cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vellavere Kogrejärv
pisi|Vellavere Kogrejärv Tartumaal Vellavere Kogrejärv (ka Kogrejärv) on järv Tartu maakonnas Elva vallas Vellavere külas. Veekogu pindala on 4,2 ha ja kaldajoone pikkus 801 m. Järve pikkus on 280 m, laius 230 m ning suurim sügavus 5,5 m.
Hannes Oja
Elukäik
Hannes Oja sulest on ilmunud neli luulekogu. Esimesed luuletused kirjutas algkooli ajakirjale, luuletas ka gümnaasiumis.
Ta on olnud paljude kogumike ja koguteoste toimetaja, samuti soomepoiste ajakirjas Põhjala Tähistel (toimetuse sekretär 1956–1975, toimetaja 1981–1993 ja 2006) ning Peetri Koguduse väljaandes Elu.
Hannes Oja oli Soomepoiste Klubi Torontos üks eestvedajatest.
Sulaaeg
Sulaaeg oli periood, mis algas Nõukogude Liidus pärast seda, kui Jossif Stalini isikukultus 1956. aastal NLKP XX kongressil paljastati. Seda iseloomustas tendents seaduslikkuse taastamisele stalinismi ajal represseeritute vabastamise ja rehabiliteerimise näol, mis iseendast ei hoidnud aga ära uusi poliitilisi piiranguid ega karistamisi.
Sulaajal pöörati tähelepanu vajadusele arendada Nõukogude Liidus põllumajandust, elamuehitust, kergetööstust ja tarbimissfääri. Selleks otsiti uusi viise ja meetodeid, mille kasutuselevõtus aga ilmnes märgataval määral ebajärjekindlust, subjektivismi ja voluntarismi. Välissuhetes võeti kurss üleminekuks külma sõja poliitikalt rahumeelse kooseksisteerimise poliitikale, mis siiski ei välistanud ka sõjalisi vastasseise ja aktsioone. Nõukogude riigi sise- ja välispoliitika liberaliseerimine mõjutas kõiki eluvaldkondi, sealhulgas ka kultuuri. Hakati tegema struktuuri- ja personalimuudatusi kultuuriga tegelevates parteiorganites ja asutustes, loodi NSV Liidu Kultuuriministeerium ja vastavad ministeeriumid liiduvabariikides. Ehkki stalinism oli väliselt möödas, ei toonud see aga kaasa kiireid muutusi kultuurielus ega avaldunud kohe ka kunstis, sest kultuuri püüti hoida samaviisi kontrolli all nagu varemgi.
Näiteks eemaldas Nikita Hruštšov 1956. aastal teadlaskonna survel Üleliidulise Põllumajandusteaduste Akadeemia presidendi ametikohalt Trofim Lõssenko. Ent aastatel 1961–1962 oli Lõssenko uuesti selles ametis.
Sooideoloogia
Sooideoloogia on uskumuste, hinnangute, väärtuste ja hoiakute kogum, mille abil normaliseeritakse ja õigustatakse kehtivat soosüsteemi, ootusi naiste ja meeste sotsiaalsetele rollidele.
Sooideoloogiad on uskumuste süsteemid, mis seletavad, miks ja kuidas naised ja mehed üksteisest erinevad. Nad määravad erinevuste alusel naiste ja meeste erinevad (ja tingimata ebavõrdsed) õigused, vastutuse, piirangud ja tasud ning õigustavad halvustavaid reaktsioone teisitimõtlejate suhtes.
Konservatiivsed ja traditsioonilised sooideoloogiad on uskumuste süsteemid, mis seletavad, miks ja kuidas naised ja mehed üksteisest erinevad; määravad nende erinevuste alusel naiste ja meeste erinevad (ja tingimata ebavõrdsed) õigused, vastutuse, piirangud ja tasud.
Egalitaarsed ja liberaalsed sooideoloogiad on uskumuste süsteemid, mis tunnistavad naiste ja meeste võrdväärsust, eeldavad naiste ja meeste võrdset kohtlemist, toetavad egalitaarset tööjaotust.
Mustkiird-selvasäälik
Mustkiird-selvasäälik (Basileuterus nigrocristatus) on linnuliik sääliklaste sugukonnast selvasääliku perekonnast. Ta on levinud Lõuna-Ameerika loodeosa metsades.
Vacca saar
Vacca saar (itaalia isola la Vacca 'lehmasaar', tabarca murdes a Vacca) on Itaaliale kuuluv asustamata väikesaar Vahemeres, Sardiinia saare edelaranniku lähistel. Saar asub Sardiinia maakonna Carbonia-Iglesiase provintsis Sant'Antioco vallas, Sulcis-Iglesiente ajaloolis-geograafilises piirkonnas.
Johannes Heil
Johannes Heil (15. september 1895 Jäärja vald – 24. juuli 1991 Tallinn) oli eesti elektrotehnikateadlane, tehnikakandidaat ja Eesti Teaduste Akadeemia liige (1954).
Elukäik
Töötas aastatel 1925–1944 Moskvas, olles 1938–1944 NSV Liidu Elektritööstuse Ministeeriumi kesklaboratooriumi juhataja. Aastatel 1944–1951 töötas ta tehases Volta algul peainsenerina, hiljem direktorina. Ta kaitses 1952. aastal tehnikakandidaadi väitekirja.
1951. aastal valiti Johannes Heil Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks tehnika alal, 1954. aastal akadeemikuks. Aastatel 1951–1954 oli ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika-, Matemaatika- ja Tehnikateaduste Osakonna akadeemik-sekretär, 1954–1968 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Presiidiumi teaduslik peasekretär.
NLKP ridadesse kuulus ta 1919. aastast.
Teadustöö
Tema uurimused käsitlevad elektrienergiavarustust ja elektrimootoreid.
Isiklikku
Tema onupoeg oli kirjandusteadlane, kirjandus- ja teatrikriitik, kultuuriloolane ja tõlkija Oskar Kuningas.
Lokatiivne määrus
Lokatiivne määrus on asukohta väljendav määrus.
Eesti keel
Lokatiivne määrus esineb lokatiivkäändes, milleks võib olla
Lokatiivse määruse vormistumisel on abiks lokatiivkäändes olev
Lokatiivseid määrusi on 4:
Lokatiivne valdajamäärus
Lokatiivne valdajamäärus vastab küsimusele kellel? millel?
Seda vormistab:
Lokatiivne valdajamäärus laiendab järgmisi predikaate: hea, halb, jahe, külm, palav, lõbus, valus, raske, villand, piinlik, kurb meel, kindel jne
Lokatiivne kohamäärus
Lokatiivne kohamäärus vastab küsimusele kus? ja lokaliseerib pigem sündmusi kui objekte. Kausatiivlause puhul sõltub sageli keelevälistest teadmistest, kas lokaliseerub aluse või sihitise referent. Vrd Poiss mängis maal palli.- Poiss mängis hoovis palli.
Suhtereegel, mille puhul kohamäärus märgib tegevusobjekti asukohta, toimib 3 rühmas:
Lokatiivne kohamäärus toimib põhiliselt lause vaba laiendina.
Lokatiivset kohamäärust vormistavad: '' Kus ta on. Keera vasakule.''
Lokatiivne ajamäärus
Lokatiivset ajamäärust vormistavad:
Lokatiivne seisundimäärus
Lokatiivne seisundimäärus väljendab seisundit, milles parajasti ollakse.
Võib esineda:
Lokatiivset seisundimäärust vormistavad: Vihavaenlased tuleb omavahel lahus hoida.
Valuoja
pisi|Valuojale paisutatud [[Paala järv]] Valuoja on oja Sakala kõrgustiku põhjaosas Viljandi maakonnas Viljandi vallas ja Viljandi linnas.
Oja on 9,3 km pikk, valgla pindala 13,6 km², langus 50 m ja lang 5,37 m/km. Oja saab alguse 92,5 m kõrgusel Pärsti külas Kuuni järvest ja suubub 42 m kõrgusel Viljandi linnas Viljandi järve. Oja alamjooks kuulub Viljandi maastikukaitseala koosseisu.
Kirjeldus
Valuoja lähtub Kuuni järvest ning voolab umbes 1,3 km pärast Tallinna–Viljandi raudteeliini alt läbi. 1,1 km pärast voolab oja Imavere – Viljandi – Karksi-Nuia maantee alt läbi. 1,2 km pärast voolab oja Jämejala tee alt läbi. 1,1 km pärast jõuab oja Viljandi linna ja voolab mööda Paalalinna ja Jämejala vahelist sood Paala järve. Järvest väljudes voolab oja jäbi truubi Carl Robert Jakobsoni tänava alt läbi ja kuni Vaksali tänava truubini voolab mööda puhkealaks kujundatud Valuoja orgu. Pärast Vaksali tänava truubist läbivoolamist läbib Valuoja nn Ugala tiigid ja jõuab pärast Reinu tee alt läbivoolamist Viljandi maastikukaitsealale. Sealt alates jõuab oja Huntaugu mägede ja Lossimägede vahele, langus muutub oluliselt järsemaks ja kaldad kõrgemaks ning kohati väga püstiseks. Selles lõigus läbib oja Hariduse tänava truubi ja voolab oru Viljandi lossimägede poolses servas kuni Ranna puiesteeni. Pärast Ranna puiestee alt läbivoolamist jõuab oja Viljandi järve ääres olevale luhale, kus langus pole enam järsk. Valuoja suubub Viljandi järve Huntaugul, kus oja suudmesse on rajatud supelrand.
Valuoja lähe asub Pärsti külas, oja voolab läbi Aindu ja Jämejala külade ning läbi Viljandi linna.
Valuoja voolusängi ümbritsevat orgu nimetatakse Viljandi linnas Valuoja oruks. Orus asuvad Paala järv, terviserada, park, Ugala teatrihoone, Viljandi Gümnaasium ja Viljandi lennukitehas.
Ajalugu
Valuoja nimi pärineb Rootsi ajast, kui oru kaldal toimusid hukkamised.
pisi|Valuoja [[Aindu külas 1839. aasta Carl Gottlieb Rückeri Liivimaa aluskaardil. Kuuni järvest (Küno) lähtuv Valuoja voolab oma vanas sängis ida suunas Uueveski ojasse endise Tobra vesiveski ligidal.]]
Valuoja voolab oma praeguses pikkuses alates 1930. aastate lõpust, mil Kuuni järvest väljuv vesi suunati Valuojasse. Enne seda oli oja lühem ja sai alguse Aindu külast.
1897. aastal ehitati üle Valuoja sild Viljandi linna ja raudteejaama vahelise kaubaveo parandamiseks. 20. sajandi alguses rajati Valuoja oru keskosasse linna puukool ning hiljem kujundati ala ümber pargiks. 1960. aastatel ehitati Viljandi linnas oja sängi Valuoja paisjärv, mis kannab tänapäeval nime Paala järv.
Unterrabnitz-Schwendgraben
Unterrabnitz-Schwendgraben on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas.
thumb|800px|center|Unterrabnitzi panoraam
Jaan Kornel
Jaan Kornel (sünninimi Paul Kornel; 30. august 1916 Valga – 7. september 1971 Tallinn) oli eesti saksofonist.
1930. aastatel mängis ta saksofoni Tallinna tantsuorkestrites Merry Pipers, Kuldne 7 ja Dancing Travellers.
Sõja-aastatel (1942–1944) oli ta Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite Džässorkestri saksofonist.
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Ohhotski rajoon
Ohhotski rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Kaug-Ida föderaalringkonnas Habarovski krai põhjaosas.
Nekk
pisi|Nekk USA [[Oregon|Oregoni osariigis Ochoco rahvusmetsas]] Nekk on vulkaani lõõri täitnud ja vulkaanikoonuse kulumisel sammasja (diameeter mõni meeter kuni 1,5 km) jäänukina säilinud vulkaanilisest kivimist keha.
100-eurone rahatäht
100-eurone rahatäht on euroalal sularahana käibel 2002. aastast.
Ohhotski rajoon
Piirneb läänes ja põhjas Sahhaga, kirdes Magadani oblastiga. Idas on rajoonil 500 km Ohhoota mere rannikut.
100-eurone rahatäht
Teise, Europa-seeria 100-eurone tuli käibele 28. mail 2019.
Ohhotski rajoon
Rajoon jaguneb 7 külaasunduseks.
Tasuta kasutaja probleem
Tasuta kasutaja probleem ehk jänest-sõitja-probleem (inglise keeles free-rider problem või free-rider effect) on teenuse, toote või ühiskasutatava loodusvara kättesaadavuse vähenemine või hinna suurenemine seetõttu, et mõned kasutavad seda selle eest maksmata või tarbides rohkem kui kokku lepitud.
Ohhotski rajoon
Rajooni rahvaarv oli 1989. aasta rahvaloenduse andmeil 19 183 ja 2002. aasta rahvaloenduse andmeil 12 017. 2009. aastal oli rajooni arvestuslik rahvaarv 10 042. 2010. aasta rahvaloenduse andmeil oli rahvaarv 8201. Suuremad asulad on Ohhotsk, Arka, Vostretsovo ja Bulgin.
Tasuta kasutaja probleem
Tasuta kasutaja probleem avaldub nt siis, kui üks kalur püüab rohkem kui varem kokku lepitud kalapüügikvoot võimaldab, ja ülepüügist tekkinud kahju maksavad siis kinni kõik kalurid. Kui aga paljud või kõik kalurid ületaksid kvoodi, siis võib kogu süsteem kokku kukkuda.
100-eurone rahatäht
Rahatäht on populaarsuselt kolmas, moodustades ringluses olevatest euro rahatähtedest 13%. Algselt oli rahatäht populaarsuselt viies, kuid 2010. aastal tõusis 5-eurose ees neljandaks ja augustis 2016 10-eurose ees kolmandaks.
Tasuta kasutaja probleem
Kirjandus
Fripassagerare
Ohhotski rajoon
Ohhotski rajoon moodustati 1926. aastal.
Tõrva Immanueli kirik
EEKBKL Tõrva Immanueli Kirik või Tõrva Immaanueli Kirik (ka Tõrva Immanueli baptistikoguduse palvela või Tõrva Immaanueli baptistikoguduse palvela) on kirik Valga maakonnas Tõrvas aadressil Aia 6.
Kirikuhoone ehitati 1928. aastal. Aastal 1950 see võõrandati koguduselt ja hakati kasutama kultuurimajana. 1997 sai kogudus hoone tagasi ja see ehitati taas ümber kirikuks.
100-eurone rahatäht
Kujundus
100-eurose paberraha mõõtmed on 147 × 82 mm ning see on rohelist värvi. Eri rahatähtedel on neile omane kunstistiil ning nendel kujutatakse sildu, aknaid või väravaid. 100-eurosel on kujutatud barokkstiili. Rahatähe on kujundanud Robert Kalina, kes tahtis algul kujutada reaalseid objekte (nagu Veneetsias asuvat Rialto silda), kuid see polnud poliitilistel põhjustel võimalik.
Kõikidel euro rahatähtedel on olemas vääring. 100-eurosel on selleks Euroopa Liidu lipp, selle tähed ja riikide ülemterritooriumite kujutised, Euroopa Keskpanga presidendi Jean-Claude Trichet' allkiri, Euroopa Keskpanga initsiaalid Euroopa Liidu keeltes ja hulk turvaelemente.
Turvalemendid
100-eurost rahatähte kaitsevad hologrammiriba, EURioni tähtkuju, vesimärgid, mikrotrükk, ultravioletne värv, reljeeftrükk, turvaniit, tuhm pind, perforatsioonid, läbipaistev number, muutuv värv, vöötkoodid ja seerianumber. Trükimasina kood asub paremas servas.
Foals
pisi|Foals Latitude festivalil 2008. aastal Foals on viiest inimesest koosnev indie rock ' i bänd Inglismaalt Oxfordist.
100-eurone rahatäht
Viited
€
Foals
Bändi debüütalbum "Antidotes" ilmus Inglismaal 24. märtsil 2008 ja USA-s 8. aprillil 2008. Bändi teine album "Total Life Forever" anti välja 10. mail 2010.
Thomas Magnuson
Bernt Thomas Magnuson (ka Magnusson, sündinud 2. juulil 1950 Motalas) on endine Rootsi murdmaasuusataja.
1974. aasta maailmameistrivõistlustel Falunis tuli ta 30 km distantsil maailmameistriks. Ta sai sellega esimeseks maailmameistriks, kes suusatas plastiksuuskadel. Samadel maailmameistrivõistlustel võitis ta 50 km distantsil pronksmedali.
1978. aasta maailmameistrivõistlustel Lahtis tuli ta maailmameistriks 4×10 km teatesõidus.
Rotary klubi
Rotary klubi on rahvusvahelise organisatsiooni Rotary International kohalik esindus (klubi).
Thomas Magnuson
Magnusoni ainsateks olümpiamängudeks jäid 1972. aasta taliolümpiamängud Sapporos, kus ta saavutas 4×10 km teatesõidus neljanda koha ja 30 km distantsil 28. koha.
Rotary klubi
Eestis toetab klubide tegevust MTÜ Eesti Rotary Klubid.
Thomas Magnuson
1977. aastal võitis ta Holmenkollenis 50 km distantsi. Hooajal 1976/77 saavutas ta maailma karikavõistluste üldarvestuses kolmanda koha.
Rotary klubi
Eesti esimene Rotary klubi asutati 1929. aastal Tallinnas (Tallinna Rotary Klubi).
Eesti Rotary klubid
Eestis tegutsevad järgmised Rotary klubid :
Cheb i Sabbah
Cheb i Sabbah (7. august 1947 – 6. november 2013) oli DJ ja produtsent, keda tunti kui Aasia, Araabia ja Aafrika muusika kokkumiksijat.
Sabbah oli pooleldi juudi ja pooleldi berberi päritolu. Ta sündis Alžeerias ja kasvas üles muusikute perekonnas. Kui Sabbah oli teismeline, kolis ta Pariisi. Aastal 1964 alustas ta tööd Ameerika Ühendriikide soulmuusika DJ-na.
Aastal 1964 asus ta San Franciscosse lootuses edendada oma DJ-karjääri. 1989 hakkaski ta kasutama esinejanime Cheb i Sabbah, mis tähendab tõlkes 'hommiku noorus'. Sabbah on koostöös plaadifirmaga Six Degrees Records andnud välja seitse plaati. Tema kontserdid sisaldasid live-muusikuid, tantsijaid ja suuri projekteeritud visuaale, mis toetasid ning elavdasid tema elektroonilist muusikat.
Sabbah oli nomineeritud 2006. aasta BBC muusikaauhindade BBC Award for World Music valimisel auhinnale kategoorias "Club Global". Tema laulu "Toura Toura: Nav Deep Remix" võis kuulda Fifa 08 ja Cricket 07 heliribal.
Sabbah sai neljanda staadiumi maovähi diagnoosi 2011. aasta mais. Ta suri 6. novembril 2013 San Franciscos.
Põhjarajoon
pisi|Põhjarajooni asend Riias
Põhjarajoon (läti Ziemeļu rajons) on Riia linnaosa. Põhjarajoon asub Riia põhja- ja keskosas Daugava paremal kaldal. Linnaosa pindala on 76,88 km² ja Läti Rahvastikuregistri andmetel elas 1. jaanuaril 2012 seal 79 030 elanikku.
Praegune Põhjarajoon moodustati 1962. aasta oktoobris ja kandis kuni 28. detsembrini 1990 nime Oktoobri rajoon (Oktobra rajons).
Läti Rahvastikuregistri andmetel oli 1. jaanuaril 2012 Põhjarajooni elanikest lätlasi 41,17%, venelasi 40,30%, valgevenelasi 4,85%, ukrainlasi 4,37%, poolakaid 1,99% ja teistest rahvustest inimesi 4,70%. 2,62% inimeste rahvus oli teadmata.
Asumid
Põhjarajoon jaguneb 12 asumiks:
Metsakategooria
Metsakategooria (category, functional group) on klassifikatsioon metsas toimuva ja metsaga seotud inimtegevuse reguleerimiseks. Eesti Vabariigi jaotatakse metsad majandamis-(/kaitse-)režiimi alusel kolme kategooriasse: hoiu-, kaitse- ja tulundusmetsad.
Lui Lätt
Lui Lätt (29. detsember 1902 Kadrina kihelkond – 1950) oli eesti kunstnik ja pedagoog.
Lapsepõlv ja noorus
Lui Lätt sündis 29. detsembril 1902 Virumaal Kadrina kihelkonnas. Tema isa oli Saksi Kameruni metsavaht. Lätt õppis Saksi vallakoolis ja hiljem Rakvere linna II algkoolis.
Seejärel õppis ta aastatel 1919–1925 Rakvere Õpetajate Seminaris. Sel ajal oli seminari juhataja Voldemar Raam, seminari harjutuskooli juhatas Jüri Parijõgi. Seminaris õppimise ajal tegeles Lätt ka kunstiga. Üks tema sõpru sel ajal oli kunstnik Eduard Ole, kes peale Penza kunstikooli lõpetamist töötas kunstiõpetajana Rakveres.
Lätt sai algkooli õpetaja kutse 1926. aastal ja teenis seejärel aastatel 1926–1928 Eesti kaitseväes. Teenistuse käigus lõpetas ta aspirantide kursused ja sai lipniku auastme.
Töö õpetajana
1928. aasta esimesel poolel töötas Lätt Aravete algkoolis. 20. augustil 1928. aastal asus ta tööle Püssi valla Aa algkooli õpetajana. 22. septembril määrati ta Aa algkooli juhataja kohusetäitjaks, kellena töötas juunini 1932.
1932. aastal sai Lättist Sonda algkooli õpetaja. 1938. aastal määrati ta Sonda algkooli juhatajaks. Selles ametis oli ta 1944. aastani. Sondas elades võttis ta osa Kaitseliidu tegevusest ja juhatas noorkotkaid.
Koos abikaasa Hildaga soovis Lätt rajada kunsti- ja käsitöökallakuga erakooli. Plaan võinuks realiseeruda 1940. aastate alguseks, ent juunipöörde tõttu jäi see sündimata.
Sõja-aastad
1941. aasta suvel pääses Lätt napilt arreteerimisest.
1944. aasta veebruaris mobiliseeriti Lätt 6. Piirikaitserügementi. 1944. aasta suvel viibis ta rügemendiga Narva jõe kaldal Kuningaküla juures asuvas rindelõigus, kus see purustati ja läks laiali. Sõjategevuse lõppemise järel läks Lui Lätt vanematekoju Saksi. 1944. aasta sügisel asus ta õpetajana tööle kohalikus koolis.
1946. aasta algul sai NKVD talle jälile. Sellest ajast peale oli ta sunnitud ennast varjama. Esialgu peitis ta end sõprade ja tuttavate juures, vahel viibis vanematekodus, mis paaril viimasel eluaastal osutus võimatuks, kuna sageli oli varitsus väljas ja mitmel korral otsiti ka maja läbi. Pikemat aega varjas Lätt ennast Porkuni algkooli ja hilisema Porkuni Kurttummade Kooli juhataja Viktor Kuriksi juures.
1950. aasta suvel leiti Lui Lätti surnukeha Porkuni järve tagusest metsast ühelt Kännuküla heinamaalt. Tuvastati, et Lui Lätt sooritas enesetapu. Leiupaika püstitasid tema vennad hiljem mälestuskivi. Arvatakse, et ta on maetud selle kivi lähedusse.
Kunst
Lui Lätt tegeles õpetajatöö kõrvalt pidevalt maalimisega. Tema teoseid on alates 1930. aastast korduvalt eksponeeritud Tallinnas Kujutava Kunsti Sihtkapitali Valitsuse (KKSKV) poolt korraldatud aastanäitustel. Lätt oli 1923. aastal asutatud Eesti Kunstnikkude Ryhma (EKR) liige.
Maalimisega jätkas Lätt ka sõja-aastatel, ent siis tegeles ta palju ka puunikerdamisega, kuna puit oli lihtsalt kättesaadav materjal, samas kui lõuendit ja värvi oli keeruline hankida. Lõuendi asemel kasutas ta ka vineeri.
Sõja järel ennast NKVD eest varjates maalis ta lisaks õlimaalidele rohkem akvarelle. Maalimisega õnnestus tal tegeleda ennast Viktor Kuriksi juures varjates. Oma viimaseid teoseid Lätt ei signeerinud. Mõni maalidest õnnestus sel ajal ka müüa, kuna ka Lätti vennad tegelesid kunstiga.
Näitused
2. juulist 13. oktoobrini 2014 oli Saksi raamatukogus üleval näitus "Lui Lätt — kunstnik ja pedagoog".
Isiklikku
1933. aastal abiellus Lui Lätt Hilda Valbetiga. Nad said kaks tütart: Imbi (sündinud 1935) ja hilisem tele- ja lavastuskunstnik Tiiu (sündinud 1941).
STEM
pisi|Elektronarvuti STEM Elektronarvuti STEM on esimene Eestis projekteeritud numbriline arvuti. See arvuti ehitati Tallinnas Elektrotehnika Projekteerimise Instituudis, valmis 1964. aastal, omas miniarvuti arhitektuuri ja andmebaasi ning oli nende omaduste poolest oma ajast aastaid ees.
STEM oli väga töökindel, töötas ilma inseneride pideva järelevalveta ja teda kasutati metallide optimaalsete lõikerežiimide arvutamiseks masinaehitustehases. Tema oluliseks iseärasuseks oli andmete sisestamise võimalus elektrilise kirjutusmasina kaudu, mis tagas tema hõlpsa interaktiivse kasutamise. Selle arvuti loomise eest saadi autoritunnistusi ja Nõukogude Eesti preemia. Temas leiduvate arvutustehnika uudsete lahenduste kohta kaitsesid oma kandidaadiväitekirjad Jüri Šaraškin, Ülo Kess, Enn Tõugu, Kaljo Tinn ja Andri Ariste.
STEM loodi Putilovi sõjatehase tellimusel.
Tauno Vahter
Tauno Vahter (sündinud 18. veebruaril 1978 Tallinnas) on eesti kirjastaja, kirjanik ja tõlkija.
Ta lõpetas 1996. aastal Tallinna Reaalkooli ja 2002. aastal Tartu Ülikooli avaliku halduse erialal.
Ta on töötanud 1999. aastast kirjastuses Tänapäev, seejuures alates 2008. aastast kirjastuse Tänapäev peatoimetajana.
Tõlkinud eesti keelde raamatuid inglise ja soome keelest, muu hulgas Sofi Oksaneni "Stalini lehmad" ja Arto Paasilinna "Maailma parim küla", Urho Kekkoneni ja Ronald Reagani elulood.
Vahter on avaldanud esseid, kirjandus-, muusika-, teatri- ja filmiarvustusi, ülevaateid Eesti raamatuturu olukorrast ning kriitilisi seisukohavõtte esoteerika ja pseudoteaduse (sh vaktsiinivastasuse, MMSi propaganda ja lameda maa teooria) levitamise suhtes Eesti ühiskonnas.
Tegelenud mälumänguga, tulnud võistkondlikult, paaris- ja pildimängus korduvalt Eesti meistriks ning võistkondlikult Euroopa meistriks.
Isiklikku
Tema vend Tarmo Vahter on Eesti Ekspressi ajakirjanik ja mitme raamatu autor.
Vaabina külanõukogu
Vaabina külanõukogu oli külanõukogu Linnamäe valla ja Antsla rajooni koosseisus aastail 1945–1954.
Asutamisel kuulus külanõukogu koosseisu Lumatu ja Kirsi küla, Vaabina asundus, Soe, Tobra, Palu, Hansi, Urali ja Kutsali küla.
1954. aastal külanõukogu likvideeriti, selle maa-ala liideti Kurenurme külanõukoguga, mis saavutas nii endise Linnamäe valla ulatuse.
Halofiil
Halofiil on organism, kes eelistab elada suure soolsuse ehk soolasisaldusega keskkonnas. Taimseid halofiile nimetatakse halofüütideks.
Rede Globo
pisi| Rede Globo on Brasiilia telekanal, mis kuulub Grupo Globole, selle asutas 26. aprillil 1965 asutaja Roberto Marinho.
Nõmme Veskijärv
pisi|Nõmme Veskijärv Nõmme Veskijärv (ka Veskijärv, Nõmme järv, Nõmme paisjärv) on järv Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas Nõmme külas. Veekogu pindala on 5,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1798 m. Järves on kolm saart.
Loodusesõber
Loodusesõber oli loodusajakiri, mis ilmus Eestis aastail 2007–2015.
Ajakiri Loodusesõber ilmus selle nime all 2007. aasta algusest, asendades kuni 2006. aasta lõpuni ilmunud ajakirja Loodus.
Ajakirja andis välja MTÜ Loodusajakiri. Ajakirja peatoimetaja oli Helen Arusoo, toimetaja Juhani Püttsepp.
Bibliotheca Controversiarum
"Bibliotheca Controversiarum" on Tallinna Ülikooli Kirjastuse poolt Bibliotheca alasarjana välja antav raamatusari.
Sarjas ilmuvad ainult eelretsenseeritud tekstid. Sarja esimene raamat anti välja 2010. aastal – selleks sai leedu filosoofi Leonidas Donskise (1962–2016) artiklikogumik "Armastus, vihkamine ja vastuseis" (Donskis on varem (enne 2003. aastat) olnud Eesti Humanitaarinstituudi kultuuriteooria külalisprofessor ).
Sarja ühtse kujunduse maketi autor on disainibüroo Rakett. Valdkondlikku kuuluvust annab edasi värvilahendus, mis järgib ülikooli kodulehel kasutatavat värvide jaotust.
Kui kirjastusele pakub oma käsikirja avaldamiseks sarja kolleegiumi liige, valitakse retsensendid ülejäänud kolleegiumi abil tema osavõtuta. Selline olukord tekkis 2016. ja 2018. aastal, kui kirjastus otsustas avaldada Rein Raua loomingut.
pisi|130px|[[Max Weber]] pisi|130px|[[ François Jullien]] pisi|130px|[[ Jacques Derrida]] pisi|130px|[[ Marc Augé]] pisi|130px|[[Mihhail Lotman]]
Pärnu Saalemi kirik
EEKBKL Pärnu Saalemi kirik (ka Evangeeliumi Kristlaste Pärnu Saalemi vabakoguduse palvela) on kirik Pärnus aadressil Suur-Posti 18a.
Kirik ehitati 1933.
Tasakaalustusmaks
Tasakaalustusmaks (inglise keeles compensatory tax või compensatory charge) on hüvitus nendele, kes mingi muutuse või poliitika tõttu kahju kannatavad.
Tasakaalustusmaksu makstakse nt sellele riigile, kes ladestab doonorriigi ohtlikke jäätmeid, kuid ebaeetilisuse tõttu on selline ökoloogiline dumping taunitav.
Püha kolmainsus (kokandus)
pisi|Cajun ' i köögi püha kolmainsus Püha kolmainsus on Louisiana kreooli ja cajun ' i köögis kasutatav toiduainete kolmik, sealne versioon mitmes Euroopa köögis levinud mirepoix ' st ehk supirohelisest. Pühasse kolmainsusse kuuluvad ligikaudu võrdsetes osades magus paprika, mugulsibul ja varsseller. Kohalikes variantides kasutatakse mõne koostisosa asemel küüslauku, peterselli või šalottsibulat.
Sellel segul põhinevad paljud Louisiana toidud, näiteks étouffée, gumbo ja jambalaya.
Analoogia põhjal on vahel nimetatud pühaks kolmainsuseks ka teistes köökides olulisi kolme toiduaine kooslusi.
Nimetuse päritolu
Nimetus püha kolmainsus viitab kristlikule püha kolmainsuse doktriinile. Louisiana on sügavalt katoliiklik maa.
Teadaolevalt esimest korda esines see termin 1981. aastal, hiljem on seda populariseerinud Ameerika kokk Paul Prudhomme.
Nikita Koger
Nikita Koger (sündinud 6. mail 1994 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (ründaja). Ta mängib Eesti klubis Tallinna FC Levadia.
Maha Maya-Shri Durga Remixed
Maha Maya-Shri Durga Remixed on Alžeeria DJ Cheb i Sabbahi esimese stuudioalbumi Shri Durga remikside kogumikalbum. Kaasa teevad mitmed teised DJ'd. Album ilmus 22. veebruar 2000.
Elva paisjärv
Elva paisjärv (ka Pulga veehoidla) on järv Tartu maakonnas Elva linnas ja Uderna külas. Veekogu pindala on 2,4 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1252 m.
Toxoplasma gondii
pisi| Toxoplasma gondii on parasiitne ainurakne eukarüoot, mis põhjustab nakkushaigust toksoplasmoos.
Toxoplasma gondii on levinud üle kogu maailma ning see on võimeline nakatama praktiliselt kõiki soojaverelisi loomi. Kodukass on teadaolevalt ainus peremeesorganism, milles see on võimeline paljunema. Toxoplasma gondii põhjustatav toksoplasmoos on eriti ohtlik imikutele, HIV ja AIDSi diagnoosi saanutele ja teistele nõrga immuunsüsteemiga inimestele.
Toxoplasma gondii avastasid 1908. aastal prantsuse teadlased Charles Nicolle ja Louis Manceaux.
Metsagrupp
Metsagrupp oli Eesti NSV-s kasutusel olnud metsaklassifikatsioon. Tänapäeval Eesti metsi gruppidesse ei jagata.
Tauno Vahter (muusik)
pisi|Tauno Vahter Tauno Vahter (2. oktoober 1946 Tallinn – 24. detsember 2018 Tallinn) oli eesti muusik ja muusikapedagoog.
Isiklikku
Tema isa oli muusikateadlane, dirigent ja muusikapedagoog, Tallinna Riikliku Konservatooriumi professor Artur Vahter; vend Kuulo Vahter on kunstnik. Poeg Reivo Vahter (1975).
Kadakasäälik
Kadakasäälik (Setophaga chrysoparia) on sääliklaste sugukonda kuuluv lind. Ta pesitseb USAs Texase keskosas kadakate ja tammedega kuristikes ja kanjonites. Talvitab Lõuna-Mehhikost (Chiapas) Nicaraguani. Kadakasäälik kasutab pesa ehitamiseks puukoort ja ämblike niiti. Kurnas on kolm kuni neli muna. Toiduks on putukad ja ämblikud.
Miguel Dalmao
8. mail 2013 mõisteti ta 28 aastaks vangi selle eest, et ta sõjaväe salateenistuses teenides sõjaväelise diktatuuri ajal 1974. aastal koos José Nelson Chialanzaga põhjustas kommunistist kirjandusprofessori Nibia Sabalsagaray surma sõjaväevanglas, osaledes tema piinamises.
Assauwe torn
thumb|Vaade Assauwe tornile kino Sõprus poolt, suvi 2011 thumb|Assauwe torn, vaade alt, suvi 2011 thumb|Assauwe torn, vaade Harju tänava poolt, suvi 2011 thumb|Vaade Assauwe tornile Harju tänava nurgalt, suvi 2011 pisi|[[Jaan Tamm (muusikategelane)|Jaan Tamme mälestustahvel Eesti Teatri- ja Muusikamuuseumi seinal]] Assauwe torn kuulub Tallinna keskaegsete kaitserajatiste hulka ning asub tänapäeval aadressil Müürivahe 12. Torni taga asub sisehoov – Asso õu ehk Karjase hoov. thumb|Vaade Harju ja Müürivahe tänava nurgale. Esiplaanil majandusministeerium, selle taga paremal Assauwe torn. Kevad 2010
Algselt asusid Viru värava ja Assauwe vahel linnamüüris Hinke torn, Kuraditorn (ehk Duveli torn) ja Karja värav, teisele poole, ülesmäge aga jäid Assauwe ja Kiek in de Köki torni vahele Harju värav ja Kitsetorn. Suurem osa Assauwe naabritest on nüüdseks hävinud, lähimad säilinud tornid on Viru värav ja Kiek in de Kök. Ka osa Hinke tornist on säilinud Pärnu maantee äärsete majade vahel.
Torn rajati aastatel 1370–1380. Väidetavalt saanud Assauwe torn nime karjus Assauwe ehk Asso järgi. 19. sajandil asus selles hobusetall. Hiljem kolis torni Tallinna Konservatoorium, 1934. aastast tegutseb Assauwe tornis ja sellega seotud hoones Eesti Teatri- ja Muusikamuuseum.
Charles VI
Charles VI oli Prantsusmaa kuninga (1364–1380) Charles V poeg ning krooniti pärast isa surma 11-aastaselt kuningaks. 1385. aastal ta abiellus Baieri-Ingolstadti hertsogi (1375–1413) Stephan III tütre Elisabeth von Wittelsbachiga. Elisabeth kandis pärast abiellumist Prantsusmaal nime Isabeau (Baieri Isabeau).
Kuni 1388. aastani valitses riiki peamiselt Charles VI onu, Valois-Burgundia dünastia Burgundia hertsog Philippe Südi. 1390. aastate alguses, kui Charles oli 20. eluaastates, algasid tal hootised psüühikahäired, mis jätkusid kogu ta ülejäänud elu.
Saja-aastane sõda
Saja-aastases sõjas võitis Inglismaa kuningas (1413–1422) Henry V 1415. aastal Agincourti lahingu ning neli aastat hiljem vallutasid inglased tema juhtimisel kogu Põhja-Prantsusmaa. Henry V võttis 1420. aastal naiseks Charlesi tütre Prantsusmaa Catherine'i. Henry sundis 1420. aastal Prantsusmaa kuningat Charles VI-t sõlmima Troyes' lepingut, et tolle surma järel saab temast kogu Inglise ja Prantsusmaa monarh. Kuid sõjaleeris olles tabas Henryt surmav haigus ning ta suri mõni nädal enne Charles VI-t. , Saja-aastane sõda Catherine'i ja Henry V alaealine poeg Henry VI päris ametlikult küll Inglise ja Prantsusmaa troonid, kuigi teda tunnustasid Prantsuse kuningana vaid inglased ja burgunnid. Ta krooniti Henri II nime all Prantsuse kuningaks 16. detsembril 1431. Praktikas oli Henry vaid seaduse järgi kuningas ja teda tunnustasid kuningana ainult need Prantsuse territooriumid, mis olid inglaste kontrolli all. Ülejäänud Prantsusmaad juhtis Charles VII, kes krooniti Reimsis 17. juulil 1429. Pärast Henry V surma ei suutnud inglased Prantsusmaa tähtsamaid linnu enam kuigi kaua enda kontrolli all hoida.
Isiklikku ja järglased
Charles VI ja Isabeau (1370–1435) järglased:
Dundalk
Dundalk (iiri Dún Dealgan) on sadamalinn Iirimaal, Louthi krahvkonna keskus. Asub 80 km Dublinist põhja pool Iiri mere kaldal.
Dundalki läbib Dublini–Belfasti maantee N1 (Iirimaal M1).
Martna vald (Martna kihelkond)
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Martna vald (saksa keeles Gemeinde St. Martens, ka Kuluse vald) oli vald Martna kihelkonnas Läänemaal. Vallamaja asus Martna külas.
Vallas sündis Hannes Oja.
1939. aasta valdade reformiga läks valla maa-ala uue Martna valla koosseisu, välja arvatud Haeska küla piirkond, mis läks Ridala valda, ja Martna valla talude senise Kirbla valla piires asuvate heinamaatükkide maa-alad Kasari jõe ääres, mis läksid Kirbla valda.
Mikrolainekeemia
Mikrolainekeemia on teadusharu, kus keemiliste reaktsioonide läbiviimiseks kasutatakse mikrolainekiirgust. Selle kasutamine võimaldab lühikese ajaga saavutada kõrgeid temperatuure, mistõttu reaktsiooni kestus väheneb märgatavalt. Lühike reaktsiooniaeg ja vähene kõrvalsaaduste hulk on teinud selle meetodi orgaanilises sünteesis väga populaarseks. Lisaks kasutatakse seda polümeeride ja anorgaanilises keemias, materjaliteaduses ning farmaatsiatööstuses. Lühike reaktsiooniaeg võimaldab uute ühendite väljatöötamist kiirendada, sest sünteese saab mikrolainekeemia abil teha sama aja jooksul mitu korda rohkem. Mikrolaineahjudes läbiviidavad sünteesid on ökonoomsed, tõhusad, ohutud ja nendega kaasneb vähem jäätmeid ja saastet, mis on rohelise keemia seisukohast hea.
Ajalugu
20. sajandi keskpaigast teatakse, et mikrolaineid saab kasutada materjalide kuumutamiseks. Mikrolainekeemia alguseks orgaanilises keemias võib pidada aastat 1986, kui professorid Richard Gedye ning Raymond J. Giguere ja George Majetich avaldasid publikatsioone mikrolainekeemia kasutamisest laboris. Nad leidsid, et mikrolainekiirguse rakendamisel kulgeb reaktsioon palju kiiremini kui tavapärasel kuumutamismeetodil. Reaktsioonid, mille läbiviimiseks kulus tüüpiliselt vähemalt 8 tundi, võtsid tänu mikrolainekiirgusele aega vaid mõne minuti. . Teadusharu areng oli küllaltki aeglane, kuid 1990-ndate keskpaigast alates on publikatsioonide arv märgatavalt kasvanud. Selle tõi kaasa vastavate töövahendite areng ja kättesaadavus, kuid samuti ka üha suurenev huvi lühemate reaktsiooniaegade vastu.
Mikrolaineahi
Mikrolainekeemia alguspäevil viidi sünteese läbi kodustes mikrolaineahjudes, millel puudus temperatuuri ja rõhu mõõtmise võimalus. Reaktsiooninõuna kasutati kinniseid teflonist või klaasist anumaid. Tavalised mikrolaineahjud ei pea karmidele laboritingimustele vastu: happed ja solvendid korrodeerivad masina sisemuse ning puudub kontroll turvalisuse üle. Kiire, kuid samas halvastijuhitav orgaaniliste solventide kuumutamine kinnistes anumates põhjustas sageli plahvatusi. 1990-ndatel üritasid mitmed teadusrühmad leida lahendust, et mikrolainete kasutamine oleks ohutum. Plahvatuste vältimiseks hakati eksperimenteerima solvendivaba mikrolainekeemiaga, kuid probleemideks jäid ebaühtlane kuumutamine, segamisvõimaluse puudumine ja täpse temperatuuri saavutamine. Tänapäevastel keemialaboritesse mõeldud mikrolaineahjudel on olemas temperatuuri- ja rõhusensorid, sisseehitatud magnetsegaja, võimsuse kontroll ja tarkvaraprogramm, mis tagab ohutuse. Selline instrument on aga küllaltki kallis, mistõttu paljud teadusasutused seda endale veel lubada ei saa. Eestis on selline mikrolaineahi olemas näiteks Tartu Ülikooli tehnoloogiainstituudis.
Mikrolainekiirgus
Elektromagnetlainete skaalal on mikrolainekiirguse piirkond infrapunakiirguse ja raadiolainete vahel. Vastav lainepikkuste vahemik on 1 mm kuni 1 m ehk sagedused 0,3–300 GHz.
Mikrolaine koosneb kahest komponendist: elektriväljast ja magnetväljast, mis on pidevas võnkumises. Seetõttu on liikuval lainel vaheldumisi positiivne ja negatiivne elektrivälja väärtus. See üleminek paneb kiirguse mõjualasse jäävad dipoolmomendiga molekulid ja ioonid pöörlema, et oma poolusi muutuvale elektriväljale vastavalt joondada. Osakeste liikumine tekitab soojusenergiat, millega kaasneb temperatuuri tõus.
Kuumutamine
Tavaliselt kuumutatakse enamikku orgaanilise keemia reaktsioone, kasutades tavapäraseid meetodeid, nagu näiteks õlivann. Selline temperatuuri tõstmine on küllaltki aeglane, kuna reaktsioonisegu kuumutamiseks peame kuumutama esmalt reaktsioonianumat. Lisaks võib soojenemine toimuda ebaühtlaselt ning viia mõne piirkonna ülekuumenemiseni, mis põhjustab reaktsioonisegus olevate ainete soovimatut lagunemist. Alternatiiviks on kuumutamine mikrolainete abil. See meetod kasutab ära teatud ainete omapära muundada elektromagnetenergiat kuumuseks. Mikrolainekiirgus pääseb läbi katseanuma seinte ja kuumutab ainult reagente ja solventi, mitte katseanumat ennast. Kui mikrolaineahi on õigesti kavandatud, siis temperatuuri tõus on kogu proovi lõikes ühesugune, tänu millele võib tekkida vähem kõrvalsaadusi. Hermeetilistes süsteemides on võimalik rõhu abil tõsta temperatuuri palju kõrgemale solvendi harilikust, tavatingimustele vastavast keemistemperatuurist.
Solvendi mõju
Iga solvent ja reagent neelab mikrolaineenergiat erinevalt. Kuna ainetel on erinev polaarsus, siis on erinev ka see, mil määral muutuv mikrolaineväli molekuli mõjutab. Polaarsemal lahustil on tugevam dipoolmoment, mis paneb ta rohkem pöörlema, et olla vastavuses muutuva väljaga. Aine, mis on vähem polaarne, ei ole niivõrd palju häiritud muutuvast väljast ja seetõttu ei neela ka nii palju mikrolaineenergiat.
Solvendid saab jagada kolmeks vastavalt sellele, kui hästi nad mikrolainekiirgust neelavad. Polaarsed ained, näiteks enamik alkohole, on suure neelduvusega. Keskmise neelduvusega on ketoonid, samuti äädikhape. Madala neelduvuse eelduseks on molekuli mittepolaarsus, millele vastavad süsivesinikud.
Kuigi lahusti polaarsus annab küllaltki palju informatsiooni sellest, kui hästi reaktsioonisegu mikrolaineenergiat neelab, mõjutavad seda ka teised segu komponendid. Lähteained, katalüsaator, lahusti ja teised reagendid neelavad kõik mikrolaineenergiat erinevalt – mõned rohkem, teised vähem. Seega sõltub reaktsioonisegu neelduvus kõigi segus olevate komponentide neelduvusest. Võib üldistada, et kui on vaja saavutada kõrge temperatuur, siis kasutatakse väga polaarset solventi, mis võimaldab kiiresti soovitud temperatuurini jõuda. Väiksema neelduvusega lahustitega võib samuti kõrgeid temperatuure saavutada, kui segu teised komponendid piisavalt mikrolaineenergiat neelavad.
Erinähtused
Enamasti tuleneb keemilise reaktsiooni kiiruse suurenemine termilisest mõjust. Üldine reegel on, et mida kõrgem temperatuur, seda kiiremini reaktsioon kulgeb. Sellisel juhul peaks sama reaktsioonikiirus sõltuma kuumutamismeetodist. On tehtud võrdluskatseid, kus sünteesi viiakse paralleelselt läbi nii mikrolaineahjus kui ka õlivannil. Sama reaktsiooniaja ja temperatuuri juures on mikrolainemeetodil saadud suurem saagis. Sellist nähtust nimetatakse termiliseks mikrolainemõjuks. Lisaks termilistele mõjudele on olemas dielektrilise kuumutamise omapärast tulenevad nähtused. Need kiirendavad keemilist muundumist mikrolaineväljas ja neid ei ole võimalik saavutada tavaliste kuumutamismeetoditega.
Mikrolainekeemia üks põhiprobleeme on solvendi ülekuumutusnähtus. On leitud, et mikrolainekiirguse abil kuumutatud vedelikuid keevad temperatuuridel, mis on kõrgemal nende tavapärasest keemistemperatuurist. Ülekuumutusnähtus tekib, sest mikrolaineenergia võimsus on üle kogu lahusti ruumala hajunud, mitte ei kontsentreeru olemasolevatele vedeliku-gaasi piirpindadele. Harilikul kuumutamisel lähtub keemine anuma ja vedeliku kokkupuutepunktidest ehk nõu seintest, kus temperatuur on kõige kõrgem, ja kandub sealt edasi. Mikrolainekuumutamisel pole lahustis algseid keemispunkte, keemine ei hakka toimuma ning seetõttu üleliigne soojusenergia ei vabane. Selleks, et probleemist lahti saada, tuleb reaktsioonisegule lisada keedukivisid või kasutada pidevat segamist.
Mõned teadlased arvavad, et lisaks termilisele mikrolainemõjule on olemas ka mittetermiline mikrolainemõju. See on reaktsiooni kiirenemine mikrolaineväljas, mida ei saa seletada termilise mikrolainemõju abil. Põhiliselt on enamik mittetermilisi mõjusid põhjustatud elektrivälja ja kindlate molekulide interaktsioonidest reaktsioonikeskkonnas.
Jõuluturg
pisi|300x300px|[[Tallinna jõuluturg, 2010]] pisi|300x300px|Dresdeni [[Striezelmarkt, 2009]] Jõuluturg (saksa keeles Weihnachtsmarkt, ka Christkindlesmarkt, Adventsmarkt; prantsuse keeles Marché de Noël) on jõulude tähistamisega seotud tänavaturg, mis toimub tavaliselt nelja advendinädala ajal.
Ajalugu
Seda tüüpi turud pärinevad Saksamaalt, kuid tänapäeval korraldatakse neid üle kogu maailma. Saksa keelt rääkivates Euroopa maades, Ida-Prantsusmaa aladel, Šveitsis ja paljudel endistel Saksa-Rooma riigi aladel ulatub jõuluturgude ajalugu tagasi hiliskeskaega. Jõuluturgude eelkäijaks peetakse Viinis alates 1294. aastast toimunud detsembriturge. Esimesed jõuluturud toimusid Münchenis 1310. aastal, Bautzenis 1384. aastal, Frankfurdis 1393. aastal ja Augsburgis 1498. aastal. Dresdeni Striezelmarkt toimus esmakordselt 1434. aastal.
Kuulsad jõuluturud
Kuulsad jõuluturud toimuvad Augsburgis, Dresdenis, Erfurdis, Frankfurdis, Nürnbergis ja Stuttgardis, mis teeb neist jõulude ajal populaarsed turistide sihtkohad. Nürnbergi ja Dresdeni jõuluturge külastab igal aastal ligi kaks miljonit inimest, Stuttgardi ja Frankfurdi omi rohkem kui kolm miljonit. Saksamaa populaarseimad jõuluturud on enam kui kolme ja poole miljoni külastaja, 300 müügileti ja 45-meetrise jõulupuuga Dortmundi jõuluturg ning enam kui nelja miljoni külastajaga Kölni jõuluturg.
MP 41/44
pisi|MP 41/44 MP 41/44on šveitsi arendatud püstolkuulipilduja, Relv põhineb varasemal Lmg 25 haubitsal.
Metsamahutabel
Metsamahutabel on kasvava metsa mahu määramiseks. Metsamahutabelid on jagatud kas kõrgusjärkude või tugikõrguste (tänapäevasemad ja täpsemad) järgi koostatud tabeliteks. Tabelist on leitavad vastavates läbimõõduastmetes olevate üksikpuude mahud nendest keskmiselt saadavate sortimentide lõikes. Tabelis olevad mahuklassid on pealkirjastatud kas kõrgusjärkude või tugikõrguste (h_{24}) järgi.
Kosmiline inflatsioon
Kosmiline inflatsioon on füüsika teooria, mis kirjeldab ruumi paisumist varajases universumis, pakkudes välja oletuse, et ajavahemikus 10^{-33} ja 10^{-32} sekundit pärast Suurt Pauku oli ruumi paisumine palju suurem kui sellele järgnenud perioodil.
Skalaarvälja, mida peetakse lisapaisumise tekitajaks, nimetatakse inflatoniks. Inflatoni omaduste ja kosmilise inflatsiooni kohta on tehtud palju mudeleid, mis on kooskõlas vaatlustega, aga üks üldtunnustatud mudel puudub.
Varajane areng
Juba 1910. aastate lõpul võttis Albert Einstein kasutusele kosmoloogilise konstandi, mille abil ta saavutas üldrelatiivsusteooria staatilise lahendi. Hiljem avastati, et Einsteini universum on ebastabiilne ning ka väikesed fluktatsioonid sunniksid universumi kokku varisema de Sitteri universumiks 1970. aastate alguses avastas Jakov Zeldovitš horisondi ja tasasuse probleemid, mis oli üheks põhjuseks, miks Nõukogude Liidus Vladimir Belinski ja Issaak Halatnikov hakkasid uurima singulaarsust Albert Einsteini üldrelatiivsusteoorias, mis tõi kaasa Belinski-Halatnikovi-Lifšitsi singulaarsuse mudeli. 1978. aastal tõi Jakov Zeldovitš välja magnetilise monopoli probleemi, mida võib pidada horisondi probleemi edasiarenduseks. 1979. aastal avaldas Nõukogude Liidu teadlane Aleksei Starobinski oma töö, kus juhtis tähelepanu, et kvantparandused üldrelatiivsuses peaksid olema kasutusel ka universumi arengu varajastes etappides. Starobinski inflatsiooni mudel pakkus lahendust kosmoloogilistele probleemidele. 1980. aastal avaldas Alan Guth oma avastuse, et valevaakumi kõdumine lahendaks kõik J. Zeldovitši välja toodud probleemid, kaasaarvatud monopoli probleemi, mida Starobinski mudel teha ei suutnud. Alan Guthi idee keskmeks sai skalaarse suuruse inflatsioon, mis ennustas, nagu ka Starobinski inflatsioon, de Sitteri faasi, mida Guth hakkas kutsuma inflatsiooniks. 1981. aastal avaldasid Martin Einhorn ja Katsuhiko Sato artikli, milles kirjeldasid Guthi mudeliga sarnast mudelit ning näitasid, et see lahendaks magnetilise monopoli probleemi. Nagu ka Guth jõudsid nad järeldusele, et inflatsiooni mudel omab ka puudujääke nagu liigne konstantide häälestamine vaatlustulemuste järgi ja suurt tiheduste variatsiooni universumis, mis ei ole aga kooskõlas vaatlustega. Guth ise pakkus välja lahenduse, et pärast varajase universumi jahtumist sattus see valevaakumisse, kust sai väljuda ainult tunneliefekti abil, mis tekitaks tõelise vaakumimulli, mis saigi inflatsiooni tekitajaks. Guth ise tõi ka välja antud mudeli suure puudujäägi – kui inflatsioon kestaks piisavalt kaua, et paisumine vastaks vaatlustele, siis oleks kiirguse osakaal universumis palju väiksem tegelikust.
Aeglane veeremine
Guthi mudeli probleemid lahendasid Andrei Linde ning paralleelselt ka Andreas Albrecht ja Paul Steinhardt avaldades uut mudelit, mis sai nime uus inflatsioon või siis aeglase veeremise inflatsioon. Uues mudelis konstantide täpse häälestamise asemel võeti kasutusele skalaarne väli, mis „veereb“ mööda väikese langusega potentsiaalse energia. Aeglase veeremise ajal toimub inflatsioon, mis annab oma panuse universumi paisumisse, kusjuures potentsiaalse energia järsule langusele vastab välja kõdumine, mis põhjustab universumi soojenemist. Tänu kvantfluktuatsioonidele ei ole uue inflatsiooni ennustatav universum sümmeetriline, mis võimaldab areneda kõigil keerulistel struktuuridel universumis.
Motivatsioon
Inflatsiooni mudel lahendab palju Suure Paugu teooria probleeme, mis olid avaldatud kosmoloogias 1970ndatel.
Horisondi probleem
Varajases universumis oli paisumine valguse kiirusest kiirem, mille tõttu universumi erinevad piirkonnad ei omanud võimalust interakteeruda omavahel. Seepärast on keeruline seletada, miks kosmilise taustkiirgusest saadud andmete põhjal oli varajane universum soojuslikus tasakaalus väga väikse temperatuurilise erinevusega. Inflatsiooniteooria aga lahendab selle probleemi tutvustades inflatsiooniperioodi, millal paisumine oli palju suurem, mis tähendab, et piirkonnad olid piisavalt lähedal, et interakteeruda ja saavutada soojuslik tasakaaluolek.
Lameduse probleem
Lameduse probleem (samuti nimetatakse seda ka tasasuse probleemiks) seisneb selles, et universumil on väga väike kõverus lähtudes üldrelatiivsusteooriast. Tasane universum nõuab väga täpset kiirguse ja aine häälestamist, sest mõlema liiga suur tihedus viiks universumi geomeetria tasasusest eemale. Inflatsioonimudel pakub probleemile lahenduse, tuues sisse muidu tugevalt kiirguse domineerival perioodil sisse inflatsiooni, mis aga viib universumi tasasuse poole tänu negatiivsele rõhule.
Magnetiliste monopolide probleem
Universumi paisudes temperatuur alaneb, osakesed liituvad ning mateeria energiatihedus hakkab domineerima kiirgusliku energiatiheduse üle. Teoreetiliselt oleks selles faasis pidanud tekkima ka stabiilsed massiivsed magnetilised monopolid. Need monopolid peaksid olema säilinud tänapäevani, kuid siiani pole neid eksperimentaalselt veel avastatud.
Teooria
Inflatsiooniteooria väidab, et pärast Suurt Pauku oli periood, mil iflaton oli domineeriv. Iflaton kiirendas universumi paisumist ja muutis universumi tasasemaks. Teadllased on eriarvamusel inflatoni omaduste asjus ja ka selles, mis osakeste väljaga võib olla tegu. On välja pakutud rohkesti mudeleid, mis vastavad vaatlustele, kui valida õigesti parameetreid. Iflaton peab olema negatiivse rõhuga, et inflatsiooniperiood suurendaks paisumist ja vähendaks universumi kõverust.
Ülessoojenemine
Inflatsiooni perioodi lõpuks toimub inflatoni potentsiaalse energia kõdumine, paisates standardmudeli osakesi ja kiirgust keskkonda, millega algab kiirguse dominantne universum.
Põksi veehoidla
Põksi veehoidla on järv Tartu maakonnas Elva vallas Kalme külas. Veekogu pindala on 0,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 390 m.
Demjan
Demjan (vene keeles Демьян) on venepärane mehenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1128. mehenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Demjan 31 mehel.
Tellispunane
Värvus on iseloomult pigem matt ja varjundirohkelt murtud kui puhas ja särav. Seostub maisusega, linnalikkusega ja industriaalsusega.
Inglise ja prantsuse keeles on Brick red ja rouge brique pigem soojad tume- ja pruunikaspunased, samas kui saksa keeles kirjeldatakse värvitooni Ziegelrot oranži varjundiga punasena.
Variatsioonid
E. F. Glockeri "Grundriss der Mineralogie ..." kirjeldab tellispunast (ziegelroth) kui heledamat punast, millesse on segatud kollast ja veidi pruuni ning hallikasvalget; näitemineraaliks on portselanjaspis.