cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaarel Vanamölder
Aastatel 2003–2004 töötas Vanamölder Eesti Ajalooarhiivis, seejärel on ta töötanud Tartu Ülikooli Narva kolledžis.
2015. aastast töötab Vanamölder Tallinna Ülikooli humanitaarteaduste instituudis.
Vanamölderi peamine uurimisteema on varauusaegse Baltikumi lugemiskultuur ja trükisõna, sealjuures ka varajane ajakirjandus.
Geide seksuaalpraktikad
Geide seksuaalpraktikad on seksuaalkäitumine meestega seksivate meeste (MSM) vahel olenemata nende seksuaalsest sättumusest või seksuaalsest identiteedist. Meestega seksiv mees võib end määratleda geina, biseksuaalsena või loobuda enda määratlemisest. Mõistet võidakse rakendada ka heteroseksuaalsetele või aseksuaalsetele meestele, kes pole enda seksuaalsuses kindlad või katsetavad seda.
Üldiselt
pisi|267x267px|Kahe mehe vaheline anaalseks [[misjonäriasendis]] Sageli seostatakse homoseksuaalsete meeste ja MSM-idega anaalseksi. Ehkki anaalseksi ja homoseksuaalsuse võrdsustamine on tavaline ka tervisetöötajate seas, ei ole anaalseks geides seas kõige populaarsem seksuaalpraktika. Paljud MSM-d osalevad anaalseksi asemel suuseksis, hõõrumises, frot 'is või vastastikuses masturbeerimises. 2011. aastal 18 000 MSM-iga läbi viidud üle-Euroopalise küsitluse järg oli kõige populaarsem seksuaalpraktika suuseks, sellele järgnes vastastikune masturbeerimine ning alles kolmandal kohal oli anaalseks. Ameerika Ühendriikides viidi umbes 25 000 gei ja biseksuaalse mehe seas läbi võrguküsitlus ning saadi sarnane tulemus. Viimasel vahekorral oli kolm kõige levinumat käitumisviisi: partneri suudlemine suule (74,5%), suuseks (72,7%) ja vastastikune masturbeerimine (68,4%). Vähem kui pooled vastanutest osalesid viimasel vahekorral anaalseksis. 63,2% teatas uurijatele, et nende viimane seksuaalne kontakt koosnes viiest kuni üheksast erinevast seksuaalsest käitumisest. Meeste seas, kes seksivad teiste meestega, võidakse eristada partnerite rolle. Andvat partnerit võidakse kutsuda aktiivseks ehk top 'iks, saavat partnerit passiivseks ehk bottom 'iks ning mõlemat rolli nautivat partnerit universaalseks ehk verse 'iks. Anaalseksiga võib kaasneda nauding, valu või mõlemad. Nauditavaid tundeid võivad esile kutsuda pärakus asuvad närvilõpmed. Vastuvõtva partneri anaalse penetreerimisega stimuleeritakse kaudselt eesnääret, mille kaudu on võimalik saavutada orgasm. 2009. aastal läbi viidud küsitlus uuris osalejate viimast seksuaalset kogemust. Uuringu järgi oli meestel sama tõenäoline saada orgasmi anaalseksis saavas rollis kui andvas rollis. Osad uuringud viitavad, et ebamugavust või valu anaalseksil kogeb 24–61% geidest ja biseksuaalsetest meestest. Valu anaalseksi saavas rollis ehk anodyspareunia võib olla eluaegne seksuaalne probleem. Umbes 25 000 gei ja biseksuaalse mehe seas korraldatud küsitluses uuriti nende viimast seksuaalset kogemust. 86% saavas rollis osalenutest kirjeldasid seda vähe või mitte üldse valusana, umbes 5% kirjeldas seda äärmiselt või üsna valusalt. Uuringud on näidanud erinevat anaalseksi esinemise protsenti MSM-ide seas. Suur osa uuringutes osalenud geidest ja biseksuaalsetest meestest on rääkinud, et on anaalseksi praktiseerinud. Geide seas läbi viidud uuringud näitavad, et sarnane protsent mehi eelistab olla pigem andev partner kui saav partner. Osad meestega seksivad mehed aga usuvad, et anaalses seksis saavaks partneris olemine vähendab nende maskuliinsust.
Mittepenetratiivsete seksuaalpraktikad on samuti mitmekesised. MSM-d võivad osaleda erinevates suusekside vormides nagu suu-peenis, suu-munandikott ja suu-pärak. Frot on hõõrumise vorm, mis tavaliselt hõlmab peenis-peenise kontakti. Frot võib olla nauditav, kuna selle käigus vastastikku stimuleeritakse üheaegselt mõlema partneri suguelundeid. Reitevaheline ühe on teine mittepenetratiivse seksi vorm, milles võivad meestega seksivad mehed osaleda. Docking on vastastikuse masturbeerimise vorm, mille käigus asetab üks mees enda peenise pea teise mehe eesnaha sisse.
BDSM ja seksilelud
Meestega seksivad mehed võivad osaleda BDSM praktikates ja kasutada seksilelusid. 2001–2002 viidi Austraalias läbi riiklikult esinduslik küsitlus, kus uuriti vastajate seksuaalkäitumist. 4,4% geidest ja 14,2% biseksuaalsetest meestest oli viimase aasta jooksul osalenud BDSM-ga seotud seksuaalsetes tegevustes. 19,2% geidest ja 36,4% biseksuaalsetest meestest oli sellel ajavahemikul kasutanud seksilelusid. Põhja-Ameerikas viidi 1997. aastal läbi mitteesinduslik seksuaalkäitumise küsitlus, kus 24% vastanud geidest ja biseksuaalsetest meestest teatas, et nad on katsetanud seksuaalse praktikana laksu andmist. Põhja-Ameerika meditsiinitudengite seas läbi viidud uuringus teatas 6% geidest ja 17% biseksuaalsetest meestest, et nad olid kasutanud valu seksuaalseks naudinguks. 5% geidest ja 9% biseksuaalsest meestest oli sellel eesmärgil oma partnerile valu põhjustanud. 25 000 gei ja biseksuaalse mehe seas läbi viidud võrguküsitluse järgi oli 49,8% vastanutest kasutanud vibraatoreid. Enamus mehi kasutas vibraatoreid masturbeerimise ajal (86,2%). Kui vibraatorit kasutati partneriga koos, siis toimus see eelmängu (65,9%) ja vahekorra (59,4%) ajal.
Uurimistöö
2014. aastal korraldatud võrguküsitluses võrreldi erineva seksuaalse sättumusega vallaliste inimeste orgasmi saavutamise tõenäosusi. Erineva seksuaalse sättumusega meeste seas ei leitud orgasmi saavutamise määras erinevust. Uurimus osutas, et MSM-id peavad seksi väga või eriti nauditavaks ning on suurema tõenäosusega võimelised saama orgasmi siis, kui seksuaalseks partneriks on keegi, kellesse ollakse armunud või kui tegemist on nende püsipartneriga. Sarnast fenomeni on leitud ka üldises meeste populatsioonis.
Terviseriskid
Enamiku seksuaalsete tegevuste kaudu võivad levida mitmesugused infektsioonid. Suguhaiguste levimise tõenäosust vähendab turvaseks. 2007. aastal avaldatud kahe küsitluse tulemused näitasid, et "geidel on aastas sama palju kaitsmata vahekordi kui heteroseksuaalsetel meestel ja naistel."
Omandatud immuunpuudulikkuse sündroom (AIDS) on haigus, mida põhjustab Inimese immuunpuudulikkuse viirus (HIV). Üle maailma hinnatakse, et 5–10% kõikide HIV nakatumiste põhjuseks on meeste vaheline seks. 2008. aasta ametlike andmete järgi toimus vaid 0,4% kõikidest uutest HIV-i nakatumistest Ida-Euroopa (sh Eesti) ja Kesk-Aasia regioonis meeste vahelise seksi kaudu. Suure tõenäosusega oli tegemist märkimisväärselt alahinnatud numbriga, mis tuleneb MSM-de häbimärgistamisest. Sotsiaalne tõrjutus ja diskrimineerivad poliitikad ja praktikad on takistanud regioonis MSM-de seas leviva HIV-ga tegelemist. Põhja-Ameerika ning Lääne- ja Kesk-Euroopa regioonis levib HIV meeste vahelise seksi kaudu enam, kui teisi teid pidi.
Ameerika Ühendriikides tehtud uuring võrdles MSM ja naistega seksivaid mehi. Uuringu järgi esineb MSM-del sagedamini HIV-d, süüfilist ja anaalseid kondüloome. Samas esineb MSM-de seas vähem genitaalherpest. Kahe grupi vahel ei leitud erinevusi klamüüdia, inimese papilloomiviiruse, gonorröa ja täide esinemise sageduses.
Karsten Mathiesen
thumb|Karsten Mathiesen esinemas [[Disaini- ja Arhitektuurigaleriis 25. aprillil 2010]] Karsten Mathiesen on Taani muusik.
Peamiselt mängib ta löökpille.
Ta on Eestis esinenud Tudengijazzil (1997), Viljandi kitarrifestivalil ja mitu korda Jazzkaarel.
Dressed to Kill
"Dressed to Kill" on ansambli Kiss 1975. aasta album.
393 eKr
Aasta 393 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCLXI (361.) aasta ab urbe condita.
Pihtla raamatukogu
pisi|Raamatukogu endine hoone pisi|Pihtla vallamaja Pihtla raamatukogu on külaraamatukogu Saaremaal Saaremaa vallas Pihtla külas.
Raamatukogu asub Pihtla vallamajas.
Apriorism
Tekkimine
Mõiste tekkis 19. sajandi teisel poolel, et tähistada Immanuel Kanti tõlgenduste ja neokantianismi teoste tähistamiseks, mis lähtusid Kanti mõttest a priori. Sel perioodil tuleks eristada Kanti apriorismi psühholoogilist, füsioloogilist, antropoloogilist, loogilist ja transtsendentaalse-loogilist tõlgendamist.
Apriorismi idee on tekkinud juba antiikfilosoofia ajast. Platoni anamneesis (meenutuse õpetuses) väideldakse, et mõningaid teadmisi (nt matemaatilised teoreemid, teadvus, hing) on võimalik meenutada läbi kindlat jõupingutust, n-ö reprodutseerida, aktualiseerida sõltumata reaalse kogemuse fenomenidest. Apriorism on tihedalt seotud kaasasündinud ideede õpetusega nii antiikfilosoofias kui ka uusajal (eriti Descartes), kuigi edasises arengus see seos oli katkestatud kõigepealt Kantil.
Apriorism Kanti filosoofias
Kanti filosoofiast lähtudes on meie teadvusele omased kõige üldisemad mõisted: kõiksus ja põhjus, samuti reaalsus, võimalikkus ja muud üldised põhimõisted, mida ta nimetas kategooriateks (kokku 12, mis on jagutud 4 perekonnaks). Nad on aprioorsed. Iga kolmas kategooria on esimese kahe sünteesi tulemus, mis tagab tervikliku taju ratsionaalsel tasandil.
Kanti järgi ühe inimese jaoks kategooriad on a priori, mis ei sõltu kogemusest, vaid terve inimkonna jaoks nad on a posteriori, mis põhinevad kogemusel. A posteriori juhul kategooriad tajutakse justkui iseenesest indiviidi tasemel, kuna nad on põlvkonna kogemuse tulemus.
Jens Otto Krag
pisi|Jens Otto Krag Jens Otto Krag (15. september 1914 Randers – 22. juuni 1978 Skiveren) oli Taani poliitik, Sotsiaaldemokraatliku partei liige. Aastatel 1962–1968 ja taas 1971–1972 oli ta Taani peaminister.
Apriorism
Apriorism Kanti filosoofias
Kant pakub tunnetuse protsessi skeemi, mille järgi:
Kanti sõnul enne teadmist kogemusega meil peavad olema "puhtad" (kõikidest empiirilistest vabad) kujutlused, mis on mis tahes kogemuse vorm/tingimus. Sellised "puhtad" (aprioorsed) kujutlused on ruum ja aeg. Filosoofi arvamusel ruum ja aeg on tunnete vormid, mitte aru vormid, nad on kujutlused, mitte mõisted. Ruumi puhas mõtlemine on näiteks Eukleidese geomeetria, aga aja puhas mõtlemine on mehaanikast sünteetiline otsustus ja aritmeetikast ajalooline otsustus.
Jens Otto Krag
1966. aastal pälvis Jens Otto Krag Karl Suure auhinna.
Aastatel 1974–1977 oli Krag Euroopa Majandusühenduse delegatsiooni Ameerika Ühendriikides juht.
Apriorism
Apriorism ja teadus
Henri Poincaré samuti jagas apriorismi vaatepunkti, kuigi hiljem tema vaateid nimetati konventsionalismiks.
Albert Einstein toetas apriorismi seisukohta raamatus "Füüsika evolutsioon", mille ta kirjutas koos Leopold Infeldiga.
Kõrdsijärv
Kõrdsijärv (ka Partsi Kõrdsijärv, Partsi järv, Koolimaja järv, Partsi Kõrtsijärv) on järv Põlva maakonnas Põlva vallas Partsi külas ja pindala 3,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 808 m.
Apriorism
Apriorism ja teadus
Lõpuks isegi dialektiline materialism tunnistas tunnetuse aprioorsust (tema kontingentaalses vormis) ja seega lükkas Lenini naiivset realistlikku tundmise teadvust tagasi.
Apriorism avaldub erinevalt teaduslikes erialades. Teadustes, mis on jõudnud teoreetilisele küpsusele, väljendatakse seda selgemalt. Kaasaegses teadusefilosoofias apriorism mängib olulist rolli. Kaasaegse apriorismi kõige iseloomulikuks jooneks on selle ulatuse laiendamine, suurem funktsionaalsus (Kantiga võrreldes) ja relativiseerimine.
Apriorismi tüübid
Apriorismi tüüpe:
Leukental
thumb|upright=1.35|Leukental ja Wilder Kaiser talvel
Leukental on org Põhja-Tiroolis Austria Kitzbüheli ringkonnas. Leukental kulgeb põhjast lõunasse Thurni kurust Baieri piirini, kuid ei ole määratletud ainult peaoruna, vaid hõlmab mitmeid väiksemaid külgorgusid. Leukentali kaudu voolav jõgi on selle lähtest Thurni kurul kuni Kitzbühelini tuntud kui Jochberger Ache, siis Kitzbühelist kuni Sankt Johann in Tirolini kui Kitzbühler Ache ja alates kokkujooksust Fieberbrunner Achega Sankt Johann in Tiroli lähedal kui Großache. Pärast Leukentalist ja Tiroolist lahkumist on jõgi Baieris tuntud kui Tiroler Ache kuni suubumiseni Chiemsee järve ning selle org on tuntud kui Achental. Vallad Leukentalis on: Jochberg, Aurach bei Kitzbühel, Kitzbühel, Oberndorf in Tirol, Sankt Johann in Tirol, Kirchdorf ja Kössen.
Nimi "Leukental" võis 20. sajandiks peaaegu ununeda, sest 19. sajandi keskpaigast oli nimi "Großachental" muutunud tavaliseks. Seda peamiselt seetõttu, et see oli aeg, mil keiserlik-kuninglik monarhia soovis täpset ülevaadet kõigist kroonimaadest ja riigimõõtjad, kes olid peamiselt pärit Böömimaalt, ei saanud alpi murretest sageli päris hästi aru ja paljud nimed kanti kaartidele ilma uurimata.
thumb|Leukental vaadatuna Gampenkogelile põhja suunas. Veel on näha Sankt Johann in Tirol ja Kitzbüheler Horn.
20. sajandil tekkis ka ebaõige veendumus, et Leukental kulgeb Inntalist Wörgli lähedal Sölli ja Ellmau kaudu Sankt Johanni, nii et jaama Bruckhäusli lähedal (Wörglis) kutsuti veel mõni aasta tagasi "Söll-Leukental". 1875. aastal, kui jaam ehitati, arvati, et selles jaamas võiks maha tulla ja jätkata teekonda Sölli ning siis Ellmau ja Goingi kaudu siseneda Leukentali. Aastakümnete jooksul püsis viga selles, et Leukental kulges Wörglist Sölli, Scheffau, Ellmau ja Goingi kaudu Sankt Johanni.
Kohalik Kitzüheli ajaloolane Peter Brandstätter, kes suri 2008. aasta novembris, andis Leukentalile selle nime tagasi, tõstes kirjade ja väljaannete kaudu riigiasutustes sellealast teadlikkust. Ta suutis veenda Österreichische Bundesbahnen muutma jaama nimi "Söll-Leukentalist" "Bruckhäusliks".
Videokohtunik
Videokohtunik (inglise keeles video assistant referee või VAR) on jalgpallis kohtunik, kes aitab peakohtunikku otsuste langetamisel, kasutades selleks videopilti ja kuulareid. Videokohtuniku eesmärk on vähendada inimlikke eksimusi, mis võivad mänge negatiivselt mõjutada.
Deister
pisi|Deister Deister on küngasteahelik Saksamaa Alam-Saksi liidumaal, umbes 25 km Hannoveri linnast edelas. See jookseb loodesuunaliselt Springest lõunas Rodenbergini põhjas. Järgmist küngasteahelikku, mis külgneb lõunas, kutsutakse Väike Deister. Küngastikku ümbritsevad Springe, Wennigsen, Barsinghausen, Bad Nenndorf, Rodenberg ja Bad Münder (vastupäeva, alustades lõunast).
Videokohtunik
Videokohtuniku kirjutas ametlikult jalgpallireeglitesse Rahvusvaheline Jalgpalli Nõukogu (IFAB) aastal 2018. Videokohtunik töötab põhimõttel, et vähese sekkumisega saaks suurima võimaliku kasu ning süsteem aitab ilmselgeid või märkamata jäänud vigasid parandada.
Deister
Aheliku pikkus on 21 km ja see tõuseb Hofeleris kõrguseni 395 m. Kõrgeim punkt on Bröhn 405 m.
Berry-au-Bac
Berry-au-Bac (hääldus be'rri o bak) on asula ja vald (commune) Prantsusmaal Aisne'i departemangus. Ta kuulub Guignicourt'i kantonisse.
Videokohtunik
Protseduur
Videokohtunik sekkub, kui on toimunud “selge ja ilmne eksimus” või “tõsine märkamata jäänud intsident” neljas olukorras:
Deister
Ahelik on metsane. 17. sajandist oli siin mitu söekaevandust, viimane suleti 1950. aastatel. Liivakivi Altenhageni karjääridest (Väike Deister) kasutati mitmel tähtsal ehitisel üle Euroopa, sealhulgas ooperimajal Hannoveris ja Riigipäevahoonel Berliinis. Tänapäeval on Deister populaarne koht Hannoveri rahvale jalutuskäikudeks ja rattasõiduks.
Videokohtunik
Kontroll
Videokohtunik vaatab kõiki mängu ajal toimunud intsidente, kasutades selleks mitmeid kaameranurki ning eri kiirustel videokordusi. Kui sellisel vaatlusel ei toimu selgeid või tõsiseid vigu, mida väljakukohtunik ei märka, ei sekku ka videokohtunik. Seda nimetatakse “vaikseks kontrolliks” (inglise keeles silent check). See aitab kohtunikul mängu paremini kontrollida ning anda vajaduse korral infot ka mängijatele, et kontroll on tehtud ja viga pole sooritatud.
Deister
Deister on piiriala juba iidsetest aegadest. Selle tõttu võib leida palju mälestuskividega kohti, tumulusi ja lossivaremeid.
Videokohtunik
Kontroll
Kui mõni intsident vajab täpsemat kontrolli ning kohtunik peab videokohtunikuga suhtlemiseks mängu peatama, peab ta seda selgelt väljendama, hoides ühte kätt kuularil ning teist kätt kõrvale sirutades.
Terakoi
Terakoi (Nemapogon granellus, sünonüüm Nemapogon granella) on liblikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Videokohtunik
Väljakupealne ülevaatus
Kui videokohtunik soovitab või peakohtunik ise arvab, et mingi otsus on tehtud valesti, võib ta otsustada väljakupealse ülevaatamise kasuks. See tähendab, et peakohtunik saab väljaku kõrvale paigutatud videoekraanist olukorda ise üle vaadata.
Terakoi
Liblikat on ka Eestis.
Videokohtunik
Väljakupealne ülevaatus
Kui kohtunik on otsustanud ülevaatuse kasuks, peab ta sellest kõigile teada andma, selleks peab ta kätega ekraani kuju jäljendama. Seda märguannet kutsutakse TV-signaaliks. Ekraanil näevad väljaku- ja videokohtunik ühesugust kaamerapilti. Ülevaatamist kasutatakse tavaliselt juhtudel, kui viga on subjektiivne, mitte faktidel põhinev. Ülevaatusel pole ajalimiiti, peamine on otsuse täpsus. Peale ülevaatamist peab kohtunik samuti TV-signaali kasutama ning kohe peale seda oma otsuse teatama.
TV-signaali kasutab väljakukohtunik ka siis, kui teeb oma otsuse videokohtuniku abil ning ise ülevaatust ei vaja.
Rikkumised
Videokohtunik vaatab üle iga mängu olukorra. See tähendab, et ükski mängija või tiimiliige ei saa küsida ühegi intsidendi ülevaatust.
Ükski mängija või tiimiliige ei tohi ülevaatust segada. Kui mängija või tiimiliige imiteerib korduvalt TV-signaali, võib teda hoiatada kollase kaardiga. Kui mängija või tiimiliige siseneb videokohtuniku ruumi, võib ta mängust eemaldada.
Ajalugu
Videokohtuniku mõte sai alguse Hollandi Jalgpalliliidu (KNVB) korraldatud projektist "Refereeing 2.0.", mille eesmärk oli uuendada kohtuniku rolli. Samast projektist sai alguse edukas väravajoone tehnoloogia. Videokohtuniku süsteemi katsetati Hollandi kõrgliigas 2012–13 hooajal.
2016. aastal otsustati Rahvusvahelise Jalgpalli Nõukogu koosolekul, et videokohtuniku süsteem peab läbima kaks aastat kestvad teaduspõhised katsed.
Stephan Prinz zur Lippe
Stephan Leopold Justus Richard Prinz zur Lippe (Lippe prints Stephan, sündinud 24. mail 1959 Detmoldis) on Lippe vürstliku perekonna pea ja titulaarne Lippe vürst alates 20. augustist 2015.
Deister
Floora ja fauna
Künkaharjad on kaetud pöögi ja kuuse ning kohati ka pöögi ja tamme segametsaga. Cecilienhöhel Bad Nenndorfi juures, Lauenau-Feggendorfi piknikualal ja Köllnischfeldi vanast metsavahimajast edelas on mõned näidised haruldasest kohalikust kääbuspöögist (Süntelbuche).
Stephan Prinz zur Lippe
Ta on prints Armini (1924–2015) ja Traute Beckeri (sündinud 1925) ainus poeg.
Videokohtunik
Ajalugu
Esimesed mängud, kus videokohtunikku kasutati, olid sõpruskohtumised. Nendes mängudes videokohtunikku palju ei kasutatud. See oli teretulnud, sest ei soovitud, et süsteem hakkaks mängutempot segama. Esimene ametlik kohtumine, kus videokohtunikku kasutati, oli 12. augustil 2016. aastal, kui vastamisi läksid kahe Ameerika kõrgliiga klubi reservmeeskonnad.
Deister
Floora ja fauna
Haruldaste taimede seas Deisteril on astelpõõsa, hariliku näsiniini, käpaliste, huulheinte, kullerkuppude, ogase astelsõnajala ja suure lumikellukese liigid.
Videokohtunik
Ajalugu
Esimene ametlik suurturniir, kus videokohtunikku kasutati, oli 2016. aasta FIFA klubide maailmameistrivõistlused. Samuti kasutati süsteemi 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril.
Stephan Prinz zur Lippe
13. (tsiviilabielu) ja 15. oktoobril 1994 abiellus ta Detmoldis Solms-Laubachi krahvinna Mariaga (sündinud 12. augustil 1968 Frankfurdis), kellega tal on kolm poega ja kaks tütart:
Deister
Floora ja fauna
Deister on koduks tüüpilistele loomadele, keda leidub Saksamaa Keskkõrgustikul. Punahirv, metskits ja metssiga on väga tavalised. Teised siin leiduvad metsloomad on metsnugis ja kivinugis, kärp, tuhkur, nirk ja rebane. Röövlindudest on esindatud hiireviu, kanakull ja puna-harksaba.
Videokohtunik
Ajalugu
Esimesed suurliigad, kus hakati videokohtunikku kasutama, olid Saksamaa kõrgliiga ja Itaalia kõrgliiga 2017–18 hooajal.
3. märtsil 2018. aastal kirjutas Rahvusvaheline Jalgpalli Nõukogu videokohtuniku ametlikult jalgpallireeglitesse. Nõukogu sekretär Lukas Brud lisas, et staadionidel on internet olemas ja kõik saavad näha, mis toimub, välja arvatud kohtunik, kuid tema on ainuke, kes tegelikult seda nägema peaks. Brud tahtis, et kohtunikud oleksid kaitstud vigade eest, mida kõik kohe näevad. Videokohtuniku töö täitis oma eesmärki, sest üle 800 kohtumisel, kus videokohtunikku kasutati, tõusis kohtunike otsuste täpsus 93 protsendilt 99 protsendini. Keskmiselt kasutati ülevaatust vähem kui viis korda ja aega läks selleks vähem kui 90 sekundit.
2018. aasta maailmameistrivõistlustel kasutati videokohtunikke edukalt ning hea tagasisidega. Terve turniiri vältel anti välja neli punast kaarti ja nii vähe punaseid kaarte ei ole peale 1978. aastat enne maailmameistrivõistlustel antud.
Videokohtunikku kasutati Hispaania kõrgliigas esimest korda 2018–19 hooajal. Inglise kõrgliiga otsustas videokohtunikku kasutama hakata 2019–20 hooajal.
Paide Teataja
Paide Teataja (vene keeles Вейсенштейнский Указатель; saksa keeles Weissensteiner Anzeiger) oli 1900-1912 Paides ilmunud väljaanne. Väljaannet andis välja ja toimetas Oskar Wilhelm Brasche. Väljaandes on venekeelne pealkiri esikohal. Väljaande tekst on vene, saksa ja eesti keeles.
Videokohtunik
Ajalugu
UEFA Meistrite Liiga hakkas videokohtunikku kasutama 2019–20 hooajal.
Miami-Dade'i maakond
thumb|Miami-Dade'i maakonna kohtumaja Miami-Dade'i maakond (Miami-Dade County) on maakond USA-s Florida osariigi kaguosas.
Videokohtunik
Eesti kohtunikud
Ainuke Eesti kohtunik, kes on väljakukohtunikuna läbinud VAR-i koolituse, on Kristo Tohver. Tohver on UEFA esimese kategooria kohtunik.
Miami-Dade'i maakond
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Miami.
Videokohtunik
Eesti kohtunikud
2020. aasta augustis vilistas Kristo Tohver koos abikohtunike Silver Kõivu ja Sten Klaaseniga Saudi Araabia kõrgliiga kohtumist Al-Hazem FC ja Al-Adalah FC vahel. Lisaks neile olid kohtuniketiimis ka kohalik neljas kohtunik Turki Al-Khudair ja videokohtunik Piotr Lasyki.
Miami-Dade'i maakond
Maakonna pindala on 6297 km². Veepindala on 1382 km².
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 2 701 767. Aastal 2010 oli elanikke 2 496 435 ja 2000. aastal 2 253 362.
Videokohtunik
Eesti kohtunikud
Tohver kasutas videoekraani abil ülevaatust kaks korda ja mäng lõppes Al-Adalah FC 2 : 1 võiduga.
Miami-Dade'i maakond
Ajalugu
Miami-Dade'i maakond moodustati 18. jaanuaril 1836. Maakond on nime saanud Francis L. Dade'i järgi.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Miami-Dade'i maakonnas oli 2 253 362 inimest, 776 774 leibkonda ja 548 402 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 447 in/km².
Rassiline koosseis oli järgmine:
776 774 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,84 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,35 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
18,00% elanikkonnast ja 14,50% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 22,90% alla 18-aastasi ja 18,90% üle 65-aastasi.
2050 elab Miami-Dade'i maakonnas prognooside kohaselt 3 179 655 inimest.
Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kogudus
Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kogudus oli Läänemaal Lääne-Nigula vallas Väike-Lähtru külas tegutsenud apostlik-õigeusu kogudus aastatel 1884–1970.
Ajaloost
Väike-Lähtru õigeusu kogudus moodustati 14. veebruaril 1884. Alguses seati kirik sisse Panga talus. 1889. aastal ehitati Väike-Lähtru Jumalasünnitaja Sündimise kirik. Väike-Lähtru koguduse juures töötas õigeusu kihelkonnakool aastatel 1884-1918. Kogudus oli tegev alates 1884. aastast kuni sulgemiseni 1974 aastal.
Sirkka-Liisa Anttila
Sirkka-Liisa Anttila (sünninimi Sirkka-Liisa Ojala; sündinud 20. detsembril 1943 Marttila vallas) on Soome poliitik.
Alates 19. aprillist 2007 oli ta Matti Vanhase valitsuse põllu- ja metsamajandusminister ning 22. juunist 2010 kuni 22. juunini 2011 Mari Kiviniemi valitsuse põllu- ja metsamajandusminister.
Ta kuulub Soome Keskerakonda; aastatel 1994–2000 oli ta erakonna aseesimees.
Sirkka-Liisa Anttila on olnud Eduskunna liige aastatel 1983–1996 ja kuulub Eduskunda uuesti alates 1999. aastast. Vahepealse aja oli ta Euroopa Parlamendi liige. Aastatel 1995–1996, 1999–2003 ja 2006–2007 oli ta Eduskunna aseesimees.
Alates 1977. aastast on ta Forssa linnavolikogu liige. Ta on tegelenud muu hulgas tarbijakaitse ja soolise võrdõiguslikkuse probleemidega.
Alates 2007. aastast on Anttila Naisorganisatsioonide Keskliidu esimees. Ta oli 1999–2009 organisatsiooni Naisjärjestöt yhteistyössä – Nytkis (Naisorganisatsioonid Koostöös) eesistuja, 2003–2007 Võrdsete võimaluste nõukogu eesistuja ja 1994–2003 Keskerakonna naiskogu eesistuja.
Anttila oli üks neist, kes kirjutas 1986. aastal alla kirikukogus arutatud eelnõule naispreesterluse lubamise kohta. Kirikukogu kiitis selle eelnõu samal aastal heaks.
Sirkka-Liisa Anttila on alates 1967. aastast abielus põllumees Risto Into Einari Anttilaga. Neil on kaks last, 1967 sündinud Hanna-Maija ja 1974 sündinud Heli.
Kuni 2002. aastani tegutses Sirkka-Liisa Anttila ka põllumehena, pidades talu, kus tegeldi peamiselt seakasvatusega. Seafarmi pidamist jätkab tema tütar Hanna-Maija.
Raivo Maripuu
Raivo Maripuu on eesti lavastaja, produtsent ja näitleja.
Tema tuntuim lavastus on telesari "Kelgukoerad".
Holmsk
Holmsk on linn Venemaal Sahhalini oblastis, Holmski rajooni keskus. Asub Sahhalini läänerannikul, Tatari väina kaldal.
1870. aastal rajasid vene sõjaväelased ainude Mauka küla juurde samanimelise sõjaväeposti. 1905–1945 kuulus linn Jaapanile ja kandis nime Maoka (真岡町 Maoka-chō). 1946. aastal sai linnaõigused ja praeguse nime.
Holmskis asub suur kaubasadam.
Sini-paelöölane
pisi|300px|Sini-paelöölase valmik. pisi|300px|Sini-paelöölase röövik. Sini-paelöölane (Catocala fraxini) on paelöölase perekonda öölaste sugukonda kuuluv liik liblikalisi.
Eestis tavaline. Üks eesti suurimaid liblikalisi.
2017. aasta sügisel esitati sini-paelöölane üheks Eesti rahvusliblika kandidaadiks.
Vjatšeslav Štõrov
Vjatšeslav Anatoljevitš Štõrov (vene keeles Вячеслав Анатольевич Штыров; sündinud 23. mail 1953 Handõgas Tompo rajoonis Jakuudi ANSV-s) on Venemaa riigitegelane,  Põhjatähe ordeni kavaler,  Irkutski rahvusliku tehnikaülikooli  auprofessor, Ammossovi-nimelise Kirde Föderaalülikooli auprofessor.
Ta oli aastatel 2002–2010 Sahha (Jakuutia) Vabariigi president ja 2010–2014 Venemaa Föderatsiooninõukogu aseesimees.
Päritolu ja haridustee
Štõrov on pärit Kesk-Jakuutiast, isa oli vene rahvusest mereväeohvitser (hilisem kontradmiral), kes teenis allveelaevadel Kamtšatkal, ema oli geoloog, kes on töötanud Jakuutias, Kolõmal, Sihhote-Alini mäestikus ja Kamtšatkal.
Töökäik
Aastatel 1988–1991 oli ta NLKP Keskkomitee juures asuva Ühiskonnateaduste Akadeemia aspirant. Ta on kaitsnud majandusteaduste kandidaadi väitekirja teemal "Sotsiaalmajanduslike protsesside juhtimisprobleemid".
Ta oli aastatel 1991–1994 Sahha (Jakuutia) Vabariigi asepresident, ühtlasi 1992–1994 vabariigi valitsuse esimees.
2002. aastal kandideeris ta Sahha Vabariigi presidendivalimistel ja võitis teises voorus kogudes 52 % valijate häältest. 2007. aastal astus ta Ühtse Venemaa liikmeks. 2010. aastal andis Venemaa Föderatsiooni president Dmitri Medvedev välja seadluse Štõrovi presidendivolituste ennetähtaegsest lõppemisest. Vabariigi presidendi ajutiseks kohusetäitjaks määrati Jegor Borissov.
2010. aastast töötab Štõrov Moskvas Venemaa parlamendis juhtival ametikohal.
Rock and Roll Over
"Rock and Roll Over" on ansambli Kiss 1976. aasta album.
394 eKr
Aasta 394 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCLX (360.) aasta ab urbe condita.
Leif Cassel
pisi|Leif Cassel Leif Delling Cassel (8. detsember 1906 Djursholm – 24. detsember 1988 Karlstad) oli Rootsi talumees ja poliitik, Mõõduka Koalitsioonipartei liige.
1969. aastal oli Leif Cassel Põhjamaade Nõukogu president.
Petania
Petania oli 1899–1915 Tallinnas ilmunud usuteemaline väljaanne. Väljaannet andis välja ja selle vastutav toimetaja oli Johannes Dunkel. Väljaanne suleti 26. jaanuaril 1916 sõjaseaduse alusel.
Pealkirjad:
Väljaandel oli lisa: Vaimu tuul ehk ärkamine 1877. aastal Läänemaal.
Destroyer
"Destroyer" on ansambli Kiss 1976. aasta album.
2003. aastal koostatud Rolling Stone'i kõigi aegade 500 parema albumi loendis asub see 496. kohal. Edetabelisse jõudis ka ansambli kontsertalbum "Alive!", mis paiknes seal 159. kohal.
Metamorfoos (Kafka)
Eesti keeles ilmus see August Sanga tõlkes 1962. aastal "Loomingu Raamatukogus".
Gevensleben
Gevensleben on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Helmstedti kreisis. Valla pindala on 15,14 km². 31. detsembril 2017 elas seal 633 inimest. Valda kuuluvad Gevenslebeni ja Watenstedti külad.
pisi|tühi|Watenstedt
2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus
pisi|{{Legend|#22b14c|Finaalis esinenud riigid}}{{Legend|#d40000|Riigid, mis ei kvalifitseerunud finaali}}{{Legend|#FFC20E|Riigid, mis on varem osalenud, kuid ei osale 2019. aastal}} 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlus oli 64. Eurovisiooni lauluvõistlus. Lauluvõistlus toimus Tel Avivis Iisraelis (pärast Netta võitu 2018. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Portugalis) ning Iisrael oli kolmandat korda Eurovisiooni korraldaja. Varem on lauluvõistlus Iisraelis toimunud 1979. ja 1999. aastal. Võistlus korraldati Expo Tel Avivis, linna messikeskuses. Võistluse raames toimus kaks poolfinaali, 14. ja 16. mail ning finaal 18. mail 2019.
Võistlusel osales kokku 41 riiki, kellest finaali pääses 26. Esimest korda alates 2015. aastast puudusid võistluselt Ukraina ja Bulgaaria.
Võitis Holland Duncan Laurence'i lauluga "Arcade". Tegu oli Hollandi viienda võiduga ajaloos, eelmised võidud pärinesid aastatest 1957, 1959, 1969 ja 1975; ülejäänud esiviisiku moodustasid vastavalt Itaalia, Venemaa, Šveits ja Rootsi. Põhja-Makedoonia ja San Marino said oma ajaloo parimad tulemused, saavutades vastavalt 7. ja 19. koha. Põhja-Makedooniale oli see esimene kord jõuda esimese kümne sekka alates debüüdist 1998. aastal.
Poolfinaalid
Riigid jaotati gruppidesse kümne eelneva aasta hääletamistava põhjal, et ennetada olukorda, kus poolfinaalis osaleb väga palju ühe piirkonna riike, mille tavaks on üksteise poolt hääletada.
Naasvad artistid
Sahlene, kes esindas Eestit 2002. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel (saavutas 3. koha), on üks Suurbritannia esindaja Michael Rice´i taustalauljadest.
Põhja-Makedoonia esindaja Tamara Todevska on varem osalenud 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel koos Vrčak & Adrianiga lauluga "Let Me Love You", mis poolfinaalist edasi ei pääsenud. 2004. aastal oli ta Toše Proeski ja 2014. aastal Tijana Dapčevići taustalaulja.
Leedu esindaja Jurijus Veklenko oli 2013. aastal Andrius Pojavise ja 2015. aastal Monika Linkytė & Vaidas Baumila taustalaulja.
San Marino esindaja Serhat on varem osalenud 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "I Didn't Know", mis poolfinaalist edasi ei pääsenud. Samal aastal esindas Sergei Lazarev Venemaad lauluga "You Are the Only One", mis sai kolmanda koha.
Serbia esindaja Nevena Božović on varem osalenud 2007. aasta Laste Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Piši mi", kus ta saavutas Serbiat esindades kolmanda koha ning 2013. aastal oli ta üks ansambli Moje 3 liige, kus nad saavutasid lauluga "Ljubav je svuda" poolfinaalis 11. koha.
Tallinna Tehnikaülikooli mehaanikateaduskond
Teaduskonna struktuur
Masinaehituse instituut Materjalitehnika instituut Mehhatroonikainstituut Mehaanika ja metroloogia katselaboratoorium
Haapsalu Kunstikool
Haapsalu Kunstikool on kunstikool Haapsalus aadressil Jaani tänav 2.
Kool loodi 27. juulil 1979 ja kandis nime Haapsalu Lastekunstikool. Esimene direktor oli Rein Eskel. Õppetööks hädavajalikud ruumid leiti Haapsalu kultuurimaja keldrikorrusele. Direktorile Haapsalus elamispinda ei leitud. Aasta hiljem pakuti Rein Eskelile direktorikohta Saaremaal avatud kunstikoolis ja ta siirdus sinna. 1980. aastal sai Haapsalu Lastekunstikooli uueks juhiks Tallinna Pedagoogilise Instituudi lõpetanud Inge Raondi. Kui viimane 1983. aastal lapsepuhkusele läks, hakkas kooli juhtima Haapsalu Sanatoorse Internaatkooli senine kunstiõpetaja Vaike Õlekõrs.
1987. aastal alustati remonti hoones aadressil Võidu tänav 24 (tänapäeval Karja tänav 24), mis pärast lasteaia ümberkolimist oli mitu aastat tühjalt seisnud. 1988. aasta jaanuariks maja teine korrus remonditud ja sinna sai kolida joonistamise, maalimise, kompositsiooni ja kunstiajaloo klassi. Skulptuuritunnid toimusid endiselt Haapsalu 9-klassilises Koolis. 1988. aasta sügisest hakkas kogu õppetöö toimuma oma majas. Muretseti uusi õppevahendeid ja seadmeid, täienes kooli raamatukogu.
Haapsalu kunagise linnapea Hans Alveri 103. sünniaastapäeval 11. aprillil 1990 anti Haapsalu Kunstikoolile Hans Alveri preemia selle eest, et tänu kunstikoolile oli Haapsalu vanalinnas elule päästetud üks vana maja, kus peale koolitöö on pidevalt näha olnud huvitavaid näitusi.
Alates 30. oktoobrist 1992 on kool Haapsalu linna haldusalas.
1999. aasta sügisel sai kool uued ruumid Haapsalu vanalinnas peatänava ääres asuvas majas aadressil Karja tänav 6. See oli linna üks vanematest kivimajadest, mille esimesel korrusel asusid kauplused jakolmandal korrusel korterid. Kunstikooli vana maja otsustas linnavalitsus müüa avalikul enampakkumisel. Maja ostis kunstnik Evald Okas, kes oli otsinud sobivat maja, kuhu rajada kunstimuuseum.
7. augustil 2000 süttis uue maja kolmandal korrusel asunud korter. Tulekahjus hävisid kõik kolmanda korruse korterid. Kunstikooli ruumidesse teisel korrusel tuli ei jõudnud, kuid kustutusvesi muutis maja kasutuskõlbmatuks. Kunstikooli materiaalsed kahjud inventari ja õppevahendite osas olid minimaalsed, aga katuseta ja läbivettinud majas sügisel õppetööd alustada ei olnud võimalik. 2000. aasta sügisel peeti kooli avaaktus lossipargis lageda taeva all. Vabas õhus toimusid sügisel ka kunstitunnid, kuni ilmastikuolud seda võimaldasid. Seejärel jätkus õppetöö Haapsalu Wiedemanni Gümnaasiumi kahes klassiruumis. Ettevalmistusklass hakkas tööle lasteraamatukogu lugemissaalis ja kunstiring Haapsalu Sanatoorses Koolis. Veidi hiljem leiti ettevalmistusklassile parem koht Haapsalu Koolinoorte Majas.
5. mail 2001 avati Karja tänav 6 maja esimesel korrusel kauplusest tühjaks jäänud ruumides pidulikult Kunstikooli Galerii. Esimene näitus uues galeriis oli Ants Laikmaa õpilaspreemiale konkureerivate õpilaste töödest. Galeriist sai ka koht, kus mööda linna laiali pillutud kunstikooli õpilased võisid koguneda. Seal peeti lõpuaktus ja avati õpilastööde ülevaatenäitus. Kevadel alustati remonti hoone teisel korrusel. Loodeti, et kool saab õppeaasta alguseks tagasi ka õppeklassid, kuid vana maja halva seisukorra tõttu remont venis. Õppetööd sai jätkata endises ruumides alles 2002. aasta jaanuaris.
Alustati koostööd Tallinna Pedagoogikaülikooli Haapsalu Kolledžiga. Kunstikooli baasil hakkasid ettevalmistust kunstiõpetuse õpetamiseks saama klassiõpetaja eriala üliõpilased.
Saare maakonna teenetemärk
Saare maakonna teenetemärk on Saare maakonna autasu.
Rahvaleht (täpsustus)
Rahvaleht või Rahva Leht või Rahva leht on olnud mitmed eestikeelse väljaande nimi:
Seenekoi
Seenekoi (Nemapogon fungivorellus, sünonüm Nemapogon fungivorella) on liblikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Liblikat on ka Eestis.
Love Gun
"Love Gun" on ansambli Kiss 1977. aasta album.
Paelöölane
Paelöölane (Catocala) on öölaste sugukonda kuuluv perekond liblikalisi.
Perekonda kuulub umbes 250 liiki.
Praletarskaja metroojaam
pisi|Praletarskaja metroojaam
Praletarkaja metroojaam (vene keeles Пролетарская (Proletarskaja metroojaam), valgevene Пралетарская (transkribeerituna Praletarskaja metroojaam)) on üks Minski metroo jaamadest Aŭtazavodskaja liinil Leninski rajoonis.
Steve Lukather
Steven Lee Lukather (21. oktoober 1957 San Fernando Valley, California) on Ameerika kitarrist, laulja, laulukirjutaja, plaadiprodutsent ja rokkbändi Toto asutajaliige.
Praletarskaja metroojaam
Metroojaam on ühe sissepääsuga (teine sissepääs on küll rajatud, ent see pole kasutusel), perrooni mõlemas küljes on sambad. Sissepääsust eemale jääva seina ääres seisab proletaarlase kuju (autor M. Ryžankov). Jaam on mõeldud stiliseeritult kujutama linna tööliste armastust oma töö vastu; lage toestavad sambad on mõeldud kujutama stiliseeritud palke kandvaid tööliste käsi. Domineerivad helehall graniit ja marmor, kohati on kasutatud ka punast.
395 eKr
Aasta 395 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist. Vana-Roomas oli see CCCLIX (359.) aasta ab urbe condita.
Pikämäe järv
Pikämäe järv (ka Pikamäe järv, Partsi külajärv) on järv Põlva maakonnas Põlva vallas Partsi külas. Veekogu pindala on 7,4 ha ja kaldajoone pikkus 1738 m. Järvest voolab läbi Lutsu jõgi.
Sinabung
Sinabung (indoneesia keeles Gunung Sinabung) on tegevvulkaan, mis asub Indoneesias Sumatra saarel 60 kilomeetrit Medani linnast edelas. Vulkaani kõrgus on 2460 m, teistel andmetel 2451 m.
Sinabung asub Sunda vulkaanilises kaares, kus India-Austraalia laam sukeldub Euraasia laama alla. Ta on pleistotseenis tekkinud kihtvulkaan, mis koosneb andesiidist ja datsiidist. Sinabungil on 4 kraatrit, millest ainult üks on kaasajal aktiivne.
Sinabungi külgedel on palju vanu laavavoole, mis pärinevad aastal 1600 toimunud viimasest purskest. Enne 2010. aasta purset täheldati Sinabungi vulkaanilist tegevust viimati 1912. aastal ning selleks olid solfataarid ehk praod, mille kaudu maapinnale ilmus laavat või väävlirikast auru.
Sinabung asub 40 km kaugusel Toba järvest. 70 tuhat aastat tagasi toimus Toba vulkaani purse, millest suuremat pole hiljem toimunud kusagil maailmas. Selle käigus Toba vulkaan hävis ja selle asupaigas on praegu järv.
2010. aasta purse
Vulkaan hakkas purskama 29. augustil 2010 pärast keskööd. Enne seda polnud see pursanud üle 400 aasta.
Vulkaani ümbrustest evakueeriti 29. augusti seisuga ligi 10 000 inimest.
2013. aasta pursked
Sinabung purskas 15. septembril 2013.
Bradfordi maakond (Florida)
thumb|Bradfordi maakonna kohtumaja Bradfordi maakond (Bradford County) on maakond USA-s Florida osariigi kaguosas.
Sinabung
2013. aasta pursked
Vulkaan hakkas uuesti purskama novembris.
Bradfordi maakond (Florida)
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Starke.
Maakonna pindala on 777 km². Veepindala on 18 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 28 250. Aastal 2000 oli elanike arv 26 088.
Ajalugu
Bradfordi maakond moodustati 31. detsembril 1858 Columbia maakonna osast ja algselt oli maakonna nimi New Riveri maakond. 1858 muudeti see Bradfordi maakonnaks. Maakond sai nime Richard Bradfordi järgi, kes osales Ameerika Ühendriikide kodusõjas.
Porsche 924
924 alustas algselt Volkswageni ja Porsche ühisprojektina "Projekt 425" – Volkswagen tahtis sportautot oma mudelivaliku tippu ning Porsche tahtis senise algtaseme mudeli 914 välja vahetada. Kuna Volkswagenil puudusid ressursid sportautode arenduseks, tehti hange taaskord Porschele. Juba Porsche loomisest saati 1940. aastatel oli lepingu alusel Porsche teinud enamuse Volkswageni arendustegevusest. Volkswagen esitas nõudmise, et loodav auto kasutaks olemasolevat Volkswageni-Audi neljasilindrist mootorit. Porsche disainis auto tagarattaveoga, kaalujaotusega 48 esi-:52 tagatelg. Suurem kaalujaotus tagateljel aitas kaasa nii veojõu kui ka pidurite tasakaalu parandamisele.
1973. aasta naftakriis, uued 1970. aastate autotööstuse nõuded ja Volkswageni direktorite vahetus muutsid olukorda, ning Volkswagen pani projekti ootele. Lõpuks otsustas Volkswagen sportauto projekti katkestada ja selle asemel arendas välja odavama Golfi-põhise Scirocco. Porsche aga vajas 914le järglasmudelit, mispeale sõlmis Volkswageniga lepingu disaini tagasiostmiseks. Lepingu kohaselt toodeti autot endises NSU tehases Neckarsulmis, kus nüüd toodeti Audisid, Volkswageniga alltöövõtjana – Volkswageni töötajad tegid tegeliku töö liinil Porsche spetsialistide järelevalve all, kuid disain kuulunuks Porschele. Autot ei esmaesitletud autonäitusel, vaid Lõuna-Prantsusmaal Camargue's La Grande-Motte'i sadamas pressiesitlusel novembris 1975.
Mootoriks oli Volkswageni kaheliitrine reasneljane Bosch K-Jetronicu sissepritsega, võimsusega 125 PS (USAs 95 hp). Kuna seda kasutati ka Volkswageni kaubikul LT, hakati seda kutsuma kaubikumootoriks, tegelikult oli seda esimest korda kasutanud Audi 100. 1977. aasta keskel sai USA turu mootor katalüsaatori, seega polnud enam vaja suduseadet, mis kasvatas võimsust 110 hobujõule. Auto algne hind oli 23 240 Saksa marka, USAs 9395 dollarit. Esimesed autod kasutasid Audi neljakäigulist manuaalkäigukasti (kuni 1980. aastani), 1977. aasta keskel lisandus kolmekäiguline automaat. 1978. aastat oli saadaval ka viiekäiguline manuaal (1980. aastast standardis).
Kuigi 924 sai oma disaini, juhitavuse, kütusekulu ja vastupidavuse eest kiita, siis suutlikkus ei olnud Porsche nime vääriline, mistõttu Porsche puristid tegid selle maha. Samas müüs 924 hästi, kokku toodeti 9 aastaga 121 510 autot. Kuid Porsche põhiturul USAs kulges müük aeglaselt dollari inflatsioonist ja tugeva DEMist tingitud kehva vahetuskursi tõttu, kuna hästi varustatud 924 võis maksta pea kaks korda sama palju kui selgelt võimsam Nissan 280ZX.
Kuna võimsus jättis soovida, otsustas Porsche, olles seni kasutanud turbolaadimist võidusõiduautodel ja ka 911 Turbol, toota ka 924st laetud variandi. Selle jaoks pandi mootor nüüd käsitsi Porsche enda tehases Stuttgardis. 1979. aastal müüki jõudnud 924 Turbo sai tehasesiseseks koodiks 931 (911 Turbo kasutas 930). Laadimine kasvatas auto võimsust 170 PS-ni (USAs 150 hp). Hind oli 39480 DEMI, USAs 20875 dollarit. 1981. aastal suurenes suurema kompressori, väiksema turbiini, kõrgema surveaste ja parendatud kütuse sissepritse süsteemi tõttu võimsus 177 hjle. Samas tekitasid toonased turbod probleeme, kuna ostjad polnud veel teadlikud, kuidas hooldada varajasi õlijahutusega turbosid. Peale 1982. aastat, kui välja lasti uus mudel 944, toodeti Turbot veel ainult Itaalia turu jaoks kuni 1984. aastani, kuna Itaalias kehtis toona rohkem kui kaheliitrise mootori töömahuga autodele kõrgem maksumäär, aga 944 mootor oli 2,5-liitrine (163 hj). Kokku toodeti 924 Turbosid 12 427 tükki. Peale 944 müüki tulekut lõpetati ka 924 müük USA turul, viimasel, 1982. mudeliaastal maksis tavamudel 16900 dollarit ja Turbo 21 500 dollarit.
1980. aastal toodi välja ka homologatsioonimudel 924 Carrera GT, võimsusega 210 PS. See oli saavutatud 924 Turbole vahejahuti lisamisega ja surveastme tõstmisega 8.5:1le. Hind oli 60000 DEMI, kokku toodeti 400 Carrera GTd.
1984. aastal lõpetas Volkswagen 924 mootori kasutatavate mootoriplokkide tootmise, mis jättis Porsche raskesse olukorda. 924 oli 944st tunduvalt odavam, tootmise lõpetamine jätnuks Porsche ilma odava algtaseme mudelita. Lõpuks otsustati võtta 944 mootor ja paigaldada see kitsama kerega 924 kapoti alla. Mootori võimsust vähendati natuke 163 hjlt 150le, uuendati vedrustust ning lisati uued veljed ja 944 pidurid, kuid sisustus jäi samaks. See mudel kandis 1986. aastal turule jõudes nime 924S, hinnaga 44 140 Saksa marka. 1987. mudeliaastaks tõi Porsche 924S tagasi ka USA turule, kus selle hind oli 19 900 dollarit. 1988. aastaks, suurenes võimsus 160 hjle, kuid 1980. aastate lõpu ebasoodsate vahetuskursside tõttu otsustas Porsche 924 tootmise lõpetada ja keskenduda kõrgema taseme mudelitele (944, 928, 911). 924S toodeti kokku 16274 eksemplaris.
Acta Semiotica Estica
Väljaanne on eestikeelne. Selle esimene köide ilmus 2001. aastal, teine köide 2005. aastal, edaspidi on väljaanne ilmunud igal aastal.
Selle toimetajad on olnud Anti Randviir (kd. 1), Andres Kõnno (kd. 1), Silvi Salupere (kd. 2–8; 10, 12, 13), Elin Sütiste (kd. 2–8; 10), Katre Pärn (kd. 6), Andreas Ventsel (kd. 9), Peeter Selg (kd. 9), Mari-Liis Madisson (kd. 9), Ott Puumeister (kd. 9, 12, 13, 16), Ülle Pärli (11), Tanel Pern (11).
Väljaannet publitseerib Tartu Ülikooli Kirjastus.
Abruka raamatukogu
Abruka raamatukogu on külaraamatukogu Abruka saarel. Saare Maakonna Keskraamatukogu haruraamatukogu.
Raamatukogus on avalik internetipunkt.
Puy-de-Dôme'i departemang
Departemang on saanud nime Puy de Dôme'i vulkaani järgi. Tõlkes on vulkaani nimi "Pühavaimu mäetipp".
Departemangu maskott on saarmas.
2015. aastani kuulus departemang Auvergne'i piirkonda.
Departemang jaguneb halduslikult:
Christoph Israng
pisi|Christoph Israng (2014) Christoph Israng (sündinud 1971. aastal Ulmis) on Saksa karjääridiplomaat.
Haridus
Israng sai Bonni ülikoolis doktorikraadi majandusgeograafias. Koblenzi WHU-s omandas ta kraadi ärijuhtimises. Sellele järgnes ärijuhtimise magistrikraad Lancasteri Ülikooli juhtimiskoolis. Israng õppis ka Georgetowni Ülikoolis Washingtonis, Instituto Tecnológico Autónomo de México Méxicos. Õhuväes töötamise ajal sai ta väljaõppe reservohvitserina. Israngil on alates 2019. aastast reservkoloneli auaste.
Karjäär
Pärast erinevaid ametikohti Saksamaa ja rahvusvahelistes ettevõtetes alustas dr Israng oma karjääri diplomaadina.
Ta töötab Saksamaa välisministeeriumis alates 1997. aastast. Välisministeeriumi peakorteris töötas dr Israng muuhulgas julgeolekupoliitika / NATO osakonnas ja riigisekretäride büroos. Ta töötas ka välispoliitika nõunikuna Saksamaa Liidupäevas, Bosnia ja Hertsegoviina kõrge esindaja asetäitja büroo juhatajana Sarajevos ning Saksamaa peakonsulaatides Istanbulis ja Peterburis.
Alates 2006. aastast töötas ta liidukantseleis, kuni temast sai Saksamaa alaline esindaja Haagis Keemiarelvade Keelustamise Organisatsioonis (OPCW), kus ta töötas aastatel 2014–2017.
Sellele eelnes kaheksa-aastane tegevus liidukantsler Angela Merkeli välispoliitika nõustamismeeskonnas, viimati 212. osakonna juhina, mis vastutas Kesk-, Ida- ja Kagu-Euroopa, Kaukaasia ja Kesk-Aasia eest.
Aastatel 2017–2021 oli ta Saksamaa suursaadik Tšehhis.
Ta on globaalsete küsimuste juht alates 2021. aasta septembrist; Sahara-tagune Aafrika; Arengupoliitika; Välisrändepoliitika liidukantseleis – välis-, julgeoleku- ja arengupoliitika osakond.
Heikki A. Alikoski
Heikki A. Alikoski (1912 – 1997) oli Soome astronoom. Aastatel 1937 kuni 1956 töötas ta Iso-Heikkilä Observatooriumis. Asteroid 1567 Alikoski, mille avastas Yrjö Väisälä aastal 1941, on nimetatud tema järgi.
Šiluva vald
Šiluva vald (leedu keeles Šiluvos seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Raseiniai rajoonis
Tallinna Tehnikaülikooli sotsiaalteaduskond
Tallinna Tehnikaülikooli sotsiaalteaduskond on Tallinna Tehnikaülikooli teaduskond, mis tegeleb humanitaar- ja sotsiaalteaduste õpetamisega ning uurimistööga nendes valdkondades.
Teaduskond asub Tallinnas aadressil Ehitajate tee 3 ning selle dekaan on professor Sulev Mäeltsemees.