cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andesiit
Teke
Andesiitseid kivimeid ei esine siiski vaid subduktsioonivööndites. Nii Marsi andesiitsed kivimid (Marsil puudub laamtektoonika) kui ka maised andesiitsed kivimid, mis esinevad väljaspool subduktsioonivööndeid, näitavad, et andesiit võib tekkida ka teistsuguste mehhanismide järgi. Jaapanis Zaō vulkaanil tehtud uuringud näitavad, et vastupidi tavalistele teooriatele pärinevad sealsed basaltsed laavavoolud kõrgemal asuvast magmakihist, andesiitne laava tekib aga sügavamalt vahevööst pärinevast magmast. Andesiidi tekke kõigis mehhanismides puudub aga teadlaste seas üksmeel.
Lasumuskehad
pisi|Andesiitne plokk-laava pisi|vasakul|Andesiidipaljand [[Šotimaa idarannikul]] pisi|vasakul|Andesiidist sammas [[Slovakkias Vtáčniku mäestikus]] Vulkaani pursketüübi määrab peamiselt magma keemiline koostis. Väga üldiselt saab vulkaanid pursketüübi alusel jaotada kaheks: rahuliku käitumisega ja vedelat laavat purskavaiks ning plahvatuslikeks rohkelt püroklastilist materjali tootvaiks vulkaanideks. Esimesel juhul on laava peamiselt basaltse koostisega, teisel juhul koosnevad vulkaanilised kivimid peamiselt andesiidist ning vähemal määral veelgi enam räni sisaldavaist datsiidist, rüoliidist, trahhüüdist jne.
Andesiit on basaldist oluliselt viskoossem, mistõttu ei moodusta ta basaldile omaseid õhukesi ning kergelt voolavaid laavavoolusid. Temperatuuril 1100 °C on andesiitne laava kuni 200 korda viskoossem Hawaii saare basaltsest laavast. Andesiitsed laavavoolud on paksud ning liiguvad aeglaselt. Laavavoolu sees on plastiline laava, mis aeglaselt edasi roomab, selle välispind on aga pragunenud ja ebaühtlane ning meenutab eemalt vaadates hunnikusse lükatud nurgelisi kivilahmakaid. Ühe andesiitse laavavoolu kõrgus võib ulatuda mitmesaja meetrini ning selle serv on tavaliselt väga järsk. Sellist laavavoolu nimetatakse plokk-laavaks. Andesiitne laavavool võib moodustada ka aa-laava, kuid erinevalt basaldist ei teki andesiitsest laavast kunagi pahoehoe-tüüpi laavavoolu.
Laavavoolud on vaid üks osa andesiidi esinemisvormidest, sest andesiitsed vulkaanid on plahvatusliku pursketüübiga ning paiskavad suure osa magmast kraatrist välja väikesteks tükkideks fragmenteerununa, mis langevad maale tagasi vulkaaniliste pommide, plokkide, lapillide ja tuha näol.
Andesiit võib moodustada ka maa-aluseid plaatjaid intrusioone ehk daike, kuid pikemate andesiitsete daikide paksus peab üldjuhul ületama ühte meetrit, vastasel korral pole viskoossel andesiidil võimalik kuigi kaugele voolata. Mida kitsam on liikumistee, seda suuremat jõudu tuleb rakendada, et magmat seda mööda edasi liikuma sundida.
Andesiidi äratundmine looduses ei pruugi olla lihtne. Ivar Murdmaa kirjutab raamatus "Ookean tulerõngas", kuidas ta üritas Onekotani saarel koguda võimalikult erinevaid kivimeid, kuid pärast neid laboris uurides selgus, et ta oli kaasa toonud seljakotitäie erineva väljanägemisega andesiiti.
Mandriline maakoor on ookeanilisest väiksema tihedusega ning koosneb peamiselt tardkivimeist ja nendega keemiliselt koostiselt sarnanevaist moondekivimeist. Arvatakse, et mandrilise maakoore materjal ongi tekkinud läbi subduktsiooniprotsessi. Sellele viitab ka mandrilise maakoore keskmine koostis, mis vastab umbes andesiidi keemilisele koostisele. Tänapäeval on suurem osa laavavooludest saarkaartel küll basaltsed (erandiks on vaid Aleuudid), seega on erinevuse seletamiseks loodud mitu teooriat. Ühe teooria kohaselt tekkis minevikus saarkaartel andesiiti basaldist rohkem, teise kohaselt on toimunud saarkaarte basaltsete kivimite (mis on vahevöö ülaosa kivimitest suurema tihedusega) vahevöösse sukeldumine ja mandrilist maakoort on jäänud moodustama vaid andesiitsed kivimid.
Murenemine
Tekkinud andesiitsed lasumuskehad hakkavad aja jooksul nii keemiliste kui ka mehaaniliste tegurite mõjul lagunema. Murenemist mõjutavad tegurid on kivimi mineraalne koostis, kliima, elustik, piirkonna topograafia ja aeg. Kuna andesiidi mineraalne koostis on varieeruv, lasumuskehad on eri vanusega ja asuvad erineva elustiku ning topograafiaga piirkondades, võib andesiidi murenemine toimuda äärmiselt erinevalt. Kehtivad siiski kaks põhireeglit: peenema struktuuriga kivimid annavad murenemisel üldiselt peenema lõimisega mulla, jämedama struktuuriga kivimid aga jämedama lõimisega mulla ja tumedam kivim annab murenedes viljakama pinnase. Andesiit on üldiselt keskmise tumedusega, mis tähendab keskmist viljakust, selle valdavalt porfüüriline struktuur tagab aga murenemisel tekkivate osakeste erineva suuruse. Murenedes võib kivim selles sisalduvate rauaosakeste oksüdeerumise tõttu omandada pruuni või isegi punaka ilme. Hilisema murenemise staadiumis võib tavaliselt tumedates toonides esinev andesiit olla ka suisa valge.
Andesiidi keemilise murenemise ehk porsumise puhul on ühe levinuma mineraali plagioklassi puhul võimalikud kolm reaktsiooni:
vasakul|pisi|Kirde-California pinnas on tekkinud andesiidi murenemisel Esimene reaktsioonivõrrand kirjeldab reaktsiooni happelisemas, kolmas aluselisemas keskkonnas, teine aga reaktsiooni süsihappegaasiga küllastunud atmosfääris. Kahe viimase reaktsiooni üheks lõppsaaduseks on uus mineraal kaoliniit. Neist reaktsioonivõrranditest võib näha, et vastavalt kulunud ajale muutub keskkonna happelisus ja seega ka vastavalt valdava reaktsiooni tüüp. Lisaks plagioklassile võivad savimineraalid tekkida ka augiidi porsumisel.
Andesiidis sisalduvad tumedad mineraalid (vilgud, pürokseen, küünekivi) annavad murenemisel püriidi ja sideriidi (vahel ka aktinoliidi). Päevakivi porsumisel tekib kvarts. Viimane ei allu hästi keemilisele murenemisele ja seetõttu ajapikku kivimis kvartsisisaldus kasvab. Nõnda hakkab vanem ja rohkem murenenud andesiit väliselt sarnanema rüoliidiga.
Kasutamine läbi ajaloo
Siiski oli sellest kaevandusest juba varemgi porfüüri toodetud. Juba 1850 eKr olid Kreetal Knossose palees suured porfüürsambad.
Kaevandusest lääne poole Niiluse ääres asuvasse Qenasse (antiikajal Maximianopolis) viivat teed kirjeldas esimesena Strabon, kes suri 24 pKr. Ptolemaios kandis selle 2. sajandil Via Porphyritese ('Porfüüritee') nimega oma maailmakaardile ja nii tuntakse seda tänapäevani. Porfüüritee äärde rajati mehitatud valvega kaevud. Itaalias seda kivimit looduslikult ei leidu, nii et kõik porfüürsambad Roomas, imperaatorite büstide porfüürtoogad ja Rooma panteoni porfüürpaneelid olid pärit samast kaevandusest. Porfüürist altareid, vaase ja purskkaevubasseine hakati renessansi ajal uuesti kasutama ja neid on avastatud Itaaliast küllalt kaugelt, koguni Kiievist.
Porfüüri kasutati laialdaselt Bütsantsis, see sai imperaatori tunnuseks ja sellest on tulnud eesti keelde sõna "purpur", mis vastab porfüüri ligikaudsele värvile (värvi põhjustab kivimis sisalduv piemontiit). Porfüüri kasutati Hagia Sophia ja Konstantinoopoli suure palee ehitamisel.
Roomlased kaevandasid aktiivselt ka esterelliiti, kasutades seda kaarikuteede sillutamiseks; esterelliti viidi siis Provence'st kõikjale Rooma riigi Euroopa aladele. Ka on esterelliidist valmistatud Santa Maria Maggiore basiilika sambad. Enne kivimi defineerimist kutsuti seda "Estereli siniseks porfüüriks" (porphyre bleu de l'Estérel).
Andesiidi vorm on ka lapis Lacedaimonius, Porfido verde antico, lapis Croceus, lapis Taygetas, lapis Spartanus või Porfido serpentino verde, Peloponnesosel Krokeesi linnas Lakoonias kaevandatud kivim. Rohelise värvi annavad kivimile epidoot ja kloriit, tumedad varjundid annab kivimile pürokseen, heledad aga plagioklass.
Tumerohelist porfüürse struktuuriga kivimit kaevandasid Taygetose mägedes juba neandertallased; sarnast kivimit leidub ka Samothráki saarel. Hiljem kasutati seda nii Minose kultuuris kui Mükeene kultuuris vaaside ja pitsatite valmistamiseks, kuna materjal oli kõva ning vastupidav (tugevus Mohsi skaalal on kuus või suurem). Kivimit on maininud ka Pausanias. Roomlased kasutasid kivimit opus sectile stiilis dekoratsioonide valmistamiseks (neid on leitud Ostia Anticast ja Nemist). Kivimit on kasutatud ka Santa Prassede basiilikas ja Püha Peetruse väljaku sillutises. Keskajal kasutati kivi mosaiikide valmistamiseks Palermos, Konstantinoopolis ja Santiago de Compostelas; rooma ajast pärinevat kivi kasutati taas Püha Markuse basiilika ja Westminster Abbey rajamisel.
Jaaval rajati andesiidist Borobuduri tempel. Ka Teotihuacáni ümbruses kaevandati mitmel pool dekoratiivset andesiiti.
Andesiiti kaevandatakse viimistlusmaterjalina ka tänapäeval – näiteks Ukrainas Karpaatides. Kuni 2014. aastani kaevandati andesiiti viimistlusmaterjaliks ka Saksamaal Rheinland-Pfalzis. Sealses andesiidis esines haruldase griinokiidi kristalle.
Andesiidi levik
pisi|Andesiidi tüüpiliseks esinemisalaks on alad Vaikse ookeani ümbruses Andesiit on levinud peamiselt subduktsioonivööndite ümbruses ning on seetõttu eriti iseloomulik Vaikset ookeani ümbritsevale tulerõngale. See kivim moodustab Andide mäestiku, ent andesiit on äärmiselt sage ka Kesk-Ameerikas, Mehhikos, Kariibi mere ümbruskonnas, USA läänerannikul, Aleuutidel, Jaapanis, Filipiinidel, Indoneesias ja Uus-Meremaal (teiste seas ka Ruapehu ja Taranaki vulkaanidel). Kuna aga andesiit tekib basaldi sulamisel, siis võib seda tekkida ka ookeanide keskahelikes (islandiit) ja kuumades täppides (kohalaiit). Kuna Vaikset ookeani ümbritsev seismiliselt aktiivne piirkond ulatub Antarktikasse välja, siis on andesiiti (santoriniit) leitud ka sealt.
Vanema päritoluga andesiit on sageli seotud ofioliitidega, kus nad on jäänukid endistest saarkaartest. Taolise päritoluga on andesiit (boniniit) Küprose Troodose mäestikus, aga ka Egiptuses porfüürilademe moodustunud andesiit.
Väljaspool traditsioonilist levikuala leitud andesiiti on vahel kirjeldatud uue kivimitüübina. Selle näiteks on Minnesotast leitud auganiit. Sealne andesiit ei pruugi ka olla tüüpilise tekkega, nii on Vietnamis Đà jõe ümbruskonna andesiitsed kivimid tekkinud kraatonialuse mantli kivimite sulamisel ja maapinnale tõusmisel.
Andesiit Euroopas
Euroopa aladel subduktsiooni praktiliselt ei esine, erandiks on vaid Kreeka ja Itaalia, kus Vahemere ookeaniline maakoor sukeldub Kreeta ja Sitsiilia alla. Ühtlasi tekib seal ka andesiiti – näiteks koosneb suuremalt jaolt andesiidist Stromboli laava. Ka Methana ja Etna laava on osalt andesiitne.
Türgis esineb andesiiti Gölbaşı ringkonnas. Ka on seda pursanud Erciyes.
Teine piirkond Euroopas, kus tänapäeval andesiiti tekib, on Island. Ebatüüpilise tekkepaiga tõttu on andesiit seal siiski teistest purskekivimitest haruldasem, nii on Landmannalaugaril üksikud andesiidikoonused keset basaldist ja rüoliidist laavavälju. Sagedasem oli seal andesiidi teke tertsiaaris.
Suur osa Euroopas esinevast andesiidist on aga vanema päritoluga, olles seotud kas endiste subduktsioonivööndite või daikidega. Saksamaal esineb seda Kaiserstuhli mäestikus Baden-Württembergis (mondhaldeiit), endise Nassau maadel (iseniit) ja Saarimaal (vaiselbergiit).
Hispaanias esineb andesiiti Almeria linna lähistel. Samuti esineb andesiiti Kanaari saartel.
Prantsusmaal koosneb andesiidist ja trahhüandesiidist suures osas Keskmassiiv (doreiit). Ka leidub andesiiti Alpides, kus Estereli massiivi järgi Var'i departemangus ja Alpes-Maritimesi departemangus nimetuse saanud esterelliit on osaliselt andesiit.
vasakul|pisi|Žarnovi mägi Vtáčnikus koosneb andesiidist
Slovakkias on arvukalt Karpaatide tekkega seotud andesiidi leiukohti: Štiavnica mäestik, Kremnica mäestik, Vtáčnik, Pohronský Inovec, Krupinská planina, Javorie, Poľana, Slanské kõrgustik ja Vihorlati kõrgustik. Osad andesiidi esinemiskohad on Slovakkias aga geoloogiliselt vanemad – näiteks Klenovský Vepor ja Zemplíni mäestik.
Rumeenias leidub andesiiti Lääne-Transilvaania mägedes, kus sellega on seotud hõbeda ja kulla leiukohad.
Soomes esineb andesiiti Lõuna-Pohjanmaal. Sealsed 1885 miljonit aastat vanad andesiitsed kivimid sisaldavad uraliiti ja moodustavad ühtse kompleksi Ylivieska linna ümbruses avastatud endise saarkaarega. Samuti esineb seal andesiiti Lapimaal Kambriumieelsetes kivimites.
Norras esineb andesiiti Trondheimi lähistel. Rootsis esineb andesiiti Hälsinglandi põhjaosas Delleni ümbruskonnas, kus selle kohalik nimetus on delleniit. Horvaatias esineb andesiiti Krndija mäestikus. Serbias esineb andesiiti Timoki jõe kallastel. Poolas esineb andesiiti Pieniny mägedes. Ukrainas esineb andesiiti Karpaatides, aga ka Volnovahha rajoonis. Andesiiti leidub ka Krimmis Kara-Dagi mäel.
Andesiit Eestis
Eesti asub tervenisti Ida-Euroopa platvormil, mis tähendab, et kristalne aluskord on siin kõikjal kaetud settekivimeist ja setteist koosneva pealiskorraga (Põhja-Eestis peamiselt karbonaatkivimid ja Lõuna-Eestis peamiselt liivakivi). Andesiidipaljandeid seega Eestis ei esine. Valdavalt liustike poolt Fennoskandia kilbilt siia kantud pudedate setete seas leidub küll suures koguses kristalseid kivimeid, kuid Soomes ja Rootsis paljanduv aluskord koosneb peamiselt ligi kahe miljardi aasta vanustest moondekivimeist, mida lõikavad põhiliselt graniidist ja selle erimist rabakivist koosnevad umbes 1,6 miljardi aasta vanused intrusioonid. Rabakiviintrusioonidega on seotud ka aluseliste plaatjate intrusioonide ehk daikide esinemine (näiteks Häme daikiparv Soomes), kuid nende koostis on peamiselt basaltne. Seega võib andesiit Eestimaa pinnal esineda vaid väga harva ja ebatõenäolise külalisena.
Sellele vaatamata on andesiit Eestis siiski olemas. Üks puurauk (Undva-580), mis asub Saaremaal Undva lähedal, lõikab sügavusel alates 422,60 meetrist kuni 441,30 meetrini (puuraugu lõpp) keskmise koostisega vulkaanilisi kivimeid, mis on tekkinud samaaegselt Riia plutooniga (umbes 1,6 miljardit aastat tagasi). Keemiliselt koostiselt on tegemist andesiidiga, ehkki ajaloolistele traditsioonidele tuginedes on neid kirjanduses nimetatud peamiselt plagioklassporfüriidiks. pisi|[[Mars Pathfinderi maandumispaik on üks paikadest Marsil, kus asuvaid kivimeid võib liigitada andesiidiks]]
James Brown (täpsustus)
James Brown on mitme tuntud inimese nimi.
Andesiit
Andesiit Eestis
Undva andesiidi keemiline koostis põhielementide oksiidide massiprotsentides:
1 – kogu raud on arvutatud ümber kolmevalentse raua oksiidiks.
Andesiit väljaspool Maad
Andesiit moodustab koos basaldiga põhiosa Marsi pealiskorrast. Suur osa Merkuuri pinda katvatest kivimitest on tõenäoliselt andesiit.
Io aktiivne vulkanism tähendab seda, et sealne magma tekib taassulanud kivimitest. Nii võivad sealse magma tekketingimused sarnaneda andesiidi tekketingimustele. Hinnanguliselt koosnevad sealsed kivimid 1,9% ulatuses andesiidist.
2009. aastal anti teada, et kaks Arktika uuringutel avastatud meteoriiti sisaldavad andesiiti.
Bologna provints
Bologna provints oli provints Itaalias Emilia-Romagna maakonnas. Provintsi keskus oli Bologna linn. 2015. aastal moodustati provintsi asemele città metropolitana di Bologna.
Haldusjaotus
Bologna provints jagunes 60 omavalitsusüksuseks (comune).
Dagbladet
Dagbladet on Oslos ilmuv Norra suuruselt kolmas ajaleht. Lehe keskmine tiraaž väljaande kohta ulatus 2008. aastal 123 383 eksemplarini, mis on 12 228 võrra vähem kui 2007. aastal.
Ajaleht asutati 1869. aastal, 1983. aastal läks see üle tabloidformaadile.
Aastatel 1884–1977 oli leht seotud Norra Liberaalse Parteiga (Venstre). Alates 1977. aastast on Dagbladet poliitiliselt sõltumatu.
Dagbladet ilmub seitsmel päeval nädalas. Veebiväljaanne Dagbladet.no on üks Norra külastatumaid veebiportaale keskmiselt 3,6 miljoni päringuga kuus.
Ajalehe peatoimetaja oli 2014. aasta alguses John Arne Markussen.
Eritrea lipp
Eritrea lipp on Eritrea ametlik lipp.
Rudolf Mikumägi
Rudolf Mikumägi (14. juuni 1904 – 19. märts 1943 Kolpino) oli Eesti sõjaväelane (leitnant).
Eritrea lipp
Riigi- ja rahvuslipp
5. detsembril 1995 kasutusele võetud Eritrea riigi- ja rahvuslipp on kompromiss kahe vabastusliikumise, EPLF-i (Eritrea People's Liberation Front) ja ELF-i (Eritrea Liberation Front) lipust. EPLF-i lipu kollane sotsialismitäht asendati riigi iseseisvuse sümboli oliivipuulehtedest vanikuga, mis on pärit autonoomse Eritrea lipult, ja seda kasutas ka ELF. 1995. aastal suurendati vanikut nii, et see sarnaneks ÜRO lipul oleva pärjaga.
Rudolf Mikumägi
Teenis Auto-Tankirügemendis. Langes idarindel teises Laadoga lahingus 659. Eesti Pataljoni ülemana.
Eritrea lipp
Riigi- ja rahvuslipp
Lipu väljad on jaotatud kolmeks, vardapoolsest üla- ja alanurgast kulgeb punane kolmnurk üle kanga lehvipoolsesse keskkohta. Sellest ülespoole jääb roheline ja allapoole sinine väli. Oliivipuuokstest vanik paikneb punase kolmnurga vardapoolsel osal.
Punane (PMS 185C) sümboliseerib vabadusvõitluses toodud vereohvrit, roheline (PMS 361C) põllumajandust, kollane (PMS 123C) maavarade rikkust ja sinine (PMS 279C) mereande. Oliivipuuokste 30 oksa meenutavad Aafrika 20. sajandi kõige pikema sõja kestust.
Riigipea lipp
pisi|Eritrea presidendi lipp Eritrea presidendi lipuks on rahvuslipp, mille oliivipuuokstest vanik on asendatud Eritrea vapiga. Lipp võeti kasutusele 1995. aastal ja selle proportsioonid on 1:2.
Eritrea ajaloolised lipud
Aastatel 1952–1962 oli Eritrea Etioopia autonoomne osa ja selle lipuks oli sinine kangas, mille keskel oli roheline oliivipuuokstest pärg. See lipp oli Eritrea riigi tunnuseks ka 1993. aasta maist kuni 1995. aasta detsembrini.
Ühendus Isade Eest
Ühendus Isade Eest MTÜ on 2006. aastal asutatud organisatsioon, mille põhiline ülesanne on nende isade õiguste kaitse, kellel ei võimaldata kohtuda oma lastega.
Lamassu
pisi|Lamassut kujutav Assüüria skulptuur Lamassu (kiilkirjas 𒀭𒆗, AN.KAL; sumeri keeles dlamma, akkadi keeles lamassu või šēdu) on Mesopotaamia usundis kaitsejumalus, keda kujutatakse enamasti pulli või lõvi keha, kotkatiibade ja inimpeaga. Mõnes kirjutises on ta jumalanna. Harvem kasutatakse nimetust šēdu (sumeri dalad, akkadi šēdu, heebrea שד), mis tähistab lamassu isast vastet.
Ühendus Isade Eest
Tegevus
Ühendus Isade Eest on loonud internetiportaali ja suhtlusvõrgustiku. Veebilehe eesmärk on kogemuste jagamine erinevate instantsidega suhtlemisel ja vanemate teavitamine nende õigustest ning kohustusteks.
Lamassu
Ikonograafia
Muuseumides on säilinud rida lamassude kujusid ja bareljeefe: Briti Muuseumis Londonis, Louvre'is Pariisis, Iraagi Rahvusmuuseumis Bagdadis, Metropolitani muuseumis New Yorgis, Pergamoni muuseumis Berliinis ja Oriental Institute'is Chicagos. Üldiselt arvatakse need olevat Assüüria päritolu.
Ühendus Isade Eest
Tegevus
Nende jaoks kes vajavad näost-näkku nõustamist käivad koos tugigrupid kus kogemustega isad annavad nõu vanematele kes on alles alustamas oma võitlust lapse eest. Samuti on võimalik saada ka tasuta juriidilist nõu, millest põhilised valdkonnad on kohtumiskorra paika panemine ja lapse elukoha määramine.
Lamassu
Ikonograafia
Suured lamassude bareljeefid seisid tihti linnavärava nurkades, nii et iga siseneja neid nägi. Tüüpiline lamassu bareljeef on viie jalaga, millest eestvaates on näha kaks ja külgvaates neli (üks jalg on asetseb nurga peal). See võte pidi lisama olevustele jõulisust ja looma mulje liikumisest: nii tundub lamassu eestvaates seisvat ja külgvaates kõndivat.
Ühendus Isade Eest
Tegevus
Ühendus on olnud Riigikogu õiguskomisjonis uue pereseaduse loomise juures ja aidanud mitmeid punkte kooskõlla viia hetkeolukorraga. Osaletakse ka erinevates töörühmades ja ümarlaudadel. Sh vägivalla vastu võitlemise töörühm ja vanemahariduse ümarlaud.
2009. aasta novembris, isadepäevale eelneval päeval korraldas Ühendus Isade Eest oma esimese konverentsi/arutelu "Lapsed kokku isaga", mille eesmärk oli teadvustada probleemi olemasolu ühiskonnas ja proovida leida uusi lahendusi olukorra paremaks muutmiseks. Arutelus osalesid sotsiaalminister, riigikogu liikmed, kohtunikud, juristid, isad, emad jpt. Plaanis on algatada töörühm arutelul ilmnenud kitsaskohtade lahendamiseks.
Lamassu
Ikonograafia
Tiivuliste inimpeaga loomade kujutised olid Vana-Lähis-Idas levinud. Arvatavasti vanim on leitud Eblast ja valmis umbes 3000 eKr. Esimene teadaolev lamassu kujutis pärineb Assüüriast, kuningas Tiglatpilesari ajast.
Ühendus Isade Eest
Ajalugu
Organisatsiooni asutamise idee sündis Kaido Kallikormil ja Urmas Pardanel. Põhiliseks tõukeks sai tutvusringkonnas esinenud ebaõiglased juhtumid ja üldine ühiskondlik hoiak lahutatud isade suhtes. Kuna tol ajal ühtegi isade õiguste eest seisvat organisatsiooni ei olnud, said mõtted tegudeks ja 18.09.2006 oli uus organisatsioon loodud.
Lamassu
Ikonograafia
Assüürias muutusid lamassude kujutised osaks riiklikust sümboolikast. Need seisid näiteks Pärsia pealinnas Persepolises, Kalḫus (hilisemas Nimrudis), Ninives Nergali väravas ja Sargon II aegses Assüüria pealinnas Dur-Šarrukinis (nüüdses Khorsabadis), kust selle 1842-44 kestnud väljakaevamistel leidis Prantsuse konsuli Paul-Émile Botta ekspeditsioon.
Ühendus Isade Eest
Ajalugu
Algul levis informatsioon inimeselt inimesele. Taibates, et juhtumeid, kus isad ei saa oma lastega kohtuda võib olla rohkem kui alguses arvata võis, otsustati luua veebileht, mille kaudu saaks luua sotsiaalse võrgustiku. Kuna ühendusel rahalised vahendid puudusid, panid liikmed oma isiklikud teadmised proovile ja loodi antud olukorras parim lahendus, foorumi näol. Esimene postitus tehti 13. septembril 2007.
Lamassu
Ikonograafia
Kui Uus-Assüüria kuninga Sanheribi pojad ta tapsid, olevat üks väidetavalt talle hiiglasliku lamassu kuju kaela lükanud.
Ühendus Isade Eest
Ajalugu
2008. aasta alguses lisandus aktiivliikmeid seoses uue pereseaduse aruteluga. Nendeks olid Jaak Urmet ja Andres Paling. Viimane on ka üks kolmest juhatuse liikmest. 2008. aastal kasvatas organisatsioon oma teadmiste pagasit, koondas enda ümber uusi inimesi, alustati dialoogi sotsiaalministeeriumi, rahvastikuministri büroo ja justiitsministeeriumiga. Samuti alustati aktiivse teavitustööga meedias. Kuna organisatsiooni areng oli jõudnud sinnamaale, et heast tahtest ja tühjast rahakotist enam ei piisanud, hakati otsima rahastamisvõimalusi.
Lamassu
Terminoloogia
Ehkki lamassu ikonograafia Sumeris oli teistsugune, tähistati Uus-Assüürias tiivulisi inimpeaga pulle terminitega lamassu, alad, aladlammu ja šēdu. Emaseid lamassusid nimetati apsasû.
Ühendus Isade Eest
Ajalugu
2009. aasta alguses rahuldasid Hasartmängumaksu Nõukogu ja Kodanikuühiskonna Sihtkapital rahastamistaotlused. Loodi täiesti uus portaal, mille ühte ossa kolis ka vana foorum koos oma liikmete ja postitustega. Renditi ruumid ja palgati esimesed töötajad. Aasta alguseks oli foorumis 150 kasutajat. Aasta lõpuks oli see arv kasvanud kahekordseks.
Lamassu
Mütoloogia ja religioon
Mesopotaamia mütoloogias kuulub lamassu taevaste olevuste sekka. Allpool vööd on ta pull ja ülalpool vööd inimene, kuid tal on ka pulli sarved ja kõrvad. Lamassu on levinud motiiv Mesopotaamia kunstis, kus teda tihti kujutatakse tiibadega.
Tenzing Norgay
Isiklikku
Džomolungma tipus on käinud tema poeg Jamling Tenzing Norgay, tütrepoeg Tashi Tenzing ja õepoeg Nawang Gombu.
Ühendus Isade Eest
Plaanid
Lisaks olemasolevate tegevuste täiendamisele kavatseb organisatsioon hakata tegelema ka lapse emaga koos elavate isade aitamisega, laste abistamisega, kes on jäänud ilma isalikust hoolitsusest, venekeelse elanikkonna nõustamisega jpt küsimustega.
Lamassu
Mütoloogia ja religioon
Algselt olid lamassu ja šēdu Babüloonias lihtinimeste majavaimud. Hilisemal Babüloonia perioodil said neist ka kuningate kaitsjad, kelle kujutised asetati väravate ja sissepääsude juurde. Akadlased seostasid jumal Papsukkali lamassude ja jumal Išumi šēdu ' dega.
HTG
HTG võib tähistada:
Lamassu
Mütoloogia ja religioon
Majade kaitseks vormiti lamassude kujutised savitahvlitele, mis maeti maja ukseläve alla. Paarikaupa asetati need tihti paleeväravasse. Linnaväravaisse tehti neist hiiglaslikud kujud, üks kummalgi pool väravat.
Uusmütoloogia
C. S. Lewise Narnia-raamatute seeria esimeses köites "Lõvi, nõid ja riidekapp" on mehepeaga pull üks olenditest Aslani armees. Ta astub esile Kivilaua juures, esitades Valgele Nõiale võimsal kajaval häälel väljakutse.
Filmis "Alexander" võib näha lamassut Ištari väraval Babülonis.
Disney filmis "Aladdin" on kuldne lamassu stseenis, kus Aladdin ja Abu sisenevad kõrbes koopasse lampi otsima.
Rollimängus Dungeons & Dragons on lammasu ja šēdu kaks hea ja seadusekuuleka loomuga olevuste liiki.
Rollimängus Warhammer Fantasy Battle kuulusid lamassud Chaos Dwarf'ide armeesse.
Kaardimängus Magic: The Gathering on valge kaart nimega "Hunted Lammasu" ('tagaaetud' või 'jahitav lammasu') laienduses Ravnica: City of Guilds.
Lamassu on assüürlaste seas tänaseni tarvitatav eesnimi.
Lamassu kujutis oli Iraagi 1990. aastal trükitud kümnedinaarise rahatähe pöördel (esiküljel olid Saddam Hussein ja Ištari värav).
60. aastad eKr
60. aastad eKr olid aastad 69 eKr kuni 60 eKr.
Modena provints
Modena provints on provints Itaalias Emilia-Romagna maakonnas. Provintsi keskuseks on Modena linn.
Haldusjaotus
Modena provints jaguneb 47 omavalitsusüksuseks (comune).
63 eKr
Aasta 63 eKr
Sajandid: 2. sajand eKr - 1. sajand eKr - 1. sajand
Kümnendid: 90. aastad eKr 80. aastad eKr 70. aastad eKr 60. aastad eKr 50. aastad eKr 40. aastad eKr - 30. aastad eKr - 20. aastad eKr 10. aastad eKr 0. aastad eKr 0. aastad
Harilik guajaavipuu
Harilik guajaavipuu (Psidium guajava) on mürdiliste sugukonda kuuluv puuliik.
Guajaavipuu vili on söödav – guajaav.
Levila
Harilik guajaavipuu on looduslikult levinud Ameerika troopikavöötmes, mis ulatub Brasiiliast kuni Mehhikoni. Lisaks kasvatatakse guajaavipuude erinevaid kultivare Aasia lõuna- ja kaguosas (Indias, Bangladeshis, Tais, Vietnamis, Malaisias, Taiwanis), LAVis, Egiptuses, Austraalias, Kuubas, Puerto Ricos, Hawaii saartel ja mujal.
Dimetüültrüptamiin
Dimetüültrüptamiin (C12H16N2) ehk DMT ehk N,N-DMT on trüptamiini perekonda kuuluv orgaaniline aine. DMT-d leidub looduslikult paljudes taimedes, aga ka loomades ja inimese mitmetes rakkudes. Spetsiaalselt valmistatuna ja manustatuna omab see väga tugevat psühhedeelset (hallutsinatsioonid) toimet.
DMT on trüptamiini derivaat, millel on amiini lämmastiku aatomi juures kaks täiendavat metüülrühma ja mis loomulikul teel tekib ensüümi EC 2.1.1.49 (-methyltransferase) normaalse metabolismi käigus. DMT on funktsionaalselt sarnane peaajus toimiva neurotransmitteri serotoniini ja hormooni melatoniini, ka seentes leiduvate psilotsiini ja psilotsübiiniga.
Ajaloolist
DMT-d sünteesis esimesena Kanada keemik Richard Manske 1931. Loodusliku DMT eraldas esimesena 1946 Brasiilia botaanik ja keemik Gonçalves de Lima mimoosi Mimosa hostilis juurtest ja nimetas selle nigeriiniks.
Aine säilitamine
DMT-d säilitatakse ja käideldakse fomaarhappe soola ehk fomaraadina, sest teised dimetüültrüptamiinhappe soolad on üldiselt väga hügroskoopsed ja kristalliseeruvad kergesti. DMT lahus laguneb suhteliselt kiiresti ja sellepärast tuleb DMT lahust hoida külmikus kaitstuna õhu, soojuse ja valguse eest.
Suukaudselt
DMT-d kasutatakse suukaudselt koos monoamiini oksüdaasi inhibiitoritega (MAOIga), kuna vastasel juhul metaboliseerib organism DMT ilma märkimisväärse hallutsinogeense mõjuta. Seda segu kutsutakse ayahuasca-joogiks. DMT-d toodab väikeses koguses pidevalt ka inimese peaaju.
Suitsetatuna
Suitsetamisel kestab joove 6–20 minutit. Ayahuasca-joogi joove kestab kuni 8 tundi. Slängis nimetatakse DMT-d ka Dmitriks.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Dimethyltryptamine seisuga 27.11.2013.
Fidži lipp
Fidži lipp on Fidži Vabariigi lipp.
Saaremaa DeliFood
Saaremaa DeliFood on glasuurkohukesi tootev ettevõte, mis kuulub Eesti ja Soome omanikele.
Ettevõtte võttis esimesena kasutusele mitmekihilise kohukese tehnoloogia.
Ajalugu
Firma alustas kohukeste tootmist 2002. aasta lõpus. Rakverre rajati vabrik sellepärast, et seal olid sobivad ruumid ja võimalus teha koostööd Rakvere Piimaga ning tootmine on seal odavam kui Tallinnas.
Kohupiimamass saadi Rakvere Piimalt ning turustamisel kasutati Rakvere Piima logistikat, mis võimaldab tooteid müüa kogu Eestis. Tootmist alustati ühes vahetuses, kuid kohe mindi üle kahele vahetusele. Kohuke valmib kahe ööpäeva jooksul, läbides kümnemeetrise tootmisliini.
OÜ Nantecom kolis 2012. aastal Rakverest Jaama puiestee 25 asunud tootmisruumidest ümber Saaremaale.
Saaremaale kolimise järel oli ettevõtte nimeks Nantecom Saaremaa DeliFood. Hiljem lihtsalt Saaremaa DeliFood.
Eesti parim toiduaine
OÜ Nantecom on osalenud konkurssidel "Eesti parim toiduaine".
Aastal 2003 märgiti ära Duo BONO Šoko. 2004. aasta konkursil osalesid BONO Kids Metsmaasikas ja BONO Rosina.
Aastal 2005 märgiti ära Šokolaadi kOHuke ja Jõhvika kOHuke.
Müük ja turuosa
2005. aasta seisuga on Nantecomi turuosa Eesti kohukeseturul umbes 15%. Teda edestavad AS Kohuke ja AS Hea Meier.
Käive oli 2003. aastal 14 miljonit krooni, 2004. aastal 17 miljonit krooni. Aastal 2005 oli plaanis müüa 20 miljoni krooni eest.
Fidži lipp
Riigi- ja rahvuslipp
Pärast iseseisvumist kinnitas Fidži 10. oktoobril 1970 enda riigi- ja rahvuslipuks koloniaalaegse lipu, kuid muutis lipu sinise välja heledamaks, et lippu oleks lihtsam eristada teistest samasugustest. Plagu helesinise välja vardapoolses ülanurgas oli Suurbritannia lipp ja lehvil 1908. aastast pärinev vapikilp. Kilbi ülaosa on punane ning sellel on Suurbritannia kuninga tunnus lõvi, kes hoiab käppade vahel kookospähklit. Ülejäänud vapiosa on jagatud Püha Jüri ristiga neljaks osaks, millest kolmel on kujutatud Fidži istanduste tüüpilisi vilju: suhkruroog, kookospalm ja banaanikobar. Neljandal väljal on aga rahutuvi, mis on pärit kuningriigiaegselt lipult. Lipu helesinine väli sümboliseerib Vaikset ookeani.
Fidži ajaloolised lipud
Aastatel 1871–1874 oli Fidži Kuningriigi lipul kaks püstivälja – valge ja sinine – ning keskel punane vapp, millel oli valge rahutuvi, oliivioks noka vahel, vapi kohal aga kuninga kroon.
1908. aastal sai Fidži, olles Suurbritannia koloonia, endale lipu, mis sarnaneb praeguse lipuga, kuid lipuväli oli tumesinine nagu Suurbritannia lipul ning lehvil oli valge sõõri sees Fidži vapp. 1924. aastal valge sõõr eemaldati ning sellisena püsis lipp kuni Fidži iseseisvumiseni 1970. aastal.
Saaremaa DeliFood
Müük ja turuosa
Kahel aastal on Nantecomi kohukesi müüdud Lätis firma Tukuma Piens kaudu Baltais Premiumi nime all. Sügisel 2005 mindi ka Leedu turule.
Töötajad
Juhatuse esimees on Tõnu Rehema. Tootmisjuht on Kai Jaumees, kes on ka retseptide väljatöötaja.
Ettevõttes oli 2005. aasta seisuga 25 töötajat.
Vermut
thumb|Pudel kuiva vermutit Vermut ehk koirohuvein on aperitiiv.
Koirohi mõjub vermuti liigsel tarbimisel mürgina. Nii võivad tekkida lihaste krambid, peavalu ja isegi pöördumatud ajukahjustused.
Vermutid jagatakse magusaks ja kuivaks vermutiks.
Aerofoobia
Aerofoobia on hirm õhuvoolu (tõmbetuule), ka lendamise ees, kartuses midagi kahjulikku sisse hingata või alla neelata.
Kiri Te Kanawa
pisi|Kiri Te Kanawa (2011) Dame Kiri Janette Te Kanawa (sündinud 6. märtsil 1944 Te Tai Rāwhitis Uus-Meremaal) on Uus-Meremaa ooperilaulja.
1981. aastal, kui abiellusid Walesi prints Charles ja Diana Spencer, laulis ta Händeli pala "Let the Bright Seraphim", mida kuulis maailmas umbes 600 miljonit inimest.
Kui Te Kanawa oli laps, siis ta lapsendati. Nii sai ta iirlasest ema ja maoorist isa. Teismeeas ja 20. eluaastates oli ta Uus-Meremaa popstaar ja meelelahutaja.
Hariduse sai ta Aucklandis Saint Mary's College'is. Ooperilaulu õppis ta Dame Sister Mary Leo juhendusel. Lauljakarjääri alustas ta metsosopranina, hiljem – arengu käigus – jäi sopraniks. Tema salvestis "Nunnade koor" Starussi operetist "Casanova" oli Uus-Meremaa esimene kuldplaat (seda müüdi üle 5000 eksemplari).
2001. aasta juunis laulis ta Pärnus.
Augustis 2009 teatas ta, et lõpetab lauljakarjääri aprillis 2010 Saksamaal Kölni Ooperiteatris toimuva kontserdiga.
Isiklikku
Te Kanawa abiellus 1967. aastal Desmond Parkiga, kellega oli tutvunud Aucklandis. Paar lapsendas kaks last: Antonia (1976) ja Thomase (1979). Abielu lahutati 1990. aastate lõpus.
Sandlipuu
Teadaolevalt kasvab sandlipuid 25 liiki Kagu-Aasiast Austraaliani (austraalia sandlipuu) ja Hawaii saarteni (havai sandlipuu).
Valgest sandlipuust saadakse hinnatud väärispuitu – valget sandlipuitu. Punakaspruuni sandlipuu lülipuidust ja juurtest saadavat meeldiva lõhnalist väärtuslikku eeterlikku sandliõli kasutatakse parfümeerias ja meditsiinis.
Sandalwood Santal
Ravenna provints
Ravenna provints on provints Itaalias Emilia Romagna maakonnas. Provintsi keskus on Ravenna linn.
Haldusjaotus
Ravenna provints jaguneb 18 omavalitsusüksuseks (comune).
Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused
Suurima elanike arvuga asulad on järgmised.
Serekunda
Serekunda (ka Serrekunda) on linn Gambias, riigi suurim linn. Asub Gambia jõe suudme lähedal.
Linnaosad on Kanifing, Latrikunda, Sukuta ja London Corner. Serekundas asuvad mitme riigi saatkonnad.
Serekunda elanike arv oli 2006. aastal ühe hinnangu järgi 335 700.
Suurbritannia meretagused alad
pisi|Suurbritannia meretagused alad maailmakaardil Suurbritannia meretagused alad (inglise keeles British overseas territories) on 14 territooriumit, mis on Suurbritannia haldusalad, kuid ei ole tema koosseisus.
Briti meretagused alad moodustati 2002. aastal parlamendi otsusega, mis asendas varasema nimetuse "Britanniast sõltuvad alad", mis omakorda oli kasutusel 1981. aastast pärineva Briti rahvaste akti alusel. Viimane oli omakorda nimetus endiste Briti asumaade (ehk Briti kroonikolooniate) kohta.
Abraham Simpson
Abraham Jay Simpson (Abe Simpson) on tegelane joonissarjas "Simpsonid".
Ta on Homer Simpsoni isa.
Rodzina Simpsonów
Françoise Mbango Etone
Mbango võitis kolmikhüppes olümpiakulla 2004. aasta olümpiamängudel Ateenas teises voorus sooritatud hüppega 15.30, mis oli tema endisest isiklikust rekordist 25 cm enam, samas oli see ka uus Aafrika rekord. Ta kordas sama tulemust ka viimasel katsel. Enne Ateenat oli Françoise Mbango Etone saanud paljudelt rahvusvahelistelt võistlustelt hõbemedaleid: 1998. aastal Rahvaste Ühenduse mängudelt Kuala Lumpuris ja 2002. aastal Rahvaste Ühenduse mängudelt Manchesteris, 2001. aasta maailmameistrivõistlustelt Edmontonis, 2003. aasta MM-ilt Pariisis ja 2003. aasta sisemaailmameistrivõistlustelt Birminghamis. 2003. aasta IAAF-i finaalvõistlustel sai ta kolmanda koha, kuid 2004. aastal võitis.
Françoise Mbango Etone on esimene Kameruni kergejõustiklane, kes on võitnud medali nii Rahvaste Ühenduse mängudel kui ka MM-il ja olümpiamängudel.
2007. aasta septembris sai Mbango Etone Kameruni kergejõustikuliidult määramata ajaks võistluskeelu, sest ta ei osalenud Aafrika meistrivõistlustel sama aasta juulis. Tal lubati jälle võistelda 2008. aastal ja nii pääses ta kaitsma oma olümpiavõitu augustis toimunud olümpiamängudel Pekingis. Mbango Etone võitiski uuesti olümpiakulla uue olümpiarekordiga 15.39. Hõbemedali võitnud Tatjana Lebedeva kaotas kulla seitsme sentimeetriga.
Alagoase osariik
Halduslikult jaguneb 102 omavalitsuseks.
Jaan Lutsar
Jaan Lutsar (28. detsember 1886 Koiola vald, Võrumaa – 22. märts 1943 Vosturallagi vangilaager, Sverdlovski oblast) oli Eesti sõjaväelane (kolonel).
Prantsusmaa lipp
Lipp on vaheaegadega kasutusel alates 14. juulist 1790, ning see koosneb kuninga värvist (valge) ja Pariisi värvidest (sinine ja punane).
Moe Szyslak
Ta on Homeri hea sõber. Ta peab baari nimega Moe's bar. Tal on väga madal enesehinnang. Ta on kõigi (ka enda) meelest inetu.
Rey Mysterio
pisi|Rey Mysterio Rey Mysterio (õieti Óscar Gutiérrez; sündinud 11. detsembril 1974 Chula Vistas Californias) on Ameerika Ühendriikide wrestler.
Parma provints
Parma provints on provints Itaalias Emilia Romagna maakonnas. Provintsi keskuseks on Parma linn.
Parma provints jaguneb 47 vallaks.
Veneetsia provints
Veneetsia provints oli provints Itaalias Veneto maakonnas. Provintsi keskus oli Veneetsia linn. 2015. aastal moodustati provintsi asemele città metropolitana di Venezia.
Haldusjaotus
Veneetsia provints jagunes 44 omavalitsusüksuseks (comune).
Viski
pisi|Viski jääga Viski on destilleeritud alkohoolne jook, mida destilleeritakse käärima lastud teraviljamassist ja küpsetatakse puitvaatides (enamasti kasutatakse selleks tammevaate). Viski tegemiseks kasutatavad teraviljad on muu hulgas oder, rukis, nisu ja mais.
Viskid erinevad alkoholisisalduse, tooraine ja kvaliteedi poolest.
Ajalugu
pisi|Erskine Nicoli 1869. aasta maal viskit plaskusse valavast Šoti mehest Varaseimad andmed alkoholi destilleerimisest pärinevad 13. sajandist, kui alkoholi destilleeriti veinist. Alkoholi destilleerimise saladuse tõid Iirimaale mungad Lähis-Idast. 1276. aastal lasi Sir Robert Savage Bushmillsist Iirimaalt anda oma sõduritele eluvett. Maailma vanim litsentseeritud destilleerimiskoda on Põhja-Iirimaal asuv Old Bushmills, mis sai oma tegevuslitsentsi aastal 1608. 1977. aastal destilleeris John Ritchie USA-s Kentucky osariigis Bardstownis esimese burbooni tüüpi viski. Esimese Kanada viski destilleeris 1799. aastal Kanadas Montréalis John Molson. 1866. aastal maksustas USA valitsus viski ja Jack Daniel'sist sai sealne esimene registreeritud destilleerimiskoda. 1909 kehtestas Briti valitsus seaduse, et Šoti viskit tuleb nii destilleerida kui ka laagerdada Šotimaal. 1920. aastal võeti Ameerika Ühendriikides vastu kuiv seadus, mis kestis 14 aastat ja pani alguse illegaalsele viski tootmisele ja müümisele. Esimene Jaapani viski jõudis lettidele 1929. aastal.
Etümoloogia
Inglise keelde on sõna whisky tulnud vanakeldikeelse sõna uisce / uisge inglispärastamisest. Vanakeldi keeles tähendab uisce / uisge vett. Ladina keeles kutsuti kanget alkoholi aqua vitae (elu vesi), selle tõlge vanakeldi keelde on uisce beatha / uisge beatha. Eesti keelde on sõna viski tulnud tõenäoliselt ingliskeelse sõna eestistamise ja mugandamise teel.
Tootmine
pisi|Vasest viskidestillaatorid Glendronachi destilleerimiskojas Viski tootmiseks on vaja teravilja, vett, pärmi ja aega. Tootmine on sõltumata sordist üsnagi ühesugune protsess. Kogutakse kokku vajalik teravili, mõnel juhul see ka idandatakse, ning jahvatatakse. Lisatakse keev vesi, mille tulemusel saadakse suhkrurikas vedelik. Vedelik kurnatakse ja lisatakse pärm, seejärel läheb vedelik käärima. Käärimise lõpus saadus destilleeritakse kaks või enam korda ja paigutatakse vaatidesse. Kasutatakse tammevaate, kuid huvitavate maitsenüansside saamiseks kasutatakse ka vaate, mis on varem sisaldanud näiteks veini, konjakit, rummi, šerrit, burbooni või portveini.
Viskid laagerduvad vaid vaatides. Seega viski vanus on aeg destilleerimisest kuni pudelisse villimiseni.
Variatsioonid
Põhilised variatsioonid valmistamistehnoloogia ja alusmaterjali põhjal on järgmised:
Šoti viskid
pisi|Valik Šoti viskisid Šoti viskisid destilleeritakse enamasti kaks, harva ka kolm korda. Need peavad olema valmistatud Šotimaal ja küpsema vähemalt kolm aastat tammevaadis. Kui segatakse kokku viskit eri vaatidest, siis pudelile tuleb märkida kõige noorema segu vanus.
Kokku on Šotimaal 4 viskipiirkonda:
Iiri viskid
Iiri viskisid destilleeritakse üldiselt kolm korda ja pannakse kolmeks aastaks tammevaatidesse seisma. Enamik Iiri viskidest on seguviskid ja paljusid neist toodetakse vaid väikestes kogustes müügiks Iiri siseturule. Välisturu jaoks tootvatest firmadest on tuntumad Jameson, Bushmills ja Tullamore Dew.
Ameerika viskid
pisi|Valik Ameerika viskisid Ameerika viskide omapärad tulevad selle pikast ajaloost. Viskitootmise oskus tuli Ameerikasse Briti saartelt koos sisserändajatega. Tugevalt on mõjutanud seda 1920. aasta keeluseadus ja sellest tulenenud puskariajamine ehk moonshining. Tänapäeval on iseloomulik, et viskit toodetakse suurtes tehastes ja tohututes kogustes.
Mõningad liigid vastavalt Ameerika Ühendriikide õigusaktidele:
Jaapani viskid
Jaapanis on Šoti viskid olnud populaarsed juba pikka aega, ise hakkasid jaapanlased viskit tootma 1920-ndatel. Tänapäeval on seal kaks suuremat viskitootjat: Suntory (üle 70% Jaapani viski kogutoodangust) ja Nikka (ligi 16% Jaapani toodangust). Jaapani viskid sarnanevad väga Šoti omadega, kuna tehnika ja oskused on pärit just sealt. Samas on Jaapani viskidel ka mõningad eripärad, eelkõige turbalõhna ja -maitse vähesus või puudumine.
Ülejäänud maailm
Viskisid toodetakse paljudes kohtades üle maailma. Arvestatavaid viskitootjaid on järgnevates piirkondades:
Keemia
Destilleeritud joogid nagu viski, aga ka näiteks rumm ja konjak, on keerulise koostisega vedelikud, sisaldades suurt hulka aineid, mis annavad maitset, värvi ja lõhna. Keemiliste testidega võib viskis tuvastada 200–300 maitset andvat komponenti. Viskile eri maitsenüansside andmiseks on tema keemilist koostist võimalik mõjutada mitmel moel.
Toorainetöötlus
Andmaks viskile suitsust maitset, mis on eriti iseloomulik Šoti viskidele, töödeldakse teravilja turbasuitsuga.
Destilleerimine
Osaliselt on viski maitse tingitud ka kääritamisel tekkinud puskariõlist. Liiga suur puskariõli kogus lõpptoodangus on halb, kuna see on toksiline, halva lõhnaga või tugeva maitsega. Aegade jooksul on leitud eri mooduseid, kuidas destilleerimise käigus puskariõlidest vabaneda. Ameerikas on levinud topeltfiltreerimine näiteks puusöe või liivaga.
Vaatides laagerdamine
Tammevaatides seistes imab viski endasse puidule iseloomulikke lisaaineid. Üks sellistest ainetest on tugeva kookospähkli lõhnaga keemiline ühend, mida tuntakse "viski laktooni" nime all. Põletatud tammevaatides leidub ohtralt fenoolühendeid. On suudetud tuvastada isegi kuni 40 fenoolühendit.
Külmfiltreerimine
Enne pudelisse villimist filtreeritakse enamik viskisid külmutatult. Külmfiltreerimise abil eemaldatakse viskist rasvhappe estrid. Seda tehakse eelkõige esteetilistel kaalutlustel, kuna külmfiltreerimata viski võib häguseks minna.
Lisaained
Kohalikest normidest olenevalt võib viskidesse olla segatud ka lisaaineid. Kanada viskide puhul lisatakse destillaadile karamelli maitse- ja värvainet. Šoti viskid võivad sisaldada karamelli värvainet E150A. Samuti on lubatud maitseaineid lisada Ameerika seguviskidele.
Harrastus
right|300px|thumb|Miniatuursete sõdurikujude valmistaja, säherdust vaikset käelist tegevust nimetatakse eesti kõnekeeles nokitsemiseks Harrastus ehk hobi (ingl. hobby) on palgatöövälisel ajal vabatahtlik eesmärgikindel eneseteostuslik huvitav regulaarne lemmikharrastus (-tegevus). Hobiga kaasnevad, olenevalt harrastusest, täiendavad praktilised oskused, silmaringi laienemine ning harrastaja kehaliste võimete arenemine. Üldiselt on harrastusteks kogumine, liikumine (välitingimustes veekogudel, maastikul/staadionitel, õhuruumis ja siseruumides hallid, saalid jne.) ja loomine/ehitamine/konstrueerimine.
Kui harrastus sattub olema ka palgatööks, nimetatakse seda kutsumuseks.
Tuntumad harrastused on mängud, sport, kollektsiooneerimine, tehnilised harrastused, pikema loetelu leiad harrastuste loendist.
Kesk-Maagimäestiku kreis
Kesk-Maagimäestiku kreis oli kreis Saksimaa lõunaosas. 2008. aastast on osa Erzgebirgskreisist.
Kreisi omavalitsusüksused
(Elanike arv 31. detsember 2006)
Vallad:
Aleksander Tilgre
Aleksander Robert Tilgre VR I/3 ja VR II/3 (kuni 1936. aastani Aleksander Robert Tilger, 23. jaanuar 1897 Võru, Liivimaa – 20. august 1944 Viljandi) oli Eesti sõjaväelane (kolonelleitnant).
Pärast Vabadussõda jätkas teenistust Soomusrongide diviisi ja Soomusrongide brigaadi adjutandina ning täitis korduvalt ajutise staabi ülema kohuseid.
Seejärel siseministri adjutant (1925-1929), kohtu- ja siseministri adjutant (1929-1938) ja peaministrite Kaarel Eenpalu ja Jüri Uluotsa sekretär (1938-1940).
Nõukogude okupatsioonivõimud vabastasid ta septembris 1940 peaministri sekretäri kohalt, mille järel asus elama Võrumaale, kus pidas Tamula järve taga Roosisaarel talu.
Pärast Saksamaa ja NSV Liidu vahelise sõja puhkemist 22. juunil 1941, asus Võru ümbruses looma metsavendade rühma ning organiseeris nendest Võru ümbruse metsavendadest Võru kaitseüksuse. Oli Võrumaa Omakaitse juht juulist-augustini 1941.
Siirdus seejärel oma 40-mehelise löögirühma eesotsas koos Saksa vägedega augustis 1941 Põhja-Eestisse ning osales Tallinna vabastamises. Määrati augustis 1941 Tallinna-Harju prefektiks. Hiljem asus jälle elama Võrumaale, kus pidas Roosisaarel talu.
1944. aastal oli mõnda aega Valga-Petseri kaitseväeringkonna ülem ja augustis 1944 (mõned päevad enne surma) nimetati ta Viljandi kaitseväeringkonna ülemaks.
Uppus õnnetusjuhtumi tagajärjel.
Elulugu ja haridustee
pisi|[[Soomusrongide divisjoni operatiivadjutant lipnik Aleksander Tilger (vasakul) ja divisjoni ülema abi alamkapten Arnold Hinnom]] left|pisi|[[Soomusrongide divisjoni juhtkond Vabadussõja ajal Pihkvas. Vasakult: divisjoni ülem alampolkovnik Karl Parts, staabiülem kapten Johannes Poopuu, operatiivadjutant lipnik Aleksander Tilger (august 1919)]]
Aleksander Tilgre õppis Tartu Reaalkoolis, mille lõpetas 1916. aastal. Seejärel õppis Peterburi Pauli sõjakoolis, mille lõpetas 1917. aastal. 1918. aastal alustas ta õpinguid Balti tehnilises ülikoolis kaubanduse erialal, aastatel 1925–1926 õppis Tartu Ülikoolis õigusteadust (ei lõpetanud). Korp! Vironia liige.
Vabadussõjas oli alamleitnant A. Tilgre soomusrongi nr 1 komandopealik, komando nooremohvitser 1918–1919, 1919. aasta 20. veebruaril ülendati leitnandiks vanusega; aastatel 1919–1922 oli ta soomusrongide diviisi staabi käsundusohvitser ja operatiivadjutant.
Aastatel 1922–1923 oli ta reservis, aastatel 1923–1925 teenis piirivalves, 1925. aastast siseministri adjutant, kohtu- ja siseministri käsundusohvitser, sisekaitseülema asjadevalitseja, ülendati 1931. aastal majoriks.
1927. aastal lõpetas alalisväe ohvitseride kursused ja 1938. aastal Kõrgema Sõjakooli.
Aastatel 1938–1940 oli peaministri adjutant (1939 nimetati peaministri sekretäriks), 1939. aastal ülendati kolonelleitnandiks.
Saksa okupatsiooni alguses, 1941. aasta augustis, määrati A. Tilgre Tallinna-Harju prefektiks, seejärel
Aleksander Tilgre uppus 20. augustil 1944 Viljandi järves õnnetusjuhtumi tagajärjel ja maeti 29. augustil Viljandi Vabadussõjas langenute ühiskalmistule.
Martinus V
Martinus V (Oddone Colonna või Odo Colonna, 1368 – 20. veebruar 1431) oli paavst 1417–1431. Ta oli 206. paavst.
Oddone Colonna sündis Genazzanos 1368, kuid tema sünnikuupäeva kohta puuduvad kindlad andmed. Mõni teatmik on selleks pakkunud 20. veebruari.