cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ebola viirushaigus
Kliiniline pilt
Viirus nakatab mitmeid elundeid (parenhüümi): seedetrakti, südant, maksa, neerupealiseid, neere ja närvisüsteemi.
Immunopatoloogia
Ebola viirus paljuneb edukalt dendriitrakkudes, ilma et vabastataks tsütokiine. Infitseerunud dendriitrakkude küpsemine ebaõnnestub ja ebaõnnestub ka immuunvastus, kuna ei esitleta antigeene NK-, T- ja B-rakkudele, aidates kaasa Ebola viirusnakkuse levikule organismis.
Arvatakse, et need rakud transpordivad viiruseosakesed lümfisoonte ja lümfiga edasi lümfisõlmedesse ja teistesse elunditesse. Haiguse progresseerudes, kui nakatuvad monotsüüdid ja makrofaagid, vabastatakse märkimisväärsetes kogustes tsütokiine, lämmastikoksiidi jpt aineid.
Tsütokiinide (nii peremeesorganismi kui viiruse poolt eritatavad virokiinid) vabanemist seostatakse palaviku ja põletikuliste protsessidega.
Surmlõppega seostatakse hüpertsütokineemiat – mida inditseerivad tsütokiinide IFN-γ, IFN-α, IL-2, IL-10 ja tuumornekroosifaktor alfa kõrgenenud tase ja nimetatud seisund kahjustab maksa ning neere.
Viirus põhjustab tõenäoliselt immuunsüsteemi ja soonte endoteeli düsregulatsiooni, mille täpseid mehhanisme praegu veel ei tunta.
Arvatakse, et Ebola viiruse levides 'kahjustuvad' kaasasündinud immuunsuse mehhanismid ja immuunvastused ning surevad massiliselt T-lümfotsüüdid (CD4- ja CD8-lümfotsüüdid) (in vitro) ja väheneb organismi võimekus antikehi komplekteerida ja esitleda.
Diagnoos
Ebola viirushaiguse kliiniline hinnang on ebausaldatav.
RHK-10-s liigitatakse haigus hemorraagiliste viiruspalavike koosseisu diagnoosiga: Ebola viirushaigus [A98.4].
Eristusdiagnoos
Riketsioosidest – tüüfus, koolera, gramnegatiivsed septitseemiad, borrelioos.
Eristusdiagnoosi käigus tuleks välistada ka järgmised infektsioonhaigused: leptospiroos, Rickettsia tsutsugamushi tekkene tähniline tüüfus, katk, Q-palavik, kandidaas, histoplasmoos, Aafrika trüpanosomiaas, vistseraalleišmaniaas, rõuged, leetrid ja viiruslik maksapõletik ja salmonelloos.
Välistada tuleks ka mittenakkavad haiguslikud seisundid, nagu äge promüelotsüütleukeemia, hemolüütilis-ureemiline sündroom, maohammustuse tagajärjel tekkida võiv mürgistusseisund, trombootiline mikroangiopaatia, pärilik hemorraagiline teleangiektaasia, limaskesta-naha-lümfisõlme sündroom ja varfariini mürgitus.
Laboratoorse diagnostika meetodid
Loodusliku Ebola viirusnakkuse kahtluse korral võetakse vereanalüüsiks verd, kuid paljud ebolahaiged surevad enne kui verre ilmuvad tuvastatavad spetsiifilised antikehad (asümptomaatiliste juhtude korral tõusis spetsiifiliste IgM-ide tase 15. päeval pärast haigega kokkupuutumist).
Laboratoorseteks analüüsideks võidakse kasutada ka vereseerumit ja koetükke (nahk, maks jne). Ebola viirushaiguse diagnoosimisel tuleb, olenevalt meetoditest, järgida rangeid ohutusnõudeid, kuna viiruse ohtlikkusklass on 4. Võidakse kasutada mitmeid laboratoorse diagnostika meetodeid, nagu indirektne immunofluorestsentsanalüüs (IFA), immunoensüümmeetod (ELISA), polümeraasi ahelreaktsioon (PCR) jt.
Pole selge, kuidas tuvastada ebolanakkust, kui patsient keeldub vereanalüüsist.
Ebola viirust tuvastavad maailmas üksnes kindla ohutusklassiga laborid. Eestis haiglad ja Terviseameti laborid Ebola viirust analüüsida ei suuda ja vajaduse tekkimisel saadetaks Eesti proovid lepingupartnerile Rootsi nakkushaiguste instituudile Smittskyddsinstitutet.
Ebola kiirtest
Maailma terviseorganisatsioon (WHO) on andnud heakskiidu esimesele ebola kiirtestile. Ebola kiirtesti tegemisel kasutatakse väikest kogust sõrmeotsaverd ning tulemuse saab juba 15 minutiga.
USA toidu- ja ravimiameti (FDA) teatel võivad California ettevõtte toodetud ebolakiirtestid mitte töötada ja võivad inimeste elu ohtu seada, andes "eluohtlikke" valepositiivseid tulemusi ja need kutsutakse tagasi.Tagasikutsumisteade puudutab möödunud aasta oktoobri ja selle aasta jaanuari vahel Taani, Sierra Leonesse ja Kanadesse turustatud ebolateste.
Koekärbus
Ebola viirushaigete elundite uuringud on tuvastanud, et ebolahaigete elundite koekärbus võib üsna laiaulatuslik olla, haaratud elunditeks võivad olla maks, neerud, põrn, harkelund, lümfisõlmed ja reproduktiivelundid.
Ravi
Ebola viirushaiguse raviks ravimid (ka legaalsed vaktsiinid) seni puuduvad.
Vere hüübimist pärssivate ainete manustamine on vastu näidustatud.
Ebolapatsient saab nn toetavat ravi, mis aitab tal haigusest ise välja tulla.
Ravi on toetav, võimalusel manustatakse veenisiseselt vedelikke, K-vitamiini, doonoriverd või ka doonoriverest eraldatud vereliistakuid.
Ravis on tähtsal kohal ka valuvaigistid ja adekvaatne toitumine.
Piirideta Arstide vabatahtlike pakutav toetav ravi ebolahaigetele on sümptomite põhine, kasutatakse mitmeid suukaudseid ravimeid:
Ebolahaige võib kas (kas toetava raviga või ilma) täielikult paraneda, kuid võib esineda ka tüsistusi nagu orhiit, liigesevalu, nahakestumus ja juuksetus või silmadega seotud seisundeid nagu valguskartus, pisaravool, äge ja alaäge iridotsükliit, korioretinaalpõletik ja pimedus.
Ebolapatsiendid võivad ka terveneda, kuid tervenemine on pikk protsess ja võib kesta 3–5 nädalat.
Konvalestsentne seerumteraapia
Ametlikult pole teatatud tänavuse ebolaepideemia ajal kasutatavast alternatiivse ravimeetodi tulemuslikkusest. Ebolapositiivsetele patsientidele tehakse viirushaigusest tervenenud ebolahaigetelt võetud verega või sellest eraldatud komponentidega vereülekandeid, toetudes üldlevinud teooriatele, justkui sisaldaks nende veri elupäästvaid Ebola IgG ja IgM antikehi.
Juulis ebolasse nakatunud ameeriklased Kent Brantly ja Nancy Writebol, keda raviti Ameerika Ühendriikides, kuulutati arstide poolt tervenenuks ja kirjutati augusti keskel haiglast välja.
Arstidele pole selge, Brantly tervenemisega ja raviga seonduv, kas tervenemisele aitas kaasa vereülekanne või eksperimentaalravim ZMapp.
WHO andmetel valmib ebolavastane seerum mõne nädala jooksul ning seda hakatakse esmalt manustama ebolahaigetele Libeerias.
Selektiivsed östrogeeni retseptori modulaatorid
USA Ravimi- ja Toiduamet (FDA) kiitis heaks kahe suukaudse selektiivse östrogeeni retseptori modulaatori (SERMide) clomofene ja toremifene võimaliku kasutamise Ebola viirusnakkuse ravis.
Ravi ebaõnnestumine
Olenevalt viiruse liigi tõvestusvõimest, enamik (mõne allika kohaselt kuni 90% nakatunutest) Ebola viirushaigusse nakatunud inimesi siiski sureb. Käimasoleva Ebola viirushaiguse epideemia ajal Lääne-Aafrikas on WHO andmetel suremus kuni 70%.
Surma põhjuseks peetakse hulgielundihäiret (MOF), mille kutsuvad esile vedelikupeetus, hüpotensioon, soontesisene verehüübimine ja koekärbus.
Eksperimentaalravimid
Eksperimentaalravimina peetakse silmas kuni lähiajani inimeste peal veel testimata seerumit Zmapp, mille valmistaja on USA-s San Diegos tegutsev farmaatsiaettevõte Mapp Biopharmaceutical Inc. Zmapp on teadaolevalt valmistatud eritellimusel kasvatatavate tubaka (Nicotiana) perekonda kuuluvate põõsaste muundamise (nakatamine teatud tüüpi valguga) tulemusel, taime kasvades eraldatakse (antikehad) ja lisatakse koos teiste ainetega kandidaatravimi hulka.
Anonüümseks jäänud arst arvas, et kuna Ebola viirus põhjustab osaliselt samu sümptomeid kui askorbiinhappevaegus saaks ebolahaigete raviks kasutada megavitamiiniteraapiat (C-vitamiini preparaadi suurtes doosides intravenoosse manustamisega).
FDA poolt on Ebola viirushaiguse ravis lubatud kasutada eksperimentaalset ravimit brintsidofoviir (CMX001), mille töötas välja firma Chimerix.
Eksperimentaalseks võib pidada ka antiviraalse ravimi BCX4430 kasutamist osadel primaatidel (v.a inimesed). See ravim on saanud loa 1. faasi kliinilisteks ravimiuuringuteks (inimkatseteks).
Eksperimentaalsete ravimite miinuseks peetakse asjaolu, et laboriloomadel saab nakatumise aega täpselt määratleda ja kirjeldada ka nende eksperimentaasete ravimite manustamist, kas 30–60 minutit või 24–48 tundi pärast nakatumist, aga inimesed tihti ei suuda meenutada nakatumise aega.
Ebola viirushaiguse võimalikuks kandidaatravimiks võidakse pidada ka ebolahaigetele manustatud lamivudiini. Libeeria arst Gorbee Logan manustas 15 ebolahaigele lamivudiini ja 13 neist tervenesid.
Eksperimentaalsed vaktsiinid
Pärast 2000. aastat välja töötatud eksperimentaalseid ebolavaktsiine (DNA-vaktsiin) inimeste tarbeks pole seni ringlusse lubatud.
Saksamaal Hamburgis asuvas laboratooriumis 2009. aasta märtsis toimunud tööõnnetuses läbistas viroloogi kindad nõel ZEBOV-ga. Talle manustati 48 tundi pärast õnnetust eksperimentaalset vaktsiini VSVΔG/ZEBOVGP.
Uue Ebola vaktsiini kliinilisi uuringuid võidakse alustada juba septembris.
Kanada annetab suure osa olemasolevatest laborites välja töötatud loomavaktsiini doosidest (VSV-EBOV vaktsiin) Maailma Tervishoiuorganisatsioonile.
Uudistekanal BBC teatas, et Šveitsis katkestati kliinilised uuringud Ebola vaktsiiniga rVSV-ZEBOV, kuna neli vabatahtlikku katsealust kaebasid liigesevalu üle oma kätes ja jalgades.
Alternatiivravi
Katsete käigus on tuvastatud, et genisteiini ja tyrphostin AG1478 segu saaks kasutada filoviiruste põhjustatud hemorraagiliste palavike profülaktikaks ja raviks.
Ebola viirushaiguse puhangud Aafrikas
Varasemad Ebola viirushaiguse puhangud riigiti põhinevad WHO andmetel.
2014. aasta Ebola viirushaiguse epideemia
pisi|2014. aasta epideemia levikukaart
Ebola viirushaiguse epideemia alguseks Lääne-Aafrikas loetakse 2014. aasta märtsis, kuigi haigusjuhtumeid registreeriti juba ka veebruaris, Guineas levima hakanud Ebola viiruse epideemiat. Ebola puhangu põhjustanud viirus omab, aprilli seisuga Ebola viirusega 98% homoloogiat), kuid juuni seisuga on puhangu põhjustanud viirus ZEBOV.
Käimasoleva epideemia ajal arvatakse Ebolasse surnud inimeste suremuseks 46%.
Ebola viirushaiguse epideemia Kongos
Kongo DV-s võib käimasoleva Ebola viirushaiguse epideemia põhjustajaks olla teistsugune viirusetüvi (Congolese strain).
Eksperimentaalne Ebola viirushaigus
Patogeense biopreparaadi koostises võib, kinnitamata andmetel, Ebolavirus koos polioviirusega sisalduda ka kunagises Nõukogude Liidus valmistatud geneetiliselt muundatud 'hübriidviiruses', nimetusega Ebolapox, mida oleks võimalik kasutada biorelvana.
Ebola viirusnakkus BALB/C laborihiirtel
Kudesid uuriti valgusmikroskoopi, immunohistokeemiat, elektronmikroskoopi ja in situ hübridisatsiooni kasutades.
Viiruse replikatsioon toimus makrofaagides, lümfisõlmedes, põrnas, hepatotsüütides, neerupealise koore rakkudes, fibroblast-like cells (FLC). Severe lymphocytolysis oli tuvastatav põrnas, lümfisõlmedes ja tüümuses.
Indutseeritud Ebola viirushaigus laboriahvidel
Katsed ahvidega on näidanud, et spetsiaalselt manustatud Ebola viirus põhjustab neil fibriinikaotussündroomi (DIK – dissemineeritud intravaskulaarne koagulatsioon), inimestel on selle sündroomi esinemine vaidluse all.
Makaakidele manustatud eksperimentaalsed ravimid
Eksperimendi käigus süstiti reesusmakaakidele (Macaca mulatta) lihasesse 0,5 mL viral stock'i, mis sisaldas 1000 plaque forming units (PFU) Ebola viirust (Zaire 95 isolaat). Süstimise järel manustati makaakidele (TF/FVIIa) vere hüübimist inhibeerivat valku 'recombinant nematode anticoagulant protein c2 (rNAPc2)'.
Tulemused näitavad, et manustatud vere hüübimist inhibeeriv valk võis osadel eksperimenti kaasatud reesusahvidel elumust pikendada.
Tõvekindlus
Arvatakse et sfingolipiidiainevahetuse häiret Niemanni-Picki tõve tüüp C1 põdevad inimesed võivad Ebola viirushaigusele immuunsed olla, kuna Ebola viirus vajab rakku sisenemiseks kolesterooli transportervalku Niemann-Pick C1.
Eesti
Eestis kehtivad nakkuse tõrje eeskirjad näevad ette haige võimalikult kiire isoleerimise nakkushaiglasse (-osakonda). Tervishoiutöötajatel tuleb lähikontakti individuaalsete kaitsevahenditeta ebolahaigega igal võimalusel vältida. Tervishoiutöötaja(te)l tuleb välja selgitada kontaktsed isikud, kellele kehtestatakse Ebola viirusnakkuse korral 21 ja Marburgi viirusnakkuse kahtlusel 9 päevaks aktiivne arstlik jälgimine (sel ajal tuleks inimestel hoiduda intiimsetest seksuaalsetest suhetest teiste inimestega) – kui jälgitaval tõuseb palavik 38,5–39,0 °C tuleks ka tema haiglasse toimetada.
Arvatakse, et Ebola nakatumisoht tegevate tervishoiutöötajate jaoks on suurim siis kui ebolahaigel ilmnevad haigusele omased sümptomid koos oksendamise, kõhulahtisuse ja veritsemisega. Haigete ja jälgimisel olevate kahtlaste isikute kehaeritised ja nende hooldamiseks, jälgimiseks kasutatud instrumendid desinfitseeritakse kas 0,5% Na-hüpokloriidi või 0,5% fenoolilahusega või autoklaavitakse, keedetakse või põletatakse.
Tervishoiutöötaja paneb enne ebolakahtlusega patsiendiga tegelemist selga kõik ettenähtud isikukaitsevahendid: pritsmekindla kaitsekitli või kaitsekombinesooni, kilepõlle, juustekaitsevahendi, ühekordse respiraatori, kaitseprillid, kaitsejalanõud (kummikud) ja kaitsekindad.
Muu
Ebolakaitseriietuse komplekt (hinnaga 36 eurot), mis on mõeldud isiku kaitsmiseks Ebola viiruse, aga ka teiste viiruste eest, on läbi müüdud, nõudlus kaitserõivastuse järele on suur ja tootjad püüavad vastavalt kõrgenenud nõudlusele tootmist ka suurendada.
Nimetus
Ebola viirushaigus on varem kandnud ka nimetusi "hemorraagiline viiruspalavik" ja "Ebola hemorraagiline palavik".
Arvatakse, et nimemuutus Ebola hemorraagilisest palavikust Ebola viirushaiguseks peegeldab paremini haiguse kliinilist pilti, kuna käimasoleva epideemia ajal ei ole paljudel Ebola haigetel haiguse algusjärgus verevalumeid tuvastatud.
Kasutatavad lühendid EBO, EbHF, EBOV HF, EBOV (Zaire) HF.
Ebola viirushaigust võidakse nimetada ka ebolaks ja Ebola hemorraagiliseks haiguseks.
Ebola viirushaigus on saanud nime Ebola jõe järgi.
Pergamoni muuseum
pisi|Pergamoni muuseum pisi|Silt sissepääsu juures pisi|[[Pergamoni altar]] Pergamoni muuseum (saksa keeles Pergamonmuseum) asub Berliinis Spree jõel asuval Muuseumisaarel.
Meru keel
Meru keel on bantu keelte kirdebantu rühma kuuluv keel, mida räägivad merud Keenia keskosas Idaprovintsis. Kõnelejaid oli 2009. aastal umbes 1 660 000.
Pergamoni muuseum
Pergamoni muuseumis asuvad tänapäeval kolme muuseumi kogud: Antiikkunstikogu (Antikensammlung), Islami kunsti muuseum (Museum für Islamische Kunst) ja Ees-Aasia muuseum (Vorderasiatisches Museum). Nendes kogudes on esindatud vanaaja monumentaalarhitektuuri eksponaadid, mille seast on kuulsamad
Meru keel
Kiri
Meru keelt kirjutatakse ladina kirjas.
Meru tähestik on: a b c d e g h i ĩ j k l m n o p r s t u ũ w y.
Pergamoni muuseum
Muuseumi kogudele panid aluse Brandenburgi kuurvürstid juba sajandite eest, hakates koguma antiikesemeid. Nimetatakse aastat 1698, mil kuurvürst omandas ühe Rooma arheoloogi kogu. Esimest korda said need kogud osaliselt avalikuks 1830, kui Muuseumisaarel avati Vana muuseum. Osa Pergamoni muuseumi kogudest ongi väljas Vanas muuseumis.
Magneesia piirkonnaüksus
Magneesia piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Μαγνησίας) on Kreeka piirkonnaüksus Tessaalia piirkonna kaguosas.
Pergamoni muuseum
1904 avati Muuseumisaarel Keiser Friedrichi muuseum, tänapäevane Bode muuseum. Kohe oli selge, et see pole piisavalt suur kogu viimase aja väljakaevamistel leitud kunsti- ja arhitektuuriväärtuste eksponeerimiseks. Sellepärast hakkas Keiser Friedrichi muuseumi direktor Wilhelm von Bode juba 1907 tegema plaane uue muuseumi loomiseks, kus saaks näidata antiikarhitektuuri, saksa antiigijärgset kunsti ning Lähis-Ida ja islami kunsti.
NatWest
Alates 2000. aastast on see osa Royal Bank of Scotland Groupist. Pärast kontserni peamise kodumaise äritegevuse "tarastamist" sai pangast NatWest Holdingsi tütarettevõte.
NatWest on üks neljast suurest arvelduspangast Suurbritannias. Sellel on suur üle 960 filiaaliga võrk.
Magneesia piirkonnaüksus
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Vólos.
Su ema nali
„Su ema“ nali on pilkenali, mis solvab selle inimese ema, kelle kulul tehakse nalja. Peamine „su ema“ nalja kasutamise mõte on solvata inimest tema emaga, vihjates tema ema suurusele, rumalusele, välimusele, liiderlikkusele, rassile või vaesusele.
NatWest
2017. aastal pälvis NatWest Briti pangaauhindade jagamisel parima panganduse rakenduse auhinna.
Magneesia piirkonnaüksus
Haldusjaotus
pisi|150px|left|Magneesia piirkonnaüksuse vallad
Su ema nali
Kuigi on nalju, mis pilkavad teisi pereliikmeid, siis sellest hoolimata on emad populaarsemad pilkepüüdjad kui õed, vennad või isad. Isa ja ema naljadel on paremad šansid, kuna igal inimesel on või on olnud vähemalt üks isa ja üks ema. Põhjus, miks isasid vähem pilgatakse, peitub selles, et eespool välja toodud puudused on meeste puhul ühiskondlikult tolereeritumad kui naiste puhul. Ka fakt, et nalja tehakse nõrgema soo esindaja üle, kes ei ole alati võimeline enda eest seisma ning seetõttu on kergem ja lihtsam sihtmärk, muudab „su ema“ naljad isa-naljadest populaarsemaks.
Lähte rattamaraton
Lähte rattamaraton on Tartu maakonnas Lähte ümbruses toimuv rattamaraton, mis on Estonian Cupi sarja üks etappe.
Su ema nali
Klassikaline vorm
Klassikaline vorm algab fraasiga „su ema on nii“, millele järgneb omadussõna, nagu näiteks paks, loll, kole, vana, laisk või lühike, millele järgneb põhjendus, mis valitud omadussõna valikut seletab. Näiteks:
Lähte rattamaraton
2017 toimus järjekorras 3. Lähte rattamaraton.
Marssal (Rumeenia)
Marssal (rumeenia keeles mareșal) on Rumeenia relvajõudude kõrgeim auaste. Selle annab Rumeenia president ja kinnitab Riigikaitse Ülemnõukogu (Consiliul Suprem de Apărare a Ţării) eriliste teenete eest eranditult sõja-ajal. Sellest madalam on kindrali (General) aukraad. Teiste riikide relvajõududes vastab marssalile feldmarssali auaste. Reeglina ei ole auastet Rumeenia tegevsõjaväelastele antud (väljaarvatud Antonescu) ja seega on see olnud pigemini austav nimetus. I maailmasõjas sõdinud kindralid Averescu ja Prezan said selle au osaliseks juba erus olles. See auaste on antud ka kõigile Rumeenia kuningatele.
Su ema nali
Klassikaline vorm
Su ema on nii lühike, et ta on viimane, kes teada sai, et sajab.
Klassikaline vorm tuleneb afroameerika kultuuriruumi sõnamängust „The Dozens“, kus kaks mängijat solvavad teineteist, kuni üks neist ei suuda enam solvanguga vastata või annab alla. „The Dozenis“ hinnatakse ka, kui kaval või solvav nali oli, nii et isegi kui teine mängija suudab solvangule vastata, võib ta ikkagi mängu kaotada, kui tema öeldud nali pole teiste meelest piisavalt naljakas.
Vastuse vorm
Vastuse vorm on ülesehituselt lihtsaim „su ema“ nali. Sellistes naljades on ema vastus mingisugusele küsimusele või sobivale fraasile. Vastuse vormis naljad võivad pilgata juba eelnevalt öeldud teemadel:
Jimmy Carr: „Kes püstitas uue maailmarekordi, olles nuttes veetnud 71 päeva haagissuvilas? Richard (Ayoade) ja Noel (Fielding)! Mis te panite oma vastuseks sellele küsimusele?“
Noel Fielding: „Sinu ema.“
„Mis täna lõunaks on?“
„Su ema.“
„Regular Show“ paroodia vastuse vormist
Cartoon Networki telesarjas „Regular Show“ on tegelane Muscle Man, kelle üks iseloomulik omadus on parodiseeritud „su ema“ nali.
Mordecai: „Meil pole (selle nalja jaoks) aega!“
Muscle Man: „Kas te teate, kellel veel pole (selle nalja jaoks) aega?“
Mordecai ja Rigby: „Argh!!“
Muscle Man: „Kas te teate, kes veel ütleb „argh!“? Minu ema!“
Selline end tauniv vastuse vormi variatsioon ei solva kedagi peale naljategija enda. Kuid kuna Muscle Man esitab neid nalju täpselt sama tooni ja intonatsiooniga nagu tegu oleks tavalise „su ema“ naljaga, siis kogu „su ema“ naljade stigma ei ole sealt kuhugi kadunud. Seetõttu „Regular Show“ versioon „su ema“ naljadest on rohkem paroodia kui variatsioon.
„Su ema“ naljad, mis erinevad klassikalisest vormist
Naljad, mis eiravad klassikalist „su ema“ nalja vormi on enamasti anekdoodid, mille puänt on seotud kellegi emaga. Nad ei pruugi olla nii solvavad ega ülesehituselt nii lihtsad kui klassikalises vormis „su ema“ naljad.
''Ma olin kaheksa- või üheksa-aastane ja mu ema sai südamerabanduse. Ja kui (ema) tuli koju, siis arsti ütles et „ära kunagi mine tülli oma emaga, sest see võib ta tappa“. Teine asi, mis (arst) ütles, oli, et ma üritaks (ema) naerma ajada. Ma polnud kunagi varem oma elus üritanud kedagi teadlikult naerma ajada. Aga siis ma proovisin ja ma mõistsin oma kordaminekut, kui (ema) püksid täis tegi .''
–       Gene Wilder
„Su ema“ naljad meelelahutuses
„Su ema“ naljad pole stand-up-koomikute ega stsenaristide eelistatuimad naljad. Kuna „su ema“ nalja peamine ja ainuke funktsioon on solvata, ei saa seda kuskile käsikirja või stsenaariumisse sobitada ilma, et keegi solvuks. Kuna „su ema“ naljad on ülesehituselt ühed lihtsamalt konstrueeritud, siis ei taheta ka nende lihtsuse pärast neid kasutada.
Kuid kui olukord nõuab, siis koomikud ei karda neid kasutada. Jimmy Carr vastas oma tuuril „The Best of The Best Of, Ultimate, Gold Greatest Hits“ talle vahele seganud publikuliikmele Rackile „su ema“ naljaga.
''Oletame, et mees on maganud terve hulga naistega. Mis ta on? Ta on täkk, ta on äss, ta on ühiskonna poolt imetletud. See ei ole arvamus, see on fakt. Kui mees on maganud terve hulga naistega, (siis) ta on äss, ta on täkk, ta on imetletud. Kui aga naine magab terve hulga meestega, siis ta on Racki ema.''
Ajaloolised näited
Esimene ajalooline näide „su ema“ naljast on kirjas 3500 aasta vanusel Babüloni kivitahvlil, mille avastas 1976. aastal arheoloog J. J. van Dijk. Kivitahvel on kirjutatud akadikeelses kiilkirjas rohkete kirja- ja grammatiliste vigadega, selle autor ja tahvli omanik oli ilmselt õpilane. Tahvlile kirjutatud nali oli järgmine :
''      ...teie ema on see, kes on temakesega vahekorras. Mis/kes see on?''
William Shakespeare’i näidendi „Timon Ateenast“ esimese vaatuse esimeses stseenis on kahe tegelase vahel sõnavahetus, kus üks vihjab teise ema liiderlikkusele.
Maaler: „Te olete koeranäru.“
Apemantus'': „Ema teil on minuga samast aastast. Kes on ta, kui mina olen koeranäru?“''
Ameerika Ühendriikide seitsmenda presidendi Andrew Jacksoni vastane ajaleht kirjutas tema emast järgmiselt :
''Kindral Jacksoni ema oli avalik prostituut, ta tõid siia riiki Briti sõdurid! Siin abiellus ta mulatist mehega, kellega ta sai palju lapsi, üks neist on kindral Jackson!!!''
–       Cinicinnati Gazette, Charles Hammond
Naljade teemad ja näited
„Su ema“ nali suurusest
Su ema on nii paks, et ta lahkus kontsakingades ja tuli tagasi plätudes.
Michał Szpak
Michał Szpak (sündinud 26. novembril 1990 Varssavis) on Poola laulja.
Su ema nali
Naljade teemad ja näited
Nali rumalusest
Su ema on nii loll, et ta läks hambaarsti juurde bluetooth’i saama.
Michał Szpak
Ta osales 2011. aastal telesaatesarja "The X Factor" Poola versioonis, kus sai teise koha.
Su ema nali
Naljade teemad ja näited
Nali välimusest
Michał Szpak
Ta esindas 2016. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Color of Your Life" Poolat ja sai finaalis 229 punktiga kaheksanda koha.
Su ema nali
Naljade teemad ja näited
Nali liiderlikkusest
Su ema on siuke hoor, et temas on rohkem auke kui juustus.
Nali vaesusest
Valgusmaaling
pisi|"Gravüür valgusega X". [[Jaan Künnapi valgusmaaling aastast 2015]] Valgusmaaling on tehnika fotograafias, kus kasutatakse pikka säriaega ning foto tegemisel ajal liigutatakse valgusallikat.
Imputeerimine (geneetika)
Imputeerimine on statistikas kasutamist leidev protsess, mille käigus püütakse leida vaatluste käigus fikseerimata jäänud, kuid tegelikult esinevaid väärtusi. Geneetikas väljendub see mitteidentifitseeritud genotüüpide olemasolu ennustamises.
Genotüüpide imputeerimine viitab kõige sagedamini olukorrale, kui on haplotüüpide referentspaneel tihedal SNP-de kogumikul, mida kasutatakse selleks, et imputeerida uuritavate indiviidide proovi, mis on olnud genotüübitud SNP-de alamhulga juures.
Ülegenoomse uuringu käigus vaadeldakse tavaliselt 100 000 kuni 1 000 000 SNP positsiooni, kuid on arvatud, et selliseid varieeruvaid kohti võib inimgenoomis olla üle 10 miljoni. Seega on imputeerimise eesmärgiks ennustada meile otseselt teadmata SNP-sid võrreldes sekveneeritud andmeid referentsgenoomidega.
See suurendab uuringu võimsust võimaldades lahendada või fine-mapp'ida tõenäosuslikke geenivariante ja hõlbustada metaanalüüsi.
HapMap2 haplotüüpe on laialt kasutatud imputeerimise läbiviimiseks nende proovide uuringutes, millel on esivanemad lähedased nendele, mis on HapMapi paneelides.
Suurem osa uuringuid on kasutanud kaheastmelist protseduuri, mis algab puuduvate genotüüpide imputeerimisega referentspaneeli alusel sealjuures arvestades välja fenotüübi infot.
Imputeeritud genotüübid, iga SNP koos selle määramatusega, on seejärel testitud seostumisele huvipakkuva fenotüübi vastu teises faasis.
Kahe-astmelise protsessi lähenemise eelis seisneb selles, et erinevad fenotüübid võivad olla testitud seostumisele ilma, et oleks vaja imputeerimist veelkord läbi viia.
Seda saavutatakse kasutades populatsioonis kindlaks määratud haplotüüpe, mis saadakse nt HapMap-st või inimese 1000 Genoomi Projektist. See võimaldab testida algselt genotüüpimata geenivariante, mis on seotud huvipakkuva tunnusega.
Genotüübi imputeerimine aitab oluliselt kitsendada tõenäosuslikke geenivariante ülegenoomsetes assotsiatsiooniuuringutes (ing. k Genome-Wide Association Studies).
Genotüüpimise kiibid, mida kasutatakse ülegenoomsetes assotsiatsiooniuuringutes, baseeruvad SNP-de märkimisel ja seetõttu ei genotüübi otseselt kogu variatsiooni genoomis.
Genotüüpide imputeerimine referentspaneeli vastu suurendab genoomilise variatsiooni kattuvust originaalsete genotüüpide suhtes.
Selle tulemusena meie saame hinnata rohkemate SNP-de mõju võrreldes originaalse mikrokiibiga.
Imputeerimine on hõlbustanud erinevatel kiipidel genotüübitud andmekogude metaanalüüsi suurendades olemasolevate variantide kattuvust.
Meetodid
Laseme H-l tähistada N haplotüüpide kogumikke nende L SNP-de juures ja laseme G-l tähistada genotüüpide kogumikke nende L SNP-de juures K indiviidides koos Gi = {Gil,…, GiL} tähistades i-nda indiviidi genotüüpe.
Indiviidi genotüübid on vaadeldud, kas nii, et Gik ∈ {0,1,2} või need puuduvad nii, et Gik = puudub. Peamine eesmärk siin on nende genotüüpimata SNP-de genotüüpide ennustamises, mis pole olnud genotüübitud uuritavas proovis, aga seal on tihti samuti ka juhuslikult puuduvad genotüübid. Meie eeldame, et ahelate joondamine andmekogude vahel on läbi viidud.
frame|none|alt=Alt text|1. Genotüübi andmed puuduvate andmetega tüübitud SNP-del (küsimärgid hallil foonil); 2. assotsieerumine tüübitud SNP-del ei pruugi viia puhta signaalini; 3. iga proov on faasitud ja haplotüübid on modelleeritud kui mosaiik nendest haplotüüpide referentspaneelil; 4. referentshaplotüübid, näiteks HapMap; 5. referentshaplotüüpe kasutatakse selleks, et imputeerida alleele proovidesse, et luua imputeeritud genotüüpe, mis on viirutatud helesinise värviga (värvikoodiga: #9ac3e1); 6. imputeeritud SNP-del assotsieerumise testimine võib võimendada signaali
Võimsuse suurendamine
Imputeerimine võib suurendada võimsust kuni 10% ainult genotüübitud SNP-de ülegenoomsetes assotsiatsiooniuuringutes. Teised simulatsioonid on näidanud, et suurim kasu toimub haruldaste SNP-de heaks, mida on raskem märgistada.
Fine-mapping
Imputeerimine võimaldab kõrge detailsusega vaadet seotud regioonist ja suurendab võimalust SNP-d otseselt identifitseerida.
Imputeeritud SNP-d, mis näitavad suuri seostumisi, võivad olla paremad kandidaadid replikatsiooniuuringute jaoks.
Limiteeriv faktor, mis määrab fine-mapping 'u täpsust on rekombinatsiooni sündmuste arv vaadeldavas regioonis või aheldustasakaalutus (ing. k linkage disequilibrium) vaadeldavas regioonis.
Suurenev proovi maht või geenikaardistus (ing. k gene mapping) populatsioonides madalamate aheldustasakaalutuste tasemetega suurendab võimalust identifitseerida tõest juhuslikku varianti.
Geenikaardistamine on protsess, mille käigus püütakse identifitseerida geneetilist elementi, mis vastutab haiguse eest.
Metaanalüüs
Saadud info kombineeritakse metaanalüüsis iga SNP juures selleks, et suurendada võimsust (ing k boosting power).
Selline lähenemine on olnud edukas mitmete uute lookuste identifitseerimises tervele hulgale erinevatele tunnustele.
Kohort analüüsitakse eraldi, kuna see võimaldab identifitseerida kohortspetsiifilisi ühismuutujaid.
Tüpiseerimata variatsioonide imputeerimine
On võimalik ka nende SNP-de tüpiseerimine, mis pole veel olnud tüpiseeritud haplotüübi referentspaneelile ega uuritavale proovile. Mõned meetodid võimaldavad seda teha tänu genealoogilisele seosele uuritava proovi ja haplotüüpide vahel vahel sellel ajal kui teiste eesmärgiks on identifitseerida haplotüübi mõjusid otsesemalt.
Need meetodid võivad viia võimsuse (ing. k boosting power) suurenemiseni, eriti kui juhuslik variant on haruldane või on lokaalne ehk kohtspetsiifiline heterogeensus signaali assotsieerumises.
mitte-SNP variatsiooni imputeerimine
Üldist imputeerimise põhimõtet kergelt rakendatakse ka muudele geneetilistele variatsioonidele nagu nt inimese leukotsüüdi antigeeni alleelidele.
Lähestikku asuvad SNP-d kantakse enamasti koos ning samuti kantakse edasi ka lähestikku asuvad geenid.
Tõenäoliselt mahukate imputeerimiste läbiviimisel sekveneerimisel baseerunud projektides (nagu nt 1000 Genoomi Projekt) avastatud väiksed insertsioonid ja deletsioonid (indelid) hakkavad olema laialt kasutuses ülegenoomsete assotsiatsiooniuuringute analüüsis.
Juhuslikult puuduvate andmete imputeerimine ja genotüüpimise käigus tekkinud vigade korrigeerimine
Paljud laialdaselt kasutuses olevad imputeerimise programmid võimaldavad imputeerida juhuslikult puuduvaid genotüüpe, mis võivad toimuda kui identifitseerida genotüüpe genotüüpimiskiipidel. Genotüüpimise veakoefitsiendid (veamäärad) on tihti väga väiksed (0,2% WTCCC uuringus), mistõttu seda tüüpi imputeerimine mitte ainult ei suurenda võimsust, vaid ka võib aidata kontrollida valehäireid (ing. k false positives) SNP-del, mille pärast genotüüpide identifitseerimine (ing. k genotype calling) on raske.
Hiljuti lisati BEAGLE'i mudelile uus funktsioon: esitleda genotüübi intensiivsuse (ing. k genotype intensity) andmeid nii, et genotüübid võivad olla identifitseeritud kasutades aheldustasakaalutuse informatsiooni SNP-de vahel ja see võimaldab vähendada vigade hulga genotüüpimisel.
Imputeerimiseks kasutatavad arvutiprogrammid
On mitmeid arvutiprogramme genotüüpide imputeerimiseks mikrokiibilt referentspaneelile.
Näiteks on olemas 1000 Genoomi projekti haplotüübid. IMPUTE versioon 1, mis baseerub peidetud Markovi mudeli laienditel ning see oli algselt loodud selleks, et simuleerida liituvaid puid (ing. k coalescent trees) ja modelleerida aheldustasakaalutust ning hinnata rekombinatsiooni taset.
Statistilised mudelid
Genotüübi imputeerimise meetodid on praegu laialdaselt kasutuses ülegenoomsete assotsiatsiooniuuringute analüüsis.
Suurem osa tänapäeva imputeerimise analüüsidest kasutavad HapMapi kui referentsandmestikku, aga uued referentspaneelid (sellised, mis kontrollivad genotüübituid mitmetel SNP kiipidel ja tihedalt tüübitud proovidel "1000 genoomi projektis") võimaldavad varsti laialdasemat SNP-del olla imputeeritud suurema täpsusega - sellega suurendades võimsust.
Genotüübi imputeerimise meetod (IMPUTE versioon 2) on disainitud selleks, et lahendada nende uute andmestikega seotud raskusi.
Selle lähenemise peamiseks innovatsiooniks on paindlik modelleerimise raamistik (ing. k modelling framework), mis suurendab täpsust ja ühendab informatsiooni mitmete referentspaneelide vahel sellel ajal jäädes arvuti protsessori poolt teostatavaks.
IMPUTE versioon 2 saavutab suuremat täpsust kui teised meetodid sellel ajal kui HapMap pakub ainsat referentspaneeli, aga sellegipoolest paneeli suurus piirab uuendusi, mis võiksid olla tehtud.
Imputeerimise täpsus võib olla suuresti optimeeritud laiendades referentspaneeli, et mahutada endasse tuhandeid kromosoome, mistõttu IMPUTE versioon 2 omab eelist teiste meetodite ees sellest aspektist, mõlemates nii haruldastes kui ka tavalistes SNP-des, üleüldiste vigade hulgaga, mis on 15–20% madalamad võrreldes oma efektiivsuse poolest lähimate konkureerivate meetoditega.
Üks eriti raskusi tekitav aspekt järgmise põlvkonna assotsiatsiooniuuringutes on integreerida erinevatel SNP-del genotüübitud informatsiooni mitmete referentspaneelide seas.
Palmyra
pisi|Palmyra pisi|Beli tempel (hävitati 2015. aastal) Palmyra (palmireeni keeles Tadmor;  Tadmur) on iidne semiidi linn praeguses Homsi kubermangus Süürias.
Ajalugu
Vanimad arheoloogilised leiud linnast pärinevad neoliitikumi ajastust ja esimest korda mainitakse dokumentides seda linna teise aastatuhande alguses eKr. Palmyra vahetas mitmel korral eri impeeriumide vahel omanikku, enne kui sai esimesel sajandil pKr Rooma impeeriumi osaks.
Linn kasvas karavanide tõttu jõukaks; Palmüreenid said tuntuks kaupmeestena, kes asutasid Siiditee äärde mitmeid kolooniaid ja tegutsesid kogu Rooma impeeriumis. Palmyra rikkus võimaldas ehitada uhkeid monumente, nagu Suur sammas, Beli tempel ja iseloomulikke tornkalmeid. Etniliselt oli palmireenid segu amoriitidest, aramealastest ja araablastest. Linna sotsiaalne struktuur oli hõimuline ja selle elanikud rääkisid palmireeni keelt, mis on aramea keele dialekt, kasutades samal ajal kreeka keelt kaubanduslikel ja diplomaatilistel eesmärkidel. Kreeka-Rooma kultuur mõjutas tugevalt Palmyra kultuuri, millel oli seetõttu omapärane kunst ja arhitektuur, mis ühendas ida ja lääne traditsioone. Linna elanikud kummardasid kohalikke semiidi jumalusi ning Mesopotaamia ja araabia jumalaid.
Kolmandaks sajandiks pKr oli Palmyrast saanud jõukas piirkondlik keskus. See jõudis oma võimu tippu 260. aastatel, kui Palmüreeni kuningas Odaenathus alistas Pärsia suurkuninga Shapur I. Kuninga järgnes regent, kuninganna Zenobia, kes mässas Rooma vastu ja asutas Palmüreeni impeeriumi. Aastal 273 hävitas Rooma keiser Aurelianus linna, hiljem taastas linna vähendatud suuruses keiser Diocletianus. Palmüreenid pöördusid ristiusku neljanda sajandi jooksul ja islamisse peale seda kui linna vallutas 7. sajandil Rashiduni kalifaat, mille järel palmireeni ja kreeka keel asendus araabia keelega.
Enne 273. aastat oli Palmyra üldjoones autonoomne ja seotud Rooma Süüria provintsiga, tema poliitilist korraldust sarnanes Kreeka linnriikide mudelile esimesel kahel sajandil pKr. Linn sai Rooma kolooniaks kolmandal sajandil, mis viis Rooma valitsusasutuste inkorporeerimiseni, enne kui see aastal 260 monarhiaks muutus. Pärast hävitamist aastal 273 oli Palmyra Bütsantsi ja hilisemate impeeriumide alluvuses kohalik keskus.
Palmyra hävitamine timuriidide poolt 1400. aastal muutis linna väikeseks külaks. Prantsusmaa kontrolli all 1932. aastal viidi elanikud uude Tadmuri külla ja iidne paik muutus kaevetöödeks kättesaadavaks.
Süüria kodusõja ajal 2015. aastal hävitas Iraagi ja Levandi Islamiriik (ISIL) suure osa iidsest linnast. Süüria armee vallutas iidse linna tagasi 2. märtsil 2017.
Gyroporaceae
Gyroporaceae on puravikulaadsete seltsi kuuluv sugukond seeni.
Amal Khuḑayr
Amal Khuḑayr (أمل خضيّر‎‎ ) on Iraagi lauljatar ning teatri- ja filminäitleja.
Paolo Antonio Foscarini
pisi|"Lettera sopra l'opinione de' Pittagorici e del Copernico" Paolo Antonio Foscarini (umbes 1565 Montalto Uffugo, Itaalia – 10. juuni 1616, Montalto Uffugo) oli itaalia teadlane ja teoloog.
1615. aastal avaldas ta teose "Lettera sopra l'opinione de' Pittagorici, e del Copernico, della mobilità della terra e stabilità del sole" ("Kiri arvamusest Pythagorase ja Copernicuse, Maa liikuvuse ja Päikese paigalseisu kohta"), milles kinnitas Koperniku heliotsentrilise maailmasüsteemi õigsust ning mille katoliku kirik 1616. aastal keelustas.
Elulugu
Karmeliidi preester nagu ka tema vend Polybius, õppis ta Napolis Carmine Maggiore kloostris, kus sai teoloogiaprofessoriks. Ta oli Tropea kloostri prior, karmeliitide ordu provintsiaalvikaar ning 1608. aastaks Calabria provintsiülem.
1611. aastal avaldas ta usulise raamatu "Meditationes, preces, et exercitia quotidiana" ("Meditatsioonid, palved ja igapäevased harjutused"), milles ülistas teadusi kui vahendeid jumala armu ja teadmiste tunnetamiseks, ning 1613. aastal "Institutionum omnis generis doctrinarum tomis VII. comprehensarum Syntaxis" ("--"), mille pühendas ordukindral Sebastiano Fantonele. See traktaat visandas seitsmeköitelise entsüklopeedia, mis käsitleks vabasid kunste, füüsikat, metafüüsikat, eetikat ning skolastilist ja müstilist teoloogiat, rõhuasetusega matemaatikal ja füüsikal. Foscarinil polnud siiski aega selle teose kirjapanekuks. 1615. aastal Napolis ilmunud "Trattato della divinatione naturale cosmologica" ("Traktaat kosmoloogia loodusteaduslikust uurimisest") esindab vaid osa sellest, käsitledes võimalust ennustada looduses toimuvaid sündmusi. Tekst viitab ka Koperniku teooriale, millest Foscarini hiljem kirjutas eraldiseisvas traktaadis.
Ziemeri vald
Vald piirneb sama piirkonna Alūksne linna ning Mārkalne, Uue-Laitsna, Vana-Laitsna ja Alsviķi vallaga, samuti Võrumaa Rõuge vallaga (varem Misso ja Haanja vallaga).
Valla pindala on 117 km². 2016. aasta seisuga elas seal 819 inimest. Valla keskus on Māriņkalnsi küla, vallavanem on Iveta Vārtukapteine.
Ajalugu
Aastal 1935 oli Ziemeri valla pindala 94,3 km² ja seal oli 1630 elanikku. 1945. aastal moodustati valda Ziemeri ja Māriņkalnsi külanõukogud, aastal 1949 likvideeriti aga vald ametlikult. Aastal 1954 liideti Ziemeri külanõukoguga likvideeritav Māriņkalnsi külanõukogu, aastal 1958 liideti aga sovhoosi Alūksne maad Mārkalne külanõukoguga. Aastal 1961 liideti külanõukoguga Alūksne külanõukogu kolhoosi Straume maad, ent aastal 1977 liideti osa külanõukogu aladest Alūksne linnaga. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Alūksne piirkonda.
Kaitstavad objektid
Muinsusmälestistest on riikliku kaitse all Ziemeri mõisakompleks, sealhulgas ka häärber, Spieķi muinaskalmed ja Baltkauļi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Ziemeri mõisa park, kelder, veetorn, tall, rehi, magasiait, laut, ait, sahver, kolm moonakamaja, kupja maja, mõisavalitseja maja, metsniku ja metsavahi majad, samuti Zamani muinaskalmed, Semeiki muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu ja Kalnmeijeri muinaskalmed ehk Miroņkalns.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 781 lätlast, 36 venelast, 2 valgevenelast, 4 ukrainlast, 1 poolakas ja 2 leedulast.
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Saloninus
pisi|Saloninuse antoninianus (hõbemünt) Publius Licinius Cornelius Saloninus Valerianus (umbes 242 – 260) oli Vana-Rooma keiser aastal 260.
Tema isa oli keiser Gallienus, ema (arvatavalt kreeka päritolu) Cornelia Salonina.
258. aastal andis isa talle caesar ' i tiitli.
Ardo Juhkov
pisi|Ardo Juhkov 1974. aastal Ardo Juhkov (8. juuni 1953 Rakvere – 22. september 2013) oli eesti laulja.
Juhkov alustas lauljana ansamblis Welled ning Järvakandi Bigbändis Sicana.
Aastatel 1982–1986 oli ta Pärnu ansamblis Keeris laulja, aastatel 1983–1987 orkestri Pärnu liige.
Šo järv
Šo järv (valgevene keeles Возера Шо, vene keeles Шо) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Hłybokaje rajoonis. Järv asub merepinnast 171,7 meetri kõrgusel. Järve voolab oja Valgevene sügavaimast järvest – Doŭhaje järvest. Šo järve valgla on 110 km².
Kaldajoone pikkus on 12,4 kilomeetrit. Kaldad on madalad ja soostunud, kohati liivased, kohati aga turbased. Põhi on kalda lähedal liivane, kaugemal aga kaetud sapropeeliga. Veetaimestik kasvab terves Šo järves.
Kaladest elavad Šo järves ahven, haug, linask, koger ja särg.
Glodeni
Glodenit on ürikutes esmamainitud 1673. aastal. Alevi staatuse sai 1967. aastal ja linnaõigused 1990. aastatel.
Johannes Linkhorst
Johannes Linkhorst (alates 1926 Johannes Nõmmik; 14. veebruar 1895 Mäo vald, Järvamaa – 23. aprill 1941) oli Eesti kommunist.
Ta oli endine sõjatehase Dvigatel tööline, kes tegutses alates 1918. aastast põranda all, parteilise hüüdnimega "Malm". 1921. aastal valiti ta EKP Keskkomitee liikmeks.
11. juunil 1920 osales ta Kaitsepolitsei kaastöölise Richard Tammeriku tapmises.
Ta oli 1. mail 1922 maidemonstratsiooni organiseerija, kuid tabati samal päeval. Tagaajamisel haavas ta politseinik Johannes Tuchermi, kes suri 6. mail.
2. mail mõisteti ta politseiniku tapmise eest surma. 11. mail muutis sõjaminister karistuse eluaegseks sunnitööks. Tema antud tunnistuste põhjal tabati Viktor Kingissepp ja teisi kommuniste.
28. jaanuaril 1925 muutis Vabariigi Valitsus tema karistuse 10-aastaseks sunnitööks, järgmisel aastal Linkhorst vabastati ennetähtaegselt Johannes Nõmmiku nime all.
Ta arreteeriti Nõukogude võimu poolt 4. septembril 1940 ja hukati.
Lisand (keemia)
pisi|Lisand võib olla ka soovimatu. Näiteks siin peaks saagiseks olema valge kristalne aine, kuid reaktsioonisegu liigne kuumutamine tekitas juurde hulgaliselt kollase värvusega lisandit. Lisand on teine aine, mille molekulid esinevad põhiliselt ühe aine molekulidest koosnevas materjalis või võõras keemiline element, mille aatomid asendavad aineomaseid mõne keemilise aine kristallvõres.
Alutaguse rattamaraton
Alutaguse rattamaraton on Ida-Viru maakonnas Alutaguse ümbruses toimuv rattamaraton, mis on Estonian Cupi sarja üks etappe.
2017. aastal toimus 3. Alutaguse rattamaraton.
Bremeni Nõukogude Vabariik
Bremeni Nõukogude Vabariik (saksa keeles Die Bremer Räterepublik) oli tunnustamata lühiajaline riik, mis eksisteeris 1919. aastal 25 päeva. See koosnes Bremeni lähiümbrusest Saksamaal. Vabariik loodi Novembrirevolutsiooni ajal (pärast Saksa impeeriumi lüüasaamist I maailmasõjas).
Ajalugu
vasakul|pisi| Töölisnõukogu asutamine Bremeni raekojast 15. novembril. pisi|Värbamisplakat, mis kutsub mehi liituma Bremeni omakaitsega.
Eelnevad sündmused
Pärast keisri tagandamist 9. novembril 1918 langes Saksamaa ebastabiilsesse seisundisse. Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei (SPD) juhitud valitsus ja Spartakistide Liit kuulutasid mõlemad välja Saksa vabariigi loomise. See tõi kaasa kodusõja ja Novembrirevolutsiooni, kus kaks osapoolt võitlesid võimu pärast.
Suillellus
Suillellus on puravikulaadsete seltsi kuuluv perekond seeni.
Bremeni Nõukogude Vabariik
Eelnevad sündmused
Juba enne Nõukogude vabariigi loomist nautisid radikaalsed töölisliikumised Bremenis märkimisväärset toetust. Selle tõttu toetas Bremen kodusõja puhkemisel vasakpoolset Spartakistide liigat. Bremenis algas mäss vahetult enne keisri troonist loobumist (6. novembril 1918), kui loodi ja valiti töölisnõukogu. See nõukogu asus Bremeni raekojas ja juhtis territooriumi vastloodud Weimari vabariigist sõltumatult.
Asutamine
pisi| Bremeni vabariigi kaitsmisel tapetute mälestusmärk. 10. jaanuaril kuulutas töölisnõukogu välja vabariigi, luues linnas rahvaesindajate nõukogu. Õpetajad, eelkõige Johann Knief, moodustasid suurema osa juhtkonnast. Rahvaesindajate nõukogu asendas töölisnõukogu ja asus samuti linnavalitsuses. Pärast selle moodustamist võttis nõukogu vastu palju reformimeelset seadusandlust, sealhulgas võrdse palga nõude. Pikaajaline eesmärk, kuigi seda ei saavutatud kunagi, oli Bremeni majanduse natsionaliseerimine, kehtestades proletariaadi diktatuuri.
Riigi kokkuvarisemine
1919. aasta alguseks oli Weimari vabariik kodusõjas piisavalt tugeval positsioonil, et isehakanud riik käsile võtta. Friedrich Ebert saatis vabakorpuse Bremenisse, et vabariik kukutada. Erinevalt Baieri Nõukogude Vabariigist maksis Bremeni töölisnõukogu mahasurumine üle 80 inimese elu (sealhulgas selle juhid, kes hukati). Bremeni nõukogude vabariik langes kiiresti riigi geograafilise iseloomu tõttu (see oli ümbritsetud Weimari Saksamaa kontrolli all olevast territooriumist). Bremeni linn langes 4. veebruaril, Bremerhaven pidas vastu kuni 8.–9. veebruarini.
Māriņkalns
Māriņkalns (kohalikus murdes Māriņkols) on küla (vidējciems) Lätis Alūksne piirkonnas, Ziemeri valla halduskeskus.
Küla asub piirkonna keskusest Alūksnest 9 ja Riiast 180 kilomeetri kaugusel merepinnast 190 meetri kõrgusel. Lisaks vallamajale asuvad külas veel Ziemeri põhikool, raamatukogu, rahvamaja ja postkontor. Seal asuvad Ziemeru pamatskola ja Māriņkalnsi bussipeatus.