cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mulgi
1977. aastal liideti Mulgi külaga Kirnu ja Võibre. Mulgi küla lõunaosa tuntakse Kosksilla nime all.
Porhov
Porhov (eesti keeles ka Porkva) on linn Venemaal, Pihkva oblastis, Šeloni jõel. Linn asub Pihkvast 56 km idas ja on Porhovi rajooni keskus.
Ajalugu
Aleksander Nevski rajas praeguse Porhovi kohale 1239. aastal linnuse. Puitlinnus põles 1387. aastal maha ning selle asemele rajati kivist linnus.
Pärast Põhjasõda, Rootsilt vallutatud Ingerimaast moodustati Ingerimaa kubermang, kuhu 1708. aastast kuulus ka Porhovi piirkond. 1719. aastal liideti piirkond Peterburi kubermangu Novgorodi provintsi koosseisu; 1732. aastal Novgorodi kubermangu Novgorodi provintsi koosseisu.
Porhovist sai samanimelise maakonna keskus 1772. aastal loodud Pihkva asehaldurkonnas, mis 1796. aastast nimetati Pihkva kubermanguks.
Porhovi maakonda kuulusid aastatel 1773–1924:
Veronika Portsmuth
pisi|Veronika Portsmuth Tallinna Merepäevadel dirigeerimas Euroopa kultuuripealinna koori Foto: Ave Maria Mõistlik, 15. juuli 2011 pisi|Vasakult paremale: [[Viiu Härm, Veronika Portsmuth ja Olav Ehala XI noorte laulu- ja tantsupeol]] Veronika Portsmuth (sündinud 27. novembril 1980 Tallinnas) on eesti dirigent ja laulja.
Haridus
Veronika Portsmuth on täiendanud end aastatel 2008–2009 Rootsi Kuninglikus Muusikaakadeemias (professor Anders Eby) ning orkestridirigeerimises Jüri Alperteni ja Michael Bartoschi klassis. Ta on osalenud muu hulgas ka Eri Klasi ja Filippo Maria Bressani meistrikursustel.
Erialane töö
Veronika Portsmuthi tegevus on suunatud Põhjamaade kultuurile ja muusikale ning selle tutvustamisele Eestis. 2008. aasta septembris tõi ta Eesti publiku ette esimese Fääri saarte ooperi, helilooja Sunleif Rasmusseni "Hullu mehe aias" (2006).
Juulis 2007 juhatas ta segakoore 10. Eesti Noorte Laulupeol "Ilmapuu" (Olav Ehala "Ma tahan olla öö") ja 2009 suvel laulupeol "Üheshingamine" (Piret Rips "Mehed ja naised").
2007. aastast kuulub Veronika Portsmuth Eesti Segakooride Liidu juhatusse, 2009. aastast alates oli ESL-i aseesimees, 2013. aastast on ESL-i esimees.
Veronika Portsmuth oli 2011. aasta suvel toimunud noortelaulupeo "Maa ja ilm" kunstiline juht.
Veronika Portsmuthi CD-plaat "Kõikide järvede kuu" ilmus 2011.
2012. aasta aprillist 2013. aasta juunini oli Veronika Portsmuth Eesti Kooriühingu esimees.
Heinrich XXIV
Heinrich XXIV (20. märts 1878 Greiz – 13. oktoober 1927 Greiz) oli Reußi vanema liini vürst 19. aprillist 1902 kuni 11. novembrini 1918.
Ta oli Reußi vürsti Heinrich XXII (1846–1902) ja tema abikaasa Ida von Schaumburg-Lippe (1852–1891) ainus poeg ja vanim laps. Tal oli viis nooremat õde. Kõik lapsed peres said täiskasvanuks ja peale Heinrichi nad kõik ka abiellusid.
Lapsepõlves toimunud õnnetuse tulemusena oli Heinrich kehaliselt ja vaimselt võimetu riiki valitsema. Kogu oma valitsemisaja jooksul oli ta eestkoste all. Kuni 15. oktoobrini 1908 oli tema eestkostjaks Reußi nooremast liinist pärit Heinrich XIV (1832–1913) ja pärast kuni monarhia kukutamiseni kõikjal Saksamaal tolle poeg Heinrich XXVII (1858–1928).
Heinrich XXIV sai pärast monarhia kukutamist õiguse elada kuni surmani Greizi alumises lossis. Tema surmaga lõppes Reußi vanem liin. Heinrich XXVII päris Reußi vürsti tiitli, kuid riiki, mida valitseda, ta ei saanud ja ta suri ka ise järgmisel aastal.
Jūžintai
Jūžintai on alev Leedus Rokiškise rajoonis, Jūžintai valla halduskeskus. Alev asub Jūžintase järve kaldal.
Alevis on põhikool ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on aastal 1799 valminud ja aastal 1958 (pärast sõja ajal kirikut laastanud tulekahju) ümber ehitatud katoliku kirik, selle juures asunud endine klooster, kiriku klassitsistlik kellatorn ja kalmistu.
Ajalugu
Aastal 1588 mainiti esimest korda Jūžintai mõisa ja asulat. Toona oli see juba alev. Aastal 1695 püstitati sinna puust kabel. Aastal 1695 lasid alevi omanikud Rajeckid sinna puidust kiriku ehitada. Kiriku juures hakkas tegutsema ka klooster.
Aastal 1783 sai alevist kohaliku kihelkonna keskus. Aastal 1799 ehitati sinna praegune kirikuhoone. XVIII sajandi lõpus läks alev Weisenhofide valdusse. Novembriülestõusu järel sealne klooster suleti. Knygnešystė ajal tegutsesid alevis mitmed salakaubavedajad. Aastail 1898 ja 1902–1903 andis alevis etendusi esimene Leedu rahvateater. Aastal 1905 toimus mõisas tsaarivõimu vastane meeleavaldus.
XX sajandi alguses kasutati nimekuju Južintai. Aastal 1923 sai alev tulekahjus kannatada.. Pärast Teist maailmasõda tegutsesid asula ümbruses leedu metsavennad. Nõukogude ajal oli seal kohaliku kolhoosi keskasula. Aastal 1972 liideti aleviga Jūžintai huutor ja Ratkupiai küla.
Seemnerüü
pisi|[[Harilik jugapuu|Hariliku jugapuu punane seemnerüü on seemnealgme muundunud jalg ehk funiikulus]] pisi|Hariliku jugapuu seemnerüü areng. Seemnerüü on algul väike roheline kate seemne alusel, seejärel muutub pruuniks või punaseks ning kasvab ümber seemne, lõpuks muutub lihakaks ja erepunaseks. pisi|[[Akaatsia Acacia salicina kaun seemnete ja seemnerüüdega]] pisi|[[Granaatõun sisaldab seemneid, mis kumavad seemnerüüdest läbi]] pisi|[[Longanid]] pisi|[[Litšid]] pisi|[[Maitsev akipuu|Maitsva akipuu seeme ja seemnerüü]] pisi|[[Harilik kikkapuu|Hariliku kikkapuu seemned oranžide seemnerüüdega]] Seemnerüü ehk arill ehk arillus (arillus) on seemet osaliselt (mõnikord vaevalt nähtavana) või täielikult ümbritsev lihakas kate.
Tavaliselt moodustub ta seemnealgme jalast ehk funiikulusest või on muundunud seemnesoomus. Mõnel liigil tõlgendatakse seda ka sarcotesta jäänusena.
Seemnerüü on sageli erksat värvi. Ta võib olla kollane, punane või isegi sinine. Värviline seemnerüü meelitab ligi loomi, kes söövad selle koos seemnega ära. Seemnerüü sisaldab tavaliselt taimerasva, parkaineid, valke ja tärklist. Seemned läbivad loomade seedekulgla ilma seedumata. Nii levivad seemned zoohooria teel.
Seemet ümbritsev kate ei ole alati seemnerüü: piimalilledel on mikropüülide piirkond (eksostoom) lihakas: seda vormi nimetatakse seemnelisemeks.
Näiteid
Seemnerüü moodustub mõnel paljasseemnetaimede sugukonnal: jugapuulistel, kivijugapuulistel ja peajugapuulistel. Teistele paljasseemnetaimedele iseloomuliku käbi asemel kasvab neil viljataoline moodustis.
Jugapuudel on seemnerüü ainus inimestele mittemürgine osa, sest ta ei sisalda taksiini.
Katteseemnetaimedel esineb seemnerüü üksikutel perekondadel ja liikidel ning nad see võib olla mitmesuguse välimusega. Näiteks:
Kersti Sarapuu
pisi|Kersti Sarapuu (2015) Kersti Sarapuu (sünninimi Kersti Vahemets; sündinud 5. mail 1954 Põltsamaal) on Eesti poliitik, XIII, XIV ja XV Riigikogu liige.
Poliitiline tegevus
Ta oli 1982. aastast Eestimaa Kommunistliku Partei liige, 19. novembrist 2002 kuulub Keskerakonda.
2005. aastal oli ta Paide abilinnapea, seejärel Paide linnapea (2005–2011) ja Paide Linnavolikogu esimees.
15. oktoobril 2016 valiti ta erakonna volikogu esimeheks ja 2019–2021 oli ta Riigikogu Keskerakonna fraktsiooni esimees.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 8 (Järva- ja Viljandimaa) 685 häält ning ei osutunud valituks. 6. märtil Mihhail Kõlvart, kes valimiste tulemusel Riigikogusse pääses, on teatanud, et jääb Tallinna linnapeaks ja kuna 2. valimisringkonnas asendusliikmeid ei ole, tuleb Kõlvarti asendusliige üleriigilisest nimekirjast ja seal on Kersti Sarapuu nimi.
Isiklikku
Tema abikaasa oli poliitik ja ettevõtja Arvo Sarapuu. Neil on viis last.
Heaoluühiskond
Heaoluühiskond on üks sotsiaalriigi lahenditest, kus on saavutatud kõrge elatustase ja kodanike sotsiaalne turvalisus.
Heaoluühiskonna mõiste kasutamine on tänapäeva maailma iseloomustamisel väga tähtis. Paljude riikide valitsused püüdlevad eesmärgi poole, kus riik hoolitseb kodanike eest turva- ja toetussüsteemide kaudu. Heaoluühiskonna toimimiseks ning jätkusuutliku arengu tagamiseks on vaja väga efektiivset valitsemis- ja majandussüsteemi. Arenenud riikides on tavaliselt üldine ühiskondlik heaolu juba saavutatud, kuid enamikul arenguriikidel võtab samale tasemele jõudmine veel palju aega.
Heaoluühiskonna mõiste
Heaoluühiskonnas leevendatakse riigi abiga tururiske ja nende mõju inimese sotsiaalsele toimetulekule. Heaoluühiskond soovib tagada olukorda, kus inimesed saaksid elada vastavalt oma individuaalsetele eelistustele, ilma materiaalsete tingimuste pärast iga päev muretsemata. Heaoluriik areneb välja juhul, kui elanike heaolu tagamine ja elatustaseme tõstmine on kogu riigi tegevuse ühtseks eesmärgiks.
Heaoluühiskond toetab ühiskonna riskirühmi näiteks pensioniplaanide, tervisehoiu, stipendiumide ja töötuskindlustusega. Heaoluriigi negatiivseteks külgedeks on suur tulumaksu koorem, isikliku vastutustunde vähenemine või kadumine ja mugavuse tagaajamine. Heaoluühiskonna tekkega lagunes traditsiooniline, kogukonnakeskne ja religioonile toetuv maailmamudel ning see asendus ateistliku ja minakeskse maailmapildiga.
Heaolu on näitaja, mille abil saab väljendada inimeste vaimset, sotsiaalset ja füüsilist tervist. Riigi tagatud heaolu ja kindel elukvaliteet on seotud nii kodanike arusaamadega kultuurist, üldistest väärtustest, isiklikest eesmärkidest kui ka muredest.
Ühiskondliku heaolu määratlemisel saab kasutada riigi inimarengu, jätkusuutlikkuse, elamiskõlblikkuse, elukvaliteedi ja tõrjutuse kontseptsioone.
Mitmes lääneriikgis on aastate jooksul välja kujunenud efektiivne ja stabiilne heaoluühiskond, mille enamik liikmeid tunneb end sotsiaalselt ja majanduslikult turvaliselt. Samuti on sellistes riikides tagatud lihtinimese ostujõu märgatav kasv. Heaoluühiskond ei saa välja areneda igas riigis. Peamiseks arenguriikide probleemiks on ressursside vähesus ning vajalike majanduslike ja poliitiliste süsteemide puudumine või nõrkus.
Heaoluühiskonna lahendid
Heaoluriigi lahendusi on püütud klassifitseerida sotsiaalpoliitiliste uurimuste raames. Neist tuntuimad on Richard Titmuss'i ja Gösta Esping-Anderseni jaotused. Viimane võttis heaoluriikide jaotuse aluseks sotsiaalse riski kandja ja heaoluteenuste pakkuja isiku:
Heaoluühiskonna näitajad
Riikide arengutaset saab mõõta paljude näitajate alusel. Üheks tuntumaks ja kasutatumaks näitajaks on ÜRO arendusprogrammi avaldatav inimarengu indeks. Statistiline näitaja võtab numbrilisel skaalal arvesse inimarengu kolme aspekti: keskmist eluiga, haridustaset ja üldist elatustaset.
Riikide jõukuse ja heaolutaseme võrdlemiseks kasutatakse ka Legatumi instituudis avaldatavat indeksit, mis põhineb 89 muutujal.
Elanike heaolu hindamiseks riigis on võimalik analüüsida erinevaid sotsiaalkaitse valdkondi.
Erni Hiir
Erni Hiir (kodanikunimega Ernst Hiir 29. märts (16. märts Juliuse kalendri järgi) 1900 Karjatnurme, Taagepera vald – 27. oktoober 1989) oli eesti luuletaja, ajakirjanik, kriitik ja tõlkija.
Elulugu
Sündis Valgamaal Helme kihelkonnas renditaluniku pojana. Õppis Taagepera vallakoolis Alal. 1911–1918 Tartu Reaalkoolis, 1920–1921 August Nieländeri muusikakooli teatriklassis Tartus ja 1921–1922 vabakuulajana Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Seejärel tegutses Tartus kutselise kirjanikuna. 1940. aasta juulist töötas Postimehe toimetuses. 1941. aasta juulis võttis Tartu hävituspataljoni liikmena osa haarangutest.
Erni Hiir oli NLKP liige 1944. aastast kuni surmani.
13. augustil 2009 avati Tõrvas Erni Hiire mälestustahvel.
Isiklikku
Erni Hiir oli abielus bibliograaf Aimi Hiirega. Ta oli Randar Hiire isa ning Riivo Sinijärve abikaasa Lili-Anni isa.
Looming
Erni Hiir on tõlkinud Lev Tolstoi romaani "Ülestõusmine", Ivan Krõlovi valme ja peamiselt vene nõukogude luulet.
Pseudonüümi all Ernst Rüst on ta avaldanud kolm luuletust 1926. aasta "Loomingus".
László Kovács
pisi|László Kovács László Kovács [l'aasloo k'ovaatš] (sündinud 3. juulil 1939 Budapestis) on Ungari ja Euroopa Liidu poliitik.
Ta omandas keemiatehnoloogi keskerihariduse. 1968 lõpetas ta õhtuse teaduskonna Karl Marxi nimelises Majandusteaduste Ülikoolis, mis tänapäeval kannab nime Corvini Ülikool. Ta lõpetas ka parteikooli.
Ta töötas Ungari Sotsialistlikus Töölisparteis alates 1975. 1986–1989 oli ta Ungari välisministri asetäitja. 1989 oli ta üks Ungari Sotsialistliku Partei asutajatest ja valiti 1990 selle presiidiumi. Ta oli selle erakonna esimees 1998–2004 ja on esimees uuesti alates 2010. aasta juulist.
1990–2010 oli ta Ungari Parlamendi liige. Aastatel 1994–1998 ja 2002–2004 oli ta Ungari välisminister. 1998–2000 oli ta sotsialistide parlamendifraktsiooni juht.
1995 oli ta Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsiooni juht.
2004–2010 oli ta Euroopa Komisjoni maksunduse ja tolliliidu volinik. Ungarile oli esialgu ette nähtud energeetikavoliniku koht, aga Kovácsit ei kinnitatud sellele kohale, sest selgus, et ta pole selle valdkonnaga tuttav. Ungarilt oodati uue voliniku nimetamist, aga Ungari seda ei teinud, jäädes Kovácsi kandidatuuri juurde. Seepeale anti talle maksunduse ja tolliliidu voliniku koht.
Kovács on abielus ja tal on tütar.
Ohakalind
Ohakalind (Carduelis carduelis) on linnuliik vintlaste sugukonnast ohakalinnu perekonnast. Rahvapäraseid nimetusi: takjalind, takjatihane, ohakalind, ohakavarblane, tiglits, terlits.
Välimus
Üldpikkus 12–14 cm. Välimus ja häälitsused on iseloomulikud. Noorlind erineb teistest vintlastest üleni musta saba ja vanalinnuga sarnase tiivamustri poolest.
Kutsehüüd on tikelit või stipit, hoiatushüüd tasane häi. Laul on kiiretempoline, selles on rohkesti kutsehüüde vaheldumisi vidistavate, klõbistavate ja mõnede vileliste häälitsustega.
Levila
Ohakalind on levinud Euraasias Atlandi rannikust kuni Jenissei, Altai, Tian Shani ja Põhja-Indiani. Eestis on ohakalind üsna üldlevinud harilik haudelind. Osa asurkonnast rändab septembris-oktoobris Kesk- ja Lääne-Euroopasse, kust naaseb märtsis-aprillis. Ohakalinnu pesitsusaegset arvukust hinnatakse 40 000 – 60 000 paarile, talvist arvukust 10 000 – 40 000 isendile. Enamik ohakalinde lahkub meilt septembris ja oktoobris.
Elupaik
Ohakalind asustab kultuurmaastiku puistuid.
Pesitsemine
Pesa on paksuseinaline poolkera, see koosneb tihedasti põimitud raagudest, rohukõrtest, samblikest, kasetohu libledest jm. Pesalohk on vooderdatud peente kõrte, taimevilla, jõhvi ja karvadega. Pesa välispind on tihedasti kaetud ämblikuvõrguga, mis teeb pesa helehalliks.
Kurnas on 4–6 muna. Need on valkjad, kirjatud pruunikate tähnide, laikude ja kriipsukestega. Emaslind soojendab poegi esimestel päevadel nende koorumise järel. Poegi toidavad mõlemad vanemad esimestel päevadel putukatega, hiljem pugus pehmendatud seemnetega. Pärast poegade pesast väljalendu jätkavad vanalinnud nende toitmist umbes nädal aega. Pärast seda hakkavad noorlinnud laialt ringi liikuma.
Toitumine
Peale korvõieliste seemnete sööb õrnu taimevõsusid ja vähemal määral putukaid.
Muud
Ohakalind oli 2016. aastal Saksamaa aasta lind ja 2018. aastal Valgevene aasta lind.
Raisamardiklased
Raisamardiklased (Silphidae) on putukate sugukond mardikaliste seltsist.
Korkodon
thumb|400px Korkodon (vene Коркодон) on jõgi Aasias. Algab Kolõma mägismaalt. Ülemjooksul voolab põhja, alamjooksul pöördub läände. Suubub paremalt Kolõmasse.
Jõe pikkus on 476 km, valgala pindala 42 800 km², äravool 50,4 m³/s.
Suurim lisajõgi on Bulun.
Atiu
Atiu ehk Enuamanu on saar Polüneesias, üks Cooki saartest.
Pindala 26,9 ruutkilomeetrit. Saarel elas 2016. aastal 434 inimest (2006. aastal 569 inimest) viies külas.
Saarel elab endeemne piiritajalane atiu salangaan (Collocalia sawtelli).
Aavalaiu säär
Aavalaiu ehk Aivalaiu säär ehk Haavalaid on poolsaar Saare maakonnas Saaremaa vallas Laidevahe lahe ääres.
Joe Juneau
Joe Juneau (pärisnimega Joseph Juneau; 1836–1899) oli USA kullaotsija, kes on tuntud eeskätt Juneau linna asutajana.
Charlize Theron
Elulugu
Charlize oli pere ainus laps. Tema emakeel on afrikaani keel. Isa kannatas alkoholismi all ning tuli 21. juunil 1991 oma abikaasale ja tütrele kallale. Charlize'i ema laskis mehe maha. Kohus tunnistas selle enesekaitseks ega karistanud teda.
Võitnud kohaliku modellivõistluse ja saanud aastapikkuse modellilepingu, sõitis Charlize 16-aastaselt Milanosse. Pärast lepingu lõppemist asus ta elama New Yorki ning hakkas käima balletikoolis. 19-aastaselt sai ta põlvevigastuse, mis ei lubanud tal tantsijaks saada.
Kui Charlize oli balletikoolist lahkunud, ostis ema talle üheotsapileti Los Angelesse. Kui Charlize läks seal ema saadetud tšekki rahaks vahetama, keelduti pangas talle raha andmast. Charlize vihastas ja hakkas telleri peale karjuma. Seda kuulis järjekorras tema taga seisnud talendiotsija, kes tema etteastest vaimustununa andis talle oma visiitkaardi, tutvustas teda filmimaailmas ja aitas tal pääseda näitekooli. Hiljem Theron vallandas ta oma mänedžeri kohalt, sest too pakkus talle järjest osi ajuvabades filmides, näiteks "Showgirls" ja "Species".
Theron nimetati 1998 valminud filmiga "Võimas Joe Young" parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks parima naiskõrvalosatäitja kategoorias, aga ei võitnud seda auhinda.
2003 mängis Theron filmis "Koletis" sarimõrvar Aileen Wuornosi. Selle filmiga pälvis ta arvukalt filmiauhindu, millest kõige olulisemad on parima naisnäitleja Oscar, parima draamanäitlejanna Kuldgloobus ja Berliini filmifestivali parima naisnäitleja Hõbekaru.
2004 mängis Theron filmis "Peter Sellersi elu ja surm" Britt Eklandi. Selle rolli eest nimetati ta Kuldgloobuse kandidaadiks parima lühisarja või telefilmi naisnäitleja kategoorias ja Emmy kandidaadiks parima naiskõrvalosatäitja kategoorias lühisarjas või filmis. Ta ei võitnud kumbagi auhinda.
2005 mängis ta filmis "Külm maa" naiskaevurit. Selle rolli eest nimetati ta Oscari kandidaadiks parima naisnäitleja kategoorias ja Kuldgloobuse kandidaadiks parima draamanäitlejanna kategoorias. Ta ei võitnud neist kumbagi.
2009 mängis ta filmis "Põlev lennuk"" ja nimetati sellega Saturni auhinna kandidaadiks parima naisnäitleja kategoorias, kuigi filmis puudub ulmeline element. Ta ei saanud seda auhinda.
Aiandi tänav (Tallinn)
thumb|Aiandi tänava algus, vaade Kadaka aiandist Mustamäe tee poole. Ees tulevane tänava kulgemissuund Aiandi tänav on tänav Tallinnas Mustamäe linnaosas Kadaka asumis.
Aiandi tänav algab Mustamäe teelt ja lõpeb Laki I kvartalis tupiktänavana. Tulevikus kulgeks tänav läbi kvartali, ristudes Rabaküla tänavaga ja lõppeks Laki tänavaga.
Tänava nimi võeti kasutusele 2006. aastal seoses piirkonna uue detailplaneeringuga. Nime valimisel lähtuti sellest, et tänav asub endise Kadaka aiandi maa-alal.
Carlo III (Parma)
Ferdinando Carlo Giuseppe Maria Vittorio Baldassare (14. jaanuar 1823 Lucca – 27. märts 1854 Parma) oli Parma hertsog 19. aprillist 1848 kuni surmani.
Ossip Bernstein
pisi| Ossip Bernstein (1961) pisi| Ossip Bernstein (1946)
Töötas advokaadina Moskvas. 1918. aastal siirdus Odessasse. 1920. aastal lahkus Nõukogude Venemaalt Konstantinoopoli ja Serbia kaudu Pariisi, kus praktiseeris advokaadina. 1928. aastal astus vabamüürlaste ühingusse. 1932. aastal sai ta Prantsusmaa kodakondsuse.
Maleturniiridel osales Bernstein 60 aasta vältel. Parimad tulemused saavutas enne esimest maailmasõda. Tuli 1903. aastal Kiievis ülevenemaalisel turniiril Mihhail Tšigorini järel teiseks. 1946. aastal tuli teiseks Londonis peetud turniiril, edestades seejuures Savielly Tartakowerit ja Karel Opočenskýt. 1954. aastal osales Bernstein Prantsusmaa võistkonna koosseisus Amsterdamis toimunud maleolümpial (mängis võistkonna esimesel laual).
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, nende seas ka Bernsteinile.
Vasja Pirc
pisi| Vasja Pirc (1964)
Michelle Williams
pisi|Michelle Williams 2010. aasta [[Cannes'i filmifestivalil]] Michelle Ingrid Williams (sündinud 9. septembril 1980 Kalispellis Montana osariigis) on USA filminäitleja.
Vasja Pirc
Vasja Pirc (19. detsember 1907 Idrija, Kraini hertsogkond – 2. juuni 1980 Ljubljana, Sloveenia SV) oli sloveeni maletaja, malekohtunik ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1953), rahvusvaheline arbiiter (1973).
Pirc võitis 1938. aastal Bad Harzburgis rahvusvahelise turniiri, kus edestas Efim Bogoljubowit, Erich Eliskasest, Vladimirs Petrovsit ja Friedrich Sämischit. Viiel korral (1935, 1936, 1937, 1951, 1953) tuli ta Jugoslaavia malemeistriks. Kui Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) võttis 1950. aastal kasutusele maletajatele antavad nimetused, siis Pirc oli üks neist, kes sai rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai ta 45-aastaselt 1953. aastal (mitteametliku suurmeistri nimetuse sai ta 1938. aastal).
1948. aastal pääses Pirc mängima Saltsjöbadenis peetud esimesele tsoonidevahelisele turniirile, kus jäi jagama 11.–13. kohta.
Pirc osales Jugoslaavia võistkonna koosseisus kuuel maleolümpial (1931, 1935, 1937, 1950–1954). 1950. aastal Dubrovnikis peetud maleolümpial, kus Pirc mängis teisel laual, võitis Jugoslaavia kuldmedali (Nõukogude Liit poliitilistel põhjustel ei osalenud). 1952. aastal ja 1954. aastal võitis Pirc võistkondliku pronksmedali.
Kallaste vanausuliste palvemaja
pisi|[[Eesti vanausulised|Vanausuliste kirik Kallastel]] Kallaste vanausuliste palvemaja on vanausuliste palvemaja, mis asub Kallastel Kiriku tänav 14. Palvelat kasutab Kallaste vanausuliste kogudus.
Praegune Kallaste vanausuliste palvemaja on ehitatud aastal 1865. Aastal 1903 tehti palvemajale kapitaalremont, aastal 1913 ehitati palvemajale külge kellatorn. Kallaste vanausuliste palvemaja on vanim vanausuliste palvemaja Eestis.
Väike merineitsi (film 1989)
"Väike merineitsi" on 1989. aastal valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm, mis põhineb Hans Christian Anderseni samanimelisel muinasjutul.
Filmi muusika on pärjatud kahe Oscari, kahe Kuldgloobuse ja ühe Grammy auhinnaga.
Vaso Abašidze nimeline Thbilisi Muusika- ja Draamateater
Vaso Abašidze nimeline Thbilisi Muusika- ja Draamateater on teater Thbilisis.
Teatri rajasid 1934 Mihheil Tšiaureli ja D. Dzneladze 1926. aastast tegutsenud rändteatri baasil. Teatri nimi oli '''Abašidze-nim. Muusikalise Komöödia Teater'''. Aastal 1938 lavastati selles teatris esimene gruusia operett.
2005. aastast kannab teater praegust nime.
Vastuhakk
"Vastuhakk"
Xfce Terminal
Xfce Terminal on terminaliemulaator , mis asendab vaikimisi xtermi. See on loodud olema vähe ressursinõudlik, mugav kasutada ja kiire. Nende omaduste saavutamiseks kasutatakse ära Xfwm-i võimalusi. Kuigi see on mõeldud eelkõige Xfce töölauakeskkonnale, võib seda kasutada ka teistes töölauakeskkondades (näiteks GNOME terminali asemel GNOME-s).
Abau
Abau on asula Paapua Uus-Guinea Keskprovintsis, Abau ringkonna keskus.
See asub Korallimere ranniku lähedal, pealinnast Port Moresbyst kagus.
Abaus on lennuväli (IATA kood: ABW).
Ago Neo
Ago Neo (kuni 1937 August Neo; 12. veebruar 1908 Vihterpalu, Harjumaa – 19. august 1982 Århus, Taani) oli eesti maadleja, kahekordne olümpiamedalist ja viiekordne Euroopa meistrivõistluste medalist. Ta oli seitsmekordne Eesti meister vabamaadluses, viiekordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses ja 28-kordne Eesti koondislane. Kui kaal ja maadlusviis on nimetamata, võistles ta Kreeka-Rooma maadluse poolraskekaalus. Elukutselt autojuht. Klubi: Tallinna Sport.
1928
Ago Neo hakkas maadlusega tegelema. Kindlasti innustas teda see, et samal aastal tulid Osvald Käpp ja Voldemar Väli olümpiavõitjateks.
1929
Ago Neo tuli Eesti meistriks vabamaadluses.
1931
Ago Neo tuli Eesti meistriks vabamaadluses.
Eesti võitis oktoobris Riias Läti 5:2, kusjuures Neo võitis Edvīns Bietagsi.
Novembris viigistas Eesti Tallinnas Soomega 14:14. Eestlastest tõsteti esile Neod, Kristjan Trossmanni ja Voldemar Välja.
1932
Ago Neo tuli Eesti meistriks vabamaadluses.
Rootsi-Saksa-Ungari-Eesti maavõistlusel Stockholmis jäi Eesti viimaseks, kuid võitis Tallinnas Läti 5:2.
Los Angelese olümpiamängudest jäi Eesti üldiselt kõrvale. Osvald Käpp siiski maadles.
1933
Ago Neo tuli Eesti meistriks vabamaadluses.
Euroopa meistrivõistlustele Helsingisse saadeti Neo asemel Olaf Luiga, kes tuli pronksmedalile nagu ka Albert Kusnets.
1934
Ago Neo tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluse keskkaalus ja vabamaadluse poolraskekaalus.
II Turaani turniiri Helsingis 18. ja 19. märtsil võitis Soome (21) Eesti (12) ja Ungari (9) ees. Soome võitis kõigis kaaludes.
Euroopa meistrivõistlused
Euroopa meistrivõistlustele Rooma saadeti ainult kaks meest: kergekaalus Voldemar Väli, kes langes välja 3. ringis, ja keskkaalus Ago Neo.
Keskkaalus oli 14 maadlejat. I ringis seljatas Neo Viktors Kavalsi (Läti), II ringis Hans Stiedli (Austria). III ringis võitis Neo Arvi Pikkusaari (Soome) 3:0, IV ringis seljatas ruttu Ivar Karlseni (Norra).
V ringi pääsesid Neo, Ivar Johansson (Rootsi) ja László Papp (Ungari), kõik 1 karistuspunktiga. Johansson seljatas V ringis Neo ja VI ringis Papi ning tuli Euroopa meistriks. Hõbedakohtumises võitis Neo ungarlase 3:0.
1935
Ago Neo tuli Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluses.
Euroopa meistrivõistlused
I ringis võitis Neo Ede Virág-Ébneri (Ungari) 3:0, II ringis loositi vabaks, III ringis seljatas kiiresti Isak Paikini (Taani), IV ringis võitis ka valitseva Euroopa meistri Edvīns Bietagsi (Läti) 3:0.
V ringi pääsesid Axel Cadier (Rootsi; 1 punkt), Neo (2 punkti) ja Paul Böhmer (Saksamaa; 4 punkti). Cadier seljatas nad mõlemad, kuid eestlane anti talle loosiga enne vastu ja seetõttu oli I Cadier, II Böhmer ja III Neo.
Vabamaadluses Eesti Euroopa meistrivõistlustel ei osalenud, ei pidanud ka maavõistlusi. Ainus erand on 1935, kui Ago Neo omal käel sõitis septembris EM-ile Brüsselisse.
Poolraskekaalus oli 12 maadlejat. I ringis võitis Neo Émile Poilvé (Prantsusmaa) 2:1, II ringis seljatas Fabio Del Genovese (Itaalia), III ringis võitis Paul Dätwyleri (Šveits) 3:0 ja IV ringis Hubert Prokopi (Tšehhoslovakkia) 3:0. V ringis oli ta taas Cadieriga vastamisi. Kuigi rootslane polnud sellises vormis kui Kopenhaagenis (seljakaotus Ede Virág-Ébnerilt), võitis ta Neo 3:0 ja medalid olid jagatud: I Virág-Ébner, II Cadier ja III Neo. Ungarlasega, keda Neo Kreeka-Rooma maadluses tuuseldas, ta kokku ei sattunudki.
Turaani turniir
III Turaani turniiril 15.–17. novembril Tallinnas võitis Eesti (18 punkti) Soome (14) ja Ungari (10) ees. Oma kaalu võitsid Voldemar Väli, Edgar Puusepp, Ago Neo (keskkaalus), Olaf Luiga ja Kristjan Palusalu. Kärbeskaallane Evald Sikk tuli teiseks ja sulgkaallane Harald Miss kolmandaks. Ajakirjandus tõstis esile paari päevaga 7 kg maha võtnud Neo head maadlust.
1936
Ago Neo tuli Eesti meistriks mõlemas maadlusviisis.
Berliini olümpiamängud
Esialgu kavatseti Ago Neo olümpiamängudele saata keskkaalus ja Olaf Luiga poolraskekaalus, ent Luiga ei suutnud treeninguperioodi korralikult läbi teha ja teda koondisse ei arvatud. Selle põhjus selgus mõnevõrra hiljem: 1939. aastal suri 31-aastane Luiga vähki.
Vabamaadlusturniiri I ringis kaotas Neo Knut Fridellile (Rootsi) 0:3, kuigi oli kommentaatorite arvates napilt, kuid kindlalt parem. Nikolai Kursmani meelest olnud Fridell vahepeal koguni õlgadel. Fridell võitis ka kõik teised vastased ja tuli olümpiavõitjaks. Seda kaotust nähes soovitasid Eesti meeskonna juhid Neol turniir pooleli jätta, kuid Neo sai kaotusest suure impulsi.
II ringis seljatas Neo Euroopa meistri Ede Virág-Ébneri ja III ringis Ray Clemonsi (USA). Järgnesid 3:0 võidud Paul Dätwyleri ja Erich Sieberti (Saksamaa) üle ning Ago Neo oli võitnud hõbemedali! Pronks läks Siebertile.
Üks päev oli puhkuseks ja algas Kreeka-Rooma maadluse turniir. Neo sai siiski pikema puhkuse: jäi avaringis vabaks.
II ringis anti Neole vastu Axel Cadier ise. Cadier oli jälle tippvormis, võitis teenitult 3:0, võitis teisedki vastased ja tuli olümpiavõitjaks.
III ringis seljatas Neo Franz Foidli (Austria). IV ringis tuli maadelda teiseks favoriidiks peetud haruldaselt jõulise ja kauni kehaga Umberto Silvestriga (Itaalia). Ent Neo oli näinud, kuidas Cadier eelmises ringis Silvestri seljatas, ja tegi sama kohe järele. V ringi vastaseks tuli Edvīns Bietags, kes kõik senised vastased oli seljatanud. Neo maadles temaga tasavägiselt, ent lõpu eel suutis lätlane eestlast tõsta ja kohtunikud andsid 2:1 võidu Bietagsile. Kullamatšis võitis Cadier Bietagsi 3:0, ent Neo oli siiski võitnud pronksi. Bietagsi medal jäi Läti ainsaks Berliini maadlusturniirilt.
Meeskondlikult võitis Rootsi 20, 2. Soome 11, 3. Ungari 10, 4. Eesti 10, 5. Saksamaa 10, 6. USA 9, 7. Türgi 4, 8. Tšehhoslovakkia 4, 9. Prantsusmaa 3, 10. Läti 2, 11. Kanada 1 punktiga. Ungari sai 3 kulda, Eesti 2, Saksamaa 0.
1937
Ago Neo tuli Eesti meistriks nii Kreeka-Rooma (6. ja 7. märtsil Viljandis) kui ka vabamaadluses (8. jaanuaril 1938 Tartus).
17. ja 18. märtsil Tallinnas võitis Eesti A-koondis Soome A 5:2 ja Eesti B Soome B 4:3. Neo seljatas Uuno Vento 11.27-ga. Veel võitsid Voldemar Väli, Edgar Puusepp, Voldemar Mägi ja Kristjan Palusalu, kaotasid Evald Sikk kärbeskaalus ja Egon Härma sulgkaalus. Eesti B-s võitis Olaf Luiga Elmer Härmä 2:1.
Euroopa meistrivõistlused
EM-ile Pariisi saadeti täismeeskond. Rongireisi ajal sai Neo aga külma ja haigestus. Kuigi ravimitega saadi palavik maha ja nohustki lahti, soovitasid võistkonna juhid tal loobuda Voldemar Roolaane kasuks. Ent Neo avastas, et 13 konkurendi seas pole Axel Cadieri, kes oli tülli läinud oma maadlusliiduga. Rootsit esindas Nils Åkerlindh, kes Berliini olümpiamängudel oli vabamaadluse raskekaalus olnud neljas. Seega oli Neol reaalne võimalus lõpuks tulla Euroopa meistriks.
I ringis seljatas Neo Franz Aumeieri (Austria) ja II ringis N. Pélissier’ (Belgia), III ringis võitis Elmer Härmä 3:0. IV ringis sai ta aga Umberto Silvestri vastu õlapõrutuse, maadles, hambad risti, matši lõpuni, kuid passiivsuse tõttu andsid kohtunikud 2:1 võidu itaallasele. Silvestri langes sellegipoolest välja: punktivõit andis talle otsustava, 5. miinuspunkti. V ringis maadles Neo, õlg tuimestatud, Werner Seelenbinderi (Saksamaa) vastu ja saavutas aktiivsuse tõttu 3:0 võidu. Pärast matši halvenes õlg ometi, Neo küll läks esikohamatšile Åkerlindhi vastu, kuid kaotus oli paratamatu. I Åkerlindh, II Neo, III Seelenbinder.
Palusalu tuli ka Euroopa meistriks, Mägi sai pronksi. Riikide arvestuses sai Rootsi 15, Soome 10, Saksamaa 7, Eesti 6, Läti 2, Türgi ja Norra 1 punkti.
1937
Eesti võitis 3. oktoobril Riias Läti 4:3. Võitsid Väli, Puusepp, Neo ja Palusalu.
1938
14. märtsil kaotas Eesti A Helsingis Soome A-le 2:5 (võitsid Roolaan ja Palusalu, kaotasid Juhan Looaru, Evald Sumil, Voldemar Väli, Edgar Puusepp ja Ago Neo Elmer Härmäle 0:3) ning Eesti B Soome B-le samuti 2:5 (poolraskekaalus kaotas Juhan Kalde Uuno Ventole).
14. novembril Tallinnas alistas Eesti Saksamaa 5:2. Neo võitis Karl Ehreti. Kogu kohtumise oli Neo palju ründavam ning sakslane ei teinud ühtki võtet, mistõttu on pisut imelik, et kohtunikud andsid Neole väikese töövõidu 2:1, mitte suure võidu 3:0. Veel võitsid Martin Maiste, Adalbert Toots, Voldemar Roolaan ja Johannes Kotkas. Kaotasid sulgkaallane Aleksander Kukk ja kergekeskkaallane Edgar Puusepp.
10. ja 11. detsembril Tallinnas peetud Eesti meistrivõistlustel vabamaadluses kaotas Neo Edgar Rohtmetsale 1:2 ja jäi tema järel teiseks.
1939
20. jaanuaril Berliinis kaotas Eesti Saksamaale revanšmatši 3:4. Kolmes kergemas kaalus said Martin Maiste, Hugo Veisman ja Aat Männis seljakaotuse, erapoolik kohtunik luges ka Voldemar Roolaanele seljakaotuse. Võitsid Puusepp, Neo ja Kotkas. Paul Böhmer oli novembris maadelnud Kotkaga ega saanud talle kuidagi vastu. Nüüd ei jäänud Neolgi seljavõidust Böhmeri üle palju puudu.
26. jaanuaril võitis Eesti Prahas Tšehhoslovakkia 5:2. Veisman ja Männis said taas seljakaotuse, kuid Maiste, Mägi, Roolaan, Neo (J. Pelikani vastu) ja Kotkas võitsid.
28. veebruaril võitis Eesti Tallinnas Läti 6:1. Ainsa seljavõidu sai Maiste, sulgkaallane Sumil kaotas 0:3, punktidega võitsid Toots, Puusepp, Roolaan, Neo ja Kotkas.
Ago Neo tuli 5. ja 6. märtsil Tartus Eesti meistriks Kreeka-Rooma maadluses Edgar Rohtmetsa ja K. Orumetsa ees.
25. ja 26. märtsil kaotas Eesti A Tallinnas Soome A-le 3:4. Võitsid Roolaan, Neo (Mikko Mansikkat) ja Kotkas, kaotasid Martin Maiste, Johan Viitung, Hugo Veisman ja Edgar Puusepp. Eesti B võitis Soome B 4:3 (poolraskekaalus võitis Rohtmets Ilmari Kalliot).
Euroopa meistrivõistlused
25.–28. aprillil Oslos peetud Euroopa meistrivõistlustel osales poolraskekaalus küll vaid 9 maadlejat, kuid kõik tähtsamad olid kohal: Nils Åkerlindh, Edvīns Bietags, Mustafa Çakmak, Karl Ehret, Mikko Mansikka ja Umberto Silvestri.
I ringis olid nii Neo kui ka tema vastane türklane Çakmak väga passiivsed. Kohtunikud andsid 2:1 võidu Çakmakile ja Neo pidi Euroopa meistriks tulekuks kõik järgmised vastased seljatama. Ta võitiski nii Ehreti, Mansikka kui ka Bietagsi, ent need olid ainult punktivõidud ja Neol sai 5 karistuspunkti täis. Tiitlikaitsjaga ta maadlema ei pääsenudki. I Åkerlindh, II Çakmak, III Neo.
Kotkas kaitses Euroopa meistri tiitlit, teiseks tuli Puusepp. Riikide arvestuses sai Rootsi 13, Soome 9, Saksamaa 7, Eesti 6, Türgi 4, Ungari 2 ja Norra 1 punkti.
1940
Pärast Eesti annekteerimist kutsuti Neo Nõukogude Liidu II absoluutsele tšempionaadile koos Kotka ja Karkliniga. Neo sai 14 võistleja seas 9. koha, kaotades Kotkale 9.12-ga. Kotkas võitis, Karklin oli 6.
Matthew Fox
pisi|Matthew Fox (2008) Matthew Chandler Fox  (sündinud 14. juulil 1966 Abingtonis Pennsylvanias) on Kuldgloobusele nomineeritud USA filminäitleja ja endine modell.
Tema tuntuimateks rollideks on Charlie Salingeri osa USA draamasarjas "Party of Five" (1994–2000) ja Dr. Jack Shephardi roll põnevussarjas "Teadmata kadunud", mida ta kehastab alates 2004. aastast.
Bambi (film 1942)
"Bambi" on 1942 valminud Walt Disney animastuudio joonisfilm, mis põhineb Felix Salteni raamatul "Bambi".
Film räägib metskitse, küüliku ja skungi sõprusest.
Michael Curtiz
Michael Curtiz (sünninimi Manó Kertész Kaminer, kasutusel on olnud ka nimekujud Mihály Kertész, Michael Kertész, Michael Kertes, Michael Courtice; 24. detsember 1886 Budapest, Austria-Ungari – 10. aprill 1962 Hollywood, California, USA) oli ungari (juudi) päritolu USA filmirežissöör.
Pärast I maailmasõda 1919. aastal natsionaliseeriti Ungari filmitööstus, mille järel ta jätkas lavastamist Viinis ja ka Saksamaal. Viinis valmis näiteks ka monumentaalne tummfilm "Sodom und Gomorrha" (1922). 1926. aastal emigreerus Curtiz USAsse. Inglise keelt ta aga korralikult selgeks ei saanudki. See andis põhjust lugematuteks anekdootideks: tänu David Niveni mälestusteraamatule sai tuntuks tema lause "Bring on the Empty Horses", millega ta nõudis ilma ratsaniketa hobuseid. pisi|püsti|vasakul|Michael Curtiz (1928)
Tema Hollywoodi-perioodi tuntumad filmid olid "The Adventures of Robin Hood" (1938, eestikeelne pealkiri "Robin Hoodi seiklused"), "Casablanca" (1942) ja "White Christmas" (1954).
"Casablanca" eest pälvis Curtiz ka parima lavastaja Oscari. Lisaks sellele pälvis ta ka veel neli Oscari nominatsiooni, seda filmide "Captain Blood" (1935, mitteametlik nominatsioon), "Four Daughters" (1938), "Angels with Dirty Faces" (1938, eestikeelne pealkiri "Räpased inglid") ja "Yankee Doodle Dandy" (1942).
Curtiz on ilmselt üks viljakamaid filmirežissööre üldse: 49 aasta jooksul valmis tal vähemalt 172 filmi.
Plantaator
Plantaator on ühe või mitme istanduse omanik.
Marcello Caetano
Caetano kõrvaldati võimult nelgirevolutsiooni käigus ja saadeti koduaresti Madeirale. Ta põgenes sealt Brasiiliasse, kus elas elu lõpuni.
Koost
Koost ehk sõlm on mehhanismi, seadme või rajatise osa, mille elemendid on omavahel ühendatud liidete teel. Näiteks, kas jäigalt neet-, keevis-, keermes- või liimliitega aga ka mingit liikumist võimaldavate liidetega nagu puksid, laagrid või liigendid.
Archimedese kruvi
pisi|Archimedese kruvi Archimedese kruvi on tigukonveier, millega tõstetakse vett. Seda kirjeldas Archimedes (287–212 eKr). Archimedese kruvi lihtsustatud versiooni kasutati juba Mesopotaamias 600 aastat eKr. Babüloni rippuvate aedade kastmiseks.
Francisco Craveiro Lopes
Francisco Higino Craveiro Lopes (12. aprill 1894 – 2. september 1964) oli Portugali sõjaväelane ja poliitik, president 12. juulist 1951 kuni 9. augustini 1958.
Américo Thomaz
Américo de Deus Rodrigues Tomás (teine nimekuju Thomaz; 19. november 1894 – 18. september 1987) oli Portugali sõjaväelane ja poliitik, president 9. augustist 1958 kuni 25. aprillini 1973. pisi|vasakul|Américo Thomaz (1963)
Põllumajanduspoliitika
Riigivalitsuste põllumajanduspoliitika eesmärk on riigisisestel põllumajandustoodangu turgudel mingite kindlate tulemuste saavutamine. Nende tulemustena võivad olla garanteeritud toetuste taset, hinnete stabiilsus, toodangu kvaliteet, toodangu valik, maakasutus või hõivatus.
Põllumajanduspoliitika elluviimisel korraldatakse maareforme, riigis kaitstakse põllumajandussaaduste turge, põllumeestele makstakse toetusi jne.
Peakorje
Peakorje (ka peameekorje) on mesilaste korjeperiood, mille käigus kogub mesilaspere oma põhilise meetagavara.
Taru kaal tõuseb sel perioodil ööpäevas rohkem kui 2 kg.
Sellel korjeperioodil on mesilastele iseloomulik väljalennu varane algus ja pikk kestus. Mesilased saabuvad tarru tagasi raske koormaga, mistõttu on nende tagakeha allapoole vajunud. Õhtusel ajal kostab tarust tugevat suminat ja varahommikul on lennulaud niiske tarust väljaaurutatud veeaurust.
Kuna peakorje ajal ei ole mesilastel enam eriti aega kärgi ehitada, peaks tarus leiduma piisavas koguses varukärgi.
Ibadiidid
Ibadiidid on ühe islami konfessiooni esindajad, mis on peamiselt levinud Omaanis. Ibadiidi moslemeid peetakse haridžiitide sekti ainsaks tänaseni säilinud haruks, ehkki ibadiidid ise seda ei tunnista. Nad peavad end ainsaks õigeks islami haruks, mis on erinev nii sunnismist kui ka šiiismist. Nende kõrgemaks usuliseks juhiks on imaam. Ibadiidi imaamid valitsesid Omaani 8.–18. sajandini. Peale Omaani leidub ibadiite ka Omaani endistes kolooniates (Ida-Aafrikas, eriti Sansibaris) ning Põhja-Aafrikas, kus nad elavad väikeste kogukondadena.
Carlo III
Carlo III oli mitme valitseja nimi:
AISI-316
AISI-316 ja AISI-316L on austeniitse struktuuriga happekindel (roostevabateras) teras. L tähises tähistab terase väikest süsinikusisaldust. Omab suurt keemilist vastupidavust ja on (praktiliselt) mittemagnetiline. Ei ole karastatav termilise töötlusega, kuid karastub mehaanilisel külmtöötlusel (deformeerimisel).
Koostis: süsinik <0,08%, mangaan <2%, räni <1%, fosfor <0,045%, väävel <0,03%, nikkel 10–14%, kroom 16–18%, molübdeen 2–3%.
Kuulub koos selliste roostevabade terastega nagu näiteks AISI-302, AISI-304, AISI-306 ja AISI-312 austeniitsete teraste hulka, olles seejuures nendest mõnevõrra suurema keemilise vastupidavuse ja nõrgema magnetismiga. Vähendatud süsinikusisaldusega AISI-316 (<0,03%) tähis on AISI-316L Sarnase koostisega, kuid mõnevõrra suurema legeerivate elementide sisalduse ja suurema korrosioonikindlusega on AISI-317 teras.
Kasutatakse korrosioonikindlate anumate, torude, seadmete, jms valmistamiseks keemiatööstusele ja toiduainetetööstusele jm. Sobib kasutamiseks näiteks paadiehituses (sellest vahel kasutatav marine grade steel tema korrosioonikindluse suhtes).
Austeniitsed roostevabaterased moodustavad umbes 70% roostevabateraste kogutoodangust.
Kuja looduspark
Kuja looduspark on kaitseala Lätis Vidzemes Madona piirkonna Sarkaņi ja Prauliena vallas, piirnedes idas Indrāni vallaga. Looduspark asub Kuja jõe kallastel. Kaitseala loodi 2004. aastal, kaitsmaks olulist lindude elupaika, kus pesitseb 32 liiki kaitsealuseid linde.
Kaitseala asub Ida-Läti madalikul. Kaitseala pindala on 10 788 ha. 4409 hektarit võtavad enda alla metsad.
Kaitseala maastik on mosaiikne, kus põllud vahelduvad laialehiste metsade ja kuusikutega. Kaitserežiim näeb ette neli kaitsekorralduslikku tsooni - reguleerimata tsoon inimasustuste ja suuremate teede ümbruses, üldtsoon, kus kaitstakse sealse maastiku mosaiiksust, sesoonse kaitse piirkond kaitseala metsades, kus inimtegevus on piiratud lindude pesitsemisajal, ja rangema kaitsega tsoonid biotoopides, kus võivad pesitseda must toonekurg ning väike-konnakotkas. Kokku jääb looduspargi territooriumile ligi 50 sellist mikrohoiuala. Looduspark kuulub Natura 2000 alade hulka.
Loodusparki jääb Ezernieki või Plāte kivi. Sealsetes metsades kasvab arvukalt looduskaitsealuseid põlispuid. Olulised Nende seas on ka Auziņi kadakas ümbermõõduga 2 meetrit. Aastal 2006 murdis tuul selle pooleks ja puhus puhus ühe poole pikali, sellest ajast saati kasvab edasi puu viltuses asendis pool.
Aastal 1935 avati kaitseala territooriumi läbiv Madona–Lubāna raudtee, mis suleti 1990. aastal. Kuni XX sajandi keskpaigani kasutati Kuja jõge palgiparvetuseks ja selle äärsed luhad olid üleujutatavad. Seejärel algasid luhtadel maaparandustööd. Kolhoosikorra ajal kasutati sealseid luhtasid intensiivselt karjamaadena. Kaitseala lõunaserva rajati toona ka Prauliena lennuväli. Kuna melioratsioonitöid kaitseala territooriumil pole jätkatud, on sealsete luhtade loodus taastumas.
Aastal 2001 alustati praeguse kaitseala territooriumil lindude seiret, kuna oli teada, et väike-konnakotkas armastab sealses piirkonnas pesitseda. Sama aasta aprillis oli leitud 32 pesitsevat kotkapaari ja nende pesitsuspaikade kaitseks asuti looma mikrohoiualasid. Aastal 2003 sündis plaan need ühendada ühiseks looduspargiks. Aastal 2006 võeti kasutusele uuem metoodika, mis näitas, et tegemist on tähtsaima väike-konnakotka pesitsemispaigaga maailmas. Kaitseala on tähtis pesitsemispaik ka rohunepile ja mustale toonekurele.
Imetajatest elavad kaitsealal hunt, ilves, kobras, metskits, valgejänes, saarmas, kobras ja neli liiki nahkhiiri. Kaitsealuseid selgrootuid elab seal 22 liiki, neist olulisemad on paksukojaline jõekarp, rohe-vesihobu, suur puruvana, Ceruchus chrysomelinus ja väike-kiirgliblikas. Kaitstavaid taimeliike on 10. Nende seas on viis liiki orhideesid, niidu-kuremõõk, karvane maarjalepp, kattekold, ohtene tarn ja karulauk. Kaitseala taimestikku ohustab seal invasiivselt leviv Sosnovski karuputk.
Loodusparki jääb ka Ižezersi järve asulakoht, mis on kultuurimälestisena riikliku kaitse all.
Kuivamaa loodusdirektiivi elupaigatüüpe on Kuja looduspargis viis. Metsadest esinevad seal siirdesoo- ja rabametsad ning Fennoskandia hemiboreaalsed looduslikud vanad laialehised epifüütiderikkad salumetsad. Sealsed põlispuud on elupaigaks kaitsealustele putukatele, samblikele ja seentele. Olulisimad nn. biopuud on kaitsealal vanad männid, ent selliste biopuude seas on ka tammesid, vahtraid ja pärnasid. Lisaks metsadele esinevad seal koosluse Festuco-Brometalia poollooduslikud kuivad rohumaad ja põõsastikud karbonaatsel mullal, niiskuslembesed serva-kõrgrohustud ning Fennoskandia puisniidud, kus kasvab jumalakäpp.
Looduspargi jõgedel esineb kooslus Ranunculion fluitantis (Callitricho-Batrachion). Kaitsealale jääv Ižezersi järv on penikeele- ja kilbukakooslustega looduslikult rohketoiteline järv.
Keermesliide
Keermesliide on liide, mille põhiline kinnituselement on keere.
Pax Romana
pisi|[[Rooma impeerium]] Pax Romana ehk 'rooma rahu' nime all tuntakse pikka suhteliselt rahulikku perioodi Rooma riigis.
Keermesliide
Keermesliites on detailid omavahel ühendatud poltide, kruvide, mutrite, tikkpoltide, tõmmitsate vms abil.
Keerme lõikamine
thumb|300px|Väliskeermelõikurid Keeret võib lõigata nii keermepuuri või keermelõikuriga käsitsi kui ka lõiketera, keermetamispea või freesiga tööpingis. Masstootmises keere tavaliselt rullitakse keermerullimispinkides. Viimasel meetodil valmistatakse enamik väliskeermega kinnitusdetaile. Tuleb ka märkida, et rullitud keere on lõigatud keermest tugevam, sest rullimisel jäävad poldi tooriku metallkiud läbi lõikamata, keerme välispind aga samal ajal kalestatakse.
Keerme põhiparameetrid
Keerme põhiparameetriteks on keermeniidi ristlõike kuju ja selle mõõtmed, poldikeerme välisläbimõõt (d), mutri keerme siseläbimõõt (d1), keerme keskläbimõõt (d2), keermeniidi tõusunurk (λ)(silindril, mis võrdub keerme keskläbimõõduga d2), keerme samm (S)(keerme kahe naaberniidi ristlõigete samanimeliste punktide vahekaugus, mõõdetuna piki telge), keerme tõus (t)(ühe ja sama keermeniidi ristlõigete ühenimeliste punktide vahekaugus samuti piki telge mõõdetuna; keerme tõus on võrdne kaugusega, mille võrra nihkub polt piki oma telge liikumatu mutri suhtes ühe täispöörde jooksul). Keerme käikude arv (z) (see on keeret moodustavate niitide arv). Ühekäigulisel keermel on samm ja tõus omavahel võrdsed. Mitmekäigulisel keermel saab keerme tõusu arvutada valemiga t=zS kus t-keerme tõus, z- keerme käikude arv, S- keerme samm.
Keermeniidi tõusunurga leidmine
Keermeniidi tõusunurk λ leitakse kruvijoone mahapööramisega silindrilt, mille läbimõõt ühtib keerme keskläbimõõduga, d2 tasapinnale. Valemina tan λ = t/π d2 kus λ- kruvijoone tõusunurk, t- keerme samm, π- pii võrdub 3,14, d2- keerme keskläbimõõt.
Kuna ühekäigulisel keermel keerme käikude arv on üks ( z=1) siis seega tan λ = S/π d2 kus siis λ on keerme tõusunurk, S- keerme samm, d2- keerme keskläbimõõt.
Keermelukud
Vibratsioonile, löökidele ja vahelduvale alluvates liidetes võivad mutrid iseenesest lahti tulla. Selle vältimiseks on välja töötatud palju konstruktiivseid variante, millest kõige laialdasemalt kasutatakse kolme:
Jõudude vahekord ja isepidurdustingimused keermepaaris
Poltide pingutamisel tekitatakse võtmega pöördemoment M_p=P_tL, kus L on mutrivõtme pideme pikkus ja P_t pidemele mõjuv jõud. Pingutusmomendi tasakaalustavad keermes esinev moment M_k ja mutri või poldi pea tugipinna hõõrdemoment M_t. Pöördemoment M_p=M_k+M_t
Kruvipaaris esinevate jõudude vaatlemisel on otstarbekas pöörata täisnurkkeerme niidi üks keerd (keskläbimõõdu d_2 järgi) pinnaks, mutter aga asendada liuguriga. Liuguri tõusule mööda kaldpinda vastab mutri liikumine keermel.
Teoreetilisest mehaanikast on teada, et kaldpinna ja liuguri vahel mõjuv jõud R kujutab endast normaaljõu ja hõõrdejõu resultanti ning on kallutatud normaali n-n suhtes hõõrdenurga φ võrra.
Hõõrdejõud täis- ja kolmnurkkeermes
Määrame hõõrdejõud täis- ja kolmnurkkeermes. Käsitluse lihtsustamiseks eeldame algul, et keerme tõusunurk on null. Sel juhul täisnurkkeermes Q=N ja hõõrdejõud F=fQ,
Hõõrdejõud kolmnurkkeermes
, kus