cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Adamsi maakond (Colorado)
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 441 603. Aastal 2000 oli elanike arv 363 857.
Adamsi maakond on elanike arvult Colorado osariigi viies maakond.
Ajalugu
Adamsi maakond moodustati 15. aprillil 1901. Maakond on saanud nime Alva Adamsi järgi.
Karate 2020. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad 150px|right|Karate Karate 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos Jaapanis toimub 31. juulist kuni 9. augustini
Adamsi maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Adamsi maakonnas oli 363 857 inimest, 128 156 leibkonda ja 92 144 perekonda.
Karate 2020. aasta suveolümpiamängudel
Karatevõistlused toimuvad esimest korda 2020. aasta olümpiamängude programmis, kus mehed ja naised võistlevad kata (harjutused) ja kumite (sparring) võistlustel Nippon Budokanil. Karatevõistlustel toimub kaheksa medaliala. Karate on osa 2020. aasta programmist kui üks viiest spordialast, mis lisatakse spetsiaalselt 2020. aastaks, aga mitte püsivaks spordialaks. Kavas on kaks karatevõistlust. Kumite on sparringuvõistlus ja sellel on kolm kaaluklassi meestele ja naistele. Kata on karates standardharjutus, mis sisaldab liigutusi võitluses kujuteldava vastase või vastastega ja selles on üks võistlus meestele ja naistele. Võistlejad valivad kata demonstreerimiseks 102 katat harjutuste seast, mida on tunnustanud Maailma Karate Föderatsioon. Võistlejatel pole lubatud turniiril sama katat kaks korda demonstreerida. Igal võistlusel on 10 osalejat.
Kumite olümpiavõistluse kolm kaaluklassi on kontrastiks viiele, mida tavaliselt kasutab Maailma Karate Föderatsioon (WKF). Kaks kõige kergemat (meestele kuni 60 kg ja kuni 67 kg, naistele kuni 50 kg ja kuni 55 kg) liidetakse olümpiakategooriateks meeste kuni 67 kg ja naiste kuni 55 kg. Keskmised kategooriad (mehed kuni 75 kg, naised kuni 61 kg) ei muutu, kaks kõige raskemat kategooriat (kuni 84 kg ja üle 84 kg meestel, kuni 68 kg ja üle 68 kg naistel) liidetakse üle 75 kg meestele ja üle 61 kg naistele.
Adamsi maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Elamuühikuid (housing units) oli 132 594 (keskmine tihedus 43/km²).
Karate 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kumite
Kaks võistlejat asetsevad matistatud võistlusalal 8 m x 8 m vastamisi. Igas matšis võisteldakse 3 minutit, välja arvatud juhul, kui üks võistleja kogub kaheksa punkti rohkem kui tema vastane. Konkurent võidab, kui kogub kaheksa punkti rohkem kui vastane või kogudes rohkem punkte kui tema vastane määratud aja jooksul 3 minutiga. Muul puhul on võitja see, kes esimese punkti sai. Skoorimatu võistluse korral kuulutatakse võitja välja viie kohtuniku otsusega.
Hinded varieeruvad ühest kuni kolme punktini. Ippon 3 punkti, Waza-Ari 2 punkti ja Yuko 1 punkti.
Adamsi maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 28,19%.
Karate 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kumite
Karistused jagunevad kahte kategooriasse. Kui mõlemas kategoorias saab 4 hoiatust, diskvalifitseeritakse võistleja. Võistleja võib diskvalifitseerida ka vähem kui 4 hoiatusega, kui tema lööki peetakse pahatahtlikuks teoks.
Adamsi maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
128 156 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,81 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,27 inimest.
Morgani maakond (Colorado)
thumb|Rainbow Arch' sild Morgani maakond (Morgan County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°26' N, 103°81' W.
Karate 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kata
Tehniliste punktide hindamiseks on 7 kriteeriumi: hoiakud, tehnikad, üleminekusuunised, ajastus, õige hingamine, jõu õige balanss ja vastavus. 3 sportliku punkti hindamiskriteeriumi on: tugevus, kiirus ja tasakaal.
Morgani maakond (Colorado)
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Fort Morgan.
Karate 2020. aasta suveolümpiamängudel
Kvalifikatsioon
2020. aasta suveolümpiamängudel on karate jaoks 80 kvalifikatsioonikohta. Ühest riigist võib osaleda kuni 8 sportlast (kuni neli meest ja neli naist), maksimaalselt üks sportlane igal võistlusel.
Kokkuvõte
Kuna Maailma Karate Föderatsiooni (WKF) paremusjärjestus põhineb 2020. aasta olümpiamängudel kajastatud kolme kaaluklassi asemel viiel kaaluklassil, põhinevad mõned olümpiavõistlused kahe WKF-kaaluklassi kombinatsioonil. Sel juhul kvalifitseeruvad WKF-i kaks paremat kaaluklassi olümpia kaaluklassi (kokku 4). Kui olümpia kaaluklass vastab WKF-kaaluklassile, kvalifitseeruvad selle kaaluklassi 4 parimat.
Kvalifikatsiooniturniiril on samad kaaluklassid kui olümpia kaaluklassidel. Ainult riiklikud olümpiakomiteed, kes ei ole antud regiooni kaudu kvalifitseerunud, võivad sportlase kvalifikatsiooniturniirile siseneda. Olümpiamängudele pääsevad kvalifikatsiooniturniiril kolm parimat.
Adamsi maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 31 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 102,80 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 102,10 meest.
Abdel Hak Achik
Abdel Hak Achik (araabiapäraselt عبد الحق عشيق; sündinud 11. märtsil 1959) on Maroko endine poksija.
Adamsi maakond (Colorado)
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 47 323 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 52 517 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 36 499 dollarit, naistel 28 053 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 19 944 dollarit.
8,90% elanikkonnast ja 6,50% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 10,90% alla 18-aastasi ja 7,30% üle 65-aastasi.
Abdel Hak Achik
Achik sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 1988. aasta Seouli olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Giovanni Parisile (Itaalia) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
Isiklikku
Abdel Hak Achiki noorem vend Mohamed on samuti tuntud Maroko poksija.
Morgani maakond (Colorado)
Maakonna pindala on 3351 km². Veepindala on 22 km².
Ajalugu
Morgani maakond moodustati 1889. aastal Weldi maakonna osast. Nimi Morgan pärineb maakonna halduskeskuse Fort Morgani nimest.
"Õnne 13" jagude loend
"Õnne 13" jagude sisukirjeldused põhinevad Eesti Rahvusringhäälingu arhiivis leiduvatel.
Väkra hiis
pisi|[[Väkra hiiekivi (august, 2012)]] Väkra hiis on hiis Saare maakonnas Saaremaa vallas Väkra asulas, ajalooliselt Valjala kihelkonnas. Hiiest on tänapäevani säilinud vaid Väkra hiiekivi ja selle ümber mõned hiiepuud.
Lalsi Püha Nikolause kogudus
Lalsi Püha Nikolause kogudus on Eesti Apostlik-Õigeusu Kiriku Tartu piiskopkonna kogudus Viljandi maakonnas Viljandi vallas Lalsi külas. Ajalooliselt asus see Kolga-Jaani kihelkonna territooriumil.
Kogudus kasutab Lalsi Püha Nikolause kirikut.
Ajalugu
Apostlikku õigeusku siirdumine Kolga-Jaani kihelkonnas algas 1840. aastate usuvahetusliikumise käigus. Esialgu oldi naaberkihelkonna Põltsamaa koguduse liikmed, kus kogudus avati 1846. aastal. Kolga-Jaani luteri- ja õigeusu kihelkonna territoorium langeb enam-vähem kokku. Kolga-Jaani kihelkonnas asutati oma õigeusu kogudus 7. septembril (vkj) 1847. Riia piiskop Platon andis kogudusele jumalateenistuse loa ühes antiminsiga 5. märtsil (vkj) 1848.
Kogudust teeninud ülempreester Skromnov on pidanud käsikirjalist kirikukroonikat, kuid selle saatusest pole midagi teada. Hilisem kirikulugu põhineb August Kaljukose käsikirjalistel andmetel õigeusu kiriku vaimulikest, mida kasutas ka Vladimir Berens oma uurimuses Eesti õigeusu kogudustest ja kirikutest.
Kirik ja muud hooned
Esialgu paiknes kogudus Võisiku mõisalt üüritud puuhoonest ümberehitatud kirikus Vaiblas. Venemaa siseministeerium eraldas 2. veebruaril (vkj) 1869 suure hulga raha uute õigeusu kirikute ehitamiseks Läänemere kubermangudesse. Ka Kolga-Jaani ehitatav uus õigeusu kihelkonnakirik sai oma rahaeralduse sealt.
Kirikuhoone projekteeris Riia arhitekt Heinrich Scheel. Kiriku asupaigaks valiti Lalsi küla. Hoone ehitamist alustati 1871. aastal, see valmis 15. juunil (vkj) 1873 ning pühitseti 30. augustil (vkj) 1873 pühale Nikolausile. Samal ajal ehitati kirikuhoone lähikonda veel kolm maja: preestrile, köstrile ja uuele õigeusu kihelkonnakoolile.
Koolid
Oktoobris avati Vaiblas juba õigeusu kihelkonnakool. Kaaveres, Lalsil ja Lätkalus avati õigeusu abikool 1853. aastal. Leies avati kihelkonna neljas abikool 1882. aastal ja Võisikul viies abikool 1891. aastal.
Eddie Holman
Eddie Holman (õieti Edward Holman; sündinud 3. juunil 1946 Norfolkis Virginia osariigis) on afroameerika päritolu poplaulja, laululooja, ja instrumentalist.
Kuulkruvi
Kuulkruvid on kasutusel paljudes erinevates jõuülekande mehhanismides, kus kontrollmehhanismid ei ole otseses mehaanilises kontaktis täiturmehhanismidega, nagu näiteks hüdrauliliselt kontrollitavad juhtpinnad lennundustehnikas. Samuti kasutatakse neid palju tööstuses tootmistehnikas, nagu APJ tööpinkides telgede kontrollimiseks ja robootikas.
Puudused
Madala hõõrdetakistuse tõttu ja sõltuvalt keerme juhtnurgast võib kuulkruvi juhitava mehhanismi mõjul tagasi vajuda, mistõttu pole kuulkruvid sobilikud kasutamiseks konventsionaalsetes tööpinkides ja tööriistades. Ehituselt on need mahukamad, kui traditsioonilised käigukruvid, kuna vajavad mehhanismi kuulide tagastuseks. Samuti vajab kuulmehhanism tihendamist väliskeskkonna eest, kuna saastumine tekitab süsteemis hõõrdumist, mis omakorda põhjustab kulumist ja vähendab eluiga. Lisaks sellele on nad käigukruvidest oluliselt kõrgema hinnaga, kuna nende tootmine on keerulisem ja töömahukam.
Eelised
Suurim eelis sellisel süsteemil on väga madal hõõrdetegur, mis tõstab mehhanismi eluiga ja vähendab töötamisel müra. Traditsioonilisel käigukruvil on teoreetiliseks kasuteguriks kuni 90%, praktikas langeb see tavaliselt vahemikku 20-40%, seevastu on kuulkruvide disainil eesmärgiks saavutada efektiivsus kõrgem kui 90%. Tööstuses aitab madal hõõrdetegur energiat kokku hoida ning ka hoolduse ja remondi arvelt säästa. Ühtlasi vajavad kuulmehhanismid vähem määrimist. Kuulkruvi hooldevaba olemus aitab vähendada ka seisakuid tootmises. Lõtkude puudumine kuulkruvides on suureks eeliseks täppismehhanismides. Lisaks taluvad nad väga suuri teljesuunalisi koormuseid.
Tootmine ja täpsus
Traditsioonilisi kuulkruve toodetakse valtsimise teel. Selline kruvi on mehaaniliselt vähem efektiivne ja madalama täpsusastmega, aga oluliselt odavam. Kõrgendatud täpsusega latid lõigatakse töötlusvaruga mõõtu, tõstetakse termotöötluse abil pindmise kihi kõvadust ja seejärel lihvitakse nimimõõtu. Selline protsess aitab vähendada kõrgtemperatuurilisest töötlusest tingitud sisemisi moonutusi.
Kõige kõrgema täpsusega kruvid lõiketöödeldakse spetsiaalsetes täppistööpinkides. Materjalina on kasutusel spetsiaalne raua ja nikli sulam FeNi36 (ühtlasi tuntud, kui InVar), mis on väga heade termostabiilsusnäitajatega.
Kuulkruvide täpsust hinnatakse kahanevalt täpsusklassides C0-C10. Kuulkruvide detailide tootmiseks on kasutusel ISO 286-1:2010 standardi järgi täpsusklasse IT0, IT1, IT3, IT5, IT7 ja IT10. Lõtkuta kuulkruvid toodetakse ISO standardi järgi tolerantsijärgus IT0-IT05, lõtkuga kuulmehhanismid aga järgus IT05 ja IT07.
Keermeprofiil ja eelkoormus
Selleks, et saavutada kuulide eesmärgipärane töö, peab kuul olema üheaegselt kontaktis nii mutri ehk kuulimehhanismi keermega kui ka kruvi keermega. Enamus kuulkruve on ehitatud selliselt, et neile on rakendatud kerge eelkoormus nii, et kuul on üheaegselt kontaktis nelja erineva punktiga, millest kaks kuuluvad mutrile ja kaks kruvile. Eelkoormuse saavutamiseks on kaks põhilist meetodit, laagrikuulid toodetakse suurema diameetriga, kui kruvisoon või kruvisoone diameeter ületab kuuli diameetri ja asetseb kuuli suhtes nihke all.
Soone profiil on kaarjas, tagamaks teljesuunalise koormuse ühtlase jaotuse. Soone vastavuseks nimetatakse kuuli ja soone raadiuse omavahelist suhet, seajuures vastavustegur 0.5 tähendab, et kuuli ja soone profiilid kattuvad ideaalselt. See on ühest küljest soovitav, kuna tagab suurima koormustaluvuse aga teisalt põhjustab liigset libisemist kuuli ja soone vahel, mis tähendab, et seda täppismehhanismides kasutada ei saa. Optimaalne vastavustegur on vahemikus 0.52 ja 0.56, optimaalne kontaktnurk on 45°. Kui sooneprofiil on ühtlase raadiusega poolkaar, liiguvad kuulid ainult soone ühel poolel. See ühtlasi tähendab, et kuulid peavad olema väiksemad, kui sooneraadius, mis omakorda tähendab, et seda keeret pole suuremate kuulidega võimalik eelkoormata. Selline mehhanism põhjustab ka vastavusteguri 0.5. Eelkoormust on võimalik sellisel keermel saavutada vaid nihkega mutri ja lati keerme vahel, kasutades topeltmutrit. Nihked võib disainida otse soonde teravkaare ehk nn gootikaare profiili abil, mille puhul on soonel kaks erinevat, nihkes tsentritega raadiust. Selline geomeetria lubab kuulil olla kontaktis samaaegselt soone mõlema küljega, mis tagab kõrgema vastavusteguri, kui 0.5. Sellise profiiliga on võimalik saavutada nii nelja punkti eelkoormust, kasutades suurema diameetriga kuule või kahe punkti eelkoormust, kasutades nihet.
Putinism
Putinism (vene keeles путинизм) on nimetus, mida mitmed kaasaegsed autorid kasutavad XXI sajandi esimestel aastakümnetel Vladimir Putini valitsemisajal välja kujunenud Venemaa sotsiaal-majandusliku ja poliitilise korra iseärasuste kirjeldamiseks.
Vaata ka
pisi|Meeleavaldaja pärast [[Venemaa sissetung Ukrainasse (2022)|Venemaa sissetungi Ukrainasse 2022. aastal]]
Harilik kastanipuu
Harilik kastanipuu (Castanea sativa Mill.) on pöögilaadsete seltsi (Fagales), pöögiliste (Fagaceae) sugukonda, kastanipuu (Castanea) perekonda kuuluv heitlehine puu. Puud nimetatakse kastanipuuks või magusaks kastanipuuks, et eristada seebipuuliste (Sapindaceae) sugukonda kuuluvast hobukastanist (Aesculus hippocastanum), kellega nad ei ole üldse sarnased ega omavahel lähisuguluses.
Levila ja kasvukoht
Harilik kastanipuu on kiirekasvuline ilupuu, mis on laialt levinud kogu Vahemere piirkonnas, Kaspia merest kuni Atlandi ookeanini ja kogu Lõuna-Euroopas, kus ta katab rohkem kui 1700 000 hektarit. Tihti kasvab võsades, viljapuuaedades, harvem puistute koosseisus. Kastanipuu kasvab kõige paremini 200–1000 m kõrgusel merepinnast, kõrgemal ja madalamal jääb kasv aeglaseks. Vilja hakkab kastanipuu kandma suhteliselt hilja, alles 30–40 aasta vanuselt. Eelistab sügavat sõmerat mulda, mis vett hästi läbi laseb, seevastu rasked savimullad, mis vett läbi ei lase, kastanile ei sobi. Eelistab mulda, mille pH on 5,5–6,0. Head saaki annab kastanipuu ainult soojadel aladel.
Morfoloogia
Hariliku kastanipuu kõrgus on keskmiselt 20–35 m ja tüve ümbermõõt sageli 2 m. Puud on kiirekasvulised, püstised tüved hakkavad 2–5 aasta möödudes kasvatama väga vastupidavat lülipuitu. Enamasti sale, ladvaosas ahenev suur puu, metsas pika tüveosaga, lehestik tihe ja läikiv. Noore puu koor on sile, vanadel puudel spiraalselt rõmeline, mis aitab teda silmapilkselt eristada tammest. Võrsed hallid, kühmulised (tugevatel võrsetel on iga tömbi, mõne soomusega ja karvadeta punga all pikad eenduvad lehepadjad). Suured sügavrohelised süstjad lehed (pikkus 16–28 cm ja laius 5–9 cm) on teritunud tipuga, lehealus ümar.
Õitsevad juunist juulini. Õitsemist mõjutavad hiliskevadised ja varasügisesed öökülmad. Urvad kuni 25 cm pikkused, isas- ja emasõied on ühes ja samas kollases püstises urvas. Septembris – oktoobris arenevad emasõitest viljad. Vili on kuni 6 cm läbimõõduga ogaline rohekaskollane lüdi, milles kuni 3 söödavat pähklit. Okkaline kest peletab oravaid ja teisi vilju armastavaid loomi.
Kasutamine
Kastaneid kasvatatakse põhiliselt kahel eesmärgil: seemnete ehk kastanimunade ja puidu saamiseks.
Kastanid
Tänapäeval süüakse maailmas aasta jooksul ligikaudu 500 000 tonni kastaneid. Eurooplastest elavad suurimad kastanisööjad Itaalias, Prantsusmaal, Hispaanias, Portugalis, Türgis ja Kreekas. Aasia riikidest hinnatakse kastaneid kui toidupoolist kõrgelt Hiinas, Koreas ja Jaapanis. Kastaneid võib süüa ka toorelt, näiteks salatites, nagu teisigi pähkleid. Samuti võib kastaneid kas põhjalikult keeta või kergelt kupatada ja hiljem erisuguste katetega glasuurida. Tänapäeva kiire elutempo juures saab kastanitest maitsva toidu ka mikrolaineahjus. Ent kõige enam röstitakse kastaneid sütel.
Pähklite söödav tuumaosa sisaldab rohkesti süsivesikuid, millest lõviosa (20–40%) langeb tärklise arvele. Teistest süsivesikutest on kastanites palju suhkruid, ligikaudu 10%. Kastanite väärtust toiduna suurendab kergomastavate valkude (kuni 4%) sisaldus ja tagasihoidlik rasvasus (kuni 2%). Samas on viljade rasvhappeline koostis inimorganismile soodne: peamiselt mono- ja polüküllastamata rasvhapped. Orgaanilistest hapetest on kastanites õun-, sidrun- ja piimhapet. Kogu kastanipuu, viljad kaasa arvatud, sisaldab ohtralt parkaineid, millest tähtsamad on tanniinid. Just viimased annavad viljadele omalaadselt mõrkja maitsevarjundi. Süsivesikute rohke sisalduse tõttu annavad kastanid sööjale küllalt palju toiduenergiat: 100 grammisest portsust saab 180–220 kilokalorit. Mineraalainetest on söögikastanites eriti palju kaaliumi (kuni 0,5%), vähem fosforit ja kaltsiumi. Vitamiinidest väärivad märkimist askorbiin- ja foolhape, vähestes kogustes on kastanites B1- ja B6-vitamiini. Mikroelementide poolest võivad kastaniviljad hiilata vaid mõõduka rauasisaldusega.
Puit
Kastanipuit on dekoratiivne, helepruuni värvi ja meenutab tammepuitu. Neid kaht ongi vahel segi aetud, mis pole kuigi üllatav, sest nad kuuluvadki samasse sugukonda. Mõlemad sisaldavad palju tanniine, mis muudavad puidu välistingimustele vastupidavaks ka ilma eritöötluseta. Kastanist saab rohkem puitu kui samade mõõtmetega tammest. Noore kastani puit peab tammepuidust pareminigi vastu niisugustes olukordades, kus puit osalt maapinnaga kokku puutub, nagu vaiad ja aiad. Kuid vana kastani puit kipub rohkem koolduma ja pragunema kui tammepuit, kastanipuit ei ole ka nii tugev ega kõva. Vanemate kui 50-aastaste kastanite puidu väärtus väheneb, sellepärast raiutakse puiduks mõeldud kastanid umbes selles vanuses maha. Sellest tuleneb, et kastanist ei saa väga laiu laudu, ning mõnikord saab laudade laiuse järgi väita, et tegu on tamme ja mitte kastaniga. Seevastu on kastanipuit väga väärtuslik mööbli valmistamisel.
Meditsiinis
Kastanipuu lehed on tuntud kui antiseptikud, arvatakse, et need hoiavad ära kehvveresuse ning leevendavad köha ja kõhuprobleeme.
Sordid
Kastanipuid paljundatakse seemne pärast. Näiteks kasvatatakse Suurbritannias erilist sorti 'Marron de Lyon', millel on väga suured kastanid. Dekoratiivsel eesmärgil kasvatatakse sorti 'Albomarginata', millel on kirjud lehed.
Tänaval kummutit veeti
"Tänaval kummutit veeti" on 1978. aastal valminud Nõukogude Liidu mängufilm.
Sisu
Film koosneb üheksast humoristlikust ja satiirilisest filminovellist.
Tiņģere
pisi|left|Tiņģere mõisa häärber Tiņģere (vanasti ka Tiņģers muiža) on küla (vidējciems) Lätis Talsi piirkonnas, Īve valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Talsist 26 ja Riiast 135 kilomeetri kaugusel.
Tiņģere küla on kirjalikes allikates esmamainitud 1245. aastal kui Riia toomkapiitlile kuuluvat asulat. Hiljem rajati sinna Tiņģere mõis (Tingern), mille keskuse juurde tänapäevane küla ka tekkis. Aastal 1948 sai sellest Īve külanõukogu halduskeskus, see ehitati välja ka kohaliku kolhoosi keskasulana. Lisaks vallavalitsusele on külas veel postkontor, rahvamaja ja raamatukogu, mõisa häärberis asub kohalik põhikool. Tiņģeres asub ka valla vabaõhulava.
Tiņģeres kasvab looduskaitsealune Sudarbkalniņi kirsipuu ja mitmed teised nimetud põlispuud (tamm, pärn ja hobukastan).
Kahu (perekonnanimi)
Kahu on eesti perekonnanimi.
Tiņģere
Aastal 2017 oli külas 223 elanikku.
Kahu (perekonnanimi)
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kahu 152 inimesel: 61 mehel ja 91 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kahu meeste puhul 1605. kohal ja naiste puhul 1070. kohal.
Kahu oli levinumaks nimeks vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,13. Perekonnanimi Kahu oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 7,03 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Pärnumaal Karksi kihelkonna Karksi, Polli ja Pöögle ning Vändra kihelkonna Lelle ja Vändra, Viljandimaal Suure-Jaani kihelkonna Sürgavere ja Jaska, Kõpu kihelkonna Suure-Kõpu, Paistu kihelkonna Õisu ning Viljandi kihelkonna Viljandi, Võrumaal Hargla kihelkonna Koikküla, Saaremaal Kaarma kihelkonna Tahula, Virumaal  Vaivara kihelkonna Vana-Sõtke ja Vaivara  mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kahho, Kaho, Kacho, Kahhu, Kachu (Kahu).
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kahu uueks nimeks kokku 3 korral, kui loobuti nimedest Lassur,	Paalberg,	Pärtmann.
Kajak (perekonnanimi)
Kajak on eesti perekonnanimi.
Statistika
Perekonnanimi Kajak oli kõige levinum vanuserühmas 85+ aastat, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,13. Nimi oli kõige sagedasem Rapla maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 4,47 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Tartumaal Nõo kihelkonna Aru ja Vastse-Nõo ning Maarja-Magdaleena kihelkonna Kaiavere ja Saare, Läänemaal Karuse kihelkonna Matsalu ja Vigala kihelkonna Vana-Vigala, Viljandimaal Helme kihelkonna Helme ning Järvamaal Järva-Jaani kihelkonna Kuksema mõisavaldades talupoegadele perenimeks Kayak ja Kajak.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus võeti Kajak uueks nimeks kokku 8 korral, kui loobuti nimedest Anderson, Braff,	Kanaval, Kannaval, Koch, Krehv, Prisko, Ringenveldt.
Tahar Tamsamani
Tahar Tamsamani (araabiapäraselt الطاهر التمسماني; sündinud 10. septembril 1980 Marrakechis) on Maroko poksija.
Tamsamani sai sulgkaalus (kuni 57 kg) 2000. aasta Sydney olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Bekzat Sattarxanile (Kasahstan). Ta osales kergekaalus (kuni 60 kg) 2004. aasta Ateena olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas esimeses ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja ning 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas samuti esimeses ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Głogówi maakond
Głogówi maakond (poola powiat dzierżoniowski) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna põhjaosas. Maakonna halduskeskus on Głogówi linn.
Maakond jaguneb kuueks vallaks (gmina).
Paul Bekker
pisi|Paul Bekker (u. 1925–1927) Max Paul Eugen Bekker (11. september 1882 Berliin – 7. märts 1937 New York) oli saksa muusikakriitik, ooperiintendant ja muusikateadlane.
1925. aastal sai Bekker Kasseli ooperiteatri intendandiks, saades võimaluse viia ellu oma kauaaegset ambitsiooni juhtida ooperimaja. Aastatel 1927–1932 töötas ta intendandina Wiesbadenis. Oma teatritegevuse kaudu, mis hõlmas ka lavastamist, võttis Bekker ette ambitsioonikaid taaselustusi, sealhulgas Hector Berliozi, François-Adrien Boieldieu, Domenico Cimarosa, Carl Ditters von Dittersdorfi, André Grétry ja Carl Maria von Weberi harvakuuldavad teoseid, aga ka paljude teiste seas Franco Alfano, Ferruccio Busoni, Alfredo Casella, Mario Castelnuovo-Tedesco, Frederick Deliusi, Paul Hindemithi, Erich Wolfgang Korngoldi, Ernst Kreneki, Darius Milhaud', Hans Pfitzneri, Schönbergi, Schrekeri, Straussi, Igor Stravinski, Rudi Stephani ja Kurt Weilli teoste maailma- ja saksa esmaesitusi. 1933. aastal lahkus Bekker, kelle isa oli juut, Saksamaalt ja asus elama Pariisi, kus kirjutas väljaandele Pariser Tageblatt. 1934. aasta lõpus emigreerus ta New Yorki ja temast sai New Yorker Staats-Zeitung'i peamuusikakriitik. Vahetult enne oma surma valmis tema esimene ingliskeelne raamat.
Üle kolme aastakümne pikkuse kriitikutegevuse jooksul kirjeldas Bekker nii mitmeidki 20. sajandi alguse esteetika peamisi voole. Uurides Beethoveni muusika poeetikat, oli selle tulemuseks 1911. aastal ilmunud helilooja elulugu kui provokatiivne näide ajaloolisest hermeneutikast. Tema "Das deutsche Musikleben" (1916) on muusikasotsioloogia teedrajav teos, millel oli ilmselge mõju Theodor W. Adorno ja Frankfurdi koolkonna loomingule. Arendades ideed muusikast kui ühiskonda kujundavast jõust (gesellschaftsbildende Kraft) monograafiates "Die Sinfonie von Beethoven bis Mahler" (1918), hakkas Bekker esile tõstma muusikalise fenomenoloogia põhimõtteid, millest sai 1920. aastate keskel tema raamatute ja esseede peamine probleem. Selline kriitilise fookuse nihe aimas ette teatud neoklassitsismi ja uusasjalikkuse põhimõtteid ning mõjutas kriitiku huvi selliste nooremate heliloojate nagu Hindemith, Weill ja Krenek (kes tegutses Bekkeri assistendina Kasselis). Kuna Bekker oli pigem huvitatud muusika arengu ja sotsiaalse suhte aluspõhimõtete uurimisest kui esteetilistes debattides osalemisest, mõjutas Bekkeri tegevus teatrijuhina tema viimaste raamatute, sealhulgas populaarsete käsitluste "Wandlungen der Oper" (1934) ja "The Story of the Orchestra" (1936) praktilisemat suunda.
Taimi Piin-Aaspõllu
Ta oli muuhulgas lumisamblike (Pertusaria) spetsialist.
Elulugu
Taimi Piin-Aaspõllu oli inseneri tütar.
Lõpetas 1959 Tallinna 10. Keskkooli, 1969 TÜ bioloogiaosakonna, õppis 1969–TÜ aspirantuuris.
Oli 1964–66 NSVL TA Polaar-alpiinse Botaanikaaia (Koola poolsaarel) vanemlaborant. 1966–67 TÜ taimesüstemaatika ja geobotaanika kateedri vanemlaborant ja 1971–75 insener, 1968–69 TÜ bioloogiabaasi juhataja, 1975–95 Tallinna Botaanikaaia nooremteadur ning 1996. aastast herbaariumi kuraator.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: samblike floora, levik ja ökoloogia. Osalenud paljudel ekspeditsioonidel Venemaa arktilistel aladel (Koola, Taimõr, Tšukotka). Lihhenoloogide Rahvusvahelise Assotsiatsiooni ja Eesti Looduseuurijate Seltsi Eesti Mükoloogiaühingu liige. 55 teadustrükist.
Īve vald
pisi|Īve tuulik Īve vald (läti keeles Īves pagasts) on vald Lätis Talsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Lube, Valdgale, Dundaga ja Ārlava vallaga.
Valla pindala on 70,7 km². 2016. aastal elas seal 498 inimest. Valla keskus on Tiņģere küla, vallavanem on Andris Grīnbergs.
Ajalugu
Īve valda on esimest korda mainitud 18. sajandil, mil see kuulus Vanema muinasmaakonda. 19. sajandil jagunesid selle alad Īve ja Tiņģere mõisa vahel. 1945. aastal moodustati Ārlava vallas Īve külanõukogu. 1990. aastal muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Talsi piirkonda.
Loodus
Vald asub suuremas osas Põhja-Kuramaa kõrgustikul, kirdeosa jääb Rannikumadalikule. Kõrgeim koht ulatub 74,5 meetrit üle merepinna. Tähtsaim jõgi on Roja jõgi. Vallas on ka kaks väikest järve: 6,5 hektari suurune Kundumsi järv ja 2,3 hektari suurune Drokezersi järv.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Īve tuulik. Kohaliku kaitse all on Oškalni muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu ja Kalnkalēji muinaskalmed. Looduskaitse all on Īve kuusk, mille kõrgus on 32 meetrit ja ümbermõõt 3,8 meetrit. Tegemist on suurima kuusega Lätis. Lisaks on looduskaitse all veel Sudarbkalniņi kirsipuu ja mitu nimeta põlispuud (üheksa tamme, kolm mändi, pärn ja hobukastan).
Asustus
2011. aastal elas vallas 476 lätlast, 6 venelast, 6 valgevenelast, 1 ukrainlane, 3 poolakat ja 1 leedulane.
Valla külad:
Ülejäänud valla elanikud elasid küladesse mitte kuuluvates taludes.
Diego Fernández de Huete
Diego Fernández de Huete (sündinud Navalmoralis Toledos umbes ajavahemikus 1633–1643, surnud Toledos enne 21. juulit 1713) oli Hispaania harfimängija, muusikateoreetik, helilooja ja õpetaja.
Surnud 4. mail
''Siin loetletakse 4. mail surnud tuntud inimesi.
Maia Rõigas
pisi|paremal|Maia Rõigas Maia Rõigas (aastani 1965 Arst, 1994–2003 Madisso; sündinud 12. mail 1942 Tapa linnas sõjaväelase ja raamatupidaja tütrena) on eesti keeleteadlane, Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna emeriitdotsent, kahe poja ema.
Haridus
Kooliteed alustas Pajusi-Kalana algkoolis. 1960. aastal lõpetas Maia Rõigas Põlva Keskkooli ja 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli Ajaloo-Keeleteaduskonna eesti filoloogia soome-ugri keelte eriharu. Diplomitöö Tveri-Karjala adverbidest. Aastatel 1971–1974 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli aspirant, pedagoogikakandidaat (1974, TÜ). Väitekiri eesti keele lauseõpetuse metoodikast.
Töökäik
1965–1972 oli Rõigas A. H. Tammsaare nimelise Tartu I Keskkooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja, 1967–1972 TÜ eesti keele ja kirjanduse metoodika-kabineti vanemlaborant, 1972–1973 TÜ eesti keele kateedri õpetaja ning 1973. aastast TÜ eesti keele kateedri vanemõpetaja. 1981. aastast alates oli ta TÜ eesti keele kateedri (hiljem eesti keele õppetooli) dotsent, 1990–1992 TÜ filoloogiateaduskonna prodekaan. Aastatel 1996–2001 õpetas Rõigas ka Eesti Humanitaarinstituudis õigekeelsust ja stilistikat. 2009. aastast on ta emeriitdotsent.
Uurimisalad
Tema peamisteks uurimisaladeks on eesti keele metoodika, kirjandi- ja tekstiõpetus, eesti keel võõrkeelena, õigekeelsus ja väljendusõpetus.
Publikatsioone
Maia Rõigas on avaldanud üle 90 trükise.
Tunnustus
Eksliibrise on valmistanud Johann Naha 1965. aastal.
Peach Pit
Peach Pit on Kanadas Vancouveris tegutsev indie rock 'i ansambel.
2016. aastal ilmus nende esimene lühialbum "Sweet F.A."
Bänd koosneb laulja Neil Smithist, kitarrist Christopher Vanderkooyst, bassimängija Peter Wiltonist ja trummar Mikey Pascuzzist. Nende kuulajaskond asub peamiselt Ameerikas: Los Angelases, Chicagos ja Dallases. Bänd ise kirjeldab oma kui "näritud nätsu pop". Nad on teinud Euroopas ühe turnee 2018. aasta alguses ning koguvad kiiresti populaarsust Ameerika põhjalääne osas.
Ajalugu
Kui bändi populaarsus kasvas, said bändi liikmed Neil Smith ja Peter Wilton lahkuda oma seniselt põhitöölt Amazoni kullerina ning pühendusid täielikult bändile.
Singlid
Did I Make You Cry on Christmas Day? (Well, You Deserved It!)
UEFA Meistrite Liiga 2019–2020
UEFA Meistrite Liiga finaal 2020 toimub Atatürki Olümpiastaadionil İstanbulis 30. mail 2020.
Kaitsev meister on Liverpool.
Lajos Kassák
pisi|Lajos Kassák. Skulptuur Érsekújváris Lajos Kassák (21. märts 1887 Érsekújvár, Austria-Ungari – 22. juuli 1967 Budapest) oli ungari avangardistlik kirjanik, tõlkija ja kunstnik, kes kirjutas luuletusi, näidendeid ja novelle, maalis, joonistas ja avaldas kultuuriperioodikat.
1909 elas ta Pariisis, kus suhtles Guillaume Apollinaire'i, Blaise Cendrarsi, Robert Delaunay ja Pablo Picassoga.
Tema 1922. aastal kirjutatud poeem "Hobune sureb ja linnud lendavad välja" (A ló meghal a madarak kirepülnek; eesti tõlge 2017. aastal Lauri Eesmaa, kirjastus Elusamus) on ungari avangardismi üks tähtsamaid teoseid.
Eesti keeles on valimik tema luuletustest ilmunud Ene Asu-Õunase tõlkes antoloogias "Mu ema must roos" (Varrak 2004).
Must bass läks üle tee
Must bass läks üle tee on 2018. aastal asutatud Eesti pärimusmuusikaansambel, mis viljeleb folkrokki.
Mars Global Surveyor
Mars Global Surveyor (MGS) oli NASA kosmosesond, mis uuris Marssi aastatel 1999 kuni 2006. Sond startis 7. novembril 1996 ja jõudis Marsi orbiidile novembris 1997. Mars Global Surveyor oli esimene Marsile saadetud kosmosesond, mis kasutas lõplikule orbiidile jõudmiseks aeropidurdust. Protseduur oli sedavõrd edukas, et NASA kasutas seda ka järgmistel planeedile saadetud missioonidel.
Must bass läks üle tee
2018. aastal võitis ansambel festivalil Mooste Elohelü patroon Ingrid Rüütli eriauhinna. Lisaks on esinetud näiteks Viljandi pärimusmuusikafestivali rohelisel laval, Ostrova Festivalil ja Viru Folgil.
Mars Global Surveyor
MGS-i ülesanneteks oli uurida Marsi atmosfääri ja pinda, tuvastada võimalikud maandumispaigad tulevaste missioonide tarbeks ja edastada Maale teavet Marsi pinnal viibivatelt kulguritelt ja jaamadelt.
NASA kaotas Mars Global Surveyoriga ühenduse 2. novembril 2006.
Kaja (koor)
Kaja on Viljandi maakonnas Abja-Paluojal tegutsev segakoor. Koori dirigent on Anne Mägi.
Mars Global Surveyor
Kirjeldus
Mars Global Surveyor on ristkülikukujuline karp, millel on kahel pool päikesepaneelid. Surveyor kaalus koos täidetud kütusepaakidega 1060 kg. Enamuse sellest moodustaski keskel asuv karp, mille sees oli kaks väiksemat ristkülikukujulist moodulit. Üks moodul, mida nimetati varustusmooduliks, sisaldas sondi elektroonikat, teadusseadmeid ja pardaarvutit. Teises moodulis, mida nimetati tõukejõu mooduliks, asusid sondi rakettmootorid ja kütusepaagid.
Sondi ehitas JPL ja selle ehitus maksis 154 miljonit, orbiidile viimine u. 65 miljonit ja selle käigus hoidmine umbes 20 miljonit USA dollarit aastas.
Kaja (koor)
Koor asutati 1976, kui ühinesid kohalik naiskoor ja meeskoor.
Koor on osalenud muu hulgas üldlaulupidudel.
Mars Global Surveyor
Teadusseadmed
Marsi Ülekandejaam vahendas Spiriti ja Opportunity ning Maa vahelist sidet ja sondi kaudu vahendati kokku 7,6 gigabitti andmeid.
Missiooni lõpp
Sond lõpetas oma peamise missiooni jaanuaris 2001 ja NASA kaotas sellega ühenduse 2. novembril 2006, kui lennujuhid olid saatnud sondile korralduse korrigeerida oma päikesepaneelide asendit. Sond saatis vastuseks mitu veateadet, kuid samas ka kinnituse, et olukord on kontrolli all. See oli viimane kord, kui sond missioonijuhtimiskeskusega ühendust võttis. Kolm päeva hiljem sai NASA sondilt nõrga signaali, mis viitas sellele, et sond on turvarežiimil ja ootab Maalt instruktsioone. Pärast seda vaikis sond lõplikult. Katsed sondiga ühendust võtta lõpetati jaanuaris 2007 ja NASA kuulutas missiooni lõppenuks.
2007. aastal teatas NASA, et ilmselt hukutasid sondi vigane tarkvara ja selle tõttu ülekuumenenud aku. Raporti kohaselt algasid vigasest tarkvarast, mistõttu kiilusid päikesepaneelid nende asendi vale muutmise tõttu kinni. Surveyor arvas, et vea põhjuseks on vigane päikesepaneeli mootor ning muutis oma asendit, et päikesepaneel saaks taas päikesevalgust. See paljastas ühe sondi akudest päikesevalgusele ning aku kuumenes üle, mida sond tõlgendas ülelaadimisena. Seetõttu lõpetas MGS akude laadimise, mis põhjustas teise aku tühjenemise ja sondi töö lõppemise.
Sond kukub Marsi pinnale 2047. aastal.
Franciscuse pastoraalsed visiidid
pisi|500px|Franciscuse välisvisiitide kaart Paavst Franciscus on teinud 41 pastoraalset visiiti väljaspool Itaaliat ja 32 visiiti Itaalias. Ta on külastanud 58 riiki (kaasaarvatud Itaalia). Ta külastas 25. septembril 2018 Eestit.
Parim taimekasvataja
Parim taimekasvataja on Maaelu Edendamise Sihtasutuse poolt 2014. aastast antav aunimetus inimesele, kes on aasta jooksul saavutanud häid tulemusi taimekasvatuses.
Aunimetuse saaja väljaselgitamisel arvestatakse tootmisnäitajaid (saagikus, kvaliteet, tulukus), agrotehniliste võtete rakendamist, keskkonna- ja loodussõbralikkust taimekasvatusel, heakorda tootmisüksuses, talu/ettevõtte arengut ja innovaatilisust, jätkusuutlikkust, viljelusvõistlusel osalemist ja taimekasvatuse propageerimist.
Kandidaate parima taimekasvataja aunimetuse andmiseks võivad esitada Eesti Põllumajandus-Kaubanduskoda, Eestimaa Talupidajate Keskliit, MTÜ Viljeluspäevad, Eesti Taimekasvatuse Instituut, Eesti Seemneliit ja põllumeeste ühistud.
Žygimantas Pavilionis
pisi|Žygimantas Pavilionis (2010) Žygimantas Pavilionis (sündinud 22. juulil 1971 Vilniuses) on Leedu poliitik ja diplomaat. Ta oli aastatel 2010–2015 Leedu suursaadik Ameerika Ühendriikides ja Mehhikos. Ta on 13. novembrist 2020 seimi liige.
Ta sündis aastal 1971 Vilniuses. Ta lõpetas aastal 1994 Vilniuse Ülikooli politoloogia ja rahvusvaheliste suhete alal. Aastal 1995 kaitses ta Vilniuse Ülikooli filosoofiateaduskonnas magistrikraadi.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on neli last.
Eesti Rahvusraamatukogu naiskoor
Eesti Rahvusraamatukogu naiskoor on Eesti Rahvusraamatukogu juures tegutsev naiskoor. Koori dirigendid on Anneli Surva ja Oliver Povel-Puusepp.
Koori liikmeskonda kuuluvad Eesti Rahvusraamatukogu töötajad ja lugejad.
Koor on Eesti Naislaulu Seltsi liige.
Linda (koor)
Linda on Pärnus tegutsev naiskoor. Koori dirigent on aastast 1986 Ivi Kullam.
Koor on osalenud üldlaulupidudel.
Wanda Wermińska
pisi|Wanda Wermińska (1934) Wanda Wermińska (18. november 1900 Ukraina – 30. august 1988) oli poola ooperilaulja (sopran, metsosopran) ja pedagoog.
Ta laulis Poola ning Viini ja Milano ooperiteatrites.
1935. aastal sai ta Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu II astme.
Ta on maetud Powązki kalmistule.
Mette Frederiksen
pisi|Mette Frederiksen (2021) Mette Frederiksen (sündinud 19. novembril 1977 Ålborgis) on Taani sotsiaaldemokraatlik poliitik. Ta on alates 27. juunist 2019 Taani peaminister.
Ta sündis aastal 1977 Ålborgis, tema isa oli tüpograaf ja ema pedagoog. Ta lõpetas Ålborgis gümnaasiumi ja seejärel Ålborgi Ülikooli sotaiaalteaduste alal. Aastal 2009 sai ta Kopenhaageni Ülikoolis magistriks afrikanistika alal.
Krematoorium
pisi|Krematoorium Londoni kalmistul Krematoorium ehk tuhastushoone on surnute põletamise (kremeerimise ehk tuhastamise) hoone.
Krematoorium on surnute (inimesed, loomad) põletusahi, samuti asutus, kus selline ahi asub. Lisaks ahjule on krematooriumides tavaliselt üks või mitu hüvastijätu saali, mis võivad olla nii ilmalikele kui ka religioossetele teremooniatele.
Eesti esimene krematoorium alustas tegevust sügisel 1993 Pärnamäel.
Schola Cantorum Basiliensis
Schola Cantorum Basiliensis (SCB) on muusikakõrgkool ja uurimisasutus Baselis Šveitsis, mis keskendub varajasele muusikale ning ajalooliselt informeeritud esituspraktikale.
Ajaloost
Kooli vilistlaste hulka kuuluvad paljud nimekad vanamuusikud nagu Gustav Leonhardt, Jordi Savall, Barbara Thornton, Christina Pluhar, Elam Rotem, Jorge Guerrero Dantur, Montserrat Figueras, René Jacobs, Xavier Díaz-Latorre, Rolf Lislevand, Andreas Scholl, Hopkinson Smith, Maria Cristina Kiehr ja Benjamin Bagby.
Góra maakond
Góra maakond (poola powiat górowski) on maakond Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonna edelaosas. Maakonna halduskeskus on Góra linn.
Maakond jaguneb neljaks vallaks (gmina).
Rannapatarei nr 34
Rannapatarei nr 34 oli Peeter Suure merekindluse Väinamere positsiooni rannakaitsesüsteemi rannakaitsepatarei.
1916. aastal ehitatud rannapatarei nr 34 asus Hiiumaal Tohvri mõisa juures Sõru küla juures, Soela väina ääres.
Patareipositsioon
Rannapatarei nr 34 ehitus algas 1914. aastal, aga kuna patareid algses Peeter Suure merekindluse projektis ei olnud, siis muutus korduvalt patareisse kavandatud suurtükkide mark.
Patarei nr 34 neli suurtükki paiknesid kahe paarina mitte päris ühel sirgel. Suurtükkide vahe umbes 40 m, paaride vahe umbes 100 m. Kahurid paiknesid raudbetoonist suurtükialustel,   mille ette jõuti rajada ka eesvalli betoonkatted. Patarei kaitseks oli kuhjatud 5 m kõrgune ja 20 m laiune vall, mis suurtükkide kohal oli kitsam ja madalam. Suurtükipositsiooni sisemine sein oli palkidest, eesvallid 3–4 m laiuselt betoneeritud.
Kuna keiser Peeter Suure merekindluse ehitust ei suudetud lõpetada enne Esimest maailmasõda, siis toimusid sõjategevuse ajal kavade muudatused. 1915. aastal on rannapatareis kirjas neli 75 mm suurtükki, täpselt samade parameetritega on ka läheduses olnud õhutõrjesuurtükkide divisjoni suurtükid. Mõlemad kirjutati maha 1916. aastal.
Rannapatarei nr 34
Lõpuks paigaldati Sõrule neli 120 mm Vickersi suurtükki. Suurtükkide laskekaugus oli 70 kaabeltaud, raua pikkus 50 kaliibrit ning vertikaalne laskesektor 155 ja horisontaalne 295.
Rannapatarei IV-120/50 eesmärgiks oli Saksa laevastiku tõkestamine Soela väinas, Hiiu- ja Saaremaa vahel. Patarei sai lahinguvalmis 12. märtsil 1916. Rannapatarei nr 34 ehk Tohvri patarei oli Hiiumaa rannakaitsepatareidest ainus, mis osales sõjategevuses 1917. aasta oktoobris.
1917. aasta 12. oktoobril sundisid Saksa keisririigi keiserliku laevastiku sõjalaevad "Emden" ja "Bayern" suurtükiduellis 34. patarei vaikima. Siiski sai patarei enne pihta saksa loodimislaevale A28. Järgmisel päeval saatsid sakslased dessandi patareid õhkima, see aga leiti pärast 1917. aasta Petrogradi oktoobrirevolutsiooni, laostunud vene sõjaväeosa poolt juba mahajäetult ning suurtükid õhiti ja tehti lahingukõlbmatuks.
Ehitismälestiseks tunnistatud patarei nr 34 kahurialus betoonrinnatisega 1, patarei nr 34 kahurialus betoonrinnatisega 2, patarei nr 34 kahurialus betoonrinnatisega 3, patarei nr 34 kahurialus betoonrinnatisega 4, patarei nr 34 kuulipilduja dzott,  jäänused on muinsuskaitse all ja jäävad tänapäeval Hindu küla territooriumile.
Adam Stebłowski
Adam Stebłowski (24. detsember 1896 – 28. veebruar 1941) oli Poola sõjaväelane, jurist, konsulaarametnik.
Ta pälvis palju tunnustust. 1932. aastal sai ta Kotkaristi III klassi teenetemärgi ja 1935 Eesti Punase Risti mälestusmärgi II järgu I astme.
Gilpini maakond
Gilpini maakond (Gilpin County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 39°86' N, 105°52' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Central City.
Maakonna pindala on 400 km². Veepindala on 1 km². See on Broomfieldi linna ja maakonna järel Colorado osariigi teine väikseim maakond.
Ajalugu
Gilpini maakond oli üks seitsmeteistkümnest algsest 1861. aastal loodud maakonnast endisel Colorado territooriumil. Ka naabermaakond Clear Creeki maakond on tänaseni oma algsed piirid säilitanud. Gilpini maakond on saanud nime kolonel William Gilpini järgi, kes oli Colorado territooriumi esimene kuberner.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Gilpini maakonnas oli 4757 inimest, 2043 leibkonda ja 1264 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 12 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 2929 (keskmine tihedus 8/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 4,25%.
2043 leibkonna seas oli
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 38 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 112,70 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 116,10 meest.
4,00% elanikkonnast ja 1,00% perekondadest elasid allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 1,40% alla 18-aastasi ja 6,10% üle 65-aastasi.
Siyabuswa
Siyabuswa on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Mpumalanga provintsis Nkangala ringkonnas.
Aastatel 1981–1986 oli Siyabuswa KwaNdebele bantustani pealinn.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Siyabuswa elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,47%, India või Aasia päritolu inimesi 0,34%, värvilisi 0,06%, valgeid 0,03% ja teisi 0,10%. Ndebele keelt pidas emakeeleks 71,24% inimesi, pedi keelt 11,32%, suulu keelt 6,71%, sotho keelt 2,85%, svaasi keelt 1,95%, tsonga keelt 1,49%, inglise keelt 1,16% ja tsvana keelt 1,11%.
Taavi-Mats Utt
Taavi-Mats Utt (sündinud 16. jaanuaril 1963 ) on eesti plokkflöödi- ja barokkoboemängija ning varajase muusika stuudio Cantores Vagantes eestvedaja. Pillimeistrina valmistab ta ajalooliste puupuhkpillide koopiaid.
Haridus
Taavi-Mats Utt hakkas plokkflööti õppima Heino Jürisalu juures, tema õhutusel alustas Utt ka barokkoboe mängimist. Ta jätkas õpinguid oboe erialal Georg Otsa nimelises Muusikakoolis, hiljem plokkflöödi erialal Haagi Kuninglikus Konservatooriumis Jeanette van Wingerdeni plokkflöödiklassis ja paralleelselt barokkoboe erialal.
Tegevus muusikuna
Taavi-Mats Utt on mänginud Viljandi Linnakapelli, Consortiumi ja Linnamuusikute koosseisus. Alates 1989. aastast juhib Taavi-Mats Utt varajase muusika stuudio Cantores Vagantes tööd ja on ka interpreedina seotud sama stuudioga. Alates aastast 2000 juhib ta plokkflöödiühingut ERTA-Estonia ja korraldab plokkflöödiõpetajate täiendkoolitust. 2018. aastal asutas ta koos Reet Sukaga ja Kadri Mägiga plokkflöödikooli Nõmme huvikoolis.
Ta on õpetanud plokkflööti Viljandi Muusikakoolis ja VHK Muusikakoolis, Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis, Viljandi Kultuurikolledžis ja Tallinna Ülikoolis.
Alates 2018. aastast korraldab ta Tallinnas vanamuusikafestivali "Tallinn feat. Reval".
Tegevus pillimeistrina
Süvendatud huvi tõttu ajalooliste puupuhkpillide ehituse ja kopeerimise vastu hakkas Taavi-Mats Utt tegutsema pillimeistrina. Ta on mõõtnud ja kirjeldanud suure hulga vanu originaalplokkflööte Peterburi, Haagi, Viini, Berliini ja Brüsseli muuseumides ja paljudes erakogudes. Puupuhkpille on ta valmistanud peamiselt välistellijaile, näiteks Schola Cantorum Basiliensisele 12 pillist koosneva plokkflöödiansambli. Tema tehtud pillidega mängivad Jeanette van Wingerden, Eva Lȇgene, Conrad Steinmann ja Claire Michon.
Miiunurgik
pisi|Puusepakolmnurk Miiunurgik ehk miiuvinkel (ka puusepa kolmnurk ja kiirnurgik) on plastikust või metallist kolmnurgakujuline nurgik, mida kasutatakse mõõtmete ja nurkade märkimiseks erinevatele puidumaterjalidele. Selle on välja töötanud Ameerika firma Swanson. Puusepa kolmnurk kombineerib erinevate mõõtevinklite omadused, võimaldades mõõta nurki 0–90 kraadi.
Lihula raba
Lihula raba on raba Lääne maakonnas Lihula lähedal. Raba pindala on 6799 ha.
Raba turbakihi paksus on kuni 5 m.
Davith Kirkitadze
Davith Kirkitadze (gruusia keeles დავით კირკიტაძე; sündinud 2. augustil 1978) on Gruusia poliitik.
Routti maakond
pisi|[[Fish Creeki juga]] pisi|[[Eagles Nesti ürgloodusala]] Routti maakond (Routt County) on maakond USA-s Colorado osariigis. Geograafilised koordinaadid on 40°48' N, 106°99' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Steamboat Springs.
Maakonna pindala on 6133 km². Veepindala on 17 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 23 509. Aastal 2000 oli elanikke 19 690.
Ajalugu
Routti maakond moodustati 29. jaanuaril 1877 Grandi maakonna osast. 1911. aastal sai Routti maakonna lääneosast Moffati maakonna osa.
Routti maakond on nime saanud seitsmenda Colorado kuberneri John Long Routti järgi.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Routti maakonnas oli 19 690 inimest, 7953 leibkonda ja 4779 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 3 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 11 217 (keskmine tihedus 2/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Leibkonnas oli keskmiselt 2,44 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,92 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 35 aastat.