cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ruhnu karu
13. mail nägi karu oma silmaga ka üks kohalikest ja kuigi karu polnud saareelanikele kunagi midagi kurja teinud, kirjutasid Ruhnu elanikud mai keskel keskkonnaministrile Villu Reiljanile kirja, et ootavad ministeeriumi otsustavat tegutsemist, et karu saarelt minema viidaks või tapetaks, mispeale minister Reiljan lubas saata saarele kolm metsanduse ja looduskaitse spetsialisti ja ühe Hiiumaalt pärit soomlase Jämtlandi tõugu (Rootsi laika) koera, kes olevat varem peremehel aidanud nurka ajada vähemalt paarkümmend karu.
Spetsialistide asemel sõitsid 20. mail karujahile aga hoopis Vilbastega koostööd tegev Eesti Jahimeeste Seltsi meeskond koos eelnimetatud koera ja koerajuhiga. Et inimestes oli võimalik varuplaan karu tappa pahameelt tekitanud ja ka loodusesõbrad Looduse Omnibussi portaalist saatsid minister Reiljanile asjakohase kirja (millele olid alla kirjutanud zooloog ja loodusfotograaf Fred Jüssi, loodusfilmide autor Rein Maran, Looduse Omnibussi korraldaja Jaan Riis ja  portaali ilm.ee omanik Gennadi Skromnov), oli jahimeeste eesmärk karu elusalt kinni püüda ja minema toimetada. Juba järgmisel päeval õnnestus jahimeestel karu mitmel korral silmata. Operatsiooni Tallinnast koordineeriva keskkonnaministeeriumi metsaosakonna peaspetsialisti Kaarel Rohu sõnul olevat karu väiksemat kasvu. Jahti segasid vihmane ilm ja söödakohta külastavad naljamehed ning kuna soomlasest koerajuht oli sunnitud igapäevatööle naasma, jäeti jaht mõneks ajaks pooleli vaatamata eesmärgile, et saarelt ei lahkuta enne, kui karu on käes, ja meeskond tuli 22. mail mandrile.
2. juunist suleti saare põhjaosa nii turistidele kui ka kohalikele. Joon hakkas jooksma saare lääneosast Pärsist kuni idaossa Austerkeldi, kust inimesed põhja poole minna enam ei tohtinud. Vajadusel oli lubatud keelutsooni vaid kohalikke põllu- ja kalamehi.
Kardeti, et suve lõppedes hakkab karu rasva koguma ning võib saareelanike jaoks ohtlikuks muutuda. Augusti keskel käisid jahimehed taas saarel lootuses karu kinni püüda, kuid naasid jällegi tühjade kätega. Siiski õnnestus neil karu oma silmaga veel kord näha.
2007. aasta märtsis teatas keskkonnaministeeriumi metsaosakonna peaspetsialist Egon Niittee, et karu otsimisega enam ei tegeleta ja et tõenäoliselt on ta Lätti tagasi ujunud ja elab nüüd Kuramaa metsades, kus tõesti karu oli eelmise aasta 18. oktoobril nähtud, kuigi tolle ajani polnud seal veel karusid elanud.
14. augustist ehib Ruhnu vallamaja esist muruplatsi rahvusvahelistel puupäevadel Varbola Puu 2007 skulptori Valdur Luhajärve valmistatud ja puupäevade korraldaja Piret Linnamäe poolt üle antud karuskulptuur.
20. detsembril lammutati šokolaadist karu tükkideks ja jagati ära kõigi Ruhnul elavate perekondade vahel. Šokolaadikaru jäi meenutama skulptor Rait Pärgi valmistatud kipskuju, mis Ruhnu rahvamajja vaatamiseks välja pandi, tulevikus saab sellest aga muuseumieksponaat.
2008. aastal valmis ja pandi 2009. aastal masti alla Ruhnu jahta tüüpi puust purjekas, mille nimeks pandi ruhnu rootslaste keeles Runbjarn ('Ruhnu karu').
Heinrich von der Recke
Heinrich von der Recke, teise nimega Stam oli Liivi ordu liige, Põltsamaa foogt ja Kuldīga komtuur 15. sajandi alguses.
Aastatel 1406–1408 oli ta Põltsamaa foogt ja 1413–1414 Kuldīga komtuur. Rohkem temast teada pole.
Mustamäe
Mustamäe on Tallinna asum, mis moodustab põhiosa halduslikust Mustamäe linnaosast. Asum piirneb Kadaka, Sääse, Siili, Tondi, Järve, Rahumäe, Nõmme ja Vana-Mustamäe asumiga. Mustamäe asumi pindala on 4,41 km2.
Ajalugu
Mustamäe elurajooni planeerimis- ja hoonestusprojekte hakati koostama 1957. aastal. Esimesed paneelelamud valmisid 1964. aastal. Mustamäe esimene 16-korruseline tornelamu valmis 1974. aasta lõpus, olles tollel ajal Tallinna kõige kõrgem elamu. 1971. aastal valmis Mustamäe Polikliinik.
Asumi tuntuim asutus on Tallinna Tehnikaülikool, mis asutati 1918. aastal. Ülikool on eri aegadel asunud eri kohtades, kuid 1960. aastatel kolis ülikool Mustamäele. Tallinna Tehnikaülikooli peahoone ja õppehooned valmisid aastatel 1964–1968, raamatukogu ja spordihoone aastatel 1972–1974. Tallinna Tehnikaülikooli raamatukogu uus hoone, mille arhitektuurne lahendus ja sisekujundus said ka riigi kultuuripreemia, valmis 2009. aastal.
Mustamäe asumi teine tähtis asutus on Põhja-Eesti Regionaalhaigla, mis loodi 2001. aastal mitme haigla ühinemisel. Selle haigla näol on tegemist Eesti suurima raviasutusega.
Elanikkond
Mustamäe asum on Tallinna kõige rahvarohkem asum. Mustamäe elanikkond on võrdlemisi eakas: 2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikest 12–17%, üle 68-aastased aga 20–31%.
Mustamäe asumi tänavad
Tänavad, mis asuvad Mustamäel või läbivad asumit (seisuga 3. juuni 2011 ): Akadeemia tee, Ehitajate tee, Herilase tänav, Kadaka tee, Keskuse tänav, Lepatriinu tänav, Mustamäe tee, Männiliiva tänav, Raja tänav, Retke tee, Sõpruse puiestee, Juhan Sütiste tee, A. H. Tammsaare tee, Tervise tänav, Eduard Vilde tee ja Üliõpilaste tee.
Looduskeskkond
Mustamäe asub Harku tasandikul, mida lõuna poolt piirab Mustamäe nõlv. Kogu looduskeskkonna paremaks säilitamiseks on sinna loodud Nõmme-Mustamäe maastikukaitseala.
Suuremal hulgal on säilinud asumis looduslik roheala (näiteks Sütiste mets, Kadaka mets ja Tallinna Tehnikaülikooli ümbrus), kus okaspuudest domineerib mänd. Lisaks on rajatud linnaparke (Männipark ja Lepistiku park). Lepistiku pargis kasvavad peamiselt sanglepad ja hall-lepad, Männipargis peamiselt noored männid. Männipargi alale plaaniti algselt luua Mustamäe keskus, kuid hiljem sellest plaanist loobuti.
Paljud pinnaveekogud on linnaosa ehitustegevuse käigus suunatud kanalisatsioonisüsteemi. IX mikrorajoonis on säilinud Lepasalu allikad, ajaloolise Mustjõe oja lätted.
Eesti kultuuris
Mustamäe tuntuim kajastuseks eesti kirjanduses peetakse Mati Undi romaani "Sügisball". Muusikas on tuntud helilooja Avo Tamme "Mustamäe valss" (1971, sõnad kirjutas Heldur Karmo).
Mustamäel on antud välja mitut ajalehte. Aastatel 1994–2000 ilmus Mustamäe Haigla Teataja, 1994. aastast üllitab Mustamäe linnaosa valitsus ajalehte Mustamäe ja 2000. aastast OÜ Ajaratas Mustamäe linnaosa halduskogu ja linnaosa valitsuse venekeelset ajalehte Мустамяэ. 2010. aastast annab Eesti Keskerakonna Mustamäe piirkond välja ajalehte Mustamäe Ekspress.
Cendres de Lune
"Cendres de Lune" on prantsuse laulja Mylène Farmeri debüütalbum.
Lood
1 Ainult albumi teises väljaandes.
An Cafe
An Cafe (või Antic Cafe) (アンティック－珈琲店－（カフェ）, Antikku Koohiiten) on jaapani pop-/rokkansambel, mis loodi aastal 2003. Nad on Oshare Kei bänd, mis on üks Visual Kei liike. An Cafe on avaldanud 4 täispikka albumit.
Ajalugu
An Cafe loodi aastal 2003. Esimesed liikmed olid Miku, Kanon ja Bou. Teruki liitus nendega pärast seda, kui lahkus oma eelmisest bändist Feathers-Blue. Esimesel aastal ei avaldanud bänd ühtegi albumit ega singlit, vaid andis kontserte.
2007. aastal esines An Cafe esimest korda väljaspool Jaapanit. Varsti pärast seda lahkus kitarrist Bou. Tema viimane kontsertesinemine toimus 30. aprillil 2007. Pärast Bou lahkumist liitus An Cafega kaks uut liiget: kitarrist Takuya ja klahvpillimängija Yuuki. Uue koosseisu esimene singel oli "Kakusei Heroism ~The Hero Without A "Name"~", sellele järgnes "Ryuusei Rocket". 2008. aastal toimus An Cafe esimene turnee Euroopas.
Diskograafia
Albumid
EP-d
Singlid
Valladolid
14. sajandist 1561. aastani oli Valladolid Kastiilia pealinn.
Linnas toimub filmifestival Semana Internacional de Cine de Valladolid (Seminci).
Linnas asuv Valladolidi ülikool on asutatud 1346. aastal ja on üks Euroopa vanimaid.
20. mail 1506 suri seal Christoph Kolumbus. Valladolidis on sündinud või elanud mitmed tuntud kirjanikud, nende hulka kuuluvad näiteks Miguel de Cervantes, Rosa Chacel ja Jose Zorilla.
Linnas on Renault' autotehas.
Linn jaguneb halduslikult viieks osaks, millest kaks (Navabuena, El Rebollar) asuvad eksklaavina põhiterritooriumist lahus.
Ilmad on linnas vahelduvad, külmad talved ja väga soojad suved, mil temperatuur võib ulatuda üle 30 kraadi.
F1 Challenge '99-'02
"F1 Challenge '99-'02" on EA Sportsi väljatöötatud arvutimäng.
Modifikatsioonid: Pärast 2003. aastat on mängu pidevalt uuendatud. Saadaval on enamik Vormel 1 meistrivõistluste hooaegu koos autode ja radadega. Uuendustega on võimalik minna tagasi ajas 1950., 1960., 1970. ja 1980. aastatesse. Seni on kättesaadavad hooajad aastatest 1964–2012.
Mathias von der Recke
Mathias von der Recke (ka Thiess; surnud enne 1581. aastat) oli Liivi ordu liige, viimane Dobele komtuur aastail 1548–1562 ja sama piirkonna valitseja 1562–1576.
Tema vanemad olid Dietrich von der Recke zu Heide ja Elisabeth von Hiesfeld. Ta pärines Vestfaalist Kameni lähedalt.
Dietrichit on 1535. aastal nimetatud Ruhja kumpanina, seejärel pidas ta kuni 1541. aastani tõenäoliselt sama ametit Kuldīgas. 1544. aastal oli ta majandusülem (Schäffer) Võnnus ja 1548. aastal sai ta Dobele komtuuriks.
1562. aastal, kui Liivi ordu likvideeriti, keeldus Mathias oma valduseid vastsele Kuramaa hertsogile Gotthard Kettlerile loovutamast ja valitses neid kuni 1576. aastani, seda küll mitte enam poolvaimuliku rüütelvennana, sest 1562. aastal oli ta ka abiellunud Sophia Fircksiga, vaid Poola kuninga vasallina. 1576. aastal läks Kettleril lõpuks korda Mathias Dobelest valuraha eest loobuma sundida, ta sai lisaks rahale vastu ka mõningad valdused Kuramaal. Nii sai Mathiasest Recke aadlisuguvõsa Kuramaa liini rajaja.
2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused
2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused olid 21. maailmameistrivõistlused jalgpallis, mis toimusid 14. juunist kuni 15. juulini Venemaal. Niisuguse otsuse tegi Rahvusvaheline Jalgpalliliit FIFA 2. detsembril 2010. aastal Zürichis.
Turniiril osales 32 meeskonda. Finaalmäng Prantsusmaa ja Horvaatia vahel toimus 15. juulil Lužniki staadionil Moskvas ja lõppes tulemusega 4:2 Prantsusmaa kasuks.
Esimest korda kasutati MM-i finaalturniiri raames videokohtunikku.
Osalevad koondised
Sulgudes olev number on FIFA edetabelikoht turniiri toimumise ajal.
Tugevusgrupid
Loosimine toimus 1. detsembril 2017. ''Sulgudes FIFA edetabelikoht seisuga 16. oktoober 2017.'' Alagruppide loosimisel ei tohtinud samasse alagruppi sattuda ühe konföderatsiooni meeskonnad, välja arvatud UEFA, kust võis alagrupis olla 2 meeskonda.
Staadionid
Jalgpalli MMi jaoks ehitati ja renoveeriti kokku kaksteist staadionit üheteistkümnes Venemaa linnas.
H-alagrupp
Kuna Jaapan ja Senegalil oli võrdne arv punkte, võrdne väravatevahe ja võrdne väravate arv, pääses edasi koondis, kes oli kogunud vähem kollaseid kaarte – kelleks oli Jaapan (neli kollast kaarti Senegali kuue vastu).
Plaksi
Plaksi on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
1977. aastal liideti Plaksi külaga Kerekunnu.
Föderatsiooninõukogu
thumb|right|Föderatsiooninõukogu istung Föderatsiooninõukogu (Совет Федерации) on Venemaa parlamendi (Venemaa Föderaalassamblee) ülemkoda. Iga Venemaa föderaalsubjekt (vabariik, oblast, krai, föderaalalluvusega linn, autonoomne ringkond, autonoomne oblast) on Föderatsiooninõukogus esindatud 2 senaatoriga. Föderatsiooninõukogu koosneb 170 liikmest (senaatorist).
Oma ülesehituses järgib Venemaa Keisririigi Riiginõukogu põhimõtteid.
Föderatsiooninõukogu esimees on alates 2011. aasta 21. septembrist Valentina Matvijenko. Aastatel 2001–2011 oli Föderatsiooninõukogu esimees Peterburi esindav Õiglase Venemaa juht Sergei Mironov, kelle Peterburi Seadusandlik Kogu mais Föderatsiooninõukogust tagasi kutsus.
Praktikas ei ole föderatsioonisubjektide nominaalsetel esindajatel tingimata esindatava piirkonnaga seost ja nõukogu liikme ametit peetakse sinekuuriks.
F1 2002
"F1 2002" on EA Sportsi väljastatud arvutimäng, mis sisaldab Vormel 1 2002 hooaja sõitjaid, autosid ja radu.
Mängul on võrgutoetus kuni 22 mängijale.
Meioos
Meioos (kreeka keeles 'vähenemine') on rakkude jagunemise vorm, mille tulemusena väheneb tütarrakkudes kromosoomide arv kaks korda. Tekib 4 haploidset tütarrakku, mis geneetiliselt materjalilt erinevad üksteisest. Meioosi teel moodustuvad sugurakud ja eosed. Meioosi on tarvis seksuaalse paljunemise toimumiseks.
Meioosi korral toimuvad jagunemised: meioos I ehk taandjagumine ja meioos II ehk võrdjagunemine.
Üldine
Seksuaalse paljunemise korral on tarvilik viljastumine – kahe eri organismist pärit raku ühinemine. Enamik loomi ja taimi on diploidsed ehk neis olevates somaatilistes rakkudes on igast kromosoomist 2 koopiat. Kuna rakkude ühinemisel kromosoomide arv kahekordistub, siis on vajalik meioos. Meioosi käigus toimub raku jagunemine haploidseteks ehk ühe kromosoomi koopiaga rakkudeks.
Vigane jagunemine meioosi käigus põhjustab aneuploidsust järglastes või viljastatud munarakkudes. Arvatakse, et 20% kõikidest munarakkudest on aneuploidsed, mis on peamiseks viljatuste, raseduse katkemiste ning sünnidefektide põhjuseks.
Ainulaadsete haploidsete rakkude saamiseks on meioosis kasutusel kaks mehhanismi: homoloogsete kromosoomide juhuslik orientatsioon metafaasiplaadil ning ristsiire. Neist kahest mehhanismist piisab, et kahe tekkinud raku geneetilise materjali kordumine on ülimalt ebatõenäoline.
Meioos I protsess
Meioosile eelneb rakutsüklis interfaas, mis koosneb G1-, S- ja G2- faasist. G1-faasis rakk kasvab. S-faasis toimub DNA replikatsioon, mille ajal kromosoomide arv kahekordistub. Neid identseid kromosoomikoopiaid, mida kutsutakse õdekromatiidideks, hoiavad tsentromeeris kinni kohesiinvalgud. Kromatiide hoitakse koos kuni anafaas II toimumiseni. G2-faasis viiakse läbi viimased ettevalmistused meioosi toimumiseks. Rakuorganellid suurenevad ning sünteesitakse makroergilisi ühendeid.
Meioos I jagatakse nelja peamisse faasi: Esimese meiootilise jagunemise lõpuks tekib kaks haploidset rakku. Rakke loetakse haploidseks, sest kuigi igas rakus on kaks õdekromatiidi, siis on need mõlemad vaid koopiad ühest homoloogilise kromosoomipaari kromosoomist.
Meioos II protsess
Mõnes liigis sisenevad rakud enne meioos II algust lühikesse interfaasi või interkineesi. Interkineesis S-faas puudub ehk rakke ei duplitseerita. Meioosi lõpuks on tekkinud 4 haploidset tütarrakku, mis on geneetilselt ainulaadsed.
Meioosi tüübid
Eri organismirühmadel on haplo- ja diplofaasi ajalise kestuse vahekord väga erinev. Vastavalt sellele, millisel organismi arenguetapil toimub meioos, eristatakse 3 meioosi tüüpi:
Aneuploidsus
Kõige lihtsamini märgatavad kromosoomidega seotud probleemid on hälbed kromosoomide arvus. Esineda võivad kromosoomide duplikaadid või toimuda kromosoomide või kromosoomikomplektide kadumised. Neid põhjustab homoloogiliste kromosoomide või õdekromatiidide ebaõnnestunud lahutamine meioosi käigus. See võib aset leida nii meioos I kui meioos II ajal. Meioos I ajal põhjustab homoloogiliste kromosoomide vigane lahutumine kahe kameedi, kus on puudu kromosoom ja kahe gameedi, kus on kaks kromosoomi koopiat, tekke. Meioosi II ajal õdekromatiidide lahutumise läbikukkumisel on ühel gameedil üks kromosoom puudu, kaks normaalset gameeti ning üks gameet kahe kromosoomi koopiaga.
Liigile sobiliku kromosoomide arvuga isendit loetakse euploidseks – inimese puhul 23 paari olemasolu korral. Kui arv ei ole sobi on tegu aneuploidse isendiga. Aneuploidsust loote kromosoomidest peetakse oluliseks raseduse katkemise ja kaasasündinud haiguste põhjuseks. On teada, et munarakkude aneuploidsuse sagedus tõuseb ema vanusega. Seda seostatakse kohesiinikomplekside ebakorrektse jagunemisega meiootilistes kromosoomides. Isa vananemine säärast vigade esinemise tõenäosuse kasvu ei too. Seda selgitatakse meestel olemasoleva ja naistel puuduva metafaasi ja anafaasi ülemineku kontrollmehhanismiga, mis meeste meioosis vigaste rakkude rakutsükli peatab.
Kõige tavalisem aneuploidsuse juht on Downi sündroomi esinemine, mis tekib 21. kromosoomi trisoomiaga.
Loomariigis väga haruldane on polüploidsuse ehk ebakorrektse arvu kromosoomide komplektide esinemine. Kõik polüploidsed loomad on steriilsed, kuna meioos ei saa normaalselt toimuda. Taimeriigis esineb seda aga tihti ning polüploidsed taimed on tihti suuremad kui nende euploidsed liigikaaslased.
Suureranna
Suureranna on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lääneosas Kõpu poolsaarel. Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Hiiu valda ja kuni 2013. aastani Kõrgessaare valda.
Küla piirneb põhjas Heistesoo, idas Laasi, loodes Kõpu ja läänes Kiduspe külaga.
Nimi
Kohanime on 1770 mainitud kujul Surana ja 1798 Suurran̄a. 18. sajandi vakuraamatutes ja revisjonides olid Kõpu vakuses Ranna talud.
Loodus
Suureranna loodeosa lõikub Kõpu looduskaitsealasse, küla lõunaosas asub Suureranna hoiuala. Küla läbib Jõe jõgi.
Küla lääneosas asus ajalooline Jõe asumi ala.
Talud
Suureranna ajaloolised talud 1917
Ajalugu
Küla on ajalooliselt kuulunud Kõrgessaare mõisa alla. 1725–1726 Läänemaa adramaarevisjoni järgi olid Kõpu vakuses talunikud Ranna Lauri Hans, Ranna Siemo Mart, Ranna Magnus ja Ranna Pedo Jüri. 1835. aastal said piirkonna elanikud omale perekonnanimedeks nimed Aljas, Aron, Brennel, Eidensild, Jago, Kask, Kirris, Kello, Lauri, Müram, Naaskel (Naskel).
1977–1997 kuulusid Suureranna koosseisu Laasi ja Viita küla.
Taristu
Küla läbib kirdest edelasse Märjakaasiku–Kiduspe–Kõpu tee. Küla põhjaosa piirneb Puski–Kõpu–Ristna teega.
Ettevõtlus
Külas tegutseb Sireli Hostel.
Kultuur
Külas asub pärandkultuuri objektina Suureranna sadam. 2012 peeti Suurerannas Kõpu külade päev.
Eesti ajalugu (raamatusari)
1930. aastatel plaaniti üldkäsitlust viieköitelisena, kuid kolmas köide ilmus alles 1940. aastal. Seejärel tuli üldkäsitluse kirjutamisse ligi 60-aastane paus, sest Nõukogude võimu ajal muutus senise ajalookäsitluse jätkamine võimatuks. 1999. aastal algatati president Lennart Meri ja professor Sulev Vahtre initsiatiivil projekt "Eesti ajalugu 1700–2000", millega plaaniti kirjutada enne sõda pooleli jäänud teosele kolmeköiteline järg. Esimestena ilmusid 2003. ja 2005. aastal esimene ja viimane köide, keskmine (üldkokkuvõttes viies) ilmus 2010. aastal. Uuendatud sarja peatoimetaja oli kuni surmani (2007) Sulev Vahtre.
Lisaks on kavasse võetud projekt kirjutada uus kolmeköiteline üldkäsitlus ka 1700. aasta eelsest ajaloost, millega sarja kogumaht kasvaks 9 köiteni. Esimesena ilmus selle projekti raames 2012. aastal "Eesti keskaja" uus käsitlus ja teisena 2013. aastal "Eesti ajalugu III", mis käsitleb ajalugu Vene-Liivimaa sõjast Põhjasõjani.
Raamatusarja köited
Esimese köite alapealkiri on "Esiajalugu ja muistne vabadusvõitlus"; köide käsitleb aega Eesti ala asustamisest kuni 1227. aastani. Selle peatoimetaja oli Hans Kruus, tegevtoimetaja Harri Moora. Lisaks toimetajatele olid selle autoriteks ka Julius Mägiste ja Eerik Laid, köite kujundas Hando Mugasto. Esimene köide ilmus kahes trükis, aastatel 1935 ja 1936.
2020. aastal anti välja esimese köite uus väljaanne ("Eesti ajalugu I. Eesti esiaeg"), mis võtab kokku Eesti esiajaloo uuema uurimisseisu. Teose autorid olid Aivar Kriiska, Valter Lang, Ain Mäesalu, Andres Tvauri ja Heiki Valk.
Teise köite alapealkiri on "Eesti keskaeg"; köide käsitles aastaid 1227–1561. Teose toimetaja oli Hans Kruus, lisaks temale olid autorid ka Paul Johansen, Rudolf Kenkmaa, Evald Blumfeldt, Ferdinand Linnus, Erik Tender, Jüri Uluots, Arnold Soom, Andrus Saareste ja Johannes Paris. Kujundaja oli taas Hando Mugasto. Teine köide ilmus aastal 1937.
2012. aasta detsembris ilmus uus sama pealkirja kandev käsitlus Eesti keskajast, mille ajalised piirid olid seatud üldistavamalt, umbes 1200–1550. Teose koostaja ja toimetaja oli Anti Selart, lisaks temale olid autorid ka Tiina Kala, Linda Kaljundi, Juhan Kreem, Ivar Leimus, Kersti Markus, Anu Mänd, Inna Põltsam-Jürjo, Erki Russow, Marek Tamm ja Heiki Valk.
Kolmanda köite alapealkiri on "Rootsi ja Poola aeg"; köide käsitleb aastaid 1561–1700. Esialgu plaaniti selles vaadelda ka Põhjasõda, kuid Nõukogude okupatsiooni tõttu muutus see teema ebasoovitatavaks. Muus osas sai teos ilmuda siiski veel autorite soovi mööda. Teose peatoimetaja oli taas Hans Kruus, tegevtoimetaja aga Otto Liiv. Peale Hans Kruusi olid autorid ka Ernst Kollom, Johan Kõpp, Evald Blumfeldt, Ferdinand Linnus, Friedrich Puksoo, Rudolf Põldmäe, Andrus Saareste, Arnold Soom, Gustav Suits, Erik Tender ja Armin Tuulse. Tegelikult oli köite õigusajalugu käsitleva osa autori Jüri Uluots, kuid raamatus teda poliitilistel kaalutlustel ei mainitud. Teose kujundaja oli taas Hando Mugasto. Kolmas köide ilmus 1940. aasta suvel.
2013. aasta detsembris ilmus teos pealkirjaga "Eesti ajalugu III", mis käsitleb aega Vene-Liivimaa sõjast Põhjasõjani. Köite peatoimetaja ja koostaja oli Enn Küng, peale tema olid autorid ka Margus Laidre, Ivar Leimus, Aivar Põldvee, Anti Selart, Kai Tafenau, Ülle Tarkiainen ja Enn Tarvel.
Neljanda köite alapealkiri on "Põhjasõjast pärisorjuse kaotamiseni"; köide käsitleb aastaid 1700–1819. Teose peatoimetaja oli Sulev Vahtre ja tegevtoimetaja Mati Laur. Lisaks Mati Laurile olid autorid ka Helmut Piirimäe ja Tõnu Tannberg. Neljas köide ilmus 2003. aastal.
Viienda köite alapealkiri on "Pärisorjuse kaotamisest Vabadussõjani"; köide käsitleb aastaid 1819–1918. Selle peatoimetaja oli kuni oma surmani (2007) Sulev Vahtre, tegevtoimetajad olid aga Tiit Rosenberg ja Toomas Karjahärm. Teose autorid on Andres Andresen, Ea Jansen, Toomas Karjahärm, Mart Laar, Mati Laur, Lea Leppik, Aadu Must, Tiit Rosenberg, Tõnu Tannberg ja Sulev Vahtre. See ilmus 2010. aasta suvel.
Kuuenda köite alapealkiri on "Vabadussõjast taasiseseisvumiseni"; köide käsitleb aastaid 1918–1991, kronoloogiana ka aastaid 1991–2004. Peatoimetaja oli Sulev Vahtre, tegevtoimetajad Ago Pajur ja Tõnu Tannberg. Lisaks neile olid autorid ka Lauri Vahtre, Jüri Ant, Kaido Jaanson, Mart Laar, Mart Nutt, Raimo Raag ja Andres Kasekamp. Köide ilmus 2005. aastal.
Napanurga oja
Napanurga oja (ka Napanurga peakraav) on oja Raplamaal Märjamaa vallas Napanurga ja Pajaka külas.
Oja pikkus on 6,4 km ning see suubub paremalt Kasari jõkke (83,2 km suudmest). Oja valgla on 8 km².
Oja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Aurelianus
pisi|vasakul|Lucius Domitius Aurelianus Lisanimed: Germanicus maximus (271), Goticus maximus (272), Dacicus maximus (272), Parthicus (Persicus?) maximus (272), Arabicus maximus (272), Palmyrenicus maximus (272), Armeniacus (?), Adiabenicus (?), Carpicus maximus (273), Restitutor orbis (274). Tapeti oma sekretäri poolt.
Napanurga oja
Oja lähtest umbes 0,5 kilomeeter itta jääb Mustu soo. Oja suudme ümber on Vardi soo.
Aurelianus
Aurelianus sündis Möösias, oli rahvuselt illüür ja arvatavasti kolooni poeg. Ta oli elukutseline sõjaväelane ja sai Claudius II ajal ratsaväe ülemaks. Pärast Claudiuse surma kuulutas ta end Sirmiumis keisriks.
Napanurga oja
Napanurga oja keskkonnaregistri kood on VEE1107900.
Aurelianus
Ta uskus, et riiki on võimalik ühendada ühtse usuga. Seega kehtestas ta riigis päikese usu. Lisaks käskis ta end nimetada jumalaks.
Metallist
"Metallist" on mitmetähenduslik sõna:
Endel Aaver
Endel Aaver (22. juuni 1927 Kaiu vald – 6. juuli 2009) oli eesti loomaarstiteadlane ja veterinaariakandidaat, kes peamiselt tegeles veterinaarviroloogiaga.
Elulugu
Lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli (TRÜ) loomaarstiteaduskonna veterinaararstina 1951. aastal. Ta kaitses 1956. aastal kandidaadi dissertatsiooni sigade influentsa ja selle tõrje teemal. Oma uurimistöödes tegeles viiruste ja loomade viirushaigustega ning on avaldanud töid üldveterinaariast, hepatoosidest, nitritite ja nitraatide mürgistustest ning loomakasvatusest. Endel Aaver valiti esimeseks esimeheks taasasutatud Eesti Loomaarstide Ühingus 1988. aastal ja oli seda kuni 1993. a. Alates 1994. aastast oli ta ELÜ aupresident.
Ruuna
Ruuna on küla Valga maakonnas Otepää vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Puka valda.
Rahvusvaheline raudteeliin
Rahvusvaheline raudteeliin on raudteeliin, mis läbib kahte või rohkemat riiki. Samuti on rongides, mis sõidavad rahvusvahelisi liine, kupeed või väga mugavad istmed (erinevad rongiti ja vaguniti), kuna vahemaa ja sõiduaeg on pikad.
Rahvusvahelised liinid Eestis
Läbi Eesti sõidavad rahvusvahelised rongid liinidel:
Harry Patch
thumb|Harry Patch 2007. aastal
Henry John Patch ehk Harry Patch (17. juuni 1898 – 25. juuli 2009) oli viimane esimese maailmasõja veteran, kes osales otseses lahingutegevuses. Enne surma oli ta lühikest aega Euroopa vanim mees ja vanuselt kolmas mees maailmas.
Patch sündis Combe Downis Inglismaal müüriladuja perekonnas ning alustas 1913. aastal töömeheelu torumehena. 1916. aastal värvati ta Briti armeesse ning 1917. aasta juunis saadeti rindele. Ta võitles Passchendaele lahingus (tuntud ka kolmanda Ypres'i lahinguna). 22. septembril sai Patch haavata, kui mürsk plahvatas kaeviku ees ning tappis kolm tema kaaslast. Seejärel saadeti ta tagasi Inglismaale, kus taastus pikka aega Wighti saare haiglas. Rohkem ta sõjategevuses ei osalenud.
Rusa
Rusa on küla Võru maakonnas Rõuge vallas.
Harry Patch
Patch oli kolm korda abielus. Esimest korda abiellus ta 1918. aastal Ada Billingotniga, kes suri 1976. aastal. Teist korda abiellus ta 1979. aastal, kuid tema naine suri juba 1984. aastal. Tema kolmas naine suri 2007. aastal.
Rusa
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Haanja valda.
Harry Patch
Patch ei rääkinud oma sõjamälestusi enne kui 1998. aastal, mil ta sai 100-aastaseks. Seejärel võttis ta tihti sõna sõja teemal, rõhutades selle ebainimlikkust. 2007. aastal avaldas ta autobiograafia "The Last Fighting Tommy". Ta osales 2008. aastal ka esimese maailmasõja lõpu 90. aastapäeva tähistamisel koos Briti veteranide Henry Allinghami ja William Stone'iga. Kui Allingham 2009. aasta 18. juulil suri, sai Patchist viimane Inglismaal elav esimese maailmasõja veteran ja viimane lahingutegevuses osalenu, samuti Euroopa vanim elusolev mees. Kuid ta suri juba 7 päeva pärast Allinghami Somersetis Fletcher House'i hooldekodus. Patch maeti 6. augustil.
Carlo Borromeo
Carlo Borromeo (2. oktoober 1538 Arona – 3. november 1584 Milano) on itaalia pühak. Ta oli katoliku kiriku kardinal.
Kopli
Kopli on asum Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas. Asum paikneb Kopli poolsaarel, mis ühelt poolt külgneb Paljassaare lahega, teiselt poolt Kopli lahega. Kopli asum piirneb Paljassaare ja Pelguranna asumiga ning selle pindala on 2,82 km2.
Koplis tegutseb Kopli Selts.
Kopli asumil on neli allasumit: Bekkeri, Neeme, Telliskopli ja Vene-Balti.
Kopli asumi tänavad
pisi|Meeruse sadama tulepaak (Mai 2022) Koplis asuvad Alasi tänav, Amburi tänav, Ankru tänav, Kaevuri tänav, Kaluri tänav, Ketta tänav, Kilbi tänav, Klaasi tänav, Kopli tänav, Kopliranna tänav, 1. liin, 2. liin, 3. liin, 4. liin, 5. liin, Liinivahe tänav, Maleva põik, Maleva tänav, Marati tänav, Meeruse tänav, Neeme põik, Neeme tänav, Pardiloigu tänav, Pelguranna tänav, Pärnulõuka tänav, Sepa tänav, Sirbi tänav, Süsta tänav, Treiali tänav, Turvise tänav, Uus-Maleva tänav, Vasara tänav.
Elanikkond
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 12–17% ja üle 68aastased 10–19%, eestlaste osakaal asumi elanikkonnas oli 18–49%.
pisi|Uus-Maleva tänav
Olulisemad objektid
Asumi territooriumile jääb kokku 4 sadamat: Vene-Balti sadam, Piirivalvesadam, Bekkeri sadam ja Meeruse sadam. Koplis asuvad Süsta park, Kopli ehk Kase park ja Kopli kalmistupark. Asumis paikneb Tallinna Püha Piiskop Nikolause kirik.
Haridus ja kultuur
Koplis asuvad Eesti Mereakadeemia ja Tallinna Kunstigümnaasium, samuti MTÜ I studiumi hallatav erakool ARE koolitus, Tallinna Kopli Noortemaja, Tallinna Kopli Ametikool, spordiklubid Kotree, jalgpalliklubi Dünamo, SK POKO, jalgpalliklubi FC Strommi.
Haljastus
Koplis asuvad Kopli Kalmistupark, Süsta park ja Kase park.
Ajalugu
Kopli piirkond oli keskajal linna üks suuremaid karjamaid. Kopli oli linnast eraldatud muldvalliga piirdeaiaga, mis ulatus Kopli lahest Tallinna laheni. Piirdeaia värav asus Sitsi mäel.
1365. aastast pärineb esimene kirjalik teade Kopli piirkonnas asunud telliselöövi kohta. Telliste ja katusekivide põletamiseks vajalikud küttepuud toodi Naissaarelt ja Aegnalt säilitades Kopli tammikut. Hiljem hakatigi Kopli poolsaart, eriti saksa keeles, nimetama just Telliskoppliks (saksa keeles Ziegelkoppel). Telliselöövi majandamine ja karjamaade kasutamine allus kahele raehärrale (nn Kopliisandad).
4. novembril 1415 kinnitas Tallinna komtuur (1411–1417) Johann von Boderick, nimetatud ka Wekebrodiks, kokkuleppe Tallinna bürgermeistrite ja raega kalurite kohta linnakoplis. Kokkuleppe kohaselt tohtisid Saksa ordu komtuuri talupojad Tallinna linnasarases asuvas linnakoplis (Kopli poolsaarel) ehitada täpselt kindlaksmääratud suurusega kivist või puidust kalurionne, mille arv ei tohtinud ületada seitset. Talve tulekul pidid kalurid onnidest lahkuma ning neil oli lubatud karjatada kuni seitset hobust. Metsaraie oli keelatud. pisi|Telliskopli, [[Kalamaja piirkond, Seegitagune torn ja Skoone bastion, 1879. aasta kaardil]] 1689. aastal läks Kopli koos Paljassaartega Rootsi kuningriigi omandusse. Tallinna linn sai Kopli ja Paljassaared tagasi 1710. aasta Tallinna kapitulatsioonilepinguga. Kopli maastikku ilmestanud suure tammemetsa puid kasutati linna suurtükkide, sadama jm tarbeks. Tammik sai tugevalt kannatada Vene-Liivi sõja ajal (1570–1571), kui toimus Tallinna piiramine. Tammemets hiljem küll taastati ning 17. sajandil oli mets üheks linlaste väljasõidukohaks. Siinsetest metsadest on oodi kirjutanud saksa luuletaja Paul Fleming.
1909. aastal Venemaa keisririigi valitsuse kinnitatud sõjalaevade ehitamise programmi täitmiseks rajati sõjalaevade baasiks rajati Tallinna sõjasadam. Laevade ehitamiseks ja remondiks rajati Kopli poolsaarele eri aegadel uus riigi sadamatehas ning kolm eratehast, peale poolsaare lõunaküljele Bekkeri tehase ehitati põhjaküljele Noblessneri ja Kopli poolsaare tippu Vene-Balti laevatehas.
Kopli metsa püüti 1930. aastail luua rahvaparki, milleks eraldati maa ja istutati puid. Praegune Süsta park on jäänuk kunagisest Kopli metsast.
Kopli asumil on neli allasumit: Bekkeri, Neeme, Telliskopli ja Vene-Balti.
pisi|Kalurimaja Kopli rannas
Bekkeri
Bekkeris asunud kaluriküla mainiti kirjalikes allikates esimest korda 1415. aastal. Allasumi aladele rajati 1774. aastal Kopli kalmistu, kuhu maeti Oleviste ja Niguliste koguduse liikmeid. Kalmistuga koos rajati ka uus tee, mis suundus vanalinnast Koplisse (praegune Kopli tänav).
Image Space Incorporated
Image Space Incorporated (ISI) on USA arvutimängude arendamisega tegelev ettevõte, kes on loonud järgmised mängud:
Kopli
Bekkeri
Kopli kalmistu suleti 1950. aastal ning selle arhitektuuri- ja kunstimälestised hävitati. Kalmistu muudeti pargiks, mis võeti 1993. aastal looduskaitse alla. Aastatel 2002–2006 kalmistupark rekonstrueeriti.
Enne I maailmasõda rajati allasumisse Bekkeri sadam. Meeruse ehk Kopliranna sadam rajati 1950. aastal.
Neeme
Neeme allasum rajati aiaasunduse ühingu Kodu poolt. Allasum on nime saanud Neeme tänava järgi, kus oli 1930. aastate lõpuks 34 elamut. Neeme maa-alal olid enne II maailmasõda suured juur- ja puuviljaaiad. 1946. aastal lõi perekond Ventser mahajäetud talude maadele 0,9 hektari suuruse Neeme aiandi, kus kasvatati köögivilja ja lilli. Hiljem liideti aiandiga Jõhvi aiand, 1999. aastal aiand suleti.
Nõukogude ajal asus Neeme tänava lõpus NSV Liidu piirivalve Tallinna piirivalvesalga piirivalvekordon.
Telliskopli
Telliskopli allasum on nime saanud keskaegse Telliskopli mõisa järgi, mida on nimetatud ka Kopli mõisaks. Selle mõisa näol oli tegemist linnamajandiga, mis korraldas katusekivide ja müüritelliste põletamist ning loomade karjatamist.
Telliskoplisse ehitati enne 1940. aastat ainult kaks maja (Kopli 102E – Kopli algkooli hoone ja Kopli 104), milles praegu asuvad Tallinna Kunstigümnaasium ja Kopli lasteaed. 1928. aastal ehitatud Kopli lasteaia hoone oli esimene selletaoline spetsiaalselt lastele mõeldud ehitus Eesti Vabariigis. Pärast teist maailmasõda ehitati allasumisse barakke ja kilpmaju, 1960. aastatel ka hruštšovkasid.
Vene-Balti
See allasum on nime saanud Vene-Balti laevatehase ja sadama järgi. Laevatehases töötas 1916. aastal 7500 töölist, kellest enamik olid pärit Venemaa sisekubermangudest. Laevatehase rajamisega seoses ehitati ka tehase algkool, polikliinik, klubi, kauplused jm, samuti Tallinna püha piiskop Nikolause kirik. Vene-Balti allasum jagunes tööstusrajooniks ja elurajooniks, kus eristati omakorda ametnike küla ja "töölistekoloniid" (Kopli liinid).
Suurem osa tehase seadmeid ja töölisi evakueeriti 1917. aastal Novorossiiskisse ja Taganrogi. Pärast seda asusid tehase barakkidesse Vene Loodearmee hospidalid, mis isoleeriti linnast epideemia tõttu. 1930. aastatel asus laevatehase peahoonesse Tallinna Tehnikum (hilisem Tallinna Tehnikaülikool), mis kolis oma peahoone mujale 1964. aastal. Hiljem on hoones asunud TTÜ majandusteaduskond, siis Eesti Mereakadeemia.
Johannes Aare
Johannes Aare (kuni 1934 Johannes Ahrenschild; 28. märts 1915 Kalitsa, Väinjärve vald, Järvamaa – 23. detsember 2000 Tallinn) oli eesti insener ja ehitusteadlane.
Haridus
Ta lõpetas 1934. aastal Järva Maakonna Paide Avaliku Ühisgümnaasiumi, õppis 1934–1936 Tartu Ülikooli tehnikaosakonnas, lõpetas 1943. aastal Tallinna Tehnikaülikooli ehitus- ja mehaanikateaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse erialal (cum laude). Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Tehnola liige.
Lipnik 1938. Oli ansambli Laulvad Seilorid liige.
Teadustöö põhisuunad
Õhukeseseinaliste metalltalade, -raamide ja -sildade töökindlus, loonud nende metallisäästliku projekteerimise.
Teoseid
Avaldanud üle 115 publikatsiooni, 5 õpikut, 4 autoritunnistust.
Teaduskorralduslik ja inseneritegevus
Oli uurimissuuna "Õhukeseseinalised metallkonstruktsioonid" teaduslik juhendaja. Tema juhendamisel on kaitstud 13 väitekirja.
Tallinna Teadlaste Maja liige.
Isiklikku
Tema pojad on ajakirjanik ja poliitik Juhan Aare, muusik Tõnu Aare ning ettevõtja Mart Aare.
Christopher Polhem
thumb Christopher Polhem (kuni aadeldamiseni 1716. aastal Polhammar; 18. detsember 1661 Tingstäde, Gotland – 30. august 1751 Stockholm) oli rootsi leiutaja ja tööstur, keda peetakse rootsi mehaanikateaduse isaks.
Polhem elas murrangulisel ajal, mil ühel inimesel oli veel võimalik püüda omandada kõiki inimkonna tolleaegseid teadmisi. Kahtlemata võib Polhemi liigitada absoluutse teadmise poole pürgijate hulka. Ta konstrueeris treipinke, kelli, tööriistu ja mitmesuguseid masinaid. Oma 90 eluaasta jooksul tegi Polhem palju leiutisi ning ehitas leidlikke seadmeid. Erinevalt paljudest oma kaasaegsetest ehitas ta oma masinad ise valmis ning teostas paljud oma projektidest.
Tsitadell (Tallinna merekindlustis)
Tsitadell on 1726. aastal Venemaa keisririigi võimude poolt Tallinna reidile merre rajama hakatud ettenihutatud fort, mille eesmärk oli eelkõige Tallinna sõjasadama kaitsmine lähikonda maabuda võivate dessantide eest. pisi|200px|Tallinna reidi asukoht Sarnast ehitist olid plaaninud juba Rootsi võimud 17. sajandi I kolmandikul, kuid suure maksumuse tõttu neid plaane ei teostatud ja Rootsi aja lõpu kindlustustööde aegu keskenduti peamiselt Tallinna linna ümbritseva Tallinna muldkindlusvööndi väljaehitamisele.
Tsitadelli fordi rajamise põhjustas Venemaa keiser Peeter I surmale 8. veebruaril 1725 järgnenud ootus, et Venemaa keisririigi sõjaline võimsus Läänemerel ei suurene enam oluliselt. Seepärast tõid Suurbritannia ja Taani 1726. aasta suvel Soome lahele oma laevastikuüksuse. Venemaa keisririik vastas sellele jõunäitamisele Tallinna ümbrusesse vanade ettenihutatud rannikukindlustiste (Läänepatarei fort, Idapatarei fort) korrastamise ja suurendamisega ning uute ehitamisega (Väike-Paljassaare tähtfort ja Miiduranna tähtfort ning Naissaare bastionaalfort).
RFactor
"rFactor" on arvutimäng, mille puhul on tegemist võidusõidu simulatsiooniga, kus on võimalik sõita ringrajaautodega ja vormelitega. "rFactor" on üks tõetruumaid võidusõidusimulatsioone, pakkudes edasiarenenud füüsikat.
Mängumootoriks on isiMotor2, mis pakub öö-päeva vaheldumist. Sarnast mängumootorit kasutavad ka mitmed SimBin võidusõidusimulatsioonid nagu GTR, GT Legends, GTR2, RACE07, GTR Evolution ja Race On.
"rFactoril" on üks parimad võrgukoode, mis võimaldab puhta võidusõidu kuni 64 sõitjale. Mängu on võimalik alla laadida "rFactori" ametlikult kodulehelt.
Recke vald
Recke vald on vald Saksamaal Vestfaalis Steinfurti kreisis. Selle keskusasula on Recke.
Boliivia riigipeade loend
Boliivia riigipeade loend sisaldab erinevate ametinimetustega Boliivia riigipäid alates riigi iseseisvumisest aastast 1825.
Pseudohallutsinatsioon
Pseudohallutsinatsioon on hallutsinatsioon, mil haige tajub hallutsineeritaval objektil mingit ebatavalist tunnust, mida reaalsetel objektidel ei ole.
Hoolimata ebatavalisusest hindab haige hallutsineeritavat siiski väljaspool tema mõttemaailma eksisteerivana ja kujundab oma käitumise sellelt objektilt lähtuvate stiimulite põhjal.
Pseudohallutsinatsiooni liike
Pseudohallutsinatsioonid esinevad tavaliselt seisundite korral, mil ei ole häiritud teadvuse selguse tase (skisofreenia), kuid võivad esineda ka intoksikatsioonide, näiteks joomahulluse korral.
Erquinghem-le-Sec
Erquinghem-le-Sec on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Lille'i 6. kantonis.
Aleksander VI kirjanduses
Paavst Aleksander VI on käsitletud teadustöödes ja ilukirjanduses.
Ardennesi departemang
Ardennesi departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Grand Esti piirkonnas. Eestikeelne mööndav nimevariant on Ardennide departemang.
Departemangu keskus on Charleville-Mézières. Allkeskused on Rethel, Sedan ja Vouziers.
Departemang asetseb Belgia piiri ääres Ardennide piirkonnas.
Seal on palju metsa.
2015. aastani kuulus departemang Champagne-Ardenne'i piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult:
Johann von der Recke (Tallinna komtuur)
Johann von der Recke, teise nimega von Sümmern (enne 1459 – pärast 1511) oli Liivi ordu liige, Tallinna komtuur aastatel 1485–1510.
Tema isa nimetati samuti Johann von der Recke-Sümmerniks, ema nime pole teada. Ta pärines Sümmernist Vestfaalist. Tema nõod olid samuti Liivi ordus olnud Godert ja Hermann von der Recke.
Johanni on 1459. aastal koos isaga mainitud ilmikuna Vestfaalis. Tõenäoliselt järgmise kümne aasta jooksul saabus ta Liivimaale, kuigi otseselt andmeid tema kohta pole, kuni ta 1485. aastal Tallinna komtuuriks sai. Sellele kohale jäi ta järgmiseks 25 aastaks, olles seega pikaajalisim Tallinna komtuur. 1488. aastal on teda mainitud ka ühes Preisimaa visitatsiooniprotokollis kui vaga meest. Wolter von Plettenbergi aegse sõja ajal Venega juhtis Recke orduvägede operatsioone Narva jõe taha, saavutades 1502. aasta alguses küllaltki olulist edu, mis pärast venelaste rüüsteretki aitasid liivimaalaste moraali tõsta.
1510. aastal loobus Recke Tallinna komtuuri ametikohast, järgmisel aastal on teda mainitud endise komtuurina ja seejärel teated temast lõppevad. Tõenäoliselt suri ta varsti pärast seda.
Richard Aavakivi
pisi|Richard Aavakivi Richard Valentin Aavakivi (sünninimi Richard Espenstein, esineb ka kujul Richard Epstein; 24. märts (vkj)/ 5. aprill 1873 Luuküla, Oudova maakond, Peterburi kubermang – 23. aprill (vkj)/ 6. mai 1906 Pihkva kubermang) oli eesti arst, ajakirjanik ja publitsist.
Möldri ja taluniku poeg, Anna Haava lellepoeg. 1875. aastal asus pere elama Pihkva kubermangu.
1885–1894 õppis Tartu gümnaasiumis, leeritati Tartu Maarja koguduses.
1894–1899 õppis ta Tartu Ülikoolis arstiteadust. Kuulus seal eesti üliõpilaste illegaalsesse ja radikaalsesse "jaaksonlaste" tudengirühmitusse, kus tutvuti sotsialismi ideedega.
Peale ülikooli lõpetamist 1900. aastal töötas arstina 1900–1902 Tartus ja Narvas 1902–1906, vahepeal (1904–1905) oli ta sõjaväearst Vene–Jaapani sõjas, kust vabanes haiguse tõttu.
Oli teose Lõbu ja Teadus (Tartu 1898–1899) väljaandja. 1901–1902 tegi ka kaastööd päevalehele Teataja. Juba esimestel ilmumiskuudel 1903. aastal tegi kaastööd sotsiaaldemokraatliku suunitlusega ajalehele Uudised. Oli vahepeal sõjaväearst Vene–Jaapani sõjas, töötas hiljem Uudiste vastutava toimetajana.
Suri tuberkuloosi.
Muumioru lood
"Muumioru lood" on Tove Janssoni muumilugude põhjal Jaapani ja Soome ühistööna valminud joonisfilmi sari.
Abraham Jacob van der Aa
pisi|[[Adrianus Johannes Ehnle. Abraham Jacob van der Aa portree. Litograafia. 1853.]] Abraham Jacob van der Aa (7. detsember 1792 Amsterdam – 21. märts 1857 Gorinchem) oli hollandi kirjamees.
Muumioru lood
Eestikeelsena on sari jooksnud nii Eesti Televisioon kui ka TV1 ekraanil. Osa lugudest on välja antud ka DVDdel. Tõlkija Külli Pottsepp, tegelastele andis hääle Kärt Tomingas.
Abraham Jacob van der Aa
Tema tuntuim teos on "Aardrijkskundig Woordenboek der Nederlanden" ("Madalmaade geograafia sõnaraamat").
Muumioru lood
Mitme osa sisu puudub raamatutest. Samuti on telesarjas tegelasi, keda raamatutes ei esine, näiteks nõid ja Aliisa. Lisaks on mitmel raamatutegelasel sarjas teistsugune nimi, näiteks Tusklikupreili on sarjas Piripiiga, Tusklik kannab nime Piripoiss ja Sniff on televersioonis (aga mitte DVD-l) Niru (viimast nime kannab raamatutõlkes hoopis väike koerake).
Abraham Jacob van der Aa
Elulugu
Tema vanemad olid Pierre Jean Baptiste Charles van der Aa ja Francina Adriana Bartha van Peene.
Ta kasvas üles Nieuwer-Amstelis (praegu Amstelveen), kus tema isa oli vallasekretär.
Ta õppis kuus aastat Amstelveenis, seejärel Alphenis internaatkoolis, Utrechtis koduõppel, ladina koolis, seminaris ja apteegis õpilasena. Aastal 1810 asus ta Leideni ülikoolis meditsiini õppima.
Isa surma tõttu läks ta 1812 Prantsusmaa kohustuslikku sõjaväeteenistusse. Ta valis mereväeteenistuse. Ta võeti uuele fregatile, mille inglased 1813 oma valdusse võtsid, ning ta jäi kaheks kuuks Inglismaale sõjavangi. Seejärel asus ta Willem II teenistusse. Ta oli sõduriks liiga noor, mistõttu temast sai jalaväe trummilööja. Aastal 1814 osales ta Napoleoni-vastases sõjakäigus, 1815 viibis ta Waterloo lahingu juures.
Aastal 1817 läks ta erru ning hakkas Leuvenis raamatukaupmeheks. Aastal 1819 hakkas ta õpetajaks. Aastast 1825 oli ta Antwerpenis auditeur-militair ' i erasekretär, 1830. aastast oli ta seotud Breda sõjakuberneriga. Aastast 1839 oli ta ametita. Aastal 1841 läks ta elama Gorinchemi.
Isiklikku
30. augustil 1841 abiellus ta Bredas Francina Johanna Jacoba Gastelaarsiga.
Rannikumeri
Rannikumeri on maailmamere osa, mille hüdroloogilist režiimi ja vee koostist mõjutab oluliselt rannik.
Escobecques
Escobecques on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Lille'i 6. kantonis.
Tõeline hallutsinatsioon
pisi|Munga hallutsinatsioon teda ründavatest huntidest ja päästvast pühakust Anselmist Tõeline hallutsinatsioon on hallutsinatsioon, mil haige hindab hallutsineeritavat kui tavalist reaalset objekti.
Näiteks kui haige hallutsineerib inimest, siis see hallutsineeritav inimene on haige jaoks täiesti tavaline, ilma mingite iseäralike tunnusteta.
Tavaliselt kalduvad tõelised hallutsinatsioonid esinema seisundite puhul, mil esineb teadvuse selguse taseme muutus. Selline seisund esineb mitmesuguste intoksikatsioonide (mürgistus) puhul. Kõige tüüpilisemal kujul esinevad tõelised hallutsinatsioonid joomahulluse ehk delirium tremensi korral – haige võib näha, et viibib sõprade seltsis, istub laua ääres, sõbrad räägivad temaga, pakuvad viina, see võtab viinapitsi, tunneb viina lõhna ja ära juues tunneb viina kõrvetavat maitset.
Tõelised hallutsinatsioonid võivad esineda ka mitmesuguste kehaliste haiguste korral, mil võivad kaasuda teadvuse häired: näiteks tõsised vererõhu häired, mürgistusseisundid suhkurtõve, maksa düstroofia, neeru patoloogia korral. Tõelised hallutsinatsioonid võivad esineda ka narkootikumide tarvitamise korral.
Kuid tõelisi hallutsinatsioone esineb ka seisundites, milles ei esine teadvuse häireid (skisofreenia).
Konnaveski jõgi
Konnaveski jõgi (ka Konnaveski oja, keskjooksul ka Lümandu oja) on jõgi Raplamaal Märjamaa vallas Lümandu, Päädeva, Rangu, Ringuta, Vaimõisa, Kõrvetaguse ja Pühatu külas.
Lähe asub Kõrvetaguse külas Kõrvetaguse rabast (Parka soo) 1 km idas. Jõgi suubub vasakult Kasari jõkke (76 km suudmest). Suue asub Lümandu külas Ruhma sillast umbes 300 m läänes. Jõkke suubub paremalt Vaimõisa kraav (4,7 km suudmest).
Jõgi on savika veega avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Pehr Wilhelm Wargentin
pisi|[[Otto Henrik Wallgreni litograafia Carl Fredrich Branderi originaali järgi. Pehr Wargentin. 1849]] pisi|[[Mikael Andree. Pehr Wilhelm Wargentin. 1927]] pisi|Pehr Wilhelm Wargentin (1879. aasta portree)
Pehr Wilhelm Wargentin (22. september 1717 Sunne – 13. detsember 1783 Stockholm) oli rootsi astronoom ja statistik.
Tema isa oli vikaar Wilhelm Wargentin (1670–1735) ja ema oli Christina Aroselia.
Kui Pehr oli 12-aastane, jälgis ta täielikku päikesevarjutust, mis sütitas temas eluaegse huvi astronoomia vastu. Tema õpetaja Frösöni algkoolis pidas poissi nii arenenuks, et ta võinuks kohe ülikooli astuda, aga isa tahtis, et poiss läbiks kõigepealt keskkooli Härnösandis. Wargentin oli enese sõnul väga pettunud keskkoolis pakutavast puhtalt klassikalisest ja teoloogilisest haridusest ning loodusteaduste täielikust puudumisest, mistõttu ta neljandat klassi ei lõpetanud.
1735 astus Wargentin Uppsala ülikooli, kus tema õpitulemused olid hiilgavad. Ta lõpetas 1743 filosoofiamagistri kraadiga, mis oli tollal kõrgeim kraad, mida kunstiteaduskond välja andis. 1746 sai ta dotsendiks astronoomias ja 1748 adjunktiks.
1749 kutsuti ta Stockholmi Kuningliku Teaduste Akadeemia sekretäriks pärast eelmise sekretäri Pehr Elvius noorema surma ja sellele ametikohale jäi ta kuni surmani. Tema ametiaega peetakse akadeemia esimeseks kuldajaks. Wargentin ühendas teadlasevõimed hea organiseerimisoskusega ning arendas akadeemia tugevaks ja tunnustatud organisatsiooniks. Ta rajas aluse Rootsi rahvastikustatistikale, lähtudes 1686. aasta kirikuseadusest, millega kehtestati sündide, surmade, sisse- ja väljarännete kirikuraamatus registreerimise kohustus. 1749 asutati Tabeliamet (Tabellverket), mille juhiks sai Wargentin ning ülesandeks kirikute andmete kogumine. Rootsi (ja ka Soome) sai seeläbi endale maailma vanima ametliku rahvastikustatistika. Tabeliametist sai hiljem Riiklik Statistikaamet.