cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oraalseks
Oraalseksiks ehk suuseksiks (ladina keeles fellatio või cunnilingus ehk cunnilictus) nimetatakse tavaliselt seksuaalset naudingut taotlevat tegevust, mille käigus suguelundid puutuvad kokku huulte, keele, suu limaskesta või hammastega.
Mõisteid
Fellatio on oraalseks, mille käigus stimuleeritakse sugutit. Teisi nimetusi: suuseks, imemine, suhuvõtmine, suhupanemine, suhutoppimine, suhu saamine, hamba peale võtmine jne. Mitmed neist nimetustest on kasutusel tavakeeles ja slängis ka teistes tähendustes.
Cunnilingus või cunnilictus on naise kliitori, häbememokkade ja tupeesiku stimuleerimine huulte, keele ja/või hammastega. Teisi nimetusi: keelekas, lakkumine, imemine, suumõnu jne.
Oraalseksiks nimetatakse mõnikord ka skrootumi või pärakuava lakkumist. Rindade, rinnanibude, kõrvade, sõrmede jm kehaosade stimuleerimist suu, huulte, keele või hammastega oraalseksiks tavaliselt ei nimetata; ega ka mitte suult suule suudlemist.
Tehnika
Oraalseksi kasutatakse nii eel- kui ka järelmänguna seksuaalvahekorra käigus, aga ka omaette seksuaalse tegevusena nii hetero- kui ka homoseksuaalsetes suhetes.
Fellatio
Suguti stimuleerimiseks suuga kasutatakse sugutivarre, eesnaha ja sugutiluki suudlemist, lakkumist, imemist, näksimist jm võtteid. Suguti sisenemisel suuõõnde võidakse täiendavalt kasutada keele, suuõõne, hammaste ning imemis- ja neelamislihaste tegevust. Fellatioga võib kaasneda ka sugutivarre, skrootumi jm piirkondade käe ja sõrmedega silitamine, hõõrumine, pigistamine jmt.
Mees võib suguti sisestada ka passiivse partneri suuõõnde ning sooritada ise sugutiga mitmesuguseid liigutusi.
Fellatio võib esile kutsuda seemnepurske suhu. Seemnevedelik võidakse alla neelata või hiljem suust eemaldada. Suguti võidakse vahetult enne seemnepurset ka suuõõnest välja võtta, misjärel seemnepurse võib toimuda partneri näkku või muudele kehaosadele.
Fellatiot kasutatakse ka pärast "tagasihoitud" intravaginaalset vahekorda (coitus reservatus) seemnepurske esilekutsumiseks. Sellist tehnikat kasutatakse sageli pornofilmides.
Turvaseks fellatio puhul eeldab samasuguseid ettevaatusabinõusid nagu ka teiste seksuaaltehnikate puhul. Kasutatakse kondoome, mis võivad olla lõhnastatud ja maitsestatud. Enne ja pärast fellatiot puhastatakse ja pestakse suguti, eriti sugutilukk ja eesnaha-alune piirkond. Samuti pestakse ja puhastatakse suuõõs enne ja pärast oraalseksi.
Fellatio ei põhjusta rasedust. Seemnevedeliku suhu sattumine ja/või allaneelamine ei kutsu esile mingeid häireid organismi talitluses. Samuti ei tekita fellatio partneritele üldjuhul mingeid vigastusi ega jäta jälgi. Võimalik oht on seemnevedeliku sattumine hingetorusse, mis võib põhjustada läkastamist või halvemal juhul isegi lämbumist. Viimase vältimiseks ei soovitata seliliasendit.
Paljude suguhaiguste edasikandumine on kondoomita fellatio puhul võimalik. Nakatumise oht on suurem, kui suuõõnes esineb vigastusi, katkisi hambaid vms.
Fellatiot kasutatakse nii heteroseksuaalsete kui ka meestevaheliste homoseksuaalsete vahekordade puhul, samuti grupiseksis jm.
Cunnilingus
thumb|Cunnillingus Naise suguelundite suuga stimuleerimiseks kasutatakse häbemepiirkonna, häbememokkade, kliitori ja tupe esiku suudlemist, imemist, lakkumist ja näksimist; samuti keele sisestamist tuppe.
Cunnilingus on kasutusel nii heteroseksuaalsete kui ka lesbiliste vahekordade puhul, samuti grupiseksis jm. Sageli kasutatakse lisaks ka manuaalset (sõrmedega) stimuleerimist, dildosid jm vahendeid.
Cunnilingus võib esile kutsuda naise orgasmi, millega võib kaasneda ohtram tupenõre eritus ("naise ejakulatsioon").
Turvaseks cunnilinguse puhul eeldab samasuguseid ettevaatusabinõusid nagu ka teiste seksuaaltehnikate puhul. Kasutatakse spetsiaalseid kilesid. Enne ja pärast cunnilingust puhastatakse ja pestakse suguelundeid, eriti väikeste häbememokkade voltide vahesid. Samuti pestakse ja puhastatakse suuõõs enne ja pärast oraalseksi.
Cunnilingus ei põhjusta rasedust. Tupenõre suhu sattumine ja/või allaneelamine ei kutsu esile mingeid häireid organismi talitluses. Samuti ei tekita cunnilingus partneritele üldjuhul mingeid vigastusi ega jäta jälgi. Neitsi puhul jääb neitsinahk üldjuhul terveks, kui ei toimu tuppe sisenemist sõrmede vm vahendiga. Keele abil neitsinahk üldiselt ei purune.
Paljude suguhaiguste edasikandumine on kaitsevahenditeta cunnilinguse puhul võimalik.
Karistusõiguses ja tavaliselt ka tsiviilõiguses võidakse cunnilingust käsitleda kui seksuaalvahekorda koos sellest tulenevate õiguslike tagajärgedega.
Asend nr 69
Asend nr 69 on kahepoolne oraalseks, mille puhul mõlemad partnerid stimuleerivad suuga teineteise suguelundeid. Heteroseksuaalse vahekorra puhul toimub üheaegselt fellatio ja cunnilingus. Lesbilise vahekorra puhul toimub mõlemapoolse cunnilingus ning geide puhul mõlemapoolne fellatio.
Terviseriskid
Oraalseksil võivad levida klamüüdia, inimese papilloomiviirus (HPV), gonorröa, herpes, hepatiit (mitmed tüübid) ning teised seksuaalsel teel levivad infektsioonid (STLI). Igasugune kehavedelike vahetamine HIV-positiivsete inimestega sisaldab HIV-viirusega nakatumise ohtu. Oraalseksil peetakse STLI-desse nakatumise riski väiksemaks kui tupe- või anaalseksil. Neist kolmest on oraalseksel HIV edasikandumise risk kõige väiksem.
STLI-de levimise risk suureneb, kui vastuvõtval partneril on haavad suguelunditel. Samuti siis, kui andval partneril on kas veritsevad igemed või lahtised lamatised või haavad suus. Riski suurendab ka hammaste pesemine, hambaniidi kasutamine või hambaarsti juures käimine enne oraalseksi. Seda seetõttu, kuna kõik need tegevused võivad tekitada väikeseid kriimustusi suunahas. Haavad, isegi kui need on mikroskoopilised, suurendavad võimalust nakatuda oraalsel teel STLI-dega. Selline kokkupuude võib tekitada ka tavalisemaid bakter- või viirusnakkusi suguelundite piirkonnas. Eelpool mainitud tegurite tõttu soovitavad arstid kasutada oraalseksil partneriga, kelle STLI staatus ei ole teada, kaitsevahendeid, näiteks kondoomi.
Lama (täpsustus)
Lama võib tähendada järgmist:
Külavanem
Külavanem on Eestis ühe või mitme küla elanike ühiste huvide esindaja, kes juhib küla ja juhindub oma tegevuses küla ühistest seisukohtadest, kehtivatest õigusaktidest ning valla ja piirkonna arengukavadest. Praktika näitab, et külavanema määratlemisel ei ole ühtset välja kujunenud arusaama, see erineb paljuski kohalike omavalitsuste lõikes. Tema rolliks on olla kogukonna eestvedaja, aktiivsuse kujundaja, identiteedihoidja ning partner kohalikele omavalitsustele. Külavanema ameti puhul on tegemist ühiskondliku usaldusametiga, mille ülesandeid täidetakse tasuta, siiski on omavalitsustel võimalik korraldada külavanema kulude hüvitamine ja töö tasustamine.
Külavanema töö on reguleeritud valla õigusaktidega, mille õiguslikud alused on sätestatud kohaliku omavalitsuse korralduse seaduse §-s 58.
Ametisse valimine
Külavanema valimise algatab toimkond või vallavalitsus, kutsudes selleks kokku üldkoosoleku. Külavanema kandidaat peab olema valimise hetkel vähemalt 18 aastane ja omama elukohta selles külas. Külavanema kandidaadid peavad koosolekul andma kirjaliku nõusoleku kandideerimiseks.
Külavanem valitakse koosolekul kohale tulnud täisealiste külaelanike häälteenamusega (erandiks on Viljandi ja Lääne-Saare vallad, kus saavad valimistel osaleda vähemalt 16 aastased külaelanikud). Hääled loeb kokku koosoleku juhataja ning teatab kohe tulemuse. Kandidaat, kes saab koosolekul antud häältest üle poole, osutub valituks.
Külavanema volituste kestuse määrab vald külavanema statuudis. Levinuim volituste kestus on 2–5 aastat. Üldkoosolek võib külavanema igal ajal tagasi kutsuda. Külavanema statuudi kinnitab vallavolikogu.
Oluline on kaasata külavanema valimistele võimalikult palju külaelanikke, sest valdava praktika järgi on külavanema valimistel osalejaid vähe. Põhjuseks võib olla nii koosoleku toimumise informatsiooni puudumine, erinevate huvigruppide konfliktid kui ka inimeste passiivsus. Selles olukorras võib vastvalitud külavanemal olla keeruline, kui enamik külainimesi pole uuest külavanemast teadlikud.
Külavanema õigused ja kohustused
Külavanema tegevused peavad kooskõlas olema kehtivate dokumentide, seaduste ja määruste ning üldtunnustatud tavadega, samuti peavad nad juhinduma küla ühistest seisukohtadest, omavalitsuse otsustest, määrustest ning Eesti Vabariigi seadustest.
Vallavolikogu, vallavalitsuse ja külaelanike koostöös on võimalik koostada iga küla ja valla vajadusi ning võimalusi arvestav külavanema statuut, mis määrab külavanema tegevuse põhialused, sealhulgas tema õigused ja kohustused. Külavanema statuudi koostamiseks on jäetud suhteliselt vabad käed, kuna statuut, valimine ja lepingulised suhted sõltuvad palju kohalikest asjaoludest (KOKS § 58 lg 3). Vallavalitsuse esindaja ja külavanema kokkuleppel võib sõlmida ka lepingu, millega saab täpsustada vallavalitsuse ülesannete täitmise külavanema poolt ja määrata vastav tasu. Alljärgnevalt on toodud külavanema laialdasemalt levinud õigused ja kohustused, mis võivad külade vaheliselt erineda.
Henn Põlluaas
Henn Põlluaas (sündinud 16. veebruaril 1960 Tallinnas) on eesti ühiskonnategelane ja poliitik.
Aastatel 2012–2015 oli ta Saue linnapea, 2015. aastast on Põlluaas Riigikogu liige, alates 4. aprillist 2019 kuni 18. märtsini 2021 oli ta XIV Riigikogu esimees.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1978. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1985. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kunstiõpetuse eriala (magistrikraadiga võrdsustatud haridustase).
Ta on töötanud Eesti Kunstimuuseumis teadusliku töötajana, Tallinnfilmis kunstnik-lavastajana, Eesti Televisioonis toimetaja ning 18-osalise etnograafilise dokumentaalsarja "Eesti rahvakalender" stsenaristi ja kunstnik-lavastajana, õpetaja, eraettevõtja, firmajuhi ja vabakutselise publitsistina.
Tasandike loend
Tasandike loend loetleb tasandikke, lauskmaid, madalikke ja alamikke.
Henn Põlluaas
Poliitiline tegevus
Põlluaas on Saue linnavolikogu ja selle erinevate komisjonide liige alates 2005. aastast. Märtsis 2012 valiti ta Saue linnapeaks, ning uuesti pärast KOV valimisi 2013. aastal, mil ta sai valimistel isikumandaadi.
Esimest korda kandideeris Riigikokku 2011. aasta valimistel, olles üks nn ühinenud üksikkandidaatidest. Valituks ei osutunud, kuid häältesaagilt oli üldjärjestuses esimese kolmandiku seas.
Poliitilistelt vaadetelt rahvuskonservatiiv. Alates 2012. aastast Eesti Konservatiivse Rahvaerakonna (EKRE) liige, 2012–2014 oli ta EKRE volikogu esimees ja edasi juhatuse liige, 2017. aastast on ta EKRE aseesimees. Oli ka EKRE Harju- ja Rapla ringkonna esimees. Varem ühtegi parteisse kuulunud ei ole.
27. märtsil 2012 valis Saue linnavolikogu Henn Põlluaasa Saue linnapeaks pärast umbusalduse avaldamist reformierakondlastest linnapeale Harry Pajundile ja abilinnapea Rafael Amosele ülesannetega mittetoimetulemise tõttu.
2013. aasta KOV valimistel sai Põlluaas isikumandaadiga Saue linnavolikogu liikmeks ja valiti 7. novembril häältega 13/2 jätkuvalt Saue linnapeaks. Ta on läbi Saue ajaloo olnud ainuke linnapea, kellele ei ole avaldatud umbusaldust.
2015. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta EKRE nimekirjas Harju ja Rapla maakonnas valimisringkonnas nr 4. EKRE üleriigilises nimekirjas oli ta 3. kohal. Ta sai 4309 häält ja 17. koha kõikide riigikogu kandidaatide seas ning osutus valituks ringkonnamandaadiga. Ta otsustas loobuda Saue linnapea kohast ja minna Riigikokku. Henn Põlluaas oli Riigikogu XIII koosseisus EKRE fraktsiooni aseesimees, väliskomisjoni ja riigieelarve kontrollkomisjoni liige, KAPO erikontrollikomisjoni asendusliige ja Vahemereriikide Parlamentaarse Assamblee Eesti delegaat.
2017. aasta KOV valimistel valiti ta ka haldusreformijärgse Saue valla volikogu liikmeks.
Riigikogu 2019. aastal toimunud valimistel sai Põlluaas Harju- ja Rapla maakonnast 7392 häält ja isikumandaadi. Üldises arvestuses saavutas ta üle-eestiliselt enam kui tuhande kandidaadi seas seitsmenda koha, Harju- ja Rapla maakonnas Kaja Kallase ja Jüri Ratase järel kolmanda koha. On Riigikogu Kaitseliidu toetusgrupi ja Eesti lennunduse toetusgrupi esimees.
Riigikogu XIV koosseisu esimesel istungil 4. aprillil 2019 valiti ta 55 häälega esmakordselt Riigikogu esimeheks ning 2020 märtsis uuesti.
2018. aasta juunis pani Venemaa Föderatsioon Henn Põlluaasa ühena 20 Eesti kodanikust nn russofoobide musta nimekirja ning kehtestas Venemaale sissesõidu keelu. Põlluaas teatas selle peale, et ta pole russofoob ja nimekirja sattumise põhjus on ilmselgelt tema kriitiline hoiak Venemaa valitsuse tegevuse suhtes. pisi|Pildil EKRE eestvedajad (vasakult): [[Mart Helme, Alar Ehala, Aivar Koitla, Henn Põlluaas, Sten-Hans Vihmar ja Martin Helme]] 2021. aasta juulis käis EKRE Henn Põlluaasa välja kui teoreetilise kandidaadi 2021. aasta Eesti presidendivalimisel, kuigi tal puudus ülesseadmiseks nõutavad vähemalt 21 Riigikogu liikme toetus.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 4 (Harju- (v.a Tallinn) ja Raplamaa) 5781 häält ning osutus valituks.
Hea valimistava rikkumine
2013. aasta kohaliku omavalitsuste volikogude valimiste eel pöörati ajakirjanduses tähelepanu Põlluaasa tegevusele, mis rikkus head valimistava. Ette heideti maksumaksja raha eest väljaantavas Saue linna värskes lehes "Saue Sõna" linnajuhtide reklaamimist. Valimisliidu "Kindlad tegijad" ning IRL-i kandidaadid olid täitnud oma artiklitega lehe 12-st küljest 8, Saue linnapea Põlluaas poseeris koos linna beebidega ühel küljel kolmel fotol.
Süüdistus Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse ignoreerimises
2020. aasta mais toimunud Riigikogu istungil pani esimees Põlluaas istungi saadikute seas poleemikat tekitanud päevakorra hääletusele ilma täiendavalt sõna soovivatele saadikutele selleks võimalust andmata. Opositsiooni kuuluva saadiku Raimond Kaljulaiu sõnul rikkus Põlluaas sellega Riigikogu kodu- ja töökorra seaduse paragrahve 74 ja 72. Õhtuleht kinnitas Kaljulaiu väidet ja viitas lisaks istungi stenogrammile tuginedes, et Põlluaas ignoreeris nii opositsiooni- kui ka koalitsioonisaadikute sõnavõtusoove.
Ühiskondlik tegevus
Põlluaas on juhtinud Tartu Rahu Põlistamise Seltsi ja Eesti Demokraatlikku Rahvuslike Jõudude Koostöökoda.
Ta kinkis 2017. aastal ühele Ghana perekonnale Ekre-nimelise kitse.
Tegevus Kaitseliidus
Põlluaas on Kaitseliidu liige ja KL Harju Maleva Keila Malevkonna pealiku abi. Lõpetas 2009. aastal Kaitseliidu Kooli allohvitseride kursuse ja 2011. aastal reservohvitseride kursuse. Tema auaste on lipnik. Omab märgilaskmises kõrgeimat esiküti klassi.
Henn Põlluaas on ka Eesti Reservohvitseride Kogu liige.
Isiklikku
Henn Põlluaas on abielus maastikukujundaja ja ajakirja Tiiu aiandusrubriigi toimetaja Janne Põlluaasaga. Neil on poeg ja tütar.
Nõukogude Liidu ajateenistuses osalemisest hiilis Põlluaas kõrvale. Selle eest andsid kolm vene ohvitseri talle peksa.
Tema isa Gunnar Põlluaas oli soomepoiss, Riikliku Akadeemilise Meeskoori (RAM-i) laulja ja Eesti filharmoonia administraator (ansambel Laine manager) ning ema oli moe- ja tekstiilikunstnik Made Põlluaas.
Tema emapoolne vanaisa oli Sangaste, Laatre ja Viljandi Jaani koguduse kirikuõpetaja Mihkel Laid. Osales Vabadussõjas, oli Vabadussõjalaste Liidu liige, astus vabatahtlikuna Eesti Leegioni 1941 ja hukati kommunistide poolt 1945. aastal ; vanaisa õemees (Henn Põlluaasa vanasõtsemees) oli kindralmajor Andres Larka, Eesti Vabariigi esimene sõjaminister, üks Kaitseliidu loojatest, Vabadussõjalaste Liidu esimees ja presidendikandidaat. Henn Põlluaasa vanavanaisa oli Eesti sõjaväe tervishoiuvalitsuse esimene ülemarst dr. Mihkel Ostrov.
Tema isapoolne vanaisa, Nikolai Põlluaas, lõpetas Riias vaimuliku seminari, õppis Peterburi polütehnikumis, 1920–26 oli ooperilaulja Estonias, hiljem töötas pangaametnikuna. Oli Kaitseliidu liige ja Nõmme tenniseklubi asutaja. Laulis RAM-s. Vanaema, Amanda Gabriele, oli hambaarst.
Harrastused
Põlluaas harrastab maalimist, kalapüüki ja ülikerglennukiga lendamist. Ta on alates 1982. aastast esinenud kunstinäitustel nii Eestis kui ka välismaal ning esinenud mitme isikunäitusega, oli Eesti Kunstnike Liidu noortekoondise liige.
Teti
Teti oli Vana-Egiptuse Vana Riigi 6. dünastia esimene kuningas. Tema valitsemisaeg langes aastatesse 2345 kuni 2333 e.Kr.
An-Nabaţīyah
An-Nabaţīyah' all võidakse mõista
Gaza
Gaza on linn Lähis-Idas Palestiinas Gaza tsoonis.
Gaza on Palestiina pealinn ja ühtlasi kõige suurem linn.
Emajõe Laulikud
pisi|Emajõe Laulikud, Šiauliai Cantat (Leedu) 2017 pisi pisi Emajõe Laulikud on Tartus tegutsev eesti naiskoor.
Koor loodi aastal 2003. Emajõe Laulikute repertuaar sisaldab nii eesti kui ka välisautorite teoseid, rahvaluule seadeid ja teoseid ooperikooridest, kirikumuusikat ja levimuusika töötlusi, naiskooride ja laulupidude lauluvarasalve kuuluvat. Iganädalased kooriproovid toimuvad Haridus- ja Teadusministeeriumi saalis.
Dirigendid
Koori dirigendid:
Jalg (pikkusühik)
Jalg on SI-süsteemi väline mõõtühik, mis on võrdne umbes kolmandiku meetriga.
Ühes jalas on kaksteist tolli ja ühes jardis on kolm jalga. Jala rahvusvaheline standardlühend on ft (inglise keeles foot). Tänapäeval kasutatakse seda peamiselt Ameerika Ühendriikides ja Suurbritannias, rahvusvaheliselt merenduses ja lennunduses.
Jalg kui mõõtühik on välja arenenud inimese jalalaba mõõtühikuna kasutusele võtmisest. Eri aegadel ja riikides on jala kui mõõtühiku pikkus kõikunud vahemikus 0,28–0,35 meetrit. Samamoodi on mõõtühikuna kasutusele võetud küünar. Ka küünar põhineb inimese kehaosal, nimelt küünarvarrel.
Tänapäeval on kasutusel inglise jalg.
Võivere
Võivere on küla Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Võiveres asub üks Struve geodeetilise kaare kolmest Eestis säilinud mõõdupunktist.
Nahariyya
thumb|270px Nahariyya (heebrea נהריה) on linn Iisraeli Põhjaringkonnas Vahemere ääres.
Elanike arv on 51 300 (2010), pindala on 10,5 km².
Nahariyya on asutatud aastal 1935, linnaõigused sai 1961. aastal.
Sport
Kohalik korvpalliklubi on Ironi Nahariyya (asutatud 1970. aastal HaPo'el Nahariyya nime all). FIBA EuroChallenge sarjas pääses Ironi Nahariyya kahel korral (2003–2004 ja 2004–2005) veerandfinaali.
Hanerahu (Jausa laht)
Hanerahu on endine väikesaar Jausa lahe suudmes. Varem Hiiumaast 0,1 kilomeetrit kagus asunud madala taimkattega maalapp on maakerke tõttu Hiiumaaga ühinenud.
VII Riigikogu
VII Riigikogu oli Riigikogu koosseis, mis valiti 1992. aasta Riigikogu valimistel 20. septembril 1992 sama aasta 28. juuni rahvahääletusel vastuvõetud põhiseaduse alusel. Valimistel võisid osaleda nii erakonnad, valimisliidud, ühendused kui ka üksikkandidaadid.
Hanerahu (Jausa laht)
Hanerahu on kirde–edela suunas veidi piklik.
Hanerahu saare ja Hiiumaa vahel on väga madal liivase põhjaga ala.
VII Riigikogu
Valimistel osales 8 valimisliitu, 5 erakonda, 39 ühenduste nimekirja ja 25 üksikkandidaati. Kokku seati üles 628 Riigikogu liikmekandidaati. Valimas käis 67,84 protsenti hääleõiguslikest kodanikest.
Valimistel kogusid enim hääli valimisliit Isamaa, kes koos Mõõdukate ja ERSP-ga moodustasid valitsuse. Parlamendi esimeheks valiti Isamaa nimekirjas kandideerinud Ülo Nugis.
VII Riigikogu fraktsioonid
pisi|VII Riigikogu koosseisu ühispilt 1995. aastal
Isamaa
30 liiget (05.10.1992), 13 liiget (10.03.1995) Sulev Alajõe (kuni 30.06.1994, Parempoolsed), Tiit Arge, Jaanus Betlem, Lauri Einer (kuni 08.11.1993, Liberaalid), Peeter Ello (14.02.–24.05.1994, asendusliige), Illar Hallaste (kuni 30.06.1994, Parempoolsed), Vootele Hansen (alates 02.11.1992, asendusliige; kuni 30.06.1994, Parempoolsed), Andres Heinapuu (kuni 30.06.1994, Parempoolsed), Rein Helme (kuni 30.06.1994, Parempoolsed), Karin Jaani (kuni 30.06.1994, Parempoolsed), Tõnu Juul, Kalle Jürgenson, Toivo Jürgenson (kuni 12.01.1994, majandusminister), Aivar Kala, Kaido Kama (kuni 22.10.1992, justiitsminister), Indrek Kannik (kuni 07.01.1994, kaitseminister), Heiki Kranich (kuni 08.11.1993, Liberaalid), Merle Krigul (alates 02.11.1992, asendusliige), Tiit Käbin (kuni 08.11.1993, Liberaalid), Mart Laar (kuni 22.10.1992, peaminister; alates 09.11.1994), Daimar Liiv (alates 16.12.1992, asendusliige; kuni 08.11.1993, Liberaalid), Jüri Luik (kuni 08.12.1992, minister), Paul-Olev Mõtsküla (alates 08.12.1994), Aap Neljas (kuni 08.11.1993, Liberaalid), Ülo Nugis (kuni 06.11.1992, fr mittekuuluv), Mart Nutt (kuni 30.06.1994, fr mittekuuluv), Jüri E. Põld (kuni 08.11.1993, Liberaalid), Kalju Põldvere (alates 02.11.1992, asendusliige; kuni 07.12.1993, fr mittekuuluv), Ilmar Pärtelpoeg (02.11.1992–21.06.1994, asendusliige), Matti Päts (kuni 28.10.1992, Riikliku Patendiameti peadirektor), Heiki Raudla, Paul-Eerik Rummo (kuni 22.10.1992, kultuuri- ja haridusminister), Tiit Sinissaar, Enn Tarto (kuni 30.06.1994, Parempoolsed), Lauri Vahtre, Arvo Valton, Trivimi Velliste (kuni 22.10.1992, välisminister; 14.02.–20.08.1994, EV alaline esindaja ÜRO-s), Andrus Villem (alates 02.11.1992, asendusliige)
Keskfraktsioon
15 liiget (06.10.1992) 10 liiget (10.03.1995)
Olav Anton, Ignar Fjuk (kuni 15.12.1993, fr mittekuuluv), Arvo Haug (alates 20.09.1993, asendusliige), Mati Hint (kuni 15.12.1993, fr mittekuuluv), Arvo Junti, Jaan Kaplinski (kuni 11.11.1993, fr mittekuuluv), Krista Kilvet, Kalev Kukk (kuni 10.11.1994, fr mittekuuluv), Ants-Enno Lõhmus (kuni 05.11.1993, fr mittekuuluv), Tiit Made (alates 27.06.1994), Siiri Oviir, Jüri Rätsep (kuni 10.08.1993, Riigikohtu liige), Edgar Savisaar, Olli Toomik (kuni 15.12.1993, fr mittekuuluv), Liina Tõnisson, Andra Veidemann, Rein Veidemann,
Mõõdukad
11 liiget (06.10.1992) 13 liiget (10.03.1995) Jaak Herodes, Liia Hänni (kuni 22.10.1992, minister), Toivo Jullinen (alates 27.09.1993, asendusliige), Vambo Kaal, Valve Kirsipuu, Jaan Kross (kuni 23.09.1993, astus tagasi), Lembit Küüts (alates 16.11.1994), Ülo Laanoja, Marju Lauristin (kuni 22.10.1992, sotsiaalminister; alates 21.09.1994), Jaan Leetsar (alates 14.11.1994, asendusliige), Uno Mereste, Eiki Nestor (alates 02.11.1992, asendusliige; kuni 09.11.1994, minister), Ardo Ojasalu (alates 02.11.1992, asendusliige; kuni 14.03.1994, Riigi Maksuameti peadirektor), Mihkel Pärnoja, Ivar Raig, Vello Saatpalu, Sergei Zonov (23.03.–20.09.1994, alates 14.11.1994, asendusliige), Aldo Tamm (alates 12.11.1992, asendusliige, kuni 08.11.1994, põllumajandusminister), Andres Tarand (kuni 22.10.1992, keskkonnaminister),
Maaliidu Ühendus
8 liiget (07.10.1992) 7 liiget (10.03.1995) Juhan Aare, Lembit Arro, Rein Hanson, Ants Käärma, Ilmar Mändmets, Kuno Raude (kuni 16.01.1995, fr mittekuuluv), Arvo Sirendi, Edgar Spriit (kuni 08.08.1993), Raoul Üksvärav (alates 16.09.1993)
Koonderakonna Ühendus
8 liiget (07.10.1992) 8 liiget (10.03.1995)
Toomas Alatalu, Endel Eero (alates 16.09.1993, asendusliige), Tõnu-Reid Kukk, Peeter Lorents, Kalev Raave, Riivo Sinijärv (kuni 16.02.1993, suursaadik Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendatud Kuningriigis), Eino Tamm (alates 23.02.1993, asendusliige), Tõnu Tepandi, Ülo Vooglaid, Raoul Üksvärav (kuni 16.09.1993, Maaliidu Ühendus)
Kuningriiklased
8 liiget (07.10.1992) 7 liiget (10.03.1995) Priit Aimla, Rein Kikerpill, Mihkel Kraav (alates 03.05.1993, asendusliige), Kalle Kulbok, Tõnu Kõrda, Lembit Küüts (kuni 13.10.1994, lahkunud fraktsiooni otsusel, fr mittekuuluv), Ralf R. Parve, Vambola Põder (kuni 12.03.1993), Kirill Teiter
Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei
11 liiget (08.10.1992) 8 liiget (10.03.1995) Jüri Adams (kuni 08.11.1994, justiitsminister), Rein Arjukese, Tiina Benno, Ants Erm (kuni 01.11.1993, fr mittekuuluv), Epp Haabsaar, Tunne Kelam, Avo Kiir (kuni 16.12.1993, Sõltumatud; alates 28.11.1994), Viktor Niitsoo (alates 09.11.1992), Jaanus Raidal (kuni 16.12.1993, Sõltumatud), K. Jaak Roosaare, Vardo Rumessen, Toivo Uustalo (14.04.–04.11.1993, fr mittekuuluv),
Eesti Kodanik
I: 07.10.1992–08.10.1992 7 liiget (07.10.1992) II: 18.11.1992–14.04.1993 6 liiget (18.11.1992) Tiina Benno (kuni 07.10.1992, ERSP) Katrin Linde, Paul-Olev Mõtsküla, Mart-Olav Niklus, Aime Sügis, Jüri Toomepuu, Toivo Uustalo (kuni 14.04.1993, ERSP)
Liberaalid
I: 08.11.1993–24.05.1994 6 liiget (08.11.1993) II: 27.06.1994 6 liiget (27.06.1994), 7 liiget (10.03.1995) Lauri Einer, Heiki Kranich (kuni 12.01.1994, rahandusminister; alates 27.06.1994), Tiit Käbin, Daimar Liiv (kuni 21.06.1994; alates 08.11.1994, asendusliige), Aap Neljas, Kristiina Ojuland (07.02.–24.05.1994, asendusliige), Jüri E. Põld Paul-Eerik Rummo (alates 27.06.1994, kultuuri- ja haridusminister),
Vabad Demokraadid
6 liiget (10.03.1995) Ignar Fjuk, Mati Hint, Jaan Kaplinski, Ants-Enno Lõhmus, Olli Toomik, Heido Vitsur,
Parempoolsed
9 liiget (30.06.1994), 8 liiget (10.03.1995) Sulev Alajõe, Illar Hallaste, Vootele Hansen (kuni 08.11.1994, keskkonnaminister), Andres Heinapuu, Rein Helme, Karin Jaani, Kaido Kama (kuni 08.11.1994, siseminister), Indrek Kannik, Ilmar Pärtelpoeg (alates 12.09.1994, asendusliige), Enn Tarto
Fraktsioonidesse mittekuuluvad Riigikogu liikmed
Ants Erm (01.11.–16.12.1993, Sõltumatud), Ignar Fjuk (15.12.1993–18.04.1994, Vabad Demokraadid), Mati Hint (15.12.1993–18.04.1994, Vabad Demokraadid), Rein Järlik, Kaido Kama (30.05.–30.06.1994, Parempoolsed), Indrek Kannik (30.05.–30.06.1994, Parempoolsed), Jaan Kaplinski (11.11.1993–18.04.1994, Vabad Demokraadid), Kalev Kukk (alates 10.11.1994), Lembit Küüts (13.10.–16.11.1994, Mõõdukad), Katrin Linde (alates 14.04.1993), Ants-Enno Lõhmus (05.11.1993–18.04.1994, Vabad Demokraadid), Tiit Made (kuni 27.06.1994, Keskfraktsioon) Paul-Olev Mõtsküla (14.04.1993–09.12.1994, Isamaa), Mart-Olav Niklus (14.04.–16.12.1993, Sõltumatud), Ülo Nugis (alates 06.11.1992), Mart Nutt (alates 30.06.1994), Kalju Põldvere (07.12.–16.12.1993, Sõltumatud), Kuno Raude (alates 16.01.1995), Aime Sügis (14.04.1993–04.04.1994, Sõltumatud), Jüri Toomepuu (alates 14.04.1993), Olli Toomik (15.12.1993–18.04.1994, Vabad Demokraadid), Toivo Uustalo (04.11.–16.12.1993, Sõltumatud), Heido Vitsur (kuni 18.04.1994, Vabad Demokraadid)
Parlamentaarne demokraatia VII Riigikogus
VII Riigikogu volituste ajal oli koalitsiooni- ja opositsioonifraktsioonide täpne eristamine väga keeruline. Fraktsioonide vahetamine ja moodustamine oli lihtne ning fraktsioonidistsipliin enamasti nõrk. Suhteliselt suur oli üksikute isikute mõju poliitilistele otsustele. Esimese valitsuse moodustanud koalitsioon koosnes kolmest Riigikogu fraktsioonist. Need olid Isamaa, Eesti Rahvusliku Sõltumatuse Partei ja Mõõdukad kokku 53 häälega. Riigikogu liikmete hääletamine Mart Laarile volituste andmise otsustamisel ei ole dokumenteeritud, seepärast ei saa enam kindlaks teha, kes täpselt volituste andmise poolt hääletasid.
Valitsuskoalitsioonile vastandusid selgelt Keskfraktsioon ja Eesti Kodaniku fraktsioon. Koonderakonna Ühenduse fraktsioon ja Maaliidu Ühenduse fraktsioon tuleks samuti lugeda opositsiooni kuuluvaks, kuigi nende vastandumine valitsevale võimuliidule polnud nii selge kui Keskfraktsiooni ja Eesti Kodaniku fraktsiooni puhul.
Kärnsäga
Kärnsäga (Pseudobagarius) on kalade perekond sugukonnast Akysidae sägaliste seltsis.
Perekonda kuuluvad liigid on levinud peamiselt Kagu-Aasias, sealhulgas Borneol, Kambodžas, Hiinas, Laoses, Tais ja Vietnamis.
Unas
Unas (ka Wenis, Unis) oli Vana-Egiptuse Vana Riigi 5. dünastia viimane kuningas. Tema valitsemisaeg langes aastatesse 2375–2345 eKr.
Ta laskis ehitada väikese püramiidi Saqqārah'sse, Džoseri astmikpüramiidi lähedusse.
1968. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis
1968. aasta Euroopa meistrivõistlused jalgpallis toimusid Itaalias.
1968. aastal nimetati turniir ümber Euroopa jalgpalli meistrivõistlusteks ning sel korral osales 31 riiki. Muudeti ka mängude süsteemi. Meeskonnad paigutati kaheksasse alagruppi, kust igast pääses kaks paremat veerandfinaali. Alates poolfinaalidest peeti turniir Itaalias. Poolfinaalides alistas Jugoslaavia valitseva maailmameistri Inglismaa 1:0 ning Itaalia sai pärast lisaaega väravateta lõppenud mängus Nõukogude Liidu vastu edasi loosiga. Itaalia ja Jugoslaavia vaheline finaalmäng lõppes pärast lisaaega viigiliselt 1:1. Kahe päeva pärast korraldati lisakohtumine, mille võitis Itaalia tulemusega 2:0.
Qānā
Qānā on küla Liibanoni lõunaosas.
2006. aasta 30. juulil hukkus Qānās Iisraeli-Liibanoni konflikti ajal Iisraeli armee korraldatud raketirünnakus vähemalt 54 inimest, neist 34 lapsed. Valdav osa hukkunuist olid tabamuse saanud maja keldris varju otsinud sõjapõgenikud.
Aasu
Aasu (ka Aasuküla) on küla Lääne-Virumaal Haljala vallas.
Tähevärav: Atlantis
"Tähevärav: Atlantis" (originaalpealkiri "Stargate Atlantis") on USA ja Kanada koostöös toodetav ulmesari, mille autorid on Brad Wright ja Robert C. Cooper.
Sari on ekraanil alates juulist 2004, septembriks 2005 oli valminud 30 osa. 2008. aasta 11. juulil läks eetrisse juba 5. hooaja esimene osa.
Sari kasvas välja ulmesarjast "Tähevärav SG1", mis omakorda põhineb 1994. aasta filmil "Stargate" (eesti keeles "Tähevärav"). Algselt oli "Stargate Atlantis" kavandatud järjena sarjale "Stargate SG-1" pärast selle seitsmenda hooaja lõppu.
Sisu
Tegevustik toimub tänapäeval ja on omamoodi jätkuks sarjale "Stargate SG-1".
Väinakari
pisi|Väinakari lõunatooder 2013. aastal
Tähevärav: Atlantis
Sisu
Kolonel Jack O'Neill saab 7. hooaja viimases osas "Lost City" teada Iidsete rassi teadmised. Ta paljastab Antarktikas asuva Pegasuse galaktika uurimiseks loodud eelposti. Erinevalt Linnutee galaktikas asuvate täheväravate puhul vajab galaktikatevahelise ussiaugu loomine oluliselt rohkem energiat. Mistõttu on sinna saadetud rahvusvaheline ekspeditsioon Maast eralduses.
Stargate Atlantis on rahvusvahelise ekspeditsiooni seiklustest, Pegasuse galaktikas asuvas, kadunud linna Atlantises. Stargate Atlantis paljastab ka Iidsete ühe tegeliku kadumise põhjuse.
Tomáš Verner
thumb|Tomáš Verner 2010. aastal
Tähevärav: Atlantis
Sisu
Pegasuse galaktikas aga ootab inimesi üks uus vastane Wraith, kes 10 000 aastat tagasi peaaegu hävitas Iiidsed. Wraith on humanoidist tulnukas, kes elamiseks imeb inimestelt elujõudu. Samuti leitakse peagi endale ka inimestest vaenlased Genii, kes soovivad lihtsalt vahendeid valimata kogu Atlantises olevaid teadmisi, tehnoloogiat ja relvi. Peagi aga leitakse endale ka uus ja tehnoloogiliselt võrdväärne vaenlane "Paljunejad" näol.
Väinakari
Väinakari on kari (madal) Väinameres Muhu ja Kassari vahel.
Tähevärav: Atlantis
Sisu
Iidsed on loonud oma tehnoloogia kaitseks erilise geeni tuvastuse, milleta nende tehnoloogilised seadmed lihtsalt ei tööta. Probleemile toob lahenduse arst Dr. Carson Beckett, kes loob geeniteraapia. Meeskonnaga viimasel hetkel liitunud major John Sheppardil on aga see geen loomulikul kujul olemas. Temast kujuneb välimissioonide juht.
Tomáš Verner
Tomáš Verner (sündinud 3. juunil 1986 Písekis) on tšehhi iluuisutaja.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon (inglise keeles Food and Agriculture Organization of the United Nations, lühendatult FAO; itaalia keeles Organizzazione delle Nazioni Unite per l'Alimentazione e l'Agricoltura) on ÜRO hallatav ja juhitav rahvusvaheline organisatsioon, mis tegeleb maailma (globaalsete) toidu- ja põllumajandusprobleemidega. Organisatsiooni peakorter asub Roomas.
Tomáš Verner
Spordikarjäär
Ta on pärit Píseki ringkonnas asuvast Borovany külast. Iluuisutamisega hakkas tegelema viieaastaselt ja 12-aastaselt kolis Prahasse, kus olid paremad võimalused treenimiseks. Ka tema vanem vend Miroslav tegeles varem iluuisutamisega.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon
FAO põhiülesanneteks on näiteks prognoosida globaalseid toiduvarusid, arendada, parandada ja viljeleda uusi ja efektiivsemaid taimesorte, arenenumat ja keskkonnasõbralikumat agrotehnikat. FAO tegeleb ka mitmete maaelu arengu ja sotsiaal-majanduslike pilootprojektidega.
Väinakari
Väinakari vähim sügavus on 0,6 meetrit.
Tomáš Verner
Spordikarjäär
Tomáš Verner võistleb meeste üksiksõidus ja esindab oma kodumaad Tšehhi Vabariiki. Treenib ta paralleelselt nii Prahas kui ka Oberstdorfis Saksamaal. Tema treener on sakslane Michael Huth ja koreograaf kanadalanna Lori Nichol. Varem on Vernerit treeninud ka Robert Emerson, Vlasta Kopřivová ja Iveta Bidařová.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon
FAO viib tegevust läbi nii arengu- kui ka arenenud riikides.
Väinakari
Madal on tähistatud Väinakari lõunatoodriga, millest on ohutu mööduda lõuna poolt.
Hiiu väina laevatee kulgeb karist lõunas.
Tomáš Verner
Spordikarjäär
Maailmatasemel on tema parimaks saavutuseks neljas koht 2007. aasta maailmameistrivõistlustel Tōkyōs.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon
8. augusti 2008. aasta seisuga oli FAO-l 191 liikmesriiki, assotsieerunud liikmeteks on Euroopa Liit, Fääri saared ja Tokelau.
Tomáš Verner
Isiklikku
2010. aastal sai ta Praha Karli ülikoolis bakalaureusekraadi kehakultuuri ja spordi alal. Praegu jätkab ta õpinguid magistriõppes.
ÜRO Toidu- ja Põllumajandusorganisatsioon
Ajalugu
FAO asutati 16. oktoobril 1945 Quebecis Kanadas. Aastal 1951 viidi FAO peakontor Washingtonist Itaaliasse Roomasse.
Tomáš Verner
Isiklikku
Ta räägib lisaks tšehhi keelele inglise, saksa ja veidi ka vene keelt.
Neli aastat oli ta suhtes prantsuse jäätantsija Nathalie Péchalat'ga.
Al-Hirmil
Al-Hirmil on linn Liibanonis Bekaa kubernerkonnas.
Viited
قضاء الهرمل
Sambia riigipeade loend
Sambia riigipeade loend loetleb Sambia riigipead alates iseseisvumisest 1964. aastal.
Inimene ja biosfäär
"Inimene ja biosfäär" (inglise Man and the Biosphere, lühendatult MAB) on multidistsiplinaarne UNESCO rahvusvaheline teadus-, rakendus- ja koolitusprogramm, mille peaeesmärk on uurida inimese ja biosfääri vastastikuseid suhteid ning tasakaalustada ühelt poolt majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning teiselt poolt kultuuriväärtuste ja looduse mitmekesisuse säilimist.
Programm sai alguse 1971. aastal, olles ühtlasi jätkuks eelnenud Rahvusvahelisele bioloogiaprogrammile. MABi programmi efektiivsemaks elluviimiseks hakati maailmas looma biosfäärikaitsealasid (2008. aasta seisuga oli neid 105 riigis ühtekokku 531 ala). Eestis on loodud Lääne-Eesti saarestiku biosfäärikaitseala.
Georg Siimenson
Georg Siimenson (ka Jüri Siimenson; 16. august 1912 Narva – 12. jaanuar 1984 Tallinn) oli Eesti jalgpallur. Mängijakarjääri alustas Tallinna Jalgpalliklubis. Aastast 1932 kuulus Tallinna VS Sport rivistusse. Tulnud kaks korda Eesti meistriks. Koondises mängis 42 kohtumist.
Arnold Raud
Arnold Raud (6.november 1901 Aresi, Virumaa – 7.detsember 1962 Tartu) oli eesti kommunist ja Eesti NSV haridusminister 29. juunist 1946 – 22. septembrini 1950.
Arnold Raud oli aastatel 1926–1930 Leningradis, Eesti Pedagoogilises Instituudis ja Täppismehaanika Instituudis õppejõud, aastatel 1932–1934 Täppismehaanika ja Optika Instituudi dotsent, aastatel 1934–1935 Lääne Vähemusrahvaste Kommunistliku Ülikooli dotsent, aastatel 1935–1939 Põhjarahvaste Instituudi aspirant ja dotsent ning ka ÜK(b)P ajaloo lühikursuse rühma liige.
1940. aastal pärast Eesti okupeerimist ja annekteerimist määrati Arnold Raud EKP KK kooliosakonna juhatajaks Tallinnas ja Tallinna Tehnikaülikooli poliitökonoomia kateedri juhatajaks.
1941. aastal alanud Saksamaa-NSV Liidu sõja alguses määrati A. Raud moodustatud 16. Pärnu hävituspataljoni komissariks ning taandus koos nõukogude vägedega NSV Liitu.
Kameeleonsäga
pisi|kare kameeleonsäga Kameeleonsäga (Acrochordonichthys) on kalade perekond sugukonnast Akysidae sägaliste seltsis.
Perekonda kuuluvad liigid on levinud peamiselt Kagu-Aasias. Mitu liiki esinevad ainult Borneo jõgedes.
Arnold Raud
1942. aastal pärast NSV Liidus moodustatud rahvusväeosade moodustamist määrati A. Raud 7. Eesti Laskurdiviisi poliitosakonna ülemaks.
1942–1943 oli A. Raud 7. Eesti Laskurdiviisi komissar ja oktoobrist 1942 diviisi komandöri (August Vassili) asetäitja poliitalal.
1943–1946 oli alampolkovnik A. Raud 7. ELD ja pärast selle ümbernimetamist 1945. aastal, 118. Eesti Laskurdiviisi poliitosakonna ülem ja komandöri asetäitja poliitilisel alal.
1946. aastal määrati A. Raud Eesti NSV haridusministriks ning haridusministrina tegutses A. Raud aastatel 1946–1950.
1950–1957 oli A. Raud EKP KK juures asuva Vabariikliku Parteikooli majanduskateedri juhataja.
1957–1960 oli A. Raud Tartu Ülikooli ning alates 1960. aastast Eesti Põllumajandusakadeemia poliitökonoomia kateedri juhataja.
Dipool
Dipool (kreeka keele sõnadest dis kaks korda + polos telg, poolus) on kahest võrdsest lähestikku asetsevast, kuid vastandmärgilisest elektrilaengust või kahest magnetpoolus (põhja- ja lõunapoolusest) koosnev süsteem.
Elektriline dipool
pisi|75px|Elektrilise dipooli [[vektor]]
Elektriline dipool koosneb kahest võrdse suurusega positiivsest ja negatiivsest elektrilaengust. Need vastandmärgilised laengud kompenseeruvad vastastikku, nii et dipoolil puudub elektrilaeng.
Elektrilise dipooli iseloomustussuurused on laengute vahekaugus (positiivse laengu kohavektor negatiivse laengu suhtes) ja laengute absoluutväärtus. Nende korrutis on elektriline dipoolmoment. Dipoolmoment on suunatud piki dipooli telge negatiivse laengu poolt positiivse laengu poole.
Magnetiline dipool
pisi|150px|Vooluga I kontuuri magnetmoment \vec m Magnetiline dipool on voolukontuur (kinnine vooluga elektriahel, nn elementaarvool) või siis kontuuride süsteem, mille mõõtmed on voolu magnetvälja vaadeldavate punktide kaugustega võrreldes väga väikesed.
Magnetilist dipooli iseloomustab magnetmoment \vec m, mille suuna määrab voolu suund kruvireegli järgi: kui kruvi keerata kontuuri voolu suunas, siis näitab kruvi edasiliikumise suund magnetmomendi suunda kontuuri keskpunktis.
Magnetmomendi väärtus kus I on voolutugevus kontuuris ja a on kontuuri pindala.
Eesti Loomaarstlik Ringvaade
Eesti Loomaarstlik Ringvaade on Eesti Loomaarstide Ühingu ajakiri, mida anti välja aastatel 1925–1940 ja hiljem uuesti 1989. aastast.
Auküla
Auküla (varem ka Au) on küla Lääne-Virumaal Haljala vallas.
Aaviku (Haljala)
Aaviku on küla Lääne-Virumaal Haljala vallas. Indeks on 45305.
Eesti Loomaarstlik Ringvaade
Ajalugu
1920. aastail oli Eesti Vabariigis veel vähe loomaarste ning seega oli neile suunatud erialakirjanduse väljaandmine raskendatud. Loomaarstiteaduse teemasid püüti kajastada ajakirjas Agronoomia, aga kuna sinna ei sobinud hästi kitsamad erialaartiklid veterinaaria vallast, siis hakkas Eesti Loomaarstide Selts 1925. aastal August Arvo Olt-Ojasalu initsiatiivil ajakirja Eesti Loomaarstlik Ringvaade välja andma. Ajakirja trükiti algul o/ü Vaba Maa kirjastuses.
Ajakirja väljaandmist toetas rahaliselt Loomatervishoiu Peavalitsus ja 1930. aastate teisel poolel ka Loomaarstide Koda.
1927. aastast hakati toimetuse koosseisu suurendama. Jaan Rabisoni asemel asusid ajakirja toimetama veterinaariaõppejõud Karl Saral ja Aleksander Rängel ning Tori hobusekasvatuse juhataja Mihkel Ilmjärv. Kuni 1928. aastani paiknes ajakirja toimetus Loomatervishoiu Peavalitsuse ruumides Tallinnas Rahukohtu tänaval, kuna kõik kolm varasemat toimetajat (A. Olt-Ojasalu, J. Rabison ja Karl Taagepera) töötasid algul pealinnas.
1928. aastal liitusid toimetusega Johannes Karlson (Kaarde), Gabriele Tehver (1935. aastani) ja Elmar Redlich ning toimetuse aadressiks sai loomaarstiteaduskond. Kui 1929. aastal liitus toimetusega ka Seerumilaboratooriumi juhataja Herman Peterson, siis kuulusid toimetusse kõigi tähtsamate veterinaarasutuste esindajad.
1929. aastast trükiti ajakirja Varraku kirjastuses, 1933. aastast K. Mattieseni trükikojas.
Täiendust sai toimetus veel 1932. aastal, kui liitus Julius Tehver (1935. aastani), ja 1935. aastal, kui A. Rängeli ja Reidlichi asemel tulid Vassil Ridala ja E. Roots. Alates 1936. aastast eristati toimetust (J. Kaarde, E. Ridala, Vassil Ridala ja Elmar Roots) ning toimkonda (toimetuse kolleegiumi), millesse kuulusid peale toimetuseliikmete veel August Arras, A. Ojasalu, H. Peterson ja K. Taagepera.
30. detsembril 1940 trükiti ajakirja pikaks ajaks viimaseks jäänud number. Viimasel ilmumisaastal oli toimkond kasvanud juba 16-liikmeliseks, kuna eelnevalt mainituile lisaks olid liitunud A. Laasi, A. Mõttus, H. Reiman, R. Säre, J. Tomberg, E. Vaud ja L. Voltri. Selleks ajaks olid tegevtoimetajateks olnud A. Olt-Ojasalu (1925–1928), Johannes Kaarde (1929–1939) ja Vassil Ridala (1940).
Tiraaž oli 1940. aastaks jõudnud 325–370 eksemplarini väljaande kohta, mis kattis täielikult loomaarstide vajadused, kuna sama aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis 188 veterinaararsti (kellest 156 olid eestlased).
Eesti Loomaarstlikku Ringvaadet ilmus esimesel aastal seitse, aastail 1926–1929 kuusvihikut ning hiljem kuni ajakirja sulgemiseni kaheksa vihikut aastas. Kokku anti 16 aasta jooksul välja 3690 lehekülge ainestikku ehk keskmiselt 247,5 lehekülge aastas. Alustati 124-leheküljelisest aastamahust ning suurim maht 320 lehekülge saavutati 1938. aastal. 16 tegutsemisaasta jooksul oli ilmunud 396 originaalkirjutist ehk keskmiselt 24,4 artiklit aastas. Selle alla läksid teadustööd peaaegu kõigilt veterinaaridelt, aga ka naabervaldkondadest (näiteks hobusekasvatus).
Ajakirja hakati uuesti välja andma 1989. aastal. Peatoimetaja oli Jüri Parre, teised toimetajad O. Tamm, Jaagup Alaots, Enn Ernits, Mihkel Jalakas.
Toimetuse uuemad koosseisud
1. novembrist 2009 oli Eesti Loomaarstliku Ringvaate peatoimetaja Andres Aland ning toimetajad Kristel Peetsalu, Kristi Praakle-Amin, Kerli Raaperi, Alar Onoper ja Madis Aidnik.
2015. aastal on peatoimetaja Kerli Mõtus ning toimetajad Andres Aland, Mati Roasto, Henri Siimon, Alar Onoper ja Madis Aidnik.
Marji‘yūn
2000. aastal elas seal umbes 3000 inimest.
Jordaania riigipeade loend
Jordaania riigipeade loend loetleb Jordaania monarhid alates autonoomia saavutamisest 1921. aastal. Lisaks: 1958. aastal oli Jordaania föderatsioonis Iraagi kuningriigiga.
Toll (pikkusühik)
pisi|Tollimõõdulint pisi|19. sajandist pärit vahend erinevate tollide ümberarvestamiseks Toll (lühend ") on pikkusühik.
1 toll = 0,0254 m = 1/36 jardi = 1/12 jalga = 2,54 sentimeetrit. Toll jaguneb veeranditeks (neljandikeks) ja need omakorda kaheksandikeks.
Vaata ka
Tomme (lingtemaat)
Gustav Ernesaksa heliteoste loend
''Siin on loetletud Gustav Ernesaksa heliteoseid. Enamik loetletud teostest on käsikirjadena hoiul Teatri- ja muusikamuuseumis (TMM) või Eesti Rahvusraamatukogus (RR).
Soololaulud klaverisaatega
Loomisaasta teadmata:
Segakoorile
Loomisaasta teadmata:
Lastekoorile ning 1- ja 2-häälsed laulud
Lastelaulud Ellen Niidu sõnadele: 1. Pidupäev. 2. Muri mure. 3. Tammetõru. 4. Õunakorjamise õpetus. 5. Ninatark. 6. Kreegipuu. 7. Võilill. 8. Kevadkuul. 9. Kalad. 10. Jussi suss. 11. Lõoke .12. Karupätsu sünnipäev (käsikiri TMMis) Rongid, rongid (Erika Esop) (käsikiri TMMis) Kõnelus kuuga (Heljo Mänd) (käsikiri RRs) Vikerkaar (Heljo Mänd) (käsikiri RRs) Külalised Jonnilast (Heljo Mänd) (käsikiri RRs) Meelespea (Ellen Niit) (käsikiri RRs) Tiritamm (Ellen Niit) (käsikiri RRs) Mai seelik (Ellen Niit) (käsikiri RRs) Õhulaev (Ellen Niit) (käsikiri RRs) Head teed, kel jalad kannavad (Ellen Niit) (käsikiri RRs) Kirsisöömise õpetus (Ellen Niit) (käsikiri RRs) Marsilaul (A. Aguraiuja) (käsikiri RRs) Pidupäev (S. Maršak) Kangelane (Erika Esop) (käsikiri RRs) Kimbuke, süit: Lumikelluke. Sinilill. Ülane. Takjas. Kullerkupp. Kõrvenõges. Meelespea. Kellukas (Heljo Mänd) (käsikiri RRs)
Loomisaasta teadmata:
Instrumentaalmuusika
"Randlaste tants" rahvapilliorkestrile
Conrad Peter von Bylow
Conrad Peter von Bylow (vene Конрат Петерсон Биллоу; Кондрат (Кондратий) Петрович Билоу (Биллов); surnud märtsis 1796) oli Venemaa mereväeohvitser.
Ta teenis Vene-Rootsi sõja ajal Balti laevastikus, oli 1788 Tallinna reidil "Paros" (Парос) komandör ja osales 1789 "Slava" (Слава) komandörina laevastikupiiramisel Soome lahes Porkkala saarestikus.
16. maist 1790 kuni 1793 oli ta Balti laevastiku liinilaeva "Mstislav" (“Мстислав”) komandör ja osales Vassili Tšitšagovi juhtimisel 1790. aasta merelahingus Viiburi lahel. 1785. aastal valminud Mstislavil teenis mitšmanina Adam Johann von Krusenstern ja sama laeva komandöriks olid varem olnud Samuel Greighi poeg Alexis Greigh, 1789 Saaremaa lahingus hukkunud Grigori Mulovski, Otto Wilhelm von Essen ja hiljem 1798–1799 briti päritolu Robert Crown ja 1799–1800 Otto von Möller.
6. juulil 1790 sai ta kaptenleitnandi auastmes Püha Georgi ordeni 4. järgu kavaleriks ja samal aastal ülendati 2. järgu kapteniks.
23. märtsil 1793 abiellus ta Tallinnas Gerdrute Christine Zöge von Manteuffeliga (sündinud 1753), kes oli Saaremaal Kärla kihelkonnas Liiva-Nõmpa ja Vana-Nõmpa (1726–1731), ning Kaarma kihelkonnas Igi mõisnik Christian Berend Zöge von Manteuffeli ja Helene Eleonore Duncani tütar.
Senegali riigipeade loend
Senegali riigipeade loend loetleb Senegali riigipead alates iseseisvumisest 1960. aastal.
Jakob Friedrich von Abel
pisi|[[Johann Wölffle. Jakob Friedrich von Abel. Kaasaegne litograafia]] Jakob (Jacob) Friedrich von Abel (9. mai 1751 Vaihingen an der Enz – 7. juuli 1829 Schorndorf) oli saksa filosoof, psühholoog ja pedagoog.
Ta on tuntud eeskätt oma mõju tõttu noorele Friedrich Schillerile.
Noorpõlv ja õpingud
Jakob Friedrich von Abel sündis 9. mail 1751 Vaihingen an der Enzis vanast arstide suguvõsast pärineva Oberamtmann 'i ja valitsusnõuniku Konrad Ludwig Abeli pojana. Tema ema Eva Regina oli Oberamtmann Jakob Gottlieb Bojoni, oma abikaasa eelkäija tütar. Jakob Friedrich Abel pärines seega lugupeetud Württembergi ametnikeperekonnast.
Abeli vennast Christoph Conradin von Abelist sai Landschaftskonsulent.
Pärast õpinguid Vaihingenis ladina koolis sooritas ta Landexamen'i ning astus 1764, veel alla 14 aasta vanusena, evangeelsesse kloostrikooli Denkendorfis; 1766 läks ta koos oma koolikaaslastega ("kompromotsionaalidega") üle Mailbronni kloostrikooli. Aastal 1768 sooritas ta lõpueksami oma aastakäigu kolmandana. Seejärel läks ta õppima Tübinger Stifti. Ta õppis teoloogiat, filoloogiat ja filosoofiat, et saada kirikuõpetajaks. Aastal 1770 lõpetas ta magistrina.
Hentai
Hentai (jaapani keeles 変態) on pornograafiline anime, manga ja neil põhinevad arvutimängud (eroge).