cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kapadookia (Rooma provints)
Rooma kodusõjad
Kuna roomlased olid kodusõjast haaratud, otsustas Rooma klientkuningas Bosporose kuningriigis ja Mithridates VI noorim poeg Farnakes II kasutada juhust ning vallutas Kolchise ja Väike-Armeenia (Rooma Pontuse provintsi territooriumid). Kapadookia ja Galaatia valitsejad, vastavalt Ariobarzanes III ja Deiotaros, pöördusid Calvinuse poole kaitse saamiseks ja varsti otsisid Rooma väed lahingut Farnakes II-ga. Nad kohtusid Nicopolise lahingus Ida-Anatoolias, kus Farnakes II võitis Rooma armeed ning vallutas enamuse Kapadookiast, Pontusest ja Bitüüniast.
Pärast Ptolemaioste vägede alistamist Niiluse lahingus lahkus Caesar aastal 47 eKr Egiptusest ning reisis läbi Süüria, Kiliikia ja Kapadookia kohtuma Farnakes II-ga. Kui Farnakes II kuulis Caesari lähenemisest oma veteranide armeega, saatis ta saadikud rahu otsima, millest Caesar keeldus. Caesar kohtus Farnakes II-ga Zela lahingus, võites otsustavalt Pontuse kuningat ja taastades Rooma ülemvõimu Väike-Aasias. Pärast naasmist Bosporose kuningriiki mõrvati Farnakes II tema väimehe Asandrose poolt. Vastutasuks nimetas Caesar Asandrose kuningriigi uueks Rooma klientkuningaks. Siis liidendas Caesar Väike-Armeenia Kapadookiaga, et moodustada puhver Rooma huvidele Väike-Aasias tulevase idaagressiooni vastu.
Caesar mõrvati 15. märtsil 44 eKr Marcus Junius Brutuse ja Gaius Cassius Longinuse juhitud Rooma senati liikmete poolt. "Vabastajad" põgenesid seejärel Itaaliast, asudes aastal 43 eKr juhtima vabariigi idaprovintse ja klientriike, sealhulgas Kapadookiat. Kui Ariobarzanes III vaidlustas Rooma sekkumise tema kuningriiki, hukkas Cassius ta ja pani aastal 42 eKr Kapadookia troonile tema noorema venna Ariarathes X. Hiljem samal aastal, pärast Brutuse ja Cassiuse võitmist Teise triumviraadi poolt Filippoi lahingus, saavutas idaprovintside ja klientriikide juhtimise triumvir Marcus Antonius. Aastal 36 eKr hukkas Antonius Ariarathes X ja tegi Archelaosest uue Kapadookia klientkuninga.
Teine triumviraat sai läbi aastal 33 eKr, lõpetades Antoniuse seadusliku õiguse valitseda vabariigi idaosa. Triumviraadi lõppedes tugevnes võitlus ülemvõimu eest Antoniuse ja Octavianuse vahel. Kui Octavianus kasvatas oma toetust läänes, tõmbas Antoniust Egiptuse kuninganna Kleopatra poole. Kui Octavianus kuulutas Egiptusele sõja, läks Antonius, keda toetasid idapoolsed klientriigid (sealhulgas Kapadookia) Egiptusele Octavianuse vastu appi. Octavianuse võit Antoniuse üle Aktioni lahingus aastal 31 eKr kindlustas Octavianuse positsiooni Rooma maailma vaieldamatu isandana. Octavianusele reisil läbi Väike-Aasia ja Levanti Kreekast Egiptusesse, kuulutasid Kapadookia kuningas Archelaos ja teised klientkuningad talle oma lojaalsust. Vastutasuks lubas Octavianus tal ja teistel klientkuningatel oma troonidele jääda.
Printsipaadi ajal
Asudes aastal 14 pKr keisritroonile, asus Tiberius muutma Rooma idapoliitikat. Soovides otsest juurdepääsu Kapadookia ressurssidele ja soovides alandada Archelaost, kutsus Tiberius Archelaose aastal 17 pKr Rooma. Sel ajal oli Archelaos valitsenud Kapadookiat Rooma klientkuningana juba üle viiekümne aasta. Kui ta Rooma saabus, süüdistas Tiberius Archelaost revolutsiooniliste plaanide haudumises ja vangistas ta, kus ta varsti pärast seda loomulikel põhjustel suri.
Saates oma kasupoja Germanicuse jälgima Rooma asju idas, annekteeris Tiberius Kapadookia otse keisririiki, alandades kuningriigi Rooma provintsiks. Tiberius andis Rooma klientriigi Armeenia valitsemise Archelaose kasupojale Artaxes III-le ja Rooma klientriigi Kiliikia valitsemise Archelaose pojale Archelaos II-le. Saabudes aastal 18 pKr itta, kindlustas Germanicus Rooma kontrolli Kapadookias ja piirkonnas. Keisri korraldusel annekteeris Germanicus Süüria provintsi osana keisririiki ka Kapadookia kagunaabri, klientriik Kommagene.
Enamiku 1. sajandist pKr valitses Polemon II Rooma klientkuningana endise Pontuse kuningriigi (Väike-Armeenia ja Kolchis) jäänuste üle. Kuid aastal 62 pKr kukutas Rooma keiser Nero ta ja annekteeris tema kuningriigi otsese keisrivõimu alla, liidendades selle endise territooriumi Kapadookiaga.
Piirnedes idas Eufrati jõega, oli Kapadookia kõige idapoolsem keisririigi provints. Selle keskus Caesarea (nüüd Kayseri) asus Kesk-Anatoolias, kaugemal Partia piirist. Pärast annekteerimist valitses provintsi ratsanikuseisusest kuberner tiitliga prokuraator. Prokuraatorid käsutasid vaid sõjalisi abiüksusi vaatasid suuna saamiseks Süüria senaatorlikku keiserlikku legaati.
Pärast Rooma kodusõda aastal 69 ülendas keiser Vespasianus provintsi senatiprovintsiks, tehes selle kuberneri võrdseks Süüria kuberneriga. Senatiprovintsina 2. sajandi keskpaigast pKr säilitas Kapadookia püsiva sõjalise garnisoni kolmest leegionist ja mitmest abiüksusest, kokku üle 28 000 sõduri. Sõjaline kohalolek Kapadookias oli oluline reageerimisjõud Partia sissetungide vastu ja võimaldas Rooma kerget sekkumist nende Armeenia klientriigi asjadesse.
Dominaadi ajal
Pärast Diocletianuse provintside ümberkorraldamist eraldati Pontuse ja Armeenia territooriumid ning provints kahandati Kapadookia põlise suuruseni. Selle eesotsas oli consularis ja see läks Pontuse diötseesi alla. Provintsis oli suur hulk keiserlikke maavaldusi, nagu kaasaegne seadusandlus seda tõendab. Maanteel Konstantinoopoli ja Antiookia Caesarea vahel oli märkimisväärsel hulgal keiserlikke külastusi; Valens (363–378) oli eriti sage. Tulevane keiser Julianus Apostata veetis oma noorusaastad kauges maavalduses Macellumis. Klassivahe maaomanike klassi ning linna ja maa vaeste vahel oli äärmuslik, nagu oli ka selle kõrgplatoo kliima.
330. aastate lõpul eraldati provintsi idaosa, et moodustada Armenia Prima ja Armenia Secunda provintsid. Aastal 371 eraldas keiser Valens edelaosa Tyana ümbruses, millest sai Cappadocia Secunda praesesi juhtimisel, kui ülejäänust sai Cappadocia Prima, ikka veel consularise juhtimisel.
Kapadookias tekkis sel perioodil kristlike mõtlejate põlvkond, kellest kõige olulisemad olid Basileios Suur, tema lähedane sõber Gregorius Nazianzus, tema noorem vend Gregorios Nyssast ja eelmise nõbu Amfilokios Ikoniumist.
Bütsantsi keisririik
Ajavahemikus 535–553, keiser Justinianus I ajal, taasühendati kaks provintsi prokonsuli juhtimise alla. Kogu hilis-Rooma ajal oli piirkond isaurialaste rünnakute sihtkoht, mille tulemusel kindlustati kohalikud linnad. 7. sajandi alguses vallutas piirkonna lühikeseks ajaks Sassaniidide riik. Pärast moslemite vallutuste puhkemist laastasid korduvad rünnakud piirkonda, millest sai piiritsoon uutes Bütsantsi teemades Anatolikon ja Armeniakon.
Reet Lohuaru
Reet Lohuaru (sünninimi Grete Pauline ; 21. märts (vkj)/3. aprill 1906 Kudina vald, Maarja-Magdaleena kihelkond, Tartumaa – 13. aprill 1974 Tallinn) oli Eesti õpetaja, rahvatantsupedagoog ja noorsooliikumise tegelane.
Oli aastatel 1928–1932 Äksi Maanoorte Ühingu eestvedaja. Ta töötas aastatel 1932–1935 õpetajana gümnaasiumides Tartus ning oli naisüliõpilasselts Ilmatari võimlemisjuht ja õpetas rahvatantse. Aastatel 1935–1944 oli ta õpetaja Petseri Ühisgümnaasiumis ning oli aastatel 1933–1940 kodutütarde Petseri ringkonna vanem.
Aastatel 1944–1951 oli ta Tallinna 4. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetaja ja õppealajuhataja ning oli 27. juunil 1947 Tallinnas toimunud III üldtantsupeo üldjuhtide seas jõu- ja osavusmängude juht.
19. märtsil 1951 arreteeriti ta süüdistatuna 1941. aastal Petseri kommunistide ja hävituspataljonlaste hukkamisele kaasaaitamises Saksa teise okupatsiooni ajal. Talle mõisteti algul 25 aastat vabadusekaotust, hiljem seda aega lühendati. Vabastati 28. oktoobril 1959, töötas hiljem Tartus koduabilise ja lasteaiakasvatajana.
Stubai
Stubai võib tähendada:
Nurmiku tee
pisi|Kuradisadul Nurmiku teel pisi|Nurmiku tee Nurmiku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Kose asumis.
Tänav sai nime 6. oktoobril 1953.
Osaliselt Nurmiku tee 19 territooriumil ning osaliselt selle ees asub hiidrahn Kuradisadul.
Auderghem
Auderghem (ka Oudergem, ) on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Nagu ka ülejäänud Brüsseli vallad, on ka Auderghem ametlikult kakskeelne, hollandi- ja prantsuskeelne.
Jüri Papstel
Jüri Papstel (13. veebruar 1940 Tallinn – 2. oktoober 2004 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
Haridus
Täiendkoolitud: Rootsi Kuninglik Tehnikaülikool (KTH)1972–1973, 1991, 1996; Budapesti Tehnikaülikool 1987, 1989; Vitus Beringi Kõrghariduskeskus (University College, Vitus Bering Denmark, Horsens, Taani) 1991; Norra Teaduse ja Tehnoloogiaülikool (Trondheim) 1994, 1995; Berliini Tehnikaülikool ja Darmstadti Tehnikaülikool (Saksamaa) 1994; Halmstadi Ülikool (Rootsi) 1995; Braunschweigi Tehnikaülikool (Saksamaa) 1996.
Tehnikateaduste kandidaat 1967 (Moskva Mäeinstituut, kinnitus 1968), väitekiri "Установление рациональных параметров процесса ротационного обжатия штоков механизированных шахтных крепей различной жесткости"; dotsent 1974.
Töökäik
Tallinna Ekskavaatoritehas, spetsiaalse konstrueerimisbüroo vanemtehnik 1962–1963; Moskva Mäeinstituudi nooremteadur 1965–1967. TTÜs 1963–1964, 1968–2004: masinaehitustehnoloogia probleemlaboratooriumi insener 1963; masinaehitustehnoloogia kateedri assistent 1963–1964, 1968–1969, vanemõpetaja 1969–1971, dotsent 1971–1987; masinate projekteerimise kateedri dotsent ja juhataja 1987–1992; masinaehituse instituudi töövahendite projekteerimise aseprofessor ja õppetooli juhataja 1992–1997, tootmistehnika professor 1997–2004 ja tootmistehnika õppetooli juhataja 2000–2004; masinaehituse instituudi direktor 1992–2000; mehaanikateaduskonna dekaan 2000–2004. Tähtsamad loengukursused: lõiketeooria, lõikeriistade projekteerimine, ekspertsüsteemid masinaehituses.
Teadustöö põhisuunad
Uurimisvaldkond: masinaehituse tehnoloogia – pindade viimistlemine külmrullimise meetodil, metalsete pindade viimistlev töötlemine pinna deformeerimise meetoditega; instrumendi väljatöötamine, mis võimaldas töödelda mittepöördkehakujulisi silinder- ja koonilisi pindu; tehnoloogiliste infosüsteemide loomine, lõikeinstrumentide projekteerimine ja valik, ekspertsüsteemid masinaehituses. Üle 60 teaduspublikatsiooni, 1 autoritunnistus. Tema juhendamisel on kaitstud 13 magistritööd.
Teaduskorralduslik tegevus
Eesti NSV Teaduslik-tehnilise Ühingu Instrumentaalkomitee teaduslik sekretär 1985–1991; DAAAMi (Danube-Adria Association for Automation and Metrology) rahvusvahelise komitee liige; The International Foundation of Production Research’i liige; Permanent Committee of the University Network of DAAAM International Vienna liige; konsortsiumi BALTECH rahvusvahelise magistriõppe töögrupi esimees; Eesti Inseneride Liidu juhatuse liige; Eesti Teadlaste Liidu liige; Eesti Mehaanikainseneride Seltsi esimees 1991–2004; Eesti Masinatööstuse Liidu juhatuse asendusliige; TTÜ nõukogu, TTÜ õppekomisjoni, mehaanika valdkonnanõukogu liige, tootmistehnika õppesuuna kuraator. Organiseeris rahvusvahelisi konverentse, osales eksperdina rahvusvaheliste uurimisgruppide töös, osales seadmete hindamise ekspertiisides.
Isiklikku
Jüri Papstel oli töölise poeg.
Eveline
Eveline on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 12. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Eveline 2422 naisel.
Reinkaļvi
Reinkaļvi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas. Küla asub valla lääneosas. Reinkaļvi jääb valla keskusest Inešist 4,7, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 10,3 ja Riiast 138,5 kilomeetri kaugusele.
Paulēni küla on varem loetud Reinkaļvi külla jäävaks majadegrupiks. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas sündis läti dramaturg Pauls Putniņš.
Aastal 2007 oli külas 12 elanikku.
Valeria (Sulla naine)
Valeria oli diktaator Sulla viies naine.
Tema vend oli 53. aasta konsul Marcus Valerius Messalla Rufus.
Tema esimene abielu (mille kohta muud andmed puuduvad) lahutati, ta kohtus Sullaga gladiaatorite mängudel ja seejärel nad abiellusid. Nende tütar oli Cornelia Postuma, kes sündis pärast oma isa surma 78 eKr.
Valeria on tegelane Raffaello Giovagnoli romaanis "Spartacus" ja Maria Hellebergi romaanis "Valeria".
Tajči
pisi|Tajči Tatjana Matejaš (esinejanimega Tajči; sündinud 1. juulil 1970) on Horvaatia laulja. Ta esindas Jugoslaaviat 1990. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Hajde da ludujemo".
Keith Flint
thumb|Keith Flint Perthis 2009 Keith Charles Flint (17. september 1969 Redbridge – 4. märts 2019 Great Dunmow) oli inglise laulja ja tantsija.
Ta sai tuntuks ansambli The Prodigy vokalisti ja tantsijana.
XIV Riigikogu
XIV Riigikogu on Riigikogu 14. koosseis, mille valisid Eesti kodanikud 2019. aasta Riigikogu valimistel 3. märtsil 2019. XIV koosseis kogunes esmakordselt 4. aprillil 2019 ja oma viimase korralise istungi pidas Riigikogu 23. veebruaril 2023. Nelja aasta jooksul pidas Riigikogu täiskogu 467 istungit, millest 65 olid kaugosalusega istungid. Kokku kestsid täiskogu istungid 1571 tundi ja 11 minutit. XIV Riigikogu võttis vastu 403 seadust ja 134 otsust. Lisaks tegi parlament kaheksa avaldust ja kaks pöördumist, millest viis avaldust ja ühe pöördumise tegi Riigikogu Ukraina toetuseks.
XIV Riigikokku kandideeris 1099 inimest, neist 1084 olid üles seatud kümne erakonna nimekirjas ja 15 üksikkandidaatidena. Valimistulemused kuulutati välja 28. märtsil 2019, avaldati Riigi Teatajas 29. märtsil ning need jõustusid 30. märtsil, mil algasid ka koosseisu liikmete volitused.
Riigikokku pääses viis erakonda. Algse valitsuskoalitsiooni moodustasid Eesti Keskerakond, Eesti Konservatiivne Rahvaerakond ja Isamaa Erakond. 26. jaanuaril 2021 moodustasid valitsuskoalitsiooni Eesti Reformierakond ja Eesti Keskerakond ning 18. juulil 2022 moodustasid uue valitsuskoalitsiooni Eesti Reformierakond, Erakond Isamaa ja Sotsiaaldemokraatlik Erakond.
Riigikogu kogunes avaistungile 4. aprillil 2019 ning valis juhatuse. Riigikogu esimeheks valiti Henn Põlluaas, aseesimeesteks Helir-Valdor Seeder ja Siim Kallas. 25. märtsil 2020 valiti juhatus samas koosseisus ameteid jätkama. 8. veebruaril 2021 valiti uuesti aseesimehed, kuivõrd Siim Kallas astus 1,5 nädalat varem ametist tagasi. Aseesimeesteks osutusid Hanno Pevkur ja Helir-Valdor Seeder. 18. märtsil 2021 valiti Riigikogu uus juhatus: esimees Jüri Ratas, aseesimehed Hanno Pevkur ja Martin Helme.
XIV Riigikogu menetles 779 eelnõud.
Reformierakond
Reformierakonnast osutus valituks 34 kandidaati:
Arto Aas, Annely Akkermann, Yoko Alender, Jüri Jaanson, Kaja Kallas, Siim Kallas, Liina Kersna, Johannes Kert, Signe Kivi, Toomas Kivimägi, Urmas Klaas, Heiki Kranich, Eerik-Niiles Kross, Urmas Kruuse, Ants Laaneots, Kalle Laanet, Maris Lauri, Jürgen Ligi, Kristen Michal, Marko Mihkelson, Madis Milling, Urmas Paet, Kalle Palling, Keit Pentus-Rosimannus, Hanno Pevkur, Heidy Purga, Valdo Randpere, Taavi Rõivas, Andrus Seeme, Andres Sutt, Aivar Sõerd, Kristina Šmigun-Vähi, Urve Tiidus ja Vilja Toomast.
Eesti Keskerakond
Eesti Keskerakonnast osutus valituks 26 kandidaati:
Jaak Aab, Taavi Aas, Vladimir Arhipov, Vadim Belobrovtsev, Enn Eesmaa, Maria Jufereva-Skuratovski, Marek Jürgenson, Raimond Kaljulaid, Kalev Kallo, Jaanus Karilaid, Mihhail Korb, Siret Kotka-Repinski, Mihhail Kõlvart, Lauri Laats, Aadu Must, Anneli Ott, Jüri Ratas, Martin Repinski, Mailis Reps, Kersti Sarapuu, Kadri Simson, Mihhail Stalnuhhin, Vladimir Svet, Tarmo Tamm, Yana Toom ja Marika Tuus-Laul.
Eesti Konservatiivne Rahvaerakond
Eesti Konservatiivsest Rahvaerakonnast osutus valituks 19 kandidaati:
Merry Aart, Riho Breivel, Peeter Ernits, Helle-Moonika Helme, Mart Helme, Martin Helme, Ruuben Kaalep, Uno Kaskpeit, Kert Kingo, Rene Kokk, Leo Kunnas, Alar Laneman, Jaak Madison, Siim Pohlak, Anti Poolamets, Paul Puustusmaa, Henn Põlluaas, Urmas Reitelmann ja Jaak Valge.
ISAMAA Erakond
Isamaa Erakonnast osutus valituks 12 kandidaati:
Aivar Kokk, Tarmo Kruusimäe, Viktoria Ladõnskaja-Kubits, Jüri Luik, Tõnis Lukas, Andres Metsoja, Urmas Reinsalu, Üllar Saaremäe, Helir-Valdor Seeder, Sven Sester, Priit Sibul ja Raivo Tamm.
Sotsiaaldemokraatlik Erakond
Sotsiaaldemokraatlikust Erakonnast osutus valituks 10 kandidaati:
Marina Kaljurand, Kalvi Kõva, Helmen Kütt, Sven Mikser, Jevgeni Ossinovski, Ivari Padar, Heljo Pikhof, Katri Raik, Indrek Saar ja Riina Sikkut.
Estiko
AS Estiko (ka ESTIKO) on Eesti ettevõte, mis tegeleb kinnisvaraarenduse ja pakkematerjalide tootmisega. Ettevõte kanti äriregistrisse 4. oktoobril 1995 (reg nr 10000356), selle eelkäija oli Tartu Kammivabrik.
Tegevus
Estiko arendab mitut Tartu kaubanduskeskust. Sellele kuuluvad näiteks Emajõe Ärikeskus ehk Plasku (mille haldamiseks lõid Estiko ja Tartu linnale kuulunud AS Tarbus 1996. aasta oktoobris AS-i Emajõe Ärikeskus) ning Tasku keskus. thumb|[[Emajõe Ärikeskus]] Estiko tütarettevõte ESTIKO-PLASTAR toodab trükitud ja trükkimata pakkematerjale, kilesid ja kilekotte ning on Baltimaade juhtiv kilepakendite tootja. pisi|[[Tasku keskus]] Sundlikvideerimiseni 2004. aastal kuulus kontserni ka AS ESTIKO-KOMMERTS, mis haldas mitut Tartu kauplust.
Kontsernis oli 1996. aastal kokku 13 ettevõtet:
Bebi Dol
Bebi Dol (Беби Дол; sündinud 2. oktoobril 1962) on Serbia laulja.
Estiko
Ajalugu
Estiko alustab ettevõtte ajalugu käsitledes juba 1918. aastast, mil Albert Laretei rajas Tartusse kammitööstuse. Tööstuses tarvitati piimavalgu baasil kaseiini ehk kunstsarve, mida 20. sajandi esimesel poolel kasutati plastiku valmistamiseks. Tartu Kammivabrik kujunes 1920. aastate lõpul mitme väiketöökoja liitmisel Eesti suurimaks kaseiinitöötlejaks. Tänu odavale kunsttoorainele kasvas ettevõte peagi neljasaja töötajaga suurtööstuseks ning sai uue nime – Eesti Kammivabrik Estico. Lisaks kammidele valmistati seal nööpe, prilliraame, munatopse, hambaharju, mänguasju, suitsupitse, vihmavarjude käepidemeid, mööblidetaile ja palju muud. Lõviosa kvaliteetsetest ja moodsatest esemetest turustati Inglismaal. 1930. aastal sai selle uueks nimeks Eesti Comb Factory ("Eesti kammitehas") ehk Estico. Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal ettevõte natsionaliseeriti.
Bebi Dol
Ta esindas Jugoslaaviat 1990. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Brazil", mis kogus 81 punkti ja saavutas 7. koha.
Estiko
Ajalugu
1972. aastal see nimetati ümber Tartu Plastmasstoodete Katsetehaseks, asukohaga Teguri tänav 28A. Turumajanduse taastamisega registreeriti ettevõte ümber aktsiaseltsiks nimega AS ESTIKO-PLASTAR (kantud äriregistrisse 03.11.1995, reg nr 10001689).
Sepa tänav
Sepa tänav on tänav järgmistes Eesti asulates:
Estiko
Ajalugu
Estiko on olnud noteeritud Tallinna börsil.
Sepa tänav
Muud:
Jass Seljamaa
Jass Seljamaa (sündinud 4. jaanuaril 1985 Tallinnas) on eesti filminäitleja.
Isiklikku
Jass Seljamaa vanemad on näitlejad Heino Seljamaa ja Liina Tennosaar.
Éric-Emmanuel Schmitt
pisi|Éric-Emmanuel Schmitt (2011)
Éric-Emmanuel Schmitt (sündinud 28. märtsil 1960 Sainte-Foy-lès-Lyonis Rhône'i departemangus) on prantsuse kirjanik ja lavastaja, kelle näidendeid on lavastatud rohkem kui 50 riigis, sealhulgas Eestis.
Noorus
Éric-Emmanuel Schmitti vanemad olid kehalise kasvatuse õpetajad, hiljem töötas tema isa füsioterapeudina. Mõlemad vanemad olid aktiivsed sportlased – isa tegeles poksiga, ema sprindiga. Tema isapoolsed juured on Alsace'is, kust pärineb ka perekonnanimi Schmitt. Mõlemad tema vanemad olid ateistid ja tulevane kirjanik kasvas üles vanemate ateistliku mõju all.
Väljaandes "Classiques & contemporains", kus ilmus tema näidend "La Nuit de Valognes", on öeldud, et Schmitt on loonud endast mulje kui mässumeelsest teismelisest, kes keeldus vastu võtmast talle ette söödetud ideid ja langes vahel vihahoogude ohvriks. Tema enda sõnul päästis ta filosoofia, mis õpetas talle, kuidas jääda iseendaks ja tunda ennast vabana.
Peatselt hakkas ta ise kirjutama. Schmitt on hiljem ise öelnud: "16-aastasena sain ma aru – või otsustasin – et ma olen kirjanik. Keskkoolis kirjutasin ja lavastasin ma oma esimesed näidendid ning ka mängisin nendes." Oskuste lihvimiseks hakkas ta innukalt looma kuulsate näitekirjanike, iseäranis Molière'i teoste ainetel ümberkirjutusi ja pastišše.
Haridus
Schmitt õppis Lyoni eliitkoolis Lycée du Parc, kus ta läbis ka ettevalmistuskursused kirjanduses. Kooli lõpetamise järel astus ta Pariisi riiklikku kõrgkooli École normale supérieure. Ta õppis seal aastatel 1980–1985 filosoofiat. 1987. aastal kaitses ta doktoriväitekirja "Diderot ja metafüüsika". 1997. aastal avaldas ta selle pealkirja all "Diderot ja võrgutamise filosoofia" ("Diderot ou la philosophie de la séduction").
Töö ja looming
Schmitt läbis sõjaväeteenistuse, õpetades ühe aasta filosoofiat Saint-Cyri sõjakoolis. Pärast seda oli ta kolm aastat õpetaja Cherbourgis ja seejärel Chambéry ülikoolis.
4. veebruari 1989 ööl, retkel Sahara kõrbesse tabas teda enda sõnul müstiline kogemus: ta tundis, et Absoluut ilmutas ennast talle. Sel hetkel täitis kõiki tema mõtteid vaid üks lause: "Kõik on õigustatud." Ta järeldas, et vajas seda vapustust, et sooritada hüpe kirjutamise juurde. Ennast agnostikuks pidanud Schmitt pöördus lõpuks kristlusse.
1990. aastatel saatis tema näidendeid menu paljude riikide teatrites. Tema esimene näidend "La Nuit de Valognes" lavastati septembris 1991 Nantes'i teatris Espace 44. Tema teine näidend "Külaline" ("Le Visiteur") võitis 1994. aastal kolm Molière'i auhinda. Pärast seda otsustas ta pühendada ennast täielikult kirjutamisele ja loobus filosoofia õppejõu ametikohast.
1997. aastal esietendus tema näidend "Enigma variatsioonid" ("Variations énigmatiques"), milles mängisid peaosi Alain Delon ja Francis Huster. 1998. aastal lavastati järgmine näidend "Frédérick ou le boulevard du crime" paralleelselt Prantsusmaal ja Saksamaal. Esietendusel Marigny teatris mängis seal peaosa Jean-Paul Belmondo. 2001. aastal lavastati samamoodi kahes riigis korraga tema näidend "Härra Ibrahim ja Koraani õied" ("Monsieur Ibrahim et les fleurs du Coran"). 2004. aastaks oli seda raamatut müüdud Prantsusmaal 250 000 ja Saksamaal 300 000 eksemplari.
Schmitt kirjutas ka kolm ühevaatuselist näidendit, mis käsitlevad humanitaarseid teemasid. Neist üks oli "l'École du diable", mille Schmitt kirjutas Amnesty Internationali ürituseks ja kus Saatanat mängis Francis Huster. Näidend "Mille et une vies" on kirjutatud heategevusorganisatsiooni Secours Populaire Francais kampaania "Kultuur muudab elu" jaoks.
Rannamaja (seriaal)
"Rannamaja" on Eestis toodetud suhteteemaline tõsieluseriaal, mida toodab OÜ Lil Prunus (PANKROTIS). Seriaali näidatakse TV3 eetris, esmalinastus 4. septembril 2019.
Éric-Emmanuel Schmitt
Töö ja looming
2000. aastate alguses hakkas ta kirjutama romaane ja novelle. 2000. aastal ilmunud "L'Évangile selon Pilate" käsitles Jeesus Kristuse lugu ja osutus ülimenukaks. Järgmisel aastal avaldas Schmitt veel ühe romaani vastuolulisest ajaloolisest isikust: "La Part de l'autre" on alternatiivajalugu, kus Adolf Hitler sooritab edukalt sisseastumiskatsed Viini kunstiakadeemiasse, muutes täielikult enda ja maailma tulevikku. Seejärel kirjutas ta 2002. aastal satiirilise teose "Lorsque j'étais une œuvre d'art", mis kujutas endast variatsiooni Fausti-müüdist.
Rannamaja (seriaal)
Seriaal on eetris olnud kaks kaheksa jao pikkust hooaega, kokku 16 jagu.
Éric-Emmanuel Schmitt
Töö ja looming
Tema jutustuste sarjas "Cycle de l'Invisible" ilmunud lugusid saatis suur menu nii prantsuskeelses maailmas kui ka teistes riikides, nii lavadel kui ka raamatukauplustes. "Milarepa" käsitles budismi, "Härra Ibrahim ja Koraani õied" sufismi, "Oscar ja Roosamamma" ("Oscar et la Dame rose") kristlust, "L'Enfant de Noé" judaismi, "Le sumo qui ne pouvait pas grossir" zen-budismi. Neid raamatuid on lugenud miljonid igas vanuses lugejad.
Rannamaja (seriaal)
"Rannamaja" tegijad on korraldanud kandideerimise seriaali 3. hooaega, mistõttu on põhjust oodata veel vähemalt ühte hooaega.
Éric-Emmanuel Schmitt
Töö ja looming
Uusi väljendusviise otsides avaldas Schmitt samaaegselt kaheksas riigis Lõuna-Koreast Norrani autofiktsiooni "Ma vie avec Mozart", mis kujutab endast kirjavahetust kuulsa heliloojaga ja millega tuli kaasa plaat Mozarti heliteoste fragmentidega. 2006. aastal kirjutas ja lavastas ta oma esimese filmi "Odette Toulemonde". Järgmisel aastal ilmus filmiga seotud lühijuttude kogumik "Odette Toulemonde et autres histoires". 2007. aastal ilmus "La Rêveuse d'Ostende", mida peetakse kummarduseks inimese kujutlusvõimele. Kolmas jutustuste kogumik "Concerto à la mémoire d'un ange" ilmus 2010. aastal ja keskendus küsimustele, kas me oleme vabad või on meie saatus ette määratud; kas meil on võimalik ennast muuta.
Rannamaja (seriaal)
Sisututvustus
Kuus vallalist noort kolivad rannamaja ühise katuse alla vaid ühe eesmärgiga – luua armusuhteid ja leida endale unistuse kaaslane. Juhul, kui peaks selguma, et seltskonnas sobivat paarilist ei leidu, on võimalus omale kallim leida rannamaja noorte korraldatud vallaliste peolt.
Éric-Emmanuel Schmitt
Töö ja looming
2008. aastal pöördus ta tagasi romaanižanri juurde raamatuga "Ulysse from Bagdad". On öeldud, et selle teosega demonstreerib Schmitt taas oma oskusi "kameeleonist jutuvestjana". Selles meie aja eeposes käsitleb ta miljonite pagulaste saatust, kes otsivad täna maailmas oma kohta, ja küsib, kas piirid on meie identiteedi kants või hoopis meie illusioonide viimane kindlus?
Schmitt on ka kirglik muusikasõber, kes on tõlkinud prantsuse keelde Mozarti kahe ooperi – "Figaro pulma" ja "Don Giovanni" – libretod. Ta on ka ise muusikat komponeerinud ja seda plaadistanud. 2012. aastal esietendus Pariisi rahvusooperis tema muusikalavastus "La mystère Georges Bizet", mis on kirjaniku kummardus helilooja Georges Bizet'le ja tema ooperile "Carmen".
Romaanide, jutustuste ja näidendite kõrvalt on Schmitt jätkanud ka filmistsenaariumite kirjutamist ja filmide lavastamist. Pärast 2007. aastal valminud õnneteemalist komöödiat "Odette Toulemonde" valmis 2009. aastal film "Oscar ja Roosamamma", milles mängisid peaosi Michèle Laroque, Max von Sydow, Amira Casar ja Mylène Demongeot.
Schmitt on üks maailma tuntumaid ja loetumaid kaasaegseid prantsuse kirjanikke. Tema loomingut on tõlgitud 40 keelde ja tema näidendeid on etendatud 50 riigi lavadel.
2002. aastast elab ta Brüsselis. 2008. aastal võttis ta Belgia kodakondsuse.
9. juunil 2012 valis Belgia Kuninglik Prantsuse Keele ja Kirjanduse Akadeemia Schmitti eelmisel aastal surnud Hubert Nysseni asemel akadeemikuks.
"Cycle de l'Invisible"
Sari "Cycle de l'Invisible" sisaldab nii novelle kui ka romaane:
Rannamaja (seriaal)
Sisututvustus
Lisaks kuuele noorele on rannamajas veel keegi, kelle käes on kogu võim - tahvel. Salapärane nutiseade juhib kõike, mis rannamajas toimub - kes kellega kohtingule läheb; kes kelle tagant koristab ja kes majast lahkub.
Seriaali jutustaja on Maarius Pärn. Intriigi loob ka salajane jokker Pärnumaalt. Kolmandas hooajas kohtame uut salapärast šeffi Rasmus Einmani, kes purjakil vallalistepeole sisse marsib, lubades kõik laua alla juua. Rass on eluvend.
Hanunoo keel
Hanunoo keel on Malai-Polüneesia keelte Filipiini rühma Lõuna-Mindanao keelte hulka kuuluv keel, mida kõneldakse Filipiinidel Mindoro saarel.
Kõnelejate arv on umbes 13 000.
Liis Teemusk
Liis Teemusk (sündinud 7. septembril 1988 Tartus) on eesti ilu- ja rühmvõimleja ning võimlemistreener.
Ta lõpetas 2007 Miina Härma gümnaasiumi ja 2008 Prantsusmaal Lyoni Rakendusteaduste Instituudi, a-st 2008 õppinud Tallinna Tehnikaülikoolis.
Alustas iluvõimlemistreeninguid 1994 Maire Kamariku treeningurühmas. Treeninud ka Janika Mölderi ja Inga Höglundi juhendamisel.
Aastast 2007 on ta harrastanud Janika Mölderi, Heili Parrase ning Tuulika Möldri käe all rühmvõimlemist.
Võitnud MM-il rühmvõimlemises 2007 kulla ja 2008 hõbeda. 2007 oli MK-l 3.
Tulnud iluvõimlemise rühmakavas 2007 ning rühmvõimlemises 2007 ja 2009 Eesti meistriks.
Kuulunud 2007 võimlemisklubi Janika naiskonnas Tartu parimasse võistkonda.
Töötanud treenerina 2008–09 võimlemisklubis Janika ja a-st 2009 tantsuklubis Nove.
Podenzana
312 meetri kõrgusel merepinnast asuva Podenzana asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Podenzana piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Aulla, Bolano (SP), Calice al Cornoviglio (SP), Follo (SP), Licciana Nardi, Tresana.
Podenzana halduspiirides asuvad järgmised asulad: Bagni, Barco, Campana Battia, Casa Borsi, Casalina, Ceresedo, Cerghiraro, Cospedo, Cuncia, Faito, Ficaro, Fogana, La Costa, Laghi, Lagneda, Loppiedo, Metti, Montale, Montalini, Oliveto, Pagliadiccio, Pianello, Serracanda, Sescafale.
Ülo-Kaunileid Parbus
Ülo-Kaunileid Parbus (8. mai 1928 Tartu – 29. juuni 2013) oli eesti keeleteadlane ja koduloolane.
Elulugu
Ülo-Kaunileid Parbus oli politseiniku poeg.
Lõpetas 1952 Tartu Kaugõppekeskkooli, 1962 TÜ eesti filoloogia osakonna, 1964–66 TÜ aspirant. Oli 1961–64 Tartu 1. keskkooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja, 1966–69 TÜ eesti keele kateedri õpetaja, ühtlasi 1968–69 ajaloo-keeleteaduskonna kaugõppeprodekaan, 1969–72 Oulu Ülikooli eesti keele lektor, 1976–88 Tartu Keeltekooli soome keele õpetaja, 1988–91 Rahvarinde Eesti Kultuurikeskuse juhataja. Õpetanud tänapäeva eesti keelt, eesti dialektoloogiat, praktilist eesti keelt, juhendanud murdepraktikat. Avaldanud ligemale 200 keeletundi venekeelsetes ajalehtedes.
Teadustöö
Töid eesti dialektoloogiast ja õigekeelsusest, hiljem ka genealoogilisi ja koduloolisi uurimusi.
Raunas
Raunas on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Ineši vallas.
Küla asub valla edelaosas Ogre jõe kaldal. Raunas jääb valla keskusest Inešist 7,9, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 13,5 ja Riiast 120,8 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.
Kompensaator
Kompensaator on takistuse mõõtmise lülitus, mille puhul, analoogiliiselt sildlülitusele, mõõdetava takistuse suurus Rx on lülituse tasakaalu olukorras määratav lülitusse kuuluvate pingeallikate pingete suhtearvuga ja etalontakistuse takistuse väärtusega.
Erinevalt takistussillast saadakse mõõtetulemus Rx aga kompensatsioonipinge Ux ja etalonpinge Ue suhtearvuga läbi korrutatud etalontakistuse Re kaudu.
Juhul, kui etalontakistus on seatav võrdseks mõõdetava takistusega mõõtmise alghetkel või mingi nominaalseks peetava takistusega, toimib selline seade takistuse suhtelise (protsent)muutuse/erinevuse mõõtmise seadmena ehk protsentmeetrina.
Vahelduvpingete kasutamise korral on kompensaatori abil võimalik mõõta ka kompleksset takistust (impedantsi).
August Tamm
August Tamm (vene keeles Август Тамм) oli Venemaa tummfilmi ajastu dokumentaalfilmide operaator.
Ta stažeeris Hollywoodis. Säilinud on tema filmitud kaadrid Vladivostoki vaalapüügiflotillist.
Isiklikku
Ta oli filmilavastaja Albert Maslennikovi onu. Akadeemik Igor Tamm, pärit Vladivostokist, oli tema kauge sugulane.
Evely
Evely on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 440. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Evely 261 naisel.
Päikese puiestee
thumb|Päikese puiestee
Vana mees tahab koju
"Vana mees tahab koju" on Eesti 1991. aasta kahejaoline mängufilm. Filmi režissöör on Tõnis Kask. Filmi tootis Tallinnfilm. Film põhineb Raimond Kaugveri samanimelise romaani motiividel.
Päikese puiestee
Tänav sai nime 13. novembril 1925.
Varem kandis nime Petrovski prospekt.
Piesting
Piesting on jõgi Alam-Austria lõunaosas. See on Fischa vasakpoolne lisajõgi.
Pernitzi lähedal suubub Piestingisse lisajõgi Myrabach. Hohe Mandlingi (967 m, põhjas) ja Großer Kitzbergi (771 m, lõunas) vahel murrab Piesting läbi Quarbi, kivise kuristiku, ja voolab edasi ida poole läbi Markt Piestingi ja Wöllersdorfi Viini nõkku. Gramatneusiedli lähedal suubub Piesting Fischasse.
Org Thermenliniest (Viini nõo termiline joon) läänes Gutensteini Alpides on tuntud kui Piestingi org.
Krüsanteemi orden
Krüsanteemi orden (jaapani 菊花章, Kikka-shō) on Jaapani kõrgeim teenetemärk. Teenetemärgi asutas keiser Meiji 27. detsembril 1876.
Alarma Records
Alarma Records oli leibel, mis kuulus Newpax Recordsile ja Frontline Recordsile.
Selle moodustas 1983 ansambel Daniel Amos koos Tom Howardiga ansambli "Doppelgänger" väljaandmiseks. Nimi on pandud Daniel Amose albumi "¡Alarma!" järgi.
Ülemklass
Ülemklass on bioloogias taksonoomiline üksus või takson, mis eelneb vahetult klassile.
Mark Zuckerberg
Mark Elliot Zuckerberg (sündinud 14. mail 1984) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja, Facebooki kaasasutaja koos Harvardi kaastudengite Dustin Moskovitzi, Eduardo Saverini ja Chris Hughesiga.
Zuckerberg on ettevõtte Meta Platforms, Inc. (endise nimega Facebook, Inc.) tegevjuht ja suurim aktsionär.
Alates 2008. aastast on ajakiri Time teda loetlenud maailma 100 kõige mõjukama inimese seas, 2010. aastal kuulutati ta Time'i aasta inimeseks.
2012. aastal hinnati Zuckerbergi varanduse väärtuseks 9,4 miljardit dollarit.
Lapsepõlv ja haridus
Zuckerberg sündis 14. mail 1984 New Yorgi osariigis Westchesteri maakonnas White Plainsis. Ta ema Karen (neiupõlves Kemper) oli psühhiaater ja isa Edward Zuckerberg hambaarst. Koos oma kolme õega (Arielle, Randi ja Donna) kasvas ta üles Dobbs Ferry külas. Ta vanemad olid reformeeritud judaismi jälgijad ning vanavanavanemad Austriast, Saksamaalt ja Poolast väljarännanud juudid.
Isiklikku
Zuckerberg on värvipime: ta ei suuda eristada punast ja rohelist värvust, mistõttu on ka Facebook sinistes värvides.
Barry Bostwick
pisi|Bostwick ([[2017)]] Barry Knapp Bostwick (sündinud 24. veebruaril 1945 San Mateois California osariigis) on Ameerika Ühendriikide koomik ning filmi- ja seriaalinäitleja.
Snežana Berić
Snežana Berić (sündinud 1960) on Serbia laulja. Ta esindas Jugoslaaviat 1992. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Ljubim Te Pesmama".
Gavin Pretor-Pinney
Gavin Edmund Pretor-Pinney on Briti teaduskirjanik, kes võitis 2011. aastal maineka Londoni Kuningliku Seltsi teadusraamatu auhinna ("The Wavewatcher's Companion" eest).
Fernitz-Mellach
Fernitz-Mellach on 2015. aastast vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal. See asub Graz-Umgebungi ringkonna lõunaosas, u. 10 km Grazist lõunas. Vald kulgeb piki Muri jõge. Vald loodi Steiermargi vallareformi tulemusena 2014. aasta lõpus, kui ühendati endised vallad Fernitz ja Mellach.
pisi|tühi|Vaade Fernitzile
Ei-päev
Teise maailmasõja ajal andis Kreeka diktaator Ioannis Metaxas sel päeval 1940. aastal eitava vastuse Itaalia fašistliku diktaatori Benito Mussolini ultimaatumile, millega taheti Itaalia vägede vaba sisenemist Kreeka territooriumile.
Ultimaatum
1940. aasta 28. oktoobri esimestel tundidel esitas Itaalia suursaadik Emanuele Grazzi Metaxasele Saksa suursaatkonnas Ateenas ultimaatumi, milles nõuti Itaalia sõjaväele vaba pääsu Kreeka territooriumile ja teatud määratlemata strateegiliste objektide (sadamate, lennujaamade jms) hõivamise lubamist. Nõudele reageerimiseks anti aega kolm tundi. Sisuliselt tähendanuks nõudele allumine Kreeka okupeerimist.
Väidetakse, et Metaxas vastanud ultimaatumile lühidalt: "Όχι!" ("Ei!"). Tegelikult keeldus ta prantsuskeelse lausega: "Alors, c’est la guerre!" ("Siis on see sõda!").
Rekapitaliseerimine
Ettevõtte rekapitaliseerimine on ettevõtte kapitali struktuuri (võla ja omakapitali proportsiooni, aga ka aktsionäride struktuuri) oluline muutmine aktsionäride otsusega.
Ei-päev
Ultimaatum
Seda ajaloolist hetke iseloomustas USA president Franklin Roosevelt nii: "… ka kolme päeva, kolme nädala või kolme aastagi pärast oleks vastus olnud sama".
Evelyn
Evelyn on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 313. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Evelyn 480 naisel.
Võrgu tänav (Pärnu)
Võrgu tänav on umbtänav Pärnus Vana-Pärnu linnaosas, mis saab alguse Mõrra tänavast.
Ei-päev
Sõjategevus
Vastuseks Metaxase keeldumisele ületas Itaalia sõjavägi sama päeva varahommikul kell 5.30 Kreeka piiri Píndose mäestikus (protektoraadi all oleva Albaania lõunaosa poolt) ja alustas sõjategevust.
Võrgu tänav (Pärnu)
Tänava pikkus on ligikaudu 125 meetrit.
Ei-päev
Sõjategevus
Kreeka oli seni püsinud Teises maailmasõjas neutraalsena. Nüüd alustati vastupanu ja tõrjuti Itaalia ülekaalukas sõjavägi tagasi Albaaniasse ning okupeeriti aasta lõpuks isegi Albaania lõunaosa (kokku umbes veerand Albaania territooriumi). Rinne jäi mõneks kuuks seisma.
Rekapitaliseerimine
Rekapitaliseerimise eesmärgiks võib olla võla ja omakapitali suhte parandamine, mõnikord aga rakendatakse rekapitaliseerimist vaenulike ülevõtmiste peletamiseks. Viimasel juhul suurendatakse võlakoormat ja makstakse täiendavaid dividende.
Ei-päev
Sõjategevus
Mussolinile oli kinnitatud, et Kreeka hõivamine ei võta rohkem kui kaks nädalat. Nüüd oli ta vastamisi ootamatu takistusega, sest oli alahinnanud maastiku ja karmi talvekliima mõju vägede võitlusvõimele. Mussolini andis oma hilisemas kõnes 5. oktoobril 1941 hinnangu: "Sõda Kreekas tõestas, et sõjas pole miski kindel ja alati ootavad meid ees üllatused".
Rekapitaliseerimine
Rekapitaliseerimine võib aset leida näiteks võla restruktureerimise käigus, kui võlausaldaja vahetab võla osaluse vastu ettevõttes või kui riik süstib hätta sattunud eraettevõttesse kapitali, omandades vastutasuks osaluse ettevõttes (natsionaliseerimine).
Ei-päev
Sõjategevus
Seetõttu ei tähenda 28. oktoober kreeklastele mitte üksnes Mussolini nõudmistest keeldumise päeva, vaid Itaalia sõjaväe esialgset väljatõrjumist Kreekast.
Rekapitaliseerimine
Rekapitaliseerimise täiendava kapitali hankimiseks või võlgade maksmiseks võib läbi viia liht- ja eelisaktsiate emiteerimise teel.
Rekapitaliseerimise näiteks on ka aktsiate tagasiost võlakirjade müügist saadud vahenditega.
Ei-päev
Sõjategevus
Pärast vähest lahingutegevust märtsis 1941 tulid Itaaliale appi Bulgaaria ja Saksamaa. Viimane tungis 6. aprillil Bulgaaria kaudu Kreekasse. Pärast tugevat vastupanu alistus Põhja-Kreeka 23. aprillil. Kogu Kreeka okupeeriti 1. juuniks, maa jaotati kolmeks (Bulgaaria, Itaalia ja Saksa) okupatsioonitsooniks (Kolmikokupatsioon).
Arvamusi ajaloolisest tähtsusest
Vaatamata lüüasaamisele võitles Kreeka peaaegu kaheksa kuud, takistades samal ajal teljeriikide sõjavägede kasutamist mujal. Adolf Hitler möönis oma kõnes 4. mail 1941, et: "… Kreeka sõdurid võitlesid ennekõike julgelt ja kartmatult".
Saksa ülemjuhatus olevat olnud sunnitud lükkama edasi sissetungi Nõukogude Liitu, mistõttu algselt talveks mittevalmistunud Saksa sõjavägi kohtus seal karmi talvega ja kandis seetõttu raskeid kaotusi.
Näiteks on Saksa kindralfeldmarssal Wilhelm Keitel tunnistanud Nürnbergi protsessil nii: "... kreeklaste uskumatu vastupanu tõttu hilines Saksa sissetung Venemaale kahe või enamagi olulise kuu võrra, ilma selle pika viivituseta oleks lõpptulemus olnud teistsugune nii idarindel kui sõjas üldiselt". Briti marssal Harold Alexander väitis oma kõnes Briti parlamendis 28. oktoobril 1941: "Ei oleks liialdus öelda, et Kreeka segas Saksamaa plaane tervikuna, sundides rünnakut Venemaale kuue nädala võrra edasi lükkama. Me ei tea, milline oleks olnud Nõukogude Liidu olukord ilma Kreekata".
On arvamusi, et ilma Metaxase eitava vastuseta oleks Teine maailmasõda kestnud palju kauem. Briti Teise maailmasõja aegne välisminister ja hilisem peaminister Anthony Eden oli arvamusel, et: "Kreeka andis Mussolinile unustamatu õppetunni, … et ta hoidis sakslasi kuus nädalat mandril ja Kreetal, et ta lõi segi kõik Saksa relvajõudude ülemjuhatuse plaanid, tuues kaasa üldise pöörde kogu sõja käiku".
Austust kreeklastele avaldas ka Briti peaminister Winston Churchill oma kuulsate sõnadega: "...(nüüdsest) me ei ütle, et kreeklased võitlesid kui kangelased, vaid kangelased võitlevad nagu kreeklased". Nõukogude Liidu marssal Georgi Žukov tundis oma memuaarides, et "Võlgneme Kreeka inimestele selle, et suutsime peatada Saksa sõjaväe Moskva all".
Seetõttu on Briti sõjaajaloolane, kirjanik ja ajakirjanik John Keegan nimetanud Kreeka jõupingutusi "Teise maailmasõja otsustavaks tulevikusuunaks."
Tähistamine
pisi|Ei-päeva paraad [[Rhodose saar|Rhodosel, 2011]] Alates 1942. aastast tähistati Ei-päeva peamiselt Kreeka vastupanuliikumises. Pärast sõda kuulutati see päev Kreekas riiklikuks pühaks.
Mitmed viimaste aastate sõjavastased protestid on Kreeka niigi pingelisel poliitilisel maastikul andnud Ei-päeva tähistamisele uut elujõudu ja täiendavat poliitilist alatooni.
Adelheid (täpsustus)
Adelheid on naisenimi.
Seda nime on kandnud või kannavad:
Héctor Méndez
Héctor Eugene Méndez (1. august 1897 – 13. detsember 1977) oli Argentina poksija.
Méndez sai kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1924. aasta Pariisi olümpiamängude poksivõistlustel hõbemedali, kaotades finaalis kuldmedali- ja olümpiavõitjale Jean Delarge'ile (Belgia).
Võrk-kivipuravik
Võrk-kivipuravik (Boletus reticulatus) puravikuliste sugukonda kivipuraviku perekonda kuuluv seeneliik.
Héctor Méndez
Välislingid
Héctor Méndez
Võrk-kivipuravik
Võrk-kivipuravik on üks otsitumaid söögiseeni, mis kasvab lehtmetsades tamme-sümbiondina. Seene viljakeha võib olla väga suur ja lihakas, tal on kollakas- kuni tumepruun kübar, mis ei ole servast valge nagu harilik kivipuravik. Samuti on seene kübar ümaram ja seene üldmulje velvetjam kui harilikul kivipuravikul.
Seen on Eestis väga sage.
Programmi analüüs
Programmi analüüsimine on arvutiteadusest pärinev toiming, millega hinnatakse lähtekoodi omadusi automaatselt läbiviidavate meetoditega. Selle eesmärk on ennustada programmi töökindlust, optimeeritust ja turvalisust ning vähendada võimalikke käitusajal (ingl runtime) tekkivate pahatahtlike või tahtmatute tegevuste arvu.
Pärnade puiestee
Pärnade puiestee on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Laagri asumis.
Programmi analüüs
Ülevaade
Programmi analüüsimise viise kategoriseeritakse üldiselt vastavalt sellele, millal leiab aset automatiseeritud analüüs: staatilise programmianalüüsi meetodid koguvad koodi kohta käiva informatsiooni kompileerimise ajal (st enne käitusaega) ning dünaamiline programmianalüüs uurib lähtekoodi teguviise käitusaja kestel.
Programmi analüüsimist on võimalik kirjeldada kolme etapina:
Pärnade puiestee
Tänav sai nime 4. septembril 1970.
Programmi analüüs
Ülevaade
Kõige optimaalsem viis programmi analüüsi sooritamiseks on lähtekoodil rakendada nii staatilise kui ka dünaamilise analüüsi meetodeid. Need meetodid täiendavad teineteist: staatiline analüüs suudab määrata veaohtliku koodi täpse asukoha ning hoiatada potentsiaalsetest turvariskidest, mis võivad esile tõusta uuritava programmi täitmisel, ning teisest küljest dünaamiline analüüs keskendub spetsiifilisematele probleemidele, mis jäävad staatilisele analüüsile märkamatuks ja mida on võimalik tuvastada ainult käitusaja jooksul (näiteks ühilduvus andmebaaside või interneti teenustega).
Staatiline programmianalüüs
Staatiline koodi analüüsimine on arvutiprogrammide silumise otstarbeks mõeldud meetod, mida teostatakse väljaspool programmi käitusaega. Analüsaator on eraldiseisev tarkvara, mis teostab arendatava programmi lähtekoodile automaatset läbivaatust selleks, et tagada programmi vastavus valdkonna standarditele. Staatilist analüüsimist kasutatakse tarkvaratehnikas (ingl software engineering) tarkvara arendamisel ja kvaliteeditagatises (ingl quality assurance).
Lähtekoodi analüüsimine automaatsete staatiliste tööriistadega on märkimisväärselt kiirem ja efektiivsem kui tavapärane manuaalne koodi ülevaatus, mida viib läbi tarkvaraarendaja. Staatilise programmianalüüsimiseks mõeldud tööriistad töötavad sarnaselt viirusetõrjetarkvaraga, otsides lähtekoodist eelsätestatud mustrite või reeglite põhjal koodikomplekte, mis võivad sisaldada mingisuguseid defekte. Automaatne tööriist ei suuda siiski täieliku kindlusega tuvastada, et koodijupp on vigane ning ikkagi on vajalik arendajal endal tööriista pakutud muudatused üle vaadata. Tavapärane staatiline koodianalüüs koosneb neljast faasist: eesmärkide seadmine, staatilise analüüsi tööriista käitamine lähtekoodil, lähtekoodi ülevaatus (tööriista väljundi abiga), paranduste sisseviimine.
Staatilist programmianalüüsimist on kasutatud alates 1960-ndatest. Esialgu oli peamine eesmärk kompilaatorite optimeerimine, hiljem hakati staatilist programmianalüüsimist rakendama laialdasemalt vigade leidmiseks, koodi õigsuse määramiseks ning tarkvara arendamise toetuseks IDE-keskkondades (ingl integrated development environment).
Dünaamiline programmianalüüs
Dünaamiline programmianalüüs on fokuseeritud käitusaegse programmi parameetrite uurimisele, see tähendab, et informatsiooni töö protsessi kohta kogutakse reaalajas programmi täitmisel. Teatud tunnuste analüüsimiseks eelistatakse dünaamilist meetodit staatilise meetodi asemel, need tunnused on näiteks dünaamiline siduvus (ingl dynamic binding), polümorfism ja lõimete efektiivsus. Lisaks aitab dünaamiline analüüs tuvastada ja eemaldada ebavajalikke detaile või komponente koodis, tagada uuritava programmi ühilduvust muu tarkvaraga ning vähendada programmi testimisele minevaid kulutusi.
Dünaamilise programmianalüüsi efektiivsust saab väljendada läbi kahe peamise omaduse:
Dünaamilist programmianalüüsi on võimalik läbi viia arvuti enda protsessoril või virtuaalsel protsessoril ning selleks on vajalik, et algkood ei sisaldaks kompileerimisaegseid vigu. Analüüsi teostamiseks antakse vaatluse all olevale programmile ette hulk andmeid, mille tõttu sõltub analüüsi tõhusus otseselt sisendandmete kvaliteedist ja kogusest. Automaatset analüüsimist sooritavad selleks ettenähtud dünaamilise analüüsi tööriistad ning nagu ka staatilise programmianalüüsi puhul ei ole alati võimalik kõiki vigu avastada. Paljud kaasaegsed IDE-keskkonnad omavad sisseehitatud dünaamilise analüüsi tööriistu, mida on võimalik kasutada samamoodi nagu teisi keskkonna mooduleid.
Kroonu onu
"Kroonu onu" (täispealkirjaga "Kroonu onu. Nali kahes näituses") on 1885 Juhan Kunderi kirjutatud näidend. Näidendi kirjastas Heinrich Laakmann. Näidendis pilkab Kunder eesti talupoegade pahesid.
Fernitz (Steiermark)
thumb|270px|Fernitz
Fernitz oli vald Austrias, mis ühendati 2015. aasta jaanuaris Fernitz-Mellachi valda Graz-Umgebungi ringkonnas.
Ahjupraad
Ahjupraad on lihatoit.
Valmistamine
Üldjuhul kasutatakse jahutatud liha. Klassikaline ahjuprae valmistusviis on liha kuumtöötlemist kuivas kuumuses. Liha asetatakse mitte ahjupannile, vaid selle kohal olevale restile, kus praad ei puutu kokku lihast tilkuva mahla või rasvaga. Teostatakse eelpruunistust (küpsetamine) kõrgemal temperatuuril ja järelküpsetust juba madalamal ahjutemperatuuril. Sõltuvalt lihatüki suurusest on küpsetusaeg erinev.