cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veneetsia geto
Geto tänapäeval
pisi|Veneetsia juudi kogukonna infopunkt Vanas getos pisi|Lubavitšide ješiva endises Veneetsia getos Geto on veel tänagi sealsete juutide keskus. Veneetsia juudi kogukond, millel on 500 liiget, on jätkuvalt kultuuriliselt väga aktiivne.
Igal aastal toimub Veneetsias rahvusvaheline konverents, mis keskendub Veneto ajaloole ja kultuurile. Läbi kogu aasta korraldatakse muid konverentse, näitusi ja seminare.
Templid ei ole kasutusel vaid jumalateenistuse kohtadena ja neid kasutatakse ka võimaldamaks pühade tekstide ja Talmudi õpetust nii lastele kui täiskasvanutele. Lisaks toimuvad kaasaegse heebrea keele kursused ning templite teiste ühiskondlike asutuste hulgast leiab veel lasteaia, vanadekodu, külalistemaja Kosher House Giardino dei Melograni, koššer-restorani Hostaria del Ghetto ja pagaritöökoja. Lisaks oma arhitektuurilistele ja kunstiväärtusega mälestusmärkidele leiab kogukonnast veel juudi kunstimuuseumi, Renato Maestro raamatukogu, arhiivi ja infopunkti.
Olgugi et Veneetsia ligikaudu tuhandest juudist vaid 300 elavad jätkuvalt getos, tulevad paljud sinna tagasi jumalateenistuste toimumise päeval. Teenistused toimuvad kahes jätkuvalt sel otstarbel kasutatavas sünagoogis; teised kolm sünagoogi on kasutusel vaid muuseumi poolt pakutavateks ringkäikudeks.
Geto ilukirjanduses
Veneetsia getot mainitakse paljudes kirjandusteostes. Nendest kuulsaim on William Shakespeare'i 1595. aasta paiku kirja pandud näidend "Veneetsia kaupmees", mille tegelaste hulka kuuluvad Veneetsia juut Shylock ja tema perekond.
Essexi kuningriik
Ulatus
pisi|left|Kaart, mis annab ülevaate nendest osadest, mis nüüd külgnevad traditsioonilise Essexi krahvkonnaga (hall), kuid mille ajaloolased paigutavad iidse Essexi kuningriigi osaks enne eraldamist 8. sajandi keskpaigas
Tänapäevane Inglise krahvkond Essex on säilitanud ajaloolised põhja- ja lõunapiiri, kuid hõlmab vaid territooriumi Lea jõest idas, muud osad kaotati 8. sajandil naabrile Merciale.
Tribal Hidage'is on see loetletud, sisaldades 7000 hide 'i.
Ajalugu
Kuigi Essexi kuningriik oli üks Seitsmest kuningriigist, ei ole selle ajalugu hästi dokumenteeritud. See andis välja suhteliselt vähe anglosaksi määrusi ja mitte ühtegi versiooni Anglosaksi kroonikast; tegelikult puudutab ainus märge kroonikas piiskop Mellitust. Seetõttu peetakse kuningriiki võrdlemisi hämaraks. Enamuse kuningriigi olemasolu ajast allus Essexi kuningas ülemisandale – eri aegadel Kenti, Anglia või Mercia kuningad.
Juured
Sakside maahõivamine, millest kuningriik moodustus, algas 5. sajandi alguses Muckingis ja teistes kohtades. Suur osa nendest algsetest asunikest tuli Vana-Saksimaalt. Brittide legendi kohaselt (vaata Historia Brittonum) loovutati territoorium, mis sai hiljem tuntuks kui Essex, brittide poolt saksidele pärast kurikuulsat Brad y Cyllyll Hirion sündmust, mis toimus umbes aastal 460 ülemkuningas Vortigerni valitsusajal. Della Hooke seostab Essexi kuningate valitsetud territooriumi Rooma-eelse Trinovantiumi territooriumiga.
Essexi kuningriik kasvas väiksemate alamkuningriikide või saksi hõimugruppide sulandamisega. On mitmeid ettepanekuid nende alamkuningriikide asukoha suhtes, sealhulgas:
Essexi monarhia
Essex kujunes ühtseks kuningriigiks 6. sajandil. Essexi kuningate daatumid, nimed ja saavutused, nagu enamusel varajastel valitsejatel Seitsmes kuningriigis, on jäänud oletuslikeks. Essexi kuningate ajaloolist tuvastamist, sealhulgas tõendid ja taastatud sugupuu, on ulatuslikult uurinud Barbara Yorke. Dünastia on väitnud põlvnemist Seaxnēati kaudu Wōdenist. Essexi kuningliku koja sugupuu koostati Wessexis 9. sajandil. Kahjuks on säilinud koopia mõnevõrra moonutatud. Kohati tunduvad mitmed alamkuningad Essexis olevat kuningriigi ajaloo jooksul samaaegselt valitsenud. Nad võisid kasutada võimu kuningriigi eri osade üle. Esimene ülestähendatud kuningas, vastavalt idasakside kuningate loendile, oli Æscwine, kelle jaoks aasta 527 on valitsemise algusaastaks, kuigi on mõningaid raskusi tema valitsemise lõpuaastaga, ja Sledda on loendis kui Essexi kuningliku koja asutaja teiste allikate järgi.
Kuningas Sæbbi (valitses 664–683) haud oli vanas Saint Pauli katedraalis kuni Londoni suure tulekahjuni aastal 1666, kui katedraal ja haud selles hävisid.
Kristlus
Varaseim inglise ülestähendus kuningriigist on Beda teoses Historia ecclesiastica gentis Anglorum, mis märgib piiskop Mellituse (hilisema pühaku) saabumist Londonisse aastal 604. Æthelberht (Beda järgi Kenti kuningas ja Lõuna-Inglismaa ülemisand) oli varsti pärast aastat 604 võimeline rakendama Essexis teatud võimu, kui tema sekkumine aitas pöörata tema vennapoja, kuningas Sæberhti (Sledda poja), kristlusse. See oli Æthelberht ja mitte Sæberht, kes ehitas ja pühitses vana Saint Pauli katedraali Londonis, kus nüüd seisab Saint Pauli katedraal. Beda kirjeldab Æthelberhti kui Sæberhti isandat. Pärast Sæberhti surma aastal 616 aeti Mellitus minema ja kuningriik pöörati tagasi paganlusse. See võis olla vastuseis Kenti mõjule Essexi asjadesse, mitte spetsiaalselt antikristlik.
Kuningriik pöörati uuesti kristlusse Sigeberht II Hea ajal pärast Püha Ceddi misjonit, kes rajas kloostrid Tilaburg (arvatavasti East Tilbury, kuid võib-olla West Tilbury) ja Ithancester (peaaegu kindlasti Bradwell-on-Sea). Kuninglik haud Prittlewellis avastati ja kaevati välja aastal 2003. Leidude hulgas olid kullatud ristid, mis viitab, et kadunuke oli kristlane. Kui kadunuke oli kuningas, oli see arvatavasti kas Sæberht või Sigeberht (mõrvati aastal 653). Siiski on ka võimalik, et kadunuke ei olnud kuninglik, vaid lihtsalt rikas ja võimas isik, kelle identiteet on jäänud registreerimata.
Essex pöördus taas paganlusse aastal 660 paganliku kuninga Swithhelmi esiletõusuga. Viimane pöörati kristlusse aastal 662, kuid suri aastal 664. Tema järglased olid tema kaks poega, Sigehere ja Sæbbi. Katk samal aastal sundis Sigehere ja tema rahva kristlusest lahti ütlema ja Essex pöördus paganlusse kolmandat korda. Selle mässu surus maha Mercia Wulfhere, kes kuulutas end ülemisandaks. Beda kirjeldab Sigehere ja Sæbbi kui "valitsejad … Mercia kuninga Wulfhere alluvuses". Wulfhere saatis idasakside kristlusse taaspööramiseks Lichfieldi piiskopi Jarumani.
Wine (aastal 666) ja Earconwald (aastal 675) nimetati Londoni piiskoppideks vaimuliku võimuga idasaksi kuningriigi üle. Kuigi London (ja ülejäänud Middlesex) kaotati idasakside poolt 8. sajandil, jätkasid Londoni piiskopid vaimulikku võimu rakendamist Essexi kui kuningriigi, shire'i ja krahvkonna üle aastani 1845.
Hilisem ajalugu ja lõpp
Vaatamata kuningriikide võrdlevatele ebaselgustele olid Essexi ja Kenti kuningriigi vahel tugevad sidemed üle Thamesi jõe, mis viis kuningas Sledda abieluni kuningas Æthelberhti õe Riculaga. Lühikeseks ajaks 8. sajandil hõivas kuningriigi Kenti kuningriik lõunas. Sel ajal andsid Essexi kuningad välja omi sceat 'e (mündid), võib-olla oma iseseisvuse kinnitamiseks. Siiski oli 8. sajandi keskpaigaks enamus kuningriigist, sealhulgas London, langenud Mercia kätte ja jäänuk-Essex, laias laastus tänapäeva krahvkond, oli nüüd sama tegemas. Pärast Mercia kuninga Beornwulfi kaotust 825. aasta paiku loovutas viimane Essexi kuningas Sigered kuningriigi, millest sai siis Wessexi kuninga Egberti valdus.
Mercia jätkas Essexi osade kontrollimist ja võis toetada pretendente Essexi troonile alates ajast, kui Sigeric rex Orientalem Saxonum tunnistas Mercia hartat pärast 825. aastat. 9. sajandil oli Essex osa alamkuningriigist, mis hõlmas Sussexi, Surrey ja Kenti. Millalgi 878. ja 886. aasta vahel loovutati territoorium Wessexi poolt ametlikult Danelaw East Anglia kuningriigile, vastavalt Alfredi ja Guthrumi lepingule. Pärast tagasivallutust Edward Vanema poolt oli kuninga esindaja Essexis ealdorman ja Essex oli shire.
Kuningate loend
Järgnev kuningate loend võib vahele jätta terveid põlvkondi.
Lingikõdu
Infootsingutes on lingikõdu oluline probleem. 2014. aastal Harvardi õiguskoolis Jonathan Zittraini, Kendra Alberti ja Lawrence Lessigi tehtud uuringust selgus, et umbes 50% linkidest USA Ülemkohtu arvamustes ei viita enam algsele infole. Uuritud õigusajakirjades, mis ilmusid 1999–2011, ei toiminud üle 70% linkidest. 2013. aastal analüüsis BMC Bioinformatics ligi 15 000 linki Thomson Reutersi tsiteerimisindeksi Web of Science lühikokkuvõtetest ja leidis, et veebilehtede eluea mediaan oli 9,3 aastat ning neist arhiveeriti vaid 62%.
Sihipärast või hoolimatusest tingitud lingikõdu on nimetatud linkrupt 'iks.
Põhjused
Lingikõdu võib põhjustada veebisaitide või serverite eemaldamine veebist, mille tõttu veebisirvija annab eri liiki veateateid. Kui viidatavat veebisaiti enam ei ole, kuid domeenil on uus omanik, võidakse kasutaja otsingu tulemusena suunata uuele, eelmisega mitteseotud veebisaidile. Lingikõdu võivad põhjustada ka tulemüürid või sisufiltrid.
Osa lingikõdu tuleneb veebisaitide lohakast administreerimisest ja uuendamisest, kui uuenduste käigus muudetakse veebilehtede aadresse ja jäetakse vanadele aadressidele suunatud päringud uutele aadressidele suunamata. Sellised uuendused on kahjulikud ka saidi omanikele, kuna saidile teiste saitide kaudu otselinkidega tulevad inimesed ei leia otsitavat infot isegi juhul, kui see on saidil olemas. Selliseid probleeme esineb tihti uudisteportaalides.
Lingikõdule on eriti vastuvõtlik sotsiaalmeedia, nagu Facebook ja Twitter, kuna sealne sisu muutub sageli ja kiiresti, kasutajad muudavad oma privaatsussätteid, sisu kustutatakse või muudetakse.
Sageli kannatavad lingikõdu alla selliselt ehitatud dünaamilised veebisaidid, kus sisule otselinkimine ei toimi või lehtede aadressid muutuvad iga kasutusseansiga. Näiteks uudiste ja veebipäevikute puhul ei kasutata kuupäevade-kellaaegade stiilis URL-ide loomist.
Lingikõdu võib põhjustada ka ligipääsu sulgemine varem avalikele veebilehtedele, näiteks salasõna või tasulise ligipääsuga. See on suur probleem meedias, näiteks ajalehtede veebides.
Vastumeetmed
Viitamiskõlblike veebiaadresside tühiseks muutmise vastu saab ennetada juba üksiklehtede aadressruumide kujundamisel lähteülesande püstitamisel, nt kasutades aadressis kuupäevi ja tihedamal avalikkusele postitamisel ka kellaaegu jne.
Lingikõdu vastu võitlemisel saab kasutada linkide toimimist kontrollivaid bot 'e. Tihti on võimalik asendada kadunud lingid uutega, mis viitavad teisel aadressil asuvale samale sisule või veebiarhiividele (nt Internet Archive). Veebisaitide haldajad saavad tagada ligipääsu sisule, jättes aadressimuutuste korral vanale aadressile ümbersuunamise. Samuti võib muudatuste korral võtta ühendust olulisemate otselinkijatega ning paluda lingid veebiliikluse säilimise huvides süsteemselt ära parandada.
On juurutatud ka standardeid lingikõdu probleemide vähendamiseks, näiteks Permalink ja PURL.
Heinrich Bergmann
Heinrich Bergmann (24. juuli 1895 Paistu kirikumõis, Aidu vald, Viljandimaa – surma aeg ja koht teadmata) oli eesti advokaat.
Ta lõpetas Tallinna toomkooli 1913, õppis 1913–1917 Peterburi ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ja 1923–1927 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas.
Ta oli 1920–1928 Tallinn-Haapsalu rahukogu tsiviilosakonna sekretär, 1928–1929 Tallinna 5. jaoskonna kohtunik ja alates 1932 vandeadvokaat Tallinnas.
Heinrich Ewald Paslack
Heinrich Ewald Paslack (29. september/11. oktoober 1840 Viljandi – august 1923) oli eesti vaimulik.
Ta õppis Viljandis elementaar- ja kreiskoolis. Aastatel 1855–1862 õppis ta Pärnus kõrgemas kreiskoolis ja gümnaasiumis. Tartu ülikoolis õppis ta aastal 1863 ajalugu, aastatel 1863–1867 õppis ta usuteadust ja aastatel 1867–1869 filoloogiat. Prooviaastal oli ta Tartu Maarja koguduses (Adalbert Hugo Willigerode juures). Ordineeriti 1. märtsil 1870 õpetajaks.
Ta oli aastal 1870 Tartu Maarja koguduse adjunktõpetajaks. Aastatel 1870–1900 oli ta (introdutseeriti 1. novembril 1870) Karula koguduse õpetaja. Jäi aastal 1900 emerituuri, emerituuris olles elas Põltsamaal.
Isiklikku
Tema tütre Helene abikaasa oli Kambja ja Põltsamaa Niguliste koguduse õpetaja Johannes Rennit. Tema vennatütre poeg oli E.E.L.K. Vancouveri koguduse õpetaja Helmut Piir.
Naine libahundiks
Sisukirjeldus
Vanakurjast võõrasema muudab vaeselapse või leivatainast sõtkuva nooriku hundiks. Hundiks muudetu asemele paneb oma tütre. Võõrasema tütar ei tule toime hundiks muudetud nooriku lapse imetamisega (tal võivad olla kasetohust rinnad). Seepärast peab lapsehoidja lapse viima metsa või metsa äärde kivi juurde ja kutsuma lapse õige ema imetama. Naine heidab oma hundinaha seljast kivi peale, enne kui imetama hakkab. Hundiks muudetud naise mees saab vahetamisest teada, küsib targalt nõu, kuidas oma õiget naist nõidusest päästa. Tark annab nõu kivi tuliseks kütta. Naine viskab hundinaha kivi peale, see kõrbeb ära või kuivab kokku, naine saab nõidusest vabaks. Võõrasema tütar hukatakse või jookseb sauna, kukub keeva vee katlasse või muutub harakaks.
Tüüp eesti muinasjutupärimuses
Eesti pärimuses on see muinasjutusüžee laialt levinud: Eesti Rahvaluule Arhiivis on teada 182 varianti. Neist umbes 50 puhul esineb tüüp koos tüübiga "Vahetatud mõrsja" (ATU 403C), moodustades tervikliku süžee, mida võiks lugeda eraldi tüübiks. Peamiselt Setumaalt on kogutud tüübijärjendiks "Tuhkatriinu" (ATU 510A) + "Vahetatud mõrsja" (ATU 403C) + "Naine libahundiks" (ATU 409) eritletavaid jutte. Umbes kolmandikul esinemiskordadest esineb tüüp iseseisva loona, hulk sääraseid tekste sarnaneb esituslaadilt libahundimuistenditele.
Johann-Dietrich Wörner
Ta on töötanud Saksamaa Aeronautikakeskuses ning oli aastatel 2015–2021 Euroopa Kosmoseagentuuri peadirektor.
Eesti Kunstimuuseumi Kunstisõprade Selts
MTÜ Eesti Kunstimuuseumi Kunstisõprade Selts (EKM Kunstisõprade selts) loodi 2007. aastal eesmärgiga kaasa aidata kunsti arengule Eestis ja selle populariseerimisele Eesti elanike seas, tutvustada eesti kunsti välismaal, sealhulgas toetada Eesti Kunstimuuseumi näituste korraldamist välismaal, Eesti Kunstimuuseumi tegevuse arendamist, koondada avatud mõttelaadiga kultuurisõpru, kes on huvitatud kaasa aitama Eesti Kunstimuuseumi kogude kasvule ning Eesti Kunstimuuseumi raamatukogu arendamine ja toetamine.
Juhatuse liikmed
Eesti Kunstimuuseumi Kunstisõprade Seltsi juhatusse kuuluvad Enn Kunila (juhatuse esimees), Märt Haamer, Sirje Helme, Kai-Riin Meri, Tarmo Saaret ja Kersti Tiik.
Kunstiannetused
Eesti Kunstimuuseumi Kunstisõprade Selts on aidanud Eesti Kunstimuuseumi kogusid täiendada, soetades muuseumi jaoks olulisi töid.
EKM Kunstisõprade Seltsi kunstiannetused Eesti Kunstimuuseumile:
Kullafondi margid
EKM Kunstisõprade selts annab koostöös Eesti Posti ja Eesti Kunstimuuseumiga igal aastal Eesti Kunstimuuseumi aastapäeval välja kunstipostmargi. Margiseeria väljaandmise eesmärk on tutvustada eesti kunsti võimalikult laiale publikule.
Tervikasi
2008. aastal pälvis Kumu muuseum Euroopa aasta muuseumi nimetuse, mille tähistamiseks andis selts koostöös Eesti Postiga välja tervikasja, millel oli kujutatud Eesti kunstiklassika meistri Konrad Mägi Kumus eksponeeritava maali „Maastik punase pilvega” (1913–1914) repro. "Maastik punase pilvega" on ainus Eesti autori töö, mille Euroopa kunstieksperdid on valinud kogumikku „1001 maali, mida elu jooksul peab nägema“.
Lisaks tervikasja väljaandmisele kinkis selts Kumu kunstimuuseumile tasuta jagamiseks Konrad Mägi õlimaali „Maastik punase pilvega” eesti- ja ingliskeelsed voldikud ja maali passi, kunstiteadlaste koostatud kogumiku, milles on kajastatud kogu selle maali ajalugu.
Eesti Kunstimuuseumi toetamine
Lisaks kunstiannetustele ja kunstimuuseumi kullafondi seeria markide väljaandmisele on selts toetanud muuseumi majanduslikult näituste kataloogide väljaandmisel.
Seltsi toel välja antud näituste kataloogid:
Selts toetas Eesti Kunstimuuseumi palvel näituse „John Constable. Victoria & Alberti muuseumi kogudest“ korraldamist.
Kink-aruhein
Kink-aruhein (Festuca trachyphylla) on rohttaimeliik kõrreliste sugukonna aruheina perekonnast.
Kirjeldus
Kink-aruheina pööris on 8 cm pikkune, hallikasroheline ja sinaka kirmega. Pähikud 5-9 mm pikad, 4-8 õielised. Lehed sinaka kirmega, tipu osas karedad, alt läikivad. Alumised noored lehetuped või mõned neist väga lühikarvased. Alumised vanad lehetuped tume-või kollakashallid. Kink-aruhein kasvab 30 kuni 60 cm kõrguseks. Õitseb mais-juunis.
Kasvukoht
Kasvab kõrgendike lõunanõlvadel, männimetsade servaaladel, teede ja raudteede ääres.
Levik
Eestis harvaesinev.
Eesti Meremeeste Union
Eesti Meremeeste Unio(o)n oli väliseesti merendusorganisatsioon. Organisatsioon loodi 1940 Eesti Meremeeste Kutseühingu järglasena. Unioon lõpetas tegevuse 1995, kui asutati Eesti Meremeeste Sõltumatu Ametiühing.
Unioon andis välja bülletääni Eesti Meremees.
Aurik
pisi|Soome aurik [[Ukkopekka]] Aurik ehk aurulaev on laev, mille jõuallikaks on üks või mitu aurumasinat või -turbiini.
Aurikute auru tootvad katlad on tänapäeval sageli õliküttega.
Auruturbiinid on tänapäeval ühed kõige võimsamad laevajõuseadmed. Neid kasutatakse näiteks tankeritel, kiiretel konteinerlaevadel jpt.
Aurikuid hakati leiutama varsti pärast aurumasina leiutamist, aga praktiliselt võeti nad kasutusse alles 19. sajandil. pisi|Fulton demonstreerib oma aurikut 1803. aastal Napoleonile Esimest aurikut demonstreeris Napoleonile 1803. aasta 9. augustil Seine'i jõel Pariisis leiutaja Robert Fulton.
Eestis nähti aurulaeva esimest korda 1827. aastal, kui Tallinnat külastas Inglismaa ratasaurik George VI. 1842. aastal jõudis Eestisse Peipsi-Emajõe vesikonda esimene aurulaev Juliane Clementine ning tegi esimese sõidu 1843. aasta 27. mail. Samal aastal alustas Emajõel ja Võrtsjärvel tegevust aurupaat Karl.
Tänapäeval kasutatakse aurikuid vähe. Peamiseks laevatüübiks on kujunenud mootorlaev, mille peamasin on sisepõlemismootor.
Karkams
Karkams on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Põhja-Kapimaa provintsis Namakwa ringkonnas Kamiesbergi vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Karkamsi elanikest värvilisi 95,21%, mustanahalisi aafriklasi 4,03%, India või Aasia päritolu inimesi 0,35% ja teisi 0,42%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,02% inimesi, tsvana keelt 1,15%, inglise keelt 0,99% ja viipekeelt 0,92%.
Boris Brandt
Boris Brandt (20. mai 1900 Tallinn – 4. august 1941 ) oli eesti advokaat.
Pöördes
“Pöördes” on autosid kajastav telesaade.
Esimene hooaeg esilinastus Elisa Huubis 2022. aasta oktoobri lõpus.
Koit Toome on tutvustanud järgmisi autosid: Porsche Carrera GT. Saates sattus ta kahe BMW-ga avariisse, ühega neist sõitis vastu majaseina ja teisega juhtus midagi tema esmakordsel driftimisel.
1. hooaeg
Telesaade “Pöördes” ei ole lihtsalt kodumaine autosaade, kus kihutavad erilised autod. Ekraanilt pedaalib su tuppa mootorite maailm, mis avab autode hingeelu täiesti uudsel moel – kiirus, ekstreemsused, adrenaliin! Luksusautod ja vormelid, autod, mis sõidavad kiiremini kui lennukid! Ole valmis ootamatusteks, sest see telesaade nihutab nii saatejuhtide kui ka tehnika piire. Fraas “Kiirus, ma olen kiirus!” saab siin täiesti uue mõtte, sest võidusõidud ja võistlusmoment on iga autosaate paratamatu osa ning pöördes saatejuhid testivad kõige kallimaid autosid, mida on võimalik Eestisse tuua.
Välislingid
Elisa Huub voogedastuskeskkond
Boris Brandt
Ta õppis 1918 Balti Tehnikaülikooli mehaanikateaduskonnas ja 1920–1924 (lõpetas) Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, Üliõpilasselts Concordia vilistlane.
Ta osales 1919–1920 Vabadussõjas, oli 1920–1922 raudteepolitsei asjaajaja, 1925 vandeadvokaat Theodor Rõugu abi, alates 1930 vandeadvokaat Tallinnas.
Pöördfaaskromatograafia
Pöördfaaskromatograafia on enim kasutatud eraldusmeetod ainete lahutamiseks kromatograafiliselt. Umbes 90% kromatograafilistest analüüsidest tehakse tänapäeval pöördfaaskromatograafiaga. Pöördfaaskromatograafiat kasutatakse enamasti vedelikukromatograafias, vähem gaasikromatograafias. Ainete segu kantakse läbi liikumatu ehk statsionaarse faasi eluendi vooluga. Pöördfaaskromatograafias on statsionaarne faas mittepolaarne, hüdrofoobne ning liikuv faas ehk mobiilne faas on polaarne. Normaalfaaskromatograafias, mida kasutati enne pöördfaaskromatograafiat, on statsionaarne faas polaarne ja mobiilfaas mittepolaarne.
Kasutatakse laialdaselt analüütilise keemia harudes, nagu kriminalistika, toidutehnoloogia, biotehnoloogia, ravimitööstus ja meditsiin.
Eraldusmeetodid vedelikkromatograafias
Vedelikkromatograafias kasutatakse nelja põhilist eraldusmeetodit, et eraldada aineid segudest.
Statsionaarsed faasid ja kolonnid
Pöördfaaskromatograafias kasutatav statsionaarne faas on mittepolaarne. Enamasti on kolonnide täidsimaterjaliks silikageel. On olemas ka polümeerseid aluseid, alumiiniumoksiidist ja tsikooniumoksiidist aluseid, kuid neid kasutatakse enamasti vaid kindlates rakendustes. Kolonnid on täidetud väikese diameetriga poorsete osakestega. Kõige rohkem kasutatakse osakesi suurusega 5 mikromeetrit, 3,5 mikromeetrit ja 2,6 mikromeetrit. Kolonn täidetakse osakestega suure rõhu all, et nad oleksid kolonni kasutades stabiilsed. Osakeste pinnal on keemiliste sidemetega seotud mittepolaarsed süsivesinikahelad (tavalisemad on C18 või C8 ehk vastavalt 18 või 8 süsinikku reas, aga ka C2), mis eraldavad proovi komponendid üksteisest. Silikageeli baasil valmistatud statsionaarsed faasid annavad suurema efektiivsuse, võrreldes kõigi teiste alusmaterjalidega. Silikageel on mehaaniliselt tugev (jäik), mis tagab stabiilsed omadused. See ei pundu vees ega orgaanilistes solventides ning võimaldab gradientelueerimist. Pind on keemiliselt modifitseeritav ehk muudetav.
End-capping
Kromatograafias kasutamiseks peab silikageeli pind olema kaetud silanooli kihiga –SiOH. Selleks modifitseeritakse silikageeli pinda mittepolaarsete rühmadega. Suurem osa vabadest silanoolidest jääb siiski reageerimata steerilise takistuse tõttu. Kuna sidumata silanoolid on happelised ja reaktsioonivõimelised proovi aluseliste komponentidega, siis on vaja vabade silanoolide hulka vähendada. Selleks viiakse läbi end-capping ning aluse pinda töödeldakse mõne väiksema silanooliga (nt trimetüülkloorsilaaniga). Kui asendada pikk hüdrofoobne (nt C18) ahel metüülrühmaga, muutub reagent väiksemaks ja pääseb järelejäänud vabadele silanoolidele ligi. Selle järel on kolonn end-capped. Ka pärast seda protseduuri on umbes pooled silanoolidest siiski sidumata. Kui kasutada ainult end-cappingu reagenti (ilma C18 ahelate lisamiseta), siis vastav pind ei oleks väga stabiilne, sest väiksemad rühmad hüdrolüüsuvad madala pH juures kiiresti. Happelistes tingimustes kolonni stabiilsus kasvab seotud faasi pikkuse kasvades. Pikemad ahelad kaitsevad end-capped rühmi hüdrolüüsi eest ja need omakorda vähendavad sidumata pinna reaktiivsust. Seetõttu kasutatakse pöördfaaskromatograafias peamiselt C8 ja C18 ahelaga end-capped kolonne.
Isokraatiline elueerimine
Mobiilse faasi koostis analüüsi/jooksu käigus ei muutu (näiteks metanool – vesi 50/50). Kasutatakse rohkem lihtsate proovide analüüsimiseks ja kvaliteedikontrolli teostamiseks. Isokraatiline elueerimine võtab vähem aega, sest kolonni ei ole vaja analüüsi järel tasakaalustada. Nõuab lihtsamat aparatuuri.
Gradientelueerimine
Mobiilse faasi koostis muutub analüüsi käigus (näiteks 5 kuni 100% metanool – vesi). Tugevamat elueerivat jõudu omava mobiilfaasi komponendi sisaldus mobiilfaasis kasvab elueerimise käigus. Mobiilse faasi solvent "B" osakaal tõuseb ajas. Kasutatakse rohkem bioloogiliste ning teiste keerukate proovide analüüsimiseks, mis sisaldavad suuri molekule. Kõige rohkem kasutatakse lineaarset gradienti. Gradientelueerimist kasutatakse ka proovide puhul, mis sisaldavad pika retensiooniajaga segavaid ühendeid ning mis võivad kolonni rikkuda või elueeruda järgmistel kromatograafilistel jooksudel. Kõige tavalisem põhjus, miks valida gradientelueerimine, on analüütide lai retentsioonivahemik. Kui proovi mõni aine elueerub nõrgema mobiilse faasi juures (nt 50% solvent B-d) ja mõni tugevama mobiilse faasi juures (nt 80% solvent B-d), siis on kasulikum teha gradientelueerimist. Gradientelueerimine nõuab keerukamat aparatuuri ja kõik vedelikkromatograafias kasutatavad detektorid ei sobi selle meetodi jaoks.
Populaarsus ja kasutus
Pöördfaaskromatograafia on rakendatav väga paljudele analüütilise keemia harudele ja sobib paljude ainete eraldamiseks just oma laia molekuli suuruse vahemiku tõttu. Seda kasutatakse nii looduslikult esinevate kui ka keemiliselt sünteesitud peptiidide ja valkude ehk proteiinide analüüsimiseks ja puhastamiseks. Samuti uuritakse sellega peptiide seedimisprotsessi tulemusena ja keemiliselt sünteesitud oligonukleotiidide. Pöördfaaskromatograafia kolonnid on tõhusad ja stabiilsed ning meetod on üsna robustne ja korratav. Saab kontrollida orgaanilise solvendi tüüpi ja kontsentratsiooni, pH-d ja temperatuuri. Populaarsusele aitab kaasa ka see, et suures osas on eluendiks vesi, mis on odav ja keskkonnasõbralik.
Neljas
Neljas oli Eesti telekanal.
Kanali asutas 2008. aastal ettevõte Starman ja tutvustas seda kui reklaamivaba kanalit. Teiste erakanalite (Kanal 2 ja TV3) juhid ei näinud uues kanalis konkurenti, kuna pidasid seda ainult Starmani turunduskampaaniaks ja piiratud levi tõttu oli tõenäoline vaadatavus väga väike.
Hiljem oli kanali omanik Oliver Kruuda ettevõte Kalev Meedia, mis müüs kanalid Neljas ja Kalev Sport Toomas Lepale (OÜ Eesti Spordikanal). Kanal lõpetas saadete edastamise 2009. aasta märtsi lõpus, kuna see tootis kahjumit. Kalev Spordi uueks nimeks sai aga TV4.
Monroe maakond (Mississippi)
Monroe maakond (Monroe County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Puurauk
pisi|Taani geoloogiateenistuse tegevjuht Johnny Fredericia osutamas puuraugule GAP 04, mis läheb 700 m sügavusele Gröönimaa jääkilbi alla Puurauk on maakoorde puuritud silindriline õõs. Puuraugu läbimõõt on mõnest cm kuni mitme meetrini, sügavus kuni 10 km või rohkemgi (ülisüvapuurauk).
Monroe maakond (Mississippi)
Maakonna halduskeskus on Aberdeen.
Puurauk
Puurauke rajatakse näiteks selleks, et uurida maakoore ehitust, leida ja kaardistada maavarasid, väljata vett, gaasi, naftat.
Monroe maakond (Mississippi)
Ajalugu
Maakond moodustati 1821. aastal.
Puurauk
Puuraugust välja võetud silindrilist kivimisüdamikku nimetatakse puursüdamikuks. See on oluline geoloogilise informatsiooni allikas, mille alusel saab teavet maapõue sügavustes esinevate kivimite ja setete kohta.
Monroe maakond (Mississippi)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 36 989.
Puurauk
Eesti sügavaim puurauk (815 m) asub Hiiumaal Kärdla kraatris.
Monroe maakond (Mississippi)
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Fryšták
Fryšták (saksa keeles Freistadtl) on linn Tšehhis Zlíni maakonnas Zlíni ringkonnas. Fryšták asub Zlínist ligi 7 km põhjas.
Fryšták asub merepinnast 271 meetri kõrgusel.
Fryštáki on esmamainitud 1356. aastal.
Sharm el Sheikhi rahvusvaheline lennujaam
Sharm el Sheikhi rahvusvaheline lennujaam (araabia مطار شرم الشيخ الدولي; IATA: SSH, ICAO: HESH) on rahvusvaheline lennujaam Egiptuses.
Sunny Mabrey
Sunny Mabrey (sündinud 28. novembril 1975) on Ameerika Ühendriikide näitleja ja endine modell.
Washingtoni maakond (Kansas)
pisi|Washingtoni maakond Kansase osariigis Washingtoni maakond on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
2010. aastal elas maakonnas 5799 inimest. Maakonna keskus ja suurim linn on Washington (1162 elanikku). Suuremad asulad on veel Hanover (603) ja Clifton (516).
Maakonna pindala on 2328 km², millest 1 km² moodustab veepindala.
Ajalugu
Washingtoni maakond moodustati 20. veebruaril 1857. aastal. Maakond sai nime esimese Ameerika Ühendriikide presidendi George Washingtoni järgi.
Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel
Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis toimus 10.–23. veebruarini. Võistlused peeti Alpensia laskesuusatamiskeskuses. Kokku võisteldi 11 distsipliinis (5 mehed, 5 naised, 1 segavõistlus). Olümpiamängudel osales 219 laskesuusatajat 28 riigist
Eestit esindas laskesuusatamises kuus sportlast: meestest Roland Lessing, Rene Zahkna, Kalev Ermits, Kauri Kõiv ja Johan Talihärm, naistest pääses ainsana olümpiamängudele Johanna Talihärm. Kuid Johan Talihärm OM-il ei startinud.
Võistluste ajakava
Kõik ajad on (UTC+9).
10 km sprint
Kuupäev: 11. veebruar Osavõtjaid: 87 Olümpiavõitja 2014: Ole Einar Bjørndalen, Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
12,5 km jälitussõit
Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 60 Olümpiavõitja 2014: Martin Fourcade, Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
20 km eraldistart
Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: 86 Olümpiavõitja 2014: Martin Fourcade, Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
15 km ühisstart
Kuupäev: 18. veebruar Osavõtjaid: 30 Olümpiavõitja 2014: Emil Hegle Svendsen, Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Montgomery maakond (Mississippi)
Montgomery maakond (Montgomery County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Winona.
Ajalugu
Maakond moodustati 1871. aastal.
Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel
10 km jälitussõit
Kuupäev: 12. veebruar Osavõtjaid: 58 Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa, Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Montgomery maakond (Mississippi)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 10 925.
Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel
15 km eraldistart
Kuupäev: 15. veebruar. Algselt 14. veebruaril toimuma pidanud võistlus lükati tugeva tuule tõttu järgmisele päevale. Osavõtjaid: 87 Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa, Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Montgomery maakond (Mississippi)
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Laskesuusatamine 2018. aasta taliolümpiamängudel
12,5 km ühisstart
Kuupäev: 17. veebruar Osavõtjaid: 30 Olümpiavõitja 2014: Darja Domratševa, Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
4x6 km teatesõit
Kuupäev: 22. veebruar Osavõtjaid: 18 võistkonda Olümpiavõitja 2014: Vita Semerenko Julija Džõma Valj Semerenko Olena Pidrušna Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
2x6+2x7,5 km segateatesõit
Kuupäev: 20. veebruar Osavõtjaid: 20 võistkonda Olümpiavõitja 2014: Tora Berger Tiril Eckhoff Ole Einar Bjørndalen Emil Hegle Svendsen Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Medalitabel
Laskesuusatamises jagatud medalid riigiti.
Lakukivi
pisi| Lakukivi on mineraale ja soolasid sisaldav söödalisand kodu- ja metsloomadele.
Lakukivi ainete sisaldusest sõltub, millisele loomale see sobib (nt hobused, lambad).
Levenshteini kaugus
Levenhsteini kaugus on informatsiooniteoorias, keeleteaduses ja informaatikas algoritm, mida kasutatakse kahe sõne sarnasuse kirjeldamiseks. Levenshteini kaugus näitab, kui mitu korda tuleb ühes sõnes tähte lisada, eemaldada või vahetada selleks, et ühest sõnest saaks teine sõne. Algoritm sai endale nime Nõukogude Liidu matemaatiku Vladimir Levenshteini järgi, kes hakkas kasutama seda kauguse algoritmi 1965. aastal.
Definitsioon
Levenshteini kaugus kahe sõne a ja b vahel on võrdeline, kus
Näide
Näiteks Levenhsteini kaugus kahe sõne "maru" ja "karud" vahel on 2. Me saame sõnest "maru" sõne "karud" kahe muudatusega järgmisel viisil, millest lühemat viisi ei leidu:
Väärtuste piirangud
Levenshteini väärtustel esineb järgmiseid piiranguid ja tingimusi:
Kasutusalad
Levenshteini kaugust kasutatakse üldiselt lühemate sõnede võrdlemiseks. Pikkade tekstide korral on algoritm oma keerukuse pärast ebapraktilisem, kuid teatud kohtades leiab ta siiski kasutust. Levenshteini kagust kasutatakse põhiliselt õigekirja kontrollis, kõnetuvastuses, DNA analüüsis, plagiaadi tuvastamises.
Rekursiivselt
Siin on rekursiivne C-keele koodinäide: Selline kood on arvutamiseks väga ebaefektiivne. Selleks, et programm töötaks efektiivsemalt tuleb kasutada mälu. Kõik eelnevalt arvutatud kaugused tuleks hoida mälus ja sama arvutuse uuesti tekkimisel tuleks vastus võtta mälust, mitte seda uuesti arvutada.
Connemara poni
pisi|Connemara poni pisi|Connemara ponid [[Connemara rahvuspark|Connemara rahvuspargis]] pisi|Connemara ponid [[mägismaa|mägedega taustal]] pisi|Connemara poni iiri maastikul pisi|Connemara poni Connemara poni on vana iiri hobusetõug, kelle eellasteks peetakse viikingite hobuseid. Connemara poni on keskmise suurusega poni, tema turjakõrgus on 128–148 cm. Connemara poni saab hästi hakkama igasuguse pinnamoega maastikel, ta tunneb end kodus nii mägismaal (inglise keeles highland) kui tasandikel (inglise keeles lowland'' ) ja talub hästi iirimaa vihmast ja tuulist ilmastikku.
Connemara poni liigitub sporthobuste hulka ja ta on väga hea hüppehobune. Connemara poni värvus võib varieeruda; enamasti on nad hallid.
Kuna connemara poni saab maastikul hästi hakkama ja näksib rohu hästi madalaks, sobib ta hästi Iirimaa poollooduslike koosluste hooldajaks, pääsedes ligi ka sinna, kuhu niidumasinad ei pääse. Connemara poni loomulikuks elu- ja toitumiskeskkonnaks ongi taolised vähem toitainerikkad kooslused, liiga rammusad karjamaad talle ei sobi.
Keith Devlin
pisi|Keith Devlin 2011. aastal Keith J. Devlin (sündinud 16. märtsil 1947 Hullis Inglismaal) on Suurbritannia matemaatik ja teaduse populariseerija. 1987. aastast on ta elanud USA-s ja tal on nii Suurbritannia kui ka USA kodakondsus.
Elukäik
Devlin õppis bakalaureuseõppes matemaatikat Kings College'is Londonis (1965–1968) ja seejärel Bristoli Ülikoolis (1968–1971), kus kaitses Frederick Rowbottomi juhendamisel ka doktoriväitekirja. Ta on töötanud ka Manchesteri Ülikoolis, Aberdeeni Ülikoolis, Oslo Ülikoolis, Heidelbergi ülikoolis, Bonni ülikoolis, Toronto Ülikoolis ja Lancasteri Ülikoolis. Praegu on Devlin Stanfordi Ülikooli matemaatikadotsent.
Ta on Stanfordi Ülikooli humanitaarteaduste ja tehnoloogiate uurimisinstituudi (Human-Sciences and Technologies Advanced Research Institute, H-STAR) üks asutajaist ning tegevdirektor, ülikooli ja ettevõtete uuringualase partnerlusprogrammi Stanford Media X üks rajajaist ning vanemteadur keele- ja infouuringute keskuses (Center for the Study of Language and Information, CSLI). Uuemas uurimistöös keskendub ta uute tööriistade ja protokollide arendamisele luureinfo analüüsiks ning arvutimängude arendamisele ja kasutamisele matemaatikahariduses.
Devlin on kommentaator National Public Radio saates "Weekend Edition Saturday" tegelane nimega The Math Guy ('matemaatikakutt'). Ta on kirjutanud 31 raamatut. Paljud tema raamatud on suunatud laiale lugejaskonnale.
Devlin on ka mõiste "pehme matemaatika" looja. Seda käsitles ta esmakordselt oma raamatu "Goodbye, Descartes" viimases peatükis.
Ruubassaare tee
Ruubassaare tee on tänav Paides.
Tänav algab Pärnu tänavalt ja lõppeb tupiktänavana. Tänava pikkus on umbes 1500 m.
Roche'i piir
pisi|[[Komeet Shoemaker–Levy 9 purunes 1992. aastal pärast Jupiteri Roche'i piiri ületamist 21 tükiks ning kukkus 1994. aastal Jupiterile]] Roche'i piir on taevamehaanikas vahemaa, millest vähema korral taevakeha, mida hoiab koos ainult keha enda gravitatsioonijõud, laguneb teise taevakeha loodejõudude tõttu, mis ületavad esimese keha gravitatsioonilise enesetõmbejõu. Väiksema taevakeha purunemisel võib tekkida rõngassüsteem või kukuvad väiksemast taevakehast järgi jäänud materjal suurema taevakeha pinnale.
Roche'i piir on nimetatud Prantsuse astronoomi Édouard Roche'i auks, kes seda 1848. aastal esimesena kirjeldas.
Maierato
Maierato on vald Itaalias Calabria maakonnas Vibo Valentia provintsis.
Maierato kõrgus merepinnast on keskmiselt 258 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Üks osa Maieratost piirneb Angitola järvega.
2010. aasta 15. veebruaril toimus Maieratos maalihe, võimalik et metsatustamise tagajärjel, evakueeriti umbes 200 elanikku.
pisi|püsti|tühi|Vaade [[Angitola järvele]]
Harilik seesam
Harilik seesam (Sesamum indicum) on seesamiliste sugukonda seesami perekonda kuuluv rohttaim.
Hariliku seesami seemned on veidi magusa maitsega ning peaaegu lõhnatud.
Harilikku seesamit on juba ammustest aegadest kultiveeritud Mesopotaamias, Indias ja Aafrikas.
Love Yourself
"Love Yourself" on Kanada laulja Justin Bieberi laul, mis ilmus tema neljandal stuudioalbumil "Purpose". Laulu autorid on Bieber, Ed Sheeran ja Benjamin Levin. Laulu produtseeris Levin. See anti välja 9. novembril 2015 albumi kolmanda singlina.
Cavalese
thumb|Cavalese vaadatuna [[Cermiselt augustis 2006]] thumb|Cavalese valla paiknemine Trento provintsis
Cavalese (saksa: Gaßlöss) on 4004 elanikuga vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, suusakuurort ja Val di Fiemme peamine keskus. See on Magnifica Comunità di Fiemme (Suurepärane Fiemme Ühendus) osa ja on koos Predazzoga oru haldus-, kultuuri- ja ajalooline keskus. Linn on tuntud turismisihtkoht, talviti murdmaa- ja mäesuusatajatele ning suviti huvireisijatele. Linna piirkonnas toimus 1998. aastal köisraudtee katastroof, kui USA lennuk lõhkus treeninglennul linna lähedalasuva Cermise mäega ühendava köisraudtee, tappes 20 inimest.
Ajalugu
1900. aastatel ja eriti aastatel pärast Teise maailmasõja lõppu tegi linn tänu ehitustööstuse, käsitöö ja turismi arengule läbi muljetavaldava kasvu, loodi arvukalt hotelle ja paremini läbitavaid teid.
Köisraudteel Cavalesest lähedalasuvale Cermise mäele toimus kaks suurt köisraudtee õnnetust, üks aastal 1976 ja teine aastal 1998. Mõlemal juhul langes Cermiselt laskuv vagun maapinnale.
Demograafia
Cavalese on pidevas demograafilises arengus: 2801 asukast aastal 1921 ületas see hiljuti 4000 asuka künnise.
Majandus
Silmapaistva rolli majandustegevuses on hõivanud turismisektor, kus on mitmeid hotelle, restorane, suusakuurorte. Olulise tähtsusega on: ehitustööstus, meisterdamine (puit, raud ja marmor) ja ühiskondlik juustutööstus.
Heinategu
pisi|Heina kaarutamine Heinategu ehk heinakoristus on heina niitmise, kuivatamise, riisumise, kuhjapaneku, kokkusurutult kiletamise, heinaveo ja muude heina kogumisega seotud tööde kogum.
Heinategu on Eesti maamajanduses olnud erakordselt tähtsal kohal, kuna Eesti kliima (sademehulk ületab aurumise) võimaldab varuda loomadele piisavas koguses koresööta. Vastavalt tarvidusele on ka niitude ehk heinamaade osakaal maakasutuses olnud Eestis suur.
Heinavajadus on seoses piimaturu vähenemisega Eestis viimase 30 aasta jooksul vähenenud. Et rohu kasvutingimused on endiselt head, on jätkuvalt potentsiaali kultuuristada niitusid ja rohkendada heinatööd. pisi|[[Koresööt Kaevere küla heinamaal]] pisi|Rebane [[heinarullidega niidul]] pisi|[[Heinategu on lõppenud]]
Heinateol kasutatakse heinatööriistu.
Deidamia
pisi|Achilleuse ja Deidamia skulptuur [[Luxembourgi palees, Joseph-Michel-Ange Pollet (itaalia skulptor), valmistatud enne aastat 1870]] Deidamia (vanakreeka keeles Δηϊδάμεια ) oli Skýrose kuninga Lycomedese tütar, kes heitis ühte Achilleusega (kui too end neiukeseks maskeerituna Skýrosel peitis) ja tõi ilmale Neoptolemuse. Levinuima looversiooni järgi oli Deidamia Skýrose kuningatütardest kauneim ja Achilleusel tärkasid tema vastu tunded, kuid kuna ta oli tütarlapse riietes, ei tohtinud ta neid avaldada. Ühel peoõhtul aga ei suutnud ta end enam kauem vaos hoida ja ühtis Deidamiaga tema tahte vastaselt. Hiljem nad aga leppisid ära ja mõne looversiooni järgi võtab Deidamia Achilleuse ümberriietumisoskusest eeskuju, tõmbab endale meheriided selga ja järgneb Achilleusele ja Patroklosele Troojasse. Antiikkreeka keeles tähendabki Deidamia (levinuima versiooni järgi) see, kes on sõjas kannatlik.
Ameerika kirjaniku Madeline Milleri uusversioonis, tema romaanis Achilleuse laul, on Achilleuse ja Deidamia ühteheitmine Skýrosel nende mõlema tahte vastane; selleks sunnib neid Achilleuse ema, merejumalanna Thetis, kes soovib, et Achilleusel oleks järglane. Deidamia-nimelisi tegelasi oli kreeka mütoloogias teisigi, aga Achilleus'ega aega veetnud Deidamia on neist kuulsaim.
Heinategu
Minevikus tehti heina käsitsi. 19. sajandil leiutati niidukid, mis heina maha niitsid, ent kokku tuli see korjata endiselt käsitsi. Minevikus koguti hein koonusjasse kuhja või saadu. Tänapäeval valmistavad niidumasinad töö käigus heinapalle. Minevikus säilitati heina küünis, tänapäeval säilib kiletatud või rullitud hein ka heinamaale jäetuna piisavalt hästi. Minevikus tehti heina metsaheinamaadel ja puisniitudel, korrapäraste heinamaade rajamine põldude kõrvale taludele senisest lähemale on hiline nähtus ja hakkas levima alles Eesti Vabariigi algusaegadel.
Paul Puustusmaa
Paul Puustusmaa (sündinud 5. septembril 1964 Kuressaares) on eesti jurist ja poliitik, XIV Riigikogu liige.
Ta lõpetas 1982. aastal Põlva Keskkooli ja 1992. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Poliitiline tegevus
Ta on aastast 2012 Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna liige, aastatel 2013–2014 oli ta erakonna juhatuse liige, seejärel volikogu liige. 2015. aastal valiti ta erakonna volikogu esimeheks 2017. aastal valiti tagasi volikogu esimeheks.
2019–2023 Riigikogu XIV koosseisu liige.
2019–2021 oli Riigikogu põhiseaduskomisjoni esimees.
Spittal an der Drau
Spittal an der Drau on linn Austria Kärnteni liidumaa lääneosas. See on Spittal an der Drau ringkonna halduskeskus.
Linn asub Gurktali Alpide lõunanõlval (Nocki mäed), Lurnfeldi nõo ja Alam-Drava oru vahel. Vaatamata nimele sai Spittali ajalooline tuumik alguse väikese Lieseri jõe kaldald, viimane suubub Dravasse Goldecki mäe jalamil, mis on Gailtali Alpide tipp linnast lõunas. Sinna tippu viib köisraudtee.
Omavalitsuse osad on Amlach, Edling, Großegg, Molzbichl, Olsach, Spittal ja St. Peter-Edling. Großeggis (liidendati 1973. aastal) ulatub Spittali ala Millstatti järve lõunakaldale.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1191. aasta Salzburgi peapiiskopi Adalberti poolt välja antud dokumendis, kui kohalikud Kärnteni Ortenburgi krahvid Hermann I ja Otto II ehitasid haigla (Spittl) koos kabeliga kohta, kus Katschbergi kurule ja Salzburgi viiv iidne maantee ületas Lieseri jõe. Kõrvalolev asula sai turuõiguse 1242. aastal. Koos Ortenburgi mõisatega päris Celje krahv Hermann II 1418. aastal Spittali. 1436. aastal vahetult keisrile alluvateks riigikrahvideks ülendatud Celje krahvid hääbusid, kui krahv Ulrich II 1456. aastal László Hunyadi vasalli poolt tapeti, pärast mida hõivas tema territooriumi Habsburgist keiser Friedrich III, kes oli ka Kärnteni hertsog.
Friedrich andis kodanikele õiguse valida oma kohtunik ja volikogu. Kuid Türgi sõdalased laastasid 1478. aastal Spittalit ja seda ümbritsevaid maid ning varsti pärast seda okupeerisid selle keiser Friedrichi pikaajalise rivaali Ungari kuninga Mátyás Hunyadi väed. Pärast talupoegade mässu ning kahte tulekahju jätkus langus, kuni 1524. aastal usaldas Austria ertshertsog Ferdinand I oma laekurile Gabriel von Salamancale (1489–1539) endise Ortenburgi krahvkonna.
Alates 1533. aastast püstitasid Salamanca-Ortenburgi krahvid peaväljakule Porcia lossi omale residentsiks. Itaalia palazzo stiilis hoonet peetakse üheks kõige olulisemaks renessansslossiks Austrias. Nad ehitasid ümber ka Spittli haigla teisel pool Lieseri jõge ja gooti stiilis katoliku Maarja kuulutamise kihelkonnakiriku romaani vundamendile 13. sajandist. 1662. aastal läks Spittal Gorizia Porcia krahvidele, kes omasid Porcia lossi 1918. aastani. Tänapäeval võõrustab palee iga-aastast klassikaliste teatrikomöödiate festivali (Komödienspiele Porcia) ja on ka koduloomuuseum. 1537. aastal püstitas Kärnteni Khevenhülleri aadliperekond lossi vastu residentsi, kus tänapäeval on raekoda.
Berghof
pisi|Berghof, esiplaanil peasissesõit Berghof (ka Berghofi loss, ka Hitleri residents) oli kinnistukompleks Obersalzbergis Baieris Berchtesgadeni lähedal Saksamaal. Algselt oli Berghof Adolf Hitleri maamaja (ka loss), hiljem Kolmanda Riigi salaresidents ning Teise maailmasõja ajal üks Hitleri peakortereid.
Spittal an der Drau
Ajalugu
1797. aastal piirasid Spittalit Prantsuse väed Esimese koalitsiooni sõja käigus. 1809. aastal läks see koos Ülem-Kärnteniga Schönbrunni rahu järgi Prantsuse Illüüria provintsidele. 1815. aastal Viini kongressil Austria keisririigile tagastatuna edenes kohalik majandus otsustavalt, kui see sai 1871. aastal juurdepääsu Austria Lõunaraudteevõrgule. Vägivaldsetes võitlustes Jugoslaavia vägede vastu enne Kärnteni plebistsiiti 1920. aastal oli Spittal lühikest aega Kärnteni liidumaa valitsuse ajutine asukoht, mis oli Klagenfurdist põgenenud. See sai ametlikult linnaõiguse 1930. aastal. 1995. aastast on Spittl Kärnteni Fachhochschule (rakenduskõrgkool) inseneriteaduse ("Technikum") asukoht.
Berghof
Teise maailmasõja lõpupoole pommitati Berghofi kahel korral. Esimest korda toimus see 25. aprillil 1945, kui ala pommitasid Royal Air Force'i 375 pommitajat (valdavalt Avro Lancasterid), heites rohkem kui 1200 tonni lennukipomme. Teise pommitusründe tagajärjel jäid Berghofist, SS-i barakkidest, Bormanni ja Göringi majadest ning teistest ehitistest järele vaid rusud. Mais 1945 okupeeris ala USA armee.
Spittal an der Drau
Molzbichl
Linnast idas Drava orus asub Molzbichli küla, kus asuvad Kärnteni esimese kloostri jäänused. Kloosteri lasi rajada umbes 780. aastal Baieri hertsog Tassilo III ja see jäeti maha 10. sajandil. Väike muuseum läheduses näitab mitut Karolingide päritolu artefakti. Kloostrikiriku vundament on näha praegusest Püha Tiburtiuse kihelkonnakirikust lõunas, millel endal on altar koos varakristliku diakoni Nonnosuse Rooma hauakiviga, kes siin 532. aastal suri.
Berghof
Berghofi juurde kuulus umbes 3 km2 suurune krunt, mis ulatus 1800 meetri kõrgusele Kehlsteini tippu.
Spittal an der Drau
Molzbichl
Nõlval oru kohal Molzbichlist kirdes on Rothenthurni loss, Ortenburgi krahvide lään, mida kutsuti 11. sajandil "Punaseks torniks" (Roter Turm). Tänapäevane palee on rajatud 17. sajandil ja seal asub kaasajal hotell.
Berghof
Nimetused
Berchtesgadeni residents, Baieri urg, Berghofi villa jt.
Spittal an der Drau
Tuntud inimesi
thumb|195px|Hanns Gasser thumb|195px|Thomas Pirker
Berghof
Berghof (residents)
Hitler ostis Berchtesgadeni lähedal Obersalzbergis kokku suuri maatükke ja lasi sinna ehitada luksusliku lossi, mida tuntakse Berghofina.
Berghofi ehitusele eelnesid suured lammutustööd: elamud, pansion ja halvatud laste puhkekodu tehti maatasa.
Berghofi loss rajati Baieri Alpidesse Berchtesgadeni kuurordi lähedale Obersalzbergi nõlvale 1000 meetri kõrgusele.
Hitleri loss, selle haljastus ja teed läksid kokku maksma 100 miljonit riigimarka.