cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Selenium
Selenium võimaldab kasutada ka domeenispetsiifilist keelt Selenese testide loomiseks programmeerimiskeelte abil, näiteks C#, Groovy, Java, Perl, PHP, Python, Ruby ja Scala. Teste on võimalik kasutada enamikus uuemates veebibrauserites ning Seleniumi tarkvara on ühilduv nii Windowsi, Linuxi kui ka macOS-i platvormidega. Selenium on väljastatud Apache 2.0 litsentsi all, lähtekood on avatud ning tarkvara on tasuta allalaadimiseks ja kasutamiseks.
Komponendid
Selenium koosneb komponentidest, millest igaühel on oma kindel roll veebirakenduste testimise automatiseerimises.
Selenium IDE
Selenium IDE on täielik integreeritud arenduskeskkond Seleniumi testide jaoks. IDE on teostatud Firefoxi pistikprogrammina ja võimaldab teste salvestada, muuta ja siluda. Varem tuntud kui Selenium Recorder. Selenium IDE funktsionaalsuse implementeeris algselt Shinya Kastani ja aastal 2006 annetas ta selle Seleniumi projektile. Seda pistikprogrammi enam ei hooldata ning see ühildus Selenium RC-ga, mis on nüüdseks vananenud. Skripte saab automaatselt salvestada ja manuaalselt muuta, tarkvara toetab automaatset täitmist ja kiiret liikumist erinevate käskude vahel. Skriptid on kirjutatud Selenese keeles, mis on spetsiaalne skripikeel Seleniumi jaoks. Selenese võimaldab veebibrauseris erinevate käskude sooritamist (nt lingile klikkimine, valiku tegemine) ja lehtedelt informatsiooni leidmist. Firefoxi Selenium IDE lakkas töötamast pärast Firefoxi 55 uuendust ja enam seda toetata.
Selenium Client API
Peale Selenese saab teste kirjutada ka muudes programmeerimiskeeltes. Testid edastavad infot sel juhul Seleniumile, kutsudes välja meetodeid Seleniumi kliendi rakendusliideses. Selenium pakub rakendusliidest Java, C#, Ruby, Javascripti ja Pythoni jaoks. Selenium 2-ga tutvustati uut kliendi rakendusliidest, kus põhikomponent on Webdriver. Vana Seleniumi klassi kasutav rakendusliides on aga siiamaani toetatud.
Selenium Webdriver
Selenium Webdriver on Selenium RC järeltulija. Webdriver võtab vastu käsud Selenese keeles või kliendi rakendusliidese (API) kaudu ja saadab need veebibrauserile edasi. See on implementeeritud veebibrauserispetsiifilise draiveri kaudu, mis saadab käske edasi veebibrauserile ja otsib informatsiooni. Enamik veebibrauseri draivereid käivitab ja külastab veebibrauserirakendusi (nt Firefox, Chrome, Internet Explorer, Michrosoft Edge, HtmlUnit). Selenium 1 kasutades oli testide käitamiseks vajalik Seleniumi server. Selenium Webdriver aga ei vaja testide käivitamiseks eraldiseisvat serverit. Webdriver käivitab otse veebibrauseri ja võtab selle üle kontrolli. Webdriveriga teste kaughaldussüsteemides käitades võib lisaks kasutada Selenium Gridi (vt allpool). Kui võimalik, kasutab Webdriver operatsioonisüsteemi enda funktsionaalsust, mitte veebibrauseripõhiseid JavaScripti käske.
Selenium Remote Control
Selenium Remote Control (RC) on server veebibrauseri poolt tulevate käskude vastuvõtmiseks HTTP kaudu. RC teeb võimalikuks veebirakendustele automatiseeritud testide kirjutamise igas programmeerimiskeeles, mis võimaldab Seleniumi paremat integratsiooni olemasolevatesse ühiktestimise raamistikesse. Testide kirjutamise lihtsustamiseks pakub Selenium kliendidraivereid PHP-le, Pythonile, Rubyle, .Net’ile, Perlile ja Javale. Selenium 2 väljatulemisega loetakse Selenium RC ametlikult vananenuks, nüüdsest eelistatakse Selenium Webdriverit.
Selenium Grid
Selenium Grid on server, mis laseb testidel kasutada veebibaruserit, mis jookseb kaughaldusserveris.
Aire (täpsustus)
Aire võib tähendada järgmist:
Caraffa del Bianco
Caraffa del Bianco on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas città metropolitana di Reggio Calabrias.
355 meetri kõrgusel merepinnast asuva Caraffa del Bianco asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Caraffa del Bianco piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Bianco, Casignana, Samo, Sant'Agata del Bianco.
Aleksander Tulk
Aleksander Tulk (25. august 1929 Narva – 22. mai 1990 Tallinn) oli eesti allveesportlane, treener ja õpetaja.
Haridus
Tulk lõpetas 1949. aastal Tallinna Merekooli ja 1956. aastal Leningradis Lesgafti Kehakultuuri Instituudi.
Töö
Tulk töötas pärast merekooli lõpetamist jäälõhkujal Jermak, hiljem Tallinna 25. keskkoolis ja Tallinna Kaubandustehnikumis kehalise kasvatuse õpetajana. NSVL Teeneline treener (1968). Õpilasi: Peeter Vaik, Tiiu Kaaret, Boriss Popov, Lembit Tooman, Reet Tölp, Ando Ahven, Kaie Part. Kuulus Allveespordiföderatsiooni presiidiumi.
Triinu (eesnimi)
Triinu on eesti naisenimi.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Triinu 1298 naisel. Triinu on Eestis populaarsuselt 142. naisenimi.
Kõige populaarsem on eesnimi Triinu vanuserühmas 25–29, kus neid on 10 000 elaniku kohta 25,31 ning Hiiu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,79. Triinu on keskmiselt 28 aasta vanune (mediaanvanus on 28).
Kount Enhawes
"Kount Enhawes" on Najimi esimene stuudioalbum. Paljud selle albumi lood on ka albumi "Hsabtek ana" peal.
Eesti Maarahva Liit
Eesti Maarahva Liit (lühend EMRL; nimetatud ka: Maaliit) oli 1917. aastal Eestimaa kubermangu Lõuna-Eestis asutatud erakond.
Eestimaa Kubermangu Ajutises Maanõukogus
EML ja Eesti Talurahva Liidu nimekirjast valiti 1917. aastal Eestimaa Kubermangu Ajutisse Maanõukogusse 13 esindajat.
Asutavas Kogus
Asutava Kogu valimistel 1919. aastal valiti EML nimekirjast Asutavasse Kogusse: Konstantin Päts, Jaan Teemant, Jaan Hünerson, August Jürmann, Jüri Uluots, Karl Ipsberg, Jaan Raamot, Kristjan Haho.
1919. aastal toimunud Asutava Kogu valimistel sai EML (8 kohta), kehvi valimistulemusi seostati selle liidri Konstantin Pätsi tõttu, kes oli ka Ajutise Valitsuse peaminister - Vabadussõja aegsete vabaduste kitsenduste ning majanduslike ebameeldivustega. Samuti oli Eesti Maarahva Liit ainsa legaalse parteina tegutsenud ka Saksa okupatsiooni ajal ning omas seega saksa okupatsioonivõimudega koostööd teinud kollaboratsionistide mainet.
EML tegevuses osalesid: Kristjan Arro, Konstantin Päts, Jaan Hünerson, Jaan Raamot, Jüri Uluots ja Otto Tief.
1920. aastal reorganiseeriti EML Põllumeeste Kogudeks.
Samsung Galaxy Gio
pisi|Samsung Galaxy Gio
Samsung Galaxy Gio on Androidi operatsioonisüsteemiga nutitelefon, mida toodab Samsung.
Toode jõudis turule 2011. aastal koos teiste Samsungi madala hinnaklassi nutitelefonidega (Galaxy Ace, Galaxy Fit, Galaxy Mini).
Telefon kaalub 102 g. Mõõdud on 110,5 mm × 57,5 mm × 12,15 mm.
Riistvara
Telefonil on 8,1 cm diagonaaliga ekraan, mille resolutsioon on 320×480. Puuteekraan on mahtuvuslik ja mitmepunktitundlik.
Seadmel on sisseehitatud 3-megapiksline kaamera, millel on automaatteravustamine.
Tööd juhib 800 MHz taktsagedusega Qualcomm MSM7227 Turbo (ARMv6) protsessor.
Seadmel on 278 MiB operatiivmälu ja 178 MiB ruumi andmete salvestamiseks.
Dmitri Vinnikov
Haridus
1993. aastal lõpetas ta Tallinna Pae Gümnaasiumi, 1999 Tallinna Tehnikaülikooli energiatehnika alal. 2001. aastal kaitses ta samas magistritööd ning 2005. aastal doktoritööd jõuelektroonika alal "Kergrööbastranspordi abitoitemuundurite uurimine, väljatöötamine ja evitamine".
Samsung Galaxy Gio
Riistvara
Lisaks on olemas MicroSD-kaardi pesa, GPS-vastuvõtja, kompass, kiirendusandur, lähedusandur.
Dmitri Vinnikov
Töökäik
Aastatel 1999–2006 oli Tallinna Tehnikaülikooli elektrotehnika instituudi elektriajamite ja jõuelektroonika instituudi teadur, 2006–2016 samas vanemteadur. Alates 2016 on ta Tallinna Tehnikaülikooli juhtivteadur, jõuelektroonika uurimisrühma juht. Ta oli ettevõtte Ubik Solutions kaasasutaja ja arendusjuht 2012–2018 ja Riia Tehnikaülikooli (Läti) tööstuselektroonika ja elektrotehnika instituudi külalisprofessor 2013–2023.
Samsung Galaxy Gio
Tarkvara
Ametlikult toetatud operatsioonisüsteem on Androidi versioon 2.2 Froyo, millel on Samsungi TouchWizi kasutajaliides. Opsüsteem on ametlikult uuendatav versioonini 2.3.6 (Gingerbread).
Dmitri Vinnikov
Töökäik
2000. aastal oli ta Brandenburgi tehnikaülikoolis Kottbusis (Saksamaa) elektrimasinate ja elektriajamite instituudi külalisteadur.
Aastatel 2019–2021 Eesti Teaduste Akadeemia uurija-professor. Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks tehnika ja arvutiteaduste alal valiti ta 2021. aastal, ta kuulub akadeemias informaatika ja tehnikateaduste osakonda.
Teadustöö
Dmitri Vinnikov on viimased 20 aastat tegelenud eri võimsustasemete ning rakendustega tööstuspõhiste jõuelektrooniliste süsteemide arendamisega. Tema põhilisteks uurimisvaldkondadeks on uudsete alalispingemuundurite skeemilahenduste süntees ja eksperimentaalne uurimine sellistele nõudlikele aladele nagu taastuvenergeetika, elektertransport, telekommunikatsioon ja lennundus.
Vinnikov on rahvusvaheliselt tunnustatud jõuelektroonika ekspert ja leiutaja, kes on andnud olulise panuse taastuvenergeetikas kasutatavate uudsete jõupooljuhtmuundurite uurimisele, arendamisele, väljatöötamisele ja kommertsialiseerimisele.
2022. aasta juunist koordineerib Vinnikov Tallinna Tehnikaülikooli ja Euroopa Tuumauuringute Organisatsiooni (CERN) teaduskoostööd ning esindab Tallinna Tehnikaülikooli Eesti CERNi nõukogus.
Dmitri Vinnikov on aktiivne Institute of Electrical and Electronics Engineersi (IEEE) liige, kes on andnud olulise panuse tööstuselektroonika ja jõuelektroonika arengusse. 2016. aastal asutas ta IEEE Eesti ühendatud IES/PELS osakonna ning oli selle juht, edendades seda eriala Balti riikides. 2020. aastal valiti ta IEEE Eesti sektsiooni juhiks. Novembris 2022 IEEE nimetas Dmitri Vinnikovi IEEE Fellow' liikmeks ning selle aunimetuse tema pälvis ta esimese Eesti teadlasena. Tunnustuse tõi talle lisaks kõrgetasemelisele teadustööle ka suur panus vabatahtlikku töösse. Ta on populariseerinud ja edendanud Eestis ja teistes Balti riikides jõuelektroonikat, korraldades üliõpilastele ja erialaspetsialistidele oma valdkonna teemalisi üritusi.
Ave Kumpas
Ave Kumpas (neiuna Ave Maior; sündinud 17. mail 1936 Harglas) on eesti muusikapedagoog.
Tema tuntumate õpilaste hulgas on Maarja-Liis Ilus, Hanna-Liina Võsa ja Kaido Põldma.
Isiklikku
Tema isa Jaan Maior oli Hargla ja Otepää Maarja koguduse õpetaja, ema Linda Maior oli Otepää Maarja koguduse abiõpetaja, teine ordineeritud naisvaimulik Eestis.
Mathew Barzal
pisi|Mathew Barzal 2018. aastal New York Islandersi särgis Mathew Barzal (sündinud 26. mail 1997 Coquitlamis, Briti Columbias) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis New York Islanders.
Aastatel 2013–2017 mängis ta neli hooaega Western Hockey League'i (WHL) klubis Seattle Thunderbirds. Hooajal 2016–17 tuli ta Thunderbirdsiga liiga meistriks ja ta valiti WHL-i väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks.
2015. aastal valiti ta NHL-i draft'is Islandersi poolt 16. valikuna. NHL-is debüteeris ta Islandersi meeskonnas 2016. aasta oktoobris. Esimese värava lõi ta NHL-is 19. oktoobril 2017 mängus New York Rangersi vastu. Oma debüüthooajal NHL-is lõi ta 22 väravat ja andis 63 väravasöötu. Ta pälvis sel hooajal liiga parimale uustulnukale antava Calder Memorial Trophy.
Aastatel 2019 ja 2020 on Barzal valitud NHL-i tähtede mängule.
2017. aastal võitis Barzal Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel hõbemedali. Ta kuulus Kanada jäähokikoondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Treponema pallidum pallidum
Treponema pallidum pallidum (süüfilisebakter, süüfilise tekitaja) on bakteri Treponema pallidum alamliik.
Klassifikatsioon
Treponema pallidum pallidum' liigitatakse Spirochaetae hõimkonna, Spirochaetaceae sugukonna, Treponema perekonna bakteriliigi Treponema pallidum alamliigina.
Kirjeldus
Nende organismide paljunemine on aeglane - 30 kuni 33 tundi. Virulentsus säilib ka mõned tunnid peale peremeesorganismi surma.
Pikka aega arvati, et organism on anaeroob, nüüd arvatakse ta mikroaerofiilsete organismide hulka. Laboratoorseid tüvesid on alles hoitud teatud aretatud küülikute munandites. Küülikutel on õnnestunud esile kutsuda ka esmased haavandid, kuid teine staadium ei ole õnnestunud.
Patogeensus
Treponema pallidum pallidum i peetakse tänapäeval süüfilise tekitajaks (Arrizabalaga 1993).
Nakkustekitaja levib inimkeha sees lümfo- ja hematogeenselt.
Treponema pallidum pallidum 'i looduslikuks peremeesorganismiks on inimene aga eksperimentaalset süüfilist on esile kutsutud ahvidel, küülikutel ja laamadel. Organism võib eluneda ka rottidel, hiirtel ja merisigadel.
Väljaspool keha organism hukkub 2 tunni jooksul.
Kolme Mere Algatus
Kolme mere algatus (inglise keeles Three Seas Initiative, 3SI) on 12 Kesk- ja Ida-Euroopas asuva Euroopa Liidu liikmesriigi foorum. Algatuse kohta kasutatakse nimetust inglise keeles Baltic, Adriatic, Black Sea Initiative (Läänemere, Aadria mere ja Musta mere algatus) ehk BABS. Nende 12 riigi territoorium ühendab Aadria mere, Läänemere ja Musta mere. Algatuse, mille autorid on Horvaatia president Kolinda Grabar-Kitarović ja Poola president Andrzej Duda, eesmärk on luua liikmesriike mõjutavaid küsimusi käsitlev regionaalne dialoog. Algatusse kuuluvate riikide presidendid kohtusid esimest korda 2016. aastal Dubrovnikis toimunud tippkohtumisel. Algatuse partnerriigid on Ameerika Ühendriigid ja Saksamaa.
Riikide ministrid kohtuvad ka väljaspool tippkohtumisel. Näiteks toimus 2017. aasta 6. detsembril Varssavis ühenduse riikide põllumajanduskodade esimene kohtumine, mille käigus arutati Euroopa Liidu põllumajanduse tulevikuga seonduvat. Kohtumise raames toimunud kahest arutelust üks käsitles ühise põllumajanduspoliitikaga ja teine jätkusuutliku põllumajandusega seotut. 2019. aasta septembris kohtusid Varssavis riikide rahandusministrid, et arutada koostööd energeetika ja transpordiühenduste arendamisel.
Algatuse viies tippkohtumine koos ärifoorumiga korraldati 19.–20. oktoobril 2020 Eestis.
Kolme mere algatuse 12 liikmesriiki
Kolme mere algatuse 12 liikmesriiki jäävad põhja-lõunasuunalisele teljele, mis ühendab Läänemerd Aadria mere ja Musta merega. Nende liikmesriikide hulka kuuluvad Austria, Bulgaaria, Eesti, Horvaatia, Leedu, Läti, Poola, Rumeenia, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi Vabariik ja Ungari.
Ajalugu
Algatuse esimene tippkohtumine Horvaatias Dubrovnikis leidis aset 25.–26. augustil 2016. Kahepäevane üritus lõppes majanduskoostöö deklaratsiooniga, mis käsitles nii energiavaldkonda kui ka transpordi- ja sideinfrastruktuuri. Poola president Andrzej Duda kirjeldas algatust: "Uus kontseptsioon Euroopa ühtsuse ja sidususe edendamisel; see on mõte koostööst 12 riigi, kes asuvad Kesk-Euroopa kolme mere: Aadria mere, Läänemere ja Musta mere". Tippkohtumise külalisesinejate hulgas olid välisasjadega seotud Hiina ametnik Liu Haixing, kes rääkis seotusest Hiina valitsuse ülesseatud majandusvööndi ja maanteede algatusega "Belt and Road Initiative", ja endine Ameerika Ühendriikide riikliku julgeoleku nõunik kindral James L. Jones, kes rõhutas algatuse rolli Euroopa arengus ja julgeolekus.
Algatuse teine tippkohtumine peeti 6.–7. juulil 2017 Poolas Varssavis. Tippkohtumisel osales ka Ameerika Ühendriikide president Donald Trump. Kohtumisel osalenud riigid leppisid ühehäälselt kokku kolme mere ärifoorumi asutamises.
Algatuse kolmas tippkohtumine toimus 17.–18. septembril 2018 Rumeenia pealinnas Bukarestis. Kohtumisel osalenud kiitsid heaks prioriteetsete mitmepoolsete projektide nimekirja kolmes peamises valdkonnas transpordi-, energia- ja digitaalsektoris. Prioriteetprojektide nimekirja on Eesti esitanud neli projekti: Paldiski LNG-terminali, Põhja-Eestisse rajatava 500 MW pumpelektrijaama, Via Baltica ja Rail Balticu. Külalistena osalesid tippkohtumisel Euroopa Komisjoni president Jean-Claude Juncker, Saksamaa välisminister Heiko Maas ja Ameerika Ühendriikide energeetikaminister Rick Perry. Samal ajal korraldati ka esimene ärifoorum, mille raames loodi kaubandus-tööstuskodade võrgustik, millega liitusid Bulgaaria, Horvaatia, Leedu, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Ungari, ning allkirjastati kolme mere investeerimisfondi loomise kavatsuskiri. Selle allkirjastasid Horvaatia, Tšehhi, Läti, Poola, Rumeenia ja Slovakkia.
Projektid
thumb|Donald Trumpi visiit Poolasse, juuli 2017 thumb|2018. aasta tippkohtumine Bukarestis Algatus on lähedalt seotud piirkonna kahe suure taristuprojektiga:
Teiste algatusega seotud projektide hulka kuuluvad Balti-Aadria koridor, Via Baltica, Rail Baltic ja raudteekaubaveo koridor (inglise keeles Amber Rail Freight Corridor).
Kolme mere investeerimisfond
Fondi rajanud institutsioonid võtsid endale kohustuse teha fondi makseid kogusummas üle 500 mln euro. Lisaks fondiga algul liitunud riikidele on fond avatud. Teistele olme mere algatuse riikidele, kes soovivad sellega hiljem liituda. Fondi järelevalvenõukogu koosneb Poola, Rumeenia ja Tšehhi arengupankade esindajatest.
2019. aastal allkirjastasid Poola riiklik arengupank Bank Gospodarstwa Krajowego ja Rumeenia ekspordiimpordi pank EximBank kolme mere algatuse investeerimisfondi asutamislepingu. Fondi fookuses on projektid, mis loovad nende kolme mere piirkonna digitaalset, transpordi-, energiataristut. Fondiga kutsuti liituma ka pensionifondide ja erakapitali investeerimisfondide erainvestoreid ning muid üksusi. Fondi eesmärk on kaasata 5 mld eurot.
Fond hakkab ärilistel alustel tegelema taristuprojektidega, mille koguväärtus on kuni 100 mld eurot; samas on kolme mere piirkonna vajaduste suuruseks hinnatud üle 570 mld euro. Fond planeerib rakendada ka teisi finantseerimisallikaid, näiteks üksikute riikide ressursse või Euroopa Liidu vahendeid.
2020. aasta tippkohtumine Eestis
Algatuse 2020. aasta tippkohtumine ja ärifoorum pidid esialgu toimuma 16.–17. juunini Eestis. Tippkohtumise korraldamise soovi avaldas algatuse 2019. aasta tippkohtumisel Eesti president Kersti Kaljulaid ja seda kinnitas ka Eesti välisminister Urmas Reinsalu.
Tallinnas toimuva viienda tippkohtumise ja kolmanda ärifoorumi ühed võimalikud fookusteemad on digitaliseerimine ja digitaalne infrastruktuur.
Põllumeestekogude ja Põllumeeste, Asunikkude ning Väikemaapidajate Koondis
Põllumeestekogude ja Põllumeeste, Asunikkude ning Väikemaapidajate Koondis (kasutas ka lühemat nime Ühinenud Põllumeeste Erakond) oli aastatel 1932–1933 Eestis tegutsenud agraarerakond.
Wiz Khalifa
Wiz Khalifa (õieti Cameron Jibril Thomaz; sündinud 8. septembril 1987 Minotis Põhja-Dakota osariigis Ameerika Ühendriikides) on USA räppar, laulukirjutaja ja näitleja.
Krapa
Krapa on küla (vidējciems) Lätis Gulbene piirkonnas Daukstese vallas.
Küla asub valla lääneosas, Riiast 185, piirkonna keskusest Gulbenest 9 ja valla keskusest Starist 5 km kaugusel. Krapa jääb merepinnast 145 meetri kõrgusele. Külas on Krapas centrsi ja Krapa bussipeatus.
Krapa on kujunenud endise Krapa mõisa (Kroppenhof) keskuse juurde. Krapa mõisakompleks (laut, ait ja mõisavalitseja maja) on kohaliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Riikliku kaitse all on Krapa linnamägi.
Looduskaitse all on Krapa tamm, Krapa saar ja Skujiņase saar.
2017. aastal oli külas 86 elanikku, 2022. aastal 73.
1783. aasta Pennsylvania mäss
1783. aasta Pennsylvania mäss (inglise keeles Pennsylvania Mutiny of 1783) sai alguse Philadelphias Pennsylvania osariigis 20. juunil 1783, kui ligi 400 Kontinentaalarmee (Continental Army) sõdurit mässasid Konföderatsiooni Kongressi (Congress of the Confederation, mitte seotud Ameerika Riikide Konföderatsiooniga) vastu maksmata palkade üle. See pani aluse Columbia föderaalringkonna rajamisele.
Alates 2. juulist 1778 oli Philadelphia olnud Ameerika Ühendriikide ajutiseks pealinnaks, seal tegutses 2. juulist 1778 kuni 1. märtsini 1781 Teine Kontinentaalkongress (Second Continental Congress) ja 2. märtsist 1781 21. juunini 1783 Konföderatsiooni Kongress, mis kogunes Independence Hall'is (toonase nimega Pennsylvania State House). Konföderatsiooni Artiklite (Articles of the Confederation) kohaselt ei olnud Kongressil otsest kontrolli sõjaväe üle, välja arvatud sõja korral, seaduse ja korra hoidmiseks tuli toetuda osariikide maakaitsevägedele.
17. juunil 1783 sai Kongress teate Philadelphias baseerunud Kontinentaalarmee sõduritelt, kes nõudsid Ameerika iseseisvussõja eest palkade maksmist ja ähvardasid mässuga, kui nende nõudmisi ei rahuldata. Kongress ignoreeris seda ja alguses ei võtnudki sõdurid midagi ette. Kuid kahe päeva pärast sai Kongress teate, et umbes 80 sõdurit on Lancasteris (ligi 100 km Philadelphiast läänes) postilt lahkunud ja liitunud Pennsylvanias baseerunud sõduritega. Umbes 500 sõduril oli efektiivne kontroll relva- ja laskemoonaladude üle.
Järgmisel, 20. juuni hommikul, ründas State House'i umbes 400 sõdurit, nõudes palkade maksmist. Sõdurid blokeerisid ukse ja keeldusid laskmast Kongressi delegaatidel lahkuda. New Yorgi delegaat Alexander Hamilton veenis sõdureid, et nad laseksid Kongressil hiljem kohtuda, et nende nõudmisi arutada. Pärastlõunal lubati Kongressi delegaatidel rahumeelselt lahkuda. Õhtul kohtus väike Kongressi komitee eesotsas Hamiltoniga, et saata kiri Pennsylvania Täitevnõukogule (Executive Council of Pennsylvania), paludes neilt abi Kongressi kaitsmiseks mässajate eest. Kirjas ähvardati, et kui Nõukogu midagi ette ei võta, võib Kongress olla sunnitud Philadelphiast lahkuma.
Kui George Washington 24. juunil mässust kuulis, kutsus ta erru läinud kindralmajor William Heathi ja kindral Robert Howe'i teenistusse tagasi ja saatis nende juhtimisel mässu maha suruma 1500 sõdurit. Mõned mässajad vahistati, ja Kongress korraldas uurimise.
On arvatud, et on kolm põhjust, miks Dickinson ja Pennsylvania Täitevnõukogu keeldusid Kongressi kaitsmast. Nõukogu ametlikult põhjuseks oli, et nad polnud kindlad, kas maakaitsevägi päriselt Kongressi sõdurite eest kaitseb, nad võisid ka arvata, et konflikt polnud nii tõsine, nagu Kongress arvas, ja mäss laheneb rahumeelselt. Teine teooria oli, et ohvitserina võis Dickinson ise olla sümpaatne sõdurite kaebuste osas. Kolmas teooria on, et Nõukogu keeldus Pennsylvaniat kui iseseisvat osariigi allutama mõne Kongressi liikme nõudmistele.
Konföderatsiooni Kongress kogunes uuesti Princetonis 30. juunil ja tegutses seal kuni 4. novembrini. Kongress kogunes uuesti Marylandis Annapolises 26. novembrist 1783 ja tegutses seal 19. augustini 1784, siis uuesti New Jerseys Trentonis 1. novembrist 24. detsembrini ja siis New Yorgis Federal Hall'is 11. jaanuarist 1785 5. detsembrini 1790. Federal Hallis tuli ka kokku esimene ametlik Ameerika Ühendriikide Kongress 4. märtsil 1789, mis võttis vastu Ameerika Ühendriikide põhiseaduse. Alles 1787. aasta põhiseaduslikul konvendil otsustati uuesti kohtuda Philadelphias. Pennsylvania suutmatuse tõttu Kongressi kaitsta otsustatigi luua osariikidest eraldiseisev föderaalringkond, kus Kongress kaitseks ennast ise. Põhiseaduse esimese artikli 8. lõikega kuulubki seadusandlik võim föderaalterritooriumil Kongressile.
Kui New Yorgi osariik ratifitseeris põhiseaduse 1788. aastal, otsustati jätta New York ajutiseks föderaalpealinnaks. 1790. aastal võttis Kongress vastu Asukohaseaduse (Residence Act), millega loodi Potomaci jõe äärde Marylandi ja Virginia vahele 100 ruutmiiline ruudukujuline föderaalterritoorium, kuhu kolis valitsus (Virginia-poolne ala taasliitus Virginiaga 1846. aastal). Pennsylvania senaator Robert Morris veenis Kongressi tulema tagasi Philadelphiasse kuni uue pealinna valmimiseni. Seega kuulutati sama seadusega Philadelphia kümneks aastaks ajutiseks pealinnaks. 6. detsembril 1790 koguneski Kongressi kolmas sessioon Philadelphias Independence Hall'is. Philadelphia proovis veenda Kongressi jätma valitsuse asukoha Philadelphiasse, kuid ebaõnnestunult - 14. mail 1800, peale 6. Kongressi esimesse sessiooni lõppu lahkus Kongress Philadelphiast ja teine sessioon alustas tööd 17. novembril 1800 Washingtonis Kapitooliumis.
Martin Lillevere nimeline kolhoos
Martin Lillevere nimeline kolhoos oli 1949. aastal asutatud kolhoos, mis nimetati Martin Lillevere järgi.
Kolhoos paiknes algul Põltsamaa külanõukogus Põltsamaa vallas Jõgevamaal, alates 1950. aastast samas külanõukogus Põltsamaa rajoonis ning alates 1963. aastast samas külanõukogus Jõgeva rajoonis.
Kolhoosi keskus oli Mällikveres. Kolhoosi pindala oli 1971. aastal 9091 hektarit ja liikmeid oli 719, 1978. aastal oli 8400 hektarit.
Muhu monoloogid
"Muhu monoloogid" on Juhan Smuuli humoorikas Muhu murrakus lühiproosakogu, mis ilmus esmatrükis 1968. aastal Eesti Raamatu kirjastuses.
1978. aastal tehti teosest pärit monoloogi „Suvitajad“ ainetel komöödiafilm "Siin me oleme!" mis saavutas eestlaste hulgas suure populaarsuse. Filmist pärit killud, kõnekäänud ja tunnuslaused on kasutusel siiani.
Kogumikus on 8 monoloogi
Monoloogide sisukokkuvõtted
Monolooge pajatavad kolm jutustajat (Mardi Riste, Ärni ja Mihkel). Autorit jutustamas ei tähelda, ta on taandunud kuulajaks.
Mardi Riste
Mardi Riste kohtub Toompeal Muhust pärit mehega ning heietab talle oma elust ja läbielamistest. Näiteks sellest, kuidas kalad on väiksemaks jäänud, kuidas ta viis last on üles kasvatanud, kuidas oma väimehelt peksa sai ja kuidas väimees talle sünnipäevaks emanõgeseid kinkis.
Ärni monoloogid
„Hanilaiu matused ja Muhu territoriaalveed“
Ärni räägib, kuidas ta nooruses koos sõbra Joosepiga matustel käis ja surnu koos paari mehe abiga üle mere toimetas. Peale matuseid tuldi taas üle mere tulema ning tee peal kohtasid nad jäävangis hiidlasi, kellega tekkis vaidlus territoriaalvete üle, mis jätkus kuni magama minekuni. Öösel otsustas Ärni kartsa magama läinud hiidlasi hirmutada, hommikul olid hiidlased ikka veel nii hirmunud, et Ärni sõnul sai ta teistele laiud tagasi anda ja ka Anilaiu mehed said tüki merd tagasi.
„Vasikate ristimine ehk Kuidas seda lavastada“
Ärni räägib, kuidas ta Volli Pansoga vasikaid ja pulle ristimas käis, pannes neile huvitavamad, rohkem iseloomulikumad nimed kui need alguses olid.
„Suvitajad“
Ärni kõneleb sellest, kuidas nende juurde tulid puhkama kolm Tallinna suvitajat: mees ja naine, kel kaasas veel üks punapäine noor neiu. Nad kõik tekitasid pererahvale parajalt sekeldusi ja tüli. Peamine tüütus oli suvitajast naine, kes kamandas kõiki oma tahtmise järgi ringi.
„Kuidas sündis laul „Hallipüksi hiidlasest““
Vennad otsivad oma 40-aastasele vanatüdrukust õele (Kunninga Eed) abikaasat, olles valivad. Ühel päeval saabus nende tallu Käina Nisu Villem, kes oli vandiraiuja. Pererahvas hakkas tema eest hoolitsema ja tundus, et Eed tundis härra vastu samuti huvi. Nii jäi Villem perre kui väimees, valetades enda isiku ja vara kohta. Kevadel sai pererahvas nende õuele puunõusid müüma tulnud hiidlastelt kuuldu põhjal aga Villemi valedele järele, mistõttu Villem pidi põgenema. Eedi vennad jooksid Villemit otsima ta koju Käinasse, kuid Villemi naine, kes Käinas kodus oli, juhatas nad kõrtsi meest otsima, kust nad teda aga ei leidnud. Minnes uuesti Käinasse Villemi majapidamist läbi otsima, leidsid nad tagaotsitava keldrist kartulikuhjast.
Mare Tüürimees ja tema abikaasa Konstantin
Monoloog pajatab kangest naisest Mare Tüürimehest ja ta sama kangest mehest Konstantinist. Kooselust algusest alates hakkasid Mare ja Konstantin üksteise vastu kohut käima, sealjuures üksteisega kaklema ja tülitsema.
Tuulevaikuse lugu
Lugu algab sellest, kui Lootuse laevameeskond Soomest Turust tuulevaiksel merel koju tagasi pöördub. Kapten vestleb reisist ja mitmetest probleemidest oma sõbraga, kes on meeskonnas madrus ja kapten avaldab lootust võita ühe neiu süda, kelle pärast tal sõbraga üldse tüli tekkis. Lugu lõpeb Tallinnasse jõudmisega, kuid enne seda kuuldi juba kaugelt maa poolt mütse ja mürtsatusi, justkui mängiks pasunad ja trummid. Õhtul sadamasse jõudes tuli välja, et Tallinnas peeti 1923. aasta laulupidu.
Hea meremeeste Hoidja
Lapsele räägitakse unejutuks, kuidas ta meremehest isa Atlandi peal ära uppus ning kuidas Hea meremeeste Hoidja isa meremeeste taevasse viis ja talle paadi tõi, et mees saaks sellega seal sõita ja Emujärvel kalu püüda.
Makett
pisi|[[Keskvangla makett]] Makett (prantsuse keeles maquette, inglise keeles scale model) on kolmemõõtmeline mudel hoonest, seadmest või masinast, skulptuurist, lava- või linnakujundusest, reeglina vähendatud mõõtkavas.
Kurt Schuschnigg
Kurt Alois Josef Johann Schuschnigg (kuni 1919. aastani Kurt Alois Josef Johann Edler von Schuschnigg; 14. detsember 1897 Riva del Garda (tänapäeval Itaalia) – 18. november 1977 Mutters) oli Austria poliitik ja riigitegelane, Austria liidukantsler 1934. aasta juulist kuni 1938. aasta märtsini.
Kurt Schuschnigg sündis kindralmajori perekonnas. Ta õppis jesuiitide gümnaasiumis. 1915–1918 võttis ta Austria-Ungari armee koosseisus Itaalia rindel osa Esimesest maailmasõjast. 1918–1919 oli ta Itaalia sõjavangis. Pärast sõda lõpetas Schuschnigg 1922. aastal Innsbrucki Ülikooli õigusteaduse erialal. Ülikooli lõpetamise järel avas ta oma advokaadibüroo ja astus Kristlik-Sotsiaalse Partei liikmeks. 1927. aastal valiti ta Austria parlamenti, mille koosseisu jäi ta kuni 1934. aastani.
1932. aasta 29. jaanuarist kuni 21. septembrini oli Kurt Schuschnigg Austria justiitsminister. 21. septembrist 1933 kuni 29. juulini 1934 oli ta Austria haridusminister.
Kui Austria liidukantsler Engelbert Dollfuss mõrvati 25. juulil 1934 natsionaalsotsialistide võimuhaaramiskatse käigus, siis sai Kurt Schuschniggist 29. juulil 1934 Austria liidukantsler.
left|180px|pisi|Kurt Schuschnigg (1936) Liidukantslerina püüdis Schuschnigg Itaaliale toetudes säilitada Austria iseseisvust. Kuid 1936. aastal sattus Itaalia üha enam Saksamaa mõjusfääri ja toetus Austria iseseisvusele vähenes. 12. veebruaril 1938 ähvardas Adolf Hitler Schuschniggit Wehrmachti sissetungiga Austriasse ja nõudis Austria NSDAP-i keelu tühistamist ning natsionaalsotsialistide võtmist Austria valitsusse. Kuna Itaalia, Suurbritannia ja Prantsusmaa Schuschniggi abipalved tagasi lükkasid, oli ta 16. veebruaril sunnitud määrama natsionaalsotsialist Arthur Seyß-Inquarti Austria siseministriks. 9. märtsil 1938 kuulutas liidukantsler Schuschnigg välja rahvahääletuse Austria iseseisvuse küsimuses, mis oleks pidanud toimuma 13. märtsil. 11. märtsil 1938 sundis Hitler otsese sissetungiähvarusega Schuschniggi liidukantsleri ametist tagasi astuma. Uueks liidukantsleriks sai Arthur Seyß-Inquart. Hüvastijätukõnes raadios kutsus Schuschnigg üles Saksa vägedele relvastatud vastupanu mitte osutama.
Pärast Austria Anschlussi paigutati Schuschnigg esialgu koduaresti. 28. mail 1938 arreteeris Gestapo Kurt Schuschniggi. Teda hoiti kinni Sachsenhauseni, Flossenbürgi ja Dachau koonduslaagris. Vabanemise järel 1945. aastal elas Schuschnigg esialgu Põhja-Itaalias. 1948. aastal asus ta elama Ameerika Ühendriikidesse, kus töötas ülikoolides õppejõuna. 1956. aastal sai ta Ameerika Ühendriikide kodakondsuse, 1967. aastal aga pöördus Austriasse tagasi.
Heldur Roone
Saavutused
Üheteistkordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (raskekaalus – 1969, 1970, 1971, 1973, 1974, 1975, 1978, 1980, 1981, 1982, 1983 ja absoluutkaalus – 1975, 1978)
NSVL meistersportlane – 1969
Suur Kremli palee
Suur Kremli palee (vene keeles Большой Кремлёвский дворец) on administratiivhoone Moskva Kremlis Venemaal, ehitatud aastail 1837–1849 Borovitsi künkale, kus alates 14. sajandist oli asunud Moskva suurvürstide mõis. Hoone on pseudovene stiilis, selle projekteeris arhitektide töörühm Konstantin Thoni juhtimisel (kes on ühtlasi ka Relvapalati ja Lunastaja Kristuse katedraali arhitekt). Hoone pidi rõhutama Venemaa isevalitsuse suurust ja võimu.
Liffey
pisi|Liffey kaldapealne ja [[O'Connelli sild Dublinis]] Liffey (iiri keeles An Life) on jõgi Iirimaal, mis voolab läbi Iiri Vabariigi pealinna Dublini kesklinna. Selle suuremad harujõed on Dodder, Poddle ja Camac. Jõgi annab suure osa Dublini joogiveest ning pakub lähikonna elanikele lõõgastusvõimalusi. Selle pikkus on umbes 125 km, lähte kõrgus merepinnast umbes 500 m (suurem osa jõest jääb 0–30 m üle merepinna) ning keskmine vooluhulk 13,8 m3/s (3,7 augustis, 29,8 detsembris).
Suures osas on Liffey laevatatav. Dublini jaoks on see olnud tähtis kaubatee juba alates viikingiajast. Shannoni jõega ühendavad Liffeyt Grand Canal ja Royal Canal.
Nimi
Jõe varasem nimi oli An Ruirthech ("kiire jooksja"). Sõna Liphe (või Life) viitas algselt tasandikule, mida jõgi läbib, kuid kandus ajapikku üle jõele endale. Inglise keeles tunti seda ka Anna Liffey nime all, mis tuleneb tõenäoliselt iirikeelsest fraasist Abhainn na Life ehk 'Liffey jõgi'.
Jõestik
Liffey saab alguse Liffey Headi soos Kippure'i ja Tonduffi vahel Wicklow' mägedes, moodustudes paljudest ojadest. See kulgeb umbes 125 km pikkuselt läbi Wicklow', Kildare'i ja Dublini krahvkonna ning suubub Iiri merre Dublini lahe keskel, kus selle suue jääb joonele Baily majaka ja Muglini kaljude vahel.
Jõgi ületab Wicklow' ja Kildare'i krahvkonna piiri Poulaphouca lähedal ja jõuab Kildare'ist Dublini krahvkonda Leixlipis. Suurem osa Liffeyst jääb Kildare'i.
Mullageneetika
Mullageneetika on mullateaduse allharu, mis tegeleb muldade tekke, kujunemise ja arenemise uurimisega.
Kõigi hirmude summa
"Kõigi hirmude summa" on 2002. aasta USA põnevusfilm.
Sisu
Julgeolekuteenistuste halvim unenägu saab tõeks, kui terroristide kätte satub tuumarelv. CIA töötajad avastavad vandenõu, millega soovitakse provotseerida konflikt USA ja Venemaa vahel, sealt on III maailmasõjani vaid samm. Selgub, et terroristid kavatsevad õhkida tuumapommi Baltimore'is, et mõrvata USA president ja niimoodi sündmused käivitada.
Rabeliimukas
Rabeliimukas (Lumbriculus variegatus) on rõngusside hõimkonda kuuluv liik väheharjasusside klassist. Ta sarnaneb mudatuplasega, kuid on suurem ja sügavpunane, roheka varjundiga. Ussi pikkus on kuni 80 mm ja ta on ujumisvõimeline. Eestis levinud, elab mudas või kruusas.
Andres Soosaar
Haridustee
Andres Soosaar õppis aastail 1979–1985 Tartu Ülikooli arstiteaduskonnas ravi erialal ning oli 1985–1988 arstiteaduskonna farmakoloogia ja füsioloogia instituudi juures aspirantuuris. 1989. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis meditsiinikandidaadi väitekirja tööga "Aju CCK-ergiliste mehhanismide roll käitumise regulatsioonis ja antipsühhootiliste ainete toimes" (juhendajad Eero Vasar ja Lembit Allikmets).
Aastail 2005–2006 täiendas ta end teaduseetika alal NIH Fogarty Centeri juures, 2014. aastal osales programmis "Arstid tervishoidu tagasi", saades üldarsti kvalifikatsiooni.
Töökäik
Soosaar on töötanud Tartu Ülikooli arstiteaduskonna füsioloogia instituudi vanemõpetajana (1989–1994) ja dotsendina (1994–2005), aastail 2005–2010 oli ta arstiteaduskonna tervishoiu instituudi tervisekorralduse õppetooli dotsent. 2000. aastal töötas ta teadurina Indiana Ülikoolis, alates 2007. aastast on teadustöö eetika täiendusõppe programmi õppejõud asutuses NIH Fogarty International Center.
Oma teadustöös on Soosaar uurinud funktsionalistliku lähenemise rakendusi filosoofia ja teaduse piirialadel, bioeetikat, arsti-patsiendi suhte, meditsiiniliste andmebaaside ja meditsiiniuuringute eetilisi aspekte.
Aastail 2010–2013 oli ta ajakirja Eesti Arst peatoimetaja.
2014–2015 töötas ta meditsiinitekstide tõlkimise ja toimetamisega ning meditsiinieetika-alaste konsultatsioonidega tegelevas osaühingus Verbitas.
Teaduskorralduslik tegevus
Aastail 2001–2005 oli Soosaar Tartu Ülikooli neuroteaduste doktoriprogrammi koordinaator, aastail 2004–2010 Tartu Ülikooli inimuuringute eetika komitee liige, aastail 2007–2009 Eesti Arstide Liidu eetikakomitee liige, aastail 2007–2014 Eesti Bioeetika Nõukogu liige. Alates 2013. aastast on ta ravimiameti farmaatsiaterminoloogia ekspertkomisjoni liige.
Tunnustus
2005 Tartu Ülikooli aumärk
Ulla Lindkvist
Ulla Maria Lindkvist (30. august 1939 – 6. august 2015) oli rootsi orienteeruja, esimene Euroopa ja maailmameister orienteerumises.
Ulla Lindkvist tuli kaks korda individuaalselt ja ühe korra võistkondlikult maailmameistriks ning kolm korda Euroopa meistriks.
Aastail 1967–1974 võitis ta kaheksa korda järjest Rootsis toimuva orienteerumisvõistluse O-Ringen. Seni pole keegi seda saavutust korrata suutnud.
Pärnu Linna Kõrgem Tütarlastekool
Pärnu Linna Kõrgem Tütarlastekool oli tütarlastekool Pärnus. Kool oli Pärnu Koidula Gümnaasiumi eelkäijaks.
Ajalugu
1733. aastal tehti Pärnu Saksa koguduse orelimängijale Johann Christoph Moellerile (Möllerile) ülesandeks tütarlastekooli pidamine. Seni oli poisse ja tüdrukuid koos õpetatud. Seda kooli nimetati tol ajal neitsite kooliks (Jungfernschule). Ametliku staatuse sai kool 1745. aastal, kui neitsite kooli asutamise kinnitas kohalik raad.
1788. aastal muudeti tütarlastekool 2-klassiliseks alamrahvakooliks. Õpetajaid oli endiselt üks. Koolis õpetati lugemist, kirjutamist, arvutamist ja usuõpetust. Lisaks anti ka algteadmisi geograafias ja ajaloos. Tütarlastekoolis oli kõige enam käsitööliste, kuid ka kaupmeeste, ohvitseride ja jõukamate linnakodanike lapsi. 1791. aastal õppis koolis 30 õpilast.
1805. aastal reorganiseeriti kool Pärnu Linna Tütarlastekooliks. Tütarlastekool oli nüüd linna ülalpeetav ja ka õppekava laiendati. See oli saksakeelne avalik teise astme õppeasutus. Koosseisulisi õpetajaid oli kaks. Õppekavas olid usuõpetus, saksa keel, prantsuse keel, aritmeetika, ajalugu, geograafia, loodusõpetus, ilukiri, joonistamine, laulmine ja käsitöö.
1838. aastal pandi ametisse inspektriss. Õppeained jaotati nelja mees- ja ühe naisõpetaja vahel. Järgmisel aastal lisandus õppekavasse vene keel. 1846. aastal õppis koolis 69 tütarlast.
1852. aastal muudeti asutus kõrgemaks kooliks nimetusega Pärnu Linna Kõrgem Tütarlastekool (Höhere Stadt-Töchterschule zu Pernau). 2-klassiline kool muudeti 3-klassiliseks kõrgema kursusega kooliks (III klass moodustas alama, II ja I klass kõrgema astme). Koolikursus kestis kokku kaheksa aastat. Õppetöö toimus saksa keeles. Kool oli määratud aadlike, ametnike, teadlaste, kaupmeeste ja kodanike seisusest pärinevate tütarlaste jaoks. Teistest rahvakihtidest võidi tütarlapsi vastu võtta ainult Pärnu koolikolleegiumi loal. Rahvus ei olnud oluline.
Tütarlastekooli asukohaks oli toona ühekorruseline puumaja, mis asus südalinna servas Tallinna värava lähedal Vee ja Kuninga tänava nurgal. See hoone ei ole säilinud. 1854. aasta augustist kuni 1861. aasta detsembrini õppis selles koolis Lydia Koidula ning aastatel 1854–1859 oli tema kooliõde Lilli Suburg. Aastail 1870–1878 õppis tütarlastekoolis Elisabeth Aspe.
1860. aastast oli kool neljaklassilise kursusega. Õpilasi õppis nendel aastatel 100 ringis. See kool oli gümnaasiumitasemega õppeasutus, ühtlasi tütarlaste haridustee viimane, kõige kõrgem aste. Kodu- või elementaarõpetajanna kutse saamiseks tuli linna- ja erakooli lõpetajatel sooritada täiendavad eksamid ülikooli või kohaliku poeglaste gümnaasiumi juures. Ülikooli naisi õppima ei võetud. pisi|Rüütli 40 hoones tegutses kool aastatel 1866–1889. Hoonet kutsuti sellel ajal valgeks tütarlastekooliks. 1863. aastal hävis esimene teadaolev koolimaja (Kuninga 3) tules ning mõned aastad tegutseti ajutistes ruumides. 1865. aastal reorganiseeriti 7-klassiliseks gümnaasiumiks. 11. jaanuaril 1866 avati täiesti uus kahekorruseline kivist koolihoone aadressil Rüütli 40. Seda tunti nime all die weisse Töchterschule (saksa keeles 'valge tütarlastekool').
1881. aastal reorganiseeriti kool 6-klassiliseks seitsmeaastase kursusega õppeasutuseks. Kool nimetati tollase tava järgi Pärnu Linna I järgu Tütarlastekooliks.
Georges Wolinski
Georges David Wolinski (28. juuni 1934 Tunis – 7. jaanuar 2015 Pariis) oli prantsuse kirjanik, näitleja ja karikaturist.
Pärnu Linna Kõrgem Tütarlastekool
Ajalugu
1894. aastal reorganiseeriti 8-klassiliseks gümnaasiumiks. 1889. aastal valmis kooli vanemate klasside tarvis uus punane koolimaja (Pargi 1), kuna valge maja oli pidevalt kasvanud õpilaskonnale väikseks jäänud. Valgesse majja jäid ettevalmistusklassid.
Georges Wolinski
Hukkumine
Georges Wolinski tegi kaastööd satiirilisele nädalakirjale Charlie Hebdo, mis oli avaldanud 2012. aastal pilapilte islamiusu prohvet Muḩammadi kohta ja sattunud Al-Qā‘idah "musta nimekirja".
Pärnu Linna Kõrgem Tütarlastekool
Ajalugu
1890. aastal algas järkjärguline minek venekeelsele õppetööle. Viimane saksakeelne lend lõpetas kevadel 1894 ning uuest õppeaastast oli kool venekeelne. Venestusajal, aastail 1887–1892 mindi koolides kõikides ainetundides (v.a usuõpetus) järk-järgult üle venekeelsele õpetusele. Erinevatel ettekäänetel suleti saksa koole. 1893. aastast keelati emakeel linnas mitte ainult õppekeelena, vaid ka õpilaste suhtlemiskeelena koolis.
Georges Wolinski
Hukkumine
2015. aasta 7. jaanuari ennelõunal ründasid ajakirja toimetust kaks maskides meest, kes olid relvastatud Kalašnikovi automaatide, püssi ja granaadiheitjaga. Fraasi Allāhu Akbar hüüdnud terroristide kümne ohvri seas olid veel Cabu, Honoré, Charb, Bernard Maris ja Tignous.
Pärnu Linna Kõrgem Tütarlastekool
Ajalugu
1. detsembril 1894 sai Pärnu I järgu tütarlastekool gümnaasiumi õigused ja hakkas kandma nime Pärnu Tütarlaste Gümnaasium (Pernovskaja ženskaja gimnazija). Gümnaasiumi õppekorraldus rakendus 1895. aasta jaanuarist.
pisi|Pärnu Tütarlaste Gümnaasiumi hoone, kus kool tegutses aastatel 1902–1916. 1902. aasta augustis avati uus kaasaegne Pärnu Tütarlaste Gümnaasiumi hoone aadressil Nikolai 26. Oktoobris 1907 valmis tütarlastekooli võimla.
Sügisel 1916. aastal evakueeriti kool Venemaale Tveri linna, kuna koolitöö Pärnus 1916–1917 õppeaastal seisis. 1917–1918 õppeaastal töötas kool linnavalitsuse eraalgatusel. 9. novembril 1918 sündis eestikeelne gümnaasium nimetusega Pärnumaa Rahvahariduse Seltsi poolt ülalpeetav Pärnu Eesti Kõrgem Tütarlaste Kool.
Java virtuaalmasin
Levinuim Java virtuaalmasina implementatsioon on Oracle poolt hallatav HotSpot.
Spetsifikatsioon
Iga Java virtuaalmasina implementatsioon peab järgima Java virtuaalmasina spetsifikatsioone. Java virtuaalmasina spetsifikatsioon määratleb üldised nõuded virtuaalmasina implementatsioonidele, et tagada kõikide Java virtuaalmasinate toimimine standardiseeritud moel. Iga Java baitkoodiks kompileeritud rakendus peab olema võimeline jooksma sellises masinas, mis Java virtuaalmasina spetsifikatsioone implementeerib.
Tüübid
Java virtuaalmasinas on kaks erinevat tüüpi: primitiivsed tüübid ning viitetüübid (reference types). Spetsifikatsioon defineerib 9 primitiivset tüüpi:
Viitetüübid jagunevad kolmeks: klassitüübid, massiivitüübid ja liidesetüübid (interface types). Nende tüüpide väärtused vastavad dünaamiliselt loodud klassi, massiivi või liidese tüübi instantsidele.
Mälukasutus
Java virtuaalmasin defineerib mitmeid mälustruktuure, mis on tarvilikud masina tööks. Mõningad struktuurid on globaalsed virtuaalmasina kontekstis ning mõned struktuurid on eraldi iga lõime jaoks. Java virtuaalmasin kasutab enda töös nii registreid kui ka pinusid.
Klasside laadimine
Java virtuaalmasina spetsifikatsioon kirjeldab detailselt Java klassifailide formaadi ning nende laadimise funktsionaalsust. Klassilaadija (class loader) peab olema suuteline tuvastama ja laadima korrektseid Java klassifaile. Klassilaadija toimib klassi laadimisel järgmisi samme jälgides:
Ernie Merrick
pisi|Ernie Merrick Ernest Merrick (sündinud 15. jaanuaril 1953 Edinburghis) on Šotimaa-Austraalia jalgpallitreener.
Ta alustas treeneritööd 1980. aastatel. 2005. aastal sai ta Austraalia kõrgliiga klubi Melbourne Victory peatreeneriks. Ta võitis hooaegadel 2006–2007 ja 2008–2009 nii Austraalia liiga põhihooaja kui ka finaalseeria. Hooaegadel 2006–07 ja 2009–10 valiti ta liiga parimaks peatreeneriks.
Java virtuaalmasin
JIT kompilaator
Tavaline virtuaalmasina töökäik näeb ette, et masin interpreteerib sisendiks antud Java baitkoodi instruktsioone, mis on aeglasem, kui platvormispetsiifilise masinkoodi jooksutamine. Selle probleemi lahendamiseks rakendab Java virtuaalmasin JIT (just in time) kompileerimismeetodit. JIT kompilaator võimaldab programmi käitamisajal teatud programmilõike teisendada masinkoodiks, et seeläbi tagada nende osade kiirem täitmine. Sellist kompleerimise meetodit rakendatakse programmi osade peal, mida kõige tihedamini jooksutatakse. JIT kompilaatori olemasolu parandab oluliselt Java virtuaalmasinas jooksvate rakenduste jõudlust.
Ernie Merrick
Aastatel 2011–2012 oli ta Hongkongi jalgpallikoondisse peatreener. Seejärel naasis ta Austraalia kõrgliigasse. Aastatel 2013–2016 oli Wellington Phoenixi peatreener. 2017. aastast on Newcastle Jetsi peatreener.
2014. aastal pälvis ta Austraalia ordeni.
Dokumendi objektimudel
pisi|Näide DOM hierarhiast HTML dokumendis Dokumendi objektimudel (inglise keeles Document Object Model, lühend DOM) on platvormist ja keelest sõltumatu XML-, XHTML- ja HTML- dokumentidega suhtlemise liides. Selle levinumaks rakenduseks on DOM-i implementatsioonid erinevates brauserites, mis võimaldab JavaScriptiga veebilehtede sisu dünaamiliselt muuta. DOM on standardiseeritud W3C poolt.
Daukstes
Daukstes on küla (vidējciems) Lätis Gulbene piirkonnas Daukstese vallas.
Küla asub valla idaosas, Riiast 198, piirkonna keskusest Gulbenest 12 ja valla keskusest Starist 6,5 km kaugusel. Küla jääb merepinnast 110 meetri kõrgusele Audīle jõe kaldale. Dauksteses on postkontor ja raamatukogu, seal asub Daukstese bussipeatus. Aastani 2016 oli külas ka põhikool.
Daukstes rajati II maailmasõja järgsetel aastatel kui kolhoosi Uzvara keskasula.
Looduskaitse all on tamm ümbermõõduga 4,33 meetrit.
Aastal 2017 oli külas 88 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 81.
Stéphane Mallarmé
pisi|[[Édouard Manet|Manet portree Mallarmést, 1876]]
Stéphane Mallarmé (kodanikunimega Étienne Mallarmé; 18. märts 1842 Pariis – 9. september 1898 Valvins, Vulaines-sur-Seine, Seine-et-Marne) oli prantsuse sümbolistlik luuletaja. Tema luule inspireeris mitmeid 20. sajandi alguse kirjanikke, sealhulgas dadaiste, sürrealiste ja futuriste.
Stéphane Mallarmé sündis Pariisis. Kaotanud varases nooruses oma ema (1847), usaldati poisi kasvatamine vana-vanemate hoolde ning 1852. aastast pandi ta internaatkooli. Mallarmé noorust varjutas veel teisegi lähedase inimese surm: 1857. aastal suri luuletaja õde. Sel ajal kirjutas ta oma esimesed luuletused. Need olid tugevasti mõjutatud Victor Hugost, Théodore de Banville'ist ja Théophile Gautier'st.
Hiljem töötas Mallarmé inglise keele õpetajana mitmes Prantsusmaa linnas ning alates 1871. aastast Pariisis.