cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Muutuv gaasijaotusfaas
Ajastuse korrigeerimise tüüpiline mõju
Varane sisselaskeklapi sulgemine (EIVC) – teine võimalus vähendada pumpamiskahjusid, mis seostuvad madala mootori kiiruse ja kõrge vaakumiga on, sulgeda sisselaske klapp varem kui tavaliselt. See hõlmab sisselaskeklapi sulgemist poole sisselasketakti ajal. Õhu/kütuse nõudmised on nii madalad, madalatel koormustel ja töö, mis on vajalik, et täita silinder on suhteliselt kõrge, seega sisselaskeklapi varasem sulgemine vähendab oluliselt pumpamiskadusid. Uuringud on näidanud, et varane sisselaske klapi sulgemine vähendab pumpamiskadusid 40% võrra ja suurendab kütusekulu 7% võrra. See vähendas ka 24% võrra lämmastikoksiidi heitkoguseid osalise koormuse tingimustel. Võimalik negatiivne külg on, et varane sisselaskeklapi sulgemine vähendab oluliselt temperatuuri põlemiskambris, mis võib suurendada süsivesinike heitkoguseid.
Varane sisselaskeklapi avamine – veel üks viis märkimisväärselt vähendada heitkoguseid. Traditsioonilises mootoris kasutatakse protsessi nimega klappide kattumine, et reguleerida silindritemperatuuri. Avades sisselaskeklapp varem, liigub osa inertset/põlenud gaasi sisselaskeklapi kaudu tagasi, kus see momentaanselt jahtub sisselaskekollektoris. Seejärel täidab see inertne gaas silindri sisselasketaktil, mis aitab silindritemperatuuri kontrolli all hoida ning vähendab lämmastikoksiidi heitmeid. See parandab ka mahulist kasutegurit, sest väljalasketaktil on vähem heitgaasi välja saata.
Varane/hiline väljalaskeklapi sulgemine – võib samuti vähendada heitkoguseid. Traditsiooniliselt, väljalaskeklapp avaneb ja ülespoole liikuv kolb surub heitgaasi silindrist välja ja väljalaskekollektorisse. Manipuleerides väljalaskeklapi ajastust, saavad insenerid reguleerida, kui palju heitgaasi jääb silindrisse. Hoides väljalaskeklappi avatuna veidi kauem, tühjeneb silinder rohkem ja mahutab suurema õhu/kütuse segu koguse sisselasketaktil. Sulgedes klapp veidi varem, jääb rohkem heitgaasi silindrisse, mis parendab kütusekulu. See võimaldab tõhusamat toimimist kõigis tingimustes.
Väljakutsed
Peamine tegur, mis takistab selle tehnoloogia laialdast kasutamist tavaautodes on võime välja töötada soodne viis, et kontrollida gaasijaotusfaase mootorisisestel tingimustel. 3000 pööret minutis töötavas mootoris pöörleb nukkvõll 25 korda sekundis, nii et gaasijaotusfaasi muudatused peavad toimuma täpsetel aegadel, et võimaldada võimekuse parendamine. Elektromagnetilised ja pneumaatilised nukkvõllita klapiajamid pakuks suurimat kontrolli täpsetes gaasijaotusfaasides, kuid 2016. aastal, ei ole see tavasõidukite puhul majanduslikult tulus.
Aurumootorid
Gaasijaotusfaaside muutmise viiside otsing ulatub tagasi auruvedurite ajastusse, mil klapi avanemise kestusele viidati kui "aurukatkestusele". Stephensoni klapiajam, mida kasutati varastel auruveduritel, võimaldas muutuvat aurukatkestust, ehk mis aegadel töötakti jooksul oli auru vool silindritesse peatatud.
Lüübnitsa Umbjärv
Lüübnitsa Umbjärv (ka Lüügnitse Umbjärv, 2. Võõpsu järv) on Võru maakonnas Setomaa vallas Lüübnitsa külas asuv järv. Selle pindala on 10,8 ha.
Muutuv gaasijaotusfaas
Aurumootorid
Kui seenklapid kasutusele tulid, tuli kasutusele ka lihtsustatud klapiajam nukkvõlli näol. Selliste mootorite puhul saab muutuva katkestuse saavutada varieeruva profiiliga nukkade abil, mis liiguvad piiraja juhtimisel mööda nukkvõlli.
Lennundus
Varajane eksperimentaalne 200 hp Clerget V-8 1910. aastatest kasutas libisevat nukkvõlli, et muuta gaasijaotusfaase. Mõned varased 1920. aastate versioonid Bristol Jupiter radiaalmootorist kasutasid muutvat gaasijaotust, peamiselt et muuta sisselaskeklapi ajastust kõrgema surveastme puhul. Lycoming R-7755 mootoril oli muutuva gaasijaotuse süsteem, mis koosnes kahest nukkvõllist, mida sai valida piloot, lennu ajal. Üks stardiks, jälituseks ja põgenemiseks, teine ökonoomseks liikumiseks.
Autondus
Gaasijaotusfaaside klapitamine mootori pöörlemiskiirusega muutus oluliseks esmalt 1920ndatel, mil mootoripöörete lubatud maksimumid hakkasid tõusma. Kuni umbes selle ajani olid mootorite tühikäigupöörded lähedased mootorite täiskäigupööretele, mis tähendas, et gaasijaotusfaaside reguleerimiseks polnud vajadust. 1920ndatel ilmusid esimesed patendid muutuvate gaasijaotussüsteemide jaoks, näiteks USA Patent 1,527,456.
1958. aastal tegi Porsche taotluse patendiks Saksamaal ja taotles ka Briti patenti, avaldatud, kui Briti Patent GB861369 1959. aastal. Porsche patent kasutas võnkuvat nukki, et suurendada klapi tõstet ja kestust. Seda nukki liigutas mõlemas suunas varras, mida omakorda liigutas ekstsentriline võll või plaat. Ei ole teada, kas mõni töötav prototüüp kunagi toodeti.
Fiat oli esimene autotootja, kes patenteeris funktsionaalse muutuva gaasijaotusfaasi süsteemi autonduses, mis hõlmas ka muutuvat klapitõstet. Süsteem, mille Giovanni Torazza hilistel 1960ndatel välja töötas, kasutas hüdraulilist survet, et muuta nookurite kangi nurka (USA Patent 3,641,988). Hüdrauliline surve muutus vastavalt mootorikiirusele ja sisselaske rõhule. Tüüpiline avanemise muutus oli 37%.
Alfa Romeo oli esimene tootja, kes kasutas muutuva gaasijaotusfaasi süsteemi tavaautodes (USA Patent 4,231,330). Alfa Romeo Spider 2000 1980. aasta sissepritsega mudelitel oli mehaaniline muutuva gaasijaotusfaasi süsteem. Süsteemi projekteeris Ing Giampaolo Garcea 1970. aastatel. Kõik Alfa Romeo Spider mudelid alates 1983. aastast kasutasid elektroonilist muutuva gaasijaotusfaasi süsteemi.
1987. aastal võttis Nissan kasutusele elektroonilise VVT-tehnoloogia NVCS, kasutades seda oma DOHC VG20DET ja VG30DE mootoritel. 1989. aastal avaldas Honda oma VTEC süsteemi. Kuigi varasem Nissan NVCS muudab nukkvõlli faasi, siis VTEC lülitub teisele nukkvõlli profiilile kõrgetel mootoripööretel, et parandada tippvõimsust. Esimene Honda toodetud VTEC mootor oli B16A, mis paigaldati Integra, CRX ja Civic luukpära mudelitesse saadaval Jaapanis ja Euroopas.
1992. aastal tutvustas Porsche esmakordselt VarioCami süsteemi, mis oli esimene süsteem, mis tagas pideva reguleerimise (kõik eelmised süsteemid kasutasid diskreetset reguleerimist). Süsteem ilmus Porsche 968 mudelites ja reguleeris ainult sisselaskeklappe.
Laevandus
Muutuva gaasijaotusfaasi süsteemid on hakanud jõudma ka laevamootoreisse. Volvo Penta VVT laevamootor kasutab nukkvõlli faasimist, mida juhib ECM, ehk mootoriarvuti ning mis muudab nukkvõlli väntvõlli suhtes varasemaks ja hilisemaks.
Diisel
2007. aastal töötas Caterpillar välja C13 ja C15 Acerti mootorid, mis kasutavad VVT tehnoloogiat, et vähendada NOx heitkoguseid, et seeläbi vältida EGRi, ehk heitgaasiringluse süsteemi kasutamist pärast 2002. aasta EPA nõudeid.
2010. aastal töötas Mitsubishi välja ja alustas oma 4N13 1.8 L DOHC I4 mootori masstootmist, mis tegi sellest maailma esimese sõiduauto diiselmootori, mis kasutab muutuva gaasijaotusfaasi süsteemi.
Autonduse nomenklatuur
pisi|Hyundai T-GDI mootor, mis kasutab faasimiseks hüdraulilist laba-tüüpi VVT mehhanismi. Fotol on mudeli läbilõige Tootjad kasutavad paljusid erinevaid nimesid, et kirjeldada oma muutuva gaasijaotusfaasi süsteeme. Nende hulka kuuluvad:
Nuki vahetamine
See meetod kasutab kahte nukkvõlliprofiili mehhanismiga, mis neid vahetab (tavaliselt kindlatel mootoripööretel). Nuki vahetamine võib ka pakkuda muutuvat klapi tõstet ja erinevat kestust, kuid reguleerimine on diskreetne, mitte pidev.
Selle süsteemi esimene seeriatootmises kasutamine oli Honda VTEC. VTEC kasutab hüdraulilist survet, et liigutada pulka, mis liidab võimsama kõrge tõste ja kestusega nookurikäpa, tavalise vähese tõste ja kestusega nookurikäpa külge, mis lülitab sisse selle suurema kangiga nookuri.
Nukkvõlli faasimine
Paljud seeriatootmise VVT süsteemid on nukkvõlli faasimise tüüpi. Need kasutavad variaatorit, mis lubab pideva variatsiooni nukkvõlli ja nukkvõlli rihmaseibi vahel. Kestust ja tõstet selle süsteemi puhul muuta ei saa.
Võnkuv nukk
See disain muudab nookuri pidepunkti asukohta nukkvõlli suhtes, mis omakorda suurendab, või vähendab nookuri ulatust. See nookur avab ja sulgeb klapi. Põhimõte on sarnane aurumootoritega, kus silindrisse siseneva auru kogus on määratud auru katkestuse punkti poolt.
Eeliseks selle disaini puhul on see, et tõste ja kestuse reguleerimine on pidev. Neis süsteemides on tõste võrdelises seoses kestusega, seega ei saa neid eraldi muuta.
Hook Head
pisi|Neemel asuv [[Hooki tuletorn]] Hook Head (iiri keeles Rinn Duáin) on Iirimaa Wexfordi krahvkonna rannikul asuv neem, mis asub kolme jõe Nore'i, Suiri ja Barrowi suudmeala idapoolsel küljel. See on osa Hooki poolsaarest ja külgneb ajaloolise mõisa Loftus Halli aladega. See asub maanteel R734, umbes 50 km kaugusel Wexfordi linnast.
Muutuv gaasijaotusfaas
Ekstsentriline nukkvõlliajam
Ekstsentriline nukkvõlliajam toimib kasutades ekstsentriline ketta mehhanismi, mis vähendab ja suurendab nukkvõlli nurkkiirust pöörde ajal. Nukkvõlli nuki aeglustamine klapi avanemise ajal suurendab klapi kestust.
Selle süsteemi eeliseks on see, et kestus võib olla sõltumatu tõstest. (see süsteem ei muuda tõstet). Puuduseks on ekstsentrilise ajami ja kontrolleri vajadus iga silindri jaoks, mis tõstab keerukust ja hinda.
Heaoluturism
Heaoluturismi eesmärk on edendada tervist füüsiliste, psühholoogiliste või vaimsete tegevuste abil. See on tihedalt seotud ka meditsiinilise turismiga, sest hea tervis motiveerib inimesi rohkem reisima. Heaoluturistid ei ole meditsiinituristid, sest heaoluturistide reisi eesmärk on eelkõige tervise säilitamine, terviseprobleemide ennetamine või parandamine. Meditsiinituristid seevastu reisivad diagnoositud haiguse ravimiseks.
Muutuv gaasijaotusfaas
Kolmemõõtmeline nukk
See süsteem kasutab nukkvõllil nukki, mis on koonilise kujuga – pikiteljel erineva kõrgusega. Ühes otsas on nuki tõste ja kestus väiksemad, teises otsas suuremad. Kahe profiili vahel on sujuv üleminek, mis võimaldab sujuva ülemineku ühelt teisele. Kui muuta nuki ja tõukuri puutepunkti, on võimalik klapi tõstet ja kestust pidevalt reguleerida. Selle saavutamiseks liigutatakse nukkvõlli pikiteljel mootori sees nii, et statsionaarne tõukur puutub nukki erinevatel profiilidel, mis tekitab erinevas koguses tõstet ja kestust. Nõrkuseks selle süsteemi puhul on see, et nuki ja tõukuri vaheline puutepind peab olema võimeline taluma peale pöörlemise ja klapivedru surve ka pikiteljel liikumist.
Heaoluturism
Tüübid
Reisijad kasutavad heaolu nimel mitmesuguseid teenuseid. Nende hulgas on füüsilised treeningud ja sport, iluteenused, tervislik toitumine, lõõgastus ja stressi leevendamine, meditatsioon, jooga ja tervisega seotud haridus. Võidakse leida protseduure või ravimeetodeid kas tavapärase, alternatiivse, täiendava, taimse või homöopaatilise meditsiini abil.
Hotellid
Paljud inimesed püüavad reisi ajal säilitada tervislikku eluviisi. Mitmed hotelligrupid on välja töötanud programme, et kaasata erinevate sihtrühmade külastajaid. Programmid hõlmavad tervislikke toiduvalikuid, lõõgastusprogramme, spaateenuseid ja sportimisvõimalusi.
Muutuv gaasijaotusfaas
Kolmemõõtmeline nukk
Tavaliselt on selle süsteemiga seostatud Ferrarit, aga pole teada kas seda süsteemi on üheski seeriatootmise autos kasutatud.
Kahest võllist koosneb nukiprofiil
Seda süsteemi pole teadaolevalt seeriatootmises kasutatud.
Heaoluturism
Puhkekeskused
Tervisekeskused pakuvad lühiajalisi programme konkreetsete terviseprobleemide lahendamiseks, stressi vähendamiseks või toetamaks elustiili paranemist.
Muutuv gaasijaotusfaas
Kahest võllist koosneb nukiprofiil
See koosneb kahest lähestikku paigutatud nukkvõllist ja kalduvast nookurist, mida mõjutavad mõlemad nukkvõllid korraga. Kummalgi nukkvõllil on faseerimissüsteem, mis võimaldab muuda nukkvõlli asendit väntvõlli suhtes. Üks nukkvõll avab klapi ja teine sulgeb selle, mis võimaldab muuta klapi avanemise kestust nende protsesside vahelise aja muutmise teel.
Heaoluturism
Euroopa
Euroopa on suuruselt teine heaoluturismi turg. Usutud on mineraalvanne, talasoteraapiat ja muid looduslikke ja veepõhiseid protseduure. Türgi ja Ungari tervisekeskused võtavad vastu heaoluturiste. Paljusid toetavad võõrustajariigid Norra ja Taani, soovides vähendada kallite operatsioonide maksumust.
Muutuv gaasijaotusfaas
Kahest võllist koosneb nukiprofiil
Selle disaini puudused on muuhulgas:
Koaksiaalne kahe võlli kombineeritud nukiprofiil
Seda süsteemi pole teadaolevalt seeriatootmises kasutatud.
Sellel põhimõttel on ka süsteem, mis näib olevat esimene muutva gaasijaotusfaasi lahendus, mis ilmub USPTO patendifailides 1925 (1527456). "Clemson nukkvõll" on seda tüüpi.
Spiraalsed nukkvõllid
Tuntud ka kui "Spiraalse käiguga, kombineeritud kahe võlli koaksiaalprofiil", Seda süsteemi ei ole teadaolevalt seeriatootmises kasutatud.
See on sarnane põhimõte eelmise tüübiga ja saab kasutada sama kestusega nukiprofiili. Aga selle asemel, et pöörelda vaid ühel tasapinnal, toimub liikumine nii pikiteljel, kui pöördteljel tekitates seeläbi spiraalne või kolmemõõtmeline liikumine. Sel meetodil ületatakse eelmise süsteemi piirang kestusele. Kestuse valik on teoreetiliselt piiramatu, kuid on tavaliselt suurusjärgus sada väntvõlli kraadi, mis on piisav, et võimaldada sooritus enamikus olukordades.
Seesugust nukkvõlli on väidetavalt keeruline ja kallis toota, sest see vajab väga täpset spiraalset treimist ja ettevaatlikku koostamist.
Nukkvõllita mootorid
Mootorites, mis ei kasuta klappide avamiseks nukkvõlle. on muutuva klapiajastuse ja tõste saavutamine kõige paindlikum. Siiski ei ole nukkvõllita mootorid veel seeriatootmise autodesse jõudnud.
Nukkvõllita lahendusi võimaldavad ajamid:
2022. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus
2022. aasta Eesti meistrivõistlused kergejõustikus on 105. Eesti meistrivõistlused, mis toimusid 25.–26. juunini Tallinnas Kadrioru staadionil.
Kuulitõukevõistlus toimus Maidlas 24. juunil, kell 13.30 võistlesid naised ja kell 15.00 mehed.
100 m jooks
Eesti rekord: 10,19 Marek Niit, 31. märts 2000 Fayetteville Eesti meistrivõistluste rekord: 10,28 Marek Niit, 18. august 2012 Tallinn Eesti meister 2021: 10,42 Henri Sai * Ametlikud tulemused Vaata ka: 100 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Eesti rekord: 20,43 Marek Niit, 9. juuni 2011 Des Moines Eesti meistrivõistluste rekord: 20,73 Marek Niit, 2. august 2009 Tallinn Eesti meister 2021: 21,20 Henri Sai Vaata ka: 200 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Eesti rekord: 45,45 Rasmus Mägi, 26. juuni 2021 Tallinn Eesti meistrivõistluste rekord: 45,45 Rasmus Mägi, 26. juuni 2021 Tallinn Eesti meister 2021: 45,45 Rasmus Mägi * Ametlikud tulemused Vaata ka: 400 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Eesti rekord: 1.45,87 Urmet Uusorg, 10. juuni 1999 Helsingi Eesti meistrivõistluste rekord: 1.48,8 Rein Tölp, 29. august 1965 Pärnu Eesti meister 2021: 1.51,15 Rasmus Kisel Vaata ka: 800 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Eesti rekord: 3.38,59 Tiidrek Nurme, 15. august 2008 Peking Eesti meistrivõistluste rekord: 3.44,16 Tiidrek Nurme, 18. august 2012 Tallinn Eesti meister 2021: 3.54,44 Olavi Allase Vaata ka: 1500 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
5000 m jooks
Eesti rekord: 13.17,2 Enn Sellik, 28. juuni 1976 Podolsk Eesti meistrivõistluste rekord: 13.56,2 Toomas Turb, 28. august 1984 Tartu Eesti meister 2021: 13.56,31 Tiidrek Nurme Vaata ka: 5000 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
Eesti rekord: 13,62 Tarmo Jallai, 13. mai 2006 Xalapa Eesti meistrivõistluste rekord: 13,89 Andres Raja, 1. august 2009 Tallinn Eesti meister 2021: 13,93 Keiso Pedriks Vaata ka: 110 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Eesti rekord: 47,82 Rasmus Mägi, 14. juuni 2022 Turu Eesti meistrivõistluste rekord: 48,65 Rasmus Mägi, 9. august 2015 Tallinn Eesti meister 2020: 51,31 Jaak-Heinrich Jagor Vaata ka: 400 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
Eesti rekord: 8.28,55 Kaur Kivistik, Zagreb 3. september 2019 Eesti meistrivõistluste rekord: 8.30,96 Aivar Tsarski, 21. juuli 1990 Tartu Eesti meister 2021: 9.18,58 Kaur Kivistik Vaata ka: 3000 m takistusjooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Eesti rekord: 5.86 Valeri Bukrejev, 3. juuli 1994 Somero Eesti meistrivõistluste rekord: 5.65 Valeri Bukrejev, 3. juuli 1992 Pärnu Eesti meister 2021: 5.40 Eerik Haamer * Võistluste ametlikud tulemused Vaata ka: Teivashüppe Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Meeste kuulitõuge toimus Maidlas 24. juunil 15:00.
Eesti rekord: 20.76 Kristo Galeta, 21. juuli 2019 Pärnu Eesti meistrivõistluste rekord: 19.96 Kristo Galeta, 17. august 2019 Tallinn Eesti meister 2021: 18.58 Jander Heil * Võistluste ametlikud tulemused Vaata ka: Kuulitõuke Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Odavise
Eesti rekord: 90.61 Magnus Kirt, 22. juuni 2019 Kuortane Eesti meistrivõistluste rekord: 88.28 Magnus Kirt, 28. juuli 2018 Tallinn Eesti meister 2021: 68.28 Ergo Tamm * Ametlikud tulemused Vaata ka: Odaviske Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kümnevõistlus
Eesti rekord: 8815 Erki Nool, 7. august 2001 Edmonton Eesti meistrivõistluste rekord: 8298 Kristjan Rosenberg, 6.-7. juuni 2021 Tallinn Eesti meister 2021: 8298 Kristjan Rosenberg Vaata ka: Kümnevõistluse Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
100 m jooks
Eesti rekord: 11,35 Ksenija Balta, 15. juuni 2014 Tartu Eesti meistrivõistluste rekord: 11,36 Ksenija Balta, 16. juuli 2016 Tallinn Eesti meister 2021: 11,64 Karoli Käärt Vaata ka: 100 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Eesti rekord: 23,05 Ksenija Balta, 1. juuli 2006 Arles Eesti meistrivõistluste rekord: 23,58 Ksenija Balta, 27. juuli 2013 Tallinn Eesti meister 2021: 23,99 Kreete Verlin Vaata ka: 200 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Eesti rekord: 51,91 Egle Uljas, 2. august 2004 Ateena Eesti meistrivõistluste rekord: 52,68 Maris Mägi, 18. juuli 2010 Tallinn Eesti meister 2021: 54,25 Marielle Kleemeier * Ametlikud tulemused Vaata ka: 400 m jooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
100 m tõkkejooks
Eesti rekord: 12,93 Mirjam Liimask, 17. juuli 2005 Erfurt Eesti meistrivõistluste rekord: 13,33 Grit Šadeiko, 22. juuli 2017 Tallinn Eesti meister 2021: 13,41 Diana Suumann Vaata ka: 100 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Eesti rekord: 56,56 Maris Mägi, 28. juuli 2013 Tallinn Eesti meistrivõistluste rekord: 57,73 Maris Mägi, 9. august 2015 Tallinn Eesti meister 2021: 59,71 Marielle Kleemeier * Ametlikud tulemused Vaata ka: 400 m tõkkejooksu Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Naiste kuulitõuge toimus Maidlas 24. juunil kell 13:30.
Eesti rekord: 18.03 Veronika Minina, 25. mai 1980 Nokia Eesti meistrivõistluste rekord: 17.06 Helgi Parts, 1. juuli 1979 Tallinn Eesti meister 2021: 14.37 Kätlin Piirimäe * Ametlikud tulemused Vaata ka: Kuulitõuke Eesti meistrivõistluste medalivõitjad <br style="clear:both;" />
Marko Rööpson
Marko Rööpson (7. oktoober 1959 – 4. veebruar 2017) oli eesti geograafiaõpetaja ja koolidirektor.
Ta lõpetas 1984. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna geograafia erialal.
Ta oli 1984. aastast Tallinna 18. 8.-klassilise Kooli/ Kalamaja Põhikooli geograafiaõpetaja ja 1996. aastast direktor, jätkates samas ka õpetajatööd.
Khloé Kardashian
Khloé Alexandra Kardashian (sündinud 27. juunil 1984 Los Angeleses) on Ameerika tõsielusarja staar, ettevõtja ja modell.
Ta sai tuntuks USA tõsielusarjas "Keeping Up with the Kardashians".
Lapsepõlv
Khloé Kardashiani ema on telestaar Kris Jenner ja isa advokaat Robert Kardashian. Tal on vanemad õed Kim ja Kourtney, noorem vend Robert ning poolõed Kendall ja Kylie (ema teisest abielust Bruce Jenneriga).
Kardashian on õppinud Marymounti keskkoolis Los Angelese osariigis.
Isiklikku
2001. aastal sattus ta autoõnnetusse ja sai ajukahjustuse.
27. septembril 2009 abiellus ta korvpallur Lamar Odomiga. Nad abiellusid kuu aega pärast kohtumist, kuid lahutasid abielu Kardashiani algatusel 2015. aasta juulis. Pärast seda on ta elukaaslane korvpallur Tristan Thompson. Neil on 2018. aastal sündinud tütar True Thompson.
Kollakas kastehein
Kollakas kastehein (Agrostis stolonifera subsp. straminea) on valge kasteheina alamliik. Varem on taime käsitletud eraldi liigina (Agrostis straminea).
Taim kasvab niiskel või soostunud mererannal üleujutusaladel. Taime leidub Eestis harva.
Eestirootslaste Kultuuri Selts
Eestirootslaste Kultuuri Selts (rootsi keeles Samfundet för Estlandssvensk Kultur) aastal 1988 Haapsalus asutatud selts, mille moodustasid Eestis elavad rootslased (eestirootslased).
Seltsi eesmärk oli ühendada eestirootslasi ja teisi, kes on eestirootslaste kultuurist huvitatud. Selts tegeles ka eestlastele rootsi keele õpetamisega, nt aastal 1990 avati Noarootsi Gümnaasiumis rootsi keele süvaõppeklass.
Aastal 1993 taasasutati seltsi eestvõttel Paslepa Rahvaülikool (praegu Haapsalu Rahvaülikool).
Putnami maakond (Illinois)
Putnami maakond (Putnam County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Hennepin.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6006.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Sakkeus
pisi|püsti|Sakkeus mooruspuu otsas Sakkeus on tegelane uues testamendis Luuka evangeeliumis. Ta on tölnerite ehk maksukogujate ülem Jeerikos. Tema loos saabub Jeesus Jeerikosse rahvahulgas ning lühikest kasvu Sakkeus ronib tema nägemiseks mooruspuu otsa. Kui Jeesus teda näeb, kutsub ta mehe alla ja teatab, et jääb tema juurde öömajale. See pahandab ümbritsevaid inimesi, sest Sakkeus on oma ameti tõttu patune. Kuid Jeesuse kutse peale lubab Sakkeus kinkida poole oma varandusest vaestele ja võetud liigkasu neljakordselt tagasi maksta. Selle peale lubab Jeesus, et Sakkeuse koda on Jumala poolt päästetud. [Lk 19:1-10]
Nimi
Sakkeuse heebreakeelne vorm on Sakkai, mis on tõenäoliselt lühend Sakarjast, mis oli ristija Johannese isa nimi. Sakkeus (Zakchaios) tähendab heebrea keeles süüta või püha.
Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut
Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut (lühendid EKP KK Partei Ajaloo Instituut ja EKP KK PAI) oli aastatel 1947–1990 tegutsenud asutus.
Instituudi direktor oli aastatel 1947–1949 Johannes Käbin, asetäitja Joosep Saat. Aastatel 1949–1956 oli direktor Joosep Saat, 1956–1960 Adolf Päss, 1960–1984 Aleksander Panksejev, 1985–1989 Erich Kaup, kes selles asutuses töötas aastast 1952.
1990. aastal muudeti instituudi nimi Eestimaa Kommunistliku Partei Teaduskeskuseks. 1991. aastal lõpetas keskus tegevuse.
Asutusel oli ka tõlkeosakond ja parteiarhiiv. Parteiarhiiv on praegu Eesti Riigiarhiivi filiaal.
Instituut asus parteilises hierarhias tipust arvates teisel tasemel, osale töökohtadele tavatseti suunata kõrgemal halvasti toimetulnud isikuid. Hierarhias alla ja üles liikumise sõlmkohana valitses instituudis pingeline konkurentsimeeleolu. Aastatel 1984–1986 direktori kohusetäitja olnud Aare Laanemäe on oma mälestuste põhjal kirjutanud raamatu "Ussipesa Tõnismäel ja teisi meenutusi." Raamatu kirjutamise ajendist kirjutab ta nii: "Vajadus ... kirjapanekuks tulenes tollal läbi elatud alandusest ja häbist, mis mulle PAI-s osaks sai."
Saint-Hilaire-Cottes
pisi|Saint-Hilaire-Cottes'i vallamaja
Saint-Hilaire-Cottes on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Saint-Hilaire-Cottes asub u. 16 km Béthune'ist loodes ja 60 km Lille'ist läänes, teede D943 ja D91 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Kinburni säär
pisi|Kinburni sääre rannik Kinburni säär on maasäär Ukrainas Mõkolajivi oblast Mõkolajivi rajoonis. Selle ainus ühendus maismaaga on Hersoni oblastis. Maasäär hõivab Kinburni poolsaare läänepoolseima osa, ulatudes läänes Musta mereni, põhjas Dnepri-Bugi suudme ja lõunas asuva Jahorliki lahe vahele. See on ligi 10 kilomeetrit pikk, laiusega umbes 1 kilomeetrit põhjas, kitseneb umbes 100 meetrini läänepoolses lõigus. Venemaa 2022. aasta sissetungi ajal Ukrainasse sai maasäärest Ukraina vägede vastupanukoht ja Vene väed vallutasid selle 10. juunil, peaaegu neli kuud pärast sõja algust. Venemaa kindlustas ala ja kasutas seda elektroonilise sõjapidamise kohana ning raketi- ja suurtükirünnakute koordineerimiseks lähedalasuvatele Ukraina positsioonidele. Pärast seda, kui Venemaa taandus Dnepri jõe läänekaldalt 2022. aasta 11. novembril Ukraina lõunarinde vastupealetungi ajal, on maasääre läheduses tagasivallutatud territoorium võimaldanud Ukraina vägedel dessante säärele, et teha luuret selle võimalikuks tagasivõtmiseks. 8. jaanuaril 2023 kinnitasid Ukraina ametiisikud, et maasäär on endiselt Vene vägede poolt okupeeritud, kuid sõjalised operatsioonid ja pommitamised selles piirkonnas jätkuvad.
Enne 2022. aastat
Kinburni lahing peeti 12. oktoobril – 1. oktoobril 1787 osana Vene-Türgi sõjast (1787–1792).
Kinburni lahing peeti 17. oktoobril 1855 Krimmi sõja käigus.
Invasiooni keskkonnamõju
2022. aasta Venemaa sissetung Ukrainasse avaldas häirivat ja hävitavat mõju mitte ainult Kinburni maasäärel elanud elanikele, vaid ka ainulaadsetele taimedele ja elusloodusele, nagu korvõielistele Centaurea breviceps ja Centaurea paczoskyi ning nende tundlikule ökosüsteemile. Ühendkuningriigis asuva konflikti- ja keskkonnavaatluskeskuse teadus- ja poliitikadirektori Doug Weiri sõnul tapsid pommid ja nendest pärit saasteained lähedalasuvaid delfiine ning kahjustasid liiva ja pinnast kemikaalide ja invasiivsete liikidega. 2022. aasta mais tekitas 4000 hektari suurune rakettidest alguse saanud tulekahju ulatuslikke kahjustusi sääre metsadele ja soodele.
Taimestik ja loomastik
Kinburni rannikul on ainulaadne looduslik Alam-Dnepri kompleks, mis koosneb liivastest steppidest, erinevatest märgaladest ja männiistandustest. Taimestik koosneb lopsakast rohttaimestikust koos männi- ja tammemetsaga. Idaosas leidub soid.
Neemel on märkimisväärne hulk endeemilisi, haruldasi ja ohustatud kaitsealuseid taimeliike. Umbes 60 siit leitud liiki on kantud Ukraina punasesse nimekirja. Piirkonnas on enam kui 15 loomaliiki. Kinburni piirkond on osa paljude linnuliikide looduslikest rändeteedest, kus nad koonduvad, pesitsevad ja talvituvad. Jagorlitski lahte koos saarte, neeme ja sisemaa järvedega peetakse rahvusvahelise tähtsusega märgalaks.
Mikel Laboa
pisi Mikel Laboa Mancisidor (15. juuni 1934 Donostia – 1. detsember 2008 Donostia) oli baski laulja, laulukirjutaja ja kitarrist.
Mikel Laboa oli mõjukas muusik, kelle looming oli teedrajav tervele põlvkonnale. Alates 1960. aastatest avaldas ta hulga heliplaate.
Mikel Laboa õppis Pamplonas meditsiini ja psühhiaatriat. Tudengina sai ta mõjutusi sellistelt muusikutelt nagu Atahualpa Yupanqui ja Violeta Parra. 1958 laulis ta esimest korda avalikult kontserdil. Laboa sai tuntuks baski rahvalaulude tõlgendajana. Ta suutis ühendada oma muusikukarjääri tööga meedikuna laste neuropsühhiaatriahaiglas.
Hermann Haken
pisi|Hermann Haken (2014) Hermann Haken (sündinud 12. juulil 1927 Leipzigis) on saksa füüsik.
Mikel Laboa
Maist 2005 elas ta tagasitõmbununa Donostia lähedal.
Hermann Haken
Ta on tuntud kui sünergeetika rajaja.
Mikel Laboa
Ta laulis enamasti ainult baski keeles.
Mikel Laboa album "Bat-Hiru" valiti El Diario Vasco lugejate poolt läbi aegade parimaks baski muusikaalbumiks.
Battenbergi printsess Alice
pisi|Printsess Alice von Battenberg (1906) Printsess Alice von Battenberg (sünninimega Victoria Alice Elizabeth Julia Marie; 25. veebruar 1885 – 5. detsember 1969) oli prints Philipi ema ja Suurbritannia kuninganna Elizabeth II ämm.
Kuninganna Victoria lapselapselapsena sündis ta Windsori lossis ja veetis lapsepõlve nii Suurbritannias, Saksamaal kui Maltal. Ta oli sünnilt Hesseni suurhertsogkonna printsess ja Battenbergide dünastia liige, mis põlvnes seisusvastase abielu kaudu Hessen-Darmstadtidest. Printsess oli sünnipäraselt kurt, kuid õppis huultelt lugema. 1903. aastal abiellus ta Kreeka kuninga Geórgios I neljanda poja Kreeka ja Taani printsi Andréasega ning võttis üle abikaasa tiitli, olles edaspidi Kreeka ja Taani Printsess Andréas. Ta elas abikaasaga Kreekas kuni 1917. aastani, mil tema küdi Konstantínos I troonist loobus ja enamik kuningliku perekonna liikmeid eksiili läks. Paar naasis riiki mõned aastad hiljem, kuid pärast 1919.–1922. aasta Kreeka-Türgi sõda hakati relvakonfliktis väejuhina teeninud prints Andréast süüdistama Kreeka kaotuses ning perekond põgenes Prantsusmaale. Kreekasse naasid nad alles pärast monarhia taastamist toetanud 1935. aasta rahvahääletust.
1930. aastal diagnoositi tal skisofreenia ning ta viidi sundravile Šveitsi. Pärast vabanemist pühendus ta heategevuslikule tööle Kreekas. Teise maailmasõja ajal varjas ta Ateenas juudi põgenikke, pälvides selle eest hiljem aunimetuse "Õiglane maailma rahvaste seas". Sõja järel asutas ta Kreeka Õigeusu Kirikule alluva nunnakonvendi Marta ja Maria Kristlik Õeskond.
Pärast viimase Kreeka kuninga Konstantínos II kukutamist sõjaväelise riigipöörde käigus 1967. aastal, kutsusid ta Elizabeth II ja prints Philip ta elama Buckinghami paleesse Londonis. Ta suri kaks aastat hiljem; 1988. aastal viidi ta säilmed Windsori lossist Jeruusalemma Oliivimäele õigeusklikusse Maarja-Magdaleena kirikusse.
Perekond ja lapsepõlv
Alice sündis Windsori lossis Berkshire'i krahvkonnas 25. veebruaril 1885; sünnituse juures oli ka tema vanavanaema kuninganna Victoria. Ta oli Battenbergi printsi Louis ja tema naise Hesseni ja Reini printsess Victoria esmasündinu. Tema ema oli Hesseni suurhertsog Ludwig IV ja Ühendkuningriigi printsessi Alice'i (kuninganna Victoria teine tütar) esimene laps. Alice'i isa oli vanim laps Hesseni ja Reini prints Alexanderi ja krahvinna Julia Hauke (alates 1858. aastast Battenbergi printsess) seisusvastasest abielust. Alice'i noorema õde Louise abiellus Rootsi kuninga Gustaf VI Adolf ning tema nooremad vennad George ja Louis tegid sõjaväelist karjääri ning kandsid vastavalt tiitleid Milford Haveni markii ja Birma krahv Mountbatten.
25. aprillil ristiti ta Darmstadtis kui Victoria Alice Elizabeth Julia Marie. Tal oli kuus ristivanemat: kolm olid ta elusolevad vanavanemad – suurhertsog Louis IV, prints Alexander ja printsess Julia –, ning neile lisandusid emapoolne tädi suurhertsoginna Jelizaveta Fjodorovna (sünnilt Elisabeth), isapoolne tädi Erbach-Schönberi printsess Marie ning emapoolne vanavanaema kuninganna Victoria.
Gheorghe Berceanu
Gheorghe Berceanu (28. detsember 1949 – 30. august 2022) oli Rumeenia maadleja.
Battenbergi printsess Alice
Perekond ja lapsepõlv
Alice veetis lapsepõlve Darmstaditis, Londonis, Jugenheimis ja Maltal, kus ta mereväeohvitserist isa aeg-ajalt töötas. Ajendatult ema tähelepanekutest, et Alice'il läheb rääkima õppimine tavapärasest aeglasemalt ning ta hääldab sõnu ebatavaliselt, viis ta isapoolne vanaema, Battenbergi printsess Julia Alice'i kõrvaarsti läbivaatusele, kus tal diagnoositi kaasasündinud kurtus. Ema innustusel õppis Alice huultelt lugema ning inglise ja saksa keeles kõnelema.
Gheorghe Berceanu
Ta võitis olümpiamängudel kuld- ja hõbemedali Kreeka-Rooma maadluses.
Battenbergi printsess Alice
Perekond ja lapsepõlv
Omandades hariduse eraõpetajate abil, õppis Alice ära prantsuse keele ning pärast kihlumist ka kreeka keele. Noorusea veetis ta suuresti oma aadlikest sugulaste seltskonnas, olles näiteks 1893. aastal pruudineitsiks Duke'i hertsogi prints George'i (hiljem kuningas George V) ja Tecki printsess Mary pulmas. Paar nädalat enne oma kuueteistkümnendat sünnipäeva osales ta kuninganna Victoria matustel Windsori lossi St George'i kabelis. Mõned nädalad hiljem sai ta Inglismaa Kirikust leeriõnnistuse.
Gheorghe Berceanu
Berceanu oli kaheksakordne Rumeenia meister Kreeka-Rooma maadluses.
Battenbergi printsess Alice
Abielu
Printsess Alice tutvus Kreeka ja Taani printsi Andrew'ga – Kreeka kuninga Geórgios I ja Vene suurvürstinna Olga Konstantinova neljanda pojaga –, kui külastas 1902. aastal Londonit, et osaleda kuningas Edward VII kroonimisel. Nad abiellusid ilmaliku tseremooniaga 6. oktoobril 1903 Darmstadtis. Järgmisel päeval kinnitati abielu ka usuliste tseremooniatega kohalikus luteri ja kreeka õigeusu kirikus.
Gheorghe Berceanu
Pärast sportlaskarjääri töötas ta treenerina.
Tundraneenetsi keel
pisi|Samojeedi rahvaste maa XVII sajandil (triibuline) ja XX sajandil (punane) Tundraneenetsi keel on üks suuremaid samojeedi keeli. Selle kõige lähedasemad sugulaskeeled on nganassaani ja eenetsi keel.
Tüpoloogia
Tundraneenetsi keel on aglutinatiivne keel, mis kasutab rikast käänete süsteemi.
Tundraneenetsi keeles pole üksainus omadussõna kategooria, pigem kasutatakse nimisõnu või tegusõnu nimisõnafraaside ees omaduste kirjeldamiseks. Näiteks omadussõna pircya (kõrge, pikk) ja tegusõna t'ec'ɘ(s') (külm olema) kasutatakse nimisõnadena, aga need lähevad nimisõnafraaside ette ja toimivad sihitu öeldisena.
Leviala
Kuigi tundraneenetsi keele leviala on laialdane, siis keele murded suuresti ei erine, osaliselt rääkijate nomaadilise eluviisi tõttu. Keel koosneb kolmest murdest, mida saab geograafiliselt võrrelda nii:
Lääne murdeid räägitakse Petšora jõest läänes, keskmurdeid Petšora jõe ja Uurali mägede vahel ja ida ehk Siberi murdeid Uurali mägede idaosas ja Jamali poolsaarel. Peamised erinevused on fonoloogilised, näiteks lääne murretes puudub ninahäälik ŋ ja ida murdes kasutatakse s-hääliku asemel enamasti θʲ-kaashäälikut.
Arvsõnad
Alltoodud tabelis on erinevate tundraneenetsi murrete arvsõnad.
Kirjaviis
Tundraneenetsi keel kasutab kirillitsat nagu teised Venemaal kõneldavad keeled, aga lisaks kasutatakse tundraneenetsi tähestikus tähti ӈ, ', ja ".
Täishäälikud
Algupärane ortograafia erines tavaliste ja palataliseeritud täishäälikude versioonidest.
Grammatika
Tundraneenetsi keel sarnaneb osaliselt oma sugulaskeeltega, aga sellel on siiski omapäraseid jooni. Näiteks fonoloogilised protsessid võivad keeles toimuda morfoloogilisi protsesse muutmata.
Fonoloogia
Tundraneenetsi keeles eristatakse lühikesi ja pikki vokaale. Keeles on ka olemas nõrk vokaalharmoonia.
Täishäälikud
Tundraneenetsi keeles on 10 vokaalfoneemi, millele lisandub 17 erinevat häälikuvarianti, mis muutuvad kaashäälikutega palataliseerimise järgi.
Kaashäälikud
Tundraneenetsi keeles on 27 konsonantfoneemi. Huulhäälikutel ja kõva suulae häälikutel on tavaline ja palataliseeritud versioon.
Morfoloogia
Keele peamisi morfoloogilisi meetodeid on liitsõnamoodustus ja vokaalide muutmine. Nimisõnu võib moodustada nii:
Nimisõnad
Tundraneenetsi keeles on 7 käänet, mis jagatakse kaheks rühmaks: grammatilised käänded ja kohakäänded. Esimeses rühmas on nominatiiv, akusatiiv, genitiiv ja daativ, teises on lokatiiv, ablatiiv ja prolatiiv. Nimisõnadel on 3 arvu: ainsus, kaksus (esemeid või olendeid on kaks) ja mitmus (esemeid või olendeid on kolm või enam). Tundraneenetsi sõna "сэв" ("silm") käänatakse nii:
Tundraneenetsi keeles tähistavad asesõnad inimesi ja loomi, aga mitte esemeid. Ainult kolmes esimeses käändes kasutatakse asesõnu kõigis kolmes arvus.
Tegusõnad
Tundraneenetsi keele tegusõnu pööratakse nii:
Süntaks
Nagu mitmel uurali keelel, on ka tundraneenetsi keele sõnajärg SOV.
Keelenäited
Inimõiguste ülddeklaratsiooni esimene artikkel tundraneenetsi keeles:
Kirillitsas
Ет хибяри ненэць соямарианта хуркари правада тнява, ӈобой ненэця ниду нись токалба, ӈыбтамба илевату тара.
Ladina kirjas
Kõik inimesed sünnivad vabadena ja võrdsetena oma väärikuselt ja õigustelt. Neile on antud mõistus ja südametunnistus ja nende suhtumist üksteisesse peab kandma vendluse vaim.
Ajalugu ja keelepoliitika
Alates 17. sajandist edastati keelt suuliselt, alles 1920. ja 1930. aastatel loodi tundraneenetsi kirjakeel.
Kirjanikud
Üks tuntumaid tundraneenetsi kirjanikke on Anna Njerkagi.
Zeltiņi
pisi|left|Zeltiņi kirik Zeltiņi (vanasti ka Zeltiņš) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas Zeltiņi vallas. Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 21 ja Riiast 180 kilomeetri kaugusel merepinnast 121 meetri kõrgusel.
Asulas tegutseb puusöe tööstus Marienburg. Samuti asuvad seal Zeltiņi kirik ja endise Zeltiņi mõisa hoonetekompleks. Külas on raamatukogu. Seal asuvad Zeltiņu centrsi ja Zeltiņi bussipeatus.
Zeltiņi mänd ja veel neli nimetut mändi on looduskaitse all.
Anne Hathaway
Anne Jacqueline Hathaway (sündinud 12. novembril 1982 New Yorgis Brooklynis) on ameerika näitleja.
Pärast mitut lavarolli näitles ta 1999 teleseriaalis "Get Real". Ta mängis Mia Thermopolist filmis "Printsessi päevikud" (2001) ja selle järjefilmis (2004). Hathawayl on lisaks meelelahutuslikele rollidele olnud dramaatilised ülesastumised filmides nagu "Havoc", "Brokebacki mägi" ja "Hüljatud".
Tunnustus
Peaosa eest filmis "Printsessi päevikud" pälvis ta 2001 Teismeliste valiku auhinna komöödianäitlejatari kategoorias.
Kõrvalosa eest filmis "Saatan kannab Pradat" nimetati ta 2006 Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks näitlejapaari kategoorias koos Meryl Streepiga.
Peaosa (mitte nimiosa) eest filmis "Rachel abiellub" oli ta 2008. aastal nomineeritud Oscarile näitlejatari kategoorias ja Kuldgloobusele draamanäitlejatari kategoorias (ei võitnud kumbagi).
Rolli eest filmis "Pruutide sõda" nimetati ta 2009 Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks kolmes kategoorias, sealhulgas filmikakluse omas, ja võitis neist ühe, komöödianäitlejatari kategooria.
Peaosa eest filmis "Armastus ja teised uimastid" nimetati ta 2010 "Kuldgloobuse" kandidaadiks komöödia- või muusikalinäitleja kategoorias.
10. jaanuaril 2010 esilinastunud "Simpsonite" episoodis "Ükskord Springfieldis" andis ta hääle printsess Penelopele, mille eest pälvis "Emmy" häälnäitleja kategoorias (kuuest nominendist kolm olid "Simpsonitest").
Naispeaosalise hääle dubleerimise eest filmis "Rio" nimetati ta 2011 Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks häälnäitlejatari kategoorias.
Kassnaise rolli eest filmis "Pimeduse rüütli taastulek" pälvis ta 2012 Teismeliste valiku auhinna seiklusnäitlejatari kategoorias ja parima ulmefilmi auhinna "Saturn" naiskõrvalosatäitja kategoorias.
Fantine'i rolli eest filmis "Hüljatud" pälvis ta samal aastal Oscari, Kuldgloobuse ja BAFTA auhinna naiskõrvalosatäirja kategoorias ning lisaks nimetati Saturni kandidaadiks naiskõrvalosatäitja kategoorias ja Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks draamanäitlejatari kategoorias.
Naispeaosa eest filmis "Tähtedevaheline" nimetati ta 2016 "Saturni" kandidaadiks naispeaosatäitja kategoorias.
Augštūja
pisi|left Augštūja on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Limbaži piirkonnas Liepupe vallas. Küla asub valla keskusest Mustkalnist 9,3, endisest piirkonnakeskusest Salatsist 32 ja Riiast 75 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Salatsi piirkonda.
Augštūjas asuvad Tallinas Šoseja ja Kaijase bussipeatus.
Külas kasvavad Vecmuiža tamm ja kaks nimetut pärnapuud (üks neist ümbermõõduga 3.84 m ja kõrgusega 28 m) on looduskaitse all.
Antonino Pagliaro
Antonino Pagliaro (1. jaanuar 1898 Mistretta – 6. detsember 1973 Mistretta) oli Itaalia keeleteadlane ja filosoof.
Pärsia ja Iraani kultuuri uurija, kirjanduskriitik ja keelefilosoof Pagliaro oli üks Rooma lingvistikakoolkonna rajajaid. Teda peetakse ka üheks Itaalia semiootika rajajaks.
Marko Vainu
Marko Vainu (sündinud 8. juunil 1987 Tartu maakonnas Elvas) on eesti geoökoloog.
Haridus- ja töökäik
Alates 2012. aastast töötab ta Tallinna Ülikooli Ökoloogia keskuses. Aastatel 2012–2013 oli ta Tallinna Ülikooli Ökoloogia keskuse assistent, 2013–2018 nooremteadur ning alates 2018. aastast on teadur. Peale selle on ta pidanud Tallinna Ülikoolis aastatel 2013–2015 matemaatika ja loodusteaduste instituudi õppejuhi ning aastatel 2015–2018 loodus- ja terviseteaduste instituudi projektijuhi ametit. Aastatel 2011–2013 juhtis Tallinna Ülikooli matemaatika ja loodusteaduste instituudi üliõpilasnõukogu "MooL" ning 2011–2018 esindas Tallinna Ülikooli doktorante ülikooli senatis.
Teadustöö
Teadustöös on Marko Vainu tegelenud peamiselt pinna- ja põhjavee vastastikmõju temaatikaga, uurides põhjavee rolli vee- ja maismaaökosüsteemide talitluses. Peamise tähelepanu on seni saanud Kurtna järvestik. Lisaks on ta osalenud mitmetes geoinfo analüüsil põhinevates rakenduslikes uuringutes, mille eesmärgiks on olnud veemajanduslikult olulisete märgalade piiritlemine, üleujutuskaartide koostamine, põhjaveest sõltuvate ökosüsteemide identifitseerimine, valglate piiritlemine, ökosüsteemiteenuste kaardistamine.
Tunnustus
Lisaks veel mitu Tallinna Ülikooli sisest üliõpilastööauhinda.
Harrastus
Hobiloodusfotograafina on saavutanud Vapramäe-Vellavere-Vitipalu sihtasutuse fotokonkursil "Märka mind" täiskasvanute arvestuses I preemia (2011, 2017), II preemia (2016), III preemia (2011) ning mitmeid valdkondlikke eripreemiaid. Vainu on kahel korral teeninud tunnustuse Looduse Aasta Foto konkursil (2012 ja 2017) ning 2019. aastal võitis ta Eesti Looduse fotovõistlusel taimefotode peapreemia. Ta on korduvalt osalenud Vikipeedia HELP pildikogumises. On panustanud ka Vikipeedia artiklite täiendamisse ja laskunud tudengitel seda teha.
Püraminks
Kirjeldus
Püraminksi igas nurgas (neid on kokku 4) on niisugune tükk, mida saab pöörata kõigist ülejäänutest sõltumatult. Sellepärast on nende keeramine õigesse asendisse triviaalne. Sellepärast on Meffert hakanud tootma ka niisugust toodet, mille nimi on tetraminks. See on samasugune kui püraminks, ainult sellel puuduvad nurgatükid.
Kokku on püraminksil 75 582 720 seisu, aga kui tiputükid on õigesti asetatud (nende omale kohale seadmine on väga lihtne), siis jääb järele 933 120 seisu. See on ka tetraminksi võimalike seisude arv. Kui ka servatükid on õigesti asetatud, siis jääb järele 11 520 seisu, mis teeb püraminksi lahendamisest suhteliselt lihtsa ülesande.
Ajalugu
Esialgu hakkas seda tootma tollane maailma suuruselt kolmas mänguasjatootja, Jaapani ettevõte Tomy Toys. Meffert asutas seejärel oma ettevõtte Meffert's, mis tänapäeval püraminkse müüb.
Rekordid
Rekordeid mõõdetakse ainult segiaetud püraminksi lahendamise kohta ja arvesse lähevad vaid ametlikel võistlustel püstitatud tulemused, kus on jälgitud WCA reegleid. Püraminksi segiajamiseks on võistlustel eraldi inimesed, kes kasutavad vastava arvutiprogrammi genereeritud juhuslike segamise valemeid. Ühes voorus on kõigil võistlejatel samad segamise valemid, kui osavõtjate suurest arvust tulenevalt ei ole võistlejaid just gruppidesse jagatud (siis on iga grupi jaoks kasutusel eraldi segamise valemid, et võistlejad ei saaks enne lahendamise alustamist segiaetud püraminksi näha).
Kuna püraminksi lahendamine on väga kiire tegevus, siis sõltub aeg palju ka sellest, millise juhusliku valemi alusel püraminksi segati, sest osade seisude puhul on võimalik hakkama saada väiksema liigutuste arvuga. Seega vaadatakse püraminksi puhul eelkõige viie lahenduse keskmist tulemust, mis on saadud viie erineva segamise valemi lahendamisest võistleja poolt ja mis annab parema pildi osavõtja suutlikkusest erinevaid olukordi kiirelt lahendada.
Myškavičy
left|thumb|Myškavičy lasteaed Myškavičy (transkribeerituna Mõškavitšõ) on agrolinnake Valgevenes Mahiloŭ oblastis Kiraŭski rajoonis Myškavičy külanõukogus. Myškavičy asub Kiraŭskist 6, Mahiloŭ linnast aga 93 kilomeetri kaugusel 160–170 meetri kõrgusel merepinnast.
Agrolinnake on kolhoosi «Рассвет» keskuseks. Asulas on raamatukogu. Haridust annavad keskkool ja muusikakool.
Ajalugu
Myškavičyt on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1506. Asula kuulus toona Babrujski staarostkonda.
Aastal 1793 läks küla Poola teisel jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Mõškavičy hakkas kuuluma Minski kubermangu. Aastal 1872 elas seal 90 inimest. Aastal 1863 avati külas kool. Aastal 1897 elas seal 499 inimest. Aastal 1907 elas Myškavičys 674 inimest.
Aastal 1919 läks alev Valgevene NSV koosseisu. Aastal 1921 rajati külla vesiveski. Aastal 1931 asutati seal kolhoos. Teises maailmasõjas hukkus 132 küla elanikku, küla juures peetud lahingutes langes aga 26 Nõukogude sõdurit.
Aastal 1967 sai kolhoos Lenini ordeni. Aastal 1970 koostati külale uus generaalplaan. Uude asulakeskusse ehitati kuuekorruseline hotell, kultuurimaja, administratiivhoone. Myškavičy keskusse rajati ka uus lasteaed, mis sai aastal 1987 NSV Liidu parima ehitise preemia. Hoone projekteeris arhitekt Toomas Rein, kunstnik oli Leonhard Lapin.
Erki Meister
Erki Meister (sündinud 22. jaanuaril 1967 Haapsalus) on eesti helilooja, koorijuht, dirigent, kunstnik.