cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Andrew Oldenquist
Lojaalsused
Kaitstes grupilojaalsust moraalikogukonnale olemuslikuna, kritiseerib Oldenquist inimese ja ühiskonna suhte individualistlikke käsitusi. Arusaam, et ühiskond on moraalikogukond, mille liikmeid seob ühine mitteinstrumentaalne hüve, on vastuolus klassikalise individualismiga. Kui moraalikogukonna ühine hüve on täiesti enesestmõistetav, siis pole seda tarvis õigustada. Kui siis sekkub võõras tehniline kultuur, mis neist kultuurilistest põhiväärtustest ei hooli, on tagajärjeks tavaliselt võõrandumine ja kultuuri lagunemine. Moodne inimene, kes kuulub mitmesse hõimu korraga, on samuti süütuse kaotanud. Me tajume oma perekonda, naabruskonda või linna tahes-tahtmata ühena paljudest, mis on enam-vähem ühesugused. "Kloonimine" ajab lojaalsuse segadusse. Lojaalsuse objektil peavad olema olulised eristavad tunnused. Me ei saa vältida võõrandumist, kui me ei saa enda omaks peetud ühiskondlike entiteete individueerida avalikul moel. Mitmekesisus peab olema linnaplaneerimise tõsine printsiip. Võimatu on armastada pelka partikulaari ja sama võimatu on armastada midagi, mis ei ole partikulaar. See on individualismi viimne alus, ja samuti kollektivismi see aspekt, mille moodustavad meie grupilojaalsused.
Mitteenesetapjalik ühiskond
Raamatus "Non-Suicidal Society" (1986) näitab Oldenquist, et USA ühiskond on oma õppeasutustega, töökohtadega, õigussüsteemiga ja linnaeluga noored inimesed võõrandanud ja üksi jätnud. Noored on mõtete ja tunnetega ega hooli kogukondadest, mille liikmed nad peaksid olema. Põhjuseks on relativism ja väärtusneutraalsus mõnedel kutsealadel, mõned kahtlased filosoofilised eeldused inimloomuse kohta ja süütunne rassismi pärast riigi ajaloos. Sellised praktikad nagu "väärtuste selgitamine" moraalikasvatuse asemel, "demoraliseerimine" noorukite õigusemõistmispoliitikas, naabruskondade "kloonimine" linnaehituses lõhuvad kogukonnatunnet. Kõik see on inimloomuse vastane. Niiviisi käituv ühiskond on enesetapjalik. Inimesed kaotavad grupilojaalsuse. Kontraktualism ei võimalda inimloomust mõista. Loodusseisundi kirjeldus ei saa olla tõelise moraalikriitika alus. Inimloomus on hõimuline. Inimesed on loomad, kellel on geneetiline eelsoodumus elada ühiskonnas. Me vajame grupile orienteeritud isiklikku identiteeti, muidu me kannatame isolatsiooni all. Liiga kaugele läinud individualism võõrandab lõpuks inimesed. Radikaalselt võõrandununa võivad nad ühiskonna vihaselt hüljata. Kui inimloomuse kollektivistlikku külge ignoreeritakse, jääb inimene ebatäielikuks ning võib reageerida mõrtsukaliku raevu ja frustratsiooniga.
USA ühiskonnas ilmneb hariduse halvenemine, noorsoo kuritegevus, juhusliku kuritegevuse kasv (võõraste käitumise ennustamise kindluse kaotus), süvenev künism. Ühiskonna eksistentsi tagamisel on politseist ja maksudest olulisem ühiskondliku moraali internaliseerimine. Täiskasvanud peavad nõudma lastelt distsipliini ja standardite järgimist ega tohi toita nende kalduvust otsida kohest naudingut. Kui õpetajad (või vanemad või noorte õigusemõistmise ametnikud) nördiksid häbematu vale või jämeda ja valusa ebaõiglase teo peale, karjuksid ja väriseksid vihast ning ütleksid, milles on põhjus, oleks see parem moraalikasvatuse vahend kui tuhat rahuliku häälega moraalset neutraalset dilemmade arutelu, kus "jah"-il ja "ei"-l on võrdsed õigused. Oldenquist soovitab väikesemastaabilist vabaturu kollektivismi, mis aitab kogukonda säilitada ja võõrandumist vähendada.
Egoistlikud ja mitteegoistlikud motiivid sotsiaalsetes dilemmades
Michael Lynni ja Andrew Oldenquisti artikkel "Egoistic and Nonegoistic Motives in Social Dilemmas" juhib tähelepanu võimalusele arvestada sotsiaalsete dilemmade uurimisel mitteegoistlike motiividega. Seni ei ole sotsiaalpsühholoogias pakutud sotsiaalsetele dilemmadele adekvaatseid lahendusi. Autorid väidavad, et enamikul uurimustest on egoistlik kallak, mis piirab lahendamisvõimalusi, paljudes tegelikes olukordades ei ole egoistlikel eeldustel pakutud lahendused adekvaatsed, adekvaatseid lahendusi on aga võimalik saada mitteegoistlikest eeldustest lähtudes.
Osade ja tervikute eetika
Artiklis "The Ethics of Parts and Wholes" (1993) alustab Oldenquist George Fletcheri väitest raamatus "Loyalty: An Essay on the Morality of Relationships" (1993), et utilitarism ei paku rüvetamise ja avaliku kõlvatuse keelustamiseks muid argumente peale selle, et see solvab, ent juhtudel, kui solvajad midagi "väljendavad", tõkestab selle sõnavabadus, kommunitarism aga pakub teistsuguseid argumente. Oldenquist uurib selle väite kommunitarismi puudutavat poolt.
Fletcheri järgi sõltuvad lojaalsused "ajaloolisest minast". Moraalse subjektina ei ole mina pelk omaduste kogum, vaid partikulaar, mis on seotud pärilikkuse, geograafia ja kasvatusega ning armastusega teatud inimeste vastu. Fletcheri järgi on lojaalsuskohustused konfliktis erapooletu moraaliga. Lojaalsus perekonnale, kogukonnale ja riigile on nagu korraldatud abielu: abikaasat ei valita, kuid tema vastu on sellegipoolest erilised kohustused. Siin põrkub orgaaniline ühiskonnakäsitus liberaalse individualismiga, mille järgi kohustus tekib kas vabatahtlikest kokkulepetest (lubadused, ühiskondlik leping, muud lepingud) või kannatuse nägemisest.
Lojaalsuskohustused on taandumatult minale viitavad. Kui "minu" kõrvaldada, siis kohustus võib-olla jääb, aga see ei tule enam lojaalsusest. Inimesed tavaliselt teavad, kas kohustus tuleb erapooletust moraalist, lojaalsusest või mõlemast. Lojaalsuskohustused ilmnevad tavaliselt olukorras, kus nad on konfliktis erapooletu moraaliga. Erapooletu moraal on hõimusisene: hõimu sees peab kohtlema võrdseid võrdselt. Et inimestel on üksteise sees olevad ja osaliselt kattuvad lojaalsused, kehtib sama ka erapooletu moraali valdade kohta. Lojaalsuste konfliktiga kaasneb erapooletute printsiipide konflikt. Kas minu kohustus tuleb lojaalsusest või erapooletust moraalist, see oleneb vaatepunktist. Utilitaristid ja kontraktualistid on püüdnud lojaalsuskohustused ehk "erilised kohustused" taandada erapooletule moraalile. Mõnikord väidetakse tsirkulaarselt, et kohustused, mida ei saa taandada erapooletutele, ei ole ehtsad kohustused. Mõnikord väidetakse, et lojaalsuskohustused on erapooletud, sest kui ma pean olema lojaalne näiteks oma lapsele, siis igaüks peaks olema lojaalne oma lastele; see aga ütleb ainult, et igaüks peaks olema erapoolik; see ei ole universaalne erapooletu moraal.
Lojaalsuste moraalil on kaks raskust. Esiteks, jagatud moraal, mis loob kogukonna ja sotsiaalse identiteedi, on mõnikord faktiliselt ebausutav või ksenofoobne ja repressiivne. Teiseks, lojaalsuste moraal ei saa vältida relativismi ning sellega kaasnevat mittetäieliku moraalsuse varjundid. Relativismini jõuab kas lojaalsustele väljastpoolt vaadates või range loogikaga, mis teeb lojaalsused vastuoluliseks, kui nad pole relativiseeritud. Kui näiteks minu riik on teise riigiga sõjas, kusjuures teine riik ei ole laiema moraali seisukohast paheline, siis ma pean nõustuma, et teise riigi kodanik peab aitama oma riigil võita, mis implitseerib, et teine riik peab võitma. Vastuolust pääseb ainult sellega, kui öelda, et minu seisukohast peab minu riik võitma, tema seisukohast peab tema riik võitma. Fletcher neid raskusi ei käsitle.
Etnilisus ja suveräänsus
Artiklis "Ethnicity and Sovereignty" (2002) märgib Oldenquist, et 20. sajandi teisel poolel peeti rahvuslust sõja allikaks, enesemääramist aga sajandi suurema osa jooksul toetati. Ent eriti pärast külma sõja lõppu on etnilist enesemääramist eriliselt kritiseeritud, pidades seda tribalistlikuks ja atavistlikuks, rassismisarnaseks ning genotsiidile üles kutsuvaks. Eriti vasakpoolsete meelest ei ole "rahvuslikud vabastumisliikumised" pärast külma sõda enam ideoloogilised, vaid avalikult etnilised. Oldenquist uurib, miks rahvuslus äratab poolehoidu, ning uurib väidet, et etnilisel enamusel on eriline õigus suveräänsusele oma ajaloolisel territooriumil ja säilitada poliitiline kontroll selle üle, ja võrdleb rahvuslikku identiteeti rahvusriikides, paljurahvuselistes riikides ja immigratsiooniriikides.
Siin on probleeme. Rahvustel, kes on oma emamaal või impeeriumis rahvusvähemused, on sageli oma ajaloolisel territooriumil oma rahvusvähemused. Kuidas saaks ilma vastuoluta aktsepteerida rahvuse õigust suveräänsusele oma ajaloolisel territooriumil ning pidada legitiimseks nende enda rahvusvähemuste rõhumist? Kui aga ka neil on õigus suveräänsusele territooriumil, kus nad elavad, siis maailm fragmenteeruks lugematuteks mikroriikideks. Ja rahvuslusel on mitu liiki, mida harva adekvaatselt eristatakse: separatistlik rahvuslus (Iirimaa), ühendav rahvuslus (Saksamaa ja Itaalia) ning riikide jätkuv rahvuslus, mis on mõnikord agressiivne, aga enamasti lihtsalt patriootlik. Sageli öeldakse, et rahvuslus kui niisugune on hiljutine nähtus, linnastumise ja kapitalismi saadus, mida enne Napoleoni ajastut ei tuntud; sellepärast saavad rahvusluse kriitikud väita, et see on poliitikas mööduv nähtus. Ent rahvuslus kui niisugune on abstraktsioon. Ühendav rahvuslus (Saksamaa, Itaalia) on tõenäoliselt hiline, aga seda tuleb eristada imperialistlikust ekspansionismist (Venemaa). Separatistlik rahvuslus on aga sama vana kui impeeriumid ja soov nende alt vabaneda. Ka rahvusluse pooldajad räägivad separatismist, rahvusest ja rahvusteadvusest, need aga, kelle meelest rahvuslikud liikumised on ohtlikumad kui nende mahasurumine, nimetavad neid hea meelega rahvusluseks (natsionalismiks). Hiljuti iseseisvunud maade rahvad ja iseseisvust taotlevad rahvad peavad end õigusega rahvuslasteks. Ei ole võimalik tõestada, kas etnilised separatistid võitlevad õige asja eest. Küll aga saab ennustada, mis kallutab mõtlevaid inimesi uskuma, et separatistidel on õigus, või neid pooldama. Oldenquisti arvates on need järgmised kaalutlused: 1. Neil on eraldi nimetus (ja keel) ja territoorium. 2. Neil on oma territooriumil pikk ajalugu ning pole võistlevat pretendenti, kes oleks seal varem olnud või on seal enamuses. 3. Neil on separatistlikud rahvuslikud ideaalid, mille eest nad on valmis end ohverdama, mitte lihtsalt majanduslikud huvid. 4. Nad on ebaõiglaselt kannatanud (Iisrael) või neil pole kaua õnnestunud saavutada suveräänsust oma ajaloolisel kodumaal. Võib-olla mõeldakse, et sõltumatu rahvusliku kodumaa saamine on väärkoheldud rahvale kompensatsiooniks ja parandab selle sotsiaalset identiteeti. Kuid see peab olema nende ajalooline kodumaa. 5. Nad tahavad väga iseseisvust. Kui seda on võimalik ilma sõjata saavutada, siis enamik inimesi arvab, et nad peaksid selle saama, kui teiste õigusi ei rikuta (isegi kui nad arvavad, et see pole neile majanduslikult või poliitiliselt hea): see tuleneb demokraatia aluspõhimõttest. 6. Neil on selge kultuuriline identiteet. Näiteks Ohio elanikel ei ole, on ainult territoorium; Ohio separatiste ei peetaks rahvuslasteks, vaid oportunistideks.
USA ja Kanada olid ka enne rahvaks saamist maad, kuid nad pole kunagi olnud etnilised rahvad. Rahvusteadvuse sünnitasid Iseseisvusdeklaratsioon, Iseseisvussõda ja hilisem ühine ajalugu. Selline rahvusteadvus võiks põhimõtteliselt ka Ohios pärast iseseisvumist tekkida, ainult et maailma avalikkus toetaks Ohiot ainult eeldausel, et see on neil juba varem olemas. Aga kuidas siis Ameerika Ühendriigid maailma poolehoiu võitsid? Sellepärast, et neid lahutas emamaast ookean. Euroopas oli iga riik (välja arvatud Šveits ja Belgia) juba enne rahvas (kas rahvusvähemus või etniliselt ja keeleliselt lähedaste rühmade kogum). USA juhtum on lähedasem Indoneesia ja India juhtumile, kus on paljurahvuselised riigid paljude rahvuslike kodumaadega. Sukarno lõi rahva poliitiliselt ühendava keele ja ühise koloniaalajaloo abiga; tema loodud rahvuslik identiteet lisandus olemasolevatele etnilistele identiteetidele, mitte ei asendanud neid. Ent Kanada ja USA on immigrantide maad, kus on segarahvastik ilma ajalooliste etniliste kodumaadeta (kui mitte arvestada Québeci, Puerto Ricot ja indiaanlaste kodumaasid). Ameerikas ei olnud territoriaalseid lojaalsusi, millele uus rahvuslik identiteet oleks pidanud lisanduma.
Rahvusvaheline toetus separatistidele sõltub sellest, kas nad moodustavad rahva, rahvuse. Osalt sellepärast, et rahvus tekitab patriotismi, mida austatakse rohkem kui majanduslikke soovi. Teiseks leitakse, et kultuur või etniline rühm on analoogne liigiga: see on ainulaadne, keerukas, asendamatu, mõnikord ohustatud, kordumatute tingimuste tulemus. Indiaanlaste kohta on kaks seisukohta. Integratsionismi järgi on parem, kui nad reservaatidest lahkuksid: utilitarismi ja kontraktualismi järgi ei ole hõimul muud väärtust peale kasu, mille see hõimu liikmetele annab. Preservatsionismi järgi on hõimul väärtus, mis ei taandu selle liikmete väärtusele. Mõned preservatsionistid küll arvavad, et hõimukultuur on selle liikmetele parim, teised toetavad traditsioonilise hõimuelu säilitamist sellepärast, et hõimuliikmed nende arvates tahavad seda. Tegu on ideaalide võitlusega, kuid nende kaitsjad peavad arvestama demokraatliku ideaalidega, mille järgi tuleb toetada enamiku hõimuliikmete soovi. Loodetakse, et nad tahavad või neid saab veenda tahtma seda, mis vastab minu ideaalile. Oldenquist arvab, et toetatakse rohkem preservatsionismi. Lätlased ja tšetšeenid on samasugused nagu navahod ja Amatsoonia hõimud, kas me ei peaks väärtustama neid samamoodi? Me nimetame hõime rahvusteks, kui nad on Euroopas või on kaubanduse või vallutuse abil suureks saanud, kuigi paljud hõimud, näiteks ibod ja tviid, on suuremad kui flaamid, soomlased, slovakid ja baskid. Selline mõtteviis suurendab poolehoidu iseseisvusliikumisele, sest iseseisvust peetakse kultuuri õitsengu tagajaks ja tagajärjeks. Paljud kultuurid peavad küll vastu vähemustena. Kas neil peab olema iseseisvus? Muidugi mitte, kui nad seda ei nõua jne, aga enamik rühmi ei nõua. Enamik etnilisi rühmi ei lööks lahku, isegi kui see oleks poliitiliselt võimalik, isegi kui suurriigid ja ÜRO enesemääramist rohkem toetaksid. Järgmistes olukordades me ei peaks ootama olulist setsessionistlikku liikumist: 1. Rühmad on naabrid ja keeleliselt sarnased, mis tugevdab nende identiteeditunnet ühendava riigiga (näiteks Saksamaa liidumaad). 2. Nad ei tunne, et nad oleksid eriti rõhutud, ja võib-olla pole kindlad, kas nad tuleksid omaette majanduslikult toime (näiteks kõmrid, batakid, sundalased]). 3. Kuigi nad tunnevad end rõhutuna, soovivad nad geograafilise ja majandusliku olukorra tõttu ainult suuremat autonoomiat ([[komid, indiaanlased). 4. Nad on väikesed, isoleeritud, ilma tehnoloogiata, ja võib-olla peavadki end juba iseseisvaks (Uus-Guinea sisemaa hõimud). 5. Nad on oma olukorraga rahul (prantsuse, itaalia ja saksa keele kõnelejad Šveitsis, praegu puertoriikolased). 6. Nad on lojaalsed nii oma hõimule kui ka riigile (enamik rahvaid Venemaal, Indias ja Indoneesias).
USA ja India pidid poliitiliselt looma rahvustunde, mis rahvusriikidel oli enam-vähem kohe võtta. Pärast riigi loomist kujuneb rahvusteadvus jagatud ajaloo kaudu. See ei ole etniline rahvusteadvus, kuigi ka see võiks ühise kultuuri ja keele tõttu aja jooksul tekkida. Ameerika Ühendriikides ega Indias ei ole sellist rahvast, mille puhul võiks tulla mõte eriõigusest suveräänsusele ja poliitilisele kontrollile. Kanada ega USA ei oleks rahvusriikide kombel õigustatud etnilisele diskrimineerimisele immigratsioonipoliitikas. Ka rahvusriikides on peale etnilise rahvusteadvuse ka poliitiline rahvusteadvus, mis tuleneb ühisest ajaloost. Rahvusriikides lisandub see etnilisele identiteedile, kuid ei asenda seda. Paljurahvuselistes riikides lisandub see piirkondlikele identiteetidele ja ühendab neid. Immigrantide riikides asendab see etnilist identiteeti.
Me kardame õigusega neid, kes teevad etnilise või rahvusliku lojaalsuse ülimaks. Need, kelle jaoks üks lojaalsus kaalub üles kõik teised kaalutlused, on fanaatikud. Kuid peaaegu kõigil inimestel on mõni etniline või rahvuslik lojaalsus ning ainult väike osa neist on fanaatikud. Tõsiasi, et kõik NSV Liidu ja Jugoslaavia järglasriigid on rahvusriigid ja enamik neist on demokraatiad (kuigi võib-olla haprad), näitab, et rahvuslusel kui enesemääramise alusel on vähe sarnasust Natsi-Saksamaa ja fašistliku Itaalia ekspansionistlikul rahvuslusel. Illusoorne on arvata, et etnilisus kaotaks ettenähtavas tulevikus tähtsuse. USA-s kaotavad rass ja etnilisus riigi loomuse tõttu vähehaaval tähtsust, kuid sellel on mujal maailmas toimuvaga vähe pistmist. Rahvuslus on ühiskondliku elu tähtis pikaajaline tunnusjoon ja esmane vahend rahvaste vabanemiseks võõrvõimu alt. Kui on valida, kas suruda rahvuslus jäädavalt maha või muuta riigipiire rahvuslikul alusel, siis tundub, et viimane on demokraatia vaimuga paremini kooskõlas ning on parem alus pikaajalisele rahule.
Föderalism
Föderalism on põhimõte, mille järgi mitu riiki moodustavad liitriigi või muudetakse unitaarriik liitriigiks (föderatsiooniks).
Föderalismi pooldajad on föderalistid.
Väätsa metsandik
Väätsa metsandik on metsandik Järvamaa metskonnas. Väätsa metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Tapa, Järva, Türi valla ja Paide linna riigimetsi.
Aegviidu metsandik
Aegviidu metsandik on metsandik Harjumaa metskonnas. Aegviidu metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Anija ja Tapa valla riigimetsi.
Dráma piirkonnaüksus
Dráma piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Δράμας) on Kreeka piirkonnaüksus Ida-Makedoonia ja Traakia piirkonna loodeosas, on Makedoonia geograafilise piirkonna põhjapoolseim osa. Põhjapiiril Bulgaaria ja Kreeka vahel on Rodope mäed.
Piirkonnaüksuse keskasula on Dráma.
Haldusjaotus
Dráma piirkonnaüksus jaguneb viieks vallaks. Need on:
Abja mõisa paljand
Abja mõisa paljand on paljand Viljandi maakonnas Mulgi vallas endisaegse Abja mõisa pargis Kuustle oja vasakul kaldal. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Kaldajärsakul paljanduvad 21 m ulatuses u 5 m paksuselt Aruküla lademe kivimid.
Chris Terry
pisi|Chris Terry (2018) Chris Terry (sündinud 7. aprillil 1989 Bramptonis Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib American Hockey League'i klubis Bridgeport Islanders ründajana vasakäärel.
Aastatel 2005–2009 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Plymouth Whalers. 2007. aastal tuli ta Whalersiga liiga võitjaks. Hooajal 2008–09 pälvis ta Mickey Renaud Captain's Trophy ja Dan Snyder Memorial Trophy.
2007. aastal valis Carolina Hurricanes ta NHL-i draft'is 132. valikuna. Hooajal 2009–10 mängis ta American Hockey League'is (AHL) Hurricanesi noorteklubis Albany River Rats. 2010. aastal liitus ta Charlotte Checkersiga. Hurricanesi meeskonnas tegi Terry NHL-is debüüdi 9. märtsil 2013 mängus New Jersey Devilsi vastu ja lõi selles mängus ka värava. NHL-is oli tema edukaim hooaeg Hurricanesiga 2014–15, mil ta lõi 11 väravat ja andis üheksa väravasöötu.
2016. aasta juulis sõlmis Terry lepingu Montreal Canadiensiga. Canadiensi meeskonnas pääses ta NHL-is hooajal 2016–17 väljakule 14 mängus, lõi kaks väravat ja andis kaks väravasöötu. Suurema osa sellest hooajast mängis ta AHL-i klubis St. John's IceCaps. Järgmisel hooajal mängis ta AHL-is Laval Rocketi ridades ning aastatel 2018–2020 Grand Rapids Griffinsis. Hooajal 2017–18 oli ta AHL-is resultatiivseim mängija (32+39) ning pälvis John B. Sollenberger Trophy. AHL-i tähtede mängule on Terry valitud aastatel 2012, 2018, 2019 ja 2020.
Armastuse pisarad
"Armastuse pisarad" (hispaania keeles "Corona de Lagrimas") on Mehhiko draamasari. Seriaali peaosas mängib Victoria Ruffo. Eestis näidati seda telekanali TV3 vahendusel.
Harta
Harta on riiklikult või muul viisil ametlikult välja antud dokument, milles on määratletud isikule või organisatsioonile antud õigused.
Chris Terry
2020. aasta detsembris sõlmis Terry lepingu KHL-i klubiga Nižni Novgorodi Torpedo. 2021. aasta augustis naasis ta Põhja-Ameerikasse, liitudes AHL-i klubiga Bridgeport Islanders.
Armastuse pisarad
Sisu
Kui Refugio (Victoria Ruffo) koos kolme pojaga kodunt välja visatakse, viib saatus nad Méxicosse. Möödub kaheksateist aastat, Refugio elab poegadega vaesuses ning teda kimbutavad tõsised nägemisprobleemid. Refugio vanim poeg Patricio õpib juurat ja unistab rikkusest, keskmine poeg Edmundo on andekas, kuid laisk arstitudeng, ja noorim, Ignacio pidi ema aitamiseks pärast keskkooli tööle minema.
Harta
Ajaloolised õigusliku sisuga dokumendid kuuluvad ürikute hulka.
Armastuse pisarad
Sisu
Peagi kohtab Patricio rikka juristi hellitatud tütart ning salates oma vaese pere maha, abiellub temaga. Refugio jõupingutused poja tagasivõitmiseks jooksevad aina luhta, mis tõukab ta masendusse ja päädib töökaotusega. Nooremad pojad üritavad ema aidata, kuid Edmundo valib selleks kuritegeliku tee, mis viib ta vanglasse.
Kui Patricio kuuleb oma päritolu kohta tõtt, sunnib see teda olukorda ümber hindama ja ülbuse alla neelama. Ta anub Refugiolt andestust ning pere harmoonia saab taastatud.
Nathan Houser
Nathan Houser (sündinud 10. märtsil 1944) on USA filosoof ja semiootik, Charles Sanders Peirce'i uurija.
Ta on ülikooli Indiana University – Purdue University Indianapolis filosoofia emeriitprofessor. Houser on väljaande "Writings of Charles S. Peirce" peatoimetaja. Koos Christian J. W. Kloeseliga andis ta välja kaheköitelise valimiku "The Essential Peirce: Selected Philosophical Writings".
Mudelite peirce'ilik klassifikatsioon
Artiklis "A Peircean classification of models" paneb Houser ette, kuidas mudeleid Charles Sanders Peirce'i vaimus klassifitseerida.
Mudelid on ikoonid. Tuleb uurida Peirce'i ikoonide klassifikatsiooni, et rakendada seda mudelitele, et aidata teadmist mudelite kohta korrastada ja mõista, kuidas need töötavad. Ikoonid jagunevad adumilisteks ikoonilisteks omadusmärkideks, adumilisteks ikoonilisteks üksikmärkideks ja adumilisteks ikoonilisteks reegelmärkideks. Mudelid, mis on adumilised ikoonilised omadusmärgid, on olemuslikult kvalitatiivsed ning representeerivad ehk modelleerivad objekte, jagades ehk dubleerides nende olulisi omadusi. Värvinäidis modelleerib värvust, lusikatäis kastet, mida kokk maitseb, modelleerib kaste maitset. Mudelid, mis on adumilised ikoonilised üksikmärgid, on olemuslikult tegelikud asjad ja sündmused ning modelleerivad üksikobjekte või -sündmusi, olles nendega piisavalt sarnased. Arhitekti joonis modelleerib kavandatavat maja; liiklusmärk, mis kujutab hüppavat põtra, modelleerib võimalikku sündmust, milleks tuleb valmis olla. Mudelid, mis on adumilised ikoonilised reegelmärgid, on olemuslikult üldised ja seadusesarnased ning modelleerivad, näidates tüüpi, mida kõik üksikjuhtumid peavad kehastama või millega vastavuses olema. Geomeetrilised joonised tahvlil modelleerivad kujundeid, mida nad ligikaudselt kehastavad ning mida kõik üksikjuhtumid peavad kehastama, ja algebraline valem modelleerib suhet, mida ta väljendab. Iga mudeliliigi korral on nii, et kui sarnasus modelleeritava objektiga on piisavalt suur, siis võib öelda, et mudel on objektiga relevantses suhtes isomorfne, aga Houser pole kindel, et see alati kehtib.
Võsa-teetigu
Võsa-teetigu (Arion hortensis) on teeteo perekonda kuuluv liik nälkjaid.
Eestis elab pärismaisena.
Põhjaõng
Ehitus
Põhjaõnge ehituslikke põhimõtteid on erinevaid. Lihtsaima põhjaõnge moodustab ritv koos rulliga, millele on keritud õngenöör. Õngenööri otsas on jäigalt kinnitatud raskus ning liini otsas konks.
Ritv
Tonkaridvaks võib kasutada spinninguritva. Ridva kvaliteet sõltub sellest, millisel veekogul ja millistes tingimustes püüki harrastatakse. Kiirevoolulistel veekogudel, nagu Emajõgi, on vaja suuremat raskust, seega peab ritv olema piisavalt kvaliteetne, et see raskema tina heitmisele vastu peaks. Põhjaõnge puhul ei pea ritv olema väga pikk, enamjaolt on selle pikkuseks 1,7–2,4 meetrit. Lühema ridvaga saab raskuseks pikemate heidete teostamine, pikema ridva puhul võib püüki hakata segama tugev tuul, sest ridva otsa ja veepinna vaheline õngenööri liin jääb tuule meelevalda. Pikema ridva eeliseks on aga püük kaldalt, kui kaldaäärses vees kasvab suurel hulgal taimestikku.
Rull
Põhjaõnge puhul ei ole rulli kvaliteet nii oluline kui spinningu puhul, kuna heitmist ja kerimist ei tule sooritada nii tihti. Tihti kasutatakse ketasrulle, mis on sobilikud eelkõige suure heiteraskuste puhul, väiksemat tina kasutades on pikemate heidete tegemine aga raskendatud. Samuti on ketasrulli kehv kasutada tingimustes, kus heiteruumi napib, näiteks puude vahel või kõrges kaldarohus. Kerge tina ja keeruliste heitetingimuste korral on mõistlikum kasutada inertsivaba rulli.
Pealiin
Pealiin võib olla nii tamiilist kui ka nöörist. Tamiilist pealiini eeliseks on tema venivus, mis võimaldab otsahaagitud kala äkilisi liigutusi leevendada, puuduseks aga väiksem tõmbetugevus, mis eeldab jämedamat tamiili ning sellest tulenevalt ka suuremat tuule- ja veetakistust. Tänapäevaste tamiilide puhul tuleks siiski eelistada mitte jämedamat kui 0,35-millimeetrist tamiili.
Nöör eristub tamiilist oma olematu venivuse poolest, mis võimaldab kalamehel palju hõlpsamini vee all toimuvast aimu saada. Nööri puhul on võimalik kasutada ka peenemat pealiini, mis võimaldab kalastajal teha pikemaid ja täpsemaid heiteid väiksema tuuletakistusega. Juhul kui konksud või raskused põhja kinni jäävad on nööri tugevusest tingitult need siiski võimalik lahti sikutada. Nööri peamiseks miinuseks on vooluga kaasa liikuvate vetikatükkide ja taimede pealiini külge takerdumine.
Oluline on ka meeles pidada, et pealiini tugevus oleks vastavuses tina raskusega, muidu võib väiksemgi vale liigutus heitmisel või pidurdamisel tingida liini purunemise.
Raskus
Raskus on tavaliselt valmistatud pliist ja võib olla tamiilile jäigalt kinnituv või sellel vabalt libisev. Raskused võivad olla erineva kuju ja kaaluga sõltuvalt püügikohast ja tingimustest. Kiire voolu puhul kasutatakse võimalikult väikese veetakistusega (litri- või lusikakujulisi) raskusi, et need kiiremini pidama jääks ja konkse järel ei lohistaks, vältides konksude takerdumist taimedesse ja põhjarisusse. Seisvas vees ei oma raskuse kuju nii suurt tähtsust kui tugevas voolus, seega võib kasutada ka teise kujuga raskusi.
Mõnel juhul kasutatakse raskuse asemel ka söödatopsi, mis on vastavalt raskustatud ja mis täidetakse peibutussöödaga, et kalu konksude juurde meelitada.
Püük
Kõigepealt pannakse sööt konksude otsa, seejärel heidetakse konksud koos raskusega paraja hooga veekogu suunas. Tina vettesulpsatamise hetkel tuleb ritva sirutada ettepoole, et saavutada heite maksimaalne kaugus. Kui tina on põhja vajunud, tuleb nöör ettevaatlikult pingule tõmmata ja ritv tugedele asetada. Kala võtust annab märku ridva pitsi vibreerimine või liikumine, nööri pinguletõmbumine või ridva otsa kinnitatud signaalkellukese helin.
Raivo Kuremaa
Raivo Kuremaa (ka Raimond või Raimund Kuremaa; 20. oktoober 1924 Paluküla, Ingliste vald, Harjumaa – 15. märts 1983 Tallinn) oli eesti näitleja ja lavastaja.
Aastatel 1939–1941 õppis ta Rapla Keskkoolis.
Aastatel 1942–1943 töötas näitlejana Estonia teatris ja 1944–1948 Noorsooteatris, õppides samal ajal Noorsooteatri nukutrupi õpperühmas. Aastatel 1948–1952 oli ta Draamateatri, 1952. aastast surmani aga Nukuteatri näitleja; tegutses samas lavastajana.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Dolgaja
Dolgaja (vene Долгая) on kohanimi:
Kuppel
pisi|[[Rooma Peetri kiriku kuppel]] Kuppel on arhitektuurielement, mis kujutab endast õõnsat kera või muu sarnase pöördkeha ülemist poolt. Kupliks nimetatakse ka mis tahes muud sarnase õõnsa ja ümara kujuga eset või rajatist, mis on tavaliselt mõeldud millegi katmiseks.
Gruusiakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Gruusiakeelne Vikipeedia (gruusia keeles ქართული ვიკიპედია) on Vikipeedia gruusiakeelne versioon.
Gruusiakeelne Vikipeedia sai alguse 2003. aasta novembris, esimene artikkel kirjutati 25. veebruaril 2004.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Dolgaja Niva
Dolgaja Niva (vene Долгая Нива) on kohanimi:
Hauapanus
Hauapanus on surnule hauda kaasa pandav ese või esemete kogum.
Gruusiakeelne Vikipeedia
Gruusiakeelse Vikipeedia artiklite arv ületas 100 000 piiri 13. oktoobril 2015.
Golestāni palee
Golestāni palee (pärsia keeles کاخ گلستان) on palee Iraani pealinnas Teheranis. See oli Kadžaaride kuningate residents. 2013. aastal valis UNESCO Golestāni palee maailmapärandi nimistusse.
Hauapanus
Enamasti on hauapanusteks isiklikud esemed, ohverdused jumalatele, esemed, mida arvatakse surnul teises ilmas vaja minevat.
Enamik hauapanuseid, mida arheoloogid on välja kaevanud, on anorgaanilisest materjalist (savist, kivist, metallist), kuid on tõendeid, et hauapanusteks on pandud ka orgaanilisi objekte, mis on hävinud.
Hauapanuste uurimisega tegelevad arheoloogia ja antropoloogia.
Kuusalu metsandik
Kuusalu metsandik on metsandik Harjumaa metskonnas.
Inemuri
Inemuri (jaapani keeles 居眠り, いねむり ) on Jaapani kultuuriruumis laialdaselt levinud nähtus, mis tähendab üleväsimuse tõttu igal võimalikul ajahetkel tukastamist.
Jaapanlased eristavad väga selgelt inemuri 't tavalisest magamisest või pärastlõunasest lühikesest jõudu taastavast unest (nn powernap 'ist). Vihje nähtuse olemusse võib anda sõna enda tähenduse lahtimõtestamine. Väljend koosneb kahest osast, millest "i" tähendab 'kohal viibima' ja "nemuri" tähendab 'magama'. Seega inemuri sooritaja on teiste inimeste silmis justkui kohal, sest teatud tõlgenduse järgi on inimene oma kohalolekuga igas olukorras mingil alateadlikul viisil esindatud. Oluline on silmas pidada, et tukastaja ei segaks oma tegevusega ümbritseva toimimist. Inimese uinumist tööpostil võetakse kui kindlat märki, et ta teeb palju tööd ja on seetõttu väsinud, olukord mille leevendamist inemuri abil võetakse elu loomuliku osana.
Inemuri kirjutamata reeglid
Inemuri kohta kehtivad Jaapani kultuuriruumis kirjutamata reeglid, mille kohaselt:
Saltatores Revalienses
Saltatores Revalienses on Tallinnas tegutsev, eeskätt vanatantsu esitav tantsukollektiiv.
Kollektiivi asutas 1991 Virve Kurbel.
Ansambel on kontserte andnud nii Eestis kui ka välismaal.
Kollektiiv on Sõltumatu Tantsu Ühenduse liige.
Keila metsandik
Keila metsandik on metsandik Harjumaa metskonnas. Keila metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Harku, Lääne-Harju ja Saue valla riigimetsi.
Mets-teetigu
Eestis elab pärismaisena.
Aldas Baltutis
Aldas Baltutis (sündinud 1970 ) on leedu alpinist.
Ta on kolmas Leedu alpinist, kes on tõusnud Džomolungma (8848 m) tippu. Tipputõus toimus 15. mail 2007.
Ta kolis oma perega Tian Shani eelmäestiku alale, et oma alpinismiharrastust mugavamalt realiseerida. Tema põhitegevuala on majandusalane nõustamine.
Ta tegutseb ka fotograafina.
Naissoo (perekonnanimi)
Naissoo on eesti perekonnanimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on Eestis perekonnanimi Naissoo 8 mehel ja 10 naisel.
Eesti asunduste laulupidu
Kokku osales laulupeol 55 sega- ja pasunakoori ning 4 lastekoori Peterburist ja Peterburi kubermangust, Valgevenest, Krimmist, Kaukaasiast, Pihkva, Novgorodi, Tveri ja Kubani kubermangust. Eesti alalt osalesid laulupeol Tallinna, Tartu, Paide, Viru-, Järva-, Harju-, Tartu-, Valga-, Viljandi-, Võru- ja Pärnumaa koorid.
Laulupeo raames avati ka mitmeid eesti kunstnike näitusi. Üritusega samal ajal kandis Narvas etendusi ette Soome Rahvusteater.
Boaedon fuliginosus
Klassifikatsioon
thumb|140px|left
Levila
Neid kägistajamadusid võib kohata Aafrikas- sh Sambias.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Boaedon fuliginosus seisuga 14.03.2014.
Sääsküla huviklubi
Klubi asutasid 2004 Arlet ja Triinu Palmiste.
Klubil on oma teatritrupp. Klubi korraldab Käravete Järvemuusika kontserte, samuti ülejärvamaalist mälumängusarja Järva Kilb.
Põhja-Tallinn (ansambel)
Põhja-Tallinn on eesti popisugemetega hiphopansambel, mis koosneb Pelgulinnast pärit kolmest hiphopparist ja naislauljast ning mujalt Tallinnast pärit kolmeliikmelisest live-bändist.
Ajalugu
2007. aastal tegi Põhja-Tallinnast pärit räpparid ühekordse projekti raames ühise loo "Probleem". Pärast projekti lõppu kohtuti kitarrist Eric Kammistega, kellega koos alustati kitarrimängu lisamisega lauludele ja kes aitas leida trummari ja basskitarristi. Seitsmeliikmelises koosseisus tegutses bänd alates 2011. aasta suvest. 2011. aasta mais valmis Põhja-Tallinnal muusikavideo loole "Me ei salli vaikust", milles teevad kaasa sellised artistid nagu Mini, Wild Disease, Chance, Fate ja Kenny. See lugu on ka Chris Kala raamatu "Ebaõnnestunud" treileri ja samanimelise filmi taustamuusikaks.
2013. aasta kevadel lahkus bändist tervislikel põhjustel solist Maia Vahtramäe, kelle asemele valiti konkursiga Kerli Kivilaan. 2014 aasta sügisest jäi ansambel kuueliikmeliseks, sest bändist lahkus Risto Vürst
Ansambel esitas oma laulu "Meil on aega veel" konkursile Eesti Laul 2013 ja pääses edasi finaali. Laulus "Meil on aega veel" laulavad kaasa kuus last: Loviisa Vahenurm, Anett Käärma, Mark Eemil Mustonen, Rainer Talvik, Kertu Noor ja Kardo Talvik. Põhja-Tallinn võitis 2013. aastal kolm Eesti Muusikaauhinda: aasta ansambli, aasta debüütalbumi ja aasta hip-hop/räppalbumi kategoorias ning oli nomineeritud aasta laulu kategoorias. Aastal 2015 alguses lahkus bändist Kenneth Rüütli, kuid peagi liitusid Põhja-Tallinna koosseisu uued (vana koosseisu) räpparid Kaspar Raudkivi esinejanimega Mini ja Kristjan Soomre esinejanimega Chance. Peagi valmis esimene koos tehtud pala "Suvefanki", mis püsis pikka aega Elmari raadio edetabelites kõrgel kohal ja sai ka aasta kokkuvõttes kõrgelt tunnustatud. Novembris 2015 avaldas Põhja-Tallinn uue albumi "Regeneratsioon".
Utkuhiksalingmiutitut
Utkuhiksaliki murre (enda nimi Utkuhiksalingmiutitut ᐅᑦᑯᓯᒃᓴᓕᖕᒥᐅᑎᑐᑦ ) on Kanada Nunavutis räägitav Netsilingmiuti murde murrak.
Põhja-Tallinn (ansambel)
Ajalugu
Ansambli lugu “Eiolemulolla” pääses novembris 2015 esimesena Eesti Laulu poolfinaali, kuid finaali Põhja-Tallinn ei jõudnud.
2016. veebruaris lahkus ansamblist Kristjan (Chance) Soomre ning ansambliga liitus taas Risto Vürst.
Plaadifirma
Bändi albumid on andnud välja plaadifirma Masterhead Records, mille loojateks on bändiliikmed ise. Jaanus Saks on öelnud: "Oma plaadifirma tegime seepärast, et Eesti on nii pisike ja kui lähed kellegi teise alla, siis võtab see firma kõik raha ära ja endale ei jäägi midagi."
2015. aasta ujumise maailmameistrivõistlused
2015. aasta ujumise maailmameistrivõistlused olid 16. maailmameistrivõistlused ujumises. Võistlused peeti Venemaal Kaasanis 24. juulist 9. augustini. Võisteldi viiel spordialal: avaveeujumine, kujundujumine, ujumine, veepall ja vettehüpped. Võistlustel osales üle 2600 sportlase 190 riigist. Kokku jagati 75 medalikomplekti.
Rahvusvaheline Ujumisföderatsioon (FINA) valis maailmameistrivõistluste korraldaja 15. juulil 2011 Shanghais toimunud kongressil. Teised kandidaatlinnad olid Guadalajara (Mehhiko), Hongkong, Guangzhou (mõlemad Hiina) ja Montréal (Kanada). Kaks viimast linna loobust kandidatuurist veidi aega enne võistluslinna valimist. See oli esimene kord, mil ujumise maailmameistrivõistlused toimusid Venemaal.
Bahreini esindanud 10-aastane Alzain Tareq oli kõige noorim ujuja, kes on täiskasvanute maailmameistrivõistlustel osalenud. Ta osales 50 meetri liblikujumises ja vabaltujumises.
Võistluspaigad
pisi|350px|[[Kazan Arena sisevaade]] Võistlused toimusid neljas rajatises
Medalitabel
300px|pisi|Naiste 200 meetri rinnuliujumises jagati välja kolm pronksmedalit.
Elle Rajandu
Elle Rajandu (kuni 2008. aastani Elle Meier; sündinud 12. novembril 1978 Jõe külas Kaarma vallas ) on eesti taimeökoloog (brüoloog) ja ülikooli õppejõud.
Töökäik
2002–2004 Tartu Kristlik Põhikool, loodusteaduslike ainete õpetaja. 2004–2013 Tallinna Ülikooli matemaatika ja loodusteaduste instituudi lektor. 2007 Tartu Ülikooli ökoloogia- ja maateaduste instituudi taimeökoloogia õppetooli laborant., 2011 samas spetsialist. Alates 2015 Tallinna Ülikooli loodus- ja terviseteaduste instituudi ökoloogia-brüoloogia lektor. 2016–2018 Tallinna Ülikooli haridusteaduste instituudi didaktik.
Aston Bay
Aston Bay (afrikaani keeles Astonbaai) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas Kouga vallas. Aston Bay asub India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Aston Bay elanikest valgeid 94,07%, mustanahalisi aafriklasi 2,90%, värvilisi 2,78%ja teisi 0,13%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 69,19% inimesi, inglise keelt 27,53% ja koosa keelt 1,01%.
August Pärl
August Pärl (25. detsember 1923 Kurla, Kabala vald – 6. juuni 1994 Kabala vald) oli eesti kultuuritöötaja.
Aastatel 1932–1935 õppis Kabala algkoolis. 1937. aastal lõpetas Tartu Pedagoogiumi algkooli. Aastatel 1937–1938 õppis Tallinna 7. progümnaasiumis. 1943. aastal lõpetas Türi majandusgümnaasiumi.
1. augustil 1948 sai temast Kabala rahvamaja juhataja. Ta asutas 1964. aastal Kabala puhkpilliorkestri. Ta juhtis üle 40 aasta Kabala kultuurielu rahvamaja juhatajana ja kultuurimaja direktorina. Ta oli dirigent, koorilaulja ja orkestrijuht ning mängis mitut pilli. Iga aasta juulikuu lõpus korraldas ta Kabalas laulupeo ja osales Järvamaa laulupidude korraldamises. Temata poleks Kabala mõisa parki laulukaart ehitatud.
Ta oli Eesti Kongressi liige.
August Pärl suri 6. juunil 1994 ja maeti Arussaare kalmistule.
Isiklikku
Tema vend Andres Pärl oli loogik ja psühholoog.
Allikukivi koopad
Koobastiku jälgitav pikkus on 33 m.
Paunküla metsandik
Paunküla metsandik on metsandik Harjumaa metskonnas. Paunküla metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Anija, Kose ja Kõue valla riigimetsi.
2015. aasta Panameerika mängud
2015. aasta Panameerika mängud olid 17. Panameerika mängud ja need toimusid 10.–26. juulini Kanadas Torontos. See oli kolmas kord, kui Panameerika mängud toimusid Kanadas.
Seal osales 41 riiki 6132 sportlasega. Võistlusalasid oli 36, millest 28 olid kavas ka järgmise aasta suveolümpiamängudel.
Mängud avas Kanada kindralkuberner David Lloyd Johnston.
Heikki Konttinen
Heikki Konttinen (17. juuni 1910 Suonenjoki – 20. veebruar 1988 Helsingi) oli soome skulptor.
Ta õppis 1940. aastatel kunsttööstuskoolis ja kujutava kunsti akadeemias.
Heikki Konttise teosed olid esimest korda näitusel 1939. aastal.
1964. aastal sai ta Pro Finlandia autasu.
Tema tuntumate teoste hulgas on pronksskulptuur "Veljmies" Kuopios, poliitik Eino Sakari Yrjö-Koskise büst Tamperes ja jooksja Hannes Kolehmaise kuju Kuopios.
Andy Miele
Aastatel 2007–2011 mängis ta Miami Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2010–11 pälvis ta ülikoolide liiga hooaja parimale mängijale antava Hobey Baker Award'i.
2011. aasta aprillis sõlmis ta kaheaastase lepingu NHL-i klubiga Phoenix Coyotes. NHL-is debüteeris ta Coyotesi meeskonnas 23. oktoobril 2011 mängus Anaheim Ducksi vastu. Aastatel 2011–2014 mängis ta põhiliselt American Hockey League'is (AHL) Coyotesi noorteklubis Portland Pirates. 2012. aastal osales ta AHL-i tähtede mängul.
Aastatel 2014–2016 mängis ta AHL-is kaks hooaega Grand Rapids Griffinsi ridades ning hooajal 2016–17 Lehigh Valley Phantoms. Hooajal 2014–15 oli ta AHL-is resultatiivsuselt teine mängija ja valiti liiga hooaja sümboolsesse koosseisu.
Hooajal 2017–18 mängis Miele Rootsi kõrgliiga klubides Malmö Redhawks ja Växjö Lakers. Lakersiga tuli ta Rootsi meistriks. 2018. aasta mais sõlmis ta üheaastase lepingu KHL-i klubiga Nižni Novgorodi Torpedo. Hooajal 2018–19 lõi ta KHL-is 16 väravat ja andis 16 väravasöötu. Hooajal 2019–20 mängis ta AHL-i klubis Tucson Roadrunners, naastes 2020. aasta juulis Torpedosse. 2022. aasta veebruaris liitus ta Šveitsi kõrgliigaklubiga Lausanne ja mängis seal kuni hooaja lõpuni.
2022. aasta mais naasis Miele Rootsi kõrgliigasse ja sõlmis üheaastase lepingu äsja kõrgliigasse tõusnud klubiga HV71.
USA jäähokikoondise koosseisus on Miele osalenud 2011. ja 2014. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2022. aasta taliolümpiamängudel.
Diplomaatia (ajakiri)
Diplomaatia on eesti ajakiri, mille peateema on välispoliitika analüüs. Väljaannet trükitakse ajalehe formaadis ja levitatakse ajalehe Sirp kaasandena.
Ajakiri ilmub 2003. aastast, sagedusega kord kuus. 2020. aastal hakkas ajakiri ilmuma senise kümne korra asemel sagedusega kuus korda aastas.
Ajakiri avaldab artikleid nii Eesti kui ka välismaa autoritelt – peamiselt poliitikutelt, ajakirjanikelt, diplomaatidelt ja ekspertidelt.
Ajakirja väljaandja on alates 2006. aastast Rahvusvaheline Kaitseuuringute Keskus, kirjastaja SA Kultuurileht.
Toimetajad
Diplomaatia peatoimetajad on olnud Marianne Mikko (2003–2004), Kadri Liik (2004–2010), Iivi Anna Masso (2010–2012) ja Kaarel Kaas (2013–2014). 2014. aasta novembrist on peatoimetaja Erkki Bahovski.
Kolleegium
Diplomaatia kolleegiumi kuuluvad Jaak Allik, Lauri Almann, Toomas Hendrik Ilves, Indrek Kannik, Siim Kallas, Andres Kasekamp, Riina Kionka, Jüri Luik, Tiit Matsulevitš, Marianne Mikko, Sven Mikser, Mihkel Mutt, Raul Mälk, Sven Sakkov, Harri Tiido.
Peristüül
pisi|Peristüül Vettiuste majas [[Pompeis]] pisi|[[Diocletianuse palee peristüül Spliti linnas Horvaatias]] Peristüül (kreeka keeles peristylon 'ümberringi sammastega piiratud') on neljast küljest sammastega ümbritsetud sisehoov vanakreeka elamus domuses, kust pääses eluruumidesse. Oli tavaliselt purskkaevu ja basseinidega kujundatud.
Peristüül on ka sammastega ümbritsetud sisehoov templis.
Varakristlikus basiilikas nimetatakse peristüüliks lääneküljel paiknevat eeshoovi, mida ümbritseb sammastik ja selle keskel harilikult riituslik purskkaev. On tuntud ka islami mošeedes.
Roomlased võtsid peristüüli hiljem üle villade ehitusse.
Žodzina Torpedo-BelAZ
pisi|Klubi kodustaadion [[Torpedo staadion]] Žodzina FK Torpedo-BelAZ (valgevene keeles ФК Тарпеда-БелАЗ Жодзіна) on Valgevene jalgpalliklubi, mis tegutseb Žodzinas. See mängib riigi kõrgliigas.
Klubi on asutatud 1961. aastal. Aastatel 1970, 1971, 1980 ja 1981 tuli see Valgevene NSV meistriks. Valgevene kõrgliigas on see pidevalt mänginud alates 2002. aastast. Parima kohana on saavutatud neljal hooajal neljas koht.
2016. aastal võitis klubi Valgevene karika, alistades karikafinaalis Borissovi BATE. Aastatel 2011 ja 2017 on osaletud Valgevene superkarikafinaalis, kuid mõlemal korral on seal Borissovi BATE-le kaotatud. Kolmel hooajal on Torpedo-BelAZ mänginud UEFA Euroopa Liiga eelringides. Hooajal 2016–17 jõuti kolmandasse eelringi, kus kaotati Austria klubile Viini Rapid.
Klubi peasponsor on Žodzinas tegutsev autotehas BelAZ.
Viljandi JK Tulevik U21
Viljandi JK Tulevik II on Eesti jalgpalliklubi Viljandi JK Tulevik duubelmeeskond, mis mängib II liigas.
2017. hooajal kandis nime Viljandi JK Tulevik U21.
Digital Versatile Doom
"Digital Versatile Doom" (ka "Digital Versatile Doom: Live at the Orpheum Theatre XXXVII A.S.") on kontsert-duubelalbum Soome bändilt HIM. "Digital Versatile Doom" sisaldab ka intervjuusid bändiga ja fännivideoid.
Lugude nimekiri
Kõik lood: Ville Valo, v.a erimärkega lood
Goszcz
Goszcz (saksa keeles Goschütz) on küla Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Oleśnica maakonnas Twardogóra vallas. Goszcz asub Oleśnicast ligikaudu 21,5 km põhjakirdes ja Wrocławist umbes 45 km kirdes.
Goszcz sai linnaõigused 1638. aastal, kuid kaotas need 1742. aastal.
Alu-Murru seljak
Alu-Murru seljak on vallseljak Pärnu maakonnas Pärnu linnas Tõhela järve lähedal. Seljak on arvele võetud ürglooduse objektina.
Seljak asub Tõhela voore harjal ja selle pikkus on 2 km. Seljaku suhteline kõrgus on kuni 10–12 m.
Hindikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Hindikeelne Vikipeedia (hindi keeles हिन्दी विकिपीडिया) on Vikipeedia hindikeelne versioon.
Hindikeelne Vikipeedia sai alguse 11. juulil 2003.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Hindikeelse Vikipeedia artiklite arv ületas 100 000 piiri 30. augustil 2011. pisi|250px|left|Grupp hindi vikipediste konverentsil 2017. aasta jaanuaris
Valvur (ajakiri)
Valvur oli Tartus 1930. ja 1932. aastal ilmunud ajakiri.
Enda määratluse järgi oli Valvur "eraomandust ja kodukoldeid kaitsev ajakiri", "juutide marxismi ja fašismi vastane ajakiri", "kodukoldeid ja rahvuslikku kultuuri kaitsev ajakiri" ning "juutide, sotsialismi-kommunismi vastane ajakiri".
Ajakirja väljaandja ja toimetaja oli Peeter Rootslane.
Toimetaja väitel oli ajakirja väljaandmise ajendiks kindral Johan Undi tapmine 1930. aastal. "Meie peame olema valvel, sest liikvel on pimeduse jõud! Need sõnad, mis ütles truu Eesti poeg, salavaenlase kuulist tabatuna, oma surma eel – olid nii mõjuvad, et sünnitasid ajakirja "Valvur". Kõlagu need sõnad niikaua, kui Eesti rahva ja riigi viimne salavaenlane meie maalt on kadunud! Tõusku mälestusmärk kindralmajor Johan Unt'i hauale! Aga veel tähtsam mälestus olgu ajakirja "Valvuri" aastakäigud raamatukogudes. Veel kauges tulevikus hoovaku "Valvuri" seest noorte hingesse vaimustusetuld ja armastust oma isamaa ja sugurahva vastu! Kodukollete, oma vanemate varanduse, kodanliste vabaduste ja kultuuri kaitsemine olgu igale noorele ülimaks eesmärgiks ja pühaduseks!"
1930. aastal ilmus neli numbrit ja 1932. aastal üks number, kõik kokku 80 lehekülge. 1930. aasta viimases numbris ennustati juutide leiutatud epideemia puhkemist Euroopas 1931. aastal.
Ajakirja väljaandmine lõppes majanduslikel põhjustel.
Koalitsioon
Koalitsioon on erakondade ajutine liit.
Koalitsioonivalitsus ehk valitsusliit on mitmest erakonnast moodustatud valitsus parlamentaristlikus riigis. Koalitsioonivalitsus võib olla enamusvalitsus või vähemusvalitsus.
Kristlik ateism
Kristlik ateism on maailmavaade, mis järgib Jeesuse õpetust ning võtab tema elu eeskujuks, kuid eitab Jumala olemasolu ning võtab juttu Jumalast sümboolsena.
Sēļi
pisi|left|Sēļi mõisa peahoone Sēļi on küla (vidējciems) Lätis Valmiera piirkonnas, Sēļi valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 55 meetri kõrgusel, Riiast 149 ja endisest piirkonnakeskusest Mazsalacast 11 kilomeetri kaugusel.
Külas on lisaks vallavalitsusele ka rahvamaja, raamatukogu ja postkontor. Sealne tuulik ja vallakooli hoone on arhitektuurimälestistena kohaliku kaitse all. Külas asub Sēļi bussipeatus.
XVI sajandi teisel poolel rajati küla kohale Sēļi mõis (Sehlen). Selle esimeseks omanikuks oli Sēlpilsi valitseja Kaspar Zybork von Vislingen, kes sai selle lääniks Zygmunt II Augustilt. Nõukogude ajal ehitati küla välja kohaliku kolhoosi «Ziemeļi» keskasulana. Aastail 2009-2021 kuulus küla Mazsalaca piirkonda.
Saku metsandik
Saku metsandik on metsandik Harjumaa metskonnas. Saku metsandik hõlmab täielikult või osaliselt Harku, Saue, Saku, Rae Kiili, Kose, Raasiku ja Anija valla riigimetsi.
Kurmi (Liezēre vald)
Kurmi on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Liezēre vallas.
Kurmi asub valla idaosas. Sinna jääb Silakurmi bussipeatus.