cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Alumiinium
Vaatamata alumiiniumi laiale levikule looduses ei ole teada ühtegi eluvormi, kes tarbiks alumiiniumi soolasid. Alumiiniumühendite bioloogiline kasulikkus on laia leviku tõttu siiani teadlaste huviobjekt.
Füüsikalised
Alumiinium on võrdlemisi pehme, vastupidav, kerge, plastne ja hästi sepistatav metall. Alumiiniumi värvus oleneb pinna karedusest ning võib olla hõbedasest matja hallini. Alumiinium ei ole magnetiline ja süttib raskelt.
Puhas alumiinium peegeldab üsna hästi nähtavat valgust ning ülihästi infrapunakiirgust.
Puhta alumiiniumi voolavuspiir on 7–11 MPa; sulamitel on see 200–600 MPa. Alumiiniumi tihedus ja jäikus on umbes 1/3 terase omast. Alumiinium on kergesti pressitav, valatav ja freesitav.
Alumiinium on väga hea soojus- ja elektrijuht. Alumiiniumil on 59% vase soojus- ja elektrijuhtivusvõimest kolm korda väiksema tiheduse juures. Alumiinium on suuteline olema ülijuht.
Keemilised
Alumiiniumi reageerimisel veega on võimalik toota vesinikku.
2 Al + 3 H2O → Al2O3 + 3 H2
Isotoobid
Alumiiniumil on mitmeid isotoope, mille massiarvud on vahemikus 21–42. Ainult Al27 (stabiilne) ning Al26 (radioaktiivne) esinevad looduslikult. Looduses leiduva alumiiniumi puhul on 99,9% juhtudest tegemist Al27 isotoobiga. Alumiiniumi isotoope kasutatakse näiteks ookeanisetete, meteoriitide ja jääliustike dateerimisel.
Levik looduses
Stabiilne alumiinium tekib vesiniku liitumisel magneesiumiga suurel kiirusel suurtes tähtedes või supernoovades.
Alumiinium on kolmas kõige levinum element (hapniku ja räni järel) ja kõige levinum metalne element maakoores (8,3% massist), kuid ta ei esine peaaegu mitte kunagi puhta elemendina, vaid enamasti oksiidi või silikaadina.
Lisaks leidub alumiiniumi berüllis, krüoliidis, granaadis ja türkiisis. Kroomi- või raualisanditega Al2O3 saagiseks on vastavalt vääriskivid rubiin ja safiir.
Kuigi alumiinium on väga tavaline ja laialt levinud element, ei ole tavalised alumiiniumi mineraalid eriti otstarbekad allikad. Kogu alumiinium toodetakse boksiidi (AlOx(OH)3–2x) maagist. Boksiit tekib troopilises kliimas madala raua- ja ränisisaldusega aluspõhja kivimite murenemise tulemusena. Suurimad boksiidi lademed esinevad Austraalias, Brasiilias, Guineas ja Jamaical ning põhilised kaevandusalad asuvad Austraalias, Brasiilias, Hiinas, Indias, Guineas, Indoneesias, Jamaical, Venemaal ja Surinames.
Kasutus
Alumiiniumit kasutatakse peaaegu alati sulamina, kuna see parandab tunduvalt mehaanilisi omadusi. Näiteks enamik fooliumist ja alumiiniumtaarast on toodetud 92–99% alumiiniumisisaldusega sulamist. Põhilised sulami komponendid on vask, tsink, magneesium, mangaan ja räni.
Anodeerimine
Anodeerimine on elektrokeemiline protsess, mille käigus moodustub alumiiniumi pinnale oksiidikiht. Tekkinud kiht muudab materjali korrosiooni- ja kulumiskindlamaks ning vastupidavamaks keskkonnatingimustele.
Anodeerimise plussid: vastupidavus, värvi püsivus, lihtne hooldatavus, metalliline välimus, kulutõhusus, ohutu ja tervist mitte kahjustav, keskkonda mitte kahjustav. Anodeerimise miinused: vähene värvivalik, ühtlase väljanägemise saavutamine on keeruline, vigade peitmine/varjamine on väga raske.
Sulfaadid
Alumiiniumsulfaati (Al2(SO4)3(H2O)18) toodetakse igal aastal miljardeid kilogramme. Umbes pool toodangust kasutatakse ära veepuhastuses. Veel kasutatakse alumiiniumsulfaati paberi tootmiseks, toidulisandites, tulekindlustoodetes ja naha parkimiseks.
Kloriidid
Alumiiniumkloriidi (AlCl3) kasutatakse nafta rafineerimiseks ning sünteetilise kummi ja polümeeride tootmiseks.
Sulamid
Alumiiniumi sulameid kasutatakse palju konstruktsioonides.
Alumiiniumi sulamite tugevus ja vastupidavus varieerub. Erinevused ei tulene ainult koostisest, vaid ka tootmisprotsessist ja töötlemistemperatuurist. Teadmatusest valesti disainitud konstruktsioonid on loonud alumiiniumile halva maine.
Põhiline alumiiniumisulami puudus on tugevuse väsimine. Seetõttu määratakse alumiiniumkonstruktsioonidele eluiga, erinevalt näiteks terasest, mis võib olla igavene.
Teine alumiiniumi puudus on soojustundlikkus. Erinevalt terasest hakkab alumiinium sulama enne hõõgumist, seetõttu ei ole visuaalseid märke metalli jõudmisest sulamislähedasele temperatuurile. Nagu teistel metallidel, tekivad ka alumiiniumil kuumutamise tagajärjel sisemised pinged. Kuna alumiiniumi sulamispunkt on väga väike, muudab see alumiiniumi töötlemise ja keevitamise raskeks.
Tootmine
Tänapäeval toodetakse alumiiniumi Halli-Héroult' meetodil. pisi|Alumiiniumi tootmine
Surmarelv 3
"Surmarelv 3" (originaalpealkirjaga "Lethal Weapon 3") on USA mängufilm, mis esilinastus 15. mail 1992. Selles filmis peavad eelmisest kahest filmist tuntud peategelased Martin Riggs (Mel Gibson) ja Roger Murtaugh (Danny Glover) tabama eksvõmmi ja kurjategija Jack Travise.
Alumiinium
Tootmine
Alumiiniumi elektrolüüsimine nõuab väga palju energiat. Keskmine energiatarve 1 kg alumiiniumi tootmiseks on 15 kilovatt-tundi. Halli-Héroult' meetodil on võimalik toota 99% sisaldusega alumiiniumi. Edasi saab alumiiniumi puhastada Hoope protsessi käigus, kus elektrolüüsitakse sulanud alumiiniumi naatriumi, baariumi ja fluoriidi elektrolüütidega. Tulemuseks on 99,99% puhas alumiinium.
Surmarelv 3
Film on saavutanud suure vaadatavuse ka Eesti teleekraanidel. Näiteks 2007. aasta juulis oli see Kanal 2 kõige vaadatum film.
Alumiinium
Tootmine
20–40% alumiiniumi hinnast moodustab elektri hind.
Ajalugu
Esimest korda tootis puhastamata vormis alumiiniumi Taani füüsik ja keemik Hans Christian Ørsted 1825. aastal. Ta pani reageerima veevaba alumiiniumkloriidi ja kaaliumi sulami ning sai tulemuseks tina meenutava metallitüki. Friedrich Wöhler viis läbi sama katse, kuid tõestas, et tulemuseks oli puhas kaalium. 1827. aastal viis Wöhler läbi sarnase katse, milles segas veevaba alumiiniumkloriidi kaaliumiga ja sai alumiiniumi. Hiljem avastas Pierre Berthier alumiiniumboksiidi.
Ludwig von Löwenstern
Heinrich Karl Ludwig von Löwenstern (vene Лев Павлович Левенштерн 1783 – 1843) oli baltisaksa päritolu tõlkija ja Venemaa riigitegelane.
Ta oli tõeline riiginõunik, saatkonna tõlkija Pariisis 1801–1810 ja Eestimaa kubermangu asekuberner 17. veebruarist 1816 kuni 20. märtsini 1842.
Perekond
Tema vanemad olid õuekohtu assessor ja Sachsen-Weimari salanõunik Paul Ludwig Johann von Löwenstern (1752 Vana-Antsla – 1802 Kuigatsi) ja Christiane Friederike von Gersdorff (1761–1847). Tema isale kuulusid eri aegadel Tartumaa Pringi (Brinckenhof), Soontaga (Sontack), Vaalu (Wahlenhof), Kuigatsi (Löwenhof), Viljandimaa Suure-Kõpu (Groß-Köppo) ja Valgamaa Vana-Laitsna (Alt-Laitzen) mõis.
Tema vend oli titulaarnõunik ja rüütel Paul von Löwenstern ning õde Katharina Jakobine Augusta von Löwenstern (1785 Tartu – 1860 Viin), kes abiellus 1807 Böömimaa päritolu krahv Franz Ludwig von Coudenhovega (1783 Mainz – 1851 Viin).
Karl V (täpsustus)
Karl V on olnud mitme valitseja nimi:
Homeri vaenlane
"Homeri vaenlane" (Homer's Enemy) on Simpsonite 8. hooaja 23. jagu, mis jõudis ekraanile 4. mail 1997.
Süžee
Kent Brockman räägib loo Frank Grimes'ist, mehest, kes pidi oma elu elamiseks hästi palju pingutama. Springfieldi tuumaelektrijaama omanik Mr. Burns oli sellest loost nii liigutatud, et ta palkas Grimes'i enda asetäitjaks. Aga järgmisel päeval nägi Mr. Burns sarnast lugu ühest kangelaskoreast ja palkas koera oma asetäitjaks. Grimes läks tööle tuumaelektrijaama 7G sektorisse, kus ta töötas koos Homeri, Lenny ja Carliga. Grimes hakkas Homerit vihkama ja teda ärritas Homeri rõõmsameelsus, kehv tööeetika ja vastutustundetus.
Bart tüdines ära klassiekskursioonist Springfieldi linnahalli ja ostis oksjonilt 1 dollari eest oma äri aadressil 35 Industrial Way, mis oli mahajäetud tehas. Bart jättis Milhouse'i öövalvuriks. Kui Bart tuli järgmisel päeval tagasi, oli vabrik kokku varisenud.
Homer üritas Grimesi maha rahustada, kutsudes ta enda juurde õhtusöögile. Kuid see vihastas Grimesi rohkemgi veel - Homeril oli "võrratu elu, perekond, geeniusest tütar, kaunis naine, tehaseomanikust poeg, unistustekodu, kaks autot, Homer on võitnud Grammy, on käinud tuuril rokkstaaridega, oli sõber president Gerald Fordiga ja on isegi kosmoses käinud". Grimes ise pidi tegema kahte tööd ja elama korteris kahe keeglisaali vahel. Grimes ütles Homeri näitel, mis on USA-l viga: "Homer naudib elu täiel rinnal, teeb nii vähe tööd kui võimalik ja elab temasuguste tööloomade arvelt." Ta ütles ka, et kui Homer oleks elanud mõnes muus riigis, oleks ta juba nälga surnud ja lahkus vihaselt. Järgmisel päeval üritas Homer teenida austust Grimesi poolt, mängides mannekeentöötajat, aga ebaõnnestus. Grimes rääkis Lennyle ja Carlile et Homer on lapsik, aga nad ütlesid, et Homer on väga korralik. Grimes ütles, et kui ta saaks tõestada, et Homeri IQ on 6-aastase lapse tasemel, sureks ta õnneliku mehena. Grimes pani siis Homeri kirja tuumaelektrijaama disainivõistlusele, mis oli lastele. Homer ei teadnud, et see on lastele ja tahtis seal tõestada oma professionaalsust.
Kuid auhindade tseremoonial Homer sai esikoha. Grimes sai seepeale väga vihaseks ja hakkas jooksis amokki terves tuumaelektrijaamas. Ta haaras ka kõrgepingekaablist, kuulutades valjult, et ta on Homer Simpson ja seetõttu ei vaja kummikindaid, sai elektrilöögi. Matustel jäi Homer magama ja uniselt palus, et Marge telekanalit vahetaks, mille peale kõik leinajad hakkasid naerma samal ajal, kui kirst sängitati maasse.
Saulepi mõis
Saulepi mõis (saksa keeles Saulep) oli mõis Läänemaal Varbla kihelkonnas. Nüüdisajal asub kunagine mõis Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Esimesed teated mõisahoonete kohta on aastast 1698, mil Saulepi kuulus veel Varbla mõisale. 1726 jagas eakas Varbla mõisa omanik Magnus Johann von Nasackin Saulepi oma vanimale pojale Adam Johann von Nasackinile. Kaks aastat hiljem läks pärast isa surma kogu Varbla ala (Varbla mõis, Saulepi mõis ja selle karjamõis Orrassaare) Adam Johann von Nasackinile. Pärijate vahel tekkinud tüli tõttu eraldati Saulepi mõis 1797. aastal Vana-Varbla mõisast. Mõisa peahoone ehitati 19. sajandi keskel, see on suhteliselt väike ja lihtne puithoone. Lisaks peahoonele on säilinud mõned kõrvalhooned ja nende varemed.
Mõis on tänapäeval viletsas seisus ja park on hooldamata.
170. aastad
170. aastad
170. aastad on aastad 170–179 pKr.
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Kümnendid: 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad - 170. aastad - 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad 220. aastad
Aastad: 170 171 172 173 174 175 176 177 178 179
160. aastad
160. aastad
160. aastad on aastad 160–169 pKr.
Kümnendid: 110. aastad 120. aastad 130. aastad 140. aastad 150. aastad - 160. aastad - 170. aastad 180. aastad 190. aastad 200. aastad 210. aastad
Aastad: 160 161 162 163 164 165 166 167 168 169
Pedofiilia
Pedofiilia on seksuaalne kiindumus puberteedieelsetesse lastesse (alla 11-aastased lapsed, individuaalselt võib vanus varieeruda, ülemine piir on 13). Laiemas tähenduses hõlmab pedofiilia ka puberteediealisi lapsi.
Hiljem on hakatud eristama hebefiiliat, mis tähendab peamist seksuaalset huvi puberteedi-ealistesse lastesse (vanusevahemik 11–14). Efebofiilia tähendab seksuaalset kiindumust 15–19-aastatesse lastesse. Mõnikord peetakse pedofiiliaks ka kronofiiliat, seksuaalset kiindumust endast tunduvalt noorematesse isikutesse.
Pedofiilia on psüühiline häire ja laste seksuaalne ärakasutamine on kriminaalne tegevus. Pedofiilia korral peab olema vanusevahe vähemalt 5 aastat ja partner kõige rohkem 13 aasta vanune.
Kriminaalsed aspektid
Karistusseadustiku kohaselt on pedofiilia lapse seksuaalne ärakasutamine tema psüühikaga manipuleerides või ähvardustega mõjutades ja/või otsese füüsilise vägivalla abil. Lühemalt öeldes on see suguiha rahuldamine lapseealise isikuga. See pole mitte ainult otsekontakt lapsega, vaid ka selleteemaliste materjalide levitamine, tootmine ja omamine ning kasutamine sugulise kire rahuldamiseks. Eesti Vabariigi Karistusseadustiku §145 ja 146 (7. jagu – "Seksuaalse enesemääramise vastased süüteod") alustel on määratud vanusepiiriks, millal isik ei lähe enam lapseea alla, 14 aastat.
Kriminaalstatistika alusel on enamikul juhtudel, kui ohvriks on tüdruk, tegemist isikuga tema tutvusringkonnast või perekonnast, ja poisi puhul isikuga, kellega ta on kohtunud haridussüsteemi kaudu.
Psühholoogilises praktikas eristatakse põhiliselt 2 liiki laste seksuaalset ärakasutamist:
Pedofiili rünnaku üleelanud lapsed vajavad kindlasti psühholoogilist nõustamist, sageli ka psühhiaatrilist ravi. Enamik uuringuid konstateerib selget seost lapsepõlve seksuaalse ahistamise ja täiskasvanuea psüühikahäirete vahel. Ekstreemsematel juhtudel lõpetab lapsena pedofiili ohvriks langenu täiskasvanuna elu enesetapuga.
Ajaloost
Läbi ajaloo on teada palju juhtumeid, kus täiskasvanud on võtnud omale seksuaalpartneriteks alaealisi. Vanimad, kuigi eri autorite poolt vaidlustatud juhtumid, on pärit Piiblist. Vana Testament sisaldab küll rohkesti otseseid keelde abielu ja suguelu kohta, kuid mitte vanusepiirangut: Juudas ei lubanud oma minial Taamaril pärast tolle mehe surma abielluda oma noorima poja Seelaga, nagu leviraadi seadus ette näeb, põhjendusega, et Seela oli abiellumiseks liiga noor, kuid Piibel ütleb, et tegu oli ettekäändega ja Juuda toimis valesti. (1Ms 38)
On vaidlustamata, et näiteks Vanas-Kreekas oli kombeks õpetlastel meestel võtta omale partneriks noori poisse. Teada on, et noorimad sellised õpilased olid umbkaudu 5-aastased. Koraanis mainitakse, et prohvet Muḩammad võttis naiseks 6-aastase tüdruku nimega ‘Ā'ishah', olles ise juba küpses eas. Orjapidamise ajast on teada, et oli tavaline, kui osteti lapsi peremehele "tosina kaupa toateenijateks". Selline komme püsis euroopalikus kultuuriruumis aadliperekondades kuni 1800. aastateni. Vaieldud on sellise kombe seksuaalse tagapõhja üle, kuid kaasaegsete kirjanike järgi oli selliste noorukite seksuaalne ärakasutamine suhteliselt tavaline. Aasia riikides on tänapäevani kombeks anda lapsi juba pärast sündimist abikaasaks. Paljudel juhtudel on abikaasaks enam-vähem samaealine laps ja põhjuseks on enamasti majanduslikud kaalutlused. Kuid on teada ja viimaste kümnendite jooksul ka kohtusse jõudnud juhtumeid, kus lapseealine sunnitakse abielluma endast palju vanema partneriga ja ta peab minema elama tema juurde.
Tänapäev
Kaasaegse pedofiilia mõiste tõi esile 1950. aastatel USA-s tegutsenud uurija Alfred Kinsey koos abikaasaga, kelle palju kõmu tekitanud uurimistöö inimese seksuaalsusest sisaldas märkmeid ka lapseealiste seksuaalsuse kohta ning seksuaalaktide mõjust neile. Kriitikud on leidnud, et Kinsey kasutas vaieldavaid meetodeid, kuigi Kinsey instituut neid eitab. Lähtuvalt kõmust, mida tekitas see uuring, hakati eri maade karistusseadustikesse sisse viima seadusepügalaid, mis määrasid isikute vanuselised piirid seksuaalse tegevuse osas. Praegu on üldiselt aktsepteeritud vanuseks maailmas 14 eluaastat, kusjuures paljud riigid lisavad klausli, mis määrab, et 14–18-aastase isiku seksuaalakt tohib toimuda temast vanema isikuga vaid siis, kui vanusevahe ei ületa 3–5 aasta piiri. Paljudes riikides on piiramatu vabaduse aluseks vanus 21 eluaastat, levinum on aga vanus 18 aastat.
1900. aastate jooksul ja eriti selle sajandi viimastel kümnenditel on Euroopas ja Ameerikas lahvatanud mitmed skandaalid üksikisikute ja isegi isikute gruppide poolt toime pandud pedofiiliajuhtudest. Tuntum isik sellel teemal peaks olema poplaulja Michael Jackson. Tuntum grupijuhtum: 1980ndatel Euroopas suletud pedofiiliateemaline ajakiri Paidika, mis ühendas tuhandeid isikuid üle Euroopa, kes tootsid ja levitasid ning ka tarbisid lapspornot. Samuti põhiliselt Katoliiklikku kirikut puudutanud sajad ja paljude arvates isegi tuhanded juhtumid, kus kirikuisad kasutasid seksuaalselt ära kooripoisse ja kirikukoolis käivaid õpilasi. Ainuüksi Los Angelese kohtu piirkonnas tõsteti süüdistus 560 juhul kirikutegelaste vastu aastaks 2005. Enamik neist juhtumisest lõppes sellega, et Kirik pakkus kannatanutele kopsaka rahalise kompensatsiooni ja kaebused võeti tagasi – summad jäid 7 ja 120 miljoni dollari vahele. On teada, et mõned juhtumid jõudsid ka kohtutesse nii Ameerikas kui ka Euroopas ning kirikuisad pidid tagasi astuma või minema vanglasse. Nende kohtuasjade käigus ilmnes, et selline käitumine oli igapäevane asi ja kui tundus, et süüdistused "väljuvad" kohalikust kirikust saadeti patustanud püha isa teise kohta jätkama oma tööd. Samas on religiooni esindajad ka ise võidelnud sellise praktika vastu nii kirikus kui ka ilmalikus ruumis.
USA-s asuv ühendus NAMBLA (North-America Man/Boy Love Assoc. – Põhja-Ameerika Mehe/Poisi Armastuse Assotsiatsioon), mis koosneb biseksuaalsetest inimestest, on proovinud aastakümneid alandada legaalset seksuaalvanust (inglise age of consent), tegutsedes tihti vägagi aktiivselt poliitilises lobis. Nende eesmärgiks on alandada vanust kuni 8 või isegi 6 aastani. USA-s on olnud isegi paar kohtuasja, kus selle ühingu liikmed on pedagoogilistes asutustes tööl olles püüdnud propageerida oma ühingu põhimõtteid nii sõnas ja kirjas kui ka praktilises tegevuses.
Viimase kümne aasta jooksul on avalikkuse ette jõudnud ka selline tegevus, mille puhul põhiliselt Euroopast lähevad üldiselt keskealised meesisikud Aasia riikidesse ning seal teatud piirkondades leiavad sekspartneriteks lapsi. Osad Euroopa riigid püüavad muuta sellise tegevuse ebaseaduslikuks ja on avaldanud ka survet Aasia riikidele sellise tegevuse ebaseaduslikuks muutmise osas. Enamikus islami riikides puudub tänapäevani seaduses piiritletud vanus, millal alaealine võib ametlikult tegeleda vastasugupoolega. Islami seaduse šariaadi alusel võib tüdruku "naiseks võtta" pärast tema kolmandat kuupuhastust. Abiellumisele aga vanusepiiri sätestatud ei ole.
Jaanuaris 2012 kuulutati Kreekas pedofiilia (koos kleptomaanide, ekshibitsionistide, püromaanide, mängusõltlaste, fetišistide ja sadomasohhistidega) puudeks, ja neile määrati ka vastav igakuine rahaline toetus.
L&M
thumb|L&M Lightsi sigaretid Poolast
L&M on sigaretimark, mille tõi turule Ameerika Ühendriikide tubakafirma Liggett & Myers Tobacco Company. Varem, aastast 1876, tootis sama ettevõte selle nime all närimistubakat. Aastal 1999 omandas L&M-i kaubamärgi õigused Ameerika Ühendriikide suurim tubakafirma Philip Morris, mis kannab alates 2003. aastast nime Altria Group.
L&M ei ole kodumaal eriti populaarne sigaretimark, kuid see on laialt levinud näiteks Euroopa riikides, sealhulgas Eestis.
The Black Album
Nime "Black Album" ('must album') kannab mitu muusikaalbumit. Kuulsamad neist:
Aahof
Aahof on mitme koha ajalooline nimi:
ArchiCAD
ArchiCAD on raalprojekteerimise tarkvara Windowsi ja Macintoshi platvormile. Selle looja on Ungari firma Graphisoft. ArchiCAD kujutab endast arvuti poolt abistatud programmi, tegelemaks nii arhitektuurse kui konstruktiivse osaga kogu disainitava keskkonna vältel – olgu selleks keskkonnaks kas hooned, interjöör, väliskeskkond, objekt või muu selline. ArchiCAD-i peetakse esimeseks BIM-tarkvaraks, mis oli saadaval tavalisele lauaarvutile. Sellel on juba üle 120 000 kasutaja.
Maine (täpsustus)
Maine võib tähendada järgmist:
Raidla
Raidla on endine küla praeguse Suigu küla territooriumil. Geograafilised koordinaadid on 58°31'20" N, 24°43'06" E.
Vihula vald
pisi|Pühapaik Vihula hiiering Vihula külas
Vihula vald oli vald Lääne-Virumaal.
Vald liideti 2017. aastal Eesti omavalitsuste haldusreformi käigus Haljala vallaga.
Vihula vallavanem oli Annes Naan.
Asustus
Vallas oli Võsu alevik ja 52 küla, neist suuremad Käsmu, Palmse, Võsupere, Vergi, Vihula ja Annikvere.
Teised külad: Aasumetsa, Adaka, Altja, Andi, Eisma, Eru, Haili, Ilumäe, Joandu, Kakuvälja, Karepa, Karula, Kiva, Koljaku, Koolimäe, Korjuse, Kosta, Lahe, Lauli, Lobi, Metsanurga, Metsiku, Muike, Mustoja, Natturi, Noonu, Oandu, Paasi, Pajuveski, Pedassaare, Pihlaspea, Rutja, Sagadi, Sakussaare, Salatse, Tepelvälja, Tidriku, Tiigi, Toolse, Tõugu, Uusküla, Vainupea, Vatku, Vila, Villandi ja Võhma.
Loodus
Vihula vallas asus Eesti põhjapoolseim saar Vaindloo saar koos Vaindloo tuletorniga. See on kivine ja madal saar Soome lahes. Suurem osa valla territooriumist jäi Lahemaa rahvuspargi aladele. Lisaks oli vallas veel ka Selja maastikukaitseala Selja jõe oru ning Toolse maastikukaitseala Mandri-Eesti ainsa soostunud tammiku kaitseks.
Ajalugu
Vihula vald moodustati 1991. aasta 12. detsembril.
Velenje Rudar
Velenje Rudar (ametlikult Nogometni Klub Rudar Velenje) on 1948 asutatud Sloveenia jalgpalliklubi, mille kodulinn on Velenje ja -väljak Ob Jezeru.
Võitnud korra Sloveenia karika.
Läste
Läste on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Kalevala rahvuspark
Kalevala rahvuspark on rahvuspark Venemaal Karjala Vabariigis. Läänes piirneb ta Soomega.
Läste
Külas on Otsa talu kalmistu.
Kalevala rahvuspark
Rahvuspark moodustati 2007. Selle pindala on 744 km².
Manana Estios Primi-Futu Bänd
Manana Estios Primi-Futu Bänd oli 1980. aastatel tegutsenud ansambel, milles osalesid Hardi Volmer (trummid), Villu Veski (süntesaator, saksofon), Olavi Kõrre ja Peeter Oja (laul).
Murdskriptimine
Murdskriptimine (ka ristskriptimine; ingl cross-site scripting, lüh XSS) on arvutiturbes kasutatav termin kindlat tüüpi rünnakute kirjeldamiseks. Vahel kasutatakse ka lühendit CSS, kuid see kattub veebinduses kasutatava kaskaadlaadistiku lühendiga ning on eksitav. X-täht lühendis tuleneb ingliskeelsest sõnast cross, mis on eesti keeles rist.
Tehnika alus seisneb ühe serverarvuti mõjutamises, mille tulemusena server edastab oma kasutajale ründaja etteantud sõnumi. Sõnum võib olla nii kuuldelis-vaateline kui ka peidetud instruktsioon, mille käigus kasutaja arvuti teeb midagi ettearvamatut.
Jaroslav Raid
Jaroslav Raid (kuni 7. juuli 1937 Jaroslav Tšupilin; 24. mai 1919 Tallinn – 1. november 1984 Tartu) oli Nõukogude sõjaväelane ja parteitegelane ning eesti ajaloolane.
Ta lõpetas 1937. aastal Tallinna Vene Ühisgümnaasiumi. Ta õppis aastatel 1937–1941 Tartu Ülikooli põllumajandusteaduskonnas metsandust. Akadeemiliselt oli ta korporatsioon Fraternitas Slavia ja Fraternitas Aeterna liige.
Tegevus Nõukogude sõjaväes, komsomolis ja NLKP-s
1941 hävituspataljoni komissar
Erjon Tola
Ta oli ainuke 2006. ja 2010. aasta taliolümpiamängudel osalenud Albaania sportlane.
Ta elab Itaalias Breuil-Cervinias.
1413
1413. aasta
Aastakümned: 1360. aastad 1370. aastad 1380. aastad 1390. aastad 1400. aastad - 1410. aastad - 1420. aastad 1430. aastad 1440. aastad 1450. aastad 1460. aastad
Aastad: 1408 1409 1410 1411 1412 - 1413 - 1414 1415 1416 1417 1418
Aadu Must
Aadu Must (25. märts 1951 Pärnu – 20. juuli 2023) oli Eesti ajaloolane ja poliitik, pikaaegne Riigikogu liige.
Ta oli Tartu Ülikooli ajaloo ja arheoloogia instituudis arhiivinduse professor.
Alates aastast 1996 kuulus ta Eesti Keskerakonda ning on olnud Keskerakonna juhatuse liige. Ta oli aastatel 2001–2007, 2009–2011, 2013–2015 ja 2017–2020 Tartu linnavolikogu esimees. Oli aastatel 2007–2009, 2011–2013 ja 2015–2023 Riigikogu liige ja Riigikogu kultuurikomisjoni esimees. Must oli aastaid Balti Assamblee presiidiumi liige ja asepresident ning 2017. aastal ja taas alates 1. jaanuarist 2020 Balti Assamblee president.
Haridus ja akadeemiline karjäär
Aadu Must lõpetas 1969 Tartu 7. Keskkooli ajaloo eriklassi ning 1976 cum laude ajaloo eriala Tartu Riiklikus Ülikoolis. Ajalookandidaadi kraadi kaitses ta 1986. aastal, tema kandidaaditöö oli "Sindi linn ja 1. Detsembri nimeline Vabrik, 1833–1983".
1976. aastal asus ta tööle TRÜ ajaloo osakonna õppejõuna. Must oli Tartu Ülikooli ajaloo osakonna arhiivinduse õppetooli asutaja. Esialgu oli ta selle hoidja, alates 1998. aastast aga arhiivinduse korraline professor ja õppetooli juhataja, aastast 2020 emeriitprofessor.
Aadu Must oli Tartu Ülikooli Kirjastuse juhatuse liige ning Ajaloolise Ajakirja taasasutaja ja endine peatoimetaja (1998–2002). Enne seda toimetas ta ajalooajakirja Kleio (1989–1997).
Miami
Elanike arv on 2020. aasta rahvaloenduse kohaselt 442 241. Aastal 2010 oli elanikke 399 457. Miami linnastus elab üle kuue miljoni inimese, millega on see rahvaarvult kolmas metropolis USA idarannikul ja riigis tervikuna seitsmes.
Aadu Must
Haridus ja akadeemiline karjäär
Must oli lisaks Eesti Arhivaaride Ühingu, Õpetatud Eesti Seltsi ja Rotary Tartu Toome Klubi liige ning Akadeemilise Ajalooseltsi esimees ja aseesimees. Samuti oli ta Eesti Arhiivinõukogu liige ja Euroopa Teadusfondi programmi "Euroopa ajalugu ja rahvuslikud ajalood" juhtkomitee liige.
Miami
Miami on ainus suurlinn USA-s, mille asutajaks peetakse naist. Miami asula arenes jõuka tsitruseviljade kasvataja Julia DeForest Tuttle'i maatükile. Tuttle'i sai nõusse ka raudtee-ehitaja Henry Flagleri ning 1896. aastal sai Miami nii raudteeühenduse kui ka linnaõigused. Linn on saanud nime läbi Miami kesklinna kulgeva Miami jõe järgi, mis omakorda sai nime Mayaimi järve (praegune Okeechobee järv) lähistel elanud maiamide indiaanirahva järgi.
Aadu Must
Looming
Ta avaldas raamatu perekonnaloo uurimisest ("Eestlaste perekonnaloo allikad") ning on uurinud eestlaste nimesid (andmebaas Onomastika NET).
Miami
Miami on oluline finants-, kaubandus-, kultuuri- ja kunstikeskus. Miamit hinnatakse beetatasemel maailmalinnaks. Miami on oluline turismilinn – välisturistide arvult on see USA-s New Yorgi järel teisel kohal. Miamis on palju pilvelõhkujaid, olles pilvelõhkujate poolest USA-s kolmandal kohal. Miami jõe suudmes asuv PortMiami on kõige suurema liiklustihedusega kruiisilaevade sadam.
Aadu Must
Poliitiline tegevus
pisi|Aadu Must (2009) Aadu Must oli Eesti Rojalistliku Partei liige. 1996. aastast kuulus ta Eesti Keskerakonda.
Miami
Ajalugu
1566. aastal kuulutati Miami territoorium Hispaania valduseks. Järgmisel aastal rajati sinna hispaanlaste misjonipunkt, kuid see suleti juba 1570. Tollal elasid seal tekesta indiaanlased. Hispaanlased tulid tagasi 1743. aastal, kuid lahkusid peagi jälle. Esimesed püsivad eurooplastest asukad saabusid alles 19. sajandi alguses. 1825. aastal ehitati tuletorn. 1870. aastatel tekkis küla, kus oli kaubapunkt ja postkontor.
1891. aastal kolis Biscayne'i lahe äärde elama Julia Tuttle (Sturtevant; 1849–1898), kes oli müünud maha oma kodu Clevelandis. Umbes samal ajal ehitas ka raudtee- ja hotellimagnaat Henry Flagler Florida Idaranniku Raudteed (Florida East Coast Railway), kuid algselt lõppes raudtee West Palm Beachis, kuhu ta oli rajanud Royal Poinciana hotelli, raudtee jõudis sinna 1894. aastal. Tuttle proovis veenda Flaglerit raudteed pikendama, kuid Flagler keeldus.
Aadu Must
Poliitiline tegevus
Ta oli Eesti Kongressi ja Eesti Komitee liige ning hiljem Riigikogu XI, XII, XIII ja XIV koosseisu liige.
Miami
Ajalugu
Asja muutsid kaks suurt külmalainet 1894. aasta detsembris ja 1895. aasta veebruaris, mis võtsid ära Florida tsitrusviljapuud. Biscayne'i lahe äärne ala aga jäi külmast puutumata ja viljad kasvasid edasi, mispeale kirjutas Tuttle Flaglerile uuesti. Flagler saatis oma asetäitjad James Ingrahami ja Joseph Parrotti asja uurima. Nad tulid tagasi kastitäie apelsiniõitega, mispeale otsustas Flagler ise tulla asja uurima. Ta jäi rahule, ning otsustas raudteed pikendada, vastutasuks pakkus Tuttle talle 100-aakrise maatüki, et ta saaks sinna hotelli ehitada. Lisaks sai Flagler ka maatüki maaomanik William Brickellilt.
Aadu Must
Poliitiline tegevus
Ta oli Tartu Linnavolikogu liige 1989–1992 ja 1999–2007 ning esimees 2001–2007, 2009–2015 ja 2017–2020. Samuti oli Must TÜ Kliinikumi ja Eesti Rahvusraamatukogu nõukogu liige.
Miami
Ajalugu
Miami sai raudteeühenduse 15. aprillil 1896 ja samal aastal 28. juulil ka linnaõigused. Algselt pidi linna nimeks saama Flagler, kuid Flagler loobus sellest aust ning selle asemel sai linn nime Miami jõe järgi, mis omakorda oli nime saanud maiamide indiaanlaste järgi, kes olid elanud Lõuna-Floridas 17.–18. sajandil. 1900. aastal elas linnas juba 1681 inimest. 1920. aastaks oli linnas ligi 30 000 elanikku. 1960. aastate alguses saabus Miamisse massiliselt põgenikke Kuubast.
Rahvastik
2020. aastal moodustasid 70,2% elanikest ladinaameeriklased. Mustanahalisi oli 2020. aastal 16% ja aasialasi 1,3%.
Aadu Must
Poliitiline tegevus
2023. aasta Riigikogu valimistel kogus ta valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 618 häält ning ei osutunud valituks.
Miami
Majandus
Miami 2010. aasta SKP oli 257 miljardit dollarit, millega oli linn maailmas 20. ja USA-s 11. kohal.
Haridus
Suurimad Miamis või Miami ümbruses asuvad kõrgkoolid on Miami Dade College, Florida International University ja Miami Ülikool.
Aadu Must
Isiklikku
Aadu Musta tädi oli põllumajandusteadlane Leida Lepajõe, kelle poeg oli munitsipaalpoliitik Madis Lepajõe ning tütar oli tõlkija ja religiooniloolane Marju Lepajõe.
Miami
Transport
Miami linnastu tähtsaim lennujaam on Miami rahvusvaheline lennujaam, mis on üks suurima reisijate arvuga lennujaamu maailmas.
Sport
Linnas tegutsevad ameerika jalgpalli klubi Miami Dolphins, pesapalliklubi Miami Marlins, korvpalliklubi Miami Heat, jäähokiklubi Florida Panthers ja jalgpalliklubi Inter Miami CF.
Aadu Must
Isiklikku
Must oli abielus Ülle Mustaga. Neil on neli tütart, sh piltnik Susan Must ja poliitik Kadri Simson.
Ta haigestus kaks korda COVID-19'sse ja põdes leukeemiat.
Lejasciems
Lejasciems (teise nimega Lejasmuiža, eesti keeles ka Alamõisa, kohalikus murdes Lajasmuiža) on küla (lielciems) Lätis Gulbene piirkonnas, Lejasciemsi valla halduskeskus. Asub Koiva jõe ääres Tirza suubumiskohas, 22 km Gulbenest loode pool.
1873. aastast oli Lejasciems alev, 1928–1939 oli Lejasciems linn.
Küla ajalooline saksakeelne nimi on Aahof.
Külas on keskkool ja raamatukogu. Varem asus seal ka uhke Konstantīns Pēkšēnsi projekteeritud kirik, kuid Punaarmee pealetungi käigus hävis aastal 1944 suur osa Lejasciemsi ajaloolisest keskusest, sealhulgas ka Lejasciemsi kirik. Asulas on Lejasciemsi ja Miera iela bussipeatus.
Seal asuvad Ceļmalnieki muinaskalmed on muinsusmälestistena riikliku kaitse all. Kohaliku kaitse all on muinaskalmed Lejasciemsi meierei juures, Alamõisa kirikumõisa elumaja ja elumaja aadressil Rīgas iela 3.
Lejasciemsis on sündinud kirjanikud Zenta Mauriņa ja Anna Sakse, NSV Liidu sõjaväelane Roberts Eidemanis ja Riia peapiiskop Zbigņevs Stankevičs.
2015. aastal oli külas 514 elanikku, 2017. aastal 493, 2022. aastal 437.
Aleksander Raidla
Aleksander Raidla (29. september 1904 Enge vald – 13. jaanuar 1964 Kärde) oli eesti põllumajandusteadlane, rohumaade asjatundja.
Aastast 1956 juhatas ta Tooma katsebaasi, kus ta kujundas eesti punase veise ühe parema tõukarja.
Eesti NSV teeneline agronoom 1960.
Artikli kirjutamisel on kasutatud "Eesti nõukogude entsüklopeedia" 6. köidet (lk 398).
Raggare
pisi|Kaks raggaret (2005) pisi|Raggare oma autoga (2005) Raggare on 1950. aastate lõpus Rootsis alguse saanud subkultuur. Kuigi seda seostatakse peamiselt Rootsiga, on see levinud ka näiteks mujal Skandinaavias. Nimetus tuleb rootsikeelsest sõnast ragga, mis tähendab tõlkes "tüdrukuid peale võtma".
Raggare-kultuuri tekkele aitas kaasa Rootsi neutraliteet Teises maailmasõjas. Jäänud sõjategevusest puutumata, oli Rootsis juba 1940. aastate lõpus erinevalt näiteks Suurbritanniast täiesti korras infrastruktuur, ning tänu majanduskasvule ja Marshalli plaanile, said isegi töölisklassi noored endale lubada autosid, Elvis Presley vinüüle ja kinopileteid James Deani filmidele. Rootsi töölisnoored seostasid USAd lootuse, unistuste ja modernsusega.
Esimesed raggare'd olid 1950-ndate lõpu Rootsi töölisklassi noored. Raggare mõjuks on paljugi 1950ndate Ameerika popkultuur – James Deani filmid, näiteks "Põhjuseta mässaja", ning ka näiteks "American Graffiti". Raggarid tegutsesid peamiselt nädalavahetustel, alates reede õhtul tööpäeva lõpust kuni pühapäevani, kuna neil oli autode jaoks vaja tööl käia.
Raggare'de kohustuslik element on 1950.–1970. aastate Ameerika autod. Rootsis on kõige levinumaks raggare'de autoks (raggarbil) 1960ndate Pontiac Bonneville – neid on Rootsis palju, odavalt saada, ning nendes on palju ruumi, et raggare'd oma sõpradega saaksid kruiisida. Mõnikord on raggare'sid seostatud hot-rodderitega, kuid erinevalt Ameerika hot-rodderitest, kes oma autosid palju tuunivad, Rootsi raggare'd seda üldiselt tegema ei pea, kuna Rootsis on Ameerika auto ka tehasekonditsioonis muudest autodest palju silmapaistvam. Mõned raggare'd sõidavad ka selle perioodi Euroopa autodega, näiteks Opel Rekord P2 on populaarne, kuna see meenutab 1950ndate Cadillace. Raggare'dele on omane ka 1950-ndate rock'n'roll-muusika, näiteks Elvis Presley, Buddy Holly ja muud.
Tänu raggare'dele on Rootsis palju rohkem restaureeritud 1950ndate Ameerika autosid kui USAs endas, ning kuigi 1958. aastal müüdi Rootsis vaid kaks selle mudeliaasta Cadillaci kabrioletti, on tänapäeva Rootsis neid tänu raggare'dele nüüd üle 200. Tänagi tuuakse Rootsisse igal aastal umbes 4000–5000 vana Ameerika autot.
Raggare'de riietus ühtis paljugi 1950ndate rockabillydega: teksapüksid, valge T-särk, nahktagi või teksajakk ja kauboisaapad. Lisaks olid neil ka oma stiilis soengud, mida tehti Brylcreemi või mõne muu pumatiga. Raggare'de sümboliks on ka Konföderatsiooni lipp.
Rootsi meedia ei kujutanud raggare'sid just positiivses valguses – neid seostati alkoholi, kakluste, kihutamise ja tagaistmel seksimisega. Kuigi raggare'd olid suured pidutsejad ja tarbisid palju kanget alkoholi, oli üheks nende kirjutamata reegliks, et purjus peaga ei sõideta. Hiljem sattusid raggare'd tihti ka kaklustesse hipide ja punkaritega, millest laulis Rootsi punkbänd Rude Kids 1978. aasta laulus "Raggare is a Bunch of Motherfuckers". Kui inglise punkbänd Sex Pistols esines Stockholmis 28. juulil 1977, ootasid raggare'd kontserdisaali ees kontserdilt lahkunud noori tüdrukuid, kellel olid haaknõelad läbi põskede torgatud, ja tõmbasid need välja. Sex Pistolsi liikmed ise jõid samal ajal õlut, ning kuulnud sellest juhtumist, tahtis basskitarrist Sid Vicious minna välja raggare'dega kaklema, keegi soovitas ka raggare'dest limusiiniga üle sõita. Juhtum lõppes nii, et ürituse korraldaja kutsus politsei. Rude Kidski oli sunnitud ära jätma ühe väljamüüdud kontserdi, kuna kohalikul politseil polnud piisavalt inimjõudu, et raggare'sid eemale hoida. Ühe nende Stockholmis toimunud kontserdi ajal oli raggare'de ohjeldamiseks vaja seitse politseiautot. Kui 1977. aastal pidi Helsingborgi lähedal Klippani väikelinnas, mis oli raggare'de kants, esinema inglise punkbänd The Stranglers, ründasid neid umbes 400–500 raggare't, saagides mootorsaagidega enne kontserti katki nende instrumendid. Seepeale viskas bändi tuurimeeskond raggare'de autosid Molotovi kokteilidega. Taas pidi politsei sekkuma, ning The Stranglers eskorditi Rootsist välja. Järgmisel korral neid Rootsi ei lastud, kuna Rootsi võimud teatasid, et pole võimelised nende eest vastutust võtma.
Raggare'd tegutsevad veel praegugi, kuid erinevalt 1950.–1960. aastatest, kui raggare'd olid peamiselt noored mehed, siis tänased raggare'd on rohkem keskealised. Siiski on raggare-kultuuris säilinud väikelinnade ja töölisklassi päritolu.
180. aastad
180. aastad
180. aastad on aastad 180–189 pKr.
Loteristika
Loteristika on loteriipiletite kogumine.
180. aastad
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Pārsābād
Pārsābād on linn Loode-Iraanis Ardabīli provintsis, Pārsābādi maakonna keskus. Asub Aserbaidžaani piiri ääres.
180. aastad
Aastad: 180 181 182 183 184 185 186 187 188 189
Prostitutsioon
Prostitutsioon ehk prostitueerimine on seksiga kauplemine, seksuaal teenuste osutamine ja seesuguste teenuste osutamine teatud tasu või hüvitise eest. Prostitutsioon võimaldab klientidel saada mitmesuguseid seksuaalseid elamusi ilma oma tavapärast suhet ohustamata; prostituutidele pakub see võimalusi tulusaks teenistuseks. Prostitutsioon on osa ülemaailmasest seksitööstusest koos pornograafia, erootika ja muu seksiga seonduva kaubanduse, teeninduse ja meelelahutusega.
Mõisteid
Prostituut on seksitöötaja, prostitutsiooniga tegeleja ehk prostitueerija, seksiteenuse osutaja.
Klient on selles suhtes seksi ostja, seksiteenuse tarbija ja selle eest tasuja.
Vahendaja (inglise keeles pimp või madam) on prostituudi ja kliendi vahelise suhte ehk vastava tehingu korraldaja, turundaja, ettevõtja, agent; sutenöör on prostituudi kulul elav isik, kes võib olla ka vahendaja.
Ülekantud tähenduses võib prostitueerimine tähendada ka enesemüümist üldse: kellelegi meelepärane olemist omaenda põhimõtteid ja väärikust hüljates või mistahes kõlbeliselt ebaväärikat käitumist kasusaamise nimel.
Ajalugu
Prostitutsiooni on peetud sama vanaks kui inimühiskonda või maailma vanimaks elukutseks, ehkki on tähelepanekuid, et ka loomariigis esineb käitumist, mis teatud mõttes sarnaneb prostitutsiooniga. Nii näiteks võib üks sugupooltest, tavaliselt emane, keelduda kopulatsioonist, kuni teine sugupool pole talle toonud midagi väärtuslikku (toitu vms) või teinud muud kasulikku (pesa ehitamine vms). Taoline seksuaalne käitumine on loomariigis laialt levinud ning seda on täheldatud lülijalgsetel, kaladel, lindudel, imetajatel jpt.
Piiblis on prostitutsioonist mitu lugu: I Mo 38:15-18 (lugu Juudast ja tema prostituuti teesklevast miniast Taamarist), Jo 2:1 jj (lugu prostituudist nimega Raahab) jpm. Evangeeliumites esinevat Maarja Magdaleenat peetakse üldiselt samuti endiseks prostituudiks.
Ida-Aasias olid prostituudid sageli heade kommetega ja kõrgesti austatud. Hiinas võisid nad tantsida, laulda, mängida muusikariistadel, vestelda värssides jne. Seesugune kombestik levis alates 6. sajandist ka mujale, kujundades Jaapanis oiranide ja geišade, Koreas kisaengide  traditsiooni jne.
Vana-Kreeka ühiskonnas olid prostituudid sõltumatud ning sageli mõjukad naised. Eraldi kihi moodustasid hetäärid. 6. sajandil eKr rajas Solon esimese lõbumaja Ateenas. 5. sajandist eKr on teada ka hinnad: üks obool ehk kuuendik drahmi, mis oli umbes lihttöötaja päevapalk. Vana-Roomas oli sarnane prostituutide süsteem nagu Kreekaski. Impeeriumi laienedes arenes välismaalt toodud orjade kasutamine prostituutidena.
Euroopa keskajal arenes prostitutsioon peamiselt linnades. Linnade võimud piiritlesid sageli prostituutidele lubatavat ala: kohati tohtisid nad viibida vaid linnamüüridest väljaspool; kohati määrati nende jaoks kindlad tänavad ja piirkonnad. On teada ka palju keskaegseid lõbumaju nii Lõuna- kui ka Põhja-Euroopas. Eraldi kategooria moodustasid saunad, mis olid samuti prostitutsiooni teenistuses. 16. sajandi algusest muutus olukord järsult seoses Ameerikast saabunud süüfilise kiire levikuga. Saunad ja lõbumajad suleti, üldine hügieen halvenes seetõttu tunduvalt.
17.–18. sajandil arenes välja kurtisaanide staatus. Algselt oli kurtisaan (prantsuse keeles courtisane) feodaalse valitseja õuedaam või lemmik, kuid õige pea hakkas see mõiste tähendama kõrgemasse seltskonda kuuluvat ja mõjukat prostituuti.
Lõbumajad
Lõbumaja, avalik maja ehk bordell on prostitutsiooniga tegelev ettevõte.
Lõbumajad võivad olla selleks otstarbeks sisustatud ja kujundatud, seal võidakse pakkuda võimalusi mitmesuguste parafiiliate praktiseerimiseks, grupiseksiks vmt ning tulla vastu klientide muudele erilistele soovidele. Lõbumaja võib tegeleda ka üksnes prostituutidele ruumide rentimise ja turvateenuste osutamisega. Saksamaa suuremates linnades jm on sellisteks lõbumajadeks mitmekorruselised ühetoaliste korteritega elamud, Hollandis jm on levinud nn vaateaknaprostitutsioon. Prostituudid tegutsevad nendes enamasti sõltumatult ja omal käel.
Lõbumaja võib tegutseda muu tegevuse vormis, selle kattevarjus ja kaitse all. Prostituute võidakse pakkuda hotellides jm majutuskohtades; seksiteenuseid võidakse osutada saunades, massaaži- või habemeajamissalongides, mitmesugustes baarides jm. Mitmel pool pakutakse nn "õnneliku lõpuga" massaaži, Kagu-Aasias jm on levinud nn seebivahumassaaž (body massage), USA-s tähistab seksimassaaži eufemism full service; lõbumajadena tegutsevad Aasias karaoke- ja gogo-baarid jne.
Eraldi kategooria moodustavad sõjaväeüksusi saatvad välibordellid.
Tänavaprostitutsioon
Vabakutseline prostitutsioon on seksuaalteenuste pakkumine tänavatel, parkides, parkimisplatsidel, bensiinijaamades, sadamates, randades, baarides, restoranides, hotellides, klubides, diskoteekides ja muudes avalikes kohtades. Seksuaalteenuste osutamine toimub enamasti mujal (autos, korteris, hotellitoas vm).
Vabakutselisi prostituute võib leiduda ka suurtel rahvakogunemistel, pidustustel, festivalidel, spordivõistlustel, palverändurite peatus- ja sihtkohtades, sõjavägede peatus- ja puhkepaikades jm.
Eskortteenused
Eskortteenus võib tähendada prostituudi (call-girl) tellimise võimalust soovitud kohta telefoni või interneti teel.
Eskortteenus võib teises tähenduses olla ka vastava tasu eest kellegi saatmine, kaaslaseks olemine, kellegagi koos viibimine seltskondades, pidudel vm, niihästi koos seksimisega kui ka ilma selleta. Seda tüüpi eskort-teenus võib edasi areneda ka juba pikemaks suhteks, kooseluks ja perekonnaeluks.
LGBT jm variandid
Homoseksuaalseid teenuseid osutavad geiprostituudid võivad olla nii nägusad noormehed (inglise keeles hustlers, rent boys) kui ka naiselikud ladyboy 'd. Lesbiprostituudid on enamasti poisilikud tomboy 'd.
Ehkki enamasti on prostituudid naissoost, leidub näiteks Türgis, Egiptuses jm ka meesprostituute (gigolos), kes teenindavad rikkaid naisturiste.
Püha prostitutsioon
Templiprostitutsioon ehk religioosne prostitutsioon on mitmetes religioonides praktiseeritav (rituaalne) seksuaalteenuste osutamine palveränduritele või külastajatele.
Kokkupuuteta vormid
Mitmete prostitutsiooni vormide puhul pakutakse seksiteenuseid ilma vahetu kehalise kokkupuuteta.
Piilumine (peep-show) on klientidele antav võimalus vaadata erootilist etendust või seksimist, olles ise varjus ja ennast rahuldades.
Telefoniseks on võimalus tasulisele telefoniliinile helistades vestelda seksiteenuse osutajaga erootilistel teemadel, samal ajal ise ennast seksuaalselt rahuldades.
Küberseks on enamasti prostituudi erootiline tegevus veebikaamera ees, mida kliendid võivad siis tasulisel kanalil jälgida ja ennast rahuldada. Sellele võivad lisanduda ka mitmesugused suhtlemisvõimalused, klientide omapoolsed kommentaarid, soovide avaldamine jne, kuni mõlemapoolse suhtlemiseni.
Majanduslikud aspektid
Prostitutsiooni aastane kasum võib hinnanguliselt olla üle 100 miljardi dollari. Ehkki need käibed ja kasumid ei ole enamasti maksustatavad, võib prostitutsioon sellegipoolest olla majanduslikult oluline faktor paljudele piirkondadele, stimuleerides turismi, transporti, majutusteenuseid, meelelahutust, alkoholimüüki jpm.
Reeglina minnakse vaesematest piirkondadest seksiteenuseid osutama rikkamatesse, neid teenuseid tarbima aga tullakse seksituristidena rikkamatest piirkondadest vaesematesse.
Legaalsed aspektid
pisi| Prostitutsioon [[Euroopas {{legend|darkgreen|Roheline – lubatud }} {{legend|darkblue|Sinine – lubatud, kuid korraldatud prostitutsioon on keelatud }} {{legend|darkred|Punane – keelatud }} {{legend|darkorange|Oranž – ??? }}]] Prostitutsioon võib olla õigusaktidega keelatud või mitmel viisil reguleeritud, praktikas aga võivad aga tihtipeale kehtida hoopis omad reeglid ja tavad. Nõukogude Liidus polnud prostitutsioon kuidagi reguleeritud, ometi oli see keelatud ja praktiliselt olematu. Tais on prostitutsioon ametlikult keelatud, ometi see tuntud kui üks seksiturismi sihtmaid. Venemaal oli kuni 1909. aastani prostituutide registreerimine ja nende allutamine regulaarsele meditsiinilisele kontrollile korraldatud nn kollaste passide  alusel.
Seksi müümine ehk prostitueerimine on keelatud paljudes maades. "Rootsi mudel" (ehk "Põhjamaade mudel") keelab seksi ostmise. Eestis on keelatud seksi vahendamine. Sagedasti on keelatud prostitutsiooni reklaamimine. Enamasti on seatud sellega tegelemiseks vanusepiirangud, kohalikud omavalitsused võivad määratleda selleks lubatud piirkondi jne.
Inimlikud aspektid
Prostituut ei pea olema kellegi kindel elukutse ega amet. Tähelepanuavaldused, kingitused ja toetused kuuluvad armu- ja intiimsuhete juurde endastmõistetavalt. Martin Luther olevat öelnud, et abielu ongi sama mis hooramine.
Prostituut võib olla ka abielus, tal võivad olla lapsed ja perekond. Prostitueerimist ei kiideta kuskil küll heaks, kuid seda võidakse taluda. Paljudes piirkondades polegi nende selget eristamist ega üldse seesuguseid mõisteid.
Enamasti saavad prostituudid ise oma kliente valida ja ka neil on tunded – nad võivad saada orgasme, tunda naudinguid, suudelda ja kallistada ning nad võivad oma klientidesse ka armuda. Vastastikuse kiindumuse puhul võidakse ka abielluda.
Prostitutsiooniga tegelemine ei ole midagi lõplikku ning prostituudid võivad teha karjääri meelelahutus- või seksitööstuses, modellina, pornofilmides mängides või hoopis omaenda lõbumaja pidades; aga nad võivad jätkata ka mistahes muul alal tegutsedes.
Prostitutsioon võib olla küll tulus, aga ka ohtlik tegevus. Seksiteenuse osutaja on kaitsetus seisundis, ta on sõna otseses mõttes alasti. Vägivald prostituutide suhtes on sagedasem nendes maades ja piirkondades, kus neid peetakse põlastusväärseiks. Legendaarseks on saanud prostituute tapvad sarimõrvarid nagu Rappija Jack (Jack the Ripper) jmt.
Prostituutide õiguste kaitsmisega tegelevad mitmed organisatsioonid. 2003. aastast tähistatakse 17. detsembrit kui seksitöötajate vastu suunatud vägivalla lõpetamise päeva. "Punane vihmavari" on seksitöötajate õiguste kaitse sümbol Euroopas. Amnesty International võttis 2015. aastal seksitöötajate õigused kaitse alla inimõigustena.
Pühakoda
Pühakoda on mõiste, mis hõlmab Eestis kehtiva tähenduse kohaselt universaalsena kõiki usutunnistuselt, arhitektuurilt ja traditsioonidelt erinevaid kultusfunktsiooniga ehitisi. .
190
190. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad 180. aastad - 190. aastad - 200. aastad 210. aastad 220. aastad 230. aastad 240. aastad
Aastad: 185 186 187 188 189 - 190 - 191 192 193 194 195
Deyvid Oprja
Deyvid Oprja (sündinud 17. veebruaril 1982 Tallinnas ) on eesti endine mäesuusataja.
Ta lõpetas aastal 2001 Gustav Adolfi Gümnaasiumi.
Ta osales 2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos (suurslaalomis katkestas ja slaalomis vigastuse tõttu ei startinud) ja 2010. aasta taliolümpiamängudel Vancouveris (suurslaalomis sai 66. koha ja slaalomis katkestas).
Ferridromofiilia
Ferridromofiilia on raudteepiletite kogumine ja uurimine.
Kassivere
Kassivere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Kauri Kõiv
Ta esindas Elva Suusaklubi; tema treener oli Hillar Zahkna. Tippsportlase karjääri lõpetas ta märtsis 2019.
Eesti kaitseväes on tal seersandi auaste.
27px Olümpiamängudel
2014 Sotšis
Sacco di Roma
Sacco di Roma (itaalia keeles: Rooma rüüste, riisumine) oli Rooma rüüstamine Saksa palgasõdurite poolt 1527. aastal, Cognaci liiga sõjas.