cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Georg Otsa nimeline Tallinna Muusikakool
Muusikaharidus Tartus ja Tallinnas 1920.–1930. aastatel
Tartus tehti Nieländeri initsiatiivil sama: 2. aprillil 1925 nimetati Tartu Kõrgem Muusikakool ümber Tartu Konservatooriumiks. Nimeliselt jäi endiselt alles kaks direktorit, ehkki Juhan Aavik tegutses 1925. aastast juba rohkem Tallinnas ja Tartu Konservatooriumi ainujuhiks jäi teise ühinenud kooli (nn Nieländeri muusikakooli) direktor August Nieländer. Süvenesid vastuolud kahe juhataja vahel ja kerkis üles poleemika kooli vajalikkuse teemal, riikliku toetuse küsimus jne. 1927. aastal otsustas Haridusministeerium kokkuhoiu eesmärgil Tartu Konservatooriumi sulgeda ja jätta konservatooriumi kui riikliku õppeasutuse ainult Tallinnasse. Samal ajal hakkas Tartus osa muusikuid tegelema uue kooli loomisega. Selleks asutati 1926. aastal Muusikalise Hariduse ja Kultuuri Edendamise Selts (alates 1931. aastast Tartu Helikunsti Selts) eesotsas Miina Härmaga. 1. septembril 1927 avati seniste koolide otsese järglasena uus Tartu Kõrgem Muusikakool, mille direktoriks valiti Harald Laksberg (1887–1963, direktor 1927–1940). Kõik nimetatud koolid olid eraõppeasutused, kuid nende ülalpidamine oli võimalik ainult riigi ja omavalitsuse toel. 1927. aastal asutatud Tartu Kõrgema Muusikakooli õppejõud olid valdavalt pärit endisest konservatooriumist. Hästi läbimõeldud koolisüsteemi, tugevate õppejõudude ja eeskujuliku töökorralduse tõttu kujunes Laksbergi juhitud õppeasutus kiiresti kooliks, mille paremate lõpetajate tase oli võrreldav Tallinna Konservatooriumi lõpetajate tasemega. Mitmed lõpetajad (näiteks Olav Roots, Leonid Milk, Leonhard Virkhaus, Alfred Karindi, Wilhelm Tilting) kasutasid võimalust lõpetada järgmisel aastal pärast muusikakooli lõpetamist konservatoorium eksternina.
Muusikaharidus Tartus ja Tallinnas pärast 1940. aastat
1940. aastal koolid riigistati ning alustati õppeprogrammide ühtlustamist NSV Liidu teiste muusikaõppeasutustega.
Tartu Helikunsti Seltsi asutatud Tartu Kõrgem Muusikakool likvideeriti ja selle asemele loodi 1940. aasta sügisel Tartu Muusikakool, mis allus Eesti NSV Kunstide Valitsusele Tallinnas. Sisuliselt jäi koolis kõik vanaviisi: kool töötas endistes ruumides ja kasutas Tartu Kõrgema Muusikakooli vara. 1941. aasta sügisel avati Haridusdirektooriumi otsusega taas Tartu Kõrgem Muusikakool, mida hakkas ülal pidama Tartu Linnavalitsus.
Tallinna konservatooriumi kolm astet löödi pärast sõda lahku: 1944. aastal hakati muusikalist kõrgharidust andma Tallinna Riiklikus Konservatooriumis (1919. aastal asutatud Tallinna Kõrgem Muusikakool, mis oli 1923. aastal nimetatud ümber Tallinna Konservatooriumiks, mida on hiljem veel kaheksa korda ümber nimetatud ja mis kannab alates 2007. aastast nime Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia); muusikalist keskastme haridust hakati andma konservatooriumi juurde loodud Tallinna Riiklikus Muusikakoolis (1949. aastal nimetati kool ümber Tallinna Muusikakooliks ja 1975. aastal Georg Otsa nimeliseks Tallinna Muusikakooliks) ja muusikalist algõpet hakati andma Tallinna Lastemuusikakoolis (nimetati 1991. aastal ümber Tallinna Muusikakooliks).
Michael Dawson
Michael Richard Dawson (sündinud 18. novembril 1983 Northallertonis) on Inglismaa jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa esiliiga klubis Nottingham Forest
Ta alustas jalgpallikarjääri Nottingham Forestis 1997. aastal. Aastatel 2005–2014 mängis klubis Tottenham Hotspur ja 2014–2018 Hull Citys. Premier League'i hooajal 2009–2010 sai ta Tottenham Hotspuri kapteniks.
Debüüdi Inglismaa rahvuskoondises tegi Michael Dawson 11. augustil 2010. Ta kuulus ka Inglismaa koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel, aga platsile ei pääsenud ta ei põhikoosseisus ega vahetusest. Ta oli võistlustel ainuke Inglismaa jalgpallur, kes ei olnud varem Inglismaa jalgpallikoondises mänginud.
pisi
Võllisüsteem
Võllisüsteem (inglise keeles shaft basis system of fits) on istude kogum, kus sama nimimõõtme ja täpsusega liite moodustamisel jäävad võlli piirmõõtmed muutumatuks. Erinevad istud saadakse ava piirmõõtmete muutmisega. Võllisüsteemi kõigil istudel on võlli ülemine hälve alati 0 ja alumine miinusmärgiga. See tähendab võlli tolerantsitsoon toetab vastu nulljoont altpoolt. Sellist võlli nimetatakse põhivõlliks. thumb|Left|500px|Ava- ja võllisüsteemi skeem. Viirutatud kastid tähistavad tinglikult võllide tolerantsitsooni ja viirutamata kastid avade tolerantsitsooni.
Võllisüsteemi kasutamine
Võllisüsteem leiab vähe kasutust. Kuna võllisüsteemi puhul tuleb valmistada palju erinevate piirmõõtmetega avasid. Avade töötlemine on aga keerukam ja kallim kui võllide töötlemine. Avade täpseks töötlemiseks on vaja palju erinevaid lõikeriistu, mis sobivad vaid ühe konkreetse mõõduga ava töötlemiseks. Näiteks hõõritsaid, avardeid, kammlõikureid. Võllide täpne töötlemine ei ole nii keerukas ja kallis, kuna üldjuhul saab samade lõikeriistadega töödelda erinevate läbimõõtudega võlle. Kuid avade täpne mõõtmine on tunduvalt keerukam ja kallim.
Niisiis kasutatakse võllisüsteemi ainult erandkorras, siis kui avasüsteemi ei saa kasutada või pole see otstarbekas.
Lokomobiil
pisi|Iseliikuv lokomobiil Garrett, R Garrett & Sons Ltd, Eesti Põllumajandusmuuseumis pisi|Iseliikuv lokomobiil Lincoln, 20 sajandi algu, Clayton & Shuttleworth, Eesti Põllumajandusmuuseumis pisi|Järelveetav lokomobiil Marshall; Marshall, Sons & Company, Eesti Põllumajandusmuuseumis pisi|Lokomobiil
Fort Lauderdale
Fort Lauderdale on linn Ameerika Ühendriikides Florida osariigis, Browardi maakonna halduskeskus.
Lokomobiil
Lokomobiil (ladina keeles locus: koht ja mobilis: liikuv) on paigalseisev, veetav või iseliikuv, otse aurukatlale asetatud auruga töötav jõumasin.
1935. aastal oli Eestis üle tuhande lokomobiili keskmise vanusega 50 aastat (üks 71-aastane). Lokomobiili keskmine hind oli 8000 krooni.
Fort Lauderdale
Linn asub Atlandi ookeani rannikul Florida poolsaare idaranniku lõunaosas. Fort Lauderdale sai linnaõigused 1911. aastal ning 1915. aastal sai linn vastloodud Browardi maakonna keskuseks. Teise maailmasõja ajal oli linnas USA vägede väljaõppekeskus.
Ulatusliku kanalivõrgu tõttu kutsutakse Fort Lauderdale'i ka Ameerika Veneetsiaks.
Linna tähtsaim majandusharu on turism. Muu hulgas asub Fort Lauderdale'is maailma suurim drive-in kino. Linn on tuntud ka populaarse geide puhkuse sihtkohana.
Võllisüsteem
Võllisüsteemi kasutamine
Ka detailide valmistamisel kalibreeritud varrasmaterjalist nii, et välispind jääks töötlemata, tuleb kasutada võllisüsteemi. Näiteks tihvtid, mis peavad erinevatesse sõlmedesse minema erinevate istudega. Kuna tihvte keegi töötlema ei hakka, siis erinevate istude saamiseks tuleb ava teha kord suurem kord väiksem, mis aga ongi võllisüsteem. Võllisüsteemis istatakse ka kolvisõrm kolvisilmadesse ja kepsupeasse.
Oskus
Oskus on õpitud võime saada soovitud tulemusi. Oskusteks nimetatakse nii üldisi võimeid mingites tegevustes kui ka asjatundlikkust konkreetsel erialal. Näiteks on tööoskustest ajahaldus, meeskonnatöö, enese motiveerimine ja juhtimisoskus üldised, spetsiifilised oskused nagu oskus konstrueerida rõivalõikeid või oskus käsitseda 3D-graafikaprogrammi on kasulikud aga vaid kindlal erialal.
Sageli räägitakse oskustest töö, elukutse ja ametikoha kontekstis. Tänapäeva majandus nõuab inimestelt laia valikut oskusi, kuna tehnoloogia aina laiema kasutussevõtu tulemusel muutub ka töö iseloom. Teisalt on paljudel ametikohtadel tarvis üldoskusi nagu arvutioskus, autojuhtimine ja keeled.
Ehkki oskus on tavaliselt harjutamise ja praktika tulemus, võib see teatud tingimustel olla ka alateadlik. Nii ei teadvustata sageli, kuidas toimib oskus hoida tasakaalu või hinnata värvide omavahelist sobivust. Samas on ka niisuguse oskuse taga sisseharjunud võttestik ja treenitud meeled.
Oskusi rühmitatakse mitmeti. Nii kõneldakse akadeemilistest ja motoorsetest oskustest, keele- ja arvutioskustest, suhtlusoskus(t)est jms. Tehnilised oskused (inglise keeles hard skills) on spetsiifiliselt õpetatavad oskused, mida saab määratleda ja mõõta, sageli tehnilised või tööga seotud oskused. Näiteks oskused konkreetse programmeerimiskeele kasutamisel, masina käsitsemine, raamatupidamispõhimõtete tundmine, andmeanalüüsi vms.
Oskused võivad aeguda, kui need on seotud elualadega, mis on ühiskonnast kadunud, või tehnikaga, mida enam ei kasutata. Oskusi on võimalik ka kaotada, kui neid pikka aega ei praktiseerita. Eriti kehtib see teadlikult õpitud oskuste kohta. Siiski arvatakse sageli, et kord õpitud oskuste meenutamine toimub kiiremini ja ladusamalt kui päris uue oskuse omandamine.
Viited
''Selle artikli kirjutamisel on kasutatud ingliskeelseid artikleid en:Skill ning en:Skill (labor) seisuga 25. august 2011.''
KDE
thumb|KDE Plasma 5.16 kuvatõmmis KDE (inglise keeles K Desktop Environment) on avatud lähtekoodiga vaba tarkvara, X.org-il jooksutatav graafilisel kasutajaliidesel põhinev paljude lisaprogrammidega töölauakeskkond.
KDE on mõeldud kasutamiseks eelkõige UNIXi-laadsetel operatsioonisüsteemidel nagu näiteks BSD, Linux, Mac OS X või Solaris. KDE kolmandat versiooni KDE 3 saab Cygwini abil ka Windowsi peal jooksutada.
KDE-le pani aluse Tübingeni ülikooli tudeng Matthias Ettrich aastal 1996. Sel ajal oli tal probleeme mitme UNIXi töölauarakendusega. Ta polnud rahul sellega, et kõik nad nägid välja ja töötasid isemoodi. Ta soovis luua mitte ainult rakenduste komplekti, vaid terve uue töölauakeskkonna, kus kasutajad võiksid eeldada, et kõik sarnased objektid näevad välja ja töötavad ühtemoodi. Ta soovis, et seda keskkonda oleks lihtne kasutada, sest üks tema kriitikatest käis selle kohta, et tema pruut ei suutnud neid kasutada. Ta postitas oma seisukohad Usenetti, kus tema kiri äratas suurt tähelepanu ja huvi.
Nimi KDE oli algselt mõeldud sõnamänguna UNIXis levinud töölauakeskkonna CDE (Common Desktop Environment) kohta. Peatselt otsustati, et K ei tähenda midagi erilist, nii et KDE on lahti kirjutatuna K Desktop Environment. 2009 otsustati, et KDE ei olegi enam mingite kindlate sõnade lühend – see otsus tuli pärast KDE portimist Windowsile, Mac OS X-ile ja levinud rakendustele, näiteks Amarokile, mis tähendas, et KDE ei ole enam pelgalt töölauakeskkond.
Nagu paljud avatud lähtekoodiga vaba tarkvara projektid, põhineb ka KDE peamiselt vabatahtlike tööl, kuigi mõned ettevõtted, näiteks Novell, Qt Software ja Mandriva, palkavad töötajaid selles projektis osalema. Mitmesugusel viisil, näiteks koodi kirjutamise, tõlkimise ja arvutikunstiga, osaleb KDEs suur hulk isikuid ja sellepärast on KDE organisatsioon keerukas. Enamikku probleeme arutatakse postiloendites. Tähtsad otsused, näiteks uute versioonide väljalaske kuupäevade ja uute rakenduste lisamise otsustamine, tehakse KDE tuuma taseme listis. Sinna kuuluvad arendajad, kes on KDE projektile pika aja jooksul olulist kaastööd teinud. Otsused tehakse demokraatlikult, hääletamisega. Harilikult töötab see hästi ja suuri vaidlusi esineb harva.
KDE projekti toetavad sageli rahaliselt nii üksikisikud, ülikoolid kui ettevõtted. 15. oktoobril 2006 teatati, et LAV-i ärimees ja kosmonaut Mark Shuttleworth sai KDE esimeseks patrooniks, mis on sponsorluse kõrgeim tase. 7. juulil 2007 teatati, et ka Intel Corporation ja Novell said KDE patroonideks.
Kuigi KDE arendajad ja kasutajad asuvad kõikjal üle maailma, on projekti keskus Saksamaal. Projekti veebiserverid asuvad Tübingeni ja Kaiserslauterni ülikoolis, Saksamaa mittetulundusühingule KDE e.V. kuulub KDE kaubamärk ja KDE konverentsid toimuvad tihti Saksamaal.
Paljude KDE rakenduste nimes on K-täht, sageli nime alguses ja suur. Ent leidub erandeid. Pakkimisprogrammi kynaptic, mis on nimetatud teise pakkimisprogrammi Synaptic Package Manager järgi, nimi kirjutatakse algusest väiketähega. Muusikamängija-organiseerija Amarok, endise nimega amaroK, nimes on K lõpus. Sageli asendab K sõna alguses mõne teise levinud rakenduse nime algustähte C või Q, näiteks Konsole, Kommander ning faili- ja veebilehitseja Konqueror. Mõnikord toimib see eesliitena, näiteks kontoritarkvarapaketi KOffice nimes.
KDE projekti maskott on roheline lohe Konqi. Varem, projektides 1.x ja 2.x oli maskotiks võlur Kandalf, kuid sellest tuli loobuda, sest tekkisid kaubamärgiprobleemid Kandalfi sarnasuse tõttu J.R.R. Tolkieni loomingust tuntud võluri Gandalfiga.
Kaali kindlustatud asula
pisi|Kaali linnuse laotud kuivmüür pisi|Ringmüür pisi|Vall pisi|Rauasulatuskoht pisi|Kruse joonis Kaali kindlustatud asula avastati 1970. aastal Kaali meteoriidikraatri nõlval Saaremaal.
Kraatri kirdenõlval poolkaares paiknenud muinasaegne asula oli piiratud 110 m pikkuse ja 2 m paksuse paekividest laotud kuivmüüriga. Seda on säilinud umbes 2,2 meetri kõrgusena. Hooned olid ehitatud vastu müüri. Neist tuli kaevandi põhjal päevavalgele 3,8 m laiune paekivivundament, mis oli rajatud terrassina tasandatud pinnale. Asula pindala ei olnud suur, vaid mõnisada ruutmeetrit. Vanimad leiud kultuurkihist on keraamika, valuvormide katked, luust kaksiknööp ja muud. Leiud on pärit 8.–6. sajandist eKr. Linnusemüürid, millest lahtikaevatud osa konserveeriti ja eksponeeriti, võivad kuuluda ka 3.–4. sajandisse pKr, samuti nagu enamik keraamikat ning ülemisest kihist saadud hõbeaare. Viimane koosnes kaelavõrust, kahest spiraalkäevõrust ja sipraalsõrmusest. Nende sattumine asulasse võib aga seotud olla juba Kaali järve kui muistse ohvripaigaga.
Hochsauerlandkreis
Ajalugu
Kreis rajati 1975. aastal Nordrhein-Westfaleni kreiside reorganiseerimise käigus, kui ühendati endised kreisid Arnsberg, Brilon ja Meschede.
Geograafia
Geograafiliselt hõlmab kreis suure osa Sauerlandi mägedest, sealhulgas kõrguselt esimese ja kolmanda tipu – Langenberg Olsbergi lähedal (843 m) ja rohkem tuntud Kahler Asteni (842 m) Winterbergi lähistel. Need on ka kaks kõrgeimat mäge Nordrhein-Westfalenis.
Linnad ja vallad
thumb|300px|left|Linnad ja vallad Hochsauerlandkreisis
Hans Mitt
Voltveti vallavanem ja Põllutöökoja liige.
Batman (film 1966)
"Batman" on 1966. aasta USA mängufilm, esimene täispikk film Batmanist.
Tallinna maja
Tallinna maja on kahe- või kolmekorruseline kivitrepikojaga puidust üürimajatüüp, mida ehitati Tallinnas alates 1920. aastatest kuni Teise maailmasõjani. pisi|[[Salme tänav (Tallinn)|Salme 15]] pisi|Salme 23 Tallinna maja tüüpi, keskse kivitrepikojaga puitelamuid ehitati 1920.–1930. aastatel Eesti Vabariigi ajal peamiselt just pealinnas, sellest ka majatüübi nimetus Tallinna maja. Hinnanguliselt oli Tallinnas 90% 1920. aastate lõpul ja 1930. algul valminud puitelumaju kivitrepikojaga. Tallinnas on säilinud üle viiesaja seda tüüpi maja, neist 32 on arhitektuurimälestisena riikliku kaitse all.
Hooned
Kuna Tallinna maja tüüpi ehitusaeg jäi pikal perioodil erinevate arhitektuuristiilide üleminekuperioodi, leidub erineva välisilmega maju, kuid tinglikult võib Tallinna majad sõltuvalt ehitusajast ja arhitektuurist jaotada kolme gruppi:
Aastatel 1912–1914 arhitekt Aleksandr Dmitrijevi projekteeritud Vene-Balti laevaehitustehase Vene-Balti asumi elamukompleksi kahekorruselised kivitrepikojaga elamud Kopli poolsaare tipus olid varased Tallinna maja tüüpi. Vene-Balti laevaehitustehase asula alumise kolonii hoonetes oli korrusel kuus eraldatud köögiga ühetoalist korterit (kahekorruselises majas seega kuni kaksteist korterit) ja korteritesse oli uuenduslikult toodud ka vesi ning trepikojas paiknesid vesiklosetid. pisi|Salme 21 pisi|A. Kapi 1 Tallinna maja oli Lenderi maja edasiarendus. Selliseid maju projekteerisid mitmed arhitektid (Karl Tarvas jt) ja neid ehitati palju Tallinna eeslinnadesse. Valdavalt oli Tallinna maja kahekorruseline ärklikorrusega hoone, harva kolmekorruseline. Tallinna majade keldrikorrustele rajati tihti eraldi sissepääsud ning sinna olid kavandatud kõikvõimalikud äripinnad. Tallinna majade silikaattelliskivist trepikodadega sõrestikkonstruktsiooniga hooneid ehitasid soodsa riigipoolse ehituslaenuga ärksamad väikeettevõtjad, kes elasid tavaliselt hoone esimese korruse avarates korterites ning andsid kahe- ja kolmetoalised korterid üürile.
Näiteid:
Heina ja Taime tänava nurgal – Taime tänav 1 ja Kibuvitsa tänaval (Kibuvitsa 20, 22, 31 jt) on võimalik vaadelda kõige pikemat Tallinna majade terviklikku rivi Tallinnas. Komplekne Tallinna maja tüüpi hoonetekogumi asub Kalamajas, terviklik kvartal Tallinna maju asub Salme, Tõllu, Kungla ja Kalevi tänavate vahel.
Tallinna majade alamliigina olid arhitekt Wilhelm Salemanni kavandatud majad: nt. Salme tänav 17, 19, 21, Tõllu tänav 12, Amandus Adamsoni tänav 24 ning krohvitud Tallinna tüüpi kortermajad: nt arhitekt Eugen Sachariase kavandatud Kalevi tänav 33 ja 	arhitekt Karl Tarvase Artur Kapi tänav 1.
Arhitektuurimälestised Tallinnas: Salme 15, Salme 17 , Salme 19, , Salme 21 , Amandus Adamsoni tänav 24 , Kungla 20 ja 22 // Leigeri tänav 1 , Leigeri tänav 3 ja 5 , Kalevi tänav 27 , 29 , 31 , 33 , Valgevase tänav 3 ja 11 , Telliskivi tänav 52 ja 54 , Artur Kapi tänav 1 , 2 , 3 , 4 , 6 , 8 , Aasa tänav 3a jt.
Nimimõõde
Nimimõõde (inglise keeles nominal size, basic size) on detaili suurust näitav mõõde, mis kantakse joonisele kõigepealt ja mille suhtes arvestatakse piirhälbeid (lubatud kõrvalekaldeid nimimõõdust). Nimimõõde saadakse konstrueerimise käigus ning ümardatakse teatud reeglite kohaselt.
Võte
Võte võib tähendada mitut asja.
August Ambrosius
August Ambrosius (16/28. detsember 1842 Omedo küla – 27. oktoober 1936 Tartu) oli eesti kõrtsmik.
Ta oli kõrtsmik Tormas, Saarel ja Nuustakul, Alatskivi mõisa aidamees ja Vara mõisa karjamõisa rentnik.
Vaba keha
Vaba keha on teoreetilises mehaanikas keha, mis saab vastavalt jõu suunale oma asukohta ruumis vabalt muuta. Vaba keha on tasakaalus siis, kui talle mõjub tasakaalus olev jõusüsteem või talle ei mõju ühtegi jõudu.
Ühisavaldus õigeksmõistuõpetusest
Ühisavaldus õigeksmõistuõpetusest on 1999. aastal Augsburgis katoliku kiriku ja luterliku kiriku vahel sõlmitud koostöölepe, mille kohaselt kaotati reformatsiooni ajal tekkinud vastuolud. Leping oli aastatel 1994–1999 toimunud oikumeeniliste läbirääkimiste tulemus.
Lepiti kokku, et protestantlik kõne õigeksmõistmisest usu läbi vastab katoliiklikule kõnele õigeksmõistmisest armu läbi. Ja protestantlik õpetus mõistab sõna "usk" all sedasama, mille katoliiklik õpetus (järgides 1. Kr. 13,13) ühendab triaadi usk, lootus ja armastus (43).
Edaspidi kooskõlastatakse eklesioloogia, meelevald kirikus, amet, sakramendid ning suhe õigeksmõistu ja sotsiaaleetika vahel.
Ravenclaw
thumb|Ravenclaw' värvid. Ravenclaw on üks Sigatüüka majadest raamatus "Harry Potter".
Ravenclaw väärtustab intelligentsi, tarkust ja nutikust. Need on ka selle maja tunnused. Ravenclaw maja sümbol on kotkas, värvideks sinine ja pronks. Ravenclaw' majavanem on praeguse seisuga Filius Flitwick. Maja vaim on Hall Daam. Selle maja suurim nõid ja asutaja oli Rowena Ravenclaw. Selle maja element on õhk. Puhketoad asuvad Ravenclaw' tornis. Torn ise asub koolis läänes. Et pääseda Ravenclawi puhkeruumi, tuleb lahendada mõistatus, mille sissekäik sulle annab. Raamatutes on päris harva mainitud Ravenclaw õpilasi. Tuntumad neist peaksid olema Padma Patil, kes on Harry klassiõde ja Parvati kaksikõde, Cho Chang, kes on Harry endine tüdruksõber ja Luna Lovegood, kes on Harryst aasta noorem ja võitles koos temaga viienda raamatu lõpus Ministeeriumis. Ravenclaw' teiseks omaduseks pidi olema ilu. Rowena pidi olema haldjas. Ravenclawlased on mainitult ilusad, ja neil on edu suhetes.(Välja arvatud Luna Lovegood.)
BirdLife International
BirdLife International (endise nimega International Council for Bird Preservation) on rahvusvaheline mittetulunduslik looduskaitseorganisatsioon, mille peaeesmärk on kaitsta maailma linde ja nende elupaiku.
Side (teoreetiline mehaanika)
Sidemeks nimetatakse teoreetilises mehaanikas keha liikumist kitsendavaid tingimusi. Tavaliselt moodustab sideme mingi teine keha.
BirdLife International
Organisatsioon loodi 1922. aastal Gilbert Pearson'i ja Jean Theodore Delacour'i initsiatiivil.
BirdLife International teeb koostööd mitmete partnerorganisatsioonidega üle maailma. Eestis teeb ta koostööd Ornitoloogiaühinguga.
Organisatsiooni aupresident on Jaapani printsess Takamado.
Side (teoreetiline mehaanika)
Side on idealiseeritud mõiste teoreetilises käsitluses ning pole praktikas täielikult realiseeritav.
Jane Addams
pisi|Jane Addams (1914) Laura Jane Addams (6. september 1860 Cedarville, Illinois' osariik – 21. mai 1935 Chicago) oli USA ühiskonnategelane ja sotsioloog, kes 1931. aastal pälvis koos Nicholas Murray Butleriga Nobeli rahuauhinna. Tema algatusel hakati USA-s parandama slummide elamistingimusi ja seal elavate inimeste haridustaset.
Addams sündis rikka möldri üheksalapselises peres kaheksandana. Addams õppis nii USA kui ka Euroopa koolides, lõpetades Rockfordi tütarlasteseminari (praegu Rockford College). Londonis olles tutvus ta Andrew Mearni esseega "The Bitter Cry of Outcast London", kus kajastati muu hulgas slummide halbu elamistingimusi.
Aastal 1889 rajas ta koos Ellen Gates Starriga Chicagos Hull House'i, mis oli esimene vaesteabimaja USA-s. Hull House'i kõrgperioodil külastas seda iga nädal umbes 2000 inimest. Hoones oli täiskasvanute õhtukool, lasteaialaste klassid, ruumid vanematele lastele, ühisköök, kunstigalerii, võimla jt. Olulisimaks ettevõtmiseks sai täiskasvanute õhtukool, mida hiljem hakati paljudes USA kolledžites oma õppuritele lisaõppevõimalusena pakkuma.
Boris Pertel
Boris Pertel (21. aprill (vkj)/ 3. mai 1888 Peterburi – 27. märts 1955 Neustädt, Marburg-Biedenkopf, Hessen, Lääne-Saksamaa ) oli eesti päritolu laskesportlane, insener ning Paide linnategelane.
Elulugu
Ta sündis kolleegiumiassessor Vladimir Perteli (1847–1924 Paide; hilisem tõeline riiginõunik) ja tema abikaasa Johanna Louise (1854 Paide – 1927 Paide; sünd. Kabermann) pojana. Ta ristiti Peterburis Oldenburgi Prints Peteri varjupaiga kirikus (Приют принца Петра Григорьевича Ольденбургского) ning ta vaderid olid aadlik Mihhail Sergejevitš Nekljudov ja sugulane Luisa Kabermann.
Hariduse omandas ta Mohhovaja tänaval asunud Teniševi erakoolis (Тенишевское училище). 1907. aastal asus ta Riia Polütehnilisse Instituuti õppima masinateadust.
Riias õppides tutvus Pertel lätlastest üliõpilaslaskuritega ning kuulus Leonardus Syttini, Walter Bodnecki, Pavel Liethi ja Harald Blau kõrval Āgenskalnsi Laskurite Ühenduse (Āgenskalna Strēlnieku Biedrības) liikmete hulka.
Boris Pertel osales Venemaa keisririigi koondises 1912. aasta suveolümpiamängudel Stockholmis. Ta kogus jahilaskmises kaevikrajal 11 silma ja jäi 61 sportlase seas jagama 55. kohta.
Millalgi 1920.-1930. aastate vahetusel asus ta elama Paidesse, kus päris 1929. aastal oma vanematele kuulunud elumaja Paides aadressil Pikk 33.
1933. aastal oli ta üks neist, kes toetas oma allkirjaga vabadussõjalaste põhiseaduse eelnõud. Samal aastal kandideeris ta ka majaomanikke ühendava Majandusliidu nimekirjas Paide linnavolikokku.
1934. aasta märtsis valiti Boris Pertel Paide linnavolikogu ehituskomisjoni liikmeks ning Riigivanema ning riigikogu valimiste Paide linnajaoskonna komisjoni asendusliikmeks.
1935. aastal kolis ta Paidest Tallinnasse ning ehituskomisjoni võeti tema asemele asendusliige.
1937. aastal võeti ta surnud Felix Trossi asemikuna Paide linnavolikogu liikmeks ning ta kandideeris sinna uuesti 1939. aasta septembris.
Varsti lahkus ta Umsiedlungi käigus koos abikaasaga Saksamaale. Nende etteteatamata lahkumist kajastati ajakirjanduses korduvalt, mainides muuhulgas ka linnaasjade unarusse jätmist. Tema maja pandi pärast Pertelite lahkumist Saksamaale enampakkumisele, kuna linn ei soovinud kasutada oma eelisostuõigust. 1940. aasta jaanuaris leiti maja pööningult püss koos 15 lahingpadruniga, mida usuti olevat kuulunud Boris Pertelile.
Isiklikku
Boris Pertel abiellus 20. juuli 1915 Valmieras Kuressaare kaupmehesuguvõsast pärineva Auguste Margarete Leontine Heldtiga (sünd. 1895). Boris Perteli abikaasa vend oli Eesti poliitik ja õpetaja, Tallinna toomkooli direktor Willibald Heldt (1900–1968).
Bzõbi jõgi
Bzõb (vene; abhaasi Бзыҧ (Bzõph), gruusia ბზიფი (Bziphi)) on jõgi Kaukaasias Abhaasias.
Bzõbi jõgi algab Suur-Kaukasusest. Ülemjooksul voolab valdavalt läände, alamjooksul pöördub lõunasse ja suubub Musta merre moodustades delta.
Jõe suudmealal asub Pitsunda.
Jõe pikkus on 110 km ja valgala pindala 1510 km².
Loimaa
Loimaa on tiheasustusega paikkond (taajama) Soomes Päris-Soome maakonnas, Loimaa linna keskus.
Stiil
Stiili kvantitatiivse uurimise meetodite üheks rajajaks oli Wincenty Lutosławski.
Totti Kasekamp
Totti Kasekamp on maetud Järva-Jaani I kalmistule.
Isiklikku
Kunstnik August Roosileht oli Totti Kasekampi emapoolse vanaonu poeg, sõjaväelane August Kasekamp oli isapoolse vanaonu poeg ja sportlane Ulvar Pavlov on õepoeg.
Zugspitze
Zugspitze on mägi Euroopas Saksamaal Baieri Alpides, Saksamaa kõrgeim mägi (2962 m).
pisi|tühi|Vaade Zugspitzele läänest pisi|tühi|[[Alpisarved Zugspitzel]]
Haljala
Haljala on alevik Lääne-Virumaal, Haljala valla keskus. Asub Rakverest edelas ja jääb Tallinna–Narva maanteest vahetult põhja.
Haljala üheks vaatamisväärsuseks on 14. sajandi lõpus ehitatud Haljala kirik koos seda ümbritseva kirikaia ja kabeliga. Kirikut kasutab Haljala Püha Mauritiuse kogudus.
Ajalugu
Haljalat mainiti esimest korda 1241. aastal ja selle tähistamiseks on alevikku püstitatud mälestuskivi.
13. sajandil rajati Haljalasse puukirik ning 14. sajandi lõpus kivikirik. Kirik sai kannatada nii Liivi sõja algul 1558. aastal kui ka Põhjasõjas 1703. aastal.
Haljalas hakati kooliharidust andma juba 1687. aastal. Praeguse Haljala Kooli otsene eelkäija on 1847. aastal tööd alustanud Idavere vallakool.
1786. aastal rajati Haljala kalmistu.
7. septembril 1930 avati kalmistul Haljala Vabadussõja mälestussammas, mis õhiti Nõukogude okupatsiooni ajal 1945. aasta sügisel. Uus mälestussammas avati 24. veebruaril 1989.
Eesti NSV ajal asus Haljalas Haljala kolhoosi keskus ning pärast 1976. aastat mitme kolhoosi ühinemisel moodustatud kolhoos Viru.
Alates 1975. aastast. kuni 2021. aastani tegutses Haljalas Viru Õlu tehas.
1977. aastal liideti Haljala alevikuga Maheda.
Asulas tegutseb alates 1985. aastast Haljala rahvamaja.
Loodus
Alevikus asub Maheda järv ehk Haljala paisjärv, mille pindala on 1,7 ha. Paisjärve juures asus kunagi Maheda vesiveski.
Herfordi kreis
Herfordi kreis [ˈhɛʁfɔʁt] on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa kirdeosas.
Haljala
Loodus
Asula järgi on nime saanud ordoviitsiumi Haljala lade.
Herfordi kreis
Ajalugu
Piirkond on tuntud ka kui Widukindi maa, kuna Widukindi saksi hõimude viimased võitlused Karl Suure vastu toimusid seal. Usutakse, et see väejuht on maetud Engeri linna.
Haljala
Inimesed
Haljalas on sündinud arhitekt Herbert Johanson, laulja Kadri Voorand, pianist Ahti Bachblum, astronoom Georg Sabler ja naiskodukaitsja Ebba Saral. Sealt on pärit ka motosportlased Priit ja Kristjan Rätsep ning korvpallur Rain Veideman. Haljalas on elanud Tanel ja Gerli Padar.
Herfordi kreis
Ajalugu
Kui piirkond Preisimaa Vestfaali provintsi osaks sai, loodi 1816. aastal esimene Herfordi kreis. 1832. aastal ühendati see Bünde kreisiga. 1911. aastal lahkus Herfordi linn kreisist; kuid 1969. aastal kaotas see iseseisva linnaringkonna staatuse. Kreis saavutas oma praeguse suuruse 1973. aastal, kui Uffelni vald, mis oli varem Mindeni kreisis, ühendati Vlotho linnaga.
Geograafia
Kreis asub Wieheni kolme mäeaheliku (põhjas) ja Teutoburgi metsa (lõunas) vahel. Kirdes piirneb see Weseri jõega.
Linnad ja vallad
thumb|300px|left|Linnad ja vallad Herfordi kreisis
Laskmine 1968. aasta suveolümpiamängudel
Laskmine 1968. aasta suveolümpiamängudel Méxicos 18.–23. oktoobril.
Vabapüss
3x40 lasku 300 meetrilt Maailmarekord: Gary Anderson (USA) 1156 (1966). Olümpiarekord: Gary Anderson 1153 (1964). 30 võistlejat.
Väikepüss
3x40 lasku 50 meetrilt Maailmarekord: Gary Anderson (USA) 1165 (1966). Olümpiarekord: Lones Wigger (USA) 1164 (1964). 62 võistlejat.
Lamades 60 lasku 50 meetrilt Maailmarekord: J. Halup (Ungari) 598 (1959). Olümpiarekord: László Hammerl (Ungari) 597 (1964). 86 võistlejat.
Väikepüstol
60 lasku 50 meetrilt Maailmarekord: Aleksandr Jassinski (NSV Liit) 566 (1955). Olümpiarekord: V. Markkanen (Soome) 560.
Olümpiakiirlaskmine
60 lasku 25 meetrilt Maailmarekord: V. Atanasiu (Rumeenia) 596 (1966). Olümpiarekord: Pentti Linnasvuo (Soome) 592 (1964).
Kaevikrajalaskmine
200 märki Maailma- ja olümpiarekord: Ennio Mattarelli (Itaalia) 198 (1964). 59 võistlejat.
Kaarrajalaskmine
200 märki Maailmarekord: J. Jotar (Tšiili) 197 (1966). 52 võistlejat.
Rigoberta Menchú
pisi| Rigoberta Menchú Tum (sündinud 9. jaanuaril 1959) on inimõiguste eest võitleja Guatemalast, kes 1992. aastal pälvis Nobeli rahuauhinna etniliste rühmitiste ja kultuuride lepitamisel, kus prioriteetseks pidas põliselanike identiteedi säilitamist.
Menchú on UNESCO hea tahte saadik.
12. veebruaril 2007 teatas Menchú, et moodustab põliselanike partei ja osaleb 2007. aasta Guatemala presidendivalimistel. 9. septembril 2007 peetud valimistel sai ta vaid 3,1 % häältest. Aastal 2009 osales ta uue samalaadse partei Winaq loomisel ja 2011. aasta valimistel sai ta vasakrinde kandidaadina 3,3 % häältest.
Eesti keeles on ilmunud tema lasteraamat "Väike Min, tüdruk Chimelist" (Toledo kirjastus 2015, tlk Maris Kilk).
Heinsbergi kreis
Heinsbergi kreis on haldusüksus Saksamaa Nordrhein-Westfaleni liidumaa lääneosas.
Ajalugu
Piirkond langes 1815. aastal Preisimaa kätte, mis 1816. aastal lõi kolm kreisi: Heinsberg, Erkelenz ja Geilenkirchen. 1932. aastal Heinsbergi ja Geilenkircheni kreis ühendati ning 1972. aastal ühendati ka Erkelenzi kreis. 1975. aastal saavutas kreis oma praeguse suuruse, kui Niederkrüchteni vald loovutati Vierseni kreisile.
Geograafia
Geograafiliselt hõlmab see Alam-Reini lahe madaliku.
Linnad ja vallad
thumb|300px|left|Linnad ja vallad Heinsbergi kreisis
Kilpisjärvi küla
thumb|240px|Soome ja Norra piir Kilpisjärvi (põhjasaami Gilbbesjávri) on küla Soome Lapimaa lääni Lapi maakonna Enontekiö valla kõige loodepoolsemas nurgas Käsivarre pöidlas Kilpisjärvi järve ääres. See on Soome kõige "kaugem" küla: ta asub 165 või 180 km kaugusel Enontekiö kirikukülast Hettast ja 105 km kaugusel Kaaresuvantost. Norra linn Tromsø jääb 160 km kaugusele.
Kilpisjärvi on Enontekiö kõige põhjapoolsem küla. Norra poolel asulat ei ole.
Kilpisjärvi on kõige kõrgemal asetsev küla Soomes (umbes 500 m üle merepinna).
Elanike arv on 114 (2000), enamikus saamid. 20. aprillil 2005 oli elanike arv 86. Ta on Hetta ja Kaaresuvanto järel Enontekiö suuruselt kolmas küla.
Küla on suure pindalaga. Ka Peera arvatakse Kilpisjärvi küla sisse.
Tabivere mõis
Tabivere mõis, ka Voldi mõis (saksa keeles Tabbifer) oli rüütlimõis Äksi kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisajal jääb mõisasüda Tartu maakonna Tartu valla territooriumile.
Kilpisjärvi küla
Norralased puhkavad Kilpisjärvil vagunelamutes. Viimasel ajal on hakatud ehitama ka püsivamaid suvilaid.
Piirikaubandusel norralastega on küla majanduses tähtis koht. Kohalikul supermarketil on Norraga võrreldes suur hinnavahe.
Kilpisjärvil korraldatakse kevaditi sikutivõistlusi keset järve asuval alal. Tulemused on kesised. Jää läheb järvelt juunis, mõnikord alles jaanipäeva paiku. Püüda saab muu hulgas forelli.
Loodus
thumb|240px|Kilpisjärvi küla. Taamal [[Saana tundur.]] Peale Kilpisjärvi järve on Kilpisjärvil veel Saanajärvi (Sánajávri) ja Tsahkaljärvi (Cáhkáljávri''). ''
Kilpisjärvil on ka 1029 m kõrgune Saana tundur, mille kagusein on järsult püstine, laugema loodenõlva kaudu aga ronitakse tundru otsa. Saana kagunurgas järsaku all on veerekividest nõlv, mille on tekitanud aastatuhandete keskel järsakust murenenud kivid. Saana jalamil on Kilpisjärvi matkakeskus.
Käsivarre kõige põhjapoolsemas nurgas Norra piiri nurgas on Halti (Haltia tundur), Soome kõrgeim punkt (1324 m). Halti tundru kõrgeim punkt on Norra poolel, kus Halti tõuseb 1365 m kõrguseks. Sinna viib Kilpisjärvilt 50 km pikkune matkarada läbi teedeta kõrvemaa.
Tabivere mõis
Varasem ajalugu
Keskajal oli Tabivere piirkond osa Tartu piiskopi valdustest. Piiskopkonna lõpupäevil XVI sajandi keskpaigas kuulus piiskopi vasallile Cambyle seal kaks küla: Kaste (Kastiküll, ka Kutzküll) ja Tabivere (Tabbifer). Nendest kujuneski hiljem välja mõis. Poola võimuperioodil jäeti piirkond maha ja see metsastus. 1601. aastal kinnitas Södermanlandi hertsog Karl (hilisem kuningas Karl IX) Tabivere kuuluvust Dietrich Cambyle, kes oli ülalmainitud Camby lapselaps.
Kilpisjärvi küla
Ajalugu
thumb|240px|See piirikivi pildil [[Lapi sõda|Lapi sõja viimastest päevadest tähistab kolme riigi piiripunkti (Treriksröset).]]
Tabivere mõis
Tabivere mõis Rootsi ajal
Pärast Liivimaa vallutamist läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Tabivere 1626. aastal Tartu linnale ja sellest sai linnamõis. Endised omanikud Cambyd − Johann Camby ja Maya Brinckeni poeg Hans Camby − püüdsid oma valdust tagasi saadi, kuid esialgu jäi see püüdlus tagajärjetuks. Alles 1632. aastal restitueeriti see Lubbert Cambyle. Tal oli abielust Anna von Mohseniga kaks tütart: vanem neist abiellus Per Stormcrantziga (suri pärast 1663), noorem tütar Elisabeth Camby (suri 1690) Pärnumaalt pärit kapten Adam Otto von Wolffeldtiga (suri 1696). Viimasest sai järgmine Tabivere ja selle kõrvalmõisa Tormi (Klein-Camby) omanik. Kuninganna Kristiina kinnitas tema valdusõigust 1652. aastal ja see oli tema valduses veel 1682. aastal. Tema pärandiks oli rahvapärane nimi Voldi, mida mõnikord kasutatakse Tabivere mõisa kohta. Mõisate reduktsiooni ajal võeti mõis 5. augustil 1685 riigile tagasi, kuid anti Wolffeldtile rendile. Veel 1699. aastal oli see tähtajalisel rendil.
Kilpisjärvi küla
Ajalugu
Esimesed elanikud asusid Kilpisjärvile 1915.
Tabivere mõis
Mõis XVIII sajandi algul
Põhjasõja ajal 21. jaanuaril (vkj) 1702. aastal kinnitati Tabivere ja Tormi mõisa valdusõigust armuõiguse alusel Stormcrantzi pärijatele. Viimasteks olid ilmselt Per Stormcrantzi ja tema abikaasa (sündinud Camby) poja Gustaf Johan Stormcrantzi (1651−1693) lapsed. 1721. aastal oli mõlema mõisa valdajaks leitnant Gerhard Johann von Plater (1658−1728).
Kilpisjärvi küla
Ajalugu
Teise maailmasõja lõpus oli Kilpisjärvi lühikest aega sündmuste keskpunktis. Lapi sõja käigus Põhja-Soomest taganevate Saksa vägede viimased positsioonid olid Kilpisjärvil, kus 25. aprillil 1945 leidsid aset sõja viimased lahingud Soome pinnal. Viimased Saksa sõdurid taganesid 27. aprillil üle piiri Norrasse.
Tabivere mõis
Paulsenid 1725−1780
1725. ja 1744. aastal oli Tabivere ja Tormi omanikuks revisjonikomissar Ernst Heinrich Paulsen (Paulsohn) (u 1660–1751). Ta oli abielus Gerdruta Stormcrantziga (1683−1762), kes päris mõisad pärast oma mehe surma ja keda nimetatakse omanikuna 1758. aastal. Järgmine omanik oli tema poeg Johann Ernst Paulsen (u 1705−1790). Detsembris 1774 müüs ta valdused 23 000 hõberubla eest naabermõisate Luua ja Visusti omanikule Liivimaa maanõunik Caspar Heinrich von Rosenkampffile (1734−1790), kuid see tehing ei teostunud. 1780. aasta 26. oktoobril (vkj) müüs Paulsen need 28 000 hõberubla eest Possedele.
Kilpisjärvi küla
Transport
Küla läbib maantee E08 (valtatie 21, Käsivarrentie).
Tabivere mõis
Mõis XVIII sajandi lõpust XIX sajandi keskpaigani
Uueks omanikuks sai porutšik vabahärra Eberhard Gustav Posse af Säby (1763−1815). Ta müüs peagi mõisa ära, sest 1791. aastal oli omanikuks juba Kassinurme mõisnik major vabahärra Woldemar Gustav von Ungern-Sternberg (1722−1794). Tal oli majanduslikke raskusi, sest parasjagu oli käsil tema pankrotiasi. Järgnevalt omandasid valduse Münnichid, kes olid 1788. aastast naabermõisa Visusti omanikud. Nende ajal liideti Tormi mõis Tabiverega üheks mõisaks. 1814. aasta 1. augustil (vkj) pantis kindralmajor krahv Ernst Gustav Münnich (1744–1817) mõisa kümneks aastaks Georg Tennerile (1775−pärast 1834), kes kohustus lepingu eest tasuma 73 000 pangarubla. Pärast pandilepingu lõppemist lunastas kindralmajori tütar vabaproua Katharina Louise von Nolcken (sündinud krahvinna Münnich) (1790–1847) mõisa välja. 15. aprillil (vkj) 1847 müüs ta selle 45 000 hõberubla eest Karoline Anna Wilhelmine von Stadenile (sündinud von Möller) (suri 1883), kelle nimele kinnistati Tabivere 12. jaanuaril (vkj) 1849. Ta pantis mõisa 22. aprillil (vkj) 1853 kolmeks aastaks 60 000 hõberubla eest kubermangusekretär Georg Reinhold Lindele (1806−1871), kes loovutas pandimõisa 26. märtsil (vkj) 1856 70 000 hõberubla eest Karl Gustav Ehrenreich von Gavelile (1829−1867). Pandileping lõppes 25. jaanuaril (vkj) 1857 ja see langes Stadenitele tagasi. Viimased müüsid selle sama aasta 28. mail (vkj) Preisimaalt pärit Pensa kubermangu aadlimehele ja Põltsamaa peeglivabriku arstile Karl Wilhelm August Andreas von Reisnerile (1818−1873), kelle nimele see kinnistati 24. märtsil (vkj) 1859. Ta pantis mõisa 1863. aasta 13. veebruaril (vkj) 120 000 hõberubla eest Kulbachidele, kes olid ilmselt eesti päritolu.
Kilpisjärvi küla
Transport
Kilpisjärvil on ka väike lennuväli, kus kopterid saavad vajaduse korral maanduda.
Tabivere mõis
Viimased omanikud Kulbachid
Pandivaldajaks sai varasem Vana-Põltsamaa rüütlimõisa ja Laiuse riigimõisa rentnik Ludwig Kulbach (1792−1878). Lepingut temaga pikendati veel kaks korda: 1866. aasta 14. mail (vkj) ja 1869. aastal − kolme aasta võrra. Pandileping lõppes 31. märtsil 1872 ja see langes tagasi pärusomaniku Reisneri kätte. Viimane müüs vaid mõisamaast koosneva mõisa (selle talumaa oli võõrandatud) juba sama aasta 28. augustil (vkj) Ludwigi pojale Léon Kulbachile (1844−1918) 8000 hõberubla eest päriseks. Mõis võõrandati Kulbachidelt maareformi käigus 1919. aastal.
Pärast võõrandamist
Pärast Vabadussõja lõppu anti mõis autasuks soomusrongide divisjoni ülemale kolonel Karl Partsile (1886−1941), kes nimetas selle Vabaduse taluks. Tänapäeval asub mõisasüdames Tabivere Muuseum ja Tabivere Põhikool.
Kilpisjärvi küla
Transport
Lähim naaberküla on Skibotn Norra poolel 43 km kaugusel Põhja-Jäämere Lyngeni fjordi ääres Storfjordi vallas. Sinna viiv tee E08, mis kulgeb läbi kauni maastiku ning jõuab mõne kilomeetri kaugusel külast Norra piirini.
Tabivere mõis
Peahoone
Nüüdseks hävinud häärber oli ühekorruseline keskmise suurusega tellistest hoone, mis ilmselt ehitati Münnichite ajal XIX sajandi alguses. Seda ilmestasid väikesed reeglipärased aknad. XIX sajandi 2. veerandil lisati hoone keskteljele peaukse ette kõrge portaal, mida liigendasid paarispaigutusega neli pilastrit ja mida kaunistas segmentaknaga kolmnurkviil. Viilu all asus klassitsistlikus stiilis triglüüfidega friis. Hoone lammutati 1960. aastate lõpul.
Kilpisjärvi küla
Transport
15 km Kilpisjärvist kagu pool on Soome kõrgeimal asetsev maanteelõik (565,6 m üle merepinna).
Tabivere mõis
Kõrvalhooned
Kindlates gruppides paiknenud kõrvalhooneid on tänaseks säilinud vähe. Neist kõige esinduslikum on 1858. aastal ehitatud maakivist valitsejamaja, kus praegu asub muuseum. Selle lähedal asunud ja korrapärase grupi moodustanud laudad on nüüdseks täielikult hävinud. Poolkelpkatusega möldrimaja ehitati 1861. aastal. Hollandi stiilis tuulik pärineb tõenäoliselt XIX sajandi keskpaigast. Ait-kelder asus pargi serval. Omaette kompleksi moodustavad viinavabriku hooned, mis asuvad teisel pool Tartu-Jõgeva maanteed järve ääres. Seal paiknev viinameistri majaks peetud maakivist hoone on arvatavasti pärit XIX sajandi 2. poolest. Mõisasüdamest kaugemal, raudteejaama lähedal asus tellisetehas. Kaugemale jäi ka moonakamaja, mis paiknes teisel pool raudteed.
Kilpisjärvi küla
Kultuur
Norra duo Röyksopp singli "Poor Leno" videol on Leno pärit Kilpisjärvilt.
Tabivere mõis
Park
Park on segastiilis, kus domineerivad pärn ja vaher. Peahoone ees asus ringikujuline väljak (tõllaring). Hoone keskteljelt läks alla maanteeni pikk allee, mille lõpus olid väravatulbad.
Kilpisjärvi küla
Vaata ka
thumb|360px|[[Saana tundur Kilpisjärvi lähedal.]]
Antimon
Omadustelt on antimon poolmetall.
Varaseim teadaolev kirjeldus läänes pärineb 1540. aastast Vannoccio Biringuccio sulest.
Kasutusalasid
Vana-Egiptuses kasutati antimoni kosmeetikas. Keskajal tarvitati antimonist valmistatud kuulikesi kõhukinnisuse raviks. Kurioosne on, et kuulike läbis organismi muutumatult ning see pesti puhtaks ja kasutati uuesti. Lisaks pärandati seda edasi kuna tegemist oli haruldase metalliga. Samuti kasutati antimoni rasestumisvastase vahendina (morning after pill).
Paigallend
"Paigallend" on 1998. aastal ilmunud Jaan Krossi romaan.
Sisukirjeldus
Romaan on läbilõige ühe eestlase loost, mis sümboolselt sõlmub Eesti Vabariigi looga. Romaan jutustab Jaan Krossi põlvkonnakaaslase Ullo Paeranna eluloo. Sellesse mahuvad luksuslik lapsepõlv, vaene noorukiiga, töö peaministri kantseleis, mis näib noorukile tuule tiibade alla toovat, aga siis saab aeg otsa. Järgneb punane aasta, Saksa okupatsioon, osalemine iseseisvuslaste, Eesti Rahvuskogu tegevuses, poolelijäänud paotee ja siis enam kui 40 aastat paigallendu ehk siseemigratsiooni (enesesalgamine ja vale). See on elukäik, mis on iseloomulik küllap paljudele autori põlvkonnakaaslastele.
Ratva järv
Ratva järv on järv Ida-Virumaal Alutaguse vallas, Mäetaguse alevikust 2 km lääne pool Ratva raba servas.
Islamabad
Islamabad (urdu keeles اسلام آباد) on Pakistani pealinn, Liidupealinna ala keskus.
Linn ehitati 1960ndail uueks pealinnaks, Pakistani pealinnaks sai ametlikult 1966. aastal.
Moldova jalgpallikoondis
Moldova jalgpallikoondis on Moldova jalgpalluritest moodustatud riigi esindusmeeskond, mille liikmed valib välja koondise peatreener ning mida haldab Moldova Jalgpalliliit (rumeenia Federația moldovenească de fotbal). Peamine kodustaadion on Chișinăus asuv Zimbru staadion.
Pole kordagi pääsenud maailma- ega Euroopa meistrivõistlustele.
Kõige rohkem koondisemänge on pidanud Radu Rebeja (74), enim väravaid on löönud Serghei Clescenco (11). Koondise peatreener on 2007. aastast Igor Dobrovolski.
Pärnu lipp
thumb|Pärnu lipp Pärnu lipp on Pärnu maakonnas asuva Eesti linna Pärnu lipp.
Lipp on kinnitatud 1993. aastal.
Lipu kirjeldus
Pärnu linna lipp on ristkülikukujuline sinine kangas, millel on valge rist.
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 1:1,8 ning normaalsuurus 180×100 cm, risti harude laius on 20 cm; vardapoolsete siniste väljade pikkus on 60 cm, lipu lehviva otsa siniste väljade pikkus on 100 cm.
Lipu kasutamise kord
Pärnu linna lipp heisatakse:
Lakšmī
thumb|Lakšmī Lakšmī ehk Mahalakshmi (sanskriti keeles लक्ष्मी lakṣmī) on hinduismis tervise ja jõukuse jumalanna.
Leipuri
Leipuri, ka leiseil (hollandi keeles lijzeil), raapurje kõrvale juurdevõetav nelinurkne lisapuri. Leipurje kasutati 19. sajandil peamiselt klipritel pooltagant- ja taganttuule korral. Leipurjed kinnitati fokk- ja grootmasti raadelt väljanihutatavate peelte külge. Fokk - või grootleipuri paiknes vastavalt fokk- või grootpurje kõrval, marssleipuri asetses ühekordse marsspurje või topelt-marsspurjede kõrval, praamleipuri paiknes praampurje kõrval.
Pöördtoolitund
"Pöördtoolitund" on Jaan Krossi 1971. aastal ilmunud novell.
Novell jutustab Johann Voldemar Jannseni sobingust Saksa aadliga 19. sajandi teisest pooles. Lugu vahendatakse tema poja Eugeni sisemonoloogi kaudu: poeg meenutab isa elu ning otsib tema teole õigustusi ja põhjendusi. Kui kaugele võib minna, reetmata oma rahvast? Kas poliitilistest kaalutlustest lähtuva kompromissi kasu kaalub üles kõlbelise kahju, mis sellest sünnib? Pinget kasvatab jutustaja enese siseheitlus tõerääkimise tarbe ja perekonna au kaitsmise vajaduse vahel.
Novell pälvis 1972. aastal Friedebert Tuglase novelliauhinna.
Tehneetsium
Tehneetsium on keemiline element järjenumbriga 43.
Kõik selle isotoobid on radioaktiivsed. Pikima elueaga on isotoop 97, mille poolestusaeg on 4,2 miljonit aastat. Isotoobi 98 poolestusaeg on 2,6 miljonit aastat ja isotoobil 99 on see 210 000 aastat. Levinuim on isotoop 99, sest seda tekib uraani lõhustumisel tuumareaktorites ja väikesel hulgal ka looduses.
Omadustelt on tehneetsium metall. Tema tihedus normaaltingimustel on 11,5 g/cm3 ja sulamistemperatuur on 2157 Celsiuse kraadi.
Ekvatoriaalne vastuhoovus (Vaikne ookean)
Hoovab ekvaatori lähedal itta.
Ookeani lääneosas asub see 5° põhjalaiuse ümber ja ookeani keskosas 7° põhjalaiuse ümber. Hoovuse põhjapoolne piir on kergesti määratav, kuna otse selle kõrval asub läände hoovav Põhjapassaathoovus. Lõunapoolne piir pole nii selge: ookeani keskosa pinnal on otse selle kõrval Lõunapassaathoovus, aga sügavamal ja ookeani lääneosas seguneb see teiste hoovustega. Hoovus nõrgeneb ida suunas.
Askimi vald
Askimi vald loodi 1. jaanuaril 1838.
Askimi vald oli Indre Østfoldi piirkonnas elanike arvult suurim, vallas elas 14 703 inimest (2009).
Norra pikim jõgi Glåma moodustas Askimi valla piiri Spydebergi vallaga põhjas ja läänes ning Skiptveti vallaga lõunas. Loodes piirnes Askimi vald Trøgstadi vallaga ning kagus Eidsbergi vallaga.
Askimi valla alal toodetakse palju elektrienergiat, rajatud on kolm hüdroelektrijaama. Ülemjooksust alamjooksu suunas on kolm paisu: Solbergfossi, Kykkelsrudi ja Vamma lähedal. Kykkelsrudi juures asub ka niklikaevandus.
2020. aastal liideti Askimi vald Indre Østfoldi vallaga.
Nimi
Askimi vald on saanud nime vana Askimi talu (muinaspõhja: Askheimr) järgi, kuna sinna rajati paikkonna esimene kirik. Talunime esimene osa askr tähendab saarepuud ja lõpp heimr tähendab kodu või talu.
Vapp
Askimi valla vapp kinnitati 1. novembril 1963. Vapp sümboliseerib kolme vallas asuvat suurt juga - Solbergfossi, Kykkelsrudfossi ja Vammafossi.
Sõpruslinnad
Askimi vallal olid järgmised sõpruslinnad:
Stalag 351
Stalag 351 on sõjavangide laager, mis rajati Saksa okupatsiooni ajal 1941. aastal Valgasse Priimetsa praeguse tööstuskvartali alale.
Hukkunud on maetud ühishauda Valga Priimetsa kalmistul. Nende mälestuseks on kalmistule püstitatud Anton Starkopfi mälestusmonument "Lein", mis tunnistati 1997 kultuurimälestiseks.
Anrepi lõvi
pisi|Anrepi lõvi Foto: Aet Altement, märts 2021 pisi|Anrepi lõvi Foto: [[Ivo Kruusamägi, juuni 2008 ]] pisi|Lõvi tagaosas on näha kaks kuuliauku Foto: Ivo Kruusamägi, juuni 2008 Anrepi lõvi on Viljandi vallas Kärstna mõisa kalmistul asuv mälestusmärk, mis on pühendatud Preisi-Prantsuse sõjas Mohrungeni lahingus (Morąg, Poolas) hukkunud kindralleitnandile Heinrich Reinhold von Anrepile (1760–1807). 1844. aastal püstitatud mälestusmärk koosneb rändrahnu külge paigaldatud mälestustahvlist ja rahnul puhkavast lõvikujust.
Mälestusmärgi lasi paigaldada Heinrich Reinhold von Anrepi poeg, ratsaväekindral Joseph Carl von Anrep (1796–1860). Kindralleitnandi enese põrm toodi kodukohta ning maeti Anrepitele kuulunud mõisa maamulda suure kivi ette.
Kuju kuulub kunstimälestisena muinsuskaitse alla.
Eesti Vabariigi 100. aastapäevaga seoses korraldati Muinsuskaitseameti eestvõttel Eesti saja aarde valimine, kus Anrepi lõvi Kärstnas tuli rahvahääletusel neljandale kohale.
Asukoht
Anrepi lõvi asub Viljandi vallas Kärstna mõisa keskusest poolteist kilomeetrit läänes Kärstna kabelimäel oleval Kärstna mõisa kalmistul ja selle geograafilised koordinaadid on.