cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Euroopa farmakopöa
8. väljaanne
Euroopa farmakopöa 1. väljaanne ilmus 1969. aastal.
Marc Kennedy
Marc Kennedy (sündinud 5. veebruaril 1982 St. Albertis) on Kanada jääkeeglimängija, olümpiavõitja.
Amiga (täpsustus)
Amiga (sõna 'sõber' naissoo vorm portugali, hispaania, katalaani ja oksitaani keeles) võib olla:
Anders Samuelsen
pisi|Anders Samuelsen (2017) Anders Samuelsen (sündinud 1. august 1967 Horsensis) on Taani poliitik, ta kuulus aastatel 1998–2004 erakonda Det Radikale Venstre, aastast 2007 kuulub ta erakonda Liberaalne Allianss. Ta oli 28. novembrist 2016 kuni 27. juunini 2019 Taani välisminister.
Ta sündis aastal 1967 Horsensis. Ta lõpetas aastal 1986 Viborgis keskkooli ja aastal 1993 Aarhusi Ülikooli.
Ta oli aastatel 2004–2007 Euroopa Parlamendi liige, kuuludes Euroopa Demokraatide ja Liberaalide Liidu fraktsiooni. 2007. aasta Taani parlamendivalimistel valiti ta Folketingi liikmeks.
28. novembrist 2016 sai tast Taani välisminister.
Küüslauguküüned
Küüslaugu mugul, küüned ja kooritud küüs|pisi Küüslauguküüned (Allii sativi bulbus, Bulbus Allii Sativi) on küüslaugu (Allium sativum) saadused, värsked või kuivatatud küüned, mida kasutatakse väga erinevatel eesmärkidel ja valmistusviisidel nii töönduslikult kui ka koduses majapidamises.
Kasutamine ravimtaimena
Küüslauku peetakse koos naistepuna ja ženšenniga üheks maailma populaarseimaks ravimtaimeks. Taime eeterlik õli ja fütontsiidid on inimorganismile eriti vajalikud, samuti on küüslauk tugeva antibiootilise toimega. Küüslauku kasutatakse rahvameditsiinis vesitõmmisena, taimeteena, leotisena, taimekääritisena ja värskelt. Kaubandusvõrgus on küüslauk saadaval eeterliku õli, kapslite ja pulbrina.
Eeterlik õli
Küüslaugu eeterlik õli saadakse aurudestillatsiooniga (eemaldatakse vesilahustuvad ühendid). Küüslaugu eeterliku õli sisaldus on 0,2–0,5% (400–500 g küüslaugust saab 1 g õli). Küüslauguküüned jahvatatakse vees, kuumutatakse auruga või ekstraheeritakse orgaanilises lahuses saamaks küüslaugust õli. Auruga destilleeritud küüslauguõli sisaldab sulfiide, millel on kasvajaid ennetav ning raviv ja immuunsüsteemi tugevdav toime.
Philip Franks
Philip Franks (täisnimega Philip Acford Franks, sündinud 2. veebruaril 1956 Londonis) on Inglismaa näitleja.
Küüslauguküüned
Küüslauguõli kapslid
Küüslauk purustatakse või hakitakse ja hoitakse 24 tundi või kuni 20 kuud taimeõli sees, seejärel kurnatakse. Selle pika valmimisprotsessi käigus mitmed küüslaugus sisalduvad väävliühendid muunduvad ja deaktiveeruvad ning moodustuvad uued inimorganismile kasulikud ühendid. Küüslauguõlikapslite valmistamisel kasutatakse küüslaugukontsentraadiga segatud taimeõli. Keskmine küüslaugukapsel sisaldab 1% küüslauguõli.
Philip Franks
Tema tuntuimad televisiooni rollid on inspektor Cedric Charlton seriaalis "The Darling Buds of May" (1991–1993) ja vanemkonstaabel Raymond Craddock seriaalis "Südameasi" (1998–2002).
Philip Franks on Royal Shakespeare Company liige.
Küüslauguküüned
Tõmmis
Küüslaugutõmmise jaoks lastakse viilutatud või tervetel küüslauguküüntel äädikalahuses, vees või alkoholis (vein, viin, piiritus jne) tõmmata.
Küüslaugupulber
Küüslaugupulbrit kasutatakse maitseainena ja poolfabrikaatide tootmisel, aga ka ravimainena. Küüslauguküüned viilutatakse või purustatakse, seejärel kuivatatakse ja valmistatakse küüslaugupulber. Pulbris säilib enamik värske küüslaugu omadusi aga vähendatud kujul.
Monograafiad
Küüslaugupulbri monograafiad on avaldatud Briti, Euroopa ja Ameerika Ühendriikide Farmakopöades.
Rahvameditsiinis
Eesti rahvameditsiinis tuntakse küüslauku enesetunde parandaja, südame tugevdaja, vererõhu korrastaja ja sooleperistaltika parandajana. Küüslaugus leiduvad mikroelemendid seleen ja germaanium suurendavad südamelihase jõudlust. Lenduv fütontsiid allitsiin ja mikroelemendid stimuleerivad immuunsüsteemi tegevust ning mõjuvad hormonaalsüsteemi korrastavalt. Küüslauk on hea ka gripiprofülaktikas, kuid seda üksnes värskelt tarvitades, sest vajalikud fütontsiidid lagunevad kuumutamisel.
Akadeemilises meditsiinis
pisi|Küüslaugupressiga lõhutud küüslauk. Küüslauk on tõhus vahend ka kõrgvererõhktõve ehk hüpertoonia ravil. Värskes küüslaugus sisalduvatel taimsetel ühenditel on võime lagundada inimorganismis fibriini. Küüslauk ja tema preparaadid sobivad ka madala vererõhuga inimestele, sest küüslauk alandab kõrget ja tõstab madalat vererõhku.
Vereplasma lipoproteiinid ja küüslauk
Uurimused on tuvastanud, et küüslaugul ja temast valmistatud preparaatidel on võime alandada vereplasma lipoproteiinide taset. Arvatakse, et küüslaugu bioaktiivsed ühendid blokeerivad LDL-madaltihedusega lipoproteiinide (ehk nn "halva kolesterooli") metabolismi juba maksas ja komplekteerivad HDL-kõrgtihedusega lipoproteiine (ehk "head kolesterooli"), mille ringlus vereplasma ühenditega koos on kiirem. LDL-madaltihedusega lipoproteiinide kõrgete näitajate korral soovitatakse süüa 2–3 küüslauguküünt päevas ja seda eelistatult värskena.
Kasvajate ravi ja küüslauk
Küüslaugu kui kasvajatevastase ravimiga tegelevad teadlased väga aktiivselt. Nii on Rahvusvahelise Vähiuuringute Instituudi kaudu võimalik tutvuda erinevate käimasolevate teaduslike uuringute ning kliiniliste katsete tulemustega. Uuringute põhjal aitavad küüslauk ja/või selle derivaadid ennetada ning ravida eelkõige rinna-, eesnäärme-, söögitoru-, kõhu-, pankrease- ja jämesoole pahaloomulisi kasvajaid, ,.
Antibakteriaalne toime
Esimesena tõestasid küüslaugu antibakteriaalse toime Cavallito ja Bailey 1944. aastal. Ühes katses märkasid uurijad (Walton, Herbold&Lendegren 1936–1938 – Journal of Food Science), et ainuüksi purustatud toore küüslaugu lõhn tapab baktereid kuni 20 cm raadiuses 4 tunni vältel. pisi|Ravimiresistentne Staphylococcus aureus Küüslauk hävitab mitmeid antibiootikumidele immuunseid baktereid, nagu näiteks:
Küüslauk ja tema erinevad vormid omavad aktiivset toimet bakter-, viirus-, parasiit-, ja seennakkuste ravis. Küüslaugu suuremates kogustes (rohkem kui 1 küüs või 4 g küüslaugupreparaate korraga) tarvitamist tasub vältida inimestel, keda ootab ees operatsioon, kellel on vere hüübimishäired, maohaavad (võib liigselt ärritada), diabeet või kilpnäärme talitlushäired (küüslauk võib suuresti sekkuda joodi metabolismi). Küüslauk vähendab paratsetamooli toimet ja takistab HIV ravimite sisenemist keharakkudesse (mõningate uuringute järgi kuni 40% ulatuses).
Kasutamine maitsetaimena
Küüslauku kasutatakse laialdaselt ka kulinaarias. Küüslaugu maitse – mahedamast kuni eriti teravani – sõltub osaliselt ka sellest, kui ruttu teda pärast peenralt koristamist süüakse. Noor ja värske küüslauk on reeglina mahedam ja mahlasem. Küüslaugu lisamine parandab toiduainete säilivust.
pisi|Küüslaugust valmistatakse kuulsat Itaalia salatikastet aiolit
Arvatavasti leidub küüslauku sisaldavaid toite kõigi rahvaste köögis.
Küüslaugu valmistamiseks kasutatakse kõige erinevamaid kulinaarseid valmistamisviise: hautamine, keetmine, praadimine, grillimine, marineerimine ja ka suitsutamine. Valmistusviisid muudavad küüslaugu maitse-, lõhna ja raviomadusi.
Marineeritud (terved küüned, viilutatult, tükeldatult või purustatult äädikalahuses) küüslaugu tervistavad omadused pika säilivusaja (5 kuni isegi 15 aastat) jooksul üksnes paranevad.
Kõige lõhnarikkam on toores küüslauk, töödeldud lõhnakomponendid muunduvad. Nii näiteks eemaldab küüslaugu keetmine (vees, piimas, puljongis jne) talle omase lõhna. Kuivatatud küüslauk on pea lõhnatu, lisades sellele vett, lõhn taasaktiveerub.
Vastunäidustused
Kodustatud kassidele ei soovitata sööta sibulat, küüslauku ja murulauku sisaldavaid ega neist valmistatud toite, need võivad kassidel punaseid vereliblesid kahjustada ning mürgistust ja aneemiat põhjustada.
Republicu maakond
Republicu maakond (Republic County) on maakond Ameerika Ühendriikides Kansase osariigis.
Maakonna halduskeskus on Belleville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1868. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 4980.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Koeru Vabadussõja mälestussammas
Koeru Vabadussõja mälestussammas on Järva maakonnas Järva vallas Koeru asulas olev Vabadussõja mälestussammas. Sammas on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Sammas avati 5. augustil 1934 ja selle skulptor oli Juhan Raudsepp. 1941 ja 1947 sammas lõhuti. Sammas taastati samal kujul ning taasavati 23. veebruaril 1998.
EPÜ
EPÜ on lühend, mis võib tähendada järgmist:
JEDEC
JEDEC, täisnimega JEDEC Solid State Technology Association (varem Joint Electron Device Engineering Council) on USA organisatsioon, mis tegeleb pooljuhtelektroonika tööstusstandarditega. JEDECi liikmeteks on enam kui 300 pooljuhtelektroonika ettevõtet.
JEDEC loodi 1958. aastal kahe ekspertgrupina, tegelemaks elektronlampide ja pooljuhtseadistega. 1970 ühines pooljuhtide grupp (JEDEC Semiconductor Council) äsja loodud mikroelektroonika osakonnaga ja neist moodustati Solid State Products Division. 1998 sai sellest Elektroonikatööstuse Liidu (Electronic Industries Alliance ehk EIA) osakond praeguseni kehtiva nimega JEDEC Solid State Technology Association. JEDECi tähtsamad tegevusalad:
Vārve
Küla on tekkinud Vārve mõisa (Gut Warwen) juurde. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Külas on raamatukogu. Seal asub Vārve bussipeatus.
Piiravad kuubikud
Piiravad kuubikud (ingl marching cubes) on arvutigraafika algoritm, mis koostab kolmemõõtmelise skalaarvälja põhjal ruumilise kolmnurkadest koosneva mudeli, mis järgib skalaarväljas mingit isopinda. Selle töötasid meditsiini valdkonnas kasutamiseks välja Lorensen ja Cline aastal 1987, et aidata visualiseerida magnettomograafia ja muude uuringute tulemusi. Analoogne algoritm kahemõõtmelises ruumis, mis leiab isoliine, on piiravad ruudud (ingl marching squares).
Ajalugu
pisi|15 originaalset kuubi juhtu Algoritmi töötasid välja William E. Lorensen ja Harvey E. Cline. Esimene avaldatud versioon kasutas peegeldusi ja pöörlemist ning sisaldas vaid 15 juhtu. Kuna antud juhtudega mudeli koostamisel on ebamääraseid juhtumeid, mis võivad auke tekitada, on hilisemad tööd algoritmi edasi arendanud.
Algoritmi on palju edasi arendatud ning sellest on palju variante. Arendatud on jõudlust, et algoritmi käigus tehtaks vähem tööd, kõrgema dimensiooniga andmetel töötavaid variante, ajaga muutuvaid andmeid töötlevaid variante ning variante, mis ei nõua nelinurga kujul olevaid andmeid. Variandid erinevad ka selle poolest, kas nad kasutavad juhtude vähendamiseks ära peegeldumist ja/või pöörlemist. Algoritm on tõenäoliselt kõige populaarsem isopindade visualiseerimise viis.
Algoritm
Algoritm üritab tekitada kolmnurkadest koosnevat pinda, mille iga punkt on skalaarväljal võimalikult lähedal mingile etteantud väärtusele. Selle tarbeks algoritm läbib skalaarvälja ning kasutab korraga 8 punkti, mis moodustavad mõttelise kuubiku. Nende punktide põhjal otsustab algoritm, kus ja milliseid kolmnurki on pinna loomiseks vaja tekitada. Tervet ruumi läbides tekitatud kolmnurgad pannakse seejärel kokku üheks mudeliks.
Kuna kasutatakse 8 punkti, millest igaüks võib olla kas väiksema või suurema väärtusega kui etteantud väärtus, tekib 256 kolmnurkade paigutamise võimalust. Algoritmi käigus kasutatakse punkte kui bitte 1 baidises täisarvus, kus väiksemad väärtused teisendatakse nullideks ja suuremad ühtedeks ning tekkiv arv annab käesoleva juhu indeksi. Eelnevalt on koostatud otsingu tabel, mis ütleb milliseid kolmnurki on vaja tekitada antud juhu puhul, ning indeksi kaudu leiab sellest õige paigutuse. Lõpuks paigutatakse iga tekkinud kolmnurga ots mõttelise kuubiku ääre peale, kasutades ääre otstes olevate skalaarväärtuste lineaarset interpoleerimist, et kolmnurga otsa sobiv asukoht määrata, mis parandab mudeli täpsust.
Mudeli pinnanormaale on võimalik leida, kasutades skalaarvälja gradienti, mis on kasulik mudeli valgustamisel.
Kasutusvõimalused
Piiravate kuubikute algoritmi algne kasutus oli meditsiiniliste uuringute tulemuste visualiseerimine arstide töö abistamiseks. Algoritmi saab üldisemalt kasutada kõigil juhtudel, kus leidub skalaarväli, näiteks protseduurilise maastiku tekitamisel.
Patent
Piiravate kuubikute algoritmi patenteeris Ameerikas 1985. aastal General Electric Co, kelle jaoks Lorensen ja Cline töötasid. Praeguseks on patent aegunud ning algoritmi on kõigil võimalik loata kasutada. Et enne aegumist patendist mööda pääseda, arendati sarnane algoritm piirnevad tetraeedrid.
Plaza de Toros de la Maestranza
Areen valmis järk-järgult aastail 1749–1881 ja on vanim säilinud ümmargune härjavõitluse areen. See mahutab umbes 13 000 pealtvaatajat.
Barokkstiilis fassaad on valge ja ookrivärvi. Areen on arkaadidega. Peasissekäik on Paseo de Cristóbal Colóni promenaadi ääres. Lääneküljel on Puerta del Príncipe, mille alt kantakse pärast härjavõitlust võidukaid matadoore läbi. Maestranza areeni juurde kuulub veel muuseum, kiirabihaigla, kabel ja tall, kus hoitakse pikadooride hobuseid.
Härjavõitluste hooaeg algab aprillilaadaga ja jätkub vaheaegadega oktoobrini.
Peasissekäigu esisele on püstitatud tuntuimate toreadooride monumendid ja Prosper Mérimée novelli "Carmen" peategelase Carmeni monument, kes teose järgi just sellel areenil surma sai.
Galvaanilise eraldusega alalispingemuundur
Galvaanilise eraldusega pingemuundur on niisugune alalispingemuundur, mille väljundpool on sisendpoolest galvaaniliselt eraldatud, mis tähendab, et nende vahel puudub otsene voolurada (elektrijuhte mööda). Niisugune eraldus saavutatakse trafoga. Eraldamine on vajalik eelkõige ohutustehnilistel kaalutlustel, kuid trafo on osaline ka pingemuunduse protsessis.
Galvaanilise eraldusega alalispingemuunduritest on kõige tuntumad ühe- ja kaheastmelise energiaülekandega skeemid. Üheastmelises muunduris kandub energia trafo sekundaarahelasse sel samal ajavahemul, kui sisendahelas olev lüliti on suletud. Kaheastmelise ülekande korral salvestub lüliti suletud ajavahemiku (t1) kestel energia induktiivpooli magnetvälja ja see energia kandub väljundvooluna koormusele siis, kui lüliti avaneb ajavahemikuks t2.
Muunduslülituse sekundaarahelas olev alaldusdiood D1 on üheastmelise energiaülekande korral avatud (ühendatud pärisuunas), kaheastmelise muunduse korral aga suletud. Vastavalt nimetatakse esimesi pärilülituses dioodiga muunduriteks ja teisi vastulülituses dioodiga muunduriteks.
Mõlemat tüüpi pingemuundureid kasutatakse laialdaselt võrgutoiteplokkides ja toiteadapterites. Neis on sisendpingeks enamasti alaldatud 230 V võrgupinge, mille väärtus on sildalaldi ja suure mahtuvusega silukondensaatori järel umbes 325 V. Sellise pingega alalisvoolu energia muudab kõrge sagedusega (kümned kuni sajad kilohertsid) vahelduvvoolu energiaks vaheldi transistorlüliti abil, mis saab tüürlülitusest sisse- ja väljalülitavaid impulsse. Sama pingemuunduspõhimõte leiab rakendust ka impulsslampide toitelülituses, auto süütesüsteemis jm.
Kaheastmelise energiaülekandega muundurid on kohased väikese, kuni 250-vatise võimsustarbe korral, nt arvuti toiteosas või ka ooteoleku (standby) lülituste toiteallikana, üheastmelised muundurid võimsusvahemikus 100–500 W. Veelgi suurema võimsuse vajadusel on kasutusel kahetaktilised (kahe lülitiga) või sildühenduses (nelja lülitiga) vastastaktmuundurid.
Järgnevalt kirjeldatakse pingemuundurite põhimõttelist ehitust ja talitlust. Tegelikud pingemuunduslülitused sisaldavad lisaks siinkirjeldatule tagasisidel ja pulsilaiusmodulatsioonil põhinevaid vooluahelaid, mis võimaldavad väljundpinget reguleerida ja stabiliseerida (vähendada sõltuvust koormustakistuse ja sisendpinge muutustest) ja suurendada kasutegurit.
Kaheastmelise energiaülekandega alalispingemuundur
pisi|300px|Vastulülituses dioodiga (kaheastmelise) alalispingemuunduri põhimõtteskeem
Kaheastmelise energiaülekandega (vastulülituses dioodiga) alalispingemuundur (ingl flyback converter) töötab samal põhimõttel kui vastandpolaarne pingemuundur, mille skeemile on lisatud eraldustrafo.
Muunduri trafo
Vaadeldaval juhul pole tegemist trafoga tavalises mõttes, kus energia ülekanne primaarahelast sekundaarahelasse on pidev ja südamikus salvestuv energia tühine. Vaadeldava pingemuunduri trafos toimub energia ülekanne kahes järgus; suletud lüliti ajal salvestub energia trafos ja kandub sekundaarahelasse sel ajavahemikul, kui lüliti on avatud.
Selle pingemuunduri trafo erineb tavalisest trafost südamiku poolest. Nimelt on tema magnetahelas tekitatud õhupilu, mis avaldav magnetvoole suurt magnetilist takistust (vt Magnetahel). Seetõttu tekitab magnetvoog sellel takistusel ka suure magnetomotoorjõu, mis soodustab magnetvälja energia salvestumist. Õhupilu luuakse näiteks E-ferriitsüdamiku lühema keskmise sambaga.
Tööpõhimõte
Tüürlülitusest saabuv positiivne pingeimpulss muudab lülitustransistori ajavahemikuks t1 juhtivaks. Trafo primaarmähises voolab lineaarselt tugevnev vool, millega kaasneb tugevnev magnetvoog südamikus ja magnetvälja energia salvestumine. Sekundaarahel on sel ajavahemikul vooluta, sest diood pole juhtiv (pluss katoodil).
Kui seejärel negatiivne tüürimpulss muudab transistori ajavahemikuks t2 mittejuhtivaks, katkestades seega primaarvooluahela, indutseerib kahanev magnetväli sekundaarahelas vastassuunalise polaarsusega pinge. Trafo mähiste kerimissuund (algused tähistatud punktiga) on niisugune, et selle pinge mõjul muutub diood juhtivaks ja tema kaudu laadub kondensaator väljundpingeni (trafo magnetvälja salvestunud energia arvel) ja koormust läbib vool.
Neil ajavahemikel, kui lülitustransistor on juhtiv ja diood suletud (mittejuhtiv), hoiab koormusvoolu alal kondensaatori laeng. Väljundpinge väärtus oleneb trafo mähiste keerdude arvu suhtest ja on muudetav transistori lülitusaegade suhtega (täiteteguriga).
Üheastmelise energiaülekandega alalispingemuundur
Üheastmelise energiaülekandega (pärilülituses dioodiga) muundur (ingl forward converter) on niisugune galvaanilise eraldusega alalispingemuundur, milles energiaülekanne toimub otse sisendist väljundisse sel ajavahemikul, kui lüliti on sisselülitatud olekus (lülitustransistor juhtiv).
Sisendit ja väljundit galvaaniliselt eraldava trafo sekundaar- ja primaarmähise keerdude arvu suhe määrab väljundpinge väärtuse. Trafo sekundaarpoolel järgneb kõrgendava pingemuunduriga sarnane lülitus, mis koosneb alaldavast dioodist D1, energiat salvestavast induktiivpoolist L1 ja väljundpinget siluvast kondensaatorist C1.
Piirikdiood (ingl flyback diodea) D2 avaneb induktiivahela katkestamisel tekkiva eneseinduktsiooni pingeimpulsi korral, kaitstes ühtlasi lülitust liigpinge eest (niisuguseks dioodiks sobib Zeneri diood).
Trafo südamik
Vaadeldava skeemi korral tuleb magneetimisvool võimalikult väike hoida, sest põhjustab sisendahela juhtivas faasis soojusena eralduvat energiakadu. Seepärast valmistatakse südamik suure magnetilise läbitavusega magnetiliselt pehmest materjalist ja koostatakse ilma õhupiluta. Kasuteguri parandamiseks on tegelikes lülitustes trafol lisaks primaat- ja sekundaarmäisele ka eraldi demagneetimismähis.
Tööpõhimõte
Kui lüliti on suletud olekus (lülitustransistor juhtiv), läbib vool trafo primaarmähist ja vastavalt ülekandetegurile (trafo mähiste keerdude arvu suhtele) ka sekundaarmähist. Mähised on ühendatud niiviisi (mähiste algused tähistatud punktiga), et läbi pärilülituses dioodi D1 jõuab vool induktiivpooli L1 kaudu koormusele ja laeb ühtlasi kondensaatorit. Koormusel on pinge Uvälj.
Lázně Bělohrad
Lázně Bělohrad (saksa keeles Bad Bielohrad) on linn Tšehhis Hradec Králové maakonnas Jičíni ringkonnas. Lázně Bělohrad asub Jičínst umbes 16 km idas ja Hradec Královést ligikaudu 30 km põhjaloodes.
Lázně Bělohradis on sündinud tšehhi kirjanik Karel Václav Rais (1859–1926).
Nikolai Matussevitš
Nikolai Aleksandrovitš Matussevitš (vene keeles Николай Александрович Матусевич; 1. jaanuar 1852 – 23. jaanuar 1912 Sevastopol, Venemaa Keisririik) oli vene mereväelane (viitseadmiral).
1907. aastal oli Matussevitš Balti laevastiku noorem flagman, 1908. aastal Vladivostoki sadama komandör, seejärel Vaikse ookeani merejõudude ülem. 1909. aastal ülendati ta viitseadmiraliks.
Isiklikku
Tema poeg Nikolai Matussevitš oli samuti mereväelane (insener-viitseadmiral).
Slovaki keskmäestik
pisi|Slovaki keskmäestiku asukoht Slovakkias (tähistatud halliga) pisi|Slovaki keskmäestik [[Detva lähistel]] Slovaki keskmäestik (slovaki keeles Slovenské stredohorie) on vulkaanilise päritoluga mäestik Slovakkia keskosas, mis on osa Lääne-Karpaatidest. Mäestiku kõrgeim tipp on Poľana (1 457,8 m). Tähtsaim asula on Banská Bystrica.
Žiar nad Hronom on tähtis tööstuskeskus; selle ümbruskond on üks Slovakkia saastatumaid piirkondi, mistõttu sealt tuli aastal 1969 inimesi evakueerima hakata.
Maastikurajoonid
Slovaki keskmäestiku territoorium jaguneb omakorda mitmeks väiksemaks mäestikuks. Mäestikus eristatakse järgmisi maastikurajoone:
Asend
Slovaki keskmäestik piirneb järgmiste geograafiliste piirkondadega:
Vabariigi Presidendi hariduspreemia
Vabariigi Presidendi hariduspreemia on sihtasutuse Vabariigi Presidendi kultuurirahastu poolt teenekatele Eesti haridustegelastele antav auhind.
Igal aastal antakse välja kolm preemiat suurusega 4800, 3500 ja 2900 eurot. Preemiat rahastab Danske Bank, aastail 2003–2008 oli rahastaja Hansapank. Vabariigi Presidendi hariduspreemiale saab esitada Eesti hariduselus väljapaistvaid tulemusi saavutanud õpetajaid, õppejõude, haridusasutuse juhte või töötajaid, õpikute koostajaid, samuti haridusalaste praktiliste uuenduste algatajaid ja ellurakendajaid või haridusametnikke. Preemia saaja valib välja kultuurirahastu nõukogu.
Michael von Melas
Varajane elu
Michael Friedrich Benedikt von Melas sündis 12. mail 1729 Transilvaanias Radelnis Kreeka juurtega perre. 1752. aastal asus ta sõjaväeteenistusse jalaväerügementi N. 21. Selle üksuse koosseisus osales ta seitsmeaastases sõjas, kus oli feldmarssal Leopold Joseph von Dauni adjutant. 1771. aastal viidi Melas üle jalaväerügementi N. 34, kus sai majori auastme. 1777 sai ta ooberstleitnandiks ning asus juhatama ühte grenaderipataljoni. Järgmisel aastal läks ta karabinjeerirügemetni N. 15.
1781. aasta novembris edutati Melas ooberstiks ning viidi üle kürassiirirügementi N. 21. 1788. aastal sai ta uueks teenistuskohaks chevaux-legeri ratsaväerügement N. 28. Selle rügemendi koosseisus võitles ta kuni 1792. aastani Syrmias ja Banatis türklaste vastu. 1788. aastal osales ta võitlustes Belgradis ja Karanzebesis. 1789. aastal ülendati ta kindralmajoriks ja määrati juhtima ühte brigaadi krahv von Kinsky korpuses.
Osalus Prantsuse revolutsioonisõdades
1793–1794 võitles Melas Sambre ja Reini ääres Ernst von Blankensteini korpuses. 1794. aasta septembril sõdis ta Spangeni ja Oberkaili ümber. Samal aastal ülendati Melas ka feldmarssall-leitnandiks. 1. detsembril 1794 pidas Melas Zahlbachis maha lahingu Prantsuse kindral Kleberiga, keda ta suutis ka võita. Ta võttis osa Mainzi ja Mannheimi piiramistest, osaledes mõlema lahingutegevuses väga edukalt.
1796. aastal viidi Melas üle Itaaliasse, kus võttis üle ühe diviisi Beaulieu armees. Lodi lahingu järel juhatas ta 4500-mehelist reservi. Pärast 30. mail Borghetto lahingus lüüa saamist taganes Melas oma üksustega Tirooli. Sama aasta juunis sai Melas lühikest aega olla Itaalias oleva Austria armee ülemjuhataja, kuna Beaulieu oli sellest ametist tagasi astunud ning uus juhataja, von Wurmser, polnud veel kohale jõudnud. Kui Wurmser armee juurde jõudis, sai Melas enda juhatada armee vasaku tiiva, mis suundus Garda järve idakaldalt Rivoli poole.
Melas osales 1796. aasta septembris ka Mantua garnisoni päästmisoperatsioonis. Ta jõudis oma üksustega Mantuasse ning jäi sinna kuni linna kapituleerumiseni 1797. aasta algul.
1799. aasta 3. veebruaril ülendati Melas feldzeugmeister-ks (kahuriväekindral), lisaks sai ta kürassiirirügemendi N. 6 Inhaber-ks. Ta määrati ka Austria Itaalia armee ülemjuhatajaks. Koostöös Vene kindral Suvoroviga saavutas ta võite Cassano, Trebbia ja Novi all. Isegi peale Vene vägede lahkumist saavutas Melas 1800. aastal prantslaste vastu võite Savigliano, Fossano ja Voltri lahingutes. pisi|Karl Peter Ott von Batorkez 1800. aasta suvel piiras Melas Genovas sisse Andre Massena Prantsuse armee. Ta arvas, et Prantsuse vägede ülemjuhataja Itaalias, Napoleon Bonaparte, tuleb Massenale appi, kuid nii ei juhtunud. Napoleon läks oma vägedega hoopis Milano poole ning võttis linna ära 2. juunil, lõigates Austria vägede põgenemisteed läbi. Melas sattus paanikasse ning käskis Genova piiramist juhtival kindralil, von Batorkezil see lõpetada, kuid ta keeldus, sest Massena oli austerlaste käest juba alistumistingimusi küsinud. Nii juhtus, et linn alistus 4. juunil.
Marengo lahing
Von Batorkez oli kaotanud lahingu Montebello all ning liitus Melase peavägedega. Napoleon arvas, et too proovib nüüd oma vägedega taganeda, kuid Melas asus 14. juunil 1800 hoopis rünnakule. Marengo väljadel viibis vaid 15 000 Prantsuse sõdurit, Austria armee suuruseks oli ligi 31 000 meest. Rünnakus juhtis Melas 18 000-mehelist kolonni, millega tungis otse Marengo peale, von Batorkez 7500 mehega tungis Castel Ceriolo poole, kus arvati valesti suur Prantsuse vägi olevat.
pisi|Michael von Melase ja tema naise haud|vasakulPrantsuse väed rivistusid Marengo küla ees üles ning hoidsid austerlasi kahuritule all vapralt tagasi. Prantslastele tuli juurde ka abivägesid, kellega koos oli Napoleon. Ta nägi, et olukord on tõsine, kuna ei oodanud austerlaste rünnakut üldse ning kutsus endale abivägesid juurde. Lahing oli muutunud raskeks ka lisaks väga kuuma ilma tõttu.
Kella 13:00 paiku hakkas võitlus vaibuma. Napoleon saatis oma konsuli kaardiväe von Batorkezi vastu rünnakule, mis aga ebaõnnestus. Prantslased taganesid ning jätsid Marengo austerlastele.
Peale sellist rasket võitlust arvas Melas, et lahing on läbi ning austerlased on saavutanud võidu. Tema alt oli lahingust juba kaks hobust lastud ning ta oli ka kätte haavata saanud. Melas läks ise Alessandriasse ning jättis vägede juhtimise oma staabiülema von Zachi õlule.
See osutus aga veaks, kuna kell 15:00 paiku saabus lahinguväljale kindral Desaix abivägedega, kes asus kohe rünnakule, milles aga ise hukkus. Prantsuse jala- ja ratsaväerünnakute surve all Austria liinid murdusid ning sõdurid hakkasid põgenema. Von Zach langes vangi koos 8000 sõduriga. Hukkunuid oli Austria poolel ligi 6000.
Hilisem elu
Melas läks 10. jaanuaril 1803 erru ning suri 31. mail 1806 Elbeteinitzis (tänapäeval Týnec nad Labem Tšehhis).
Schultz
Schultz on saksapärane perekonnanimi.
Inkorporeerimine
Inkorporeerimine (inglise keeles incorporation) on millessegi ühendamine või millegagi liitmine.
Inkorporeerimine võib toimuda teatud maa-ala üle kontrolli saavutamisega ja seejärel selle liitmisega. .
20. sajandist on tuntud Balti riikide inkorporeerimine NSV Liitu.
Sõpruse puiestee (Tartu)
Sõpruse puiestee on tänav (puiestee) Tartus.
Tänav asub Annelinnas ja osaliselt ka Karlovas. Ta algab Jaama tänavalt, ristub seejärel Anne tänavaga ja kulgeb ringristmikuni, kus ringil ristuvad Pikk tänav ja Kalda tee. Edasi suundub tee Sõpruse sillale, mis ületab Anne kanali, Emajõe ja Turu tänava ning jõuab Kalevi tänavale, millest edasi on Õnne tänav.
Kogu tee pikkus on umbes 1,9 km.
Miilits
pisi|Ukraina militsionäärid patrullautoga (2007)
Miilits (vene keeles милиция, ukraina keeles міліція) oli korrakaitseorganite nimetus NSV Liidus ja Varssavi pakti riikides, niisamuti Jugoslaavias. Korrakaitseorganeid nimetatakse jätkuvalt miilitsaks mõnedes NSV Liidu endistes liiduvabariikides: Valgevenes, Tadžikistanis, Usbekistanis ja Kõrgõzstanis, niisamuti tunnustamata Abhaasia, Lõuna-Osseetia ja Transnistria vabariikides.
Miilitsa teenistuses olevat isikut nimetatakse militsionääriks.
NSV Liidus
Miilits asutati 10. novembril (28. oktoober vkj) 1917 ametliku nimega Tööliste ja Talupoegade Miilits. NSV Liidus oli miilits sõjaväestatud organisatsioon. Alguses puudusid miilitsas nagu sõjaväeski auastmed. 1935 võeti need sõjaväes kasutusele, aga miilitsas alles 1936. aasta lõpul. Need töötati välja sõjaväe auastmeid eeskujuks võttes, kuid nad ei langenud kokku. Miilitsa auastmete süsteemi muudeti mitu korda.
1936. aastal kehtestatud auastmed:
Pärast NSV Liidu lagunemist
Pärast NSV Liidu lagunemist tegutses miilits aastaid alarahastatuna. Samale ajale langes kuritegevuse järsk kasv. Paljud võimekad töötajad lahkusid miilitsast tasuvamatele töökohtadele. Kontroll miilitsa tegevuse üle praktiliselt puudus. Seetõttu langes oluliselt miilitsa võimekus ja suurenes korruptsioon miilitsas. Rahva arvamus miilitsast langes märgatavalt. 1995. aasta avaliku arvamuse uuringu kohaselt arvas üksnes 5% küsitletutest, et miilits tuleb oma tööga hästi toime. 2005. aastal ajalehes Izvestija avaldatud uuringu järgi kartis 72% venemaalastest miilitsat, peljates, et militsionäärid panevad süütute inimeste vastu toime ebaseaduslikke tegusid. Teine sama aasta uuring jõudis järeldusele, et 41% venemaalastest ja 56% moskvalastest kardab miilitsat rohkem kui organiseeritud kuritegevust.
Ümbernimetamised
Miilits nimetati politseiks ümber Bulgaarias, Poolas ja Sloveenias 1989; Eestis, Horvaatias, Leedus, Moldovas ja Rumeenias 1990; Lätis 1991; Gruusias 1993; Serbias 1997; Kasahstanis 1998; Aserbaidžaanis 1999; Armeenias, Mägi-Karabahhis ja Türkmenistanis 2001. Venemaal nimetati miilits ümber politseiks 1. märtsil 2011 ja Ukrainas 3. juulil 2015.
Nimetuse kasutajad
Korrakaitseorganeid nimetatakse endiselt miilitsaks Valgevenes, Tadžikistanis, Usbekistanis ja Kõrgõzstanis, niisamuti tunnustamata Abhaasia, Lõuna-Osseetia ja Transnistria vabariikides.
Iszkaszentgyörgy
Valla pindala on 26,27 km².
2015. aastal oli valla elanike arv 1940.
Rahvastiku tihedus oli 76,7 in/km².
Küla on kirjalikult mainitud 1193. aastal kujul Izca. Tollal oli praeguse valla alal kolm küla: Iszka, Szentgyörgy ja Atya.
2016. aastal oli Iszkaszentgyörgy koos Veszprémi linnaga soome-ugri kultuuripealinn.
Iszkaszentgyörgyis on sündinud keeleteadlane József Márton.
Ļūdi
Ļūdi on küla (mazciems) Lätis, Cēsise piirkonnas ja Taurene vallas.
Küla asub valla lõunaosas. Ļūdi jääb valla keskusest Taurenest 6,8, endisest piirkonna keskusest Vecpiebalgast 8,1 ja Riiast 120,4 kilomeetri kaugusele. Aastail 2009-2021 jäi küla Vecpiebalga piirkonda.
Külas asub Alaukstsi bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 7 elanikku.
Teadlik nõusolek
Informeeritud nõusolek ehk informeeritud nõusolek ehk teavitatud nõusolek on otsusevõimelise inimese vabatahtlik nõusolek selleks, et temaga või temasse otseselt puutuvalt midagi tehakse (näiteks talle tehakse kirurgiline operatsioon või töödeldakse tema isikuandmeid), kui ta seda andes on teadlik selle tegevuse olemusest ja eesmärgist ning selle võimalikest tagajärgedest.
Teadliku nõusoleku mõiste on pärit patsiendiga tehtavate ravi- ja diagnostikaprotseduuride ning katsealuste osalusel tehtavate inimkatsete kontekstist.
Normatiivse bioeetika seisukohast on teatud protseduuride tegemine ilma teadliku nõusolekuta lubamatu. Kui asjaosaline ei ole otsusevõimeline, delegeeritakse informeeritud nõusoleku andmine või sellest keeldumine asendusotsustajale.
Patsiendi ja katsealuse teadliku nõusoleku nõude põhjendused
Patsiendi ja katsealuse informeeritud nõusoleku nõudel on mitu põhjendust.
Patsiendi ja katsealuse tervise ja heaolu kaitse
Teadliku nõusoleku nõue ei lase teadlastel katsealuste huvidest üle sõita ning kaitseb patsiente arstide paternalistlike otsustuste eest selle kohta, mis on patsiendile hea.
Autonoomia kaitsmine
1970ndatel hakati teadliku nõusoleku nõuet põhjendama patsiendi ja katsealuse autonoomia kaitsmise vajadusega (Ruth Faden, Tom Beauchamp, James Childress). Beauchampi ja Childressi järgi seisneb autonoomia selles, et tegutsetakse vabalt, järgides ise valitud plaani (ja see erineb autonoomiast Harry Frankfurti mõistes, mis tähendab seda, et tahetakse seda, mida tahetakse tahta); ennast valitsetakse ilma teiste sekkumiseta ja selliste piiranguteta nagu valiku tegemiseks ebapiisav informeeritus, samuti pettuseta ja muude vabatahtlikkust takistavate teguriteta. Bioeetikas ja biojuuras on ka palju teisi autonoomiakäsitusi. Patsiendi otsust keelduda vereülekandest religioossetel põhjustel, kuigi see päästaks tema elu, ei austata mitte tema tervise kaitsmiseks, vaid selleks, et ta saaks iseennast valitseda.
Jaguõhtud
Jaguõhtud olid Kirde-Eestis hingedeajal (Kirde-Eestis nimetati jaguajaks) peetud neljapäevaõhtused koosviibimised, kus vesteldi, mõistatati ja tehti käsitööd.
Teadlik nõusolek
Autonoomia kaitsmine
Põhjenduse lõpuleviimiseks tuleb põhjendada autonoomia kaitsmise nõuet ennast ning näidata, et teadliku nõusoleku nõude austamine on õige viis autonoomia kaitsmiseks.
Triinu Meres
Triinu Meres (sündinud 20. jaanuaril 1980) on eesti kirjanik ja toimetaja.
Kirjanduslik tegevus
2009. aastal ilmus Merese luulekogu "Lagunemine" kirjastuses Hermes, raamatu kujundas Helen Illend. See pälvis mitu positiivset arvustust. Näiteks 2009. aasta luule ülevaates kirjutas Hannes Varblane selle kohta: "Selle aasta üks üllatajaid. Ootamatult tugeva värsikultuuriga esmik."
Merese vormikasutusele pööras tähelepanu ka Andra Teede, kes samuti rõhutas teose naiselikkust ("Veidi naiivse ja plikaliku avaluuletusega ("Vahel ma mõtlen, et tahaksin mehele minna, / peigmees võiks olla kaunis kui juunikuus pungumas roos") teos on oma kõrghetkil väga stiilne, väljapeetult naiselik, empaatiat äratavalt nukker ja pateetikat minetavalt jõhker.") ja küpsust (""Lagunemine" on tõsine, aga mitte masendav raamat. See ei ole nutune naisluule, vaid küpse ilmavaatleja tundepoeetika. Bluus, millest ei puudu killuke irooniat, eneseirooniat, aga ka kriitikanoote maailma kohta.").
2011. aastal võitis Meres Eesti Ulmeühingu ja kirjastuse Fantaasia korraldatud ulmejuttude konkursi jutuga "Joosta oma varju eest". Katkend loost ilmus ka Eesti Päevalehes. Mitmes ulmekogumikus on ilmunud tema novelle ("Viirastuslik rügement" 2012, "Mullast oled sa võetud" 2013, "Pikad varjud" 2015).
Käsikirjaga "Lihtsad valikud" jäi ta 2017. aasta Eesti Kirjanike Liidu romaanivõistlusel jagama 2. kohta. Ulmeromaan ilmus sama aasta lõpus kirjastuses Varrak (kujundaja Liis Karu) ning kandideeris 2018. aastal kultuurkapitali kirjanduse aastapreemiale, kuid ei võitnud seda. Romaanivõistluse žürii esimehe Jan Kausi kommentaar: "Triinu Merese teoses võlus žüriid peaaegu hooletu julgus fantaseerida ning sundida lugejat oma fantaasiamaailm ilma pikemate selgitusteta omaks võtma."
2018. aastal ilmus teine romaan "Kuningate tagasitulek" kirjastuselt Fantaasia.
Muu tunnustus
2008. aastal andis Eesti rollimängijate ühendus Keskmaa Ordu Meresele aasta tolkienisti tiitli aktiivsuse eest fantaasiapõhiste rollimängude korraldamisel ja J. R. R. Tolkieni loomingu propageerimisel.
Kaljurand
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis perekonnanimi Kaljurand 163 mehel ja 200 naisel. Perekonnanimede levikult on Kaljurand meeste puhul 407. ja naiste puhul 341. kohal. Nimi on levinuim Jõgeva maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 6,69.
Etenduse analüüs
Etenduse analüüs on teatriteaduses lavastuvate etenduste sisuline ja vormiline analüüs. Etenduse analüüsi algatasid 1970. aastatel noorema generatsiooni teatriuurijad, kes soovisid vastanduda teatriajaloolastele. Teatriteadus oli 1970. aastateni olnud eelkõige teatriajaloolaste pärusmaa, kus teatrile läheneti kui positivistlikule teadusele, koguti varem etendunud lavastuste materjale ning tehti tagasivaatavalt kokkuvõtteid. Teatriteadus ei saa oma uurimisobjektina kasutada mineviku kunstiteost, nii nagu on see võimalik teistes kunstivaldkondades (nt kirjandus, maalikunst, filmikunst jne.), kuna etendus toimub kindlas aeg-ruumis ning seda on võimalik täielikult kogeda vaid etenduse ajal. Etenduse analüüsi eristab teatri ajaloo uurimusest võimalus astuda otsesesse kontakti oma uurimisobjektiga, minnes etendust vaatama.
Etenduse analüüsi juhivad uurimisküsimused või hüpoteesid, mis on analüüsijal välja mõeldud juba enne analüüsiobjekti (etenduse) vaatamist. Uurimisküsimuste ja huviobjekti valik on subjektiivne, tähendab et etenduse analüüs on oma olemuselt “järjekindel subjektiivse tõlgendamise protsess”. Etenduse analüüsi lähtepunktiks on etendusest kui sündmusest osalemisest saadud kogemus, mida iga analüüsija hakkab lähtuvalt oma huvipunktist lahti kodeerima. Etendust analüüsides toetutakse mitmetele abimaterjalidele: märkmed, küsimustikud, kavalehed, intervjuud, reklaamtekstid jne. Igal vaatajal (ja ka uurijal) on ligipääs ainult sellele, mida ta lavastuses märkab, seega on etenduse analüüs meetodina selekteeriv.
Etenduse analüüs algab teatrisündmuses osalemisega. Iga analüüs lähtub analüüsija tajudest, mis rakenduvad etendust jälgides. Teatriuurijad on välja toonud kaks peamist tajutüüpi : 1960. aastatest arenenud teatrikeel kutsub enamasti esile kas ühe tajutasandi domineerimise või vajaduse pidevalt kahe tajutasandi vahel pendeldada.
Lisaks tajule on etenduse analüüsis teine oluline aspekt mälu, kuna etenduse analüüsitakse enamasti pärast selle nägemist. Analüüsis rakenduvad eelkõige semantiline ja episoodiline mälu. Episoodiline mälu vastutab inimese mälestuste eest, mis on seotud sündmuste ja kogemustega. Episoodiline mälu rakendub teatrikontekstis eelkõige seoses respekteeriva tajuga, näiteks mälestused lavakujundusest, etendajate liikumisest jne. . Semantiline mälu vastutab faktide, teadmiste ja seoste loomise eest. Etenduse analüüsi kontekstis mõjutab semantiline mälu vaataja loodavaid seoseid (etenduse süžee, sümbolism jne.). Üldiselt toetavad semantiline ja episoodiline mälu teineteist.
Erika Fischer-Lichte on etenduse analüüsi jaganud kaheks meetodiks: semiootiline (semantikast lähtuv) ja fenomenoloogiline (performatiivsusest lähtuv), esimene neist selgemini välja kujunenud, teine veel arengujärgus.
Semiootiline etenduse analüüs
Semiootiline analüüs piirdub laval toimuva analüüsiga, kus otsitakse märke, millele saab tähendusi omistada. Semiootiline lähenemine on eelkõige huvitatud, sellest, mis prooviprotsessi käigus on välja töötatud ning mida iga kord taasesitatakse. Laval toimuvat vaadatakse kui teatriteost ning seda analüüsitakse kui teatrimärkidest koostatud teksti. Semiootilisi etendusanalüüsi viise hakati katsetama 1970. aastatel, kui teatriteaduses tekkis huvi süstemaatiliste uurimismeetodite vastu. Pikka aega domineeris semiootiline lähenemine avaldatud teatrikriitikas, selle mõisteline rangus, täpsus ja süsteemsus köitsid uurijaid, kes soovisid eristuda ja eemalduda muljelisest ning subjektiivsest teatrikriitikast. Usuti, et semiootilise käsitluse kaudu on võimalik lavastust objektiivsemalt analüüsida. Etendus kui tekst kujutab endast kindlat valikut üldiste võimaluste seast, seega tuleb uurida, millised märgid, kombineerimisreeglid ja tähendusvõimalused etendus välja valib, realiseerib ja aktualiseerib. Teatritekst on alati ehitatud mitmeid erinevaid märgisüsteeme (keel, valgus, heli jne.) kombineerides, märgisüsteeme tuleb osata lugeda individuaalselt aga ka üksteistest sõltuvana. Semiootlise analüüsi peamine kitsaskoht seisneb selles, et ta ei tegele publiku ja nende mõjuga lavastuse kulgemisele.
Fenomenoloogiline etenduse analüüs
Fenomenoloogiline etenduse analüüs lähtub performatiivsuse aspektist, s.t etendussituatsioonis keskendutakse terviku kogemusele oma tajudes. Fenomenoloogilist analüüsi “ei huvita näidatu/etendatu märgifunktsioon, vaid selle nii-olu fenomenina, nagu ka laad ja viis, kuidas vaataja seda kogeb ning kuidas see talle mõjub”. Nimetatud uurimismeetod on võrreldes semiootilise etendusanalüüsi meetodiga veel väga noor, selle vastu hakati huvi tundma alles 1990. aastail. Fenomenoloogiline analüüs on olemuselt (nagu selle filosoofiagi) subjektiivne ning seetõttu väga isiklik kriitilise seletuse vorm. Käsitlus keskendub vaataja tajule, olulised aspektid on atmosfäär ja kehalisus, analüüsi lähtepunktiks on etenduse sündmuslikkus. Fenomenoloogiline lähenemine keskendub neile performatiivsetele protsessidele, mille tagajärjel etendajate ja vaatajate vahel midagi sünnib, kui vaatajad on neist lavaprotsessidest ergastatud, puudutatud ja mõjutatud. Selline lähenemine keskendub just ainukordsele, kordumatule ja ennustamatule etendus situatsioonis. Fenomenoloogilises etenduse analüüsis ei ole siiani kindlaid meetodeid välja töötatud, on vaid aspektid, mida selle kaudu kirjeldatakse (atmosfäär, kehalisus, presence).
Semiootilise ja performatiivse lähenemise omavaheline ühendamine
Etenduses endas on Erika Fischer-Lichte meelest märgi- ja performatiivsed protsessid lahutamatult seotud, mistõttu ongi tarvis ühendada semiootiline (märkidele ja tähendustele suunatud) ja fenomenoloogiline (performatiivsetele protsessidele suunatud) lähenemisviis. Autor on oma artiklis öelnud: “Semiootiline leiab alati põhjenduse ja lähtepunkti performatiivses, performatiivsusest eraldatuna ei ole tähendus etendustes võimalik, vaid see tekib performatiivsete protsesside kaudu”. Ka Bert O. States on nõus kaasaegse mõtlemisviisiga, et koondanalüüsis peaks rakendatama nii semiootilist kui fenomenoloogilist lähenemisviisi ning üritama neid omavahel ühendada. Fischer-Lichte (2011) on öelnud “semiootiline analüüs ei tohiks rahulduda toetumisega ainult konsteptualiseerivale tajule ja semantilisele mälule /.../vaid ta peab arvestama konkreetsete elementide nii-oluga, selgitamaks usutavalt et ja miks on võimalik näiteks teatud liikumisprotsessile omistada üks või mitu tähendust.”. Sarnaselt vajab ka fenomenoloogiline lähenemine semiootilise tuge, kuna performatiivsuse kirjeldus omandab enamasti olulisuse, kui see seostatakse mingi märgi ja tähendusega.
Jahikalender
Jahikalender on kalender, kus on kirjas jahipidamise ajad ja ametlik ajale vastav jahipidamiskord.
Eestimaa Lätlaste Selts
Eestimaa Lätlaste Selts on Eestis elavate Eesti lätlaste organisatsioon. Selts loodi 18. novembril 1988 Tallinnas.
Seltsi esimene president oli Ziedonis Silinš. Hiljem on seltsi juhtinud Juris Žīgurs.
Seltsi üks filiaal ühendab Narvas elavaid lätlasi. Neil on ka oma seltsimaja.
Taju fenomenoloogia
"Taju fenomenoloogia" (Phénoménologie de la perception) on Maurice Merleau-Ponty tuntuim ja mahukaim teos. See ilmus 1945.
Eessõna
Pool sajandit pärast Husserli esimesi töid on ikka veel vastamata küsimus, mis on fenomenoloogia. Fenomenoloogia on olemuste uurimine, näiteks taju olemuse ja teadvuse olemuse defineerimine, ent fenomenoloogia seab olemused ka olemasolusse tagasi ning loodab inimest ja maailma mõista üksnes nende faktilisusest lähtudes. See on transtsendentaalfilosoofia, mis jätab loomulikust hoiakust sugenevad väited ootele, et neid seda paremini mõista, ning ometi filosoofia, mille jaoks maailm on alati enne refleksiooni juba võõrandamatult kohal ning mis püüab kõigest väest taastada maailmaga otsese ja algse kontakti, millele ta omistab filosoofia staatuse. Fenomenoloogia püüab teha filosoofiast range teaduse, kuid ka seletab aega, ruumi ja maailma, nii nagu me neid elame. Ta püüab kirjeldada meie kogemust otseselt nii, nagu see on, jättes kõrvale selle psühholoogilised, loodusteaduslikud, ajaloolised ja sotsioloogilised seletused, ent ometi mainib Husserl "Kartesiaanlikes meditatsioonides" "geneetilist fenomenoloogiat" ja koguni "konstruktiivset fenomenoloogiat". Neist vastuoludest püütakse lahti saada Husserli ja Heideggeri fenomenoloogiat eristades, ent Heideggeri "Olemine ja aeg" vaid seletab lahti loomuliku maailmamõiste ja elamismaailma, mida hiline Husserl pidas fenomenoloogia keskseks teemaks. Need vastuolud tekitavad lugejal kahtluse fenomenoloogia tõsiseltvõetavuses.
Isegi kui fenomenoloogia peaks osutuma müüdiks või moeks, on tarvis siiski mõista selle mõjukust ja päritolu. Vastutustundlik filosoof peab arvama, et "fenomenoloogiat saab praktiseerida ja identifitseerida mõtlemisviisi või -stiilina, mis oli liikumisena olemas enne enesest kui filosoofiast täie teadlikkuseni jõudmist." Fenomenoloogiat on selle pooldajad tagantjärele leidnud teiste seas Hegelil ja Kierkegaardil või teisalt Marxil, Nietzschel ja Freudil. Me leiame tekstidest seda, mis me sinna paneme, ja filosoofia ajalugu ütleb meile tõlgendused ette. Fenomenoloogia ühtsus ja tõeline tähendus on leitav ainult meist endist. Tuleb konkreetselt määratleda ja väljendada see "fenomenoloogia meie jaoks", mis tekitab Husserli ja Heideggeri praegustel lugejatel mulje, et nad seda ongi oodanud. Fenomenoloogia on ligipääsetav üksnes fenomenoloogilise meetodiga. Sellepärast püüame süstemaatiliselt kokku tuua kuulsad fenomenoloogilised teemad, nii nagu nad on elus spontaanselt kokku kasvanud. Siis me ehk taipame, miks fenomenoloogia on nii kauaks jäänud algstaadiumisse ülesandena, mis tuleb lahendada, ja lootusena, mis tuleb teoks teha.