cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Õigusnorm
Üldkohustuslikkuse aspektist iseloomustab õigusnorme kohustuslikkus ning vajadusel konkreetse sanktsiooni rakendamine.
Formaalse määratletuse aspektist iseloomustavad õigusnorme loogilise struktuuri ning erilise normikeele kasutamine.
Õigusnorm on inimeste käitumist reguleeriv käsk või keeld, mis peab vastama kolmele küsimusele:
Vastavalt sellele õigusnormi loogilisele struktuurile eristatakse kolme elementi: hüpotees, dispositsioon ja sanktsioon. Täpsemalt: Õigusnormi hüpoteesi liigitatakse:
Konkreetsuse järgi eristatakse kasuistlikke ja abstraktseid hüpoteese. Kasuistlik hüpotees näitab tingimusi, mille korral norm kuulub rakendamisele. Abstraktne hüpotees annab tingimused üldistatud kujul.
Õigusnormi dispositsioon on õigusnormi osa, mis näitab, kuidas peab käituma subjekt hüpoteesi tingimuse olemasolul. Dispositsioonid võivad olla kas abstraktsed või kasuaalsed. Dispositsioonid võivad olla normatiivses akti väljendamise viisi järgi lihtsad või kirjeldavad. Lihtne dispositsioon näitab käitumise sisu seda kirjeldamata, kirjeldav dispositsioon iseloomustab käitumist lähemalt, annab selle iseloomulikud tunnused. Määratlusastme järgi jagunevad dispositsioonid määratud, suhteliselt määratud ja alternatiivseteks. Absoluutselt on määratud dispositsioon on see, mis annab täpselt hooldeõigused ja kohustused. Suhteliselt määratud dispositsioon võimaldab seadusandja kehtestatud üldistes raamides oma kohustusi täpsustada. Alternatiivne dispositsioon võimaldab subjektil valida kahe või enama käitumise vahel.
Sanktsioonid näitavad mõjuvahendeid, mis kuuluvad rakendamisele normi rikkuja suhtes. Sanktsioone liigitatakse rakendatavate mõjutusvahendite iseloomu ja neid rakendatavate organite järgi. Eristatakse kriminaalõiguslikke, haldusõiguslikke ja distsiplinaarkaristussanktsioone. Sanktsioonid jagunevad määratletud, suhteliselt määratletud ja alternatiivseteks sanktsioonideks. Määratletud sanktsioonides on õigusvahend määratletud on antud ilma igasuguste muude võimalusteta. Suhteliselt määratletud sanktsioonil on antud sanktsiooni maksimum- ja miinimumpiirid. Alternatiivsed sanktsioonid on sellised, kus on valida kahe või enama sanktsiooni vahel. Kumulatiivsed sanktsioonid võimaldavad mitut sanktsiooni kohaldada üheaegselt. Määratlemata sanktsiooni sisu ei ole määratud.
Õigusnorme võib liigitada vastavalt nende eesmärkidele regulatiivseteks ja kaitsvateks. Regulatiivsed on suunatud ühiskondliku suhte reguleerimisele, annavad suhtest osavõtjale õigused ja kohustused, neid võib nimetada ka õigust kehtestavateks. Kaitsvad õigusnormid on juriidilist vastutust kehtestavad, nad reguleerivad riiklike kaitsevahendite kasutamist.
F-duur
F-duur ehk fa-mažoor on F-st üles ehitatud mažoorne helirida. thumb|left|400px|F-duur [[helirida loomulikus mažooris]]
Vaata ka
סולם מז'ורי
Ohukotsu
Ohukotsu on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
750
750. aasta
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 700. aastad 710. aastad 720. aastad 730. aastad 740. aastad - 750. aastad - 760. aastad 770. aastad 780. aastad 790. aastad 800. aastad
Aastad: 745 746 747 748 749 - 750 - 751 752 753 754 755
Yukon (täpsustus)
Yukon on mitme koha nimi
...
Orkut Büyükkökten
pisi|Orkut Büyükkökten (2007) Orkut Büyükkökten (sündinud 6. veebruaril 1977 Konyas) on türgi tarkvaraarendaja, kes lõi Google'is töötades suhtlusportaali orkut.com.
Tina Turner
Tina Turner (sündinud Anna Mae Bullock; 26. november 1939 Nutbush, Tennessee osariik, USA – 24. mai 2023 Küsnacht, Zürichi kanton, Šveits) oli ameerika poplaulja ja näitleja, 12 Grammy laureaat.
Ta oli afroameerika, navaho ja tšerokii päritolu.
Karjäär
Turneri esimene sooloalbum "Tina Turns the Country On!" ilmus 1974. aastal ja oli Grammyle nomineeritud R&B-vokaali esituse eest naisartistide kategoorias. 1976. aastal lahkus Tina vägivaldse abikaasa juurest, kuna see oli sattunud kokaiinisõltuvusse. Nende abielu lahutati 1978. aastal.
Kuni 1983. aastani esines Turner peamiselt Ameerika Ühendriikide hotellide peosaalides ja klubides. Novembris 1983 andis ta välja oma kaveri Al Greeni loost "Let's Stay Together", mis äratas tähelepanu ja tõusis edetabelitesse. Tina Turneri soolokarjääri läbimurdeks sai album "Private Dancer" (1984). See jõudis Billboard 200 edetabelis 3. kohale ja Ühendkuningriigis 2. kohale. "Private Dancer" sai USA-s viiekordseks plaatinaplaadiks ja üleilmse läbimüügiga 10 miljonit eksemplari oli see tema edukaim album.
Tina Turneri tuntuimad hitid on "What's Love Got to Do with It?" (mis oli 1984. aastal Billboard Hot 100 edetabelis kolm nädalat esikohal), "We Don't Need Another Hero", "Steamy Windows" ja "The Best".
Kokku rohkem kui 100 miljoni eksemplariga oli Turner üks maailma suurema heliplaadiläbimüügiga artiste. Ta sai 12 Grammy auhinda, sealhulgas kaheksa Grammy Awardi, kolm Grammy Kuulsuste Halli auhinda (salvestiste "River Deep – Mountain High" (1999), "Proud Mary" (2003) ja "What's Love Got to Do with It" (2012) eest) ja Grammy elutööauhinna. Turner on kuulunud Guinnessi rekordite raamatusse (piletimüügi järgi) soolokontserdi suurima publiku rekordiga (1988. aastal 180 000 inimest Maracana staadionil).
Ta oli esimene mustanahaline artist ja esimene naislaulja, kes jõudis 1967. aastal ilmuma hakanud ajakirja Rolling Stone kaanele. Rolling Stone on paigutanud ta kõigi aegade 100 parima artisti seas 63. kohale ja 100 kõigi aegade suurima laulja seas 17. kohale. Turneril on täht Hollywoodi kuulsuste alleel 1986. aastast. Ta võeti kaks korda Rock'n'rolli Kuulsuste Halli: koos Ike Turneriga 1991. aastal ja sooloartistina 2021. aastal. 2005. aastal pälvis ta Kennedy Keskuse elutööauhinna (Kennedy Center Honors).
Turner mängis filmides "Tommy" (1975) ja "Mad Max Beyond Thunderdome" (1985). Ta oli ka James Bondi filmi "GoldenEye" tunnuslaulu esitaja. Tema eluloost on ilmunud raamatud "I, Tina: My Life Story" (1986), "My Love Story: A Memoir" (2018), "Happiness Becomes You: A Guide to Changing Your Life for Good" (2020) ja "Tina Turner: That's My Life" (2020).
Tina Turner esines Eestis rohkem kui 50 000 pealtvaataja ees 12. augustil 2000 Tallinna lauluväljakul.
Isiklikku
Tina Turner oli vaid 163 cm pikk.
Turneril sündisid pojad Raymond Craig (sündinud 1958; Kings of Rhythmi saksofonisti Raymond Hilliga) ja Ronald Renelle Turner (sündinud 1960; Ike Turneriga). Lisaks lapsendas ta kaks Ike Turneri last. Juulis 2018 leiti Craig Raymondi enesetapule viitavate tunnustega surnukeha.
Tina Turneri elukaaslane oli alates 1995. aastast šveitslane Erwin Bach. 2009. aastast, kui Tina Turner vähendas oluliselt oma avalikke esinemisi, elas paar alaliselt Šveitsis. 2013. aasta juulis nad abiellusid. Ühtlasi loobus Tina Turner USA kodakondsusest ja võttis Šveitsi kodakondsuse. 2021. aastal müüs Tina Turner osa oma muusikapärandi ja selles kontekstis oma nime ja kuvandi kasutamise õigused agentuurile BMG Rights Management, tehingu väidetav suurus oli 50 miljonit USA dollarit.
Sõrve tuletorn
Tuletorni geograafilised koordinaadid on. Sõrve tuletorni on kujutatud Torgu valla vapil ja lipul.
Ajalugu
Kuna Läänemeri muutus Rootsi kuningriigi vallutuste käigus 17. sajandil sisuliselt Rootsi sisemereks, lõpetati ranniku-aladel muinasajast kehtinud rannaõigus – rannarahva (hiljem mõisnike) voli karile sattunud laeva, selle lasti ja meeskonna üle. Maismaaga silmsidet nõudva navigatsiooni tõttu asuti tähistama kõiki laevatamiseks ohtlikke kohti tähtsatel mereteedel. Sõrve sääre otsast pikalt merre ulatuvate laevadele ohtlike madalate tõttu viitasid 1645. aastal Riiga seilanud Madalmaade meremehed vajadusele rajada Sõrve tippu tulepaak. 1646 laskis Liivimaa kindralkuberner Gabriel Oxenstierna ehitada Sõrve poolsaare tipus asuvale Vesitüki laiule tulepaagi nn viipe-tuletorni (rootsi vipp-fyr) kujul. Ehitamise korraldas kaupmees Ebert Dellingshausen. Tulepaagi tarbeks oli kohalik mõisnik sunnitud vabastama Sääre külas ühe pere mõisateost, et rakendada see kohaliku kõnepruugi järgi paagiorjusesse ehk öisele tulepaagi käigushoidmisele ja päevasele põletuspuidu hankimisele mõisa metsades. Tulepaagi järgi sai rootsipärane Vipp liignimede panekul Sääre küla paagiorjadele perenimeks (kirikuraamatus saksapäraselt Wipp).
Vippfyr oli hiigelkaevukooku meenutav rajatis ühes otsas asuva metallist tulekorviga, kus põletati puitu, ja teises otsas asuva vasturaskusega. Sel moel sai korvis süüdatud märgutule vinnata 10–15 m kõrgusele. Kuid tulepaagi asukohaks valitud laid selleks ei sobinud. Pärast mitut purunemist tormide, jäätriivi või tuleõnnetuse tõttu paigutati rajatis ümber Sõrve sääre tippu. Navigatsioonimärgina kandsid rootsi kartograafid selle merekaardile esmakordselt 1650. aastal.
pisi|Säärele 1770 ehitatud majakas ja 19. sajandi lõpus valminud kasarmuhoone Vene keisririigi alluvuses püstitati 1770. aastal samasse kohta kandiline kivitorn, mille otsas märgutuld põletati. Seda kõrgendati 1807. aastal 34,7 m kõrguseni merepinnast. Vastu tulles Sääre mõisa kaebustele, et Sõrve metsad on tuletorni pikaajalise ülalpidamiskohustuse tulemusena laastatud, hangiti edaspidi pool tuletorni põletusmaterjalist kroonu kulul. Selleks tõi Vene sõjalaevastik Poolast Peterburi kaudu Sõrve Mõntu sadamasse kivisütt. Sajandi keskel rajati tuletorni kõrvale teenindava personali jaoks puidust eluhooned. Alates 1882. aastast pandi tuletorn tööle optiliste läätsede abiga ja valgusallikaks sai viie tahiga petrooleumilamp, mis alles 1936. aastaks asendati palju võimsama atsetüleenlambiga. 1895. aastal ehitati majaka kõrvale kivist päästejaam mõlemale poole merre ulatuva paadislipiga ning tänaseni säilinud kahekordne kasarmuhoone.
Esimeses maailmasõjas torni puitsisemus süttis Saksa laevade suurtükitules ja järele jäid vaid vigastatud kiviseinad. Samuti hävis Sõrve sääre merepäästejaama kiviehitis. Pärast I maailmasõda rajati selle asemele puidust luubikuur ning päästejaam ja tuletorn taastati, kuid 1944. aasta novembris lasid Sõrvest Kuramaale taganevad Saksa väed Sääre tuletorni õhku.
pisi|Sõrve tuletorn 1945. aastal kerkis samasse kohta puidust ajutine kaheksakandiline tuletorn. See asendati 1960. aastal praeguse tüvikoonilise monoliitbetoonist tuletorniga, mis töötab elektrivalgusel ja omab voolukatkestuste puhuks diiselgeneraatoreid.
B-duur
B-duur ehk si-bemoll-mažoor on B-st üles ehitatud mažoorne helirida. thumb|left|400px|B-duur [[helirida loomulikus mažooris]]
Provints (Indoneesia)
Provints (indoneesia keeles provinsi või propinsi) on Indoneesia kõrgeima astme haldusüksus. Igal provintsil on omavalitsus, mida juhib kuberner ja ka oma seadusndlik organ. Kuberner ja kohaliku esinduse liikmed valitakse rahvahääletusel viieks aastaks.
Indoneesias on 34 provintsi, millest kaheksa on moodustatud alates 1999. aastast. Viiel provintsil on eristaatus: Aceh, Yogyakarta, Paapua, Lääne-Paapua ja Jakarta. Provintsid on jaotatud linnadeks (kota) ja regentkondadeks (kabupaten).
1996. aasta Eesti presidendivalimised
1996. aasta Eesti presidendivalimised toimusid 26. augustist kuni 20. septembrini 1996. Pärast kolme Riigikogus toimunud hääletusvooru valiti valimiskogus toimunud hääletuse teises voorus presidendiks Lennart-Georg Meri.
Hääletamine riigikogus
Esimene hääletusvoor leidis Riigikogus aset 26. augustil. Lennart-Georg Meri sai 45 ja Arnold Rüütel 34 häält.
Et ühegi kandidaadi poolt ei hääletanud Riigikogu koosseisu kahekolmandikuline enamus, peeti teine hääletusvoor. Enne teist vooru oli võimalus üles seada uued kandidaadid, kuid uusi kandidaate ei esitatud.
Teine hääletusvoor toimus järgmisel päeval, 27. augustil 1996. Lennart-Georg Meri sai 49 ning Arnold Rüütel 34 häält.
Et ükski kandidaat ei saavutanud nõutavat kahekolmandikulist häälteenamust, peeti samal päeval kolmas hääletusvoor. Lennart-Georg Meri sai 52 ja Arnold Rüütel 32 häält.
Et Vabariigi Presidendi valimisel Riigikogus ei saavutanud ükski kandidaat vajalikku Riigikogu koosseisu kahekolmandikulist häälteenamust, kutsus Riigikogu esimees kokku valimiskogu. Vabariigi Presidendi valimine valimiskogus määrati 20. septembriks 1996.
Hääletamine valimiskogus
Valimiskogu koosneb Riigikogu liikmetest ja kohaliku omavalitsuse volikogude esindajatest. Valimiskogu liikmeid oli 1996. aastal kokku 374: 101 Riigikogu liiget ja 273 kohaliku omavalitsuse volikogude esindajat.
Kandidaadi üles seadmise õigus oli vähemalt 21 valimiskogu liikmel. Kandidaatide registreerimine algas 16. septembril ja lõppes 18. septembril. Esimeseks hääletusvooruks kanti hääletamissedelile Riigikogu kolmandas hääletusvoorus osalenud kandidaatide Lennart-Georg Meri ja Arnold Rüütli ning valimiskogus esimeseks hääletusvooruks registreeritud kandidaatide nimed.
20. septembril 1996 toimus Estonia kontserdisaalis valimiskogu esimene hääletusvoor. Tunne-Väldo Kelam sai 76, Lennart-Georg Meri 139, Siiri Oviir 25, Arnold Rüütel 85 ja Enn Tõugu 47 häält.
Et ükski kandidaat ei saavutanud nõutavat häälteenamust, peeti samal päeval teine hääletusvoor kahe suurema häälte arvuga kandidaadi vahel. Lennart-Georg Meri sai 196 ja Arnold Rüütel 126 häält.
Et Lennart-Georg Meri kogus üle poolte hääletamisest osavõtnud valimiskogu liikmete häältest, siis osutus ta valituks Vabariigi Presidendiks.
Mysterium Cosmographicum
thumb thumb "Mysterium Cosmographicum" ("Kosmograafiline müsteerium") on Johannes Kepleri astronoomiaalane teos. See ilmus Tübingenis 1596.
Kepler püüdis selles Koperniku maailmasüsteemi raames mõista tol ajal tuntud kuue planeedi vaheliste kauguste proportsioone viie platoonilise keha (korrapäraste hulktahukate) abil. Ta paigutas need Saturni orbiidile vastava sfääri sisse.
See teos oli esimene avaldatud teos Koperniku maailmasüsteemi kaitseks.
Kepleri enda sõnul tuli talle idee 19. juulil 1595, kui ta Grazis õpetades demonstreeris Saturni ja Jupiteri perioodilist konjunktsiooni sodiaagis. Ta sai aru, et korrapärased hulknurgad seovad ainsat siseringjoont ja ainsat välisringjoont kindlates proportsioonides. Ta leidis, et see võib olla universumi geomeetriline alus. "Teatud puhtjuhuslikul moel õnnestus mul tegelikule asjade seisule lähemale jõuda. Ma arvasin, et jumaliku sekkumise tõttu saavutasin ma juhuslikult selle, mida ma kunagi ei suutnud saada kui tahes suure vaevaga." Et Kepleril aga ei õnnestunud leida hulknurkade sellist  paigutust, mis oleks vastavuses astronoomiliste vaatluste andmetega (ei aidanud ka täiendavate planeetide lisamine), hakkas ta katsetama hulktahukatega. Ta leidis, et igal platoonilisel keha on üks sisesfäär ja üks välissfäär. Ta paigutas korrapärased hulktahukad nende sfääride vahendusel üksteise sisse, saades kuus kihti, mis vastasid kuuele teadaolevale planeedile (Merkuur, Veenus, Maa, Marss, Jupiter, Saturn). Ta paigutas korrapärased hulktahukad (seestpoolt väljapoole) sellises järjekorras: korrapärane oktaeeder, korrapärane ikosaeeder, korrapärane dodekaeeder, korrapärane tetraeeder, kuup. Nii tekkis (vaatlusvigade piires) vastavus planeetide orbiitide proportsioonidega.
"... Enne kui universum loodi, ei olnud arve peale Kolmainsuse, kes on Jumal ise... Sest joon ja tasand ei eelda arve: siin valitseb lõpmatus ise. Vaatleme seepärast kehi. Kõigepealt peame kõrvaldama ebakorrapärased kehad, sest meid huvitab ainult korrapärane loomine. Jääb üle ainult 6 keha, kera ja 5 korrapärast hulktahukat.  Kerale vastab taevas. Teiselt poolt, dünaamilist maailma esindavad 5 lamedatahulist keha. Neid on viis; kui aga vaadata neid piiridena, siis need 5 määravad 6 erinevat asja: siit kuus planeeti, mis tiirlevad ümber päikese. See on ka põhjus, miks on ainult kuus planeeti..."
"... Edasi ma näitasin, et korrapärased hulktahukad jagunevad kahte rühma: kolm ühes ja kaks teises. Suuremasse rühma kuulub kõigepealt kuup, siis püramiid [tetraeeder] ja lõpuks dodekaeeder.  Teise rühma kuulub esiteks oktaeeder ja teiseks ikosaeeder. Sellepärast lahutabki kaht rühma universumi tähtsaim osa, Maa, kus Jumala nägu peegeldub inimeses. Sest nagu ma järgmisena olen tõestanud, peavad esimese rühma kehad olema väljaspool Maa orbiiti ja teise rühma omad seespool... Nõnda ma omistasingi kuubi Saturnile, tetraeedri Jupiterile, dodekaeedri Marsile, ikosaeedri Veenusele ja oktaeedri Merkuurile..."
Kersti Rosenberg
Kersti Rosenberg (sündinud 17. märtsil 1956) on eesti endine laulja, kunagise ansambli Nemo liige.
Mysterium Cosmographicum
Kepler leidis ka valemi, mis seob iga planeedi sfääri tema tiirlemisperioodiga: seestpoolt väljapoole kasvab tiirlemisperiood proportsionaalselt sfääri kahekordse raadiusega.
Kersti Rosenberg
Isiklikku
Ta oli abielus Karl Madisega. Neil sündis kaks poega.
Mysterium Cosmographicum
Nagu pealkirjast nähtub, arvas Kepler, et ta on ilmutanud Jumala geomeetrilise plaan Universumi kohta. Kepleri vaimustus Koperniku maailmasüsteemist tuleneski suuresti tema teoloogilisest veendumusest füüsiliste ja vaimsete asjade seotusest. Universumit ennast nägi ta Jumala võrdpildina, milles Päike vastab Jumal-Isale, tähed Jumal-Pojale ning vahepealne ruum Pühale Vaimule. Teose esimeses käsikirjas oli pikk peatükk, mis lepitas heliotsentrilist maailmasüsteemi Piibli kirjakohtadega, mis paistsid toetavat geotsentrilist maailmasüsteemi. Oma õpetaja Michael Maestlini abiga sai Kepler Tübingeni ülikooli senatilt loa käsikirja avaldamiseks tingimusel, et Piibli eksegees jääb välja ning autor lisab Koperniku maailmasüsteemi ning oma uute ideede lihtsama ja arusaadavama kirjelduse.
Raamat ilmus 1596. aasta lõpus. Kepler hakkas 1597. aasta alguses saatma autorieksemplare väljapaistvatele astronoomidele ning patroonidele. Kuigi raamatut laialt ei loetud, omandas Kepler väga osava astronoomi maine. Tema edule aitas otsustavalt kaasa tundeküllane pühendus võimsatele patroonidele ning isikutele, kellest sõltus tema positsioon Grazis.
Zilairi rajoon
Zilairi rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Baškortostanis. Rajooni halduskeskus on Zilair.
Rajoonis on 13 külaasundust, kus on kokku 57 asulat.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 15 111. 2010. aasta seisuga olid elanikest 56,5% baškiirid, 36,2% venelased 3,2% tatarlased ja 2,8% tšuvašid.
Birgit
Birgit Sarrap (sünninimi Õigemeel; sündinud 24. septembril 1988 Kohilas) on eesti laulja, saatesarja "Eesti otsib superstaari" esimese hooaja võitja. 2010. aasta Eesti Muusikaauhindade jagamisel võitis ta parima naisartisti auhinna.
Lapsepõlv ja teismeiga
Birgit kasvas üles Raplamaal Kohilas. Varem on Birgit laulnud kodukoha noorteansamblis Kreeker ja lastebändis Creaker Kids. Ta on õppinud üheksa aastat muusikakoolis viiulit ja laulnud viis aastat Eesti Televisiooni "Lasteekraani" muusikastuudios Aarne Saluveeri käe all. Hiljem õppis ta Georg Otsa nimelise Tallinna Muusikakooli ettevalmistusklassis. Üheksa-aastaselt osales Birgit ETV lauluvõistlusel "Laulukarussell".
Birgit on lõpetanud Tallinna Vanalinna Hariduskolleegiumi teatriklassi ning on seal õppides osalenud Theatrumi lavastuses "Kaks veroonlast", mille lavastas Lembit Peterson. Ta on olnud ka Tallinna Gospelkoori solist.
"Eesti otsib superstaari"
pisi|"Eesti otsib superstaari" finaal 2007
Birgit osales 2007. aastal TV3 saatesarja "Eesti otsib superstaari" Tartu eelvoorus, lauldes "His Eye is on the Sparrow", kust ta sai edasi teatrivooru ja sealt 32 parima seas stuudiovooru. Birgit osales esimeses stuudiovoorus, kus sai telefonihääletusel esikoha ja pääses esimesse finaalsaatesse. Finaalides ei langenud ta kunagi viimase kolme sekka ja pääses alati järgmisse saatesse. Pärnu kontserdimajas toimunud superfinaalis esitas Birgit kolm lugu. Sellele järgnenud telefonihääletusel anti ligi 88 000 häält, millest 56,2% kuulusid Birgitile. Võiduga kaasnes 100 000 Eesti krooni ja poole miljoni kroonine plaadileping.
2007–2008: debüüt- ja jõulualbum
22. septembril 2007 Itaalias Montopoli di Sabinas 34. korda toimunud kultuurifestivalil "L'Olivo d'Oro" sai Birgit ainsa välismaalasena Kuldse Oliivioksa auhinna. Auhinnagalal esitas Birgit kolm laulu, neist ühe eesti keeles.
2007. aasta sügisel esines Birgit ansambliga Noorkuu mitmel pool Eestis.
Pärast saatesarja lõppu hakkas Birgit Õigemeel koostööd tegema Alar Kotka tiimiga, et välja anda võiduga kaasnenud debüütalbum. Mänedžeridega koostöös moodustati uus plaadifirma MTH Publishing, millest pool kuulub Birgitile. Birgit esitles oma esimest singlit "Kas tead, mida tähendab..." 3.oktoobril 2007 Raadio 2 saates "Pleier". Singli produtseeris Alar Kotkas, muusika autorid on Pearu Paulus, Ilmar Laisaar ja Alar Kotkas ning teksti kirjutas Jana Hallas. "Kas tead, mida tähendab..." valiti Raadio 2 iga-aastasel "Aastahiti" hääletusel kodumaistest lugudest 2007. aastal teise koha vääriliseks. Birgit osales "Eurolaulul 2008" lauluga "365 Days", mille autorid on samuti Pearu Paulus, Ilmar Laisaar, Alar Kotkas ja Jana Hallas. "Laul on tõesti ilus ja liigutav ega jäta loodetavasti kedagi külmaks. Mul on väga hea meel, et just mind valiti seda esitama," ütles Birgit. "365 Days" sai kolme edasipääsenud laulu hulka, kus jäi 3. kohale, saades 12 900 punkti. Samalt albumilt ilmusid veel ka singlid "Homme" ja "Ise".
Birgit astus esimese soolokavaga “Tiivad” üles 3. detsembril 2007 Tallinna Kaarli kirikus. Kontsert müüdi lühikese ajaga välja. Ansambli saatel tulid esitusele nii laulud Birgiti debüütalbumilt kui ka mitu kaunist jõululaulu. TV3 vahendusel jõudis kontsert televaatajateni kogu Eestis.
Birgiti debüütalbum ilmus 25. jaanuaril 2008. Valdavalt on plaat eestikeelne. „Eestimaal tahan laulda ikka oma emakeeles ja usun, et ka siinne publik kuulab meelsamini eestikeelset muusikat," ütles Birgit. Albumil on 11 lugu, millest üle poole on kirjutanud Paulus, Laisaar ja Kotkas. Nende produtseeritud on ka kogu album. Novembri lõpus sõlmis Birgit lepingu heategevusfondiga Dharma ning 10 krooni iga debüütalbumi müügist läks 140 000 krooni maksva invalifti soetamise fondi. Plaati esitleti esimest korda 23. jaanuaril 2008 restoranis Mercado.
Samal aastal alustas Birgit koostööd Uku Suviste ja ETV lastekooriga, et välja anda jõulualbum. Album ilmus 10. novembril 2008. Plaati esitleti Vanalinna muusikamajas. Koos Uku Suvistega mindi ka turneele. Jõulualbumilt anti välja singlid "Last Christmas" ja "Talve võlumaa", mis ilmus Eesti Ekspressi vahel 11. detsembril 2008.
"Laulud tähtedega"
2008. aastal osales ta koos poliitik Margus Tsahknaga TV3 saatesarjas "Laulud tähtedega", kus saavutati teine koht.
Saates esitatud laulud
2009–2010: teine stuudioalbum
Birgit esines 2009. aastal TV3 saates "Eesti otsib lemmiklaulu", kus esitas laulud "Raagus sõnad", "Laul Põhjamaast" ja "Rahu".
2010. aastal ilmus Koit Toomel laul "Põgenen", millel tegi kaasa ka Birgit. Lauluga võeti osa ka konkursist Eesti Laul 2010, kuid finaali ei saadud. Sellest hoolimata oli laul väga edukas. Mais ilmus "Sinuga end elusana tunda võin", kus külalisesinejana astus üles Birgit Varjun. 2010. aastal saadeti raadiotesse ansambli Violina laul "Iialgi", mis ilmus ansambli debüütalbumi "Maagiline" peal ja kus tegi kaasa ka Birgit.
Birgit oli nomineeritud 2010. aasta Eesti Muusikaauhindadel neljas kategoorias: "Aasta album", "Aasta naisartist", "Aasta elektroonikaartist" ja "Aasta popartist". Ta võitis "Aasta naisartisti" kategoorias. Samal aastal saavutas Birgit Rootsis toimunud rahvusvahelisel lauljate võistlusel "Baltic Song Contest" teise koha.
Oktoobris 2010 teatati, et Birgit sai peaosa muusikalis "Helisev muusika".
2011: "Laulupealinn" ja "Eesti Laul 2012"
2011. aasta mais ilmus Birgiti uus singel "Parem on ees", mis on Kanal 2 saatesarja "Rääkimata lugu" teise hooaja tunnuslaul.
Suvel osales ta ka setukeelses muinasrokis "Peko", kus kehastas ilmaneiu Annet, nimitegelase poja mõrsjat. Veel tegi ta kõrvalosa filmis "Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta".
2011. aastal osales Birgit TV3 saatesarjas "Laulupealinn", kus esindas Kohilat. Igas saates tuli endale valida uus laulupartner. Birgit sai saates kolmanda koha.
Saates esitatud laulud:
Birgit läks Ott Leplandiga 2011. aasta lõpus jõuluturneele, kus anti kontserte Eesti kirikutes.
15. detsembril teatati, et Birgit esitab Mihkel Mattiseni kirjutatud laulu "You're Not Alone" konkursil Eesti Laul 2012. Kaasa teeb ka ansambel Violina. Lauluga pääseti "Eesti Laul 2012" finaali, kus saadi seitsmes koht.
2012–2013
pisi|Birgit Õigemeel [[Ringvaade (saade)|Ringvaate Eesti Laulu salvestusel Foto: Ave Maria Mõistlik, 3. veebruar 2013 ]] Juulis kuulutati Birgit ametlikult bändi Swingers liikmeks.
Detsembris 2012 käis Birgit koos Mihkel Mattiseniga ühisel jõuluturneel "Jõulud südames", mille käigus anti üle Eesti 17 kontserti.
13. detsembril avaldas Birgit Õigemeel singli "Et uus saaks alguse", mis pääses ka konkursi Eesti Laul 2013 poolfinaali. Laulu autorid on Mihkel Mattisen ja Silvia Soro. Õigemeel pääses edasi "Eesti Laulu" finaali ja võitis selle, edestades Grete Paiat. 14. mail Malmös toimunud 2013. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse 1. poolfinaalist pääses ta edasi 18. mail toimuvasse finaali, kus saavutas 20. koha.
22. mail ilmus Violinal koos Birgit Õigemeelega uus singel "Sea of Life". Novembris 2012 filmiti singlile Egiptuses muusikavideo.
Juulis pidas 2 Quick Start oma 20. aastapäeva turneega, kus külalisesinejatena astusid üles ka Ott Lepland ja Birgit Õigemeel. Turneel esitles Birgit ka oma järgmist singlit "Nii täiuslik see", mis on teine singel jõuludeks 2013 ilmunud albumilt.
31. oktoobril avaldati Birgiti kolmas singel detsembris ilmuvalt albumilt "Uus algus", singli nimeks "Olen loodud rändama", mille heliloojateks Mihkel Mattisen ja Silvia Soro.
25. novembril 2013 jõudis müügile album "Uus algus". Plaadil on üksteist tundeküllast laulu, millest tervelt üheksale on muusika kirjutanud Mihkel Mattiisen. Teised kaks autorit on Timo Vendt ja Jakko Maltis. Laulude sõnade autorid on teiste seas Silvia Soro ja Mihkel Mattiisen. Albumi miksis ja masterdas Siim Mäesalu ning produtseerisid Mihkel Mattiisen ja Timo Vendt. .
2014
8. jaanuaril 2014 esitas Birgit ETV saates "Terevisioon" uut ja tempokat singlit "Lendame valguskiirusel" oma värskelt albumilt "Uus algus". 20. jaanuaril esitleti Sven Oltersi lavastatud videot.
30. jaanuaril Nokia Kontserdimajas toimunud Eesti Muusikaauhinnad 2014 galal võitis Birgit Õigemeel aasta naisartisti tiitli plaadiga "Uus algus".
23. märtsil 2014 andsid Birgit Õigemeel ja Ott Lepland välja ühise ballaadisingli "Pea meeles head". "Hea meel on selle üle, et saame sedasama lugu esitada juba maikuu alguses minu ja Oti ühistel emadepäevakontsertidel Eesti suuremates kontserdimajades," ütles lauljatar.
27. märtsil 2014 võitis Birgit Õigemeel Kuldse Plaadi 2014. aasta naisartisti auhinna.
Birgit avaldas 9. augustil 2014 singli "Kolm kuud", mis on pärit albumilt "Uus algus" ning selle autor on Mihkel Mattisen. Lugu räägib sellest, kuidas kaks inimest kolme kuuga lähedaks saavad. .
Birgit oli sügisel 2014 üks telesaate "Laula mu laulu" teise hooaja seitsmest osalejast. .
2022
2022. aasta sügisel osales Birgit heategevuslikus meelelahutussaates "Tantsud tähtedega", kus tema treeneriks oli Marko Kiigajaan.
Isiklik elu
Birgitil on neli õde.
Birgiti abikaasa on muusikaärimees Indrek Sarrap, kes on ka tema mänedžer ja bändikaaslane.
8. oktoobril 2013 sündis Birgitil poeg. Poja nimeks pandi Simeon.
15. märtsil 2015 abiellus Birgit Tais oma elukaaslase Indrekuga. Artistinimeks jäi Birgit, tema perekonnanimeks sai Sarrap.
Koostöös Swingersiga
Singlid:
Albumid:
Es-duur
Es-duur ehk mi-bemoll-mažoor on Es-ist üles ehitatud mažoorne helirida. thumb|left|400px|Es-duur [[helirida loomulikus mažooris]]
Vaata ka
סולם מז'ורי
Gəncə
Gəncə (mööndav Gäncä; varasem venepärane nimekuju oli Gjandža) on linn Aserbaidžaani idaosas. Riigi suuruselt teine linn pealinna Bakuu järel.
Aastail 1804–1918 kandis linn nime Jelizavetpol, ning aastail 1935–1989 Kirovabad.
Akpatok
thumb
Akpatok on Kanadale kuuluv saar Hudsoni väina Ungava lahes. Saare pindala on 903 km²
Saar on nime saanud seal pesitseva põhjatirgu Ida-Kanada inuktitutikeelse nimetuse järgi.
Saar koosneb peamiselt 150–250 m kõrgustest lubjakivikaljudest.
Saare lõunatipus on dorseti kultuuri asula jäänused.
Võitlused Leegionis
"Võitlused Leegionis" on Ats Surva lavastatud amatöörfilm, mis kujutab sündmusi Teisest maailmasõjast.
Filmiti 2007. aasta märtsis ja septembris, siis 2008. aasta augustis ja septembris ning viimane osa filmiti juunis 2009. Kogu materjal on üles võetud üheksa päevaga. Filmis näitlevad Mikk Puustusmaa, Rauno Mertsin, Martin Vals, Meelis Pruks, Olav Surva, Janno Surva, Ats Surva, Marko Kelder, Maario Kullam, Wolfgang Lang, Ardo Mertsin, Andre Leppik, Priit Kirotar ja Jaan Rõõmus.
Sisu
Filmi tegevus leiab aset Teise maailmasõja ajal. Sõjakeeris on maad kõvasti materdanud. Terve oma elu vabas Eestis elanud noortel polnud nüüd muud võimalust kui võidelda. Näinud kord punaterrorit rüüstamas kodu ja tegemas ülekohut omadele, otsustas peategelane Mart samuti Eesti leegioniga ühineda. Leidus palju ka neid, kes otsustasid end metsas varjata ja võidelda. Ühel järjekordsel sõjasaagi kogumisel leiavad metsavennad lahingutandrilt ootamatu ellujääja. Mart otsustatakse päästa ning nad ravivad teda linna lähedal, maja pööningul. Ühtäkki hakkab peategelane oma läbielatud lahingutest rääkima ühele metsavennale, kes otsustab need lood oma märkmikusse üles kirjutada. Mööduvad mõned päevad ning Mart kosubki, ta on väga tänulik päästjatele. Lõpuks huvituvad ka teised kaaslased tema läbielamistest sõjas. Samal ajal Saksa väed taanduvad Eestist ning punased on taas maad üle võtmas. Võidelnud leegionär otsustab ühineda vastupanuvõitlejatega.
1948
1948. aasta (MCMXLVIII) oli 20. sajandi 48. aasta.
1694
1694. aasta (MDCXCIV) oli 17. sajandi 94. aasta.
Suvesõda
Suvesõda oli Eestis Teises maailmasõjas 1941. aasta 22. juunist kuni 21. oktoobrini Eesti iseseisvuslaste (metsavendade ja Omakaitse) ning Saksa 18. armee võitlus NSV Liidu 8. armee ja NKVD vägede vastu. Eesti Vabariigile truude tsiviilisikute ja endiste sõjaväelaste poolt taastati omavalitsusorganid kuni Eesti täieliku okupeerimiseni Saksa armee poolt.
Põhjused ja taust
17. juunil 1940 okupeeris NSV Liit Eesti ning korraldas 21. juunil riigipöörde. 6. augustil liideti Eesti Nõukogude Liiduga. Eestis kehtestati Nõukogude võim. Eesti Vabariigi elanikke ning potentsiaalseid Nõukogude võimu vastaseid represseeriti ning saadeti juuniküüditamise käigus Nõukogude Liitu vangilaagritesse ja asumisele. Kui Saksa Riigi ja Nõukogude Liidu vahel 22. juunil 1941 algas sõjategevus, tekkis lootus sõja tulemusena vabaneda Nõukogude võimu alt. Eesti suunas tungis peale Väegrupp Nord kindralfeldmarssal Wilhelm Ritter von Leebi juhtimisel. Okupeeritud ja annekteeritud Baltimaades osutas vastupanu Punaarmee Looderinne marssal Kliment Vorošilovi juhtimisel.
Suvesõja algus (22. juuni – 12. juuli 1941)
22. juunil 1941 alustas Saksamaa sõda NSV Liidu vastu ning 25. juunil liitus Soome Saksamaa võitlusega ja algas Soome – Nõukogude Liidu vaheline Jätkusõda.
3. juulil 1941 kuulutas Jossif Stalin raadiokõnes välja põletatud maa taktika, mille kohaselt tuli vaenlasele jäetaval alal hävitada kõik ressursid. Eestis jäi see ülesanne hävituspataljonidele.
11. juulil 1941 moodustati Tallinnas Eesti NSV Vabariiklik Kaitsekomitee, kuhu kuulusid Vladimir Botškarjov, Nikolai Karotamm, Karl Säre, Boris Kumm ja Johannes Lauristin.
Pärast Riia vabastamist 1. juulil liikus Wehrmachti 18. armee kiiresti edasi ja ületas 7. juulil laia rindena Eesti lõunapiiri.
Lätis asunud Nõukogude 8. armee (kindralmajor Ljubovtsevi juhtimisel) riismed taandusid kahe Saksa armeekorpuse ees ja jäid peatuma Pärnu–Emajõe joonel.
3. juulil Pärnumaal võtsid küüditamise ja mobilisatsioonide eest metsa pagenud meestegrupid nõukogudelt võimu üle Tali, Saarde, Tihemetsa ja Laiksaare vallas ning Kilingi-Nõmme linnas;
4. juulil Pärnumaal võeti võim üle Abja, Orajõe ja Häädemeeste vallas.
4. juuli 1941 – Kilingi-Nõmme lähedal toimus major Paul Lillelehe (V.R.II/3) juhtimisel Liivamäe lahing, kus metsavennad võitlesid NKVD ja hävituspataljoni umbes 150-mehelise üksusega.
Mõra lahingus 6. juulil 1941 – Jõgevamaal, Laiuse ja Vaimastvere kaitseliitlased lõid puruks hävituspataljoni suured jõud.
7. juulil Lõuna-Pärnumaal ründas umbes 400-meheline hävituspataljoni ja punaarmee üksus Häädemeeste valla Rannametsa piirkonnas umbes 60 kohaliku mehe üksust. Kahe kergetanki abiga sunniti kaitsjad taanduma Timmkanali taha, kus nad uuesti positsioonile asusid.
8. juulil põletas hävituspataljon Rannametsa külas maha 14 talupidamise hooned, Rannametsa koolimaja ja Võiste kiriku. Saksa väed ületasid Iklas Eesti piiri. Tahkurannas toimus lahing sakslaste ja Rannametsast lahkunud hävituspataljoni vahel, kus hävituspataljon kaotas 57 meest surnutena ja 8 meest langes vangi. Eesti ja Saksa üksused jõudsid Pärnusse.
8. juulil toimus lahing Ulila ümbruses metsavendade ja Ulila elektrijaama tulnud hävituspataljoniga. Enne Tartusse jõudmist oli metsavendadel e kaks lahingut, üks Nõo kalmistu juures ja teine Tähtvere maantee silla juures.
9. juulil toimus tulevahetus põhja pool Emajõge asunud NKVD üksuste ja vastloodud Omakaitse vahel. Omakaitse üksused vabastasid Elva ja Otepää. Esimesed Saksa üksused jõudsid Tartusse.
Suvesõda (13. juuli – 21. oktoober 1941)
15. juulil jätkusid lahingud Emajõe joonel, kus Omakaitse üksused hoidsid rinnet Võrtsjärvest kuni Peipsini.
Augusti algul elavnes koostöös Omakaitsega sakslaste rünnaktegevus ja 10. augustil vallutati tagasi Pärnu-Jaagupi.
22.–25. juuli – vabastati Jõgeva, Türi, Torma, Mustvee ja Kallaste ning Tartu põhja pool Emajõge olev linnaosa. Taganemisel põletas hävituspataljon Mustvee.
30. juuli – regulaarvägedest mahajäänud punaarmeelased korraldasid tapatalgud Kuremäe vallas, kus mõrvati üle paarikümne inimese.
31. juuli – NKVD ja hävituspataljoni üksus ründas Kautlas ERNA grupi võitlejaid, Kautla lahingus kaotasid ründajad 150 meest surnutena. Langes neli ERNA luuregrupi võitlejat.
31. juuli – toimus Lõuna-Eestisse – Põhja-Tartumaale taganenud Läti hävituspataljonlaste ja Saksa armee eelüksuse vahel Roela lahing, mille käigus hävinesid ka Roela mõisahooned.
5.–9. august – vabastati Kadrina, Aegviidu, Haljala, Kunda ja Avinurme. Taganevad punaarmee üksused põletasid maha Kiviõli tööstuse.
Põhja suunas liikunud sakslaste rünnakukiil vallutas Tapa ja jõudis 6. augustil Kunda juures Soome laheni. 8. armee tegevusala oli lõigatud kaheks. Seejärel pöördus üks Saksa korpus itta. Sakslaste teine korpus koos Pärnu poolt tulnud väeosadega võtsid piiramisrõngasse Tallinna.
12.–13. august – taganevad punaväed süütasid enne saksa relvajõudude Kohtla-Järvele jõudmist põlema Kohtla-Järve õlitööstuse.
16. august – vabastati Vaivara ja Sillamäe. Vaivaras põletas hävituspataljon maha 173 hoonet ja Sillamäe kiriku. Algas Narva-Jõesuus hoonete põletamine. Narvas lasti taandumisel punaväelaste poolt õhku Narva raudteesild.
17. augustil vallutas Saksa korpus Narva ja Narva-Jõesuu, võttes idasuunalise pealetungioperatsiooni käigus ligi 6000 vangi. Enne saksa üksuste jõudmist Narva lasi hävituspataljon Nikolai Trankmanni juhtimisel õhku Narva puusilla.
Tallinna vallutamine
thumb|right|250px|Punaarmeelased kindlustustöödel Tallinna piirkonnas Kuna 8. armee oli praktiliselt hävinud, allutati selle Tallinna ruumi jäänud väed Balti laevastiku juhatajale admiral Vladimir Tributsile, kes organiseeris Tallinna, kui Balti laevastiku baasi kaitse. Tallinna oli koondunud umbes 70 000 punaväelast: 10. Laskurkorpus, mille ülem Nikolajev nimetati laevastiku ülema asetäitjaks baasi kaitsel maismaal. Nende käsutuses oli kokku 224 suurtükki ja 195 õhutõrjesuurtükki. Kaitseks mere poolt oli rannikul 9 rannapatareid, samuti ristlejad Kirov, Minsk ja Leningrad; 9 miiniristlejat ja 3 suurtükipaati. Õhukaitse kindlustas laevastiku 10. hävituslennukite eskadrill. Tallinna elanikud käsutati sundkorras linna ümber kaitserajatisi ehitama. Kokku rajati linna ümber kolm kaitsevööndit.
Saksa 18. armee juhataja Georg von Küchleri käsutuses oli kolmest diviisist koosnev XLII korpus kindralleitnant Raitz von Frentzi juhtimisel. 20. kuni 25. augustini peetud lahinguis murdsid sakslased vastase kaitse. 23. august – Saksa väeüksused koos Eesti metsavendade üksusega alustasid rünnakut Tallinnale. Vallutati esimene kindlustusliin Jägala piirkonnas.
24. august – Tallinna all vallutati teine kindlustusliin. Lahingud toimusid Pirita lähistel.
26. august – lahingud Harkus, Lasnamäel ning Tartu ja Narva maanteel.
28. augustil hõivasid Saksa väed Tallinna. Nõukogude väed evakueerusid Tallinnast meritsi, kaotades poolsada laeva (Juminda miinilahing). Samal päeval tungisid Saksa väed ka Paldiskisse ja vallutasid linna. Võeti mitu tuhat vangi ja sakslaste kätte langes 6 rannapatareid.
1. septembril vallutasid sakslased Haapsalu ja Virtsu, viies seega lõpule kogu Eesti mandriosa puhastamise Punaarmeest.
1941. aasta septembri alguses oli Virumaal Väike-Maarja lähistele Lebavere metsadesse maha jäänud üle 100 taganeva punaarmeelase. Väike-Maarja Omakaitse kutsus üles võitlusse venelaste vastu. Tuli kokku 36(teistel andmetel 38) meest. Vaenlased piirati sisse, kuid kinni võtta neid ei suudetud. Lahingus sai surma 14 ja haavata 8 punaarmeelast.
Lääne-Eesti saarte vallutamine
14. septembrist kuni 21. oktoobrini toimusid lahingud Eesti saartel. 5. oktoobril 1941 alistusid viimased punavägede riismed Saaremaal Sõrves saksa ja vabatahtlikest ERNA II üksustele, keda toetasid merelt Saksa Kriegsmarine kergeristlejad Leipzig ja Emden. Saarte nõukogude kaitse ohvitserid ja komissarid lahkusid enne viimaseid lahinguid oma väeosadest Mõntu sadamasse, et Sõrve poolsaarelt põgeneda. Maha jäänud punaüksustes võttis maad peataolek ning korralagedus ja need andsid end sakslastele vangi. Kokku võeti saartel vangi üle 15 000 punaväelase. Saagiks saadi umbes 300 suurtükki ja miinipildujat.
Operatsioon Siegfried Hiiumaa vallutamiseks algas 12. oktoobril meredessandiga üle Soela väina. Evakuatsioonile lootvad punaväelased võitlesid kohati suure ägedusega. Sellele vaatamata langes saar 21. oktoobril täielikult sakslaste kätte.
Viimase Eesti maa-alana jäi Punaarmee kontrolli alla Osmussaar, mille kaitsjad evakueeriti meritsi Kroonlinna 2. detsembril 1941.
Kalamõti laht
Kalamõti laht (venepäraselt Kalamiti laht) on laht Krimmi poolsaare läänekaldal. Laius u. 40 km, ulatub maasse u. 13 km. Sügavus kuni 30 m. Lahe rannikul asub Jevpatorija linn.
Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend
Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimeeste loend loetleb aastatel 1940–1990 Leedu NSV Ülemnõukogu Presiidiumit juhtinud isikud.
Sageli on neid käsitletud Leedu NSV riigipeadena, kuid see määratlus ei ole päris täpne, sest konstitutsiooni kohaselt oli liiduvabariikides kollektiivseks riigipeaks Ülemnõukogu Presiidium tervikuna. Samas teostasid tegelikku võimu kohaliku kommunistliku partei keskkomitee I sekretärid.
Leedu NSV eksisteeris 21. juulist 3. augustini 1940 de iure iseseisva riigina, alates 3. augustist 1940 liiduvabariigina Nõukogude Liidu koosseisus. Leedu NSV likvideeriti 11. märtsil 1990 Leedu Vabariigi väljakuulutamisega.
24. juunist 1941 13. juulini 1944 oli Leedu territoorium okupeeritud Saksa vägede poolt ja Leedu NSV juhtkond viibis eksiilis Venemaa territooriumil.
Österdalälven
thumb| Österdalälven [[Leksandist, vaade Siljani järve üle]] Österdalälven on jõgi Euroopas. Algab Skandinaavia mägedest. Voolab valdavalt lõunasse ja kakku. Läbib järvi, sealhulgas Siljani. Ühinedes Västerdalälveniga, moodustab Dalälveni.
Tanel Laisaar
pisi|Tanel Laisaar 2012. aastal Foto: Jaan Künnap Tanel Laisaar (sündinud 30. augustil 1969) on eesti arst, torakaalkirurg.
Ta töötab Tartu Ülikooli Kliinikumi Kopsukliinikus.
7. oktoobril 2010 tehti Tartu Ülikooli Kliinikumis Tanel Laisaare juhtimisel Eesti esimene kopsusiirdamine.
Glükuroonhape
thumb|Glükuroonhappe struktuur Glükuroonhape on karboksüülhape.
Glükuroonhappe valem on C6H10O7. Glükuroonhappe anioon C6H9O7 on glükuronaatioon. Glükuroonhappe sooli ja estreid nimetatakse glükuronaatideks.
Paljud keemilised ühendid seostuvad metabolismi käigus glükuroonhappega. Selle käigus tekivad glükuroonhappe derivaadid – glükuroniidid. Niisugust seostumise protsessi nimetatakse glükuronisatsiooniks.
Glükuroonhape lahustub vees väga hästi. Ka glükuroniidid lahustvad vees märksa paremini kui glükuroonhapet mitte sisaldavad derivaasdid, millest nad on sünteesitud. Loomad, sealhulgas inimesed, kasutavad glükuronisatsiooni tüüpiliselt selleks, et muuta jääkained paremini vees lahustuvaks ja seejärel koos uriiniga organismist eemaldada.
Hormoonid võivad samuti glükuronisaaruda, et võimaldada nende lihtsamat transporti organismis. Farmakoloogid glükuroniseerivad vahel ravimeid, et need tõhusamalt jõuaksid suure hulga organiteni kehas.
Johannes Varese valitsus
Johannes Varese valitsus ehk nn "rahvavalitsus" oli juunipöördega võimule tulnud Nõukogude Liidu nukuvalitsus Eestis, mis oli ametis 21. juunist kuni 25. augustini 1940. Varese valitsuse koosseis kuulutati välja 21. juuni õhtul kell 22:15 raadio teel. Valitsuse koosseis oli määratud 19. juunil Eestisse saabunud Stalini emissari Andrei Ždanovi näpunäidete järgi.
Eesti okupeeriti 100 000 Nõukogude sõjaväelase poolt 17. juunil 1940. Seejärel lavastati "rahvademokraatlik riigipööre", valiti kiirkorras, mittevabalt ja vastuolus Eesti Vabariigi põhiseadusega Riigivolikogu uus koosseis, kuulutati Eesti nõukogude sotsialistlikuks vabariigiks ning "otsustati" paluda Eesti vastuvõtmist Nõukogude Liidu koosseisu. Kõik need sündmused olid tegelikult Nõukogude Liidu poolt instseneeritud ja lakkamatu sõjalise jõuga ähvardades Eestile peale sunnitud.
21. juunil kell 22:20 vabastas president Konstantin Päts Nõukogude Liidu esindaja Andrei Ždanovi ja tema sõjajõudude jõhkra surve all Jüri Uluotsa peaministri ametist ning nimetas uueks valitsusjuhiks Johannes Vares-Barbaruse.
5. juulil andis Varese valitsus korralduse Riigivolikogu uue koosseisu valimiste kohta. Valimistele kandidaatide esitamise tähtajaks seati 10. juuli, valimiste päevaks määrati 14.-15. juuli. Valimiste korralduslikuks aluseks oli kehtiv Riigivolikogu valimise seadus. Valitsuse 9. juuli täiendav korraldus Riigivolikogu valimiste kohta täiendas Riigivolikogu valimise seadust järgmiselt: "Et vältida Riigivolikogu valimiste kasutamist Eesti Vabariigile ja Eesti rahvale kahjulikkude eesmärkide huvides, tuleb kandidaatide esitamiskirjade esindajail esitada ringkondade-komiteele hiljemalt 10. juuliks 1940 kell 14 vastava kandidaadi valimisplatvorm. Valimisplatvormi mitte-esitamisel tühistatakse kandidaadi esitamiskiri ringkondade-komitee poolt".
21. juulil võttis vastvalitud Riigivolikogu vastu deklaratsiooni riigivõimust Eestis, millega Eesti kuulutati nõukogude sotsialistlikuks vabariigiks. 22. juulil esitas Riigivolikogu NSV Liidu Ülemnõukogule palve Eesti NSV vastuvõtmiseks Nõukogude Liitu. 6. augustil otsustati NSV Liidu Ülemnõukogu VII istungjärgul Eesti NSV vastu võtta NSV Liidu koosseisu. 25. augustil 1940 võttis Riigivolikogu vastu Eesti NSV Konstitutsiooni, millega muudeti senine Riigivolikogu Ülemnõukoguks. Uuteks kõrgemateks riigivõimu organiteks said Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidium ja Eesti NSV Rahvakomissaride Nõukogu.
Valitsuse tegevusest
Johannes Varese valitsuse 22. juuni deklaratsioonis on öeldud: Eesti Vabariigi kodanikud! Eile kujundati uus Eesti Vabariigi valitsus. See astus rahvavaenulise valitsuse asemele, kes ei suutnud ega tahtnud kindlustada õiget sise- ja välispoliitikat, millist vajas eesti rahvas. Endine valitsus ei olnud võimeline ega tahteline ausalt ellu viima Nõukogude Liidu ja Eesti vahelist vastastikuse abistamise pakti, mis päästis meie kodumaa sõjatulekahjust ja mis tagab Eestile rahu ja ta piiride julgeoleku. Endise valitsuse poliitika oli vastuolus eesti rahva põhihuvidega.
5. juulil tegi president Konstantin Päts pealesunnitud otsuse määrata Riigivolikogu uue koosseisu valimised ja Riiginõukogu uue koosseisu kujundamine ning tegi valitsusele korralduse võtta tarvidusele kõik abinõud Riigivolikogu valimiste võimalikult kiireks läbiviimiseks. Otsusele tuginedes andis Varese valitsus korralduse Riigivolikogu uue koosseisu valimiste kohta, valimiste ajaks määrati 14. ja 15. juuli. Valimiste korralduslikuks aluseks oli kehtiv Riigivolikogu valimise seadus. Et valimisi kiiresti läbi viia, muudeti Riigikogu valimiste seadust. Valitsuse 9. juuli täiendav korraldus Riigivolikogu valimiste kohta täiendas Riigivolikogu valimise seadust järgmiselt: "Et vältida Riigivolikogu valimiste kasutamist Eesti Vabariigile ja Eesti rahvale kahjulikkude eesmärkide huvides, tuleb kandidaatide esitamiskirjade esindajail esitada ringkondade-komiteele hiljemalt 10. juuliks 1940 kell 14 vastava kandidaadi valimisplatvorm. Valimisplatvormi mitte-esitamisel tühistatakse kandidaadi esitamiskiri ringkondade-komitee poolt".