cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hortus Musicus
Ansambli repertuaaris on keskaja ja renessansi muusika: gregooriuse koraal, organumid, keskaegsed liturgilised draamad, hümnid ja motetid, franko-flaami koolkond, Itaalia trecento-meistrid, 16. sajandi range polüfoonia, prantsuse šansoonid, itaalia madrigalid, frottola ' d ja villanellad, varajased sonaadid ja vaimulikud suurvormid 17.–18. sajandist. Esitatakse ka 20. sajandi heliloojate muusikat, mis sageli on spetsiaalselt ansambli jaoks loodud.
Ansambel on andnud kontserte Euroopas, Ameerika Ühendriikides, Jaapanis ja Iisraelis.
Liikmed
pisi|Hortus Musicus 2008. aastal esinemas [[Luxembourgis]]
Tinglik voolavuspinge
Tinglikuks voolavuspingeks nimetatakse pinget, millele vastab jäävpike 0,2%. Seda tähistatakse σ0,2 Tinglikut voolavuspiiri kasutatakse materjalide puhul mille tõmbediagrammil puudub selgelt väljendatud voolavuspiirkond. Nendeks on näiteks duralumiinium, pronks, süsinikurikkad ja legeeritud terased.
Gennadi Trošev
thumb|250px|Trošev on [[Vladimir Putinist vasakul vormimütsis (2000)]] Gennadi Nikolajevitš Trošev (vene keeles Геннадий Николаевич Трошев; 14. märts 1947 Berliin – 14. september 2008 Perm) oli Venemaa kindralpolkovnik, Venemaa väejuht Tšetšeenia sõja ajal.
Ta sündis Berliinis Nõukogude okupatsioonitsoonis ohvitseri pojana. Lapsepõlve veetis ta Groznõis. 1969 lõpetas ta Kaasani tankikooli, 1976 soomustankivägede akadeemia ja 1988 peastaabi sõjaväeakadeemia.
Ta teenis mitmel ametikohal tankivägedes. 1994. aastast oli ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna Vladikavkazis paikneva 42. armeekorpuse ülem. 5. mail 1995 ülendati ta kindralleitnandiks. Esimese Tšetšeenia sõja ajal 1995–1997 oli ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna 58. armee ülem ja ühtlasi Venemaa vägede ülem Tšetšeenias. 1997 määrati ta Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna ülema asetäitjaks. Augustis 1999 käsutas ta väeüksusi, mis lõid tagasi mässuliste võitlejate rünnaku Dagestanis. Teise Tšetšeenia sõja ajal oli ta alates jaanuarist 2000 Põhja-Kaukaasia armeegrupeeringu Vostok ülem. Veebruaris 2000 ülendati ta kindralpolkovnikuks. Aprillist juunini 2000 oli ta Venemaa vägede ülemjuhataja Tšetšeenias ja maist 2000 detsembrini 2002 ühtlasi Põhja-Kaukaasia sõjaväeringkonna ülem.
Märtsis 2001 toetas ta kohtuprotsessis Juri Budanovit, kes hiljem sõjakuritegudes, sealhulgas 18-aastase tšetšeeni neiu Elza Kungajeva tapmises süüdi mõisteti.
Veebruarist 2003 oli ta Venemaa presidendi nõunik kasakate küsimuses. 2008 ülendati ta Venemaa Föderatsiooni 2. klassi riiklikuks tegevnõunikuks.
Trošev hukkus lennuõnnetuses Permis, kuhu Trošev sõitis samboturniiri vaatama. Reisilennuk, mille pardal Trošev oli, kukkus maandudes Permi äärelinna. Kõik 88 lennukis viibinut hukkusid. Trošev maeti Krasnodari lähedale Severnõi asulasse.
Groznõis on tema auks ümber nimetatud Krasnoznamjonnaja tänav.
Grey anatoomia
"Grey anatoomia" on mitmete Kuldgloobuste ja Emmydega pärjatud USA telesari, mis räägib viie interni elust ja tööst väljamõeldud Seattle Grace Mercy West haiglas, mis asub Washingtoni osariigis Seattle'is.
Sarja pealkiri vihjab Henry Gray kuulsale anatoomiaõpikule "Gray anatoomia".
Auhinnad
Kuldgloobus
Emmy
People's Choice Awards
USA Telekriitikute Ühingu auhind
Microsoft
Kõige tuntumad Microsofti tarkvaratooted on Microsoft Windowsi operatsioonisüsteemid, kontoripakett Microsoft Office Suite, veebibrauserid Internet Explorer ja Edge. Nende riistvara lipulaevaks on Xboxi mängukonsool ja puutetundlikud Microsoft Surface'i arvutid. Aastal 2016 oli Microsoft oma käibe järgi maailma suurim tarkvaraarendaja (tänavu Alphabet Inc./Google) ning alates 2019 maailma kõige väärtuslikum firma. Microsofti nime võib käsitleda kohversõnana ingliskeelsetest sõnadest microcomputer ja software. "Fortune 500" on USA ettevõtete kogukäibe põhjal paremusjärjestus, 2018. aastal kõrgus Microsoft selles edetabelis 30. kohal.
Microsofti lõid ametlikult 1975. aasta 4. aprillil Bill Gates ja Paul Allen. Esimest välja töötatud programmi BASIC kasutati Altair 8800 mikroarvutil. 1980. aastate keskpaigas aitas Microsofti populaarsuse kasvule kaasa opsüsteem MS-DOS, millele järgnes kõigile tuntud Microsoft Windows.
Aastal 2000 võttis Bill Gatesi koha tegevjuhina üle Steve Ballmer, kes hiljem kujutelmas soovis luua "seadmed ja teenused" strateegia. See saigi ilmsiks aastal 2008, kui Microsoft võttis üle Danger Inc. ettevõtte. Aastal 2008 sisenes Microsoft arvutitootmise turule. Juba juunis 2012 anti välja esimene Microsoft Surface'i sari tahvelarvuteid.
Alates 2014. aastast, kui tegevjuhiks sai Satya Nadella, on firma oma keskpunkti suunanud pilveteenuste pakkumisele ning jätnud tarkvara arendamise tagaplaanile.
2019. aasta aprillis ületas Microsofti turukapitalisatsioon triljoni USA dollari piiri.
1972–1985. Microsofti sünd
Paul Allen ja Bill Gates olid lapsepõlvesõbrad, kellel oli ühine huvi äriloomise ning programmeerimise vastu. Aastal 1972 loodi esimene ettevõte, Traf-O-Data, mis müüs algelisi arvuteid jälgimaks ning analüüsimaks autode liiklusandmeid. Gates jättis oma õpingud Harvardi ülikoolis pooleli ning Allen pürgis arvutiteaduste kraadi suunas Washingtoni osariigi ülikoolis, kuid loobus sellest ning asus tööle Honeywelli tootmises.
Aastal 1980 sisenes Microsoft operatsioonisüsteemide tootmisse omaenda versiooniga UNIX-ist, nimega Xenix. Aja möödudes sai Microsoftist juhtiv opsüsteemide tootja. Aastal 1983 astus Paul Allen tagasi tegevjuhi kohalt, kuna tal avastati Hodginsi tõbi.
1985–1994. Windows ja Office
1985. aasta augustis alustas Microsoft koostööd IBM-iga, et välja töötada OS/2. Hoolimata sellest andis Microsoft sama aasta 20. novembril välja Microsoft Windowsi. See oli graafiline jätk MS-DOS-ile.
1986. aasta 26. veebruaril kolis Microsoft oma peakontori Washingtoni osariiki Redmondi. 13. märtsil 1986 sisenes Microsoft börsile, mille tulemusel suurenesid varud ning firma siseselt loodi umbes 4 miljardäri ning 12 000 miljonäri. 2. aprill 1987 avaldas Microsoft OS/2 originaalseadmete hulgi tootjatele (OEM).
Aastal 1990 tuli Microsoft välja oma Microsoft Office'i tarkvarapaketi. Toona kuulusid sinna Microsoft Word ja Microsoft Excel. Nii Office kui ka Windows murdsid siin tee inimeste südametesse.
1995–2007. Veeb, Windows 95, Windows XP ja Xbox
Mõne erandiga uute ettevõtete näol (Netscape), oli Microsoft ainuke suurfirma, mis suutis piisavalt kiiresti mõelda ja tegutseda. Microsoftile tähendas see World Wide Webiga kaasa käiku peaaegu et algusest. Teiste ettevõtete võimetus ajaga kaasas liikuda lubas Microsoftil kõrgelt turul domineerida. Mõneks nendest firmadest võib tuua Borland, WordPerfect, Novell, IBM ja Lotus.
24. august 1995 ilmus Windows 95 täiesti uue Start-nupu logoga. Windows 95 tuli koos MSN-iga, mis algselt oli loodud Internetile konkurentsi pakkumiseks, ning Internet Exploreriga, veebibrauseriga. Kuid veebibrauser tuli kaasa vaid Windows 95 Plus! pakiga. Seda selletõttu, et Windows 95 karbid said trükitud enne, kui meeskond oli veebibrauseri valmis saanud. Sööstes uutele jahimaadele aastal 1996, tulid Microsoft ja General Electricu loodud NBC haru välja uue 24/7 kaabel-uudistekanaliga MSNBC.
13. jaanuar 2000 andis Bill Gates tegevjuhi koha üle oma kauaaegsele kolleegile ja vanale keskkoolisõbrale Steve Ballmerile.
25. oktoobril 2001 tuli välja Microsoft XP. Samal aastal sisenes Microsoft seni Sony ja Nintendo hallatud turule – hakkas tootma videomängukonsoole. Microsofti kuldrelvaks sai Xbox.
Novembris 2005 andis Microsoft välja uue Xboxi, Xbox 360. Algne tavatoote hind oli 299,99 dollarit (268,58 eurot) ning Premium-tootel 399,99 dollarit (358,11 eurot).
2007–2011. Windows Vista, Windows 7, Microsofti poed ja Microsoft Azure
30. jaanuaril 2007 Microsoft lasi välja uue operatsioonisüsteemi, Windows Vista. See väljalase oli keskendunud võimalustele, turvalisusele ning värskendati Aero rakendus. Samal ajal anti ka välja Microsoft Office 2007, uue tegumiribaga.
27. oktoober 2008, välja tuli Azure teenuseplatvorm ning siseneti pilveteenusepakkujate turule.
22. oktoober 2009 avati esimene Microsofti pood Arizonas Scottsdale'is. Samal päeval ilmus ka Windows 7. Seekordseks operatsioonisüsteemi põhirõhuks oli pigem Vista vigade parandus, kergesti kasutatavad lisafunktsioonid, kui Windowsi ümbertöötlemine.
Kui 2007. aastal nutitelefonid õide puhkesid, oli Microsoftil raske järele jõuda Apple'ile ja Google'ile, pakkudes ajakohast nutitelefoni operatsioonisüsteemi. 2010. aastal vahetas Microsoft välja oma igivana Windows Mobile, ning tõi Windows Phone OS. Sellega tuli uus kujunduskeel, koodnimi Metro, lihtsad kujundid – prooviti elustada minimalismi.
Microsoft on kaasasutaja MTÜ Avatud Internetimaailm, mis aitaks toetada uut pilvemaailma. Teiste asutajate seas on veel Google, HP, Yahoo!, Verizon Communications, Deutsche Telekom ja veel 17 ettevõtet.
2011–2014. Windows 8/8.1, Xbox One, Outlook.com ja Surface'i seadmed
Pärast Windows Phone'i turuletoomist võttis Microsoft 2011.–2012. aastal ette radikaalselt massiivse kujundusevärskenduse. Vahetatud said logod, tooted, teenused, veebilehed said motiiviks Metro kujunduskeele. Microsoft avaldas Windows 8 nii laua- ja süle- kui ka tahvelarvutitele.
Surface'i arvuti avalikustati 18. juunil 2012. Sellest arvutist sai maailmas esimene täielikult Microsofti riistvaraga arvuti.
25. juuni 2012 maksis Microsoft 1,2 miljardit dollarit (895,6 miljonit eurot), et osta suhtlusvõrgustik Yammer.
31. juuli 2012 tuldi välja Outlook.comi meiliserveriga, et pakkuda konkurentsi Gmailile.
Juulis 2012 müüs Microsoft oma 50% osaluse MSNBC osakust, mida juhiti koos NBC-ga alates 1996.
26. oktoober 2012 andis Microsoft välja Windows 8 ja Microsoft Surface'i. Kolm päeva hiljem toodi turule Windows Phone 8.
Lootuses suurema nõudluse järele nüüd, kuna lühikese aja jooksul on toimunud nii mõnigi radikaalne muutus, avas Microsoft oma hooaja kauplused.
2013. aasta juulis otsustas organiseerida oma turu väljavaateid. Nimelt jäid operatsioonisüsteemid, rakendused, pilv ja seadmed. Kõik varem arendatud sektorid tõmmati kokku ning kõik Microsofti meeskonna liikmed säilitasid oma töökoha.
3. september 2013 Microsoft otsustas osta Nokia 7 miljardi dollari eest (6,3 miljardit eurot) ning Microsofti finantsjuhiks sai Amy Hood.
2014 kuni tänapäevani: Windows 10, Microsoft Edge ja HoloLens
4. veebruaril 2014 astus Steve Ballmer tagasi tegevjuhi kohalt ning ametisse sai varem pilveteenustega tegelenud Satya Nadella.
29. juulil 2015 avaldati Windows 10 koos oma serveriga Windows Server 2016 (september 2016)
2015. aasta esimeses kvartalis oli Microsoft maailmas telefonimüüjate edetabelis kolmandal kohal, müües 33 miljonit seadet (7,2% kõigist). Kuid telefonimüügis ei läinud Microsoftil edasi kõige paremini: sama aasta suvel koondati 7800 töötajat toodete nõudluse puudumise tõttu.
2021 kuni tänapäevani: Windows 11, Microsoft Edge, xbox serja x ja serja s
5. oktoober 2021 avaldati Windows 10
Vanemjuhid
Satya Nadella – tegevjuht, Judson Althoff – juhatuse aseesimees, Chris Capossela – juhatuse aseesimees ja turundusjuht, Jean-Philippe Courtois – president ja juhatuse aseesimees, Kurt DelBene – juhatuse aseesimees ja digimajandusjuht, Scott Guthrie – juhatuse aseesimees, Kathleen Hogan – juhatuse aseesimees, Amy Hood – juhatuse aseesimees ja finantsjuht, Rajesh Jha – juhatuse aseesimees, Peggy Johnson – juhatuse aseesimees, Kevin Scott – juhatuse aseesimees ja tehnikajuht, Harry Shum – juhatuse aseesimees, Brad Smith – president, Phil Spencer – juhatuse aseesimees
Tütarettevõtete juhid
Jeff Weiner – tegevjuht – LinkedIn, Shannon Brayton – turundusjuht – LinkedIn, Christina Hall – personalijuht ja vanemesimees – LinkedIn, Steve Sordello – finantsjuht ja vanemesimees – LinkedIn, Nat Friedman – tegevjuht – GitHub, Carrie Olesen – personalijuht – GitHub, Mike Taylor – finantsjuht – GitHub, Jonas Martensson – tegevjuht – Mojang, Karin Severinson – finantsjuht – Mojang, Rikard Herlitz – tehnoloogiajuht – Mojang, Daniel Frisk – vanemarhitekt – Mojang
Microsoft Eesti
2003. aastal laiendas Microsoft oma tegevuse ka Eestisse.
2004. aastal tõi Microsoft turule kontoritarkvara Microsoft Office 2003 eestikeelse versiooni. Microsoft Eesti toetusel on loodud ka Windows XP, Windows Vista, Windows 7 ning MSN Messengeri eestikeelse liidesega versioonid. Microsoft Eestis töötab 30 inimest.
Lisaks äritegevusele on Microsoft Eesti kaasatud mitmesse heategevuslikku projekti. 2006. aastal annetas Microsoft Eesti pool miljonit krooni Tallinna Puuetega Inimeste Koja projekti "Puuetega inimeste arvutiõpe ja internetipunkt" jaoks. 2009. aastal korrastati koostöös Elioni ja EMTga ligi 200 arvutit, mis annetati suurperedele, eakatele ja erivajadustega inimestele.
Microsoft Eesti on kaasatud Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liidu projekti "Demokeskus", mille eesmärgiks on Eestis loodud infotehnoloogialahenduste tutvustamine välismaailmale.
Microsoft paigutus 2009. aasta töötaja- ja peresõbralikemate ettevõtete nimistus kolmandale kohale.
Woodstock
Woodstock on vald (town) Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis Ulsteri maakonnas. Põhjas piirneb Woodstock Greene'i maakonnaga.
Woodstocki järgi sai nime 1969. aastal toimunud legendaarne Woodstocki festival, mis toimus küll umbes 100 km kaugusel Bethelis.
Quimper
Quimper (bretooni Kemper) on linn Prantsusmaal Bretagne'i piirkonnas Finistère'i departemangus.
See on departemangu prefektuur (prefecture) ehk halduskeskus. Linn on kahe kantoni keskus.
Linna territoorium asub –5...151 meetri kõrgusel üle merepinna.
pisi|tühi|Quimperi plaan ja teda ümbritsevad vallad
Dimítris Christófias
left|thumb|President Dimítris Christófias (vasakul) koos president [[Dmitri Medvedeviga Kremlis 19. novembril 2008]] Dimítris Christófias (kreeka Δημήτρης Χριστόφιας; sündinud 29. augustil 1946 – 21. juuni 2019) oli Küprose poliitik.
Ta oli Küprose president 28. veebruarist 2008 kuni 28. veebruarini 2013.
Christófias oli aastatel 1988–2009 Töörahva Progressiivse Partei (AKEL) peasekretär. 24. veebruaril 2008 toimunud Küprose presidendivalimistel toetas teda 53,36 protsenti valijatest. Tema vastaskandidaat Ioánnis Kasoulídis sai 46,64 protsenti häältest.
Valgjärve valla lipp
thumb|[[Valgjärve vald|Valgjärve valla lipp]] Valgjärve valla lipp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Valgjärve valla lipp.
Lipp kinnitati 2005.
Lipu kirjeldus
Valla lipuks on ristkülikukujuline vapilipp normaalsuurusega 105×165 cm, laiuse ja pikkuse suhe on 7 : 11 ühikut.
Põhjendus
Kotkapea meenutab, et valla territoorium on Eestis üks tähtsamaid konnakotkaste pesitsemisalasid. Konnakotkas on eelkõige hästi hooldatud ja niidetud põldudel pesitseja.
Kollane värv sümboliseerib kuldseid viljapõldusid, valla elanike töökuse tulemusel saavutatavat jõukust ning materiaalseid ja vaimseid hüvesid.
Sinine lainelõikeline piit on vete (Valgjärve ja teiste vallas asuvate veekogude) võrdkuju, aga samuti ka taevaavaruse ning optimistlike tulevikupüüdluste sümbol. Laineline joon iseloomustab ka vallale iseloomulikku kuppelmaastikku.
Filterpaber
Filterpaber on puhtast tselluloosist valmistatud paber, mida kasutatakse filtreerimisel, s.t tahke materjali eraldamiseks vedelikust või gaasist.
Filterpaberit valmistatakse erinevate parameetritega sõltuvalt vajadustest. Spetsiaalne filterpaber, millest on enamik anorgaanilisi aineid kõrvaldatud ja millel on kindel tuhasisaldus, on kasutatav kvantitatiivses analüüsis. Filterpaberist valmistatakse eriotstarbelisi filtreid, näiteks õhufiltreid, kohvifiltreid, õlifiltreid jm.
Aili Leetva
Aili Leetva (algselt Armilda Arak; aastast 1942 perekonnanimega Müür; 18. november 1906 Narva – 6. september 1991) oli eesti laulja, hääleseadja ja näitleja.
Valgjärve valla vapp
thumb|[[Valgjärve vald|Valgjärve valla vapp]] Valgjärve valla vapp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Valgjärve valla vapp.
Vapp kinnitati 2005.
Vapi kirjeldus
Kuldsel kilbil sinine lainelõikeline piit ja must, kuldse nokaga kotkapea.
Põhjendus
Kotkapea meenutab, et valla territoorium on Eestis üks tähtsamaid konnakotkaste pesitsemisalasid. Konnakotkas on eelkõige hästi hooldatud ja niidetud põldulel pesitseja.
Vapikilbi kollane taustvärv sümboliseerib kuldseid viljapõldusid, valla elanike töökuse tulemusel saavutatavat jõukust ning materiaalseid ja vaimseid hüvesid.
Järve keskus
thumb|Järve Keskus, veebruar 2010 Järve keskus on kaubanduskeskus Tallinnas Järvel aadressil Pärnu maantee 238.
Ajalugu
1995. aastal erastati AS Silikaat tehas suurettevõtja Vello Kunmani poolt, Vello Kunman sai ka maatüki Tallinnas Pärnu maantee 238 ääres. Tootmine koliti Männikule ja kaheksa hektari suurusele maa-alale kerkis Järve keskus. 1997. aastal lõpetas AS Silikaat tootmistegevuse Järvel, Järve hooneid hakati kasutama kaubanduspindadena ning jätkati Silikaadi Kaubahoovi nime all tuntud hoonete arendamisega. 2002. aasta 1. oktoobril avati pidulikult Järve kaubanduskeskus, mis ühendas kõik eraldiseisvad hooned.
Silikaat Grupi alla koondub tänapäeval 33 Eesti kapitalil põhinevat ettevõtet. Tuntumad Silikaat Grupi ettevõtted on AS Silikaat, OÜ Järve Kaubanduskeskus, AS Aatrium Sisustuskaubamaja, põllumajandusettevõtted OÜ Kõo Agro OÜ ja OÜ Mangeni PM ning taastuvenergiaallikatest transpordikütust tootev OÜ Biometaan.
Ariel (Disney)
Ariel (heebrea אריאל "jumala lõvi") on Walt Disney Company filmi "Väike merineitsi" peategelane. "Väikese merineitsi" muinasjutul on 3 osa: Arieli häält teeb kõikides osades Jodi Benson ja see film on multifilm.
Peterburi ülempolitseimeister
Peterburi ülempolitseimeister (vene обер-полицеймейстер) oli 18. ja 19. sajandil Venemaa keisririigi pealinnas Peterburis heakorra ning korrakaitsepolitsei tegevuse eest vastutav ametnik ning linna politseiülem.
Peterburi ülempolitseimeistri amet loodi 1766. aastal, alates 1779. aastast allus ülempolitseimeister Peterburi kindralkubernerile ning juhtis laia tegevusvaldkonnaga Peterburi politsei tegevust, vastutas linna heakorra ja korrakaitse eest, oli linna Heakorra- ehk Politseivalitsuse (Управa благочиния; 1782. aastast) ja tuletõrje juht. Pärast Peterburi linnavalitsuse moodustamist 1873. aastal Peterburi ülempolitseimeistri ametikoht kaotati, ehkki taastati ajutiselt aastatel 1881–1883.
Peterburi ülempolitseimeistrite loend
Aastail 1873–1881 ametikohta ei eksisteerinud. Pärast 1883. aastat ülempolitseimeistri ametikoht Peterburis likvideeriti.
U.S. Bank Tower
U.S. Bank Tower on pilvelõhkuja Ameerika Ühendriikides Los Angeleses. See on USA kõrguselt 10. hoone ja kõrgeim ülekõrguja Chicagost lääne pool.
See on ehitatud maavärinakindlaks (kuni 8,3 magnituudi). Hoone kõrgus on 310 m ja sel on 73 korrust. See valmis aastatel 1987–1990. Arhitekt on Henry N. Cobb.
Hoone aadress on 633 West Fifth Street.
Filmis
Filmis "Iseseisvuspäev" oli U.S. Bank Tower esimene tulnukate hävitatud sihtmärk.
Hele timpnarmik
Hele timpnarmik (Hydnum repandum) on narmikuliste sugukonda timpnarmiku perekonda kuuluv seen.
Hele timpnarmik meenutab mõnevõrra kukeseent, kuid kübara all kannab ta nimele sobivalt narmaid. Kasvab tihti suurtes gruppides.
Kirjeldus
Kübar on kuni 12 cm lai, kumera või mõnikord keskelt nõgusa, ebaühtlaselt ümara, lainja servaga, palja või pisut karvase, valkja, kollaka või kreemi kübaraga. Jalg on 1–3 cm jämedune. Selle ülemine osa on kaetud lühikeste, laskuvalt paiknevate valkjate või kollakate narmastega, narmaline on ka kübara alakülg. Seeneliha on kollakasvalge ja tugev.
Kasutamine
Hea maitsega söögiseen. Noored viljakehad on kupatamata söödavad ja heamaitselised. Vanemad võivad valmistada pettumuse. Kasutatakse nagu põdramokka. Sobib marineerimiseks ja külmutamiseks.
Milo Ventimiglia
thumb|right|Milo Ventimiglia in Hollywood California on August 1, 2019 Milo Anthony Ventimiglia (sündinud 8. juulil 1977 Anaheimis Californias) on USA filminäitleja.
Laadjala
Laadjala on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Milo Ventimiglia
Ta on tuntud peamiselt mässulise Jess Marianona telesarjast "Gilmore'i tüdrukud" ja kangelase Peter Petrellina draamasarjas "Kangelased". Lisaks kehastas ta Robert "Rocky Jr." Balboat 2006. aasta kinofilmis "Rocky Balboa". Aastast 2016 mängib ta tuntud NBC draamasarjas "This is Us,, ( "Meie elu,,) Jack Pearson'i.
Laadjala
Aastatel 2014–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lääne-Saare vallas.
Küla suurus on 585 ha. 1. veebruaril 2011 elas külas rahvastikuregistri andmetel 52 inimest. Külaelu on saanud uue hingamise seoses külamaja (taastatud tõllakuuri) valmimisega 2008. aastal.
Naaberkülad on Maleva, Meedla, Tahula, Kiratsi, Mõisaküla, Upa ja Sikassaare.
Külas tegutsevad Laadjala Küla Arenduse Selts ja Laugi Jahiselts.
Ajalugu
Laadjala küla püsiasustus hakkas kujunema seoses Laadjala karjamõisa asutamisega pärast kogu maad laastanud Põhjasõda. Esimesed andmed Laadjala (Ladjall) mõisast pärinevad aastast 1738. Selle majandamiseks vajalikud töötegijad asustati mõisamaade ääremaale. Aastal 1770 asutati Laadjala mõisa baasil nn hospidali mõis, mille tuludega kaeti parandamatult haigete inimeste eest hoolitsemise kulusid. Laadjala mõisa peahoone ehitati aastal 1831. Aastal 1918 ehitati mõisa peahoone koolimajaks, kool lõpetas tegutsemise aastal 1970.
20. sajandi algul oli Laadjala külas 15 mõisatöölise majapidamist. 1909. aastal oli Laadjalas 370,33 tiinu mõisa- ja 1082,99 tiinu talumaad. 1924. aastal mõõdeti mõisa maad 15–20 ha suurusteks kruntideks. Sel moel tekkis vanasse Laadjala külla juurde uusi asundustalusid. Vanade elukohtade uuendamise ja uute ehitamise tulemusel kujunes 1940. aastaks välja uus Laadjala küla, kus oli 25 majapidamist.
2014. aastani kuulus küla Kaarma valda.
Talud
Igama Hargi, Igama Niidi, Jõe, Jõeniidi, Kalda, Kalju, Kasemetsa, Kivi, Kooli, Kopli, Loigu, Metsa Johani, Metsa Kristjani, Mõisa, Mäe, Nurga, Niidi, Põllumaja, Süleniidi, Sülla, Tehvena, Uus Kungla, Uusi ja Vainu.
Endised taluasemed: Allika, Igama, Kaasiku, Kõrts(i), Maki-Antsu Kõrts, Põlde, Rumma, (Tondi-)Saadu, Vidriku, Ärbli.
Vanim teadaolev elupaik Laadjala külas oli Saadu talu (ka Tondi, Tondi-Saadu), vana elumaja ehitati 1775. aastal. Lähim talu tänapäeval on Metsa-Johani. Saadu talus elas 18.–19. sajandi vahetusel mõisa nahaparkal Lorendson. Talu jäi tühjaks 20. sajandi keskel.
Voolavuspinge
Voolavuspingeks nimetatakse pinget, mille juures deformeerumine toimub koormuse suurenemiseta. Tähistatakse σT.
Dietrich Buxtehude
Dietrich Buxtehude sündis Helsingborgis, mis kuulus 1637. aastal Taanile. Suurema osa oma elust töötas ta Saksamaal Lübeckis.
Elu
Dietrich Buxtehude isa Hans Jensen Buxtehude oli samuti organist, kes töötas 30 aastat Olai kirikus. Dietrich õppis orelimängu oma isa juures.
Aastal 1657 sai noor Dietrich Buxtehude organistiks Helsingborgis ja kolm aastat hiljem (1660) Helsingøris. 30-aastaselt kolis Dietrich Buxtehude Põhja-Saksamaale Lübeckisse, kus sai organisti koha Lübecki Maria kirikus. Selles kirikus töötas ta 40 aastat.
Tolle aja kohaselt pidi Dietrich Buxtehude abielluma oma eelkäija Franz Tunderi tütre Anna Margareta Tunderiga. 11. aprillil 1668 abiellus Dietrich Anna Margaretaga.
Lübeckis oli Dietrich Buxtehude tuntud orelivirtuoosi ja heliloojana. Isegi noor Johann Sebastian Bach sõitis maha 200 miili selleks, et kuulata Dietrich Buxtehude orelimängu. Dietrich Buxtehude stiil mõjutas noore Johann Sebastian Bachi loomingut. Ka Georg Friedrich Händel käis 1770. aastal Buxtehudet kuulamas. Dietrich Buxtehude õpilastest tuleb märkida Nikolaus Bruhnsi (1665–1697).
Buxtehudel oli võimalus kasutada väga head ja suurt orelit. Tema orelimäng oli värvirikas ja virtuoosne. Dietrich Buxtehude on põhja-saksa barokikoolkonna ere esindaja. Lübecki Maria kirikus hakkas Dietrich Buxtehude alates 1673. aasta algusest regulaarselt mängima kirikus õhtukontserte (Abendmusiken). Need õhtukontserdid olid esimesed kontserdid kontinendil, mis toimusid viiel pühapäeval enne jõule ehk advendiajal. Need olid nii orelikontserdid kui ka vokaal- ja orkestrimuusikaga, mida Dietrich Buxtehude ise kirjutas.
Dietrich Buxtehde suri 9. mail 1707 Lübeckis Saksamaal.
Looming
Dietrich Buxtehude kirjutas palju orelile. Need olid chacona ' d, tokaatad, prelüüdid ja fuugad, passakaljad, Magnificat, koraaliprelüüdid orelile. Kammermuusika näide: sonaadid keelpillidele basso continuo ' ga. Koorimuusikast on tuntud "Missa Brevis" ja kantaadid.
Selle artikli kirjutamisel on kasutatud materjali "Great composers 1300-1900 A Biographical and Critical Guide The H.W.Wilson Company New York"
Tahkuna
Tahkuna on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Tahkuna poolsaare põhjaosas Läänemere ääres. See on Hiiumaa põhjapoolseim küla. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Küla piirneb põhjas ja läänes Läänemerega, lõunas Meelste ja idas Lehtma külaga.
Nimi
thumb|250px|Tahkuna tuletorn. Carl Friedrich Wilhelm Russwurm pidas kohanime aluseks sõnaühendit ’taganina’. Paul Ariste, Lauri Kettunen ja Marja Kallasmaa pakkusid vasteks sõna tahk ’ihumiskivi’. Kohanime algusosa häälikulise arengu seletamine on keeleteadlastele probleemiks. Küla on esimest korda mainitud 1564. aastal Takana nime all.
Loodus
Küla edelaosa kuulub Tahkuna looduskaitseala koosseisu. Külas asub Hiiumaa põhjapoolseim geograafilline punkt Tahkuna nina.
Talud
Tahkuna talud 1917
Ajalugu
1835 said külaelanikud omale perekonnanimedeks nimed Allango, Kaus, Ninna, Rehm, Simmer ja Tahk.
Seoses Nõukogude baaside rajamisega pidid külaelanikud 1939 lahkuma ja küla alal asus väeosa. Tahkuna kuulus 1977–1997 Malvaste koosseisu.
Taristu
Küla keskosa läbib Tahkuna tee.
Raudne eesriie
Raudne eesriie (inglise keeles Iron Curtain, vene keeles Железный занавес, saksa keeles der Eiserner Vorhang, prantsuse keeles rideau de fer) oli Nõukogude Liidu katse kaitsta oma poliitilist mõjuala võõrmõjutuste eest mitmesuguste abinõudega, nagu piiride sulgemine, vaba teabevoolu takistamine, salapolitseiline kontroll, tsensuur jm.
Palli
Palli on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas Kõpu poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Raudne eesriie
Raudne eesriie oli külma sõja saavutus ja ühtlasi ka meetod. Kuigi selle tuntumaks tähiseks oli Berliini müür (1961–1989), oli see aastail 1934–1990 täiuseni välja arendatud eelkõige NSV Liidu piiridel.
Hiina Rahvavabariigi ja teiste Aasia kommunistlike režiimide puhul on kasutatud sarnast mõistet "bambuseesriie".
Toila valla lipp
thumb|[[Toila vald|Toila valla lipp]] Toila valla lipp on Ida-Viru maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Toila valla lipp.
Palli
Palli piirneb põhjas Läänemerega ning läänes ja lõunas Heistesoo ja idas Poama külaga.
Toila valla lipp
Lipp on kinnitatud 25. augustil 1993.
Palli
Nimi
Paul Ariste pakkus kohanime aluseks sõna "pall" ja isikunime Pall (Balthasar). Kohanime on esmamainitud 1655. aastal kujul Palli.
Toila valla lipp
Lipu kirjeldus
Toila valla ristkülikukujuline lipp on jagatud vertikaalselt kaheks väljaks. Vardapoolne väli, mis moodustab lipu pikkusest 3 ühikut on valge, ülejäänud kangas on sinine. Lipu alumisest äärest 0,5 ühiku kõrgusel on 1 ühiku laiune vastasvärvides lainejoon. Sinisel väljal kollane männilatv. Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.
Põhjendus
Lipukujundid ja -värvid sümboliseerivad merd, pankrannikut, Pühajõge ja männikuid, kui ka vastupidavust ning elujõudu.
Palli
Talud
Palli ajaloolised talud 1917
Prokarüoot
pisi Prokarüoot ehk prokarüont on eeltuumne rakk. Neil puudub membraaniga piiritletud tuum ning raku sisemuses on tunduvalt vähem erinevaid organelle ja membraanseid struktuure kui eukarüootidel.
Toila valla lipp
Lipu kasutamise kord
Vallalipu valmistamine toimub üksnes vallavalitsuse loal.
Prokarüoot
Prokarüoodid on jagatud kahte domeeni: bakterid ja arhead. Arhe(a)d või arhe(a)bakterid on hiljaaegu (Woese, Kandler & Wheelis, 1990) tunnustatud domeen. Varem arvati, et arhead elavad ainult teistele organismidele kõlbmatutes elupaikades, mida iseloomustavad ülikõrge või ülimadal temperatuur, pH-ekstreemsus või radioaktiivne kiirgus, kuid leitud on, et nad asustavad ka teisi (normaalseid) elupaiku.
Palli
Ajalugu
Palli kuulus ajalooliselt Kõrgessaare mõisa alla. 1655 elas mõisa alal talunik Palli Simmo. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elas Paope vakuses Palli Jüri. 1835 sai talu peremees perekonnanimeks Kattel ning sulasrahvas Aun ja Raud. 1917 kuulusid küla koosseisu 9 Heistesoo talu.
Prokarüoot
Arvatakse, et prokarüoodid on esimesed planeedil Maa tekkinud elusolenditest. Väga umbkaudselt tekkisid nad 3,8 miljardit aastat tagasi.
Palli
Ajalugu
Peale Teist maailmasõda liideti küla Poamaga ja 1997 taastati külana.
Uku Uusberg
thumb|Uku Uusberg (keskel), 2008 Uku Uusberg (sündinud 7. detsembril 1984 Raplas) on eesti näitleja ja lavastaja.
Prokarüoot
Enamik prokarüoote on ainuraksed, kuid leidub ka hulkrakseid organisme.
Soolajärv
thumb|[[Suur Soolajärv on läänepoolkera suurim soolajärv]]
Prokarüoot
Prokarüootide hulka kuuluvad eubakterid, arhed ja tsüanobakterid.
StuG III
StuG III ehk Sturmgeschütz III olid Saksamaal aastatel 1940–1945 PzKpfw III šassiile ehitatud ründesuurtükid. StuG III olid relvastatud peamiselt 75 mm, esialgu lühi- ja hiljem pikaraudse suurtükiga. Kuue aastaga ehitati kokku 9537 masinat, mis jagunesid mitmeks mudeliks.
Eellugu
Ründesuurtükkide loomise alguseks võib pidada 1935. aastat, kui Saksa kindralmajor (hilisem kindralfeldmarssal) Erich von Manstein avaldas oma seisukoha tankide, jalaväe ja liikursuurtükkide koostööst sõjategevuses. 1936. aasta juunis võttis Saksamaa kõrgem juhtkond vastu otsuse hakata tootma ründesuurtükke, mis oleks relvastatud 75 mm lühikeseraudse kahuriga; sellega relvastati ka värskelt tootmisse lastud PzKpfw IV. Uue masina veermiku ja kerega hakkas tegelema firma Daimler-Benz, 75 mm suurtükiga ja selle maskiga ettevõte Krupp. Esimesed viis nullseeria masinat valmis 1937. aastal; need olid ehitatud PzKpfw III Ausf. B väikeste muudatustega veermikule. Masin oli madala siluetiga ning 75 mm suurtükk StuK 37L/24 asus korpuse lael olevas pöörlematus soomustornis, liigutada sai suurtükki mõlemale poole 12 kraadi. Mootoriks oli Maybachi HL108TR võimsusega 250 hobujõudu, mis andis masinale kiiruseks 25–28 km/h.
Kuna nende masinate kered olid valmistatud tavalisest terasest, ei kasutatud neid sõjategevuses, pärast katsetusi jäid need õppemasinateks kuni 1941. aastani.
Korpus
Korpus valmistati valtsitud soomuslehtedest, teised detailid olid soomusele kinnitatud poltidega. Mootoriruumi lael oli 4 luuki – kaks suurt ja kaks väikest – ligipääsuks mootorile ja veoülekandele ning vee, bensiini ja õli lisamiseks. Korpuse esiosas oli aga kaks kahepoolset luuki, mille kaudu pääses ligi transmissiooni agregaatidele.
Soolajärv
Soolajärv ehk mineraaljärv on soolase veega siseveekogu, millel puudub ühendus maailmamerega.
StuG III
Sideaparatuur
StuG III olid varustatud raadiojaamaga FuG 5 (Ausf. A – F) ja FuG 15 (Ausf. F/8 – G), mis erines eelmisest oma väiksemate mõõtmete poolest. Varrasantenni pikkus oli 2 meetrit. Raadiojaamade tegevusraadius telefonina oli 6,4 ja telegraafina 9,4 km. Masinasiseseks sidepidamisvahendiks olid kõneaparaat TPU ja signaallambid.
Soolajärv
Peamiseks soolajärvedes lahustunud soolaks on naatriumkloriid. Soolajärvedeks peetakse enamasti kõiki järvi, mille soolsus ületab tavaliste järvede ja jõgede soolsuse. Mõnikord aga peetakse soolajärveks veekogu, mille soolade sisaldus on üle 3000 mg liitris. Üldjuhul on soolajärvede soolsus suurem kui mereveel (keskmiselt 3,6%).
Palli
Taristu
Küla läbib Poama tee, kust algab Palli telkimiskoha tee.
StuG III
StuG III Ausf. A (SdKfz 142)
pisi|250px|Stug III Ausf. A
Palli
Kultuur
Külas asub RMK telkimisala. 2008 peeti Pallil koos Luidja ja naaberküladega Kõpu külade päev.
Soolajärv
Maailma suurimad soolajärved on Araali meri, Balkaši järv Kasahstanis ja Suur Soolajärv (suurim läänepoolkeral), samuti loetakse siia kuuluvaks mõnikord ka väikeseks ookeaniks tituleeritud Kaspia merd.
Uku Uusberg
Ta lõpetas 2003. aastal Rapla Ühisgümnaasiumi ja 2008. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli XXIII lennu.
StuG III
StuG III Ausf. A (SdKfz 142)
Jaanuaris 1940 läks tootmisse Stug III Ausf. A (teised nimetused: Gepanzerte Selbstfahrlafette fur Sturmgeschütz 7,5 cm Kanone, SdKfz 142 ja 7,5 cm Sturmgeschütz III Ausf. А). Masin ehitati PzKpfw III Ausf. F mõningate muudatustega šassiile. Võrreldes Panzer III-ga olid külgedelt kaotatud evakuatsiooniluugid ja korpuse esiosast pidurite jahutusavad. Korpuse esiosas olevad luugid, kust pääses ligi transmissiooni agregaatidele, muudeti kahepoolseks. Veermik kuue kanderattaga ja torsoonvedrustusega võeti ilma muudatusteta Panzer III F mudelilt, nagu ka mootor Maybach HL 120TR võimsusega 300 hj ja kümnekäiguline käigukast Variorex SRG 328-145. Masina madala profiiliga korpus jäi praktiliselt samaks nagu eelseeriamasinatel, kuid nüüd oli see valmistatud soomusterasest. Soomuse paksus esiküljel oli kuni 50 mm, selline oli ka soomuse paksus suurtükimaskil, masina tagakülje soomus oli aga 21–30 mm. Torni külgedel oli paksus 30, lael 11 ja tagaosal 26 mm. Torni külgedel olid 9 mm soomuslehtedest väljaehitised, mille küljed olid paigutatud 60° nurga alla. Torni vasakpoolse külje tagaosas oli soomustatud kast, milles paiknes masina raadiojaam.
Soolajärv
Merepinnatasemest kõige kõrgemal asub Namtso järv ning kõige madalamal Surnumeri, mida nimetatakse ka maailma soolaseimaks järveks.
Uku Uusberg
Aastatel 2008–2021 töötas Uusberg Eesti Draamateatris, esmalt näitlejana ning alates 2012. aastast lavastajana.
StuG III
StuG III Ausf. A (SdKfz 142)
A-mudeli relvastus oli analoogne prototüübiga, 75 mm suurtükk StuK 37, rauapikkusega 24 kaliibrit, lahinguvaruga 44 mürsku. Suurtükki sai liigutada külgedele 24° (12 paremale ja 12 vasakule) ning üles-alla −10° kuni +20°. Masina laadur oli varustatud periskoobiga Sfl ZF, mis paiknes kahurist vasakul, vaateava aga kaitses spetsiaalne soomus, mis eestvaates kujutas tagurpidi V-tähte. Masina komandör oli aga varustatud käärpikksilmaga SF 14z, mille tarbeks oli masina laele valmistatud spetsiaalne luuk. Torni esiküljel oli juht-mehaaniku vaatepilu Fahrersehklappe 50, mis oli varustatud binokulaarse periskoobiga KFF2. Luukide paigutus torni lael jäi samaks nagu eelseeria masinatel.
Uku Uusberg
19. mail 2021 kinnitas Tallinna linnavalitsus Uku Uusbergi Tallinna Linnateatri uueks peanäitejuhiks ning ta asus ametisse 21. juunil 2021.
Soolajärv
Soolajärvede suur soolsus on põhjustatud äravoolu puudumisest. Meri ja soolajärved on soolased jõgede tõttu, mida peetakse mageda veega veekogudeks. Tegelikult sisaldab jõevesi alati erinevas koguses vees lahustunud kivimeid ehk sooli. Aja jooksul kuhjuvad soolad meredes või järvedes, millel pole äravoolu maailmamerre. Soolajärvede soolsus muutub järjest suuremaks, sest jõed toovad sooli pidevalt juurde, aurumise teel saab järvest lahkuda aga vaid magevesi.
StuG III
StuG III Ausf. B (SdKfz 142)
Juunis 1940 alustati StuG III teise modifikatsiooni tootmisega – Ausf. B (Sturmgeschutz 7,5 cm Kanone Ausf. В või ka SdKfz 142). Seda mudelit hakkas tootma firma Alkett (Almarkische Kettenfabrik GmbH) Berliin-Spandaus, kellest sai nende masinate põhiline tootja.
Uku Uusberg
Isiklikku
Ta on Urve Uusbergi ja Valter Uusbergi poeg.
Tugevuspiir
Tugevuspiir on suurim pinge, mida materjal on võimeline purunemata taluma.
Uku Uusberg
Isiklikku
Tema vennad on dirigent ja helilooja Pärt Uusberg ja psühholoog Andero Uusberg.
StuG III
StuG III Ausf. B (SdKfz 142)
Algselt pidi B-mudeli masinate aluseks saama PzKpfw III Ausf. G moderniseeritud šassii, kuid nende valmistamine viibis ja esimesed kaheksa masinat ehitati standardsele Panzer III Ausf. G šassiile. Nendel masinatel säilisid külgedel kanderataste kohal olevad evakuatsiooniluugid, ventilatsiooni avad korpuse esiküljel ja roomikud laiusega 360 mm. Korpuse esisoomust suurendati 50 millimeetrini (tankil oli 30 mm ja sellele lisati 20 mm soomusplaadid).
Tugevuspiir
Tugevuspiiri tähis on σB.
StuG III
StuG III Ausf. B (SdKfz 142)
Kõik ülejäänud masinad ehitati juba moderniseeritud Panzer III Ausf. G viimaste ja Ausf. H mudelite šassiile. StuG III Ausf. B sai uue mootori HL 120TRM, mis erines põhimudelist HL 120TR täiustatud süütesüsteemi poolest, ning uue kuuekäigulise käigukasti ZF SSG 77. Suurendati ka roomikute laiust 400 millimeetrini. Liikumatu torn jäi aga põhimõtteliselt samaks mis A-mudelilgi.
Tugevuspiir
Tugevuspiiri tõmbel nimetatakse tõmbetugevuseks, tugevuspiiri survel survetugevuseks, tugevuspiiri väändel väändetugevuseks jne.
Malle Peedo
Malle Peedo (9. veebruar 1939 – 15. veebruar 2003) oli eesti nukunäitleja.
Uku Uusberg
Isiklikku
Ta on abielus Tallinna Linnateatri näitleja Sandra Uusbergiga. Neil on poeg (2014) ja tütar (2016).
Malle Peedo
Tema teatritee algas juhusest, kui 1950. aastate lõpus jäi telefonistina töötav Malle Peedo silma Eesti Riikliku Nukuteatri kunstilisele juhile Ferdinand Veikele. 1961. aastal tegi hilisem tippnäitleja oma esimese peaosa nukuga lavastuses "Väikemehe viperused". Esimesest hooajast peale oli Malle Peedo nukuteatri üks hõivatumaid näitlejaid, olles viimastel eluaastatel ka teatri kõige pikema näitlejastaažiga töötaja.
Peedo hääl kõlab multifilmides "Siil udus", "Karupoeg Puhh" jpt. Samuti on ta mänginud tuntud Eesti Televisiooni lastelavastustes "Tipp ja Täpp", "Hei, Pöialpoisid", "Vaat kus lops", "Hunt Kriimsilma lood", "Kikerikii", "Pintselsabad" jpm.
StuG III
StuG III Ausf. B (SdKfz 142)
B-mudeli masinaid kasutati otseses lahingutegevuses kuni Stalingradi lahinguni (sügis 1942).
Aastatel 1941–1942 viidi mõningad B-mudeli masinad väeosadest üle suurtükiväe koolidesse, kus nad vahetasid välja eelseeriamasinad. Mõningatel andmetel kasutati neid koolides kuni 1944. aastani. 1943. aasta remondi käigus ehitati varasemad StuG III mudelid ümber laskemoonaveokiteks ja remondi-evakuatsioonimasinateks.
StuG III Ausf. C/D (SdKfz 142)
Järgmised kaks mudelit – C ja D – peaaegu ei erinenudki teineteisest. C-mudel oli tootmises nn neljanda seeria liinil, D-mudel aga viiendal. Isegi ametlikud Saksa dokumendid käsitlevad neid kahte masinat ja nende toodanguarvu kui ründesuurtükk StuG III Ausf. С/D.
Hiljem, kui relvastusse võeti suurtükk StuK 40, saadeti C- ja D-mudeli masinad remonti ja relvastati ümber sarnaselt StuG III Ausf. G-ga (StuG 40 Ausf. G).
StuG III Ausf. E (SdKfz 142)
E-mudelist sai viimane StuG III mudel, mis oli relvastatud 75 mm lühiraudse suurtükiga. Esialgse projekti järgi pidi sellest tulema kahe raadiojaamaga komandörimasin. Raadiojaamade tarbeks oli torni mõlemale küljele ehitatud spetsiaalne soomustatud kast. Torni kaldus küljeplaadid likvideeriti, nüüd langesid need 90 kraadise nurga all. Kuid masina katsetused ründesuurtükina andsid parema tulemuse, läkski masin tootmisse ründesuurtükina, mitte komandöri masinana. E-mudeli veermikuks oli kasutatud tanki PzKpfw III Ausf. J veermikku.
Kuna ainult ühte kasti tuli raadiosaatja siis teise paigutati kuus lisa suurtükimürsku, tänu sellele kasvas suurtüki lahinguvaru 50 mürsuni. Alates sellest mudelist lisati StuG III relvastusse ka kuulipilduja MG 34 (eelmistel mudelitel see puudus).
Algselt oli kavas toota 500 E-mudeli masinat, kuid kui algas järgmise – F-mudeli tootmine, vähendati seda arvu 284-le (teistel andmetel 272-le). Uue pikaraudse suurtüki katsetustel relvastati üks E-mudeli masin 75 mm kahuriga, mille pikkus oli 43 kaliibrit, teine aga 105 mm haubitsaga. Kaksteist šassiid läksid uue liikursuurtüki StulG 33B tootmisse.
Sarnaselt C- ja D-mudelitega relvastati ka E-mudelid 1944. aastal ümber pikaraudse suurtükiga StuK 40.
StuG III Ausf. F (SdKfz 142 ja Stug 40 Ausf. F)
Lahingud Nõukogude Liidus näitasid, et 75 mm lühiraudne suurtükk on paksusoomuseliste nõukogude tankide vastu vähe efektiivne. Siiski, kumulatiivsete laengutega lastes läbistas see peaaegu 100 mm soomust, kuigi mürsu lennukaugus polnud just eriti suur. Hitleri 28. septembri 1941 käsuga nõuti tankidele ja liikursuurtükkidele võimsamat relvastust ning masinad otsustati relvastada samakaliibriliste, kuid pikaraudsete suurtükkidega.
Aastatel 1940–1941 valmistas firma Krupp mõningad pikaraudsete kahurite näidised liikursuurtükkidele, StuK lang L/40 mürsu algkiirusega 634 m/s. Kuid seeriatootmisse läks hoopiski firma Rheinmetall-Borsig suurtükk StuK 40 L/43, mida oli õnnestunult katsetatud StuG III Ausf. E-l.
Seejärel 1942. aasta märtsis läks tootmisse StuG III uus F-mudel, mis sai nimeks ka StuG 40 Ausf. F (Sturmgeschütz 40 Ausf. F). Enamjaolt sarnanes see mudel eelmise – E-mudeliga, kuid oli ka muudatusi. Masin sai uue keevitatud suurtükimaski, torni katusele ilmus elektriline ventilaator. Uue masina suurtüki lahinguvaru suurendati 54 mürsuni ja suurtükk varustati uue sihikuga Sfl ZF 1а.
Juunist 1942 hakati torni ja korpuse esiküljele lisama 30 mm lisa soomusplaate, mis kinnitati põhisoomusele poltidega. Masina kaal kasvas 450 kg võrra ja maksimaalne kiirus langes 38 km/h. Selliste uuendustega masinaid toodeti 182 tükki.
Uus suurtükk StuG 40 näitas ennast efektiivselt tankivastases võitluses ning StuG III-st oli saanud tankihävitaja. Kuna aga liikursuurtükkide järgi oli endiselt nõudlus, lasti tootmisse F-mudeli korpusele ehitatud ja 105 mm haubitsaga StuH 42 L/28 relvastatud ründehaubits StuH 42 (Sturmhaubitze 42 (SdKfz 142/2)).
StuG III Ausf. F/8 (SdKfz 142/1 ja Stug 40 Ausf. F/8)
pisi|250px|Stug III Ausf. F/8 Septembris 1942 läks tootmisse StuG III Ausf. F/8 (StuG 40 Ausf. F/8), mis oli ehitatud PzKpfw III Ausf. J veermikule. Mõningad autorid väidavad, et just uus pikem 48-kaliibriline suurtükk tingis F/8 mudeli kasutuselevõtu, kuid nii see polnud, sest mõlemaid mudeleid (F ja F/8) relvastati nii 43- kui ka 48-kaliibrilise suurtükiga. Nende erinevuseks oli hoopiski F/8 lihtsustatud soomuskorpus ja muudatused teiste detailide osas.
Septembrist detsembrini 1942 valmis 250 F/8 mudeli masinat ja 12 veermikku valmistati liikursuurtüki StulG 33B-le.
1943. aasta algusest hakati laaduri luugi ette paigutama kilpi kuulipilduja MG 34 tarbeks. Sama aasta mais hakati masina külgedele paigutama 5 mm paksusi ekraane kaitseks kumulatiivsete mürskude eest.
StuG III Ausf. G (SdKfz 142/1, Stug 40 Ausf. G, Sturmi, TAS T-III, SO-75)
pisi|250px|StuG III Ausf. G keevitatud suurtükimaskiga pisi|250px|Stug III Ausf. G valatud suurtükimaskiga Viimane ja kõige massilisemalt toodetud StuG III-dest oli G-mudel, mida toodeti detsembrist 1942 kuni märtsini 1945. Selle ajaga lasksid firma Alkett ja 1943. aasta veebruaris StuG III Ausf. G tootmisega liitunud firma MIAG (Mühlenbau und Industrie AG) Braunschweigis kokku välja 7555 masinat. Peale selle ehitati 1943. aastal 165 masinat Panzer III Ausf. M veermikul ja 1944. aastal ehitati ümber 173 masinat teistest remondis olnud Panzer III mudelitest. G-mudeli veermiku konstruktsiooni võrreldes F/8 mudeliga peaaegu ei muudetudki. Esimeste masinate esisoomuse paksus jäi esialgu samaks (50 mm), kuid hilisemate masinate esisoomusele hakati lisama 30 mm soomusplaate. Kõige rohkem muutus soomustorn, mille külgedelt kaotati raadiosaatjate kastid. Torni külje soomuse paksus oli 30 mm ning paigutatud korpusega võrreldes 79° nurga alla (varasematel mudelitel 90°), külgvaates oli torni lagi täies pikkuses horisontaalne ja 30 mm paksuse soomusega tagaosa langes alla 90° nurga all. Selle mudeli esimestel masinatel paiknes ventilaator sarnaselt F/8 mudeliga, kuid hilisematel masinatel paigutati see torni tagaosale. Kõik G-mudeli masinad said uue komandöritorni, mille ette hakati 1943. aasta oktoobrist paigutama voolujooneliselt kaldus plaati, mis kaitses torni mürsutabamuse eest. Osadele masinatele paigutati torni külgedele 90 mm granaadiheitjad NbK 39, mõlemal küljel kolm. Novembrist 1943 sai 75 mm suurtükk StuK 40 L/48 endale uue valatud suurtükimaski Saukopf (seapea), kuid jätkati ka masinate tootmist endise, keevitatud suurtükimaskiga.
StuG III Ausf. G tootmise ajal muudeti mudelit mitu korda, näiteks alates veebruarist 1943 jäeti masinatelt ära juht-mehaaniku binokulaarne vaatlusseade ja hiljem ka juhi külgmine vaatepilu. Lihtsustati ka periskoobi väljumisluuki ning alates jaanuarist 1943 paigutati sellele spetsiaalne riiv, millega sai väljaspool lahinguolukorda selle luugi sulgeda.
Aprillist 1944 hakati esisoomust valmistama ühes tükis 80 millimeetrisena, mais aga tehti masina torni laele laskeava lähivõitluse tarbeks. Alates juulist paigaldati masinale suurtüki kinnitus kronstein, mille külge sai rännakmarsil liikumatult kinnitada suurtükitoru. 1944. aastast hakati masinatele lisama ka suurtükiga paaris kuulipildujaid MG 34, juunist keevitatud ja oktoobrist ka valatud suurtükimaskiga masinatel. Oluline uuendus hilisematel liikursuurtükidel oli distantsjuhtimisega kuulipilduja MG 42, mis oli paigaldatud torni laele laaduri luugi ette.
Peaaegu kõik masinad G-modifikatsioonist said külgedele 5 mm ekraanid, mille kaugust korpusest sai reguleerida vastavalt roomikute laiusele (roomikute tavalaius oli 400 mm ja nn idaroomikud (Ostkette) 550 mm). Alates 1943. aasta suvest hakati StuG III keret katma zimmeriitpastaga, mis segati kokku baariumsulfaadist, tsinksulfiidist, värvimullast ja liimist ning määriti soomusele 5 mm vöödilise kihina. See kaitses masinaid kumulatiivse laenguga magnetmiinide eest.