cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valgevene 2020. aasta presidendivalimised
Valimised
Sarnaselt valimistele eelnenuga jätkus Tsihhanovskaja kiusamine ka valimiste ajal. Juba enne valimisi saatis Tsihhanovskaja oma lapsed Leetu, sest tema peret ähvardati arreteerimisega, kui ta oma kandidatuuri jätkab. Samuti arreteerisid Tsihhanovskaja kampaaniajuhi Maria Morozi vahetult enne valimisi 6. ja 8. augustil Valgevene siseministeeriumi töötajad. Veidi hiljem arreteeriti Tsihhanovskaja lähedane kaastööline Marija Kolesnikova ning veel seitse Tsihhanovskaja lähikondlast. Vahistamiste tõttu pages Valgevenest ka Veronika Tsapkala. pisi|Ametlikult [[Svjatlana Tsihhanovskaja|Tsihhanovskajat valinud hääletajate arv|vasakul]]Kuigi Tsihhanovskaja kutsus valgevenelasi mitte eelhääletama, vaid hääletama vaid õigel valimispäeval 9. augustil, oli 8. augustiks võimude väitel enne ametlikku valimispäeva käinud hääletamas üle 32% valijatest ja 9. augustiks 41% valijatest. Valimiste päeval kehtestati Minskis ranged julgeolekumeetmed. Väljas olid harilikust suuremad miilitsajõud ning elanikel oli probleeme internetiühendusega. Näha oli nii sedelite kõrvale suunamist kui ka eelvalimistel mitme sedeli esitamist. Tsihhanovskaja kutsus oma toetajaid hääletama valimispäeva lõpupoole, lootuses vähendada sellega võltsimisi. Seetõttu moodustusid mõni tund enne kell 20 kavandatud hääletusaja lõppu Minski valimisjaoskondade ümber pikad järjekorrad, mida riigivõim kuulutas provokatsiooniks. Pikad järjekorrad kujunesid ka Valgevene välissaatkondades. pisi|Meeleavaldus [[Minskis 16. augustil]]Päeva lõpuks kuulutas Valgevene riigitelevisioon lävepakuküsitluse järgi võitjaks Alaksandr Łukašenka, kes olevat kogunud 79,7% häältest. Svjatlana Tsihhanovskaja sai meedia järgi sai 6,8% häältest ning ametlik osalusprotsent oli 79,01%. Opositsioon avaldas veidi hiljem enda lävepakuküsitluse, mille järgi olevat valimised ülekaalukalt võitnud Tsihhanovskaja. Järgmisel päeval avaldas valimiskomisjon ametlikud tulemused, mille järgi sai Lukašenka 80,23% häältest ning Tsihhanovskaja 9,9% häältest. Ülejäänud kolmest kandidaadist ei kogunud keegi üle kahe protsendi häältest. 14. augustil esitas Valgevene keskvalimiskomisjon presidendivalimiste tulemustest lõpliku kokkuvõtte, mille järgi Alaksandr Łukašenka kogus 80,1 protsenti ja Svjatlana Tsihhanovskaja 10,12 protsenti häältest. Opositsioon ei tunnustanud valimistulemusi, väites et Tsihhanovskaja sai vähemalt 60% häältest, ning Tsihhanovskaja esitas keskvalimiskomisjonile palve hääled uuesti lugeda. Saatkondades korraldatud valimistel domineeris Tsihhanovskaja. Ameerika Ühendriikides hääletas 85% valijatest Tsihhanovskaja poolt, Moskvas 78,5%, Peterburis 86,5%, Vilniuses 80,5%, Riias 74,2% ja Tallinnas 66,6%. Eestis käis hääletamas 490 valgevenelast ning toetus Tsihhanovskajale oli Eestis endistest idabloki riikidest kõige madalam. pisi|Meeleavaldus [[Baranavičys 16. augustil]]
Tagajärjed
Valimistulemused põhjustasid Valgevenes riigi ajaloo suurimad rahutused. Juba valimiste õhtul toimusid Valgevene suuremates linnades massilised meeleavaldused, mis muutus järgnevatel päevadel tavaliseks. 10. augustil hukkus esimene meeleavaldaja kakluses korrakaitsjate vastu ja arreteeriti tuhandeid inimesi. Ka tehasetöölised, kellele Łukašenka tavaliselt toetus, korraldasid riigis streike. Hoolimata esmasest heitumisest kogus president Łukašenka end kiiresti ja asus nii meeleavaldusi kui ka opositsiooni alla suruma. Valgevene võimud arreteerisid 10. augustil Tsihhanovskaja, kes survestati videosõnumiga rahvast rahule kutsuma. Samal öösel saatsid võimud Tsihhanovskaja Valgevenest välja Leetu. Łukašenka lubas pärast põhiseaduse muudatusi uusi valimisi ning süüdistas rahutustes naaber- ja lääneriike, kuid see ei rahustanud maha Valgevene rahvast. Hoolimata hiigelmeeleavaldustest jäid Valgevene relvajõud Łukašenkale truuks ning Łukašenka ei astunud tagasi, arreteerides meeleavaldustel protestijaid ja ähvardades teisitimõtlejaid, kuni lõpuks meeleavaldused 2021. aastal vaibusid. vasakul|pisi|280x280px|{{legend|#0000ffff|[[Valgevene}}{{legend|#4daf4aff|Õnnitlesid Lukašenkat võidu puhul}}{{legend|#e41a1cff|Keeldusid valimisi tunnustamast}}{{legend|#F98989|Väljendasid kriitikat või muret valimisvõltsingu üle}}{{legend|#c0c0c0ff|Ei reageerinud valimistele}}]]
Rahvusvaheline reaktsioon
Valgevenes toimunud valimised said laialdast rahvusvahelist vastukaja. Lääneriigid uskusid massiliste protestide tõttu Valgevenes tekkivat revolutsiooni, kuid aja jooksul tõestas Łukašenka, et suudab võimule jääda ja rahva maha suruda. Sellest hoolimata ei tunnusta suur osa maailmast (peamiselt läänemaailm, sh Eesti, Euroopa Liit ja Ameerika Ühendriigid) 2020. aastast Lukašenka presidentuuri legitiimsena. Eesti tollane president Kersti Kaljulaid teatas sotsiaalmeedias, et Valgevenes toimunud valimisi "ei saa esialgsete infokildude põhjal kahjuks pidada vabadeks ja õiglasteks." Valgevene valimised kuulutas rahvusvahelistele nõuetele mittevastavateks ja valgevenelaste tahet mitte peegeldavateks ka Ukraina. Łukašenka ei saanud enam Euroopast tuge otsida, sest lääs tunnustas tema asemel valimiste võitjana Tsihhanovskajat.
Samas tunnustasid mitmed riigid Valgevene valimistulemusi. Esimesena õnnitles Łukašenkat Hiina president Xi Jinping, seejärel Kasahstani liider Kasõm-Žomart Tokajev ja kolmandana Vladimir Putin, kes väljendas lootust, et Łukašenka süvendab koostööd Venemaaga, jätkab liitriigi integratsiooni ja tihendab koostööd Euraasia Liidus. 15. augustil vestles Łukašenka telefonitsi Putiniga, mille käigus Putin pakkus Łukašenkale vajadusel sõjalist abi. Mõned päevad hiljem täheldati Valgevene piiri lähedal Vene sõjamasinate konvoid, kuigi need teadaolevalt piiri ei ületanud. Pärast 2020. aasta valimistulemusi andis Łukašenka Putini nõudmistele järele ja on sellest ajast peale Vene-Valgevene liitriigi integreerimist toetanud. Tolle hetkeni lääne ja Venemaa vahel laveerinud Łukašenka ei saanud enam Euroopast tuge otsida, sest lääs teda enam ei tunnustanud, ja jäi rohkem Venemaa mõjusfääri. Muutusi on näha olnud Valgevene välispoliitikas, kus Valgevene ja Vene sõjaväelased moodustasid Valgevenes ühise väegrupeeringu, Valgevene lubas oma territooriumile Venemaa väed ning laskis oma maad kasutada Ukraina ründamiseks, samuti tunnustasid Valgevene võimud Krimmi Venemaa osana.
Eduard Pukkonen
Teadustegevus
Teinud uurimusi diktüoneemaargilliidi geoloogia ja geokeemia kohta.
Publikatsioone
Avaldanud 18 teaduspublikatsiooni.
Sporditulemused
Harrastab orienteerumist 1973. aastast. 2007. aastal võitis rogaini Euroopa meistrivõistlustel segavõistkondade arvestuses koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga pronksi. Veteranide segavõistkondade arvestuses võitnud rogaini MMil 2008 kulla (koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga) ja 2013 hõbeda (koos Marje Viirmanniga), rogaini EMil võitnud koos Marje Viirmanni ja Mati Preitofiga 2 kulda (2007, 2009) ning koos Marje Viirmanniga hõbeda (2011) ja 2 pronksi (2005, 2012).
Isiklikku
Eduard Pukkonen on töölise poeg.
Maaviljelus
Maaviljelus on teadus- ja tootmisala, mis seisneb maapinna kasutamises taimede kasvatamiseks, hõlmates ühtlasi ka asjakohased tööd ja võtted.
Maaviljeluse tähtsamad harud on põllundus, rohumaaviljelus, aiandus ja metsandus.
Kwaśniów Górny
Kwaśniów Górny on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Olkuszi maakonnas Klucze vallas. Kwaśniów Górny asub Olkuszist umbes 12 km põhjas.
Suur sarvik
pisi Suur sarvik ehk sarvharik (Calocera viscosa) on seeneliik sarviku perekonnast.
Eesti metsades tavaline ja hajusalt levinud seeneliik. Põhjustab juuremädanikku mitmetel okaspuuliikidel, kuid ei ole siiski eriti ohtlik patogeen.
Jaan Luik
pisi|Jaan Luik linnuga Jaan Luik (sündinud 17. septembril 1953) on eesti kunstnik.
Vilhivka
Vilhivka (ukraina keeles Вільхівка) on küla Ukrainas Harkivi oblastis Harkivi rajoonis. See asub Harkivist 8 km kaugusel idas.
Sõjategevus 2022. aastal
27. märtsil 2022 võtsid Ukraina territoriaalkaitse üksused varem Venemaa Relvajõudude kätte langenud küla enda kontrolli alla.
Poola Sõjarist
pisi|Poola Sõjarist Poola Sõjarist (poola keeles Krzyż Walecznych) on sõjateenete eest antav Poola riiklik autasu. Autasu antakse välja ainult sõja ajal või vahetult pärast sõda. Autasul on üks liik.
Autasu asutati 11. augustil 1920.
Autasu on antud umbes 40 000 inimesele.
Varbuse Tilleoru Silmavee läte
Varbuse Tilleoru Silmavee läte on silmaallikas ajaloolisel Võrumaal Põlva kihelkonna ja Kanepi valla Varbuse külas.
Maria Tilk
Maria Tilk (sünninimi Maria Aarma; 28. jaanuar 1948 Kirovi oblast, Vene NFSV – 7. jaanuar 2015) oli eesti ajaloolane, kasvatuskultuuri ajaloo uurija. Ta sündis Siberis väljasaadetute peres. 1956. aastal saabus ta koos perega Eestisse, kooliajal elas Pärnus.
Ta õppis aastatel 1966–1971 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ning lõpetas ülikooli ajalooloolasena (diplomitöö "Kušaani impeeriumi kultuuriajalugu", juhendaja Linnart Mäll). Ta oli aastatel 1984–1987 aspirantuuris Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis ja kaitses 1988. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis kandidaadiväitekirja "Linnakäsitöölised Eestis 19.sajandi II poolel" (juhendaja Karl Siilivask).
Isiklikku
Tema isa oli Gunnar Aarma. Tema vennad on August Aarma ja Jüri Aarma.
Sarvharik
Sarvharik on Eestis kahe seeneliigi paralleelnimetus:
Novaja Tavolžanka
Küla asub umbes 3,5 km kaugusel Vene-Ukraina piirist.
Muchaviec
Muchaviec või Muhhavets on jõgi Valgevenes Bresti oblastis, Bugi parempoolne ja suurim lisajõgi. Nii valgevene kui ka vene keeles on jõe nimi Мухавец.
Muchavieci jõgi algab Valgevenest Pružany rajoonist Pružany linnast Mucha jõe ja Vieci kanali ühinemispaigast. Ülemjooksul läbib jõgi Pružany ja Kobryni rajoone, olles maaparandustööde kõigus õgvendatud. Kraavitatud jõge kutsutakse ka Muchavieci kanaliks. Looduslik säng algab Dnepri-Bugi kanali vana sängiga ühinemise paigast Kobryni rajoonis. Alates Kobryni linnast on jõe säng osa Dnepri-Bugi kanalist, kuni Kobrynini on jõgi ka laevatatav (64 kilomeetrit). Parema laevatatavuse huvides on veehulk jões Kobryni linnast alates reguleeritud.
Kobrynist allpool läbib jõgi Žabinka ja Bresti rajoone. Nende kahe rajooni piiril voolab jõkke ka Muchavieci suurim lisajõgi Ryta.
Lisaks Kobryni ja Pružany linnadele asub jõe kaldal ka Žabinka linn. Suurim asula jõe kaldal on aga Bresti linn jõe suudmes. Vahetult enne suubumist Bugi jõkke asub ühel Muchavieci jõe saarel Bresti tsitadell.
Jõe laius on ülemjooksul 4–8 meetrit, keskjooksul 20–35 meetrit, alamjooksul aga 60–70 meetrit. Vooluhulk kõigub jões suudmes märgatavalt, mõõdetud miinimum on 3,4 m³/s (1971–1972), mõõdetud maksimum aga 269 m³/s (1979).
Oru laius on ülemjooksul 400–600 meetrit, alamjooksul 1,5–2 kilomeetrit, sügavus 4–8 (alamjooksul 3–6) meetrit. Lammi liigendavad arvukad soodid ja kuivenduskraavid, kohati on see soostunud.
Korallnarmikulised
Korallnarmikulised (Hericiaceae) on kandseente hõimkonna Agaricomycetes klassi kuuluv sugukond seeni.
Äraoldud päevade summa
"Äraoldud päevade summa" on 2005. aasta Eesti muusikaline dokumentaalfilm. Filmi režissöör on Marianne Kõrver ja tootja Exitfilm.
Filmis portreteeritakse 1944. aastal Rootsisse emigreerunud Eesti heliloojat Eduard Tubinat. Peale tema annavad kommentaare Neeme Järvi, Käbi Laretei, Veljo Tormis, Asta Lepik ja Eduard Tubina poeg Eino Tubin.
Film on linastunud 2006. aastal Prantsusmaal rahvusvahelise audiovisuaalsete programmide festivali (FIPA) võistlusprogrammis ja 2007. aastal Kanadas toimunud dokumentaalfilmide festivali EstDocs programmis.
Jaroszowiec
Jaroszowiec on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Olkuszi maakonnas Klucze vallas. Jaroszowiec asub Olkuszist ligi 7 km põhjaloodes.
Mõhhailo Maksõmovõtši nimeline teadusraamatukogu
Mõhhailo Maksõmovõtši nimeline teadusraamatukogu (ukraina keeles Наукова бібліотека імені Михайла Максимовича) on Kiievi ülikooli raamatukogu.
See asutati samal aastal kui ülikool – 1834. 1994. aastal nimetati raamatukogu ülikooli esimese rektori järgi Mõhhailo Maksõmovõtši nimeliseks.
Ryta
Ryta või Rõta on jõgi Valgevenes, Muchavieci vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Рыта, vene ja ukraina keeles aga Рита (Rita).
Jõe pikkus on 62 km, jõe valgla pindala 1730 km². Lang on 0,6 m/km. Ryta läbib Bresti oblasti Małaryta ja Bresti rajoone.
Tänapäeval jõgi algab Małaryta rajoonist, aga varem algas see Ukrainast. Seoses maaparandustöödega suunati sealsed veed aga Małaryta jõkke. Ülemjooksul on jõe säng maaparandustöödega kraavitatud ja mitmes kohas reguleeritud, osa vett suunatakse Łukava veehoidlasse. Alamjooksul on jõe säng looduslik.
Lammi laius on 0,3—0,5 kilomeetrit, see on valdavalt soostunud, ülem- ja keskjooksul ka kuivendatud. Lammi läbivad arvukad kuivenduskraavid.
Rooma vabariik (täpsustus)
Rooma vabariik on olnud mitme riigi nimetus:
Lonaste
Lonaste on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Ventspilsi piirkonnas Ance valla edelaosas. Lonaste asub valla keskusest Ancest 9,5, piirkonna keskusest Ventspilsist 48 ja Riiast 173,4 kilomeetri kaugusel.
Küla asub Sātikvalksi oja kaldal.
Mateja Vraničar Erman
Mateja Vraničar Erman (sündinud 7. novembril 1965 Ljubljanas) on Sloveenia jurist ja poliitik.
Ta lõpetas Ljubljana Ülikooli õigusteaduskonna 1989. aastal, magistrikraadi õigusteaduste alal sai Harvardi Ülikoolis 1996. aastal. 1989–1993 töötas ta Sloveenia Välisministeeriumis. Alates 1993. aastast töötas ta Sloveenia Rahandusministeeriumis, 2010. aasta aprillist kuni 2012. aasta veebruarini oli ministeeriumi riigisekretär.
Alates 21. september 2016 kuni 13. septembrini 2018 oli Mateja Vraničar Erman Sloveenia rahandusminister.
Makaak
pisi|Video Jaapani makaakidest Makaak (Macaca) on perekond esikloomaliste seltsi pärdiklaste sugukonnas ehk vana maailma ahvide seas. Kõik makaagid on sabaga, ainsaks erandiks on peaaegu sabatu (rudimenteerunud sabaga) magot.
Makaagid toituvad enamasti puuviljadest, kuid söövad ka seemneid, lehti, õisi ja puukoort. Mõned liigid, näiteks jaava makaak, elatuvad ka selgrootutest ning harva ka väiksematest selgroogsetest. Nii näiteks võib üks lühisaba-makaak süüa aastas ära ligikaudu 70 suurt rotti. Kõik makaagid elavad matriarhaalsetes gruppides, mida juhib dominantne emasloom.
Liigid
Makaake on teada 22 liiki.
Ta' Qali Rahvusstaadion
Ta' Qali Rahvusstaadion (Malta keeles il-Grawnd Nazzjonali Ta' Qali) on staadion, mis asub Ta' Qalis Maltal. Staadionil on 16 997 istekohta ja on riigi suurim. Malta jalgpallikoondis mängib oma kodumänge sellel staadionil.
Kotlin (programmeerimiskeel)
Kotlin on avaliku lähtekoodiga staatiliselt tüübitud programmeerimiskeel, mis kompileerub Java baitkoodiks ja kasutab Java virtuaalmasinat (JVM). Muud sihtplatvormid on JavaScript, Android ja riistvara lähedane programmeerimine. Keelt arendab ettevõte JetBrains, arendusmeeskond asub Peterburi linnas Venemaal.
Ajalugu
Keel on nime saanud Soome lahes asuva Kotlini saare järgi (saar kuulub Venemaale).
Kotlini arendust alustati aastal 2010. Esimene ametlik versioon (1.0) ilmus veebruaris 2016. Alates oktoobrist 2017 on võimalik seda ametlikult kasutada Adroid operatsioonisüsteemi rakenduste arendamiseks.
Põhimõtted
Projektijuht Andrey Breslav rääkis, et keele põhimõte on olla parem keel kui Java, kuid samas peab Kotlin säilitama täielikku ühendatavust Java keelega selleks, et suured ettevõtted saaksid alustada osalist migreerimist uuele keelele. See lubab osaliselt üle kirjutada vana koodi, mitte kõike korraga.
Semikoolon ei ole kohustuslik avaldise lõpetamiseks, seega seda tuleks võimalusel vältida.
Tüübid deklareeritakse peale muutaja nime deklareerimist, eraldades neid kooloniga.
või mittemuteeritavad, kasutades võtmesõna val.
Viimane on ekvivalente võtmesõnaga final Java keeles. Viimast tuleks eelistada kohtades, kus muutujat omistatakse ainult üks kord.
Kotlini keeles on olemas ka vaikimisi konstruktsioon üksikute objektide deklareerimiseks. Selleks on olemas võtmesõna object, mida tuleks kasutada võtmesõna class asemel klassi deklareerimisel. Java keel sellist võimalust vaikimisi ei paku ning selleks tuleb kasutada staatilisi väljasid.
Koodi näide
Tere maailm programm Kotlinis:
Pravieniškės II
Pravieniškės II on küla Leedus Kaišiadoryse rajoonis, Pravieniškėse valla halduskeskus. Vallas asub ka küla Pravieniškės I.
Kotlin (programmeerimiskeel)
Koodi näide
Kotlini lambda funktsioonide kasutus:
Pravieniškės II
Küla kohale rajati aastal 1940 sunnitöölaager. 26. juunil 1941 hukkasid NKVD eriüksused seal 260 inimest, kellest osa ei olnud laagris kinnipeetavad poliitvangid. Samal aastal hukkasid Saksa okupatsiooniväed seal 253 juuti, seejärel rajasid sinna juutide kinnipidamiseks oma laagri. Aasta 1944 suvel hukkasid sakslased seal veel 270 juuti. Samal aastal rajati sinna GULAGile alluv töölaager, millest hiljem kujunes sealse vangla II osakond. Aastal 1968 rajati selle III osakond ja aastal 1973 valmis I osakond.
Xocalı veresaun
Xocalı veresaun ehk Hodžalõ veresaun oli Mägi-Karabahhi linna Xocalı aserbaidžaanlastest elanike massiline tapmine Armeenia ja SRÜ relvajõudude poolt  25.–26. veebruaril 1992 Mägi-Karabahhi sõja käigus. Selle tulemusel hukkus 613 inimest. Seda on nimetatud Karabahhi sõja suurimaks verevalamiseks.
Pierrefonds-Roxboro
pisi|Pierrefonds-Roxboro linnaosa Montréali kaardil pisi|Linnaosa logo Pierrefonds-Roxboro on Montréali linnaosa.
Xocalı veresaun
Aserbaidžaani poole, Venemaa inimõiguste keskuse Memoriaal, organisatsiooni Human Rights Watch ning teiste rahvusvaheliste vaatlejate väitel panid veresauna toime armeenia rahvusest üksused, väidetavalt Venemaa (endise NSV Liidu) 366. motolaskurpolgu toel, mis oletatavasti ei tegutsenud juhtkonna käsul. Aserbaidžaani võimude kinnitust mööda oli ametlikult hukkunute seas 613 tsiviilisikut, sealhulgas 106 naist ja 83 last.
Lääneriigid ja Lääne meedia nimetavad toimunut Xocalı veresaunaks või Xocalı tragöödiaks. Aserbaidžaani, Pakistani ja Türgi allikad nimetavad seda vahel ka Xocalı genotsiidiks (aseri keeles Xocalı soyqırımı, türgi keeles Hocalı soykırımı) või Xocalı tragöödiaks (aseri keeles Xocalı faciəsi). Armeenia allikad hindavad hukkunute arvu märgatavalt väiksemaks ja nimetavad seda tavaliselt Xocalı lahinguks (armeenia keeles Խոջալուի պատերազմում –  Khojalui Paterazmum ), Xocalı sündmusteks (armeenia keeles Խոջալուի իրադարձություն –  Khojalui Iradardzut’yun ) või mõnikord ka Xocalı tragöödiaks (armeenia keeles Խոջալուի ողբերգության- Khojalui Voghbergut’yan ).
Taust
Xocalı paiknes teel, mis ühendas Şuşat, Stepanakerti ja Aghdami, linnas asus ka piirkonna ainus lennuväli. Human Rights Watchi raportite kohaselt kasutasid Aserbaidžaani relvajõud Xocalıd baasina Stepanakerti linna pommitamisel ning vastusena tulistasid Xocalıd armeenlased.
Põlispõhjavesi
Põlispõhjavesi on iidsetel aegadel põhjaveekihti kogunenud ja seal säilinud vesi.
Ingliskeelse mõiste fossil water toortõlkena on seda tõlgitud ka kui fossiilne vesi või fossiilvesi.
Xocalı veresaun
Taust
Mägi-Karabahhi konflikti vältel said nii armeenlastest kui ka aserbaidžaanlastest pogrommide ja etnilise puhastuse ohvrid, mille tulemusel said paljud surma ning veel enamad põgenesid kodunt.
Kõrs
pisi|[[harilik lehistähkbambus|Hariliku lehistähkbambuse (Phyllostachys bambusoides) kõrred]]
Põlispõhjavesi
Põlispõhjavett esineb peamiselt kõrbetes. Sügaval paiknemise ja sademete vähesuse tõttu ei uuene põlispõhjavesi vihma abil.
Põlispõhjavee ammutamine (nt kaevandamise tulemusena) põhjustab põhjaveetaseme pöördumatu muutuse.
Xocalı veresaun
Taust
1991. aasta oktoobris katkestas Mägi-Karabahhi Armee maanteeühenduse Xocalı ja Aghdami vahel, nii et linna pääses üksnes helikopteriga. Linna kaitsesid kohalikud OMONi üksused komandör Alif Hajiyevi all, umbes 160 kergelt relvastatud meest. Enne rünnakut oli linn olnud mitu kuud elektri ja gaasita.
Kõrs
Kõrs on seest õõnes taimevars, mis koosneb sõlmevahedest ja sõlmedest. Kõrred on näiteks kõrrelistel.
Xocalı veresaun
Veresaun
pisi|Kiirabiautod veavad Xocalıs tapetud asebaidžaanlasi Human Rights Watchi kinnitust mööda algas tragöödia siis, kui "suur tsiviilelanike kolonn, mida saatis mõnikümmend taanduvat võitlejat, põgenes linnast pärast seda, kui see langes armeenia üksuste kätte. Teel Aserbaidžaani piirile sattusid nad Armeenia sõjaväeposti otsa ning lasti julmalt maha."
Armeenia pool kinnitab ametlikult, et tapmised toimusid sõjalise operatsiooni käigus ning osalt oli nende põhjuseks asjaolu, et Aserbaidžaani relvajõud vältisid linnaelanike evakueerimist. Armeenia valitsusametnike sõnul tulenes hukkunute suur arv sellest, et põgenevad linnaelanikud olid segunenud taganevate kaitsjatega ning kui Aserbaidžaani väed tagasi tulistasid, avasid armeenlased tule, tappes nii sõdureid kui ka tsiviliste. Helsinki Watch on tunnistanud, et "vormi kandvad maakaitseväelased, mõned neist relvastatud, olid rahulike elanike massi seas." Human Rights Watch ja Memoriaal pidasid seda Armeenia ametnike selgitust siiski ebaveenvaks ja väitsid, et tsiviilelanike tapmine ei olegi ühelgi juhul õigustatud. Human Rights Watch märkis, et "ründav pool [st Mägi-Karabahhi armeenlaste üksused] on siiski kohustatud järgima ettevaatusmeetmeid, et vältida või minimeerida tsiviilelanike surma. Igal juhul peab ründaja peatama rünnaku, kui saab selgeks, et rünnak võib põhjustada oodatava konkreetse ja otsese sõjalise eduga võrreldes ülemäärase hulga tsiviilelanike hukkumise."
Armeenia pool peab Aserbaidžaani toonase presidendi Ayaz Mütəllibovi intervjuud tõestuseks, et veresauna panid toime mitte Armeenia sõdurid, vaid Aserbaidžaani Rahvarinde võitlejad, kes väidetavalt tulistasid koridori kaudu põgeneda püüdnud omaenda poole tsiviilelanikke. Ühes intervjuus teatas Mütəllibov, et kogu sündmus võis olla opositsiooni vandenõu tema valitsuse maine halvendamiseks. Hilisemates intervjuudes mõistis Mütəllibov siiski armeenlased hukka tema sõnade valetõlgenduse eest. Usutakse ka, et Xocalı veresauna salvestanud aserbaidžaani ajakirjanik Tšõngõz Mustafajev tapeti kahtlastel asjaoludel, kui ta kogus infot Aserbaidžaani Rahvarinde võitlejate rünnaku kohta nende enda poole tsivilistidele. Teise armeenlaste teooria kohaselt tapsid Aserbaidžaani Rahvarinde sõdurid sadakond aseri ja armeenia tsiviilelanikku, seejärel ajasid laibad segamini ja süüdistasid armeenlasi. Selles selgituses siiski valdavalt kaheldakse. Ka Human Rights Watchi tegevidrektor on öelnud: "Me peame tsiviilisikute surma eest otseselt vastutavaks Karabahhi armeenlaste vägesid. Ei meie ega Memoriaali raportis ole tõendeid väitmaks, et Aserbaidžaani väed takistasid aseri tsiviilelanike põgenemist või tulistasid nende pihta."
Samal ajal tunnistasid mõned Armeenia allikad Armeenia osapoole süüd. Armeenia sõjaväejuhi Monte Melkonjani vend Markar Melkonjan kinintas: "Xocalı oli strateegiline sihtmärk, kuid see oli ka kättemaksuakt." Xocalı veresauna kuupäeval oli eriline tähendus: see eelnes armeenlastevastase Sumgaiti pogrommi neljandale aastapäevale. Melkonjan mainis kahe Armeenia üksuse, Arabo ja Aramo erilist rolli, mille võitlejad torkasid surnuks palju aseri tsiviliste.
Armeenia praeguse presidendi, pikaajalise kaitseministri ja Armeenia julgeolekunõukogu esimehe Serž Sargsjani sõnul hukkunute arvu "paisutati ulatuslikult" ning põgenevad aserbaidžaanlased avaldasid relvastatud vastupanu. Samas kinnitas ta: "Enne Xocalıd arvasid aserbaidžaanlased, et meiega võib nalja heita, nad arvasid, et armeenlased on rahvas, kes ei suuda tõsta kätt tsiviilelanike vastu. Me suutsime murda selle [stereotüübi]. Just see juhtuski. Ja peaksime arvestama sedagi, et osa neist poistest oli põgenenud Bakuust ja Sumgaitist."
Aserbaidžaani ajakirjanik Ejnulla Fatullajev kirjutas ühes artiklis, et kohtas ajutiselt Naftalani asunud Xocalı põgenikke, kelle väitel ei avanud nende pihta tuld koridori taga asetsenud Armeenia sõdurid. Selle asemel juhatasid mõned Aserbaidžaani Rahvarinde võitlejad millegipärast osa põgenikke Nakhitševanikhi külla, mis oli tollal armeenlaste Askerani pataljoni kontrolli all. Teist põgenikerühma tabas kahurituli, kui nad jõudsid Aghdami piirkonda.
Linna ümbernimetamine
Mägi-Karabahhi Vabariigi võimud on alati pidanud Xocalıd külaks, mitte linnaks. Pärast veresauna nimetati asula Ivanjaniks Armeenia sõjaväelase Hristofor Ivanjani auks. .
Kanada prantslased
Kanadaprantslased (prantsuse keeles Canadien(ne)s français(es)) on Kanadas sündinud ja sealset prantsuse keelt kõnelevad kodanikud, kelle esivanemad olid suure tõenäosusega Uus-Prantsusmaa kolonistid või hilisemad ümberasujad Prantsusmaalt. Neid elab Kanadas 4 680 820 inimest, peamiselt Québeci provintsis.
Pavel
Pavel on venepärane mehenimi. Pavel on variant nimest Paul.
Eestis oli 2019. aasta 1. jaanuari seisuga eesnimi Pavel 3084 mehel. Pavel oli populaarsuselt 43. mehenimi. Nime Pavel kandja oli keskmiselt 39 aasta vanune (mediaanvanus oli 35). Kõige populaarsem oli eesnimi Pavel vanuserühmas 30–34, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 44,09.
Batakiai vald
Batakiai vald (leedu keeles Batakių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Tauragė rajooni territooriumil.
Valla pindala on 102 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1392 inimest. Valla keskuseks on Batakiai alev (2011. aastal 246 elanikku), vallamaja aadress on Ateities g. 18. Vallavanem on Jonas Juozapaitis. Lisaks alevile ja küladele moodustab eraldi asula veel Batakiai raudteejaam (aastal 2011 oli seal 91 elanikku).
Need ei vaata tagasi... osa 1
"Need ei vaata tagasi... osa 1" on Ruja 5-CDlise kogumiku esimene osa, mis koosneb kahest CDst. Teine osa on "Need ei vaata tagasi... osa 2", mis koosneb kolmest CDst. Osa 1 ilmus 1999. aastal ja selle produtseeris HyperElwood.
Kajak (laev)
Kajak oli 1902. aastal Šotimaal ehitatud kaubaaurik.
Ajalugu
Laeva nimi oli algul Bacchus, hiljem Zandbergen. Esimese maailmasõja ajal omandas laeva Lääne-Vene Laevaselts, kes pani laeva nimeks Gagara. Pärast Oktoobrirevolutsiooni Gagara natsionaliseeriti ja sai nimeks Severnaja Kommuna. Laev oli Balti laevastiku koosseisus transpordilaev.
4. detsembril 1918 pidas Eesti vahilaev Laene Vene-Aasia Laevaseltsile kuuluva laeva Soome lahel kinni ja saatis selle Tallinna. Laev anti üle Tallinna Laevaühisusele ja ristiti Kajakiks. Pärast järgnevaid vaidlusi Londonis asuva Vene-Aasia Laevaseltsi kontoriga otsustati, et laev jääb Eestile. Kajak oli teadaolevalt suurim Eesti laev enne kaubalaeva-kalalaeva Eestirand hankimist.
Palivere künnapuu
pisi|Palivere künnapuu Palivere künnapuu on hiiepuu (künnapuu) Läänemaal Lääne-Nigula vallas ja kihelkonnas Allikmaa külas Palivere aleviku piiril.
Kohapärimus
Kohapärimuses on puud ekslikult nimetatud ka pärnaks. Rahvaluulekoguja V. Eenveer on paikkonna elanikult Kustas Sandbergilt üles märkinud Palivere künnapuu kohta järgmise loo:
"„Paleveres on iiepärn. See oo siin raudteejaama ligidal suure maandi ääres. Rääkisid ikka, kui me Paleveres elasime, et see oli na muhkusi täis. See oo na pahamoodi mügar: kõva puu, aeab kusagilt koorest välla, niisugune muhumoodi. Ma ei tea, kis rääkis, et teind ühe muhul augu sisse – veri tulnd välla.'"
MKA
MKA on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Małaryta jõgi
Małaryta või Malarõta on jõgi Valgevenes Bresti oblasti Małaryta rajoonis, Ryta vasakpoolne lisajõgi. Valgevene keeles on jõe nimi Маларыта, vene keeles aga Малорита (Malorita).
Jõe pikkus on 30,5 km, jõe valgla on 602 km². Lang on 0,2 m/km.
Jõgi läbib Małaryta linna, see on ka suurim asula jõe kaldal. Varem algas Ryta jõgi Ukrainast. Seoses maaparandustöödega suunati sealsed veed aga Małaryta jõkke. Jõe säng on täies ulatuses maaparandustöödega kraavitatud ja mitmes kohas reguleeritud. Jõe laius on 6–8 meetrit, lammi laius 1–1,5 kilomeetrit.
Leena Puksa
Elulugu
Leena Puksa on arsti tütar.
Lõpetas 1969 Tartu 5. Keskkooli, 1975 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna, meditsiinidoktor (2003 Tartu Ülikool), väitekiri "Late responses in motor nerve conduction studies F waves and A waves in normal subjects and patients with neuropathies". Täiendas end neurofüsioloogias 1990–1993 ja 2001–2002 Turu Ülikooli neurofüsioloogia osakonnas, 1993–1995 Uppsala Akadeemilises Haiglas, 2004–2005 Helsingi Ülikooli Haiglas. Oli 1977–2004 Tartu Kliinilise Haigla neuroloogia osakonna ja Tartu Ülikooli Kliinikumi närvikliiniku arst, aastast 2005 vanemarst-õppejõud. Aastast 1994 kõrgema kategooria neuroloog.
Teadustöö
Uurinud elektromüograafilisi parameetreid, nende ealisi väärtusi ja diagnostilisi kriteeriumeid.
Virpe
Virpe (ka Vierpe) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Ventspilsi piirkonnas Ance valla lõunaosas. Virpe asub valla keskusest Ancest 4,6, piirkonna keskusest Ventspilsist 44 ja Riiast 175,5 kilomeetri kaugusel.
Küla asub paigas, kus Kalējvalksi oja Stende jõkke voolab.
Port Vila munitsipaalstaadion
Port Vila munitsipaalstaadion (ka Port Vila staadion) on spordistaadion, mis asub Port Vilas Vanuatul. See on Vanuatu jalgpalli kõrgliiga peamine staadion
Sarvklavulinopsis
Sarvklavulinopsis ehk sarvharik (Clavulinopsis corniculata) on perekonda klavulinopsis kuuluv seeneliik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib teda leida loometsadest ja -põõsastikest ning salumetsadest.
Eduardo Chillida
pisi Eduardo Chillida (baski Eduardo Txillida Juantegi; 10. jaanuar 1924 Donostia – 19. august 2002) oli baski rahvusest Hispaania skulptor, kes on tuntud oma abstraktsete monumentaalskulptuuride järgi.
Enne skulptorina tuntuks saamist oli ta ka jalgpallur, Real Sociedadi väravavaht. 1946. aastal lõpetas ta Madridi Polütehnilise Ülikooli arhitektuuri erialal.
Chillida teoseid on palju tema kodulinnas Donostias, aga ka paljudes Euroopa linnades, sealhulgas Berliinis, Münchenis, Lundis, Helsingis, Vaduzis.
2002. aastal avati Hernanis tema loomingut tutvustav Chillida-Leku muuseum.
Antto Terras
Antto Terras (sündinud 23. novembril 1973 Tallinnas) on Eestis sündinud soome kirjanik ja humorist.
Hispaania-Inglise sõda (1585–1604)
Hispaania-Inglise sõda oli katkendlikult aastatel 1585–1604 toimunud konflikt Habsburgide Hispaania ja Inglismaa Kuningriigi vahel. Tegu oli väljakuulutamata sõjaga. Peaaegu kolmekümne aasta jooksul toimunud konflikti iseloomustasid inglaste laevaröövid ning ajaliselt ja ruumiliselt harvad lahingud. Sõda algas 1585. aastal Inglise ekspeditsiooniga Hispaania Madalmaadesse, mida juhtis Leicesteri krahv Robert Dudley. Sissetung toimus toetuseks hollandlaste mässule.
Sajandivahetusel jõudis sõda Hollandi-, Prantsusmaa- ja Iirimaa-kampaaniate ajal ummikusse. Sõda lõppes, kui Hispaania kuningas Felipe III ja Inglismaa kuningas James I 1604. aastal Londoni lepingu sõlmisid. Lepinguga lubasid pooled lõpetada sõjalise sekkumise Madalmaades ja Iirimaal ning inglased röövid meredel.
MES
MES on lühend, mis võib tähendada järgmist:
Cairano
Cairano on vald (comune) Itaalias Campania maakonnas Avellino provintsis. Cairano piirneb lõunas Ofanto jõega.
770 meetri kõrgusel merepinnast asuva Cairano asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta. Cairano piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Andretta, Calitri, Conza della Campania, Pescopagano (PZ).
Cairano halduspiirides asuvad järgmised fraktsioonid: Morroni.
pisi|tühi|Cairano
Mootori harjad
Päritolu nimi
Tööd on palju liike elektrimootorid ja-generaatorid rootori mähis peaks olema elektriline ühendus selleks, et sule vooluringi. Esialgu on достигалось pannes vask või латунного koguja või kontaktrõngad võllile. Kasutades vedrud, et коллектору või кольцам прижимались punutud vask traati "harjad".
Kahjuks sellise harjapuhastaja — ненадежная ümberlülitamise, sest nad on tööl liikunud ühest segment (plaat) koguja juurde соседнему, накоротко nende sulgemine. Selle probleemi lahendamiseks on aidanud kasutamine "высокоомных pintslid", mis on valmistatud grafiit (mõnikord lisatud pulber vask). Hoolimata sellest, et elektriline takistus графитовых harjapuhastaja kõrgem on metallist, ja teeb kümneid миллиом, see on piisavalt väike, et kanda suur vool ja piisavalt kõrge, et ärge lühistage накоротко naabruses plaadi koguja kui vahetamine.
Termin "hari", et need libisevad kontaktid on säilinud pealkiri süsiharjad.
MK
MK või Mk mk .mk on lühend, mis võib tähendada järgmist: vt ka Esmaabi lahingkannatanule(inglise TCCC - Tactical Combat Casualty Care)
Euroopa meistrivõistlused karates
Euroopa meistrivõistlused karates on Euroopa meistrivõistlused karates. Võistlused toimuvad igal aastal ja neid korraldab Euroopa Karate Föderatsioon.
Esimesed meistrivõistlused toimusid 1966 Prantsusmaal Pariisis. Meistrivõistlused on mitu korda toimunud ka Eestis, nt 2002 ja 2008.
Trausdorf an der Wulka
Trausdorf an der Wulka (horvaadi: Trajštof, ungari: Darázsfalu) on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Eisenstadt-Umgebungi ringkonnas. See asub Wulka jõe ääres.
pisi|tühi|Vallamaja
Heide
Heide (omastav: heite) ehk emissioon ehk keskkonda heitmine (inglise emission, release, discharge) on ainete, vibratsiooni, soojuse või müra otsene või kaudne väljutamine käitise saasteallikast õhku, vette või pinnasesse. Heite tulemusel keskkonda sattuvaid asju nimetatakse heitmeteks (ainsuse nimetavas samuti heide, ainsuse omastavas heitme).
Enamasti peetakse heite puhul silmas just soovimatu aine või energia juhtimist keskkonda.
Punane sametkook
pisi|Punane sametkook Punane sametkook ehk Red Velvet on magustoit, mis on tuntud oma punase värvi, niiske tekstuuri ja maitse poolest. Tegemist on klassikalise Ameerika koogiga, mis on aastate jooksul kogunud laialdast tuntust nii Ameerika Ühendriikides kui ka mujal maailmas.
Ajalugu
Punane sametkook pärineb 20. sajandi alguse Ameerika Ühendriikidest. Selle populaarsus kasvas märkimisväärselt teise maailmasõja ajal, kui pagarid avastasid, et peeti saab kasutada naturaalse toiduvärvi asendajana. Sellest ajaperioodist alates sai punane toon koogi tunnusmärgiks.
Koostisosad ja valmistamine
Red Velvet koogi peamised koostisosad on jahu, suhkur, pett, kakaopulber, söögisooda, äädikas, vaniljeekstrakt, punane toiduvärv ja toorjuust.
Koogi valmistamiseks segatakse kuivained omavahel ja märjad ained eraldi. Seejärel lisatakse märjad koostisosad järk-järgult kuivsegusse, luues ühtlase tekstuuri. Seejärel valatakse tainas koogivormidesse ja küpsetatakse ahjus kuni täieliku küpsemiseni. Pärast jahtumist on koogid tavaliselt kihilised ja kaetud toorjuustukreemiga.
Londoni vasar
Leidmine
Juunis 1936 leidsid Max Hann ja tema abikaasa Texases Londoni lähedal Red Creeki ääres matkates puutüki, mis ulatus välja ümbritsevatest kivimimoodustistest eraldi olevast liivakivitükist. Aastal 1946 või 1947 lõhkus nende poeg kivi ning leidis vasara, mis oli osaliselt kivi sees. Aastal 1983 müüs perekond Hann kivi kreatsionist Carl E. Baugh'le
Punane sametkook
Kultuuriline tähendus
Kook on populaarsust kogunud ka väljaspool Ameerika Ühendriike. Sellest on saanud nõutud magustoit mitmel pool maailmas, sealhulgas Euroopas ja Aasias. Red Velvetit on kasutatud erinevates kulinaarsetes saadetes ja filmides, mis veelgi tugevdab selle staatust populaarse magustoiduna.
Pädaste mõis
pisi|Pädaste mõisa peahoone Pädaste mõis (saksa keeles Peddast) oli rüütlimõis Muhu kihelkonnas Saaremaal.
Londoni vasar
Kreatsionistide väide
Carl E. Baugh ja teised kreatsionistid on väitnud, et kivi ning järelikult selle sees olnud vasara vanus on 500 kuni 300 miljonit aastat (Kambrium kuni Karbon), kuigi Red Creeki kaljud pärinevad Vara-Kriidist (115–115 miljonit aastat tagasi). Peale selle ütleb ümbritsevate kaljude vanus vasara vanuse kohta vähe, sest on teada juhtumeid, kus setted on eseme ümber kõvastunud mõnekümne aastaga.
Aastatel 1997–1999 uuriti vaatamata Baugh' pikaaegsele vastuseisule lõpuks vasara puitvart radiosüsiniku meetodil ning saadi tulemuseks 0 kuni 700 aastat tagasi. Rohkem teavet nende uuringute kohta pole avaldatud. .
Pädaste mõis
Mõisale kuulus 665,84 ha mõisamaad, 554,75 ha talumaad, Simiste küla ja 15 talu, viimased omanikud olid maamarssal Axel Buxhoevedeni pärijad.
Londoni vasar
Kreatsionistide väide
Tõenduseks, et tegu pole võltsinguga, viitavad kreatsionistid Ohios Columbuses Batelle'i Laboratooriumides tehtud uuringutele, mille järgi vasara metallist pea sisaldab 96,6% rauda, 2,6% kloori ja 0,74% väävlit. Baugh on kinnitanud, et säärast sulamit pole tänapäeva tehnoloogia abil võimalik valmistada, kuid pole seda tõendanud.
Baugh' väitel tingib just selline koostis selle, et metall ei ole roostetanud. Ka spetsiaalselt uurimiseks tehtud väikesest kriimustusest ei olevat tekkinud roostet. Ent kreatsionistide saidil oleval fotol on näha roostet kõikjal vasara peal.
Pädaste mõis
1566. aastal sai Johann Knorring mõisa koos Viirelaiuga Taani kuningalt, lühikese vaheajaga kuulus mõis Knorringitele kuni 1768. aastani. Neilt pärineb ka mõisa varasem eestikeelne nimi Norra (mitte segi ajada Koeru kihelkonnas asuva Norra mõisaga).
Londoni vasar
Kreatsionistide väide
Laboratooriumis Texas Utilities 1992. aastal tehtud röntgenuuring näitas, et vasara peas puuduvad mullid ja selle tiheduse on ühtlane. Kuigi tänapäeva kõrgahjudes sulatatud raua puhul on see tavaline, pani Baugh ka selle veeuputuseelse arenenud tehnoloogia arvele.
Pädaste mõis
Praegune mõisa härrastemaja (peahoone) valmis aastal 1875. Arhitektuuriliselt on mõisa härrastemaja uusgooti stiilis.
Londoni vasar
Vasara hiljutine päritolu
Kõik olemasolevad tõendid viitavad vasara hiljutisele päritolule: vasara kuju on tuttav, metall ei ole kivisse difundeerunud, vasara vars ei ole kivistunud. Vasar on kujult väga sarnane USA-s 19. ja 20. sajandil levinud vasaratega.
Pädaste mõis
Praegu asub endine mõisasüda Pädaste külas Muhu vallas Saare maakonnas. Aastast 1996 kuuluvad mõisa hooned Imre Sooäärele ja Martin Breuerile.
Wimpassing an der Leitha
Wimpassing an der Leitha (horvaadi: Vimpas, ungari: Vimpác) on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Eisenstadt-Umgebungi ringkonnas.
pisi|tühi|Neitsi Maarja Pärispatuta Saamise kirik
Emissioon
Emissioon on mitmetähenduslik sõna.
Niamh Kavanagh
pisi| Niamh Kavanagh (sündinud 13. veebruaril 1968 Finglasis) on iiri laulja, kes võitis 1993. aastal oma kodumaal Millstreetis peetud Eurovisiooni lauluvõistluse. Võidulugu kandis pealkirja "In Your Eyes" ning see tõi Eurovisiooni võidu Iirimaale juba teist aastat järjest.
Pärast võitu kadus Kavanagh suurelt lavalt, et pühenduda perele; tal on pojad Jack ja Tom. Pere elab Iirimaal Carrickferguses. Igapäevatööd teeb Niamh Kavanagh pangas.
Niamh Kavanagh valiti Iirimaad Eurovisioonile esindama teistki korda – 2010. aastal Oslos, kus tema esitatud ballaad "It's for You" sai finaalis 23. koha.
Osmanite-Veneetsia sõda (1499–1503)
Teine Osmanite-Veneetsia sõda toimus aastatel 1499-1503 Osmanite riigi ja Veneetsia vabariigi vahel vaidlusaluste maade kontrolli üle Egeuse, Joonia ja Aadria merel.
Türklased admiral Kemal Reisi juhtimisel olid võidukad ja sundisid 1503. aastal veneetslased vallutusi tunnustama.
1499. aasta
1499. aasta jaanuaris asus Kemal Reis 10 galeeri ja 4 muud tüüpi laevaga Konstantinoopolist teele ning kohtus 1499. aasta juulis tohutu Osmanite laevastikuga ja võttis selle juhtimise üle, et pidada ulatuslikku sõda Veneetsia vabariigi vastu. Osmanite laevastik koosnes 67 galeerist, 20 galioodist ja u. 200 väiksemast alusest. Augustis võitis Kemal Reis Pýlose lahingus (tuntud ka kui Sapienza lahing või Esimene Lepanto lahing) Antonio Grimani juhitud Veneetsia sõjalaevastikku. See oli esimene merelahing ajaloos, kus laevadel kasutati kahureid, ja toimus neljal erineval päeval: 12., 20., 22. ja 25. augustil. Pärast suure Osmanite laevastikuga Joonia merele jõudmist kohtus Kemal Reis Zonchio neeme juures 47 galeerist, 17 galioodist ja u. 100 väiksemast alusest koosneva Antonio Grimani juhitud Veneetsia laevastikuga ja võttis olulise võidu. Lahingu ajal uputas Kemal Reis Veneetsia mõjuka Loredani perekonna liikme Andrea Loredani galeeri. Antonio Grimani vahistati 29. septembril, kuid vabastati lõpuks. Grimanist sai hiljem 1521. aastal Veneetsia doodž. Osmanite sultan Bayezid II kinkis 10 vallutatud Veneetsia galeeri Kemal Reisile, kes paigutas oma laevastiku oktoobri ja detsembri vahel Kefalloniá saarele.
Osmanite sissetungid Dalmaatsia sisemaale algasid samuti 1499. aastal Isa Paša ja Feriz Begi juhtimisel.
1500. aasta
1499. aasta detsembris ründasid veneetslased Lepantot lootuses Joonia merel kaotatud territooriumid tagasi saada. Kemal Reis lahkus Kefalloniált ja võttis Lepanto veneetslastelt tagasi. Ta viibis Lepantos 1500. aasta aprillis-mais, kus tema laevu remontis piirkonnast toodud 15 000 Osmanite käsitöölist. Sealt asus Kemal Reis teele ja pommitas Veneetsia sadamaid Korfu saarel ning alistas augustis veelkord Modoni lahingus Veneetsia laevastiku. Kemal Reis pommitas Modoni kindlust merelt ja vallutas linna. Hiljem tegeles ta Coroni rannikul Veneetsia laevastikuga ja vallutas linna koos Veneetsia brigantiiniga. Sealt suundus Kemal Reis Sapiéntza (Sapienza) saarele ja uputas Veneetsia galeeri Lezza. Septembris ründas Kemal Reis Voiussat ja oktoobris ilmus ta kampaania lõpetuseks ja novembris Konstantinoopolisse naasmiseks Santa Maria neemele Lefkáda saarel. Modoni lahinguga vallutasid Türgi laevastik ja armee kiiresti suurema osa Veneetsia valdustest Kreekas. Modon ja Coron, "Vabariigi kaks silma", olid kaotatud. doodž Agostino Barbarigo palus paavstilt ja katoliiklikelt monarhidelt abi ning 24. detsembril vallutas Hispaania–Veneetsia armee Gonzalo Fernández de Córdoba juhtimisel Kefalloniá, peatades ajutiselt Osmanite pealetungi Veneetsia idaterritooriumitele.
Aastad 1501–1503
Osmanite sissetung Dalmaatsias eskaleerus selleni, et Veneetsia oli sunnitud pärast pikki läbirääkimisi sõlmima 13. mail 1501 Ungari Ulászló II ja paavst Aleksander VI-ga lepingu, millega ta lubas maksta 140 000 tukatit aastas Ungari kuningriigile, et kaitsta aktiivselt oma lõunapoolseid Horvaatia alasid, mis aitas kaasa Veneetsia Dalmaatsia kaitsele. 1501. aastal vallutas Feriz Beg Durazzo Veneetsia Albaanias.
1502. aasta lõpuks leppisid Veneetsia ja Osmanite riik kokku vaherahus. 31. jaanuaril 1503 sõlmis Veneetsia uue lepingu Ulászló II-ga, olles juba eelmise lepinguga tasunud 124 000 tukatit, et maksta samal eesmärgil 30 000 tukatit aastas.
Veneetsia Dalmaatsia linnade majandust mõjutas tõsiselt Türgi okupatsioon tagamaal selle sõja ajal.
Tagajärjed
1510. aasta septembriks oli Ulászló saanud Veneetsiaga sõlmitud teise lepingu alusel kokku 116 000 tukatit. Pärast 1508. aastat oli ta olnud ka Cambrai liiga surve all, et ta ühineks nendega Veneetsia vastu, kuid osav Veneetsia diplomaatia hoidis selle ära.
Peel (hüdroloogia)
Peel ehk peil on vees asetsev jaotistega püstlatt, millega määratakse veetaset.
Peelisid saab jaotada liht- ja ülekandepeelideks. Lihtpeelide alla kuuluvad vaipeel ja lattpeel.
Mõhhailo Zabrodskõi
Mõhhailo Zabrodskõi (ukraina keeles Михайло Віталійович Забродський, sündinud 24. jaanuaril 1973 Dnipropetrovskis) on Ukraina sõjaväelane ja poliitik.
Elulugu
Juhtis 2013-2015 95. üksikut ründedessantväebrigaadi ja 2015-2019 Ukraina dessantvägesid.
Tartu Kommertspank
Tartu Kommertspank oli Nõukogude Liidus ning Eesti Vabariigis tegutsenud kommertspank. Pank sai tegevusloa 27. septembril 1988. . Panga juhatuse esimees oli algul Ants Veetõusme ja hiljem 1990–1993 Rein Kaarepere.
Tartu Kommertspanga (TKP) varade müügiks korraldatud oksjonil ostis Tallinna Pank Tartu Kommertspanga filiaalid Jõgeval, Saarermaal, Pärnus ja Haapsalus kokku 13,9 miljoni krooni eest. Müügil oli ka Tartu Kommertspanga Tallinna filiaal, mis jäi kõrge hinna tõttu müümata. 1991. aasta juulis alustas oma tegevust AS Tartu Kommertspank filiaalina Hansapank. Ametlikult alustas Hansapank iseseisvat tegevust 1992. aasta 10. jaanuaril.
Kalinini rajoon
Kalinini rajoon on haldusüksus Venemaal Tveri oblastis.
Rajoonis on 3 alevit ja 15 külaasundust 566 külaga.
Zarja (laev, 1952)
Kirjeldus
Põhiandmed:
Ajalugu
Zarja ehitati 1952. aastal Soomes Turus (Pansios) Laivateollisuus-laevatehases sõjakahjude korvamiseks NSV Liidule. Kokku ehitati Soomes sõjakahjudeks 91 puukuunarit, Zarja oli kogu sarja viimane laev (nr 91).
Algul oli kavas ehitada 90 alust, kuid NSV Liidu eritellimusel ehitati veel üks laev juurde. See kavandati peaaegu magnetivaba laevana geofüüsikalisteks (geomagnetism, magnetanomaalid, ionosfäär, kosmiline kiirgus jms) uurimistöödeks, seetõttu kasutati ehitamiseks üldiselt mittemagneetseid materjale (nt vee- ja kütusepaagid tehti räni ja pronksi sulamitest). Peamasina, elektrimootorite jms puhul arvestati nende magneetsusega ning tundlikud mõõteaparaadid paigaldati magneetsetest seadmetest võimalikult kaugele.
Selel eritellimuse ja kasutatud materjalide tõttu läks Zarja ehitamine Soomele oluliselt rohkem maksma kui muude kuunarite ehitamine, seetõttu sai Zarja pilkenime "kuldkuunar" (soome keeles kultakuunari, rootsi keeles guldskonare).
Laev lahkus Soomest 18. septembril 1952. See oli ka viimane osa Soome sõjakahjutasust NSV Liidule.
Pärastpoole sõitis ta peamiselt Vaikse ookeani lõunaosas. 1976. aastal tehti laevale põhjalik ümberehitus, asendati mastid ning vahetati kahvelpurjestus välja bermuudapurjestuse vastu.
1992. aastal kanti laev maha. Millalgi toodi ta Peterburi. Laev põletati 2007. aastal Oranienbaumi lähedal maha, et saada kätte laevas olevaid mittemagneetseid sulameid.
Kultuur
1979. aastal andis kirjastus Eesti Raamat välja Zarja pildiga postkaardi, mille autor oli Olev Soans.
Zarja osales 1985. aastal ka filmi NSV Liidu ja Bulgaaria ühisfilmi "Kapten Granti otsingul" võtetel. Filmis mängib ajaloolist laeva peamiselt siiski teine sama sarja kuunar "Codor".
Piano Group
Piano Group OÜ on Eesti haldusfirma, mis haldab seitset Vapiano restorani Eestis, Leedus ja Soomes.
Kolm Vapiano restorani asuvad Tallinnas (sh Solarise ja Ülemiste keskuses), üks Tartus, üks Vilniuses ja kaks Helsingis.
Piano Group OÜ juht on Gert Kerde.
Haavanääts
Haavanääts (Junghuhnia pseudozilingiana) on sugukonda Steccherinaceae näätsa perekonda kuuluv seeneliik.
Piano Group
2019. aasta augustis teatas Apollo Group OÜ Piano Group OÜ omandamise soovist.
Haavanääts
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib teda leida palu-, lammi-, laane- ja salumetsadest.
Harju rajoon
Harju rajoon oli haldusterritoriaalne üksus Eesti NSV-s aastatel 1950-1989. pisi|Harju rajoon 1954. aastal
Harju rajooni territoorium
Harju rajoon moodustati Harjumaa põhjaosast (välja arvatud Tallinn kui vabariikliku alluvusega linn) aastal 1950 seoses maakondade kaotamisega. Aastal 1957 liideti sellega likvideeritud Loksa rajooni läänepool. Aastal 1959 liideti sellega Kose rajooni kesk- ja põhjaosa. Samas anti Tallinnast lääne pool asuvad alad Keila rajooni koosseisu. Aastal 1962 liideti Harju rajooniga Keila rajoon ja Rapla rajooni Kõue külanõukogu. Aastal 1963 liideti Paide rajooni põhjaosa. Aastate jooksul loovutati maid ka Tallinna linnale, sealhulgas Saue (1960) ja Maardu (1962).