cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Roman Toi
Elulugu
Põgenes 1944. aastal Nõukogude okupatsiooni eest Saksamaale ja alustas juba pagulaslaagris muusikaelu organiseerimist. 1949. aastal läks ta edasi Kanadasse, kus temast sai tuntud dirigent ja helilooja. Sõja ajal katkenud õpingud lõpetas ta 1953 kompositsiooni erialal Chicago Ülikoolis, täiendas end 1973-1975 Šveitsis Montreux’s (magister 1975), 1975-77 Cincinnati ülikoolis Ohios ja Toronto Ülikoolis, kus kaitses 1977 doktorikraadi eesti rahvaviiside alal. Ta oli Toronto Kuningliku konservatooriumi kompositsiooni, muusikateooria ja koorijuhtimise õppejõud, juhatanud Toronto Eesti Meeskoori, Toronto Eesti Segakoori ja segakoori "Estonia".
Ligi 18 aastat oli Roman Toi Torontos Centennial United Church’i organist-koorijuht. Sellest kirikust sai ka Eesti kooride kodukoht kuni Toronto Eesti Maja avamiseni. Toi tegutses aastaid Toronto Peetri koguduse organistina ja sealse koori Cantate Domino dirigendina.
Ta oli pikka aega Kanada Eestlaste Kesknõukogu juhatuse liige ja kultuurikomisjoni esimees. Aastal 1964 oli ta III Eesti päeva esimees ja 1969. aasta Toronto juubelilaulupeo üldjuht. Ta oli paljude eesti organisatsioonide auliige.
Tema rikkalikus ja mitmekülgses heliloomingus on nii vokaal- kui ka instrumentaalteoseid, sh palju isamaalise ja vaimuliku sisuga loomingut ning eesti rahvamuusika intonatsioone. Pärast pikka pagulusaega viibis Eestis taas sügisel 1989.
Roman Toi oli 1990. aasta üldlaulupeo aujuht koos Gustav Ernesaksa ja Richard Ritsinguga. Ta juhatas nii 1990. kui ka 1993. ja 1994. aasta laulupeol ning oli 2014. aasta laulupeo aukülaline.
Ta oli Korporatsioon Vironia liige.
Isiklikku
Toi elas 101 aasta vanuseks. Ta on maetud koos abikaasaga Tallinna Metsakalmistule heliloojate künkale.
Tunnustus
Roman Toi oli Eesti Heliloojate Liidu vanim liige.
1914
1914. aasta (MCMXIV) oli 20. sajandi 14. aasta.
Sevennid
thumb|Sevennid Keskmassiivis Sevennid (prantsuse Cévennes) on mäestik Euroopas Prantsusmaal.
Sevennid piiravad kagust Keskmassiivi, laskuvad järsult Rhône'i orgu ja Vahemere rannikumadalikule.
Mäestiku kõrgus on kuni 1702 meetrit.
Valga–Koidula raudteelõik
Valga–Koidula raudteelõik on raudtee Eestis.
Alates 2001. aasta kevadest (märtsist), kui seiskus regulaarne reisirongiühendus, kasutatakse raudteed vähesel määral üksnes kaubaveoks.
Ajalugu
Raudteelõik rajati aastatel 1886–1889 osana Riia–Pihkva raudteest (selle alla arvati ka Tartu–Valga raudtee). Aastal 1907 sai see Peterburi–Varssavi raudtee osaks.
Pihkvast Valgani rajati esialgu seitse vahejaama. Nendesse III–V klassi jaamadesse ehitati ühekorruselised puidust jaamahooned, mille suurus ja ruumiprogramm olenes klassist. Madalama klassi jaamahoonete keskosas oli läbi hoone ulatuv ootesaal, millele lisandusid mõned ametiruumid maja kummaski otsas.
Enne II maailmasõda toimus raudteeliiklus Eesti Vabariigist Venemaale läbi Petserimaal paiknenud Irboska raudteepiiripunkti.
Samal põhjusel teostati raudteel 1980. aastate keskel ulatuslik remont, mille käigus paigaldati näiteks täisautomaatblokeeringu süsteem, mis võimaldab suuremat rongikoosseisude läbilaskevõimet. Veel 1990. aastate keskel oli reisirongide maksimaalne lubatav sõidukiirus raudteelõigul kuni 120 km/h.
Raudteelõigu omanik on Eesti Raudtee, kuid seoses vajalike investeeringute puudumisega taasiseseisvumise järgsel perioodil on raudtee kiirelt taandarenenud.
Aastal 2019 moderniseeriti raudteeülesõidud. Kokku 14 ülesõidu foorid asendati uute LED-fooridega.
Praegu kasutatakse raudteed üksnes kaubaveoks, mis on aga tugevalt kokku tõmbunud. Valdava osa vähesest säilinud liiklusest moodustab metsavedu. Reisijate vedu lõpetati märtsis 2001.
2022. aastal arvestati, et Valga–Võru liini ligi 88 km renoveerimiseks võiks kuluda 54 miljonit eurot.
Koidula raudteejaam
pisi|[[Koidula raudteepiirijaam]] Aasta 2011 keskpaigaks ehitati seoses Koidula piiripunkti ja seal asuva Koidula raudteejaama renoveerimisega Piusa lähedal (Eesti alal) kokku Valga poolt tulev Valga–Petseri raudtee ja Tartu poolt tulev Tartu–Koidula raudteelõik, mistõttu sai võimalikuks rongiliiklus nn Kagu-Eesti kolmnurgas (Tartu–Valga–Koidula–Tartu).
Varem said raudteed kokku alles Venemaal Petseri raudteejaamas. Tõsi, aastaks 1964 oli valminud ka raudteid Eesti NSV pinnal ühendav harutee, mis ühendas kahte teed Piiroja raudteepeatuse ja Petseri raudteejaama vahelisel alal, kuid hiljem võeti sealt rööpad üles ).
Ajaloolised raudteejaamad ja peatused
pisi|[[Tuderna raudteesild (1890)]] pisi|Raudtee [[Lepassaare küla lähedal]] Algsel Valga–Petseri raudteelõigul olid järgmised raudteejaamad ja peatused:
Schwarzwald
pisi|Video Geroldsaueri kosest Põhja-Schwarzwaldis
Aarau
Läänes piirneb vald Solothurni kantoniga.
Asub Aare jõe kaldal Juura mägede lõunaserval 388 m kõrgusel merepinnast. Kõige madalam koht on 365 m kõrgusel Aare kaldal, kõrgeim koht on 471 m kõrgusel asuv Hungerberg Küttigeni valla piiril.
Schwarzwald
pisi Schwarzwald (van eesti keeles ka Mustmets) on mäestik Euroopas Saksamaa edelaosas. Kulgeb põhja-lõuna suunas, eraldab Badenit ja Württembergi. Läänenõlvad Badeni poolel on järsud, idanõlvad aga lauged. Kõrgus kuni 1493 meetrit.
Aarau
Aarau vallaga piirnevad põhjas Küttigen, idas Rohr ja Buchs, kagus Suhr, lõunas Unterentfelden ning läänes Eppenberg-Wöschnau ja Erlinsbach. Aarau on peaaegu kõikide naabervaldadega kokku kasvanud, moodustades Aarau linnastu. Linnast lõunas ja edelas paiknevad suured metsaalad Gönhard ja Zelgli, mis moodustavad loodusliku piiri Unterentfeldeni ja Eppenberg-Wöschnauga, mis ongi ainsad naabervallad, mis pole Aarauga täielikult kokku kasvanud.
Aarau vanalinn rajatud kaljusele aluspõhjale Aare jõeoru kitsal kohal Juura mägede lõunajalamil. Uuemad kvartalid paiknevad kõrgterrassil vanalinnast idas ja lõunas ning jõeniidul kummalgi pool Aaret.
Umbes 9/10 linna territooriumist paikneb Aarest lõunas, üks kümnendik põhjas.
Schwarzwald
Schwarzwaldis asub Doonau jõe lähe.
Aarau
Aarau valla pindala on 894 hektarit, millest 301 hektarit on metsaalad ja 491 ha on hoonestatud.
Linnas on naisõpetajate seminar, ülemkohus, riiklik arhiiv ja kantoniraamatukogu.
Rahvastik
Aarau on alates 2010. aastast Aargau kantoni linnade seas Wettingeni järel suuruselt teisel kohal.
Majandus
Aaraus toodetakse elektriseadmeid ning jalatseid ja valatakse kirikukelli.
Ajalugu
pisi|250px|Aarau linn Stumpfi kroonikas 1548
Esiaeg ja vanaaeg
Aarau valla territooriumilt on leitud üksikuid esemeid nooremast kiviajast.
Praeguse jaamahoone lähedalt on kaevatud välja pronksiaegse (umbes 1000 eKr) asula jäänused. Rooma riigi ajal kulges umbes sellest kohast läbi Rooma sõjatee, mis ühendas Salodurumit (Solothurn) Vindonissaga. See kulges mööda praegust Bahnhofstrasset.
Aastal 1976 leidsid tuukrid Aare jõest osa 7 m laiusest roomaaegsest puusillast üle Aare jõe. 2.–3. sajandil oli Aaraus arheoloogilistel andmetel küllaltki ulatuslik asustus.
Keskaeg
Aastatel 1240–1250 rajasid Kyburgi krahvid Hartmann IV ja Hartmann V esileküündiva kalju peale Aare kohale Aarau linna. Vanim kindel teade linnalise asula olemasolust pärineb 1256. aastast. pisi|150px|Rore torn Linnakest valitseti Rore tornist, Kyburgite maakonnavalitseja residentsist. Praegu on see torn osa Aarau raekojast.
pisi|150px|[[Schlössli]] Umbes samal ajal rajati Aarau Schlössli, megaliitmüüriga tornlinnus väljaspool linnamüüri.
Aastal 1263 suri Kyburgi krahvisuguvõsa välja. Agnes von Kyburg, kellel polnud enam meessugulasi, müüs kõik oma perekonna maad oma isapoolsele onule, tulevasele Saksa kuningale Rudolf I Habsburgile. Viimane andis Aaraule 4. märtsil 1283 linnaõigused.
14. sajandil linna laiendati kahes jaos ning ta sai teise müüriringi. Lai kraav eraldas linna kindlustamata eeslinnast. Praegu on selle kraavi kohal Grabeni tänav.
Aastal 1415 vallutas Berni kanton Solothurni kantoni abiga Aargau lõunaosa. Pärast lühiajalist vastupanu Aarau kapituleerus ning pidi uutele valitsejatele truudust vanduma. Alates 1461 oli Berni linn Aarau ainuke valitseja, Solothurn oli tasapisi kõrvale jäetud.
16. sajandil kaotati linnakodanike alamkihi poliitilised õigused. Ülemkiht jagas linna ametikohad omavahel.
1. märtsil 1528 otsustasid Aarau linnakodanikud Berni survel võtta vastu protestantismi. Alates 1531. aastast oli Aarau reformatsioonimeelsete kantonite esindajate nõupidamiskohaks.
Varauusaeg
18. sajandil arenes Aaraus tekstiilitööstus ja eriti puuvilla töötlemine. Linna rändasid mitmed jõukad ja haritud perekonnad, nagu Freyd Lindaust ja Heroséd Speyerist. Tänu neile toimus linnas haridusreform ning sellest sai oluline valgustusmeelsuse keskus Šveitsis.
1797. aastal toimus Aaraus vana kantonite liidu viimane kokkusaamine. 1798. aasta märtsis saabusid sinna revolutsioonilise Prantsusmaa väed, millele linlased vastupanu ei osutanud.
22. märtsil 1798 kuulutasid prantslased Aarau Helveetsia Vabariigi pealinnaks, nõnda sai Šveits endale ajaloo esimese pealinna. Kuid peagi selgus, et linn on pealinnaks sobimatult väike, ning 20. septembril viidi riigi halduskeskus üle Luzerni. Aarau jäi aga Aargau kantoni ja Aarau ringkonna keskuseks. Seejärel liideti Aargauga ka Baden ja Fricktal ning Aarau jäi endiselt selle keskuseks.
Uusajast tänapäevani
1. jaanuaril 2010 liideti Aarauga Rohri küla ja vald, misjärel linnast sai elanike arvu poolest teine linn Aargau kantonis.
Arhitektuur
Aare paremal kaldal on keskaegne vanalinn. Hilisgooti stiilis linnakirik on ehitatud 1471–1478. Raekoda on enne 1520. aastat vasallilinnusest ümber ehitatud ning 1762 barokkstiilis renoveeritud. Tähelepanuväärsed on ka Schlössli (11.–14. sajand) ning hilisgooti ja barokkstiilis linnakodanikumajad.
Windows 98
Windows 98 (koodnimega Memphis) on graafilise kasutajaliidesega operatsioonisüsteem, mille Microsoft andis välja 25. juunil 1998.
Windows 98 on Windows 95 järglane. Mõlemad on hübriidsed 16/32-bitised monoliitsed MS-DOS-il põhineva buudilaaduriga tooted. Windows 98-le järgnes 14. septembril 2000 Windows Me.
Algselt plaanis Microsoft lõpetada Windows 98 toe 16. jaanuaril 2004, kuid süsteem oli siis endiselt suhteliselt populaarne - maist detsembrini 2003 loendas Thecounter.com 40% kasutajaid Windoes 98-l, 30% Windows 2000l ja 19% Windows XPl; lisaks teostati 2003. aastal rohkem kui 25% Google'i otsingutest Windows 98-l, mistõttu pikendati tuge kuni 11. juulini 2006, kui lõppes ka Windows Me tugi.
Iseloomustavad tunnused
DOS-il põhinevatest süsteemidest peetakse Windows 98-t tavaliselt parimaks. Windows Me ei ole nii stabiilne, mis ilmneb siiski vaid üksikute riistvara ja tarkvara konfiguratsioonide korral. MS-DOS on integreeritud tervikusse ja nagu Windows 95-s, nii ka Windows 98-s jäi DOS-i põhiliseks ülesandeks vaid süsteemikäivitus.
Windows 98-t on kaks versiooni: esialgne väljalase ja Windows 98 SE (Second Edition ehk teine väljalase).
Esimese väljalaske uuendused Windows 95-ga võrreldes
Windows 98 on esimene MS-DOS-põhine operatsioonisüsteem, mis juba oma põhiinstallatsioonis on läbi ja lõhki 32-bitine: erinevalt Windows 95-st enam üksikuid mooduleid ja taustaprogramme 16-bitises režiimis ei käivitata. Seetõttu töötavad mõned vanemad DOS-programmid Windows 98-s aeglasemalt kui Windows 95-s.
Uuendusteks olid parem AGP ja USB tugi. Mõlemad olid juba Windows 95 B-väljalaskes, kuid USB tugi on seal nii vigane, et enamik draivereid end alles Windows 98-s installida lasevad. Suuremad kui 2 GB kõvakettad on FAT32-failisüsteemiga (need olid samuti Windows 95 B-väljalaskes).
Osa vahendeid, mida saab Windows 95-s Internet Explorer 4.0 versiooniga lisada, on Windows 98-sse juba integreeritud, näiteks Internet Exploreri integreerimine kasutajaliidesesse, Active Desktop, tõhusam Windows Explorer, UNC (Uniform/Universal Naming Convention – aadressidele ja võrguarvutitele saab aadressiribalt juurde pääseda).
Teine väljalase
Windows 98 võlgneb oma edu eest tänu suuresti Windows 98 SE-le (teisele väljalaskele), mis avaldati 10. juunil 1999. Ehkki SE ei olnud oma eellasele tasuta kättesaadav uuendus, saatis seda ikkagi suur müügiedu, kuna esimese väljalaskega võrreldes sisaldas see otsustavaid täiendusi, mis on tänapäevalgi tähtsad. Muuhulgas sisaldas see täiustatud USB-toetust ja olulisi täiendusi võrgutoetuses, näiteks Internetiühenduse jagamine (Internet Connection Sharing), mis võimaldas kohtvõrgus korraga mitmel arvutil läbi NATi ühte internetiühendust kasutada. See vahend oli millegipärast probleemne, keeruline tööle panna ja ebastabiilne.
Teises väljalaskes sisaldus ka parandus mälu ülevoolu probleemile, mille pärast kukkus enamik Windows 98 esimese väljalaske süsteeme kokku, kui need 48 tunniks tööle jäid. Sellele lasti Windows Update kaudu eraldi veaparandus välja.
Kasutajaliides
Edasiarendusi sai kasutajaliides, mille paljusid elemente on näha hilisemas Windows 2000-s ning Windows XP-s ja Vistas. Täienenud on riistvara toetus ja uuendatud süsteemihaldust.
ScanDisk
ScanDisk on väike programm, mis kontrollib, ega kõvakettal esine tõrkeid ja vigu. Windows 98-s muutus ScanDiski töölepanek süsteemikäivituse ajal kohustuslikuks pärast mis tahes taaskäivitust, mis toimus operatsioonisüsteemi normaalse kinnipanekuta (tavaliselt toitekatkestus).
Kettadefragmentor
Kettadefragmentor aitab osade kaupa kõvakettale salvestatud failid kirjutada failisüsteemis järjestikku. Sellega kiireneb failide lugemine ja kirjutamine ning kiireneb süsteemi käivitamine. Kettadefragmentor pärineb Symanteci Norton DiskDoctorist.
DirectX
Microsoft Windows 98-le saab installida DirectX 9.0 C versiooni.
Internet Explorer
Viimane Internet Exploreri versioon, mis toetas Windows 98-t, oli Internet Explorer 6 SP1.
Häädemeeste mõis
Häädemeeste mõis (saksa keeles Gudmannsbach) oli riigimõis Häädemeeste kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 16. sajandil.
Ridamus
Ridamus oli vanade eestlaste tähtkuju.
Selle moodustasid üheksa tähte Peegasuse, Andromeeda, Perseuse, Veomehe ja Kaksikute tähtkujust.
Aluspesu
thumb|Aluspesukaupluse vaateaken Aluspesu ehk alusrõivad ehk ihupesu ehk intiimpesu (ka lihtsalt pesu) on rõivad, mida inimene kannab ihu vastas, tavaliselt teiste rõivaste all. thumb|Rõdul kuivav aluspesu
Kõzõl-Suu
Kõzõl-Suu on asula Kõrgõzstanis Õsõk-Köli oblastis.
Kara-Suu
Kara-Suu on linn Kõrgõzstanis Oši oblastis.
Kara-Suu asub Fergana orus, Ošist umbes 25 kilomeetrit põhja pool Usbekistani piiri ääres. Usbekistani poolel asub naaberlinn Qorasuv.
Kara-Suu linna läbib Biškekki ja Ošši Urumtšiga ühendav maantee ning Džalal-Abadi ja Andijoni ühendav raudtee.
Geomeetriline stiil
thumb|Geomeetrilises stiilis [[amfora, u 725–700 eKr. Louvre'i muuseum, Pariis]] Geomeetriline stiil on üks Vana-Kreeka keraamika stiilidest. Geomeetriline stiil sai alguse umbes 900 aastat eKr ja seda kasutati eriti laialdaselt 8.–7. sajandil eKr. Geomeetriline stiil arenes välja Ateenas.
Dekooris kasutati palju geomeetrilisi elemente, millele lisandusid hiljem stiliseeritud inim- ja loomakujutised. Esimesed inimkujutised ilmusid umbes 770. aastal eKr.
Sellele perioodile oli iseloomulik väga suurte vaaside loomine.
Välislingid
Ceramica geometrica
Orajõe mõis
Orajõe mõis (saksa keeles Orrenhof) oli riigimõis Häädemeeste kihelkonnas Pärnumaal.
Mõis rajati 1730. aastatel Tahkuranna mõisast eraldatud alast.
2003. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
50 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 165 Maailmarekord: 21,64 (2000) Aleksandr Popov, Venemaa <br style="clear:left" />
100 m vabalt
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 161 Maailmarekord: 47,84 (2000) Pieter van den Hoogenband, Holland <br style="clear:left" />
200 m vabalt
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 96 Maailmarekord: 1.44,06 (2001) Ian Thorpe, Austraalia <br style="clear:left" />
400 m vabalt
Finaal: 20. juuli Osavõtjaid: 60 Maailmarekord: 3.40,08 (2002) Ian Thorpe, Austraalia <br style="clear:left" />
800 m vabalt
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 27 Maailmarekord: 7.39,16 (2001) Ian Thorpe, Austraalia <br style="clear:left" />
1500 m vabalt
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 37 Maailmarekord: 14.34,56 (2001) Grant Hackett, Austraalia <br style="clear:left" />
50 m selili
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 89 Maailmarekord: 24,99 (1999) Lenny Krayzelburg, USA <br style="clear:left" />
100 m selili
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 85 Maailmarekord: 53,60 (1999) Lenny Krayzelburg, USA <br style="clear:left" />
200 m selili
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 59 Maailmarekord: 1.55,15 (2002) Aaron Peirsol, USA <br style="clear:left" />
50 m rinnuli
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 98 Maailmarekord: 27,18 (2002) Oleh Lisohor, Ukraina <br style="clear:left" />
100 m rinnuli
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 95 Maailmarekord: 59,94 (2001) Roman Sludnov, Venemaa <br style="clear:left" />
200 m rinnuli
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 65 Maailmarekord: 2.09,52 (2003) Dmitri Komornikov, Venemaa <br style="clear:left" />
100 m liblikat
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 111 Maailmarekord: 51,47 (2003) Michael Phelps, USA <br style="clear:left" />
200 m liblikat
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 62 Maailmarekord: 1.54,58 (2001) Michael Phelps, USA Poolfinaalis ujus Michael Phelps maailmarekordi 1.53,93 <br style="clear:left" />
200 m kompleksi
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 79 Maailmarekord: 1.57,94 (2003) Michael Phelps, USA <br style="clear:left" />
400 m kompleksi
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 52 Maailmarekord: 4.10,73 (2003) Michael Phelps, USA <br style="clear:left" />
4x100 m vabalt
Finaal: 20. juuli Osavõtjaid: 29 võistkonda Maailmarekord: 3.13,67 (2000) Austraalia Michael Klim, Chris Fydler, Ashley Callus, Ian Thorpe <br style="clear:left" />
4x200 m vabalt
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 16 võistkonda Maailmarekord: 7.04,66 (2001) Austraalia Grant Hackett, Michael Klim, William Kirby, Ian Thorpe Ametlikud tulemused. Finaal - Eelujumised <br style="clear:left" />
Sigurd Curman
Jon Sigurd Curman (29. aprill 1879 Stockholm — 14. veebruar 1966 Solna) oli Rootsi arhitektuuriajaloo professor, riigiantikvaar ja kirikute restauraator. Tal on suured teened Rootsi-Baltimaade, sealhulgas Rootsi-Eesti suhete arendajana. Õppis Uppsala Ülikoolis, kust sai ka doktorikraadi.
2003. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
4x100 m kompleksi
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 25 võistkonda Maailmarekord: 3.33,48 USA (2002) Aaron Peirsol, Brendan Hansen, Michael Phelps, Jason Lezak <br style="clear:left" />
100 m vabalt
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 87 Maailmarekord: 53,77 (2000) Inge de Bruijn, Holland <br style="clear:left" />
200 m vabalt
Finaal: 23. juuli Osavõtjaid: 63 Maailmarekord: 1.56,64 (2002) Franziska van Almsick, Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal - Poolfinaal - Eelujumised <br style="clear:left" />
400 m vabalt
Finaal: 20. juuli Osavõtjaid: 41 Maailmarekord: 4.03,85 (1988) Janet Evans, USA <br style="clear:left" />
800 m vabalt
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 35 Maailmarekord: 8.16,22 (1989) Janet Evans, USA <br style="clear:left" />
1500 m vabalt
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 23 Maailmarekord: 15.52,10 (1988) Janet Evans, USA <br style="clear:left" />
50 m selili
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 64 Maailmarekord: 28,25 (2000) Sandra Völker, Saksamaa <br style="clear:left" />
100 m selili
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 60 Maailmarekord: 59,58 (2002) Natalie Coughlin, USA <br style="clear:left" />
200 m selili
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 37 Maailmarekord: 2.06,62 (1991) Krisztina Egerszegi, Ungari <br style="clear:left" />
50 m rinnuli
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 59 Maailmarekord: 30,57 (2002) Zoe Baker, Suurbritannia <br style="clear:left" />
100 m rinnuli
Finaal: 22. juuli Osavõtjaid: 65 Maailmarekord: 1.06,52 (1999) Penelope Heyns,Lõuna-Aafrika Vabariik Poolfinaalis ujus Leisel Jones uue maailmarekordi ajaga 1.06,37 <br style="clear:left" />
200 m rinnuli
Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 44 Maailmarekord: 2.22,99 (2001) Hui Qi, Hiina <br style="clear:left" />
50 m liblikat
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 56 Maailmarekord: 25,57 (2002) Anna-Karin Kammerling, Rootsi <br style="clear:left" />
100 m liblikat
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 53 Maailmarekord: 56,61 (2000) Inge de Bruijn, Holland <br style="clear:left" />
200 m liblikat
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 39 Maailmarekord: 2.05,78 (2002) Otylia Jędrzejczak, Poola <br style="clear:left" />
200 m kompleksi
Finaal: 21. juuli Osavõtjaid: 55 Maailmarekord: 2.09,72 (1997) Yanyan Wu, Hiina <br style="clear:left" />
400 m kompleksi
Finaal: 27. juuli Osavõtjaid: 36 Maailmarekord: 4.33,59 (2000) Jana Klotškova, Ukraina <br style="clear:left" />
4x100 m vabalt
Finaal: 20. juuli Osavõtjaid: 17 võistkonda Maailmarekord: 3.36,00 (2002) Saksamaa Katrin Meissner, Petra Dallmann, Sandra Völker, Franziska van Almsick <br style="clear:left" />
4x200 m vabalt
Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 18 võistkonda Maailmarekord: 7.55,47 (1987) Saksa DV Manuela Stellmach, Astrid Strauss, Anke Möhring, Heike Friedrich <br style="clear:left" />
4x100 m kombineeritult
Finaal: 26. juuli Osavõtjaid: 17 võistkonda Maailmarekord: 3.58,30 (2000) USA Barbara Bedford, Megan Quann, Jenny Thompson, Dara Torres <br style="clear:left" />
Kullo Vende
Kullo Vende (sündinud 12. mail 1939 Tartus) on eesti keeleteadlane ja tõlkija.
Hariduskäik
Vende lõpetas 1957. aastal Elva Keskkooli, 1962 Tartu Riikliku Ülikooli inglise filoloogina, 1968 Keele ja Kirjanduse Instituudis aspirantuuri, filoloogiakandidaat (1974, ENSV Teaduste Akadeemia) väitekirjaga "Eesti vokaalide põhitooni mõjustavaid foneetilisi tegureid". Täiendanud end 1978 ja 1984 Moskvas Thorezi-nimelises Võõrkeelte Pedagoogilises Instituudis, 1987 Inglismaal Surrey ülikoolis.
Töökäik
Ta oli 1962–1963 Eesti Põllumajanduse Akadeemia keelte kateedri inglise keele õpetaja, 1963–1964 kirjandusmuuseumi teadur, 1964–1965 Tartu 2. Keskkooli inglise keele õpetaja, 1968–1975 Keele ja Kirjanduse Instituudi nooremteadur, 1975–1981 Tallinna Pedagoogilise Instituudi inglise keele kateedri vanemõpetaja, 1981–1991 dotsent, 1991–1992 Keeleameti nõunik, 1992–1998 presidendikantselei tõlketoimetaja, 1998–1999 TEA kirjastuse peatoimetaja, 1999–2004 Euroülikooli tõlketeaduskonna professor ja dekaan; 2005. aastast pensionil.
Loengukursused: inglise keele ajalugu, tõlketeooria ja -praktika, sissejuhatus keeleteadusse, üld- ja inglise keele foneetika; pidanud loenguid ka üldhariduskoolide inglise keele õpetajatele.
Liikmesus
Emakeele Seltsi (1971) ja International Society of Phonetic Sciences liige (1983–2001).
Teadustöö
Kullo uurimisvaldkond on foneetika (eelkõige eesti keele prosoodika katseline uurimine).
Publikatsioonid
Umbes 30 teadustrükist, koostanud õppevahendeid.
Tõlked ja toimetustööd
Tõlkinud raamatuid jm muid trükiseid inglise jt keeltest (sh K. Häkkineni "Keeleteaduse alused". Tallinn 2007), olnud mitme väljaande (sh "Inglise-eesti tehnikasõnaraamat", 2000; "E nagu Eesti: eesti keele õpik algajaile", 1998; "Saame tuttavaks! Estonian for Beginners", 2009 jm) toimetaja, üks ENE artiklite autoritest.
Isiklikku
Tema isa oli sõjaväelane Jakob Vende, poolvend isa esimesest abielust oli insener ja koduloolane Valdeko Vende.
Sierra Nevada (Hispaania)
pisi|Sierra Nevada asukoht. Sierra Nevada on mäeahelik Hispaania territooriumil, osa Cordillera Béticast (Andaluusia mäestikust).
Sierra Nevada kõrgeim tipp on 3479 m kõrgune Mulhacén.
Märgumine
pisi|Veetilgad puitu märgamas Märgumine on pinnanähtus, mille korral vedelik jääb molekulaarjõudude tõttu tahkise pinnaga ühendusse ehk valgub laiali. See tuleneb molekulidevahelisest interaktsioonist, kui vedelik ja pind kokku saavad. Märgumise ulatus sõltub adhesiooni- ja kohesioonijõu vastastikuseist suhteist.
Kui märgumine toimub näiteks vee ja klaasi vahel, siis mittemärgumine esineb näiteks elavhõbedakuulikese liikumisel mööda põrandat. Sel juhul ületab elavhõbedakuuli kohesioonijõud põranda ja kuulikese vahelise adhesioonijõu.
Märgumine on tähtis omadus, mis iseloomustab kahe materjali kleepuvust või nendevahelist sidet. Märgumine ja pinnajõud põhjustavad lisaks märgumisele teisigi nähtusi, sealhulgas kapillaarnähtusi. Hoolimata märgumise ulatusest, on vedelikutilga kuju tahkel pinnal umbes kera segmendi kujuga.
Seletus
Adhesioonijõud, mis esinevad vedeliku ja tahkise vahel, põhjustavad vedelikutilga levimist üle pinna. Kohesioonijõud vedeliku sees põhjustavad vedelikutilga kerakujuliseks muutumist ja pinnaga kontakti hoidmist.
pisi|Joonis 1. Veetilk ideaalsel pinnal Märgumisnurk (nagu näha joonisel 1) on nurk, mille all vedeliku ja gaasi piirpind on kontaktis tahkise ja vedeliku piirpinnaga. Märgumisnurk on määratud adhesiooni ja kohesioonijõududega. Kui tilga kalduvus valguda laiali mööda tahket siledat pinda suureneb, väheneb märgumisnurk. Seega märgumisnurk on pöördvõrdeline märgavusega.
Märgumisnurka, mis on väiksem kui 90°, nimetatakse väikeseks. See näitab tavaliselt, et pinna märgumine on soodustatud ja et vedelik voolab üle suure pinna laiali. Märgumisnurka, mis on suurem kui 90°, nimetatakse suureks. See näitab tavaliselt, et pinna märgumist ei toimu ja vedelik minimeerib kontakti pinnaga, moodustades kompaktseid vedelikutilgakesi.
Käsitledes vett, võib märguvat pinda nimetada hüdrofiilseks ja mittemärguvat pinda hüdrofoobseks. Superhüdrofoobse pinna märgumisnurk on suurem kui 150°, mille tõttu on vedeliku ja pinna vahel peaaegu olematu kontakt. Seda nähtust kutsutakse lootose efektiks. Vedelike jaoks, mis ei ole vesi, kasutatakse terminit lüofiilne väikese märgumisnurga jaoks ja lüofoobne suure märgumisnurga jaoks.
pisi|Joonis 2. Erinevate vedelike märgumine tahkel pinnal. A kujutab vedelikku, mis märgab pinda vähe. B kujutab vedelikku, mis märgab pinda keskmiselt. C kujutab vedelikku, mis märgab pinda ulatuslikult. S tähistab tahket pinda
Soome keskaeg
Soome keskaeg on ülevaade Soome ajaloost 12.–16. sajandini. pisi|Euroopa poliitiline kaart 1328. aastal
Märgumine
Pinnaenergia
On kahte tüüpi pindasid, millega vedelikud saavad vastastikku toimida. Tahked pinnad on jaotatud kõrge ja madala energiaga pindadeks.
Soome keskaeg
Soome keskaja piiritlus
Soome keskaja alguseks võib lugeda soome territooriumi vallutamist Rootsi kuningriigi poolt ja selle kaasamist euroopa kristlikku kultuuriruumi.
Louise Brooks
pisi|Louise Brooks 1926. aasta filmis "The American Venus" Mary Louise Brooks (14. november 1906 – 8. august 1985) oli Ameerika Ühendriikide tantsija, modell, sõutüdruk ja tummfilminäitleja.
Märgumine
Pinnaenergia
Tahkised, näiteks metallid, klaasid ja keraamika on tuntud kui "kõvad tahkised". Sidemetüübid, mis neid koos hoiavad (nt kovalentsed ja metallilised sidemed), on väga tugevad. Nende lõhkumiseks on vaja palju energiat, järelikult on nad kõrge energiaga. Enamik molekulaarseid vedelikke märgavad selliseid tahkiseid täielikult.
Soome keskaeg
Soome keskaja piiritlus
Soome alade seotus Rootsiga algas Rootsi valitseja Eriku alustatud ristiusustamisega. Kuid kuna Soome asus strateegilist tollases geopoliitilises situatsioonis tähtsust mitteomavas piirkonnas, siis vallutasid Soome rootslased, kelle kujunev riik oli kujuneva Euroopa tsivilisatsiooni südamikust (Lübeck ja Saksa-Rooma riik) kaugemal.
Louise Brooks
Louise Brooksi tuntumad osatäitmised olid filmides "Pandora laegas" ("Die Büchse der Pandora", 1929), "Tagebuch einer Verlorenen" (1929) ja "Prix de Beauté" (ka "Miss Europe", 1930).
Brooks mängis peaosa 17 tummfilmis. Elu lõpuaastatel kirjutas ta memuaariraamatu "Lulu in Hollywood" (1982).
Märgumine
Pinnaenergia
Teine tahkistetüüp on madala energiaga tahkised, mille molekulide vahel on nõrgad sidemed (nt Van der Waalsi jõud ja vesiniksidemed). Kuna need on väga nõrgad, kuluks nende lõhkumiseks väga vähe energiat, järelikult on nad madala energiaga tahkised. Olenevalt vedelikust võimaldavad madala energiaga pinnad kas täielikku või osalist märgamist.
Laialivalgumistöö
Laialivalgumistöö suurus määrab tilga kuju tahkise pinnal. Kui keha kattub vedelikukihiga, on laialivalgumistöö süsteemi energiamuut.
Soome keskaeg
Soome keskaja piiritlus
Rootsi Soome-vallutus algas Esimese ristiretkega, mis pärimuse järgi leidis aset aastal 1155, mille tulemusena vallutati Rootsile kõige lähemal üle Põhjalahe Edela-Soomes olev ala, mis aga formaalselt kinnistus Edela-Soome Rootsi külge alles 1220. aastail. 12. sajandi lõpul toimus teisigi väiksemaid sõjakäike Soome, teine ristiretk leidis aset alles 13. sajandi teisel veerandil ja kolmas 1293. aastal, mil rajati ka Viiburi linnus. pisi|Soome piirid pärast [[Pähkinäsaari rahu 1323. aastal]] Keskajal oli Soome jaotatud Rootsi võimu all olevaks Lõuna-Soome ja Lääne-Soome nn Vanaks Soomeks ja Novgorodi Vabariigi ja hiljem Vene tsaaririigi koosseisu kuuluvaks Viiburi piirkonnaks. Vana-Soome halduskord ei olnud püsiv, vaid muutus vastavalt olukorrale. Rootsi kuningaperes kasutati Soomet, kuningapere liikmele hertsogkonnaks andmiseks. Alguses anti volitus Soome esialgse haldusvormi loomiseks kirikule. Varasemast olid olemas paganlikud kihelkonnad. Need saavadki esialgse haldusjaotuse aluseks.
13. sajandi keskel hakkas Rootsi katoliku kiriku juhitud administratsioon tasapisi ilmalike meeste kätte minema (Soome piiskopi (1230?–1245) Thomase järglase, piiskopi (1248–1258) Bero I ajal). Kirik andis maksud üle Rootsi kuningale ja Rootsi kroonile. Soome selle aja keskusteks on mereäärsed Turu, Viiburi, Hämeenlinna. Esialgu oli peamine kiriklik üksus Turu piiskopkond. Piiskopkond hõlmas kogu ala, mida Rootsis Soome all mõisteti, lisaks Ahvenamaa. 14. sajandil hakkasid selgelt kujunema maakonnad. Kunstlikku maakondade loomist veel ei olnud. Esimesed olulisemad (Edela-Soome alal): Päris-Soome, Satakunta, Ahvenamaa, Uusimaa ja Häme maakonnad.
Märgumine
Laialivalgumistöö
Kui vaadelda süsteemi tahkis-vedelik-gaas, siis vedelik valgub laiali, kui Antud võrrand kehtib ka vedeliku laialivalgumisel teisel vedelikul, juhul kui nad üksteises ei lahustu.
Gediminas Kirkilas
Gediminas Kirkilas (sündinud 30. augustil 1951 Vilniuses) on Leedu poliitik, alates 17. novembrist 2012 seimi aseesimees.
Märgumine
Ideaalsed tahked pinnad
Ideaalne tahke pind on lame, jäik, täielikult sile, keemiliselt homogeenne ega oma märgumisnurga hüstereesi. Lisaks võtab vedelikutilk pinnal oma esialgse kuju, kui teda häirida. Järgnevad lähendused kehtivad vaid ideaalsete pindade korral.
Soome keskaeg
Konfliktid Novgorodimaaga
Pärast Pähkinäsaari rahu jätkus rahulikku aega umbes 14 aastaks. Võitlused said alguse rahutustest Novgorodi vabariigi poolses Karjalas. Venelased rajasid rahu järel, piiri kindlustamiseks, 1329. aastal Valamo saarele kloostri. Siiski ei olnud Novgorod võimeline ise kogu rahuga sätestatud maa-ala haldama ja läänistas piiriäärsed alad. Rahvas polnud rahul, tekkisid rahutused ja kutsuti 1337 Käkisalmisse Viiburist abi. Abi saatmisega rikkus Rootsi rahu, kuid Turu piiskop Hemming oli huvitatud segadustest idapiiril. Ka Püha Brigitta, kes omas mõju kuningas Magnus Erikssoni üle, oli n-ö ristisõja poolt. Ristisõja vaimustus haaras kogu Skandinaaviat. 1348. aastal rünnatatigi Neeva suudme ala. Lisaks rootslastele ja soomlastele oli väes ka terve hulk Norra aadlikke ja sakslasi. Esialgu läks rootslastel enam-vähem hästi, siis saabus must surm. 1351 sõlmiti Tartus rahu vanadel tingimustel. Rootsis käsitleti seda lüüasaamisena. Sellega lõppes Põhjalas ka ristisõja vaimustus, igaveseks. Jätkati idapiiri kindlustamisega. pisi|Turu keskaegne [[Turu kindlus|kindlus]]
Gediminas Kirkilas
4. juulist 2006 kuni 9. detsembrini 2008 oli Kirkilas Leedu peaminister ja aastatel 2007–2009 ühtlasi Leedu Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees.
Märgumine
Ideaalsed tahked pinnad
pisi|Joonis 3. Kolm vedelikufaasi piirpindadega. α, β ja θ on vastavad nurgad piirpindade vahel
Soome keskaeg
Lääne- ja Põhja-Soome
Lisaks Karjalale oli Rootsil Soomes probleeme ka Põhjalahe äärse piirkonnaga. 14. sajandil jooksul aga nn lapimaa sõitjad (läänesoomlased, kes olid huvitatud liikumisest põhjapoolsetele aladele) ehk birkalalased. Liitmaks põhjapoolseid alasid Rootsiga, lubas Rootsi kuningas birkalalastel osaliselt endale jätta laplastelt kogutud maksud.
Märgumine
Energia miinimumi printsiip, kolm faasi
Vaatleme süsteemi, mis koosneb kolmest vedelikust. Joonis 3 kujutab joont, kus kolm faasi kokku puutuvad. Tasakaalulised olekus on kogujõud pikkusühiku kohta kolme faasi piirpinnal võrdne nulliga. Kogujõu komponendid igal piirpinnal on antud kui: α, β ja θ on joonisel näidatud nurgad ja γij on pinnaenergia kahe faasi i ja j vahel. Neid suhteid saab kujutada ka kolmnurgana. See on tuntud kui Neumanni kolmnurk, mis on kujutatud joonisel 4. Neumanni kolmnurk allub kolmnurga omadusele α + β + θ = 2π ning siinuse ja koosinusega opereerimise reeglitele.
Soome keskaeg
Lääne- ja Põhja-Soome
Põhjapoolsetel aladel tekkis konflikt ka Turu piiskopi ja Uppsala peapiiskopi vahel, kes mõlemad soovisid seda oma huvisfääri saada. Lõpuks leppisid Uppsala ja Turu kokku, et idapoolne lõherikas Tornio jõgi jääb Uppsala võimu alla (võim kuni sinnani) ja Kemi jõgi jääb Turu alla (võim kuni sinnamaani); vahepeal veel mõtteline Novgorodi maa. Kiriku alade piir pannakse lõplikult paika 1374. aastal ja see jääb nii kuni 19. sajandini. On Rootsi ja Soome nn mentaalseks piiriks. Kokkuvõtteks nii kesk- kui varauusajal on Lapimaa jagamatu eikellegimaa. pisi|Kuningas [[Magnus Eriksson troonil]] Kuningas Magnus Eriksson (valitses 1319–1364) püüdis hoida Soomet kindlalt enda käes. Selleks hakkas kõrgaadlile survet avaldama, teostas ka mitu reformi. Näiteks selgitas ta välja, kes suudab oma maavaldusi majandada ja kes ei. Need, kes ei suutnud, jäid oma valdusest lihtsalt ilma. Magnus Eriksson andis need uusasukatele. Propageeris ka alemaade püsivasse kasutusse võtmist. Magnus Erisskon karmistas veelgi suhtumist kõrgaadlisse Venemaaga ebaõnnestunud sõja järel.
Gediminas Kirkilas
Lapsepõlv ja noorus
Keskhariduse omandas Kirkilas aastatel 1958–1969 Vilniuse 23. keskkoolis. Seejärel läbis ta 1969–1972 kohustusliku sõjaväeteenistuse Severomorskis, teenides NSV Liidu põhjalaevastikus.
Aeneis
pisi|Vergiliust kujutav antiikaegne mosaiik (Landesmuseum Trier, Saksamaa)
Gediminas Kirkilas
Lapsepõlv ja noorus
Pöördunud tagasi Leedusse, töötas Gediminas Kirkilas 1972–1978 restauraatorina. Ta oli tegev selliste oluliste kultuuriobjektide nagu Vilniuse Püha Johannese kiriku, Vilniuse Püha Kasimiri kiriku, Vilniuse Ülikooli kompleksi, Verkiai palee ja Kaunase katedraali restaureerimisel.
Aeneis
"Aeneis" on heroiline eepiline poeem, Vana-Rooma kirjaniku Vergiliuse (70–19 eKr) tähtsaim teos ja üks tuntumaid ladinakeelseid kirjandusteoseid.
Soome keskaeg
Soome saamine Rootsi riigi täieõiguslikuks osaks
Kui Magnus Eriksson andis Soome välja hertsogkonnana Benedikt Algotssonile, kes on küll aadlik, kuid kõrgaadlile vastuvõetamatu (ei kuningliku pere liige ega kõrgaadlik), toimus ülestõus. Opositsiooniline kõrgaadel tõstis nüüd üksteise järel kuningateks (kaasvalitsejateks) Magnus Erikssoni pojad: esmalt Eriku ja siis Håkani. Rootsi õnnetuseks ei olnud monarhia sel ajal mitte pärilik, vaid valitav monarhia. Kuigi Håkan Magnusson oli võimul vaid 1362–1364, etendas ta olulist osa, sest andis võimu Soomes üle Nils Turesson Bilkele. Tasuks selle eest toetas too kuningavalimistel Håkanit. Håkan andis Soomele ka ühe olulise kirja: seoses truuduse ja armastusega, mida tema eelkäijad alati Soomest said, annab ta Soomele õiguse osaleda kuningavalimistel: sestsaadik said kuninga valimistel osaleda ka soomlased (varem valisid kuningat ainult Rootsi piiskopid ja kõrgemad kohturingkonnad) ning sestsaadik oli Soome Rootsi jaoks riigi täieõigusliku osa (mitte kunagi enam provintsina). Et Soome oli jää tõttu poole aastast Rootsist ära lõigatud kujunes Soomes sõltumatu poliitiline juhtimine.
Gediminas Kirkilas
Haridus
1974. aastal astus Kirkilas Vilniuse Pedagoogilisse Instituuti, kus õppis leedu keelt ja kirjandust. 1978–1982 jätkas ta õpinguid Vilniuse kõrgemas parteikoolis politoloogia erialal. 2004. aastal lõpetas ta Vilniuse rahvusvahelise ärikooli magistrikraadiga.
Soome keskaeg
Soome saamine Rootsi riigi täieõiguslikuks osaks
Pärast Håkanit jätkusid kuningakoja ja kõrgaadli võitlused, mille tulemusena valiti Rootsi troonile Albrecht Mecklenburgist 1363/1364–1389. Seda nimetatakse ka vägivaldseks okupatsiooniks, isegi kõrgaadel pettus selles peagi. Rajati uusi kindlusi, mistõttu kasvasid koormised. Kindlustustesse paigutati suured garnisonid, mida rahvas pidi ülal pidama. Sakslased Soomest eriti ei hoolinud, kavas oli isegi selle mahamüümine Saksa ordule. Üks Rootsi kõrgaadli Albrechti-vastase liikumise tegelasi oli drots Bo Jonsson Grip (suri 1386). Grip päästis Soome, tuues ühe lääni teise järel (pantidega) oma järelevalve alla. 1374. aastaks oli tema võimu all kogu Soome. Ta laskis end valida Soome kõrgeimaks kohtunikuks ehk laagmanniks. Gripi võib pidada esimeseks Rootsi kõrgaadlikuks, kes kasutas Soomet hüppelauana Rootsi võimukoridoridesse jõudmiseks. Grip jätkas sakslaste alustatud kindluste ehitamist, mitte ainult kaitse otstarbel, vaid ka piirkonna finantselu kontrollimiseks. Kui Mecklenburgi ajal püüti maa arengut uutele rööbastele suunata, siis Grip jätkas vanamoodi. Aastal 1386 Grip suri ja andis pandiala (Nyköping, Stäkeholm, Kalmar, Öresten, Oppensten, Forsholm jt) testamendiga päriliku läänina edasi Rootsi riiginõukogu Albrechti-vastastele liikmetele. Konkreetset järeltulijat siiski ei määranud, haldaja tuli alles leida (pretsedenditu juhtum). Uueks Soome haldajaks sai Jacob (Jeppe) Abrahamsson Djäkn. Djäkn kutsus siiski Päris-Soomes, kokku kohtunikud ja lasi neil ennast määrata Soome kõrgeimaks kohtunikuks. Erinevalt testamendist palus ta ka kuningal see kinnitada. pisi|Margrethe I
Gediminas Kirkilas
Poliitiline tegevus
Gediminas Kirkilase poliitiline karjäär sai alguse Leedu Kommunistlikus Parteis (LKP). Aastatel 1982–1985 oli ta LKP Vilniuse Lenini rajooni komitee instruktor ja 1986–1990 LKP Keskkomitee kultuuriosakonna instruktor. Kui Algirdas Brazauskas nimetati 1988 LKP Keskkomitee esimeseks sekretäriks, sai Kirkilasest ühtlasi tema pressinõunik.
Märgumine
Energia miinimumi printsiip, kolm faasi
pisi|Joonis 4. Neumanni kolmnurk. See kujutab joonisel 3 oleva kolme vedela faasi, mis eksisteerivad staatilises tasakaalus, pinnaenergiaid ja faasidevahelisi nurki Kuna kolm pinnaenergiat moodustavad kolmnurga küljed, alluvad nad valemile γij < γjk + γik. See tähendab, et ükski pindpinevus ei tohi ületada teise kahe summat. Kui kolm vedelikku, mis ei allu nendele piirangutele, tuuakse kontakti, ei saa tekkida tasakaalu. Sel juhul tekib vedelikkude segunemine.
Soome keskaeg
Soome koos Rootsiga Kalmari unioonis
Võitluses Albrechtiga ei jäänud Soomes-Rootsis nüüd enam muud üle, kui paluda välisabi Taanilt ja Norralt. Taani kuninganna Margrete I võttis 1389 vastu ka Rootsi trooni tingimusel, et ta oleks Rootsis suveräänne valitsejanna ja et Gripi pandi-ala tuleb talle üle anda. 1395 andis Djäkn kõik oma läänid üle Gripi pojale Knut Bosson Gripile. Paraku Knut valitsemise vastu huvi ei tundnud ja temast sai Läänemerel mereröövel (vitaali-vennad).
1397 otsustati Skandinaavia maad ühendada. Erinevalt Rootsist, Soomele Kalmari unioonist kahju ei sünni. Esialgu on unioonil palju positiivseid jooni, eelkõige julgeoleku tagamine (Saksa majanduslik ja poliitiline surve). Soome põhiline küsimus, idapiir, ei olnud aga Kalmari uniooni küsimus. Kuigi esialgu soomlastel uniooniga probleeme pole, jõudsid mõne aja pärast Soome tagasi taanlased (kes müüsid 1346 Eesti Liivi ordule maha ja eemaldusid Läänemere regioonist; uniooni tekkega jõuavad nende huvid Soome tagasi) ja kes on selle aja Skandinaavias juhtivaks riigiks. Taanlased suhtusid teistesse uniooni rahvastesse üleolekuga, ignoreerides nende seadusi. See tekitas rahulolematust.
Margrete oli uniooni kuninganna kuni 1412. aastani, kui ta suri. Siis sai valitsejaks Pommeri Erik, kes oli juba mõnda aega Soomes valitsenud.
Uniooni tegevus hakkas aadlit õige pea ärritama: hakati kontrollima aadli maavaldusi. Samuti hakati kontrollima aadli maksuvabastuse õigustatust. Makse taheti suurendada ja suurendatigi. Lisaks maksukoormale suurendati ka aadli ratsateenistuskohustust. Uniooni ajal muutus ka Soome maksustruktuur. Kui esialgu nõuti maksu peamiselt viljas (sõltus saagikusest), siis nüüd tuli kasutusele rahaks ümberarvestatud konkreetne viljamaks (x-piirkond pidi igal aastal andma x-koguses ja x-väärtuses vilja), mis eeldas reaalset raha. Uniooni ajal hakati looma Soome rahamajandust, millega seoses tuleb ka raha vermimine.
Aeneis
"Aeneise" värsimõõduks on daktüliline heksameeter.
"Aeneis" idealiseerib Itaalia minevikku, kombeid ja uskumusi. Peategelase Aenease kujus on leidnud üldistatud väljenduse minevikukangelastele omaseks peetud kõlbelised väärtused. Aeneas (kr Aineias) on troojalane, Homerose "Iliases" esineb ta kui üks Trooja väejuhte.
"Aeneise" 1.–6. laulus kirjeldatakse Aenease eksirännakuid teel Troojast Itaaliasse, kasutades tugevaid paralleele "Odüsseiaga". Teose 7.–12. laulus on kirjeldatud Aenase võitlust Itaalia hõimude allutamiseks ja see osa teosest on omakorda tugevas seoses "Iliase" sündmustikuga.
Rivendell
Rivendell ehk Kaljulõhe on paik J. R. R. Tolkieni loomingus.
Soome keskaeg
Soome välispoliitika uniooni ajal
1440. aastal sai Soome unioonilt garantiikirja ehk õigused. Unioon suurendas Soome tähtsust Rootsis ja Soome eneseteadvust. Idaküsimus ei olnud unioonile oluline ja seetõttu Soome idapoolne turvalisus kannatas. Soome haldamisel tõusis Viiburi osatähtsus, kuid 1410 rüüstasid Moskva suurvürstiriigi väed Viiburit ja põletasid selle maha. Nagu Rootsis, jagunes ka Soome aadel uniooni pooldajateks ja selle vastasteks. Kui Rootsis puhkes 1434 nn Engelbrekti-ülestõus, siis ei osatud Soomes esialgu selget seisukohta võtta. Lõpuks kalduti ülestõusnute poolele. Selle ülestõusu tuntuimad tegelased Soomes on Erik Puke (sai ülestõusu juhi surma järel 1436 tema mantlipärijaks) ja piiskop Maunu Tavast. Engelbrekti ülestõusu tulemusena said ka Soome talupojad õiguse saata oma esindajaid Riigipäevale. Lääne-Soome on Rootsile alati olulisem olnud kui Ida-Soome. Seetõttu kujunes Ida-Soomest, selle Rootsis hooletusse jätmise tõttu, turvaline pelgupaik pagendatutele. Aastatel 1442–1448 oli see pelgupaigaks Rootsi eestseisjale Karl Knuttson Bondele, kuni tema saamiseni kuningaks. Ka 1465 oli Bonde Soomes pagenduses.
Aeneis
"Aeneis" on ühtlasi Rooma riigi sünnilugu rooma idee valguses. Just see idee ajendab Aenease tegusid, eepose sündmustikku ning üldist suunitlust.
Rivendell
Kaljulõhe rajasid Teise ajastu 1697. aastal Imladrise varjatud orgu Elrond ja ellujäänud Eregioni haldjad.
Soome keskaeg
Soome välispoliitika uniooni ajal
1457. aastal sai Viiburi ülemaks Erik Axelsson (Tott), kes 1460. aastal sai oma mõju alla ka Turu piirkonna. Ta rajas Viiburi tugevdamiseks, kui 1460. aastal taas halvenesid suhted Moskva suurvürstiriigiga, Olavinlinna (Savonlinna) kindluse (alale, mida venelased pidasid endise Novgorodi vabariigile kuulunud maa-alana enda omaks). 1483 algas Soome Sten Sture Vanema aeg, kes järjepanu hõivas Erik Totti maavaldusi. Enam Rootsi-Taani kui Vene asjadest huvituv valitseja jättis idapiiri taas laokile. Kuid samal ajal hakkas väljapääsu Läänemerele otsima Venemaa. Eriti ohtlikuks muutis see olukorra Soome jaoks ja pani Sten Sture Vanema n-ö kahe tule vahele, 1493. aastal sõlmiti Taani–Vene leping.
Märgumine
Youngi võrrand
Kui faas nurgaga β vahetatakse sileda jäiga pinna vastu (näidatud joonisel 5), siis β = π ja teine jõud taandub Youngi võrrandiks :
Aeneis
Vergiliuse enese seisukoht oli, et teos on lõpetamata ja surma eel palus ta selle põletada. Keiser Augustus aga käskis selle avaldada.
Rivendell
Seal asus Elrondi varjatud koda, mida peeti Viimaseks Lahkeks Majaks Merest Ida Pool. See oli koda, kus leidus tarkust, õpetust ja varjupaika kõigile haldjatele ja headele inimestele.
Märgumine
Youngi võrrand
See iseloomustab pindpinevust kolme faasi vahel: vedelik, tahkis ja gaas. See kehtib ka olukorras, kus gaasi asemel on teine vedelik, milles esimene, tilga kujul esinev vedelik, ei lahustu.
Aeneis
Eepost on võimalik lugeda ka eesti keeles. Tõlkinud Ants Oras, ilmunud Lundis 1975. aastal ja Tallinnas Hortus Litterarumi väljaandel 1992. aastal (koos "Bucolicaga" samuti A. Orase tõlkes).
Soome keskaeg
Vene-Rootsi sõda 1495–1497
1495. aastal ründaski Venemaa taanlaste mahitatuna Soomet. 30. novembril 1495 saavutasid end kaitsnud soomlased Viiburi kindluse ülema Knut Posse juhtimisel venelaste üle võidu. 1496. aastal uuesti rünnanud venelased jõudsid läbi Karjala ja Savo Hämeni. Rootsi abi venis sisetülide tõttu. Kui see aga ükskord kohale jõudis, asusid Rootsi väed sõjaretkele ja purustasid 1496. aasta suvel, Narva jõe äärde püstitatud venelaste piirikindluse Ivangorodi. 1497. aastal sõlmiti Rootsi-Vene vaherahu. 1497 pagendati Soome ka taanlaste poolt alistuma sunnitud Sten Sture Vanem, kus tal küll keelati omada suuremaid ja tähtsamaid kindlusi.
Märgumine
Youngi võrrand
pisi|Joonis 5. Vedelikutilga märgumisnurk jäiga tahkise pinnal
Soome keskaeg
Gustav Vasa ajastu Soomes
1521. aasta alguses puhkes Rootsis rahvaülestõus Taani kuninga Christian II vastu, mille juhiks tõusis Gustav Vasa. Kui ta veel samal aastal Vadstenas regendiks kuulutati, olid suurem osa Rootsist ja kogu Soome Taani võimust vabad. 1523 valiti Gustav I Vasa Rootsi kuningaks. Kalmari unioon lakkas lõplikult olemast.