cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nintendo 3DS
Ekraanid
Nintendo 3DS-il on kaks ekraani – alumine, nagu ka eelkäijate puhul, on rõhutundlik puuteekraan QVGA (400*240 pikslit) lahutusega ja ülemine on autostereoskoopiline 90 mm diagonaaliga ekraan lahutusega 800*240 pikslit (iga silma jaoks 400*240 pikslit). Aku eluea säästmiseks on võimalik valida viie eredusastme vahel, mis rakendatakse mõlemale ekraanile.
Ülemine ekraan võimaldab näidata stereoskoopilist 3D-pilti ilma 3D-prillideta ja teiste abivahenditeta, kasutades parallaksbarjääri tehnoloogiat. Parallaksbarjäär on seade, mis paigutatakse ekraanile ja see koosneb õhukesest kihist materjalist, kuhu on lõigatud vertikaalsed pilud, mis lubavad igal silmal näha erinevaid pilte, tekitades sügavuse illusiooni. Tehnoloogia puuduseks on see, et efekti näeb ainult teatud kauguselt ja kindla vaatenurga alt, seetõttu ei kasutata tehnoloogiat näiteks 3D-telerites. Teine puudus seisneb selles, et horisontaalselt näeb iga silmaga ainult pooli piksleid, mistõttu on ekraani efektiivne lahutus poole väiksem. Tehnoloogia uusimas disainis paigutatakse barjäär mitte ekraani peale, vaid alampikslite ja taustvalgustuse vahele. Nii saavutatakse suurem vaatenurk, parem pildikvaliteet ja optimaalne aku eluiga (varasemad variandid, kus barjäär asus alampikslite peal, vajasid kaks korda rohkem taustvalgustust kui tavalised ekraanid, aga praegune tehnoloogia kasutab ainult 20–25% rohkem).
Sellist tehnoloogiat kasutatakse ka mitmetes nutitelefonides, näiteks LG Optimus 3D, HTC EVO 3D, lennujaamades, molekulaarmodelleerimisel ja mujal.
Tarvikud
Konsooliga on kaasas stiilus, 2 GB SD-mälukaart fotode, internetist laaditud mängude ja muude failide hoidmiseks ja dokklaadur konsooli mugavamaks laadimiseks. 2011. aasta septembris kuulutas Nintendo välja lisadoki Nintendo 3DS jaoks, mis lisab konsoolile teise Circle Padi paremale ja lisakomplekti õlanuppe. Dokk Circle Pad Pro toodi Jaapanis turule 2011. aasta detsembris ja Põhja-Ameerikas 2012. aasta veebruaris ning seda hakatakse müüma koos Monster Hunter 3D-mänguga.
Tarkvara
Nintendo 3DS operatsioonisüsteem on eelkäijate omast täiustatum: mängust väljumiseks ei pea konsooli sulgema, tarkvara toetab multitegumtööd ja palju muud. Tarkvara saab perioodiliselt uuendusi, mida on võimalik traadita internetiühendust kasutades otse konsooli laadida. Süsteem kasutab sisseehitatud liikumisandurit pedomeetrina ja näitab kasutajale statistikat tehtud sammude arvu kohta. Sammude eest annab konsool kasutajale Play Coine, mille eest saab mängudes osta boonussisu. Nintendo väidab, et konsool kasutab kõrgetasemelist piraatlusvastast tehnoloogiat, mis peaks oluliselt vähendama mängude ebaseaduslikku kopeerimist, mis muutus välkmälu ja failijagamismeetodite arenguga pihukonsoolide turul tõsiseks probleemiks. Lisaks sellele on kõik Nintendo 3DS konsoolid regionaalselt lukustatud, mis tähendab, et mõnes regioonis ostetud konsooliga saab mängida ainult selles regioonis müüdavaid mänge. Vanemad Nintendo DS ja DS-i mängud pole regioonipiirangutest mõjutatud.
Tagasiulatuv ühilduvus
Nintendo 3DS konsooliga saab mängida kõiki varasematele konsoolidele mõeldud mänge. Ühilduvusrežiimis kasutatakse ülemisel ekraanil väiksemat pinda, kuna vanematel konsooli versioonidel olid mõlemad ekraanid ühesuurused. Lisaks sellele pole ühilduvusrežiimis saadaval kõik konsooli operatsioonisüsteemi võimalused – näiteks ei saa mängust väljumata peamenüüsse minna.
Reaktsioonid
3DS sai pärast väljatulekut enamjaolt positiivset vastukaja. IGN nimetas selle disaini "loomulikuks Nintendo DSi süsteemi arenguks" ja kiitis 3D-ekraani, kirjeldades seda "terava ja puhtana" ning muljetavaldavalt paremaks eelkäijate omast. Kõige tavalisem kaebus on konsooli aku kestvus. Olenevalt helitugevusest, ekraani ereduse astmest, traadita ühendusest ja 3D-efektist on aku kestvus 3–5 tundi või 5–8 tundi DS ühilduvuse režiimis.
Võimalik terviseoht
Nintendo teatas avalikult, et 3D-režiim pole mõeldud kuueaastastele ega noorematele lastele, kuna see võib kahjustada nende nägemist. Sellepärast soovitab Nintendo noorematel mängijatel kasutada selle asemel 2D-režiimi ja konsooli seadetes on võimalik 3D-režiim ära keelata. Võimalikku ohtu pole tõestatud ühegi teadusliku uurimusega ja Ameerika Optomeetriaühingu arstid väidavad, et 3D-mängude mängimine mõistlikus koguses ei tekita mingit kahju. Mõned mängijad on siiski kaevanud peavalude ja uimasuse üle, mida nad kogesid pärast 3D-efektiga mängude mängimist.
Külvikord
Külvikord on pikemaks ajaks ette planeeritud põllumajanduskultuuride(ka mustkesa) paiknemise ja järgnevuse süsteem külvikorraväljadel. Kultuuride süsteemikindel paiknemine ruumiliselt ja järgnemine üksteisele ajaliselt kindlal maa-alal moodustabki külvikorra.
Külvikordade jaotus
Põllukülvikorrad – peamiselt teraviljakallakuga külvikorrad, kus kasvatatakse ka heintaimi, rapsi ja rühvelkultuure.
Rohumaa külvikorrad – nende ülesanne on toota peamiselt loomadele sööta (niidu- ja karjamaakülvikorrad).
Eriotstarbelised külvikorrad – tegeletakse kas seemnekasvatuse, köögiviljakasvatusega, kultuuridega mille kasvatamise tehnoloogia erineb oluliselt tavaliste põllukultuuride agrotehnikast.
Kasulikud mõjud
Hästi kavandatud külvikord muudab maa nii tootlikumaks kui ka keskkonnasäästlikumaks. See parandab põllumajandusettevõtte finantsilist elujõulisust, suurendades tootlikkust ja vähendades samal ajal kemikaalide sisendkulusid. Külvikordade peamised eelised on:
Kultuuride valimine
Edukas külvikord eeldab teie talule sobivate põllukultuuride valimist. Erinevatel kultuuridel on erinevad valguse, vee, toitainete, õhu ja temperatuuri nõuded ning seetõttu peab külvikord tagama, et iga põllukultuuri puhul rahuldatakse kõik põhivajadused.
Külvikordade kavandamisel tuleks arvestada:
Kipinä
Kipinä võib tähendada järgmist:
Püstijalakoosolek
Püstijalakoosolek (inglise keeles stand-up meeting) on kohtumine, kus osalejad seisavad püsti. Väidetav ebamugavustunne seismisel aitab hoida koosolekut lühikesena.
Püstijalakoosolekud tarkvaraarenduses
Kohtumised kestavad tavaliselt 5–15 minutit ja toimuvad püsti seistes, et inimestele meelde tuletada, et hoida kohtumised lühikesed ja teemale keskenduv. Püstijalakoosolekut nimetatakse mõnikord ka kui "hommikune koosolek" või "igapäevane Scrum".
On kolm küsimust, mida iga päev küsida ja vastata. Kuigi see ei pruugi olla otstarbekas kehtestada kõikide arutelu nendele kolmele küsimusele, mille eesmärgiks on jääda võimalikult täpselt nendele küsimustele:
Koosolek toimub tavaliselt samal ajal ja kohas igal tööpäeval. Kõiki meeskonna liikmed julgustatakse osalema, kuid kohtumist ei lükata edasi, kui mõned meeskonnaliikmed puuduvad. Kõige olulisem omadus on, et koosolek on mõeldud suhtlemiseks meeskonnaliikmete vahel.
Kuigi see on mõnikord viidatud kui üks tüüp koosolekuid. Koosoleku struktuur on mõeldud selleks, et edendada läbirääkimisi, samuti tuvastada probleeme, enne kui nad muutuvad liiga problemaatiliseks. Praktikas see muudab suhted tihedamaks ja tänu lühikestele rääkimistele muudab kõnelused vägagi sisutihedaks. Kõik meeskonna liikmed räägivad kordamööda, mõnikord hoiab meeskonna liige mingit eset, mida hoides on tal õigus rääkida. Iga liige räägib progressist mis toimust ajavahemikul eelmise ja praeguse koosoleku vahele. Lisaks räägivad mis neil kavas on ja mis neid takistavad. Nad võivad küsida ka abi teistel liikmetelt. Liikmed võivad küsida lühidalt selgitust ja ka anda lühikese avalduse umbes, et „me räägime sellest rohkem peale koosolekut“. Koosolekul ei tehta väga pikki arutelusid.
Homutovka rajoon
Homutovka rajoon (vene keeles Хомутовский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Kurski oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Homutovka alev.
Rajoon piirneb kirdes Dmitrijevi rajooniga, idas Konõšovka rajooniga, kagus Lgovi rajooniga, lõunas Rõlski rajooniga, edelas Sumõ oblastiga (Ukraina) ja loodes Brjanski oblastiga.
Rajooni pindala on 1194 km². Elanike arv oli 2012. aastal 10 910, 2007. aastal 13 974 ja 2002. aastal 16 432.
Homutovka rajoonis on 139 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Homutovka) ja kaheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Svapa, Suhaja Amonka, Amonka, Sev, Kiselevka, Nemeda ja Kleven.
Urmas Piigert
Urmas Piigert (sündinud 5. aprillil 1978 Türil) on Eesti kaitseliitlane ja noortejuht, vanemseersant.
1998.–1999. aastal oli ajateenija Suurtükiväegrupis, 1999–2001 tegevteenistuses Kaitseväe Keskladudes ja 2001–2004 Kaitseliidu Järva malevas.
Irmeli
Irmeli on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1231. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Irmeli 41 naisel.
Urmas Piigert
2004. aastast töötab Järva maleva noorteinstruktorina. 2006–2007 oli ta Noorte Kotkaste peavanema kohusetäitja.
2009–2012 oli ta Türi Vallavolikogu turvalisuse komisjoni liige, 2012. kuni 2015 oli Türi Vallavolikogu majandus- ja turvalisuskomisjoni liige
Kuressaare kaubahoov
pisi|Kaubahoovi ärihoone sammaskäiguga esiküljel (september 2011) Kuressaare kaubahoov on endisaegne kaubahoov Kuressaares Kauba tänaval. Kaubahoovi esinduslikem ehitis – kaubahoovi ärihoone – on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Urmas Piigert
2017 kuni 2021 oli ta Türi Vallavolikogu majandus- ja turvalisuskomisjoni liige.
Kuressaare kaubahoov
Kaubahoov on ehitatud 1845. aastal. Algselt ühekorruselisele hoonele ehitati 1853. aastal juurde teine korrus kolmnurkfrontooniga ja sammaskäik. Projekti autor oli linnaarhitekt J. F. Schrader.
Urmas Piigert
1. aprillist 2018 kuni 31. detsembrini 2022 oli ta Kaitseliidu Türi üksikkompanii pealik.
Urmas Piigert oli Isamaa ja Res Publica Liidu liige 2009–2016.
Kuressaare kaubahoov
Kaubahoov on stiililt klassitsistlik.
Jaan Raik
Jaan Raik (sündinud 9. jaanuaril 1972 Tallinnas) on eesti arvutiteadlane.
Elulugu
Jaan Raik on arvutiteadlase-matemaatiku Ernst Raiki poeg.
Raik lõpetas 1990. aastal Tallinna 44. Keskkooli ja 1995. aastal Tallinna Tehnikaülikooli automaatikateaduskonna. 1997. aastal kaitses ta samas tehnikamagistri kraadi väitekirjaga "Hierarchical Test Generation Based on Alternative Graph Models" ning 2001. aastal tehnikadoktori kraadi väitekirjaga "Hierarchical Test generation for Digital Circuits Represented by Decision Diagrams". Ta on täiendanud end Saksamaa, Prantsusmaa ja USA ülikoolides. 1995–98 töötas ta TTÜs arvutitehnika instituudi assistendina, 1998–2002 teadurina, 2002. aastast vanemteadurina, 2012. aastast professorina ja 2017. aastast tenuuriprofessorina.
Teadustöö
Jaan Raiki peamised uurimisvaldkonnad on kõrgtaseme testigenereerimine, dünaamiline verifitseerimine, testide hulga minimeerimine, diagnostika aktseleraatorid, defektorienteeritud test, süsteemide modelleerimine otsustusdiagrammide abil, digitaalsüsteemide diagnostika teooria ja testisünteesi analüüsi algoritmide loomine. Raik on teaduskonverentside Design Automation and Test in Europe, European Test Symposium ja European Dependable Computing Conference programmikomiteede liige ning IEEE Computer Society, IEE ja Katsetehnika Tehnilise Nõukogu (Test Technology Technical Council) liige, Nordic Test Forumi liige. Ta on avaldanud üle 340 teadustrükise.
Tunnustus
2001. aastal pälvis Jaan Raik Šveitsis tegutseva Gebert Rüfi Fondi teaduspreemia ja 2004. aastal TTÜ Arengufondi Boris Tamme nimelise järeldoktori stipendiumi. 2004. aastal pälvis Jaan Raik vabariigi presidendi kultuurirahastu noore teadlase preemia ning 2007. aastal Eesti Teaduste Akadeemialt Bernhard Schmidti nimelise preemia. 2016. aastal otsustas president Toomas Hendrik Ilves anda Jaan Raikile Valgetähe IV klassi teenetemärgi.
Jaromir Sokołowski
pisi|Jaromir Sokołowski Jaromir Maciej Sokołowski (sündinud 25. veebruaril 1971 Łódźis) on Poola diplomaat.
18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola presidendi välisnõunikuna.
Taavet Leppik
Taavet Leppik (sündinud 31. juulil 1993 Häädemeestel) on eesti võrkpallur.
Ta lõpetas 2012. aastal Häädemeeste Keskkooli ja Pärnu Linna Spordikooli. Aastatel 2011–2021 esindas ta Eesti meistriliiga klubi Pärnu VK. Alates hooajast 2021/22 kuulub ta klubisse Bigbank Tartu.
Saavutused
Balti liiga
Eesti meistrivõistlused
Eesti karikavõistlused
Raudjas (perekonnanimi)
Raudjas on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Raudjas on pandud Kuivastu mõisas Muhu kihelkonnas Saaremaal.
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Andres Jaaksoo
Ta õppis aastatel 1952–1959 Koigi 7-klassilises koolis, 1959–1963 Paide Keskkoolis ning eesti filoloogiat Tartu Riiklikus Ülikoolis 1963–1965.
Ta rajas 1959 veel kooliõpilasena koolidevahelise õpilasajakirja Noorte Looming, mille väljaandmise pärast oli Paide keskkoolist ajutiselt kõrvaldatud ning TRÜ-st eksmatrikuleeritud.
Jaaksoo töötas 1978. aastal UNESCO stipendiaadina Müncheni Rahvusvahelises Noorsooraamatukogus (uurimus "Sünd ja surm lastekirjanduses") ja 1979. aastal UNESCO peakorteris Pariisis (uurimus "Seks ja vägivald noorsookirjanduses").
Ta oli aastatel 1969–1973 ajakirjade Pioneer ja Täheke ühistoimetuses nooremtoimetaja, 1973–1980 ja 1989–1991 kirjastuses Eesti Raamat laste- ja noorsookirjanduse toimetuse juhataja, 1980–1989 samas tõlkelastekirjanduse toimetuse juhataja, 1991–1994 kirjastuse Tiritamm direktor, 1994–1997 Eesti Lasteraamatukogu osakonnajuhataja, 1998–1999 Eesti Lastekirjanduse Teabekeskuse tegevdirektor , seejärel aastast 1997 oli ta tegev kirjastuses Steamark ; 1999–2001 oli Jaaksoo ajakirja Bookbird Balti regiooni uudiste toimetaja.
1993–2001 oli ta Rahvusvahelise Noorsookirjanduse Nõukogu (IBBY) Eesti sektsiooni president.
Looming
Lastekirjanduslik debüüt 1964 ajakirjas Täheke, tõlkedebüüt Eesti Raadios 24. mail 1965 (Mihhail Šolohhovi "Varss").
Kirjastuses Eesti Raamat töötades algatas ta maailma muinasjuttude sarja "Saja rahva lood" (1973–1991). Ta ise tõlkis selle sarja jaoks armeenia (1973), jukagiiri (1978), kasahhi (1975) ja osseedi (1976) muinasjutte.
Ta on 14-köitelise "Eesti lastekirjanduse antoloogia" (ilmunud 1997–2004) koostaja.
Ta on rokkooperi "Põhjaneitsi" libreto kaasautor (koos Leelo Tunglaga).
Keelteoskus
Ülikooli ajal võttis eesmärgiks õppida selgeks kõik Kaukaasia keeled ja tegi selle teoks. Kokku oskas ta vähemal või suuremal määral 30–37 keelt.
Hoolimata Nõukogude ajast oli keelteoskusest igal sammul kasu. Nii näiteks on ta nooruses mänginud Venemaal 17 mängufilmis pisiosi ja töötanud Moskvas NSV Liidu Ülemnõukogu tõlgina. Hiljem aga tõlkinud näiteks gruusia, kirgiisi, kasahhi, moldova, balkaari, avaari, osseedi, bulgaaria, valgevene ja 10 raamatut armeenia keelest.
Osmanite-Veneetsia sõda (1537–1540)
thumb|Prantsuse ja Osmanite laevastikud ühinesid [[Korfu piiramine (1537)|Korfu piiramisel septembri alguses 1537.]] thumb|[[Osmanite riigi kapitulatsioonid|Kapitulatsioon, millega taasavati kaubavahetus Veneetsia ja Osmanite riigi vahel, sõlmiti 2. oktoobril 1540 pärast Osmanite–Veneetsia sõda.]]
Kolmas Osmanite-Veneetsia sõda (1537–1540) oli üks Osmanite-Veneetsia sõdadest, mis toimus 16. sajandil. Sõda sai alguse Prantsusmaa François I ja Osmanite riigi Suleiman I vahelisest Prantsuse-Osmanite liidust Saksa-Rooma keisri Karl V vastu. Nende kahe esialgne plaan oli ühiselt tungida Itaaliasse, François läbi Lombardia põhjas ja Suleiman läbi Apuulia lõunas. Kavandatud sissetung aga ei õnnestunud.
François' sissetungi Piemontesse aastatel 1536–1538 (Itaalia sõda) peatas Karl V liitlane Genova. François saavutas tagasihoidlikud territoriaalsed edusammud. Lisaks ei saanud ta kõiki oma ressursse linna vastu panna, kuna ta pidi tõrjuma ka Karl V sissetungi Provence'i. Samal ajal ei olnud Suleiman veel valmis ulatuslikuks sissetungiks Napoli kuningriiki, mis ei andnud François'le kergendust. Osmanite väed maabusid Otrantos oma laagripaigast Valonas 23. juulil 1537, kuid need eemaldati kuu aja jooksul, kui selgus, et François ei kavatse Lombardiasse tungida. Osmanite sõdurite maabumine ja rüüsteretked Apuulias ning suure Osmanite laevastiku kohalolek Otranto väinas tekitasid aga Roomas märkimisväärset hirmu, et järgneb ulatuslik sissetung.
Samal ajal arenes kriis Veneetsia-Osmanite suhetes Klisi piiramise ajal - viimane Habsburgide kants Dalmaatsias, mis langes 1537. aasta märtsis. Veneetsia valitsus kartis, et Türgi väed ründavad Dalmaatsia linnu, ja kasutas sõja ärahoidmiseks diplomaatilisi jõupingutusi.
See hirm tugevnes veelgi, kui pärast kokkupõrget Andrea Doriaga piirasid Osmanid ootamatult Aadria meres Veneetsia Korfu saart (Korfu piiramine (1537)), rikkudes sellega Veneetsiaga 1502. aastal sõlmitud rahulepingut. Korful seisid Osmanid silmitsi tohutu vastupanu ja kaitsega, mis oli spetsiaalselt loodud Osmanite suurtükiväe vastu võitlemiseks. Piiramine kestis vähem kui kaks nädalat ning seejärel tõmbas Suleiman oma väed välja ja läks itta talvekorterisse Adrianoopolis.
Osmanite laevastik oli 16. sajandi jooksul oluliselt kasvanud nii suuruse kui ka pädevuse poolest ning nüüd juhtis seda endine korsaar, kellest sai admiral Hayreddin Barbarossa Paša. 1538. aasta suvel pöörasid Osmanid oma tähelepanu allesjäänud Veneetsia valdustele Egeuse meres, vallutades Ándrose, Náxose, Párose ja Santoríni saared, samuti kaks viimast Veneetsia asulat Peloponnesosel, Monemvasiá ja Navplion. Järgmisena pöörasid Osmanid oma tähelepanu Aadria merele. Siin, mida veneetslased pidasid oma koduveteks, vallutasid Osmanid oma mereväe ja Albaanias asuva armee kombineeritud kasutamise kaudu rea Dalmaatsia kindluseid ja kindlustasid seal ametlikult oma võimu. Sõja tähtsaim lahing oli Préveza merelahing, mille Osmanid võitsid tänu Barbarossa, Seydi Ali Reisi ja Turgut Reisi strateegiale ning Püha Liiga halvale juhtimisele. Pärast Kotori vallutamist õnnestus Liiga mereväe kõrgeimal ülemal genovalasel Andrea Dorial Barbarossa merevägi Amvrakía lahes lõksu püüda. See oli aga Barbarossale kasulik, kuna teda toetas Osmanite armee Prévezas, samas kui Doria, kes ei saanud Osmanite suurtükiväe kartuses üldist pealetungi juhtida, pidi ootama avamerel. Lõpuks andis Doria märku taganemisest, siis Barbarossa ründas, mis viis Osmanite suure võiduni. Selle lahingu sündmused, aga ka Castelnuovo piiramine (1539) peatasid kõik Püha Liiga plaanid viia võitlus Osmanite territooriumile ja sundisid Liigat alustama läbirääkimisi sõja lõpetamiseks. Sõda oli veneetslastele eriti valus, kuna nad kaotasid suurema osa oma allesjäänud välisvaldustest ning näitas neile, et nad ei suuda enam üksinda isegi Osmanite mereväega võidelda.
Leping või "kapitulatsioon" sõlmiti Veneetsia ja Osmanite riigi vahel sõja lõpetamiseks 2. oktoobril 1540.
Préveza merelahing oli Osmanite suurim võit Läänlaste vastu.
Bettina Göschl
Bettina Göschl (sündinud 7. juulil 1967 Bambergis Saksamaal) on saksa pedagoog, lastelaulude autor ja lastekirjanik.
Saarekak
Saarekak on eesti perekonnanimi.
Pekka Vennamo
Pekka Veikko Vennamo (sündinud 7. novembril 1944 Helsingis) on Soome poliitik.
Ta oli aastatel 1972–1975 ja 1979–1989 Eduskunna liige. Aastatel 1979–1989 oli ta Soome Maapartei esimees.
Saarekak
Perekonnanime Saarekak on pandud Kuivastu mõisas Muhu kihelkonnas Saaremaal.
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Pekka Vennamo
Ta oli aastatel 1983–1987 Kalevi Sorsa IV valitsuses teine minister Soome Rahandusministeeriumis. Aastatel 1987–1989 oli ta Harri Holkeri valitsuses transpordiminister.
Aksel Treimann
pisi|Aksel Treimann 2007. aastal Foto: Jaan Künnap Aksel Treimann (31. jaanuar 1944 – 20. veebruar 2012) oli Eesti ärijuht.
Pekka Vennamo
Isiklikku
Tema isa Veikko Vennamo (1913–1997) oli Soome Maapartei (Suomen Maaseudun Puolue) asutaja ja partei esimene esimees aastatel 1959–1979.
Irmgard
Irmgard on naisenimi.
Aksel Treimann
Treimann on lõpetanud 1962. aastal Lydia Koidula nimelise Pärnu 2. Keskkooli ja 1968. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiatehnoloogia insenerina.
Ta on töötanud 1974–1978 assistendina ja vanemõpetajana, 1978–1988 Saku Õlletehase direktorina, 1988–1990 Eesti ATK juhataja asetäitjana. 1990–1991 oli ta Eesti Toiduainete Tööstuse "Asto" esimees.
Treimann on olnud Kiviteri nõukogu liige, Silmeti nõukogu esimees, Viisnurga nõukogu liige ning AS Moka nõukogu liige.
1992. aastal oli ta Tiit Vähi esimeses valitsuses tööstuse ja energeetikaminister. Ta oli 1992–1993 Koonderakonna liige.
Variku raudteepeatus
Variku raudteepeatus oli raudteepeatus Tartu–Valga liinil.
Varikus peatusid kõik Tartu–Elva rongid ja aeglased Tartu–Valga rongid.
Peatus jäi avamisel Ropka valda. Viimane reisirong peatus Variku raudteepeatuses 2008. aastal, enne Tartu-Valga raudtee remondi algust. Pärast rongiliikluse taastamist (2010) reisirongid enam Variku peatuses majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi otsusega ei peatunud. Peatuskoht suleti seda kasutavate reisijate väikse hulga tõttu.
Variku raudteepeatus oli varustatud madala (kõrgus 20 cm) 27 meetri pikkuse reisijate ooteplatvormiga, mis lammutati raudteelõigu remonditööde ajal 2009. aastal. Reisijate ootepaviljon oli juba mõned aastad varem lammutatud.
Lutriņi
Lutriņi on küla (lielciems) Lätis Salduse piirkonnas, Lutriņi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 100 meetri kõrgusel valla lõunaosas. Asula jääb piirkonna keskusest Saldusest 11 ning Riiast 128 kilomeetri kaugusele.
Jarosław Drzewiecki
Jarosław Drzewiecki (sündinud 30. aprillil 1960 Bydgoszczis) on poola pianist.
18. märtsil 2002 anti talle Valgetähe III klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd klaverikunstnikuna.
Lutriņi
Külas on kool, põhikool, lasteaed, klubi, valla muuseum ja raamatukogu. Kooli park on looduskaitse all.
Küla tekkis Lutriņi mõisa (Luttringen) keskuse juurde ja ehitati Teise maailmasõja järel välja kui kohaliku Lutriņi kolhoosi keskasula.
Külas on sündinud Läti maletaja Alfrēds Hartmanis.
Aastal 2022 oli külas 509 elanikku.
Schwarzschildi meetrika
Schwarzschildi meetrika (ka Schwarzschildi lahend) on Einsteini väljavõrrandite täpne lahend üldrelatiivsusteoorias. See kirjeldab gravitatsioonivälja, mis ümbritseb vaakumis paiknevat sfäärilist massijaotust, millel puudub elektrilaeng ja impulsimoment, eeldusel, et kosmoloogilise konstandi väärtus on null. See lahend lähendab hästi aeglaselt pöörlevate kehade, nagu planeedid ja tähed, gravitatsioonivälja. Selle leidis 1916. aastal Karl Schwarzschild ja mõned kuud hiljem sõltumatult Johannes Droste. Birkhoffi teoreemi järgi on Schwarzschildi meetrika Einsteini väljavõrrandite kõige üldisem sfääriliselt sümmeetriline vaakumlahend.
Schwarzschildi must auk on must auk, mida kirjeldab Schwarzschildi meetrika. Vastavalt Birkhoffi teoreemile on iga must auk, millel puudub elektrilaeng ja impulsimoment, Schwarzschildi must auk. Kuna viimase ainsaks füüsikaliseks parameetriks on mass, siis on sama massiga (mittepöörlevad ja mittelaetud) mustad augud teineteisest eristamatud. Schwarzschildi musta auku ümbritseb sündmuste horisont, mille asukoht on antud Schwarzschildi raadiusega. Viimane määrab ühtlasi musta augu suuruse. Sündmuste horisont pole füüsiline pind ning musta auku vabalt langev vaatleja ei märkaks sündmuste horisonti läbides midagi erilist (kui järk-järgult kasvavad loodelised jõud välja arvata). Kuna sündmuste horisondi tagant välise vaatlejani informatsiooni ei jõua, siis on igasugune paigalseisev ja mittelaetud massijaotus, mis on väiksem oma Schwarzschildi raadiusest, Schwarzschildi must auk.
Schwarzschildi must auk võib omada suvaliselt suurt massi. Matemaatiliselt on lubatud ka negatiivse massiga lahendid, mis kirjeldavad valget auku.
Schwarzschildi meetrika
Schwarzschildi meetrika on sfäärliselt sümmeetriline aegruum, mis on defineeritud muutkonnal kus E^3 on kolmemõõtmeline eukleidiline ruum ja on kahemõõtmeline sfäär. Sfäärlisele sümmeetriale vastav ortogonaalne rühm pöörab tegureid E^3 - O või S^2 ümber alguspunkti O jättes esimese teguri, \mathbb{R}, muutumatuks. Schwarzschildi lahend rahuldab Einsteini väljavõrrandeid vaakumis ning kehtib seega vaid väljaspool graviteeruvat keha. See on väline lahend. Keha sisese gravitatsioonivälja leidmiseks tuleb leida sobiv sisemine lahend, mis on omakorda vaja keha pinnal välise lahendiga kokku sobitada. .
Schwarzschildi koordinaatides on Schwarzschildi meetrika (või samaväärselt omaaja joonelement) antud järgmise avaldisega kus g_\Omega on kahemõõtmelise sfääri meetrika,, ning
Schwarzschildi meetrika on singulaarne kui r = 0. See singulaarsus on füüsikaline, kuna Riemanni tensorist moodustatud skalaarsed invariandid, nagu Kretschmanni skalaar, on selles punktis singulaarsed. Ülalantud meetrika näib olevat singulaarne ka sündmuste horisondil, kui r = r_s, kuid see singulaarsus on kõrvaldatav sobiva koordinaatide valikuga (vt allpool) ent pole seega füüsikaline. Schwarzschildi meetrika on Schwarzschildi koordinaatides defineeritud järelikult kas seespool või väljaspool sündmuste horisonti. Kui r \gg r_s, siis läheneb Schwarzschildi meetrika asümptootiliselt tasase aegruumi Lorentzi meetrikale. Enamiku taevakehade Schwarzschildi raadius on mitu suurusjärku väiksem nende raadiusest, näiteks Maa on Schwarzschildi raadius 9 mm ja Päikesel 3 km.
Alternatiivsed koordinaadisüsteemid
Schwarzschildi meetrikat saab esitada erinevates koordinaadisüsteemides. Sobiv koordinaatide valik võimaldab esile tuua lahendi erinevaid omadusi. Järgnevalt on ära toodud mõned enam kasutatavad koordinaadisüsteemid.
Ülalantud tabelis on kasutatud naturaalseid ühikuid - valguse kiirus on võetud võrdseks ühega. on kahemõõtmelise sfääri meetrika. Erinevates lahtrites tähistavad R ja T erinevaid koordinaate.
Ivana
Ivana on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2327. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Ivana 13 naisel.
Richard Holmes
pisi|250px|Richard Holmes (2012)
Sõjajumal
Sõjajumal on jumalus, kes on seotud sõja, võitluse ja verevalamisega.
Richard Holmes
Richard Gordon Heath Holmes (sündinud 5. novembril 1945 Londonis) on Briti kirjandusteadlane ja biograaf (elulookirjanik), Briti Akadeemia liige.
Ta on lõpetanud Cambridge'i Ülikooli. Aastatel 2001–2007 oli East Anglia Ülikooli biograafiliste uurimiste professor. Tema uurimisvaldkond hõlmab Briti ja Prantsuse romantismi ajastu kirjanike elulugusid. Ta avaldas hulga elulooraamatuid (Percy Shelley, Samuel Taylor Coleridge, Mary Shelley, George Gordon Byron, John Keats, Mary Wollstonecraft, William Godwin, Richard Savage jt), mis tõid talle rohkesti kirjandusauhindu.
2008. aastal kirjutas ta Inglise teaduse ajaloo teemal "The Age of Wonder: How the Romantic Generation Discovered the Beauty and Terror of Science", mille eest pälvis mitu kirjandusauhinda, nende seas maineka Kuningliku seltsi teadusraamatu auhinna.
2013. aastal ilmus tema sulest õhusõidu ajaloo teemal "In Falling Upwards: How We Took to the Air".
Anne Noortekeskus
pisi|Anne Noortekeskuse infotelk Vabaduse puiestee ääres Tartu linna tervisepäeval, 22. septembril 2012 pisi|Anne Noortekeskus Tartu hansapäevadel, 2014 Anne Noortekeskus (varasem Tartu Noorte Tehnikamaja) on Tartus Annelinnas tegutsev noorsootööasutus. Tegemist on Tartu linnavalitsuse kultuuriosakonna allasutusega pärast reformimisi 2001. aastal linnavalitsuse survel.
Keskuse ajalugu ulatub 1985. aasta sügisesse, kui aadressil Tiigi 61 asutati Tartu Noorte Tehnikamaja. Asutuse esimene direktor oli Vallo Kalamees. 1986. aasta sügisel alustasid tööd esimesed huvialaringid: foto-, moto-, video- ja elektroonikaring.
Aastal 1993 (?) kolis tehnikamaja aadressile Uus 56 ning võeti kasutusele pool maja vana lasteaiahoone kompleksist (teises majapooles tegutsesid Amori baar ja hiljem kingapood). Aastal 1996 (?) oli kogu maja ringide kasutuses. Huvitegevus oli kõige elavam 1990. aastate keskel. Sel ajal tegutses umbes 20 ringis 30 juhendaja käe all kokku 600–700 inimest. Ringid olid õpilastele tasuta, tegevust rahastas linnavalitsus. Osaleti ka mitmes ringis korraga. Toimusid iga-aastased suvelaagrid, matkad, kevadpäevad, kus ringid näitasid oma saavutusi, ringide õpilased valmistasid torte, kavas oli ka aeroobikaprogramm, fotonäitus, lasti rakette ja sõideti kartidega. Toonastest üritustest on ka dokumentaalvideoid ja muid salvestisi.
Anne Noortekeskuse nimi võeti kasutusele pärast reforme ja koondamisi 2002. aasta sügisel, kui huviringide töö taandati arvukateks mittetulundusühinguteks. Asutuse logo jäi endiseks.
Praegu tegutseb noortekeskus Annelinnas 1968. aastal ehitatud kahekorpuselises lasteaiahoones aadressil Uus 56. Keskuse direktor oli 2012. aasta lõpuni Ahto Külvet. Keskus korraldab mitmesuguseid noorteüritusi, nagu noorte moekonkurss Moeke, noorte amatöörfilmifestival NAFF, noorte seiklusvõistlus ja Infotulv. Keskuses tegutseb ka internetipõhine Noorteraadio.
2018. aastal arvati Anne Noortekeskus Tartu linna hallatava asutusena loodud Tartu Noorsootöö Keskuse alla. Sellega koos muutus ka keskuse sümboolika, k.a logo. Praegu on keskuses avatud noortetuba, kus saab aega veeta, muusikat kuulata, arvutit ja internetti kasutada, samuti lauatennist, -jalgpalli, video- ja lauamänge mängida. Tegutsevad õpilasfirmade mentorprogramm, kokandusklubi ja maailmaklubi. Keskuses asub ka Anne noorte töömaleva staap.
Uus hoone
Eesti Reformierakonna ning Isamaa ja Res Publica Liidu koalitsioonileppes Tartu linna valitsemiseks aastatel 2011–2013 oli kirjas, et Anne Noortekeskusele ehitatakse uus hoone. Keskuse ehituseks tehtud pakkumiste avamise järel 2012. aasta novembris tunnistasid abilinnapead Argo Annuk ja Tiia Teppan aga, et linnavalitsus taganeb sellest plaanist, kuna odavaimgi pakkumine oli kavandatud hinnast 300 000 eurot kallim ning linna omaosaluse määr tõusis üle Euroopa Liidu toetatud projektides tavapärase (ligi 60 protsendini).
Noortekeskuse uue hoone ehitamise toetuseks korraldati Tartus meeleavaldusi ja koosolekuid, samuti loodi Facebooki leht "Jah Anne noortekeskusele" ning koguti veebis toetusallkirju. Meeleavaldusi toetas ka liikumine Aitab Valelikust Poliitikast. Noortekeskuse toetusaktsioonide üks eestvedajaid Henry Narits pälvis 11. detsembril 2012 Tartu linna tänukirja Tartu noorte õiguste kaitsmise eest.
20. detsembril 2012 otsustas Tartu linnavolikogu noortekeskuse uue hoone projektis osalemisest loobuda, selle ehitus kinnitati aga prioriteediks 2014. aastal algava Euroopa Liidu uue eelarveperioodi tõukefondidest raha taotlemisel.
Samylai
Külas on postkontor ja seltsimaja. Samylai jääb Kaunase veehoidla regionaalpargi territooriumile, seal asuvad kaks linnamäge. Kaunase veehoidla kaldal paikneb puhkepiirkond.
Enne Kaunase hüdroelektrijaama rajamist asus osa külast Nemunase oru madalamal terrassil ning ujutati veehoidla rajamisel üle. Kodu kaotanud inimeste tarbeks uute korterelamute rajamisel liideti külaga samuti suuremalt jaolt üle ujutatud Mozūrai küla.
Huttens Grab
„Huttens Grab“ on saksa kunstniku Caspar David Friedrichi (1774–1840) teos.
Ekurhuleni linnaringkond
Ekurhuleni linnaringkond moodustati 5. detsembril 2000.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ekurhuleni linnaringkonna elanikest mustanahalisi aafriklasi 78,74%, valgeid 15,81%, värvilisi 2,70%, India või Aasia päritolu inimesi 2,14% ja teisi 0,61%. Suulu keelt pidas emakeeleks 28,81% inimesi, inglise keelt 11,99%, afrikaani keelt 11,92%, pedi keelt 11,40%, sotho keelt 10,02%, koosa keelt 8,02%, tsonga keelt 6,63%, tsvana keelt 2,87%, ndebele keelt 2,38%, venda keelt 1,53%, svaasi keelt 1,43%, viipekeelt 0,40% ja teisi keeli 2,60%.
Klaus-Peter Wolf
pisi|Klaus-Peter Wolf 2013. aastal Marburgis Klaus-Peter Wolf (sündinud 12. jaanuaril 1954 Gelsenkirchenis Saksamaal) on saksa kirjanik, näitekirjanik ja stsenarist.
Eesti keeles on temalt ilmunud romaan "Rock'n'roll ja ridamaja" (Eesti Raamat, 1990, tõlkinud Andrus Simsel), "Purgiõlu ja frikadellid" (Kirjastuskeskus, 2003, tõlkinud Merike Metsala), "Nohik" (Koolibri 2011, tõlkinud Kert Semm) ja "Ida-Friisi veri" (Atlex 2014, tõlkinud Piret Pääsuke). Aastal 1989 kõlas Eesti Raadios tema kuuldemäng "Klassikokkutulek".
Chris Norman
pisi|Chris Norman Christopher Ward Norman (sündinud 25. oktoobril 1950 Redcaris North Yorkshire'is) on inglise laulja.
Ta viljeleb peamiselt soft rock 'i, aga ka muid muusikastiile. Muu hulgas on ta teinud koostööd Riia Toomkiriku poistekooriga. Muusikuteed alustas ta 1968. aastal ning tegutseb siiani laulja ja laululoojana. Eestis sai Norman populaarseks 1970. aastatel ansambli Smokie lauljana.
Noorpõlv
Chris Norman sündis 1950. aastal North Yorkshire'is Põhja-Inglismaal. Tema vanavanemad ja vanemad olid lavakunstnikud, kes tuuritasid oma kontsertidega mööda Inglismaad. Chrisi ema oli laulja ja tantsija, žanriks peamiselt muusikal, isa Pip Norman kuulus näitegruppi The Four Jokers. Kui Chris oli vaid kolmeaastane, "otsustas" ta jalutada lavale ja teha kaasa vanemate esinemise finaaletteastes.
Norman sai oma esimese kitarri seitsmeaastaselt, esimesed duurid õpetasid isa ja onu. Ühes intervjuus on laulja öelnud, et teda mõjutasid muusikaliselt Lonnie Donegan, Elvis Presley, Beatles, kitarrimängus Bob Dylan, ning ta hindab väga Frank Sinatrat.
Normani vanemad kolisid palju, Chris käis üheksas koolis üle Inglismaa. 1962. aastal kolis pere tagasi Normani ema kodulinna Bradfordi. Chris asus õppima St. Bede Gümnaasiumis, kus ta 12-aastaselt kohtas Alan Silsonit, hilisemat ansamblikaaslast mitmes ansamblis, ja Terry Uttleyd, ansambli Smokie tulevast liiget. 1965. aastal oli neil oma ansambel.
Aastal 1968 mängis Chris Norman ansamblis The Elizabethans, rõivastiiliks satsilised särgid ja ülikonnad. Bänd mängis üle kogu Inglismaa, Mark Jordan saatis esimesed demolindid mitmesse plaadifirmasse, esineti raadiosaadetes, seal hulgas "Radio 1 Roadshow's". Ansambel sai salvestuslepingu RCA-ga ja siis Decca Recordsiga. Välja anti kolm singlit ansambliga, mille uus nimi oli Kindness. Esimest singlit "Light of Love / Lindy Lou" saatis mõõdukas edu.
Smokie periood
1974. aastaks olid nad leidnud oma helikeele ja harmooniad, solistiks omanäolise vokaaliga Chris Norman. Bändi nimi oli muutunud Smokeyśt Smokieks ja nende debüütalbum "Pass It Around" ilmus 1975. aastal. Sündis Smokie esimene hittsingel "If You Think You Know How to Love Me", järgnes rida teisi superhitte, nende seas "Living Next Door to Alice", "I'll Meet You at Midnight", "Lay Back in the Arms of Someone", lisaks veel väga edukas duett Suzi Quatroga ja laul "Stumblin' In". 1978. aasta edu Quatroga andis Normanile esimese edumaitse väljaspool ansamblit.
1981. aastaks oli Smokie saavutanud tuntuse ja edu Euroopas, eriti Saksamaal. Kuid pidevalt kodust ja perest eemal olemine hakkas Normani häirima. 1980. aastate algul otsustas ta veeta rohkem aega kodus, pühenduda muusika kirjutamisele ja stuudiotööle. Ta kirjutas koos Pete Spenceriga laule teistele artistidele ja Inglismaa jalgpallikoondise laulu "This Time (Me Get It Right)". Tegi koostööd ka Donovani, Heavy Metal Kidsi ja Cynthia Lennoniga, oma nõo Teri Sullivaniga jne. Ansamblikaaslased Norman, Silson ja Uttley toetasid endist ABBA lauljat Agnetha Fältskogi taustalauljatena Fältskogi sooloalbumil "Wrap Your Arms Around Me" (1983).
1985. aastal tuli Smokie uuesti kokku heategevusüritusel, et toetada jalgpalliklubi Bradford City staadioni tulekahjus kannatada saanuid. Kontsert oli edukas, sellele järgnes Saksamaa ja Austraalia turnee, kuid aasta lõpul hakkas Norman tegelema Saksa telefilmi projektiga ja otsustas taas keskenduda oma soolokarjäärile.
Soolokarjäär
pisi|Chris Norman 1995. aastal Tallinnas Foto: Jaan Künnap Norman salvestas laulu, mis jõudis Inglismaal ka edetabelisse. Suure hoo sai soolokarjäär lauluga "Midnight Lady" (koostöö Dieter Boleniga) 1986. aastal. Laul oli hitt üle Euroopa, hoides Saksamaa edetabelites esikohta kuus nädalat, singlit müüdi ainuüksi Saksamaal 900 000 eksemplari.
1994. aastal moodustas Norman uue ansambli ja läks üle kuue aasta taas ringreisile. Edukad laulud "Some Hearts Are Diamonds", "No Arms Can Ever Hold You" (1988), "Broken Heroes", "Fearless Hearts", "Sarah" and "Baby I Miss You". CMT Europe andis 1994. aastal Normanile tiitli "International Video Star of the Year" (aasta rahvusvaheline videotäht).
Norman on osalenud lauljana mitmes saksa filmis ja teleseriaalis, näiteks "Selbstgesprаche" ja "Der Schattenmann" (1996).
1997. aastal valmis Normanil koos Riia Toomkiriku poistekooriga album "Christmas Together", millel kõlavad klassikalised jõululood ja laulud Normani repertuaarist. Tähelepanuväärne on sel plaadil laulu "Panis Angelicus" Normani-poolne tõlgendus. Plaat valiti Lätis aasta albumiks.
2004. aastal tõusis Normani singel "Amazing" singlimüügi edetabelis esikümnesse, YouTube'is vaadati videot üle 10 miljoni korra. Samal aastal tunnistati ta Saksamaa aasta parimaks meeshääleks. Chris Norman võttis osa ja võitis Saksa telekanali ProSieben "Comeback Show". Saates liitusid Normani esinemisega, laulu "Lay Back In The Arms Of Someone" ajal, Smokie algkoosseisu liikmed. Norman rääkis intervjuus, et see üllatus liigutas teda väga, aga ansambliga Smokie, mille koosseis oli muutunud, ta enam ei liitu, vaid jätkab soolokarjääri.
2010. aastat alustas Norman kontsertidega Iisraelis, järgnesid esinemised Saksamaal. 2011. aastal avaldas uue albumi "Time Traveller", millel Norman tõlgendab oma erilisel moel lemmiklaule, mis algselt lauldud teiste erinevate lauljate poolt.
2015. aasta septembris ilmus uus album "Crossover". Norman arvab, et "pealkiri lihtsalt tundus asjakohane, sest plaadil on väga erinevaid stiile ja žanre". Plaadi singel "Waiting" on juba mõnda aega veebiavarustes populaarsust kogunud.
2016. aastal kontserdid Euroopas ja esimest korda Koreas. Koreas ilmus oktoobris ka duubel-CD, mille esimesel plaadil valik laule Smokie ja sooloplaatidelt, teisel kahe viimase sooloalbumi valik.
Normanil on oma täht kuulsuste alleel Viinis Austrias.
Norman on olnud Saksamaa laste varjupaiga suursaadik.
Växjö Lakers
pisi|Växjö Lakersi toetajad 2013. aastal Rootsi kõrgliiga mängus [[Luleå HF|Luleå vastu]] Växjö Lakers Hockey Club on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Växjös.
Chris Norman
Isiklik elu
Norman tutvus oma praeguse abikaasa Lindaga 1967. aastal Šotimaal, kus ta oli ansambliga kontserte andmas.
Växjö Lakers
Klubi on asutatud 1997. aastal. Rootsi jäähoki kõrgliigas Svenska Hockeyligan (SHL) mängib see alates hooajast 2011–12.
Aastatel 2015, 2018, 2021 ja 2023 on klubi tulnud Rootsi meistriks. 2015. aastal alistati Rootsi meistrivõistlustel finaalis Skellefteå mängudega 4:2, 2018. aastal taas Skellefteåd mängudega 4:0 ja 2021. aastal Rögle mängudega 4:1. Hooajal 2017–18 jõudis Lakers Jäähoki Meistrite Liiga finaali, kus kaotati Soome klubile JYP tulemusega 0:2.
Chris Norman
Isiklik elu
Paar abiellus 16. märtsil 1970, peres on viis last, kahjuks hukkus vanim poeg 2001. aastal. Norman on öelnud, et muusika ja perekond on tema elu. Muusika on nii töö kui hobi, kodustuudios lindistab Norman koos lastega. Tütar Susan on koostöös isaga andnud välja oma esimest plaadi, ansamblis mängivad ka Susani kaks vanemat venda.
Växjö Lakers
Kodumänge peab klubi Vida Arenal, mis mahutab 5750 pealtvaatajat.
Chris Norman
Isiklik elu
Norman armastab vabal ajal vaadata jalgpalli ja lugeda. Pere on üle 20 aasta elanud Mani saarel.
Pávlos Karrér
pisi|Pávlos Karrér Pávlos Karrér (kreeka keeles Παύλος Καρρέρ; 12. mai 1829 Zákynthos – 7. juuni 1896 Zákynthos) oli kreeka helilooja.
Tänu Kreeka-teemalistele ooperitele "Márkos Bótsaris" (1857) ja "Kyrá Frosýni" (1869) on teda kõrvuti Spyrídon Xýndasega nimetatud algupärase kreeka ooperi loojaks.
Chris Norman
Isiklik elu
Linda-eelsest suhtest on Normanil tütar.
Växjö Lakers
Klubi peatreener on Sam Hallam
Trompsburg
Trompsburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Free State'i provintsis, Xhariepi ringkonna ja Kopanongi valla halduskeskus.
Asula on rajatud 1891. aastal, linnaõigused sai 1902. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Trompsburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 70,2%, värvilisi 22,1%, valgeid 6,6%, India või Aasia päritolu inimesi 0,5% ja teisi 0,6%. Sotho keelt pidas emakeeleks 41,3% inimestest, afrikaani keelt 35,7%, koosa keelt 15,7%, inglise keelt 1,8% ja teisi keeli 5,5%.
Aleksander Parwel
Aleksander Parwel (Alexander, Pantalon, Parvel, 15. juuni 1906, Valga – 23. detsember 1978, Stockholm) oli eesti keemik.
Elulugu
Lõpetas 1927 Valga Poeglaste Gümnaasiumi, 1936 TÜ keemia osakonna. Oli 1938–40 Loodusvarade Instituudi vanemassistent, 1940–44 Eesti Tarbijateühistute Keskühistu keemiavabriku "Orto" keemik. Läks 1944 Rootsi, oli 1944–48 Malmös KF Kem. Tkn. Fabrik'u keemik, 1948–64 Riikliku Loodusajaloo Muuseumi (Naturhistoriska Riksmuseet) mineraloogiaosakonna vanemassistent, 1964–72 intendant. Kemistsamfundet'i liige.
Teadustöö
Avaldanud töid geoloogiast.
Kristo Käärmann
Kristo Käärmann (sündinud 3. augustil 1980) on Eesti ettevõtja ja ettevõtte Wise kaasasutaja koos Taavet Hinrikusega. Ta tegutseb peamiselt finantsteenuste valdkonnas. Ta jõudis 2022. aastal esimese eestlasena majandusajakirja Forbes miljardäride edetabelisse. Teda on nimetatud jõukaimaks eestlaseks.
Enne Wise asutamist 2010. aastal töötas ta konsultandina ettevõtetes Deloitte, EGeen ja PriceWaterhouseCoopers.
Kristo Käärmann on lõpetanud Tallinna Inglise Kolledži ja 2006. aastal Tartu Ülikooli magistriõppe informaatika erialal.
Seotud ettevõtted
Kristo Käärmanniga seotud ettevõtted (ettevõtted, kus ta omab olulist osalust või kuulub juhatusse).
Eestis kuulub Kristo Käärmann kahe ettevõtte juhatusse:
Suurbritannias on Kristo Käärmann seotud 10 ettevõttega:
Hiina-India sõda
Hiina-India sõda leidis Hiina Rahvavabariigi ja India Vabariigi vahel aset 1962. aasta oktoobris ja novembris. Konflikti peamine põhjus oli vaidlusalune ala Himaalaja mäestikus. Kokkupõrked kahe riigi piiril olid alanud juba varem, pärast 1959. aasta Tiibeti ülestõusu, kui India XIV dalai-laamale asüüli andis. India oli 1960. aastal vastu võtnud uue kaitsestrateegia, millega rajati piirile Hiina huvide takistamiseks mitmeid tugipunkte. Mõned postid rajati ka McMahoni liinist põhja poole ehk Hiina peaministri Zhou Enlai poolt aastal 1959 välja kuulutatud reaalse kontrolli liini idaossa.
Hiina sõjaväe võtted muutusid aastatel 1960–1962 aina jõulisemaks, kuna India oli keeldunud hiinlaste diplomaatide ettepanekutest. Aprillis 1962 võttis Hiina Ladakhis uuesti kasutusele varem keelatud olnud "eespatrullid". Hiina katsed asja rahumeelselt lahendada lõppesid 20. oktoobril 1962, kui hõivati 3225 kilomeetri pikkune vaidlusalune ala teisel pool McMahoni liini. Hiina väed surusid India relvajõud mõlemal rindel taganema, läänerindel hõivati Chushulis Rezang La mäekuru ning idarindel Tawangi linn. Sõda lõppes 20. novembril 1962, kui Hiina kuulutas välja vaherahu ning taganes enda poolt välja kuulutatud reaalse kontrolli liini taha.
Suur osa võitlusest toimus rasketes mäetingimustes, suured lahingud leidsid aset üle 4000 meetri kõrgusel merepinnast. Lisaks oli Hiina-India sõda märkimisväärne, kuna kumbki pool ei kasutanud eriti õhu- ega mereväge.
Kuna sõja ajal oli käimas Hiina-Nõukogude tüli, toetas Nõukogude Liit sõjas Indiat müües neile Mikojani hävituslennukeid. Seevastu keeldusid Indiat aitamast nii Suurbritannia kui Ameerika Ühendriigid.
Robert Mertens (tööstusjuht)
Robert Mertens (21. veebruar 1922 Ahja vald - 2006) oli Eesti tööstusjuht.
Mertens lõpetas Ahja algkooli 1934 ning Tartu Tööstus- ja Majandusõpilaste Kooli meistrite klassi metallitöö alal 1943. 1977–1979 õppis ta EKP Keskkomitee Marksismi-Leninismi Ülikoolis majanduse alal.
1951–1990 töötas ta Tartu Ehitusmaterjalide Tehases ning 1955–1980 oli tehase direktor.
Valdar Parve (vanem)
Valdar Parve (aastani 1935 Vjatšeslav Padalka, 8. august 1913 Perejaslav, Poltaava kubermang – 29. juuni 1994 Tartu) oli eesti loomaarstiteadlane.
Robert Mertens (tööstusjuht)
Ta oli 25 aastat Tartu Linna RSN Täitevkomitee saadik ning selle tööstuskomisjoni esimees.
Valdar Parve (vanem)
Elulugu
Lõpetas 1932 Pärnu linna poeglaste gümnaasiumi, 1938 TÜ loomaarstiteaduskonna, veterinaariakandidaat (1947, TÜ), väitekiri "Tiinuse kestusest Tori Hobusekasvanduse märadel".
Töötas 1938–1939 Riiklikus Seerumiinstituudis ja Tori Hobusekasvanduses, oli 1939–1940 TÜ loomasisehaiguste kliiniku koduloomade eripatoloogia ja teraapia kateedri assistent, 1940–1944 Tori Riikliku Hobusekasvanduse veterinaararst-zootehnik, 1944–1949 TÜ loomaarstiteaduskonna veistehaiguste ja hobusekasvatuse kateedri dotsent.
Sunniti poliitiliste süüdistustega TRÜ-st lahkuma, oli 1949–1951 Hulja sovhoosi veterinaararst, 1951–1957 Tõrma karusloomakasvatuse veterinaararst, 1962–1972 Rakvere Põllumajandusvalitsuse pea- ja vanemzootehnik, 1957–1962 ja 1973–1986 Rakvere veterinaarialabori seroloog.
United Launch Alliance
thumb|ULA peakorter Centennialis United Launch Alliance (ULA) on Lockheed Martin Space Sytemsi ja Boeing Defense, Space & Security ühisettevõte. ULA moodustati 2006. aasta detsembris, kui ühendati mõlema USA valitsusele rakettide üleslennutamise teenust osutava ettevõtte meeskonnad. Selle teenuse kasutajate hulka kuuluvad Ameerika Ühendriikide Kaitseministeerium, NASA ja teised USA valitsusasutused.
ULA osutab lasti kosmosesse toimetamise teenuseid kolme ühekordselt kasutatava kanderaketisüsteemiga, milleks on Delta II, Delta IV ja Atlas V. Atlase ja Delta raketipered on kasutusel olnud juba enam kui 50 aasta jooksul. Nendega on maailmaruumi toimetatud mitmesugust lasti, sealhulgas meteoroloogia-, telekommunikatsiooni- ja militaarotstarbelisi tehiskaaslasi. Samuti on neid kasutatud teadusmissioonidel süvakosmosesse ja planeetidevahelistel uurimismissioonidel. ULA on ilmaruumi saatnud ka valitsusväliste organisatsioonide tehissatelliite.
Lockheed Martin on säilitanud õiguse Atlasega kommertsteenuste osutamiseks. Boeingule kuuluvad samasugused õigused Delta osas.
Olev Rais
Olev Rais (28. juuli 1923 Sootaga vald, Tartumaa – 8. veebruar 2005) oli eesti arstiteadlane ja kirurg.
Elulugu
Lõpetas 1941 Tallinna 2. Keskkooli ja 1950 Karolinska Instituudi Stockholmis; meditsiinidoktor (1961, Göteborgi Ülikool), väitekiri "Heparin Treatment of Peritenomyosis Crepitans Acuta". Õppis 1942–1944 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas.
1944. aastal emigreerus Rootsi. 1950–1953 oli ta Uddevalla haigla kirurg, 1953–1962 Göteborgi Sahlgrenska haigla kirurg, 1962–1979 Umeå Ülikooli kirurgiakliiniku ülemarst ja dotsent, aastast 1979 kuni pensionile jäämiseni Löwenströmska haigla kirurgiakliiniku peaarst. , Societé de Chirugie liige.