cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
August Kitsapea
Elukäik
Annekteeritud Eestis loeti alates 27. septembrist 1940 August Kitsapea teenistuses olevaks Lennuväe baasi juures, kuna Lennuväedivisjoni nr 2 tehnikajaoskonna varad olid koondatud sinna. 1. oktoobrist 1940 vabastati ta ametikoha koondamise tõttu ametist ning lähetati Sõjavägede Staapi kindralmajor Jaan Kruusi käsutusse. 31. oktoobril 1940 määras uus võim ta Eesti 2. Lennuväedivisjoni likvidaatori abiks ning 10. novembril 1940 vallandati ta teenistusest koosseisude koondamise tõttu. Kitsapea töötas seejärel Rapla Masintraktorijaamas vanemmehaanikuna.
1941. aasta suvel võitles taganevate Nõukogude sõjaväeosade vastu Hirvelaane pataljonis, pärast major Hans Hirvelaane langemist 20. septembril 1941 Rapla lahingus võttis August Kitsapea pataljoni juhtimise üle. Pärast pataljoni likvideerimist määrasid Saksa okupatsioonivõimud ta Tartu Omakaitse Maleva 7. (Jõgeva) pataljoni ülemaks. 1944. aasta alul moodustati igas Omakaitse malevas üks neljast kompaniist koosnev lahingpataljon. August Kitsapea määrati Tartu maleva lahingpataljoni ülemaks. Tartu ning Võru lahingpataljonidest moodustati Tartumaa Omakaitse lahingrügement, mis asus Peipsi järve äärde rannakaitsele.
Pärast Punaarmee sissetungi Eestisse põgenes ta 1944. aasta sügisel Saksamaale. 1947. aastal emigreerus A. Kitsapea Saksamaalt Geislingeni põgenikelaagrist Austraaliasse. Ta oli esialgu Dunlopi firmas tööline, ostis seejärel endale farmi Sydney lähedal West Hoxtonis. Hiljem töötas ta arveametnikuna kohalikus eestlasele kuuluvas firmas Marine Plastic Co Pty.
Soldat
pisi|Soldatid Soldat (ka poiss) on mängukaart.
See on madalaim pildikaart.
Heinrich VII
Heinrich VII on olnud mitme valitseja nimi:
Antibiootikumid
Antibiootikumid on elusorganismide (bakterite, seente) produtseeritud või tööstuslikult sünteesitud ained, mis surmavad mikroorganisme või pärsivad tugevalt nende kasvu ja mis terapeutilistes annustes ei kahjusta makroorganismi.
Antimikroobsed preparaadid on kas antibiootikumid või sünteetilised keemilised ühendid, mis toimivad mikroobe hävitavalt, kuid selguse mõttes kasutatakse mõlemal juhul üldnimetust antibiootikumid.
ATC-kood – enamik inimestele manustatavaid antibiootikume liigitatakse tasandil J – infektsioonivastased ravimid süsteemseks kasutamiseks;
ATCvet-kood – enamik loomadele manustatavaid antibiootikume liigitatakse tasandil QJ – infektsioonivastased ravimid süsteemseks kasutamiseks.
Ajalugu
Kui veel 19. sajandil surid väga paljud inimesed bakteriaalsete haiguste kätte, siis 20. sajandil vähenes selliste haiguste põhjustatud suremus tänu antibiootikumide kasutuselevõtule oluliselt.
Esimese antibakteriaalse ravimina tuli 1910. aastal turule Salvarsaan, mida rakendati süüfilise ravis. See sünteesiti esimest korda Paul Erlichi laboris 1907 ja selle süüfilisevastane toime avastati 1909. Seda võib pidada ka esimeseks antibiootikumiks. 1912 tuldi välja neosalvarsaaniga, mis on vähem toksiline ja paremini vees lahustuv.
Esimese laialdaselt kommertskasutusse jõudnud antibiootikumiks oli aga prontosiil, mille töötasid välja Gerhard Domagki (Nobeli auhind 1939. aastal) juhitud teadlased saksa meditsiiniettevõtte Bayer laborites, mis kuulusid tollel ajal IG Farbeni koosseisu. 1932. aastal leitud sulfaniilamiidiga tuldi avalikult välja alles 1935. Kuna seda ei olnud võimalik patenteerida, aga selle tootmine oli lihtne, siis ei teeninud IG Farben selle müügist eriti tulu, sest selle põhjal asusid kohe ravimeid tootma mitme konkureerivad ettevõtted. Küll oli aga sellega avatud uus antimikroobsete ravimite ajastu.
Ehkki šoti bioloog ja farmakoloog Alexander Fleming esimese loodusliku antibiootikumi – penitsilliini avastanud juba 1928. aastal, ei pälvinud see suuremat huvi enne, kui Howard Florey, Ernst Chain ja Norman Heatley olid 1940. aastate alguses selle tootmiseks sobilikud meetodid välja töötanud. Kui selgus, et penitsilliini abil saab ravida nakkushaigusi, siis tärkas aine vastu taas huvi ka Flemingil. Algul oli ühendi tootmine siiski kallis ja see leidis kasutust põhiliselt teises maailmasõjas. 1945. aastal anti Flemingile, Chainile ja Floreyle tehtud töö eest Nobeli auhind.
Mõiste "antibiootikum" oli 1942. aastal kasutusele võtnud Selman Waksman, tähistamaks antibiootikumide toimet organismidele (destructive to life). Tema juhitavas laboris leidis 1943. aastal Albert Schatz streptomütsiini. Järgnenud vaidluses autorsuse üle jäi aga peale Waksman, kes pälvis tuberkuloosi ravimiseks efektiivse ravimi leidmise eest 1952. aastal Nobeli auhinna.
Laiemalt kättesaadavaks muutusid antibiootikumid alles pärast teist maailmasõda. Vahetult pärast nende laialdast kasutuselevõttu hakati neid inimestele jagama väga palju, sest usuti, et need on imevahendid, mis aitavad jagu saada kõigist haigustest. Veel ei teatud, et nende liigne või vale kasutamine võib tervisele halvasti mõjuda ning selle tagajärjel võivad välja areneda antibiootikumidele resistentsed bakteritüved.
Suur osa tänapäeval kasutatavatest antibiootikumidest oli leitud 1970. aastateks. Sealt edasi on turule tulnud küll olemasolevate antibiootikumide modifikatsioone, kuid kuni sajandi lõpuni ei lisandunud ühtegi uut antibiootikumide klassi. Uute efektiivsete ravimite leidmise kallidus ja antibiootikumide väike tulusus on vähendanud ravimifirmade huvi selles valdkonnas uurimistööd teha.
Tänapäeval kasutatakse rohkesti antibiootikume, mida on keemiliselt täiustatud, et nende toimet tõhustada. Mõningaid lihtsamaid antibiootikume valmistatakse ka keemilisel teel. Antibiootikumid on tänapäevani väga tõhusad ja peaaegu asendamatud ravimid bakteriaalsete haiguste korral.
Antimikroobne spekter
Antimikroobne spekter on kindla antibiootikumiga mõjutatavate mikroobide skaala.
Laia toimespektiga ehk laiatoimelised
Need antibiootikumid toimivad nii grampositiivsete kui ka gramnegatiivsete bakterite korral:
Kitsa toimespektriga ehk kitsatoimelised
Grampositiivsete bakterite korral:
Gramnegatiivsete bakterite korral:
Keemilise koostise järgi
Keemilise koostise järgi jaotatakse antibiootikumid 12 tähtsamasse rühma:
Toimespektri ja -mehhanismi järgi
Antibiootikumid jaotatakse nende toimespektri ja toimemehhanismi järgi laias laastus viieks:
1. Rakuseinale toimivad antibiootikumid 2. Valgusünteesi mõjutavad antibiootikumid, mis seostuvad ribosoomi 30S-alaüksusega
3. Valgusünteesi mõjutavad antibiootikumid, mis seostuvad ribosoomi 50S-alaüksusega
4. DNA sünteesi mõjutavad antibiootikumid
5. Plasmamembraanile toimivad antibiootikumid
Ravimiallergiad
Suuremalt osalt seostatakse ravimiallergiatega penitsilliini ja selle derivaate (umbes 5% kasutajatest).
Löövet ja reaktsiooni on tuvastatud ka tsefalosporiinide, sulfapreparaatide, nitrofurantoiini, doksitsükliini (ATC-kood – J01AA02) tarvitajatel.
Toime T-abistajarakkudele
Teatud antibiootikumid, näiteks tsüklosporiin A, toimivad immunosupressantidena, vähendades T-abistajarakkude hulka, paljunemisvõimet ja diferentseerumist ning ka IL-2 komplekteerimist ja väljastamist.
Mirjam Peil
Elo-Mirjam Peil (neiupõlvenimega Annist; 5. juuli 1939 Tartu – 17. september 2022 Tallinn) oli eesti kunstiteadlane ja kriitik.
Ta lõpetas 1958. aastal Tartu 2. Keskkooli, õppis aastatel 1958–1961 Tartu Kunstikoolis ja lõpetas 1967. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kunstiajaloolasena. Ta oli üliõpilasorganisatsiooni EYS Veljesto liige.
1990–2005 oli ta Tallinna Ülikoolis kunstiajaloo lektor. Tegutses Ajakirjade Kirjastuse ajakirjas Kodukiri sisustustoimetajana.
Ratva lahing
Ratva lahing oli lahing metsavendade rühma ja hävituspataljoni osade vahel 28. juulil 1941.
Juulikuu lõpul tapsid metsavennad Arvila metsavahi, kes oli kogunud nende kohta andmeid. Sellele järgnes 28. juulil hävituspataljonlaste haarang Arvila metsa. Kui hävituspataljoni auto peatati Ratva külas Nello talu lähedal maanteel, hiilisid üheksa metsavenda eesotsas A. Nello'ga ~100 meetrit teest asuva kiviaia taha ja avasid auto pihta püssitule. Enamlased olid segaduses – arvati, et tulistatakse Nello talust. Kui paugud kostsid ka Arvila küla poolt, kartsid metsavennad sissepiiramist ja taandusid. Seejärel korraldasid hävituspataljonlased Nello talus läbiotsimise. Saunast leiti Eesti lipp ja püssipuhastamisvahendeid. Talu rüüstati. Eduard Nello arreteeriti ja lasti Jõhvis maha.
Mirjam Peil
Isiklikku
Ta oli Linda ja August Annisti tütar. Tema õde oli ajaloolane ja arhivaar Sirje Annist.
Michael Bloomberg
pisi|Michael Bloomberg Michael Rubens Bloomberg (sündinud 14. veebruaril 1942 Bostonis) on juudi päritolu Ameerika Ühendriikide ettevõtja ja poliitik. Ta oli 1. jaanuarist 2002 kuni 31. detsembrini 2013 New Yorgi linnapea. 2020. aastal püüdis ta saada Demokraatliku Partei presidendikandidaadiks.
Michael Bloomberg on lõpetanud Johns Hopkinsi Ülikooli elektriinsenerina ning saanud ärijuhtimise magistrikraadi Harvard Business Schoolis. Ta on majandustarkvarafirma ja uudisteagentuuri Bloomberg L.P. peamine omanik. Ta on Ameerika Ühendriikides rikkuse poolest 13. inimene.
Kuni 2001. aastani kuulus Michael Bloomberg Demokraatlikku Parteisse, kuid New Yorgi linnapeaks kandideerimise eel otsustas liituda vabariiklastega. 2001. aastal valiti ta linnapeaks ja 2005. aastal valiti ametisse tagasi. 2007. aastal otsustas ta hakata sõltumatuks. 2008. aastal õnnestus tal läbi suruda seadusemuudatus, mille tulemusel sai ta õiguse kandideerida linnapeaks ka kolmandaks ametiajaks. Ta valitigi 3. novembril 2009 uuesti ametisse tagasi. Kuigi New Yorgi linnapea kuupalk oli siis 225 000 dollarit, keeldus ta sellest ja sai oma töö eest aastas kõigest ühe dollari.
1821
1821. aasta (MDCCCXXI) oli 19. sajandi 21. aasta.
Helmuth Karl Bernhard von Moltke
pisi|Helmuth Karl Bernhard von Moltke pisi|Helmuth Karl Bernhard von Moltke Krahv Helmuth Karl Bernhard von Moltke ehk Helmuth Moltke vanem (26. oktoober 1800 Mecklenburg-Schwerinis Parchimis – 24. aprill 1891 Berliinis) oli Preisimaa sõjaväelane, kindralfeldmarssal (1871). Ta oli Preisimaa ja hiljem Saksamaa kindralstaabi ülem kuni 1888. aastani.
Moltke sündis Taani kindralleitnandi Friedrich Philipp Victor von Moltke (1768–1845) pojana. 1805 asus isa Holsteini. Samal aastal hävis kogu tema vara, kui Prantsusmaa sõjaväelased Neljanda koalitsioonisõja ajal põletasid maha perekonna maamaja ja rüüstasid linnamaja Lübeckis. Sellepärast kasvas Moltke üles vaesuses. 11-aastaselt saadeti ta Kopenhaagenisse kadetikooli, kus koolitati Taani sõjaväelasi ja õukondlasi. 1818 sai ta Taani kuninga paažiks ja teiseks nooremleitnandiks jalaväerügemendis.
21-aastaselt läks Moltke üle Preisimaa sõjaväkke, hoolimata esialgest kaotusest aukraadis. Kuid juba 1822 sai ta taas teiseks leitnandiks, seekord Oderi-äärses Frankfurdis asuvas 8. jalaväerügemendis. 23-aastaselt lubati tal astuda sõjakooli, mida hiljem hakati nimetama Preisi sõjaväeakadeemiaks. Ta lõpetas akadeemia 3 aastat kestnud õppeaja järel 1826. 1833 ülendati ta esimeseks leitnandiks.
Kirjanikuna avaldas Moltke hulgaliselt raamatuid, peamiselt populaarteaduslikke, kuid ka ilukirjanduslikke. 1827 avaldas ta seiklusjutu "Kaks sõpra". 1831 avaldas ta essee "Hollandi ja Belgia omavahelised suhted alates nende eraldumisest Felipe II ajal kuni ühinemiseni Willem I ajal". 1832 avaldas ta uurimuse "Ülevaade Poola siseolukorrast ja sotsiaalsetest tingimustest", mis põhines niihästi lugemusel kui isiklikel tähelepanekutel. 1885 avaldas ta teose "Poola: ajalooline visand", milles väitis, et enne oma jagamist oli Poola Euroopa kõige tsiviliseeritum maa. 1832 sõlmis ta kokkuleppe, et tõlgib Edward Gibboni kuueköitelise teose "Rooma impeeriumi allakäigu ja languse ajalugu" saksa keelde. Selle eest pidi ta saama 75 Saksa marka, mida vajas hobuse ostmiseks. 18 kuuga tõlkis ta raamatust kolmveerandi ära, aga kirjastaja ei suutnud raamatut välja anda ja Moltke sai tasuks kõigest 25 marka.
1835, pärast oma ülendamist kapteniks, sai Moltke pool aastat puhkust, et reisida Kagu-Euroopas. Pärast lühikest viibimist İstanbulis palus sultan Mahmud II tal aidata kaasajastada Osmanite riigi sõjaväge. Pärast seda, kui Moltke oli Berliinist nõuetekohase volituse saanud, võttis ta pakkumise vastu. Ta jäi İstanbuli 2 aastaks. Sellel ajal reisis ta palju Valahhias, Bulgaarias ja Rumeelias, uuris İstanbuli, Bosporust ja Dardanelle, samuti Eufrati ülemjooksu.
Helmuth Moltke oli Preisimaa vägede ülemjuhataja võidukates sõdades Taani (1864), Austria (1866) ja Prantsusmaa vastu (1870–1871). Teda peetakse oma aja üheks väljapaistvaimaks strateegiks. Moltke juhtis vägesid põhimõtte järgi: "Eraldi marssida, koos rünnata", mis tähendas vägede hajutamist enne lahingukohta minekul ning nende koondamist alles vahetult lahingu eel. Moltke strateegiaks oli ka sõda otsustava pealahingu andmine. Tema ajal kujunes Saksamaa peastaabist ka sõjaväe peamine juhtimiskeskus, see uuendus võeti enamiku riikide poolt peagi üle.
Moltke valdas seitset keelt: lisaks saksa keelele taani, inglise, prantsuse, itaalia, hispaania ja türgi keelt. Ta oli viljakas kunstnik ja populaarne kirjanik, kes illustreeris oma raamatuid enese maastikupiltide ja portreedega.
Helmuth von Moltke noorem, Saksa kindralstaabi ülem Esimese maailmasõja alguses, oli tema vennapoeg.
Plaadifirma
Plaadifirma (inglise keeles recording company) on heli-, sealhulgas muusika salvestuse ja müügiga tegelev ettevõte, tavaliselt äriühing, mille nimi on registreeritud kaubamärgina. Eesti õigusruumis kasutatakse ka nimetust "fonogrammitootja".
Nime seotus sisuga on näha ettevõtte tootes, mis mõningatel juhtudel 21. sajandi alguses on veel plaadikujuline, CD, DVD, Blu-ray.
Marcus Stephen
Marcus Stephen|thumb Marcus Stephen (sündinud 1. oktoobril 1969) on Nauru poliitik ja sportlane.
19. detsembrist 2007 kuni 10. novembrini 2011 oli ta Nauru president ja siseminister.
Alustas sportlaskarjääri jalgpallurina, kuid hiljem sai temast tõstja. 1992. aastal osales ta olümpiamängudel Barcelonas Samoa võistkonna koosseisus, sest Naurul puudus sel ajal riiklik olümpiakomitee. Pärast olümpiakomitee asutamist oli tal 1996. aastal võimalik osaleda suveolümpial Atlantas ja 2000. aastal olümpiamängudel Sydneys juba Nauru delegatsiooni liikmena.
Kõige paremaid tulemusi on ta saavutanud Rahvaste Ühenduse mängudel: kuldmedal 1990. aastal, kolm kuldmedalit 1994. ja 1998. aastal, kolm hõbemedalit 2002. aastal.
Aastast 1997 on ta Nauru Olümpiakomitee laekur.
Alates 2003. aastast on ta Nauru parlamendi liige. President René Harrise valitsuses oli ta 2003–2004 haridus- ja rahandusminister.
28. augustil 2007 toimunud presidendivalimistel kaotas ta Ludwig Scottyle, kuid kui parlament avaldas sama aasta 19. detsembril Scottyle häältega 10:7 umbusaldust, valiti Stephen Nauru uueks presidendiks. Lisaks presidendi ametikohale kuulus Stephenile ka siseministri portfell.
Sama aasta 26. aprillil toimunud ennetähtaegsetel parlamendivalimistel saavutasid president Stepheni poolehoidjad 18-kohalises esinduskogus 10 kohta.
10. novembril 2011 astus Stephen seoses korruptsioonisüüdistustega ametist tagasi.
Türi Ganvix JK
Türi Ganvix JK on 2004 asutatud Eesti jalgpalliklubi, mille kodulinn on Türi.
Ganvix on Paide Linnameeskonna tütarklubi.
Stalinism
Stalinism on Jossif Stalini loodud poliitika sotsialismi ülesehitamiseks ja kommunistliku ühiskonna väljaarendamiseks. NSV Liidus rakendatuna sünnitas see Stalinliku revolutsiooni tulemusena "sotsiaalautokraatliku" poliitilise süsteemi aastatel 1929–1953 ja määras seeläbi NSV Liidule omased põhijooned, mis ajapikku nõrgenedes ja hägustudes püsisid kuni Nõukogude Liidu lõpuni. Alates 1948. aastast algas ka uute satelliitriikide staliniseerimine. Üldine sotsialismileeri destaliniseerimine algas pärast Stalini surma (1953) 1956. aastal ja tõi endaga kasvava lõhe Hiina Kommunistliku Parteiga.
"Just Jossif Stalin muutis kommunistlikud poliitilised süsteemid mittepäritavateks monarhiateks (ning sobitas Isamaasõja ajal kokku isegi riikliku ateismi ja vene rahva õigeuskliku patriotismi). (…) ...pole mingeid tõendeid, et Lenin oleks ette näinud või võinud kuidagi olla nõus sellise universaalse ja kohustusliku ilmaliku riigiusuga, mis arenes välja pärast tema surma. Stalin ei pruukinud seda teadlikult ette võtta. Ta võis lihtsalt kaasa minna tema hinnangul mahajäänud talupoegliku Venemaa ning selle autokraatliku ja ortodoksse suuna põhivooluga. Kuid on väheusutav, et selline süsteem oleks tekkinud ilma temata, ning üsna kindel, et seda ei oleks peale sunnitud teistele sotsialistlikele režiimidele." (Eric Hobsbawm, Äärmuste ajastu, Varrak 2002, lk 427, 426)
Eesti Pank
Eesti Panga esmane eesmärk on aidata kaasa hinnastabiilsuse säilitamisele euroalal. Stabiilset hinnataset aitab hoida euroala ühtne rahapoliitika, mille kujundamisel Eesti Pank koos teiste euroala keskpankadega osaleb.
Stalinism
Mõistet "stalinism" kasutasid esimest korda trotskistid. Algselt tähendas stalinism (ka: stalinlus) 1920. aastatel Jossif Stalini juhitud enamust Üleliidulises Kommunistlikus (bolševike) Parteis. Võitluses Lenini poliitilise ja teoreetilise pärandi tõlgendamise pärast vastandus see trotskismile. Stalini enda sõnul oli stalinism eriti energiline kaitsmine.
Eesti Pank
Selleks, et hinnastabiilsus oleks tagatud, peavad olema ka pangad tugevad, hästi kapitaliseeritud ja piisavate puhvritega halvemate aegade tarbeks ehk peab olema tagatud finantsstabiilsus. Eesti Panga ülesanne on jälgida, et panganduse olukord tervikuna oleks stabiilne ja tugev.
Eesti Pank täidab Eestis kõiki traditsioonilisi keskpanga ülesandeid: korraldab sularaharinglust; jälgib, et maksesüsteemid toimiksid ehk maksed liiguksid ühest pangast teise tõrgeteta; investeerib ja haldab Eesti Panga ning Euroopa Keskpanga varasid; koostab finantssektori ja maksebilansi statistikat; jälgib pidevalt Eesti ja euroala majanduse käekäiku ning koostab hinnanguid majandusolukorra kohta; nõustab Vabariigi Valitsust Eesti ja euroala majanduspoliitilistes küsimustes.
Stalinism
Stalini 55. sünnipäeva ajal 1934. aastal tõstis Karl Radeki artikkel Stalini ideed ja poliitika iseseisvaks saavutuseks. Tekkis väljend "marksism-leninism-stalinism". Stalinismi teooria nurgakivid olid sotsialismi areng ühel eraldivõetud maal ning sellega kaasnev klassivõitluse teravnemine. Viimasega legitimeeriti repressioone ja stalinlikke puhastusi, mille ohvrid mõrvati või viidi GULAG-i sunnitöölaagritesse. Selle poliitika ohvrite arv arvatakse olevat vähemalt 20 miljonit.
Eesti Pank
Ajalugu
Eesti Pank asutati Ajutise Valitsuse otsusega 24. veebruaril 1919. Tegevuse alguseks loetakse 3. maid, kui keskpanga pearaamatusse kanti esimene summa ehk 10 miljonit Eesti marka, mille Ajutine Valitsus eraldas riigikassast panga põhikapitaliks. Et sõjaolukorras oli riigis puudus vabast erakapitalist, siis tegutses keskpank algul ühtlasi ka tavalise hoiu- ja laenupangana. Venemaa keisririigi Riigipanga Tallinna osakond oli avatud 1. septembril 1875. Tallinna osakond allus Riigipangale Peterburis ja Rahandusministeeriumi riigikassa departemangule ning lõpetas tegevuse 1918. aasta detsembris. Riigipanga Tallinna osakonna alusel loodi Eesti Pank. pisi|Endise Vene Riigipanga Tallinna kontori hoone. Hoone valmis aastal 1909, selle arhitekt oli [[Aleksander Jaron. Selles hoones moodustati 24. veebruaril 1918 Eesti Ajutine Valitsus. Kuni 1935. aastani oli see maja Eesti Panga peahoone, hoone on taas Eesti Panga kasutuses aastast 1992.]] Eesti Panga esimeseks presidendiks sai Mihkel Pung ning juhatusse kuulusid ka Eduard Aule ja Johan Sihver. Esimene juhatuse koosolek toimus 25. märtsil 1919. Lisaks kolmele juhatuse liikmele asus pangas tööle ka 25 ametnikku ja 3 teenijat.
Ettevalmistusi oma raha emiteerimiseks oli alustatud juba 1918. aastal ja selle tegevuse eest vastutas Rahaministeerium. Pärast keskpanga asutamist 1919. aastal viidi riigikassatähtede tootmine üle loodud asutuse alla. 3 ja 5 margased lasti tükkida Soomes ning paberist pennid ja margased kassatähed Tallinnas ja Tartus. Mündid vermiti Saksamaal.
Stalinism
Lev Trotski kriitika Nõukogude Liidu poliitiliste olude pihta ja dissidentlike kommunistide publikatsioonid muutsid sõna "stalinism" lääneriikides nii sotsiaalteadustes kui ka tavakeeles Nõukogude Liidu ning pärast Teist maailmasõda tekkinud reaalsotsialistlike riikide ideoloogilise dogmatismi ja totalitarismi ning Kominternis teostunud Stalini ja NLKP ülemvõimu sünonüümiks.
Trotski järgi tekkis Stalini ajal "uus privilegeeritud kiht (...) mis võimu järele janunedes, eluhüvede järele janunedes kardab oma positsioonide pärast, tunneb hirmu masside ees – ja vihkab kohutavalt igasugust opositsiooni."
Eesti Pank
Ajalugu
Algul tegutses pank Tallinnas endise Vene Riigipanga ruumides, kuid finantsolude paranemisel asuti rajama uusi hooneid. Tallinna hoone laiendamist alustati 1933. aastal. Hoone Vabaduse puiestee 3 valmis 1934. aasta lõpuks ja avati ametlikult 1935. Tänapäevane Eesti Panga kvartal kujunes piirkonna pangandusega seotud hoonetest: Estonia pst 11 – endise Eestimaa Aadlike Krediidiühingu pangahoone, Estonia pst 13 – endise Vene Riigipanga Reveli kontori (Ревельское отделение Государственного Банка) hoone, Estonia pst 13 – Eesti Panga peahoone, Sakala tänav 4 – endise Eesti Maakrediidiseltsi elamu-büroohoone, Sakala 4/6 – väravahoone, Sakala 6 – endine elamu ja haigla-sünnitusmaja, Estonia pst 11 – vahehoone.
Eesti suuremates linnades tegutsesid panga harukontorid, mis algul kasutasid rendipindasid, kuid sõltuvalt linnast rajati kas uued hooned või võeti kasutusse olemasolevaid. Esimesena valmis 1927. aastal Eesti Panga Viljandi osakonna hoone, Tasuja puiestee 2. Kontorihooned ehitati Aia tänava ja Kastani tänava nurgal osakonna hoone Petserisse (1930), Rakvere osakonna hoone Tallinna tänav 3 (1933), Petseri osakonna hoone Tartusse Kompanii tänav 2 (1936), Võru pangahoone Tartu tänav 25 (1938) ja osakonna hoone Pärnusse, Kuninga tänav 5 (1940). Olemasolevad hooned omandati Narvas (Suur tänav 4), Valgas Aia tänav 16, Haapsalus (Karja tänav 27), Paides (Turuplatsil) ja Kuressaares (Lossi tänav 6) ning kohendati need vastavaks oma vajadustele. Vahel majutati oma hoonetesse ka teisi riigiasutusi. Tallinnas Harju tänav 33, kuni uue pangamaja valmimiseni 1935. aastal, tegutses Eesti Panga Tallinna osakond.
Stalinism
Nõukogude Liidus ja teistes reaalsotsialistlikes riikides ja kommunistlikes parteides nimetati kriitikat stalinismi aadressil pärast NLKP 20. kongressi aastal 1956 isikukultuse kriitikaks. 1970. aastatel ja pärast 1989. aastat räägiti stalinismist ka eurokomunistlikes ja postkommunistlikes parteides, kuigi sellele mõistele ei antud selgepiirilist ajaloolist, teoreetilist ega poliitilist sisu.
Eesti Pank
Ajalugu
1940. aastal Eesti Pank natsionaliseeriti ja reorganiseeriti Nõukogude Liidu Riigipanga Eesti vabariiklikuks kontoriks. Osa Eesti Panga kullast säilis Ameerika Ühendriikides. Algas Eesti kroonide vahetamine rubladeks. Hiljem küüditati mitmed Eesti Panga töötajad Siberisse. Kokku jäi repressioonide kätte 74 töötajat, kellest tapeti 10 ja GULAGi laagrites hukkus 28.
15. detsembril 1989 võeti vastu otsus Eesti Panga loomise kohta 1. jaanuarist 1990. 28. detsembril 1989 võeti vastu Eesti NSV pangaseadus, mis nägi ette Eesti Panga tegutsemise iseseisva emissioonipangana. Eesti Panga presidendiks nimetati Rein Otsason, kes alustas ettevalmistusi Eesti krooni taas kasutuselevõtmiseks. Veel samal aastal kuulutas valitsus välja ka paberraha kujundamise avaliku konkursi. 15. märtsil 1990 kinnitati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi poolt Eesti NSV keskpanga, Eesti Panga põhikiri. 28. juunil 1990 nimetati pangaseadus Eesti Vabariigi omaks.
Stalinism
Stalinistlikeks nimetatakse sageli ka isikukultuse ja võimuteostamise vorme Hiina Rahvavabariigis (maoism) ja Põhja-Koreas, kuigi neid on tugevasti mõjutanud konfutsianism ja Kim Il-Sung vastandas oma ideoloogiat teiste kommunistlike parteide omale.
Stalinlikud "puhastused"
Aastatel 1936-1937 toimunud Stalinlik "puhastus" oli suunatud menševike, anarhistide, trudovikute jne veel ellujäänud liikmete vastu. Võimule saades kõrvaldas Stalin järk-järgult oma vastased.
Eesti Pank
Ajalugu
1. oktoobril 1991 sai uueks panga presidendiks Siim Kallas. Ta volitatakse Eestit esindama läbirääkimistel Rahvusvaheliste Arvelduste Pangaga ning riikidega, kuhu deponeeriti krooni kattevaraks olnud Eesti Panga kuld.
Stalinism
Hinnangud
Stalinismi käsitleti Nõukogude Liidus ja Kominternis kui marksismi, marksismi-leninismi või leninismi edasiarendust, kõige progressiivsemat ideoloogiat ja poliitikat.
Eesti Pank
Ajalugu
19. juunil 1992 kell 21.00 kuulutati välja rahareform (1992. aasta Eesti rahareform). 20. juunil 1992 hakkasid kehtima välisvaluutaseadus, rahaseadus ja seadus Eesti krooni tagamise kohta. Eesti Vabariigi ainukeseks seaduslikuks maksevahendiks sai Eesti kroon. Eesti krooni ametlikuks kursiks Saksa marga suhtes kinnitati 8 EEK = 1 DEM. Samal aastal tagastati Eesti Pangale ka välisriikidesse deponeeritud kuld, mida oli kokku ligi 11,3 tonni ja millega pangi alus taastatud Eesti krooni kattevarale.
1992. aasta algusest kehtivad Eestis tegutsevatele pankadele vaid Eesti Panga poolt välja antud tegevuslitsentsid (kokku tegutses sel ajal Eestis 42 kommertspanka). Novembris puhkes aga pangakriis, kuna NSVL Välismajanduspangas külmutati Eesti pankade kontod ning selle tulemusena muutusid maksejõuetuteks kolm suuremat (Tartu Kommertspank, Balti Ühispank ja Põhja-Eesti Aktsiapank) ja kaheksa väiksemat panka. Valitsuse ja Eesti Panga koostöös loodi Põhja-Eesti Pank.
Stalinism
Hinnangud
Alates 1956. aastast loodi Nõukogude Liidus stalinismi ja Jossif Stalini kohta uus, tema isiku kultust tauniv kontseptsioon: kollektiivse juhtimisprintsiibi ja sotsialistliku seaduslikkuse massilise rikkumise, st Nõukogude Liidus sotsialismi ja kommunismi ehitamise nimel korda saadetud inimsusvastate kuritegude eest tehti vastutavaks Jossif Stalin. Sellega ei nõustunud selliste kommunistlike riikide juhid, nagu Hiina, kelle arvates olid stalinlikud meetodid marksismi ja leninismiga kooskõlas ja õigustatud.
Lembit
Lembit on mitme isiku ja asja nimi.
Eesti Pank
Ajalugu
Eesti Panga muuseum avati 12. juunil 1997. Muuseumi ülesandeks on tutvustada raha ajalugu Eestis ja keskpanga tegevust.
Stalinism
Stalinistlik kultuur
Stalinistlik kultuur lähtus sotsialistliku realismi põhimõtetest.
Eesti Pank
Ajalugu
Seoses Eesti astumisega Euroopa Liitu sai 2004. aasta maist Eesti Pank Euroopa Keskpankade Süsteemi liikmeks ja üheks Euroopa Keskpanga omanikuks. Sama aasta suvel kuulutati välja Eesti euromüntide kujunduskonkurss.
Stalinism
Arhitektuur
Arhitektuuris kujutas stalinism endast uusklassitsismi erikuju. Fassaadil kajastus ehitiste ruumijaotus, selle kujunduses vaheldusid suured krohvitud pinnad portikusemotiivi ja dekoratiivplastikaga, kusjuures fassaadi kujunduse ja ruumijaotuse vahel tekkis mõnikord vastuolu. Hauamonumentidena kasutati palju obeliske.
Eesti Pank
Ajalugu
1. jaanuaril 2011 sai Eesti euroala liikmeks, ühtlasi sai Eesti Pank euroala keskpanku ühendava eurosüsteemi liikmeks.
Euroala ühise rahapoliitika kujundamises osalemine ja selle elluviimine Eestis
Hinnastabiilsuse hoidmise ülesanne on arenenud riikides usaldatud valitsusest sõltumatutele ja poliitikast lahutatud keskpankadele. Riigi keskpank mõjutab hinnastabiilsust intressimäärade, raha hulga ja vahetuskursside kaudu, soodustades sel viisil majandustegevust ja seeläbi ka hindade üldist kasvu. Seda nimetatakse rahapoliitikaks. Euroala keskpankade ülesanne on tagada, et inflatsioon ehk hinnataseme tõus jääks keskmise aja jooksul allapoole 2% piiri, kuid püsiks selle lähedal.
Eurot puudutavad rahapoliitilised otsused langetavad ehk raha hinna määravad euroala keskpankade presidendid (k.a Eesti Panga president) üheskoos Frankfurdis iga kuu alguses, mil toimub Euroopa Keskpanga nõukogu istung. Iga riigi keskpanga presidendil on ühesuguse kaaluga hääl ja otsuseid tehakse euroala kui terviku arengut silmas pidades.
Finantsstabiilsuse tagamine koostöös finantsinspektsiooni ja rahandusministeeriumiga
Finantsstabiilsuse tagamise eest vastutavad Eestis kolm riigiasutust: rahandusministeerium, Eesti Pank ja finantsinspektsioon. Eesti Pank kogub finantsstabiilsuse tagamiseks finantssektorilt üksikasjalikku statistikat selle tegevuse kohta. Pangandusstatistikat ja majandust analüüsides hindab keskpank riskide ja kapitalivajaduse suurust ning selle hinnangu alusel kehtestab Eesti Pank nõuded, kui palju peab kapitali olema ja kuidas tuleb finantssektoris erinevaid riske maandada.
Maksesüsteemide järelevaatamine ja nende arendamine
Eesti Panga jaoks on väga tähtis maksesüsteemide tõrgeteta toimimine, sest maksete liikumisel ühest pangast teise tekkiva viivituse tõttu väheneb pankade usaldus selle panga vastu, kelle süül viivitus toimus ja kokkuvõttes võib see mõjutada kogu pangandust ja majandust. Seetõttu täidab Eesti Pank kui sõltumatu osapool maksesüsteemide järelevaataja rolli ehk jälgib seda, et raha liiguks nii kontolt kontole kui ka pangast panka tõrgeteta ning aitab kaasa maksesüsteemide arendamisse.
Sularaharingluse korraldamine Eestis ja osalemine euroala sularaharingluse tagamises
Eesti Pank varustab kõiki Eestis tegutsevaid sularahaga tegelevaid krediidi- ja makseasutusi pangatähtede ja müntidega. Pankade kaudu jõuab raha omakorda ettevõtete ja inimeste käsutusse. Nendelt liigub raha tagasi Eesti Panka, kus kontrollitakse kõik pangatähed automaatse kontrollimise käigus üle ja kõrvaldatakse need, mis on rikutud, katkised või kulunud.
Eesti ametlike välisreservide ja muude Eesti Panga käsutuses olevate finantsvarade hoidmine ja kasvatamine
Ringluses oleva raha väärtust ja stabiilsust tagavad keskpankade reservid. Lisaks on valuutareservidel oluline koht ka riigi majanduse usaldusväärsuse hoidmisel ning tihti ka finantssüsteemi stabiilsuse tagamisel. Varade haldamisest saadava investeerimistuluga kaetakse ka keskpanga tegevuse igapäevakulud ning tagatakse nii keskpanga sõltumatus riigi eelarvest. Eesti Panga nõukogu otsuse järgi eraldab Eesti Pank osa teenitud kasumist ka Eesti riigi eelarvesse
Finantssektori statistika kogumine ja avaldamine ning Eesti maksebilansi koostamine
Eesti Pank on Statistikaameti kõrval teine riikliku statistika tegija Eestis. Eesti Pank teeb peamiselt välis- ja finantssektori statistikat ning koostab rahvamajanduse kvartali finantskontosid. Kogutud statistika abi koostab Eesti Pank majandusanalüüse.
Valitsuse nõustamine majanduspoliitilistes küsimustes
Tänu sõltumatusele ja majandusanalüüside pidevale koostamisele on keskpangal terviklik pilt Eesti majandusest, mistõttu saab ta majanduspoliitilistes küsimustes anda nõu ka valitsusele. Pikas perspektiivis avaldab omakorda valitsuse poliitika mõju ka keskpanga tööle. Nimelt oleneb rahasüsteemi toimimine paljudest teguritest, seejuures ka nendest, mis ei kuulu keskpanga kontrolli alla. Näiteks on riigi eelarvepoliitikal oma osa selles, kuidas rahapoliitika mõjutab majandust, sh hindade kujunemist. Seetõttu on loogiline, et valitsus küsib ja saab keskpangalt nõu, kuidas eelarvepoliitika mõjutab hinnastabiilsust, ning võtab seda eelarveplaanide tegemisel arvesse.
Eesti Panga juhtimine
Eesti Panga tegevust juhib Eesti Panga juhatus. Juhatuse esimees on Eesti Panga president ning liikmed panga asepresidendid. Eesti Panga presidendi nimetab seitsmeks aastaks ametisse Vabariigi President Eesti Panga nõukogu ettepanekul. Eesti Panga asepresidendid nimetab viieks aastaks ametisse nõukogu panga presidendi ettepanekul.
7. juunist 2019 on Eesti Panga president Madis Müller. Eesti Panga asepresidendi ametikohti täidavad 2019. aastast Maive Rute ja Ülo Kaasik. 2012–2019 oli Eesti Panga presidendi ametis Ardo Hansson.
Eesti Panga nõukogu
Eesti Panga nõukogu on Eesti Panga järelevalveorgan, mis koosneb esimehest ja seitsmest liikmest. Nõukogu esimehe nimetab viieks aastaks ametisse Vabariigi Presidendi ettepanekul Riigikogu. Nõukogu liikmed nimetab Riigikogu ametisse nõukogu esimehe ettepanekul samuti viieks aastaks.
Nõukogu esimeheks nimetas Riigikogu alates 13. juunist 2013 Mart Laari ja Riigikogu nimetas Mart Laari uueks ametiajaks alates 13. juunist 2018.
Eesti Panga nõukogu I koosseisu nimetas ametisse Eesti ENSV Ülemnõukogu Presiidium 22. jaanuarist 1990. Nõukokku kuulusid Raimund Hagelberg, Siim Kallas, Endel Mändmaa (rahandusministrina), Valentin Porfirjev ja Rein Otsason, kes täitis üheaegselt nii panga presidendi kui nõukogu esimehe kohuseid. Valentin Porfirjevi vahetas alates 26. märtsist 1990. Ülemnõukogu Presiidiumi seadluse alusel välja Mart Sõrg. 26. juuni 1990. aastal Ülemnõukogu otsusega kehtestati, et Eesti Panga president ei saa olla samaaegselt ka Eesti Panga nõukogu esimees. Rein Otsason jätkas Eesti Panga presidendina, kuid Eesti Panga nõukokku kuulus edasi vaid liikmena.
Eesti Panga nõukogu II koosseisu nimetas ametisse EV Ülemnõukogu 1990. aasta 15. novembri otsusega. Nõukokku kuulusid: Raimund Hagelberg, Rudolf Jalakas, Siim Kallas, Rein Miller (rahandusministrina), Rein Otsason, Ivi Proos, Mart Sõrg, Ülo Uluots ja Ants Veetõusme. Ants Veetõusme nimetas EV Ülemnõukogu alates 13. maist 1991 nõukogu esimeheks (selle ajani tegutses nõukogu ilma esimeheta). Rein Otsason lahkus pensionile ning ka 5. novembrist 1991 ka Eesti Panga nõukogust. Ülemnõukogu nimetas Eesti Panga presidendiks Siim Kallase, vabaks jäänud nõukogu liikme kohale nimetati aga Uno Mereste. Seoses Vabariigi Valitsuse koosseisu muutumisega 21. oktoobril 1992. vahetas Rein Milleri nõukogu koosseisus välja uus rahandusminister Madis Üürike.
Eesti Panga nõukogu VII koosseisu nimetas Riigikogu ametisse 25. veebruaril 2014 ning selle liikmed olid Kalev Kallo, Kaie Kerem, Enn Listra, Rein Minka, Jaanus Tamkivi, Liina Tõnisson ja Urmas Varblane.
Eesti Panga nõukogu VIII koosseisu nimetas Riigikogu ametisse 15. juunil 2020, sinna kuuluvad Riigikogu liikmed Jaanus Karilaid, Ivari Padar, Sven Sester, Andres Sutt, Jaak Valge ja valdkonna asjatundjad Kaie Kerem, Enn Listra, Rein Minka ja Urmas Varblane.
Eesti Panga presidendid
pisi|Endise [[Eesti Maakrediitseltsi pangahoone. Arhitekt August Reinberg. Hoone valmis 1904. Hoone on täielikult Eesti Panga kasutuses aastast 1998. Hoones asub ka Eesti Panga muuseum. 20. septembril 1944 moodustati hoones Otto Tiefi valitsus]]
Eesti Panga muuseum
Alates 12. juunist 1997 tegutseb Eesti Panga juures muuseum, kus tutvustatakse Eesti raha ja selle ajalugu, kõneldakse keskpangast, selle tegevusest ja ajaloost. Muuseumis pressiruumis toimuvad kõik Eesti Panga pressikonverentsid ning muuseumipood on ainuke koht, kus saab vahetada Eesti krooni pangatähti ja münte eurodeks.
Kazan
Kazan (serbia Казан, Kazan ) on kuristik Doonaul Serbia ja Rumeenia piiril, mis eraldab Karpaate (Transilvaania Alpe) ja Stara planinat. Pikkus 35 km, kitsaim koht 150 m lai. Tema osaks on Raudvärav.
Õigusteadus
Õigusteadus on teadus, mis selgitab kehtivate õigusnormide sisu. Tavakasutuses jäävad tagaplaanile küsimused õigusteaduse teaduslikkusest ja õigusnormide kehtivusest, mida lihtsalt eeldatakse, ja keskendutakse õigusnormide sisu küsimustele.
Õigusteadus ja jurisprudents
Eelneva tõttu samastatakse enamikul juhtudel õigusteadus jurisprudentsiga ehk õigusdogmaatikaga kui normide sisu selgitamisega. Sisu selgitamisele suunatud tegevust nimetatakse tõlgendamiseks. Tõlgendamine ongi jurisprudentsi meetod, mille objektiks on õigusnormid. Uurimisobjekti järgi võib jurisprudentsi täpsemalt liigitada, näiteks karistusõigusjurisprudentsiks, riigiõigusjurisprudentsiks jne.
Õigusteadus kui jurisprudents (Rechtswissenschaft) on peamiselt Saksa 19. sajandi teise poole õigusteadlaste looming, mis kasvas välja Carl Friedrich von Savigny ideedest. Savigny väitis oma vaidluses Thibaut'ga, et loomuõiguse asemel tuleks Saksa eraõiguse kodifitseerimisel pöörduda Saksa riikides ajalooliselt jõus olnud õiguse poole. See tähendas Rooma eraõiguse uurimist.
Õigusteaduse mõiste tugineb eeldusele, et õigusmaterjale (seadusi, tavaõigust jne) on võimalik vaadelda loomulikult esinevate nähtustena, mille uurimisest õigusteadlane avastab sisemised põhimõtted ja seosed, analoogiliselt loodusteadustega. Kehtivat õigust nähakse süsteemina, millesse iga uus põhimõte peab lünkadeta paiknema. Sellest tuleneb suur huvi definitsioonide ja klassifikatsioonide vastu, mida ei vaadelda mitte kokkuleppelistena, vaid tõe kehastusena. See protsess leiab aset kõrgel abstraheerituse tasemel, traditsioonilise formaalse loogika reegleid järgides. Jurisprudentsi iseloomustab püüdlus puhtuse poole, millest tuleneb muude sotsiaalteaduste leidude, samuti väärtuste mittejuriidilistena kõrvalejätmine.
Mandrieuroopa õigusteaduskondade õppekavades määravat rolli omav õigusteadus on seega üks peamisi eristavaid jooni mandrieuroopa ja angloameerika õigussüsteemide vahel. Lihtsustatult on öeldud, et "üldise õiguse kohtunikud on probleemilahendajad, mitte teoreetikud, ja tsiviilõiguse rõhk stsientismile, süsteemiehitamisele, formalismile ja muule taolisele jääb efektiivsele probleemilahendamisele ette".
Õigusteadus ja õigusteadused
Laiemas tähenduses hõlmab õigusteaduse mõiste mitmeid teadusi, mis tegelevad õigusnormide sisust kõrvale jäävate küsimustega. Seega erinevad nad jurisprudentsist nii meetodi kui ka uurimisobjekti poolest.
Õigusteaduste valdkonnad:
Charles Carnegie, üheteistkümnes Southeski krahv
Charles Alexander Carnegie, üheteistkümnes Southeski krahv (23. september 1893 Edinburgh, Šotimaa – 16. veebruar 1992 Brechin, Šotimaa) oli Fife'i printsess Maudi, Edward VII tütretütre abikaasa. Ta kandis Southeski krahvi tiitlit aastatel 1942–1992.
Noorus ja abielu
Charles Alexander Carnegie sündis 23. septembril 1893 Edinburghis Šotimaal. Tema isa oli Charles Noel Carnegie, 10. Southeski krahv, ja ema Ethel Mary Elizabeth Bannerman. Sünnijärgse tiitliga oli ta lord Carnegie, kuna ta oli krahvi poeg. Lord Carnegie õppis Etoni kolledžis. Hiljem astus ta Briti armeesse ning määrati Scots Guardi. 1917. aastal oli ta India asekuninga adjutant.
12. novembril 1923 abiellus ta Fife'i printsessi Maudiga Kuninglikus Sõjaväekabelis Londonis. Maud oli Fife'i 1. hertsogi Alexander Duffi ja tema naise Louise'i noorem tütar, kuningas Edward VII tütretütar. 1905. aastal oli ta saanud Briti printsessi tiitli. Abielu järel lakkas Maud printsessitiitlit kasutamast ning lasi end nimetada leedi Maud Carnegieks.
Paaril oli üks laps:
Southeski krahv
10. Southeski krahv suri 10. novembril 1941. Charlesist sai 11. Southeski krahv ja Maudist Southeski krahvinna. Kuigi nad ei täitnud kuninglikke kohustusi, peeti neid kuningliku perekonna liikmeteks. Nad mõlemad viibisid Maudi nõo, kuningas George VI kroonimisel ning muudel kuninglikel üritustel.
Teine abielu
Maud suri 14. detsembril 1945 bronhiidi tagajärjel. Krahv abiellus 16. mail 1952 Evelyn Julia Williams-Freemaniga (s. 27. juuli 1909), kes oli major Ion Edward FitzGerald Campbelli eksabikaasa ja kellel oli ka poeg Ion Edward FitzGerald Campbell.
Surm
Southeski krahv suri 16. veebruaril 1992 Brechinis Šotimaal 98-aastaselt. Tema poeg James oli juba oma tädilt, printsess Alexandralt pärinud Fife'i hertsogi tiitli ning oli kolmas Fife'i hertsog. Southeski krahvi tiitlit kasutatakse Fife'i hertsogi lisatiitlina ning see kuulub Charlesi lapselapsele David Carnegiele.
Đerdap
Đerdap (serbia Ђердап, Đerdap) on Doonau oru osa Rumeenia ja Serbia piiril Drobeta-Turnu-Severinist ülesvoolu. Đerdap lahutab Karpaate Lõuna-Serbia mägedest ja Stara planinast. Doonau on siin kiirevooluline ja läbib mitmeid kuristikke.
Pikkus umbes 120 km. Laius 1,5...0,6 km, Kazanis ainult 150 meetrit.
Sündinud 22. juulil
''Siin loetletakse 22. juulil sündinud tuntud inimesi.
1820
1820. aasta (MDCCCXX) oli 19. sajandi 20. aasta.
Haley Joel Osment
pisi|Haley Joel Osment [[Toronto filmifestivalil 2014]] Haley Joel Osment (sündinud 10. aprillil 1988) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja.
Regionalliga
Regionalliga on Saksamaa klubijalgpalli tugevuselt neljas liiga, mis jaguneb kolmeks piirkondlikuks tsooniks.
Meeskonnad 2008/2009
700px|right|Regionalliga 2008/2009 geograafiline jaotus
Põhjatsoon (Regionalliga Nord)
Regionalliga Ouest
Betty Williams
thumb|Betty Williams Betty Williams (22. mai 1943 – 17. märts 2020) oli Põhja-Iirimaa (Suurbritannia) ühiskonnaaktivist, kes 1976. aastal sai koos Mairead Corriganiga Nobeli rahuauhinna panuse eest mitmete Põhja-Iirimaa konfliktide rahumeelsesse lahenduskäiku. Ta oli organisatsiooni Inimeste Rahuühendus (Community of Peace People), mis aitas/aitab Põhja-Iirimaal saavutada rahu, kaasasutaja.
Betty Williams juhtis 2006. aastal asutatud Ülemaailmset Laste Fondi (Global Childrens's Foundation) ning oli organisatsiooni World Centers of Compassion for Children International president.
Dundee
Dundee on linn Suurbritannias Šotimaal Firth of Tay ääres Põhjamere lähedal.
Dundee kõige soojem kuu on august. 1995. aasta augustis mõõdeti Dundee soojarekordiks +28,7 °C. Ka talvekuude soojarekord on +15 °C. Kõige soojem kuu oli 2006. aasta august, mille keskmine õhutemperatuur oli +17 °C.
Kõige madalamad absoluutsed miinimumid on mõõdetud jaanuaris (–17 °C) ja detsembris (–13 °C). Juulis ja augustis ei ole kunagi öökülma täheldatud: nende kuude absoluutsed miinimumid on vastavalt +3 °C ja +2 °C.
Dundees sajab aastas keskmiselt 690 mm. Sademed on jaotunud aasta peale võrdlemisi ühtlaselt: kõige sademeterohkemad kuud on jaanuar (72 mm) ja detsember (70 mm), kõige sademetevaesem on aprill (45 mm).
Ajalugu
Linna kohal oli juba rauaajal piktide asula. Sõna "dun" tähendas pikti keeles 'kindlus' ja nime tagumine pool võis tulla keldi sõnast dè 'tuli'. Hector Boece (1465–1536) kirjutab, et linna piktikeelne nimi oli Alec-tum, mis tähendas 'kena koht'.
1191 sai Dundee kuningas William I-lt linnaõigused. Umbes samal ajal andis William oma nooremale vennale Davidile Huntingtoni krahvi tiitli. Need asjaolud suurendasid Dundee tähtsust kaubalinnana ja jõukust.
Mõmmi ja aabits
"Mõmmi ja aabits" on eesti lasteteleseriaal, kus väike karupoeg õpib aabitsast tähti. Lastelavastus on loodud Heljo Männi jutustuse "Karu aabits" (1971) põhjal. Saade oli eetris Eesti Televisioonis aastatel 1973–1976. Sarja lavastaja oli Kaarel Kilvet, režissöör Tiiu Vahi, kunstnik Gunta Randla ja muusika autor Tõnis Kõrvits.
Dundee
Ajalugu
1303 laastas linna inglise sõjavägi Edward I juhtimisel. Ka hiljem rüüstasid inglased linna korduvalt. 1312 vallutas Robert Bruce linna Inglismaalt tagasi. Sõja käigus olid linnaõigust tõendavad dokumendid kaduma läinud ja Bruce andis need linnale uuesti.
Mõmmi ja aabits
Esimene saade läks otse-eetrisse 1973. aasta 18. märtsil ja oli must-valge. 1976. aastaks jõuti teha 17 saadet. Need saated pole lindil säilinud. Aastatel 1977–1978 salvestati värviliselt teine versioon, mis on ka kõige rohkem tuntud. 1970-ndate lõpus tehti veel üks seitsmeosaline sari, kus Mõmmi käib juba koolis, kuid ka neid osi pole säilinud.
Dundee
Ajalugu
Dundee kannatas rängalt Inglismaa ja Šotimaa vahelise 1543.–1550. aasta sõja ajal. Inglise väeülem Andrew Dudley vallutas linna 1547, aga 1548 nägi ta, et ei suuda linna pealetungivate Šoti vägede vastu kaitsta, ja käskis selle maani maha põletada.
Mõmmi ja aabits
Aastatel 1998–1999 lavastasid Karin Nurm ja Maarika Lauri Eesti Televisioonis Karulaane rahva uued lood "Mõmmi aabits. 20 aastat hiljem". Lavastuse kunstnik oli Gunta Randla, muusika autor Tõnis Kõrvits ja laulusõnade autor Heljo Mänd.
Dundee
Ajalugu
Inglise kodusõja ajal piirasid Dundeed rojalistid ning hiljem, 1651 hävitasid linna parlamendi pooldajad kindral George Moncki juhatusel.
Mõmmi ja aabits
Karuloo lavastaja Kaarel Kilvet on rõhutanud ka saate sotsiaalset tähtsust, sest karude perekond on lastele heaks eeskujuks, kellelt saab õppida üksteisest hoolimist ja teineteise aitamist.
Dundee
Ajalugu
Linn käis sõdade tõttu alla ja selles lakkas tekstiilitööstus. Selle asemel sai Dundee toorvilla eksportijaks. See olukord muutus alles 1742, kui valitsus võttis vastu seaduse, mille järgi teatud tüüpi linase riide ekspordile maksti eksporditoetust. Dundeesse ehitati neljakorruselised veskid.
Loviisa linn
Loviisa (rootsi Lovisa) on linn Soomes Uusimaa maakonnas.
Asub Soome lahe kaldal.
Loviisa on kakskeelne linn, 55% elanikest räägib soome ja 40% rootsi keelt.
Dundee
Ajalugu
pisi|vasakul|Vaade Dundeele üle Tay lahe Tay silla kõrvalt
Vahepealsel ajal oli linna põhitegevusala kalastus. Dundee Vaalapüügikompaniil oli 1756. aastal maailma suurim vaalapüügilaevastik. Vaalapüüdmine lõpetati Dundees 1912.
Loviisa linn
Loviisa on asutatud 1745. aastal Rootsi piirikindlusena.
Dundee
Ajalugu
Ühtlasi sai Dundee tuntuks džuuditootmise keskusena. See sai suure hoobi 19. sajandi keskel, sest Krimmi sõja ajal lakkas lina import Preisimaalt ja USA kodusõja ajal puuvilla import USA-st. 20. sajandi alguses lõppes Dundees džuudi tootmine ühest küljest nõudmise vähenemise tõttu ja teisest küljest ei suudetud konkureerida Kalkutas toodetud džuudiga.
Loviisa linn
Linnas asub Soome vanim tuumaelektrijaam, mille esimene reaktor alustas tööd 1977. aastal.
1. jaanuaril 2010 liideti linnaga Liljendali vald, Pernå vald ja Ruotsinpyhtää vald. Enne seda oli elanike arv 7380 (2008).
2011. aastani kuulus linn Ida-Uusimaa maakonda.
Dundee
Ajalugu
Dundees on toimunud üks Suurbritannia kõige rängemaid rongiõnnetusi. 1879 valmis üle Tay lahe Tay sild. Juba 28. detsembril 1879 varises sild suure tormiga kokku, kui sellel parajasti rong sõitis. Hinnanguliselt oli tollal rongis 70 reisijat ja 5 meeskonnaliiget, kes kõik hukkusid. Kätte saadi 60 surnukeha. Õnnetust uurinud komisjoni hinnangul põhjustas õnnetuse asjaolu, et sild oli halvasti projekteeritud, halvasti ehitatud ja halvasti hooldatud. Raudteesild taastati kiiresti, loomulikult teistsuguse projekti järgi.
Linna jalgpalliklubid on Dundee United FC ja FC Dundee. Mõlemad on tulnud Šotimaa meistriks ja karikavõitjaks.
Dundees on kaks ülikooli (Dundee Ülikool ja Abertay Ülikool) ning kaasaegse kunsti muuseum DCA (Dundee Contemporary Arts).
Lennundus
pisi|Inimkond on aastatuhandeid unistanud [[lendamine|lendamisest, jäljendades lindu. Mälestusmärk Otto Lilienthalile]] pisi|[[Eesti Lennupäevad|Eesti lennupäevad 2017]] Lennundus (ka aviatsioon, ladina keeles avis 'lind') on õhusõidukite ja nende lendamisega seotud teoreetiline ja praktiline valdkond.
Lennunduse ajalugu ulatub enam kui kahe tuhande aasta taha, vt Daidalos ja Ikaros. Esimeste lennuvahendite, õhust kergemate lennuvahendite, kuumaõhupallide kasutuselevõtt jääb aga 18. sajandisse ja õhust raskemate, motoriseeritud lennumasinate teke 20. sajandi algusse.
Eesti lennundusseaduse järgi on lennundustegevus "õhusõiduki käitamise, mehitamise, valmistamise ja hoolduse, lennuliikluse teenindamise, lennuväljade ja kopteriväljakute käitamise ning lennundusspetsialistide koolitamisega" tegelev valdkond.