cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Põhjamaade Magistriõpe
Koostöös osaleb viie Põhjamaa (Islandi, Norra, Rootsi, Taani ja Soome) kuus suurimat ülikooli: KTH, Chalmersi Tehnikaülikool, NTNU, Taani Tehnikaülikool, Aalto Ülikool ja Islandi Ülikool. ISEE (Põhjamaade Magistriõpe innovaatilise ja jätkusuutliku energeetika ning inseneriteaduse) programmis, mis on maailmas kõrgelt hinnatud energeetikaalane õppeprogramm, andes kogu programmi läbinuile tehnikateaduste magistrikraadi.
Põhjamaade Magistriõppe programm võimaldab laialdast spetsialiseerumist. Esimesel semestril õpivad kõik üliõpilased Stockholmis Kuninglikus Tehnoloogia Instituudis (KTH). Teisel semestril võib üliõpilane valida spetsialiseerumise paketi, ühest kuuest osalevast tippülikoolist. Kolmandal semestril toimub sügavam spetsialiseerumine, kus jällegi üliõpilane saab valida ühe kuuest ülikoolist. Neljas semester on lõputöö tegemiseks ja kaitsmiseks. Esimese ja teise õppeaasta vahelisel suvel saavad soovijad osaleda suvekursustel KTH Ülikooli juures.
Kandideerida saab veebikeskkonnas, mida koordineerib Rootsi Riiklik Vastuvõtukomisjon: www.studera.nu. Kandideerida saavad tehnikateaduste bakalaureuse kraadi omavad inimesed. Rahvusvaheliselt tunnustatud keeletesti tulemuse saab saata hiljem. Kandideerimine avatakse 1. detsembril ja suletakse 15. jaanuaril.
Daniel Kablan Duncan
Daniel Kablan Duncan (sündinud 30. juunil 1943 Ouellés) on Elevandiluuranniku poliitik, kes on olnud aastatel 1993–1999 ja 2012–2017 Elevandiluuranniku peaminister.
Duncan on Elevandiluuranniku Demokraatliku Partei liige.
Peaminister Alassane Ouattara valitsuses oli ta 1990. aastate alguses rahandusminister. Pärast president Félix Houphouët-Boigny' surma ja peaminister Ouattara tagasiastumist sai temast uus peaminister. Sellel ametikohal oli ta 11. detsembrist 1993 kuni 24. detsembrini 1999. Oma valitsuses säilitas ta ka rahandusministri portfelli ning jätkas Ouattara valitsuse erastamis- ja kärpimispoliitikat. Valitsusjuhi kohalt oli ta sunnitud lahkuma riigipöörde tõttu.
1. juunil 2011 sai Duncanist välisminister peaminister Jeannot Ahoussou-Kouadio valitsuskabinetis. 21. novembril 2012 nimetas president Alassane Ouattara ta uueks peaministriks ja järgmisel päeval tegi Duncan teatavaks oma valitsuskabineti koosseisu, kus võttis endale lisaks peaministri ametile ka majandus- ja rahandusministri portfellid.
9. jaanuaril 2017 astus Duncan ametist tagasi, kuid jäi veel järgmise päevani valitsusjuhi kohusetäitjaks. 10. jaanuaril 2017 nimetas president Ouattara ta Elevandiluuranniku asepresidendiks ja 16. jaanuaril vannutati ta ametisse. Vastav ametikoht oli loodud 2016. aasta põhiseadusreformiga ja Duncanist sai esimene inimene selles ametis.
Lamentate
"Lamentate" on eesti helilooja Arvo Pärdi 2003. aastal loodud teos klaverile ja orkestrile. Pärt lõi selle austusavaldusena Anish Kapoorile ja tema skulptuurile "Marsyas". Muusikateose pikkus on 35–40 minutit. Teos kanti esimest korda ette 7. veebruaril 2003 kaasaegse kunsti galeriis Tate Modern Londonis.
Ars Apta
Ars Apta pärimusmuusikat viljelev ansambel.
Rein Sokk
Rein Sokk (sündinud 25. märtsil 1959) on endine eesti kergejõustiklane ja treener.
Ars Apta
Koosseis
Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemia kolm džässi- ja kaks pärimusmuusikaüliõpilast.
Rein Sokk
Püstitas 1983. aastal Eesti rekordi teivashüppes (5.32).
Oli 1993–1998 Erki Noole treener.
Valitud aasta treeneriks 1995, 1996 ja 1997.
Torcegno
thumb| thumb|Torcegno valla paiknemine Trento provintsis
Torcegno (saksa: Türtchein) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 35 km Trentost idas.
Ralfs Freibergs
Ralfs Freibergs (sündinud 17. mail 1991 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib kaitsjana Tšehhi kõrgliigaklubis HC Litvínov.
Läti kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2008–09.
Aastatel 2010–2011 mängis ta North American Hockey League'i klubis Texas Tornado, hooajal 2011–12 United States Hockey League'i klubis Lincoln Stars ning aastatel 2012–14 Bowling Green State University jäähokimeeskonnas.
2014. aasta augustis liitus ta American Hockey League'i (AHL) klubis St. John's IceCaps. AHL-is sai ta sel hooajal kirja vaid viis kohtumist, mängides suurema osa hooajast ECHL-i klubis Ontario Reign. Hooajal 2015–16 mängis ta ECHL-i klubis Toledo Walleye.
Hooajal 2016–17 mängis Freibergs KHL-i klubis Riia Dinamo. Aastatel 2017–2021 mängis ta Tšehhi kõrgliiga klubides: Zlíni Berani, Brno Kometa ja Třineci Oceláři. 2021. aastal tuli ta Ocelářiga Tšehhi meistriks.
2021. aasta mais naasis Freibergs Riia Dinamosse. 2022. aasta veebruaris liitus ta Saksamaa kõrgliigaklubiga Iserlohn Roosters, kus mängis kuni hooaja lõpuni. 2022. aasta augustis asus Freibergs mängima taas Tšehhi kõrgliigas, kui sõlmis lepingu HC Litvínoviga.
Läti jäähokikoondise koosseisus on Freibergs osalenud seitsmetel maailmameistrivõistlustel (2013, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021 ja 2023) ning 2014. ja 2022. aasta taliolümpiamängudel. 2014. aasta taliolümpiamängudel oli ta ainus mängija USA ülikoolide liigast. Sotši mängudel jäi ta vahele keelatud aine kasutamisega.
64. üksik motolaskurbrigaad
64. üksik kaardiväe motolaskurbrigaad (64-я отдельная гвардейская мотострелковая бригада) on Venemaa Föderatsiooni maavägede väüksus.
Zoomorfism
Zoomorfism on üleloomulike olendite kujutlemine väliselt või olemuslikult loomataolistena.
Vallavõti
Vallavõti (Gemeindeschlüssel) on Saksamaal ja Austrias kasutatav geograafiline numbriline indekseerimiskood, mis antakse valdadele. On võrreldav näiteks Prantsusmaa INSEE koodi või Itaalia ISTAT koodiga.
Saksamaa vallavõtmed
Saksamaal kasutatakse ametlikku vallavõtit (Amtliche Gemeindeschlüssel, AGS) statistilistel eesmärkidel liidumaade statistikaametites. Vallavõti tuleb lisada mõningatele dokumentidele, näiteks elukohavahetuse korral lahkumisavalduses või registreerimisdokumentides, mida tehakse linnavalitsuse vastavas büroos.
Esimest korda katsetati vallakoode Schleswig-Holsteini liidumaal 1953. aastal, peale nende edu laiendati see 1955. aastaks riiklikule tasemele. Esimesed 9 liidumaad, lisaks 1957. aastal liidendatud Saarimaa ja Lääne-Berliin kasutasid liidumaa koode 01–11, peale taasühinemist 1990. aastal said Ida-Saksamaa liidumaad endale koodid 12–16.
Vallavõti on kaheksakohaline, formaadis 12 3 45 678, millest:
Kui tegu on kreisivaba linnaga, siis on kolm viimast numbrid nullid, näiteks Frankfurt = 06 4 12 000:
Hamburg ja Berliin on mõlemad linn-liidumaad ning ei oma ringkondi ega kreise, seega kasutavad nad vastavalt 02 0 00 000 ja 11 0 00 000 vallavõtmeid. Bremeni liidumaa ei oma ringkondi ja koosneb kahest kreisivabast linnast: Bremen (04 0 11 000) ja Bremerhaven (04 0 12 000).
Austria vallavõtmed
Austria vallavõtmed on viiekohalised, formaadis 1 23 45, millest:
Näiteks Lienz = 7 07 16:
Statuutlinnade puhul on vallakood alati 01, näiteks Salzburg = 5 01 01:
Samas ei pruugi 01 alati märkida statuutlinna, näiteks Bleiburg = 2 08 01:
Viini koondvallavõti on 90001, kuid ringkonnavõtit kasutatakse linnaringkonna märkimiseks numbrilises järjekorras, näiteks Innere Stadt (1. ringkond) = 9 01 01, Favoriten (10. ringkond) = 9 10 01, Liesing (23. ringkond) = 9 23 01.
Harrodsi pommirünnak
Harrodsi pommirünnak leidis aset 17. detsembril 1983, kui Londoni kesklinnas asuva Harrodsi kaubanduskeskuse ees lõhkes autopomm. Pommi olid pannud Ajutise Iiri Vabariikliku Armee võitlejad, kes saatsid ka 37 minutit enne plahvatust hoiatuse, millest hoolimata jäeti piirkond evakueerimata. Rünnakus hukkus kolm politseinikku ja kolm tsiviilisikut, 90 inimest sai vigastada ning piirkond ulatuslikult kahjustada. IRA Armeenõukogu avaldas tsiviilohvrite pärast kahetsust ning nende sõnul ei olnud rünnakuks luba antud. Pärast Harrodsi pommirünnakut hakkas IRA keskenduma rohkem sõjalistele sihtmärkidele.
Peeter Animägi
Peeter Animägi (3. aprill 1902 Otti talu Polli vald Pärnumaa – 9. mai 1987 Chicago) oli Eesti sõjaväelane (kapten, 1938).
KANUKOKA
pisi|KANUKOKA peakorter KANUKOKA (grööni Kalaallit Nunaanni Kommunit Kattuffiat, taani De Grønlandske Kommuners Landsforening) oli Gröönimaa omavalitsusorganite liit. Liidu tegevus lõpetati 2018. aastal.
KANUKOKA eesmärgiks oli Gröönimaa kõigi nelja kohaliku omavalitsuse (Kujalleq, Qaasuitsup, Qeqqata, Sermersooq) ühiste huvide esindamine ja nende koostöö edendamine.
KANUKOKA asutati 24. juulil 1972, kui Gröönimaal oli 18 valda 3 maakonnas.
2011. aastast oli KANUKOKA juhatuse esimees Martha Abelsen. KANUKOKA peakorter asus Nuukis.
Lohetätoveeringuga tüdruk
"Lohetätoveeringuga tüdruk" (rootsi Män som hatar kvinnor – "Mehed, kes vihkavad naisi") on Stieg Larssoni 2005. aastal postuumselt avaldatud "Millenniumi" triloogia avateos.
Godesbergi piiramine
Godesbergi piiramine 18. novembrist 17. detsembrini 1583 oli aastatel 1583–1589 kestnud Kölni sõja esimene suurem piiramine. Tähtsat tugipunkti enda kontrolli alla saada tahtnud Baieri sõdurid piirasid koos palgasõduritega Godesbergi koos selle jalamil asetsenud külaga (tänapäeva Bad Godesbergiga) ümber. Mäe otsas asus 13. sajandi alguses rajatud raskesti vallutatav Godesburgi linnus.
Lohetätoveeringuga tüdruk
Välislingid
Millennium-serien
Godesbergi piiramine
Linnus asus Reini jõe oru kohal ning oli strateegiliselt tähtis, kuna selle kaudu sai kontrollida nii Kölni kuurvürstkonna pealinna Bonni kui piirkonna tööstuskeskusesse Kölni suunduvaid teid. Aastate jooksul olid kuurvürstid linnuse müüre ja torne tugevdanud. 14. sajandil ehitati linnusesse väike residents ning selle donžoonis hakati hoidma kuurvürsti dokumente ja väärisasju. 16. sajandi keskpaigas peeti Godesburgi sisuliselt vallutamatuks ning Kölni kuurvürstide ja peapiiskoppide kui Saksa Rooma Riigi jõukamate alade valitsejate sümboliks. Kölni sõda oli järjekordne usutüli, sellel korral protestandist kuurvürsti Gebhard Truchsess von Waldburgi ning katoliiklasest kuurvürsti Ernest von Bayerni vahel.
Baieri väed ründasid Godesburgi novembris 1583. Linnus pidas ründajate pikale kahuritulele pikalt vastu, lõpuks õnnestus sapööridel mäe basaldist pinnasesse kaevuda ning nad õhkisid seal 680 kg lõhkeainet, mis hävitas märkimisväärse osa kaitserajatistest. Plahvatuses sai surma ka palju kaitsjaid, kuid sellest tekkinud kiviprügi takistas piirajate edasisi samme ning eluga pääsenud kaitsjad jätkasid vastupanu osutamist. Baieri sõdurid pääsesid lõpuks linnuse õuele käimlasüsteemi kaudu ning siis õnnestus neil vastupanu murda. Godesburgi linnuse pealik läks koos allesjäänud kaitsjatega donžooni pakku ning läbirääkimistel, kus ta kasutas pantvange, lubati talle, ta naisele ja nõunikule eluga pääsemine. Ülejäänud tornis viibinud mehed, naised ja lapsed tapeti. Järgmisel kuul langes Baieri kätte ka Bonn.
Magnificat (Pärt)
"Magnificat" on eesti helilooja Arvo Pärdi 1989. aastal loodud teos segakoorile. Muusikateos on pühendatud esiettekandjatele. Muusikateose pikkus on 7 minutit. Teose kandis esimest korda ette Staats- und Domchor Berlin (dirigent Christian Grube) 24. mail 1990 Stuttgardis Saksamaal.
Erich Eek
Erich Herbert Eek (ka Eeck) (23. jaanuar 1893 Tallinn – 16. jaanuar 1974 Oakland, California, USA) oli eesti õigusteadlane, kohtutegelane ja vandeadvokaat.
Karjäär
1916–1918 vannutatud advokaadi abi ning samal ajal Tallinna vaeslastekohtu sekretär.
1918–1919 Tallinna-Haapsalu rahukogu kohtu-uurija Tallinnas.
1919–1920 Eesti Vabariigi prokuröri abi. 1919. aasta maist 5. juunini ja augustis täitis ajutiselt Eesti Vabariigi prokuröri kohuseid. Prokuratuuri ümberkorraldamise järel aprillist 1920 sama aasta septembrini Kohtupalati prokuröri vanemabi, täites kogu selle aja Kohtupalati prokuröri kohuseid.
Rudiment
Rudiment on evolutsiooni käigus redutseerunud elundi järelejäänud pisike osa. Kunagi varajasemas evolutsioonikäigu etapis on organit kasutatud, kuid hilisemas arenguetapis on ta oma eesmärgi kaotanud ning vaikselt kaduma hakanud, kuid pole veel päris ära kadunud. Näiteks on inimesel silma sisemises nurgas pilkkile ning pimesooles ussripik.
Erich Eek
Karjäär
1921–1922 Kohtupalati liige.
1922–1940 vandeadvokaat Tallinnas. 1927–1938 Vannutatud Advokaatide Nõukogu liige, 1938–1939 Advokatuuri nõukogu liige ja nõukogu sekretär. 1927–1940 Riigikontrolli juriskonsult.
Osales Rahvaerakonna kandidaadina 1926. aasta Riigikogu valimistel ja 1930. aasta Tallinna linnavolikogu valimistel.
Põgenes 1944 Saksamaale, 1951 siirdus USA-sse.
Kirptarn
Kirptarn (Carex pulicaris) on tarna perekonda kuuluv taimeliik.
Erich Eek
Isiklikku
Abikaasa Sinaida Eek (sündinud Smetanina) (15. august 1896 – 1983), tütar Lilian ja poeg Aarne Erich.
Püüfaasan
See elutseb Indias, Nepalis, Bhutanis, Hiinas ja Põhja-Myanmaris.
Püüfaasan oli aastatel 1642–1975 eksisteerinud Sikkimi kuningriigi rahvuslind ja on siiani India Sikkimi osariigi lind.
Alamliigid
Püüfaasanil on neliteist üldtunnustatud alaliiki:
Välimus
pisi|vasakul|Püüfaasan Bhutanis Täiskasvanud püüfaasanid kaaluvad enamjaolt 410–655 g, isaslinnud on pikkuselt 44–48 cm (saba 16,5–18 cm) ja emaslinnud 39,5–42 cm (saba 14–15,5 cm).
Toitumine
Nad toituvad elupaigast ja aastaajast sõltuvalt näiteks samblast, mahalangenud lehtedest, rohuvõrsetest, seemnetest ja marjadest.
Pesitsemine
Liigi pesitsusaeg on enamasti alates aprilli keskpaigast kuni juuni lõpuni. Pesa teevad nad maapinna lohkudesse ja vooderdavad selle rohuga.
Philidori kaitse
Philidori kaitse on maleavang, mis algab käikudega 1.e4 e5 2.Rf3 d6.
Belley
Belley (hääldus bell'e) on vald ja asula Prantsusmaal Auvergne-Rhône-Alpesi piirkonnas Aini departemangus. See on departemangu alamprefektuur (sous-prefecture) ehk ringkonna halduskeskus. Linn on ka samanimelise kantoni keskuseks.
Belley oli ajaloolise Bugey provintsi (Pagus Bellicensis) pealinn.
pisi|tühi|Belley plaan ning valda ja asulat ümbritsevad vallad
Susan Sarandon
Ta on võitnud naispeaosatäitja Oscari ja Briti Akadeemia parima naisnäitleja auhinna. 1999. aastal nimetati ta UNICEF-i hea tahte saadikuks ja 2006. aastal sai ta humanitaarabiorganisatsiooni Action Against Hungeri auhinna.
Penijõgi
Penijõgi on jõgi Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Hälvati, Kloostri ja Penijõe külas.
Jõkke suubub paremalt Penijõe kraav (5,2 km suudmest). Jõe lähtealale jääb Lihula maastikukaitseala (Lihula raba), jõe suudmealale jääb Matsalu rahvuspark. Penijõgi suubub Penijõe külas Kasari jõkke 2,5 km kaugusel viimase suudmest.
Jõgi on savika veega avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m.
Penijõe keskkonnaregistri kood on VEE1117700.
Brandon Warmke
Brandon Warmke on USA filosoof, kes kirjutab peamiselt moraalsest vastutusest, andestusest ja karistusest.
Ta on Bowling Greeni Riikliku Ülikooli abiprofessor.
Filosoof Craig Warmke on tema vend.
Andestuse majanduslik mudel
Artiklis "The Economic Model of Forgiveness" kaitseb Warmke analoogiat andestuse ja võla kustutamise vahel ning juhib tähelepanu ühele raskusele.
Sageli väidetakse, et pahategijal tekib moraalne võlgnevus ohvrile ning andestuse puhul see võlg "kustutatakse". See mõte ulatub tagasi vähemalt Aristoteleseni (Nikomachose eetika VIII.14). Sellel on oluline koht Canterbury Anselmi rahuldusteloogias, mille järgi patt tekitab võlgnevuse Jumalale. Richard Swinburne (Responsibility and Atonement) ütleb, et teisele liigategija on olukorras, mis sarnaneb võlglase olukorraga: tuleb midagi ette võtta, et võlg tasuda. Paul Twambley ("Mercy and Forgiveness") ütleb, et pahateoga tekitab tegija endale otsekui võla, mistõttu me räägimegi hüvitamisest ja andekspalumisest. Ohvril on õigus pahameelele. Andestusega loobutakse sellest õigusest, taastades võrdsuse. Ka mõned psühholoogid on seda võrdlust kasutanud. Julie Exline'il ja Roy Baumeister paigutavad selle isegi andestuse definitsiooni. Selles analoogia on nähtavasti midagi ligitõmbavat ja valgustavat. Mis on selle analoogia motiiv? Mis on neil nähtustel ühist? Warmke nimetab vaadet, et moraalne andestus sarnaneb võla kustutamisega, andestuse majanduslikuks mudeliks.
Griswoldi teine vastuväide on järgmine. Võla saab ühepoolselt kustutada võlausaldaja. Ja kui haavamine tekitaks võla, siis süüdlane saaks ühepoolselt tahvli puhtaks pühkida, makstes võla ära. Poleks tarvis muutumise ega tõerääkimise kohustust ega isegi vastutuse võtmist, ja ohvri tunded ei puutu asjasse. Erinevalt majandusikust võlast ei saa ei andestaja ega andestuse saaja päris ühepoolselt moraalset võlga lõpetada. Kas Griswoldi mure seisneb selles, et ühepoolne moraalne andestus on üldse võimatu või et kohane ühepoolne moraalne andestus on võimatu? Esimene on kahtlane, sest see tähendaks, et enne andekspalumist pole üldse võimalik andestada ja neile, keda enam ei kohta, pole võimalik andestada. Pole mõisteline tõde, et ühepoolselt andestada ei saa. Teisel juhul eeldatakse, et ühepoolne moraalne andestus võib olla kohatu, ühepoolne majanduslik andestus aga mitte. Aga kas siis mõne rahalise võla andestamine ei või olla rahaliselt vastutustundetu (kui ma näiteks oma võlgu ei saa tasuda, kui teised mulle ära ei maksa)? Pealegi ei pea selleks, et analoogia oleks valgustav, moraalsel andestusel olema samad normid nagu majanduslikul andestusel. Kas majanduslik mudel lubab ise endale andestust hankida? Tuleb eristada võla tasumist ja võla andeksandmist. Kui eeldada, et moraalsed võlad saab ära tasuda (näiteks kõik kohustused ohvri vastu täita), ei tähenda see veel andestuse saamist. (Mark Timmonsil on idee, et kohustused ohvri vastu võivad olla Immanuel Kanti mõttes mittetäielikud kohused, mida ei saa kunagi täielikult täita. Võib-olla see on nii väga koletute tegude puhul. (Aga on ka nii suuri rahalisi võlgu, mida ei jõua mitte kunagi ära maksta, ja on võlgu, mida ei saa rahaga korvata.) Aga paljude igapäevaste väärade tegude puhul jõuab kätte hetk, kus on küllalt andeks palutud, hüvitatud ja südamemuutust näidatud, nii et pahategija on oma kohustused lõpuni täitnud. Paistab, et Richard Swinburne arvab nii.) Andeksandmine nõuab ohvrilt teatud kohustustest vabastamist ja teatud õigustest loobumist, aga teda ei saa sundida seda tegema. Siit tuleneb veel üks vastuväide: et rahalise võla saab tasuda kolmas isik, siis majanduslik mudel lubab ekslikult kolmandal isikul moraalselt andeks anda. Aga ka siin läheb segi võla äramaksmine ja võla andekssaamine. Kolmas isik saab küll võla ära maksta, kuid ei saa võlga andestada. Nii et majanduslik mudel saab eitada, et kohustuste täitmisest piisab andekssaamiseks. (Võlamakse saamine pole sama mis võla andeksandmine. Makse võib saada, seda teadmata, aga võlga ei saa andeks anda, seda teadmata.) Kuidas jääb Griswoldi väitega, et majanduslik mudel ei arvesta ohvri hoiakute ja tunnete tähtsust? Majanduslik mudel ei sisalda konkreetset vaadet selle kohta, milles moraalse võla andestamine seisneb. (Glen Pettigrove'il ("Understanding, Excusing, Forgiving") on samuti mure seoses andestuse võlakustutusemudeliga, nimelt et selle järgi ei peagi ohver pahategijat mõistma, vaid ta võib lihtsalt võla tühistada. Ent Pettigrove'i järgi on mõistmine (mis erineb vabandamisest, õigustamisest ja leppimisest) andestuse tähtis aspekt. Aga see ootab sellelt mudelilt liiga palju.)
Paul Hughes ("What is Involved in Forgiving?") on esitanud vastuväite, et kui moraalne andestus on analoogne majanduslikuga, siis ta teeb liiga palju: kui võlausaldajad võlad andeks annavad, siis see ka kõrvaldab võla. Aga andestus ei kaota tehtud ülekohut ära, mistõttu andestus ongi ühitatav karistusega (lapsevanem karistab laps lapse enda hüveks või isegi sellepärast, et laps on karistuse ära teeninud.). Üks vastus on lihtsalt eitada, et karistus on andestusega ühitatav (näiteks Leo Zaibert, Richard Swinburne). Ent Warmke ("Is Forgiveness the Deliberate Refusal to Punish?", "Two Arguments Against the Punishment-Forbearance Account of Forgiveness") meelest on usutav mõelda, et karistus on mõnikord andestusega kooskõlas. Parem vastus põhineb moraalse süü eristamisel moraalsetest võlgadest. Inimestevahelised moraalsed võlad saab andestusega kõrvaldada, nagu ka majanduslikul juhtumil, aga sellega ei kõrvaldata süüd. Süü on just nagu ainult fakt moraalses pearaamatus (Michael J. Zimmerman, An Essay on Moral Responsibility). Andestus ei muuda süüd ja sellest tulenevat karistust. Õiglus võib nõuda või lubada karistust isegi juhul, kui ohver on andestanud (Charles Griswold). Samamoodi, kui ma kustutan kellegi võla, siis see ei tee olematuks, et ta oli võlgu. Teistel on õigus tema kohtlemisel seda arvestada. See kehtib ka moraalsete võlgade kohta.
Omistades andestajale normatiivse võimu, võtab majanduslik mudel andestust armuandmise ja võla kustutamise sarnasena. Kui aga andestust nii võtta, siis paistab nii välja tulevat, et andestus ei olene sellest, mida ohver pahategijat pärast andestuse väljakuulutamist kohtleb või vaatab. Aga tegelikult võidakse andestus tagasi võtta. Warmke nimetab seda tagasivõtmise vastuväiteks. Warmke visandab kolm alternatiivi majandusliku mudeli kaitsmiseks ning jätab asja lahendamata. Esiteks, saab öelda, et kui andestus on välja kuulutatud, siis normid on muutunud ja kogu lugu, andestust tagasi võtta ei saa. Kui andestaja kohtleb või vaatab pahategijat andestuse vastaselt, siis see on eksimus. Teine võimalus on möönda, et andestust saab tagasi võtta näiteks, kui leitakse, et tegelikult poldud valmis andestama, või tahetakse pahategijat veel laita, et talle veel midagi õpetada, või leitakse, et kättemaks on väga ahvatlev, või peaaegu mis tahes põhjendil. Siis aga tuleb selgitada, mis on majanduslikust mudelist veel alles jäänud või mis roll sellel on. Kolmandaks saab möönda, et mõnel juhul võetakse andestus tagasi, ning öelda, et mõned põhjendid võimaldavad seda. Siis saab viidata sellele, et isegi rahalise võla kustutamisest saab mõnel juhul taganeda. Näiteks kui ma annan võla andeks, sest ma usun, et muidu võlgniku perekond kannatab rängalt, ning hiljem selgub, et nii suurt kitsikust siiski pole, siis mul on piisavalt alust võlakustutamine tühistada: see põhines vääral uskumusel. Samamoodi võidakse moraalne andestus tagasi võtta, kui see põhines näiteks vääral uskumusel pahategija kahetsuse siirusest. Ent kõik põhjendid andestuse tagasivõtmist ei võimaldaks andestust tagasi võtta, ja siis peab majandusliku mudeli kaitsja ütlema, millised põhjendid on sobivad. Warmke paneb ette kolm head kandidaati: 1) andestajal ei olnud õiget infot näiteks ülekohtu loomuse või pahategija andekspalumise ja südamemuutuse kohta; 2) pahategija teeb uuesti sama asja või hullematki, nii et ohver mõtestab eelmise üleastumise suhte kontekstis ümber (näiteks: "tuleb välja, et see pole üksikjuhtum"); 3) ohver taipab, et andestamine läheb moraalselt (või mittemoraalselt) liiga kalliks maksma. Mida me tagasivõtmise vastuväite kohta ka ütleks, tuleb silmas pidada, mis on majanduslikus mudelis sellist, mis seda vastuväidet üldse võimaldab. On tarvis teooriat, mis seletab, kuidas andeksandmine saab kõneks olnud norme muuta. Selles asjas on majanduslikul mudelil Warmke arvates õigus. Ja kui hakata vaatama, mis olukordades saab andestust tagasi võtta, ei tundu see tagasivõtmine enam nii hämmastav. Pealegi, me tahame, et andestuse näidisjuhtumite teooria oleks niisugune, mis ei eelda, et andestaja saab andestuse heast peast tagasi võtta. Kui ma ütlen, et annan andeks, siis on parem, kui ma võtan seda tõsiselt ning kavatsengi vastavalt käituda. Muidu ma kutsun esile kriitika. Ja Warmke meelest nii peabki olema.
Silvaner
pisi pisi|Silvaneri vein [[Bocksbeutelis]] 'Silvaner'  on valge viinamarjasort, mida kasvatatakse peamiselt Alsace'is ja Saksamaal.
Klas Engström
Engström sai poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 2. Euroopa meistrivõistlustel (Berliin, 1927) pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Hein Müllerile (Saksamaa) ning saades 3. koha kohtumises loobumisvõidu Georges Gardebois'lt (Prantsusmaa).
Theatre Alley
Theatre Alley on New Yorgi linna tee Manhattani saarel. Tee paikneb Lower Manhattani (Manhattani linnaosa alamjaotuse) ajaloolises ja ülejäänud saarega võrreldes suhteliselt kaootilises tänavavõrgus.
Kosovo väli (Kosovo)
pisi|Kosovo väli Kosovo väli (albaania keeles Fusha e Kosovës, serbia keeles Косово поље / Kosovo polje, ungari keeles Rigómező, saksa keeles Amselfeld) on suur karstilagendik (polje), mis asub Kosovo idaosas. Enamasti on see tuntud Morava Serbia ja Osmanite armee vahelise Kosovo lahingu (1389) poolest. Hiljem on seda kasutatud ka teistegi pealetungide lahinguväljana. See ulatub Mitrovicast peaaegu Kaçanikisse.
Frankie Knuckles
pisi|Frankie Knuckles DJ-puldis (2012) Frankie Knuckles (pärisnimi Francis Nicholls ; 18. jaanuar 1955 – 31. märts 2014) oli USA DJ ja muusikaprodutsent. Knucklesi hüüdnimi oli The Godfather of House Music ehk house-muusika ristiisa.
Ta sündis New Yorgi Bronxi linnaosas ja kolis 1970. aastate teisel poolel Chicagosse. 1970ndate lõpus ja 1980ndate alguses mängis Knuckles regulaarselt legendaarses Warehouse'i klubis ning 1982–1987 pidas oma klubi The Power Plant. 1980ndatel oli ta house-muusikastiili sünni juures ja tal oli oluline osa uue stiili populariseerimisel.
Knuckles oli tuntud ka oma remikside poolest. Ta tegi remikse näiteks Michael Jacksoni, Luther Vandrossi, Diana Rossi, Eternali ja Toni Braxtoni loomingust. 1997. aastal võitis ta parima (mitteklassikalise muusika) remiksija Grammy.
2004. aastal nimetas Chicago linn endise klubi Warehouse juures olnud tänavajupi Knucklesi järgi – selle nimi on nüüd Frankie Knuckles Way. 2005. aastal lisati Knuckles saavutuste eest tantsumuusika suurkujusid koondava tantsumuusika kuulsuste halli nimekirja.
Ta suri 59-aastaselt diabeedi tüsistuste tõttu.
Nada
Inimesed
Nada võib olla nii mehe- kui naisenimi. Nime kandjaid:
Särevere Lasteaed Kurepesa
Lasteaed alustas tegevust 1993. aastal Türi Tehnika- ja maamajanduskooli ühiselamus. Lasteaed sai nime õuealal oleva kurepesa järgi. Alates 2011. aastast tegutses lasteaed Türi kolledži hoones, kus töötas kolm rühma.
Inglise avang
Inglise avang on maleavang, mis algab 1.c4.
Müoonium
Müoonium on eksootiline aatom, mis koosneb antimüüonist ja elektronist.
Ta avastati 1960. aastal ja ta keemiline sümbol on Mu. Kuna müüon on palju suurema massiga kui elektron, on müoonium ebastabiilne ja lühikese elueaga (2 µs). Selle aja jooksul suudab ta moodustada selliseid ühendeid nagu müooniumkloriid (MuCl) ja naatriummüoniid (NaMu). Tõelist müooniumit, mis koosneks müüonist ja antimüüonist, pole aga tänini avastatud.
Kuninglik Teater
Teater asub Stockholmi kuningalossi lähedal Gustav Adolfi väljaku ja Kungsträdgårdeni vahelisel alal. Tegutseb rahvusooperi rollis alates 18. jaanuarist 1773. Oli Põhja-Euroopa esimene ooperiteater. Oma eksisteerimise aja jooksul on ametlikult muutnud nime 12 korda, kuid alati on nimes rõhutatud, et tegemist on kuningliku kultuuritempliga. Viimane ametlik nimemuutus toimus 1997. aastal, kui määrangu "ooper" asemel tuli kasutusele "teater" (Kungliga Operan › Kungliga Teatern). Rootslaste kõnepruugis on aga nii praegune kui ka varasem ooperimaja olnud ikka lühidalt kui Operan.
Ooperikultuuri algus Rootsis
Kuninganna Kristiina kutsus 1652. aastal Stockholmi esinema Vincenzo Albricci ooperitrupi, mille koosseisus oli kaks venda, kastraadid Domenico ja Nicola Melani. Kuid see trupp ei kandnud ette terviklikke oopereid. Esitati madrigalkomöödiaid ja lauldi kantaate. See oli rootslaste esimene kokkupuude ooperiga. Orkestri rollis oli saksa muusikutega laiendatud kuninglik hovkapell, mille põhitegevus oli olnud andis kontserte ja saata balletietendusi. Pärast Kristiina troonist loobumist lahkus ka trupp ning hoogsalt alanud ooperielu soikus.
1699. aastal sõlmis Nicodemus Tessin lepingu Claude de Rosidori prantsuse trupiga. See esitas Bollhuseti ruumides kuningas Karl XII poolt venelaste üle 1701. aastal Narva all saadud võidu tähistamiseks Anders von Düblenilt ballett-ooperi Ballet meslé de chants héroïques. Teos oli komponeeritud prantsuse ooperimudeli järgi ning selles nähakse Rootsi rahvusliku ooperikunsti sündi.
18. sajandi keskel kerkis esile esimene Rootsi päritolu helilooja Arvid Niclas von Höpken, kes komponeeris Metastasio libreto järgi ooperid Il re pastore (1752) ja Catone in Utica (1753) ning koomilise intermetso Il bevitore (1755). Kroonprintsess Lovisa Ulrika andis ooperi arengule uue hoo. Ta palkas 1753. aastal esinema prantsuse trupi ning asutas aasta hiljem Stockholmis statsionaarselt tegutseva trupi. Tema teeneks on 1753. aastal Ulriksdali lossiteatri avamine ning 1754. aastal Drottningholmi lossiteatri rajamine. Esimene teater Drottningholmis põles küll 1762. aastal maha, kuid selle asemel ehitati 1766. aastal uus, mis  on tänaseni üks Euroopa paremaid kammerlikke barokkteatreid.
18. sajandi teisel poolel asus Stockholmi elama itaalia helilooja Francesco Antonio Baldassare Uttini, kes komponeeris mitmeid Itaalia ja ka Rootsi-päraseid oopereid. Ta sai 1767 õukonnadirigendi (hovkapellmästre) koha. Sellelt pinnalt arendas 1771. aastal troonile asunud kuningas Gustav III välja Rootsi ooperielu esimese tõelise kuldajastu. Kuningas ise oli teatri- ja ooperifanaatik, paistis silma näitekirjanikuna ning laiahaardelise rootsi kultuuri arendajana. Ta asutas 1771. aastal Rootsi Kuningliku Muusikaakadeemia (Sveriges Kungliga Musikakademien).
1771. aastal vallandas kuningas Gustav III juba paarkümmend aastat Stockholmis ooperietendusi andnud Prantsuse trupi Du Londel, kelle oli Rootsi kutsunud kuninganna Lovisa Ulrika. Muusikahuviline monarh soovis moodustada Rootsi ansambli, mis paneks aluse Rootsi oma ooperielule. Trupi tegutsemise reglemendi ja tasustamise alused pani monarh paika isiklikult. 1773. aasta alguseks oli trupp esinemisküps ja avas Bollhusteaternis Rootsi ooperitraditsioonid Francesco Uttini (libreto Gustav III idee alusel Johan Wellander) rootsikeelse ooperiga "Thetis och Pélée". Samal aastal kandis trupp originaalvariandis ette Christoph Willibald Glucki "Orfeo ed Euridice".
Gustavi ooper
Seesama ooperimaja sai aga Gustav III–le saatuslikuks. 16. märtsil 1792 mõrvasid ta seal toimunud maskiballi ajal õukondlased–konspiraatorid. Pärast kuninga mõrvamist keelati maskiballid. See keeld kehtis kuni 1821. aastani. Gustav III mõrvamine maskiballil andis hiljem ainet Daniel-François-Esprit Auberile ("Gustave III, ou Le bal masqué", 1833), Giuseppe Verdile ("Un ballo in maschera", 1859) ja Lars Johan Werlele ("Tintomara", 1973) ooperi kirjutamiseks. pisi|Gustavi ooperimaja 1880
Mõõnaperiood
Pärast Gustav III tapmist algas Rootsi rahvuslikus ooperielus mõõnaperiood. Kuninglikus Ooperis esitati peamiselt Wolfgang Amadeus Mozarti, Daniel-François-Esprit Auberi, Gioachino Rossini ja Carl Maria von Weberi teoseid, aga ka Rootsi–päraseid laulumänge (singspiel). 1834. aastal oli esindusooperis esmaettekandel saksa päritolu 31–aastase helilooja Eduard Brendleri ooper "Ryno". Helilooja oli surnud enne, kui jõudis ooperi täielikult valmis komponeerida. Selle lõpetas ta sõber ja patroon kroonprints Oscar, hilisem kuningas Oskar I. Rahvusvahelise tuntuse sai rootsi ooper 19. sajandil helilooja Ivar Kristian Hallströmi Charles Gounod’ ja saksa klassikalis–romantilisest stiili mõjutustega teoste kaudu, mis kõik olid esmaettekandel Kuninglikus Ooperis. Hallströmi meistriteoseks on hinnatud "Den bergtagna" (1874) mis tõrjus Naumanni "Gustav Wasa" Rootsi rahvusooperi positsioonilt.
Uus ooperimaja
Kuningas Oscar II osutus samasuguseks muusika ja kaunite kunstide patrooniks, kui oli olnud Gustav III. Ta laskis 1892. aastal Gustav III rajatud ja ooperihuvi kasvu tõttu kitsaks jäänud ooperimaja lammutada ning selle asemele ehitada uue. Arhitekt Axel Anderbergi uusklassitsistlik kultuuritempel avati 19. septembril 1898. See asub samuti Stockholmi südalinnas, kuningalossi vahetus naabruses ja otse Välisministeeriumi vastas. Ringikujulises, suhteliselt hea akustikaga vaatesaalis on ligi 1120 koha.
Avamise puhul esitati Adolf Fredrik Lindbladi 1835. aastal komponeeritud "Frondörerna" ja katkendeid Franz Berwaldi 1862. aastal valminud ooperist "Estrella di Soria". Lõpuks kanti ette Ivar Hallströmi kantaat, mis oli spetsiaalselt uue ooperimaja avamiseks komponeeritud. Esimest hooaega uues majas sisustasid ka kaks uut algupärast rootsi ooperit: Wilhelm Stenhammari "Tirfing" ja Andreas Halléi "Valdemarsskatten".
Pärast 100-aastast pea katkematut ooperikultuuri arendamist renoveeriti Operan 1989. aastal põhjalikult. Maja siseruumid said uue värvikatte, fassaad pesti üle, algselt kullaga kaetud kohad said uue sära, peasissekäik korrastati põhjalikult ja peatrepp vaatesaali remonditi põhjalikult. Ajakohastati lavatehnika ning lavatagused ruumid. 19. sajandi teatrist sai kaasaegne modernne ooperimaja. pisi|Bizet' ooperi "Carmen" etendus Kuninglikus Ooperis 1900. aastal
Operan 20. sajandil
Rootsi Kuningliku ooperi 17 × 12 meetri suurusel laval on 20. sajandil olnud maailma esiettekandel mitmete maailmanimega heliloojate uusooperid. Selle teatri jaoks on kirjutanud teoseid Erich Wolfgang Korngold ("Die Kathrin", 1939), Heinrich Sutermeister ("Raskolnikoff", 1948 ja "Der rote Stiefel", 1951), Franz Berwald ("Drottningen av Golconda", 1968) ning György Ligeti ("Le Grande Macabre", 1978).
20. sajandiks olid ka Rootsi oma ooperitraditsioonid välja kujunenud. Stockholmi peeti Põhjamaade ooperipealinnaks. 20. sajandi alguses Kuninglikus Ooperis esmaettekandele tulnud Rootsi algupärastes ooperites oli tunda tugevat Richard Wagneri ja saksa hilisromantilise lavamuusika mõjutusi. Publiku soosingus olid Wilhelm Peterson-Bergeri "Arnljotis" (1910), Ture Rangströmi "Kronbudenis" (1915), Kurt Atterbergi "Härvard harpolekare" (1919) ja "Bäckahästen" (1925). Hiljem olid esiettekandel Natanael Bergi "Engelbrekt", Gunnar de Frumerie "Singoalla" (1940) ja Hilding Rosenbergi rahvusvahelist tähelepanu äratanud "Resa till Amerika" (1932) ja "Porträttet" (1956). Rootsi rahvusooperi näo pärast Teist maailmasõda kujundasid heliloojad Sven-Erik Bäck ("Tranfjädrarna", 1957), Karl-Birger Blomdahl ("Aniara", 1959), Ingvar Lidholm (Holländer, 1967; "Ett drömspel", 1991), Lars Johan Werle ("Drömmen om Thérèse", 1964), Hans Gefors ("Christina", 1987), Jonas Forsell ("Hästen och gossen", 1987; "Riket är ditt", 1991) jt.
Nimekaid Rootsi ooperisoliste
Rootsist on Kuningliku Ooperi lava kaudu läbi aegade rahvusvahelistele ooperilavadele jõudnud sellised maailmamainega tippsolistid nagu Jenny Lind, Jussi Björling, Set Svanholm, Birgit Nilsson, Kristina Nilsson, Nicolai Gedda, Elisabeth Söderström, Britt-Marie Aruhn, Ingvar Wixell, Gösta Winbergh, Laila Andersson-Palme, Ann Sophie von Otter, Berit Lindholm, Håkan Hagegård, Kerstin Thorborg, Kjerstin Dellert, Katarina Dalayman, Nina Stemme jt.
Rahvusooperi loominguline kollektiiv
Rootsi rahvusooperi riiklik majandamine demonstreerib ilmekalt rootslaste kultuurialast intelligentsi ja nende ajaloolist ooperiarmastust. Valitsus ja maksumaksja peavad oma rahvusooperist lugu nii vaimselt kui ka rahaliselt. Hea finantsbaas on võimaldanud lavale tuua suurt solistideansamblit nõudvaid ja lavastuslikult kalleid oopusi. 2018. aasta seisuga andis ooper tööd rohkem kui 700 inimesele. Ooperikooris oli 70 lauljat ning 105-liikmelises orkestris oli muusikuid Soomest, Ukrainast, Usbekistanist, Brasiiliast, Bulgaariast, Poolast, Tšehhi Vabariigist, Saksamaalt jm. Balletitrupis oli ligikaudu 80 täiskohaga tantsijat, lisaks 14 külalissolisti-tantsijat. Solistide nimekirjas oli 60 nime. Nendest Katarina Dalayman, Karl-Magnus Fredriksson, Elin Rombo ja Anne Sofie von Otter on tunnustatud õukonnalaulik (Hovsångare, mees või Hovsångerska, naine). Kümmekond noort solisti on Austriast, Itaaliast, USAst, Soomest, Lõuna-Koreast, Jaapanist jm. Laialdaselt kasutatakse külalisdirigente. Ligi kolmekümnest dirigendist, kes ühel hooajal Kuningliku Teatri repertuaari eest hoolitsevad, on vähemalt pooled pärit Saksamaalt, Hollandist, Soomest, Itaaliast, Inglismaalt, USAst, Austriast jm. Soome mainekas dirigent Leif Segerstam kujundas aastatel 1995–2002 peadirigendina ooperitrupi üldist repertuaaripoliitikat ja talle anti õukonnadirigendi aunimetus. Tema lahkudes nimetati peadirigendiks Hispaania-Taani päritolu Alberto Hold-Garrido. 2012–2017 oli peadirigent Lawrence Renes Hollandist. Alates 2017. aastast juhib Operani suurt muusikute kollektiivi Patrik Ringborg. 1985–90. aastal töötas Operani muusikajuhina Eri Klas, kes tänutäheks hea töö eest sai kuningas Carl XVI Gustafilt Põhjatähe ordeni.
Ooperirestoran
Stockholmi Kuningliku Ooperi hoones tegutseb alates 1787. aastast linna üks elitaarsemaid ja populaarsemaid restorane Operakällaren ('ooperikelder'), mille omanikuks pole mitte ooperi administratsioon, vaid korporatsiooni Nobis AB vahendusel Itaalia päritolu hotellide ja restoranide omanik Alessando Catenacci. Operakällaren on kuningalossis toimuvatel bankettidel ja vastuvõttudel toitlustamise korraldaja. Catenacci restoran serveeris kroonprintsess Victoria ja prints Danieli pulmade piduliku lõunasöögi lossis nagu ka printsess Madeleine ja Christopher O'Neilli abiellumisetseremooniast osavõtnute toitlustamise.
Detroidi Eesti Haridusselts "Kodu"
Detroidi Eesti Haridusselts "Kodu" on Ameerika eestlaste haridusselts, mis tegutseb 1926. aastast USA-s Michigani osariigis Detroitis. Seltsi eesmärk on ühendada piirkonna eestlasi, hoida alal eestlust ja viljeleda eesti kultuuri.
Seltsi asutasid 17. oktoobril 1926 kakskümmend viis eestlasest asutajaliiget.
Seltsil oli oluline roll 1944. aasta suure põgenemisega USAsse jõudnud eestlaste abistamisel.
Seltsi esinaine on Ingrid Peil.
Lapstööjõud
Lapstööjõud on alla 15-aastaste (Rahvusvahelise Tööhõiveorganisatsiooni (ILO) järgi) tööhõive ehk osalemine majandustegevuses osalise või täistööajaga. Lapstööjõud võib pärssida laste kehalist, sotsiaalset või vaimset arengut. Lapstööjõu kasutamine ohustab tulevaste põlvkondade võimet muutustega toime tulla. Eri riikides on kehtestatud erinevad vanusepiirangud, millest nooremaid lapsi tööle võtta ei tohi. Paljudes kolmanda maailma riikides on lapsed tööle võetud varases nooruses. Eriti kasutavad lapsi rahvusvaheliste korporatsioonide alltöövõtjad. Lapstööjõu kontrollimine ja reguleerimine on kolmanda maailma riikides väga raske, sest lapsed töötavad väljaspool ametlikult reguleeritud tööturgu.
Lapstööjõu kasutamine
Kogu maailmas on 218 miljonit 5–17-aastast last. Neist 152 miljonit (88 miljonit poissi ja 64 miljonit tüdrukut) on lapstööjõu kasutamise ohvrid. Peaaegu pooled neist (73 miljonit) teevad ohtlikku tööd. Kõige rohkem kasutatakse lapstööjõudu Aafrikas (72,1 miljonit), 62,1 miljonit Aasias ja Vahemere piirkonnas, 10,7 miljonit Ameerika Ühendriikides, 1,2 miljonit Araabia maades ning 5,5 miljonit Euroopa ja Kesk-Aasia riikides. Lapstööjõudu kasutatakse eelkõige põllumajanduses (71%), mis hõlmab kalandust, metsandust, loomakasvatust, vesiviljelust kui ka elatus- ja kaubanduslikku kasvatamist; 17% teenustest ja 12% tööstussektoris.
Lapstööjõu kasutamist põllumajanduses on avastatud:
Lapstööjõu kasutamise kaotamine
Tänapäeval on UNICEF ühinenud ILO-ga, et hoida ära laste tööjõu kasutamist. Valitsuste koostöös on UNICEF-i projekte rakendatud üle maailma. Seda selleks, et lapsed saaksid ohtlikust tööst eemalduda ja koolis käia. UNICEF töötab laste tööjõust mõjutatud riikides lapsi kaitsva keskkonna loomiseks – turvavõrgus, mis luuakse siis, kui valitsused ja kõik ühiskonnaliikmed teevad koostööd, et kaitsta lapsi igasuguse ebaseadusliku kasutamise vastu.
Bangladeshis aitas UNICEF luua keskusi, mis pakuvad tüdrukutele kooliharidust, harrastustegevusi ja tervishoiuteenuseid. Programmi põhikomponent eeldab vanemate veenmist, et toetada tüdrukute haridust ja tunnustada tulevaste kasutegurite olemasolu, koolitades sealseid inimesi sellistes asjades.
Marokos on UNICEF aidanud sadu lapsi eemaldada keraamika, vaipade kudumise ja nahktööstuse ekspluateerivast tööst.
Burkina Fasos eemaldas UNICEF kolmest kullakaevanduspiirkonnast 150 last, et õpetada peresid ja kogukondi kaevandamise ohtude eest.
UNICEF on töötanud laste tööjõu vähendamiseks ja kõrvaldamiseks, kasutades järgmisi strateegiaid:
108 eKr
Aasta 108 eKr ehk ab urbe condita DCXLVI (646).
Kamienna Góra
Kamienna Góra (saksa Landeshut) on linn Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas, Kamienna Góra maakonna ja Kamienna Góra valla halduskeskus. Kamienna Góra kesklinn asub Tšehhi piirist umbes 11 km kaugusel.
Helios (laev)
pisi|Helios (jaanuar, 2017) Helios on Eesti vedurlaev.
Pearl Street
pisi|[[Fraunces Tavern]] Pearl Street on New Yorgi linna tee Manhattani saarel. Tee paikneb Lower Manhattani (Manhattani linnaosa alamjaotuse) ajaloolises ja ülejäänud saarega võrreldes suhteliselt kaootilises tänavavõrgus.
Hälvati soon
Hälvati soon (ka Penijõe kraav) on kraav Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Hälvati, Lautna, Pagasi ja Penijõe külas.
Kraavi pikkus on 4,7 km ning see suubub paremalt Penijõkke (5,2 km suudmest). Kraavi valgla on 19,6 km². Kraavi lähe on Lihula maastikukaitseala põhjapiiril.
Hälvati soon on tehislik mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Hälvati soone keskkonnaregistri kood on VEE1117800.
Eesti Vabadusvõitlejate Ühing
Eesti Vabadusvõitlejate Ühing on tegutsenud mitmes riigis:
Oskar
Oskar on mehenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Oskar 1420 mehel. Oskar on Eestis levikult 127. mehenimi.
Kõige populaarsem oli eesnimi Oskar vanuserühmas 5–9, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 42,9 ning Saare maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 18,34. Oskar oli keskmiselt 16 aasta vanune (mediaanvanus oli 10).
Näsariisikas
Näsariisikas (Lactarius mammosus) on pilvikuliste sugukonda riisika perekonda kuuluv seeneliik.
Lõhn meenutab kookost. Kasvab mändide all.
Rõuge mõis
Rõuge mõis (saksa keeles Rauge) oli rüütlimõis Rõuge kihelkonnas Võrumaal.
Mõisat mainiti esimest korda 16. sajandil.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Friedrich Otto Eduard von Samson-Himmelstjerna.
Mõisa peahoone on tänapäevaks hävinud.
Asümptoot
Asümptoot (sõna algallikas on vanakreeka sõna ἀσύμπτωτος (asymptōtos, 'mitteühtelangev')) on sirge, mis võib leiduda joone lõpmatu haru puhul nii, et kui joone punkt kaugeneb tõkestamatult mööda haru, siis ta samal ajal läheneb lõpmatult sellele sirgele.
Eristatakse püst- (asümptoodiks olev sirge on risti x-teljega), rõht- (kui ta on risti y-teljega) ja kaldasümptooti (kui ta ei ristu neist kummagagi).
Ulvi mõis
Ulvi mõis (saksa keeles Oehrten, Oerten) oli rüütlimõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal.
Ajalugu
Mõisat mainiti esimest korda 1498. 1551 sai mõisa omanikuks Heinrich Wulff. Wulffide perekonna järgi sai mõis ka nime.
1627. aastal läks Ulvi mõis Reinhold Thuwele (Taube) tütre Elisabet Wrangelli, Elistvere mõisa omaniku Hermann Wrangelli lese valdusse. 1641. aastal oli omanik tema tütre Elisabeth Magdalena von Wrangelli mees Jürgen von Uexkülli.
1695. aasta pärandijagamislepinguga sai Ulvi mõisa omanikuks Jürgen von Uexkülli pojapoeg Jacob Johann von Uexküll-Meyendorff. 1723. aastal müüdi mõis Otto Wilhelm Harpele, kes müüs selle 1739. aastal parun Hans Reinhold von Meyendorffile. 1762. aastal sai Ulvi mõisa omanikuks Johann Wilhelm von Bielsky. 1764. aastal ostis mõisa Alexander Clapier de Colongue, kelle perekonna valduses oli mõis kuni 1809. aastani. Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Alexander Rudolf Otto Heinrich von Winkler.
Mõisa peahoones asus 1940. aastast Rägavere vallavalitsus, enne seda asus Rägavere vallamaja Kantkülas.
Tänapäev
Peale Rägavere valla liitumist Vinni vallaga asuvad Ulvi mõisahoones klubi, raamatukogu ja noortetuba.
Primorsk (Kaliningradi oblast)
Primorsk on linn Venemaal Kaliningradi oblastis Baltiiski linnaringkonnas. Asub Sambija poolsaare edelaosas Wisła lahe ääres, 37 km kaugusel Kaliningradist.
Kuni 1946. aastani kandis saksakeelset nime Fischhausen. 1939. aastal oli linnas 3879 elanikku.
2005. aastal muudeti aleviks, kuid 2008. aastal taastati linnaõigused. 2021. aastal oli linnas 1921 elanikku.
Friedrich VII Magnus (Baden-Durlach)
Friedrich VII Magnus (23. september 1647 – 25. juuni 1709) oli Baden-Durlachi markkrahv 1677. aastast kuni oma surmani.
Ueckermündes sündinuna oli ta markkrahv Friedrich VI ja Kleeburgi pfaltskrahvinna Christine Magdalena poeg. Temast sai isa järel markkrahv 1677. aastal. Ta osales Pfalzi pärilussõjas ja pärast Rijswijki rahu 1697. aastal sai ta Baseli markkrahvi tiitli, kuigi see oli ainult formaalne tiitel ja tal ei olnud selle Šveitsi linna üle kunagi tegelikku võimu. Ta osales Hispaania pärilussõjas kui üks keisriarmee juhte; mõned lahingud peeti tema territooriumil.
Pärast tema surma sai markkrahviks tema poeg Karl III Wilhelm
Abielu ja lapsed
Ta abiellus hertsoginna Augusta Maria von Schleswig-Holstein-Gottorfiga 15. mail 1670 Husumis. Nad said järgmised lapsed:
Naima Ebrok
Naima Ebrok (14. juuli 1921 – 29. aprill 1992) oli eesti rahvatantsujuht.
1964. aastal asutas ta rahvatantsuansambli Kajakas ja oli selle juht. Kui 1992. aastal asutati rahvuskultuuri selts Kajakas, oli tema üks selle asutajaid.
Rahvatantsupidude juhtimine
Naima Ebrok oli kuue üldtantsupeo liigijuht.
Isiklikku
Tema abikaasa Arnold Ebrok (1921–2011) oli sõudetreener, ajalooõpetaja, sporditegelane ja Lydia Koidula nimelise Pärnu Draamateatri direktor.
Trambileno
thumb|Trambileno valla paiknemine Trento provintsis
Trambileno (saksa: Trumbeleis) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes umbes 25 km Trentost lõunas.
Konrad von Brasch (1820–1884)
Konrad August von Brasch (22. veebruar/5. märts 1820 Tartu – 3/15. aprill 1884 Tartu) oli Liivimaa maanõunik ja Ahja mõisnik.
Trambileno
Trambileno külgneb järgmiste valdadega: Rovereto, Terragnolo, Vallarsa, Posina ja Valli del Pasubio.
Seda tuntakse Eremo di San Colombano kloostri asukohana, kirik kaljueendil.
Konrad von Brasch (1820–1884)
Elulugu
Tema vanemad olid Ropka, Räni ja Ahja mõisnik Konrad von Brasch (1779–1835) ja krahvinna Alexandrine Dücker (1786–1846). Õppis aastail 1838–1841 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas, Korporatsioon Livonia liige. Tegutses põllumehena, päris 1845. aastal pärimislepingu alusel Ahja mõisa, mille ta muutis 1878 fideikomissiks, oli 1842 Tartu sillakohtu adjunkt, 1845–1846 kihelkonnakohtunik, kirikueestseisja, 1860–1867 Tartu-Võru kreisisaadik ja 1867–1870 Liivimaa maanõunik.
Primera División (täpsustus)
Primera División (hispaania keeles 'esimene divisjon') on mitme riigi kõrgeima jalgpalliliiga nimi:
Julia Dietze
pisi|Julia Dietze (2013) Julia Anna Dietze (sündinud 9. jaanuaril 1981 Marseilles) on saksa näitleja.
Julia Dietze on saksa kunstniku Mathias Dietze tütar, tema ema pärineb Prantsusmaalt Marseillest.
Julia Dietze lapsepõlv möödus Münchenis. Dietze on õppinud lavatantsu ja näitlemist August Everdingi nimelises Baieri teatriakadeemias (Bayerische Theaterakademie August Everding).