verest liigub alveooli õhuruumi süsihappegaas, sissehingatust õhust liigub verre hapnik.
Judas Priest
Ajalugu
Tasapisi hakkas bänd tuntust koguma ning sai üha enam esinemiskutseid, mistõttu bändis osalemine muutus meeste põhitegevuseks. John Ellis otsustas jääda aga oma töökohale, mistõttu ta lahkus 1971. aasta oktoobris bändist. Teda asendas Alan Moore, kuid too lahkus juba detsembris, mistõttu tema asemele võeti mustanahaline trummar Christopher Louis Campbell. Järgnevatel aastatel sai Judas Priest tuntuks üle kogu Inglismaa, suuresti tänu Black Sabbathile lähedalseisvatele inimestele.
Kuid albumilepingut ei õnnestunud endiselt sõlmida ning seetõttu otsustasid Atkins ja Campbell 1973. aasta mais bändist lahkuda, mistõttu tundus, et Judas Priestiga on lõpp, ent Ian Hill ja Downing otsustasid siiski jätkata, võttes lauljaks juba mitmes rokkbändis tegutsenud Rob Halfordi ning trummariks John Hinchi, kellega Halford oli teinud bändi Hiroshima. Downing ja Halford hakkasid kirjutama lugusid ning samuti esitati Atkinsi looduid. 1974. aastal õnnestus neil sõlmida leping plaadifirmaga Gull Records. Samuti käisid nad oma esimesel välisturneel, andes kontserte Hollandis, Saksamaal ning Taanis ja Norras. Pärast välisturneed sõlmiti Gulliga ametlik leping ning bändiga liitus kompanii survel teise kitarristina Glenn Tipton, kes pidi esialgu osalema vaid albumi lindistamise ajal, ent sulandus bändi nii hästi sisse, et sai püsiliikmeks. Judas Priest oli üks esimesi bände kahe juhtkitarristiga, seda ideed kopeerisid hiljem paljud.
1974. aasta augustis tuli välja Judas Priesti esimene album "Rocka Rolla", mis kriitikute ja asjatundjate, aga ka bändiliikmete eneste hinnangul polnud suurem asi. Siiski oli bändi jaoks äärmiselt oluline, et lõpuks ometi olid nad suutnud välja anda oma debüütalbumi, pärast peaaegu viit tegutsemisaastat. Tänu sellele esinesid nad järgmisel aastal BBC-s ning ka esimesel suurel kontserdil Readingi Festivalil. 1975. aasta septembris lahkus aga trummar Hinch, kelle asemele võeti tagasi Alan Moore.
Kopsualveool
Madudel ei kata alveoolid kogu kopsu.
Judas Priest
Ajalugu
Novembris 1976 asuti salvestama uut albumit "Sad Wings of Destiny", mida loetakse tunduvalt õnnestunumaks kui "Rocka Rollat". Plaadil olev muusika sai tugevaid mõjustusi sel ajal Inglismaal juba populaarsuse tippu tõusva Queeni muusikast ning seetõttu on seal nii klaverimängu kui ka polüfoonilisi lugusid.
Kopsualveool
Kopsualveoolid on kantud järgmistesse anatoomianomenklatuuridesse:
Judas Priest
Ajalugu
1980 ilmus album "British Steel", mida peetakse üheks pop-hevile aluse pannud teoseks. 1980. aastatel toimus Judas Priesti loomingus pidev eksperimenteerimine. See oli ka aeg, mil Judas Priest sai tuntuks väljaspool Inglismaad ning 1990. aastaks oli ta ilmselt jõudnud oma populaarsuse tippu.
Kopsualveool
Arvatakse, et tuberkuloosi mükobakterid satuvad sissehingamisel just kopsualveoolidesse, kus nad kohtavad alveolaarmakrofaage.
Judas Priest
Ajalugu
1990. aastal ilmus bändi sageli parimaks albumiks peetud "Painkiller" ning paistis, et ka järgmine kümnend saab olema edukas. Kuid siis lahkus bändisiseste erimeelsuste tõttu laulja Rob Halford, keda asendas Tim Owens, kes oma hüüdnime "The Ripper" oli saanud just Judas Priesti samanimelise loo järgi ning kelle laul sarnanes tugevalt Halfordi omaga. Bändi järgnenud albumid, millel olev muusika lähenes industrial metal ' ile, ei toonud siiski kaasa erilist edu.
2004. aastal naasis bändi aga Rob Halford ning järgmisel aastal ilmus "Angel of Retribution", mis osutus Judas Priesti populaarseimaks albumiks pärast "Painkillerit". Album sai üle maailma laialdase tähelepanu osaliseks ning alanud kontserditurnee tõi Briti raskeroki lipulaeva 1. detsembril 2005 ka Eestisse.
2010. aasta lõpus teatas Judas Priest, et 2011–2012 toimuv "Epitaph World Tour" jääb nende viimaseks kontserditurneeks, täpsustades hiljem, et tegemist on viimase suure maailmaturneega. 2011. aasta aprillis lahkus bändist K. K. Downing, tema asemele võeti uueks kitarristiks Richie Faulkner.
Sergej Stanišev
Ta sündis Ukraina NSV-s Hersoni linnas. Tema isa oli endine Bulgaaria Kommunistliku Partei Keskkomitee sekretär Dimitǎr Jakov Stanišev (1924–2000), kes vastutas Bulgaaria Kommunistliku Partei rahvusvaheliste suhete eest, ja ema Sofia Ülikooli slaavi filoloogia professor Dina Sergejevna Muhhina (1927–2015). Tal on vanem vend, arhitekt Georgi Stanišev (sündinud 1952).
Ta lõpetas Sofias keskkooli, mis praegu on Dobri Vojnikovi nimeline 35. Keskkool. 1989. aastal lõpetas ta kiitusega Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna. 1994. aastal kaitses ta seal doktoriväitekirja teemal "Kõrgemate tsiviilauastmete teenistusliku edutamise süsteem Venemaal ja selle evolutsioon 19. sajandi teisel poolel".
thumb|Miitingul [[Buzludžal 2005]] Mais 2000 valiti ta Bulgaaria Sotsialistliku Partei Ülemnõukogu liikmeks. Juunis 2001 valiti ta 19. Ruse mitmemandaadilisest valimisringkonnast Bulgaaria parlamenti (Rahvakogusse). Detsembris 2001 valiti ta Bulgaaria Sotsialistliku Partei Ülemnõukogu esimeheks ning fraktsiooni Koalitsioon Bulgaaria Eest esimeheks.
2014. aastast on ta Euroopa Parlamendi liige.
Isiklikku
Kuigi tema isa on bulgaarlane, kannab ta endiselt venepärast isanime.
Elementaarlüli
Elementaarlüli on komponent, millest koosneb ahel.
Sergej Stanišev
Isiklikku
Tema elukaaslane on ajakirjanik Elena Jončeva. Lapsi ei ole.
Elementaarlüli
Näiteks on polümeeri elementaarlüliks monomeerist kujunenud aatomite rühm, mis polümeeri molekulis kordub.
Polümerisatsiooniaste
Polümerisatsiooniaste (tähis n) on elementaarlülide arv polümeeri molekulis.
Kerli Kõiv
Kerli Kõiv (esinejanimi Kerli; sündinud 7. veebruaril 1987) on eesti laulja. Tema album "Love Is Dead" jõudis Ameerika Ühendriikide edetabelisse Billboard 200.
Kerli Kõiv on paistnud silma keeruka muusikalise mütoloogia, mitmekesiste isetehtud esinemiskostüümide ja lavašõudega.
25. septembril 2018 Eestit külastanud paavst Franciscus võttis kohtumisel Eesti noortega Tallinna Kaarli kirikus oma kõne aluseks Kerli Kõivu laulu "Armastus on surnud", mida Franciscus tsiteeris ja mille sõnumiga ta polemiseeris.
Haridus
Ta on õppinud viis aastat klaverit ja lõpetanud Elva Gümnaasiumis 9. klassi.
Muusikukarjäär
2001. aastal saavutas Kerli Kõiv esikoha nii "Tähtede laulu" konkursil kui ka solistide arvestuses "Estvokaalil".
2002. aastal võitis Kerli Kõiv Baltimaade saate "Fizz Superstar".
2003. aastal osales ta Rootsi Melodifestivalenil, kus teises poolfinaalis saavutas 7. koha.
2004. aastal osales ta Eurolaulul looga "Beautiful Inside", mis kogus 3638 punkti ja sai teise koha. Esikoht kuulus koosseisule Neiokõsõ.
Itaalia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Itaalia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Kerli Kõiv
Muusikukarjäär
2006. aastal sõlmis ta lepingu plaadifirmaga Island Def Jam.
Itaalia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Kolmekordne maailmameister Itaalia erilisi raskusi teel finaalturniirile ei kogenud, tulles kaotusteta läbitud valiksarjas Rumeenia ees oma alagrupi võitjaks.
Kerli Kõiv
Muusikukarjäär
2008. aastal tuli välja tema esimene album "Love is Dead".
Samal aastal kasutas FOX Kerli Kõivu "Walking on Air" videot oma seriaali "Fringe" reklaamimisel.
Ta on kirjutanud sõnad Soome laulja Tarja laulule "I Feel Immortal" ja USA laulja Demi Lovato laulule "Skyscraper".
Itaalia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Vaata ka
Itaalia jalgpallikoondis 2002. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
Kerli Kõiv
Muusikukarjäär
Eesti Laulul 2017 osales ta lauluga "Spirit Animal" ja jäi teiseks.
Diskograafia
pisi|Kerli Kõiv 2016. aastal [[Kiek in de Kökis]]
Isiklikku
Tema õde on Eliisa Kõiv.
Großhennersdorfi vald
Großhennersdorfi vald on endine vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis.
1. jaanuaril 2011 liideti see Herrnhuti linnaga.
Vice
Vice on Kanada ja USA ajakiri, mis keskendub elustiilile, kunstidele, kultuurile ja uudistele ning poliitikale. See asutati 1994. aastal Montréalis alternatiivse punkajakirjana.
Ajakirja asutajad lõid hiljem meediaettevõtte Vice Media, mis koosneb divisjonidest, sealhulgas ajakirjast, aga ka veebisaidist, leviedastuste üksusest, filmitootmisettevõttest, plaadifirmast ja kirjastamise jäljend. Alates 2018. aasta veebruarist on ajakirja peatoimetaja Ellis Jones.
Ajakirja asutasid Suroosh Alvi, Gavin McInnes ja Shane Smith. Ajakiri käivitati 1994. aastal valitsuse rahastusega. Asutajate eesmärk oli pakkuda ühiskonnale tööd ja kogukonnateenust. Kui toimetajad püüdsid hiljem oma algse kirjastaja Alix Laurentiga oma kohustused tühistada, ostsid nad ta välja ja nimetasid 1996. aastal ajakirja ümber, uueks nimeks sai Vice.
Selby piiskop
Selby piiskop on üks kolmest Inglismaa kiriku Yorki peapiiskopi sufragaanpiiskopist.
Selby piiskopid on olnud:
7 vaprat
"7 vaprat" oli saatesari Eesti Televisioonis aastatel 1994–2003. "7 vaprat" oli interaktiivne muusikaedetabelisaade, milles vaatajaid said helistades lugusid hinnata.
Viis aastat juhtis saadet Mihkel Raud. 1999. aastal sai saatejuhiks Kirsti Timmer. 2001. aastal hakkas saadet juhtima Villu Tamme.
Lühemat aega olid saatejuhiks Indrek Raadik ja Lea Liitmaa.
Tänu "7 vaprale" said tuntuks näiteks ansamblid Ummamuudu ("Kõnõtraat"), The Tuberkuloited ("Lilleke rohus"), Noisy Nation ("Shake da Body"), Code One ("On küll hilja"), Maie Parrik ja Operatsioon Õ ("Viies ratas") jt.
Stabiliseeriv valik
Stabiliseeriv valik ehk säilitav valik on loodusliku valiku vorm, mis mõjub mingile liigile suhteliselt püsivas elukeskkonnas. Stabiliseeriva valiku mõjul väheneb keskmisest erinevate genotüüpidega isendite edukus vaadeldavas keskkonnas, seetõttu saavad eelise suhteliselt keskmise genotüübiga isendid.
Stabiliseeriv valik on loodusliku valiku kõige laialdasemalt levinud vorm looduses.
Carlos Agostinho do Rosário
Carlos Agostinho do Rosário de Campos (sündinud 26. oktoobril 1954) on Mosambiigi poliitik, kes oli 17. jaanuarist 2015 kuni 3. märtsini 2022 Mosambiigi peaminister. Ta kuulub FRELIMOsse ning oli ametis koos president Filipe Nyusiga.
Elulugu
Rosário sündis 26. oktoobril 1954 Maxixes. Ta õppis Maputo Eduardo Mondlane ülikoolis majandust, hiljem Suurbritannias Wye kolledžis jätkusuutlikku põllumajandust ja maaeluarengu majandust. Wye kolledži lõpetas ta magistrikraadiga.
Aastal 1987 nimetati ta Zambezia provintsi kuberneriks ja provintsikomitee peasekretäriks. Ta oli 1994. aastal lühikest aega parlamentlane, pärast seda kuni 1999. aastani põllumajandus- ja kalandusminister.
Ta oli 2002–2008 Mosambiigi kõrge volinik Indias ja Sri Lankal. Aastal 2009 nimetati ta Mosambiigi suursaadikuks Indoneesias, Malaisias, Singapuris, Tais ja Ida-Timoris. Ta oli sellel ametikohal kuni 17. jaanuarini 2015, kui president Filipe Nyusi ta peaministriks nimetas.
Opositsioonilise RENAMO liikmed on Rosário valitsusele ette heitnud kitsapõhjalisust, kõik 22 ministrit on FRELIMO liikmed.
Isiklikku
Rosário huvitub jalgpallist ning on mänginud Mosambiigi noortekoondistes. Indoneesias saadikuks olemise ajal asutas ta diplomaatide jalgpallivõistkonna.
Robinsonaad
Robinsonaad on kirjandusteos merehädalis(t)e seiklustest inimtühjal saarel.
Mõiste tuleneb Daniel Defoe romaanist "Robinson Crusoe, Yorgi meremehe elu ja kummalised seiklused", mille peategelane elas 28 aastat asustamata saarel.
Robinsonaadid on tihti kirjutatud päeviku vormis – peategelase üksikasjalike ülestähendustena, milles on oluline koht kirjeldustel. Sageli on nad õpetliku sisuga.
18. sajandil võitsid robinsonaadid Euroopas suure populaarsuse.
Griša Filipov
Griša Filipov (õieti Georgi Stančev Filipov; Георги (Гриша) Станчев Филипов; 13. juuli 1919 Kadijevka, Ukraina – 2. november 1994) oli Bulgaaria peaminister 16. juunist 1981 kuni 21. märtsini 1986.
Pärast kommunismi langemist 1989. aastal ta vangistati. Ta suri vanglas enne kohut.
Jiří Paroubeki valitsus
Jiří Paroubeki valitsus tuli Tšehhi Vabariigis võimule 25. aprillil 2005 ja lahkus 16. augustil 2006.
Valitsuse koosseis
1 Kohusetäitja
--
Ehituse mõisteid
''Siin on loetletud ehituse mõisteid. Ehitusmaterjale on loetletud ehitusmaterjalide loendis. Eraldi loend on arhitektuuri mõistetele (Arhitektuuri mõisteid)
Riikide sõjajõud Teise maailmasõja alguses
Riikide sõjajõud 1939. aasta teisel poolel Teise maailmasõja alguses. Tabel kajastab Teises maailmasõjas sõdinud riikide relvajõude.
Großschönau vald (Saksimaa)
Großschönau on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis.
Amarillo
Amarillo on linn USA-s Texase osariigis, Potteri maakonna halduskeskus. Osa linnast jääb Randalli maakonda. Linnast 27 km põhja poole jääb USA ainus tuumarelvi valmistav tehas Pantex.
Großschweidnitz
Großschweidnitz on asula ja vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis.
Uus-Hispaania asevalitsejate loend
Selles loetelus loetletakse Uus-Hispaania asevalitsejaid ajavahemikus 1519–1821.
Toktobolot Abdumomunov
Toktobolot Abdumomunov (Токтоболот Абдумомунов; 15. august 1922 – 1989) oli kirgiisi näitekirjanik.
Hainewalde
thumb|left|Hainewalde Hainewalde on asula ja vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis, Tšehhi piiri lähedal.
thumb|left|äsja loss
Stanko Todorov
pisi|Stanko Todorov Stanko Todorov (õieti Stanko Todorov Georgiev, Станко Тодоров Георгиев; 10. detsember 1920 Klenovik – 17. detsember 1996) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 7. juulist 1971 kuni 16. juunini 1981.
Mosambiigi peaministrite loend
Siin loetletakse Mosambiigi peaministreid alates 1974. aastast, kui ametisse asus Portugali Mosambiigi esimene peaminister.
Shaţţ al-‘Arab
Shaţţ al-‘Arab on jõgi Aasias Iraagis.
Algab Eufrati ja Tigrise ühinedes. Voolab kagu suunas, suubub Pärsia lahte. Suures osas mõjutavad jõe veetaset mere tõus ja mõõn.
Ülesvoolu ehitatud tammid on vähendanud magevee hulka jões ja jõeveega segunev soolane merevesi põhjustab jõeäärsetes piirkondades keskkonnarobleeme. Samuti reostavad jõevett vesikonna tööstusettevõtted, märkimisväärselt näiteks Iraanis, Ābādānis paiknev naftarafineerimistehas.
Juhan Simm
Juhan Simm (12. august 1885 Kivilõppe, Vana-Suislepa vald – 20. detsember 1959 Tartu) oli eesti helilooja, koorijuht ja dirigent. pisi|Juhan Simm (tindipliiats)
Eluloost
Juhan Simmi haridustee algas Suislepa valla- ja Tarvastu kihelkonnakoolis. Viimases sai köster David Birkenthali käe all alus pandud ka viiuli- ja harmooniumimängule. 1898. aastal asus Simm õppima Tartu Reaalkooli, mille orkestris hakkas mängima algul viiulit, siis vioolat ja lõpuks tšellot. Tšellot mängis ta alates 1900. aastast ka Aleksander Lätte sümfooniaorkestris. Koos viiuldaja Heino Elleriga osales ta tšellomängijana ka Rudolf Tobiase asutatud Eesti esimese keelpillikvarteti tegemistes. Reaalkoolis asutas Simm aga meeskvarteti (kus laulis ise I tenorit), millele aastatel 1904–1907 lisandus Tartu Eesti Evangeeliumi Noortemeeste Seltsi koorijuhi amet.
Aastatel 1906–1910 õppis Simm Tartu ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas, jätkates samal ajal oma muusikaharrastusi Eesti Üliõpilaste Seltsis Ühendus, Vene Muusikaarmastajate Ringis, muusikateatri alal "rattasõitjate seltsis" Taara. 1908. aastal asutas Simm omanimelise meeskoori, millest 1912. aastal kasvas välja Eesti Üliõpilaste Ühendatud Meestekoor, praegune Tartu Akadeemiline Meeskoor.
Pärast Reaalkooli lõpetamist tihenesid Simmi sidemed Vanemuisega, kus ta aastail 1906–1910 mängis orkestris tšellot, aastal 1905 proovis aga August Wiera käe all näitemänguski kaasa teha.
Pöördepunktiks Simmi elus sai 1912. aasta, kui ta Rudolf Tobiase õhutusel asus Berliini Sterni konservatooriumi õppima dirigeerimist Alexander von Fielitzi ning kompositsiooni Wilhelm Klatte juhendamisel. Aastal 1924 täiendas Simm end lisaks veel ka dirigeerimise alal Pariisi Grand Opera juures.
1914. aastal jätkus tegevus Vanemuises, mille muusikaetendusi jäi ta juhatama 1940. aastani. Aastatel 1916–1925 juhatas Simm ka Vanemuise Muusikaosakonna segakoori. 1923. aastal kasvas tema juhatatud vanemuislaste ansamblist Sinine Vares välja Tartu Meestelaulu Selts.
Veel oli Simm aktiivne Tartu, Pärnu ja Haapsalu suvemuusika korraldaja ja dirigent.
Simm oli VIII (1923), X (1933), XI (1938), XII (1947) ja XIII (1950) üldlaulupeo üldjuht, millele lisandusid arvukad kohalikud ja meestelaulupäevad.
Pedagoogilise tööga tegi Simm algust 1914/15 õppeaastal Treffneri gümnaasiumis, jätkates seda 1926–1927 ja 1944–1951 Tartu muusikakooli muusikateoreetiliste ainete ja dirigeerimisõpetajana. Suri Tartus, maetud Raadi kalmistule.
Kirgiisi kirjandus
Kirgiisi kirjandus on kirgiisi keeles kirjutatud ilukirjandus.
Juhan Simm
Eluloost
Juhan Simmile välimuses oli iseloomulikuks tunnuseks suur juukselakk, mille tõttu on teda nimetatud ka Eesti Beethoveniks, ja mulgi murre. Tõelise mulgina oli ta uhke ja suurejooneline, kuid mitte upsakas ega eemaletõrjuv. Tema rõhutatud iseteadlikkus oli seotud abivalmiduse ja suuremeelsusega. Asjaolu, et tema kui populaarse muusikamehe ees olid avatud rikkaimate ärimeeste uksed, kasutas ta nii mõnigi kord selleks, et endaga kaasavõetud puudustkannatavale näitlejale kasvõi õhtusöök muretseda. Kui talt aga küsiti, palju ta laulupeo juhatamise eest nõuab, vastas kurjalt: "Egas ma siia teenima es tule!"
pisi|Juhan Simm elas Tartus [[Riia tänav 36 hoones, mis valmis 1940. aastal]] Aga tööd tuli Simmil palju teha. 1914. aastal abiellunud Juhan ja Alide Simmil (sünd. Ungerson) oli kolm last koolitada. Nii tuli otsida kõrvalteenistust suvemuusika ja muu näol.
5. juulil 1970 kogunes enamik Viljandimaa koore ja Juhan Simmi nimeline meeskoor Tartust (asutatud 1962; dirigent kuni 1999. aastani Peeter Lokk) Simmi sünnikohta Suisleppa teeneka muusikamehe mälestuslaulupeole. Juhatati Simmi isikliku taktikepiga. Eriti soojalt võeti vastu meistri enda laulud.
Dirigent
Juhan Simm on meie muusikaloos tuntud eelkõige kui dirigent. Tema dirigenditegevus hõlmas lavamuusikat kogu selle mitmekesisuses: ooper, operett ja näidendite saatemuusika, peale selle koorid, sümfooniliste ja vokaalsümfooniliste suurvormide ettekanded. Eriti hinnatud oli ta laulupidude üldjuhina, teenides ära hüüdnime "laulupidude kuningas". Tema dirigendiisiksus on olnud eeskujuks nii mõnelegi hilisemale dirigendile.
Oma dirigenditöös ei armastanud Simm tungida detailidesse, kuid oma tahtmise viis ta läbi, pannes suurt rõhku lauluvaimustuse tekitamisele. Eriti sobisid talle temperamentsed, jõulised teosed. Monotoonset muusikat ta ei sallinud, püüdes esitada seda kiiremas tempos ja teha crescendot ka seal, kus seda polnud ette nähtud.
Helilooja
Umbes 30 sümfoonilist teost, muusika ligi 40 näidendile või operetile, 13 suuremat vokaalsümfoonilist helitööd, 18 instrumentaalkammerteost, 12 soolo- ja üle 150 koorilaulu – selline on Simmi kui helilooja pärand. Tema esimene helitöö on ilmselt Tartu Reaalkoolis õppimise päevil 1902. aastal valminud meeskoorilaul "Täheke", mille ta enda juhatatud kooli kvarteti ja Tartu Eesti Evangeeliumi Noortemeeste Seltsi kooriga ka ette kandis. Töö Vanemuises ja suvemuusika juhina viis ta sümfoonilise muusika loomise juurde. Oma heliloomingu levitamises oli ta tagasihoidlik, võttes neid harva ka oma kontserdikavadesse. Tema tuntuimaks koorilauluks on saanud "Oma saar", mis on õieti soololaul koori saatel. Palju on esitatud ka tema laulumängu "Kosjasõit". Ta polnud õigupoolest esimene, kes sellele Kitzbergi lavatükile muusikat püüdis luua. Postimees teatab 11. märtsil 1901 Pärnus lavale tulnud naljamängust "Kirjanikud kosjateel", mida aastate eest Viljandis menuga etendatud. "Muusikaarmastaja" A. Raudsepp olla selles mõnele laulukohale muusika kirjutanud, "nii et tükk nüüd veidi laulumängu moodi oli".
Muusikakriitik
Kuid ka muusikaalaste artiklite kirjutamisega on Simm tuntuks saanud. Teda sundisid sulge haarama meie muusikaelu probleemid, soov vaielda, meenutada möödunut, kuid eriti – arvustada Tartus aset leidnud kontserte. Ta arvustas kooride kõlavust, häälematerjali, kava koostamist, dirigeerimistehnikat, näitlejatööd. Ütles teravalt, kuid ei materdanud. Ise temperamentne, oli ta oma artiklites liialdatud temperamendiavalduste vastu. Ka publiku liialdatud poolehoiuavalduste vastu, mida ta põlglikult möirgamiseks ja bis-lõugamiseks tavatses nimetada. Hinnalised on tema meenutused Tartu muusikaelust, Aleksander Lättest, Miina Härmast, Karl August Hermannist, Evald Aavast jt.
Kammermuusikat
Soololaule
Koorilaule
Meeskoorile
Segakoorile
Naiskoorile
Seisundimäärus
Seisundimäärus on määrus, mis väljendab lauses aluse või sihitise referendi füüsilist, psüühilist, sotsiaalset vm seisundit. Selle lauseliikme kohta saab esitada mitmesuguseid küsimusi, näiteks kuidas?, mis seisundis(se)?, mis asendis(se)? vms.
Seisundimäärus sõltub lauses tegusõnast – seisundimäärus on tegusõna seotud või vaba laiend.
Eesti keel
Seisundimääruseks võib lauses olla määrsõna, käändsõnavorm või kaassõnafraas.
Ta on abielus/mehel.
Noormees leidis end ohtlikust situatsioonist.
Latiivne seisundimäärus
Väljendab tulemseisundit ja on sellise tegusõna seotud laiend, mis väljendab siirdumist või delegeerimist.
Tugev tuul ajas naistel soengud sassi.
Latiivseks seisundimääruseks võib lauses olla
''Naine seadis lilli ilusasse kimpu. Ema pani lapse pikali voodisse.''
''Ema läks lastega poodi. Kutsikas igatses pääseda sooja. Poisike määris saiale ohtralt moosi. Päike teeb inimesed rõõmsaks. Daam langes varaste küüsi.''
Lokatiivne seisundimäärus
Esineb tegusõna
Vanamees tõusis istukile, et paremini telekat näha.
Hellushoos tegi neiu koerale pai.
Lokatiivseks seisundimääruseks võib lauses olla
''Olin kükakil järve kohal ja vaatasin oma peegelpilti. Suvel hoiame aknaid terve päev lahti.''
Mitmeid tulemseisundit näitavatele määrustele vastavaid lokatiivseid muuteid ei kasutata seisundimäärustena. Näiteks: *Ta on häbis, *Loodus on õitsel jne. Vastavas seisundis olemise näitamiseks saab kasutada vaid liitaegu. ''Ta on häbisse sattunud. Loodus on õitsele löönud'' jne.
Separatiivne seisundimäärus
Separatiivseks seisundimääruseks võib lauses olla
Keerasin ukse lukust lahti ja astusin tuppa.
''Mees pääses imekombel koerte käest. Kohvikust jooksis välja väike lõbus tüdruk.''
Väliskohakäändelistel seisundimäärustel separatiivset muudet ei esine.
Nimisõnaline
Saavas ja olevas käändes seisundimäärus on tihedas seoses aluse või sihitisega, ühildudes nendega arvus.
Poiss oli sirgunud meheks. Vrd Nad asusid tööle valvuritena.
Vetelpäästjatena said nad hästi hakkama.
''Sa sobid hästi vetelpäästjaks. Ta on direktorina karm.''
Rohkem kui sada last jäi haigeks.
Lapsed läksid grupina bussi poole.
Omadussõnaline
Koerte haukumine muutus talumatuks.
''Sidrunid ja laimid tundusid meile ühtviisi hapuna ~ hapudena. Õpilased ja õpetajad saabusid matkalt väsinuna ~ väsinuina.'' '''
Ebalehis
Ebalehis (Pseudolarix amabilis) on männiliste sugukonda ebalehise perekonda kuuluv heitlehine puu. vasakul|pisi|Kultiveeritud noor puu
Ta on perekonna ainuke liik.
Ebalehis kasvab pärismaisena Hiina idaosas; kasvab mägedes 100–1500 meetri kõrgusel merepinnast.
Puu kasvab 30–40 meetri kõrguseks. Võra on laikooniline. Okkad on 3–6 cm pikkused and 2–3 mm laiused. Käbid on 4–7 cm pikkused ja 4–6 cm läbimõõduga ning lagunevad pärast küpsemist. Seemned on tiibadega.
Anton Jugov
Anton Tanev Jugov (Антон Танев Югов; 15. august 1904 – 6. juuli 1991) oli Bulgaaria poliitik, peaminister 17. aprillist 1956 kuni 1962. aastani.