cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Valeryj Cepkała
1994. aasta Valgevene presidendivalimistel oli Cepkała Alaksandr Łukašenka valimisstaabi juht. 2020. aasta presidendivalimistel esitas ta oma kandidatuuri, kuid seda ei registreeritud. 24. juulil oli Cepkała sunnitud riigist lahkuma.
Emigratsioonis tegeleb ta Łukašenka režiimi suhtes opositsioonilise poliitilise tegevusega.
Valeryj Cepkała abikaasa on poliitiline aktivist Vieranika Cepkała.
Yiyongjun Jinxingqu
Yìyŏngjūn Jìnxίnqŭ (义勇军进行曲; Vabatahtlike marss) on Hiina Rahvavabariigi riigihümn alates aastast 1949. Sõnad Tian Han, muusika Nie Er.
Hümni sõnad
起来！不愿做奴隶的人们！
把我们的血肉，筑成我们新的长城！
中华民族到了最危险的时候，
每个人被迫着发出最后的吼声.
起来！起来！起来！
我们万众一心，
冒着敌人的炮火，前进！
前进！前进！进！
Pinyinis:
Qĭlái! Búyuàn zuò núlì de rénmen!
Bă wŏmen de xuèròu, zhùchéng wŏmen xīn de chángchéng!
Zhōnghuá Mínzú dào liăo, zuì wēixiăn de shí hòu,
Měigerén bèipò zhe fāchū, zuìhòu de hŏushēng.
Qĭlái! Qĭlái! Qĭlái!
Mào zhe dírén de pàohuŏ, qiánjìn!
Qiánjìn! Qiánjìn! Jìn!
Zeddelmann
Zeddelmann (vene keeles Цедельман) on Liivimaalt pärit aadlisuguvõsa.
Zeddelmannid rüütelkonna matriklis
Suguvõsa immatrikuleeriti 1746. aastal Liivimaa rüütelkonna matriklisse.
Leili Pärnpuu
Leili Pärnpuu (31. jaanuar 1950 Haapsalu – 5. veebruar 2022) oli eesti maletaja, rahvusvaheline naiste malemeister (1990).
Ta on võitnud Eesti meistrivõistlustel 5 kulda (1975, 1979, 1980, 1986, 1990), 10 hõbedat (1976–77, 1984, 1991, 1993–95, 2002, 2004, 2009) ja 6 pronksi (1978, 1988, 1996, 2000–01, 2008).
Uus
Uus võib tähendada järgmist:
UUS võib tähendada järgmist:
Henri Cartan
pisi| Henri Cartan (1968) Henri Paul Cartan (8. juuli 1904 Nancy –13. august 2008 Pariis) oli prantsuse matemaatik.
Ta oli 1965. aastast Pariisi Ülikooli professor. Ta andis suure panuse kõigis peamistes algebralise topoloogia valdkondades. Ta oli 1935. aastal loodud Bourbaki ühenduse asutajaliige. Aastatel 1967–1970 oli ta Rahvusvahelise Matemaatikaliidu president.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas Pariisis École normale supérieure'i. 1928. aastal kaitses ta kompleksmuutuja funktsioonide teooria alase dissertatsiooniga matemaatikadoktori kraadi.
pisi| Henri Cartan (vasakul) ja [[Peter Thullen (1987)]]
Aastatel 1929–1931 töötas ta õppejõuna Lille'i Ülikoolis ja 1931–1940 Strasbourgi Ülikoolis (1936. aastast professorina). Hiljem on ta töötanud või olnud tihedalt seotud erinevate Prantsusmaa õppeasutustega, sealhulgas Pariisi Ülikooliga ja École normale supérieure'iga. 1948. aastal töötas ta külalisteadurina Chicago Ülikoolis ja 1950. aastal Harvardi Ülikoolis. 1965. aastal sai ta Pariisi 11. Ülikooli professoriks.
Cartan pooldas Saksa ja Prantsuse matemaatikute koostööd. Tihedamalt käis ta läbi Heinrich Behnkega ja Peter Thulleniga. Viimasega avaldas ta ühisartikleid. 1932. esitasid nad Cartani-Thulleni teoreemi.
Isiklikku
Helilooja Jean Cartan (1906–1932) ja füüsik Louis Cartan (1909–1943) olid tema vennad. Sorbonne'i professor Élie Cartan oli tema isa.
Reimann
Nimede eestistamisel määrati Reimanni-nimelistele isikutele uueks perekonnanimeks Allaste, Allikmaa, Aruste, Eamets, Eessaar, Halliväli, Heldna, Hiiemäe, Jaanira, Järve, Kaar, Kalda, Kalvik, Kanistjõe, Kivioja, Kivirand, Kople, Kurendik, Kõrgmets, Lainet, Loogna, Merila, Nõmme, Okas, Paimre, Peensalu, Pärni, Rae, Raendi, Rahe, Rahu, Rahumaa, Raid, Raidam, Raide, Raidla, Raidma, Raidme, Raidmets, Raiemaa, Raima, Raina, Raivo, Rajamäe, Rajango, Randjärv, Randla, Randmaa, Randmäe, Randoja, Rannamaa, Rannik, Raudrohi, Rava, Rea, Reemaa, Rehemaa, Reidak, Reidla, Reidna, Reidoja, Reigla, Reigna, Reiles, Reima, Reimaa, Reimal, Reimand, Reimandi, Reimaste, Reimere, Reimets, Reimla, Reimo, Reinaste, Reinima, Reinjõe, Reinla, Reinma, Reinmaa, Reinola, Reinpalu, Reinsalu, Reinumäe, Reinvee, Reisalu, Reivere, Remmel, Remmet, Riima, Riis, Riisalu, Rohelpuu, Rohtla, Roo, Roosaar, Roosna, Räni, Saarik, Sadulsepp, Saidlo, Saidra, Salumets, Salutee, Saluvee, Soomuste, Vaiksaar, Õunasaar.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Reimann 457 inimesel: 219 mehel ja 238 naisel. Perekonnanimede levikult on Reimann meeste puhul 251. ja naiste puhul 253. kohal. Nimi on levinuim Pärnu maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 6,68.
Tuletõrje tänav
Tuletõrje tänav on/oli mitmes Eesti linnas:
Harilik kanep
Harilik kanep (Cannabis sativa) on kanepiliste sugukonda kanepi perekonda kuuluv rohttaim.
Kultuurtaimena on harilik kanep laialt levinud ja teda on kasutatud kultus-, toidu-, tarbe-, ravim-, narkotaimena, püha ja maagilise taimena ning kaubaartiklina jpm.
Nimetus
Kannabis tähendab kreeka keeles "kanep", sativa ladina keeles "kasulik".
Klassifikatsioon
Hariliku kanepi alamliigid, teisendid ja vormid on
Kirjeldus
Vars on püstine, 50–200 cm kõrge. Lehed on sõrmjad, lehekesi 5–9, servad saagjad. Harilik kanep on enamasti kahekojaline taim ja tuultolmleja.
Isasõied on rippuvates pöörisjates õisikutes, emasõied tähkjates õisikutes. Samuti on emastaim suurem ja tihedamalt lehistunud kui isastaim. Õitseb juunist augustini. Vili on hallikasrohelise värvusega ja alla 5 mm läbimõõduga.
Levila ja kasvukoht
Harilik kanep on vana kultuurtaim, pärineb ilmselt Kesk-Aasiast. Taime kasvatamine on alguse saanud Kirde-Hiinast ja Kagu-Siberist 4200–3200 eKr. Ida-Euroopasse tõid taime sküüdid umbes 700 eKr.
Kanep oli siiditee oluline kaubaartikkel.
Harva kohtab metsistunud taimi umbrohuna põldudel või tulnukana teeservades.
Taime on laiali veetud ka Hispaaniasse, Prantsusmaale, Korsikale, Sitsiiliasse, Itaaliasse, Jugoslaaviasse, Bulgaariasse, Kreekasse, Hiinasse, Venemaale, Kaukasusele, Lääne- ja Kesk-Siberisse, Mongooliasse, Costa Ricasse, Panamale, Austraaliasse, Taiwanile, Jaava saarele, Taisse, Myanmari, Filipiinidele, Marokosse, Jamaicale, Haitile, Türki, Iraani, Jeemenisse, Pakistani ja paljudesse Ameerika Ühendriikide osariikidesse jm.
Kesk-Aasias ja troopikas kasvatatakse alamliiki Cannabis sativa subsp. indica (Lam.) E. Small & Cronquist narko- ja ravimtaimena.
Tänapäeval on aretatud eraldi õlikanep ehk toidukanep ja kiukanep ehk tehniline kanep.
Kanepi kasvatamise seaduslikkus
Eestis on praegu kehtiva karistusseadustiku § 188 kohaselt nii era- kui ka juriidilistele isikutele kanepi kasvatamise eest ette nähtud kas rahaline karistus või aastatepikkune vangistus.
Kanepisaadused
Harilikust kanepist saadakse kiudu ja kanepiseemneid. Hariliku kanepi valmimata seemned võivad inimestel söömise järel mürgistusseisundeid esile kutsuda. Valminuna on seemned aga väärtuslik toiduaine ja loomasööt.
Eestimaal kasvatatud kanepist valmistati kodustes majapidamistes kanepijahu. Kanepijahust valmistati aga kanepipiima ja kanepiputru (kanepitempi).
Kanepiseemneid kasutatakse mitmete toiduainete koostises, nagu kanepiseemnetega leivad. Kanepiseemnetest jahvatatakse kanepijahu ja pressitakse kanepiõli. Külmpressi kanepiõli on taimset päritolu toiduaine, milles ei ole leidu gluteeni ega kolesterooli. Küll aga võib sisaldada piisavas koguses Δ9-tetrahüdrokannabinooli jälgi, et uriinitest narkootiliste ainete tuvastamiseks, võib osutuda kannabioidide suhtes positiivseks.
Kanep armurohuna
Kanepit peetakse armurohuks. Teda kasutatakse tantrismis rituaalse suguühte ajal, toitmaks naiste kundalini-jõudu ja pikendamaks rituaalide ajal vajalikku meeste erektsiooni.
Küpsetatud kanepiseemneid on mitmel pool pakutud pulmaroana, neid võib kasutada armuloitsudes ja armujookides.
Müütiline kanep
Kanepit peetakse üheks vanimaks kultuurtaimeks. Hiinas on kanepit peetud pühaks taimeks. Hiina šamaanid kasutasid taime tuleviku ennustamisel ja deemonite alistamisel. Muistsed taoistid olevat söönud kanepit keskendumisvõime parandamiseks pühade tekstide lugemisel ja põletasid viirukina. Kurja maagia purustamiseks pandi kanepivars haige voodi kõrvale püsti seisma. Kanep sisaldus ka surematuse eliksiiris.
Taime on kasutatud mitmete kultuuride usundites ja maagias, saavutades suurima narkootilise tähtsuse Himaalajas Indias ja Tiibetis. Hinduistliku legendi järgi toonud jumal Šiva kanepi Himaalajast alla inimestele rõõmuks. Nimelt elas maailma looja ja hävitaja Šiva koos oma abikaasa Parvatiga Himaalajas, kuid ei püsinud kuidagi kodus, vaid lõbutses jumalannade ja nümfidega. Kui Šiva koju tuli, olevat Parvati talle esmalt kanepit suitsetamiseks andnud ja pärast olevat nad koos taevalikku õndsust nautinud.
Himaalaja šamaanid kasutavad kanepit väga sügavasse transsi jõudmiseks.
Euroopas oli kanep pühendatud armastusejumalanna Freyjale.
Maagile annab kanep võimaluse eemalduda materiaalsest maailmast, pääsemaks teistesse reaalsustesse. Kanepit ja puju on põletatud nägemuste nägemiseks võlupeegli ees. Kanepil oli oma osa Euroopa riitustes tulevase abikaasa nägemisel; selleks mindi koos kanepiseemnetega keskööl kiriku juurde ja sooritati vajalikud toimingud.
Nadiem Amiri
Nadiem Amiri (sündinud 27. oktoobril 1996 Ludwigshafenis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis Genoa ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri 1899 Hoffenheimis. Bundesligas tegi ta debüüdi 7. veebruaril 2015 mängus VfL Wolfsburgi vastu ja lõi oma esimese värava sama aasta 28. novembril mängus Mönchengladbachi Borussia vastu.
2019. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga Leverkuseni Bayer. 2022. aasta jaanuaris läks ta laenule Genoasse.
2017. aastal tuli Amiri Saksamaa kuni 21-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Saksamaa jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 9. oktoobril 2019 sõprusmängus Argentina vastu. Ta kuulus 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Saksamaa olümpiavõistkonda.
Ta on afgaani päritolu.
Džugastra
Džugastra (ukraina keeles Джугастра) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Krõžopili rajoonis. Elanike arv on 724. Pindala on 3,778 km².
Eesti-Iirimaa suhted
Eesti-Iirimaa suhted on kahepoolsed suhted Eesti ja Iirimaa vahel.
Iirimaa tunnustas Eesti Vabariiki 27. augustil 1991. Kahe riigi vahelised diplomaatilised suhted said alguse 10. septembril 1991. Iirimaa pole tunnustanud Nõukogude okupatsiooni Eestis.
Tegutseb Eesti Suursaatkond Dublinis. Tegutseb Iirimaa Suursaatkond Tallinnas.
Colorado City
Colorado City on mitme paiga nimi.
Kuiv mädanik
Kuiv mädanik (Coniophora arida) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused mäesuusatamises
1956. aasta NSV Liidu meistrivõistlused mäesuusatamises  toimusid 10.–21. märtsil Almatõs.
Alaksandr Valfovič
pisi|Alaksandr Valfovič (2020)
Alaksandr Ryhoravič Valfovič (valgevene keeles Аляксандр Рыгоравіч Вальфовіч; vene keeles Александр Григорьевич Вольфович Aleksandr Grigorjevitš Volfovitš; sündinud 28. juunil 1967 Kaasanis Tatari ANSV-s) on Valgevene riigitegelane. Kindralleitnant (2021).
Alaksandr Valfovič lõpetas 1998. aastal Valgevene Vabariigi Sõjaväeakadeemia ja 2008. aastal Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia.
Aastatel 2020–2021 oli ta Valgevene kaitseministri esimene asetäitja ja kindralstaabi ülem. Alates 2021. aastast on Valfovič Valgevene Vabariigi Julgeolekunõukogu riigisekretär.
Jockiai
Jockiai (žemaidi Juockē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Notėnai vallas Šata jõe ääres. Jockiai idaosa moodustab samanimelise küla, mis jääb Plateliai valda.
Külla jäävad osaliselt Žemaitija rahvuspark ja Mikytai maastikukaitseala.
Jean Delarge
Jean Delarge (15. mai 1906 Liège – 1977) oli Belgia poksija, rahvuselt valloon.
Delarge poksis märtsist 1925 kuni oktoobrini 1930 elukutselisena. Ta pidas kokku 13 kohtumist, millest võitis 3 ja kaotas 7 (neist 1 nokaudiga) ning 3 kohtumist jäi viiki.
İstanbuli lennujaam
İstanbuli lennujaam (IATA: ISL, ICAO: LTFM; türgi keeles: İstanbul Havalimanı) on ehitatav rahvusvaheline lennujaam, mis asub Türgis İstanbuli Euroopa poolel Arnavutköy piirkonnas.
Ausma Šmite
Ausma Šmite (sündinud 1986) on Läti graafik.
İstanbuli lennujaam
Lennujaama avatseremoonia toimus 29. oktoobril 2018. Esimene lend lennujaamast oli Turkish Airlinesi lend TK2124 Ankarasse, Türgi pealinna. 1. novembril lendas lennujaamast lende Ankarasse, Antalyasse, Bakuusse, Ercani ja Izmiri.
Lennujaamast saab 31. detsembril Turkish Airlinesi kodulennujaam (senise Atatürki lennujaama asemel).
Ausma Šmite
2015. aasta kevadel toimub Šmite näitus "Ma olen teel" Tartu Kunstimajas.
İstanbuli lennujaam
Taust
Atatürgi lennujaam, Istanbuli praegune peamine lennujaam, asub Yeşilköy naabruskonnas Bakırköy piirkonnas. Lennujaama ümbritseb Istanbuli linn. Lisaks on veel üheks probleemiks lennuliikluse ülekoormus- ja kuhjumine. Atatürgi lennujaam on üks reisijate rohkemaid lennujaamu Euroopas. Alates 2013. aastast on Atatürgi lennujaam olnud TOP viie seas reisijate rohkeimatest lennujaamadest Euroopas.
Atatürgi lennujaamas pole ruumi ehitada juurde lennuradu, kuna lennujaam on piiratud igalt küljelt. Kuna lennujaamal piiratud võimsus, siis Turkish Airport Authority ei luba enam Atatürgi lennujaamas ühelgi kargo- ega tšarterlennul maanduda. Ning kuna Atatürgi lennujaamal on lennu- ja parkimiskohtade puudus, on Turkish Airlines viinud osa oma lennukeid Sabiha Gökçeni rahvusvahelisse lennujaama. Sabiha Gökçeni rahvusvaheline lennujaam on juba jõudnud oma võimsuse maksimumini, milleks on 25 miljonit reisijat, ja lennujaama läbis 2015. aastal 28 miljonit reisijat, mis on 20% reisijate kasv võrreldes 2013. aastaga.
2015. ja 2016. aastal teenindasid mõlemad Istanbuli lennujaamad kokku umbes 90 miljonit reisijat ja 2017. aastal juba rohkem kui 95 miljonit reisijat. Võrdluseks: Londoni kuus lennujaama teenindasid 2017. aastal rohkem kui 150 miljonit reisijat ja Pariisi kolm lennujaama umbes 100 miljonit reisijat.
Ehituse etapid
Lennujaama ehitus toimub etapiti, kus laiendatakse lennujaama rajatisi üle aja.
Sotsiolekt
Sotsiolekt on sotsiaalne murre ehk mingile ühiskonnarühmale omane kõnepruuk, mis oleneb vanusest, soost, sotsiaalsest staatusest jne. Sotsiolekti kohta kasutatakse tihti sõna släng, harvem argoo, žargoon ja erikeel. Sotsiolekt läbib kogu keelesüsteemi, kuid släng hõlmab üldjuhul vaid sõnavara. Tihti avaldub sotsiolekt ainult häälduses, olles eeskätt sotsiaalne aktsent.
Meetod
Keskseks meetodiks sotsiolektide uurimisel on kvantitatiivne sotsiolingvistika, mis sai alguse William Labovi töödega 1960.aastate keskpaigas. Uuritakse variaableid, elementide loendeid, millel on erinevad realiseerumisvariandid, näiteks erinev hääldus või morfoloogilised formandivariandid. Informante valitakse igast sotsiaalsest grupist sel viisil, et kõigil oleks potentsiaalselt sama suur võimalus saada valitud. Hüpoteesid ja teooriad peavad põhinema igapäevastes sotsiaalsetes olukordades kasutatavate keelevariantide analüüsil. Järelduste tegemist alustatakse erinevuste kirjeldamisega, seejärel üritatakse uurida, miks keelekasutus erineb. Selleks kasutatakse piirajad, mida saab koondada kolme rühma: sotsiaalsed tegurid, keelelised tegurid ja situatiivsed-stiililised-tekstilised tegurid.
Tulemused
On leitud, et inimese teatud sotsiaalsesse klassi kuulumine tingib sama keelendi erinevate variantide suhteliselt stabiilse sagedusega kasutamise. Üldistatult on suurimad mõjurid sotsiaalne päritolu ja staatus (klass, kiht, kast, seisus) ning sugu ja vanus. Keskne sotsiolektimääratlus käib enamasti klassikuuluvuse või staatusgrupi kaudu.
Eesti keele sotsiolektid
Territoriaalselt on Eesti keeleala tihedalt liigendatud murreteks ning sotsiaalselt on eesti keel suuremate keeltega võrreldes suhteliselt ühtlane. Erinevused n-ö lihtrahva keele ja haritlaste keele vahel või igapäevase kõnekeele ja normitud kirjakeele vahel pole suured. Eesti keeles on uuritud näiteks Võru murde sotsiolingvistilisi aspekte, magistritöö tasemel -nud/-nd varieerumise ja sellega seotud sotsiaalsete ja keeleliste mõjurite kohta (Keevallik, 1994, 1996) ning bakalaureusetööna h hääldamise varieerumist (Cui, 1999).
Uurimustest selgub, et eesti keel varieerub enim ametlikes/avalikes situatsioonides, kus valdab normikeelsus ning mitteformaalsetes ehk argistes situatsioonides, mis normikeelest kaugemad. Olulised on veel sugu ja vanus. Ilmneb, et naised järgivad normikeele vorme enam ning omavad tugevamat seost keeleliste innovatsioonidega. Normikeelsus tõuseb ja langeb eaga ning kõrgemalt haritud inimesed kasutavad normingulisi vorme rohkem.
Vesala
Vesala (rootsi Ärvings) on asum Helsingi Mellunkylä linnaosas.
Asumi pindala on 1,52 km². 2005. aastal elas asumis umbes 7480 inimest, 2008. aastal umbes 7260. Vesalas on peamiselt 1950. aastatel ehitatud eramud ja 1980. aastatel ehitatud korrusmajad.
Nēķens
Nēķens on mitme asula teine nimekuju Lätis:
Marta Litõnska
pisi| Marta Litõnska (1982)
Ta mängis FIDE tsooniturniiridel: 1972. (1. koht), 1978. (2. koht) ja 1985. aastal (1. koht) ning tsoonidevahelistel turniiridel: 1973. (2.–5. koht), 1976. (4.–5. koht), 1979. (4. koht), 1982. (6. koht), 1985. (1 koht) ja 1987. aastal (1. koht).
Litõnska sai FIDE-lt 1972. aastal rahvusvahelise meistri ja 1976. aastal naiste suurmeistri nimetuse.
Kirimale
Litõnska on mänginud ka kirimalet. Ta kuulus 1., 2. ja 3. naiste kirimaleolümpial olümpiavõitjaks tulnud Nõukogude Liidu naiskonna koosseisu. Litõnska sai ICCF-ilt 1978. aastal kirimale naiste rahvusvahelise meistri nimetuse.
Gustavo Cerati
pisi|Gustavo Cerati 2006. aastal
Gustavo Adrián Cerati (11. august 1959 Buenos Aires – 4. september 2014 Buenos Aires) oli Argentina laulja, helilooja ja produtsent.
Ladina-Ameerika roki suurkujuks peetud Cerati oli rokiansambli Soda Stereo laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. Lisaks Ceratile kuulusid 1982–1997 tegutsenud triosse ka Héctor "Zeta" Bosio ja Charly Alberti. Üheskoos anti välja seitse stuudioalbumit: "Soda Stereo" (1984), "Nada Personal" (1985), "Signos" (1986), "Doble Vida" (1988), "Canción Animal" (1990), "Dynamo" (1992) ja "Sueño Stereo" (1995). 2007. aastal tuldi taas kokku Me Verás Volveri turnee jaoks, mille raames anti kontserte Argentinas, Tšiilis, Colombias, Ecuadoris, Mehhikos, Panamas, Peruus, USA-s ja Venezuelas.
Pärast Soda Stereo laialiminekut jätkas Cerati sooloartistina. Talt ilmusid sooloalbumid "Amor Amarillo" (1993), "Bocanada" (1999), "Siempre es Hoy" (2002), "Ahí vamos" (2006) ja "Fuerza Natural" (2009).
Cerati muusikamaitse varasemate ja olulisemate mõjutajate hulka kuuluvad The Police, Queen, The Cure, David Bowie, Brian May, Ritchie Blackmore ja Deep Purple. Lisaks rokile katsetas Cerati muudegi muusikastiilidega, sealhulgas elektroonilise ja sümfoonilise muusikaga. Ta võitis karjääri jooksul mainekaid auhindu, näiteks tunnustati ta muusikat seitsme Latin Grammyga.
Mais 2010 mõni tund pärast Venezuelas Caracases antud kontserti tabas Ceratit insult. Insuldi tagajärjel langes ta koomasse, millest ta enam ei ärganud. 4. septembril 2014 suri Cerati 55 aasta vanuselt.
Cerati oli kuulus fraasi gracias totales kasutamise poolest. 5. septembril 2014 kuvati see tänuavaldus muusiku mälestamiseks Buenos Airese metroojaamade elektroonilistel ekraanidel.
Dvarviečiai
pisi|Dvarviečiai tulpkabel Dvarviečiai (žemaidi Dvarvėitē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Notėnai vallas Bārta jõe ääres.
Külla jäävad osaliselt Žemaitija rahvuspark ja Mikytai maastikukaitseala.
Dvarviečiais asub tulpkabel, milles asub skulptuur "Puhkav Kristus".
Rutherfordi maakond (Tennessee)
thumb|Rutherfordi maakonna kohtumaja Murfreesboros
Rutherfordi maakond (Rutherford County) on maakond USA-s Tennessee osariigis.
Maakonna halduskeskus on Murfreesboro.
Maakonna pindala on 1616 km², millest 13 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 262 604. Aastal 2000 oli elanike arv 182 023.
Ajalugu
Rutherfordi maakond moodustati 25. oktoobril 1803. aastal Davidsoni, Williamsoni ja Wilsoni maakonna osadest. Maakond on saanud nime ohvitser Griffith Rutherfordi järgi.
Surnud 2. septembril
Siin loetletakse 2. septembril surnud tuntud isikuid.
Teddy Scholten
pisi|Teddy Scholten (1978) Dorothea Margaretha Scholten-van Zwieteren (Teddy Scholten; 11. mai 1926 Rijswijk – 8. aprill 2010 Rijswijk) oli hollandi laulja, 1959. aasta Eurovisiooni lauluvõistluse võitja lauluga "Een beetje".
Yoane Wissa
Ta alustas klubikarjääri Prantsusmaal. Hooajal 2015/16 mängis ta Prantsusmaa tugevuselt kolmanda liiga klubis Châteauroux, kus lõi 23 mänguga seitse väravat. 2016. aastal sõlmis ta lepingu Prantsusmaa kõrgliigaklubiga Angers, kuid selle põhimeeskonnas ta läbilööki te teinud. Hooaja 2016/17 teises pooles oli ta laenul Stade Lavallois, kus lõi 15 mänguga kaks väravat, ja hooajal 2017/18 Prantsusmaa esiliigaklubis Ajaccio, kus lõi 20 mänguga kaheksa väravat.
2018. aasta jaanuaris sõlmis ta lepingu Prantsusmaa esiliigaklubiga Lorient. Hooajal 2019/20 lõi Wissa Prantsusmaa esiliigas 15 väravat ja aitas Lorient'l Prantsusmaa kõrgliigasse pääseda. Hooajal 2020/21 lõi Wissa Prantsusmaa kõrgliigas kümme väravat.
2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu äsja Inglismaa kõrgliigasse tõusnud Brentfordiga. Üleminekusumma oli umbes 8,5 miljonit naelsterlingit. Brentfordi meeskonnas lõi ta esimese värava 24. augustil 2021 EFL Cupi mängus Forest Green Roversi vastu. EFL Cupi järgmise ringi mängus lõi kaks väravat Oldham Athleticu vastu. Inglismaa kõrgliigas lõi Wissa esimese värava 25. septembril 2021 mängus Liverpooli vastu. Hooajal 2021/22 lõi Wissa Inglismaa kõrgliigas kokku seitse väravat.
Kongo Demokraatliku Vabariigi jalgpallikoondises debüteeris Wissa 9. oktoobril 2020 sõprusmängus Burkina Faso vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta neli päeva hiljem sõprusmängus Maroko vastu.
Järvamaa Muinsusasjade Alalhoidmise Selts
Seltsi asutasid 12. jaanuaril 1904 apteeker ja linnapea Oskar Brasche, pastor Carl Rall, kaupmees A. Stamm ja teised.
Selts lõpetas tegevuse 1926. Seltsi kogud anti üle Eestimaa Kirjandusühingule.
Aniste
Aniste oli küla Järvamaal, ajalooliselt Albu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Sääsküla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Järva-Madise kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Sääskülaga.
1862 loodi Albu mõisa ühest osast Aniste poolmõis (Aniste mõis). 1920 liideti poolmõisa alad Sääskülaga. 1950. aastatel eraldati endise poolmõisa alad Sääskülast ja moodustati eraldi asula.
Aini Härm
pisi|Aini Härm ürituse "Ava lava, Tallinn!" laval Aini Härm (sündinud 29. aprillil 1962 Krimmis) on eesti kultuuritegelane.
Ta on lõpetanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia muusikapedagoogi ja koorijuhi erialal 1986.
Detsembris 2009 valiti ta Kesklinna linnaosa vanemaks.
15. juunil 2011 nimetas Tallinna Linnavalitsus Härmi Tallinna kultuuriväärtuste ameti juhataja ametikohale. Ta koondati sellelt kohalt alates 31. detsembrist 2020.
6. juulist 2011 kuni 2019. aastani oli ta Tallinna Televisiooni nõukogu liige.
Ragnar Nurkse
Ragnar Wilhelm Nurkse (5. oktoober 1907 Käru mõis, Pärnumaa – 6. mai 1959 Mont Pèlerin, Šveits) oli eesti päritolu USA majandusteadlane.
Elulugu
Ragnar Wilhelm Nurkse oli metsavahi poeg.
1926. aastal lõpetas Nurkse Tallinna Toomkooli, seejärel õppis 1926–28 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas. Kuna pere emigreerus Eestist, jätkas 1929–32 õpinguid Edinburghi Ülikoolis majandusteaduse alal, täiendas end 1932–34 (Carnegie fondi stipendiaadina) Viini Ülikoolis.
Nurkse töötas 1934–45 majandusteadlasena Rahvasteliidu Sekretariaadi rahandusgrupis ning Majandusliku Informatsiooni Ametis. Ta oli 1945–58 New Yorgi Columbia Ülikooli majandusprofessor, ühtlasi stažeeris 1954–55 Oxfordi Ülikoolis. 1958–59 sai Fordi fondi professuuristipendiumi uurimistööks Genfis. 1959 nimetati Princetoni Ülikooli professoriks ja rahvusvahelise rahanduse osakonna direktoriks, sinna ta aga ei jõudnudki. Pidas külalisprofessorina loenguid paljudes maailma ülikoolides, sh vahetult enne surma nn Wickselli mälestusloenguid Stockholmi Ülikoolis.
Tema poeg Dennis Nurkse on luuletaja.
Teadustöö
Ragnar Wilhelm Nurkse alustas enne Teist maailmasõda maailma rahandusprobleemide, samuti maailmakaubanduse küsimuste uurimist. Ka pärast sõda ilmunud tööd olid pühendatud rahvusvahelise rahandustasakaalu, sh riikide maksebilansside tasakaalustamise küsimustele. Viimastel eluaastatel uuris arenevate maade majandusliku kasumi ja kapitali kujunemise probleeme ning viimistles arenguökonoomika teoreetikuna oma tasakaalustatud majanduskasvu kontseptsiooni. Seni ainus eestlasest majandusteadlane, kelle uurimused on saanud laialdase rahvusvahelise tunnustuse. Eriti tema kolmele klassikaks kujunenud uurimusele (ilmunud 1944, 1946 ja 1953) viidatakse nüüdisajani. 1962 avaldas Harvardi Ülikool postuumselt Nurkse artiklite ja loengute mälestuskogumiku koos tööde bibliograafiaga.
Tunnustus
5. oktoobril 2007 avati Kärus Ragnar Wilhelm Nurkse mälestuskivi, ilmus talle pühendatud Eesti postmark ja esimese päeva ümbrik.
Tema järgi on nimetatud üks TTÜ instituut.
Põdramokk
Põdramokk (Sarcodon) on lehternahkiselaadsete seltsi sugukonda mütsnarmikulised kuuluv seente perekond.
Taurene
pisi|left|Mälestusmärk kommunismiohvritele Taurene (vanasti ka Neiķene, Nēķens, Nēķins või Pandermuiža) on küla (lielciems) Lätis Cēsise piirkonnas, Taurene valla halduskeskus. Küla asub Vecpiebalgast 16 km ja Riiast 111 km kaugusel, merepinnast 205 meetri kõrgusel.
Asulas oli Nēķini mõisa (Nötkenshof) süda. Taurenes asuvad kohalik kultuurimaja ja raamatukogu, seal tegutseb koduloomuuseum. Külas asub Taurene bussipeatus.
Taurenes asub looduskaitsealune Nēķene park.
Kultuurimälestistest on Taurenes regionaalse kaitse all olevad Nēķini muinaskalmed.
2018. aastal oli Taurenes 389 elanikku, 2019. aastal 392.
Millennium Stadium
Millennium Stadium (kõmri keeles Stadiwm y Mileniwm), praegu tuntud sponsornimega kui Principality Stadium (kõmri keeles Stadiwm Principality) on Walesi rahvusstaadion, mis asub Cardiffis. Walesi ragbi- ja jalgpallikoondised mängivad seal oma kodumänge.
UEFA Meistrite Liiga 2016/17 finaal toimub sellel staadionil 3. juunil 2017.
Rusiškės
pisi|Kabelike küla surnuaial Rusiškės on küla Leedus Skuodase rajoonis Notėnai vallas.
August Maalstein
August Maalstein (31. jaanuar 1914 Paide – 6. mai 1980 Hamilton, Ontario, Kanada) oli eesti kergejõustiklane.
Lõpetas Paides ühisgümnasiumi. Alustas sportimist kooli jalgpallimeeskonnas, oli edukas ka kõrgushüppes ja maadluses.
Võitis Eesti meistrivõistlustel aastatel 1938–1944 kuulitõukes 3 kulda, 2 hõbedat ja 1 pronksi, vasaraheites 1 kulla ja 1 pronksi ning kettaheites 1 pronksi. Oli 1939. aastal II Eesti mängude kergejõustikuvõistluse kuulitõuke võitja. Võistles viis korda Eesti koondises.
Maadluses oli ta Järvamaa meistreid aastatel 1935–1943. Ta võitis 1938. aastal üleriiklikel Kaitseliidu meistrivõistlustel B-klassis 1. koha.
Töötas kondiitrina.
Põgenes 1944. aastal Saksamaale. Oli pärast sõda Saksamaal põgenikelaagris, spordis oli Balti mängude võitjaid ning kuulitõukes ja maadluses 1947. aastal Baieri meistreid.
Läks 1949. aastal Tšiilisse. Töötas kondiitrina, oli aastatel 1949–1952 kokku neljakordne Tšiili meister kuulitõukes.
Läks 1953. aastal Kanadasse, oli kondiitriettevõtja.
Toureano Johnson
Toureano Dexter Johnson (sündinud 12. veebruaril 1984 Nassaus) on Bahama poksija.
Johnson osales II kergekeskkaalus (kuni 69 kg) 2008. aasta Pekingi olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Qanat Ïslämile (Hiina) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Leon Bailey
pisi|Leon Bailey (2018) Leon Patrick Bailey (sündinud 9. augustil 1997 Kingstonis) on Jamaica jalgpallur, kes mängib äärepoolkaitsjana Inglismaa kõrgliiga klubis Aston Villa ja Jamaica jalgpallikoondises.
Aastatel 2011–2013 mängis ta Austria klubi FC Lieferingi noorteakadeemias ja seejärel 2013–2015 Slovakkia klubi AS Trenčíni noorteakadeemias. Profidebüüdi tegi ta 2015. aasta augustis Belgia kõrgliiga klubis Genk. Oma debüüthooajal lõi ta Belgia kõrgliigas 37 mänguga kuus väravat. UEFA Euroopa Liiga hooajal 2016–17 lõi ta seitse väravat.
2017. aasta jaanuaris siirdus ta 20 miljoni euro eest Saksamaa kõrgliiga klubisse Leverkuseni Bayer. Esimese värava lõi ta klubi meeskonnas sama aasta 11. augustil karikamängus Karlsruheri vastu. Bundesligas lõi ta esimese värava sama aasta 29. septembril mängus FC Schalke 04 vastu.
2021. aasta augustis sõlmis ta lepingu Aston Villaga.
Obernberger Seebach
Obernberger Seebach, varem Obernberger Ache, on jõgi Tiroolis Austrias, Silli lisajõgi.
Obernberger Seebach algab Brenneri mäekurust edelas Stubai Alpides ja voolab sealt suudmeni kirde suunas. Oma teel voolab see läbi Obernberger See. Oru keskel läheb jõgi läbi Obernberg am Brenneri küla. See suubub Silli Gries am Brenneri juures.
Lähtest Silli suubumiseni langeb see V-kujulises orus rohkem kui 200 m. See annab tänu oma A-klassi kvaliteedile külale joogivee. Alamjooksul elavad kalad nagu vikerforell ja lepamaim.
Chabówka
Chabówka on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Nowy Targi maakonnas Rabka-Zdrój vallas.
Chabówka on suvituskoht ja turismisihtpunkt. Külas asub raudteemuuseum.
Liivapuidik
Liivapuidik (Coltricia perennis) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Škoda Octavia
Škoda Octavia on Škoda Auto poolt toodetav sedaan ja universaal (Combi), mis on tootmises alates 1996. aastast.
Nii sedaanist kui ka universaalist on erinevate põlvkondae jooksul tehtud ka võimsaimat versiooni, mis kannab nime RS. Tänaseks on tootmises 4. põlvkonna Škoda Octavia.
1. põlvkond (Typ 1U)
Esimese põlvkonna Škoda Octaviat esitleti 1996. aasta novembrikuus äsja uuendatud Mladá Boleslavis asuvas Škoda tehases.
2. põlvkond (Typ 1Z)
2. põlvkonda hakati tootma 2004. Sellel oli suur pakiruum, hea vastupidavus ja lai mudelivalik, aga suur sisemüra.
Škoda Octavia Scout
Škoda Octavia Scout on Škoda Octavia maasturlikuma välimusega eriversioon, mida on toodetud alates teise põlvkonna mudelist.
3. põlvkond (Typ 5E)
3. põlvkonda hakati müüma 2013. Octaviat müüdi 2014. aasta märtsis Eestis 76 tükki.
4. põlvkond (NX)
Neljanda põlvkonna Octaviat esitleti Prahas 11. novembril 2019 aastal ning esimesed autod jõudsid klientideni 2020. aasta suvel. Nagu ka Seat Leon ja Volkswagen Golf, on uus Octavia ehitatud VW Grupi MQB Evo platvormile.
Väägvere külakapell
pisi|Väägvere külakapell esinemas üritusel "Ava lava, Tallinn!" Väägvere külakapell on rahvamuusikat viljelev kapell Väägverest Tartu vallast.
Keneš
Keneš (udmurdi keeles Кенеш, 'nõukogu') on Udmurtias Iževskis ilmuv udmurdikeelne kirjandus- ja kultuuriajakiri.
Ajakiri ilmub üks kord kuus. Tiraaž on 1550 eksemplari.
Taurene vald
pisi|Valla maastik Taurene vald (läti keeles Taurenes pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Dzērbene, Vecpiebalga, Kaive, Zosēni, Vaive ja Skujene vallaga.
Valla pindala on 102 km². 2016. aasta seisuga elas seal 882 inimest. Valla keskuseks on Taurene küla, vallavanem on Inese Saliņa.
Ajalugu
Taurene valla eelkäijaks oli Nēķene vald, mis moodustati 19. sajandi alguses Nēķini mõisa maadele. Valla saksakeelne nimekuju oli Nötkenshof. 1920. aasta agraarreformi ajal kuulus vallas Nēķini mõisale 1150 hektarit maad, Lode mõisale 785 hektarit, Gusti mõisale aga 616 hektarit. Lisaks kuulusid valla alla veel osaliselt Dzērbene mõisa (70 hektarit) ja Dzērbene kirikumõisa (109 hektarit) maad.
Aastal 1925 nimetati Nēķene vald ümber Taurene vallaks. Aastal 1935 oli valla pindala 81,7 km² ja seal oli 1303 elanikku. Aastal 1945 moodustati vallas Brežģise ja Taurene külanõukogud, aga vald ise likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Taurene külanõukoguga likvideeritav Brežģise külanõukogu, aastal 1968 arvati aga Dzērbene sovhoosi maad Dzērbene külanõukogu koosseisu. Aastal 1975 liideti Taurene külanõukoguga osa Sērmūkši külanõukogu maadest. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Vecpiebalga piirkonda.
Loodus
Vald asub Vidzeme kõrgustikul; mitmed sealsed tipud ulatuvad 200 m üle merepinna. Üks kõrgemaid tippe on Brežģise mägi (255 m). Valda läbib Koiva jõgi, teised tähtsamad jõed on selle lisajõed Gaujiņa, Meļļupe ja Pīsla. Vallas on arvukalt järvesid, nende seas ka Bānūži järv – 42,6 ha, Dabari järv – 17,8 ha, Ilze järv – 42,4 ha, Stupēni järv – 37,5 ha ja Taurene järv – 31,6 ha. Valla kagupiiril asub Alauksts pindalaga 774,8 ha.
Looduskaitse all on Nēķene park ja Bānūži kollane allikas. Lisaks asub vallas viis looduskaitsealust nimetut põlispuud. Alaukstsi ümbruskond jääb Vecpiebalga kaitstavale maastikule.
Kultuurimälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Apši või Lode luteri kirik ja selle uksed, Lībieši muinasasula, Liela Lībieši muinaskalmed ehk Kivimägi ja Bānūži linnamägi. Regionaalse kaitse all on Nēķini muinaskalmed, Andrupi keskaegne kalmistu, Bērcēni keskaegne kalmistu, Lejstupi muinaslinnus, Gambase keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas, Dunkupe keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas, Zaļkalnsi muinaskalmed ehk Kalmemägi ja Jaunruntese keskaegne kalmistu ehk Kauliņkalns. Kohaliku kaitse all on Silenieki linnamägi ja hiiepaik Bānūži püha allikas.
Looduskaitse all on Nēķene park ja Bānūži kollane allikas. Lisaks asub vallas viis looduskaitsealust nimetut põlispuud. Alaukstsi ümbruskond jääb Vecpiebalga kaitstavale maastikule.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 790 lätlast, 27 venelast, 10 valgevenelast, 5 ukrainlast ja 1 poolakas.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Invožo
Invožo (udmurdi keeles Инвожо, 'pööripäev') on Udmurtias Iževskis ilmuv udmurdi- ja venekeelne noorteajakiri.
Ajakirja trükiarv oli varem 1500 eksemplari, 2019. aastal 1050 eksemplari.
Robert da Silva Almeida
Robert da Silva Almeida (tuntud ka kui lihtsalt Robert; sündinud 3. aprillil 1971 Salvadoris) on Brasiilia endine jalgpallur, poolkaitsja.
Ta kuulus Brasiilia koondisse FIFA 2001. aasta konföderatsioonide karikavõistlustel.
Euroopa Sulgpalli Liit
pisi|Liidu logo Euroopa Sulgpalli Liit (inglise Badminton Europe (BE), enne 2006 European Badminton Union (EBU)) on Euroopa sulgpalli katusorganisatsioon. Liit on Rahvusvahelise Sulgpalliföderatsiooni liige.
Liit asutati 27. septembril 1967 Frankfurdis.
Seisuga 2017 oli liidul 52 liiget, sh Eesti Sulgpalli Liit.
MandoTrio
MandoTrio on Eesti pärimus- ja instrumentaalmuusikaansambel, mille liikmed on Sten Aamer (mandoliin, vokaal), Tanel Sakrits (mandoola, vokaal) ja Kristjan Kuusmik (oktavmandoliin, vokaal). Kolm meest, kolm mandoliini, instrumentaalmuusika ja rahvalaulud. Lisaks mandoliinidele kasutab ansambel pillidena basstrummi ja oktaaverit, et lisada lugedesse trummi- ja bassihelisid. vasakul|raamita|600x600px|MandoTrio 2023 pisi|263x263px|MandoTrio logo- autor Oskar Poll Bänd sündis 2016. aasta oktoobris Viljandis Jaan Jaago eestvedamisel kui bändi esimese koosseisu liikmed Tanel Sakrits, Kristjan Kuusmik ja Hans Mihkel Vares õppisid Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia s ning esmalt mängiti tudengitriona Viljandi tantsumajas. Trio mentoriteks on olnud pärimusmuusikud Villu Talsi ja Jalmar Vabarna. Bänditegevus kogus hoogu ja 2017. aasta möödus juba aktiivsemalt üle Eesti erinevates paikades esinedes. Samuti anti sel suvel esimene kontsert Viljandi Pärimusmuusikafestivalil kultrahoovi laval. Peale sama sügise Lõikuspidu Viljandis saadi tõuge salvestada ära esimene kauamängiv. 2018. aasta aprillis avaldas MandoTrio debüütalbumi "Ilma sünnib", mis salvestati Clockwork stuudios José Diogo Nevesega. Albumit esitleti 23. aprillil Tartus Genialistide klubis, 24. aprillil Viljandis klubis Jasm ja 25. aprillil Tallinnas Philly Joe´s.
2019. aasta sügisel peale Lõikuspidu lahkus Hans Mihkel Vares bändist isiklikel põhjustel ning tema asemel liitus bändiga Peeter Priks. Esimeseks kontserdiks uues koosseisus oli plaadiesitluskontsert Tartus Genialistide klubis 29. novembril, kus kaasa tegi samal õhtul ka Puuluup. Veel oli tol perioodil hoog sees, kuid 2020. aasta märtsis peatus elu pandeemiaga seoses kõigil. Siiski salvestati tol suvel singel "Lähme kõrtsi", mis avaldati 27. augustil 2020 youtube keskkonnas. 2020. aasta novembri lõpus ja detsembri alguses toimus raskele ajale vaatamata väike tuur, mille korraldas Viljandi pärimusmuusika keskus. 2022. aasta oli taas tegusam. Suvel oli suurem sündmus Võru pärimustantsu festival ning augusti lõpus ja septembris toimus suvelõputuur koos duoga Elizabeth Davidson-Blythe ja Daniel Quayle Mani saarelt Suurbritanniast.
2023. aasta kevadel toimus taas kollektiivi kolmanda liikme vahetus ning Peeter Priksi asemel liitus bändiga Sten Aamer. Sel suvel 1. juulil realiseerus ka mitu aastat töös olnud noorte laulu- ja tantsupeo "Püha on maa" osana toimuv rahvamuusikapidu "Päriselt", kus näppepillide liigis mängiti Kristjan Kuusmiku loodud pala "Viimane vihm" ja kunagist koostööpala "Hakkame mehed minema" ansambliga RIFFARRICA. Näppepillide liigijuht oli Tanel Sakrits ning MandoTrio tegi peol terves koosseisus solistidena kaasa.
Ukraina barokk
Ukraina barokk on paikkondlik arhitektuuristiil, mis kujunes ja valitses Ukraina aladel 17. ja 18. sajandil ja milles kohalik ehitustraditsioon sulandus Lääne-Euroopa barokkarhitektuuri joontega.
Kirjeldus
Ukraina barokkstiilis ehitisi iseloomustab võrreldes lopsakalt dekoratiivse ja ornamenteeritud Lääne-Euroopa barokiga ehitiste suurem konstruktiivsus, lihtsam vorm ja tagasihoidlikum arhitektuuriline dekoor. Väga iseloomulik Ukraina barokk-kirikutele on kirikukuplite pirnjas või pungjas kuju, mis laenati ka Moskva barokki.
Ukraina 17.–18. sajandi maalikunsti parimad näited leiab Kiievi koobaskloostri Püha Kolmainu kiriku ja Ristiülendamise kiriku seinamaalidelt, samuti ikonostaaside maalid ja portreed. Sel perioodil läbisid Ukrainas tormilise arengu ka graafikatehnikad nagu vasegravüür, mida kasutati allegoorilistest ja heraldilistest sümbolitest ja ornamentikast keerukate kompositsioonide edasiandmiseks graafikas.
Ikonostaasidelt ja pühakodade sisustusest leiab väljapaistvaid puunikerduskunsti näiteid, näiteks Manjava skiita ikonostaas ja Kiievi koobaskloostri ja Püha Miikaeli Kuldsete kuplitega kloostri peakirikute ikonostaasid. Ornamentikas ja tarbekunstis kasutati palju rahvakunstist pärit motiive, mis annab ukraina barokile silmapaistvalt originaalse vormi- ja pildikeele.
Rutherfordi maakond (Põhja-Carolina)
Rutherfordi maakond (Rutherford County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis.
Maakonna halduskeskus on Rutherfordton.
Maakonna pindala on 1466 km², millest 5 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 67 810. Aastal 2000 oli elanike arv 62 899.
Ajalugu
Rutherfordi maakond moodustati 1779. aastal Tryoni maakonna lääneosast. Maakond on saanud nimeohvitser Griffith Rutherfordi järgi.
UNESCO maailmapärand Tšehhis
Tšehhi alal on UNESCO maailmapärandi nimistus 14 objekti ja 17 objekti kandidaati.
Franak Viačorka
pisi|240px|Franak Viačorka (2010)
Francišak Valancinavič Viačorka, ka Franak Viačorka (valgevene keeles Францiшак Валянцiнавіч Вячoрка; vene keeles Франтишек Валентинович Вечёрко František Valentinovitš Vetšjorko; sündinud 26. märtsis 1988 Minskis Valgevene NSV-s) on Valgevene ajakirjanik ja opositsiooniline poliitiline aktivist.
Franak Viačorka õppis aastatel 2005–2008 Valgevene Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonnas. 2008. aastal alustas ta õpinguid Valgevene Euroopa Humanitaarülikoolis (kaugõppes meedia ja kommunikatsiooni erialal), kuid oli sunnitud pooleli jätma, sest kutsuti sõjaväeteenistusse. 2014. aastal lõpetas ta Varssavi ülikooli meediaturunduse erialal.
Film
2012. aastal toimus Cannesi filmifestivalil Poola režissööri Krzysztof Łukaszewiczi mängufilmi "Żywie Biełaruś!" esilinastus. Stsenaristid olid Franak Viačorka ja Łukaszewicz. Viačorka mängis filmis kõrvalosa ja oli ka selle filmi režissööri assistent.
Cichanoŭskaja nõunik
Alates oktoobrist 2020 on Viačorka Sviatłana Cichanoŭskaja nõunik ja Vilniuses asuva Cichanoŭskaja kantselei välispoliitika osakonna juht.
Philipp (täpsustus)
Philipp on saksa mehenimi.
Philipp on ka perekonnanimi:
Aleksis Kivi auhind
Aleksis Kivi auhind on Soome Kirjanduse Seltsi (SKS) elutööpreemia soomekeelse ilukirjanduse toetuseks.
Aastal 2013 oli auhinna suurus 15 000 eurot.
Mačiūkiai (Notėnai vald)
Mačiūkiai on küla Leedus Skuodase rajoonis Notėnai vallas Bārta jõe ääres. Mačiūkiai idaosa moodustab samanimelise küla, mis jääb Plateliai valda. Külas on Mačiūkiai kalmistu.
Külla jäävad osaliselt Žemaitija rahvuspark ja Mikytai maastikukaitseala.
Külas asub muinsuskaitse alune Mačiūkiai tulpkabel, mis pärineb XIX sajandi lõpust või XX sajandi algusest.
Ka asub seal muinsuskaitsealune kivi, mida kutsutakse Laumė kiviks. Kivil on jalajälgede kujutised, mis on rahvasuu kohaselt laumė jalajäljed. Jäljed olevat ühe loo kohaselt jätnud kivil kokku kukkunud laumė, teise kohaselt jättis suurima jälje laumė, väiksemad aga tema tütred. Ka asunud kivi lähistel saun, kus laumėd armastanud saunas käia. Sealne saun vajunud maa alla, kui inimesed lihavõttepühade hommikul sauna läksid, sellest jäänud järgi vaid tiik. Külas asuv allikas on vana pühapaik.
Raoul Kurvitz
Raoul Kurvitz (kodanikunimega Raoul Kurvits; sündinud 3. veebruaril 1961) on eesti kunstnik.
Ta lõpetas 1984. aastal Eesti Riikliku Kunstiinstituudi arhitektina.
Koos kursusevend Urmas Muruga moodustasid nad 1986. aastal rühmituse Rühm T, peagi liitus nendega arhitekt Peeter Pere ning veel kunstnikke ja loomeinimesi. Rühm T nimetas oma maaliloomingut külmaks ekspressionismiks, milles puudus kirg, mis oli distantseeritud, kuid ometi sekkuv. Toonane kriitika sidus Rühm T tegevust peamiselt postmodernismi ning transavangardi ja „ekspressionistliku dekadentsi" mõistetega. Rühm T tegutses 1990. aastate algusaastateni.
Tema loomingusse kuulub installatsioone, performance 'eid, maale ja objekte. Hinnatud on ka Kurvitza video- ja muusikalooming. Raoul Kurvitza loomingut on näidatud paljudes mainekates Euroopa ja Ameerika muuseumides ja institutsioonides.
1997. aastal esindas ta koos Jaan Toomiku ja Siim Tanel Annusega Eestit esimest korda Veneetsia biennaalil. 1999. aastal oli Tallinna Kunstihoones ja selle esisel Vabaduse väljakul Raoul Kurvitza mastaapne isikunäitus "Sümfoonia si-bemoll minoor. Postapokalüptika". Pärast seda sõitis ta kaheks aastaks New Yorki. 2013. aastal toimus tema loomingu ülevaatenäitus Kumu Kunstimuuseumis.
Isiklikku
Raoul Kurvitza vend oli luuletaja Andres Allan ja vennatütar on luuletaja Joanna Ellmann. Raoul Kurvitza ja maalikunstnik Lilian Mosolaineni poeg on muusik ja stsenarist Robert Kurvitz.
Tałačyni rajoon
Tałačyni rajoon (transkribeerituna Talatšõni rajoon) on rajoon Viciebski oblastis Valgevenes.
Rajooni pindala on 1499 km². 2014. aasta seisuga elas seal 26 280 inimest.
Rajoon moodustati 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Abolcy, Aziercy, Kochanava, Sierkavicy, Słaŭnaje, Tałačyni, Vałosava ja Voŭkavičy külanõukogu.
Rajoon asub põhiliselt Orša kõrgustikul. Kõrgeim koht on Sierkavicy küla lähistel (255 meetrit). Tähtsamad jõed on Dnepri lisajõed Druć ja Adroŭ.
2014. aasta seisuga olid elanikest 92,05% valgevenelased, 5,46% venelased ja 2,49% oli teistest rahvustest. 77,01% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 20,21% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kõneles valgevene keelt 43,11% elanikke, vene keelt aga 48,38%.
Ḩā’ili provints
‘Ḩā’ili provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Saudi Araabia põhjaosas.
🇸🇦
Ene Falkenberg
Ene Falkenberg (aastani 1936 Zoja Falkenberg, seejärel Ene Süve, Ene Mänd, Ene Syve, Ene Bruce, Ene Crumley; 2. november 1914 Pihkva – 10. märts 2003 Toronto) oli eesti maalikunstnik ja skulptor.
Ta õppis aastatel 1936–1938 maalimist ja skulptuuri Kõrgemas Kunstikoolis Pallas, kuid ei lõpetanud. 1938–1941 õppis ta Riigi Kõrgemas Kunstikoolis.
Tegutses maalikunstnikuna ja esines näitustel juba enne Teist maailmasõda.
1944. aasta jaanuaris põgenes ta Soome kaudu Rootsi, hiljem siirdus Rootsist edasi Kanadasse. 1952. aastal oli ta seal Euroopa kunstnike ühingu Colour and Form Society asutajaid. Aastatel 1963–1993 elas ta Vancouveris.
Ketšuakeelne Vikipeedia
pisi|Logo Ketšuakeelne Vikipeedia (ketšua keeles Qhichwa Wikipidiya) on Vikipeedia ketšuakeelne versioon.
Ketšuakeelsele Vikipeediale pandi alus 2003. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Uusna mõisa kalmistu
Uusna mõisa kalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas, tänapäevase haldusjaotuse järgi Uusna külas Viljandi vallas. Kalmistu jääb kunagisest Uusna mõisa südamest linnulennult umbes 0,35 km kaugusele edela poole.
Kalmistut on osaliselt korrastatud pargina, osa hauatähiseid on säilinud pinnases.
Mõisa kalmistu rajas Carl von zur Mühlen 1834. aastal oma naise jaoks. Surnuaias peaks olema ligi 13 inimese haud, mis olid kunagi märgistatud hauatähisega. Surnuaed on oma kujult ringikujuline ja piiratud kivist aiaga.
Olga Rõpakova
Olga Rõpakova (vene keeles Ольга Сергеевна Рыпакова; sündinud 30. novembril 1984 Ust-Kamenogorskis (aastast 1993 kannab linn nime Öskemen)) on Kasahstani (kaugus- ja kolmikhüppaja), olümpiavõitja (2012).
Enne kolmikhüppe juurde asumist võistles Rõpakova peamiselt kaugushüppes ja seitsmevõistluses.
Ta on seni osalenud kolmedel olümpiamängudel. Oma esimestel 2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis sai ta kolmikhüppes 4. koha, kuid hiljem hõbemedali võitnud Tatjana Lebedeva ja pronksmedali võitnud Chrysopigí Devetzí tulemused tühistati ja ta tõusis hõbemedalile.
2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis võitis ta tulemusega 14.98 kuldmedali ja 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros tulemusega 14.74 pronksmedali.
2011. aasta maailmameistrivõistlustel Daegus võitis ta tulemusega 14.89 hõbemedali ning 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis tulemusega 14.77 ja 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis tulemusega 14.77 pronksi.