cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Thomas Alva Edison
Elukäik
Edison sündis Samuel Ogden Edisoni (1804–1896) seitsmelapselises perekonnas viimase lapsena. Tema ema oli Nancy Matthews Elliott (1810–1871). Thomas Edisoni kuulmisprobleemid tekkisid 12-aastaselt, hiljem oli ta ühest kõrvast täiesti kurt.
Hariduse omandas ta peamiselt ema abil, kes oli varem olnud kooliõpetaja, aga ka iseõppimise teel. 13-aastaseks saades alustas ta pisikaupade müügipoisina rongides ning teenis 50 dollarit nädalas, millest suurema osa kulutas elektri- ja keemiakatsete jaoks seadmete ostmiseks. Seejärel töötas ta telegraafside operaatorina, mis inspireeris tema esimesi leiutisi.
Edison abiellus kaks korda ning tal oli kuus last. Ta suri 1931. aastal diabeedi tüsistustesse.
Leiutised
Ta leiutas seadmeid sellistes valdkondades nagu elektrienergia tootmine, massikommunikatsioon, helisalvestus ja filmide tootmine. Oma leiutiste konstrueerimiseks rajas ta mitmeid laboratooriume, kus töötas sadu inimesi.
1869. aastal sai Edison oma esimese patendi parlamendile valmistatud elektrilise hääletusaparaadi eest.
thumb|Edison ja varajane fonograaf
Edisoni tähtsamad leiutised on fonograaf, elektrihõõglamp, süsimikrofon, elektriakumulaator, elektrienergia jaotussüsteem jm.
Tunnustus
Thomas Alva Edison oli valitud mitme ülikooli audoktoriks.
Kübaratrikk
pisi|Rahulolev Juventuse mängija [[Franco Causio pilgutab fotograafile pärast kübaratriki saavutamist 1972. aasta 23. aprillil kohtumisel Juventus F.C. — F.C. Internazionale Milano tulemusega 3:0]] pisi|[[Washington Capitals|Washington Capitalsi mängija Aleksandr Ovetškin ja jääle loobitud mütsid pärast tema sooritatud kübaratrikki 2010. aasta 7. veebruari kohtumisel Pittsburgh Penguinsiga]] Kübaratrikk (inglise keeles hat-trick 'trikk kübaraga') on sporditermin, mis tähistab kolme järjestikust positiivset saavutust, näiteks ühe mängija sooritatud kolme väravat ühes mängus. Mõnes keeles ongi kasutusel kolmele viitav sõna triplett.
Ajalugu
Väljend tuli käibele 1858. aastal kriketis, mil mängija H. H. Stephenson saavutas ühe mängu käigus kolm järjestikust väravat ning publikus korraldati tema toetuseks kübarasse raha korjandus. Hiljem võeti mõiste kasutusele ka teistel spordialadel, näiteks jalgpallis, hokis, vormel 1-s ja korvpallis.
Jalgpall ja jäähoki
Kübaratrikiks nimetatakse jalgpallis ja jäähokis seda, kui üks mängija lööb ühes mängus kolm või enam väravat. Sama saavutust, kuid kahe löödud väravaga kutsutakse duubliks, nelja väravaga – pokkeriks, viie väravaga – pentatrikiks. Jalgpallis tähistab mõiste täiuslik (perfektne) kübaratrikk (perfect hat-trick) olukorda, kus üks mängija lööb ühe mängu sees värava mõlema jalaga, lisaks peaga.
Jäähokis tähistab mõiste natural hat trick olukorda, kus üks mängija lööb kolm väravat järjest. Gordie Howe' kübaratriki saavutamiseks peab mängija ühes jäähokimängus lööma värava, andma väravasöödu ja osalema kakluses.
Kübaratrikk spordiajakirjanduses
Spordiajakirjanduses kasutatakse kübaratriki terminit vahel ka sportlaste või meeskondade suvaliste korduvate saavutuste puhul, mis on saadud ühe või mitme võistluse jooksul, tavaliselt peab neid olema 3. Näiteks võib kübaratrikiks nimetada tennisisti võite kolmel suure slämmi turniiril ühe hooaja jooksul; jalgpallimeeskonna võite kõigil kolmel riigisisesel põhivõistlusel: riigi meistrivõistlustel, riigi karikavõistlustel ja riigi superkarikavõistlustel; Vormel-1 ühe võidusõitja poolt kolme tingimuse sooritamine (need on: 1. pool-positsiooni ja kvalifikatsiooni saamine; 2. sõidu ringil parim läbitud aeg; 3. võit sellel sõidul) ja nii edasi.
María Isabel
pisi|María Isabel María Isabel López Rodríguez (sündinud 4. jaanuaril 1995) on Hispaania lauljatar, kes võitis 2004. aastal Juunioride Eurovisiooni lauluvõistluse lauluga "Antes muerta que sencilla" ("Ennem olla surnud kui tavaline").
ELKNÜ Keskkomitee
Eestimaa Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu Keskkomitee (vene keeles ЦК Ленинского коммунистического союза молодежи Эстонии) oli Eesti NSV ainupartei EKP noorsoo-organisatsiooni ELKNÜ ELKNÜ kongressidel valitav juhtorgan, mis tegutses aastail 1940–1941 ja 1944–1991. ELKNÜ kongressil valiti ELKNÜ I sekretär ja sekretärid.
Eestimaa Leninliku Kommunistliku Noorsooühingu asutamisaastaks loeti selle tegutsemise ajal 1920. aastat, kui Tallinnas asutati Üle-Eestimaaline Noorproletaarlaste Ühing, mis luges end Kommunistliku Noorsoointernatsionaali sektsiooniks ja mis suleti 1921. aastal riigivastase tegevuse tõttu.
23. märtsil 1991 toimunud ELKNÜ XXII kongressil nimetati organisatsioon Eesti Noorsoo Ühinguks. 2. oktoobril 1991 otsustati Eesti Noorsoo Liidu ja selle keskorganite tegevus lõpetada.
ELKNÜ KK asus alates 1976. aastast Tallinnas aadressil Jaan Kreuksi tänav 20.
ELKNÜ Keskkomitee põhiülesanneteks oli:
ELKNÜ KK organisatsioon
KK aparaati kuulusid: ELKNÜ KK organisatsioon dubleeris EKP KK organisatsioonilist ülesehitust.
ELKNÜ Keskkomitee ja propaganda
ELKNÜ Keskkomitee andis välja 1940. aastal natsionaliseeritud ajalehe Päevaleht asemel ELKNÜ KK häälekandjat Noorte Hääl ja ajakirja Noor Leninlane. 1950. aastast anti välja ka ajalehte Molodjož Estonii (Молодежь Эстонии) ja Säde (Искра).
Kookospiim
pisi|Kookospiim Kookospiim on tehtud küpsetest kookospähklitest, mis on kookospalmi viljad. See on valge-piimjas vedelik, paksu kontsistendi ja rikkaliku kreemja tekstuuriga.
Kasutatakse magustoitudes, kastmetes, smuutides ja suppides. Samuti alternatiivina piima asemel inimestele, kellel on laktoositalumatus, kuna kookospiim ei sisalda laktoosi.
Tai ja teised Kagu-Aasia köögid kasutavad kookospiima. See on ka populaarne Hawaiil, Indias ja mõnes Lõuna-Ameerika ja Kariibi mere piirkonnas.
Valmistamine
Kookospiim valmistatakse 10-13 kuu vanustest kookostest, kui kookose tuum on veel kõva ja paks – siis on see täis süsivesikuid, õli ja aromaatseid ühendeid. Peale korjamist eemaldatakse pruun väliskest, ning valge viljaliha peenestatakse ja keedetakse vees läbi. Seejärel pressitakse segu läbi sõela või läbi marli. Lõpetuseks kookospiim pastöriseeritakse, ning pakendatakse purki, pudeli või tetrapakki. Säilitatakse toatemperatuuril, kuna külmas muutub piim tahkeks.
Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik
Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik (araabia keeles الجمهورية العربية الصحراوية الديمقراطية‎; hispaania keeles República Árabe Saharaui Democrática, lühend RASD; inglise keeles Sahrawi Arab Democratic Republic, lühend SADR) on osalise tunnustusega riik, mis väidab endale kuuluvat tervet Lääne-Saharat; endine Hispaania koloonia.
Kookospiim
Tervis
Kookospähklid sisaldavad lipiidi nimega lauriinhape, mis paljude teadlaste arvates toetab immuunsüsteemi. Samuti arvatakse, et sel on antimikroobsed ja põletikuvastased omadused. Kookospiim sisaldab ka MCT õli, millel on kaalu alandav toime. On leitud, et kookospiim aitab tasakaalustada kolesteroolitaset. Kookospiim sisaldab ka kasulikke C- ja E-vitamiine, mis parandavad immuunsüsteemi, ning ka B-vitamiini, mis osaleb raku energia tootmises. Kuigi kookospiimas on palju küllastunud rasvu, on see palju tervislikum kui teised küllastunud rasvu sisaldavad tooted.
Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik
Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi kuulutas välja Polisario rinne 27. veebruaril 1976 Bir Lehlus. SADR-i valitsuse kontrolli all on praegu 20-25% Lääne-Saharast, neid territooriume nimetab valitsus Vabastatud Aladeks või Vabaks Tsooniks. Maroko administreerib ülejäänud osa vaidluse all olevast alast ja nimetab neid maid oma Lõunaprovintsideks. Sahara Araabia Demokraatliku Vabariigi valitsus peab Maroko maa-alasid okupeeritud aladeks ning Maroko peab palju väiksemat SADR-i territooriumi puhvertsooniks.
Asukoht
Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik asub Sahara kõrbe lääneosas, kus oaase on väga vähe. Ka sademete hulk on ekstreemselt väike. Erinevalt Maroko valdustest ei asu SADR-i territoorium Atlandi ookeani ääres. Lääne-Sahara on üldiselt tasase pinnamoega. Neid asjaolusid arvesse võttes on SADR ja Lääne-Sahara hõredaimalt asustatud alade seas.
Riik piirneb põhjas ja läänes Maroko valdustega Lääne-Saharas, lõunas ja edelas Mauritaania ning kirdes Alžeeriaga.
Ajalugu
Sahara Araabia Demokraatlik Vabariik kuulutati välja 27. veebruaril 1976 Lääne-Saharas Bir Lehlus, kui Polisario kuulutas vajadust täita Hispaania koloniseerijate lahkumisel tekkinud tühimikku.
Bir Lehlu jäi Polisario rinde valdustesse ka pärast 1991. aasta relvarahu ja oli kuni 2011. aastani eksiilvalitsuse sümboolne pealinn. Samal ajal väidab SADR-i valitsus, et Maroko valdustesse jääv El Aaiún on kogu iseseisva Lääne-Sahara territooriumi pealinn. Valitsus tegutseb kolmandas de facto pealinnas Tidoufi provintsis, kus asuvad põgenikelaagrid ning elab enamik eksiilühiskonnast.
Sahara Araabia Demokraatliku Vabariiki on tunnustanud 45 ÜRO liikmesriiki.
Õiekate
pisi|[[Roos on kaheli õiekattega taim]] Õiekate ehk periant on õie vegetatiivne (suguta) osa, mis ümbritseb tolmukaid ja emakaid ning hiljem vilja. Koosneb kas tupp- ja kroonlehtedest (kaheli õiekate) või ainult ühesugustest õielehtedest (lihtne õiekate). Võivad olla rohelised või muud värvi. Vahel on õielehed omavahel kokku kasvanud, nii et õis meenutab putke või kellukat.
Bergamo provints
Bergamo on provints Itaalias Lombardia maakonnas. Provintsi keskus on Bergamo linn.
pisi|Palazzo della Provincia, provintsi haldushoone
Provints piirneb põhjas Sondrio provintsi, idas Brescia provintsi, lõunas Cremona provintsi ja läänes Milano provintsiga. Provintsi lõunaosas laiub tasane Po madalik; põhjas kerkivad Alpid (kõrgeim tipp Pizzo Coca 3050 m).
Po jõgikonnas asuva provintsi lääneosas voolab Adda jõgi, idas Oglio jõgi.
Haldusjaotus
pisi|[[Adda jõgi]] pisi|[[Pizzo Coca]] pisi|[[Bergamo]] pisi|[[Treviglio]]
Bergamo provints jaguneb 244 omavalitsusüksuseks (comune).
Suurima elanike arvuga omavalitsusüksused
Üle 10 000 elaniku elab järgmistes omavalitsusüksustes.
UNESCO maailmapärandi nimistu
Crespi töölisküla (itaalia keeles Villaggio operaio di Crespi) kanti UNESCO maailmapärandi nimistusse 5. detsembril 1995. Tegemist on ühe paremini säilinud tööstustööliste asulaga maailmas.
Kaheidulehelised
Päriskaheidulehelised (Dicotyledoneae või Magnoliopsida ) on katteseemnetaimede ehk õistaimede suurim klass.
Alec Baldwin
pisi|püsti|Alec Baldwin (2016) Alexander Rae Baldwin III (sündinud 3. aprillil 1958 New Yorgis) on filmiauhinnale Oscar nomineeritud ja Kuldgloobusega pärjatud USA näitleja.
Tema tuntumate filmirollide seas on osatäitmised filmides "Mardikamahl", "Jaht punasele oktoobrile", "Aviaator – valguses ja varjus", "Pearl Harbor" ja "Kahe tule vahel".
Kaheidulehelised
Iseloomulikud tunnused
Üheidulehelistest eristab neid see, et neil on kaks idulehte, erandlikult võib üks iduleht olla kängunud. Kaheidulehelistel on üks peajuur ja ühe ringina asetsevad juhtkimbud, mille kambium võimaldab varre teiskasvu. Lehed on enamasti sulg-, sõrm- või võrkroodsed, terveservalised või lõhestunud. Õied on põhiliselt viietised või neljatised. Kaheidulehelised erinevad üheidulehelistest ka tolmuterade ehituse ja keemiliste omaduste, kromosoomide tugevama keerdumise jm poolest.
Arvukus
3/4 õistaimedest kuulub kaheiduleheliste hulka, mis on oma ehituselt, kujult ja eluvormilt mitmekesisemad kui üheidulehelised. Kaheiduleheliste liike on umbes 180 000, neist kasvab Eestis umbes 1000.
Seltse
Algelisem selts on magnoolialised (uuemail andmeil seltsi Chloranthales esindajad), kõiki kaheidulehelisi peetakse neist arenenuks. Eesti taimestiku ürgsemad seltsid on tulikalaadsed ja vesiroosilaadsed, viimastest lahknevad ühe haruna üheiduleheliste klassi seltsid.
Evolutsioon
Kaheidulehelised pärinevad arvatavasti vanaaegkonnas seemnesõnajalalaadseist (sõnajalgtaimed), hulgaliselt tekkis neid juura lõpus ja eriti kriidiajastul.
Viited
Çift çenekliler
Metaandmed
Metaandmed (inglise keeles metadata) on mingeid andmeid kirjeldavad andmed ehk nii-öelda andmed andmete kohta. Tavaliseks näiteks on raamatukogu kataloogikaart, mis sisaldab andmeid raamatu sisu ja asukoha kohta.
Failide puhul võivad metaandmeteks olla faili autor, loomise kuupäev, faili loomiseks kasutatud tarkvara jne. Selline teave võib paikneda faili enese sees.
Telekommunikatsioonis räägitakse sideseansside metaandmetest, mida koondab nt telefonikõnede register või Interneti-ühenduste ajalugu.
Māris Riekstiņš
pisi|Māris Riekstiņš (2005) Māris Riekstiņš (sündinud 8. aprillil 1963 Riias) on Läti diplomaat ja poliitik. Ta oli 8. novembrist 2007 kuni 17. märtsini 2010 Läti Vabariigi välisminister.
Töökäik
1987. aastast töötas Riekstiņš Läti Noorteorganisatsioonide Komitee aseesimehena, jäädes sellele ametikohale neljaks aastaks.
1992. aastal asus ta tööle Läti välisministeeriumi ja oli aastatel 1993–2004 välisministeeriumi kantsler. Sellel ametikohal juhtis ta muuhulgas ka Läti delegatsiooni Eesti–Läti ja Leedu–Läti merepiiri määramisega seotud läbirääkimistel. Samuti juhatas ta aastatel 2002–2004 Läti delegatsiooni liitumisläbirääkimistel NATOga.
Detsembris 2004 määrati Riekstiņš Läti Vabariigi suursaadikuks Ameerika Ühendriikides ja sellele lisandusid märtsis 2006 veel suursaadiku kohustused Mehhikos.
Pärast suursaadiku ametiaja lõppu nimetas peaminister Aigars Kalvītis Riekstiņši jaanuaris 2007 oma personaliülemaks. Sellele ametikohale jäi ta kuni sama aasta 8. novembrini, mil parlament kinnitas ta peaministri ettepanekul Läti välisministriks.
Oma esimese välisvisiidi ministrina tegi Riekstiņš Eestisse, külastades Tallinna 15. novembril 2007.
Isiklikku
Māris Riekstiņš on abielus ja tal on kaks last. Lisaks läti keelele valdab ta vene, saksa ja inglise keelt.
Gonzalo Higuaín
Gonzalo Gerardo Higuaín (sündinud 10. detsembril 1987 Prantsusmaal Brestis) on Argentina endine jalgpallur, kes mängis ründajana pikalt Madridi Reali ja Argentina jalgpallikoondise eest.
Peale selle mängis ta ka River Plate'is, Napolis, Milanis, Chelseas, Juventuses ja Miami Interis.
River Plate
Gonzalo Higuaín alustas oma klubikarjääri Argentinas River Plate's. Ta tegi oma klubidebüüdi 29. mail 2005.
Aastatel 2005–2006 mängis ta River'i meeskonnas kõikide sarjade peale 41 mängu ja lõi 15 väravat.
Madridi Real
2007. aasta jaanuaris siirdus Higuaín 12 miljoni euro eest Hispaania kõrgliiga klubisse Madridi Real.
Higuaín tuli hooaegadel 2006–07, 2007–08 ja 2011–12 Madridiga Hispaania meistriks.
2011. aastal aitas ta meeskonnal alistada Hispaania karika finaalis Barcelona. Samuti võitis ta ka 2008. ja 2012. aasta Hispaania superkarika.
Kokku mängis ta klubi rivistuses 7 aasta jooksul 264 mängu ja lõi 121 väravat.
Napoli
Higuaín liitus 2013. aasta suvel Itaalia kõrgliiga klubiga SSC Napoli.
Ta mängis klubi meeskonnas kolme aasta jooksul 146 mängu ja lõi 91 väravat.
2013–14 hooajal aitas ta Napolil võita Coppa Italia ja 2014. aastal Itaalia superkarika.
Juventus
Higuaín siirdus 2016. aasta juulis 90 miljoni euro eest Juventusesse. Temast oli toona ajaloos rohkem maksnud vaid kaks jalgpallurit.
Oma esimesel hooajal võitis ta nii Serie A kui Coppa Italia ning jõudis klubiga ka UEFA Meistrite Liiga finaali.
Aastatel 2018–2019 oli ta laenulepingu alusel AC Milanis ja Londoni Chelseas.
Miami Inter
Aastal 2020 liitus Higuain Major League Socceri klubiga Miami Inter, kus ta lõi 67 mänguga 29 väravat. Aastal 2022 lõpetas argentiinlane oma jalgpallurikarjääri.
Koondisekarjäär
Argentina jalgpallikoondises debüteeris Higuaín 15. novembril 2006.
Higuaín tuli Argentinaga kahel korral hõbedale Copa Américal ja korra maailmameistrivõistlustel. Kokku käis ta Argentina eest väljakul 75 korda ning lõi 31 väravat.
Bambusevõrsed
right|thumb|Kogutud bambusevõrsed Bambusevõrsed on kahe bambuseliigi – hariliku bambuse ja söödava lehistähkbambuse – õrnad ja karged elevandiluukarva noored võrsed. Bambusevõrseid kasutatakse aasiapäraste roogade valmistamisel.
Söögiks tarvitatavad bambusevõrsed lõigatakse maha kohe pärast nende maapinnale ilmumist – nii on need eriti hõrgud ja õrnad. Värskeid bambusevõrseid võib Euroopas leida vaid aasia köögile spetsialiseerunud kauplustes; konservitud bambusevõrsed (viilutatuna või tervelt) on aga saadaval enamikus supermarketites.
Ye Cuchí
Ye Cuchí (Ye Cuchi, Islote de la Pirámide, Islote Pirámide, Roca Pirámide, La Pirámide, Islote Yecuyi) on Ekvatoriaal-Guineale kuuluv väike koonilise kujuga kaljusaar Guinea lahes, Annobóni saare Palmari neemest (ning San Antonio de Palé asulast) veidi põhja pool.
Saare geograafilised koordinaadid on 1°24,05' S, 5°38,15' E.
Ye Cuchí saare ja San Antonio de Palé vahel on parim ankrukoht Annobóni saare juures.
Lygumai vald
Lygumai vald (leedu keeles Lygumų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Pakruojise rajoonis.
Valla territooriumil on ka mitmed huutorid:
Lavr Kornilov
Lavr Georgijevitš Kornilov (vene keeles Лавр Георгиевич Корнилов; 30. august (vana kalendri järgi 18. august) 1870 – 13. aprill 1918 Jekaterinodar) oli Vene sõjaväelane.
Elulugu
Kornilov sündis tänapäeva Kasahstanis (Venemaa Keisririigi aegses Turkestanis), pärinedes kasakate seast. Lõpetas 1.Siberi Kadetikorpuse, Mihhaili Suurtükiväekooli (Михайловское артиллерийское училище) (1892), Nikolai Kindralstaabi Akadeemia (1898, kuldmedaliga). 1889–1904 aastail teenis Turkestani sõjaväeringkonnas. 1890–1904 osales ta mitmes Kesk-Aasiat uurinud ekspeditsioonis ning õppis sealseid keeli. Vene-Jaapani sõjas (1904–1905), teenis laskurbrigaadi staabiülemana ja sai polkovniku auastme ning üles näidatud vapruse eest Püha Georgi ordeni. 1906–1907 teenis Kindralstaabis. 1907–1911 oli ta Venemaa sõjaväeatašee Hiinas, sai kindralmajori auastme. 1911–1912 oli 8. Eestimaa jalaväepolgu ülem.
Kornilov oli algul Aleksandr Kerenski juhitud Ajutise Valitsuse toetaja, kuid ta pettus selles üha enam, mõistes, et Venemaa on langemas kaosesse ning suurimat kasu sellest on saamas bolševikud. 1917. aasta septembris otsustas Kornilov Venemaa Ajutise Valitsuse poliitikasse sekkuda, nõudes Kerenskilt sõjaväelise diktatuuri kehtestamist. Väidetavalt põhjustas tema "mässu" Kerenski, kes algul tema väed Petrogradi korda looma oli kutsunud, kuid hakkas hiljem kartma, et äkki tahab parempoolsete poliitikute ja sõjaväelaste hulgas populaarne sõjakangelane Kornilov ise võimu haarata. Seetõttu kuulutas Kerenski Kornilovi mässuliseks, ning eemaldas ta 27. augustil armee ülemjuhataja kohalt.
Kornilov otsustas aga Lenini ja "teised saksa spioonid" kinni võtta ja üles puua ning võib-olla kehtestada ka sõjaväelise diktatuuri. Venemaa Ajutise Valitsuse Kerenski kutsus appi kõik väeüksused, mis pealinnas olid, iroonilisel kombel ka Petrogradi Nõukogu bolševike Punakaardi. Juhtivatele bolševikele välja kirjutatud arreteerimisorderid tühistati ja nad amnesteeriti. (Siiski, Lenin jäi endiselt tagaotsitavaks poliitiliseks kurjategijaks.)
Koondatud väed suutsidki Kornilovi väed peatada, kindral ise ja ta mõttekaaslane Edelarinde juhataja Anton Denikin vahistati. 19. novembril uus ülemjuhataja Nikolai Duhhonin vabastas ta vahi alt ja ta siirdus Lõuna-Venemaale, kus asus koos kindral Mihhail Vassiljevitš Aleksejevi ja Denikiniga korraldama bolševikevastast Vabatahtlike Armeed.
Kornilov langes Venemaa kodusõja ajal Jekaterinodari piiramisel, kui mürsk purustas ta peakorteri ning ta sai surmavalt haavata. Kornilovi surnukeha kaevati hiljem bolševike poolt välja ning rüvetati ja põletati.
Nõmme Muusikakool
pisi|Nõmme Muusikakool pisi|Kooli uuem tiib Nõmme Muusikakool on munitsipaalhuvikool Tallinnas Nõmme linnaosas. Koolihoone asub aadressil Pärnu maantee 320. Muusikakool on professionaalse muusikahariduse esimeseks astmeks. Kooli direktor on Indrek Vijard.
Ajalugu
pisi|Vorstivabriku maja tähistav silt koolihoone seinal Kool alustas tööd 1952. aastal endises Nõmme algkoolile kuulunud hoone 2. korruse ruumides. Aastal 1959 lahkus sealt algkool ja õppehoone kuulub kuni tänaseni täielikult Nõmme Muusikakoolile. Aastal 1963 valmis juurdeehitisena kooli kontserdisaal, mis mahutas umbes 200 inimest ja 1973. aastal kolmekorruseline klassiruumidega majaosa.
Algselt kuulus see hoone Nikolai von Glehni asutatud vorstivabrikule. Aastatel 1936–1940 tegutses hoones Nõmme Muuseum.
Õppetöö
Esimesel õppeaastal õppis koolis 64 õpilast, keda juhendas 11 õpetajat. 1961. aastal oli koolis 245 õpilast ja 22 õpetajat. 1972/73. õppeaastaks oli õpilasi 345, õpetajaid 45. Õppeaastal 2005/2006 õppis muusikakoolis 420 õpilast ja õpetas 63 õpetajat.
Erialad
Nõmme Muusikakoolis on võimalik õppida järgmistel erialadel: klaver, viiul, vioola, tšello, klassikaline kitarr, flööt, klarnet, oboe, saksofon, trompet, metsasarv, tromboon, bariton, tuuba, akordion, löökpillid.
Anticosti
thumb Anticosti (prantsuse Île d'Anticosti) on saar Põhja-Ameerikas Saint Lawrence'i lahes. Kuulub Kanada Québeci provintsi. Saare pindala on 7892,52 km² ja sellega on ta suuruselt Kanada 20. ja maailma 90. saar. Saare pikkus on 217 km ja laius 16–48 km.
Depoo toidutänav
pisi|Depoo toidutänava algus Depoo toidutänav on rühm söögikohti Reisijate tänaval Tallinnas.
Tegu Eestis unikaalse kontseptsiooniga, kus erinevad kohvikud ja pärimustoidupakkujad on end sisse seadnud merekonteineritesse, autentsetesse kirju ajaloolise taustaga rongivagunitesse ning rongide remondidepoosse. Toidutänavast on saanud atraktiivne täiendus kõrval paiknevale Telliskivi Loomelinnakule. Toidutänav on populaarne nii kogukonnaelanike, turistide kui ka piirkonnas töötavate inimeste seas.
Ajalugu
Koos Balti jaamaga avati 1870. aastal ka Balti Raudtee Peatehased nüüdse Telliskivi Loomelinnaku alal. Aastail 1873–1874 laiendati Balti Raudtee Peatehaseid ning ehitati kuuekohaline veduridepoo ja töökoda, mis on tänaseni säilinud peaaegu algsel kujul koos hilisemate juurdeehitustega. Hooned olid kasutusel veduridepoo, vaguniremonditsehhi- ja töökojana kuni 2015. aasta kevadeni. 19. sajandil Balti raudtee ehituseks Inglismaalt tellitud raudteerööpad hoiavad senini üleval Depoo kahe vaguni kohal olevat varikatust. pisi|Vagunrestoran Peatus pisi|DEPOO toidutänav pisi|DEPOO toidutänav
Hirundo
Hirundo (ladina 'pääsuke') on Eesti Ornitoloogiaühingu ajakiri. Selles avaldatakse ornitoloogilisi artikleid ja kommentaare, juhendeid, ornitoloogiaühingu kroonikat ning teateid. Ajakirjas ilmuvad eelkõige originaalsed uurimistulemused ja käsitlused Eesti lindude arvukuse, leviku ja bioloogia ning linnukaitse probleemide kohta.
Ajakiri hakkas ilmuma 1988. aastal Eesti Looduseuurijate Seltsi ornitoloogiasektsiooni ajakirjana, selle eelkäija oli ebaregulaarne väljaanne "ELUS-i ornitoloogiasektsiooni infoleht".
Hirundo ilmub kaks korda aastas. Lisaks antakse aperioodiliselt välja lisanumbreid (Hirundo Supplementum), milles avaldatakse tavalise artikli mahtu ületavaid ornitoloogiaartikleid ja -kokkuvõtteid.
Birgit Varjun
Birgit Varjun (sündinud 24. septembril 1986 Sangastes) on Eesti poplaulja.
Muusikaline tegevus
Birgit Varjun on laulnud juba lapsest peale, lauluõpetajad olid Jaana Aaviste ja Ülle Rebane. Osales kahel korral nii "Laulukarusselli" kui ka "Kaks takti ette" televoorus.
2009. aastal osales mitmel jõuluturneel. Koos Getter Jaani, Jaanus Saago ja Marten Kuningaga astuti üles Birgit Õigemeele, Tanel Padari ja Tallinna Poistekoori kontserdisarjas "Jõulupuudutus". Detsembri teisel poolel ühines ta Rein Rannapi ja Riho Sibula kontserditurneega.
"Eesti otsib superstaari" saates esitatud laulud
Ta oli "Eesti otsib superstaari" kolmanda hooaja finalist. Ta pääses finaali 11. oktoobril 2009 toimunud "tütarlaste nädala" 2. stuudiovoorus ning finaalis jäi teisele kohale.
Isiklikku
Tal on poeg Andero.
Plēsums
Plēsums on küla (vasarnīcu ciems ehk suvilapiirkond) Lätis Talsi piirkonnas Lauciene valla lääneosas.
Küla asub Lībagi valla piiril. Plēsums asub Talsi küngastiku maastikukaitseala läänepiiril. Küla jääb valla keskusest Laucienest 7,5, piirkonna keskusest Talsist 6,5 ja Riiast 117 kilomeetri kaugusele.
Ben Affleck
Benjamin Affleck (sündinud 15. augustil 1972 Berkeleys California osariigis) on USA filminäitleja, režissöör ja stsenarist.
Tema tuntumate rollide hulka kuuluvad osatäitmised filmides "Päevavargad", "Hea Will Hunting", "Armageddon", "Armunud Shakespeare", "Dogma", "Pearl Harbor" ja "Hollywoodland".
Tema lavastatud filmidest on tuntuim Dennis Lehane‎'i samanimelisele romaanile tuginev "Kui lapsuke kaob" (2007).
Ta kirjutas stsenaariumi filmidele "Hea Will Hunting" (1997) ja "Kui lapsuke kaob".
Tunnustus
1997 valminud filmiga "Hea Will Hunting" võitis Affleck Oscari parima originaalstsenaariumi kategoorias ja Kuldgloobuse stsenaariumi kategoorias. Neid auhindu jagas ta stsenaariumi kaasautori Matt Damoniga.
1998 mängis Affleck filmis "Armageddon" ning nimetati selle rolli eest parima ulmefilmi auhinna Saturn kandidaadiks kõrvalosatäitja kategoorias ja halvima filmi auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks ekraanipaari kategoorias koos Liv Tyleriga. Ta ei võitnud neid auhindu.
Samal aastal mängis ta filmis "Armunud Shakespeare" näitlejat Edward Alleyni. Ta pälvis selle filmiga Ekraaninäitlejate gildi auhinna näitetrupi kategoorias.
2001 mängis Affleck filmis "Pearl Harbor". Ta nimetati selle filmi eest Kuldse Vaarika kandidaadiks näitleja kategoorias ning koos Kate Beckinsale'i ja Josh Hartnettiga ekraanipaari kategoorias. Ta ei võitnud neid auhindu.
2003 mängis Affleck filmides "Daredevil – kartmatu tasuja", "Gigli" ja "Tasu" ning pälvis nende kolme rolli eest kokku Kuldse Vaarika näitleja kategoorias. Koos oma ekraanipartneri Jennifer Lopezega filmist "Gigli" pälvis ta teisegi Kuldse Vaarika, nimelt ekraanipaari kategoorias.
2004 mängis Affleck filmides "Kuidas jõulude ajal ellu jääda" ja "Jersey tüdruk" ning nimetati nende rollide eest Kuldse Vaarika kandidaadiks näitleja kategoorias ning koos Liv Tyleri ja Jennifer Lopezega "Jersey tüdrukust" teisegi Kuldse Vaarika kandidaadiks ekraanipaari kategoorias. Ta ei saanud neid auhindu.
2001–2005 oli Affleck telesarja "Project Greenlight" üks kaasprodutsente. See telesari valis tuhandete algajate filmitegijate seast igal hooajal kõige andekama ja aitas nende soovitud filmi valmis teha. See telesari nimetati 2002, 2004 ja 2005 televisiooniauhinna Emmy kandidaadiks tõsielusarja kategoorias, aga ei võitnud ühelgi aastal.
2006 mängis Affleck filmis "Hollywoodland" George Reevesit Kuldgloobuse ja Saturni kandidaadiks kõrvalosatäitja kategoorias ning võitis Saturni. Selle rolli eest pälvis ta ka Volpi karika ehk Veneetsia filmifestivali parima näitleja auhinna.
Juhan Paberit
Juhan Paberit (13. märts 1917 Valguta vald, Tartu maakond – 27. veebruar 2015) oli eesti skulptor.
Piljard
pisi|Piljardilauad [[Nurmijärvi piljardisaalis]] Piljard on sportmäng, milles kiiga lüües veeretatakse kuule piiretega laua külgedel ja nurkadel asetsevatesse aukudesse.
Juhan Paberit
Elukäik
Juhan Paberiti sünnikoht on Lõve veski Lapetukme külas, kus tulevase kunstniku lapsepõlv möödus möldri kümnelapselises peres.
Piljard
Piljardit mängitakse mitmel viisil, eri reeglite ja varustusega. Populaarsemad alad on ameerika pool, snuuker, püramiid ja karambool.
Piljardi arendamisega Eestis tegeleb Eesti Piljardiliit, mis ühendab 9 klubi ja umbes 400 harrastajat.
Piljardile lähedaste alade hulka kuulub näiteks koroona.
Märt Laur
Märt Laur (29. detsember 1980 – 29. jaanuar 2020 ) oli eesti kirjanik.
Juhan Paberit
Elukäik
Kuni Nõukogude okupatsioonini oli Juhan Paberit talupidaja. Ta töötas pool aastat kohtu-uurijana. Sõja algul evakueerus Venemaale, kus teenis tööpataljonis Saratovi linnast idas. Sealt mobiliseeriti ta Eesti laskurkorpusse. Sai kaks korda kergelt haavata.
1946. aastal astus ta kaaslastest märksa vanemana Tartu Riiklikku Kunstiinstituuti, kus temast sai (koos hilisema Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi rektori Jaan Varesega) skulptor Anton Starkopfi õpilane. Ta lõpetas kooli pärast Tartu Riikliku Kunstiinstituudi likvideerimist 1952. aastal Tallinnas ERKI Johannes Hirve õpilasena.
Märt Laur
Laur debüteeris 1998. aastal võrguajakirjas Algernon, viljeledes kuni 2004. aastani teadusulmet; aastatel 1997–2003 tegi ta kaastööd ajakirjale Arvutimaailm.
Juhan Paberit
Elukäik
Töötas aastatel 1952–1953 Tartu Kunstikoolis, 1953–1954 oli Kunstifondi Tartu osakonna direktor ja 1965–1972 Eesti Kunstnike Liidu Tartu osakonna sekretär.
Märt Laur
Teoseid
Hiljem ilmus temalt realistlikus võtmes ilukirjandusteoseidː
Juhan Paberit
Looming
Juhan Paberitist kujunes aastakümneteks üks innukamaid kiviraidekunsti meistreid. Loonud portreid, kompositsioone ja mälestusmärke. Näiteks Paide fašismiohvrite mälestusmärk (1967, arhitekt Ülo Sirp), Rahvatasujate mälestusmärk Rannu koolimaja ees (1973), Teises maailmasõjas langenud sõdurite mälestussammas Elvas (1979, arhitekt G. Valdre) ja Kanepis (1984, arhitekt G. Valdre), Oisu valla alal langenute mälestussammas (1990, arhitekt Allan Murdmaa). Paberiti sõjamonumendid on kõik figuraalsed ning Eestis ainukordselt meisterliku kõrgreljeefiga.
Aastakümnetega jõudis kujur luua Tartu ümbruse kalmistuile üle saja hauamälestise, teiste seas ka professor Vootele Meipalu (1977, Tartu Maarja kalmistu), akadeemik Adolf Mölderi (1981, Tartu Pauluse kalmistu) ja professor K. Aru (1991, Tartu Puiestee kalmistu) hauale. Juhan Paberit raius oma graniitteosed peaaegu alati ise, lastes meistritel vaid üldisema vormi ette raiuda.
Isiklikku
Tema tütar on kunstnik Anneli Salumaa. Skulptor Tõnis Paberit (19. XI 1952) on tema vennapoeg.
Radõvõliv
Radõvõliv (ukraina Радивилов, poola Radziwiłłów) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Radõvõlivi rajooni halduskeskus. Radõvõliv asub Brodõst umbes 9 km kirdes ja Rivnest ligikaudu 88 km edelas.
Loodusvarade Instituut
Loodusvarade Instituut (lühend LI) oli Eesti esimese vabariigi aegne uurimisasutus. See loodi 1937. aastal Tallinnas.
Radõvõliv
Radõvõlivit on esmamainitud 1564. aastal. 1940–1993 oli linna nimi Tšorvonoarmiisk.
Loodusvarade Instituut
Instituut tegeles peamiselt Eesti loodusvarade ja teiste ressursside kompleksse uurimisega ja kasutamisvõimaluste leidmisega.
1940ndail kandis instituut mitmeid nimetusi, näiteks Tööstustehniline Instituut, Tööstuslike Uurimiste Instituut jne.
Jälgimäe mõis
pisi|Jälgimäe mõisa peahoone 2009. aastal Jälgimäe mõis (saksa keeles Jelgimeggi) oli rüütlimõis Harjumaal Keila kihelkonnas. Tänapäeval asub see Harju maakonnas Saku vallas Jälgimäe küla lähedal.
Ajalugu
Jälgimäe küla nimetatakse 1241. aastal Taani hindamisraamatus. 15. ja 16. sajandil oli see Saksa ordu valduses. Liivi sõjas langes Rootsi kuninga kätte, kes doneeris selle 1629. aastal Saue mõisnikule Bernhard von Scharenbergile (maeti 1645). Jälgimäele rajati karjamõis ja see eraldati 1656. aastal Saue mõisast iseseisvaks mõisaks. 17. sajandi keskpaiku omandasid mõisa Schulmannid, kes pidasid seda üle saja aasta. 1765−1796 kuulus mõis Derfeldenitele, seejärel krahv Karl Friedrich von Rehbinderile (1764−1841) Sakust.
Mõisaansambel
Peahoone ehitati ilmselt 18. sajandi lõpul. See kujutas endast kahekorruselist puithoonet. Tänapäeval on hoone kasutusel elamuna, mis on osaliselt ümber ehitatud. Väikeses pargis häärberi läheduses on säilinud ka mõned ümberehitatud kõrvalhooned.
Nikolai von Glehni mälestustahvel
2006. aastal paigaldati mõisa seinale mälestustahvel Nõmme linna rajajale Nikolai von Glehnile. Mälestustahvel valmis Nõmme Koduloohuviliste Koja algatusel ja koja liikmete annetustest.
Wartholzi villa
pisi|Wartholzi villa 1900 Wartholzi villa või Wartholzi loss (saksa keeles Villa Wartholz või Schloss Wartholz) on endine keiserlik villa Reichenau an der Raxis Alam-Austrias.
Ajalugu
Historitsistlikus stiilis Wartholzi villa ehitati Heinrich von Fersteli projekti järgi aastail 1870–1872 Austria keisri Franz Joseph I noorema venna ertshertsog Karl Ludwigi jaoks. Kindlust meenutava ehitise tornid ei ole loodud mitte kaitse eesmärkidel, vaid lihtsalt kaunistustena. Villast avaneb vaade orule. Villa ehitati Karl Ludwigi kodu Raxis asuva Karl-Ludwig-Hausi lähedale ning seda kasutati jahilossina.
Reichenau oli tollal aristokraatide seas populaarne puhkusepaik; seal paikneb veel teinegi loss, nimelt Rothshildi loss.
Quioveo
pisi|Annobóni saare kaart, keskosas on märgitud Quioveo mägi Quioveo (Pico Quioveo) on mäetipp Ekvatoriaal-Guinea Annobóni saare keskosas.
Wartholzi villa
Ajalugu
17. augustil 1918 anti villas kätte Maria Theresia ordenid kahekümne neljale Esimeses maailmasõjas sõdinud ohvitserile.
12. novembril 1918 sai Austriast vabariik ning 3. aprillil 1919 võeti vastu Habsburgide seadus, millega Habsburgide varandus sai riigi omaks ja nad ise läksid eksiili. Maja müüdi hiljem Alam-Austria liidumaa valitsusele ning 1982 sai villast taas eraomand.
Quioveo
Selle kõrgus merepinnast on 598 m.
Aura Keskus
pisi|Aura Keskus pisi|Vaade lõunast Aura Keskus on ujula, veepark ja saunakeskus Tartus Turu tänaval.
Aura Keskuse veepargis on kokku neli liutoru (üks neist väikelaste liutoru). Liutorude hulgas on ka Eestis ainulaadne interaktiivne liutoru. Erineva teemavalikuga kinnises puutenuppudega liutorus on valgus- ja heliefektid ning liu lõpetab veekardin. Lisaks liutorudele on veepargis erinevate atraktsioonidega beebibassein, mullivann, vastuvoolu ujumine, veemassaaž jmt.
Ajalugu
Keskus avati 1. oktoobril 2001. Selle ehitushind oli 80 miljonit krooni ehk 5,1 miljonit eurot.
2003. aastal oli veekeskuses 346 455 külastajat.
Pavia provints
Pavia provints on provints Itaalias Lombardia maakonnas. Provintsi keskus on Pavia linn.
Põhjas piirneb Milano provintsi, idas Lodi provintsi ja Piacenza provintsiga, edelas, läänes ja loodes Piemonte maakonna Alessandria provintsi, Vercelli provintsi ja Novara provintsiga.
Olulisemad asulad on
Haldusjaotus
Pavia provints jaguneb 190 omavalitsusüksuseks (comune).
Kaelakeeafäär
Kaelakeeafäär oli intsident, mis leidis aset 1780. aastatel Louis XVI õukonnas ja kuhu oli segatud tema abikaasa, kuninganna Marie Antoinette. Afäär põrmustas Marie Antoinette'i niigi halva maine ja jättis mulje, et ta on seotud katsega riigilt raha välja petta. Kahjustada sai kogu monarhia maine ja see on üks sündmustest, mis viis Prantsuse revolutsioonini.
Sündmused
Jeanne de Valois-Saint-Rémy pärines Valois'de dünastia Prantsuse kuninga Henri II sohilapsest ja seega osaliselt kuninglikku verd naisterahvas, kes Bourbonide valitsusajal oli jäänud ilma kõikidest oma varadest. Eesmärgiga saada tagasi oma valdused ning tiitel pöördus ta õukonda ning esitas arvukalt palvekirju kõrgelseisvaile isikuile, sealhulgas kuninganna Marie-Antoinette'ile, ent need jäeti loomulikult rahuldamata. Kättemaksuhimulisena mõtles ta välja keerukad mahhinatsioonid: ta leidis tänavakõrtsist ühe näitlejatari, kes oli täpipealt kuninganna nägu. Tolle abiga veenis ta kuninganna põlu alla sattunud kardinal Louis-René de Rohani, et kuninganna on valmis kardinalile andestama, kui too talle imekauni teemantkee kingib. Tegelikult olid juveliirid seda keed juba varem Marie-Antoinette'ile müüa pakkunud ning too oli sellest keeldunud, sest riigikassa oli üpris tühi, isiklikku raha tal nii palju ei olnud – ning lisaks ei olnud ta sugugi nii ükskõikne rahakulutaja, kui temast hiljem üritati muljet jätta. Kee oli liigagi uhke, koosnedes 657 teemandist, nii et juveliirid olid selle alla kinni pannud kõik oma vahendid, mistõttu üritasid nad seda paaniliselt ja tulutult Euroopa kroonitud peadele maha müüa. Kui ka Marie-Antoinette ehtest keeldus, oli neil silme ees terendamas pankrot. Ent Jeanne de Valois tõi kohale kuninganna nägu näitlejahakatise, korraldas tolle kohtumise kardinaliga ning saatis kardinalile kuninganna nimel mitmeid kirju ning mees läkski intriigide õnge. Hiljem mõnitas Marie-Antoinette teda kohtus, et kas kardinal tõesti arvas, et kuninganna, kes talle juba 15 aastat pole sõnagi öelnud, ühe kee pärast temale andestaks. Afääri lõpptulemus oli see, et Jeanne de Valois põgenes keega Inglismaale, rahvas aga pidas kogu afääri eest vastutavaks õnnetut Marie-Antoinette'i, kes asjas täiesti süütu oli. Kardinal de Rohan anti kohtu alla ning saadeti Bastille' vanglasse, seal istudes hakkas ta järk-järgult oma varasid müüma, et kee eest siiski maksta. Maksukohustuse pärandas ta ka oma järeltulijaile, kes vahelduva eduga makseid jätkasid. See oli üks põhjuseid, miks prantsuse rahvas teda veel rohkem põlgama hakkas, ning kuna sündmus juhtus vahetult enne Prantsuse revolutsiooni puhkemist, nähakse selles ka ühte revolutsioonile kaasaaitavat tegurit.
Mis sai keest, on tekitanud kõvasti poleemikat. Ühtede väitel müüs Jeanne kee kivi kivi haaval maha, teiste väitel müüs ta selle maha tervelt ning hiljem on mitmed kirjanikud (teiste seas näiteks Carole Nelson Douglas) oma romaanides kee saatuse üle mõtisklenud. Kogu kaelakeeafäärist kirjutas pika, mahuka ja põhjaliku raamatu Alexandre Dumas; selle järgi on tehtud ka film.
Seesamiõli
Seesamiõli, mida pressitakse seesamiseemnetest, on kahte põhitüüpi. pisi|150px|Seesamiõli
Kasutamine
Heledat seesamiõli sobib kasutada väga erinevate roogade valmistamisel alates salatikastmetest ja lõpetades praadimisega. Tumedam ja raskem seesamiõli leiab aga kasutust teatud aasiapäraste roogade maitsestamisel.
Seesamiõli on eriti populaarne India köögis, kuid tarvitatakse seda pea kõikjah idamaades.
Seesamiõli suitsemispunkt on 215° C, mis teeb sellest suurepärase praadimisõli.
Tervislik toitumine
Seesamiõlis on palju polüküllastunud rasvhappeid, olles nende sisalduselt saflooriõli, sojaõli ja maisiõli järel neljandal kohal.
Ashton Kutcher
Karjäär
Ta mängis Michael Kelsot telesarjas "Kuumad seitsmekümnendad" ja Jesse Montgomeryt filmis "Kutt, kus mu auto on?", samuti tuntakse teda filmist "Liblikaefekt".
Kutcher on armastatud teismeliste seas, aga täiskasvanud teda ei hinda. Aastatel 2003–2011 nimetati Kutcher Teismeliste valiku auhinna kandidaadiks 16 korda 11 kategoorias ja võitis 12 korda 8 kategoorias. Laste valiku auhinna kandidaadiks nimetati ta aastatel 2004–202007 5 korda 4 kategoorias ja võitis neist ühe: 2004 meestelenäitleja kategoorias osa eest sarjades "Kuumad seitsmekümnendad" ja "Punk'd".
2003 nimetati Kutcher halvimate filmide auhinna Kuldne Vaarikas kandidaadiks ekraanipaari kategoorias koos Brittany Murphyga peaosade eest filmis "Just Married" ja koos Tara Reidiga peaosade eest filmis "My Boss's Daughter". Nad ei saanud seda auhinda.
2004 nimetati Kutcher Kuldse Vaarika kandidaadiks meesnäitleja kategoorias osa eest filmides "Cheaper by the Dozen", "Just Married" ja "My Boss's Daughter". Ta ei saanud seda auhinda.
2010 nimetati Kutcher Kuldse Vaarika kandidaadiks meesnäitleja kategoorias osa eest filmis "Killers" ("Killerid"). Selle auhinna ta võitis.
Isiklikku
24. septembril 2005 abiellus Kutcher Demi Moore'iga. Pulmatseremooniat juhtis rabi ja pulmas oli 150 külalist, nende hulgas Moore'i endine abikaasa Bruce Willis. Paari abielu lahutati 2013. aastal.
2013. aasta algusest on ta suhtes näitleja Mila Kunisega. Jaanuaris 2014 paar kihlus, neil on 2014. aastal sündinud tütar Wyatt Isabelle Kutcher.
16. jaanuaril 2009 sai Kutcherist esimene Twitteri kasutaja, kellel on Twitteris üle miljoni tellija. Sellega võitis ta miljoni tellija konkursi CNN-i ees. Konkursi võiduga kaasnes auhind 100 000 USA dollarit, mille Kutcher annetas võitluseks malaariaga.
David Ricardo
David Ricardo (18. aprill 1772 – 11. september 1823) oli Inglise majandusteadlane, klassikalise majandusteaduse rajaja.
Elulugu
pisi|"The Works", 1852 Ricardo sündis Londonis 17-lapselise portugali-juudi pere kolmanda lapsena. Pere oli just enne tema sündi emigreerunud Hollandist.
David Ricardo polnud õppinud kolledžis, kuid ta orienteerus majandusteoorias paremini kui nii mõnigi akadeemik. Ta polnud iial õppinud finantsturgude teooriat, kuid ta teenis aktsiaturul miljoneid naelu. Tema praktilised oskused ja võimed lubasid tal võimutseda igasugustes akadeemilistes ringkondades, kus ta kummutas oma vestluskaaslase argumendid lihtsa lausega: "Vaid ülikooli professor võib olla niivõrd rumal, et uskuda …". Üks ülikooli õppejõud oli piisavalt "rumal" ja julges Ricardole vastu vaielda. Malthuse ja Ricardo tutvus algas 1811. aastal, kui mõlemad mehed avaldasid esseed kaubavahetusest ja rahast, kritiseerides teineteist. Sellest sai alguse pikk sõprussuhe.
Ricardo läks juba 14-aastaselt isa juurde Londoni Börsile tööle, et õppida finantsturge. Olgugi et Ricardot ümbritses alati rikkus, sattus ta alles 27-aastaselt lugema "Rahvaste rikkust".
"Suhtelise eelise seadus"
Isegi tänapäeval on Ricardo "Suhtelise eelise seadus" paljudele poliitikutele arusaamatu. Ricardo pakkus välja kaks võimalikku Inglismaa arenguteed:
Kui Adam Smithi absoluutse eelise seadus andis hea ettekujutuse spetsialiseerumise eelistest, siis David Ricardo suhtelise eelise seadus näitas, et spetsialiseerumine aitab kogutoodangut suurendada isegi siis, kui ollakse igal alal vähem produktiivne. Osade kaupade tootmisest loobumine on alternatiivkulu, seega spetsialiseerutakse kaupadele, mille alternatiivkulu on madalam. Siit ka David Ricardo kuulus ütlus:
Probleem on just selline, mida Ricardo ja teised vabakaubanduse pooldajad püüavad meile selgitada. Paljud eelistavad siin valitsuse sekkumist, seega valitsus peaks olema see, kes Rudolfi hävitab. Põhiline argument vabakaubanduse vastu on järgmine: töökohtade arv oleneb sellest, kui palju me endale ise kooke küpsetame.
Selliste probleemidega võitles Ricardo parlamendis, aga jäi selles võitluses alla – teraviljaseadused kehtisid kuni 1846. aastani. David Ricardo väitis, et Inglismaa oleks õnnelikem riik, kui ta vabaneks kahest pahest: riigivõlast ja teraviljaseadustest.
Pärast David Ricardo surma kuni tänapäevani on tema teooriaid ja õpetusi jagatud üle maailma.
1990. aastal proovisid Ricardo teooriate paikapidavust Euroopa Ühenduse maad. Võib öelda, et Ricardo saavutas vähemasti pool võitu, sest 1992. aastal kaotati peaaegu kõik kaubavahetusbarjäärid nende riikide vahel.
Kene Vernik
Kene Vernik õppis Akadeemias Nord psühholoogiat ja pärast lõpetamist töötab unetehnikuna Tartu Psühhiaatriakliiniku Unekeskuses, tegeledes meeleolu- ja unehäirete all kannatavate inimestega. Tartu Ülikoolis lõpetas ta magistrantuuri psühholoogia erialal. On sertifitseeritud unetehnoloog ja töötanud unekliinikumides alates 2006. aastast.
Vernik osales 2009. aastal saates "Eesti otsib superstaari" ja saavutas finaalis 8. koha.
Muusikaline tegevus
Kene Vernik on osalenud ansamblites Depoo (konkursil Noortebänd 2005 saadi esikoht) ja Mimicry. Mimicry osales 2010. aasta Eesti Laulu konkursil, kus saavutas lauluga "The Storm" kaheksanda koha.
Sojakaste
thumb|Sojakaste pisi|Sojaoad Sojakaste (hiina keeles jiàng yóu, 醬油; jaapani keeles shōyu, 醤油; korea keeles ganjang, 간장) on tume soolane maitsekaste, Aasia köögi äärmiselt oluline komponent.
Algselt Hiinast pärit sojakaste on sealt levinud Jaapanisse ja kogu Kagu-Aasiasse. Tänapäeval kasutab sojakastet ka terve läänemaailm.
Toodetakse mitmesuguseid teisendeid, mille värv võib ulatuda heledast tumedani ja konsistents vedelast tihedani. Üldiselt on hele sojakaste vedelam ja soolasem kui tume. Ka selle maitse on kergem ning ta ei mõjuta lisamisel roogade värvust. Tume sojakaste on heledast veidi paksem ja vähem soolane. Tal on pikemast laagerdumisajast tulenev külluslikum maitse ja tumedam värvus (mis tavaliselt saavutatakse pruuni suhkrusiirupi lisamisega).
Hiina sojakastmed
Hiinas tuntakse sojakastet juba 2000 aastat alates Zhou dünastia valitsemisajast. Algselt oli see soolane pasta, millest arenes välja kaks eri toodet: vedel shoyu (nii tähistavad sojakastet jaapanlased) ja miso. Ja neid mõlemat kasutatakse ka Jaapani köögis, on sojakastmel Hiina köögis tunduvalt olulisem roll.
Jaapani sojakastmed
Tuntuimaks Jaapani sojakastmeks on magus teriyaki. Jaapanlaste tamari on originaalis tume sojakaste, mille kääritamisel pole üldse nisu kasutatud. Tamari kuulub traditsiooniliselt sushi juurde. Läänes kasutatakse tamarit tihti üldnimetusena Jaapani sojakastmete kohta ning selle nimetusega võidakse müüa kõiki jaapanipäraseid sojakastmeid.
Tuntud on veel ka Indoneesia väga paks ja magus sojakaste Ketjap manis, mida valmistatakse palmisuhkrust ning maitsestatakse tähtaniisi ja küüslauguga ning Filipiinide hele sojakaste Toyo mansi.
Kasutamine
thumb|[[Vasabi sojakastmes]] Heledat ja pehmema maitsega kastet kasutatakse mereandide ja kala, köögiviljade ja suppide ning dipikastmete valmistamisel. Tugevama aroomiga tumedad kastmed võivad õrnema toidu juures liialt domineerima hakata, seega sobivad nad lihale värvi ja maitse andmiseks. Samuti kasutatakse tumedat sojakastet liha marineerimisel.
Tavaliselt säilib sojakaste jahedas ja pimedas hoiukohas kuid. Nii et pärast kastmepudeli avamist oleks mõistlik hoida seda külmikus.
Sojakastme ostmisel tuleks kindlasti vältida odavamaid tehiskastmeid, mis vastukaaluks naturaalsetele katmetele, mille laagerdumisprotsess kestab mitmeid kuid, valmivad tehastes paari päeva jooksul. Sünteetiliste sojakastmete valmistamisel kasutatakse hüdrolüütilist reaktsiooni; nende põhilisteks komponentideks on maisisiirup, toiduvärvid, sool ja vesi. Ehedast sojakastmest eristab seda muuhulgas ka kergelt metalne maitse.
Parimateks peetakse Hiinast (nt Pearl River Bridge) ja Hongkongist imporditud sojakastmeid. Jaapani tooteid (nagu nt Kikkoman) võib kasutada heleda sojakastme asendajana ka hiina roogades, samas kui tamarit peetakse stir-fry 'des kasutamiseks tihti liiga magusaks.
Sojakastme ostmisel tasub jälgida ka kastme soolasisaldust ja tervise huvides eelistada vähesoolaseid kastmeid. Samuti on teateid vähki tekitavate kantserogeensete ühendite ilmnemisest teatud tüüpi tehislikes sojakastmetes. Sojakaste on üsna soolane, üks teelusikatäis katab keskmise täiskasvanu päevasest soolavajadusest ligikaudu kolmandiku. Seetõttu võib sojakastme liigtarbimine kahjustada tervist ja olla ka eluohtlik.
Suislepa Püha Katariina kirik
pisi|Suislepa õigeusu kiriku sisevaade 2010. aastal Suislepa Püha Katariina kirik on Eesti Apostlik-Õigeusu Kirikule kuuluv kirik Viljandi maakonnas Viljandi vallas Suislepa külas.
Historitsistlikus stiilis ladina risti kujulise põhiplaaniga tellisdekooriga maakivist kirik valmis 1891. aastal ja pühitseti 6. mail 1891. Kiriku projekteeris arhitekt Apollon Edelson.
Kogudus suleti 1961. aastal. Tänapäeval on kirik varemetes.