cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kokteilipeoefekt
Kahneman
Ka Daniel Kahneman pakkus välja tähelepanumudeli, mis erineb eelnevatest, kuna kirjeldab tähelepanu mitte selle valikulisuse poolest, vaid selle mahtuvuse poolest. Kahnemani järgi on tähelepanu ressurss, mida jagatakse eri stiimulite vahel  ning antud ideele on leitud ka mõningast toetust. See mudel kirjeldab mitte seda, millal tähelepanu koondatakse, vaid kuidas seda koondatakse. Kahnemani järgi tingib tähelepanu üldiselt erutus; üldine füsioloogiline aktiivsus. Yerkesi-Dodsoni seadus prognoosib, et erutus on optimaalseim mõõdukal tasemel – sooritus on kehvem, kui ollakse üle- või alaerutunud. Olulise tähtsusega on Narayani jt avastus, mille kohaselt täheldati äkilist halvenemist auditoorsete stiimulite eristamisel, kui taustamüra hääled olid liiga arvukad ja komplekssed – see on tõestus negatiivsele efektile tähelepanu üleerutumisel. Seega tingib erutuvus meie võimekuse tähelepanuks. Seejärel eraldab jaotuspoliitika meie olemasoleva tähelepanu mitmete võimalike tegevuste vahel. Need, mida peetakse jaotuspoliitika põhiselt kõige olulisemaks saavad ka kõige enam tähelepanu. Jaotuspoliitikat mõjutavad püsivad dispositsioonid (automaatsed tähelepanu mõjutused) ja hetke kavatsused (teadlik otsus millelegi keskenduda). Hetke kavatsused, mis vajavad fokuseeritud tähelepanu juhtimist, tuginevad oluliselt rohkem tähelepanu ressurssidele kui püsivad dispositsioonid. Lisaks toimub kestev hindamine konkreetsete tegevuste üksikasjalike vajaduste üle tähelepanu mahutavuses. See tähendab seda, et tegevused, mis on tähelepanu ressurssidele eriliselt koormavad, madaldavad tähelepanu mahutavust ja mõjutavad jaotuspoliitikat – kui tegevus on mahutavuse jaoks liiga koormav, lakkab jaotuspoliitika ressursside juhtimise selleni ning keskendub pigem vähem koormavatele ülesannetele. Kahnemani mudel seletab kokteilipeoefekti läbi selle, et hetke kavatsused lasevad meil teadlikult keskenduda konkreetsele auditoorsele stiimulile, kuid püsivad dispositsioonid (mille hulka võivad kuuluda uued sündmused ja semantiliselt olulise tähtsusega sõnad) võivad röövida meie tähelepanu. On oluline mainida, et Kahnemani mudel ei vastandu otseselt selektsiooni mudelitele ning võib seega neid hoopis täiendada.
Visuaalsed korrelaadid
Mõned uurimistööd on näidanud, et kokteilipeoefekt ei pruugi olla vaid auditoorne fenomen, vaid olulisi efekte võib näha ka visuaalse informatsiooni testimisel. Näiteks demonstreerisid Shapiro jt "oma nime efekti" visuaalses ülesandes, kus osalejad olid võimelised kergesti ära tundma omaenda nime, kui seda esitleti järelevalveta stiimulina. Sarnaselt Treismani ja Deutsch-Normani hilise selektsiooni tähelepanumudelitega võeti seisukoht, et varane selektsioon sellist fenomeni ei seletaks. Mehhanismid, mis sellist mehhanismi seletaks, jäeti selgitamata.
Jalgrattasport 2020. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olympische Ringe right|150px|Trekisõit right|150px|Maanteesõit right|150px|Maastikusõit right|150px|BMX Jalgrattaspordis 2020. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs toimusid võistlused 2021. aasta 24. juulist kuni 8. augustini. 2020. aasta olümpiamängud lükati koroonapandeemia tõttu aastasse 2021. Jalgrattaspordi võistlustel jagatakse välja 22 komplekti medaleid.
Alates 1896. aasta mängudest, mis hõlmasid viit ala trekil ja 87-kilomeetrist grupisõitu maanteel Ateenast kuni Maratonini ja tagasi, on olümpial jalgrattasõit järk-järgult arenenud nii, et see hõlmas praegu 22 võistlusel naisvõistlusi, maastikuratast ja BMX-i.
2020. aasta olümpiamängudel on neli ala rohkem kui 2016. aastal. BMX Freestyle võistlus on lisatud nii meestele kui naistele. Lisaks naasis Madison programmi peale 2008. aasta olümpiamänge.
Grupisõit
Võistlusraja pikkus oli 234 km. Finaal: 24. juuli Osavõtjaid: 128 (lõpetas 85) Riike: 57 Olümpiavõitja 2020: Greg Van Avermaet, Belgia Ametlikud tulemused: Finaal
<br style="clear:both;" />
Võistlusraja pikkus oli 137 km. Finaal: 25. juuli Osavõtjaid: 67 (lõpetas 48) Riike: 43 Olümpiavõitja 2016: Anna van der Breggen, Holland Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Oshawa
Oshawa on linn Kanadas Ontario provintsis. See asub Ontario järve kaldal umbes 60 kilomeetrit Toronto kesklinnast kirdes.
Mauritaania jalgpallikoondis
2018. aastal kvalifitseerus meeskond esimest korda Aafrika rahvaste karikavõistlustele.
Oshawa
See asutati 1876. aastal.
Korpuse tuunimine
Korpuse tuunimine (inglise keeles case modding) on arvutikorpuse või mängukonsooli korpuse muutmine. Seda teevad tavaliselt riistvaraentusiastid, et kujundada oma seadme välimust enda soovi järgi nii, et see eristuks masstoodangust ja oleks isikupärane.
Korpusi võib tuunida ka selleks, et suurendada arvuti jõudlust, kuid tavaliselt piirdub tuunimine jahutuse ja riistvara komponentide muutmisega.
Ajalugu
Kui personaalarvutid turule tulid, ei olnud korpuste värvivalik kuigi suur. Ehkki korpustel polnud mitte midagi viga (vähemalt tavakasutaja seisukohalt), tundus nende välimus nii mõnelegi kasutajale igavavõitu ning nad hakkasid arvutikorpusi tuunima või isegi uusi ehitama. Tootjad nägid, et tarbijad soovivad tavalistest erinevaid korpusi ning tänapäeval ongi võimalik osta väga paljudes värvitoonides ja stiilides korpusi. Korpuste tuunimisest on saanud suur äri ning maailma eri paigus peetakse sellealaseid võistlusi.
6 kangelast
"6 kangelast" (inglise "Big Hero 6") on 2014. aastal valminud animafilm.
Korpuse tuunimine
Akna lisamine
See tähendab mingi arvutikorpuse läbipaistmatu paneeli väljavahetamist aknaga, mis annab võimaluse demonstreerida arvuti sisemust. Tavaliselt vahetatakse aknaga välja korpuse vasak pool, harvemini pealmine pool. See võte oli aastatuhandevahetusel ja veidi hiljemgi nii populaarne, et ka paljud korpusetootjad hakkasid pakkuma selliseid korpusi, mille vasak paneel asemel on vahetatud aknaga. Mõned tootjad müüvad korpusi, mille kõik küljed on tehtud täiesti läbipaistvast materjalist. pisi|Tuunitud aken
Valgustuse lisamine
See tähendab tavaliselt valgustuse paigaldamist korpuse sisse või peale. Vahepeal ühendatakse valgustid helikontrolleritega, et valguse intensiivsus muutuks vastavalt helile. Valgustus lisatakse tavaliselt koos korpusele akna lisamisega, et demonstreerida arvuti komponente ja valgustust. Harvemini paigaldatakse valgustus aknata korpustesse, lastes valgusel vaid korpuse avadest välja paista. Sisemistele komponentidele (näiteks toiteplokkidele ja emaplaatidele) on mõnel juhul valgustus paigaldatud juba tootja poolt. pisi|Tuunitud valgustus
Vinüülvärviga ülevärvimine
Korpuse, hiire, klaviatuuri või kõlarite värvimine vinüülvärviga on veel üks võimalus oma arvutisüsteemi teistest esile tõsta. Vinüülvärvi eelis teiste värvide ees on, et see on vastupidavam ega tule kriipides nii lihtsalt maha kui teised värvid.
Jahutuse tuunimine
Ka jahutuse tuunimise on populaarne. Kõige tavalisem on uue ventilaatori paigaldamine või ventilaatori ees oleva võre äravõtmine. Veel on võimalus lisada vesijahutus. Vahel tekitatakse uusi õhukanaleid või pannakse õhutusavad hoopis kinni, et õhk liiguks üle soojade osade. Vahest lisatakse jahutusse süsinikdioksiidi või toiduõli, aga seda teevad peamiselt ülekiirendajad, et vähendada arvutisisest kuumust ja hoida müra kontrolli all.
Autovärviga tuunimine ja muud lõppviimistlusviisid
Autovärviga tuunimine tähendab korpuse värvimist seda tüüpi värvidega, mida tavaliselt kasutatakse autode ja muude liiklusvahendite värvimiseks. Niisugune viimistlus vajab kompressori ja värvipüstoli olemasolu. See viis on kallim kui pihusvärvide kasutamine, aga kui osata neid vahendeid meisterlikult kasutada, näeb lõpptulemus välja märksa parem kui pihusvärvide kasutamisel. Põhiline eelis pihusvärvide ees on autovärvi suurem vastupidavus kriimustamisele. Korpuste tuunimisel kasutatakse ka pulbervärvimist ja isegi galvaanimist.
Pahteldamine
Pahteldamine on kaheosaline kittimine, mille esimeses etapis kaetakse korpus pahtliga, lastakse kuivada ja hiljem kujundatakse selle abil korpuse pinnale kunstipärane reljeef või soovitud kujundid. Samas kasutatakse ka klaaskiudu, millest tehakse terve korpus.
Väline tuunimine
Arvuti lisaseadmeid, näiteks klaviatuure, hiiri ja kõlareid tavaliselt värvitakse või muudetakse selle mõttega, et need sobiksid arvutiga kokku. Mõned tuunijad lisavad vahel klaviatuuri või arvutikorpusse LCD-ekraane või muid lisasid.
Uue korpuse ehitamine
Mõned tuunijad ehitavad endale nullist peale uue korpuse. Ühed üritavad sellest teha kunstilise meistriteose. Teiste eesmärk on aga anda korpusele hoopis mõne kodumasina või muu eseme kuju, et arvuti ei näeks välja nagu arvuti, vaid oleks hoopis näiteks mängukaru, kapi või seinariiuli moodi. Vahepeal oli korpuse tuunimise eesmärgiks, et korpus näeks välja nagu antiikese ehk klassikaks saanud "vana asi": Macintosh Plus, Atari 2600 mängu konsool või midagi muud. pisi|Bambusest tehtud korpus
Sülearvuti tuunimine
Sülearvuteid saab tuunida nagu tavalist arvutikorpust. Kui tavaliselt piirdub sülearvuti tuunimine kleepsude kleepimise või korpuse ülevärvimisega, mõned on isegi graveerinud kujundeid korpusele (kuvari taha). Vahel on sülearvutitest tehtud digitaalsed pildiraamid. Viimaste tuunimise probleem seisneb selles, et see rikub garantiitingimusi. Et pääseda garantiiprobleemidest, kasutatakse lihtsalt eemaldatavaid skinne ja kleepse.
Ebatavalised jahutusmeetodid
Overclockijad paigutavad oma arvutisse tihti jahutussüsteeme, mille eesmärgiks on purustada rekordeid. Niisugused süsteemid kasutavad jahutuseks vett kui ka vedelat lämmastikku. Nende süsteemide peamiseks miinusteks on lärmakus, keerukus ja kõrge hind. pisi|Ülevärvitud sülearvuti
Võistlused
Paljud veebilehed ja firmad peavad korpuste tuunimise võistlusi. Mõningaid võistlusi spondeerivad arvutiajakirjad ja isegi arvutikaupade jaemüüjad. Üks kuulsamaid võistluse korraldajaid on Cooler Master Co, kes peab iga-aastasi tuunimisvõistlusi, kus võivad osaleda kõik, kes soovivad.
Trõzub
Trõzub (ukraina keeles Тризуб) oli 1925. aastal asutatud ukrainakeelne ühiskondlik-poliitiline ja kirjanduslik-kunstiline nädalaleht, mis ilmus kuni 1940. aastani.
Peter Paul Alexander von Baranoff
Peter Paul Alexander von Baranoff (vene Пётр Петрович фон Баранов; 9. mai 1843 – 22. detsember 1924 Tallinn) oli Venemaa sõjaväelane. Ta oli Baranoffide suguvõsa esindaja. Harjumaal asuva Aruküla mõisa viimane mõisnik.
1917. aasta paiku tuli ta Eestisse. Ta on maetud Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
2018. aastal valiti Peter Baranoff rahvahääletuse tulemusel aktsioonil "Sajandi 100 arukülalast" saja meeldejäävama arukülalase hulka.
Ligny-en-Cambrésis
Ligny-en-Cambrésis on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Le Cateau-Cambrésis' kantonis.
Liikuri tänav
pisi|Liikuri tänav Liikuri tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas, Kurepõllu asumis.
Tänav algab Võidujooksu tänavalt ja lõppeb Varraku tänaval.
Aléxandros Mavrokordátos
Aléxandros Mavrokordátos (Αλέξανδρος Μαυροκορδάτος; 11. veebruar 1791 Kostantiniyye – 18. august 1865 Aígina) oli Kreeka riigimees.
Ligny-en-Cambrésis
pisi|tühi|Ligny-en-Cambrésis' raekoda
Aléxandros Mavrokordátos
Ta põlvnes Kostantiniyye Feneri piirkonnast pärit Mavrocordatose perekonnast. Tegemist oli ühe sealse selle aja suurema kreeklastega asustatud kvartaliga. Tema abikaasa oli Katerina Bals.
1812. aastal asus ta oma onu, Valahhia hospodari Jean Georges Caradja õukonda, kellega koos viibis ka eksiilis Austrias ja Itaalias (1818), kus ta õppis Padova Ülikoolis. Ta oli Kreekas Ottomani impeeriumi võimu kukutamise eesmärgil asutatud salaseltsi Filiki Eteria liige ning nende Feneri kreeklaste seas, kes Kreeka iseseisvussõja puhkemisel kiirustasid 1821. aastal Moreasse (Peloponnesose varasem nimi). Ta püüdis luua tavapärast valitsust ning 1822. aasta jaanuaris valis esimene riiklik assamblee ta "täidesaatva võimu presidendiks".
Samal aastal juhtis ta kreeklaste edenemist Kesk-Kreeka lääneossa ja sai 16. juulil toimunud Peta lahingus tõsise lüüasaamise osaliseks. Ent ta suutis seda hävingut mõnevõrra heaks teha oma eduka vastupanuga Mesolóngi esimesel piiramisel, mis kestis sama aasta novembrist kuni 1823. aasta jaanuarini. Tema poolehoid inglastele (ta kuulus Inglise parteisse) viis ta järgnevas fraktsioonide omavahelises võitluses vastasleeri Demetrios Ypsilanti ja Theodoros Kolokotronise juhitud Vene parteiga. Ja kuigi ta oli Petros Mavromichalise presidendiks olemise ajal hoidnud lühikest aega välisasjade portfelli, oli ta sunnitud kuni 1825. aasta veebruarini poliitikast tagasi tõmbuma; siis sai temast uuesti välisminister. Sellele järgnes Ibrahim Paša maabumine ning Mavrokordátos astus uuesti armeesse, pääsedes napilt sama aasta 9. mail toimunud Sfaktiria lahingus vangivõtmisest, ujudes Pylosesse (itaaliapärase nimega Navarino).
Pärast Mesolóngi langemist 1826. aasta 22. aprillil tõmbus ta aktiivsest tegevusest tagasi. Seda aga seni kuni president Ioannis Kapodistrias tegi temast sõjavarustuse administreerimise komisjoni liikme. Sellel kohalt lahkus ta 1828. aastal. Pärast Kapodistriase mõrva 1831. aasta 9. oktoobril ning tema venna ja tema töö jätkaja Augustinos Kapodistriase tagasiastumist järgmise aasta 13. aprillil sai Mavrokordátosest rahandusminister. Ta oli 1832. aasta juulis Argoses toimunud riikliku assamblee asepresident ja määrati kuningas Otto I poolt esialgu tema rahandusministriks ja seejärel 1833. aastal ka Kreeka peaministriks.
1834. aastast oli ta Kreeka saadik Münchenis, Berliinis ja Londonis ning pärast järjekordset lühikest perioodi Kreeka peaministrina aastal 1841 sai temast saadik Kostantiniyyes. Pärast 1843. aasta 3. septembril toimunud ülestõusu naasis ta Andreas Metaxase valitsuse portfellita ministrina Ateenasse ning 1844. aasta aprillist augustini oli ta pärast Vene partei võimult lahkumist moodustatud valitsuse juht. Opositsiooni minnes erines ta teistest oma jõuliste rünnakute poolest, mis olid suunatud Ioannis Kolettise valitsuse vastu. Aastatel 1854–1855 oli ta taas mõne kuu valitsusjuht. Ta suri 18. augustil 1865 Aíginas.
Pankrannik
pisi|[[Martsa pankrannik]] Pankrannik on laugrannik, mille moodustab pank.
Naage pank
Naage pank asub Türisalu klindipoolsaare kirdeserval.
Pank on Toila kihistu Tõlinõmme kihistiku stratotüüp. Paljandi ülemised neli ja pool meetrit moodustavad Väo kihistu lubjakivid, selle all on 30 cm Aseri lademe ooididega savikat lubjakivi. Veel allpool on 40 cm Pakri kihistu liivast lubjakivi. Selle all on Lahepera kihistiku glaukoniiti sisaldav lubjakivi. Paljandi alumise osa moodustab Tõlinõmme kihistiku sinakashall savikas lubjakivi.
Runguse keel
Runguse keel on austroneesia keel, mida räägivad rungused Malaisias Kalimantani saarel. Seda räägib umbes 55 000 inimest.
Galileo (kosmosesond)
Galileo oli NASA kosmosesond, mis uuris Jupiteri ja selle kuusid. Sond nimetati Itaalia astronoomi Galileo Galilei järgi ning see koosnes sondist ja maandurist.
Runguse keel
Runguse keele lähedased sugulaskeeled on kimaragangi ja tobilungi keel, mida mõned peavad ühe keele murreteks.
Galileo (kosmosesond)
Galileo startis 18. oktoobril 1989 missiooni STS-34 pardal, mida teenindas kosmosesüstik Atlantis. Sond saabus Jupiteri orbiidile 7. detsembril 1995 ja sai esimeseks Jupiteri orbiidile jäänud tehiskaaslaseks. Galileost eraldus Jupiteri orbiidil maandur, mis planeedi atmosfääri sisenedes mõõtis esimest korda Jupiteri atmosfääri. Sondil olid tõsised probleemid peamise sideantenniga, mis ei avanenud täielikult ning muutis sondiga suhtlemise keeruliseks. Sellest hoolimata sai Galileo esimeseks asteroidist möödunud kosmosesondiks, kui see möödus 951 Gasprast ja samuti avastas sond esimese asteroidi kuu, Dactyli, mis leiti tiirlemas ümber 243 Ida. 1994. aastal jälgis Galileo komeedi Shoemaker-Levy 9 kokkupõrget Jupiteriga.
Galileo uuris missiooni jooksul Jupiteri kuusid, atmosfääri, Ganymedest, Kallistot ja Io vulkanismi. Lisaks avastas sond Jupiteri rõngad ja kaardistas planeedi magnetvälja.
Galileo missioon lõpetati 21. septembril 2003 ja sond suunati Jupiteriga kokkupõrkekursile, et vältida planeedi kuude bioloogilist saastamist.
Ülevaade
pisi|Galileo kosmosesüstik Atlantise lastiruumist lahkumas JPL hakkas missiooniga tegelema 1977. aastal, mil Voyagere valmistati ette stardiks. Esialgu pidi sondi orbiidile viima kosmosesüstik Columbia, missiooni STS-23 raames ja stardi toimumise ajaks oli plaanitud jaanuar 1982, kuid kosmosesüstikutega tekkinud viivitused andsid sondi ehitavale meeskonnale aega juurde. Kui kosmosesüstikute lennud muutusid tavapäraseks, määrati sondi stardiajaks 1984, kuid see lükati 1985. ja seejärel 1986. aastasse. Missiooni nimi oli esialgu Jupiter Orbiter Probe, kuid 1978. aastal sai sondi nimeks Galileo.
Sond pidi orbiidile minema missiooniga STS-61-G, mida pidi teenindama kosmosesüstik Atlantis. Orbiidil pidi sond süstiku lastiruumist eralduma ning Maa orbiidilt lahkuma, kasutades Inertial Upper Stage'i (IUS), mis hiljem vahetati välja Centauri vastu. Siiski lükkus missioon taas edasi, sest NASA peatas Challengeri katastroofi järel kõik süstikulennud. Sondi meeskond otsustas süstikulendude seisaku ajal, et Galileo peab Jupiteri juurde jõudmiseks kasutama möödalende planeetidest, sest selgus, et IUS on Jupiteri juurde jõudmiseks vajaliku kiiruse andmiseks liiga nõrk ja NASA keelas võimsama süsteemi kasutamise. Galileo viidi kosmosesse missiooni STS-34 raames, mida teenindas kosmosesüstik Atlantis ja sond lahkus süstiku lastiruumist 19. oktoobril 1989. pisi|243 Ida ja Dactyl Galileo möödus Veenusest 10. veebruaril 1990, lähenedes planeedile kuni 16 106 km kaugusele. Veenusest möödumisega suurenes sondi kiirus 8030 km/h ja seejärel möödus sond kaks korda Maast. Esimene Maast möödumine toimus 8. detsembril 1990 ja sond möödus Maast 960 km kauguselt. 29. oktoobril 1991 möödus sond asteroidist 951 Gaspra ning lähenes seejärel teist korda Maale. Teist korda möödus Galileo Maast, 8. detsembril 1992 ja suurendas oma kiirust 13 320 km võrra. Teekonnal Jupiterile, möödus sond 28. augustil 1993 2410 km kauguselt asteroidist 243 Ida ja avastas asteroidi ümber tiirlemas kuu, Dactyli. 13. juulil 1995 eraldus Galileo küljest maandur, mis alustas iseseisvalt teekonda Jupiterile ja 8. detsembril 1995 sai Galileost esimene Jupiteri orbiidile jäänud kosmosesond, kui see sisenes peamootori abil parkimisorbiidile, mille orbitaalperiood oli 198 päeva.
Galileo põhimissiooniks oli uurida kaks aastat Jupiteri ja tema kaaslasi. Kosmosesond tiirles piklikul elliptilisel orbiidil ja üks tiir kestis umbes 2 kuud. Orbiit oli valitud nii, et sond sai uurida Jupiteri magnetvälja erinevaid piirkondi ja sooritada möödalende Jupiteri suurimatest kuudest. Pärast põhimissiooni lõppu algas pikendatud missioon ja sel ajal sooritas sond mitu möödalendu Europast ja Io'st. Möödalende Io'st oli varem edasi lükatud, sest Io ümber on tugev radiatsioon ning seetõttu otsustati, et sond möödub sellest siis, kui sondi kaotamine on vastuvõetavam.
Galileo kaamerad lülitati välja 17. jaanuaril 2002, sest need olid radiatsiooni mõjul tugevalt kahjustada saanud. NASA insenerid suutsid pardasalvestite elektroonika ära parandada ning seetõttu jätkas Galileo info kogumist kuni 2003. aastani, mil see Jupiteri atmosfääri kukutati.
Seadmed ja teadusseadmed
pisi|350px|Galileo seadmete ning teadusseadmete asukoht Galileo ehitas NASA nimel JPL, mis missiooni ajal juhtis sondi. Messerschmitt-Bölkow-Blohm tarnis käitursüsteemi ning Hughes Aircraft Company tarnis JPL-ile atmosfääri mooduli, mida juhtis NASA Amesi uurimiskeskus. Galileo ja maandur kaalusid kokku 2562 kg ja sondi pikkuseks oli 6,15 m. Sondi üks sektsioon pöörles kiirusega kolm pööret minutis, hoides sondi stabiilsena ning võimaldades kuuel teadusseadmel koguda infot eri suundadest.
Käsu- ja andmetöötlussüsteem
pisi|Galileo, mille peaantenn on täielikult avanenud Galileo käsu- ja andmetöötlussüsteemil ehk CDHl oli kaks paralleelselt töötavat andmesidesüsteemi, mis töötasid kogu aeg. Mõlemad süsteemid olid samasuguste komponentidega, koosnedes multiplekseritest (MUX), kõrge taseme moodulitest (HLM), madala taseme moodulitest (LLM), pingemuunduritest (PC), massmälust (BUM), andmetöötluse massmälust (DBUM), ajastusahelatest (TC), faasilukustamise sõlmedest (PLL), Golay koodritest (GC), riistvara korralduste dekoodritest (HCD) ja kriitilistest kontrolleritest (GRC).
Käsu- ja andmetöötlussüsteemi ülesanded olid järgmised:
Kosmosesondi juhtisid kuus RCA 1802 COSMAC keskprotsessorit, millest neli asusid pöörlevas sektsioonis ning kaks mittepöörlevas. Kõik protsessorid olid radiatsioonikindlamaks tehtud ning need olid esimesed väga väikese voolutarbimisega CMOS protsessorid.
Galileo asendi- ja liigendussüsteemi juhtisid kaks Itek ATAC arvutit, mille ehitamisel oli kasutatud radiatsiooni vastu tugevdatud AMD 2901 integraallülitustest. Süsteemi oli võimalik ümberprogrameerida ning uus programm saadeti läbi käsu- ja andmetöötlussüsteemi.
Kaks HLM-i ja LLM-i olid paigaldatud pöörlevasse sektsiooni ning kaks LLM-i asusid mittepöörlevas sektsioonis. HLM-i ülesanded olid järgmised:
LLM-i ülesanded olid järgmised:
HCD töötles teavet ning saatis saadud info HLM-i ja CRC-le. CRC juhtis käsu- ja andmetöötlussüsteemi ning teiste süsteemide suhtlust andmetöötlussüsteemiga. Lisaks andis CRC signaale mõne kriitiliselt olulise sündmuse ajal, nagu näiteks maanduri eraldumisel. GC kodeeris riistvara teavet ja TC-d ja PLL-id ajastasid CDH tööd.
Käitursüsteem
pisi|Galileo käitursüsteem Käitursüsteem koosnes peamootorist, mis tekitas tõukejõudu 400 N ning kaheteistkümnest tõukurist, millest igaüks tootis tõukejõudu 10 njuutonit. Lisaks peamootorile ja tõukuritele oli moodulis ka kütusepaagid koos 925 kg kütusega ning vajalik torustik. Kütusena kasutati monometüülhüdrasiini ja lämmastiktetroksiidi ning eraldi tankidesse paigutati 7 kg heeliumi, mida kasutati survestina. Käitursüsteemi konstrueeris ja ehitas Messerschmitt-Bölkow-Blohm, sest Lääne-Saksamaa oli Galileo projekti rahvusvaheline partner
Elekter
Galileo ehituse ajaks polnud päikesepaneelide areng jõudnud selleni, et neid saaks kasutada Jupiteri orbiidil, pidi NASA kasutama radioisotoopgeneraatoreid (RTG), mis muutsid radioaktiivse materjali lagunemisel tekkiva soojuse Seebecki efekti abil elektriks. See oli ka töökindlam lahendus, sest RTG-sid ei mõjuta Jupiteri radiatsioonivööd ega madalad temperatuurid.
Mõlemad RTG-d paigaldati 5 meetri pikkuste mastide külge ning need sisaldasid 7,8 kg plutooniumi. RTG-d olid ehitatud väga tugevateks ning need olid projekteeritud selliselt, et need jääksid õnnetuse korral terveks ka kanderaketi plahvatamisel, Maa atmosfääri sisenemisel ja kokkupõrkel vee või maapinnaga. Radioisotoopgeneraatorid tootsid stardil 570 W ning energiatootlikkus langes 0,6 W kuus, olles Jupiteri juurde saabumisel langenud 493 vattini.
Galileo stardi lähenedes, andsid tuumaenergia vastased NASA kohtusse, et saavutada sondi stardi keelamine. Hagejad tõid põhjuseks RTG-de liigse ohtlikkuse, ehkki neid oli varasematel missioonidel edukalt kasutatud. Samas oli inimeste teadlikkus kosmoselendude ohtlikkusest tõusnud, sest 1974. aastal kukkus Kanadasse Nõukogude Liidu satelliit, mis küll polnud varustatud tuumakütusega ning 1986. aastal oli toimunud Challengeri katastroof. Lisaks sellele, polnud ükski RTG-d kasutav kosmosesond sooritanud Maa-lähedast möödalendu ning seetõttu kartsid tuumavastased ühendused, et kui kosmosesüstik stardil hävib või möödalend Maast ebaõnnestub, võib tuumakütus Galileo purunemisel sattuda Maa atmosfääri.
Pärast Challengeri katastroofi kaalus NASA RTG-le lisakaitse paigaldamist, kuid sellest plaanist loobuti, sest see suurendas missiooni ebaõnnestumise riski ja kui mõne ohu tekkimise tõenäosus alanes, siis teise oma jällegi suurenes. Näiteks, kui Galileole oleks lisatud täiendav kaitse ja kosmosesondiga oleks orbiidil midagi juhtunud, siis oleks lisakaitse suurendanud maaga kokkupõrke ohtlikkust.
Eeta Carinae
pisi|η Carinae Eeta Carinae (η Carinae, lühend η Car) on täht Kiilu tähtkujus, ülihiid, mille heledus on varieerunud vahemikus −1,0 kuni +7,9. See asub umbes 7500 valgusaasta kaugusel.
Galileo (kosmosesond)
Solid State Imager (SSI)
pisi|SSI SSI oli CCD-sensoriga varustatud kaamera, mille optiline osa oli ehitatud Cassegraini teleskoobina. Kaamerasse sisenevat valgust kogus peapeegel, mis suunas valguse abipeeglisse, mis suunas selle CCD-sensorisse, mis oli ümbritsetud sentimeetri paksuste tantaalist plaatidega, et kaitsta seda radiatsiooni eest. SSI kasutas pildistamisel erinevaid lainepikkuseid ning värvilised fotod saadi, kui erinevad fotod sulatati Maal arvuti abil üheks pildiks. SSI kaalus 29,7 kg ja kasutas energiat keskmiselt 15 W.
Eeta Carinae
1677. aastal oli η Carinae 4. magnituudi täht ja ühtlasi ka kõige kaugem täht, mida oli võimalik palja silmaga näha. 1837 muutus ta järsku heledamaks ja oli 11. kuni 14. märtsini 1843 tähistaeva heleduselt teine täht. 1856. aastast ei ole enam palja silmaga vaadeldav.
Galileo (kosmosesond)
Near-Infrared Mapping Spectrometer (NIMS)
pisi|NIMS NIMS oli infrapunaspektromeeter, mis tuvastas infrapuna, mille lainepikkus oli vahemikus 0,7-5,2 mikromeetrit. Seadme teleskoop kasutas ainult reflektoreid (koosnes peeglitest ja läätseid ei kasutatud), mille ava oli diameetriga 229 mm. NIMS-i spektromeeter kasutas siseneva valguse hajutamiseks resti ja valgus koondati detektoritele, mis olid valmistatud indiumist, antimoniidist ja ränist. NIMS kaalus 18 kg ja kasutas energiat keskmiselt 12 W.
Eeta Carinae
Avastamine ja nimetamine
Eeta Carinae avastas ajavahemikus 1595-1596 navigaator Pieter Keyser.
Galileo (kosmosesond)
Ultraviolet Spectrometer / Extreme Ultraviolet Spectrometer (UVS/EUV)
pisi|UVS UVS-i Cassegraini teleskoobil oli 250 mm ava ja see kogus vaadeldava objekti valgust. Nii UVS kui ka EUV kasutasid reste, et hajutada spektraalanalüüsi tarbeks valgust. Hajutatud valgus läbis seejärel fotokordisti torudesse viiva pilu, mis valmistas sisenevast valgusest elektronide impulsid. Seejärel loendas seade saadud impulsid ning koostas aruande, mis saadeti Maale. Kaks seadet kaalusid kokku 9,7 kg ja kasutasid energiat 5,9 W.
Juri Lebid
Juri Lebid (ukraina keeles Юрій Анатолійович Лебідь; sündinud 2. mail 1967 Sumõs) on Ukraina sõjaväelane (kindralleitnant).
Galileo (kosmosesond)
Photopolarimeter-Radiometer (PPR)
PPR mõõtis andmete kogumisel seitset radiomeetria sagedust. Üks sagedus ei kasutanud mingeid filtreid ja see mõõtis kogu sissetulevat päikese- ja soojusradiatsiooni ning teine mõõtis ainult Päikese radiatsiooni. Nende sageduste kasutamisel said teadlased teada eralduva soojusradiatsiooni koguse. PPR sooritas mõõtmisi ka viie lairiba kanaliga, mille lainepikkused olid vahemikus 17 kuni 110 mikromeetrit. Radiomeeter mõõtis Jupiteri atmosfääri ja kuude temperatuure ning seadme valmistamisel võeti eeskujuks Veenusele saadetud kosmosesondi pardal kasutatud teadusseade. PPR sooritas mõõtmisi teleskoobi abil, millel oli 100 mm ava ning mis kogus valgust ja suunas selle filtritesse, mille läbimise järel jõudis see PPR-i detektoritesse. PPR kaalus 5 kg ja kasutas energiat 5 W.
Juri Lebid
Teenistus
Temast sai 27. jaanuaril 2022 Ukraina Rahvuskaarti ülem. Juhtis seda kuni 8. juulini 2023.
Galileo (kosmosesond)
Dust Detector Subsystem (DDS)
DDS-i ülesanneteks oli mõõta seadmesse sattuvate tolmuosakeste massi, elektrilist laengut ning kiirust. DDS suutis tuvastada kuni 10−16-10−7 grammi kaaluvaid osakesi ja seade mõõtis osakeste kiirust vahemikus 1–70 km/s. DDS-i kogutud andmed võimaldasid teadlastel teha kindlaks Jupiteri magnetosfääris leiduvate osakeste päritolu ja arengu. DDS kaalus 4,2 kg ja kasutas energiat keskmiselt 5,4 W.
Juri Lebid
Teenistus
16. augustil 2022 sai temast Ukraina relvajõudude kõrgema ülemjuhataja peakorteri koosseisu liige.
Galileo (kosmosesond)
Energetic Particles Detector (EPD)
EPD oli projekteeritud mõõtma nende ioonide arvu ja laengut, mille energia ületas 20 keV. Seade suutis tuvastada ka osakeste liikumissuuna ja ioonide leidmisel suutis määrata ka nende koostise. EPD mõõtmised aitasid teha kindlaks, kuidas Jupiteri magnetosfääfris liikuvad osakesed said oma laengu ning kuidas need magnetosfääris liikusid. EPD kaalus 10,5 kg ja see kasutas energiat keskmiselt 10,1 W.
Heavy Ion Counter (HIC)
pisi|HIC HIC oli varem tegelikult Voyageri sondist üle jäänud varuosa, mida oli moderniseeritud ning seejärel Galileo tarbeks kasutusse võetud. Seade tuvastas monokristalli räniplaatide abil raskeid ioone. Mõõtmistel suutis seade tuvastade ioone, mille energia oli vahemikus 6-200 MeV ja seetõttu tuvastas seade kõiki süsiniku ja nikli vahele jäävaid atomaarseid aineid. HIC ja EUV omasid ühist sideliini ning seetõttu pidid seadmed vaatlusaega jagama. Seade kaalus 8 kg ja kasutas energiat keskmiselt 2,8 W.
Magnetometer (MAG)
MAG kasutas kahte sensorikomplekti, mis koosnesid kolmest sensorist. Üks komplekt asus magnetomeetri masti tipus ja oli 11 meetri kaugusel sondi pöörlemisteljest. Teine komplekt sensoreid oli mõeldud tuvastama tugevamaid magnet välju ja see asus pöörlemisteljest 6,7 meetri kaugusel. Mõlemad sensorikomplektid olid kinnitatud masti külge, sest nii ei asunud sensorid sondi kere lähedal, mille seadmetest tekkiv magnetväli oleks võinud sensoreid mõjutada. Looduslike ja tehislike magnetväljade eristamiseks pandi sond pöörlema ja lisaks nendele meetmetele oli kosmosesondi külge kinnitatud magnetpool, mis tekitas vajadusel magnetvälja, et seadet kalibreerida. MAG kaalus 7 kg ja kasutas energiat 3,9 W.
Plasma Subsystem (PLS)
PLS kogus laetud osakesi, et analüüsida osakeste energiat ning massi. Seade oli võimeline tuvastama osakesi, mille energia jäi vahemikku 0,9 – 52 000 eV. PLS kaalus 13,2 kg ja kasutas energiat keskmiselt 10,7 W.
Plasma Wave Subsystem (PWS)
PWS kasutas poollainedipooli, et uurida plasma elektrivälju ning kahte magnetpooli, et uurida magnetvälju. Poollainedipool oli paigaldatud magnetomeetri masti tippu ja magnetpoolid olid kinnitatud peaantenni külge. Poolide sooritatud magnet- ja elektrivälja üheaegne mõõtmine, võimaldas eristada staatilise elektri laineid elektromagnetlainetest. PWS kaalus 7,1 kg ja kasutas energiat keskmiselt 9,8 W.
Galileo maandur
Galileo sond võttis Jupiterile kaasa ka maanduri, mis pidi sisenema Jupiteri atmosfääri ja saatma laskumise ajal kosmosesondile andmeid. Maandur eraldus emalaevast 10. juulil 1995 ning sisenes planeedi atmosfääri 7. detsembril. Maandur sisenes Jupiteri atmosfääri kiirusel 47,8 km/s ning see edastas Jupiteri atmosfääri kohta andmeid 57 minutit, enne kui suur kuumus ja rõhk maanduri hävitasid. Galileo maandur kaalus 339 kg ja selle ehitas Hughes Aircraft Company
Olulisemad avastused Jupiteri juures
Pärast Jupiteri orbiidile saabumist, uuris sond planeeti kaheksa aastat ning tegi Jupiteri ümber 35 tiiru. NASA hinnangul olid olulisemad avastused järgmised:
Elu tuvastamine Maal
pisi|150px|Maa pildistatuna Galileo möödalennu ajal 1980. aastatel juurdles astronoom Carl Sagan selle üle, kas Maal toimuvat elutegevust on võimalik lihtsasti tuvastada ka kosmosest. Ta mõtles välja mitmed katsed, mida Galileo pidi tegema ajal, mil see sooritab esimese möödalennu Maast. Pärast möödalennu andmete saabumist ja nende analüüsimist, avaldas Sagan oma uurimuse tulemused 1993. aastal ajakirjas Nature. Galileo oli Maast möödudes tuvastanud parameetrid, mida tänapäeval tuntakse nimetusega "Sagani elukriteeriumid". Sond oli möödalennul tuvastanud, et Maa neelab palju valgust ning neelduvus on eriti suur mandritel, kus asuvad klorofülli tootvad taimed. Sond tuvastas Maa atmosfäärist ka metaani, mis saab tekkida ainult vulkaanilise või bioloogilise tegevuse tulemusel ning sond püüdis kinni ka raadiolaineid, mis olid moduleeritud lühilained ja ei saanud pärineda ühestki looduslikust allikast. Galileo tõestas sellega, et elu on võimalik tuvastada ka kosmosest.
Galileo optiline eksperiment
pisi|150px|Pilt Maast, mis on tehtud optilise eksperimendi ajal. Täpid Maa pimedamal poolel on Galileo tuvastatud laserimpulsid Detsembris 1992, mil Galileo sooritas oma teise möödalennu Maast, tegi see optilise side katse, tuvastades CCD-sensoriga võimsate laserite impulsse. Katse ajal sihtisid kaks New Mexico ja California osariikidesse paigaldatud laserit kosmosesondi ning Galileo pildistas laserkiirte impulsse SSI-iga. Eksperimendi sooritamist takistasid kehv ilm, USA Kosmosekaitseoperatsioonide keskuse seatud piirangud ning eksimus sihtimisel ja seetõttu jäid laserkiired ainult 48 fotole 159-st. Katse oli siiski edukas ja selle raames kogutud andmete abil saab tulevikus kasutada lasereid, et suhelda paremini näiteks Marsi ümber tiirlevate kosmosesondidega.
Esimene möödalend: 951 Gaspra
pisi|951 Gaspra 29. oktoobril 1991, kaks kuud pärast sisenemist Asteroidide vöösse, möödus kosmosesond esimest korda lähedalt asteroidist. Galileo möödus 951 Gasprast 1600 km kauguselt ning pildistas seda ja uuris selle koostist ning kuju. Viimased Gasprast tehtud pildid saabusid Maale novembris 1991 ja juunis 1992. Galileo piltidelt oli näha asteroid, mis oli väga korrapäratu kujuga ning kraatriline. Sond mõõtis asteroidi suuruseks umbes 19x12x11 km. Viimased andmed möödalennu kohta saabusid novembris 1992.
Teine möödalend: 243 Ida ja Dactyl
28. augustil 1993 möödus Galileo 2400 km kauguselt asteroidist 243 Ida. Sond avastas möödalennul, et Ida ümber tiirleb kuu, mille diameeter on 1,4 km ja mis sai nimeks Dactyl. See oli esimene avastatud asteroidi kuu. Möödalennul uuris sond Idat ka SSI, magnetomeetriga ning NIMS-iga.
Jupiteri radiatsioon
pisi|Jupiteri sisemine magnetosfäär ja radiatsioonivööd Jupiteri ümber olevad tugevad radiatsioonivööd tekitasid kosmosesondile probleeme üle 20 korra, sest insenerid olid kosmosesondi projekteerimist ja ehitust alustanud, kasutades Pioneer 10 ja Pioneer 11 saadetud andmeid kasutades, kuna sel ajal polnud Voyagerid Jupiterile veel jõudnud. Jupiteri juures olev radiatsioon oli inseneride eeldatust vähemalt 3 korda tugevam, kuid sond suutis sellest hoolimata kõigist riketest taastuda ning kiirgus ei tekitanud kordagi süsteemide töö üldist katkestust.
Üks radiatsiooni tekitatud ja igapäevaseks muutunud probleem oli, et teadusseadmed hakkasid tõrkuma ajal, mil see oli 700 000 km kaugusel planeedist. Kui SSI tõrkuma hakkas, tegi see täiesti valgeid pilte ning kuigi rike suudeti parandada, esines seda edaspidigi.
Kõige tõsisem radiatsiooni tekitatud rike oli elektrivoolu leke kusagil sondi vooluvõrgus. Insenerid pidasid tõenäoliseks, et leke on kusagil pöörleva ja staatilise sektsiooni vahel. Riket peeti tõsiseks, sest see põhjustas sagedast arvuti restarti ning see viis sondi alati avariirežiimile. Rikke mõju suudeti vähendada, kui aprillis 1999 tehtud tarkvara uuendus võimaldas pardaarvutil lekked ära tunda ning ilma avariirežiimi minemata iseseisvalt taastuda.
Peaantenn
pisi|Galileo peaantenni ribide oletatav asend pisi|Kunstniku kujutis Galileo vigasest peaantennist Pärast esimest möödalendu Maast, pidi Galileo avama oma suundantenni, kuid selle avamine ebaõnnestus ning tekitas tõsised sideprobleemid. Antenn oli 18 ribiga ning plaanide kohaselt pidi antenni ajami käivitumisel antenni otsad kinnitustest vabanema ja antenn avanema. Tegelikult vabanesid kinnitustest ainult 15 otsa. Rikke uurijad leidsid, et selle põhjustas antenni ribide määrdeaine erodeerumine ja kulumine. Määrdeaine erodeerus ning kulus, kuna kulude säästmiseks otsustas NASA sondi Florida ja California vahel transpordimiseks kasutada lennuki asemel veokit. Teooriat toetas ka asjaolu, et kolm avanemata jäänud ribi olid transpordi ajal transpordialuse pool ning keegi polnud määret enne starti üle kontrollinud.
Riket prooviti kõrvaldada mitmel ei viisil. Üks lahendus oli, et Galileo pandi pöörlema maksimaalse kiirusega ja lisaks proovisid insenerid antenni avada, lülitades antenni ajamit üle 13 000 korra sisse ja välja. Inseneride pingutustest hoolimata jäi probleem lahendamata.
Peaantenni mitteavanemisega kaasnes ka probleem, et kui üks kolmest ribist peaks ootamatult kinnitusest vabanema, siis jääksid ülejäänud kaks suure surve alla ja kui üks kahest peaks vabanema, siis oleks viimane nii suure surve all, et see ei vabaneks kinnitusest kunagi. Probleemi teine pool oli asjaolu, et sond pidi Veenusest mööda lennates lähenema Päikesele lähemale, kui algselt planeeritud ning seetõttu pidi see tulema toime vähemalt 50 kraadi suurema temperatuuriga kui algselt planeeritud. Probleemi lahendamiseks tuli kasutusele võtta peaantenni ajami arvuti, et tagada Galileo normaalne töö.
Hoolimata peaantenni kaotusest, oli sidepidamiseks võimalik kasutada teist antenni, aga selle andmesidekiirus oli peaantenni omast tunduvalt madalam ning antenni signaal oli Maale jõudes väga nõrk. Süvakosmose sidevõrk vajas seadmete uuendamist, et Galileoga suhelda. Pärast sidevõrgu uuendamist ning Galileolt saadetavate andmete saatmiseelset tihendamist, tõusis andmesidekiirus tuhande bitini sekundis. Kuna peaantenni kaotamise tõttu oli kogutud andmete Maale saatmine aeganõudvam ning seetõttu saadi missiooni vältel sondilt planeeritust vähem andmeid, kuid sellest hoolimata suudeti täita 70 % missiooni eesmärkidest.
Salvesti
Galileo peaantenni kaotus tähendas, et kogutud andmete säilitamine salvesti abil oli äärmiselt tähtis, et need saaks hiljem tihendada ja Maale saata. Oktoobris 1995 jäi Galileo salvesti 15 tunniks tagasikerimise režiimile, enne kui insenerid selle avastasid ja käskisid kerimise lõpetada. Pärast seda arvasid insenerid, et salvesti lint võis viga saada ning lindi kahjustatud osa ei kasutatud enam kunagi. Kuna vahejuhtum toimus mõni nädal enne Galileo orbiidile sisenemist, otsustasid insenerid ohverdada kõik Io ja Europa kohta kogutud andmed, et keskenduda ainult Galileo maanduri saadetavate andmete kogumisele.
Novembris 2002 lõpetas Galileo ootamatult andmete kogumise umbes 10 minutit pärast ainsat möödalendu Amaltheast. Kosmosesond lõpetas igasuguse andmete kogumise, lülitas kõik oma seadmed välja ja läks turvarežiimi. Esialgu arvati, et sond lülitus turvarežiimi Jupiteri radiatsioonist tekkinud vea tõttu ning kogutud andmete pärast ei muretsetud, sest enamus Amalthea kohta kogutud teabest oli juba salvestatud. Siiski avastasid insenerid, et salvesti keeldus millegi pärast allumast korraldustele saata kogutud teave Maale. Pärast nädalaid kestnud uurimist, kasutades selleks identset salvestit, suutsid insenerid teha kindlaks, et rike tõenäolisim põhjus oli pöördkoodri kolme infrapunavalgust kiirgava valgusdioodi kulumine. Insenerid tegid kindlaks, et tõenäoliselt oli planeedi radiatsioon kahjustanud salvesti kristalldetaile ning vähendanud valgusdioodidest eralduva valguse hulka. See omakorda põhjustas olukorra, kus pardaarvuti hakkas arvama, et pöördkoodri ratas oli vales asendis ning käivitas turvarežiimi. Insenerid kasutasid rikke parandamiseks n-ö lõõmutamisseansse, kus dioode kuumutati mitu tundi, et tekkiv kuumus parandaks kristalle ning suurendaks eralduva valguse hulka. Pärast 100-tunnist lõõmutamist oli salvesti võimeline töötama kuni tund aega järjest ning teadlased said kätte kõik Amalthea möödalennu andmed.
Missiooni lõpp
Galileo möödus 5. novembril 2002 Amaltheast ning mõõtis selle massi, olles minimaalselt 163 ±11,7 km kaugusel. Pärast seda kaugenes sond planeedist 26 miljoni kilomeetri kaugusele ja lähenes seejärel planeedile, et siseneda selle atmosfääri. Galileo sisenes 21. septembril 2003 ekvaatori lähedalt Jupiteri atmosfääri ning hävis. Missioon läks maksma umbes 1,4 miljardit dollarit.
Baltikumi aasta parim kõrgtõus
Baltikumi aasta parim kõrgtõus on Baltikumi meistrivõistluste raames aasta parima alpinistliku kõrgtõusu väljaselgitamine.
Kõrgtõusude sooritajad Baltimaadest (Eestist, Lätist ja Leedust) esitavad meistrivõistluste žüriile aasta jooksul toimunud ekspeditsioonide raportid. Žürii, kuhu kuulub kaks kohtunikku igast Balti riigist, selgitab välja paremusjärjestuse.
Esimest korda käsitleti meistrivõistlustel kõrgalpinismi eraldi kategooriana (võistlusklassina) 1990. aastal. Varem vaadeldi kõiki tõuse koos neid kategooriatesse liigitamata. Nii tehti üksikutel aastatel ka hiljem (2001, 2004).
Baltikumi parimad kõrgtõusud
Põhiallikas:
Indre'i departemang
Indre'i departemang on 2. järgu haldusüksus (departemang) Prantsusmaal Centre-Val de Loire'i piirkonnas.
Departemang jaguneb halduslikult:
Departemangu ümbritsevad Indre-et-Loire'i, Loir-et-Cheri, Cheri, Creuse'i ja Vienne'i departemang.
Tommy Cash
Tommy Cash (mõnikord kirjapildiga TOMM¥ €A$H, sünninimega Tomas Tammemets; sündinud 18. novembril 1991 Tallinnas) on Eesti räppar, kontseptuaalkunstnik, tantsija ja moedisainer.
Tommy Cash on saavutanud globaalse tuntuse eelkõige oma erilise muusikažanriga, mida ta kutsub post-soviet-räpiks, ja šokeerivate, sürrealistlike videotega. Tommy Cashi populaarsed laulud on näiteks "Winaloto", "Pussy money weed" ja "Little Molly".
Harilik kartulikärn
Harilik kartulikärn on kartuli mugulaid nakatav haigus, mis esineb kõikjal, kus kartulit kasvatatakse. Sümptomite hulka kuuluvad tumepruunid ümarad laigud, mis võivad mugula koorest kõrgemale kerkida. Harilikku kartulikärna põhjustab bakter Streptomyces scabies.
Tommy Cash
Lapsepõlv ja noorus
Tomas Tammemetsal on eesti, kasahhi ja vene juured.
Harilik kartulikärn
Tõrje
Tõrjemeetmete hulka kuuluvad
Tommy Cash
Lapsepõlv ja noorus
Cash lapsepõlv möödus Tallinna äärelinnas Koplis, mis on paljuski tema loomingut mõjutanud. Ta õppis Tallinna Kunstigümnaasiumis, kuid gümnaasiumi pole ta lõpetanud.
Räpi avastas Cash tänu freestyle' 'i tantsutundidele, kus talle oli suureks inspiratsiooniks õpetaja John, kes innustas teda oma peaga mõtlema ja leidma oma stiili.
Räpparikarjäär
2012. aastal laadis Tommy Cash Soundcloudi üles oma esimesed laulud "Oldkool", "Dusk" ja "Toxic". Cash on öelnud, et ta laulud räägivad temast ja tema elust, sellest, mida ta teeb ja mõtleb. Cashi sõnul saab ta inspiratsiooni bluusist, gonzo-kirjandusest, heast pornost, psühhedeeliast, koomiksitest. Teda on mõjutanud sellised artistid nagu Kanye West, Ninja (Die Antwoord), Erykah Badu, George Clinton, Andre3000, Kid Cudi, Ray Manzarek.
Cashi esimene esinemine toimus 7. detsembril 2012 Tallinnas Petersoni kohvikus, kus toimus väike moeetendus.
Cashi lugu "Oldkool" kasutati 2013. aastal toimunud ERKI moeshow' jaoks valminud visuaalis. Tommy Cashi esimene muusikavideo "Guez Whoz Bak" ilmus 26. septembril 2013. Tegemist oli videoga, mis on filmitud autoromulas, lavastaja Janar Aronija. Loo produtseeris Robert Niko. Videos osales kõrvalosas kunstnik Marta Vaarik.
Tommy Cashi esimese albumi "Euroz Dollaz Yeniz" esitlus toimus 2014. aastal Tartus Feel Good Music Cafés.
2016. aastal läks Cash oma esimesele Euroopa-turneele, mis sai alguse 17. juunil Riiast ning liikus edasi Austriasse, Saksamaale, Hispaaniasse ja Prantsusmaale. Samal aastal laadis Cash Soundcloudi uue loo "Winaloto", mis on tema enim kuulatud lugu. Sellel on Youtube'is üle 6,1 miljoni vaatamise. Sama looga esines ta Colors Show' külalisena ning sellel videol on üle 7,9 miljoni vaatamise.
2018. aastal ilmusid muusikavideod lugudele "Pussy Money Weed" ja "Lil Molly".
Tommy Cashil on Soundcloudis üle 21 000, Youtube’is üle 200 000 , ning Instagramis üle 328 000 jälgija (30. september 2018).
Teda on kajastanud mainekad väljaanded, näiteks New Music Express, The Guardian , The Vogue ja Paper Magazine.
Lisaks muusikale
9. jaanuaril 2018 tuli Tommy Cash välja oma rõivakollektsiooniga, mis koosnes seitsmest tootest: unisex-pusad, T-särgid, sall, sokid ja rula. Inspiratsiooni sai ta oma iidoli Kanye Westi rõivakollektsioonist, samuti Ida-Euroopa kultuuriruumist. Nii võis tootevalikust leida näiteks kapuutsiga dressipluusi, mida kaunistas legendaarne diiva Anne Veski ja kiri "Roosiaia kuninganna", oranži dressipluusi kirjaga "Pavel" ja T-särgi "Kanye East".
Tommy Cash on osalenud maailmakuulsa moedisaineri Rick Owensi moeetendusel. Cash miksis Owensi moeetenduse jaoks kokku oma laulud "Leave Me Alone" ja "Pussy Money Weed". Räppar kõndis moelaval ka ise, kandes auklikku beeži särki ja alt laienevaid musti pükse.
Tommy Cash on kaasa teinud Charli XCX-i muusikavideos "Boys", kus osalevad ka paljud teised kuulsad meesartistid.
Cash eksponeerib end meelsasti suhtlusmeedias, laadides endast tihti üles kunstilisi ja slaaviliku huumoriga vürtsitatud pilte.
Probleemid ja vaidlused
Cash kogus 2017. aastal fännidelt muusikavideo tegemiseks Fanvestory platvormi kaudu 12 000 eurot, kuid videot ei teinud ning kasutas raha muude tegevuste jaoks, teavitades sellest ka investoreid.
Ukraina kunstnik Dimmi Taburets süüdistas Tommy Cashi 2022. aasta jaanuaris loomevarguses, kuna laulja oli kasutanud kunstniku ideid ja visandeid, kuid ei viidanud autorile. Cash palus vabandust ja parandas oma ühismeediapostitustel viited. Sama aasta veebruaris ilmunud Müürilehe artiklis väitsid artisti endised kaastöötajad anonüümselt, et see ideedevargus polnud üksikjuhtum. 2021. aasta kevadel teatas Tommy Cash, et disainis koostöös Adidasega maailma pikima ketsi, kuigi see sarnanes vendade Dufalate 2009. aastal loodud skulptuuridele, millest üks oli pikk Nike Air Force 1: vennad võtsid advokaadi kaudu Adidasega ühendust ning kavatsesid süüdistusega minna ka kohtusse.
Waukesha maakond
pisi|Asend Wisconsini osariigis pisi|Waukesha maakonna piir Waukesha maakond (Waukesha County) on maakond USA Wisconsini osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Waukesha.
Maakonna pindala on 1502 km², millest 65 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 389 891. Aastal 2000 oli elanike arv 360 767.
Ajalugu
Waukesha maakond moodustati 1846. aastal Milwaukee maakonna osast.
Ardo Põder
Ardo Põder (30. juuli 1971 – 22. detsember 2021) oli eesti trummar.
Ta on mänginud nt ansamblites Varaan, Kolumbus Kris, J.M.K.E., Shower ja Linnu Tee (1991–1993).
Kozak-2M
Kozak-2M1 (ukraina keeles КОЗАК 2М1) on Ukrainas valmistatud soomusauto.
Killustik
pisi|Killustik Killustiku toodetakse suuremate looduskivimite ja tehiskivimite purustamisel, mille tulemusel saadakse nurgelistest tükkidest krobelise pinnaga sõmer materjal. Lähtematerjalideks kasutatakse peamiselt pae- ,graniidi-, pimsi- ja telliskivi. Tükkide läbimõõduks on enamasti 0,5–10 cm. Mahumassi järgi eristatakse tavalist pae- ja graniidikivi ning kerget pimsi-, perliidi-, keramsiidikivi.