cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Piraajalahus
Segu koostis ja omadused
H2O2 ja H2SO4 vahekord piraajalahuses võib mõnevõrra varieeruda. Sageli kasutatakse valmistamiseks eeskirja, mille kohaselt tuleb kokku segada 3 ruumalaosa kontsentreeritud väävelhapet ja 1 ruumalaosa 30% vesinikperoksiidi lahust.
Räpina Lasteaed Vikerkaar
Spordiring
Väikestele pakub võimalust kehalise aktiivsuse suurendamiseks spordiring. Spordiringis tegelevad lapsed suusatamise, akrobaatika, kergejõustiku ja liikumismängudega.
Piraajalahus
Segu koostis ja omadused
Piraajalahuse reageerimisel orgaaniliste ainetega eristatakse sageli kaks etappi. Esimeses etapis toimub hapnikku sisaldavate orgaaniliste ainete dehüdreerimine (ehk vee eemaldumine), kuivõrd kontsentreeritud väävelhappe segunemine veega on energeetiliselt väga soodustatud (ja tugevalt eksotermiline). Teine etapp põhineb äärmiselt reaktsioonivõimelise hapnikuradikaali omadustel, mis saab oksüdeerida süsinikku täielikult (st oksüdatsiooniastmeni IV).
Räpina Lasteaed Vikerkaar
Eesti keel teiste õppekeelena
Keele ja kõne õpetuste eesmärkideks on:
Bishopsgate
pisi|Bishopsgate 17. sajandil Bishopsgate oli Londonis asunud linnamüüri üks põhjapoolsemaid väravaid. See lammutati 1760. aastal.
Piraajalahus
Segu koostis ja omadused
Erinevalt kroomsegust (toimeaineks H2CrO4), mida kasutatakse laborites samuti sageli klaasnõude puhastamiseks, ei põhjusta piraajalahuse kasutamine klaasnõude saastumist Cr3+-ioonidega. Samas lisandub piraajalahusega töötlemisel klaasi pinnale silanoolrühmi (Si-O-H), mis tõstab klaasi hüdrofiilsust.
Ohutus
Piraajalahus on tugevalt korrodeeriv, mistõttu selle säilitamiseks sobivad vaid klaasist, terasest või teflonist konteinerid. Kuna piraajalahus oksüdeerib ka nahka, siis on lahusega töötamisel hädavajalik kasutada laboratoorset kaitsevarustust (nitriil kindad, kittel).
Piraajalahuse reaktsioon orgaaniliste ainetega on väga eksotermiline (st energiat eraldub), seetõttu ei tohi piraaja lahust kallata orgaaniliste jääkide anumasse. Kindlasti tuleb vältida ka piraajalahuse juhuslikku lekkimist/segunemist orgaaniliste jäätmetega. Kuna orgaaniliste ainete oksüdeerumisel piraajalahuse toimel eraldub süsihappegaas ja muud gaasilised saadused (sh ebastabiilsed peroksiidid), viiakse piraaja lahusega töötlus läbi mittesuletud anumas tõmbekapi all, võimaldades gaasilistel saadustel reaktsioonisegust takistamatult lahkuda (st ei teki ülerõhku). Piraajalahuse läheduses ei tohi tulekahju kustutamiseks kasutada vett, küll aga sobib süsihappegaaskustuti.
Jevgeni Golikov
Jevgeni Golikov (vene keeles Евгений Алексеевич Голиков; sündinud 20. oktoobril 1946 Moskvas) on Eesti poliitik ja sotsioloog.
Golikov oli üks Rahvarinde asutajaid. Ta töötas nõunikuna Edgar Savisaare valitsuses ja Tiit Vähi esimeses valitsuses. Edgar Savisaare valitsuse ajal oli ta Eesti esindaja Moskvas. Hilisemal ajal oli ta AS-i Haltransa ärijuht ja nõukogu liige. 1997. aastal asus Golikov tööle tollase peaministri Mart Siimanni rahvussuhete nõunikuna.
2004–2011 kuulus Golikov Rahvaliitu, 2011. aastast Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
Novoukrajinka
Novoukrajinka (ukraina keeles Новоукраїнка) on linn Ukrainas Kirovogradi oblastis, Novoukrajinka rajooni keskus. Linn asub Tšorni Tašlõki jõe ääres.
Novoukrajinka on asutatud 1770. aastal, linnaõigused sai 1938. aastal.
Linnutapiklased
Linnutapiklased (Theraphosidae) on sugukond ämblikulisi. Nad on karvased. Praegu on tuvastatud umbes 1000 liiki. Mõned levinumad liigid on muutunud populaarseks eksootiliste lemmikloomade kaubanduses.
Nortmoor
Nortmoor on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Leeri kreisis. Valla pindala on 15,34 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1756 inimest.
Aldgate
pisi|Aldgate 17. sajandil Aldgate oli Londonis asunud linnamüüri üks idapoolsemaid väravaid. See lammutati 1761. aastal.
Montsoreau loss
Montsoreau loss (prantsuse keeles château de Montsoreau) on loss Prantsusmaal Montsoreaus. Loss on gooti ja renessanss-stiilis.
Loire'i org Sully-sur-Loire'i ja Chalonnesi vahel, sealhulgas Montsoreau ja Montsoreau loss, on UNESCO maailmapärandi nimistus alates 2000. aastast.
Strenči piirkond
Seda läbisid Valga–Riia raudteeliin ja maantee.
Arvestuslikel andmetel oli 1. jaanuaril 2011 Strenči piirkonna elanikest lätlasi 59%, venelasi 30,9%, valgevenelasi 4,6%, ukrainlasi 1,2% ja muust rahvusest inimesi 3,1%.
Piirkond moodustati 2009. aastal Strenči ja Seda linnast ning kahest endise Valka rajooni vallast (Jērcēni ja Plāņi vald). 2021. aastal liideti Strenči piirkond Valmiera piirkonnaga.
Ureparapara
pisi|Satelliidifoto saarest
Saar on mägine ja ringikujuline, kuid idaosas lõikab 3 km kaugusele maasse Diversi laht. Kõrgeim tipp on 764 m üle merepinna. Ureparaparal on troopiline kliima, aastane sademete hulk ületab 4000 mm.
Vesilood
pisi|Vesilood Vesilood on tööriist, millega määratakse vedelikuga täidetud klaasampullis paikneva õhumulli asendi järgi rõhtsihti või -tasandit. Enamasti kasutusel ehitusel.
Täpsus ja kordustäpsus
Täpsus (accuracy) on süstemaatiliste vigade kogum. Kordustäpsus (precision) on juhuslike vigade kogum. ISO definitsiooni järgi on süstemaatiliste vigade kogum õigsus (trueness), juhuslike vigade kogum kordustäpsus (precision). Täpsus (accuracy) on kombinatsioon õigsusest ja kordustäpsusest.
Levinumad definitsioonid
Teaduses, tööstuses ja statistikas tähendab mõõtmise täpsus tema lähedust tõelisele väärtusele. Mõõdetava süsteemi kordustäpsus on muutumatutes tingimustes saadud lähedased tulemused. Teaduskeeles on täpsusel ja kordustäpsusel suur erinevus, kõnekeeles kasutatakse neid mõisteid sünonüümidena. Süsteem võib olla täpne, kuid mitte kordustäpne ning vastupidi. Näiteks, kui eksperimendis esineb süstemaatiline viga, siis suurendades proovi suurust, suureneb ka kordustäpsus, kuid täpsus ei parane. Tulemus võib olla ebatäpne või eksperiment vigane. Süstemaatilisi vigu elimineerides paraneb täpsus, kordustäpsus ei muutu.
Mõõtmissüsteem peab olema nii täpne kui ka kordustäpne ning sisaldama ka süstemaatilist hälvet, mis on põhjustatud sõltumatute muutujate poolt. Seda terminoloogiat kasutatakse ka kaudsetes mõõtmistes – arvutuslikud mõõtmistulemused on saadud vaatlustulemuste kaudu. Mõõtmistel on lisaks täpsusele ja kordustäpsusele ka resolutsioon. Resolutsioon on mõõtmiste juures väikseim muutus, mis annab vastuse. Numeroloogilises analüüsis on täpsus arvutusliku väärtuse lähedus tõelisele väärtusele. Kordustäpsus on korduvuse resolutsioon, mis on defineeritud kui kohtade arv pärast koma.
Ureparapara
Saarel räägitakse löjöpi ja lehali keelt.
Täpsus ja kordustäpsus
Kvantifitseerimine
Tööstuslikes aparatuurides annab täpsus vigade limiidi normaalsetes kasutamistingimustes. Ideaalis on mõõteseade nii täpne kui ka kordustäpne ning mõõtetulemused asuvad tihedalt tõelise väärtuse läheduses. Täpsus ja kordustäpsus tagatakse tavaliselt referentsi standardi korduvate mõõtmistega. Standardid annab ette SI-süsteem ning seda toetab rahvusvaheline standardite organisatsioon NIST Ameerika Ühendriikides. Tulemused peavad olema korratud ja keskmistatud. Kui standardviga on korralikult kasutatud, on keskmine kordustäpsus võrdne teadaoleva standardhälbe ruutjuure jagatisega mõõtmiste keskmistest tulemustest.
Keskväärtuse teoreem ütleb, et juhuslik jaotus keskmistatud tulemustest on lähemal loomulikule jaotusele kui individuaalsed tulemused. Täpsusega saame eristada Teaduses ja tööstuses väljendatakse täpsust ja/või kordustäpsust kaudselt tüvenumbritega. Seal, kus pole selgesõnaliselt öeldud vea väärtust, mõistetakse seda kui pool väärtust viimasest tüvenumbrist. Näiteks 834,6 m või 843,0 m või 800,0 m oleks marginaalväärtuseks 0,05 m. 8436 m puhul oleks marginaalseks veaks 0,5 m.
8000 m kirjutamine kolme nulliga on ebamäärane, mis ei pruugi näidata tüvenumbrite arvu. Selle vältimiseks võib kasutada 8,0×103 m, mis viitab, et esimene null on tüvenumber. 8,000×103 m näitab, et kõik kolm nulli on tüvenumbrid ning annab veahulgaks 0,5 m. Sarnaselt on võimalik kasutada mõõteühikuna 8,0 km, mis on võrdne 8,0×103 m. See annab veahulgaks 0,05 km (50 m). Kuid tuginedes sellele tavale võib see viia kordustäpsuse ülehindamiseni.
Kordustäpsus on vahel jagunenud kaheks:
ISO 5725 terminoloogia
ISO 5725-1 järgi on õigsus ja kordustäpsus mõlemad kasutatavad, kirjeldamaks mõõtmise tõesust. Õigsus tähendab lähedust reaalsele mõõtmise väärtusele. Kordustäpsus on defineeritud kui individuaalsete tulemuste kokkulangevus. Seega, tuginedes ISO standardile, väljendab tõesus nii õigsust kui ka kordustäpsust. ISO 5725-1 väldib terminit süstemaatiline viga, mis on varem määratud BS 5497-1-ga, kuna sellel on palju tähendusi erinevates kontekstides.
Binaarne liigitus
Täpsust kasutatakse samuti statistilistes mõõtmistes. Selles kontekstis mõistetakse terminit selle järgi, kui hästi binaarne klassifikatsiooni test suudab tuvastada või eraldada korrektselt tingimusi. Täpsus väljendab tõesete tulemuste hulka. Selle alla lähevad nii õiged kui ka valed positiivsed tulemused koguvalimist. Teisest küljest on kordustäpsus või positiivsed ennustatavad tulemused defineeritud kui hulk õigete positiivsete väärtuste ja kõikide positiivsete väärtuste jagatisena. Sajaprotsendiline täpsus tähendab, et mõõdetud tulemuse väärtus on täpselt sama antud väärtusega. Tõesust saab ka defineerida läbi tundlikkuse ja spetsiifilisuse. Tõesuse paradoks ennustusliku analüüsi jaoks ütleb, et ennustatavad suurused, millele on antud kindel tõesus, võivad omada suuremat kaalu kui suurema täpsusega suurused. Veel üks kasulik suurus on tasakaalustatud täpsus, mis väldib ülehinnatud väärtusi. Tasakaalustatud täpsust väljendatakse tundlikkuse ja spetsiifilisuse aritmeetilise summana.
Ants Tauts
Ants Tauts (22. juulil 1936 Tõrva – 5. november 2004 Tallinn) oli eesti matemaatik.
Ta lõpetas 1960. aastal Tartu Riikliku Ülikooli matemaatika-loodusteaduskonna matemaatika osakonna.
Ta oli üks vähestest eesti matemaatikutest, kes on tundnud huvi intuitsionistliku loogika vastu. Matemaatikadoktor.
Tartu Ülikoolis oli ta üks algebraist Jaak Hioni õpilasi. Sai preemia üliõpilastööde konkursil. Hiljem töötas seal õppejõuna. On töötanud ka TÜ Füüsika Instituudis, Küberneetika Instituudis ja Eesti Energeetika Instituudis.
Vene 22
Vene 22 on hoone Tallinnas Vene tänaval.
Tallinna vanalinnas Vene tänaval, kus praegu asub Vanalinna Hariduskolleegiumi (VHK) gümnaasiumimaja (Vene 22), on alates 13. sajandist asunud mitmesugused hooned. Koolitarkust on seal aga jagatud oluliselt kauem kui VHK üldse eksisteerinud on.
Kinnistu ajaloost
Vene 22 kinnistul paiknes juba 13. sajandil Ojamaal asunud Gutwalla ehk Ruma tsistertslaste mungakloostri krunt. Külgneva naabrina järgnes sellele Riia lähedale rajatud Dünamünde tsistertslaste kloostri kinnistu, mis kloostri Padisele siirdudes läks viimase valdusse. On arvatud, et need ja veel mõned (nt dominiiklaste Püha Katariina klooster, rajati pärast 1246. aastat) lähedal asunud kloostrite valdused olid eelkõige vajalikud neile Eestimaal läänistatud mõisate majanduskeskustena, s.o. nagu teatavat laadi turustus- ja varustuskontoritena. Nendele kruntidele oli püstitatud aitu, talle ja teisi majandushooneid, samuti asus neil elamuid, mida kasutasid alaliselt kohapeal viibinud kloostrite esindajad ning teenistujad. Võimalusi pidi leiduma ka Tallinnasse saabunud kloostrivendade ajutiseks majutamiseks.
Kloostritega seotud kinnisvarade silmatorkav koondumine põhjustas nende vahelt kulgenud elava liiklusega sadamatee nimetamise “munkade tänavaks”. Rae dokumentides esineb see tänavanimi nii ladinakeelsena (1364 platea monachorum) kui ka alamsaksa keeles (1388 monnekestrate jms). 15. sajandi algupoolel lisandus kloostrikinnistutele veel üks kiriklik institutsioon, s.o õigeusu Püha Nikolai Imetegija nüüdse kiriku kohale Vene 24 Sulevimäelt ümber paigutatud vene kaupmeeste kirik-kaubahoov. Selle kiriku ja seda kasutanud vene kaupmeeste järgi hakati Munkade tänavat hilisematel aegadel Vene tänavaks hüüdma, kiriku kaitsepühaku auks aga tsaaririigi päevil 19. sajandi venekeelses asjaajamises Nikolskaja uulitsaks nimetama.
Kõnealuste kloostrikinnistute kui katoliiklike institutsioonide tegevus lõppes 16. sajandi algupoolt tähistanud reformatsiooniga, misjärel nad uute omanike kätte siirdusid. Mis puutub nende tekkeaega, siis põhimõtteliselt üheaegsetena, ei tohiks nad dominiiklaste kloostrist kuigi palju nooremad olla. Ka ei tule nende rühmitumist Vene tänava äärde paljaks juhuseks pidada, kuid selle nähtuse konkreetsed ajendid ja taust on jäänud seni tundmatuks. Vaevalt võis see sündida varases arengujärgus olnud linna initsiatiivil, kes sadama ja linnasüdame resp. turu vahelisi krunte oleks oma huvisid arvestades kindlasti teisiti kasutanud.
Gutwalla ehk Ruma kloostri kinnistu
Kinnistu võttis koos Dünamünde ehk hilisema Padise kloostri kinnistuga kogu Vene ja Müürivahe tänava vahelise kvartali, mis Munga tänavast kuni õigeusu Püha Nikolai kirikuni ulatub. Külgnedes põhjas Padise kloostri valdusega, ei ole nende omavahelisest krundipiiri asetusest konkreetseid andmeid. Krundi lõunapiiriks oli Munga tänav või siis selle joonel eksisteerinud mingi varasem ja ilmselt veelgi kitsam ühendustee. Hilisemal ajal on selle kagunurgast saanud iseseisev kinnistu.
Gutwalla kloostri kinnistut mainitakse 1280. aasta paiku, mil neilt, nagu teisteltki kloostritelt nõuti nende Tallinnas asunud kinnisvaradelt (curia) linnale kuulunud koormiste kandmist. 1376. aastal annavad kloostri abt ja konvent teada, et nad endi krundile puit- ja kivihooneid (ex lignis et lapidibus) kavatsevad püstitada, millega nemad linnale mingil viisil kahju ei tee. 1498. aastal alustab klooster mitmesuguste uute ehitiste (etlike nyghe kornehusze, stenhuze vnde kellere to buwende) rajamist, mis sissetulekute suurendamiseks rendile kavatseti anda.
Ehitusluba saadi linnalt vastutasuks metsaraie õigusele Kolga mõisa metsades. 1499. aastal oli jutuks Padise kloostriga ühise vahemüüri püstitamine. 1519. aastal loovutab klooster oma valdused Eestimaal, s.o Kolgamõisa ja kinnistu Tallinnas, Taani kuningale Christian II ühe mõisa vastu Ojamaal.1528. aasta 27. mail, pärast keerukate rendi- ja pandivahekordade lahendamist, läänistab Taani kuningas, nüüd juba Frederik I, mõlemad Hans Natzmarile. Juba sama aasta 24. detsembril pantis viimane Tallinna kinnistu, s.o elamu ja õue koos kahe kiviaidaga tänava ja tallidega linnamüüri pool (Hues und hoff myth den beiden Stenhueseren thor straten werth) koos kõige juurdekuuluvaga, nii nagu see Mustade munkade kloostri ja Padise õue vahel asub, Tallinna raele. Pantijale jäi õigus kinnistu kahe aasta jooksul 3500 Riia marga suuruse võla tasumisega välja lunastada.
26. jaanuaril 1530, seega enne tähtaega, müüb Hans Natzmar selle kinnistu, mida sel puhul “pikaks hooviks” (der lange Hof) nimetatakse, 5000 Riia marga ja 5 säilitise rukki eest Tallinna raele. Tehingu kinnitas ka kuningas Frederik I. Rae valduses olles on seda kinnistut ka Kolga hooviks (1552 – Rades houe van Kolcke), rae hooviks (1554 – Rades houe) või siis lihtsalt pikaks hooviks (1550 – lange Hof) hüütud. 17. sajandi lõpust on andmeid Vene ja Munga tänava nurgale Kolga hoovist eraldatud eravaldusest (Vene 22 / Munga 1), mis tollal kuulus tisler Johan Orthile (Ohrt) ja pärast tema surma 1710 pojale, köösner Johan George Ohrtile.
25. aprillil 1727 loovutas viimane lagunenud elamu (wüstes Wohnhaus), mis asub Mungaõues, Vene tänava nurgal, ostja teiste kruntide ja Adam Johan Üxkülli maja kõrval, Berend Johan von Wehreni lesele proua Justina Lantingile. See lesk abiellus 1731 bürgermeister Diedrich Vermeeriga ja suri 1751. 1752 loovutavad pärijad endise Orthi nurgamaja kaupmees Wilhelm Henrich von Wehrenile. Pärandina jäi kinnistu tema õele proua Margaretha Elisabeth von Wehrenile, kes suri 1799. 1807 liitis bürgermeister Adolph Oom selle talle kuulunud kinnistu külge, misjärel moodustus Vene 22 tervikkinnistu.
Dünamünde ehk Padise kloostri kinnistu
Kinnistust on esmamainitud 1280. aasta paiku seoses nõudega kanda linnale kuuluvaid koormisi ja 1288. aastal märgitakse Dünamünde munkade omandiõigusi Eestimaal kinnitavas Erik Menvedi ürikus ka nende kinnisvara Tallinnas (curia … in Revalia). Võib arvata, et selle majavalduse tähtsus hakkas suuresti kasvama pärast 1315. aastat, mil tsistertslased Dünamündest Padisele siirdusid ja sinna kloostri rajasid. Asukohaviidana on seda kloostrikinnistut korduvalt kasutatud: 1363 viidatakse Vene tn 17 kinnistule kui Padise munkade vastas paiknevale (in opositio curie monachorum de Pades) ning 1368 räägitakse hilisema vene kiriku kohal asunud majavaldusest (Vene 24) kui Padise munkade juures olevast (juxta curiam monachorum de Pades).
Kinnistu järgmisteks omanikeks olid 1609 Mauritz von Immekate ja 1621 Herman Wöstman, kellelt see 1663 raehärrale Johan Hakesile läks. Viimaselt sai selle päranduseks tema poeg Andreas Hackes. Aastatel 1687–1732 kuulus kinnistu kaupmees Adrian Lindemanile ja tema pojale Andreas Lindemanile. 1747 saab endise mungaõue omanikuks kaupmees Wilhelm Oom, misjärel see pikemaks ajaks samanimelise perekonna esindajatele kuulus. Neist üks, Adolph Oom, liitis 1807 käesolevaga endise Kolga kinnistu, saades nii pea kogu kvartali omanikuks.
Hoonesse kolib kool
1800. aasta kevadel hakkas siin tegutsema triviaalkool, mis 1805. aastal muudeti kreiskooliks. 1832. aasta 23. augustil loovutab Oomidest viimane, Antoinette Hedwig Henriette (sünd. von Wistinghausen) selle kinnistu kroonule saksa kreiskooli jaoks. Pärast õpperuume ja õpetajate kortereid puudutanud ümberehitusi algas 1833. aastal õppetöö.1872. aastal toimusid järjekordsed ümber- ja juurdeehitused ning aastal 1876 lisandus uusi õpperuume pööningukorruse arvel.
Praegu seisab krundil osaliselt kellerdatud kahekorruseline kivihoone. Osaliselt võlvitud keldrikorruse ebakorrapärane põhiplaan viitab varasele ja alles aja jooksul kokkuvõtte välja kujunenud päritolule. Varasematest sajanditest säilinud ehituskonstruktsioone ja -detaile leidubki eelkõige keldrikorrusel müüritreppide, seinaniššide, raidkonsoolide jms näol. Alles on ka mitmesuguseid hilisaegsemaid, kuid ikkagi huvipakkuvaid interjöörielemente (stukk, katkendid maalingutest, erinevad siseuksed jne). Hoone põhjapoolses otsaseinas ehk endises viilus on säilinud raidraamistuses luugiava.
Kreiskooli likvideerudes muudeti hoone 19. sajandi lõpul 4-klassiliseks linnakooliks ja tegutses sellisena kuni 1917. aastani. Aastatel 1920–1941 tegutses hoones Tallinna Õpetajate Seminar ja Pedagoogikum. 1928. aastal tehti hoones siseremont ning fassaad ehitati ümber pseudoklassitsistlikus stiilis.
Aastatel 1945–1951 tegutses hoones Eesti NSV Riiklik Merelaevandus. 1951–1988 oli hoones NSVL Raudteevalitsuse, hiljem Tallinna 11. Mittetäielik Keskkool. 1988–1992 tegutses majas Tallinna 13. Õhtukeskkool. Alates 1992. aastast kuni praeguseni on maja Vanalinna Hariduskolleegiumi kasutuses.
Aastatel 2006–2008 maja renoveeriti, lühikeses filmilõigus räägib hoonest renoveerimise alguses Tallinna muinsuskaitseameti osakonna juhataja Boris Dubovik ning siin filmilõigus räägivad arhitektid sellest, milline maja pärast renoveerimist välja näeb.
Balduin Kusbock
Balduin Kusbock (1892 – 25. jaanuar 1933 Tartu) oli Eesti lavastaja, näitleja ja produtsent; Eesti filmikunsti pioneere.
Ta on kirjutanud kahele filmile stsenaariumi: "Esimese öö õigus", "Pühapäevakütid".
Ta toimetas ajakirja Film ja elu.
Suruõhuvasar
Suruõhuvasar (ingl k pneumatic drill or demolition hammer) on pneumaatiline (esineb ka elektromehaanilisi variante) tööriist, milles on kombineeritud haamer ja kõvasulamist meisel. Kuigi suruõhuvasarad on saanud mitmeid patente, pärinevad esimesed kanded Charles Brady Kinglt aastast 1892.
pisi|Suruõhuvasar Suruõhuvasar saab tööks vajaliku löögijõu suruõhukompressori toodetud suruõhust, mis juhitakse suruõhuvasarani survevooliku kaudu. Tänapäeval asendavad suruõhuvasaraid üha enam eri suuruse ja võimsusega elektrilised vasarad, mille võimalikke kasutusvaldkondi on rohkem kui suruõhuvasaratel. Eriti võimsad, lammutustöödel kasutatavad ehitusmasinate külge kinnitatud löökvasarad töötavad hüdraulilisel meetodil.
Suruõhuvasar opereerib tänu suruõhu poolt üles-alla liigutatavale tööriistasisesele haamrile, mille löögitugevus sõltub tööriistale mõjuvast survest. Suruõhuvasarat kasutatakse kõva pinnase nagu asfalt ja betoon lõhkumiseks.
Tenori-on
pisi|Tenori-on & Guide Tenori-on on 21. sajandil leiutatud digitaalne muusikainstrument, mis valmis Jaapani artisti Toshio Iwai ja Yamaha koostöös.
Toote esitlus
pisi|Tenori-on 2 LOMO Frankfurt 2009 Tenori-oni tutvustati esmakordselt 2005. aasta augustis SIGGRAPHil Los Angeleses. Tenori-oni looja artist Toshio Iwai on kasutanud Tenori-oni kontsertidel. Iwai soov oli luua ilus elektrooniline instrument. Tema sõnul oli varem muusikainstrumendi ilu sama oluline kui heli, mille ta tekitas. Ta soovis suhet kuju ja heli vahel tagasi tuua ja ehitada digitaalajale vastavat instrumenti.
Tenori-oni esitleti üldsusele Londonis 4. septembril 2007 soovitatava jaehinnaga 1200 USA dollarit. Selleks esitluseks oli kohale kutsutud demolaule tegema kolm prominentset elektroonika- ja eksperimentaalmuusikut Jim O'Rourke, Atom Heart ja Robert Lippok. Nende demoversioonid on üleval Tenori-oni saidil. Tenori-oni tutvustamise maailmatuur sai alguse Frankfurdist 12. märtsil ja lõppes Tōkyōs 25. aprillil 2008. Sellel tuuril osalesid Jim O'Rourke, Atom Heart, To Rococo Rot, Pole, Robert Lippok, Sutekh, The Books, Krikor, Safety Scissors, I Am Robot and Proud ja Nathan Michel.
Ehitus
Esipoolel on raamil kaks kõlarit. Nende vahel on üks lüliti ekraani tühjendamiseks. Raami külgedel, vasakul ja paremal on 5 funktsioonilülitit. Raami allosas on häälestusnupp, vedelkristallnäidik, samuti saab kõrvaklappe ühendada ja helitugevust reguleerida. Raami sees on on 16×16 ruudustik valgustatud nupukesi.
Tagapoolel on samuti 16×16 ruudustik valgustatud nuppe, kuid nende vajutamisel ei teki heli.
Kasutamine
Menüü, kust saab valikuid teha, ilmub raami all olevale LCD-ekraanile. Näiteks saab menüüst valida järgnevaid: Mängimiseks vajutada 16x16 paneelil nuppu. Olenevalt vajutuse pikkusest reageerib Tenori-on erinevalt. Põhilisemad on: Tenori-oni on võimalik kasutada teiste MIDI-instrumentide või PC'de kontrollimiseks.
Kihid ja plokid
Tenori-onil on kokku 16 kihti. Neid võib pidada esitusosadeks või salvestiteks. Igale kihile saab anda oma noodid ja helid ning kõiki kihte saab panna koos samaaegselt mängima. 16 kihti on jagatud kuueks esitusrežiimiks. Režiimidel on erinevad heli esitamise viisid. Esitamise viise kombineerides saab erinevaid huvitavaid muusikalisi tükke luua.
Seadistatud 16 kihti on kokku plokk. Tenori-on suudab salvestada kokku 16 seadistatud plokki. Esituse ajal saab plokke vahetada. Näiteks saab kopeerida ühe ploki seadistused teise plokki ning teha originaalvariandis variatsioone või kombineerida erinevaid eelsalvestatud plokke.
Funktsiooninupud
Ühte kümnest funktsiooninupust vajutades ja LED-lüliteid kombineerides saab muuta heli ja oktave ning lisada mitmesuguseid efekte ja variatsioone.
Mudelid
Täpsemaid mudelite spetsifikatsioone ning Tenori-oni omadusi ja ühilduvust vaadata Tenori-oni kodulehelt.
Režiimid
Järgnevat kuut režiimi ühendades ja varieerides loob Tenori-on keerukamat ja huvitavamat muusikat.
Remīne raudteepeatus
Remīne raudteepeatus on endine raudteepeatus Lätis Riia–Ērgļi–Madona–Lubāna–Kārsava raudteel. Peatuse hoone jääb Ropaži piirkonda ja Ropaži valda.
Peatus avati 26. novembril 1935. Aastal 2009 suleti sealne peatus seoses raudtee sulgemisega.
Buffelshoek
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Buffelshoeki elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,91%, India või Aasia päritolu inimesi 0,05 ja teisi 0,04%. Pedi keelt pidas emakeeleks 92,04% inimesi, tsonga keelt 4,78% ja sotho keelt 1,21%.
Priit Jagomägi
pisi|Priit Jagomägi (pruunis kampsunis) 2014. aasta juunis lodjakoja juures toimunud niitmistreeningul õpetust jagamas. Priit Jagomägi (sündinud 18. mail 1971) on laevandusentusiast ja jõelaevanduskultuuri arendaja.
Bakalaureusekraadi sai ta 1998. aastal Tartu Ülikoolis kartograafias. Seejärel õppinud magistrantuuris keskkonnatehnoloogiat ja hiljem laevandust.
Laevandus
Mõte ehitada lodi sai alguse 2004. aastal. Idee pärines Jagomäe sõnul tema tädimehelt ja aerutamistreenerilt Henn Hollolt.
2006. aastal valmis lodjakojas lodi Jõmmu, 2009. aastal viikingilaev Turm, samuti ehitati tema eestvedamisel lodjakojast allavoolu, kesklinna, vanale alusele Sisevete Saatkond. Lisaks laevade ehitamisele tegeleb ta ka taastamisega, püüdes jõelaeva Vanemuine sõidukorda seada. Korraldab lodjaretkesid ja muid jõelaevandusega seotud üritusi nii Eestis kui mujal.
Aitas Eestis 2000. aastate alguses populariseerida kümblustünne (tünnisauna).
Isiklikku
Tema isa on geograaf, kartograaf ja ettevõtte Regio looja Jüri Jagomägi.
Priit Jagomäel on viis last. Tema elukaaslane on Liisa-Lota Kaivo, kes osaleb samuti lodjakoja tegevuses.
Ljudmila Agranovskaja
pisi|280px|Ljudmila Agranovskaja 1988. aastal (foto: [[Jaan Künnap)]]
Ljudmila Semjonovna Agranovskaja (vene keeles Людмила Семёновна Аграновская; neiupõlvenimi Smolinova; 29. veebruaril 1932 Sahhalin – 18. detsember 2022) oli vene alpinist ja treener.
Ta oli esimene naine Nõukogude Liidus, kes tõusis riigi kõrgeima mäe (Kommunismi) tippu (1968) ja pälvis esimese naisena aunimetuse Lumeleopard (1970).
Elukäik
Agranovskaja elas aastatel 1934–1954 Moskvas, 1954–1968 Leningradis (töötas seal majahoidjana) ning aastast 1968 Kamtšatkal Petropavlovsk-Kamtšatskis, kus töötas koos abikaasa German Agranovskiga (1931–1984) nende rajatud alpinismi- ja mäesuusakoolis treenerina. Agranovskaja kuulsaim kasvandik Varvara Zelenskaja võitis 1990. aastatel maailma karikavõistlustel mäesuusatamises 4 etappi kiirlaskumises.
Alpinism
Agranovskaja hakkas mägironimisega tegelema 1955. aastal. Aastatel 1960–1973 tegi ta 7 edukat tõusu seitsmetuhandeliste tippu, sealhulgas kahel korral tõusis Kommunismi tippu.
Anton Josipović
Anton (Ante) Josipović (sündinud 22. oktoobril 1961 Banja Lukas Bosnia ja Hertsegoviinas) on Bosnia ja Hertsegoviina ning Jugoslaavia endine poksija, rahvuselt horvaat.
Jugoslaavia meistrivõistlustel
Ta oli Jugoslaavia meister II keskkaalus (kuni 75 kg) 1982. aastal.
Yasuhito Suzuki
Yasuhito Suzuki (jaapani keeles 鈴木 康仁 Suzuki Yasuhito; sündinud 19. detsembril 1959 Osakas) on Jaapani endine jalgpallur (väravavaht).
Anton Josipović
Kaasaegsetel olümpiamängudel
Ta võitis poolraskekaalus (kuni 81 kg) 1984. aasta Los Angelese olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks. Tema võit oli ebaharilik, sest teises poolfinaalis, kust pidi tulema tema finaalivastane, diskvalifitseeriti Evander Holyfield (USA) ning selle kohtumise võitjaks kuulutatud Kevin Barry (Uus-Meremaa) ei saanud jälle tervislikel põhjusil (Holyfield lõi ta poolfinaalis nokauti) osaleda finaalis. Josipović sai finaalis seega loobumisvõidu.
Yasuhito Suzuki
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1980 4 mängu.
Anton Josipović
Maailmameistrivõistlustel
Ta osales II keskkaalus (kuni 75 kg) 3. maailmameistrivõistlustel (München, 1982), kus kaotas 2. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Elukutselisena
Ta poksis juulist 1990 kuni aprillini 1992 ning uuesti 10. detsembril 1994 ja 17. juunil 1995 elukutselisena. Ta pidas kokku 10 kohtumist, millest võitis 8 (neist 4 nokaudiga) ja kaotas 2 kohtumist.
Ennu Rüstern
Ennu Rüstern (sündinud 2. jaanuaril 1946 Karedal Järva maakonnas ) on eesti tehnikateadlane.
Ennu Rüstern on talupidaja poeg.
Haridus
Ta on lõpetanud Roosna-Alliku 7-klassilise Kooli 1960, Tallinna Polütehnikumi tööstusettevõtete elektriseadmete erialal 1964 (cum laude), Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) elektrotehnika-teaduskonna automaatika ja telemehaanika erialal automaatika insenerina 1970 (cum laude); TPI automaatikakateeder, aspirantuur 1972–75. Täiendusõpe: Lundi Ülikool (Rootsi) 1980–81; Eesti NSV TA Küberneetika Instituut 1986; Helsingi Tehnikaülikool 1991; Delfti Tehnikaülikool (Holland) 1995; Oulu Ülikool 1997.
Tehnikateaduste kandidaat 1976 (Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Исследование алгоритмов аппроксимации и переобразования параметров линейных систем и цепей на ЭВМ".; dotsent 1983; vanemteadur 1987.
Töökäik
TTÜs 1969–2016: tootmisprotsesside automatiseerimise probleemlaboratooriumi insener 1969–72; automaatika kateedri assistent 1976–77, vanemõpetaja 1977–79, dotsent 1979–92, kateedrijuhataja 1991–92; automaatikainstituudi direktor 1992–2003, automaatjuhtimise ja süsteemianalüüsi aseprofessor ja õppetooli juhataja 1992–97; automaatjuhtimise ja süsteemianalüüsi professor ja õppetooli juhataja 1997–2015; infotehnoloogia teaduskonna õppeprodekaan 2001–03, dekaan 2003–2013; emeriitprofessor 2016. aastast.
Teadustöö põhisuunad
Dünaamiliste süsteemide juhtimise ja modelleerimise meetodid; robustne juhtimine, hägusjuhtimine, robustsed meetodid ja algoritmid süsteemide juhtimiseks; keerukate süsteemide juhtimise robustsed meetodid; tehisnärvivõrkude rakendused juhtimisülesannete lahendamisel: integreeritud lähenemine.
Harrastused
Tervisesport, fotograafia, arvutid, matemaatika; õppeprotsessid ja -kavad, eesmärkide saavutamine, mõjutamine võimuta.
Lõuna tänav (Tallinn)
pisi|Elamu aadressil Lõuna 15 pisi|Elamu aadressil Lõuna 28 Lõuna tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis.
Lõuna tänav algab Raudtee tänavalt ja suundub kagusse. Tänav ristub Põllu, Metsa, Nõmme-Kase, Ravila ja Sihi tänavaga ning lõpeb Vabaduse puiesteel. Kuni Nõmme-Kase tänava ristini on tänav ühesuunaline.
Lõuna tänava pikkus on umbes 990 meetrit. Suurim majanumber on 56.
Aadressil Lõuna 50 asub Nõmme hooldushaigla.
Montsoreau lossi kaasaegse kunsti muuseum
Montsoreau lossi kaasaegse kunsti muuseum (prantsuse keeles Château de Montsoreau - musée d'Art contemporain) on moodsa ja kaasaegse kunsti muuseum Prantsusmaal Montsoreaus. Muuseumi kogu kuulub Philippe Méaille'le. Muuseum avati 8. aprill 2016. See asub Montsoreau lossis.
Lauri Vasar
Lauri Vasar (sündinud 17. oktoobril 1970 Tallinnas) on Eesti ooperilaulja (bariton).
Isiklikku
Tema isa oli ooperilaulja Harri Vasar. Tema poolõde on kirjanik Kati Saara Vatmann ja poolvend oli karikaturist Aarne Vasar.
Lõuna tänav (Tartu)
Lõuna tänav (Südstraße) on tänav Tartus Veeriku linnaosas.
Tänav algab Ludvig Puusepa tänavalt ja lõpeb Nikolai Lunini tänaval ning on 105 meetri pikkune. Temaga paralleelne on Tervishoiu tänav.
Noriūnai vald
Noriūnai vald (leedu keeles Noriūnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kupiškise rajoonis.
Valla pindala on 91 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 2154 inimest. Valla keskus on Noriūnai küla. Vallamaja asub aadressil Sodų g. 1. Vallavanem on Ingrida Varnytė. Lisaks küladele asub vallas veel Palėvenė alev, kus aastal 2011 oli 72 elanikku.
pisi|püsti|Buivėnai tamm pisi|Lėvuo org pisi|Noriūnai
Lisaks küladele on vallas ka mitmed huutorid:
Teatrike
Teatrike (ametliku nimega Teatrike OÜ) on 2007. aastal asutatud kutseline väiketeater. Tegutseb etenduskunsti alal, ainulaadses loomekeskuse vormis. On teater noorele vaatajale.
Ajalugu
Teatri looja oli näitleja ja lavastaja Priit Karm. Aastakümne jooksul on lavastuste väljatoomisel kaasa töötanud erinevate kunstialade loomeinimesi.
Kunstiteatri repertuaar kõneleb arusaadavalt nii näidendite keeles, muinasjuttude pildimaailmas kui regilaulude toonides. Lavastuste ülesehitus on olnud piisavalt lihtne, et jõuda noorima publikuni.
Kaablitangid
pisi|Modulaarsed kaablitangid Kaablitangid on tööriist sidekaablite otsastamiseks. Enamik kaablitange võimaldavad otsastada nii RJ45 kui ka RJ11 pistikutega. Kaablitange on mugav kasutada koos kaablikoorijaga. Tehtud tööd saab kontrollida kaablitestriga.
Teatrike
Ajalugu
Professionaalse näitekunsti pakkumine on teostunud teatrisaalidest ja kultuurimajadest lasteaedade publikuni. Etendusasutuse tegevuspõhimõtetest lähtuv väiketeater on külalisetendanud Kuressaare Linnateatri laval, Endla Küünis, Jõhvi kontserdimaja kammersaalis, Viljandi Pärimusmuusika Aidas ning peaaegu kõikide linnade kultuurikeskustes üle terve Eesti.
Shakadza
Shakadza on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Vhembe ringkonnas Mutale vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Shakadza elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,77%, India või Aasia päritolu inimesi 0,17% ja teisi 0,06%. Venda keelt pidas emakeeleks 98,25% inimesi ja afrikaani keelt 0,23%.
Brooksi seadus
Brooksi enda sõnul on see väga lihtsustatud, kuid osutab peamistele teguritele, mis seletavad selle põhjuseid:
Challenger
Challenger oli esimene kahest süstikust, mille NASA kaotas. Süstik hävis 28. jaanuaril 1986 kui 73 sekundit pärast starti plahvatas Challengeri parempoolse tahkekütuskiirendi tihendi purunemise tõttu kosmosesüstiku välispaak.
1991. aastal ehitas NASA Challengeri asenduseks kosmosesüstiku Endeavour.
Ajalugu
pisi|300px|Challenger pärast valmimist Kosmosesüstik Challenger nimetati Apollo 17 kuumooduli ja HMS Challengeri järgi, mis oli aastatel 1872 kuni 1876 mereuuringuid teinud Briti korvett.
Ehitus
NASA plaanis algselt kosmosesüstik Enterprise´i ehitada ümber kosmoselendudeks, aga selgus et see plaan on liiga kallis ja keeruline. Kuna STA-099 kere polnud testimistel kahjustada saanud, otsustas NASA STA-099 ehitada ümber kosmosesüstikuks Challenger. Ehitus algas meeskonnaruumi ehitusega jaanuaris 1979, sest ülejäänud keret kasutas endiselt Lockheed. Challenger valmis oktoobris 1981.
Challenger oli esimene kosmosesüstik, millel oli laskumisefaasis kasutusel HUD ja mille mootorid arendasid stardil võimsust 104%.
Teenistus
Varsti pärast esimest starti 1983. aasta aprillis, sai Challengerist NASA kosmosesüstikute tööloom, lennates Columbiast tunduvalt rohkem. Aastatel 1983 ja 1984 lendas Challenger 85% kosmosesüstikute missioonidest ning isegi pärast Discovery ja Atlantise lendude algust lendas Challenger kolm missiooni aastas.
Challengeriga käis kosmoses USA esimene naisastronaut Sally Ride ja esimene afroaameeriklane, hollandlane ja kanadalane. Samuti sooritas süstik esimese öise stardi ja maandumise. Challenger hävis 1986. aastal, kui oli startimas oma kümnendale missioonile.
Leili
Leili on eesti naisenimi.
Challenger
Pärast katastroofi
Ookean uhub aeg-ajalt tänaseni kaldale Challengeri rususid. Kui mõni Challengeri jupp rannalt leitakse, siis NASA korjab selle ära ja ladustab teiste rusude juurde.
Leili
Esimest korda leidub eesnimi Leili Mats Tõnissoni kalendris 1884. aastal (nimepäevaks 24. september). Olulist osa on nime levikus etendanud Andres Saal jutustus liivlaste muistsest vabadusvõitlusest "Leili – üks pagana naine" (1892–1893). Laialdasemalt tuli nimi kasutusele 20. sajandi esimesel kümnendil.
Viljandi maastikukaitseala
Viljandi maastikukaitseala on maastikukaitseala, mis hõlmab osa Viljandi linnast ja Viljandi valla alast. Kaitseala pindala on 366,8 ha, sellest maismaad 210,9 ha ja veeosa 155,9 ha.
Ajalugu
Ala võeti kaitse alla 1964. aastal, kui moodustati Loodi looduspark. Aastal 1997 moodustati eraldi Viljandi maastikukaitseala.
Kaitseala koosseis
Kaitseala koosseisu kuuluvad Viljandi lossimägede paljand, Sammuli rahn, Viljandi järv, Valuoja, Uueveski oja, Raudna jõgi ja mitmed nimetud allikad.
Viljandi loodusala
Viljandi maastikukaitseala kuulub Viljandi loodusala nime all Natura 2000 kaitstavate alade võrgustikku, kaitsealused liigid on vingerjas ja saarmas.
Hüsterees
Hüsterees (kreeka k hysteresis hilinemine) on süsteemi või keha omadus, mis aeglustab süsteemi muutumist või takistab selle ennistumist esialgsesse olekusse. Sel juhul ei sõltu süsteemi väljundsuurus (keha olek) mitte ainult sisendsuurusest, vaid ka selle eelnenud olekust.
Niisugust nähtuse graafiliseks kujutiseks on hüstereesisilmus, näiteks ferromagneetikutel.
Aqua
Aqua tähendab ladina keeles 'vesi'.
Aqua on ka mitme asja nimi või pealkiri:
Üügu maastikukaitseala
pisi|[[Üügu pank Üügu maastikukaitsealal]] Üügu maastikukaitseala on maastikukaitseala Muhu saarel. Ala loodi Üügu panga ja sealse allikasoo (Üügu allikad) kaitseks. Kaitseala loodi 1959. aastal. Kaitseala pindala on 10 ha.
Daniel Agger
Daniel Munthe Agger (sündinud 12. detsembril 1984 Hvidovres) on endine Taani jalgpallur, keskkaitsja.
Ta alustas ja lõpetas klubikarjääri Taani klubis Brøndby. Aastatel 2006–2014 mängis ta Liverpoolis.
Agger mängis Taani rahvuskoondises aastatel 2005–2016 kokku 75 korda ja lõi 12 väravat. Debüüdi koondises tegi Agger 2005. aastal kohtumises Soomega. Aastatel 2012–2016 oli ta Taani koondise kapten.
Aastatel 2007 ja 2012 valiti ta Taani aasta jalgpalluriks.
Ptolemaiose häälestus
Ptolemaiose häälestus ehk ptolemaiose diatooniline helirida on muusikas ptolemaiose tugeval diatoonilisel tetrakordil põhinev häälestussüsteem.
Ptolemaiose diatooniline helirida põhineb tetrakordil, mis koosneb suurest tervetoonist T (9:8), väiksest tervetoonist t (10:9) ja puhtast diatoonilisest pooltoonist s (16:15). Sellist tertakordi nimetatakse ka ptolemaiose tugevaks diatooniliseks tetrakordiks (Ptolemy's intense diatonic tetrachord), mille vastandiks on ptolemaiose nõrk diatooniline tetrakord (Ptolemy's soft diatonic tetrachord), mis koosneb septimaalsest kromaatilisest pooltoonist (septimal chromatic semitone, 21:20), väiksest tervetoonist (10:9) ning puhtast diatoonilisest pooltoonist (16:15).
Kuigi nii ptolemaiose kui ka pyhtagorase häälestus põhinevad puhastel kvintidel ja kvartidel, on ptolemaiose häälestuses tertsi pehmemad ja sulanduvamad.
Ptolemaiose häälestuse omapäradeks on D-F ehk pythagorase väike terts (32:27), D-A hundikvint (4:27), F-D kui pythagorase suur sekst (27:16) ja A-D kui hundikvart (27:20). Kõik need intervallid erinevad vastavatest puhtas häälestuses intervallidest didymose komma (81:80) võrra.
STS-132
STS-132 (ISSi ehituslend ULF4) oli NASA Space Shuttle'i programmi 132. missioon.
Missiooni teenindas kosmosesüstik Atlantis ja see viis jaama Rassveti mooduli. STS-132 startis 14. mail 2010 ja naasis Maale 26. mail.
STS-132 oli algselt kosmosesüstik Atlantise viimane missioon, aga NASA otsustas korraldada veel ühe missiooni ning seetõttu jäi Atlantise ja kogu Space Shuttle'i programmi viimaseks missiooniks STS-135.
Ansu Fati
Anssumane Fati Vieira (sündinud 31. oktoobril 2002 Bissaus) on Guinea-Bissaus sündinud Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakpoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis FC Barcelona ja Hispaania jalgpallikoondises.
2019. aasta juulis sõlmis ta Barcelonaga oma esimese profilepingu. Sama aasta 25. augustil debüteeris ta Barcelona meeskonnas Hispaania kõrgliiga mängus Real Betise vastu. Ta sai 16 aasta ja 298 päeva vanuselt Barcelona ajaloo teiseks noorimaks debütandiks (1941. aastal oli Vicenç Martínez Barcelonas debüteerinud Fatist 18 päeva nooremana). 31. augustil 2019 lõi ta liigamängus Osasuna vastu värava. Ta sai sellega Barcelona kõigi aegade noorimaks väravalööjaks ja Hispaania kõrgliiga kolmandaks noorimaks väravalööjaks. 14. septembril 2019 sai ta mängus Valencia vastu Hispaania kõrgliiga noorimaks mängijaks, kes on ühes mängus löönud värava ja andnud väravasöödu.
17. septembril 2019 debüteeris ta UEFA Meistrite Liigas mängus Dortmundi Borussia vastu, saades Barcelona noorimaks ja UEFA Meistrite Liiga kolmandaks noorimaks mängijaks. Sama aasta 10. detsembril sai ta Meistrite Liiga kõige nooremaks väravalööjaks, kui ta lõi alagrupiturniiril värava Milano Interi vastu.
2. veebruaril 2020 lõi Fati 2:1 võidumängus Levante üle Barcelona mõlemad väravad, saades Hispaania kõrgliiga kõige nooremaks mängijaks, kes on ühes mängus kaks väravat löönud.
2019. aasta septembris sai Fati Hispaania kodakondsuse. Hispaania jalgpallikoondises debüteeris ta 3. septembril 2020 mängus Saksamaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus 6. septembril 2020 mängus Ukraina vastu.
Tolmutoru
Haploidne tolmutoru rakk, kes kannab kaht liikumatut spermiumi, loetakse õistaimede ainukeseks migreeruvaks rakutüübiks (Sanders ja Lord, 1989).
Taime sugulise paljunemise protsessidel, läbivad tolmutorude rakud hulgaliselt signaalivaid toiminguid emaspoole paljunemisvõimelistes kudedes ja edastavad kaks spermi lootekotti, et saaks toimuda viljastumine. Ühest spermirakust saab munarakk ja formeerub sügoot ning teisest loodetakse endospermi, seemnes areneva loote toitekude moodustavat rakku (Lord ja Russell, 2002).
Tolmutoru indikeerib polaarset kasvu tipus, mis võimaldavat tolmutoru rakul migreeruda läbi transmitting tract 'i (TT) täpselt ovule suunas (Lord, 2000; Yang ja Fu, 2007). Tolmutoru kasvab tunduvalt kiiremini emakas kui idandamiseks spetsiaalselt valmistatud 'toitemeediumis'. Emaka ja tolmutoru interaktsioonid ei ole päris selged, arvatakse, et emakakoed varustavad tolmutoru arenguks ja kasvuks vajalike ainetega. Mitmed uuringute käigus on leitud biokeemilisi ja geneetilisi tõendusmaterjale, et tolmutoru tipu kasvus mängivad kriitilist rolli väiksed tolmuterade või emaka poolt eritatavad valgud (Chae jt, 2007, 2009) ja nende keemiline juhendamine.
Tolmuterade füüsilisele kokkupuutele emakasuudmega järgneb nende niisutamine ja moodustatakse tolmutoru.
Tolmutoru evib, kasvamaks läbi rakuvälise ruumi transmitting tract 'i, rakuseina modifitseerivaid toimeid. Tolmutoru sisenemist micropyle 'sse (ovule) juhib emasgametofüüt (Shimizu ja Okada, 2000; Palanivelu ja Preuss, 2006).
Generatiivne rakk annab mitootiliselt jagunedes kaks spermiumi (isasgameeti).
Tolmutoru esmavaatlejaks (1824, 1830) peetakse itaallast Giovanni Battista Amicit (1786 – 1863).
Elmar Pähn
Elmar Pähn (18. november 1908 Rõuge kihelkond – 5. november 1991 Toronto) oli eesti vaimulik.
Oli aastal 1935 Tallinna Jaani koguduse õpetaja Hans Kubu isiklik adjunkt, aastal 1936 oli ta Tõstamaa Maarja koguduse asetäitja õpetaja. 1936–1944 oli ta Urvaste koguduse õpetaja. Aastal 1936 oli ta veel Kaitseliidu Antsla malevkonna vaimulik.
Siirdus aastal 1944 Saksamaale. Oli 1944–1945 eestlaste õpetaja Schwerinis ja Mecklenburgis. Aastal 1945 oli ta Briti tsooni eesti põgenike õpetaja, hiljem Bocholti laagris. Aastal 1950 saabus ta USA-sse. Oli 1950–1952 Baltimore'i Markuse koguduse organiseerija õpetaja. 1952–1958 teenis ta Buffalo Pauluse koguduses. Chicago Pauluse koguduse õpetaja oli ta aastatel 1957–1978, Chicago Esimest kogudus teenis ta 1975–1978, Cleveland-Ohio kogudust 1954–1978.
Aastal 1978 jäi ta emerituuri, kuid ta jutlustas edasi, kuhu kutsuti. Et talle polnud ükski koht kauge, hüüti teda lendavaks pastoriks.
Rahvusvaheline Eesti Filatelistide Selts Estonia
MTÜ Rahvusvaheline Eesti Filatelistide Selts Estonia (lühend REFS Estonia; inglise keeles International Estonian Philatelic Society Estonia) on Eestis filateeliaga tegutsev organisatsioon.
Seltsi eesmärkide seas on põhikirja järgi:
Selts annab välja oma teeneteristi.
Pookimine
pisi| Pookimine ehk vääristamine on vegetatiivse paljundamise viis, mille korral ühe taime (emataime) tükike (poogend) pannakse kasvama teise taime (aluse) juurele või võrasse.
Pärast kokkukasvamist areneb poogendist oks, mis säilitab oma sordiomadused. Puittaimedel kasvab poogend alusega kokku kambiumi abil. Pookimisega hakati paljundama viljapuusorte, mida võrsikute ja pistikute abil paljundada ei õnnestunud.
Poogitud taimel on vähemalt kaks pookekomponenti:
Võimalik on ka kolmas komponent, nn vahepoogend ehk interkalaar. Vahepoogend on tükike kolmanda taime varrest poogitava taime aluse ja poogendi vahel.
Pookimisviisidest on kõige levinumad oksastamine ja silmastamine. Pikemat kokkukasvamisaega nõudvate komponentide ühendamiseks kasutatakse ka ligistamist.
Maranzhe
Maranzhe on küla Lõuna-Aafrika Vabariigis Limpopo provintsis Vhembe ringkonnas Thulamela vallas.
Lüster MTÜ
1993. aastal loodud selts tegutseb Pärnus Nooruse Majas, seltsi esimees on Mai Kolossova. Seltsi tööd on seni toetanud Pärnu AS Reldor, Eesti Kultuurkapital, Pärnu Linnavalitsus, Eesti Kunstiakadeemia Keraamika kateeder ning üksikud hea tahtega kunstnikud ja eraisikud.
Seltsil on oma põhikiri, logo, kroonikaraamat, kroonikavideod suurematest üritustest.
Liikmeskond
Praeguseks on seltsis ligi 70 liiget ja selts on kantud mittetulundusühingute registrisse.
Liikmeskonda kuuluvad inimesed peale Pärnu linna ka Audrust, Vändrast, Paikuselt, Pärnu-Jaagupist, Tihemetsast ja Saugast. Saugas on tegutsemas maanaistest lisaks veel väike 15-liikmeline allselts.
Näitused ja üritused
Selts korraldab igal aastal Pärnus traditsiooniliselt kevad- ja jõulunäituse. 2000. aastast alates on Valga muuseumis ja Tõrva kammersaalis kevadnäitused. 2001. aastast alates korraldatakse iga aasta jaanuaris parimate tööde väljapanekud pidulikul üritusel Ammende Villas. Lisaks on näitusi tehtud Pärnumaa suuremates asulates ja ka Raplas, Viljandis, Lihulas, Paides, Tartumaal jm. Mitmed seltsi liikmed (Dora Kesper, Lilli Vipp) on korraldanud ka isikunäitusi nii Pärnu linnas kui ka maakonnas.
2003. aastal korraldati näitus Soomes Rauma käsitööpäevadel. 2005. aastal osales Soomes Reisjärvel kohvitasside võistlusnäitusel üheksa inimest. Merike Koppel saavutas loomade ja inimeste kujutiste alalõigus teise koha. Märgiti ära kuue inimese tööd ning kõik üheksa tööd on avaldatud kaunis portselantasside raamatus. 2006. aastal toimuvad Reisjärve kunstipäevad, mille üks päev on pühendatud Eestile ning kus on meie seltsi liikmete tööde näitus. Kultuurkapitali 2005. aasta preemia sai eduka esinemise eest rahvusvahelises portselaniajakirjas Posliini+ Tiiu Karpuhhina.
Kristjan Randalu
pisi|Kristjan Randalu (2013) Kristjan Randalu (sündinud 27. augustil 1978 Tallinnas) on Eesti pianist ja helilooja.
Lüster MTÜ
Näitused ja üritused
Head suhted on loodud teiste maakondade ja linnade harrastusportselanimaalijatega, kes võtavad augustis osa iga-aastastest portselanipäevadest Pärnus. Nooruse Maja suures saalis on näitus ja etteantud teemadel tööde võistlus. Samas toimub ka koolitus Soome ja Eesti portselanimaalijate juhendamisel. 2005. aasta portselanipäevadel olid õppejõududeks Inge Teder Eesti Kunstiakadeemiast, Olli Leppanen Raumast, Marja-Terttu Hakkala ja Terttu Lehto Soomest.
Kristjan Randalu
Isiklikku
Tema isa on pianist Kalle Randalu.
Lüster MTÜ
Näitused ja üritused
2005. aasta oli seltsile väga edukas. Mitme kunstniku tööd avaldati portselanimaalijate ajakirjas Posliini+, mis ilmub soome, rootsi ja inglise keeles ning mille tellijaid leidub peale Euroopa ka Jaapanis ja Araabia maades. Korraldati 12 näitust, üks seltsi liige sai aasta tegija nimetuse ja preemia.
Aastal 2008 olid X portselanipäevad, kus osalejaid oli üle vabariigi. Tunnistuse said 49 õppurit. Õpetajateks olid Raili Anneli Väisänen, Tarja Hetmann ja Eila Kunnas. Töövõtteid demonstreerisid maailmakuulus Brasiilias resideeriv jaapanlane Mario san Watanabe ja Jaapani kunstnik Hideo I Mai.