cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Szapsel Rotholc
Szapsel Rotholc (poolapäraselt ka Stanisław Rotholc; 2. juuli 1913 Varssavi – 1996 Montréal, Québeci provints, Kanada) oli Poola poksija, rahvuselt juut.
Rotholc oli kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) Poola meister 1933. aastal ja sai 1934. aastal 2. koha.
Rotholc osales ühe korra Eesti ja Poola maavõistlusel poksis ning võitis oma kohtumise Harald Pärna vastu 1938. aasta sügisel. Ta osales üldse rahvusvahelistel kohtumistel Poolat esindades aastatel 1934–1939 kokku 16 korral, muuhulgas ka Saksamaa vastu ning võitis neist 15 kohtumist ja viigistas 1 kohtumise. Ta osales ka aastatel 1937–1939 kokku 3 korral linnade sõpruskohtumisel, muuhulgas ka esindades Varssavit Viini vastu ning võitis neist 1, kaotas 1 ja viigistas 1 kohtumise.
Rotholc oli kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) Poola koondislase kandidaat 1936. aasta Berliini olümpiamängude poksivõistlustel, kuid vigastas kämmalt ning ei osalenud neil võistlustel. Kuna Poola juudid boikoteerisid Kolmandas Riigis korraldatavaid mänge, arvati Rotholc pärast mänge välja Poola juudi trükitööliste ametiühingust.
Rotholc sai kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) 4. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1934) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Patrick Palmerile (Inglismaa) ja võites 3. koha kohtumises Ion Sandut (Rumeenia).
Rotholc oli politseinik Teise maailmasõja ajal Varssavi getos Saksa okupatsioonivõimude loodud Juudi Geto Politseis (saksa keeles Jüdischer Ordnungsdienst, poola keeles Żydowska Służba Porządkowa). Sellepärast süüdistasid teda pärast sõda kollaboratsionismis nii juudiorganisatsioonid kui ka Poola riigivõim. Uurimistulemused tema tegude kohta olid vastuolulised ning Rotholc emigreerus 1949. aastal Belgiasse, kust hiljem läks Kanadasse.
Leemurlased
Leemurlased (Lemuridae) on esikloomaliste sugukond alamseltsist Strepsirrhini. Leemurlased elavad Madagaskaril.
Sugukonnas on 4 perekonda 21 liigiga, lisaks üks väljasurnud perekond:
Toitumine
Enamik leemurlasi toitub peamiselt noortest lehtedest ja putukatest, bambusleemurid söövad peamiselt bambuse säsi, võrseid ja lehti. Mõned liigid söövad lilleõisi ja seemneid ning isegi mune ja noorlinde.
Naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis
Naiste Euroopa meistrivõistlused võrkpallis on ametlik võistlus naiste võrkpalli rahvuskoondistele Euroopas, mida korraldab Euroopa Võrkpalliliit (CEV).
Esimest korda korraldati võistlus 1949. aastal Tšehhoslovakkias. Võistluste intervall on olnud erinev, kuid alates 1975. aastast on need toimunud iga kahe aasta tagant.
Algusaastatel oli osalevate koondiste arv erinev, jäädes vahemikku 6–18. 1975–2005 osales finaalturniiril 12 naiskonda (v.a 1999. aastal, kui osales 8 naiskonda). 2007. aastaks suurendati finaalturniirile pääsejate arvu kuueteistkümnele ning alates 2019. aastast on finaalturniirile pääsenud 24 naiskonda.
Valitsev Euroopa meister on 2021. aastast Itaalia, kes võitis finaalis tulemusega 3:1 Serbiat.
Granada provints
Granada on provints Lõuna-Hispaanias Andaluusia autonoomse piirkonna keskel.
Joseph Greenberg
Joseph Harold Greenberg (28. mai 1915, Brooklyn, New York – 7. mai 2001) oli ameerika keeleteadlane.
Granada provints
Kliima
Granada provintsi aastane keskmine temperatuur on +15,1 °C, jaanuaris +7,1 °C, augustis +24,9 °C.
Aastas sajab keskmiselt 382 mm, sealhulgas jaanuaris 47 mm ja augustis 2 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2682 tundi, sealhulgas jaanuaris 154 ja augustis 320 tundi.
Joseph Greenberg
Ta tegeles keeleuniversaalidega ja keelte geneetilise klassifikatsiooniga.
Ukraina Rahvuslik Teaduste Akadeemia
Ukraina Rahvuslik Teaduste Akadeemia (ukraina keeles Національна академія наук України) on Ukraina riiklik teadusasutus.
Adolph Eduard Grube
Adolph Eduard Grube (18. mai 1812 Königsberg – 23. juuni 1880 Breslau) oli saksa zooloog.
Ta uuris mitmeid loomarühmi, ent eriti huvitasid teda hulkharjasussid.
Aastatel 1843–1856 oli ta Tartu ülikooli zooloogiaprofessor ja seejärel töötas Breslau ülikoolis.
Grube tegutses ka Tartu zooloogiakabinetis (hilisem Tartu Ülikooli Zooloogiamuuseum), mille juurde rajas raamatukogu.
Endla (selts)
Endla oli laulu- ja mänguselts, mis tegutses aastatel 1875–1940 Pärnus.
Seltsi asutasid teiste seas Carl Robert Jakobson, Kristjan Erm, Anton Anson ja Jaan Otstavel. Nad võtsid eeskuju Tartu Vanemuise Seltsist. Seltsi nimi "Endla" võeti Friedrich Robert Faehlmanni müüdi "Endla järv ja Juta" järgi. Seltsi põhikiri kinnitati 1878. ja uuesti 1909. aastal ning täiendatud põhikiri kinnitati 1920. aastal
1875. aastal hakkas seltsi juures tegutsema laulukoor Endla. Samal aastal etendati ja kanti põllumeeste seltsi ruumes ette Lydia Koidula "Säärane mulk ehk Sada vakka tangusoola".
Aastatel 1889–1899 oli selts varjusurmas. Sellest tuldi välja, kui seltsi esimeheks sai laevaomanik August Klein ning seltsiga liitus jõukaid toetajaid.
1911. aastal valmis seltsi teatri- ja kontserdihoone. Hoone projekteerisid arhitekt H. Jung ja insener Georg Hellat ning fassaadi kujundas arhitekt E. Wolffeldt. Hoone sai tugevalt kannatada 1944. aastal ning selle varemed õhiti 1961. aastal.
BMW M30
BMW M30 on rida-6 SOHC bensiinimootor, mida toodeti aastatel 1968–1994. Oma 28-aastase tootmisperioodi jooksul leidis see kasutamist mitme BMW mudeli juures.
Endla (selts)
1911. aastal hakkas seltsi juures tegutsema teater Endla. Kutselise näitetrupi moodustamisele hakati mõtlema ajal, mil Endla teatrihoonele pandi nurgakivi. Näitetrupp saadi kokku sügisel toimunud hoone avamise aegu.
BMW M30
Esimesed mudelid, mis kasutasid M30 mootorit, olid E3 2500 ja 2800 sedaanid. Algsed M30 mudelid toodeti töömahuga 2,5–3,0 liitrit, kuid hiljem lisandusid ka suurema töömahuga, kuni 3,4-liitrised mootorid.
Esialgu oli mootori kood M06, kuid hiljem 1980ndate keskel nimetati see ümber M30. Mootorite hüüdnimedeks said Big Six ja Senior Six, pärast seda kui M20 rida-6 mootoreid hakati tootma, 1970ndate lõpus.
Endla (selts)
23. veebruaril 1918 loeti Endla teatri rõdult esimest korda ette "Manifest kõigile Eestimaa rahvastele".
BMW M30
Pärast DOHC M50 mootori kasutuselevõttu 1990. aastal hakkas M30 järk-järgult välja surema.
Akvitaania hertsogkond
Akvitaania hertsogkond (oksitaani Duche d'Aquitània, prantsuse Duché d'Aquitaine) valitses Akvitaania ajaloolist piirkonda, mis laiub tänapäeva Prantsusmaal (mitte segi ajada tänapäeva Prantsuse Akvitaania piirkonnaga, mis on palju väiksem). Hertsogkonda valitseti Frangi, Inglise ja hiljem Prantsuse kuninga ülemvõimu all.
BMW M30
Ward's-i hinnangul on M30 üks parimaid mootoreid, mis on toodetud 20. sajandi jooksul".
Akvitaania hertsogkond
Ajalugu
thumb|280px|Akvitaania pärast Poitiers' lahingut (734–743).
Esimene Akvitaania hertsog, kelle nimi oli Felix, valitses hertsogkonda umbes aastast 660 ja nagu tema järglane Lupus, vandus ilmselt truudust Frangi kuningatele. Nende valitsuspaik oli Toulouse ja nad ei olnud frangid, vaid kohalikud aadlikud – Felix oli galloroomlane ja Lupus võib-olla bask. Nad kumbki ei olnud frankide nimetatud, vaid sõltumatud hertsogid, valitsedes Akvitaania ja Vaskoonia ühisvaldust (mida eraldas Garonne'i jõgi).
BMW M30
M30B35LE/M90
M30B35LE mootorit, mida nimetatakse ka M90-ks, kasutati aastatel 1979–1982 mitmetel mudelitel. See ühendab mootorispordi BMW M88 DOHC mootori plokk ja M30 mootori SOHC plokikaas.
Akvitaania hertsogkond
Ajalugu
Umbes 7. sajandi lõpul tegi Lupusi järglane hertsogina, Eudes, end selle piirkonna isandaks. Ta sõlmis rahulepingu Karl Martelliga ja põhjustas aastal 721 mauridele hävitava kaotuse Toulouse'i lahingus. Siiski ihkas Karl Martell lõunapoolseid alasid, ületas aastal 731 Loire'i jõe ja rüüstas Akvitaaniat. Eudes tõmbas frangid lahingusse, kuid kaotas ja nõrgenes. Varsti pärast seda lahingut, aastal 732, rüüstasid maurid Vaskooniat ja Akvitaaniat kuni Poitiers'ni ja võitsid Eudes'i kaks korda Bordeaux' lähistel. Eudes ei näinud muud võimalust, kui küsida abi Karl Martellilt ja vanduda truudust Frangi vürstile.
BMW M30
Turbomootorid
M30 kasutati ka turboülelaaduriga M102 ja M106 mootorite baasmootorina.
Alpina B10 Biturbo kasutas M30 modifitseeritud versiooni, kahe turbolaaduri ja sepistatud kolbidega. Mootori võimsus oli 265 kW (355 hj) 6000 p/min juures ja 520 N⋅m 4000 p/min juures ning see tegi sellest autost maailma kiireima sedaani. Viimased 50 M30 plokki saadeti Alpinasse, et kasutada neid viimases 50 B10 Biturbo tootmiseks.
Akvitaania hertsogkond
Ajalugu
Eudes'i järglane oli tema poeg Hunald, kes pöördus tagasi iseseisvuse juurde, trotsides nii frankide kuninga Karl Martelli võimu. Karolingide juht ründas Hunaldit kaks korda, aastatel 735 ja 736, kuid oli võimetu hertsogit ja Akvitaania võtmelinnade, Bourges'i, Limoges'i jne. krahvide kokkupandud armeed täielikult alistama. Lõppude lõpuks taandus Hunald kloostrisse, jättes nii kuningriigi kui ka jätkuva konflikti Waiferile. Mõne aasta jooksul pidas Waifer visalt ebavõrdset võitlust frankidega, kuid tema mõrv aastal 768 tähistas Akvitaania suhtelise iseseisvuse lõppu.
BMW M30
M102
M102 toodeti aastatel 1980–1982 ja M102 oli BMW esimene kuuesilindriline turbomootor.
Akvitaania hertsogkond
Karolingid
Aastal 781 kinkis Karl Suur Akvitaania oma noorele pojale Ludwigile, ja kui Ludwigit kirjeldati üldiselt kuningana, viidati Akvitaaniale Karolingide ajastul kui kuningriigile ja mitte kui hertsogkonnale. Kui Ludwig järgnes aastal 814 Karl Suurele keisrina, andis ta Akvitaania oma pojale Pippin I-le, pärast kelle surma aastal 838 valis Akvitaania aadel oma kuningaks tema poja Pippin II (suri aastal 865). Keiser Ludwig I oli siiski vastu sellisele korraldusele ja andis kuningriigi oma nooremale pojale Charlesile, hilisem keiser Charles II Paljaspea. Segaduse ja konflikti tulemusel langes see lõpuks Charlesile, kuigi aastatel 845 – 852 omas kuningriiki Pippin II. Aastal 852 vangistati Pippin II Charles II Paljaspea poolt, kes varsti pärast seda kuulutas oma poja Charles'i Akvitaania valitsejaks. Noore Charlesi surmaga aastal 866 sai kuningriigi tema vend Louis II Kogeleja, ja kui aastal 877 sai Louis frankide kuningaks, oli Akvitaania täielikult sulandunud Frangi krooni.
Aastal 845 sõlmitud lepinguga Charles II Paljaspea ja Pippin II vahel kahanes kuningriik Poitou, Saintonge'i ja Angoumois'i kaotuse võrra piirkonna loodeosas, mis anti Poitiers' krahvile Rainulf I-le. Juba taastatud Akvitaania hertsogi tiitlit kandis nüüd Rainulf, kuigi seda nõudsid ka Toulouse'i krahvid. Uus Akvitaania hertsogkond (sealhulgas kolm juba mainitud piirkonda) jäi vaatamata frangi ülemisandate mittenõustumisele Ramulfi järglaste kätesse aastani 893, kui krahv Rainulf II mürgitati kuningas Charles III (või Charles Lihtsameelse) käsul. Charles kinkis siis hertsogkonna Cluny kloostri asutajale, Auvergne'i krahvile Guillaume Vagale, kellele aastal 918 järgnes tema vennapoeg krahv Guillaume II, kes suri aastal 926. Hertsogid järgnesid üksteisele, kellest üks, Guillaume IV, võitles Prantsusmaa kuninga Hugues Capet' vastu, ja teine, Guillaume V Suur, suutis märgatavalt tugevdada ja laiendada oma võimu, kuigi tal nurjus püüe saada Lombardia kroon. Guillaume'i hertsogkond ulatus peaaegu vana Rooma Gallia Aquitania piirideni, kuid ei ulatunud Garonne'ist lõunasse, see piirkond oli gaskoonide valduses. Guillaume suri aastal 1030. Guillaume VIII ühendas 1052. aastal võidetud Gascogne'i hertsogkonna, 1058. aastal päritud Akvitaaniaga.
BMW M30
M102
M102 võimsus on 188 kW (252 hj) ja seda kasutati E23 7. seeria mudelitel, mis kandsid tähistust 745i.
Akvitaania hertsogkond
Anjou
Guillaume IX (suri aastal 1127), kes oli hertsog aastast 1087, oli kuulus ristisõdija ja trubaduur. Guillaume X (suri aastal 1137) andis oma tütre Eleanori naiseks Prantsusmaa kuningale Louis VII-le ja Akvitaania oli kaasavaraks. Kui Eleanor lahutas Louis'st ja abiellus aastal 1152 Inglismaa kuninga Henry II-ga, läks hertsogkond Inglise kroonile. Henry II-le meeldis kohalik vein, mida ta oma õukonnas eelistas. Kaks korda aastas tõid mitusada Inglise kaubalaeva Akvitaaniast veini Inglismaale. Henry II edendas ja rahastas Akvitaania madalike kuivendamist veini tootmiseks. Üks tema poegadest John Maata kaotas tolli sealt eksporditavatelt kaupadelt. Olles surunud maha mässu oma uues valduses, andis Henry II selle oma pojale Richardile. Kui Inglismaa kuningas Richard I Lõvisüda aastal 1199 suri, läks see tagasi Eleanorile ja pärast tema surma viis aastat hiljem sulandus see Inglise krooni ja edaspidi järgis see teiste Prantsusmaal asuvate Inglise valduste, nagu Normandia ja Anjou, saatust.
BMW M30
M106
M106 (nimetatakse ka M30B34MAE) asendas eelkäija M102 ja seda toodeti aastatel 1982–1986.
Florentino Pérez
pisi|Florentino Pérez (2015)
Boone'i maakond (Illinois)
Maakonna halduskeskus on Belvidere.
Florentino Pérez
Florentino Pérez Rodríguez (sündinud 8. märtsil 1947) on Hispaania ärimees, keskkonnainsener, endine poliitik ning praegune Madridi Reali president.
Kristin Kreuk
Kristin Laura Kreuk (sündinud 30. detsembril 1982 Vancouveris ) on Kanada filminäitleja, kes on eelkõige tuntud Lana Lang osatäitjana telesarjast "Smallville" ning filmidest "Snow White: The Fairest of Them All" (2001), "Street Fighter: The Legend of Chun-Li" (2009) ja "Irvine Welsh's Ecstasy" (2011).
Boone'i maakond (Illinois)
Ajalugu
Maakond moodustati 1837. aastal.
Florentino Pérez
Ta on ka tsiviilehitusettevõtte ACS Group esimees ning tegevdirektor. Ta oli ka Euroopa superliiga esimene ja ainus president, aprillis 2021 oli superliiga sunnitud UEFA survel enda tegevuse juba eos lõpetama.
Boone'i maakond (Illinois)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 54 165.
Kristin Kreuk
Lapsepõlv
Kristini vanemad on mõlemad arhitektid. Tal on noorem õde Justine Kreuk, kes õppis Harvardi Ülikoolis. Tema ema Deanna Che on Indoneesias sündinud hiinlanna. Keskkooli õpilasena tegeles Kristin võimlemisega ja käis karate treeningus, aga haiguse pärast lõpetas sportlaskarjääri.
Akvitaania hertsogkond
Anjou
Akvitaania Inglise kuningate valduses ulatus Loire'ist Püreneedeni, kuid selle ulatust piirasid kagust Toulouse'i krahvide laienevad maad. Nimi Guyenne, tuletis Akvitaaniast, näib tulevat kasutusse umbes 10. sajandil, ja järgnev Akvitaania ajalugu on Gascogne'i ja Guyenne'i ajalugu.
Õigus
Rooma provintsi Gallia Aquitania ja Läänegootide kuningriigi (418–721) järglasriikidena pärisid Aquitania (Akvitaania) ja Languedoc (Toulouse) läänegootide õiguse ja Rooma õiguse, mis kombineerituna andsid naistele rohkem õigusi, kui nende kaasaegsed teistes Euroopa osades. Eriti Lex Visigothorum 'iga, mis anti välja aastatel 642 ja 643 ja laiendati Rekkeswinthi koodeksiga aastal 653, võisid naised pärida maa ja tiitli ja hallata seda sõltumatult oma abikaasadest või meessugulastest, käsutada oma vara testamendiga, kui neil ei olnud pärijaid, ja naised said end esindada ja olla kohtus tunnistajad 14. eluaastast ning korraldada oma abielu 20. eluaastast. Sellest tulenevalt oli meest eelistav esmasünniõigus praktiseeritud pärimisõigus aadli seas.
Minimaalne alveolaarkontsentratsioon
Minimaalne alveolaarkontsentratsioon  ehk minimaalne alveolaarne kontsentratsioon (minimal alveolar concentration; lüh MAC) on anestesioloogias ja farmakoloogias kasutatav inhalatsioonianesteetikumide võimekuse näitaja, millega väljendatakse aine manustamise järgset kopsualveoolide minimaalset selle aine aurude sisaldust, mis välistab 50%-l saajatest liikumist vastuseks kirurgilisele stimulatsioonile (naha lõige). Formaalses definitsioonis pidi selline näit püsima vähemalt 15 minutid et kontsentratsioonid kopsu alveoolides, vereringes ja ajus jõuaksid ühtlustada.
MACi defineerisid 1963. aastal Eger ja Merkel loomauringu käigus kahe aine võrdluse tulemusel.
1964. aastal laiendati termini kasutust ka inimeste halotaananesteesia tarbeks.
Kristin Kreuk
Eraelu
Kristin Kreuk on pika aega suhtes näitleja Mark Hildrethiga, kellega ta tutvus filmis "Earthsea".
Brīvzemnieki vald
pisi|Valla maastik Brīvzemnieki vald (läti keeles Brīvzemnieku pagasts) on vald Lätis Limbaži piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Aloja, Braslava, Pāle ja Katvari vallaga ning Valmiera piirkonna Dikļi ja Matīši vallaga.
Valla pindala on 104 km². 2010. aasta seisuga elas seal 1107 inimest. Valla keskus on Puikule küla.
Ajalugu
Aastal 1945 moodustati endise Ozoli valla aladele Brīvzemnieki külanõukogu, Aastal 1950 liideti sellega likvideeritav Ozoli külanõukogu, aastal 1954 liideti sellega ka Puikule külanõukogu. Aastal 1977 liideti osa külanõukogu aladest Aloja linnaga, osa aga Katvari külanõukoguga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Aloja piirkonda.
Valla aladel asusid Puikule ja Ozolmuiža mõis.
Kaitstavad objektid
Ozolmuiža mõisa park ja häärber on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised. Kunstimälestistena on riikliku kaitse all veel viis selle mõisa ahju, kaks lage ja ühe saali interjöör.
Valla aladele jääb kolm järve - Suur ja Väike Ozolmuiža järv ning Muļķezers. Looduskaitse all on Pauži pajud, Vekteri haab, Alkšņi tamm, Dreimaņi pärn, Dreimaņi saar, Pauži elupuu, Puikule park, Virķi pärn, Dūņi tamm, Melkalējase tamm, Dūņi pajud, Bunde pajud, Koklejase pärn, Rezgaļi paju, Virķi paju, Baidiņi tammed, Melngārši tamm, Ozolmuiža allee pärnad, Ozolmuiža tammed, Ozolmuiža saared, Ozolmuiža künnapuu, Ozolmuiža lehis, Ozolmuiža mänd, Jaanitule aseme lehis ja Valmieriņi paju.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 904 lätlast, 33 venelast, 21 valgevenelast, 7 ukrainlast, 9 poolakat ja 4 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Seletus
Seletus on edukas vastus küsimusele, miks leidis aset mingi konkreetne sündmus või miks on olemas mingi nähtus (sealhulgas mingi seaduspära).
Seletust vastandatakse kirjeldusele, mis ütleb, mis ja kuidas on või toimub, mitte aga seda, miks see on või toimub. Erinevad seletuse teooriad mõtestavad seletuse ja kirjelduse erinevust erinevalt.
Seletust uuritakse teadusfilosoofias, eeldades, et seletusel teadusel ja väljaspool teadust ei ole põhimõttelist erinevust, lihtsalt teadus kaldub olema detailsem, täpsem, rangem jne. Sellepärast oodatakse seletuse filosoofiliselt teoorialt, et see haaraks ka vähemalt osa mittefilosoofilisi seletusi.
Eristub subjektiivne ja objektiivne seletus, ning kogemuseelne seletus (aprioorne seletus) ja kogemusjärgne seletus (empiiriline seletus).
Kogemusjärgne seletus
Seletus on (teadusuuringutes) väited, mis konstrueeritakse faktide kogumi kirjeldamiseks, ning nende faktide põhjuste, konteksti ja tagajärje selgituseks. Seletusega (miks ja kuidas) võib kehtestada eeskirju või seadusi ning võib selgitada kehtivaid reegleid ja/või seadusi, mis käsitlevad objekte ja nähtusi. Seletuse osad võivad olla kaudsed ja omavahel seotud. Sellist seletust edastavad erinevad kommunikatsioonivahendid, näiteks muusika, tekst ja graafika. Seletus on tõlgendatav ja vaieldav.
Seletus on võimalus leida uusi teadmisi ja uuritavate nähtuste erinevate osade suhestusi. Selgitustel on erinev seletusjõud. Näiteks oletus (hüpotees) on teoreetiline vahend, mida kasutatakse empiiriliste uuringute selgituste testimiseks.
Edgar Loening
Edgar Loening (14. juuni 1843 Pariis – 19. veebruar 1919) oli saksa õigusteadlane.
Aastast 1877 töötas ta korralise professorina Tartu ülikoolis. Aastast 1883 töötas ta Rostocki ülikoolis.
Folklore Fellows
Folklore Fellows on rahvusvaheline folkloristide võrgustik. Võrgustiku eesmärkide seas on arendada suhteid eri maade folkloristide vahel. Võrgustik tegutseb Soome Teaduste Akadeemia egiidi all. Võrgustiku liikmed kuuluvad väljaande Folklore Fellows' Communications toimetuskolleegiumisse.
Võrgustikule panid aluse 1907 Kaarle Krohn, Johannes Bolte ja Axel Olrik.
Kaitsepolitsei (Soome)
Kaitsepolitsei ehk Supo (lühend soomekeelsest nimetusest Suojelupoliisi) on Soome Vabariigi Siseministeeriumi haldusalas olev riikliku julgeoleku ja vastuluureametkond, kelle ülesandeks on riiklike saladuste ning põhiseadusliku korra kaitse.
Liudvinavas (Vilnius)
Liudvinavas (poola keeles Ludwinowo) on Vilniuse linnaosa, mis asub linna edelaosas Paneriai valla territooriumil. Liudvinavas piirneb idas Aukštieji Paneriaiga, lõunas Kazbėjaiga, läänes aga Gureliai, Trakų Vokė, Kulokiškėse ja Mūrinė Vokėga.
Liudvinavas jääb osaliselt Vokė hüdrograafilisele kaitsealale.
Linnaosa kohal asus varem samanimeline küla. Küla nimi tuleneb omakorda tõenäoliselt isikunimest. Aastal 1905 oli külas ja selle juures asunud Tyszkiewiczitele kuulunud kõrtsis 335 elanikku. Aastal 1931 oli Liudvinavases 546 elanikku. Aastal 1959 oli seal 576 elanikku. Nõukogude perioodil moodustati sinna Mitšurini nimeline kolhoos, mis keskendus aiandussaaduste tootmisele. Aastal 1969 ühendati küla alad Vilniuse linnaga. Aastal 2012 avati Liudvinavases Vilniuse esimene lemmikloomade kalmistu.
Liudvinavases on sündinud poola näitleja ja laulja Stanisław Gruszczyński.
Maximi kuulipilduja
Kuulipilduja Vene modifikatsioon on PM M1910.
Kuulipildujat kasutati laialdaselt Inglise-Buuri sõjas, Esimeses ja Teises maailmasõjas.
Georg Otsa ja Mikk Mikiveri pink
Georg Otsa ja Mikk Mikiveri pink on Georg Otsale ja Mikk Mikiverile pühendatud mälestusmärk Võsu alevikus Haljala vallas.
Pooliku paadi kujuline pink asub maja ees, mis algul kuulus Georg Otsale ja hiljem Mikk Mikiverile. Pingilt avaneb kaunis vaade Võsu rannale, Käsmu lahele ja külale. Pink avati 31. augustil 2013.
Anina
Anina (saksa keeles Steierdorf, ungari keeles Stájerlakanina) on linn Rumeenias Caraș-Severini maakonnas. Linn asub ajaloolises Banaadi piirkonnas, maakonnakeskusest Reșițast ligikaudu 24 km lõunas.
Linna haldusalasse kuulub üks küla: Steierdorf (Steierdorf, Stájerlak).
Kivisütt kaevandati Aninas alates 1790. aastal. Kivisöe kaevandamine lõpetati 2006. aastal.
2002. aastal leiti Aninast Pestera cu Oase koopast Euroopa vanimad kromanjoonlaste ehk pärisinimeste säilmed, mille vanus on 37 800 aastat.
Latiniseerimine Nõukogude Liidus
Latiniseerimine ehk latinisatsioon (латинизация latinizatsija) oli Nõukogude Venemaa ja seejärel Nõukogude Liidu rahvaste kirjakeelte ladina tähestikule üleviimise kampaania 1920. ja 1930. aastatel.
Ajalugu
Latiniseerimine algas araabia tähestikku kasutanud keeltest. Araabia tähestiku asemel ladina tähestiku kasutamist pooldav liikumine algas 1921. aastal Aserbaidžaanis ja Põhja-Kaukaasias (Inguššias, Põhja-Osseetias ja Kabardiinias). Esimene turkoloogide kongress peeti 1926. aasta märtsis Bakuus, kus turgi rahvaste esindajad otsustasid Leningradi ja Moskva turgi keelte teadlaste osalusel kaaluda Aserbaidžaani kogemuse rakendamist teistes Nõukogude Liidu vabariikides ja autonoomsetes piirkondades. Selle töö juhendamiseks loodi uue turgi tähestiku üleliiduline keskkomitee (vene keeles Всесоюзный центральный комитет нового тюркского алфавита, lühend ВЦК HTA). Üleliidulise keskkomitee 1. pleenumil, mis peeti 1927. aastal Bakuus, võeti vastu 34-täheline unifitseeritud turgi tähestik (jaꞑalif), millele oli vastavalt keeltele lisatud täiendavaid tähemärke.
1930. aastate lõpuks oli enamik Nõukogude Liidu keeli üle viidud ladina tähestikule.
Järgmiste keelte tähestikud latiniseeriti või loodi uuesti :
Koostati ja kiideti heaks järgmiste keelte tähestikud:
Kuid neid ei võetud kasutusele. Töötati välja kõigi teiste Nõukogude Liidu rahvaste tähestike latiniseerimise projektid.
8. augustil 1929 anti NSV Liidu Kesktäitevkomitee ja NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu otsusega "NSV Liidu araabia kirjaga rahvaste uuest ladina tähestikust" ladina tähestikule üleminekule ametlik staatus. Järgnes ajalehtede ja ajakirjade, kirjastuste ja haridusasutuste uuele tähestikule üleminek. Alates 1930. aastast algas latiniseerimise uus etapp: teiste keelerühmade rahvaste üleminek uuele tähestikule.
Kokku loodi aastatel 1923–1939 ladina tähestiku alusel tähestikud 50 keelele 72-st Nõukogude Liidu kirjakeelest. On iseloomulik, et ladina tähestikku kohaldati jakuudi ja komi keelele, milles olid olemas õigeusu misjonäride välja töötatud kirillitsapõhised tähestikud. Mari, mordva ja udmurdi keeles jätkus kirillitsa tähestiku kasutamine isegi maksimaalse latiniseerimise ajal.
Kuid 1936. aastal algas uus kampaania – kõigi Nõukogude Liidu rahvaste kirjakeelte üleminek kirillitsale, mis jõudis põhiliselt lõpule 1940. aastaks (saksa, gruusia, armeenia ja jidiši keel jäid Nõukogude Liidus levinud keeltest kirilliseerimata, kolme viimast ka ei latiniseeritud). Hiljem jäid kirillitsale üle viimata ka poola, soome, läti, eesti ja leedu keel, ehkki viimast üritati kirillitsale üle viia juba 19. sajandi lõpus – 20. sajandi alguses.
International Baccalaureate
Rahvusvaheline Bakalaureaat (International Baccalaureate, ehk IB) on rahvusvahelise õppe sihtasutus, mis on asutatud 1968. aastal.
Sihtasutuse peakorter asub Genfis Šveitsis.
IB oli varem tuntud kui Rahvusvahelise Bakalaureaadi Organisatsioon (IBO). See pakub nelja haridusprogrammi: IB Diploma Programmi ja IB karjääri-teemalist programmi õpilastele vanuses 16–19, IB Põhikooli Programmi õpilastele vanuses 11–16, ja IB Algklassi Programmi lastele vanuses 3–12. Et õpetada neid programme, peavad koolid taotlema luba IB organisatsioonilt.
Organisatsiooni nime ja logo muudeti 2007. aastal, et kajastada ümberkorraldamist. "IB" võib nüüd öelda organisatsiooni enda, kõigi nelja programmi, või diplomi kohta.
Loomisest
Kui Marie-Thérèse Maurette kirjutas paberi "Pedagoogilised meetodid rahu jaoks: kas need on olemas?" aastal 1948, lõi ta raamistiku, millest lõpuks sai IB Diplomi Programm (IBDP). 1960. aastate keskel lõi rühm õpetajaid Genfi rahvusvahelisest koolist (Ecolint) Rahvusvaheliste Koolide Eksamite Sündikaadi (ISES), millest hiljem sai Rahvusvahelise Bakalaureaadi Organisatsioon (IBO) ja seejärel Rahvusvaheline Bakalaureaat (IB).
IB õppija profiil
IB õppija profiil iseloomustab IB tegevuste missiooni, andes kokkuvõtliku ülevaate ülemaailmsest ühiskonnast mis ühiselt kasutab IB õpetamise filosoofia väärtusi. IB õppija profiil kirjeldab rahvusvahelise mõtteviisiga hariduse omadusi ja tulemusi. IB õpilased pürgivad olla:
Õppija profiil on kõigi nelja programmi aluseks.
Diplomiprogrammi (DP) õppekava ülevaade
Vanus: 15–19
DP-Core
Õppeainete valdkonnad
Karjääri seotud programmi (LP) õppekava ülevaade
Vanus: 16–19
Kolmeosaline raamistik
CP Core
International Baccalaureate koolid Eestis
Eesti Rahvusvaheline Kool (International School of Estonia)
Eesti Rahvusvaheline Kool pakub järgnevaid IB õppeprogramme:
Tallinna Inglise Kolledž oli esimene IB õppega munitsipaalkool. Esmalt hakati rakendama Diplomiõppe Programmi (Diploma Programme) alates 1. septembrist 2009.
Tallinna Inglise Kolledž pakub järgnevaid IB õppeprogramme:
Miina Härma Gümnaasium (Miina Härma Gymnasium)
Tartu linnas asuv Miina Härma Gümnaasium oli kolmas IB õppega kool Eestis. Esimesena rakendati Diplomiõppe Programmi (Diploma Programme) alates 1. septembrist 2011.
Audentese Erakool (Audentes Private School)
Audentese Erakool on neljas IB õppega kool Eestis. Tegu on erakooliga, kus rakendatakse ainult Diplomiõppe Programmi (Diploma Programme). Diplomiõpet hakati rakendama alates 1. septembrist 2011.
Katalin Cseh
Katalin Cseh (sündinud 29. juulil 1988 Montrealis) on Kanadas sündinud Ungari arst ja poliitik. Ta on aastast 2019 Euroopa Parlamendi liige.
Ta sündis aastal 1988 Montrealis. Gümnaasiumi lõpetas ta Budapestis. Seejärel lõpetas ta Semmelweisi ülikooli akušöör-günekoloogina. Aastal 2015 lõpetas ta Erasmuse Rotterdami Ülikooli magistrikraadiga tervishoiumajanduse, -poliitika ja -õiguse alal.
Aastal 2015 asutas ta liikumise Momentum, millest kaks aastat hiljem sai liberaalne erakond. 2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideeris ta Euroopa Parlamendi liikmeks. Euroopa Parlamendis on ta fraktsiooni Uuenev Euroopa üks aseesimeestest.
Dixville Notch
pisi|The Balsams Grand Resort Hotel Dixville Notch on küla USAs New Hampshire'i osariigis Coosi maakonna Dixville'i vallas. Asub mägede jalamil, umbes 22 km kaugusel Kanada piirist.
Küla on tuntud selle poolest, et seal avatakse valimisjaoskonnad valimispäeva keskööl ja pärast seda, kui kõik valijad on samas hääletanud, loetakse hääled ka kohe üle. Seega on see esimene valimisjaoskond, mille tulemus teatavaks tehakse köites sellega ajakirjanduse tähelepanu. Traditisiooniliselt on seal ülekaalus olnud vabariiklaste toetajad, kuid esimest korda võitis Demokraatliku Partei presidendikandidaat Dixville Notch'is 2008. aastal, mil Barack Obama sai 15 häält 21-st. 2012. aasta presidendivalimistel said mõlemad põhikandidaadid, Barack Obama ja Mitt Romney võrdselt 5 häält. 2016. aasta presidendivalimistel sai Hillary Clinton 4 ja Donald Trump 2 häält. Libertaarse Partei kandidaat Gary Johnson sai 1 hääle. 2020. aasta presidendivalimistel sai Joe Biden kõik 5 külas antud häält.
Külas asub The Balsams Grand Resort Hotel.
Vabatahtliku töö turism
Vabatahtliku töö turism (inglise keeles volunteer tourism või voluntourism) on turismivorm, mille korral reisijad teevad vabatahtlikku tööd, et abistada kogukonda või keskkonda reisisihtkohas, mida külastatakse.
Vabatahtliku töö turismi vahendavad pigem kasumit tootvad ettevõtted kui heategevusorganisatsioonid, osalejad on enamjaolt noored täiskasvanud, reisi pikkus on alla ühe kuu ja vabatahtlik tegevus on ühendatud muude reisitegevustega.
Vabatahtliku töö turism on muutunud väga populaarseks ja 2015 aasta andmete põhjal osales vabatahtlikes programmides 10 miljonit inimest ja nendes osalemiseks kulutasid nad 2 miljardit eurot.
Ajalugu
Rahvusvahelise vabatahtliku tegevuse ametlikuks alguseks võib pidada Briti Punase Risti Voluntary Aid Detachmenti (VAD) struktuuri loomist 1909. aastal. VAD vabatahtlikud tegutsesid esimese maailmasõja ajal lahinguväljadel üle Euroopa ja Lähis-Ida ning ravisid sõdureid ja tsiviilisikuid olenemata sellest, mis riigi sõjaväkke nad kuulusid.
1960ndatel said üliõpilaste ja teaduskraadi saanud lõpetajate seas populaarseks vabatahtliku tegevuse liikumine ja välismaal õppimise programmid. Ühinenud Rahvaste Organisatsioon alustas noortele spetsialistidele mõeldud vabatahtlike programmidega, mis kestsid enam kui kaks aastat.
Viimastel aastatel on rahvusvahelise vabatahtliku tegevuse kättesaadavus kasvanud märgatavalt ning paljud heategevusorganisatsioonid ja reisibürood viivad kokku vabatahtlikud valitsusväliste organisatsioonidega arengumaades. Jätkuvalt tegutsevad ka keskmise ja pika kestusega programmid, mis on mõeldud kvalifitseeritud vabatahtlikele. Näiteks aastatel 2013–2016 professionaalsete vabatahtlike abi Ebola viirushaiguse epideemia peatamiseks Lääne-Aafrikas.
Peamised tegevusvaldkonnad
Keskkonna- ja looduskaitse
Humanitaarabi
Kogukonna aitamine
Vabatahtliku töö turismi põhimotiivid
Allpool on esitatud mõned põhjused, miks harrastatakse vabatahtliku töö turismi :
Mõju
Reisimine ja vabatahtlik töö toovad inimese välja tema igapäevasest keskkonnast ning annavad võimaluse uuteks kogemusteks, et teha midagi head ühiskonnale. Inimesed saavad reisida paikadesse, kuhu muidu ei satu, kogeda kohalike elu, avardada silmaringi, õppida midagi uut, saada uusi kontakte ja anda oma panus maailma paremaks muutmisel.
Üha enam on ilmunud erinevaid artikleid selle kohta, et vabatahtliku töö turism võib teha ka rohkem halba kui head. Alljärgnevalt on loetletud mõned puudused, mis võivad selle turismivormiga kaasneda :
Negatiivse mõju vältimiseks on tähtis põhjalik eeltöö ja valida välja usaldusväärne organisatsioon või programm.
Huesca provints
Huesca on provints Põhja-Hispaanias Aragóni autonoomse piirkonna põhjaosas.
Eesti Omavalitsuse Sisedirektoorium
Eesti Omavalitsuse Sisedirektoorium oli Eestis Saksamaa okupatsiooni ajal 1941-1944 tegutsenud Eesti Omavalitsuse üks haldusasutusi. Direktoorium asus Tallinnas Pagari tänaval 1. Direktooriumi juhtis sisedirektor, kelleks oli Oskar Angelus.
Direktooriumil oli mitu allasutust:
Franklin (Tennessee)
Franklin on linn Ameerika Ühendriikides Tennessee osariigis, Williamsoni maakonna halduskeskus.
Franklin asub umbes 32 km Nashville'i kesklinnast lõunas.
2010. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 62 487 inimest.
Asula rajati 1799. aastal ja see sai nime Benjamin Franklini järgi. Ameerika kodusõja ajal peeti 30. novembril 1864 linnas Franklini lahing.
Linnas on meditsiiniteenuste ja meediaettevõtteid ning Nissani Põhja-Ameerika peakorter.
pisi|tühi|Tänav kesklinnas
Denel Y3
pisi|Denel Y3 Denel Y3 on Lõuna-Aafrika Vabariigis kasutatav 40 mm automaatgranaadiheitja.
Aleksandr Burmistrov
Aleksandr Olegovitš Burmistrov (vene keeles Александр Олегович Бурмистров; sündinud 21. oktoobril 1991) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Kaasani AK Bars.
Ta alustas Kaasan AK Barsis ka klubikarjääri. KHL-is debüteeris ta hooajal 2008–09.
2009. aastal suundus Burmistrov mängima Põhja-Ameerikasse. Ta liitus Ontario Hockey League'i klubiga Barrie Colts. 2010. aastal valiti ta NHL-i draft'is Atlanta Thrashersi poolt kaheksanda valikuna. NHL-is debüteeris ta 8. oktoobril 2010 mängus Washington Capitalsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 29. oktoobril mängus Buffalo Sabresi vastu. 2011. aastal kolis Atlanta Thrashers Kanadasse ja hakkas tegutsema nime all Winnipeg Jets.
Aastatel 2013–2015 mängis Burmistrov AK Barsis. Seejärel naasis ta Jetsi. 2017. aasta jaanuaris liitus ta Arizona Coyotesiga. 2017. aasta juulis siirdus ta Vancouver Canucksi, kuid ta sai seal minimaalselt mänguaega. 24 mänguga sai ta kirja kaks väravat ja neli väravasöötu. Sama aasta detsembris teatas tema agent, et Burmistrov on oma NHL-i karjääri lõpetanud. Tema edukamaks hooajaks NHL-is jäi 2011–12, kui ta lõi Jetsi meeskonnas liigas 13 väravat ja andis 15 väravasöötu.
Hooaja 2017–18 teises pooles liitus ta taas AK Barsiga. Samal hooajal võitis ta klubiga Gagarini karika. 2018. aasta septembris siirdus ta Ufa Salavat Julajevi. Ta mängis seal kuni hooaja 2019–20 lõpuni, naastes seejärel jällegi Kaasani.
2014. aastal tuli Burmistrov Venemaa jäähokikoondise koosseisus maailmameistriks. Lisaks võitis ta 2016. aasta maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Eesti arstide loend (1940)
Eesti arstide loend on viimane avaldatud Arstide Koja hääleõiguslike liikmete loend tähestikulises järjekorras.
Rakke külanõukogu
Rakke külanõukogu asutati 8. augustil 1945 Rakke valla koosseisus, sinna kuulusid algul Suure-Rakke, Väike-Rakke, Edru, Jaola, Räitsvere, Lammasküla ja Koluvere küla.
26. septembril 1950 arvati külanõukogu Väike-Maarja rajooni koosseisu.
17. juunil 1954 liideti külanõukoguga Ao külanõukogu, sellega saavutas külanõukogu endise Rakke valla ulatuse.
Vilainiai vald
Valla pindala on 179 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3618 inimest. Vilainiai vald moodustati aastal 2001, mil liideti Aristava vald ja osa Kėdainiai maavallast. Valla keskus on Vilainiai küla. Vallamaja asub aadressil Parko g. 6, vallavanem on Antanas Bružas. Vallas asub ka Rimuoliai huutor, kus aastal 2011 elanikke ei olnud.
Rakke külanõukogu
3. septembril 1960 liideti külanõukoguga osa Salla külanõukogu.
Vilainiai vald
pisi|Aristava pisi|Aristavėlė mõisa häärber pisi|Bubiai paisjärv pisi|Daukainiai pisi|Galkantai pisi|Koliupė pisi|Rudžiai pisi|Šventybrastise maastikukaitseala
Rakke külanõukogu
1. aprillil 1962 arvati Väike-Maarja rajoon Rakvere rajooni koosseisu.
Vilainiai vald
Lisaks küladele on vallas ka mõni huutor.
Aleksander Pilar
Aleksander Pilar (9. august 1912 Sevastopol – 3. august 1989 Tallinn) oli Eesti kunstnik.
Browni maakond (Illinois)
Browni maakond (Brown County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Aleksander Pilar
Elukäik
Ta pärines Pilar von Pilchau baltisaksa aadlisuguvõsast. Tema isa oli Venemaa keiserliku armee laevastiku ohvitser, pere asus 1922. aastal elama Eestisse. Ta omandas üldhariduse Aadria mere rannikul Kotoris, Haapsalus ja Tallinnas Vene Linnagümnaasiumis.
Browni maakond (Illinois)
Maakonna halduskeskus on Mount Sterling.
Aleksander Pilar
Elukäik
Aastatel 1935–1938 õppis ta Anatoli Kaigorodovi maalistuudios. Aastatel 1938–1941 õppis ta Riigi Kunsttööstuskoolis.
Nõukogude okupatsiooni ajal 1941. aastal mobiliseeriti ta Punaarmeesse ja saadeti Uuralitesse tööpataljoni. Aastatel 1942–1944 oli ta Jaroslavlis Eesti NSV Riiklikes Kunstiansamblites administraator.
1944. aastast Eesti Nõukogude Kunstnike Liidu liige. Sõja lõppedes elas ta Tartus ja tegeles tarbekunsti keskuse kohaliku osakonna asutamise ja juhtimisega. Aastatel 1944–1948 tegi ta dekoratsioonid ja kostüümid Vanemuise lavastustele "Kolm musketööri", "Lumekuninganna" ja "Vaba tuul".
Browni maakond (Illinois)
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6937.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Aleksander Pilar
Elukäik
Ta oli tunnustatud akvarellist, maalis peamiselt linnavaateid, maastikke, natüürmorte ja portreid. Ta on kujundanud ka plakateid ja postkaarte, joonistanud karikatuure, illustreerinud lasteraamatuid, teinud lavakujundusi ja kavandanud kostüüme.
GDNFi perekonna ligandid
pisi|3D struktuur GDNF valgust Gliia rakkuliinides saadud neurotroofilise faktori (GDNF – glial cell line neurotrophic factor) perekonna liikmeteks on GDNF, neurutrin (NRTN), persephin (PSPN) ja artemin (ARTN). Tegemist on väikeste valkudega, mis esmakordselt eraldati gliia rakkudest. Selle valguperekonna ligandide signaaliülekanne toimub kaasretseptor GFRα-ga (GDNF-family receptor-α) seondunult läbi RET retseptori.
Gliia rakkuliinides saadud neurotroofilise faktori perekonna liikmed (GFLid) on potentsiaalsed ravimikandidaadid. Nende abil on suudetud nii in vivo kui ka in vitro katsetes ravida erinevaid närvirakke, mis saavad kahjustada Parkinsoni tõve ja teiste närvihaiguste korral. Senine ravi on nende haiguste puhul keskendunud haigestumise pidurdamisele, aga GFLide abil loodetakse leida ravim, mis oleks võimeline ka taastama haigusega kannatada saanud rakke.
GFLide toimemehhanismide, kaasretseptorite, raviomaduste ja väikse molekuliga mimeetikute väljatöötamisega tegeleb Mart Saarma labor Helsingi Ülikooli biotehnoloogia instituudis.
GDNFi perekond
Gliia rakkuliinidest saadud neurotroofiline faktori perekonna ligandid on osa muutuvate kasvufaktorite-β (TGF-β) superperekonnast, kus rohked tsüsteiini jäägid paiknevad teineteise suhtes sarnasel moel. Vaatamata aminohapete järjestuse väiksele sarnasusele on kirjeldatud TGF-β superperekonna liikmed struktuurselt sarnaste konformatsioonidega. Sarnaselt teiste TGF-β perekonna liikmetega nagu TGF-β2 ja OP-1, on GDNFi dimeeril tasapinnalised "sõrmed", mis koosnevad suurel hulgal β-lehtedest. GDNFi dimeer on painduv. See omadus tuleb alfaheeliksi paiknemisest painduva rihma otsas, mis võimaldab dimeeri eriosadel liikuda, aga siiski säilitada tugevat kontakti teiste osadega. Alfaheelikseid kinnihoidev punkt asub valgu keskosas paiknevas tsüsteiini sõlmes. GDNF toimib homodimeerina ning kuulub tsüsteiini sõlmega valkude perekonda. Tsüsteiini sõlm on struktuuri osa, mis koosneb kuuest tsüsteiini jäägist, mis on kokku seotud kolme disulfiidse sidemega.
Sarnaselt teiste eritatud valkudega toodetakse GFL-i (GDNF family ligand) organismis eellasvalguna. Olgugi et GFL-ide sünteesi organismis on põhjalikult uuritud, on jätkuvalt ebaselge, millised geenid ja mehhanismid reguleerivad GFL-i.
GFL-id osalevad praktiliselt igas neuroni eluetapis, aga nende täpsed toimemehhanismid ja regulatsioon on jätkuvalt ebaselged. Teatud närvirakud lähevad üle ühelt GFL-ilt teisele, olgugi et need mõlemad GFL-id suudavad aktiveerida samu signaaliradu. Samas võib üks GFL erinevates elu staadiumites põhjustada kategooriliselt erinevaid bioloogilisi vastuseid.
GDNFi perekonna signaali kandumine
pisi|GDNFi perekonna ligandide signaalülekanne pisi|GFRα1 proteiin Kõik GDNFi perekonna liikmed kannavad oma signaali läbi türosiinkinaasi retseptori (RTK – receptor tyrosine kinase), mis on ümber paiknenud transfektsiooni käigus (RET – reaarranged during transfection). RET on rakumembraani läbiv proteiin, mis erinevalt teistest RTKdest koosneb rakuvälises osas neljast kadheriinilikust üksusest ja rakusiseses osas tüüpilisest türosiinkinaasi domeenist. RET on võimeline aktiveerima erinevaid signaaliradu, mille hulgas on äärmiselt oluline neuritogeneesi signaalirada MAPK ja neuroülekande tugevdamises olulised signaalirajad PLC-γ ja PI3-kinaas. Signaali ülekandumine ei toimu RETi ja GFLi otsesel interaktsioonil, vaid erinevalt teistest teadaolevatest RTKdest on ülekandumise toimumiseks vajalik kaasretseptor. Need kaasretseptorid on tuntud kui GDNFi perekonna retseptor-α-d (GFRα – GDNF family receptor-α). Tundmatu fosfolipaasi või proteaasi lõhestamisel saab GFRαsid teha lahustuvateks, kuid enamasti on nad seotud rakumembraani GPI ankruga. Ligandis spetsiifilisuse otsustab moodustuv GFRα-RET kompleks.
Esmalt interakteerub GFL vastava GFRα kaasretseptoriga ning seejärel moodustab kompleksi RETiga. Algse mudeli kohaselt on monomeerne või dimeerne GFRα1 sihtmärgiks GDNF dimeerile. Nad moodustavad GDNF-GFRα1 kompleksi, mis seostub kahe RET retseptoriga raku välispinnal. Seostumine rakuvälisele domeenile põhjustab homodimerisatsiooni, RETi aktivatsiooni ja raku siseses osas türosiinide autofosforülatsiooni. Pärast seda seostub RETi rakusisene osa erinevate rakusiseste signaalproteiinidega. Eelduste kohaselt käituvad ka teised GFLi pere liikmed sarnaselt GDNFiga. Kõigile neljale GNDFi perekonna ligandile (GFLile) vastab oma kaasretseptor GFRα: GDNF seostub GFRα1ga, neurturin (NRTN) GFRα2ga, artemin (ARTN) GFRα3ga ja persephin (PSPN) GFRα4ga. Mõningast ristseostumist on suudetud tõestada, näiteks on persephin võimeline toimima ka läbi GFRα1.
GPI ankurdatud GFRα on koondunud lipiidparvedesse ja kompleksi moodustumisel RETiga liigub ka RET samasse lipiidparve. Lipiidne parv paneb interakteeruvad molekulid üksteise lähedale mõlemal pool plasmamembraani ning välistab interaktsioonid molekulidega, mis ei asu lipiidses parves. Eksperimentaalsed andmed näitavad, et see parvedesse koondumine on oluline allavoolu signaaliülekandes. RETi ülekandumine lipiidi parvedesse on oluline seal asuvate signaalproteiinide tõttu, sest RET peab efektiivseks signaaliülekandeks seostuma signaalproteiinidega.
Alternatiivne GFRα-RET aktivatsiooni mudel väidab, et aktiveeritud retseptori monomeerid ja aktiveerimata dimeerid eksisteerivad tasakaalus, mis omakorda on tasakaalus aktiveeritud dimeeridega. GFRα-RET kompleksi puhul eksisteerib veel teisigi tasakaale, sest GFRα saab interakteeruda RETiga ka ligandi puuduses. Vastavalt on väidetud, et eelvalminud GFRα-RET ja heterotetrameerne (GFRα)2-(RET)2 kompleksid eksisteerivad.
Kliiniline tähtsus
GDNFi peetakse atraktiivseks terapeutiliseks vahendiks Parkinsoni tõve ja amüotroofiline lateraalskleroosi (ALS) raviks. GDNF ja teatud teised väikse molekuliga mimeetilised ühendid on suutelised tugevdama dopamiini neuroneid, mida mõjutab Parkinson. Loomsed ja kliinilised katsed on kinnitanud GDNFi positiivset mõju närvirakkude jätkete kasvule. GDNFi on kasutatud näo motoneuronite päästmiseks ja atroopia vältimiseks ning aksotoomia põhjustatud massilise mootorneuronite rakusurma ja atroopia vältimiseks. Lisaks sellele on Parkinsoni tõve loomsed katsed näidanud, et GDNF suudab vältida neurotoksiinide indutseeritud dopamiinsete närvirakkude surma.
Ka neurturin, persephin ja artemin on positiivse mõjuga erinevate närvihaiguste korral. Neurturin suudab elavdada basaal eesaju kolinergilisi närvirakke ja seljaaju motoorseid neuroneid, mistõttu nähakse neurturinis potentsiaalset Alzheimeri ja ALS ravimit.
GFLide mimeetikud
GFLide polüpeptiidid ei ole sobivad farmakoloogilised agendid, ennekõike kuna nad pole võimelised läbima vere-aju barjääri. Seetõttu on ilmnenud vajadus arendada väikse molekuliga agonist, mis on suuteline seonduma GFRαga ja esile kutsuma RETi aktivatsiooni. GFLide mimeetikud ehk ained, mis käituvad sarnaselt GFLidega, annaksid võimaluse ravimit manustada süstemaatiliselt, parema stabiilsuse ja farmakokineetika ning vähendaksid ravimi maksumust. Sünteetiliselt loodud väike molekul võib osutuda spetsiifilisemaks kui GFL, mida ta immiteerib. GDNF on võimeline signaali üle kandma ka läbi GFRα2 ja GFRα3, aga väikese molekuliga ühend võiks olla võimeline aktiveerima ainult GFRα1-RET kompleksi ja teha seda spetsiifilisemalt kui GDNF, aktiveerides kvantitatiivselt erinevaid RETi reguleeritud signaaliradasid.
Heterodimeerseid GFRα-RET ja heterotetrameerseid (GFRα)2 -(RET)2 komplekse on organismis piisaval hulgal, et GFLi mimeetikul oleks otstarbekas sihtida neid komplekse. Selline sihtmärgi valik aitab vähendada RETi aktiveerimisest võimalikke kõrvalnähtusid.
Arvatakse, et türosiinkinaasi retseptorite aktivatsioon toimub väikse molekuli seondumisel teatud kindlatele punktidele juba eelnevalt seondunud retseptori dimeerile. Väikesed molekulid ei ole võimelised ristseostama kahte retseptori molekuli nagu seda teevad bivalentsed ligandid. Seostumine kindlatesse punktidesse muudab retseptormolekuli kuju sarnaselt endogeense ligandi seostumisest tulenevale konformatsiooni muutusega.
Freibergi mäeakadeemia
pisi|Logo Freibergi Mäeakadeemia (saksa keeles Technische Universität Bergakademie Freiberg, lühend TUBAF) on tehnikaülikool Saksamaal Freibergis. Kool on keskendunud mineraloogia, geoloogia, metallurgia, materjaliteaduse, energeetika ja ökoloogia valdkonnale.