cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Mauno Pekkala
1. detsembrist 1939 kuni 22. maini 1942 Soome rahandusminister (Risto Ryti esimeses, Risto Ryti teises ja Jukka Rangelli valitsuses). 17. novembrist 1944 kuni 17. aprillini 1945 oli ta portfellita minister Juho Kusti Paasikivi teises valitsuses. 17. aprillist 1945 kuni 27. märtsini 1946 oli ta kaitseminister (Juho Kusti Paasikivi kolmandass ja Mauno Pekkala valitsuses).
26. märtsist 1946 kuni 29. juulini 1948 oli ta Soome peaminister.
Isiklikku
Tema vend Eino Pekkala oli samuti Soome poliitik.
Rahvuslike akadeemiate teaduskommunikatsiooni auhind
Rahvuslike akadeemiate teaduskommunikatsiooni auhind (inglise keeles National Academies Communication Award) on iga-aastane teadusauhind, mida  alates 2003. aastast annavad ühiselt välja USA Rahvuslik Teaduste Akadeemia, Rahvuslik Inseneriakadeemia ja Rahvuslik Meditsiiniakadeemia teaduskommunikatsiooni valdkonnas.
Auhinda haldab Keck Futures Initiative. Auhinda rahastab W. M. Keck Foundation, auhinnaraha suurus on 20 000 $. Auhinda antakse välja neljas kategoorias :
Kirde tänav (Tartu)
Kirde tänav on tänav Tartus Tammelinnas.
Kirde-edelasuunaline tänav algab Kesk kaare tänavalt ja lõpeb Suur kaare tänaval. Tänav on 180 meetrit pikk.
Faina Melnik
Faina Melnik (abielus Faina Veleva-Melnik; 9. juuni 1945 – 16. detsember 2016 Moskva) oli Ukraina päritolu Nõukogude Liidu kettaheitja, olümpiavõitja.
Faina Melnik sündis Bakotas juudi perekonnas.
1971. aasta Euroopa meistrivõistlustel Helsingis heitis ta viimases voorus maailmarekordi 64.22 ja võitis kuldmedali. Aasta hiljem võitis ta kuldmedali ka suveolümpiamängudel Münchenis. Tema parim heidetud tulemus 66.62 oli ühtlasi ka olümpiarekord. 1973. aasta suveuniversiaadil võitis ta kuldmedali tulemusega 64.54. 1974. aasta Euroopa meistrivõistlustel Roomas kaitses ta oma võitu, kui tuli teist korda Euroopa meistriks. Parimal katsel heitis ta 69.00 ja edestas seejuures teise koha saanud rumeenlannat Argentina Menist enam kui nelja meetriga.
Melnik oli esimene naiskettaheitja, kes heitis üle 70 meetri. See juhtus 20. augustil 1975 Zürichis, kui ta heitis ketast 70.20. Viimast korda parandas ta maailmarekordit 24. aprillil 1976 Sotšis, kui heitis 70.50. Kokku parandas ta maailmarekordit 11 korral, rohkem kui keegi teine sellel alal suutnud on. Melnikule kuulus maailmarekord 12. augustist 1971 kuni 23. septembrini 1972, kui selle ületas Argentina Menis. 25. mail 1973 ületas ta Menise tulemuse uuesti. Maailmarekord oli Melniku nimel kuni 12. augustini 1978, kuni selle ületas sakslanna Evelin Jahl.
Ta saabus favoriidina ka 1976. aasta suveolümpiamängudele Montréalis, kuid pidi tulemusega 66.40 leppima neljanda kohaga. Montréalis tegi ta kaasa ka kuulitõukevõistluse ja sai seal kõrge 10. koha.
Pärast sportlaskarjääri lõppu tegutses Melnik treenerina. Ta juhendas teiste seas 1988. aastal Seoulis kuulitõukes olümpiavõitjaks tulnud Natalja Lissovskajat ja neli aastat hiljem Barcelonas samal alal võidutsenud Svetlana Kriveljovat.
Faina Melnik oli abielus bulgaaria kettaheitja Velko Veleviga. Abielu lahutati. Aastatel 1977–1979 kandis Melnik oma abikaasa järgi perekonnanime Veleva.
Melnik suri 2016. aasta 16. detsembril 71-aastaselt. Ta on maetud Moskva Trojekurovo kalmistule.
Põhjatirk
Põhjatirk  (Uria lomvia) on alklaste sugukonda kuuluv linnuliik.
Klassifikatsioon
Põhjatirk klassifitseeritakse järgmisteks alamliikideks:
Toitumine
Põhjatirgud toituvad lisaks kaladele ka kalmaaridest, vähilaadsetest.
Levila
Nende kolooniaid leidub Arktikas ja subarktikas.
Erinevus lõunatirgust
Põhjatirkudel on nokk jämedam kui lõunatirkudel. Ülanokal paikneb neil valge lahutriip.
Pahempoolsed töölised ja kehvikud
Pahempoolsed töölised ja kehvikud oli valimisliit 1932. aasta V Riigikogu valimistel.
Pahempoolste töölisted ja kehvikute valimisliit oli Eestis keelatud Eestimaa Kommunistlik Partei variorganisatsioon V Riigikogu valimistel. IV Riigikogu valimistel osales Eestimaa Kommunistlik Partei variorganisatsioonina Eesti Tööliste Partei.
Pahempoolsete tööliste ja kehvikute valimisliidu nimekirjast valiti V Riigikogu koosseisu:
Pahempoolsete tööliste ja kehvikute organisatsioon keelustati 1935. aastal.
Otto Friedrich von Richter
pisi|Otto Friedrich von Richter Otto Friedrich von Richter (6. august 1791 Vastse-Kuuste – 13. august 1816 Smürna) oli baltisaksa päritolu Eesti orientalist ja maailmarändur.
Elulugu
Richter õppis klassikalist filoloogiat ja orientalistikat Heidelbergis ja Viinis. 1815 reisis ta koos Sven Fredrik Lidmaniga (1784–1845) Egiptusse ja Nuubiasse, 1816 Väike-Aasiasse. Suri haiguse tõttu Smürnas (tänapäeva İzmir Türgis) reisil olles.
Pärand
Tema isa, Liivimaa ülemmaakohtu assessor ja maanõunik Otto Magnus von Richter (1755–1826), kinkis tagasi Eestisse saadetud poja poolt kogutud muistised Tartu Ülikoolile, millega pandi osaliselt alus ka orientalistika arenguks taasavatud Keiserliku Tartu Ülikoolis. Suurem osa annetatud muististest asuvad tänapäeval Voronežis, kuhu need evakueeriti 1915. aastal Esimese maailmasõja eest. Tartu Ülikooli kunstimuuseumis on aga alles Richteri kogust pärinevad Egiptuse muumiad ning Tartu Ülikooli raamatukogus mitmeid araabia-, pärsia- ja türgikeelsed käsikirju ning Richteri kogutud trükiseid.
Richteri reisimälestused
Richteri käsikirjalised reisimälestused on praegu hoiul Rahvusarhiivis. 1822. aastal toimetas Tartu ülikooli rektor Gustav von Ewers osa sellest materjalist trükki ja lasi Berliini kirjastuses Verlag Georg Reimer avaldada raamat pealkirja all "Wallfahrten im Morgenlande. Nach Otto Fr. von Richters Tagebüchern und Briefen dargestellt von J. Ph. G. von Ewers" ('Palverännakud hommikumaal. Otto Fr. von Richteri päevikute ja kirjade alusel koostanud J. Ph. G. von Ewers'). Richteri teos ilmus koos albumiga "Kupfer zu Otto Fr. von Richters Wallfahrten im Morgenlande", milles on 15 akvatintatehnikas pilti. Viis neist on Karl August Senffi tööd. Teised 10 on signeerimata, kuid Wilhelm Neumanni andmetel olevat nende autor Andreas von Löwis of Menar. Senffi ja Löwise gravüürid on valmistatud Richteri joonistuste järgi.
Raamatu uustrükid ilmusid korduvalt 2000.–2010. aastatel Saksamaa kirjastustes.
Gravüür Richteri portreega
1822. aastal Berliinis ilmunud Richteri raamatu "Wallfahrten im Morgenlande" frontispissil avaldati autori portree, mis oli Karl August Senffi loodud gravüür. Gravüüri loomisaja dateerivad Tartu Ülikooli kunstimuuseum ja Tartu Kunstimuuseum aastasse 1822 ja gravüüri aluseks olnud töö autoriks märgitakse gravüüril leitud kirje Vernet pinx alusel C. Vernet. Eesti Kunstimuuseumis ja Tartu Kunstimuuseumis olevatel eksemplaridel tekst puudub. Ka nende digiandmebaasis pole märgitud gravüüri aluseks olnud teose autorit.
Senffi gravüüri reproduktsioon on avaldatud ka 1971. aastal kunstiteadlase Voldemar Vaga raamatus "Kunst Tartus XIX sajandil". Ja kuigi Vaga oli teadlik 1822. aastal ilmunud Richteri raamatust "Wallfahrten im Morgenlande", märgib ta oma raamatus ekslikult, et Senffi gravüüril on kujutatud Woldemar Dietrich von Budberg.
Kuurits
Kuurits oli püünis sisevete kõrkjastikus kalade püüdmiseks.
Kuuritsa ehitus
Kuurits oli ehitatud raamistikuna, mille moodustasid keskne püstpuu püünise juhtimiseks ning kaks järsu kõverusega tõusvat jalast, mis olid liikuvalt kinnitatud püstpuu külge. Püstpuu ja jalaste vahele kinnitati jäme võrk.
Püügiviis
Kuuritsaga sumpas mitu meest kas mööda jõge või madalamaid järvepõhjasid. Teda tõmmati jalaste otstest ja juhiti püstpuuga. Kui kala sattus püünisesse, löödi jalase otsad kokku ja kala oli võrgus.
Kasutuskohad
Kuurits oli tuntud Ida-Euroopas ning eriti slaavlaste aladel. Eesti püüti sellega maa idapoolses osas, kuid kadus kasutuselt 20. sajandi keskpaiku.
Tänapäev
Kuuritsa definitsioon kehtivas kalapüügieeskirjas on – lubatud kurnpüünis, koosneb jäigast liigendraamist ja sellele kinnitatud võrgulinast.
Kännupess
Kännupess (Fomitopsis pinicola) on mitmeaastane torikseen.
Viljakeha on keskmise suurusega või suur, algul kühmjas (harva liibuv). Täiskasvanult kiilukujuline või lame. Viljakeha on kõva.
Ülapinna värvus varieerub määrdunudvalgest kollase, oranži, sooja veinipunase, hallika ja mustani sõltuvalt viljakeha vanusest ja kasvukiirusest. Suurtel viljakehadel on need värvid vöönditena. Seene pinnal on tuhm vaigutaoline kiht, mis läigib noortes vööndites ja sulab leegis kuumutamisel. Alapind kreemikasvalge või kollane, surevatel viljakehadel määrdunudpruun või -oranž. Murdepind valge või korgivärvi. Vana viljakeha ülapinda katab must koorik. Seeneliha on sitke, kuid rebimisel lõhenev.
Seeneliha kiht 1–2 cm, torukesed kihtidena. Viljakeha kogupaksus 2–7 cm. Värskelt iseloomuliku magushapu lõhnaga.
Lohala
Lohala oli küla Järvamaal, ajalooliselt Albu mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Sääsküla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Järva-Madise kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Sääskülaga.
1564 on esimest korda mainitud nime Loall, seejärel 1615 Lohall, 1796 Lohhola.
Alšany
Alšany (valgevene keeles Альшаны, kohalikus murdes Olšany (Ольшаны), transkribeerituna Alšanõ) on agrolinnake Valgevenes Bresti oblastis Stolini rajoonis. Asula on Alšany külanõukogu halduskeskus. Alšany asub merepinnast 127 meetri kõrgusel.
Alšany on Bresti oblasti suurim mittelinnaline asula. Valdav osa elanikest on protestandid. Asulas on raamatukogu, kultuurimaja ja kaks keskkooli. Peamiseks tegevusalaks on aedviljade (eriti kurkide) kasvatus. Aastal 2009 oli kurkide kilo hind Alšanys 20 Valgevene rubla (0, 007 $). Alšany turg, kus aiasaadusi müüakse, on tipphooajal Valgevene suurim.
Vaatamisväärsusteks on kaks õigeusu kirikut ja protestantide palvemaja.
Tarvo Seeman
Tarvo Seeman (sündinud 17. septembril 1969 Vändras) on eesti maletaja, rahvusvaheline meister (1998).
Peter Utaka
Peter Maduabuchi Utaka (sündinud 12. veebruaril 1984 Enugus) on Nigeeria jalgpallur, ründaja.
Leo Schotter
Leo Schotter (19. märts 1917 Moskva – 2. aprill 1997 Tartu) oli eesti silmaarst, helilooja ja Tartu Ülikooli professor.
Peter Utaka
Ta mängib 2016. aastast laenulepingu alusel Jaapani klubis Sanfrecce Hiroshima.
Leo Schotter
Ta sündis aastal 1917 Moskvas arst Hans Schotteri pojana. Tema vanaisa Friedrich Wilhelm Schotter (1841–1917) oli Tallinna Püha Vaimu koguduse köster. Aastal 1935 lõpetas ta Tallinna Vene Gümnaasiumi. Õppis aastatel 1936–1940 Tartu Ülikooli veterinaariateaduskonnas, aastatel 1940–1947 arstiteaduskonnas. Lisaks õppis ta aastatel 1937–1940 Tartu Kõrgemas Muusikakoolis kompositsiooni (Heino Elleri klassis).
Aastal 1964 kaitses ta meditsiinidoktori väitekirja "Топография поля глазных магнитов и ее значение для удаления ферромагнитных осколков из глаза".
Oli aastatel 1947–1958 oftalmoloogiakateedri vanemlaborant, aastatel 1950–1958 Tartu Kliinilise Haigla silmaosakonna juhataja, aastatel 1958–1965 oli oftalmoloogiakateedri assistent, aastast 1966 oli ta professor ja aastast 1975 otorinolarüngoloogia- ja oftalmoloogiakateedri juhataja.
1975–1991 nägemise tervishoiu labori juhataja ning 1966–1977 Eesti NSV peaoftalmoloog. Teinud rohkem kui 5500 silmaoperatsiooni.
Lisaks on ta loonud üle 40 heliteose, sealhulgas "Ood Tartu ülikoolile" (1987), kammermuusikat, soolo- ja koorilaule.
Bülstedt
Bülstedt on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Rotenburgi kreisis.
Valla pindala on 25,53 km². 31. detsembril 2017 elas seal 744 inimest.
Bülstedt kuulus 1180. aastal rajatud vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esialgu personaalunioonis Rootsi krooniga – mille katkestas Taani okupatsioon (1712–1715) – ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1807. aastal annekteeris üürike Vestfaali kuningriik hertsogkonna, 1810. aastal annekteeris selle Prantsusmaa. 1813. aastal anti hertsogkond tagasi Hannoveri kuurvürstkonnale, mis – pärast Hannoveri kuningriigiks ülendamist 1814. aastal – liidendas hertsogkonna reaaluniooni ning hertsoglikust territooriumist, sealhulgas Bülstedtist, sai uue 1823. aastal loodud Stade regiooni osa.
Emil Theodor Kocher
Emil Theodor Kocher (25. august 1841 – 27. juuli 1917) oli Šveitsi arst ja arstiteadlane.
Eluajal avaldas Kocher rohkem kui 249 raamatut ja artiklit ning juhendas rohkem kui 130 doktoritööd.
Margo Vaino
pisi|Margo Vaino raamatuesitlusel Tartu kirjanike majas 23. aprillil 2013 Margo Vaino (sündinud 1960) on eesti kirjanik ja endine ajakirjanik.
Tema sulest on ilmunud mahukas Gunnar Grapsi elulooraamat "Tühjad pihud" (2013, koos Jaak Urmetiga), luulekogud ("100% Margo Vaino" (2013), "Tee on auklik (2013), "Tööloomad ei rasestu" (2014), "Makilint mälus" (2015), "Demokraatia koidik ehk loojak"(2017), romaan "Ma armastasin hullu naist"(2017), luulekogud "Pusle" (2018), "Pusle2"(2019) ja huumorikogumikud "Väike joomaraamat" (2013) ning kildude kogumik "Killustik" (2014). Tuntuks sai esinemisega telesaadetes "Rock off!!!" ja "Vidoodid".
Margo Vaino on töötanud mitmes ajalehes, raadios ja televisioonis.
Karvane kõbjas
Karvane kõbjas (Coriolopsis trogii, sünonüüm Trametes trogii) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Vene-Poola sõda (1654–1667)
Vene-Poola sõda (ka Kolmeteistkümneaastane sõda ja Esimene Põhjasõda) oli aastatel 1654–1667 Vene tsaaririigi ja Rzeczpospolita vahel toimunud sõda. Sõja peapõhjuseks oli Vene tsaaririigi toetus Bogdan Hmelnõtskõi ülestõusjatele, kes sõdisid Rzeczpospolita vastu.
Sõda lõppes 1667. aasta Andrussovo rahulepinguga. Sisuline võitja oli Vene tsaaririik, mis muu hulgas sai endale Kiievi ja Smolenski. Moskva tsaaririigi ja Rzeczpospolita vahel 1667. aastal sõlmitud Andrussovo rahulepinguga liideti Dnepri jõest ida pool asuvad Ukraina alad Moskva tsaaririigiga. Andrussovo vaherahuga läksid Smolensk ja Vasakkalda-Ukraina Moskva tsaaririigi valdusse ning tsaaririik laienes lääne poole, väljapoole venelastega asustatud territooriumi.
1686. aastal sõlmisid Rzeczpospolita ja Moskva tsaaririik Igavese rahu lepingu, millega anti Moskva tsaaririigi võimu alla Smolensk ja osa Ukrainat koos Kiieviga.
Tadten
Tadten on küla (Gemeinde) Austria Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas.
pisi|tühi|Püha Miikaeli kirik
Tadten on viinamarjakasvatusküla, mis asub üleminekul Seewinkeli piirkonnast Ungari pustale. 1357. aastal mainiti Raabi kapiitli valduskonfliktis Tadtenit, tollal nimega "Tetun". Esimene asula pärineb 2. sajandist eKr. Küla on mitu korda hävitanud türklased ja kurutsid. 17. sajandil läks Tadten Esterhazy perekonna valdusse. 1804. aastal ehitati krahv Esterhazy juhtimisel roomakatoliku kirik. Kirikut laiendati 1954. aastal praeguse suuruseni.
Tadteni rahvuspargi küla
Külast lõuna pool kuni riigipiirini Einserkanali juures on Hansági maastiku soised niidud.
Vinni-Pajusti maastikukaitseala
Vinni-Pajusti maastikukaitseala on maastikukaitseala Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas. Kaitseala pindala on 93,2 hektarit.
Kaitseala moodustati selleks et kaitsta: I kategooria liiki, Vinni-Pajusti tammikut, sealseid karste, väärtuslikke elupaigatüüpe (näiteks puisniidud, puiskarjamaad).
Tim Conway
Tim Conway (õieti Toma Daniel Conway, 15. detsember 1933 Willoughby, Ohio – 14. mai 2019 Los Angeles, California) oli USA filminäitleja.
Liutsalu
Liutsalu oli küla Järvamaal, ajalooliselt Kurisoo mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Jalgsema küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Järva-Jaani kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Jalgsema külaga.
Umbes 1520 on esimest korda mainitud nime Leitzele, seejärel, 1564 Loeitzell, 1694 Loesall oder Lötzby, 1712 Luhtsal, 1796 Liutsal.
Külas on sündinud eesti luuletaja Hando Runnel.
Wallern im Burgenland
Wallern im Burgenland on vald (Marktgemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas. See asub Neusiedlerseest idas, umbes 5 km Ungari piirist põhjas.
Ristiku tänav (Rakvere)
Ristiku tänav on tänav Rakveres, paiknedes linna lõunaosas. Kaugus linna keskväljakust linnulennul mõõdetuna on 2,0 km.
Wallern im Burgenland
pisi|püsti|tühi|Püha Matteuse kirik
Ristiku tänav (Rakvere)
Ristiku tänav on 179 meetrit pikk ja ligikaudu 12,5 meetrit lai. Tänav asub Palermo linnaosas. Ristiku tänav saab alguse Metsa tänavalt, suundub lõuna poole ning lõpeb Lilleoru tänava ristmikul.
Andres Asser
Andres Asser (29. juuni 1960 – 27. juuli 2011) oli eesti ettevõtja.
Ristiku tänav (Rakvere)
Tänav asub pereelamute rajoonis ning selle ääres paiknevad ühepereelamud koos abihoonetega, hooned on rajatud põhiliselt 20. sajandi teises pooles.
Andres Asser
1990. aastate keskel oli ta muuhulgas AS-i Tartu Televisioon tegevdirektor.
Aastatel 2001–2011 oli ta Tartu Tervishoiu Kõrgkooli haldusdirektor.
Theodor Germann
Theodor Germann (14. august 1879 – 29. jaanuar 1935) oli Eesti maletaja.
Ahkju
Ahkju ehk ahke on ühe laia jalasega käsiregi. Eesti alal kasutati ahkjut ainult Kuusalu rannakülades.
Theodor Germann
Aastal 1930 osales ta Eesti meistrivõistlustel males, kus jagas 3.–5. kohta.
Kolo Christopher Laurent Roger
Kolo Christopher Laurent Roger (ka Roger Kolo) on Madagaskari poliitik, kes oli 16. aprillist 2014 kuni 17. jaanuarini 2015 Madagaskari peaminister.
Ta on hariduselt arst ega kuulu ühtegi parteisse.
Muriku
Muriku oli küla Viljandimaal, ajalooliselt Kabala mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Villevere küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Pilistvere kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Villevere külaga.
Külast on teateid alates umbes 1900 (Мурико ehk Виллевере-Сааре).
CIE 1931
CIE 1931 ehk CIE-1931-süsteem või CIE värvsusdiagramm on värvisüsteem, mille töötas 1931. aastal välja Rahvusvaheline Valgustuskomisjon (Commission Internationale de l'Eclairage, lühendina CIE), tuginedes tajupsühholoogilistele mõõtmistele. Rahvusvahelise standardsüsteemi loomise käigus töötati välja värvuste matemaatilise kirjeldamise põhimõtted.
CIE 1931 näol oli tegemist esimese korraga, kui defineeriti matemaatiliselt seos nähtava valguse spektri lainepikkuste arvuliste väärtuste ja inimese värvinägemise füsioloogiliste tajuprotsesside vahel. CIE 1931 süsteemi tulemustel põhineb nii RGB-mudel, mida kasutatakse värvikujutiste esitusel kuvari ja teleri ekraanil, samuti internetis, kui ka CMY- ja CMYK-mudel, mida kasutatakse trükinduses ja printerites.
Põhimõte
1920. aastate lõpul viisid William David Wright ja John Guild läbi rea eksperimente vabatahtlikega, et saada teada, kuidas keskmine inimene värve näeb. Eesmärgiks oli arvutada välja vastavad arvulised väärtused.
Tulemuste varieeruvus elimineeriti kolorimeetrilise standardvaatleja (standard (colorimetric) observer) mõistega. Standardvaatleja nägemisväljaks võeti 2° kõrvalekalle vaatamissuunast (umbes 1 eurose mündi suurune ala, kui seda hoida väljasirutatud käes enda ees). Piiratud välja suurus pidi vastama suurima nägemisretseptorite tihedusega alale silmas (toona oldi sellisel arvamusel; tegelikult kasutab inimese suuremat nägemisvälja ja 1976. aastal korrigeeriti arvutused lähtudes 10° kõrvalekaldest). Arvutustes tugineti nägemise kolmekomponentsuse teooriale (võrkkesta kolme tüüpi valgustundlikud rakud, mis on häälestunud igaüks ühele eri värvusega seostuvale lainepikkuste vahemikule), mille järgi oli igale tajutud värvusele võimalik leida vaste kolme aditiivse primaarvärvuse - sinise, punase ja rohelise - kiirguse seguna. Arvuliselt nimetati primaarvärvuste kiirguse koguseid kolmevärviteguriteks (tristimulus values).
CIE asendas aditiivsete primaarvärvuste tähised RGB tähistega XYZ eeldusega, et nende võrdsed kogused annavad standardtingimustes kokku valge valguse. Värvikomponendid on kolme füüsikalise põhivärvuse kogused, mille liitmisel tekib kolorimeetriline võrdsus mõõdetava värvusega.
Värvsusdiagramm
Kolmest värvikomponendist tuletati praktikas kasutamiseks värvsusdiagramm, kus iga nähtav värvus on määratud värvikoordinaatidega x ja y ning heledust tähistab Y. Kõik spektrivärvused lainepikkustega 400 kuni 700 nm on paigutatud kaarjale spektraalvärvsusjoonele koordinaattelgede x ja y vahel ja mittespektraalsed purpurvärvid on paigutatud joone otspunktidest tõmmatud sirglõigule. Kõik nähtavad värvused paiknevad spektraalvärvsusjoonest ja purpurjoonest moodustunud kujundi sees. Värvuste küllastus on suurim joonel, kujundi keskpunktile lähenedes värvuste küllastusaste väheneb. Kujundi keskpunktis koordinaatidega x=1/3 ja y=1/3 paikneb puhas valge ja seda punkti nimetatakse ühtlasvalgevärvsuspunktiks.
Fiľakovo
Fiľakovo (ungari keeles Fülek, saksa keeles Fülleck) on linn Slovakkias Banská Bystrica maakonnas Lučeneci ringkonnas.
Geograafiline asend
Fiľakovo asub Lučeni nõos Ungari piirist ligi 8 km kaugusel, Banská Bystricast umbes 72 km kagus.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1242. aastal. Fiľakovo sai linnaõigused 1423. aastal. 1554–1593 oli linn Osmanite riigi võimu all.
Rahvastik
Slovakkia 2021. aasta rahvaloenduse andmetel oli Fiľakovo elanikest ungarlasi 62,88%, slovakke 29,76%, mustlasi 1,38% ja tšehhe 0,29%. Rahvus oli teadmata 5,14%-l elanikest.
Allfilm
Allfilm (OÜ Allfilm) on 1995. aastal loodud Eesti filmistuudio. See asub Pelgulinnas.
Nüüdisajaks on Allfilmist kujunenud Eesti suurim filmistuudio, mille tegevus varieerub mängu- ja dokumentaalfilmide tootmisest telereklaamide, muusikavideote, promofilmide ja telesarjade tootmiseni.
Filmograafia
Mängufilmid
Paraguay sõda
Paraguay sõda (tuntud ka kui Kolmikliidu sõda) oli aastatel 1864–1870 Paraguay ning Argentinast, Brasiiliast ja Uruguayst koosnenud Kolmikliidu vahel võideldud sõda, mis lõppes Kolmikliidu võiduga. Hinnanguliselt 400 000 hukkunuga sõda peetakse üheks verisemaks kogu Lõuna-Ameerika ajaloos. Eriti laastav oli sõda Paraguay jaoks, sest riik kaotas sõja käigus 70% oma täiskasvanud meeselanikkonnast ning pidi loobuma mitmetest valdustest. Mõnede hinnangute kohaselt vähendas sõda Paraguay elanikkonda 525 000-lt 221 000-le, kellest vaid 28 000 olid mehed.
Allfilm
Filmograafia
Lühifilmid
Dokumentaalfilmid
Paraguay sõda
Sõda algas 1864. aasta teisel poolel Paraguay ja Brasiilia vahelise konflikti tagajärjena, mille oli põhjustanud Uruguay sõda. Argentina ja Uruguay liitusid sõjaga Paraguay vastu 1865. aastal ja selle järgi hakati sõda kutsuma Kolmikliidu sõjaks.
Sündinud 2001
''Siin on loetletud 2001. aastal sündinud inimesi ja loomi.
Allfilm
Filmograafia
ETV sari "Eesti lood"
Telesarjad
Sputnik V
Sputnik V (Gam-COVID-Vac) on adenoviirusel põhinev kaheosaline vaktsiin SARS-CoV-2 koroonaviiruse vastu. Vaktsiin registreeriti 11. augustil 2020 Venemaa Föderatsiooni tervishoiuministeeriumi poolt (registreerimistunnistuse number LP-006395), tuginedes I / II faasi kliiniliste uuringute tulemustele. Need uurimistulemused avaldati hiljem, 4. septembril 2020 ajakirjas The Lancet. Vaktsiini ohutust on tõestatud ka III faasi uuringute vahetulemustega.
Briti tabloidleht The Sun kirjutab julgeolekuteenistustele viidades, et Venemaa varastas Oxfordi Ülikooli ja AstraZeneca koroonavaktsiini valemi ja kasutas seda oma vaktsiini Sputnik V loomiseks.
2021. aastal teatati, et vastavalt Sputnik V mõlema komponendiga vaktsineeritud 3,8 miljoni venelase andmete analüüsi tulemusele oli selle vaktsiini efektiivsus 97,6%.
Venemaal on Sputnik V vaktsineerimine elanikele tasuta. Massilist vaktsineerimist Venemaal alustati detsembris 2020.
Eesti Meditsiiniraamatukogu
Eesti Meditsiiniraamatukogu oli aastatel 1944–2007 töötanud meditsiinikirjandust hallanud raamatukogu. Aastal 2007 läks raamatukogu Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu koosseisu.
Raamatukogu direktor oli pikka aega (1964–2006) Milvi Tedremaa.
Aastal 2002 oli raamatukogu fondis 216 000 teavikut.
Gilesi maakond (Virginia)
pisi|püsti|Gilesi maakonna kohtumaja Pearisburgis
Gilesi maakond (Giles County) on maakond USA-s Virginia osariigis.
Maakonna pindala on 932 km², millest 8 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 17 286. Aastal 2000 oli elanike arv 16 657.
Ajalugu
Gilesi maakond moodustati 1806. aastal Montgomery, Monroe, Wythe'i ja Tazewelli maakonna osadest. Maakond sai nime Virginia kuberneri William Branch Gilesi järgi.
Aracely Arámbula
thumb|Aracely Arámbula (2017) Aracely Arámbula Jaques (sündinud 6. märtsil 1975 Chihuahuas) on Mehhiko näitleja ja laulja.
Airi Rütter
Airi Rütter (12. september 1947 Tallinn, Harjumaa – 14. detsember 2016 Jõgeva) oli eesti rahvatantsujuht.
Ta oli naiste rahvatantsu eestkõneleja, naiste tantsupidude idee algataja ning I Eesti Naiste Tantsupeo ja II Eesti Naiste Tantsupeo korraldusjuht.
Elulugu
Airi Rütter lõpetas 1967. aastal Tallinna 7. Keskkooli, kus õppis lisaerialana žurnalistikat.
Aastatel 1967–1970 õppis ta Viljandi Kultuurharidustöö Koolis klubitöö ja koorijuhtimise erialal. . 1975. aastal lõpetas Rütter Tallinna Pedagoogilise Instituudi kultuuritöötaja ja koorijuhi erialal. 1988. aastal lõpetas ta Eesti Rahvatantsujuhtide kooli.
Rütter töötas aastatel 1970–1973 Türi Kultuurimaja piirkonnametoodikuna 9. Mai kolhoosi klubis. 1973–1977 oli ta Laiuse kultuurimaja direktor. 1977. aasta märtsist 1988. aasta augustini töötas Airi Rütter Jõgeva KEK-is taidluse instruktor-metoodikuna. Aastatel 1988–1990 töötas ta Jõgeva kultuurikeskuse kunstilise juhina ja 1990–2013 kultuurikeskuse direktorina.
Jõgeva kultuurikeskuse seinal on Airi Rütteri bareljeef, mille autor on Jaak Soans.
Ühiskondlik tegevus
Airi Rütter oli folklooriseltsi Jõgevahe Pere asutaja ja kauaaegne seltsi juht. Seltsis oli ta lisaks veel kunstiline juht, tantsuõpetaja ja akordionist-kontsertmeister.
Ta kuulus aastatel 1993–2002 ja 2009–2013 Jõgeva linnavolikokku ning juhtis volikogu sotsiaal- ja tervishoiukomisjoni.
Suktsessiivkontrast
thumb|Pärast ülemise kettapaari vaatlemist paistavad alumised kollased kettad eri värvi olevat Suktsessiivkontrast on nähtus, mille puhul hetke värvitaju on mõjutatud eelnevalt vaadeldud värvistiimulist – pärast punase pinna vaatlemist tundub roheline pind eredamana tegelikust. Sama nähtus on järelkujutise tekkimine valgel pinnal pärast värvilise kujutise vaatlemist – järelkujutis tekib vaadeldu suhtes komplementaarvärvustes.
J. W. Goethe pidas suktsessiivkontrastinähtust oma värviteoorias värviharmoonia alusprintsiibiks.
Michael Obiku
Michael Edirin Obiku (sündinud 24. septembril 1968 Warris) on Nigeeria endine jalgpallur, ründaja.
Ta kuulus Nigeeria koondisse 1988. aasta suveolümpiamängudel.
Weiden am See
Weiden am See on vald (Marktgemeinde) Austria Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas.
pisi|püsti|tühi|Püha Kolmainu kirik
Kuusekõbjuk
Kuusekõbjuk (Trichaptum abietinum) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Lasputre
Lasputre (kirjakeeles ka Lasputri) oli küla Järvamaal, ajalooliselt Mäo mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Tarbja küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Paide kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tarbja külaga.
Lasputre oli ajalooliselt karjamõis (Lasputre karjamõis, saksa keeles Flaschenfutter). 1930. aastatel oli see paiga staatuses. Külana tuntakse seda hiljemalt 1970.
Pakkimine
pisi|Jaapani traditsiooniline riidesse pakkimise viis furoshiki Pakkimine ehk pake on millegi ümbritsemine pakkimismaterjaliga selle kaitsmiseks, varjamiseks, säilitamiseks, transportimiseks.
Winden am See
Winden am See on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Neusiedl am See ringkonnas.
Pakkimine
Pakkematerjalidena kasutatakse paberit, kilet, riiet vms, kinnitamiseks paela, nööri, kleeplinti, klambreid. Pakkida võidakse papist, puust, plastist karpi või kasti, paberist, riidest, nahast kotti, kohvrisse jne.
Winden am See
pisi|tühi|püsti|Püha Floriani kirik
Pakkimine
Toodete pakkimist pakenditesse tootmises ja kaubanduses nimetatakse pakendamiseks.
Kingituste pakkimiseks kasutatakse enamasti värvilisi kingitusepabereid ja paelu või kinkekotte/-karpe.
Eesti Geenikeskus
Eesti Geenikeskus on aastal 1999 Tartus asutatud sihtasutus, mis edendab Eesti geeni- ja biotehnoloogiat.
Geenikeskuse asutasid 1999. aastal Tartus 34 eraisikut.
Geenikeskus toetab nt geenitehnoloogia valdkonna tudengeid ja teadureid. Aastal 2001 loodi selleks Artur Linnu Geenitehnoloogia Stipendiumifond.
Ruila looduskaitseala
pisi|Looduskaitseala piiridesse jääb ka Ruila järv Ruila looduskaitseala on looduskaitseala Harju maakonnas Saue vallas.
Kaitseala pindala on 830,6 hektarit.
Tuulikki Laesson
Tuulikki Laesson (sündinud 19. märtsil 1969 Tallinnas) on eesti maletaja, naiste rahvusvaheline meister (1992).
Ruila looduskaitseala
Kaitseala moodustati selleks, et kaitsta sealset Ruila raba ja selle kooslusi ja kaitsealuseid liike koos nende elupaikadega.
Tuulikki Laesson
Ta lõpetas aastal 1987 Tallinna 37. Keskkooli ja aastal 1999 Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Ahu
Ahu (murdes tulekumm, tuleroov) on talurahvaelamus olev tulekolle, mis on tehtud kivist või savist ja pealt kaetud kummiga.
Momodu Mutairu
Momodu Mutairu (sündinud 2. septembril 1975) on Nigeeria endine jalgpallur, poolkaitsja.
Ahu
Ahu kasutati 19. sajandil mõnedes Kagu-Eesti taluehitistes.
Herefordi mappa mundi
Terminit mappa mundi ei eksisteerinud klassikalises ladina keeles. Otsetõlkes tähendab see riidetükki maailmast. Esimesti korda võeti termin kasutusele 9. sajandi alguses. 12.-13. sajandil tähendas mappa mundi 'maailmakaarti' olenemata sellest, kas riidetükil või mitte. 13. sajandi lõpus hakkas termin võrdsustuma tänapäevase kaardi mõistega ning jõudis 14.-15. sajandil inglise keelde sõnana mappemounde, prantsuse keelde sõnana mappemonde ja itaalia keelde sõnana mappamondo.
Tuulikki Laesson
Ta on Eesti meistrivõistlustel võitnud 2 kulda (1993, 1996), 2 hõbedat (1986, 1998) ja 2 pronksi (1992, 1997).
Herefordi mappa mundi
Autor
Erinevalt enamikust keskaegsetest kaartidest on Herefordi mappa mundi puhul nimetatud ka selle autor. Prantsuskeelne märge pärgamendi all vasakus nurgas palub kõikidel kaardi lugejatel palvetada Holdinghami Richardi eest. Enamik kirjutatud teksti on kaardil ladina keeles, erandiks on mõningad prantsuskeelsed fraasid pärgamendi äärtel. Prantsuse keel oli 13. sajandi Inglise õukonna keel, sellega annab autor aimu sihtrühmast, mis ei koosnenud ainult õpetlastest ja skolaaridest.
Tuulikki Laesson
Isiklikku
Tema abikaasa on maletaja ja ajakirjanik Igor Rõtov, neil on poeg ja tütar.
Herefordi mappa mundi
Autor
Holdingham on küla Lincolnshire'i krahvkonnas. Kaardil kujutab autor ennast elamas selle krahvkonna suurimas linnas, Lincolnis. Linna on märgitud kõige üksikasjalikuma pildiga Briti saartel ja erinevalt ühestki teisest, on kaardil kujutatud linna topograafilisi elemente: katedraal või loss künka otsas ja selleni viiv majadega tee Withami jõe äärest. Samas on kujutatud ka kaardi uut asukohta, Herefordi, mis on hiljem lisatud.
N. Denholm-Young ja A. B. Emden väitsid 1957. aastal, et Herefordi mappa mundi ei saa olla ühe, vaid mitme mehe, kes võisid olla omavahel tihedalt seotud, elutöö. Üks neist Lincolni, teine Salisbury ja Herefordi kanoonik.
Kuigi pärgamendil on kirjas “kavandatud ja täide viidud Holdinghami Richardi poolt” (lat fat e compasse), pole selge millisel viisil ta mappa mundi valmimisse panustas. Terve algne kaart on kirjutatud ning joonistatud ühe ja sama kunstniku, mitte õpetlase, käega. Kaardi vähesed vead on kõik tulenenud kirjutaja oskamatusest aru saada, mida ta kopeerib. Selle järgi pidi mappa mundi olema kavandatud ühe poolt ja kirja pandud teise inimese poolt ning pole selge, kumba rolli võis täita Holdinghami Richard.
Pärgament
Mappa mundi on ajaga vananenud ja suur osa värvist on maha pudenenud. Praegusel kaardil domineerivad pruunid ja mustad värvid, kuid loomisel on pärgament valgemas toonis, tumepruunid mered olid ererohelised, jõed olid eresinised. Punane meri ja Pärsia laht on kujutatud punasega.
Kaart on joonistatud ühele erakordselt suurele, ilmselt vasikanahast pärgamendi tükile. Kaart on 158 cm pikk, 133 cm lai ja suurim keskaajast säilinud kaart. Mappa mundi 'l on 420 linna, 15 piiblilugu, 33 looma ja taime, 32 inimest ja viis stseeni klassikalisest mütoloogiast.
Kaardist allpool on pilt Rooma keisrist Augustusest, kes annab kolmele mehele üle dokumendi, mis annab neile käsu maailm kaardistada. Punasega on pärgamendi äärtel kirjutatud: Nichodoxus kaardistas ida, Policlitus lõuna ning Theodocus põhja ja lääne. Ebajärjekindlalt on kirjas ka, et kaardi lasi koostada Julius Caesar.
Kaart
Kuigi kaart näib meie silmis välja imelik, on Lääne-Euroopa kohad üksteisest enamjaolt õigel kaugusel, kuid vale proportsiooni ja kujuga. Maapind on ümbritsetud veega. Ida on tipus, paradiisiaed on müüriga ümbritsetud saar Aasia idarannikul, kus on kujutatud Aadam ja Eeva keelatud vilja söömas. Alumises osas on Gibraltari väin koos Cadizi linnas seisvate Heraklese sammastega.
Ilmselt tänu Rooma keisririigi piiridele on Lääne- ja Kagu-Euroopa, Anatoolia, Palestiina ja Põhja-Aafrika teistest piirkondadest erinevad. Nendel aladel on kujutatud ainult linnasid, mis on koos pildi ja kirjaga. Tõsi, millegi muu jaoks ruumi ka ei olnud. Mujal piirkondades on kujutatud mõnda asulat ja loendamatul hulgal kirjutatud informatsiooni.
Mõned kohad on kujutatud reaalsete mõõtudega, osa on seotud piiblilugudega. Kaardi äärealadel näeme paljusid huvitavaid linde, loomi ja taimi ning imelike kommetega inimesi erinevate kommete ja etnilise päritoluga.
Asukohad
pisi|612x612px|Asukohad Herefordi mappa mundi l Kaardi keskel on müüriga ümbritsetud Jeruusalemma linn, mille kohal on rist.
1 – Paradiis koos Eufrati ja Tigrise jõega
2 – Gangese jõgi tänapäeva Indias ja Bangladeshis
3 – Taphana saar
4 – Induse ja Tigrise jõed Edela-Aasias Mesopotaamias
5 – Kaspia meri
6 – Babüloonia ja Eufrati jõgi tänapäeva Süüri, Iraagi ja Türgi aladel
7 – Pärsia laht
8 – Punane meri
9 – Noa laev oma randumispaigas, Armeenias
11, 12 – Niiluse jõgi Egiptuses
13 – Aasovi meri, Doni ja Dnepri jõed
14 – Konstantinoopol ja Doonau jõgi
15 – Egeuse meri
16 – Niiluse suudmeala ja Aleksandria tuletorn
17 – Norra Gansmir
18 – Kreeka linnad Korinthos ja Ateena ning Olümpose mäemassiiv
19 – Kreeta saar ja Minotauros
20 – Aadria meri ja Rooma
21 – Kolmnurkne Sitsiilia saar, Kartaago linn ja Küprose saar koos välja kirjutatud mõõtmetega (290 km pikk ja 193 km lai)
22 – Šotimaa, eraldi saarena
23 – Inglismaa ja Wales
24 – Iirimaa
25 – Baleaari saared
26 – Gibraltari väin
Religioon
Kujutatud maailma ümbritseb suur ring sõnaga "MORS" (eesti k surm), mis on keskaegne surmakujutis. See osutab ringi seesolijate surelikkusele. Pärgamendi tipus istub hinnanguid andev Jeesus Kristus ning temast allpool, taevaväravate taga, on tema ema, Maarja. Lisaks on pärgamendil tiibadega kurat, kes patused põrguvärava poole tirib ja trompetiga ingel, kes võtab Eedeni aeda ehk paradiisi vastu kõik vagad.
Piibel
Piiblil mõju Herefordi maailmakaardile pole nii suur, kui esmapilgul võib tunduda. Sündmusi ja evangeeliumi kirjeldavad tekstid on mappa mundil ruumipuuduse tõttu lühikesed. Palestiinat on kujutatud kaardi keskosas ja ebaproportsionaalselt suure pindalaga, kuid rohke vaba pärgamendiga. Lähis-Ida ja Vahemere-aladel on enamjaolt kujutatud jõgesid, mägesid, asulaid. Uue ja Vana Testamendi paigad on kaardile Palestiina lähedale märgitud, kuid sündmustikuta. Erandiks on pilt Petlemma linnast, millel on Jeesuse sünnitall. Lähis-Ida piirkonda domineerib linnamüüriga Jeruusalemm, teda ümbritsevad mäed ja ristilöömine, mis on ainukene kaardil kujutatud sündmus evangeeliumist.
Religioossetest sündmustest on kaardil enim kujutatud teise Moosese raamatu sündmusi: Egiptuse vangipõlve, Punase mere ületamist ja Siinai mäel saadud seadused.
Mappa mundi ajas
Herefordi maailmakaardi järgi oleks vale jääda arusaamale, et 13. sajandi haritud inimesed uskusid lamedasse maailmasse, mille keskel on Jeruusalemm. Enamik kujutasid maailma kerana, mille põhja osa on meile teada ning asustatud. Maailma teine osa oli ookeani ja ekvaatori palavusega eraldatud lõuna. Herefordi mappa mundil kujutatud Aafrika lõunapoolsemad paigad määratleti siiski maailma põhja poolkerasse. Ei usutud, et Aafrika võib ulatuda ekvaatorini või sellest veelgi kaugemale. Mõned keskaegsed kaardil kujutav neljandat maailmajagu, mis pidi asuma lõunapoolkeral, ookeani taga.
Olenemata kaardi suurusest või kujust on kõigil keskaegsetel kaartidel seos omavahel ja ka Herefordi mappa mundiga, üleüldises mõttes on kõigil sarnane kondikava. Kõik kuuluvad fragmenteeritud traditsiooni, mis pärineb ilmselt Rooma riigist. 5.–12. sajandi inimesed ei kaardistanud maailma märkimisväärselt. Geograafilise koordinaatide mõõdistus ja kalkuleerimine oli kaotanud oma koha ühiskonnas. Puudus vajalik infrastruktuur ning antiigist pärit kaardistamise möödud olid kaduma läinud. Suur osa keskaegseid kaarte on välimuselt ja õiguselt väga sarnased, sest nende aluseks olid samad roomlaste kaardid. Kujutades rannajooni, mägesid, jõgesid, asulaid ja provintside piire olid aluseks võetud kaardid piisavalt täpsete paikade märgistusega.
Mahtra looduskaitseala
Mahtra looduskaitseala on looduskaitseala Harju ja Rapla maakonnas.
Kaitseala pindala on 7609,9 hektarit.
Kaitseala eesmärk on kaitsta sealseid poollooduslikke kooslusi, metsakooslusi, kaitsealuseid linnuliike, huumustoitelisi järvi, puisniite.
Marne'i departemangu haldusüksuste loend
Épernay
Anglure'i kanton Avize'i kanton Ay' kanton Dormans'i kanton Épernay 1. kanton Épernay 2. kanton Esternay' kanton Fère-Champenoise'i kanton Montmiraili kanton Montmort-Lucy kanton Sézanne'i kanton
Reims
Beine-Nauroy' kanton Bourgogne'i kanton Châtillon-sur-Marne'i kanton Fismes'i kanton Reims 1. kanton Reims 2. kanton Reims 3. kanton Reims 4. kanton Reims 5. kanton Reims 6. kanton Reims 7. kanton Reims 8. kanton Reims 9. kanton Reims 10. kanton Verzy kanton Ville-en-Tardenois' kanton
Sainte-Menehould
Givry-en-Argonne'i kanton Sainte-Menehould'i kanton Ville-sur-Tourbe'i kanton
Vitry-le-François
Heiltz-le-Maurupti kanton Saint-Remy-en-Bouzemont-Saint-Genest-et-Issoni kanton Sompuis' kanton Thiéblemont-Farémonti kanton Vitry-le-François-Ida kanton Vitry-le-François-Lääne kanton
Astangkaev
Astangkaev (inglise backdrop manhole, drop manhole) on kanalisatsioonikaev, milles vesi langeb kõrgemal paiknevast sissevooluavast madalamal või põhjas oleva väljavooluavani mööda püsttoru.
Astangkaevu kasutatakse nt siis, kui kanalisatsioonitorustik kulgeb järsust nõlvast alla või kahe erineva sügavusega kollektori ühendamiseks.
Eesti Filmitootjate Liit
Eesti Filmitootjate Liit on Eesti filmitootjate ühendus. Liit asutati 2001. aastal. Organisatsiooni kuuluvad iseseisvad production house-tüüpi filmistuudiod, mis omavad pikaajalist kodumaise ja rahvusvahelise filmitootmise kogemust. Liidu liikmed toodavad mängu- ja dokumentaalfilme, lühi- ja animatsioonfilme, reklaam- ja korporatsioonifilme, telesaateid ja -sarju. Eesti Filmtootjate Liidu peamised ülesanded on professionaalsete filmide loomise, tootmise ja levitamise tingimuste korrastamine ning kaasajastamine, samuti Eesti filmipoliitika kujundamine koostöös teiste audiovisuaalsete organisatsioonide, fondide ja ametivõimudega.
Liikmed
Organisatsiooni liikmeteks on:
Postisaadetis
pisi|Postisaadetised Postisaadetis on adresseeritud saadetis, mis on üle antud postiteenuse osutajale, et see edastaks selle adressaadile.
Postisaadetiste liigid:
Postisaadetisi võetakse vastu postkontoris või kogutakse postkasti, edastatakse jaotuskeskusse ja sorteeritakse, veetakse sihtpunkti ja toimetatakse adressaadile kätte.
Heiti Kadastik
Endel-Heiti Kadastik (15. august 1926 Vaimastvere vald, Tartumaa – 15. november 1992) oli eesti psühhiaater.
Ta õppis Vaimastvere algkoolis ja ta lõpetas aastal 1944 Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Ta oli väga aktiivse loomuga ja oli Vaimastvere vallas tuletõrjekompanii pealik. 16. augustist 21. septembrini oli ta mobiliseeritud Saksa sõjaväkke tagavarapataljoni, kust tal õnnestus põgeneda ja edasistest repressioonidest pääseda.
1944. aastal sügisel astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1951 arstina.
Isiklikku
Heiti Kadastik oli aastast 1950 abielus lastepsühhiaater Alma Kadastikuga (1925–2014); neil oli kaks poega: Tiit on arst, Mart on ajakirjanik.
Esperantist
pisi|Väljaande La Esperantisto esimene number Esperantist (esperanto keeles: esperantisto) on isik, kes räägib esperanto keelt või kasutab seda keelt muul viisil. Sellise tähenduse sõnale Esperantist on omistanud Boulogne'i deklaratsiooni viies lõik (1905):"Esperantist on igaüks, kes oskab esperanto keelt ja kasutab seda, olenemata sellest, millistel eesmärkidel ta seda kasutab. Igal esperantistil on soovitatav kuuluda mis tahes esperanto kogukonda, kuid mitte kohustuslik. "
Kuigi Boulogne'i deklaratsiooni määratlus on esperanto kogukonnas hästi tuntud, ei ole kõik esperantistid sellega nõus. Näiteks on esperantokeelse luule klassik Julio Baga (1891–1967) öelnud: "Esperantistiks olemine ei tähenda mitte ainult keeleoskust. See on eesmärk. Missioon parema maailmakorra püüdlemise poole. Nad ei muutu tõelisteks esperantistideks, vaid on selleks sündinud ning osad meist võivad olla esperantistid juba enne keele õppimist. Selline suhtumine esperanto keelde kui maailma ümberkujundamisse õiglasemate põhimõtetega on esperantistide seas tavaline." pisi|Esperanto lipp Mõnikord, kui soovitakse vältida sufiksi  -ist  kasutamist, mis on levinud paljudes keeltes, nimetatakse esperanto keele kõnelejaid hoopis  esperantofonideks . Huvitav on see, et esperantokeelne on sõna "fono" omab sama tähendust nagu vene keeleski, seda tõlgitakse sõnana  taust . Seetõttu ei pruugi vestluspartner võimalikku nimetust "esperantofono" esperanto keeles mõista. Kõige ligilähedasem tõlge eestikeelsele sõnale  esperanto keelt kõnelev  on  e-parolanto  (  esperanto-parolanto  ).
Esimene esperantokeelne perioodika väljaanne oli La Esperantisto (Esperantist 1889).
Hargla raudteepeatus
Hargla raudteepeatus oli raudteepeatus Valga–Mõniste–Ape–Aluksne–Gulbene raudteel Valga maakonnas Valga valla aladel Hargla külas. Peatus asus Valga raudteejaamast 31,3 kilomeetri kaugusel.
Hargla raudteepeatus suleti koos Mõnistesse viiva raudteega 02.06 1970.
Optiline tugevus
Optiline tugevus on suurus, mis iseloomustab läätse või läätsedest koosneva optikasüsteemi valgusmurdmise võimet. Optiline tugevus on pöördvõrdeline optilise süsteemi fookuskaugusega f ning sõltub süsteemi ees ja taga oleva keskkonna murdumisnäitajast. Kui optikasüsteem asub vaakumis (või õhus), siis optiline tugevus
Koondaval süsteemil on optiline tugevus positiivne, hajutaval süsteemil negatiivne.
Optilise tugevuse ühik on dioptria. Optilist tugevust rakendatakse näiteks prillide iseloomustamisel.
Feliks Breede
Feliks Breede (ka Feliks Brede; 21. detsember 1900 Jamburg – 12. mai 1942 Solikamsk) oli Eesti sõjaväelane, major.
Ta sündis aastal 1900 Jamburgis. Ta teenis Eesti kaitseväes. Ta on teeninud 5. jalaväepolgus. Aastal 1937 lõpetas ta Kõrgema Sõjakooli. Aastal 1940 oli ta sõjaväe esindaja ja sõjaväeatašee Leedus.
Ta arreteeriti 2. juulil 1941 Tallinnas. 31. märtsil 1942 mõisteti ta Permi oblastis Solikamskis §58-4, §58-10 ja §58-11 alusel surma. Kohtuotsus viidi täide 12. mail 1942 Usollagis Solikamskis.
Isiklikku
Ta oli abielus. Poeg Ago Breede (1923–2000) oli soomepoiss ja metsavend, hiljem töödejuhataja Tartu Ehitus- ja Restaureerimistööde Valitsuses; pojapoeg Lauri Breede on eesti koorijuht ja muusikapedagoog.
Gorikaturist
"Gorikaturist" on Eesti animeeritud dokumentaalfilm karikaturist Vello Agorist.
Filmi sisuline alapealkiri on "Lugu mehest, kes joonistas ennast surnuks".
Filmi režissöör, stsenarist ja monteerija on Raimo Jõerand, animatsiooni režissöör Meelis Arulepp, operaator Manfred Vainokivi, helilooja Ardo Ran Varres, helirežissöör Harmo Kallaste, produtsendid Marju Lepp ja Kristel Tõldsepp. Filmi on tootnud filmistuudio Raimo Jõeranna Film.
Film esilinastus 2023. aasta jaanuaris filmifestivali DocPoint avafilmina.
Puna-peenpoorik
Puna-peenpoorik ehk punatarrik (Skeletocutis amorpha) on peenpooriku perekonda kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Katharina (laev)
pisi|Katharina 2017. a. Tallinna lahel
A Film Eesti
A Film Eesti on 1994. aastal asutatud animatsioonistuudio.
Katharina (laev)
Katharina on Eesti reisilaev, mis on mõeldud päevasteks lühisõitudeks ja koosviibimiste korraldamiseks.
Kirjeldus
Laeval on 3 reisijate või külaliste salongi mahutavusega 30, 40 ja 50 inimest, 2 päikesetekki, seminariruum, baar ja restoran. Restorani sisustusega on mahutavus kuni 120 istekohta, banketisisustusega kuni 200 külalist. Seminariruum mahutab teatrisisustusega 80 istekohta.
Ajalugu
Laev on ehitatud Norras Ulsteinvikis Ulstein Mekaniske Verksted A/S-is 1964-1965. a. Eelmised nimed: 1965 m/s Prinsessen; 1989 m/s Linné; 2013 m/s Prinsessan Estelle
2014. a osteti ja toodi laev Rootsist Eestisse. Eestis võeti arvele nimega m/s Katharina 25. novembril 2014 ja omanikuks sai OÜ Mereklubi. Kodusadamaks sai Tallinn, täpsemalt Lennusadam. Tallinnas laeva korrastati ja muuhulgas paigaldati uus iseloomulik "aurulaevalik" silindrikujuline korsten.
Katharinaga korraldatakse lühikruiise Tallinna lahele ja reise Naissaarele Sunlines kaubamärgi all.
Laeva põhikapten on Herkki Haldre.
Jeju ülestõus
Jeju ülestõus (Lõuna-Koreas Jeju 3. aprilli vahejuhtum, korea keeles 제주 4·3 사건) oli Jeju saarel aprillist 1948 maini 1949 toimunud mäss. Korea lõhenemisele vastu olnud jejulased olid üldstreigil olnud 1947. aastast. Vastu oldi sellele, et Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Ajutine Korea Asjade Komisjon (UNTCOK) tahtis korraldada valimisi vaid Ameerika Ühendriikide armee kontrolli all olnud aladel.
Lõuna-Korea Töölispartei ja selle toetajad alustasid täiemahulist ülestõusu aprillis 1948, hakates politseinikele rünnakuid korraldama. Kirde Noorteliiga mobiliseerus mässulisi maha suruma. President Syngman Rhee valitsus eskaleeris augustist mässu veelgi. Novembris kuulutati välja kaitseseisukord ning märtsis 1949 kuulutati Jeju maa-asulates välja mässuliste "hävituskampaania", mis kestis kaks kuud. Kui juunis 1950 algas Korea sõda, tappis valitsus veel tagantjärele mitmeid Jeju mässu veterane ja kahtlustatavaid dissidente, kogu sündmustikust vaikiti riigis tsensuuri abil mitmeid aastakümneid.