cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2023. aasta rannavõrkpalli Euroopa meistrivõistlused
Meeste turniiri võitsid teist aastat järjest Rootsi paar David Åhman ja Jonatan Hellvig, kes alistasid finaalis 2:0 (21:16; 21:18) Hollandi paari Leon Luini ja Yorick de Grooti. Kolmanda koha saanud Ukraina paar Sergiy Popov ja Eduard Reznik tõid oma riigile ajaloos esimese medali rannavõrkpalli Euroopa meistrivõistlustelt.
Eestit esindasid meeste turniiril Kusti Nõlvak ja Mart Tiisaar. Nad mängisid C-alagrupis, kus saadi üks võit ja üks kaotus, millega pääseti alagrupist kolmandatena 24 parema sekka. Järgmises ringis tulid neile vastu Prantsusmaa paar Rémi Bassereau ja Arnaud Gauthier-Rat, kellele kaotati 0:2 ning langeti konkurentsist. Lõppkohaks märgiti neile seitsmeteistkümnes. Naiste turniirile ükski võistkond Eestist ei pääsenud.
Eelringide protseduur
Eelringi pääses kvalifikatsioonide kaudu 32 rannavõrkpallipaari, kellest 24 pääsevad väljalangemismängudele. Võistkonnad jagati alagruppidesse loosi kaudu 21. juunil 2023. Eelringist pääsevad alagrupi võitjad otse 16 parema hulka. Alagrupi 2 ja 3 koht pääsevad 24 hulka. Alagrupis mängib iga võistkond kaks mängu. Esimeses mängus lähevad paarid vastamisi asetuse järgi (esimene ja neljas ning teine ja kolmas). Teises mängus lähevad vastamisi esimeste mängude võitjad omavahel ning kaotajad omavahel.
Edasipääseja selgitamine:
Väljalangemismängud
Allikas: EBV23 Men
Risør
Risør on linn Norras Agderi maakonnas, Risøri valla keskus.
Alepõllundus
pisi|Alepõletamine Alepõllundus ehk aleviljelus (inglise keeles slash-and-burn, slash-and-burn cultivation, shifting cultivation) on algeline põllundusviis; maa väetamine seal kasvanud puude ja võsa tuhaga. Algselt põletati kasvavaid puid, hiljem langetatud metsa. Maad kasutatakse mõned aastad, jäetakse seejärel maha ja lastakse võssa kasvada. Kui maa viljakus on taastunud, võidakse see uut alet tehes uuesti kasutusele võtta. Tänapäeval kasutusel rohkem Lõuna riikides.
Ajalugu
pisi|Eero Järnefelt "Raatajat rahanalaiset eli Kaski" 1893
Varasematel aegadel kasutati alepõllundusmeetodit igal pool maailmas, nii rohumaade kui metsade kultiveerimisel.
Ligikaudu 20 000 aastat tagasi elasid inimesed küttimisest ja korilusest. Umbes 6000–7000 aastat tagasi hakkasid inimesed paikseks jääma, põldu harima ja koduloomi pidama. Algas põllumajandus- ehk agraarajastu. Enda ja loomade jõudu ning lihtsaid mehhanisme kasutades toodeti kohalikest loodusvaradest elatusvahendeid, millest valdav osa tarbiti elatusmajanduse e naturaalmajanduse tingimustes kohapeal. Sobivad taime- ja loomaliigid leiti väga pika aja vältel ja läbi juhuslike kogemuste. Alepõldudel kasvatatavaid tera- ja mugulvilju vahetati võimalusel rändkarjakasvatajatelt saadava liha, villa ja nahkade vastu.
Peamine tegevusala oli põllumajandus: toodeti eluks vajalikke toiduaineid. Põllumajanduslikud ehk agraarsed ühiskonnad saavutasid kõrgema arengutaseme 15. sajandil Indias ja Hiinas, kus nad suutsid kindlustada muinasjutulise rikkuse eliidile ning talutava elujärje ka väga suurele hulgale lihtrahvale. Suhteliselt arenenud olid ka Edela-Aasia ja Põhja-Aafrika. Mujal maailmas oli põllumajandusühiskond algelisem või veel välja kujunemata.
Tänapäevane kasutus
Tänapäeval on alepõllundus kasutusel hõreda asustusega troopilistes põllumajanduspiirkondades (Lõuna-Ameerikas, Lõuna-Aasias), kes sellest sõltub ligikaudu 200–500 miljonit inimest. Korraliku majandamise puhul suudab selline põlluharimisviis ka tänapäeval inimestele stabiilselt toidu lauale anda. Samas ebaõigete meetodite puhul võib alepõllundus hävitada kiiresti suuri alasid. Samuti saab maa-alasid põletamise ja seejärel kultiveerimisega kasutada vaid paar-kolm tsüklit, mis ei ole jätkusuutlik lähenemine. Seetõttu on alepõllundus tänapäeval tekitanud debati pooldajate ja vastuseisjate vahel.
Nendes troopilistes riikides, kus on viimasel ajal toimunud plahvatuslik inimeste arvu kasv, on alepõllundus põhjustanud suurte alade hävinemise pinnase erosiooni tõttu. Samas ei ole see põllundusmeetodi süü vaid põhjus peitub asjaolus, et seda meetodit kasutavad väga paljud inimesed. Põlisasukad on enamasti oma maa isepärasustega kursis ja oskavad seda harida, kuid mittepõlised asukad ei oma vastavaid teadmisi ja ei oska maa omapäradega arvestada.
Edukaks alepõllunduseks on vaja:
Kõigi nende tegurite ebapiisavuse korral tehakse alepõllundust valesti ning selle tagajärjeks on suured maa-alad, mis on täielikult rikutud ega kõlba pikka aega millekski. Sellised alad on avatud erosioonile.
Tulevikus levib alepõllundus ilmselt Amazonase asustatud aladel, kuid selline põlluharimisviis ei suuda ära toita järjest suurenevat ühiskonda. Seetõttu on hakatud üha rohkem otsima alternatiive, mis pakuksid inimestele lisaks saagile ka töökohti, sissetulekut ja sotsiaalseid teenuseid. Teiseks võimaluseks on praegu kasutusel olevate alemaade toodangu suurendamine, kolmanda variandina nähakse intensiivpõllumajandust. Need alternatiivid aga eeldavad suurt muutust riikide poliitikas ja suuri rahasüste, et võimaldada vajalikku tehnikat. On küllaltki ebatõenäoline, et see troopikariikides juhtuks, seega prognoositakse tulevikuks lihtsalt alepõllunduse suuremat levikut, kuna see on kohe töötav meetod, mis ei nõua suuri investeeringuid.
Kasutamine Eestis
Eestis oli alepõletamine valdav maaharimisviis 17. sajandini, Lõuna-Eesti võsamaadel jätkus alepõllundus 19. sajandini. Kagu-Eestis, kus asub Karula rahvuspark, kestis aletamise traditsioon kuni 20. sajandi alguseni. Okaspuud raiuti talvel, lehtpuud kevadel, lasti sügiseni või järgmise kevadeni kuivada ning põletati ühtlaselt laiali laotatuna või vähese põletusmaterjali korral vaaludena. Rukis, oder, naerid vms külvati kohe tuha sisse, seejärel künti ja äestati. Alepõldu kasutati 3–4 aastat, siis jäeti kurnatud maa 10–20 aastaks heina- ja karjamaana seisma, kuni uus võsa või mets peale kasvas. Paremaid alemaid hakati väetama sõnnikuga ja kasutama põliselt.
Karulas on teostatud ka alepõllunduse teaduslikke uuringuid.
Välislingid
Slash-and-burn
1. armee
1. armee on olnud:
Rakitic
INDEKSIGA __UUEALAOSALINK__ INDEKSIGA
Shoira Otabekova
Elulugu
Ta hakkas laulmise vastu huvi tundma juba lapsepõlves. Otabekova hakkas kunsti õppima oma kunstialal töötava vanaema Fazilatkhan Aya Otabekova käe all. 4. klassis astus ta muusikakooli.
Shoira Otabekova esimene album ilmus 1998. aastal ja sellelt on pärit laul "Muhabbat Qasri". Sellesse laulu kaasati laulja laulud "Muhabbat qasri", "Dilim uzra", "Alamli", ja "Yurak". Praegu saab laulja nendest lauludest üle 70 laulu ja umbes 25 laulu. Ta on andnud oma fännidele "Dilim uzra", "Seni sog'indim", "Leyli", "Bir o'zing", "O yurak" ja "Mening baxtim".
Shoira Otabekova on saanud ka auhindu. "Tarona-2004" oli duett laul Abduvali Rajaboviga, mille eest ta võitis "Yil qo'shig'i" ('aasta laul '' ) auhinna. "Tarona-2005" oli nomineeritud Estradamiz Umidiy auhinnale, kuid ei võitnud. 2005. aastal osales laulja ka filmis "Yangi yil parisi" ('vana-aastaõhtu').
Loodusõnnetus
pisi|2002. aasta üleujutus Saksamaal pisi|Maalihe [[Guatemalas 2010. aastal]] Loodusõnnetus on loodusliku ohu – üleujutuse, keeristormi, orkaani, vulkaanipurske, maavärina, kuumalaine, maalihke, metsatulekahju vms – tagajärjel tekkinud finantsiline või keskkonnakahju või inimelude kaotus.
Loodusõnnetuste tagajärjed sõltuvad mõjualuse elanikkonna ettevalmistusest ja vastupanuvõimest. Õnnetused juhtuvad üksnes siis, kui looduslikud ohud kohtuvad haavatavusega: näiteks inimtühjas piirkonnas ei ole maavärinal raskeid tagajärgi. Kõige raskemad loodusõnnetused juhtuvad tavaliselt rahvarohketel tiheasustusega aladel, kus kaitse loodusjõudude eest on ebapiisav. Nii näiteks on tsunamiohtlikes piirkondades probleemiks ehitustegevus randades, maavärinarohketel aladel majade mittevastavus maavärinakindluse nõuetele, orkaanide puhul nõrgad tammisüsteemid ja keeristormide korral tormivarjendite puudus.
Loodusõnnetusi võib liigitada kuude kategooriasse. Geoloogiliste loodusõnnetuste alla kuuluvad laviinid, maavärinad ja vulkaanipursked. Hüdroloogilised loodusõnnetused on üleujutused, limnoloogilised pursked (gaasipursked järvepõhjades) ja tsunamid. Meteoroloogilisteks loodusõnnetusteks nimetatakse lumetorme, tsükloneid, põuda, rahetorme, kuumalaineid ning tornaadosid. Omaette rühma moodustavad tulekahjud, mis on levinud eelkõige metsades ja põõsastikes, kuid ka turbarabades ning rohumaadel. Tervisega seotus loodusõnnetused on epideemiad ning näljahädad. Viimases kategoorias on maavälised ehk kosmilised loodusõnnetused: taevakehade (peamiselt meteoriitide) kokkupõrked maaga, päikesepursked ja röntgenikiirguse pursked.
Rahvusvaheline õigus, sealhulgas Genfi konventsioonid, näeb ette riikide kohustuse anda üksteisele vajalikul määral humanitaarabi, et tagada loodusõnnetustes kannatanud või ohustatud inimeste kaitse ja turvalisus. Rahvusvahelistest organisatsioonidest tegelevad sellega eelkõige Punane Rist ja Punane Poolkuu. ÜRO Peaassamblee otsusega 44/182 on rajatud ka ÜRO humanitaarasjade koordineerimise büroo (United Nations Office for the Coordination of Humanitarian Affairs).
21. sajandi suurimate loodusõnnetuste sekka kuuluvad 2004. aasta India ookeani maavärin, 2010. aasta Haiti maavärin ja 2008. aastal Myanmari tabanud orkaan Nargis, millest kõigis hukkus üle saja tuhande inimese. Rohkelt hukkunuid tõid kaasa ka 2008. aasta Hiina maavärin, 2005. aasta Pakistani maavärin ja Euroopa 2003. aasta kuumalaine. Selle ajaperioodi üheks kõige kulukamaks loodusõnnetuseks oli aga 2005. aastal USA lõunaosa tabanud orkaan Katrina, mille tekitatud kahjusid hinnatakse 172,5 miljardi USA dollari juurde.
Grimaldid
Grimaldid on praegune Monaco valitsejadünastia. Dünastia sai alguses 1160. aastal Genovas Grimaldo Canellast, kes tuli Monacos võimule 1297. aastal, kui François Grimaldi linna vallutas. Kõik Monaco vürstid on olnud Grimaldid. Ancien régime 'i ajal resideeris perekond Prantsusmaa õukonnas, kus nad aastatel 1642–1715 kasutasid Valentinois' hertsogi tiitlit.
Praegune dünastia pea on vürst Albert II, kelle vanemad olid vürst Rainier III ja vürstinna Grace (neiupõlvenimega Grace Kelly).
Raimund Johannes Piirvee
Elulugu
Lõpetas 1942 Tallinnas Gustav Adolfi Gümnaasiumi, õppis 1943 TÜ metsa-osakonnas, mobiliseeriti, viidi 1944 Saksamaale. Õppis 1946–47 Pinnebergis Balti Ülikooli metsaosakonnas. Siirdus 1947 Kanadasse, lõpetas 1953 Toronto Ülikooli metsandusteaduskonna, täiendas end 1955 Duke'i Ülikoolis (USA) ja 1956–57 Briti Columbia Ülikoolis (Kanada), metsandusmagister (1955, Duke Ülikool), väitekiri käsitles männi mahu ja kaalu suhteid. Oli 1953–54 Canadien International Paper Company Ltd uurija-eriteadlane metsatüpoloogia klassifikatsiooni alal, 1956–66 Vancouveris jm paberivabrikute ja saeveskite töö korraldamise ekspert ning metsakorraldaja, sh Briti Columbia indiaanireservaatides, 1967–68 FAO esindaja Panamas ja Jamaical, 1970–86 Kanada Metsandusministeeriumi provintsiaalvalitsuse ja metsainstituudi teadur ja nõunik metsakorralduses ning metsavarude inventeerimisel ja hindamisel, arvutite rakendamisel metsamajanduses ning geoinfosüsteemi "ARIES" väljatöötamisel ja rakendamisel metsa- ning põllumajanduses.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: metsabiomeetria ja -statistika. Koost metsamahutabelite meetermõõdustikku ümberarvutamise metoodika, loonud Kanada metsavaru hindamise ja kaardistamise programmid, osalenud Kanada loodusvarude uurimise satelliitinfosüsteemi loomises ja rakendamises. Kanada Metsateadlaste Ühingu liige (1960). Aastast 1990 korduvalt külastanud Eestit, esinenud erialaste ettekannetega Eesti Metsakorralduskeskuses ja EPMÜ-s.
Viktor Jermolajev
Ta lõpetas 1968. aastal Gorkis ja 1972. aastal Tallinna Kalatööstusliku Merekooli, 1984. aastal Kaliningradi Tehnikainstituudi ja 1990. aastal Leningradi Kõrgema Parteikooli.
Töötas aastatel 1972–1979 tootmiskoondises Eesti Kalatööstus masinisti ja mehaanikuna, 1979–1983 komsomolisekretäri asetäitjana ja sekretärina ning 1983–1990 parteikomitee sekretäri asetäitjana ja sekretärina.
Aastatel 1990–1992 oli ta Eesti Vabariigi Ülemnõukogu liige, kuuludes algul väliskomisjoni ja hiljem rahvussuhete komisjoni. Kuni augustiputšini kuulus ta saadikurühma Kommunistlik fraktsioon (pärast augustiputši otsustasid saadikurühmad Virumaa, Võrdsete õiguste eest, Koostöö ja Kommunistlik fraktsioon laiali minna).
Ta oli aastatel 1979–1991 NLKP liige. Ühtlasi oli ta 1991. aastani Eestimaa Kommunistliku Partei (NLKP) Keskkomitee ja selle büroo liige. Aastatel 1985–1989 oli ta Tallinna Kalinini Rajooni Rahvasaadikute Nõukogu liige.
Paul Voldemar Kuusik
Paul Voldemar Kuusik (28. mai 1890 Tartu – 16. juuli 1963 Gadebusch, Mecklenburg-Vorpommern, Saksa Demokraatlik Vabariik) oli eesti vaimulik.
Palusalu (perekonnanimi)
Palusalu on eesti perekonnanimi.
Paul Voldemar Kuusik
Paul Voldemar Kuusik õppis Tartu Aleksandri gümnaasiumis ja lõpetas selle aastal 1909. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1909–1914. Tema ülikooliaegne teaduslik töö "Steifragen über commudian" krooniti ülikooli juures hõbeaurahaga. Lõpetas ülikooli ''cand. theol.'' astmega. Oli prooviaastal Tarvastu (praost Mihkel Jürmanni) ja Valga Peetri koguduste (märterpastor Richard Alexander Georg Wühneri) juures. Ordineeriti õpetajaametisse 31. oktoobril 1916.
Palusalu (perekonnanimi)
Palusalu on eestistatud perekonnanimi (endine Trossmann) Tallinn linnas ja Saulepi vallas Varbla kihelkonnas Läänemaal.
Paul Voldemar Kuusik
Oli aastal 1916 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. 1917–1922 teenis ta Maarja-Magdaleena kogudust. Seejärel teenis ta aastatel 1922–1927 Türi Püha Martini kogudust. Seejärel asus ta õpetajaks Tallinna, asutades seal õhtukoguduse "Emmause", kus 1934–1937 oli abiõpetaja ja 1937–1939 õpetaja. Ta oli 1935–1939 Tallinna praostkonna abipraost ja aastal 1939 praosti kohusetäitja. Samuti oli ta aastatel 1935–1941 Konsistooriumi assessor.
Palusalu (perekonnanimi)
Kristjan Palusalu laskis nime kanda perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 284 all.
Paul Voldemar Kuusik
Lahkus aastal 1941 Saksamaale (vabastati 28. veebruaril 1941 kõigist EELK-ga seotud ametitest seoses emigreerumisega Saksamaale). Pidas aastatel 1941–1942 Eestist ja Lätist pärit ümberasujatele Wernecki lossis jumalateenistusi (Baieri liidumaal, Alam-Frangimaa ringkonnas, Schweinfurti kreisis).
Isiklikku
Tema õe Adele Hilda abikaasa oli Keila Miikaeli koguduse õpetaja Ado Köögardal, teise õe Anna Marie abikaasa oli kolonel Johannes Soodla. Tema abikaasa Wendela isa oli Tartu Ülikooli slavistika professor Gotthilf Leonhard Masing, vanaisa Mustjala ja Peterburi Mihkli koguduse pastor Carl Johannes Masing. Tema kälimees Hermann Johannes Ederberg oli Hargla ja Koeru koguduse pastor.
Alpi kaljukits
pisi|Alpi kaljukitsed [[Itaalias Gran Paradiso rahvuspargis 2018. aastal]] Alpi kaljukits (Capra ibex) on veislaste sugukonda kuuluv sõraline, kes elab Alpides ja teistes Kesk-Euroopa mägedes, 2000–3000 meetri kõrgusel merepinnast. Liik on olnud väljasuremisohus. Neil on pikad, tahapoole kaarduvad saablikujulised sarved – isasloomadel märksa pikemad ning raskemad kui emasloomadel, sarvedel on ristivallidena asetsevad köbrud. Karvastik on hallikaspruuni värvusega, kohati esineb musti laike. Pea on piklik, tahaulatuva laubaga, kõrvad on väikesed, ninasõõrmed paiknevad viltu ja kurgu all on habe. Saba on lühike ja lame, selle alapool karvatu, sabatüvikul paiknevad haisunäärmed. Turi on 65–105 cm kõrgusel, kehapikkus 115–170 cm, isasloom kaalub 75–120 kg, emasloom 50–65 kg. Kaljukitse sõrad on järskudel nõlvadel ronimiseks hästi kohastunud ja igal jalal on kaks tangidega sarnanevat varvast. Elab 10–20 aastat.
Eluviis
Emased ja isased alpi kaljukitsed elavad suurem osa aastast eraldi karjades, mis koosnevad kas täiskasvanud sokkudest või poegadega emasloomadest. Väga vanad sokud võivad elada erakuna. Emas- ja isasloomad kohtuvad innaaja jooksul, tavaliselt moodustab domineeriv isasloom emasloomadest haaremi. Alpi kaljukits on päevase eluviisiga loom, kes toitub hommikuti, ronides mööda kaljunõlvu ja alpiniite kõrgemal asetsevate aladeni. Ta viibib umbes 2000-3000 meetri kõrgusel merepinnast. Alpi kaljukitsel on terav nägemine, kuulmine ja haistmine. Tema looduslikud vaenlased on hundid, karud, ilvesed ja rebased.
Toitumine
Lisaks niitudel toitumisele võib ta süüa puude ning põõsaste oksi, tõustes selleks tagumistele jalgadele. Eelkõige eelistab ta rohtu ning madalakasvulisi taimi.
Paljunemine
Alpi kaljukitsede jooksuaeg on detsembris ja jaanuari alguses ning kestab ligi 10 päeva – sokud on sel ajal väga agressiivsed. Nad võitlevad üksteisega juba varem, võitja moodustab seejärel emasloomadest haaremi. Vanematel sokkudel on kõige suuremad haaremid, haaremi juures võib elada ka paar sigimisvõimetut vana sokku. 165–170 päeva pärast paaritumist sünnitab emasloom (tavaliselt juunis) ühe või kaks talle, keda ta toidab ja kelle eest hoolitseb peaaegu aasta. Suguküpsus saavutatakse esimesel või teisel eluaastal.
1. tankiarmee
1. tankiarmee on olnud:
Mustamäe III mikrorajoon
Mustamäe III mikrorajoon on Mustamäe asumi allasum Tallinnas Mustamäe linnaosas. Asum piirneb Ehitajate, Ed. Vilde ja Mustamäe teega ning Keskuse tänavaga.
Marsikulgur
Marsikulgur on maandumise järel Marsi pinnal sõitev kaugjuhitav mootorsõiduk.
Mustamäe III mikrorajoon
Mustamäe III mikrorajooniga külgnevad Mustamäe asumi I, IV ja V mikrorajoon ning Männipark.
Marsikulgur
2021. aasta maikuu keskel töötas Marsil kolm kulgurit: Curiosity, Perseverance ja Zhurong.
Parasvöötme okasmets
pisi|Parasvöötme okasmetsade levik pisi|Parasvöötme okasmets Baikali järve lähedal Parasvöötme okasmets ehk taiga on bioom, millele kuuluvad Euraasia ja Põhja-Ameerika parasvöötmes paiknevad okasmetsad.
Mustamäe III mikrorajoon
Asumisiseseid kergliiklusteid (peateed) on 0,9 km.
Ettevõtlus ja endised asutused
Aadressil Eduard Vilde tee 101 tegutses tuntud kohvik ja restoran Szolnok. 1966. aastal valminud kahekorruseline hoone üldpindalaga 1320 m2, sisekujunduse tegid Aet Maasik ja Aili Nurk. Samas majas paiknes ka Tulukese filiaalina töötav toidukauplus (hiljem oli samas majas Comarketi kauplus). 2009. aastal süttis pärast plahvatust keskuse baar.
Teine Männi pood (üldpinnaga 958,4 ) asus aadressil Keskuse tänav 16. Kahekorruselise kauplusehoone esimesel korrusel töötas toidupood ja teisel müüdi majapidamistarbeid. Nüüd tegutseb hoones piljardiklubi ja saun.
Hoones Mustamäe tee 116 asusid Hoiupanga osakond, sidejaoskond nr 29 ja teisel korrusel moeateljee. Hiljem tegutsesid samas majas baarid ja restoranid.
Kahes eramaja tüüpi hoones Mustamäe tee ääres töötas nõukogude ajal Tallinna Linna RSV TK Siseasjade Oktoobri Rajooni passilaud (praegu on seal Kuke Hambaravi, Mustamäe tee 134. Ehitatud algselt 1970. aastatel elamuhooneks ) ja Rahvamaleva staap (Mustamäe tee 136. 1950. aastate keskel ehitatud maja ).
Raamatukogu
pisi|Männi Raamatukogu. 1999. aastal kolis Männi Raamatukogu I mikrorajoonist siia aadressile Ehitajate tee 48 uude renoveeritud hoonesse, kus varem tegutses Tallinna Puu- ja Köögiviljakaubastu kauplus.
Lasteaiad ja koolid
Piirkonda on rajatud kaks lasteaeda ja üks kool. Praegu tegutsevad mikrorajoonis Lasteaed Täheke (endine Tallinna 112. Lastepäevakodu, avatud 1963 ) asukohaga Ehitajate tee 50 ja Männi (Tallinna 120. Lastepäevakodu, avatud 1967 ) Eduard Vilde tee 103.
Tallinna Mustamäe Gümnaasium (varasem nimi Tallinna 44. Keskkool, avatud 1965 ) töötab aadressil Keskuse tänav 18.
Õuna-pihlakakoi
Õuna-pihlakakoi (Argyresthia conjugella) on liik liblikalisi sugukonnast võrgendikoilased (Yponomeutidae) (või teise süsteemi järgi sugukonnast Argyresthiidae).
Röövikuna toitub ta pihlaka ja õunapuu seemneist.
Flaviporus
Flaviporus on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond.
Thomas de Maizière
thumb|Thomas de Maizière (aastal 2012) Karl Ernst Thomas de Maizière (sündinud 21. jaanuaril 1954 Bonnis) on Saksamaa riigitegelane ja poliitik (Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liit). Ta oli 17. detsembrist 2013 14. märtsini 2018 Saksamaa siseminister.
Ta sündis aastal 1954 Bonnis. Tema isa esivanemad olid prantsuse hugenotid, kes XVII sajandil põgenesid usulise tagakiusamise eest Brandenburgi. Ta lõpetas aastal 1972 Bonnis gümnaasiumi. Seejärel oli ta sõjaväeteenistuses, kus ta aastal 1974 sai leitnandi auastme. Pärast sõjaväeteenistust õppis ta õigusteadust Münsteri ja Freiburgi Ülikoolis. Aastal 1986 kaitses ta Münsteri ülikoolis õigusteaduse doktori väitekirja.
Ta kuulub Saksamaa Kristlik-Demokraatlik Liidu ridadesse aastast 1971.
Isiklikku
Ta on abielus ja tal on kolm last. Tema isa Ulrich de Maizière (1912–2006) oli sõjaväelane, ema Eva de Maizière (1915–2003) oli kunstnik, vanem vend Andreas de Maizière on pankur. Onupoeg Lothar de Maizière on samuti kristlik-demokraatlik poliitik. Ta on luterlane.
Lõve mõisa kalmistu
Lõve mõisa kalmistu on kalmistu Helme kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lõve külas Tõrva vallas Valga maakonnas.
Ajalugu
Kalmistu rajasid Lõve mõisa tollased omanikud Anrepid 1773. aastal, arvatavasti samaaegse mõisasüdame väljaehitamisega.
Esimene matus oli 1796. aastal, kalmistule on teadaolevalt maetud 17 lahkunut.
Kirjeldus
Kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult 400 meetri kaugusele idakirdesse. Kalmistu on harvaesinevalt kuusnurkse põhiplaaniga ning see on ümbritsevast maapinnast kõrgem. Kõrgendit ääristab graniitrahnudest kuivmüür.
Kalmistu on jäetud maha ja rüüstatud, kuid seda on hakatud korrastama. Säilinud on hauatähiseid ja nende osi, peavärava graniitpostid ning piirdemüür.
Kalmistu kabel
Kalmistu keskosas paiknes matusekabel, mis praegu on hävinenud. Kabeli tagaseinas oli väike altar, rohkem pole sisustusest teada.
Karin Garder
Karin Garder (neiuna Karin Sepre; 30. oktoober 1926 – 9. juuni 2010) oli eesti näitleja ja telerežissöör.
Tema Vaivarast pärit pere elas II maailmasõja ajal Astrahanis. Ta õppis aastatel 1946–1948 Eesti NSV Riiklikus Teatriinstituudis, kust siirdus GITISe eesti stuudiosse, mille lõpetas 1953. aastal.
Ta töötas aastatel 1953–1955 näitlejana Viktor Kingissepa nimelises Tallinna Riiklikus Draamateatris ja 1955–1958 oli näitleja teatris Ugala. Aastal 1958 alustas ta tööd Eesti Televisioonis režissööri assistendina.
Karin Garder suri 9. juunil 2010 ja ta maeti 27. juulil 2010 Tallinna Aleksander Nevski kalmistule.
Bruno Henrique
Bruno Henrique on mitme tuntud inimese nimi:
Znamensk
Znamensk on kinnine linn Venemaal Astrahani oblastis, Kapustin Jari raketipolügooni halduskeskus. Asub Volgogradist 90 km ida pool Ahtuba vasakul kaldal. Linna lähedal on sõjalennuväli. 1993. aastani kandis nime Kapustin Jar-1.
Elanike arv oli 2009. aastal 32 500.
September 1991
September 1991, sündmuste kroonika
Carrie-Anne Moss
Ta on mänginud ka filmides nagu "Memento" (2000), "Red Planet" (2000), "Chocolat" (2000). "Fido" (2006), "Snow Cake" (2006), "Distrubia" (2007), "Unthinkable" (2010), "Silent Hill: Revelation" (2012) ja "Pompei (2014).
2. armee
2. armee on olnud:
Carrie-Anne Moss
Moss kehastab praegu Jeri Hogarthi mitmes Marveli universumi telesarjas, peamiselt "Jessica Jonesis" (2015–).
Etnopatsy
Etnopatsy on Eesti ansambel.
Ansambel osales lauluga "Külm" võistlusel Eesti Laul 2018. Ansambel sai poolfinaalis kuuenda koha ja ei pääsenud finaali.
Marion Piisang
Elulugu
Ta lõpetas 1971. aastal Tallinna 46. Keskkooli ja 1975. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi, kus õppis kehakultuuri; sporditeaduse magister (1993, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "13- ja 15-aastaste Eesti kooliõpilaste kehalised võimed".
Ta alustas kergejõustikutreeninguid 1966. aastal Kalevi kergejõustikukoolis Harry Aumere juhendamisel. Ta on tulnud Eesti meistriks 100 meetri jooksus, 200 meetri jooksus ja sisemeistrivõistlustel 60 meetri jooksus; takistusjooksudes on ta tulnud kolmekordseks Eesti meistriks. Ta on võistelnud 11 korda Eesti koondises.
Ta oli 1975–1987 TPedI/TPÜ kehalise kasvatuse kateedri õpetaja ja vanemõpetaja, 1987–1996 TPÜ võimlemise lektoraadi assistent, 1996–1998 dotsent, 1997–1999 ka kehakultuuriteaduskonna prodekaan, –2016 TPÜ/TLÜ spordipedagoogika õppetooli lektor. Ta on õpetanud spordipedagoogikat, kehalise kasvatuse didaktikat, spordiajalugu; koostanud õppe- ja metoodikavahendeid.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: laste ja noorukite kehalised võimed ja sportimisaktiivsus. 10 teadustrükist.
Isiklikku
Tema ema oli kergejõustiklane Eugenia Piisang (1926–2015), isa kergejõustiklane ja spordiajakirjanik Eugen Piisang (1917–2003); vend Erkki Piisang on pedagoog ja haridusjuht.
APN
pisi|APNi välja antud ajakirjad (1982) APN (akronüüm venekeelsest fraasist Агентство печати «Новости» ('pressiagentuur "Novosti"')) oli Nõukogude Liidu pressiagentuur, mis moodustati 1961 Nõukogude Infobüroo (Sovinformbjuro) baasil. APN oli Nõukogude ajal juhtivaid uudiseid ja ajakirjandust vahendav agentuur.
APNi peaülesanne oli välispoliitiline propaganda, mis pidi Nõukogude Liidu vabariikidest, Nõukogude inimestest ja Nõukogude eluolust looma välisriikides positiivse kuvandi. APNil olid välisesindused rohkem kui 120 riigis. APN andis välja 60 ajalehte ja ajakirja 45 keeles.
27. juulil 1990 moodustati APN baasil informatsiooniagentuur "Novosti" (vene Информационное агентство «Новости», lühend ИАН (IAN)). Septembris 1991 korraldati IAN ümber Venemaa riiklikuks uudisteagentuuriks ehk RIA Novostiks.
Karl-August Tiirmaa
Karl-August Tiirmaa (sündinud 7. juulil 1989) on eesti kahevõistleja.
Ta osales 2009. ja 2011. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlustel.
2017. aastal saavutas ta suusaalade maailmameistrivõistlustel Lahtis oma tiitlivõistluste parima, 36. koha. Väiksel mäel toimunud hüppevooru järel oli ta 20.
Diskreetne koosinusteisendus
Diskreetne koosinusteisendus (DKT) on Fourier' teisendusega seotud lineaarteisendus. DKT väljendab lõplikku andmepunktide jada eri sagedustel võnkuvate koosinusfunktsioonide summana. Enim leiab DKT kasutust signaalitöötluses ja andmete pakkimises. Seda kasutatakse enamikus digitaalmeediumites, sealhulgas digitaalsetes piltides (nt. JPEG mille puhul väiksed kõrge sagedusega komponendid võib kõrvale jätta), digitaalvideotes (nt. MPEG ja H.264/MPEG-4 AVC) ja digitaalses helis (nt MP3, Opus ja AAC). DKT-d saab rakendada ka paljudes teistes teaduse ja inseneeria valdkondades, sealhulgas digitaalses signaalitöötluses ja telekommunikatsioonis.
Ajalugu
Nasir Ahmed pakkus esimesena välja diskreetse koosinusteisenduse. Ahmed uuris andmete pakkimisega seotud Kosambi-Karhuneni-Loève'i teoreemi ning üritas leida efektiivset algoritmi selle arvutamiseks. 1972. aastal saatis Ahmed Ameerika Ühendriikide Teadusfondile (National Science Foundation) ettepaneku uurida koosinusteisendust kasutades Tšebõševi polünoome, kuna ettepanekus mainitud koosinusfunktsioonid sarnanesid Kosambi-Karhuneni-Loève'i teoreemi põhifunktsioonidega. Koos oma sõbra Kamisetty Ramamohan Rao ja doktorant T. Natarajaniga avaldas Ahmed 1974. aastal teadusartikli, kus oli kirjeldatud diskreetse koosinusteisenduse rakendamist digitaalsete fotode pakkimisel.
Sissejuhatus
Sarnaselt teistele Fourier'ga seotud teisendustel väljendab diskreetne koosinusteisendus mingit signaali eri sageduste ja magnituudidega sinusoidide summana. Nagu diskreetne Fourier' teisendus (DFT), opereerib DKT diskreetsete andmepunktide peal. DFT kasutab siinus- ja koosinusfunktsioone, kuid DKT kasutab ainult koosinusfunktsioone. Antud erinevus tuleneb sellest, et DKT viitab teistele piirtingimustele. Teisisõnu opereerib DFT kompleksarvudega ning DKT ainult reaalarvudega.
Kasutusalad
DKT on signaalitöötluses enim kasutatud teisendustehnika ja kõige laialdasemalt kasutatav lineaarteisendus andmete pakkimises.
Andmete pakkimine
Enne DKT kasutusele võtmist nõudsid digitaalsel kujul hoitavad andmed ebapraktiliselt suurt mäluruumi ning neil oli väike ülekandekiirus. DKT vähendas tohutult eelmainitud probleeme kasutades kadudega pakkimist– andmepakkimissuhteks stuudiokvaliteedi lähedase sisu jaoks saavutati 8:1 kuni 14:1 ja 100:1 aktsepteeritava kvaliteedi jaoks.
DKT sarnaneb diskreetse Fourier' teisendusega, kuid opereerib ainult reaalarvudega. Koosinusfunktsioonide kasutus siinusfunktsioonide asemel on tähtis andmete pakkimisel, kuna üldjuhul on vaja vähem koosinusfunktsioonil põhinevaid komponente, et tüüpilist signaali ligilähedaselt jäljendada.
JPEG
JPEG on üks levinumaid näiteid diskreetse koosinusteisenduse kasutamisest tänapäeval. Lihtne JPEG-faili kodeerimisprotsess on toodud järgnevalt:
Dekodeerimine teeb kõik sammud tagurpidi, välja arvatud kvantiseerimise protsess, kuna seda ei ole võimalik teha (JPEG on kadudega pakkimine).
Itaalia vahemere pühvel
Itaalia Vahemere pühvel on Itaaliast pärit vesipühvlitõug. Tõug kuulub jõe-vesipühvlite alaklassi hulka ning sarnaneb Ungari, Rumeenia ja Balkani poolsaare maade vesipühvlitele. See on Itaalia ainus pärismaine pühvlitõug. Itaalia pühvli tõug sai ametliku tunnistuse aastal 2000.
Super Mario Bros. 2: The Lost Levels
Super Mario Bros 2: The Lost Levels ehk Super Mario Brothers 2 The Lost Levels (Super Mario Vennaskond 2: Kadunud maailm) on sama põhimõttega mäng. Mäng on välja lastud ainult Jaapanis, aga Super Mario All Stars -kogumikus ka teistes maades. Mäng tehti jälle Nintendo Entertainment System -konsoolile ha on uuesti ilmunud Jaapanis Nintendo Wii Virtual Console -programmile.
Mängu kirjeldus
Mario ja Luigi saavad samasuguse teate. Mängus on samad maailmad ja samad koletised. Kuid tasandid on teistmoodi ehitatud ja lähevad järjest raskemaks. Tulelossides on taas Võlts-Bowserid ja mängija peab jälle purustama kaitsesilla, ning seejärel päästma Toade vangistusest, kes ütlevad jälle sama lauset. Mängus on ka uus omadus. Osadest kastidest võivad tulla välja lillat värvi mürgiseened. Kui mängija puudutab seda seent ilma võimeteta, kaotab mängija elu. Kui nängija puutub seent kui tal on võimed, kaotab ta need automaatselt ja jääb võimetuks. Mängu ei saa enam mängida mitmekesi.
Hajime Hosogai
Klubikarjääri jooksul on ta muuhulgas mänginud Saksamaa klubides FC Augsburg, Leverkuseni Bayer, Hertha BSC ja VfB Stuttgart.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 2010–2014 kokku 30 mängu ja lõi ühe värava. Ta kuulus Jaapani koondisse 2011. aasta Aasia meistrivõistlustel ja 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniir. Lisaks osales ta Jaapani olümpiavõistkonnaga 2008. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.
Madisseia
"Madisseia" oli teatri Nora 2012. aasta suve lõpus valminud lavateos, mille autor ja lavastaja oli Janno Puusepp.
Sisu
Tükk räägib tavalisest noormehest Madis Tilgametsast ning tema igati reaalsena tunduvatest (kuid siiski fiktsionaalsetest) eluseiklustest vahetult pärast ülikooli lõpetamist. Esimese takistusena tabab Madist töö leidmine tänapäevastes majandustingimustes ning loomulikult ei jää puudutamata ka sellised teemad nagu armastus (antud juhul karm ja rusikaga lajatav), laste kasvatamine (k.a. abort) ning liigne alkohol. Madisseia edu seisneb ilmselt selles, et läbivad teemad on ikkagi seks ja vägivald ning klišee kogemus näitab, et need müüvad alati. Siiski ei tule need kaks märksõna teoses otsejoones välja, vaid kajastuvad meie igapäevaste probleemide taustalugudena. Olles etenduse ajal publiku ilmeid jälginud, olen teatud stseenide ajal näinud nii inimesi kõveras naermas kui ka samal ajal nende kõrval teisi suurte silmadega veidi hirmunult laval toimuvat jälgimas. See on ilmselgeks viiteks, et Madisseias käsitletav temaatika on mõne jaoks raske reaalsus ning teise jaoks koomiline elukogemus.
Etendused
Etendused toimusid alates 8. septembrist 2012 kuni 4. maini 2013 peamiselt Tiigi Seltsimajas, aga ka näiteks Saksa Kultuuri Instituudis, Viljandi vaegnägijate päeval, Otepää Saaremäe külalistemajas, Kotka Keldris, Laeva kultuurimajas, Mart Reiniku gümnaasiumis, Pajusi Rahvamajas, Põltsamaa Kultuurikeskuses harrastusteatrite festivalil "Mõhu 2013".
"Madisseia" lavastusest on valminud videoreportaaž ja ühe osalise kokkuvõtlik blogipostitus.
Super Mario Bros.
"Super Mario Bros." ehk "Super Mario Brothers" ('Super Mario vennaskond') on esimene "Super Mario" seiklusmäng. Mäng tehti Nintendo Entertainment Systemi konsoolile. Mäng ilmus uuesti Nintendo Wii Virtual Console'i platvormi jaoks.
Mängu kirjeldus
Noored vennad Mario ja Luigi saavad Seenekuningriigi sulaselt Toadilt teada, et Seenekuningriigi printsess Peach on röövitud. Röövijaks osutus paha kilpkonn-koletis Bowser. Mario ja Luigi otsustavad asuda teele, et printsess vabastada ja pätt teolt tabada. Teekond Bowseri lossini on takistusterohke. Ees ootavad vennakesi tapja-seened Goombad, tapja-kilpkonnad Koopa-Troopad, maa all elavad kiivritega siilid (Buzzy Beetles), okkalised väikekoletised, mida viskavad alla pilve peal lendavad kilpkonnad, kaheksajalad, kalad, õhku hüppavad lendkalad, torudest välja piiluvad tapja-maasikad (Pirahna Plant) ja muud kollid. Tulelossides ootavad salajased koletised, kes on võlutud Võlts-Bowseriteks ja üritavad Mariot ja Luigit haneks tõmmata, et need ongi just õige Bowser, kes printsessi vangis hoiab. Need kollid hoiavad vangis Toade. Kuid lõpuks jõuavad vennad ka ehtsa Bowseri juurde.
Mäng on kahemõõtmeline ja seal saab liikuda ainult vasakult paremale. Tagasi vasakule liikuda ei saa. Mängija peab jõudma tasandi lõppu, enne kui antud aeg otsa saab. Kui aeg saab otsa, kaotab mängija ühe elu. Elu võib kaotada mängija ka siis, kui ta ilma võimeteta puudutab vaenlasi ja kui ta kukub kuskilt alla. Kui kõik elud otsa saavad peab mängija alustama kogu seiklust uuesti. Olenemata kui kaugele ta mängus on jõudnud, sest Nintendo Entertainment Systemi mängukonsoolis pole salvestamise võimalusi ja mälukaarte. Mängija peab korjama münte. Kui mängija saab sada münti täis, saab ta lisaelu ja hakkab münte korjama uuesti nullist. See omadus jätkub teistes Mario-mängudes. Mängija saab ka lisavõimeid, mida ta peab otsima kastidest. Nii saab mängija paremini vaenlasi peatada. Kui mängija ei reageeri vaenlase rünnakule, muutub ta taas võimetuks. Maailmu on kaheksa ja iga maailm on omakorda jagatud neljaks tasandiks. Tagasi vanasse läbi tehtud tasandisse minna ei saa. Tasandid lähevad järjest raskemaks. Iga maailma neljas tasand on tuleloss, mille lõpus ootab Võlts-Bowser. Mängija peab purustama peavaenlase kaitsesilla, et peavaenlane kukuks tulle. Seejärel päästab mängija Toade, kes ütlevad iga tulelossi lõpus, et printsess on vangis hoopis teises lossis ("Thank You Mario! But our princess is in another castle!"). Viimase maailma tulelossis on õige Bowser. Mängija peab samuti purustama kaitsesilla, mille peale Bowser kukub tulle ja mängija saab printsessi vabastada. Mängu saab mängida ka kordamööda kahekesi. Mängijatel on kaks pulti. Kui üks mängija kaotab elu, on teise mängija kord. Võidab see, kes esimesena printsessi juurde jõuab.
Fuscoporia
Fuscoporia on klassi Agaricomycetes kuuluv kandseente perekond.
Peep Peeter Rebane
Peep Peeter Rebane (ka Peep Peter Rebane, sündinud 9. novembril 1940 Tartus) on eesti ajaloolane.
Elulugu
Tema isa oli kohtuametnik Ilmar Rebane ja ema Teele (Adele Elfriede) Rebane (neiupõlvenimega Külm).
Lõpetas 1962. aastal Uppsala ülikooli. Ajaloomagistri kraadi sai 1964. aastal Michigani ülikoolist. Ph.D. (1969, Michigani Ülikool), väitekiri "Denmark and the Baltic Crusade 1150–1227". Oli 1965–1966 Michigani Ülikooli (Central Michigan University) ja aastast 1987 Pennsylvania Ülikooli õppejõud (aastast 1975 professor).
Akadeemiliselt kuulub ta Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: keskaeg ja varane uusaeg Euroopas, peamiselt Eesti keskaeg.
Ibrány
Ibrány on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis, Ibrányi kreisi halduskeskus. Ibrány asub Nagyhalászi linnast vahetult läänes, Tisza jõest umbes 5 km kaugusel, komitaadikeskusest Nyíregyházast ligikaudu 20 km põhjas.
Asulat on esmamainitud 1280. aastal. Linnaõigused sai Ibrány 1993. aastal.
Ristsõnad
Ristsõnad ehk ristsõnamõistatus on Inglismaalt pärit hariv sõnamõistatus. Eesmärk on vastata küsimustele õigete sõnadega, kirjutades need vasakult paremale või ülalt alla. Tihti on ristsõnadel õige lahenduse korral tumedamates ruutudes vastus.
Lahendamine
Ristsõnades on mõistlik alustada lihtsamatest küsimustest, millele kindlasti vastust teatakse. Näiteks on ristsõnades viimasel ajal levinud küsimus "Püsi, rahu". Kui vastuses peab olema kolm tähte, võib sinna kirjutada "Asu". Kui on aga küsimus mingi värvuse kohta, siis tuleb sinna tähti juurde tuua, vastates teistele küsimustele. Õige lahendamise korral ilmub tihti tumedatesse ruutudesse vastus.
Babingtoni vandenõu
Babingtoni vandenõu oli 1586. aasta vandenõu, mille eesmärgiks oli mõrvata protestandist Inglismaa kuninganna Elizabeth I, et troonile pääseks katoliiklasest Šotimaa kuninganna Mary Stuart. Vandenõu viis Mary ja suure osa teiste vandenõulaste hukkamiseni Elizabethi ja tema administratsiooni poolt. Hukkamise põhjuseks oli kiri, milles Mary kutsus üles Elizabethi mõrvamisele.
Ristsõnad
Levik
Ristsõnu hakati algselt valmistama Inglismaal. Praeguseks on mõistatus tuntud juba ülemaailmselt. Tihti esineb neid ajalehtedes või ajakirjades meelelahutuse valdkonnas.
Babingtoni vandenõu
Pikas perspektiivis pidi vandenõu kulmineeruma Inglismaa vallutamisega Hispaania kuninga Felipe II ja Prantsusmaa Katoliikliku Liiga poolt ning katoliikluse taastamisega. Vandenõu avastas Elizabethi õukonnaspioon Sir Francis Walsingham ning ta kasutas vandenõud oma kuninganna kasuks, et takistada Mary püüdlusi hõivata Inglismaa troon.
Peamised vandenõulased olid Anthony Babington ja John Ballard. Anglikaani kirikust hoiduva Babingtoni värbas vandenõusse jesuiitlik preester Ballard, kelle eesmärgiks oli kuninganna Mary vabastada. Walsinghami heaks töötasid topeltagentidena Robert Poley, Gilbert Gifford ja Thomas Phelippes, kellest viimane oli krüptoloog. Katoliku diakon Gifford oli olnud Walsinghami teenistuses 1585. aasta lõpust kuni 1586. aasta alguseni. Gifford kopeeris kogu Mary ja Mary usaldusisiku Thomas Morgani vahelise kirjavahetuse ning andis selle Phelippesile dešifreerida.
Ballard üritas Babingtoni värvata algjärgus vandenõusse, mille eesmärk oli päästa Mary ja tappa Elizabeth, mille tagajärjel oleks Mary Inglismaa uueks kuningannaks saanud. Babington saatis vangistuses olevale Maryle kodeeritud kirja, milles kutsus üles Elizabethi tapmisele, inkrimineerides seega enda kaasvandenõulased. Phelippes dešifreeris Babingtoni saadetud kirja 1586. aasta 7. juulil. 17. juulil vastas Mary kirjale, käskides oma päästjatel Elizabeth mõrvata. Kiri sisaldas samuti fraase, mis vihjasid, et Mary soovib päästmist. 1586. aasta oktoobris toimunud Fotheringay kohtuprotsessil kasutasid Elizabethi riigisekretär William Cecil ja Walsingham kirja asitõendina Mary vastu, kes keeldus end vandenõus süüdi tunnistamast. Lisaks kirjale reetsid Mary tema sekretärid Nau ja Curle, kes tunnistasid surve all, et kirja sisu vastas suures osas tõele.
Mary vangistamine
Katoliiklasest Mary oli Inglismaa trooni õiguspärane pärija. 1568. aastal pääses ta napilt vangistamisest šoti mässajate poolt ning otsis seetõttu abi oma vanaonu tütrelt Elizabethilt, kes oli talle varem abi lubanud. 25. veebruaril 1570 paavst Pius V bulla "Regnans in Excelsis" järgi kuulutati Elizabeth I aga hereetikuks ning kõiki katoliiklasi kutsuti üles kuningannat kukutama. Kuna Mary oli katoliiklane ja seaduslik järglane Inglismaa troonile, tekkis palju vandenõusid ja salasepitsusi, mille eesmärgiks oli Elizabeth tappa või muul moel troonilt eemaldada ning asendada ta katoliiklasest Maryga. Tekkinud ohu tõttu keeldus Elizabeth Maryt aitamast ning pani ta hoopis 19 aastaks vangi. Peamiselt veetis Mary oma vangistuse Shrewsbury krahvi George Talboti juures.
1584. aastal kirjutas Elizabethi isiklik nõukogu alla määrusele, mille kohaselt iga trooninõudleja, kelle nimel sepitsetakse kuninganna vastu vandenõud, arvatakse pärijate hulgast välja ja hukatakse. Määruse peamisteks koostajateks olid Walsingham ja Cecil. Määrusele kirjutasid alla sajad riigitegelased ja aadlikud, muuhulgas ka kuninganna Mary. Lisaks sellele kiitis parlament järgmisel aastal heaks assotsiatsiooniakti (Act of Association), mille kohaselt võidi hukata igaüks, kes salasepitsusest kuninganna vastu võita võisid. Just need vastuvõetud määrused võimaldasid Mary ja teiste vandenõulaste hilisemat hukkamist.
1584. aasta jõulu esimesel pühal muutis kuninganna Elizabeth Mary vangistuskohta – uueks vanglaks sai varemetes olev Tutbury loss. Halbade vangistustingimuste (külm ja niiske ruum, päikesevalguse puudumine) tõttu jäi Mary raskelt haigeks.
1585. aastal lasi Elizabeth uuesti Mary vangistuskohta muuta – Mary viidi range eskordi saatel üksikvangistusse Chartley Hallis, Sir Amias Paulet valve alla. Puritaanist Paulet sobis katoliiklasest Mary valvuriks suurepäraselt, kuna puritaanina jälestas ta katoliiklikku usku.
Katoliiklaste, Mary ja paavsti poolt tuleneva järjest suureneva ohu tõttu üritasid Elizabethi õukonnaspioon Sir Francis Walsingham ja tema riigisekretär William Cecil leida mooduseid, kuidas muret leevendada. Koos jõuti arusaamale, et kui Mary oleks võimalik siduda mõne kuninganna Elizabethi vastase salaplaaniga, saaks seda kasutada ettekäändena Mary hukkamiseks ning seeläbi ohu oluliseks vähendamiseks.
Haimre vald
pisi|300px|[[1939. aasta vallareformiga muudetud valdade piirid Läänemaal]] Haimre vald (saksa keeles Heimar) oli vald Läänemaal Märjamaa kihelkonnas. Vallamaja asus Haimre külas.
Vald eksisteeris 1866 –1939.
Valla alal asus teiste seas Haimre, Orgita ja Tellista mõis.
1939. aasta vallareformiga liideti valdav osa vallast Märjamaa vallaga. Tükk valla lõunaosast liideti ka Velise vallaga.
Lada Vesta
Lada Vesta on sõiduauto, mida toodab Venemaa autofirma AvtoVAZ alates 2015. aastast. Seda esitleti 2014. aasta augustis Moskva rahvusvahelisel autosalongis ehk MIAS, masstootmisse läks see 25. septembril 2015 Iževskis.
Lada Vesta on AvtoVAZis on üle mitme aasta jooksul loodud esimene täiesti uuel platvormil auto, mis on oma klassi kõrgeima kokkupõrkeohutuse reitinguga.
Mõne aja pärast, kui Lada Vesta novembris müügile jõudis, sai sellest Venemaa turul üks enimmüüdud autosid. Aastatel 2018 ja 2021 sai Lada Vesta Venemaa enimmüüdud autoks.
Lada esitles 2017. aasta septembris nii universaalautot ja sedaani "Crossi" versiooni, millel on suurem kliirens. Sedaani "Cross" versioon, mille kliirens on suurem kui Toyota RAV4, saabus 2018. aasta esimesel poolel.
2022. aasta septembris teatas Lada president Maxim Sokolov kahe uue Lada mudeli loomisest, millest üks on Renault’ kontseptsiooni Lada B/C platvormile ehitatud Vesta krossover ja teine teatud eraldiseisev Lada. segmendi B perekond "globaalsel platvormil". Uus Vesta oleks esimene uus mudel, mis tuuakse turule pärast Vesta tootmise üleminekut Iževskist Togliatti. link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/Lada_Vesta_in_Tomsk_01.jpg/220px-Lada_Vesta_in_Tomsk_01.jpg|vasakul|pisi| Tagapool link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/Lada_Vesta_SW_Cross_in_Tomsk_03.jpg/220px-Lada_Vesta_SW_Cross_in_Tomsk_03.jpg|vasakul|pisi| Lada Vesta SW Cross link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1e/Budapest%2C_Hungexpo%2C_AMTS_2017%2C_44.jpg/220px-Budapest%2C_Hungexpo%2C_AMTS_2017%2C_44.jpg|vasakul|pisi| Interjöör Standardvarustuses on autol turvapadi, pidurivõimendiga mitteblokeeruv pidurisüsteem, elektrooniline pidurdusjõu jaotus (EBD), elektrooniline stabiilsuskontroll, veojõukontroll, nõlvalt stardiabi, avariisüsteem ERA-GLONASS, reguleeritav kalde/teleskoopiga reguleeritav roolisammas, kaugjuhitav auto kesklukustussüsteem, millel on kokkuklapitav võti, pardaarvuti, autosignalisatsioon, 15- või 16-tollised veljed ja täismõõdus tagavararehv, mis teeb sellest ühe enimvarustatud mudeli algtaseme segmendis Venemaal. Lada Vesta sai külgmised turvapadjad 2016. aastal.
Vesta tootmine algas 25. septembril 2015 AvtoVAZi Iževski tootmisüksuses. Esimene masstootmine Lada Vesta oli Comfort-varustustasemega auto, mis oli varustatud 1,6-liitrise mootori ja manuaalkäigukastiga. Müük algas 25. novembril 2015. Auto on üks autotootja lipulaeva mudeleid.
Lada Vestat müüakse Venemaa, Aserbaidžaani ja Kasahstani turgudel. 2017. aasta alguses alustas AvtoVAZ Vesta eksportimist ka Euroopa Liitu - Saksamaa, Austria, Ungari ja Slovakkia turgudele. SW ja Cross versioonide müük algas aasta hiljem. EL-spetsifikatsiooniga Lada Vesta vastab Euro 6 heitgaasistandarditele ja pakub täiendavat turvavarustust. 2016. aastal hakati Luxi konfiguratsiooniga autodele paigaldama ka külgturvapatju. EL-is müüakse ainult 1,6-liitrist mootorit.
Paketid
Vesta on saadaval kolmes põhikomplektis – klassikaline, keskmine mugavus ja tipp-Luxe. Kõikidel varustustasemetel on omad valikuid. Täieliku komplekti jaoks Classic - Start, Comfort - Multimeedia ja pilt, Luxe - Multimeedia.
Lada uusim Prestige'i valik, mis sisaldab Multimeedia paketti ja 5 lisavarustust, mis suurendavad juhi ja reisijate mugavust. Nende hulka kuulub kokkuklapitav tagumine käetugi koos topsihoidjatega. Kaasreisijate nutiseadmeid saab laadida esiistmete vahelises käetoes USB-pesas. Samal käetoel on tagaistmete ja toonitud tagaklaaside soojenduse juhtnupud. Samuti pakub Prestige pakett interjööri atmosfäärivalgustust: mitmed LED valgustid asuvad eesmiste reisijate jalgade niššides, konsoolil ja uste polstris. Integreeritud varustus LADA Vesta maksimaalses konfiguratsioonis koos Prestige paketiga - navigatsiooniga multimeediumisüsteem (7-tolline värviline puuteekraaniga ekraan, FM / AM raadio koos RDS-iga, USB, SD-kaart, AUX pistik, Bluetooth, vabakäe süsteem (Hands-free), 6 kõlarit), ekraan, mis kuvab tahavaatekaamera pilti. Prestige pakett on saadaval LADA Vesta sedaanidele Luxe paketis järgmiste jõuallikatega: 1,6-liitrine manuaalkäigukast (alates 746 900 rubla) (~12 300 €), 1,8-liitrine manuaalkäigukast (alates 781 900 rubla) (~12 900 €) ja 1,8-liitrine automaatkäigukast (AMT) (806 900 rubla) (~13 360 €).
Variandid
Vestal on mitmeid eri variante:
Sedaanid
Universaalautod
link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Lada_Vesta_WTCC_%28Lada_Sport%29%2C_Paul_Ricard%2C_2016.jpg/220px-Lada_Vesta_WTCC_%28Lada_Sport%29%2C_Paul_Ricard%2C_2016.jpg|paremal|pisi| 2016 aasta Lada Vesta WTCC autoAlternatiivse kütusega
Järeldav rinnastus
Järeldav rinnastus on järeldav grammatiline seos, mis ühendab rinnastatud osalauseid.
Järeldusseos
Järeldavalt ehk konklusiivselt ühendatud osalaused on lauses kas
Nt. Hingan, järelikult elan. Ilm on soe, järelikult võimleme väljas. Ma olen sinu sõber, seega sa võid mind alati usaldada.
Nt. Hingan, s.t elan. Kandam oli kümnekilone, s.o minule keelatud.
Nt. Kõik õpilased, niisiis ka väikesed võtsid võistlusest osa.