cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Orissaare mõis
Tähelepanekud
Sama nimega - Orrisaar - on nimetatud ka Järvamaal asuvat Esna mõisa.
Käina lennuväli
Käina lennuväli oli Hiiumaal endise Putkaste mõisa ja Kogri küla vahel põllul aastatel 1945–1964 tegutsenud tsiviillennuväli.
Valli lennuväli
1939. aasta NSV Liidu ja Eesti nn baaside lepingu alusel Eestis lennuväljade ehitamiseks eraldatud maa-alade seas ei olnud ühtegi Hiiumaal asunud ala. 1. novembril 1939 eraldati NSV Liidu õhujõududele lennuväljade ehitamiseks maa-alad Laokülas, Kloogal, Kuusikul, Kehtnas, Ungrus (Haapsalu lähistel), Sinalepas. Kuressaare lähistel anti seal äsja valminud tsiviillennuvälja maa-ala ajutiseks kasutamiseks. 1939. aasta 15. detsembri direktiiviga nõuti Hiiumaale lennuvälja rajamist. Sobiv koht uue lennuvälja jaoks leiti Käina vallas endise Putkaste mõisa väljadel ning Eesti valitsuse 8. jaanuari 1940 otsusega anti see NSV Liidu lennuväele operatiivõppe aerodroomi rajamiseks rendile. NSV Liidu lennuvägi andis uuele rajatavale lennuväljale nimeks Valli lennuväli. Valli lennuvälja ehitus kestis kuni 23. veebruarini 1941. aastal ja 28. veebruaril paiknes sinna 15. hävituslennuväepolk.
Käina kandis oli kaks vene lennuvälja, üks Putkaste mõisa ja Kogri küla vahel lagedal põllul. Teine lennuväli oli Kaupsis (teel Käinast Kõrgessaare poole asuv lage väli oli ka lennuväli).
Valli lennuvälja kasutati 1941. aastal sõjategevuses Hiiumaal asunud Punaarmee ja Balti laevastiku väeosade varustamisel ja evakueerimisel.
Käina lennuväli
Regulaarne lennuühendus Tallinna ja Hiiumaa vahel algas 24. juulil 1945, mil saabus esimene plaanipärane postilennuk. 1963. aastal rajati Kärdla lennujaam.
Käina lennujaama hoone asus Kogri vanas koolimajas.
Reis ümber maailma
pisi|Traditsiooniline mängulaud pisi|Luksuslik mängulaud
Reis ümber maailma ehk ümbermaailmareis on kahe kuni nelja inimese lauamäng.
Igal mängijal on 4 nuppu.
Varjupaik
Varjupaigad tähistatakse tähtedega. Varjupaigast lüüa ei saa.
Homo, ne koleru! Fia (brädspel)
Võrgukaabel
Võrgukaabel või ühendusjuhe on valgus- või elektriline kaabel, mis ühendatakse kahe või enama seadme vahel võrgu või ühenduse loomiseks. Eri tüüpi seadmeid ühendatakse võrgukaabliga, näiteks kommutaator ja arvuti või kommutaator ja ruuter.
Üldiselt
pisi| [[6. kategooria kaabel|Cat 6 võrgukaabel ]] Võrgukaabel erineb standardsest kaablist painduvuse poolest, enamasti tavaline kaabel koosneb puhtast vasest. Kuna kaabel on vasest, siis sumbumus (signaali kadu) on suurem. Samuti tehakse kaableid erinevate kattevärvidega, et neid oleks lihtsam eristada, näiteks kui on kommutaatori taga rohkem kui üks võrgukaabel.
Sander Raus
Ta lõpetas aastal 1954 Räpina Aiandustehnikumi, aastal 1958 Tallinna Kultuurhariduskooli ja 1961. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (1. lennu).
Võrgukaabel
Üldiselt
Ühendusjuhtmed võivad olla pikkuselt lühikesed või pikad. Ühendusjuhe peab ulatuma ühest seadmest teiseni. Pikemate juhtmete korral enamasti muutub paksus suuremaks lisakaitse tõttu, sest signaalikadu ja elektromagneteline interferents suureneb juhtme pikenemisel.
Sander Raus
Ta töötas aastatel 1961–1966 näitlejana Eesti Draamateatris ja aastatel 1966–1975 näitlejana Eesti NSV Riiklikus Noorsooteatris.
Lueder
Lueder oli aadlisuguvõsa.
Sander Raus
Isiklikku
Sander Rausi vend oli näitleja ja luuletaja Mauri Raus. Nende ema Linda Raus oli rahvatantsuõpetaja ja lavastaja.
Lueder
Paschasiuse järeltulija Joachim Ernst Luder tuli umbes 1664 Tallinna ja töötas seal advokaadina. Joachimi järeltulija kolmandas põlves oli Vene sõjaväe major ja Pajaka ja Kauksi mõisnik Friedrich Gottlieb Luder.
Friedrichi poeg Karl Friedrich von Lueder kanti 1821 Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Kohila mõisnik Karl von Lueder asutas 1894. aastal Kohila sae- ja jahuveski ning 1899. aastal aktsiaseltsi Puumassi ja papitehas Kohila.
Võrgukaabel
Üldiselt
Võrgukaablite alla käivad mikrofonijuhtmed, kõrvaklappide pikendusjuhtmed, XLR-konnektor, pulkpistik, RCA pistikühendus (samuti Etherneti moodulpistikühenduse juhtmed), ja paksud videokaablid, millega antakse edasi video või võimendatud signaal. Ühendusjuhtme tüübid on:
Võrgukaablitel on alati ühendused mõlemal pool.
Karjavärava plats
pisi| Karjavärava plats (ka Karjavärava väljak) on väljak Tallinna vanalinnas Suur-Karja, Vana-Posti ja Müürivahe tänava ristumiskohas.
Plats sai nime 16. mail 1989.
Piper Perabo
Piper Lisa Perabo (sündinud 31. oktoobril 1976 Dallases) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Piper Perabo sündis Dallases ja kasvas üles Toms Riveris New Jersey osariigis. Tema ema Mary Charlotte Perabo (sündinud Ulland) on füsioterapeut ja isa George William Perabo luuleprofessor Ocean County College'is. Tema ema suguvõsa on pärit Norrast, isa oma Portugalist. Eesnimi on talle pandud näitlejanna Piper Laurie järgi. Piperil on nooremad vennad Noah ja Adam. Ta lõpetas 1998. aastal kiitusega Ohio Ülikooli teatrikunsti alal.
Perabo tuntumad rollid on olnud Violet Sanford (ehk "Jersey") filmis "Coyote Ugly" ("Kole Koiott, baaris ainult tüdrukud", 2000) ning CIA agent Annie Walker teleseriaalis "Covert Affairs" ("Varjatud mina", alates 2010). 2011. aastal oli ta viimase rolli eest Kuldgloobuse parima draamasarja naisnäitleja nominent televisioonikategoorias.
Olympia (kirjastus)
Olympia on Eesti kirjastus, mis asutati 1989. Kirjastus kirjastab peamiselt spordiraamatuid. Kirjastuses töötab kaks inimest: kirjastuse juht Paavo Kivine ja tema abikaasa Tea Kivine.
Marri Amon
Marri Amon (sündinud 3. augustil 1974) on eesti tõlkija.
Ta on õppinud Tartu Ülikoolis prantsuse keelt ja kirjandust. Ta lõpetas seal bakalaureuseastme 1996. aastal, sai magistrikraadi 1997. aastal Pariisist ning kaitses 2015. aastal Tartu Ülikoolis doktorikraadi eesti keele alal.
Ta on tõlkinud eesti keelde Voltaire'i, Roland Barthes'i, Pierre Bourdieu, Michel Foucault' ja teiste teoseid.
Josef Schleinkofer
Josef Schleinkofer (19. märts 1910 München – 1984) oli Saksamaa poksija.
Schleinkofer oli sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) kokku kahekordne Saksamaa meister aastatel 1931-1932.
Schleinkofer sai sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1932. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Carmelo Robledole (Argentina).
Elukutselisena
Gwynne poksis novembrist 1934 kuni veebruarini 1937 elukutselisena. Ta osales kokku 14 kohtumisel, millest võitis 9 ja kaotas 3 (neist 1 nokaudiga) kohtumist ning 2 kohtumist jäi viiki.
Rasmus Dahlin
Rasmus Erik Dahlin (sündinud 13. aprillil 2000 Trollhättanis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Buffalo Sabres.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi, debüteerides Rootsi kõrgliigas hooajal 2016/17 Frölunda meeskonnas. 2017. aastal võitis ta Frölundaga Jäähoki Meistrite Liiga.
2018. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft'is esimese valikuna. Ta oli pärast Mats Sundini üldse teine Rootsi mängija, kes NHL-i draft'is esimesena valiti. 2018. aasta juulis sõlmis ta Sabresiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 4. oktoobril 2018 mängus Boston Bruinsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas üheksa päeva hiljem mängus Arizona Coyotesi vastu. 9. veebruaril 2019 sai ta mängus Detroit Red Wingsi vastu NHL-i ajaloo viiendaks kaitsemängijaks, kes jõudis 30. resultatiivsuspunktini enne oma 19. sünnipäeva. Debüüthooajal sai Dahlin NHL-is kirja üheksa väravat ja 35 väravasöötu ning valiti NHL-i uustulnukate sümboolsesse koosseisu (NHL All-Rookie Team).
2021. aasta septembris pikendas ta Sabresiga lepingut kolme aasta võrra. Hooajal 2021/22 tegi Dahlin NHL-is seni oma resultatiivseima hooaja, kui lõi 13 väravat ja andis 40 väravasöötu. 2022. aastal valiti ta lisaks NHL-i tähtede mängule. Hooajal 2022/23 tegi Dahlin NHL-i rekordi, kui lõi esimese kaitsemängijana värava hooaja kõigis neljas esimeses mängus.
2018. aastal võitis Dahlin Rootsi kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. 2018. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel valiti ta turniiri parimaks kaitsemängijaks ja turniiri sümboolsesse koosseisu. Rootsi jäähokikoondise koosseisus on ta osalenud 2018. aasta taliolümpiamängudel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Seene tänav (Kärdla)
Seene tänav on tänav Kärdlas, linna lõunaosas.
Tänav algab kahe eraldi haruna Alato tänavalt, mõlemad harud suunduvad lõunasse ja lõppevad tupikuna.
Sam Jones
Samuel Jones (24. juuni 1933 Wilmington, Põhja-Carolina osariik – 30. detsember 2021 Boca Raton, Florida osariik) oli USA korvpallur. Tema mängupositsioon oli ründav kaitsja.
Enne profikarjääri algust mängis Jones North Carolina Central University korvpallimeeskonnas.
1957. aastal valis Boston Celtics Jonesi NBA draft'is kaheksanda valikuna. Ta mängis Celticsi aastatel 1957–1969 kokku kaksteist hooaega. Ta tuli Celticsiga NBA meistriks kokku kümme korda, mille poolest on ta Bill Russelli järel teine enim kordi NBA meistriks tulnud mängija. Aastatel 1959–1966 tuli ta Celticsiga NBA meistriks kaheksa hooaega järjest ning Jones, Russell ja K. C. Jones olid ainsad, kes kuulusid kõikidel neil hooaegadel Celticsi koosseisu. NBA tähtede mängule valiti Jones kokku viis korda (aastatel 1962, 1964–1966, 1968) ning NBA sümboolsesse 2. viisikusse kolm korda (aastatel 1965–1967).
Aastatel 1974–1975 oli ta New Orleans Jazzi abitreener.
Mängijakarjääri jooksul oli Jones tuntud oma kiiruse ja mänguvõidu toonud visete poolest, eriti NBA väljalangemismängudes. Celtics on külmutanud Jonesi särginumbri 24. 1984. aastal võeti ta Naismith Memorial Basketball Hall of Fame'i liikmeks. 1996. aastal valiti Jones NBA ajaloo 50 parima mängija sekka (50 Greatest Players in NBA History).
Seķi mõis
Seķi mõis (saksa keeles Seckenhof, läti keeles Seķu muiža) oli rüütlimõis (fideikomiss) Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Lätis Valmiera piirkonnas Burtnieki vallas.
Ajalugu
Anna Ivanovna doneeris selle mõisa 29. septembril 1736 krahv Löwenwolde valdusse, ent aastal 1742 sai Seķist taas riigimõis. 1744. aastal doneeriti see krahv Aleksandr Ivanovitš Rumjantsevile (1680−1749). Temalt ostis mõisa (koos Pučurga mõisaga) tema tütar, kes oli abiellunud Trubetskoide perre. 1762. aastal müüs ta need mõisad edasi von Siversite suguvõsale. 1806. aastal ostis Theodor Heinrich von Schröder Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski pojalt kogusumma 489 120 rubla eest Seķi, Pučurga, Astijärve, Rūte, Zvārte, Ēķini, Briede ja Dūre mõisa.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 7 ja 1/4 adramaad, sellele allus 135 mees- ja 165 naishinge. Aastal 1757 oli mõisa suurus 7 ja 1/4 adramaad, aastal 1823 aga 6 ja 1/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 6 ja 1/10, aastal 1881 aga 1 ja 69/80, lisaks allus mõisale 6 ja 19/80 adramaad mõisatele kuuluvate talude valduses.
1920. aasta agraarreformi ajal oli mõisa suurus 435 hektarit.
Kuuseehted
pisi|Kuuseehteid pisi|Kuuseehteid Kuuseehted on ehted, millega kaunistatakse jõulu- või näärikuuske.
Gemini 8
Gemini 8 (ametlikult Gemini VIII) oli Gemini programmi kuues mehitatud lend. Kosmoselaev startis 16. märtsil 1966. Gemini 8 meeskonnaks olid Neil Armstrong ja David Scott. Missioonil sooritati NASA esmakordne põkkumine kuid seda varjutas esmakordne lennuaegne rike NASA kosmoselendude ajaloos, mis ohustas astronautide elusid.
Gemini 8 meeskond sattus ohtu, kui ootamatult tekkis kontrollimatu pöörlemine, mille põhjustas kinnikiilunud RCS-tõukur. Armstrong ja Scott ei saanud alguses aru mis pöörlemist põhjustab. Varsti muutus kosmoselaeva kiirenev pöörlemine ohtlikuks ja kardeti et mõlemad mehed kaotavad teadvuse. Kui meeskonnaliikmed lülitasid vigase tõukuritesüsteemi välja ja kasutasid teist RCS-tõukurite süsteemi, mis oli mõeldud atmosfääri sisenemiseks, suudeti pöörlemine peatada ning sooritada edukas hädamaandumine.
Mito Isaka
Mito Isaka (jaapani keeles 井坂 美都 Isaka Mito; sündinud 25. jaanuaril 1976) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–2002 46 mängu.
Erling Braut Håland
Erling Braut Håland (sündinud 21. juulil 2000 Leedsis, Inglismaal) on Norra jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa tippliiga klubis Mancester City ja Norra jalgpallikoondises.
2020. aastal pälvis ta Euroopa parimale noorjalgpallurile antava auhinna Golden Boy.
Klubikarjäär
Hooajal 2020–21 oli Håland Meistrite Liigas suurim väravakütt (10 väravat). Samal hooajal lõi ta Saksamaa kõrgliigas 27 väravat ning oli sellega paremuselt kolmas väravakütt. Hooajal 2020–21 valiti Håland lisaks Saksamaa kõrgliiga hooaja parimaks mängijaks.
Koondisekarjäär
Muljetavaldavad etteasted 2019. aasta U-20 MM-il teenisid Håland sama aasta septembris esimese kutse A-koondisse. Koondisedebüüdi tegi ta 5. septembril 2019 EM-i valikmängus Malta vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma kolmandas koondisemängus 4. oktoobril 2019 UEFA Rahvuste Liiga mängus Austria vastu.
Aili Kogerman
Aili Kogerman (sünninimi Aili Kolk; sündinud 3. veebruaril 1933 Võrus) on eesti keemik.
Aili Kogerman on lõpetanud 1956. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemiainsenerina; 1966. aastal kaitses Moskva tekstiiliinstituudis tehnikakandidaadi väitekirja ja sai vastava kraadi.
Ta on töötanud keemiainsenerina Kohtla-Järve Põlevkivitööstuses ja teadurina Keemia Instituudis. Ta on pikka aega olnud ajakirja Oil Shale tegevtoimetaja.
Ta on kirjutanud raamatuid ja artikleid olme- ja toiduainetekeemia teemal.
Isiklikku
Ta on Helbe Nuti õde ja Eesti põlevkivikeemia rajaja Paul Kogermani minia.
Masateegid
Nad kutsuvad end masateegi keel has shuta enima, mis tähendab kultuuri või traditsioonidega inimesi. Nimetus 'masateek' tuleb nahua keele sõnast mazatec, mis on tuletatud kohanimest Mazatla, mis tähendab ligikaudu 'hirvede maa'.
Keel
Masateegi keel kuulub popoloka keelkonda, mis omakorda kuulub oto-mange hõimkonda. Masateegid kasutavad lisaks tavakeelele ka vilekeelt.
Religioon ja rituaalid
Masateekide religioosses maailmapildis on segunenud kristlik religioon ja nende enda põliskultuurilised uskumused. Näiteks kasutavad masateegi šamaanid oma rituaalides ja spiritualistlikel eesmärkidel psühhoaktiivseid taimi ja seeni, seostades neid kristlike pühakutega. Rituaalides võib olla ka teisi kristlikke elemente. Psühhoaktiivsete taimede-seente hulka kuuluvad psilotsübiinseened, psühhoaktiivsete lehtertapuliste seemned (näiteks liikide Ipomoea tricolor ja Turbina corymbosa) ja luulusalvei (Salvia divinorum). Luulusalveid nimetavad masateegi šamaanid kristliku pühaku neitsi Maarja järgi näiteks ska María Pastora. Masateegi indiaanlastest ja nende spirituaalsetest praktikatest on hispaanlaste saabumise eelse aja kohta vähe teada. Mitmed uurijad on märkinud, et masateekitelt on nende šamanistliku kultuuri kohta raske informatsiooni saada, kuna nad kipuvad olema sel teemal salatsevad. Üks tuntumaid masateegi šamaane oli María Sabina.
Vassõl Krutov
Isiklikku
Vassõl Krutov on abielus, tal on kaks tütart ja kaks poega ning kaks lapselast, tema abikaasa Nadia on Ukraina rahvakunstnik.
Akiruno
Linn loodi 1995. aastal Akigawa ja Itsukaichi linna liitmisel.
Lucien Petipa
pisi|[[Pariisi Ooperi Ballett|Pariisi Ooperi esitantsija Lucien Petipa. Louise Adélaïde Desnosi maal (1848)]]
Joseph-Lucien Petipa, ka Lucien Petipa (22. detsember 1815 Marseille – 7. juuli 1898 Versailles) oli prantsuse balletitantsija ja ballettmeister.
Teatrijuht ja pedagoog
Aastatel 1860–1868 oli Petipa Pariisi Ooperi balletitrupi direktor ja ballettmeister ning 1875–1878 Kuningliku Brüsseli Konservatooriumi tantsukunsti professor.
Isiklikku
Nii Lucien Petipa isa Jean-Antoine Petipa kui ka vend Marius Petipa olid balletitantsijad ja ballettmeistrid.
Voldemar Enno
Voldemar Enno (sündinud 15. juulil 1926 Tartumaal Võnnu vallas – 2. märts 2023) oli eesti insener, ettevõtja ja hüdroelektrijaamade arendaja.
Haridus
1943. aastal lõpetas Peravalla algkooli. 1964. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete eriala. 1973. aastal lõpetas ta kaugõppes Tallinna Polütehnilise Instituudi elektrotehnikateaduskonna automaatika ja telemehaanika eriala.
Töö
1950. aastast töötas Järvselja õppe- ja katsemetsamajandi majandusülemana, hiljem Lääniste kolhoosi elektrikuna, 1962. aastast Kostivere sovhoosis.
Aastatel 1963–1965 oli ta Väike-Maarja Maakutsekooli nr 27 tootmisõpetuse meister, 1965–1968 sama kutsekooli elektrotehnika õpetaja.
Aastatel 1969–1986 oli ta Põlva rajooni põllumajandusvalitsuse elektrigrupi peainsener. 1986–1987 töötas Eduard Vilde nimelises kolhoosis, 1987. aastast kolhoosi Koit peaenergeetikuna.
1990. aastal asutati tema initsiatiivil AS Generaator, mis asus tegelema hüdroelektrijaamade taaskäivitamisega. Ta oli Saesaare, Leevaku ja Räpina hüdroelektrijaama majandava AS Generaator üks omanikest ning erinevatel aegadel juhatuse esimees ja nõukogu esimees. Ta osales 15 hüdroelektrijaama taastamisel.
Ta oli Eesti Inseneride Liidu asutajaliige ja Eesti Elektroenergeetika Seltsi auliige.
Paul Ekman
pisi|Paul Ekman 2016. aastal Paul Ekman (sündinud 15. veebruaril 1934 Washingtonis) on Ameerika Ühendriikide psühholoog, kes on uurinud emotsioone.
Ekmani loodud emotsiooniatlas sisaldab üle 10 000 näoilme ja seda on kujundlikult nimetatud maailma parimaks inimvaledetektoriks. 20. sajandi saja kõige silmapaistvama psühholoogi edetabelis oli Ekman 2002. aasta seisuga 59. kohal.
Elulugu
Paul Ekman sündis 1934. aastal Washingtonis ning jõudis noorpõlves elada New Jersey, Washingtoni, Oregoni ja California osariigis. Ta isa oli lastearst ja ema advokaat. Ekmani õde Joyce Steingart on psühhoanalüütik New Yorgis. Kui Ekman oli 14-aastane, siis ilmnes ta emal raskekujuline psüühikahäire ja Ekman otsustas oma elu pühendada just selliste inimeste aitamisele. Ta astus 15-aastaselt keskkooli lõpetamata Chicago ülikooli. Teda paelus grupiteraapia ja -dünaamika ning sel teemal oli ka tema esimene uurimisprojekt. Bakalaureusekraadi sai Paul Ekman 1954. aastal New Yorgi Ülikoolis.
Karjäär
Esiteks toetati Ekmani 1963. aastal, et ta saaks uurida mitteverbaalset käitumist. 1985. aastal ilmus tal edukas raamat "Telling Lies". Karjääri jooksul on Ekman palju kaasa aidanud emotsioonide ja mitteverbaalse käitumise uurimisele. Ta läks pensionile 2004. aastal, kui oli professor psühhiaatria instituudis California Ülikoolis. Aastatel 1960–2004 töötas Paul Ekman ka Langley Porteri Psühhiaatriakliinikus, kus ta nõustas mitme kliinilise juhtumi osas.
Pärast pensionile jäämist asutas ta firma Paul Ekman Group. Paul Ekman Group pakub veebipõhiseid emotsionaalsete oskuste arendamise programme, erinevaid töötube ja toetab selle valdkonna uurijaid.
Meedia
Koostöös John Cleese'iga valmis Paul Ekmanil BBC dokumentaalsari "The Human Face". Ekmani uurimused on mõjutanud samuti populaarset telesarja "Lie To Me", st sarja peategelase Dr. Lightmani loomisel on aluseks võetud just Paul Ekman. Ekman ise oli sarja loomisse kaasatud – ta korrigeeris stsenaariume, et need oleksid teaduspõhised, ning valmistas näitlejatele videoid emotsioonide harjutamiseks.
Ajakirja Time järgi oli Paul Ekman 2009. aastal üks sajast kõige mõjuvõimsamast inimesest.
Mitteverbaalne käitumine
Ekman avaldas 1957. aastal oma esimese uuringu mitteverbaalse suhtluse kohta. Selles kirjeldas ta, kui keeruline on mitteverbaalset käitumist empiiriliselt mõõta. Paul Ekman keskendus pikalt mitmesuguste tehnikate arendamisele, et seda mõõta. Lõpuks leidis ta, et selle puhul võiksid olla adekvaatsed näolihaste liigutused, mis emotsioonide puhul ilmnevad. Lisaks väitis Ekman, et inimesed on võimelised tegema üle 10 000 näoilme, millest on emotsioonide seisukohast olulised vaid 3000.
Emotsioonid
Emotsioonide uurimisel leidis Ekman, et erinevates kultuurides mõistetakse emotsioone üpris samamoodi. Täpsemalt pani ta tähele, et on olemas universaalsed emotsioonid, mis on Ekmani arvates viha, vastikus, hirm, õnn, kurbus ja üllatus. 1990. aastatel pakkus Ekman baasemotsioonidest täiendatud versiooni, mis muu hulgas sisaldas positiivseid ja negatiivseid emotsioone, mida ei ole võimalik vaid näoilmega väljendada. Uuendatud nimekirjas olid lõbu, põlgus, rahulolu, piinlikkus, erutus, süütunne, uhkus saavutuse pärast, kergendustunne, rahuldatus, sensoorne mõnu ja häbi.
Patrick Bjorkstrand
Patrick Bjorkstrand (sündinud 1. juulil 1992 Herningis) on Taani jäähokimängija, kes mängib ründajana Taani kõrgliigaklubis Aalborg Pirates.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Herning Blue Fox, debüteerides Taani kõrgliigas hooajal 2009/10. Aastatel 2011 ja 2012 tuli ta klubiga Taani meistriks.
Hooajal 2012/13 mängis ta Rootsi esiliigaklubis Mora IK. Aastatel 2013–2016 mängis ta KHL-is Zagrebi Medveščaki ridades, kuid hooaja 2014/15 lõpus mängis ta Soome kõrgliigaklubis SaiPa.
2016. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu NHL-i klubiga Los Angeles Kings, mängides hooajal 2016/17 American Hockey League'is (AHL) Kingsi tütarklubis Ontario Reign.
Taani jäähokikoondise koosseisus on Bjorkstrand osalenud viitel maailmameistrivõistlustel (2013, 2014, 2015, 2016 ja 2022).
Tema isa on jäähokitreener Todd Bjorkstrand. Tema noorem vend Oliver Bjorkstrand on samuti jäähokimängija.
Lamellibrachia
Lamellibrachia on hulkharjasusside perekond sugukonnast Siboglinidae.
Tegemist on habeloomade perekonnaga, kelle esindajad elutsevad peamiselt cold seep’ides, kus süsivesinikud (näiteks metaan) immitsevad merepõhjast ja kes eksisteerivad tänu sümbioosile proteobakteritega Gammaproteobacteria.
Perekonna tuntuim esindaja on Lamellibrachia luymesi.
Perekonna esmakirjeldus on pärit 1969. aastast Michael Webbilt.
Süstemaatika
WoRMS-i andmeil (2023. aasta juuli seisuga) kuulub perekonda 10 liiki :
Kristiina Uslar
Uslar lõpetas 2003. aastal Eesti Kunstiakadeemia klaasikunsti erialal. 2007. aastal lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia magistrikraadiga. Tema magistritöö "Diatreedid" (juhendajad Inge Teder ja Kazushi Nakada) teemaks olid diatreedid ja nende valmistamisel vanaaegse tehnoloogia kasutamine kaasaegsete klaasikunstnike, sealhulgas tema enda loomingus.
Magistriõpingute ajal töötas Ustran Eesti Kunstiakadeemia klaasiosakonnas meistrina. 2017. aastast on Kristiina Uslar klaasiosakonna dotsent ja 2018. aastast juhataja. 2007. aastast on ta Eesti Klaasikunstnike Ühenduse liige.
Looming
2003. aastast on Kristiina Uslari looming seotud ajalooliste diatreetidega, mille ajaloolise tehnika jätkusuutlikkust moodsate klaasikunstitehnikate kõrval on ta püüdnud näidata. Tema võrkdiatreetidest inspireeritud tööd on teostatud pâte de verre ' i tehnikas. Tähtsamad teosed seeriate lõikes:
Näitused ja võistlused
Alates 2006. aastast on Kristiina Uslar osalenud rahvusvahelistel näitustel ja võistlustel. Ta on saanud auhindu sellistelt võistlustelt nagu rahvusvaheline klaasinäitus "Kanazawa 2007", "Kanazawa 2010", Jutta Cuny-Franzi mälestusauhinna võistlus 2007 ja "European Glass Context 2008".
Răcari
Răcari on linn Rumeenias Dâmbovița maakonnas. Linn asub ajaloolises Munteenia piirkonnas, Bukaresti kesklinnast ligikaudu 36 km loodes ja maakonnakeskusest Târgoviștest umbes 40 km lõunakagus.
Linna haldusalasse kuulub seitse küla: Bălănești, Colacu, Ghergani, Ghimpați, Mavrodin, Săbiești ja Stănești.
Esimene teade asula kohta on 1725. aastast. Praeguse nime sai asula 1911. aastal. Răcarile anti linnaõigused 1950. aastal, kuid ta kaotas need 1952. aastal. 2005. aasta jaanuaris sai Răcari linnaõigused tagasi.
Shakuntala Karandikar
Shakuntala Karandikar (20. juuli 1931 – 1. juuni 2018) oli marati kirjanik ja filantroop. Ta on tuntud oma 1992. aasta biograafia "Vishwasta" järgi oma isa Chandrashekhar Agashe kohta.
Kevin Ingermann
Kevin Ingermann (sündinud 6. juulil 1993) on Eesti jalgpallur (kaitsja).
Ta mängib Eesti klubis Tallinna FC Levadia.
Koondisekarjäär
Ta mängis Eesti U-19 koondises, mis osales kodusel 2012. aasta U-19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril.
Dopinguproov
Aastal 2015 andis ta positiivse dopinguproovi.
Zvārte mõis
Zvārte mõis (saksa keeles Swarten, läti keeles Zvārtes muiža) oli rüütlimõis, hiljem Ēķini mõisa kõrvalmõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Valmiera piirkonnas Burtnieki vallas Zvārtese külas.
Ajalugu
Anna Ivanovna andis selle mõisa 29. septembril 1736 krahv Löwenwolde valdusse, ent aastal 1742 sai sellest taas riigimõis.
18. augustil 1776 andis Katariina II selle mõisa koos Ēķini mõisaga kindralfeldmarssal Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski valdusse. 1806. aastal ostis Theodor Heinrich von Schroeder tema pojalt kogusumma 489 120 rubla eest Zvārte, Ēķini, Astijärve, Seķi, Rūte, Dūre, Briede ja Pučurga mõisa.
Kaoru Nagadome
Kaoru Nagadome (jaapani keeles 永留 かおる Nagadome Kaoru; sündinud 7. mail 1973) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1997–1999 4 mängu.
Härgkonn
Härgkonn (Lithobates catesbeianus) on liik konlaste sugukonnast.
Tema pärismaine levila on Põhja-Ameerika idaosas, ent introdutseeritult ja invasiivsena elab ka Põhja-Ameerika lääneosas ja Euroopas.
Uuemõisa mõis (Pöide)
Uuemõisa mõis (saksa keeles Neuenhof) oli riigimõis Pöide kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Saaremaa valda.
Mõis rajati 16. sajandi keskel Maasilinna foogtkonna ordumõisana. Pärast Liivi sõda läks mõis riigi valdusse (riigimõis) ja oli riigimõis kuni 1919. aastani.
Johannes Jaanis
Johannes Jaanis (ka Johannes Janis; 15. september 1889 Kalvi – 12. veebruar 1958 Pariis) oli eesti kooliõpetaja ja poliitik.
Johannes Jaanis sündis Viru-Nigula kihelkonnas Kalvi külas. Õppis Tallinna ja Peterburi gümnaasiumides. Aastal 1915 lõpetas Peterburi Ülikooli ajaloo-keeleteaduse osakonna.
Ta oli aastast 1916 õpetaja Peterburis, aastast 1919 Viru Maakonna Reaalgümnaasiumi õpetaja Rakveres. Aastast 1920 oli ta sama kooli inspektor ja Rakvere Linna Tütarlaste Gümnaasiumi õpetaja. Hiljem sai ta Rakvere Linna Tütarlaste Gümnaasiumi direktoriks.
Ta oli Virumaa maakonna nõukogu ja Rakvere linnavolikogu liige. Ta oli II, IV ja V Riigikogu liige.
1944. aasta sügisel läks pagulusse Rootsi, kus elas Västeråsis. 1947. aastal siirdus edasi Prantsusmaale, suri Pariisis.
Sindi mõis
Sindi mõis (saksa keeles Zintenhof) oli rüütlimõis Tori kihelkonnas Pärnumaal.
Mõisast on teateid alates 1603. aastast.
Craig Venter
pisi|Craig Venter 2007. aastal John Craig Venter (sündinud 14. oktoobril 1946 Salt Lake Citys) on USA bioloog ja ettevõtja.
Tema silmapaistvaimad saavutused on võtmeisikuna osalemine esmakordses inimese genoomi järjestamises. 2010. aastal lõi tema töörühm esimese raku, mille genoom oli tehislikult kokku pandud. Seda nimetatakse ka maailma esimeseks tehisliku eluvormi loomiseks.
Suigu mõis
Suigu mõis (saksa keeles Suik) oli riigimõis Tori kihelkonnas Pärnumaal.
Suigu mõis rajati aastatel 1724–1731 Tori mõisast eraldatud alast.
Helmut Vaag
Helmut Vaag (29. mai 1911 Juuru vald – 8. juuli 1978 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Vaag õppis aastatel 1927–1931 Tallinna Töölisteatri õppestuudios.
Aastatel 1931–1933 kuulus Tallinna Töölisteatri tantsurühma, töötas aastatel 1933–1940 Tallinna Töölisteatri näitlejana. Aastatel 1940–1951 ja 1961–1975 oli ta Tallinna Draamateatri näitleja.
Komae
Komae on linn Jaapanis Tōkyō prefektuuris. Asub Tama jõe vasakul kaldal.
Helmut Vaag
Nukuteatri näitlejana töötas Vaag aastatel 1952–1953, aastatel 1952–1961 oli ta ENSV Riikliku Filharmoonia estraadinäitleja. Selle kõrvalt oli Helmut Vaag veel ka 1940–1951 Tallinna Draamateatri nukutrupi näitejuht, 1944–1947 Eesti NSV Riikliku Noorsooteatri lavastaja ning 1951–1961 Tallinna Pioneeride Palee teatri juht.
Komae
See on Tōkyō prefektuuri väikseim linn nii pindalalt kui ka rahvaarvult. Linn (shi) aastast 1970.
1996–2012 oli Komae linnapea Jaapani Kommunistlikku Parteisse kuuluv Yutaka Yano.
Helmut Vaag
Filmirollid
Helmut Vaag on mänginud ka filmides.
Biograafiad (Pr)
Biograafiad (Pr) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Pr".
Olympia (printsess Napoléon)
Arco-Zinnebergi krahvi Riprandi (sündinud 1955) ja Austria ertshertsoginna Marie Béatrice'i (sündinud 1954) kolmas tütar. Lõpetanud Yale'i Ülikooli 2011 (B. A.) poliitikateaduste alal, M. A. kunstiteaduse alal Columbia ülikoolist. Abiellunud prints Jean-Christophe'iga 17. oktoobril 2019 Neuilly-sur-Seine'is (ilmalik abielu) ja 19. oktoobril 2019 Pariisis (kiriklik laulatus).
David Scott
David Randolph "Dave" Scott (sündinud 6. juunil 1932 San Antonios Texase osariigis) on Ameerika Ühendriikide insener ja astronaut. Ta valiti NASA 3. astronautide gruppi, mis moodustati oktoobris 1963. Scott on seitsmes Kuu pinnal kõndinud USA astronaut.
Scotti esimene missioon oli Gemini 8, mille teine meeskonnaliige oli Neil Armstrong. Teiseks missiooniks sai Apollo 9 ja kolmas missioon oli Apollo 15, mille käigus sai temast seitsmes inimene, kes kõndis Kuu pinnal, ja esimene, kes selle pinnal sõitis.
Nekrotiseeriv fastsiit
pisi|Nekrotiseeruv fastsiit jalal Nekrotiseeruv fastsiit on pehmete kudede bakteriaalne infektsioon, mida seostatakse suure suremusega.
Haigust iseloomustavad põletik ja nekroos, mis saavad alguse lihaseid ja nahaalust rasvkude ümbritsevast fastsiast (sidekirmest), mis hiljem levib nahale. Lihaskoe haaratust võib, aga ei pruugi esineda. Seega on infektsioon peamiselt kudedes ja fastsias.
Nekrotiseeruv fastsiit jaotatakse vastavalt mikroobide esinemisele ja infektsiooni paikmele kahte suurde gruppi:
1. tüüpi infektsioon on polümikroobne koos vähemalt ühe anaeroobiga ning esineb peamiselt kehatüvel, kõhul ja lahkliha piirkonnas. Polümikroobset vormi esineb hinnanguliselt u 17–66% juhtudest.
2. tüüpi infektsioon on monomikroobne, mille põhjustaja on kõige sagedamini A-grupi β-hemolüütiline streptokokk, ning esineb sagedamini jäsemetel. Monomikroobse vormi korral on üldjuhul haiguse kulg kiirem.
Eelnevalt põetud haigused suurendavad märkimisväärselt nekrotiseeriva fastsiidi riski. See on tõenäoliselt üks põhjus, miks lastel esineb seda haigust tunduvalt harvem kui täiskasvanutel. Täiskasvanutel on haiguse surmavus 7–60%, vastsündinutel kuni 88%.
Epidemioloogia
Nekrotiseeruv fastsiit on laste seas haruldane, ent raske kuluga haigus, eriti, kui ravi varases etapis viibib. Ameerikas läbi viidud uuringus oli aastatel 2009–2012 nekrotiseeriva fastsiidi esinemissagedus 1,12 juhtumit 10 000 haiglast välja kirjutatud lapse kohta. Haigestunud laste keskmine vanus oli 10 eluaastat. Võrreldes varasemaga on laste haigestumise vanus tõusnud. Üks võimalik põhjus on tuulerõugetevastane vaktsineerimine, mille tõttu on noores eas tuulerõugetesse haigestumine vähenenud. Haiguse esinemine ei sõltu soost, rassist ega sotsiaalmajanduslikust staatusest, küll aga on ladinaameeriklastel suurem suremus.
Kanadas Hamiltoni linnas asuvas haiglas, mille teeninduspiirkonda kuulub umbes kaks miljonit inimest, diagnoositi kümne aasta jooksul 15 nekrotiseeriva fastsiidi juhtu.
Arvatakse, et kuni 85% juhtudest esineb sporaadiliselt ja 10% juhtudest on seotud haiglatekkese infektsiooniga. Prognoosi kohaselt puutub iga kirurg oma karjääri jooksul kokku vähemalt ühe nekrotiseeriva fastsiidi juhuga.
Etioloogia ja riskitegurid
Nekrotiseeriva fastsiidi puhul on peamised riskitegurid eelnev trauma, hiljutine või käesolev tuulerõugete infektsioon , süsteemne haigus nagu sensoorne neuropaatia või süsteemne luupus, teised infektsioonid, nagu sinusiit või kopsupõletik. Teiste kaasuvate haigustena võivad esineda veel vere hüübivuse häired, elektrolüütide tasakaaluhäired, diabeet ja ülekaalulisus, kusjuures kahte esimest seostatakse märgatavalt suurema suremusega. Siiski esinevad paljud juhud lastel, kellel riskitegurid puuduvad. Laste puhul on kaasuv haigus anamneesis 15%-l juhtudest ning u 25%-l juhtudest ei ole fastsiidi teket võimalik seostada mingi kindla sündmusega (nt trauma). Täiskasvanute puhul esineb seevastu umbes 2/3 patsientidest mõni muu kaasuv haigus. Varem tervete inimeste infektsiooni seostatakse A-grupi streptokokiga.
Sagedasemad tekitajad on A-grupi streptokokid ja Staphylococcus aureus. Harvematel juhtudel on infektsiooni põhjustajad gramnegatiivsed bakterid ja anaeroobid. Võib esineda ka polümikroobset infektsiooni, mille puhul on ainsa riskitegurina tuvastatud tuulerõugete põdemine.
Patofüsioloogia
Eelnevalt kirjeldatud bakterite põhjustatud infektsioonid ei ole üldjuhul eluohtlikud, erinevalt nekrotiseerivast fastsiidist. Selle täpne põhjus on teadmata, kuid arvatakse, et nekrotiseerivat fastsiiti põhjustavad bakterid on muteerunud, mille tõttu neil õnnestub organismi immuunsüsteemi kaitsetegureid vältida. Sõltumata tekitajast on haiguse kulg jaotatud kolme etappi. Esimeses etapis toimub angiotrombootiline bakteriaalne invasioon, sellele järgneb lokaalne koe nekroos, mis lõpeb toksiinide vabanemisega. Varases järgus tekkiv lokaalne isheemia soodustab koe nekroosi ning teiselt poolt pärsib antibakteriaalse ravi efektiivsust. Kiirelt tekkiv tromboos takistab infektsiooni levikut sügavamatesse kudedesse, mistõttu nekrotiseeriv fastsiit levib eelkõige horisontaalselt.
Kliiniline pilt
Lastel võivad klassikalised sümptomid, nagu palavik ja erüteem, olla veelgi hilisemad, muutes diagnoosi samuti veelgi hilisemaks, ning ühtlasi ei pruugi lapsed olla võimelised valu iseloomustama.
Vereanalüüsides esineb sagedasti aneemiat (hemoglobiin < 125 g/L), hüponatreemiat (Na < 135 mEq/L) ja leukotsütoosi (WBC > 15 × 109/L). Ägeda faasi valkudest esineb C-reaktiivse valgu tõusu. CRV ja kreatiniini kinaasi märkimisväärne tõus võiks aidata nekrotiseerivat fastsiiti eristada tselluliidist. Kõige sagedamini on infektsiooni lokalisatsiooniks alajäsemed ja lahkliha piirkond.
Väga oluline on õigeaegne verekülvide võtmine, mis võimaldab hiljem rakendada etiotroopset antibakteriaalset ravi. Radioloogilisteks uuringuteks ei ole üldjuhul vajadust.
Ühe täiskasvanute seas tehtud uuringu järgi hilineb diagnoos 85–100%-l juhtudest. Samal ajal on aga varasel ravil märkimisväärne roll tüsistuste ja letaalsuse vähendamisel. Täiskasvanute seas on kasutusel LRINEC-i (Laboratory Risk Indicator for Necrotizing Fasciitis) skoor, mis jagab patsiendid madala, keskmise ja kõrge riskiga klassi vastavalt nekrotiseeriva fastsiidi esinemistõenäosusele. LRINEC-i skoor võiks eelkõige olla abiks, eristamaks nekrotiseerivat fastsiiti teistest pehme koe infektsioonidest, nagu tselluliit. Sellel meetodil on madal sensitiivsus, kuid kõrge spetsiifilisus, mille tõttu võib palju esineda valepositiivsust. Haiguse rasket kulgu arvestades on see aga aktsepteeritav. Interpreteerimisel tuleb kindlasti arvestada võimaliku maksa- ja/või neerupuudulikkusega. Välja on pakutud modifitseeritud P-LRINEC-i skoor, mis on kohandatud laste populatsioonile. Selle järgi on kõige olulisemal kohal CRV > 20 mg/L ja Na < 135 mEq/L, mille korral peaks tugevalt kaaluma nekrotiseeriva fastsiidi diagnoosi. Mõistagi ei tööta ükski skooringsüsteem isoleeritult, nii on seegi mõeldud vaid abistavaks teguriks.
Ravi
Keskmine aeg haige presentatsioonist kuni antibiootikumravi alustamiseni on 2,5 tundi ja keskmine aeg operatiivse ravini 22 tundi. Neil, kes jõuavad kirurgilisele ravile vähem kui 24 tunni jooksul, on elumus tunduvalt parem kui neil, kes jõuavad sinna hiljem. Ühele haigele tehakse 2–10 operatsiooni ja haiglas veedetud aeg jääb 3–36 päeva vahele.
Kanadas tehtud uuringust selgus, et lapsed, kelle triaažikategooria oli kõrgem, ei saanud varasemat antibakteriaalset ravi, ühtlasi ei jõudnud nad varem kirurgilisele konsultatsioonile ega ravile, võrreldes nendega, kelle triaažikategooria oli madalam. See ilmestab veelgi nekrotiseeriva fastsiidi varjatud iseloomu.
Tüsistused
Pärast operatiivset ravi võib osutuda vajalikuks nahaplastika. Tõsise tüsistusena võib umbes viiendikul esineda septilist šokki ja kompartmentsündroomi. Ägedat respiratoorset distressi sündroomi, testikulaarset atroofiat, tromboosi ja septilist artriiti esineb harvem. Toksilise šoki sündroomi väljakujunemisel on haigete letaalsus uuringute järgi kuni 100%.
Total
Total on Prantsusmaa naftakompanii, üks kuuest suuremast mitteriiklikust energiakompaniist (inglise keeles supermajors). Total on töötajate arvult suurim ettevõte Prantsusmaal ja 2009. aasta seisuga üks kümnest suurimast maailmas. 2008. aasta lõpu seisuga oli Total turukapitalisatsiooni poolest eurotsooni suurim ettevõte.
Totali tegevusalad hõlmavad tootmisahela täies ulatuses, alates nafta- ja gaasiväljade uurimisest, toornafta ja maagaasi ammutamisest energiatootmise ja turustamiseni. Total tegutseb ka keemiatööstuses.
Asutati 1924. aastal. Esialgne nimi oli Compagnie française des pétroles.
2022. aasta detsembris saatsid MTÜd Friends of the Earth, Survie ja neli Uganda valitsusvälist organisatsiooni naftakontserni Total kohtusse ja süüdistasid seda Prantsuse suurettevõtete valvsuskohustuse seaduse rikkumises inimõiguste ja keskkonna seisukohast.
Johann Wilhelm (Pfalz)
Johann Wilhelm II (alamsaksa: "Jan Wellem"; 19. aprill 1658 – 8. juuni 1716) Wittelsbachide dünastiast oli Pfalzi kuurvürst (1690–1716), Neuburgi hertsog (1690–1716), Jülichi ja Bergi hertsog (1679–1716) ning Oberpfalzi ja Chami hertsog (1707–1714). Alates 1697. aastast oli Johann Wilhelm ka Megeni krahv.
Elulugu
Ta abiellus aastal 1678 Austria ertshertsoginna Maria Annaga. Viimane oli keiser Ferdinand III ja selle kolmanda naise Eleonora tütar. Pärast naise surma aastal 1689 abiellus ta Toscana suurhertsogi Cosimo III tütre Anna Maria Luisa de' Mediciga.
Johann Wilhelm kuulutas usulist sallivust aastal 1705 oma armukese Dorothea von Veleni initsiatiivil.
Hispaania pärilussõja ajal sai Johann Wilhelm ka Baieri Oberpfalzi, mis tagastati Baierile aastal 1714. Ta suri Düsseldorfis ja maeti Püha Andrease kirikusse. Kuna Johann Wilhelmil ei olnud poega, sai tema järglaseks tema vend Karl III Philipp.
right|220px|thumb|Johann Wilhelm von der Pfalzi ja [[Anna Maria Luisa de' Medici kaksikportree]]
Kunstikogud
Ta oli populaarsem Jülich-Bergis, kus ta püstitas väljapaistvaid ehitisi, nagu Bensbergi loss, ja pidas pillavat õukonda, mis andis tööd paljudele kunstnikele ja käsitöölistele, sealhulgas õukonnakunstnikud Johannes Spilberg, tema tütar Adriana, viimase hilisem abikaasa Eglon van der Neer, Adriaen van der Werff, Jan Frans van Douven, Herman van der Mijn, Jan van Nickelen, tema tütar Jacoba Maria van Nickelen, viimase abikaasa Willem Troost, Rachel Ruysch, Godfried Schalcken ja Jan Weenix koos oma tütre Maria Weenixiga. Tema tohutut Rubensi maalide kogu saab ikka veel näha Alte Pinakothekis Münchenis.
Tema lesk Anna Maria Luisa oli viimane Medici võsuke. Kunstide soosijana pärandas ta Medicite suure kunstikogu, sealhulgas Uffizi, Palazzo Pitti ja Medici villade sisu, mille ta päris pärast oma venna Gian Gastone surma aastal 1737, ja oma Pfalzi aarded Toscanale tingimusel, et osakestki sellest ei tohi pealinnast Firenzest välja viia. Seetõttu võib neid aardeid tänapäevalgi Firenzes näha.
Düsseldorfi Jan-Wellemi väljak on nime saanud Johann Wilhelmi järgi.
Christoph von Mickwitz (1842−1898)
Õppis Tartus gümnaasiumis aastatel 1851–1863. Õppis Tartu Ülikoolis ajalugu aastal 1864 ja usuteadust aastatel 1864–1869. Ordineeriti õpetajaks Valgas 15. augustil 1871.
Oli 1871–1876 pastor Tobolski lähikonnas, 1876–1878 pastor Kaarma Peeter-Pauli koguduses ja 1879–1898 Vigala Maarja koguduse õpetaja.
Isiklikku
Tema isa Eugen Mickwitz oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja aastatel 1835–1877, vend Eugen Mickwitz oli Pilistvere Andrease koguduse õpetaja aastatel 1877–1910, noorem vend Johannes Ernst Mickwitz oli 1879–1881 Tartu Maarja koguduse adjunktpastors, 1881–1893 Risti koguduse õpetaja ja 1893–1918 Viljandi Jaani koguduse õpetaja.
Operatsioon Erntefest
Operatsioon Erntefest (saksa keeles Aktion Erntefest; Lõikuspidu) oli kuni 43 000 juudi tapmine SS-i, Korrapolitsei pataljonide ja ukraina Sonderdiensti poolt Majdaneki, Poniatowa ja Trawniki koonduslaagrites 3.–4. novembrini 1943.
Heinrich Himmler andis käsu okupeeritud Poola Lublini ringkonna juutidest sunnitööliste hukkamiseks pärast juutide ülestõuse getodes ja hävituslaagrites. Oktoobri lõpus sunniti juutides sunnitöölised kaevama siksakilisi kaevikuid, väidetavalt õhutõrje jaoks. Tuhanded SS-i ja politsei ametnikud saabusid Lublinisse 2. novembril, samal päeval toimus operatsiooni eest vastutava SS-i ja politsei ülema Jakob Sporrenbergi juhtimisel koosolek massimõrva plaanimiseks.
Veresaun algas 3. novembri hommikul Majdanekis, kui juutidest vangid eraldati teistest ning suunati Lipowa 7 laagrisse ja Lublini lennuväljalaagrisse. Õhtu hakuks oli maha lastud 18 400 inimest. Samal päeval mõrvati Trawnikis 6000 vangi, kellest mõned olid toodud Dorohuczast. Pärast Majdaneki operatsiooniga ühele poole saamist siirdusid üksused Poniatowasse, kus nad hukkasid 4. novembril 14 500 vangi. Kõigis kolmes laagris kästi ohvritel enne end riidest lahti võtta ning varem kaevatud kaevikutesse minna. Püssilaskude hääle summutamiseks mängiti valju muusikat.
Operatsiooni lõpuks oli Lublini ringkonna laagritesse ellu jäänud ligi 10 000 juudist vangi, kes pidid hukatute laibad ära põletama. Operatsioon Erntefest nõudis ligi 40 000 inimese elu ning oli seega holokausti suurim veresaun.
Pakri pank
pisi|Pakri pank vana tuletorni varemetega pisi|Pakri pank talvel Pakri pank (vanasti Pakerordi pank) on Pakri poolsaarel asuv pank. Pakri pank on Balti klindi kõige läänepoolsem osa Mandri-Eestis.
Panga kõrgus on 22–24 m (25 m ). Tektooniliste püstlõhede tõttu on panga serv sakiline ja sageli esineb varinguid.
Pangal paljanduvad Alam-Kambriumi, Ülem-Kambriumi ja Ordoviitsiumi kivimid. Seal on Pakerordi lademe tüüppaljand, kus glaukoniitliivakivi ja diktüoneemaargiliidi paksus on suurim, vastavalt 3,7 ja 4,5 m. Pank on ka Pakri kihistu stratotüübiks.
Panga keskosa geograafilised koordinaadid on.
Pakri panga idaossa jääb 5,8 m kõrgune Pakri juga.
Pakri pank hakkas merest kerkima umbes 4000 aastat tagasi.
Pakri pangal asub Pakri tuletorn. Vana tuletorn rajati 1808. Tänapäevane tuletorn on Eesti kõrgeim ja rajati 1889.
Tulsa
Tulsa on linn Ameerika Ühendriikides Oklahoma osariigis, Tulsa maakonna halduskeskus. Linna piirid ulatuvad ka Osage'i, Rogersi ja Wagoneri maakonda. See asub Arkansase jõe kaldal Ozarki mägede jalamil osariigi kirdeosas. Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 413 066. 2010. aasta rahvaloenduse kohaselt oli elanikke 391 906. See on elanike arvult Oklahoma City järel osariigi teine linn. Tulsa linnastus elab 1 015 331 inimest. Tulsa pindala on 522,8 km², millest 10,6 km² moodustavad veekogud. Linn asub osariigi kirdeosas Oklahoma Cityst umbes 160 kilomeetri kaugusel kirdes.
Tulsa sai alguse 1830. aastatel rajatud maskogi indiaanlaste asulast. 1901. aastal püstitati linnas esimene naftapuurtorn ning peagi sai linn USA üheks kõige olulisemaks naftatööstuse keskuseks. 20. sajandil kandis linn hüüdnime "Oil Capital of the World" ("Maailma naftapealinn").
Kui 20. sajandil tugines Tulsa majandus suuresti naftatöötlemisel, siis on tänapäeval linna majandus oluliselt mitmekesistunud. Arenenud on energia-, rahandus-, lennundus-, info- ja tehnoloogiasektor. Tulsat peetakse Oklahoma kultuuri- ja kunstikeskuseks. Linnas tegutseb kaks tuntud kunstimuuseumi, ooperi- ja balletiteater ning üks suurimaid art déco arhitektuuristiilis ehitiste kontsentratsioon riigis.
Loodus
pisi|püsti|Tulsa satelliidifoto Tulsa ümbrus on kaetud üldiselt metsadega. Linnas asub arvukalt rohealasid ja parke. Tulsat on loetud niiskema kliima ja looduskauni maastikuga Oklahoma osariigi kirdeosa piirkonna Green Country väravaks.
Pinnamood
Linn paikneb Arkansase jõe mõlemal kaldal, Suure tasandiku piiril ja Ozarki mägede jalamil keskmiselt 190–210 meetri kõrgusel merepinnast. Kuna linn asub piirkonnas, mida võivad tabada suured üleujutused, on Arkansase jõele rajatud üks riigi ulatuslikumaid üleujutuste kontrolli süsteeme. Seda hakati rajama 1984. aastal pärast seda, kui tulvavesi nõudis linnas 14 inimelu ja tekitas kahju koguväärtuses 180 miljonit dollarit. 1990. ja 2000. aastatel on Federal Emergency Management Agency linna tunnustanud üleujutuste juhtimise eest. Linna kesk- ja põhjaosa on üldiselt tasane, lõuna- ja loodeosas künklik. Tulsa linnastu kõrgeim tipp on linnastu loodenurgas asuv Holmes Peak (415 m).
Kliima
Tulsas valitseb niiske lähistroopiline kliima. Aastane keskmine õhutemperatuur on 14 °C. Juunist septembrini võib õhutemperatuur kerkida üle 40 °C, millele lisandub lõunatuultega kaasnev kõrge niiskustase. Sügis on lühike, kuid sooja ja päikeselise ilmaga. Talv on üldiselt mahe, alla –10 °C langeb harva. Lund sajab aastas keskmiselt 24 mm.
Kõrgeim mõõdetud õhutemperatuur Tulsas on 46 °C, mis mõõdeti 10. augustil 1936. Madalaim temperatuur mõõdeti 22. jaanuaril 1930, mil oli −27 °C külma.
Aastane sademete hulk on 1040 mm. Kõige enam sajab mais (150 mm), kuid juuni lõpust kuni augusti lõpuni valitseb sageli kuivus. Võrdlemisi palju sajab veel ka septembris ja oktoobris (vastavalt 108 mm ja 100 mm). Kõige sajab vähem jaanuaris ja veebruaris (vastavalt 42 mm ja 47 mm). Kevadel ja varasuvel esineb tugevaid äikesetorme, mis toovad endaga kaasa rahe, tugevad tuulepuhangud ja sageli tornaadod. Tornaadod võivad esineda ka teistel kuudel, isegi detsembris.
Ajalugu
pisi|Meadow Goldi märk on tervitanud aastakümneid maanteel [[Route 66 reisijaid]] 1830. aastatel asusid toonase Indiaanlaste territooriumi alale maskogid, kes rajasid 1836. aastal praeguse Tulsa kohale esimese asula. Indiaanlased panid asulale nimeks Tallasi, mis tähendab maskogi keeles "vana linn", ning millest sai hiljem "Tulsa". Tulsa ümbrusesse asus elama ka teisi riigi edelaosast sunniviisiliselt ümberasustatud indiaanirahvaid.
Valged asunikud hakkasid piirkonda saabuma seoses St. Louis–San Francisco Railway raudteeliini valmimisega. 18. jaanuaril 1898 sai Tulsa linnaõigused. Enne seda, kui 1901. aastal Arkansase jõe kaldalt naftat avastati, oli Tulsa veidi üle tuhande elanikuga väikelinn. 1905. aastal avastati Tulsast lõuna pool Glenn Poolis suur nafta- ja maagaasimaardla. Puhkes naftabuum ning linnas alustasid tegevust kümned naftatöötlusettevõtted. Sellega seoses kasvas Tulsa rahvaarv kõigest 30 aastaga tuhandest 141 tuhandeni. Erinevalt Oklahoma kirdeosa teistest linnadest ei tulnud sisserändajad lõunaosariikidest, sh Texasest, vaid idarannikult ja Kesk-Läänest. Selle tõttu erineb Tulsa rahvuslik koosseis teistest Oklahoma linnadest, sh on Tulsas on märkimisväärselt suurem katoliiklaste ja juutide kogukond.
20. sajandil oli Tulsa tuntud maailma naftapealinnana (Oil Capital of the World). Tänu naftatööstuse edukale käekäigule puhkes linnas ehitusbuum, kui Tulsa kesklinn ehitati üles art déco stiilis.