cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kvaliteedijuhtimine
Terviklik kvaliteedijuhtimine
Neljas ja seni viimane paradigma muutus on toimunud viimase kümne aasta jooksul. Turgude survel tekkinud ja rakendatud kvaliteedijuhtimisest on kasvanud välja üldine soov saavutada kõrget kvaliteedilist tulemust kõikjal, sh valdkondades, kus otsene konkurents puudub. Terviklikku kvaliteedijuhtimist iseloomustab sisemine soov oma tulemusi parandada. Nii kasutatakse tänapäeval kvaliteedijuhtimise põhimõtteid ka näiteks haridus-, tervishoiu-, avaliku halduse ja kultuurivaldkonnas. Tervikliku kvaliteedijuhtimise paradigma kasutuselevõtmisega on töötajate mõju muutunud veelgi kaalukamaks. Niisiis viis tervikliku kvaliteedijuhtimiseni arusaamine, et ettevõtte juhtimine, töötajad, protsessid, klientide rahulolu ja äri tulemused on omavahelises seoses. Esile kerkivad äri tippkvaliteedi mudelid (inglise k Business Excellence Models, näiteks the European Foundation for Quality Management Model ehk EFQM Model), mis hõlmavad ka töötajate rahulolu. Kui varem olid olulised vaid majanduslikud tulemused, siis tervikliku kvaliteedijuhtimine peab tähtsaks ka sotsiaalseid näitajaid. Heino Levald on eesti keeles nimetanud organisatsiooni terviklikku kvaliteetset juhtimist ka kvaliteetjuhtimiseks.
Kvaliteedijuhtimine organisatsioonis
Kvaliteedi juhtimine organisatsioonis on oluline, et tagada toodete ja teenuste kvaliteeti ning pidevalt parandada kvaliteeti, et vastata klientide muutuvatele ootustele. Selleks, et lihtsustada hinnangu andmist, kas selle organisatsiooni toode või teenus on kvaliteetne on välja töötatud ühtsed kvaliteedi standardid ehk ISO 9000 perekonna standardid. Need sisaldavad erinevaid aspekte kvaliteedi juhtimiseks ja on välja töötatud Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (inglise keeles International Organization of Standardization)[1] poolt. Väljatöötatud standardid sisaldavad juhiseid ja erinevaid tööriistu, mida ettevõtted ja organisatsioonid saavad kasutada.
ISO sertifikaadi saamise järel on kvaliteedisüsteemi pidev kontroll ettevõtte igapäevane tegevus. Saadud tagasiside pealt on võimalik kvaliteeti jooksvalt juhtida ja teha vajalikke parandusi. Sõltumatu kontrolli tellimine ei ole vajalik, kuid on võimalik. Sõltumatuks kontrolliks võib pidada ka klientide ja koostööpartnerite kutsumist oma kvaliteedi juhtimise süsteemiga tutvuma. Uute koostööpartnerite valimisel kasutavad vastaspooled seda meeleldi, kuna nii tekib suurem usaldus ettevõtte või organisatsiooni pakutavate toodete ja teenuste vastu.
ISO 9000 ja 9001 standardid põhinevad seitsmel kvaliteedijuhtimise printsiibil, mis on kogum fundamentaalsetest uskumustest, normidest, reeglitest ja väärtustest, mis on aktsepteeritud, kui tõde ja mida saab kasutada kvaliteedijuhtimise alusena. Printsiibi üks definitsioonidest on, et see on üldine teadmine, teooria või reegel, mis omab suurt mõju sellele kuidas midagi tehakse. Kuidas rakendada neid printsiipe sõltub ettevõtte eripäradest.
Kvaliteedijuhtimise printsiibid on järgmised:
Kvaliteedi juhtimise peamine eesmärk on vastata kliendi ootustele. Püsiv edu kvaliteedi juhtimises on saavutatud, kui organisatsioon tõmbab ligi uusi kliente ja suudab neid ning teisi koostööpartnereid hoida. Iga kliendi tagasiside annab võimaluse luua täiendavat väärtust nende jaoks ning oluline on aru saada nende praegustest ja tuleviku vajadustest. Peamised kasud, mis kaasnevad organisatsioonile, on suurenenud kliendi väärtus, kliendi rahulolu, kliendi lojaalsus. Läbi kvaliteedi juhtimise kasvab organisatsiooni maine, korduvad ostud klientidelt, ettevõtte kliendibaas, käive ja turuosa.
Edu saavutamiseks kvaliteedi eesmärkide täitmisel on kriitilise tähtsusega kõikide tasandite juhtide kaasatus. Juhtide roll on tagada kõikide inimeste kaasatus. Ühiselt suudetakse reastada strateegiaid, eesmärke, protsesse ja ressursse eesmärkide saavutamiseks. Kogu organisatsiooni kaasatus toob endaga kaasa suurema efektiivsuse, parema protsesside koordineerituse, parema kommunikatsiooni eri funktsioonide ja tasandite vahel. Läbi kaasatuse areneb inimeste võime saavutada soovitud tulemusi.
Inimeste kaasamine on oluline, kuna kompetentsed, võimustatud ja kaasatud inimesed on hädavajalikud, et luua väärtust. Organisatsiooni efektiivseks juhtimiseks tuleb kaasata iga inimene ja neid tunnustada nende panuse eest. Tänu kaasamisele paraneb organisatsioonis töötavate inimeste arusaam kvaliteedi eesmärkidest ja motiveeritus nende saavutamisel. Suureneb personaalne areng, initsiatiivikus ja loovus ning seeläbi ka inimeste rahulolu, usaldus ja koostöö läbi organisatsiooni. Rahulolevad töötajad pööravad rohkem tähelepanu jagatud väärtustele ja organisatsiooni kultuurile.
Otsused, mis on tehtud tõendite põhjal ehk analüüsi ja informatsiooni hindamise järel, viivad suurema tõenäosusega soovitud tulemusteni. Otsuste tegemine on kompleksne protsess, mida mõjutavad erinevad sisendid ja nende interpretatsioonid, mis võivad aga olla subjektiivsed. Faktide ja andmete analüüs annab suurema objektiivsuse ja kindluse otsuste tegemisel, mis omakorda parandab otsustusprotsessi. Paraneb protsessi tulemuste hindamine, võime tulemusi saavutada ja tegevuste efektiivsus. Faktide ja andmete analüüs parandab võimekust vaadata üle, seada küsimuse alla ja muuta juba tehtud otsuseid. Suureneb ka võime näidata minevikus tehtud otsuste efektiivsust.
Püsiva edu saavutamiseks peab organisatsioon juhtima suhteid erinevate huvitatud vastaspooltega, näiteks hankijate ja koostööpartneritega. See on oluline, et optimeerida nende mõju ettevõtte tulemustele. Reageerides iga huvitatud osapoole tekitatud võimalustele ja takistustele suureneb organisatsiooni enda tulemus. Koostööpartnerite vahel tekib ühine arusaam eesmärkidest ja väärtustest ning suureneb võime suurendada huvitatud osapoolte jaoks väärtust, jagades ressursse, kompetentse ja juhtides kvaliteediga seotud riske. Tänu sellele tekib hästi juhitud tarneahel, tekitades hea toodete ja teenuste voo.
Rüüloomad
Rüüloomad (Loricifera) on loomade hõimkond, kuhu kuuluvad mikroskoopilised meres elavad organismid. Rüüloomasid on kirjeldatud 22 liiki 8 sugukonnast. Rüüloomad asustavad kõiki meresügavusi kõikidel laiuskraadidel.
Nende keha on kaetud rüüga, millest ka nimi. Rüüloomad elavad merepõhjas, kleepudes sageli kiviklibule. Nad on lahksoolised.
József Antalli valitsus
József Antalli valitsus tuli Ungaris võimule 21. detsembril 1990 esimeste vabade valimiste järel. Antall suri 12. detsembril 1993, mille järel valitsuse moodustas Péter Boross, viimase valitsus astus ametisse 21. detsembril.
Karl Ferdinand Braun
Ta andis olulise panuse raadio- ja televisioonitehnoloogia arendamisse.
1909. aastal anti talle ja Guglielmo Marconile Nobeli füüsikaauhind.
Victoria Beckham
pisi|Victoria Beckham Victoria Beckham (sünninimega Victoria Caroline Adams; sündinud 17. aprillil 1974 Hertfordshire'is Inglismaal) on inglise laulja, moekujundaja, ettevõtja, näitleja ja modell.
Tal on õde Louise ja vend Christian ning vanemad Jackie ja Tony. Kui Vic noorem oli, narriti teda palju akne tõttu. Kui Victoria oli väike, õppis ta Jason Theatre Schoolis, kuid ta liikus edasi Laine Arts Theatre College'isse, kus ta õppis tantsimist ja voolimist.
Kuna Victoria tahtis väga saada lauljaks, avastas ta The Stage, mis muutis ta elu igaveseks. The Stage otsis 5 naist, kes oskaksid laulda ja tantsida, ja Vic teadis, et see võib olla ta viimane võimalus ning ta haaras sellest kinni.
Raimonds Pauls
thumb|right|Raimonds Pauls Raimonds Pauls, õieti Ojārs Raimonds Pauls (sündinud 12. jaanuaril 1936 Riias) on Läti helilooja, pianist ja poliitik. Ta on kirjutanud üle 500 laulu ja muud muusikat.
Elulugu
1958. aastal lõpetas ta Läti Riikliku Konservatooriumi pianistina ja 1962. aastal heliloojana.
1958. aastal hakkas ta esinema koos Riia estraadiorkestriga, alates 1964. aastast oli sama orkestri muusikaline juht, esines kontsertidega Gruusias, Armeenias ja Ukrainas. Aastatel 1973–1978 oli Pauls instrumentaalansambli Modo kunstiline juht, 1978–1982 Läti Tele- ja Raadiokomitee orkestri dirigent ning 1982–1988 Läti Raadio muusikasaadete peatoimetaja.
Victoria Beckham
1990. aastatel tutvus Victoria noore vutistaari David Beckhamiga. Nad armusid ja kurameerisid pikka aega ning aastal 1999 nad abiellusid Iirimaal Dublinis. Victoriast sai Beckham ja neil sündis kolm poega ja tütar.
Raimonds Pauls
Elulugu
Ta on mitu korda võitnud lauluvõistluse "Mikrofon" (Mikrofona aptauja), mida korraldati aastatel 1968–1994.
Victoria Beckham
2007. aastal kolisid Victoria ja David Los Angelesse, et alustada seal uut ja põnevat elu ning pühenduda oma perele.
Raimonds Pauls
Elulugu
1986. aastal algatas Pauls noorte artistide konkursi Uus Laine, mis toimub igal suvel Jūrmalas.
Aastatel 1988–1993 oli Raimonds Pauls Läti kultuuriminister ning seejärel alates 1993. aastast president Guntis Ulmanise nõunik. Alates 1998. aastast on ta Läti seimi liige, kuid on teatanud, et 2010. aasta valimistel ta enam ei kandideeri. Parlamendi pressiteenistuse andmetel aprillist 2010 on ta üks kahest seimi liikmest, kes pole kolme aasta jooksul kõnepuldis sõna võtnud.
1999. aastal esitati Pauls Läti presidendi kandidaadiks, aga ta loobus kandideerimast.
Tunnustus
Pauls sai 1976. aastal Läti NSV rahvakunstniku ja 1985. aastal NSV Liidu rahvakunstniku aunimetuse, ta on Läti Teaduste Akadeemia auliige ja Rootsi kuningliku Põhjatähe ordeni I klassi kavaler (1995). 2007. aastal sai ta Balti Tähe autasu.
2010. aastal määras Venemaa president Dmitri Medvedev Paulsile Austuse ordeni.
Looming
Oma kõige populaarsemad laulud on Pauls loonud koostöös luuletajate Ilja Rezniku, Robert Roždestvenski ja Jānis Petersiga. Paulsi laule on esitanud näiteks Anne Velli, Alla Pugatšova, Sofia Rotaru, Roza Rõmbajeva, Laima Vaikule, Nikolai Gnatjuk, Jaak Joala, Valeri Leontjev, Andrei Mironov.
Kuulsamaid laule:
Pärnu teatris Endla on lavale toodud muusikalavastus Paulsi lauludest, mille esietendus oli 7. märtsil 2009.
Harri Õunapuu
Harri Õunapuu (sündinud 2. veebruaril 1947 Sangastes) on Eesti poliitik.
Jaan Pakk
Ta tegutses Rakveres muusikaõpetajana. Tema õpilaste seas oli ka Arvo Pärt.
Alates 2002. aastast korraldatakse Rakveres temanimelist noormuusikute festivali.
Rakvere Gümnaasiumis asub Jaan Paku büst, mis avati 1992. aastal.
Harri Õunapuu
Töökäik ja tegevus ühingutes
Ta on olnud Eesti Panga nõukogu liige.
Poliitiline tegevus
Harri Õunapuu on olnud Rapla maavanem 1989–1991. Ta oli Rapla Vallavolikogu liige 1996–2002, IX (1999–2002) ja X Riigikogu liige ning ta on XI Riigikogu liige.
Ta oli põllumajandusminister Edgar Savisaare valitsuses 1991–1992 ning rahandusminister Siim Kallase valitsuses 2002–2003.
Aastatel 1971–1990 kuulus ta NLKP-sse. Õunapuu oli Eesti Keskerakonna liige 1994–2004 ning alates 2006 on Eesti Reformierakonna liige.
Põhjaveepind
thumb|400px|Põhjaveepinna asukoht märgituna joonisel Põhjaveepind on pind, millest allpool olev pinnas on veega küllastunud .
Asustamata või suure sademetehulgaga piirkondades järgib põhjaveepind üldjoontes maapinna kuju ning tõuseb ja laskub koos sellega. Eestis, kus maapind on üsna tasane, võib põhjaveepinda paljudes kohtades lugeda enam-vähem horisontaalseks.
Allikad ja oaasid esinevad kohtades, kus põhjaveepind lõikub maapinnaga. Allikad moodustuvad tavaliselt mäekülgedel, kus nad on näha, või veekogude põhjas, kus nad on inimesele märkamatud.
Kadaka (Rae)
Kadaka on küla Harju maakonna Rae vallas.
Põhjaveepind
Piirkondades, kus sademete hulk muutub aastaajati, võib eri aastaaegadel olla põhjaveepind eri kõrgusel, sademeterohkemal aastaajal kõrgemal.
Kaevu kaevamisel tehakse maapinda auk, mis ulatub põhjaveepinnani. Eestis põhjaveepind lähedastel aladel suures ulatuses ei erine, mistõttu üldjuhul on kõige mõistlikum kaevu kaevata võimalikult madalas kohas. Põhjaveepinna saaks kätte ka mäe otsa kaevu kaevates, ainult kaevata tuleks mäe kõrguse võrra rohkem.
Järveküla (Rae)
Järveküla on küla Harju maakonna Rae vallas.
Posti sihtnumber on 75304.
10.07.2013 moodustati Järveküla küla kaguosast ja Kurna küla põhjaosast eraldatud alale uus küla - Uuesalu küla.
Evald Okas
Elukäik
Evald Okas omandas üldhariduse Nõmme Linna 1. Algkoolis ja Tallinna Linna Poeglaste Reaalgümnaasiumis. Seejärel õppis ta 1931. aastast Riigi Kunsttööstuskoolis, mille lõpetas Voldemar Melliku ja August Janseni käe all 1937. aastal dekoratiivmaali erialal. Lõpetanud kiitusega Kunsttööstuskooli, astus ta 1938. aastal Riigi Kõrgemasse Kunstikooli, kus Johannes Greenbergi juhatusel algasid süvenenud maaliõpingud. Ta lõpetas kooli 1940. aastal maalijana.
Juba Kõrgema Kunstikooli õpilasena usaldati talle Kunsttööstuskooli aktiklassi juhendamine. Tema esimesed õpilased olid Esko Lepp ja Siima Škop. Okas hakkas näitustel esinema juba 1939. aastal, mil Kultuurkapital ostis temalt ka esimesed tööd.
Nõukogude okupatsiooni ajal mobiliseeriti ta 1941. aastal Punaarmeesse ning kuulus 1942. aastast Jaroslavli eesti kunstnike kollektiivi. Jaroslavlis tutvus Okas tuntud eesti kunstnikega nagu Aino Bach ja Richard Sagrits. Jaroslavli perioodil valmis kunstnikul sari rindejoonistusi ja -maale, samuti joonistas ta kaasjaroslavlasi. Sageli pidid kunstnikud töötama paaris, Okas pandi paari Eduard Einmanniga. Nende üks ühiseid teoseid kujutas von Sassi punkrit. 1960. aastal valminud graafilist lehte "Surnud maa" on kriitikud nimetanud Nõukogude sõjateemalise kunsti kõige traagilisemaks teoseks.
1944. aastal kutsuti Evald Okas tööle Eesti NSV Riiklikku Kunstiinstituuti. Ta töötas algul maali- ja seejärel aastakümneid graafikakateedris. Tema õpilased on olnud Ludmilla Siim, Tõnis Vint, Peeter Ulas, Marju Mutsu, Herald Eelma, Kaisa Puustak, Marje Üksine, Naima Neidre, Enno Ootsing, Tõnu Soo, Heldur Laretei, Allex Kütt – kogu eesti graafikute paremik mitmest aastakümnest. Okas sai 1954. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi professoriks ning 1993. aastal Tallinna Kunstiülikooli emeriitprofessoriks.
Evald Okas oli aastatel 1963–1971 Eesti NSV Ülemnõukogu ja 1974–1983 NSV Liidu Ülemnõukogu liige.
Looming
pisi|"Mahtra sõda", 1958 Evald Okase varajane looming koosneb suures osas portree- ja aktimaalidest. Teise maailmasõja ajal lõi ta realistlikke ajaloo- ja portreemaale. Pärast sõda jätkas ta sõjatemaatika käsitlemist suuremõõtmelistes kompositsioonides. Okas on koos Elmar Kitse ja Richard Sagritsaga Estonia teatri laemaali autor (1947). Okas tõestas end uuendusliku ja vabameelse meistrina juba sõjajärgsete okupatsiooniaastate ajaloo- ja sõjamaaližanris.
1950. aastate teisel poolel hakkas Okas viljelema graafikat. Ta on loonud üle 3000 portree- ja aktimotiividega eksliibrise. Tänaseks on muutunud rariteediks tema kuivnõelasari "Reisimuljeid Itaaliast" (1961), sari "Pariis" (1962) ning Jaapani-reisist inspireeritud ofordid 1963. aastast.
Evald Okas armastas kujutada artistlikke stseene teatri- ja muusikavaldkonnast, arhitektuuri-, tööstus- ja linnatemaatikat. 1970. aastatest maalis Okas meelelisi akte ja erksakoloriidilisi teatraalseid figuurikompositsioone. Ta tõi eesti maalitraditsiooni ja graafikasse meelelis-erootilise käsitluse kaasaegsest naisest, kujutades läbi kõikide loominguperioodide nii eksootilisi naisartiste kaugetelt maadelt kui ka varjamatult erootilisi naisakte. Tuntuimad teosed: "Giovannina" (tušš, 1957), "Sügis ateljees" ja "Akt linna taustal" (õli, 1957).
Isiklikku
Maalikunstnik Mari Roosvalti, klaasikunstnik Kai Koppeli ning arhitekti ja graafiku Jüri Okase isa. Maalikunstnik Mara Maria Ljutjuki ja arhitekt Üla Koppeli vanaisa.
Budva
Budva on linn Montenegros Aadria mere rannikul, Budva valla halduskeskus. vasakul|pisi|[[Budva vanalinn]]
Gaschurn
Gemeinde Gaschurn-Partenen on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas. Kaks suuremat küla on Gaschurn Dorf ja Partenen.
Geograafia
Gaschurni keskus asub 979 m kõrgusel üle merepinna. See asub Montafoni orus Gortipohli ja Parteneni vahel. 12,7% vallast on metsa all ja 51,7% on alpiinne.
Valda läbib Illi jõgi, sellest paremal on Verwalli mäed ja vasakul Silvretta mäestik.
Ajalugu
Retoromaani kohanimesid on mainitud juba 15. sajandi ürikutes (1423 "Gaschurra", 1499 "Parthenna"), mõnd alpi isegi varem (näiteks 1089 "alpem in Signes" = Zeinisalpe). Saades kasu keskaja soojemast kliimast, aga ka kuni 18. sajandini kasutasid kõrgel Alpides asuvat Vermunti Alam-Engadini Ardezi ja Guarda talunikud (karjaajamine üle Vermuntpassi).
Habsburgid valitsesid Vorarlbergi külasid vaheldumisi Tiroolist ja Kaugemast Austriast (Freiburg im Breisgau). Aastatel 1805–1814 kuulus paik Baierile, siis taas Austriale. Gaschurn kuulub Austria Vorarlbergi liidumaasse alates selle asutamisest 1861. aastal.
19. sajandi keskpaigas sai populaarseks suveturism. 1885. aastal asutati linnakaunistamise selts. Avati mitu Alpiklubi onni: 1885 Madlenerhaus, 1896 Wiesbadener Hütte, 1908 Tübinger Hütte, 1910 Saarbrücker Hütte, 1927 Heilbronner Hütte. 1910. aasta paiku alustati tee-ehitust Schrunsist Parteneni.
Kultuur
Gaschurni turismimuuseum avati 1992. aastal kui esimene turismimuuseum Austrias.
Kihelkonnakirik Hl. Michael|thumb|230px|alt=
thumb|Maria Schnee kabel
Maria Schnee kabeli ehitis pärineb pealiskirje järgi 1637. aastast. Asutaja ja ehitaja on Lukas Tschofen, legendaarne Montafoni oru tegelane. Kabelis on Maria Hilfi pilt (koopia Lucas Cranach Vanema graatsiapildist) ja sellest on saanud populaarne Maria palverännu paik. Kabel asub väikesel künkal küla keskel.
Sport
Kuna tegemist on Vorarlbergi suurima omavalitsusega, pakutakse suurt matkaradade võrgustikku (266,8 km) ja arvukalt maastikuratta radu (ühtekokku 71,9 km). Partenenist Gaschurni kaudu Sankt Gallenkirchi on 12 km pikk jalgratta-, jalutus- ja talimatkarada.
Kopenhaageni lennujaam
Kopenhaageni lennujaam (IATA: CPH, ICAO: EKCH, taani keeles Københavns Lufthavn, Kastrup) on Taani peamine rahvusvaheline lennujaam ja rahvusliku lennufirma SAS baaslennujaam. See avati 20. aprillil 1925. Lennujaam asub Amageri saarel, 8 km Kopenhaageni kesklinnast lõunas.
2015. aastast opereerib Tallinn–Kopenhaagen liini SAS. Samuti on liini teenindanud nii Estonian Air kui ka Nordica.
Erik Axel Karlfeldt
pisi|Erik Axel Karlfeldt 1918. aastal Erik Axel Karlfeldt (20. juuli 1864 – 8. aprill 1931) oli rootsi luuletaja.
Kopenhaageni lennujaam
Õnnetused
26. jaanuaril 1947 juhtus KLM-i lennukiga õnnetus. Selles hukkus 22 inimest, seal hulgas ka Rootsi prints Gustav Adolf.
Erik Axel Karlfeldt
E. A. Karlfeldt sai 1931. aastal postuumselt Nobeli kirjandusauhinna. Aastal 1918 oli ta sellest keeldunud.
Lahinguvalmidus
Lahinguvalmidus on allüksuse, üksuse, väekoondise ja kogu sõjaväe üldine võimekus alati organiseeritult ettenähtud ajal lahingusse astuda ja saadud ülesanded edukalt täita.
Lahinguvalmiduse tagamine
Lahinguvalmiduse peamised osad:
Pidev lahinguvalmidus tagatakse väeosa paiknemislinnakus toimkondade ja vahtkondade teenistusega, välitingimustes valve- ja julgestuspostidega. Esmane rahuaegne lahinguvalmidus peab tagama ka alalise paiknemiskoha kaitse ootamatu rünnaku, provokatsiooni või diversiooniakti korral. Väeosades valmistatakse ette vajalikud, skeemid ja kavad, mille järgi isikkoosseis on kohustatud tegutsema häiresignaalide korral.
Ohuastmed
Lahinguvalmidust tõstetakse vägedes vajadusel järk-järgult vastavalt ohusituatsioonile eelnevalt kindlaks määratud ohuastmetega.
Näited ohuastmete võimalikust jagunemisest:
788
788. aasta
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad - 780. aastad - 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad
Aastad: 783 784 785 786 787 - 788 - 789 790 791 792 793
Aruvalla
Aruvalla on küla Harju maakonna Rae vallas. Küla asub Tallinnast 25 km kaugusel Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maantee ääres.
Aruvalla küla läbib Vaida–Urge tee ning saab alguse Aruvalla–Jägala tee.
Aruvallas asus kunagine Aruvalla mõis.
Külas on mitmeid arheoloogiamälestisena arvele võetud kultuskive. Külas on ka muistne asulakoht koos rauasulatuskohana.
Aruvallas tegutseb Ingvar Villido juhitav teadlikule muutumisele ja joogale suunitletud Lilleoru keskus.
La Puebla de Arganzóni vald
La Puebla de Arganzón (baski Argantzun) on vald Hispaanias Burgose provintsis Ebro maakonnas. Asub Treviño enklaavis Baski autonoomse piirkonna Araba provintsi territooriumi sees.
Vallas on kaks asulat: La Puebla de Arganzón ja Villanueva de la Oca.
Johannes Brahms
pisi|Johannes Brahms Johannes Brahms (7. mai 1833 Hamburg – 3. aprill 1897 Viin) oli saksa helilooja, pianist ja dirigent, üks juhtivaid romantismiajastu muusikuid.
Sündinud Hamburgis, veetis Brahms suure osa oma elust Viinis, kus ta oli üks kohaliku muusikaelu korraldajaid. Brahmsi eluajal olid tema populaarsus ja mõjuvõim märkimisväärsed, mistõttu nimetas 19. sajandi dirigent Hans von Bülow teda Johann Sebastian Bachi ja Ludwig van Beethoveni kõrval üheks „Kolmest klassikalise muusika B-st“. Brahms kirjutas muusikat klaverile, kammeransamblile, sümfooniaorkestrile, häälele ja koorile. Ta oli virtuoosne klaverimängija ja kandis ise oma teoseid esiettekannetel ette. Ta töötas koos paljude kaasaja kuulsate muusikutega, sealhulgas pianist Clara Schumanni ja viiuldaja Joseph Joachimiga. Paljud tema teostest kuuluvad pidevalt tänapäeva kontsertide repertuaari. Brahms kompromissitu täiuslikkuseihalejana hävitas paljud oma teostest ning jättis mõned neist välja andmata.
Brahmsi peetakse tihti nii konservatiiviks kui ka uuendajaks. Tema muusika on tugevasti mõjutatud barokiajastu ja klassitsistlikust muusikast nii vormilt kui ka muusikaliselt. Ta oli keerulise ja distsiplineeritud kontrapunkti ning töötluse meister. Brahms sidus oma muusikas saksa tõsiduse romantismi eripäradega, tänu millele on tunda uuenduslikkust nii tema harmoonias kui ka meloodias. Kui Brahmsi kaasaegsed pidasid tema muusikat liiga akadeemiliseks, siis paljud hilisemad muusika suurkujud, nagu novaatorlik Arnold Schönberg ja konservatiivne Edward Elgar, on tema komponeerimise meisterlikkust imetlenud. Tema järjekindlus ja põhjalikkus on olnud eeskujuks paljudele hilisematele heliloojatele.
Lapsepõlv ja noorus
pisi|left|Maja Hamburgis, mille esimesel korrusel Brahms sündis pisi|Noor Brahms pisi|Tiitelleht teosest, mille noor Brahms avaldas pseudonüümi G. W. Marks all Johannes Brahms pärines paljulapselisest põhjasaksa perekonnast. Tema isa mängis metsasarve ja kontrabassi ning esines oma väikse ansambliga Hamburgi tantsulokaalides. Brahms alustas klaveriõpinguid seitsmeaastaselt, tema komponeerimisanne ilmnes juba nooruses. "Fantaasiad ühest armastatud valsist", mille Brahms kirjutas aastal 1849, annavad tunnistust tema virtuooslikust klaverimänguoskusest.
Oma esimesed teosed avaldas Brahms pseudonüümide G. W. Marks ja Karl Würth all, kusjuures kirjutas teostele suured oopusenumbrid. Algselt kirjutas ta põhiliselt klaveriteoseid, kuna orkestrimuusika piirid ja võimalused polnud tema jaoks piisavalt südamelähedased. Hiljem, kui Brahms hakkas orkestrimuusikat kirjutama, palus ta oma sõpruskonnast kogenumate heliloojate abi.
1853. aastal tutvus ta viiuldaja Joseph Joachimiga, kes on Brahmsi kohta kirjutanud: „Tema teostes on juba praegu nii palju tähenduslikku, mida ma pole veel ühegi temavanuse noore kunstniku juures kohanud.“ Joachim soovitas Brahmsil kohtuda Ferenc Lisztiga, kes oli parasjagu õukonnakapellmeister Weimaris. Joachim lubas Brahmsile teda mainida ühes kirjas muusikakirjastusele Breitkopf & Härtel, kuid Brahms seda ei soovinud. Seepeale veenis Joachim teda Düsseldorfi minema, et üles otsida seal viibinud helilooja Robert Schumann.
Uued teed
Pealkirjaga „Uued teed“ („Neue Bahnen“) ilmus 25. oktoobril 1853 ajakirjas Neue Zeitschrift für Musik esimene artikkel Johannes Brahmsist. Kirjutise autor oli ajakirja asutaja Robert Schumann. Schumann tutvustas Brahmsi muusikakirjastusele Breitkopf & Härtel, kes nõustus üksikute Brahmsi teoste avaldamisega. See leping tegi 20-aastase helilooja Saksamaal üleöö kuulsaks. Paljud muusikahuvilised soovisid temast rohkem kuulda, tema noote näha, tema andest teada. Brahmsile valmistas avalikkuse huvi aga hirmu, kord viis see lausa mõnede teoste põletamiseni.
Detmold ja Hamburg
Pärast Schumanni surma 1856. aastal viibis Brahms Hamburgis, kus ta moodustas ja juhatas naiskoori, ja Detmoldis, kus ta oli õukonna muusikaõpetaja ja dirigent. Brahms oli solist, kui 1859. aastal tuli ettekandele tema esimene klaverikontsert. 1862. aastal külastas Brahms esmakordselt Viini, jäädes sinna ka talveks. Temast sai 1863. aastal Viini Lauluakadeemia dirigent. Kuigi ta lahkus töökohalt juba järgmisel aastal, otsides võimalust dirigeerida väljaspool Viini, sidus ta end ikka järjest enam selle linnaga, kuhu ta varsti rajas kodu. Aastatel 1872–1875 juhatas ta Viini kontserdisarja "Gesellschaft der Musikfreunde" ("Muusikasõprade ühing"). 1877. aastal pakuti talle Cambridge'i Ülikooli audoktori kraadi, millest Brahms loobus. Kaks aastat hiljem võttis ta kraadi vastu Breslau Ülikoolist, tänuks austusavaldusele kirjutas ta akadeemilise piduliku avamängu (op. 80).
Kuulsuseaastad
1868. aastal toimus Brahmsi suurima vokaalsümfoonilise teose "Saksa reekviem" esiettekanne, mis kinnitas Brahmsi kuulsust Euroopas. See võis talle lõpuks anda eneseusu, et lõpetada teoseid, millega ta oli aastaid tegelenud. Nende seas on näiteks kantaat "Rinaldo", esimene keelpillikvartett, kolmas klaverikvartett ja esimene sümfoonia. Viimane valmis alles 1876. aastal, kuigi ta oli seda alustanud juba 1860. aastate alguses. Tema ülejäänud kolm sümfooniat järgnesid 1877., 1883. ja 1885. aastal. Alates 1881. aastast võimaldati tal proovida uusi orkestriteoseid koos Meiningeni hertsogi õukonnaorkestriga, mille dirigent oli Hans von Bülow. Brahms oli solist oma teise klaverikontserdi esiettekandel 1881. aastal Pestis.
Brahms reisis tihti nii kontsertide andmiseks kui ka oma lõbuks. 1878. aastast külastas ta kevaditi sageli Itaaliat ja otsis tavaliselt endale välja meeldiva maakoha, kus ta sai tegeleda kompositsiooniga terve suve vältel. Brahms oli suur jalutaja ja eriti nautis ta ajaveetmist vabas õhus, kus ta tundis, et mõtted on selgemad.
John Galsworthy
John Galsworthy (14. august 1867 – 31. jaanuar 1933) oli inglise kirjanik. 1932. aastal sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
John Galsworthy oli rahvusvahelise kirjanikke ühendava organisatsiooni PEN-klubi esimene president. thumb|left|John Galsworthy
Džaiv
Džaiv (inglise keeles jive) on Ameerika päritolu tempokas tants, mis liigitatakse Ladina-Ameerika tantsude hulka ning mida tantsitakse võistlustantsus viimasena. Tempo on 42–44 takti minutis.
Džaiv pärineb Ameerika Ühendriikide kaguosa mustanahaliste seast. On oletatud, et nemad jäljendasid seminoli indiaanlaste sõjatantsu liigutusi, tõenäolisemalt on aga tantsu juured Aafrikas. Tantsu nimi võib tuleneda wolofikeelsest sõnast jev, mis tähendab 'halvustama'. Ameerika Lõuna mustade slängis tähendas jive luiskamist, liialdamist, silmatorkava välimusega eset, marihuaanat ja seksuaalvahekorda.
1880. aastatel levis lõunaosariikide mustade seas tants nimetusega cake walk 'koogikõnd' – nimetus pärines tavast, et kook oli tantsuvõistlustel auhinnaks. Saatvaks muusikaks oli ragtime. Selline muusika ja tants said populaarseks ka New Yorgis ja Chicagos. 20. sajandi algul, kui valgete ühiskonna käitumisnormid muutusid vabamaks, võtsid valged üle mõned energilisemad tantsud, mida seni olid tantsinud vaid mustanahalised – yankee tangle, texas rag, fanny bump, funky butt, squat jt. Paljud tantsud olid loomanimelised, algselt ilmselt pantomiimilise iseloomuga: turkey trot, horse trot, eagle rock, crab step, buzzard lope, fish walk, camel walk, lame duck, bunny hop, kangaroo hop, grizzly bear, bunny hug. Kõiki neid tantse tantsiti 4/4 taktimõõdus sünkopeeritud rütmiga ragtime 'i järgi. 1910. aastast alates hakati neid tantse tantsima järjest suvalises järjekorras; rõhuasetus läks sammudelt rütmile. Samal aastal sai menukiks Irving Berlini lugu "Alexander's Ragtime Band".
Nikolai von Baranoff
Nikolai von Baranoff (1. mai 1808 Tallinn – 6. august 1863 Paide) oli Eestimaa maalikunstnik.
Džaiv
1920. aastatel arenes ragtime svingiks; tantsudest said populaarseks fokstrott ja tšarlston, 1926. aastal ka Detroitist pärinev black bottom. Samal aastal avati New Yorgis Harlemis Savoy tantsusaal, kus mängis Fletcher Hendersoni džässansambel. Tantsijad hakkasid kombineerima fokstrotti, tšarlstoni ja black bottom' 'it ning erinevaid "loomasamme" ja kohandama seda segu džässmuusikale. Sündis tantsustiil lindy-hop,
Džaivist on välja kasvanud sving, bugi-vugi, b-bop, rock'n'roll, tvist, disko ja hustle.
Sinclair Lewis
Harry Sinclair Lewis (7. veebruar 1885 – 10. jaanuar 1951) oli ameerika kirjanik. 1930. aastal sai ta esimese ameeriklasena Nobeli kirjandusauhinna.
Nikolai von Baranoff
Elukäik
Nikolai von Baranoff sündis Väätsa mõisaomanike Baranoffide peres 1808. aastal. Kurttummana sai ta hariduse Berliinis (Berliini kurtide kool), kus avaldus tema kunstianne. Maalimist õppis ta Münchenis ja Viinis, hiljem täiendas end Roomas. 1845. aastal sai temast Peterburi Akadeemia vabakunstnik. Peterburis maalis ta vene näitlejate portreid ja pühapilte, mida võis leida õigeusu ja katoliku kirikutes. Tuntuim Eestis asuv teos on Paide kiriku altarimaal 1848. aastast. Kunstnik suri 1863. aastal Paides.
Perekond
Nikolai von Baranoff oli pärit Eestimaa aadlike suguvõsast. Tema isa oli Väätsa ja Prääma mõisnik Vene alampolkovnik Joachim von Baranoff (1776 Tallinn – 1862 Paide), kes oli abielus Elisabeth Hayga (1772–1852). Nikolai nõod olid Vene kindralid Nikolai von Baranoff (1808–1883), krahv Johann Baranoff (1811–1884) ja krahv Paul Baranoff (1814–1864). Nikolai oli abielus Eleanor Abramowskyga (suri 1849 Peterburis). Tema järeltulijad olid Karl Johann Nikolaus (3. september 1843 Nürnberg – 22. jaanuar 1867 Peterburi) ja Wilhelm Alexander Joachim (2. mai 1846 Peterburi – 1879 Viin).
Looming
Nikolai von Baranoff kujutas teostel, enamasti portreedel, peamiselt vene näitlejaid. Ta lõi pühakute pilte Peterburi kirikutes, samuti Paide kiriku altarimaali ja mõned žanripildid.
Altarimaal
Altarimaali “Kristuse taevaminemine” on valmistanud vähetuntud maalikunstnik Nikolai von Baranoff Peterburi keiserliku kabeli maali järgi, mille autoriks oli Virumaal sündinud Peterburi Kunstide Akadeemia akadeemik ja professor Carl Timoleon von Neff. Tegu on kunstimälestisega, mis valmis aastal 1848 ja on ka 19. sajandi maalikunsti näide. Altarimaal on teostatud meisterlikult ja see moodustab osa kirikusisustuse tervikust.
Taevaminemise ehk ülestõusmisstseen põhineb Uuel Testamendil. Maalil ülaosas on kujutatud pikkade sirgete juuste ja habemega ujedailmelist Jeesust, kes pikka rüüsse rüütatuna pilvedel hõljudes taevastesse kõrgustesse tõuseb ja õnnistab. Maali allservas kujutatakse heitunud-üllatunud ilmega Jeesuse kaaskondlasi – viit meest ja üht naist. Meeste puhul on tegemist Jeesuse jüngritega. Käega ülespoole osutav nooruke jünger on tõenäoliselt Jeesuse lemmikjünger Johannes ja parempoolne habemik jäljendab kõige enam Peetruse tüpaaži. Naisterahva pea ümber on pühapaiste. Tegemist on tõenäoliselt Maarja Magdaleenaga, keda kõik evangeeliumid ülestõusmissündmustega seoses nimetavad.
Õlimaal on värvitud pruunikaskollastes ja sinistes toonides. Kõrgus on 2,17 meetrit ja laius 1,33 meetrit. Aastal 1980 võeti see muinsuskaitse alla. Maali kinkis tulekahjust taastatavale kirikule keisrinna Aleksandra Fjodorovna.
Nikolai von Baranoffi suguvõsa panustas mõisasüdame väljaehitusse kõige rohkem. 18. ja 19. sajandi vahetusel valminud varaklassitsistliku peahoone rikkuseks on rohke stukkdekooriga interjöör. Altariümbruse kujundas August Roosileht.
Tähtedevaheline planeet
paremal|pisi|200x200px|Kunstniku kujutis [[Jupiteri suurusest tähtedevahelisest planeedist]] Tähtedevaheline planeet (ka ilma täheta planeet) on planeedi massiga objekt, mis ei tiirle ühegi tähe ümber, vaid on otseselt orbiidil ümber galaktika keskme. Sellised planeedid on kas väljunud tähesüsteemist või polegi kunagi olnud gravitatsioniliselt seotud ühegi tähega. Linnutee galaktikas võib tähtedevahelisi planeete olla miljardeid. Sellistel planeetidel võib teoreetiliselt eksisteerida ka elusorganisme. Nad saaksid elutseda planeedi jäätunud pinna alustes ookeanides, mis püsivad vedelana tänu planeedi kuumast tuumast pärit soojusele.
Maale lähim teadaolev tähtedevaheline planeedi massiga objekt on WISE 0855−0714 ning see asub Maast 7 valgusaasta kaugusel.
Avastamine
Uusi tähtedevahelisi planeete saab avastada kahel moel. Üks võimalus on otsida väga noorte planeetide infrapunakiirgust. Teine variant, mida saab kasutada ka vanemate ja jahedamate planeetide avastamiseks, on gravitatsioonilise mikroläätse meetod. Selle meetodi puhul põhjustab mõne tähe ning Maa vahelt mööduv planeet Maal asuva vaatleja jaoks muutusi tähe valguse intensiivsuses.
Karla (Rae)
Karla on küla Harju maakonna Rae vallas.
Vibrokindlus
Vibrokindlus ehk vibratsioonikindlus on masinaelemendi omadus töötada vajalikus režiimidiapasoonis, vältides resonantsipiirkondi.
Vibratsioon vähendab masinate töökindlust. Detailis tekivad vahelduvad pinged, mis viivad kiiremale väsimuspurunemisele. Resonantsi tekkimisel on purunemisoht eriti suur.
Cetinje
Cetinje oli aastatel 1852–1910 Montenegro vürstkonna ja aastatel 1910–1918 Montenegro kuningriigi pealinn.
AIESEC
alt=|pisi|320x320px|AIESEC-i logo AIESEC (hääldus [aie-sek], algselt lühend nimetusest Association Internationale des Étudiants en Sciences Économiques et Commerciales) on rahvusvaheline noorteorganisatsioon, mis tegeleb noorte arendamisega juhtimis- ja rahvusvahelise kogemuse kaudu. Olles esindatud rohkem kui 120 riigis ja ühendades rohkem kui 50 000 noort üle maailma, on AIESEC üks maailma suuremaid noorteorganisatsioone. AIESEC on arendanud juhte läbi erialase ja vabatahtliku töö kogemuse aastast 1948.
Võimalused AIESEC-is
AIESEC pakub noortele võimalust olla maailmakodanik: võtta osa rahvusvahelistest tegevustest, ennast arendada ning saada vajalikke kogemusi ja oskusi. AIESEC võimaldab kolmel viisil arendada uusi oskusi ja suurendada oma teadmisi sama hästi kui erialase töökogemuse puhul.
Erialane praktika välismaal
Ülemaailmne praktikavahetusprogramm annab tudengitele ja äsja lõpetanutele võimaluse saada multikultuurses keskkonnas erialaselt ja personaalselt arendav kogemus. See on väljakutse, mida pakuvad suuremad ja väiksemad ettevõtted üle maailma. Programm on suunatud erialaste oskuste arendamisele, püüdes samaaegselt vastu tulla ettevõtte tööjõu vajadusele.
Kestus: 6–18 kuud. Kulud: reisikulud; töötasu katab kohapealsed elamiskulud. Sobiva tööpakkumise leidmine ja valimisprotsessi läbimine võtab aega 2–7 kuud.
Saadaval on 16 valdkonna praktikavahetusprogrammi, mis varieeruvad turundus- ja finantsaladest meditsiini- ja insenerialadeni. Pakkumiste infot jagavad kõik AIESEC-i kontorid.
Vabatahtlik töö välismaal
Ülemaailmne vabatahtlik programm annab noortele võimaluse arendada enda ettevõtlikku ja vastutustundlikku juhtimisoskust mitmesuguste projektide abil. Vabatahtlik reisib üle maailma ning kogeb intensiivset kultuurilist õpet, töötades kogukonnaprojektides ja MTÜ-des, mis keskenduvad maailmaprobleemidele (haridus, säästlikud eluviisid, võrdõiguslikkus jne).
Kestus: 6–8 nädalat. Kulud: reisikulud; toit ja majutus on enamasti kaetud. Sobiva projekti leidmine võib võtta aega 2–4 kuud.
AIESEC-i liikmesus
AIESEC-i liikmed usuvad, et ühiskond vajab juhte, kes on ettevõtlikud, mõistavad erinevaid kultuure ning on ühiskondlikult vastutustundlikud ja proaktiivsed. Selleks pakub AIESEC noortele võimalust saada juhtimiskogemust koos rahvusvahelise vabatahtliku või tasustatava töö kogemusega. Õppida saab seda, kuidas juhtida projekte, meeskondi ja organisatsiooni ning seda nii kohalikul kui ka rahvusvahelisel tasemel koos noortega üle kogu maailma! Iga aasta saab AIESEC-ist kogemuse enam kui 86 000 noort. Nende inimeste vahel valitseb uskumatult tihe side, kuna töötatakse ühe visiooni nimel, olles ise samal ajal üdini erinevad nii oma kultuuri kui ka tegevuste poolest. Juhtimine AIESEC-is pakub võimalust juba noorelt kogeda juhatuse taseme vastutust ning arendada isiksuseomadusi ja erialaseid oskusi, millest on ka tulevikus kasu. Selle kõige juures saab tutvuda sadade noortega üle maailma ning luua sõprussidemeid.
Kestus: 6 nädalat kuni 12 kuud. Kandideerida saab kohaliku esinduse kaudu, mis on olemas nii Tallinnas kui ka Tartus. Töökirjeldused ja võimalused varieeruvad esindusiti Rahvusvahelise organisatsiooni tööd juhitakse Hollandis Rotterdamis asuvast peakontorist. AIESEC Eesti peakontor on Tallinnas ning kohalikud kontorid asuvad Tallinnas jaTartus.
2010. aasta novembri seisuga hõlmab AIESEC üle 50 000 liikme 110 riigist, moodustades suurima noorte juhitava organisatsiooni maailmas. Organisatsioon on esindatud rohkem kui 1600 ülikoolis ning pakub igal aastal juhtimiskogemust ligi 10 000 inimesele, kellel on võimalus alustada projekti- või meeskonnajuhtimisega kohalikus komitees ja lõpetada organisatsiooni juhtimisega ülemaailmses juhatuses.
AIESEC-i põhitegevus on praktikavahetus kõigi liikmesriikide vahel. Aastas saadab AIESEC rohkem kui 10 000 tudengit ja ülikooli vilistlast välispraktikale.
Ajalugu
AIESEC loodi 1948. aastal Stockholmis. Algselt kuulus ühendusse seitse riiki: Belgia, Saksamaa, Prantsusmaa, Rootsi, Soome, Norra ja Holland. 1960. aastateks oldi laienetud Põhja-Ameerikasse, Aafrikasse, Lõuna-Ameerikasse, Aasiasse ja Austraaliasse.
AIESEC Eesti alustas tegevust 1989. aastal Tartus. 1993. aastal viidi peakontor üle Tallinnasse.
Algselt oli AIESEC vaid majandusüliõpilaste ühendus, kuid tänapäeval kuuluvad organisatsiooni kõik alla 30-aastased noored.
AIESEC-i liikmete hulka on kuulunud näiteks ÜRO endine peasekretär ja Nobeli rahuauhinna laureaat Kofi Annani, endine Soome president Martti Ahtisaari, endine USA president Bill Clintoni, Iiri laulja Bono jpt.
Tänapäev
thumb|AIESEC-i aastakonverents AIESEC aitab tudengitel avastada ja arendada oma juhipotentsiaali. Igal aastal saab juhtimiskogemuse ligi 10 000 noort. Aastas toimub üle 470 rahvusvahelise konverentsi, kus osaleb ligi 75 000 üliõpilast.
AIESEC-i üks tegevusala on praktikavahetuse korraldamine kõigi liikmesriikide vahel. Praktikavaldkonnad jagunevad neljaks: majandus, tehnoloogia, haridus ja vabatahtlik töö. AIESEC-i andmebaasides on pidevalt vähemalt 10 000 praktikapakkumist. Praktika kestus varieerub 6 nädalast 18 kuuni.
Struktuur
AIESEC-i kõrgeim juhtorgan on AIESEC International. Igas liikmesriigis on oma juhtkond (Members Committee) ning riikide suuremate kõrgkoolide juures või ülikoolilinnades asuvad kohalikud üksused.
AIESEC-i visioon
pisi|500x500px|AIESEC-i väärtused AIESEC-i tegevus põhineb kuuel väärtusel:
AIESEC-i kõige ambitsioonikam eesmärk on muuta maailma ühe noore kaupa, pakkudes praktikavahetust ja läbikäimist kultuuride vahel. See avardab noorte arusaamu rahvustest ja indiviididest ning pikemas perspektiivis aitab vältida konfliktide tekkimist kultuuride vahel.
Üksikisiku tasandil võivad üliõpilased saada niinimetatud AIESEC-i kogemuse, võttes endale juhirolli ning omandades nii erialaseid kui ka inimliku suhtluse oskusi, luues suhteid üle maailma ja käies välisriikides praktikal.
Pille (eesnimi)
Eesnimi Pille esineb rahvalauludes, aga ka kirikuraamatutes 18.–19. sajandil. Võib olla lühend nimest Sibylla/Sibylle. Pille elustati naisenimena uuesti 1929. aastal Akadeemilise Emakeele Seltsi soovitusnimestikus, leidis 1930. aastatel kasutamist üksikjuhtudel. Laiatarbenimeks kujunes alates 1955. aastast.
Eestis elas Rahvastikuregistri andmetel 8. mai 2012 seisuga 2572 Pille-nimelist inimest.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Pille 2546 naisel. Ilme on Eestis populaarsuselt 57. naisenimi. Kõige populaarsem on eesnimi Pille vanuserühmas 45–49, kus neid on 10 000 elaniku kohta 51,13 ning Järva maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 30,54. Pille on keskmiselt 46 aasta vanune (mediaanvanus on 47).
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Pille 1 inimesel.
Roger Martin du Gard
Roger Martin du Gard (23. märts 1881 – 22. august 1958) oli prantsuse kirjanik. Aastal 1937 sai ta Nobeli kirjandusauhinna.
Bēķciems
Aastal 2017 oli külas 12 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 7.
786
786. aasta
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad - 780. aastad - 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad
Aastad: 781 782 783 784 785 - 786 - 787 788 789 790 791
Elmar Anniko
Elmar Anniko (8. mai 1906 – 19. september 2007) oli eesti kaugsõidukapten ja loots.
Ta lõpetas 1938. aastal Kuressaare merekooli. 1949. aastani sõitis merd, seejärel asus tööle Tallinna sadamas lootsina.
Kautjala
Kautjala on küla Harju maakonna Rae vallas. Külas asus Kautjala mõis (Cautel).
787
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 730. aastad 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad - 780. aastad - 790. aastad 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad
Aastad: 782 783 784 785 786 - 787 - 788 789 790 791 792
Androgüün
Androgüünsus on maskuliinsete ja feminiinsete tunnuste kombinatsioon. Soolist mitmetimõistetavust võib leida moetööstuses, inimeste sooidentiteedis, seksuaalses identiteedis või seksuaalelus.
Androgüün on androgüünne inimene.
Mõiste
"Androgüünsus" tuleneb kreekakeelsest sõnast androgynos. Liitsõna koosneb sõnadest ἀνήρ (anér, andr-: 'mees') ja γυνή (gunē, gyné: 'naine').
Mõisteid hermafrodiit ja androgüün on mõnikord kasutatud sünonüümidena. Üldiselt mõistetakse androgüünsust inimese sotsiaalse soo ebamäärasusena. Hermafrodism samas kirjeldab inimesi ebamääraste sugutunnustega. Inimeste puhul soovitatakse hermafrodismi asemel kasutada sõna "intersoolisus".
Sooidentiteet
Sooidentiteedi kontekstis on androgüün isik, kes ei sobitu ühiskonnas tavalistesse maskuliinsetesse ja feminiinsetesse soorollidesse. Androgüünid võivad enda kirjeldamiseks kasutada ka mõisteid "ambisooline" või "polüsooline". Mitmed androgüünid määratlevad end vaimselt naiste ja meeste vahepeal olevana. Nad võivad enda määratlemiseks kasutada sõnu "sootu", "sooneutraalne", "asooline", "genderqueer", "mittebinaarne", "multisooline", "intersooline", "pansooline" või "voolava sooga". Androgüünne inimene võib käituda viisil, mida ühiskonnas nähakse kas maskuliinse või feminiinsena. Neil on tasakaalustatud identiteet, mis hõlmab mõlema soo häid omadusi. Androgüünsed inimesed võivad loobuda erinevatest ülesannetest, mis on üldiselt ühiskonna poolt määratud tema bioloogilisele soole. Androgüünsed inimesed loobuvad tunnustest, mis on kultuuriliselt loodud spetsiifiliselt meestele või naistele. Selle asemel keskenduvad nad käitumisele, mis on kõige tulemuslikum konkreetses situatsioonis.
Bemi soorolli loend
Bemi soorolli loendi (BSRL) lõi Sandra Bem, varane androgüünsuse pooldaja, 1977. aastal. BSRL on üheks kõige laiemalt kasutatavaks vahendiks, millega hinnatakse inimese sotsiaalset sugu. BSRL liigitab inimesed ühte neljast soorolli sättumusse, lähtudes isiku vastustele. Nendeks on maskuliinne, feminiinne, androgüünne või eristamatu. Bemi järgi võisid kõik inimesed väljendada maskuliinseid ja feminiinseid tunnuseid. Androgüünne inimene on naine või mees, kellel on suurel määral naiselikke (väljendusrikkad) ja mehelikke (instrumentaalseid) omadusi. Feminiinsel isikul on rohkelt naiselikke ja vähe mehelikke omadusi. Maskuliinsel isikul on vastupidi – rohkelt mehelikke ja vähe naiselikke omadusi. Eristamatul isikul on vähe nii mehelikke kui ka naiselikke omadusi.
La Puebla de Arganzón
La Puebla de Arganzón on asula Hispaanias Burgose provintsis Treviño enklaavis Baski autonoomse piirkonna Araba provintsi territooriumi sees La Puebla de Arganzóni vallas.
Juana
thumb|Juana Juana Nõdrameelne (6. november 1479 Toledo – 12. aprill 1555 Tordesillas) oli formaalselt Kastiilia kuninganna alates 1504 kuni surmani.
Juana sündis Aragoni kuninga Fernando II ja Kastiilia kuninganna Isabeli kolmanda lapse ja teise tütrena. Tal oli veel kaks nooremat õde ja noorem vend – viimane suri kaheaastasena.
Birzmaļi
Birzmaļi on küla (mazciems) Lätis Talsi piirkonnas Lībagi valla lõunaosas.
Juana
Tema vanem vend Juan suri 19-aastaselt, arvatavasti tuberkuloosi. Ta oli selleks ajaks jõudnud abielluda, kuid tema abikaasa Austria Margaretha sünnitas pärast oma mehe surma surnuna sündinud tütre. Teine poeg Pedro oli surnud juba varem. Vanemate pärija pidanuks olema Juana vanim õde Hispaania Isabella, kes aga suri 1498 27-aastaselt sünnitusel ja tema poeg Miguel da Paz suri 1500. Seetõttu, kui Isabella 1504 suri, päris Kastiilia trooni Juana.
Birzmaļi
Küla asub Stende linna piiril. Birzmaļi jääb valla keskusest Mundigciemsist 9, piirkonna keskusest Talsist 11 ja Riiast 115 kilomeetri kaugusele.
Juana
Ta abiellus 1496 Philipp Ilusaga, kes oli Saksa-Rooma keisri Maximilian I ja Burgundia pärijanna Marie (1460–1481) poeg. Philipp oli Juanast aasta vanem. Nende abielu oli õnnetu Philippi truudusetuse ja intriigide tõttu. Philipp soovis ise Hispaania kuningaks saada, kuid seda trooni taotles ka Juana isa Fernando. Lõpuks saavutas Philipp oma tahtmise ja krooniti Felipe I nime all Hispaania kuningaks – võimalus, et trooni pärib Juana, ei tulnud üldse jutukski.
Polüglott
Harvem tähendab sõna polüglott trükist, mis annab sama sisu edasi mitmes keeles.
Birzmaļi
Aastal 2017 oli külas 77 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 71.
Hastenbecki lahing
Hastenbecki lahing (26. juulil 1757) peeti osana sissetungist Hannoveri Seitsmeaastase sõja ajal Hannoveri, Hessen-Kasseli ja Braunschweigi liitlasvägede ning prantslaste vahel. Liitlased said Prantsuse armeelt lüüa Hamelni juures Hannoveri kuurvürstkonnas.
Juana
Philipp ja Juana said kuus last, kellest noorim sündis pärast mehe surma:
Mõlemad pojad said keisriks ja kõik tütred kuningannaks. Kõik lapsed peale Maria said ka ise lapsi. Karli, Ferdinandi ja Isabella järeltulev sugu kestab tänapäevani.
Hastenbecki lahing
Eelmäng
thumb|300px|left|Weser ning Hamelini, Mindeni, Nienburgi ja Bremeni kindlused moodustasid loomuliku kaitseliini.
Juana
1506 suri Felipe ootamatult, nähtavasti tüüfusesse, kuid on ka arvatud, et Fernando laskis ta mürgitada. Fernando nõudis Juanalt dokumendi allkirjastamist, et Juana loobub troonist Fernando kasuks, kuid Juana keeldus. Seejärel laskis Fernando Juana hulluks tunnistada ja paigutas ta Tordesillasesse Santa Clara kloostrisse. Formaalselt teda ei kukutatud, aga tal ei olnud enam mingit mõju ja Fernando kirjutas kuni surmani kõigile dokumentidele alla "mina, kuningas".