cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sukeljahutus
Kahefaasiline sukeljahutus
Kahefaasiline sukeljahutus on üks arenenumaid sukeljahutuse meetodeid. Sarnaselt ühefaasilisega on elektroonilised komponendid uputatud suletud kasti või spetsiaalsesse vedelikvanni. Vedeliku keemistemperatuur peab olema madalam kui elektroonikaseadmete töötamise temperatuur. Elektroonikakomponendi temperatuur ületab vedeliku aurustumise temperatuuri, mis võimaldab ümbritseval vedelikul keeda ja muutuda auruks, põhjustades seeläbi aineoleku muutumise vedelast olekust auruks ning seeläbi tõhusamalt eemaldada süsteemist soojust. Aur tõuseb üles ning kondenseerub vanni kohal oleval veepõhisel kondensaatoril ning seejärel tilgub tagasi vedelikuvanni. Kahefaasiline sukeljahutus on efektiivsem viis soojuse eemaldamiseks elektroonikaseadmetest ning see tagab parema kontrolli temperatuuri üle. Sellist meetodit on kasutatud aastakümneid näiteks trafode, veomuundurite, arvutussüsteemide ja klüstronite jahutamiseks. Peamiselt eelistatakse kahefaasilist sukeljahutust selle lihtsuse, töökindluse, võimsustiheduse ja jõudluse tõttu. keskel|pisi|621x621px|Kahefaasiline sukeljahutus
Viited
__SISUKORDEES__
Mediaș
Mediaș (ungari keeles Medgyes, saksa keeles Mediasch) on linn Rumeenias Transilvaanias Sibiu maakonnas.
Keha augustamine
pisi|Nibuneedid, labret ja venitatud augud kõrvas
Keha augustamine on üks kehamoonutamise viisidest. Selle praktika käigus tehakse torkeauk või lõige kehasse, mis loob ava neetide või ehete kandmiseks. Kuigi keha augustamise ajalooline taust on segane ja akadeemilise materjali puuduse tõttu täis populariseeritud informatsiooni, on siiski olemas küllaldaselt tõendeid selle kohta, et erinevates vormides on augustamist praktiseerinud mõlema soo esindajad üle maailma ja juba antiikajast saati.
Kõrvarõngad ja ninaneedid on eriti laialdaselt levinud ja on mainitud nii ürikutes kui ka esindatud hauapanustes. Kõrvarõngad on vanim avastus mumifitseeritud surnukehadest, mis tõestab, et augustamise praktika olemasolu on üle 5000 aasta vana. Ninaneedi ajalooline taust on dokumenteeritud 1500 eKr kaugusesse aega. Eelnevad needivormid on esinenud globaalselt, kuid huule- ja keeleneete on ajalooliselt leitud Aafrika ja Ameerika hõimude kultuuriruumist. Ka nibu- ja genitaalineete on praktiseeritud mitmetes kultuurides. Nibuneetide ajalooline taust küündib Vana-Rooma ajastusse ning genitaalneete on kirjeldatud juba Vana-India ajastul. Ajalooliselt on kõige vähem selge naba needistamise praktika. Augustamise populaarsus on Lääne kultuuriruumis nii suurenenud kui ka vähenenud, kuid alates Teisest maailmasõjast on selle populaarsus aina kasvanud ning 1990ndatel on augustamine liikunud subkultuurist domineerivasse kultuuriruumi.
Keha augustamise või mitte augustamise põhjused varieeruvad. Mõned inimesed augustavad usulistel või spirituaalsetel põhjustel. Osad inimesed augustavad eneseväljenduseks või esteetilise väärtuse, seksuaalse naudingu saamiseks või ka kultuurilistel põhjustel. Samas on augustamine vastuoluline. Osad needid või neetide paiknemine kindlas piirkonnas on koolides, töökohtades ja religioossetes gruppides keelatud. Siiski leidub inimesi, kes praktiseerivad ekstreemset augustamist, sattudes niiviisi Guinnessi rekordite raamatusse.
Nüüdisaegne augustamise praktika rõhutab keha augustamise materjalide ohutut kasutamist. Selleks töötatakse välja spetsiaalseid töövahendeid. Keha augustamine on invasiivne protseduur, millega kaasnevad riskid, sealhulgas allergiline reaktsioon, põletik, liigne armistumine ja ootamatud füüsilised vigastused. Nende vältimiseks ja vähendamiseks on vajalik sanitaarhooldus ja hoolikas järelhooldus. Aukude paranemisprotsess sõltub needi asukohast: mõned augud võivad paraneda juba kuuga, aga näiteks nabaneedi paranemise protsess võib venida kahe aastani.
Augustamise piirangud
Kuigi keha augustamine on laialdaselt levinud, on see siiski vastuoluline, eriti noorte seas. Osades riikides on kehtestatud seadused, mille kohaselt alaealisel on keha augustamiseks vaja vanema nõusolekut. Näiteks Šotimaal vajavad kirjalikku vanema nõusolekut alaealised, kes on nooremad kui kuusteist. . Peale vanema nõusoleku on sätestatud muidki nõudeid: Lääne-Austraalias on alaealisel keelatud augustada privaatpiirkondi (nibu- ja genitaalneedid), keelu rikkuja võib saada vanglakaristuse. Paljudes USA osariikides on samuti nõutud vanemate nõusolek alaealiste augustamiseks ning mõnes piirkonnas on isegi vajalik vanema füüsiline kohalolek protseduuri ajal.
Osades religioonides peetakse keha augustamist keha hävitamiseks. Mõned lõigud Piiblist, sealhulgas Moosese 19:28, viitavad sellele, et keha muutmine on keelatud, sest keha peetakse Jumala omandiks. . Näiteks Viimse Aja Pühade Jeesuse Kristuse Kirik on võtnud ametliku positsiooni peaaegu kõikide neetide vastu, välja arvatud meditsiinilistel põhjustel, kuigi nad aktsepteerivad kõrvaauke naistel, kui need paiknevad kõrvalesta alumisel osal ja neid on ainult üks paar. Teistes kohtades on keelatud kanda ehteid, mis on kehasse paigutatud augustades. Talmudi kohaselt on juutidel keelatud kanda sabati ajal suuri ninaneete.
Augustamise põhjused
Põhjused, miks inimesed end augustavad, varieeruvad. Rahvusvaheline ajakiri Clinical Nursing Research leidis 2001. aasta küsitluse põhjal, et 62% inimestest, kes on keha augustanud, on teinud seda selleks, et rõhutada ja väljendada individuaalsust. Inimesed augustavad keha ka selleks, et mälestada pöördelist sündmust või leevendada traumat. Frankfurdi ülikooli psühholoogia osakonnast pärineb teave, et osad seksuaalselt kuritarvitatud indiviidid lasevad end augustada selleks, et n-ö tagasi nõuda oma kehaosad ja vähendada sündmusega seotud mälestusi. Needistamiseks võib olla samuti lihtne põhjus, näiteks esteetiline väärtus: needid ja ehted rõhutavad kindlat piirkonda kehal. Nabaneedid võivad reflekteerida naise rahulolu oma kehakujuga. Osad inimesed augustavad püsivalt või ajutiselt (play piercing) selleks, et suurendada seksuaalset naudingut.
Augustamine kombineeritud konksude küljes rippumisega (suspension) oli ajalooliselt oluline osade Ameerika pärismaalaste religioossetel tseremooniatel, mis on tänapäeval kaudselt esindatud Päikesetantsu Festivalil. Sellist versiooni on praktiseerinud Varese hõim (Crow Nation): meestele, kes soovisid saada nägemusi, tehti tseremoonia ajal augud õlgadele või rindadele ning läbi nende torgati vastavad vahendid, millega riputati mehed Päikesetantsu onni ette.
Osades kaasaegsetes Kagu-Aasia rituaalides on esindatud spirituaalsed enesealandamise praktikad, mis on seotud keha augustamisega. Üldiselt üritab osaleja siseneda analgeetilisse transsi enne augustamist.
Ühendades lõhet eneseväljendusliku ja spirituaalse augustamise vahel, kasutatakse kaasaegsetes hõimudes rituaalset augustamist ja teisi keha modifitseerimise viise selleks, et end siduda ühiskonnaga või kultuuriga. Kuigi augustamine võimaldab indiviidil end siduda kultuuriga, võib see samamoodi tähendada seda, et üritatakse ühiskonnale vastu hakata või end sellest eemaldada, eriti on see populaarne lääne kultuuriruumis viibivate noorte seas. Viieteistkümne aasta pikkuses uurimistöös ("Body Piercing and Identity Contruction"), mis avaldati 2011. aastal, leiti, et avalikud needid käituvad ühiskonnas poliitilise ja semutsemise kommunikatsiooni mehhanismina. Privaatsed needid rõhutavad aga seksuaalsust ja võitlevad heteronormatiivsusega.
Tänapäevased needid ja ehted
pisi|Naine kõrvarõngaste, septumi, monroe ja huuleneediga Keha needid ja ehted peaksid olema hüpoallergeensed. Ehted koosnevad eri metallidest, mis varieeruvad nii tugevuse kui ka pehmuse poolest. Kirurgiline roostevaba teras, nioobium ja titaan on enam kasutatavad materjalid, mille hulgast titaan põhjustab kõige vähem allergilist reaktsiooni. Plaatina ja pallaadium on samuti ohutud alternatiivid.
Esialgsed needid ja ehted ei tohiks sisaldada kunagi kulda, kuna kuld on segatud mitmete ainetega. Samuti ei ole hõbedast needid esimeseks ehteks hea valik, kuna need võivad põhjustada allergilist reaktsiooni. Allergilise reaktsiooni risk tõuseb veel juhul, kui ehte või needi osad koosnevad erinevatest metallidest ja ainetest.
Kehaneete mõõdetakse tiheduse ja diameetri või pikkuse järgi. Enamik riike kasutab selleks millimeetreid. Ameerika Ühendriikides on kasutusel AWG mõõtesüsteem, mis annab madalama numbri jämedamale osale. 00 AWG on 9,246 millimeetrit ja 20 AWG on 0,813 millimeetrit.
Paranemisprotsess ja järelhooldus
Aukude järelhoolduse protsess on arenenud järk-järgult läbi praktika ning paljud müüdid ja kahjulikud soovitused püsivad. Hea mainega stuudio, kus praktiseeritakse augustamist, peaks klientidele jagama nii suulisi kui ka kirjalikke järelravijuhiseid, nagu on mõnes valdkonnas nõutud seadusega.
Aukude paranemisprotsess on jaotatud kolme etappi:
Valge või kergelt kollakas eritis needi juures on normaalne nähtus: rasunäärmed toodavad rasust ainet, mis kaitseb ja niisutab haava. Eritist võib esineda mõnda aega, kuid väike kogus mäda, mis on põletiku või infektsiooni tunnuseks, võib esineda ainult algetapil. Vahel on raske eristada mäda seebumist: rasule on iseloomulik tahkem olek ja mäda lõhn.
Aukude paranemiseks kulub erinev aeg, mis sõltub needi asukohast kehal. Genitaalpiirkondades asuvad needid paranevad kiiresti: kliitori ja Prints Alberti needistatud augud paranevad keskmiselt kuuga. Kõige aeglasemaks peetakse nabaehete ümbruse paranemist, mis võib paraneda kuus kuud kuni kaks aastat. Samuti võib nabaneetide paranemist mõjutada näiteks riiete hõõrdumine.
Mediaș
Linna haldusalasse kuulub üks küla: Ighișu Nou (Eibesdorf; Szászivánfalva).
Metsa tänav (Pärnu)
Metsa tänav on tänav Pärnus, mis algab Laine tänavalt ja lõpeb Raja tänaval. Metsa tänav ristub Ravi, Mere ja Papiniidu tänavaga.
Tänav on Pärnu Koidula Gümnaasiumist kuni Raja tänavani ühesuunaline. Sõita on võimalik vaid Raja tänava suunas.
Mediaș
Ajalugu
Mediași asutamise ajaks on peetud 1146. aastat, kuid esimene kindel dokumentaalne tõend asula olemasolu kohta on 1267. aastast. 12. ja 13. sajandil tõid Ungari kuningad piirkonda saksi ümberasujaid, neile anti mitmeid privileege. Mediași on ürikutes esimest korda linnaks nimetatud 1359. aastal.
Metsa tänav (Pärnu)
Tänav on ligikaudu 1,45 km pikkune.
Mediaș
Rahvastik
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mediași elanikest rumeenlasi 83,2%, ungarlasi 10,2%, mustlasi 4,3% ja sakslasi 1,6%.
Mati Palm
Mati-Johannes Palm (13. jaanuar 1942 Tallinn – 28. mai 2018) oli eesti laulja (bassbariton), kergejõustiklane ja sporditegelane.
Mati Palm õppis aastatel 1962–1968 Tallinna Konservatooriumis Jenny Siimoni lauluklassis, 1972–1973 Moskva Konservatooriumis Hugo Dietzi klassis ja 1974–1976 Milanos La Scala laulukoolis Renata Carosio klassis.
IV liiga 2017
IV liiga 2017 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kuuenda liiga, IV liiga 2017. aasta hooaeg, mis jagunes kolme tsooni – ida/põhi, põhi/lääs ja lõuna.
Mati Palm
Aastatel 1967–1969 oli ta Estonia koorilaulja ja alates 1969. aastast ooperisolist.
IV liiga 2017
Mängutulemused
style="background: #FFDFDF;"|0 : 23 style="background: #DFE7FF;"|1 : 02
Mati Palm
Aastatel 1976–1980 oli ta lauluklassi õppejõud Tallinna Konservatooriumis. 1990. aastast oli ta Eesti Muusikaakadeemia lauluosakonna õppejõud, 1995. aastast lauluprofessor. Aastatel 1995–2000 oli ta Eesti Muusikaakadeemia lauluosakonna juhataja.
IV liiga 2017
Mängutulemused
style="background: #FFDFDF;"|0 : 04
Mati Palm
1994. aastast oli ta liikumise Eluterve Eesti juhatuse esimees, 1998. aastast juhatuse liige. 2006–2013 oli Palm Eesti Spordiseltsi Kalev juhatuse liige.
Snopova
Snopova on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Pededze vallas. Snopova asub valla keskosas merepinnast 146 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Pededzest 1, piirkonna keskusest Alūksnest 29 ja Riiast 230 km kaugusele.
IV liiga 2017
Mängutulemused
style="background: #FFDFDF;"|0 : 35
Snopova
Küla läbib maantee P42.
2015. aastal oli külas 26 elanikku.
IV liiga 2017
Mängutulemused
style="background: #DFE7FF;"|0 : 02
style="background: #DFE7FF;"|+:-2
style="background: #DFE7FF;"|+:-
style="background: #DFE7FF;"|+:-3
style="background: #DFE7FF;"|+:-4
style="background: #DFE7FF;"|1 : 05
style="background: #DFE7FF;"|-:+6
Mati Palm
Mati Palmi fond
Mati Palmi algatusel loodi Eesti Rahvuskultuuri Fondi juurde 2006. aastal allfondina Mati Palmi fond eesmärgiga toetada noori lauljaid enesetäiendamisel bel canto laulustiili alal.
Ain Roost (kettaheitja)
Ain Roost (sündinud 12. mail 1946 Uppsalas Rootsis) on eesti päritolu Kanada kettaheitja.
Ta esindas Kanadat 1972. ja 1976. aasta OM-il.
Dagnija Zigmonte
Dagnija Zigmonte (7. juuni 1931 Riia – 24. veebruar 1997 Riia) oli läti kirjanik.
Dagnija Zigmote oli pärit teenistuja perekonnast.
1939–1946 õppis ta Riia 45. Põhikoolis, 1950. aastal lõpetas ta Riia 3. Keskkooli. 1954. aastal lõpetas Dagnija Zigmote Riia Pedagoogilise Instituudi Keele ja kirjanduse teaduskonna saksa osakonna.
Seejärel töötas ta ajakirjade Zvaigzne, Padomju Latvijas Sieviete ja Liesma (1957–1960) toimetustes. 1961–1962 oli Zigmonte Läti Draamateatri kirjandusala juhataja.
Sprektīši
Sprektīši (ka Sprehtitši, Sprekstiši või Sprektiši) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Pededze vallas. Sprektīši asub Venemaa-Läti piiri lähedal valla kirdeosas merepinnast 134 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Pededzest 14, piirkonna keskusest Alūksnest 38 ja Riiast 240 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V402.
Aastal 2015 oli külas 3 elanikku.
Pseudojuhuslik müra
Pseudojuhuslik müra on müraga sarnanev signaal. Esmapilgul võib tunduda, et pseudojuhuslik müra on täiesti suvaline, aga tegelikult koosneb see kindla pikkusega korduvast signaalist. Seejuures võib tavakasutusel signaali kordumiseni minna mitmeid aastaid. Digitaalses andmesides kasutatakse mõistet pseudojuhuslik kood (en:pseudo-random-noise code), mis sarnaneb suvalisele bitijadale, aga koosneb kindlast bitijärjestusest.
Elektroonikaseadmete testimine
Pseudojuhuslik müra koondab endas kahte väga kasulikku omadust: Need kaks omadust muudavad pseudojuhusliku müra väga kasulikuks vastuvõtjate ja sensoreid kasutavate elektroonikaseadmete testimisel. Pseudojuhusliku müra eelis võrreldes tavalise müraga on võimalus katseid korrata identsetel tingimustel mitmeid kordi. Katsete korratavus võimaldab tulemusi võrrelda ja süsteemidele parendusi luua.
Krüptograafia
Krüptograafias kasutatakse pseudojuhuslikku müra sõnumite krüpteerimisvõtmete loomiseks ja nende võtmete jagamaise lihtsustamiseks. Väga pikkade võtmete loomine ja edastamine osapoolte vahel on üpris tülikas ja võtme sattumisel kolmandate osapoolte kätte, oleks teate dekrüpteerimine väga lihtne. Mõlemat probleemi annab vältida pseudojuhusliku müra generaatorit kasutades - generaatorile antakse ette teatud pikkusega "alge", millest luuakse vajaliku pikkusega näiliselt täiesti juhuslik võti. Saatja saab nüüd edastada sõnumi koos võtme algega ja vastuvõtja saab võtme alget kasutades taasluua võtme enda ning sõnumi dekrüpteerida. Sellise lähenemise puhul on ei piisa kolmandale osapoolele võtme kättesaamisest - tal on lisaks vaja teada, millist pseudojuhusliku müra generaatorit kasutati ning kui pikk peaks olema võti.
Valge müra masinad
Valge müra masinates kasutatakse pseudojuhuslikku müra, et tekitada kindla tooni/tekstuuri, ribalaiuse ja/või sagedusvahemikuga taustmüra tinnituse käes kannatajatele ning teistele, kes soovivad ümbritsevad heli katta, magamiseks või rahustuseks.
Elektroonilise muusika instrumendid
Pseudojuhusliku müra generaatorit kasutati näiteks Psych-tone meloodia süntesaatori tooni generaatorina. Seade võimaldas luua erinevaid meloodiaid kasutades pseudojuhusliku "müra" abil. Kuna meloodiate aluseks oli pseudojuhuslikult loodud helid, siis oli võimalik neid igal ajal taasluua kasutades sama seadistust.
Navigatsioon
Pseudojuhusliku müra kood on kasutusel GPS süsteemides distantsi määramiseks kasutatavate signaalidena. Lisaks GPS-le kasutatakse pseudojuhusliku müra koodi ka teistel GNSS lahendustel (nt. GLONASS ja GALILEO).
Arniston
Arniston (afrikaani keeles Waenhuiskrans) on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas. Arniston asub India ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Arnistoni elanikest värvilisi 87,85%, valgeid 9,55%, mustanahalisi aafriklasi 2,37% ja India või Aasia päritolu inimesi 0,16%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 86,02% inimesi, tsvana keelt 5,72% ja inglise keelt 4,82%.
Merih Demiral
pisi|Merih Demiral (2020) Merih Demiral (sündinud 5. märtsil 1998 Karamürselis) on Türgi jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Atalanta ja Türgi jalgpallikoondises.
Wartislaw VIII
Wartislaw VIII (1373 - 20. või 23. august 1415) oli Pommeri hertsog Pommeri dünastiast. Ta valitses Pommeri-Wolgastis 1394. aastast koos oma venna Barnim VI-ga. Pärast Barnimi surma 1405. aastal valitses ta üksi.
Merih Demiral
Aastatel 2011–2016 kuulus ta Fenerbahçe noorteakadeemiasse.
2016. aastal liitus ta Portugali tugevuselt kolmanda liiga klubiga Alcanenense. Aastatel 2017–2018 mängis ta Portugali esiliigas Lissaboni Sportingu reservmeeskonnas.
Wartislaw VIII
Elu
Wartislaw VIII oli Pommeri-Wolgasti hertsogi Wartislaw VI ja selle naise Anna teine poeg.
Merih Demiral
Hooaja 2018–2019 esimeses pooles mängis ta Türgi kõrgliiga klubis Alanyaspor ja hooaja teises pooles Itaalia kõrgliiga klubis Sassuolo.
Wartislaw VIII
Elu
Tema isa kavatses algul, et Wartislaw peab ühinema vaimulikkonnaga. 14-aastaselt määrati ta Tribseesi arhidiakoniks. Kuid 1393. aastal jättis ta vaimulikkonna ja abiellus. Traditsiooni kohaselt tegi ta palverännaku Pühale maale, et saada vajalik dispensatsioon. Võimalik, et ta alustas seda palverännakut koos nõbu Pommeri-Stolpi Wartislaw VII-ga, kes pidi reisi haiguse tõttu katkestama.
Merih Demiral
2019. aasta juulis siirdus ta Torino Juventusesse, kellega sõlmis viieaastase lepingu. Demiral sai esimeseks Türgi mängijaks Juventuses. 2021. aasta augustis suundus ta laenule
Wartislaw VIII
Elu
Pärast isa surma 1394. aastal valitses Wartislaw VIII Pommeri-Wolgastit koos oma vanema venna Barnim VI-ga. Ühise valitsemise ajal liitusid nad mõnikord piraatlusevastases võitluses Hansa Liiduga. Mõnikord tegutses hertsog Barnim VI ise piraadina, mis viis pingeliste suheteni Hansa Liidu ja Saksa orduga. Barnim VI suri 1405. aastal.
Merih Demiral
Türgi jalgpallikoondises tegi Demiral debüüdi 20. novembril 2018 sõprusmängus Ukraina vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 13. novembril 2021 MM-i valikmängus Gibraltari vastu. Ta kuulus Türgi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Wartislaw VIII
Elu
Pärast venna surma valitses Wartislaw VIII Pommeri-Wolgastit üksi ning toimis eestkostjana venna kahele pojale Wartislawile (sünd. 1400) ja Barnimile (sünd. u. 1404). Ta lahendas oma vaidluse Saksa ordu kõrgmeistriga 1406. aasta märtsis ja võttis ette palverännaku Rooma, kus paavst Gregorius XII andis talle Kuldse Roosi. Pärast tagasitulekut andis Wartislaw Kuldse Roosi Pudagla kloostrile, kus seda peagi austati kui imelist. Hiljem hävitas selle abt Heinrich, kes valitses 1479–1493, kuna see oli muutunud iidoliks.
Tema valitsemisajal oli Stralsundis juhtum, tuntud kui Papenbrand thom Sunde. Vihane rahvahulk põletas tuleriidal kolm preestrit. Wartislaw vahendas lepitust aastal 1409, kuid ei suutnud seda küsimust lõplikult lahendada.
Võitluses Pommeri-Stettini hertsogite, s.o. Swantibor III ja hiljem tema poegade Otto II ja Kasimir V ning Brandenburgi kuurvürsti Friedrich I vahel asus Wartislaw viimase poolele. 1413. aastal sõlmis ta liidu Friedrichiga ja Wartislawi vanem poeg, samuti Wartislaw, kihlus Friedrichi tütre Margaretega. Kuid noorem Wartislaw suri üks või kaks aastat hiljem, enne kui jõudis Margaretega abielluda. Wartislaw VIII ja Friedrich reisisid koos Konstanzi kirikukogule, kus keiser Sigismund võttis Wartislawi kui Pommeri hertsogit. Kuid Wartislaw pidi seejärel rahutuste lahendamiseks Pommerisse tagasi sõitma ega saanud kirikukogul osaleda, nagu näiteks ketser Jan Husi põletamine.
Hertsog Wartislaw VIII suri 20. augustil 1415. Ta maeti Peetri kirikusse Wolgastis. Pärast tema surma toimisid tema lesk Agnes ja regentnõukogu eestkostjatena nende poegadele Barnimile ja Swantiborile, samuti tema venna poegadele Wartislawile ja Barnimile, kuni Wartislaw, neljast vanim, 1417. aastal üle võttis.
Abielu ja lapsed
Hertsog Wartislaw VIII abiellus Saksi-Lauenburgi hertsogi Erich IV tütre Agnesega. Nad said neli last:
Lesk Agnes suri 1435. aastal ja maeti Pudagla kloostrisse.
Pronksiaja kliimaoptimum
Pronksiaja kliimaoptimum  ehk hilispronksiaja kliimaoptimum oli soe aeg Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas sõltuvalt kohast 1500–1150 eKr kuni 1350–1250 eKr.
Tinneri jt artiklis on öeldud: "Hilispronksiaja optimumi ajal umbes 1350–1250 eKr oli Aletschi liustik (Alpide mäestiku suurim) umbes 1000 m võrra lühem kui tänapäeval. (...) "ajavahemik umbes 1450–1250 eKr oli ka teiste Alpide ja põhjapoolkera andmete järgi kuum ja kuiv aeg."  Pärast seda hakkas liustik jaheda ja külma ilmastiku ajal taas kasvama ja see kestis kuni Rooma optimumi (umbes 200 eKr – 50 pKr) alguseni. Gorneri liustiku (Šveitsi Alpides suuruselt teine) ja Alam-Grindelwaldi liustiku (Berni Alpides) kohta käivaid andmed näitavad, nagu ka Holzhauseri artikkel, et need liustikud ja Aletschi liustik on kogu uuritava aja jooksul peaaegu sünkroonselt kahanenud.
Aletschi liustiku pikkuse kõikumiste ja atmosfääri süsinik-14 jäägi võrdlus toetab hüpoteesi, et Päikese aktiivsuse muutused on olnud uuritud viimasel 3500 Holotseeni aastal oluliselt mõjutanud kliimakõikumisi Lääne- ja Kesk-Euroopas.
Hilispronksiaja optimumi lõpu üheks piirjooneks peetakse oluliselt kliimat mõjutanud Hekla vulkaani purset umbes 1159 eKr. Pärast seda aset leidnud kliima jahenemine läks alles 900. aasta paiku eKr üle Rauaaja kliimapessimumiks.
Jim (telekanal)
pisi|Kanali vana logo Jim (lühend soomekeelsest fraasist Jotain ihan muuta 'midagi täiesti erinevat') on Soome eratelekanal. See käivitati 26. veebruar 2007 asendusena kanalile Nelonen Plus.
Ryan Kent
pisi|Ryan Kent (2015) Ryan Kent (sündinud 11. novembril 1996 Oldhamis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Fenerbahçe.
Suurem osa aastatest 2015–2019 mängis Liverpoolist laenul teistest klubides. Hooajal 2015–16 oli ta laenul Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Coventry City, hooajal 2016–17 Inglismaa esiliiga klubis Barnsley, hooajal 2017–18 Saksamaa kõrgliiga klubis SC Freiburg ja Inglismaa esiliiga klubis Bristol City ning hooajal 2018–19 Rangersis. Hooajal 2018–19 valiti Kent Šotimaa kõrgliiga hooaja sümboolsesse koosseisu ja liiga hooaja parimaks noormängijaks.
2019. aasta septembris sõlmis Kent Rangersiga püsiva lepingu.
Steržinova
Steržinova (ka Steržino) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Pededze vallas. Steržinova asub valla keskosas. Küla jääb valla keskusest Pededzest 4, piirkonna keskusest Alūksnest 32 ja Riiast 234 km kaugusele.
Külast läheb läbi maantee V394.
Aastal 2015 oli külas 11 elanikku.
Trostjanetsi lahing
Trostjanetsi lahing (ukraina keeles Бої за Тростянець) oli 24. veebruarist kuni 25. märtsini 2022 toimunud Vene-Ukraina sõja lahing Trostjanetsis ja selle ümbruses. Lahing lõppes Ukraina võidu ja Trostjanetsi vabastamisega.
Ajalugu
26. märtsil 2022 teatas Ukraina 93. brigaad, et linn on Vene vägedest vabastatud.
Aktiivsusmonitor
pisi|upright=1.3|Aktiivsusmonitor [[:en:Fitbit |Fitbit Surge]] Aktiivsusmonitor on enamasti käevõruna (nutivõruna) kantav nutiseade organismi füüsilist aktiivsust iseloomustavate parameetrite näitamiseks ja registreerimiseks nutitelefonis või arvutis. Monitori võib kasutada näiteks liikumisel (käimisel, jooksmisel) tehtud sammude arvu ja pulsisageduse mõõtmiseks, ent ka keha aktiivsusnäitajate edastamiseks kogu ööpäeva kestel, sealhulgas une ajal.
Aktiivsusmonitori funktsioonid on ka enamikul nutikelladel, kuid nutivõrud on üldiselt kergemad, odavamad ja nende aku peab kauem vastu, sest nad ei pea töötama nutitelefoni „käepikendusena“ (küll aga võivad telefonisse andmeid edastada ja saabuvast kõnest teavitada).
Näiteid keskmisse hinnaklassi kuuluvate aktiivsusmonitoride funktsioonidest:
Sergei Magnitski
pisi|Sergei Magnitski Sergei Magnitski (Сергей Леонидович Магнитский; 8. aprill 1972 Odessa – 16. november 2009 Moskva) oli Venemaa jurist, kes suri eeluurimisvangistuses, kuhu (kolleegide sõnul) sattus pahatahtlikult väljamõeldud süüdistuste alusel.
Magnitski oli Briti firma Firestone Duncan maksu- ja auditiosakonna juht ning esindas fondi Hermitage Capital Management. 2008. aasta oktoobris andis Magnitski kohtuasja raames tunnistuse, milles osutab, et uurimisorganite poolt arestitud dokumente ja pitsateid kasutati pärast arestimist mitme Hermitage'ile kuulunud firma ümberregistreerimiseks uutele omanikele ning maksupettuseks 5,4 miljardi rubla ulatuses. Magnitski sõnul oli samasugusel skeemil teisigi ohvreid, kusjuures ohvriks valitud ärimehed saadeti valesüüdistuste alusel vanglasse. Kuriteo toimepanijatena osutas Magnitski siseministeeriumi, prokuratuuri, maksuorganite ja kohtutöötajatele.
24. novembril Magnitski vahistati süüdistatuna selles, et aitas Hermitage'il maksudest kõrvale hoida. Kolleegide sõnul nõuti Magnitskilt jõustruktuuride töötajate vastu antud tunnistuste tagasivõtmist.
Magnitskit hoiti eeluurimisvangistuses ligi aasta, kuni tema surmani Butõrka eeluurimisvangla haiglas. Selle aja jooksul kuulati Magnitskit üle neli või viis korda. Juulis diagnoositi Magnitskil sapikivid, kuid arstiabi ega ravimeid talle ei võimaldatud.
USA välisministeerium on kehtestanud Magnitski surmaga seotud ametnikele viisakeelu, sanktsioone kaaluvad teisedki riigid. Venemaa valitsus peab seda riigi siseasjadesse sekkumiseks. 2011. aasta oktoobris teatas Venemaa välisministeerium, et kannab vastuseks musta nimekirja nimetamata Ameerika Ühendriikide ametnikud, kes olid seotud terrorismis kahtlustatavate röövimise, Guantánamo lahe vangla kinnipeetavate piinamise, Iraagi ja Afganistani tsiviilisikute tapmise ning venelaste röövimise ja kiusamisega USAs.
Vene uurijad on esitanud seoses Magnitski surmaga süüdistuse kahele vanglaarstile.
2011. aasta suvel teatas prokuratuur, et avab uuesti maksudest kõrvalehoidmise süüasja Magnitski vastu, kuigi too on surnud.
Rahvusvahelised organisatsioonid, näiteks Euroopa Nõukogu, Euroopa Julgeoleku- ja Koostööorganisatsioon ning Euroopa Parlament, on riike üles kutsunud kehtestama sanktsioone Sergei Magnitski juhtumi ja samalaadsete juhtumitega seotud isikute suhtes. Inimõiguste rikkujate suhtes on riigisiseseid meetmeid, sealhulgas sissesõidukeelu, kehtestanud USA, Kanada, Ühendkuningriik, Eesti, Läti ja Leedu.
Müristaja (raudteesuurtükk)
See laevade jaoks ette nähtud 102 mm suurtükk suutis lasta oluliselt kaugemale (16,5 km; eriliste otsikutega isegi kuni 19,4 km) kui harilike soomusrongide suurtükid (6–10 km) ning seetõttu oli see mõeldud kaugvõitluseks.
Soomusrongirügemendi 2. divisjoni koosseisus moodustati 1936. aastal Raskekauglaskepatarei, millesse kuulus ka Müristaja.
Minni Kurs-Olesk
Minni (Vilhelmine-Marie-Karoline) Kurs-Olesk (1905. aastani Kurs; 13. märts 1879 Tartu – 20. oktoober 1940) oli Eesti poliitik ja seltskonnategelane.
Kurs-Olesk oli Eesti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei liige.
Minni Kurs sündis Tartus käsitööliste perekonnas. 1895 lõpetas ta Alfred Grassi tütarlastekooli ning astus seejärel saksa naisõpetajate seminari, mille lõpetas 1898. aastal õpetaja kutsega. 1899 läks ta Chişinău saksa kirikukooli saksa keele õpetajaks. 1901. aastal läks ta Soome saksa keele koduõpetajaks. Soomes olles tutvus ta sealse naisliikumise ja selle juhtidega. 1902 sõitis Kurs-Olesk Inglismaale ning õppis kaks aastat vabakuulajana Londoni Ülikooli poliitiliste teaduste osakonnas. Inglismaal liitus ta sufražettide liikumisega ning sõbrunes nende juhi Emmeline Pankhurstiga. 1904 naasis Minni Kurs-Olesk Tartusse ning abiellus 1905 advokaat Lui Oleskiga.
1918. aasta aprillist novembrini oli ta Saksa okupatsioonivõimude poolt vangistatud nagu ka tema abikaasa. Pärast vanglast vabanemist valiti nad mõlemad Asutava Kogu liikmeks. Ta oli ka Seadusandliku Delegatsiooni liige.
1930. aastal valiti ta Tartu linnanõunikuks.
Võrkpall 2020. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Võrkpall right|150px|Rannavõrkpall pisi|Ariake Arena 2019. aastal Võrkpall 2020. aasta suveolümpiamängudel Tokyos oli 15. korda olümpiamängude programmis. 2020. aasta suveolümpiamängude võrkpalliturniirid mängiti ajavahemikul 24. juuli – 8. august 2021. Võrkpallis võisteldi siseareenil ja rannavõrkpallis toimus võistlus selleks valmistatud liivaväljakul. Olümpial olid oma turniirid naistele ja meestele. Võrkpalliturniiridel oli 12 võistkonda ja rannavõrkpallis 24 võistkonda. Sisepallimänge mängiti Ariake Arenal ja rannavõrkpallimänge Shiokaze pargis. Mõlemad turniirid algasid 25. juulil. Viimased rannavõrkpallimatšid mängiti 7. augustil ja lõplikud sisepallimängud 8. augustil.
Algselt pidi võrkpalliturniir toimuma 2020. aastal, kuid koroonapandeemia tõttu teatasid ROK ja Tokyo 2020 korraldustoimkond 24. märtsil 2020, et 2020. aasta suveolümpiamängud on edasi lükatud 2021. aastaks.
Meeste võrkpalliturniir
Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid:
Alagrupimängud
Iga alagrupi neli parimat meeskonda pääsevad veerandfinaali.
B-alagrupp
Uuendatud 12. august 2021. Allikas: Tokyo 2020, FIVB
Väljalangemismängud
Allikas: TOKYO 2020, FIVB
Lõplik paremusjärjestus
Allikas: Tokyo 2020
Naiste võrkpalliturniir
Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat naiskonda olid:
A-alagrupp
Uuendatud 15. august 2021. Allikas: Tokyo 2020, FIVB
B-alagrupp
Uuendatud 15. august 2021. Allikas: Tokyo 2020, FIVB
Meeste rannavõrkpalliturniir
Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat meeskonda olid:
Alagrupimängud
Kuus esikoha saanud meeskonda pääses automaatselt kaheksandikfinaali. Seejärel loositi välja õnnelikud kaotajate playoffide võitjad. Järgmisena loositi välja kaks paremat kolmandat kohta. Eelvooru sama alagrupi meeskonnad ei võinud kaheksandikfinaalis kohtuda.
Naiste rannavõrkpalliturniir
Eelmiste 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude kolm paremat naiskonda rannavõrkpallis olid:
Šraavaka
Šraavaka (sanskriti keeles śrāvaka; paali keeles sāvaka ‘kuulaja’; tiibeti keeles nyan thos; hiina keeles 聲聞 shengwen; jaapani keeles shōmon) on budismis ja džainismis üldmõistena õpilane, kuulaja; budismis ka algselt Šākjamuni ehk Buddha otsene õpilane.
Mahajaanas on šraavaka üks kolmest põhilisest budismi järgijate tüübist pratjekabuddha ja bodhisattva kõrval.
Aleksander Maaker
Aleksander Maaker (hüüdnimega Torupilli-Sass; 20. oktoober 1890 (ukj) Muda, Hiiumaa – 28. jaanuar 1968) oli eesti torupillimängija.
Tema onu oli torupillimängija Juhan Maaker (Torupilli-Juss).
Robert Conquest
pisi|Robert Conquest (1987) George Robert Ackworth Conquest (15. juuli 1917 Great Malvern, Inglismaa – 3. august 2015 Stanford, California) oli Briti ajaloolane, sovetoloog.
Ta on muu hulgas uurinud totalitarismi kuritegusid.
2008. aastal anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk.
Kaprun
Kaprun on vald (Gemeinde) Austria Salzburgi liidumaa Zell am See ringkonnas. Paik koos Zell am Seega moodustab turismisihtkoha Zell am See-Kaprun; on eriti tuntud Kitzsteinhorni liustiku poolest.
Vald asub Pinzgau piirkonnas Alpide Glockneri rühma põhjanõlval koos Großes Wiesbachhorni mäega (3564 m), mis on Kõrg-Tauerni mäestiku osa, moodustades Salzburgi piiri Kärnteniga. Kitzsteinhorni liustiku jalamil on Kaprun aastaringne spordikeskus. Kapruner Ache oja suubub Salzachi jõkke asulast lõunas. Mooserbodeni hüdroelektrijaam kasutab vett kahest veehoidlast, mida hoiavad kinni mõned Austria suurimad paisud. Veehoidlate piirkond on saanud turismisihtkohaks, vaadetega Kaprunile ja Zell am Seele. Külastuskeskus pakub piirkonnas giidiga ekskursioone. Tauern Spa World sai valmis 2010. aasta novembris ja on suuruselt teine spaakompleks Austrias. Salzburgi lennujaamast kuurordisse jõuab kahe tunniga.
Ajalugu
thumb|left|Kapruni loss thumb|left|Kaprun 1903. aasta juulis thumb|left|[[Kitzsteinhorn]] thumb|left|Memoriaal sunnitöölistele, kes hukkusid Teise maailmasõja ajal Kaprun-Kitzsteinhorni tammi ehitamisel thumb|left|Mälestusmärk sunnitöölistele, kes hukkusid Teise maailmasõja ajal Kaprun-Kitzsteinhorni tammi ehitamisel
Merindah Dingjan
Merindah Dingjan (sündinud 15. jaanuaril 1991) on Austraalia ujuja. Sündis Arnhemis Hollandis, kuid kolis hiljem Canberrasse.
Kaprun
Ajalugu
Chataprunnini (tuletatud keldi keelest "kärestik") asulat Baieri hertsogkonnas on esmamainitud 931. aasta dokumendis, dokumenteeritud 1166. aastal kui Falkensteini krahvide valdus. Chaprunne lossi omandasid Salzburgi vürstlikud peapiiskopid 1287. aastal ja see eraldati 1338. aastal Felbeni isandatele. Salzburgi linnakrahvi asukohana 1480. aastast hävitati see 1526. aasta Saksa talurahvasõja ajal. 1606. aastal laskis peapiiskop Wolf Dietrich von Raitenau kohalikul linnakrahvil kohalike mässuliste pooldamise eest pea maha lüüa. 20. sajandi alguses oli loss Liechtensteini vürsti Johann II valduses, kes müüs selle 1921. aastal. 1920. aastate lõpul töötasid Saksamaa ettevõte AEG ja Salzburgi liidumaa valitsus välja Kõrg-Tauerni hüdroelektrijaama kava, sealhulgas kaks veehoidlat Kapruni orus. Planeerimine lõpetati ülemaailmse majanduskriisi ajal ja jätkati alles pärast Austria anšlussi Natsi-Saksamaasse 1938. aastal. Hermann Göringi juhtimisel alustati Teise maailmasõja ajal ehitustöid, kasutades sõjavange Belgiast ja teistest okupeeritud maadest ning juudi ja nõukogude sunnitöölisi. Ebainimlikke olusid kujutas Nobeli auhinna laureaat Elfriede Jelinek oma 2003. aasta näidendis "Das Werk". Ehitamine peatati 1942./43. aastal ja taasalustati pärast sõda liitlasvägede okupeeritud Austrias 1947. aastast. Bucyruse seadmete ja Marshalli plaani Euroopa taasteprogrammi tohutu abiga ehitatud elektrijaamast sai sõjajärgse ülesehituse ikoon. Sarikapidu toimus 23. septembril 1955, paar kuud pärast Austria riigilepingu allkirjastamist.
Merindah Dingjan
Merindah Dingjan võitis pronksmedali 4x100 meetri kompleksujumises 2011. aasta ujumise maailmameistrivõistlustel.
Kaprun
Gletscherbahnen
Kitzsteinhornile viib Gletscherbahn 1, kolmelõiguline köisraudtee, mis avati 12. detsembril 1965 liustikusuusatamise ala arendamiseks. Madalaim lõik Kapruner Thoerlist Salzburgi hütini on 2028 m pikk ja ronib 970 m kõrgusesse. Teine lõik Krefeli hütini ronib 554 m. Kolmas lõik Krefeldi hütist on 2192 m pikk ja ronib 575 m. Sellel lõigul on maailma kõrgeim köisraudtee püloon, 113,9 m (algselt 106 m) kõrge terasraamehitis. See sammas on ehitatud 1966. aastal ja selle keskel on 2,2 m läbimõõduga toru, kuhu on paigaldatud redel ja hoolduslift.
Gletscherbahn 2 oli kahe vaguniga funikulöör-raudtee, mis kulges Kaprunist Kitzsteinhornile, see avati 23. märtsil 1974. Sellel raudteel oli ebaharilik rööpmelaius 946 mm ja pikkus 3,9 km, millest 3,3 km kulges läbi tunneli. 11. novembril 2000 toimus Kapruni katastroof, kus tunnelipõlengus kaotas oma elu 149 suusatajat. Veel kuus surmajuhtumit juhtus kaudselt. Kolm surid poes ja restoranis suitsu tõttu. Põleva rongi saatja suri koos 149 suusatajaga. Suits tappis saatja ja ainsa reisija teises identses rongis. Vaid 12 inimest pääses põlevast rongist. Tunnel ja funikulöör-raudtee on jäänud sellest ajast suletuks.
Tiritamm
Tiritamm on Eesti kirjastus, mis annab välja laste- ja noorsookirjandust.
Kirjastus asutati 1. oktoobril 1991.
Tiritamm on kirjastuse Eesti Raamat laste- ja noorsookirjanduse toimetuse õigusjärglane.
Kirjastus on välja andnud näiteks Aino Perviku Paula raamatute sarja, J. R. R. Tolkieni "Sõrmuste Isanda" triloogia, Tove Janssoni muumilugude sarja, Hannu Mäkelä Härra Huu raamatute sarja ja muinasjuttude sarja "Saja rahva lood".
Colleretto Castelnuovo
Colleretto Castelnuovo on vald Itaalias Piemonte maakonnas città metropolitana di Torinos.
Colleretto Castelnuovo piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Borgiallo, Castellamonte, Castelnuovo Nigra, Cintano.
pisi|püsti|tühi|Colleretto Castelnuovo
Broadway
pisi|Broadway
Alexander Gronsky
Alexander Gronsky (sündinud 1980 Tallinnas) on Lätis Riias elav vene fotograaf.
Ta on tuntud eelkõige Venemaast tehtud maastikufotode kaudu, mida ta on eksponeerinud ka isikunäitustel. Tema loomingust on antud välja fotoraamatuid.
Broadway
pisi|[[One Broadway]] Broadway (eesti keele otsetõlkes kui Lai tee) on tee Ameerika Ühendriikides New Yorgi osariigis. Tee pikkus on 53 kilomeetrit.
Tänav saab alguse New Yorgis Bowling Greeni pargi juures Manhattani lõunatipu lähedal ajaloolise Uus-Amsterdami asula asupaigas, kunagise Fort Amsterdami lähistel. Tänav kulgeb paralleelselt Hudsoni jõega. Tänava tuntuim osa on 21-kilomeetri pikkune lõik, mis kulgeb täielikult läbi Manhattani linnaosa. Lisaks kulgeb maantee 3,2 kilomeetri ulatuses läbi Bronxi linnaosa ja 29 kilomeetri ulatuses läbi Westchesteri maakonna omavalitsuste Yonkersi, Hastings-On-Hudsoni, Dobbs Ferryi, Irvingtoni ja Tarrytowni. Tänav lõppeb Sleepy Hollow' küla juures Westchesteri maakonnas, kus see jätkub kiirteena U.S. Route 9.
Ajalugu
pisi|Broadway 1885. aastal, mil tee kohal kõrgusid tuhanded telegraafi-, telefoni- ja elektriliinid See on vanim põhja–lõunasuunaline tee New Yorgis. Juba enne eurooplaste saabumist asus sellel alal indiaanlaste tee. Esimest korda mainis teed 1642. aastal hollandi meresõitja ja kaupmees David Pieterszoon de Vries, kes pani sellele nimeks Heerestraat. Nimi Broadway on inglise keeles otse tõlgitud hollandi nimest Brede weg ('lai tee'). Praeguse nime sai tee alles 19. sajandi lõpus.
Meelelahutuskeskus
Broadway on laialt tuntud Ameerika teatritööstuse südamena, sest seal paiknevad Broadway teatrid.
Jäljed lumel
"Jäljed lumel" (vene keeles "Следы на снегу") on Georgi Brjantsevi 1954. aastal Moskvas kirjastatud spiooniromaan.
"Jäljed lumel" ilmus eesti keeles 1956. aastal sarja "Seiklusjutte maalt ja merelt" 9. raamatuna. Selle tiraaž oli 30 000 eksemplari.
Ivan Yastrebov
The Voice Kids ukraina keelse versiooni üks finalistidest. Ja Juunioride Eurovisioon sai Ukraina rahvuslikus valikus 2. koha. Ta osales ka The Voice Kids venekeelses versioonis ja võistles lauluga "Argo". Aastal 2018 tuli ta "Venemaal toimunud lauluvõistluse" "Иван Синяя птица" võitjaks.
Jäljed lumel
Romaani tegevus toimub Teise maailmasõja järgsetel aastatel Jakuutia taigas. Jakuudist kütt Bõkanõrov märkab jälgede järgi, et keegi on öösel tema üksiku tare juurest suuskadel mööda sõitnud, julgemata siseneda. Kahtlust äratavad jäljed viivad kaevandusasulani ning kaovad tuisus. Öösel on toimunud asulas Moskvast komandeeritud inseneri mõrv. Rajoonikeskusest kutsutakse välja KGB major Šelestov, kes saabub kaaslastega asjaolusid uurima. Asula komandant Beloljubski saadetakse kõiki elamuid kontrollima, kuid mees on hommikuks kadunud. Bõkanõrov avastab, et tuisuvangis olevast asulast viivad välja kahed suusajäljed. Algab seiklusrohke tagaajamine, mis lõpeb spioonide tabamisega enne, kui nad jõuavad kaevanduse salajastest dokumentidest tehtud fotodega Ameerika Ühendriikidest saabuvale lennukile.
Filmistuudios Lenfilm on 1955. aastal romaani motiividel valminud samanimeline mängufilm.
Iiri näljahäda
pisi|Iiri näljahäda [[mälestusmärk Iirimaa pealinnas Dublinis]] Iiri näljahäda ehk Suur näljahäda (iiri keeles an Gorta Mór, inglise keeles the Great Famine või the Great Hunger) oli hulgalise nälgimise, haiguste, ikalduse ja massilise väljarände periood Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigi koosseisu kuulunud Iirimaal aastatel 1845–1852.
pisi|Iiri näljahäda mälestusmärk [[New York|New Yorgis]] Seda kriisi on nimetatud ka Iiri kartuliikalduseks, sest neil aastatel hävitas kartuli ringmädanik täielikult kartuli iirlaste toidulaualt, millest oli ajalooliselt ja kombekohaselt sõltuv 2/5 rahvastikust. Näljahäda jooksul suri ligikaudu miljon inimest ning teist sama palju emigreerus Suurbritannia saarele ja sealtkaudu, või otse, Põhja-Ameerikasse ja Austraaliasse. Emigrante kohale toimetavaid laevu kutsuti rahvasuus kirstlaevadeks, kuna märkimisväärne osa inimestest suri teekonnal, millele tuli ka toidupoolis ise kaasa võtta.
Näiteks moodustasid 1860. aastatel New Yorgi üle miljonilisest elanikkonnast 1/4 iirlased, kes elasid enamasti nn slummides. Nad olid odavam tööjõud kui kohalikud orjusest vabanenud mustanahalised, täites robustsemaid tööülesandeid. Linnakodanike arvates jorisesid vaesed iiri mehed tihti oma rahvalaule, mängisid pilli ja olid viskist purjakil, mis tõttu levis hibernofoobia: “Help wanted – no Irish need apply” (“Vajame abi, ükski iirlane ei ole oodatud”). Aastakümneid hiljem valmis vastukaaluks linna peamise puiestee Fifth Avenue äärde mandri üks suurimaid sakraalehitisi — Püha Patricku katedraal.
Iirimaa kaotas oma kaheksamiljonilisest rahvaarvust umbes neljandiku. Seejärel suhted Briti krooniga halvenesid ning pinged kohalike inglastest mõisnikega kasvasid. Antud olukord oli katoliikliku Iirimaa iseseisvumiseni viinud sündmuste üks ajendeid.
Manuel Carbonell
pisi|Manuel Carbonell (2009) pisi|"Last embav ema" (1988) pisi|"Uus põlvkond" [[Šanghais (2007)]] pisi|"Amantes" [[Panamas Buenaventuras (2008)]] Manuel Carbonell (25. oktoober 1918 Sancti Spíritus – 10. november 2011 Coral Gables) oli Kuuba skulptor.
Ta tegi eelkõige pronksist monumentaalskulptuure, sealhulgas palju abstraktseid figuure.
Manuelil oli kaks õde: vanem Josephine ja noorem Angela. Kuid tema isa pärines perest, kus oli 18 õde-venda. Kuigi Manuel elas 93-aastaseks, elasid mõlemad õed ta üle.
Ta õppis kunsti Havanna San Alejandro kunstiakadeemias. Kui ta akadeemia katsetele tuli, küsiti talt eelneva kogemuse kohta ja Manuel tunnistas, et tal pole seda. Seepeale soovis akadeemia, et ta läbiks kaheaastase ettevalmistuskooli. Ent nädalavahetusel voolis Carbonell savist säherduse kujukese, et võeti otsekohe akadeemiasse vastu.
Carbonell oli 18-aastane ja vaevalt oma õpinguid akadeemias alustanud, kui ta kukkus trepist alla. Ta sai väga raske vigastuse. Üks tema neerudest plahvatas ja ta oli aasta aega halvatud. Pikapeale õppis ta siiski uuesti käima ning lõpuks paranes ja sai õpinguid jätkata.
1945–59 kestis Carbonelli loomingu esimene, klassikaline ja religioosne loomeperiood. Kriitikutele hakkas tema looming kohe meeldima. Sel ajal valmis tal palju tähtsaid tellimustöid, näiteks Havanna Katoliikliku Ülikooli tudengite assotsiatsiooni jaoks Maarja kuju. Las Villases oleva Covadonga suhkruveski juures oleva kabeli jaoks valmistas ta ristilöödud Jeesuse elusuuruse puukuju.
See kestis 1954. aastani, mil ta soondus ringreisile Lääne-Euroopasse. Sealsetes muuseumides tutvus ta põhjalikult impressionismi ja abstraktsionismiga, mis muutis tema edasist loometeed.
Carbonell osales paljudel konkurssidel ja teenis palju auhindu. Esimene rahvusvaheline tunnustus saabus 1954. aastal Barcelonas korraldatud Ladina-Ameerika III kunstibiennaalil, kuhu ta esitas elusuuruse raidkuju "Rassi lõpp" ("Fin de una raza"). Tänapäeval asub see Havanna kunstimuuseumis.
Liimik
Liimik (Gomphidius) on liimikuliste sugukonda kuuluv seente perekond.
Perekonna teaduslik nimetus tuleneb vanakreekakeelsest sõnast γομφος (gómphos), mis tähendab 'kinnituspulk'.
Liimikud esinevad Põhja-Ameerika, Euraasia ja Põhja-Aafrika okasmetsades. Ta kasvab kuuse, lehise, ebatsuuga, nulu ja tsuuga läheduses.
Liimikute kübara värvus ulatub roosakast punaseni või hallikast pruunini. Kübar on pealt limane.
Osad liimikud kuuluvad söögiseente hulka. Mürgiseid seeni liimikute seas ei ole.
Gansbaai
Gansbaai (ka Gans Bay) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis Overbergi ringkonnas Overstrandi vallas. Linn asub Atlandi ookeani rannikul.
Gansbaai on asutatud 1881. aastal, linnaõigused sai 1963. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Gansbaai elanikest mustanahalisi aafriklasi 45,16%, värvilisi 29,69%, valgeid 24,49% India või Aasia päritolu inimesi 0,26% ja teisi 0,41%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 53,19%inimesi, koosa keelt 39,85% ja inglise keelt 3,49%.
Aasta parim tennisist
Aasta parim tennisist on aunimetus igal aastal valitavale Eesti tennisistidele. Erinevate kategooriate parimaid tunnustatakse Eesti Tennise Liidu aasta auhinnagalal.
Aasta tennisistid
pooleli
Gerhard von Scharnhorst
pisi|Gerhard von Scharnhorst, [[Friedrich Bury maal (u 1810). Scharnhorsti autogramm: rahmenlos]] Gerhard Johann David von Scharnhorst (12. november 1755 Bordenau – 28. juuni 1813 Praha) oli Preisi sõjaväelane (kindralleitnant).
Elukäik
Scharnhorst sündis 12. novembril 1755 Hannoveri lähedal väikeses Bordenau külas. Ta kasvas isa juures renditalus, madalast soost päritolu pärssis oluliselt tema sõjaväelasekarjääri.
17-aastaselt asus Scharnhorst õppima Wilhelmsteini sõjakooli, mida juhatas krahv Schaumburg-Lippe krahv Wilhelm. Selle erudeeritud üliku uuenduslikult mõtlevas haridusasutuses pandi tugev vundamendi Scharnhorsti sõjalistele vaadetele ja tööharjumustele.
Pärast nelja-aastast õppimist sai Scharnhorst 1778. aastal kutse teenistusse asumiseks Hannoveris. Rügemendiülem kindral Emmerich Otto August von Estorff (1722–1796) avastas üsna pea tema pedagoogilised anded ning määras Scharnhorsti rügemendi kooli Nordheimis. Kirjas kodustele väljendas Scharnhorst oma määramise üle suurt rõõmu ja rahuldust:
Ma pean loenguid kuus tundi nädalas: kaks matemaatikast, kaks taktikast ja kaks inseneriteadusest.
1783 sai ta uue määramise Hannoveri suurtükiväekooli. Suurtükiväelase eriala ei olnud prestiižikas ülikute seas, kuna nõudis õppimisvõimet, tööd ja annet. Sajandite jooksul oli aadlike seas juurdunud eelarvamus hariduse ja töötegemise kohta, seda peeti alandavaks tegevuseks. Kuna suurtükiväelasi oli armeedes siiski vaja, said vaesemad aadlikud tänu sellele oma andekamatele lastele anda ohvitserihariduse.