cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Suur-kuldtiib
Jääajajärgse koloniseerimise mustrid
Molekulaarne fülogeograafia, mis põhineb mtDNA variatsiooni analüüsil, on varustatud sõltumatute andmetega, mis heidavad uut valgust jääajajärgsele ajaloole. On uuritud paljude Euroopa putukate jääajajärgse koloniseerimise marsruute. Tähelepanek, et Itaalia suur-kuldtiiva populatsioon teistest erineb, näitab seda, et jääajajärgne koloniseerimine refuugiumist võis olla pärsitud Alpi mäeaheliku tõttu. Siiski peab märkima, et Prantsusmaalt ei saadud uurimiseks kätte ühtegi katselooma, kui toimus laienemine lääne poole. Avaldatud andmete põhjal on Lycaena dispar'i võimalikeks jääajajärgse ekspansiooni marsruutideks kõige tõenäolisemalt liikumine Lõuna-Euroopast läbi Kesk-Ida riikide (nt Slovakkia ja Ungari), siis Põhja-Euroopasse (nagu Holland, Saksamaa ja Soome ) või Aasiast läbi Kesk-Euroopa Põhja-Euroopasse (Saksamaa, Holland ja Soome ). Ilmselt Hispaania ei olnud liigi L. dispar refuugiumiks, sest seal ei ole tema esinemise kohta andmeid leitud. Edasine fülogeograafiliste suhete uurimine Lõuna- ja Ida-Euroopas võiks olla nende jääajajärgsete kolonisatsioonimustrite avastamiseks kasulik. Evolutsiooniliselt olulise üksuse (ESU) mõistet kasutatakse ühe või rühma liikidevahelise populatsiooni kaitse määramiseks tema erilisuse tõttu. Pikk evolutsiooniline ajalugu on enamasti isoleeritud teistest sellistest ühikutest. Moritz on välja pakkunud, et põhiline geneetilise säilitamise strateegiate üksus peaks olema ESU, kuna nad on peamised ajaloolised geneetilise mitmekesisuse allikad liikide piirides. Naabriühinemiskladogramm näitab, et näidispopulatsioonid Ungaris ja Slovakkias on lahutunud rohkem põhjapoolsematest populatsioonidest, samal ajal kui UPGMA kladogramm seda ei näita. Sellepärast on keeruline määratleda, kas populatsioonid Põhja- ja Kesk-Euroopas kuuluvad ühe või kahe ESU koosseisu. Fülogeograafilised suhted, mis populatsioonide seas uuritud, on Põhja- ja Kesk-Eestis lähedasemad kui seosed nende ja Itaalia populatsioonide vahel. Need populatsioonid, mis on pärit Põhja- ja Kesk-Euroopast, moodustavad tõenäoliselt ühe evolutsiooniliselt olulise üksuse (ESU), peegeldades jääajajärgset koloniseerimist Kagu- Euroopast. Mõningaid Itaalia populatsioone on peetud varem ka erinevateks alamliikideks.
Suur-kuldtiiva kaitse
Võib-olla on üllatav, et suur-kuldtiiva alamliik L.d. batavus ei ole alamliigist L. d. rutilus geneetiliselt eriti erinev. L. d. batavus'e levik on piiratud Hollandiga ning teda peetakse ohustatuks. Kuigi L. d. batavus ei oma märkimisväärset geneetilist erinevust alamliigist L. d. rutilus, ei ole see põhjuseks, et vähendada tema kaitsestaatust. L. d. batavus'e kaitsestrateegia peab arvestama individuaalselt tema ökoloogilise ja morfoloogilise eristumise aluseid alamliigist rutilus.
Antropotseen
2015. aasta märtsis avaldati ajakirjas Nature artikkel, kus pakutakse antropotseeni alguseks aastat 1610 või 1964. Selle vastu väidetakse aga, et antropotseen seguneb teise ajastuga ning seetõttu on mõjud levinud pikema aja jooksul ja ei saa öelda täiesti kindlat algusaega aastaarvuna.
Suur-kuldtiib
Suur-kuldtiiva kaitse
Suur-kuldtiiva populatsiooni vähenemine jätkub paljudes Euroopa riikides, kuid on oht, et ei mõisteta probleemi tõsidust. Suur-kuldtiiva kaitsmisele ei pöörata piisavalt tähelepanu, sest teistes piirkondades on liigi arvukus suurem. Geneetiliselt lahknevatel populatsioonidel on reaalne võimalus kaduma minna, põhjustades geneetilise mitmekesisuse kadumist, mis võib olla põhiliseks teguriks liigi pikaajalisele ellujäämisele. Viimane jääaeg oli ekstreemne kliimasündmus kõigi parasvöötme liikide jaoks ja jäätumised mängisid liigisiseses mitmekesistumises aktiivset rolli. Euroopa kontekstis on nendel sündmustel arvatud olema märkimisväärne mõju praeguste liikide geneetilisele struktuurile ning võimalik roll liigitekke protsessis. Kõige hiljutisemad sündmused, nagu elukoha fragmenteerumised, vähendavad geneetilist mitmekesisust populatsiooni suuruse vähenemise ja suureneva populatsiooni isolatsiooni tõttu, kuna elupaiga muutmine võib mõjutada uudset valikusurvet. Perspektiivsete liikide kaitsmise väljakutseks on säilitada geneetiline mitmekesisus ja järelikult ka tuleviku adaptiivne ja evolutsiooniline potentsiaal. Efektiivsed pikaajalised kaitsestrateegiad peaksid sisaldama liikide ulatuses geneetilise mitmekesisuse kaitset, et säilitada täielik võime adaptiivseteks reageeringuteks ennustatud keskkonna- ja kliimamuutustes. Geneetilise mitmekesisuse levik tuleneb ajalooliste ja tänapäevaste sündmuste segunemisest. Alamliigi L. d. rutilus säilitamist Põhja-Euroopas ja Kesk-Euroopas peaks pidama rahvusvaheliseks mureks ning haldama seetõttu neid alasid nagu ühte piirkonda. Kuid Itaalia populatsioonide jaoks võib olla väga oluline, et neile määrataks suurem kaitsestaatus nagu ESU.
Antropotseen
Etümoloogia
Nimetus "antropotseen" on kombinatsioon kreeka liidetest antropo- (kr ἄνθρωπος, 'inim-') ja -tseen ('uus'). Kõik epohhid Kainosoikumi aegkonnast lõpevad liitega -tseen.
Suur-kuldtiib
Suur-kuldtiiva kaitse
Eestis on suur-kuldtiib kaitse all kui III kategooria looduskaitse all olev liik.
Antropotseen
Etümoloogia
Bioloog Eugene Stoermer oli esimene, kes seda terminit kasutas, aga Paul Crutzen oli esimene, kes võttis teises tähenduses uuesti kasutusele ja populariseeris selle. Stoermer hakkas terminit "antropotseen" kasutama juba 1980ndatel, kuid ei formaliseerinud seda enne, kui Crutzen temaga kontakteerus.
Terminit kasutati trükis esimest korda 2000. aastal Crutzeni ja Stoermeri ühises artiklis Rahvusvahelise Geosfääri-Biosfääri Programmi (IGBP) ajakirjas. 2008. aastal Ameerika Geoloogia Seltsi ajakirjas GSA Today arvas poola geoloog Jan Zalasiewicz, et termin "antropotseen" on nüüdsest kohane.
Savoia krahvkond
Savoia krahvkond (prantsuse: Comté de Savoie, itaalia: Contea di Savoia) oli Saksa-Rooma riigi osariik, mis tekkis koos Šveitsi vabade kommuunidega Arelaadi kokkuvarisemisel 11. sajandil.
Antropotseen
Etümoloogia
Juba 1873. aastal täheldas itaalia geoloog Antonio Stoppani inimkonna põhjustatud suurenevat mõju Maa süsteemidele ja viitas sellele kui "antroposoikumi" ajastule. Terminit "homogenotseen" (vanakreeka keeles homo- 'sama', geno- 'liik' ja tseen 'uus[periood]') kasutas esimest korda Michael Samways oma artiklis ajakirjas Journal of Insect Conservation (1999), pealkirjaga "Loomastiku translokatsioon uutele aladele: siit tuleb homogenotseen". Samways kasutas seda mõistet praeguse geoloogilise epohhi määratlemiseks, kus bioloogiline mitmekesisus väheneb ja ökosüsteemid muutuvad üle kogu Maa üksteisega sarnasemaks. Mõistet kasutas ka John L. Curnutt 2000. aastal ajakirja Ecology artiklis "Teejuht homogenotseenile".
Bioloogiline mitmekesisus
Inimmõju tagajärjel on paljud liigid välja surnud. Enamik eksperte nõustub, et inimtegevus on kiirendanud liikide väljasuremise kiirust. 2010. aastal ajakirjas Nature avaldatud uuringus leiti, et ookeanide fütoplanktonis on viimase sajandi vältel suur osa mitmekesisust oluliselt vähenenud väikestes vetikaliikides, mis moodustavad umbes poole kogu Maal fotosünteesivast biomassist. Juba ainuüksi 1950ndatest alates on biomass vähenenud umbes 40%, tõenäoliselt ookeanide soojenemise tõttu ning biomassi kahanemine on viimastel aastatel kasvanud. Mõnede autorite arvates toimuks ilma inimtegevuse tagajärgedeta planeedi bioloogilise mitmekesisuse eksponentsiaalne kasv.
Biogeograafia
Organismide levikus võib täheldada püsivaid muutusi, mis on inimeste põhjustatud ja on nähtavad ka geoloogilistes andmetes. On täheldatud, et paljud liigid liiguvad aladele, kus varem oli nende jaoks liiga külm. Liikumine toimub tihti ka oodatust kiiremini.
Kliima
Arvatakse, et üheks inimtekkeliseks geoloogiliseks tagajärjeks on süsihappegaasi (CO2) kontsentratsiooni suurenemine atmosfääris. Viimase miljoni aasta vältel vaheldunud soojemate ja külmemate perioodide puhul on CO2 kontsentratsioon tõusnud ligikaudu 100 ppm (180 ppm-lt 280 ppm-le). Tööstuslikule revolutsioonile eelneval ajal 280 ppm-ilt oli CO2 kontsentratsioon atmosfääris jõudnud 2015. aasta seisuga ligikaudu 397 ppm-le. Suur osa sellest tõusust on fossiilkütuste põletamise tõttu, milleks on põhiliselt kivisüsi, maagaas ja nafta.
Savoia krahvkond
Ajalugu
thumb|left|Chambéry loss
Antropotseen
Kliima
Viimase 150 aasta jooksul on kahekordistunud ka metaani kogus õhus ; metaan on oluliselt tugevam kasvuhoonegaas kui CO2.
Geomorfoloogia
Inimtegevuse tõttu on suured muutused toimunud Maa pinnal. Põllumajandus, ehitus ja tammide ehitamine jõgedele põhjustab erosiooni 10 korda kiiremini kui looduslikud jõud. Ehitus on põhjustanud ka vee äravoolus muutusi.
Varajase antropotseeni mudel
Kuigi arvatakse, et paljud keskkonnaprobleemid on otseseks tagajärjeks tööstusrevolutsioonile, on William Ruddiman väitnud, et antropotseen algas ligikaudu 8000 aastat tagasi põllumajanduse arenguga ja kultuuride paikseks jäämisega. Inimesed olid siis laiali jaotunud üle kontinentide (v.a Antarktika) ja kestis neoliitiline revolutsioon. Inimestel arenes sellel perioodil põlluharimine ja karjakasvatus, mis asendas varasema küttimise-koriluse. Sellele järgnes ka suurte imetajate ja lennuvõimetute lindude väljasuremislaine, mis oli otseselt seotud inimtegevusega küttimise kaudu ja kaudselt maakasutuse muutumisega põllumaaks.
pisi|300px|Rooma impeerium keiser [[Augustuse valitsemisajal (27–14 pKr)]] Sellele perioodile (10 000 aastat tagasi kuni tänapäev) viitavad geoloogid tavaliselt kui holotseenile. Suuremas osas holotseenist oli inimpopulatsioon suhteliselt madal ja inimtegevuse mõju viimase paari sajandi kõrval peaaegu olematu. Mitmed Maa keskkonda praegu mõjutavatest protsessidest toimusid ka siis. Antropotseeni algusajaks on pakutud mitut varianti. Mõned arvavad, et antropotseen ja holotseen on sama tähendusega ning samas geoloogilises ajavahemikus. Teised arvavad, et see on palju hilisem nähtus.
Savoia krahvkond
Ajalugu
Sapaudia maad Genfi järvest lõunas, ulatudes Rhône'i jõest Lääne-Alpideni, olid olnud Ülem-Burgundia (Bourgogne transjurane) osa, mida 9. sajandi keskpaigast valitses Bosoniidist hertsog Hugbert. Koos naabruses asunud Burgundia vabakrahvkonnaga (Franche Comté) sai see aastal 933 osaks suuremast Arelaadist kuningas Rudolf II võimu all.
Antropotseen
Antiikaeg
Mõeldav alguspunkt antropotseenile võib-olla ka umbes 2000 aastat tagasi, kui algas holotseeni viimane faas, subatlantiline iga.
Savoia krahvkond
Ajalugu
Umberto I Valgekäsi Savoia dünastiast sai krahvitiitli viimaselt Arelaadi kuningalt, Rudolf III-lt aastal 1003. Ta toetas keiser Heinrich II pärandinõuet ja sai vastutasuks Valle d'Aosta maad. Pärast kuningas Rudolfi surma aastal 1032 nõustus Umberto kohe Heinrichi järglase, keiser Konrad II võimuga. Oma abi eest konfliktis krahv Eudes II de Blois'ga sai ta vastutasuks Maurienne'i Vienne'i krahvkonna põhjaosas, mis siis oli Vienne'i peapiikoppide vasall, samuti territooriumid Chablais piirkonnas ja Vallée de la Tarentaise'is, mis oli Tarentaise peapiiskoppide lään Moûtiers'is.
Antropotseen
Antiikaeg
Rooma keisririik hõlmas sellel ajal suurt osa Euroopast, Lähis-Idast ja Põhja-Aafrikast. Hiinas ja Indias võimutsesid dünastiad ja majandus õitses. Inkade-eelne chavini rahvas oli üks esimesi kõrgkultuure, kes asustas suuri alasid Peruus. Kuigi need ja teised tsivilisatsioonid olid enamjaolt üksteisest eraldatud ja põimunud vahepealsete ökosüsteemidega, olid mõjutatud maa-alad suured.
Savoia krahvkond
Ajalugu
Kuigi Arelaat jäi Saksa-Rooma riigi titulaarkuningriigiks, säilitasid Umberto järglased oma iseseisvuse krahvidena. Tema noorem poeg Otto abiellus aastal 1046 Torino markkrahvi Olderico Manfredi II tütre Adelaide di Susaga ja omandas seeläbi külgnevad Torino margi (Susa) Piemonte maad.
Antropotseen
Antiikaeg
Gröönimaa liustike uuringus, kus vaadati liustike kihte alates aastast 1000 eKr kuni 1500 pKr, võis näha põhjapoolkera troposfääri reostust, mis oli põhjustatud hõbeda kaevandamisest ja sulatamisest ligikaudu 2000 aastat tagasi.
Savoia krahvkond
Ajalugu
Krahvid suurendasid veelgi oma territooriumi, kui nad pärisid aastal 1218 hääbunud Zähringitelt Vaud' maad Genfi järvest põhjas. Aastal 1220 okupeeris krahv Tommaso I Pinerolo ja Chambéry (Kamrach) linnad, millest hiljem sai Savoia pealinn. Aastal 1240 kutsuti tema noorem poeg Pietro II Inglismaale kuningas Henry III poolt, kes oli abiellunud Pietro õetütre Provence'i Eleanor. Ta sai ameti Lord Warden of the Cinque Ports ja tiitli Earl of Richmond ning püstitas Londonisse Savoia palee.
Antropotseen
Uusaeg
Lovelocki järgi järgneb antropotseenile novatseen, mis algas 2017. aastal.
Savoia krahvkond
Ajalugu
"Punane krahv" Amedeo VII saavutas juurdepääsu Vahemerele Nice'i krahvkonna omandamisega aastal 1388, tema poeg Amedeo VIII Rahumeelne ostis aastal 1401 Genfi krahvkonna. Laienenud Savoia maad ülendati aastal 1416 Saksa kuninga Sigismundi poolt lõpuks hertsogkonnaks (vaata Savoia hertsogkond 1416–1718).
Sexy, Sexy Lover
"Sexy, Sexy Lover" on Modern Talkingu laul 1999. aasta albumilt "You Are Not Alone".
Tambovi kubermang
pisi|Tambovi kubermangu kaart Tambovi kubermang oli Venemaa keisririigi haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Tambov. Kubermang eksisteeris 1796–1928. Kubermangu territoorium on praegu Venemaa koosseisus.
Lauri Vaska
Lauri Vaska (7. mail 1925 Rakvere – 15. november 2015 Basking Ridge, New Jersey) oli eesti päritolu USA keemik.
Ta õppis aastatel 1933–1936 Hiiu algkoolis, aastatel 1936–1940 Riiklikus Inglise Kolledžis, aastatel 1940–1942 Tallinna 9. Keskkoolis, aastatel 1942–1943 Rakvere 2. Gümnaasiumis.
Ta oli rahvusvaheliselt tuntud keemik, uurimisaladeks metallorgaaniliste ühendite süntees ja homogeenne katalüüs. Tema järgi on nimetatud Vaska kompleks.
Lauri Vaska kuulus EYS Veljestosse.
Isiklikku
Tema isa Jakob Vaska oli Vabadusristi kavaler ja Omakaitse ülem Virumaal Teise maailmasõja ajal; filosoof Vootele Vaska on ta vend.
Porgandikärbes
Porgandikärbes (Chamaepsila rosae) on kahetiivaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Suurupi ranna hiidrahn
Suurupi ranna hiidrahn on rabakivist hiidrahn Harju maakonnas Harku vallast Vääna-Jõesuu külas.
Rahn on lameda pätsi kujuline ja põhja suunas madalduv, mis roostikurindes näib üsna silmapaistmatuna ja hiidrahnu vähemeenutavana. Tema pikitelg on selgesti orienteeritud loodest kagusse, mistõttu meenutab silekaljulist kaljuvoort.
Rahn pole üksikobjektina looduskaitse all, kuid jääb Suurupi looduskaitseala territooriumile.
Richard Jan
Richard Jan (perekonnanimi ka Jann; 24. september (vkj)/ 7. oktoober 1909 Tartu – 8. aprill 1942 Vene NFSV) oli eesti poksija ja hiljem NSV Liidu sõjaväelane (leitnant).
Pere kolis 1916. aastal Tallinna. Ta jättis 1924. aastal isa surma tõttu pooleli Tallinna Linna 13. Algkooli ning töötas Riigi Sadamatehastes aastatel 1925–1929 freesijaõpilasena ja aastatel 1929–1930 freesijana.
Jäneda Sovhoostehnikum
Jäneda Sovhoostehnikum oli Jäneda külanõukogus (1945–1963), kool Paide rajoonis ja EV taasiseseisvumisel Järva maakonnas Lehtse vallas ja järgnevalt Lääne-Viru maakonna, Tapa valla, Jäneda asulas. Kool tegutses 1918–1992, misjärel korraldati see ümber Jäneda Õppe- ja Nõuandekeskuseks. pisi|[[Jäneda mõisa peahoone 2013. aastal]] Kool asutati Eesti Põllumeeste Keskseltsi eestvõttel 1918. aastal Tallinnas nimega Eesti Põllumeeste Keskseltsi Põllutöökeskkool. 1921. aastal viidi kool üle Jänedale, kus keskselts oli endale rentinud Jäneda mõisa. Jäneda sovhoostehnikumi peaõppekorpus asus punastest telliskividest torniga algses Jäneda mõisa peahoones. Jäneda sovhoostehnikumis oli õppeaeg kolm ja pool aastat. Õppima võisid asuda 14–30 aasta vanused noored, kes on VIII klassi lõpetanud. Sisseastumiseksamid olid eesti keeles (kirjalik) ja matemaatikas (suuline ja kirjalik). Õppeasutuse lõpetaja sai agronoomi kvalifikatsiooni.
1965. aastal valmis uus moodne 140 kohaga tütarlaste ühiselamu, kus toad olid 3–4 inimesele. Uus ühiselamu oli kolmekorruseline, varustatud keskkütte ja veega, igal korrusel oli puhketuba. 1965. aastal alustati ka moodsa neljakorruselise peahoone ehitamist, mille projekteeris arhitekt Valve Pormeister. 2021. aastal nimetati 1975. aastal valminud Jäneda sovhoostehnikumi õppehoone ajas kestnud väärtusega arhitektuuriobjektiks.
Põllutöökool Jänedal tegutses 2000. aastani. Kooli ajaloo jooksul sai Jänedal diplomi 2308 agronoomi. Peale agronoomide koolitati aastatel 1933–1943 piiritusmeistreid, selle eriala lõpetajaid oli 51. Maastikukujundaja kutse sai Jänedal 298 noort.
Richard Jan
Ta oli 7. eesti laskurdiviisi tagavarapolgus, paigutati 1. aprillil 1942 sõjaväehaiglasse ja suri seal 8. aprillil 1942 neerupõletikku.
Poksijana
Ta sai Eesti meistrivõistlustel poksis 1926. aastal kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 3. koha.
Ta osales ühe korra Eesti–Soome maavõistlusel ning kaotas 1927. aastal oma kohtumise kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg).
Isiklikku
Hiljem oli tema noorema kaksiktütre Koidu abikaasa poksija Robert Suokas.
Makstenieki
Makstenieki (ka Krievupe) on küla (vidējciems) Lätis Ropaži piirkonna Garkalne vallas. Küla asub valla keskosas merepinnast 7 meetri kõrgusel Krievupe jõe kaldal. Makstenieki jääb valla keskusest Berģist 10 ja Riia keskusest 21 kilomeetri kaugusele.
Makstenieki tekkis XX sajandi kaheksakümnendatel aastatel, mil sinna rajati Krievupe nimeline suvilakooperatiiv.
Külast põhjas maantee A2 ääres asub Makstenieki bussipeatus.
TIN-kõrgusmudel
pisi|TIN jooned on märgitud sinisega TIN-kõrgusmudel (Triangulated irregular network) on kolmnurkadest moodustatud reljeefimudel.
TIN moodustub kolmnurkadest, mille küljed võivad olla erineva pikkusega ja tipud asuvad erinevatel kõrgustel. See võimaldab kolmnurga tipud asetada reaalsete mõõtmistulemustega kohakuti või võimalikult nende lähedale. Nii peegeldab mudel paremini andmeid, kuid arvutused kipuvad olema keerukamad.
Selline mudel luuakse enne reljeefianalüüsi ja see on üks kahest levinumast mudelist võrkmudeli (DEM) kõrval.
TIN-mudelist saab DEMi ja vastupidi alati genereerida, kuid algsele kujule tagasi jõudes on tulemus juba erinev, seda eelkõige interpoleerimisel tekkinud muudatuste tõttu.
Muusika- ja Kunstikool KAUR
pisi|Muusika- ja Kunstikool KAUR Muusika- ja Kunstikool KAUR on muusika- ja kunstikool Lääne-Viru maakonnas Rakveres aadressil Lydia Koidula 4. Tunnid toimuvad Rakvere Eragümnaasiumi hoonetes aadressidel Tööstuse 1 ja Tööstuse 12.
Kool asutati 1999. aastal.
Muusika- ja tantsuosakonnas kestab õppetöö 7 aastat ja kunstiosakonnas 5 aastat.
Here To Stay
"Here To Stay" on Eesti ansambli Noisebleed esimene minialbum, millel on viis lugu.
Välislingid
Õhtuleht - Noisebleed lasi välja oma esimese minialbumi
Pope vald
pisi|Pope linnamägi Pope vald (läti keeles Popes pagasts) on vald Lätis Ventspilsi piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Ance, Ugāle, Puze ja Tārgale vallaga.
Valla pindala on 168 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1040 inimest. Valla keskus on Pope küla. Vallavanemaks on Mārtiņš Libkovskis.
Ajalugu
Pope vallast eraldati aastal 1925 Ance vald. Aastal 1935 oli valla pindala 177,23 km² ja seal oli 1961 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Pope ja Vēde külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1951 liideti Pope külanõukoguga likvideeritav Vēde külanõukogu. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Ventspilsi piirkonda.
Loodus
Suurimaks jõeks on Rinda jõgi. Järvedest asub Tārgale valla piiril 60 hektari suurune Klāņezers. Vald ise asub Kursi madalikul, Pope lähistel Pope linnamäel asub valla kõrgeim koht (69,1 m), mida ümbritsevad keskmiselt 50 meetri kõrgused alad, ühtlasi on tegemist kogu Ventspilsi piirkonna kõrgeima tipuga. Valla pindalast katvad metsad 79,1 %.
Looduskaitse all on mitmed Pope allee pärnad, Pope allee, Pope metskonna allee pärnad ja kaks Mežābelese lähistel asuvat põlispuude kasvuala, lisaks kasvab vallas arvukalt nimetuid looduskaitsealuseid põlispuid. Valla lääneosas asub osaliselt Klāņi soo hoiuala, vallas asub 78 hektari suurune Pope madalsoo hoiuala.
Kaitstavad objektid
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Pope luteri kirik (sealhulgas sealne tornikell oma maalingutega, altar, kantsel, portaal ustega, orel, orelirõdu ja kirikuliste pingid), Pope mõisa hoonetekompleks (sealjuures park, laut, pesumaja, allee, tall, veski, tall-teenijate maja, ait, uus ait, moonakamaja, kutsarimaja, arsti maja, mõisavalitseja maja, mõisniku elumaja ja jahiloss, lisaks veel elumaja ahi, kamin ja viis uksekomplekti), Kalnenieki talu hooned, Pope linnamägi ja Nabeļi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Raibkrogsi keskaegne kalmistu ja Dambkalnsi muinaskalmed.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 947 lätlast, 20 venelast, 4 valgevenelast, 5 ukrainlast, 2 poolakat ja 2 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
MTÜ Eesti Skeptik
MTÜ Eesti Skeptik on Eestis 2007. aastal rajatud mittetulundusorganisatsioon, mis uurib ja kritiseerib pseudoteadusi ning populariseerib kriitilist teaduslikku mõtlemist.
2008. aastast annab Eesti Skeptik iga aasta "31. aprillil" välja Umbluu preemiat pseudoteaduste levitamise eest: "Umbluu preemia on auhind nende isikute ja ettevõtete tunnustamiseks, kes on usinasti kündnud uhhuu-põldu, väetanud meie vaimset ruumi viljaka sõnnikuga, juhtinud meie inimesi uutele vertikaalidele, osutanud meile nii moodsaid teenuseid, et isegi teadus pole veel avastanud selle vääramatut kõikvõimsust…" Auhinnaks on virtuaalne Viltune pendel.
MTÜ asutajad on Elver Loho ja Martin Vällik. Selle liikmete seas olid 18. juulil 2011 ka toimetaja Kulle Raig, ajakirjanik Arko Olesk, diplomaat Sven Jürgenson, IT-spetsialist Peeter Marvet ja ärimees Raivo Hein.
Nelja märk
"Nelja märk" (inglise keeles "The Sign of the Four", ka "The Sign of Four") on Arthur Conan Doyle'i jutustus, milles astuvad üles detektiiv Sherlock Holmes ja doktor Watson.
Esimest korda ilmus "Nelja märk" 1890. aasta veebruaris almanahhis Lippincott's Monthly Magazine, mis ilmus nii Londonis kui ka Philadelphias, ja see kandis pealkirja "The Problem of the Sholtos". Samal aastal raamatuna ilmudes kandis teos juba lühendatud pealkirja "Nelja märk".
Aastate jooksul on kirjastused kasutanud pealkirju "The Sign of the Four" või "The Sign of Four". Viimase, neljasõnalise pealkirjaga sooviti rõhutada loo sümboolset tähendust (neli märki).
Nii nagu esimene jutustus "Etüüd punases" ei pälvinud ka "Nelja märk" suurt lugejate tähelepanu. Järgmisel aastal (1891) avaldas ajakiri Strand Magazine kuus Sherlock Holmesi lühilugu pealkirjaga "Sherlock Holmesi seiklused", mis said palju populaarsemaks.
Aisne'i departemang
Departemang jaguneb halduslikult:
Kipchoge Keino
Kipchoge Hezekiah Keino (tuntud ka nime all Kip Keino; sündinud 17. jaanuaril 1940 Kipsamos, Nandi maakonnas) on Keenia endine kergejõustiklane, keskmaajooksja. Ta on kahekordne olümpiavõitja.
Keino esimene suurem tiitlivõistlus oli 1962. aasta Rahvaste Ühenduse mängud Perthis Austraalias, kus ta tuli kolmes miilis üheteistkümnendaks. 1964. aasta suveolümpiamängudel Tōkyōs tuli ta 5000 meetri jooksus viiendaks ja 1500 meetri jooksus jäi napilt finaalist välja.
27. augustil 1965 parandas ta 3000 meetri jooksus distantsi esimest korda, joostes maailmarekordit üle kuue sekundiga, saades ajaks 7.39,6. Hiljem samal aastal ületas ta 5000 meetri jooksus Ron Clarke'i nimel olnud maailmarekordi ajaga 13.24,2. Samal aastal võitis ta esimestel Aafrika mängudel Brazzaville'is kaks kuldmedalit. 1966. aasta Rahvaste Ühenduse mängudel Kingstonis Jamaical võitis ta kuldmedali ühe ja kolme miili jooksus.
1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos võitis ta kuldmedali 1500 meetri jooksus olümpiarekordiga 3.34,91, edestas maailmarekordiomanikku Jim Ryuni 20 meetriga, mis on suurimaga eduga saadud võit sel alal. 5000 meetri jooksus võitis ta hõbemedali. Ta tegi kaasa ka 10 000 meetri jooksus, kuid katkestas. 1968. aastal oli ta esimene keenialasena USA spordiajakirja Sports Illustrated esikaanel.
Neli aastat hiljem, Müncheni olümpiamängudel võitis ta 3000 meetri takistusjooksus kuldmedali, kuid jäi 1500 meetri jooksus soomlase Pekka Vasala järel teiseks.
Keino lõpetas sportlaskarjääri 1973. aastal ning oli selleks ajaks saanud Keenias rahvuskangelase tuntuse. Ta on olnud eeskujuks paljudele Keenia noortele.
Ta on Keenia Olümpiakomitee esimees. Ta on tegelenud ka orbusid abistava heategevusorganisatsiooniga. Eldoretis asub temanimeline staadion.
2012. aastal oli ta üks 24 esimesest, kes võeti IAAFi kuulsuste halli liikmeks.
Rootsi kärbes
Putukat on ka Eestis.
Avanduse asundus
Avanduse asundus oli asundus Virumaal. Asundus jääb tänapäeval Simuna aleviku alale. Kihelkondlikult kuulus küla Simuna kihelkonda. Asundus kaotati 1977, mil see liideti Simuna alevikuga.
Asundus rajati 1920. aastatel Avanduse mõisa maale.
Mina olin veel väikene
"Mina olin veel väikene" on ansambli Kõrsikud 2014. aasta album.
Lood
Laulud pärinevad Rakvere Teatri lavastusest "Mina olin veel väikene".
Davise maakond (Iowa)
Davise maakond (Davis County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Bloomfield.
Ajalugu
Maakond moodustati 17. veebruaril 1843.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8753.
Wendel
Marcus Wendel Valle da Silva (sündinud 28. septembril 1997 Duque de Caxiases) on Brasiilia jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Venemaa kõrgliiga klubis Peterburi Zenit.
2018. aasta jaanuaris liitus ta Portugali kõrgliiga klubiga Lissaboni Sporting.
2020. aasta oktoobris siirdus ta Zeniti, kellega sõlmis viieaastase lepingu.
Nafta- ja gaasiuuringud
Nafta- ja gaasiuuringud (ka nafta- ja gaasirakendusuuringud, süsivesinikeuuringud) on rakendusuuringud, mille peamine eesmärk on settebasseini või selle osa süsivesinikupotentsiaali hindamine nii kvalitatiivselt (süsivesinike tekke tõenäosus, lõksude tüüp jne) kui ka kvalitatiivselt (avastamata varude maht).
Selleks määratletakse süsivesinike kandesüsteem, asetades selle evolutsioonilisse raamistikku nii ajas kui ruumis alates geoloogilise ajaloo algusest kuni tänapäevani. Selleks peame kasutama järgmist: Uuringute algfaasis, st kui nimetatud meetodite tehnilisi andmeid pole veel saadud, saavad naftaettevõtted kasutada uuringuid, analüüse või andmebaase, mis on kättesaadavad uurimisinstituutides, ülikoolides, geoloogiaettevõtetes ja -uuringutes, eraettevõtetes või nende riikide riigiarhiivid, kus nad tegutsevad, et saada esialgne ülevaade konkreetse geograafilise piirkonna süsivesinikupotentsiaalist.
Nendele uuringutele ja andmetele juurdepääsemiseks on palju võimalusi; mõnel juhul on need üldkasutatavad ja vabalt kättesaadavad, mõnel juhul saab neid osta. Teine laialt omaksvõetud lahendus on konkreetsete andmebaaside loomisele suunatud projekti rahastamine.
Geofüüsikalised uuringud (nafta- ja gaasitööstus)
Geofüüsikalised uuringud on rakendusuuringud ning naftauurimisel kasutatakse geofüüsikat kaudse metoodikana ning koos geoloogiaga süsivesinike akumuleerumiseks potentsiaalselt soodsate settebasseinide tunnuste tuvastamiseks ja lokaliseerimiseks.
Esimene Austria vabariik
Esimene Austria vabariik (saksa: Republik Österreich) loodi 10. septembril 1919 pärast Saint-Germaini rahu sõlmimist – lahendus pärast Esimese maailmasõja lõppu, mis lõpetas Habsburgide pärariigi Saksa-Austria vabariigi – ja lõppes aastal 1934 austrofašistliku Austria Liitriigi loomisega, mis põhines Engelbert Dollfußi ja Isamaarinde diktatuuril. Vabariigi põhiseadus võeti vastu 1. oktoobril 1920 ja seda muudeti 7. detsembril 1929. Vabariiklikku perioodi iseloomustas üha enam vägivaldne riid vasakpoolsete ja parempoolsete vaadetega poliitikute vahel, mis viis 1927. aasta juulimässuni ja Austria kodusõjani aastal 1934.
Loomine
thumb|left|Saksa-Austria nõutud maad aastal 1918
Septembris 1919 anti Habsburgide pärariigile Saksa-Austriale vähendatud piirid Saint-Germaini rahuga, millega loovutati sakslastega asustatud piirkonnad Sudeedimaal Tšehhoslovakkiale, sakslastega asustatud Lõuna-Tirool Itaaliale ja osa Alpi provintse Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide Kuningriigile (Kraljevina Srba, Hrvata i Slovenaca või SHS). Vaatamata Austria protestidele keelas see leping ka anšlussi või Austria ühinemise Saksamaaga ilma Rahvasteliidu nõusolekuta. Uus vabariik loodi liitlaste tahtel, kes ei soovinud võidetud Saksamaa piiride laiendamist.
Uuel riigil õnnestus ära hoida kaks maanõuet naabrite poolt. Esimene oli Kärnteni kaguosa, kus elasid osaliselt sloveenid. See ülevõtmine uue SHS-riigi poolt hoiti ära läbi Kärnteni plebistsiidi 10. oktoobril 1920, milles rahvastiku enamus valis Austriasse jäämise. Teine ärahoitud maanõue oli Ungarilt Burgenlandile, mis "Lääne-Ungari" nime all oli olnud aastast 1647 Ungari kuningriigi osa. See oli peamiselt asustatud saksakeelse rahvastikuga, kuid ka horvaadi- ja ungarikeelsete vähemustega. Saint-Germaini rahu kaudu sai see aastal 1921 Austria vabariigi osaks. Kuid pärast plebistsiiti, mille Austria vaidlustas, jäi provintsipealinn Sopron (saksa Ödenburg) Ungarile.
1920. aastate alguses oli Austria ellujäämine oli väga kahtlane. See oli osaliselt nii, kuna Austria ei olnud varem olnud Saksa/Austria rahvusriik selle mõiste tõelises mõttes. Kuigi Austria riik oli eksisteerinud ühel või teisel kujul 700 aastat, ei olnud selles muud tegelikku ühendavat jõudu, kui Habsburgid, ning tiroollaste, kärtenlaste ja teiste provintsiidentiteet oli palju tugevam.
Valitsus ja poliitika, 1920–1934
Uus põhiseadus lõi kahekojalise seadusandja, kus ülemkoda Bundesrat moodustati liidumaade esindajatest ja alamkotta Nationalrat'ti valiti saadikud üldistel valimistel. Liidupresident valiti neljaks aastaks mõlema koja ühisistungil, samas kantsleri valis Nationalrat. Kuna ükski poliitiline partei ei saanud kunagi parlamentaarset enamust, valitsesid Austriat konservatiivse Kristlik-Sotsiaalse Partei ja parempoolse Suur-Saksa Rahvapartei või Landbundi koalitsioonid, mis olid konservatiivsemad, kui sotsiaaldemokraat Karl Renneri esimene valitsus aastatel 1919–1920, kes kehtestas mitmeid progressiivseid sotsiaalmajanduslikke ja tööjõu õigusakte.
Pärast 1920. aastat domineeris Austria valitsuses anšlussivastane Kristlik-Sotsiaalne Partei, kes säilitas tihedad sidemed katoliku kirikuga. Partei esimene kantsler Ignaz Seipel tuli võimule mais 1922 ning püüdis rajada poliitilist liitu rikaste töösturite ja katoliku kiriku vahel.
Pärast alamkoja valimisi 17. oktoobril 1920 kaotasid sotsiaaldemokraadid parlamentaarse enamuse ja jäid aastani 1934 opositsiooni, kuni Dollfuß nad ära keelas. Kristlikud sotsiaalid võitsid 85, sotsiaaldemokraadid 69, Suur-Saksa partei 20 ja Talupoegade Liit 8 kohta. Michael Hainisch valiti liidupresidendiks. Pärast 1923. aasta oktoobrivalimisi jäi Ignaz Seipel võimule ja taandus novembris 1924, kui tema järglaseks sai Rudolf Ramek.
Detsembris 1928 valiti liidupresidendiks kristlik sotsiaal Wilhelm Miklas ja 7. detsembril 1929 muudeti põhiseadust, vähendades parlamendi õigusi, tehes liidupresidendi rahva poolt valitavaks ja andes talle õiguse nimetada liiduvalitsus ja kehtestada erakorralisi seadusi.
Pärast 1930. aasta alamkoja valimisi kerkisid sotsiaaldemokraadid 72 kohaga suurimaks parteiks, kuid kristlik sotsiaalne kantsler Otto Ender tegi koalitsioonivalitsuse ilma nendeta.
Vasak-Parem kokkupõrked
thumb|right|Heimwehri paraad, 1928 thumb|right|Sotsiaaldemokraadid 1. maid tähistamas, 1932
Vaatamata sellele, et rahval oli stabiilne poliitiline partei võimul, oli rahva poliitika jonnakas ja vägivaldne, kus nii sotsiaaldemokraatlikud (Republikanischer Schutzbund) kui ka parempoolsed (Heimwehr) poliitilised poolsõjaväelised jõud üksteisega kaklesid. Riik oli jagunenud konservatiivseks maarahvaks ja sotsiaaldemokraatide kontrollitavaks Punaseks Viiniks.
Pärast 1927. aasta sündmusi tugevnesid konservatiivsed elemendid ja vägivald jätkas Austrias kasvamist 1930. aastate alguseni, kui kantsleriks sai Engelbert Dollfuß.
Majandus
thumb|left|25-šillingine kuldmünt thumb|Üks paljudest [[Punane Viin|Punases Viinis ehitatud korterelamutest]]
Kuid uuel riigil oli raske kontrollida, kui palju endise keisririigi tähtsatest majanduspiirkondadest oli uute rahvusriikide loomisega üle võetud. Küsimuse tegi veelgi keerukamaks asjaolu, et mitmed uued rahvusriigid sõltusid ikka veel Viini pankadest, kuid äri takistasid äsjapüstitatud piirid ja tollid.
Merepiirita Austrial oli vaevu võimalik ennast toita ja tal puudus arenenud tööstusbaas. Lisaks püstitasid Tšehhoslovakkia, Ungari, Jugoslaavia ja Itaalia kaubandusblokaadi ning keeldusid Austriale toitu ja sütt müümast, lõpuks aitas hädast välja lääneliitlaste abi. Aastal 1922 sai 1 USA dollari eest 19 000 krooni ning pool rahvastikust oli tööta.
Detsembris 1921 sõlmiti Austria ja Tšehhoslovakkia vahel Lana leping, millega Austria tunnistas uue riigi piire ja loobus nõudmisest esindada sakslasi, vastutasuks pakkus Tšehhoslovakkia Austriale 500 miljonit krooni laenu.
Et toime tulla sõjajärgse inflatsiooniga, küsis kantsler Ignaz Seipel aastal 1922 välislaenu ja viis sisse kasinuspoliitika. Oktoobris 1922 pakkusid Suurbritannia, Prantsusmaa, Itaalia ja Tšehhoslovakkia 650 miljonit kuldkrooni laenu, kui Seipel lubas 20 aasta jooksul mitte püüelda anšlussi Saksamaaga ja võimaldas Rahvasteliidul Austria majandust kontrollida. Järgmise kahe aasta jooksul stabiliseeriti riigieelarve ja rahvusvaheline järelevalve rahanduse üle lõppes märtsis 1926. Austria Rahvuspank taasloodi aastal 1923, müügimaks viidi sisse aastal 1923, Austria šilling asendas krooni detsembris 1924.
Suur depressioon puudutas Austriat rängalt ning mais 1931 varises kokku Austria suurim pank – Creditanstalti pank. Oma majanduse parandamiseks tahtis Austria sõlmida tolliliidu Saksamaaga, kuid aastal 1931 keelasid selle Prantsusmaa ja Väikese Antandi riigid.
Austrofašism
thumb|right|Dollfuß kõnet pidamas [[Rahvasteliit|Rahvasteliidus, 1933]] thumb|right|Austria sõdurid lühikese kodusõja ajal, 1934
Kantsler Engelbert Dollfuß Kristlik-Sotsiaalsest Parteist võttis Austrias võimu 20. mail 1932 ning viis partei ja Austria diktatuuri, tsentraliseerimise ja fašismi suunas, osaliselt sellepärast, et fašistlik Itaalia oli tema tugevaim rahvusvaheline liitlane Saksamaa vastu. Märtsis 1933 kasutas Dollfuß ära viga parlamendieelnõus ning tema kabinet hääletas Rahvusnõukogu laialisaatmise poolt ja kuulutas, et parlament on lakanud toimimast. Mais 1933 asutas ta Isamaarinde. Kuigi väliselt fašistlik, oli see peamiselt katoliiklik ja mõjutatud paavsti 1931. aasta entsüklikast Quadragesimo anno, mis kummutas liberalismi ja sotsialismi korporatismi kasuks.
Poliitiline vägivald eskaleerus 1934. aasta veebruaris kodusõjaks natside, sotsiaaldemokraatide ja valitsusvägede vahel. 1. mail 1934 asutas Dollfuß üheparteilise riigi, mida juhtis Isamaarinne (Vaterländische Front), kuulutades välja autioritaarse "Maipõhiseaduse". Riigi nimi "Austria vabariik" muudeti Austria Liitriigiks. Ka lipp, vapp ja hümn muutusid.
Föderalism ja Liidunõukogu kontrolliv võim olid piiratud, samas valimised Rahvusnõukokku kaotati, selle liikmed määrati nelja mittevalitava korporatistlikus stiilis nõukogu poolt – Riiginõukogu (Staatsrat), Liidu kultuurinõukogu (Bundeskulturrat), Liidu majandusnõukogu (Bundeswirtschaftsrat) ja Liidumaade nõukogu (Länderrat), kes väidetavalt pakkusid parimaid vastava ala arvamusi. Tegelikult teostati kõiki õigusakte ja ametissenimetamisi kõrgemalt liidukantsleri ja presidendi dekreediga.
Riik võttis täieliku kontrolli tööandja-töövõtja suhete üle, tuntud kui Ständestaat, ja hakkas maha suruma natsimeelseid ja Saksamaa ühendamise pooldajaid. Natsid vastasid Engelbert Dollfußi mõrvamisega juuliputši ajal 25. juulil 1934 (vaata Maiverfassung).
See Austria natside poolt tehtud mõrv ajas marru Austria naabri, diktaator Benito Mussolini juhitud fašistliku Itaalia. Fašistlik Itaalia omas Dollfußi Austriaga häid suhteid ning Mussolini kahtlustas Saksamaa osalust ja lubas austrofašistlikule režiimile sõjalist abi, kui Saksamaa peaks sisse tungima, kuna natsidel oli nõudmisi Itaalia poolt valitsetavale Tiroolile. Itaalia toetus aitas aastal 1934 Austriat võimalikust annekteerimisest päästa.
Juchnowiec Kościelny
Juchnowiec Kościelny on küla Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Białystoki maakonnas, Juchnowiec Kościelny valla halduskeskus. Juchnowiec Kościelny asub Białystoki kesklinnast ligi 13 km lõunas.
Sangarid
"Sangarid" (inglise keeles "The Dissidents") on 2017. aastal esilinastunud Eesti mängufilm.
Hoogne seikluskomöödia viib 1980. aastatesse. Kolm Eesti noormeest põgenevad Nõukogude Liidust välismaale, et vabas maailmas elada just nii ägedat elu, nagu ON nähtud telesarjades "Miami Vice", "Knight Rider" ja "Santa Barbara".
Sisukokkuvõte
Kolm sõpra Mario (Karl-Andreas Kalmet), Ralf (Märt Pius) ja Kapp (Veiko Porkanen) tegelevad Tallinnas salakauba müügiga, mida Mario vend (Henrik Kalmet) neile Soomest hangib. Ühel õhtul räägib Mario kamraadidele, et sõidab vennaga Rootsi Nõukogude Liidust välja. Kui vend sõpradega arreteeritakse, kutsub Mario Ralfi ja Kapi endaga kaasa põgenema Rootsi, plaan oli juba koos ja raha ees ootamas. Vaja vaid paadiga üle lahe saada. Soomes saadi teada, et rahaga läheb veel aega, ning seetõttu pidid sõbrad käed taskus üle piiri jalutama. Jõudes Rootsi, võeti neid vastu kui sangareid. Osteti uued riided, kanti kätel ning kajastati nende lugu meedias. Kui meediakära vaibus ning nad seadsid end sisse sisserändajate ühiselamus, said noormehed aru, et pole nad midagi nii erilist, ning et hakkama saada, on neil vaja hakata tegema tööd. Prooviti teha neist rokkstaare kui ka erootikatähti. See neile ei sobinud ning Ralf otsustas töötada oma rootslasest vanaisa heaks Volvos, siis ei Mariole ega Kapile see ei meeldi. Soomest kohale jõudnud raha eest ostsid nad uue sportauto ning hakkasid vargustega endale elatist teenima. Viltuläinud pangaröövi tagajärjel vahistati Kapp ja Ralf kui operatsiooni arvatav planeerija, Mario pääseb põgenema. Noormehed istusid oma aja ära ning kõik läksid, teadmata midagi Mariost, oma eluga edasi. Film lõpuosas kutsutakse Ralf aastaid hiljem Tallinna, et ta identifitseeriks surnud kurjategija, kes kannab tema nime. Tänu kuldkellale tunneb Ralf söestunud sõbra ära. Hiljem praamil tagasi Rootsi annab peategelane kella noorele põgenikperele uue elu alustamiseks.
Osatäitjad
Peaosades: Kõrvalosades:
Produktsioon
Filmi produtseerib Taska Film ("Klassikokkutulek", "1944" ) ja levitab ACME Film. Filmi kaastootjateks on MRP Matila Röhr Productions (Soome) ja Film Angels Productions (Läti). Filmi rahastasid Eesti Filmi Instituut, Kultuurkapital, ACME Film ja TV3. Eestis on filmi valmimisele kaasa aidanud Original Sokos Hotel Viru, Tallink, Cramo jt. Filmi lavastas Jaak Kilmi ("Disko ja tuumasõda", "Sigade revolutsioon"), stsenaariumi kirjutas Martin Algus ("Klassikokkutulek"). Filmi operaator on Aigars Sērmukšs, kunstnik Katrin Sipelgas, kostüümikunstnik Anu Lensment ja monteerija Tambet Tasuja.
"Sangarite" võtted algasid 27. augustil 2016 ja film linastus 17. veebruaril 2017.
Kriitika
(Alla, H. Just nagu sangarid seiklusfilmis. Postimees, 17.02.2017, lk 16-17.) (Virro, K. Iseenda elu sangarid. Eesti Päevaleht, 17.02.2017, lk 17.)
Carl Danhammer
pisi|Carl Danhammer, 1993 Carl Johan Danhammer (sünninimi Jouko Kalevi Juvonen; 13. juuli 1957 Pieksämäki, Soome – 31. august 2021) oli soome ettevõtja.
Alina Braziulene
Alina Braziulene (sündinud 19. aprillil 1972) on Eesti füüsikaõpetaja ja koolidirektor.
Ta oli aastatel 2007–2014 oli Tartu Vene Lütseumi direktor. Aastast 2014 on ta Tartu Aleksander Puškini Kooli direktor.
Smash Television
Smash Television on Malta telejaam. Smash on eraomanduses ja säilitab neutraalse toimetuse seisukoha, milles väljendatakse erinevaid arvamusi Malta poliitika kohta. See on palju väiksem, kui vanemad telejaamad.
Nix
Nix on üks Pluuto looduslikest kaaslastest. Selle avastas koos Pluuto kõige välimise kaaslase Hydraga 2005. aasta juunis Hubble'i teleskoobi Pluuto kaaslaste otsingumeeskond. Esimene pilt Nixist saadi 2015. aasta juulis, kui kosmosesond New Horizons Pluuto süsteemist mööda lendas. Pluuto nelja väiksema kuu piltidest parimad saadi just Nixist, nende lahutus küündib 330 meetrini piksli kohta.
Nixi mõõtmed on 50×35×33 km (selle kuju on silmatorkavalt piklik), mass (4,5±4,0)×1016 kg, pöörlemisperiood 1,829 ± 0,009 ööpäeva (ent muutlik) ja tiirlemisperiood 24,85463±0,00003 ööpäeva. Kaaslase pinnatemperatuur on 33–35 K ja albeedo 0,56 ± 0,05. Nime sai Nix vanakreeka ööjumalanna Nyxi, Charoni ema järgi.
Decaturi maakond (Iowa)
Decaturi maakond (Decatur County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Maakonna halduskeskus on Leon.
Ajalugu
Maakond moodustati 13. jaanuaril 1846.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 8457.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Emmanuel Frimpong
pisi| Emmanuel Yaw Frimpong (sündinud 10. jaanuaril 1992 Kumasis) on endine Ghana jalgpallur (kaitsev poolkaitsja).
Ta oli Arsenali kasvandik. Klubikarjääri jooksul mängis ta veel Inglismaa klubides Wolverhampton Wanderers, Charlton Athletic, Fulham ja Barnsley, Venemaa kõrgliiga klubides Ufa ja Tula Arsenal, Rootsi kõrgliiga klubis Eskilstuna ning Küprose kõrgliiga klubis Ermis Aradippou.
2019. aasta märtsis teatas ta vigastuse tõttu karjääri lõpetamisest.
Tammneeme Tiirukivi
Tammneeme Tiirukivi on migmatiidist hiidrahn Harju maakonnas Viimis vallas Tammneeme külas.
Rahnu pikkus on 8,9 m, laius, 6,8 m, kõrgus 5,5 m ja ümbermõõt 26,2 m.
Rahn on järskude külgede ja ümara laega, paljude kinnislõhedega. Rahn paikneb rannamadalikul kümmekond meetrit veepiirist. Rahnu merepoolne külg on hästi sile.
VHV
VHV (saksa keeles Vereinigte Hannoversche Versicherung) on Hannoveris asuv rahvusvaheline kindlustusfirma. VHV on üks kahekümnest suurimast kindlustusseltsist Saksamaal ja üks viiest suurimast autokindlustusseltsist.
VHV-l on ligikaudu 3100 töötajat. Juhatuse esimees on alates 2003. aastast Uwe H. Reuter. Alates 1973. aastast on tütarettevõtja VAV tegutsenud Austrias. VHV omandas 2006. aastal Wave Management AG. 2009. aastal taaskäivitas VHV kontserni peakontor Hannoveris. 2011. aastal paigutati Wave Management AG peakontor Hamburgist Hannoverisse. Alates 2012. aastast on VHV teinud koostööd Itaalia kindlustusseltsiga ITAS. VHV asutas detsembris 2014 sihtasutuse haridus-, integratsiooni-, kultuuri- ja teadusprojektide edendamiseks.
Alates 2015. aastast on VHV tegutsenud edasikindlustajatena Türgis Aastal 2017 ühendati Hannoversche Direktversicherung VHV Allgemeinega. Samal aastal käivitati ettevõtte ajaloo suurim digiteerimisprojekt.
VHV-l on järgmised tütarettevõtted:
Simmi talu kalmistu
Simmi talu kalmistu on kalmistu Tarvastu kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kivilõppe külas Viljandi vallas Viljandi maakonnas.
Kalmistu rajati Simmi talu maadele 1946 Ants Simmi soovil, omanik on perekond Simm. Kalmistul on 2022. seisuga kaks kirstumatust ning kolm urnimatust.
EsData
EsData (ärinimega AS EsData) oli Eesti esimene internetiteenuseid pakkuv ettevõte. EsData tegeles andmeside- ja arvutisidevõrkude ehitamisega ning pakkus digitaalseid püsiühendusi, interneti püsiühendusi, interneti sissehelistamisteenust, interneti välisühendusi, veebimajutust ja serverimajutust.
EsData tegevdirektoriks oli Ants Wõrk.
EsData oli Eesti esimene oma kommertsvälisliini rajanud ettevõte. Välisühendus oli Soome Dataneti võrguga, läbilaskevõime oli 1996. aasta alguses 64 kbit/s.
2003. aasta lõpus ostis Elion, kellele varem kuulus 30% EsData aktsiatest, TeliaSonera käest 6,776 miljoni krooni eest ülejäänud 70% EsData aktsiatest. 2004. aasta kevadel lõpetas EsData interneti- ja andmesideteenuste pakkumise ning viis olemasolevad võrgud ja kliendid üle emaettevõttesse.
2016. aasta NATO Varssavi tippkohtumine
2016. aasta NATO Varssavi tippkohtumine oli Põhja-Atlandi Lepingu Organisatsiooni (NATO) liikmesriikide riigi- ja valitsusjuhtide ametlik kohtumine, mis toimus Varssavis Poolas 8. ja 9. juulil 2016.
Osalenud riigipead ja muud juhid
pisi|250px|right|Tippkohtumisel osalenud riigid {{legend|#000080|NATO liikmesriigid|border=transparent}} {{legend|#2a7fff|Liikmesriigiks taotlejad|border=transparent}} {{legend|#ffd900|Individuaalse partnerluse tegevuskava riigid|border=transparent}} {{legend|#ff7826|[[NATO rahupartnerlusprogramm|Rahupartnerlusprogrammi riigid|border=transparent}} {{legend|#cc00ff|Istanbuli koostööinitsatiivi riigid|border=transparent}} {{legend|#008000|Liitlased üle maailma|border=transparent}}]]
Liikmesriigid
NATO tippkohtumine 2016|pisi pisi|Varssavi rahvusstaadion kohtumise ajal
Skuķīši
Skuķīši (ka VEF Ozoli) on küla (vidējciems) Lätis Ropaži piirkonna  Garkalne vallas. Küla asub valla kaguosas merepinnast 14 meetri kõrgusel Tumšupe jõe kaldal. Skuķīši jääb valla keskusest Berģist 16 ja Riia keskusest 28 kilomeetri kaugusele.
Makstenieki tekkis 1980. aastatel, mil sinna rajati VEF Ozoli nimeline aianduskooperatiiv. Küla territooriumile jääb ka endine Nõukogude armee sõjaväebaas. Küla idaosas asub Tumšupe jõel Skuķīši tiik.
Skuķīšis kasvavad männid (ümbermõõduga 2,9 ja 2,54 m) on looduskaitse all.
2007. aastal oli külas 107 elanikku, 2020. aastal 239.
Kesk-Serbia
pisi|Kaardil on märgitud punasega Kesk-Serbia piiritlus Kesk-Serbia (serbia keeles централна Србија või ka ужа Србија) on Serbia piirkond, mis asub väljaspool Vojvodina provintsi põhjas ja väljaspool vaidlusalust Kosovo territooriumi. Mõistet kasutatakase kokkuleppeliselt ning sellel puudub igasugune eraldi haldusvorm.
Galliumnitriidtransistor
Galliumnitriid (lühend GaN) on väga raske ja mehaaniliselt stabiilne, laia ribalaiusega pooljuht, millel on suur läbilöögitugevus, kiire lülituskiirus, suure soojusjuhtivus ja väike sisselülitustakistus.