cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kaldaveetaimed
Kaldaveetaimed ehk helofüüdid on need taimed, mille alamosa asub kevadest sügiseni vees. Sügisel taimede maapealsed osad surevad ja ebasoodsad perioodid (tavaliselt talve) elavad nad üle mudas asuvate uuenemispungade kaudu. Enamik helofüüte on püsikud, mis paljunevad hästi vegetatiivselt risoomil asuvate pungade kaudu.
Nende hulka kuuluvad pilliroog, järvkaisel ehk kõrkjas, soo-alss, konnaosi, kalmus, hundinuiad, luigelill, haruline jõgitakjas, suur tulikas, mõned tarnaliigid ja muud.
Nice
Nice [niiss] (oksitaani keeles Nissa (kohalik kirjapilt) ja Niça (ametlik); itaalia ja saksa Nizza [n'itsa] (eesti keeles mööndav); itaalia keeles ka Nizza Marittima, ladina Nicaea) on linn Lõuna-Prantsusmaal Vahemere kaldal Prantsuse Rivieras Provence-Alpes-Cote d'Azuri piirkonnas. See on Alpes-Maritimesi departemangu keskus.
Elanike arvult 339 000 (2004) on Nice Prantsusmaa viies linn.
Nice on tuntud kuurortlinn, seal on lõhnaõli-, elektroonika- ja masinatööstus.
Nice'is sündis Giuseppe Garibaldi.
Ajalugu
pisi|vasakul|[[Klara Zeidler, "Nice", arvatavasti loodud 1895. Tartu Kunstimuuseum]] Nice'i asutasid 4. sajandil eKr kreeklased, kes nimetasid linna liguuride üle saavutatud võidu tõttu võidujumalanna Nike järgi Nikaiaks (Νικαία). Rooma impeeriumis kandis linn nime Nicæa.
Keskajal oli Nice Pisa liitlane ja Genova vaenlane.
1814–1860 oli Sardiinia kuningriigi alluvuses.
392
392. aasta
Jan Masaryk
thumb|Jan Masaryki kuju [[Prahas]] Jan Garrigue Masaryk (14. september 1886 Praha – 10. märts 1948 Praha) oli Tšehhoslovakkia poliitik ja diplomaat, riigi esimese presidendi Tomáš Masaryki poeg. Tema ema oli Charlotte Garrigue. Masaryk teenis Esimese maailmasõja ajal Austria-Ungari armees ning pärast sõda sai temast Tšehhoslovakkia suursaadik USAs. Sõdadevahelisel ajal töötaski ta diplomaadina, esindades oma riiki mitmetes maades.
1940. aastal sai Masarykist Tšehhoslovakkia eksiilvalitsuse välisminister. Alates 1945. aastast kuni oma surmani oli ta Tšehhoslovakkia välisminister.
Puhtaverelised
Puhtaverelisteks nimetatakse "Harry Potteri" sarja võlumaailmas nõidu ja võlureid, kelle esivanemate hulgas pole mugusid, vaid ainult puhtaverelised nõiad ja võlurid. Voldemorti pooldajad on just need, kes peavad nn. sopaverelisi alamaks rassiks ja peavad äärmiselt taunitavaks nendega sõbrunemist. Tegelikult on aga ei olene võluri või nõia võlujõu võimsus sellest, kas tegu on puhtaverelise või sopaverelisega.
Kanaši rajoon
Kanaši rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia keskosas.
Rajoonis on 24 külaasundust, kus on kokku 108 asulat. Rajooni keskus on Kanaši linn.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 36 243. 2010. aasta seisuga olid elanikest 97% tšuvašid.
396
396. aasta
Steradiaan
thumb|right|Steradiaani graafiline kujutamine Steradiaan (tähis sr) on ruuminurga mõõtühik. Steradiaan on tipuga kera keskmesse toetuv ruuminurk, koonus, mis eraldab kera pinnal raadiuse ruuduga võrdse pindala. Antud koonust võib vaadelda ka kui kera sektorit. Kogu kera ehk sfääri sisemus sisaldab 4\pi steradiaani.
Meteoriidikraatri vall
Meteoriidikraatri vall on ümara kujuga positiivne pinnavorm, mis ümbritseb meteoriidikraatrit.
Eugen Gustav Dücker
Eugen Gustav Dücker (Eugène Gustav Dücker, Eugen Dücker; 10. veebruar 1841 Kuressaare – 6. detsember 1916 Düsseldorf) oli baltisaksa kunstnik.
Elukäik
Eugen Gustav Dücker õppis aastail 1858–1862 Peterburi Kunstide Akadeemias, esmalt skulptuurierialal ning hiljem maastikumaalierialal professor Sokart Vorobjovi juures. Akadeemia lõputöö "Tammemets Tallinna lähedal" (kuulub praegu Tretjakovi galeriile) eest sai ta 1862. aastal esimese järgu kuldmedali. Ühtlasi sai ta ka kuueaastase stipendiumi välismaale. 1863 reisis Dücker Saksamaale, viibis lühemat aega Berliinis, Stuttgardis ja Karlsruhes ning jõudis järgmisel aastal Düsseldorfi, kus veetis oma kuus stipendiaadiaastat.
1872. aastast töötas Düsseldorfi Kunstiakadeemias professorina. 1868. aastal andis Peterburi Kunstide Akadeemia Dückerile akadeemiku ja 1874. aastal professori nimetuse.
Saksamaal elades külastas kunstnik korduvalt Eestit ning maalis hulga Eestimaa maastikke. Tema juures Düsseldorfis õppis terve rida Eestimaal tegutsenud maastikumaalijaid: Oskar Hoffmann, Richard Bergholz, Julius Fedders, Alexander Schlater.
Looming
Kõigi oma Düsseldorfi Kunstiakadeemias töötatud 44 aasta jooksul soosis Dücker realistlikku loodusekujutust, mistõttu seal seni viljeldud hilisromantiline maastikumaal taandus. Dücker jäi tihedalt seotuks Venemaa kunstieluga ja osales mitmel näitusel, sealhulgas ka 1882. aastal toimunud teisel peredvižnikute näitusel.
Ta on loonud ka elulisi, tehniliselt meisterlikke oforte ja akvarelle, näiteks "Viljalõikus", "Mere kallas", "Sügismaastik".
Tuoppajärvi
Tuoppajärvi (vene Топозеро, soome Tuoppajärvi) on suur mageveejärv Karjala vabariigis Venemaal.
Järve pindala on 986 km², suurim pikkus 75,3 km ja laius 30,2 km. Maksimaalne sügavus on umbes 50 m.
Järves asub üle 100 saare. Tuoppajärvi on tähtis kalanduslikult ja puulaevatamisega.
398
398. aasta
British American Racing
thumb|[[Jenson Button 2004. aasta USA GP-l]] BAR (ametlik nimetus BAR Honda (British American Racing)) oli Vormel 1 meeskond, mis tegutses aastatel 1999–2005. Meeskond kogus 14 poodiumikohta, kuid etapivõit jäigi saamata.
BAR-i autodel kasutati Honda RA005E mootoreid ja Michelini rehve.
Esimesel hooajal sõitsid BAR-i eest Jacques Villeneuve ja Ricardo Zonta. 3 etappi järjest oli Zonta vigastatud ja teda asendas Mika Salo. Hooaeg äpardus: ei kogutud ühtki punkti. Järgmine hooaeg läks paremini: 20 punkti andsid 5. koha.
Aastal 2005 ei suudetud eelmise aasta saavutust korrata. Koguti 38 punkti (neist Button 37) ja saadi 5. koht (Button kahe poodiumikohaga 9.). Seejärel ostis autokontsern Honda BAR-i omanikult British American Tobaccolt nende osaluse meeskonnas, saades ainuomanikuks, ning asutas uue tehasemeeskonna Honda F1. Jenson Button jätkas Honda eest sõitmist. Hoolimata sellest, et omanikeks said jaapanlased, lasti Takuma Sato lahti, sest ta polnud suutnud Buttonit piisavalt toetada. Tema asemele palgati Rubens Barrichello.
Maavägi
Maavägi on relvajõudude põhiväeliik või väeliik.
Maavägi tegutseb maismaal ja kaitseb riigi territooriumi. Tavaliselt on maavägi armee kõige arvukam väeliik. Maaväel on omad, maaväe auastmed. Tavaliselt on maaväel ka oma juhtiv staap.
Maaväe relvaliigid
Maavägi koosneb tavaliselt järgmistest põhilistest relvaliikidest (väeliigid):
Lisaks võivad maaväe koosseisu kuuluda eraldi relvaliikidena
Ajalooliselt on maaväe koosseisu kuulunud ratsavägi, mis on nüüdisajal jäänud mõne riigi mehhaniseeritud üksuse nimetuseks.
Maaväe väeüksused
Maaväe põhilised ekvivalentsed formeeringud:
Väekoondised
Üksused
Vaata ka
Heer
Rahvuslike lennukompaniide loend
''Siin on loetletud rahvuslikke lennukompaniisid riiginimede järgi tähestiku järjekorras.
Ü
Luettelo kansallisista lentoyhtiöistä
Kuldjala torn
Torn rajati ilmselt aastail 1311–1320 linna läänemüüri nurgatornina. Torni nimi de Guldene Voet pärineb 1434. aastast. Hiljem laiendati müüriga piiratud ala põhja pool torni ja ehitati Loewenschede torn. Torn on viiekorruseline.
Kuldjala torni kujunemises eristatakse mitut ehitusjärku. Olulisi ümberehitusi tehti 1370–1372, pärast 1422. aastat ja arvatavasti 1610. aastatel, kui Kuldjala torni lõplikuks kõrguseks sai 22,5 m. Torni läbimõõt on ca 10 m.
Johannes X
Johannes X (ladinapäraselt Ioannes X) (860 ? –929) oli paavst 914–928. Ta oli 122. paavst.
Kuldjala torn
Torni lahinguplatvorm asus 22 meetri kõrgusel ning kaeti katusega alles 15. sajandil, varem oli torn ülalt avatud.
Johannes X
Johannes (Giovanni Cenci, Giovanni da Tossignano) oli sündinud 860. aasta paiku Tossignanos ja ta oli Johannese (Giovanni) poeg. Salvador Miranda andmetel pärines ta Cenci suguvõsast ja tal oli vend Petrus (Pietro).
Kuldjala torn
Ülemisi korruseid kasutati kaitseotstarbel ja alumisi laoruumidena. Põhiplaanilt on torn hobuserauakujuline, selle linnapoolsed niinimetatud kannad on sirgjooneliselt pikendatud.
Johannes X
Johannes ordineeriti Bolognas diakoniks, kuid ta tegutses Ravennas, kust ta saadeti mitmel korral erinevate ülesannetega Rooma.
Kuldjala torn
Torn on hästi säilinud, seda kasutatakse noorteliikumise Kodulinn eestvedamisel näitusepaigana, loengu- ja kontserdi ruumidena. Kuldjala torni järgi on nime saanud ka Kuldjala lauluselts, mis aeg-ajalt seal kontserte annab.
Johannes X
Johannes valiti 900. aasta paiku Bologna piiskopiks (Johannes III), kuid teda ei pühitsetud ametisse. 905–914 oli ta Ravenna peapiiskop (Johannes XII), kuid tal tekkis probleeme Istria markkrahviga, mistõttu paavst Sergius III pidi tema kaitseks välja astuma. Sergius III määras ta 907. aasta paiku kardinalpreestriks.
Cremona krooniku Liutprandi väitel oli Johannes diakonina Tuscolo krahvi Teofilato I abikaasa Teodora armuke.
Paavstiks saamine
Johannes X valiti paavstiks märtsis või aprilli algul 914 arvatavasti Tuscolo krahvi ja konsuli Teofilato I ning Rooma aadli toetusel, kes soovisid võimekamat kirikupead.
Kroonik Liutprandi väitel mõjutas tema saamist paavstiks krahvi abikaasa Teodora tahe, kes oli soovinud oma armukesele mõjukamat ametikohta ja tahtis ta tuua oma mõjupiirkonda. Johannese valimist toetas ka Itaalia kuningas Berengar Frioolist.
Johannes X pühitseti ametisse 15. mail 914.
Suhted keisriga
Johannes X kroonis detsembris 915 Rooma Peetri kirikus Frangi keisriks Itaalia kuninga Berengari. See jäi ajaloos viimaseks korraks, kui paavst kroonis Frangi keisri.
Sõda araablastega
Johannes X organiseeris Tuscolo krahvi Teofilato I, Itaalia kuninga Berengari, Capua krahvi Landolfo ja Spoleto hertsogi Alberico I-ga sõjalise liidu, et võidelda Itaaliat rüüstanud araablastega.
Liitlasväed piirasid 915 kolm kuud Garigliano jõe suudmes asunud araablaste tugipunkti ja lõid seejärel araablasi otsustavas lahingus. Johannes X võttis isiklikult sõjakäigust araablaste vastu osa, olles Johannes VIII järel teine paavst, kes osales sõjakäigul.
Juula mõis
Juula mõis oli kahe Eesti mõisa nimi:
Johannes X
Suhted Saksamaaga
Johannes X saatis 916 Hohenaltheimi riigipäevale legaadiks Orte piiskopi Petruse, kes tunnustas Saksa kuningana Konrad I-st.
Suhted Horvaatiaga
Johannes X andis 925 Horvaatia kuninga tiitli vürst Tomislavile, kelle paavsti legaat kroonis kuningaks.
Paavst kirjutas Tomislavile saadetud kirjas, et Gregorius I ei pakkunud anglosaksi valitsejatele mitte ainult kristlust, vaid ka kultuuri ja haridust.
Suhted Spoletoga
Johannes X suhted Spoleto hertsogi Alberico I-ga halvenesid, mistõttu paavsti väed paavsti venna Petruse juhtimisel asusid sõjakäigule Spoleto hertsogiriigi vastu ja pidasid hertsogi vägedega Ortes lahingu, kus hertsog võis erinevatel andmetel hukkuda.
Suhted Konstantinoopoli patriarhiga
Johannes X taastas 923 Konstantinoopoli patriarhi Nikolaos I Mystikosega normaalsed suhted. Patriarh taunis 912 paavsti, kuna Sergius III oli tunnustanud Bütsantsi keisri Leo VI neljandat abielu, mida Bütsantsi vaimulikud pidasid kanoonilisele õigusele mittevastavaks.
Suhted gallikaani piiskoppidega
Johannes X tunnustas 915 Narbonne'i peapiiskopina Agiot.
Ta tunnustas 920 Louvain'i piiskoppi, keda toetas ka Lääne-Frangi kuningas Charles III.
Ta andis viikingite rünnakute all kannatanud Roueni ja Reimsi peapiiskoppidele nõu.
Ta kinnitas 925 Vermandois' krahvi Herbert II nõudel tema 5-aastase poja Hugues de Vermandois' Reimsi peapiiskopiks.
Liturgilised otsused
Joihannes X keelas kirikuslaavi liturgia kasutamise.
Munklus
Ta kinnitas Fulda ja San Gallo e Subiaco kloostrite privileegid.
Uued kardinalid
Johannes X määras 4 uut kardinali. Tema ajal sai kardinaliks hilisem paavst Leo VI.
Johannes X kultuuriloos
Johannes X lasi kaunistada laibasinodi ajal hävinud, kuid Sergius III ajal taastatud Lateraani basiilikat.
Tema ajal taastati araablaste poolt hävitatud Monte Cassino klooster.
Tagandamine ja surm
Johannes X kavatses pärast keiser Berengari surma anda keisrikrooni Arles'i krahvile Hugues'le, kuid Tuscolo krahvi Teofilato I tütar Marozia pidas tema saamist keisriks endale ja oma uuele elukaaslasele Toscana markiile Guidole poliitiliselt ebasobivaks.
Marozia ja Guido organiseerisid Roomas ülestõusu, mille käigus süüdistati paavsti venda Rooma prefekti Petrust selles, et ta lubas ungarlastel tungida Itaaliasse. Petrus tapeti 927. aasta lõpus (J. N. D. Kelly järgi) või 928 ("Catholic Encyclopedia" järgi) Lateraani palees paavsti silme all.
Marozia tagandas mais 928 Johannes X ametist ja tema käsul saadeti paavst Castel Sant' Angelo vanglasse, kus ta lämmatati kroonik Liutprandi järgi padjaga surnuks (Salvador Miranda järgi 2. juulil 929, "Catholic Encyclopedia" järgi suri ta 928). Kroonik Flodoard de Reims arvas, et Johannes X suri ängistusest.
Johannes X maeti Rooma Peetri kirikusse.
Tallinna Õpetajate Seminar
Tallinna Õpetajate Seminar oli aastatel 1919–1947 tegutsenud õppeasutus, mis koolitas algkooliõpetajaid.
Tallinna Õpetajate Seminar asutati 1919.a. ja esimesed õppejõud kinnitati ametisse 1. juulil 1919. aastal. Pidulik avaaktus 15. sept. Õppetöö algas 18. oktoober 1919. Hiljem kinnitati aastapäevaks 5. detsember. Algselt tegutseti Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi hoones.
Meriforell
Meriforell (Salmo trutta) on lõhelaste sugukonda lõhe perekonda kuuluv kala.
Kirjeldus
Meriforell on siirdekala. Ta elab Euroopa jõgedes alates Pürenee poolsaarest lõunas kuni Petšoorani põhjas. Ta elab ka Läänemeres, Valges, Mustas, Kaspia meres. Araali meres on ta järve kuivamise ja soolsuse suurenemise tõttu tänapäevaks välja surnud. Loodusliku levila läänepiiriks on Island. Ameerikasse on meriforell sisse viidud.
Tallinna Õpetajate Seminar
1920. aastal alustas Tallinna Õpetajate Seminar tegevust Vene tänaval 2 koolihoonetes: ühes majas paiknes seminar, teises seminari algkool.
Meriforell
Kirjeldus
Läänemere vesikonna meriforell hülgab magevee teisel-kolmandal eluaastal, 20 cm pikkuselt. 4 aastaga kasvab ta meres 50–60 cm pikkuseks. Mõnikord läheb meriforell jõkke talvituma.
Meres sööb meriforell väikesi kalu: tobiaid, heeringaid, meritinte ja ogalikke ning suuri vähilaadseid.
Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind
Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind on Põlvamaal välja antav auhind. See määratakse eriliste teenete või kestva viljaka tegevuse eest eesti rahvuskultuuri viljelemisel, arendamisel ja jäädvustamisel ning järjepidevuse kindlustamisel.
Meriforell
Järveforell
Järveforell on meriforelli alamliik. Ta elab külma, puhta ja läbipaistva veega järvedes ning koeb kiire vooluga kärestikulistes järve suubuvates jõgedes. Tavaliselt on ta siirdevormist väiksem, kuid näiteks Laadogas võib ta kasvada 8–10 kg suuruseks. Ta elab Baltimaade, Skandinaavia ja Loode-Venemaa järvedes.
Tallinna Õpetajate Seminar
Vastu võeti 6 kl. algkooli lõpetajaid, kes lõpetamisel saavad 6. kl. algkooli kõigi ainete õpetaja kutse. Õppetegevus seminaris tugines 6-klassilisele algkoolile, õppeaeg oli 6 aastat. 1. ja 2. klassis õpetati üldaineid (gümnaasiumi alama astme õppekava järgi). Järgmistes klassides lisandusid erialaained: pedagoogika, pedagoogika ajalugu, didaktika, psühholoogia, filosoofia algkursus, loogika, eetika, tervishoid ja praktiline töö TÕS-i algkoolis.
Meriforell
Jõeforell
Karl Linné luges jõe- ja järveforelli eri liikideks, kuid on näidatud, et nad võivad vabalt üksteiseks muutuda. Näiteks kui Uus-Meremaale, mille ümber meri on jahedam, viidi sisse jõeforell, hakkas ta seal merre laskuma ja muutus tüüpiliseks meriforelliks. Jõgedes, kus elavad nii paikne kui siirdevorm, moodustavad nad koelmutel ühise parve ja koevad koos.
Jakob Hurda rahvuskultuuri auhind
Auhind sai alguse 1990. aastal, kui Põlvamaa Kultuurifond ja maavalitsus otsustasid hakata välja andma Jakob Hurda nimelisi kultuuripreemiaid. Auhinna saajaid on igal aastal kaks. Üks neist antakse Põlvamaal vanavara kogumisega silma paistnud isikule, teine aga vabariigi kultuuritegelasele. Aastast 1996 on annab auhinda välja Jakob Hurda nimeline Põlva Rahvahariduse Selts.
Tallinna Õpetajate Seminar
Õppejõududeks olid: joonist.- kunstik August Jansen; muusika August Topman; võimlemine A. Raudkats; käsitöö E. Taska; ilulugemine Elise Kevend; tervishoid dr. Mait Johannes Püümann. 3. jaanuaril 1925.aastal tagandati kaitsevägede ülemjuhataja (Johan Laidoneri) kaskkirjaga Hans Roos direktori kohalt "nõrga järelvalve pärast õppeasutuse üle". Kool oli muutunud liiga pahempoolseks. pisi|püsti|280px|Narva maantee 25 (57) hoone Tallinna Õpetajate Seminari lõpetas oli 6 lendu, kokku 215 õpilast. 1928. aastal muudeti Tallinna Õpetajate Seminar, Tallinna Pedagoogiumiks. Esimese lennu, 24 lõpetajat andis Tallinna Õpetajate Seminar 1922.a. kevadel, lõpetajaist asus tegelikule koolitööle 20, 4 aga siirdus Tartu Ülikooli edasi õppima.
Meriforell
Rahvapärased nimetused
Rahvapäraselt on kala kutsutud iheruseks.
Meriforell oli Kaberneeme ja Valgejõe vahel 19. sajandil tuntud ka kui nikukala. Selle nimetuse võib leida ka Wiedemanni sõnaraamatust, kuhu see võis pääseda Kuusalu kirikuõpetaja Eduard Ahrensi kaudu, kes väidetavalt olevat seda nimetust kuulnud Lõpeveski möldrilt.
Tallinna Õpetajate Seminar
Tallinna Pedagoogium oli alg-, kutse- ja täienduskoolitusõpetajate õppeasutus. Pedagoogiumis jäi edasi töötama harjutuskool (algkool). Vastu võeti gümnaasiumide, tehnikakoolide ja kunsttööstuskooli lõpetanuid. Õppeaeg kestis 2 aastat ja õppida sai meeskäsitöö, laulmise ja muusika, naiskäsitöö, aianduse ning vene õppekeelega algkooli õpetaja erialal. Pedagoogiumi lõpetas 205 õpilast.
1937. aastal taasavati Tallinna Õpetajate Seminar uuesti. Tollane 4-klassiline õpetajate seminar tugines 3-klassilisele keskkoolile, edasi töötasid endise pedagoogiumi klassid.
Pärast 1940. aasta juuniriigipööret koliti seminar Narva maanteele Riikliku Inglise Kolledži hoonesse. Seminari kursus lühendati 3 õppeaastale. Uude seminari võeti õpilasi progümnaasiumi ja reaalkooli lõpetajaist, s.o. pärast 9.a. õppetööd üldhariduslikus koolis - 4 aastaks.
Saksa okupatsiooni ajal töötas seminar 4-klassilisena, aastast 1944 5-klassilisena.
Peavalu
Peavalu on valu peapiirkonnas.
Levimus
Igasuguse peavalu, sealhulgas migreeni ja pingepeavalu, levimust hinnatakse kuni 93%-ni, peavalu esineb 8–69%-l meestest ja 25–99%-l naistel. Pingepeavalude levimus suureneb koos vanusega, migreenil aga seos vanusega puudub. Kuni 7-aastastest lastest on umbes 40% kaevanud peavalu üle. Neist 4%-l on olnud korduvaid tõsiseid peavalusid ja 2,5%-l on diagnoositud migreen. 15-aastastest lastest oli neljast lapsest kolm oma elu jooksul peavalu kogenud ja neist 20%-l oli esinenud intensiivseid peavalusid. Lastel esinevad sageli pingepeavalud. Küsitlusuuringu käigus selgus, et üle 65-aastastest inimestest on 1% möödunud aasta jooksul kogenud tõsist peavalu. Neist 18% olid mehed ja 29% naised.
Migreen
Migreen on üks kroonilise peavalu alaliike, mille all kannatab mitme uuringu andmetel umbes 10% elanikkonnast. Eriti sageli kannatavad migreenihoogude all naised.
Migreeni alaliigid on auraga (klassikaline, komplitseeritud, oftalmiline, hemiparesteesiatega, hemipleegiaga või afaasiaga) migreen, ilma aurata (tavaline) migreen, oftalmopleegiline (enamasti täielik okulomotoorne paralüüs) migreen, reetina migreen, basilaarne migreen ja lapseea perioodilised sündroomid (migreeni ekvivalendid), millega kaasnevad ägedad segasusseisundid, beniigne asendivertiigo, tsüklilised oksendamised, nn Imedemaa Alice'i sündroom, paroksüsmaalsed jalavalud ja alterneeruvad lapseea hemipleegiad. Mõnikord võib migreen esineda ilma peavaluta, ainult aurana, sel juhul on vajalikud uuringud intrakraniaalse protsessi välistamiseks.
Kobarpeavalu
Meeste ja naiste suhe on kobarpeavalu puhul 4,5–6,7 : 1 meeste kasuks. Haigus võib esineda põhimõtteliselt igas vanuses, kuid siiski sagedamini 20. eluaastate lõpul. Kobarpeavalu valdav põhitunnus on valude perioodiline esinemine, kusjuures keskmine kobarvalu periood kestab 2–3 kuud, kordudes valdavalt ühe või kahe aasta tagant. Enam kui pooltel patsientidest on peavalud öised ja paljudel patsientidel esineb ööpäevane tsükliline rütm. Sageli on esilekutsuv tegur alkohol. Kobarpeavalud võivad olla episoodilised või kroonilised. Aurat ei esine. Valu jõuab kõrgpunkti valdavalt 10–15 minutiga ja kestab üldiselt 45–60 minutit, esinedes 1–3 korda päevas. Valu lokaliseerub tavaliselt kolmiknärvi alale, on piinav, läbitungiv ja mittepulseeriv. Kobarpeavaludega kaasnevad sageli konjunktiivi injektsioon, pisaravoolus, ninakinnisus, rinorröa, otsmiku ja näo higistamine, mioos, ptoos ja silmalaugude turse. Kobarpeavalude sümptomaatiline ravi seisneb ergotamiini manustamises ja võimaluste korral nt 100%-lise hapniku inhaleerimises – see toimib väga efektiivselt. Profülaktiliseks raviks on kasutatud liitiumi, mille toime teatakse olevat alla nädala, kaltsiumkanalite blokaatoreid, metüsergiidi ja ergotamiini. Episoodiliste kobarpeavalude korral on soovitatud hoo ajal hapnikravi, profülaktilise ravina on tõhusaks osutunud ergotamiini ja verapamiili kombineerimine. Ergotamiini kasutamine on näidustatud ravile raskesti alluvate haigusjuhtude korral.
Krooniline paroksüsmaalne hemikraania
See on kobarpeavalu eritüüp, mille korral esineb raske ühepoolne supraorbitaalne või orbitaalne valu. Valu lokaliseerub alati samale poole, võib olla küllalt intensiivne. Peavalu kestab kuni 10 minutit, sageli kordudes päeva jooksul 10–15 korda. Kaasuvad sümptomid on samad mis kobarpeavalude puhul.
Pingepeavalu
Pingepeavalu on sagedane peavaluvorm. Pingepeavalusid esineb sageli lastel. Valu on sümptomitelt episoodiline, kuid võib muutuda krooniliseks. Peavalud on iseloomult difuussed, mõlemapoolsed, "suruvad ja pingutavad", raskusastmelt kerged kuni mõõdukad. Valu esineb valdavalt kaela- ja kuklapiirkonnas. Vahel võib esineda ka fotofoobiat, fonofoobiat või kerget iiveldust. Oksendamine ei ole kroonilisele pingepeavalule iseloomulik.
Ravimindutseeritud peavalu
Kui inimene tarvitab sümptomaatilistel eesmärkidel sageli suurtes annustes valuvaigisteid, võib see soodustada peavalude arengut.
Ravimindutseeritud peavalu jaguneb kahte liiki: valuvaigistitega seotud peavalu ja ergotamiiniga seotud peavalu. Valu on rütmiline, püsib terve või peaaegu terve päeva, kusjuures ainus leevendaja on regulaarne valuvaigistite manustamine. Keeruline on ravimindutseeritud peavalude eristamine primaarsetest peavaludest nagu pingepeavalud ja migreen, sest mõnel migreenihaigel võivad tüüpilised hood puududa. Kaasnevad sümptomid on asteenia, iiveldus, rahutus, kergesti ärritumine, mäluhäired, keskendumisraskused, käitumishäired, unehäired ja tekkiv tolerants sümptomaatiliste ravimite suhtes. Pärast esialgset võõrutusperioodi eelmainitud sümptomid kaovad ning ühtlasi väheneb peavalude raskus ja sagedus. Igapäevane sümptomaatiliste ravimite kasutamine suurtes annustes nullib samal ajal kasutatavate profülaktiliste ravimite toime.
Ravimid, mida kasutatakase südame isheemiatõve korral stenokardiahoogude kupeerimiseks (nt ISDN, ISMN jt), võivad peavalude esinemist indutseerida, seda eriti ravi esimestel kuudel, kuna nitropreparaadid laiendavad veresooni ka pea piirkonnas. See on sageliesinev kõrvaltoime. Ravimi pikemaajalisel kasutamisel see sümptom tavaliselt kaob. Kui sümptomid püsivad, tasub kaaluda nitropreparaadi väljavahetamist.
Peavaluravi
Peavaluravis eristatakse kolme süstemaatilise lähenemise komponenti:
1) psühholoogiline,
2) füüsiline,
3) farmakoloogiline lähenemine.
Farmakoloogiline ravi
Farmakoloogiline ravi jaguneb kaheks:
Järvekalda tee
Järvekalda tee (registrinumbriga 11182) on kõrvalmaantee Tallinnas ja Harku vallas Harkujärve külas. Tee pikkus on 0,9 km.
Tuletatud teos
Tuletatud teos on näiteks kirjandusteose tõlge, algse teose kohandus ehk adaptatsioon või töötlus ehk arranžeering. Tuletatud teose loomine on näiteks jutustava teose ümbertöötamine draamateoseks või stsenaariumiks, draamateose või stsenaariumi ümbertöötamine jutustavaks teoseks, draamateose ümbertöötamine stsenaariumiks ja stsenaariumi ümbertöötamine draamateoseks.
Vastavalt autoriõiguse seadusele tekib isikul, kes on loonud algse teose alusel uue, loominguliselt iseseisva ja algsest teosest sõltumatu teose, autoriõigus sellele teosele. Tuletatud teose puhul tuleb ära näidata algse teose autori nimi, teose pealkiri (nimetus) ja allikas, kus teos on avaldatud. Tuletatud teose loomisel tuleb järgida algse teose looja autoriõigusi.
Järvekalda tee
Tee saab alguse Tallinna–Paldiski maantee 10. kilomeetril ning kulgeb Tallinna linna ja Harku valla piiril piki Harku järve kallast loodesse. Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga üht truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Liiklussagedus teel on 3000–6000 autot ööpäevas. 2010. aastal tee rekonstrueeriti, rajati valgustus ja kergliiklustee.
399
399. aasta
Alexander (Tartu piiskop)
Alexander (surnud 18. veebruaril 1268) oli teine nimeliselt teadaolev Tartu piiskop. Allikad mainivad teda esimest korda 1263). Pole teada, kas ta oli esimese piiskopi Hermanni otsene ametijärglane (1249, 1254 ja 1259 piiskoppi küll mainitakse, ent ei nimetata; mõned allikad nimetavad Hermann I ametijärglasena Bernhard I). Ta hukkus Rakvere lahingus maale tunginud venelaste vastu Viru-Nigula lähedal.
Pirita linnaosa
Pirita linnaosa on Tallinna halduslik linnaosa.
Seisuga 1. jaanuar 2017 oli linnaosas registreeritud 18 353 alalist elanikku. Elanike arvult on Pirita Tallinna väikseim linnaosa. Linnaosa keskuseks on Pirita asum.
Territoorium
Pirita linnaosa territooriumi pindala on 18,73 km², mis moodustab pealinna pindalast 11,8%. Pirita linnaosa paikneb Tallinna kirdeosas. Põhja ja ida poolt piiravad seda Viimsi vald, lõunast Lasnamäe ja Kesklinna linnaosa ning läänest Tallinna lahe veeala, idast Maardu linna ning kagu poolt Jõelähtme valla maad. Pirita linnaosa peamine ühendustee Tallinna kesklinna ja läänekaares paiknevate linnaosadega on kahe eraldatud liiklussuunaga Pirita tee. Lasnamäe linnaosaga on ühendus Pärnamäe tee ning Narva maantee kaudu, Kose tee, Vabaõhukooli tee ja Kelluka tee kaudu, jalakäijatele ka Purde tänava kaudu. Läbi Pirita linnaosa kulgeb transiitliiklus Tallinna teistest osadest Viimsi valda, peamiselt mööda Pirita-Merivälja ning Ranna teed. Teine ühendus Viimsi vallaga on Pärnamäe tee ja Randvere tee kaudu. Pirita linnaosa ühendavad Maardu linnaga Muuga tee ja Vana-Narva maantee.
Asumid
Pirita linnaosa on jaotatud 9 asumiks:
pisi|[[Merivälja tee]]
Rahvastik
Pirita linnaosas elas rahvastikuregistri andmetel 1. jaanuari 2017 seisuga 18 353 elanikku, neist 8690 meest ja 9663 naist.
Pirita linnaosa rahvastik moodustab 4% Tallinna linna elanike arvust. Rahvastikuregistri andmetel oli 2. jaanuaril 2012 Pirita linnaosa elanikest eestlasi 79,0%, venelasi 15,8%, ukrainlasi 1,5%, valgevenelasi 0,7%, soomlasi 0,7%, juute 0,5%, tatarlasi 0,1% ja teistest rahvustest inimesi 1,7%.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pirita linnaosas 16 165 elanikku, neist eestlasi 12 667 (78,36%), venelasi 2732, ukrainlasi 203 ja soomlasi 103. Eesti kodanikke oli 15 075 (93,3%), Venemaa kodanikke 429 (2,65%), muu riigi kodanikke 297 (1,84%) ja määramata kodakondsusega 363 inimest (2,25%). Mehi oli 7666 (47,4%) ja naisi 8499 (52,6%). Eesti keel oli emakeeleks 12 420 inimesel, vene keel 3378 inimesel ja muu keel 342 inimesel.
Arhitektuurimälestised
Pirita linnaosas on mitmeid kunstimälestisi, sh skulptuure, nagu "Aadama ja Eeva" skulptuur aadressil Kloostrimetsa 52. Ajaloomälestiste hulka kuuluvad nii Pirita kloostri varemed kui ka Pirita kalmistu.
Hariduselu
Pirital asub neli riikliku lasteada: Merivälja Lasteaaed, Tallinna Padriku Lasteaed, Pirita Lasteaed ning Pirita Kose Lasteaed. Põhikoolid Pirita linnaosas on Merivälja kool ja Tallinna Konstantin Pätsi Vabaõhukool. Gümnaasiumina on esindatud Pirita Majandusgümnaasium, mis asub Metsavahi tee 19 aadressil.
Gottfried
Gottfried oli esimene katoliiklik Saaremaa piiskop.
Tsistertslaste ordu mungana oli ta varem Himmelspforte bei Naumburgi prior ja Dünamünde (Daugavgrīva) tsistertslaste kloostri abt. Saaremaa piiskopiks valiti ta Riia piiskopi Alberti poolt viimasele paavsti antud volituse aluse, 1227. aastal, kohe pärast Saaremaa alistumist, või hiljemalt juunis 1228. aastal.
Tegevus piiskopina
Samal ajal sai ta ka ilmaliku võimu oma piiskopkonna üle, sest esimesel mainimisel 29. juunil 1228 läänistas ta ühe kolmandiku Saaremaast, Muhumaast ja oma piiskopkonna teistest saartest Mõõgavendade ordule, säilitades neil maadel vaimulikud õigused. Sama aasta 1. oktoobril läänistas roomlaste kuningas Heinrich VII Wülzburgi lähistel talle tema piiskopkonna: viis kihelkonda Saaremaal ja seitse Läänemaal, Hiiumaa ja teised lähedalasuvad saared – Saksa-Rooma vasallvürstiriigina, andes talle kõik õigused, mis olid teistel Vana-Liivimaa piiskoppidel.
Olemasolevail allikail jättis Gottfried paari kuu pärast oma piiskopkonna maha (26. juulil 1229 on teda nimetatud endiseks piiskopiks).
10. novembril 1234 tühistas legaat Wilhelm tema tehtud läänistused, olles sama aasta 10. septembril määranud ametisse uue piiskopi Heinrich I.
Gottfriedi on mainitud veel elusolevana Burtscheidis aastal 1257 (G., episcopus Lyvonie, de ordine Cisterciensi).
Raudoja veehoidla
thumb|right|Raudoja veehoidla pisi| Raudoja veehoidla on tehisveekogu Anija vallas.
Soodla veehoidlast suunatakse osa vett edasi Raudoja veehoidlasse ja sealt kanalit pidi Aavoja veehoidlasse, kust voolab Kehras Jägala jõkke.
Veehoidla kuulub Tallinna veehaardesüsteemi.
Maskulinism
Maskulinism ehk meesõiguslus on feministliku liikumise tulemusena tekkinud ideoloogiline vool, mis propageerib sarnaselt naise rolli ümberhindamisega ühiskonnas ka meeste rolli ümberhindamist. Maskulinismi seisukohalt on feministlik liikumine, kus käsitletakse vaid naiste muresid ja nähakse mehi tihti süüdlastena neis, ühekülgne ning ka meeste suhtes omakorda ebavõrdsust tekitav. Maskulinism toetab sugude võrdõiguslikkuse ideed, kuid püüab välja pakkuda komplekssemaid lahendusi, saavutamaks uut, kaasaja nõuetele vastavat soorollide mudelit, vältimaks sugudevahelist vaenu või vastulainena meeste diskrimineerimist.
28. strategeem
28. strategeem 36 strategeemist on "meelitanult katusele, eemalda rede ".
Tupik, surnud maa-ala.
V 4. (28.) Meelitanult katusele, eemalda redel
上屋抽梯 (Shàng wū chōu tī) Shàng-wū: 1) peahoone, peakorpus; 2) (hoone) parimad toad.
Hiina kõnekäänd: "Nurka aetud koer hüppab üle müüri."
Strategeemi on kirjeldatud ja see on mõistetav erinevatest vaatepunktidest:
Teeseldes nõrkust, peibuta ja meelitada vaenlane ülespandud lõksu või ebasobivasse kohta. Kui vaenlane on kontrolli all, pannakse kinni ta taganemistee, katkestatakse ta varustuskanalid, lõigatakse ära ta sidemed ja ta hävitakse.
Põhimõtte selgitus
Surmakoha kohta on “Sunzis” kirjutatud :”Kohta, kus lahingusse pürgides säilitatakse oma elu ja lahingut vältides kaotatakse oma elu, nimetatakse surmakohaks.”
Inimesed meelitatakse kerge edu näivusega, suurte lubaduste ja palkadega välja kerge ja suure kasu peale. Siis aga lõigatakse ära nende tagasitee. (Kasvõi nad ülejõu käivate kuludega võlgnikeiks muutes.)
Tsitaat Muutuste raamatust
Kuusjoone 21. Shi-he (Kokkusurutud hambad) III joone kommentaar raamatu lisast “Xiaoxiang”.
Näiteid
Stratageemide kohta käivas kirjanduses on kaks näidet, mis on seotud otseselt trepi kõrvaldamisega ja on seotud Zhuge Liangilt abi ja nõuande palumisega. (Seotus ühe ja sama isikuga tundub kahtlasena.) Ühes meelitatakse ta teisele korrusele haruldlase raamatu vaatamise ettekäändel ja teisel juhul toimub seal söömaaeg. Mõlemal juhul annab ta peale korduvaid palveid olukorras, kus pole teisi pealtkuulamas, ka abi ja nõu. (Mõlemal juhul on viitatud “Kolmevalitsusele”.)
Lõuna-ja põhja-dünastiate ajastul oli Ci provintsis Yang Jini nimeline kohtunik. Ühelt provintsi läbivalt ärimehelt rööviti kogu ta vara. Yang Jin lasi tal kirjeldada röövli riietust ja käskis seejärel oma alluvatel linnaväravates teatada, et on leitud selles riietuses mõrvatud tundamatu isik, keda on vaja identifitseerida. Kolme tunni pärast tuli kohtusse vana naine. Peale mõnda küsimust oli kohtunik kindel, et röövija oli ta poeg. Ta saatis oma mehed maja juurde varitsema. Õhtul tabatigi vana naise saabunud poeg koos ärimehele kuulunud varaga. Röövel tunnistas kohapeal kõik üles.
Kuulus Hani dünastia loomise aegne väejuht Han Xin saadeti rahustama Qi ja Chu kuningriike. Väejuht Han liikus Qi suunas, kuid ta tee lõikas ära Chu väejuht Long Chu oma kahesaja tuhande mehega. Kaks armeed kohtusid Wei jõe vastaskallastel. Han käskis oma meestel täita üle kümne tuhande liivakoti ja viia need ülesvoolu, et peatada seal tammiga veevool. Järgmisel hommikul juhtis Han oma armee üle jõe ja ründas Chud, kuid pärast lühikest heitlust teeskles lüüasaamist ja põgenes tagasi üle jõe. Väejuht Long andis oma armeele korralduse ületada jõgi. Kokkulepitud signaali peale lõhkusid Hani mehed tammi. Kui vaid pool Chu sõjaväge oli üle jõe eraldas üleujutus selle teisest poolest. Väejuht Han ründas ja tappis Longi. Ülejäänud väed pagesid paanikas kõigis suundades ja neid löödi jälitavate Hani sõdurite poolt.
Cortez (Pizarro) pani Mehhikosse saabudes omaenese laevad põlema. (Sellega lõpetas ka meeste mõtted alluda Kuuba kubernerile.) Meestel jäi võimalus kas võita või surra. Nad võitsid ja võtsid ära asteekide impeeriumi.
Kuritegelikus maailmas on tavaline ohvrite tõmbamine lavastatud hasartmängudesse, mis tõotavad algul näivalt suur võitu ja hiljem toovad vaid rahast ilmajäämise. Samuti peibutatakse noorukeid, neist paljudele saatuslikuks saavasse, narkootikumidega äritsemisse. Eriti mõjusaks on osutunud tüdrukute, kuna nad võimelisemad igapäevasemalt töötama, peibutamine narkoärisse. Venemaal on valdav osa noortest prostituutidest kistud prostitutsiooni läbi narkootikumide tarvitamise.
Oscar Robertson
Oscar Palmer Robertson (sündinud 24. novembril 1938) on endine elukutseline korvpallur, kes mängis korvpalliliigas NBA kokku 14 hooaega. 1971. aastal NBA meistriks tulnud Robertson tuli USA koondisega 1960. aastal olümpiavõitjaks ja valiti 1980. aastal korvpalli kuulsuste halli.
NBA karjäär
Oscar Robertson on läbi aegade üks mitmekülgsemaid NBA korvpallureid. Hooajal 1961/62 sai ta hooaja keskmiste näitajatega kirja kolmikduubli: viskas 30,8 punkti, võttis maha 12,5 lauapalli ja andis 11,4 resultatiivset söötu. Seda saavutust on pärast Robertsoni suutnud korrata vaid Russell Westbrook.
1961. aastal valiti Robertson aasta uustulnukaks, kui ta oli visanud keskmiselt 30,5 punkti, võtnud 10,1 lauapalli ja andnud 9,7 resultatiivset söötu mängus. 1971. aastal võitis Robertson oma ainsa NBA meistritiitli Milwaukee Bucksis koos Kareem Abdul-Jabbariga.
Robertson mängis 14 aastaga Cincinnati Royalsi ja Milwaukee Bucksi eest põhihooajal 1040 mängu ja viskas kokku 26 710 punkti, millega asub kõigi aegade edetabelis 16. kohal.
Karjääri keskmisena 25,7 punkti mängus toonud Robertson asub selle näitajaga üldtabelis 9. kohal. Robertson viskas üle 30 punkti mängus kuuel hooajal, neist parimana 31,4 punkti mängus hooajal 1963/64.
Karjääri jooksul 9887 resultatiivset söötu jaganud (keskmiselt 9,5 mängus) Robertson võttis 14 aastaga maha ka 7804 lauapalli (keskmiselt 7,5 mängus), mis on mängujuhi kohta tähelepanuväärne näitaja.
Teised Robertsonist
Oscari võistkonnakaaslane, NBA superstaar Jerry Lucas ütles kord: "Ta on tõesti uskumatu. Ta on meie ajast väga ees. Pole täiuslikumat mängijat kui Oscar."
293. Politsei Jalaväepataljon
293. Politsei Jalaväepataljon (Polizei Füsilier Bataillon 293) oli pataljon mille formeerimist alustati 1944. aastal Eestis mobiliseeritutest. Pataljoni formeerimist ja väljaõppeid lõpuni ei viidud.
Paldiski majaka tee
Paldiski majaka tee (registrinumbriga 11183) on kõrvalmaantee Paldiski linnas. Tee pikkus on 3,8 km. Tee ühendab Paldiski südalinna Pakri poolsaare tipus oleva Pakri tuletorniga. Tee ületab 3 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee on asfaltkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirang 50 km/h. Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Kummik
pisi|[[Mastigias papua kausikujuline kummik]] Kummik on meduusi kehaosa.
GM
GM võib tähendada:
Svertpaat
pisi| 1. [[suurpuri
3. spinnaker
4. kere
5. svert
6. roolilaba
8. mast
9. saaling
10. vant
11. suurpurje soot
12. poom
13. mast
14. spinnakeripoom
15. ahtertaak
]] right|thumb|Punaselt on joonisel kujutatud [[giljotiinsvert]]
Svertpaat, ka joll ning julla, on triivi vähendava sverdiga purjekas.
Svertpaat võib olla kas sportjaht või lõbusõidujaht.
Svertpaadi stabiilsust aitab hoida purjetajate kehakaal vastukaaluna ja paadikere kujustabiilsus. Triivi vähendamiseks kasutatakse ühte või mitut sverti. Sverte jaotatakse kuju, kinnitus- ja liigutamisviisi järgi giljotiin-, mõõk-, sektor- ja trapetssverdiks.
Alates 19 sajandi lõpust kasutatud sportliku võistlusjahina üle kogu maailma. Enam tuntud seda klassi jahi tüüpideks on Optimist, Star, 470 ja Finn.
Vaata ka
pisi| olümpiajoll
Metsküla (Rapla)
Metsküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas.
Ungari Eurovisiooni lauluvõistlusel
1994. aastal esindas Ungarit Friderika Bayer, kes saavutas neljanda koha. See on siiani ka Ungari parim tulemus Eurovisioonil. 1995. aasta Eurovisioonil koguti seevastu vaid 3 punkti ja jäädi eelviimaseks. 1996. aastal kaotas Ungari taas kvalifikatsiooniringis ega pääsenud finaalvõistlusele.
Peale viimaste hulka jäämist 1998. aastal ei osalenud Ungari enam mitu aastat Eurovisiooni lauluvõistlusel. Naasti 2005. aastal, mil Ungari esindaja NOX saavutas 12. koha. Seejärel teatas Ungari, et ei osale 2006. aasta Eurovisiooni lauluvõitlusel, kuid juba 2007. aastal naasti koos Magdi Rúzsaga, kes tõi Ungarile 9. koha.
2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel jäi Ungari poolfinaalis viimaseks. Ka 2009. aastal ei pääsenud Ungari finaali. 2011. aastal esindas Ungarit Kati Wolf lauluga "What About My Dreams?" ja saavutas poolfinaalis 7. ja finaalis 22. koha.
Hääletamise ajalugu (1994–2017)
Ungari on andnud kõige rohkem punkte järgmistele riikidele:
Ungari on saanud kõige rohkem punkte järgmistelt riikidelt:
Capel
Capel on mitme asula nimi:
720
720. aasta
Kemogeensed setted
Kemogeensed setted ehk keemilised setted (ka pegnitogeensed setted, tõenäoliselt tuleneb kr pēgnymi 'löön; tarretan, kristalliseerin' + gignomai 'sünnin, tekin') on setted, mis on tekkinud lahusest või suspensioonist keemiliselt välja sadestunud ainest.
Enamasti tekivad kemogeensed setted veekogude põhja veest väljasadestunud sooladest.
Diageneesi tagajärjel muutuvad keemilised setted kemogeenseteks kivimiteks. Nendeks on näiteks haliit (kivisool), kips ja allikalubi.
Nõmmemetsa
Nõmmemetsa on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Raikküla vallas.
Kaitsevall
Kaitsevall on kaitse eesmärgil rajatud vall.
Kunstlik vall kaitse eesmärgil rajati kindlusehitiste kaitsemüüride ette. Liiva- või muldvall palkseintega või ilma ja vallikraav on olnud ajaloos üks olulisi kaitseehitisi sõjaajal vaenlaste rünnakute eest või ka rahuajal rüüstajate eest. Rajati ka kivivalle, mis olid vastupidavamad.
Vanimad sidumata paeplaatidest kaitsevallid rajati eestis 10.–5. sajandil eKr. Selliseid kaitsevalle leidus Asva, Kaali ja Ridala kindlustatud asulate ümber.
Viikingite ajast (9.–11. sajand) pärineb Lohu vanema kindluse kaitsevall. Varbola linnuse 580 m pikkune kaitsevall, millesse on laotud kümneid tuhandeid kantmeetreid paekive, kuulub juba 12. sajandisse.
Lõhavere linnamägi rajati 12. sajandi lõpus. Lõhavere linnust ümbritses 2,5 meetri kõrgune liivavall. Liivavalli sise- ja väliskülge kattis tugipostidega palksein. Valli harjale olid püstitatud puust kaitseehitised. Lõhavere linnamägi on Eestis üks põhjalikumalt läbiuuritud linnuseid.
Tallinnas rajati esimesed muldkindlustised 16. sajandi keskel. Esimene suurem rajatis ehitati Tallinnas 16. sajandi alguses linna edelaküljele Kiek in de Köki ette. Selleks oli 15–18 meetri kõrgune Kõrge Rondeel, mis ümbritseti vallikraaviga.
Urbanus I
pisi| Urbanus I kuju Bogenbergi kirikus [[Saksamaal]] Urbanus I valitses 222–230. Ta oli 17. paavst.
Urbanuse ajal jätkus skisma Hippolytusega, kes kirjutas sel ajal oma teose "Philosophymena". Urbanust seostatakse püha Cecilia martüüriumiga, sest ta ristis "Liber Pontificalise" järgi Cecilia abikaasa Valerianuse ja tolle venna Tiburtiuse. Ta lasi ka Cecilia haua kohale ehitada kiriku. Urbanus I olevat elanud Via Appia lähedal koopas. "Liber Pontificalise" järgi andis ta korralduse valmistada armulaualiturgial kasutatavad esemed hõbedast ja ta laskis 25 titulaarkirikule valmistada hõbedast pateenid. Urbanus I olevat tunnustanud, et kirik omandab maiseid rikkusi.
Urbanusele omistatakse üks kiri, mis koostati arvatavasti tunduvalt hilisemal ajal.
Ta ordineeris 9 presbüterit, 5 diakonit ja 8 piiskoppi.
Urbanus I hukati kristliku traditsiooni järgi 23. mail 230, kui tal löödi pea maha ja ta maeti "Liber Pontificalise" järgi 25. mail Praetextatuse katakombides, teise versiooni järgi on ta maetud San Callisto katakombidesse. Teda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Urbanus I mälestuspäev on 25. mai.
Urbanus I ja Eesti
Urbanus I mälestuspäev on eesti rahvakalendris tuntud urbanipäevana. Eesti vanarahva uskumuse järgi kaitseb Urbanus I tormi ja välgu eest.
Urbanus I on Urvaste kiriku ja Varbla kiriku kaitsepühak.
Michael Johnson
Michael Duane Johnson (sündinud 13. septembril 1967 Dallases) on USA kergejõustiklane.
Johnson kuulub IAAFi kuulsuste halli.
Grotesk (kirjandus)
Groteski sugemeid võib leida juba vanadest kirjandustest. Erilist tähelepanu pälvis see renessansis, mil nähtus sai ka nimetuse. Nimelt leiti väljakaevamistel hilisrooma perioodi kuuluvate paleede, termide, grottide seintelt veidraid ornamente, milles põimusid taime-, looma- ja inimkujutised. Termin sai eriti populaarseks Victor Hugo draama "Cromwell" (1827) eessõna kaudu: "Groteski leidub kõikjal; ühest küljest tähistab ta värdjalikku ja kohutavat, teisest küljest – koomilist ja naljakat."
Grotesk purustab reaalse maailma struktuuri ja loob uue, ühtaegu soerdliku ja tõese.
Groteskset kujutamisviisi on kasutanud Ernst Theodor Amadeus Hoffmann, Edgar Allan Poe, Mark Twain, Franz Kafka, Mihhail Bulgakov, ekspressionistid, sürrealistid ja absurdistid; eesti kirjanikest Friedebert Tuglas, August Gailit, Albert Kivikas, Arvo Valton, Enn Vetemaa, Ilmar Laaban, Andres Ehin ja Juhan Viiding.
716
716. aasta
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument
Eestis on mitu Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monumenti:
Hermann Karl von Vietinghoff
Hermann Karl von Vietinghoff (13. veebruar 1737 Peterburi – 3. oktoober 1812 Taevere mõis ) oli Liivimaa mõisnik.
Vietinghoffide suguvõsast pärinenud Hermann Karl von Vietinghoffi sündis Venemaa riigitegelase Erich Johann von Vietinghoffi (1699–1761) ja Beata Regina von Ficki (1708–1785) kolmanda lapse ja vanima pojana. Tema emapoolne vanaisa oli kuulus Venemaa riigitegelane Heinrich von Fick (1678–1750).
Hermann Karl von Vietinghoff immatrikuleeriti koos oma noorema venna Heinrich Reinholdiga septembris 1760 Kieli ülikooli.
Talle kuulusid Adavere ja Hermani mõis.
Hermann Karl von Vietinghoffiga kohtumist on lühidalt oma päevaraamatus kirjeldanud Vene-Rootsi sõja ajal vangi langenud Rootsi sõjaväevaimulik ning päevikupidaja Anders Winberg (1753–1831), kes külastas koos ohvitseridest kaasvangidega Adavere mõisa oma teekonnal Tallinnast Venemaale: "26. [juulil 1789] sõime hommikusööki Adaveres, eelmainitud proua mehevenna, ühe von Vietinghoffi, juures. Adavere on kaunis mõis. Liivimaal, nii linnades kui mõisates, pakutakse suurepärast kalja. Kuid see, mida pakuti Adaveres, oli parim. See oli tõeliselt võrreldamatu."
Hermann Karl von Vietinghoff suri 3. oktoobril 1812 Taevere mõisas ning maeti 10. oktoobril Vietinghoffide perekonnakalmistule Adavere mõisas.
Perekond
Hermann Karl von Vietinghoff abiellus 1769. aastal Johanna Luisa von Bergholtziga (1742–1809), kes oli Karl Magnus von Bergholtzi (1714–1792) ja Luise Margaretha von Patkuli (1713–1747) tütar. Abielust sündisid:
Greif
pisi|Greifi kuju St. Marki [[basiilikal Veneetsias]]
Greif (gryps) oli kotka pea ja tiivulise lõvi kehaga loom antiikmütoloogias.
Greife kujutati skulptuuridena assüüria-babüloonia kultuuris. 8. sajandil e.m.a levis Kreekasse ja Rooma, kust hiljem võeti kasutusele keskaegse ornamendi kujuna.
Greif on kasutusel ka heraldikas vapiloomana.
Albrecht von Hohenzollern
Albrecht von Hohenzollern (ka Albrecht von Brandenburg-Ansbach; 17. mai 1490 Ansbach – 20. märts 1568 Tapiau) oli Saksa ordu kõrgmeister aastatel 1511–1525 ja seejärel Poola vasallina sekulariseeritud Preisimaa esimene hertsog Albrecht I nime all.
Vigala kihelkond
pisi|Vigala kirik Vigala kihelkond (lühend Vig; saksa keeles Kirchspiel Fickel, ladina keeles parochia Figalensia) oli haldusüksus Läänemaal.
Niinsaare
Niinsaare on puhkekeskus Niinsaare järve kaldal Ida-Virumaal. Puhkeküla asub Konsu külas Alutaguse vallas.
Vigala kihelkond
Nimi
Kohanimi "Vigala" tuleb arvatavasti liivi keelest vigā – „niiske pikk lohk kahe künka vahel, piklik soostunud org“
Albrecht von Hohenzollern
Päritolu ja noorus
1501. aastal pühitseti Albrecht 11-aastaselt alamvaimulikuks (akolüüdiks) ja sama aasta sügisel sai temast Würzburgi toomhärra. Seejärel saadeti Albrecht Kölni peapiiskopi ja Kölni kuurvürsti, Hesseni valitsejasoost Hermann IV õukonda ja 1505. aastal sai temast ka Kölni toomhärra. Võimalik, et Albrechtist plaaniti kasvatada uut peapiiskoppi, kuid kuna Hermann IV suri ootamatult juba 1508. aastal, siis katkes ka Albrechti karjäär Kölnis. Vahepeal plaanitud saata ta Itaaliasse õigusteadust õppima, kuid kavast loobuti ilmselt selle liigse kalliduse tõttu. 1507. aastal astus Albrecht Brandenburgi koja asutatud Luigeordusse (Schwanenorden) ja järgmisel aastal, pärast peapiiskopi surma, saabus ta koju tagasi.
Vigala kihelkond
Ajalugu
pisi|[[Eestimaa kubermangu Haapsalu kreis. Liivimaa atlas (1798)]]