cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leili Kuldkepp
Ta sündis Viljandimaal talunike perekonnas. Lõpetanud keskkooli, jätkas ta õpinguid Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. Tööd alustas joonistusõpetajana Tallinna Pedagoogikaülikoolis, seejärel oli aastatel 1962–1995 ehte- ja sepakunsti õppejõud Kunstiinstituudis. Aastast 1999 oli ta Eesti Kunstiakadeemia auliige.
Leili Kuldkepi tegevus oli võrdselt oluline nii tegevkunstnikuna kui ka tulevaste ehtekunstnike koolitajana. Ta oli viljakas kunstnik, kelle töödest umbes 50 säilitatakse Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumi kogudes. Teda loetakse Eesti ehtekunsti klassikuks.
Ühena esimestest hakkas ta ehete valmistamisel kasutama kohalikke mineraale, mida lihvis ise. Oma teadmisi ja oskusi täiendas ta Eesti Teaduste Akadeemias geoloog Dimitri Kaljo juures ja Jekaterinburgi kivilõiketehases Venemaal.
Sügisel 2006 toimus Tallinnas tarbekunsti- ja disainimuuseumis tema isikunäitus, kus oli välja pandud 112 Leili Kuldkepi tööd.
Tema loomingut on tutvustatud Barbara Cartlidge'i koostatud rahvusvahelises väljaandes "Les bijoux au XXe siècle", mis ilmus 1986. aastal Pariisis. Leili Kuldkepp on koostanud ka 650-leheküljelise autobiograafia, mis ei ole siiani veel trükis ilmunud.
Andy Warhol
Andy Warhol (sünninimi Andrew Warhola; 6. august 1928 Pittsburgh – 22. veebruar 1987 New York) oli ameerika popkunstnik, näitleja, graafik ja filmitegija. Tema vanemad olid russiini päritolu immigrandid. Perekond oli väga usklik.
Edu
Vincent van Goghi, Pablo Picasso ja Andy Warholi teostel on senini kõige suurem müügiedu. Picasso ja Warhol said juba oma eluajal jõukaks.
Warholi kalleim töö müüdi 105 miljoni dollari eest. See oli 1963. aasta serigraafia (sõeltrükk, trükkimine läbi peenesilmalise (siid)võrgu) teos "Silver Car Crash (Double Disaster)" ja see müüdi 2013. aasta novembris. See hind ületas prognoositud hinda üle 30 miljoni dollari ja sai ühtlasi uueks kalleimaks müüdud Warholi teoseks, ületades seni kalleimat 1963. aasta teost "Kaheksa Elvist", mis müüdi 2008. aasta sügisel. Warhol on üks kahekümnest kunstnikust, kelle teose eest on makstud vähemalt 100 miljonit dollarit.
Elustiil
Ta koondas enda ümber grupi sõpru ja kaastöölisi, kuni tekkis rühmitus ja New Yorgi stuudio The Factory. See muutus tuntud kogunemispaigaks, kus said kokku lisaks tema lähikondlastele veel silmapaistvad intellektuaalid, drag queen'id, näitekirjanikud, boheemlased, Hollywoodi kuulsused ja rikkad patroonid. Koos kirjutati raamatuid, maaliti, tehti maailmakuulsaks saanud filme, kus peaosades mängisid Warholi sõbrad. Oma filmides kasutas ta inimesi eri ühiskonnakihtidest, andes igaühele võimaluse omamoodi kuulsuseks. Warhol oli esimene, kes populariseeris sõna "superstaar" ja kasutas oma isiklikku elu kuulsuse saavutamiseks. Warholi filmide ideoloogilisusest tulenevalt võeti edaspidi laialdaselt kasutusele praegusekski levinud Warholilt tulnud väljend "15 minutit kuulsust", lühiajalist kuulsust, mida ta oma sõnutsi andis filmiosalistele. Tema filosoofiad kuulsuse ja kultuuri kohta on mõjutanud ka praegusaja avaliku elu tegelasi, nagu Lady Gagat või Donald Trumpi.
Warholi esimene popkunstinäitus leidis aset 1962. aastal detsembris New Yorgi moodsa kunsti muuseumis. Samal aastal sai ta supipurkide, dollarite ja Marilyn Monroe šabloonkujutistega kuulsaks kui popkunstnik. Edasi laiendas Warhol oma tegevusvaldkonda, hõlmates filmi, lavakujundust, tegevust rokkansambli mänedžerina jne.
Eksperimentaalrokiansambel The Velvet Underground asutati 1965. aastal New Yorgis. Seda bändi peetakse üheks punk rock'i eelkäijaks ja postpungi mõjutajaks. Warhol hakkas samal aastal ansambli The Velvet Underground mänedžeriks. 1960. aastate lõpul asutas Warhol ajakirja Interview. Ta on kirjutanud raamatuid, tuntumatest võib välja tuua "Andy Warholi filosoofia" ("The Philosophy of Andy Warhol") ja "Popism: The Warhol Sixties". Ta oli avalikult homoseksuaalne enne, kui toimus homoseksuaalsuse vabadusliikumine. Pärast sapipõie operatsiooni suri Warhol südame rütmihäirega 1987. aasta veebruaris 58-aastaselt.
Elizabeth Bowes-Lyon
Leedi Elizabeth Bowes-Lyon (Elizabeth Angela Marguerite, hilisem kuninganna Elizabeth, 4. august 1900 – 30. märts 2002) oli kuningas George VI abikaasa, Suurbritannia kuninganna aastatel 1936–1952. Enne troonile tõusmist, aastatel 1923–1936, oli ta tuntud kui Yorki hertsoginna; pärast abikaasa surma sai temast kuninganna Elizabeth, kuninganna ema.
Auto (žanr)
Auto (hispaania keeles auto sacramental) oli ühevaatuseline armulaua sakramenti lahtimõtestav näidend 16.–18. sajandi Hispaanias ja Portugalis. Selle tegelasteks olid näiteks Usk, Lootus, Õhk, Patt, Surm ning muud voorused, pahed ja elemendid; muid tegelasi mõnikord ei olnudki.
Andy Warhol
Looming
Warhol hakkas juba üsna varakult kasutama fotokujutisi, kandes kangale ühe või mitme tuntud inimese, näiteks filmitähe (Marilyn Monroe, Elvis Presley, Elizabeth Taylori) või muu avaliku elu tegelase (Jackie Kennedy ja Warholi enda) foto. Ta kasutas verd tarretama panevaid kujutisi, näiteks elektritooli või pilti autoõnnetusest, aga ka ohutuid kujundeid, näiteks lehmi ja lilli. Juba niigi masstoodanguks olevate kujundite lõuendil kordamine ning nende mittevajalikku värvi toonimine andis üllatavaid tulemusi. Kujund muutus ühtaegu banaalseks, aga samas ka ligitõmbavaks või kujutisest olenevalt isegi kohutavaks. Ta juhtis tähelepanu kuulsuste ärakasutamisele: Monroe enesetapule 1962. aastal järgnes üleüldine meediakära, pärast president Kennedy mõrva 1963. aastal levisid laialt Kennedy portreed, kus tavaliselt kujutati teda leserõivastes. Warholi järgi on inimene valmis liikuvuse nimel valmis leppima igapäevaste surmajuhtumitega. "Meedia ja kuulsuse glamuur oli Warholi kinnisideeks, teatud mõttes ongi see tema tööde peamine allikas, kuigi ta vaatab seda talle omaselt iroonilise pilguga. See kõik on vaid pealispind, kuid just pealispind teda huvitabki."
Elizabeth Bowes-Lyon
Sünd ja lapsepõlv
Elizabeth Bowes-Lyon oli Claude George Bowes-Lyoni (lord Strathmore) ja Cecilia Nina Cavendish-Bentincki neljas tütar ning üheksas laps kümnest. Väidetavalt sündis ta oma vanemate Londoni-kodus, kuigi tema sünni täpsemad asjaolud jäävad saladuseks. Tüdruku sünd registreeriti Hitchinis Hertfordshire'is ligemale kuus nädalat pärast sündi. Ebatavaline registreerimine on andnud alust kuulujuttudele, nagu oleks Elizabeth olnud tegelikult lord Strathmore'i ja waleslannast teenijatüdruku sohitütar. Selle kinnituseks on asjaolu, et Elizabeth ei meenuta vähimalgi määral oma vanemaid ega ka vendi-õdesid.
Auto (žanr)
Autosid etendati Kristuse ihu ja vere püha ajal linnaväljakuil tasuta. Etendusele eelnes mööda peatänavaid kulgev protsessioon. Majad, millest protsessioon möödus, olid dekoreeritud. Preestrid kandsid hiilgava baldahhiini all hostiat. Sellele järgnesid usklikud, kelle seas oli Madridis sageli ka kuningas ja õukond. Seisusevahesid ei tehtud. Kõige lõpuks tulid ilusate vankritega etenduses osalevad näitlejad avalikest teatritest. Tavaliselt peatus protsessioon mõne aukandja maja ees, kusjuures preestrid toimetasid teatud tseremooniaid ja rahvas põlvitas nagu kirikus. Lõpuks etendati auto nii suure hiilgusega, kui linna jõukus võimaldas.
Andy Warhol
Looming
Pärast 1965. aastat tegeles ta rohkem filmikunstiga, järgides täielikult "jaheduse" printsiipi. Näiteks kuuetunnises filmis "Magav mees" saab näha ilma igasuguse kommentaari või tõlgenduseta magavat meest, kes juba magab, kui film hakkab, ja filmi lõppedes jääb edasi magama.
Elizabeth Bowes-Lyon
Sünd ja lapsepõlv
Elizabeth veetis suurema osa oma lapsepõlvest Glamisi lossis Šotimaal, mis oli lordi pärandijärgne valdus. Kui puhkes Esimene maailmasõda, oli tüdruk 14-aastane. Tema vanem vend Fergus sai lahingutegevuses Prantsusmaal surma 1915. aastal. Teine vend Michael jäi 1917. aasta mais kadunuks, kuid tegelikult viibis too sõja lõpuni vangilaagris. Glamisi lossist sai taastuskeskus haavatud sõduritele ning ka Elizabeth aitas nende eest hoolitseda.
Auto (žanr)
Autod avaldasid inimestele tugevat muljet.
Elizabeth Bowes-Lyon
Abielu
Kui prints Albert, kuningas George V teine poeg 1921 Elizabethi kätt palus, ütles neiu ära "kartuses kunagi, mitte kunagi enam olla vaba oma mõtetes ning käituda, kuidas ma ise soovin." Kui prints teatas, et ei ole nõus abielluma mitte kellegi teisega, külastas Elizabethi kuninganna Mary, et kohtuda tüdrukuga, kes oli vallutanud tema poja südame. Seejärel organiseeris ta printsi rivaali, Moray krahvi saatmise välismaale.
Andy Warhol
"Tahan olla nagu masin"; "Tahan, et kõik mõtleksid ühtemoodi"
pisi| Warhol eitas alati, et tema teostel võiks olla tähendus. Tema paljude sõnavõttude hulgas on ka need 1968. aastal avaldatud read: "Ma maalin, sest tahan olla masin. Mida ma ka ei teeks, ma teen seda nagu masin, sest ma tahan seda nii teha. Oleks väga tore, kui kõik oleksid täpselt ühesugused. Tulevikus saavad kõik 15 minutit kuulsad olla … Kui tahate midagi teada Andy Warholist, siis vaadake mu maale ja mu filme ning mind ennast, sest need olen mina. Neis ei peitu midagi rohkemat."
Auto (žanr)
Ajalugu
Juba 13. sajandil olid religioossed etendused Hispaanias rahva seas populaarsed. Tavaliselt olid need lihtsad dialoogid, mida etendati kirikupühade, näiteks jõulude, ülestõusmispüha ja Kristuse vere ja ihu püha ajal.
Andy Warhol
Filmid
"Andy Warhol: A documentary film" (2009) – kõikehõlmava filmi Andy Warholi dokumentaalkaadritest lõi Kim Evans 1987. aastal, samal aastal, kui Warhol suri sapipõie operatsiooni järgsetesse tüsistustesse. Filmis esitatud kaadrid on ühed parimad, andmaks edasi 20. sajandi kõige äratuntavama kunstniku elu ja karjääri.
Elizabeth Bowes-Lyon
Abielu
Albert ja Elizabeth abiellusid 26. aprillil 1923 Westminster Abbeys. Pärast abielu sai Elizabethist Tema Kuninglik Kõrgus Yorki hertsoginna. Paaril oli kaks last:
Auto (žanr)
Ajalugu
Aastal 1504 kirjutas portugallane Gil Vicente esimese armulaua sakramendile pühendatud auto "Auto de São Martinho". Selliseid autosid kirjutati kogu 16. ja 17. sajandil. Täiuseni viis selle žanri hispaanlane Pedro Calderón de la Barca.
Andy Warhol
Filmid
"Factory Girl" (2006) – režissöör George Hickenlooperi film baseerub glamuuri järele januneva Edie Sedgwicki tõusu- ja langusperioodidel, keskendudes Edie lähisuhetele, puutudes muuseas kokku Andy Warholi ja ühe folklauljaga. Päikeseprillidega Andyt kehastav Guy Pearce rõhutab andylikku anonüümsust ja reserveeritust. Ta on filmis väga loomutruult keset oma glamuurseid kaaslasi, kes on moodustanud nii tema õukonna kui ka Factory. Mis sai aga Ediest?
Rēzekne foogtkond
Moodustamine
Foogtkond asus Vana-Liivimaa idapiiril vastu Pihkvamaad, seetõttu oli tal oluline strateegiline positsioon. Liivi ordu sai selle ala enda kontrolli alla lõplikult tõenäoliselt 1280. aastatel, kuigi ka hiljem võis tekkida probleeme võimu säilitamisega selle üle, sest kuni 15. sajandini on teada vaid kaks foogti.
Elizabeth Bowes-Lyon
Edward VIII trooniletõus ja loobumine; George VI trooniletõus
20. jaanuaril 1936 suri Alberti isa, kuningas George V ning troon läks edasi Alberti vanemale vennale, prints Edwardile. George ja Mary polnud aga varjanud oma soovi, et troon läheks tegelikult edasi Albertile ning tema tütrele Elizabethile.
Auto (žanr)
Ajalugu
Enne Gil Vicentet paistis taoliste näidenditega silma hispaanlane Juan del Enzina. Auto kõrgaja autorite seas oli ka Lope de Vega, kes kirjutas neid vähemalt nelisada. Neist on järel üksikud; parimate seas on "Lõikus" ja "Hunt lambanahas". Siis tuli Montalván, kelle tuntuim auto on "Polyphemos", Valdivielso ja kes kirjutas ka "Kadunud poja", ning lõpuks Calderón.
Rēzekne foogtkond
Asend
Foogtkonnast põhjas ja läänes asusid Riia peapiiskopkonna ilmalikud valdused (peapiiskopi stift), lõunas Dünaburgi komtuurkond ja idas Pihkva Vürstiriik, alates 1510. aastast Moskva Suurvürstiriik.
Elizabeth Bowes-Lyon
Edward VIII trooniletõus ja loobumine; George VI trooniletõus
Justkui täites oma vanemate soovid, põhjustas Edward põhiseadusliku kriisi soovides abielluda lahutatud ameeriklanna Wallis Simpsoniga. Kuigi Edward oleks seaduslikult ka nii saanud teha, soovitasid ministrid tal troonist loobuda, kuna rahvas ei oleks Wallist kuningannana aktsepteerinud. Seega, Edward loobus troonist Alberti kasuks, kel polnud mingit tegelikku soovi kuningaks saada ning keda polnud selleks rolliks ka välja õpetatud.
Auto (žanr)
Ajalugu
Calderóni pärandis on umbes 70 autot, millest tuntumad on kirjanduslikult kõrgetasemeline "Jumalik Orpheus", "Andumus missale" ja "Noa laeva vangipõlv".
Lee Harvey Oswald
Lee Harvey Oswald (18. oktoober 1939 New Orleans – 24. november 1963 Dallas) oli endine USA merejalaväe sõdur, keda süüdistati ametlikult USA presidendi John F. Kennedy mõrvas.
Auto (žanr)
Ajalugu
Portugalis kirjutasid autosid teiste seas Luís de Camões ja Dom Francisco Manuel de Mello.
Lee Harvey Oswald
1956. aasta oktoobrist 1959. aasta septembrini teenis ta Ameerika Ühendriikide Merejalaväes.
Elizabeth Bowes-Lyon
Edward VIII trooniletõus ja loobumine; George VI trooniletõus
Sellele vaatamata krooniti Albert 12. mail 1937 George VI nime all Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriigi kuningaks ning India keisriks (kuni 1947); Elizabethist sai kuninganna ja keisrinna. Naise kroon põhines kuninganna Mary omal ning krooni kaunistavate kalliskivide hulka kuulub ka Koh-i-Noori teemant.
Rēzekne foogtkond
Likvideerimine
Ehkki Rēzekne asus peaaegu Liivimaa idapiiril, ei püüdnud Vene väed seda Liivi sõja alguses vallutada. Seetõttu anti see 1559. aastal edukalt üle Poola vägedele, mistõttu foogtkond ka likvideerus.
Lee Harvey Oswald
1959. aasta oktoobrist kuni 1962. juunini elas ta Nõukogude Liidus.
Auto (žanr)
Ajalugu
Aastal 1765 keelas Carlos III autode avaliku esitamise, kuid väiksemates linnades etendati neid veel aastaid.
Lee Harvey Oswald
Jack Ruby tappis ta miljonite televaatajate silme all, kui Oswaldi hakati politseinikest ja muudest agentidest piiratuna Dallase politseimajast kohtumajja viima.
Elizabeth Bowes-Lyon
Edward VIII trooniletõus ja loobumine; George VI trooniletõus
On öeldud, et Albert nuttis, kuuldes, et temast peab saama kuningas, ning et Elizabeth ei andnud Edwardile ega Wallisele nende tegude eest kunagi andeks. Kui George andis oma vennale ja vennanaisele Windsori krahvi ja krahvinna tiitlit, oli Elizabeth see, kes soovitas Wallise kuningliku kõrguse tiitlist ilma jätta.
1939. aasta Kanada ringreis
pisi|Kanada kuningas ja kuninganna
1939. aasta juunis sõitsid Elizabeth ja George ringreisile Kanadasse, olles esimesed Briti valitsevad pead, kes seda riiki ning hiljem ka Ameerika Ühendriike külastasid. Ringreis oli väga ulatuslik ja läks hästi korda, kuningapaari võtsid vaimustusega vastu nii kanadalased kui ka ameeriklased. Hiljem on Elizabeth selle kohta öelnud: "Kanada lõi meid," ning on seal käinud veel mitu korda nii ametlikult kui ka mitteametlikult.
Teine maailmasõda
Teise maailmasõja ajal sai kuningapaarist rahvusliku vastupanu sümbol. Kuningapaaril soovitati lahkuda; kui nad keeldusid, taheti saata printsesse. Elizabeth sai tuntuks oma ütlusega: "Lapsed ei saaks minna ilma minuta, mina ei lähe ilma kuningata ja kuningas ei lahku kunagi." Ta külastas sõja ajal pidevalt alasid, mis olid pommitamise all kannatanud ning tõstis oma külaskäikudega rahva moraali ja eneseusku.
Turvakaalutlustel töötasid abikaasad päeval Buckinghami palees, ööbisid aga Windsori lossis koos printsesside Elizabethi ja Margaretiga. Kuningannat õpetati ka kiirrünnaku korral revolvrit käsitlema.
Adolf Hitler on öelnud, et sõja ajal oli Elizabeth "Euroopa kõige ohtlikum naine" ning et "kui [Winston] Churchill on mees, keda ma Euroopas enim kardan, siis tema [Elizabeth] on naine, keda ma enim kardan". Kuid enne sõda olid kuningas ja kuninganna olnud lepituspoliitika poolt, mille pakkus välja Neville Chamberlain, selle asemel et uskuda Churchilli. Kuninglik paar tahtis iga hinna eest vältida sõda, kuna Esimene maailmasõda oli veel värskelt meeles; kui aga Chamberlain tagasi astus, määras kuningas ametisse Churchilli ning aegamööda hakkas abielupaar ka teda austama.
Uus roll lesepõlves
Kuna pärast kuningas George VI surma 6. veebruaril 1952 (diagnoositi kõrivähk) tõusis troonile nende vanem tütar, kes võttis valitsejanimeks Elisabeth II, sai leseks jäänud Elizabeth tiitli Kuninganna ema, Tema Majesteet kuninganna Elizabeth. Leskkuninganna tiitlit naisele anda ei saanud, kuna seda kandis tema veel elusolev ämm, kuninganna Mary.
Et olla pidevalt tegevuses, võttis Kuninganna ema käsile Šotimaal Caithnessi rannikul asuva Mey lossi renoveerimise, millest sai hiljem tema lemmikkodu. Samuti oli ta huvitatud hobuste võiduajamisest. Winston Churchill muutus aga murelikuks Elizabethi vaimse tervise pärast, kui sai teada, et too oli lasknud korraldada seansi, et rääkida oma surnud abikaasaga, ning Churchill veenis kuninganna ema pensionile jääma. Seega loobus Elizabeth oma avalikest kohustustest.
Välise pehmuse taga oli aga intelligentne ja raudse tahtega naine, mida näitas ka tema toetus George VI-le, Windsori hertsogi ja hertsoginna ambitsioonide kärpimisel. Nagu paljud teisedki tema põlvkonna inimesed, oli kuninganna emal hoiak "mitte kunagi kurta, mitte kunagi seletada", mis tõi talle kaasa ka palju muret ja raskusi.
Kuninganna ema armastas kunsti ning tema isiklikku kollektsiooni kuulusid muuhulgas Claude Monet', Augustus Johni ja Peter Carl Fabergé tööd. Pärast naise surma viidi need üle kuninglikku kunstikollektsiooni.
Saja aasta juubel
Kuninganna ema sajandat sünnipäeva tähistati mitmeti, sealhulgas ka paraadiga, mis näitas tema elu kõrghetki. Vaatamata kõrgele vanusele tahtis Elizabeth seista terve tund aega, mil paraad möödus ning ajas minema kõik abistajad, kes olid valmis teda vajaduse korral istuma aitama. Viimane üritus, millel kuninganna ema viibis, oli tema tütre printsess Margareti matus 2002. aastal.
Kuninganna ema elas kauem kui tema noorem tütar ja kaks nõbu – Gerald Lascelles ja Gloucesteri prints William. Ta oli ka üks kahest George V ja kuninganna Mary 2000. aastal elavast miniast, teine oli Gloucesteri hertsoginna Alice. Kenti hertsoginna suri 1968, Windsori hertsoginna suri 1986. aastal.
Surm
Ta oli oma aias kasvatanud kameeliaid ning kui tema kirstu viidi Windsorist Westminster Halli, oli kirst kaetud nendesamade kameeliatega. Kolme päeva jooksul, mil kirst Westminsteris oli, külastas seda rohkem kui 200 000 inimest.
Kuninganna ema Elizabeth maeti 9. aprillil 2002 St George'i kabelisse abikaasa ja tütre kõrvale. Tema 23 miili pikkust matuseteekonda Westminsterist Windsorisse ääristas enam kui miljon inimest.
Kiraste
Kiraste on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tõstamaa valda.
Koorküla Mudajärv
Mudajärv (ka Koorküla Mudajärv, Mädajärv, Rõksi järv) on järv Valgamaal Tõrva vallas.
Nils Ferlin
pisi|Nils Ferlini portree Nils Johan Einar Ferlin (11. detsember 1898 Karlstad – 21. oktoober 1961 Stockholm) oli rootsi luuletaja ja näitleja.
1908. aastal siirdus perekond Ferlin Filipstadi, kus Nilsi isa asutas oma ajalehe. Karlstadis oli Ferlini isa töötanud nädalalehes Nya Wermlands-Tidningen ja seega oli tal ajakirjanduse vallas kogemusi. Isa suri aga järgmisel aastal ja perekond pidi kolima oma mugavast elukeskkonnast tööstusrajooni, et poeg saaks lõpetada haridustee. Kooli lõputunnistuse sai Ferlin juba 16-aastaselt.
Nils Ferlinil oli ka põgus näitlejakarjäär. 17-aastaselt tegi ta kaasa Oscar Wilde'i "Salomés" ja hiljem jätkas näitlemist ühes rändteatrikompaniis.
Ferlini satiiriline klounilike võllanaljadega looming ründab võimumehi, tõusikuid ja ameerikalikku elulaadi. Kuigi paljud tema luuletused on melanhoolsed, pole need siiski ilma huumorita. Paljud neist on seatud ka muusikale ja on muutunud muusikatööstuse kaudu populaarseteks lauludeks. Ferlini eluajal müüdi tema luulekogusid üle 300 000 eksemplari.
Rootsis on Ferlinile püstitatud mitu ausammast, üks on Filipstadis, teine Karlstadis ja kolmas Stockholmis.
Nils Ferlini luulet on inglise keelde tõlkinud Martin S. Allwood, Fred Lane, Thord Fredenholm ja Roger Hinchliffe ning eesti keelde Arno Vihalemm (1911–1991). pisi|Ferlini ausammas Filipstadis
Koroonapandeemia Slovakkias
Koroonapandeemia Slovakkias on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatumisjuhtum tuvastati 6. märtsil 2020.
Kronoloogia
Tuvastatud nakatunuid Slovakkias, allikas: https://www.korona.gov.sk/ <br style="clear:left;" />
ROU
ROU on lühend, mille tähendus võib olla erinev.
Engelhardtide sugupuu
Engelhardtide sugupuu on Šveitsi päritolu baltisaksa vana aadlisuguvõsa Engelhardtide järglastabel. pisi|Engelhardtide suguvõsavapp pisi|Parunite Engelhardtide suguvõsavapp
Hiljem Thomas von Engelhardt naasis Vana-Liivimaale, vend Michael jätkas sõjaväeteenistust Ungari ja Rootsi sõjaväes ja oli Rootsi dominioonide Vana-Liivimaa Engelhardtide: Liivimaa, Eestimaa, Kuramaa suguvõsaliinide asutaja.
Poola suguvõsaharu, mille asutaja oli Christopher von Engelhardt, katkes 1850. aastal parun Wladislav von Engelhardti surmaga.
Keskmine vend Caspar aga jäi Venemaa sõjaväeteenistusse ning oli Smolenski suguvõsaharu asutaja. Kaspari poja Werneri järglastest moodustunud Engelhardtite suguvõsaharud on levisid: Smolenskimaale ning ka hilisemal ajal nedest hargenud suguvõsaesindajate harud Jaroslavlimaale, Mogiljovi, Kurski ja Jekaterinoslavli piirkonda.
Smolenski suguvõsaharu
Liivimaalt pärit Werner von Engelhardt (suri enne 1672. aastat) läks 1611. aastal Moskva tsaaririigi teenistusest üle Poola riigi teenistusse ja sai Rzeczpospolita ja Moskva vahelise Smolenski sõja ajal 1633. aastal Poola kuningas Władysław IV-lt maavaldused Smolenski ümbruskonnas. Pärast Poola kaotust Venemaa pärilussõjas naasis Moskva tsaaririigi teenistusse ning pärast Vene Õigeusutunnistuse vastuvõtmist (Еремей Каспарович). Pojad: (Сигизмунд/Степан, /Юрий ja /Иван), olid samuti Moskva tsaaririigi aadlikud ning õukonnas stolnikud. Smolenski piirkonna Engelhardtide suguvõsaharu idenifitseeris ennast pärast Vene Õigeusutunnistuse vastuvõtmist Vene aadlikena, mis väljendus ka venepärastes eesnimedes ja saksapärase aadlikuseisust näitava eesliite von valikulise kasutamisega, erinevalt Eesti-, Liivi- ja Kuramaa suguvõsaharudest.
Stepan Jeremejevitš (Степан Еремеевич), pärast Vene õigeusutunnistuse vastuvõtmist) Sigismund Engelhardt, Werner von Engelhardti poeg, Jürgen Farenbachi rügemendi kapten
Juri Jeremejevitš Engelhardt (Юрий Еремеевич) (–1691), Moskva tsaaririigi stolnik 1684
Engelhardti vabahärrasuguvõsa
Vabahärrade suguvõsal ei ole teadaolevaid lähisidemeid Liivimaa haruga
Sving
thumb|[[Count Basie]] Sving (ka svingmuusika; inglise keeles swing, swing music) on džässmuusika stiil, mis sai alguse 1930. aastatel. Svingmuusikat esitavateks pillideks olid klarnet, saksofon, trompet, tromboon, klaver, kontrabass ja trummid, mis olid koondatud svingmuusika orkestrisse ehk bigbändi. Mõnikord esitati svingi ka oreliga.
Kuulsaid svingmuusikuid
thumb|[[Duke Ellington]]
Orkestrijuhid
Duke Ellington, Count Basie, Fletcher Henderson, Benny Goodman, Cab Calloway, Earl Hines, Artie Shaw, Glenn Miller.
Klarnetimängijad
Benny Goodman, Artie Shaw
Saksofonistid
Coleman Hawkins, Johnny Hodges, Ben Webster, Lester Young
Pianistid
Duke Ellington, Count Basie, Earl Hines, Art Tatum, Oscar Peterson, Jelly Roll Morton
Kõpu (Pärnu)
Kõpu on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Lascăr Catargiu
Lascăr Catargiu (13. november 1823 – 11. aprill 1899) oli Rumeenia riigimees. Ta oli neli korda peaminister (1866, 1871–1876, 1889, 1891–1895).
Catargiu sündis Moldovas vanas valahhi perekonnas, mille ühe liikme oli Valahhia vojevood Matei Basarab 17. sajandil pagendanud, nii et ta oli elama asunud Moldovasse. pisi|vasakul|püsti|Lascăr Catargiu
Vürst Grigore Ghica valitsemise (1849–1856) ajal sai Catargiu Iași politseiprefektiks.
Anastasius I (paavst)
Anastasius I oli paavst 399–401. Ta oli 39. paavst.
Anastasius I oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Roomast ja ta oli Maximuse poeg.
Hieronymuse järgi oli Anastasius abielus ja tema pojast sai järgmine paavst Innocentius I. Ta oli teadaolevalt esimene lapsevanemast paavst.
Paavstiks saamine
Anastasius I sai paavstiks 27. novembril 399.
Vaidlus Origenese vaadete pärast
Rufinus avaldas 397 Origenese teose "De principiis" ladinakeelse tõlke, kuid Hieronymus taunis Origenese teost ja soovitas paavstil see hukka mõista.
Kevadel 400 saatis Aleksandria patriarh Theophilus Anastasiusele Origenest tauniva kirja. Anastasius pidas seepeale Roomas sinodi, kus mõistis Origenese vaated hukka. Ta saatis Origenest tauniva kirja Milano piiskopile Simplicianusele, milles ta kutsus teda ja teisi Põhjas-Itaalia piiskoppe järgima sinodi otsust.
Seepeale saatis Rufinus Anastasiusele kirja, milles ta kaitses oma vaateid. 401 saatis paavst kirja Rufinuse kohta Johannes Chrysostomosele.
Teoloogilised vaidlused
Sügisel 401 Aafrikasse saadetud kirjas kutsus Anastasius I sealseid piiskoppe jätkama võitlust donatistidega.
Liturgilised otsused
Anastasius I kohustas "Liber Pontificalise" järgi vaimulikke seisma evangeeliumite lugemise ajal langetatud peadega.
Ta sätestas, et kui mõnest kaugemast Rooma provintsist pärit vaimulik soovib Roomas saada ordinatsiooni, peab ta ette näitama vähemalt 5 piiskopi toetusallkirjad.
Ordinatsioonid
Anastasius I ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 9 presbüterit, 5 diakonit ja 11 piiskoppi.
Suhted Hieronymuse ja Paulinusega
Anastasius I sai erinevalt Siriciusest hästi läbi Hieronymusega ja Paulinusega. Hieronymus pidas teda väärikaks meheks.
Uus kirik
Anastasius I rajas "Liber Pontificalise" järgi Roomas Crescentiuse basiilika.
Surm
Anastasius I suri 19. detsembril 401 ja maeti Roomas Pontianuse katakombidesse. "Liber Pontificalise" järgi maeti ta Ursus Pileatuse katakombidesse ja ta valitses ta 3 aastat ja 10 päeva.
Ettevalmistatud klaver
Ettevalmistatud klaver on klaver, mille tekitatavat heli on muudetud, asetades keelte, haamrite või summutite vahele või peale mingeid esemeid.
Termini "ettevalmistatud klaver" (inglise keeles prepared piano) võttis kasutusele ja tegi tuntuks helilooja John Cage. Klahvkeelpillide heli muudeti pedaalide abil või muul viisil (registrid) juba varem, alates 17.–18. sajandist.
Pilli tämbri muutmist esemete lisamise kaudu rakendatakse ka teistel pillidel, näiteks ettevalmistatud kitarril.
Mine
Mine (jaapani 美祢) on linn Jaapanis Yamaguchi prefektuuri keskosas.
Linnaõigused sai 1954. aastal. 2008 liideti linnaga Mine ringkond.
Jost Gippert
pisi|Jost Gippert Jost Gippert (sündinud 12. märtsil 1956 Winz-Niederwenigernis, nüüd Hattingen) on saksa keeleteadlane, Kaukaasia uurija, kirjanik ja võrdleva keeleteaduse professor Frankfurdi Goethe Ülikooli empiirilise lingvistika instituudis.
Teadustöö
pisi|Bernard Outtier, Jost Gippert, Winfried Boeder Aastal 1972 lõpetas Gippert Leibnizi gümnaasiumi Essenis Saksamaal. Aastatel 1972–1977 õppis ta Marburgi Ülikoolis ja Berliini Vabas Ülikoolis võrdlevat keeleteadust, indoloogiat, japanoloogiat ja sinoloogiat (hiina keelt ja kirjavara). Aastal 1977 sai ta doktorikraadi tööga, kus käsitles infinitiivi käändevorme indoeuroopa keelte süntaksis. Aastatel 1977–1990 töötas ta teaduri ja lektorina Berliini, Viini ja Salzburgi ülikoolides. Aastal 1991, idamaise arvutilingvistika uurimisassistendina töötades, sai ta Bambergi Ülikoolis habilitatsiooni esimese teadustööga iraani keele laensõnadest Armeenia ja Gruusia keeltes.
Alates aastast 1994 on Gippert õpetanud võrdlevat keeleteadust Frankfurdi Goethe Ülikoolis. Ta on olnud Gelati Teaduste Akadeemia (Gruusia) liige aastast 1996 ning Berliini-Brandenburgi Teaduste ja Humanitaarteaduste Akadeemia keelteteaduskonna liige aastast 2007.
Aastal 1997 nimetati ta auprofessoriks Sulkhan Saba Orbeliani Ülikoolis Thbilisis. Aastal 2009 nimetati ta auprofessoriks samas linnas asuvas Ivane Javakhishvili Ülikoolis ning aastal 2013 ka Bathumi Shota Rustaveli Ülikoolis.
Pärast võrdleva keeleteaduse professoriks saamist on Gipperti teadustöö suuresti keskendunud indoeuroopa keeltele, nende ajaloole ja etümoloogiale ning ka üldisele keeltetüpoloogiale ja eriti Kaukaasia keelte uurimisele. Tänu tema pühendumisele Kaukaasia keeltele on tema juhendamisel olnud võimalik teha uurimistöid just sellel alal. Tema uurimused käsitlevad ajaloolist keeleteadust, keeltetüpoloogiat, elektroonilisi keelekorpusi, multimeedia keele dokumenteerimist ning elektrooniliselt kättesaadavaks tehtud käsikirjade analüüsile. pisi|Jost Gippert, Bathumi Ülikool, 2013
Digitaalsed humanitaarteadused
pisi|Palimpsesti uuringud Siinai mäel
TITUS, ARMAZI, GNC ja LOEWE
Gippert on TITUS projekti (Indogermaani tekstide ja kõnede tesaurus) asutaja ja juht. Projekt algas aastal 1987 ning selle eesmärk on teha digitaalselt täielikult kättesaadavaks erinevate indoeuroopa ja lähikeelte kirjalikult salvestatud materjalid. Aastal 1999 alustas ta ARMAZI projekti ("Kaukaasia keeled ja kultuurid: elektrooniline dokumenteerimine"), mille eesmärk oli luua ulatuslik Kaukaasia keelte materjalide kogumik. Selle projekti tulemiks oli Gruusia rahvuslik keelekorpus (Georgian National Corpus (GNC). Aastast 2010 on Gippert juhtinud keskust "Digitaalsed humanitaarteadused Hesseni liidumaal: integreeritud tekstikorpuste töötlemine ja analüüs" ning selle raames üksust "Federal Offensive for the Development of Scientific and Economic Excellence" (LOEWE projekt). Keskus on Frankfurdi Goethe Ülikooli ja Darmstadti Tehnikaülikooliga tehtava koostöö tulemus, koos täiendava toetusega Frankfurdi Goethe Muuseumiga.
Peeter Proos
Peeter Proos (sündinud 19. novembril 1983) on eesti trummar ja vandenõuteoreetik. Ta on mänginud trumme ansamblites The Creep, Vennaskond (pseudonüüm: Pet Creep) ja Chasper Kazparovich and The Deltahead (pseudonüüm Pete Green).
Proos kandideeris 2009. aasta valimistel Sindi linnavolikogusse.
Hiljem on ta tegelenud veebiportaali Vanglaplaneet.ee haldamisega, mis levitab vandenõuteooriaid, valeinfot ja Vene propagandat. 2015. aastal nimetas Proos vaktsiine "legaalseks mürgiks".
Demodikoos
Demodikoos ehk vagellesttõbi on perekonda Demodex kuuluvate parasiitide põhjustatud loomade naha karvafolliikuli ja rasunäärme ning seedekulgla algusosa limaskesta invasioonhaigus.
Ravi
Kuna vagellest on sageli osa normaalsest naha faunast ja demodikoosi haigestumine on tagajärg, tuleb välja selgitada põhipõhjus ja ravida seda.
Üheks demodikoosi põhjuseks loomadel on puudulik söötmine, mis nõrgestab immuunsüsteemi.
Koertel kasutatakse demodikoosi raviks kas amitraasi, ivermektiini, milbemütsiini või moksidektiini.
Ärkamisaeg
Ärkamisaeg (ka rahvuslik ärkamisaeg, rahvuslik ärkamine, rahvuslik liikumine) oli 19. sajandi keskel alanud eestlaste rahvusliku eneseteadvuse ning tärkava haritlaskonna kujunemise aeg. Rahvusliku liikumise kõrgaega on nimetatud ärkamisajaks. Seda perioodi, 19. sajandi teist poolt, iseloomustavad eelkõige mitmed ettevõtmised hariduse- ja kultuurivallas.
Orajõe (Põlva)
Orajõe on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Asend
Orajõe külgneb idas ja lõunas Põlva linnaga, läänes Mammaste ja põhjas Himmaste külaga. Küla läänepiiriks on Orajõgi, põhjapiir kulgeb paralleelselt Tartu–Petseri raudteega.
Ajalugu
Orajõe küla on moodustatud 1979. aastal Himmaste ja Mammaste küla maadest. Asula tekkis 1970. aastatel Taevaskoja kolhoosi töötajate individuaalelamute piirkonnana, esimesed individuaalelamud valmisid 1972–1973. aastal.
Taristu
Orajõe külas asub Mammaste Tervisespordikeskus terviseradadega, talvel valgustatud suusaradadega.
Loodus
Küla paikneb Orajõe ürgoru liigendatud reljeefiga paremkaldal. Külas asub Plaki järv.
Krndija
pisi|[[Orahovica klooster Krndijas]] Krndija on mäestik, mis asub Horvaatias Slavoonias. Halduslikult jääb see Virovitica-Podravina, Osijeki-Baranja ja Požega-Slavoonia maakonda. Loodusgeograafiliselt jääb Krndija Papukist ida poole, olles selle jätkuks. Krndija asub Orahovicest ja Našicast lõuna pool, aga Požegast ja Kutjevost põhja pool.
Geograafiline asend
Krndija läänepiiriks on Papukis asuva Češljakovački visi nimelise mäe ja mäestikus endas asuva Kapovaci-nimelise tipu vaheline mäekuru. Kutjevo ja Orahovice vaheline tee jagab mäestiku kaheks osaks, läbides Kapovaci ja Petrov vrhi vahelise oru ning möödudes 620 meetri kõrgusest Međe mäest. Mäestiku idapiiri on raske määratleda, kuna see läheb aeglaselt üle Đakovo ja Vinkovci ümbruse tasandikeks. Kagus eraldab seda Dilj mäestikust Londžica jõgi.
Kõrgeim tipp
Krndija kõrgeim tipp on Kapovac (790 m). Mägi on nagu ülesjäänud mägismaagi metsaga kaetud ja selle tipus on teletorn, mis paistab sealt kaugele. Mõningatel kaartidel kannab see nime Kapavac, kuid turismikaartidel on see kõigil Kapovaci nime kandmas. Osijeki-Baranja maakonda jäävad mäestiku kõrguselt teine tipp Petrov vrh (kõrgus 701 meetrit) ja selle läheduses olev metsane Međe.
Mäestikust iseenesest
Krndija moodustab koos Papuki ja Psunj mäestikega Slavoonia mägismaa vanima osa, olles ka ühtlasi vanimate kivimitega piirkonnaks terves Horvaatias. Krndija kivimid on tekkinud väga erinevatel geoloogilistel ajastutel, aga kõige levinumad on seal ligi 300 miljonit aastat tagasi tekkinud moondekivimid.
482 meetrit kõrgel Lončarski visi mäel esineb ka vulkaanilisi kivimeid – trahhüandesiiti (latiiti) ja andesiiti. Sealne trahhüandesiit on tekkinud seoses sünklinaalse kurrutusega, mil sealsetesse settekihtidesse tekkis murrang. Sealsed vulkaanilised kivimid tekkisid vee all.
Ööbimispaigad
Turistidele on mäestikus mitu ööbimispaika – 220 meetri kõrgusel Tivanovo mägionn, 155 meetri kõrgusel Boroviki mägionn, 400 meetri kõrgusel Šaševo mägionn, 552 meetri kõrgusel Mlaka mägionn ja 238 meetri kõrgusel Srednjaki telkimispaik.
Nimest
Nime "Krndija" päritolu kohta on mitmeid teooriaid. Üks on see, et see on seotud kreeka sõna χορδή (ise ilma üldtuntud etimoloogiaga) tähenduses "kahe piirkonna vaheline piir". Teine on see, mis pärineb indoeuroopa juurtest (*) kerist, tähendab "lõigata", selles mõttes, "kui te lõikad puid."
Gheorghe Gheorghiu-Dej
Gheorghe Gheorghiu-Dej [ge'orge ge'orgju deež] (8. november 1901 Bârlad – 19. märts 1965 Bukarest) oli Rumeenia riigitegelane ja kommunistliku partei peasekretär 1944–1965.
2. juunist 1952 kuni 3. oktoobrini 1955 oli ta veel ka Rumeenia Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt valitsusjuht) ja 21. märtsist 1961 kuni 19. märtsini 1965 Riiginõukogu president (formaalselt riigipea).
Lõuka
Lõuka on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tõstamaa valda.
Helle Laas
pisi|Helle Laas Helle Laas (sündinud 5. novembril 1941 Tallinnas) on eesti nukunäitleja, lavastaja ja lastekirjanik.
Haridus
Ta on õppinud V. Kingissepa nimelises Kuressaare keskkoolis ja Tallinna 27. seitsmeklassilises koolis ning lõpetanud 1961. aastal Tallinna 7. keskkooli. Aastatel 1962–1965 õppis ta Eesti Teatriühingu Nukuteatri õppestuudios näitlemist.
Töö teatris
Esimese suurema rolli mängis Helle Laas Paul Pinna nimelises rahvateatris, kus ta kehastas Leida Rammo lavastuses nimiosalist Vilhelmine Klementit. Helle Laasil soovitati osaleda lavakunstikateedri vastuvõtukatsetel, mis aga ebaõnnestusid. Ugala peanäitejuht Aleksander Sats kutsus ta teatri õppestuudiosse.
Viljandi Ugalasse jäi Helle Laas aastateks 1965–1968, kuid Laasi koduteater on Eesti Nukuteater, kus ta töötas aastatel 1968–1982 ja taas aastast 1986. Vahepealsed neli hooaega oli Laas rahvateatri Käpik näitleja ja lavastaja.
Aastatel 2015–2018 mängis ta Noorsooteatris täiskasvanutele mõeldud autobiograafiliste sugemetega monolavastust "Ajarefrään" (autor ja lavastaja Jaanika Juhanson).
1980. aastate lõpus on Helle Laas Pirgu mõisas ka estraadi viljelenud. Ta on esinenud teatri- ja kirjandusteemalistes tele- ja raadiosaadetes.
Rollid Ugala teatris
1965–1966 1966–1967 1967–1968
Kirjanduslik tegevus
Helle Laas on kirjutanud nukunäidendeid („Vaenelaps ja kurat”, 1981; „Tere, tere! Head uut aastat!”, 1987), oma nukulavastuste stsenaariume ning lasteraamatuid.
Lünett
"Lünett" on mitmetähenduslik sõna:
Helle Laas
Isiklikku
Helle Laas sündis Tallinnas, kuid pärast isa Osvald Laasi mobiliseerimist Punaarmeesse evakueeriti Helle koos ema Jevgeniaga Saaremaale, kust viimane oli pärit. Elama asuti Kaali lähedale Masa külla. Isa naasis sõjast 1945. aasta sügisel ja asus tööle kohalikus külanõukogus kultuurharidusinstruktorina. Ta õpetas lastele pillimängu.
Metsavend Elmar Ilp (tegelikult Harald Alpeuse rühm) tappis Osvald Laasi maikuus 1946 abikaasa ja tütre silme all. Pärast abikaasa surma kolis ema koos tütrega Kuressaarde, kus 1946. aastal sündis Helle õde Evi. Pärast seda, kui Helle Laas oli lõpetanud kolmanda klassi, kolis pere tagasi Tallinna.
Toomas Kivisild
Toomas Kivisild (sündinud 11. augustil 1969) on eesti geneetik.
Ta on töötanud Eesti Biokeskuses ja Tartu Ülikoolis.
Ta on Cambridge'i Ülikoolis inimese evolutsioonigeneetika õppejõud.
Tunnustus
2019 Tartu Ülikooli medal
Lao
Lao on küla Pärnu maakonnas Pärnu linnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tõstamaa valda.
Külas asub Munalaiu sadam.
1977. aastal liideti Lao külaga Kaapre. pisi|262x262px|Rüsijää Lao rannas
Seksism
Seksism on kõige üldisemas mõttes diskrimineerimine ja/või eelarvamused seoses inimese soolise kuuluvusega.
Seksismiks võidakse nimetada mitmesuguseid arvamusi, hoiakuid või käitumisi:
Seksismi liigid
Igal seksismi liigil on oma ajalugu ja omad põhjused.
Nii minema mees peab hirmuta ilma, peab sooja ja külma, peab külvama, nõudma ning püüdma ja jõudma ning vaatama ette, et õnne saaks kätte. Siis voolamas kokku tall' õnnistus ustest; täis saavad tal aidad kõik varandustest ning kasvab hoone ja ruumid seal sees, ja majas ikka tal talitab naine, aus laste ema, näeb vara, hilja tööst, tulust vilja. Ta õpetab tütreid ning talitseb poegi; ei iial käsi tööd tehes ta väsi. .
Troposfäär
Troposfäär on atmosfääri alumine kiht, mis ulatub maapinnalt 8–18 km kõrgusele.
Seksism
Seksismi liigid
Tänapäeval on arenenud riikides seksism asendatud sooneutraalsusega.
Troposfäär
Troposfääri kohal olevat atmosfääri osa nimetatakse stratosfääriks, troposfääri ja stratosfääri vahel paikneb tropopaus.
Troposfäär sisaldab umbes nelja viiendikku kogu atmosfääri massist. Õhutemperatuur kõrgemale tõustes troposfääris üldiselt langeb. See ongi aluseks troposfääri ja stratosfääri eristamisele, sest stratosfääris õhutemperatuur kõrguse suurenedes kasvab. Õhutemperatuur langeb troposfääris keskmiselt 6,5 °C ühe kilomeetri kohta. Lokaalselt võib esineda ka temperatuuriinversioone – nähtus, mille korral õhutemperatuur kõrguse suurenedes tõuseb. Selline olukord võib esineda peamiselt maapinna lähedal.
Troposfäär sisaldab suures koguses veeauru ja kondenseerunud vett ehk pilvi. Kõik ilmastikunähtused toimuvad selles atmosfäärikihis.
Partsi (Põlva)
Partsi on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Küla ja mõisa kohta on andmeid Liivi sõja eelsest perioodist, küla nimi oli siis Pikamäe (Pigmek). Küla praegune nimi tuleneb Poola võimu aegse mõisaomaniku M. Bartschi nimest.
Partsi mõisa peahoone on ehitismälestisena kantud kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Küla piiresse jäävad Kõrdsijärv, Mõisajärv, Pikämäe järv ja Oleski lump.
Külas asuvad Partsi ristipuud, Eesti kõrgeim pärn ja ristimänd.
Telefonikõne
Telefonikõne või lihtsalt kõne on ühendus helistaja ja vastaja vahel telefonivõrgu vahendusel.
Telefonikõne võib üle kanda heli, digitaalandmeid või fakse. Kõne tegemiseks võib kasutada tava-, mobiil- või satelliittelefone ja nende kombinatsioone. Konverentskõne puhul on kõnele vastajaid rohkem kui üks.
Stalaktiit
thumb|Stalaktiidid [[Treak Cliffi koobas|Treak Cliffi koopas Inglismaal]] Stalaktiit on koopa laes rippuv tilkekivi.
Jääpurikaga sarnanev moodustis tekib karstikoopa laes tilkuvast veest välja sadestunud lubisooladest. Stalaktiit tekib ka kipsi- ja kivisoolakoobastes.
Jari Litmanen
Jari Olavi Litmanen (sündinud 20. veebruaril 1971 Lahtis) on Soome endine jalgpallur, kes on Soome jalgpallikoondise läbi aegade parim väravakütt.
Litmanen on valitud üheksal korral Soome aasta jalgpalluriks.
Aastal 2004 valiti ta 100 suurima soomlase valimisel 42. kohale. Jalgpallistatistikute Assotsiatsioon AFS valis ta läbi aegade paremuselt 53. jalgpalluriks maailmas.
Klubikarjäär
Ta oli Ajaxis olles UEFA Meistrite Liiga parim väravakütt hooajal 1994–95 ja jäi kolmandaks 1995 Euroopa aasta jalgpalluri valimistel.
Koondisekarjäär
Soome jalgpallikoondises mängis Litmanen 137 mängu ja lõi 32 väravat, mis on mõlemad Soome rekordid.
Koondises debüteeris ta 22. oktoobril 1989 Trinidadi ja Tobago vastu. Oma esimese värava lõi ta 16. mail 1991 Malta vastu.
1996. aastal sai temast koondise kapten.
Isiklikku
Litmanen on pärit sportlikust perest. Nii tema isa Olavi Litmanen kui ka ema mängisid klubis Lahti Reipas jalgpalli. Isa on kuulunud ka Soome koondisse.
Litmanen abiellus 7. augustil 2015 Eestist pärit modelli Ly Jürgensoniga, pulmad peeti Roomas. Neil on pojad Caro (sündinud novembris 2005) ja Bruno (sündinud septembris 2007). Pere elab 2008. aastast Tallinnas Kakumäel, kodused keeled on eesti ja soome keel.
Peri küla
Peri on küla Põlva maakonnas Põlva vallas. Küla lähistel voolab Peri oja.
Küla kuulus Põlva kihelkonda, külas asus Peri mõisa keskus.
Külas asuvad Peri Tõnise petai ja Peri ristipuu.
Peril oli Eduard Vilde nimelise kolhoosi keskus.
Hanon Hosho
Hanon Hosho ( ハノン宝生, Hōshō Hanon ) on anime- ja mangasarja "Mermaid Melody" peategelane. Ta on Lõuna-Atlandi Ookeani Merineitsi Printsess ja Helesinise Pärli hoidja. Hanon on väga naiselik ja flirtija. Talle meeldib poodelda ja meiki kasutada.
Tema hääleks on Helesinise Pärli Hääl. Tal on kaks laulu: "Ever Blue" ('Alati sinine') ja "Mizuiro no Senritsu" ('Helesinine merineitsi').
Hanon tutvus Luchiaga koolis, sarja esimeses osas, kus nad said parimateks sõpradeks. Ta armus ka oma muusikaõpetajasse Taro Mitsukisse, keda Hanon kutsub ka "Taro-chaniks". Esimese hooaja lõpus aga selgub, et ka Sara armastas kunagi Tarot. Hanon on väga kurb aga ta mõistab, et Mitsuki jääb alati Sarat armastama.
Hiljem läheb Taro Saksamaale muusikat õppima. Enne seda kingib ta Hanonile laulu "Mizuiro no Senritsu", mis muudab Hanoni väga õnnelikuks. Kuid Hanon kaotab selle laulu kohe ja selle toob talle tagasi poiss Nagisa Shirai. Nagisa armub otsemaid Hanonisse ja ta ei suuda oma tundeid varjata. Anime lõpus saab Hanonist ja Nagisast paar.
Stalagmiit
thumb|Stalagmiidid ühes koopas [[Prantsusmaal Hérault' departemangus]] Stalagmiit on koopa põrandalt üles ulatuv tilkekivi.
Piinlikkus
Piinlikkus ehk piinlikkustunne on emotsioon, mis on seotud olukorraga, mille puhul teised näevad pealt või saavad teada midagi, mida asjaosaline häbeneb. Piinlikkust võidakse tunda nii enese kui ka teiste pärast.
Piinlikkus erineb häbist selle poolest, et erinevalt piinlikkusest ei ole häbi otseselt seotud teiste inimestega ning eeldab süütunnet.
Piinlikkuse välisteks avaldusteks võivad olla punastamine, higistamine ja kogelemine. Piinlikkust võidakse varjata naeratuste, närvilise naeruga või vihapurskega.
Filosoofia
Piinlikkuse olemuse kohta puudub filosoofilises ja teaduslikus kirjanduses ühtne seisukoht.
Ingliskeelse kirjanduse lugemisel tuleb arvestada, et embarassment võib tähendada ka kohmetust.
Erinevus häbist
Piinlikkust eristatakse häbist, kuigi nad esinevad sageli koos ning on sarnase iseloomuga. Piinlikkus ei ole nõrk häbi ega pruugi üldse olla nõrgem emotsioon kui häbi. Erinevalt piinlikkusest ei eelda häbi häbenetava asjaolu või teo teistele teatavaks saamist ega sellele mõtlemist. Erinevalt häbist ei eelda piinlikkus, et asjaosalise juures oleks tema enda arvates midagi laiduväärset.
On ka väidetud, et piinlikkustundele erinevalt häbist ongi iseloomulik, et kogetakse teiste teenimatut negatiivset hinnangut (Robert Solomon ).
Võimetus kohaselt reageerida
Gabrielle Taylori järgi esineb piinlikkus (embarassment) alati olukordades, kus teiste inimeste juuresolekul kogetakse, et ei osata või ei suudeta kohaselt reageerida.
Sellel teoorial on raske seletada teiste inimeste käitumise pärast tuntavat piinlikkust. Taylor seletab seda sellega, et piinlikkuse tundja samastab end isikuga, kelle pärast ta piinlikkust tunneb. Teine võimalus oleks viidata piinlikkuse tundja võimetusele olukorda lahendada. Peale selle seletab Taylor teise inimese pärast tuntavat piinlikkust sellega, et piinlikkuse tundja asetab end selle isiku olukorda, kelle pärast ta piinlikkust tunneb. See on võimalik ka juhul, kui isik, kelle pärast piinlikkust tuntakse, ise piinlikkust ei tunne: olukorda modifitseeritakse vastavalt enda hoiakutele. Selle seletuse probleem on, et piinlikkuse tundja ei pruugi tegelikult üldse tahta või suuta panna end selle isiku olukorda, kelle pärast ta piinlikkust tunneb.
Ebaviisakus ja ootuste mittetäitumine
Piinlikkust tuntakse sageli siis, kui kogetakse, et rikutakse ise viisakusreegleid või seda teeb mõni juuresolija. See ei kehti kõikide piinlikkuse juhtude puhul.
Sotsioloog Erving Goffmani järgi oodatakse igalt inimeselt vastavalt olukorrale ja konkreetsele inimesele teatud omadusi, võimeid ja teadmisi. Ootused lähtuvad nii inimeselt endalt kui ka juuresolijatelt. Kui need ootused ei täitu, siis tuntaksegi piinlikkust. Sellele teooriale valmistab raskusi asjaolu, et piinlikkustunde asemel võidakse ka lihtsalt üllatuda või leida, et olukord on naljakas. Peale selle, kui inimene tunneb piinlikkust suure tähelepanu pärast, mida talle näiteks auhinna üleandmise puhul  osutatakse, siis nähtavasti ootuste mittetäitumisega tegemist pole.
Eksponeeritus
Luke Purshouse'i järgi on piinlikkus olemuslikult seotud inimese (millegi tema juurde kuuluva) eksponeeritusega (exposure) teisele inimesele. Eksponeeritud võivad olla inimese keha, vaimuseisundid, iseloomujooned ja teod. Samuti kuulub eksponeerituse alla see, kui keegi teine saab kellegi kohta midagi teada. Pershouse'i järgi võib piinlikkust tunda inimene, kes käsitab (construes) end eksponeeritavana või sellena, kellele eksponeeritud ollakse. Selleks, et tunda piinlikkust, peab ta seejuures olema selles rollis vastumeelselt. Sellele teooriale tekitab raskust olukord, kus inimene tunneb näiteks oma vanu päevikuid lugedes piinlikkust selle pärast, missugune ta varem oli. Seda olukorda saab siiski tõlgendada nii, et tema varasem mina on temast erinev isik.
Tallinna Õhtugümnaasium
Tallinna Õhtugümnaasium (ka Tallinna Linna Ühisgümnaasium) oli kool Tallinnas, mis lõpetas tegevuse aastal 1930.
Tallinna Linna Ühisgümnaasium asus vahepeal Gustav Adolfi Gümnaasiumi ruumides.
Neofüüt
Neofüüt on katoliku kirikus ja õigeusu kirikus vastristitu.