cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Erhu
Märkimisväärseid erhu-kunstnikke
Enne 20. sajandit kasutati Huqini instrumente peamiselt Hiina ooperi- ja lavateoste saatemuusikas. Sooloinstrumendina hakati erhu't kasutama 20. sajandi alguses seoses guoyue (rahvusliku muusika) arenguga, mil moderniseeritud Hiina traditsioonilist muusikat hakati kirjutama ja kohandama professionaalsele kontserdilavale. Aktiivsed 20. sajandi alguse muusikud ja heliloojad olid Zhou Shaomei (周少梅; 1885–1938) ja Liu Tianhua (刘天华; 1895–1932). Liu pani aluse tänapäeva erhu-mängule, luues kümme saatjata soolot. Tuntumad kompositsioonid olid Liu Beimao (刘 北 茂; 1903–1981) "Xiao Hua Gu" ('Lillekese trumm') (1943), Liu Tianhua õpilaste Jiang Fengzhi (蔣 风 之; 1908–1986) ja Chen Zhenduo (陈振 铎) Hangong Qiuyue (Sügise kuu Han Palace'i kohal) ning pime tänavamuusik Hua Yanjun (A Bing) (华彥君 – 阿炳, c. 1893–1950), kelle erhu ja pipa sooloteoseid salvestati veidi enne tema surma 1950. aastal ning tuntuim neist oli "Erquan Yingyue". Seoses Hiina Rahvavabariigi moodustamisega ja konservatooriumide rajamisega arenes erhu soolotraditsioon edasi. Tolleaegsete märkimisväärsete meistrite hulka kuulusid Lu Xiutang (陆修堂; 1911–1966), Zhang Rui (张锐; sündinud 1920), Sun Wenming (孙文明; 1928–1962), Huang Haihuai (黄海怀), Liu Mingyuan (刘明源; 1931–1996), Tang Liangde (汤良德; 1938–2010), Zhang Shao (张 韶) ja Song Guosheng (宋国生). Liu Mingyuan (刘明源; 1931 Tianjin – 1996, Peking) oli silmapaistev muusik, kes oli tuntud oma virtuoossusega paljudel huqin pere instrumentidel, eriti banhu. Tema töö ja looming hõlmab "Henan Xiaoqu" (Henani rahvaviise) ja "Cao Yuan Shang" ("Rohumaadel") Zhonghule. Aastaid õpetas Hiina Konservatooriumis Pekingis.
Tang Liangde (kantoni (hiina): Tong Leung Tak; 汤良德; 1938–2010) sündis Shanghais kuulsate muusikute peres. Ta võitis ”Shanghai’s Spring” erhu-mängijate konkurentsi ja jätkas solistina Hiina filmiorkestris Pekingis, tema kompositsioone ja soolosid saab kuulata dokumentaalfilmis "Nixon Hiinas". Tang oli solist ja teostas end Hongkongi Hiina orkestris, seejärel asus ringhäälingusse tööle. Ta tegi ringreise kõikjal maailmas ja Hongkongi kunstnike gild andis talle 1991. aasta kunstiõpetaja aunimetuse.
Wang Guotong (王国 潼) sündinud 1939, Dalianis Liaoningi provintsis. Ta õppis koos Jiang Fengzhi, Lan Yusong ja Chen Zhenduoga ning 1960. aastal omandas muusikudiplomi Pekingi Keskkonservatooriumis. Aastal 1972 Wang alustas erhu-solistina ja hiljem kunstilise juhina Hiina Traditsioonilise Ringhäälingu orkestris. Ta naasis Keskkonservatooriumi 1983. aastal Hiina muusika teaduskonna dekaaniks. Ta on kirjutanud erhu-mängust raamatuid ja artikleid ning on esinenud paljudes riikides. Wang koostöös Pekingi rahvuslike muusikainstrumentide tehasega aitas kaasa erhu disaini arengule.
Yang Ying (杨 英; sündinud 1959) oli Hiina riikliku laulu- ja tantsuansambli (中央 歌舞团) põhiesineja aastatel 1978–1996. Ta oli riiklik erhu-meister, sageli salvestas hiina muusika- ja filmitööstusele ning on loetletud Hiina kuulsamate inimeste nimekirjas.
Tiibeti budism
Tiibeti budism (varasem nimetus lamaism) on budismi erikuju, mis pärineb Tiibetist.
See on mitmetahuline õpetus ja praktika, mis kasutab vadžrajaana (tantrismi) kõrval hinajaana, mahajaana ja dzogtšeni tehnikaid.
Erijooned
Tiibeti budismil on võrreldes teiste vadžrajaana koolkondadega erijooni:
thumb|350px|right|[[Laamad ühes Sikkimi kloostris.]] Tiibeti budism on esoteeriline ja tantristlik, nagu ka näiteks shingon Jaapanis. See on esoteeriline, sest selle järgi saavad pühakirju (suutraid) tõlgendada üksnes meistrid. See on tantristlik, sest selle järgi kiirendavad virgumist (bodhi) teatud rituaalid ja rituaalsed esemed. Kõrgema teadlikkuseseisundi saavutamisele aitavad kaasa mantrad.
Nagu mahajaana koolkonnad, usub Tiibeti budism buddhadesse, bodhisattvatesse ja dharmapāla 'desse.
Tekstid
Tiibeti budismi pühakirjad on koondatud tiibeti kaanonisse, mis sisaldab lisaks varajase budismi (peamiselt sarvastivaada) tekstide ja mahajaana suutrate tõlgetele tiibeti keelde ka vadžrajaana tantristlikke tekste.
Rituaalid ja rituaalsed esemed
Kasutatakse spetsiaalseid rituaale ja rituaalseid esemeid.
Tähtis toiming on mõtlus, millele võivad kaasa aidata teatud mudrad ja mantrad (näiteks Avalokitešvara mantra "om mani padme hum"). Eri traditsioonides kasutatakse eri mõtlustehnikaid, sealhulgas mahamudra, dzogtšen ja kuus Naropa joogat kagjütpa koolkonnas.
Edasijõudnud võivad ka uurida või ehitada mandalaid, mis aitavat kaasa vaimsele arengule.
Laama võib kasutada vadžrat (dorje) ja kellukest (drilbu).
Deemonite sümboolseks tapmiseks ja neile parema taassünni andmiseks kasutatakse rituaalset pistoda (phurba).
Tavausklikele peetakse soodsaks toidu, lillede ja vee ohverdamist, palverännakuid ja palvete kordamist, sealhulgas palveveski või palvelipu abil. Samuti süütavad nad templis võilampe või lasevad munkadel tasu eest seda teha.
Õnnistust toob ka tsam-tantsude vaatamine või tantsimine.
Koolkonnad
Tiibeti budismi koolkonnad on:
On olemas ka koolkondi ühendada püüdev Rime liikumine.
Munklus ja kloostrid
Kuigi Tiibetis oli palju joogisid, pani munklusele aluse budism.
16. sajandist kuni Hiina sissetungini olid Tiibetis hinnanguliselt 25% inimestest mungad ja nunnad. Tiibetis oli sadu kloostreid. Hiina kommunistid rüüstasid ja hävitasid peaaegu kõik need. Enamik suuremaid kloostreid on vähemalt osaliselt taastatud.
Klooster kuulub reeglina ühele koolkonnale. Suuremate kloostrite seas on:
Ajalugu
Mõned budistlikud pühakirjad jõudsid Indiast Tiibetisse juba 173. aastal Tiibeti 28. kuninga Thothori Nyantseni valitsemisajal. 3. sajandil jõudsid pühakirjad Põhja-Tiibetisse, mis tollal ei olnud Tiibeti kuningriigi osa. Ent budismi mõju ei olnud suur ning kindlasti ei olnud tegemist tantrajaanaga, sest selle esimesi suutraid oli Indias alles hakatud kirjutama.
Kõige tähtsam sündmus Tiibeti budismi ajaloos oli suure tantristliku müstiku Padmasambhava saabumine Tiibetisse kuningas Trisong Detseni kutsel 774. aastal. Tiibetis ja selle kultuurilises mõjupiirkonnas tuntakse teda Guru Rinpotše nime all. Ta sulatas tantristliku budismi kokku kohaliku böni usundiga, nii et tekkis Tiibeti budism. Pärimuse järgi kirjutas ta mitmeid tähtsaid pühakirju ning peitis need, et tulevased tertönid need leiaksid. Samuti rajas ta ningmapa koolkonna, millest kõik Tiibeti budismi koolkonnad pärinevad.
Samye kloostri rajamisega (aastal 769 või 775) Tiibeti kuninga Trisong Detseni (valitses 759–797) poolt algas esimene India budistlike tekstide tõlkimise laine Tiibetis. Sellest sai alguse ningmapa ("vanade tõlgete") koolkond. Teisel tõlkimisperioodil, mis algas 11. sajandil, kujunesid Tiibeti budismi "uute tõlgete" koolkonnad (Sarma): kagjütpa koolkond, sakjapa koolkond, gelukpa koolkond. Ningmapa koolkond loeb oma pärimuse alguseks dharma (budismi õpetuste) juurutamist Trisong Detseni ajal Padmasambhava, õpetatud siddha Vimalamitra, Vairotšana ning nende sadade õpilaste, kloostriülema Šāntarakšita ja õpetlase Kamalašīla poolt. Tol ajal kogunes üle saja õpetlase ja tõlkija ning tõlkis suutrate ja tantrate õpetused sanskriti keelest tiibeti keelde. Padmasambhava, Vimalamitra ja Vairotšana tõid Tiibetisse paljud esoteerilised õpetused (sealhulgas dzogtšen).
Akbar Hāshemī Rafsanjānī
thumb|Rafsanjani [[2006. aastal]] Akbar Hāshemī Rafsanjānī (15. veebruaril 1934 – 8. jaanuaril 2017) oli Iraani poliitik, vaimulik ja ärimees, riigi president aastatel 1989–1997.
Tiibeti budism
Levik
Tänapäeval on Tiibeti budismil järgijaid Tiibeti kiltmaal, Bhutanis, Mongoolias, Kalmõkkias, Tõvas ja Burjaatias. Tiibeti budismi järgijaid on ka läänemaades, sealhulgas Eestis.
Kirjandus
Sogyal Rinpoche. Tiibeti raamat elust ja surmast / Sogyal Rinpoche ; [inglise keelest tõlkinud Kai Vassiljeva, värsid tõlkinud Märt Läänemets ; eessõna: Tema Pühadus dalai-laama].
Akbar Hāshemī Rafsanjānī
Rafsanjānī sündis Rafsanjani linna lähedal. 1948. aastal asus ta õppima šiiitide pühas Qomi linnas teoloogiat. Peagi sai tema õpetajaks Rūḩollāh Khomeynī. Rafsanjānī jagas tema šahhivastaseid vaateid ning asus 1964. aastal šahhivalitsuse vastu võitlema. Seetõttu vangistati ta kuni 1979. aastal viiel korral. Iraani islamirevolutsiooni ajal tõusis ta üheks olulisemaks poliitikuks, kes toetas teokraatliku riigikorralduse loomist. 1980. aastal sai Rafsanjānīst Iraani parlamendi spiiker, kelleks ta jäi kuni 1989. aastani.
1989 suri riigi kõrgeim juht ajatolla Khomeynī ning uueks juhiks sai senine president 'Alī Khāmene'ī. Järgnenud presidendivalimistel võitis Rafsanjānī mäekõrguse ülekaaluga teisi konkurente. Ehkki ta oli varem tuntud küllaltki radikaalse teokraatia pooldajana, osutus ta presidendina pigem ilmalikke reforme toetavaks. Ta püüdis suurendada ilmaliku valitsuse autoriteeti ning läbi viia majanduslikke reforme, samuti pehmendada vastasseisu läänemaailmaga. Rafsanjānī toetas ka Iisraeli ja Palestiina konflikti rahumeelset lahendamist. 1991. aasta Lahesõja ajal keeldus ta toetamast nii Iraaki kui ka USA-d, mõistes mõlema tegevuse hukka.
2005. aastal kandideeris Rafsanjānī uuesti presidendiks ja võitis esimese hääletusvooru, kuid sai teises Maḩmūd Aḩmadīnezhādilt lüüa. Seejärel valiti ta kõrgema juhi valimise ja mitme muu olulise riigiasja eest vastutava Iraani Ekspertide Assamblee liikmeks. 2007. aastal valiti ta selle kogu juhiks.
Rafsanjānī oli ka kõrge vaimulik, ajatolla.
Rafsanjānī oli Lepitusnõukogu esimees.
Juliuse aasta
Juliuse aasta on kalendriaasta keskmine pikkus Juliuse kalendris.
Juliuse aasta võrdub 365,25 ööpäevaga ehk 31 557 600 sekundiga.
Juliuse aasta tähis on aj, rahvusvahelise standardi Unified Code for Units of Measure järgi a_j.
Uraani rida
Uraanirida (ka uraani-raadiumirida) on üks kolmest nukliidide loomulikust radioaktiivreast. Rea nukliidide massiarv (tuuma prootonite ja neutronite koguarv) on esitatav kujul A=4n+2 (kus n on naturaalarv). Rida algab nukliidiga uraan-238. Igal järgmisel lagunemisel väheneb massiarv 4 võrra (alfalagunemine) või muutub prootonite ja neutronite vahekord tuumas (beetalagunemine). Rida lõpeb stabiilse plii isotoobiga 206Pb.
pisi|350px|Uraani-238 radioaktiivsete lagunemiste read Z on isotoobi prootonite arv ja N neutronite arv
Kassema
Kassema (ka: Kassemaa) on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
Külas asub Kassema ohvrikivi.
Kuando Kubango provints
Kuando Kubango provints ehk Cuando Cubango provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Angolas. Provints asub riigi kaguosas, piirnedes Namiibia ja Sambiaga.
Gregoriuse aasta
Gregoriuse aasta on kalendriaasta keskmine pikkus Gregoriuse kalendris.
Gregoriuse aasta võrdub 365,2425 ööpäevaga.
Gregoriuse aasta tähis on ag rahvusvahelise standardi Unified Code for Units of Measure järgi a_g.
Ilfovi maakond
Ilfovi maakond on Rumeenia 1. järgu haldusüksus. Maakond ümbritseb Bukaresti.
1997. aastani oli nimi Sectorul agricol Ilfov.
Navoiy vilajett
Navoiy [navo'ii] vilajett on 1. järgu haldusüksus Usbekistanis.
Haldusjaotus
Vilajett jaguneb kaheksaks rajooniks ja kaheks rajooni õigustega linnaks:
🇺🇿
Ilmar Reepalu
pisi|Ilmar Reepalu (2013) Ilmar Reepalu (sündinud 11. oktoobril 1943 Nõval) on eestlasest Rootsi poliitik ja Malmö endine linnapea (1994–2013).
Reepalu on Rootsi Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei liige. Ta on lõpetanud Chalmersi Tehnikaülikooli ja töötanud arhitektina.
2010. aastal sattus Reepalu sionismi kritiseerimise tõttu konflikti Malmö juudikogukonnaga.
Veebruaris 2013 teatas ta, et lahkub 1. juulil linnapea ametist, et perega rohkem aega veeta.
Igavere
Igavere on kahe eesti küla nimi:
Baltisaksa Kultuuri Selts Eestis
Baltisaksa Kultuuri Selts Eestis on baltisaksa kultuuriga tegelev selts, mis asutati Tallinnas 1988. aasta detsembris (hiljem vormistati see mittetulundusühinguks).
Seltsi rajasid 22 Eesti ajaloolast, kunstiteadlast, arhivaari, filoloogi ja huvilist eesmärgiga tutvustada ja teadvustada baltisakslaste rolli ja mahukat kultuuripärandit Eesti ühiskonnas.
Tegevus
Aja jooksul on selts korraldanud teaduskonverentse ja näitusi, muretsenud Eesti koolidesse uuemat saksa kirjandust jms. 1989. aastal baltisakslaste ümberasumise aastapäeva puhul koostöös Eesti Ajaloomuuseumiga korraldatud näitus "Umsiedlung 50" pälvis suurt meediahuvi ning 1991. aastal avati Tallinna Linnaarhiivi ruumes Saksa Kultuuriinstituut.
Seltsi peamiseks tegevusvormiks on kord kuus peetavad ettekandekoosolekud. Lisaks korraldatakse vähemalt kord aastas ekskursioone. Enamasti koostöös mõne teise institutsiooniga korraldatakse ebaregulaarselt ka suuremaid seminare ja on antud välja kogumikke.
Saint-Denis
Saint-Denis on prantsuskeelsetes maades väga levinud kohanimi.
Prantsusmaa
Prantsusmaal kannavad seda nime järgmised omavalitsused:
Cunene provints
Cunene provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Angolas. Provints asub riigi lõunaosas, piirnedes Namiibiaga.
Koherentsus
Koherentsus on kokkukuuluvus, seostatus, kooskõlastatus.
Koherentsus on filosoofias väidete või uskumuste kokkusobivus ja seostatus.
Koherentsus on keeleteaduses teksti sisuline sidusus.
Surveaste
Surveaste on parameeter, mis iseloomustab sisepõlemismootori (kolbmootori) silindri ja põlemiskambri maksimaalse ja minimaalse mahu suhet.
Greip (ansambel)
Vokaalansambel Greip on alates 2006. aastast tegutsev Pärnust pärit kuueliikmeline a cappella ansambel.
Pärnu koolinoorte vokaalansamblite konkursil Kevadümin 2006 sai ansambel kulddiplomi. Aastal 2007 võideti Kevadümina konkursil Grand Prix.
Lauluga "Helesinine roos" saavutas ansambel esikoha Alo Mattiiseni muusikapäevadel.
Ansambel on kontserte andnud Soomes, Lätis, Leedus, Saksamaal ja pea kõikjal Eestis.
A cappella ansambli Greip repertuaarist võib leida nii rahulikke ballaade, džässilikke palu kui ka pop- ja folkmuusika töötlusi ning rokkmuusikat.
Liikmed
Ansambli liikmed on Karin Leetsar, Mari Holm, Rauno Muttik, Reimo Kiisk, Kristo Ukanis ja Fred Rõigas.
Igavere (Tartu)
Igavere on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Küla on kujul Igeteveri mainitud Henriku Liivimaa kroonikas, mille kohaselt ristis 1220. aastal Jogentaganas ringi liikunud Läti Henrik koos oma kaaspreestriga seal kohalikke inimesi. Nimi Igeteveri sisaldab tõenäoliselt isikunime, mis on olnud tuntud nii eestlaste, liivlaste kui soomlaste juures (Igate, Ikade, Ygade, Jakob Ykato).
Pelé
pisi|2008 Pelé (õieti Edson Arantes do Nascimento; 23. oktoober 1940 Três Corações – 29. detsember 2022 São Paulo) oli Brasiilia jalgpallikoondise ründaja, kolmekordne maailmameister (1958, 1962, 1970) peetakse laialdaselt kõigi aegade parimaks jalgpalluriks.
Nefeliin
pisi|Nefeliin Nefeliin (kreeka sõnast nέφος 'pilv') on feldšpatoidide hulka kuuluv silikaatne mineraal.
Pelé
Elukäik
Sarnaselt paljude teiste brasiilia poistega oli temagi noorena kõva tänavajalgpallur. Tema isa Dondinho oli samuti jalgpallur, kellest sai hiljem Pelé treener ja mentor. Kui pere kolis teise väikelinna Baurusesse, avanes Pelé talent. 1953. aastal liitus ta kohaliku klubiga Bauru Atlético Clube.
Nefeliin
Puhta nefeliini koostist kirjeldab keemiline valem: NaAlSiO4, kuid looduses on naatrium sageli asendunud osaliselt kaaliumiga, mistõttu esitatakse nefeliini koostist mõnikord ka kujul Na3(Na,K)[Al4Si4O16]. Väiksemas koguses võivad mineraali kristallstruktuuri kuuluda ka Ca, Mg, Mn, Ti, Fe2+, Fe3+. Naatriumi kohal võib kristallstruktuuris olla ka vakantne koht.
Nefeliini kõvadus on Mohsi astmikul 5,5–6; tihedus 2,56–2,67 g/cm³; värvus tumehall, helehall, valge või värvitu; kristallidel on klaasi- või rasvaläige. Nefeliin võib esineda lihtsate heksagonaalsete prismadena, kuid sageli on ta ilma iseloomuliku kujuta mineraaliterade ebaregulaarne polükristalliline mass.
Pelé
Elukäik
16-aastaselt arvati Pelé Brasiilia rahvuskoondisse, esimese maavõistluse pidas ta 7. juulil 1957 Argentina vastu kuulsal Maracanã staadionil. Brasiilia küll kaotas selle mängu 1:2, kuid vastuvärava autor oli Pelé.
Nefeliin
Nefeliin on kõige levinum feldšpatoidne mineraal. Ta tekib ränivaestest (kvartsivabadest) leeliselistest magmadest, kuid võib olla ka moondelise tekkega. Vulkaanilistest kivimitest on nefeliin oluline fonoliidi, nefeliniidi ja leelisbasaltide koostisosa.
Pelé
Elukäik
Kolm päeva hiljem toimus São Paulos revanšmäng ning taas oli Pelé platsil. Ta hiilgas kõigis mängufaasides: lõi juhtvärava ja andis väravasöödu Brasiilia teisele väravale. Pärast 2:0 võitu Argentina üle oli Pelé kodumaal kui rahvuskangelane ning siitpeale algas tema võidukäik rahvusvahelisel areenil.
Aastal 1958 tuli Brasiilia koos Peléga esimest korda maailmameistriks, seda saavutust korrati 1962. ja 1970. aastal. Pelé säras kõigil turniiridel: ta oli kiire, hea hüppevõime ja hiilgava tehnikaga edurivimees.
Nefeliin
Nefeliini võidakse kasutada toorainena alumiiniumi, klaasi ja keraamika valmistamisel.
Pelé
Elukäik
Pelé mängis aastatel 1956–1974 klubis Santos FC ja 1975–1977 klubis New York Cosmos. Mitmesugustes Brasiilia liigades osales ta 560 mängus ja lõi neis 541 väravat (mängu kohta 0,97). Ajavahemikus 1957–1977 pidas Brasiilia rahvuskoondis kokku 207 maavõistlust. Pelé oli sunnitud erinevatel põhjustel neist rohkem kui pooltest eemale jääma. Brasiilia koondises mängitud 92 kohtumises lõi ta 77 väravat.
Vigastuste tõttu ei suutnud Pelé lõpuni rivis olla. Ometi tuli ta 10 korda São Paulo osariigi meistriks ja kuus korda Brasiilia meistriks ning võitis 1962. ja 1963. aastal Lõuna-Ameerika meistrivõistlused (Copa Libertadores), 1962. ja 1963. aastal Intercontinental Cup'i ja 1968. aastal Intercontinental Supercup'i.
Vormel 1 radade loend
Vormel 1, lühendiga F1, on hetkel kõrgeima tasemega vormelautode võistlussari, mida korraldab Rahvusvaheline Autoliit (FIA). "Vormel" nimes viitab reeglistikule, millele peavad kõik osalejad ja autod vastama. Vormel 1 hooaeg koosneb etappidest, mida tuntakse Grand Prix nime all. Üldjuhul peetakse neid spetsiaalsetel ringradadel, kuid mõned ka tänavaradadel. Tulemused loevad kahe iga-aastase maailmameistritiitli arvestusse, üks sõitjate ja teine konstruktorite.
Pelé
Elukäik
Kui Pelé USA profiliigasse oma karjääri lõpetama läks, tuli ta Cosmose meeskonnas ka USA meistriks. Just selles klubis pani Pelé oma sportlaskarjäärile punkti – 1. oktoober 1977 oli ta Giant Stadiumil 77 000 pealtvaataja ees väljakul vana armsa klubi Santos FC vastu. See jäi tema viimaseks ametlikuks mänguks.
Vormel 1 radade loend
Selles nimekirjas on kõik ringrajad, mis on olnud Vormel 1 kalendris alates sarja loomisest 1950. aastal.
Ajalugu
Esimene maailmameistrivõistluste Grand Prix peeti. aastal Silverstone'is; alates sellest on Grand Prix'sid peetud 76 erineval ringrajal. Paljud klassikalised (vanemad) ringrajad on läbi ajaloo korraldanud Grand Prix erinevatel trassidel: Nürburgring, Spa-Francorchamps, Monza jne. Tuues näiteks Nürburgringi, esimene etapp seal peeti 22,835 kilomeetrit pikal trassil, aga probleemid turvalisusega tähendasid, et järgmised Grand Prix'd peeti lühemal ja turvalisemal trassil. Vormel 1 algusaastatel olid enamus ringradadest Euroopas. Spordi arenedes on tekkinud rohkem ringradasid Aasiasse ja Ameerikasse. Kahekümnest Grand Prix'st. aastal peaaegu pooled polnud enne. aasta hooaega kalendris. Monza ringrajal on peetud kõige rohkem maailmameistrivõistluste etappe; ainult. aasta jäi vahele, sest Itaalia Grand Prix peeti Imola ringrajal. Miami rahvusavheline autodroom on 76. erinev ringrada, kus Grand Prix on peetud, kui seal korraldati 2022. aastal Miami Grand Prix. Kõige pikem ringrada, millel Grand Prix on peetud, on Pescara ringrada, mis korraldas 1957. aasta Pescara Grand Prix: 25,8 kilomeetrit pikk ringrada Pescaras, Itaalias, korraldas iga-aastast Coppa Acerbo võidusõitu ning. aasta oli ainuke kord, kui see oli maailmameistrivõistluste kalendirs. Etapi võitis Stirling Moss. Las Vegase tänavarada on saamas Grand Prix korraldamise õigust 2023. aastal, kui peaks toimuma Las Vegase Grand Prix.
Mõned ringrajad on korraldanud Grand Prix mitmel trassil, viimati kasutatud trass on tabelis.
Pelé
Elukäik
Kolmekordne maailmameister lõi oma karjääri jooksul 1363 mängus (kõik mängud, kaasa arvatud sõprusmängud) kokku 1281 väravat (mängu kohta 0,94), mille hulgas kuues kohtumises saavutas ta viis ning ühes (1964. aastal Botafogo vastu) koguni kaheksa väravat. Oma 1000. värava, millest vaimustus terve maailma spordiajakirjandus, lõi Pelé 19. novembril 1969 võidumängus Vasco da Gama vastu.
Pelé teenis jalgpalliga palju raha ning see lubas tal hiljem äriga tegelema hakata. Talle pakuti ka treenerikohta, kuid Pelé loobus. Jalgpallikommentaatorina televisioonis tegutses ta meeleldi ning säilitas head sidemed Santose klubiga. Kodumaal juhtivate jalgpalliringkondade suhtes aga võttis Pelé kriitilise hoiaku, eriti siis, kui ta üldsuse survel Brasiilia spordiministriks hakkas. Ta ei olnud rahul jalgpalli seisuga ega jätkuvate lahkhelidega jalgpalliringkondades.
Isiklikku
Aastatel 1966–1978 oli Pelé abielus Rosemary Cholbyga, kellega on tal kolm last. Lahutus toimus 1982. aastal.
Aastal 1994 abiellus ta Assíria Lemos Seixaga ning oli kaksikute isa. Lahutus toimus 2008. aastal. Viimase abielu Marcia Aokiga sõlmis 2016. aastal.
Vormel 1 radade loend
Viited
Kindlad
Vändra staadion
Vändra staadion on kergejõustikustaadion Pärnu maakonnas Vändra alevis. Staadioni keskel on täismõõtmetega jalgpalliväljak ning see on Vändra JK Vapruse kodustaadion. Staadion asub aadressil Kalda tänav 6. Staadioni omanik ja valdaja on Vändra Alevivalitsus.
Pico das Agulhas Negras
Pico das Agulhas Negras on mägi Brasiilias Rio de Janeiro osariigi ja Minas Geraisi osariigi piiril. Mägi asub Brasiilia mägismaal Itatiaia rahvuspargi territooriumil.
Pico das Agulhas Negras on Rio de Janeiro osariigi kõrgeim mägi.
1990. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused
1990. aasta laskesuusatamise maailmameistrivõistlused olid 25. maailmameistrivõistlused laskesuusatamises, mis toimusid kolmes kohas.
Laskesuusatamise maailmameistrivõistlused toimusid 1990. aastal kolmandat korda Valgevene NSV-s Minskis (Nõukogude Liidus, praeguses Valgevenes), Norras Oslos ja Soomes Kontiolahtis.
Minskis olid väga halvad lumeolud ja seal võis pidada vaid kaks individuaalset võistlust. Oslos toimunud laskesuusatamise maailmakarikavõistlustel pidid lõpule jõudma maailmameistrivõistlused, läbi viidi sprindi- ja võistkonnavõistlused, aga ka naiste teatevõistlus. Meeste teatevõistlus tuli võistluse ajal tugeva udu tõttu ära jätta ja see peeti hiljem Kontiolahtis.
10 km sprint
Kuupäev: 10. märts Võistluspaik: Oslo Osavõtjaid: 66 võistlejat Maailmameister 1989: Frank Luck <br style="clear:both;" />
20 km eraldistardist sõit
Kuupäev: 20. veebruar Võistluspaik: Minsk Osavõtjaid: 86 võistlejat Maailmameister 1989: Eirik Kvalfoss <br style="clear:both;" />
4x7,5 km teatesõit
Kuupäev: 18. märts Võistluspaik: Kontiolahti Osavõtjaid: 8 võistkonda Maailmameister 1989: Frank Luck, Andre Sehmisch, Frank-Peter Rötsch, Birk Anders <br style="clear:both;" />
20 km võistkonnavõistlus
Kuupäev: 8. märts Võistluspaik: Osavõtjaid: 14 võistkonda Maailmameister 1989: Juri Kaškarov, Sergei Tšepikov, Aleksandr Popov, Sergei Bulõgin <br style="clear:both;" />
7,5 km sprint
Kuupäev: 10. märts Võistluspaik: Oslo Osavõtjaid: 35 võistlejat Maailmameister 1989: Anne Elvebakk Linn <br style="clear:both;" />
15 km eraldistardist sõit
Kuupäev: 20. veebruar Võistluspaik: Minsk Osavõtjaid: 51 võistlejat Maailmameister 1989: Petra Behle <br style="clear:both;" />
3x7,5 km teatesõit
Kuupäev: 11. märts Võistluspaik: Oslo Osavõtjaid: 8 võistkonda Maailmameister 1989: Natalija Prikatšikova, Svetlana Petšerskaja, Elena Golovina <br style="clear:both;" />
15 km võistkonnavõistlus
Kuupäev: 8. märts Võistluspaik: Oslo Osavõtjaid: 8 võistkonda Maailmameister 1989: Natalija Prikatšikova, Svetlana Petšerskaja, Luiza Noskova, Elena Golovina <br style="clear:both;" />
Toetatud töötamine
Toetatud töötamise teenuse põhisisu on juhendamine tööprotsessis. Juhendamise olemasolu eristab toetatud töötamist tavalisest töötamisest. Juhendamist osutab asutus, kus on olemas vastava väljaõppega personal. Tööd aga võib pakkuda tavaline ettevõte. Ettevõttel on kliendiga sõlmitud tavaline tööleping. Võib olla aga ka nii, et nii juhendamist kui ka tööd pakub sama ettevõte. Viimasel juhul on tegemist tavaliselt mittetulundusühinguga. Juhendamist osutatakse mitte ainult kliendile, vaid ka tööandjale kliendi ehk töövõtja töölerakendamisel ning töökoha ja töötingimuste kohandamisel vastavalt kliendi vajadustele.
Toetatud töötamise teenust saab osutada inimesele, kellel on
Toetatud töötamise teenuse raames osutatava töötamise maht sõltub inimese töövõime kaotuse suurusest:
Inimese suunab toetatud töötamise teenust saama sotsiaalkindlustusamet.
Kõnnujõe
Kõnnujõe (ka: Kõnnu-Ülejõe) on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
Asema järv
Asema järv (ka Suur Külaaseme järv, Suur Asema järv, Sügavjärv ja Alamärdi järv) asub Tartu maakonnas Elva vallas, Jõnni järvest umbes 100 m lõuna pool ning kuulub Keeri-Karijärve looduskaitseala koosseisu.
Umbjärve kaldad on soostunud ja põhja katab paks muda.
Järves leidub latikat, ahvenat ja särge.
Monokromaatsus
Monokromaatsus ehk monokromaatilisus on valgus- või üldisemalt elektromagnetlainete omadus olla "ühevärviline", s.o kindla sageduse ja lainepikkusega.
Monokromaatset valguslainet ei saa prisma abil lahutada erinevat värvi laineteks.
Monokromaatset valguslainet annavad laserid.
Tartu maavalitsus
Tartu maavalitsus oli Tartu maavanemat teenindav riigiasutus.
1990. aastal taasasutatud Tartu maavalitsus korraldas Tartu maavanema asjaajamist, valmistas ette dokumente, korraldas ja kontrollis maavanema korralduste täitmist. Eesti maavalitsuste tegevus lõpetati 1. jaanuarist 2018.
Viimane Tartu maavanem oli Reno Laidre.
Maavalitsuses olid kantselei ja järgmised osakonnad: arengu- ja planeeringuosakond; haridus- ja kultuuriosakond; sotsiaal- ja tervishoiuosakond; perekonnaseisuosakond; maaosakond; rahandusosakond. Tartu maavalitsus töötas aadressil Riia tänav 15. Hoone omanik Riigi Kinnisvara AS plaanis pärast maavalitsuse töö lõpetamist hoonesse kolida sotsiaalkindlustusameti Tartu osakonna töötajad.
Ajalugu
Autonoomse Eestimaa kubermangu Tartu maakonnakomissar Juhan Ostrat astus ametisse pärast valimist mais 1917. Maakonna komissari kaudu juhiti Tartu maakonnanõukogu liikmete valimisi. Maakonnakomissari nõuandva organina moodustati ajutine maakonnanõukogu. Maakonnanõukogu liikmeteks said Postimehe toimetaja Jaan Tõnisson, vanemadvokaat Lui Olesk, Karl Pillesson, H. Priima ja õigusteadlane Rudolf Jaska. Maakonnanõukogud valiti valdade ja linnade valijameeste poolt, kelle arvuks kehtestati üks iga 1000 elaniku kohta. 1. juulil 1917 peeti avakoosolek Tartus Tartu Eesti Laenu- ja Hoiuühisuse ruumides. Esimeseks maakonnavalitsuse esimeheks valiti Juhan Jans. Maakonnavalitsuse liikmeteks valiti haridusosakonna juhatajaks A. Bach, majanduse osakonna juhatajaks A. Luksepp, admin, osakonna juhatajaks Hans Priimägi ja sekretäriks R. Jaska. Maakonnavalitsuse tegevuse teine järk algas uuesti 11. novembril 1918. J. Jansi poolt ajalehes Postimees avaldatud üleskutsega, kuid katkes taas kui Nõukogude Venemaa väed tungisid Tartule lõuna poolt peale ja Eesti väed lahkusid Tartust ööl 18/19. detsembril 1918 maakonnavalitsuse esimees J. Jans sõitis Viljandisse ja sealt Tallinna. Vastuolude tõttu vägede ülemjuhataja J. Laidoneriga tagandati ta ajuti ametist ning H. Priimägi Põltsamaal rahvaväe komisjoni esimehena tegutses ja ka maakonnavalitsuse asju ajas. 14. jaanuaril 1919, pärast Tartu vabastamist algas maakonnavalitsuse tegevuse kolmas järk.
Maakonna omavalitsustes oli 2 organit - korraldav ja täidesaatev: maakonnanõukogu ja maavalitsus. Maakonnavalitsus oli Maakonnanõukogu täidesaatev organ, mis koosnes vähemalt kolmest liikmest ja sekretärist. .
Maakonnaomavalitsused likvideeriti Eestis 1934. aasta põhiseadusega, 24. jaanuarist 1934. aastal. 1934. aastal kehtima hakanud põhiseaduse omavalitsusüksuste loetelus puudusid maaomavalitsused. Seetõttu maakonna omavalitsused kaotati 1934. aasta maakondade ajutise valitsemise seadusega. Senised maavanemad jäid ametisse ajutiste maavalitsuste esimeestena. Ajutised maavalitsused täitsid endiste maavalitsuste ülesandeid kuni viimaste üleandmiseni vastavaile asutustele. Ajutised maavalitsused allusid Kohtu- ja Siseministeeriumile. Maakonna omavalitsusorganiteks olid: 1) maavolikogu, 2) maavanem, 3) maavalitsus ja 4) valla- ja linnavanemate täiskogu. Maavolikogu valiti 5-ks kalendriaastaks ja ta koosnes vastavalt elanike arvule 11—25 maavolinikust.
1. mail 1938 jõustunud Maakonnaseaduse järgi oli maavanem maakonnaomavalitsuse juht ja ühtlasi keskvalitsuse esindaja maakonnas. § 1. kohaselt olid Vabariigi maakonnad: Harju, Järva, Lääne, Petseri, Pärnu, Saare, Viljandi, Tartu, Valga, Viru ja Võru maakond. 1938. aastal valiti uued maavolikogud, ja maavolikogude valijateks oli vallavanemad ja kolmanda astme linnavanemad. Valimistest võtsid osa kõik vallavanemad ja kolmanda astme linnade, välja arvatud maakonnalinnade, linnavanemad. Maavolinike arv kõigus 11 kuni 25, olenevalt maakonna suurusest, kusjuures üks maavolinik tuleb iga 5000 elaniku kohta. Maavolinike arv oli: Harjumaal 18, Järvamaal 11, Läänemaal 14, Petserimaal 11, Pärnumaal 15, Saaremaal 11, Tartumaal 21, Valgamaal 11, Viljandimaal 12, Virumaal 22, Võrumaal 15. Valimisi ei peetud ainult Petserimaal, kuna kõik 11 vallavanemat pääsesid valimata maavolikogusse.
11. juunil 1938 valiti Tartu maakond valla- ja linnavanemate täiskogu poolt Tartu maavolikogu: Johannes Amor (Laiuse vallavanem), Leopold Antik (Ulila vallavanem), Jüri Ansip (Avinurme vallavanem), Ferdinand Ilves (Puurmani vallavanem), Juhan Ivane (Haaslava vallavanem), Johannes Juksaar (Rasina vallavanem), Villem Kasemets (Pühajärve vallavanem), Aleksander Kulasalu (Krüüdneri vallavanem), Fedor Kisljakov (Peipsiääre vallavanem), Eduard Laanemäe (Jõgeva vallavanem), Peeter Lamp (Konguta vallavanem), Karl Lass (Saare vallavanem), Olev Luht (Kavastu vallavanem), Paul Luiga (Ropka vallavanem), Mart Lõoke (Kuremaa vallavanem), Julius Niklus (Otepää linnavanem), Herbert Pallon (Rannu vallavanem), Johannes Ratnik (Vorbuse vallavanem), Henrik Saluste (Torma vallavanem), Mihkel Selgis (Kudina vallavanem), Voldemar Sugasep (Kastre-Võnnu vallavanem), August Tammiste (Aakre vallavanem), Karl Tobro (Kaarepere vallavanem), August Tõruvere (Alatskivi vallavanem).
Kikivere
Kikivere on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Hulkliige
Reegel: Kui sulgude ees on plussmärk, siis tuleb sulgude avamisel jätta sulgude sees olnud liikmete märgid endiseks; kui sulgude ees on miinusmärk, siis tuleb sulgude avamisel muuta sulgude sees olnud liikmete märgid vastupidiseks.
Rakendades seda reeglit saame avaldist lihtsustada järgmiselt: (2x-5)-(x-7)+(15-9x)-(6x-3) = 2x - 5 - x + 7 + 15 - 9x - 6x + 3 = -14x + 20 = 20-14x
Reegel: Hulkliikme korrutamisel üksliikmega korrutatakse üksliikmega selle hulkliike iga liige ja tulemused liidetakse.
Sõnaded: Kaksliikme korrutamisel kaksliikmega tuleb ühe kaksliikme kumbki liige korrutada teise kaksliikme kummagi liikmega ja tulemused liita..
Reegel: Kahe üksliikme summa ja samade üksliikmete vahe korrutis võrdub nende üksliikmete ruutude vahega.
Reegel #1: Kahe üksliikme summa ruut võrdub esimese liikme ruuduga pluss kahekordne esimese ja teise liikme korrutis pluss teise liikme ruut.
Reegel #2: Kahe üksliikme vahe ruut võrdub esimese liikme ruuduga miinus kahekordne esimese ja teise liikme korrutis pluss teise liikme ruut.
Reegel: Kahe hulkliikme korrutamisel tuleb ühe hulkliikme iga liige korrutada teise hulkliikme iga liikmega ja tulemused liita.
Näiteks kaksliikme a+b ja kolmliikme x+y+z korrutamisel saame: (a + b)(x + y +z) = ax + ay + az + bx + by + bz
Piiphein
thumb|Põld-piiphein Piiphein (Luzula DC.) on loaliste sugukonda kuuluv taimede perekond.
Akon
pisi|Akon (2015) Akon ['eikon] (täisnimega Aliaune Damala Bouga Time Bongo Puru Nacka Lu Lu Lu Badara Akon Beikon Thiam; sündinud 16. aprillil 1973) on USA R&B-laulja, helilooja ja produtsent.
Piiphein
Perekonda kuulub süstemaatikast olenevalt 80–140 liiki.
2. detsember
2. detsember on Gregoriuse kalendri 336. päev (liigaastal 337. päev). Juliuse kalendri järgi 19. november (1901–2099).
Rolf Liiv
pisi|Rolf Liiv juulis 2012 pisi|Rolf Liiv (taustal keskel [[Jürgen Rooste) TNT kokkutulekul 17. märtsil 2010 Tallinna Kirjanike Majas]] Rolf Liiv (sündinud 9. juunil 1979) on eesti kirjanduskriitik, luuletaja ja pedagoog.
Aastal 2003 lõpetas Rolf Liiv Tallinna Pedagoogikaülikooli põhikooli prantsuse keele õpetaja erialal. Ta on õpetanud Audentese algkoolis prantsuse keelt. Praegu töötab ta OÜ-s Tehnilise Tõlke Keskus tõlkija-toimetajana. 2015. aastal andis Justiitsministeerium talle prantsuse-eesti vandetõlgi õigused.
Rolf Liiv on avaldanud kirjanduskriitikat ajalehtedes Sirp ja Eesti Päevaleht. Avaldanud sisemise maailma üle mõtiskleva, veidi religioosse luuleraamatu ning ühiskonnakriitilist luulet ajalehes Sirp ja ajakirjas Looming.
Isiklikku
Ta on Toomas Liivi poeg.
Akon
Akon sündis Ameerika Ühendriikides, kuid veetis oma varase lapsepõlve Senegalis. Kui ta oli seitsmeaastane, kolis perekond tagasi USA-sse.
Tema esimese albumi lugudest "Lonely" ja "Locked Up" said edetabelite hitid. Praeguseks on neile lisandunud muu hulgas "Belly Dancer", "Smack That", "I Wanna Love You", "Don't Matter", "The Sweet Escape", "Wanna Be Startin' Somethin' 2008".
Tema singel "Smack That" tõusis nädalaga maailma edetabelis 95. kohalt seitsmendaks. See oli edetabeli 48-aastase ajaloo jooksul suurim tõus. Akoni esimest albumit osteti üle 2,5 miljoni eksemplari ja teist albumit on seni müünud rohkem kui 3,5 miljonit eksemplari. Mõlemad albumid on saanud kuue nädalaga plaatinaplaadiks. Akon on koostööd teinud rohkem kui 130 artistiga, kelle hulgas on ka Michael Jackson, Eminem, Gwen Stefani, Snoop Dogg, P Diddy, R Kelly, Fergie, Busta Rhymes, Timbaland, Pitbull ja teised.
Piiphein
Piipheinad on mitmeaastased, harvem üheaastased rohttaimed. Nad kasvavad 20–80 cm kõrgeks. Lehed on lamedad, suletud lehetupega, lehetupest välja kasvavad lehed on suuremad kui varrele kinnituvad.
Õisikuks on kõige sagedamini pööris või sarikas. Õis on 6 õielehega, mis on alusel kokku kasvanud, teravad või hambulise servaga, ühesuurused ja tumedad. Emakakael on niitjas või vaevumärgatav, emakasuid on umbes 3 ja idulehti on samuti umbes 3.
Vili on ühekambriline kolmnurkne kupar, mis lõheneb pikuti kolmeks. Seemneid on umbes 3. Nad on munajad, piklikud või ümarad ja nende ühes otsas on arenenud jahukas lise.
Kastli
Kastli on küla Tartu maakonnas Tartu vallas. Külas asus aastani 2001 Sootaga raudteepeatus.
Jaan Kirsipuu
thumb|Jaan Kirsipuu 2006. aastal Tallinnas Foto: Jaan Künnap Jaan Kirsipuu (sündinud 17. juulil 1969 Tartus) on eesti elukutseline jalgrattur.
Ta lõpetas 1987. aastal Tartu 2. Keskkooli.
Ta on mitmekordne Eesti meister nii aja- kui ka maanteesõidus. Kirsipuu rohkete saavutuste hulka kuuluvad neli etapivõitu Tour de France'il ja üks Vuelta a Españal. Ta on kandnud kollast liidrisärki Tour de France'i kuuel päeval.
Saavutused
3. etapi võitja Vuelta a Españal
1999 2001 2002 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010
Isiklikku
Jaan Kirsipuu isa on jalgrattatreener Rein Kirsipuu ja vend endine jalgrattur Toomas Kirsipuu.
Jaan Kirsipuu esimene abikaasa oli Katrin Kirsipuu, neil on kaks poega. Seejärel oli tema elukaaslane Merle Kasendi, neil on poeg (2006). Praeguse elukaaslase tantsija Monika Tuviga on tal poeg Samuel (2009).
Heino Puuste
Heino Puuste (sündinud 7. septembril 1955 Lagedil) on eesti treener ja endine odaviskaja.
Ta on lõpetanud 1975. aastal Tallinna Ehitus- ja Mehaanikatehnikumi. Eesti NSV-s tegutses Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuva Kehakultuuri- ja Spordikomitee instruktorina.
Tema õpilaste seas on olnud Andrus Värnik, Donald-Aik Sild ja Tanel Laanmäe.
2018. aastal valiti Heino Puuste aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.
Jõnni järv
Jõnni järv (ka Väike Külaaseme järv ,Väike Asema järv) on järv Tartumaal Elva vallas Külaaseme külas. Asub Karijärvest umbes 300 m lõunas ja Asema järvest 50 m loodes ning kuulub Keeri-Karijärve looduskaitseala koosseisu.
Heino Puuste
Isiklikku
Tema abikaasa on nahaarst ja kosmeetik, endine korvpallur Oksana Puuste. Tema äi Ilmar Kullam oli endine korvpallur ja korvpallitreener (treenis ka Kalevit) ning Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna sportmängude (korvpall) dotsent.
Jõnni järv
Järve kaldad on soised.
Järves leidub latikat, roosärge ja särge.
Kobratu
Kobratu on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Kõrenduse
Kõrenduse on küla Tartu maakonnas Tartu vallas. Küla lähistel voolab Kõrenduse peakraav.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
Erik Püha
pisi|Erik Püha (S:t Erik) on kujutatud Stockholmi vapil pisi|Erik Püha kujutis Stockholmi pitsatil pisi|vasakul|Rootsi ajaloolised piirkonnad: [[Götaland, Svealand, Norrland]] Erik Püha ehk Erik IX ehk Erik Jedvardsson ehk Püha Erik (umbes 1120 – 18. mai 1160) oli Rootsi kuningas umbes 1150. aastast kuni surmani 1160. aastal.
Ise ta järjenumbrit IX ei kasutanud. See on hilisem leiutis: Erik XIV võttis endale järjenumbri vastavalt viit fiktiivset Erikut sisaldavale Rootsi kuningate väljamõeldud sugupuule ja varasemaid Erikuid nummerdatakse 14-st tagasi. Tegelikult oli Erik Püha Rootsi neljas Eriku-nimeline kuningas.
Ühtegi tema kaasaegset allikat Eriku elu kohta ei ole. Kogu ta elu on teada ainult legendide põhjal, mis pandi kirja pärast tema kuulutamist pühakuks.
Ta oli abielus Inge Vanema sugulase Kristinaga Taani Stenkili kojast. Neil oli neli last: Rootsi kuningas Knut Eriksson, Filip Eriksson, Katarina Eriksdotter, kes abiellus Nils Blakega, ja Margareta Eriksdotter, kes abiellus aastal 1185 Norra kuninga Sverre I-ga.
Vastavalt legendidele tegi Erik palju selleks, et ühendada kristlasi oma riigis ja levitada kristlust ka Soome. Ta olevat organiseerinud Lõuna-Soome aladele Esimese Rootsi ristisõja, et soomlasi alistada ja ristida, ning saatnud Uppsala piiskopi Henriku Soome sealseid rahvaid usku pöörama. Henrikust olevat seal märter saanud, kui Lalli ta tapnud olevat. Esimesed viited sellele sõjale pärinevad alles 14. sajandist, mistõttu on ka oletatud, et kogu see lugu on väljamõeldis. Esimese Rootsi ristisõja tulemusena vallutati Rootsile kõige lähemal üle Põhjalahe Edela-Soomes olev ala, formaalselt kinnistus Edela-Soome Rootsi külge aga alles 1220. aastail. Samal ajal laiendas Taani kuningas Valdemar I Suur oma valdusi Vendi ristisõjas lääneslaavlastega Läänemere-äärsetele vendide aladele.
Eriku tappis 1160. aastal palgamõrvar Emund Ulvbane. Emundi olevat palganud rivaalitsev Sverkeri koda, et omandada Eriku valdusi, või teine troonipretendent Magnus Henriksson, kes mõnedel andmetel olevat lühikest aega Eriku surma järel ise kuningas olnud.
Erik maeti Vana-Uppsalasse ning tema säilmed viidi sealt Uppsala toomkirikusse tõenäoliselt juulis 1273.
Eriku pea on kujutatud Stockholmi vapil.
Ümarusside loend
''Siin on loetletud ümarusse ehk nematoode.
Selles nimekirjas on ümarusside liigid ja teised -taksonid. Muud zooloogia mõisted on loetletud loendites zooloogia mõisteid ja anatoomia mõisteid. Kogu bioloogias käibel olevad mõisted on loetletud loendis Bioloogia mõisteid.
Kui taksonil on eestikeelne nimetus, siis see on paigutatud loendisse vastavalt oma kohale tähestikus. Taksoninimetuse järel on sulgudes ladinakeelne nimetus kursiivis. Edasi tulevad lühiandmed sugukondliku kuuluvuse (sgk) ja levila kohta, samuti leviku kohta Eestis:
Kärksi
Kärksi on küla Tartu maakonnas Tartu vallas. Külas on asunud Kärksi karjamõis.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
Surnud 25. veebruaril
''Siin loetletakse 25. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Kukulinna
pisi|[[Kukulinna mõisa peahoone.]]
Kukulinna on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
855
855. aasta
Sajandid: 8. sajand - 9. sajand - 10. sajand
Aastakümned: 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad - 850. aastad - 860. aastad 870. aastad 880. aastad 890. aastad 900. aastad
Aastad: 850 851 852 853 854 - 855 - 856 857 858 859 860
Keith Emerson
pisi|Emerson 2008. aastal Peterburis esinemas Keith Noel Emerson (2. november 1944 – 10. märts 2016) oli inglise klahvpillimängija ja helilooja, Bob Moogi fondi juhatuse liige.
Karjääri alguses esines ta bändidega Keith Emerson Trio, John Brown's Bodies, Gary Farr & The T-Bones, The V.I.P.s ja The Nice (P. P. Arnoldi taustabänd). 1970. aastal lõi ta ansambli Emerson, Lake & Palmer. 1970ndatel sai sellest üks tuntumaid progressiivse roki ansambleid.
Pärast Emerson, Lake & Palmeri laialiminekut 1979. aastal tegi Emerson tagasihoidliku soolokarjääri lühikest aega vastu pidanud progressiivse roki bändiga 3. Aastal 1991 tuli Emerson, Lake & Palmer uuesti kokku ja anti välja album "Black Moon". Aastal 2002 tegi Emerson kaasa The Nice'i turneel. 2008. aastal käis Emerson esinemas Eestis. Emersoni viimane album "The Three Fates Project" avaldati 2012. aastal.
Midlothian
Midlothian on regioon Šotimaal, Edinburghist kagus.
Regioon loodi 1996. aastal Lothiani regiooni keskosast.
2017. aastal elas regioonis umbes 90 100 inimest.
Abivahend
Abivahend on vahend, mis on ettenähtud mingi tegevuse sooritamise hõlbustamiseks.
Eristatakse:
795
795. aasta
Sajandid: 7. sajand - 8. sajand - 9. sajand
Aastakümned: 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad - 790. aastad - 800. aastad 810. aastad 820. aastad 830. aastad 840. aastad
Aastad: 790 791 792 793 794 - 795 - 796 797 798 799 800
Käsk nr. 227
pisi|Käsule nr. 227 pühendatud [[postmark]] '''Käsk nr. 227''' oli Jossif Stalini 28. juulil 1942 antud päevakäsk.
Ühelgi ülemal polnud õigust taanduda ilma vastavat käsku saamata. Igaüks, kes seda tegi, anti sõjatribunali alla.
Käsk nr. 227 sätestas, et iga rinne peab distsipliinirikkumistes süüdistatud sõduritest looma 1–3 trahvipataljoni, mis saadetakse rinde kõige ohtlikumatesse lõikudesse. Iga rinne pidi eraisikutest ja allohvitseridest looma ka trahviroodu. Aastatel 1942–1945 määrati trahvipataljonidesse 427 910 sõdurit.
Samuti sätestas käsk, et igas armees tuleb luua tõkkeüksused, kes tulistaksid argpükse ja põgenevaid vägesid tagalast. Kahe esimese kuu jooksul pärast käsku lasksid tõkkeüksused üle 1000 sõduri maha ja saatsid üle 130 tuhande sõduri trahvipataljonidesse.
Käsu preambulis märgiti, et kumbagi meetodit kasutasid sakslased edukalt NSV Liidu vastupealetungi tõrjumiseks 1942. aasta alguses.
Kolme kuu pärast, 29. oktoobril 1942 loobuti kohustuslikest tõkkeüksustest. Iga rinde juhatus sai õiguse otsustada, kas neid tarvitada või ei, kuid üldiselt neid ei kasutatud, sest väeülemad pidasid seda elavjõu raiskamiseks.
Lilu
Lilu on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Külas asub Õlleoja (Lilu peakraav). Külas on asunud Lilu karjamõis.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda. 2022. aastal liideti Liluga osa endisest Vahi külast.
Gei
pisi|Geide uhkuse lipp.
Gei on meessoost homoseksuaalne inimene: mees, kes kogeb romantilist armastust või seksuaalset külgetõmmet teiste meeste vastu. Mõistet "gei" kasutatakse ka selleks, et väljendada seksuaalset identiteeti. Sõna kasutatakse vahel ka üldnimetusena nii homoseksuaalsete meeste kui ka naiste kohta.
Mõistet "gei" on kõige varem kasutatud homoseksuaalse sättumusega meeste eristamiseks 19. sajandil, ent laiemalt läks see käibele alates 20. sajandist. Võrreldes naistega on meestel olnud ajaloos suurem vabadus ja sõltumatus, et olla suhetes samast soost inimestega. Samas on nad selle eest erinevates ühiskondades kogenud karmimat karistust kui homoseksuaalsed naised. 19. sajandi lõpus hakkasid tollased seksuoloogid kategoriseerima ja kirjeldama homoseksuaalset käitumist. Kuna tollal puudusid homoseksuaalsusest süsteemsed teadmised, peeti geisid vaimuhaigeteks. Tänapäeval on rahvusvaheline teadlaste kogukond selle seisukoha ümber lükanud. Sellise määratluse tõttu varjasid samast soost suhetes mehed enda eraelu või leppisid ühiskonnast väljaheidetute sildiga. Väljaheidetud lõid Euroopas ja Põhja-Ameerikas enda subkultuuri ja identiteedi.
Gei identiteeti omaksvõtvad mehed võivad jagada sarnaseid kogemusi, mida võib võrrelda etnilise identiteediga: homoseksuaalsete inimestena on nad ühendatud heteroseksistliku diskrimineerimisega ja homofoobiast tulenevalt võimalusega, et nende pere, sõbrad ja teised inimesed ütlevad neist lahti. Geid võivad kogeda füüsilise ja vaimse tervise probleeme, mis tulenevad diskrimineerimisest, eelarvamustest ja vähemuse stressist. Avalikult samast soost suhete ja perekondade loomist mõjutavad maailma eri paigus poliitilised tingimused ja ühiskondlikud suhtumised.
3. detsember
3. detsember on Gregoriuse kalendri 337. päev (liigaastal 338. päev). Juliuse kalendri järgi 20. november (1901–2099).
Tehniline abivahend
Tehnilise abivahendi sisu sõltub eesmärgist ja valdkonnast, kus seda kasutatakse.
Perodua Kancil
Perodua Kancil (Suurbritannia turul Perodua Nippa ja Indoneesias Daihatsu Ceria) on Malaisias aastatel 1994–2009 toodetud sõiduauto. Autot toodab Perusahaan Otomobil Kedua. Perodua Kancil on väike 5-ukseline luukpäraga linnaauto ning tegu on teise nime all müüdava Daihatsu Miraga.
Autot müüdi 2000–2006 ka Suurbritannia ja Indoneesia turgudel.
Kancilil on 660 cm3 või 850 cm3 Daihatsu R3 mootor.
Kärkna
Kärkna on küla Tartu maakonnas Tartu vallas Amme jõe põhjakaldal.
Mööda küla idapiiri kulgeb Tapa–Tartu raudtee. Külas asub Kärkna raudteejaam.
Naaberkülla Lammikule jäävad Kärkna ehk Valkena mungakloostri varemed.
Raudtee ääres asub Terminal Oili kütusehoidla. Ettevõte on registreeritud samasse külasse ja on üks maakonna suurema käibega ettevõtteid.
Otslava
Otslava on küla Tartu maakonnas Tartu vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tabivere valda.
1977. aastal moodustati Otslava küla Loku ja Kadrina küla liitmisel. 2022. aastal liideti Otslavaga osa endisest Vahi külast.
Mart Paama
Mart Paama (17. jaanuar 1938 Tartu – 29. juuni 2006) oli eesti odaviskaja ja treener.