cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Moricsala looduskaitseala
Loomastik ja taimestik
Looduskaitsealal elab arvukalt esimestel uuringutel kohatud laane-sulgsuu. Seal elas ka mustlaik-apollo, ent XX sajandil seda liiki saartelt enam ei leitud. Kaitsealustest liikidest kasvavad seal taimedest roheline kaksikhammas ja nõtke näkirohi. Kaladest elab järves harilik hink. Lindudest elavad seal kalakotkas, laululuik, herilaseviu, jääkoskel, merikotkas, naerukajakas, jõgitiir, õõnetuvi, kassikakk, valgeselg-kirjurähn, tamme-kirjurähn, hallpea-rähn, sookurg, väike-kärbsenäpp, musträhn, roo-loorkull ja hüüp. Kormorane, keda järvel nähti esmakordselt aastal 1959, looduskaitsealal tõrjutakse. Selgrootutest elavad looduskaitsealal Anthrenochernes stellae, eremiitpõrnikas ja väike-punalamesklane. Järves kasvavad järv-lahnarohi, punakas penikeel, vahelduvaõiene vesikuusk, nõtke näkirohi, silmjärvikas, leitud on ka harilikku haneheina ja väikest konnarohtu. Saartel kasvavad sammaldest longus rippsammal, ahenev püstparbik, Milde lühikupar, tõmmu pungsammal, roheline kakshammas, koldjas ebatömptipp, lubi-sirbik, harilik sookammik, sügis-kõrvsammal, keeljas lusiksammal, harilik lameõhik, sulgjas õhik, preissia, kämmalrikardia, kaljukrussik, paljas lõhehammas, harilik paelsammal. Samblikest kasvavad saartel harilik kopsusamblik, sale pruunsamblik, Opegrapha viridis, näsa-lumisamblik, õis-habesamblik, Arthonia cinereopruinosa, Calicium adspersum, roheline varjusamblik, soomus-varjusamblik, hele ketassamblik ja rant-tähnsamblik. Kaitstavatest ja haruldastest soontaimedest esinevad seal karulauk, pori-nõiakold, õõnes lõokannus, vahelmine lõokannus, kuradi-sõrmkäpp, hammasjuur, mõru emajuureke, harilik ungrukold, must seahernes, kattekold, karukold, harilik võipätakas, kahelehine käokeel, rohekas käokeel, pääsusilm, nahklehine kibuvits, pehme kibuvits, soo-võilill ja lodukannike. Haruldastest selgrootutest on saartel elamas kakslaik-kiil, triip-vesikiil, manteltigu, harilik liistaktigu, suur siidtigu, rohesilm-tondihobu, Agrilus biguttatus, kollapaabusilm, Amblyjoppa proteus, punanaksur, kirju-õiesikk, suur-kiirgliblikas, põlis-keermetigu, harilik piksepeni, väike-võrajooksik, sini-paelöölane, rüütelöölane, Ceruchus chrysomelinus, kahehambane sulgsuu, ida-sulgsuu, sile kedertigu, väike punalamesklane, Corticeus unicolor, saluvalvur, Denticollis rubens, Dolomedes plantarius, Dorcus parallelopipedus, Grynocharis oblonga, Harminius undulatus, Lasius brunneus, Leptura thoracica, Liocola marmorata, Lymexylon navale, must seatigu, Melandrya dubia, Mycetophagus quadripustulatus, vaablassikk, Oplocephala haemorrhoidalis, eremiitpõrnikas, hiidkoor, lõuna-näpitspõrnikas, Platyrrhinus resinosus, Prionychus ater, Pseudocistela ceramboides, atleetsikk, Thymalus limbatus ja Velleius dilatatus. Kahepaikseist ja roomajaist elavad kaitsealal arusisalik (saarel asuva talu majade juures), nastik, harilik rästik, vaskuss, veekonn, järvekonn, tähnikvesilik, rohukonn, rabakonn ja harilik kärnkonn.
Nahkhiirtest on järvel nähtud vaid veelendlast, ent häälitsuste põhjal on teada, et seal elutsevad ka tiigilendlane, kääbus-nahkhiir, pargi-nahkhiir, pügmee-nahkhiir, põhja-nahkhiir, hõbe-nahkhiir, pruun-suurkõrv ja suurvidevlane. Lisaks neile elavad saartel orav, mutt, kobras, mäger, metskits, metsnugis ja punahirv. Tõrjutavaks liigiks on metssiga, kes looduskaitsealal ei ela, kuid käib saartelt talvel toitu otsimas ja kahjustab sealseid elupaiku.
Häädemeeste õigeusu kalmistu
Ajalugu
Kalmistu rajati 1878. Kalmistu on arvele võetud kultuurimälestisena.
Kirjeldus
Kalmistust 600 m põhja pool asub Häädemeeste luteri kalmistu.
Mürzzuschlag
Mürzzuschlag on linn (Stadt) Austrias Steiermargi liidumaal.
Mürzzuschlagis on sündinud Elfriede Jelinek.
pisi|tühi|Mürzzuschlag
Narva-Jõesuu Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Kogudus "Taassünd"
Narva-Jõesuu Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Kogudus “Taassünd” on baptistlik kogudus Narva-Jõesuus.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 11:00 aadressil Vabaduse 31a, Narva-Jõesuu, Ida-Virumaa. Koguduse pastor on Aleksei Müller.
Andres Laisk
Andres Laisk (sündinud 24. septembril 1970 Tartus) on Eesti audiitor ja poliitik.
Ta lõpetas 1988. aastal Tartu 1. Keskkooli ning 1993. aastal Tartu Ülikooli majandusteaduskonna rahanduse ja krediidi erialal. On täiendanud end finants- ja juhtimisalal Stockholm School of Economicsi juures.
Töötanud Tallinna Väärtpaberibörsil ja Finantsinspektsioonis. Ta on alates 2009. aasta novembrist Saue vallavanem.
Aastatel 2014–2021 kuulus ta Isamaa ja Res Publica Liitu.
Andres Laisk kandideeris 2023. aasta valimistel Parempoolsete nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 285 häält ning ei osutunud valituks.
Isiklikku
Tema isa on akadeemik Agu Laisk ning tal on kaks venda: Tõnis Laisk ja psühholoog Mart Laisk.
Hollandlased
Eestis elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 107 hollandlast, neist Tallinnas 47.
Hollandlased on kujunenud friisi, saksi, frangi ja bataavi hõimudest. Flaamid on hollandlaste väga lähedane sugulasrahvas. Hollandlaste hulgas on levinud nii protestantism kui ka katoliiklus. Tänapäeval on paljud hollandlased ka agnostikud ja ateistid.
17.–18. sajandil rändasid paljud hollandlased Lõuna-Aafrikasse, kus nendest kujunesid afrikandrid. 20. sajandil rändasid paljud hollandlased Ameerikasse ja Austraaliasse.
Väike-Vägeva tee
Tänav algab risti Lepiku teega ning lõppeb Vägeva teel. Tervel tänaval on paarismajad.
Tänav on 0,29 km pikk.
Youri Tielemans
Youri Marion A. Tielemans (sündinud 7. mail 1997 Sint-Pieters-Leeuw's) on Belgia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Premier League'i klubis Aston Villa ja Belgia jalgpallikoondises.
2017. aasta mais sõlmis ta viieaastase lepingu valitseva Prantsusmaa meistriga AS Monacoga. Üleminekusumma oli umbes 25 miljonit eurot.
Hooaja 2018–19 teises pooles suundus ta Monacost laenule Leicester Citysse. 2019. aasta juulis sõlmis ta Leicester Cityga püsilepingu. Üleminekusumma Monacost oli 40 miljonit eurot, mis oli Leicester City ajaloo suurim ost. 2021. aasta mais võitis Leicester City Tielemansi väravast klubi ajaloos esimest korda Inglismaa karikavõistluste finaali, kui Chelsea alistati tulemusega 1:0. 2021. aastal valiti Tielemans Leicester City aasta mängijaks.
Belgia jalgpallikoondises tegi Tielemans debüüdi 9. novembril 2016 sõprusmängus Hollandi vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 21. märtsil 2019 EM-i valikmängus Venemaa vastu. Ta kuulus Belgia koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Castiglioncello
Castiglioncello on asula Itaalias Toscana maakonnas Livorno provintsis Türreeni mere kaldal.
Meditsiiniinfomaatika
Ameerika Ühendriikide Rahvuslik Meditsiiniraamatukogu kirjeldab meditsiiniinformaatikat kui "interdistsiplinaarset uurimust, mis kujundab, arendab, kohandab ja rakendab infotehnoloogial põhinevaid uuenduslike tervishoiuteenuste kohaletoimetamist, käitlust ning planeerimist". See tegeleb ressursside, seadmete ja meetoditega, mida on vaja tervise ja biomeditsiini omandamisel, säilitamisel ja kasutamisel. Meditsiiniinformaatika tööriistad sisaldavad arvuteid, meditsiinijuhendeid, ametlikke meditsiinilisi terminoloogiaid, informatsiooni- ja kommunikatsioonisüsteeme. Seda rakendatakse õenduses, kliinilises meditsiinis, hambaravis, farmaatsias, rahvatervises, tööteraapias, füsioteraapias, biomeditsiiniuuringutes ja alternatiivmeditsiinis, mis on kõik loodud selleks, et täiustada patsiendi hoolduse tõhusust, veendudes, et genereeritud andmed on kõrgekvaliteedilised.
Selle valdkonna rahvusvahelised standardid katab ICS 35.240.80, kus ISO 27799:2008 on üks peamisi osi.
Alamerialad
Meditsiiniinformaatika sisaldab kliinilise informaatika alamvaldkondi, milleks on patoloogiline informaatika, kliinilise uurimuse informaatika (loe sektsiooni allpool), pilditehniline informaatika, rahvatervise informaatika, kogukonna tervishoiu informaatika, kodutervise informaatika, õenduse informaatika, meditsiiniline informaatika, tarbija tervise informaatika, kliiniline bioinformaatika ning hariduse ja uurimuse informaatika tervishoiu ning farmaatsia informaatikas.
Toroni senjööria
Toroni senjööria (prantsuse keeles Seigneurie de Toron) oli ristisõdijate Jeruusalemma ladina kuningriigi läänivaldus. Selle senjöör oli Galilea vürsti vasall.
Meditsiiniinfomaatika
Kliiniline informaatika
Kliiniline informaatika on seotud informatsiooni kasutamisega tervishoius haiglas praktiseerivate arstide poolt.
Toroni senjööria
Ajalugu
Toroni kindluse lasi ehitada Galilea vürst Saint-Omeri Hugues 1105. aastal, et hõlbustada Tüürose vallutamist. Linnus oli edaspidi Jeruusalemma kuningriigi oluline tugipunkt. Toronist sai iseseisev senjööria ja see anti 1107. aastal ilmselt normanni päritolu Onfroy I-le lääniks. Tema järeltulijad valitsesid valdust kuni 12. sajandi lõpuni. 1148. aasta paiku liideti Toroniga Banyase senjööria, mis osaliselt müüdi juba 1157. aastal hospitaliitidele; Banyase vallutas aastal 1164 Nur ad-Din Zengi ja pärast tagasivallutamist oli see osa Edessa Joscelin III senjööriast. 1183. aastal sai Toronist Jeruusalemma kuningriigi domeen. 1187. aastal langes see Egiptuse sultani Salah ad-Dini kätte. Kuigi saksa ristisõdijad seda 1197. aastal piirasid, ei õnnestunud seda vallutada ja Toron jäi Egiptuse Aijubiidide valdusse kuni aastani 1229. Kümne aasta pärast langes see taas Egiptuse valdusse. 1241. aastal said ristisõdijad Toroni veel kord tagasi, kuid aastal 1266 läks lõplikult Egiptusele.
Meditsiiniinfomaatika
Kliiniline informaatika
Kliinilised informaatikud kujundavad ümber tervishoidu analüüsides, kavandades, rakendades ning hinnates informatsiooni ja kommunikatsioonisüsteeme, mis täiustavad indiviidide ning rahva ravi tulemusi, arendavad patsiendi hooldust ning tugevdavad arstide ja patsientide omavahelist suhtlust. Kliinilised informaatikud kasutavad oma teadmisi patsiendi hooldusest koos arusaamaga informaatika üldisest ettekujutusest, meetoditest ning meditsiiniinformaatika tööriistadega selleks, et:
Arstid teevad koostööd teiste tervishoiu ja infoteaduste spetsialistidega, et arendada meditsiiniinformaatika tööriistu, mis tagaksid patsiendile ohutu, tõhusa, asjakohase, patsiendikeskse ning õiglase hoolduse. Paljud kliinilised informaatikud on samuti arvutiteadlased.
Toroni senjööria
Ajalugu
Toroni senjöörid evisid 12. sajandil kuningriigis suurt mõju: Onfroy II oli Jeruusalemma kuningriigi konnetaabel ja Onfroy IV naitus kuningas Amaury I tütre Isabelle´iga. Onfroy IV oli ühtlasi Jordanitaguse senjöör.
Meditsiiniinfomaatika
Kliiniline informaatika
2011. aasta oktoobris kuulutas Ameerika Meditsiinierialade Nõukogu - organisatsioon, mis tagab ülevaate Ameerika Ühendriikide erialaarstide sertifitseerimisel - välja uue raviarsti sertifikaadi kliinilises informaatikas. Esimene eksam kliinilise informaatika sertifikaadi saamiseks toimus 2013. aasta oktoobris ning seda korraldas Ameerika Ennetava Meditsiini Nõukogu (AEMN). Eksami sooritas positiivselt 423 inimest, kes astusid 2014. ametisse kliinilise informaatika diplomaatidena.
On olemas stipendiumiprogrammid raviarstidele, kes soovivad saada nõukogu poolt sertifitseeritud kliinilisteks informaatikuteks. Selleks peavad nad lõpetama meditsiinikooli Ameerika Ühendriikides, Kanadas või mõnes koolis, mis on kiidetud heaks AEMN-i poolt. Lisaks peavad nad sooritama esmase residentuuriprogrammi erialal nagu sisehaigused (või üks 24 allerialast, mis on tunnustatud AEMN-i poolt) ja peavad olema sobivad kandidaadid arstipraksise pidamiseks osariigis, kus nende stipendiumiprogramm asub. Stipendiumiprogramm kestab 24 kuud, mille kestel stipendiaadid pühendavad oma aega informaatika rotatsioonidesse, didaktilistesse meetoditesse, uuringutesse ning kliinilisse töösse, mis on omakorda ka nende põhieriala.
Ajalugu
Ülemaailmne arvutitehnoloogia kasutus meditsiinis algas 1950. aastate alguses koos arvutite populaarsuse kasvuga. Gustav Wagner avas 1949. aastal Saksamaal esimese informaatika kutseorganisatsiooni. Meditsiinilise ja tervishoiu tehnoloogia eelajaloo, ajaloo ja tuleviku kohta on võimalik lugeda viites. Prantsusmaa, Saksamaa, Belgia ja Hollandi ülikoolides asutati 1960. aastatel spetsialiseerunud osakonnad ning loodi informaatika koolitusprogrammid. Meditsiiniinformaatika uuringud said alguse Poolas ja Ameerika Ühendriikides 1970. aastatel.
Algul nimetati meditsiiniinformaatikat meditsiiniliseks arvutamiseks, biomeditsiiniliseks arvutamiseks, meditsiiniliseks arvutiteaduseks, arvutimeditsiiniks, meditsiini elektroonsete andmete töötlemiseks, automaatseks meditsiiniliste andmete töötlemiseks, meditsiinilise informatsiooni töötlemiseks, meditsiinilise informatsiooni teaduseks, meditsiiniliseks tarkvaraarenduseks ning meditsiiniliseks arvutitehnoloogiaks.
Meditsiiniinformaatika kogukond kasvab ka tänapäeval. Seda ei saa nimetada täisküpseks erialaks, aga Ühendkuningriigi vabatahtlik registreerimisasutus – Ühendkuningriigi Meditsiiniinformaatika Nõukogu – pakkus välja kaheksa osakonda – informatsiooni haldamine, teadmiste haldamine, portfoolio/programmi/projekti haldamine, informatsiooni- ja kommunikatsioonitehnoloogia, kliiniline informaatika, tervisekontrolli andmed (teenuse- ja äripõhised), meditsiiniinformaatika teenuse haldamine. Nendesse osakondadesse kuuluvad professionaalid, kes töötavad riiklikes tervishoiuteenustes, ülikoolides, äriteenustes ning lahenduspakkujate all.
Alates 1970. aastatest kõige esileküündivam rahvusvaheline koordineeriv asutus on olnud Rahvusvaheline Meditsiiniinformaatika Ühendus.
Vastseliina sovhoos
Vastseliina sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Vastseliina külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Vastseliina asulas. Sovhoosi pindala oli 10 500 ha.
Võru sovhoos
Võru sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Võru külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Puiga asulas. Sovhoosi pindala oli 7600 ha.
Vagu-lapiksamblik
pisi Vagu-lapiksamblik (Parmelia sulcata) on samblik lapiksambliku perekonnast.
Tallus lehtjas, 5–10 cm läbimõõdus, hall. Hõlmad kandilised, servades valgete kriipsukujuliste pseudotsüfellidega. Talluse pinnal vaolised soraalid.
Eestis laialt levinud. Kasvab leht- ja okaspuude koorel ja puidul, harvemini kividel. Talub võrdlemisi tugevat õhu saastumist.
Osvaldo Martínez
Osvaldo David Martínez Arce (sündinud 8. aprillil 1986 Luques) on Paraguay jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Mehhiko kõrgliiga klubis Club Atlas.
Ta alustas klubikarjääri 2003. aastal Paraguay klubis Club Libertad. Ta tuli Libertadiga neli korda Paraguay meistriks.
Alates 2008. aastast on ta mänginud Mehhiko klubides: aastatel 2008–2011 Monterreys, 2011–2012 Atlantes, 2013–2016 Américas, 2017–2018 Santos Lagunas ja alates 2019. aastast Club Atlases. Mehhiko meistriks on ta tulnud kokku viis korda, kaks korda Monterrey ja Américaga ning ühe korra Santos Lagunaga. CONCACAF-i Meistrite Liiga on ta võitnud ühel korral Monterreyga ja kahel korral Américaga.
Paraguay jalgpallikoondises mängis Martínez aastatel 2008–2016. Ainsa värav lõi ta koondises 12. oktoobril 2010 sõprusmängus Uus-Meremaa vastu. Ta kuulus Paraguay koondisse 2011. ja 2015. aasta Copa Américal.
Andrea de Cesaris
pisi|Andrea de Cesaris (vasakul) Andrea de Cesaris (31. mai 1959 – 5. oktoober 2014) oli itaalia vormelisõitja.
Ta osales Vormel 1 sarjas aastatel 1980–1994. Ta ei võitnud ühtki Grand Prix'd, kuid sai kaks teist kohta ja kolm kolmandat kohta, teenis ühe esimese stardipositsiooni ja tegi ühel võistlusel kiireima ringi. Ta teenis kokku 59 punkti. Ta on pikima karjääriga võiduta jäänud Vormel 1 sõitja.
Andrea de Cesaris hukkus mootorrattaõnnetuses.
Ants Leemets
pisi|püsti|Ants Leemets (1999) Foto: Jaan Künnap Ants Leemets (23. juuni 1950 Rakvere – 23. november 2019) oli eesti poliitik ja muuseumijuht.
Sündis Rakveres ja lõpetas 1968. aastal Rakvere 1. Keskkooli. Aastal 1976 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna. 1988. aastal töötas Ants Leemets agrofirma «Pandivere» kommertsdirektorina.
Aastatel 1992–1995 oli ta Lääne-Viru maavanem ja seejärel veidi üle poole aasta portfellita minister (regionaalminister) Tiit Vähi teises valitsuses. Aastal 1999 kuulus Leemets asendusliikmena Riigikogu IX koosseisu.
Leemets oli Tallinna abilinnapea 1996. aasta novembrist 1999. aasta märtsini ning uuesti 1999. aasta novembrist kuni 2001. aasta maini.
Alates 2002. aastast juhtis ta sihtasutust Virumaa Muuseumid. Ants Leemets oli ka Eesti Liikumispuudega Inimeste Liidu president ning Tallinna linnavolikogu liige.
Tunnustus
2019. aastal sai ta Tallinna teenetemärgi aastatepikkuse töö eest Tallinna linnavolikogu liikmena ning volinikuna antud panuse eest Tallinna arengusse.
Windowsi klahv
pisi|Alates [[Microsoft Windows|Windowsi versioonidest 7, 8.1 ja 10 kasutusel olev logoklahv (keskel)]] pisi|[[Windows Vista ja Windows XP klahvil olev logo on ringjalt kumer]] pisi|Enne Windows XP-d kasutusel olnud logoklahv
Windowsi klahv ehk Windowsi logo klahv (⊞ Win, ⊞) on 1994. aastal Microsofti evitatud Windowsi logoga klahv. Samal ajal võeti kasutusele ka menüüklahv (≣ Menu).
Klahvi puudumisel täidab Windowsis sama otstarvet klaviatuuril Ctr ja Esc klahvile vajutamine.
⊞ Win klahvile vajutamine kutsub tavaliselt esile Start menüü. Klahvi abil saab sooritada ka mitmesuguseid muid toiminguid, sõltuvalt kasutaja arvuti operatsioonisüsteemist, tarkvarast ja seadistustest.
Paul Bouissac
Paul Antoine Rene Bouissac (sündinud 1934, Perigueux, Prantsusmaa) on Kanada semiootik.
Ta töötas pikka aega (1962–1999) Toronto Ülikooli prantsuse osakonnas.
Ta külastas Tartu Ülikooli semiootika osakonda 2007. aasta jaanuaris.
Matis Leima
pisi|Matis Leima [[Zetodega Treski küünis pärast leeloalbumi "Traadilda'" salvestuskontserti]] Matis Leima (sündinud 16. märtsil 1992) on eesti helilooja, muusik ja pedagoog.
Haridus
Leima lõpetas põhikooli Saku Gümnaasiumis ja gümnaasiumi lõpetas Tallinna Prantsuse Lütseumis ja Tartu Ülikooli ajaloo erialal cum laude. Muusikuteed alustas Saku Muusikakoolis (viiul, klaver, trompet) ning jätkas Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis (helilooming), Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias (pärimusmuusika viiul) ja Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias (elektroakustiline helilooming, cum laude.) Ta on õppinud omal käel karmoškat mängima ja andnud välja Eesti esimese karmoškaõpiku "Karmoškaaabits" ning selle juurde kuuluva videokursuse.
Ansamblitegevus
Leima on pannud aluse ansamblitele Kiiora (2010; viiul, karmoška, laul), H6im (2020; klahvpillid, laul, laulukirjutaja) ja Senat (2020; eestvedaja, klahvpillid, elektroonika). Aastast 2011 mängib ta viiulit, karmoškat ja laulab seto leelot rokkmuusikaga arranžeerivas ansamblis Zetod.
Muusikakool Helivõlu
2014. aastal asutas Leima koos solfedžoõpetajast emaga Tartus muusikakooli Helivõlu ja õpetas seal 2022. aasta sügiseni heliloomingut, viiulit ja karmoškat. Ta on olnud pilli-, ansamblimängu ja muusikateooria õpetaja paljudel kursustel ja pillilaagrites Setomaal ja mujal Eestis (August Pulsti õpistu karmoška meistriklassid ning "Torupill ja karmoška" Viljandis, Helivõlu Luhamaa pillilaager ja Rikka Ivvani pillilaager Setomaal, Jalmar Vabarna suvine kitarrilaager).
Panus Setomaa kultuuriellu
Matis Leima juured on Setomaal Luhamaa nulgas, mistõttu on ta tihedalt seotud Setomaa kultuurieluga. Ta on kirjutanud artikleid "Setomaa koguteosesse nr 3", Luhamaa nulga kogumikku, Võro-Seto Tähtraamatusse 2020; olnud 2012. aastal Setomaa noorsootska ja Seto Kongressi Vanemate Kogu asendusliige 2014–2017. pisi|Ansambliga [[Senat (ansambel)|Senat Tartus laval]] Leima loodud on võistkondlikud (vabaõhu)mängud Õgmu Kuningriik (toimunud 2012–2014, 2018), Nenex ja seltskondlik strateegiamäng "12 kuningat".
Võlanõustaja
Võlanõustaja on spetsiaalse haridusega inimene, kes osutab abivajajale (tasuta) nõustamisteenust.
Võlanõustaja kuulab ära, mõistab ja toetab võlaprobleemidega inimest, selgitab võlgnikule tema seaduslikke õigusi ja kohustusi, aitab suhelda võlausaldajate, kohtutäiturite, ametiisikute jt. asjaosalistega, aitab koostada pere-eelarvet, on abiks lahenduste leidmisel (realistlikud maksegraafikud, maksupuhkused, kompromisside sõlmimine jms.)
Turano järv
Turano järv (itaalia keeles Lago del Turano) on veehoidla Kesk-Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis Conca Reatinas.
Turano järv on Navegna mäe (1508 m) alla ehitatud 9 km pikkuse tunneli kaudu ühenduses Salto järvega. Veehoidlad varustavad veega 1942. aastal valminud Cotilia hüdroelektrijaama.
536 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 5,58 km², valgla pindala 475 km², suurim sügavus 68 meetrit.
Veehoidla kallastel asuvad Colle di Tora, Castel di Tora, Ascrea, Paganico Sabino ja Rocca Sinibalda.
Sell
Sell (saksa keeles Geselle) on kutsealase ettevalmistuse saanud käsitööline, kes töötab meistri teenistuses, õpipoisi ja meistri vaheaste. Selliks saamiseks tuli õpipoisil teha sellitöö ehk -eksam.
Sell võib ka tähendada kaupmehe või apteekri abilist.
Uduvere Apostel Jakobi kirik
Uduvere Apostel Jakobi (Jaakobuse) kirik on Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Pärnu-Jaagupis asuv õigeusu kirik.
Kirikut kasutab EAÕK Uduvere Apostel Jakobuse kogudus.
Kirik ehitati ja pühitseti 1866. aastal. Ehitamiseks kasutati arhitekt Apollon Edelsoni tüüpprojekti.
Kirikus on mitmeid kultuurimälestistena arvele võetud esemeid.
Bērvircava
Bērvircava on küla (lielciems) Lätis Jelgava piirkonnas Sesava vallas Vircava jõe kaldal. Asulas asub endise Bērvircava mõisa (Behrs Würzau) keskus. Enamik hooneist pärineb ajast, mil Bērvircava oli kolhoosi "Avangards" keskuseks. Kuigi Sesava valla keskuseks on ametlikult Sesava, asub vallamaja Bērvircavas.
Portugali koloniaalsõda
pisi|Pilte Portugali koloniaalsõjast Portugali koloniaalsõda (portugali keeles Guerra Colonial Portuguesa) on rida sõjalisi konflikte Portugali relvajõudude ja Portugali Aafrika asumaades tekkinud iseseisvusliikumiste vahel aastatel 1961–1974.
Zarzyce Małe
Zarzyce Małe on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wadowice maakonnas Kalwaria Zebrzydowska vallas. Zarzyce Małe asub Wadowicest umbes 19 km idas ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 23,5 km edelas.
Portugali koloniaalsõda
Erinevalt teistest Euroopa koloniaalriikidest keeldus Portugal 1950.–1960. aastatel oma asumaade iseseisvuspüüdlusi tunnistamast ja peaminister António de Oliveira Salazar välistas igasuguse dekoloniseerimise, suurendades iseseisvusliikumiste tekkides Portugali sõjalist kohalolu asumaades. See viis kolmeharulise sõjalise konfliktini Angolas, Mosambiigis ja Portugali Guineas.
Sõda mõjus väga laastavalt Portugali majandusele. Kuigi inimkaotused olid suhteliselt väikesed, siis 1970. aastateks oli rahva sõjatüdimus suur ja sõjakulutused suured ning paljud noored portugali mehed emigreerusid illegaalselt Prantsusmaale ja USAsse, et sõjaväeteenistust vältida.
Sõda lõppes Portugalis aprillis 1974 toimunud veretu riigipöördega (nelgirevolutsioon), mille järel said kõik Portugali kolooniad aastatel 1974–1975 iseseisvuse, tehes lõpu Portugali koloniaalimpeeriumile.
Margarita Terehhova
Margarita Terehhova (vene keeles Маргарита Борисовна Терехова; sündinud 25. augustil 1942 Turinskis Sverdlovski oblastis) on Nõukogude Liidu ja Venemaa teatri- ja filminäitleja ning režissöör.
Friedrich Hollmann
Friedrich August Wilhelm Hollmann (16. oktoober 1833 Hargla – 1. september 1900 Valga) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik ja Liivimaa kindralsuperintendent.
Algõpetuse sai koduõpetajalt. Õppis aastatel 1846–1851 Riia kubermangugümnaasiumis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1852–1856 (aastal 1855 sai kuldauraha (gold. Preis medaille)). Oli aastatel 1856–1858 koduõpetaja Ropka mõisas. Oli 1857–1858 prooviaastal Tartu Maarja koguduses Adalbert Hugo Willigerode juures. Ordineeriti 5. aprillil 1859 õpetajaks.
Oli aastatel 1859–1873 (introdutseeriti 5. aprillil 1859) Rõuge Maarja koguduse õpetaja. Seejärel asutas ta aastal 1873 Tartus kaheaastase eestikeelse religioosse vaimsusega vallakooliõpetajate seminari (Tartu Hollmanni seminar), oli aastatel 1873–1887 direktor, seminari seismajäämise järel tegutses Peterburi linnamisjonis. nimetati aastal 1889 Liivimaa kindralsuperintendendiks, kelleks jäi surmani. Suri aastal 1900 Valgas, olles teel koju sinodilt.
Tegevus vaimuliku, kirikujuhi ja pedagoogina
Kirikumehena ja eriti Liivimaa kiriku vaimuliku juhina lähenes ta tuttavale kirikuvürsti tüübile: varustatud raudse tahtega, pani ta ennast järjekindlalt maksma kirikus, juhtides kirikut täielikus kooskõlas "maapoliitikaga", mis "maakirikus" nägi üht rahva kasvatuse tegurit ajalooliselt kujunenud Balti omapärase poliitilise ja ühiskondliku seisukorra muutumatult alalhoidmise sihis. Seejuures olid möödapääsmatud kokkupõrked kodumaa võimuvahekordades põhjalikke muutusi ja uuendusi taotlevate eesti ja läti iseteadlike püüetega. Hollmanni selge vaim ja tasakaalukus suutis ära hoida järskude lõhede tekkimise kirikus, milleks aitas kaasa Vene valitsuse ja kreeka-katoliku kiriku poolt 90. aastate alguses erilise hooga tarvitusele võetud surveabinõud luterliku kiriku, eriti koguduseõpetajate vastu, kes olid seotud kiriklike talituste läbiviimisega rekonvertiitidele (õigeusus pettunutele).
Koolimehena oli Hollmanni tugevaks küljeks katehheetilise õpetusviisi käsitlemine usuõpetuses. Viljakam tegevus kirjanduse põllul sünnib seminarijuhataja ameti pidamise ajal ja usuõpetusliku koolikirjanduse alal. Viljakam tegevus kirjanduse alal on tal seminarijuhataja ametisoleku ajal ja usuõpetusliku koolikirjanduse alal. Tema sulest on ilmunud:
Isiklikku
Tema isa Rudolf Gustav Hollmann oli Hargla- ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja, onu Karl August Hollmann oli Puhja Püha Dionysiuse koguduse õpetaja, poeg Franz Friedrich Reinhold Hollmann oli Maarja-Magdaleena- ja Rõuge Maarja koguduse õpetaja, hiljem Lätis Cēsise piirkonnas, Liepkalne kihelkonnas, Iršis (Hirschehofis) asunud saksa koloonia õpetaja, poeg Valter Friedrich Hollmann oli arst.
Sileesia hertsogkonnad
Sileesia hertsogkonnad tekkisid aastal 1138 Piastide loodud esialgse Sileesia hertsogkonna arvukatest jagunemistest.
Ajalugu
(Asjatus) lootuses ära hoida pärandivaidlusi jagas Piastist vürst Bolesław III Krzywousty oma viimase soovi ja testamendiga Poola oma nelja poja vahel pärandatavateks provintsideks: Masoovia, Kujaavia, Suur-Poola ja Sileesia. Nende kõrval oli Senioraalprovints (Väike-Poola) residentsiga Krakówis jäetud vanemale, kes pidi vastavalt esmasünniõiguse põhimõttele olema kogu Poola ülemhertsog. See tegu algatas tahtmatult protsessi, mida tuntakse kui Poola killustumist.
Bolesławi poeg Władysław II sai Sileesia hertsogkonna ja vanemana ka ülemhertsogi tiitli koos Senioraalprovintsiga. Sellest hoolimata, kui ta püüdis saavutada kontrolli kogu Poola üle, kihutati ta tema nooremate poolvendade poolt aastal 1146 minema. Bolesławi vanuselt teine poeg, Masoovia hertsog Bolesław IV Kędzierzawy sai Poola ülemhertsogiks. Kui Władysławi kolm poega aastal 1163 keiser Friedrich I Barbarossa toel Poolasse tagasi tulid, pidi Bolesław IV taastama nende pärandi.
Pärast kümmet aastat ühisvalitsemist jagasid Władysławi pojad aastal 1173 lõpuks Sileesia järgmiselt:
Sileesia jagati järgnevalt Piastide järeltulijate vahel, kuni nad aastal 1675 välja surid. Need Piastid olid tuntud kui Sileesia hertsogid ja nende valitsetud territooriumid olid tuntud kui Sileesia hertsogkonnad.
Paljud hertsogkonnad jagasid sarnast saatust: eemaldusid Poola kuningriigi mõjusfäärist, said aastal 1327 Böömimaa Jan Lucemburský vasallideks ning Trentschini ja Visegrádi lepingutega aastal 1335 Böömimaa kuningriigi alamateks. Pärast Piastide hääbumist olid hertsogkonnad Böömimaa krooni "osariigid", mis läksid aastal 1526 Habsburgidele. Aastal 1742 annekteeriti Sileesia pärast Esimest Sileesia sõda Preisi kuningriigi poolt.
Viierealine turbasammal
pisi|Viierealine turbasammal Viierealine turbasammal (Sphagnum quinquefarium) on turbasamblaliste sugukonda kuuluv sammaltaim.
Sileesia hertsogkonnad
Sileesia hertsogkonnad
Olid ka mõned väikesed hertsogkonnad: Bernstadt, Buchwald, Coschok, Cosel, Crossen, Falkenberg, Freistadt, Freudenthal, Gleiwitz, Goldberg, Grottkau, Grünberg, Hainau, Hirschberg, Loslau, Löwenberg, Lüben, Namslau, Ohlau, Parchwiz, Rybnik, Sprottau, Steinau, Strehlitz, Tost, Wohlau ja ühendhertsogkonnad: Opole ja Racibórzi hertsogkond.
Viierealine turbasammal
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Eestis võib neid leida soostuvatest metsadest ja soometsadest.
Aleksander Põrk
Aleksander Põrk, (kuni 1920-ndate alguseni Aleksander Põrkov; 3. aprill (vkj)/ 15. aprill 1873 Võisiku vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 11. aprill 1933 Türi) oli eesti vanavarakoguja ja kultuuriloolane.
Elulugu
Aleksander Põrk oli talupidaja poeg.
Ta lõpetas 1894 Riia Vaimuliku Seminari ning õppis 1895–1897 Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatika-teaduskonnas ja 1897–1903 Tartu Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas, mille lõpetas 1904 ''cand. hist.'' kraadiga.
Ta oli 1903–1913 Moskva Ülikooli kunstikabineti konservaator ja kunstialajoo kateedri assistent ning Aleksander III nimelise Kunstimuuseumi direktor abi, 1904–1920 ka Moskva keskkoolides ajaloo ja saksa keele õpetaja.
1920 opteerus ta Eesti kodakondsusesse ja tuli Eestisse, oli 1920–1931 ajaloo õpetaja Tallinna Õhtu Eragümnaasiumis jt koolides, 1923–1927 ka Sõjakooli lektor, 1931–1932 Türi Majandusgümnaasiumi õpetaja.
Teadustöö
Juba üliõpilasena alustas ta vanavara kogumist ja jätkas seda muuseumitöötajana, kogudes oma rännakutel Eestis, Soomes, Ingerimaal ja Venemaal peamiselt soome-ugri rahvaste tekstiili, etnograafilisi esemeid jm, mille Eestisse toodud osa (üle 2700 eseme) säilitatakse aastast 1937 Eesti Rahva Muuseumis.
Ta oli üks Eesti Kultuurajaloo Seltsi asutajaid (1925) ja esimees kuni surmani.
Ta oli ka taarausu liikumise üks algatajaid ja propageerijaid (ta abiellus taarausu, kuid maeti apostliku õigeusu kommete kohaselt).
Oli Jüriöö mälestamise traditsiooni algataja (1928).
Hella Kink
Hella Kink (26. aprill 1933 Tallinn – 9. juuni 2014 Tallinn) oli eesti geoloog.
Ta tegeles peamiselt hüdrogeoloogia ning põhja- ja pinnavee kaitsega.
1951. aastal lõpetas ta Tartu 2. Keskkooli, 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna ja 1968. aastal Moskva Üleliidulise Ehitusgeoloogia Instituudi kaugõppeaspirantuuri.
1970. aastal kaitses ta geoloogia-mineraloogiateaduste alase kandidaadiväitekirja, mis käsitles Eesti kuivendatavate madalsoode geoloogiat ja hüdrogeoloogiat ning geofüüsikaliste meetodite kasutamisvõimalusi nende probleemide uurimisel.
Aastail 1956–1962 töötas Hella Kink geoloog-kaardistajana Krasnojarski Geoloogiavalitsuses. Kodumaale naasnuna töötas ta aastail 1962–1965 insenerina Eesti Põllumajandusprojektis ja 1970–1973 teadurina Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudis ja seejärel kuni 2006. aastani Eesti NSV Teaduste Akadeemia Geoloogia Instituudis, hilisemas Tallinna Tehnikaülikooli Geoloogia Instituudis noorem- ja vanemteadurina, nõunikuna ja vetesaaste uuringute töörühma juhina. Ta on rohkem kui 200 teadustöö autor.
Aastail 1968–1978 õpetas ta kohakaasluse alusel üld- ja hüdrogeoloogiat Eesti Põllumajanduse Akadeemias ning aastail 1978–1998 melioratiivset hüdrogeoloogiat ja hüdrogeoökoloogiat Tartu Ülikoolis.
Isiklikku
Tema isa oli eesti tehnikateadlane Aleksander Kink.
Skarżysko-Kamienna
Skarżysko-Kamienna on linn Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas, Skarżysko-Kamienna maakonna halduskeskus. Linn asub Kamienna jõe ääres, Kielcest umbes 30 km kirdes.
Skarżysko küla kohta on andmeid juba 13. sajandist. 19. sajandil kujunes Skarżysko töölisasulaks. Linnaõigused sai 1923. aastal ja kandis esialgu nime Kamienna. 1928. aastal sai linn uueks nimeks Skarżysko-Kamienna.
Skarżysko-Kamiennas asub relvatehas Mesko, kus toodetakse relvi ja laskemoona.
Witold Waszczykowski
pisi|Witold Waszczykowski (aastal 2015) Witold Jan Waszczykowski (sündinud 5. mail 1957 Piotrków Trybunalskis) on Poola ajaloolane, riigiametnik, diplomaat ja poliitik. Ta kuulub erakonda Õigus ja Õiglus. Ta oli 16. novembrist 2015 kuni 9. jaanuarini 2018 Poola välisminister.
Witold Waszczykowski sündis 1957. aastal Łódźi vojevoodkonnas Piotrków Trybunalskis. Ta lõpetas aastal 1980 Łódźi ülikooli ajaloo magistrina ja aastal 1991 Oregoni Ülikooli magistrikraadiga rahvusvaheliste suhete alalt.
Aastatel 1999–2002 oli ta Poola suursaadik Iraanis.
Ta oli 16. novembrist 2015 kuni 9. jaanuarini 2018 Poola välisminister.
Arnold Päev
Arnold Päev (perekonnanime rööpkuju: Pääv, 1. mai 1906 Luunja vald, Tartumaa – 21. mai 1987 Tallinn) oli eesti mesindusteadlane.
Elulugu
Arnold Päev oli talupidaja poeg.
Lõpetas 1927 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi, 1934 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonna, õppis 1934–1935 didaktilises seminaris ja Ühistegevuse Instituudis, täiendas end mesinduses mitmes Euroopa riigis, töötas 1938 Šveitsis mee ja piima bakterioloogilise uurimise alal ja 1939 Berliinis Reichanstaltis. Saksamaal valmis ka doktoriväitekiri, mis jäi kaitsmata nõude tõttu astuda Saksa sõjaväkke. Oli 1935–1936 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi kaubandusosakonna juhataja, 1936–1938 Põllutööministeeriumi aiasaaduste, konservkaupade ja mee väljaveo kontrolör, 1939–1940 Eesti Aianduse ja Mesinduse Seltsi meeanalüüsi labori juhataja, 1940–1950 Põllumajandusministeeriumi mee teadusliku uurimise labori direktor ja majandite rekvireerija. 1950 arreteeriti. Vabanes 1954, oli 1954–1956 Tallinna linnuvabriku zootehnik ja osakonnajuhataja, 1956–1963 Harju rajooni ja Haapsalu haudejaama zootehnik, 1963–1966 Harju rajooni Sommerlingi-nimelise sovhoosi mesinik ja Tallinna Rohelise vööndi Metsamajandi tootmisalajuhataja.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: mesindus, mesilaste haigused ja nende ravimine. Avastanud mesilastaude ja ravinud mesilasi, korraldanud kursusi, loenguid ja seminare, esinenud raadios. Juhendanud 26 mesinduspraktikanti. Koduaias oli tal 120 perega mesila. Ehitas 1960. aastal esimesena vahtpolüstüroolist tarud, tegi plastmasskärgvaltse, meekärgede kaante avamise aparaadi jm. Avaldanud monograafia mesilaste haigustest ja kahjuritest (1945) ning mesindusalaseid artikleid ja brošüüre.
Castelnovo di Sotto
Castelnovo di Sotto kõrgus merepinnast on 27 meetrit, asustustihedus keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Haldus
Castelnovo di Sotto piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Boretto, Cadelbosco di Sopra, Campegine, Gattatico, Gualtieri, Poviglio.
Castelnovo di Sotto halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Case Melli, Meletole, San Savino, Villa Cogruzzo.
Castelnovo di Sotto karneval, mille juured ulatuvad 16. sajandisse, on üks vanimaid Itaalias.
pisi|püsti|tühi|La chiesa di Sant'Andrea Apostolo
Kordeballett (muusikal)
"Kordeballett" ("A Chorus Line") on Marvin Hamlischi muusikal.
Muusikali süžee räägib Broadway lavastuse tantsijate valimisest, mille käigus tantsijad jutustavad koreograafiliselt oma eluloost ja sellest, miks nad tantsijaks hakkasid.
See esietendus 1975. aastal. Broadwayl Shubert Theatre's mängiti seda esimest korda 25. juulil 1975 Michael Bennetti lavastuses. Muusikal oli menukas ja sai häid arvustusi. Muusikal ja Broadway lavastus võitsid 9 Tony auhinda (sealhulgas parima muusikali ja parima dialoogi kategoorias) ning 1976. aasta Pulitzeri draamapreemia.
Aastal 1985 tegi Richard Attenborough filmiversiooni "Kordeballett".
Soraalid
Soraalid on samblikel soreedide kogumikud talluse peal, servas või hõlmatippudes.
Soraalide värv ja kuju on olulised tunnused liikide määramisel.
Gereon Kopf
Gereon Kopf (sündinud 1965) on filosoof.
Ta on õppinud Tübingeni ülikoolis ja Graduate Theological Unionis Berkeleys katoliku teoloogiat ning on saanud doktorikraadi võrdlevate religiooniuuringute alal Temple'i Ülikoolist. Ta on Luther College'i Ida-Aasia usundite ja religioonifilosoofia professor.
Ta kirjutab Jaapani filosoofiast, budistlikust filosoofiast ja globaalsest filosoofiast. Ta töötab välja "mitme sissepääsuga filosoofiat", mitteessentsialistlikku vaimufilosoofiat ja mitteessentsialistlikku identiteedi kujunemise filosoofiat.
Chevrolet
pisi|Chevrolet' tehas 1936. aastal Chevrolet, kõnekeeles Chevy, on automark, mida toodab autoettevõtte General Motors Ameerika Ühendriikide osakond.
Ettevõtte rajasid 3. novembril 1911 Chevrolet Motor Car Company nime all Louis Chevrolet ja General Motorsi endine juht William C. Durant. 1918. aastal liitis Durant Chevrolet GM-iga; ettevõtete liitumise järel muudeti Chevrolet GM-i laiatarbesõidukite margiks, mis pidi konkureerima Fordi mudeli T-ga.
Tänapäeval müüakse Chevrolet' marki sõidukeid üle kogu maailma, ainsaks erandiks Okeaania, kus GM-i esindab Austraalia tütarettevõte Holden. Põhja-Ameerikas müüb ettevõte laias valikus sõidukeid, alustades väikeautodest ja lõpetades kaubikute ja veoautodega. 2005. aastal alustas Chevrolet uuesti autode müüki Euroopas, turustades seal kuni 2016. aastani selle nime all Lõuna-Korea GM Daewoo toodangut. 2013. aastal teatas ettevõte, et Chevrolet'de müük Euroopas lõpetatakse (eranditeks sportmudelid Camaro ja Corvette); sõidukeid müüakse siiski endiselt SRÜ riikides.
Bērvircava mõis
Bērvircava mõis (läti keeles Bērvircavas muiža, saksa keeles Behrs Würzau.) on mõis Lätis Jelgava piirkonnas Sesava vallas Bērvircavas.
Orf-viirusnakkus
Orf (ka orf-viirusnakkus, orf-viirustõbi, pustuloosne dermatiit) on eksanteemne haigus, mida põhjustab parapoksviirus ning mis esineb peamiselt lammastel ja kitsedel. Orf on zoonootiline ehk võib nakatada ka inimesi.
Progressiivne Tegevuspartei
Progressiivne Tegevuspartei (hispaania keeles Partido de Acción Progresista, PAP; varem Unitaarne Tegevuspartei, hispaania keeles Partido de Acción Unitaria, PAU) oli Kuuba erakond, mida juhtis Fulgencio Batista. See asutati 1. aprillil 1949, pärast 1948. aasta valimisi. Sama aasta augustis anti välja erakonna manifest. Aastal 1952 oli selge, et PAP kaotab valimised ning Batista korraldas riigipöörde ja asus presidendiks.
Progressiivne Tegevuspartei osales ka 1954. ja 1958. aasta valimistel, mis tänu tõsiseltvõetava opositsiooni puudumisele ja valimispettusele võideti.
Orf-viirusnakkus
Haiguse kirjeldus
thumb|Orfi põdev lammas Haigusele iseloomulikeks tunnusteks on nahakahjustuste teke ninasõõrmete ja suu, harvem silmade ümbruses, jalgadel ja nisadel.
Progressiivne Tegevuspartei
Erakonna maailmavaadet iseloomustasid jõuline konservatiivsus ja majanduslik liberalism, millega loodeti meelitada riiki Ameerika Ühendriikide investeeringuid. Kuuba oli nendel aastatel korrumpeerunud ja vaene riik. Tegevuspartei oli tugevalt antikommunistlik, nii selleks, et Ameerika Ühendriikidele meeldida, kui ka seetõttu, et enamik opositsioonilise vasakrahvusliku 26. Juuli Liikumise liikmetest vähemalt nimetasid end kommunistideks. Batista autoritaarne võim ja opositsiooni tagakiusamine viisid 20 000 kuubalase surnukspiinamise või kohtuta hukkamiseni.
Orf-viirusnakkus
Haiguse kirjeldus
Haigusetekitajaks on orfiviirus, mis kuulub poksviiruste perekonda. Virionid on väliskeskkonnas vastupidavad, säilides pinnases ning loomade nahal ja karvkattes mitu kuud, kuid hävivad ultraviolettkiirguse toimel. Viirus on resistentne erinevate füüsikaliste ja keemiliste tegurite suhtes ja talub hästi kuivamist, näiteks toatemperatuuril võib see püsida nakkusvõimelisena kuni 17 aastat. Niiskes keskkonnas on viirus vähem vastupidav ja kuumutamisel 60 °C juures hävib ta mõne minutiga.
Pärast nakatumist kestab inkubatsiooniaeg ligikaudu nädala, sellele järgneb kehatemperatuuri tõus ja nahakahjustuste teke. Tüüpilised nahakahjustused on erütematoossed täpid, vesiikulid, paapulid ning kollakaskreemja värvusega pustulid, mis hiljem haavanduvad ja kattuvad pruunikate koorikutega. Kahjustused arenevad mokkadel, limaskesta ja naha piiril, nina ümbruses ning võivad levida suuõõne limaskestale. Mõnikord võib neid leida ka jalgadel ja pealael ning imetavatel uttedel nisadel, kust võivad levida edasi udarale. Kahjustused on valulikud, mistõttu on söömine raskendatud. Uted, kellel on tabandunud nisad ja udar, võivad keelduda tallede imetamisest. Raskelt tabandunud loomadel võib langeda kehakaal ning nad on vastuvõtlikud sekundaarsetele infektsioonidele. Haigus kestab 2–3 nädalat.
Zoonoos
Peamiselt levib orfiviirus lammaste ja kitsede seas, kuid haige loomaga otsesesse kontakti sattudes võib nakatuda ka inimene. Orf on inimesel üldiselt healoomuline iseparanev haigus, kuid nõrga immuunsüsteemiga inimestel võib haigus kiiresti progresseeruda ning osutuda eluohtlikuks. Orf esineb inimestel harva ja võib seetõttu olla raskesti diagnoositav. Haigustunnused võivad esineda sõrmedel, labakätel, käsivartel või näol, kus tekivad violetsed sõlmekesed või villikesed, mis haavanduvad ja võivad püsida 3–6 nädalat.
Ravi
Spetsiifiline ravi puudub, rakendatakse vaid toetavat ravi. On olemas nõrgestatud elusviirust sisaldavad vaktsiinid, mis suudavad viiruse levimist ohjeldada, kuid neid ei tohiks kasutada karjades, kus haigust varem esinenud ei ole. Praegustest saadaolevatest vaksiinidest ei taga ükski looma täielikku immuunsust. Haigustunnuste leevendamiseks võib kasutada desinfitseerivat salvi või õli (näiteks saialilleõli), et nahka pehmendada. Samuti on inimeste nakatumise vältimiseks oluline kasutada kindaid ja käsi hoolikalt pesta. Sekundaarse infektsiooni korral tuleb kasutada ka antibiootikume.
Progressiivne Tegevuspartei
Progressiivne Tegevuspartei likvideeriti pärast Kuuba revolutsiooni 1959. aastal. Batista põgenes riigist ja Fidel Castro tuli võimule. Kuubast sai ametlikult kommunistlik riik 1961. aastal.
Kannel (kultuurimaja)
Kannel on kultuurimaja Võrus aadressil Liiva 13. Maja haldab SA Võru Kannel.
Maja ehitati 1964 ja enne seda oli samas kohas Kandle seltsi vana seltsimaja, mis 1962–1963 lammutati.
David Savan
Ta töötas Toronto Ülikooli filosoofia osakonna professorina aastail 1943–1981.
Tunnustus
Ta oli esimene Ameerika Semiootikaühingu poolt välja antava Thomas A. Sebeoki auhinna laureaat (1992).
Tondijutt
Tondijutt (ingl ghost story) on etnoõudusulme alamžanr, mis hõlmab lugusid, mille tegelaskonna moodustavad üleloomulikud või psühhootilised, nt tondid, kollid, kummitused, fantoomid, luupainajad.
Tondijuttudes on tontidele antud kõiketeadja või prohveti roll. Nad tegutsevad sõnumitoojate ja hoiatajatena, sageli ka painajate, hirmutajate ja kättemaksjatena. Tondijuttude tondid käituvad maniakaalselt-sunduslikult ning nad ei suuda programmeeritud mustrist kõrvale kalduda. Nad käivitavad närvekõditava sündmuste ahela, edastades autori sõnumit ja täites sageli pedagoogilist rolli.
Nikolai Maim
pisi|Nikolai Maimu, [[Ants Piip|Ants Piibu ja Jüri Uluotsa mälestustahvel Tartu Ülikooli peahoones]] Nikolai Maim (26. veebruar 1884 Tartu – 10. jaanuar 1976 Orangeburg, New Yorgi osariik, USA) oli eesti õigusteadlane.
Elulugu
Maim oli kaupmehe ja ettevõtja poeg. Ta õppis 1903–1908 Peterburi Ülikooli õigusteaduskonnas, lõpetas 1909 Moskva Ülikooli õigusteaduskonna kandidaadikraadiga (cand. iur.). Sellele järgnesid ''mag. iur. (riigiõigus, 1915, Tartu Ülikool) ja dr. iur.'' (1928, TÜ), väitekiri "Парламентаризм и суверенное государсто" (Tartu, 1927).
1915–17 oli Maim Venemaa Siseministeeriumi ametnik, 1918–1919 Eesti Vabariigi siseministri abi ja Välisministeeriumi juriskonsult, 1919 Asutava Kogu liige. 1919 asus tööle Tartu Ülikooli riigiõiguse professori kohusetäitjana ja õigusteaduskonna dekaanina. Pärast Tartu rahu sõlmimist korraldas 1920 Tartu Ülikooli raamatukogu tagasitoomise Venemaalt.
1919–1924 oli Tartu Ülikooli riigiõiguse professori kohusetäitja, 1924–1928 erakorraline professor, 1928–1944 professor (1940/41 oli degradeeritud lühiajaliselt dotsendiks), ühtlasi 1919–24, 1931–35 ja 1937–40 ka õigusteaduskonna dekaan.
1944 lahkus ta koos perega Saksamaale, oli 1945–50 Marburgi Ülikooli õigusteaduskonna võrdleva riigiõiguse erakorraline professor. Aastast 1950 elas USA-s. Oli Eesti Teadusliku Ühingu Ameerikas asutajaid (1950) ja esimees, seejärel auliige.
Teadustöö
Nikolai Maim oli esimene eestlane, kes kaitses TÜ-s magistriväitekirja õigusteaduses, rahvusülikooli esimene riigiõiguse professor, TÜ õigusteaduskonna rajajaid ja eestikeelse õigushariduse ning -teaduse alusepanijaid. Ta andis olulise panuse eestikeelse õigusterminoloogia kujunemisse ning arendas ka eestikeelset võrdlevat riigiõigust. Tema teaduslikud huvid olid 1919–1934 seotud parlamentarismi, riikliku suveräänsuse ja demokraatia uurimisega ("Parlamentarism ja fašism").
Kohaliku omavalitsuse ajaloolise arengu uurimise tulemusena ilmus 1911 esimene eestikeelne ülevaateteos "Omavalitsuse edenemislugu Liivimaa mannermaal". 1917 osales Maim Eesti- ja Liivimaa haldussüsteemi muutmise aluseks olevate õigusaktide koostamisel Venemaa Siseministeeriumis. Ta töötas välja ka Tuva kohaliku omavalitsuse seaduse eelnõu, mis bolševike võimuhaaramise tõttu jäi ellu viimata.
1930. aastatel hakkas Maim enam huvituma rahvusvaheliste organisatsioonide rollist (sh Rahvasteliit: "Völkerbund und Staat" (1931–1932) jm) riikidevahelises suhtlemises. 1934 asus ta uurima riigiteaduse suunda, mille nimetas mundoloogiaks (Weltwissenschaft).
USA-s, omamata võimalust olla riigiõiguse professor, jäi Maim kõrvale tollal toimunud moodsast riigiteaduse diskussioonist, kuigi tema varasemaid vaateid oli USA erialakirjanduses tutvustatud juba 1933. aastal. Ilmar Tammelo vahendusel said Maimi ideed mundoloogiast pärast Teist maailmasõda teatavaks Sydney Ülikooli rahvusvahelise õiguse ja õigusfilos teadlasele Julius Stone'ile (1907–1985), kes võttis need ideed paljuski üle ja arendas edukalt, pälvides teadusmaailmas laialdase tuntuse. Osa Maimi töödest on koondatud sarjas "Eesti mõttelugu" 2008 ilmunud kogumikku (koostaja K. Strauss).
Salto järv
Salto järv (itaalia keeles Lago del Salto) on veehoidla Kesk-Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis. Salto veehoidla on Lazio suurim tehisveekogu.
Salto järv on Navegna mäe (1508 m) alla ehitatud 9 km pikkuse tunneli kaudu ühenduses Turano järvega. Veehoidlad varustavad veega 1942. aastal valminud Cotilia hüdroelektrijaama.
535 meetri kõrgusel merepinnast asuva järve pindala on 8,1 km², suurim sügavus 87,4 meetrit, valgala suurus 741 km².
Veehoidla kallastel asuvad Petrella Salto, Pescorocchiano, Fiamignano, Varco Sabino ja Marcetelli.
Morkovice-Slížany
Morkovice-Slížany (saksa keeles Morkowitz-Slischan) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Kroměříži ringkonnas. Morkovice-Slížany asub Kroměřížist umbes 14 km läänedelas ja Zlínist ligikaudu 33 km läänes.
Morkovice küla on esmamainitud 1222. aastal. Morkovice-Slížany linn moodustati Morkovice ja Slížany asulate ühendamise tulemusel 1960. aastal.
Käina Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Kogudus
Käina Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Kogudus on baptistlik kogudus Käinas, mis kuulub Eesti EKB Koguduste Liitu.