cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Propüülrühm
Nii nagu propaani molekulil esineb struktuuriisomeeria, nii esineb ka propüülrühmal kaks isomeeri:
Tsüklopropüülrühm ehk c-propüülrühm vastab propüülrühma definitsioonile selles mõttes, et selles on 3 süsiniku aatomit, mis on ühendatud ainult üksiksidemetega, kuid need moodustavad tsüklilise struktuuri ning ühel süsiniku aatomil on C–H asemel C–R side (siin R on määratlemata aatom või aatomite kooslus, molekuli osa). Tsüklopropüülrühma valem ei ole –C3H7, vaid –C3H5. Mõnikord peetakse ka tsüklopropüüli propüülrühmaks.
Gerhard Pärli
Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas.
Oli aastatel 1925–1939 Paide Püha Risti- ja Anna koguduse õpetaja, lisaks oli ta aastatel 1935–1939 Järva praostkonna praost ja 1930–1939 Paide linnapea.
Ta osales poliitilises elus, valiti Paide linnavolikogusse. Aastatel 1930–1939 oli ta Paide linnapea (kuulus Isamaaliitu). 1936. aastal seati ta üles Rahvuskogu liikme kandidaadiks, kuid võttis oma kandidatuuri tagasi Johan Pitka kasuks.
Lahkus aastal 1939 Saksamaale.
Isiklikku
Gerhard Pärli vennad olid arstiteadlane Harald Perli ja diplomaat Edgar Pärli.
Pärli abiellus aastal 1920 Mary-Anna Steinbergiga, neli aastat hiljem sündis poeg. Aastal 1933 abikaasa suri, uuesti abiellus ta aastal 1936 abikaasa õe Elfriedega. Kuigi Pärli kodune keel oli saksa keel (abikaasa oli sakslanna), ei takistanud see aastal 1939 Päevalehel teda nimetamast rahvuselt puhastverd eestlaseks.
Merit Hallap
pisi|Merit Hallap 2016. aasta septembris raamatu "Kommunikatsioonipuuded lastel ja täiskasvanutel: märkamine, hindamine ja teraapia" esitlusel Koidula hotellis Tartus Merit Hallap (sündinud 17. mail 1969 Narvas) on eesti eripedagoog ja logopeed.
Aastast 1993 töötas ta Tartu Ülikooli eripedagoogika osakonnas õppejõuna. Turu Ülikooli doktorant aastast 2001.
Alates 2016. aastast on ta Tartu Ülikooli haridusteaduste instituudis logopeedia lektor.
Tunnustus
2020 Tartu Ülikooli aumärk
Bocholter Aa
Bocholter Aa [b'ohholter] 'Bocholti Aa' on jõgi Saksamaal ja Hollandis. See algab Lääne-Westfalenist, möödub Bocholti linnast ning suubub varsti pärast Hollandi piiri Isselisse.
Merit Hallap
Tunnustus
2017 I preemia 2017.a. kasvatusteaduslike tööde riiklikul konkursil didaktilis-rakenduslike/õpikute kategoorias kõrgkooliõpiku "Kommunikatsioonipuuded lastel ja täiskasvanutel: märkamine, hindamine ja teraapia" eest. (Üks õpiku toimetajatest ja ühe peatüki autor)
2014 "5-6-aastaste laste kõnetest", parima töö preemia didaktilis-rakenduslike tööde valdkonnas riiklikul kasvatusteaduslike tööde konkursil (üks autoritest)
2004 kasvatusteaduslike tööde riikliku konkursi preemia magistritööde kategoorias
Pinge
Pinge on mitmetähenduslik termin.
Janno Reiljan
pisi|Professor Janno Reiljan Tartu Ülikooli majandusteaduskonna lõpuaktusel TÜ aulas 20. juunil 2008 pisi|Janno Reiljan 2008. aastal Janno Reiljan (8. oktoober 1951, Mikita küla – 23. jaanuar 2018 ) oli Eesti poliitik ja majandusteadlane, Tartu Ülikooli välismajanduse professor.
Ta lõpetas aastal cum laude 1975 Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal. Aastal 1980 kaitses ta Moskva Riiklikus Ülikoolis majanduskandidaadi väitekirja teemal "Matemaatilis-statistiliste meetodite kasutamise probleemid ettevõtete majandustegevuse analüüsis".
Reiljan oli Rahvaliidu liige ning Villu Reiljani vend. Ta sai tuntuks ülimalt emotsionaalsete ja sageli üle hea maitse piiride minevate sõnavõttudega, seda nii Riigikogus kui ka mujal.
Ta kuulus Riigikogu IX ja X koosseisu (1999–2007). 2007. aasta Riigikogu valimistel ei õnnestunud Janno Reiljanil (erinevalt oma vennast) enam Riigikokku pääseda.
Janno Reiljan oli korporatsiooni Fraternitas Liviensis vilistlane.
Frank Drost
thumb|Frank Drost (1977) Frank Drost (sündinud 26. juulil 1953) on Hollandi kabetaja, rahvusvaheline meister. 1978. aastal võitis ta Hollandi meistrivõistlused rahvusvahelises kabes.
Baikali ahelik
Baikali ahelik (vene Байкальский хребет) on mäeahelik Venemaal Baikali loodekaldal Burjaatias ja Irkutski oblastis. Kulgeb edela-kirde suunas ligi 300 km pikkuselt. Kõrgus kuni 2572 meetrit (Tšerski mägi). Ümbritsevatest aladest ulatub ahelik 1700–2000 m kõrgemale.
Hardi Volmer
pisi|Hardi Volmer Hardi Volmer (sündinud 8. novembril 1957) on eesti filmirežissöör, lavastaja, kunstnik, laulja ja poliitik, XIII Riigikogu liige 14. septembrini 2015 ja uuesti alates 23. novembrist 2016.
Poliitiline tegevus
Hardi Volmer kuulub aastast 2005 Sotsiaaldemokraatlikusse Erakonda. Ta on olnud Riigikogu liige.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 267 häält ning ei osutunud valituks.
Filmid
thumb
Muusikaline tegevus
Hardi Volmer on osalenud ansamblites Pära Trust, Turist, Manana Estios Primi-Futu Bänd ja Singer Vinger.
Isiklikku
Tema isa oli eesti tõlkija ja filminäitleja Omar Volmer.
Münstersche Aa
thumb Münstersche Aa [m'ünsterše] 'Münsteri Aa' on väike jõgi Saksamaal Westfalenis, Emsi lisajõgi.
Jõkke voolab Krummer Bach 'kõver oja'.
Tiit Tiidemann
Teenistuskäik
Aastatel 1958–1968 oli ta M. I. Kalinini nimelise Elavhõbealaldite/Elektrotehnika tehases meister, tsehhijuhataja asetäitja, rakiste konstrueerimise büroo konstruktor ja juhataja.
1968–1975 oli ta Silikaltsiidi/Silikaatbetooni Instituudi Katsetehase direktor ja Lõikeseadmete Teadusliku Uurimise Laboratooriumi juhataja.
Aastatel 1975–2001 oli ta TPI/TTÜ masinaelementide kateedri ja mehhanotroonika instituudi dotsent.
2001. aastast on ta Eesti Kunstiakadeemia õppejõud ja Tallinna Tehnikakõrgkooli mehaanikateaduskonna professor. Õppeaastast 2008/2009 on ta ka Eesti Mereakadeemia ja Mainori Kõrgkooli erakorraline professor.
Isiklikku
Abielus, naine Marianna, 4 last (mehaanikainsener (töötab õppejõuna Tallinna Tehnikakõrgkoolis) Mart, viiuldaja Anu, arhitekt Jaan, skulptor Laur), 8 lapselast, 1 lapselapselaps.
Valter Luts
Valter Lutsu teatritee algas juba koolipoisina operetikooris ja noorsootükkides ning Jorh Aadniel Kiirt kehastades (Narvas Võitleja seltsis).
Lõpetanud 1946. aastal Draamastuudio eriklassi, sai Valter Lutsust 22 aastaks Estonia teatri näitleja, ooperisolist ja -lavastaja. Hea karakteersuse ja musikaalsusega lõi ta seal Paul Mägi menuoperetis "Rahutu õnn" Borissi ja "Rummu Jüri" Värdi, hea tantsukoolitus ja sisemine liikuvus viis Valter Lutsu ka balletiosadeni: Ludvig Minkuse don Quijoteni ja nimirollini "Doktor Aibolitis".
Ta aitas Paul Mägi kõrval rikastada teatri repertuaari selliste operetiklassika tippudega nagu Kįlmįni "Mariza" ja "Bajadeer" ning Kemény "Kusagil lõunas". Nende lavastuste kavvavõtt andis pärast pikki Siberi-aastaid lavale tagasituleku võimaluse operetitäht Gerda Murrele.
Valter Luts juhtis aastaid (1962–1987) populaarset Paul Pinna nimelist Rahvateatrit. Hakanud töö kõrvalt Estonia teatris algul Nõmme kultuurimaja näiteringi juhendama, kujundas ta hiljem trükitööliste ametiühingu klubist välja teatri (praegu Von Krahli Teater), mille repertuaar koosnes näitekirjanduse väärtteostest. Muu hulgas pakkus ta seal tööd sellistele lavastajatele nagu Ilmar Tammur, Eino Baskin (ajal, mil vanglast saabununa mujal tööd ei saanud). Lutsule kuulub ka Hella Wuolijoe Niskamäe näidendite sõjajärgsele eesti teatrilavale tagasitoomise au. Ta käis sageli lavastamas Soome harrastusteatrites, sai seal ka aasta parima lavastuse autasu – kuldmedali.
Valter Lutsu kunagine garderoobikaaslane Estonias, näitleja ja laulja Kalju Karask on öelnud:
Stephen Frears
thumb|right|Stephen Frears Stephen Arthur Frears (sündinud 20. juunil 1941 Leicesteris Inglismaal) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud Briti filmilavastaja.
Kaksikheeliks
Kaksikheeliksiga on tegu näiteks DNA molekulis, mis moodustub kahe vesiniksidemetega ühendatud helikaalse desoksüribonukleiinhappe ahela keerdumisel ja võib olla väga pikk. DNA kaksikheeliks on paremakäeline nukleiinhapetest koosnev polümeer, mida hoiavad koos nukleotiidide aluspaarid. Kaks heeliksit, mis moodustavad DNA molekuli, ei paikne teineteise suhtes sümmeetriliselt, vahe ühest heeliksist teiseni "üles-" ja "allapoole" ei ole võrdne.
DNA kaksikhelikaalse mudeli avaldasid esimestena James Watson ja Francis Crick 1953 ajakirjas Nature. Artikkel põhines Rosalind Franklini 1952 tehtud DNA röntgenogrammil, mida nimetatakse Fotoks 51. Järgnesid põhjalikumad DNA uuringud, mille autorid olid Raymond Gosling, Alexander Stokes, Maurice Wilkins ja Herbert Wilson. Erwin Chargaff uuris kaksikheeliksi aluspaaride keemilist koostist ja biokeemilist ehitust.
Crick, Wilkins ja Watson said nende uurimuste eest 1962. aastal Nobeli meditsiiniauhinna. Franklin oli selleks ajaks juba surnud (suri 1958).
Diatooniline intervall
Diatooniline intervall ehk alusintervall on defineeritav mõne diatoonilise helirea kaudu. Diatoonilised on kõik järgnevad intervallid ja nende ühendid:
Tritooni on diatoonika seisukohalt traditsiooniliselt defineeritud kui puhta intervalli alteratsiooni ehk järelikult kromaatikat kas
Duur-moll-süsteemis moodustuvad diatoonilised intervallid loomulike heliridade astmete vahel. Diatoonilised on puhtad, suured ja väikesed intervallid. Peale nende on diatoonilised veel loomuliku mažoori IV ja VII astme ning loomuliku minoori vi ja ii astme vahele moodustuv suurendatud kvart ja pöördintervallina loomuliku mažoori VII ja IV astme ning loomuliku minoori ii ja vi astme vahele moodustuv vähendatud kvint.
Janus
pisi|Januse büst [[Vatikanis]] Janus oli vanarooma mütoloogias väravate, uste, alguste, lõppude ja ukseavade jumal. Temalt on nime saanud jaanuarikuu. Tavaliselt kujutati teda kahe vastassuundades vaatava näoga; sel kujul oli ta Janus Geminus (kaksik-Janus) ehk Bifrons. Kohati esines ka nelja näoga Janus Quadrifrons. Etruski mütoloogias vastas talle Ani.
Janus oli muutuste ja üleminekute jumal, kes sümboliseeris näiteks üleminekut minevikust tulevikku, ühest seisundist teise või ühelt nägemuselt teisele või ühe universumi üleminekut teiseks. Kahe näoga Januse üks nägu vaatas minevikku, teine tulevikku.
Janust austati saagikoristuse ja külvi alguses, samuti abiellumise, sünni ja muude alguste puhul. Ta esindas vaheastet barbaarsuse ja tsivilisatsiooni, maa ja linna ning noorukiea ja täiskasvanuea vahel.
Janus oli olemas enne Saturnust ja Jupiteri. Teda austati iga ukse või värava (janua) kaitsevaimuna. Arvati, et ta avab ja suleb kõiki väravaid, põhiliselt sümboolselt. Palvetes ja ohverduste puhul pöörduti Januse poole enne kõiki teisi jumalusi. Janus oli kõikide põlluharijate ning kõikide avajate ja sulgejate hoidja ja kaitsja,
Ta olevat olnud pärit Kreekast Tessaaliast ning olnud koos Camesega Latiumis kuningas. Neil oli palju lapsi, kellest üks oli Tiberinus. Janusel ja tema hilisemal abikaasal Juturnal oli poeg Fontus. Ka Jana oli Januse abikaasa.
Latiumi ainuvalitsejana kuulutas Janus kuldaega, võttes tarvitusele raha, seadused ja põlluharimise. Seetõttu on ta kultuuriheeros.
Kui Romulus koos kaaslastega röövis sabiinitarid, pani Janus purskama kuumaveeallika ning röövijad põgenesid. Selle auks hoiti sõja ajal Januse templite uksi lahti, et ta saaks kergesti sekkuda. Rahu ajal olid uksed ja väravad kinni.
Januse järgi on nimetatud Januse saar Palmeri saarestikus Antarktika poolsaare juures.
Võrktiivalised
Võrktiivalised (Neuroptera) on putukate selts võrkja tiivasoonestusega.
Algselt kuulusid siia seltsi ka ühepäevikulised (Ephemeroptera), ehmestiivalised (Trichoptera) ning kiilid (Odonata), kaamelkaelalised (Raphidioptera) ja suurtiivalised (Megaloptera). (Viimast kahte rühma käsitlevad paljud autorid siiani võrktiivaliste alamseltsidena).
Praegugi ühendab võrktiivaliste selts kujult ning suuruselt väga erinevaid liike, veelgi suuremad on erinevused tema erinevate sugukondade vahel. Tuntakse umbes 4000 kaasaegset võrktiivaliste liiki, süstemaatikud jagavad nad 19 sugukonda.
Mitmete liikide (Osmylus chrysops) vastsed on kahepaikse eluviisiga, aga on ka täielikke veeputukaid (suitsvõrklased Sisyridae). Kuival maal elavate võrktiivaliseliikide vastsed katavad sageli oma selja tühjaksimetud saakloomade kestadega. Enamik võrktiivaliste liikidest on aktiivsed öösel ja lendavad valguse poole, aga paljud võrktiivalised on aktiivsed ka päeval (Ascalaphidae liigid). Võrktiivaliste esi- ja tagatiivad ei talitle lennu ajal koos, ainult pärltiiblaste (Hemerobiidae) liikidel on tiivad varustatud omalaadse mehhanismiga, mis võimaldab mõlemaid tiivapaare lennu ajal siduda ja kasutada ühtse lennusena. Enamik võrktiivalisi lendab halvasti ja suhteliselt lühikesi vahemaid, erandiks on sugukonna Ascalaphidae esindajad.
Mantispidae sugukonna röövritsikalisi meenutavad esindajad elavad esmajoones soojema kliimaga aladel, kuid neid leidub ka parasvöötmes. Sugukonna esindajad on reeglina röövtoidulised. Umbes 400 teadaolevast liigist vääriks märkimist Mantispa styriaca, kes toitub huntämbliku munadest või noortest isenditest.
Ilusaimad silmad võrktiivalistest on ilmselt kiilassilmlased (Chrysopidae). Kiilassilmad on 1–1,5 sentimeetri pikkuse kehaga õrnade võrkjate tiibade ning rohekuldsete silmadega putukad, kelle hulgas on nii taimtoidulisi kui kiskjaid. Sugukonda kuulub umbes 1 400 liiki ja tema esindajad on levinud üle kogu maailma. Eestis elab öise eluviisiga võsa-kiilassilm (Chrysopa perla), kelle tiibade siruulatus on umbes 3 sentimeetrit. Kiilassilmade valmikud on kas kiskjad või toituvad õietolmust, nektarist jms.
Kõigi võrktiivaliste vastsed on röövtoidulised. Saak surmatakse kiiresti mürgi abil, mida tootvad näärmed asuvad alalõugades. Vastsetele on omane eksogeenne ehk sooleväline seedimine: üla- ja alalõua vahel olevat renni mööda suunavad võrktiivaliste vastsed saaklooma oma seedemahlu. Lahustunud ning poolseedunud toit imetakse seejärel ohvri katetest välja.
Inimese seisukohalt puudub seltsi esindajatel eriline tähtsus - nad ei toitu kultuurtaimedest ega koduloomadest, kummatigi on mitmed võrktiivaliste liigid (näiteks Chrysopa spp.) kasulikud taimekahjurite hävitamisel.
Eesti liikidega sugukonnad
Eestis elab võrktiivalisi vähemalt 35 liiki. Need kuuluvad sugukondadesse (koos Eesti Elurikkuse andmebaasis nimetatud liikide arvuga)
The Greatest Hits (The Sun)
"Greatest Hits" on The Suni debüütalbum, mis anti välja 2005 aastal.
Ajakirjanike loend
Siin on loetletud ajakirjanikke.
A
Martinus Wilhelmus van der Aa - Thorvald Aadahl - Frank Aaen - Bjarne Aagaard Strøm - Martin Aagård - Helle Aan - Verna Aardema - Juhan Aare - Toivo Aare - Jüri Aarma - Kiur Aarma - Raik Aarma - Anneli Aasmäe - Rando Aav - Richard Aavakivi - Marti Aavik - Svea Aavik - Khwaja Ahmad Abbas - Eduardo Acevedo Díaz - Gabriela Adameșteanu - Lena Adelsohn Liljeroth - Annely Adermann - Margit Adorf - Aleksei Adžubei - Rada Adžubei - Katrin Aedma - Martin Agronsky - José Eduardo Agualusa - Jussi Ahlroth - Adam Aint - Mihkel Aitsam - Viio Aitsam - Allan Alaküla - Ruth Alaküla - Tiina Alaküla-Kuuler - Ann Alari - Annika Alasoo - Isabel Allende - Indriķis Alunāns - Ain Alvela - Jacques-Pierre Amette - Andres Ammas - Anneli Ammas - Levon Ananjan - Ado Anderkopp - Lena Andersson - Erin Andrews - Norman Angell - Oskar Angelus - Tõnu Anger - Silver Anniko - Gustaf Antell - Olev Anton - Kärt Anvelt (Karpa) - Anne Applebaum - János Arany - Klas Pontus Arnoldson - Tõnis Arnover - Jessikka Aro - Rein Aro - Karl Arro - Yann Arthus-Bertrand - Henn Arvo - Julian Assange - Robert Astrem - Audronius Ažubalis - David Attenborough - Karin Aule - Raimond Auling - Maire Aunaste
B
Issaak Babel - Gracchus Babeuf - Anastassija Baburova - Ljuza Badretdinova - Walter Bagehot - Erkki Bahovski - Julie Banderas - Glenn Beck - Vadim Belobrovtsev - Erki Berends - Valentin Berežkov - Bruno Berg - Werner Bergengruen - Jaanus Betlem - Denõss Bigus - Ado Birk - Nellie Bly - Arrigo Boito - Erik Boltowski - Johan Borgen - Üllar Born - Tõnis Braks - Flora Brovina - Patti Ann Browne - Ingvild Bryn - Bill Bryson - Villem Buk - Jevgen Buket - Faddei Bulgarin - August Busch - Jüri Butšakov - Juri Butussov - Koit Brinkmann - Ludwig Börne
C
Alisyn Camerota - Ramón Cano - Gretchen Carlson - Barbu Catargiu - Neil Cavuto - C. W. Ceram - Iris Chang - Stéphane Charbonnier - Gigliola Cinquetti - Jeremy Clarkson - Fridtjov Clement - Alan Colmes - Anderson Cooper - Ann Coulter - Katie Couric - Anthony Berkeley Cox - George Creel
D
Stig Dagerman - Massimo D'Alema - Lea Danilson-Järg - Kevin Davies - Donald Day - Kerli Dello - Rene Denfeld - Heino Dengo - Jiří Dienstbier - Richard Dimbleby - Aleksandr Djukov - Lou Dobbs - Cory Doctorow - Sergei Dovlatov - Charles Dow - Élie Ducommun - Can Dündar
E
Vello Ederma - Linda Eensaar - Riina Eentalu - Enn Eesmaa - Anšlavs Eglītis - Karmel Eikner - Andres Eilart - Kaido Einama - Aleksander Eisenschmidt - Zineb El Rhazoui - Julius Elango - Jaan Ellen - Sven Elvestad - Mihai Eminescu - Sirje Endre - Priit Ennet - Pekka Erelt - Helgi Erilaid - Tõnis Erilaid - Aatos Erkko - Anne Erm - Peeter Ernits - Uula Eronen - Kirke Ert - Andry Ervald - Andrus Esko - Enn Esko - Urve Eslas - Heldia Estam - Jüri Estam - Betty Ester-Väljaots
F
Susan Fakudi - Sebastian Faulks - Feodor Feodorov - Janar Filippov - Jürgen Fogel - Karl Oskar Freiberg - Thomas Friedman - Courtney Friel - David Frost - Julius Fučík - Karlo Funk - Walther Funk
G
Émile Gaboriau - August Gailit - Erik Gamzejev - Igor Garšnek - Ago Gaškov - Henry Louis Gates - Evan Gershkovich - Aivars Ģipslis - Malcolm Gladwell - Manólis Glézos - Zac Goldsmith - Amy Goodman - Hellar Grabbi - Gennadi Gramberg - Glenn Greenwald - Ado Grenzstein - Indrek Grigor - Peeter Grünfeldt - Katarzyna Grochola - Frode Grytten - Giovannino Guareschi - Thengiz Gudava - Robert Guérin - Veronica Guerin - Hervé Guibert - Jan Guillou - Oskar Gustavson
H
Enn Haabsaar - Lauri Habakuk - Juhan Habicht - Sebastian Haffner - Tõnu Hagelberg - Sven Haljand - Heiki Haljasorg - Herbert Haljaspõld - Enn Hallik - Airi Hallik-Konnula - Richard Hammond - Gert D. Hankewitz - Heino Hankewitz - Sten A. Hankewitz - August Hanko - Sean Hannity - Regina Hansen - Raimu Hanson - Rein Hanson - Rudolf Hansson - Karl Harrer - Romi Hasa - Mehdi Hasan - Arnold Christian Theodor Hasselblatt - Peeter Hein - Ott Heinapuu - Eve Heinla - Karl Helemäe - Joonas Hellerma - Kärt Hellerma - Hanna Hellquist - Maris Hellrand - Hannes Hermaküla - Karl August Hermann - José Hernández - Peter Hessler - Valter Heuer - Leena Hietanen - Marko Hiie - Karl August Hindrey - Kadri Hinrikus - Madis Hint - Ene Hion - Gunnar Hololei - Rudolf Holsti - Nils Horner - Huell Howser - Mike Huckabee - Arianna Huffington - Aivar Hundimägi - Lauri Hussar - Andrei Hvostov - Priit Hõbemägi
I
Kadri Ibrus - Argo Ideon - Ülo Ignats - Rihhard Iher - Ivo Ago Iliste - Andres Ilves - Leo Ilves - Harry Ingelman - Laura Ingraham - Santeri Ivalo - Pavel Ivanov - Friedrich Issak - Päivi Istala - Vjatšeslav Ivanov
J
Urmas Jaagant - Michael Jackson (õlleekspert) - Howard Jacobson - Valdo Jahilo - Juhan Jaik - Carl Robert Jakobson - Max Jakobson - Evald Abram Jalak (Eesav Edvard Puuslik) - Aivar Jarne - Günther Jauch - Magomed Jevlojev - Maris Johannes - Jahn Otto Johansen - Leopold Johanson - Boris Johnson - Ernst Joll - Elena Jončeva - Alex Jones - Erich Joonas - Arnold Joonson - Tiina Joosu-Palu - Aimar Jugaste - Ants Juske - Jaak Juske - Heino Jõe - Tiina Jõgeda - Aadu Jõgiaas - Heldur Jõgioja - Jan Jõgis-Laats - Kärt Jänes-Kapp - Rein Järlik - Jaak Järv - Margus Järv - Linda Järve - Ott Järvela - Artturi Järviluoma - Madis Jürgen - Agnes Jürgens - Marika Jürgenson - Anton Jürgenstein - Andres Jüriado - Toomas Jüriado - Jaak Jürine - Lauri Jürisoo - Merike Jürjo - Mall Jürma - Linda Jürmann - Juhan-Kaspar Jürna - Helju Jüssi
K
Tiina Kaalep - Christian Kaarna - Imre Kaas - Valter Kaaver - Mart Kadastik - Aleksander Kaelas - Rasmus Kagge - Kiira Kahn - Maret Kaik - Heidit Kaio - Peep Kala - Valeri Kalabugin - Erik Kalda - Helgi Kaldma - Evelyn Kaldoja - Peeter Kaldre - Marko Kaldur - Marko Kaljuveer - Kristjan Kalkun - Toomas Kall - Alla Kallas - Ene Kallas - Karol Kallas - Teet Kallas - Ülo Kalm - Vahur Kalmre - Kertu Kalmus - Tõnu Kalvet - Reinhold Kamsen - Mai Kangro - Tiina Kangro - Eva Merike Kangro-Pennar - Paavo Kangur - Tõnu Kann - Astrid Kannel - Indrek Kannik - Meelis Kapstas - Ryszard Kapuściński - Marii Karell - Stepan Karja - Jonatan Karjus - Ivo Karlep - Hille Karm - Tawakul Karmān - Andrus Karnau - Aleksander Karro - Merle Karro-Kalberg - Mari Kartau - Tiit Karuks - Mari-Ann Karupää - Kajar Kase - Asta Kass - Martti Kass - August Eduard Kastra - Oleg Kašin - Jan Kaus - Tõnu Kees - Eteri Kekelidze - Jaan Kelder - Karl Kello - Megyn Kelly - Ross Kemp - Kaire Kenk - Argo Kerb - Rainer Kerge - Heino Kermik - Erich Kern - Vahur Kersna - Kalev Kesküla - Kaia Kiik - Gert Kiiler - Sirje Kiin - Harri Kiisk - Craig Kilborn - Dorothy Kilgallen - Margit Kilumets - Krista Kilvet - Kim Seong-su - Larry King - Harri Kingo - Tõnis Kipper - Mati Kirotar - Ernst Kirs - Egon Erwin Kisch - Jevgeni Kisseljov - Jaan Kitzberg - Aita Kivi - Alver Kivi - Juhan Kivi - Krister Kivi - Priit Kivi - Albert Kivikas - Evelin Kivimaa - Katrin Kivimaa - Paavo Kivine - Paul Klebnikov - Victor Klemperer - Dimitri Klenski - Marianne Kneuer - Tuuli Koch - Tõnu Koik - Aavo Kokk - Enn Kokk - Juhan Kokla - Konstantin Kokla - Peet Kokla - Mihhail Koltsov - Meelis Kompus - Ragnar Kond - Urmet Kook - Ferdinand Kool - Ott Kool - Sulev Kool - Piret Kooli - Rain Kooli - Väino Koorberg - Vahur Koorits - Jaanus Koort - Kaja Koovit - Merit Kopli - Kaivo Kopli - Marie Koppel - Olari Koppel - Urve Korjula - Hannes Korjus - Margarita Kornõševa - Viktoria Korpan - Vladislav Koržets - Neeme Korv - Jadranka Kosor - Dezső Kosztolányi - Ivar Kostabi - Kustas Kotsar - Anna Kovalenko - Andres Kraas - Kaljo Krell - Arvi Kriis - Kaarel Krimm - Bill Kristol - Katariina Krjutškova - Christian Krohg - Erni Krusten - Kalev Kruus - Tiina Kruus - Veljo Kuivjõgi - Reet Kudu - Hugo Kukke - Kaire-Külli Kuldbek - Jerzy Kulej - Jaanus Kulli - Kuldar Kullasepp - Signe Kure - Voldemar Kures - Kaja Kurg - Silvia Kuulpak - Lembitu Kuuse - Margus-Hans Kuuse - Otto Kuusik - Priit Kuusk - Hannes Kuusma - Kauno Kõima - Sigrid Kõiv - Voldemar Kõiv - Friedrich Kõlli - Jaanus Kõrv - Jakob Kõrv - Kadri Kõusaar - Tiit Kändler - Maian Kärmas - Mihkel Kärmas - Kaja Kärner - Ärni Käärid - Ulvar Käärt - Carl Eduard Körber - Urmo Kübar - Esta Kübarsepp - Ilmar Külvet - Toomas Kümmel - Ivar Kümnik - Andres Küng - August Künnapu - Ants Künnapuu
L
Eduard Laaman - Tiina Laanem-Murde - Riho Laanemäe - Karl Laantee - Hendrik Laas - Andres Laasik - Viktoria Ladõnskaja - Anneli Lahe - Signe Lahtein - Heino Laiapea - Eerik Laidsaar - Aare Laine - Meelis Lainvoo - Tiiu Laks - Dagmar Lamp - Gustav Landauer - Juhan Lang - Andres Langemets - Ya'ir Lapid - Lea Larin - Stieg Larsson - Kalle Lasn - Julija Latõnina - Lembit Lauri - Riho Laurisaar - Meinhard Laurmaa - Hans Leberecht - Maurice Leblanc - Jenna Lee - Merike Lees - Jüri Leesment - Greete Lehepuu - Harri Lehiste - Elmar-Aleksander Lehtmets - Tõnis Lehtmets - Piia Leino - Dannar Leitmaa - Toomas Leito - Verni Leivak - Mart Lekstein - Ain Lember - Adelaida Lemberg - Heimar Lenk - Krista Lensin - Margus Lepa - Virkko Lepassalu - Harald Leppikson - Gaston Leroux - Louis Leroy - David Letterman - Taavi Libe - Madis Ligi - Oskar Karl Johann Liigand - Kadri Liik - August Liit - Peeter Liiv - Urmas Liiv - Kaido Liiva - Siiri Liiva - Virve Liivanõmm - Ardi Liives - Johann Lill - Marica Lillemets - Peeter Lilleväli - Erik Lillo - Rush Limbaugh - Arvi Lind - Hallar Lind - Mihkel Lindenberg - Marek Lindmaa - Indrek Lindsalu - Reet Linna - Raivo Linnas - Walter Lippmann - Vladislav Listjev - Olga Ljubimova - Sue Lloyd-Roberts - Rita Loel - Mihkel Loodus - Caspar Franz Lorenzsonn - Gunnar Loss - Sami Lotila - Rebekka Lotman - Raivo Lott - Edward Lucas - Emil Ludwig - Toomas Luhats - Georg Eduard Luiga - Märt Luige - Enno Luik - Hans H. Luik - Riina Luik - Jaan Lukas - Eduard Lukk - Leho Lumiste - Liis Lusmägi - Janek Luts - Priit Luts - Evald Lutsius - Üllar Luup - Koit Luus - Erni Lõbu - Grete Lõbu - Alo Lõhmus - Maarja Lõhmus (Pärl) - Andri Lõssenko - Ulla Länts - Silja Lättemäe - Vello Lään - Tiit Lääne
M
Hrvoje Macanović - Rachel Maddow - Reet Made - Juhan Maidlo - Norman Mailer - Andri Maimets - Toivo Makk - Vadim Makšejev - Albert Maloverjan - Meelis Mandel - Sándor Márai - Kaur Maran - Mart Mardisalu - Bernard Maris - Liza Marklund - Georgi Markov - Sergei Markov - João Lopes Marques - Jaan Martinson - Mihkel Martna - Ilona Martson - Ann Marvet - Peeter Marvet - Otto Wilhelm Masing - Tadeusz Mazowiecki - Hans Massaquoi – Mihkel Mathiesen - Tiit Matsulevitš - Ülo Mattheus - James May - Kaupo Meiel - Tõnu Meijel - Manuel Mejía Vallejo - Julija Mendel - Martin Meredith - Anu Merila - Merilyn Merisalu - Maarja Merivoo-Parro - Antero Mertaranta - Tiit Mesila - Riho Mesilane - Vladimir Meštšerski - Margus Mets - Lehti Metsaalt - Nikolaus Metslov - Seichō Matsumoto - Christoph von Mickwitz - Kalle Mihkels - Immo Mihkelson - Marko Mihkelson - Ilmar Mikiver - Marianne Mikko - Margus Mikomägi - Aleks (Alex) Milits - Juan José Millás - Leonid Mletšin - Silvia Modig - Juris Moks - Ferenc Molnár - Ernesto Teodoro Moneto - Cyril Montana - Indro Montanelli - Rosa Montero - Felix Moor - Natalia Morari - Zsigmond Móricz - Erik Morna - Marina Moskvina - Margus Muld - Sevgil Musajeva - Indrek Mustimets - Kalle Muuli - Anu Mõistlik - Ave Maria Mõistlik - Paul-Olev Mõtsküla - Elo Mõttus-Leppik - Piret Mäeniit - Kaileen Mägi - Milla Mägi (Ingel Tael) - Tiina Mägi - Raul Mälk - Cəlil Məmmədquluzadə - Oskar Mänd - Jakob Mändmets - Heiki Männik - Guido Mätlik - Arp Müller - Kalle Müller - Otto Münther - Märt Müür - Meeli Müüripeal
N
Enda Naaber - Grete Naaber - Félix Nadar - Yri Naelapea - Hillar Nahkmann - Donatas Narmont - Agne Narusk - Mati Narusk - Naima Navi - Jaan Nebokat - Siim Nestor - Aleksandr Nevzorov - Charles Nicholl - Asta Niinemets - Sirje Niitra - Merili Nikkolo - Andrus Nilk - Ildar Nisametdinov - Peeter Novod - Valerija Novodvorskaja - Eduard Nukk - Janne Nurmik - Jaanus Nurmoja - Branislav Nušić - Merlis Nõgene - Kerli Nõu - Raimo Nõu
P
Gunnar Paabo - Gunnar Paal - Aimi Paalandi - Veiko Paalma - Kadri Paas - Erno Paasilinna - Ene Paaver - Vambola Paavo - Olavi Paavolainen - Illo-Peep Padernik - Jaana Padrik - Peep Pahv - Ants Paju - Juhan Paju - Taivo Paju - Tarmo Paju - Margo Pajuste - Justas Paleckis - Arved Palgi - Greete Palgi - Sarah Palin - Aivo Paljasmaa - Anu Pallas - Ilmar Palli - Andres Pallon - Raivo Palmaru - Andri Paltševskõi - Andres Panksepp - Valdo Pant - Sergei Parhomenko - Aivi Parijõgi - Udo Parikas - Krister Paris - Pia Paris - Manona Paris - Tiina Park - Nicholas Parsons - Jaan Parv - Ralf Parve - Ralf R. Parve - Martin Pau - Katrin Pauts - Marje Pedajas - Heino Pedusaar - Juhan Peegel - Ingrid Peek - Jüri Peet - Hillar Peets - Nora Peets - Georg Pelisaar - Jaan Pert - Owe Petersell - Epp Petrone - Justin Petrone - Katja Petrowskaja - Valeri Petšeikin - Sacha Pfeiffer - Jaanus Piirsalu - Meelis Piller - Barbi Pilvre - Merike Pinn - Jüri Pino - Nasta Pino - Tiina Pintsaar - Andrei Piontkovski - Aimi Pitk - Merike Pitk - Aleksandr Pljuštšev - Jakob Ploompuu - Vello Pohla - Annika Poldre - Massimo Polidoro - Anna Politkovskaja - Diana Polov - Linda Poots - August Pork - Sarah Jana Portner - Jānis Poruks - Vera Poska-Grünthal - Eda Post - Samantha Power - Kirsten Powers - Andres Pranspill - Heinrich Prants – Tõnu Prei - Gunnar Press - Ketlin Priilinn - Nelli Privalova - Mart Pukits - Mart Pukk - Otto Pukk - Joseph Pulitzer - Kadri Pulk - Priit Pullerits - Andres Pulver - Heidy Purga - Ene Puusemp - Monika Puutsa - Vambola Põder - Priit Põiklik - Andres Põld - Tiiu Põld - Õnne Pärl - Rein Pärn - Jüri Pärnpuu - Ago Pärtelpoeg – Valter Pärtelpoeg – Juhani Püttsepp - Birgit Püve
R
Age Raa - Stefan Raab - Egle Raadik - Arno Raag - Jutta Rabe - Henno Rahamägi - Andres Raid - Juku-Kalle Raid - Peeter Raidla - Tea Raidsalu - Kulle Raig - Raivo Raigna - Inga Raitar - Ylle Rajasaar - Allan Rajavee - Erik Rand - Jüri Randviir - Aarne Rannamäe - Ahmet Rasim - Fjodor Raskolnikov - Kadri Ratt - Ilmar Rattus - Lembit Rattus - Märt Raud - Neeme Raud - Valve Raudnask - Mai Raud-Pähn - Aleksander Leopold Raudkepp - Hilda Raudkivi - Mart Raudsaar - Ernst Raudsepp - Harald Raudsepp - Koit Raudsepp - Guido-Roland Raudver - Alo Raun - Valdo Raun - Vallo Raun - Helju Rauniste - Hans Rebane - Heino Rebane - Raul Rebane - Mare Rebas - Liviu Rebreanu - Vesta Reest - Ferdinand Rei - Marko Reikop - Kaire Reiljan - Piret Reiljan - Alur Reinans - Tiina Reinart - Aivar Reinap - Urmi Reinde - Urmas Reitelmann - Alejandro Rejón Huchin - Olev Remsu - Maria Ressa - Hindrek Riikoja - Mart Riikoja - Joanie de Rijke - Raivo Rimm - Piret-Päiv Rist - Irina Ristmägi - Geraldo Rivera - Henri-Pierre Roché - Gianni Rodari - Indrek Rohtmets - Aivis Ronis - Marge-Ly Rookäär - Marika Roomere - Henrik Roonemaa - Teet Roosaar - Allan Roosileht - Toomas Roosileht - Endel Roosimägi - Tuuli Roosma - Küllike Rooväli - Britt Rosen - Colin Ross - Isai Rozenfeld - Väinu Rozental - Johann Philipp Roth - Joseph Roth - Karl Rove - Aarne Ruben - Hanneli Rudi - Hannes Rumm - Ülo Russak - Ainar Ruussaar - Tim Russert - Anneli Rõigas (Anneli Reigas) - Igor Rõtov - Jaan Rõõmussaar - Alfred Rästas - Artur-Mihail Rätsep - Tiit Rääk
S
Wadī‘ Sa‘ādah - Andrus Saar - Ants Saar - Evar Saar - Hendrik Saar - Margus Saar - Rünno Saaremäe - Härmo Saarm - Joosep Saat - Peeter Sagar - Siim Saidla - Katrin Saks - Harrison Salisbury - Vello Salo - Madis Salum - Enn Salurand - Oleg Samorodni - Anvar Samost - Maris Sander - Hartwig Arthur Ferdinand von Sass - Vilja Savisaar - Hannu Savola - Ede Schank-Tamkivi - Adolf Schmal - Elimar Schubbe - Montgomery Schuyler - Indrek Schwede - Tõnu Seero - Conrad Seidl - Jaroslav Seifert - Edgar Sein - Edgar Selberg - Sergo Selder - Johannes Selg - Julius Seljamaa - Julian Semjonov - Andres Sepp - Arnold Sepp - Hendrik Sepp - Aarne Seppel - Sergei Sergejev - Gregor Sibold - Heili Sibrits - Aino Siebert - Javier Sierra - Anneli Sihvart - Lembit Siimaste - Margarete Siimer - Virgo Siil - Rein Sikk - Rein Sikk - Radosław Sikorski - Elju Sild - Ivar Sild - Johanna Sild-Rebane - Toomas Sildam - Reimo Sildvee - Ants Simm - Kai Simson - Priit Simson - Tiit Sinissaar - Eti Sirg - Jelena Skulskaja - Aado Slutsk - Johan Vilhelm Snellman - Jon Snow - Redik Soar (Karl Kider) - Kerttu Soans - Sven Soiver - Peeter Sookruus - Peep Sooman - Mati Soomre - Urmo Soonvald - Ivar Soopan - Martti Soosaar - Terje Soots - Laurent Sourisseau - Peeter Speek - Friedrich Spindler - Edgar Spriit - Tibor Szamuely - Mariusz Szczygieł - Rein Spitz - Dāvis Stalts - Sergej Stanišev - William Thomas Stead - Jon Steele - Irina Stelmach - Maarit Stepanov - Bruce Sterling - Mats Strandberg - Carl Gustaf Ströhm - Julian Stryjkowski - Lilli Suburg - Raul Sulbi - Raivo Suni - Olaf Suuder - Heiki Suurkask - Marius Suviste - Endel Sõerde - Enn Säde - Margit Säde - Meelis Süld - Aet Süvari
Š
Ester Šank - Aleksandr Šegedin - Hagi Šein - Viktor Šenderovitš - Alvydas Šlepikas - Juri Štšekotšihhin - Savik Šuster
Z
Vadim Zagladin - Gustavs Zemgals - Sofka Zinovieff - Aleksandr Zukerman - Wojciech Żukrowski - Beno Zupančič
T
Hadia Tajik - Jaan Taklaja - Maarja Talgre - Ene-Maris Tali - Piret Tali - Mirjam Tally - Juhan Kristjan Talve - Tanel Talve - Mati Talvik - Heikki Talving - Ene-Liin Tamm - Enno Tamm - Eric Enno Tamm - Jaanus Tamm - Uno Tamm - August Tammann - Enno Tammer - Harald Tammer - Kristi Tammik - Evald Tammlaan - Eva Tammsaar - Allar Tankler - Kaarel Tarand - Mari Tarand - Mart Tarmak - Igor Taro - Timo Tarve - Ants Tasa - Esko Tasa - Kaljula Teder - Teet Teder - Tiia Teder - Erlend Teemägi - Ingrid Teesalu - Arnika Tegelmann - Sulev Teinemaa - Kirill Teiter - Endel Tennov - Aleksander Terras - Olufemi Terry – Ernst Tetsmann - Carsten Thomassen - Hunter S. Thompson - Külli-Riin Tigasson - Harri Tiido - Hardi Tiidus - Urve Tiidus - Helle Tiikmaa - Kadri Tiisel - Aare Tiisväli - Ülle Tiit - Hamlet Tiits - Tõnu Timm - Kirsti Timmer - Tõnis Tirel - Erkki Toivanen - Hanno Tomberg - Jaan Tomp – Kusta Toom - Yana Toom - Peeter Tooma - Eva Toome - Vallo Toomet - Peeter Tooming - Harald Toomsalu - Jaan Tootsen - Toivo Tootsen - Ülo Tootsen - Enn Tosso - Roman Trahtenberg - Harri Treial - Henn Treial - Märt Treier - Hans Treimann - Kristel Trell - Leopold Trepper - Indrek Treufeldt - Ivar Trikkel - Artjom Troitski - Toomas Truuverk - Deivil Tserp - Tatjana Tšornovol - Eino Tubin - Boris Tuch - Mehis Tulk - Abdul Turay - Vladimir Turtšinski - Harry Tuul - Tiit Tuumalu - Jaan Tõnisson - Moidela Tõnisson - Margit Tõnson - Inno Tähismaa - Irja Tähismaa - Hille Tänavsuu - Toivo Tänavsuu - Kalev Türk - Olev Türn
U
Toomas Uba - Gösta von Uexküll - Jakob von Uexküll - Udo Ulfkotte - Maria Ulfsak-Šeripova - Linn Ullmann - Mart Ummelas - Ott Ummelas - Feliks Undusk - Giuseppe Ungaretti - Ly Unt - Andreas Unterberger - Algot Untola - Tiia Upine - Ago Ustal - Nils Ušakovs - Olaf Utt - Laur Uudam - Vesta Uuetoa - Ants Uus - Arvo Uustalu
V
Anton Vaarandi - Sven Vabar - Airi Vaga - Maret Vaher - Vaapo Vaher - Tarmo Vahter – Jaan Vahtra - Robert Vaidlo - Georgi Vainer - Margo Vaino - Urmas Vaino - Herbert Vainu - Valner Valme - Elmar Valmre - Heiki Valner - Kadri Valner - Sulev Valner - Helju Vals - Greta Van Susteren - Ilmar Vananurm - Kai Vare - Tõnu Vare - Lauri Varik - Karoliina Vasli - Kati Vatmann - Heili Vaus - Sulev Vedler - Johannes Vedru - Ivari Vee - Voldemar Veedam - Lea Veelma - Agu Veetamm - Ingrid Veidenberg - Ene-Reet Veiper - Hubert Veldermann - Bernard Velhac - Harald Vellner - Vladimir Velman - Priit Vesilind - Priit Veski - Rein Veskimäe - Ivar Vigla - Andres Vihalem - Aivar Viidik - Ivar Viil - Merike Viilup - Aigi Viira - Laur Viirand - Martin-Nils Viirand - Katrin Viirpalu - Erika Viirsalu-Nivanka - Allar Viivik - Pradeep Vijayakar - Bjørg Vik - Kristel Vilbaste - Eduard Vilde - Ester Vilgats - Kalev Vilgats - Sirje Vill - Raul Vinni - Søren Vinterberg - Tarmo Virki - Juhan Virkus - Jarmo Virmavirta - Ann Viskar - Harry Visman - Silvia Vissak - Madli Vitismann - Walter Vitt - Mihhail Vladislavlev - Aleksandr Vojeikov - Vello Volt - Hendrik Vosman - Axel de Vries - Joost de Vries - Peeter Võsa - Vidrik Võsoberg - Marian Võsumets - Anu Välba - Linda-Mari Väli - Jaan Väljaots - Eduard Värav - Riho Västrik - Mai Vöörmann
W
Stella K. Wadowsky - Per Wahlöö - Rob Walker - Chris Wallace - Edgar Wallace - Jaakko Wallenius - Barbara Walters - Jude Wanniski - Andreas Weber - Alan Weisman - Wilhelm Ludwig Wekhrlin - Kjell Westö - Elwyn Brooks White - Oprah Winfrey
Õ
Harry Õnnis - Tarmo Õuemaa
Ä
Älžappar Äbišev - Armas Äikiä
Ü
Juta Üts - Raimo Ülavere
Y
Deniz Yücel
Dünaamika (täpsustus)
"Dünaamika" on mitmetähenduslik sõna.
Üldkeeles mõeldakse dünaamika all hoogsat liikumist või muutuste kulgu.
August II
pisi|August II. Portree autor [[Louis de Silvestre-August]] August II Tugev (August II Mocny, Saksi kuurvürstina Friedrich August I; 12. mai 1670 Saksimaa kuurvürstiriik – 1. veebruar 1733) oli Saksimaa kuurvürst 1694–1733 ning Poola kuningas ja Leedu suurvürst (1697–1706 ja 1709–1733). pisi|[[Saksimaa kuurvürstiriik|Saksi-Poola-Leedu personaaluniooni alusel ühendatud riigi valitseja August II aegne riigilipp]]
Friedrich August oli Wettinite dünastia 1485 kaheks haruks jagunenud, noorema Albrechti, Albertiinide dünastiaharust. Vanem Ernsti liin jäi valdavaks kuni 1547. aastani ja mängis tähtsat rolli reformatsiooni alustamisel. Nende ülemvõim lõppes Schmalkaldeni sõjaga, kus protestantlik Schmalkaldeni Liit astus keiser Karl V vastu. Kuigi ise protestantlik, asus Albrechti liin keisri poolele; Karl V premeeris neid, sundides Ernsti liini loobuma oma õigustest kuurvürsti tiitlile ja maadele Albrechti liini kasuks. Albrechti liini Wettinid säilitasid enamuse Saksimaa territoriaalsest terviklikkusest, säilitades seda märkimisväärse võimuna piirkonnas. Noorem Albrechti liin valitses Saksimaa kuurvürstidena (1547–1806).
Nii Saksi kui Poola-Leedu troonil järgnes talle poeg August III, kuigi Poola-Leedu troonil oli nende kahe vahel veel Stanisław Leszczyński.
Aaron Eckhart
thumb|Aaron Eckhart märtsis 2008 thumb|Aaron Eckhart [[Toronto filmifestivalil 2005. aastal]] Aaron Edward Eckhart (sündinud 12. märtsil 1968 Californias) on Kuldgloobusele kandideerinud USA filminäitleja.
Tema tuntuimate filmirollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Erin Brockovich", "Paycheck", "Juhuslik armastus" ja "Täname suitsetamast!".
Marc Bloch
Marc Bloch (6. juuli 1886 – 16. juuni 1944) oli juudi päritolu Prantsusmaa ajaloolane, medievist ja annaalide koolkonna rajajaid.
Elu ja looming
Marc Bloch sündis Lyonis antiikajaloo professori Gustave Blochi peres. Ta õppis Pariisis École Normale Supérieure’is ja Sorbonne’is, seejärel täiendas ennast Berliinis ja Leipzigis. Pärast lühiajalist töötamist kooliõpetajana mobiliseeriti ta esimese maailmasõja puhkemisel jalaväkke. Pärast sõda 1919. aastal nimetati Bloch Strasbourgi ülikooli dotsendiks, 1921 valiti ta sama ülikooli keskaja ajaloo professoriks. Strasbourgis kohtus Bloch 1920. aastal samas ülikoolis töötava Lucien Febvre’iga, kellest sai tema väga lähedane sõber ja kolleeg. 1929 asutasid nad pärast pikki ettevalmistusi uue teadusajakirja Annales d’histoire économique et sociale ("Majandus- ja sotsiaalajaloo annaalid"). Hiljem on ajakiri vahetanud mitmel korral nime (Annales d’histoire sociale 1939–1942, 1945; Mélanges d’histoire sociale 1942–1944; Annales. Economies, sociétés, civilisations 1946–1994) ja ilmub 1994. aastast nimega Annales. Histoire, Sciences sociales. Blochil ja Febvre’il õnnestus vastse ajakirja ümber koondada terve rida uue põlvkonna andekamaid ajaloolasi, kuid väljaande põhisisu ja ideoloogia kujundasid nad peamiselt kahekesi. Ajakirjast kasvas välja üks 20. sajandi mõjukamaid ajalooteaduslikke koolkondi, mida tuntakse annaalide koolkonna nime all.
Annalesi asutajad kuulutasid "uue ajalooteaduse" sündi, mis ei keskendu enam suurte sündmuste ja isikute uurimisele, vaid taotleb kõikehõlmavat, totaalset ajalugu ja pöörab tähelepanu seni ajaloolaste vaatevinklist kõrvale jäänud teemadele: sotsiaalsed protsessid, majanduslikud muutused, psühholoogilised tegurid, geograafilised mõjud jms. Annales’i artiklid, eriti arvustused, olid teadlikult poleemilised, kritiseerides senise ajalooteaduse positivistlikke suundmusi.
Bloch spetsialiseerus varakult Lääne-Euroopa keskaja ajaloole. 1920 kaitses ta oma doktoritöö "Kuningad ja servid" ("Rois et serfs, un chapitre d’histoire capétienne"), mis analüüsis mõningaid keskaegse Prantsusmaa sotsiaalajaloo aspekte. 1924 ilmus üks tema kõige uuenduslikumaid uurimusi "Kuningad-imetegijad" ("Les Rois thaumaturges: étude sur le caractère surnaturel attribué à la puissance royale particulièrement en France et en Angleterre"), mis rakendab psühholoogia ja antropoloogia meetodeid, et analüüsida keskajal levinud uskumust Prantsuse ja Inglise kuningate imelisse ravivõimesse. 1931 avaldas Bloch kokkuvõtva käsitluse "Prantsuse külaajaloo põhijoontest" ("Les Caractères originaux de l’histoire rurale française"). Blochi teadustöö keskne uurimisteema oli feodaalühiskond. Aastatel 1939–1940 nägi ilmavalgust selle töö olulisim vili: kaheköiteline monograafia "Feodaalühiskond" ("La Société féodale"), mis on katse võtta kokku keskaegse feodaalühiskonna kujunemist, toimet ja tähendust. Uuenduslikult pöörab Bloch suurt tähelepanu feodaalühiskonna vaimsele ja sümboolsele mõõtmele, analüüsides toonaste inimeste tunde- ja mõtteilma. Rööpselt raamatutega kirjutas Bloch väga intensiivselt artikleid ja arvustusi, millest olulisem osa avaldati postuumselt kahes mahukas köites "Ajaloolisi uurimistöid" ("Mélanges historiques", 1963).
1936. aastal kolis Bloch Strasbourgist Pariisi. Kuna tal ei õnnestunud pälvida soovitud professuuri Collège de France’is, tegi ta valiku Sorbonne'i ülikooli kasuks, kus ta valiti majandusajaloo dotsendiks ja 1937. aastal professoriks. 1939. aasta augustis, teise maailmasõja puhkedes, otsustas Bloch vabatahtlikult sõjaväkke astuda. Oma muljed Prantsuse armee kiirest kaotusest 1940 pani ta kirja raamatus "Kummaline lüüasaamine" ("L’Étrange défaite", postuumselt 1946). Peatselt pärast Saksa vallutust liitus Bloch vastupanuliikumisega. Gestapo vahistas ta vahetult enne liitlaste sissetungi, hoidis teda vangis, piinas ja laskis koos 26 kaaslasega maha 16. juunil 1944.
Põrandaaluse tegevuse kõrvalt jätkas Bloch teadustegevust, ta avaldas varjunimede all artikleid Annalesis, mis ilmus Febvre’i toimetamisel edasi, ja kirjutas raamatut "Ajaloo apoloogia ehk Ajaloolase amet" ("Apologie pour l’Histoire ou Métier d’historien", postuumselt 1949), milles püüdis kokku võtta oma käsituse ajaloo uurimisest. Teose käsikiri jäi lõpetamata ja selle toimetas trükki Febvre juba pärast autori surma.
Esta
Esta oli ministritevahelise komisjoni poolt 4. veebruaril 1927 pakutud nimetus tulevasele kulla alusel seisvale Eesti rahaühikule. Nimetuse valiku põhjenduseks oli soov vältida eri maade samanimeliste rahaühikute segiajamist. Esta pidi koosnema 100 sajakust.
Edificio España
Hotel Riu Plaza España on multifunktsionaalne kõrghoone Hispaania pealinnas Madridis. Pärast viit aastat kestnud tarindustöid, 1953. aastal valminud ehitis on 117 meetrit kõrge ja sellel on 25 korrust.
Hoone asub Plaza de España väljaku ääres.
Perugia provints
Perugia provints on provints Itaalias Umbria maakonnas. Provintsi keskus on Perugia linn.
pisi|Palazzo della Provincia, haldushoone
Haldusjaotus
Perugia provints jaguneb 59 omavalitsusüksuseks (comune).
Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused
Üle 20 000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes.
146 elanikuga Poggiodomo on provintsi ja maakonna väikseima elanike arvuga omavalitsusüksus.
Laskesport
Laskesport on spordiala, milles lastakse käsitulirelvast või õhkrelvast märki seisva või liikuva märklehe või lendava märgi pihta.
Ajalugu
Varaseimad andmed käsitulirelvadest pärinevad 14. sajandist. Järgmistel sajanditel täiustati käsitulirelvi mitmeti. Tähtsaimad leiutised olid püssiraua vintlõige (1493), nõelsüüde (1827), metallpadrun (1866) ja suitsuta püssirohi (19. sajandi keskel). Esimesed püstolid võeti kasutusele 16. sajandil, 19. sajandi lõpu käsitulirelvadel oli juba tänapäevane kuju.
Varaseimad teadaolevad võistlused toimusid 1472. aastal Zürichis; märgi läbimõõt oli 2,5 küünart (umbes 113 cm), lasti 230 sammu (umbes 170 m) kauguselt. Esimene rahvuslik ühing oli 1824. aastal Aaraus asutatud Šveitsi Laskurite Liit. Teistes Euroopa maades ja USA-s hakkas laskesport arenema 19. sajandi lõpul.
Esimesed MM-võistlused korraldati 1897. aastal Lyonis. Kavas oli laskmine vabapüssist 300 meetri kauguselt lamades, põlvelt ja püsti. Selles harjutuses esikohale tulevale meeskonnale andis Argentina kindral Pablo Riccheri 1903. aastal igavesti rändavaks auhinnaks 28 kg kaaluva hõbedast nn Argentina karika Copa Argentina. Karika on üldse võitnud 8 riigi sportlased, nendest kõige rohkem (20 korda) on selle võitnud Šveitsi laskurid. USA (10 võitu); NSV Liit (6 võitu); Eesti, Soome (2 võitu); Valgevene, Tšehhi ja Norra 2006. aastal (kõigil 1 võit).
Argentina karika on võitnud kahel korral ka Eesti laskurite vabapüssi meeskond, 1937. aasta maailmameistrivõistlustel Helsingis ja 1939. aastal Luzernis, mõlemad uute maailmarekorditega. 1930. aastate lõpus kuulusid eesti laskurid maailma laskespordi absoluutsesse tippu.
Üheksast esimeste nüüdisaegsete olümpiamängude kavas olnud spordialast oli 1896 Ateenas kõige rohkem osalejaid just laskmises.
pisi|Laskevõistlus 1900. aasta olümpiamängudel 1900. aastal lisati MM-võistluste programmi laskmine vabapüstolist, 1911. aastal armeepüssist ja 1929. aastal väikepüssist. 1929. aastal võeti kavva ka hirvelaskmine. 1897–1914 ja 1921–1931 (välja arvatud 1926) peeti MM-võitlusi igal aastal, 1931–1939 ja 1947–1954 kahe aasta tagant (1949–1952 oli vaheaeg kolm aastat), aastast 1954 on võisteldud täisprogrammiga iga nelja aasta järel olümpiamängude vahepeal. Naiste MM-võistlustega tehti algust 1958. aastal Moskvas. EM-võistlusi on korraldatud nii meestele kui ka naistele aastast 1955.
1907. aastal asutati Zürichis Rahvusvaheline Laskmisliit (Union Internationale de Tir, UIT, inglise keeles ISSF), mille peakorter asub Münchenis.
Laskmine on ala, kus vanusel pole nii suurt tähtsust kui enamikul teistel, kehalist võimekust nõudvatel spordialadel. Barcelona mängudel 1992 võitis meeste 50 m püstoliharjutuse 17-aastane Konstantin Lukaštšik, hõbeda sai aga 58-aastane rootslane Ragnar Skånaker.
Kirjandus
pisi| 10 m õhupüssilaskmise märkleht
Lamerihmülekanne
Lamerihmülekanded on kiilrihmülekannetest eelistatavamad suuremate pöörlemiskiiruste, telgede suure vahe ning ülekande maksumuse võimaliku vähendamise korral. Ülekantav võimsus on tavaliselt 0,5...50 kW, kuid esineb ka lamerihmülekandeid võimsusega 1000 kW ja rohkem.
Rahhiv
Rahhiv on asutatud 1448. aastal. Linnaõigused sai Rahhiv 1958. aastal.
Nokisvaallased
Nokisvaallased (Ziphiidae) on mereimetajate sugukond vaalaliste seltsi hammasvaalaliste alamseltsist.
Sugukonda kuulub 6 perekonda 20 liigiga.
Szombathely
Szombathely on komitaadi õigustega linn Lääne-Ungaris, Vasi komitaadi keskus. Asub Austria piiri lähedal.
Szombathely on Ungari vanim linn, selle asutas Rooma keiser Claudius 45. aastal nimega Savaria (Colonia Claudia Savaria). Hiljem sai sellest Pannonia superior i' provintsi pealinn.
Teise maailmasõja lõpus 4. märtsil 1945 pommitasid linna Briti lennukid.
Augusti eelviimasel nädalavahetusel toimub linnas karneval.
Torre de Madrid
Torre de Madrid on multifunktsionaalne kõrghoone Hispaania pealinnas Madridis. Pärast kolm aastat kestnud tarindustöid, 1957. aastal valminud ehitis on 142 meetrit kõrge ja sellel on 37 korrust.
Silvia Navarro
Silvia Angélica Navarro Barva (sündinud 14. septembril 1978 Iraputo linnas Mehhikos) on Mehhiko näitleja, modell ja saatejuht.
Balakovo
Balakovo on linn Venemaal Saratovi oblastis, Balakovo rajooni keskus. Asub Volga jõe ääres, Saratovist 161 km kirdes.
Silvia Navarro
Ta on mänginud ka Eesti telekanalis TV3 näidatud seebiooperites "Igavene homne" ja "Armastuse aeg".
Balakovo
Balakovo küla tekkis vanausuliste asundusena 1762. aastal. 1913. aastal sai linnaõigused.
Seal asub Balakovo tuumaelektrijaam, Saratovi hüdroelektrijaam ja jõesadam.
Elanikke oli linnas 2005. aastal 199 600, 2007. aastal 199 100 ja 2009. aastal 198 000.
Laager (täpsustus)
Sõna "laager" on mitmetähenduslik.
L
L (väiketähena l) on eesti tähestiku ja teiste ladina kirja kasutavate tähestike täht. L on ladina tähestiku 12. täht. Rooma numbrina tähistab see arvu 50.
Calvin Smith
pisi|Calvin Smith Calvin Smith (sündinud 8. jaanuaril 1961 Boltonis Mississippi osariigis) on Ameerika Ühendriikide endine kergejõustiklane, sprinter. Ta on püstitanud 100 m jooksus maailmarekordi ning on 200 m jooksus kahekordne maailmameister.
Smith oli kahtluseta 1980. aastate üks parimaid sprintereid, kuid tagasihoidliku mehena jäi ta teise karismaatilisema ameerika sprindikuulsuse Carl Lewise varju.
3. juulil 1983 purustas Smith Colorado Springsis Jim Hinesi 15 aastat tagasi México olümpiamängudel joostud maailmarekordi, saades tulemuseks 9,93. Nii Hinesi kui ka Smithi tipptulemused sündisid kõrgmäestiku tingimustes.