cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jodopsiinid
Jodopsiinid koosnevad opsiinist (valguline komponent) ja selle külge kinnitunud kromofoorist retinaal.
Pirates With Attitude
Pirates With Attitude ehk PWA oli aastatel 1992–2000 tegutsenud piraattarkvara (warez) levitanud grupp.
4. mail 2000 teatas USA Justiitsdepartemang grupi liikmetele süüdistuse esitamisest. PWA oli esimesi gruppe, kellele esitati No Electronic Theft Act'i all süüdistus.
Družiina
Družiina (vene keeles дружина) oli idaslaavlaste hõimuüliku või Vana-Vene vürsti isiklikus teenistuses olev väesalk.
Družiina algsed funktsioonid olid üliku ihukaitse, vallutatud aladelt andami kogumine ning osavõtt sõjakäikudest sõjaväe tuumikuna.
Arvatakse, et družiinad said alguse varjaagide vandeühingutest, mis rändasid mööda Vene jõgesid. Arheoloogiliste väljakaevamiste põhjal on arvatud, et družiinad tekkisid hiljemalt 6. või 7. sajandil. Nende teadaolev kirjalik esmamainimine pärineb Aḩmad ibn Faḑlānilt, kes kirjeldab russide ( روس (Rūs)) matusekombeid ning ütleb, et nende juhi majapidamises oli nelisada sõjameest. Ta mainib, et pealiku surma puhul ohverdati kõige andunumad neist.
Družiina liikmeid nimetati družinnikuteks. Vana-Venes võisid nad igal ajal lahkuda ühe vürsti juurest ja minna teise juurde.
Sõjameeste arv družiinas varieerus, jäädes mõnesaja piiresse.
Sõjakäikude puhul värvati lisaks družiinale sunniviisiliselt mehi juurde.
Vürst maksis družinnikutele teenistuse eest ja nad said osa sõjasaagist.
11. ja 12. sajandil jagunes družiina kaheks kihiks: vanem družiina (дружина старшая) ehk "parem družiina" (дружина лепшая) ehk "eesmine družiina" (дружина передняя) ning noorem družiina (дружина молодшая).
Vanem družiina koosnes "vürsti meestest" (княжие мужи), kellest said lõpuks bojaarid. Nad täitsid kõrgemaid sõjaväelisi ja tsiviilametikohti (possaadnik (asehaldur), vojevood (väeülem)) ning olid vürsti nõuandjateks.
Noorema družiina liikmed (отроки, гридни) olid peale sõjaväeteenistuse ka vürsti jooksupoisteks ja ihukaitsjateks. Noorem družiina ei osalenud vürsti nõupidamistel, välja arvatud sõjalistel nõupidamistel, kus osales palju družinnikuid.
Käsikirjades mainitakse, et vanema družiina liikmetel olid oma isiklikud družiinad.
Kui vürst suri, päris družiina tema järglane, kellel tavaliselt juba oli oma družiina. See tekitas tavaliselt rivaliteeti: eelmise vürsti družiina apelleeris oma kogemusele, uue vürsti družinnikutel aga oli juhi usaldus.
Alates 12. sajandist Vladimiri-Suzdali vürstiriigis, hakkasid družinnikud muutuma maavaldajateks.
Družiinad kadusid 16. sajandil, kui kadusid osastised.
DNA replikatsioon
DNA replikatsioon on matriitssüntees, mille tulemusena saadakse ühest DNA molekulist kaks ühesuguse nukleotiidse järjestusega DNA molekuli. See protsess leiab aset kõikides elusorganismides ning on aluseks bioloogilisele põlvnemisele. Mõlemad ahelad algsest kaheahelalisest DNA molekulist töötavad komplementaarse ahela sünteesil matriitsina. Rakuline vigade korrigeerimine (proofreading aktiivsus) ning teised veaparandusmehhanismid kindlustavad replikatsiooni võimalikult suure täpsuse.
DNA replikatsioon toimub kõikides rakkudes semikonservatiivse mehhanismi alusel: iga uus DNA kaksikahel koosneb ühest originaalahelast ja ühest uuest ahelast.
Raku DNA replikatsioon algab spetsiifilistelt genoomi lõikudelt, mida kutsutakse originideks. DNA ahelate lahtikeerdumine origini kohalt ning uute ahelate süntees tekitavad aktiivse struktuuri, mida nimetatakse replikatsioonikahvliks. DNA polümeraas on ensüüm, mis sünteesib uut DNAd, lisades sünteesitavale ahelale nukleotiide, mis vastavad (komplementaarsuse alusel) algahelale. Lisaks DNA polümeraasile on replikatsioonikahvliga seotud veel palju teisi valke, mis aitavad kaasa DNA sünteesi alustamisele ja kulgemisele.
DNA replikatsiooni saab läbi viia ka in vitro (kunstlikult, rakuväliselt). Selleks kasutatakse rakkudest eraldatud DNA polümeraase ning kunstlikke DNA praimereid, mis algatavad DNA sünteesi algahela teatud lõikudel. Polümeraasi ahelreaktsioon (PCR) on kunstlikul sünteesil kasutatav tehnika. See toimub tsükliliselt ning on vajalik kindla märklaud-DNA paljundamiseks.
pisi|DNA replikatsioon. Kaksikheeliks on lahtikeerdunud ning mõlemad ahelad toimivad uute ahelate sünteesil matriitsina
DNA struktuur
DNA esineb tavaliselt kaheahelalise struktuurina, mille mõlemad otsad on kokku keeratud, et moodustada iseloomulikku kaksikheeliksit. Iga DNA ahel on kokku pandud nelja tüüpi nukleotiididest, mille lämmastikalusteks on adeniin, tsütosiin, guaniin ning tümiin. Nukleotiid on mono-, di-, või trifosfaat-desoksüribonukleosiid: see on desoksüriboos-suhkur, millele on kinnitunud üks, kaks või kolm fosfaatrühma. Nende nukleotiidide vahelisel interaktsioonil tekivad fosfodiestersidemed ning seeläbi moodustub DNA kaksikheeliksi fosfaat-desoksüriboos selgroog (aluspaarid on sissepoole suunatud). Nukleotiidid on kahe ahela vahel seotud aluspaaridest tulevate vesiniksidemetega. Adeniin paardub tümiiniga ning tsütosiin guaniiniga.
DNA polümeraas
DNA polümeraasid moodustavad ensüümiperekonna, mis viivad läbi igat DNA replikatsiooni. DNA polümeraas saab lisada vabu nukleotiide ainult sünteesitava ahela 3’ otsa, selle tõttu toimub uue ahela pikendamine 5’-3’ suunas. Ükski teadaolev DNA polümeraas ei ole võimeline alustama täiesti uue ahela sünteesi, vajatakse vaba 3’-OH rühmaga praimerit, millele esimene nukleotiid liita. Praimerid koosnevad RNA ja/või DNA aluspaaridest. DNA replikatsiooni puhul on kaks esimest aluspaari alati RNAd ning neid sünteesib ensüüm nimega praimaas. Ensüümi nimega helikaas vajatakse kaheahelalise DNA struktuuri lahtikeerdumiseks üheahelaliseks. Lahtikeerdumine on vajalik, et replikatsioon saaks alata mõlemalt ahelalt. Paljudel DNA polümeraasidel on vigadeparanduse funktsioon, mida nimetatakse proofreadinguks. See protsess parandab vead vastsünteesitud DNAs. Vale aluspaari äratundmise korral pöörab DNA polümeraas ühe aluspaari võrra tagasi ning tänu eksonukleaassele aktiivsusele eemaldatakse vale nukleotiid. Pärast vale nukleotiidi eemaldamist sisestatakse õige nukleotiid ning replikatsioon saab jätkuda.
Originid
Selleks, et rakk saaks jaguneda, peab ta kõigepealt enda DNAd replitseerima. Seda protsessi alustatakse kindlatelt DNA lõikudelt, mida nimetatakse originideks. Originid sisaldavad DNA järjestusi, mille tunnevad ära replikatsiooni algatavad valgud (näiteks dnaA soolekepikesel ning ORC (Origin Recognition Complex) pärmis). Need valgud seondavad omakorda erinevaid valke (nt helikaasi), et eraldada kahte DNA ahelat ning moodustada replikatsioonikahvleid. Initsiaatorvalkude algatusel keeratakse DNA ahelad lahti ning moodustub n-ö replikatsiooni-mull (DNAd sünteesitakse bidirektsionaalselt ehk mõlemas suunas). Originid on tavaliselt A-T rikkad (sisaldavad palju adeniini-tümiini aluspaare) ja aitavad sellega lahtikeerdumisele kaasa, sest A-T aluspaaridel on kaks vesiniksidet (mitte kolm, nagu C-G paaridel). Seega on A-T sidemeid lihtsam lõhkuda, sest väikesema arvu vesiniksidemete lõhkumise jaoks kulub vähem energiat. Pärast DNA ahelate eraldamist luuakse algahelatele RNA praimerid. Juhtivale DNA ahelale sünteesitakse üks RNA praimer aktiivse origini kohta, mahajäävale ahelale sünteesitakse aga mitmeid praimereid, neid nimetatakse avastaja järgi Okazaki fragmentideks. DNA polümeraas pikendab juhtivat ahelat pidevalt, mahajäävat ahelat aga fragmentide kaupa. RNaas eemaldab replikatsiooni initsiatsiooniks kasutatud RNA praimerid, ning teist sorti DNA polümeraas liitub ahelatega, et täita sünteesimata fragmente. Pärast seda liitub DNAga ligaas, mis liidab augud ahelas ning lõpetab sellega replitseeritud DNA molekuli sünteesi (vt mahajääv ahel).
Replikatsioonikahvel
Replikatsioonikahvel on Y-kujuline aktiivne struktuur, mis moodustub sünteesilookuse juures, kus 2-ahelaline DNA läheb üle 1-ahelaliseks. See tekib rakutuumas DNA replikatsiooni ajal. Selle loovad helikaasid, mis lõhuvad kahte DNA ahelat koos hoidvaid vesiniksidemeid. Selle tulemusena tekib kaks üksikahelat, mis moodustavadki kahvli harud. Need üheahelalised harud on aluseks juhtiva ja mahajääva ahela tekkele.
pisi|Replikatsioonikahvel. Ülemine ahel (lagging strand) on mahajääv ahel, millelt toimub süntees Okazaki fragmentidena; fragmendid liidab kokku DNA ligaas. Alumine ahel (leading strand) on juhtiv ahel, millelt toimub pidev DNA süntees
Juhtiv ahel
Juhtiv ahel on DNA ahel, millel replikatsioonikahvel liigub 3’-5’ suunas. See võimaldab komplementaarse ahela sünteesi 5’-3’ suunas. Juhtival ahelal "loeb" DNA polümeraas DNAd pidevalt ning liidab pidevalt ka uusi nukleotiide. Kasutatavaks polümeraasiks on DNA polümeraas III (DNA Pol III) prokarüootides ning (ilmselt) Pol ε pärmis. Inimese rakutuumas sünteesitakse juhtiv ja mahajääv ahel Pol α ja Pol δ abil ning mitokondris Pol γ abil. Eritingimustel võib Pol ε asendada Pol δ’d.
Mahajääv ahel
Mahajääv ahel on DNA kaksikheeliksi ahel, millel replikatsioonikahvel liigub 5’-3’ suunas. Selle tõttu ei saa mahajäävat ahelat replikatsioonikahvli liikumise suunas pidevalt sünteesida (DNA polümeraas sünteesib uut ahelat ainult 5’-3’ suunas). Mahajääv ahel sünteesitakse fragmentide kaupa. Algsele DNA ahelale liidetakse RNA praimer ning uut ahelat sünteesitakse vastupidi replikatsioonikahvli liikumise suunale. Praimer eemaldatakse (prokarüootides DNA polümeraas I poolt) ning RNA molekulid asendatakse DNA molekulidega. Toimub uue RNA praimeri liitumine ning järgmise fragmendi süntees. Neid lõike nimetatakse Okazaki fragmentideks ning need liidetakse DNA ligaasi poolt, et saada terviklik DNA ahel.
Eukarüoodid
Eukarüootides on DNA replikatsioon kontrollitud rakutsükli poolt. Rakk läbib kasvamisel ja jagunemisel erinevad rakutsükli faasid, DNA replikatsioon leiab aset S faasis (sünteesi faas). Eukarüootse raku arenemist läbi rakutsükli mõjutavad rakutsükli kontrollpunktid. Kontrollpunktide läbimine on omakorda reguleeritud erinevate valkude, näiteks tsükliinide ja tsükliin-sõltuvate kinaaside interaktsioonide poolt. G1/S kontrollpunkt (restriktsiooni kontrollpunkt) reguleerib seda, kas eukarüootne rakk siseneb DNA replikatsiooni ja jagunemise faasi. Rakud, mis seda kontrollpunkti ei läbi, jäävad G0 faasi ning DNA replikatsiooni ei toimu. Kloroplastide ja mitokondrite genoomide replikatsioon toimub rakutsüklist sõltumatult.
pisi|Rakutsükkel M – mitoosifaas; raku jagunemine, G0 – puhkefaas; rakk ei jagune, G1 – valmistumine DNA sünteesiks, S –replikatsioonifaas, G2 – valmistumine raku jagunemiseks
Kodar (ree osa)
Kodar (Saaremaal ja Muhus ka sugar) on ree jalasesse tapitud püstpuu. See on mõeldud reepõhja toestamiseks ja lumikatte peal sõitmisel kõrgemale tõstmiseks. Reel on tavaliselt 3–5 paari kodaraid, mida ree ristsihis ühendavad ülevalt painardid või pakud. Pikisihis ühendavad kodaraid painardite peal asuvad kaustad.
DNA replikatsioon
Bakterid
Enamikul bakteritel ei ole ranget rakutsüklit ning nad kopeerivad enda DNAd pidevalt. Soolekepikesel, mis on enim iseloomustatud bakter, on DNA replikatsioon reguleeritud mitmete mehhanismide poolt, nende hulgas näiteks origini hemimetülatsioon, ATP ja ADP suhe, DnaA valgu kogus. Kõik need tegurid kontrollivad initsiaatorvalkude seondumist origin-järjestusele.
Kodar (ree osa)
Lääne-Eestis kasutati varem sidepulkregedel ka looduslikust pakust hargnevaid okskodaraid.
DNA replikatsioon
Terminatsioon
Eukarüoodid alustavad DNA replikatsiooni mitmetest kromosoomi järjestustest korraga, seetõttu võivad replikatsioonikahvlid kohtuda ning termineerida replikatsiooni samuti mitmetes kromosoomi järjestustes. Need lõigud ei ole (praeguste andmete järgi) rangelt reguleeritud. Kuna eukarüootidel on lineaarsed kromosoomid, ei lõpe DNA replikatsioon kromosoomi otsas, vaid replitseeritava DNA otsa lähedal telomeeri piirkonnas. Seega on sünteesitava DNA telomeerid lühemad kui algse ahela telomeerid, see on somaatilise raku puhul tavaline nähtus. Selle tõttu saavad rakud paljuneda ainult teatud arv kordi, enne kui DNA "kaotus" takistab edasist jagunemist. (Seda tuntakse Hayflicki piiranguna.) Sugurakkudes, mis on vajalikud DNA edasikandumiseks järgmistele generatsioonidele, on telomeeride pikendamiseks ensüüm nimega telomeraas.
Kuna bakteritel on tsirkulaarsed kromosoomid, toimub kahe replikatsioonikahvli kohtumisel DNA replikatsiooni terminatsioon. Soolekepikesel on see reguleeritud terminaatorjärjestuste poolt. Kui terminaatorjärjestusele seondub Tus valk, lubab see ainult ühes suunas liikuva replikatsioonikahvli läbimist. Selle tulemusena kohtuvad kaks replikatsioonikahvlit alati kromosoomi terminaator-piirkonnas.
1377
1377. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1372 1373 1374 1375  1376 - 1377 - 1378 1379 1380 1381 1382
Rubensi maja
Rubensi maja on kunstniku Peter Paul Rubensi (1577–1640) endine maja ja ateljee Antwerpenis.
Tänapäeval asub majas muuseum.
1500. aastad
1500. aastad on ajavahemik 1500. aasta algusest kuni 1509. aasta lõpuni.
Kortel
Kortel on vedelike mahuühik. Seda kasutati 18. ja 19. sajandil viinamüügi mõõduna Eesti- ja Liivimaa kõrtsides.
Viina mõõtmiseks kasutati tembeldatud vasknõusid: ühetoobine, pooletoobine, veerandtoobine (kortel) ja kümnendiktoobine.
18. sajandil:
1 kortel = 0,2942 liitrit
19. sajandil:
1 toop = 4 kortlit = 1,2299 liitrit
1 kortel = 0,3074 liitrit
1/2 kortlit = 0,1537 liitrit
1/4 kortlit = 0,0768 liitrit
Sirje Vill
Sirje Vill (sündinud 15. veebruaril 1951 Põltsamaal) on eesti kultuuritegelane, ajakirjanik ja õpetaja.
Ta on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi näitejuhtimise eriala.
Aastatel 1971–1991 töötas ajalehe Koit ajakirjanikuna. Ta on töötanud ka Peri Põhikoolis ja Põlva Põhikoolis ja Johannes Käisi nimelises Põlva Keskkoolis inglise keele ja eesti keele õpetajana.
1993. aastal algatas ta Põlva Linna Harrastusteatri. Ta on kirjutanud näidendeid Põlvamaa suurmeestest (Jakob Hurt, Gustav Adolph Oldekop, Jaan Vahtra, Oskar Kurvits).
2007. aastast on ta Jakob Hurda nimelise Põlva Rahvahariduse Seltsi esimees.
Rehepapp (ooper)
"Rehepapp" on Eesti helilooja Tauno Aintsi ooper, mille libreto kirjutas Urmas Lennuk. Ooperi aluseks on Andrus Kiviräha romaan "Rehepapp ehk November".
Ooperi tõi Vanemuises lavale Marko Matvere, kes laulis ka nimiosa; algselt kavandas Aints nimiosa Tõnis Mäele. Krati rolli mängis Vanemuise lavastuses Janek Savolainen, Õuna Endlit Lauri Saatpalu. Kunstnik oli Iir Hermeliin, koreograaf Marika Aidla. Ooper esietendus Vanemuise väikeses majas 18. oktoobril 2013.
1400. aastad
1400. aastad on ajavahemik 1400. aasta algusest kuni 1409. aasta lõpuni.
U8 (Berliin)
U8 (U-Bahn-Linie 8) on Berliini metrooliin.
U8 on laiade vagunitega ja ühendab Wittenaud Hermannstraßega.
Peatused
pisi|
Berend tor Beke
Berend tor Beke (surnud 1606. aastal; maeti 9. aprillil 1606 Tallinnas) oli Tallinna majaomanik, Rosenbachide aadlisuguvõsa esiisa.
Ta ostis 1579. aastal maja koos aiaga Pikal tänaval.
Tema poeg Bernhard zur Beck oli Tallinna bürgermeister ja ülendati 1643. aastal aadlikuks Bernhard von Rosenbachi nime all.
Marshall Warren Nirenberg
Marshall Warren Nirenberg (10. aprill 1927 – 15. jaanuar 2010) oli USA biokeemik ja geneetik.
Ta jagas 1968 Har Gobind Khorana ja Robert W. Holleyga Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda geneetilise koodi dešifreerimise ning valgusünteesi kirjeldamise eest.
Nirenbergi katsed
Nirenberg asus 1959 koos Heinrich J. Matthaeiga uurima, kuidas DNA juhib valkude ekspresseerumist ja millist osa etendab selles RNA. Nad valmistasid ainult uratsiilist kokku pandud RNA ning paigutasid selle rakuvabasse soolekepikese ekstrakti, mis sisaldas DNA-d, RNA-d, ribosoome ja muud valgusünteesiks vajalikku. Nad lisasid DNA-d lõhustuvat DNaasi, nii et ei saaks moodustuda muid valke kui see, mis tulenes nende kunstlikust RNA-st. Seejärel lisasid nad ekstraktile ühe radioaktiivselt märgitud aminohappe, jättes ülejäänud aminohapped märkimata; eri proovides märgiti erinev aminohape. Radioaktiivselt märgitud fenüülalaniiniga proovis tekkis radioaktiivne valk. Nii leiti geneetilise koodi esimene koodon (kolme uratsiili ahelale vastab fenüülalaniin) ning tõendati informatsiooni-RNA.
Augustis 1961 tegi Nirenberg Moskval rahvusvahelisel biokeemia kongressil tulemusest sektsiooniettekande. Francis Crick veenis konverentsi korraldajaid kavandama järgmiseks päevaks kordusettekanne plenaaristungil. Tema töö äratas suurt tähelepanu. Samal konverentsil kuulis Nirenbergi saavutustest Eesti molekulaarbioloogia rajaja Artur Lind.
August Rei
August Rei VR III/1 (22. märts 1886 Viljandimaa, Pilistvere kihelkond, Kurla – 29. märts 1963 Stockholm) oli Eesti poliitik ja diplomaat.
August Rei oli 1919–1920 Eesti Asutava Kogu esimees, 4. detsembrist 1928 kuni 9. juulini 1929 Eesti Vabariigi riigivanem (August Rei valitsus) ja 9. jaanuarist 1945 kuni 29. märtsini 1963 Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis eksiilis. Tema surma järel astus Peaministrina Vabariigi Presidendi ülesandeisse Aleksander Warma.
Marshall Warren Nirenberg
Nirenbergi katsed
Mõne aasta jooksul korraldas Nirenberg katsed ka adenosiini ja tsütosiiniga; selgus, et kolme adenosiini ahel kodeerib lüsiini ning kolme tsütosiini ahel proliini.
August Rei
Elulugu
August Rei õppis Tartu Aleksandri (endises kubermangu-) gümnaasiumis, lõpetas Novgorodi gümnaasiumi, aastatel 1904–1905 ja 1907–1911 õppis ta Peterburi Ülikoolis õigusteadust.
Marshall Warren Nirenberg
Nirenbergi katsed
Järgmine suur läbimurre oli Nirenbergi ja Lederi katse: koos Philip Lederiga töötati välja meetod geneetilise koodi määramiseks transpordi-RNA tükkidel. See kiirendas koodonite määramist; sel meetodil tehti kindlaks 50 koodonit. Khorana katsed kinnitasid neid tulemusi ja viisid geneetilise koodi dešifreerimise lõpule.
August Rei
Elulugu
Aastatel 1905–1907 osales Rei 1905. aasta revolutsioonis, mille tõttu arreteeriti ja vangistati viieks kuuks. Aastast 1906 toimetas ta Tallinnas sotsiaaldemokraatliku suunitlusega põrandaalust ajalehte Sotsiaaldemokraat. Sotsiaaldemokraadi VSDTP enamlaste kätte minnes alustas aga uue Venemaa Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei Eestimaa Ühenduse Keskkomitee häälekandja Punane Lipp väljaandmist.
Aastatel 1912–1913 teenis ta venemaa keisririigi sõjaväes sundaega ja 1913–1914 oli ta Viljandis advokaat.
Esimese maailmasõja ajal aastatel 1914–1917 oli Rei suurtükiväeohvitser Tallinnas, Peeter Suure merekindluses ja osales 1917–1918 Eesti rahvusväeosade organiseerimises, olles seejuures Eesti Sõjaväelaste Ülemkomitee abiesimees.
Aastatel 1917 ja 1919 oli ta ajalehe Sotsiaaldemokraat peatoimetaja ja 1927–1928 Rahva Sõna peatoimetaja.
Aastatel 1917–1919 oli August Rei Maanõukogu liige, 1918–1919 Ajutise Valitsuse töö- ja hoolekandeminister, peaministri asetäitja ja haridusministri kohusetäitja. Asutava Kogu valimistel sai ESDTP 120 kohast 41 ja August Rei valiti Asutava Kogu esimeheks. August Reist kujunes Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei peamine juht ja ideoloog. Oli 1919–1920 Asutava Kogu liige ja esimees, 1920–1937 I, II, III, IV, V Riigikogu liige. pisi|Rootsi kuningas Gustav V ja August Rei (paremal), 1929 Aastatel 1923–1925 Eesti delegatsiooni juht Eesti-Läti piirikomisjonis. Aastatel 1925–1926 II Riigikogu esimees.
U9 (Berliin)
U9 on Berliini metrooliin. Sellel sõudavad laiade vagunitega rongid ja see ühendab Osloer Straßet Rathaus Steglitziga.
Peatused:
August Rei
Elulugu
1934. aastal esitati Rei Valimiste Peakomitees laiendatud volitustega riigivanema kandidaadiks. Ta kogus 21. märtsiks 4983 toetusallkirja (Riigivanema kandidaadiks ülesseadmiseks oli tarvis koguda 10 000 allkirja).
Aastani 1936 oli Rei vandeadvokaat, muu hulgas Ado Birki kaitsja 1927. aastal. 1930–1934 oli August Rei Tallinna linnavolikogu juhataja.
Aastatel 1936–1937 oli Rei välisministri abi ja 1938–1940 Eesti saadik Nõukogude Liidus.
1940. aastal Eesti saadikuna Nõukogude Liidus pärast juunipööret ning Eesti okupeerimist ja annekteerimist põgenes ta Riia kaudu Rootsi.
August Rei oli 1944. aastal moodustatud Otto Tiefi valitsuses välisminister, 31. detsember 1944 – 9. jaanuar 1945 oli ta Eesti välisminister, Vabariigi Valitsuses eksiilis. Jüri Uluotsa surma järel 1945. aastal sai temast paguluses olev peaminister presidendi kohustustes (1945–1963).
Ühiskondlik tegevus
1930–1936 oli August Rei Alliance Francaise’i president ja 1937–1938 Eesti Välissuhete Ühingu abiesimees.
1946–1949 oli A. Rei Eesti Rahvusfondi ja 1947–1963 ka Eesti Rahvusnõukogu esimees.
August Rei on kirjutanud ja tõlkinud sotsialistlikke raamatuid, avaldanud mälestused.
August Rei stipendium
Alates 2008. aastast annab Riigikogu Kantselei välja August Rei parlamendiuuringu stipendiumi.
Isiklikku
August Rei abiellus 1917. aastal Therese Lutsuga (16. august 1891 Peterburi – 30. mai 1976 Sköndal), peale selle oli tal Hilda Pärdiga (3. mai 1912 – 10. september 1992 Rakvere) tütar Hilja Rei (sündinud 20. septembril 1938 Tallinnas, saabus Rootsi detsembris 1943, lapsendatud 1. märtsil 1944, algne nimi Hilja Pärt).
Ta vend oli ajakirjanik ja poliitik Ferdinand Rei.
Jakob Prei
Jakob Prei VR I/3 (14. märts 1873 Järve vald, Virumaa – 3. september 1954 Friedrichsrode, Saksamaa) oli Eesti sõjaväelane (kolonel) ja topohüdrograaf, Eesti hüdrograafiateenistuse üks loojaid ja aastail 1919–1934 selle juht.
Kuni 1934. aastani oli ta Läänemere Geodeetilise Komisjoni hääleõiguslik liige.
Tema järgi on nime saanud Veeteede Ameti hüdrograafialaev Jakob Prei.
Otto Tiefi valitsus
pisi|Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis andis 18.09.1944 käskkirja, millega nimetas ametisse valitsuse Otto Tiefi valitsus (18. september 1944 – 12. jaanuar 1953) oli Eesti Vabariigi 28. valitsus, viimane põhiseaduslik Vabariigi Valitsus Eestis enne Eesti Vabariigi taastamist 20. augustil 1991.
Otto Tiefi valitsuse tähtsus seisneb Eesti Vabariigi riikliku järjepidevuse katkematus kandmises.
Ajalugu
Plaan nägi ette riigivõimu ülevõtmist Tallinnas, seadusliku valitsuse moodustamist ja pöördumist abipalvega lääneriikide poole. Nõukogude Liidu rünnak toimunuks seega iseseisva Eesti Vabariigi vastu, mis oleks andnud lääneriikidele põhjuse sekkumiseks.
17. septembri 1944 õhtul tegi Eesti kindralkomissar Litzmann Hjalmar Mäele teatavaks Eesti mahajätmise otsuse.
18. septembril 1944 õhtul andis Jüri Uluots Otto Tiefile üle valitsuse moodustamise käskkirja: "Sakslased taganevad Eestist. Aeg on tegutseda! Koguge kokku valitsuse liikmed ning asuge tegevusse."
Lood (massiühik)
Lood on massiühik, võrdne 12,8 grammiga.
Otto Tiefi valitsus
Ajalugu
Valitsuse koosseisu kuulusid:
U7
U7 võib tähendada mitut asja.
Lood (massiühik)
1 lood = 1/2 untsi = 3 solotnikku = 12,8 grammi
Otto Tiefi valitsus
Ajalugu
Esialgu oli sõjaministriks ette nähtud Johan Holberg, kes aga ilmus valitsuse tööleasumise koosolekule alles pärast vandetõotuse andmist, teatas Eestist lahkumisest ja loobus portfellist, mistõttu pole tema nime ka 20. septembril ilmunud Riigi Teatajas trükitud valitsuse moodustamise käskkirjas. Hiljem paguluses hakkasid Johannes Klesment ja Riigivolikogu esimees Otto Pukk nõudma, et ainsa kehtiva dokumendina tuleb tunnistada hoopiski käsitsi kirjutatud käskkirja algteksti, mille peamine erinevus Riigi Teatajas trükitust oligi Johan Holbergi välja jätmine.
Lood (massiühik)
Lood polnud Eestis rahvapäraselt eriti tuntud, seda kasutati põhiliselt poodides, kullassepaärides ja apteekides. Lõplikult kadus tarvituselt meetermõõdustiku kehtestamise järel 1929 aastal.
Otto Tiefi valitsus
Ajalugu
Valitsusega samaaegselt nimetati ametisse Sõjavägede Ülemjuhataja Jaan Maide, sisekaitseülem Juhan Reigo, riigikontrolöri ajutine kohusetäitja Oskar Gustavson, õiguskantsler Richard Övel, riigisekretär Helmut Maandi ja riigisekretäri alaline kohusetäitja Endel Inglist. August Rei ja Rudolf Penno viibisid Rootsis. Raskelt haige Jüri Uluots lahkus Eestist Johannes Klesmenti saatel 20. septembri hommikul.
20. septembril toimusid Tallinnas esimene valitsuse koosolek. 21. septembril 1944 teatas valitsus oma kohustuste täitmisele asumisest, raadio kaudu informeeriti sellest ka välisriike. Valitsuse deklaratsioon maailmale ja eesti rahvale jäi trükkimata, sest Nõukogude pommirünnak lõi rivist välja trükikoja elektrivarustuse.
12. jaanuaril 1953 nimetas Peaminister Vabariigi Presidendi ülesandeis August Rei Oslos ametisse Vabariigi Valitsuse eksiilis esimese koosseisu. Alfred Maureri ümber koondunud ringkond ei pidanud uue valitsuse nimetamist seaduslikuks. Samuti väitis Helmut Maandi, et Otto Tiefi valitsuse ametisse nimetamisega ei vabastanud Jüri Uluots ametist omaenda varasemat valitsust, kaasa arvatud sinna Saksa okupatsiooni ajal salaja nimetatud Johan Holberg, Alfred Maurer ja Otto Tief), mistõttu see jäi Otto Tiefi valitsusega paralleelselt ametisse. 24. mail 1953 astusid Torontos ametisse Alfred Maureri poolt Otto Tiefi valitsuse majandusministriks nimetatud Aleksander Kütt ja põllutööministriks nimetatud Ilmar Raamot.
Mälestuse jäädvustamine
Vastupanuvõitluse päeval 22. septembril 2012 avati Tallinnas Metsakalmistul kenotaaf nimeta haudadesse jäänud Otto Tieﬁ valitsuse liikmetele ja kõrgematele riigiametnikele.
Laul Haiavatast
"Laul Haiavatast" (inglise keeles "The song of Hiawatha") on Henry Wadsworth Longfellow (1807–1882) kirjutatud ja 1855. aastal avaldatud poeem, mida on nimetatud ameerika rahvuseeposeks.
Allikmaterjalina on Longfellow kasutanud Henry Rowe Schoolcrafti (indiaaniasjade superintendent aastatel 1836–1841) kogutud odžibve indiaanlaste lauludest ning lugudest koostatud teost "Müüt Haiavatast". Haiavata oli ajalooline isik, üks irokeeside hõimuliidu rajajaid. Siiski ei saa eeposest tema kohta õiget pilti, sest Longfellow ühendab selles mitmete rahvaste legende ja laule.
"Hiawatha laul" sisaldab peale sissejuhatava laulu 22 laulu, kokku 5565 värssi. Selles on jäljendatud kalevala-värsimõõtu ja stiili, aineks on siiski Põhja-Ameerika indiaanlaste müüdid ja muistendid.
Eepos keskendub ühe tegelase – indiaanipealik Haiavata ümber. Ta pole tavaline surelik, pärineb kuust ja tähest, kuid ei oma ka imevõimeid, vaid kasutab võluvahendite abi. Ta on vapper ja vägev, tark pealik.
Laulude sisu
Neli tuult – lugu sellest, kuidas Medzhikiivis sai taevatuulte isaks.
Idatuul – lugu sellest, kuidas kaunis nooruk Vobon sai endale naiseks Koidutähe.
Lõunatuul – lugu lõunatuule valitseja Shavondeisi laiskusest.
Haiavata sünd – lugu sellest, kuidas kuu tütar Nokoomis kukub taevast alla, sünnitab tütre Venoona. Läänetuul võrgutab Venoona ning too sünnitab poja, Haiavata.
Haiavata lapsepõlv – Nokoomis õpetab Haiavatale läbi lugude kuulama looduse hääli ja tundma taevast ning lindude ja loomade keelt.
Meditsiinirobot
Meditsiinirobot on robot, mis on mõeldud meditsiinitoiminguteks: inimeste jälgimiseks (robot-õed) või liikumispuuetega inimeste liikumisfunktsiooni taastamiseks kasutatavad robotid ja bioloogiliselt inspireeritud robotid (bioonikal põhinevad robotid).
Laul Haiavatast
Laulude sisu
Haiavata jahiläik – Haiavata laseb mehelikkuse proovina hirve maha.
Minnehaha – võitlus isaga oli Haivata kurjast kibedusest vabastanud ning ta otsustas koduteel läbi minna Minnehaha koskede juurest. Seal armub ta noolemeistri kaunisse tütresse.
Haiavata paastumine – Haiavata võttis nõuks paluda Suurelt Vaimult abi oma rahvale, kellele talv oli halvasti mõjunud. Ta hakkas paastuma. Paastu viimasel neljal päeval pidi ta võitlema Mondaaminiga, keda ta võitis ja maha mattis. Sellega saabus inimestele mais.
Maisi kasvatamine – mais kasvas hästi Haiavata hoolitsuse all. Ta lõikas saagi ja tegi rahvale peo Mondaamini auks.
Mängumees Tshibiabos – lugu Haiavata heast sõbrast Tshibiabisest, kes oli hõimu parim piilimängija.
Jõumees Kvasind – lugu Haiavata teisest heast sõbrast Kvasindist, kes oli kõigist surelikest kõige tugevam.
Haiavata kanuu – kanuu ehitamise õpetus. Haivata ehitas endale ühe erilise.
Haiavata kalapüük – Haiavata läheb püüdma kalakuningas Mishe-Naamat. Kala neelas Haiavata alla, kuid mees tappis ta siiski ära. Linnud nokkisid randa triivinud korjusesse augu, millest Haiavata välja saaks tulla. Haiavata nimetas linnud tänutäheks kajakateks.
Haiavata ja Pärlisulg – Nokoomis saadab Haiavata sõjakäigule ilma ääre peale, et too tapaks Midzhisogvoni, Pärlisule, kes saadab katkuaure ja tõbesid. Rähni õpetus aitas Haiavata võidule. Tänutäheks muutis ta rähni kuklatuti punaseks.
Haiavata kosjaskäik – Haiavata läheb noolemeistri jutule ja kosib tema tütre Minnehaha.
Kodutee – kirjeldab Haiavata ja Minnehaha teekonda koju.
Tshibiabose laul – Haiavata sõber Tshibiabos laulab armastusest.
I-jaagu – imeline jutuvestja ning suur kiitleja I-jaagu räägib loo Ehatähe pojast.
Lõpulaul – pulmapeo lõpuks laulis Haivata sõber Tshibiabos laulu tüdrukust, kes kurdab lahusolekut armsamast.
Viljapõldude õnnistamine – maal oli rahuaeg. Minnehaha õnnistas maisipõldu ning mais õitses ja haljendas.
Pildikirjad – Haiavata leiutas kirja märkide ja piltide näol, et üles talletada esivanemate tarkused.
Tshibiabose surm – kurjad vaimud hukutavad Tshibiabose kadedusest Haiavata suhtes. Haiavata leinab sügavalt.
Haiavata kaebamine – Haiavata leinas seitse nädalat, kuni tulid ravitargad, kes ta terveks tegid. Tshibiabos krooniti Surnuriigi kuningaks.
Po-Puk-Kiivise tembutused – lõbus peiar Po-Puk-Kiivis tundis igavust ning kooris seetõttu külamehed mängus paljaks ning peksis Haiavata vigvami segi.
Po-Puk-Kiivise tagaajamine – Haiavata tappis Po-Puk-Kiivise ja muutis ta vaimu suureks sõjakotkaks.
Kvasindi surm – kääbusrahvas tappis vägilane Kvasindi.
Näljahäda – tuli pikk ja karm talv, palaviku ja näljahädaga. Minnehaha sureb.
Kevade saabumine – ojaäärses onnis kohtuvad Sigvuni (kevad) ja Piiboani (talv). Saabus kevad.
Valge mehe jälg – I-jaagu jõuab läänest koju ning räägib valgetest meestest. Ka Haiavata on näinud samasisulist ilmutust. Rahvas on mõtlik ning õnnetu.
Haiavata lahkumine – Haiavata sõidab paadiga läände, manitsedes oma rahvast valgete meeste sõnu kuulama ja järgima.
Kiskahel
Kiskahel (ehk kiskja-saaklooma ahel) on saak- ja röövloomadest moodustunud toiduahel biotsönoosis.
Kiskahela viimase lüli moodustavad tippkiskjad. Kiskahelale on omane, et iga järgnev kiskja on oma saakloomast suurem.
Ühinenud Rahvaste deklaratsioon
Ühinenud Rahvaste deklaratsioon oli ühisdeklaratsioon, mille allkirjastasid 1. jaanuaril 1942 Washingtonis 26 teljeriikide vastu sõdiva riigi esindajad.
Deklaratsiooni allkirjastanud riigid tõotasid kinni pidada Atlandi harta põhimõtetest, suunata kõik oma jõud teljeriikide purustamisse ning mitte sõlmida separaatrahu vaenlasriikidega.
Haubits
Haubits (tšehhi keeles houfnice, saksa keeles Haubitze) on:
Ajaloost
Haubitsa tüüpi relvad (kivipüssid) võeti kasutusele juba 15. sajandil. Esimesed andmed pärinevad 1410. aastast Grünwaldi lahingust, kus neid kasutas Saksa Ordu. Haubitsaid kasutati hussiitide sõdade ajal, eriti aktiivselt tegid seda hussiidid, kes kindlustasid nende abil oma vankerkantse. Sel ajal said nad endale ka praeguse nimetuse (houfnice). On arvatud, et hiliskeskajal oli haubits lisaks lihtsalt laskerelvaks olemisele ka oluline kõrvalmõju: tugev pauk hirmutas hobuseid ja ajas võitlejaid segadusse.
Kuni 19. sajandini kasutati haubitsa puhul tavaliselt tšehhipärast nimekuju, alles siis mindi üle saksapärasele (Haubitze), millega hakati tähistama lühikese rauaga suurtükke. pisi|left|Vene 152 mm liikurhaubits [[2S19 Msta-S relvanäitusel]] pisi|left|USA 155 mm liikurhaubits [[M109 Paladin tulepositsioonil Iraagis]] pisi|155 mm liikurhaubits [[PzH 2000. Valmistatud Saksamaal]]
Haubitsad tänapäeval
Haubitsateks nimetatakse vastavalt NATO terminoloogiale kaudtuleotstarbelisi suurtükke sõltumata raua pikkusest või kaliibrist. Haubitsatega on võimalik vajadusel siiski tulistada ka otsesihtimisega – peamiselt enesekaitseks.
Haubits on suurtükiväe relvasüsteem ning seda käsitseb reeglina jaoga võrdsustatud allüksus – relvameeskond (ka suurtükimeeskond, haubitsameeskond).
Haubitsa mürsul on tulenevalt kasutuseesmärgist märgatavalt järsk lennujoon ja reeglina erineva või muudetava tugevusega (laske-) laengud erinevatele laskekaugustele laskmiseks. Uuematel haubitsatel on olemas võimalus laskmiseks nii tavapärases alumises, kui ka ülemises tõstenurgagrupis (üle 45 kraadi). Ülemise tõstenurga võimaldab nii ehitus, kui laskeandmete arvutussüsteemi iseärasus. Ülemise tõstenurga kasutamine võimaldab asetada haubitsa tulepositsioonile otse kõrgema varje taha, lastes samas väiksema laenguga ja väga järsu mürsu lennujoonega ka lähematele laskekaugustele.
Kaudtulelaskmisel sihtimiseks kasutatakse optilist panoraamsihikut, mis võib olla kombineeritud elektroonikaploki ja güroskoobiga. Paljudel haubitsatel on lisaks panoraamsihikule ka eraldi teleskoopsihik otselaskmiseks.
Haubitsad jagunevad mobiilsuselt:
Põhilised NATO standardile vastavate 155 mm (kasutatavaim kaliiber) haubitsate rauapikkused kaliibrimõõdus on 39, 45 ja 52 kaliibrit.
Erik Tohvri
Erik Tohvri (kodanikunimega Hans-Erik Laansalu; 22. märts 1933 Rakvere – 12. juuni 2020) oli eesti kirjanik, hariduselt elektritehnik.
Hans-Erik Laansalu sündis Rakveres sõjaväelase pojana. Kolm aastat pärast poja sündi vanemad lahutasid ja Erik jäi vanavanemate kasvatada ning sai vanavanemate nime. Tema vanaisa oli eluaegne kooliõpetaja Alfred Liigmann (alates 1935. aastast Alfred Laansalu).
Ta õppis Rakvere 3. Algkoolis, Jägala-Joa algkoolis ja Kodasoo koolis Harjumaal, lõpetas Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi elektrotehnika erialal.
Töötas ETKVL-is energeetikuna, Tallinna Elektrivõrgus valvedispetšerina, firmas Harju Elekter juhtiva konstruktorina, firmas ABB HE tegevdirektorina.
Looming
Kirjanduslikke katsetusi alustas ta koolipõlves. Ta on kirjutanud 12 raadiokuuldemängu, novelle, humoreske, filmistsenaariumi ("Pihlakaväravad"). Pärast pensionile jäämist kirjutas ta põhiliselt romaane.
Uurimisrobot
Uurimisrobot on autonoomne või kaugjuhtimisega kosmose, ohtlike alade või süvamere uurimismasin.
Qin Shi Huangdi
thumb|Qin Shi Huangdi thumb|Qin Shi Huangdi Qin Shi Huangdi (sünninimega Yíng Zhèng; 259 – 10. september 210 eKr) oli esimene Hiina keiser. Ta valitses aastatel 221–210 eKr.
Shi Huangdi valitses Qini riiki juba alates aastast 247 eKr. Halastamatu ja sõjaka poliitikaga õnnestus tal veerandi sajandi jooksul kõik tülitsevad Vana-Hiina väikeriigid alistada ning need esimest korda ühtseks keisririigiks liita. Ta valitses legistliku doktriini järgi, mis tähendas sisuliselt totalitaristliku riigi loomist: inimesed pidi jagatama sõjaväeüksuste kombel gruppidesse ja ühe eksimuse eest pidid kannatama kõik grupi liikmed. Et tagada keisririigi ühtsust, lasi Shi Huangdi lammutada endiste väikeriikide piiridel olevad kaitsemüürid ning alustas Suure Hiina müüri rajamist oma riigi põhjapiirile, et kaitsta seda rändrahvaste rünnakute eest.
Lühikese ajaga muutus Shi Huangdi loodud impeerium väga võimsaks ning tema armee kasvas arvatavasti enam kui poole miljoni meheliseks. Ta asus korraldama suuri vallutusi lõuna suunas ning läänes saavutas ta esimesed diplomaatilised kontaktid Rooma impeeriumiga (Qini dünastia nimest tuleneb ka Hiina nimi Euroopa keeltes).
Legistlik riigiideoloogia ei osutunud siiski kuigivõrd edukaks, sest vaid sõjalisele jõule ja karistustele tuginev riigiaparaat toimis vaid osava ja halastamatu Shi Huangdi võimul olles. Pärast tema surma võimule saanud Er Shi kaotas peagi võimu ning nii Qini riik kui ka dünastia hääbusid. Shi Huangdi loodud Hiina impeeriumi idee osutus siiski püsivaks, keisririik püsis mõningate vaheaegadega kuni 1912. aastani ning ka tänapäeva Hiina Rahvavabariigis on säilinud mitmeid Hiina impeeriumile omaseid jooni.
Vaata ka
Vana-Hiina
Vana-Hiina keisrite loend
Amb
Mönchengladbachi Borussia
Mönchengladbachi Borussia on Saksamaa linna Mönchengladbachi jalgpalliklubi, mis mängib Bundesligas.
Mönchengladbachi Borussia on viiekordne Saksamaa meister. Viimane meistritiitel pärineb hooajast 1976–77.
Radioloogiline relv
Radioloogiline relv on igasugune radioaktiivset aineid laiali paiskav relv, mis on mõeldud inimeste mürgitamiseks ja/või muude objektide kasutuks muutmiseks. See relv koosneb radioaktiivsest ainest ja kas tavapommist (või siis ka väikesest tuumalaengust), mis paiskab selle radioaktiivse aine laiali. Seda tüüpi relvi nimetatakse sageli ka räpaseks pommiks.
Mönchengladbachi Borussia
Alates 2004. aastast on klubi kodustaadion olnud Borussia-Park.
Radioloogiline relv
Radioloogiline relv on laialdaselt levinud arvamuse kohaselt sõjaväes kasutu. Selle peapõhjusteks on see, et ründav sõjavägi ei saa seda kasutada maa-ala saastumise ning piiratud mõjuala tõttu, ja nagu bioloogilise relva puhulgi võtab relva mõju algus päevi ning jätab vaenlasele piisavalt aega vastupanu organiseerimiseks.
Mönchengladbachi Borussia
Klubi suurim rivaal on 1. FC Köln.
Radioloogiline relv
Iraak katsetas 1987. aastal radioloogilist relva Iraani vastu ning tõdeti selle ebapraktilisust, sest relvas kasutatav radioaktiivne isotoop poolestub kiiresti ning juba nädal aega pärast relva valmistamist oli see kasutu. Peale selle, et radioaktiivne aine üldse leviks, pidid ilmastikuolud olema ideaalsed.
Mönchengladbachi Borussia
Praegune meeskond
''Seisuga 5. mai 2023''
Radioloogiline relv
Seda sorti relv on aga täiesti mõeldav terroristide relv tihedalt asustatud piirkondades, sest selle relva konstrueerimiseks on võimalik kasutada ka laialt kättesaadavaid vahendeid.
Kristjan Rajasaare
Ta õppis 1889–1893 Türsamäe vallakoolis ja 1894–1897 Vaivara kihelkonnakoolis. Seejärel töötas ta Peterburi kaubakontori ametnikuna. 1899. aastal naasis kodutallu. 1913. aastast töötas Narva ühispangas ametnikuna. Mobiliseeriti tsaariarmeesse ja teenis Soomes, seejärel oli Narva linnavalitsuse ametnik. 1920. aastast pidas Vaivaras Paasiku talu.
Ta on maetud Vaivara kalmistule.
Looming
1912. aasta Eesti Kirjanduse Seltsi näidendivõistlusel sai tema kirjutatud draama "Kivi" sajarublase ergutusauhinna. Näidendit "Kivi" mängiti mitmes suuremas Eesti teatris.
Tema näidendiga "Vastu vett" andis 26. augustil 1916. aastal avaetenduse nn Pandorini trupp, millest kujunes välja Tallinna Draamateater.
Tema komöödiat "Väimehed" mängiti ka Estonia teatris.
Anna
pisi|Annat kujutava [[Kopti kunst|kopti fresko katkend (8. sajand)]] pisi|Leonardo da Vinci. Maarja ja Jeesus koos Annaga (16. sajandi algus) Anna oli Jeesuse ema Maarja ema.
Anna elu
Vanim Annat mainiv kirjalik allikas on 2. sajandi teisest poolest pärinev Jaakobuse protoevangeelium.
Teine legend kõneleb Annast kui Naatsaretis sündinud karjuse Akari tütrest, kes abiellus Joakimiga ning sai neljakümneaastaselt Maarja.
Anna õde Sobe olevat olnud Eliisabeti ema.
Anna kultuse ajalugu
Anna austamine on tekkinud Maarja kultuse põhjal. Õigeusu kirikus hakati Annat austama 4. sajandil. Teistel andmetel pärineb Anna kultus 6. sajandist, kui Justinianus I talle Konstantinoopolis kiriku pühitses. Bütsantsist lääne poole levis Anna austamine alles 8. sajandil, aga Saksamaale alles hiliskeskajal. Napolis pühitseti 10. sajandil Anna käima peale saamise ehk Maarja eostumise päeva, sealt levis traditsioon 11. sajandi Inglismaale. Kui 12. sajandil hakkas laiemalt levima Maarja kultus, võttis mitu usuühingut oma patrooniks Anna.
15. sajandil hakkas katoliiklik vaimulik Johannes Eck õpetama, et Anna vanemad olid Stollanus ja Emerentia. 1907. aastal välja antud Katoliiklik entsüklopeedia nimetab seda tõendite puudumise tõttu kaheldavaks.
16. sajandil hakkas luterlik müstik Valentin Weigel õpetama, et ka Maarja sündis Pühast Vaimust ja et ka Anna oli sünnitades neitsi. Katoliku kirik mõistis niisuguse seisukoha 1677. aastal eksitusena hukka.
Katoliiklikes maades püsib Anna kultus tänapäevani.
Kristlikus maailmas (ja see ei kehti pelgalt katoliikluse kohta) on Anna tänapäevani levinud eesnimi, kuigi selle populaarsus on 20. sajandil märgatavalt vähenenud.
Püha Anna kultus Eestis
Keskaegsel Liivimaal kuulus Anna kõige austatumate naispühakute sekka. Talle pühitseti altareid ning Annat ja tema perekonda kujutavaid kunstiteoseid on tänaseni säilinud mitu. Niguliste kiriku peaaltari (Hermen Rode 1481) retaabli kõige pidulikumas, avatud asendis on teda esitletud kesksel kohal koos oma tütre Neitsi Maarja ja lapselapse Kristusega. Samas kirikus asub Pühalepa kirikust pärinev Anna altar (1460). Annale on pühitsetud ka 17. sajandist pärinev Anna kirik Järvamaal.
Annat kujutatakse tavaliselt kas Maarjat või Jeesuslast süles hoidvana või Maarjat lugema õpetamas. Annat, Maarjat ja Jeesust kujutava maalitüübi üldnimetus on "Anna ise kolmas". Niisugustest on üks kõige tuntumaid Leonardo da Vinci maal.
Anna on kaevurite kaitsepühak.
Anna päevaks on 26. juuli, rahvakalendris annepäev.
Tartus asub endisaegne Püha Anna kalmistu.
Joseph Banks
pisi|Joseph Banks Sir Joseph Banks (13. veebruar 1743 London – 19. juuni 1820 London) oli inglise loodusteadlane, botaanik ja teaduspatroon.
Ta osales James Cooki esimesel suurel ümbermaailmareisil (1768–1771) ja tema nime kannab umbes 80 taimeliiki (näiteks Banksi tõlvpuu (Cordyline banksii)).
Teda peetakse esimeseks, kes läänemaailmale tutvustas eukalüpti, akaatsiat, mimoosi jpt, tema auks on nimetatud prootealiste (Proteaceae) sugukonda kuuluv perekond banksia.
Tema nime kannab ka saar (Banksi saar) Põhja-Jäämeres Kanada Arktika saarestikus.
U8
U8 võib tähendada mitut asja.
1379
1379. aasta
P.W.A.
P.W.A. on Tallinnast pärit RAC-ansambel.
P.W.A. on teinud koos Soome ansambliga Sniper ühise albumi "In Hate Of The Russian". P.W.A. on hästi tuntud ansambel Baltimaade ja Skandinaavia skinheedide ja natsionalistide keskuses. Ansambli nimi P.W.A. tähendab "Preserve White Aryans".
1379
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
P.W.A.
Ajalugu
2000. aasta kevadel oli koosseis järgmine: Martin – basskitarr, Margus – soolokitarr, Meelis (Oi!) – trummid, Jaanus (Siil) – laul ja rütmikitarr. Bänd viljeleb endiselt meloodilist OI!-d ja on ka hardcore mõjutusi. Sõnum on poliitiline, RAC (Rock against communism). 1999a. Mätta mälestuskontserdil astus P.V.A.(Perverts Versus Angels) üles oma uue nimega P.W.A.(Preserve White Aryans).
Painard
Painard (kirderanniku murdes pakk; Pärnumaal sugar või künnap; Võru murdes põigus) on painutatud ristpuu, mis ühendab ree kodarapaare. Ree peas oli peapainard.
Kasutamine
Painardid olid kasutusel kõikjal Euroopa kirdeosas. Ka Eestis oli painard regedel üldine, algselt ei kasutatud seda vaid Lääne-Eesti sidepulkregedel.
Paigaldus
Painardid valmistati sitketest puuliikidest nagu künnapuu, jalakas, paju, saar jt. Valiti suhteliselt peenike, kuid ree laiusest umbes kaks korda pikem puu. Puusse lõigati õnarad, mis painutati ümber kodarate. Puu otsad tagasipainutati keskele ning kinnitati painardi keskosa külge puupulkadega, vitste või nööriga.
Tellimustootmine
Tellimustootmine on vaheladudeta tootmisviis, millega kiirendatakse investeeringute tasuvust (vähendatakse tasuvusaega) suurendatakse efektiivsust ja parandatakse kvaliteeti. Iga toode või detail valmib täpselt selleks hetkeks, mil teda vajatakse tootmise jätkamiseks. Tellimustootmine eeldab väga täpset tootmiskorraldust.
Antwerpeni Kuninglik Kaunite Kunstide Muuseum
Kuninglik Kaunite Kunstide Muuseum (hollandi: Koninklijk Museum voor Schone Kunsten Antwerpen) on muuseum Belgias Antwerpenis.
1810. aastal asutatud muuseumis on hoiul suur kogus 14.–20. sajandi maale, skulptuure ja joonistusi.
Muuseum oli ümberehitustööde tõttu suletud alates detsembrist 2011 kuni septembrini 2022.
Vox Clamantis
Vox Clamantis (ladina keeles 'hüüdja hääl') on 1996. aastal asutatud Eesti vanamuusikaansambel.
Ansambli kunstiline juht ja dirigent on Jaan-Eik Tulve. Ansambli tegevust korraldab MTÜ Eesti Gregoriaani Ühing.
Vox Clamantis on andnud arvukalt kontserte nii Eestis kui ka välismaal: Lätis, Leedus, Soomes, Norras, Tšehhis, Belgias, Poolas, Venemaal, Prantsusmaal, Inglismaal, Luksemburgis, Austrias, Ungaris, Itaalias, Saksamaal, Šveitsis, Portugalis, Kreekas, Türgis, Kanadas, USAs ja Liibanonis.
Ansambel on esinenud Sydney Festivalil, Hongkongi Kunstifestivalil, RCM’s 21C festivalil Torontos, Manchesteri Rahvusvahelisel Festivalil, Prantsusmaa suurimal klassikalise muusika festivalil "La Folle Journée".
Ansambel on esinenud koos selliste rahvusvaheliselt tunnustatud organistidega nagu Jean Boyer, Werner Jacob, Jon Laukvik, Peter van Dijk, Edgar Krapp jt ning andnud kontserte koos Hortus Musicuse, NYYD Ensemble'i, kammerkoori Voces Musicales, Weekend Guitar Trio, Küberstuudio, Eesti Filharmoonia Kammerkoori ja Tallinna Kammerorkestriga. Veel on esinetud koos Villu Veski, Taavo Remmeli, Sofia Rubina, ameerika löökpillimängija Brian Melvini, tuneesia sufilaulja ja uudimängija Dhafer Youssefi, katalaani soprani Arianna Savalli, prantsuse pianisti Jean-Claude Pennetier', itaalia nyckelharpa-mängija Marco Ambrosini, iisraeli uudimängija Yair Dalaliga.
Vox Clamantis on teinud koostööd plaadifirmadega ECM Records, Arion ja Mirare.
Tunnustus
Vox Clamantise muusikat on kasutatud filmis "Ilus elu" (La Grande Bellezza), mis võitis parima võõrkeelse filmi Oscari.
1378
1378. aasta
Sajandid: 13. sajand - 14. sajand - 15. sajand
Aastakümned: 1320. aastad 1330. aastad 1340. aastad 1350. aastad 1360. aastad - 1370. aastad - 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad 1410. aastad 1420. aastad
Aastad: 1373 1374 1375  1376  1377 - 1378 - 1379 1380 1381 1382 1383
Bulat Okudžava
pisi|Bulat Okudžava Bulat Okudžava [bul'at okudž'ava] (Булат Шалвович Окуджава; 9. mai 1924 Moskva – 12. juuni 1997 Pariis) oli gruusia/armeenia päritolu vene keeles esinev luuletaja, helilooja, lauluesitaja ning vene keeles kirjutav kirjanik. Allkirjastas 1993. aastal 42 kirja.
Arbat
Tänav on ligikaudu 1,2 km pikkune.
Rodopsiin
Rodopsiin ehk nägemispurpur on üks selgroogsete silmade võrkkesta ja selgrootute fotoretseptorite nägemispigmentidest.