cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karli Kukk
Aastal 1941 varjas ta ennast mobilisatsiooni eest Punaarmeesse metsas ja astus juuli lõpul Pikasilla rühma koosseisus Omakaitsesse. Sama aasta keskel läks ta vabatahtlikult Saksa sõjaväkke ja tegi major Aleksander Sobolevi 39. Kaitsepataljoni koosseisus aastatel 1942–1943 kaasa lahingud Neveli ja Novosokolniki ruumis. 1944. aasta jaanuari mobilisatsiooniga suunati ta Narva alla major Johan Pooli pataljoni; sealt saadeti ta märtsis juhtidekooli; sama aasta juulis sai tast allohvitser ja instruktor kodupataljonis. Võru langemise järel sattus ta jaoülemana Karula-Antsla-Valga tõrjelahinguisse; ta võitles Võrtsjärve-Väike-Emajõe-Koiva lõigus kapten Nolckeni pataljoni koosseisus. 14. septembril 1944 sai ta haavata ja evakueeriti rindelt. Taganevate sakslastega ta Eestist kaasa ei läinud.
Ta arreteeriti NKVD poolt 1945 ja 31. jaanuaril 1946 mõistis tribunal talle §58-1a §58-11 alusel karistuseks 10+5; ta viibis Komi ANSV-s ja Karaganda oblastis Steplagis. Ta vabanes laagrist 28. augustil 1954. Pärast vabanemist lõpetas ta kaugõppes keskkooli. Ta töötas Kursi Võitööstuses, Puurmani Keskkoolis, Kursi Masina-Traktorijaamas, Puurmani Elektromehaanika Tehases ja aastatel 1970–1990 mitmetel ametikohtadel "Rahva Hääle" kolhoosis.
Ta astus taasasutatavasse Kaitseliitu 7. oktoobril 1991, valiti kohe Kursi malevkonna pealikuks ning ta juhtis üksust 1999. aastani. Teda on austatud mitmete aumärkidega.
Grafonoomika
Grafonoomika on käekirja ja käsitsi kirjutamise protsessi teaduslik uurimine.
Grafonoomikaga külgnevad teadusharud ja uurimisvaldkonnad, mille meetodeid grafonoomika kasutab, on käekirja analüüs ehk grafoloogia, käekirjatuvastus, diplomaatika, kinesioloogia, psühholoogia, arvutiteadus, tehisintellekt, paleograafia ja neuroteadus.
Termin "grafonoomika" võeti kasutusele 1982. aastal, kui Hollandis Nijmegenis toimus esimene selle valdkonnaga seotud konverents.
Tallinna Katusekino
Tallinna Katusekino oli Tallinnas Viru Keskuse terrassil asunud välikino. See oli ainus regulaarselt filme näitav välikino Eestis. Kino pidas üleval Katusekino OÜ. Kino tegutses aastatel 2009–2014.
2010. aastal pälvis kino Tallinna kultuuriteo auhinna.
Sanktsioon
Poliitikas:
Teistes kontekstides:
Elizabeth Smarti röövimine
Elizabeth Smarti inimrööv toimus 5. juunil 2002 USA Utah' osariigis Salt Lake Citys, kus 14-aastane USA tüdruk Elizabeth rööviti oma kodus magamistoast. Röövijad tabati, kuid neid peeti süüdimatuks.
5. juuni öösel hiilis üks mees (hiljem tuvastatud kui Brian Mitchell) Elizabethi magamistuppa, pani talle noa kõrile ja käskis vaikselt üles tõusta. Mees ähvardas, et kui tüdruk häält teeb, siis tapab tema ja ta pere. Peale Elizabethi oli magamistoas ka tema väike õde, keda röövija ei puutunud, kuid kes nägi inimröövi pealt.
Pussy Riot
pisi|Pussy Riot jaanuaris 2012 Pussy Riot on Venemaa punkansambel, mille liikmed kasutavad pseudonüüme.
Roman Truba
Roman Truba (ukraina keeles Роман Михайлович Труба, sündinud 6. novembril 1974 Lvivis) on Ukraina jurist ja endine prokurör.
Pussy Riot
Nad alustasid kontsertide korraldamist 2011. aastal ning jaanuaris 2012 tegid põgusa etteaste Punasel väljakul. Kahele liikmele määrati hiljem trahv.
Roman Truba
Töökäik
2017. aastast oli ta Riikliku Juurdlusbüroo (DBR) direktor. President Volodõmõr Zelenskõi allkirjastas 2019. aasta detsembris seaduse, mis nägi ette DBR-i juhtkonna väljavahetamise. 2019. aasta detsembris president Zelenskõi vallandas Truba DBR-i direktori kohalt.
Pussy Riot
Pussy Riot astus 21. veebruaril 2012 Kristuse Lunastaja kirikus üles lauluga "Jumalaema, aja Putin minema", tantsides ikonostaasi ees. Samal päeval vahistati Nadežda Tolokonnikova ja Marija Aljohhina. Ansambli kolmas liige Jekaterina Samutsevitš vahistati märtsis.
Moskvas pikendas 20. juulil 2012 kohus ansambli Pussy Riot kolme liikme eeluurimisvangistust veel kuue kuu võrra kuni 12. jaanuarini 2013.
7. augustil 2012 taotles prokurör Aleksei Nikiforov Hamovniki kohtus punkansambli Pussy Riot liikmetele kolme aasta pikkust vanglakaristust. 17. augustil 2012 määras kohus Samutsevitšile, Aljohhinale ja Tolokonnikovale kaheaastase vanglakaristuse. Kõik kolm kaebasid otsuse edasi. Moskva linnakohus mõistis Jekaterina Samutsevitšile 10. oktoobril tingimisi karistuse, kuid jättis Aljohhina ja Tolokonnikova vabadusekaotuse jõusse.
Pussy Rioti aktsiooniga seoses oma seisukoha avaldanud Toomas Hendrik Ilves ja võtnud seisukohad ka mitmed Eestis tegutsevate kirikute juhtivad isikud, näiteks Meego Remmel, Andres Põder ja metropoliit Kornelius.
2018. aasta jalgpalli maailmameistrivõistluste finaalmängus Moskvas Lužniki staadionil jooksis neli Pussy Rioti liiget väljakule, et mälestada aktsiooniga "Policeman enters the game" ('Mängu astub politseinik') 11 aastat tagasi surnud luuletajat Dmitri Prigovi ning tema loomingu üht tegelast taevapolitseinikku. Ühtlasi nõuti selle aktsiooniga kõigi poliitvangide vabastamist, ebaseaduslike vahistamiste lõpetamist meeleavaldustel, poliitilise konkurentsi lubamist jne. Mängu jälgis tribüünilt maailmameistrivõistluste korraldajamaa Venemaa president Vladimir Putin. Väljakule jooksnud kolm neidu ja üks noormees toimetati politseijaoskonda.
Pajarin Puntti
Klubi kuulub Soome Jõutõsteliitu. Pajarin Puntti asutati 1972. aastal.
Toppy
Toppy nime kannavad 2007. aasta lõpul kolmele asendusemale sündinud seitse kloonitud Labradori retriiveri kutsikat.
Tegemist oli esimeste kloonitud teenistuskoertega, koerte tööandjaks sai Korea tolliteenistus.
Mändla
Mändla oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Kirivere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Pilistvere kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kirivere külaga.
Asulat on esimest korda mainitud 1839 (Mendila); umbes 1900 mainitakse nime Мяндла.
Landau Teoreetilise Füüsika Instituut
pisi|270px|Landau-nimeline teoreetilise füüsika instituut [[Moskva oblastis asuvas Tšernogolovkas]]
Venemaa Teaduste Akadeemia Landau-nimeline Teoreetilise Füüsika Instituut (vene keeles Институт теоретической физики имени Л. Д. Ландау РАН) on Venemaa Teaduste Akadeemia teadusuurimisinstituut.
Instituut asutati 1964. aastal, varsti pärast Lev Landauga (1908–1968) juhtunud autoõnnetust. Asukohaks valiti Moskva oblastis asuv Tšernogolovka (Moskva ringteelt 43 km).
Aastatel 1964–1991 juhtis instituuti akadeemik Issaak Halatnikov, kes 1991. aastast tänini on samas audirektori staatuses.
Instituudi juures tegutseb aspirantuur.
Pattu kahetsev Magdaleena (Giordano)
"Pattu kahetsev Magdaleena" on itaalia kunstniku Luca Giordano (1634–1705) maal.
Varsakabi (perekond)
Varsakabja perekonda kuulub 10 liiki mitmeaastaseid taimi. Liikide levilaks on põhja- ja lõunapoolkera parasvööde ning lähisarktiline vöönd.
Lehed on varsakabja perekonda kuuluvatel taimedel reeglina südajad või neerjad.
Zooloogide loend
Siin loetletakse zoolooge.
Astronoomiariistad
pisi|[[Refraktor on üks teleskoobi liike. Selle refraktori objektiivi diameeter on 50 cm. Refraktor asub Prantsusmaal Nice'i observatooriumis]]
Astronoomiariistad on peamiselt astronoomiaobservatooriumides paiknevad riistad ja nende manused (aksessuaarid) ning seadmed, millega määratakse taevakehade asendit (koordinaate), liikumist, keemilist koostist ja füüsikalist olekut ning astronoomilist aega.
Kõige tähtsam astronoomiariist on teleskoop.
Westminsteri kenneliklubi koertenäitus
pisi|Klubi logo Westminsteri kenneliklubi koertenäitus on alates 1877. aastast New Yorgis igal aastal peetav koertenäitus.
Esimene näitus toimus 1877. aasta 8. mail.
Merili Varik
Merili Varik (sündinud 3. mail 1983 ) on eesti poplaulja.
Ta on olnud ansambli Agent M solist, hiljem esinenud koos ansambliga Sõpruse Puiestee. Sõpruse Puiestee koosseisus osales ta lauluga "Rahu, ainult rahu" ka konkursil "Eesti laul 2011", mille poolfinaalis saavutati kuues koht.
Estonia-2
Estonia-2 oli Tallinna raadioelektroonika tehases Punane Ret välja töötatud radioola, milles kõrge helikvaliteedi saamiseks oli kasutatud originaalse konstruktsiooniga laia töösagedusalaga (50 – 15 000 Hz) põhivaljuhääldeid ja täiendavaid väikesevõimsuselisi väliseid lisavaljuhääldeid, mis edastasid ainult kõrgemaid helisagedusi, ning mille kasutamisel tekib monofoonilise heli korral teatav pseudostereofooniline kõlaefekt.
Muus osas ei erinenud Estonia-2 kuigi oluliselt eelmisest Estonia mudelist (Estonia-55).
Radioola oli NSV Liidu eksponaadina väljas maailmanäitusel Expo '58 Brüsselis, kus talle anti hea helikõla eest kuldmedal.
Radioola konstruktsioon oli spetsialisti jaoks aimatavalt lähedane sõjaeelsete elektrotehnikatehase Are raadiovastuvõtjate omale. Seda olevat arvatavasti näitust külastades ära märkinud ka Endel Are ise.
Andres Sarri
Andres Sarri (2. juuli 1958 Tallinn – 8. juuli 2011 Tallinn) oli eesti insener ja tootmisjuht.
Ta lõpetas aastal 1976 Tallinna 7. Keskkooli ja aastal 1982 Tallinna Polütehnilise Instituudi mehaanikateaduskonna masinaehitustehnoloogia erialal.
Csángó'd
pisi|Gyimesi csángó paar (1902) Csángód' (loe [tšaangood]; ungari keeles csángók, rumeenia keeles ceangăi) on ungarlaste etniline rühm Rumeenias Moldova lääneosas, valdavalt Bacău maakonnas. Vähemal määral elab neid ka Ungaris (Tolna komitaadis) ja mujal Rumeenias.
Andres Sarri
Ta töötas aastatel 1982–1989 Tallinna Polütehnilises Instituudis laborijuhatajana. Aastatel 1989–1991 töötas ta tootmiskoondises Talleks asedirektorina. Aastast 1991–2011 oli ta (surmani) AS Eesti Talleks juhatuse esimees ja suurim aktsionär.
Ta oli Tallinna Tehnikaülikooli vilistlaskogu juhatuse liige, Eesti Jahispordi Liidu president. Tema hobid olid jahipidamine, merendus ja lugemine.
Csángó'd
Nime etümoloogia
Teise teooria järgi kasutasid karjused seda sõna karjast ära eksinud looma kohta. Nad ütlesid, et ta on siis csangban ('eksiteel, karjast hälbinud').
Andres Sarri
Isiklikku
Tema isa Gustav Sarri oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane.
Csángó'd
Nime etümoloogia
Muude teooriate järgi on sõna csángó tulnud sõnast csángat/csenget 'kella kõlistama' ja tulevat lehmade koju kutsumisest kellaga, või sõnast cángó, mis tähendab Mezőségi murrakus 'hulkurit'.
Csángó'd ise nimetavad end sõltuvalt piirkonnast erinevalt, levinumad nime variandid on csángú, sángó, sángú, sangó, csangó ja csangú.
Ajalugu
Csángó'de ajalugu algas Kumaania piiskopkonna loomisega 1228. aastal Sireti jõe läänekaldale Ungari kuninga András II poolt. Selle mõte oli luua "puhvertsoon" Ungari ja stepirahvaste vahele. Katoliikluse levitamise eesmärgil toodi Ungarist (peamiselt Transilvaaniast) piiskopkonna aladele ungarlasi ja sakse. Mongolite invasiooni tulemusel hävines piiskopkond aastal 1241, kuid sissetoodud katoliiklased (ungarlased) jäid alles, kuigi asustus oli kannatada saanud.pisi|Csángó'de ränne Moldova sai püsiva ungari asustuse, kui tatarlased 13.-14. sajandil välja tõrjuti ja rajati eraldi uus piiskopkond. Enne seda elasid seal valahhid, bulgaarid ja teised rahvad läbisegi. Läbi aegade on see eeskätt perifeerse mägedetaguse asupaiga tõttu olnud paikkond, kuhu vajaduse korral tuldi pakku pärisorjuse, tagakiusamiste ja ülemääraste maksukohustuste eest. Sealt tuleneb ka csángó'de nimetus, mis viitab rändele või põgenemisele. Suurem põgenemine Moldovasse toimus 16.–17. sajandil, kui paljud ungarlased (katoliiklased) põgenesid Transilvaanias toimuvate ususõdade eest. Viimane laine oli vastureformatsiooni ja Habsburgide pealetungi ajal, mil seekäid kaotasid suure osa oma piirirahva privileegidest ja nad pärisorjastati, mistõttu paljud pagesid Moldovasse. Rohkelt on olnud ka hilisemaid seadusesilma eest põgenejaid.
Csángó'de diskrimineerimisel on pikk ajalugu. Juba frantsiskaanidest itaalia rändjutlustajad eelistasid oma töös kasutada rumeenia keelt, mis on suguluses ladina ja itaalia keelega. Et csángó'd jäid seetõttu ilma omakeelsest vaimulikust haridusest, oli neid hõlbus paganarahvaks kuulutada ning nimetada ungari keelt kohaliku rahva seas paganate ja vanakuradi omaks. 19. sajandi lõpul ei saanud Moldova csángó'd omakeelset algharidustki, ka kirikus ei lubatud ungari keelt kasutada. Valdavalt õigeusklikud rumeenlased suhtusid csángó'desse eriti halvasti, algul usulistel, hiljem rahvuslikel põhjustel. Kogu 20. sajandi vältel on Moldovas ungari keelt ametlikult õpetatud vaid 13 aastat (1947–1961), seejärel suleti kohalikud algkoolid ja õpetajate seminar põhjendusega, et neis kasvatatakse "rahvuslikult meelestatud natsionaliste". Sellega võeti lõplikult ära võimalus kohalikku ungari keelt kõneleva õpetajaskonna ja intelligentsi pealekasvuks. Tänapäeval on kirjaoskamatus csángó'de seas endiselt probleem, omakeelne kooliharidus on piiratud või olematu. Moldova csángó'sid on toetanud tagasihoidlike summadega Ungari haridusministeerium.
Kultuur
pisi|Hétfalu csángóde tants (1918) Tänu ääremaisusele on csángóde kultuur säilitanud paljuski oma arhailise olemuse. Csángóde kultuur on tihedalt seotud katoliiklusega, peaaegu kõik csángód on katoliiklased. Csángó'de pärimuses on säilinud teataval määral ka eelkristlikke jooni. Csángó'd on suuri mõjutusi saanud ka rumeenlastelt, kellega kõrvuti on elatud juba pea 800 aastat.
Csángó muusika on ungari rahvamuusika kõige ehedamalt säilinud vorm, mis ei ole hiliskeskajast peale palju muutunud. Levinumad instrumendid on löökpillid (trumm ja ütőgardon, mis on ühtlasi ka keelpill). Tähtis koht on ka flöödimängul. Hilisemast ajast on csángó muusikat kõvasti mõjutanud mustlasmuusika.
Keel
Csángó murre on keskajast peale arenenud eraldi ülejäänud ungari murretest, selle tulemusel on csángó murre ainus ungari murre, mida võib pidada omaette murdekeeleks (enamik ungari murdeid erinevad üksteisest vaid vokaalselt). Kuna enamik csángósid elas väljaspool endise Ungari piire ja neil puudus hariduselu täielikult, jäid csángód Ungaris 19. sajandil toimunud keeleuuendustest puutumata. Csángó murdes on säilinud hulgaliselt arhailisi sõnu, millele standardses ungari keeles enam vasteid pole, näiteks filjesz (ungari nyúl, 'jänes'), hét (ungari mikor, 'kui'), bücsü (ungari becsület, 'au'), csúkmony (ungari tojás, 'muna'), jü (ungari ő, 'tema') jne. Seetõttu on keskmisel ungarlasel csángó'st raske aru saada. Csángó murdega on kõige sarnasemad seekäi, Mezőségi ja Tisza-körösi äärsed murded. Kõige rohkem on csángód laenanud sõnu rumeenia keelest, pikaajalise tagakiusamise ja rumeeniastamise tõttu räägib enamik csángósid nüüd rumeenia keelt.
Rühmad
pisi|Gyimesi csángód (kollane), Barcasági csángód (lillakas) ja Moldova csángód (sinine) Csángósid jaotatakse põhiliselt kolme suuremasse rühma:
Väiksemaid csángó'de kogukondi leidub ka muudes paikades, näiteks Dobrudžas, Bessaraabias ja Budžakis. Vanasti oli csangosid ka Bukarestis ja Bulgaarias, kuid tänaseks neid seal enam pole. Csángó'd rändasid nendele aladele 19. sajandi algul.
Rahvaarv
Csángó'de täpse rahvaarvu kohta puuduvad kindlad andmed. Hinnanguliselt on pakutud 250 000 (katoliiklaste koguarv piirkonnas). 2002. aasta Rumeenia rahvaloenduse järgi pidasid Bacău maakonnas end ungarlasteks 4317 ja csángó'deks 796 inimest, kokku seega 5794 inimest. Sellist vastuolu statistikas võib selletada sellega, et rahvuse mõiste oli csángó'de ja ka teiste ümbruskonna rahvaste seas pikka aega sekundaarne ning tähtsam oli kiriklik kuuluvus. Teiseks põhjuseks võib olla, et pideva diskrimineerimise hirmus (eriti Ceaușescu ajal) varjab enamik csángó'sid oma identiteeti.
Nickelsdorf
Seal on oluline piiriületuspunkt Hegyeshalomisse (Straß-Sommerein) Ungaris.
Ajalugu
Linn kuulus, nagu ka kogu ülejäänud Burgenland, kuni 1920. aastani Ungarile, mil sellest sai Austria Burgenlandi liidumaa.
Festivalid
1985. aastast toimub Nickelsdorfis iga-aastane ja rahvusvaheliselt kuulus džässifestival Konfrontationen.
9. juunist 12. juunini 2005 toimus Nickelsdorfis Nova Rock Festival, mille peaesinejad olid Die Ärzte, System of a Down, The Prodigy ja Green Day. Iga päev oli selles väikeses külas Ungari piiri ääres 30 000 fänni. Ja aasta hiljem, 2006. aastal meelitas Nova Rock Festival, kus osales üle 50 bändi, vähemalt 150 000 külastajat. Kuulsate bändidega nagu Iron Maiden, Metallica ja Guns N' Roses oli see kõigi aegade suurim rokifestival Austrias.
Montenegro vürstlik piiskopkond
Montenegro vürstlik piiskopkond oli kiriklik vürstkond aastatel 1696 kuni 1852. See tekkis Serbia Õigeusu Kiriku Cetinje piiskoppidest, hiljem metropoliitidest, kes ütlesid lahti Osmanite ülemvõimust ja muutsid Cetinje kihelkonna de facto Venemaa protektoraadiks, valitsedes kui metropoliidid (vladika, ka "vürstlik piiskop"). Ajalugu algab Danilo Ščepćević Njegošist, Cetinje piiskopist, kes ühendas mitu Montenegro hõimu võitlemiseks Osmanite riigiga, kes oli okupeerinud enamuse Kagu-Euroopast. Danilo oli esimene Petrović Njegoši dünastiast, kes olid Cetinje metropoliidi ametikohal aastani 1851, kui Montenegrost sai ilmalik riik (vürstkond) Danilo I Petrović Njegoši võimu all. Lühikest aega oli see monarhia, kui piiskopkond oli aastatel 1767–1773 ajutiselt kaotatud, kui petis Šćepan Mali Vene keisrina esines ja end Montenegro isandaks kroonis.
Nimi
Riik oli praktiliselt Zeta metropoolia, Petrović Njegoši perekonna järelevalve all. Historiograafias enamasti kasutatav nimi on "Cetinje metropoolia" (Цетињска митрополија). Riigi kõrgeim võimukandja oli metropoliit (vladika, ka "vürstlik piiskop"). Metropoliit Danilo I (1696–1735) kutsus ennast "Danil, Cetinje metropoliit, Njegoš, serblaste maa hertsog" ("Данил, владика цетињски, Његош, војеводич српској земљи..."). Kui Bjelopavlići ja ülejäänud Künkad Petar I valitsemise ajal riigiga ühendati, kutsuti seda ametlikult "Must Mägi (Montenegro) ja Künkad" (Црна Гора и Брда).
Taust
Zeta muutus Osmanite riigiks aastal 1498, kui Ivan Crnojevićist sai Osmanite vasall. Aastal 1514 loodi sellest Türgi sultan Bayezid II käsul sandžakk. Esimene sandžakibei oli Ivani poeg Skenderbeg Crnojević, kes oli astunud islami usku ja oli selles ametis aastatel 1514–1528. Aastal 1534 taandus viimane Crnojević Veneetsiasse. Serbia Õigeusu Kiriku Cetinje piiskopid jäid vaimulikeks juhtideks, kui hõimupealikud valitsesid omi piirkondi.
Osmanid rajasid autonoomia kontekstis haldusterritoriaalse piirkonna, Montenegro vilajeti. See autonoomia ei olnud kuni Petrović Njegoši ja nende "riigiaparaadi" tulekuni võimuorganisatsioon; varajased hõimude poolt organiseeritud võitlused Osmanite vastu olid seotud Cetinje metropoliidiga, kes tegutses rohkem isandana kui kaplanina, kuigi mitte nii tõhusalt kui hilisematel etappidel.
Esimene hõimunõukogu poolt valitud vladika, metropoliit Danilo I, andis oma ameti üle oma vennapojale – algatades traditsiooni, mis kestis aastani 1852.
Šćepan Mali
Aastal 1766 ilmus Montenegrosse Šćepan Mali, väites end olevat Venemaa keisri Peeter III, kes tegelikult aastal 1762 mõrvati. Olles kiindunud Venemaasse, võtsid montenegrolased ta vastu kui oma keisri (1768). Metropoliit Sava oli inimestele rääkinud, et Šćepan on tavaline kelm, kuid inimesed ei uskunud teda. Pärast seda sündmust pani Šćepan Sava Stanjevići kloostrisse koduaresti. Šćepan oli väga julm ja seega nii austatud kui ka kardetud. Pärast mõistmist, kui austatud ta oli ja et ainult tema suutis montenegrolasi ühendada, loobus Vene diplomaat vürst Juri Vladimirovitš Dolgoruki, oma jõupingutustest diskrediteerida Šćepanit, andes talle isegi rahalist abi. Aastal 1771 asutas Šćepan püsiva kohtu, mis koosnes enamasti austatud hõimupealikest, ja nõudis kangekaelselt kohtuotsuse austamist.
Šćepani isiksuse tähtsusest montenegrolaste ühendamisel saadi aru varsti pärast tema mõrvamist, mis viidi läbi Shkodëri paša Kara Mahmud paša käsul. Montenegro hõimud tegelesid taas omavahelise veritasuga. Paša püüdis kasutada võimalust ja ründas Kučit 30 000 sõduriga. Esimest korda metropoliit Danilo ajast saati tulid Kučile appi Piperid ja Bjelopavlićid ning võitsid Osmaneid kaks korda kahe aasta jooksul.
Petar I
Pärast Šćepani surma püüdis guvernadur (tiitli lõi metropoliit Danilo veneetslaste rahustamiseks) Jovan Radonjić Veneetsia ja Austria abiga ennast uueks valitsejaks upitada. Kuid pärast Sava surma (1781) valisid Montenegro pealikud järglaseks arhimandriit Petar Petrovići, kes oli metropoliit Vasilije vennapoeg.
Petar I sai Montenegro juhiks väga noores eas ja kõige raskematel aegadel. Ta valitses peaaegu pool sajandit, aastatel 1782 kuni 1830. Petar I oli tark piiskop ja suur väejuht, kes saavutas mitu otsustavat võitu Osmanite üle, sealhulgas Martinići ja Krusi lahingus aastal 1796. Nende võitudega vabastas Petar I ja tihendas kontrolli Küngaste (Brda) üle, mis olid pideva sõjapidamise keskpunktis, ning tugevdas ka sidemeid Kotori lahega ja seega eesmärki laieneda Aadria mere lõunakaldale.
Aastal 1806, kui Prantsuse keiser Napoleon edenes Kotori lahe suunas, astus Montenegro mitme Vene pataljoni ja Dmitri Senjavini laevastiku toel sisstungivate Prantsuse vägede vastu sõtta. Võitmatuna Euroopas oli Napoleoni armee siiski sunnitud taanduma pärast kaotusi Cavtati ja Herceg Novi juures. Aastal 1807 loovutas Vene–Prantsuse leping lahe Prantsusmaale. Rahu kestis vähem kui seitse aastat; aastal 1813 vabastas Montenegro armee, laskemoona abiga Venemaalt ja Suurbritanniast, lahe prantslastest. Dobrota rahvakogu otsustas Kotori lahe Montenegroga ühendada. Kuid Viini kongressil anti laht Venemaa nõusolekul hoopis Austriale. Aastal 1820 võitis Morača hõim Montenegrost põhjas suure lahingu Osmanite vägede vastu Bosniast.
Oma pika valitsemise ajal tugevdas Petar riiki, ühendades sageli tülitsevad hõimud, tihendades oma kontrolli Montenegro maade üle ja algatades esimesed Montenegro seadused. Tema vaieldamatut moraalset autoriteeti tugevdas tema sõjaline edu. Tema valitsemine valmistas Montenegro ette moodsate riigi institutsioonide sisseviimiseks: maksud, koolid ja suured äriettevõtted. Kui ta suri, kuulutati ta rahva meeles pühakuks.
Petar II
Petrovići perekonnast ja Radonjići perekonnast Montenegro metropoliitide vahel oli olnud pikaajaline rivaliteet, viimased pakkusid pikka aega Petrovići võimule konkurentsi. See rivaliteet kulmineerus Petar II ajal, kuigi ta tuli sellest väljakutsest võitjana välja ja tugevdas oma haaret, saates paljud Radonjići perekonna liikmed Montenegrost välja.
Siseasjades oli Petar II reformija. Ta viis aastal 1833 sisse esimesed maksud, hoolimata paljude montenegrolaste jäigast vastuseisust, kelle tugev isikliku ja hõimuvabaduse tunne oli põhimõtteliselt vastuolus mõistega kohustuslikest maksudest keskvõimule. Ta asutas ametliku keskvalitsuse, millel oli kolm osa, Senat, Guardia ja Perjanik. Senat koosnes kõige mõjukamate Montenegro perekondade 12 esindajast ning teostas valitsuse täidesaatvat ja kohtu-, samuti seadusandlikke funktsioone. 32-liikmeline Guardia reisis Senati agentidena läbi kogu maa, lahendades vaidlusi ning hallates muul viisil seadust ja korda. Perjanik oli politseijõud, vastutades nii Senati kui ka otse metropoliidi ees.
Enne oma surma aastal 1851 nimetas Petar II oma vennapoja Danilo oma järglaseks. Ta andis talle õpetaja ja saatis Viini, kust edasi jätkas ta oma haridusteed Venemaal. Mõne ajaloolase arvates valmistas Petar II tõenäoliselt Danilot ette ilmalikuks juhiks. Kuid kui Petar II suri, kuulutas Djordjije Petrovići (sel ajal Montenegro rikkaim) mõjualune Senat Petar II vanema venna Pero vürstiks ja mitte metropoliidiks. Siiski kaotas Pero, kes kasutas Senati toetust, lühikeses võimuvõitluses palju nooremale Danilole, kes sai rahvalt suurema toetuse. Aastal 1852 kuulutas Danilo välja ilmaliku Montenegro vürstkonna ja enda kui vürsti ning kaotas ametlikult kirikliku võimu.
Tagajärjed
Danilo I koodeksis aastast 1855 märgib ta sõnaselgelt, et ta on "Vaba Musta Mäe (Montenegro) ja Küngaste knjaz (hertsog, vürst) ja gospodar (isand)".
Tartu Memento
Tartu Memento on Tartus tegutsev mittetulundusühing, mis tegeleb Eesti iseseisvuse eest võidelnute, Nõukogude ajal represseeritute temaatikaga. Ühing kuulub Eesti Memento Liitu.
Ühingu eestvedamisel on Tartusse püstitatud mitmeid teemakohaseid mälestusmärke, näiteks Murtud Rukkilill.
Tartu Memento asutati 23. aprillil 1989 ja algul tegutses see Eesti Õigusvastaselt Represseeritute Liidu Tartu osakonnana. Esimeheks valiti Enn Tarto.
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused vehklemises
1962. aasta NSV Liidu meistrivõistlused vehklemises toimusid 16.–29. märtsil Kiievis.
Tulemused
Võistkondlikult jagasid esikohta Burevestnik ja Dünamo, kolmas oli armee-esindus.
Knut Nystedt
Knut Nystedt (3. september 1915 Kristiania – 8. detsember 2014) oli norra helilooja, koorijuht ja õppejõud.
Pärit musikaalsest kristlikust perest, sai ta muusikat õppida paljude õpetajate käe all, teiste hulgas oli ta ka USA helilooja ja dirigendi Aaron Coplandi õpilane.
Aastatel 1946–1982 töötas Knut Nystedt Oslo Torshovi kiriku organistina ja 1964–1985 oli Oslo ülikoolis koorijuhtimise õppejõud.
Ta asutas elu jooksul mitu koori ja dirigeeris neid ise.
Kammerkoor Ensemble 96 salvestas 2005. aastal tema loomingust koosneva CD "Immortal Nystedt", mis pälvis kaks Grammy auhinna nominatsiooni. See oli esimene kord, kui Norra helilooja teos ja kooriteose esitus on olnud Grammyle nomineeritud.
1966. aastal löödi ta rüütliks suure panuse eest Norra muusikasse.
Rudolf Paliso
Rudolf Paliso (25. juuni 1897 – ) oli eesti grafoloog.
Fairytale Gone Bad
"Fairytale Gone Bad" on Soome pop-rokkansambli Sunrise Avenue laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.
Videod
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Fairytale_Gone_Bad seisuga 27.03.2015.
Tudengite teatripäevad
Tudengite Teatripäevad on iga-aastane Viljandis toimuv harrastusteatrite festival.
Golasowice
Golasowice (saksa keeles Gollasowitz) on küla Poolas Sileesia vojevoodkonnas Pszczyna maakonnas Pawłowice vallas. Golasowice asub Tšehhi piirist ligi 8 km kaugusel.
Amesi Uurimiskeskus
Amesi Uurimiskeskus (Ames Research Center, ka NASA Ames) on NASA uurimiskeskus, mis asub California osariigis, Silicon Valley's paikneval Moffetti lennuväljal.
Uurimiskeskus asutati 1939. aastal NACA laboratooriumina. Amesi Uurimiskeskus nimetati füüsiku ja NACA asutajaliikme Joseph Sweetman Amesi auks. Uurimiskeskuse loomisel oli selle ülesandeks uurida tuuletunnelis propellerlennukite aerodünaamikat. 1. oktoobril 1958 liideti NACA NASAga ning Ames'ist sai NASA uurimiskeskus.
Pärast NASA uurimiskeskuseks muutumist on Amesi peamiste uurimisvaldkondade hulka lisandunud näiteks kosmoselennundus, astrobioloogia, väikesatelliidid, Kuu uurimine, Maa-sarnaste planeetide otsing, superarvutid, kuumuskilpide arendamine ja lennukitelt teostatav astronoomia.
Kuiv pilvik
Kuiv pilvik (Russula delica) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv söödav seen.
Kübar on noorelt lubivalge kuni tuhm-piimvalge, vanemalt valkjas- kuni kahvatupruunikas, lame-lehtrjas, sisserullunud servaga, 5–16 cm lai.
Kuiv pilvik on kupatatult söödav. Sobib soolamiseks.
Eestis kasvab ta väga sageli juulist oktoobrini.
Väike-Tjuka saar
Väike-Tjuka ehk Lilltjuka (ka Väike-Tiuka) on 7,45 hektari suurune saar Lääne-Eestis Lääne maakonnas Vormsi vallas Norrby küla alal.
Saar asub Vormsist kirdes Voosi kurgus. Saare rannajoone pikkus on 1,9 kilomeetrit.
Saare kõrgus on kirdeosas kuni 3,4 meetrit. Saar on liivase pinnamoega ja kaetud rohttaimestikuga.
Saar kuulub Väinamere hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Karl Murakin
Looming
Ta kuulus harrastuskunstnikuna Viljandi kultuurimaja kunstiringi esimesse põlvkonda. Esines mitmel Viljandi kunstinäitusel. Tema maale avaldati ka ajakirjas Olion. Joonistas ka karikatuure, mida avaldati ajalehes Esmaspäev (1924). Kuulus Eesti Kunstnike Liitu aastail 1929–1936.
Isiklikku
Tema vend oli tõlk ja kunstnik Ants Murakin.
Eesti riiklik julgeolek
Eesti riiklik julgeolek on Eesti riigi kaitse ja püsivuse tagamisele suunatud tegevus, mille eesmärgiks on riigi ja rahva kaitse tagamine riigisisesel ja välismaisel tasandil.
Eesti Vabariigi põhiseaduse paragrahv 130 sätestab: "Erakorralise või sõjaseisukorra ajal võib riigi julgeoleku ja avaliku korra huvides seadusega ettenähtud juhtudel ja korras piirata isikute õigusi ja vabadusi ning panna neile kohustusi. Piirata ei tohi õigusi ja vabadusi, mis on sätestatud põhiseaduse §-des 8, 11–18, 20 lõige 3, 22, 23, 24 lõiked 2 ja 4, 25, 27, 28, 36 lõige 2, 40, 41, 49 ja 51 lõige 1."
Xilinji
Ajalugu
Mais 1987 põles suurem osa 20 000 elanikuga Xilinji'st metsatulekahjude tõttu maha.
Asula ehitati uuesti üles.
Platinum Hits (Jason Derulo album)
"Platinum Hits" on Jason Derulo 2016. aastal ilmunud suurimate hittide kogumikalbum. Albumil on 11 laulu tema varasematelt albumitelt ja üks uus pala "Kiss the Sky". See laul on ka filmi "Storks" ("Kured"; 2016) heliribal. Album sisaldab Jason Derulo kõiki plaatinaplaadi staatusesse jõudnud singleid.
Disainiöö
Disainiöö on festival, mille on ellu kutsunud Eesti Disainerite Liit eesmärgiga teha Eesti disain nähtavaks ning aidata üldsusel lahti mõtestada disaini olemust.
Disainiöö kavasse kuuluvad tavapäraste näituste ja moeetenduste kõrval ka harivad seminarid, loengud ja töötoad. Soov on demonstreerida, kuidas loovust ja disaini saab rakendada parema füüsilise ja sotsiaalse elukeskkonna loomisel. Esimene Disainiöö festival toimus 2006. aastal.
2015
2015. aasta X festival, mis toimus 17.-20. septembrini 2015, kandis pealkirja "Disaini tulevik. Tuleviku disain". Festivali üheks peakülaliseks oli Creative Cities kontseptsiooni autor Charles Landry (UK), kes rääkis seminaril tulevikulinna arengutest. Tiit Tammiste tutvustas nutistut ehk asjade internetti, Pekka Sivonen jagas oma unistusi tervise ja heaolu inkubaatori loomisest Soome; Jon Marshall (UK) selgitas, mis tõi nende koostööle Virgin Atlanticuga disainiauhinna; britid eesotsas Daniel Charnyga viisid läbi rahvusvahelise konkursi "Fixperts" asjade ja olukordade parandamiseks ning autasustasid parimat jätkussuutlikkust hindavat projekti. Villeroy-Boch Gustavsbergi disainimaailma viis meid peadisainer Jon Eliason (Rootsi) ning 2016. aasta elustiili trende tutvustas Stefan Nilsson (Rootsi). Puudujääkidest disainijuhtimise hariduses sai teada töötoas, mida juhtis Grow esindaja Freek Wallaard (Holland).
2016
2016. aasta XI festival "Redefining Design" toimub 12.-18. septembrini. Avatud on kõrgetasemelised disaininäitused, etenduskohad, galeriid; professionaalide ja disainikoolide väljapanekud. Toimub rahvusvaheline seminar "Redefining Design", kus sõna saavad uuendusmeelsed disaini eksperdid, kes annavad disaini mõistele uue tähenduse. Festivali traditsioonilisse kavasse kuulub PechaKucha õhtu, disainioksjon, töötoad nii suurtele kui väikestele, välkloengud, filmi- ja moeetendused. Näitustel saab tutvuda Eesti, Austria, Itaalia, Rootsi, Poola, Tšehhi, Slovaki ja Ungari uuema disainiga.
Tähtsat rolli mängivad mainekad väliskülalised, kes toovad disainiuudiseid mujalt maailmast ning annavad hinnangu kohalikule disaini paremikule. Külalistele korraldatakse disainiekskursioone ja hoolt kantakse ka klubilise tegevuse eest. 2016. aasta on BRUNO tootedisaini- ja Eesti Disainiauhindade aasta. Pidulik auhinnagala toimub 16.septembril koos Eesti Disainikeskuse, ADC*Eesti ja Teenusemajanduse Kojaga. Nominentide näitusega saab tutvuda Viru Keskuses.
XI Disainiöö peamised toimumispaigad asuvad Kultuurikatlas, Heliose kinos, Arhitektuuri- ja Disainigaleriis. Linna ilmestavad Lux Matrixi valgusinstallatsioonid.
Hiiemäe
Hiiemäe on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Hiiemäe uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Bäär, Baumann, Beek, Braesch, Brock, Eichvald, Faehlman, Frosch, Fross, Geberg, Gottling, Greenberg, Hansberg, Hanshohn, Härd, Heeringson, Heermeyer, Heide, Heidemann, Heiderpark, Heisvald, Hendrikson, Herbst, Herd, Heringson, Hiidler, Hindrichsohn, Hindrichson, Hinsenberg, Hintz, Hinzenberg, Holstein, Iisman, Iskül, Johanson, Jürgenson, Katschalova, Kiviland, Mones, Moones, Mühlep, Müllerbeck, Nikolas, Õismann, Pellfeldt, Punnis, Reimann, Reit, Rosse, Tahlfeld, Timberg, Vahlberg, Vakker ja Zimmermann.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Hiiemäe Eestis 134 mehel ja 131 naisel.
BM-27 Uragan
9K57 BM-27 Uragan (vene keeles: ураган, 'orkaan') on Nõukogude Liidus valmistatud reaktiivsuurtükisüsteemi (GRAU indeks 9P140) mitmelasuline raketiheitja, GRAU indeks 9K57. Ukraina on sellest välja töötatud oma versiooni BM-27 Burevi.
4-liikmelisel meeskonnal kulub süsteemi paigaldamiseks/teisaldamiseks 3 minutit. 16 raketi kogupaugule kulub 20 sekundit.
Uraganil on mitmeid kasutusalasid. Näiteks saab ühe 220 mm kaliibrilise raketiga puistata laiali 312 jalaväe miini (Nõukogude väed kasutasid seda taktikat sageli Afganistanis).
Hankey
Hankey on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Kouga vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Hankey elanikest värvilisi 51,47%, mustanahalisi aafriklasi 45,46%, valgeid 2,33%, India või Aasia päritolu inimesi 0,13% ja teisi 0,62%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 55,69% inimesi, koosa keelt 39,42% ja inglise keelt 2,04%.
Sky Media
Sky Media on Eesti raadiogrupp.
Ettevõte asutati 1995. Sel aastal alustas tegevust ka raadiogrupi esimene raadiojaam SKY Raadio. 1997 alustas tegevust Sky Plus, 1998 venekeelne Russkoje Raadio, 1999 Energy FM, 2005 Retro FM, 2016 NRJ FM, 2017 Rock FM.
Raadiogrupis töötab 85 inimest.
Eha (kino)
Eha oli kino Tallinnas aaressil Tartu maantee 49. Tänapäeval tegutseb hoones Eha Keskus.
Eksponentrida
Eksponentrida on astmerida kujul See rida koondub kogu komplekstasandil eksponentfunktsiooniks e^z, kus e on Euleri arv.
Eha (kino)
Hoone projekteeris ERKI arhitektuuriüliõpilasena Tiit Hansen. Sarnase projekti järgi ehitati kino ka Rakverre.
Kino tegutses aastatel 1973–1997. Kinosaal oli 520-kohaline.
Kino tegevus lõpetati kinokülastajate nappuse ning maja ülalpidamisraskuste tõttu. Pärast Eha sulgemist jäi Tallinnas tegutsema kolm kino: Kosmos, Kinomaja ja Sõprus.
Rymanów
Rymanów on linn Poolas Podkarpacie vojevoodkonnas Krosno maakonnas, Rymanówi valla halduskeskus. Rymanów asub Krosnost umbes 14 km lõunakagus.
Rymanów sai Magdeburgi linnaõigused 1376. aastal.
Aastatel 1975–1998 kuulus Rymanów Krosno vojevoodkonna koosseisu.
Eesti Töötukassa
Eesti Töötukassa on töötuskindlustuse seaduse alusel tegutsev avalik-õiguslik juriidiline isik, mis alustas tegevust 2002. aastal. Kindlustushüvitisi hakati välja maksma 2003. aastal ning 1. mail 2009 võttis Eesti Töötukassa üle Tööturuameti ülesanded.
Töötukassa eesmärk on tööturupoliitika elluviimine ja töötuskindlustuse korraldamine töötuskindlustuse seaduses, tööturuteenuste ja -toetuste seaduses, töövõimetoetuse seaduses ja teistes õigusaktides sätestatud korras.
Eesti Töötukassa korraldab töötuskindlustust eesmärgiga tagada :
Eesti Töötukassa viib ellu tööpoliitikat eesmärgiga tagada :
Eesti Töötukassa kõrgeim juhtimisorgan on nõukogu, millel on kuus liiget. Vastavalt töötuskindlustuse seadusele nimetab Vabariigi Valitsus kaks nõukogu liiget, Eesti Ametiühingute Keskliit ja Teenistujate Ametiliitude Organisatsioon kumbki ühe liikme ning Eesti Tööandjate Keskliit kaks liiget.
Töötukassa tegevjuhtimise eest vastutab neljaliikmeline juhatus. Eesti Töötukassa juhatuse esimees on Meelis Paavel.
Stripiniai
Stripiniai (žemaidi Strėpėnē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Ylakiai vallas Spiginase jõe ääres. Külast algab Guntinase jõgi.
Stripiniaisse jääb Ylakiai baptisti kalmistu, seal asub ka Stripiniai küla kalmistu.
Aastal 1931 rajati külla baptistide palvemaja. Aastal 1999 kolis kogudus ümber endise Ylakiai luteri koguduse ruumidesse.
Raņķi vald
pisi|Venta jõgi Raņķi vald (läti keeles Raņķu pagasts) on vald Lätis Kuldīga piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Skrunda linnaga ja Skrunda, Rudbārži, Laidi ning Snēpele vallaga.
Valla pindala on 46,8 km². 2011. aasta seisuga elas seal 480 inimest. Valla keskuseks on Raņķi küla. Piirkonna Raņķi teeninduspunkti vanem on Ritvars Stepanovs.
Ajalugu
Raņķi valla maad kuulusid 19. sajandil mitmele mõisale. Seal asusid Raņķi mõis (Ranken), Vāre mõis (Wahrenhof), Allažase mõis (Allaschen) ja Jerase mõis (Irgen). Aastal 1935 oli valla pindala 151 km² ja seal oli 1631 elanikku.
Aastal 1945 moodustati vallas Raņķi ja Savenieki külanõukogud, aga aastal 1949 vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Raņķi külanõukoguga Pumpuri külanõukogu kolhoosi Ziedonis maad. Aastal 1962 liideti sellega likvideeritav Savenieki külanõukogu, ent kolhoosi Ziedonis maad liideti Skrunda maapiirkonnaga. Aastal 1975 muudeti Skrunda maapiirkonna ja Raņķi külanõukogu vahelist piiri. Aastal 1977 liideti osa külanõukogu aladest Snēpele külanõukoguga.
Nõukogude perioodil rajati valla aladele Skrunda radarijaam, mis demonteeriti aastal 1999.
Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulus vald Skrunda piirkonda, aastal 2021 liideti see aga Kuldīga piirkonnaga.
Loodus
Suurim jõgi on valla idapiiril voolav Venta jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Ēnava, Garūdene ja Lejējupe. Vald asub Kursi madalikul. Kõrgeim koht ulatub 50,6 m meetrit üle merepinna.
Looduskaitse all on üksteist nimetut põlispuud.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 435 lätlast, 7 venelast, 10 valgevenelast, 3 ukrainlast, 1 poolakas ja 19 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Jaroměřice nad Rokytnou
Jaroměřice nad Rokytnou (saksa keeles Jarmeritz) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Třebíči ringkonnas. Jaroměřice nad Rokytnou asub Třebíčist umbes 13 km lõunas ja Jihlavast ligikaudu 30 km kagus.
Jaroměřice nad Rokytnou asub merepinnast 422 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1325. aastal.
Linna olulisim vaatamisväärsus on aastatel 1700–1739 rajatud barokkstiilis Jaroměřice nad Rokytnou loss.
Canche
Canche ([kɑ̃ʃ]; hollandi: Kwinte) on üks jõgesid, mis voolab Lõuna-Boulonnaisist ja Picardie'st La Manche'i, mille suurim näide on Somme. Canche'i valgla asub Pas-de-Calais' departemangu lõunaosas. Moodustades 1-2 km laia alluuviumioru, on Canche'i orus ka padurad, aasad ja väikesed metsad. Lauge kalle, keskmiselt 1,5 %, annab jõele meandrilise sängi.
Jõgi algab Gouy-en-Ternoisi lähedal ning möödub Fréventist, Hesdinist ja Montreuil-sur-Merist enne kui lahkub kriidiplatoolt, et voolata Étaplesi ja Le Touquet-Paris-Plage'i vahel rannikule. Selle peamised lisajõed on Ternoise, Planquette, Créquoise, Bras de Bronne, Course, Dordogne (mitte segi ajada Dordogne'iga) ja Huitrepin, mis kõik suubuvad paremalt kaldalt, s.o. Canche'ist põhja poolt. Maa asend tähendab, et lõunast kuni Grande Tringue'ini pole märkimisväärset lisajõge, mis voolab soost väikesesse süvendatud estuaari.
Ajalugu
Canche'i oru hõivasid inimesed juba iidsetel aegadel maa viljakuse tõttu. Soode ebatervislik aspekt tähendab, et maa tõhusaks kuivendamiseks on sajandite jooksul palju ära tehtud, mis on toonud kaasa algse iseloomu osalise hävimise. Orgu ja selle ümbrust hõivavate külakogukondade põhitegevuseks on olnud (ja on siiani) põllumajandus, kalapüük ja roo koristamine.
Turba kaevandamine jõe alamjooksu rabadest on teada 16. sajandist; turvas on peamine küttevahend ja ka mitmeotstarbeline väetis. Kohalikel soistel muldadel hästi kasvav lepp aitas maapinda siduda ja andis puitu. Mõisteti, et kuivendamisele aitas kaasa ka metsandus. Edasised arengud 18. sajandil näitasid püsivaid aedikuid, kus loomad olid tarastatud ning hekkide istutamise ja kraavide kaevamisega loodi kinnistupiirid, aidates kaasa organiseeritud ja koostööl põhinevatele põllumajandusmeetoditele.
Judith Butler
pisi|Judith Butler loengul [[Hamburgi ülikoolis aprillis 2007]] Judith Pamela Butler (sündinud 24. veebruaril 1956 Ohio osariigis Clevelandis) on Ameerika Ühendriikide filosoof, poststrukturalist ja feminist, kes on andnud panuse feminismi, queer-teooriasse, poliitilisse filosoofiasse ja eetikasse.
Canche
Ajalugu
18. sajandil tekkisid ka uued arusaamad soost, mida peeti pikka aega ebatervislikuks elupaigaks. Haldusasutused julgustasid turbapiirkondade taastamiseks drenaažitöid ja rohkem puid istutama. Soode vähenemine võimaldas kasvava elanikkonna toitmiseks taas veelgi rohkem haritavaid alasid.
Loomatunnel
pisi|Loomatunnel Tallinna serval, Tähetorni tänaval Loomatunnel on teealune käik, mida mööda pääsevad väiksemad loomad ja putukad ühelt teepoolelt teisele, ilma et nad selle käigus auto alla jääksid.
Canche
Ajalugu
Tehnika areng (näiteks tuuleveskite asendamine aurumasinatega) tõi 19. sajandil kaasa drenaaži edasise paranemise, aidates kaasa oru kuivamisele allavoolu kuni Hesdinini. 20. sajandi viimasel veerandil said võimud teadlikuks soode tähtsusest ja hakkasid neid säilitama, olles varem kaasa aidanud nende kadumisele. Canche ja selle org on 1987. aastast liidetud riikliku looduskaitsealaga.
Judith Butler
Ta on alates 1993. aastast õppejõud California Ülikoolis Berkeleys. Tema tuntuim teos on "Gender Trouble".
Canche
Keskkonnaprobleemid
thumb|Canche'i estuaar
Judith Butler
Elulugu
Butler sündis Ohio osariigis Clevelandis juudi perekonnas. Butler on öelnud, et esimesed kokkupuuted filosoofiaga olid tal juba lapsena. 14-aastaselt pidi ta karistuseks selle eest, et oli olnud tundides liiga jutukas ega kuulanud sõna, käima eratundides rabiga, kellega nad vestlesid eetikateemadel. Butler õppis Benningtoni Kolledžis ja seejärel Yale'i Ülikoolis, kust sai 1984. aastal ka doktorikraadi. Doktoritöös püüdis Butler selgitada, kuidas sugu meis päriselt rakendub ja kuidas me mõtleme soost kui millestki loomulikust, mitte kui millestki ajaloolisest. Butler väidab, et tegelikult on inimesel võimalik valida, millist sugu ta soovib olla, kuid sotsiaalsed piirangud keelavad tal seda teha.
Canche
Keskkonnaprobleemid
Canche'i estuaar oli esimene ala Põhja-Prantsusmaal, kus 1976. aastal saavutati esmakordselt rannikualade kaitsevõit. Oli kavandatud varasema, 1960. aastatest pärit projekti elluviimine, et luua estuaari tehiskeskkond. Töö hõlmas sadama loomist. See pidi olema "hüvitis" Canche'i vee kasutamise eest Hesdinis Lille'i linna varustamiseks. See ähvardas muidugi estuaari rikkaliku eluslooduse ja taimestiku hävitada. Kohalike elanike, erinevate ühenduste ja paljude teadlaste mobiliseerimine peatas pärast paljusid avalikke päringuid ja tuliseid vaidlusi plaanid ning jättis estuaari looduse hooleks.
Judith Butler
Elulugu
Butler elab California osariigis Berkeleys koos oma elukaaslase politoloog Wendy Browniga. Teda huvitab ka Iisraeli poliitika ning temalt on sel teemal ilmunud ka artikleid.
Canche
Taimestik ja loomastik
Leetseljakute ja maasäärtega on Canche'i estuaar selle Prantsusmaa piirkonna estuaaridele tüüpiline. Rannikuluited, rabad ja org on koduks 485 erinevale taimele ja mitmekesisele elusloodusele. 75 liiki alalisi ja rändlinde pesitseb estuaaris ja orus ning ümbruskonnas, näiteks öösorr, nõmmelõoke, mitu liiki laululinde, tikutaja, merisk (kasutavad pesitsemiseks küülikuurge) ning röövlinnud väikepistrik ja hiireviu. See piirkond peidab selliseid imetajaid nagu hirved, metssead, rebased, mägrad, kärbid, oravad, küülikud ja aeg-ajalt hülged, kuid erinevalt Somme'i lahest ei tundu Canche'i estuaaris hüljeste kolooniat olevat. Jões ja selle ääres leidub arvukalt kahepaikseid (harilik kärnkonn, vesilik ja konn).
Judith Butler
"Gender Trouble"
"Gender Trouble" ilmus 1990. aastal. Hiljem on see ilmunud veel mitmes riigis ja mitmes keeles. Kokku on teost ostetud üle 100 000 eksemplari. Teoses analüüsib Butler Simone de Beauvoiri, Julia Kristeva, Sigmund Freudi, Jacques Lacani, Luce Irigaray, Monique Wittingi, Jacques Derrida ja Michel Foucault' tööd. "Gender Trouble" on olnud edukas akadeemilisel maastikul, seda peetakse üheks olulisemaks sooidentiteeti ja seksuaalsust puudutavaks filosoofiliseks teoseks. Kuid Butleri raamat on olnud populaarne ka mittefilosoofide seas, eriti seksuaalvähemuste hulgas.
Butleri põhiargument monograafias "Gender Trouble" on, et bioloogilise soo, sotsiaalse soo ja seksuaalsuse näiv sidusus ja aheldatus on tegelikult kultuuriliselt konstrueeritud korduvate stiliseeritud aktide kaudu. Need korduvad aktid, mitte miski muu, tagavad näivuse põhjuslikust ja loomulikust sootuumast. Butler seega väidab, et sugu pole meile loomulikult antud, vaid me omandame oma soo nn soonäitemängude kaudu. Vaatamata sellele aga, et sugu on omandatud ainult selliste aktide kaudu, ei ole sugu siiski iga inimese vaba valik. Ammutades abi Foucault'lt, näitab Butler, et sugu on koondatud diskursuse alla, mis seob kunstlikult ühtseks põhjuslikuks sirgjooneks bioloogilise soo, sotsiaalse soo ja seksuaalsuse, nimetades neid ja nende vahelist põhjuslikku ja paratamatut seost loomulikuks. Butleri väitel aga on selline seos kultuuriliselt konstrueeritud ning see diskursus ise loob ettekujutust loomulikust sootuumast, maskuliinsusest ja feminiinsusest, ning nendevahelisest lineaarsest sidususest.
Teine oluline argument, mille Butler esitab, kuid mis läheb vastuollu feministlike mõtlejate nagu Simone de Beauvoir' teooriatega, on see, et bioloogiline sugu on samuti kultuuriliselt konstrueeritud ning meie keha ei ole passiivne meedium, millena me oleme harjunud teda võtma. Butleri väitel on meie arusaamas kehast ja bioloogilisest soost on mõlemad juba seotud sotsiaalse kontseptsiooniga soost ning me mõtleme soost ainult läbi juba soostunud kategooriate. Just bioloogilisest soost võime leida ka soodiskursuse kõige varjatuma osa, kuid just sealt saavad teised sookategooriad (sotsiaalne sugu, seksuaalsus) oma toe. Kui bioloogiline sugu on samuti sotsiaalselt konstrueeritud, siis paratamatult loomulik heteroseksuaalsus on samuti sotsiaalne konstruktsioon.
Cante flamenco
Cante flamenco, tõlgituna flamenko laulmine on üks kolmest peamisest flamenko komponendist. Teised kaks on toque (kitarrimäng) ja baile (tants). Kuna tantsija on flamenkoetendustel asukohalt eespool ja keskel, arvavad välismaalased sageli, et justnimelt tants on selle kunstivormi kõige olulisem külg, kuid tegelikult on flamenko süda ja hing hoopis cante. Cante lauljat kutsutakse cantaoriks või cantaoraks.
Krooni valuutavahetuspunkti rööv
Krooni valuutavahetuspunkti rööv toimus 12. septembril 1999. Kella poole nelja ajal tungisid kolm meest Ühispanga litsentsi alusel töötanud Krooni valuutavahetuspunkti, ähvardasid tööl olnud tellerit relvaga, sidusid naise kinni ja röövisid esialgsetel andmetel 15 miljonit krooni eest valuutat.
Pagryžuvyse mõis
pisi|Pagryžuvyse mõisa peahoone Pagryžuvyse mõis (leedu Pagryžuvio dvaras) on endine mõis Leedus Kelmė rajoonis Tytuvėnai vallas Pagryžuvyses.
Krooni valuutavahetuspunkti rööv
Hilisema uurimise käigus selgus, et valuutat rööviti kokku 11 675 933 krooni väärtuses (746 228 €) ning politsei sai röövlite käest kätte 5 318 000 krooni (339 882 €). Röövlid tabati 1999. aasta oktoobri alguses ning kohtu alla anti Igor Jaakson, Vladimir Jaruškin, Deniss Dmitrijev, AH, Boriss Ostrovski ja Innar Kaasik. Uurimine näitas, et röövimise üks algatajaid oli valuutavahetuses töötanud turvamees AH.
Seagripp Eestis
pisi|2009. aasta seagripi pandeemia Eestis. Punasega märgitud piirkondades oli kindlaid teateid seagripist Eestis on seagripp esinenud 2009. aastal.