cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti Rahvuslik Liikumine
Liikumise sünd
18. aprillil 2006 ilmus ajalehtedes Sakala ja Võrumaa Teataja artikkel, milles ERL-i algatajad Ain Saar ja Aavo Savitsch teatasid, et kavatsevad luua uue poliitilise liikumise. 14. aprillil oli Internetis avatud loodava liikumise esimene veebileht ja 23. aprillil foorum. Järgnevatel nädalatel kutsusid Savitsch, Saar, Tiit Madisson ja Jüri Liim kõiki Eesti rahvuslasi ERLiga liituma ning teatasid, et liikumise esmaseks eesmärgiks saab Tõnismäe pronkssõduri kõrvaldamine.
20. mail toimus Tõnismäel Tiit Madissoni ja Aavo Savitschi korraldatud sanktsioneerimata meeleavaldus, millega taotleti pronkssõduri teisaldamist Tallinna kesklinnast. Pealtnägijad ütlesid Postimehele, et tipphetkel osales üritusel sadu inimesi.
1. juulil toimus Jõgevamaal Puurmani kultuurikeskuses ERL-i ametlik asutamiskoosolek, kus liikumise juhiks valiti Anti Teraväe. Juhatusse valiti Jüri Böhm, Alar Ehala, Martin Helme, Ene-Liine Kess, Ain Saar ja Kadri Säre. Asutamiskoosoleku alguseks oli ERL-i liikmeks astunud 89 inimest. Helme sõnul oli Puurmanisse kohale tulnud veidi üle kolmekümne selleks ajaks ERL-iga liitunu, lisaks tosinkond külalist. Asutamisakt sai 25 allkirja.
Tegevus 2006
5. juulil kogunenud ERL-i värske juhatus tervitas Venemaa presidendi soovi koondada etnilised venelased nende ajaloolisele kodumaale ning teatas, et Eesti valitsus peab sellele kaasa aitama. Samuel Golomb esitas selle peale mõned retoorilised küsimused ja tegi kaitsepolitseile avalduse, milles palus analüüsida ERL-i seisukohtasid. Menetluse alustamisest keeldusid nii kaitsepolitsei kui ka Ida politseiprefektuur. ERL märkis oma vastuses, et ei ole kunagi ega kusagil propageerinud inimeste vägivaldset väljasaatmist ning Golombi küsimustel ei ole nende avaldusega mingit seost.
18. juulil saatis ERLi juhatus justiitsminister Rein Langile kirja, milles teda kutsuti vajaduse korral täiustama avaliku korra tagamise seaduseelnõud. Justiitsminister lubas oma vastuses, et ERLi tehtud ettepanekuid kaalutakse tõsiselt.
27. juulil nimetas ERL Keskerakonda ja Rahvaliitu riigireeturiteks, sest need erakonnad tähistasid Narva "vabastamise" 62. aastapäeva. Keskerakonna esimees Edgar Savisaar õigustas, et seda tehes järgiti Res Publica eeskuju.
18. augustil teatas ERL, et peab vajalikuks desovetiseerimise ja dekoloniseerimise poliitika käivitamist läbikukkunud integratsioonipoliitika asemel.
20. augustil tegi ERL-i juhatus Riigikogule ettepaneku kuulutada 28. juuni Eesti Vabariigi taastamise päevaks ning riiklikuks pühaks, sest 1992. aasta 28. juunil toimus rahvahääletus, millega taastati Eesti Vabariik õigusliku järjepidevuse alusel. Nõmme valitsuse peaminister Ahti Mänd väitis, et ERL eksib.
24. augustil tegi ERL-i juhatus Riigikogule ja valitsusele ettepaneku võtta tagasi allkiri piirilepingult, millest Venemaa oli juba lahti öelnud.
29. augustil avaldas ERL arvamust, et kaitsepolitsei peaks uurima meedias korduvalt esinenud väiteid, mille kohaselt mõjutati kohalike omavalitsuste juhte hääletama ühe või teise presidendikandidaadi poolt.
20. septembril korraldati Toompeal väike miiting ja edastati ERL-i, Tartu Rahu Põlistamise Seltsi ja rühmituse Alati Ustav ühispöördumine, millega toetati Teises maailmasõjas kommunismi vastu võidelnud Eesti kodanike võrdsustamist Eesti Vabadussõjast osavõtnutega.
21. septembril korraldati Estonia teatri hoovis kõnekoosolek, millega meenutati 1944. aasta sügisel kahe okupatsiooni vahele jäänud vabadusepäevi.
23. septembril nõuti Estonia teatri juures presidendi otsevalimisi ning protesteeriti mõlema tolleks hetkeks alles jäänud kandidaadi, Arnold Rüütli ja Toomas Hendrik Ilvese, valimise vastu.
14. oktoobril kogunes Rahvusraamatukogus ERL-i üldkogu, kus tehti valik kahe programmieelnõu vahel. Pärast seda, kui üldkogu ei toetanud Saare ja Savitchi eelnõud, eemaldusid liikumisest selle ellukutsujad Ain Saar, Aavo Savitsch ja Kalle Lindi. Savitsch nimetas toimunud üldkogu, kus oli kohal 27 ERL-i liiget, farsiks ning avaldas arvamust, et liikumise juht Anti Teraväe on kaitsepolitsei mõjuagent, kes on saanud ülesandeks summutada igasugune rahvuslik algatus ja muuta ERL seksuaalvähemuste klubiks, kuigi vastuvõetud programm sätestas selgelt, et ERL seisab traditsiooniliste perekonnaväärtuste eest.
2. novembril asetasid ERL-i esindajad hingedepäeva puhul pärja ning leinaküünlad Tallinna Reaalkooli kõrval asuvale Vabadussõjas langenute mälestussambale.
15. novembril teatas ERL, et valitsus plaanib integratsiooni nime all venestusprogrammi ning seda peaks hakkama uurima kaitsepolitsei. Rahvastikuministri nõunik vastas, et kava ei ole veel heaks kiidetud. ERL-i poolt nimetatud kitsaskohad eemaldati hiljem integratsiooniprogrammi töökavast.
Hilisem tegevus
Märtsiküüditamise aastapäeval 2007 viisid ERL-i juhatuse liikmed Jüri Böhm ja Henn Põlluaas Tõnismäele punaarmee terrori ohvrite mälestuseks sümboolse okastraadist ahelatega pärja, millel oli kiri "Eesti rahva mõrtsukatele". Tõnismäel aastapäeva tähistanud venelased tungisid eestlastele kallale, takistasid pärja panekut, lõhkusid sellel oleva kirja ja lindid ning sõimasid pärjapanijaid, politseid kui ka tervet eesti rahvast fašitideks. Politsei erirühm (märulipolitsei) sekkus ja lasi ERL-i liikmetel asetada pärja kuju jalamile. Järgnes uus rünnak, mille käigus politseiahelikust läbi tunginud kremlimeelsed Öise vahtkonna aktivistid varastasid pärja ära. Politsei pidas kinni kaks kallaletungijat, kelle vastu alustati kriminaalmenetlus, kuid karistust neile teadaolevalt ei järgnenud.
Eesti Rahvuslik Liikumine alustas 29. aprillil 2007 internetis allkirjade kogumist Tallinna linnapea Edgar Savisaare vastu, kes süüdistas pronksiöö sündmustes valitsust, ning 9. maiks oli kogunenud juba 98 200 toetusavaldust ERL-i pöördumisele. ERL rõhutas, et ajal, mil Eesti rahvas peab toetama oma valitsust ning mõistma kategooriliselt hukka mitu ööd kestnud marodööritsemise, tegeleb Tallinna linnapea jõudsalt Eesti riigiesindajate mustamise ning marodööride õigustamisega ning nõudis Savisaare tagasiastumist. Savisaar teatas, et allkirja andnud isikud ei ole tema valijad ja keeldus linnapea kohalt tagasi astumast.
Septembris 2007 toimus kolmas ERL-i üldkoosolek, kus valiti liikumise uueks juhiks Henn Põlluaas. Üldkoosolek kinnitas liikumise programmilised seisukohad. Rahvuslaste programm rõhutas, et Eesti on ainus koht maailmas, kus eestlastel kui põlisrahval on eelisõigus ja kohustus luua tingimused oma rahvuse, keele ja kultuuri kestvaks arenguks ning rahvuslikuks julgeolekuks ning Eesti riigi ülesanne on tagada just nende kohustuste kõrvalekaldumatu täitmine.
27. novembril 2007 korraldas ERL koos Tartu Rahu Põlistamise Seltsi ja Soome rahvuslike ringkondadega (Aluepalautus, Suomen Karjalan Palautus ja Pro Karelia) ühisaktsiooni, millega märgistati mere põhja lastud roostevabast riigilippudega ära Soome lahe mediaanjoon, kus asus Eesti ja Soome merepiir kuni 1994. aastani, mil see Lennart Meri initsiatiivil ja ilmselgelt Venemaa huvides tagasi tõmmati. ERL deklareeris, et praegune vähendatud merepiir on Eesti huvisid kahjustav ning kehtestatud põhiseadust rikkudes, soomlased taunisid, et merepiir tõmmati nii Soome kui Eesti poolelt tagasi ilma igasusuguse avaliku aruteluta ja võimudepoolese põhjenduseta.
4. oktoobril 2008 toimus ERL-i kolmas üldkoosolek, millel valiti liikumise juhiks Martin Helme. Eesti Rahvuslik Liikumine toetas Vaba-Sõltumatu Kolonni Nr. 1 poolt tehtud algatust Harald Nugiseksi autasustamiseks Eesti Rahva Tänumedaliga.
19. aprillil 2010 esitas ERL koos Eesti Leegioni Sõprade Klubi ja Eesti Iseseisvusparteiga Tartu Linnavalitsusele ja linnavolikogule pöördumise, kus nõuti Tartus asuva Punaarmee monumendi eemaldamist praegusest asukohast.
ERL-i liikmed Martin Helme, Henn Põlluaas, Aivar Koitla ja Sten-Hans Vihmar kandideerisid 2011. aasta Riigikogu valimistel üksikkandidaatidena. Helme sai oma ringkonnas 1753 (2,5%), Põlluaas 293 (0,6%), Koitla 282 (1%) ja Vihmar 155 (0,3%) häält.
30. aprillil 2011 Tallinnas toimunud ERL-i üldkoosolekul valiti liikumise uueks juhiks Aivar Koitla. Juhatusse valiti Martin Helme, Henn Põlluaas, Sten-Hans Vihmar ja Ruuben Saal.
Suvel 2011 toimus kohtumine lagunemise äärel oleva Rahvaliidu juhtidega ning lepiti kokku võimaliku koostöö osas. Konsultatsioonidel jõuti otsusele ühendada mõlemad organisatsioonid.
18. veebruaril 2012 Tallinnas toimunud Eesti Rahvusliku Liikumise (ERL) üldkoosolekul otsustati heaks kiita ühinemisotsus Rahvaliiduga, et luua uus erakond. ERL liikmed kiitsid heaks loodava erakonna programmi ja nime. 24. märtsil kiitis need heaks ka Rahvaliidu kongress ja kahe organisatsiooni põhjal sündis Eesti Konservatiivne Rahvaerakond. Ühinemisprotsessi lõpuni jätkas ERL-i juhi kohal Aivar Koitla, juhatusse valiti veel Alar Ehala, Martin Helme, Merike Lillenberg, Aigar Põder, Henn Põlluaas, Ruuben Saal ja Sten-Hans Vihmar.
2008-2013 tegutses ka samanimeline mittetulundusühing. Kuid ERL-i ning mittetulundusühingu juhatused olid erinevad, mõlema juhatusse kuulus vaid Martin Helme.
Maakond (Norra)
pisi|300px|Norra maakonnad
Praegused maakonnad
Alates 2020. aastast on Norra jaotatud 11 maakonnaks.
Ajalugu
pisi|300px|Norra maakonnad (1972–2017)
Aastal 1308. tulid kasutusele läänid (len). 19. veebruaril 1662 nimetati läänid ümber ning võeti kasutusele nimetus amt. 1. jaanuarist 1919 kannavad nad nimetust fylke.
Pirita valgustatud terviserajad
Pirita valgustatud terviserajad on Pirita jõe kaldal asuvad 7,2 kilomeetri kogupikkusega ühendatud terviserajad.
Asukoht
Pirita valgustatud terviserajad asuvad Tallinnas Pirita linnasosas Pirita jõe mõlemal kaldal. Jõe vasakul kaldal asuv osa terviseradadest jääb Pirita Velodroomi ja Lükati silla vahelisele alale ning paremal kaldal asuv osa Kloostrimetsa ja Lükati tee vahelisele alale.
Loodus
Pirita terviserajad on loodud Pirita jõeoru maastikukaitse alale. Rajad asuvad peamiselt metsastunud luidetel, kuid jõe vasakul kaldal enne Lükati suusasilda asub väike osa rajast madalikuniidul.
Pirita jõeoru kallastel kasvavad 150–200-aastased männikud, kus on ligi 650 taimeliiki ja üle 120 linnuliigi. Kaitsealustest taimeliikidest võib rajaäärses metsas kohata roosat merikanni, aas-karukella, balti sõrmkäppa, roomavat öövilget ja laialehist neiuvaipa. Kaitseala on ka tähtis imetajate liikumiskoridor ning oluline suvine toitumiskoht nahkhiirtele.
Jõe vasaku kalda metsa vahel asuva terviseraja teekatteks on peamiselt saepuru, millele on võimalik talvel luua suusarada. Jõe paremal kaldal Ambrose mäest üleval vahetub teekate saepurust mulla ja kruusa vastu.
Tegevused
Pirita terviseradadel on võimalik tegeleda jooksmise, jalutamise, suusatamise, fitnessi/harrastusvõimlemise ja rattasõiduga.
Lisaks on raja ääres 3 jõulinnakut ja 2 veintusseina. Kochi kabeli jõulinnak asub Pirita jõe vasakul kaldal velodroomist ligikaudu 200 meetri kaugusel terviseraja ääres. Antud jõulinnak koosneb 7 elemendist: Monkey-Bar koos kaldredeliga, lõuatõmbekang, lõuatõmbepuur (3 erinevat kõrgust), kolmnurkne lõuatõmbekang, madalad rööbaspuud, kõrged rööbaspuud ja Dragonflagi kõhulihaste pink. Teine ehk Lükati jõulinnak asub samuti Pirita jõe vasakul kaldal Lükati suusasilla kõrval. See koosneb ühest puidust elemendist. Kolmas linnak ehk Kloostrimetsa jõulinnak asub jõe paremal kaldal ligi ligikaudu 2,5 km kaugusel Velodroomist ning koosneb 4 elemendist: Monkey-Bar koos kaldredeliga, 2 lõuatõmbekangi, suured rööbaspuud kahel kõrgusel ja Dragonflagi kõhulihaste pink. Mõlemad venitusseinad asuvad Pirita Spordikeskuse kõrval.
Vaatamisväärsused
Vaatamisväärsustena on terviseradade ääres Kose suvemõisa elumaja, tall-tõllakuur, ait ja paviljon ning Kochide kabel koos perekonnakalmistuga. Need kultuurimälestised loodi 18. sajandil ning on osa Kochide perekonnale kuulunud suvemõisa kompleksist. Mõisa seostatakse peamiselt 1941. aastal seal toimunud NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi poolt teostatud hukkamisega.
alt=|pisi|Kose suvemõisa varemed
Carl Snoilsky
Krahv Carl Johan Gustaf Snoilsky (8. september 1841 Stockholm – 19. mai 1903 Stockholm) oli Rootsi luuletaja ja diplomaat.
Vabadust ja armastust ülistavale luulekogule "Dikter" (1869) järgnesid kõrgsaavutusena Théophile Gautier' ja Charles Baudelaire'i mõjulised itaalia- ja hispaaniaainelised "Sonnetter" (1871). Hilislooming on konservatiivne ("Nya Dikter", 1881).
Snoilsky on maetud Stockholmi Solna kalmistule.
Možga
Možga on linn Venemaal Udmurdi Vabariigis, Možga rajooni keskus. Asub Sjuginka jõe ääres.
Možga asula tekkis klaasitehase juurde 1835. aastal, 1926 sai linnaõigused.
Guinea-Bissau riigipeade loend
Guinea-Bissau riigipeade loend loetleb iseseisva Guinea-Bissau riigipead alates iseseisvumisest Portugali võimu alt 1973. aastal.
Guinea-Bissau riigipeaks on president.
Noah Cyrus
pisi|Noah Cyrus (2018) Noah Lindsey Cyrus (sündinud 8. jaanuaril 2000 Nashville'is Tennessee osariigis) on USA laulja ja näitleja. Ta debüütsingel "Make Me (Cry)" koos inglise muusiku Labrinthiga ilmus 2016. aastal. Laul jõudis edetabelis Billboard Hot 100 46. kohale. Ta esimene stuudioalbum "The Hardest Part" anti välja 16. septembril 2022. aastal.
Noah' esimene filmiroll oli juba kaheaastaselt, kui ta kehastas Gracie Hebertit oma isa telesarjas "Doc". Ta oli taustatantsija õe Miley 2009. aasta filmis "Hannah Montana: The Movie" ja mängis Disney Channeli sarja "Hannah Montana" (2006–2011) kuues jaos väikesi kõrvalosi. Tal oli roll 2008. aasta filmis "Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out?". Tema esimene peaosa oli Jaapani joonisfilmi "Ponyo mäe otsas" (2008) ingliskeelses dubleeringus. Koos Frankie Jonasega (Kevin, Joe ja Nick Jonase noorem vend) laulis ta ka filmi tunnuslaulu ingliskeelset versiooni.
Filmograafia
2003–2004 – "Doc" (Gracie Herbert 9 jaos)
2006–2010 – "Hannah Montana" (eri rollid 6 jaos)
2008 – "Mostly Ghostly: Who Let the Ghosts Out?" (halloween 'i-kostüümis laps, väike kõrvalosa)
2008 – "Ponyo mäe otsas" (Ponyo, peaosa)
Pargas (linn)
Parainen (soome) ehk Pargas (rootsi) on linnaks nimetatav omavalitsusüksus Soomes Päris-Soome maakonnas rannikul ja Saaristomere saartel.
Kameruni riigipeade loend
Kameruni riigipeade loend loetleb Kameruni riigipead alates 1960. aastast, kui Prantsuse Kamerun iseseisvus. 1961 vabanes koloniaalvõimu alt ka Briti Kamerun; selle lõunaosa liitus Kameruniga, põhjaosa aga Nigeeriaga.
Pargas (linn)
Aastal 2021 oli Paraisil 15 086 elanikku ja elanikest 54,9 % olid rootsikeelsed.
Suuremad saared on Storlandet (72 km²), Ålönsaari (70 km²), Kyrklandet (64 km²), Kirjalansaari (49 km²), Lillandet (38 km²), Stortervolandet (37 km²), Lemlax (34 km²), Huvudlandet (31 km²), Attu (20 km²), Norrskata (15 km²), Kirjais (10 km²) ja Keisitö (10 km²).
Nimest
Seetõttu et enamiku Paraisteni elanikest on rootsikeelsedundefined soovitab Kotimaisten kielten keskus et teiste võõrkeelde kui soome sugukeelde juhul kasutatakse nimetust Pargas.undefined Soome keeles pööratakse Parainen mitmuses ja alalütleva käänega: näiteks genetiiv on Paraisten (ei Paraisen) ja asukohakääne Paraisilla (ei Paraisessa).mh
Ajalugu
2009. aastal liideti Paraisteniga Nauvo (rootsi: Nagu), Korppoo (Korpo), Houtskari (Houtskär) ja Iniö ning omavalitsuse nimeks sai Länsi-Turunmaa (Väståboland). 2011. aastal võeti nimeks taas Parainen. Enne 2009. aasta laienemist olid Paraisteni linna elanikest 54% on rootsikeelsed.
Vaata ka
pisi|Liinibuss saarestikus
pisi|Pargasi kesklinn
Keldrimäe
Keldrimäe on asum Tallinnas Kesklinna linnaosas. Asum piirneb põhjas Torupilli asumi, lõunas Juhkentali asumi, edelas Veerenni asumi, läänes Sibulaküla asumi ja loodes Maakri asumiga. Keldrimäe asumi pindala on 0,35 km2.
Keldrimäe asum on saanud nime väikse Keldrimäe tänava (praegune Vana-Keldrimäe tänav) järgi. Sellele tänavale pandi omakorda nimi suure betoonkeldri järgi, mis asus selle tänava ääres. Keldrimäe on ajalooliselt kuulunud Juhkentali piiridesse ning seetõttu oli Keldrimäe kohanimi pikka aega vähe tuntud. Keldrimäe nimi hakkas laiemalt levima alles siis, kui piirkonda hakati ehitama paneelmaju.
Elanikkond
Keldrimäe asumi rahvaarv on aastatel 2011–2017 järjest kasvanud. 2016. aastal moodustasid 0–17-aastased asumi elanikkonnast 12–17%, üle 68-aastased moodustasid 10–19%. Samal aastal jäi eestlaste osakaal 50–79% vahele.
Olulisemad objektid
Keldrimäe asumi territooriumile jäävad Keskturg ja Jumalaema Sündimise (Kaasani pühakuju) kirik.
Haridus ja kultuur
Keldrimäe asumis asuvad Temnikova ja Kasela galerii (Lastekodu 1) ning Tallinna Keskraamatukogu võõrkeelse kirjanduse osakond (Liivalaia 40).
Keldrimäe asumi tänavad
Praegust Keldrimäe tänavat on varem nimetatud Israeli tänavaks (1881–1954) ja Turu põiguks (1954–1991). Keldrimäe asumis asuvad veel Gildi tänav, Imanta tänav, Jakobi tänav, Juhkentali tänav, Friedrich Reinhold Kreutzwaldi tänav, Lastekodu tänav, Liivalaia tänav, Liivamäe tänav, Mardi tänav, Odra tänav, Tartu maantee, Torupilli ots, Turu tänav, Vana-Keldrimäe tänav, Vana-Liivamäe tänav, Veski tänav ja Võlvi tänav.
Ajalugu
Keldrimäe piirkonna asustusajalugu ulatub kaugesse aega. 1979. aastal avastati asumist umbes 2300 aasta vanune tulease. Keskajal asus selles piirkonnas suurem asula, mida kutsuti Pleekmäe eeslinnaks. Kõige vanemad andmed selle eeslinna kohta pärinevad 1536. aastast, mil seda kohta mainiti Blecke nime all. Hiljem on seda piirkonda tähistatud ka Bleeksbergi ja Bleichbergi nime all.
Juba 13. sajandil asus praeguse Juhkentali tänava kohal vesiveski, mida kutsuti Tiigiveskiks. Esialgu kuulus see veski Mihkli nunnakloostrile, kuid 1354. aastal ostis Tallinna raad selle ära. Raad müüs vesiveski hiljem nahaparkalitele, kes rajasid sinna valgenaha- ja seemisnahatöökoja. Tiigiveski sattus 1828. aastal uuesti Tallinna rae omandusse ning seal töötas kuni 1843. aastani paberiveski, seejärel 1886. aastani viljaveski.
Vene sõjaväelaste tarbeks rajati 1721. aastal (teistel andmetel 1749. aastal) Jumalaema sündimise (Kaasani) kirik. Tallinna Kaasani kiriku juures asus 1960. aastateni Kaasani väljak ning seal kõrval asus ka mitu elumaja, millest ühes sündis 1929. aastal Aleksei Ridiger (hiljem Venemaa patriarh Aleksius II).
1949. aastal rajati asumisse Tallinna Keskturg, mis tegutseb praegugi.
Daniel Katz
Daniel Katz (sündinud 25. novembril 1938 Helsingis) on juudi päritolu Soome kirjanik. Ta kirjutab soome keeles.
Ta on kirjutanud romaane, novelle, näidendeid, kuuldemänge ja telesarju. Tema teoseid on tõlgitud saksa, rootsi, eesti, ungari ja tšehhi keelde.
Ta on pälvinud 1977. ja 2009. aastal Soome riikliku kirjandusauhinna, 1969. aastal J. H. Erkko auhinna ja 2015. aastal Pro Finlandia medali.
Muusikateadlaste loend
Siin on loetletud muusikateadlasi.
A
Matthew Arndt - Hermann Abert - Theodor Adorno - Aare Allikvee - Arnold Alšvang - Sona Andreasyan - Elmar Arro - Evi Arujärv - Helga Aumere
B
Milton Babbitt - Brian Black - Poundie Burstein
C
William Caplin - Klaas Coulembier - Diego Cubero
D
Guillaume Dufay
E
Charris Efthimiou - Valeria Erendi - Anne Erm
G
Michael Gardiner - Boriss Gasparov
J
- Tiina Jaaksoo - Timothy Jackson - Jing Fang - Virge Joamets - Edward Jurkowski - Tiia Järg
L
Vytautas Landsbergis - Rein Laul - Karl Leichter - David Lidov - Airi Liimets - Maia Lilje - Urve Lippus - Gerhard Lock - David Lodewyckx - Charity Lofthouse
M
François-Bernard Mâche - Joshua Mailman - Kaire Maimets-Volt - Nathan Martin - Adolf Bernhard Max - Rowland Moseley - Veijo Murtomäki
N
Leonhard Wilhelm Johann Neuman - Ndubuisi Emmanuel Nnamani - Leo Normet
O
Cecilia Oinas - Triinu Ojamaa - Harry Olt - Janika Oras - Michael Oravitz
P
Vilma Paalma - Kristel Pappel - Wayne Petty - Ene Pilliroog - Mare Põldmäe - Margus Pärtlas - Žanna Pärtlas - Andres Pung
S
Hillar Saha - Leo Semlek - Toomas Siitan - Frank Samarotto - Stephen Slottow - Peter Smith - Robert Snarrenberg - Tal Soker - Petter Stigar - Raili Sule - Lauri Suurpää - Avo Sõmer
T
- Philip Tagg - Herbert Tampere - Eero Tarasti - Helju Tauk - Tiia Teder - Juri Tjulin - Aare Tool - Oivi-Monika Topman - John Tungal - Helga Tõnson - Harry Tõnuri
V
Artur Vahter - Merike Vaitmaa - Steven Vande Moortele - Artjom Vargaftik - Audra Versekenaite - Roberta Vidic - Eduard Visnapuu - Allan Vurma - Olli Väisälä
Harilik palderjan
Harilik palderjan (Valeriana officinalis) on palderjaniliste sugukonda palderjani perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Nimetus
Palderjani (Valeriana officinalis) rahustavat ja und soodustavat toimet tunti juba antiikajal. Palderjani nimetus tuleneb ladinakeelsest sõnast valere – terve olema. Eesti keelde on nimetus tulnud saksakeelse nimetuse baldrian kaudu. Palderjani rahvapärased nimetused on veel kassiviinad, kinnirohi, paldrijaan, rabandusrohi, valerjan, vallerjaana ja ülekäijarohi. 1. sajandil pKr nimetas Dioscorides taime nimetusega phu, mis pidi peegeldama palderjani ebameeldivat lõhna.
Levik ja kasvukohad
Palderjan on Eesti puisniitude, soode, võsade ja ojade kallastel üsna levinud taim.
Morfoloogia
Harilik palderjan on püsik. Taime varre pikkus on 50–100 (135) cm ja vars on seest õõnes. Lehed asuvad varre allosas rosettidena. Lehed on paaritusulgjad ja saledad, koosnedes 2–11 lehekesest, enamasti on tipmine leheke teistest väiksem. Taime risoom on jäme ja aromaatne. Sirmjas sarikõisik on suhteliselt tihe, harunev, õied valged või roosad, lõhnavad. Õitseaeg juunist augustini (harva kuni septembrini).
Droog
pisi|[[Palderjanijuured (Valerianae radix)]]
Droogiks on palderjanijuur. Droogiks kasutatakse risoomi ja juurte segu. Eesti Farmakopöa järgi peab peenestamata droog sisaldama vähemalt 0,5% ja peenestatud droog vähemalt 0,3% eeterlikku õli. Droogi kogutakse sügisel. Pärast kogumist raputatakse taim mullast puhtaks ning maapealsed osad lõigatakse risoomi lähedalt maha (maapealseid osasid ei kasutata). Seejärel lõigatakse risoom pikuti lõhki või neljaks ning kuivatatakse temperatuuril 30–35 °C. Droogi lõhn on tugev ja väga iseloomulik ning maitse on vürtsikas ja kergelt mõrkjas.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas (Pea)valitsus oli NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee NSV Liidu relvajõududes ja sõjaväestatud asutustes vastuluurega tegelenud keskasutus.
Aastatel 1954–1960 kandis asutus nimetust NSV Liidu MN RJK Kolmas Valitsus; aastatel 1960–1983 NSV Liidu MN RJK ja NSV Liidu RJK Kolmas Peavalitsus ning aastatel 1982–1991 uuesti NSV Liidu RJK Kolmas Valitsus.
Harilik palderjan
Droog
Juured ja risoomid on kassidele ja ka rottidele väga atraktiivsed.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
NSVL Kolmandale (Pea)valitsusele allunud vastuluure ja isikkoosseisu lojaalsusega Nõukogude riigikorrale tegelesid Kolmandale Peavalitsusele allunud valitsuste, osakondade ja allüksuste kohta kasutati üldistavalt nimetust eriosakond.
Organisatsioon
Eriosakonna keskasutuse, NSV Liidu RJK 3. Peavalitsuse organisatsioon:
Ajalugu
Nõukogude sõjalise vastuluure juhid
Harilik palderjan
Droog
Palderjani müüakse mitmel kujul: kapslite, tablettide, tinktuuride, standardiseeritud tinktuuride, pressitud mahlade, mitmesuguste komplekspreparaatidena.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
Tšekaa eriosakondade loomine
1918. aastal moodustati VK(b)P KK büroo otsusega 19. detsember 1918 Nõukogude võimule alluva, kuid vägivaldselt võimu haaranud bolševikele mittelojaalse Venemaa Keisririigi sõjaväelaskonna kontrolliks Venemaa KP liikmete kontrolli all Ülevenemaalise Erakorralise Komisjoni koosseisus Venemaa SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuva tšekaa eriosakond (Особый отдел ВЧК при СНК РСФСР).
Harilik palderjan
Kasutamine
Harilik palderjan on tuntud kui rahustava, antidepressiivse ja krampe leevendava toimega taim. Toimib paljude närvisüsteemi haiguste korral, vähendab valu, soodustab und ning aitab stressi vastu. Rahvameditsiinis on seda soovitatud närvihaiguste (Nissi), hingepiinade (Saarde) ja venituste (Kose) vastu. Karksi kandis usuti, et palderjan on 12 haiguse rohi. Lisaks sai sest abi veel peavalu, menstruatsioonivaevuste, närvivalu ja närvilisuse põhjustatud kõhukrampide korral.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
Venemaa kodusõda
Eriosakonna esialgseteks ülesanneteks oli sõjaväes oli Venemaa Keisririigi sõjaväe baasil ja Punakaardi loodava uue revolutsioonilise tööliste ja Talupoegade Punaarmee ohvitserkonna lojaalsuskontroll ning sõjategevuse käigus valgekaartlastega sõjasaladuste kaitsmine. Eriosakonnad loodi Venemaa kodusõja rinnete, sõjaväeringkondade, laevastike, armeede, flotillide ja kubermangutšekaade koosseisus. (1917–1923)
Venemaa kodusõja rinnetel moodustati Punaarmee juures esimesed rinde tšekaa 15. novembril 1918, mille esimeheks määrati G.I. Bruno (Г. И. Бруно) ning 7. novembril nimetati rinde ja rindele alluvate väeosade tšekaad Lõunarinde eriosakonnaks.
Harilik palderjan
Toime inimese närvisüsteemi
GABA retseptoritele kinnitudes takistavad valereenhape, valerenoolhape ja atsetüülvalerenoolhape GABA lagunemist, selle tulemusel suureneb GABA hulk sünapsis ja see avaldab rahustavat toimet kesknärvisüsteemile.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
Tšekaa Salajas-operatiivvalitsuse eriosakond
14. jaanuaril 1921 moodustati Tšekaa Salajas-operatiivvalitsus, mille koosseisu liideti kõik operatiivosakonnad, sh eriosakond.
Harilik palderjan
Toime inimese närvisüsteemi
Valepotriaadid suurendavad keskendumis- ja töövõimet ja parandavat enesetunnet, kiirendavad une saabumist ja rahustavad samuti kesknärvisüsteemi. Taim kas ergutab või rahustab. Rahustav toime tuleb mitme aine koostoimest ja selle täpseid mehhanisme käesoleval ajal ei tunta.
Teda kasutatakse mitmesuguste närvisüsteemi häirete korral. Näiteks tusasus, hüsteeria, stress, ängistus, paanikahood, masendus, lapseea käitumishälbed ja õppimisraskused, väsimus, puudulik keskendumisvõime, kohanemisraskused, peapööritus, värinad, peavalu, migreen, vanurite närvisüsteemihäired, kõrge vererõhk, ärritunud jämesool, menstruatsioonivalud, PMS-i ja menopausi sümptomid, südamekloppimine jpm. Palderjani kasutatakse ka uimastitest või teistest rahustavatest ainetest võõrutamisel.
Rahutuse ravis kasutatakse palderjani koos liht-naistepuna ürdiga.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
Eriosakondade iseseisvumine
10. oktoobril 1930 liideti NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu juures asuva Ühendatud Riikliku Poliitvalitsuse eriosakonna koosseisu likvideeritud Idamaade osakond ja Vastuluureosakond.
Harilik palderjan
Toime inimese närvisüsteemi
Koos mõne muu droogiga kasutatakse teda lapseea aktiivsus- ja tähelepanuhäire sümptomite korral.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
NSV Liidu SARKi RJPV eriosakond
NSV Liidu SARKi RJPVs, 1. jaanuar 1938
Harilik palderjan
Vastunäidustused ja ohud
Ei tohiks kasutada rasedad ja rinnaga toitjad ning samuti ülitundlikkuse korral. Ei tohi anda alla 3-aastastele lastele. Ei soovitata kasutada alla 12-aastastel lastel. Palderjani toime võib tugevneda koostoimes alkoholiga. Kui kasutada samaaegselt uinuteid ja antidepressante, võib tugevadada ka nende toimet. Harvadel juhtudel võib ärritada magu, põhjustada iiveldust ja kõhukrampe. Ei tohi kasutada need, kes kannatavad maksapuudulikkuse all. Ettevaatlik tuleb olla ka autojuhtimisel ja töötamisel täpsust nõudvate masinatega. Palderjanivannid on vastunäidustatud ägedate nahahaiguste, nakkushaiguste, põletike, südamepuudulikkuse ja kõrge vererõhu korral. Üleannustamise korral võivad ilmneda väsimus, pitsitustunne rinnus, juuste väljalangemine, kätevärin, pupillide laienemine. Nähud kestavad keskmiselt 24 tundi.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
Vastuluure Peavalitsus SMERŠ
Sõjalise vastuluure tegevusest NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsus SMERŠ-ina (vt SMERŠ). 1943. aasta kevadel moodustati NSV Liidu Rahvakomissaride Nõukogu määrusega Eriosakondade Valitsuse (Управление особых отделов; УОО) vastuluure eriosakondade baasil relvajõudude lojaalsuse kontrolliks: NSV Liidu Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsus SMERŠ ja Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi (SMERŠ)i vastuluurevalitsus ning Siseasjade Rahvakomissariaadi rahvakomissar Lavrenti Beriale alluv (SMERŠ)i vastuluureosakond.
Pärast Teise maailmasõja lõppu liideti 1946. aastal eri väeliikide juures asunud vastuluurevalitsused uuesti riikliku julgeoleku eest vastutava NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumiga.
Harilik palderjan
Kultuuris
Keskajal uskusid mungad palderjani olevat neitsi Maarja püha taime, mistõttu usuti, et sel on ka maagilisi omadusi – nii näiteks pandi 16. sajandil palderjani padja alla, et uni tuleks kiiremini ja magaja oleks kaitstud luupainajate eest. Nüüdisajal peetakse maagilisi omadusi eelkõige puhastavaks ja kaitsvaks, samuti seostatakse taime armastuse ja harmooniaga.
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
NSV Liidu RJMi 3. peavalitsus
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi Vastuluure peavalitsus SMERŠ tegutses aastatel 1946–1953. NSV Liidu RJMi 3. peavalitsus moodustati NSV Liidu Relvajõudude Ministeeriumi Vastuluure Peavalitsus SMERŠ ja NSV Liidu Siseministeeriumi SMERŠ osakonna baasil, 4. mail 1946. aastal.
Piirkondlikud asutused
1953. aastal liideti sõjaväevastuluure NSV Liidu siseministri Lavrenti Beria juhtimise alla ühisesse sise- ja riikliku julgeoleku tagamiseks moodustatud NSV Liidu Siseministeeriumi koosseisu NSV Liidu Siseministeeriumi 3. Peavalitsusena.
NSV Liidu SM Kolmas Valitsus
NSV Liidu Siseministeeriumi 3. Valitsus 1953. aastal.
Harilik palderjan
Ajaloolist
Palderjan oli keiser Nero ihuarsti imerohu üks komponent. Taime und toovat omadust mainis Galenos (129 – u 200).
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
Eriosakonna auastmed
23. mail 1936 võttis NSV Liidu Kaitse RK ja NSV Liidu SARK vastu ühiskäskkirja nr 91/183, mille alusel NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Peavalitsuse sõjaväevastuluure töötajad, kes omasid erilist sõjalis-tehnilist või eelnevat sõjaväestaaži, võivad kanda nende poolt teenindatavate sõjaväeosade (väeliigi) vormiriietust ja eraldusmärke.
Harilik palderjan
Ajaloolist
Püha abtiss Hildegard von Bingen kasutas taime rahusti ja unerohuna. Keskajal raviti palderjaniga peaaegu kõike. Euroopas raviti 18. sajandil palderjaniga naiste hüsteeriat ning noorte tütarlaste ja vanemate naiste "eksimist".
NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Komitee Kolmas Valitsus
SMERŠ-i ohvitseride auastmed
Pärast 1943. aastal ajutiselt NSV Liidu SARK-i alla koondatud sise ja riiklike julgeolekuasutuste järjekordset reorganiseerimist allutati ja jaotati sõjalise vastuluurega tegutsevad eriosakonnad NSV Liidu Riiklikule Kaitsekomiteele ning NSV Liidu Sõjamerelaevastiku RK ja NSV Liidu SARK-i vahel.
NSV Liidu Riiklikule Kaitsekomiteele allutatud Vastuluurevalitsusee töötajatele anti üldsõjaväelised auastmed:
Harilik palderjan
Ajaloolist
Esimese maailmasõja ajal kasutasid eurooplased palderjani üleväsinud närvide rahustamiseks ja rindel sõjaneuroosi ennetamiseks.
Metakivim
Metakivim on moondekivim, mis on äratuntavalt säilitanud lähtekivimiks olnud sette- või tardkivimi väljanägemise.
Metakivimi nimetus koosneb eesliitest "meta-" ja tard- või settekivimi põhinimetusest. Metakivimid on näiteks metabasiit ja metadiabaas. Viimane on moondekivim, millele enamasti vihjab kildalisus, kuid muus osas on äratuntav diabaasile omane välimus, näiteks ofiidiline struktuur. Diabaas on tardkivim.
Metabentoniit on tõenäoliselt tuntuim Eesti kivim, millele see eesliide tihti lisatakse, ehkki seda just sel juhul kindlasti teha ei tohiks, sest tegemist on sette-, mitte moondekivimiga.
Erioperatsioonide väejuhatus
Erioperatsioonide grupp (EOG) on Eesti Kaitseväe struktuuris olev eriüksus, mis kuulub erioperatsioonide väejuhatuse (inglise keeles Estonian Special Operations Force; ESTSOF) koosseisu. Suurem osa üksuse kohta käivatest andmetest on riigisaladus. EOG ja ESTSOF-i põhiülesanded on erioperatsioonide planeerimine, ettevalmistamine ja läbiviimine.
Ajalugu
2. oktoobril 2012 anti üksusele lipp, üksuse ja lahinguvalmiduse sümbol.
Afganistani sõda
Alates 2012. aastast osales EOG Afganistani sõjas, Ameerika Ühendriikide poolt juhitud, mitmerahvuselise erioperatsioonide sihtjõu CSOTF-10 (ingl Combined Special Operations Task Force) koosseisus. EOG vastutusalaks oli provints Ida-Afganistanis, kus tegeldi nii Afganistani riiklike julgeolekujõudude eriüksuslaste ja kohalikke politseijõudude organiseerimise ja väljaõpetamisega, kui osaleti üksusena mitmes sõjalises operatsioonis. EOG juhtimisel on läbi viidud operatsioone, kus on osalenud ligi tuhat Afganistani relvajõudude võitlejat. Viimane EOG võitleja naasis Afganistanist 2014. aasta detsembris.
Struktuur
Erioperatsioonide grupp kuulub erioperatsioonide väejuhatuse koosseisu ja seda juhib erioperatsioonide grupi ülem, kes allub vahetult erioperatsioonide väejuhatuse ülemale. Grupi ülemat asendab vajadusel erioperatsioonide väejuhatuse ülema poolt määratud tegevväelane. EOG ülema põhiülesanded on sätestatud Kaitseväe korralduse seaduse algusel kehtestatud Kaitseväe põhimääruses.
Erioperatsioonide grupp on jagatud meeskondadeks ja sektsioonideks.
Erioperatsioonide väejuhatuse ülem on alates 16. juulist 2019 kolonelleitnant (aastast 2022 kolonel) Margus Kuul. Varem on väejuhatust juhtinud kolonel Riho Ühtegi. Alates 30.juunist 2023 on EOVJ ülem kolonel Rivo Meimer.
Ülesanded
Erioperatsioonide grupi peamiseks ülesandeks on arendada Eesti kaitseväe mittekonventsionaalse sõjapidamise võimet, planeerides, ette valmistades ja viies läbi erioperatsioone. EOG poolt läbiviidavad erioperatsioonid jaotuvad peamiselt eriluureks
Värbamine
Erioperatsioonide grupi teenistusse astumiseks peavad kandidaadid vastama kandideerimistingimustele ja läbima edukalt 6-päevased vastuvõtukatsed.
Kandideerimistingimused
Kandideerimistingimuste järgi peab kandidaatidel olema vähemalt keskharidus, nad peavad olema läbinud ajateenistuse, võimelised saavutama kaitseväe üldfüüsilises testis nõutud tulemused (62 kätekõverdust, 72 istessetõusu, 3,2 km jooks alla 13,49 minuti). Lisaks ei tohi kandidaadid olla kriminaalkorras karistatud.
Vastuvõtukatsed
Vastuvõtukatsetel testitakse kandidaatide vastupidavust ja käitumist stressirikastes olukordades ning nende täies mahus läbimine on eeldus EOG operaatori ametikohal teenistusse asumiseks. Katsete ajal pole kandidaatidel lubatud kasutada mobiiltelefone ega internetti. Katsetel läbitavate ülesannete hindamiskriteeriumid ja ajalised normid on salastatud.
Katsed jagunevad viieks faasiks, ning algavad kaks päeva kestva administreeriv faasiga, mille raames tutvustatakse kandidaatidele katsete ülesehitust ning hinnatakse nende üldfüüsilist ja vaimset võimekust. Administreeriva faasi läbimisel jätkuvad katsed neljapäevase individuaalse faasiga, millega testitakse kandidaatide vastupidavust füüsiliselt ja vaimselt raskete harjutustega. Järgneb orienteerumise faas, mis samuti kestab neli päeva. Faasi raames sooritavad kandidaadid nii päeval kui öösel iseseisvalt eri pikkuse ja raskusastmega orienteerumisharjutusi, kasutades kompassi ja kaitseväe 1:50 000 mõõtkavaga kaarti. Viimane, meeskondlik faas, kestab samuti neli päeva ja selle raames sooritavad kandidaadid meeskondlikke harjutusi, mille raames hinnatakse nende võimet meeskonnana tegutseda ja meeskonda juhtida.
2013. aastal osales vastuvõtukatsetel ajakirjandusliku eksperimendi korras "Pealtnägija" saatejuht Rasmus Kagge.
Varustus
EOG poolt kasutatav varustus sõltub suuresti ülesandest.
Sümboolika
Erioperatsioonide grupp kasutab erioperatsioonide väejuhatuse lippu ja embleemi.
Embleem
Embleemil on must kilp, mille keskel on vardast moodustatud, tipule asetatud ja heraldiliselt paremalt poolt avatud hõbedane romb. Rombi keskel on põikasendis vasakule suunatud teraga hõbedane mõõk.
Lipp
Lipul on mustal taustal kujutatud erioperatsioonide väejuhatuse embleemi.
Mark Soosaar
pisi|Mark Soosaar 2015. aastal Mark Soosaar (ametlikult Mark-Toomas Soosaar; sündinud 12. jaanuaril 1946 Viljandis) on Eesti filmilavastaja ja poliitik.
Ta on Pärnu Uue Kunsti Muuseumi rajaja ning Pärnu rahvusvahelise dokumentaal- ja teadusfilmide festivali korraldaja, samuti Kihnu Kultuuri Instituudi asutaja ning nõukogu esimees.
Elulugu
Soosaar lõpetas 1970 Üleliidulise Riikliku Kinematograafia Instituudi. Ta töötas Eesti Televisioonis aastatel 1970–1978 ja Tallinnfilmis 1978–1991 režissööri-operaatorina. Seejärel kolis ta Pärnusse ja asutas ühe-mehe-stuudio Weiko Saawa Film.
Ta kuulus 1998–2001 Rahvaerakonda Mõõdukad, 2002–2004 Eesti Keskerakonda ja alates 2005. aastast Sotsiaaldemokraatlikku Erakonda.
Ta oli X ja XI Riigikogu liige. Soosaar loobus 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideerimisest sotsiaaldemokraatide nimekirjas, sest teda häiris, et erakonna Pärnumaa esinumbriks sai Epp Klooster, kelle abikaasa suhtes oli käimas kriminaalmenetlus. Ta kandideeris üksikkandidaadina ja sai 1874 häält, kuid ei osutunud valituks.
2013. aastal valiti ta Pärnu linnavolikogu liikmeks.
Soosaar toimetab igal nädalal Vikerraadios kõlavaid kihnukeelseid uudiseid.
pisi|Mark Soosaar [[Pärnu Uue Kunsti Muuseum|Chaplini Kunstikeskuses 1994. aastal]]
Ikast
thumb|Ikasti kirik Ikast on linn Taanis Kesk-Jüütimaa piirkonnas Ikast-Brande vallas. Asub Jüüti poolsaare keskosas.
Leo Rohlin
Leo Rohlin (25. juuli 1939 Tallinn – 10. september 2022) oli eesti keraamik ja õppejõud.
Elukäik
Leo Rohlin õppis Tallinna 7. keskkoolis. Pärast keskkooli lõpetamist 1957. aastal läks ta kaheks aastaks Tartu Kunstikooli. Seejärel õppis keraamika erialal Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis (lõpetas 1965).
Aastatel 1964–1968 töötas Rohlin Tallinna Ehituskeraamikatehase keraamikatsehhis keraamik-tehnoloogi ja tsehhikunstnikuna. 1968–1972 oli Rohlin tööl ERKI keraamika ja klaasikunsti kateedris, kuid jätkas ka poole kohaga keraamikatsehhis töötamist.
1974–1984 oli Rohlin keraamika ja klaasikunsti kateedri juhataja. 1989–1995 oli ta ERKI prorektor ning aastatel 2000–2005 Eesti Kunstiakadeemia keraamikaosakonna juhataja.
1986. aastast oli Rohlin Eesti Riikliku Kunstiinstituudi korraline professor ja 2005. aastast Eesti Kunstiakadeemia emeriitprofessor.
2010. aastal valmis Igor Ruusi dokumentaalfilm "Leo Rohlin".
Valik isikunäitusi
Tarbekunstimuuseum 1982–1983; Svanekegarden, Taani Kuningriik 1992; "Klassikud" Tarbekunsti ja Disaini Muuseum 2003–2004; "Ajast aega" EKA galerii 2009; "Nokturn" Hop galerii 2011; "Nokturn II. Üksi" Kunstihoone galerii 2014; "Kui seda metsa ees ei oleks" Hop galerii 2016; "Visioonid maast ja taevast" Evald Okase muuseum 2016; "Valgust oodates" Hop galerii 2020.
Valik näitusi
Keraamika näitus-konkurss Faenza, Itaalia 1974, Baltimaade tarbekunsti triennaalid, Tallinn 1988, 1991, Baltimaade ja Taani Kuningriigi tarbekunstinäitus Kopenhaagen-Riia-Vilnius-Tallinn 1992, Põhjamaade disaini ja tarbekunsti näitus "From Dream to Reality" Tallinn-Vilnius-Riia-Göteborg-Helsingi 1993–1994, Baltimaade keraamikanäitus Wellington B.Gray Art Gallery, USA 1996, Eesti keraamika juubelinäitus Kunstihoone 1998, Läänemere maade kunstinäitus "Blue Links" Frederiksvaerk, Taani Kuningriik 2000, Eesti keraamika juubelinäitus ETDM 2013, Baltimaade keraamikanäitus "Under the Black and Baltic Deep" Northern Clay Center, Minneapolis, USA 2018, Rahvusvaheline keraamikanäitus "Ceramics Now. The Great Artists of Contemporary Ceramic" Faenza, Itaalia 2018, Baltimaade keraamikanäitus "CREO ERGO SUM" Riia, 2020
Olulisemad teosed
Näitusetööd: Vormid "Flora III" 1973, "Kosmos" 1974, "Sula" 1978, "Kuup" 1979, "Põld 1981–1982, "Sinine kaar" 1986, "Põhjala" 1988, "Põhjarannik" 1988, "Seltskond" 2000–2001,. Seinareljeefid "Nägemused I-IV" 2009–2014, triptühhon "Tulek-Olek-Minek" 2009, "Keraamilised etüüdid 1–36" 2009–2013, Tekstiiliinstallatsioonid "Appasionata", "Öised helid", "Öine aed", "Karilatsi pastoraal", "Öised rajad" 2011–2013, 14-osaline kollaaž akvarelli-tušimaali tehnikas "Kui seda metsa ees ei oleks" 2016. Seinareljeefid "Must lagi on meie toal" 2016, "Puudutus" 2020, "Kogudus" 2020, "Aken" 2020, "Ja valguse varjulise" 2019–2020
Valik artikleid
Tiina Käesel "Jutuajamine Leo Rohliniga" SV 28.01.1983, Jaak Olep "Vestlus Leo Rohliniga" Kunst ja kodu (53) 1984, Kai Lobjakas "Armastusest keraamika vastu" Päevaleht 03.12.2003, Airi Ligi "Klassik Leo Rohlin – kui teda poleks, siis tuleks ta välja mõelda" Sirp 16.01.2004, Tiina Käesel "See on Rohlin" EE Areen 05.02.2004, Eero Epner "Leo Rohlin, milline on teie meelest olukord Eesti tarbekunstis?" EE Areen 05.02.2004, Ingrid Allik "Leo Rohlin" New Ceramics 2, 2012, Kadri Mälk "Öö laul Kunstihoone galeriis. Leo Rohlin "Nokturn II. Üksi"" EE 30.01.2014, Tiina Käesel "Öömuusikat vaadates" Sirp 07.02.2014, Hille Karm "Leo Rohlin. Keraamikuamet on paljuski põllumehe oma moodi" Maaleht 24.04.2014
Tunnustus
thumb|"Sula" ([[1978–79) Šamott, krakleeglasuur Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseum]]
Isiklikku
Tema vend on muusikateadlane Arno Rohlin.
Madina Lake
Ajalugu
Nathan ja Matthew Leone mängisid enne bändis The Blank Theory ning Dan Torelli ja Mateo Camargo bändis Reforma. Mõlemal oli sama mänedžer. 2005. aastal nad ühinesid ning moodustus Madina Lake. Nende esimene esinemine toimus 21. mail 2005 Chicagos.
Nathan ja Matthew Leone pälvisid esmakordselt meedia tähelepanu tänu NBC telesarja "Hirmu faktor" kaksikute erisaate võitmisele. Võidetud 50 000 dollari eest andsid nad välja Madina Lake'i esimese demoplaadi "The Disappearance of Adalia".
"Attics To Eden" (2009)
"Attics To Eden" on Madina Lake'i teine stuudioalbum. See anti välja 2. mail 2009. Albumilt ilmus kolm singlit: "Never Take Us Alive", "Let's Get Outta Here" ja "Welcome to Oblivion".
George II
pisi|George II. [[Thomas Hudsoni maal (1727)]] George II (sünninimi Georg August; 10. november 1683 Hannover – 25. oktoober 1760 London) oli Suurbritannia ja Iirimaa kuningas ning Hannoveri kuurvürst (Georg II) ja Saksa-Rooma riigi varahoidja alates 1727 kuni surmani.
Ta oli Suurbritannia ja Iirimaa kuninga ning Hannoveri kuurvürsti George I ja Sophie Dorothea poeg. Tal oli noorem õde, 1687. aastal sündinud Sophia Dorothea, kellest 1713. aastal sai Preisimaa kuninganna.
Kumbki vanematest rikkus abielu. Isa vihastas ema armuafääri peale, laskis oma abielu 1694 lahutada ettekäändel, et naine olevat ta maha jätnud (kuigi see polnud tõsi), laskis ta vahistada ja vangistada Ahldeni lossi, kus Sophie Dorothea 1726. aastal suri. Arvatavasti ei näinud ema oma lapsi pärast vangistamist enam kunagi.
Kuni neljanda eluaastani rääkis George üksnes prantsuse keelt, mis oli tollal diplomaatia ja õukonnakeel. Alles seejärel hakati talle saksa keelt õpetama. Hiljem õpetati talle ka inglise ja itaalia keelt, genealoogiat, sõjaajalugu ja lahingutaktikat.
1701. aastal võttis Inglise parlament vastu uue troonipärimisseaduse. Selle järgi välistati trooni pärimine katoliiklaste poolt ja lubati see üksnes protestantidel. Seetõttu kõrvaldati hulk isikuid troonipärimisjärjekorrast ja George'i vanaema Hannoveri Sophia tõusis troonipärimisjärjekorras teisele kohale. Sophia suri 1711 ja Inglismaa kuninganna Anne 1714, misjärel trooni päris Sophia vanim poeg ja George II isa George I.
1727 suri George I ja George II päris trooni. Briti sisepoliitika üle oli tal vähe mõju, sest selle üle otsustas parlament. Kuurvürstina veetis ta 12 suve Hannoveris, kus tal oli valitsusele suurem mõju.
Marouane Chamakh
Marouane Chamakh (Marwān ash-Shamākh مروان الشماخ ; sündinud 10. jaanuaril 1984) on Prantsusmaal sündinud endine Maroko jalgpallur, ründaja.
George II
Austria pärilussõja ajal juhatas ta 1743 Dettingeni lahingus Briti vägesid, olles viimane Briti kuningas, kes ise lahingus oma vägesid juhtis. Selles lahingus võitsid Briti, Hannoveri ja Austria ühendatud väed poolteist korda väiksemat Prantsusmaa sõjaväge.
1745 püüdsid jakobiidid sõjaväega Inglismaale tungides George II kukutada, aga ülestõus kukkus läbi ja see oli viimane kord, kui Britannia saarel maabub vaenlase sõjavägi.
Marouane Chamakh
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaal Bordeaux' Girondinsis, kus mängis kokku kaheksa hooaega. 2009. aastal valiti ta parimaks Prantsusmaa kõrgliigas mängivaks Aafrika jalgpalluriks. 2010. aastal liitus ta Inglismaa kõrgliiga klubiga Arsenal. Hiljem mängis ta Inglismaa kõrgliigas veel West Ham Unitedi ja Crystal Palace'i meeskonnas.
George II
George'i vanim poeg oli Frederick, kellega isa hästi läbi ei saanud, sest Frederick toetas Inglismaa poliitilist opositsiooni, nii nagu George II ise oli isa eluajal teinud. Kuid 1751 suri Frederick ootamatult ja troonipärijaks tõusis tema vanim poeg George III, kellest pärast George II surma 1760 sai Suurbritannia kuningas ja Hannoveri kuurvürst.
Perekond
1705. aastal abiellus ta Brandenburg-Ansbachi printsessi Carolinega, kes oli Brandenburg-Ansbachi markkrahvi Johann Friedrichi ja Saksi-Eisenachi printsessi Eleonore Erdmuthe tütar. Abielust sündisid:
Kliment Vorošilov
Kliment Vorošilov (Ворошилов Климент Ефремович; 4. veebruar 1881 Jekaterinoslavi kubermang Venemaa keisririik – 2. detsember 1969 Moskva NSV Liit) oli Nõukogude Liidu partei- ja riigitegelane ning sõjaväelane (Nõukogude Liidu marssal, 1935), kahekordne Nõukogude Liidu kangelane (1956, 1968).