cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mõla (Kiievi oblast)
2001. aasta rahvaloenduse järgi elas Mõlas 494 inimest, pindala 0,126 km².
Ajalugu
2022. aasta Venemaa sissetungi ajal Ukrainasse kujunes küla läbiv magistraaltee üheks pääseteeks kiievlastest sõjapõgenikele.
Kālanci
Kālanci on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gulbene piirkonnas Ranka vallas.
Küla asub valla keskosas Koiva jõe kaldal.
Birds of Peace
"Birds of Peace" on Vanilla Ninja singel. See ilmus 2007. aastal.
Laul osales 2007. aasta Eesti eurolaulus, kus see sai finaalis 4. koha.
Andrey Santos
Andrey Nascimento dos Santos (sündinud 3. mai 2004 Rio de Janeiros) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League klubis Chelsea.
Kolovina
Kolovina (kohalikus pruugis ka Kolovinna; vene keeles Головино, Головина) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri linnas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
19. sajandil kuulus küla Raagosina (Рагозино) kogukonda ja Petseri kogudusse. 20. sajandi II poolel liideti Kolovinaga Lääpa ja Nudretsova küla.
Madusuu
Madusuu  (Echiostoma barbatum) on kalaliik.
Mati Erelt
pisi|Mati Erelt 2008. aastal Mati Erelt (sündinud 12. märtsil 1941 Tallinnas) on eesti keeleteadlane.
Haridus
Tartus õppis ta eriprogrammi järgi ning osales muu hulgas Huno Rätsepa juhitud nn generatiivse grammatika grupi (GGG) töös. Ta lõpetas 1965. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti keele ja kirjanduse erialal. Kandidaadiväitekirja filoloogias kaitses ta Tartu ülikoolis 1971. aastal. Doktoriväitekirja "Eesti adjektiivide süntaks" kaitses ta sealsamas 1981. aastal. Sai filoloogiadoktori kraadi.
Töökäik
Mati Erelt on Emakeele Seltsi liige (1997–2006 esimees) ning Helsingis tegutseva Soome-Ugri Seltsi välisliige.
Isiklikku
Mati Erelti abikaasa on Tiiu Erelt. Nende pojad on Pekka Erelt ja Jaan Erelt.
Null (perekonnanimi)
Null on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Null on pandud Leisi mõisavallas Karja kihelkonnas Saaremaal. Nimede eestistamisel määrati Nulli-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Laik, Laikna, Nurme ja Põlluäär. 1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Viru maavanem
Viru maavanem
...
Juhka
Juhka oli küla Võrumaal, ajalooliselt Haanja mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kääraku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Rõuge kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kääraku külaga.
Külast on teateid alates 1765 (Dorf Juhka).
Meeme Põldme
Meeme Põldme (27. august 1939 Tartu – 2. november 2020) oli eesti keemik.
Elulugu
Lõpetas 1958. aastal Jõgeva Keskkooli, 1965. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) keemiateaduskonna, keemiakandidaat (1972, Leningradi Tehnoloogia Instituut), väitekiri "Разделение меди, кадмия, цинка, свинца и серебра методом тонкослойной хроматографии и денситометрическое определение меди и цинка", tehnikadoktor (1995, TTÜ), väitekiri "Phase transformations in hydrothermal sintering processing of phosphate rock". Täiendas end termilise, instrumentaal- ja kalorimeetrilise analüüsi alal Budapesti Tehnikaülikoolis (1974, 1978, 1980, 1988, 1990), analüütilise keemia alal Leningradi Tehnoloogia Instituudis (1983), röntgenfaasianalüüsis Berliini Humboldti Ülikoolis (1979), materjalide korrosiooni ja elektrokeemia alal Helsingi Tehnikaülikoolis (korduvalt, 1991–96) ja keskkonnakeemia alal Sunderlandi Ülikoolis (1995). Oli 1965–72 TPI anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri labori juhataja, 1972–81 mineraalväetiste ja -söötade probleemlabori vanemteadur, 1981–92 anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedri dotsent, 1992–98 TTÜ üldkeemia õppetooli juhataja, dotsent, 1998– anorgaanilise keemia õppetooli dotsent. Õpetanud keemia, analüütilise keemia, anorgaanilise keemia ning keemia ja materjaliõpetuse kursusi.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: eksperimentaalse analüütilise keemia, anorgaanilise keemia ja anorgaanilise tehnoloogia kokkupuutepiirkonnad, ehitistes ja rajatistes kasutatud materjalide kahjustuste põhjuste uurimine ja kahjustuste (korrosiooni) vältimine. Analüütilises keemias täiendanud termilise analüüsi ning kromatograafia, termilise ja kvantitatiivse röntgenfaasianalüüsi kooskasutamise metoodikaid. Anorgaanilises tehnoloogias tõestanud looduslike fosfaatide (apatiitide) fosforhappelis-termilise töötlemise protsessi kemismi-mehhanismi. Üle 100 teadustrükise, 4 autoritunnistust.
José Antonio Chang
thumb|José Antonio Chang José Antonio Chang Escobedo (sündinud 19. mail 1958) on Peruu poliitik.
Crashing Through The Doors
"Crashing Through The Doors" on Vanilla Ninja singel. See ilmus 2008. aastal.
José Antonio Chang
14. septembrist 2010 kuni 18. märtsini 2011 oli ta Peruu peaminister.
Varem oli ta muu hulgas haridusminister.
Eschershausen (vallavaba ala)
thumb|Eschershauseni paiknemine Holzmindeni kreisis
Eschershausen on inkorporeerimata ala Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Selle pindala on 4,92 km².
Boa (perekonnanimi)
Boa on perekonnanimi, mis esineb tänapäeval Kanadas ning São Tomé ja Príncipes, varem ka Eestis.
Nimi Eestis
Perekonnanimi Boa (ka Poa) pandi 29. aprillil 1835 Kõrgessaare mõisavallas Reigi kihelkonnas Läänemaal (Onomastika andmebaasis on valesti märgitud Lauka mõis). Perekonnanime sai Pungama talus, tänapäeva Poamal elanud pere. Nimede eestistamisel määrati Kõrgesaare vallas 1936. aastal Boa-nimelisele isikule uueks perekonnanimeks Uusniit, kellega lõppes Boa suguvõsa nimi ja teadaolev meesliin Eestis.
Perekonnanime saanud esivanemate taust
Peter Boa (1790–1848) vanemad olid Poama Jaagu Andrus (1745–1819) ja Pungama Andruse Els. Andrus asus 1795 hingerevisjoni alusel Kõrgessaare mõisa nr. 33 tallu Pungamal sulaseks ja seejärel koduväiks. Andrus pärines Lauka mõisast Isabella külast.
Peter Boa abikaasa Mareti (1792–1867) vanemad olid Paope Simmo Peter (1764–1819) ja Kadaka Jaagu Ann. Mareti vennad said hiljem perekonnanimeks Aul.
Suguvõsa suulised pärimused
Boa perekonnanimi võidi panna seetõttu, et Poama Peeter oli nii pika oheliku kui boa-maddo otsas oma hobust talutanud.
Ühe pärimuse järgi põlvnes suguvõsa juudi rabist, kes oli põgenenud ühest suurest linnast Hiiumaale. Ta olevat sooritanud mingi kuritöö ja juudi mõrsjaloori lindid olevat olnud veel Maret Kase pööningul. Arhiiviallikad ei kinnita sellist põlvnemist ja suguvõsa mehed kannavad eestipäraseid nimesid.
Nimi São Tomé ja Príncipes
Perekonnanimi Boa esineb São Tomé ja Príncipes, mille tuntuim esindaja on Portugali rännanute järeltulija jalgpallur Luís Boa Morte.
Moiano
Haldus
Moiano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Airola, Arienzo (CE ), Bucciano, Forchia, Sant'Agata de' Goti, Tocco Caudio.
Moiano halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Luzzano.
Ajalugu
Varem Airolaga ühendatud olnud omavalitsusüksusest sai omaette omavalitsusüksus 1807. aastal.
Rwanda jalgpallikoondis
Rwanda jalgpallikoondis on Rwanda esindusmeeskond jalgpallis.
Meeskond on FIFA maailma edetabelis 137. kohal (september 2018). Kõrgeim koht on olnud 78. (detsembris 2008).
Koondis on ühe korra kvalifitseerunud Aafrika karikavõistlustele (2004. aastal), kuid alagrupist edasi ei pääsenud.
Kõige rohkem väravaid Rwanda koondises on löönud koondise kapten Olivier Karekezi.
Oldendorf-Himmelpforteni ühisvald
thumb|Samtgemeinde Oldendorf-Himmelpforteni paiknemine Stade kreisis
Oldendorf-Himmelpforten on valdade ühendus (Samtgemeinde) Stade kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 196,23 km². 31. detsembril 2017 elas seal 18 176 inimest. See moodustati 1. jaanuaril 2014, kui ühendati endised Samtgemeinde Oldendorf ja Samtgemeinde Himmelpforten. Selle keskus on Himmelpforten.
Samtgemeinde Oldendorf-Himmelpforten koosneb järgmistest valdadest:
Tuljak (koor)
Tuljak on Harju maakonnas Saku vallas tegutsev segakoor; ühtlasi Saku valla esinduskoor.
Koor asutati 5. oktoobril 1970 Ottniell Jürissaare eestvõttel. Jürissaar oli ka koori esimene dirigent.
Sügisest 2018 on koori dirigent Tiina Sooba. Koori president on Rando Kruuse.
Bierņi
Bierņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Gulbene piirkonnas Ranka vallas.
Marc Cucurella
Marc Cucurella Saseta (sündinud 22. juuli 1998 Alellas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Premier League klubis Chelsea ja Hispaania jalgpallikoondises.
Bierņi
Küla asub valla põhjaosas Koiva jõe kaldal. Külas asuvad Veczīladži keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas ja Ranka keskaegse kiriku ase on muinsusmälestistena kohaliku kaitse all.
Marc Cucurella
Aastatel 2006–2012 kuulus ta RCD Espanyoli noortesüsteemi. Seejärel liitus ta FC Barcelonaga. Hooajal 2016/17 debüteeris ta Barcelona reservmeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Barcelona põhimeeskonnas debüteeris Cucurella 24. oktoobril 2017 Hispaania karikamängus Real Murcia vastu.
Hooajal 2018/19 oli Cucurella Barcelonast laenul Hispaania kõrgliigaklubis Eibar. Hispaania kõrgliigas lõi ta esimese värava hooaja viimases mängus 19. mail 2019 Barcelona vastu. 2019. aasta juulis läks ta laenule Hispaania kõrgliigaklubisse Getafe, kuhu läks järgmisel aastal püsivalt üle.
2021. aasta augustis sõlmis Cucurella viieaastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Brighton & Hove Albion. Inglismaa kõrgliigas lõi ta esimese värava 7. mail 2022 mängus Manchester Unitedi vastu. Hooaja lõpus valiti Cucurella Brighton & Hove Albioni hooaja parimaks mängijaks.
2022. aasta augustis sõlmis ta kuueaastase lepingu Chelseaga.
Aune Valk
pisi|Aune Valk 2021. aasta Arvamusfestivalil pisi|Aune Valk (2012) pisi|Aune Valk 2014. aasta [[Arvamusfestivalil]] Aune Valk (kuni 1996 Aune Allikas; sündinud 22. märtsil 1972) on eesti psühholoog ja haridusametnik.
Haridustee
Ta lõpetas 1994. aastal Tartu Ülikooli psühholoogia erialal, sai 1997. aastal sealsamas psühholoogia teadusmagistrikraadi tööga "Ethnic identity and national attitudes" (juhendaja Peeter Tulviste) ning 2001. aastal doktorikraadi tööga "Two facets of ethnic identity: pride and differentiation" (juhendaja Jüri Allik).
2004. aastal õppis ta järeldoktorantuuris Suurbritannias Sussexi Ülikoolis ja Ameerika Ühendriikides Clarki Ülikoolis.
Tõnu Pääsuke
Tõnu Pääsuke (sündinud 15. juunil 1949 Tallinnas) on eesti suusa- ja laskesuusatamistreener ning endine laskesuusataja.
Ta on lõpetanud 1975. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna ning töötanud peamiselt laskesuusatamistreenerina.
Aastatel 1992–1994 oli ta Eesti laskesuusatamiskoondise treener, sealhulgas Eesti laskesuusatajate treener Lillehammeri olümpiamängudel. Seejärel oli ta noorte suusatreener Hiiumaal. 2000. aastast oli ta Laskesuusatamisföderatsiooni peatreener, hiljem juunioride koondise ja Nõmme spordiklubi Biathlon treener.
Tema õpilaste seas on Kaija Parve, Even Tudeberg, Urmas Kaldvee, Eveli Saue, Kadri Lehtla, Martten Kaldvee, Jan Treier, Ulla-Maarit Helinurm, Tuuli Tomingas.
Isiklikku
Suusatreener Aita Pääsuke on Tõnu Pääsukese abikaasa.
Metaphysics as a Guide to Morals
"Metaphysics as a Guide to Morals" on Iris Murdochi filosoofiline raamat.
Dangerzone
"Dangerzone" on Vanilla Ninja singel albumilt "Love Is War". Singel ilmus 2006. aastal.
Metaphysics as a Guide to Morals
See ilmus 1992 kirjastuses Chattos and Windus ning 1993 Penguin Booksi väljaandena.
Dangerzone
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites kõrgetele kohtadele, nt Šveitsis oli see edetabeli tipuosas 8 nädalat ja kõrgeimaks kohaks jäi 18.
Metaphysics as a Guide to Morals
Raamat põhineb 1982 Edinburghi Ülikoolis peetud Giffordi loengutel.
Raamat on pühendatud Elizabeth Anscombe'ile.
Moto pärineb Paul Valérylt: "Raskus on valgus. Ületamatu raskus on päike."
1. Ühtsuse kontseptsioonid. Kunst
Eneseküllase ühtsuse või piiratud terviku mõte on fundamentaalne vaistlik mõiste. Me näeme asjade osi, kaeme tervilikke asju. Paistab, et teame päris palju väga vähese põhjal. Unustades filosoofilised probleemid ja tõendite nappuse, mõistame end ühtsustena, pidevate kehade ja vaimudena. Me eeldame aja ja ruumi pidevust. Meie teadmispretensiooni intuitiivne ulatus on paljusid filosoofe mõtlema pannud. David Hume, kes oli selle üleüldise tendentsi suhtes skeptiline, ütles, et mõned meie kõige kallimad ühtsused, mina, materiaalne objekt, on illusioonid, mida toidab kujutlusvõime, ideede assotsiatsioon, "harjumus ja tava". Ta möönis, et see on terve mõistusega vastuolus ning filosoofilgi on seda raske mõelda, kui ta parajasti ei filosofeeri. Aga meie vastuseisu tugevus on osa asjast endast, isegi selle ühtsus. Pidev kogemus annab korrastatud maailma ning mittefilosoofidel pole tarvis "sügavate aluste" pärast muret tunda. Hume ühitas radikaalse skeptitsismi heatahtlikult salliva maailmatarkusega.
18. Tühjus
Siin on juttu tühjusest, meeleheitest, suurest kannatusest, pimedast ööst. Võib tunduda, et see oleks tulnud liiga optimistlikult pildilt välja jätta. Teisi valdkondi võiks pidada moraalimõtlemise tüüpideks, see siin aga tundub rohkem kogemuslikuna, õnne vastandina. Seda võib võtta ka transtsendentsi, egoistlikust minast väljumise vastandina. Jutt on millestki äärmuslikust – valust ja kurjast, mis tekitab lootusetust, millega paljud või enamik on kokku puutunud.
Võidakse öelda, et sellel, kes alati märkab Jumala või Hüve kujutisi või näeb vaimseid redeleid või on kunstnik, on vedanud. Talle tundub vaimne värskendus kõikjal saadaval olevat, ja see on naeruväärselt optimistlik, isegi sentimentaalne. Ta ei arvesta, kui viletsad ja halvad me oleme. Keskmine inimene on tõenäoliselt lootusetuses ja näljas. Inimene olla on kohutav, see on deinos. Edasi võidakse jõuda väiteni, et mis tahes isikliku vaimsuse või alusreaalsusena esitatud headuse kultus on maskeeritud isekas nauding ning korralike inimestena saame ainult leevendada kannatust kõikjal, kus seda kohtame. Edasi minna on kõige ilmsem utilitarismi vaimus. Milleks raisata aega eramoraalile? On kohutavaid inimsaatusi, isegi "kaitstud" elus on musta viletsust, armastatu kaotust, kahetsust, raisatud andeid, üksildust, alandust, depressiooni, salahäda. Elus ja maailmas on kohti, kus on ainult pimedus: Kristus peatus Ebolis. See võiks olla tänapäeva manihheistlik moraal. Kui nii paljud kannatavad, kas pole siis häbematus mõelda konkreetsetest muserdatud eludest? Peab vaatama, kui palju raha saaks kogu riik ja mina ise aitamiseks säästa. Kas võib ikka veel rääkida vaimsest allikast ja absoluutsest hüvest, kui enamik inimesi ei pääse sellele ligi?
Seda teemat on raske arutada. Need, kes on seda musta viletsust kogenud ja paranenud, eelistaksid võib-olla unustada. Kunst, lohutaja ja tarkuse pakkuja, kipub vist meeleheidet romantiseerima, näitama kergesti talutavana ja nauditavana. Kristus ristil on nii tuttavaks ja ilusaks tehtud, et raske on teda seostada kohutava inimliku kannatusega. Matthias Grünewaldi Kristus ajab judinad peale, kuid me imetleme seda kui kunstiteost. Lev Tolstoi, Charles Dickensi ja Fjodor Dostojevski suured romaanid vapustavad meid. Maale ohustab võlu või kunstiline kohutavus. (Murdoch leiab, et Tiziani "Pietà" väldib neid ohte.) Kõige edukamad on suured traagilised eeposed: "Ilias"; ei kuningas Leari ega Oidipuse valu ei romantiseerita. Tundub, et muistsed kreeklased polnud võimelised romantilisuseks ega ammugi sentimentaalsuseks. Ent Achilleus, Hektor, Lear ja Oidipus on kunstiteoste sees. Thukydidese jutustus ateenlaste kaotusest Sürakuusas on suur külm traagiline kirjutis ning võiks isegi öelda, et suurel ajaloolasel on parimad väljendusvahendid. Filosoofid määravad küll terved inimelu valdkonnad pimedusele ja kannatusele, kuid ei ilmuta kurbust, nad peavad olema kiindumatud. Heas filosoofiateoses, mis väldib südame kõnetamist, on oma iroonia. Eksistentsialistid tulid südamele lähemale, kuid see toob kaasa kunsti ohud. Søren Kierkegaard räägib ilukõneliselt ja tundeliselt ängist ja surmatõvest, aga ta on ka romantiline kirjanik. Jean-Paul Sartre'i eimiski, mis pärineb Kanti austusest ja Kierkegaardi ängist, on pigem põnev trampliin kui tühjus (eetika). "Inimelu algab teispool meeleheidet," ütleb rõõmus vaatleja. Mitte et Sartre poleks kannatanud, kuid ta ei väljenda kannatuse reaalsust. Asjast on hästi kirjutanud mittekunstnik, omamoodi filosoof Simone Weil. Oma ilmsetel põhjustel on seda pimedat olukorda raske katsuda. Võib-olla teeb kunst seda siiski kõige paremini, ja ei pea piirduma ülevalt suurega. Üks kohutavamaid ja sagedasemaid inimese hädasid on kahetsus. Joseph Conradi romaan "Lord Jim" näitab halastamatutes üksikasjades äärmise kahetsuse õudusi, selle külmust, hirmutavust, isiksuse lagunemist. Macbeth ütleb pärast mõrva: "Sellest silmapilgust ei ole ju surelikkuses midagi tõsist: kõik on vaid mänguasjad – kuulsus ja arm on surnud."
Teine võimalus on öelda, et kannatus on hingele hea, lootusetuse kogemus võib olla omamoodi õpetlik. See võib nii olla, kuigi küllap enamasti mitte. Järele mõeldes võib eristada hulga erinevaid seisundeid. Jim ja Macbeth tundsid intensiivset süütunnet ja kahetsust lootuseta andestusele või tervendavale patukahetsusele. Norman Malcolm rääkis nii suurest süütundest, et see sunnib Jumalasse uskuma. Kierkegaard arvas, et patt ja süütunne võivad tõugata eetikast (eetiline staadium) religiooni (religioosne staadium). Patu tekitatud meeleheidet võib leevendada patukahetsus ja heakstegemine, olgu siis religiooni abiga või ilma. Teisest küljest, olukorda, näiteks alandust, võivad peaaegu automaatselt "leevendada" vihkamine, kättemaksufantaasiad ja -plaanid, uus energiarakendus. Mitte väiksemaid piinu võib tekitada süüta kahetsus, kui süütu tegu on põhjustanud ettenägematu katastroofi. Tavaline tühjuse põhjus on lein, millega võivad kaasneda süütunded või mis võib tekitada "puhast" valu. Kaasnevad tühjustunne, isiksuse kaotus, energia ja motivatsiooni kaotus, paljaksriisutuse tunne, maailma võlu ja külgetõmbe puudumine. Süüta lein võib tekitada üliintensiivset valu, kuid sageli järgneb sellele paranemine, kui "loodus" paneb end jälle maksma. Tühjuses tajutud kohustused võivad olla tervenemise allikaks. Kedagi pole, kuid on valu ja kohustused. Hävinud isik taastub aja jooksul, ohver jõuab absoluutselt surmamaalt tagasi ning naaseb oma tavaliste huvide juurde, mis leina ajal tundusid mõttetutena. Halastamatu loodus paneb ta unustama, mis tunne see oli. Petetud armastuse ja suhte lõpetamise puhul võib juhtuda sarnane lugu. Isegi äärmisele süütundele võib loodus lõpu teha. Kõige kohutavam on eluaegsetel üksikvangidel. Valgust võib tuua religioosne usk või selle ilmalik vaste. Või usk, mis algul oli tugev, aegamööda hääbub. Meeleheide teeb surma ja olematuse mõtte reaalseks.
Aga mõnikord võib ju tühjuse ja olematuse kogemusest midagi alles jätta või õppida? Kas seda ei peaks võtma vaimulikuks ikooniks või meditatsiooniaineks? Meilt ei saa midagi ära võtta, sest viimaks polegi me mitte miski. Surelikkuse meenutus, sattumuslikkuse tunnistamine, peab vähemalt alandlikuks tegema. Kas me pole siis mitte lähemal inimeseks olemise sügavale saladusele? Kui tavalised tegemised tunduvad triviaalsete ja mõttetutena, kas nad siis mitte polegi seda? Tühjuse kogemus võib olla vapustus, mis peagi unustatakse, või eluaegne meenutus, moraalne inspiratsioon, isegi vabastus, omamoodi rõõm. Persona ehk eluillusioon aitab küll elu masinavärgil ringi käia, kuid nagu meile mõnikord tunda antakse, on inimene äärmiselt habras. Igaüks võib hävida. Kedagi ei ole. Isiksuse kaotus on mina kaotus. Budism õpetab, et näivuse maailm, sealhulgas näiline isik, on ebareaalne. (Phaidon 67e: harjuta suremist.) Franz Kafka: "On sihtkoht, kuid ei ole teekonda. See, mida me nimetame teekonnaks, on viivitamine." Kloostrielanikud mõtlevad igatsusega viljakale õnnelikule elule, mis neil võinuks olla ja millest nad on loobunud mittemillegi pärast. See on tuttav, peab olema. See võib olla ka pime öö, millest räägib Risti Johannes, kus teispool Jumala kujutisi on usukuristik, kuhu kukutakse. (Võib-olla Meister Eckharti keevasse patta.) Nii et mis ka oleks selle kogemuse põhjus, sellest võib õppida, sellest võib kasu olla. Võib-olla ohver saab vägisi valgustatud. Ja ehk peaks kõrvaltvaatajagi mõtlema: minagi peaksin seal olema, ja kui nii, mis ma olen? (Võib-olla kreeklased mõtlesid sel moel orjusest: memento mori.) Jah, sügavast meeleheitest on võimalik õppida, aga väga sageli on see liiga raske. Tuletame meelde, et inimestel on märkimisväärne ellujäämisvõime ja pimedates olukordades tehakse nalju, mis väljas olijat kohutaksid. Ikkagi jõuavad mõtted lootusetult tagasi vangide ja näljaste juurde, kaotuse, häbi ja äärmise süütunde kogemuse juurde.
Simone Weil sellest. Äärmuslik seisund tal on malheur ('õnnetus'), mitte lihtsalt õnnetu olek või kurbus. Sel on kehalised märgid ("orjuse märk", "hingamisraskused, pahe võru südame ümber"). (Pensées sans ordre concernant l'amour de Dieu, L'Amour de Dieu et l'amour.) "Märmikest": "Kedagi kaotada: me kannatame mõtte juures, et surnu, äraolev, on muutunud millekski kujutletavaks, millekski vääraks. Kui igatsus tema järele ei ole kujutletav. Me peame laskuma enda sisse, kus elab soov, mis ei ole kujutletav... Kontakti kaotamine reaalsusega – seal ongi kuri, seal ongi lein... Arstim on kasutada kaotust ennast vahendina reaalsuseni jõudmiseks. Surnu kohalolek on kujutletav, aga tema äraolek on reaalne, see on nüüdsest tema ilmnemisviis." "Andestada. (Valéry). Ei suudeta. Kui keegi on meile kahju teinud, käivituvad reaktsioonid. Kättemaksusoov on tasakaalusoov. Aktsepteerida tasakaalutust. Näha selles olemuslikku tasakaalutust." "Valéry – valusate mõtete külgejäämine (võrdlus põletusega). Seda parem. See teeb nad reaalseks. Jäägu hüvearmastus sedaviisi külge. Vaata, et hüvearmastus teeks läbi sellise protsessi." Need on rõõmutud kujundid. Põletuse kujund on hea. Öeldakse, et kahetsus närib, aga parem oleks öelda, et põletab: põleva aine külgejäämine. Me peame kogema valu reaalsust ega tohi täita tühjust fantaasiaga. Tasakaalu kujund: tühjus kui ängistav tasakaalutuse kogemus. Meid on koheldud ebaõiglaselt, solvatud, alandatud. Me tahame oma tagasi, tasa teha, kui tarvis, teha süütutele inimestele haiget, nagu meile on haiget tehtud. Me lohutame end "tagasivetrumise" fantaasiatega. Me anname järele loomulikule raskusjõule, mis meie mõtted ja tunded automaatselt degradeerib. (Mehhaanilise kujundid Simone Weilil, Ludwig Wittgensteinil, Sigmund Freudil, Elias Canetti "Massides ja võimus".) Selmet alluda loomulikule paratamatusele, tuleb alistuda sellele, mis tegelikult juhtus, katmata seda kujutlusega, kuidas asja olematuks teda. Tühjus loob reaalsuse kaotuse. Ärge mõelge tasakaalu jalule seadmisele, vaid elage valulise reaalsuse lähedal ning püüdke seda seostada sellega, mis on hea. See, mida siin on tarvis ja mida on nõnda raske saavutada, on soovide uus orientatsioon, vaistlike tunnete ümberkasvatamine. Mõtleme siin Platoni kujutlusele hingest kui kaarikujuhist, kellel on hea ja halb hobune ja kes võitleb halva hobusega, hoides halba hobust vaos, nii et tollel on lõug verine (Phaidros 254e).
Karl von Silfwerharnisk
Karl Ernst von Silfwerharnisk (20. aprill 1759 – 15. märts 1809 Tallinn ) oli rootsi päritolu Saksi-Weimari sõjaväelane (ooberstleitnant) ja Viimsi mõisnik (1802–1809).
Perekond
Tema vanemad olid 1653 Rootsi aadlikuks (nr 697 ) saanud Hämeenlinna komandandi Mathias Silfwerharniski (maetud 1670) Eestimaale elama asunud pojapoeg, Haeska mõisnik leitnant Karl Gustav von Silfwerharnisk ja Essu mõisast pärit Anna Margaretha von Rehbinder (1724–1790). Tema vend Gustav Wilhelm von Silfwerharnisk (1755–1820; Густав Карлович Зильбергарниш) oli Peterburi ülempolitseimeister (1800), Harkivi kubermangu (Слободско-Украинская губерния) kuberner (1802) ja salanõunik (1807).
Ta abiellus 15. märtsil 1784 Eestimaa maanõuniku riigikrahv Berend Heinrich von Tiesenhauseni tütre, Vatla mõisa pärijanna Charlotte Christine von Tiesenhauseniga (surnud 1806). Abielust sündisid:
Liina Lukas
Liina Lukas (kuni 1989 Liina Tamm; sündinud 5. augustil 1970 Rakveres) on eesti kirjandusteadlane ja tõlkija.
Lukas sündis Rakveres ning lõpetas Püssi Keskkooli. Aastatel 1988–1995 õppis ta Tartu Ülikoolis eesti ja soome-ugri filoloogia eriala. Ta sai 1998. aastal Tartu Ülikoolis magistrikraadi võrdleva kirjandusteaduse alal tööga "Võõra kujund baltisaksa kirjanduses" ning 2006. aastal sealsamas doktorikraadi võrdleva kirjandusteaduse alal tööga "Baltisaksa kirjandusväli 1890–1918". Ta on end täiendanud germanistika alal Göttingeni ja Viini ülikoolis.
Liina Lukas on alates 1998. aastast töötanud Tartu Ülikoolis ning alates 1999. aastast Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuses.
2008–2021 oli Lukas Tartu Ülikooli maailmakirjanduse õppetooli dotsent, alates 1. veebruarist 2021 on ta TÜ kultuuriteaduste instituudi võrdleva kirjandusteaduse professor.
2007–2013 oli Lukas ka Underi ja Tuglase Kirjanduskeskuse vanemteadur.
26. veebruarist 2013 kuni 31. detsembrini 2015 oli ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna prodekaan.
Tema uurimistöö keskmes on olnud baltisaksa kirjandus.
Isiklikku
Poliitik ja ajaloolane Tõnis Lukas on tema abikaasa.
Damià Forment
Damià Forment (ka Damián Forment; umbes 1480 – 1540) oli Hispaania skulptor.
Forment õppis Roomas ja Firenzes, seejärel naasis kodulinna Valenciasse, kus ta elas ja töötas aastail 1500–1509. Seejärel siirdus elama ja töötama Zaragozasse.
Tema teoste hulgas on alabastrist retaabel Basílica de Nuestra Señora del Pilari katedraalis Zaragozas ja Pobleti kloostris.
Krabilova
Krabilova (rahvakeeles varem ka Suure-Krabilova; vene keeles Грабилово, Грабилова) on küla Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis Petseri vallas. Ajalooliselt jäi küla Setumaale Saurova nulka.
19. sajandil kuulus küla Raagosina (Рагозино) kogukonda ja Petseri kogudusse. Selle küla lähedal asus Väike-Krabilova küla (vene Малое Грабилово)
Jean de Dieu Nkundabera
Jean de Dieu Nkundabera on Rwanda invasportlane.
Ta võitis 2004. aasta paraolümpiamängudel Ateenas pronksmedali 800 meetri ratastoolisõidus. See oli Rwanda esimene ja siiani ainus medal olümpiamängudelt.
Ta oli Rwanda ainus esindaja ka 2008. aasta paraolümpiamängudel Pekingis, kuid ei jõudnud eelsõidust kaugemale.
Haavapuravik
Haavapuravik (Leccinum aurantiacum) on puravikuliste sugukonda puraviku perekonda kuuluv seen.
Esimesena kirjeldasid haavapuravikku teaduslikult Jean Baptiste Franois Pierre Bulliard ja Samuel Frederick Gray (1821).
Levila ja kasvukohad
Haavapuravikku peetakse heaks söögiseeneks ning teda võib leida Euraasia leht- ja segametsades. Põhja suunas suudab ta kasvada isegi tundras koos kääbuskaskedega. Haavapuravikke on kirjeldatud ka Põhja-Ameerikast, aga kõige tõenäolisemalt on tegu eksitusega ja need kuuluvad mingitesse lähedastesse liikidesse.
Seen moodustab mükoriisa, aga ei ole sealjuures valiv, sest ta võib kasvada koos haabade, tammede, kaskede ja pöökidega, harvem paplite ja pajudega. Kuid haavikutes esineb teda eriti suurtes kogustes.
Välimus
pisi|left| Seenekübara nahk on hästi eristatava oranžika kuni punakaspruunika värvusega, kübara läbimõõt on kuni 30 cm. Jalg on valge, noorelt valgete, vanemalt kahvatu-punakaspruunikate soomustega. Seeneliha on valge. Viljakeha värvub muljutud ja sisselõigatud kohtades aeglaselt hallikaslillaks kuni mustjaspruuniks.
Kübara värvus sõltub kasvutingimustest. Paplimetsades on see hallikas, haavikus tumepunane, segametsas oranž.
Noore seene kübar on poolkerakujuline ja selle alumine serv on tihedalt varre vastu surutud. Hiljem on kübar kumer, padjataoline ja eraldub jalast kergesti. Kübara nahk on kübara küljes ja kui on soov seent süüa, siis kübaranahka ei koorita.
Kübara all on väga väikesed valkjad hümenofoorid, mis kriimustades muutuvad oliivpruuniks. Nende kiht on 1–3 cm paks, vahel oliivja või kollaka tooniga. See ei ole ülejäänud kübaraga väga tugevalt seotud ja eemaldub kergesti.
Jalg on 10–18 cm kõrge ja 2–3 cm paks. Sageli jämeneb jalg oma alumises otsas tunduvalt. Jalg on halikasvalge, kaetud piklike kiuliste soomustega ning muutub kriimustamise koha pealt sinakasroheliseks.
Seene eosed on oliivpruunid, siledad ja ellipsoidsed, 13–17 μm pikad ja 4–5 μm laiad.
Nagu enamik puravikke, läheb ka haavapuravik kergesti ussitama.
Välimuselt haavapuraviku moodi liigid on pargi-, pomerants- ja palupuravik.
Kasutamine
Kuid siiski tuleb olla ettevaatlik, sest on juhtunud, et haavapuravikku on teiste seentega segi aetud ja neist teistest võib mõni mürgine olla. pisi|Seene viljakeha läbilõige
Haavapuraviku esinemine
pisi|400px|left|Haavapuraviku esinemine {{Legend|#edd400|Üksikud seened}}{{Legend|#16d216|Keskmine esinemine}}{{Legend|#2b5d0a|Massiline esinemine}} Viljakehad ilmuvad ühekaupa või hõredate rühmadena juunist oktoobrini.
Erinevalt enamikust seentest valmivad viljakehad mitte ühe, vaid mitme lainena. Nende arvukus metsas kord suureneb, siis jälle väheneb. Vihmastel suvedel on lained halvemini märgatavad.
Apensen
Apensen on vald Hamburgist edelas. Apensen kuulub Stade kreisi Alam-Saksimaal Saksamaal. Valla pindala on 20,74 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4225 inimest.
London (hotell)
Hotell London oli hotell Tartu kesklinnas aadressil Rüütli 9 / Küütri 10/12. Samas majas asusid aastatel 1933–1940 Ko-Ko-Ko (Kolme Koopa Kohvik) ja 1975–1997 õllerestoran Humal.
Hotell avati 7. mail 2002. Maja omanik oli Tartu ettevõtja ja jalgrattatreener Rein Kirsipuu, kes oli investeerinud hoonesse üle 40 miljoni Eesti krooni. Tollal oli hotellis 60 tuba ja 119 kohta. Hotelli haldas OÜ Hotell London, mille juhatuse esimees oli Verni Loodmaa.
2012. aasta seisuga tegutses hotelli keldrikorrusel restoran Polpo. Varem asus seal restoran Entri.
Samanimeline hotell tegutses Tartus ka enne Teist maailmasõda Kauba tänaval. Praegu asub sellel kohal äri- ja kortermaja GMP Plaza aadressil Küüni 5b.
Hotell London lõpetas tegevuse 6. septembril 2021.
DeWitti maakond
thumb|Asend Texase osariigis thumb|DeWitti maakonna kohtumaja Cueros. 6. mail 1971 lisati kohtumaja USA Ajalooliste Paikade Registrisse DeWitti maakond (DeWitt County) on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on 29°08' N, 97°36' W.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Cuero.
Maakonna pindala on 2358 km², millest 3 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 20 097. Aastal 2000 oli seal 20 013 elanikku.
Ajalugu
DeWitti maakond moodustati 1846. aastal Goliadi, Gonzalese ja Victoria maakonna osadest. Maakond on nime saanud esimeste Texase kolooniate asutaja Green DeWitti järgi.
Ureikste
Ureikste (ka Uriekstes stacija, tõlkes Uriekste raudteejaam) on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Ranka vallas.
Küla asub valla idaosas. Seal asus varem  Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteel Uriekste raudteepeatus.
Passiivilause
Passiivilause on lause, kus mingitel põhjustel tegevussubjekt ei esine grammatilise subjektina, näiteks See pilt on valmis joonistatud; Mängija visati võistkonnast välja.
Aluseta passiivilaused
Aluseta passiivilaused väljendavad alati tegevust, jättes selle tegija ebamääraseks või tõrjudes selle tagaplaanile. Aluseta passiivilaused on dünaamilised, nt Pärast kooli mindi trenni; Kusagil karjutakse. Aluseta passiivilause öeldiseks võib olla nii sihiline kui ka sihitu verb.
Aluseta passiivilause öeldis võib esineda ka kujul saama-verbi ainsuse 3. pööre + tud-kesksõna, nt Kavandi kallal saab/sai kõvasti tööd tehtud. Selliseid lauseid kasutatakse siis, kui tahetakse osutada iseenda (s.o kõneleja) osalemisele tegevuses ilma ennast otse nimetamata.
Alusega passiivilaused
Alusega passiivilaused väljendavad pigem seisundit, millesse tegevusobjekt on mingi tegevuse tulemusel sattunud. Alusega passiivilaused on staatilised.
Don't Go Too Fast
"Don't Go Too Fast" on Vanilla Ninja singel albumilt "Traces of Sadness". Singel ilmus 2004. aastal.
Laul jõudis mitme riigi muusikaedetabelites kõrgetele kohtadele, näiteks Poolas oli sellel kõrgeim koht 16.
Pii (täpsustus)
Pii või PII võib tähendada järgmist:
Luton Town FC
Luton Town Football Club  on Inglismaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Bedfordshire'is Lutoni linnas. See mängib Inglismaa jalgpalli kõrgliigas Premier League.
Klubi on asutatud 1885. aastal. Luton Town oli Lõuna-Inglismaa esimene profiklubi. Hooajal 1897–98 liitus see The Football League'iga. Viimati mängis Luton Town Inglismaa kõrgliigas perioodil 1982–1999. Sellest perioodist pärineb ka klubi kõige prestiižikam karikavõit, kui 1988. aastal võideti Inglismaa liigakarikas.
Hooajal 2013–14 mängis Luton Town veel Inglismaa tugevuselt viiendas liigas. Sealt tõusti järgmiseks hooajaks Inglismaa neljandasse liigasse. Hooajal 2017–18 kindlustati pääs tugevuselt kolmandasse liigasse. Hooajal 2018–19 võideti League One ja tõusti esimest korda pärast hooaega 2006–07 tagasi Inglismaa esiliigasse.
Alates 1905. aastast on klubi kodustaadion olnud Kenilworth Road.
Praegune koosseis
''Seisuga 8. august 2019''
Mare Põldmäe
Mare Põldmäe (14. juuni 1955 Tšerlaki asula, Omski oblast – 19. juuni 2002 Tallinn) oli eesti muusikateadlane.
Elulugu
Ta lõpetas 1974. aastal H. Elleri nimelise Tartu Muusikakooli, 1979. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi kompositsiooni ja 1986. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajakirjanduse erialal.
Oli aastatel 1981–1991 ajakirja Teater. Muusika. Kino muusikatoimetaja, 1991–1994 Estonia dramaturg, 1995–1996 Eesti Muusikaakadeemia avalike suhete konsultant, 1996–2002 Eesti Muusika Infokeskuse (asutajaid) direktor. Ühtlasi oli ta festivali Eesti Muusika Päevad juhte ja 1999–2001 Kuressaare ooperipäevade kunstiline juht.
Teadustöö
Töid Eesti muusikaelust ja -teatrist, portreeartikleid eesti lauljatest. Tegutsenud muusikakriitikuna, teinud Eesti Raadios ja ETV-s muusikasaateid. Oli kogumiku "Eesti Teater" autoreid ja "Eesti teatri biograafilise leksikoni" (2000) toimetaja. Eesti Heliloojate Liidu (1983) ja Eesti Muusikanõukogu juhatuse liige, Muusikateaduse Seltsi liige. Nõukogude Eesti muusika-aastapreemia (1989). Üle 20 teadustrükise.
Isiklikku
Tema isa oli Rudolf Põldmäe ja ema Aino Põldmäe. Tema vend on Alo Põldmäe ja oli Jaak Põldmäe.
Žilinai
pisi|left|Žilinai kirik Žilinai on küla Leedus Varėna rajooni territooriumil, Jakėnai valla halduskeskus.
Seal asuvad põhikool, postkontor, ja raamatukogu. Vaatamisväärsuseks on sealne aastal 1927 valminud katoliku kirik.
Küla on esimest korda mainitud XVI sajandi teisel poolel. Aastal 1918 püstitati sinna kabel. Aastal 1924 loodi Žilinai ümbruskonda kihelkond, mille tarbeks sinna aastal 1927 ka kirik ehitati.
Karja vana kalmistu
Karja vana kalmistu on Saare maakonnas Saaremaa vallas Linnaka külas asuv kalmistu. Kalmistust umbes 0,5 km ida pool asub Karja kirik. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kalmistut piirab paekivist kuivmüüritis. Kalmistu keskel on kolm varemetes kabelit.
Algoritmide tüübid
pisi|250px|Tabel algoritmide klassifitseerimise viiside kohta
Algoritmide klassifitseerimiseks on erinevaid viise, millest igaühel on oma eelised.
Rakendusmeetodi alusel
Üks viis algoritmide klassifitseerimiseks on rakendusmeetodi alusel.
Rekursiivne algoritm on algoritm, mis kutsub ennast välja (viitab endale) korduvalt, kuni teatud tingimus (tuntud ka kui lõpetamise tingimus) on täidetud. See on levinud meetod funktsionaalses programmeerimises. Iteratiivsed algoritmid kasutavad ette antud ülesannete lahendamiseks korduvaid konstruktsioone (nt tsükleid) ja mõnikord täiendavaid andmestruktuure (nt pinud). Mõned ülesanded sobivad loomult paremini ühe või teise rakendusmeetodi abil lahendatavaks. Näiteks Hanoi tornid on rekursiivse rakendamise abil hästi mõistetavad. Igal rekursiivsel versioonil on samaväärne (kuid võib-olla rohkem või vähem keerukas) iteratiivne versioon ja vastupidi.
Algoritmi võib vaadelda kui kontrollitud loogilist deduktsiooni. Seda mõistet võib väljendada järgmiselt: Algoritm = loogika + juhtimine. Loogikakomponent väljendab aksioome, mida võib arvutamisel kasutada ja juhtkomponent määrab viisi, kuidas aksioomidele deduktsiooni rakendatakse. See on loogilise programmeerimise paradigma aluseks. Puhastes loogilistes programmeerimiskeeltes on juhtkomponent fikseeritud ja algoritmid määratakse ainult loogikakomponendiga. Selle lähenemisviisi võlu seisneb elegantses semantikas: aksioomide muutus toob algoritmis kaasa täpselt määratletud muutuse.
Algoritme käsitletakse tavaliselt eeldusel, et arvutid täidavad korraga ühte algoritmi käsku. Neid arvuteid nimetatakse mõnikord jadaarvutiteks. Jadaarvutite jaoks loodud algoritmi nimetatakse jadaalgoritmiks. Jadaalgoritmid on sisuliselt erinevalt paralleelalgoritmidest või hajutatud algoritmidest. Paralleelsed algoritmid kasutavad ära arvutiarhitektuure, kus mitu protsessorit võimaldavad arvutil mitme erineva ülesandega samaaegselt tegeleda, samas kui hajutatud algoritmid kasutavad mitut ühte arvutivõrku ühendatud arvutit. Paralleelsed või hajutatud algoritmid jagavad ülesande sümmeetrilisteks või asümmeetrilisteks alamülesanneteks ja koguvad hiljem tulemused kokku. Selliste algoritmide ressursikulu ei seisne ainult protsessori tsüklites igas protsessoris, vaid ka protsessorite vahelises suhtluses. Mõningaid sorteerimisalgoritme saab tõhusalt paralleliseerida, kuid nende omavaheline suhtlus on kulukas. Iteratiivsed algoritmid on üldiselt paralleliseeritavad. Mõnel ülesandel pole paralleelseid algoritme ja neid nimetatakse oma olemuselt jadaülesanneteks.
Deterministlikud algoritmid lahendavad ülesande täpse otsusega algoritmi igal sammul, samas kui mittedeterministlikud algoritmid lahendavad ülesandeid arvamise teel, kuigi tüüpilisi oletusi muudetakse täpsemaks heuristika abil.
Kui paljud algoritmid jõuavad täpse lahenduseni, siis ligikaudsed algoritmid otsivad ligikaudsust, mis on tõelisele lahendusele lähemal. Ligikaudsuse saab saavutada kas deterministliku või juhusliku strateegia abil. Sellistel algoritmidel on paljude keeruliste ülesannete jaoks praktiline väärtus. Üks ligikaudse algoritmi näidetest on "seljakoti ülesanne" (knapsack problem), kus on ette antud hulk asju ja eesmärk on pakkida seljakott nii, et see oleks maksimaalse koguväärtusega. Igal esemel on teatud kaal ja väärtus ning kogukaal, mida kaasas kanda saab, ei ole suurem kui mingi kindel arv X. Seega peab lahendus arvestama nii esemete kaalu kui ka väärtust.
Sellised algoritmid töötavad realistliku kvantarvutuse mudeli alusel. Seda terminit kasutatakse tavaliselt selliste algoritmide kohta, mis tunduvad oma olemuselt kvantidena või kasutavad mõnda kvantarvutuse olulist omadust nagu kvantsuperpositsioon või kvantpõimumine.
Disaini paradigma alusel
Teine viis algoritmide klassifitseerimiseks on nende disainimetoodika või paradigma alusel. On teatud arv paradigmasid, millest igaüks on erinev. Lisaks sisaldab igaüks neist kategooriatest palju erinevaid tüüpe algoritme. Mõned levinumad paradigmad on järgmised:
See on naiivne meetod proovida kõiki võimalikke lahendusi, et näha, milline on parim.
Jaga-ja-valitse algoritm jagab ülesande korduvalt kaheks või rohkemaks alamülesandeks (tavaliselt rekursiivselt), kuni alamülesanded on piisavalt väikesed, et neid lihtsalt lahendada. Üks selline jaga-ja-valitse näide on mestimissortimine. Sortida saab igat andmesegmenti pärast andmete segmentideks jagamist ja kogu andmete sortimist saab teha valitsemise faasis segmentide mestimise teel. Lihtsamat varianti jaga-ja-valitse algoritmist nimetatakse vähenda-ja-valitse algoritmiks, mis lahendab identse alamülesande ja kasutab selle alamülesande lahendust suurema ülesande lahendamiseks. Jaga-ja-valitse jagab ülesande mitmeks alamülesandeks ja seega on valitsemise etapp keerulisem kui vähenda-ja-valitse algoritmide puhul. Näide vähenda-ja-valitse algoritmist on binaarotsingu algoritm.
Paljusid ülesandeid (näiteks malemängu) saab modelleerida ülesannetena graafidel. Graafi uurimisalgoritm määrab graafil ringi liikumise reeglid ja on kasulik selliste ülesannete korral. Sellesse kategooriasse kuuluvad ka otsingualgoritmid, haru- ja piiranguloendusalgoritmid ning tagurdusalgoritmid.
Sellised algoritmid teevad mõned valikud juhuslikult (või pseudojuhuslikult). Need võivad olla väga kasulikud ligikaudsete lahenduste leidmisel ülesannetele, kus täpsete lahenduste leidmine võib olla ebapraktiline (vt allpool heuristlikku meetodit). Mõnede selliste ülesannete puhul on teada, et kiireimad lähendused peavad hõlmama teatud juhuslikkust. See, kas polünoomilise aja keerukusega randomiseeritud algoritmid võivad olla mõne ülesande lahendamiseks kiireimad algoritmid, on lahtine küsimus, mida tuntakse P versus NP ülesandena. Sellised algoritmid jagunevad kaheks suureks klassiks:
See meetod hõlmab keerulise ülesande lahendamist, muutes selle paremini tuntud ülesandeks, mille jaoks on meil (loodetavasti) asümptootiliselt optimaalsed algoritmid. Eesmärk on leida redutseeriv algoritm, mille keerukuses ei domineeriks saadud redutseeritud algoritmid. Näiteks üks valikualgoritm sortimata loendist mediaani leidmiseks hõlmab esmalt loendi sortimist (kulukas osa) ja seejärel sorteeritud loendi keskmise elemendi välja toomist (odav osa). Seda tehnikat tuntakse ka kui teisenda-ja-valitse algoritm.
Selle lähenemisviisi puhul ehitatakse mitu lahendust järk-järgult ja loobutakse, kui saab kindlaks tehtud, et need ei saa viia kehtiva täislahenduseni.
Optimeerimise ülesanded
Optimeerimise ülesannete jaoks on olemas spetsiifilisem algoritmide klassifikatsioon; algoritm selliste ülesannete jaoks võib kuuluda ühte või mitmesse ülalkirjeldatud üldkategooriasse, samuti ühte järgmistest:
Lineaarse võrdsuse ja ebavõrdsuse piirangutega seotud lineaarfunktsioonile optimaalsete lahenduste otsimisel saab ülesande piiranguid kasutada vahetult optimaalsete lahenduste loomisel. On algoritme, mis suudavad lahendada selle kategooria mis tahes ülesande, näiteks populaarne simpleksalgoritm. Lineaarprogrammeerimise abil lahendatavate ülesannete alla kuulub ka näiteks suunatud graafide maksimaalse voolu ülesanne. Kui ülesanne nõuab lisaks, et üks või mitu tundmatut peavad olema täisarvud, klassifitseeritakse see täisarvulise programmeerimise alla. Lineaarprogrammeerimise algoritm suudab sellise ülesande lahendada, kui suudetakse tõestada, et kõik täisarvuliste väärtuste piirangud on pealiskaudsed, st lahendused vastavad neile piirangutele nagunii. Üldjuhul kasutatakse olenevalt ülesande raskusastmest kas spetsiaalset algoritmi või ligikaudseid lahendusi leidvat algoritmi.
Kui ülesanne näitab optimaalseid alamstruktuure – mis tähendab, et ülesande optimaalse lahenduse saab koostada alamülesannete optimaalsetest lahendustest – ja kattuvaid alamülesandeid, mis tähendab, et samu alamülesandeid kasutatakse paljude erinevate ülesannete lahendamiseks, väldib kiirem lähenemine, mida nimetatakse dünaamiliseks programmeerimiseks, lahenduste uuesti arvutamist, kui need on juba välja arvutatud. Näiteks Floydi-Warshalli algoritm, mille abil saab leida lühima tee eesmärgini kaalutud graafi tipust, kasutades kõigist külgnevatest tippudest eesmärgini viivat lühimat teed. Dünaamiline programmeerimine ja memoiseerimine käivad käsikäes. Peamine erinevus dünaamilise programmeerimise ja jaga-ja-valitse algoritmi vahel on see, et jaga-ja-valitse algoritmi alamülesanded on vähem või rohkem sõltumatud, samas kui dünaamilises programmeerimises alamülesanded kattuvad. Dünaamilise programmeerimise ja otsese rekursiooni erinevus seisneb rekursiivsete väljakutsete vahemällu salvestamises või memoiseerimises. Kui alamülesanded on sõltumatud ja kordusi ei esine, siis pole memoiseerimisest kasu, seega ei ole dünaamiline programmeerimine kõigi keeruliste ülesannete lahendus. Memoiseerimise või juba lahendatud alamülesannete kohta tabeli pidamise abil vähendab dünaamiline programmeerimine paljude ülesannete eksponentsiaalset olemust polünoomilise keerukusega.
Ahne algoritm sarnaneb dünaamilise programmeerimise algoritmiga selle poolest, et see uurib alamstruktuure, antud juhul mitte ülesande omi, vaid etteantud lahenduse alamstruktuure. Sellised algoritmid saavad alguse mingist lahendusest, mis võib olla ette antud või on mingil moel konstrueeritud, ja täiustavad seda väikeste muudatuste tegemisega. Mõne ülesande puhul leiavad nad optimaalse lahenduse, teiste puhul aga peatuvad lokaalsel optimumil, st lahendustel, mida algoritm ei saa parandada, kuid mis ei ole optimaalsed. Ahnete algoritmide levinuim kasutusala on minimaalse täispuu leidmine, kus selle meetodi abil on võimalik leida optimaalne lahendus. Huffmani puu, Kruskal, Prim, Sollin on ahned algoritmid, mis suudavad selle optimeerimise ülesannet lahendada.
Optimeerimise ülesannetes saab heuristiliste algoritmide abil leida optimaalsele lahendusele lähedase lahenduse juhtudel, kui optimaalse lahenduse leidmine on ebapraktiline. Nende algoritmide tööpõhimõte on jõuda edenedes optimaalsele lahendusele aina lähemale. Põhimõtteliselt kui neid lõpmatult kaua jooksutada, siis jõuavad nad lõpuks ka optimaalse lahenduseni. Nende eelis seisneb aga selles, et nad suudavad suhteliselt lühikese aja jooksul leida optimaalsele lahendusele väga lähedase lahenduse. Sellised algoritmid on näiteks lokaalne otsing, tabuotsing, simuleeritud anniilimine ja geneetilised algoritmid. Mõned neist, nagu simuleeritud anniilimine, on mittedeterministlikud algoritmid, samas kui teised, nagu tabuotsing, on deterministlikud. Kui mitteoptimaalse lahenduse vea piir on teada, liigitatakse algoritm veelgi täpsemalt ligikaudseks algoritmiks.
Teadusvaldkonna alusel
Igal teadusvaldkonnal on oma ülesanded, mis vajavad tõhusaid algoritme. Ühe valdkonna seotud ülesandeid uuritakse sageli koos. Mõned näited klassidest on otsingualgoritmid, sortimisalgoritmid, mestimisalgoritmid, numbrilised algoritmid, graafialgoritmid, sõnealgoritmid, arvutuslikud geomeetrilised algoritmid, kombinatoorsed algoritmid, meditsiinilised algoritmid, masinõpe, krüptograafia, andmete tihendamise algoritmid ja parsimistehnikad.
Valdkonnad kipuvad üksteisega kattuma ja algoritmide edusammud ühes valdkonnas võivad parandada teiste, mõnikord täiesti mitteseotud valdkondade tulemusi. Näiteks dünaamiline programmeerimine leiutati tööstuse ressursside tarbimise optimeerimiseks, kuid nüüd kasutatakse seda paljudes valdkondades paljude ülesannete lahendamiseks.