cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
London School of Business and Finance
Asukohad
LSBFi Suurbritannia ülikooli hooned asuvad Londoni kesklinnas, Manchesteris ja Birminghamis. LSBF avas oma esimese ülikooli väljaspool Ühendkuningriiki Torontos, Kanadas, veebruaris 2011. Sellele järgnes kool Singapuris, mis avati 2011. aasta juunis. Kahes viimati nimetatud asukohas pakub kool praegu vaid raamatupidamise- ja kutsekvalifikatsioonialaseid koolitusi.
LSBF-il on partnerlussuhe juhtiva Hiina ülikooliga, mille tulemusel luuakse tulevikus Shanghai-London School of Business & Finance. LSBF-i kontorid asuvad Colombias, Tšehhis, Hongkongis, Indias, Kasahstanis, Pakistanis, Venemaal, Šveitsis ja Araabia Ühendemiraatides.
Akadeemilised programmid
Koostöös University of Central Lancashire'iga (UCLAN) pakub LSBF bakalaureuseõppe programme, sh Bachelors in Business Administration, Bachelors in Accounting & Financial Studies ja LLB Law.
Online programmid
LSBF pakub laias valikus programme läbi interaktiivse e-õppe platvormi. See hõlmab MBA, MSc in Finance, MSc, ACCA, CIMA, CFA. Läbi interaktiivse e-õppe platvormi, on õpilastel juurdepääs online-tundidele, foorumitele ja erinevatele õpperessurssidele, sealhulgas salvestatud videoloengutele, 24-tunnisele tehnilisele toele, online-raamatukogule ja Harvard Business School väljaannetele.
LSBF MBA-l on lisavõimaluseks hindamise valimine ning oma kvalifikatsiooni ja tunnistuse eest maksmine. LSBF ACCA eksamiks valmistumise online-keskus pälvis PQ Magazine'i poolt 2011. aasta veebruaris auhinna Study Resource of the Year.
Edetabelid
2011. aasta juuni seisuga on LSBF-is Grenoble Graduate Schooliga partnerluses pakutav MSc in Finance programm Financial Timesi andmetel maailmas 6. kohal. GGSB bakalaureuseprogramm International Business (BIB), mida saab õppida LSBF Londoni ülikoolis ja GGSB ülikoolis Grenoble'is, Prantsusmaal, on ajalehe Le Figaro andmeil paremuselt 5. programm Prantsusmaal. GGSB Masters in International Business (MIB) on Financial Times järjestuses paremuselt 9. programm kogu maailmas.
Stipendiumid
Kuninglik patroon Kenti prints Michael sponsoreerib arengumaade üliõpilaste stipendiumikava. LSBF teiste stipendiumiprogrammide hulka kuuluvad ettevõtete stipendiumid ja ärinaiste stipendium. Lisaks on stipendiume, mida rahastavad kooli rektor ja LSBF prorektor.
Välisühendused
2011. aasta detsembris juhatas prints Kent partnerluses Royal Society of Artsiga (RSA) uut iga-aastast äriloengute sarja. Külaliskõnelejaks oli endine briti kaubanduse ja investeeringute aseminister, lord Digby Jones. Ühendkuningriigi endine siseminister ja hariduskomisjoni sekretär David Blunkett nimetati 2011. aastal LSBF-i külalislektoriks. Blunketti esimene loeng toimus LSBF-i Marble Archi õppehoones ning keskendus efektiivseks juhtimiseks vajalikele omadustele nii äris kui poliitikas. 2012. aastal intervjueeris David Blunkett LSBF-i nimel endist Briti peaministrit Tony Blairi, arutlusteemaks oli hariduse tulevik Ühendkuningriigis.
LSBF meedias
2011. aasta oktoobris mainis Briti telekanal BBC Three LSBFi Inglise keele kooli oma dokumentaalsaates, mis keskendus noortele immigrantidele, kes olid tulnud Ühendkuningriiki realiseerima oma ametialaseid unistusi. Üks õpilastest oli LSBFi Inglise keele kooli õpilane, kes valmistus tähtsaks töövestluseks.
2011. aasta detsembris külastas LSBF-i BAFTA võitnud koomik Jo Brand, kelle meediameeskond intervjueeris LSBF-i õpilasi, kelle loodud äri mainiti 2012. aasta veebruaris eetrisse läinud BBC 4 saates. 2012. aasta märtsis mainis The Guardian LSBFi Global MBA programmi, mida pakuti Facebooki vahendusel. LSBF ja MBA programm pälvis positiivset meedia vastukaja kui uuendusliku tehnoloogiakasutuse soodustaja hariduses.
Muratsi mõis
Muratsi mõis (saksa keeles Murratz) oli rüütlimõis Kaarma kihelkonnas Saaremaal. Nüüdisajal jääb mõis Saare maakonda Kaarma valda.
Mõis rajati 1560.–1570. aastatel.
London School of Business and Finance
LSBF meedias
Bloomberg Business Week intervjueeris LSBF Groupi tegevdirektor Valeri Kisilevskyt äsja käivitatud 360° õppeprogrammi osas, mis garanteerib edukatele lõpetajatele tööpakkumise kursuse lõpus.
LSBF Kanada direktor Julia Etingeni intervjueeris juhtiv brasiilia ajaleht Valor Economico. Arutlusele tulid LSBFi tulevased ettevõtmised ja LSBF uued programmid Brasiilia turul (avaldatud portugali keeles).
LSBF uuenduslikku 360° programmi on mainitud Times Higher Magazine'is, samuti mitmetes teistes riiklikes ja rahvusvahelistes ajalehtedes, sealhulgas Evening Standard, Londoni metroo, HR Magazine ja Wall Street Journal. 2011. aastal avaldas juhtiv saksa ajaleht Die Welt artikli teemal "Miks on kasulik õppida rahvusvahelises LSBF-is".
Mõrra tänav (Pärnu)
Mõrra tänav on tänav Pärnus Vana-Pärnu linnaosas.
Tänav saab alguse Sauga jõe äärest, kulgeb edelasse ja lõppeb Merekalda tänaval. Mõrra tänav ristub veel Haapsalu maanteega, Nooda teega ja Traali teega, Võrgu, Kesk, Kaluri, Luha, Kõrkja, Soo tänavaga. Tänava pikkus on ligikaudu 824 meetrit.
Ajalugu
Tänav sai nime 1. juunil 1932.
Rahvuskogu 60. valimisringkond
'''Rahvuskogu 60. valimisringkond''' asus Viljandimaal. Sinna kuulusid Pajusi, Kurista, Lustivere, Vana-Põltsamaa ja Uue-Põltsamaa vald ning Põltsamaa linn.
Rünksajupilved
pisi|Rünksajupilved (Cumulonimbus incus) äikesega [[Laitses (Harjumaal), 11.06.2011]] pisi|Riiulpilv (Cumulonimbus arcus) äikesega Jõgeva ääres 16.07.2015 pisi|Riiulpilv (Cumulonimbus arcus) Varbla vald 22.06.2014 Rünksajupilved (ladina keeles Cumulonimbus, lühend Cb) on konvektiivse (vertikaalse) arenguga pilvede klassi kuuluv pilvede põhiliik. See on suure vertikaalse ulatusega pilvemass, millega võivad kaasneda äike ja tugev vihmasadu. Rünksajupilvede alumine piir on tavaliselt kõrgusel (300)500–1500 m, pilvede tipud ulatuvad kõrguseni 7–9 km, piisava labiilsuse korral tropopausini (10–12 km). Pilvedel on kõrgele ulatuvad tipud, turbulentne ja kobrutav välimus ning seetõttu on nad väga rünklikud. Rünksajupilvede ülaosa kasvab takistava õhukihini ning valgub laiali ja moodustub alasitaoline jäätunud pilveosa.
Rünksajupilvede alumine osa koosneb veepiisakestest, sest õhutemperatuur on seal üle 0 °C. Pilvede ülaosas on õhutemperatuur −45 °C kuni −65 °C ja see pilveosa koosneb jääkristallidest. Isotermide 0 °C ja −20 °C vahel koosneb pilv vihmapiiskade ja lumehelveste/jääkristallide segust, −20 °C isotermist kõrgemal on jääkristallid. Rünksajupilvedest sajab tavaliselt hoovihma, külmal ajal hoolörtsi ja –lund. Sageli kaasneb sademetega äike.
Rünksajupilvede sees esinevad nii tõusvad kui ka laskuvad õhuvoolud kiirusega 16–30 m/s (mõnikord kuni 60 m/s) ja keerised (turbulents). Tõusvate-laskuvate õhuvooludega kaasa liikudes pilve moodustavad osakesed purunevad ja liituvad uuesti ning hõõrdumisel saavad elektrilaengu – veepiisad pilve alumises osas saavad positiivse, jääkristallid ülaosas aga negatiivse laengu. Siiski täpne laadumismehhanism pole teada, teooriaid on mitmeid.
Rünksajupilved tekivad kahel viisil. Nad võivad kujuneda suvel ja sügise algul võimsatest rünkpilvedest termilise konvektsiooni teel või moodustuda atmosfäärifrontide piirkonnas sooja õhu kiire tõusu tagajärjel kogu aasta jooksul (peamiselt soojal poolaastal).
Termiline konvektsioon toimub ühe ja sama õhumassi sees. Eriti soodsad tingimused selleks on siis, kui jahedam õhumass voolab soojale aluspinnale (advektiivne konvektsioon). Jahe õhk soojeneb kiiresti ja kerkib. Kondensatsioonitasapinnani jõudes, kus asub ka umbes pilvede alumine piir (500–1500 m kõrgusel) veeaur kondenseerub ja tekivad rünkpilved. Soodsatel tingimustel kasvavad rünkpilved 4–5 km kõrguseni, tekkides võimsad rünkpilved (Cumulus congestus), millest arenevad vertikaalse ulatuse kasvades ümaratipulised rünksajupilved (Cumulonimbus calvus), mille tipud ulatuvad kõrgemale kui 5 km. Nende pilvedega on seotud nõrgad sademed, äikest tavaliselt pole, kuid see on võimalik. .
Varsti hakkavad ümaratipuliste rünksajupilvede ülaosast tuule suunas välja venima juukseid meenutavad peenikesed kiudpilved või tekib laienev alasitaoline ülaosa. See näitab, et pilve ülaosa koosneb jääkristallidest. Pilve alaosa muutub tumesiniseks, ülaosa soojas õhumassis roosakaks või lillakaks, jahedas võib jääda pimestavalt valgeks. Neid nimetatakse kas juustega ehk kiudpilvedega rünksajupilvedeks (Cumulonimbus capillatus) või alasiga rünksajupilvedeks (Cumulonimbus incus). Neile on iseloomulikud tugevad sademed koos äikesega. .
Teine rünksajupilvede tekkimise viis on sageli seotud frontidega. Nii näiteks võib rääkida II liiki külmast frondist, mis liigub kiiresti (keskmiselt kiirusega 35–45 km/h, mõnikord isegi kiirusega 60–90 km/h) sooja õhumassi suunas. Sel juhul tungib külm õhk kiiluna sooja õhu alla. Soe ja niiske õhk on sunnitud kiiresti tõusma, selles sisaldav veeaur kondenseerub ja selle protsessi käigus vabaneb suur hulk soojusenergiat (varjatud soojus). Selle tõttu toimub pilvede kasv kõrguse suunas. Sarnaselt arenevad rünksajupilved külma tüüpi oklusioonifrondil. Siiski on oluline märkida, et väga sageli tekivad ulatuslikud rünksajupilvede kogumikud ohtliku äikesega külma frondi ees ebapüsivuse joonel. See asub tüüpiliselt mõnikümmend kuni paarsada km peafrondi ees, tihti tsükloni soojas sektoris. Pärast pagijoone üleminekut kohale jõudev tegelik külm front ei pruugigi äikest põhjustada. .
Suvel võib rünksajupilvede tekkimine ja areng olla seotud ka I liiki külma frondi ja sooja tüüpi oklusioonifrondiga, sooja frondi piirkonnas tekivad rünksajupilved harva. Seda soodustavad suured temperatuurierinevused pilvede alumise ja ülemise osa vahel. Nende erinevuste tõttu tekib suur vertikaalne temperatuuri gradient, mis põhjustab vertikaalvoolude tekke. Sellised rünksajupilved on väga võimsad ja nendega on seotud äike ja tugevad vihmad.
Veekogu kohal tekkivate rünksajupilvede juhul tekivad sageli pilvelehtrid või vesipüksid, maismaa kohal võivad tekkida ka mitmesugused keerispilved või keeristormid ja tornaadod.
Rogas
Rogas on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Nīkrāce vallas.
Küla asub valla kaguosas merepinnast 120 meetri kõrgusel Šķērvelise jõe ääres. Rogas jääb valla keskusest Dzeldast 6,5, endisest piirkonnakeskusest Skrundast 25 ja Riiast 172 kilomeetri kaugusele.
Aastal 2005 oli külas 16 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.
Myersophis
Myersophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Myersophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Need maod elavad Filipiinidel, Luzoni saarel.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Myersophis alpestris seisuga 10.06.2014.
Johann Gustav von Osten-Sacken
Johann Gustav von Osten-Sacken (1667-1717) oli Rootsi sõjaväelane ja mõisnik, kes osales Põhjasõjas ning juhatas Saaremaa jalaväepataljoni.
Mami Kaneda
Mami Kaneda (jaapani keeles 金田 真美 Kaneda Mami; sündinud 9. märtsil 1968) on Jaapani endine jalgpallur.
Johann Gustav von Osten-Sacken
Elulugu
Johann Gustav von Osten-Sacken sündis 1667. aastal. Tema vanemad olid Georg von Osten-Sacken ja Anna Maria Rosencrantz.
Põhjasõja algul, 1701. aastal sai ta Saaremaa maatragunirügemendis ooberstleitnandiks ning sama aasta 11. novembril määrati ta juhatama Saaremaa jalaväepataljoni.
1704. aasta kevadel kaebas Osten-Sacken kuningale, et tema rügement pole lahingulippe veel saanud, hiljem ta need siiski sai. Osten-Sacken kuulus oma üksusega 1707. aastal Lewenhaupti armeesse ning võitles Kuramaal ning hiljem ka Valgevenes (osales Lesnaja lahingus). Ta langes Perevolotšina all 1709. aastal vangi, kuid vahetati järgmisel aastal välja. 1711. aastal läks ta sõjaväest erru.
1712. aastal anti osad Hiiumaa suurmõisad talle rendile.
Johann Gustav von Osten-Sacken suri 1717. aastal.
Isiklik elu
Johann Gustav von Osten-Sacken abiellus Wlhelmina Gertruda von Ferseniga.
Bergamasque'i süit
Ülesehitus
"Bergamasque'i süit" koosneb neljast osast:
Prelüüd on kontrastne, eriti efektse alguse ja lõpuga. Teine osa, "Menuett", tekitab analoogia barokksüidiga, kuid on sarnaselt "Prelüüdiga" värsketes harmooniavärvides ja leidlike meloodiatega. "Menuett" on humoorikas, kuid stiili poolest üsna keerukas. Kolmas osa on kuulus "Kuuvalgus", õrnuse ja leebuse meistriteos, mida mängitakse põhiliselt pianissimo ' s. Viimane osa on keskaegne prantsuse tants passepied – "Passepied", mis on jälle lõbusas meeleolus, kuid lõpeb väga rahulikult.
"Bergamasque'i süidist" on tehtud mitu orkestriseadet André Caplet', Leopold Stokowski ja Lucien Cailliet' poolt. Peter Lynch on selle seadnud flöödile ja klaverile.
Ajalugu
Debussy komponeeris "Bergamasque'i süidi" 1890. aasta paiku, olles umbes 28-aastane, kuid muutis seda oluliselt vahetult enne avaldamist 1905. aastal. Näib, et selleks ajaks, kui kirjastajal tekkis mõte nende palade avaldamisega Debussy kuulsuse pealt kasu lõigata, oli Debussy hakanud põlgama varasemat stiili, milles ta need palad oli kirjutanud.
Ei ole teada, milline osa süidist on kirjutatud 1890. ja milline 1905. aastal, aga teada on, et Debussy muutis ära vähemalt kahe osa pealkirja. Viimase osa pealkiri oli algselt "Pavaan" ja kolmas osa kandis pealkirja "Sentimentaalne jalutuskäik", mis on sarnaselt "Kuulvalgusega" pärit Paul Verlaine'i poeemist.
"Kuuvalgus"
"Kuuvalgus" on tõenäoliselt "Bergamasque'i süidi" kõige tuntum osa, eelkõige just klaveripalana. Võib arvata, et pealkirjaks sai helilooja inspiratsiooni Paul Verlaine'i poeemist "Kuulvalgus". Põhiliselt pianissimo ' s mängitava pala tõusud ja langused koos tugevate emotsioonide ja teatud reserveeritusega moodustavad impressionistliku meistriteose.
"Kuuvalgust" on kasutatud korduvalt filmimuusikas, näiteks:
Paradise Valley
Paradise Valley on linn Ameerika Ühendriikides Arizona osariigis Maricopa maakonnas.
Aastal 2010 elas linnas 12 745 inimest.
Bad Vigaun
Bad Vigaun on vald (Gemeinde) ja kuurort Austria Salzburgi liidumaa Halleini ringkonnas.
Bad Vigaun, varem tuntud lihtsalt kui Vigaun, asub ajaloolises Tennengau piirkonnas, u 15 km Salzburgist lõunas. Vald ulatub Hageni mägedest, Tenneni mägedest ja Untersbergi massiivist läänes Salzkammerguti mägede Osterhorni rühmani idas. Vallaosad on Rengerberg ja Vigaun.
Vallal on juurdepääs Salzburgi–Tirooli raudteeliinile ja Salzburg S-Bahni võrgustikule Bad Vigauni jaamast, samuti Tauern Autobahnile (A10) Halleini liiklussõlmest.
Ajalugu
thumb|left|Kihelkonnakirik
Häilu tänav
<mapframe latitude="59.390752" longitude="24.65052" zoom="17" width="250" height="250" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": { "stroke": "#fc0303", "stroke-width": 3, },     "geometry": { "type": "LineString", "coordinates": [ [           24.65023,            59.39126          ],          [            24.651067,            59.390468          ]        ]      }    }  ] } Häilu tänav asub Tallinnas Vana-Mustamäe asumis, Trummi tänavast loodes.
Häilu tänav sai nime 2017. aastal. Nime valikul lähtuti kooskõlast piirkonna teiste, peamiselt allikate, soise maa ja hüdroloogiaga seotud tänavanimedega. Tänav on saanud nime pinnavormiliigi häilu ( üks lohu liikidest, järsuveeruline tasase põhjaga sulglohk) järgi.
Flattnitzi kuru
thumb|Panoraamvaade Ristija Johannese kirikuga
Kuru asub Kärnteni liidumaal, ühendades Glödnitzi Gurki orus Stadliga Muri jõe ääres Steiermargi liidumaal. Kurul asub hajaküla koos kõrgmäestiku sanatooriumi (Luftkurort) ja alpijärvega (Flattnitzer See). See on populaarne sihtkoht matkajatele ja talviti murdmaasuusatajatele.
thumb|left|Ristija Johannese kirik
Kuru oli võibolla tuntud Rooma ajal, seda on esmamainitud 898. aasta dokumendis, mille väljastas Karolingist keiser Arnulf. 1173. aastal püstitasid Gurki piiskopid romaani stiilis Ristija Johannesele pühitsetud kabeli, mis ehitati 1330. aasta paiku ümber kihelkonnakirikuks koos külgneva hospiitsihoonega. Piiskopid kasutasid Flattnitzi (sloveeni keeles blato 'sammal') suveresidentsina. Kuru laastasid 1478. aastal sissetunginud Osmanite väed. 17. sajandil oli Flattnitz hõbeda, rauamaagi ja seatina kaevandamispiirkond.
Niine tänav (Pärnu)
Niine tänav on tänav Pärnus Ülejõe linnaosas.
Tänav algab Lubja tänavalt ja suundub itta. Tänav ületab Vastla tänava, Tallinna maantee ja Telliskivi tänava ning lõppeb Rohelisel tänaval.
Tänava pikkus on ligikaudu 510 meetrit.
Ajalugu
Tänav sai nime 1. juunil 1932, varasem nimi oli Marja tänav (saksa keeles Beerenstraße).
Hageri kirikumõis
Hageri kirikumõis (saksa keeles Pastorat Haggers) oli kirikumõis Hageri kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Saue valda, Kirikla külla. Mõis kuulus Hageri kogudusele, viimane Hageri koguduse õpetaja, kes seal elas, oli Albert Soosaar.
Rwanda revolutsioon
Rwanda revolutsioon (ka hutude revolutsioon, sotsiaalrevolutsioon või purustustuul (ruanda keeles muyaga)) oli etnilise vägivalla periood tänapäeva Rwanda aladel aastatel 1959–1961. Revolutsioonis olid vastastiku kaks Rwanda kolmest suuremast rahvusgrupist: hutud ja tutsid. Nende aastate jooksul arenes tutside monarhiaga Belgia kolooniast hutude võimu all olnud vabariik.
Rwanda oli olnud tutside võimu all vähemalt 18. sajandist ning riigivõim tegutses tihti hutuvastaselt. 20. sajandi alguses oli Rwanda Saksamaa ja Belgia võimu all, võõrvõim toetas kuningate kaudu tutsimeelset poliitikat. Pärast teist maailmasõda tekkis hutude vastupanu ning kahe rahva vahelised suhted halvenesid kiiresti. Tutsid toetasid oma võimu kindlustamiseks kiiret iseseisvumist ning hutu eliit nõudis võimu enda kätte, viimast hakkasid aina rohkem toetama ka koloniaalvõim ja katoliku kirik.
Revolutsioon algas novembris 1959, kui rahvas hakkas mäslema ning mitu tutside majapidamist süüdati. Hutid maksid oma tegevusega kätte tutside äärmuslaste rünnakute eest huti hõimujuhi Dominique Mbonyumutwa vastu. Vägivald levis kiiresti üle kogu Rwanda. Kuningas Kigeli V Ndahindurwa ja tutsidest poliitikud üritasid segadust ära kasutadda võimu edasiseks kindlustamiseks ning hutude ja belglaste väljatõrjumiseks, kuid koloniaalkuberneri poolt Rwandasse saadetud kolonel Guy Logiest nurjas selle. Logiest taastas korra ning asus toetama hutude eliiti. Belglased vahetasid mitmed kõrgemad tutsidest ametikandjad hutude vastu ning kuningast kaotas oma de facto võimu (ja põgenes hiljem). Hoolimata tutsidevastase vägivalla taaspuhkemisest korraldas Belgia koloniaalvõim 1960. aasta keskel valimised. Hutude erakonnad võitsid peaaegu igal pool ning sellega revolutsioon sisuliselt lõppes. Logiesti toetaja ja hutude juht Grégoire Kayibanda kuulutas Rwanda aastal 1961 autonoomseks vabariigiks ning aastal 1962 riik iseseisvus.
Ligi 336 000 tutsit oli revolutsiooni tõttu sunnitud kodumaalt naaberriikidesse põgenema, kus nad hakkasid elama põgenikena. Kuigi riigist põgenenud taotlesid viivitamatut Rwandasse naasmist, jagunesid nad läbirääkimiste soovijateks ja uue režiimi kukutamise pooldajateks. Naaberriikides tekkis mitmeid tutside relvarühmitusi, mis korraldasid Rwandas valitsusvastaseid rünnakuid. Suurim selline rünnak oli 1963. aasta üllatusrünnak Kigalile. Valitsus reageeris rünnakule otsustavalt, lõi mässulised tagasi ning viis surma veel tuhandeid Rwandasse jäänud tutsisid. 1990. aastateni tutsid endast riigivõimule erilist ohtu ei kujutanud, kuid oktoobris 1990 algas Rwanda kodusõda, milles Rwanda Patriootlikul Rindel (RPR) õnnestus valitsus rahuläbirääkimistele sundida. Kodusõda tõi kaasa uue hutude äärmusluse laine ning 1994. aasta genotsiidi, milles kuni RPR-i võimuletulekuni tapeti üle 500 000 tutsi.
Puch bei Hallein
Transport
Sinna saab Salzburgi S-Bahni raudteed pidi ja ligipääs on ka A 10 Tauern Autobahnilt (Euroopa tee E55) Salzburgist Villachini.
Ajalugu
Asulat on esimest korda mainitud kui Puoche 930. aasta dokumendis, samas Puchsteini loss oli dokumenteeritud juba 822. aastal. Peamine vaatamisväärsus on barokne Ursteini palee, mis püstitati 1691. aastal, nüüd eraakadeemia asukoht. Puchis asub ka Salzburgi Fachhochschule (rakendusteaduste ülikool).
Philipp Ludwig
Philipp Ludwig on olnud mitme valitseja nimi:
Werner Jaeger
pisi|Werner Jaeger ([[Max Liebermanni litograafia, 1915)]] Werner Wilhelm Jaeger (30. juuli 1888 Lobberich – 19. oktoober 1961 Cambridge, Massachusetts) oli saksa klassikaline filoloog.
1936. aastast elas ta Ameerika Ühendriikides. Tema peateos on 1934–1947 kolmes köites ilmunud "Paideia. Die Formung des griechischen Menschen".
Tunnustus
Werner Wilhelm Jaeger valiti 1944. aastal Ameerika Filosoofiaseltsi liikmeks.
Kaduva vaha meetod
Kaduva vaha meetod ehk cire perdue (inglise keeles lost wax casting või lost wax process) on metallivalus kasutatav protsess, mille puhul metall valatakse kuumuskindlasse vormi, mis on valmistatud vahamudeli ümber ja millest vaha on tühikut moodustades välja sulatatud. See valamismeetod on olnud tuntud kõigil mandritel peale Austraalia ja selle kasutuselevõtt dateeritakse 3. aastatuhandesse eKr.
Kirjeldus
Valmistatavast metallesemest tehakse modelleeritavast materjalist (vahast või savist) mudel, millele lisatakse kõik detailid, mis peavad olema pronksesemel.
Pentetrasool
Pentetrasool on keemiline aine ja ravimi toimeaine. Ravimina liigitatakse hingamisteede stimulaatorite hulka.
Kaduva vaha meetod
Kirjeldus
Pronksivalu jaoks ümbritsetakse kipsvorm liivaga ja sulametall valatakse vormi sisse, kus see ühtlaselt kanaleid mööda liikudes täidab selle õõnsuse, mis enne oli täidetud vahaga. Kui ese on jahtunud, eemaldatakse vorm ning samuti eemaldatakse juhtkanalitest jäänud pronks ja naelad. Seejärel ese viimistletakse.
On võimalik jätta esialgse mudeli valmistamine vahele ja modelleerida armatuuri ja savisüdamiku peale kohe see vahakuju, mille ümber tehakse tulekindel valuvorm (direct lost-wax method). Skulptuuride puhul on see tehnika ajalooliselt hilisem.
Eesti arheoloogias
Kaduva vaha meetodil valmistatud pronksesemeid leidub Eesti muinasaegses arheoloogilises materjalis, näiteks Kreeka risti kujulised ristripatsid, mille üks tõenäolisi valmistamismeetodeid on cire-perdue. Muinasaegsete pronksehete kohta annavad teavet leitud valamisvormid (valemid) ja -vormide katkendid, mida on kasutatud pronksist käevõrude, kaelavõrude, ripatsite, sõlgede ja sõrmuste valamiseks, ning ka nende valmistamise esimene faas oli vahast mudel, millest tehtud negatiivvormi kasutati korduvalt.
Pentetrasool
Suurtes kogustes põhjustab ravim pentetrasooli indutseeritud krampe.
Kaduva vaha meetod
Eesti arheoloogias
Ka Otepää püssi koopia valmistamisel dokumentaalfilmis "Otepää püss" (2008) kasutati kaduva vaha meetodit.
Pentetrasool
1940ndatel tootis ravimit Knoll AG, Ludwigshafen. (Irving, 58:1983; (Neumann ja Eberle, 80:2013 )
Nimetused
Pentetrasooli turunimed on: Cardiazol, Cardiazole, Cardifortan, Cardiotonicum, Cardosal, Cardosan, Cenalene-M, Cenazol, Coranormol, Coratoline, Corazol, Corazole, Corvasol, Coryvet, Deumacard, Diovascole, Gewazol, Kardiazol, Korazol, Metrazol, Phrenazol, Ventrazol.
Cardiazol
Ohleri arvates laitis aga Theodor Morell Hitleril selle aine kasutamise maha. Göringil oli vererõhk madal, kuid kuna aine tõstab vererõhku ja tekitab krampe, siis see võib Hitleri südameprobleemide ja kõrge vererõhu tõttu talle riskantseks osutuda (Irving, 99:1983; Ohler, 133:2017 ).
Ajaloolist
Pentetrasooli avastajaks 1934. aastal peetakse ungari-ameerika neuroloogi ja psühhiaatrit Ladislas J. Medunat, kes hakkas tol ajal ainet manustama psühhiaatriliste seisunditega, nagu skisofreenia, patsientidele. Aluseks oli oletus, et ravimi tekitaud krambid sarnanevad epilepsia tekitatud krampidele, ja toona eeldati, et skisofreenia ja epilepsia on teineteist välistavad. Sõjaväemeditsiinis kasutati Cardiazoli ka teiste vaimse häire vormide puhul. Kasutatud kogused olid suured, vahel juhtusid spasmide tagajärjel tekkima lausa luumurrud ja lihaserebestused.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Pentylenetetrazol seisuga 27.09.2017.
Fast Eddie
Fast Eddie (Eddie Smith, õieti Edwin A. Smith; sündinud 20. jaanuaril 1969) on Ameerika Ühendriikide house-muusika muusikaprodutsent ja DJ, kes tegutseb Chicagos.
Ta oli eriti populaarne acid house 'i ajastul 1988 ja 1989, kuid paistis silma ka deep house 'is ja leiutas hip house 'i. Ta tegi koostööd näiteks Tyree Cooperi, Joe Smoothi, Kenny Jasoni ja Peter Blackiga.
İstanbuli Ülikool
Ülikool asutati 1453. Hiljem see mitu korda taasasutati.
Vilniuse kunstiakadeemia
Vilniuse kunstiakadeemia (leedu keeles  Vilniaus dailės akademija, lühend VDA) on Leedus Vilniuses asuv kunstiakadeemia. VDA rektor on Audrius Klimas.
VDA asutati 1793 Vilniuse ülikooli arhitektuuriosakonnana. Osakond tegutses aastani 1832, kui ülikool Venemaa keisri käsul suleti. Ülikool koos kunsti- ja arhitektuuriosakonnaga avati uuesti 1919. 1919-1990 oli VDAga seotud mitmeid ümberkorraldusi ja ümbernimetamisi.
Tänapäevane kunstiakadeemia tegutseb aastast 1990.
Näiteks õppeaastal 2010/2011 õppis VDAs 1928 õpilast.
Helophis
Klassifikatsioon
Perekonda Helophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Helophis schoutedeni seisuga 10.06.2014.
Kutiikula (botaanika)
pisi|Jugapuu okas Kutiikula on taime lehti, noori võrseid ja muid osi kattev kaitsekile. See koosneb vahaga immutatud lipiididest ja süsivesinikpolümeeridest ning seda sünteesitakse ainult epidermi rakkudes.
Kirjeldus
Kutiikula on lipiidpolümeeri kiht, mis on kaetud vahaga ning mis esineb kõikide taimede primaarorganite välispindadel. Kutiikula moodustab koherentse välimise kihi taimel, mida saab eraldada ilma, et vigastaks taime. Kutiikula kaitseb taime kuivamise ja väliskeskkonnatingimuste eest, nagu näiteks dehüdratsioon, UV-kiirgus, tuul ja vihm, aga ka putukate ja seente eest, mis võivad taime oluliselt kahjustada. Selline kude on seega oluline alusuuringutes, põllukultuurides ning kvaliteedi parandamise seisukohalt. Selle ainulaadsed omadused on kaasa toonud ka uudseid arenguid, näiteks bioplastmassi. See annab ülevaate hiljutisest edusammudest selles valdkonnas, interdistsiplinaarse nägemuse kutiikula kohta, mis stimuleerib tulevasi teadusuuringuid.
Struktuur
Epidermirakud sünteesivad kutiikula vahasid. Kutiikula koosneb lahustumatust kutiikula membraanist, mis on immutatud ja kaetud vahaga. Vaha koostisosadeks on hüdrofoobsete ühendite segu, kus süsivesinikke on tavaliselt 16 kuni 36. Kutiikula pealmine vahakiht kristalliseerub enamasti keerukate ridade, torude või plaatidega mustriks. Need mustrid suurendavad vee tõrjevõimet vaha pinna tugevdamisega. Vee sattumisel taime pinnale moodustub kohe veepiisk ja liikudes kannab see endaga koos ära saastavad osakesed. Kutiin aitab moodustada barjääri taime ja tema elukeskkonna vahel nii, et vesi püsiks taimes ja patogeenid väljaspool.
Funktsioonid
Taime kutiikulal on vee läbilaskvuse barjäär, mis takistab vee aurumist epidermi pinnalt, samuti takistab see välise vee ja lahustuvate ainete kudedesse sisenemist. Lisaks vee ja teiste molekulide läbilaskvuse barjäärile (takistab veekadusid), annavad mikro- ja manostruktuurid kutiikulale spetsiifilised pinnaomadused, mis takistavad taimsete kudede saastumist välise vee, mustuse ja mikroorganismide eest.
Õistaimede kutiikula on enamasti lehe peal paksem. Kuivema kliima jaoks kohastunud kserofüütsete taimede lehtedel on paksemad kutiikulad kui niiskema kliimaga mesofüütsetel taimedel, millel pole dehüdraatumise ohtu lehe alumises pooles.
Ka kutiikula vahakihil on kaitsefunktsioon. See moodustab tõkke, mis kaitseb viirusosakeste, bakterirakkude, spooride ning seente eest.
Philipp Wilhelm
Philipp Wilhelm on olnud mitme valitseja nimi:
Kutiikula (botaanika)
Evolutsioon
Esimesed taimed maismaal hakkasid kasvama 450 miljonit aastat tagasi. Taimede üleminekul veest maismaale hakkas tekkima kutiikula. Kutiikula võimaldas õhu keskkonnas säilitada vett.
Constanța Ovidiuse Ülikool
Constanța Ovidiuse Ülikool (rumeenia keeles Universitatea Ovidius din Constanța) on 1990. aastal asutatud riiklik ülikool Constanța linnas Rumeenias.
Ülikoolis õpib üle 20 000 üliõpilase. Kokku valmistatakse üliõpilasi ette bakalaureuseõppes 63 erialal, magistriõppes 62 erialal ja doktoriõppes 7 erialal. Ülikoolis on 1315 õppejõudu, kellest 100 on professorid.
Hirnanti lade
Rahvusvaheline Stratigraafiakomisjon üritas algselt ülemordoviitsiumi suruda kahe lademe raamidesse. Aastaks 2003 oli aga selgunud, et tegemist on võimatu ülesandega ja nii võeti vastu otsus tunnustada Hirnanti ladet selle ladestiku kolmanda lademena.
Lademe alumist piiri määratleb graptoliit Metabolograptus extraordinariuse esmakordne ilmumine Wangjiawani piirpaljandi põhjalõigus Yichangi linna lähistel Hubeis, lademe ülempiiri märgib  graptoliit Akidograptus ascensuse esmakordne ilmumine Dob's Linni piirpaljandis Šotimaal.
Constanța Ovidiuse Ülikool
Ajalugu
Mehaanikateaduskonna kõrvale avati aprillis 1990 meditsiiniteaduskond ja bioloogiateaduskond. Sama aasta sügisest lisandus veel kuus teaduskonda. Arstiteaduskonna avamisega sai ülikoolist esimene meditsiiniõppeasutus Dobrudža piirkonna ajaloos.
Hirnanti lade
Hirnanti lade lasub Katy lademel ja see lamab Rhuddani lademe all. Lademe vanus on 445,6...443,7 miljonit aastat. Eestis vastab sellele Porkuni lade.
Constanța Ovidiuse Ülikool
Ajalugu
17. aprillil 1991 andis Rumeenia valitsus ülikoolile vanarooma luuletaja Ovidiuse nime. Ovidius oli oma viimased eluaastad veetnud pagenduses Tomises, mis asus tänase Constanța linna asukohas.
Julia Gillard
Julia Eileen Gillard (sündinud 29. septembril 1961 Walesis Barrys) on Austraalia poliitik. 24. juunist 2010 kuni 27. juunini 2013 oli ta Austraalia peaminister.
Hirnanti lade
Hirnanti lademe moodustumise ajal leidis aset Ordoviitsiumi lõpu väljasuremine, mis jätkus ka hilisema Rhuddani lademe moodustumise ajal.
Julia Gillard
Gillard sündis Walesis. Tema isa töötas psühhiaatriahaiglas sanitarina, ema töötas Päästearmee hooldekodus. Julial on kolm aastat vanem õde Alison.
Lapsena kannatas Julia kroonilise kopsupõletiku käes. Vanemad kolisid 1966 Lõuna-Austraaliasse Pasadenasse, mis on Adelaide'i eeslinn, et Julia saaks soojemas kliimas paraneda. Ta saigi terveks.
Gillard astus Adelaide'i ülikooli. 1982 katkestas ta õpingud ja jätkas neid Melbourne'i ülikoolis, mille lõpetas 1986 õigusteaduse bakalaureusena.
1987 hakkas Gillard tööle Melbourne'is õigusbüroos. 1990, 29-aastaselt võeti ta selle ettevõtte osanikuks.
Poliitikaga hakkas Gillard tegelema juba Adelaide'i ülikoolis. 1983 sai ta Austraalia Üliõpilasliidu esimeheks, sealjuures ajaloo teiseks naisjuhiks. Ta on ka vasakpoolse organisatsiooni Sotsialistliku Foorumi endine sekretär. Ta astus Austraalia Leiboristliku Partei liikmeks.
Julia Gillard kuulub Austraalia parlamenti alates 1998. aastast. Ta on mitu korda kuulunud varivalitsusse. Aastatel 2007–2010 oli ta Austraalia ajaloos esimene naisasepeaminister. Ühtlasi oli ta haridusminister, tööminister ja sotsiaalse sidususe minister.
24. juunil 2010 valiti ta Kevin Ruddi asemel Austraalia Tööpartei esimeheks ning temast sai ühtlasi Austraalia läbi aegade esimene naispeaminister.
Pärast augustis 2010 toimunud parlamendivalimisi moodustas ta uue valitsuse, mis nimetati ametisse 14. septembril 2010.
Venemaa keisririigi välisministrite loend
Venemaa Keisririigi välisministrite loend on loetelu Venemaa Keisririigi Välisministeeriumi juhtidest alates ministeeriumi loomisest 1802. aastal kuni 1917. aasta Veebruarirevolutsioonini.
Aspelare
Aspelare on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Ida-Flandria provintsis Ninove vallas.
Aspelare liideti Ninove valla halduspiiridesse 1977. aastal.
Esimesed ülestähendused Schelde ja Denderi vahelisel alal asuva küla kohta pärinevad aastast 1118 (Hasplar), 1142. aastal on küla nimetatud kui Asplar.
pisi|tühi|Sint-Amanduskerk (15. sajand)
Vedama Mustjärv
Mustjärv (ka Vedama Mustjärv, Järvetaga Mustjärv, Naku järv) on järv Läänemaal Hindaste külas. Järve kaldajoone pikkus on 990 m. Järv jääb Läänemaa Suursoo maastikukaitsealale Mustjärve sihtkaitsevööndisse. Järv jääb Tänavjärvest umbes 600 m lõunasse.
Mustjärv on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Lifti püüdursüsteem
pisi|Lifti kiirusepiiraja
Lifti püüdursüsteem on ohutusseade, mis takistab lifti allakukkumist rikke korral. Vastavalt EVS-EN 81-20 standardile on püüdursüsteem nõutud kõigil sõiduliftidel, mis sõidavad kiiremini kui 0,15 m/s.
Püüdurid aktiveerib kiirusepiiraja, kui lift liigub liiga kiiresti. Enamik püüdursüsteeme on ehitatud liftišahti ülaosas asuva hõõrdratta ümber. Kiirusepiiraja tross jookseb liftišahti ülaosas üle kiirusepiiraja hõõrdratta ja šahti alaosas üle kiirusepiiraja trossi pinguti plokiratta. Mõlemad trossi otsad on kinnitatud lifti kabiini küljes oleva püüduri hoova külge. Kiirusepiiraja pöörlemiskiirus sõltub lifti kiirusest.
Kui kiirusepiiraja pöörlemiskiirus suureneb, liigutab tsentrifugaaljõud kiirusepiiraja sees olevaid lendraskusi väljapoole, ületades vedrude tõmbejõu. Kui liftikabiin liigub piisavalt kiiresti, on tsentrifugaaljõud piisavalt tugev, et suruda lendraskuste otsad kuni kiirusepiiraja välisservadeni. Selles asendis keereldes haaravad lendraskuste konksuga otsad kinni hammasvööst, mis on kinnitatud hõõrdratast ümbritseva statsionaarse korpuse külge. Kui kiirusepiiraja on rakendunud, siis kiirusepiiraja tross ei saa liikuda.
Euroskleroos
Euroskleroos on 1970. aastatel ja 1980. aastate alguses kasutatud termin, millega kirjeldati nii poliitilist ajajärku kui ka Euroopa majanduse struktuuri, vihjates meditsiinilisele terminile skleroos.
Lifti püüdursüsteem
Kiirusepiiraja trossi otsad on ühendatud püüduri hoova külge, mis on ühendatud liftikabiini külge. Kui kiirusepiiraja tross saab vabalt liikuda, jääb hoob liftikabiini suhtes samasse asendisse. Seda hoiavad paigal pingutusvedrud. Kui kiirusepiiraja hõõrdratas end lukustab, tõmbab kiirusepiiraja tross püüdurmehhanismi hoova üles, ning rakenduvad püüdurid, mille tõttu lift seiskub.
Euroskleroos
Majanduses kasutati seda kirjeldamaks riike, kus oli majanduskasvust hoolimata kõrge töötuse tase ning kus uusi töökohti väga kiiresti juurde luua ei suudetud. Seda erinevalt Ameerika Ühendriikidest, kus sarnasel majanduskasvu perioodil saatis majanduse laienemist suur uute töökohtade arvu tõus.
Poliitilises kontekstis kasutati terminit "euroskleroos" kirjeldamaks märgatava paigalseisu ajajärku Euroopa integratsioonis. Euroliidu laienemise aeglane tempo, demokraatia puudumise tunnetamine ning majandusprobleemid tähendasid, et leidus palju negatiivset ja ükskõikset suhtumist Euroopa Majandusühendusse.
Wilfried Martens, Belgia peaminister aastatel 1981–1992, väidab enda 2008. aastal avaldatud memuaarides, et "euroskleroos" sai lõpu 1986. aasta ühtse Euroopa aktiga, mis taaskäivitas liikumise integreerumise poole, töötades välja majandusühenduse ühtse turu.
Majandusliku terminina on "euroskleroosi" hiljem kasutatud laiemalt viitamaks igakülgsele majandusseisakule.
Rahvuskogu 29. valimisringkond
'''Rahvuskogu 29. valimisringkond''' asus Petserimaal. Sinna kuulusid Senno ja Irboska vald.
Kandideerisid Mihail Kurtschinski ja Ivan Gorshkov, kes said vastavalt 3918 ja 2681 häält, seega osutus valituks Mihail Kurtschinski.
Vana-Võromaa Kultuurikoda
pisi|Võrumaa Muuseum Vana-Võromaa Kultuurikoda on Võrus asuv maakonnamuuseum, mis asutati 1966. aastal.
Algul kandis asutus nime Võru Koduloomuuseum. Kuni 2013. aasta suveni kandis muuseum nime Võrumaa Muuseum.
Vana-Võromaa Kultuurikoja lõplikult valminud püsinäitus avati 7. veebruaril 1985. See kajastab Võrumaa ajalugu kuni tänapäevani. Muuseumis on ekspositsioonid olnud ka teemadel "Võrumaa II maailmasõja ajal" ja "Metsavendlus Võrumaal".
Vana-Võromaa Kultuurikoja galeriis vahelduvad erinevad kunstinäitused.
Michael Keane
Ta alustas klubikarjääri Manchester Unitedis, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2004. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2011–12. Manchester Unitedi sai ta mänguaega harva ja pääses Manchester Unitedi särgis Premier League'is väljakule vaid korra. Hooajal 2012–13 oli ta laenul esiliiga klubis Leicester City ning hooajal esiliiga klubides Derby County ja Blackburn Rovers.
2017. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Evertoniga.
Debüüdi Inglismaa jalgpallikoondises tegi Keane 22. märtsil 2017 sõprusmängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 25. märtsi 2019 EM-i valikmängus Montenegro vastu.
Ella Kikas-Tomson
Ella Kikas-Tomson (sündinud 1902) oli Eesti käsitöömeister ning ettevõtja.
1930. aastal asutas ta rahvapäraselt tikitud rõivaste töökoja. Tootmisaparaatide kasutuselevõtu järel sai Kikas-Tomsoni ettevõttest esimene Eesti rahvarõivaste masintootja ning rahvarõivaste tootmise tööstusharu liider. Lisaks masintoodetud rõivastele müüs ta ka käsitööna valminud rahvapäraste ornamentidega pesu.
Truubi tänav
<mapframe latitude="59.390621" longitude="24.650381" zoom="16" width="250" height="250" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": { "stroke": "#fc0303", "stroke-width": 3, },     "geometry": { "type": "LineString", "coordinates": [ [           24.648793,            59.391347          ],          [            24.650048,            59.390195          ]        ]      }    }  ] } Truubi tänav on Tallinnas Vana-Mustamäe asumis Trummi tänavalt loodesuunas kulgev tänav.
See nimi anti tänavale 2017. aasta mais. Kuna selles piirkonnas on peamiselt allikate, soise maa ja hüdroloogiaga seotud tänavanimed, siis anti tänavale truubi nimi, kuna see tähendab rajatist, mille abil juhitakse voolavat vett.
498
498. aasta
Gongylosoma
Gongylosoma on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Gongylosoma klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Kagu-Aasias.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Gongylosoma seisuga 10.06.2014.
Vladimir Fjodorov
Vladimir Nikolajevitš Fjodorov (vene keeles Владимир Николаевич Федоров; sündinud 31. märtsil 1951 Kobjai rajoonis Jakuudi ANSV-s) on vene rahvusest Sahha kirjanik (proosa- ja näitekirjanik) ning tõlkija.
Pärast Jakutski Riikliku Ülikooli geoloogiateaduskonna lõpetamist 1975. aastal töötas ta insener-geofüüsikuna, kuid 1977. aastal vahetas elukutset – hakkas ajakirjanikuks. 1990. aastal sai ta ajalehe Poljarnaja Zvezda peatoimetajaks (1990–1994); hiljem on ta juhtinud ka teisi ajalehti.
Rahvuskogu 30. valimisringkond
'''Rahvuskogu 30. valimisringkond''' asus Petserimaal. Sinna kuulusid Laura, Rootova ja Vilo vald.
Kandideerisid Vladimir Roslavlev ja Johan Holberg, kes said vastavalt 4481 ja 1651 häält, seega osutus valituks Vladimir Roslavlev.
Las käia!
"Las käia!" on mitme teose (eestikeelne) pealkiri:
Urmas Hepner
Urmas Hepner (sündinud 31. juulil 1964 Tallinnas) on eesti jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Aastal 1996 mängis ta klubis FC Lantana.
Ta oli 2008. aastani FC Levadia treener, 30. juulil 2008 asus ta tööle JK Kotkas Juunior/FC Levadia Jalgpallikooli direktorina.
Püramiid
Püramiid (kreekakeelsest sõnast πυραμίς) on ehitis, mille välisküljed on kolmnurksed ja kohtuvad tipus ühes punktis. Püramiidi alus võib olla kolmnurkne, nelinurkne või mis tahes hulknurga kujuline. Seega peab püramiidil olema vähemalt kolm kolmnurkset pinda (alusega kokku neli külge). Kõige levinum variant on nelinurkne püramiid ehk nelinurkse põhja ja nelja kolmnurkse küljega püramiid.
Püramiid on konstrueeritud nii, et raskem osa on maapinnale lähemal ja mida rohkem tipu poole, seda vähem on materjali kasutatud. Püramiidi kaalu selline jaotamine võimaldas vanadel tsivilisatsioonidel rajada stabiilseid monumentaalseid ehitisi.
Williamsoni maakond
Williamsoni maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Püramiid
Püramiide on ehitatud paljudes maailma paikades. Ruumalalt kõige suurem püramiid on Cholula suur püramiid Mehhikos Puebla osariigis. Aastatuhandeid olid püramiidid maailma suurimad ehitised: kõigepealt Punane püramiid Dahshuri nekropolis ja siis Cheopsi püramiid (ehk Giza suur püramiid), mõlemad Egiptuses. Cheopsi püramiid on ainus antiikaja seitsmest maailmaimest, mis on veel säilinud.
Cheopsi püramiid on ehitatud enamasti lubjakivist (mõnes sisemises kambris on kasutatud suuri punasest graniidist plokke) ja seda peetakse arhitektuuri meistriteoseks. See koosneb rohkem kui 2 miljonist plokist, mis kaaluvad 2,5–15 tonni. See on ehitatud nelinurkselt ning selle aluse küljepikkus on umbes 230 meetrit, kattes 13 aakrit (5,265 hektarit). Selle neli külge asetsevad täpselt ilmakaarte suunas ning selle kaldenurk on 52 kraadi. Püramiidi algne kõrgus oli 146,5 meetrit, sellest on tänapäeval alles vaid 137 meetrit, üheksameetrine vahe tuleneb lihvitud katteplaatide ja ehituskivide kasutamisest Kairo majade ja mošeede ehitamiseks. Siiski on see endiselt kõrgeim püramiid.
Eri materjalidest püramiide rajatakse tänapäevalgi. Üks tuntumaid on Louvre'i püramiid Pariisis Louvre'i kunstimuuseumi õues: 20,6 meetri kõrgune klaasehitis, milles paikneb muuseumi sissepääs. Ameerika arhitekti Ieoh Ming Pei projekteeritud rajatis valmis 1989. aastal.
Mesopotaamia
Mesopotaamlased ehitasid varaseimad püramiidehitised, mida nimetatakse tsikuraatideks. Muistsetel aegadel olid need eredalt kulla- või pronksikarva. Kuna need on ehitatud päikesekuivatatud mudatellistest, on neist vähe alles. Sumerid, babüloonlased, elamlased, akkadlased ja assüürlased ehitasid tsikuraadid kohalikele religioonidele. Iga tsikuraat oli osa keerulisest templikompleksist, mis hõlmas ka teisi ehitisi. Tsikuraatide eelkäijad olid tõstetud platvormid, mis pärinevad ‘Ubaydi ajajärgust, 6500–3800 aastat eKr. Tsikuraadid said alguse varase dünastilise ajastu lõpus. Hilisemad Mesopotaamia tsikuraadid pärinevad ajast 600 aastat eKr.
Tsikuraat oli lameda tipuga püramiidehitis. Päikesepõletatud tellised moodustasid tsikuraadi südamiku, välisküljel olid põletatud tellised. Voodrid olid enamasti eri värvi ja neil võis olla astroloogiline tähendus. Kuningad lasid mõnikord neile värvilistele tellistele oma nime graveerida. Astanguid oli kaks kuni seitse. Arvatakse, et tsikuraatide tipus olid pühad esemed. Aga selle kohta ei ole arheoloogilisi tõendeid, ainsad kirjalikud tõendid on Herodotoselt.
Mesopotaamia tsikuraat ei olnud mõeldud avalikele jumalateenistustele ega tseremooniatele. Usuti, et need on jumalate eluasemed, ja igal linnal oli oma patroon-jumal. Ainult preestrid võisid käia tsikuraadis või selle ruumides allosas ning nemad olid seatud jumalate eest hoolitsema ja nende vajadusi rahuldama. Preestrid olid sumerite ühiskonna väga mõjuvõimsad liikmed.
Egiptus
Kõige tuntumad püramiidid on Egiptuse püramiidid – suured ehitised, mis koosnevad tellistest või kividest, osa püramiide kuulub maailma kõige suuremate ehitiste hulka. Muistsed egiptlased ehitasid püramiide aastatel 2700–1700 eKr. Peaaegu kõikidel püramiididel oli lihvitud, peegelduv, valgest lubjakivist pind, mis jättis kaugusest vaadates läikiva mulje. Nurgakivi oli tavaliselt tehtud kõvemast kivimist, näiteks graniidist või basaldist, mis oli omakorda kaetud kulla või hõbedaga, mis tähendas, et pind oli väga peegeldav.
Esimese püramiidi püstitasid 3. dünastia ajal vaarao Džoser ja tema arhitekt Imhotep. Tegu oli astmikpüramiidiga, mis koosnes kuuest laotud mastabast. Kõige suuremad Egiptuse püramiidid on Giza püramiidid. Egiptuse päikesejumala Ra kohta öeldakse, et ta on end loonud püramiidikujulisest maalõhest ning seejärel loonud kõik ülejäänud jumalad, samuti peetakse teda kõikide vaaraode isaks.
Püramiidide ajastu jõudis tippu Giza püramiidide ehitamisega 2565–2150 aastat eKr. Giza püramiidide kompleks koosneb kolmest püramiidist: Cheopsi, Hafra ja Menkaura püramiidist. Pindalalt hõlmavad Giza püramiidid 52 600 ruutmeetrit. Vana-Egiptuse püramiidid olid enamasti ehitatud Niiluse jõe läänekaldale, et jumaliku vaarao hing saaks ühineda päikesega. Kuigi püramiide seostatakse Egiptusega, leidub ka Sudaanis 220 püramiidi. Giza püramiidid kuuluvad antiikaja seitsme maailmaime hulka. See on neist ainus, mis on tänini säilinud.
Enamik püramiide asub Kairo lähedal, ainult üks püramiid paikneb Kairost lõuna pool, Abydose templi kompleksis. Abydoses asuv püramiid ehitati vaarao Ahmose soovil, kes asutas 18. dünastia Uues Kuningriigis. Ahmos oli viimane kuningas, kes ehitas püramiidi, hilisemad kuningad peitsid enda hauad mägedesse. Üks tuntumaid on Kuningate org, mida valvati ööl kui ka päeval. Arheoloogid on leidnud vaid ühe puutumatuna püsinud haua, Tutanhamoni oma. Medinet Habusse või Deir el-Medinasse ehitasid väiksemaid püramiide üksikisikud. Lisaks ehitasid väiksemaid püramiide nuubialased, kes valitsesid Egiptust hilisel ajal, aga nende püramiidide kaldenurk oli järsem.
Märjamaa järtad
pisi|Märjamaa Tammiäärne järta. Foto: Martin Suuroja Märjamaa järtad (EELISes nimega: Eesmine (ka: Esimene), Tagumine järta (ka: Tagajärta)) ja Tammiäärne järta on kolm karstijärve nõgu, mis asuvad Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa alevi külje all.
Loometsade vahel paikneb kolm loodus­likku nõgu, mis suvisel ajal meenu­tavad rohumaad, kevaditi aga laiuvad seal ajutised järved, mida kohalik rahvas kutsub järtadeks.
Järtad võeti kaitse alla 1981. aastal (Märjamaa järtade kaitseala); praegu jäävad nad Märjamaa järtade maastikukaitsealale.
Eesmine järta on kirde-edelasuunalise pikiteljega lage karstinõgu: pikkus ligi 400 m ja laius 100 m. Lohu pindala küünib ligi viie hektarini. Järta põhi on liudjas, mõnede laugete lohkudega, kidura rohu ja üksikute põõsastega. Selle ümber kasvab männienamusega mets.
Tagumine ehk Tagajärta on ligikaudu 400 m pikk ja 250 m lai. Nõo veeru ja põhja katab lage kidur rohumaa, keskel kerkivad suurvee ajal saartena neli väikest metsaga küngast. Järta põhjas leidub arvukalt laugeid, kuni poole meetri sügavusi ja 20 meetri laiusi karstilohke ning väikesi, kuni poole meetri sügavusi karstilehtreid. Esineb ka väikseid rändrahne. Kaunite kallastega Tagajärta on ümbritsetud metsaga.
Tammiäärne järta on veidi üle kilomeetri pikk ja 250 meetrit lai. Järtat loodeküljest piirav raudteetamm rajati aastatel 1928–1931, rongid sõitsid sealt mööda kuni 1968. aastani. Nüüd on tammile rajatud autotee. Ka selle järta laugel põhjal leidub karstilohke. Kõigi kolme järta sügavus küünib kahe meetrini.
Vahest on need järtad ka muidu veevaesele Märjamaale nime andnud.
Krimulda vald
Krimulda vald (läti keeles Krimuldas pagasts) on vald Lätis Sigulda piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Sigulda linnaga, Sigulda, Inčukalnsi ja Lēdurga vallaga, Limbaži piirkonna Vidriži vallaga, Cēsise piirkonna Līgatne ja Straupe vallaga ning Saulkrasti piirkonna Sēja vallaga.
Valla pindala on 176 km². 2016. aasta seisuga elas seal 3976 inimest. Valla keskuseks on Ragana küla.