cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Martin Trudnikov
Töö muusikuna
Ta on juhatanud koore 2018. aasta Raplamaa maakondlikul laulupeol. Martin Trudnikovil on koorijuhi VI tase.
Harry Stack Sullivan
Harry Stack Sullivan (21. veebruar 1892 – 14. jaanuar 1949) oli Ameerika psühhiaater, kes kasutas psühhoanalüüsi uurimiseks ja arendamiseks otsest ja mõõdetavat vaatlust, mis vastandus Sigmund Freudi ja tema kaasmõtlejate eelistatud abstraktsema alateadvuse kontseptsiooni meetodile.
Elu ja töö
Sullivan sündis Norwichis New Yorgis iiri immigrantide peres. Ta elas antikatoliiklikus linnas ja seetõttu veetis suurema osa oma lapsepõlvest sotsiaalses isolatsioonis. Arvatakse, et see võib olla üks põhjustest, mis pani teda tundma huvi psühhiaatria vastu. Meditsiinihariduse sai ta 1917. aastal Chicago Meditsiini ja Kirurgia Kolledžis (Chicago College of Medicine and Surgery). Koostöös Clara Thompsoni, Karen Horney, Erich Frommi, Otto Allen Willi, Erik Eriksoni ja Frieda Fromm-Reichmanniga pani ta aluse indiviidi uurimisele läbi tema sotsiaalsete suhete võrgustiku. Ta töötas välja interpersonaalsetele suhetele tugineva teooria, kus vaimuhaiguste põhjusteks on kultuurist tulenevad jõud. Ta rõhutas, et tähelepanu tuleb suunata inimestevahelisele interaktsioonile, mitte inimese sisepsüühikale (intrapsychic). Inimeste eesmärk on leida rahulolu läbi suhete teiste inimestega. Seega tõlgendas Sullivan üksildust kui kõige piinarikkamat inimkogemust. Ta hakkas kasutama psühhoanalüüsi ka raskete psüühiliste häirete, nagu skisofreenia, raviks.
Ta oli esimene, kes võttis kasutusele mõiste "olulised teised" (significant others). Ta lõi ka „mina süsteemi“ (Self System), mille olemuseks on lapsepõlves arenenud isiksuseomaduste konfiguratsioonid. Need isiksuseomadused on tugevasti sättunud läbi lapsepõlves kogetud positiivsete kinnituste ja turvalisuskäitumise, et vältida ärevust ja muid ohte enesehinnangule. Sullivani tööd interpersonaalsete suhete kohta said aluseks interpersonaalsele psühhoanalüüsile. Tegemist on psühhoanalüüsi haruga, mille kohaselt on oluline uurida täpsemalt patsiendi interaktsioonimustrite nüansse.
Sullivan on üks William Alanson White'i Instituudi asutajatest, mida peetakse tänapäeval üheks olulisemaks iseseisvaks psühhoanalüütilise koolkonna instituudiks. Samuti algatas ta 1937. aastal ajakirja Psychiatry avaldamise. 1936–1947. aastani juhtis ta Washingtoni Psühhiaatriakooli. 1940. aastal koostas Sullivan koos kolleeg Winfred Overholseriga juhised, kuidas viia läbi sõjaväkke astujate psühholoogilist hindamist.
Ta sai oma eluajal kuulsaks tänu aastatel 1925–1929 Sheppar Pratti Haiglas toimunud eksperimentaalsele skisofreeniaravile. Kõik tema patsiendid olid homoseksuaalsed noored mehed ja kogu personal oli kas gei või vähemalt geisõbralik. Seega patsiendid, kes olid skisofreeniahaiged noored mehed, tervenesid tänu positiivsetele suhetele personaliga, mis aitas vähendada ühiskonnapoolse survestamise ja eelarvamuste tõttu tekkinud pingeid. Osakonna tervenemismäär oli ilma neuroleptiliste ravimiteta umbes 86 protsenti.
Murmillo
pisi|Traaklane (vasakul) võitlemas Murmilloga (paremal), mosaiigi asukoht Römerhalle, Bad Kreuznach, Saksamaa pisi|Murmillo näidisrelvastuses Hamburgi gladiaatorite koolis 2009 aastal Murmillo (ka mirmillo) oli Vana-Rooma raskerelvastuses gladiaator Rooma keisririigi ajajärgul. Selle gladiaatoritüübi eelkäijaks olid gallused, kes olid Galliast pärit sõjavangid. Galluste relvastus, varustus ja võitlustiil olid iseloomulikud Gallia sõdalastele. Kuna Gallia sai Rooma provintsiks, arenes see võitlejatüüp aja jooksul uueks gladiaatortüübiks murmilloks.
Relvastus
Murmillo kandis kogu pead katvat iseloomuliku kõrge harjaga kiivrit ning suurt nelinurkset puidust kilpi ehk scutum ' it. Ründerelvaks oli lühike mõõk gladius. Mõõka hoidva käe (enamasti parema) turviseks oli tepitud või rauast varrukas manica. Tal oli üks sääreturvis (enamasti vasakul jalal). Seda tüüpi gladiaatorid pidid olema atleetlikud relvastuse raskuse tõttu. Murmillol oli võitlejanimi ning kiiver võimaldas tal anonüümseks jääda.
Võitlus areenil
Murmillo pandi tavaliselt võitlema traaklasega. Väiksematel areenidel võidi vastaseks seada ka samuti raske relvastusega provocator või hoplomachus, aga ka kergrelvastusega retiarius. Võrku heitvale retiariusele oli murmillo soodne vastane, kuna tal oli kiivril kõrge hari, kuhu võrk võis takerduda.
Weeze lennujaam
Weeze lennujaam (IATA: NRN, ICAO: EDLV, saksa keeles Airport Weeze) on Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaa Kleve kreisi Weeze valla lääneosas Hollandi piiri lähedal, 6 km Weezest ja 89 km Düsseldorfist asuv lennujaam, mida tuntakse ka kui Düsseldorf (Weeze) nime all.
2010. aastast lendab liinil Tallinn–Weeze Ryanair.
EKNK Pärnu vene kogudus
Koguduse pastor on Nikolai Rütkinen.
Vana-Pärnu Kultuurikeskus
Vana-Pärnu Kultuurikeskus on kultuurikeskus Pärnus aadressil J. V. Jannseni tänav 39. Kultuurikeskust haldab Vana-Pärnu Kultuuriselts. Kultuurikeskuse juhataja on Silvi Kanošina.
Pariisi Eesti Kool
Pariisi Eesti Kool (ametliku nimega Pariisi Eesti Kool: Meie Kool; prantsuse keeles École Estonienne de Paris) on aastast 2008 Pariisis tegutsev eesti kool.
Koolis õpetatakse näiteks eesti keelt, kirjandust ja laulmist.
Maria Parr
pisi|Maria Parr, 2019 Maria Parr (sündinud 18. jaanuaril 1981 Vanylvenis) on norra lastekirjanik. Ta kirjutab uusnorra keeles.
Ta õppis Bergeni Ülikoolis põhjamaade kirjandust ja töötab õpetajana.
Tema debüütteos "Vahvlist südamed" (uusnorra keeles "Vaffelhjarte") ilmus 2005. aastal, eesti keeles 2013. Raamat oli Brage kirjandusauhinna nominent ning 2011. aastal tehti selle põhjal Norras telesari. "Vahvlist südamed" on tõlgitud enam kui kümnesse keelde. Raamatu illustreeris Bo Gaustad.
Laiema tuntuse saavutas Parr 2009. aastal raamatuga "Vilgukivioru Tonje" (uusnorra keeles "Tonje Glimmerdal"). Raamat võitis mitu kirjandusauhinda, teiste seas Brage kirjandusauhinna (Brageprisen) ja Eestis tõlkelastekirjanduse Paabeli Torni auhinna 2013. aastal.
Tema kolmas ja seni viimane lasteraamat "Väravavaht ja meri" (uusnorra keeles "Keeperen og havet", 2017; eesti keeles 2018) võitis samuti Brage kirjandusauhinna ja veel mitu auhinda.
Kõik kolm raamatut on ilmunud eesti keeles Riina Hanso tõlkes kirjastuses Eesti Raamat.
Philipp von dem Bottlenberg
Philipp von dem Bottlenberg, teise nimega Schirp oli Liivimaa ordu liige ja Rēzekne foogt aastal 1523.
Philippi vanemad olid Wilhelm von dem Bottlenberg-Schirp ja Hilweg von Holz. Ta sündis Düsseldorfi lähedal Sermis. Tema suguvõsa pärines Bergi hertsogkonnast Reinimaalt, kuuludes alamaadli hulka. Tema sugulane Wilhelm von dem Bottlenberg oli Liivimaa ordu liige 16. sajandi teisel poolel.
1507–1509 oli Bottlenberg Võnnu linnusekomtuur, 1514 sai temast aga Sēlpilsi foogt. 1523. aastal on teda mainitud Rēzekne foogtina ning seejärel teated temast lõppevad.
Uus vool
Uus vool (läti keeles Jaunā strāva) oli Lätis 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi alguses massiline vasakpoolne sotsiaalpoliitiline liikumine. Liikumise kõige aktiivsem periood oli 1905. aasta revolutsiooni ajal. Liikumises osalejaid nimetati uusvoollasteks (läti keeles jaunstrāvnieki).
Liikumise häälekandja oli Dienas Lapa.
Talisibul
Talisibul (Allium fistulosum) on mitmeaastane sibultaim liilialiste sugukonnast laugu perekonnast. Taim on tavaline köögivili.
Eesti taim mõnikord metsistub.
Taani rahvuspargid
Taanis on 3 rahvusparki kogupindalaga 1890 km². Lisaks nendele asub üks, kuid see-eest maailma suurim rahvuspark Taani autonoomsel alal Gröönimaal.
Dietrich von Saldern
Dietrich von Saldern oli Liivi ordu liige ja Sēlpilsi foogt aastal 1496.
Taani rahvuspargid
Taani rahvuspargiprogramm on veel suhteliselt noor, esimene rahvuspark moodustati 2008. aastal. Taani rahvusparkide iseärasuseks on lai demokraatlik osalusprotsess ja teiste riikidega võrreldes vabamad reeglid majandustegevuse osas. Gröönimaal on rahvuspark olemas juba 1974. aastast.
Dietrich von Saldern
Dietrichi vanemaid pole teada, kuid ta pärines Braunschweigi lähistelt Salzgitteri juurest. Tema suguvõsa omas seal lähedal asuvat Salderi valdust juba alates 13. sajandist.
Taani rahvuspargid
Ajalugu
pisi|300px| Skallingeni rand [[Vadehaveti rahvuspark|Vadehaveti rahvuspargis ]] pisi|300px| Luitemännik [[Thy rahvuspark|Thy rahvuspargis ]] pisi|300px| Rannalaguunid Ebeltofti sadama lähedal [[Mols Bjerge rahvuspark|Mols Bjerge rahvuspargis ]] pisi|300px| [[Mols Bjerge rahvuspark|Mols Bjerge rahvuspargi künkamaastik ]] pisi|300px| Luited Thy rahvuspargi koosseisu kuuluval Hanstholmi looduskaitsealal pisi|300px| Mõõna ajal paljastunud 20 km² suurune Koresandi [[leetseljak Vadehaveti rahvuspargis ]] pisi|300px| Rømø saare rannik [[Vadehaveti rahvuspark|Vadehaveti rahvuspargis ]]
Keetallikas
Keetallikas on allikas Rapla maakonnas Rapla vallas.
Taani rahvuspargid
Ajalugu
Taani oli kuni viimase ajani üks vähestest Euroopa maadest, kus rahvuspargid puudusid. 2001. aastal tegi Nils Wilhjelmi moodustatud komitee ettepaneku rajada Taanisse mitmed "suuremad rahvuslikud looduspiirkonnad" looduse ja elurikkuse kaitseks. 2002. aastal otsustas valitsus alustada ettevalmistusi rahvusparkide loomiseks. Aastatel 2003–2005 viis Taani vabaõhunõukogu (Friluftsrådet) läbi pilootprojektid 7 võimaliku ala ja uurimisprojektid veel 3 ala suhtes eesmärgiga selgitada, kuidas võiksid rahvuspargid välja näha praktikas. 1. märtsil 2006 esitas keskkonnaministri moodustatud nõukogu ministrile kokkuvõtlikud ettepanekud ja soovitused rahvusparkide eesmärkide ning rajamise ja haldamise korra kohta. Edasi jõudis protsess otsuste faasi. 24. mail 2007 võttis Taani parlament Folketing vastu rahvuspargiseaduse. Seejärel pandi paika viis ala, mille puhul alustati rahvuspargi rajamist: Kongernes Nordsjælland, Mols Bjerge, Skjern Å, Thy ja Vadehavet. 22. augustil 2008 loodi esimesena Thy rahvuspark, 29. augustil 2009 Mols Bjerge rahvuspark ja 16. oktoobril 2010 seni viimane, Vadehaveti rahvuspark. Skjern Å rahvuspargi loomine katkestati 2012. aastal ühe osa elanikkonna vastuseisu tõttu.
Keetallikas
Allikas avaneb 0,5 m sügavuses nõos. Veerikkal ajal on allika vooluhulk mitukümmend liitrit sekundis.
Taani rahvuspargid
Kaitsekorraldus
Rahvuspargiseaduse põhjal on rahvusparkide rajamise eesmärgiks kaitsta ja tugevdada rahvusliku ja rahvusvahelise tähtsusega pidevaid loodusalasid ja maastikke, säilitada ja suurendada või välja tuua nende looduslikke, maastikulisi, geoloogilisi ja kultuurilisi väärtusi, arendada teadusuuringuid ja haridust. Suure rahvastikutiheduse ja pika asustusajalooga maana on Taanis suurem rõhk kui muudes riikides rahvusparkide majanduslikul kasutamisel ja kohaliku elanikkonna osalemisel rahvuspargi juhtimises.
Taani rahvuspargid hõlmavad kõige unikaalsemat, iseloomulikumat ja tähtsamat osa Taani looduskeskkonnast ning sinna võivad kuuluda nii metsad kui ka avatud alad põllu- ja karjamaadega, samuti väikesed külad ja tiheasustusalad. Rahvuspark võib katta nii maismaad kui ka merd. Taani rahvuspargid haaravad üldrahvaliku tähtsusega maastikke ja selle poolest erinevad nad näiteks Taani loodusparkidest. Rahvusparke luuakse keskkonnaministri määrusega ja nad saavad riiklikku toetust. Loodusparke seevastu luuakse kohalikul või piirkondlikul initsiatiivil ja otsest riiklikku toetust nad ei saa.
Igal rahvuspargil on detsentraliseeritud juhtimine, mis koosneb komiteest, rahvuspargi nõukogust (nõuandev organ) ja sekretariaadist (igapäevategevuse korraldaja). Komitee liikmed ja esimehe määrab keskkonnaminister mitmesuguste organisatsioonide esindajate hulgast ning neil peavad olema, nii palju kui võimalik, kohalikud sidemed. Komitee ülesandeks on ette valmistada rahvuspargi töö- ja arenguplaan, kaasates sellesse protsessi kohalikku elanikkonda. Kohalikul toel ja vabatahtlikkusel põhineb ka rahvuspargi arendamine järgnevate aastate jooksul. Rahvuspargi loomisel saab komitee riigilt stardiraha ning seejärel iga-aastast toetust, samuti võib ta ise sissetulekuid hankida.
Rahvuspargis on lubatud kõigil vabalt liikuda. Rahvuspargi sees ei kehti omaette seadusi, vaid rakenduvad samad seadused nagu rahvuspargist väljas. Osa rahvusparkide alast on eraomanduses.
Rahvuspargid
Taanis asub ka 1912. aastal moodustatud 0,77 km² suurune avalik loodusala nimega Rebildi rahvuspark. See on ala, mille omal ajal ostis taaniameerika ärimees Max Henius koos kaaslastega ja kinkis Taani valitsusele, et seal iga aasta 4. juulil korraldada festivali Rebildfest. Rahvuspargiseaduse mõistes pole see ala rahvuspark, kuigi tema niimoodi nimetamisele seadus takistusi ei tee.
Autonoomsete alade rahvuspargid
Taani autonoomsetest omavalitsusega aladest on rahvuspark ainult Gröönimaal.
Taani teisel autonoomsel alal Fääri saartel rahvusparke pole, aga nende rajamist kaalutakse.
Vanamõisa seltsimaja
Vanamõisa seltsimaja on kultuurikeskus Harju maakonnas Saue vallas Alliku külas. Seltsimaja juhataja on Katrin Krause.
Peeter Paris noorem
Peeter Paris noorem (sündinud 11. jaanuaril 1953 Tartus) on eesti füüsik.
Elulugu
Ta lõpetas aastal 1971 Tartu 1. keskkooli, 1976 Tartu Riikliku Ülikooli füüsikaosakonna, Ph.D. (füüsika, 1994, TÜ), väitekiri "Initiation of corona pulses".
1976–1988 oli Paris TRÜ üldfüüsika kateedri insener, 1988−1989 TRÜ eksperimentaaltootmisbaasi juhataja, 1988–1993 kaugõppe aspirant, 1989–1993 TÜ rakendusoptika labori juhataja, 1993–2001 TÜ eksperimentaalfüüsika ja tehnoloogia instituudi teadur, 2002−2021 sama instituudi optika ja spektroskoopia õppetooli teadur ning aastast 2021 professor.
Uurimistöö
Uurimisvaldkonnad: gaaslahenduse füüsika, laserkiirguse mõju gaaslahendusele, plasmaspektroskoopia, laserkiirguse ja aine vahelised mõjud, kiudoptilised seadmed, laserpuhastamine, nanoosakeste genereerimine laserablatsioonil.
Teoseid
Üle 40 teadustrükise, õppevahendid.
Isiklikku
Tema isa oli spordipedagoog Peeter Paris, ema Hilja-Liivia Paris. Tema poeg on Krister Paris.
GAZ-13
pisi|GAZ-13 Tšaika GAZ-13 "Tšaika" on Gorki autotehases aastatel 1959–1978 toodetud suur sõiduauto.
Auto disain on suuresti inspireeritud 1950. aastate ameerika autode, eriti 1955.-1956. aasta Packardite disainist. Auto kasutas 5.5-liitrist mootorit M-13, mis arendas 195 hj. Jõud kanti ratastele läbi kolmekäigulise nupplülitusega automaatkäigukasti, mis oli inspireeritud Chrysleri PowerFlite'ist.
Kui auto eelkäija GAZ-12 "ZiM" oli teoreetiliselt ostetav, kuid kõrge hinnaga (40 000 rubla, rohkem kui kaks korda Pobeda hinnast), siis Tšaikat müüki ei lastud, sellega sõitsid valitsusjuhid ja NLKP regionaalkomiteede sekretärid. Samas sai näiteks Inturisti kaudu rentida Tšaikat pulmasõiduks. Lisaks sõitsid Tšaikadega ka vennalike sotsialismimaade juhid, näiteks Fidel Castro. Ka NSVL suursaadikud sõitsid Tšaikadega.
Ansongo
Ansongo on vald ja linn Gao piirkonnas Ida-Malis. Linn asub Nigeri jõe vasakul kaldal, umbes 90 km Gaost lõunas. Ansongo on Ansongo cercle'i keskus. Valla pindala on 445 ruutkilomeetrit ning 2009. aastal elas seal 32 709 inimest.
Greifswaldi ülikooli fennistika osakond
pisi|Greifswaldi ülikooli fennistika ja skandinavistika instituudi hoone alates 2018. aastast (vana kirurgia hoone Lohmeyeri kampuses) pisi|[[Greifswaldi ülikool|Greifswaldi ülikooli fennistika ja skandinavistika instituudi endine hoone, Hans-Fallada-Straße, Greifswald]] Greifswaldi ülikooli fennistikaosakond on Greifswaldi ülikooli (saksa Ernst-Moritz-Arndt-Universität Greifswald) fennistika ja skandinavistika instituudi allüksus, kus õpib ligikaudu 90 üliõpilast.
Osakonda juhatab Christer Lindqvist. Greifswaldi ülikooli fennistikaosakond on Erasmuse partnerülikooliks Helsingi, Turu, Tampere, Jyväskylä, Tallinna ja Tartu ülikoolidele ja Ida-Soome ülikoolile.
Fennistikaosakonna üliõpilased ja õppejõud on kaasatud kultuurifestivali Nordischer Klang (suurim Skandinaavia-teemaline kultuurifestival väljaspool Skandinaaviat) korraldusse, kus osalevad ka nimekad muusikud ja autorid Soomest.
2011. aastal tähistas instituut soome keele õpetamise 90. aasta juubelit kahe erialase konverentsi ja mitmete näitustega.
Ajalugu
Ülikooli suhted Soomega ulatuvad 1921. aastasse, mil asutati esimene soome keele õppetool. Teadusajalooliselt on Greifswaldi fennistika osakond Göttingeni ülikooli järel üks tähtsamaid linnu soome keele õpetamisel Saksamaal. Olulist rolli mängis siin ajaloolane Friedrich Rühs, kelle 1809. aastal avaldatud teos "Finnland und seine Bewohner" ('Soome ja tema elanikud') uuris esimesena sügavuti Soomet ning mõjutas pikalt sakslaste maailmapilti soomlastest. 1827. aastal Adolf Iwar Arwidsoni välja antud teose ümberkirjutatud versioon oli pikemat aega konkurentsitu isegi Soomes.
Õppimisvõimalused
Greifswaldi ülikoolis saab fennistikat õppida nii bakalaureuse- kui ka magistriõppes. Mõlemad õppevormid sisaldavad soome keele omandamise kõrval (magistriõpingutes ka Soome teise riigikeele rootsi keele omandamine) seminare ja loenguid ka keele-, kirjandus- ja kultuuriteadusest. Koostöös skandinavistika osakonnaga antakse edasi ka kirjandus- ja kultuuriteadusi Skandinaaviast.
Soome riik toetab osakonda igal aastal külalisõppejõududega, kes korraldavad seminare Soomega seotud teemadel. Samuti toimuvad pidevalt eri ülikoolidest pärit külalislektorite loengud.
Üliõpilastel on ka võimalus osaleda tõlkeseminaridel, mille tulemused igal aastal ürituse "Junge Literatur in Europa" raames teatavaks tehakse ja millest traditsiooniliselt ka mõni Soome autor osa võtab.
Raamatukogu
Soome keele õpetamisel on erialase kirjandusega raamatukogu olnud alati olulisel kohal ja selle püsimine on siiani üks tähtsamaid eesmärke.
Nadalama allikad
Allikad avanevad kolme rühmana 400 m pikas ja 100 m laias allikaalas.
Ruhja kirik
Rūjiena kirik ehk Ruhja kirik (Ruhja Püha Bartholomeuse ehk Püha Pärtli kirik) on luteri kirik Rūjiena (eestipäraselt Ruhja) linnas. See on endine kihelkonnakirik (Rūjiena kihelkond). Pärast seda, kui kihelkond jagunes Põhja-Ruhja kihelkonnaks ja Lõuna-Ruhja kihelkonnaks, jäi kirik mõlema kihelkonna keskuseks, kuigi sealsetel kogudustel olid erinevad pastorid. Kirik on pühitsetud Bartolomeusele, kes oli üks Jeesus Kristuse 12 jüngrist.
Kirikul on kolm löövi.
Risti mõis
Risti mõis (saksa keeles Kreuzhof) oli rüütlimõis Risti kihelkonnas Harjumaal.
Ruhja kirik
Ajalugu
Kirik rajati 1263. aastal koos Ruhja ordulinnusega.
Risti mõis
Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääne-Harju valla territooriumile.
Ruhja kirik
Ajalugu
Kirik sai tugevalt kannatada 1974. aasta tulekahjus, kuid on nüüd taastatud.
Altarimaali autor on Eesti päritolu baltisakslane Friedrich Ludwig von Maydell (1795–1846).
Risti mõis
Ajalugu
Risti mõisa rajas 1622. aastal Tallinna bürgermeister Heinrich Lohn. 1640. aastal müüsid tema pärijad Risti mõisa Gotthard Hövelnile. 1710. aastal ostis mõisa Heinrich Lohni tütre pojapoeg Berend Johann von Mohrenschildt. Pärast viimase surma sai omanikuks tema poeg Berend Otto von Mohrenschildt.
Mõisakompleks
Mõisa peahoone rajati 18. sajandi alguses (on oletatud, et see võis valmida isegi 17. sajandil). Poolkelpkatusega puidust hoonet iseloomustasid kõrge katus ja ruudukujulised aknad.
19. sajandil ehitati hoone ümber, aknad tehti kuueruudulisteks ning esifassaadile lisati suur ehisviil.
Härrastemaja lagunes ning lammutati 20. sajandi keskel.
Säilinud on mõned tugevasti ümber ehitatud kõrvalhooned.
Face in the Mirror
"Face in the Mirror" on Jana Kase debüütalbum. Album ilmus 2009 ja selle tootis Mig Music.
Värvilised
pisi|Lõuna-Aafrika värvilised pisi|Värvilised lapsed [[Kaplinnas]] pisi|Värviliste osakaal Lõuna-Aafrika Vabariigis Värvilised (afrikaani keeles Kleurlinge või Bruin mense, inglise keeles Coloureds) on segapäritoluga rassigrupp Lõuna-Aafrika Vabariigis ja Namiibias.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas Lõuna-Aafrika Vabariigis 4 615 401 värvilist, kes moodustasid riigi elanikkonnast 8,9%. Kõige rohkem elas värvilisi Lääne-Kapimaa provintsis, kus neid loendati 2 840 404 ja nad moodustasid 48,8% elanikkonnast. Ida-Kapimaa provintsis elas värvilisi 541 850 (8,3% elanikkonnast), Põhja-Kapimaa provintsis 461 899 (40,3% elanikkonnast) ja Gautengi provintsis 423 594 (3,5% elanikkonnast).
3 442 164 värvilist (75,8%) pidas emakeeleks afrikaani keelt ja 945 847 (20,8%) inglise keelt. Suurem osa afrikaani keelt emakeeleks pidavaid värvilisi on kakskeelsed ja nad kõnelevad ka inglise keelt.
Namiibias elas 1996. aastal hinnanguliselt 125 000 värvilist.
Porrulauk
Porrulauk (Allium porrum) on mitmeaastane sibultaim liilialiste sugukonnast laugu perekonnast. Taim on tavaline köögivili.
Kriminaalmiilits
Kriminaalmiilits oli Venemaa kriminoloogias kasutatav üldnimetus kriminaal-, majanduskuritegude ja ebaseadusliku narkootikumide käitlemise tõkestamise ja avastamisega tegelevate allüksuste kohta, kes tegevad kuritegude avastamisega, milles on eeluurimine enne kohtumenetlust kohustuslik. Seadusandlikult kasutati üldnimetust kriminaalmiilits 1991. aastal pärast Venemaa NFSV Siseministeeriumi Kriminaalmiilitsa teenistuse moodustamist.
Euroopa ja Ameerika õigusruumis vastab sellele terminile mõiste kriminaalpolitsei, millega eristatakse avalikku korda kaitsvat ja tagavat korrakaitsepolitseid ja kriminaalkuritegevuse tõkestamise ja avastamisega tegelevat kriminaalpolitseid.
Ajalooline taust
Nõukogude Venemaal pärast 1917. aasta oktoobrirevolutsiooni moodustatud õiguskaitseorganite loomisel ja edasisel arengul ei järgitud teistes Euroopa kriminaalkuritegevuse vastaste asutuste loogikat, kus kõikide põhiliste kuritegevusliikide tõkestamise, avastamisega tegelevad allüksused alluvad ühisele juhtimisele, omades ühiseid tugiteenistuseid.
5. oktoobril 1918 moodustati kriminaalkuritegevuse tõkestamise ja avastamisega tegelev kriminaaljälitus, kuid majanduskuritegevusega, mida hinnati kui ohtu Nõukogude võimule tegeles Vene SFNV Rahvakomissaride Nõukogu juures asuv kontrrevolutsiooni, spekulatsiooni ja ametialaste kuritegude vastu võitlemise Ülevenemaaline Erakorraline Komisjon (Tšekaa) ja selle järglasorganisatsioonid (NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi Riikliku Julgeoleku Peavalitsus), mis ei allunud NSV Liidu SARKi Tööliste ja Talupoegade Miilitsale, vaid allusid NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadile.
NSV Liidu SM juhtimisstrateegia ei eristanud välisteenistuse (korrakaitse) ja kriminaaljälituse (kriminaalkuritegevusevastase tegevuse) allüksusi ning sisejulgeolekuasutuste tegevuse eest kindlas piirkonnas (NSV Liit, liiduvabariik, oblast, autonoomne oblast jne) vastutas kohaliku haldusüksuse siseasjadeasutuse ülem (minister, siseasjade (pea)valitsuse, osakonna või jaoskonna ülem).
Majanduskuritegevuse vastased allüksused (SORVVO) eraldati NSV Liidu SARKi alluvusest alles 1937. aastal ja liideti miilitsa ja kriminaaljälituse süsteemi, kuid iseseisva ning eraldatud struktuurharuna.
Organiseeritud kuritegevuse vastased allüksused moodustati NSV Liidus 1989. aastal NSV Liidu Siseministeeriumi otsealluvuses NSV Liidu Siseministeeriumi Organiseeritud Kuritegevuse Vastu Võitlemise Peavalitsusena, mis samuti ei allunud kriminaaljälituse ühisele juhtimisele.
Kriminaalkuritegevuse vastased õiguskaitseorganid koondati Venemaal ühise juhtimise alla pärast 1991. aastal pärast Venemaa NFSV Siseministeeriumi Kriminaalmiilitsa teenistuse moodustamist (Службa криминальной милиции МВД РСФСР) ning aja jooksul lisati ühendusse lisaks kriminaaljälitusele:
Kriminaalmiilitsa hulka kuuluvad ka Venemaa rahvuslik Interpoli büroo ja tema territoriaalsed allüksused.
Noortekeskus Generation2
Noortekeskus Generation2 on Eesti Metodisti Kiriku noortekeskus Tallinnas. Noortekeskus asub aadressil Narva mnt 51, Tallinn.
Jerry Ross
Jerry Lynn Ross (sündinud 20. jaanuaril 1948) on Ameerika Ühendriikide endine õhuväelane ja NASA astronaut.
Ross liitus õhuväega 1972. aastal ja osales mitmete lennukite, sealhulgas Rockwell B-1 Lanceri arenduses. Veebruaris 1979 määrati ta tööle NASA Lyndon B. Johnsoni Kosmosekeskusesse ning mais 1980 valiti ta astronaudiks. Ta on käinud kosmoses rekordilised seitse korda ning ta jagab rekordit koos Franklin Chang-Diazega. Ross osales missiooni spetsialistina missioonidel STS-61-B, STS-27 ja STS-37, oli missioonil STS-55 laadungi komandör ning lendas taas missiooni spetsialistina missioonidel STS-74, STS-88 ja STS-110.
Ta lahkus õhuväest 2000. aastal ja NASAst 2012. aastal.
Ambrosiuse pinakoteek
thumb|Caravaggio "Puuviljakorv" ([[1596)]] Ambrosiuse pinakoteek (itaalia Pinacoteca Ambrosiana) on Biblioteca Ambrosiana juurde kuuluv kunstimuuseum Milanos. Pinakoteek ja raamatukogu asuvad kardinal Federigo Borromeo palees, mis on pärit 17. sajandist ja hiljuti restaureeritud. Kardinal oli alusepanijaks nii raamatu- kui ka kunstikogule.
Olulisemad kunstiaarded on Leonardo da Vinci "Muusiku portree", Botticelli "Madonna baldahhiini all" ja Caravaggio "Puuviljakorv", mis on esimene Itaalias maalitud natüürmort.
Muuseumi kõige veidram eksponaat on Lucrezia Borgia juuksekihar.
Aadress
Piazza Pio 2, Milano
Dennis Ritchie
pisi|Dennis Ritchie aastal 2011 Dennis MacAlistair Ritchie (9. september 1941 – 12. oktoober 2011) oli USA arvutiteadlane.
Märkimisväärne on tema osalus Multicsi ja UNIX-i operatsioonisüsteemide arendamisel. 1971 koostasid Dennis Ritchie ja Ken Thompson UNIX-i kasutaja käsiraamatu.
Ritchie oli ettevõtte Lucent Technologies System Software juht. Ta jäi 2007. aastal pensionile.
Richiet teatakse rohkem programmeerimiskeele C peamise autorina. Seda keelt kasutatakse paljudes rakendustes, operatsioonisüsteemides ja manussüsteemides ning tema mõju on näha enamikus C-st hiljem välja töötatud programmeerimiskeeltes.
Autasud
1983 pälvisid Richie ja Thompson Turingi auhinna geneeriliste operatsioonisüsteemide teooria väljatöötamise ja eriti UNIX-i kasutuselevõtmise eest. Seda auhinda antakse välja igal aastal tavaliselt ühele inimesele ja seda peetakse Nobeli auhinnaks infotehnoloogia vallas.
1998 määras USA president Bill Clinton Ritchiele ja Thompsonile ühiselt tehnoloogia ja innovatsiooni riikliku medali UNIX-i ja programmeerimiskeele C leiutamise eest. Seda medalit antakse ainult USA kodanikele, keskmiselt seitse tükki aastas ja tavaliselt üksikisikutele.
Gardi departemangu haldusüksuste loend
Siin on toodud ära kõik Gardi departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka valdade INSEE koodid. Alèsi ja Nîmesi vald on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse, mille vahel on vald jagatud, kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Stainach-Pürgg
Stainach-Pürgg on 2015. aastast vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas.
Gardi departemangu haldusüksuste loend
Departemangus on kolm ringkonda:
Departemangus on 23 kantonit (alates 2015):
Departemangus on 351 valda (seisuga 1. jaanuar 2019):
Stainach-Pürgg
See loodi Steiermargi vallareformi osana 2014. aasta lõpus, kui ühendati endised omavalitsused Stainach ja Pürgg-Trautenfels.
Stainach-Pürgg asub Ennstalis. Valla territooriumiga piirnevad lõunas Ennsi jõgi ja põhjas Totes Gebirge. Valla kõrgeim punkt on Grimming (2351 m), mis on Euroopa kõrgeim eraldiseisev Bergstock.
Ajalugu
"Purgstallhöhe" mäe kivisel tagaküljel asus keskajast pärit Grauscharni linnus (ka Gruscharn, slaavi Grusch = rahnud). See oli juba 1160. aastal markkrahv Ottokar III Pfalzburg ja seega Ennstali maakonna domineerimiskeskus. Linnuse vaateulatusse tekkinud "Gruscharni" küla nimetati 1659. aastal "Stainachiks". Kohalik autonoomne Stainachi kogukond loodi 1850. aastal.
Ennsi oru raudtee ehitamine 1875. aastal avas praegused Stainachi ja Trautenfelsi külad sobivate raudteepeatustega. Trautenfelsi rongipeatus likvideeriti aga 2007. aastal. Salzkammerguti raudtee ehitamisega 1877. aastal tekkisid ka Pürggi bussipeatus ja Stainachi jaam (nüüd Stainach-Irdning), millest sai raudteesõlme.
Pärast Austria annekteerimist 1938. aastal läks praeguse valla territoorium Steiermargi Reichsgaule. Aastatel 1945-1955 oli see Briti okupatsioonitsooni osa Austrias. Sealt alates kuulub vald Steiermarki.
Kultuur ja vaatamisväärsused
thumb|left|
Majandus ja taristu
Lisaks turismile on vallale oluline majanduslik tegur toiduainetetööstus.
Turism
Trautenfelsi loss ja maaliline Pürgg on meelitanud kohale arvukalt turiste ja ekskursioone. Lisaks on piirkond populaarne mägironijate seas, kes ronivad Grimmingil, Totes Gebirge mägedes ja Niedere Tauerni lõunaosas. Wörschachwaldis on väike talispordipiirkond ja Spechtensee järv, mis on populaarne sihtkoht. Seetõttu pole üllatav, et vallas on arvukalt võõrastemaju ja öömaju.
Transport
Koht on koduks, koos Stainach-Irdningi jaamaga, Austria raudteesõlmele. Seal kulgeb Salzkammergutbahn Ennsi oru raudteele. Lisaks on Pürggis Salzkammergutbahni peatus.
Oluline maanteesõlm on Trautenfelsis. Seal ühineb peamine ühendustee Salzburgist Grazi (Ennstali maantee B 320) Salzkammerguti maanteega B 145, mis viib Salzkammergutti.
Linnakontorid
Linn on kohaliku põllumajandusameti asukoht.
Haridus
Linnas asuvad liidugümnaasium ja liidureaalgümnaasium.
UMA (ansambel)
UMA on Eesti ambient-jazz ' i ansambel.
Ajalugu
UMA on kahe muusiku, Robert Jürjendali (kitarr) ja Aleksei Saksa (trompet, corno da caccia) koostööna 2007. aastal sündinud projekt. Muusikute kava koosneb enda kirjutatud paladest, mida võib iseloomustada kui segu erinevatest stiilidest: ambient, post-rock, elektroonika ja põhjamaine džäss.
Plaadid
2008. aastal ilmus UMA esimene plaat "Civitas Soli" (Elwood), mida viimistles produtsent Markus Reuter ja ambient-muusika guru Robert Rich. Albumi lugu "Eight Months" ilmus London Jazz Festivali poolt väljaantaval CD-kogumikul "European Jazz Compilation 2010".
Teine album "Hymn To Undiscovered Land" (UMAMUSIC) ilmus 2010. aasta kevadel. Plaadi produtseeris Andi Pupato, löökpillimängija Šveitsi zen-funk kultusansamblist Nik Bärtsch's Ronin. Külalisena esineb plaadil ansambli No-Man laulja Tim Bowness.
Album "Eesti metsa lugu" ilmus 2011. aasta lõpus. Plaadi elektroonilised põhjad on loonud Andi Pupato. Janek Mäggi luulet loeb Guido Kangur.
Kolmas rahvusvaheline album "Meeting Unknown" ilmus 2012. aastal. Plaadil teevad kaasa Andi Pupato, Markus Reuter, Iris Oja.
15. veebruaril 2013 ilmus uus album "Peidus pool", mille muusika sündis Aleksei Saksa, Robert Jürjendali ja Iiris Oja koostöös ning mis on loodud Anzori Barkalaja luulele.
Esinemised festivalidel
UMA on esinenud sellistel festivalidel nagu London Jazz Festival, Jazzkaar, Tallinna Kultuuripäevad Peterburis, Tallinn Music Week, Matsalu Loodusfilmide Festival, Viljandi Kitarrifestival, ECMi festival "Täiuslik vaikus", Ateena Jazz Festival.
Vanaküla külakeskus
Vanaküla külakeskus on kultuurikeskus Põlva maakonnas Põlva vallas Vanakülas. Külakeskuse juhataja on Helbe Rohtla. Külakeskuses asub ka Vanaküla raamatukogu.
HU2
"HU2" on Eesti ansambli HU? album. Album ilmus 2010 ja selle tootis MindNote.
Nokkhein
Nokkhein (Rhynchospora) on taimeperekond kõrreliste sugukonnast.
Eestis kasvab kaks sellesse perekonda kuuluvad pärismaist liiki:
Etta James
pisi|Etta James Etta James (kodanikunimega Jamesetta Hawkins; 25. jaanuar 1938 – 20. jaanuar 2012 Riverside, California) oli ameerika bluusi, souli, rhythm and blues 'i, rock'n'roll 'i, gospeli ja džässlaulja.
Suurema tuntuse saavutas kaveritega Mack Gordoni ja Harry Warreni lauludest "At Last" ja "I'd Rather Go Blind".
Ta põdes leukeemiat ning pidi 2011. aasta jõulud vastu võtma haiglas. Haiglast kirjutati ta välja 5. jaanuaril. Jamesetta Hawkins suri 20. jaanuaril 2012 USA California osariigi Riverside'is.
Yunus Musah
Yunus Dimoara Musah (sündinud 29. novembril 2002 New Yorgis) on USA jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Itaalia kõrgliiga klubis AC Milan ja USA jalgpallikoondises.
Ta sündis New Yorgis Ghana päritolu vanemate perekonnas. Lapsepõlves elas Musah Itaalias Castelfranco Venetos. Jalgpalli hakkas mängima kohalikus klubis Giorgione Calcio.
Novõi Buh
Novõi Buh (ukraina Новий Буг, vene Новый Буг) on linn Ukrainas Mõkolajivi oblastis, Novõi Buhi rajooni halduskeskus. Novõi Buh asub Mõkolajivist umbes 90 km põhjakirdes.
Yunus Musah
Aastatel 2012–2019 kuulus Musah Londoni Arsenali noorteakadeemiasse. Seejärel liitus ta Valenciaga. Hooajal 2019/20 mängis ta Valencia reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Valencia põhimeeskonnas debüteeris ta 13. septembril 2020 Hispaania kõrgliigamängus Levante vastu. Sama aasta 1. novembril lõi ta Getafe vastu värava, saades 17 aasta ja 338 päeva vanuselt Valencia noorimaks mittehispaanlasest väravalööjaks, ületades rekordi Lee Kang-inilt.
Novõi Buh
Novõi Buh sai linnaõigused 1961. aastal.
Yunus Musah
Suvel 2023 liitus Musah ligi 20 miljoni euro eest AC Milaniga.
Novõi Buh
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Novõi Buhi elanikest ukrainlasi 93,38%, venelasi 4,38%, moldaavlasi 0,66%, valgevenelasi 0,59% ja armeenlasi 0,51%.
Reis Kuule (album)
"Reis Kuule" on ansambli Vennaskond album, mis ilmus 1997.
Yunus Musah
Musahl oli võimalus koondisejalgpalli mängida Ghana, Itaalia, USA või Inglismaa eest. Aastatel 2016–2019 mängis ta Inglismaa noortekoondistes. 2020. aasta novembris võttis ta vastu kutse USA jalgpallikoondiselt. USA koondises debüteeris ta 11. novembril 2020 sõprusmängus Panama vastu. Ta kuulub USA koondisse 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Galleria Vittorio Emanuele II
thumb|right|Galleria Vittorio Emanuele II Piazza del Duomo poolne sissekäik
Gertrud Nivelles'ist
Püha Gertrud Nivelles'ist (ca 626, Landen, Austraasia – 17. märts 659) oli frangi nunn Austraasiast, praeguse Belgia aladelt, katoliku kiriku pühak.
Galleria Vittorio Emanuele II
Vittorio Emanuele II galerii (Galleria Vittorio Emanuele II) on Milanos Piazza del Duomost põhja poole jääv tohutu ladina risti kujulise põhiplaaniga terasest ja klaasist kõrge võlvkäiguna rajatud passaaž.
Gertrud Nivelles'ist
Tema isa Pippin Vanem oli Frangi kuninga Dagobert I majordoomus. Gertrud ja tema ema Itta asutasid Nivelles'i kloostri. Paavst Clemens XII tunnistas Nivelles'i Gertrudi pühakuks 1677. aastal, kanoniseerides samal ajal ka tänapäeval mõnevõrra tuntuma Gertrudi Helftast ehk Gertrud Suure. Gertrud on Nivelles'i, reisijate, aednike ja kasside kaitsepühak, kes kaitseb ka hiirte ja vaimuhaiguste eest, tema mälestuspäev on 17. märts.
Galleria Vittorio Emanuele II
Galerii ehitistel on neli korrust. Luksuslike kohvikute, restoranide, raamatupoodide ja butiikide fassaadid on kujundatud uusrenessanslikus võtmes. Võlvkäigus korraldatakse ka kunsti- ja fotograafianäitusi. Selline galerii oli tänapäevaste ostukeskuste eelkäija ja Milano oma leidis jäljendamist ka teistes Itaalia linnades (nt Galleria Subalpina Torinos ja Galleria Umberto I Napolis). Esimene taoline ostukeskus oli Peterburi passaaž, Milano oma kinnistas samal puhul galerii nimetuse kasutamise.
Gertrud Nivelles'ist
Nivelles'i Gertrudit on austatud ka Eestis: Tallinnas Suure Rannavärava läheduses asus kuni reformatsioonini meremeeste Püha Gertrudi kabel, Lõuna-Eestis ja Lätis tähistati aga 17. märtsil käädripäeva.
Galleria Vittorio Emanuele II
Galerii viib otse Piazza del Duomolt Piazza della Scalale La Scala teatri juurde. Vasak tiib suundub Piazza dei Mercantile.
Galerii kaheksakandilist keskosa kaunistavad nelja maailmajagu ehk Euroopat, Ameerikat, Aafrikat ja Aasiat sümboliseerivad mosaiigid. Põrandamosaiik kujutab sodiaagimärke. Passaaži võimsaim detail on metallist ja klaasist katus suure kupliga galerii ristumiskohas. Otse kupli all olev mosaiik kujutab nelja ühendatud Itaalia suurlinna sümboleid: Rooma Romulus ja Remus, Firenze fleur–de–lys, Milano punane vapikilp valge ristiga ning Torino pull, kelle juures võib näha õhevil turiste, kuna selle suguelunditele astumine toovat head õnne.
Gertrud Nivelles'ist
Väidetavalt tõi Riia piiskop Michael Hildebrand püha Gertrudi säilmed Madalmaadest oma sünnilinna Tallinna.
Galleria Vittorio Emanuele II
Välislingid
pisi|Prada pood, Galleria Vittorio Emanuele II
Friedrich Wolthus von Herse
Frierich Wolthus von Herse (ka Waldhaus von Heerse; surnud umbes 1480) oli Liivi ordu liige ja Riia komtuur aastatel 1470–1471.
1451. aastal on Friedrichit mainitud rüütelvennana Tallinnas. 1470. aastal võis ta olla esimene Bauska foogt, seejärel aga, kui ta vennast sai ordumeister ja ta alustas suuri ordusiseseid ümberkorraldusi, sai Friedrichist Riia komtuur. Oma venna kukutamise järel (see toimus ordukapiitlil, millest Friedrich osa ei võtnud), sai tast lühikeseks ajaks Dobele komtuur. Kui ta vend aga vangistuses suri, lahkus ta Preisimaale ja pidas Liivi ordu, eriti aga ordumeister Bernd von dem Borchi vastu ilmselt õigustatud viha. Alles 1480. aastal naasis ta Liivimaale, kus ka peagi suri.
Göteborgi Eesti Lasteaed "Tilluke"
Göteborgi Eesti Lasteaed "Tilluke" (rootsi keeles Föräldrakooperativet Tilluke) oli Rootsis Göteborgis aastatel 1987–2015 tegutsenud eesti-rootsi lasteaed.
Lasteaia igapäevakeelteks olid eesti ja rootsi keel. Ühes pererühmas oli 15–17 last ja 3–4 õpetajat.
Lasteaed loodi lastevanemate kooperatiivina 1987. aastal 15 lapsega ning kuni tegutses Göteborgi Eesti Kool, oli lasteaias ka koolilaste pikapäevarühm. 28 tegevusaasta jooksul käis lasteaias 155 last.
Lasteaed paiknes allüürnikuna õigeusu kogudusele kuuluvas kiriku kõrvalhoones. 2015. aastal lõpetas lasteaed laste vähesuse tõttu tegevuse, 1950. aastail ehitatud hoone aga osteti Göteborgi Eesti Majale.
Velise Ristija Johannese kogudus
pisi|[[Velise Ristija Johannese kirik 2014. aastal]] Velise Ristija Johannese kogudus on EAÕK Tallinna peapiiskopkonna kogudus Rapla maakonnas Märjamaa vallas Velise külas.
Ajalugu
Usuvahetusliikumine Velisel algas detsembris 1884. Esimesed 8 perekonda salviti õigeusku 1884. aastal Kergu Püha Suurkannataja Sinaiida koguduse preestri Kapiton Lebedevi poolt.
Velise Ristija Johannese kogudus avati 18. juulil 1885. Riia ja Miitavi piiskopkonna piiskop Donat pühitses avatava koguduse vaimulikuks 1859. aastal Pärnus sündinud Riia Vaimuliku Seminari kasvandiku preester Nikolai Pokrovski. Juba sama aasta lõpuks tõusis koguduse liikmete arv viiesajani. Seoses Raplamaal Velisele rajatud õigeusu koguduse liikmete arvu kasvuga tekkis vajadus oma pühakoja järgi. Velise Ristija Johannese kirik ehitati aastatel 1888–1889 ning pühitseti Riia ja Miitavi ülepiiskop Arseni poolt.
Velise kihelkonnakool ja Vigala abikool avati koos kogudusega. Velise kalmistu rajati 1888. aastal.
Velise Ristija Johannese kogudust külastas 1927. aastal Tallinna ja kogu Eesti metropoliit Aleksander. 1928. aastal tähistati Velisel pidulikult Eesti Vabariigi aastapäeva.
Yōichirō Nambu
pisi Yōichirō Nambu (南部 陽一郎 Nambu Yōichirō; 18. jaanuar 1921 Tokyo – 5. juuli 2015 Toyonaka) oli jaapani füüsik. Ta õppis ja töötas suure osa oma elust Ameerika Ühendriikides ja sai 1970. aastal ka Ühendriikide kodanikuks.
2008. aastal anti talle pool Nobeli füüsikaauhinda 1960. aastal tehtud spontaanse sümmeetria rikkumise mehhanismi avastuse eest subatomaarses füüsikas.
Rupprecht von Vegesack
Rupprecht von Vegesack (28. mai 1917 Tartu – 1976 Maasholm) oli baltisaksa päritolu maalikunstnik.
Õppis Berliini Kunstiakadeemias Willi Maillardi käe all. 1935. aastal asus õppima Šveitsi. Sellele järgnesid graafikaõpingud Greifswaldi ülikoolis, Rostockis ja Berliinis. Alates 1940. aastast osales näitustel Stralsundi muuseumis ja mujal koos Elizabeth Bichseli, Franz Höhne ja Theodore Schulze-Jasmeriga. Esines näitustel Hammis, Greifswaldis, Chemnitzis, Freibergis, Szczecinis, Münchenis ja Dresdenis.
Cyrus Christie
Cyrus Sylvester Frederick Christie (sündinud 30. septembril 1992 Coventrys) on Inglismaal sündinud Iirimaa jalgpallur, kes mängib paremkaitsjana Inglismaa esiliigaklubis Hull City ja Iirimaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri kodulinna klubis Coventry City. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aasta augustis liigakarika mängus. Pärast seda mängis ta hooajal 2010/11 Inglismaa tugevuselt kuuenda liiga klubides Nuneaton Town ja Hinckley United. Hooajal 2011/12 debüteeris Christie Coventry City meeskonnas Inglismaa esiliigas ja sai kohe esimesel hooajal Coventry City põhikoosseisu liikmeks.
Rupprecht von Vegesack
Tuntud peamiselt maastikumaalijana.
Cyrus Christie
2022. aasta augustis siirdus Christie Hull Citysse.
Isa kaudu on Christie Jamaica päritolu ning ema kaudu iiri ja Liibanoni päritolu. Õiguse mängida Iirimaa jalgpallikoondises sai Christie tänu sellele, et tema emapoolne vanaema on pärit Iirimaalt. Iirimaa koondises tegi Christie debüüdi 18. novembril 2014 sõprusmängus USA vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta oma teises koondisemängus 4. septembril 2015 EM-i valikmängus Gibraltari vastu. Ta kuulus Iirimaa koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel, kuid üheski mängus ta väljakule ei pääsenud.
Ricky Martin
pisi|
Ricky Martin (kodanikunimega Enrique Martín Morales; sündinud 24. detsembril 1971 San Juanis) on Puerto Rico laulja ja näitleja. Oma muusikalist karjääri alustas latiino-poistebändis Menudo. Alates 1991. aastast tegutseb ta sooloartistina. Aastal 2010. teatas Ricky Martin, et on gei.
Lohu allikad
pisi|Lohu allikas pisi|Lohu allikad kevadel Lohu allikad (ka: Pontiaki allikad) on allikad Rapla maakonnas Kohila vallas Keila jõest vasakul, kust Loone linnamägi jääb 0,6 km kagusse.
Anna Pihl
Ta lõpetas 2008. aastal Miina Härma Gümnaasiumi hõbemedaliga. Bakalaureusekraadi sai meediakunstis spetsialiseerumisega dokumentaalfilmile Londoni Ülikooli Royal Holloway kolledžis, magistrikraadi sai Ida-Euroopa poliitika alal Londoni Ülikooli teises kolledžis University College London. Mõlemad lõpetas kiitusega ehk cum laude.
Anna Pihl alustas tööd Eesti Rahvusringhäälingu ajakirjanikuna uudistesaates "Aktuaalne kaamera". 2014. aastast on ta iganädalase telesaate "Pealtnägija" kaasautor. 2018. aastast on ta üks "Esimese stuudio" saatejuhte. 2018. ja 2019. aastal oli Anna Pihl koos abikaasa Kristjan Pihliga "Jõulutunneli" saatejuht. Pihl on kajastanud teleekraanil valimisi ja olnud üks saate "Ringvaade suvel" saatejuhte. Pihl oli 2.maist 2022 kuni aasta lõpuni Ringvaate saatejuht, kuniks Grete Lõbu oli lapsehoolduspuhkusel.
Tunnustus
Tema dokumentaalfilme on näidatud rahvusvahelistel filmifestivalidel ja 2017. aastal võitis tema film "Sädemete jõed" Barcelona filmifestivalil lühidokumentaalfilmi preemia.
Isiklikku
Anna Pihl on abielus teleajakirjanik Kristjan Pihliga, peres kasvab tütar Asta. Anna Pihl on lõpetanud Vanemuise Tantsu- ja Balletikooli ning esinenud paljudes balletilavastustes. Tema vanaisa oli Väike-Maarja kolhoosi esimees Boris Gavronski.
Sorokõne
Teise maailmasõja aegset põrandaalust liikumist Krasnodonis on kirjeldanud Aleksandr Fadejev oma romaanis "Noor Kaardivägi".
2014. aasta aprillis, Donbassi sõja ajal, võtsid valitsusvastaste relvajõudude üksused linna oma kontrolli alla.
Rohelised niidud
"Rohelised niidud" on Toomas Anni album, mis ilmus 2010.
Ernst Wolthus von Herse
Ernst Wolthus von Herse (ka Waldhaus von Heerse; surnud 1490. aastatel) oli Liivi ordu vasall Põhja-Eestis.
Ernsti vanemad olid Friedrich von Waldhaus Heersest ja Agnes von Mengede-Osthof, ordumeister Johann von Mengede-Osthofi õde. Tema vennad olid ordumeister Johann ja Riia komtuur Friedrich Wolthus von Herse. Tema täpset sünnpaika pole teada.
Ernsti on esimest korda Liivimaal olevana märgitud 1466. aastal. 1473. aastal, pärast tema ordumeistrist venna surma orduvangistuses, alustas Ernst isiklikku vaenust Liivi ordu vastu, sidus end Rootsi piraatide Axelssonidega ja astus 1475. aastal orduvastase Tartu piiskopi teenistusse. 1476. aastal sõlmis ta orduga siiski rahu ja sai oma valdused Põhja-Eestis tagasi. Ta suri sealsamas umbes 15–20 aastat hiljem lastetult.
Kiviõli linnapea
Kiviõli linnapea on Kiviõli linnavalitsuse juht.
241 eKr
241. aasta eKr ehk ab urbe condita DXIII (513).
Demagoogia
Demagoogia on kõnedes, diskussioonis, vaidluses, arutluses, propagandas jm toimuv kuulajaskonna sihipärane ja ebaaus mõjutamine. Enamasti mõjutatakse uskuma asja, mille kohta esitaja teab, et see ei ole õige, et auditoorium jääks valearvamusele ja võtaks vastu sellest tulenevad valed otsused. Ausas diskussioonis, vaidluses või arutelus püütakse demagoogiat vältida ning tugineda üksnes faktidele ja loogikale. Sõna tähendus on läbi aja muutunud.
Demagoogia on tihedalt seotud retoorika ehk kõnekunstiga. Retoorika võib sisaldada demagoogiat, kuid retoorika abil püütakse eeskätt sõnumit ilmekalt, arusaadavalt ja mõjusalt esitada.
Tahtmatu demagoogia võib tuleneda kas sellest, et kõneleja on ise demagoogia ohver, või siis tema emotsionaalsest kontrollimatusest, puudulikest teadmistest ja nõrgast loogikast. Tahtlik demagoogia võib neid kolme teeselda.
Demagoogiavõtted jagunevad järgmistesse gruppidesse:
Demagoogiavõtteid
Järgmiste võtete puhul oodatakse emotsionaalset reaktsiooni tingimusteta nõustumise kujul:
Järgmiste võtete puhul oodatakse emotsionaalset reaktsiooni, mille puhul inimene leiab, et tal on meeldivam ja lihtsam uskuda seda, mida räägitakse, isegi, kui see tõde ei ole:
Järgmiste võtete puhul oodatakse emotsionaalset reaktsiooni, mille puhul inimene leiab, et ta on halb inimene, kui ei usu seda, mida räägitakse, isegi, kui see tõde ei ole:
Järgmised võtted mängivad puudulike teadmiste peale:
Järgmised võtted mängivad puuduliku loogika peale:
Pühajõe allikad
Pühajõe allikad on allikad Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaa asulast u 3 km edelas Pühajõe talu õue lähedal.
Azawadi iseseisvusdeklaratsioon
6. aprillil 2012 kuulutas Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine (MNLA), et iseseisvub Mali vabariigist. Avaldus tehti 2012. aasta tuareegide ülestõusu käigus, sellele oli eelnenud veel arvukalt tuareegide ülestõuse. Nad nimetasid enda riiki Azawadi iseseisvaks riigiks. Deklaratsioon rahvusvahelisel tasandil toetust ei pälvinud.
Pühajõe allikad
Allikad avanevad tiigis. Allikate koguvooluhulk on 50 l/s.
Bertram Brockhouse
Bertram Neville Brockhouse (15. juuli 1918 Lethbridge – 13. oktoober 2003 Hamilton) oli Kanada füüsik.
1994. aastal anti talle ja Clifford Shullile Nobeli füüsikaauhind neutronspektroskoopia arendamise eest.
Kurt Ingerman
Kurt Ingerman (sündinud 16. märtsil 1935 Leningradis) on endine tsensuuri- ja riigisaladuse kaitse organi Glavlit juht Eesti NSV-s. Ta oli sellel ametikohal 1983. aasta juulist kuni tsensuuriameti likvideerimiseni 1990. aastal. Kurt Ingerman asus Tallinna 1946. aastal.
Ta õppis Moskva Ajaloo-Arhiivinduse Instituudis, oli Tallinnas muuseas tööl ORKA-s ja enne Glavliti ülemaks saamist pikemat aega Partei Ajaloo Instituudi direktor.