cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Provence'i ajalugu
20. sajand
Pärast Prantsusmaa kaotust Saksamaale juunis 1940 jagati Prantsusmaa okupeeritud tsooniks ja vabaks tsooniks, Provence jäi vabasse tsooni. Osa Ida-Provence'ist okupeeriti Itaalia poolt. Kollaboratsionism ja passiivne vastupanu andsid järk-järgult teed palju aktiivsemale vastupanule, eriti pärast natsi-Saksamaa tungimist Nõukogude Liitu juunis 1941, ja kommunistlik partei muutus vastupanus aktiivseks. Vastupanuliikumise Vaba Prantsusmaa juhi Charles de Gaulle'i saadik Jean Moulin visati 2. jaanuaril 1942 langevarjuga alla Eygalières'i Bouches-du-Rhône'is, et ühendada erinevad vastupanuliikumised kogu Prantsusmaal sakslaste vastu.
Sakslased hakkasid süstemaatiliselt kokku ajama Prantsuse juute ja põgenikke Nice'ist ja Marseille'st. Mitmed tuhanded viidi koonduslaagritesse, ja vähesed elasid selle üle. Suur ala ümber Marseille sadama tühjendati elanikest ja mineeriti, et see ei oleks vastupanu baasiks. Sellest hoolimata muutus vastupanu tugevamaks; saksameelse miilitsa juht Marseille's mõrvati aprillis 1943.
Pärast sõja lõppu oli Provence silmitsi tohutu ülesandega parandada ja üles ehitada eriti sõja aja hävitatud sadamad ja raudteed. Osana sellest jõupingutusest ehitati Marseille's aastatel 1947–52 esimene moodne raudbetoonist kortermaja, Le Corbusier' Unité d'Habitation. Aastal 1962 võttis Provence vastu suure hulga Prantsuse kodanikke, kes lahkusid Alžeeriast pärast selle iseseisvumist. Sellest ajast alates elab suur Põhja-Aafrika kogukond suurte linnade, eriti Marseille ja Touloni sees ja ümber.
1940. aastatel tegi Provence läbi kultuurilise uuestisünni, koos Avignoni teatrifestivali asutamisega (1947), Cannes'i filmifestivali taasavamisega (algas aastal 1939) ja paljude muude suurte sündmustega. Uute maanteede ehitamisega, eriti Pariisi–Marseille kiirtee, mis avati aastal 1970, sai Provence massiturismi sihtpaigaks üle kogu Euroopa. Paljud eurooplased, eriti britid, ostsid Provence'is suvilaid. TGV ülikiirete rongide tulemine lühendas reisi Pariisist Marseille'sse vähem kui neljale tunnile.
20. sajandi lõpus ja 21. sajandi alguses seisis Provence'i elanike ees raske ülesanne säilitada majandusliku arengu ja rahvastiku kasvu tingimustes loodus ja kultuur, mis teeb Provence'i unikaalseks.
Pöörisvool
pisi|280px Pöörisvool ehk Foucault' vool on elektrivool, mis tekib elektrit juhtivas kehas (näiteks metallplaadis) muutuva magnetvälja mõjul. Magnetvälja muutumist võib põhjustada keha läbiva magnetvoo muutumine või keha liikumine püsivas magnetväljas. Juhtivas materjalis indutseeruvad siis kohalikud elektrivoolud, mis kulgevad pööriseliselt – nende jõujooned on suletud kõverad.
Nagu kõik elektrivoolud, tekitavad ka pöörisvoolud elektromagnetväljasid ja muudavad keskkonna temperatuuri. Praktikas saab seda kasutada induktsioonpliitides või mõnes muus induktsioonkuumutusel põhinevas seadmes. Elektromagnetjõudusid saab ära kasutada hõljumisefekti loomisel, liikumise esilekutsumiseks või pidurdusjõu tekitamiseks (näiteks rööpapidurid rongidel).
Eneseindutseeritud pöörisvoolud põhjustavad nähtust, mida tuntakse skinnefektina. Viimast saab kasutada näiteks materjalides leiduda võivate mikropragude kontrollimiseks ilma materjali lõhkumata. Sarnane nähtus on ka lähedusefekt, mis tekib väliselt indutseeritud pöörisvoolude toimel.
Ajalugu
Esimene inimene, kes pöörisvoolusid uuris, oli matemaatik, füüsik, astronoom ja Prantsusmaa peaminister François Arago (1786–1853). Aastal 1824 uuris ta nähtust, mida prantsuse keeles tuntakse kui magnétisme rotatoire'', ja leidis, et voolu juhtivaid materjale saab magneetida. Need uurimised viis lõpule ja seletas lahti Michael Faraday.
Aastal 1834 sõnastas Heinrich Lenz Lenzi seaduse, mis ütleb, et indutseeritud voolu suund on selline, et tema tekitatud magnetväli töötab vastu voolu tekitanud magnetväljale.
Pöörisvoolude avastamise au kuulub aga Léon Foucault'le (1819–1868). 1855. aasta septembris tegi ta avastuse, et vasest ketta pööramiseks vajaminev jõud peab olema suurem, kui ketta serv panna liikuma magneti põhja- ja lõunapooluse vahele. Ühtlasi ketas kuumeneb temas indutseeritud elektrivoolu toimel.
Esimene pöörisvoolude praktiline kasutamine materjalide testimiseks toimus aastal 1879, kui David Edward Hughes leiutas metallurgiliste sorteerimistestide metoodika.
Raja (Mulgi)
Raja on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
CITES
CITESi ehk Washingtoni (1973) konventsioon (akronüüm ingliskeelsest nimetusest Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora – 'Loodusliku loomastiku ja taimestiku ohustatud liikidega rahvusvahelise kauplemise konventsioon') on rahvusvaheline valitsustevaheline leping, mis reguleerib ülemaailmse kaubitsemise tagajärjel ohtu sattunud liikide riikidevahelist importi ja eksporti. CITESi määratud liike (nn CITESi liigid) on umbes 33 000.
Raja (Mulgi)
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
CITES
Eesti ühines CITESiga 1992. aastal. 2023. aastaks on selle konventsiooniga ühinenud enamik maailma riike - 184.
Raja (Mulgi)
Küla loodeosas ja -piiril voolab Pornuse oja, millele on paisutatud Pornuse paisjärv.
CITES
Eestis reguleerib CITESi konventsiooni täitmist Kliimaministeeriumi looduskaitse osakond. Teadusüksuseks on Eestis CITESi teaduskomitee, mida juhib Tiit Maran, liikmed on Urmas Laansoo, Eerik Leibak, Märt Kruus ja Uudo Timm. Lisaks komiteele toimivad CITESi teadusüksustena Eestis veel Tallinna Botaanikaaed, Tallinna Loomaaed, Tartu Ülikooli zooloogiamuuseum ja Eesti Loodusmuuseum.
Pöörisvool
Selgitus
Kui elektrijuhti magnetvälja allika suhtes liigutada, siis tekitatakse juhis elektromotoorjõud. Vastavalt Faraday induktsiooniseadusele tekitavad need elektromotoorjõud enda jõujoonte ümber magnetvälja, mis sõltub elektrijuhi takistusest. See magnetväli aga püüab takistada voolumuutusi, ehk siis magnetväljal on induktiivsus.
Pöörisvoolusid on võimalik tekitada ainult siis, kui toimub mingisugune muutus magnetväljas juhi suhtes. Olgu see siis kas juhi liikumine läbi magnetvälja või magnetvälja allika liikumine juhi suhtes.
CITES
CITESi lisad
Konventsiooni lisades on välja toodud kolm kategooriat:
I kategooria – otseses väljasuremisohus liigid, kelle eksisteerimist ülemaailmne kaubandus otseselt või kaudselt (nahk, luud) mõjutab.
Pöörisvool
Selgitus
pisi|Kui metallketas liigub läbi ristsuunalise ühtlase magnetvälja, siis indutseeritakse plaadis pöörisvoolud, mille suund vastab Lenzi reeglile − plaadi liikumine on seetõttu aeglustatud Nagu juuresolevalt pildilt näha, siis tekivad pöörisvoolud metallplaadis ainult seal, kus magnetväli muutub: Kuna magnetväli ise on homogeenne, siis selles alas pöörisvoolusid ei teki, sest väljamuutusi ei esine. Sama kehtib ka magnetväljaga mitte seotud plaadipunktide kohta.
Põhjus, miks juhis just pöörisvool tekib, seisneb selles, et elektronidele mõjub Lorentzi jõud, mis on nende spinnile vastupidine. Sellest tulenevalt kalduvad nad endast kas paremale või vasakule sõltuvalt rakendatud välja suunast ning sellest, kas välja tugevus on kasvav või kahanev. Elektrijuhi takistus mõjub vooludele summutavalt ja püüab nende teed lühendada. Lenzi seadus väidab, et pöörisvoolude pöörlemine on tingitud nende "soovist" eemaldada magnetvälja, mis neid tekitas, sel teel, et nad kutsuvad esile ise magnetvälja, mis algsele väljale vastu töötaks. Nii on näiteks vahelduvvooluga − pöörisvoolu magnetväli on alati vastupidine teda esilekutsunud voolu magnetväljale olukorras, kus perioodiliselt muutuva magnetvälja tugevus jääb samaks või kasvab. Erandiks on olukord, kus perioodiliselt muutuva magnetvälja tugevus langeb − sel juhul pöörisvoolude magnetväli ühtib primaarse magnetvälja suunaga.
Olukorras, kus juhi kuju on selline, et voolud ei saa temas ringelda, kogunevad laengud kas juhi pinnale või sisse ning põhjustavad seeläbi staatilist elektrit.
CITES
CITESi lisad
Ühtekokku kuulub I kategooriasse umbes 800 liiki, Eestis merikotkas, rabapistrik, atlandi tuur ja euroopa saarmas.
Pöörisvool
Selgitus
Pöörisvoolud põhjustavad tihti takistusest tingitud kadusid, mis võivad näiteks kineetilist energiat muundada soojusenergiaks (Joule'i-Lenzi seadus). See kahandab paljude vahelduvvoolu kasutavate seadmete, nagu näiteks trafode ja elektrimootorite, efektiivsust. Pöörisvoolusid välditakse sellistes olukordades kas seadmete madala elektrijuhtivusega südamike materjali (näiteks ferriit) valikuga või koostatakse näitekstrafo ferromagnetiline südamik isoleerkattega teraslehtedest (trafoplekkidest). Viimaste puhul ei suuda elektronid lehtede vahel olevat isoleerivat tühimikku läbida ning seeläbi ei suuda pöörisvoolud ka laiades kaartes enam levida. Sarnaselt Halli efektiga kogunevad laengud lehtede pinnale ning takistavad pöörisvooludest tulenevate võimalike laengute lehtedidele sattumist. Mida õhemad on isoleerkattega teraslehed ja mida rohkem neid on, seda enam surutakse pöörisvoolude mõju maha.
Süsteemi sisestatud energia muundumine kuumuseks pole alati halb nähtus. Näiteks saab seda ära kasutada rongi pidurdussüsteemis pöörisvoolupidurite näol. Pidurduse ajal läbib metallist rattaid magnetväli, mis põhjustab neis pöörisvoolusid. Pöörisvooludele mõjub omakorda ratastes esinev elektriline takistus, mis avaldub ratastest eralduva soojusena. Mida kiiremini rattad liiguvad, seda suurem on pidurdusjõud, nii väiksematel kiirustel et ei tööta pöörisvoolupidurid eriti tõhusalt. Niisugune pidurisüsteem tagab ühtlasi rongi sujuva peatumise. Lisaks kasutatakse induktsioonikuumust ära induktsioonpliitides ja metallesemete kuumutamisel.
Pöörisvoolude tugevus
Järgnevad valemid võimaldavad pöörisvooludega kaasnevat energiakadu arvutada ideaaljuhul, kus materjal ja magnetväli on ühtlane ning skinnefekti ei esine ehk elektromagnetlaine läbib materjali täielikult.
CITES
CITESi lisad
II kategooria – liigid, mis pole otseses väljasuremisohus, kuid kes võivad selleks kontrollimatu kaubitsemise käigus saada.
II kategooriass kuulub umbes 32 500 liiki, Eestis näiteks hunt, must-toonekurg, sookurg, apteegikaan ja orhideed.
Pöörisvool
Pöörisvoolude tugevus
Nendes valemites P ‒ energiakadu (W/kg), Bp ‒ suurim magnetiline induktsioon (T), d ‒ lehe paksus või juhtme diameeter (m), f ‒ sagedus (Hz), ρ ‒ materjali eritakistus (Ωm), D ‒ tihedus (kg/m3)
CITES
CITESi lisad
III kategooria – liigid, millega kauplemise kvoodid sätestab konkreetne riik ise.
Pöörisvool
Pöörisvoolude tugevus
Kiiresti muutuvate magnetväljade korral ja skinnefekti arvesse võttes ülaltoodud valemid ei kehti, sest magnetvoog ei läbi elektrijuhti ühtlaselt. Sügavust, mida magnetvoog suudab läbida, saab arvutada järgmiselt:
CITES
CITESi lisad
III kategooriasse kuulub umbes 170 liiki, Eestis pole sellesse kategooriasse kantud ühtki liiki.
Indoneesia riigipeade loend
Indoneesia riigipeade loend sisaldab Indoneesia valitsejad alates riigi iseseisvuse väljakuulutamisest pärast 1945. aastal, kuigi faktiliselt sai riik täielikult iseseisvaks alles 1949, kui Holland tunnustas oma koloonia iseseisvust. Aastail 1945 ja 1946 oli riik osaliselt okupeeritud ka Briti vägede poolt.
Pöörisvool
Pöörisvoolude tugevus
kus δ ‒ läbivussügavus (m), f ‒ sagedus (Hz), μ ‒ magnetiline läbitavus (H/m), σ ‒ erijuhtivus (S/m).
Maru
Maru on küla Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Pöörisvool
Tõukumine ja hõljumisnähtus
Kiiresti muutuva magnetvälja ning heade elektrijuhtide, nagu vask ja alumiinium, korral tekitab vool magnetväljas diamagneilist laadi tõukumist. Õigete tingimuste korral on võimalik saavutada ka stabiilne hõljumine, seda küll suurte voolukadudega, mida taoline protsess endaga kaasa toob. Seda nähtust kasutatakse ära näiteks prügisorteerimisel, kus alumiiniumpurkides indutseeritakse magnetväli ning seeläbi saab neid teisest prügist eemaldada. Väga tugeva (nt neodüümist tehtud) püsimagneti ja metallmündiga on võimalik nähtust ka ise vaadelda. Nimelt kui magnetit kiiresti mündi kohal edasi-tagasi liigutada ja jälgida, et mündi ja magneti vaheline kaugus oleks võimalikult väike, siis sõltuvalt magneti tugevusest, mündi materjalist ning nendevahelisest kaugusest võib näha, kuidas münt hakkab kaasa liikuma. Nähtus esineb ka siis, kui münt ei sisalda magnetilisi elemente. Teine analoogne näide tuleb olukorrast, kus kukutatakse magnet läbi vasktoru − kukkumine võtab silmnähtavalt kauem aega, kui mõne mittemagnetilise detaili läbi toru kukutamine.
pisi|Meissneri efekt: magnet hõljumas vedela [[lämmastikuga jahutatud ülijuhi kohal]] Ideaalsed elektrijuhid võimaldavad voolu kadudeta edasikandmist ning seega tekitatakse pöörisvoolud, mis välistavad ainsagi katse välise magnetvälja poolt uut voolu indutseerida. See omakorda kutsub ka esile magnetilise hõljumise efekti. Kõrvalolevalt videolt on näha, kuidas ülijuhi abiga on tekitatud magnetiline hõljumine. Tegu on Meissneri efektiga, mis oma loomult on kvantmehaaniline nähtus ning seisneb ülijuhi omaduses eemale tõugata kõiki magnetvälja jõujooni, mis tema läheduses on, hetkel, kui toimub ülijuhtivasse olekusse üleminek. Sel hetkel on magnetvälja tugevus ülijuhi asukohas null.
Tõmbumisnähtus
Kui elektrijuhi pind on magnetvälja jõujoonte suhtes risti (90 kraadi all), siis esineb tõukumise asemel magnetvälja allika ja juhi vahel tõmbumine. Indutseeritud voolude tekitatud jõud liigutab elektrijuhti allikale ligemale.
Maru
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Halliste valda.
Pöörisvool
Vibratsiooni ja asukoha tajumine
Pöörisvoolusid kasutatakse teatud tüüpi kaugussensorites, kus nende eesmärgiks on jälgida näiteks võllide vibratsiooni laagrites. See tehnoloogia pärineb aastast 1930, firmast nimega General Electric. Praeguseks kasutatakse neid sensoreidpõhiliselt valdkonnas, mis on seotud turbiinide tehnoloogiaga.
Elektromagnetiline pidurdustehnoloogia
Pöörisvoolupidureid kasutatakse näiteks lõbustuspargis atraktsioonil nimega ameerika mäed, kus vaguneid tuleb tihti suurtel kiirustel pidurdada. Taoline süsteem võimaldab pidurdamist väga täpselt juhtida. Tavaliselt paigutatakse vagunite külge rasked vasest plaadid, mis mööduvad sõidu ajal tugevatest püsimagnetitest. Magnetitest möödumisel tekkiv elektriline takistus vaskplaatides kutsub esile tõmbejõu plaadi ja magnetite vahel. Sarnane tehnoloogia on veel kasutusel raudteesõidukites ja ketassaagides.
Materjalide sisemise struktuuri kontrollimine
Pöörisvoolusid saab kasutada metallide sisemise struktuuri ja kvaliteedi kontrollimiseks mittepurustaval teimimisel (NDT). Nii testimisele kuuluvad näiteks soojusvahetid, lennuki kere osad ning muud vastutusrikkad detailid.
Maru
Külast voolab läbi Halliste jõgi ning suubub Halliste jõkke Enu oja.
Kobra jõgi
Kobra (vene Кобра) on jõgi Euroopas Venemaal Komi Vabariigis ja Kirovi oblastis. Algab Põhja-Uuralist. Jõe pikkus on 324 km, valgla 7810 km2. Voolab loogeldes valdavalt lõuna suunas. Suubub paremalt Vjatkasse. Toitub peamiselt lumesulamisveest, aasta keskmine äravool Verhnije Türühhany küla ümbrustes on 55,8 m3/s. Jõgi külmub tavaliselt oktoobris-novembris ja jääb jääkatte alla kuni aprillini. Kasutatakse puidu transpordiks. Kevadel on laevatatav 90 km kaugusel jõe suudmest.
Otto von Möller
thumb|Otto von Möller Berend Otto von Möller (Moeller, venepäraselt Anton Vassiljevitš Moller (Антон Васильевич Моллер); 8. veebruar 1764 Mustja mõis, Urvaste kihelkond, Tartu kreis – 5. oktoober 1848 Peterburi) oli baltisaksa päritolu mereväeohvitser (admiral), senaator, Püha Andrease ordeni ja kõigi Vene ordenite kavaler. Venemaa Keisririigi mereminister 1828–1836.
Talle kuulusid Suuri-Ruuta (vene Bolšaja Vruda) ja Sääpitsä (vene Zjabitsõ) mõis Ingerimaal (praegu Volossovo rajoonis).
Perekond
Tema vanem vend, viitseadmiral Friedrich Reinhold von Möller (1760–1833; Федор Васильевич Моллер), sai Vene-Rootsi sõja 1790 aasta Krasnaja Gorka merelahingu (Красногорское (Стирсуденское) сражение) eest Püha Georgi 4. klassi ordeni ja oli Kroonlinna sõjakuberner aastatel 1809–1826.
1. juuni 1806 abiellus ta Tallinnas Juliane (Julie) Charlotte Elisabeth von Nolckeniga (1787–1873), kes oli Valkla mõisniku poja Adam Friedrich von Nolckeni (1738–1822) ja Meedla mõisast pärit Martha Beata von Polli (1765–1817) tütar. Abikaasa Juliane oli Püha Katariina ordeni kavaler.
Abielust sündisid:
Gustav Wilmanns
Gustav Clemens Heinrich Wilmanns (30. detsember 1845 Jüterbog, Preisimaa kuningriik – 6. märts 1878 Baden-Baden) oli saksa arheoloog. Ta sündis ehitusnõuniku pojana. Wilmanns õppis aastatel 1864–1867 Berliinis Friedrich Wilhelmi nimelises gümnaasiumis filoloogiat ja ajalugu. Aastatel 1869–1872 oli ta Tartu ülikooli arheoloogiadotsent ja 1872–1878 Strasbourgi ülikooli professor.
Rein Kask
Rein Kask (sündinud 16. november 1926 Tallinn – 17. november 2017) oli eesti mullateadlane, põllumajandusdoktor (1973, Moskva; kinnitatud 1976).
Ta lõpetas 1945. aastal Uuemõisa Põllumajandustehnikumi ja 1949. aastal Tartu Riikliku Ülikooli.
1947. aastal asus Kask õppimise kõrvalt tööle Eesti NSV Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi Tartu filiaali laborandina, 1950 edutati nooremteaduriks. Aastast 1956 töötas ta Eesti Maaviljeluse Instituudis (1956–1960 teadurina, 1960–1988 mullauurimise osakonna ja 1988–1994 sektori juhina, 1994–1996 agroökoloogia osakonna juhtivteadurina, 1996–2001 vanemteadurina).
Ta on teinud uurimusi muldade süstemaatika ja diagnostika, geneesi, evolutsiooni ja erosiooni, mullaviljakuse ja -kaitse, maa hindamise, põllumaa kasutamise ning mullastiku kaardistamise kohta. Ta on üks NSV Liidu muldade erosiooni kaardi ja monograafia autoritest ning Eesti mullastiku suuremõõtkavalisele kaardistamisele alusepanijatest. Ta on koostanud Eesti maahindamismetoodika ja -hindamistabelid.
Okupatsioonid ja mobiliseerimised teise maailmasõja ajal tingisid olukorra, kus normaalse elu jätkamiseks pärast sõda, tuli oma sünniaega dokumentides muuta nii, et see ei tekitaks võõras võimus asjatuid küsimusi. Sellest tulenevalt ei olnud Rein Kase tegelik sünniaasta mitte 1928, nagu seisab kõikides sõjajärgsetes dokumentides ja teatmeteostes, vaid 1926.
Hendrikumõisa
Hendrikumõisa on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Küla kagupiiril ja lõunaosas voolab Sulaoja.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
Who's Your Daddy?
"Who's Your Daddy?" on Soome hard rock ' i bändi Lordi singel. Laulule on tehtud ka muusikavideo, mille produtsent oli Martin von Zweigbergk ja lavastas Pete Riski. See on teine singel Lordi kolmandalt albumilt "The Arockalypse".
Laulud singlil
Soome versioon:
Saksa eriväljaanne:
An Elixir for Existence
"An Elixir for Existence" on aastal 2004 ilmunud Norra sümfoonilise metali bändi Sirenia album. Album jätkab samas vaimus nagu eelmine. Seekord teeb aga kaasa uus laulja – Henriette Bordvik.
Laimetsa mõis
Laimetsa mõis (saksa keeles Laimetz) oli rüütlimõis Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal. Tänapäeval kuulub mõisa ala Järva valda Järva maakonnas.
1863. aastal rajati ühekorruseline kivist uusrenessanss-stiilis peahoone. Selle fassaadi kaunistas tugevalt eenduv keskrisaliit, mida nii esimesel korrusel kui ka viilul kaunistasid kolm kaarakent. Viiluotsi ilmestasid ka kaar- ja veerandringikujulised aknad.
Viimane mõisa võõrandamise eelne Laimetsa mõisnik oli Otto Johann Werner von Grünewaldt.
Pärast võõrandamist asus hoones kool. 1980. aastatel oli hoones tulekahju ja sestpeale on mõisahoone varemeis. Ka enamik kõrvalhoonetest on hävinud.
Soolamarss
Soolamarss oli 1930. aastal Briti Indias toimunud kodanikuallumatuse kampaania murdmaks brittide soolamonopoli. Kampaaniat juhtis Mohandas Gandhi.
Hans Bigler
Hans Hermann Gustav Bigler (25. detsember 1894 Blasewitz – 3. oktoober 1962 Dresden) oli juudi päritolu Austria-Ungari sõjaväelane (ülemleitnant, 1918).
Osales Esimeses maailmasõjas Böömi jalaväerügemendi nr. 91 koosseisus, sõjavang 1918–1919. 1927 astus Saksa kodakondsusse, alates 1931. aastast elas Dresdenis. Jaroslav Hašeki romaani Vahva sõduri Švejki juhtumised maailmasõja päevil tegelase "kadett Biegleri" prototüüp.
Jäätee
pisi|260px|Jäätee Hiiumaa ja mandri vahel (2003) Jäätee on üle jäätunud veekogu kulgev tee, mis olenevalt jää paksusest võib olla ette nähtud inimeste, erineva raskusega autode või muude liiklusvahendite liikluseks. Jäätee on jääle rajatud talitee osa.
Kandevõime
Inimest hakkab tugev jää kandma, kui selle paksus on 5–8 sentimeetrit, sõiduautod nõuavad 18–20 cm ja traktorid vähemalt 30 cm paksust jääd. Eestis avatakse ametlik jäätee siis, kui jää paksus igas punktis on üle 22 cm. Tugevaks peetakse eeskätt äsjatekkinud jääd, sest siis ei ole sulailmad jõudnud jää struktuuri kahjustada.
Jääle on rajatud ka raudteid, näiteks Baikali järvele Vene-Jaapani sõja ajal ja Laadoga järvele Leningradi blokaadi ajal. Peterburis on jääle rajatud ka trammiteid.
Eeltööd
pisi|Jäätee [[Saimaa järvel Soomes]]
Mõõtmine
Jää paksuse mõõtmiseks kasutatakse jääpuuri (harvem ka jäätuura) ja roostevaba mõõdulinti, joonlauda või muud vahendit. On olemas ka spetsiaalsed radarid.
Jää paksuse suurendamine
Püsivate külmakraadide puhul saab jääd paksemaks teha, kui jäässe auke puurida ning vett jääle peale pumbata.
Liiklemise reeglid
Liiklus jääteel toimub ainult valge ajal, kui nähtavus on vähemalt 300 m. Sõit jääteele on lubatud ainult tähistatud kohast. Jääteelt kõrvale sõitmine on keelatud.
Jäätee algusse paigutatakse infotahvel käitumisreeglitega ja neist tuleb kinni pidada. Samuti peab täitma jäätee valvetalituse korraldusi.
Jääteel on ühesuunalised sõiduteed. Möödumine ja möödasõit on keelatud. Jääteele sõitmise ajaline intervall ei tohi olla alla kahe minuti, kaugus sõidukite vahel ei tohi olla alla 250 meetri.
Sõiduki lubatud massi ja kiiruspiirangu määrab jäätee valvetalitus olenevalt jää- ja ilmaoludest. Kiiruspiirang on tavaliselt vahemikus 10−25 km/h või 40−70 km/h. See on seotud sellega, et teistel kiirustel liikudes tekitavad sõidukid jääs võnkeid, mis võivad kaasa tuua jää purunemise.
Liikumise ajal peavad sõiduki uksed kergesti avanema (näiteks tuleb desaktiveerida nn lapselukk) ning juhil ja sõitjatel on keelatud end turvavööga kinnitada.
Seismajäämine jääteel on lubatud ainult erakorralistes olukordades. Kui Te olete sunnitud seisma jääma, tuleb auto jäält ära viia. Kui see on võimatu, tuleb teavitada jäätee valvetalitust.pisi|Prao ületamine Kuivastu–Virtsu jääteel
Jääteed Eestis
On teada, et pikim Eestist alguse saanud jäätee oli 1323. aastal Saaremaa ja Lübecki vahel.
Ametlikke jääteid on loodud Hiiumaa ja mandri (tüüpiline marsruut Sarve–Rohuküla, ~25 km), Hiiumaa ja Saaremaa (Tärkma–Jõiste, ~15 km), Muhu ja mandri (Kuivastu–Virtsu, ~10 km), Vormsi ja mandri (Sviby–Rohuküla, ~12 km), Kihnu ja mandri (~15 km), Manilaiu ja mandri (1–2 km), samuti Haapsalu ja Noarootsi vahele (3 km).
2010. ja 2011. aastal oli Hiiumaa ja mandri vaheline jäätee Euroopa pikim.
Moritz Willkomm
pisi|Moritz Willkomm Heinrich Moritz Willkomm (29. juuni 1821 Herwigsdorff, Saksimaa – 26. august 1895 Wartenbergi loss Praha lähedal, Tšehhi) oli saksa botaanik.
Ta sündis vaimuliku pojana. Õppis 1841–1850 Leipzigi Ülikoolis, töötas seejärel sealsamas dotsendi 1852–1854 ja professorina 1854–1855. Aastail 1855–1868 oli professor Tharandti MPA-s. Ta oli Tartu Ülikooli professor 1868–1874 botaanika erialal, ning 1874–1895 professor Karli ülikoolis Prahas.
19. armee (Saksamaa)
'''Saksa 19. armee''' oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägede koosseisu kuulunud väliarmee.
Allunud väeosad
5.09.1943 12.06.1944 26.11.1944 1.03.1945
Nine Destinies and a Downfall
"Nine Destinies and a Downfall" on Norra bändi Sirenia 2007. aastal ilmunud album.
Oskar Johann Wiedemann
Oskar Johann Wiedemann (ka Oskaras Johann Videmanas; 3/15. detsember 1860 Jurbarke/Jurburg, Kaunase kubermang – 9. detsember 1918, Leipzig) oli keeleteadlane.
Ta sündis õuenõuniku pojana, õppis aastatel 1879–1883 Tartu Ülikoolis võrdlevat keeleteadust; oli eradotsent aastatel 1887–1890.
Bruno Wikszemski
Adam Bruno Wikszemski (6. oktoober 1847 Vilnius – 10. veebruar 1890 Berliin) oli poola arst ja arstiteadlane.
Sündis arsti pojana aadliperes. Õppis Tartu Ülikoolis 1865–1875 anatoomiat, prosektor 1875–1889.
Ahja valla lipp
Lipp kinnitati 13. detsembril 1996.
Lipu autoriteks on Hendriko Heinoja ja Üllar Varik.
Lipu kirjeldus
Valla ristkülikukujulise rohelise lipu alumistele nurkadele toetub valge sarikas. Sarika all moodustuv võrdhaarne kolmnurk on kollane.
Põhjendus
Ahja vald paikneb metsarikkas piirkonnas. Selle sümboliks on roheline värv lipu ülaosas. Ahja valla metsades asuvad Eesti ühed suuremad laanekuklaste kolooniad, mida sümboliseerib lipu põlvjaotusega moodustuv kuldne ala.
Lipu kasutamise kord
Ahja valla lippu kasutatakse järgmiselt:
Intsu
Intsu on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas.
Külas asuvad Intsu Siniallikas ja Kõlu järv, külast voolab läbi Orika oja. Küla läänepiiril voolab Sinialliku oja.
Kuni 2013. aastani kuulus küla Paistu valda.
18. armee (Wehrmacht)
18. armee (saksa keeles 18. Armee / Armeeoberkommando 18 (AOK 18)) oli Teise maailmasõja ajal Saksa Riigi Wehrmachti vägede koosseisu kuulunud väliarmee.
Ajalugu
Formeeriti novembris 1939. 5. armeest. Võttis osa Hollandi ja Prantsusmaa vallutamisest 1940. aastal Lääne sõjakäigus, peale seda oli mõnda aega Atlandi ookeani rannikukaitses.
1941. aastal Saksa vägede sissetungil NSV Liitu liikus väegrupi Nord koosseisu kuulunud 18. armee idarindel läbi Baltikumi jõudes lõpuks Leningradini ning osales Leningradi linna blokeerimises.
1944. aasta alguses taganes armee Punaarmee Leningradi-Novgorodi pealetungioperatsiooni tulemusel Leningradi alt Narva jõe ja Peipsi järve liinile, sama aasta lõpupoole taganes läbi Eesti Lätisse.
1944. aastal jäi Kuramaale kotti ning kapituleerus 8. mail 1945. aastal. pisi|Generaloberst Georg von Küchler pisi|300px|Barbarossa plaan pisi|Generaloberst Georg Lindemann thumb|Jalaväekindral Ehrenfried Oskar Boege
Vana-Liivamäe tänav
pisi|Vana-Liivamäe tänav 2019. aasta mais Vana-Liivamäe tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Keldrimäe asumis.
Landesuniversität Dorpat
Landesuniversität Dorpat ('Tartu Provintsiaalülikool') oli 1918. aastal Eestis Saksa okupatsiooni ajal tegutsenud Tartu ülikooli nimetus.
2. märtsil esitati Karl Dehio poolt memorandum saksa ülikooli taastamiseks. Saksa ülikooli taastamisega samal ajal toimus vene ülikooli likvideerimine ja viimine Voroneži. 4. aprillil oli vene rist ülikooli peahoonelt maha võetud. Viimased venekeelsed loengud peeti 20. märtsil, eksamid 15. aprillil (arstiteaduskonnas 15. mail), viimased diplomid anti välja mai lõpus ja 31. mail lõpetas vene ülikool tegevuse. 22. mail andis rektor Vissarion Aleksejev paberid rektor Karl Dehiole üle. Vene ülikooli õppejõud lahkusid Tartust viie rongiga, viimane neist 31. augustil.
Kuna ülikooli varad olid viidud Voroneži, asutati Saksamaal ülikooli varustamiseks Hilfsfond der Universität Dorpat.
Üliõpilaste immatrikuleerimine algas 10. augustil, oktoobris oli üliõpilasi kokku 1004, neist arstiteaduskonnas 566, füüsika-matemaatikateaduskonnas 179, õigusteaduskonnas 127, ajaloo-keeleteaduskonnas 85, usuteaduskonnas 57. Õppetöö oli preisipäraselt range ja akadeemilise vabadusega harjumatu, muuhulgas pidid üliõpilased esitama igal nädalal isikliku õppe- ja teadustegevuse aruanded.
Ülikooli avas Preisi kultusminister F. Schmidt-Ott 15. septembril. Ülikool andis klassikalise hariduse, kavas oli asutada ka soome-ugri keelte ja rahvuskultuuri õppetool.
Õppejõudude enamus tuli Saksamaalt, tihti olid nad otse rindelt tulnud. Nende mälestustesse jäi Tartu kauni väikelinnana vaikselt voolava jõega, kus imestust äratasid õppejõudude ja üliõpilaste kollegiaalsed suhted. Karusid, kelle eest neid hoiatati, nad Tartus ei näinud.
Ülikooli juhtkonda kuulusid:
Heinrich Ephraim Ulmann
Heinrich Ephraim Ulmann (24. veebruar 1841 Weimar, Saksi-Weimar-Eisenach – 17. november 1931 Darmstadt, Saksamaa) oli saksa ajaloolane.
Sündis arsti pojana, õppis Jena, Göttingeni ja Berliini Ülikoolis. Tartu Ülikooli üldajaloo professor 1870–1874, Greifswaldi ülikooli professor 1874–1912.
Landesuniversität Dorpat
Õppejõudude hulgas olid Hans Helfritz, Alexander, Dohna-Schlodieni krahv, Max Wundt, Wilhelm Worringer, Fritz Curschmann, Alfred Wegener, Alfred Rühl, Theodor Schiemann, Wolfgang Stammler, Walter Löhlein, Johann Grober, Hans Helfritz, Arthur Brückner, Alfred Rühl, Hans Scupin.
20. septembril otsustas eesti üliõpilaskonna asemike kogu mitte astuda saksa ülikooli. Selle otsusega ei ühinenud Fraternitas Estica. Korporatsioon Sakala jättis liikmetele tegevusvabaduse. Eestlaste osatähtsus ülikoolis oli 16,5%.
27. novembril 1918 andis sõjaväekomando komandör Tartu ülikooli üle Eesti Ajutise Valitsuse moodustatud komisjonile. Lahkudes ütles prorektor, Dohna-Schlodieni krahv Alexander: Ka selle maa noorus peab relvaga käes kaitsma oma maad ja relvade abil saavutama oma vaimsuse. Järgmisel päeval algas Vabadussõda.
20. mägiarmee
'''Saksa 20. mägiarmee' (saksa keeles 20. Gebirgs-armee'') oli Teise maailmasõja ajal Saksa vägedesse kuulunud väliarmee.
Allunud väeosad
August 1942.: Märts 1943.: Aprill 1944.: Detsember 1944.: Aprill 1945.:
21. armee (Saksamaa)
'''Saksa 21. armee''' oli Teise maailmasõja ajal Saksa armeesse kuulunud väliarmee.
Ajalugu
21. armee formeeriti 27. aprillil 1945 4. armeest.
Allunud väeosad
28. aprill 1945.:
Luitemaa looduskaitseala
pisi|[[Pikla rannaniit Luitemaa looduskaitsealal]] pisi|[[Tolkuse raba õpperada]] Luitemaa looduskaitseala asub Pärnu maakonnas Saarde ja Häädemeeste valla territooriumil. Kaitseala suurus on 11301,3 ha (maismaad sellest 8722,5 ha).
Ajalugu
Sealne piirkond võeti osaliselt kaitse alla 1939. aastal mets-kuukressi kaitseks. 1964. aastal laiendati kaitset Rannametsa luidete ja Tolkuse rabale. Aastal 2000 organiseeriti see Rannametsa-Soometsa looduskaitsealaks (pindala 9865 hektarit). Aastal 2006 sai eeskirjad ja piirid praegune Luitemaa looduskaitseala.
Kaitseala vapilill on niidu-kuremõõk, mille asurkond on sel kaitsealal tõenäoliselt Euroopa suurim.
Filmiamatöör
Eestis koondab filmiamatööride tegevust Eesti Filmiamatööride Liit, mis kuulub aastast 1991 ülemaailmsesse filmiamatööride katusorganisatsiooni UNICA.
Would You Love a Monsterman?
2002. aasta versioon
"Would You Love a Monsterman?" on Soome bändi Lordi esimene singel, mis ilmus singlina 2002. aastal.
Soomes tõusis see edetabelites esikohale. Laul on pärit Lordi albumilt "Get Heavy". Singlil mängivad Lordi teine bassist Magnum, klahvpillidel on Enary, trummidel Kita, kitarrist on Amen ning laulab Mr. Lordi. Aastal 2006 salvestati laul uues versioonis, kui vahetunud oli bassist (OX) ning klahvpille mängis Awa. See singliversioon oli limiteeritud reklaamsingel, samuti ilmus laul albumi "The Arockalypse" eriväljaandel. Singlimüügi suurendamiseks anti esimesele 500 ostjale kaasa koomiks "Monster Magazine".
2006. aasta reklaamsingel
Singlist ilmus uusversioon ja uus muusikavideo 2006. aasta sügisel. Uuem versioon tehti Ameerika Ühendriikides reklaamimiseks.
Singel ilmus reklaamversioonina raadiojaamades mängimiseks ning seda võis võita Soome joogitehase Olvi korraldatud auhinnamängus. Singlit tehti vaid paarsada tükki.
Jaan Kruusvall
Jaan Kruusvall (kodanikunimi Jaan-Vahur Kruusvall; 7. detsember 1940 Palmse vald – 3. aprill 2012) oli eesti kirjanik.
Elukäik
Jaan Kruusvall sündis Eru külas talupidaja pojana, õppis Võhma algkoolis ja Loksa keskkoolis ning lõpetas 1964. aastal eksternina Rakvere töölisnoorte keskkooli. Aastatel 1966–1971 õppis Kruusvall Moskvas, Maksim Gorki nimelises kirjandusinstituudis.
Aastatel 1964­­­­–1966 ja 1974–1976 töötas Jaan Kruusvall Tallinnfilmis administraatori ja dokumentaalfilmide toimetajana, 1981–1987 tegi kaastööd ajalehele Sirp ja Vasar, 1981–1987 oli ajakirja Looming proosaosakonna juhataja ning 1991–1996 ajalehe Maaleht toimetuse liige.
Jaan Kruusvall kuulus alates 1977. aastast Eesti Kirjanike Liitu, 1981–1985 oli ta EKL-i juhatuse liige.
Looming
Kruusvall debüteeris 1962. aastal luuletustega ajalehes Noorte Hääl. 1960ndate lõpus hakkas ta avaldama lühiproosat ning 1970ndate lõpus ilmusid trükis esimesed lühinäidendid.
Juba esimestes proosakogumikes avalduvad Kruusvalli loomingu tunnusjooned: fragmenteeritud või koguni puuduv süžee, elu ja tegelaste distantseeritud, hinnanguvaba kirjeldamine, faktide ülitäpsest esitusest tulenev kohatine iroonia ja grotesk ning eelkõige tema proosa ebaharilik lühidus. Kruusvall on kirjutanud vaid kaks pikemat jutustust – „Sügisdivertisment“ (avaldatud kogumikes „Maailmad akna taga“ ja „Sinetavad kaugused“) ning „Nokturn järve ääres (avaldatud samanimelises proosakogumikus ja valikkogus „Sinetavad kaugused“). Jaan Kruusvalli tekste on žanriliselt keeruline määratleda. Dialoogikeskne lühiproosa meenutab sageli lühinäidendeid ning viimastes kogumikes „Olen öösse eksind karjus“ ja „Õhtuvalgus“ avaldatud lakoonilised mõtisklused lähenevad vabavärsilisele luulele.
Kruusvalli proosaloomingut iseloomustab kolmanda kogumiku pealkiri „Katkendeid elust“. Tema lühijutud koosnevad sageli katkenditest, juhuslikult valitud piltidest ja stseenidest, millel pole pealtnäha algust ega lõppu, seotust ega pingestatust, süžee arengut ega lõpplahendust. Kruusvalli tegelased on üksildased inimesed, kes tunnetavad alalist tühjust ja masendust, toimuva poolikust ja tähtsusetust. Need tunnused kuuluvad ka Kruusvalli draamaloomingu juurde.
Teatrilukku kinnitas Kruusvall ennast näidendiga "Pilvede värvid", mis käsitles Eesti maarahva saatust 1944. aastal. Sügaval stagnatsiooniajal kinnistas see näidend Kruusvallile rahvusliku tõerääkija positsiooni. Mikk Mikiveri 1983. aastal Eesti Draamateatris esietendunud lavastuses kujunes "Pilvede värvid" märgiliseks. Näitleja Ain Jürisson on meenutanud, et lavastus mõjus kui valus ja kallis palsam eestlaste haavadele, kõneldes ajast, mil inimese saatus ristus tema kodumaa saatusega. Mikiveri lavastus oli püha, publik jälgis ja võttis laval toimuvat vastu surmvaikse süvenemisega.
24. armee (Saksamaa)
'''Saksa 24. armee''' oli Teise maailmasõja ajal Saksa armeesse kuulunud väeüksus.
Ajalugu
Formeeriti 1944. aasta novembris, et viia Šveitsi piiri ääres olevad väed ühtse juhtimise alla. Veebruarist aprillini 1945. aastal kuulus armee 19. armee juhtimise alla.
Allunud väeosad
Seisuga 26. aprill 1945
For Whom the Bell Tolls (Metallica)
"For Whom the Bell Tolls" on USA hevibändi Metallica lugu albumilt "Ride the Lightning", mis ilmus 1984. aastal. Inspiratsiooni selleks saadi kirjanik Ernest Hemingway romaani "Kellele lüüakse hingekella" ühest lõigust, kus viis meest püüavad vallutada küngast, kuid langevad vaenlase õhurünnaku all.
"For Whom the Bell Tollsi" peetakse Metallica varajase perioodi üheks parimaks looks. Rõhutud on instrumentaalsele mõjususele, vokaal tuleb sisse alles 2. minutil. Loo pikkus originaalis on 5:13. Lugu algab kirikukella kalkide löökidega.
Käsu Hans
pisi|Mälestuskivi Käsu Hansule Puhja kiriku aias. Käsu Hans (ka Hans Kes või Kess; surnud arvatavasti 1715. või 1734. aasta paiku Puhjas) oli eesti luuletaja ja kooliõpetaja.
Oli Puhjas köster ja õpetaja. Puhja kiriku ees asub Adrian Virginiusele ja Käsu Hansule püstitatud mälestusmärk.
Looming
Hans kirjutas arvatavasti umbes 1708. aastal Tartule Põhjasõjas Vene vägede tõttu sündinud kannatustest 32-salmilise lõunaeestikeelse kaebelaulu "Oh! ma waene Tardo Liin..." (Käsu Hansu nutulaul). Oma aja kohta kunstiliselt mõjukas isikustatud monoloog säilis rahvasuus. Varaseim üleskirjutus pärineb aastast 1714 pastor Johann Heinrich Grotjahnilt Tartu Jaani koguduse meetrikaraamatus. Trükis ilmus monoloog 1902.
Ahja valla vapp
thumb|Ahja valla vapp Ahja valla vapp on Põlva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Ahja valla vapp.
Vapp kinnitati 3. detsembril 1996.
Vapi autoriteks on Hendriko Heinoja ja Üllar Varik.
Vapi kirjeldus
Põlvjaotusega rohelise-kuldse kilbi alumisel, kuldsel väljal püstiselt must sipelgas (laanekuklane).
Värvid: Roheline – Pantone 347, Kuldne – Pantone 132, Must – Pantone Black 3PC.
Põhjendus
Ahja vald paikneb metsarikkas piirkonnas. Selle sümboliks on roheline värv vapi ülaosas. Ahja valla metsades asuvad Eesti ühed suuremad laanekuklaste kolooniad, mida sümboliseerib vapi põlvjaotusega moodustuv kuldne ala ja sipelga kujutis. Ühtlasi on sipelgas ka töökuse sümboliks.
Vapi kasutamise kord
Ahja valla vappi kasutatakse:
Eesti president
Eesti president (institutsiooni ametlik nimetus Vabariigi President) on Eesti Vabariigi riigipea.
Eesti presidendil on üldjoontes piiratud poliitiline võim, tal on esindusfunktsioon ning ta on vahekohtuniku ehk võimude tasakaalustaja rollis. Eesti presidendi kandidaat võib olla sünnilt Eesti kodanik, kes on vähemalt 40-aastane. Presidendi valib ametisse Riigikogu või valimiskogu viieks aastaks. Üks isik võib olla ametis maksimaalselt kaks ametiaega järjest. Kuna president peab olema oma töös sõltumatu, siis ametisse astumisel lõpevad presidendi volitused ja ülesanded kõigis valitavates ja nimetatavates ametites ning ta peatab ametisoleku ajaks oma erakondliku kuuluvuse.
Presidendi institutsioon loodi Eestis 1938. aastast kehtima hakanud põhiseadusega. Eraldi riigipea institutsioon loodi Eestis 1934. aastal põhiseadusega, siis nimetati seda Riigivanemaks (riigivanem oli ka varem, aastail 1920–1934, Eesti valitsuse juht, kuid rahvusvahelises suhtluses nimetati seda presidendiks). Praegusel kujul loodi presidendi institutsioon 1992. aastal kehtima hakanud põhisedusega.
Alates 11. oktoobrist 2021 on Eesti president Alar Karis.
Ajalugu
pisi|Eesti esimene president [[Konstantin Päts]]Eesti esimeses, 1920. aasta põhiseaduses presidendi institutsiooni ei olnud. Kuigi algsesse põhiseaduse versiooni oli ka president sisse kirjutatud, siis peamiselt Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei vastuseisu tõttu jäi president põhiseadusest välja. Sotsiaaldemoraadid eesotsas August Reiga kartsid, et presidendiks võib saada Vene tsaari taoline isevalitseja ja see ei oleks demokraatliku Eesti vabariigi puhul lubatav. Riigipea funktsioonid jagunesid 1920. aasta põhiseaduse kohaselt riigivanema, Riigikogu ja Riigikogu esimehe vahel. Vastavalt põhiseadusele määras Riigikogu esimees riigivanema kandidaadi, kelle ülesanne oli moodustada valitsus.
1920. aastatel oli üheks suuremaks presidendi institutsiooni toetajaks Konstantin Päts. Näiteks 1926. aastal esitasid Põllumeeste Kogud Pätsi õhutusel Riigikogule uue põhiseaduse projekti, kuhu oli selgelt presidendi institutsioon sisse kirjutatud. Samas ei toetanud enamus poliitikuid põhiseaduse muutmist ja 1928. aastal toimunud iga-aastasel õigusteadlaste päeval leidsid juristid, et põhiseaduse muutmine ei ole Eestis hädavajalik ning hakkama saab ka ilma presidendita.
1929. aastal alguse saanud ülemaailmne majanduskriis muutis Eesti majandusliku olukorra järsult halvemaks ja see sundis inimesi süüdlast otsivalt ringi vaatama ning poliitikuid ja erakondi eluolu halvenemises süüdistama. Aina enam hakati rääkima, et Eestile on vaja kindla käega riigijuhti, kes lõpetaks erakondade kaklused ning lööks korra majja. 1930. aastatel alguses tõusid esile ka vabadussõjalased, kes nõudsid riigikorra muutmist presidentaalseks.
1932. aasta augustis toimus Põllumeeste Kogude ja Rahvaerakonna algatatud rahvahääletus põhiseaduse muutmiseks, et luua presidendi ametikoht. Eelnõu nägi ette, et presidendikandidaat pidi koguma 10 000 häält. Presidendil oli õigus Riigikogus vastu võetud seadus tagasi saata, tal oli õigus välja anda seaduse jõuga dekreete ning ennetähtaegselt kuulutada välja riigikogu valimised. Rahvahääletus kukkus aga napilt läbi: poolt oli 49,2 protsenti hääletanutest, vastu 50,8 protsenti.
1933. aasta juunis toimus teine rahvahääletus. Eelnõu nägi ette presidendile edasilükkava veto õiguse, piiratud dekreediõiguse ja parlamendivalimiste väljakuulutamise õiguse andmise. Presidendi ametiajana nähti viit aastat. Peamiselt rahva umbusk poliitikute, valitsuse ja Riigikogu viis eelnõu põrumiseni: 67,3 protsenti hääletanuist oli eelnõu vastu.
1933. aasta oktoobris toimus kolmas rahvahääletus vabadussõjalaste koostatud põhiseaduse eelnõu üle. Eelnõu kohaselt ei kandnud tulevane riigipea siiski mitte presidendi nimetust, vaid pidi üle võtma senise valitsusjuhi ehk riigivanema nimetuse. Uus viieks aastaks valitud riigivanem pidi selle järgi olema rahva poolt otse valitav ja üsna suurte võimuvolitustega. Tal oli õigus laiali saata Riigikogu, panna Riigikogu vastuvõetud otsustele veto ja anda dekreedina välja seadusi. Täidesaatvat võimu hakkas teostama riigivanemale allutatud valitsus eesotsas peaministriga. Vabadussõjalaste põhiseaduse kiitis rahvas ülekaalukalt heaks: poolt oli 72,7 protsenti hääletanutest.
Uus põhiseadus jõustus 1934. aasta jaanuaris ning esimesed riigivanema valimised pidid toimuma aprillis, kuid 12. märtsil 1934 toimus tollal valitsusjuhiks olnud Konstantin Pätsi, Johan Laidoneri ja August Rei veretu riigipööre. Riigivanema kandidaati Andres Larkat toetanud vabadussõjalased arreteeriti ja valmimised jäid toimumata. Konstantin Pätsist sai peaminister riigivanema ülesannetes.
Pätsile siiski vapside põhiseadus ei meeldinud, kuna see oli liiga puudulik ja auklik. Pätsi näpunäidete järgi koostati uus põhiseadus, mis sätestas, et Eesti sai endale lõpuks riigivanema asemel üldrahvalikult valitud presidendi. 1938. aasta jaanuaris kehtima hakanud põhiseaduse kohaselt oli õigus presidendi kandidaadi esitamiseks vaid kolmel institutsioonil. Riigivolikogul ehk riigikogu alamal kojal, Riiginõukogul ehk riigikogu ülemal kojal ning omavalitsuste esindajate kogul, mis koosnes kaheksakümnest maa- ja neljakümnest linnaomavalitsuste esinduskogude valitud esindajast. Kui kõik need kogud seadsid üles vaid ühe ja sama presidendikandidaadi, siis jäid üldrahvalikud presidendivalimised ära. Nii juhtuski 1938. aasta presidendi valimistel. Riigivolikogu, Riiginõukogu ja omavalitsuste esindajate kogu ühisistungil valiti 219 poolt- ja 19 vastuhäälega vabariigi esimeseks presidendiks Konstantin Päts.
1992. aasta põhiseaduse koostamisel püüti vältida varasemate põhiseaduste vigu. Uus põhiseadus oli parlamentaarne ja presidendi võim oli erinevalt eelmisest põhiseadusest väga piiratud. Viieks aastaks Riigikogu või valimiskogu poolt valitud president pidi täitma eelkõige ühiskonda ühendavat, riigivõimu stabiilsust kindlustavat ja põhiseaduslikke institutsioone tasakaalustavat funktsiooni.
Erinevalt hilisematest presidendivalimistest andis 1992. aastal põhiseaduse rakendamise seaduse § 4 lõike 2 alusel presidendikandidaatidele hääli rahvas. Kahe enam hääli saanud kandidaadi seast pidi presidendi valima lihthäälte enamusega Riigikogu neljaks aastaks (tavalise viie asemel). Kandidaatide ülesseadmiseks tuli Vabariigi Valimiskomisjonile esitada vähemalt 10 000 Eesti kodaniku nime ja allkirjaga esildis. Seati üles neli kandidaati: Lennart Meri, Lagle Parek, Arnold Rüütel ja Rein Taagepera. Riigikogus valiti esimeses voorus presidendiks Lennart Meri (teine Riigikokku jõudnud kandidaat oli Arnold Rüütel). 1996. aastal valiti Lennart Meri valimiskogus teiseks ametiajaks.
Arnold Rüütel valiti presidendiks valimiskogus 2001. aastal, kuid 2006. aastal kaotas Rüütel valimiskogus Toomas Hendrik Ilvesele, kellest sai Eesti esimene väliseestlasest president. 2011. aastal valiti Ilves juba Riigikogu esimeses voorus tagasi teiseks ametiajaks. 2016. aasta valimistel ei suutnud ei Riigikogu ega ka valimiskogu presidenti valida, mille tõttu liikus valimine tagasi Riigikokku, kus valiti kompromissina presidentiks Kersti Kaljulaid, kellest sai Eesti esimene naispresident. 2021. aasta presidendi valimised olid omapärased selle poolest, et ainuke ülesseatud kandidaat oli Alar Karis, kes valiti presidendiks Riigikogu teises valimisvoorus.
Valimine ja ametiaeg
Vabariigi presidendi kandidaadiks võib seada sünnilt Eesti kodaniku, kes on vähemalt 40 aastat vana. President valitakse ametisse viieks aastaks. Kedagi ei tohi valida Vabariigi presidendiks rohkem kui kaheks ametiajaks järjest. Kandidaadi ülesseadmise õigus on vähemalt viiendikul Riigikogu koosseisust.
Eesti Vabariigi põhiseaduse § 79 kohaselt valib Vabariigi presidendi salajasel hääletusel Riigikogu. Igal Riigikogu liikmel on üks hääl. Valituks tunnistatakse kandidaat, kelle poolt hääletab Riigikogu koosseisu kahekolmandikuline enamus. Kui ükski kandidaat ei saa nõutavat häälteenamust, korraldatakse järgmisel päeval uus hääletusvoor. Enne teist hääletusvooru seatakse üles uued kandidaadid. Kui teises hääletusvoorus ei saa ükski kandidaat nõutavat häälteenamust, siis korraldatakse kahe teises voorus enim hääli saanud kandidaadi vahel samal päeval kolmas hääletusvoor. Kui presidenti ei valita ka kolmandas hääletusvoorus, kutsub Riigikogu esimees ühe kuu jooksul presidendi valimiseks kokku valimiskogu.
Vabariigi Presidendi valimise seadus näeb ette ka olukorra, kus valimiskogus ka teises voorus ei suudeta presidenti valida. Sel juhul viiakse läbi presidendi erakorralised valimised. Erakorralised valimised saab läbi viia kiiremini kui korralised. Kui korralised valimised toimuvad varemalt 60 ja hiljemalt 10 päeva enne ametis oleva presidendi volituste lõppemist, siis erakorralised valimised tuleb läbi viia 14 päeva jooksul.
Ametisse astumine, õiguslik seisund ja volituste lõppemine
pisi|Tähis presidendi ametihoonel Kadriorus Vabariigi Presidendi volituste tekkimise ja lõppemise sätestab Vabariigi Presidendi töökorra seadus. President astub ametisse, andes Riigikogus ametivande:
"Astudes Vabariigi Presidendi ametisse, annan mina, (ees- ja perekonnanimi), pühaliku tõotuse kaitsta vankumata Eesti Vabariigi põhiseadust ja seadusi, õiglaselt ja erapooletult kasutada minule antud võimu ning täita ustavalt oma kohuseid kõigi oma võimete ja parima arusaamisega Eesti rahva ja Eesti Vabariigi kasuks."
Ametisse astumisega lõpevad kõik Vabariigi Presidendi volitused ja ülesanded kõigis teistes valitavates ning nimetatavates ametites ja tal tuleb ametisoleku ajaks peatada oma erakondlik kuuluvus.
Vabariigi President kasutab põhiseaduse § 85 alusel immuniteeti. Teda saab kriminaalvastutusele võtta ainult õiguskantsleri ettepanekul Riigikogu koosseisu enamuse nõusolekul. Täpsemalt reguleerib seda küsimust kriminaalmenetluse seadustik. Kriminaalvastutusele võtmisel Vabariigi Presidendi volitused peatuvad.
Vabariigi Presidendi volitused lõpevad tema ametist tagasiastumisel (ei ole võimalik erakorralise või sõjaseisukorra ajal), teda süüdi mõistva kohtuotsuse jõustumisel, tema surma korral ja uue Vabariigi Presidendi ametisseastumisega.