cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marika Tuus-Laul
Töökäik ja tegevus ühingutes
Tuus-Laul on töötanud TK Junor TTOs vaneminsenerina ja töökodade juhatajana 1970–1972, ENSV Riikliku Filharmoonia ansambli Vana Toomas helirežissöörina 1972–1978, Harju Rajooni Täitevkomitee kultuuriosakonnas metoodikuna 1978–1985, ENSV Riikliku Kinokomitee vaneminspektorina 1985–1987, Eesti Televisioonis saatejuhina, toimetajana, peatoimetajana ja produtsendina 1987–2002 ning sotsiaalministri avalike suhete nõunikuna 1997–1999.
Ta on olnud Eesti Rahvusringhäälingu nõukogu liige alates 8. maist 2007 kuni 2012. aastani ja 16. detsembrist 2016 kuni 14. juunini 2023 ja Tallinna Eluasemefondi liige ning kuulub TALO juhatusse.
Poliitiline tegevus
Marika Tuus-Laul oli Tallinna Linnavolikogu aseesimees 2002–2003. Ta oli X ja XI Riigikogu liige ning on valitud XII Riigikogu liikmeks. Ta kandideeris 2011. aasta Riigikogu valimistel, sai 2976 häält ja osutus valituks.
Ta on Eesti Keskerakonna liige alates 2003 ning Keskerakonna juhatuse liige.
Isiklikku
Ta jäi Raja Teele rollist filmis "Kevade" ilma, kuna oli liialt nääpsuke.
Marika Tuus-Laulu vend on Heimar Lenk. Ta oli 2005. aastani abielus laulja Rein Tuusiga (Rein Tuusi surmani).
2011. aastal abiellus ta Uuno Lauluga.
Heinrich Pudor
Heinrich Pudor (31. august 1865 Loschwitz – 22. detsember 1943 Leipzig) oli saksa literaat ja nudist.
Ületarbimine
Maailmas ostetakse ja tarbitakse mitmesuguseid tooteid mõtlemata, kas neid ikka vaja on, mis asjadest hiljem edasi saab või mida need tervisega teha võivad. Rahvaarvu tõusuga suureneb tootmine, ühes sellega kasvab materiaalsuse tähtsus ning see omakorda loob inimestele üha suuremaid ja paremaid võimalusi lubada asju, mida tegelikult vaja ei lähe.
Toidu ületarbimine
Kõige rohkem esineb toidu liigset tarbimist. Selle tulemusel muutuvad tööstused aktiivsemaks ning kasvab õhu, vee ja mulla saastatus. Keemiliste väetiste kasutamisel kasvab küll saagikus, kuid toiduainete kvaliteet langeb ja muld vaesub. Paljude toiduainetööstuste eesmärgiks on saanud tootmine suurtes kogustes ning seetõttu halveneb toidu kvaliteet. Toidu ületarbimine ei saasta ainult keskkonna, see võib põhjustada mitmesuguseid terviseprobleeme ka inimestel – näiteks võib suhkru ületarbimine kaasa tuua tõsiseid tervisehäireid.
Vee ületarbimine
Inimesed kasutavad vett väga palju ja mitmel otstarbel. Veejoomine on organismi jaoks ülimalt tähtis. Üldiselt tuleks igal inimesel juua ligikaudu 1,5 liitrit vett, mõned joovad rohkem, mõned vähem. Vett kasutatakse mitmesugustes tööstusettevõtetes, toidu tegemiseks ning vesi on ka suur osa meie igapäevaelust. Ligikaudu 90% tööstuses, teeninduses ja koduses majapidamises kasutatud reoveest jõuab tagasi loodusesse. Puhas mage vesi on hindamatu väärtusega loodusvara, milleta Maal elu puuduks.
Alkoholi ületarbimine
Alkoholi kuritarvitamisega seotud probleemid on järjest aktuaalsemad, kuna just noorte hulgas on alkoholi tarvitamine populaarne ning laialdase teavitusega loodetakse paljusid hädasid ennetada. Alkoholi tarbimisel võivad olla erinevad põhjused, näiteks:
Alkohoolsed joogid mõjutavad vere alkoholisisaldust (alkoholi grammides ühe liitri vere kohta) erinevalt, sõltuvalt soost, kehakaalust, vanusest, geneetilistest omadustest, joomise kiirusest ja sellest, kas joomise ajal ka süüakse. Naistel on kehas vähem vett ja rohkem rasva kui meestel ning seetõttu tekib naiste veres sama koguse joomisel suurem alkoholisisaldus. pisi| Ei alkoholile
Alkoholi tarbimine Eestis
Eestis joodi 2016. aastal iga elaniku kohta 8,3 liitrit puhast alkoholi.
Eesti kuulub põhjamaise kultuuriga maade hulka, kus alkoholi tarvitatakse korraga suurtes kogustes selleks, et purju jääda. Kontinentaalse joomiskultuuriga maades tarvitatakse alkoholi peamiselt toidu kõrvale ning väiksemates kogustes.
Purju joomiseks loetakse korraga vähemalt kuue alkoholiühiku tarvitamist. Iga neljas mees joob end purju vähemalt korra nädalas, pooled meestest vähemalt korra kuus. Naised purjutavad harvem, vähemalt korra kuus joob end purju 15% naistest.
Uimastite ületarbimine
Uimastid on keemilised ained, mis mõjutavad inimese enesetunnet, käitumist ja ümbritseva maailma tajumist. Uimastid võivad olla nii legaalsed kui illegaalsed, kas looduslikku päritolu (näiteks kanep) või sünteesitud (näiteks amfetamiin). Lisaks on igal uimastil oma nimi ja tavaliselt ka hulk hüüdnimesid. Alkohol ja tubakas on samuti uimastid – nad võivad tekitada sõltuvust nagu kõik uimastid, kuid nende kasutamine ei ole täisealistele seadusega keelatud.
Igal uimastil on sageli kahjulikud ja pöördumatud kõrvaltoimed ning nende mõjul võib inimese käitumine muutuda ettearvamatuks.
Kindu
Kindu on linn Kongo DV-s, Maniema provintsi halduskeskus. Asub Kongo jõe ääres.
Linnal on raudteeühendus Kalemie, Kamina ja Kanangaga. Kindus on lennujaam.
19. sajandil oli Kindu kulla-, elevandiluu- ja orjakaubanduse keskus. Araabia orjakaupmehed viisid orjad Kindust Sansibarile.
Harakkuljuselised
thumb|[[Abeelia]] thumb|[[Hiina abeelia]] thumb|[[Harilik harakkuljus]] Harakkuljuselised (Linneaceae) on taimede sugukond uniohakalaadsete seltsist.
Cronquisti süsteemi järgi kuuluvad kõik selle sugukonna perekonnad kuslapuuliste sugukonda, kuid süsteem APG II (2003) eraldas nad omaette sugukonda uniohakalaadsete seltsis.
Harakkuljuselised on igihaljad või heitlehised põõsad või puhmad, kes kasvavad Euraasias ja Põhja-Ameerikas. Selle sugukonna taimedele on iseloomulikud kellukjas viietine õiekroon.
Sugukonnas on viis perekonda ja umbes 36 liiki:
Perekonnad
Mõned harakkuljuseliste sugukonna liigid on kauniõielised dekoratiivtaimed. See puudutab eriti abeeliaid, millel on suvi läbi rikkalikult torujaid või lehterjaid õisi, ning kevadel õitsevat ohtraõielist kolkvitsiat. Harva kasvatatakse aedades Dipelta floribunda 't. Mõnikord istutatakse harilik harakkuljust.
Välislingid
Artiklis on kasutatud venekeelset Vikipeediat seisuga 14.3.2009.
Topol-M
pisi|Topol-M Moskvas paraadiõppusel Topol-M (vene РТ-2УТТХ või РТ-2ПМ2 «Тополь-М») on Venemaal projekteeritud ja 1997. aastal Venemaa strateegiliste raketivägede kasutusse võetud mandritevaheline ballistiline rakett. GRAU koodnimetus 15P065 ja 15P165, tuntud ka NATO koodnimega SS-27 Sickle B.
Topol-M on 22,7 m pikk, 47,2 tonni raske ja selle lennukaugus on 10 500 km. Rakett on varustatud kolmejärgulise raketimootoriga ning 550 kT tuumalõhkepeaga. Raketi täpsus on 350 m. Rakett suudab läbida raketitõrjekilbid ning on võimeline muutma lennusuunda lennu lõppfaasis.
2006. aastal oli Vene armee käsutuses 42 Topol-M raketti, 2008. aastaks oli neid 54, 2017. aastaks on kavandatud nende koguarv 70-ni tõsta.
Jennifer Aniston
Jennifer Aniston (sündinud 11. veebruaril 1969 Californias Sherman Oaksis) on ameerika näitleja ja režissöör. Ta on saanud Emmy ja Kuldgloobuse.
Tema tuntuim roll on Rachel Green aastatel 1994–2004 eetris olnud USA komöödiasarjas "Sõbrad".
Elulugu
Jennifer Anistoni isa John Aniston on kreeka päritolu. Isa ja ema Nancy Down on mõlemad näitlejad. Lapsepõlves elas ta ühe aasta Kreekas, pärast seda kolis New Yorki. Tema vanemad lahutasid, kui ta oli 9-aastane.
11-aastaselt hakkas ta näitlemist õppima. 1987 lõpetas ta New Yorgi lavakooli.
Eraelu
Aastal 1998 hakkas ta käima näitleja Brad Pittiga, kellega ta 29. juulil 2000 Malibus abiellus. Mõne aasta jooksul peeti nende abielu Hollywoodile ebatüüpiliselt ideaalseks, kuid 6. jaanuaril 2005 teatas paar oma lahkuminekust. Pittil tekkis armusuhe näitleja Angelina Joliega, Pitti sõnul ei petnud ta tollega oma abikaasat. Pitti ja Anistoni nähti koos ka pärast lahkuminekut, sealhulgas Anistoni sünnipäevapeol, ja sõbrad väitsid, et nad on ära leppimas. Ent Aniston andis 25. märtsil 2005 lahutuse sisse. Lahutus jõustus 2. oktoobril 2005. Ajakirjanduses oletati, et paar läks lahku sellepärast, et Aniston ei tahtnud lapsi saada. Augustis 2005 eitas Aniston seda intervjuus ajakirjale Vanity Fair ning lisas: "... olen alati tahtnud lapsi saada ja ma ei loobuks iial sellest kogemusest karjääri nimel." Aniston on öelnud, et tema suhe Pittiga, mida ta ei kahetse, oli "seitse väga intensiivset aastat koos" ja see oli "ilus, keerukas suhe".
Pärast lahutust alustas Aniston suhet näitleja Vince Vaughniga, kellega ta mängis koos filmis "The Break Up". Septembris 2006 levis kuuldus selle suhte probleemidest; detsembris kinnitati, et paar on lahku läinud. 2007. aastal käis Aniston kuulduste järgi mõned kuud modelli Paul Sculforiga. Aprillis 2008 algas suhe laulja John Mayeriga, kellest ta läks augustis lahku, suhe jätkus oktoobris, kuid kuulujuttude järgi lõppes märtsis 2009. 2009. aasta teisest poolest oli Anistonil suhe Gerard Butleriga.
Alates 2011. aasta maist on ta koos näitleja Justin Theroux'ga. Jaanuaris 2012 hakkasid nad koos elama ja 2012. aasta augustis teatas paar kihlusest.
Jenniferi lähedaste sõprade hulka kuuluvad lisaks "Sõprade" kaasnäitlejatele Oprah Winfrey, Sheryl Crow ja Ellen DeGeneres. Ta on Courteney Cox Arquette'i ja David Arquette'i tütre Coco ristiema.
Lisaks paljudele sõbrannadele on Aniston olnud hea sõbranna meessõpradele. Ta on "Sõprade" algusaastatest alates väga lähedane Matthew Perryga. Pärast Anistoni lahutust on ajakirjandus neid mitu korda paari pannud.
Auhinnad
Emmy
Ekraaninäitlejate Gildi auhind
Publiku valiku auhind
Maarjakask
Karjala kask ehk maarjakask (Betula pendula var. carelica) on arukase haruldane teisend.
Karjala kaske on vene uurijate poolt peetud omaette alamliigiks ja liigiks. Lääne teadlaste arvates võib puidu näsustumise põhjuseks olla viirusinfektsioon, sest Soome teadlaste poolt läbi viidud kultuurkatsed näitavad, et maarjakase tunnused ilmnevad kasvukohast sõltumata. Kõik tema järglased ei näsustu, alati on nende hulgas mingi osa tavalisi arukaski. Samuti on võimalik nakatada arukase seemneid, leotades neid maarjakase mahlas. Vegetatiivse paljunduse käigus maarjakase tunnused uuele puule tihti üle ei kandu.
Nimi
Ladinakeelne nimi on Betula pendula var. carelica (Merckl.) Hämet-Ahti. Kasutatakse ka sünonüüme Betula pendula f. carelica Sok. ja Betula pendula f. carelica hort.).
Eesti keeles on nimetused "maarjakask" ja "karjala kask" võrdväärsed. Esimene on üldkeeles palju levinum, kuid selle puuduseks on asjaolu, et rahvapärases kasutuses nimetatakse maarjakaseks ka langevate okstega arukaske ja madalat põõsakujulist vaevakaske. Nimetus "karjala kask" vastab ladinakeelsele nimele, mistõttu mõned teadlased eelistavad seda nimetust kui ühemõttelisemat; rangelt võttes ei ole ka see ühemõtteline, sest Karjalas kasvab muidki kaski.
Rahvapäraste nimetuste seas on levinud maarjakask, kirikask (Hiiumaa, Läänemaa, Tartumaa, Võrumaa), raudkask ja maadrekask (Saaremaa) ning maarjakõjo (Haanja murrak). Tuleb tähele panna, et vanarahvas ei suutnud ühe liigi lähedasi teisendeid üksteisest eristada ning sellest on tekivad siiamaani segadused, kus näiteks paepealsetel kasvavat lainelise puusüüga arukase vormi leekkask ehk jääkask (kõrvalfaktina pakub ehk huvi, et Riigikogu mööbel on sellest tehtud) on peetud karjala kaseks. Nimetuse raudkask kasutamisel tasub jälgida, et see on rahvakeeles kasutusel ka hoopis teise liigi (raudkask) nimetusena, mis teaduskirjanduses kannab ladinakeelset nimetust Betula schmidtii Regel. Nimetuse "maarjakask" levimine sai folkloristide sõnutsi alguse vennastekoguduste liikumise ajal, kui paljud varemkasutatud loodusnimetused said usulise sisu (vrd ellerhein -> jaanilill, kirihein -> maarjahein, kirikakar -> maarjalill, hõõguss -> jaaniuss, hõõgmardikas -> jaanimardikas). Nimetuse "maarjakask" päritolu pole päris selge. Ants Viirese arvates võib see olla tulnud saksa sõnast Maserbirke, mis on kõlaliselt seostatud neitsi Maarja nimega.
Välised tunnused
Karjala kask on keskmiselt 10–15 meetrit pikk, üksikud puud võivad kasvada 20 meetrini. Karjala kask on harunevate, jändrike ja kõverate okstega, mitme ladvaga, tihti mitme tüvega puu või maapinnalt harunev peenikeste tüvedega põõsas. Arukasele iseloomulikud pikad rippuvad oksad puuduvad.
Looduses kasvavad karjala kased kas üksikult või rühmiti koos teiste puudega. Vähese konkurentsivõime tõttu jäävad nad alla kõrval kasvavatele teist liiki puudele. Kirikask on lühiealine ja hakkab puistust välja langema juba 40–50 aasta vanuses.
Karjala kase tüvi on vaid erandjuhtudel sile. Tüvel ja jämedamatel okstel võib näha ribisid, kühme ja paksendeid, milles on kõige rohkem näsastunud puitu. Peaaegu alati jääb silma pikuti lõhenenud koor, mis on puidu ebaühtlase jämenemise tagajärg. Paksendid, mis moodustavad tüve ümber enam-vähem ühtlaselt jämenenud rõnga, võivad juba noores eas olla kaetud musta korbaga, kuid nende vahekohtadel korp puudub. Sageli peetakse karjala kase tüvepaksenditeks puudel laialt levinud pahkasid. Viimased on aga välised moodustised vaid tüve ühel küljel.
Karjala kase puit on väga kallis, praegu makstakse tüve kilost umbes 5,5 €. See on ahvatlenud kurjategijaid, kes hävitasid Pärnumaal looduskaitse all olnud Eesti kõige suurema kirikase ja on Ivar Sibula (karjala kase uurimisega tegelev metsandusteadlane) sõnutsi paljudest muudest kohtadest need puud maha raiunud.
Kaitse
Eestis on maarjakase säilitamiseks asutatud Maarjakase Selts.
Tuntud maarjakaski
Märjamaa vallas Mõraste külas kasvab karjala kask, mis on võetud kaitse alla.
Eduard Frankhauser
Eduard Frankhauser (23. jaanuar 1904 Biel – 30. august 1998 Gampelen) oli Šveitsi nudist ja kirjastaja.
Samuel Contesti
thumb|Samuel Contesti 2010. aasta EM-i galaetendusel Samuel Contesti (sündinud 4. märtsil 1983 Le Havre'is) on Itaalia iluuisutaja. Kuni 2007. aastani esindas ta Prantsusmaad.
Contesti on kolmekordne Itaalia meister ning võitnud 2009. aasta Euroopa meistrivõistluste hõbemedali. Tema parimaks kohaks iluuisutamise maailmameistrivõistlustel on 5. koht 2009. aastal.
2010. aasta Euroopa meistrivõistlustel Tallinnas sai ta viienda koha.
Dinaari mäestik
pisi|300px|Dinaari mäestiku kaart Dinaari mäestik ehk Dinaari mäed (horvaadi ja serbia keeles Dinara ja Dinarsko gorje; sloveeni keeles Dinarsko gorovje) on mäestik Kagu-Euroopas. Hõlmab Balkani poolsaare lääneosa, eraldab poolsaare siseosa Aadria merest.
Asub Aadria mere kirderannikuga paralleelselt loode-kagu suunas Sloveenia, Horvaatia, Bosnia ja Hertsegoviina, Serbia, Montenegro ning Albaania alal.
Mäestiku pikkus on 650 km ning laius 60 kuni 230 km. Kõrgeim tipp on Jezercë (2692 m).
pisi|300px|[[Orjeni ahelik Kotori lahe rannikul on Dinaari mäestiku kõige enam karstunud ahelik]]
Ott Lepland
Ott Lepland (sündinud 17. mail 1987 Tallinnas) on eesti laulja ja laulukirjutaja, kes võitis "Eesti otsib superstaari" saate kolmandal hooajal. Ta esindas Eestit 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel, kus tema enda kirjutatud laul "Kuula" saavutas 6. koha.
Lapsepõlv
Laulmisega on Ott tegelenud lapsest peale. Juba väikese poisina ilmus temalt neli kassetti: "Oti suvelaulud", "Oti jõululaulud", "Ott ja valged jänesed" ning "Ott ja sõbrad", viimased kaks on välja antud ka CD-na. Koos ansambliga Beergrass võttis Lepland lauluga "Lambarock" osa saatest "7 vaprat".
Ott Lepland on kaasa teinud Vanalinnastuudio lavastustes "Kommipoodi ära eksinud ...", "12 tooli" ja "Tuhat klouni".
Elu enne saatesarja "Eesti otsib superstaari"
Ott Lepland on õppinud Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis pop-jazz-laulu ja käinud laulukoolis WAF. Lisaks laulmisele on Lepland õppinud kümme aastat klaverit.
WAF-i laulukooriga osales ta telesaates "Laululahing", kus Lepland oli nii mõnegi laulu solist: "Sa haara kinni mu käest", "Vana vaksal", "On läinud aastad".
"Eesti otsib superstaari"
"Eesti otsib superstaari" superfinaali hääletusele elas kaasa 363 000 vaatajat. See on senini suurim vaatajanumber, mis sellele saatele on osaks saanud. Superfinaali hääletuses osales ligi 100 000 inimest, kellest 63% lemmikuks oli Ott Lepland ja 37% andis hääle Birgit Varjunile. Televaatajate lemmik Ott Lepland võitis ka raadiojaama Star FM kuulajate ennustusvõistluse – tema poolt hääletas ligi 90% vastanuist.
Lepland võitis 100 000 krooni ja plaadilepingu Crunch Industryga.
pisi|Ott Lepland esinemas [[Õlletoober|Õlletoobril 10. juulil 2010]]
Debüütalbum "Ott Lepland"
2010. aasta aprillis ilmus Ott Leplandil samanimeline debüütalbum "Ott Lepland". Plaadil on 12 lugu, mis kõik on eestikeelsed ning mille autoriteks Ott Lepland, Tanel Padar, Hendrik Sal-Saller, Laur Joamets, Kaspar Kalluste, Taavi Paomets. Album sisaldas selliseid lugusid nagu Otsides ma pean su jälle leidma, Süte peal sulanud jää, Läbi öise Tallinna, Üheskoos on olla hea. Albumit saatis suur müügiedu.
Kolmas stuudioalbum "Öö mu kannul käib"
"Öö mu kannul käib" on Leplandi kolmas stuudioalbum, mis anti välja 2012. aasta detsembris, plaadi produtseeris Crunch Industry. Albumil on 12 lugu, nende seas singlid "Kodu", "Maagiline maa" ja "Planeet oma teel".
Neljas stuudioalbum "Siinpoolne"
"Siinpoolne" on Leplandi neljas stuudioalbum, mis anti välja 2015. aasta mais, plaadi produtseeris Crunch Industry. Albumil on 11 lugu, nende seas singlid "Ajaga võidu", "Pool tundi veel" ja "Iga päev".
Viies stuudioalbum "Maailm mu ees"
"Maailm mu ees" on Leplandi viies stuudioalbum, mis anti välja 17. november 2016. Tegu on kunstilise kontsertalbumiga, mis sisaldab Ott Leplandi parimaid lugusid läbi aegade kui ka uuemaid lugusid.
Kuues stuudioalbum "Tagasirändur"
"Tagasirändur" on Leplandi kuues stuudioalbum, mis anti välja 15. oktoober 2018. Tegu on koostöös Rein Rannapiga välja antud albumiga, mis seob üheks Rein Rannapi loomingu ja Ott Leplandi vokaali.
"Laulupealinn"
30. augustil 2011 avalikustas telekanal TV3, et Ott Lepland osaleb saatesarjas "Laulupealinn", kus esindab Kärdlat. Igas saates tuli laulmiseks valida uus partner Kärdlast või Hiiumaalt. Eesti laulupealinna tiitlit kannab alates 20. novembrist Kärdla.
"Su nägu kõlab tuttavalt"
15. augustil 2013 avalikustas telekanal TV3 saatesarja "Su nägu kõlab tuttavalt" teise hooaja esimese osalise – Ott Leplandi. Saatesari algas oktoobris ja jõudis finaalini 8. detsembril Saku Suurhallis. Igas saates tuli jäljendada üht tuntud lauljat kas Eestist või välismaalt. Kuna saade kannab heategevuslikku eesmärki, siis keegi saatest välja ei lange, küll aga saadakse oma etteastete eest punkte, mida jagavad nii kohtunikud kui ka kaasvõitlejad. Ott Lepland võitis saatesarja kaheksanda saate, kus ta kehastas Stevie Wonderit. Auhinnaraha 1000 eurot annetas ta Maarja Päikesekodule. Finaalsaates sai Lepland teise koha ja raadio Star FM-i preemia "Kuulajate lemmik".
"Laula mu laulu"
Saatesarja "Laula mu laulu" teisel hooajal 2014. aastal osales saates ka laulja Ott Lepland. Saatesari algas oktoobris.
"Su nägu kõlab tuttavalt kuldne hooaeg"
2018. aasta sügisel oli TV3 eetris "Su nägu kõlab tuttavalt" seitsmes ehk kuldne hooaeg, kus osalesid artistid varasematest hooaegadest. Ott Lepland saavutas hooaja kokkuvõttes teise koha.
"Vasaku jala reede"
17. veebruaril 2012 linastus Eesti kinodes film "Vasaku jala reede". Tegu on kriminaalkomöödiaga, kus ühte peaosalist – Leemetit – mängis Lepland. Filmis teevad kaasa Priit Võigemast, Taavi Teplenkov, Ivo Uukkivi, Priit Loog jt. Detsembris 2012 anti film välja ka DVD-l.
"Eesti Laul 2012"
15. detsembril 2011 tehti saates "Ringvaade" avalikuks 2012. aasta 20 poolfinalisti, kes hakkasid võistlema konkursil Eesti Laul 2012. 159 esitatud laulust kaks olid Ott Leplandi omad, millest poolfinaali pääses laul "Kuula", mille autoriteks on Ott ja Aapo Ilves. "Kuula" osales loosi tahtel konkursi esimeses poolfinaalis, mis toimus 18. veebruaril.
Žürii ja televaatajate häälte tulemusena pääses laul 3. märtsil toimunud Eesti Laul 2012 finaalkontserdile, millest "Kuula" väljus võitjana. Laulu poolt hääletas superfinaalis 67% hääletanutest. Laul esindas Eestit mais toimuval 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Bakuus.
2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
Ott Leplandi laul "Kuula" kõlas 2012. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse teises poolfinaalis neljateistkümnendana. Žürii ja televaatajate häälte tulemusena pääses Eesti 26. mail toimunud finaalkontserdile, kus astuti üles üheteistkümnendana. Finaalis saavutati 6. koht 120 punktiga.
2013. aastast kuulub Ott Lepland ansambli Vallatud Vestid koosseisu.
Fänniraamat "Lubage mul olla"
2010. aasta detsembris andis kirjastus "Pilgrim" välja Eesti esimese fänniraamatu "Lubage mul olla. Ott Lepland" alapealkirjaga "8 kuud superstaarina". Raamatu autor on Kirke Ert. Raamatusse on oma osa andnud ka Tõnis Mägi, Mihkel Raud, Maiken, Danel Pandre jt.
Osa raamatu müügitulust kanti stipendiumifondi, mis võimaldas kolmel lootustandval noorel WAF-i laulukoolis laulmist õppida. Noored valis Lepland välja ise.
Tunnustus
2010
2011
2012
2013
2014
DVD
14. novembril 2012 toimus Tallinnas Vene kultuurikeskuses Ott Leplandi kontserdi "ETV Live" avalik salvestus, saade jõudis eetrisse 26. detsembril 2012. Kontserdil esitles Lepland laule oma uuelt albumilt "Öö mu kannul käib", kuid kõlasid ka laulud eelmistelt albumitelt. Kontsertsalvestisest valmis DVD, mis on poodides saadaval alates 19. detsembrist 2012.
Kommutatiivsus
Näiteid elementaarmatemaatikast
Näiteks elementaarmatemaatikast tuntud arvude (naturaalarvude, täisarvude, reaalarvude, kompleksarvude) liitmine ja korrutamine on kommutatiivsed tehted. Teiste sõnadega, summa ei sõltu liidetavate järjekorrast ja korrutis ei sõltu tegurite järjekorrast (näiteks 2 + 3 =3 + 2 = 5 ja 2 • 3 = 3 • 2 = 6).
Seevastu näiteks täisarvude lahutamine ei ole kommutatiivne (näiteks 5 – 3 = 2, aga 3 – 5 = –2).
Jumala poeg
Jeesus Kristus on "ainusündinud" (kreeka keeles μονογενῆ, inglise keeles only begotten) Jumala poeg, kes eostati Püha Vaimu läbi ning sündis neitsi Maarjal.
Sigur Rós
Ajalugu
pisi|[[Pariisis 2008]] pisi|[[Portlandis 2008]] pisi|[[Roskilde Festivalil 2006]] Sigur Rósi asutasid 1994. aasta augustis Jon Þór Birgisson, Georg Hólm ja bändi esimene trummar Ágúst Ævar Gunnarsson. 1998. aastal liitus nendega ka Kjartan Sveinsson, kes lisaks klahvpillidele on ansamblis mänginud flööti, oboed ja muid pille. Trummar Águst lahkus Sigur Rósist pärast teise albumi salvestamist 1999. aastal, et õppida graafilist disaini. Sellest ajast on bändi trummar Orri Páll Dýrason.
"Von" (1997)
Sigur Rósi esikalbum ilmus 1997. aastal. Eelnevalt oli sõlmitud plaadileping Islandi ühe suurima plaadifirmaga Bad Taste Records (Smekkleysa). Plaadi lõppversioon on üsna erinev algsest ning bänd kaalus ka otsast alustamist, kuid ajapuudusel seda ei tehtud. Esikalbum ei olnud eriti populaarne ja Islandil müüdi seda esimese aastaga 313 eksemplari, samas tõusis album 2005. aastal Islandil pärast Sigur Rósi rahvusvahelist edu plaatinaplaadi seisusse. Stuudio kasutamise tasuna tegid bändiliikmed stuudios remonti.
"Vonil" võib esimest korda kuulda ka vonlenska 't ehk mõtteta vadinat, mida kasutatakse laulusõnadena. Islandi keele mitteoskajad ei oska tihti vonlenska 't islandi keelest eristada.
1998. aastal ilmus "Voni" remiksalbum "Von Brigði – recycle bin", kus lisaks remiksidele on ka üks originaal, mis ajapuuduse tõttu ei jõudnud stuudioplaadile.
"Ágætis byrjun" (1999)
"Ágætis byrjun" on Sigur Rósi teine stuudioalbum, mis sai pealkirja tänu ühele tema tuttavale, kes esimest lugu kuulates ütles selle kohta "ágætis byrjun" ('hea algus'). Plaadi helikeel on Sigur Rósile palju iseloomulikum kui esimesel plaadil, lisaks mängib laulja Jónsi seal esimest korda oma Gibson Les Pauli kitarri tšellopoognaga.
Tšellopoogna sai Sigur Rósi esimene trummar sünnipäevaks ning kõigepealt proovis sellega helisid luua basskitarrist, kuid see kõlas palju paremini kitarril. Sellest ajast on kitarrist igal esinemisel kasutanud tšellopoognat, mis koos kajamasinaga on Sigur Rósile väga iseloomulikud.
"Ágætis byrjuni" plaadikaaned on joonistatud kõige tavalisema Bici pastapliiatsiga ning esimesed plaadiümbrised liimisid bändiliikmed ise kokku.
"" (2002)
"" oli rahvusvahelisel areenil väga oodatud album. Kõik plaadi sõnad on vonlenska 's ja plaadi lugudel ei olnud algselt pealkirju. Plaadi avaloole on tehtud auhinnatud video. Bänd soovis algselt kasutada plaadi salvestamiseks mahajäetud NATO baasi Islandi põhjaosas, kuid valik osutus liiga ebapraktiliseks ja peagi langes valik hoopis ühe tühjalt seisva ujula kasuks, mis asub Reykjavíki lähedal Álafossis.
"Takk..." (2005)
"Takk..." on Sigur Rósi seni tuntuim album. See on eelmistest pisut rokilikum ning selle sõnad on peamiselt islandi keeles. "Takk..." jõudis nii Suurbritannia kui ka Ameerika Ühendriikide albumimüügi edetabelitesse. Plaadi kolmele singlile on tehtud ka muusikavideod: "Glósóli", "Sæglópur" ja "Hoppípolla". Lõike plaadi lugudest on kasutatud paljude briti telesaadete reklaamklippides. Plaati on maailmas müüdud kokku üle 800 000 eksemplari.
"Heima" ja "Hvarf-Heim" (2007)
"Heima" on 2007. aasta dokumentaalfilm aasta varem aset leidnud Sigur Rósi Islandi-ringreisist. Film on osalenud paljudel festivalidel ja on linastunud ka Pimedate Ööde Filmifestivalil Tallinnas. Koos filmiga avaldati kahe poolega plaat "Hvarf-Heim", mille esimene pool koosneb varem avaldamata lugudest ja teisel pool on juba avaldatud lugude akustilisi versioone.
"Með suð í eyrum við spilum endalaust" (2008)
Sigur Rós salvestas oma viienda albumi koos Nine Inch Nailsi produtsendi Floodiga. Lisaks teevad kaasa poistekoor ja 67-liikmeline orkester. 28. mail 2008 avaldati bändi kodulehel plaadi esimene singel "Gobbledigook" ja 8. juunist sai kodulehel kuulata ka tervet plaati. "Með suð í eyrum við spilum endalaust" ('kõrvus kumin, me mängime igavesti') ilmus ametlikult 23. juunil 2008.
"Kveikur" (2013)
24. jaanuaril toimus veebisaidi Reddit vahendusel avalik veebiintervjuu bändiga, kus fännid kogu maailmast võisid küsida ükskõik mida. Ühtlasi küsiti kuulujutu kohta bändiliikme Kjartan Sveinssoni lahkumisest. See oli esimene kord, kui bänd seda ametlikult kinnitas: "Jah, ta on bändist lahkunud. Ta väitis, et on poole oma elust veetnud bändi tehes ja tema jaoks on aeg nüüd midagi teistsugust proovida." Kjartani lahkumisest alates sai bändis "kolmeosaline bänd", nagu nad nüüd ennast ise kutsuvad.
Hoolimata Kjartani lahkumisest andis bänd 22. märtsil teada, et peatselt on valmimas nende seitsmes stuudioalbum "Kveikur" ('taht'). Samal päeval avaldasid nad ühtlasi esimese singli uuelt albumilt "Brennisteinn" ('tulikivi'). Album avaldati 14. juunil. Selle kohta väideti kohe, et nende loomingus on nii muusikaliselt kui ka temaatiliselt toimunud suur muutus, võrreldes varasemate albumitega on lisandunud agressiivsem heli.
Kriitikud hindasid albumit kõrgelt, lisades, et kiidavad heaks uue muusikalise lähenemise ja puuduliku kommertsimaigu. Järgnes uus plaaditurnee, mis oli eelmistest interaktiivsem: kontserte oli võimalik otseülekandena jälgida interneti vahendusel ja ka veebikaamerat ise juhtida. Bänd esines 2. septembril ka iTunes Festivalil. Paljud eestlased said nautida bändi esinemist Positivuse festivalil Lätis Salatsis.
Liikmed
Basskitarrist Georg Hólm on filmiharidusega ja olles mõnda aega elanud Inglismaal, annab enamiku Sigur Rósi ingliskeelsetest intervjuudest.
Kjartan Sveinsson ei mänginud bändis mitte ainult klahvpille, vaid ka paljusid muid pille. Tal oli bändiliikmetest ainsana muusikaline haridus, mistõttu kandis ta ka hoolt suurema osa orkestreeringute eest.
Trummar Orri Páll Dýrason liitus bändiga 1999. aastal pärast eelmise trummari lahkumist.
Huvitav fakt
Sigur Rósi esituses kõlav lugu "Hoppípolla" esineb painava juhtmotiivina S. K. Tremayne'i digimaailma ohtudest kõnelevas psühholoogilises trilleris "Assistent" (The Assistant, 2019; eesti keeles 2021, Pegasus).
Intressi keeld
Intressi ehk kasviku nõudmise tava tekkis Sumeri linnriikide turumajanduslikus kultuuris hiljemalt neljandal aastatuhandel eKr. Intressi nõue oli põhjendatud, kuna laenatud nisuterast tekkis juba tol ajal kuni 5 uut tera (tänapäeval võib see ulatuda 20-ni) ja ka loomad sünnitasid rohkem kui ühe järglase.
Intressi nõuet hakati ebaõiglaseks pidama alles siis, kui arveldusvahendina hakati kasutama aineid või asju, mis ei paljunenud, s.t polnud elusolendid.
EL direktiivi 2009/110 artikkel 12 keelab e-rahalt intressi nõude ja maksmise kohustuse. Sama sätestab Makseasutuste ja e-raha asutuste seaduse § 6, lg 2: E-raha valdamise ajavahemiku eest ei tohi nõuda ega maksta intressi, muud tasu ega kohaldada muid soodustusi.
Antiik-Kreeka filosoofia
Aristoteles (384–322 eKr), kreeka filosoof eristas oma fundamentaalses teose „Poliitika“ I osas tarbimismajandust (oikonomike) ning raha ja vahetusmajandust (khrematistike). Ta leidis, et kaupade ja teenuste vahetamine on loomulik nii looduses kui ka majanduses kui see säilitab tasakaalu, kuid rahamajandus milles raha laenatakse intressi vastu on täiesti ebaloomulik rikkuse kogumise protsess. (Politica I, 10, 1258) Kreeka filosoofde (Aristoteles, skolastikud, kanonistid) arusaam oli ühene: raha ei ole kaup – seega pole ka raha laenamine äri. Raha on väärtuse mõõt ja vahetusvahend (mensura), mitte vahetuse objekt.
Judaistlik religioon
Juudi ühiskonnas oli intressi küsimine ja liigkasuvõtmine keelatud. Mõned väljavõtted Vanast Testamendist:
Islami religioon
pisi|Koraani esimene lehekülg Islami religioon keelas intressi nõudmise ja liigkasuvõtmise (Arabic: ربا ,الربا، الربٰوة‎ 'ribā or al-ribā') kategooriliselt ning see põhimõte kehtib moslemi riikides tänini. Seetõttu võib raha laenamisel nõuda fikseeritud lepingutasu, kuid mitte kasvikut, mis on iseloomulik vaid elavatele asjadele. Mõned väljavõtted Koraanist:
Roomakatoliku kirik
pisi|Aleksandria Clemens Clement Aleksandriast (u 150–215), kreeka filosoof, teoloog ja üks varasemaid kirikuisasid pani aluse õiguseusu põhimõttele sõnadega: „Seadus keelab vennal liigkasuvõtmise; nimetades vennaks mitte ainult seda, kes on sündinud samadest vanematest, vaid ka sama rassi ja sentimentaalsusega sündinuid ... Ärge arvake, et see käsk on heategevuslik!“ Liigkasuvõtmist kui kõige põlastusväärsemat pattu mõistsid hukka ka järgmised litaaniad: Elvira sinod (306–306), Arles (314), Nizza (325), Kartaago (348), Taragona (516), Aix-la-Chapelle (789), Pariis (829).
Antiik-Kreeka õpetused „taasavastati“ Euroopas 12. sajandi alguses, s.h ka intressi keeld. Sellele järgnesid uued kirikukogud: Tours (1153), Lateraani kirikukogu (1179), Lyons (1274) ja Viin (1311). Ka paavstid Alaksander III aastal 1176 ja Urbanus III aastal 1186 väljastasid dekreedi, millega keelati laenult intressi nõue ja liigkasuvõtmise praktika rahalistes tehingutes. Kuna intressi nõue vormistati sageli muu tehinguna, siis nõudsid kiriklikud seaduseandjad, et rahalaenude andjad peavad deklareerima oma tehingud kirikuraamatutes. Lateraani viies kirikukogu (1512–1517) rõhutas taas, et „igasugune intressi nõue rahalistes tehingutes on keelatud“ ja liigkasuvõtmine on patt.
Juutide roll
Kuna viies Moosese raamat lubas juutidel intressi nõuda teiste rahvaste esindajatelt ning seeläbi ka tegeleda liigkasuvõtmisega, siis kasutasid keskaegsed valitsejad selle ära ja lubasid juutidel oma valitsusaladel tegeleda raha vahetamise ja laenamisega.
See oli üheks põhjuseks, miks juudid muutusid lihtrahva hulgas vihatut vereimejateks. Kuna seda rahva meelsust kasutasid valitsejad korduvalt ära neid paljaks röövides ja oma valitsusaladelt välja saates, siis õppisid juudid oma tegelikke tulusid varjama ning kogunenud rikkust hajutama nii, et lõppkokkuvõttes jäi kuningate saak suhteliselt tagasihoidlikuks. Kahju, mis tekkis pikema aja jooksul rahvusvahelise kaubanduse lõppemisest, osutus tegelikult palju suuremaks saadud kasust. Ja eriti suureks osutus kahju seetõttu, et juudid põgenesid pogrommi korraldanud kuninga vaenlaste juurde, kelle majandus puhkes peale seda õitsele tänu kaubanduse kiirele kasvule.
Inglismaa arengud
Inglise kuningad olid ühed esimesed, kes hakkasid 12. sajandi alguses juute taga kiusama (neid vangistades, piinates ja hukates), nende vara ära võtma ja lõpuks neid oma valdustest välja saatma.
Roomakatoliku kiriku arengud
pisi|Kardinal Joseph Ratzinger, hilisem paavst Benedictus XVI Kiriku poolt kehtestatud intressi kogumise keeld pandi proovile esimest korda 1822. aastal, kui Prantsusmaal Lyonis elanud naine keeldus intressi tagastamisest ja patupuhastusest. Piiskop Rhedonile vastati Vatikanist tema palvele selgitada olukorda: „Teatage petitsiooni esindajale, et tema küsimusele antakse vastus õigel ajal; ... vahepeal võib ta saada sakramentaalse vabastuse, kui ta on täielikult valmis alluma kirikukohtule vastavalt Püha Tooli juhtnööridele.“ Seda resolutsiooni lubati Vatikani "Propaganda Kantseleile“ esitatud uue nõude peale täpsustada veelkord 1830. ja 1873. aastal, kuid see täpsustus jäigi saabumata.
Liigkasuvõtmine ja intressi nõudmine on kirikuseaduse järgi endiselt patt. Kanooniline seadus aastast 1917 (Canon # 1543) kohustab piiskoppe endiselt teostama järelevalvet ja nõudma liigkasu riigi tuludesse. (‘As the administrators are bound to fulfil their office with the solicitude of a good father of a family, they shall invest the surplus revenue of the church to the benefit of the church’). Tõsi, hiljem on seda täiendatud, et ära tuleb võtta vaid „üleliigne“ intressitulu. Seega praktikas kehtib intressikeeld endiselt, kuid selle nõude täitmise on kirikutegelased lihtsalt „unustatud“.
1980-ndate Ladina-Ameerika võlakriisi ajal palusid kaks Mehhiko katoliiklast Estelle ja Mario Carota Vatikanilt selgitust intressikeelu suhtes. Kongregatsioonide kantselei, mida juhtis tol ajal kardinal Joseph Ratzinger (hilisem paavst Benedictus XVI), teatas oma vastuses, et seda doktriini pole kunagi muudetud. Ka katsed saada täiendavaid ekspertarvamusi jesuiitide, augustiinlaste, dominiiklaste, Salvadori ordult ning juhtivatelt teoloogia professoritelt ebaõnnestusid.
Jidiši kirjandus
Jidiši kirjandus on jidiši keeles kirjutatud juudi kirjandus. Jidiši kirjandus sai alguse 13. sajandil Saksamaal.
Šolem Alejchemi, Jitshok Leib Peretsi ja Isaac Bashevis Singeri jidiši keeles kirjutatud raamatuid on ka eesti keelde tõlgitud.
Soomusrongirügement
Soomusrongirügement oli Eesti sõjaväe soomusrügement Tapal.
Ajalugu
thumb|300px|right|Vasakul soomusrongi "Kapten Irv" meeskonna kasarm, paremal soomusrongi nr. 3 meeskonna kasarm, keskel kino-spordihoone ja sööklahoone. 30. novembrist 1934 liideti senised 1. soomusrongirügement (Tapal) ja 2. soomusrongirügement (Valgas) üheks Soomusrongirügemendiks asukohaga Tapal. Rongidelt võeti ära kuulipildurkompaniid ja likvideeriti dessantkompaniid. Viimaste asemel jäeti iga divisjoni koosseisu ainult üks jalaväerühm valve- ja vahiteenistuseks.
Rügemendi koosseisu kuulusid:
kokku 544 meest. 1939. aasta septembris oli rügemendi nimekirjas 467 meest.
Soomusrongi nr. 2 Valgast ületoomine probleeme ei tekitanud. Kuna kasarmud olid juba ehitatud oma aja kohta küllalt moodsad ja avarad, siis paigutati isikkoosseis põhiliselt soomusrongi nr. 3 kasarmusse.
Nõndanimetatud "Irve kasarmusse" koondati hästi sisustatud õppeklassid. Väga salapärane oli topograafiaklass, kus paiknes makett Tapa ümbrusest. See asus umbes 3×3 m suurusel laual, kuhu olid paigutatud kõik maastikul paiknevad maanteed, külavaheteed, soomusrongide raudteesüsteem, jõgi, sillad ja raudteejaam. Makett oli väga ilusasti tehtud ja maksis rügemendile küllalt palju juba materjalide poolest.
thumb|300px|left|Soomusrongirügemendi [[ajateenijad poseerimas relvadega 1930. aastate lõpul.]] Maketil harjutati erinevaid lahinguolukordi; nn Tapa lahingu sai seal edukalt maha mängida ja kogu vastava varustuse täpselt lahingukorra järgi peale asetada. Nii sai luua keerulisi lahingusituatsioone ja samas nalja visata.
Teine kasutusel olev ruum oli õppeklass, kus õpetati ainet "Relva materiaalosa". Seal olid stendidel lahtivõetult kõik detailid püssist kuni kauglaskehaubitsani. Ruumi keskel laual asetses kuulipilduja oma täies ilus, mille tasutal sõdurpoisid armastasid ennast pildistada lasta.
Oma eksisteerimise ajal oli rügemendil arvestatav roll Tapa linnas. Ta kujundas elanike arvamust Eesti sõjaväest, sulas ühiste ürituste kaudu kokku linnarahvaga: kultuuri- ja spordielus osalemine, riigipühade ühine tähistamine jne. Rügement andis oma panuse linna arengusse. Mitmed Soomusrongirügemendis teeninud ohvitserid ja üleajateenijad ehitasid Tapale oma perele elumaja, nende lapsed käisid linna koolides.
Sportlik tegevus
1938. aasta suvel võtsid rügemendi võistlusmeeskonnad osa kokku 27 spordivõistlusest (neist 21 välis- ja 6 omavahelist võistlust). Eriti edukad tulemused ilmnesid jalgpallivõistluste alal. Hooaja kestel pidas rügemendi jalgpallimeeskond 16 võistlust välismeeskondadega; võistlustest võideti 11, mängiti viiki 2 ja kaotati 3. 1. Diviisi väeosade vahelises jalgpallivõistluste sarjas tuli rügemendi meeskond 1938. aastal diviisi meistriks.
Tänu rügemendi laskurühingute õhutusele oli tõusuteel ka laskesport.
Rügemendi 20. aastapäev
29. novembril 1938 pühitses Soomusrongirügement pidulikult soomusrongide 20. aastapäeva. Pidustuste päeval kell 12 toimus rügemendi spordiväljakul paraad, mille võttis vastu diviisiülem kindralmajor Aleksander Pulk, kes oma kõnes tervitas eriti palavalt aastapäevale saabunud ligi sadat soomusronglasest veterani. Pärast paraadi pakuti kõikidele pidulistele rügemendi sööklas lõunasööki. Seejärel tutvusid külalised rügemendi rajatiste ja soomusrongidega.
Kell 16 algas kino-spordisaalis aktus, mille avas rügemendiülem kolonel Voldemar-Karl Koch. Pikema sõnavõtuga esines Vabadussõja-aegne soomusrongide ülem Karl Parts. Muuhulgas meenutas ta soomusrongide isa, kontradmiral Johan Pitkat, kes ise ei saanud haiguse tõttu kohale tulla. Kõne lõpetas ta Vabadussõjas langenud soomusronglaste mälestamisega, rõhutades eriti kapten Anton Irve võitlusteed ja teeneid. Soomusrongi "Kapten Irv" ülem kolonelleitnant Paul Villemi andis rügemendile üle sõjaaegse lahingulipu. Soomusrongi nr. 2 nimel andis tervitused edasi kolonel Jaan Lepp, soomusrongi nr. 3 nimel reservkolonel Oskar Luiga.
Tervitustelegrammi õnnesoovidega saatsid sõjavägede ülemjuhataja kindral Johan Laidoner, sõjaminister kindralleitnant Paul Lill, staabiülem Nikolai Reek jt. Kokku üle 70 telegrammi Eestist ja Soomest. Aktus lõppes Eesti Vabariigi hümni laulmisega. Õhtul oli külalistele ja rügemendi kaadrile pidulik õhtusöök, mis kestis kuni väliskülaliste lahkumiseni öiste rongidega.
30. novembril toimus rügemendi võimlas veel segaeeskavaga pidu. Pidustused lõppesid laupäeva õhtul ballidega ohvitseride ja üleajateenijate kasiinodes.
Paraku jäi see viimaseks Soomusrongirügemendi juubeliks.
Rügemendi likvideerimine
Pärast Eesti Vabariigi okupeerimist ja liitmist Nõukogude Liiduga likvideeriti alates septembrist 1940 Eesti sõjavägi, millest moodustati Punaarmee 22. territoriaal-laskurkorpus. Soomusronge ei olnud korpuse koosseisus ette nähtud.
Heljo Jooritsa mälestustes alustati käsirelvade kokkukorjamist rügemendi staabihoonesse juba 17. juunil 1940, veel Eesti Vabariigi ajal enne 21. juuni riigipööret, kui Tapa mõisa saabusid Tallinnast kolm nahkkuubedes meest, neist kaks vene keelt kõnelevat.
Juuli alguses tuli rügementi vene jalaväeosa. Suurtükid tõsteti suurtükivagunite alustelt ümber lahtistele kaubavagunitele ja viidi Venemaale. Kuuldavasti kasutati neid Inglismaal valmistatud suurtükke veel Teises maailmasõjas Leningradi kaitsmisel Oranienbaumi platsdarmil.
Soomusrongirügement likvideeriti ning kõik selle vedurid ja vagunid, nii soomustatud kui ka soomustamata, võttis 12. veebruaril 1941 üle Punaarmee Balti Erisõjaväeringkond. Eesti lahinguvagunite edasine saatus on teadmata. Tõenäoliselt need lammutati.
Relvastus
Soomusrongirügemendis oli 1930. aastate teisel poolel 8 kerget, 4 segatüüpi ja 4 rasket suurtükivagunit:
thumb|300px|right|76 mm Vene M1902 kahur. Viiel kergel lahinguvagunil olid 4 raskekuulipilduja jaoks seadised ja kaitseluugid ning kahel ka pööratavad õhutõrjekuulipilduja seadised.
Kroomnikkelterasest soomus ja rikošetiribidega kihiline soomus kaitsesid soomustläbistavate kuulidega püssi- ja kuulipildujatule eest (kihiline soomus kujutas endast kahte seina, mille vahel olid nurga all ja üksteist osaliselt katvad ribid). Ühekordse katlarauaga kaetud vagunid olid hoopis nõrgemad ning 1930. aastate lõpul hinnati, et need ei paku kindlat kaitset ka hariliku püssikuuli vastu. Betoonsoomus kujutas endast kahe metallseina vahele valatud betooni ja seda katsetati maailmasõdade vahel paljudes sõjavägedes.
1938. aastal ehitati ka Eestis ühele lahinguvagunile betoonist esisein, mis pakkus kaitset kuni 37 mm tankitõrjekahuri tule vastu.
Relvastuses oli kokku 38 suurtükki, 64 raske- ja 16 kergekuulipildujat. Nõrk oli soomusrongide õhukaitse, enamiku õhutõrjekuulipildujate jaoks polnud valmis laskeseadeid. Sidevahendeid ei jätkunud, rügemendis oli vaid 2 raadiojaama ja igale divisjonile 7,5 km telefoniliini.
Organisatsioon
Soomusrongid olid rahu ajal väljaõppe- ja katteüksused. See tähendab, et neid võis vajaduse korral kohe lahingusse saata, kuid kaitseplaanide kohaselt pidi mobilisatsiooni korral iga soomusrongi koosseisus olevatest kergetest ja rasketest suurtükivagunitest moodustatama üks kerge ja üks raske soomusrong. Piirikatteülesandeid pidid täitma soomusrong "Kapten Irv" 1. Diviisi ja soomusrong nr. 3 2. Diviisi kaitsepiirkonnas.
1940. aastal hakati kergeid lahinguvaguneid likvideerima ja nende kahureid jalaväele üle andma. Sõja korral pidi rügement välja panema ainult kaks rasket soomusrongi, millel on 107 mm kahurid ja 152 mm haubitsad. Samal ajal tuli jätkata raudteesuurtükiväe arendamist (kahele platvormvagunile oli parajasti käimas kahurite pealemonteerimine). Kõik need tööd jäid pooleli 1940. aasta suvel.
Raskekauglaskepatarei
Lisaks rongide suurtükivagunitele oli alates 1936. aastast Soomusrongirügemendi koosseisus Raskekauglaskepatarei, mille relvastuses oli kolm laevadelt toodud ja platvormvagunitele ehitatud raudteesuurtükki.
Kitsarööpmelised soomusrongid
Veel 1939. aastal nägi kaitseplaan sõja korral ette ka kitsarööpmeliste soomusrongide kasutamise. Soomusrongirügemendis oli nende jaoks olemas neli 76 mm kahurit ja 16 raskekuulipildujat "Maksim" koos laskemoonaga. Mobilisatsiooni ajal tulnuks Mõisakülas ehitada 4 suurtükivagunit, 1 soomusdresiin ja 2 soomustatud vedurit. Kuna nii projektid kui ka tootmisbaas olid olemas, saanuks seda kiiresti teha. Baasirongi moodustamiseks oleks võetud Raudteede Talituselt 2 vedurit ja 8 vagunit.
1940. aastal välja töötatud Soomusrongirügemendi sõjaaegses koosseisus enam senist kahest kitsarööpmelisest soomusrongist formeeritavad divisjoni ei olnud. Seega kestis Eesti kitsarööpmeliste soomusrongide ajalugu vähemalt sõjalises mõttes ja plaanides kuni 1940. aastani, kuigi neid endid ei olnud juba ammu.
Sümboolika
Soomusrongirügemendi (kui väeliik) embleem sümboliseeris seda, kuidas soomusrongid tormasid hulljulgelt lendava surmana lahingusse, et võita Eestile iseseisvus. Rahvasuus nimetati embleemi "lendavaks surmaks raudteel" (stiliseeritud tiivad, pealuu, vaguni rattapaar).
Eugene Debs
pisi|Debs 1897. aastal Eugene Victor Debs (5. november 1855 – 20. oktoober 1926) oli USA ametiühingutegelane ja ametiühingu Industrial Workers of the World asutajaliige. Kandideeris Ameerika Sotsialistliku Partei esindajana viis korda USA presidendiks ja oli üks USA tuntumaid sotsialiste.
Debs alustas oma poliitilist karjääri Demokraatliku Partei ridades. 1884. aastal valiti ta Indiana osariigi senatisse. Seejärel lõi kaasa ametiühingu American Railway Union (ARU) loomises. Kui Pullmani rongitehase töötajad 1894. aastal palga vähendamise vastu streikisid, kuulutas Debs ARU juhina välja boikoti Pullmani toodetud vagunitele. Otsus mõjutas rohkem kui 250 000 töötajat. President Grover Cleveland kutsus posti kättetoimetamise tagamiseks sõjaväe streiki laiali ajama. ARU juht Debs mõisteti süüdi kohtumääruse eiramises ja ta pidi kuus kuud vangis veetma.
Vangis olles luges Debs palju sotsialismi kohta ja oli vabanedes veendunud sotsialist. 1897. aastal osales ta erakonna Social Democracy of America loomises, 1898. aastal erakonna Social Democratic Party of America loomises ja 1901. aastal erakonna Socialist Party of America loomises.
Noorpõlv
Debsi vanemad olid USA-sse sisse rännanud Prantsusmaalt Alsace'ist. Poja nimevalikul said nad inspiratsiooni prantsuse kirjanike Eugene Sue ja Victor Hugo nimedest.
Debs jättis 14-aastaselt kooli pooleli ja asus tööle kaubarongide puhastajana. Alates 1871. aasta detsembrist töötas vedurikütjana. 1875. aasta veebruaris astus ta vedurikütjate ühingusse Brotherhood of Locomotive Firemen (BLF) ja võttis selle tegevusest osa.
1875. aasta juulis asus tööle toidukaupade hulgimüügiga tegelevas ettevõttes. Ta töötas seal kokku neli aastat ja käis õhtuti kohalikus ärikoolis. Sellegipoolest jätkas tegutsemist BLF-i ridades, saades 1880. aastal ühingu sekretäriks ja varahoidjaks, samuti ühingu igakuise ajakirja Firemen's Magazine peatoimetajaks. BLF-is tegutses ta 1893. aasta jaanuarini ja ajakirja toimetas 1894. aasta septembrini.
1879. aasta septembrist 1883. aasta septembrini töötas Debs Indianas asuva Terre Haute'i linna sekretärina. 1884. aasta sügisel valiti üheks ametiajaks demokraadina Indiana osariigi senatisse.
Aktivism
Raudteetöötajate vennaskonnad olid võrdlemisi konservatiivse suunitlusega organisatsioonid. Keskenduti stipendiumidele ja teenustele, mitte kollektiivläbirääkimistele. Debs jõudis ajapikku veendumusele, et raudteetöölised peaksid ühinema ja konfrontatsioonilisemaid taktikaid kasutama.
Pärast 1893. aastal vedurikütjate ametiühingu sekretäri kohalt tagasiastumist asutas Debs raudteetöötajate ametiühingu American Railway Union (ARU).