cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Naatriumioonaku
Rakendused
Põhiline rakendus, mida naatriumioonaku võiks pakkuda, on niisuguste allikate energia suuremahuline salvestamine, mille tootlikkus pole stabiilne. Siin on eelkõige mõeldud taastuvenergia allikaid, nagu tuuleenergia ja päikeseenergia, mille tootmine ja tarbimine pole enamasti omavahel kooskõlas. Liitiumi maailmavarud on ammendumas, samas nõudlus liitiumi järele aina kasvab. See on arvestatav põhjus, miks on mõistlik kasutada suuremahulise energiasalvestamiseks Na-ioonakut.
Kadrina kirik
Sisustus
pisi|[[Gustav Johannes Beermann Kadrina kiriku altari ees 1930ndatel. Näha on ingli kuju, mida asus üks mõlemal pool altarimaali. Kujud purunesid teise maailmasõja ajal]]
Ravila tänav (täpsustus)
Ravila tänav on tänav mitmes Eesti linnas:
Kadrina kirik
Sisustus
Kirikus on Läti tisleri Karlis Hermanise (1847–1926) 19. sajandi II poolel lõigatud oreliprospekt, mis valmis algselt 1877. aastal Peterburi Jeesuse kiriku saksa-läti koguduse jaoks, kuid toodi 1895. aastal Kadrinasse, kui kirik otsis endale senisest suuremat orelit. Kiriku kroonikaraamatus on kirjas, et 18 registriga oreli läks maksma 1350 rubla ning kirik sai selle detsembris 1895.
Naatriumioonaku
Rakendused
Ühte Tesla elektriautot toidab ligi 1300 sülearvuti aku jagu liitiumioonakusid. 2015. aastal teatasid teadlased naatriumakupatareist, mis kasutab 18650-tüüpi akuelemente. Niisugused akud võivad leida kasutamist sülearvutites, leedtaskulampides, elektriautodes ja muudes toodetes. Energiatiheduseks on lubatud 90 Wh/kg, mis on võrreldav liitium-raudfosfaataku vastava näitajaga.
Kadrina kirik
Sisustus
Varasem orel osteti 1849. aastal Tallinnas korraldatud oksjonilt ning pärast uue oreli saabumist müüdi edasi Haljala kiriku Käsmu kabelile.
Altar ja kantsel pärinevad mõlemad 19. sajandist ja kuuluvad stiili poolest uusgootikasse.
Franklini maakond (Missouri)
Maakonna halduskeskus on Union.
Kadrina kirik
Sisustus
Altarimaal "Ristilt võtmine" on pärit 19. sajandi I poolest. Selle on valmistanud tundmatu meister initsiaalidega G.O. See on alates 1984. aastast muinsuskaitse all.
Esna kool
Esna kool oli kool Järvamaal Esnas.
Kool asutati 1850. või 1860. aastatel.
Kadrina kirik
Sisustus
Kirikus on 1490. aastatest pärinev Kristuse figuuriga saarepuust krutsifiks, mis on sisustusest ainus meie ajani säilinud ese ja mis on umbkaudu sama vana kui kirikuhoone ise.
Esna kool
Kool on olnud algkool.
1943 tähistas kool 100. aastapäeva.
Franklini maakond (Missouri)
Maakonna pindala on 2410 km², millest 20 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 101 492. Aastal 2000 oli elanikke 93 807.
Kloaak (jäätmekäitlus)
Kloaak on maa-alune reovee ja mustuse äravoolukanal.
Franklini maakond (Missouri)
Franklini maakond on elanike arvult Missouri kümnes maakond.
Ajalugu
Franklini maakond moodustati 11. detsembril 1818 Saint Louise maakonna osast. Maakond on saanud nime poliitiku, teadlase ja leiutaja Benjamin Franklini järgi.
Hannes Tõnisson
Hannes Tõnisson (sündinud 11. juulil 1980) on eesti geoökoloog ning randade ja rannikumere geoloog.
2008. aastal sai Tõnisson doktorikraadi Tallinna Ülikoolis ökoloogia erialal. Tõnisson töötab vanemteadurina Tallinna Ülikoolis loodus- ja terviseteaduste instituudi ökoloogia keskuses. Tõnissoni teadustöö põhisuunaks on randade geoloogia. Peamine uurimistegevus keskendub nii inim- kui kliimatekkelistele protsessidele, mis liigutavad ja kuhjavad setteid rannavööndis. Hannes Tõnisson on üliõpilaskorporatsiooni Sakala vilistlane. Kuulub Teaduste Akadeemia Eesti Noorte Teaduste Akadeemiasse.
Põhisuunad
Tõnissoni teadustöö põhisuunaks on randade geoloogia ja dünaamika. Peamine uurimistegevus keskendub nii inim- kui kliimatekkelistele mõjuritele, mis põhjustavad muutuseid randade arengus ja tasakaalus. Käsitleb nii tänapäevaseid rannaprotsesse kui analüüsib ka nende protsesside muutuseid viimastel aastatuhandetel. Üheks olulisemaks uurimisvaldkonnaks on olnud ekstreemsete tormide mõju randade arengule ja rannikualadele. Tegeleb ka geofüüsikaliste meetodite populariseerimisega ning rakendab neid riskide hindamisel ning maandamisel.
Töökäik
Töötanud Tallinna Ülikooli ökoloogia instituudis assistendi ametikohal aastatel 2003–2004. Ökoloogia instituudi maastikuökoloogia osakonna teadur aastatel 2004–2011 ja vanemteadur aastatel 2012–2015. Alates 2015. aastast vanemteadur loodus- ja terviseteaduse instituudi ökoloogia keskuses.
Organisatsioonid
Kuulus Eesti Noorte Teaduste Akadeemia asutavasse kogusse ning on selle liige. On Eesti Geograafia Seltsi liige ning on kuulunud selle ühingu juhatusse.
Muu teadustegevus
pisi|Russalka georadari uuringudOli seotud Tallinna Reidi tee ehitusprojekti tõttu teostatud uuringutega, mille käigus uuriti selle tulevase uue liiklussõlme alguses asuva Russalka kuju seisukorda. Projekti käigus kasutati Tallinna Ülikooli ökoloogia keskuse teadlaste oskusteavet ja seadmeid, et selgitada välja, kuidas on aeg kujule mõjunud ning kuidas on kuju oma graniitpostamendile kinnitunud. Uuringu käigus selgitati välja, et kuju seisukord oli piisavalt hea, et vajada vaid iluravi. Tallinna Ülikooli ökoloogia keskuse kaudu on võimalik selliseid teenuseid teistelgi kasutada.
On aktiivne teaduse populariseerija, kasutades muuhulgas ökoloogia eriala populariseerimisel enda kogemust eriala praktilisel rakendamisel autorallis. On osalenud Eesti Rahvusringhäälingu teadusportaali Novaatori teaduse populariseerimise loengusarjas "Ühe minuti loeng" ning "Teadlane teab". Tõnisson on pidanud kaks loengut:
Tegevus autorallis
Teostab ralliilma lühiajalisi ennustusi autoralli maailmameistrivõistlustel osalevale võistkonnale Toyota Gazoo Racing, mille koosseisu kuulub Eesti rallisõitja Ott Tänak. Tõnisson on silma paistnud edukate ning äärmiselt täpsete ilmaennustustega, kasutades nii ilmakaarte kui ka tavalisest leidlikumaid võtteid, lähedal asuvate ilmajaamade puudumisel isegi rallifännide postitatud piltide analüüsi. On pakkunud rallivaldkondades kõneainet kui spetsialist, kes ennustab ilma täpsemalt kui füüsiliselt raja ääres seisjad. Enne Toyota meeskonda ennustas ralliilma M-Spordi rallimeeskonnale, mille koosseisu pääses pärast aastate pikkust isikliku koostööd Ott Tänakuga.
Vahel on tema koostatud ennustused läinud vastuollu isegi ametlike ilmajaamade prognoosidega, mis muudab tema õnnestumised veel väärtuslikumaks. Ühe värvika näitena on Tõnisson välja toonud juhtumi 2012. aasta Saksamaa MM-rallilt."'2012. aasta Saksamaa ralli ajal viibisin Poolas, kogusin vajalikud andmed kokku ja teatasin Tänakule, et vihm ralliteedele ei jõua, saab enne otsa,' meenutas Tõnisson üht värvikamat hetke, mis annab aimu, kui oluline mees on ilmavana. Peagi helistati Tõnissonile tagasi ja küsiti: 'Oled ikka kindel, et rada on kuiv? Kõik teised stardivad vihmarehvidega.' 'Jäin endale kindlaks ja läksin muude asjatoimetuste tõttu levist välja,' jätkas ta. 'Ise mõtlesin, et kui eksisin, pean Poola jääma ja otsima koha, kust mind üles ei leita. Kui levisse tulin, nägin rõõmuga, et mul oli õigus: asfalt jäi kuivaks ja Tänak võitis kaks kiiruskatset.'"
Eskilstuna Eesti Selts
Eskilstuna Eesti Selts on Rootsi eestlaste selts, mis tegutseb Eskilstunas.
Seltsil on oma arhiiv, mida digitaliseeritakse.
Selts käib koos peamiselt Eskilstuna Eesti Kodus.
Selts on Rootsi Eestlaste Liidu liige.
Wolfgang U. Wurzel
Wolfgang Ullrich Wurzel (3. august 1940 Schleiz – 4. august 2001 Berliin) oli saksa keeleteadlane. Ta uuris teoreetilist fonoloogiat, morfoloogiat ja keelemuutuste teooriat. Wurzeli töö keskendus markeerituse teooriale.
Barnim II (Pommeri)
Barnim oli hertsog Barnim I ja selle kolmanda naise Mechtildi poeg. Barnimi isa suri 1278. aastal, kui ta veel laps oli. Ta oli titulaarne kaasvalitseja koos noorema venna Otto I-ga ja temast palju vanema poolvenna Bogislaw IV-ga, kelle käes oli tegelik võim. Ema eestkoste all ei olnud Barnimil tegelikku võimu 1294. aastani, kui tema ja Otto said oma osa Pommerist valitseda.
Ta tapeti järgmisel aastal Ueckermünde nõmmel vihase abikaasa poolt, kelle naise ta olla võrgutanud. Temast ei jäänud lapsi maha ning Pommerit valitsesid pärast tema surma Bogislaw ja Otto.
Peamine koesobivuskompleks
Peamiseks koesobivuskompleksiks  ehk MHC-geenideks ehk koesobivusantigeenideks ehk suuremaks koesobivuskompleksiks (lühend MHC, inglise major histocompatibility complex) nimetatakse paljude selgroogsete lümfoid(-immuunsüsteemi) geenikompleksi, mis paikneb ühes kromosoomis.
Peamise koesobivuskompleksi geenide ülesandeks on lümfoid-(immuun-) süsteemi rakkude vahelise kommunikatsiooni hõlbustamine, raku pinnal olevate koesobivusantigeenide olemasolu kontrollimine ja äratundmine (organismiomaste rakkude eristamine võõrastest rakkudest) ja immuunvastuse esilekutsumine ning tõenäoliselt osalemine sugulises valikus.
Nii näiteks tunnevad T-rakkude pinnal paiknevad T-rakkude retseptorid ehk TCR-molekulid ära kehavõõraste antigeenide olemasolu viirusega nakatatud raku välispinnal koos raku enda peamise koesobivuskompleksi (inimestel HLA) antigeenidega.
Klassifikatsioon
MHC-geenid esitlevad MHC-taskus peptiide ja kodeerivad kolme klassi koesobivusantigeene ehk MHC valke (glükoproteiinid):
MHC klass I valgud
Klass I MHC valgud transporditakse raku seest ja need on avaldunud enamikul keharakkude membraanidel. Igal rakul võib avalduda ligi 100 000 klassi I MHC-molekuli. Klass I MHC valgud eksponeerivad raku pinnal rakuvalkude käibes tekkinud peptiidfragmente ja seonduvad harilikult tsütotoksiliste T-rakkudega ning lasevad ATC-rakul neile käsilolevat antigeeni esitleda.
Inimestel
Inimeste peamine koesobivuskompleks kannab nimetust HLA geenikompleks (ka HLA-antigeenid), kuna nad avastati leukotsüütide pinnal. HLA-lookuses paiknevad geenid on väga polümorfsed.
Inimestel on HLA-geenikompleks (ka: geenikogum) (MHC) kodeeritud 6. kromosoomis (hiirtel H-2 geenid 17. kromosoomis). HL-antigeenid paiknevad kõikide tuumaga rakkude pinnal ja neid kasutatakse koesiirdamise proovide uurimisel, garanteerimaks transplantatsioonis doonori ja haige sobivuse.
HLA antigeenide ja alleelide määramine elundite siirdamisel
Enne elundite ja rakkude siirdamist määratakse eelnevalt nii doonori kui ka retsipiendi HLA antigeenid/alleelid (näiteks PCR-iga).
Patogeensus
MHC-geenidega seostatakse inimestel mitmeid immuunpuudulikkuse vorme ja perekondlikke haigusi, näiteks :
Operatsioon Independencia
Operatsioon Independencia (hispaania keelest operatsioon Iseseisvus) oli Argentina sõjaväe operatsioon 1975. aastal Tucumáni provintsis Argentinas. Operatsiooni sihiks oli purustada provintsis mässama hakanud guevaristlik Rahva Revolutsiooniarmee. See oli räpase sõja kõige laiaulatuslikum operatsioon.
Tallinna triloogia
Tallinna triloogia on ühine nimetus Karl Ristikivi kolmele romaanile:
Hüperrealism
pisi|250px|[[Mauro David, "Kristallnõu melonitega" (Fruttiera di cristallo con meloni), õlimaal puitpaneelil, 1999]] Hüperrealism on kõrgresolutsiooniga fotot meenutav maalikunsti ja skulptuuri žanr, mida peetakse fotorealismi edasiarenduseks. Mõistet kasutatakse 21. sajandi alguses Ameerika Ühendriikides ja Euroopas välja kujunenud sõltumatu kunstiliikumise ja -stiili kohta.
Ajalugu
Prantsuskeelse sõna hyperréalisme mõtles välja Belgia kunstikaupmees Isy Brachot, et kasutada seda oma Brüsselis asuva galerii 1973. aasta näituse nimena. Näitusel olid ülekaalus Ameerika fotorealistid Ralph Goings, Chuck Close, Don Eddy, Robert Bechtle ja Richard McLean, kuid esindatud olid ka mõjukad Euroopa kunstnikud Domenico Gnoli, Gerhard Richter, Konrad Klapheck ja Roland Delcol. Sellest ajast alates on Euroopa kunstnikud ja kunstikaupmehed kasutanud nimetust "hüperrealistid" fotorealismi esteetikast mõjutatud kunstnike kohta. Ameerika kunstnik Denis Peterson, kelle teedrajavaid töid peetakse fotorealismi haruks, rakendas mõistet "hüperrealism" uue, 21. sajandi alguse liikumise ja selle killustunud kunstnikerühmituse kohta. Graham Thompson on öelnud:"'Üks näide sellest, kuidas fotograafia sulandus kunstimaailma, on fotorealistliku maalikunsti edu 1960. aastate lõpus ja 1970. aastate alguses. Seda kutsutakse ka superrealismiks või hüperrealismiks ning kunstnikud nagu Richard Estes, Denis Peterson, Audrey Flack ja Chuck Close töötasid sageli kaadritega, et luua maale, mis näiksid fotodena.'"
Hüperrealism vastandub 20. sajandi lõpu traditsiooniliste fotorealistlike maalide üks ühele kujutamisele. Hüperrealistlikud maalijad ja skulptorid kasutavad fotosid allikana, millest nad loovad detailsema tõlgenduse. Erinevalt fotorealismist on see tihti narratiivne ja emotsionaalne. Rangelt fotorealistlikud maalijad kalduvad ühtlase illustreeriva kujutamisstiili säilitamise nimel jäljendama fotosid ning eiravad või üldistavad teatud detaile. Nad jätavad sageli välja inimlikud tunded, poliitilised väärtushinnangud ja lugu jutustavad elemendid. Kuna fotorealism arenes popkunstist, oli maalide stiil ainulaadselt range, täpne ja teravalt tundevaba ning rõhutas üksluiseid ja igapäevaseid kujundeid.
Hüperrealism seevastu, olles siiski olemuselt fotograafiline, hõlmab pehmemat ja palju keerukamat keskendumist kujutavat ainest, esitades seda elava ja käegakatsutava objektina. Need hüperrealistlikel maalidel ja skulptuuridel olevad objektid ja stseenid on piinlikult üksikasjalikud, et luua illusioon reaalsusest, mida pole algsel fotol näha. Teiste sõnadega on need sürreaalsed, kuna saavutatud illusioon on jäljendatud reaalsuse veenev kujutis. Tekstuurid, pinnad, valgusefektid ja varjud tunduvad selgemad ja eristuvamad, kui nende alusfoto või isegi tegelik subjekt.
Hüperrealismi juured on Jean Baudrillard' filosoofias, "millegi matkimisel, mida tegelikult pole kunagi eksisteerinud". Nii loovad hüperrealistid võltsreaalsuse, veenva illusiooni, mis põhineb tegelikkuse jäljendamisel, digifotol. Hüperrealistlikud maalid ja skulptuurid on sündinud digikaamerate ja suure eraldusvõimega kuvarikujutistest. Kui fotorealism jäljendas analoogfotograafiat, siis hüperrealism kasutab digikujundeid ja muudab neid, et luua uus reaalsus. Hüperrealistlikud maalid ja skulptuurid on manipuleeritud ning kõrgresolutsioonkujutiste illusiooniga, mis on reaalsusest veelgi täpsemad.
Stiil ja metoodika
Võrreldes fotorealismiga keskendub hüperrealism palju rohkem detailidele ja ainestikule. Hüperrealistlikud maalid ja skulptuurid ei ole fotode täpsed tõlgendused ega kindla stseeni või objekti täpsed illustratsioonid. Selle asemel kasutatakse täiendavaid ning tihti vaevumärgatavaid illustreerivaid elemente, et luua illusioon reaalsusest, mida tegelikult pole olemas või mida inimsilm ei näe. Lisaks võivad need sisaldada emotsionaalseid, sotsiaalseid, kultuurilisi ja poliitilisi teemaelemente kui maalitud visuaalse illusiooni täiendusi – see on selge eemaldumine vanemast ja märgatavalt täpsemini tegelikkust järgivast fotorealismist.
Ainestik
pisi|350px|[[Agustín Reche Mora, "Vaade Calle Sevilla kohvikust Hontanares Alcalá suunas" (Calle Sevilla desde la cafetería Hontanares hacia Alcalá), õlimaal lõuendil, 1993]]
Teemaringi kuuluvad portreed, kujutav kunst, natüürmordid, maastikud, linnavaated ja narratiivsed stseenid. Uuem hüperrealism on fotorealismiga võrreldes väljendusrikkam ning rõhutab sotsiaalseid, kultuurilisi ja poliitilisi teemasid. See on ka teravas vastuolus samaaegse fotorealismiga, kus jätkuvalt välditakse kõrvalekaldeid fotolikust kujutlusviisist. Hüperrealistid jäljendavad ja parandavad täpseid, ühiskondlikus või kultuurilises kontekstis olevaid fotokujutisi, et luua reaalsusest veenvaid, visuaalseid illusioone.
Mõned hüperrealistid on vihkamise ja sallimatuse narratiivse kujutamise abil paljastanud totalitaarseid režiime ja kolmanda maailma sõjaväelisi valitsusi. Denis Peterson, Gottfried Helnwein ja Latif Maulan kujutasid oma töödes sotsiaalse mandumise poliitilisi ja kultuurilisi hälbeid. Petersoni teos keskendus diasporaadele, genotsiididele ja põgenikele. Helnwein töötas välja ebatavaliselt jutustava teose, mis keskendus hälvetele holokausti minevikus, olevikus ja tulevikus. Maulani looming kritiseerib ühiskonna hoolimatust abitute, puudustkannatavate ja oma õigused kaotanud inimeste suhtes. Provokatiivsed teemad sisaldavad mõistatuslikke kujutisi genotsiididest, nende traagikast ja ideoloogilistest tagajärgedest. Need elutruud maalid on ajalooline kommentaar inimolendite grotesksele väärkohtlemisele.
Hüperrealistlikud maalid ja skulptuurid loovad peente valguse ja varju efektidega füüsilise kohaloleku. Kujutise esiplaani lähimad objektid, vormid ja pinnad näivad visuaalselt lõuendi tasapinnast eenduvatena ning skulptuuride detailidel on rohkem selgust kui tegelikkuses. Hüperrealistlikud kujutised võivad lähteaineks olnud fotode kujutistest olla 10–20 korda suuremad, kuid on siiski säilitanud väga suure eraldumisvõime värvis, täpsuses ja detailsuses. Mitmed maalid on tehtud värvipüstoliga, kasutades akrüül- ja õlivärvi või nende mõlema kooslust. Ron Muecki elutruud skulptuurid on reaalsetest kehadest palju suuremad või väiksemad ning on viimistletud uskumatult veenvate detailidega, kasutades selleks erilise täpsusega polüestervaikusid ja vorme. Bert Monroy digikujutised paistavad olevat fotode põhjal tehtud maalid, kuid on siiski loodud arvuti abil.
Rock Summer
Rock Summer oli 1980. aastate lõpus ja 1990. aastatel Tallinnas Lauluväljakul toimunud muusikafestival. 2013. aastal peeti ka festival Rock Summer 25.
Festivali peakorraldaja oli Jüri Makarov (Makarov Muusik Management) ja see toimus aastatel 1988–1997. Vaid 1990. aastal toimuma pidanud festival jäi ebakindla poliitilise olukorra tõttu ära. Esimene Rock Summer kandis alapealkirja "Glasnost 88" ning oli külastajatele tasuta. Hinnanguliselt käis seal kolme päeva peale kokku 150 000 külastajat. 1997. aastal läks Makarov Muusik Management pankrotti ning seega jäi selle aasta Rock Summer viimaseks.
Tehisavaradar
pisi|[[Veenuse pind, mis on pildistatud tehisavaradariga orbitaaljaamalt Magellan]] Tehisavaradar (, lühendatult SAR) on radaritüüp, mille eripäraks on antenni ja uuritava piirkonna vahelise suhtelise liikumise kasutamine. Nii on võimalik saavutada kõrgem ruumiline lahutus kui tavalise, kiirtega skaneeriva radariga.
Tehisavaradar on aktiivne kaugseireinstrument, mis on tavaliselt kinnitatud lennuki või satelliidi külge. Üksiku kiirt formeeriva antenniga valgustatakse korduvalt uuritavat ala, kasutades raadiolaineid lainepikkusega meetrist millimeetriteni. Erinevates antenni asukohtades registreeritavad tagasipeegeldunud kajasignaalid detekteeritakse koherentselt ja talletatakse ning seejärel töödeldakse üheskoos, et saada pilt uuritavast piirkonnast.
SAR kujutise saamine ei sõltu nähtavast valgusest, mistõttu saab seda kasutada ka öösel. Radar kasutab mikrolainete sagedusvahemikku jäävat elektromagnetkiirgust, mis neeldub atmosfääris väga vähe. Seega ei sega vaatlusi pilved.
Sarnasused võreantenniga
Võrdluseks, tehisavaradari (enamasti) üksik antennielement registreerib signaale eri ruumipunktides eri aegadel. Kui radar on paigutatud lennukile või satelliidile, on asukoht seotud vaid ühe muutujaga – kaugusega piki seadme lennutrajektoori –, mis on üksik matemaatiline mõõde. Talletatud signaalid ei ole seega enam funktsioonid mitte ajast vaid asukohast piki seda mõõdet. Kui talletatud signaale hiljem loetakse ja kombineeritakse konkreetsete faasinihetega, saadakse tulemuseks andmed, mis on samaväärsed sama pikkust ja kuju omava võreantennist pärineivaga. Seega sünteesiti signaalide kogum, mis võiks olla registreeritud korraga ühe suure ühemõõtmelise avaga võreantenniga. Siit ka mõiste "tehisava". Üle tehisava lennates toimuvaid faasivariatsioone tõlgendatakse Doppleri nihete jadana välja kiiratud lainete sageduse suhtes.
Levinuim tööviis
pisi|Lennuki [[DC-8 külge kinnitatud NASA AirSAR instrument]]
Tüüpilises tehisavaradari rakenduses on üksik antenn kinnitatud lennuki või satelliidi külge nii, et kiiratav raadiolainete vihk omab olulist lennusuuna suhtes ristsihilist komponenti. Vihk on vertikaalsihis lai, et valgustada maapinda seadme alt kuni horisondini.
Kaugusmõõtme lahutus saavutatakse, tekitades laineimpulsse, mis defineerivad väga lühikesi ajaintervalle. Impulsid koosnevad kandesignaalist ja külgribasignaalidest või pikematest tirelimpulsijadadest ehk ajas (tavaliselt lineaarselt) muutuva sagedusega impulssidest. Eri punktidest eri ajahetkedel tagasi jõudvad kajasignaalid teevad võimalikuks antud punkti kauguse määramise. Asimuut määratakse kindlaks vastuvõetud signaali Doppleri nihkest.
Hoolika seadme disaini ja kasutamise korral on saavutatav lahutusvõime, mis suudab eristada kaugusest miljon korda väiksemaid objekte, näiteks 30 cm objekte 300 km kauguselt.
Saadud SAR-pildi lahutusvõime (pikslit kaugusühiku kohta) on eelkõige võrdeline kiiratava lainepikkusega olenemata kasutatava impulsi tüübist.
Ajalugu
Carl Wiley, kes töötas matemaatikuna Litchfield Parkis Arizona osariigis USA-s asunud Goodyear Aircraft Companys, leiutas tehisavaradari 1951. aasta juunis. Ta töötas sellel ajal mandritevahelise ballistilise raketi Atlas sihtimissüsteemi kallal. 1952. aasta alguses konstrueeris Wiley koos Fred Heisley ja Bill Weltyga concept validation süsteemi DOUSER (Doppler Unbeamed Search Radar). 1950. ja 1960. aastatel tõi Goodyear Aircraft (hiljem Goodyear Aerospace) SAR-tehnoloogiasse arvukalt uuendusi.
Wiley'st sõltumatult näitasid Sherwini ja teiste Illinoisi Ülikooli Control Systems Laboratory töötajate 1952. aasta alguse katsete tulemused, et need "võivad olla aluseks oluliselt suurema nurklahutusega radarisüsteemidele" ja võivad isegi viia kõikidele kaugustele samaaegselt fokuseerida suutva süsteemi väljatöötamiseni.
Mõlemas programmis kasutati vastuvõetud radarisignaalide töötlemiseka filtreerivaid elektriahelaid. Väljatöötatud meetodit nimetati Doppler Beam Sharpening ning Wiley patenteeris selle aastal 1954. Tolleaegse elektroonika kogukus oli üheks nende meetodite lahutusvõime piiravaks teguriks.
Algoritm
pisi|Kuigi tehisavaradareid loetakse ilmast sõltumatuteks, siis vahel harva võib tugevate äikesetormide ajal ilma mõju siiski radaripildil näha olla. Pilt: [[Sentinel-1 satelliit, töötlus Kaupo Voormansik (Tartu Observatoorium)]] Siin toodud SAR-algoritm kehtib ka üldisemalt võreantennidele.
Defineeritakse kolmemõõtmeline massiiv uuritava ala elementidega, mis esindab ruumi, kus sihtmärgid eksisteerivad. Iga massiivielement on kuubikujuline voksel ("ruumiline piksel"), mis esindab tõenäosustihedust, et antud asukohas asub peegeldav pind.
Algselt on iga vokseli tihedus null.
Seejärel itereeritakse iga registreeritud signaali jaoks üle kogu massiivi. Konkreetse signaali ja vokseli jaoks arvutatakse kaugus sellest vokselist signaali registreerinud antenni või antennideni. See kaugus vastab signaali hilistumisele. Selles positsioonis asuv signaali väärtus liidetakse vokseli tihedusele. See vastab võimalikule kajale sellest asukohast. Siinkohal on mitu võimalikku lähenemisviisi, sõltuvalt (muu hulgas) lainekuju ajalisest täpsusest. Näiteks, kui faas pole täpselt teada, siis on võimalik ainult signaali mähisjoone amplituud (Hilberti teisenduse abil) liidetakse vokselile. Kui polarisatsioon ja faas on teada küllalt täpselt, siis võidakse need väärtused lisada eraldi keerulisemat kuju omavale vokselile.
Pärast kõikide signaalide itereerimist üle kõikide vokselite on peamine SAR-töötlus lõppenud.
Lihtsamail juhul on vaja vaid veel otsustada, milline vokseli väärtus vastab tahkele objektile. Vokseleid, mis jäävad allapoole seda piirväärtust, ignoreeritakse. Piirväärtus peab olema valitud kõrgem kui ükskõik millise üksiku laine kõrgeim energia väärtus. Seega, et detekteerida punkti sihtmärgil, peab leiduma vähemalt kahe eriva antenni kaja sellest punktist. Järelkult on objekti korralikuks kirjeldamiseks vaja suurt arvu antenniasukohti.
Keerulisemad tööviisid
püsti|pisi|SAR-pilt [[Surmaorg|Surmaorust, värvitud polarimeetriainfo järgi]] Tehisavaradari põhidisaini on võimalik arendada ja seeläbi täiendavat informatsiooni koguda. Enamik neist meetoditest kasutavad sama elementaarset paljude impulsside tehisavaks koondamise põhimõtet, kuid võivad kasutada lisaantenne või olulist täiendavat andmetöötlust.
Röövimine Serailist
Röövimine Serailist (originaalis Der Entführung aus dem Serail) on Wolfgang Amadeus Mozarti laulumäng (Singspiel, K 384) kolmes vaatuses Christoph Friedrich Bretzneri libretole kirjutatud Johann André ooperile Belmont und Constanze, oder Die Entführung aus dem Serail (1781), mida täiendas ja laiendas Gottlieb Stephanie Jr. Esmaettekanne toimus 16. juulil 1782 Viini Burgtheateris. Rollide esmaesitajad olid Valentin Adamberger (Belmonte), Ludwig Fischer (Osmin), Catarina Cavalieri (Konstanze), Johann Ernst Dauer (Pedrillo), Thérèse Teyber (Blonde). Dirigeeris W.A. Mozart.
Ajalugu
Teos on algselt kujundatud meelelahutusliku tükina ja komponeeritud keiser Joseph II tahtmisel, kes soovis saksa laulumänguga luua vastukaalu Itaalia ooperitele. Kujunes Mozarti esimeseks suuremaks ooperialaseks õnnestumiseks. Selle ooperiga avas ta oma küpsete meistriteoste sarja. Pole juhus, et naispeategelane kannab tema tulevase naise  Constanze nime, kellega ta peagi isa tahtmisel Viinis abiellus. Konstanze roll on kirjutatud spetsiaalselt  tollal kuulsale sopranile  Caterina Cavalierile ja Osmini roll kuulsale bassile  Ludwig Fischerile. Sisaldab mitmeid suu­repäraseid aariaid ja muusikat tollal populaarses alla turca (türgi) stiilis. Osmini rolli peetakse üheks paremaks ooperiliteratuuri koomiliseks osaks. See on üks esimesi saksa oopereid  koos  Ignaz Runde Bergknappeni (1778) ja  Antonio Salieri Rauchfangkehreriga (1781). Mozarti Seraili ooper oli hiljem suureks eeskujuks Carl Maria von Weberile.
Tänapäeval leiab sagedast esitamist, eriti saksa keelt kõnelevates maades. Eestis on Serailist röövimise lugu esitatud „Haaremiröövi” nime all Estonias 1973, Vanemuises 1994, Saaremaa ooperipäevadel 2011 ja Birgitta festivalil Pirital 2014.
Tegelased
-         Bassa Selim (rääkiv roll), paša
-         Konstanze (sopran), Belmonte kihlatu
-         Blonde (sopran), Konstanze inglannast teenijanna
-         Belmonte (tenor), Hispaania aadlik
-         Pedrillo (tenor), Belmonte toapoiss, paša aednik
Süžee
Tegevus toimub 16. Sajandi keskel Türgis Selim paša lossis. Noor Hispaania aadlik Belmonte püüab pääseda Selim paša lossi, kuna teab seal olevat oma mõrsja Konstanze, kes koos teenijatüdruku Blonde ja Belmonte toapoisi Pedrilloga sattus piraatide kätte vangi ning müüdi pašale orjadeks. Belmonte kohtub kavala Pedrilloga, kes peab lossis aedniku ametit. Kuna Selim paša on arhitektuurihuviline, soovitab Pedrillo Belmon­tel tutvustada end kui arhitekti. Ta informeerib ka oma peremeest, et paša on Konstanzesse armunud. Neiu on seni kõik vana mehe lähe­nemiskatsed tagasi lükanud. Selim paša teebki Belmontele ettepaneku tema teenistusse asuda. Blonde on õnnelik, saades teada Belmon­te saabumisest ja põgenemisplaanist. Takis­tuseks on vaid torisev lossi ülevaataja Osmin, kes peab orjadel silma peal. Osminile pakutakse Küprose veini, mida tõeline muhameedlane ei tohi juua, kuid pärast pikki keelitusi proovib. Jook hakkab meeldima ja Osmin jääb purju. Valmistutakse põgenemiseks. Konstanze ja Belmonte on juba lossist välja pääsenud, kuid Pedrillo lahku­mist takistab üks orjadest, kes märkab akna taga redelit. Osmin ärkab ja kaineneb. Algab jälita­mine. Blonde ning Pedrillo satuvad kohe Osmini kätte. Kinni püütakse ka Konstanze ja Belmonte. Vangid pakuvad Selim pašale rikka­likku lunaraha. Selgub, et Belmonte isa on olnud paša vihaseim vaenlane, kes laostas paša ja ajas ta Hispaaniast minema. Kuid Selim paša pole kättemaksu­himuline ja laseb vangid vabaks. Osmin sõdib energiliselt sellele vastu, sest on heitnud silma Blondele. Suuremeelne paša saab noorte hispaanlaste tänu osaliseks.
Muusikalood
-         Belmonte aariad „Hier soll ich dich denn sehen”, „Wenn der Freude Tränen fliessen”, „O wie ängstlich, o wie feurig klopft mein liebevolles Herz”  ja “Ich baue ganz auf deine Stärke”
-         Osmini ja Blonde duett „Ich gehe, doch rate ich dir”
-         Blonde aaria „Welche Wonne, welche Lust” ja „Durch Zärtlichkeit und Schmeicheln”
-         Pedrillo aaria „Frisch zum Kampfe! Frisch zum Streite!” ja romanss „In Mohrenland gefangen war”
-         Pedrillo ja Osmini duett „Vivat Bacchus!”
-         Konstanze ja Belmonte duett „Welch ein Geschick! O Qual der Seele!”
-         Konstanze, Blonde, Belmont ja  Pedrillo kvartett „Ach Belmonte! Ach mein Leben!”
-         koor „Bassa Selim lebe lange!” ja „Singt dem grossen Bassa Lieder”
-         Belmonte, Pedrillo ja Osmini tertsett „Marsch, marsch, marsch! Trollt euch fort!”
-         Konstanze, Blonde, Belmonte, Pedrillo ja Osmini vodevill „Nie werd' ich deine Huld verkennen”
Allikad
-         Decca. Der Entführung aus dem Serail CD, London, 1989
-         Tiit Made. Ooperimaailm I köide, Tallinn, 2012
-         Daniel Heartz. Mozart’s Operas, Los Angeles, 1990
Vallasekretär
Ajalugu
Esmakordselt reguleeriti Eesti Vabariigis vallasekretäri õiguslikku seisundit 4. aprillil 1921 vastuvõetud Vallanõukogu valimise seaduses, milles sätestati, et vallasekretär on vallavalitsuse liige koos vallavanema ja vähemalt ühe tema abiga.
7. detsembril 1926 võttis Riigikogu eelnõu vallavolikogude valimise ja vallavolikogude ning vallavalitsuste korraldamise seadusena vastu, mille kohaselt valis vallasekretäri vallavolikogu määramata ajaks vastava hariduse ja ettevalmistusega kodanike hulgast raamatute ja arvete pidamiseks, vallavalitsuse kantselei ning asjaajamise juhtimiseks. Vallavalitsuse koosseisu vallasekretär enam ei kuulunud.
1937. aastal võeti vastu vallaseadus, mille kohaselt kuulus vallasekretär kohaliku omavalitsuse nimetatavate teenistujate hulka. Seadus sätestas vallasekretärile kindlad nõuded. Vallaseaduses sätestatud vallasekretäri ametisse nimetamise ja ametist vabastamise kord kehtis Eesti Vabariigi okupeerimiseni 1940. aastal.
Kohaliku omavalitsuse süsteem Eestis taastati 1990. aastate alguses. 10. novembril 1989 võttis tolleaegne Ülemnõukogu vastu Eesti NSV kohaliku omavalitsuste aluste seaduse, mille kohaselt kuulus vallasekretär vallavalitsuse koosseisu, olles ühtlasi kantselei eesotsas.
Tänapäeval
1993. aastal võeti vastu tänaseni kehtiv kohaliku omavalitsuse korralduse seadus, mille kohaselt oli vallasekretär KOV juhtide kategooriasse kuuluv ametnik. Seaduse esialgse versiooni kohaselt kuulus vallasekretär ametikoha järgi vallavalitsuse koosseisu ja selline kord kehtis kuni 1999. aasta KOV valimisteni. Tänapäeval ei kuulu vallasekretär enam valitsuse koosseisu, kuid võtab sõnaõigusega osa valitsuse istungitest.
Valla- või linnasekretäriks võib saada vähemalt 21-aastane Eesti kodanik, kellel on õigusalane magistrikraad või samal erialal bakalaureusekraad ning kes on töötanud riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses vähemalt kaks aastat. Valla- ja linnasekretärina võib töötada ka isik, kellele on väljastatud valla- ja linnasekretäride kutsenõuetele vastavuse tunnistus ja kes on töötanud riigi või kohaliku omavalitsuse ametiasutuses vähemalt kaks aastat.
Valla- ja linnasekretäri pädevuse alus
Valla- ja linnasekretäri tööülesanded tulenevad:
Valla- ja linnasekretäri tööülesanded
Valla ja linnasekretäri ülesanded on järgmised:
Darth Bane
Darth Bane on tegelane "Star Warsi" ulmemaailmas. Ta on üks kuulsamaid Sithi isandaid. Ta mõtles välja tähtsaima Sithi reegli: korraga võib olla ainult kaks Sithi isandat, meister ja ta õpilane.
Nemanja Radoja
pisi|Nemanja Radoja (2015) Nemanja Radoja (serbia kirillitsas Немања Радоја; sündinud 6. veebruaril 1993 Novi Sadis) on Serbia jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Levante.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis FK Vojvodina. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta Serbia kõrgliigas hooajal 2012–13. Hooajal 2013–14 valiti Radoja Serbia kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
2014. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Hispaania kõrgliiga klubiga Celta de Vigo, kus mängis kokku neli hooaega. 2019. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Levantega.
Serbia jalgpallikoondises tegi Radoja debüüdi 15. novembril 2016 sõprusmängus Ukraina vastu.
Esimene ordu
alt=Esimene Ordu|pisi|Esimene Ordu Esimene ordu (First Order) on väljamõeldud autokraatlik sõjaväeline valitsus George Lucase "Star Warsi" filmisaagas. Selle eelkäija oli Galaktika Impeerium.
Seda kujutatakse filmides "Star Wars: Jõud tärkab", "Star Wars: Viimased Jedid" ja "Star Wars: Skywalkeri tõus".
Messier 25
Messier 25 (ka M25 ja IC 4725) on hajusparv, mis asub Amburi tähtkujus.
Parve avastas 1745. aastal Philippe Loys de Chéseaux ja 1764. aastal lisas Charles Messier selle oma kataloogi.
Parv asub Maast umbes 2000 valgusaasta kaugusel. Parve vanus on umbes 90 miljonit aastat ja see sisaldab 601 tähte. Messier 25 on umbes 13 valgusaastat lai ja selle mass on 1,937 Päikese massi.
2017. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused
2017. aasta mäesuusatamise maailmameistrivõistlused on 44. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. Võistlused toimuvad Šveitsis Sankt Moritzis 6.–19. veebruaril 2017. Samas paigas on varem toimunud ka 1934., 1948. (taliolümpiamängude raames), 1974. ja 2003. aasta maailmameistrivõistlused.
Võistluste korraldaja valiti välja 31. mail 2012 Rahvusvaheline Suusaföderatsiooni kongressil Lõuna-Koreas. Teised kandidaatlinnad olid Cortina d'Ampezzo (Itaalia) ja Åre (Rootsi).
Võistlustel osaleb 589 sportlast 77 riigist.
Kiirlaskumine
12. veebruar Osavõtjaid: 56 Maailmameister 2015: Patrick Küng, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Ülisuurslaalom
8. veebruar Osavõtjaid: 72 Maailmameister 2015: Dustin Cook, Kanada Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
13. veebruar Osavõtjaid: 56 Maailmameister 2015: Marcel Hirscher, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
12. veebruar Osavõtjaid: 38 Maailmameister 2015: Tina Maze, Sloveenia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
16. veebruar Osavõtjaid: 98 Maailmameister 2015: Anna Fenninger, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Ülisuurslaalom
7. veebruar Osavõtjaid: 46 Maailmameister 2015: Anna Fenninger, Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
10. veebruar Osavõtjaid: 41 Maailmameister 2015: Tina Maze, Sloveenia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Võistkonnavõistlus
Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmameister 2015: Austria Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Saint-Étienne-au-Mont
pisi|Rada Ecault' randa
pisi|tühi|
500px|center|thumb|Panoraam Ecault' mäelt ja kauguses [[La Manche.]]
Huviväärsused
thumb|Aréna, luidetekeskus thumb|Ecault' kabel thumb|Ecault' luited
Matkamine
Piirkonnast hea ülevaate saamiseks võite jalutada Sentier de la Converserie's. Nimi tuleneb Converserie'st, hoonest, mis asub endise leprosooriumi asukohas. See hõlmab Le Chemin des Juifsi ning möödub Arénast ja Hardelot' lossist (nüüd Centre Franco-brittanique de l'Entente cordiale), samuti kohalikust kalmistust (sealhulgas sõjakalmistust).
Thomas Burr Osborne
Thomas Burr Osborne (5. august 1859 New Haven, Connecticut – 29. jaanuar 1929 New Haven) oli Ameerika Ühendriikide biokeemik.
Thomas Burr Osborne'i peetakse A-vitamiini kaasavastajaks 1913. aastal.
Panus orgaanilise keemia arengusse
Tema põhiliseks töökohaks oli "Connecticuti Põllumajanduskultuuride Katsejaam" (inglise keeles Connecticut Agricultural Experiment Station) kus ta viis läbi toitumisalaseid eksperimente. Ta uuris ka paljude taimede seemneid, esimesena neist kaeraseemet (ingl oat kernel). Tal õnnestus eraldada kaeras leiduvad valgud puhtas vormis ehk sünteetiliselt kristalliseerituna. Sel ajal oli valdavalt levinud Justus Liebigi arvamus, et looduses esineb vaid nelja tüüpi valke: albumiin, kaseiin, fibriin ja želatiin.
Publikatsioonid
Ta avaldas üle 250 teaduspublikatsiooni.
Iga (linn)
Iga on linn Jaapanis Mie prefektuuris. Asub sisemaal.
Praegustes piirides on linn alates 11. novembrist 2004, kui liideti Iga ja Ueno linn ning mitu valda (küla).
Uenos on sündinud Matsuo Bashō.
Välislingid
pisi|Ueno kindlus Igas|left
Riikliku julgeoleku 2. järgu komissar
pisi|200px|Riikliku julgeoleku [[eriauastet omava töötaja embleem vormikuue käisel]] pisi|200px|Riikliku julgeoleku 2. järgu komissari [[lõkmed vormikuue krae otstel (1937–1943). 1943. aastal võeti kasutusele õlakud]]
'''Riikliku julgeoleku 2. järgu komissar' (vene keeles комиссар государственной безопасности 2-го ранга'') oli aastatel 1935−1945 Nõukogude Liidu riikliku- ja sisejulgeoleku ametkondades kasutusel olnud eriauaste, millele tinglikult vastas sõjaväeline auaste Punaarmees 2. järgu armeekomandör (1940. aastast kindralpolkovnik).
Nõukogude Liidus olid riikliku julgeoleku eriauastmed kasutusel NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadis (1935–1945) ja NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadis (1941–1945).
Riikliku julgeoleku 2. järgu komissari auaste oli riikliku julgeoleku 1. järgu komissarist madalam ja riikliku julgeoleku 3. järgu komissarist kõrgem.
Ühtekokku oli 2. järgu komissari auastet antud 19 julgeolekutöötajale, kellest hiljem 14 hukati, üks mürgitati, üks degradeeriti auastmes, ühelt võeti kindralipension ja üks lasi end Stalini isikukultuse paljastamise kampaania ajal ise maha.
Esimeste (1935) auastme saanute edasine saatus
26. novembril 1935 anti riikliku julgeoleku 2. järgu komissari auaste 13 NKVD kõrgemale ametnikule. Suure terrori (1936–1938) käigus neist 13-st üheksa lasti maha ja üks (Abram Slutski) mürgitati. Lev Zalin arreteeriti 1938. aastal (hukati 1940) ja Lev Belski arreteeriti 1939. aastal (hukati 1941). Ainsana pääses stalinlikest repressioonidest Sergei Goglidze, kes 1940. aastatel töötas Habarovski krai NKVD-s. Ta lasti maha detsembris 1953 kui Lavrenti Beria lähimaid käsilasi.
Aastatel 1936–1942 auastme saanute edasine saatus
Aastatel 1936–1942 anti riikliku julgeoleku 2. järgu komissari auaste vaid ühele julgeolekutöötajale – Karp Pavlovile – NKVD ehituse peavalitsuse ülemale, kes 1949. aastal saadeti pensionile, kes aga 1957. aastal lasi enda maha. Ta maeti Vagankovo kalmistule.
1943. aastal auastme saanute edasine saatus
1943. aastal anti riikliku julgeoleku 2. järgu komissari auaste viiele julgeolekutöötajale:
Aastatel 1944–1945 auastet kellelegi ei antud.
Auastme kaotamine
NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi seadlusega 6. juulist 1945 riikliku julgeoleku eriauastmed kaotati ja asendati sõjaväeliste auastmetega. Seoses sellega toimus auastme kaotamise ajal elus olnud eriauastme omanike ümberatesteerimine, mille tulemusena anti kindralpolkovniku auaste järgmistele riikliku julgeoleku 2. astme komissaridele:
Romain Saïss
pisi|Romain Saïss 2018. aasta MM-il Romain Ghanem Paul Saïss (sündinud 26. märtsil 1990 Bourg-de-Péage'is, Prantsusmaal) on Maroko jalgpallur. Ta mängib kaitsja või poolkaitsjana Türgi kõrgliigaklubis Beşiktaş ja Maroko jalgpallikoondises.
Enne Wolverhampton Wanderersiga liitumist mängis ta Prantsusmaa klubides Olympique de Valence, Clermont, Le Havre ja Angers.
2022. aasta juunis liitus ta Beşiktaşega.
Debüüdi Maroko jalgpallikoondises tegi ta 2012. aasta novembris sõprusmängus Togo vastu. Esimese värava lõi ta koondise särgis 20. jaanuaril 2017 Aafrika rahvaste karikavõistluste alagrupimängus, kui kohtuti samuti Togoga. Ta on kuulunud Maroko koondisse ka 2018. ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2019. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Mitchell te Vrede
pisi|Mitchell te Vrede (2012) Mitchell te Vrede (sündinud 7. augustil 1991 Amstelveenis) on Hollandis sündinud Suriname jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia kõrgliiga klubis Al Fateh ja Suriname jalgpallikoondises.
Hollandi kõrgliigas debüteeris ta 2011. aastal SBV Excelsiori ridades. Esimese värava Hollandi kõrgliigas lõi ta sama aasta 28. augustil mängus PSV Eindhoveni vastu.
Aastatel 2012–2015 mängis ta Hollandi kõrgliigas Feyenoordi ja aastatel 2015–2016 Heerenveeni ridades. Hooajal 2015/16 lõi ta Hollandi kõrgliigas kümme väravat.
2017. aasta jaanuaris liitus ta Türgi esiliiga klubiga Boluspor, kuid ta naasis hooaja 2017–18 Hollandi kõrgliigasse, liitudes NAC Bredaga. Hooajal 2018/19 lõi Vrede Hollandi kõrgliigas taas kümme väravat, kuid ei suutnud Bredat päästa esiliigasse langemise eest.
2019. aasta juunis siirdus ta Al-Fatehi. Hooajal 2019–20 lõi ta Saudi Araabia kõrgliigas 12 väravat ja oli klubi suurim väravakütt sel hooajal.
Ta on Suriname päritolu. Suriname jalgpallikoondises debüteeris ta 4. juunil 2021 MM-i valikmängus Bermuda vastu.
Võõrsil löödud väravate reegel
Võõrsil löödud väravate reegel on jalgpallimatši võitja otsustamise viis, kui meeskonnad mängivad kaks korda - kodus ja võõrsil. Reegli järgi loevad vastasmeeskonna staadionil löödud väravad topelt juhul, kui kahe mängu koondseis on viigiline [2]. See tähendab, et juhul kui meeskond A võidab kodumängu seisuga 1:0, kuid kaotab võõrsil mängu 2:1, siis koondseisult 2:2 edeneb meeskond A võõrsil löödud värava eelisega. Enamik juhtudel on see taolises olukorras peamine võitja selgitamise viis, olukorras kus ka võõrsil löödud väravatega ei ole võimalik meeskondasid eraldada, otsustatakse võitja penaltiseeriaga.
Kriitika
Võõrsil löödud väravate reegli kohta on öeldud, et see annab eelise esimesena võõrsil mängivale meeskonnale. Väidetavalt võtab see ära kodumeeskonna eelise mängida ründavamalt kartes, sisse lasta väärtuslikku võõrsil löödud väravat. Vastukaaluks on öeldud, et reegel annab kahemängulistele vastasseisudele juurde põnevust ja lisab juurde mängutempole. Samuti tekib küsimus, et juhul kui mäng läheb lisaajale, on võõrsil mängival meeskonnal 30 minutit rohkem, et reeglist kasu lõigata. Sellele on vastukaaluks öeldud, et kodumeeskonnal on oma fännide ees mängimise eelis.
CETME Ameli
CETME Ameli (lühend hispaaniakeelsest terminist ametralladora ligera ehk kergekuulipilduja; Hispaania armee indeks MG 82) on Hispaania kergekuulipilduja. Relv kasutab moona 5.56×45 mm NATO ning selle konstrueeris Hispaania armeele Hispaania riigi poolt viiekümnendatel aastatel asutatud tulirelvade uuringuinstituut CETME (Centro de Estudios Técnicos de Materiales Especiales).
Relva arendamine algas aastal 1974 ning seda juhtis kolonel José María Jiménez Alfaro (hilisem CETME direktor). Ameli läbis põhjalikud katsetused ning see võeti nime MG 82 all Hispaania armees kasutusse aastal 1982. Amelit tootis Empresa Nacional Santa Bárbara tehas A Coruñas (praegune General Dynamics Santa Bárbara Sistemas) aastani 2013, kui see suleti.
Eesti. Maa. Rahvas. Kultuur
"Eesti. Maa. Rahvas. Kultuur" on entsüklopeediline koguteos Eesti kohta. Teos ilmus 1926. aastal Tartus.
Teose kirjastas Haridusministeeriumi Kirjastus. Teose toimetas Hans Kruus. Teos ilmus sarja "Eesti Kirjanduse Seltsi toimetused" 19. numbris. Teose tiraaž oli 2000 eksemplari. Teoses on 1255 lehekülge.
Teos taheti algul välja anda pealkirjaga "Eesti entsüklopeedia", kuid selle sisu ei vastanud piisavalt entsüklopeedia nõuetele.
Messier 26
Messier 26 (ka M26 ja NGC 6694) on hajusparv, mis asub Kilbi tähtkujus.
Parve avastas 20. juunil 1764 Prantsuse astronoom Charles Messier, kes lisas selle oma kataloogi.
Saint-Inglevert
pisi|Saint-Ingleverti kirik
Saint-Inglevert (lääneflaami: Santingeveld) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Saint-Ingleverti etümoloogia, mida esmakordselt kinnitati 1140. aastal Sontingeveldina, on nüüd üldiselt nõus tulenema germaani algkeele antroponüümist *Sondo, millele järgneb -ingen "inimesed" (vt lähedal nt Tardinghen) + -veld "väli". Kunagi hilisel varakeskajal seda nime enam ei mõistetud, mis tõi kaasa esimese silbi "sant-ingheveld" populaarse ümbertõlgenduse. See viis eesliitega püha rahvaetümoloogiani (nagu kogu Prantsusmaal toponüümikas väga levinud), kujundades seega Saint Ingleverti. Seega on tähendus "Sondo inimeste väli".
Hoolimata vanast kohalikust austusest, kui kunagi oli tõesti "Püha Inglevert", mis võib-olla nime mõjutas, on püha kuju tundmatu ja ajas kadunud.
Saint-Inglevert asub u. 19 km Boulogne-sur-Merist põhjas, tee D244 ja Autoroute A16 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Pikoloklarnet
Pikoloklarnet kuulub klarneti perekonda. Transponeeriva instrumendina kõlab see tavaliselt väike sekst kõrgemalt kui kirjutatud (pikoloklarnet in As).
Fujiwara no Kintō
pisi|paremal|Kintō kose juures, kujutatuna [[Utagawa Kuniyoshi poolt]] pisi|Kinto poolt kirjutatud luuletused "[[Wakan rōeishūs"]]
Fujiwara no Kintō (藤原 公任; 966–1041 ), tuntud ka kui Shijō-dainagon (tõlkes neljanda tänava suurnõunik ), oli Heiani ajastul elanud jaapani luuletaja, luulekriitik, luuleteoreetik, kalligraaf, flötist ja ametnik.
OSOAVIAHIM
OSOAVIAHIM ehk Riigikaitse ning Lennundus- ja Keemiaalase Töö Abistamise Ühing (vene keeles Общество содействия обороне, авиационному и химическому строительству (ОСОАВИАХИМ)) oli NSV Liidu riigikaitseline organisatsioon, mis tegutses aastatel 1927–1948 ning mille järeltulija oli ALMAVÜ.
Fujiwara no Kintō
Teda peetakse oma aja mõjuvõimsaimaks luuleteoreetikuks ja luuletajaks.
OSOAVIAHIM
Organisatsiooni juhtisid:
Fujiwara no Kintō
Tegevus kirjanduse ja luule vallas
Kintō oli Heiani ajastu kultuuriringkondades laialt austatud ja tema hinnangutel oli suur mõjuvõim, seetõttu oli ta üks populaarsemaid luulekohtumiste (uta-awase) kohtunikke. "Ōkagami" ("Suur peegel") kirjeldab, et Kintōt austati täpsemalt tema suure asjatundlikkuse tõttu "kolmes laevas", st hiinakeelses luules, jaapanikeelses waka-luules ja muusikas. Väidetavalt oli Kintō mõjuvõim sedavõrd suur, et kirjanik Murasaki Shikibu ei julgenud tema seltskonnas rääkida ja üks Kintō kriitika osaks saanud luuletaja näljutas end seetõttu surnuks. Murasaki kasutas hiljem mitmeid ridu Kintō luuletustest oma kuulsas teoses "Genji monogatari" ("Genji lugu").