cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Inc.
"Inc. 500" ja "Inc. 5000"
"Inc. 500" on Ameerika Ühendriikide 500 kõige kiiremini kasvava eraettevõtte iga-aastane nimekiri, mis võeti kasutusele 1982. aastal. "Inc 5000" on "Inc. 500" laiendus, mis järjestab riigi 5000 kõige kiiremini kasvavad eraettevõtted. Samuti sisaldab see "Inc. 500", mis on 10% "Inc. 5000-st". "Inc. 5000" on järjestatud vastavalt tulude kasvule kolme aasta jooksul. Selleks et kvalifitseeruda, peavad ettevõtted olema rajatud ja tulu saama kalendriaasta esimese nädala jooksul, samuti peavad need suutma näidata kolme täieliku kalendriaasta müüki. Lisaks pidid nad olema eelmise aasta 31. detsembri seisuga USA-s asuvad, eraomandid ja sõltumatud, ei tohi olla tütarettevõtted või teiste äriühingute osakonnad. Esialgse aasta tulud peavad olema vähemalt 100 000 dollarit ja viimase aasta tulud peavad olema vähemalt 2 miljonit eurot.
Permanent Bridge
pisi| Permanent Bridge enne katustamist (mai [[1805, gravüür William Birchi maali alusel)]] pisi| Permanent Bridge'i mälestustahvel praeguse silla ([[Market Street Bridge) keskosas (pildistatud 2010)]] Schuylkill Permanent Bridge, ka Permanent Bridge, oli katustatud sild üle Schuylkilli jõe Philadelphias.
Inc.
"Inc. 500" ja "Inc. 5000"
Esimeses väljaandes 1979. aastal avaldas Inc. ajakiri "Inc 100" nimekirja kõige kiiremini kasvavatest avalik-õiguslikest väikeettevõtetest; 1982. aastal laiendati nimekirja "Inc. 500-le" ja 2007. aastal laiendati seda veel kord, "Inc. 5000-ks".
Permanent Bridge
Sild oli tarinduselt kaarsõrestiksild. Kolmeavalise puitsilla keskmise ava silde pikkus oli 195 jalga (59,4 m), külgmised avad olid 150 jalga pikad (45,7 m).
Sillasambaid hakati rajama 1800. aastal William Westoni (hilisem Erie kanali ehituse peainsener) juhtimisel. Avaehitise projekteeris ja ehitas Timothy Palmer.
Tõehetk
"Tõehetk" oli Kanal 2-s aastatel 2008–2010 eetris olnud telemäng, mis põhines USA telemängul "The Moment of Truth".
Kassimovi rajoon
Kassimovi rajoon (vene keeles Касимовский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Rjazani oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Kassimovi linn (ei kuulu rajooni koosseisu).
Permanent Bridge
Sild avati liikluseks 1. jaanuaril 1805, silla katustamine tehti 1805. või 1806. aastal. See oli esimene püsisild Philadelphias üle Schuylkilli jõe, ühtlasi ka esimene katustatud sild Ameerika Ühendriikides.
Tõehetk
Mängu idee seisnes selles, et mängijal tuli vastata saatejuhi esitatud 21 küsimusele õigesti, et võita rahalisi auhindu. Kõigile küsimustele õigesti vastamise eest võitis mängija miljon krooni. Küsimused olid järjestatud nii, et need läheksid mängija jaoks järjest isiklikumaks ja piinlikumaks. Enne saate salvestust oli mängijale tehtud polügraafitest, mille ajal esitati talle terve rida küsimusi, vastused salvestati, aga mängijale testi tulemusi ei avaldatud. Saates küsimusele valesti vastamise korral langes mängija saatest välja.
Permanent Bridge
Sild hävis tulekahjus 1850. aastal.
Teised sillad samas asukohas
1850. aastal ehitas Samuel Kneass vanadele sillasammastele uue puitsilla. 1888. aastal asendati see sild metallsillaga. Praegu asub seal 1932. aastal ehitatud kaheavaline raudbetoonist Market Street Bridge.
Tõehetk
Saadet juhtis Hannes Võrno. 2008. aastal oli "Tõehetk" vaadatuim telesaade Eestis.
Kassimovi rajoon
Rajoon piirneb põhjas Vladimiri oblasti Melenki rajooniga, kirdes Nižni Novgorodi oblasti Võksa linnaringkonnaga, idas Jermiši rajooniga, kagus Pitelino rajooniga, lõunas Šilovo rajooniga, edelas Spasski rajooniga ja läänes Klepiki rajooniga.
Rajooni pindala on 2969 km². Elanike arv oli 2012. aastal 28 843, 2009. aastal 30 840 ja 2002. aastal 35 365.
Kassimovi rajoonis on 56 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Guss-Železnõi, Jelatma ja Sõntuli alevite) ning kahekümne ühe külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Oka, Guss, Unža ja Kolp.
Inc.
"Inc. 500" ja "Inc. 5000"
Inc. 500 | 5000 Konverents ja Auhinnatseremoonia on iga-aastane üritus, mis edendab nimekirja väljaandmist. Üritus pakub ka põhikoolitajatele seminare ja loenguid. Iga-aastane konverents koondab tänavuse klassi Inc. 500 | 5000 austajad, nimekirja vilistlased ja üldsuse ettevõtjad. Üritusel osalevad mitmed tuntud äri- ja poliitilised tegelased ning eksperdid: Bill Clinton, Bob Berry, Marshall Goldsmith, Scott Cook, Bernard Marcus ja Thomas Friedman. Inc. 5000 laienes Euroopa väljaandele, mis ilmus 24. veebruaril 2015.
Gerrhopilus
Klassifikatsioon
Perekonda Gerrhopilus klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
2017. aastal on perekonda liigitatud maoliik Gerrhopilus persephone Kraus, 2017.
Lauritsakivi
pisi|Kuusalu Lauritsakivi pisi|Kivvi raiutud kujund pisi|Kuusalu Lauritsakivi infotahvel Lauritsakivi (ka: Rajakivi) on rändrahn Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Kivi kõrgus on 1,7 m, pikkus 3,6 m, laius 2,8 m ja ümbermõõt 10,2 m.
Kohapärimus
Kivisse raiutud keskajast pärinevaid märke seostatakse muistendipärimuses katoliku pühaku püha Laurentsiuse ja tema märtrisurmaga seotud motiividega:
''Kuusalu kiriku lähedal heinamaal asetseb kivi, millele on raiutud sisse rist ja käärid. Väga vanal ajal, aastaarvu ei ole teada, olevat paganad seal võtnud kinni Roomast tuleva püha Laurentsiuse. Paganad lõiganud teda kääridega puruks ja siis sellel kivil ära põletanud. Laurentsiuse luud ja riided aga olevat kristlased müürinud Kuusalu kiriku alusmüürisse. Kuusalu kirikus pühitsetakse aga tänapäevani selle mälestuseks Lauritsa päeva igal aastal 10. augustil.'' (RKM II 233, 579 (19) < Kuusalu khk, Kolgaküla – Õ. Aasmaa < August Soomere, sünd 1891 (1966).
August (Pfalz-Sulzbach)
August (2. oktoober 1582 – 14. august 1632) oli Sulzbachi pfaltskrahv aastatel 1614 kuni 1632.
Elu
August sündis Neuburgis Neuburgi pfaltskrahvi Philipp Ludwigi ja Anna von Kleve teise pojana. Pärast isa surma aastal 1614 jaotati tema territooriumid Augusti ja selle kahe venna vahel - August sai Neuburgi hertsogkonna põhjaosa, millest moodustus Sulzbachi hertsogkond.
August suri Windsheimis ja maeti Lauingenis.
Abielu
August abiellus 17. juulil 1620 Holstein-Gottorpi hertsogi Johann Adolfi ja Taani printsessi Augusta tütre Hedwigiga ja nad said järgmised lapsed:
Éverton Lopes
Éverton dos Santos Lopes (sündinud 8. augustil 1988 Salvadoris Bahia osariigis) on Brasiilia poksija.
Lopes osales kergekaalus (kuni 60 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Rehe tänav (Tallinn)
Rehe tänav on tänav Tallinnas Haabersti linnaosas Astangu asumis.
Tänav sai nime 19. septembril 2007.
Louis Riel
Louis Riel (22. oktoober 1844 – 16. november 1885) oli Kanada poliitik, Manitoba provintsi rajaja ning métiste juht. Ta juhtis Kanada valitsuse ning selle esimese peaministri John A. Macdonaldi vastu kahte vastupanuliikumist. Rieli eesmärgiks oli métiste õiguste kaitsmine ajal, kui Kanada valitsus sai Loodealade üle aina suuremat kontrolli.
Rieli esimene vastupanuliikumine oli Punajõe mäss aastatel 1869–1970. Rieli asutatud ajutine valitsus sai läbirääkimistega uue Manitoba provintsi Kanada Konföderatsiooni koosseisu. Mässu käigus lasi Riel hukata kanada rahvuslase Thomas Scotti ning põgenes varsti pärast seda süüdimõistmise eest Ameerika Ühendriikidesse. Ta valiti kolm korda parlamendi alamkoja liikmeks, kuid kuna ta kartis kättemaksu, ei saanud ta parlamendi töös osaleda. Eksiilis olles hakkas ta uskuma, et on jumala poolt valitud juht ja prohvet. Eksiilis olles abiellus ta 1881. aastal Montana territooriumil.
Aastal 1884 kutsusid Saskatchewani métised Rieli lahendama pikaajalist vastasseisu Kanada valitsusega, mis laienes 1885. aasta läänemässuks. Riel ja métised said Batoche lahingus lüüa, Riel vahistati Reginas ja mõisteti riigireetmises süüdi. Meeleavaldustest, rahvaalgatustest ja rahvakohtunike vastuseisust hoolimata poodi Riel karistuseks üles. Temast sai Kanada prantslaste jaoks kangelane ning tema hukkamine polariseeris uue riigi rahva etnoreligioosseid jooni pidi. Anglokanadalaste enamusega Preeriaprovintsides métiste olukord halvenes. Pikaajaline mõju oli frankofoonide võõrandumisel kogu Kanadas ja nende vihal oma kaasmaalaste repressioonide vastu.
Rieli on ajalooliselt kujutatud väga vastandlikult: nii ohtliku usuhulluna ja kanadalaste-vastase mässulisena kui karismaatilise métiste ja Ontario asunike õiguste kaitjana. Teda on akadeemilisel tasandil uuritud ilmselt rohkem kui ühtegi teist isikut Kanada ajaloos, tema süüdimõistmise üle on arutletud üle saja aasta.
Waldemar Bock
Waldemar Bock (25. juuli 1884 Tallinn – 29. november 1947 Berliin) oli Eesti advokaat.
Ta lõpetas Peterburi ülikooli, Korporatsioon Nevania vilistlane.
Aastail 1922–1940 oli ta vandeadvokaat Tallinnas, 1941 asus Saksamaale.
Toominga tänav (Tallinn)
Toominga tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Pirita asumis.
Tänav sai nime 1920. aastatel. Varem kandis see Tominga tänava nime.
Jevgeni Harin
pisi|Jevgeni Harin (2019) Jevgeni Harin (sündinud 11. juunil 1995 Maardus) on Eestist pärit Venemaa jalgpallur, kes mängib Venemaa kõrgliiga klubis Groznõi Ahmat.
Aastani 2016 oli ta nii-öelda halli passi omanik, sama aasta suvel valis Venemaa kodakondsuse.
2018. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Groznõi Ahmatiga.
Tema poolvend on jalgpallur Dmitri Kruglov.
Põiktänav (film)
"Põiktänav" (läti keeles "Šķērsiela") on Läti 1989. aasta dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Ivars Seleckis. Filmi tootis Riia Kinostuudio.
Filmi tegevus toimub 1988. aastal, kui kogu Läti NSV oli suurte muutuste keerises. Filmi tegevuskoht on väike vaikne Riia Imanta asumi tänav.
1999. aastal tehti filmile järg "Põiktänava uued ajad", mille lavastas samuti Ivars Seleckis.
Staatiline reaktiivvõimsuse kompensaator
Staatiline reaktiivvõimsuse kompensaator (inglise keeles static VAR compensator, lühend SVC) on süsteem, mida saab kasutada reaktiivvõimsuse kompenseerimiseks elektrienergia ülekandevõrkudes. Nimetus staatiline väljendab seda, et reaktiivvõimsuse kompenseerimine (voolu ja pinge vahelise faasinihke reguleerimise teel) toimub ilma pöörlevaid masinaid, näiteks kolmefaasiliste sünkroonmasinaid – sünkroonkompensaatoreid – kasutamata.
pisi|püsti=1.7|Staatilise reaktiivvõimsuse kompensaatori skeemi näide
SVC koosneb kondensaatorite ja induktiivpoolide kombinatsioonist, mis on ühendatud paralleelselt kompenseeritava võrguosaga (põiksuunaline kompenseerimine). Türistorid kui elektrooniliselt juhitavad lülitid reguleerivad voolu lülituse eri komponentides ja seega reaktiivvõimsuse kompenseerimise astet. Võrreldes pöörlevate masinatega on staatilise kompensaatori eelis ka see, et ta võimaldab palju kiiremini ja dünaamilisemalt reageerida koormuse kõikumisele.
Et tööpinged kompensatsioonilülituses ei oleks liiga kõrged (mitte üle paarikümne kilovoldi), ühendatakse SVC tavaliselt ülekandevõrku eraldi jõutrafo või alajaama trafo tertsiaarmähiste kaudu.
Tegelikult ei kasutata SVCd mitte ainult reaktiivvõimsuse kompenseerimiseks, vaid mitmel muul otstarbel:
Theodor Kima
Theodor Kima (9. aprill 1899 Tartu – 17. veebruar 1980 Berliin) oli eesti arst.
Ta lõpetas aastal 1916 Tartu Aleksandri Gümnaasiumi ja asus samal aastal õppima Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, kuid stuudium katkes aastal 1917. Vabadussõjast võttis ta osa aastatel 1918–1920 Balti pataljoni koosseisus. Õpingud arstiteaduskonnas jätkusid aastal 1920 ja aastal 1924 lõpetas ta ülikooli arstiastme väärilisena cum laude. Akadeemiliselt kuulus ta korporatsiooni Fraternitas Academica.
Aastal 1925 oli ta Ahjal jaoskonnaarst. Aastatel 1926–1930 töötas ta Vana-Tänassilmas jaoskonnaarstina. Aastal 1930 asus ta Viljandisse, kus töötas laste- ja sisehaigustele spetsialiseerunud eraarstina. Ta oli aastast 1926 Viljandi Eesti Arstide Seltsi liige.
Aastal 1941 lahkus ta abikaasaga Saksamaale. Aastatel 1941–1942 töötas Neuenburgi kreisihaiglas Poola aladel, 1942–1945 Brombergis (praegu Bydgoszcz Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas Poolas). Aastatel 1948–1952 oli ta Mecklenburgi Tervishoiuministeeriumis osakonnajuhataja, 1952–1965 Saksa Demokraatliku Vabariigi Tervishoiuministeeriumi epideemiate vastu võitlemise osakonna juhataja ning aastast 1965 samas nõunik-epidemioloog.
Dr. Theodor Kima suri aastal 1980 Berliinis.
Isiklikku
Tema isa oli vaimulik Gustav Kima. Tema abikaasa Beate Käthe isa William Oskar Hertel ja vend Ernst Wilhelm Hertel olid arstid.
Nelja kuninga kivi
pisi|Neljakuninga kivi Nelja kuninga kivi ehk Neljakuningakivi on rändrahn ja ohvrikivi Harju maakonnas Kuusalu vallas.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 2,9 m, laius 1,9 m, kõrgus 1,2 m, ümbermõõt 7,3 m.
Pärimus
Rahvaluulekoguja Matthias Johann Eiseni korrespondent J. Abreldal kirjeldab 1893. aasta paiku Kuusalust saadetud teates Neljakuningakivi ja sellega seotud pärimust nii: "Siin Kuusalu küla juures on pikergune kivi tee ligidal. See on rahvakõrvus suures lugupidamises, ja kaugemal rahval ikka rohkem. Kes sealt mööda lähevad, need käivad teist vaatamas. Rahvasuu räägib, et seal peal on vanal sõja ajal neli kuningat söönud. Siis on igaüks sinna peale enda mälestuseks suure risti raiunud, mis praegu veel alles on.
Simferopoli lennujaam
Simferopoli rahvusvaheline lennujaam (krimmitatari keeles Aqmescit Halqara Ava Limanı) on lennujaam Ukrainas Krimmi poolsaarel, mõne kilomeetri kaugusel Simferopoli keskusest kagus.
Alates 2014. aasta 28. veebruarist valvavad lennuväljal korra järele automaatidega relvastatud inimesed. Nelja kilomeetri kaugusel Simferopoli lennujaamast põhjaloodes asub VF kasutuses olev Gvardiiske sõjalennuväli.
2014. aasta 18. märtsil toimus rünnak lennuväljal dislotseerunud Ukraina sõjaväeüksuse vastu, nõndanimetatud Simferopoli intsident, mille käigus tulistati surnuks kaks inimest, valvepostil olnud Ukraina lipnik ja nn Krimmi omakaitse liige. Need olid 2014. aasta Krimmi kriisi esimesed ohvrid.
Teiste lennujaama Venemaa poolt ülevõtmist mittetunnustavate rahvusvaheliste organisatsioonide seas on ka Eurocontrol.
Mõrv 101
"Mõrv 101" (inglise k "Murder 101") on kahe filmi ja filmisarja pealkiri.
See film juhatas sisse Hallmark Channeli sarja.
Edasiste filmide pealkirjad:
Timothy Palmer
pisi|Permanent Bridge enne katustamist (mai 1805, gravüür [[William Birchi maali alusel)]] Timothy Palmer (1751 Newburyport, Massachusetts – 1821) oli USA sillaehitaja.
Ta oli USA esimesi puidust kaetud sõrestiksildade ehitajaid. Teda on kutsutud Ameerika sillaehitajate Nestoriks.
Ta ehitas mitu tähelepanuväärset silda, nende seas Essex-Merrimack Bridge'i üle Merrimacki jõe Kennebecis Connecticutis (1792 ) ning 74,4-meetrise peasilde ja 719-meetrise üldpikkusega mitmeavalise puitsilla üle Piscataqua jõe suudmesse jääva Great Bay Maine'is. 1794. aastal valminud Piscataqua sild oli tollal suurima sildeavaga sild maailmas.
Permanent Bridge
1803. aastal kutsuti Palmer jätkama esimese püsisilla ehitamist Philadelphias üle Schuylkilli jõe. 1805. või 1806. aastal lõplikult valminud Permanent Bridge oli ühtlasi ka esimene katustatud sild Ameerika Ühendriikides.
26. suurtükiväebrigaad
26. kindral-horunžõi Roman Daškevõtši nimeline suurtükiväebrigaad (ukraina keeles 26-та артилерійська бригада імені генерал-хорунжого Романа Дашкевича) on Ukraina maavägede väeüksus.
Ajalugu
Väeosa sai 2019. aastal lisanimetuse: kindral-horunžõi Roman Daškevõtši nimeline. 2022. aastal võttis brigaad enda relvastusse Poola liikursuurtüki AHS Krab. 2022. aasta oktoobris tutvustas brigaad PzH 2000 kasutamist.
Bronisław Chromy
pisi|Bronisław Chromy (2010) Bronisław Chromy (3. juuni 1925 Leńcze – 4. oktoober 2017 Kraków) oli poola skulptor ja Krakówi kunstiakadeemia professor.
Chromy teoste hulgas on "Waweli draakon" Waweli linnamäel Krakówis.
Tractus stellae
"Tractus stellae" (ladina keeles 'tähe tee'), eesti allikates esineb ka nimi "Tractus Stellae - Herodes ja kolm Hommikumaa tarka", on ladinakeelne liturgiline draama, lugu Petlemma tähte järgiva kolme targa teekonnast ja kuningas Herodesest. See on üks kahest (teine on "Visitatio Sepulchri") liturgilisest draamast, mis leiduvad Zagrebist leitud 11. sajandi lõpu käsikirjas, nn Missale Aniqussimum ' is (Zagrebi ülikooli raamatukogu, käsikiri MR 165 ). Käsikirjas on draama tekst ja neumades märgitud meloodiad, aga samuti servamärkused ja väikesed parandused tekstis, mis näitab, et "Tractus stellae"'t mängiti ja ilmselt korduvalt, samas kui teise draama käsikirjas selliseid korduva kasutamise märke pole. Draama esineb ka hilisemais keskaegsetes käsikirjades, näiteks ühes Roueni 13. sajandi käsikirjas (Ms Paris, BN lat. 904).
Sisu
Draama algab protsessioonilauluga "Procedentem sponsum" - targad on saabunud otsima sündinud kuningat, ja pöörduvad küsimusega kuninga poole: "Haec est causa viae". Kuningas Herodes küsib omakorda, mis märgist nad teavad kuninga sünnist - "Regem quem quaeritis", ja pärast kirjatundjate käest saadud vastust läkitab targad teele "Ite, et de puero" ("minge ja uurige lapse kohta"). "Ecce stellae" - täht ilmub ja kolm tarka kummardavad Jeesuslast. Ingel annab käsu tarkadele valida teine tee - "Impleta sunt omnia". "Tractus stellae" on mõeldud kolmekuningapäeva matutiini lõpuks, sellele viitab draamat lõpetav "Te Deum laudamus" koos piduliku antifoniga "O Regem caeli".
Zagrebi käsikiri on tervenisti monoodilises stiilis ja hilisemates käsikirjades esinevad sama tekstiga, ent kolmehäälselt kaunistatud lõigud ei saa olla varasemad kui 13. sajand.
Esitused Eestis
Liturgilise draama ainetel on Eesti Telefilm teinud muusikalise telemängufilmi "Kann allikal" (režissöör Dorian Supin), milles draama stseenid avanevad vaimuliku isa Martini visioonidena, esitab ansambel "Hortus Musicus". Isa Martini osas Sulev Luik, teistes osades Tiina Tõnis, Rein Soomets, Peeter Brambat, Paul Oja, Vallo Kepp, Georg Bogatkin, Heino Müller, Jaanus Nõgisto ja tsirkusekollektiiv Säde liikmed.
Madis Laiv
Madis Laiv (sündinud 1. juunil 1937 Tartus) on eesti autovõidusõitja.
Arthur Masuaku
pisi|Arthur Masuaku (2016) Fuka-Arthur Masuaku Kawela (sündinud 7. novembril 1993) on Prantsusmaa-Kongo jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş.
Ta alustas karjääri Prantsusmaa klubis Valenciennes, on kuulunud Kongo DV jalgpallikoondisse ning Prantsusmaa noortekoondisse U18- ja U19-vanusegrupis.
Valenciennes
Masuaku tuli läbi Valenciennesi noortesüsteemi. Ta tegi Prantsusmaa kõrgliiga (Ligue 1) debüüdi hooaja avamängus, 2013–14. hooajal, 10. augustil Toulouse'i meeskonna vastu. Ta vahetati sisse Tongo Doumbia asemele pärast 75. minutit. 29. jaanuaril 2014 lõi Masuaku oma esimese ametliku värava Valenciennesi meeskonnas 1:2 kaotusmängus võõrsil Marseille vastu.
Olympiakós
Juulis 2014 liitus Masuaku Kreeka kõrgliigaklubiga Olympiakos. Ta tegi oma Superliiga (Kreeka kõrgliiga) debüüdi Níki Volose meeskonna vastu ja oma kolmandas liigamängus andis ta kodustaadionil peetud 3:0 võidumängus kaks resultatiivset söötu. Kolm päeva hiljem tegi ta oma debüüdi ja skooris UEFA Meistrite Liigas Madridi Atlético vastu 3:2 võiduga lõppenud kodumängus.
2015. aasta aprillis ja mais näitasid Itaalia suurklubid nagu Roma, Inter ja Juventus üles huvi teda enda meeskonda palgata. Tema agent Roger Henrotay teatas, et lepingu pikendus Olympiakóse klubiga on tegevusjärgus. Juulis sai avalikuks, et ligi nelja miljoni eurone pakkumine on tehtud Itaalia kõrgliigaklubi Genoa poolt Olympiakósele. Pakkumine sisaldas ka kunagist Olympiakóse mängijat Ioánnis Fetfatzídist, kes siirdunuks ülemineku lisasättena Genoast oma kunagisse koduklubisse tagasi. Masuaku koduklubi lükkas selle pakkumise tagasi.
West Ham United
8. augustil 2016 liitus Masuaku pärast 4-aastase lepingu sõlmimist Inglismaa kõrgliigaklubiga West Ham United. West Ham United maksis Olympiakósele Masuaku üleminekusummana 6,2 miljonit naela. Ta tegi oma Inglismaa kõrgliiga debüüdi West Hami meeskonnas 2:1 võõrsil kaotuses Chelsea jalgpalliklubile. 15. augustil 2016 tunnistas Masuaku, et enda Premier League'i debüüti tehes tundus talle Inglismaa kõrgliiga väga raske just nende omapäraste omaduste poolest. Nendeks oli kiire mängutempo ja väga füüsiline lähenemine mängule. Ta lõi oma esimese värava West Hami meeskonnas Inglise karikasarjas (EFL Cup) Bolton Wanderersi vastu 19. septembril.
Beşiktaş
2022. aasta augustis läks ta West Ham Unitedist üheks hooajaks laenule Beşiktaşi.
Koondisekarjäär
Olles mänginud Prantsusmaa jalgpallikoondises noorte vanuseklassis, otsustas Masuaku 2017. aasta juunis kasutada oma õigust esindada täiskasvanute tasemel Kongo Demokraatlikku Vabariiki. Ta kutsuti augustis 2017 esimest korda Kongo DV jalgpallikoondisse kaheks kvalifikatsioonimänguks Tuneesia vastu. Koondisedebüüdi tegi ta aasta hiljem, 13. oktoobril 2018, mängus Zimbabwe vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 15. juunil 2019 sõprusmängus Keenia vastu. Ta kuulus Kongo DV koondisse 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Eberhard Zorn
pisi| Eberhard Zorn (sündinud 19. veebruaril 1960 Saarbrückenis) on Saksamaa sõjaväelane (kindral).
Bonsecoursi turg
pisi|Bonsecoursi turg Bonsecoursi turg (prantsuse keeles Marché Bonsecours, inglise keeles Bonsecours Market) asub Montréali vanalinnas aadressil 350 rue Saint-Paul. See on kahekorruseline kupliga avalik turg. See sai nime ehitise kõrval asuva Notre-Dame-de-Bon-Secoursi kabeli järgi. Turuhoone valmis 1847. aastal ning projekteerimisel võeti eeskuju Dublini tollimajast.
Christian August (Pfalz-Sulzbach)
Christian August (26. juuli 1622 – 23. aprill 1708) oli Sulzbachi pfaltskrahv aastatel 1632 kuni 1708.
Elu
Christian August sündis Sulzbachis pfaltskrahv Augusti vanima pojana. Ta järgnes oma isale aastal 1632. Christian August oli salliv valitseja. Ta andis oma alamatele õiguse valida oma kristlik eelistus ja juurutas Simultaneumi, kus kirikus sai nii protestandi kui ka katoliku teenistust. Aastal 1666 võimaldas ta juutidel Sulzbachi hertsogkonda asuda. Tema valitsemise ajal muutus Sulzbach ka intellektuaalseks keskuseks ja piirkondlikult olulise trükitööstuse kohaks.
Tal olid lähedased suhted oma lapselapse Saksi-Lauenburgi Sibyllaga, kes oli Baden-Badeni Ludwig Wilhelmi naine ja nende poja regent.
Christian August suri Sulzbachis ja maeti Marienkirchesse.
Abielu ja lapsed
Christian August abiellus 27. märtsil 1649 Nassau-Siegeni krahvi Johann VII tütre Amaliega ja nad said järgmised lapsed:
Kavasoo küla
Kavasoo oli küla Pärnumaal. Küla jääb tänapäeval Tohera küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Vändra kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tohera külaga.
Küla lähedal asub Kavasoo.
Matsikivi
Matsikivi (ka: Eremiit, Uustalu kivi) on hiidrahn Lääne-Viru maakonnas Käsmu poolsaarel; Käsmu kivikülvi kividest suurim.
Kivi mõõtmed on järgmised: pikkus 8,5 m, laius 7,1 m, kõrgus 4,3 m, ümbermõõt maapinnal 22,7 m (maksimaalne 23,4 m), maht 119 m3.
Pentax KP
Pentax KP on digitaalne peegelkaamera, mida Ricoh (Kabushiki-gaisha Rikō) tutvustas 25. jaanuaril 2017.
Theodor Eustach (Pfalz-Sulzbach)
Theodor Eustach (14. veebruar 1659 – 11. juuli 1732) oli Sulzbachi pfaltskrahv aastatel 1708 kuni 1732.
Elu
Theodor Eustach sündis Sulzbachis Christian Augusti ja Amalie ainsa ellujäänud pojana. Ta suri Dinkelsbühlis ja maeti Sulzbachis.
Abielu ja lapsed
Theodor Eustach abiellus Hessen-Rotenburgi maakrahvi Wilhelmi tütre Eleanore Maria Amaliega ja nad said järgmised lapsed:
Odessa lennujaam
Alates 2016. aasta kevadest lendab Tallinna-Odessa liinil Nordic Aviation Group.
Belgradi loomaaed
pisi|Belgradi loomaaia värav Belgradi loomaaed (serbia keeles Бео зоо врт, tuntud ka kui Vrt dobre nade 'heade lootuste aed') on Belgradi vanalinnas Kalemegdani pargis asuv loomaaed.
Loomaaed asutati 12. juulil 1936 ja seda peetakse üheks vanimaks avalikuks loomaaiaks Kagu-Euroopas.
Loomaaia pindala on 7 hektarit ja seal asub umbes 150 loomaliigi ekspositsiooni, kuhu kuulub ligi 2000 isendit, mis teeb sellest Serbia suurima kollektsiooni.
Belgradi loomaaed, mis on linna kõige külastatum turismiobjekt, taotles ametlikult EAZA liikmeks saamist 2017. aastal.
Houchin
pisi|Houchini kirik
Houchin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub u. 4,8 km Béthune'ist lõunas, teede D72 ja D171 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Pielise Karjala piirkond
Pielise Karjala piirkond on majanduspiirkond Soomes Põhja-Karjala maakonnas.
Altrei
thumb| thumb|Altrei valla paiknemine Lõuna-Tiroolis
Altrei (itaalia: Anterivo) on vald (comune) Lõuna-Tiroolis Põhja-Itaalias.
2010. aasta 30. novembri seisuga elas seal 384 inimest.
Geograafia
Altrei on ainus Lõuna-Tirooli vald Fiemme orus Lõuna-Lubjakivi Alpides, paiknedes umbes 25 km Bolzanost lõunas poolel teel Trento linnani. Ümbritsevad vallad põhjas, lõunas ja idas: Capriana, Carano, Castello-Molina di Fiemme ja Valfloriana kuuluvad kõik Trento provintsi, välja arvatud Truden loodes. Kagus ulatub Altrei vald Avisio jõe oruni. Suur osa kuulub Trudner Horni loodusparki.
Valla pindala on 11,1 km².
Frazioni
Altrei vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Eben (Pramarino) ja Guggal.
Keeleline jaotus
2011. aasta rahvaloenduse järgi kõneles 87,80% rahvastikust esimese keelena saksa keelt ja 12,20% itaalia keelt.
Ajalugu
thumb|Püha Katariina kirik
Asukat on esmamainitud (nimega Antereu) 1321. aasta dokumendis, mille andis välja krahv Heinrich von Kärnten, kes oli asustanud piirkonna saksa talupoegadega. See oli osa Heinrichi edukast katsest võitluses Trento vürstlike piiskoppide feodaalsuveräänsusega Fiemme orus. Kauge piirkond jäi Tirooli valduseks aastani 1779, kui Habsburgide keisrinna Maria Theresia vahetas selle Tramini vastu Etschtalis. Pärast 1803. aasta sekulariseerimist liideti kõik Fiemme oru valdused Austria Tirooli kroonimaasse.
Oleg Kašin
pisi Oleg Kašin (Олег Кашин; sündinud 17. juunil 1980) on Venemaa ajakirjanik.
Ta on olnud
2010. aasta oktoobris ei lubanud Venemaa presidendi pressiteenistus Kašinit presidendi kohtumisele muusikutega, põhjendades seda sellega, et Kašin on seoses arreteerimisega 2007. aasta mittenõustujate marsil kantud musta nimekirja.
2010. aasta 6. novembril rünnati Kašinit Moskvas kodu lähedal. Murti mõlemad sääreluud, purustati sõrmed. Kolju sai vigastada. Arstid viisid haiglasse toimetatud Kašini kunstlikkusse koomasse. Algatati mõrvakatse uurimine, president Medvedev palus peaprokurör Juri Tšaikal ja siseminister Rašid Nurgalijevil uurimist isiklikult juhtida.
Rünnaku põhjuseks peetakse Kašini ajakirjanduslikku tegevust. Võimalikuks ajendiks peetakse muuhulgas seda, et Kašin kajastas Himki metsa kiirtee rajamise vastaseid proteste.
Madatyphlops
Madatyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Madatyphlops klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid : Madatyphlops platyrhynchus (STERNFELD, 1910)
Levila
Need maod elavad Madagaskaril.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Madatyphlops seisuga 20.06.2014.
FAMAS
Peale teist maailmasõda sai Prantsusmaa sõjaväe põhirelvaks poolautomaatvintpüss MAS-49, koos püstolkuulipilduja MAT-49 ja senise poltlukuga MAS-36ga. Samas arendati juba 1946.-1950. aastatel esimesi Prantsusmaa bullpup-relvi nn. "keskmiste kaliibritega" nagu .30 Carbine (USA M1) ja 7.92x33 mm Kurz (Saksa Sturmgewehr 44). Kuna aga Prantsusmaa oli hõivatud esimese Indohiina sõjaga ning oli ka NATO suuruselt teine toetaja, jäi uute relvade arendamise eelarve piiratuks, prioriteetideks olid olemasolevate relvade moderniseerimine ja tootmine. Sellegipoolest arendati aastatel 1952-1962 välja ligi 40 7.62x51mm NATO laskemoona kasutavat prototüüprelva, kaasa arvatud MAS'i enda FA-MAS Type 62. Kuna aga 7.62x51mm relvad olid automaattulerežiimis käest lastes liiga tugeva tagasilöögiga, võeti USA sõjaväes kasutusele uus 5.56x45mm laskemoona kasutav M16, mispeale otsustati ka FA-MAS Type 62 katkestada.
1960. aastatel hakkas Saint-Étienne'i relvatehas litsentsi alusel tootma Heckler & Kochi 7.62x51mm G3 ja 5.56x45mm HK33 automaatpüsse. Prantsusmaa kõrgemad sõjaväejuhid, nagu kindral Marcel Bigeard, olid aga vastu välismaise relva kasutuselevõtule, Bigeard veenis selle asemel Saint-Étienne tehase insenere välja arendama kodumaist 5.56x45mm automaatpüssi. FAMASi arendus algas 1967. aastal, esimene prototüüp valmis 1971. aastal, Prantsusmaa sõjavägi asus seda testima 1972. aastal. Tootmisprobleemide tõttu lükkus aga uue relva kasutuselevõtt edasi, kuid Kolwezi lahing Zaire'is (täna Kongo Demokraatlik Vabariik) mais 1978 näitas kohest vajadust uue relva järele, mispeale hakati otsima kuni FAMASi tootmisse minemiseni ajutist hädaabirelva. HK33 asemel valiti aga Šveitsi SIG SG 540, mida toodeti litsentsi aluses Mulhouse's Manurhini tehases.
1978. aastal vahetas FAMAS F1 korraga välja nii MAS-49/56 poolautomaatvintpüssi ja MAT-49 püstolkuulipilduja. Kokku toodeti FAMAS F1 ligi 400 000 eksemplari, kuid sellel oli omajagu probleeme - relva plastikust osad kippusid tihti murduma. Kiiresti kerkis esile ka teine suur puudujääk - FAMAS oli projekteeritud töötama 25-lasuliste ühekordsete salvedega. Sõjaväe piiratud eelarve tõttu tuli aga hakata salvi korduvkasutama, mispeale relv kippus kinni kiiliuma ja vajas kohest hooldust. Lõpuks hakkas MAS tootma vastupidavamaid salvi ja kinnikiilumised vähenesid.
F1 edasiarenduseks sai 1991. aastal G1, millel oli ümberkujundatud käepide ning suurem päästikukaitse, et relva saaks ka kinnastega kasutada, kuid see variant ei läinud tootmisse.
1994. aastal loodi NATO standarditele vastamiseks uus G2 variant, et relv saaks kasutada 30-lasulisi NATO standardsalvesid ja NATO messingist 62-graanised SS109 standardpadruneid. Võrdluseks oli FAMAS F1 disainitud töötama Prantsuse 55-graaniste teraspadrunitega, samas raskemate NATO padrunite kasutamine võib kaasa tuua ülerõhu ja padrunikesta rebenemise, ning iga miljoni lastud padruni kohta ka kaks väiksemat vigastust, mispeale tuli F1ga välismaiste padrunite kasutamine keelata. 15 000 eksemplaris toodetud G2 võttis kasutusele merevägi, maavägi aga jätkas F1 kasutamist.
2010. aastatel kerkis päevakorda FAMASi väljavahetamine, kuna relvad hakkasid vanaks jääma ja ei töötanud NATO messingpadrunitega. Ka Saint-Étienne'i relvatehas oli suletud 2002. aastal, kui ka viimased FAMASid olid toodetud. Saint-Étienne'i tehase sulgemise tõttu ei olnud kodumaiste automaatide tootmine enam võimalik. Mais 2014 kuulutaski Prantsusmaa kaitseministeerium välja Euroopa Liidu-ülese konkurssi sõjaväele vähemalt 90 000 relva tarnimiseks. Kandideerisid Beretta ARX160, SIG SG 550, Horvaatia VHS-2, FN SCAR ja HK416. Lõpuks jäid sõelale kaks viimast, augustis 2016 teatas kaitseministeerium, et valituks osutus HK416. FAMASi hakkavad edaspidi kasutama Rahvuskaart ja kodumaised politseiüksused, kuni 2028. aastani ka reserv- ja tagalaüksused.
Käsmu kivikülv
pisi|Käsmu kivikülv Käsmu kivikülv on kivikülv Lääne-Viru maakonnas Käsmu poolsaarel. See on Eesti ja ühtlasi ka Baltimaade ja viimase jääaja hõivatud Põhja-Euroopa suurim kivikülv.
Kivikülvi moodustavad u 400 ha alal paiknevad suured kivid. Mõned kivikülvi tuntumad kivid: Matsikivi, Lemeti kivi, Vana-Jüri kivid, Saadumetsa Suurkivi.
Valter Ever
Valter Ever (6. november 1902 Tallinn – 10. juuli 1981 Stockholm) oli eesti advokaat ja kergejõustiklane.
Ta lõpetas 1925. aastal Tartu Ülikooli, Korporatsioon Vironia vilistlane.
Osales Vabadussõjas.
Ta osales kergejõustiklasena 1924. aasta suveolümpiamängudel.
1926 vandeadvokaat August Rei abi, 1931–1940 vandeadvokaat Tallinnas.
Ta põgenes 1944. aastal Rootsi.
SpeedStep
SpeedStep (Algupäraselt koodnimega Geyserville, hiljem ka Enhanced Intel SpeedStep Technology, lühidalt EIST ) on Inteli arendatud toitehaldustehnoloogia. Tehnoloogia on sisse ehitatud Inteli protsessoritele alates aastast 2000, ning võimaldab tarkvara abil muuta dünaamiliselt protsessori taktsagedust ning voolutarvet. Taktsageduse muutmine korreleerub protsessori töökiirusega ja võimaldab seega protsessori efektiivsema kasutamise. Tänu SpeedStep tehnoloogiale on Inteli protsessorid omanud märgatavalt paremat energiasäästlikust võrreldes konkurentide protsessoritega.
Ajalugu
pisi|Inteli Pentium III protsessor Esimest korda demonstreeris Intel enda uut Geyserville tehnoloogiat 18. jaanuaril aastal 2000 korraldatud Inteli arendajate foorumil (Intel Developer Foorum ). Päris esimese Geyserville abil muutis protsessor oma olekut automaatselt, olenevalt protsessori hetke koormusest. Peale demonstratsiooni ei läinud kaua, kui ilmus Inteli esimene Geyserville tehnoloogiaga varustatud protsessor. Lisatud oli seekord ka võimalus tarkvaraliselt muuta protsessori taktsagedust. Pentium III sai au olla esimene Inteli protsessor, mis võimaldas energiasäästlikuma arvuti kasutuse. Kuigi kasutatav Geyserville (SpeedStep) võimaldas protsessoril vahetada vaid kahe režiimi vahel – suuremate ja raskemate protsesside arvutamiseks mõeldud režiim (Highest Frequency Mode, ehk HFM) ning väiksemate ja vähem arvutusvõimsust vajavate protsesside jaoks mõeldud režiim (Lowest Frequency Mode, ehk LFM) - oli see siiski märkimisväärne edusamm ja eelis Inteli kasuks. Koos Pentium III protsessoriga nimetati ka siiani Geyserville nime kandud tehnoloogia ümber SpeedStep’iks.
Peale Pentium III hakati SpeedStep’i järjest paremaks arendama ja juba aastal 2003 ilmus Inteli Pentium M protsessor, mis tõi kaasa ka SpeedStep’i arenenuma versiooni. SpeedStep’i uuem versioon lisas juurde erinevaid režiime ning analoogiliselt ka nende režiimide vahetusvõimaluse. Lisandunud režiimid tõid juurde paindlikust ning veelgi tõhusama energiakulutuse haldamisvõimaluse. See tehnoloogia sai aga alles nüüd hoo sisse ja arenes järgnevatel aastatel veelgi kiiremal sammul edasi.
Aastal 2004 tutvustaski Intel taas uuenenud SpeedStep’i tehnoloogiat. Areng tõi kaasa ka uue ning teemakohasema nime, Enhanced Intel SpeedStep Technology või lühidalt EIST. EIST kujutas endast edasiarengut eelnevast versioonist ning võimaldas täpsema ning tõhusama dünaamilise pinge ja taktsageduse skaleerimise (Dynamic Voltage and Frequency Scaling ehk DVFS), millel oli ka parandatud taktsageduse automaatkontrolli vastavalt protsesside koormusele. Samal aastal jõudis Inteli SpeedStep tehnoloogia ka serverites kasutatavate protsessoriteni. Intelile tähendas see väga suurt edusammu. Serverite massiivset energiakulutust oli nüüdsest võimalik oluliselt paremini kontrollida ja sellega energiatõhusust oluliselt parandada. Kuna energiasääst oli reaalselt arvestatav kasutajate kuludes, lõi see pikaajalise turueelise ja julgustas Intelit SpeedStep’i järjest tõhusamaks arendama. pisi|Intel Pentium M protsessor Järgmine Inteli suurem edusamm leidis aset aastal 2005, kui Inteli Pentium M protsessor viidi kokku EIST’iga. Pentium M oli juba aastal 2003 Inteli poolt välja arendatud protsessor, mis oli energiatõhusamaid, kui mitte kõige tõhusam protsessor sellel ajal. Väga hea energiaefektiivsus ning sellega automaatselt kaasnev võrdlemisi väike soojusväljund tegid Pentium M-ist väga levinud ja kasutatud protsessori, mis oli eriti hinnatud mobiilsetes arvutusseadmetes, näiteks sülearvutites.
Peale EIST’i on Intel jätkanud samal tehnoloogial põhineva tarkvara arendamist, lisades uusi funktsionaalsusi iga uue versiooniga. EIST’i järglane ilmus aastal 2008 ja kandis nime Turbo Boost Technology, aastal 2015 arenes see edasi Speed Shift tehnoloogiaks ning kõige hilisem väljalase on Adaptive Voltage/Frequency Scaling (AVFS), mis ilmus aastal 2019.
Laura Alba
Laura Alba (neiupõlvenimega Laura Rohtla; sündinud 14. novembril 1985 Rakveres) on eesti murdmaasuusataja.
SpeedStep
Tööpõhimõte
SpeedStep’i missioon seisneb protsessori taktsageduse ja tööpinge dünaamilises muutmises, mis võimaldab protsessoril töötada väiksema võimsusega, kulutades nii vähem elektrit ja pikendades vastavalt ka protsessori enda eluiga. Väiksema koormusega protsesside jaoks pole vaja kasutada protsessori täis võimsust, samas saab suuremate koormuste jaoks võimsust kasvatada vastavalt vajadusele.
Laura Alba
Ta on maailmameistrivõistlustel osalenud kolm korda. Parim koht on 2011. aasta maailmameistrivõistlustel Oslos 15 km suusavahetusega sõidus saadud 41. koht. Maailmakarikavõistlustelt ta pole punktikohale jõudnud. Parim koht on 2011. aasta 22. jaanuaril Otepääl 10 km klassikas saadud 38. koht.
SpeedStep
Taktsageduse reguleerimine
SpeedStep’i üks kahest tähtsaimast tehnikast on Dynamic Frequency Scaling (DFS), mis on protsessori taktsageduse kontrollimisele mõeldud toitehaldustehnika. DFS’i tööpõhimõte on kohandada protsessori taktsagedust vastavalt CPU hetke töökoormusele. Protsessori töökoormust reguleerib Power Management Unit (PMU) mikrokontroller, mis jälgib muuhulgas ka näiteks CPU temperatuuri ning integreeritud kiipide konfiguratsiooni.
Laura Alba
Ta on Eesti meistrivõistlustelt murdmaasuusatamises täiskasvanute arvestuses kokku võitnud 21 medalit, neist 5 kulda.
SpeedStep
Taktsageduse reguleerimine
Taktsageduse muutmise protsessi võib kõige üldisemalt kirjeldada kui valikut erinevate fikseeritud olekute vahel. Speedstep’i võimalike olekute täpsustatud määratlemine on pidevalt paranenud, aga nendest ajas kõige esimesed ja kõige tähtsamad on HFM (Highest Frequency Mode) ja LFM (Lowest Frequency Mode). Nende kahe äärmuse vahel on defineeritud rida teisi spetsiifilisi olekuid.
Pinge reguleerimine
DFS’ile lisaks kasutab SpeedStep ka tehnikat nimega Dynamic Voltage Scaling (DVS), mis on sarnaselt DFS’ile, protsessori pinge kontrollimiseks ja reguleerimiseks mõeldud toitehaldustehnika. DVS kasutab PMU tagasisidet, kuid lisaks sellele on ka teisi informatsiooni allikaid.
Protsessor saab vajaliku pinge VID (Voltage Identification ) pinnide abil. VID pinnid suhtlevad emaplaadiga ning edastavad omavahel teavet protsessori hetke pingest ning soovitud pingest. Töökoormuse muutus kajastub pinnide ja emaplaadi suhtluses ja loob sealtkaudu sisendi protsessori pingemuutuse arvestamiseks DVS ja ka DFS tehnoloogiale, mille tulemus ongi dünaamilise pinge ning sageduse reguleerimise.
=
Olekud (P-states ja C-states) =====
SpeedStep’i tööpõhimõte seisneb erinevate olekute vahetamises. Neid olekuid nimetatakse Performance State’ideks (P-states ). Igal P-state’il on oma teatud taktsagedus millele vastab teatud pinge. P-state’id pole muidugi juhuslikult valitud, vaid on ACPI (Advanced Configuration and Power Interface) standardiseeritud olekud. Performance state’ide vaheline liikumine on kirjeldatav järgmiselt:
Performance State’ide vahetamine toimub väga kiiresti, kuna olekute vahel on madal ülemineku latentsusaeg, mis tähendab, et protsessor võib vahetada oma olekute mitmeid kordi sekundis.
Taktsagedust saab loomulikult muuta ainult riistvara tehnilistele omadusele vastavates piirides ja igal protsessoril on vastavalt oma baassagedusele ainult teatul määral P-state’e.
SpeedStep tehnoloogia toetab ka C-state’e (CPU state), mis võimaldab protsessoril lülitada välja teatuid funktsionaalsusi. Tavaliselt kasutab süsteem C-state’e ainult siis, kui arvuti on näiteks unerežiimil või puhkerežiimil, ehk siis, kui tehtavaid protsesse on vähe või neid polegi.
Vaata ka
Intel
Pentium III
Protsessor
Xianni
Laev tehasenumbriga 304 ehitati Elbewerft Boizenburgi laevatehases (endine VEB Elbewerften Boizenburg/Roßlau) ühinenud Saksamaal Boizenburgis 1991. aastal nime Konstantin Stanjukovitš all Moskva Laevakompaniile. Laev nimetati Venemaa kirjaniku Konstantin Stanjukovitši (1843–1903) järgi, kes on peamiselt tuntud jutustuste tõttu Venemaa sõjalaevastiku elust.
Laeva saksa tüübinimetus on BiFa 129M, Binnenfahrgastschiff 129 meetrit. Laev on 129,10 m pikk, 16,70 m lai ja 15,93 m kõrge. Nagu jõelaevadel ikka on tema süvis suhteliselt väike, 3852 tonni korral 2,94 m. Suurim kiirus on 25,5 km/h ehk 13,8 sõlme. Laeva peamasina moodustavad 3 diiselmasinat 6ЧРН 36/45 (ЭГ70-5), millest igaühe võimsus on 736 kW ja koguvõimsus 2208 kW ehk 3000 hj. Laeva sõuseadme moodustavad 3 viielabalist põtkurit, mille läbimõõt on 1,8 m. Kaks nendest pöörlevad paremale ja üks vasakule. Laeva kogumahutavus on 5475.
Laeval on 146 kajutit. Projekti järgi on neis 258 reisijakohta. Laevaperes on 130 liiget.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist puudus huvi laeva eest maksta ja see müüdi koos kahe sõsarlaevaga Arkadi Gaidar (hiljem Xian Na) ja Aleksandr Grin (hiljem Xian Ting) Hiina laevakompaniile Regal China Cruises. Esialgu kandis ta nime "Princess Jeannie", 1994. aastal nimetati ta ümber Xianniks. Alust kasutatakse Jangtse jõel, kodusadam on Nantong.
Reisijate käsutuses on 146 kajutit. Neist 10 on kahekohalised luksuskajutid, kus on magamiskajut ja eraldi salong, kööginurk külmkapi ja baarikapiga ning vannituba duši ja bideega. Kajutis on teler ja telefon. Veel on laeval 14 ühekohalist luksuskajutit. 114 kajutit on tavalised. Neis on kaks voodit, külmkapp, vannituba dušiga ja lai välisaken. Külalistele on avatud restoran, söökla, baar, tantsusaal, raamatukogu ja mängutuba.
Sise-Savo piirkond
Sise-Savo piirkond on majanduspiirkond Soomes Põhja-Savo maakonnas.
Otsingumootor
Otsingumootor ehk otsimootor on arvutiprogramm (tavaliselt otsinguprogrammide-andmebaaside süsteem), mille väljundi abil saab veebis infot kiiremini leida. Otsimootor otsib kindlate tunnustega andmeid veebist ja FTP-serveritest. Päringu vastused esitatakse nimekirjana, mis võib koosneda viidetest veebilehtedele, piltidele, dokumentidele, videotele jt objektidele võrgus. Mõned otsingumootorid kaevandavad andmeid võrku ühendatud andmebaasidest või avatud loenditest. Erinevalt veebiregistritest-portaalidest, mida hooldavad toimetajad, uuendavad otsingumootorid infot reaalajas, käitades veebiämblike abil algoritme.
Ajalugu
Veebi algusaegadel kasutati veebiserverite loetelu, mida toimetas Tim Berners-Lee ja majutas CERN-i serveris. 1992. aastast on alles ka üks ajalooline pilt Kuna internetti tekkis järjest kiiremini uusi veebiservereid, ei suutnud see loetelu enam kasvuga sammu pidada. NCSA lehel teatati uutest serveritest jaotises "What's New!" ('mida uut!').
Esimene tööriist, mida kasutati internetis otsimiseks, oli Archie. Nimi tähendas "archive" ('arhiiv') ilma "v"-ta. Selle lõid 1990. aastal Alan Emtage, Bill Heelan ja J. Peter Deutsch, arvutitehnika õpilased McGilli ülikoolist Montréalis. Programm laadis alla registri nimekirjad kõikidest failidest, mis asusid avalikes FTP võrgukohtades, luues failinimedega otsitava andmebaasi. Archie ei indekseerinud lehtede sisu, sest andmemahud olid piiratud, samas võis andmeid lihtsalt leida.
1993. aasta suvel ei olnud veebi jaoks ühtegi otsingumootorit, mitmeid spetsiaalseid katalooge hallati käsitsi. Oscar Nierstrasz Geneva Ülikoolist kirjutas seeria Perli skripte, mis perioodiliselt peegeldasid neid lehti ja nad kirjutasid need ümber standardvormingusse, mis moodustas W3Catalogi aluse. See oli esimene primitiivne veebis kasutatav otsingumootor ning anti välja 2. septembril 1993.
JumpStation ('hüppejaam') kasutas veebirobotit veebilehtede leidmiseks ja neist registri ehitamiseks ning kasutas veebiankeeti kasutajaliidesena oma päringu programmina. See oli seega esimene WWW ressursi avastamise vahend, milles olid liidetud kolm põhilist otsingumootori omadust (roomamine, indekseerimine ja otsimine). Kuna platvormil, millel see jooksis, olid piiratud ressursid, piirdus selle indekseerimine ja seega ka otsimine pealkirjadega lehtedega, mida ämblik oli külastanud.
Üks esimesi täistekstiämbliku baasil toimivaid otsingumootoreid oli WebCrawler ('veebiämblik'), mis tuli välja 1994. aastal. Erinevalt eelkäijatest lasi see oma kasutajatel otsida iga sõna igal veebilehel, mis on sellest ajast saadik muutunud standardiks kõigile otsingumootoritele. See oli ka üks esimesi otsingumootoreid, mis sai tuntuks laiema avalikkuse ees.
Peagi loodi veel mitu otsingumootorit, mis konkureerisid omavahel populaarsuse pärast. Nende seas olid Magellan, Excite, Infoseek, Inktomi, Northern Light ja AltaVista. Yahoo! oli üks populaarsemaid viise inimesi huvitavate veebilehtede leidmiseks, kuid selle otsingufunktsioon toimis enda veebiregistril täistekstlehtede koopiate asemel. Info otsijad said vaadata ka registrit otsingusõnal põhineva otsingu asemel.
1996. aastal tahtis Netscape anda ühele otsingumootorile eksklusiivse lepingu, millega see muutuks Netscape'i brauseriga kaasasolevaks otsingumootoriks. Huvi selle vastu oli nii suur, et Netscape tegi tehingu viie suurema otsingumootoriga. 5 miljoni dollari eest aastas olid Netscape'i otsingulehel ringluses viis otsimootorit: Yahoo!, Magellan, Lycos, Infoseek ja Excite.
Otsingumootoreid peeti ka eredamateks tähtedeks 1990. aastate lõpu internetti investeerimise hulluses. Mitmel firmal läks turule sisenemine suurepäraselt, nad said avalikel pakkumistel rekordilisi tulusid. Mõned võtsid maha oma avalikud otsingumootorid ja turustasid ainult ettevõtetele mõeldud versioone nagu Northern Light.
2000. aasta paiku tõusis tippu Google'i otsingumootor. Firma saavutas paremaid tulemusi innovatsiooniga PageRank. See korduv algoritm hindab veebilehti PageRank-numbri alusel. Eeldatakse, et headele ja nõutud lehtedele lingitakse teistelt veebisaitidelt rohkem kui teistele. Google säilitas oma otsingumootoris ka minimalistliku kasutajaliidese, vastandina mitmetele konkurentidele, kelle otsingumootor oli veebiportaali sisse ehitatud.
2000. aastal hakkas Yahoo! kasutama otsingutulemuste saamiseks Google'it. Yahoo! hankis endale Inktomi 2002. ja Overture'i 2003. aastal. 2004 tuli ta välja oma otsingumootoriga, milles olid ühendatud Yahoo!-le kuuluvate rakenduste tehnoloogiad.
Microsoft lasi MSN Searchi välja 1998. aasta sügisel, kasutades Inktomi otsingutulemusi. 1999. aasta alguses hakkas leht näitama loetelusid Looksmartist, mis olid kokku segatud tulemustega Inktomist. 2004 hakkas Microsoft oma otsingutehnoloogiale üle minema. Microsofti taasmärgistatud otsingumootor Bing avati kasutajatele 1. juunil 2009. 29. juulil lõpetasid Yahoo! ja Microsoft lepingu, mille kohaselt hakkab Yahoo! Search toimima Microsoft Bingi tehnoloogia baasil.
Kuidas otsingumootor töötab
pisi|280px|Tavalise veebiämbliku kõrgtaseme arhitektuur (ingl) Otsingumootor toimib sellises järjekorras: