cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Abava ürgoru looduspark
Čuža soo
Soost on leitud 69 liiki linde, neist 64 on seal ka pesitsejad. Neist kaitse all on rukkirääk, jääkoskel, valge-toonekurg, sookurg, tamme-kirjurähn, nõmmelõoke, punaselg-õgija, väike-kärbsenäpp ja väänkael. 19. sajandil märgati seal kahel korral mustpea-tsiitsitajat. Kuna hoiuala on teoreetiliselt sellele linnule sobilik pesitsuspaik ja Läti merele lähedasematel aladel on ta üksijuhtumitel ka pesitsenud, siis on see osalt kaitse all ka kui tsiitsitaja võimalik pesitsuspaik. Roomajaist elavad seal arusisalik, kivisisalik, harilik rästik ja nastik. Kahepaiksetest on soo koduks tiigikonnale, rabakonnale, rohukonnale, harilikule kärnkonnale, harivesilikule ja tähnikvesilikule.
Ameerika suurnokk-vint
Ameerika suurnokk-vint (Hesperiphona vespertina) on linnuliik vintlaste sugukonnast. Elutseb Põhja-Ameerikas.
Kohtla-Nõmme rahvamaja
Kohtla-Nõmme rahvamaja on rahvamaja Ida-Viru maakonnas Toila vallas Kohtla-Nõmme asulas. Aastast 2007 kuulub rahvamaja Kohtla Kaevanduspark-Muuseumi koosseisu.
Rahvamaja asutati 1952.
Põltsamaa vana Niguliste kirik
Ajalugu
On tõenäoline, et Põltsamaa Niguliste kirik sarnanes Järvamaa kirikutega, sest kiriku asukohast on leitud võlvikonsool lamereljeefse kaksiknäoga, mis sarnaneb väga Türi kiriku samalaadse keskaegse raiddetailiga.
Kirikuhoone hävis 17. sajandi alguses Poola-Rootsi sõjas. Kuni 1633. aastani tegutses kirik praegu teadmata asukohaga puithoones, aastast 1633 hakati kohandama kirikuks linnuse kaguküljes asuvat endist värava- või laohoonet, millest hiljem sai Põltsamaa uus Niguliste kirik.
Kiriku ümber oli Põltsamaa kesk- ja uusaegne kalmistu, kuhu maeti arvatavasti veel kuni 1773. aastani.
Banaanikala
"Banaanikala" on rahvusvaheline laste- ja noortelavastuste teatrifestival.
Festival toimus aastatel 1996–2005 kas igal aastal või üks kord kahe aasta jooksul. MTÜ Banaanikala andmeil on festival praegu puhkusel.
Festivali enamik osalejaid on kutselised teatrid.
Moe paemurd
Moe paemurd on endine paemurd ja ühtlasi paljand Moe piiritustehase lähedal, halduslikult Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Paljand on arvele võetud ürglooduse objektina.
Paemurd on hävinud ja selle seinad mattunud, ent neile kuhjunud olmeprahi kihtide all on säilinud meetri kõrgused paeseinad.
Kindral (Läti)
Kindral (läti keeles ģenerālis) oli Läti kaitseväe auaste kuni 1940. aastani. See oli ühtlasi ainus kindraliauaste Läti sõjaväes. Sellest madalam oli polkovniku ehk koloneli aukraad.
Calais' kodanikud
"Calais’ kodanikud" (prantsuse keeles „Les Bourgeois de Calais“) on prantsuse kunstniku Auguste Rodini skulptuur.
1884. aastal tellitud ja 1889. aastal valminud "monumendis on jäädvustatud grupp patrioote, kes end kodulinna eest ohverdasid ja end vaenlasele pantvangiks andsid."
Calais' piiramisel 1346. aastal, Saja-aastase sõja ajal, nõudis Edward III linna säästmise eest kuut kodanikku (Eustache de Saint Pierre, Jacques et Pierre de Wissant, Jean de Fiennes, Andrieu d'Andres ja Jean d'Aire), kuid nad jäid kuninganna, Hainalt' Philippa, eestkostel ellu.
Liivimaa õuekohus
Liivimaa õuekohus oli Liivimaa kohtuorgan (õuekohus), mis tegutses aastatel 1630–1889. Õuekohus oli eelkõige apellatsioonikohus, mis vaatas üle maakohtute otsuseid. Õuekohtu isikkoosseisus oli president, asepresident ning 6–12 aadlikku ja õigusteadlast.
Õuekohus asus aastatel 1630–1701 Tartus ja 1701–1889 Riias. Rootsi võimu ajal allus Liivimaa õuekohus Stockholmi õuekohtule.
Venemaa keisririigis 1737–1797 allus Liivimaa õuekohus (saksa k. Livländische Hofgericht) Liivi-, Eesti- ja Soomemaa asjade justiitskolleegiumile ning 1797–1889 Venemaa Keisririigi Valitsevale Senatile. Aastatel 1804–1889 tegutses Liivimaa õuekohtu juures erikoosseis (hiljem osakond), mis oli Liivimaa kubermangu kõrgeim talurahvakohus.
Roncaglia riigipäev
pisi|Friedrich I Barbarossa [[13. sajandi kroonikas]] Roncaglia riigipäev oli aastal 1158 Piacenza lähedal peetud Saksa-Rooma riigi keiserlik riigipäev. Riigipäevale kogunesid keisririigi aadlikud ja vaimulikud ning neljateistkümne hilisemasse Lombardia Liigasse kuulunud Itaalia linna esindajad.
Taust
Riigipäev järgnes reale keiser Friedrich I Barbarossa poolsetele ründeretkedele Itaalia aladele, mis sundisid sealse juhtiva linna Milano alistuma. Keiser soovis vastusena kaubanduslinnade kasvavale sõltumatusele kehtestada seal oma feodaalse valitseja õigusi – nagu need olid varasemate paavstivõimu ja keisri vaheliste tülide ajajärkudel keisri kätte läinud.
Eestimaa rüütliõigus
Eestimaa rüütliõigus (sks Des Herzogthums Ehsten Ritter- und Land-Recht) oli kuuest raamatust koosnev õigustekst, mille kodifitseeris 1650. aastal Tallinna linnusekohtu assessor Philipp Crusius. Dokument omas reaalset seadusjõudu ainult Eestimaa hertsogkonnas, mis hõlmas kogu tänapäeva Põhja-Eestit ja Hiiumaad ning piirnes lõunas Liivimaa hertsogkonnaga ja idas Rootsi Ingerimaaga.
Eestimaa rüütelkond
Eestimaa rüütelkond oli territoriaalseisuslik omavalitsus, mis tegutses poolautonoomselt erinevate võõrvõimude all ametlikult kuni 1920. aastani. 1560. aasta Härgmäe lahingu (mis peeti Liivi sõja raames) tagajärjel varises kokku Liivi ordu sõjaline võim, mille tulemusel hävines Liivimaa kui eraldiseisev poliitiline üksus. Selle tõttu alistusid Harju-, Viru- ja Järvamaa rüütliordud Rootsi kuningriigile 1561. aastal, kui rootslaste armee maabus Revalis (tänapäeva Tallinnas). Rootsi võimu all koondati nende korporatsioonide hõivatud alad ühtseks Eestimaa hertsogkonnaks, mis saavutas poliitilise autonoomsuse Rootsi kuningriigi ülemvõimu all ning kus kõik eelnevad privileegid ja õigused jäid siiski kehtima.
Roncaglia riigipäev
Riigipäev
Kokkuvõtvalt nõudis keiser, et Itaalia linnriigid annaks tagasi riigilt hõivatud valdused ja õigused. Lisaks pandi linnadesse ametisse keiserlikud asehaldurid (maksukogujad) ja linnad kaotasid omavalitsuse. Lombardia linnad seda otsust heaks ei kiitnud ning see tuli kehtestada sõjaga.
Lõpplahendus
Enne Lombardia Liiga loomist aastal 1167 domineerisid piirkonnas keisri väed ja aastal 1162 tegid keiser Friedrich I väed Milano linna maatasa. Ent alles "peale Milano hävitamist" (post Destructionem Mediolani) hakkasid Lombardia linnad mõistma tõelise liidu väärtust. Üha kestva võimuvõitluse otsustavaks hetkeks sai 1176. aasta Legnano lahing, kus Lombardia Liiga väed alistasid Friedrich I väed. Lahingu tulemusena oli keiser sunnitud oma suveräänsetest õigustest taganema.
Eestimaa rüütliõigus
Eestimaa rüütliõiguse peamised organid
Eestimaa rüütelkonnal oli kaks olulist instantsi: Maanõunike Kolleegium ja Maapäev.
Maanõunike Kolleegium koosnes 12 liikmest, kellest esialgu olid kuus Harju- ja kuus Virumaalt. Hiljem valiti igast valitsetavast maakonnast kolm esindajat. See moodustas koos valitseva kuberneriga ka Ülemmaakohtu. Kolleegiumil oli võimalus nimetada enda koosseisu iseseisvalt ning keskset juhtfiguuri alguspäraselt kolleegiumil ei olnud. Hiljem loodi Rüütelkonna peamehe ametikoht, mille ülesandeks oli omavalitsuse juhtimine Maapäeva eesistuja rollis. Samuti tegutses rüütelkonna peamees vahelülina Rootsi kuningriigi ja Eestimaa hertsogkonna aadlite vahel.
Maapäeval osalesid kõik rüütlimõisate omanikud, sealhulgas ka mitteaadlikud. Maapäeva kutsus kokku kuberner iga kolme aasta tagant (omavalitsust puudutavate küsimuste lahendamiseks oli neil õigus iseseisvalt kokku tulla) ning selles osalemine oli kohustuslik, vastasel juhul mõisteti rikkujale trahv. Peamiselt lahendati selle kaudu maksustamisel tekkinud probleeme ning tegeleti ka Rootsi kuninga esitatud juhistega.
Rüütliõiguse kodifitseerimine
Ajaloolised aadliprivileegid, mis tulenesid sajandite pikkusest baltisaksa ülemkihi kujunemisest, olid rüütelkonnale ülimalt olulised ning seetõttu oli Rootsi kuningas Erik XIV taganud need alistumislepingus. Tähtsamad neist olid: oma kohtupidamisõigus, seadusandlus, mis hõlmas ka alade maksustamist, ning haldusõigus Eestimaa hertsogkonna territooriumil. Eestimaa aladel säilitati ka vastukaaluks Rootsi süsteemile pärisorjus, mis tagas aadlivõimu talupoegade üle.
1546. aastal koondati kõik Eestimaa vasallide ja läänimeeste õigusi tõendavad ürikud ja aktid ühte kogumikku, mis kandis nime „Üldine Harju-Viru vaba rüütli- ja maaõigus“, mida nimetati mitteametlikult ka „Rüütelkonna punaseks raamatuks“. See oli kirjutatud alamsaksa keeles ning kogutud dokumendid olid kronoloogilises järjekorras, ent selles puudus register. Moritz Brandes tõlkis 1597. aastal kogu uue nime all, „Eestimaa hertsogkonna rüütliõigus“, alamsaksa keelest ülemsaksakeelde, sest alamsaksakeele tähtsus oli taandumas ning seetõttu leidis esialgne versioon piiratud kasutust. Lõpliku versiooni koostas 1650. aastal Tallinna kohtuassessor Philipp Crusius (hiljem von Krusenstjern) ning see kandis nime „Eestimaa hertsogkonna maa- ja rüütliõigus“. Kuuest raamatust koosnevat kodifikatsiooni kasutati küll kohtupraktikas laialdaselt, ent Rootsi keskvõimu kinnitust see esialgu ei saanud, sest valitsusel tekkis kahtlus, et eelnõu sisaldas liigselt kohalikku õigust vastukaaluks tunnustatud Rootsi õigusele. Alles 1699. aastal kinnitas Karl XII seaduseelnõu, mis tagas sellele piiratud ametliku kasutuse Rootsi võimu ajal.
Rudolf Konimois Film
OÜ Rudolf Konimois Film on Eesti filmitootja.
Ettevõte, mis tegutses aastatel 1997–2017, on tootnud telereklaame, muusikavideoid, dokumentaal-, lühi- ja mängufilme.
Daniel von Lemm
Daniel Burchard von Lemm (6. november 1845 Peterburi – 11. juuli 1924 Tallinn) oli Eesti vaimulik.
Elulugu
Õppis aastatel 1858–1863 Peterburi Peetri kirikukoolis. Õppis aastal 1863 Peterburi ülikooli filoloogiateaduskonnas, aastatel 1864–1868 Tartu ülikooli usuteaduskonnas. Aastatel 1868–1869 töötas ta koduõpetajana Peterburis ja Tsarskoje Selos. Aastatel 1869–1871 oli õpetajaks Peterburi Peetri kirikukoolis. Ordineeriti 24. detsembril 1871 õpetajaks.
Belemniidid
Belemniidid (Belemnitida) on väljasurnud selts peajalgseid, kes elasid Karbonist Kriidi lõpuni.
Daniel von Lemm
Elulugu
Oli 1872–1875 pastoriks Bessaraabias Klöstitzis (praegu Odessa oblast, Tarutyne rajoon, Wessela Dolyna). 1875–1877 oli ta diakonõpetajaks Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduses (introdutseeriti 24. oktoobril 1875). 1877–1886 oli ta Kadrina Katariina koguduse õpetaja. 1886–1904 oli ta Kuressaare Laurentiuse koguduse ülemõpetaja ja aastatel 1887–1890 veel Saaremaa Konsistooriumi assessor. 1904–1918 oli ta Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse ülemõpetaja ja Eestimaa kindralsuperintendent. 1915–1916 oli ta Siberisse, Irkutskisse välja saadetud. Aastal 1918 jäi Lemm emerituuri.
Belemniidid
Nad sarnanesid nüüdisaegsete kalmaaridega, nende koonilisi sisekodasid kutsutakse rahvapäraselt kuradi sõrmedeks. Sisemine koda säilitas oma ürgse kambriteks jaotunud koonuse kuju.
Daniel von Lemm
Elulugu
Tema aadliseisus tunnustati 15/27. detsembril 1880 ja ta kanti Saaremaa aadlisugukondade raamatusse.
Lemm oli Eestimaa Saksa Seltsi eestseisuse liige.
Isiklikku
Tema vend Carl Joseph Lemm oli Katharinenfeldi (praegu Bolnissi, Gruusia), Ludwigsthali (Jekaterinoslav, praegu Dnipro) õpetaja ja Tallinna Rüütli- ja Toomkoguduse diakonõpetaja. Äi Heinrich Ferdinand Hoffmann oli Koeru Maarja-Magdaleena koguduse õpetaja. Väimees, märterpastor Carl Immanuel Philipp Hesse oli Jõhvi Mihkli koguduse õpetaja, mõrvati aastal 1918 bolševike poolt.
David Cross
pisi|David Cross (2011) David Cross (sündinud 4. aprillil 1964 Atlantas) on Ameerika Ühendriikide näitleja, stsenarist ja koomik, kes on tuntud eeskätt tänu osalemisele HBO sarjas "Mr. Show" ja Tobias Fünke rollile Fox Broadcasting Company komöödiaseriaalis "Arrested Development".
Jalutusrihm
pisi|Koera isekeriv jalutusrihm Jalutusrihm on nöör või sarnasest materjalist ese, mis kinnitub looma kaelale või peale. Eesmärgiks on hoida looma kontrolli all ja piirata tema tegevust. Mõned rihmad kinnitatakse klemmiga või sidemega kaelarihma otsa, teised aga lähevad otseselt ümber looma pea.
Jalutusrihmatüübid
Koerte jalutusrihmu on mitut tüüpi. Üks tavalisemaid on metallist kett. Kett näeb koeral suurepärane välja pildistamisel ja näitustel.
Väga lühikese tripiga jalutusrihm, kus klemm on kinnitatud silmusega käepidemele või lühikesele nahast sõlmele või sellega sarnasele lühikesele käepidemele. Rihm võimaldab hoida koera väga lähedal ja range kontrolli all, mida vajatakse võistluse ajal või treeningut läbi viies.pisi|Lühike nahast jalutusrihmKoerte kuulekuse koolitustel kasutatakse tihtipeale lühikest pehmet nahast punutud silmuse käepideme ja klemmiga jalutusrihma (nahkrihm), mida kinnitatakse kaelarihmale. Tavaliselt on see 1,22 m pikk. Pehmus annab treenerile rihma vajadusel lühemaks teha, punutud rihm võimaldab kindlamalt haarata.
Nailonrihmad, mis on tuntud Suurbritannias kui jalutus- või treenimisrihmad, on pikkusega 1,22–1,83 m, silmuse käepidemega ja klemmiga. Seda kasutatakse kõige rohkem igapäevasteks jalutuskäikudeks. Nailonrihmad on vastupidavad ja kompaktselt kokkupandavad.
Pikendatud jalutusrihmad alates 3,66–9,14 m ja pikemad on mõeldud treeninguteks kaugetel distantsidel ja jälitustegevuseks.
Libisemiskindlad rihmad silmusega käepideme otsas ja reguleeritava libiseva silmusega rihma teises otsas, mis läheb koera kaela ümber. Levinud on võistlustel nagu takistusraja läbimine, kus jalutusrihma peab kiiresti eemaldama võib peale panema. Isekerivatel jalutusrihmadel olevad koerad võivad jalutada 4,57 m või 7,62 m kaugusele oma peremehest. Rihmal on konks, mis tõmbab peenikese köie automaatselt plastikust käepideme sisse tagasi. Peremees saab köie pikkust reguleerida ja hoida rihma abil koera kontrolli all.´
Cloudbuilt
See tehti saadavaks veebipoes Steam 20. märtsil 2014.
Jalutusrihm
Jalutusrihmatüübid
On loodud ka koerte jalgratta jalutusrihmu, mis on mõeldud eeskätt inimestele, kellele meeldib võtta oma koduloomi jalgrattaga jalutuskäigule. Rihm koosneb alumiiniumtorust ja plastik-kattega kaablist, mis jookseb mööda toru. Kaabel ulatub torust mitme meetri kaugusele, selleks, et koeral oleks mugavam liikuda. Rihma üks ots on kinnitatud jalgrattale ja teine koera kaelarihmale. Vahe jalgratta ja koera vahel on piisavalt suur, et jalgrattaga jalutuskäik oleks ohutu mõlemale nii jalgratturile kui loomale.
Kasside jalutusrihmad ja rakmed on samuti kättesaadavad turul ning on mugavad abivahendid inimestele, kes ei tunne turvalisust lastes oma loomi vabalt ringi joosta.
Cloudbuilt
"Through the Fog DLC" jõudis Steami veebipoodi 7. juulil 2014 ja "Defiance DLC" 21. novembril 2014.
Jalutusrihm
Koerte jalutusrihmad
Koera jalutusrihma kasutatakse jalutamiseks avalikes kohtades. Hoides koera rihma küljes, aitab see kaitsta enda looma ja ka teisi inimesi. pisi|NäituserihmJalutusrihmu valmistatakse koerte jaoks nahast, nailonist, metallketiga. Viimasel ajal on populaarseks muutunud isekerivad jalutusrihmad. Nahkrihma ja nailonrihma kasutatakse koerte jalutamiseks ja nende koolitamiseks. Metallketti kasutatakse näitustel ja võib ka kasutada pildistamisel. Isekeriv jalutusrihm on mugav, kuna võimaldab kiiresti muuta rihma pikkust, tõmmata koera enda poole rahvarikastes kohtades ja lasta vabalt liikuda looduses.
Isekerivale jalutusrihmale saab kinnitada kasulikke lisavahendeid nagu näiteks LED-valgusti või universaalne karp Multi Box, milles on mugav hoida koolitusel vajaminevaid maiustusi või kakakottide rulle. Kõrge kvaliteediga jalutusrihmal on heast metallist klemm. See peab kinnituma kaelarihmal asuva metallist rõnga külge selleks, et aidata koera hoida kontrolli all.
Jalutusrihma pikkus on väga tähtis rihma valimisel. Rihma pikkuse valimisel peaks arvestama koera suurusega: see ei peaks olema liiga pikk ega liiga lühike. Kui pikkus on valitud valesti, see võib tekitada ebamugavusi nii loomale, kui ka loomaomanikule. Koera kaal on ka tähtis jalutusrihma valimisel. Kui valitakse isekerivat rihma, peaks seda valima vastupidavuse varuga. Näiteks kui koer kaalub 20 kg, siis soovitatakse valida rihm koertele kaaluga kuni 30 kg. Näituserihm võib olla kaelarihmaga koos või eraldi. Kasutatakse ainult näitustel ja ta peab olema võimalikult märkamatu, et mitte juhtida tähelepanu koeralt.
Aktiivsete koeraomanike lemmikvarustuseks jalutuskäigul on jooksuvöö, kus koera jalutusrihm on ühendatud omaniku vööga. Selline kombinatsioon jätab omaniku käed vabaks ja samas säilib kontroll koera üle. Mõned rihmad on valmistatud peegeldavatest materjalidest ja sobivad koeraga jalutamiseks öösel. Nad on mugavad, sest nad teevad koera ja omaniku liikluses palju nähtavamaks, vähendades õnnetuste tõenäosust.
Kasside jalutusrihmad
Kõigepealt kasutatakse kassidel trakse ja jalutusrihmu, et vältida kasside kadumist või auto alla jäämist. Samuti see on hädavajalik vahend reisimisel. Kass on üsna aktiivne ja sõltumatu loom ning igakord ei kosta omanike kutse vastu. Kassi jalutusrihma on vaja kõige enam looma turvalisuseks. Iga omanik, kes tahaks jalutada oma kassiga, saab osta trakse peaaegu igast lemmikloomapoest. Omanikel tuleb meeles pidada, et kassi jalutusrihm peab olema üsna pikk ning sobiv kassile. Kõige paremad traksimaterjalid on nahk või nailon. Nailonist traksid on kassi jaoks elastsemad ja mugavamad. Trakside valimisel tuleb meeles pidada, et kasside nahk on tundlik.
Koera ja kassiga avalikus kohas viibimine Eestis
Koera või kassi tohib viia avalikku kohta jalutusrihma otsas või kandevahendis, mis ei ohusta tema tervist ja millest ta omal tahtel välja ei pääse. Avalikus kohas koera või kassiga liikudes tuleb tagada inimeste ja loomade ohutus. Koera võib avalikus kohas jalutusrihma otsast vabastada või kandevahendist välja lasta vaid koerte jalutusväljakul.
Omanik peab tagama järelevalve oma koera või kassi üle vältimaks nende lahtipääsemist. Koeraga avalikus kohas viibimisel, kui läheduses on teisi inimesi või koeri, peab koer olema lühikese, omanikust kuni 1 m raadiuses liikumist võimaldava keti või rihma otsas või peab omanik koera tellitava rihma kasutamisel endast maksimaalselt 1 m raadiusse tõmbama. Nimetatud nõue ei kehti spetsiaalselt koerte treeninguks, jooksutamiseks jm eraldatud ja tähistatud territooriumil.
Ühissõidukis peab koer või kass olema jalutusrihma otsas ning koer peab kandma suukorvi.
Kasse on ühissõidukis lubatud vedada kandmisvahendis, mis ei ohusta looma tervist ja on põgenemiskindel.
Tallinna linnusekohus
Tallinna linnusekohtusse kuulus president ja neli assessorit. Kohus käis koos kaks korda aastas, suvel ja talvel. Linnusekohtu otsuseid sai edasi kaevata Stockholmis asunud Svea õuekohtusse.
Tallinna linnusekohus tegutses 1710. aastani.
Sillam
Sillam on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Sillam on pandud Jägala mõisas Jõelähtme kihelkonnas Harjumaal. Nimede eestistamisel määrati Sillam uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Andersen, Krivoborski, Lilienthal ja Schönberger. Gottlieb Sillami palvel kanti Sillam perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 188 all.
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Sillam Eestis alla viiel mehel ja 10 naisel.
Līksna mõis
Līksna mõis (Līksnas muiža) on endine mõis Lätis Daugavpilsi piirkonnas Līksna vallas Līksnas. Poola keeles Liksno, saksa keeles Lixten.
Līksna mõis sai XIV sajandil kui Daugavpilsi komtuuride valdus. Hiljem kuulus see Wolffidele, seejärel Liivimaa vojevoodile Józefat Zybergile. Tema kaudu sai mõisast Plater-Zybergide suguvõsale kuuluv mõis. XIX sajandi alguses allus mõisale ligi 15 000 pärisorja. Plateritele kuulus mõis kuni võõrandamiseni aastal 1920. Toona kuulus mõisale 1391 hektarit maad.
Mõisa peahoone valmis 1770. aastal ja selle lasi rajada Józef Zyberg. XIX sajandi alguses kujundati see uusgooti stiilis ehitiseks. Hoonet renoveeriti veel aastail 1878–1880 Wilhelm Neumanni projekti järgi. Esimese maailmasõja ajal jäi mõis aga rindele ning Saksa suurtükivägi hävitas peahoone. Hiljem seda enam üles ei ehitatud.
Lisaks häärberi juppidele on mõisakompleksist säilinud veel 1770. aastal ehitatud kabel, mida on samuti ümber ehitatud. Mõisakompleksi juurde kuulub ka aastail 1908–1912 valminud uusgooti stiilis katoliku kirik. Samuti on säilinud ka mõisa park.
1815. aastal peatus mõisas oma ema pool Leedu, Poola ja Valgevene rahvuskangelane Emilia Plater. 1999. aastal püstitati talle sinna mälestusmärk.
Vaarika-juuremädanik
Vaarika fütoftoroos (Phytophthora rubi) ehk vaarika-juuremädanik on taimehaigus, mis kahjustab vaarikat, aedmurakat, läänevaarikat ning hariliku ja läänevaarika hübriide. Haigust tekitab ebajahukasteliselaadsete (Peronosporales) seltsi munasseente (Oomycota) hõimkonda kuuluv patogeen.
Varasema klassifikatsiooni järgi peeti haigust maasika fütoftoroosi alamliigiks P. fragariae var. rubi, kuid nüüdseks on tehtud kindlaks, et tegu on eraldiseisva liigiga.
Kuigi patogeenil on sarnaseid omadusi seentega, siis ei kuulu fütoftoroosi tekitaja mitte seente, vaid protistide hulka.
Välismaa
1980ndatel tuvastati Ühendkuningriigis ja Saksamaal vaarikataimedel fütoftoroos, mis osutus väga tõsiseks probleemiks. Lisaks nendele piirkondadele on haigustekitaja tuvastatud ka Ida- ja Lääne-Ameerikas ning Austraalias.
August Goldberg
Ta lõpetas 1937. aastal Tomski Meditsiiniinstituudi.
Vaarika-juuremädanik
Välismaa
Viimase paari kümnendi jooksul on USA Washingtoni osariigi põhjapoolsematel aladel vaarikaistandike eluiga vähenenud kümnelt aastalt viie aastani.
August Goldberg
Aastatel 1942–1951 oli ta Hakassi autonoomse oblasti TSN TK tervishoiuosakonna juhataja. Aastatel 1951–1952 oli ta Eesti NSV tervishoiuministri asetäitja, aastatel 1952–1975 minister.
Vaarika-juuremädanik
Välismaa
Katses USA Washingtoni, Oregoni ja California osariigi vaarikapõldudelt võetud isolaadid sisaldasid üle 99% haigustekitajat. Washingtoni osariigis tehtud samalaadses uuringus oli näitaja 73%.
August Goldberg
Ta oli aastast 1941 NLKP liige. Aastatel 1960–1961 oli ta EKP revisjonikomisjoni liige, aastast 1961 oli ta EKP Keskkomitee liikmekandidaat. Ta oli Eesti NSV Ülemnõukogu IV ja V koosseisu saadik.
Vaarika-juuremädanik
Eesti
Haiguse esinemist on märgatud ka Eestis, kuid laboratoorselt pole vaarika-juuremädanikku tuvastatud.
August Goldberg
August Goldberg suri 29. märtsil 1994 ja ta maeti 31. märtsil 1994 Liiva kalmistule.
Vaarika-juuremädanik
Haigustunnused
Vaarika-juuremädanikku nakatunud taimed muutuvad nõrgaks ja närtsivad. Isegi pealtnäha tervete taimede lehed võivad kolletuda, värvuda punaseks või oranžiks ning leheservad pruunistuda. Haiguse progresseerumisel taimevarred närbuvad ning hukkuvad ühe kuni kahe aasta jooksul. Haigestunud taimedel jääb saak kasinaks või puudub sootuks. Samuti põhjustab haigus viljade varisemist ja saagikadu kuni 75% ulatuses. Haigus esineb istandikes koldeliselt.
Haiguse diagnoosimine
Haiguse diagnoosimiseks kaevatakse taimed üles ning juurtelt ja risoomilt eemaldatakse kattekude, haigestunud taimel on see telliskivipunane kuni tumepruun.
Samuti tuvastatakse haigust mullas ELISA ja PCR-meetodiga.
Haiguse levik
Haigustekitaja paikneb mullas mütseelina kahjustunud juurtel või puhkeolekus eostena mullas. Niiskuse ja seenetaolise organismi Phytophthora olemasolul mullas moodustub eosla või alustavad rändeosed idanemist. Idanemiseks optimaalne temperatuur on 15–20 °C. Eoste moodustumine ja patogeeni kasv on 20 °C juures kõige aktiivsem. Idanemise tagajärjel levivad rändeosed mullapooride kaudu uute taimeosadeni. Seejärel kinnituvad rändeosed taimejuure või risoomiga ning taim nakatub haigustekitajaga. Kui taime risosfääris on hapnik ammendunud, siis puuduvad taimel haigusega võitlemiseks head eeldused ning nakatumine on tõenäolisem ja raskem. Seenetaoline organism talvitub nakatunud taimede juurtel või peremeestaime puudumisel mullas. Puhkeeosed võivad mullas mitmeid aastaid eluvõimelistena säilida. Seetõttu ei kasvatata vaarikaid samal kasvukohal, kus on haigustekitajad esinenud.
Vaarika fütoftoroosi esineb enam raskel mullal või põllu madalamates kohtades. Haigestumist soodustab jahe ja niiske ilmastik, seetõttu intensiivistub see sügisel ning võib sooja suve tingimustes hoopis nõrgeneda. Kuid pole ka välistatud, et haigus ka suvel lööbib, sest vaarika-juuremädanikku on diagnoositud ka kuivemal põllul suvisel ajal.
Vältimine ja tõrje
Fütoftoroosi ennetamiseks soovitatakse vältida haigustekitajate sissetoomist ehk paljundusmaterjali võetakse ainult tervetelt taimedelt või kasutatakse ainult taimekoekultuuris paljundatud taimi. Vaarika kasvatamine mustal kilemultšil ja/või kõrgpeenras hoiab ära haiguse intensiivistumise. Haiguse vältimiseks soovitatakse veel drenaaži rajamist, haigusele vastupidavamate sortide kasvatamist ja fungitsiidide kasutamist. Fütoftoroosi liikidel tekib kergesti fungitsiidi resistentsus. Ühendkuningriigis soovitatakse vaarikakasvatajatel parema drenaaži tagamiseks kasvatada taimi kõrgpeenardes.
USA-s, kus vaarikakasvatuses kasutatakse viljavaheldust väga harva, eemaldatakse haigustekitaja fumigeerimise abil.
Ameerika Ühendriigid
USA Oregoni, Washingtoni ja California osariigi põldudelt kogutud isolaatide põhjal on leitud, et tegu on panmiktilise populatsiooniga. Geograafilisel asendil puudub seos Phytophthora seente geneetilise varieeruvusega. Üksikute isolaatide levik on tõenäoliselt tingitud haigestunud taimmaterjali edastamisest puukoolides.
Euroopa
Arvatakse, et nii mõndagi Euroopa riiki on fütoftoroos jõudnud vaarikate paljundamise tulemusena. Tõenäoliselt on haigustekitaja jõudnud Euroopa Liidu riikidesse nakatunud taimmaterjali kaudu, mis pärineb USA California osariigist.
Sordiaretus
Kogu maailmas peetakse oluliseks suundumuseks sortide aretust, mis on vaarika fütoftoroosile vastupidavad.
Haigusele on vastuvõtlik sort 'Tulameen' ja mõõdukalt vastuvõtlik 'Meeker'. Washingtoni osariigis aretatud sordid 'Cascade Bounty', 'Cascade Dawn' ,'Cascade Delight' ja 'Cascade Harvest' on haigustekitajale suure vastupidavusega, kuid mitte resistentsed. Sortide 'Cascade Bounty' ja 'Cascade Delight' puhul on leitud, et vastupidavus haigusele on olnud pigem muutlik ning sõltunud nakatumise ulatusest igas konkreetses kasvukohas.
Sortide vastupidavust vaarika-juuremädanikule on seostatud juurtes paiknevate terpeenide koguse ja tüübiga.
Molekulaarmarkerid
Vaarikasordist 'Latham' on leitud SSR marker RUB11b, mis annab taimele resistentsuse fütoftoroosi suhtes.
Kreekakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Kreekakeelne Vikipeedia (kreeka keeles Ελληνική Βικιπαίδεια) on Vikipeedia kreekakeelne versioon.
Inma Cuesta
Inma Cuesta (kodanikunimi Inmaculada Cuesta Martínez; sündinud 25. juunil 1980) on hispaania filminäitleja.
Kreekakeelne Vikipeedia
Kreekakeelne Vikipeedia sai alguse 1. detsembril 2002.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Antanavase vald
Antanavase seniūnija (leedu keeles Antanavo seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Kazlų Rūda omavalitsuses.
Valla pindala on 19 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 764 inimest. Valla keskus on Antanavase küla. Vallamaja asub aadressil Sūduvos g. 1. Vallavanem on Artūras Urbonas.
Rühm Pluss Null
OÜ Rühm Pluss Null on Eesti filmitootja. OÜ asutati 1998.
Macoupini maakond
Macoupini maakond (Macoupin County) on maakond Ameerika Ühendriikides Illinoisi osariigis.
Maakonna halduskeskus on Carlinville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1829. aastal.
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Gustav Raudsepp
Looming
Ta kogus kohalikke rahvajutte, ütlusi ning kirjutas luuletusi (nt "Püha Jõe palve", "Keretü" jt).
Isiklikku
Tema lapselaps on majandusteadlane Vambola Raudsepp.
Laurie Holden
thumb|Laurie Holden Heather Laurie Holden (sündinud 17. detsembril 1969 Los Angeleses Californias) on USA-Kanada filminäitleja ja inimõiguste aktivist. Tuntud on ta eelkõige Marita Covarrubiasi osatäitjana teleseriaalist "Salatoimikud" ja Andrea osatäitjana teleseriaalist "Elavad surnud".
Kiviloo külakeskus
Kiviloo külakeskus on kultuurikeskus Harju maakonnas Raasiku vallas Kiviloo külas. Asutuse juhataja on Eve-Liis Remmelgas.
Pavlovsk (Voroneži oblast)
Asula tekkis 1709. aastal Peeter I käsul rajatud laevatehase ja kindluse juurde. Kindluse ehitasid Poltava lahingus vangi langenud Rootsi sõjavangid. Linnaõigused sai asula 1779. aastal.
2020. aastal oli linnas 24 453 elanikku.
Hiiumaa vald
Hiiumaa vald on vald Eestis Hiiu maakonnas. See moodustus valitsuse otsuse alusel pärast kohaliku omavalitsuse volikogude valimisi 25. oktoobril 2017. Hiiumaa vallavanem on Hergo Tasuja. Valla volikogu esimees on Anu Pielberg.
Valla moodustamine
Vabariigi Valitsus otsustas 15. juunil 2017 Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus ühendada kõik Hiiumaa neli valda üheks vallaks. Varem olid otsustanud vabatahtlikult ühineda Hiiu vald ja Käina vald, et moodustada Hiiumaa vald. Valitsus oli kahe valla vabatahtliku ühinemise kinnitanud, kuid ühinemine oli kavandatud jõustuma 2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimiste järel. Emmaste vald ja Pühalepa vald uue vallaga vabatahtlikult ühineda ei soovinud ning valitsuse otsusega 15. juunist 2017 Emmaste ja Pühalepa vald sundliideti Hiiumaa vallaga.
Hiiumaa osavallad
Osavald on Hiiumaa vallas tegutsev üksus, mille eesmärk on kohaliku initsiatiivi ja identiteedi hoidmine, kohalike elanike kaasamine kohalike küsimuste otsustamisse ning piirkondlike huvide esindamine valla ülesannete täitmisel.
Asustus
Hiiumaa valda jääb Kärdla linn, Käina alevik, Kõrgessaare alevik ja 182 küla:
Aadma, Ala, Allika, Aruküla, Emmaste, Emmaste-Kurisu, Emmaste-Selja, Esiküla, Hagaste, Haldi, Haldreka, Harju, Hausma, Heigi, Heiste, Heistesoo, Hellamaa, Heltermaa, Hiiessaare, Hilleste, Hindu, Hirmuste, Härma, Hüti, Isabella, Jausa, Jõeküla, Jõeranna, Jõesuu, Kaasiku, Kabuna, Kaderna, Kaigutsi, Kalana, Kaleste, Kalgi, Kanapeeksi, Kassari, Kauste, Kerema, Kidaste, Kiduspe, Kiivera, Kitsa, Kleemu, Kodeste, Kogri, Koidma, Kolga, Kopa, Kukka, Kuri, Kuriste, Kurisu, Kuusiku, Kõlunõmme, Kõmmusselja, Kõpu, Kärdla-Nõmme, Külaküla, Külama, Laartsa, Laasi, Lassi, Laheküla, Lauka, Leerimetsa, Lehtma, Leigri, Leisu, Lelu, Lepiku, Ligema, Lilbi, Linnumäe, Loja, Luguse, Luidja, Lõbembe, Lõpe, Malvaste, Mangu, Mardihansu, Meelste, Metsaküla, Metsalauka, Metsapere, Moka, Muda, Mudaste, Mäeküla, Mäeltse, Mägipe, Männamaa, Mänspe, Määvli, Napi, Nasva, Niidiküla, Nurste, Nõmba, Nõmme, Nõmmerga, Ogandi, Ojaküla, Ole, Orjaku, Otste, Palade, Palli, Paluküla, Paope, Partsi, Pihla, Pilpaküla, Poama, Prassi, Prähnu, Prählamäe, Puliste, Puski, Putkaste, Pärna, Pärnselja, Pühalepa, Pühalepa-Harju, Rannaküla, Reheselja, Reigi, Reigi-Nõmme, Reikama, Riidaküla, Risti, Ristivälja, Rootsi, Sakla, Salinõmme, Sarve, Selja, Sepaste, Sigala, Sinima, Soonlepa, Suuremõisa, Suurepsi, Suureranna, Suuresadama, Sõru, Sääre, Sülluste, Taguküla, Tahkuna, Tammela, Tammistu, Tareste, Taterma, Tempa, Tiharu, Tilga, Tohvri, Tubala, Tärkma, Ulja, Undama, Utu, Vaemla, Vahtrepa, Valgu, Valipe, Vanamõisa, Viilupi, Viiri, Viita, Viitasoo, Vilima, Vilivalla, Villamaa, Villemi, Värssu, Õngu, Ühtri, Ülendi.
Haridus
Hiiumaa vallas tegutseb 8 kooli, 5 lasteaeda ja 3 huvikooli.
Valla leht
Hiiumaa valla ajaleht on Hiiumaa Teataja, mille esimene number ilmus detsembris 2017.
Perry King
pisi|King, [[1975]] Perry Firestone King (sündinud 30. aprillil 1948 Alliance'is Ohios) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Kürenaika
Kürenaika (araabia keeles Barqah / برقة; kreeka keeles Kyrinaïkí / Κυρηναϊκή; itaalia keeles Cirenaica) on ajalooline piirkond Liibüa idaosas. Selle keskus on Banghāzī. pisi|
Ajalugu
Kürenaika rannikuala asutasid doorlased 7. sajandil eKr. Kiliikia ja Küpros (Cilicia et Cyprus) kuulusid 64. aastast eKr Rooma riiki. pisi|vasakul|[[Rooma keisririik aastal 125]] Itaalia-Türgi sõja tulemusena läks 1912. aastal see Itaalia valdusse. 1934. aastal liideti see koos Tripolitaania ja Fezzaniga Itaalia Liibüaks.
Kürenaika oli alates 1951. aastast Liibüa Kuningriigi üks kolmest autonoomsest osast. Praeguse haldusjaotusega jaguneb see seitsmeks vallaks (araabia keeles Baladiyah / بلدية‎).
Sõne (andmetüüp)
Sõne (ka string, inglise string) on andmetüüp programmeerimiskeeltes. Seda tüüpi muutuja väärtuseks võib olla suvaline märgijada, tavaliselt teksti kujul. Märgiks võib olla ka tühik, sest kui võtta sõne pikkus , saadakse vastuseks 11.
Sõned esinevad programmides kas literaalidena või muutujatena. Sõned on tihti loodud kui massiivid märkidest kindla kodeeringuga. Olenevalt keelest võivad sõned olla muteeritavad (muudetavad) või mittemuteeritavad (mittemuudetavad).
Sõnesid, mis on programmi sisse kirjutatud, nimetatakse sõneliteraalideks.
Ülo Kaasiku koostatud "Matemaatikaleksikoni" järgi on sõne "mingi alfabeedi sümbolitest moodustatud järjend ("sõna")".
Ametlik teooria
Ütleme, et Σ on mittetühi lõplik sümbolite (märkide) hulk, mida kutsume tähestikuks. Sümbolite loomuse kohta eeldusi ei tehta. Sõne üle hulga Σ on iga lõplik jada sümboleid hulgast Σ. Näiteks kui Σ = {0, 1}, siis 01011 on sõne tähestikus Σ.
Sõne s pikkus on sümbolite arv jadas s (jada pikkus) ja võib olla mistahes naturaalarv. Tihti tähistatakse seda kui |s|. Ainus sõne pikkusega 0 on tühi sõne ning seda tähistatakse kui ε või λ.
Kõikide sõnede hulk pikkusega n, kasutades tähestikku Σ, on tähistatud kui Σn. Näiteks kui Σ = {0, 1}, siis Σ2 = {00, 01, 10, 11}. Iga tähestiku Σ puhul kehtib Σ0 = {ε}.
Kõikide sõnede hulk, kasutades tähestikku Σ, on Kleene’i katte hulgast Σ ja on tähistatud kui Σ*. Kasutades Σn,
Näiteks kui Σ = {0, 1}, siis Σ* = {ε, 0, 1, 00, 01, 10, 11, 000, 001, 010, 011, ...}. Kuigi hulk Σ* ise on loenduv, siis iga element hulgas Σ* on lõpliku pikkusega sõne.
Sõnede hulka üle Σ (st iga alamhulk hulgast Σ*) kutsutakse formaalseks keeleks üle Σ. Näiteks, kui Σ = {0, 1}, siis sõnede hulk, kus on paarisarv nulle, {ε, 1, 00, 11, 001, 010, 100, 111, 0000, 0011, 0101, 0110, 1001, 1010, 1100, 1111, ...}, on formaalne keel üle Σ.
Tavalisemad funktsioonid
Järgnevad funktsioonid on vaid mõned näited kõikidest funktsioonidest, mis sõnedel on. Funktsioonide täpne süntaks oleneb programmeerimiskeelest.
Sabat Film
OÜ Sabat Film on Eesti filmitootja.
DDT
pisi|Diklorodifenüültrikloroetaan C14H9Cl5 pisi|DDT kolmemõõtmeline struktuur pisi DDT ehk diklorodifenüültrikloroetaan (keemiline nimetus: 1,1-bis(4-klorofenüül)-2,2,2-trikloroetaan või 1,1,1-trikloro-2,2,-bis(4-klorofenüül)etaan) on värvitu, kristalliline, maitsetu ja peaaegu lõhnatu sünteetiline orgaaniline halogeenühend. See toksiliste omadustega aine on rasvlahustuv, seega hästi bioakumuleeruv. .
Tegemist on universaalse putukatõrjevahendiga (puutemürgiga). Kujutab endast ohtu keskkonnale, sest organismi sattudes akumuleerub kergesti ja võib põhjustada mitmesuguseid kahjustusi (näiteks inimese närvisüsteemis). Alates 1970. aastast on tööstusriikides (Eestis aastast 1968) DDT kasutamine keelatud.
Avastamine
DDT-d ei leidu looduses, seda sünteesis esimesena Othmar Zeidler 1874. Aastal 1939 avastas Šveitsi teadlane Paul Hermann Müller selle insektitsiidse toime, mille eest pälvis ta 1948. aastal Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Teise maailmasõja teisel poolel kasutati seda, et kontrollida malaaria ja tüüfuse levikut. Pärast teist maailmasõda võeti DDT laialdaselt insektitsiidina kasutusele.
DDT on välistegevusega insektitsiid, mis kokkupuutel ründab putuka närvisüsteemi ja põhjustab tema surma. Putukatele on see mürgine juba väga väikeses koguses. Kõrgele toksilisuse tasemele viitab see, et kärbsevastsed surevad juba vähem kui ühe miljondiku milligrammi DDT doosi mõjul. Oma insektitsiidse omaduse tõttu oli DDT 1940. aastatel väga levinud terves maailmas. Seda kasutati koduses majapidamises, kus seda puistati vooditesse, et lutikatest vabaneda või prussakate tõrjeks kööki. Eesti keeles nimetati seda "dust" (hääldati palataliseeritult).
Kasutamine maailmas
1944. aasta jaanuaris peatati DDT abiga tüüfuse epideemia Napoli linnas Itaalias. DDT tundus olevat ohutu, sest miljonil inimesel, kes seda kasutanud oli, ei registreeritud ühtegi kõrvaltoimet. Edaspidi kasutati DDT-t tüüfuse vastu Egiptuses, Mehhikos, Columbias ja Guatemalas.
1948. aastal suri Indias malaariasse 3 miljonit inimest. 1965. aastal, pärast DDT kasutuselevõttu, langes malaariast põhjustatud surmade arv nulli. Vastavalt WHO andmetele päästsid DDT propageerimise kampaaniad malaariast hinnanguliselt 5 miljonit inimest.
1938. aastal oli Kreekas umbes miljon malaariasse haigestumise juhtumit. 1959. aastaks oli haigestunud vaid 1200 inimest.
DDT kasutamine põllumajanduses suurendas oluliselt saagikust ja oli oluline tegur rohelise revolutsiooni arengus.
Saadud positiivsed kogemused viisid kiire DDT tootmise kasvule. Inimkonna silmis oli see ohutu ja tõhus vahend, mis tõi omakorda kaasa hooletuse ohutusstandardites ning kasutamises. DDT-d kasutati kõikjal, vaatamata kehtestatud nõuetele ja sanitaar-epidemioloogilistele standarditele. 1962. aastaks oli maailmas toodetud ligi 80 000 tonni DDT-d. Pärast Ameerika kirjaniku Rachel Carsoni raamatu "Hääletu kevad" ilmumist 1962. aastal hakkas DDT tootmine ja kasutamine vähenema, kuna raamat juhtis tähelepanu DDT keskkonnakahjulikule ja kantserogeensele toimele. Nii pandi alus keskkonnaliikumisele, tänu millele keelustati DDT 1972. aastal Ameerika Ühendriikides täielikult. Lisaks on 98 riiki liitunud 2001. aastal ratifitseeritud ja 2004. aastal jõustunud Stockholmi konventsiooniga. Stockholmi konventsiooni eesmärgiks on keelustada kõik püsivad orgaanilised saasteained. Veel aastal 2009 toodeti 3314 tonni DDT-d malaaria ärahoidmiseks. Tänapäeval on selle kõige suurem kasutaja India. Aastatel 1950–1980 oli DDT laialdaselt kasutuses põllumajanduses. Igal aastal kasutati rohkem kui 40 000 tonni üle maailma. Alates 1940. aastast on DDT-d toodetud rohkem kui 1,8 miljonit tonni.
Mõju keskkonnale
Nüüdseks on selgunud, et DDT on tugev mutageen, mis laguneb aeglaselt ja selle kontsentratsioon suureneb toiduahelas bioakumulatsiooni teel. DDT on lagunemisele väga vastupidav. Kuumus, ensüümid ja valgus, mis osalevad võõrkehade neutraliseerimises, ei mõjuta DDT protsesse märgatavalt. DDT-d koguvad suurtes kontsentratsioonides esimestena taimed ja seejärel soojaverelised loomad, eriti inimkeha. DDT on väga vastupidav, selle poolestusaeg on hinnanguliselt 2–15 aastat, mullas võib poolestusaeg ulatuda kuni 30 aastani.
Vaheühendid
DDT vaheühendid on vees peaaegu lahustumatud ja vastupidavad keskkonnatingimustele nagu kuumus, valgus ja temperatuur. Eemaldades mehaaniliselt ühe klooridest, moodustub DDD, mis on küll toksilisem, kuid ta poolestusaeg keskkonnas on kõigest 2 nädalat. Pinnases on DDD ja DDE mõne hinnangu kohaselt isegi ohtlikumad kui DDT.
pisi|DDD (C14H10Cl4) on värvitu ja kristalne kloororgaaniline insektitsiid, millel on nahka ärritav toime. Keemilistelt omadustelt on DDD sarnane DDT-ga, kuid see arvatakse olevat vähem mürgine loomadele
DDT vaheühend DDE muudab kaltsiumi ainevahetust ja põhjustab seeläbi röövlindude munakoorte õhenemist. Valgepea-merikotka arvukus vähenes drastiliselt, kui Ameerika Ühendriikides võeti kasutusele Agent Orange. Agent Orange näol on tegemist pritsitava herbitsiidiga, mis sisaldab dioksiini ja mida kasutati Vietnami sõjas, et hävitada džungli lehestikku. Uuringud on näidatud, et kuigi DDE sisaldus ökosüsteemides on vähenenud, on siiski osade lindude munakoored 10–12 protsenti õhemad kui enne DDT kasutamist.
Nüüdseks on tõestatud, et DDT ülekasutamine põhjustas röövlindude munakoorte õhenemise, ohustades järeltulijate arvukust. Ameerika Ühendriikides oli see ajendiks, mis pööras tähelepanu armastatud rahvuslinnu, valgepea-merikotka kaitsele, kes oli ootamatult sattunud väljasuremisohtu. Lisaks on DDT ohtlik ka paljudele vee-elukatele ja kahepaiksetele.
pisi|DDE (C14H8Cl4) on põhiline DDT lagusaadus, mis tekib HCl eemaldumisel
Tõendid DDT bioakumulatsiooni kohta
1973. aastal näitasid Damena ja Hayes, et toiduahela igal etapil on DDT kogus suurenenud 10 korda
Suur järvistu on Kanada ja Ameerika Ühendriikide piiril asuv väinade ja jõgedega ühendatud järvede kompleks, mis on üheks suurimaks magevee reservuaariks maailmas. 1960. aastatel, kui hakkasid ilmnema erinevad probleemid elusloodusega, näiteks eelpool mainitud röövlindude munakoorte õhenemine, tingis see vajaduse sealsete järvede uuringuks. Joe Hickey, eluslooduse professor Wisconsini ülikoolist, viis läbi uuringud Michigani järve põhjal, kus määrati erinevate pestitsiidide jääke järve ökosüsteemis. Eelnevalt oli teada DDT bioakumuleeruv mõju väiksemates veekogudes, kuid nüüd tõestati, et see toimub samamoodi ka suurtes.
Michigani järve ökosüsteemi uuringus leiti
Mõju inimese tervisele
DDT ja tema vaheühendid satuvad inimese organismi läbi reostunud toidu. Inimorganismis akumuleeruva koguse suurus sõltub söödud toidu hulgast ja selles sisaldunud DDT kontsentratsioonist. Väikesed kogused võivad organismi sattuda ka läbi hingamisteede. Enamasti on DDT, DDE ja DDD kinnitunud osakesetele, mis on liiga suured, et jõuda kopsust kaugemale. Tõenäoliselt liiguvad need osakesed hoopis hingamisteede kaudu neeluni, kus nad alla neelatakse. DDT ja tema vaheühendid ei imendu läbi naha.
Organismi jõudes akumuleeruvad need ained rasvkoes, kus nende kontsentratsioon muutub aja jooksul. Palju oleneb sellest, kas tegemist on ühekordse kokkupuutega – akuutne toksilisus, või korduva kokkupuutega – krooniline toksilisus. DDT ja tema metaboliite saab mõõta inimese rasvkoes, veres, uriinis, spermas ja rinnapiimas.
Akuutne toksilisus
Süües kõrge DDT kontsentratsiooniga toitu lühiajaliselt, mõjutab see tõenäoliselt inimese närvisüsteemi. Inimesed, kes manustasid suurtes kogustes DDT-d, muutusid ärevaks ning neil esines spasme ja üle keha värisemist. Lisaks kaasnes higistamist, peavalu, iiveldust, oksendamist ja pearinglust. Kõik sümptomid kadusid, kui lõppes kokkupuude DDT-ga.
Krooniline toksilisus
Ameerika Ühendriikide keskkonnaagentuur paigutab DDT oma süsteemis samasse kategooriasse kohvi ja bensiiniga, mis iseenesest jätab mulje, nagu tegemist oleks pigem ohutu ainega. Teiselt poolt on teadlased arvamusel, et kontakt DDT ja tema lagusaadustega kujutab ohtu rasedusele, põhjustades selle katkemist või enneaegset sünnitust. Lastel, kes on emaüsas kokku puutunud DDT-ga, on suurem tõenäosus arenguhäireteks. Lisaks võib DDT häirida ka sisenõrenäärmete talitlust ning närvisüsteemi. Tõenäoliselt põhjustab antud insektitsiid meestel sigivushäireid. Seoseid on leitud veel DDT ja südame-veresoonkonna haigusetega, vähiga, SARS-iga,, hepatiidiga ja erinevate neuropsühhiaatriliste haigustega.
Kirsti Rantanen
Kirsti Annikki Rantanen (1930 Viiburi maakogukond – 2020 Helsingi) oli soome tekstiilikunstnik.
Hilda Raudkivi
Hilda Raudkivi (18. märts 1927 – 18. jaanuar 1996) oli eesti raadioajakirjanik.
Isiklikku
Tema abikaasa oli näitleja Priit Raudkivi, nende poeg Priit on ajaloolane.
Viire takka
"Viire takka" (see tähendab 'Viirelaiu tagant') on eesti rahvalaul, mis räägib Krimmi sõja ajal Riia lahte väisanud aurulaevade dessandist (Baltic fleet) ning nende laevade jõudmisest Arensburgi (Kuressaarde) 23. juulil 1855. Selle laulu vanim teadaolev kirjapandud tekst on Karja kihelkonnast Saaremaalt (EKM ERA H. Mapp 1208, aastal 1872, Kirja pannud tõenäoliselt Carl Allas informandilt J. Ohhakas). Kuressaare ülevõtmises osalenud Inglismaa laevade nimed olid Arcer ja Desperate, Virtsu pool oli kindlustamas laev Hawk ning tagavarajõud Conflict ja Kruizer. Laev Archer on suure tõenäosusega üks kolmest mainitud wooden screw sloop-tüüpi laevast (aurumootoriga purjelaev), mida "Viire takka" laul kirjeldab.
Laulu võimalikust originaalsest laulutekstist kujunes uusversioon 19. sajandi lõpul Muhumaal Tusti talus, kust on korduvalt sama laulu üles kirjutatud Joosep Tuustilt. Laulu muutis oma äranägemise järgi laste kiigutamislauluks suure tõenäosusega Joosepi vanaema Irina Tust (Ristkok). Uuel variandil on muudetud viis, arvestades kohalikku traditsiooni hällilaulude laulmisel (lähtuvalt labajalavalsi meloodiatest), samuti on lühendatud tekst, ning originaalis mainitud "Inglismanni masinad" on vahetatud hiljem "Ranna Krõõda" masinate vastu. "Ranna Krõõt" oli Tustil-Rannal elanud Joosepi ja Irina naabrinaine Irina, ehk Rõõt Mölder, vana Tähve Nikkeli naine.
Laulust on tehtud palju seadeid, esimene neist 1925. aastal Cyrillus Kreegi poolt. Variandist, kus 13-aastane Joosep Tuust laulis Cyrillus Kreegile 1921. aastal, kuidas oli laulnud Tusti talu lastele unelauluks "Viire-takkat" ka Joosepi vanaema Irina ehk Riste.
Praeguse populaarseima, uute sõnade ja seatud viisiga lauldava "unelaulu" on teinud Juhan Zeiger 1951. aastal (Muhu lauluvariandile on juurde lisatud 12 uut värssi). Märkimisväärsed seaded laulust on teinud veel Veljo Tormis (1981) ja Gennadi Podelski (1981).
Naisrahvatantsijate seas väga sageli esitatava tantsu "Viire takka" on loonud koreograaf Kai Leete.
Välislingid
laulumänge ja tantse]. EKM Teaduskirjastus, 2018
Lembit Siimaste
Lembit Siimaste (kuni 25. augustini 1936 Simson; 9. detsember 1928 – 4. juuni 2000) oli eesti komsomolitöötaja ja ajakirjanik.
1959–1975 ajalehe Nõukogude Õpetaja peatoimetaja. Alates aastast 1976 Eesti Raadio propagandasaadete osakonna juhataja, raadioajakirjanik.
Tõlkinud raamatu "Kui ründasid tankistid".
Kõinastu pank
Kõinastu pank on madal pank Saare maakonnas Saaremaa vallas Kõinastu külas Kõinastu laiul. Pank jääb Kõinastu hoiualale. Pank on tunnistatud ürglooduse objektiks.
Lembit Siimaste
Isiklikku
Alates 1960. aastast oli ta abielus Ellen Siimastega ja neil on kolm last: Lüüli Liman (end Siimaste), Siim Siimaste ja Häli Siimaste.
Kõinastu pank
Panga pikkus on 2,5 km. Panga piires eristatakse kolme panka: Esimene ehk Vesiru pank (allikaviites öeldud Vesiku pank, mis ilmselt vigane nimi), Keskmine ehk Suur pank ja Rööpli pank.
Joseph von Lemm
Elulugu
Õppis aastatel 1852–1858 Peterburi Peetri kirikukoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1859–1864. Ordineeriti õpetajaks Tallinnas 25. juulil 1865.
1865–1876 oli ta Katharinenfeldis (praegu Bolnissi, Gruusia) luterlik pastor. 1876–1880 oli ta Ludwigsthalis (Jekaterinoslavi kubermangus, praegu Dnipropetrovski oblastis) luterlik pastor. Aastatel 1880–1890 oli ta Tallinna Rüütli ja Toomkoguduse diakonõpetaja, samaaegselt oli ta Toompea lossi ja vangla õpetaja.
Isiklikku
Tema vend Daniel Burchard Lemm oli Kadrina, Kuressaare ja Tallinna Rüütli ja Toomkoguduse õpetaja ning Eestimaa kindralsuperintendent. Väimees (tütar Emilie Wilhelmine abikaasa) Richard Georg von Hirschhausen oli Rakvere Kolmainu koguduse ja Reigi Jeesuse koguduse õpetaja. Poeg Waldemar von Lemm oli arhitekt ja insener.
Robert Peenemaa
Robert Peenemaa (14. august 1903 (ukj) Mustmätta – 17. oktoober 1949 Mustmätta Lüganuse vald) oli eesti viiuldaja.
1911–1920 õppis ta Peterburi muusikakoolis viiulit.