cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sitsiilia emiraat
Eufemiuse mäss ja saare järkjärguline vallutamine moslemite poolt
Aastal 826 sundis Bütsantsi laevastiku komandör Sitsiilias Eufemius nunna endaga abielluma. Keiser (820–829) Michael II käskis kindral Konstantinil abielu lõpetada ja Eufemiuse nina ära lõigata. Eufemius tõusis üles, tappis Konstantini ja siis hõivas Sürakuusa; ta võideti ja aeti välja Põhja-Aafrikasse. Ta pakkus Sitsiilia valitsemist Aghlabiidist Tuneesia emiirile Ziyadat Allahile kindralikoha ja turvalisuse eest; araablaste laevastik armeega saadeti teele. Ziyadat Allah nõustus vallutama Sitsiilia, lubades anda selle Eufemiusele iga-aastase maksu eest, ja usaldas vallutuse 70-aastasele kaadi Asad ibn al-Furatile. Moslemiväed koosnesid 10 000 jalaväelasest, 700 ratsaväelasest ja 100 laevast, mida tugevdati Eufemiuse laevadega ja pärast randumist Mazara del Vallos ka rüütlitega. Esimene lahing Palata juhitud lojaalsete Bütsantsi vägede vastu toimus 15. juulil 827 Mazara lähistel, tulemuseks oli Aghlabiidide võit ning Palata taganes Calabriasse mandril.
Komsomolets (allveelaev)
Ajalugu
Allveelaev ehitati, et testida Nõukogude neljanda generatsiooni tuumaallveelaevade tehnoloogiat. Allveelaev võeti teenistusse 31. detsembril 1984.
Sitsiilia emiraat
Eufemiuse mäss ja saare järkjärguline vallutamine moslemite poolt
Asad vallutas seejärel saare lõunakalda ja asus Sürakuusat piirama, Bütsant ei olnud suuteline saatma lisavägesi, kuna moslemid ohustasid ka Kreeta saart. Pärast aastast piiramist ja mässukatset olid tema väed siiski võimelised võitma Palermost saadetud Bütsantsi suurt armeed, mida toetas merelt ka Venezia laevastik doodž Giustiniano Partecipazio juhtimisel. Kuid kui katk tappis paljud moslemite väest, sealhulgas Asadi enda, taandusid moslemid Mineo kindlusse. Hiljem naasid nad rünnakut jätkama, kuid ebaõnnestusid Castrogiovanni (tänapäeva Enna, seal tapeti Eufemius) vallutamisel ja taandusid tagasi Mazarasse. Bütsantsist saadetud komandöri Teodotus juhtimisel õnnestus Bütsantsi vägedel 829. aastaks saratseenide ohu suuremal osal Sitsiilias kõrvaldada. pisi|300px|Abbassiidide kalifaadi territoorium umbes 850 Aastal 830 said nad tugevat toetust 30 000 Aafrika ja Al-Ándalusi moslemisõduri näol, ühendades ühise eesmärgiga Umaijaadide kalifaadis toimunud võimuhaaramise järel eraldunud Umaijaadide Córdoba emiraadi ja Abbassiidide kalifaadi sõjajõud. Ibeeria moslemid võitsid Bütsantsi komandöri Teodotust sama aasta juulis-augustis, kuid jälle sundis katk neid naasma Mazarasse ja siis Aafrikasse. Aafrika berberite üksused saadeti Palermot piirama, nad vallutasid selle pärast aastast pikka piiramist septembris 831. Palermost sai moslemite Sitsiilia pealinn, ümbernimetatuna al-Madinah ("Linn").
Vallutus toimus vahelduva eduga; märkimisväärse vastupanuga ja paljude sisemiste võitlustega võttis Bütsantsi Sitsiilia vallutamine üle sajandi. Sürakuusa pidas kaua vastu, kuid langes aastal 878, Taormina langes aastal 902. Taormina vabanes uuesti 902, kuid langes araablaste kätte taas 962. aastal ja viimane Bütsantsi tugikoht võeti aastal 965.
Komsomolets (allveelaev)
Ajalugu
Allveelaev uppus 1989. aasta 7. aprillil ning lebab praegu ühe miili sügavusel Barentsi meres, tuumareaktorid ja kaks tuumalõhkepead endiselt laeva pardal. Allveelaev uppus kontrolli alt väljunud tulekahju tõttu mootorisektsioonis. Komandöril õnnestus laev kohe pinnale tuua ja enamikul meeskonnaliikmetest õnnestus sellest ka väljuda. Laev uppus umbes viis tundi pärast õnnetust ja vajus 1680 meetri sügavusele. Hukkus 42 meeskonnaliiget, neist neli tules ja ülejäänud 38 surid jääkülmas meres alajahtumisse.
Sitsiilia emiraat
Emiraadi ajastu
250px|right|thumb|Araabia-normanni kunst ja arhitektuur kombineerituna idamaiste elementidega (nagu klassikalised sambad ja friisid) ning tüüpiliste islami dekoratsioonide ja kalligraafiaga.
Komsomolets (allveelaev)
Kirjeldus
pisi|vasakul|Allveelaeva siluett Komsomolets on seni ainus sõjaline allveelaev, mis on sukeldumisel ületanud 1000 meetri piiri. Laeva ohutu sukeldumissügavus oli 1000 meetrit, maksimaalne 1250 meetrit ja purunemispiiriks oli arvestatud 1500 meetrit. Komsomoletsi tegi vastupidavaks spetsiaalne kahekordne titaanist kere, mis võimaldas sukelduda kordades sügavamale kui ükskõik milline Ameerika mereväe allveelaev, olles ise sealjuures võimeline tulistama. Laeva kere koosnes seitsmest veekindlast sektsioonist. Hädaolukordade tarbeks oli allveelaeva komandotorni keskel ka põgenemiskapsel, mis võimaldas laeva meeskonnal veealuse probleemi korral laev maha jätta. Allveelaeva erakordne disain sisaldas ka palju automatiseeritud süsteeme, mis lubas toime tulla tunduvalt väiksema meeskonnaga, kui nii mõnelgi teisel tema suurusel laeval. Hoolimata sellest, et allveelaev ehitati arendusprojektina, oli ta lahinguvõimeline.
Sitsiilia emiraat
Emiraadi ajastu
Edaspidi valitsesid Sitsiiliat sunniitlik Aghlabiidide dünastia Tuneesiast ja šiiitlik Fatimiidide dünastia Egiptusest. Bütsantslastel õnnestus ajutiselt mitmeks aastaks okupeerida saare idaserv Messina piirkonnas.
Pärast mässu mahasurumist, nimetas Aghlabiidid Sitsiilias ja Põhja-Aafrikas allutanud Fatimiidide kaliif Ismail al-Mansur Hassan al-Kalbi (948–964) Sitsiilia emiiriks. See saavutas edukalt kontrolli jätkuvalt mässavate bütsantslaste üle ja asutas Kalbiidide dünastia. Retked Lõuna-Itaaliasse jätkusid Kalbiidide juhtimisel kuni 11. sajandini, ja aastal 982 alistati saksa armee Otto II juhtimisel Crotone lähistel Calabrias. Emiir Yusuf al-Kalbi (990–998) ajal algas pideva mandumise periood. Al-Akhali (1017–1037) ajal ägenes dünastiline konflikt, valitseva perekonna fraktsioonid liitusid aeg-ajalt Bütsantsi ja Ziriididega. Emiir Hasan as-Samsami (1040–1053) ajal killustus saar mitmeks väikseks valduseks. Araablased algatasid maareforme, mis omakorda suurendas tootlikkust ja ergutas väikeettevõtete kasvu, mis kõigutas suurmaavalduste domineerimist. Araablased parandasid veel niisutussüsteeme ja tõid Sitsiiliasse uusi liike nagu apelsinipuu, sidrunipuu, pistaatsia ja suhkruroog. Palermo kirjelduse on jäädvustanud Baghdadi kaupmees Ibn Hawqal, kes külastas Sitsiiliat aastal 950. Müüriga ümbritsetud äärelinn nimega Kasr (palee) on Palermo keskuseks tänapäevani, koos suure Reede mošeega hilisema Rooma katedraali asukohas. Al-Khalisa (Kalsa) äärelinnas asuvad Sultani palee, saunad, mošee, valitsushooned ja eravangla. Ibn Hawqual luges kokku 7000 lihunikku 150 poes. Aastal 1050 oli Palermo rahvaarv 350 000, tehes sellest ühe suurima linna Euroopas, teise pärast Al-Ándalusi pealinna Cordobat, mille rahvastik oli 450 000. Seevastu järgnenud kristliku Sitsiilia kuningriigi ajal langes Palermo rahvastik 150 000-ni, kuigi sellest sai suurim linn Euroopas, kuna Cordoba rahvastik vähenes rohkem; aastaks 1330 vähenes Palermo rahvastik 51 000-ni.
Araabia rännumees, geograaf ja poeet Ibn Jubair külastas piirkonda 12. sajandi lõpul ning kirjeldas Al-Kasri ja Al-Khalisat (Kalsa):
Moslemite valitsusajal jätkusid Bütsantsi sitsiillaste mässud, eriti idas, ja osa maid langes ajutiselt isegi Bütsantsi võimu alla.
Vallutatud rahvastik
Moslemite poolt vallutatud kohalik rahvastik oli romaniseeritud katoliiklikud sitsiillased Lääne-Sitsiilias ja osaliselt kreekakeelsed kristlased, peamiselt saare idapoolses osas, kuid siin oli ka märkimisväärne arv juute. See vallutatud rahvas sai moslemite võimu all lubada endale piiratud usuvabadust kui dhimmi, kuid allus mõningatele piirangutele. Dhimmi pidi maksma jizyat (pearaha) ja kharaji (maamaks), kuid oli vabastatud maksust, mida moslemid maksid (zakat). Araablaste võimu all oli erinevaid jizya maksjaid, kuid nende ühisnimetaja oli jizya maksmine alistumise märgiks moslemivalitsusele kaitse eest välise ja sisese agressiooni vastu. Vallutatud rahvastik võis vältida seda seisundit lihtsalt islamiusku pöördudes. Kas ausast usu tunnistamisest või ühiskondlikust sundusest pöördus suur hulk põliseid sitsiillasi islamiusku. Siiski, isegi pärast 100 aastat islamivalitsust, õitses arvukas kreekakeelne kristlik kogukond dhimmina, eriti Kirde-Sitsiilias. See oli suuresti jizya süsteemi tulemus, mis võimaldas kooseksisteerimist. See kooseksisteerimine vallutatud rahvastikuga lagunes pärast Sitsiilia tagasivallutamist, eriti pärast kuningas Wilhelm II surma aastal 1189.
Hääbumine
Sitsiilia emiraat hakkas killustuma, kui moslemirežiimi vahel tekkisid dünastiasisesed tülid. 11. sajandi Lõuna-Itaalia mandriosa võimud värbasid normanni palgasõdureid, kes olid viikingite kristlikud järeltulijad; normannid Roger I juhtimisel vallutasid Sitsiilia moslemitelt. Normann Robert Guiscard, Tancredi poeg, tungis Sitsiiliasse aastal 1060. Saar oli jagatud kolme araabia emiiri vahel ja arvukas kristlik elanikkond tõusis üles valitsevate moslemite vastu. Pärast Apuulia ja Calabria vallutamist okupeeris Roger I Messina 700 rüütli armeega. Aastal 1068 võitsid Roger de Hauteville ja tema mehed moslemeid Misilmerii all, kuid kõige otsustavam lahing oli Palermo piiramine, mis viis Sitsiilia aastaks 1091 täielikult normannide kontrolli alla. Pärast Sitsiilia vallutamist kukutasid normannid kohaliku emiiri Yusuf Ibn Abdallah võimult, kuid tegid seda araabia tavade järgi. Linnade kaotamine, millest igaühel oli suurepärane sadam, andis raske löögi moslemite võimule saarel. Qas'r Ianni linna (tänapäeva Enna) valitses siiski emiir Ibn Al-Hawas, kes pidas vastu aastaid. Tema järeltulija Ibn Hamud alistus ja pöördus aastal 1087 kristlusse. Pärast usuvahetust sai Ibn Hamudist osa kristlikust aadlist ja ta erustus koos oma perega valdustesse Calabrias, mille andis Roger I. Aastal 1091 langesid Butera ja Noto Sitsiilia lõunatipus ning Malta saar, viimane araablaste kindlus, kergesti kristlaste kätte. 11. sajandil hakkas moslemite võim Vahemere basseinis vähenema.
Tagajärjed
Normannide Sitsiilia kuningriiki Roger II valitsemise all iseloomustati kui paljurahvuselist ja usuliselt sallivat. Normannid, juudid, araabia moslemid, bütsantsi kreeklased, langobardid ja "põlis"sitsiillased elasid suhtelises harmoonias. Araabia keel jäi normannide võimu all ametlikuks keeleks vähemalt sajandiks ja jäljed sellest on jäänud saare keelde tänapäevani.
Siiski, kui normannid vallutasid saare, seisid moslemid silmitsi valikuga vabatahtlikult lahkuda või alluda kristlaste võimule. Paljud moslemid valisid lahkumise, tingimusel, et neil oli selleks vahendeid. Tegelikult oli moslemitel nende usu järgi keelatud elada mitte-moslemi reeglite järgi, kui sellest sai hoiduda. Vaatamata araabiakeelse kristliku rahvastiku olemasolule ristiti moslemitalupojad rooma ja kreeka kristlaste poolt ja nad said isegi kreeka kristlikud nimed; mitmel juhul olid kreeka nimedega kristlikel pärisorjadel registritesse kantud elavad moslemivanemad.
Siiski järgisid normanni valitsejad vankumatu romaniseerimise poliitikat (pöörates saare katoliiklusse). Mõned moslemid valisid teeskleva usuvahetuse võimaluse, kuid selline vahend võis pakkuda vaid isiklikku kaitset ja ei suutnud säilitada kogukonda.
Langobardide pogrommid moslemite vastu algasid 1160. aastatel. Moslemi- ja kristlikud kogukonnad Sitsiilias muutusid geograafiliselt üha eraldatumaks. Saare moslemikogukonnad olid isoleeritud peamiselt sisepiiri taha, mis eraldas saare lõuna-lääne poolt kristlikust põhja-ida poolest. Sitsiilia moslemid sõltusid nende kristlike isandate meelevallast ja lõppudelõpuks kuninglikust kaitsest. Kui kuningas Wilhelm Hea aastal 1189 suri, see kuninglik kaitse kadus ja avanes uks laialdasteks rünnakuteks saare moslemite vastu. See hävitas kogu lootuse kooseksisteerimisest, mis oleks siiski olnud ebavõrdne. Heinrich VI surm aastal 1197 ja tema naise Costanza surm aasta hiljem viis Sitsiilia poliitilisse keerisesse. Kuningliku kaitse kadumisega ja Friedrich II veel lapsena paavsti eestkoste all olemisega muutus Sitsiilia lahinguväljaks rivaalitsevatele saksa ja paavsti vägedele. Saare moslemimässajad liitusid saksa sõjapealikega nagu Markward von Anweiler. Vastuseks kuulutas Innocentius III ristisõja Markwardi vastu, väites, et see oli teinud ebapüha liidu Sitsiilia moslemitega. Sellest hoolimata püüdis see sama paavst aastal 1206 veenda moslemijuhte jääma truuks. Selleks ajaks oli moslemimäss kriitiline, moslemite kontrolli all olid Jato, Entella, Platani, Celso, Calatrasi, Corleone (võetud aastal 1208), Guastanella ja Cinisi. Teiste sõnadega, moslemimäss laienes kogu Lääne-Sitsiilias. Mässajaid juhtis Muhammad Ibn Abbād. Ta kutsus end 'uskujate vürstiks', andis välja oma raha ja püüdis leida toetust moslemimaailma teistest osadest.
Siiski vastas Friedrich II, juba täiskasvanuna, sõjaretkede käivitamisega moslemimässuliste vastu aastal 1221. Hohenstaufenite väed alistasid Jato, Entella ja teiste kindluste kaitsjad. Moslemite hävitamise asemel alustasid Friedrich II ja kristlased aastal 1223 esimest moslemite küüditamist Lucerasse Apuulias. Aasta hiljem saadeti ekspeditsioonid Malta ja Djerba vastu, et kindlustada kuninglik kontroll ja hoida ära nende moslemirahvastiku abi mässajatele. Paradoksaalselt olid moslemitest vibukütid sel ajal põhiosa nendest "kristlikest" armeedest.
Hohenstaufenid ja nende järglased (Anjou dünastiast ja Aragoni Barcelona dünastiast) "romaniseerisid" Sitsiilia järk-järgult kahe sajandi jooksul, ja see sotsiaalne protsess pani aluse katoliikluse kehtestamiseks (vastandina õigeusule). Romaniseerimise protsessi soodustasid suuresti katoliku kirik ja selle liturgia. Islami hävitamine Sitsiilias lõpetati 1240. aastate lõpul, kui leidis aset viimane küüditamine Lucerasse.
Pöörna säär
Pöörna säär (ka Pärdinina, vene keeles мыс Пярдинина) on neem (säär) Saare maakonnas Abruka saarel.
Sääre koordinaadid on.
Säärel paiknes esimene Abruka saare sadam.
Keskmalevkond (Sakalamaa)
Keskmalevkond oli Kaitseliidu Sakalamaa maleva malevkond, mille õigusjärglane on praegu tegutsev Linnuse üksikkompanii.
Neven Mimica
Alates 1. juulist 2013 oli ta Euroopa Liidu tarbijakaitsevolinik ning alates 1. novembrist 2014 rahvusvahelise koostöö ja arengu volinik Junckeri komisjonis.
Ta on töötanud nõunikuna Horvaatia saatkondades Kairos ja Ankaras. 2001–2003 oli ta Horvaatia eurointegratsiooniminister. 2003. aastast oli ta Horvaatia parlamendi liige ja ühtlasi 2008. aastast parlamendi aseesimees.
Mimica on abielus ja tal kaks poega.
Võlanõustamine
Võlanõustamine on sotsiaalvaldkonda kuuluv kompleksne teenus, mis lähtub iga abivajaja personaalsetest vajadustest. Teenus on suunatud üksikisikutele, peredele ja leibkondadele, kellel on tekkinud või tekkimas võlgnevus ning kes ei ole iseseisvalt võimelised tekkinud võlgnevustega toime tulema.
Võlanõustamise teenuse eesmärgiks on nõustada, kuidas võlgadega seaduslikult toime tulla ning ennetada ja leevendada võlgade tagajärjel tekkivaid muid sotsiaal-, majanduslikke ja tervislikke probleeme.
Pikanina
Pikanina on mitme Eesti neeme nimi:
Jekaterina Vassiljeva
Jekaterina Vassiljeva (vene keeles Екатерина Сергеевна Васильева; sündinud 15. augustil 1945 Moskvas) on Venemaa teatri- ja filminäitleja.
Tema vanemad olid luuletaja Sergei Vassiljev ja Olimpiada Makarenko.
Tribulation
Tribulation on 2005. aastal loodud heavy metal´i bänd Rootsist Arvikast.
2009. aasta algul avaldas bänd oma debüütalbumi "The Horror". Teine täispikk stuudioalbum "The Formulas of Death" tuli müüki 2013. aastal.
2005. aastal anti välja album "Children of the Night", mis ei kõlanud enam nii death metal´likult kui varasemad kaks albumit, pigem kõlas see nagu traditsiooniline heavy metal ja psühhedeelne rokk.
Paide Baptistikogudus
Eesti EKB Koguduste Liidu Paide Baptistikogudus on baptistlik kogudus Paides.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 11:00 aadressil Jõe 24, Paide, Järvamaa. Koguduse pastor on Joel Raasik.
Mõniste sovhoos
Mõniste sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Mõniste külanõukogus.
Mõniste sovhoos asutati 11. jaanuaril 1958 Borodino kolhoosi, Kalevi kolhoosi, Molotovi nimelise kolhoosi ja Nõukogude Armee kolhoosi ühendamisel. Sovhoosi keskus asus esimestel aastatel Kuutsil, hiljem Mõnistes.
1978. aasta seisuga oli sovhoosi pindala 7100 ha.
Sovhoosi esimehed olid:
Thomas Lemar
Thomas Benoît Lemar (sündinud 12. novembril 1995 Baie-Mahault's Guadeloupe'is) on Prantsusmaa jalgpallur. Ta mängib Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Atlético ja Prantsusmaa jalgpallikoondises poolkaitsjana.
Koondisekarjäär
Esimese värava lõi ta koondise särgis 31. augustil 2017 MM-i valikmängus Hollandi vastu.
2018. aastal tuli ta Prantsusmaa koondisega maailmameistriks.
Ruusmäe sovhoos
Ruusmäe sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Haanja külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Ruusmäe asulas. Sovhoosi pindala oli 7400 ha.
Kolga-Jaani malevkond
Kolga-Jaani malevkond oli Kaitseliidu Sakalamaa maleva malevkond, mille õigusjärglane on praegu tegutsev Linnuse üksikkompanii.
Malevkonna pealik oli 1935. aastal August Melso.
Laudtee
Laudtee on puidust plankudest ehitatud kõrgendatud jalgtee, kõnnitee või teerada, mis võimaldab jalakäijatel ületada märga, habrast või soist maad. Selliseid radu on kasutatud juba neoliitikumist alates. pisi|357x357px|[[Luhasoo raba laudtee]] pisi|452x452px|[[Pärnu rand|Pärnu ranna laudtee]] Kasutusalad: mets, raba, soo, rand ja niit.
Laudteed toimivad ökosüsteemide ja taimestike kaitse meetmena, sest nii ei tallata pinnast ja ei häirita veerežiimi.
Laudteede ehitamise ja korrastamisega tegeleb Eestis Riigimetsa Majandamise Keskus (RMK).
Ajalugu
Laudtee eelkäijaks võib pidada plankudest radasid, mida inimesed ehitasid juba noorema kiviaja (neoliitikum) ajal. Rajad olid enamasti ehitatud üksteise peale laotatud tammeplankudest. Struktuuri toetamiseks kasutati pärnast, saarest ja tammest valmistatud tugesid.
Ameerika Ühendriikide esimene laudtee nägi ilmavalgust 1870. aastal New Jersey osariigis Atlantic City linna rannas. Maha pandud laudtee eesmärk oli, et randa külastanud inimesed ei kannaks oma jalanõudega liiva edasi rongivagunitesse ja hotellidesse.
Laudteed Eestis
Osa uuematel ja taastatud laudteedel Eestis on ligipääs ka ratastooli ja lapsevankriga (Viru raba, Koprarada, Meenikunno matkarada) ning need on kaetud spetsiaalse metallist võrega, et märgade ilmade korral suurendada hõõrduvust ja vähendada libastumisohtu.
Populaarsemad laudteega kaetud matkarajad
= Viited =
Carlos Coloma
pisi|Carlos Coloma Carlos II Coloma y de Saa, knight of Santiago, esimene Espinari markii (9. veebruar 1566 – 23. november 1637) oli Hispaania sõjaväelane, diplomaat ja kirjanik. Ta tõlkis Tacituse teoseid.
Madita
pisi|Madita esinemas [[Viini Džässifestivalil Foto: Manfred Werner, 15. juuli 2008 ]] Edita Malovčić (esinejanimega Madita; sündinud 21. jaanuaril 1978) on Austria laulja ja näitleja.
Madita ingliskeelne muusika varieerub synth pop ' ist R&B ja džässini.
Isiklikku
Ta isa on Bosnia folklaulja Kemal Malovčić.
Edital on poeg.
Nyugati pályaudvar
pisi|Nyugati pályaudvar pisi|Nyugati pályaudvar Nyugati pályaudvar ('lääneraudteejaam') on üks kolmest peamisest raudteejaamast Budapestis.
Pilistvere malevkond
Pilistvere malevkond oli Kaitseliidu Sakalamaa maleva malevkond, mille õigusjärglane on praegu tegutsev Linnuse üksikkompanii.
Pealik septembrist 1929 kuni juunini 1940 oli Jaan Scheller.
Phillip Danault
pisi|Phillip Danault (2011) Phillip Danault (sündinud 24. veebruaril 1993 Victoriaville'is Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Los Angeles Kings.
Aastatel 2009–2013 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Victoriaville Tigres ja Moncton Wildcats. 2011. aastal pälvis ta liiga parimale kaitsvale ründemängijale antava Guy Carbonneau Trophy.
2011. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i draft'is 26. valikuna. Hooaja 2012–13 lõpus asus ta mängima Blackhawksi noorteklubis Rockford IceHogs American Hockey League'is. NHL-is debüteeris ta Blackhawksi meeskonnas 22. novembril 2014 mängus Edmonton Oilersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas 8. veebruaril 2016 mängus Buffalo Sabresi vastu. 2016. aasta veebruaris siirdus Danault Montreal Canadiensi. 2018. aasta juulis pikendas ta klubiga lepingut kolme aasta võrra. 22. detsembril 2018 tegi ta mängus Vegas Golden Knightsi vastu oma esimese kübaratriki NHL-is.
Lembit Põlma
Lembit Põlma (22. juuli 1934 Paide – 23. jaanuar 1988 Tallinn) oli eesti geoloog ja litoloog.
Elulugu
Lembit Põlma oli töölise poeg.
Lõpetas 1953 Paide Keskkooli ja 1958 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogia osakonna.
Ta lõpetas 1967 Eesti NSV TA Geoloogia Instituudis (GI) aspirantuuri ja kaitses 1975 geoloogia-mineraloogiakandidaadi kraadi Eesti Teaduste Akadeemia juures väitekirjaga "Исследование литологических характеристик ордовикских отложений северной и осевой структурно-фациальных зон Прибалтики".
Oli 1958–1964 ENSV Geoloogia Valitsuse vanemkollektor, geoloog ja vanemgeoloog, 1964–1980 Geoloogia Instituudi nooremteadur, 1980–1988 vanemteadur.
Teadustöö
Ta uuris ordoviitsiumi setendite litoloogiat, litostratigraafiat ja faatsiesi Baltimaades, Valgevenes, Ukrainas, Venemaa loodeosas ning Magadani oblastis, kirjeldas paljusid stratotüüpseid läbilõikeid. Juurutas ordoviitsiumi karbonaatkivimite uurimisel kivististe kvantitatiivse analüüsi meetodi.
Sai rahvusvaheliselt tuntuks komponentanalüüsi kasutamisega litoloogilistes uurimustes, mis täiendasid oluliselt seniseid arusaamu ordoviitsiumi kivimite koosseisust ja selle muutustest settebasseini erinevates fatsiaalsetes vööndites.
Liikmesus
Looduseuurijate Seltsi liige.
Teoseid
Ta avaldas umbes 30 teadustrükist, sealhulgas 2 monograafiat.
Aleksandr Kaidanovski
Aleksandr Kaidanovski (vene keeles Александр Леонидович Кайдановский; 23. juuli 1946 Rostov Doni ääres – 3. detsember 1995 Moskva) oli Nõukogude Liidu ja Venemaa teatri- ja filminäitleja, režissöör ning stsenarist.
Pfalz-Zweibrücken-Vohenstrauss-Parkstein
Pfalz-Zweibrücken-Vohenstrauß-Parkstein oli Saksa-Rooma riigi osariik Vohenstraußi ja Parksteini ümber tänapäeva Saksamaal Baieri liidumaa kirdeosas.
Pfalz-Zweibrücken-Vohenstrauß-Parkstein loodi 1569. aastal Pfalz-Zweibrückeni Wolfgangi territooriumite jagamisel tema neljandale pojale Friedrichile. Friedrich suri 1597. aastal pärijateta, nii päris Vohenstrauß-Parksteini Pfalz-Neuburg.
Võru Baptisti Kogudus
Eesti EKB Koguduste Liidu Võru Baptisti Kogudus on baptistlik kogudus Võrus.
Koguduse koosolekud toimuvad pühapäeviti kell 10:00 aadressil Karja 27, Võru, Võrumaa. Koguduse pastor on Toivo Teekel.
Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali elutööpreemia
Eesti Kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitali elutööpreemia on üks Eesti Kultuurkapitali välja antavatest elutööpreemiatest, mis määratakse kultuuri- ja sporditegelastele elutöö eest.
Igal aastal antakse välja kaheksa Eesti Kultuurkapitali elutööpreemiat. Rahvakultuuri sihtkapitali elutööpreemiaid antakse välja alates 2014. aastast.
Preemiasumma suurused kinnitab Eesti Kultuurkapitali nõukogu igal aastal eraldi. Koos rahalise preemiaga antakse laureaadile preemia tunnusmärk. Alates 2013. aastast on selleks messingust kera ("Jonnakas", mille autorid on Risto Tali ja Rait Siska). Kera on valmistatud trugimise meetodil, kaetud poleeriga ning raskuseks tinavalu. Kerale on söövitatud Eesti Kultuurkapitali logo elemendid ning graveeritud valdkonna või sihtkapitali nimetus, laureaadi nimi ja aastaarv. Eesti Kultuurkapitali aastapreemiate ja sihtkapitalide elutööpreemiate laureaadid saavad kuldse poleeriga 200 mm diameetriga kera.
Rõuge sovhoos
Rõuge sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Rõuge külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Rõuge asulas. Sovhoosi pindala oli 14 700 ha.
Ehisinitsiaal
pisi|Illustreeritud G täht [[Gregorius IX kujutisega]] Ehisinitsiaal ehk iluinitsiaal on dekoratiivse kujundusega algustäht, mida kasutati peamiselt ajaloolistes raamatutes.
Biograafiad (Fr)
Biograafiad (Fr) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Fr".
Alar Sudak
Alar Sudak (sündinud 19. märtsil 1964 ) on eesti harrastusnäitleja ja performance ' i-kunstnik. Kasutab kunstnikunime Elaan.
On võtnud sõna ajakirjanduses.
On mänginud filmis "Püha Tõnu kiusamine".
Järve (Kohtla-Järve)
pisi|400px|Kohtla-Järve linnaosad. Järve linnaosa on tähistatud numbriga 1. Järve on Kohtla-Järve linnaosa.
Linnaosas asub Käva paikkond.
Linnaosas asub Vabadussõja Järve lahingu mälestussammas. pisi|left|[[Kohtla-Järve kultuurimaja, Keskallee 36]] Järve linnaosa (nn Sotsialistlik linnaosa) rajati hoonestusest vabale alale kahe kilomeetri kaugusele Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadist. Linnaosa esimene ehitusjärk realiseerus 1950. aastate alguses. Regulaarset tänavavõrku täiendavad kaar- ja diagonaaltänavad; kompositsioonilise pikiteljena rajati 50 m laiune Võidu puiestee (nüüd Keskallee). Hoonestus oli põhjaosas ühe- ja kahe- ning Keskalleel ja sellest lõunas kahe-ja kolmekorruseline. Ehitati peamiselt üleliiduliste tüüpprojektide järgi. Kolmekorruselisi elamuid linnaosa lõuna küljel püstitati ka Eestis koostatud tüüpprojektide järgi. Keskalleele avaneva väljaku (siis Rahu väljak) külgedele püstitati uusklassitsistliku piduliku kujundusega neljakorruselised elamud. Linnaosa arhitektuuriliste aktsentidena Keskalleel Kohtla-Järve kino Pobeda ja kultuurimaja, idaserva rajati haiglalinnak. Linnaosa esimene ehitusjärk on terviklik näide sõjajärgseil aastail töölisasulate projekteerimisest Nõukogude Liidus.
1960. aastate alguses ehitati neljakorruseliste majade grupp Järveküla tee lõunaküljele. Linnaosa kirdeosas rekonstrueeriti 1970. aastail viiekorruseliste sektsioonelamute ja üheksakorruseliste punktelamutega (kordusprojekt). Uuteks elamuehituse piirkondadeks kujunesid Põhja mikrorajoon Kohtla-Kukruse haruraudteest lõuna pool ja Lõuna mikrorajoon Järveküla teest lõuna pool, suletud Kukruse kaevanduse kohal. Põhja mikrorajoon hoonestati põhiliselt Tartu ja Narva Elamuehituskombinaadi suurpaneelelamutega, ümbersõiduteelt linnasosasse viiva Kalevi tänava äärde püstitati üheksakorruselisi tellistest punktelamuid ja kaubanduskeskus. Lõuna mikrorajooni ehitati tellistest plokksektsioonides viiekorruseliste elamute grupid.
Niepołomice
Niepołomice (saksa Niepolomitz) on linn Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas, Niepołomice valla halduskeskus. Niepołomice asub Visla paremal kaldal, Krakówi kesklinnast umbes 20 km idas.
Niepołomice on saanud alguse kuningas Kazimierz III Suure poolt 1340. aastal rajatud kindlusest. Aastatel 1550–1571 ehitati kindlus ümber renessanss-stiilis lossiks, millest sai Poola kuningate jahiloss.
Niepołomice sai linnaõigused 11. aprillil 1776.
Krimulda muinaslinnus
Krimulda muinaslinnus oli 13. sajandi alguseni Koiva liivlaste Krimulda piirkonna keskuseks olev linnus hilisema Krimulda piiskopilinnuse kohal, Krimuldas asuval Suvorovi ehk Vikmeste linnamäel (Vikstemes pilskalns) või Krimulda kiriku kõrval oleval Kubesele linnamäel. Krimulda linnust on peetud ka üheks Kaupole kuuluvatest linnustest, kuid see on vähepõhjendatud oletus.
Alexander Bah
pisi|Alexander Bah (2022) Alexander Hartmann Bah (sündinud 9. detsembril 1997 Årslevis) on Taani jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Portugali kõrgliigaklubis Lissaboni Benfica ja Taani jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Taani klubis Næsby, debüteerides hooajal 2015/16 Taani tugevuselt kolmandas liigas. Aastatel 2016–2018 mängis ta Taani esiliigaklubis Køge. 2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Taani kõrgliigaklubiga SønderjyskE.
Wilhelm Gottfried Eisenschmidt
Elulugu
Õppis aastatel 1850–1852 Laalandi koolis ja aastatel 1853–1861 Tartus gümnaasiumis. Aastatel 1861–1862 oli koduõpetajaks Varudi mõisas. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis aastatel 1863–1867.
Alexander Bah
2021. aasta jaanuaris siirdus Bah Tšehhi kõrgliigaklubis Praha Slavia. Hooajal 2020/21 tuli ta klubiga Tšehhi meistriks.
Wilhelm Gottfried Eisenschmidt
Elulugu
Oli aastatel 1867–1868 koduõpetajaks Kanepis pastor Georg von Holsti juures. Prooviaastal oli ta aastal 1869 Kanepi Jaani koguduses Georg von Holsti juures. Ordineeriti õpetajaks 3. mail 1870.
Oli aastatel 1870–1922 Tartu Peetri koguduse esimene õpetaja. On olnud ajavahemikus 1885–1893 ametist kõrvaldatud segausulistes abieludes laste ristimise pärast.
Alexander Bah
2022. aasta juunis sõlmis ta viieaastase lepingu Lissaboni Benficaga. Ülemineku arvatav summa oli kaheksa miljonit eurot.
Taani jalgpallikoondises debüteeris Bah 11. novembril 2020 sõprusmängus Rootsi vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta kuulus Taani koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel
Wilhelm Gottfried Eisenschmidt
Elulugu
Võttis osa Eesti üliõpilaste esimestest koondamispüüetest, oli Eesti Üliõpilaste Seltsi asutajaliige, kuulus Tartu Eesti Põllumeeste Seltsi. Ta oli valitud nii Aleksandrikooli peakomiteesse kui Eesti Kirjameeste Seltsi juhatusse (täites neis kas kassapidaja või kirjatoimetaja ameteid).
Aastal 1881 astus ta koos Jakob Hurdaga välja Eesti Kirjameeste Seltsist, aastal 1883 tõrjuti ta ka eemale Aleksandrikooli asjade ajamisest. Seejärel tõmbus ta rahvuslikust tegevusest tagasi, keskendudes vaid vaimuliku tööle.
Isiklikku
Tema poeg Johannes Otto Eisenschmidt oli Kodavere Mihkli koguduse ja Paide Saksa Püha Risti koguduse õpetaja.
Tema onupoja poeg Aleksander Eisenschmidt oli eesti põllumajandusteadlane.
Tema onupoja poja-poja-poeg Jaan Einasto on eesti astrofüüsik ja akadeemik.
Anaplasma phagocytophilum
Anaplasma phagocytophilum on bakteriliik.
Kane'i maakond (Utah)
pisi|Sunset Arch [[Glen Canyon National Recreation Areal]] pisi|[[Badlands Grand Staircase-Escalante'i rahvusmonumendi alal]] Kane'i maakond (Kane County) on maakond USA-s Utah' osariigis. Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Kanab.
Anaplasma phagocytophilum
Ülekande kirjeldus
Oletatakse, et Anaplasma phagocytophilum elutsükkel organismis võib häirida neutrofiilide fagotsütoosi, samuti viibib apoptoos. Anaplasma phagocytophilum muudab rakkudevahelist suhtlust nii, et suureneks IL-1 ja IL-8 tsütokiinide osakaal, ning see omakorda signaliseerib neutrofiilide tõmmet Anaplasma phagocytophilumi sulundkehakestesse.
Kane'i maakond (Utah)
Maakonna pindala on 10 642 km². Veepindala on 306 km². Maakonna idapiiri moodustab Colorado jõgi. Idapiirile jääb ka Powelli järv. Lõunas piirneb maakond Arizona osariigiga. Maakonna maastikus domineerivad kõrbed, mäed ja kaljud. Maakonnas asub arvukalt looduskauneid kohti ning maakonnas ja selle ümbruses asub palju looduskaitsealasid, sh suurt osa maakonnast hõlmav Grand Staircase-Escalante'i rahvusmonument. Ainus maakonda läbiv maantee on Route 89.
Anaplasma phagocytophilum
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud saksakeelset artiklit de:Anaplasma phagocytophilum seisuga 22.01.2014.
Kane'i maakond (Utah)
Kane'i maakond üks kõige järjepidevamalt Vabariiklikku Parteid toetav maakond riigis. Alates 1896. aastast on maakonnas vabariiklased kaotanud vaid korra – 1916. aastal. Kõige ülekaalukamalt võitsid vabariiklased maakonnas 1956. aastal, mil Dwight D. Eisenhower kogus maakonnas 90,2% valijate hääled.
Ajalugu
Maakond moodustati 1864. aastal. Maakond on nime saanud kolonel Thomas L. Kane'i järgi.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
thumb|Grosvenor Arch Kane'i maakonnas oli 6046 inimest, 2237 leibkonda ja 1628 perekonda.
Elamuühikuid (housing units) oli 3767 (keskmine tihedus 0/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
2237 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,67 inimest ja perekonnas keskmiselt 3,21 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 39 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 98,30 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 94,10 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 34 247 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 40 030 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 30 655 dollarit, naistel 20 406 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 15 455 dollarit.
7,90% elanikkonnast ja 5,50% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 9,30% alla 18-aastasi ja 5,40% üle 65-aastasi.
Kaitsealad
USA Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse on kantud Kane'i maakonnas 2018. aasta aprilli seisuga 23 objekti.
Varstu sovhoos
Varstu sovhoos oli sovhoos Võru rajoonis Varstu külanõukogus. Sovhoosi keskus asus Varstu asulas. Sovhoosi pindala oli 11 100 ha.
Hiie Ivanova
Ta lõpetas 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonna, sai 2002. aastal Eesti Maaülikoolis taimefüsioloogia alal magistrikraadi ning kaitses 2016. aastal maaülikoolis taimefüsioloogia alal doktorikraadi. Töötas 1976-2017 TA ja EPMÜ Eksperimentaalbioloogia Instituudis ning Eesti Maaülikooli põllumajandus- ja keskkonnainstituudis teadurina.
Karikaturistina on ta koos karikatuuriloolase Viljar Anskoga avaldanud karikatuure ka Vilja Hiieri pseudonüümi all.
Transkriptsioon (geneetika)
Protsess toimub rakutuumas interfaasi ajal. Seda viib läbi ensüüm RNA-polümeraas, mis peab transkriptsiooni alustamiseks seostuma vastava geeni algusosaga. DNA nukleotiidset järjestust, millega ensüüm peab sünteesi alustamiseks ühinema, nimetatakse promootoriks. Transkriptsiooni käigus keeratakse DNA biheeliks järk-järgult lahti ning sünteesitakse ühe ahela teatava lõiguga komplementaarne RNA molekul. RNA süntees lõpeb, kui polümeraas jõuab DNA piirkonnani, mida nimetatakse terminaatoriks (geeni lõpp). Seal eraldub ensüüm DNA molekulist, mille järgselt taastub DNA endine kaksikspiraalne kuju ning sünteesitud RNA liigub läbi tuumamembraani pooride tsütoplasmasse. Transkriptsiooni produktiks on RNA ahel, milles tümiini (T) nukleotiidid on asendatud uratsiiliga (U). Kuna RNA koostises on lämmastikalus tümiin asendunud uratsiiliga, rakendub transkriptsioonil alljärgnev komplementaarsus.
Transkriptsiooni võib käsitleda 4 või 5 etapina.
Transkriptsioon on esimene etapp, mis on geenide avaldumise peamiseks regulatsiooni tasemeks. DNA osa, mida transkribeeritakse RNA molekuliks, nimetatakse transkriptsiooni ühikuks ja see kodeerib vähemalt ühte geeni. Kui geen, mida transkribeeritakse, kodeerib valku, on transkriptsiooni tulemuseks informatsiooni-RNA (inglise k messenger RNA) ehk mRNA, mida kasutatakse seejärel valgu sünteesiks, tuntud ka translatsiooni nime all. Alternatiivselt võib transkribeeritud geen kodeerida ribosomaalset RNA-d (rRNA) või transpordi RNA-d (tRNA), mis on mõlemad vastavalt valgu kokkupanekuprotsessi või teiste ribosoomide osadeks.
DNA transkriptsiooni ühik, mis kodeerib valku, sisaldab peale otse valku transleeritava järjestuse (kodeeriva järjestuse) ka regulatoorseid järjestusi, mis juhivad ja reguleerivad seda valgusünteesi. Transkripti 5'-poolsed järjestused on ülesvoolu (ingl. k upstream) ja 3'-poolsed järjestused allavoolu (ingl. k downstream) RNA järjestused. Enne kodeerivat järjestust (upstream) asuvat regulatoorset järjestust nimetatakse viis prim mittetransleeritavaks regiooniks (5'UTR) ja järjestust, mis järgneb kodeerivale osale (downstream), nimetatakse kolm prim mittetransleeritavaks regiooniks (3'UTR) (inglise k untranslated region).
Transkriptsioonil on ka mõned korrektuuri (inglise keeles proofreading) mehhanismid, aga neid on vähem ja need on väiksema efektiivsusega kui DNA replikatsiooni proofreading-mehhanismid; seega on transkriptsioon ebatäpsem kui DNA replikatsioon.
Nagu DNA replikatsioonil, loetakse ka transkriptsioonil DNA-d 3'→5' suunas. Samaaegselt luuakse komplementaarset RNA-d 5'→3' suunas. See tähendab, et 5' ots sünteesitakse esimesena. Olgugi et DNA on topeltheeliks, milles on kaks antiparalleelset ahelat, kasutatakse transkriptsiooniks ainult ühte kahest ahelast. Kasutatavat ahelat nimetatakse ka matriitsahelaks. Ainult ühe ahela kasutamine on põhjustatud sellest, et RNA on vastupidi DNA-le enamikus organismides üheahelaline. DNA ahelat, mida transkriptsioonil ei kasutata, nimetatakse kodeerivaks ahelaks, sest selle järjestus on identne äsja sünteesitud RNA transkriptiga (välja arvatud uratsiili ja tümiini asendus). Kasutades ainult 3'→5' ahelat, eemaldatakse vajadus Okazaki fragmentide järele, mis tekivad DNA replikatsioonil.
Pre-initsiatsioon
Eukarüootides vajab RNA polümeraas ja tänu sellele ka transkriptsiooni initsiatsioon DNA promootori järjestuse olemasolu. Promootorid on DNA regioonid, alguskohad, tänu millele algab transkriptsioon ja mis asuvad eukarüootides 30, 75 ja 90 aluspaari enne transkriptsiooni alguskohta. Promootoris olevad järjestused on transkriptsiooni initsiatsiooni jaoks hädavajalikud. Enne kui süntees algab, peab RNA polümeraas seonduma DNA kindla piirkonnaga, mida kutsutakse geeni promootoriks. Seondumine toimub kindlate transkriptsioonifaktorite juuresolekul. Lisafaktorid, mis aitavad RNA polümeraasil seonduda, ei osale hilisemal ahela pikendamisel (elongatsioonil).
Kõige rohkem iseloomustatud promootori tüüp on eukarüootides lühike DNA järjestus, mida nimetatakse TATA järjestuseks, mis asub 25–30 aluspaari enne transkriptsiooni alguskohta (upstream). TATA järjestus on TATA-seonduvale valgule (inglise k TATA-binding protein (TBP)) seondumiskohaks. TBP on ise alaühikuks teisele transkriptsioonifaktorile, Transkriptsioonifaktor II D'le (TFIID). Pärast TFIID seondumist TATA järjestusele, läbi TBP, ühinevad TATA järjestuse ümber veel viis transkriptsioonifaktorit ja RNA polümeraas. Tekkivat kompleksi nimetatakse preinitsiatsiooni kompleksiks. Ühel transkriptsiooni faktoril, DNA helikaasil, on helikaasne aktiivsus ning on seetõttu seotud kaheahelalise DNA ahelate eraldamisega, tagamaks ligipääsu üheahelalisele matriits DNA-le. Teised valgud, aktivaatorid ja repressorid vastutavad koos erinevate seotud koaktivaatorite või korepressoritega transkriptsiooni moduleerimise taseme eest.
Seega sisaldab preinitsiatsiooni kompleks
Arhede transkriptsiooni preinitsiatsiooni põhiolemus sarnaneb eukarüootide omaga, ent pole nii keeruline. Arhede preinitsiatsiooni kompleks seostub TATA järjestuse seondumissaidiga; ometi koosneb arhede kompleks ainult RNA polümeraasist II, TBPst ja TFB (homoloog eukarüootide transkriptsioonifaktor II B'le(TFIIB)).
Initsiatsioon
pisi|Lihtne joonis transkriptsiooni initsiatsioonist
Bakterites algab transkriptsioon RNA polümeraasi seondumisega DNA promootorile. RNA polümeraas on tuumikensüüm (tuumikensüüm koosneb ensüümi allüksustest, mida on vaja katalüütiliseks aktiivsuseks), mis koosneb viiest alaühikust: 2 α alaühikut, 1 β alaühik, 1 β' alaühik ja 1 ω alaühik. Initsiatsiooni alguses on tuumikensüüm ühendatud sigma faktoriga, mis aitab leida õiged −35 ja −10 aluspaarid allpool (downstream) promootorjärjestust.
Eukarüootides on transkriptsiooni initsiatsioon keerulisem. Eukarüootne RNA polümeraas ei tunne otseselt tuumikpromootorjärjestust ära. Selle asemel vahendavad transkriptsioonifaktorid RNA polümeraasi seondumist ja transkriptsiooni initsiatsiooni. Alles pärast kindla transkriptsioonifaktori ühendumist promootorjärjestusele seondub RNA polümeraas sellele. Täielik kogum, mis seondub promootorile, moodustades transkriptsiooni initsiatsiooni kompleksi, koosneb transkriptsioonifaktoritest ja RNA polümeraasist. Arhede transkriptsiooni domeen sarnaneb eukarüootide omaga.
Promootori vabastamine
Pärast esimese sideme sünteesimist peab RNA polümeraas promootori vabastama. Selle aja jooksul moodustatakse lühikesi, 2–8-ribonukleotiidilisi ahelaid, mis vabanevad. Seda protsessi nimetatakse abortiivseks initsiatsiooniks ja on tavaline nii eukarüootides kui ka prokarüootides. Nurjunud initsiatsioon ilmneb senikaua, kuni σ-faktor paigutub ümber, mille tulemuseks on transkriptsiooni elongatsiooni kompleks (see annab 35 aluspaari suuruse liikuva jälje). σ-faktor vabastatakse enne, kui mRNA-st on 80 nukleotiidi sünteesitud. Kui transkriptist on sünteesitud umbes 23 nukleotiidi, ei libise see enam ja elongatsioon võib alata. See, nagu ka paljud teised transkriptsiooni osad, on energiat tarbiv protsess, kasutades energiaks adenosiintrifosfaadi (ATP) hüdrolüüsil vabanevat energiat.
Elongatsioon
pisi|Lihtne joonis transkriptsiooni elongatsioonist
Ühte DNA ahelat, matriitsahelat, kasutatakse RNA sünteesi "šablooniks". Samal ajal kui transkriptsioon jätkub, kasutab RNA polümeraas aluspaaride komplementaarsust DNA matriitsahelaga, et luua RNA koopia. RNA polümeraas sünteesib uut RNA ahelat 5'→3' suunas, mille tulemusel tekib täpne koopia kodeeritud ahelast. Ainuke vahe seisneb selles, et tümiinid on asendunud uratsiilidega ja nukleotiidid koosnevad riboosidest (5-süsinikku), samal ajal kui DNA nukleotiididel on desoksüriboosid (võrreldes riboosiga puudub 2' hüdroksüülrühm).
Erinevalt DNA replikatsioonist, võib mRNA transkriptsioonil osaleda mitu RNA polümeraasi ühel DNA ahelal ja toimuda võib mitu transkriptsiooni korraga, seega on võimalik ühelt geenikoopialt toota kiiresti mitu mRNA molekuli.
Terminatsioon
pisi|Lihtne joonis transkriptsiooni terminatsioonist
Elongatsiooni lõppemiseks on vajalik terminatsiooni signaal, mille tulemusel transkriptsiooni kompleks dissotsieerub. Prokarüoodid kasutavad transkriptsiooni terminatsioonil kahte strateegiat: Rho-sõltuv või Rho-sõltumatu terminatsioon. Rho-sõltumatu terminatsiooni puhul lõpeb RNA transkriptsioon siis, kui värskelt sünteesitud RNA molekul moodustab G-C-rikka juuksenõelstruktuuri, millele järgneb uratsiili jääkide rida. Kui juuksenõelstruktuur moodustub, lõhutakse mehaanilise surve tõttu nõrgad U-A sidemed, mis moodustuvad DNA-RNA hübriidi vahel. See aga tõmbab polü-U transkripti RNA polümeraasi aktiivsaidist välja, põhjustades transkriptsiooni termineerimise. Rho-sõltuvatute terminatsiooni tüübil destabiliseerivad Rho-valgud matriits-DNA ja mRNA-vahelist vastastikust mõju, mis vabastab värskelt sünteesitud mRNA elongatsiooni kompleksilt.
Eukarüootides on transkriptsiooni terminatsioonist vähem teada, aga see sisaldab uuele transkriptile polü A-de lisamist RNA uude 3' otsa ja cap struktuuri lisamist 5' otsa. Kui transkriptsi esineb introneid, siis lõigatakse need pre-mRNA-st välja.
Ajalugu
Hüpoteesi molekulist, mis lubab geneetilist materjali vaadelda valguna, püstitasid esimesena Francois Jacob ja Jacques Monod. RNA polümeraasi poolt läbiviidav RNA süntees tuvastas in vitro mitu laborit 1965. aastaks; kuigi nende ensüümide sünteesitud RNA-l olid omadused, mis vihjasid lisafaktorile, mida oleks transkriptsiooni terminatsiooni õigeks lõpetamiseks vaja.
1972. aastal tõestas Walter Fiers esimest korda terminaalse ensüümi olemasolu.
Roger D. Kornberg sai oma "molekulaarsel tasandil eukarüootse transkriptsiooni uuringute" eest 2006. aastal Nobeli auhinna keemias.
Pöördtranskriptsioon
pisi|Pöördtranskriptsiooni selgitav joonis
Jumalailmumise kirik
Jumalailmumise kirik või Jumala Ilmumise kirik on mitme kiriku nimi:
Transkriptsioon (geneetika)
Pöördtranskriptsioon
Mõnedel viirustel (nt HIV, mis põhjustab AIDS-i) on võime transkribeerida RNA DNA-ks. HIV-l on genoomiks üheahelaline RNA, mis duplitseeritakse DNA-ks. Protsessi viib läbi RNA-sõltuv DNA polümeraas ehk Revertaas. Selle tulemusel võib DNA ühineda peremeesraku DNA genoomiga. Peamist ensüümi, mis vastutab DNA sünteesi eest, nimetatakse pöördtranskriptaasiks. HIV puhul vastutab pöördtranskriptaas viiruse RNA genoomilt komplementaarse DNA ahela (cDNA) sünteesi eest. Abiensüüm ribonukleaas H loeb RNA ahelat ja pöördtranskriptaas sünteesib komplementaarse DNA ahela, mis võtab topeltheeliksi struktuuri. See cDNA integreerub peremeesraku genoomi integraasi abiga. Integreerumise tagajärjel hakkab peremeesrakk tootma viiruse valke, mis on vajalikud uute viiruspartiklite moodustamiseks.
Mõned eukarüootsed rakud sisaldavad ensüüme, millel on pöördtranskriptaasne aktiivsus. Nendeks ensüümideks on telomeraasid, mis pikendavad lineaarseid kromosoome. DNA pikenenud otsad on olulised, sest iga kord, kui kromosoomi kahekordistatakse, lüheneb kromosoomi pikkus paari nukleotiidi võrra. Lühenemine toimub kromosoomi otstes, kus on telomeraasi sünteesitud DNA järjestus. Sellelt järjestuselt ei kodeerita ühtegi geeni ja seda on vaja ainult ülejäänud kromosoomi kaitsmiseks. Telomeraas on tihti aktiveeritud vähirakkudes, et need rakud saaksid oma genoome lõputult duplitseerida, ilma et kaotaksid vajalikke valke kodeerivaid DNA järjestusi. Telomeraasi aktiveerimine võib muuta vähirakud surematuteks. Sellegipoolest pole telomeraasi tõeline olulisus in vivo veel empiiriliselt tõestatud.
Moricsala looduskaitseala
Moricsala looduskaitseala on looduskaitseala Lätis Kuramaal Ventspilsi piirkonnas Usma vallas Usma järves, selle kahel saarel ja järve läänekaldal.
Ajalugu
Kaitseala (läti keeles Moricsalas dabas rezervāts) loodi 6. juunil 1912. Tegemist on vanima looduskaitsealaga Lätis ja vanuselt teise looduskaitsealaga Euroopas.
Kaitseala asus algselt Usma järve Moricsala saarel ja selle pindala oli esmalt 83 hektarit. Põhjuseks oli asjaolu, et enne XX sajandit oli saar asustamata ja seda inimtegevuseks ei kasutatud. Tegelikult leiti Esimese maailmasõja ajal saarel asuva kartulipõllu harimisel kivikirves ja mõned potikillud. Hilisemal arheoloogilisel uurimisel selgus, et saarel asus 100×120 m pindalaga muinasasula. Ka Usma järv ise ei olnud inimtegevusest väga puudutatud – tööstuslikku kalapüüki järvel ei toiminud, kuigi ümbruskonna talumehed tasusid XIX sajandil osa loonusrendist kalades.
Aastal 1957 laiendati kaitseala teistelegi saartele, tänapäeval on selle pindala 818 hektarit. Sellest 704,71 ha võtab enda alla veekogu (Usma järv), mis moodustab looduslikult rohketoitelise järve biotoobi, 11,98 hektarit võtavad enda alla metsad ja 1,15 hektarit on põllumajanduslik maa. Metsadest moodustavad 120,30 ha tammikud, 40,1 ha vanad laialehised metsad, 8,02 ha vanad loodusmetsad, 0,6 ha kadastikud ja 16,04 ha lammi-lodumetsad. Kaitsealal kasvab 400 liiki soontaimi, 150 liiki lehtsammaltaimi, 82 liiki samblikuid ja 338 liiki seeni. Looduskaitsealal kasvab valdavalt laialehine mets. Samuti on kaitsealalt leitud 220 liiki liblikaid. Sealseid vetikaid uuris Heinrihs Skuja, samblaid Austra Āboliņa, samblikke A. Piterāns. Esimese ülevaate sealsest linnustikust koostas Ernst von Middendorff aastal 1898.
Geoloogiliselt asuvad looduskaitseala saared Balti jääpaisjärve kuhjatud liivadel, mis omakorda asuvad 20–30 cm paksusel savikihil. Aluspõhja moodustavad devoni liivakivid ja aleuriit.