cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Euroopa välisteenistus
Koosseis ja ülesanded
Väljaspool oma piire on Euroopa Liidul paljudes riikides esindused ehk EL delegatsioonid, Euroopa Liidu eriesindajad ja Euroopa Liidu missioonid, mida kõige välisteenistus haldab. Delegatsioone on kokku 140 ja nende ülesandeks on laiendada koostööd sihtriigiga, arendada välissuhteid ja esindada ühtset Euroopa Liidu välispoliitikat kohapeal. Delegatsioonid teevad koostööd ka Euroopa Liidu liikmesriikide kohalike saatkondadega. Eriesindajad edendavad Euroopa Liidu huve riikides ja regioonides, mis on vajanud kriiside tõttu erilist tähelepanu.
Ajalugu
1992. aastal Maastrichti lepinguga otsustasid Euroopa Liidu liikmed rajada kogu liidu peale ühise välis- ja julgeolekupoliitika. 1999. aasta Amsterdami leppega rajati Euroopa Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja positsioon, millele määrati Javier Solana. Esindaja positsioonist üksi jäi aga väheks ning 13. detsembril 2007 Lissaboni lepinguga leppisid Euroopa Liidu liikmesriigid kokku vajaduses rajada Euroopa välisteenus. Lissaboni leping täpsustas ka välisasjade esindaja täpsemat positsiooni, ning kui kõrge esindaja positsioonile sai 2009. aastal Catherine Ashton, liikus välisteenistuse loomine kiiresti edasi. Euroopa Liidu Nõukogu otsustas rajada Euroopa välisteenistuse 26. juulil 2010 Ashtoni ettepanekul. Euroopa Parlament kiitis organisatsiooni rajamise suure hääleenamusega heaks ning ametlikult hakkas EEAS tööle 1. jaanuaril 2011. Lisaks Ashtonile on välisteenistust juhtinud veel 2014-2019 Federica Mogherini ja 2019. aastast peale juhib organisatsiooni Josep Borrell.
Lindprii
pisi|Lindprii tagaotsimiskuulutus Lindprii kui juriidiline mõiste tähendab seaduse kaitse alt väljas olemist.
Ajalooliselt võis lindpriiks kuulutatut karistamatult taga kiusata või tappa. See oli üks rängemaid karistusi ja varases germaani õiguses asendas see sisuliselt surmanuhtlust. Lindpriiks kuulutamise praktikat tunti juba Rooma õiguses ladinakeelse nimetuse homo sacer all ja seda kasutati kogu keskaja jooksul.
Helmut Newton
Helmut Newton (sünninimi Helmut Neustädter; 31. oktoober 1920 – 23. jaanuar 2004) oli Saksa-Austraalia fotograaf. Ta oli "viljakas, ulatuslikult jäljendatud fotograaf, kelle provokatiivsed, erootilise laenguga must-valged fotod olid Vogue'is ja teistes väljaannetes olulisel kohal".
Varasem elu
Nürnbergi seadustega juutidele pandud järjest kurnavamad piirangud tähendasid seda, et tema isa kaotas kontrolli oma nööpe ja pandlaid tootva tehase üle ning ta interneeriti 9. novembril 1938 toimunud kristalliööl lühikeseks ajaks koonduslaagrisse. Kõik toimunu sundis pere lõpuks Saksamaalt lahkuma ja Newtoni vanemad põgenesid Lõuna-Ameerikasse. Newtonile anti 18-aastaseks saamisel pass ning peagi pärast seda lahkus ka ta ise 1938. aasta 5. detsembril Saksamaalt. Triestes asus ta Conte Rosso pardale (koos umbes 200 teise natside eest põgenejaga), kavatsedes reisida Hiinasse. Pärast Singapuri jõudmist leidis ta, et võib sinna jääda: esialgu põgusalt ajalehe Straits Times fotograafina ja hiljem portreefotograafina.
pisi|vasakul|200px|1952. aastast pärineval portreel on baleriin Laurel Martyn (Austraalia Rahvusraamatukogu)
Elu Austraalias
Singapuris võtsid Briti võimud Newtoni kinni ja saatsid laeva Queen Mary pardal Austraaliasse. Laev jõudis Sydneysse 1940. aasta 27. septembril ja interneeritud liikusid relvastatud valve all rongiga edasi Victoria osariiki Tatura linna.
Newton vabastati 1942. aastal ning ta töötas lühikest aega puuviljakorjajana sama osariigi Põhja-Victoria piirkonnas. 1942. aasta aprillis astus ta Austraalia sõjaväkke ning teenis seal veoautojuhina. Pärast sõda sai temast 1945. aastal Suurbritannia alam ning ta muutis aasta hiljem oma perekonnanime, võttes uueks nimeks Newton. Aastal 1948 abiellus ta lavanime June Brunell all esineva näitleja June Browne'iga. Hiljem sai ka temast edukas fotograaf ning seda iroonilise pseudonüümi Alice Springs all (Austraalia keskosas asuva linna Alice Springs järgi).
Aastal 1946 rajas Newton stuudio moekasse Melbourne'i Flinders Lane'i piirkonda ja töötas sõjajärgsetel aastatel moe- ja teatrifotograafina. Oma esimese ühisnäituse avas ta 1953. aasta maikuus koos Wolfgang Sieversiga, kes oli nagu temagi põgenik Saksamaalt ning kes oli sõja ajal teeninud ka samas kompaniis. Näitust "New Visions in Photography" ('Uued visioonid fotograafias') eksponeeriti ühes Collinsi tänava hotellis ning see oli tõenäoliselt esimene pilguheit uusasjalikule fotograafiale Austraalias. Seejärel töötas Newton koos Henry Talbotiga, kes oli samuti Saksamaalt pärit juut ja sarnaselt Newtoniga interneeritud Taturas. Nende koostöö stuudios Helmut Newton and Henry Talbot kestis edasi ka pärast seda, kui Newton läks 1957. aastal Austraaliast Londonisse.
London ja 1950. aastad
Newtoni kasvav reputatsioon moefotograafina sai tasutud siis, kui ta sai volitused illustreerida 1956. aasta jaanuaris välja antud ajakirja Vogue Austraalia erikaasaande moeosa. Selle eest võitis ta 12-kuulise lepingu Suurbritannia Vogue'iga ning siirdus 1957. aastal Londonisse, jättes Talboti äri eest hoolitsema. Newton lahkus ajakirja juurest enne oma lepingu lõppu ning läks Pariisi, kus ta töötas prantsuse ja saksa ajakirjade jaoks. Melbourne'i naasis ta 1959. aasta märtsis, et täita lepingut Austraalia Vogue'iga.
Pariis ja 1960. aastad
Lisaks tegi Newton ka hulga fotosid ajakirjale Playboy: sealhulgas pildiseeriad Nastassja Kinskist ja Kristine DeBellist. Originaaltrükid 1976. aasta augustis DeBellist tehtud pildiseeriast "200 motelli ehk kuidas ma oma suvepuhkust veetsin" (inglise keeles "200 Motels, or How I Spent My Summer Vacation") müüdi aastal 2002 Playboy arhiivide oksjonil Bonhamsi oksjonimajas 21 075 dollari eest ning 2003. aasta detsembris oksjonimajas Christies 26 290 dollari eest.
"Kolm poissi Pasadenast"
2009. aastal lõi Newtoni lesk June kontseptsiooni austusavaldusest Helmuti loomingule. Projekt põhines kolmel fotograafil, kes olid Newtoni käe all õppinud: Mark Arbeit, Just Loomis ja George Holz. Kõik kolm olid õppinud fotograafiat Californias Pasadenas aastal 1979, mil neist said Newtoni kauaaegsed assistendid, ja kõik kolm tegid ka ise karjääri. Näitus oli kõigepealt väljas Berliinis Helmut Newtoni Sihtasutuses (Helmut Newton Foundation) ning sisaldas kõigi kolme töid koos fotode ja kirjadega ajast, mil nad Newtoniga koos töötasid.
Surm
pisi|200px|Helmut Newtoni haud Hiljem elas Newton koos abikaasaga Monte Carlos ning talviti Los Angeleses. 2004. aasta 23. jaanuaril saatus ta oma Cadillaciga avariisse kui tema auto kaotas juhitavuse ning sõitis hotelli Chateau Marmont, kus ta oli Lõuna-Californias viibides aastaid peatunud, sissesõiduteel vastu seina. Ta suri Cedars-Sinai tervisekeskuses. Urn tema tuhaga sängitati sama aasta 2. juunil Berliini Städtischer Friedhof III kalmistule, Marlene Dietrichi haua lähedale. Tseremoonial osalesid teiste seas ka Saksamaa liidukantsler Gerhard Schröder ja briti näitleja Roger Moore.
pisi|200px|Helmut Newtoni Muuseum
Pärast tema surma andis kirjastus Taschen välja tema 1960.–1980. aastatest pärit piltidega raamatu "World Without Men" ('Ilma meesteta maailm').
Kingmani riff
pisi|Kingmani rifi asend pisi|NASA foto Kingmani rifist Kingmani riff on suuresti veealune asustamata kolmnurkne korallriff, mis asub Vaikse ookeani põhjaosas, ligikaudu poolel teel Hawaii saarte ja Ameerika Samoa vahel, koordinaatidel 6°23′ põhjalaiust ja 162°25′ läänepikkust. Riff jääb lähimast saarest, Palmyra atollist, 67 km (36 meremiili) loodesse ja Honolulust 1720 km (930 meremiili) lõunasse.
Kingmani riff on Ameerika Ühendriikide inkorporeerimata ala. Saart haldab Ameerika Ühendriikide siseministeerium ja see ei ole avalik külastusobjekt.
Rifi laguun on lääneosas 82 meetrit sügav. Kogu rifi välisservaga piiratud ala on 76 ruutkilomeetrit. Idaserval asub kaks väikest kuivamaariba, mis koosnevad korallipurust ja suurtest merikarpidest, nende pindala on vastavalt 8000 ja 4000 ruutmeetrit ning rannajoon 3 kilomeetrit. Rifi kõrgeim punkt ulatub vähem kui 1,5 meetrit üle merepinna ning on enamiku ajast veega kaetud. See muudab Kingmani rifi meresõidule ohtlikuks. Rifil pole loodusvarasid ega toimu majandustegevust.
Edurne
Edurne García Almagro (esinejanimega Edurne; sündinud 22. detsembril 1985 Madridis) on hispaania laulja, näitleja, modell ja saatejuht.
Almagro muusikukarjäär sai alguse 2006. aastal, kui ta osales muusikasaates "Operación Triunfo" ja saavutas kuuenda koha. Ta esindas Hispaaniat 2015. aastal Eurovisioonil looga "Amanecer", kus saavutas finaalis 21. koha. Edurne on peale laulmise ja näitlemise osalenud veel mitmesugustes telesaadetes, nagu näiteks "Mas Que Baile!" (2010), mis on hispaania versioon "Tantsud tähtedest", kus ta saavutas teise koha. Alates 2016. aastast on Almagro Hispaania talendisaate "Got Talent España" üks kohtunikest.
Isiklik elu
Almagro sündis Hispaanias Madridis. Tema ema on Yolanda Almagro ja isa Tomas García. Edurne García Almagro elukaaslane on alates 2010. aastast Hispaania jalgpalliväravavaht David De Gea.
Laulmise kõrvalt on Almagro õppinud veterinaarmeditsiini.
1994. Trasto
Almagro hakkas muusikaga tegelema üheksa-aastaselt. Ta käis laste muusikaringis Trasto.
2005. "Operación Triunfo"
pisi|374x374px|Edurne García AlmagroAlmagro osales 2005. aastal muusikatalendisaate "Operación Triunfo" neljanda hooaja saadetes. Ta laulis seal Nancy Sinatra lugu "These boots are made for walking", millega kogus palju kuulsust. Talendisaate lõpuks sõlmis Almagro Sony Musicuga lepingu.
2006. Esimene stuudioalbum
Koostöös Sony Musicuga ilmus Almagro esimene stuudioalbum "Edurne". Album tõusis juba esimese nädalaga kolmandale kohale Hispaania albumimüügi edetabelis.
2007. Teine stuudioalbum ja "Grease"
Almagro avaldas teise stuudioalbumi "Ilusion". Sellelt albumilt oli tema esimeseks singliks "Ven por mi".
Almagro hakkas 2007. aasta alguses mängima muusikalis "Grease", kus Edurne täitis Sandy rolli. Esietendus toimus 2. oktoobril Victoria teatris Barcelonas. Esialgu pidid nad seda mängima vaid ühe hooaja, kuid tänu suurele edule otsustati minna muusikaliga Hispaaniasse turneele.
2008. Kolmas stuudioalbum
Aprillis võitis Edurne muusikaauhinna Nacionales de la Músical.
2013. Viies stuudioalbum ja "Hand on heart"
Almagro salvestas viienda stuudioalbumi "Climax" Londonis koos produtsentide Pablo Navarro ja Simon Nordbergiga. Album saavutas läbimüügilt 22. koha albumite hulgas Hispaanias.
Almagro esitas koos inglise laulja Olly Mursiga 2013. aastal Madridis muusikaauhindadel Olly Mursi loo "Hand on heart".
2015. Eurovisioon ja kuues stuudioalbum
Almagro esindas Hispaaniat 2015. aastal Eurovisioonil looga " Amanecer". Edurne saavutas finnalis 21. koha.
16. juunil ilmus stuudioalbum "Adrenalia", kust võib leida ka loo "Amanecer".
1991–. Modellindus ja Lacoste
Almagro alustas 6-aastaselt tegutsemist ka modellina. Ta tegi kaasa mitmes jogurti- ja mahlareklaamis. Almagrol on kaasa teinud ka paljudes pisireklaamides. Lacoste'i parfüüminägu on ta veel siiani.
2002. "Hospital Central"
Almagro mängis 2002. aastal teleseriaalis "Hospital Central". Ta täitis seal Marga rolli.
2003. "Ana y los 7"
Almagro mängis 2003. aastal teleseriaalis "Ana y los 7". Ta mängis seal Rebeca rolli.
2006. "Cambio de clase"
Almagro täitis 2006. aastal väikest rolli Disney Channeli teleseriaalis "Cambio de clase". Selles samas seriaalis laulis Almagro oma kuulsat lugu "Amores dormidos".
2010. "¡Más que baile!"
Almagro osales 2010. aastal Hispaania tantsusaates "¡Más que baile!". Tema tantsupartneriks oli Toni Costa. Almagro saavutas saates teise koha.
Ahti Raias
Ahti Raias (12. märts 1936 Painküla – 23. veebruar 2017 Tallinn) oli eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
Edurne
2013. "Tu Cara Me Suena"
Almagro osales 2013. aastal "Tu Cara Me Suena" kolmanda hooaja saadetes. See on Hispaania versioon saatest "Su nägu kõlab tuttavalt". Almagro parodeeris finaalis Christina Aquilerat looga "Hurt", millega Edurne kolmanda hooaja võitis.
Ahti Raias
Ta oli segakoori Raudam dirigent ja kunstiline juht.
Edurne
2014. "Todo va bien"
Almagro juhtis 2014. aastal komöödiasaadet "Todo va bien". Tema kaassaatejuhiks oli Xavi Rodríguez.
Ahti Raias
Haridus ja töökäik
Ahti Raias sündis Osvald ja Hilda Raiase esimese lapsena. Õppis Ranna 7-klassilises koolis, mille lõpetas kiituskirjaga. Muusikahariduse sai Heino Elleri nimeline Tartu Muusikakoolis, kus kolmel esimesel semestril õppis kannelt õpetaja Elmar Luhatsi käe all, edasi juba koorijuhtimist Richard Ritsingu juures, omandades üldharidusliku kooli lauluõpetaja ja koorijuhi kvalifikatsiooni, lõpetas kooli kiituskirjaga.
Edurne
2016. "Got Talent España"
Alates 2016. aastast on Almagro talendisaates "Got Talent España" üks žüriiliikmeid.
Eurovisioon 2015
pisi|Edurne Eurovisiooni lauluvõistlusel 2015. aastal
Ahti Raias
Haridus ja töökäik
07.02.1977–31.05.1977 täiendas ennast Kiievi Riikliku A. M. Gorki nim. Pedagoogilises Instituudis kvalifikatsiooni tõstmise teaduskonnas kooridirigeerimise erialal prof. M. M. Karensteini ja dotsent N. O. Krassi juures.
Edurne
Eurovisioon 2015
2015. aastal toimus Eurovisioon Austrias Viinis. Sellel aastal esindas Hispaaniat Edurne García Almagro.
Ahti Raias
Haridus ja töökäik
1958. aastast töötas Tallinna 22. Keskkooli muusikaõpetajana. 1960–1961 oli Türi 1. Keskkooli muusikaõpetaja.
1960–1975 Eesti Televisiooni helirežissöör-muusikakujundaja (vaheajaga).
Edurne
Eurovisioon 2015
Televisión Española kuulutas 14. jaanuaril 2015, et Hispaaniat esindab Eurovisioonil Edurne. Almagro jättis televisiooni ja muud tegemised Eurovisiooni ajaks kõrvale, et pühenduda täielikult ühele ja olulisele etapile tema elus. Edurne saavutas Eurovisioonil 21. koha 15 punktiga. Loo esitas Edurne hispaania keeles.
Ahti Raias
Haridus ja töökäik
Alates 1975 Tallinna Riikliku Konservatooriumi õpetaja, alates 1977 koolikoori kateedri vanemõpetaja.
Edurne
Auhinnad
Oma laulukarjääri jooksul on Edurne teeninud ühe Premios 40 Principalese nominatsiooni.
Ahti Raias
Haridus ja töökäik
1995–2002 oli Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia dirigeerimise osakonna koolikoori ja -orkestri lektoraadi korraline lektor.
Edurne
Huvitavaid fakte
Almagro valmistub kontsertideks ja etendusteks väga põhjalikult. Enne lavale astumist võtab ta aja maha ja lõõgastub.
Ahti Raias
Isiklikku
Ahti Raiasel on tütred Helje ja Heidi ja ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Edurne
Huvitavaid fakte
Edurne nimi tähendab 'lumi' euskera keeles, mida Põhja-Hispaania baski rahvas räägib.
Almagro armastab väga loomi. Ta lubas pärast Eurovisiooni endale koera võtta ning talle Vienna nimeks panna.
Almagro töötas kunagi oma kodukohas müüjana ning osales rollikonkurssidel.
Jevgeni Rein
pisi|Jevgeni Rein [[Eesti Rahvusraamatukogu teatrisaali laval festivali III Dovlatovi Päevad Tallinnas raames 24. augustil 2013]] Jevgeni Borissovitš Rein (sündinud 29. detsembril 1935 Leningradis) on vene luuletaja ja proosakirjanik.
Edurne
Huvitavaid fakte
Almagrole meeldib väga kinos käia. Peamiselt käib ta seal popkorni pärast.
Jevgeni Rein
Ta on lõpetanud Leningradi Lensoveti nimelise Tehnoloogiainstituudi.
Edurne
Huvitavaid fakte
Almagro lemmiknäitleja on Johnny Depp.
Jevgeni Rein
Ta on raamatu "Tunnen puudust Dovlatovist" autor.
Ta oli Anna Ahmatova õpilane ja sõber; inimene, keda Jossif Brodski nimetas õpetajaks.
Louise Rayner
pisi|Louise Rayner. Tundmatu autori maal (umbes 1859) pisi|"Raudvärav". Louise Rayner (1924) Louise Ingram Rayner (21. juuni 1832 Matlock Bath – 8. oktoober 1924 St Leonards-on-Sea) oli inglise akvarellist.
Udine ülikool
pisi|Ülikooli hoone Udine ülikool (itaalia keeles Università degli Studi di Udine) on ülikool Itaalias Udines.
Louise Rayner
Louise õppis maalimist algul isa ja pärast kunstnikest perekonnasõprade juures. Tema esimene avaldatud teos, õlimaal "Haddoni kabeli sisevaade", pandi välja Kuningliku kunstiakadeemia näitusele 1852 ja see oli tema õlimaalide sarja esimene töö. Kuid 1860 läks ta üle akvarellidele. Neid esitas ta näitustele rohkem kui 50 aasta jooksul selliste organisatsioonide kaudu kui Naiskunstnike Ühing, Kuninglik Kunstiakadeemia, Kuninglik Akvarelliühing ja Kuninglik Briti Kunstnike Ühing.
Udine ülikool
Ülikool asutati 1978.
Ülikoolis õpib üle 17 000 üliõpilase.
Louise Rayner
Rayner elas Walesi piiri lähedal Chesteris, aga 1870. ja 1880. aastatel reisis ta suviti palju. Suur osa tema loomingust kujutab detailirikkaid vaateid rahvarohketele tänavatele ning need annavad edasi Victoria ajastu linnade ja alevite elu. 1910. aasta paiku kolis ta Kenti Tunbridge Wellsi ja hiljem Sussexisse St Leonards-on-Seasse, kus ta suri.
Suurim Louise Rayneri tööde kollektsioon (23 akvarellmaali) on Grosvenori muuseumis.
Autoriõigus Rayneri töödele on lõppenud ja detailirohkuse tõttu on need tänapäeva Suurbritannias levinud pusledena.
Eduardo Salvio
pisi|Eduardo Salvio 2018. aasta MM-il Eduardo Antonio Salvio (sündinud 13. juulil 1990 Avellanedas) on Argentina jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Argentina kõrgliiga klubis Boca Juniors ja Argentina jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodumaal Club Atlético Lanúses, mille noortesüsteemiga liitus juba 1994. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta hooajal 2008–09.
2010. aasta jaanuaris liitus ta Hispaania kõrgliiga klubiga Madridi Atlético. Hooaegadel 2009–10 ja 2011–12 tuli ta klubiga UEFA Euroopa Liiga võitjaks. Hooajal 2010–11 suundus ta laenule Portugali kõrgliiga klubisse Lissaboni Benfica, kellega sõlmis 2012. aasta juulis püsiva lepingu. Benficaga tuli ta viis korda Portugali meistriks, võitis kaks Portugali karikat, neli liigakarikat ja kolm superkarikat.
2019. aasta juulis naasis Salvio Argentinasse, liitudes Boca Juniorsiga.
Debüüdi Argentina jalgpallikoondises tegi Salvio 20. mail 2009 sõprusmängus Panama vastu. Ta kuulus Argentina koondisse 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Pikavere mõis
Pikavere mõis (saksa keeles Pickfer) oli rüütlimõis Kose kihelkonnas Harjumaal. Nüüdisajal jääb mõis Harju maakonda Raasiku valda.
Mõisat on esimest korda mainitud aastal 1446.
Mõisa piklik ühekorruseline klassitsistlik peahoone on ehitatud 19. sajandi alguses. 1939 ehitati see ümber koolihooneks.
Palk (metsandus)
pisi|Palgi käsitsi koorimine Kõrvemaal, 2015. aastal. thumb|275px|right|Müügivalmis palgid Palk on langetatud ja laasitud puutüve järkamisel saadud ümarpuit.
Maroantsetra
Maroantsetra on linn Madagaskaril Analanjirofo piirkonnas, Maroantsetra ringkonna keskus.
Palk (metsandus)
Tüvest saadava puidu kogust mõõdetakse tihumeetrites. Palgi täpse mahu arvutamiseks tuleb mõõta selle pikkus ja mõlema otsa läbimõõt. Üldjuhul piisab sellest, kui mõõdetakse ümbermõõt palgi keskelt ning ruumala leitakse selleks otstarbeks koostatud tabelist.
Välislingid
right|thumb|Palgiparvetus
Hea ja kurja tundmise puu
pisi|[[Michelangelo. Pattulangemine ja paradiisist väljaajamine. Sixtuse kabeli laefresko fragment. 1508–1512]] Hea ja kurja tundmise puu|pisi|Hea ja kurja tundmise puu. Fresko [[Novgorodi Püha Sofia katedraalis]] pisi|[[Lucas Cranach vanem. Hea ja kurja tundmise puu. Fragment maalist "Paradiis". Kunsthistorisches Museum, Viin]] Hea ja kurja tundmise puu (heebrea keeles ‏עֵץ הַדַּעַת טוֹב וָרָע‏ ets hada'at tov va ra, vanakreeka keeles ξύλον τοῦ εἰδέναι γνωστὸν καλοῦ καὶ πονηροῦ, ladina keeles lignum sapientiae boni et mali) on 1. Moosese raamatu järgi eriline puu, mille Jumal laskis tõusta Eedeni aia keskele elupuu kõrvale. See sümboliseerib võimet teadlikult eristada head ja kurja.
Pattulangemine
Hea ja kurja tundmise puu on 1. Moosese raamatu 3. peatükis kirjeldatud pattulangemise süžee keskmes. Jumal hoiatas esimest inimest Aadamat, et hea ja kurja tundmise puu viljade söömine toob kaasa surma: aga hea ja kurja tundmise puust sa ei tohi süüa, sest päeval, mil sa sellest sööd, pead sa surma surema!" (2:17) Aadama küljeluust loodud Eeva (2:22) sõi pärast vestlust maoga keelatud vilja ja andis seda Aadamale süüa. Keelu rikkumise ja patukahetsusest keeldumise tagajärgedeks said looduse ja inimese rikutus, paradiisist väljaajamine, elupuule ligipääsu kaotamine ja surm.
Tõlgendus judaismis
Judaismi järgi kehtis keeld hea ja kurja tundmise puu vilju süüa ainult hingamispäevani. Kui Aadam ja Eeva oleks oodanud ning söönud sellest puust alles sabatil, oleks neil olnud hinge jõudu, et eristada head ja kurja isegi iseenda sees.
Zohari raamatu järgi olid elupuu ning hea ja kurja tundmise puu täielikus harmoonias, kuni tuli Aadam ja need lahutas, pannes aluse kurjale, mis kätkes hea ja kurja tundmise puu sees.
Midraš Breshit Raba 15:7 toob ära versioonid puu ja selle viljade kohta.
Tõlgendus kristluses
Ephraim Süürlase järgi oli hea ja kurja tundmise puu Jumal ise ning selle viljad armulaud. Ephraim Süürlase ja Gregorios Jumalasõnaõpetaja (Gregorios Nazianzosest) järgi oli söömiskeeld ajutine, kuni inimene muundab end Jumala kujust Jumala sarnasuseks.
Maximos Usutunnistaja nimetab hea ja kurja tundmise puud, mille vilju Jumal inimesel ajutiselt süüa keelas, keha tundeks.
Läänekristluse traditsioonis kujutatakse hea ja kurja tundmise puud ladina sõnade malum 'kuri' ja malum 'õun' sarnasuse alusel õunapuuna. Vanakreeka mütoloogias on selle analoog tüliõun.
Leiria
Leiria on linn Portugalis, Leiria ringkonna halduskeskus.
Linn asub 135 km kaugusel pealinnast Lissabonist.
Tammiku mõis
Tammiku mõisa nime on kandnud mitu Eesti mõisat:
Hertsog Magnus (ansambel)
Hertsog Magnus oli Rakveres tegutsenud Eesti punkansambel.
Sitar
pisi|Sitarimängija Sitar ( /ˈsɪtɑr/ or /sɪˈtɑr/; hindi सितार, gujarati સિતાર, bengali সেতার, urdu ستار, pärsia سی‌تار ; Hindustani hääldus: [ˈsɪ.t̪aːr]) on keeltega näppepill, mida kasutatakse hindustani klassikalises muusikas, kus see on levinud juba keskajast saadik.
Ajalugu
Oma raamatus "Bharatiya Sangeet Vadya" on Dr. Lalmani Misra kirjeldanud sitari arengut läbi selliste keelpillide nagu Tritantri veena ja nibaddh ning anibaddh tampurade. Mogulite valitsusajal mängiti õukonnas pärsia lautot ning on võimalik, et sitari kui iseseisva pilli areng, sai alguse sealt. Esimesed säilinud pillid pärinevad impeeriumi languse aegadest.
Läänemaailmas sai sitar tuntuks tänu muusik Pandit Ravi Shankarile, kelle looming on hästi tuntud nii Euroopas kui ka Ameerikas. 1950-ndate lõpul ja 1960-ndate algul kasutas ansambel The Kinks oma singlil "See My Friends" sitarit. Ka The Beatles kasutas sitarit lugudes "Norwegian Wood (This Bird Has Flown)" ja "Within You Without You". Ansambli liige George Harrison õppis meistrite Shankari ja Shambhu Dasi juhendamisel seda pilli mängima. The Rolling Stones kasutas sitarit laulus "Paint It, Black".
Tänapäeval on maailma tuntuim sitarimängija Ustad Shujaat Khan, legendaarse sitarimängija Ustad Vilayat Khani poeg.
Zalavas
Zalavas on küla Leedus Švenčionyse rajooni Pabradė vallas. Küla asub Pabradėst 13 kilomeetrit idas Mera jõe kaldal. Zalavasest läänes asub Perūnase järv.
Zalavases on Pabradė gümnaasiumi alghariduse osakond.
Poe tänav
Poe tänav on tänav Tartu kesklinnas.
Poe tänav, mis on umbes 190 meetri pikkune, algab Ülikooli tänavalt, ristub Küüni tänavaga ning sumbub Vabaduse puiesteesse Emajõe ääres.
Tänava alguses asub tänavast paremal pool Barclay plats ja pärast ristumist Küüni tänavaga Kaubahoovi park, tänava vasakul (Raekoja platsi) poolsel küljel asuvad 3-4-korruselised hooned.
Ajalugu
Tänav on kandnud varem ka saksakeelset nime Buden Strasse.
Birmingham (Alabama)
Birmingham on linn Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis. See on Alabama suurim linn ja Jeffersoni maakonna keskus. 2009. aastal oli Birminghamis hinnanguliselt 239 650 ja Birminghami linnastus kokku 1 212 848 elanikku – umbes veerand osariigi elanikkonnast.
Ajalugu
Birmingham rajati 1871. aastal, kohe pärast Ameerika kodusõda, kolme senise linna liitudes. Laienedes liitis Birmingham endaga teisigi väikelinnu. Linna areng tugines raudteele ja tööstusele, eriti mäe- ja mustmetallitööstusele.
Oma nime sai Birmingham Inglismaal asuva samanimelise linna järgi, mis oli üks Inglismaa suurimaid tööstuslinnu ja metallitööstuskeskus. Enamik Alabama Birminghami algseid asukaid pärines Inglismaalt.
Nova Kahhovka
Nova Kahhovka (ukraina keeles Нова Каховка, vene keeles Новая Каховка) on linn Ukrainas Hersoni oblastis Kahhovka rajoonis. Nova Kahhovka asub Dneprile rajatud Kahhovka veehoidla kaldal.
Birmingham (Alabama)
Ajalugu
15. septembril 1963 kell 10.22 sooritasid neli Ku Klux Klani liiget Birminghamis pommirünnaku mustanahaliste 16. tänava baptisti kirikule, pannes kirikusse ligikaudu 15 dünamiidipulka. Plahvatuses hukkus neli teismelist tüdrukut: kolm 14-aastast ja üks 11-aastane.
Nova Kahhovka
Asula rajamine algas 1951. aastal seoses Kahhovka hüdroelektrijaama ja paisu ehitamisega. Nova Kahhovka nime sai asula 1952. aastal. 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nova Kahhovka elanikest ukrainlasi 73,81%, venelasi 23,37%, valgevenelasi 0,91% ja armeenlasi 0,30%.
Birmingham (Alabama)
Majandus
Asutamisest kuni 1960-ndate lõpuni oli Birmingham USA lõunaosariikide peamine tööstuskeskus. Hämmastava kasvukiiruse tõttu aastatel 1881–1920 pälvis linn hüüdnimed "Võlulinn" ("The Magic City") ja "Lõuna Pittsburgh" ("The Pittsburgh of the South"). Nagu Pennsylvania osariigis asuvas Pittsburghis, olid ka Birminghami peamised tööstusharud mustmetallitööstus ja raudteetööstus – seal valmistati nii raudteerööpaid kui ka ronge. Alates 1860-ndatest kuni tänapäevani on Birmingham ka üks lõunaosariikide kahest peamisest raudteesõlmest; teine neist on Georgia osariigis asuv Atlanta. Põhjasuunast päripäeva lugedes viivad raudteeliinid Birminghamist järgmistesse sõlmpunktidesse: Nashville Tennessees; Chattanooga Tennessees; Atlanta Georgias; Columbus Georgias; Montgomery Alabamas; Tuscaloosa Alabamas; Jackson Mississippis; Memphis Tennessees.
Nova Kahhovka
Venemaa sissetung Ukrainasse
2022. aasta 11. juuli ööl vastu 12. juulit toimusid Nova Kahhovkas võimsad plahvatused; võimalik et tegemist oli Venemaa relvajõudude laskemoonalao plahvatusega, mille hävitamiseks Ukraina pool kasutas süsteemi HIMARS. Väidetavalt hukkus rünnakus ka 22. armeekorpuse kindralmajor Artjom Nasbulin.
Välislingid
keskel|pisi|700x700px|Kahhovski veehoidla ja hüdroelektrijaama panoraam
Birmingham (Alabama)
Majandus
Birminghamist läänes asub jõesadam Black Warriori jõel. Tänapäeval külastavad seda peamiselt söepargased teel Mobile'i, kuid möödunud kümnenditel toimus sealtkaudu nii rauamaagi import mitmetest maadest kui ka raua- ja terasetoodete eksport mujale Ühendriikidesse ja välismaale.
Kesk- ja kõrghariduse vallas paiknevad Birminghamis 1947. aastast UAB Meditsiinikool ning Alabama ülikooli stomatoloogiakool. Sellest saati on lisandunud Alabama ülikool Birminghamis (asutatud umbes 1969), üks Alabama ülikooli kolmest peamisest campus ' est, ning erakõrgkool Birmingham-Southern College. Lisaks neile on linnas meditsiini-, stomatoloogia-, optomeetria-, farmaatsia-, õigusteadus-, inseneri- ja õenduskoolid. Birmingham asub kolm osariigi viiest õigusteaduskoolist: Cumberland School of Law, Birmingham School of Law ja Miles Law School.
Tänapäeval on Birmingham üks tähtsamaid ärikeskusi Ameerika Ühendriikide kaguosas ning üks suuremaid panganduskeskusi kogu USA-s. Peale selle kuulub edetabelisse Fortune 500 üks firma, mille peakorter asub Birminghamis: Regions Financial. Edetabelis Fortune 1000 on aga juba viis Birminghami ettevõtet.
Demograafia
2000. aastal oli Birminghami linnas 242 820 elanikku, 98 782 leibkonda ja 59 269 perekonda. Rahvastiku tihedus oli 625,4 inimest ruutkilomeetrile. Linna elanikest 73,46 oli mustad või afroameeriklased, 24,07% valged, 0,17% põlisameeriklased, 0,80% Aasia päritolu, 0,04% pärinesid Vaikse ookeani saartelt, 0,62% põlvnesid muudest rassidest ning 0,83% kahest või enamast rassist. 1,55% elanikest olid hispaania või latiino päritolu, sõltumata rassist. Samuti on Birmingham üks väheseid lõunaosariikide linnu, kus on märgatav liibanonlaste asurkond.
Kuritegevuselt on Birmingham kogu USA linnadest kümnendal kohal, mõrvade sageduselt aga FBI statistika andmeil seitsmendal kohal.
Hüvitusfond
Hüvitusfond on Eesti Rahandusministeeriumi alluvuses töötanud asutus, mis tegutses aastatel 1993–2003.
Ettevõtte eesmärk oli rahuldada erastamisväärtpaberite ehk EVP-de omanike rahalisi nõudeid õigusvastaselt võõrandatud vara kompenseerimise teel.
Alates 1996. aastast tegutses ettevõte avalik-õigusliku juriidilise isikuna. Asutust juhtis seitsmeliikmeline nõukogu.
Kokku korraldas fond 17 võlakirjaemissiooni 609 miljoni krooni väärtuses.
Hüvitusfond lõpetas rahandusministri käskkirjaga tegevuse 20. mail 2003.
Benito Agirre tänav
Benito Agirre tänav (ka Benito-Agirre tänav või Agirre tänav ) on 475 m pikkune tänav Mustvee linnas Jõgeva maakonnas. Tänav sai nime Hispaania baski lenduri Benito Aguirre (õige nimega Inazio Agirregoikoa) järgi, kes suri Teises maailmasõjas Mustvee lähedal.
Ettepaneku anda seni nimetule tänavale Agirre nimi tegi Mustvee 2. keskkooli õppealajuhataja Igor Anissimov 23. aprillil 1965. aastal Mustvee linnalehes Meie Kodu ilmunud artiklis "Sa ei ole unustatud, Benito Agirre!".
Benito Agirre tänav kulgeb põhjast lõunasse üldjoones paralleelselt Peipsi rannaga, kuid asub sellest eemal. See algab Tartu maanteelt, paremalt ristub sellega Toominga tänav, seejärel kulgeb põiki üle Jõe tänava (mis on ainsana Benito Agirre suhtes peatee) ning Õnne tänava, siis ristub sellega paremalt Lille tänav ja lõpus (samuti paremalt) Metsa tänav. Kokku jääb Benito Agirre tänava äärde 16 maja, peamiselt kahekorruselised viilkatustega eramajad suurte aedadega, milles on kasvuhooned ja mida mõnes kohas eraldab tänavast hekk. Tänava alguses on ka paar kortermaja. Algusosa eraldab ülejäänud tänavast sild, mis paikneb Toominga tänava ristmiku ja Tartu maantee vahel ning viib üle Mustvee jõe.
Benito Agirre tänava ja Tartu maantee ristmikule jäävas hoones Tartu maantee 38 tegutseb sihtasutus Mustvee Tervis, tänava vastas üle Tartu maantee seisab Mustvee luteri kirik. Aadressil Benito Agirre 5 tegutseb Mustvee Betaania kogudus. Tänav on täies pikkuses asfalteeritud. Benito Agirre tänava kõigi majade sihtnumber on 49603.
2010. aastal tekkis Benito Agirre tänaval Mustvee jõe üleujutuse tõttu õlireostus, mis pärines vanast maa-alusest vedelkütuse mahutist kaldaalal ja ähvardas jõuda Peipsi järve. Reostuse likvideerimise käigus vedasid Mustvee ja Tartu päästjad ära umbes 5 tonni kütteõliga segunenud vett, absorbendi abil koguti 500 liitrit küttejääke ning mahutist pumbati õlitõrjekonteinerisse ümber 500 liitrit kütust.
2011. aastal kavandas projekteerimisbüroo Maa ja Vesi AS Mustvee linna üldplaneeringus Mustveesse muuhulgas golfiväljaku ja vabaõhuürituste pargi, mille peasissepääs avaneks Benito Agirre tänavale.
Benito Aguirre seos Eestiga
1923. aastal Eibari linnas sündinud Benito Aguirre sõdis Teises maailmasõjas Nõukogude poolel. 9. märtsil 1944 oli Gdovi (Oudova) lennuväebaasist startinud Aguirre sunnitud Saksa seniitkahurite tabamuse tõttu tegema hädamaandumise Mustvee lähedal Peipsi järvel. Pärast maandumist tekkis tal tulevahetus Omakaitse liikmetega. Et vältida kinnivõtmist, lasi Aguirre end maha. Kohalikud inimesed matsid ta linna kalmistule. Kui 1973. aastal rajati Mustveesse vennaskalmistu, maeti Agirre sinna ümber, tänapäeval hooldab hauda Mustvee linna kommunaalosakond.
Ajaloolase Kaupo Deemanti arvates võis Aguirre osaleda samal päeval toimunud Tallinna pommitamises või luurata Mustvee sadamat, ehkki kindlalt see teada ei ole. Deemant oletas, et just Aguirre allatulistamise tõttu võis Mustvee jääda pommitamata. Seepärast pidas Deemant ka tänava nimetamist Aguirre järgi kohatuks.
Nimi
Algselt kandis Mustvee tänav venekeelset nime, selle translitereerimisel saadi praegu tänavasiltidel seisev nimekuju "Benito Agirre". Samuti tuleneb vene keelest mõnel pool levinud nimekuju "Benito Ignassio Agirre", ehkki lenduri hispaaniapärane nimi olnuks Benito Ignacio Aguirre.
2002. aastal pöördus Eesti Keele Instituudis kohanimekorraldusega tegelev keeleteadlane Peeter Päll oma baskimaise tuttava Luistxo Fernandeze poole kahtlusega, et tegemist võis olla rahvuslikult päritolult mitte hispaanlase, vaid hoopis baskiga. Selgus, et lenduri korrektne emakeelne nimi oli Inazio Agirregoikoa, hispaaniapäraselt Ignacio Agirregoicoa Benito – sealjuures oli Benito mitte eesnimi, vaid teine perekonnanimi.
Pälli ärgitusel kirjutas nimeprobleemist samal aastal ajalehes Eesti Ekspress ka ajakirjanik Juhani Püttsepp, kes soovitas tänava Agirre õige nimekuju järgi Inazio Agirregoikoa tänavaks ümber nimetada. 2019. aastaks ei olnud tänavat siiski ümber nimetatud.
Vene-Ukraina sõja kontekstis ja 2023. aasta valimiste eel tõstatasid mitmed poliitikud 2022. aasta sügisel küsimuse Nõukogude sõjaväelaste järgi pandid kohanimede muutmisest. Sellega seoses küsis kohanimenõukogu rahvusarhiivilt seitsme tänavanime, sh Benito Agirre tänava kohta hinnangut, "kas need isikud olid seotud Eesti riigi või rahva suhtes vaenuliku tegevusega, mistõttu on kohanimed sobimatud Eesti aja- ja kultuurilooga". Vastuseks koostatud õiendis kirjutati muuhulgas: "Ajaloolase Kaupo Deemanti arvates võis Aguirre osaleda Tallinna pommitamises või luurata Mustvee sadamat, ehkki kindlalt see teada ei ole. Deemant oletas, et just Aguirre allatulistamise tõttu võis Mustvee jääda pommitamata. Seepärast pidas Deemant ka tänava nimetamist Aguirre järgi kohatuks. Tänavat Mustvees on varem soovitud ümber nimetada Kiriku (kirikutorn paistab), Jõe (tänav läheb üle oja) ja Silla (üle oja viib sild) tänavaks." 2022. aasta novembri seisuga ei ole ümbernimetamist veel lõplikult otsustatud ei valitsuses ega omavalitsuses.
Poe tänav (täpsustus)
Poe tänav (täpsustus)
Cronbachi α
Cronbachi α suureneb tavaliselt katse tunnuste vahelise (inglise keeles test item intercorrelation) korrelatsiooni kasvuga. Kuna sisekorrelatsioon on maksimaalne, kui kõik tunnused mõõdavad sama konstrukti, siis on levinud arusaam, et Cronbachi α näitab kaudselt, kuivõrd mõõdikud mõõdavad latentse konstrukti ühedimensionaalsust.
Cronbachi α kasvab tehislikult tunnuste pinnapealse ümbersõnastamise korral ja testi tunnuste suure arvu korral.
Vabadussammas
pisi|262px|Vabadussamba pea Vabadussammas ehk "Maailma valgustav Vabadus" (inglise keeles Statue of Liberty; ametlikult Liberty Enlightening the World, prantsuse keeles La Liberté éclairant le monde; kõnekeeles ka Miss Liberty või Lady Liberty) on mälestusmärk, mis asub New Yorgi sadamas, täpsemalt New Yorgi ülemlahe Liberty Islandi saarel.
Uusklassitsistlik varase art nouveau tunnustega mälestusmärk avati 28. oktoobril 1886. See oli Prantsusmaa rahva kingitus Ameerika Ühendriikide rahvale ja pidi esialgu valmima 1876. aastal Iseseisvusdeklaratsiooni 100. aastapäevaks. Kuju kavandas Frédéric-Auguste Bartholdi, kuju esimene insener oli Eugène Viollet-le-Duc. 1879. aastal Eugene Viollet-le-Duc suri. Tema asemele leidis Bartholdi insener Gustave Eiffeli, kes kavandas terasest sisekonstruktsiooni.
Koos postamendiga on mälestusmärgi kõrgus 93 meetrit, kuju kõrgus on 46,05 meetrit. Skulpturaalne osa, mis kujutab tõrvikut käes hoidvat naist, on vaskkattega, mida toestab sees terassõrestik. Naine kujutab vanarooma vabaduse jumalannat Libertast ja personifitseerib vabadust. Naine seisab ühe jalaga purustatud ahelatel, mis sümboliseerivad orjust. Tal on käes tahvel, millel on pealiskiri "JULY IV MDCCLXXVI" (4. juuli 1776), mis on Ameerika Ühendriikide iseseisvusdeklaratsiooni kuupäev kirjutatuna Rooma numbritega. Naine kannab seitsme kiirega krooni, mille kiired sümboliseerivad seitset maailmajagu ja mandrit ning ühtlasi seitset merd.
Kuju kaalub umbes 204 tonni, selle valmistamisel kulus 31 tonni vaske ja 125 tonni terast. Vask on korrosiooni tõttu muutunud roheliseks. Betoonist postament kaalub 27 000 tonni.
Vabadussamba jalamil on vasktahvel luuletusega "The New Colossus":
Vabadussammas on üks New Yorgi kõige tähtsamaid turismiatraktsioone. 2007. aastal külastas seda 3,2 miljonit inimest.
Ajalugu
pisi|vasakul|150px|Frank Leslie's Illustrated Newspaper esikaas 1885. aasta juuni teisel nädalal Vabadussamba autorit Bartholdit inspireeris Prantsusmaa Kolmanda Vabariigi poliitik ja õigusteaduste professor Édouard René de Laboulaye, kes 1865. aastal ütles, et iga monument, mis on püstitatud Ameerika Ühendriikide iseseisvuse auks, peaks õigupoolest olema prantslaste ja ameeriklaste ühisprojekt. Prantsusmaa keerulise poliitilise olukorra tõttu algas töö skulptuuri kallal alles 1870. aastatel. 1875. aastal soovitas Laboulaye, et prantslased võiksid rahastada skulptuuri ehitamise ning ameeriklased anda pjedestaali ja asupaiga.
Bartholdi valmistas skulptuuri pea ja tõrvikut hoidva käe enne ülejäänud skulptuuri projekteerimist ja neid demonstreeriti avalikkusele rahvusvahelistel väljapanekutel. Näiteks oli käsivars väljas Philadelphia maailmanäitusel aastal 1876 ning seejärel New Yorgis Madison Square Parkis aastatel 1876–1882. Aga raha kogumine osutus raskeks, eriti Ameerika Ühendriikides. 1885. aastal ähvardas rahapuudus tööd pjedestaali kallal seisata. Seepeale algatas ajalehe New York World väljaandja Joseph Pulitzer rahakogumiskampaania projekti lõpetamiseks ja kokku annetas samba heaks raha üle 120 tuhande inimese, enamik neist andis küll vähem kui dollari.
Film Tower Kuubis
OÜ Film Tower Kuubis on Eesti filmitootja. Ettevõtte asutasid 2001 Hindrek Maasik ja Margus Õunpuu.
Vabadussammas
Ajalugu
Skulptuuri detailid valmistati Prantsusmaal, viidi laevaga Ameerika Ühendriikidesse ja paigaldati pjedestaalile. See asus saarel, mille nimi oli tollal Bedloe saar. Skulptuuri valmimist tähistati 28. oktoobril 1886 maailma läbi aegade esimese konfetiparaadiga. Skulptuuri avas Ameerika Ühendriikide president ja endine New Yorgi kuberner Grover Cleveland.
Koondlümfifolliikul
pisi| [[Niudesoole läbilõige; koondlümfifolliikul on märgitud punasega]] Koondlümfifolliikulid ehk Peyeri naastud (ladina noduli lymphoidei aggregati) on paljude selgroogsete peensoole (inimestel eriti niudesoole) limaskestas paiknevad lümfifolliikulitest koosnevad naastud.
Film Tower Kuubis
Film Tower Kuubis on tootnud peamiselt reklaame ja muusikavideoid, aga ka dokumentaal- ja mängufilme.
Koondlümfifolliikul
Koondlümfifolliikulite areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia, apoptoos ja patoloogia võivad erineda nii liigiti, indiviiditi kui ka arenguastmeti.
Vabadussammas
Ajalugu
Vabadussammast haldas kuni 1901. aastani Ameerika Ühendriikide Majakate Nõukogu, aastatel 1901–1933 Ameerika Ühendriikide Sõjaministeerium ja alates 1933. aastast Ameerika Ühendriikide Rahvusparkide Teenistus.
Koondlümfifolliikul
Peyeri naastude arengu tagavad pinnal paiknevate oluliste molekulide ekspressiooni kaudu fetaalsed lümfoidkoe arengut mõjutavad rakud.
Vabadussammas
Ajalugu
1916. aastal suleti turvalisuse kaalutlustel pääs tõrvikut ümbritsevale rõdule.
Suurema osa 1938. aastast oli skulptuur renoveerimise tõttu suletud.
Koondlümfifolliikul
Koondlümfifolliikulite olemasolu kohta roomajatel (sh madudel) täpsed andmed puuduvad, kuid GALT-süsteem on neil tuvastatud.
Vabadussammas
Ajalugu
1980. aastateks oli skulptuuri seisukord sedavõrd halvenenud, et ta vajas põhjalikku restaureerimist. Seetõttu oli Vabadussammas aastatel 1984–1986 taas suletud. Selle käigus vahetati välja tõrvik ja suur osa sisestruktuurist.
Koondlümfifolliikul
Terminoloogia
Koondlümfifolliikul on kantud kehtivasse inimese tsütoloogia ja histoloogia standardsõnavarasse Terminologia Histologica.
Histoloogia
Koondlümfifolliikulitest on leitud nii T- kui ka B-rakke.
Vabadussammas
Ajalugu
Pärast 11. septembri 2001 terrorirünnakuid Vabadussammas suleti turvalisuse ja julgeoleku kaalutlustel. Pjedestaal avati 2004. aastal ja skulptuur alles 2009. aastal, kusjuures külastajate arv, kel lubatakse krooni siseneda, on piiratud. 2011. aasta lõppu kavandati taas Vabadussamba sulgemine, et paigaldada teine trepp.
Koondlümfifolliikul
Patoloogia
Koondlümfifolliikulitega seostatakse inimestel mitmeid haiguslikke seisundeid, nii näiteks võib kõhutüüfuse korral esineda Peyeri naastudes hüperplaasiat, nekroosi või koguni haavandumist ning tekkida võib sooleseina perforatsiooni oht.
Vabadussammas
Ajalugu
Vabadussammas kuulub 1984. aastast UNESCO maailmapärandi nimistusse. 1966. aastal kanti see Ameerika Ühendriikide Ajalooliste Paikade Riiklikku Registrisse (National Register of Historic Places) ja 1924. aastast on see Ameerika Ühendriikide Rahvusmonument (U.S. National Monument).
Koondlümfifolliikul
Patoloogia
HI-viirusega nakatumise korral hävitavad viiruseosakesed Peyeri naastud harilikult mõne nädalaga.
Vabadussammas
Koopiad
150px|pisi|vasakul|Vabadussamba koopia [[Luxembourgi aed|Luxembourgi aias Pariisis]] Kogu maailmas on valmistatud sadu Vabadussamba koopiaid. Tavaliselt on need palju kordi väiksemad originaalist. Ainuüksi Pariisis on välja pandud kolm koopiat, kõik vähendatud, ja lisaks tõrviku vähendamata koopia.
Koondlümfifolliikul
Ajaloolist
Koondlümfifolliikuleid nimetatakse nende avastaja Johannes Conrad Peyeri (1653-1712) järgi Peyeri naastudeks. Peyer avastas koondlümfifolliikulid seedetraktis 1673 ja kirjeldas neid näärmetena. Ta avaldas oma tähelepanekud aastal 1677 traktaadis: "Exercitatio anatomico–medica de glandulis instinorum, earumque usu et affectionibus. Cui subjungitur anatome ventriculi galliinacei".
Vabadussammas
Koopiad
Pariislaste kogukond Ameerikas kinkis Prantsuse revolutsiooni 100. aastapäeva puhul 1889. aastal Pariisile 5 korda vähendatud koopia, mis seisab tänapäeval Seine'i jões tehissaarel Île aux Cygnes'il. See skulptuur on 11,5 m kõrge. Skulptuuri käes olevale tahvlile on kirjutatud kaks kuupäeva: "IV JUILLET 1776" (USA iseseisvusdeklaratsiooni vastuvõtmise päev) ja "XIV JUILLET 1789" (Bastille vallutamise päev).
Koondlümfifolliikul
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Peyer's patch seisuga 15.07.2014.
Vabadussammas
Koopiad
Üks Vabadussamba koopia seisab Luxembourgi aias. Infotahvel pjedestaalil kinnitab, et see on pronksmudel, mille Bartholdi tegi Vabadussamba loomise ettevalmistustööde käigus. Kunstnik annetas selle Luxembourgi muuseumile 1900 ja see pandi parki avalikult välja 1906. Skulptuuri käes olevale tahvlile pole kirjutatud USA iseseisvusdeklaratsiooni kuupäev, vaid "15 novembre 1889". See on kuupäev, mil suurem Pariisis asuv koopia sisse pühitseti.
Esimene Vabadussamba kuju, mille Bartholdi lõpetas, oli 286 cm kõrgune. See valmis 1878 ning seda säilitatakse Pariisis Kunstide ja oskuste muuseumis. Selle pärandas kunstniku lesk koos osa kinnisvaraga 1907.
Vabadussamba tõrvikus oleva leegi elusuuruses koopia asub Alma silla tunneli sissepääsu juures Champs-Élysées' lähedal. See annetati Pariisile Vabadussamba avamise 100. aastapäeva puhul. Kuna Alma silla tunnel on koht, kus hukkus printsess Diana, siis on leegist saanud tema mitteametlik mälestusmärk ja paljud seda külastavad inimesed arvavadki, et see on püstitatud printsess Diana mälestuseks.
Üks esimesi Vabadussamba koopiaid ja üks väheseid, kus Vabadus on kujutatud istuvana, asub Ukrainas Lvivis. Selle valmistas Leandro Marconi aastail 1874–1891.
pisi|Vabadussammas New Yorgi osariigi veeranddollarilisel Vabadussammast on kujutatud USA markidel ja müntidel. Mälestusmündid anti välja 1986, et tähistada skulptuuri 100. aastapäeva, ja 2001.
Alates 1997 antakse USA-s välja puhtast plaatinast valmistatud münte, mille esiküljel on kujutatud Vabadussammas ja tagaküljel valgepea-merikotkas, sealjuures tagakülje kujundus on igal aastal isesugune.
Alates 2007 antakse USA-s välja mündiseeriat, kus igal aastal antakse seeriast välja 4 järgmist münti ja igal mündil on kujutatud erinev USA president. Tagakülje kujundus on kõigil müntidel ühesugune ja sellel on kujutatud Vabadussammas.
Revolutsioonilised Rakud
pisi|Üks Revolutsiooniliste Rakkude logosid Revolutsioonilised Rakud (saksa keeles Revolutionäre Zellen, lühend RZ) oli üks tähtsamaid vasakäärmuslikke terroriorganisatsioone Lääne-Saksamaal.
1976. aastal kaaperdasid Revolutsiooniliste Rakkude terroristid Wilfried Böse ja Brigitte Kuhlmann koos kahe palestiina terroristiga Kreeka õhuruumis Air France'i reisilennuki Airbus A300 260 inimesega pardal, mis lendas Tel Avivist Pariisi vahepeatusega Ateenas. Lennuk suunati Entebbe lennujaama Uganda pealinnas Kampalas. Neid aitas sealne diktaator Idi Amin. Kuid kui Iisraeli sõdurid päästsid pantvangid, hukkusid nii Böse kui ka Kuhlmann.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist ning Lääne- ja Ida-Saksamaa taasühendamist hakkas organisatsiooni tähtsus vähenema. Nende viimane terroriakt toimus 1993. aastal.
Revolutsioonilised Rakud on küll vähem tuntud kui Punaarmee Fraktsioon, aga oma 20 tegevusaasta jooksul korraldasid nad rohkem terroriakte. Korraldati 186 rünnakut, sealhulgas 40 Lääne-Berliinis.
Enge karstiala
Enge karstiala (ka: Enge lookarstiala) on karstiala Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Enge külas.
Ülo Niisuke
Ülo Niisuke (sündinud 15. juulil 1935 Jõhvi kihelkonnas) on endine Eesti NSV parteitöötaja.
Ta lõpetas 1948. aastal Pagari 7-klassilise kooli, 1959. aastal agronoomina Olustvere Põllumajandustehnikumi ja 1966. aastal agronoomina Eesti Põllumajanduse Akadeemia.
Ta oli aastal 1952 kolhoosis "Tulevik" brigadir.
Aastatel 1955–63 oli ta ELKNÜ Rakvere Rajooni Komitee sekretär. Aastatel 1963–73 oli ta EKP Rakvere Rajoonikomitee sekretär, aastatel 1973–79 oli ta Rakvere Rajooni Rahvasaadikute Nõukogu Täitevkomitee esimees, aastatel 1979–1988 oli ta EKP Rakvere Rajoonikomitee I sekretär. 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.
Aastast 1989 oli ta MTÜ Rakvere Maarahva Liit esimees.
Barbanza maakond
Barbanza maakond (galeegi keeles O Barbanza) on maakond Hispaanias Galicias A Coruña provintsi edelaosas.
Maakond asub Arousa jõe suudme põhjakaldal. Maakonna territooriumi katab samanimeline mäestik.
Maakonna moodustavad järgmised vallad:
Suur kanjon
pisi|Suure kanjoni asukoht Ameerika Ühendriikides Suur kanjon (inglise keeles Grand Canyon) on Colorado jõe uuristatud kanjon Arizona osariigis Ameerika Ühendriikides.
Kanjon on 446 km pikk, kuni 29 km lai ja kuni 1857 meetrit sügav.
Mõned aspektid kanjoni ajaloos on geoloogide seas vaidluse all, kuid mitmed hiljutised uuringud toetavad seisukohta, et Colorado jõgi rajas oma voolusängi sellesse piirkonda 5-6 miljonit aastat tagasi. Sellest ajast alates on jõgi koos oma lisajõgedega uuristanud sängi sügavamaks ja ka laiemaks, paljastades Colorado platoo geoloogilise ajaloo.
Tuhandeid aastaid on kanjoni alal elanud Põhja-Ameerika indiaanlased. Esimese eurooplasena külastas Suurt kanjonit 1540. aastal hispaania konkistadoor García López de Cárdenas.
Tänapäeval hõlmavad kanjoni rahvuspark ja teised kaitsealad. Suur kanjon on populaarne turismisihtkoht, rahvusparki külastab igal aastal viis miljonit inimest.
Jekaterina Novosjolova
pisi|Jekaterina Novosjolova [[Eesti Rahvusraamatukogu teatrisaali laval festivalil "III Dovlatovi Päevad Tallinnas" 24. augustil 2013]] Jekaterina Novosjolova (sündinud 4. septembril 1985) on Eesti näitleja.