cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Terfens
Asend
Terfens paikneb umbes 20 km Innsbruckist kirdes Alam-Inntalis. Inn moodustab valla lõunapiiri. Põhjas ja idas on piiriks Vomperbach, mis voolab Inni.
Naabervallad
Terfensi naabervallad on Weer, Kolsass, Weerberg, Pill, Fritzens ja Kolsassberg.
Tavad
Terfensi kapell (Bundesmusikkapelle Terfens), traditsiooniline vaskpilliorkester, asutati aastal 1796 Maria Larchi kiriku taasavamise käigus. Aastal 2016 oli kapellis 55 tegevmuusikut.
Sügiseti on tava korraldada Almabtrieb Engalmist Lamsenjochi ja Vompi tänavate kaudu Terfensisse, see tähendab, et lehmad Almilt, traditsiooniliste lilledekoratsioonidega nende peas, tuuakse külla.
thumb|Grasausläuten Terfensis 1930. aastatel
Nagu teisteski Schwazi ringkonna valdades, tähistatakse kevaditi Grasausläuten 'it. Külapoisid lähevad kelladega läbi küla, et teatada talve lõpust.
Arhitektuur
Üks Terfensi suurtest maamärkidest on Maria Larchi palverännukirik. Kirik asutati aastal 1678 lehise puu külge kinnitatud neitsi Maarja kuju endises asukohas. Kuju pärineb aastast 1665; see pandi siia, kuna taluniku naine palvetas lehise puu poole, ja kui naine rääkis loo erak Johann Weissile, tegi see savikuju. Kirik renoveeriti aastal 1994.
Terfens on kuulus oma tagurpidi maja poolest, millest sai turismiatraktsioon. Selle rajasid aastal 2012 kaks Poola arhitekti.
Silmapaistvaid tegelasi
Abikaasad Paul ja Karola Unterkircher, kes tegid Lõuna-Tiroolis pommirünnakuid eesmärgiga saada Lõuna-Tirool Itaalia asemel taas Austria osaks, elasid Terfensis. Terfensi vallavolikogu korraldas kampaaniat Karola Unterkircherile armuandmiseks pärast tema vahistamist.
Krista Tool
Krista Tool (sündinud 19. mail 1951) on eesti lavastuskunstnik, Viljandi Kultuuriakadeemia õppejõud.
Ta õppis aastatel 1966–1970 Tartu Kunstikoolis ja 1973–1979 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis teatridekoratsiooni erialal.
Krista Tool on kujundanud sadakond lavastust, kavandanud kostüüme ning olnud filmide kunstnik.
Tema loomingut on eksponeeritud näitustel.
Isiklikku
Krista Tool on abielus, tal on täiskasvanud poeg. Tema õde on draamanäitleja Külliki Saldre, vend filosoof Andrus Tool.
Bunhe
Bunhe asutati 1908. aastal, kandis kuni 1924. aastani Bunge (Бунге) nime, sai linna õigused 1965. aastal, ning kandis 1965–2016 nime Junokomunarivsk.
Asula kõrgus merepinnast on 213 meetrit.
Jaapani pähklipuu
Jaapani pähklipuu (Juglans ailantifolia) on pähklipuuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Bunhe
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmeil elas linnas 17 828 inimest, 2014. aasta 1. jaanuaril 13 945 inimest, asustustihedus inimest ruutkilomeetri kohta.
Jaapani pähklipuu
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Bunhe
20. sajand
Asula tekkis 1908. aastal Vene-Belgia metallurgiaühistu rajatud "Bunge" kivisöekaevanduse juurde.
1979. aasta septembris viidi Junokomunarivski lähistel aatomipommi lõhkamise katsetuse raames 900 meetri sügavusel läbi maa-alune tuumaplahvatus.
21. sajand
Donbassi sõja ajal, 2014. aasta 21. septembril, lahkusid Ukraina väeüksused linnast ning valitsusvastased relvajõud võtsid linna oma kontrolli alla. Mässulised jätkavad nime Junokomunarivsk kasutamist.
Joann Poska
Jaan (Joann) Poska (15. juuli 1835 Tuhalaane – 13. juuli 1882 Laiuse) oli eesti õigeusu vaimulik – köster-kooliõpetaja.
Eluloolisi andmeid
Ta  sündis 15. juulil 1835 Viljandimaal Karksi kihelkonnas Tuhalaane vallas Oriku külas Jaas Poska ja Mari Poska (sünd Kuusik) peres, õppis Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris 1847–1853 ja omandas köster-kooliõpetaja kutse.
Jaan (Joann) Poska suri 13. juulil 1882 Laiuse õigeusu kiriklas ja maeti Laiuse kalmistule.
Isiklikku
Jaan Poska pere: abikaasa: Anna (Ann) Poska (sünd Tikker) (1837–1895), nende lapsed: Aleksander Poska (sünd 1859); Mihkel (Mihhail) Poska (1860–1892); Anna (Agnia Poska) (1862–1881); Olga Talts (sünd Poska) (1864–1931); Jaan Poska (1866–1920); Nikolai Poska (1867–1915); Vassili Poska (1869–1870); Paul (Pavel) Poska (1871–1931); Peeter (Pjotr) Poska (1873–1877); Gabriel Poska (1875–1929); Vera Kutšinskaja (sünd Poska) (1878–1949); Klaudia Poska (sünd 1881)
Mardi suured kalmed
pisi|Kivikalme (juuni 2013) Mardi suured kalmed on kivikalmed Harju maakonnas Harku vallas Muraste külas.
Kalmed on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Tuulikki Tolli
Tuulikki Tolli (sündinud 15. novembril 1957 Tallinnas) on eesti teatrikunstnik.
Ta on lõpetanud 1976. aastal Tallinna 36. Keskkooli ja 1982. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi teatrikunsti erialal.
Tolli töötas aastatel 1982–1984 kunstiõpetajana Tallinna 21. Keskkoolis, seejärel on ta tegutsenud vabakunstnikuna. Ta on 1990. aastast Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Teatriliidu liige.
Ta on valmistanud teatridekoratsioone ja -kostüüme paljudele Eesti teatritele ning teinud kostüüme filmidele „Jüri Rumm“ (Jaan Kolberg, 1994), „Elavad pildid“ (Hardi Volmer, 2013).
Tema vabaloomingu moodustavad ekspressiivse vormikäsitlusega akvarellid.
Isiklikku
Tema ema on graafik Vive Tolli, isa oli skulptor Lembit Tolli.
Elkesaid
Elkesaid olid juudakristlik rühmitus (erakond), kes said nime 1. sajandi lõpul Süürias tegutsenud prohvet Elkesai (Elchasai, Elxai) järgi.
Jaunziemeļi
Jaunziemeļi on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub valla põhjaosas Rīva jõe kaldal.
Varem kandis sama nime ka Ziemeļciemsi küla.
Külast lõunas asub riikliku kaitse all olev muinsusmälestis Birzmaļi asulakoht.
Jaanus Veensalu
Jaanus Veensalu (sündinud 29. juulil 1964 Tallinnas) on endine Eesti jalgpallur (kaitsja).
188 eKr
188. aasta eKr oli 188. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi ab urbe condita DLXVI (566).
Jäik harakalatv
Jäik harakalatv (Erysimum marschallianum) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Liik on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Väikehuik
pisi|Väikehuik Väikehuik (Porzana parva) on ruiklaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on ta haruldane haudelind Matsalu lahel, Pihkva järve, Lämmijärve ja mõne väikejärve ääres.
Molekulipilv
pisi|300px|Fotol on jäädvustatud [[Kiilu udukogust eraldunud molekulipilv, mille läheduses on näha hiljuti tekkinud tähed, mis lähima mitme miljoni aasta jooksul oma intensiivse valgusega hävitavad selle molekulipilve]]
Molekulipilv ehk molekulaarpilv (inglise keeles molecular cloud) on tähtedevahelise pilve tüüp, mille tihedus ja suurus võimaldavad, et selles moodustuksid molekulid, tavaliselt molekulaarne vesinik (H2).
Molekulipilve märkimisväärne suurus ja mass põhjustavad gravitatsioonilise ebastabiilsuse efekti, mille tagajärjel muutub aine tihedus pilve sees ebaühtlaseks. Suurema tihedusega piirkondades hakkavad aine osised teatud tingimustel lähenema. Kokkutõmbumine võib toimuda sellise jõu ja kiirusega, mis võib põhjustada gravitatsioonilise kollapsi, mille tagajärjeks võib olla uue tähe tekkimine.
Levinuim molekul on neis pilvedes vesiniku molekul. On aga kindlaks teinud ka paljude teiste molekulide olemasolu. Molekulaarpilvi moodustavast ainest on leitud vee, ammoniaagi, vesiniksulfiidi, sipelghappe, metanooli ja glütsiini molekule. Glütsiini ja teiste orgaaniliste ühendite olemasolu tähtedevahelises ruumis viitab sellele, et eluvormide olemasolu on võimalik ükskõik millises universumi osas.
Săpânța
Săpânța on küla Põhja-Rumeenias Maramureși maakonna Săpânța vallas.
Küla on tuntud oma Rõõmsa surnuaia (rumeenia keeles Cimitirul Vesel) poolest.
Stan Ioan Pătraș
Stan Ioan Pătraș (1908–1977) oli rumeenia puunikerdaja.
Koit (Lihula)
Koit oli Lihulas 20. veebruarist 1951 kuni 20. aprillini 1961 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Lihula Rajoonikomitee ja Lihula Rajooni TSN häälekandja.
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajalehe väljaandmine lõppes seoses Lihula rajooni likvideerimisega.
Budzyń
Budzyń (saksa keeles Budsin) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Chodzieżi maakonnas, Budzyńi valla halduskeskus. Budzyń asub Chodzieżist umbes 13 km lõunakagus ja Poznańist ligikaudu 54 km põhjas.
Budzyń sai linnaõigused enne 1458. aastat, kuid kaotas need 1934. aastal.
1. jaanuaril 2021 sai Budzyń linnaõigused tagasi.
Punalipp (Orissaare)
Punalipp oli Orissaares 7. märtsist 1951 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Orissaare Rajoonikomitee ja Orissaare Rajooni TSN häälekandja.
Ajaleht ilmus kolm korda nädalas. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Orissaare rajooni liitmisega Kingissepa rajooniga.
Leninlik Lipp (Vändra)
Leninlik Lipp oli Vändras 24. märtsist 1951 kuni 27. detsembrini 1953 ilmunud eestikeelne ajaleht, Vändra Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja.
Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Pullimõis
Pullimõis (Buļļu muiža) oli hoone Lätis Riia linnas Pētersala-Andrejsala asumis. Hoone asus Rūpniecības iela majade 14 - 22 piirkonnas.
Läbi Pētersala-Andrejsala asumi viis tee linna karjamaadele Sarkandaugava asumis. Karjamaa linnapoolses servas asus karjamaa ülevaataja majake. Kuna sellele ametikohale kandideerisid tavaliselt vaesuses olevad majaomanikud, siis sai see hoone pilkava hüüdnime "Pullimõis". Kuigi karjamaad olid XX sajandi alguseks täis ehitatud, olid Pullimõisa barokkstiilis hooned XX sajandi alguses veel alles. Tänapäevaks on need siiski hävinud, Pullimõisa asemel on praegu Leedu saatkond.
Didzis Šmits
pisi Didzis Šmits (sündinud 14. veebruaril 1975 Riias) on Läti ettevõtja ja poliitik. 2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta ühisnimekirjas "Apvienatais listis" (kuhu kuulusid Läti Roheline Partei, Läti Regioonide Ühendus ja Liepaja partei) seimi liikmeks. Ta on 14. detsembrist 2022 Läti põllumajandusminister.
Ta on lõpetanud Riia Prantsuse Lütseumi ja Läti Ülikooli (bakalaureusekraad politoloogias rahvusvahelistes suhetes (1998)), samuti omandanud magistrikraadi rahvusvaheliste organisatsioonide diplomaatia erialal Pariisi 11. Ülikoolis (2000).
Ta on tegutsenud lobistina. Ta oli Läti kalakasvatajate liidu president (valitud 2006. aasta lõpus) ja Läti Toiduettevõtete Föderatsiooni nõukogu esimees, samuti Euroopa Vähipüügi Assotsiatsiooni juht.
2004. aastal oli ta Rahvapartei välisministrite Rihards Pīksi ja Artis Pabriksi büroo juhataja.
Aastal 2006 liitus ta enne 2006. aasta Läti parlamendivalimisi parteiga Uus Aeg (Jaunais Laiks), olles ühtlasi ka partei seimi fraktsiooni konsultant ja pressisekretär. Aastal 2009 oli ta üks partei "Jaunlatvija" asutajatest, valiti erakonna juhiks ja kandideeris Riia linnavolikogu valimistel, kuid see nimekiri ei pälvinud valijate toetust. Aastal 2010 osales ta parteiühenduse "Hea Läti Eest" ("Par labu Latviju") asutamises, esindades selles erakonda "Jaunlatvija", kuid erakonna üldkogu lükkas hiljem osalemisplaani tagasi.
Aastal 2018 astus ta erakonda Kellele kuulub riik? ja valiti selle nimekirjast seimi. Valitsuse moodustamise ajal eeldati talt majandusministri portfelli, kuid vahetult enne valitsuse kinnitamise hääletust keeldus ta pakkumisest. 2015. aasta Läti presidendivalimistel kandideeris ta Läti presidendiks, kuid jäi alla Egils Levitsile. Seejärel lahkus ta seimi fraktsioonist ja parteist. Mais 2021, kui Kellele kuulub riik? seimi fraktsioonist oli lahkunud hulk saadikuid, teatati, et Didzis Šmits naaseb fraktsiooni, kuigi ta ei osalenud Koroonapandeemia seimi koosolekutel (seim oli kaugtööl).
2022 aasta alguses astus ta Läti Rohelise Partei ridadesse ning tegi koostööd Roheliste ja Talurahvaliidu Seimi fraktsiooniga. 2022. aasta Läti parlamendivalimistel valiti ta ühisnimekirjas "Apvienatais listis" seimi liikmeks. 14. detsembril 2022 sai tast Läti põllumajandusminister.
Isiklikku
Tema õde on kunstnik Gita Šmite.
Leninlik Lipp (Loksa)
Leninlik Lipp oli Loksal 7. aprillist 1951 kuni 23. novembrini 1957 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Loksa Rajoonikomitee ja Loksa Rajooni TSN häälekandja.
Evin Incir
Ta sündis aastal 1984 Diyarbakıris Türgis. Ta tuli Rootsi aastal 1990, ta kasvas üles Göteborgis Bergsjöni linnaosas. Evinist sai 2006. aastal Göteborgi Sotsiaaldemokraatliku Noorteliidu (SSU) ringkonna esimees ja 22-aastaselt valiti ta Göteborgi linnavolikokku. Ta on olnud Rahvusvahelise Sotsialistlike Noorte Liidu peasekretär ja töötanud Lähis-Ida küsimustega Olof Palme rahvusvahelises keskuses.
Leninlik Lipp (Loksa)
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas, mida trükiti Trükikojas nr 24, samas hoones asus ka ajalehetoimetus. Ajalehe ilmumine lõppes seoses Loksa rajooni likvideerimisega.
Evin Incir
Ta omandas aastal 2013 Uppsala ülikoolis õigusteaduse kraadi.
Ta kandideeris aastal 2014 Rootsis Euroopa Parlamendi valimistel. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel sai ta Euroopa Parlamendi liikmeks, ta kuulub ta Sotsiaaldemokraatide ja demokraatide fraktsiooni.
European Border Breakers Awards
pisi|EBBA Awards 2012 – Selah Sue (Mike Breeuwer) European Border Breakers Awards (EBBA) on igal aastal välja antavad auhinnad, millega tunnustatakse kümmet edukat uut artisti või ansamblit, kes on oma esimese rahvusvaheliselt ilmunud albumiga saavutanud publikumenu väljaspool oma kodumaad.
Auhinna European Border Breakers Award laureaatide hulka kuuluvad näiteks Adele, Tokio Hotel, The Baseballs, Zaz, Lykke Li, Milow, Katie Melua, Damien Rice, Caro Emerald, Stromae ja skupina Mumford & Sons.
Korraldaja
EBBA auhind on Euroopa Komisjoni algatus ning see on Euroopa Liidu auhind. EBBA auhindade võitjate valimise ja auhinnatseremoonia korraldamise eest vastutab Noorderslag Foundation, mille missioon on toetada Euroopa popmuusika levikut.
Publikuauhind
Alates 2010. aastast toimub internetihääletus, et selgitada välja, kes EBBA auhinna võitjatest saab lisaks ka publikuauhinna. Esimene publikulemmik oli Belgia laulja ja laulukirjutaja Milow. 2011. aastal võitis Saksa rock'n'roll 'i bänd The Baseballs. pisi|European Border Breakers Awards 2012 – Anna Calvi (Mike Breeuwer)
Telesaade
Alates 2009. aastast toimub auhinnatseremoonia jaanuaris Madalmaade linnas Groningenis korraldatava Eurosonic Noorderslagi festivali raames. Õhtujuhiks on BBC saatejuht ja muusik Jools Holland. ] EBBA auhindade võitjad astuvad üles nii teleürituse käigus kui ka festivalil. Erikülalistena kutsutakse esinema eelmiste aastate võitjaid. Tseremoonia salvestab Madalmaade riikliku ringhäälingu kanal NOS/NTR ning kannab üle Ned 3. Igal aastal teeb üritusest ülekande mitu Euroopa telekanalit.
Taust
EBBA auhinnad anti esmakordselt välja 2004. aastal Euroopa Komisjoni algatusel. European Border Breakers Awards auhindu toetatakse Euroopa Liidu programmist „Kultuur”, mille eesmärk on edendada artistide ja kultuuritöötajate piiriülest liikuvust, ergutada kultuuri- ja kunstiloomingu riikidevahelist ringlust ning soodustada kultuuridevahelist dialoogi.
2012. aasta laureaadid
Publikuauhind: Selah Sue
2011. aasta laureaadid
Publikuauhind: The Baseballs
2010. aasta laureaadid
Publikuauhind: Milow
Türi Lillelaat
Türi Lillelaat on Järva maakonnas Türil toimuv laat, kus kaubeldakse aiatoodetega, sealhulgas lilledega, ja pakutakse mitmekesist kultuuriprogrammi. Laata korraldab Türi Aianduse ja Mesinduse Selts.
2019. aastal toimus 42. Türi Lillelaat.
43 aasta jooksul esimest korda jääb Türi Lillelaat 2020. aastal toimumata ülemaailmse koroonapandeemia ja ka Eestis kehtestatud eriolukorra tõttu. Järgmine Türi lillelaat toimub 19.-21. mai 2023.
Muusika elementaarteooria
Muusika elementaarteooria (inglise keeles elementary music theory) on muusikateooria osa, mis hõlmab õpetust muusikalise struktuuri põhilistest osadest: helist, muusikalisest helist, noodinimetustest, intervallidest, noodi- ja pausi vältustest, noodivõtmetest ning muudest muusika noodikirja elementidest.
Eesti muusikakoolides on muusika elementaarteooria eraldi õppeainena muusikateooria õpetuse osa.
Riia mustpeade maja
pisi|Mustpeade maja (2014) Riia mustpeade maja (läti keeles Rīgas Melngalvju nams; saksa keeles Das Schwarzhäupterhaus) on endine mustpeade maja Riia vanalinnas.
Maja ehitati 14. sajandil mustpeadele. 1580 ja 1886 tehti suured ümberehitused.
28. juunil 1941 pommitasid Saksamaa väed Riiat ja suuri purustusi sai ka mustpeade maja. 1948 lammutati maja maha. Maja rekonstrueeriti 1995–1999 Valērijs Karginsi eestvedamisel.
Peeter I Pētersala suveloss
Suvelossi juurde endisele Gustavsala saarele rajati ka aed, mis kandis algul nime Ķeizardārzs, aga hiljem Viesturdārzs. Aed oli nagu Kadrioru parkki avalik paik, tegemist oli esimese avaliku aiaga Riias.
Saksamaa 2018. aasta taliolümpiamängudel
Saksamaa osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 156 sportlasega, kes võistlesid 14 spordialal.
Kuopio lennujaam
pisi|Kuopio lennujaam õhust vaadatuna Kuopio lennujaam (IATA: KUO, ICAO: EFKU) on rahvusvaheline lennujaam Rissalas Soomes. Lennujaam asub umbes 14 kilomeetrit Kuopio kesklinnast. Lennujaama omab ja haldab Finavia.
189 eKr
189. aasta eKr oli 189. aasta enne meie ajaarvamist, Vana-Rooma ajaarvamise järgi ab urbe condita DLXV (565).
Ivan Denõssenko
Ivan Denõssenko (3. september 1983 Vassõlkiv Kiievi oblast – 5. august 2017) oli ukraina kunstnik ja kultuuritegelane.
Denõssenko muusikutee algas paralleelselt kunstiõpingutega Ukraina Rahvuslikus Kunsti ja Arhitektuuri Akadeemias. Akadeemia lõpetas ta 2001. aastal.
Ivan põdes akromegaaliat ehk liikmehiidsust.
Ivan Blues & Friends andis esimese kontserdi 31. detsembril 2007 Kiievi baaris Rag-Time. Bändiga salvestas ta 6 albumit.
Ta kukkus 5. augustil 2017 Haapsalus Augustibluusi laval kokku, seejärel viidi Läänemaa haiglasse. Läänemaa haiglas suri ta öösel vastu 6. augustit.
Aivar Jürgenson
Ta on lõpetanud Tartu Ülikooli ajaloo erialal 1993. aastal, magistrikraadi eesti ja võrdleva rahvaluule alal omandas ta samas 1996. aastal. Doktorikraadi kaitses 2003. aastal Tallinna Pedagoogikaülikoolis teemal „Siberi eestlaste territoriaalsus ja identiteet”.
Jüri Võigemast
Jüri Võigemast (sündinud 18. novembril 1956 Raplas) on eesti poliitik ja omavalitsustegelane.
Aivar Jürgenson
Aivar Jürgenson on uurinud Eesti ja väliskogukondade ajalugu, migratsiooni- ja kolonisatsiooniajalugu, rände- ja integratsiooniprotsesse minevikus ja tänapäeval, argiajalugu, etnobotaanikat. Välitöid on ta teinud eesti diasporaakogukondades Siberis, Kaukaasias ja Lõuna-Ameerikas.
Jüri Võigemast
1975. aastal lõpetas ta Rapla Keskkooli. 1982. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi tööstus- ja tsiviilehituse eriala.
Aastatel 1979–1984 töötas EPT jaoskonnajuhatajana, 1984–1990 Rapla Agrotööstuskoondise projekti peainsenerina.
1989. aastast oli ta Rapla maakonna volikogu ja Rapla vallavolikogu liige, 26. septembrist 1990 kuni 1993 oktoobrini Rapla maakonna volikogu esimees.
1991. aastast on ta Eesti Keskerakonna liige.
Aastatel 1990–2005 oli ta Rapla vallavolikogu esimees.
Aastatel 1994–1996 oli ta Rahvusringhäälingu nõukogu liige.
28. jaanuarist 2002 21. märtsini 2003 oli ta Harri Õunapuu asendusliikmena (seoses Harri Õunapuu astumisega rahandusministri ametisse) IX Riigikogu liige.
Isiklikku
Tema poeg on näitleja Priit Võigemast.
Tallinna SR Võitleja
Tallinna SR Võitleja on endine Tallinna jalgpalliklubi.
Dzvonõhha
Dzvonõhha (ukraina keeles Дзвониха) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Asub Lõuna-Bugi kaldal. Elanike arv on 375.
Vana-Auce loss
pisi|Vana-Auce loss Vana-Auce loss (Vecauces pils) on loss Lätis Auce piirkonnas Auce linnas. Saksa keeles Alt-Autz.
Vana-Auce mõisa esimesed omanikud olid Bremenid. Hiljem kuulus mõis Vietinghoffidele ja siis Behridele, 1768. aastast kuni võõrandamiseni 1920. aastal aga Medemitele.
Aastal 1921 anti loss ja selle ümbruse maad Läti Ülikooli põllumajanduse fakulteedile õppekeskuseks. Hiljem kujunes sellest Läti Põllumajandusülikooli õppe- ja katsemajand.
Loss ehitati aastatel 1839–1843 Friedrich August Stühleri projekti järgi. Loss restaureeriti aastail 1988–1993. Praegu asub seal võõrastemaja Vecauce. Kõrvalhoonetest on säilinud aedniku maja ja aidad.
Sport Club Corinthians Paulista
Sport Club Corinthians Paulista on Brasiilia spordiklubi, mis tegutseb São Paulos. See on eelkõige tuntud oma jalgpallimeeskonna poolest, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Campeonato Brasileiro Série A ja São Paulo osariigi meistrivõistlustel Campeonato Paulista. Corinthians on toetajate arvult Brasiilia teine jalgpalliklubi.
Klubi asutasid 1. septembril 1907 viis raudteetöölist. Selle eeskujuks oli Londonis tegutsenud jalgpalliklubi Corinthian Football Club.
Corinthians on Brasiilia üks edukamaid jalgpalliklubisid. See on tulnud seitse korda Brasiilia meistriks, kolmel korral Brasiilia karikavõistlustel Copa do Brasil võitjaks ja rekordilised 30 korda São Paulo osariigi meistriks. 2000. aastal võitis Corinthians esimesed klubide maailmameistrivõistlused, kui finaalis alistati teine Brasiilia klubi, Vasco da Gama. 2007. aastal langes klubi esimest korda ajaloos kõrgliigast välja. 2010. aastad on Corinthiansele kujunenud väga edukaks. Brasiilia meistriks on tuldud sel kümnendil kolme korral (aastatel 2011, 2015, 2017). 2012. aastal võideti esimest korda klubi ajaloos Lõuna-Ameerika meistrivõistlused Copa Libertadores. Tänu sellele pääseti Lõuna-Ameerika esindajana klubide maailmameistrivõistlustele, mille finaalis võideti Inglismaa klubi Chelsea tulemusega 1:0. 2013. aastal võideti Lõuna-Ameerika superkarikas Recopa Sudamericana.
Klubi kodustaadion on Neo Química Arena (tuntud ka kui Arena Corinthians), mis mahutab 49 205 pealtvaatajat. Klubi peamised rivaalid on Palmeiras ja São Paulo. Corinthianse ja Palmeirase vahelised derbimängud on tuntud nimega Derby Paulista ning Corinthianse ja São Paulo vahelised derbimängud Clássico Majestoso.
Klubis on mänginud paljud Brasiilia jalgpallikoondist maailmameistrivõistlustel esindanud mängijad, teiste seas Gilmar, Rivellino, Sócrates, Viola, Ricardinho ja Fagner.
Klubi naiskond mängib Brasiilia naiste kõrgliigas Brasileirão Feminino ning on tulnud Brasiilia meistriks neli korda (2018, 2020, 2021 ja 2022). Corinthiansel on veel muuhulgas korvpallimeeskond, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Novo Basquete Brasil, saalijalgpalli meeskond, mis mängib Brasiilia kõrgliigas Liga Nacional de Futsal ning on tulnud Brasiilia meistriks aastatel 2016 ja 2022, ning rannajalgpalli meeskond.
Praegune meeskond
''Seisuga 28. juuli 2023''
Saavutused
pisi|Corinthianse võidukas meeskond 2012. aasta klubide maailmameistrivõistlustel
Kiir (Põltsamaa ajaleht)
Kiir oli Põltsamaal 11. märtsist 1951 kuni 30. detsembrini 1962 ilmunud eestikeelne ajaleht, Eestimaa Kommunistliku Partei Põltsamaa rajoonikomitee ja Põltsamaa Rajooni Töörahva Saadikute Nõukogu häälekandja.
Ajaleht ilmus kolm korda nädalas, lõpetas ilmumise seoses Põltsamaa rajooni likvideerimisega.
1921. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass
400px|pisi|"Üleriigiliste jalgpalli esiwõistluste tagajärjed" 1921. aasta Eesti jalgpalli meistrivõistluste A-klass oli esimene hooaeg Eesti jalgpallis, mille võitis ja tuli seega 1921. aasta Eesti jalgpallimeistriks Tallinna VS Sport.
Hooaeg mängiti karikasüsteemil. Eesti kõrgeim tase oli A-klass, teine tase B-klass ja kolmas tase C-klass.
A-klass
A-klassi registreerus vaid 4 meeskonda ja mängud toimusid karika süsteemil. Esimesest mängust pole andmeid säilinud, seega jääb ainult tunnustada fakti, et Tallinna Jalgpalli Klubi võitis Narva KS Võitlejat tulemusega 6:1, 25. septembril 1921 Tiigiveski jalgpalliväljakul. Kaks favoriiti, Tallinna VS Sport ja Tallinna ESS Kalev, loositi teise paari ja vajasid finalisti selgitamiseks kahte mängu, kuna esimene mäng lõppes pärast 130 minutit mängimist tulemusega 1:1. Põhjus miks nii kaua mängiti oli otsus mängida kuni üks meeskond võidab, aga pärast tava ja lisaaega, kümme minutit hiljem tuli pimeduse tõttu mäng katkestada. Korduskohtumises võttis Sport kindla 3:0 võidu, kuid tegelikult oldi esimene poolaeg raskustes. Pärast väravateta poolaega, Oskar Üpraus oli esimese värava autoriks, millele järgnesid väravad Heinrich Paali ja Vladimir Telli poolt.
Finaal, mis toimus 13. oktoobril, pidi eelduste kohaselt olema VS Spordi pidu, kuid oli tegelikult päris huvitav mäng ja poolajaks oli seis 1:1 viigis. Avavärava lõi Heinrich Paal 10. minutil, ning vahetult enne poolaja vilet viigistas seisu TJK veteran Eduard Jõepere. Teisel poolajal võttis Sport initsiatiivi mängus, kus kaitse polnud probleemiks. Lõpuvileks oli tulemuseks 5:3 Tallinna VS Spordi võit, Heinrich Paal lõi kaks väravat.
Poolfinaalid
‡130 minutit oli mängitud, kuna pärast 90 minutit normaalaega ja 30 minutit lisaaaega, mängiti edasi kuni esimese väravani, kuid pärast 10 minutit mängimist katkestati mäng pimeduse tõttu.
Koosseisud
Treener: Verner Eklöf Märkus: Bernhard Rein ja Johannes Kichlefeldt-Uik ei mänginud kahes viimases mängus.
Treener: Jüri Lossman
B-klass
!colspan="3" align="center"|23. september
!colspan="3" align="center"|25. september
!colspan="3" align="center"|2. oktoober
!colspan="3" align="center"|Poolfinaalid 9. oktoober
!colspan="3" align="center"|Finaal 16. oktoober
C-klass
!colspan="3" align="center"|27. september
!colspan="3" align="center"|18. oktoober
200px|pisi|Viimane jalgpalli võistlus C klassis ‡Ajakirjas Päevaleht on antud lõik: Viimane jalgpallivõistlus C-klassis „Sport'i” ja „Kalevi” vahel, millega tänavused üleriigilised jalgpalli esivõistlused lõppema pidid, sai „Sport'i” komando poolt veerandtunnilise mängu järele katkestatud. Nimelt leidis „Sport” kohtuniku Hiiopi tegevuse mitte õige olevat. Mängu katkestamisel oli tagajärg 2:0 „Sport'i” kasuks.
Leninlik Lipp
Leninlik Lipp oli mitme ajalehe nimi:
190 eKr
190. aasta eKr ehk ab urbe condita DLXIV (564).
Mudanepp
pisi|Mudanepp pisi|Mudanepi muna Mudanepp (Lymnocryptes minimus) on kurvitslaste sugukonda kuuluv lind. Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (2012).
Eestis on ta väga paigutise levikuga haruldane haudelind; rändel võib teda rohkem kohata. Mõned mudanepid ka talvituvad Eestis.
Pärnu linnavolinike loend 1934
Pärnu linnavolinike loend 1934 on 14. ja 15. jaanuaril 1934. aastal Pärnu Linnavolikogusse valitud linnavolinike loetelu, kes valiti Pärnu linnavolinikeks.
Vabadussõjalaste rahvaliikumise nimekirja järgi
Nimekirja volinike volitused tunnistati maksvusetuks Kohtu- ja siseministri otsusega arvates 22. märtsist 1934 (RTL 1934, 28)
Uus Elu (Tõrva)
Uus Elu oli Tõrvas 2. veebruarist 1951 kuni 31. jaanuarini 1959 ilmunud eestikeelne ajaleht, EKP Tõrva Rajoonikomitee ja Tõrva Rajooni TSN häälekandja.
Marko Lepik
Marko Lepik (sündinud 9. aprillil 1977) on endine eesti jalgpallur.
Uus Elu (Tõrva)
Ajaleht ilmus 3 korda nädalas. Ajaleht lõpetas ilmumise seoses Tõrva rajooni likvideerimisega.
Marko Lepik
Ta mängis mitmetes Eesti klubides, nende seas FC Hiiu Kalur and JK Piraaja.
Ta mängis kokku kolm mängu Eesti koondises (1995).
Aak & Oja
Aak & Oja oli Eesti ansambel (kitarriduo), mille moodustasid Angela Aak ja Aivar Oja. Ansambel asutati 1993.
Balti Purjespordi Liit
Balti Purjespordi Liit oli 20. sajandi algul Baltikumis tegutsenud spordiorganisatsioon. Liit ühendas Baltikumis tegutsevaid jahtklubisid.
Liidu loomise üks eestvedajaid oli Rudolf Faehlmann. Liit korraldas purjetamisvõistlusi.
Kalējciems
Kalējciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonnas Turlava vallas. Küla asub merepinnast 65 meetri kõrgusel Rīva jõe kaldal, valla keskusest Turlavast 1.5, piirkonna keskusest Kuldīgast 22 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusel.
Kalējciems on üks Kura kuningate vabaküladest, Kalējiste (Šmitide) pere elukoht
Theoderic de Bekeshovede
Theoderic de Bekeshovede (ka Theoderic(h) von Buxhövden, von Buxhoeveden, de Bikeshoved, Theoderic(h) de Raupe, de Raupena, de Rope, de Ropa, von der Ropp) oli Riia piiskopi Alberti vend, Idumea foogt, oma teise venna piiskop Hermanni vasall Ugandis ning de Rope'de (von der Ropp) mõisnikusoo rajaja. Tema elust ja tegevusest on eelkõige teada Liivi ristisõja kontekstis Henriku Liivimaa kroonika vahendusel.
Theoderic saabus Liivimaale 1203. aastal. Edaspidi osales ta nii sõjategevuses Riia piiskopi vaenlaste vastu kui ka allutatud alade valitsemisel. 1212. aastal abiellus Theoderic Pihkva vürsti Vladimiri tütrega, andis oma foogtikoha Idumeas üle äiale ning siirdus kuni 1215. aastani Saksamaale. 1222. aastal osales ta Taani kuninga poolt Saaremaale rajatud linnuse kaitsmisel, kus pärast seesolijate alistumist jätsid saarlased ta kuni 1224. aastani enda juurde pantvangiks. Pärast vabanemist läänistas tema Tartu piiskopiks saanud vend Hermann Theodericile Ugandis maad, tõenäoliselt Otepää kihelkonna.
Kirill Nesterov
Ta alustas klubikarjääri Narva Transis. Aastal 2008–2014 mängis ta Venemaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Liski Lokomotivis ja 2014–2015 samas liigas mängivas Voroneži Võbor-Kurbatovos.
2015–2016 mängis ta taas Narva Transis, 2017. aastal FCI Tallinnas ja 2018–2019 FCI Levadias. 2020. aastal liitus ta Legioniga.
Tartu PSR
Tartu PSR (Tartu Politseiringkond) oli Tartus asuv endine Eesti jalgpalliklubi.
Aastal 1942 tuli klubi Eesti meistriks. Aastal 1943 võitis klubi Eesti karikavõistlused.
Kaiu Muusikakool
Kaiu muusikakool oli muusikakool Rapla maakonnas Rapla vallas Kaiu alevikus. Kool suleti 1. juulil 2022, kui see liideti Kaiu Kooliga.
Obarzym
Obarzym on küla Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Brzozówi maakonnas, Dydnia vallas. Obarzym asub Brzozówist ligi 12 km idas ja Rzeszówist umbes 39 km lõunakagus.
Küla on esmamainitud 1577. aastal.
Finavia
pisi|234x234px|Finavia peakorter Helsingi Vantaa lennujaam Finavia, endine Soome tsiviillennundusamet, on Soome valitsuse omanduses olev aktsiaselts. Finavia vastutab 21 lennujaama ja Soome aeronavigatsioonisüsteemi säilitamise ja arendamise eest.
Finavia peakorter asub Helsingi Vantaa lennujaama aladel. 2012. aasta jaanuarist on Finavia tegevjuht Kari Savolainen.
Bruno Liljefors
pisi|upright|LBruno Liljefors (maalitud aastal 1906 [[Anders Zorni poolt)]] Bruno Andreas Liljefors (14. mai 1860 Uppsala – 18. detsember 1939 Stockholm) oli rootsi maalikunstnik.
Ta õppis aastatel 1879–1882 Kuninglikus Kaunite Kunstide Akadeemias. Ta on täiendanud ennast Düsseldorfis animalisti Carl Friedrich Deikeri juures.
Siren
"Siren" oli laul, mis esindas Eestit 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Oslos. Loo esitasid duo Malcolm Lincoln ja taustakvartett ManPower 4.
Esitajad astusid lavale kolmandana võistluse esimeses poolfinaalis, mis peeti teisipäeval 25. mail. Kui riikide ekspertžüriid asetasid Eesti laulu 9. kohale (64 punkti), siis Euroopa rahvahääletusel pälvis "Siren" eelviimase, 16. koha (22 punkti). Tulemuste liitmisel, nagu nõudsid võistluse reeglid, sai Eesti 39 punktiga 14. koha ega pääsenud finaali (milleks olnuks tarvis pääseda esikümnesse).
Eurovisiooni 2010. aasta esimese poolfinaali esimese kolmandiku jooksul esitatud laulud, sh "Siren", olid rahvusvahelises telepildis ebasünkroonsed – tehniline ebatäpsus kutsus esile mõningast kriitikat, ent ometigi pääsesid mitmed laulud finaali ka kontserdi algupoolelt.
Terje Soots
Terje Soots (19. veebruar 1961 – 31. detsember 2003) oli eesti raadioajakirjanik.
Bolševistlik Töö
Bolševistlik Töö oli eestikeelne ajaleht, mis ilmus Rakveres 24. veebruarist 1951 kuni 26. detsembrini 1953, Rakvere Masina-Traktorijaama poliitosakonna häälekandja.
Terje Soots
Soots sündis Viljandimaal, lõpetas keskkooli ja muusikakooli Karksi-Nuias.
Bolševistlik Töö
1953. aastal ilmus ajaleht nimega Kommunistlik Töö.
Ajaleht ilmus kaks korda nädalas.
Terje Soots
Üks tuntumaid Sootsi toimetatud saateid oli “Müstiline Venemaa” (ajaloolase David Vseviovi autorisaade). Ta toimetas ka saateid “Maailmapilt”, “Visandid”, “Metamorfoosid” ning muid kultuuri- ja ühiskonnaelu saated.
Terje Soots oli Vikerraadio hommikuprogrammi "Vikerhommik" saatejuht ja vastutav toimetaja. Raadiokuulajad valisid Terje Sootsi korduvalt paremate saatejuhtide hulka ning ajaloosaade “Müstiline Venemaa” on korduvalt tunnistatud parimaks Vikerraadio saateks.
Terje Soots jäi halveneva tervise tõttu raadiotööst eemale 2002. aasta lõpus, aasta hiljem suri ta vähki.
Jõgi-ristirohi
Jõgi-ristirohi (Senecio fluviatilis, uuemal ajal mitmetes andmebaasides kui Senecio sarracenicus, sünonüüm Senecio nemorensis auct.) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.
Jõgi-ristirohi sarnaneb Eesti taimedest soo-ristirohuga, ent tema õisikus on keelõisi enamasti 8–10, harva kuni 12 – soo-ristirohul on keelõisi 12–16, isegi kuni 18. Jõgi-ristirohu lehed on üldkujult laisüstjad, lehehambad pole lehetipu poole suunatud.
Jõgi-ristirohi on looduslikult levinud Kesk-Euroopas. Eestis on teda varem ilu- ja ravimtaimena kasvatatud ning praegu on ta meil laialdaselt kultuurist metsistunud invasiivne võõrliik. Taim paljuneb hõlpsalt vegetatiivselt, moodustades ulatuslikke tihedaid kogumikke.
Nüüdisaegsed leiukohad Eestis on peamiselt Rapla-, Järva- ja Lääne-Virumaal. Taim kasvab ulatuslike kloonidena peamiselt põllu- ja teeservadel, põllukivihunnikutel, jäätmaadel, samuti kunagise ilutaimena mõisaparkides. Leiukohtade hulk ja suurus on viimastel aastakümnetel kasvanud, mistõttu võib teda pidada ka invasiivseks võõrliigiks.
Arístides González
Arístides González Ortiz (sündinud 12. jaanuaril 1961) on Puerto Rico endine poksija.
González sai II keskkaalus (kuni 75 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlusel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Joon-Sup Shinile (Lõuna-Korea) ja jäädes edasisest medaliheitlusest välja.
González poksis augustist 1986 kuni augustini 1989 elukutselisena. Ta pidas kokku 5 kohtumist, millest võitis 4 (need kõik nokaudiga) kohtumist ja kaotas 1 (selle nokaudiga) kohtumise.
Luleå HF
Luleå Hockeyförening on Rootsi jäähokiklubi, mis tegutseb Luleås. See mängib Rootsi kõrgliigas Svenska Hockeyligan (SHL).
Klubi on asutatud 2. mail 1977. Rootsi kõrgliigas on Luleå mänginud alates hooajast 1984/85. Luleå on tulnud Rootsi meistriks korra, 1996. aastal. See on kõige põhjapoolsem klubi, mis on tulnud Rootsi meistriks. Lisaks on neli korda tuldud teiseks. 2012. aastal võideti European Trophy ja 2015. aastal Jäähoki Meistrite Liiga.
Klubi koduväljak asub Coop Norrbotten Arenal, mis mahutab 6150 pealtvaatajat.
Praegune koosseis
Hooaja 2022/23 seisuga
NUTS:EE
NUTS:EE on Eesti territoriaalne liigendussüsteem statistiliste territoriaaljaotuste nomenklatuuri (NUTS) järgi.
NUTSi regioonide aluseks olevad Eesti haldus- ja asustusüksuste andmed pärinevad Maa-ametist ning on liigitatud Eurostati kehtestatud NUTS-klassifikaatori (NUTS) alusel. Statistikaamet on ametlik NUTSi regioonide hoidja ja haldaja Eestis.
NUTS-koodide klassifikatsiooni alusel jaotub Euroopa Liidu majandusterritoorium kolme statistilise taseme vahel. Eesti ei jaotu NUTS I ja NUTS II alusel väiksemateks gruppideks. NUTS III tase koondab maakonnad järgmisteks gruppideks:
Koonga mõis
Koonga mõis (saksa keeles Kokenkau) oli riigimõis Pärnumaal Mihkli kihelkonnas. Tänapäeval jäävad mõisa maad Lääneranna valla alale.
Ajalugu
Koonga mõisast on esimene kirjalik teade 1449. aastast. Keskajal oli Koonga mõis ehitatud välja väikelinnusena. Siin oli tähtis administratiiv- ja majanduskeskus, siinsele Saare-Lääne piiskopkonna administraatorile allus laialdane ala kuni Tõstamaani.
Peahoone
Koonga mõisa praegune peahoone on pärit 19. sajandi esimesest poolest, kuid osi arvatakse pärinevat 1636. aastast. Sellesse aega on dateeritavad ühekorruselise kivihoone laiade servjoonvõlvidega keldriruumid.
Kõrvalhooned
Samal ajal ehitati endine mõisa puutöötuba ümber kahekorruseliseks internaadiks koolile.
Mõisa endisest valitsejamajast üle tee on saanud kauplus, kaugemal teeristil asuv sulastemaja on aga kohandatud korteriteks. 1973. aastal valmis samas naabruses uus koolihoone.
Mihkel Poska
Mihkel Poska (ka Mihhail Poska; 1860–1892) oli eesti õigeusu kiriku- ja haridustegelane.
Eluloolisi andmeid:
Ta sündis 7. novembril 1860 Tartumaal Laiuse kihelkonnas  köster Jaan Joann Poska ja Anna (Ann) Poska (sünd Tikker) peres, õppis Laiuse kihelkonnakoolis, Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris 1871-1881 ning omandas köster-kooliõpetaja kutse, õppis Tartu Ülikooli filoloogiaosakonnas (vene keel) aastatel 1884-1885, töötas kooli-inspektorina Saaremaal ja Harjumaa Rapla jaoskonna Talurahvaasjade komissarina Tallinnas aastatel 1890-1891.
Isiklikku
Mihkel Poska pere: abikaasa Apollinaria Poska (sünd Žemtšužina) (1867-1926), nende lapsed: Liidia Poska-Teiss (1888-1956); Nadežda Poska (sünd 1889); Mihhail Poska (sünd 1890)
Kaasani khaaniriik
Kaasani khaaniriik (tatari: Казан ханлыгы / Qazan Xanlığı) oli keskaegne tatari riik Volga keskjooksul ning Kama ja Volga jõe liitumiskohal; see eksisteeris aastatel 1438–1552. thumb|Volga jõe vesikond
Khaaniriigi asend
Khaaniriik piirnes idas Siberi khaaniriigi, lõunas Nogai hordi, edelas Suurhordi ning loodes ja põhjas Moskva tsaaririigiga. Kaasani khaaniriigi alad kuulusid algselt Kuldhordi koosseisu ja selle eksistentsi lõpetas Moskva tsaaririigi vallutus.
Khaaniriigi pealinn oli Kaasan ja territoorium hõlmas tänapäeva Venemaa Föderatsiooni Tatarstani, Mari Eli, Tšuvaššia, Mordva, osaliselt ka Udmurtia ja Baškortostani alad, kus elasid marid, udmurdid, baškiirid, mokšad, mordvalased ja tšuvašid.
Kuldhordi sisevõimuvõitluse tagajärjel lagunemise järel moodustas Kaasani piirkonnas khaaniriigi Kaasani khaan (1438–1445) Olug Muhammed (Oluğ Möxämmät), Kuldhordi khaani 1380–1395 Tohtamõši pojapoeg.
Khaaniriigi moodustamine
Mahmuti poja, järglasteta khaan (1463–1467) Khalili surma järel sekkus uue troonipretendendi Kassimovi khaani Qasimi toetajana troonipärimisvõitlusse Moskva suurvürst Ivan III edutus Vene–Kaasani sõjas 1467–1469, kuid valitsejaks sai ikkagi khaan (1467–1479) Ibragim.
Vene-Kaasani sõjad
Vene-Kaasani sõda (1467–1469) algas vastastikku tehtud rüüsteretkedega. 1468. aastal aga tatarlaste väed hõivasid Novgorodi vabariigi Vjatkamaa Hlõnovi linna ja selle ümbruse. 1469. aastal tegid Moskva suurvürstiriigi väed sõjakäigu Kaasanile kahe suure sõjasalgaga, Nižni Novgorodist mööda Volga jõge ja Ustjugist, läbi Permimaa Kama jõe ülemjooksult aga koordineerimatuse tõttu väesalgad purustati tatarlaste poolt ükshaaval. 1469. aastal sügisel tegid Moskva suurvürstiriigi väed tsaari vendade, Dmitrovi vürsti Juri Vassiljevitš noorema ja Andrei Vassiljevitši juhtimisel edutu sõjakäigu Kaasanile ja piirasid linna. 1469. aastal sõlmitud rahulepingu alusel säilis saavutatud status quo olukord.
1478. aastal vallutas Ivan III Novgorodi ja Novgorodimaa sai osaks Venemaa suurvürstiriigist ning Ivan III alustas sõjategevust iidsete Vene maade, Vjatkamaa taasliitmiseks ning tegi ka sõjaretke Kaasani vastu. 1478. aastal sõlmitud rahulepingu alusel säilis taas saavutatud status quo olukord. 1479. aastal suri khaan (1467–1479) Ibragim, kellele järgnes Nogailaste toetatud khaan (1479–1484) Ali. 1484. aastal sai khaaniks (1484–1485), Moskva suurvürst Ivan III toetatud alaealine Muhammad Amin, kelle Ali tõukas võimult uuesti 1485. aastal.
1487. aastal tegi Moskva suurvürst Ivan III uue sõjaretke Kaasani vastu ja vallutas linna ning valitsejaks sai taas (1487–1495) Muhammad Amin ning algas Kaasani khaaniriigi Moskva suurvürstiriigi protektoraadi ajastu (1487–1521). Kaasani khaaniriigi valitsejate nimetamisel omasid järgnevalt mõjuvõimu Moskva suurvürst ja Siberi khaaniriik, keda toetasid Kaasani õukonna erinevad huvirühmad.
1500.–1503. aasta Moskva-Leedu sõjas osales endine khaan Muhammad Amin. 1501. aastal liitus sõjategevusega Moskva tsaari liitlase Kaasani khaaniriigi vastane krimmitatarlaste Suurhord, mille väed sõdisid 1500. aastal Kaasani khaaniriigiga, 1501. aasta esimesel poolel aga alustasid sõjaretki Moskva tsaari alluvusse läinud vürstide aladele (Rõlski, Novgorod-Severskini ja jõudsid välja isegi Brjanskini. Suurhordi vägede rünnak sundis Ivan III paiskama sinna Vene vägesid põhjast. Moskva vägede ja Krimmi khaaniriigi liitlasvägede ühendatud jõududega löödi rünnak tagasi. Viimane Suurhordi khaan Šeik Ahmad kaotas sõjategevuse Moskva ja Krimmi vägedele ning kaotas ka oma riigi ja põgenes Leetu. Suurhordi valdused liideti Krimmi khaaniriigiga.
Vene–Kaasani sõda (1505–1507) algas khaan (1502–1518) Muhammad Amini juhtimisel, eesmärgiga tõrjuda välja Kaasani khaaniriigis Moskva vürstiriigi reaalset võimu teostavad asemikud ja tühistada sunnitud lepingud Moskva suurvürstiga. Kaasani khaaniriigi ja nende liitlaste Nogaide vägi suundus piirama Nižni Novgorodi ja piiras edutult Nižni Novgorodi kremlit. Moskva vürstiriigist saadetud vägi aga jäi ootama Muromi piirkonnas ning järgnenud Moskva suurvürst Ivan III surm peatas sõjategevuse. Uue tsaari Vassili III saadetud väed ründasid Kaasanit 1506. aastal, kuid hävitati. Vene vägesid jälitati Moskva vürstiriigi piirideni, kuid ei ületatud piiri. Kaasani ja Moskva vaheline rahuleping sõlmiti 1507. aastal ning sõlmitud rahulepingu alusel säilis saavutatud status quo olukord ja tagastati vene sõjavangid. 1512. aastal alguses sõlmiti Kaasani ja Moskva vaheline "igavese rahu leping".
1519. aastal sai Kaasani khaaniks, Moskva vürstiriigi ja Vassili III toetatud 13-aastane Kassimovi khaan Geray dünastiast Šig-Alei. Šig-Alei, kes oli Kassimovi khaan aastatel 1516–1519, 1535–1546, 1546–1551 ja 1552–1567 ning Kaasani khaan aastatel 1519–1521, 1546 ja 1551–1552. Ta oli khaaniriigi venemeelsete juht ning kukutati seetõttu mitu korda. 1521. aastal aga tegid Krimmi khaaniriigi väed sõjakäigu Kaasanile ja tõukasid Šig-Alei troonilt ning Kaasani khaaniks (1521–1524) sai Geray dünastiast Sahib Geray.
1521. aastal tegid Krimmi ja Kaasani khaaniriigi ühendatud väed sõjakäigu Venemaale ja piirasid Moskvat. 1521. aastal tungisid Kaasani väed Moskva vürstiriiki idasuunalt Nižni Novgorodi ja Kolomna suunal ning Krimmi khaaniriigi väed lõunasuunalt Krimmi ja Oka sihil. Kaasani väed vallutasid Nižni Novgorodi ja Krimmi väed purustasid nende vastu saadetud tsaari venna Staritsa vürsti Andrei väed ning väed ühinesid Kolomna juures. Vassili III põgenes Moskvast ja Krimmi-Kaasani väed piirasid Moskvat. Sõlmitud 1521. aasta rahulepinguga Moskva suurvürsti ja Krimmi khaani vahel tunnistas Moskva suurvürst Krimmi khaani võimu ja kohustus maksma andamit nagu varem Kuldhordile ning lõpetama protektoraadi Kaasani khaaniriigi üle. pisi|Osmanite impeerium, aastail 1481–1683. Sultanite (1481–1512) [[Bayezid II, (1512–1520) Selim I Julma, (1520–1566) Süleyman I Toreda valitsusajal]]
Käänd-lurssvili
Käänd-lurssvili (Corispermum declinatum) on rebasheinaliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Kaasani khaaniriik
Vene-Kaasani sõjad
1523.–1524. aasta Vene-Kaasani sõjas toetas Kaasani khaaniriik Krimmi khaaniriiki, kes alustas sõda Moskva suurvürstiriigi liitlase Astrahani khaaniriigiga. Vastuolude tõttu Krimmi khaaniga tunnustas Kaasani khaaniriik sõjalise abi eest Osmanite riigi ja Suleiman I protektoraati ja sõltuvust. 1524. aastal tegid Moskva suurvürstiriigi väed edutu sõjakäigu Kaasani vastu, mille lõpetas alles 1529. aastal sõlmitud rahuleping. Rahulepinguga tunnistas Moskva suurvürst Safa Gerayd Kaasani khaanina (1524–1531) ja Kaasani khaaniriigi Osmanite riigi protektoraati. Moskva suurvürst keelas Vene kaupmeestel osalemast Kaasanis toimuvatel igaaastastel Volga laatadel ning asutas uue laadakohana Kostroma lähedal Makarjevi.
1530. aasta kolmandas Vene-Kaasani sõjas purustati Kaasanile pealetungivad Moskva suurvürstiriigi väed Kaasani ja Krimmi ning Astrahani khaaniriigi liitlasvägede poolt. Moskva suurvürstiriik alustas rahuläbirääkimisi.
1531. aastal toimus Kaasani jälle paleepööre ja Kaasani khaaniks (1532–1534) sai Geray dünastiast Šig-Alei vend Canğäli. Moskva suurvürst Vassili III surma järel 1533. aastal aga teostati uus paleepööre ja Kaasani khaaniks (1534–1546) sai jälle Safa Geray.
1536.–1537. aasta neljandas Vene-Kaasani sõjas tegid Kaasani väed mobiilseid rüüsteretki Moskva suurvürstiriigi ja Kaasani khaaniriigi piirialadel: Nižni Novgorodi ja Balahna, Kostroma ja Muromi piirkonnas. Moskva suurvürstiriigi heidutusvõimekust vähendas suurvürst Vassili III surma järel suurvürstiriigis regendina valitsenud Jelena Glinskaja valitsus.
1545. aasta viiendas Vene-Kaasani sõjas ajastati Moskva suurvürstiriigi vägede kolme väekoondise rünnak Kaasanile siseriikliku paleepöördega, kuid kõik eraldi peale tunginud väed purustati. 1546. aastal aga Safa Geray tõugati troonilt paleepöörde tulemusel ning Kaasani khaaniks (1546) sai üheks kuuks Moskva suurvürstiriigi toetatud Šig-Alei. Safa Geray kehtes taas oma võimu ja valitses surmani khaaniriiki 1546–1549.
Vene Kaasani sõjakäigud
1547.–1548. aasta 1. Kaasani sõjakäigus tegid Moskva suurvürstiriigi väed suurvürst Ivan IV juhtimisel sõjakäigu Kaasani alla ja piirasid linna nädala jooksul, kuid siis taganesid eduta.
1549.–1550. aasta 2. Kaasani sõjakäigus piirasid Moskva tsaari streletsid, Šig-Alei Kassimovi ja Astrahani ratsaväelased edutult Kaasanit.
1551. aasta 3. Kaasani sõjakäigus lisaks sõjalistele ettevalmistustele meelitati Moskva tsaaririigi poole piirkonna tšuvašidest ja maridest elanikud, ehitati Svijaga jõel Svijažski linnus, kus blokeeriti liiklus jõel ning okupeeriti Volga jõe paremkallas. Blokeerides majandustegevuse Volga jõel ning Kaasani varustamise saavutasid Moskva tsaaririigi väed Kaasani alistumise ilma sõjalise linna piiramiseta. 1551. aasta vaherahulepinguga tunnistas Kaasani khaaniriik Kaasani khaanina Šig-Aleid ning kohustus vabastama Kaasanis orjuses olnud Moskva tsaaririigi alamat. 1551. aasta rahulepingu läbirääkimiste ajal esitas Moskva tsaaririik ultimaatumi Kaasani khaaniriigi parempoolse osa (Volga jõest paremal pool asuva osa) liitmisest Moskva tsaaririigiga.
Brides In Bloom
Brides In Bloom on Eesti ansambel. Ansambel asutati 2003. Brides in Bloomi lagunemise järel on bändi liikmed aktiivsed ansamblites Dramamama, Terminaator, Wiiralt, Silverstique.
Kaasani khaaniriik
Kaasani vallutamine
1552. aastal kavandas Moskva tsaaririik Kaasani khaani Šig-Alei asendamist Moskva tsaaririigi asehalduriga, kuid Kaasani khaaniriik hakkas viimast korda vastu enda annekteerimisele ja ei lasknud Moskva tsaaririigi esindajaid ning asevalitsejat Simeon Mikulskit Kaasanisse.