cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piimaallergia
Epidemioloogia
Toiduallergia esinemissagedus on viimase 10 aasta jooksul kahekordistunud. Ligikaudu 90% toiduallergiatest on põhjustatud kaheksast toiduainest: piim, muna, koorikloomad, kala, maapähklid, teised pähklid, nisu ja soja. Seetõttu võib öelda, et piimaallergia kuulub sagedasemate toiduallergia hulka. Ligikaudu 2-5%-l lastest vanuses 0-5 aastat esineb piimaallergiat, ning seda kõige sagedamini esimesel eluaastal. 80%-l lastest möödub lehmapiimaallergia kahe aastaga. Lehmapiimaallergia võib tekkida nii rinnapiimatoidul kui ka lehmapiimavalgu baasil valmistatud piimasegu saavatel imikutel.
Sümptomid
Ülitundlikkus võib tekkida piima tarvitamisel, olgu see rinnapiima, piimasegu või muu piima sisaldava toidu või joogi näol. Allergia ehk sümptomid avalduvad korduval kokkupuutel lehmapiima valkudega. Olenevalt reaktsiooni tugevusest, võivad sümptomid avalduda paar minutit või paar tundi pärast piima tarbimist ning piirduda paiksete sümptomitega (näiteks nahalööve, huulte turse, suus sügelus) või tekitada ulatuslikku süsteemset vastust (anafülaksia). Ükski tekkiv sümptom ei ole piimaallergiale ainuomane. Kui tegemist on sümptomitega mis tekivad paari minuti või kuni 24 tunni jooksul, võiks kahtlustada IgE-vahendatud immuunvastust. Kui sümptomid tekivad 48 tunni jooksul pärast allergeeni manustamist, on tegemist mitte-IgE-vahendatud allergilise reaktsiooniga, peamiselt III või IV tüüpi immuunreaktsiooniga. Sümptomid, mis võivad olla iseloomulikud mitte-IgE-vahendatud allergilisele reaktsioonile on seedetrakti sümptomid ja atoopiline dermatiit.
Toiduallergia sümptomite väljendumine sõltub immuunsüsteemi reaktsiooni tugevusest, sellest, kui palju toiduainet on manustatud, ja soole läbilaskvusest.
Patogenees
60%-l piimaallergia juhtudest on tegemist IgE-vahendatud immuunvastusega. Allergeenideks on piimas esinevad valgud, millest peamine on kaseiin (ligi 80%). Lisaks sisaldab piim veel ꞵ-laktoglobuliini (10%), α-laktalbumiini (4%) ja veise seerumi albumiini. Peamisteks allergeenideks peetakse kaseiini, ꞵ-laktoglobuliini ja α-laktalbumiini ning ligi 50%-l piimaallergiaga lastest esineb sensibiliseerumist ka väiksemates kogustes esinevate veise seerumi albumiinide vastu.
Roberto Rosales
pisi|Roberto Rosales (2015) Roberto José Rosales Altuve (sündinud 20. novembril 1988 Caracases) on Venezuela jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Küprose kõrgliiga klubis AEK Larnaca ja Venezuela jalgpallikoondises.
Piimaallergia
Patogenees
Ülitundlikkus võib avalduda neljal klassikalisel viisil. Ägedad allergilised reaktsioonid lehmapiimas esinevatele valkudele on IgE-vahendatud ning seetõttu on tegemist I tüüpi allergilise reaktsiooniga. I tüüpi ülitundlikkusreaktsiooni korral ei pruugi lapsel esimesel kokkupuutel allergeeniga esineda ühtegi haigusnähtu. Kui organismi satub seda sama allergeen, mis kutsus esile IgE tekke, tekib allergiline reaktsioon, mida iseloomustab mitmesuguste koekahjustust esilekutsuvate mediaatorite kiire vabanemine ja haigusnähtude ilmnemine. Haigusnähud sõltuvad sellest, millises keha piirkonnas konkreetse allergeeni suhtes spetsiifilisi IgE-molekule kandvad rakud asuvad ja kuhu allergeen teistkordsel kokkupuutel satub. Reaktsioonide erinevus võib varieeruda, piirdudes vaid ühe koega või haarates mitmeid kudesid. Sellist mitmeid kudesid haaravat generaliseerunud immuunvastust nimetatakse anafülaktiliseks reaktsiooniks. Peamiselt tekivad anafülaktilised reaktsioonid siiski ravimite ja putukamürkide toimel, harvem toiduallergeenide toimel.
Dobrinka rajoon
Dobrinka rajoon (vene keeles Добринский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Lipetski oblasti lõunaosas. Rajooni keskus on Dobrinka asula.
Raudonė
Raudonė (saksa keeles vanasti ka Raudonn) on alev Leedus Jurbarkase rajoonis, Raudonė valla halduskeskus. Raudonė asub Nemunase jõe põhjakaldal Panemunė regionaalpargi territooriumil.
Alevis on põhikool, kultuurimaja ja raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on Raudonė loss ja selle juures asuv park, lisaks veel aastal 1932 valminud katoliku kirik.
Piimaallergia
Patogenees
Aeglast tüüpi reaktsioonid nagu näiteks atoopiline dermatiit või seedekulgla probleemid on seotud mitte-IgE-vahendatud ülitundlikkusreaktsiooniga. Sellisel juhul on tegemist rakulise- või segatüüpi immuunvastusega. Sellist tüüpi immuunvastuse tõttu väljenduvad haigused on näiteks toiduvalgust tingitud enterokoliit, toiduvalgu põhjustatud enteropaatia ja allergiline proktokoliit. Eelnimetatud haigused väljenduvad seedetrakti poolsete haigusnähtudega nagu näiteks kõhulahtisus, kõhuvalu ja veriroe. Haiguste prognoos on hea ja probleemid taanduvad tihtilugu hiljemalt 3-5-aasta vanuses.
Raudonė
Raudonė tähendab leedu keeles pruuni. Kuigi asula väljapaistvaim ja vanim ehitis on pruunidest tellistest loss, tuleneb asula nimi siiski seal voolavast Raudonė ojast.
Piimaallergia
Diagnoos
Diagnoos põhineb lapse haigusnähtudel, kliinilisel läbivaatusel, nahatestidel, spetsiifiliste lehmapiima valgu vastaste IgE-antikehade määramisel verest ning provokatsioontestil.
Raudonė
Esimese kindluse ehitasid ristisõdijad alevi territooriumile juba aastal 1300. Praegune loss püstitati XVI sajandil, selle juurde tekkis ka asula. Aastal 1636 ehitati sinna kabel, aastal 1932 rajati selle asemele kirik. Nõukogude ajal asus seal kohaliku kolhoosi keskus. Alev sai Raudonėst aastal 1972.
Dobrinka rajoon
Rajooni tähtsamad jõed on Tšamlõk, Plavitsa, Matrjonka ja Bitjug.
Roberto Rosales
Ta alustas karjääri kodulinna klubis Caracas F.C.. 2007. aastal liitus ta Belgia kõrgliiga klubiga Gent. Ta mängis seal kolm hooaega ja võitis 2009. aastal klubiga Belgia karika. 2010. aasta juulis siirdus ta Hollandsisse, liitudes sealse kõrgliiga klubiga FC Twente.
Pärast nelja hooaega Hollandis sõlmis Rosales 2014. aasta juulis kolmeaastase lepingu Hispaania kõrgliigasse kuuluva Málagaga. Hooajal 2017–18 jäi Málaga Hispaania kõrgliigas viimaseks ja langes esiliigasse, kuid Rosales jätkas mängimist Hispaania kõrgliigasse, liitudes Espanyoliga.
Debüüdi Venezuela jalgpallikoondises tegi ta 28. märtsil 2007 mängus Uus-Meremaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 1. juunil 2019 sõprusmängus Ecuadori vastu. Ta on alates 2011. aastast kuulunud Venezuela koondisse viiel Copa América turniiril.
Piimaallergia
Diagnoos
Nahateste kasutatakse mitmete allergiate diagnoosimiseks. Nahale kantakse tilk allergeeni lahust ja läbi tilga vajutatakse spetsiaalse lantsetiga 1 mm sügavuseni. Nahale tehakse ka kontrolltestid histamiini ja füsioloogilise lahusega. Testi tulemust hinnatakse 15 minuti möödudes. Positiivse tulemuse korral tekib torkekohale punetus ja kubel, mille läbimõõtu väljendatakse millimeetrites. Test on allergia suhtes positiivne kui kubel on oma läbimõõdult > 3 mm pärast 15-minutilist ooteaega.
Toiduallergiate diagnoosimisel kasutatakse ka aplikatsioonitesti ehk plaastritesti. Allergeenid pannakse spetsiaalsetesse metallist kambrikestesse, mis kinnitatakse hüpoallergilisele plaastrile. Allergeenidega plaaster asetatakse nahale. 48 tunni möödudes, plaaster eemaldatakse ning kolme ööpäeva möödudes hinnatakse testi tulemust. Test loetakse positiivseks, kui toiduainega kokku puutunud nahale on tekkinud punetus või villid. See võimaldab hinnata immuunsüsteemi vastust allergeenile ka siis, kui tegemist on mitte-IgE-vahendatud immuunvastusega.
Ravi
Ravi sarnaneb muude toiduallergiate raviga. Oluline vältida allergiat põhjustavat toiduainet. Kui laps saab veel rinnapiima, peavad piim ja piimatooted olema välja lülitatud ka ema menüüst. Kui laps saab piimasegusid, siis kasutatakse ravi-piimasegusid, milles allergeensed piimavalgud on täielikult hüdrolüüsitud. Allergeenidest loobumine võib viia sümptomite täieliku taandumiseni. Toiduainete pikaajalisel kõrvaldamisel on oluline patsienti jälgida, kuna see võib viia toitainete vaeguseni. Üle aasta vanuste laste puhul saab piimatooted asendada näiteks taimsete piimajookidega. Kitsepiim ei pruugi lehmapiimaallergia korral asenduseks sobida, sest kitse- ja lehmapiima valkude vahel esineb ristallergiat. Enamik lapsi hakkab lehmapiima taluma 2–5 aasta vanuses. Euroopa Liidus on nõutud allergiat põhjustavate toiduainete märkimine toitude koostise sedelile. Oluline on lapsevanemate harimine ja õpetamine, kuidas teatud toiduaineid vältida ja menüüs asendada.
Laanemetsa Savijärv
pisi|Laanemetsa Savijärv Laanemetsa Savijärv (ka Savijärv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Laanemetsa ja Taheva külas. Veekogu pindala on 3,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 896 m.
Kalinkavičy rajoon
Kalinkavičy rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Homieli oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 2 756 km². 2016. aasta seisuga elas seal 60 034 inimest.
Rajoon moodustati 1924. aastal. Tänapäevastes piirides on rajoon 1998. aastast, mil sellega liideti Kalinkavičy linn. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Azaryčy, Biarozaŭka, Čkałava, Damanavičy, Dudzičy, Harbavičy, Haročyčy, Jakimavičy, Juravičy, Kapličy, Kazłovičy, Krukavičy, Lipaŭ, Małyja Aŭciuki, Nachaŭ, Savičy, Syrodi, Šyičy ja Vialikija Aŭciuki külanõukogu. Halduskeskus on Kalinkavičy linn, mis moodustab ka omaette haldusüksuse, lisaks asub rajoonis Azaryčy alev.
Tähtsaimaks jõeks on Prõpjats, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Ipa, Vić ja Tremla. Rajoon asub Polesje madalikul, selle keskmine kõrgus on 120—15 m. Kõrgeim punkt asub Prõpjatsi kaldal Juravičy lähistel ja ulatub 167,5 meetrit üle merepinna. Prõpjatsi ümbruskonnas leidub arvukalt järveks kujunenud soote.
Rajoonis leiduvad suured turba varud. Lisaks ammutatakse seal naftat.
2009. aasta seisuga oli elanikest 92,7% valgevenelasi, 4,37% venelasi, 1,54% ukrainlasi ja 1,39% muust rahvusest inimesi. 70,89% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 26,1% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 37,52% elanikke, vene keelt aga 55,34%.
Daniil Rudnev
Daniil Rudnev (aastani 1945 Daniil Gurevitš, 12. detsember 1911 Vitebsk – 2008) oli Eestis tegutsenud ajakirjanik ja ajaloolane.
Ladõžõnski Hutorõ
Ladõžõnski Hutorõ (ukraina keeles Ладижинські Хутори) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Gaissõni rajoonis. Elanike arv on 737. Pindala on 2 km².
Daniil Rudnev
Elulugu
Daniil Rudnev oli juut ja teenistuja poeg.
Lõpetas 1927 Saratovis keskkooli ja 1951 Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo osakonnas; ajalookandidaat (1967, Kommunistliku Partei Keskkomitee Partei Ajaloo Instituut), väitekiri "Из истории эстонской большевисткой организации – коммунистической партии Эстонии". 1930–1938 ajakirjanik Leningradis Leninskaja Iskra toimetuses, 1938–1941 Pravda Leningradi korrespondent. 1941–1944 osales Teises maailmasõjas Pravda rindekorrespondendina. 1946. aastast kuni 25. jaanuarini 1950 oli Sovetskaja Estonija peatoimetaja, 1950–1951 Eesti NSV TA Ajaloo Instituudi teadur, 1951–1952 Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee Vabariikliku Parteikooli vanemõpetaja, 1952–1953 ajalehe Morjak Estonii toimetaja, 1953–1959 Eesti Raadio venekeelsete saadete toimetaja, 1959–1975 ajakirjade Kommunist Estonii (Коммунист Эстонии) ja Eesti Kommunist osakonnajuhataja.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: Eestimaa Kommunistliku Partei ja Eesti revolutsioonilise liikumise ajalugu, revolutsiooniliste tegelaste Viktor Kingissepa, M. Kalinini jt elu ja tegevus.
Varja külanõukogu
Varja külanõukogu oli külanõukogu Kohtla-Järve rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Lüganuse külanõukoguga.
Ülo Ruut
Ülo Ruut (7. mai 1928 Kaseküla, Läänemaa – 30. mai 2013 Pärnu) oli eesti põllumajandustegelane.
Ta oli Pärnu Rajooni TSN Täitevkomitee Põllumajandusvalitsuse juhataja.
Ta on maetud Paikuse kalmistule.
Ühtsus (Läti partei)
Ühtsus (läti keeles Vienotība) on Läti paremtsentristlik erakond.
Erakond asutati valimisliiduna 6. märtsil 2010 ning muutus 6. augustil 2011 ühtseks parteiks.
Erakonna liider on Andris Piebalgs.
Tarmo Õuemaa
Haridus
Ta lõpetas Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi saksa keele eriklassi. Seejärel õppis ta Eesti Humanitaarinstituudis ja lõpetas 2008. aastal ajakirjanikutöö kõrvalt Tartu Ülikooli ajakirjanduse ja suhtekorralduse eriala.
Töökäik ja tegevus ühingutes
Ta valdas kõiki ajakirjandusžanre, uudistest rohkem paelus teda aga elu kogu oma rikkuses – sündisid värvikad reportaažid ja olemuslood ning omanäolised arvamuslood.
Ta oli Läänemaa jalgpalliklubi asutajaliige ja kuulus kümme aastat klubi juhatusse.
Ta oli aastaid ka Eesti Ulmeühingu liige.
Tunnustus
2002. aastal võitis ta Eesti Ajalehtede Liidu (EALL) pressipreemia Lääne Elus ilmunud arvamusloo eest, mis kritiseeris Euroopa Liidu rahaga toimuvate koolituste demoraliseerivat mõju.
Tema Väikse viigi äärse kodu juurde paigaldati nimeline pink. Just selline vaade, nagu avaneb pingil istujale, avanes ka Tarmole tema koduaknast.
Hiroshi Saeki
Hiroshi Saeki (jaapani keeles 佐伯 博司 Saeki Hiroshi; 26. mai 1936 Hiroshima – 2010) oli Jaapani jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1958–1961 4 mängu.
Soome-Rootsi prospekt
pisi|Narva linna plaan 1929. aastast Soome-Rootsi prospekt oli tänav Narvas, Peetri eeslinna ja Kadastiku linnaosa piiril.
Tänav kandis ka nimesid Ring-Strasse, Schwedisch-Finnischer-Prospekt ja Soome-Rootsi promenaad.
Lõuna-Korea 2014. aasta taliolümpiamängudel
Lõuna-Korea osales 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis 71 sportlasega, kes võistlesid 13 spordialal.
Olümpiamängude avatseremoonial kandis Lõuna-Korea lippu Lee Kyou-hyuk.
Olümpiavõitjaks tulid kiiruisutaja Lee Sang-hwa, lühirajauisutaja Park Seung-hi ja lühirajauisutamise naiskond.
Dreamphish
Dreamphish on Eesti ansambel. Ansambel asutati 1995.
Koosseis
Ansamblis on teiste seas kaasa teinud:
Taani Punase Risti ambulatoorium
Taani Punase Risti ambulatoorium ehk Taani Punase Risti ambulants (kuningas Valdemar II auks ka Valdemar II Võitja ambulants; taani keeles Valdemar Sejr Ambulancen) oli 1919. aastal Eesti Vabadussõja ajal Valgas tegutsenud laatsaret. Ambulatoorium moodustati Briti Punase Risti toetusel ning selle juhatajaks oli ülemarst doktor Ludvig Boye Lundstein. Laatsareti personali kuulusid peale juhataja veel 4 Taanist tulnud arsti ja 12 halastajaõde. Haigemaja oli 90-kohaline ning selles viibis ravil suurem osa Taani vabatahtlike kompanii haigeid ja haavatuid, kuid samuti Eesti sõjaväelasi. Taani Punane Rist pakkus ravimiabi ka Eesti sõjaväe tervishoiuasutustele. Ambulatooriumi tegevus kestis 13. juulist kuni 30. novembrini 1919.
6 (Tallinna trolliliin)
6. trolliliin oli Tallinna trolliliin, mis teenindas reisijaid marsruudil Väike-Õismäe – Kaubamaja. Viimane troll väljus liinile Kaubamajast 1. jaanuaril 2016 3:00. Järgnevast hommikust alustasid liini teenindamist hübriidbussid liininumber 42 all.
Väike-Õismäe – Kaubamaja
Väike-Õismäe PR, Väike-Õismäe, Kullerkupu, Nurmenuku, Karikakra, Sinilille, Haabersti, Zoo, Looga, Mustjõe, Humala, Pirni, Hipodroom, Mooni, Taksopark, Koidu, Tõnismägi, Vabaduse väljak, Estonia, Kaubamaja.
Kaubamaja – Väike-Õismäe
Kaubamaja, Estonia ,Vabaduse väljak, Tõnismägi, Koidu, Taksopark, Hipodroom, Pirni, Humala, Mustjõe, Looga, Zoo, Haabersti, Sinilille, Karikakra, Nurmenuku, Kullerkupu, Väike-Õismäe, Väike-Õismäe PR.
Kaaramõisa lomp
Kaaramõisa lomp on järv Valga maakonnas Valga vallas Taheva külas. Veekogu pindala on 1,2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1052 m. Veekogus on 1 saar.
Bell (perekonnanimi)
Bell on perekonnanimi.
Briquet griffon vendéen
Briquet griffon vendéen on Prantsusmaalt Vendée departemangust pärinev koeratõug (grifoon ).
Tõustandardis on koera kasutuse kohta kirjas järgmist: "Seda hagijat kasutatakse jahikoerana suurte metsloomade jahil, samuti rebase- ja jänesejahil. Nad on harjunud töötama väikestes karjades."
Ehituskonstruktsioonid (sari)
"Ehituskonstruktsioonid" on õpikute sari ehituskonstruktsioonide alalt, mis ilmus aastatel 1960–1972.
Ühtse kujundusega raamatusarja köited ilmusid Tallinna Polütehnilise Instituudi ehituskonstruktsioonide kateedri õppejõudude sulest, professor Heinrich Laulu üldjuhendamisel. Aastatel 1960–1962 ilmus viis õpikut Eesti Riiklik Kirjastuses ja 1969–1972 kolm õpikut kirjastuses Valgus.
Autorite kollektiiv (Heinrich Laul, Johannes Aare, Leonid Allikas, Valdek Kulbach, Valter Raidna ja retsensent Evald Vaino) pälvis 1970. aastal Nõukogude Eesti preemia teaduse, tehnika ja tootmise alal.
Bagdadi rahvusvaheline lennujaam
pisi|Lennujaama aerofoto Baghdadi rahvusvaheline lennujaam (IATA: BGW, ICAO: ORBI), varem Saddami rahvusvaheline lennujaam (IATA: SDA, ICAO: ORBS) (araabia: مطار بغداد الدولي) on Iraagi suurim rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub umbes 16 kilomeetrit Baghdadi kesklinnast. Lennujaam on rahvusliku lennufirma Iraqi Airwaysi kodulennujaam.
Haapsalu maantee (Pärnu)
Maantee alguses jääb paremale üle Siimu silla J. V. Jannseni tänav, mis suundub üle Siimu silla Ülejõele ja paikneb põhiosas seal. Maantee vasakule poole jääb Emajõe, Kevade, Väike-Toome, Suur-Toome, Ranna tänav ning edasi läbivat maanteed Jüri, Jakobi, Peetri, Mõrra tänav ja linnapiiri lähistel algab paremal pool maanteed Nurmeotsa tee.
Haapsalu maantee ääres asub Vana-Pärnu kalmistu.
Tänav on ligikaudu 1,6 kilomeetrit pikk.
Nimi
Ajalooliselt on tänav kandnud nime Tallinna postimaantee (saksa keeles Revalsche Poststraße) või Tallinna-Posti tänav, kuna enne Nurme silla ehitamist kulges Tallinna viiv postimaantee läbi Vana-Pärnu. 1933. aastal nimetati tänav ümber Kuressaare maanteeks, sest samal aastal sai Jänesselja maanteest Tallinna maantee. Hiljem anti tänavale nimi Haapsalu maantee.
Justus Friedrich Specht
Ta oli raehärra Justus Bernhard Spechti ja Maria Elisabeth Siegeli poeg. Ta oli raehärra kaks korda: 15/27. märtsist 1859 kuni 15/27. detsembrini 1869 ja 24. maist/5. juunist 1883 kuni rae likvideerimiseni 24. novembril/6. detsembril 1889. Ta oli abielus kaks korda, Julie Luise de Bruye' ja Justine Sophie Auguste Bornholdiga.
Straelborn
Straelborn ja Strahlborn, ka Stralborn (vene keeles Штральборн) on Vestfaalist pärit kaupmehe- ja aadlisuguvõsa. Nimekuju Straelborn kasutas 1682. aastal Rootsis aadeldatud liin.
Ajalugu
Vestfaalist pärit suguvõsa kohta on Liivimaal teateid 1547. aastast. Suguvõsaliin algab Tartu bürgermeistri Thomas Strahlborniga (suri enne 1572). 30. mail 1682 said tema järeltulijad Ebert Strahlborn (maeti 1688) ja Diedrich Strahlborn (suri 1712) naturalisatsiooni korras Rootsi aadliseisusse ning nad said perekonnanimeks von Straelborn.
Straelbornid ja Strahlbornid rüütelkonna matriklis
1747. aastal võeti Liivimaa rüütelkonna matriklisse Moritz von Strahlborn (1687−1766). 1752. aasta 4. juulil (vkj) immatrikuleeriti Eestimaa rüütelkonna matriklisse Koordi liinist pärit Johann Ewert von Straelborni (1709−1745) lesk ja lapsed. 6. märtsil (vkj) 1809 immatrikuleeriti Heinrich Johann von Strahlborn (1751−1814) ning järgmise aasta 2. augustil (vkj) vennad Jobst Heinrich von Strahlborn (1751−1823) ja Karl Friedrich von Strahlborn (1755−1824).
Varnja külanõukogu
Varnja külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Varnja külanõukogu moodustati 1945 septembris Tartumaal Kavastu vallas. Külanõukogu keskus asus Tähemaa külas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Varnja külanõukogu 1950 septembris Kallaste rajooni koosseisu.
1954 juunis Varnja külanõukogu likvideeriti ja selle ala liideti Peipsiääre külanõukoguga.
Kõrgkultuur
Kõrgkultuur on ajaloos ühiskonnakorraldus, mis on oma eelkäijatest või naabritest eesrindlikum, erinedes neist järgmiste tunnuste poolest:
Kõrgkultuuri mõistet ajaloos analüüsib Arnold J. Toynbee oma teoses "Uurimus ajaloost" (A Study of History, London 1934–1954). Millised kultuurid on kõrgkultuurid ja millised mitte, on teadusliku arutelu objekt.
Kõrgkultuuri määratlemisel pole tingimata vajalik kõigi nende tunnuste olemasolu.
Läänegootide kuningriik
Läänegootide kuningriik oli kuningriik, mis hõlmas 5.–8. sajandini tänapäeva Edela-Prantsusmaad ja Pürenee poolsaart. Olles üheks Lääne-Rooma keisririigi germaani järglasriigiks, loodi see algselt kuningas Wallia võimualusest läänegoodi asustusest Rooma võimualuses Akvitaania provintsis Edela-Prantsusmaal ja laienes siis vallutuste teel üle kogu Pürenee poolsaare. Kuningriik säilitas sõltumatuse Ida-Rooma või Bütsantsi keisririigist, kelle püüded taastada Rooma võim Ibeerias olid ainult osaliselt edukad ning lühiajalised. 6. sajandi algul kaotas kuningriik Gallia territooriumi frankidele, säilitades kitsa rannikuriba Septimania, kuid läänegootide kontroll Ibeeria üle tagati selle sajandi lõpuks sueebide ja baskide allutamisega. Etniline eraldatus põlise hispania-rooma rahvastiku ja läänegootide vahel oli selleks ajaks suuresti kadunud (gooti keel kaotas oma viimase ja ilmselt juba väheneva otstarbe kirikukeelena, kui läänegoodid pöördusid aastal 589 katoliiklusse). Lex Visigothorum (lõpetatud aastal 654) kaotas vana traditsiooni, mille järgi olid roomlastele ja läänegootidele erinevad seadused. Enamuse läänegootide kuningriigist vallutasid moslemiväed Marokost aastal 711, ainult Hispaania põhjaserv jäi kristlaste kätte. Seal sündis keskaegne Astuuria kuningriik, kui kohalik maaisand Pelayo, arvatavasti gooti päritolu, valiti astuuride poolt princepsiks.
Staraja Kulatka rajoon
Elanikest 95% on tatarlased, 2% venelased ja 1% tšuvašid.
Läänegootide kuningriik
Läänegoodid ja nende varajased kuningad olid ariaanid ja sattusid konflikti katoliku kirikuga, kuid pärast nende Nikaia kristlusse pöördumist avaldas kirik Toledo kirikukogude kaudu ilmalikele asjadele tohutut mõju. Läänegoodid arendasid ka välja kõige ulatuslikuma tsiviilõiguse Lääne Euroopas, Lex Visigothorumi, mis moodustas Hispaania õiguse baasi läbi kogu keskaja.
Staraja Kulatka rajoon
Rajoonis on 5 kohaliku omavalitsuse üksust. Põhiline tegevusala on põllumajandus.
Läänegootide kuningriik
Föderaatide kuningriik
pisi|left|Läänegootide asuala ja Pürenee poolsaar, u 418 Aastatel 407–409 ületasid germaanlastest vandaalid liidus alaanide ja sueebidega külmunud Reini ja liikusid Pürenee poolsaarele. Läänegoodid Alarichi juhtimisel rüüstasid aastal 410 Roomat, röövisid Lääne-Rooma keisri Honoriuse õe Galla Placidia.
Alarichi järglane Athaulf kulutas mõned järgmised aastad operatsioonidele Gallias ja Hispanias, mängides germaani ja rooma võistlevate fraktsioonide väejuhid diplomaatiliselt osavalt mõjutades üksteise vastu välja, ja võttes üle linnu nagu Narbonne ja Toulouse (aastal 413). Olles abiellunud Placidiaga, värvati ta Honoriuse poolt andma läänegootide abi Rooma Hispania vandaalidelt, alaanidelt ja sueebidelt tagasisaamisel.
Aastal 418 autasustas Honorius kuningas Wallia juhitavaid läänegootidest föderaate, andes neile asustamiseks maad Garonne'i orus Gallia Aquitanias. Seda tehti ilmselt hospitalitase abil, eeskiri armeesõdurite majutamiseks. Näib tõenäoline, et esimestele läänegootidele ei antud palju maad piirkonnas, nagu varem oli loodetud, kuid nad omandasid piirkonna maksud; kohalikud Gallia aristokraadid maksid nüüd oma maksud läänegootidele, mitte Roomale.
pisi|left|[[Theoderich I, Fabrizio Castello (1560–1617)]]
Läänegoodid pealinnaga Toulouse'is jäid de facto sõltumatuks ja alustasid varsti laienemist Rooma territooriumile mannetu lääne keisririigi arvelt. Theoderich I (418–51) juhtimisel ründasid läänegoodid Arles'i (aastatel 425 ja 430) ning Narbonne'i (436), kuid neid kontrollis Aëtius hunni palgasõdurite abil, ja Theoderich alistati aastal 438. Aastaks 451 olukord muutus ja hunnid tungisid Galliasse; nüüd võitles Theoderich Aëtiuse juhtimisel Attila vastu Katalaunia lahingus. Attila sunniti taganema, kuid Theoderich tapeti lahingus.
Aastaks 454 vallutasid vandaalid Põhja-Aafrika ja sueebid võtsid enamuse Hispaniast. Rooma keiser Avitus saatis nüüd läänegoodid Hispaniasse. Theoderich II (453–66) tungis sisse ja alistas aastal 456 sueebide kuninga Rechiariuse Órbigo jõe lahingus Asturica Augusta (Astorga) lähistel ning rüüstas siis sueebide pealinna Bracara Augustat (Braga). Hispania linnade rüüstamine gootide poolt oli üsna julm, tapeti hulga rahvast ja rünnati isegi mõnda pühapaika, arvatavasti vaimulike toetuse tõttu sueebidele. Theoderich võttis kontrolli Hispania Baetica, Hispania Carthaginiensise ja Lõuna-Lusitaania üle. Aastal 461 said goodid keiser Libius Severuselt vastutasuks nende toetuse eest Narbonne'i. See viis mässule armees ja gallia-roomlaste seas Aegidiuse juhtimisel, mille tõttu roomlased Severuse juhtimisel ja läänegoodid võitlesid teiste roomlastega ja võitlus jätkus aastani 465.
Toulouse'i kuningriik
pisi|Pürenee poolsaar umbes aastal 476 Aastal 466 tappis Theoderichi vend Eurich oma venna ja krooniti uueks kuningaks. Eurichi (466–84) juhtimisel alustasid läänegoodid laienemist Prantsusmaal ja oma kohaloleku kindlustamist Hispaanias. Eurich võitles mitmes sõjas sueebidega, kes olid säilitasid mõningase mõju Lusitanias, ja võtsid enamuse sellest piirkonnast läänegootide võimu alla, võttes aastal 469 Emerita Augusta (Mérida). Eurich ründas ka Lääne-Rooma keisririiki, vallutades aastal 472 Hispania Tarraconensise, viimase Rooma võimu bastioni Hispaaias. Aastaks 476 oli ta laiendanud oma võimu Rhône'ini lõunas, võttes Arles'i ja Marseille, ning Loire'ini põhjas. Oma sõjaretkedel arvestas Eurich osaga gallia-rooma ja hispaania-rooma aristokraatiast, kes teenisid teda kindralite ja kuberneridena. Läänegootide kuningriiki tunnustati ametlikult, kui Lääne-Rooma keiser (473–475) Julius Nepos allkirjastas liidu Eurichiga, andes talle maad Loire'ist lõunas ja Rhone'ist läänes vastutsuks sõjaliste teenete eest ning maad Provence'is (sealhulgas Arles ja Marseilles). Hispaania maad jäid de facto läänegootide kontrolli alla. Pärast seda, kui Odoaker kõrvaldas viimase Rooma keisri läänes, Romulus Augustuluse, vallutas Eurich kiiresti Provence'i, seda fakti tunnistas Odoaker ametlikult lepingus.
Aastaks 500 kontrollis läänegootide kuningriik keskusega Toulouse'is Gallia Aquitaniat ja Gallia Narbonensist ning enamust Hispaniast, väljaarvatud sueebide Gallaecia kuningriik loodes ja väikesed piirkonnad, mida kontrollisid iseseisvad hispaania rahvad nagu baskid ja kantaabrid. Eurichi poeg Alarich II (484–507) andis välja uue seadustekogu "Breviarium Alarici" ja pidas Agde kirikukogu.
pisi|Chlodowech I võitleb läänegootidega
Läänegoodid sattusid nüüd konflikti frankidega nende kuninga Chlodowech I juhtimisel, kes olid vallutanud Põhja-Gallia. Pärast lühikest sõda frankidega pidi Alarich maha suruma mässu Tarraconensises, mille põhjustas arvatavasti hiljutine läänegootide saabumine Hispaniasse frankide survel. Aastal 507 ründasid frangid jälle, seekord liidus burgundidega. Alarich II tapeti Vouillé lahingus Poitiers' lähistel ja Toulouse rüüstati. Aastaks 508 olid läänegoodid kaotanud enamuse oma Gallia valdustest, säilitades Septimania lõunas.
Ariaanlik Hispania kuningriik
pisi|Läänegootide Hispania ja Bütsantsi provints Spania umbes aastal 560 Pärast Alarich II surma haaras võimu tema sohipoeg Gesalech, kuni ta kukutati idagootide kuningriigi valitseja Theoderich Suure poolt, kes alistas ta Barcelonas. Gesalech põgenes ja hargnes, kuid alistati taas Barcelonas, püüti kinni ja tapeti. Theoderich tõstis siis kuningaks oma tütrepoja, Alarich II poja Amalarichi (511–31). Amalarich oli siiski alles laps ja võim Hispanias jäi idagootide kindralile ja regendile Theudisele. Alles pärast Theoderichi surma (526) sai Amalarich oma kuningriigi üle kontrolli. Tema valitsemine ei kestnud kaua, kuna aastal 531 alistati Amalarich frankide kuninga Childebert I poolt ja mõrvati siis Barcelonas. Seejärel sai kuningaks Theudis (531–48). Ta laiendas läänegootide kontrolli lõunapiirkondade üle, kuid mõrvati ka, pärast ebaõnnestunud sissetungi Aafrikasse. Läänegootide Hispania sattus kodusõtta kuningas Agila I (549–554) ajal, mis ajendas Rooma/Bütsantsi keisrit Justinianus I saatma armee ja hõivama Bütsantsile väike provints Spania piki Lõuna-Hispaania rannikut. Agila tapeti lõpuks ja tema vaenlane Athanagild (552–568) sai uueks kuningaks. Athanagild ründas bütsantslasi, kuid oli võimetu neid Lõuna-Hispaniast välja tõrjuma, ja oli sunnitud ametlikult tunnistama keisririigi ülimuslikkuast. pisi|Kaart, mis näitab Leovigildi vallutusi u 586
Järgmine läänegootide kuningas oli Leovigild (569 – 21. aprill 586). Ta oli tõhus sõjaväehuht ja kindlustas läänegootide võimu Hispanias. Leovigild sõdis roomlaste vastu lõunas 570. aastail ja võttis pärast järjekordset mässu tagasi Córdoba. Ta võitles ka põhjas sueebide ja mitmete väikeste iseseisvate riikide vastu, sealhulgas baskid ja kantaabrid. Ta rahustas Põhja-Hispania maha, kuid oli võimetu neid rahvaid lõplikult vallutama. Kui Leovigild tõstis oma poja Hermenegildi kaasvalitsejaks, järgnes kodusõda. Hermenegildist sai esimene läänegootide kuningas, kes pöördus katoliiklusse oma sidemete tõttu roomlastega, kuid ta alistati ja saadeti aastal 584 maapakku. Oma valitsemisaja lõpuks oli Leovigild ühendanud kogu Pürenee poolsaare, sealhulgas sueebide kuningriigi, mis vallutati aastal 585 sueebide kodusõja ajal, mis puhkes pärast kuningas Miro surma. Leovigild kehtestas frankidega sõbralikud suhted kuninglike abielude kaudu, ja need jäid nii peaaegu kogu tema valitsemisajaks. Leovigild asutas ka uusi linnu nagu Recópolis ja Victoriacum (Vitoria-Gasteiz), olles esimene barbarikuningas, kes seda tegi.
SV Mattersburg
SV Mattersburg (Sportvereinigung Mattersburg, tuntud ka sponsornimega Sportverein Bauwelt Koch Mattersburg) on Austria jalgpalliklubi, mis tegutseb Mattersburgis. Klubi mängib hooajal 2016/17 Bundesligas.
Mētriena
Mētriena (vanasti Ļaudonas Odziena, nõukogude perioodil Pamati) on küla (vidējciems) Lätis Madona piirkonnas, Mētriena valla halduskeskus.
Läänegootide kuningriik
Katoliiklik Toledo kuningriik
pisi|Läänegootide Hispania ja selle regionaalne jaotus aastal 700, enne moslemite vallutusi pisi|Rekkaredi usuvahetus Kuningaks saades pöördus Leovigildi poeg Rekkared I (586–601) katoliiklikku kristlusse. See viis mõningate rahutusteni kuningriigis, aadlimässuni ariaanist Merida piiskopi juhtimisel, mis suruti maha; ta lõi tagasi veel ka ühe frankide pealetungi põhjas. Rekkared I juhatas veel kolmandat Toledo kirikukogu aastal 589, kus ta kuulutas oma usuks Nikaia usutunnistuse ja hurjutas ariaane. Ta võttis nimeks Flavius, kujutades ennast Rooma keisrite järeltulijana. Rekkared võitles ka bütsantslastega Hispania Baeticas pärast nende uue pealetungi algust.
Mētriena
Küla asub merepinnast 118 meetri kõrgusel Ida-Läti madalikul. Mētriena jääb piirkonna keskusest Madonast 23 ja Riiast 173 kilomeetri kaugusele. Külas asuvad põhikool, postkontor, rahvamaja ja raamatukogu. Sinna jääb Mētriena bussipeatus.
Läänegootide kuningriik
Katoliiklik Toledo kuningriik
Katoliku usku pöördunud Toledo kuningriigis tegutses Sevilla Isidorus (umbes 560–636), Sevilla peapiiskop, keskaegne kirjanik ja esimese põhjaliku entsüklopeedia "Etymologiae" autor. Sevilla Isidorus oli keskaja üks suurimaid õpetlasi, kes valdas nii ladina, kreeka kui ka heebrea keelt ning oli tuttav nii ilmaliku, vaimuliku kui ka patristilise kirjandusega. Ta oli ka katoliku kiriku energiline ja väärikas kõrgvaimulik, kes oli rahva seas imetletud ja austatud oma teadmiste, kõneosavuse ja vooruste poolest. Sevilla Isidorus mängis olulist rolli ka haridusvaldkonnas ning pani aluse vaimulikule õppeasutusele Sevillas.
Rekkaredi poeg Liuva II sai kuningaks aastal 601, kuid kukutati läänegootide aadliku Witterichi (603–610) poolt, mis lõpetas lühiealise dünastia. Aastatel 610–631 oli mitmeid läänegootide kuningaid ja sel perioodil toimus pidevalt kuningamõrvu. Sel perioodil toimus ka Bütsantsi valduste lõplik vallutamine lõunas. Sõda jätkus põhjas baskide ja astuuride vastu, ja tõepoolest, see jätkus kogu ülejäänud läänegootide kuningriigi olemasolu jooksul. Need kuningad töötasid ka ususeaduste kallal, eriti kuningas Sisebut (612–621), kes kehtestas mitu karmi seadust juutide vastu ja sundis palju juute kristlusse pöörduma. Sisebut oli ka edukas bütsantslaste vastu, võttes mitu nende linna, sealhulgas Málaga. Bütsantslasi võitis lõplikult Suinthila (621–631), kes vallutas kõik nende Hispaania valdused aastaks 625. Suinthila kukutati frankide poolt ja asendati Sisenandiga.
Mētriena
Mētriena on kujunenud Odziena mõisa lähistele vallamaja juurde. Küla ehitati nõukogude perioodil välja kui kolhoosi Līdums keskasula. Külas asub teises maailmasõjas langenud sõdurite ühishaud, mis on tähistatud mälestusmüüriga.
Läänegootide kuningriik
Katoliiklik Toledo kuningriik
pisi|left|Hispaania läänegootide kuldne [[tremisses keiser Justinianus I nimel, 7. sajand. Kristlik rist rinnal näitab kuulumist läänegootidele. Briti Muuseum]]
Mētriena
Looduskaitse all on Paegļi tamm ümbermõõduga 6,26 ja kõrgusega 23 meetrit. Küla jääb osaliselt Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Läänegootide kuningriik
Katoliiklik Toledo kuningriik
Selle perioodi ebastabiilsust iseloomustab võimuvõitlus kuningate ja aadli vahel. Religioosne ühinemine tugevdas kiriku poliitilist võimu, mida see rakendas Toledo kirikukogude kaudu koos aadliga. 4. kirikukogu, mida peeti Sisenandi lühikesel valitsusajal aastal 633, heitis kuninga kirikust välja ja pagendas ta, asendades ta Chintilaga (636–639). Kirikukogud olid nüüd kõige võimsamad institutsioonid läänegootide riigis, nad võtsid rolli kuningavõimu järgluse protsessi reguleerimises kuningate valimisega gooti aadli 'senaatorite' ning kiriku ametnike poolt. Nad otsustasid ka regulaarselt kohtuda, et arutada kiriklikke ja poliitilisi küsimusi, mis kirikut mõjutavad. Lõpuks otsustasid nad, et kuningas peab surema rahus, ja kuulutasid nende isikud pühaks, soovides lõpetada mineviku vägivald ja kuningamõrvad. Kõigele sellele vaatamata toimus järjekordne riigipööre ning aastal 639 kukutati Chintila ja tema koha võttis kuningas Tulga; ka tema kukutati oma kolmandal valitsemisaastal ja kirikukogu valis kuningaks aadlimehe Chindaswinthi. pisi|Kuningas Chindaswinth Códex Albedensest
Mētriena
Aastal 2008 oli külas 450 elanikku. Aastal 2017 oli elanikke 384, aastal 2019 aga 372. Aastal 2022 oli elanikke 359.
Läänegootide kuningriik
Katoliiklik Toledo kuningriik
Chindaswinthi ja tema poja Rekkeswinth valitsusaegu iseloomustab kõige tähtsama läänegootide seadustekogu "Lex Visigothorumi" koostamine (lõpetatud aastal 654). Kogu sisaldas vanu seadusi endistelt kuningatelt nagu Alarich II-lt "Breviarium Alarici" ja Leovigildilt, kuid palju oli ka uusi seadusi. Kogu põhines peaaegu täielikult rooma õigusel, mõningase germaani õiguse mõjuga harvadel juhtudel. Uusi seadusi rakendati nii gootidel kui ka hispaania rahval, kes varem olid kasutanud erinevaid seadusi, ja need asendasid kõiki vanu seadusi. Vanade seaduste seas, mis tühistati, olid karmid seadused juutide vastu. Uus seadustekogu näitab, et sõjalise ja tsiviiljaotuse vana süsteem administratsioonis oli muutunud, ning hertsogid (duces provinciae) ja krahvid (comes civitatis) hakkasid võtma rohkem vastutust väljaspool oma algseid sõjalisi ja tsiviilkohustusi. Ka on näha, et kuninga teenijad või orjad said bürokraatias väga silmapaistvaks ning rakendasid suurt administratiivset võimu. Läänegootide seadustega said naised pärida maad ja tiitlit ning hallata seda sõltumatult oma abikaasadest või meessoost sugulastest, käsutada oma vara seaduslikes testamentides, kui neil ei olnud pärijaid, ning naised võisid end esindada ja tunnistada kohtus 14. eluaastast alates ja korraldada oma abielu alates 20. eluaastast. Chindaswinth (642–653) tugevdas monarhiat aadli arvelt, ta hukkas umbes 700 aadlikku, sundis aukandjaid truudust vanduma ja sätestas 7. Toledo kirikukogul oma õiguse heita kirikust välja vaimulikud, kes tegutsesid valitsuse vastu. Ta oli ka võimeline seadma oma poja Rekkeswinthi troonile, sütitades gooti aadli mässu liidus baskidega, mille ta maha surus. Rekkeswinth (653–672) pidas järgmise Toledo kirikukogu, mis vähendas karistust riigireetmise eest ja kinnitas kirikukogulaste võimu valida kuningaid.
Pärast Rekkeswinthi valiti kuningaks Wamba (672–680). Ta pidi algul tegelema mässudega Tarraconensises ja seetõttu tundis ta vajadust reformida armeed. Ta surus läbi seaduse, mis kuulutas, et kõik hertsogid, krahvid ja teised jõjaväejuhid, samuti piiskopid pidid ohu korral tulema kuningriigile appi või riskima karmi karistusega. Wamba kukutati lõpuks veretus riigipöördes. Kuningas Ervig (680–687) pidas järgmisi kirikukogusid ning taganes Wamba karmitest seadustest, kuigi ta siiski hoolitses armee eest. Ervig tegi kuningaks oma väimehe Egica. Vaatamata Toledo piiskopi mässule peeti aastal 693 16. kirikukogu, mis mõistis piiskopi mässu hukka. 17. kirikukogu aastal 694 kehtestas karmid seadused juutide vastu, viidates vandenõule, ja paljud orjastati, eriti need, kes olid kristlusest taganenud. Egica tõstis aastal 698 ka oma poja Witiza kaasvalitsejaks. Tema valitsemisest pole palju teada, kuid tema poegade (Achila ja Ardo) ning kuningas Roderichi vahel, kes oli hõivanud Toledo, järgnes kiiresti kodusõda.
Moslemite vallutused
Aastal 711 tungis Aafrika kuberneri Musa ibn Nusairi berberist moslemivasall Tariq ibn Ziyad umbes 7000 mehega Hispaaniasse, samas kui Roderich oli põhjas baskidega võitlemas. Moslemi allikad näitavad, et teda kutsusid Roderichi vaenlased, võib-olla Witiza pojad. Juuli lõpus toimus lahing Guadalete jõel Cádizi provintsis. Roderich reedeti oma vägede poolt, kes läksid vaenlase poole üle, ja kuningas tapeti lahingus. Moslemid võtsid siis enamuse Lõuna-Hispaaniast vähese vastupanuga ja läksid Toledot vallutama, kus nad hukkasid mitmeid läänegootide aadlikke. Aastal 712 saabus Ifriqiya kuberner Musa 18 000-mehelise armeega, suure araabia kontingendiga. Ta võttis aastal 713 Mérida ja tungis põhja, võttes aastal 714 Zaragoza ja Leóni, mis oli veel kuningas Ardo võimu all. Pärast kaliifi poolt tagasikutsumist jättis Musa oma poja Abd al-‘Azizi asemikuks. Aastaks 716 oli enamus Pürenee poolsaarest moslemite võimu all, koos Gallia Narbonensisega, mis võeti aastatel 721–725. Ainus tõhus vastupanu oli Astuurias, kus läänegootide aadlik Pelayo mässas liidus baskidega aastal 718 ja alistas moslemid väikeses Covadonga lahingus. Vastupanu jätkus ka Püreneede piirkonnas ning mägises Põhja-Hispaanias, kus moslemid ei olnud huvitatud võimu säilitamisest. Enamus araablasi Hispaanias olid pärit Jeemenist ning nad asusid Guadalquiviri ja Ebro jõeorgudesse. Berberid asusid lõunasse ja Meseta Centrali Kastiilias. Moslemid jätsid üldiselt kristlased usupraktikas rahule, kuigi mittemoslemid olid islamiseaduste subjekt ja neid võeti teise klassi kodanikena.
Läänegootide asualad
Suurema osa oma ajaloost Hispaanias hoidsid läänegoodid endid põlisest hispaania-rooma rahvastikust lahus. Läänegoodid olid alati väike vähemus, moodustades vähem kui 12% nende kuningriigi arvatavast rahvastikust, 10 miljonit. Läänegootide asustus kontsentreerus Akvitaanias piki Garonne'i jõge Bordeaux ja Toulouse'i vahele ning hiljem Hispaanias ja Portugalis Zaragoza ümbrusse piki Ebro jõge, Mérida ümbrusse Douro jõe ülemjooksu ja Toledo vahel ning piki Tejo jõge Lissabonist põhjas. Väikeseid läänegootide asustusi oli ka mujal kuningriigis.
Linnade asutamine
Esimene, Recópolis, asutati Leovigildi poolt aastal 578 pärast võitu frankide üle, selle lähedal on praegu väike küla Zorita de los Canes. Ta nimetas selle oma poja Rekkaredi järgi ja ehitas selle bütsantsi eeskujul, koos paleekompleksi ja rahapajaga, kuid see jäi varemetesse 9. sajandil (pärast araablaste vallutusi).
Veidi hiljem asutas Leovigild Victoriacumi linna, millele ta pani nime oma võidu järgi baskide üle. Kuigi sageli on peetud selleks Vitoria-Gasteizi linna, viitavad 12. sajandi allikad selle linna asutajaks Sancho VI de Navarrat.
Neljas ja võib-olla viimane gootide linn oli Ologicus (võib-olla Ologitis), mis asutati baskide tööga aastal 621 Suinthila poolt kui kindlus hiljuti allutatud baskide vastu. Arvatavasti on see tänapäeva Olite.
Võimalik viies läänegootide asutatud linn on Baiyara (võib-olla tänapäeva Montoro), mida on kui Rekkaredi asutatut mainitud Kitab al-Rawd al-Mitaris.
Joaquín de Luz
pisi|220px|Joaquín de Luz balletilavastuses "La Sylphide" ([[August Bournonville'i korograafias; 2013)]]
Joaquín de Luz (sündinud 31. märtsil 1976 Madridis) on hispaania teatrijuht ja endine balletitantsija.
Pärast balletikooli lõpetamist töötas de Luz Hispaanias ja Ameerika Ühendriikides. Ta on olnud Pennsylvania Balleti solist (1996), American Ballet Theatre's rühmatantsija (1997) ja solist (1998. aastast). 2003. aastal võeti ta tööle balletikompaniisse New York City Ballet solistina, kus ta 2005. aastal sai esitantsijaks. Lavakarjääri lõpetas de Luz 2018. aastal.
Alates 2019. aastast on Joaquín de Luz Madridis tegutseva Rahvusliku Tantsukompanii kunstiline juht.
Mētriena vald
Mētriena vald (läti keeles Mētrienas pagasts) on vald Lätis Madona piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Prauliena, Barkava ja Ļaudona vallaga, lisaks veel Varakļāni piirkonna Murmastiene vallaga ning Jēkabpilsi piirkonna Atašiene ja Mežāre vallaga.
Valla pindala on 140 km². 2016. aasta seisuga elas seal 738 inimest. Valla halduskeskus on Mētriena küla. Vallamaja asub aadressil Mētru iela 1, vallavanem on Valdis Gotlaufs.
Ajalugu
Vald kandis aastani 1925 nime Ļaudona-Odziena vald. Aastal 1935 oli Mētriena valla pindala 129,31 km² ja seal oli 1790 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Mētriena ja Pamati külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1961 liideti Pamati külanõukoguga Saikava külanõukogus kolhoosi «Līdums» alad. Aastal 1964 likvideeriti Mētriena külanõukogu, selle aladest liideti Ļaudona kolhoosi maad Ļaudona külanõukoguga, Mežāre sovhoosi alad Mežāre külanõukoguga, ülejäänud osa liideti aga Pamati külanõukoguga. Aastal 1977 liideti Pamati külanõukoguga osa Ļaudona külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Veel samal aastal nimetati Pamati vald ümber Mētriena vallaks. 2009. aastast kuulub vald Madona piirkonda.
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Zviedrukalni muinaskalmed ja Sildi linnamägi.
Loodus
Vald asub Ida-Läti madalikul. Maastik on valdavalt tasane, ulatudes keskmiselt 100 – 110 meetrit üle merepinna. Kõrgeim koht asub Ozolkalnsi lähistel (120,1 m). Suurim jõgi on Aiviekste, teised tähtsamad jõed on selle lisajõgi Isliena ja Odze. Suuremad järved on Isliena järv, Kurtava järv ja Odziena järv. Vallas asuvad Teiči soo osa Kurtava soo ja Ozolsala soo.
Looduskaitse all on Jošmaļi hiidtamm, Opsi tamm, Apsala tamm, Ozolsala tamm, Zaļmežnieki hiidtamm, Aizelkšņe tamm, Dekšņi esimene tamm, Paegļi tamm, Līmeņi tamm, Līmeņi pärnad, Ozolkalnsi allee, Stiebriņi vaher, Sildi pärn ja üksteist nimetut põlispuud. Osaliselt jäävad valla aladele Teiči looduskaitseala ja Aiviekste luha looduspark.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 584 lätlast, 62 venelast, 19 valgevenelast, 9 ukrainlast, 8 poolakat ja 3 leedulane.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kenji Tochio
Kenji Tochio (jaapani keeles 橡尾 健次 Tochio Kenji; sündinud 26. mail 1941) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 1961. aastal 2 mängu.
Radziłów
Radziłów on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Grajewo maakonnas, Radziłówi valla halduskeskus. Radziłów asub Grajewost umbes 26 km lõunas ja Białystokst ligikaudu 60 km loodes.
Radziłów sai linnaõigused 1466. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Anastomoos
Anastomoos (anastomosis) on vere- või lümfisooni  ühendav soon või närve ühendav närviharu.
Pamati
Pamati asub Riiast 171 kilomeetri kaugusel valla keskosas. Küla jääb Teiči looduskaitseala kaitsevööndisse.
Nii aastal 2019 kui ka aastal 2022 oli külas 1 elanik.
Pamati nime on kandnud ka valla keskus Mētriena.
Atlas V
Atlas V on ühekordselt kasutatav kanderakett, mis kuulub Atlase raketiperekonda.
Basra rahvusvaheline lennujaam
pisi|Terminali esine 2008. aastal Basra rahvusvaheline lennujaam (araabia keeles: مطار البصرة الدولي) (IATA: BSR, ICAO: ORMM) on suuruselt teine rahvusvaheline lennujaam Iraagis ja asub Basra lõunaosas. Lennujaama lendab üheksa lennufirmat.
Grifolaceae
Grifolaceae on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente sugukond.
Junnküla
Junnküla ehk Tudulinn oli omaette saunikute küla, mis asus Kaiu mõisast paari kilomeetri kaugusel. Ametlikult kuulus see siiski Salutaguse (praegune Karitsa) küla alla. Elanikud olid enamasti mõisatööliste pered. Maad oli vähe, umbes kolm postivahet perele. Külas oli lehm ja hobune, peredes peeti omatarbeks veel sigu ja lambaid.
Saunad kui eluasemed pidasid vastu väga vähest aega. Kui Eesti Vabariigi algusaastatel saunikutele maad juurde anti, siis kolisid paljud oma majad külast välja või ehitasid uued hooned.
Maailma Tuleviku Nõukoda
Maailma Tuleviku Nõukoda (ka Maailma Tuleviku Nõukogu, inglise keeles World Future Council, WFC) on sõltumatu institutsioon, mis püüab kõnelda ja praeguses maailmas lahendusi leida tulevaste põlvkondade positsioonilt.
Lucien Charles Rudrauf
Lucien Charles Rudrauf (8. jaanuar 1890 Belfort – 2. veebruar 1968 Praha) oli Eesti kirjandus- ja kunstiteadlane.
Maailma Tuleviku Nõukoda
Selle rajas 2007. aastal Jakob Uexküll. Nõukoja peakorter asub Hamburgis.
Lucien Charles Rudrauf
Elulugu
Lucien Charles Rudrauf oli prantslane.
Lõpetas 1909 Strasbourgis, õppis 1909–1911 Strasbourgi Ülikoolis, 1911–1914 Pariisis Pariisi Ülikoolis ja École du Louvre'is ning 1919–1922 taas Pariisis; kirjanduse-litsentsiaat (1919, Strasbourg). Osales 1914–1918 I maailmasõjas Prantsuse armee ohvitserina. 1922–1934 TÜ erakorralise prantsuse keele, kirjanduse ja kultuuri (1925–1933 ka kunstiajaloo) lektor, 1934–1939 professor. Aastal 1939 siirdus Prantsusmaale, osales ohvitserina II maailmasõjas.
Paul Schneider (arst)
Paul Heinrich Schneider (12/24. märts 1839 Halliste – 27. juuli/8. august 1910) oli arst ja Pärnu raehärra.
Ta oli Halliste kirikuõpetaja Johannes Wilhelm Schneideri poeg. Õppis Tartu ülikooli arstiteaduskonnas 1858–1864, alates 1865 oli arst Pärnus. Sai Pärnu kodanikuks 1867, oli Pärnu linnaarst 1873–1890. Raehärra oli ta 13/25. maist kuni rae likvideerimiseni 24. novembril/6. detsembril 1889. Kuni 1905. aastani oli ta linnavolinik.
Kui 1896. aastal asutasid kohalikud baltisaksa haritlased Pärnu Muinasuurimise Seltsi, siis oli Schneider üheks selle eestvedajaks. Seltsitegevuse käigus loodi ka väike muuseum, millest kujunes hiljem välja Pärnu Muuseum.
Smolenski kubermang
pisi|Smolenski kubermangu 1821. aasta kaart Smolenski kubermang oli Venemaa Keisririigi ja Venemaa Sotsialistliku Föderatiivse Nõukogude Vabariigi haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Smolensk. Kubermang moodustati mitu korda (esimest korda 1708) ja see kaotati 1929. aastal.
Aastatel 1802–1918 oli kubermang jagatud 12 maakonnaks.
Riidjärv
Riidjärv (ka Soemõisa Linajärv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Taheva külas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 262 m.
Karl Siider
Karl Siider (30. märts 1905 Peterburi – 8. aprill 1988 Västerås) oli eesti notar.