cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Karl Brandt
Sageli oli Brandti lähedal ka Hitleri isiklik fotograaf Heinrich Hoffmann. (Irving 1983:47.) Dr Theodor Morelli abikaasale valmistas nende ilusate "Brandti Gangi" SS-vormides meeste kudrutamine tuska. (Irving 1983:47.)
1939. aasta oktoobris allkirjastas Hitler korralduse, koostamisel osalesid Bouhler, Leonardo Conti ja Max de Crinis, mille kohaselt tuli Reichsleiter Philipp Bouhleril ja dr. med. Brandtil täiendada nende arstide nimekirja, kellel oli õigus hinnata parandamatute haigete terviseseisundit ja määrata nad halastussurmale. (Neumann ja Eberle 2013:63)
Brandti sõnul arvanud "füürer", et "kõrvaldamisele" kuulukse 40–50 protsenti kõigist haigla- ja hooldusravil olevatest vaimuhaigetest. (Neumann ja Eberle 2013:63) 28. juulil 1942 määras Hitler Brandti sanitaar- ja tervishoiuasjanduse kindralkommisariks ja kaks aastat hiljem (25. augustil 1944) ülendati Brandt sanitaar- ja tervishoiu riigikomissariks. Reichsgesetzblatti I. osa 39. numbris avaldati ametikõrgendus alles 30. augustil 1944.
Pärast 1944. aasta 20. juuli atentaati Hitlerile põhjustasid Antigasi-pillid skandaali Hitleri arstide vahel. Need pillid sisaldasid karumustikaesktrakti (Atropa belladonna) ja hariliku strühniinipuu (Strychnos nux-vomica L.) seemneist saadavat strühniini. Nende pillide valmistajaks tol ajal oli Dr. Köstner & Co, Berliin-Wilmersdorf.
Hitler võttis neid pille kõhupuhituse vastu iga lõunasöögi eel kuni 1944. aasta oktoobrini ja need kirjutas talle välja 1935. aastal Ernst-Robert Grawitz.
Brandt, Hasselbach ja eriti Giesing arvanud 1944 aasta septembris, et Hitleri kollakas näovärv on strühiniini üledoosist tingitud. Seepeale lasknud SS-Gruppenführer Martin Bormann pille farmaatsiadoktor Carl Blumenreutheril analüüsida. Analüüside tulemused näitasid, et belladonna ja strühniini kogus pillides ei saanud mürgistavat toimet evida.(Neumann ja Eberle 2013:80.)
Saatearsti kohalt tagandati Brandt 1944. aasta sügisel.(Neumann ja Eberle 2013:64.)
Dr Morelli ja dr Brandti omavahelised suhted polnud korras. Nii kirjeldas pärast sõda, kuis tema olevat Hitleri tähelepanu pööranud penitsilliini uurimise olulisusele, Morell aga polevat asjast vähematki mõistnud, manustas aga Ultraseptyli edasi, iga väiksemagi külmetuse korral sulfoonamiide. (Irving 1983:74.)
16. aprillil 1945 arreteeris SS Brandti süüdistatuna defetismis ja reetmises, nimelt olevat ta enne Berliini langemist viinud oma naise ja poja "füüreri" loata Tüüringisse. Brandti surmaotsus kandis Hitleri allkirja. Surmaotsuse täideviimine lükkus edasi tänu Albert Speerile, kes käis Heinrich Himmleri juures kostmas ja pärast Hitleri surma lasi Speeri palvel Karl Dönitz Brandti vabaks.(Neumann ja Eberle 2013:64.)
Sanitäts- und Gesundheitswesen ja eutanaasiaprogrammid
Lasteeutanaasia olevat alanud ühe lapse mõrvamisest, juhtum on tuntud nimetusega "Knauer-Kind" ("Knaueri laps"). Knaueri laps sündis 20. veebruaril 1939 Leipzigi lähistel pimedana, tal puudus vasak küünarvars ja tema üks jalg oli vigane. Nende alusel oletati, et laps võib olla vaimse alaarenuga. Kui vanemad lapsega Leipzigi ülikooli lastehaiglas professori Werner Cateli juures käisid, soovinud nad kohe, et arst lapse surmaks. Arst esiotsa keeldus. Lapse isa pöördus venna nõuande kohaselt, kes oli NSDAP liige, füüreri kantselei poole. Suvel 1939 otsinud Karl Brandt lapse isa üles, rääkinud vanematega, otsinud üles professor Cateli ja algatanud "Einschläferung" ("magamapaneku"). Kirikuraamatu kohaselt märgiti lapse surmadaatumiks 25. juuli 1939.
Nürnbergi kohtuprotsess kuritegudes osalenud arstide vastu
Doktor Brandti süüdistati mitmete inimkatsete läbiviimise vastutamise eest, nagu malaariaeksperimendid (veebruar 1942 – aprill 1945) Dachau koonduslaagris, kus eelnevalt terveid vange immuniseeriti malaaria vastu või lasti neile sääsed peale – kui vangid (kasutati 1000 vangi) haigestusid malaariasse, siis püüti ravida. (Nurnberg Military Tribunals, lk 7)
Karl Brandt mõisteti 1946. aastal Nürnbergis toimunud protsessil surma osalemise eest inimeksperimentides ja vaimuhaigete mõrvamises.(Neumann ja Eberle 2013:64.)
Isiklikku
17. märtsil 1934 abiellus ta Reinimaalt Langenbergist pärit Anni Rehborniga.(Neumann ja Eberle 2013:63)
Soodla mõis
Soodla mõis (saksa keeles Neu-Pigast) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal.
Eesti suursaadik Albaanias
Eesti suursaadik Albaanias on Eesti volitatud suursaadik Albaanias. Suursaadik resideerib Ateenas.
Jaan Metsaveer
Jaan Metsaveer (aastani 1938 Jaan Mangusson; sündinud 21. aprillil 1933 Rõusa külas Vändra vallas Pärnumaal) on eesti mehaanikateadlane.
Ta sündis taluniku peres.
Haridus
Ta õppis Vändra Keskkoolis aastatel 1941–1952, lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi laevaremondi teaduskonna laevaehituse ja -remondi erialal 1958; oli Eesti NSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis aspirant 1967–1970, aastal 1970 kaitses ta tehnikakandidaadi väitekirja, aastal 1979 kaitses ta füüsika-matemaatikadoktori väitekirja. Tehnikateaduste kandidaat 1970; vanemteadur 1974; füüsika-matemaatikadoktor 1979 (tahke deformeeruva keha mehaanika alal, Moskva Riiklik Ülikool, kinnitus 1980); professor 1982.
Töökäik
Ta töötas aastatel 1956–1958 Meretehases nr. 7 konstruktorina, aastal 1958 töötas ta Kalatööstusvalitsuse Tallinna laevatehases ja aastatel 1958–1962 Tehnilises Koolis nr. 1 laevaehituse ja tehnilise mehaanika õpetajana.
Aastatel 1962–1967 töötas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusmehaanika kateedris vanemõpetajana.
Aastatel 1967–1982 töötas Eesti NSV Teaduste Akadeemia Küberneetika Instituudis: 1970–1972 programmeerimisbüroos vanemprogrammeerija ja grupijuhina, 1972–1982 mehaanika ja rakendusmatemaatika sektoris vanemteadurina.
Aastatel 1980–1982 töötas ta Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusmehaanika kateedris professori kohusetäitjana, aastatel 1982–1992 ehitusmehaanika kateedris professorina ja sama kateedri juhatajana. Aastatel 1992–2002 töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli mehaanikainstituudi deformeeruva keha mehaanika professori ja õppetooli juhatajana; lisaks oli ta samal ajavahemikul mehaanikainstituudi direktor. Aastast 2002 on ta samas emeriitprofessor ja erakorraline vanemteadur. Külalisteadur ja -professor Le Havre’i Ülikoolis 1995–1998.
Teadustöö
Tema teadustöö põhisuunad on õhukeseseinalised konstruktsioonid, konstruktsioonide ja vedelike koostöö, kajasignaalide tekkemehhanismi selgitamine ja nende infosisaldus ning lainelevi viskoelastses keskkonnas. Ta on avaldanud üle 80 teadustöö (sealhulgas 2 monograafiat), koostanud kõrgkoolide õppematerjale. Tema juhendamisel on kaitstud 2 kandidaadiväitekirja ja 1 magistritöö.
Liikmesus
Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna nõukogu liige; teaduskraadide kaitsmise erialanõukogu liige (TTÜ teoreetilise ja rakendusmehaanika doktorinõukogu esimees); TTÜ nõukogu liige; TTÜ nõukogu juures oleva arenduskomisjoni liige; mitme konverentsi programmikomitee liige ja esimees; parvlaeva Estonia huku põhjusi uurinud ühiskomisjoni ekspert ja liige 1994–1996; Ameerika Akustikaühingu liige, Eesti Mehaanika Rahvusliku Komitee liige.
Harrastused
Tudengipõlves purjetamine.
Uue-Olde järv
Uue-Olde järv (ka Uus-Olde paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Metsla külas.
Järve pindala on 0,8 ha, keskmine sügavus 0,9 m, suurim sügavus 1,4 m, valgla suurus 30 km², kõrgus merepinnast 66 m, vee maht 10 000 m³ ja see on paisutatud Virastuojale. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda. Järv on avalikult kasutatav veekogu.
Alex Král
Ta alustas klubikarjääri Tšehhi klubis FK Teplice, mille meeskonnas debüteeris ta Tšehhi kõrgliigas hooajal 2016–17.
Tšehhi jalgpallikoondises debüteeris Král 26. septembril 2019 sõprusmängus Brasiilia vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 14. oktoobril sõprusmängus Põhja-Iirimaa vastu. Ta kuulus Tšehhi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Luuga maakond
Luuga maakond (vene Лужский уезд või Лугский уезд) oli Venemaa keisririigi, Nõukogude Venemaa ja Nõukogude Liidu haldusüksus (maakond) Peterburi kubermangus. Maakond eksisteeris aastatel 1777–1927. Maakonnalinn oli Luuga.
Tegevusetus (karistusõigus)
Tegevusetus (ingl omission) on välismaailma mitte sekkumine, mille puhul lastakse asjadel minna oma rada. Kohustav seadusnorm nõuab mingis olukorras teatud käitumist. Selle täitmata jätmine on tegevusetusdelikt, näiteks teadvalt eluohtlikus seisundis inimese abita jätmine.
Luuga maakond
1897. aasta Venemaa rahvaloenduse järgi elas maakonnas 133 466 inimest, kellest 91,7% olid venelased; eestlasi oli 3,6% ja lätlasi 1,3%.
Tegevusetus (karistusõigus)
Deliktiliigid
Delikti- ehk süüteoliigid jagunevad ehtsateks ja mitteehtsateks tegevusetusdeliktideks. Neid eristatakse selle alusel, kas karistatav tegu on koosseisus tegevusetusena kirjeldatud või mitte.
Ehtne tegevusetusdelikt
Kui normis kirjeldatud olukorras on karistatav tegevusetus, on see ehtne tegevusetusdelikt, näiteks abistamata jätmine. Tavaliselt on ehtne tegevusetusdelikt teodelikt, kuid võib olla ka tagajärjedelikt.
Mitteehtne tegevusetusdelikt
Mitteehtsa tegevusetusdelikti korral on normis kirjeldatud tagajärge, mida saab tekitada nii tegevuse kui ka tegevusetusega, näiteks tapmine. Mitteehtsa tegevusetusdelikti erisubjekt on garandikohustusega isik.
Garant ja garandikohustus
Garandikohustus on õiguslik kohustus, mille mõte on eraldada isikud, kes peavad tagajärge ära hoidma.
Garandikohustus jaguneb kaheks: formaalseks kriteeriumiks ja funktsioonikriteeriumiks. Formaalse kriteeriumi järgi pärineb garandiseisund õiguslikust lähtekohast, näiteks seadusest või lepingust. Funktsioonikriteerium tuleneb garandi ülesandest, kohtupraktikas tuntakse garandi kahte liiki: kaitse- ja valvegarant.
Tegevuse ja tegevusetuse piiritlemine
Tegevuse ja tegevusetuse piiritlemisel on peamine kriteerium teo raskuspunkti määramine. Eelkõige tekib vajadus eristamiseks olukordades, kus tegevus ja tegevusetus põimuvad. Selle kriteeriumi järgi tuleb otsustada, milline tegu on sotsiaalselt määrav. Kui näiteks autojuht sõidab jalakäijale otsa, vastutab autojuht tegevuse eest (autoga sõitmine), mitte tegevusetuse eest (rooli keeramata jätmine).
Juhul, kui tegevus ja tegevusetus ei erine kvalitatiivselt, kehtib piiritlemisel ajalise seose reegel. Kui tagajärg on tingitud tegevusest, siis ei vastuta isik tegevusele järgneva tegevusetuse eest.
Tegevusetus tunnistatakse teoks, kui isik viib end seisundisse, kus tal ei ole võimalik tegutseda. Kui näiteks lapsevanem on joobes ja magab ajal, kui laps end vigastab, põhjendatakse tegevusetust seeläbi, et isik võtab vastu otsuse mitte tegutseda ning olla hiljem tegutsemisvõimetu.
Tegevusetus on ka see, kui päästja katkestab oma päästmistegevuse ehk on hakanud juba tegutsema, kuid otsustab päästmisest loobuda. Katkestamise alla ei kuulu ebapiisav või ebaõnnestunud päästmine, kuna isik on juba loonud objektile pääsemisvõimaluse.
Objektiivne koosseis
Ehtsate tegevusetusdeliktide korral tuleb esmalt tuvastada koosseisupärane olukord, milles isik on kohustatud tegutsema.
Mitteehtsate tegevusetusdeliktide puhul on tegutsemiskohustus olukorras, kus tagajärg oleks saabunud ka ilma isiku sekkumiseta. Mitteehtsate tegevusetusdeliktide puhul pole koosseisupärast olukorda tuvastada vaja, kuna tagajärje ja põhjusliku seose olemasolul on olemas ka koosseisupärane olukord.
Seejärel tuleb tuvastada, kas toimija on jätnud tegemata temalt nõutava teo. Nõutava teoga saavutatakse koosseisus sätestatud eesmärk, näiteks abiandmine või inimese surma ärahoidmine. Kui olukorras on mitu nõutavat tegu, tuleb isikul otsustada selle teo kasuks, mis annab parima tulemuse.
Kui on tuvastatud, et nõutavat tegu ei tehtud, tuleb leida, kas isikul oli üldse võimalik tegutseda. Seejuures on vaja arvestada inimese füüsilisi võimeid, teadmisi ja seda, kas ta oli asjaoludest teadlik. Päästjalt eeldatakse tegu, mis on proportsionaalne ühiskonnas eeldatava solidaarsusmääraga, näiteks ei pea ta päästetegevuse käigus enda elu ohtu panema.
Tagajärjedeliktide korral tuleb leida ka tagajärg ja põhjuslik seos. Põhjusliku seose tuvastamiseks kasutatakse conditio-pöördvalemit, mille järgi on tegevusetus tagajärjega põhjuslikus seoses, kui teo tegemine poleks tagajärge andnud.
Mitteehtsa tegevusetusdelikti korral tuleb viimasena tuvastada garandiseisund.
Subjektiivne koosseis
Tahtlusega on tegu, kui kellegi õigushüve on ohus, kuid isik otsustab selle kaitsmiseks mitte tegutseda. Keerulisem on tahtlust tuvastada olukorras, kus oht kujuneb aegamööda ja ei saa rääkida otsusest jääda tegevusetuks, vaid otsusest mitte sekkuda.
Ettevaatamatusega on tegu siis, kui isik rikub hoolsuskohustust kogemata, näiteks ei märka ta päästmisvõimalust või -vajadust.
Rockwalli maakond
pisi|Asend Texase osariigis Rockwalli maakond (Rockwall County) on maakond USA-s Texase osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Rockwall.
Maakonna pindala on 386 km², millest 52 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 78 337. Aastal 2000 oli seal 43 080 elanikku.
Ajalugu
Rockwalli maakond moodustati 1873. aastal Kaufmani maakonna osast. Maakond on nime saanud Rockwalli linna järgi.
Sõreste mõis
Sõreste mõis (saksa keeles Serrist) oli rüütlimõis Kanepi kihelkonnas Võrumaal.
Mõis asutati 18. sajandi II poolel Vana-Piigandi mõisast eraldatud alast.
Eesti suursaadik Bosnia ja Hertsegoviinas
Eesti suursaadik Bosnia ja Hertsegoviinas on Eesti volitatud suursaadik Bosnia ja Hertsegoviinas. Suursaadik resideerib Tallinnas.
Amherst
pisi| Amherst on linn Ameerika Ühendriikides Massachusettsi osariigis Hampshire'i maakonnas.
Linnas elas 2010. aastal 37 819 inimest.
Linnas asub Massachusettsi ülikooli pealinnak.
pisi|left|Amhersti raekoda
Feira de Santana Riiklik Ülikool
pisi|Universidade Estadual de Feira de Santana
Feira de Santana Riiklik Ülikool (Universidade Estadual de Feira de Santana, UEFS) on Brasiilia ülikool, mis asub Bahia osariigis Feira de Santanas.
Altja titekivi
thumb|300px|Altja titekivi (2010) Altja titekivi ehk Altja suurkivi on rändrahn Haljala vallas Altja külas.
Kivi asetseb madalas merevees Altja küla võrgukuuridest läänes.
Rändrahn on rabakivim.
Altja titekivi ümbermõõt on 22,6 meetrit, pikkus 4,4;  laius  4,8 ja  kõrgus  4,1. Kivi maht on 120 m³.
Kohaliku legendi järgi pärinevad selle kivi alt kõik Altja lapsed.
Bahia Föderaalülikool
Bahia Föderaalülikool (Universidade Federal da Bahia, UFBA) on ülikool Brasiilias Bahia osariigis Salvadori linnas.
Ülikool on asutatud aastal 1946.
Side Eestiga
2022. aasta sügisest töötab selles ülikoolis külalisõppejõuna Jaan Valsiner.
Birger Nerman
Birger Nerman (6. oktoober 1888 Norrköping – 22. august 1971 Stockholm) oli Rootsi arheoloog ja saagauurija.
Elulugu
Birger Nerman õppis Uppsala Ülikoolis ja omandas seal 1913 filosoofiadoktori kraadi ning oli hiljem samas dotsent. 1923–1925 töötas ta Tartu Ülikoolis Eesti ja Põhjamaade muinasteaduse professori ning arheoloogia kabineti ja muuseumi juhatajana, seejärel taas Uppsala Ülikooli õppejõuna. 1938–1954 oli ta Stockholmis Riikliku Ajaloomuuseumi direktor.
Teise maailmasõja ajal ja sõjajärgseil aastail esines Nerman pidevalt okupeeritud Baltimaade kaitsjana ja tegi tihedat koostööd siit lähtunud põgenikega. Samuti oli ta 1943 asutatud Balti Komitee esimees.
Teadustöö
Birger Nermani uurimistöös etendas olulist osa saagade tõlgendamine ajalooallikaina, arheoloogina uuris ta eriti Ojamaa muistiseid. Eestis korraldas Nerman 1924 väiksemad arheoloogilised kaevamised Irboska linnamäel ja paaril Setumaa kääbaskalmistul, suuremas ulatuses kaevas 1929. ja 1930. aastal kaht 7.–8. saj kalmistut Lätis Liepāja lähedal Grobiņas; üht neist olid matmiseks kasutanud Kesk-Rootsist, teist Ojamaalt pärit siirdlased. 1930. aastail võttis osa mitmest Baltimaadel toimunud arheoloogiaüritusest ja avaldas siinsetes väljaannetes teadusartikleid.
Nerman oli Õpetatud Eesti Seltsi auliige (1938), Rootsi ja Soome Teaduste Akadeemia liige.
Markus Granlund
Kari Markus Granlund (sündinud 16. aprillil 1993 Oulus) on Soome jäähokimängija, kes mängib keskründajana Šveitsi kõrgliigaklubis HC Lugano.
Marsi väljak (Pariis)
pisi|Marsi väljak nähtuna [[Eiffeli tornist, kauguses Tour Montparnasse]] Marsi väljak (prantsuse keeles Champ de Mars) on Prantsusmaa pealinnas Pariisis asuv piklik avalik roheala, mis paikneb VII linnaosas Eiffeli torni ja École Militaire'i vahel. Park on saanud austusavaldusena Vana-Rooma sõjajumalale Marsile nime Roomas asunud Campus Martiuse („Marsi välja“) järgi. Nimi vihjab asjaolule, et tänase väljaku muruplatse kasutasid prantsuse sõjaväelased varem harjutus- ja marssimiskohtadena.
Markus Granlund
Ta alustas klubikarjääri Soome klubis HIFK, mille koosseis debüteeris Soome kõrgliigas hooajal 2010–11. Järgmisel aastal mängis ta HIFK põhikoosseisu ning lõi Soome liigas 15 väravat ja andis 19 väravasöötu. Ta oli sel hooajal liiga resultatiivseim uustulnukas.
2011. aastal valis Calgary Flames ta NHL-i draft'is 45. valikuna. Põhja-Ameerikasse suundus ta 2013. aastal. Suurema osa esimesest hooajast mängis ta American Hockey League'i (AHL) klubis Abbotsford Heat. NHL-is debüteeris ta Flamesi meeskonnas 27. veebruaril 2014 mängus Los Angeles Kingsi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 6. märtsil mängus Ottawa Senatorsi vastu.
2016. aasta veebruaris liitus ta Vancouver Canucksiga. Hooaja 2019–20 alguses mängis ta Edmonton Oilersis, kuid suutis 34 mänguga lüüa vaid kolm väravat ja anda ühe väravasöödu. Hooaja teises pooles mängis ta AHL-i klubis Bakersfield Condors.
2020. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu KHL-i klubiga Ufa Salavat Julajev. Ta lahkus sealt klubist 2022. aasta märtsis seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse.
2010. aastal võitis Granlund Soome kuni 18-aastaste koondisega omavanuste maailmameistrivõistlustel pronksmedali. Soome jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2022. aastal olümpiavõitjaks.
Tema vanem vend Mikael Granlund on samuti jäähokimängija.
Juutide küüditamine Slovakkiast 1938. aastal
Maantee [[Veľký Kýri lähedal|pisi]] 4.–7. novembrini 1938 küüditati Slovakkiast tuhandeid juute Slovakkia-Ungari piiril asunud eikellegimaale. Ungari oli 2. novembril toimunud Esimesest Viini vahekohtust saanud territooriumi juurde ning Slovakkia juute hakati süüdistama Ungari toetamises. Juutide küüditamise organiseeris Adolf Eichmanni abil Slovaki Rahvapartei ning selle viis läbi kohalik politsei koostöös paramilitaarse Hlinka kaardiga. Kuna erinevatest allikatest anti käske välja saata kas vaeseid või kodakondsuseta juute, tekkis korraldajate seas kaos.
Paljud küüditatud said juba paar päeva hiljem koju naasta, kuid üle 800 ohvri jäi eikellegimaale Miloslavovi, Veľký Kýri ja Šamoríni lähedale telklaagritesse mitmeteks kuudeks, osad kuni 1939. aasta veebruarini. Eikellegimaale saadeti mõnisada juuti ka Ungarist. Ohvrid jäeti talvekülma kätte abita, leevendust pakkusid vaid Bratislava heategevusorganisatsioonid. Küüditamisaktsioon läks valitsusele kalliks maksma, kuna Slovakkia maine sai rahvusvahelisel tasandil kannatada ning juudid hakkasid koos enda varadega maalt põgenema.
Nikita Martõnov
Koondisekarjäär
Ta kuulus Eesti U-19 koondisse, mis osales kodusel 2012. aasta U19 Euroopa meistrivõistluste finaalturniiril.
Potšinok
pisi|Raudteejaam Potšinok on linn Venemaal Smolenski oblastis, Potšinoki rajooni keskus. Asub Hmara jõe ääres, 62 km Smolenskist kagus. Linna läbib Smolenski ja Roslavli ühendav raudtee.
Potšinok on teada 1811. aastast alates külana, mille lähedale 1868 ehitati raudtee. 1924 sai küla vallakeskuseks ja 1926 sai linnaõigused. 1929. aastast on rajoonikeskus.
2018. aasta alguses oli linnas 8545 elanikku.
Linnas asub koduloomuuseum.
Sucharava
pisi|left Sucharava (vene keeles Suhharevo, transkribeerituna Suhharava) on Minski linnaosa, mis asub linna lääneosas Frunzenski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid.
Sucharava piiril Minski ümberringtee taga asub üks Minskit elektriga varustavatest soojuselektrijaamadest. Linnaosa koosneb kaheksast mikrorajoonist.
Sucharava kohal asus varem samanimeline küla, mida on esimest korda mainitud aastal 1557. Aastal 1827 rajati sinna metsapark, mille kesksel platsil asus itaalia skulptori Bernini loodud purskkaevu koopia (park asub tänapäeval Sucharava ja Zachadi linnaosa vahel). Küla arvati Minski koosseisu aastal 1992. Linnaosa hakati ehitama aastal 2009.
Papüüruste villa
Papüüruste villaks (itaalia keeles Villa dei Papiri) nimetatakse Itaalias Ercolanos (muinasaja Herculaneum) asuvat Vana-Rooma varemetes villat, mis sisaldab tähelepanuväärset skulptuurigaleriid ja ainukest terviklikult säilinud antiikmaailma raamatukogu. Villa nimi tuleneb sealt 1752. aastal väljakaevamiste käigus leitud ligi 1800 papüürusürikust, mida nimetatakse Herculaneumi papüürusteks. Suur osa leitud papüüruserullidest sisaldavad Antiik-Kreeka epikuurliku filosoofi Philodemose teoseid.
Arvatakse, et villa kuulus Julius Caesari äiale Lucius Calpurnius Piso Caesoninusele.
Villa hävis 79. aastal toimunud Vesuuvi vulkaanipurske tagajärjel, mis kattis Herculaneumi linna ligi 20 meetri paksuse kuuma tefra- ja mudakiviga, kuid papüüruserullid säilisid karboniseerumise tagajärjel.
Osa villast on siiani lahti kaevamata ja arvatakse, et villa all võib olla veel kaks korrust.
Papüüruste villa algse kujunduse järgi on ehitatud J. Paul Getty muuseumile kuuluv Getty villa Ameerika Ühendriikides.
Pangodi mõis
Mõis asutati 17. sajandi algul.
Rootsi kuningas Gustav II Adolf oli mõisa andnud oma sekretärile Paul Spandekowile. 1690. ndatel läks mõis riigistati.
Tänapäevaks on mõisahooned hävinud.
Martinianus
pisi|284x284px|Martinianuse kujutis 16. sajandi teosest Martinianus (Imperator Caesar Mar. Martinianus Pius Felix Augustus ; surnud 325) oli 324. aasta juulist kuni septembrini Rooma keiser. Martinianuse tõstis sellesse ametisse keiser Licinius. Peale kaotust Chrysopolise lahingus hukati ta Constantinus I poolt vangistuses.
Nimi
vasakul|pisi|Martinianuse follis (pronksmünt) Martinianuse täisnimi pole tänaseni säilinud, kuna tema müntidel on see välja toodud vaid lühendatud vormis. Müntidel olev nimi Mar(...), mis käib Martinianuse ette, võib tähendada perekonnanime (nomen) "Marcius"   või hüüdnime (cognomen) "Martinus." Mõnedel müntidel esineb Mar(...) ees ka täht S, mida mõned autorid on pidanud nime "Sextus" lühendiks, teiste arvates tähendab see koos selle ees oleva tähe C-ga tiitli Caesar lühendit.
Elulugu
Peale kaotust Adrianoopoli lahingus saatis Licinius Martinianuse Lambsacusesse, et sealt Constantinuse armee väinaületust takistada. Constantinus suutis siiski oma väed Väike-Aasiasse toimetada, peale mida võitis ta Liciniust Chrysopolise lahingus. Licinius oli Martinianust endale appi kutsunud, kuid pole kindel, kas ta lahingusse ka jõudis.
Tänu Licniuse naise, Flavia Julia Constanta, sekkumisele säästis Constantinus algul Licinuse ja Martinianuse elud. Martinianus vangistati Kapadookias, kus ta ilmselt 325. aasta kevadel-suvel Constantinuse käsul tapeti.
Oceanic (lõpetamata laev)
pisi|Laeva kujutav digitaalne [[illustratsioon]] Oceanic (prefiksiga RMMV ehk Royal Mail Motor Vessel, 'kuninglik postimootorlaev') oli lõpetamata ookeaniliinilaev, mida ehitati Harland & Wolffi laevatehases White Star Line'ile. See oleks olnud kolmas kompaniile kuulunud sama nime kandev laev. See kavandati 1926. aastal ideega moderniseerida ettevõtte atlandiülene teenistus. Owen Philippsi tulekuga ettevõtte etteotsa kasvas projekti kavandatud maht. Projekt nägi ette suurt laeva, mis pidi esimesena ületama sümboolse piiri — 300 meetrit pikkuses ja 30 sõlme kiiruses.
Pärast mitu aastat kestnud uuringuid alustati ehitamist 1928. aasta juunis. Töid tehti siiski aeglases tempos ja need peatati 1929. aasta juunis, ilmselt seetõttu, et oli vaja täiendavaid veojõuga seotud uuringuid. Samal aastal puhkenud suur depressioon ja rahaline sekeldus, mis saatis Owen Philippsi 1931. aastal vanglasse, lõpetasid ehituse lõplikult, mille jaoks ka valitsus keeldus raha eraldamast.
White Star Line'i laevastikus asendati Oceanic seega kahe väiksema laevaga, Britannicuga ja Georgicuga. Mõlemad said Oceanicu profiilist inspiratsiooni.
Karbiküla (Tallinn)
Kvartal tekkis 1920. aastatel, kui Sitsi, Sõle ja Kopli tänava vahelisele alale planeeriti rajada 100 krundiga aedlinn. Kruntide kasutamisel oli nõue, et hooned ei võinud enda alla võtta üle 20–25% krundi pindalast. Kruntide piirid tuli ümbritseda 1,2–2 m kõrguse piirdega. Ehitamisjärgus kvartal oli paljude valmisjärgus hoonete ("majakarpide" ) ja kasutamata tühja ala tõttu eriilmeline, mistõttu nii rahvasuus, aga ka ajakirjanduses ja ametlikes dokumentides nimetati seda karbikülaks.
Roger Kornberg
pisi|Roger Kornberg (2006) Roger David Kornberg (sündinud 24. aprillil 1947 Saint Louises Missouri osariigis) on Ameerika Ühendriikide biokeemik, Nobeli auhinna laureaat.
Kornberg lõpetas 1967. aastal Harvardi Ülikooli keemia alal ning kaitses 1972. aastal Stanfordi Ülikoolis doktoritöö füüsikalisest keemiast. 1978. aastast on ta Stanfordi Ülikooli Meditsiinikooli struktuuribioloogia professor.
Gerhard Ertl
Ta õppis füüsikat 1955–1957 Stuttgardi Ülikoolis, 1957–1958 Pariisi Ülikoolis ja 1958–1959 Müncheni Ülikoolis ning sai 1961. aastal magistrikraadi Stuttgardi Ülikooli juures. 1965. aastal kaitses ta Müncheni Tehnikaülikooli juures doktorikraadi.
Pärast seda töötas ta Müncheni Tehnikaülikoolis (1965–1968), Hannoveri Ülikoolis (1968–1973) ja Müncheni Ülikoolis (1973–1986). 1970. ja 1980. aastatel oli ta ka külalisprofessor California Tehnoloogiainstituudis, Milwaukee Ülikoolis ja California Ülikooli juures Berkeleys. 1986 sai temast professor Berliini Vabas Ülikoolis ja Berliini Tehnikaülikoolis ning 1996 Berliini Humboldti Ülikoolis. 1986–2004 oli ta Max Plancki Ühingu Fritz Haberi instituudi direktor.
Tema uurimistöö pinnakeemia valdkonnas on aidanud arendada kütuseelementide tööprotsessi ning mõista katalüütiliste konverterite tegevust ja raua roostetamist. Uurimistöös on ta võimaluse korral kasutanud kõige uuemaid meetodeid, näiteks madala energiaga elektronide difraktsiooni, ultraviolett-fotoelektronide spektroskoopiat ja skaneerivat tunnelmikroskoopiat, ning sageli väga tulemuslikult.
Koos Gábor A. Somorjaiga pälvis ta 1998. aastal materjalide pinnaomaduste uurimise eest Wolfi keemiaauhinna ning 2007. aastal tunnustati tema tööd Nobeli keemiaauhinnaga.
Tunnustus
Ta on valitud ka Berliini-Brandenburgi Teaduste Akadeemia liikmeks ja Baieri Teaduste Akadeemia välisliikmeks.
Hallstatt
Hallstatt on väikelinn Austrias Ülem-Austria liidumaal Gmundeni ringkonnas. Linnake asub Salzkammerguti piirkonnas, Salzburgi ja Grazi linnasid ühendaval riigimaanteel, Hallstätteri järve edelakalda ja Hoher Dachsteini järskude nõlvade vahel.
Linna külastajate arv asus plahvatuslikult kasvama pärast seda, kui hakkasid liikuma jutud, et see on animafilmi "Lumekuninganna ja igavene talv" prototüüp. Esmalt hakkasid seda külastama filmituristid ja seejärel suurenes piltpostkaardiliku välimuse tõttu ka tavaturistide arv. Nüüdseks on linn hakanud turistide hulka piirama.
Flores (täpsustus)
Flores on mitme koha nimi.
Holtriemi ühisvald
pisi|Samtgemeinde Holtriemi paiknemine Wittmundi kreisis
Holtriem on valdade ühendus (Samtgemeinde) Wittmundi kreisis Alam-Saksimaal Saksamaal. Selle pindala on 82,96 km². 31. detsembril 2017 elas seal 9347 inimest. See asub Põhjamere ranniku lähedal, umbes 20 km Wittmundist läänes ja 13 km Aurichist põhjas. Selle keskus on Westerholt.
Samtgemeinde Holtriem koosneb järgmistest valdadest:
Austla sõda
Austla sõda (ka Austla pudrusõda) on Lümanda ministeeriumikooli rajamisest tingitud Venemaa Keisririigi, selle omavalitsuste ja kohalike erimeelsuste tagajärg.
Pärast 1891. aastal toimunud valdade liitmisi Saaremaal hakati seal mitmel pool ehitama uusi koolimaju. Üks selline asub Lümandas. Talurahvaasjade komissar ja valdade koondamise organisaator Jossif Kassatski soovis sinna asutada 2-klassilise ministeeriumikooli. 1894. aasta 13. oktoobril otsustas Lümanda volikogu koolimaja ehitada. Et koolimaja pidi vallarahvale 22 tuhat rubla maksma minema, ilmastik oli kehv ja kool jäi ehitajate küladest kaugele, keeldusid Austla, Atla ja Karala küla peremehed palke vedamast ning vallavanem Jüri Ratas, endine koolmeister, määras igale tõrkuvale talule 10 rubla võlaks, mida aga keelduti tasumast. Lümanuse vallavalitsus tellis seetõttu raha eest kooli ehitamise. Vallavalitsus üritas kooli ehituskulude võlgade tasumiseks omastada talude varandust, ent tulutult Atla küla elanike tõttu. 1897. aasta 3. augustil olid "korralekutsuja" Kassatski, talurahvaasjade komissar Babanov, Kassatski vanemabi parun Nolcken, kolm urjadnikut (sh Ülem ja Tuuling), kuus gordovoid, külakümnikud ja teised koolimaja ehitajad põgenema löödud. Kohalikud kasutasid relvana kive, püsse ja tulist körti. Riiast kohale kutsutud 200 soldatit konfiskeerisid külades asju, mille müügist saadud summad anti koolimaja ehitamiseks. "Sõja" süüdlasena vangistati 16 inimest. Koolimaja valmis 1897. aastal. Ehituse tõttu rahvaga vastuollu läinud vallavanem Ratas rändas elama Volgamaale Kostroma kubermangu, kus ka 1927. aastal suri. Samal aastal korraldas Lümanda rahvas suure peo, mälestades ja tänades endist vallavanemat uhke koolimaja ehitamise eest.
Pudrusõja nimetus tuleneb tulisest kördist, mida Austla küla naised kasutasid näkku visatava relvana ametnike vastu.
Vana-Nõo mõis
Vana-Nõo mõis (saksa keeles Alt-Nüggen) oli riigimõis Tartumaal Nõo kihelkonnas.
Ajalugu
Mõis asutati 1759 Unipiha mõisast eraldatud alast.
Püha Peetruse Advokaadid
Püha Peetruse Advokaadid (itaalia keeles Avvocati di San Pietro) oli aastail 1878–1909 tegutsenud katoliku õigusteadlaste rahvusvaheline organisatsioon.
Organisatsiooni eesmärk oli Püha Tooli huvide kaitsmine pärast Kirikuriigi annekteerimist. Organisatsioon asutati 1877. aastal Pius IX juubeli puhul ja kinnitati 5. juulil 1878 Leo XIII poolt, esimene president oli krahv Cajetan Agnelli dei Malherbi, alates 1892. aastast Marius-Pierre Lautier. Protektor oli kardinal Lucido Maria Parocchi, pärast tema surma Pietro Respighi.
Sumbaku järv
Sumbaku järv (ka Sumbaku paisjärv) on paisjärv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Metsla külas.
Varssavi Rahvusstaadion
Varssavi Rahvusstaadion on Poola pealinnas Varssavis asuv jalgpallistaadion. Jalgpalli 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel toimus seal kolm alagrupikohtumist, üks veerandfinaal ja üks poolfinaal.
Jüri Nemliher
Jüri Nemliher (5. märtsil 1965 Tallinn – 21. märts 2021 Tallinn) oli Eesti geoloog ja mineraloog.
Elulugu
Jüri Nemliher oli töölise poeg.
1982. aastal lõpetas ta Tallinna 46. Keskkooli ja 1989 Tartu Ülikooli (TÜ) bioloogia-geograafiateaduskonna. 1992. aastal kaitses ta TÜ-s geoloogiamagistri kraadi väitekirjaga "Shell structure and mineralogy of the lingulate brachiopods from the "Obolus sandstones" of Estonia and Ingria". 1995–1999 oli ta TÜ geoloogia instituudi doktorant ning 1999. aastal kaitses doktorikraadi paleontoloogias ja stratigraafias väitekirjaga "Mineralogy of Phanerozoic skeletal and sedimentary apatites: an XRD study". 1993. aastal täiendas ta end Rootsis Uppsala Ülikoolis.
Ta oli 1988–1989 TÜ laborant, 1990–1992 geoloogia instituudi nooremteadur ja 1992–1995 teadur. 2000. aastast on ta TÜ geoloogia instituudi vanemteadur. TTÜ Geoloogia Instituudi füüsikaliste uuringute labori juhataja. Tema viimaseks töökohaks jäi Eesti geoloogiateenistus, kus uuris Eesti fosforiidivarude potentsiaali.
Teadustöö
Ta uuris tänapäevaste ja fossiilsete organismide biomineralisatsiooni ja kivistite koostise kujunemist, olles Eestis selle uurimissuuna algataja. Ta näitas, et nüüdisaegsete fosfaatsete biomineralisatsiooniproduktide koostis sõltub organismide süstemaatilisest kuuluvusest ning nende diageneetiline areng ümbriskivimi kemismist ja lähteskeleti orgaanikasisaldusest.
Teoseid
Ta on avaldanud üle 20 teadustrükise.
Eesti suursaadik Horvaatias
Eesti suursaadik Horvaatias on Eesti volitatud suursaadik Horvaatia.
Risiville
Risiville on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Sedibengi ringkonnas Midvaali vallas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Risiville'i elanikest valgeid 84,19%, mustanahalisi aafriklasi 13,33%, värvilisi 0,77%, India või Aasia päritolu inimesi 0,47% ja teisi 1,22%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 74,25% inimesi, inglise keelt 15,39%, sotho keelt 4,59%, suulu keelt 1,39% ja tsvana keelt 1,21%.
Ronk
Ronk ehk kaaren (Corvus corax) on linnuliik vareslaste sugukonnast varese perekonnast. Ronk on suurim värvuline.
Levila
Ronk on levinud suures osas Holarktisest, ulatudes Islandist, Iirimaast ja Portugalist läänes kuni Kamtšatka poolsaare ja Vaikse ookeani rannikuni idas. Ronk on levinud ka Gröönimaa rannikul ja Põhja-Ameerikas. Lõunas ulatub levila Araabia poolsaare põhjaosani, Iraagi, Iraani ja Põhja-Indiani. Kesk- ja Lääne-Euroopas ning Põhja-Ameerika idaosas on ronk mitmetes piirkondades inimese tagakiusamise tõttu hävinud.
Arvukus Eestis
Ronk on Eestis üldlevinud väikesearvuline haudelind. Ta on paigalind. Ronga pesitsusaegset arvukust hinnatakse 4000 – 6000 paarile, talvist arvukust 15 000 – 25 000 isendile.
Vanus
Vanimad rõngastatud vabaduses elanud linnud olid 16 ja 20 aastased. Vangistuses on vanimad rongad elanud 24 aastat ja 8 kuud, 26 ja 28 aastat. Londoni Toweris elas üks ronk 44-aastaseks.
Elupaik
Elupaigana eelistab ronk lagedaid kultuurmaastikke, kuid elutseb ka mägialadel, rannikul ja laidudel. Vähesel määral on neid linna elama tulnud.
Pesitsemine
pisi|Ronga munad Mõlemad vanalinnud ehitavad pesa puu, Eestis valdavalt männi otsa, mujal ka kaljude peale või kunstlikule alusele, näiteks kõrgepingemastile. Kurnas on 4–6 muna, mis on rohekashallid ja tumepruunide laikudega. Muna kaal on keskmiselt 27,4 g. Haudumine vältab 19–21 päeva. Pojad lahkuvad pesast umbes ühe kuu vanustena.
Toitumine
Ronk on kõigesööja, ta toitub raibetest, närilistest, linnumunadest ja -poegadest, suurematest putukatest ja teistest selgrootutest, taimedest.
Ronk kultuuris
pisi|Rongajumalus Kuth. Korjaki puunikerdis Juudi pärimuse järgi õpetas ronk Aadamale, kuidas oma poega Aabelit matta. Seda lugu mainitakse ka Koraanis.
Ronka austatakse Põhja-Ameerika Vaikse ookeani looderanniku indiaanlaste ja Kirde-Aasia põlisrahvaste seas jumalana. Tlingitid ja haidad ning Alaska inuitid peavad ronka loojajumalaks. Mitmete Põhja-Ameerika Loodeosa rahvaste seas on ronk trikster.
Korjakid, tšuktšid ja itelmeenid austasid rongakujulist jumalust Kuthi.
Muinaspõhja mütoloogias istus kaks ronka Huginn ja Muninn Odini õlgadel ja kuulsid kõike. Viikingid kasutasid ronga kujutisega lippu hrafnsmerki.
Pärast ristiusustamist peetakse ronka Euroopas üldiselt halvaendeliseks linnuks musta sulestiku ja raipesöömise tõttu. Saksamaal peeti ronkasid äraneetute hingedeks.
Tiibeti budismis peetakse ronka Mahākāla kehastuseks.
Eesti rahvuseeposes "Kalevipoeg" on kaaren rääkiv lind, kes annab Kalevipojale nõu, kuidas jõuda maailma otsa.
Ronk on Bhutani rahvuslind.
Sipa Patukahetsuse tamm
Sipa Patukahetsuse tamm (ka (Sipa) Patukahjatsuse tamm) on tamm Rapla maakonnas Märjamaa vallas Sipa külas Angasilla mäel.
Tamm on madal kõveratüveline, maapinna lähedal hargneb tüvi kaheks. Kes hargnenud tüvest suudab läbi pugeda, selle patud pidavat kustutatama. Sellest ka puu nimi.
Rūstuži mõis
Rūstuži mõis (saksa keeles Rüssel, läti keeles Rūstužu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Katriņa kihelkonnas. Tänapäeval asub mõisasüda Limbaži piirkonnas Viļķene vallas Rūstužis.
Wrocławi linnastaadion
Wrocławi linnastaadion on Poola linnas Wrocławis asuv jalgpallistaadion. Jalgpalli 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel toimus seal kolm alagrupikohtumist.
Rūstuži mõis
Ajalugu
Esimesed teated sellest mõisast pärinevad aastast 1447, mil Carl Vietinghoff selle Johann Uxküllilt 500 marga eest ära ostis. Aastal 1550 kuulus see Gerdt Linde lesele, kes jättis oma vara oma neljale kasupojale. Need olid George Krüdener, George Rosen, Gerdt von Medem ja Kersten Gutzleff. Rosen ja Gutzleff olid pärandi jagamise ajaks aastal 1551 surnud, ent külad, mis kuulusid Rūstuži juurde, läksid siiski George esindajatele Rosenite suguvõsast.
Aastal 1589 ostis mõisa Caspar Tiesenhausen. Temast jäi maha kaks tütart, mõisa pärinu abiellus Caspar Engelhardtiga. Aastal 1748 pani major Engelhardt Rūstuži ja Muižkalnsi mõisad 8000 taalri eest panti ja need omandas major Gustav von Dunten (lõplikult aastal 1752). Aastal 1761 ostis mõisa Godofredus von Lincke, aastal 1765 aga Johann Gustav Frey.
Aastal 1772 ostis mõisa lesk Catharina Margaretha von Buschen. Aastal 1787 loovutas ta selle 10 000 taalri eest oma sekretärile Johann Bernhard Müllerile. Aastal 1819 ostis selle Christoph Wilhelm von Berg, aastal 1825 aga Carl Reinhold von Jarmerstedt. Aastal 1836 pani too mõisa panti ja selle omandas vabahärra Hieronymus von Boye, kes andis pandiõiguse edasi õdedele Lindwartidele, kes selle aastal 1838 Catharina von Bergile müüsid. Aastal 1856 ostis mõisa õuenõunik Theodor Joseph von Czarnoczki, kes selle aastal 1859 Medemitele pantis ja seejärel pandilepingu lõppedes aastal 1868 vabahärra Johann Friedrich Carl Georg von Mengdenile (1827−1904) müüs. 1892. ja 1900. aastal oli mõisnikuks viimase vend vabahärra Friedrich Oskar von Mengden (1840−1902). Aastatel 1905−1919 oli mõisaomanikuks kolmas vend vabahärra Louis Franz Theodor von Mengden (1848−1919).
Mengdenite suguvõsale kuulus mõis kuni võõrandamiseni.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 2 ja 7/8 adramaad, sellele allus 54 mees- ning 66 naishinge. Aastal 1641 oli mõisa suurus 1 ja 1/4 adramaad. 1688 oli mõisa suurus 2 ja 7/8 adramaad, aastal 1734 oli adramaid 1 ja 3/8, aastal 1757 aga 2 ja 7/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 2 ja 3/10 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 6 ja 8/20, aastal 1881 aga 4 ja 68/80, lisaks seitse adramaad mõisale kuuluvate talude valduses. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 2 ja 8/20, aastal 1881 aga 3 ja 38/80, lisaks 3 ja 31/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Aastal 1923 kuulus mõisale 180 hektarit maad.
Häärber
Mõisa häärber rajati XIX sajandi alguses. Tegemist oli kivist sokliga puidust hoonega. Nõukogude perioodil asusid seal Rūstuži brigaadi kontor, eluruumid ja peosaal. Pärast Läti taasiseseisvumist tegutses seal mööbli restaureerimise töökoda. Märtsis 2003 põles hoone maha.
Tuulik
Aastal 1905 rajati tuulik, mis tegutses aastani 1940.
Kõrvalhooned ja park
Mõisakompleksist on säilinud veel väike kivist sepikoda. Looduskaitse all on Rūstuži mõisa pärn ümbermõõduga neli meetrit.
Vastse-Nõo mõis
Vastse-Nõo mõis (saksa keeles Neu-Nüggen) oli rüütlimõis Nõo kihelkonnas Tartumaal.
Ajalugu
Mõis asutati 18. sajandi II poolel Vana-Nõo mõisast eraldatud alast.
35. üksik merejalaväe brigaad
35. üksik kontradmiral Mõhhailo Ostrohradskõi nimeline merejalaväe brigaad (35-та окрема бригада морської піхоти імені контр-адмірала Михайла Остроградського) on Ukraina merejalaväe väeüksus.
Ajalugu
Brigaad hõivas 2023. aasta juuli lõpus koostöös 129. maakaitsebrigaadi pataljoni Areiga ja Ukraina erioperatsioonijõudude 3. polgu üksusega Donetski oblastis asuva Staromaiorske küla.
Gemini 5
Gemini 5 (ametlikult Gemini V) oli Gemini programmi kolmas mehitatud lend. Lennu meeskonnaks olid Pete Conrad ja Gordon Cooper. Gemini 5 startis 21. augustil 1965 ning kestis 7 päeva ja 22 tundi. See oli esimene kord, mil USA kosmoselaev püstitas kestvuslennu maailmarekordi, möödudes Nõukogude Vostok 5 lennust, mis oli toimunud 1963. aastal.
Mitokondriaalsed nukleoidid
Mitokondriaalsed nukleoidid on DNA-valk kompleksid, mis esinevad mitokondrites.
Mitokondriaalne DNA (mtDNA) sarnaselt tuuma DNA-ga ei esine paljalt, vaid on pakitud valkude abil. Kompleksi nimetus "nukleoid" tuleneb mitokondrite bakteriaalsest päritolust: bakteri kromosoomi nimetatakse samuti nukleoidiks ning endosümbiootilisest hüpoteesist lähtudes on alust arvata, et mtDNA on pigem sellega sarnaselt organiseeritud erinevalt eukarüootide tuuma DNA-st.
Pagaripärmi nukleoidid
Pagaripärm Saccharomyces cerevisiae oli esimene organism, kus kirjeldati mitokondriaalseid nukleoide ning selles organismis on need kõige paremini uuritud. Pärmi mitokondriaalsed nukleoidid on globulaarsed, keskmiselt 0,3 μm läbimõõduga. Põhiline valk, mis esineb nukleoidides on Abf2p, mis seondub mtDNA-ga ning osaleb selle pakkimises. Nukleoidide moodustamises osaleb samuti üheahelalise DNA-ga seonduv valk Rim1p ning valgud Ilv5 ja Aco1. Ilv5 on ensüüm, mis osaleb hargnenud ahelaga aminohapete sünteesis ning Aco1 on TCA tsükli ensüüm akonitaas. Seoses nende valkude metaboolsete funktsioonidega oleneb vastavate geenide ekspression raku metaboolsest seisundist ehk sellest, millist substraati saab rakk kasutada energia saamiseks. Sellest lähtuvalt on välja pakutud mudel, mille järgi pärmis on mitokondriaalsed nukleoidid ümber korraldatud vastavalt metaboolsele seisundile. Ka mõned teised metaboolse funktsiooniga valgud on leitud pagaripärmi nukleoididest. Aeroobsete rakkude puhul on ühes nukleoidis keskmiselt 1–2 mtDNA koopiat, anaeroobsete rakkude puhul keskmiselt 20 koopiat.
Imetajate nukleoidid
Imetajatest on mitokondriaalsed nukleoidid kõige paremini kirjeldatud inimeses. Samuti on nukleoidid leitud roti, rohepärdiku ja potoroo maksarakkude mitokondritest. Imetajate mtDNA paiknemine diskreetsete üksustena oli esmakordselt näidatud 1991. aastal inimrakkude mtDNA värvimisel DAPI-ga ning see oli hiljem kinnitatud ka immunofluorestsentsi katsetes, kus kasutati anti-DNA antikehi. mtDNA kompleksid valkudega olid imetajates kirjeldatud siis, kui näidati mtDNA seondumist DNA helikaasiga Twinkle inimrakkudes. Seejärel demonstreeriti mitme uuringu käigus ka teiste valkude esinemine mtDNA-ga, peaaegu alati esinesid koos mtDNA-ga mitokondriaalne transkriptsioonifaktor A (TFAM, ingl. mitochondrial transcription factor A), pagaripärmi Apf2p valgu homoloog, ning mitokondriaalne üheahelalise DNA-ga seonduv valk mtSSB (ingl. mitochondrial single strand binding protein), mis on pagaripärmi Rim1p homoloog. TFAM on seejuures valk, mille põhiline funktsioon seisneb mtDNA pakkimises, sarnaselt histoonidele tuumas, mida tõestab asjaolu, et TFAM esineb rakkudes koos mtDNA üksustega. Sama asjaolu kehtib ka mtSSB puhul, kuid see on mtDNA-ga nõrgemini seotud. Imetajate nukleoidid on üsna väikese diameetriga, keskmiselt vaid 0,068 μm, ning sisaldavad 1–2 mtDNA genoomi koopiat. Nukleoidide arv raku kohta varieerub sõltuvalt koetüübist ning rakuliinist.
Nukleoidide populatsioonid ja dünaamika
Kompleksid on valkude abil seotud mitokondrite sisemembraaniga, kusjuures on leitud, et saab eristada vähemalt 2 nukleoidide populatsiooni. Esimene populatsioon on membraaniga tugevamini seotud ning nendes nukleoidides esinevad Twinkle, mtSSB ja mitokondriaalne DNA polümeraas gamma, selle populatsiooni nukleoidid läbivad replikatsiooni. Teine populatsioon on membraaniga nõrgemini seotud, need nukleoidid tõenäoliselt osalevad muudes protsessides ning ei sisalda replikatsiooniks vajalikke valke. On teada, et nukleoidid on seotud membraaniga Twinkle kaudu, kuid ka selle puudumisel jäävad nukleoidid membraaniga seotuks. Seega ilmselt on olemas ka teised valgud, mille kaudu saavad nukleoidid membraaniga seonduda. Nukleoidid on dünaamilised struktuurid, mis tähendab, et need on võimelised liikuma, kui mitokondrid venivad ning saavad liikuda ka ühest mitokondrist teisse, kui mitokondrid jagunevad või sulanduvad kokku.
Raskused valgulise koostise määramisel
Mitmed valgud seonduvad mtDNAga vaid ajutiselt või ainult osade nukleoididega. Kuigi need valgud võivad olla mtDNA metabolismi jaoks vajalikud, pole siiski selge, kas pidada neid nukleoidi valkudeks või mitte. Seetõttu on nukleoidi valgulist koostist raske üheselt määrata ning kasutusele on võetud laiem mõiste mtNAP (ingl mitochondrial nucleoid associated protein). Samas puudub ka mtNAP-ide täielik nimekiri, kuna erinevates katsetes saadud tulemused varieeruvad sõltuvalt katsetingimustest, metoodikast ning rakuliinidest.
Uurimine ja olulisus
Mitokondriaalsete nukleoidide uurimiseks kasutatakse erinevaid rakuliine. Väga levinud on inimese ja hiire rakukultuurid, kuid kasutatakse ka primaatide ja lindude rakke. Kasutusel on nii surematud rakuliinid kui ka doonoritelt saadud rakud. Katsete läbiviimiseks kasutatakse erinevaid biokeemilisi ja molekulaarbioloogilisi meetodeid.
Mitokondriaalsete nukleoidide uurimine on oluline eelkõige seetõttu, et mtDNA ja ka nukleoidide valkude mutatsioonidega on seotud mitmed inimese haigused. Näiteks mutatsioonid helikaas Twinkle kodeerivas geenis põhjustavad progresseeruvat välist oftalmopleegiat, mille põhiline sümptom on silmi liigutavate lihaste halvatus. Mitmed teised haigused on seotud mitokondrite või mtDNA kahjustustega. Seega on väga oluline aru saada, millised valgud osalevad mtDNA pakkimises ja stabiliseerimises, mis on nende täpsemad funktsioonid ning kas neid on võimalik kasutada märklaudadena haiguste ravil.
Teiste organismide nukleoidid
Mitokondriaalsed nukleoidid on leitud ka teistest organismidest. Lisaks pagaripärmile esinevad need ka teistes pärmseentes, näiteks Yarrowia lipolytica, Candida albicans ja Candida parapsilosis. Samuti esinevad mitokondriaalsed nukleoidid protistides Physarum polycephalum ja Crithidia fasciculate. Nukleoidid on leitud ka kannuskonna Xenopus laevis ootsüütide mitokondritest. Nendes esinevad sarnaselt imetajatele transkriptsioonifaktor A (kannuskonna homoloog mtTFA) ning mtSSB, aga ka muud valgud, nagu näiteks prohibitiin 2, ANT1 (ingl. adenine nucleotide translokator 1) ja PDC-E2 (ingl. pyruvate dehydrogenase E2 subunit).
Morvern Callar (film)
"Morvern Callar" on 2002. aastal valminud Briti film, mille lavastaja on Lynne Ramsay ja peaosa kehastab Samantha Morton. See põhineb 1995. aastal ilmunud Alan Warneri romaanil "Morvern Callar".
Lühikokkuvõte
Morvern Callar on Šoti väikelinnas elav neiu. Ta ärkab jõuluhommikul üles ja avastab, et ta abikaasa on sooritanud enesetapu endal kõri läbi lõigates, jättes maha oma viimase, avaldamata raamatu käsikirja. Morvern kustutab abikaasa nime käsikirjalt ja asendab enda omaga, seejärel lendab Almeríasse Costa del Soli, kus müüb käsikirja oma nime all.
Neeme Laanepõld
Neeme Laanepõld (11. jaanuar 1913 – 27. veebruar 1991) oli eesti muusik ja laulutekstide autor.