cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Stereotüüpia (meditsiin)
Stereotüüpiat nimetatakse autismi juhtudel stimming 'uks, mille põhjuse hüpoteesiks on ühe või rohkema meele iseergutamine. Mõisted nagu punding ja tweaking kirjeldavad korduvat käitumist, mis esinevad seoses mõne narkootikumi kõrvaltoimega.
Selliste inimeste seas, kellel on frontotemporaalne lobaarne degeneratsioon, esineb stereotüüpsust rohkem kui pooltel (60%). Frontotemporaalse lobaarse degeneratsiooniga inimestel võtab stereotüüpsuse kujunemine keskmiselt 2,1 aastat.
Põhjused
Stereotüüpiale on mitmeid võimalikke seletusi ja erinevatel stereotüüpiatel võivad olla erinevad põhjused. Populaarseks põhjenduseks stereotüüpiale on enesestimulatsioon, mille hüpoteesiks on see, et mõned kindlad stereotüüpiad on seotud sensoorse sisendi funktsiooniga. Teised põhjendused väidavad, et stereotüüpia vähendab pinget või ekspresseerib frustratsiooni, et see kõneleb tähelepanuvajadusest või läheduse vajadusest või sensoorsest stimulatsioonist. Stereotüüpia võib olla ka õpitud või neuropatoloogiline või nende kahe kombinatsioon, või hoopiski täiesti normaalne käitumine ilma konkreetse põhjenduseta.
Sarnased terminid
Punding (sundtegutsemine) on termin, mis võeti kasutusele, et kirjeldada kompleksset, pikaajalist, põhjusetut ja stereotüüpset käitumist kroonilistel amfetamiini kasutajatel; hiljem kirjeldati seda ka Parkinsoni tõve puhul. Punding on vastupandamatu soov sooritada korduvaid mehaanilisi toiminguid, nagu näiteks sorteerimine, korjamine või tavaliste asjade kokkupanemine ja nende lahtilammutamine. Punding võib esinda osadel indiviididel Parkinsoni tõvega, kui seda ravitakse dopamiini sisaldavate ravimitega, näiteks L-dopaga.
Tweaking on rahvakeelne nimetus kompulsiivsele või korratavale tegevusele, see viitab isikule, kellel on näha amfetamiini ja methamfetamiini tarvitamise järgsed sümptomid.
Stereotüüpne käitumine loomadel
Stereotüüpia esineb lisaks inimestele ka loomadel. Sellesse suhtutakse kui ebanormaalsesse käitumisse ja seda võib näha vangistuses peetavatel loomadel. Kitsastes ja üksluistes tingimustes ei ole võimalik käituda samamoodi nagu vabas looduses. Need käitumismallid võivad olla pahaloomulised, tuues endaga kaasa enesevigastamist või sigimisedukuse langust ja laboris kasutatavatel loomadel võib see segada käitumisuuringute tegemist. Stereotüüpse käitumise näideteks loomadel on edasi tagasi kõndimine, keha kiigutamine, ringide ujumine, üleliigne magamine, enese moonutamine (sulgede kitkumine ja ülemäärane enese eest hoolitsemine) ja puuride ning aedikute närimine. Stereotüüpiat on märgatud paljudel liikidel, kaasa avatud primaatidel, lindudel ja kiskjatel. Kuni 40% protsenti loomaaedades elavatest elevantidest käitub stereotüüpselt. Stereotüüpsus on hästi tuntud nähtus tallis peetavatel hobustel, mis tavaliselt tekib vangistuses viibimisest ning vähesest treeningust. Neid kutsutakse rahvasuus ka tallihaigeteks. Sellega kaasneb varaline kahju tallile, sest hobused võivad närida ja lõhkuda oma kopli piirdeid ja muudki. Seega on stereotüüpne käitumine ohtlik ka loomade endi tervisele ja sellega peaks kindlasti tegelema.
Stereotüüpsed käitumismallid arvatakse olevat põhiliselt tekkinud tehislikes tingimustes pidamise tagajärjel, mis ei võimalda loomadel rahuldada oma tavapäraseid käitumuslikke tavasid. Ei ole soovitav öelda, et see käitumine on ebanormaalne, vaid sellele tuleks läheneda kui indikaatorkäitumisele, mida põhjustab ebanormaalne keskkond. Stereotüüpsus on korrelatsioonis muutustega käitumuslike vastuste valikutega basaalses ganglionis. Kuna stereotüüpsust on tihti vaadeldud kui negatiivset psühholoogilist stressi, siis stereotüüpsus ilmselt tingitud, sellest, et loomadel ei ole hea olla.
Stereotüüpilist käitumist on võimalik vähendada läbi keskkonna rikastamise, mis kujutab endast suuremate ja stimuleerivamate puuride, treeningu ning erinevate stiimulite (esemed, hääled, lõhnad) kasutuselevõttu. Tagamaks keskkonna rikastamise pikaajalist efektiivsust, peab see olema ajas varieeruv. Sotsiaalsete loomade ühte puuri panemine on samuti abiks. Kuid kui käitumismall on välja kujunenud, võib olla võimatu seda kõrvaldada ajus toimunud muutuste tõttu.
Ulmann
Ulmann on perekonnanimi.
Pan-Euroopa liikumine
Pan-Euroopa liikumine oli 1920. aastatel Richard Nikolaus von Coudenhove-Kalergi eestvedamisel alguse saanud liikumine, mille eesmärk oli saavutada üleüldine Euroopa riikide vaheline rahulik koostöö.
Eestis oli liikumise eestvedajaks Pusta, kes 1926. aastal tegi ebaõnnestunud katse asutada Paneuroopa Eesti Ühing. Ühingu asutamiseni jõuti alles 1929. aastal ja selle esimeheks sai Ants Piip.
Glasgow' metroo
thumb|280px|Skeem thumb|280px|Rong West Streeti jaamas Glasgow' metroo (inglise keeles Glasgow Subway) on Glasgow's töötav metroosüsteem, mis avati 14. detsembril 1896. Ta on vanuselt kolmas metroo maailmas pärast Londoni ja Budapesti metrood.
Glasgow' metrool on üks liin ja 15 jaama. Selle kogupikkus on 10,4 km.
Murfatlar
Murfatlar (aastatel 1924–1965 ja 1980–2007 Basarabi) on linn Rumeenias Constanța maakonnas. Murfatlar asub Doonau-Musta mere kanali ääres ajaloolises Põhja-Dobrudža piirkonnas, maakonnakeskusest Constanțast ligi 19 km läänes.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Murfatlar elanikest rumeenlasi 84,29%, tatarlasi 5,5%, mustlasi 2,48% ja teistest rahvustest inimesi 1,14%. Rahvus oli teadmata 6,56%-l elanikest.
Marko Daňo
Marko Daňo (sündinud 30. novembril 1994 Eisenstadtis) on Austrias sündinud Slovakkia jäähokimängija, kes mängib ääreründajana Tšehhi kõrgliiga klubis Třineci Oceláři.
Murfatlar
Murfatlar on veinitootmispiirkond.
Marko Daňo
Ta alustas klubikarjääri Slovakkia klubis Trenčíni Dukla, debüteerides Slovakkia kõrgliigas hooajal 2010–11. Aastatel 2012–2014 mängis ta KHL-i klubis Bratislava Slovan.
Murfatlar
Murfatlari on esmamainitud 1855. aastal. Linnaõigused sai Murfatlar 18. aprillil 1989.
Murfatlaris on sündinud poliitik Traian Băsescu (sünd. 1951), kes oli aastatel 2004–2014 Rumeenia president.
Marko Daňo
2015. aasta juunis siirdus Daňo Chicago Blackhawksi. 2016. aasta veebruaris kaubeldi ta Winnipeg Jetsi, kus ta mängis kuni hooaja 2017–18 lõpuni. Hooajal 2018–19 mängis ta lühikest aega Colorado Avalanche'is. Suurem osa hooajast mängis ta AHL-is Jetsi noorteklubis Manitoba Moose. 2019. aasta augustis sõlmis Daňo taas lepingu Blue Jacketsiga. Blue Jacketsi meeskonnas pääses ta hooajal 2019–20 väljakule vaid kolmes mängus, mängides suurem osa hooajast AHL-i klubis Cleveland Monsters. Hooaja 2020–21 alguses mängis ta lühikest aega Slovakkias oma esimeses koduklubis Trenčíni Duklas. 2020. aasta novembris sõlmis üheaastase lepingu taas Jetsiga, kuid mängis hooajal 2020–21 vaid AHL-is Manitoba Mooses'is.
2021. aasta septembris sõlmis ta lepingu Třineci Ocelářiga, algselt kahe kuu pikkuse lepingu, kuid sama aasta oktoobris pikendas ta klubiga lepingut kuni hooaja lõpuni.
Slovakkia jäähokikoondise koosseisus on Daňo osalenud neljadel maailmameistrivõistlustel (2013, 2015, 2016 ja 2019) ning 2022. aasta taliolümpiamängudel.
Varudi mõis
Varudi mõis (saksa keeles Wardes, Wartz, Portenthacken, Neuwartz) oli rüütlimõis Viru-Nigula kihelkonnas Virumaal.
1665. aastal jagati Varudi mõis Uue- ja Vana-Varudi mõisaks.
1849. aastal sai Uue- ja Vana-Varudi mõisa omanikuks Carl Raphael von Schilling.
Marcus Antistius Labeo
Marcus Antistius Labeo (54 eKr – 10 või 11 pKr) oli Vana-Rooma kirjanik ja õigusteadlane. Ta on tuntumaid Rooma juriste, kes tegutses Augustuse valitsemisajal. Labeo oli plebeilist päritolu samniitide regioonist. Tema isa oli Quintus Antistius Labeo, kes oli samuti õigusteadlane ning tuntud Julius Caesari ühe mõrvarina.
Haridus
Labeo sai põhjaliku hariduse eri teadusharudes, eriti grammatikas, filosoofias ja õigusteaduses. Labeo õpetaja oli Gaius Trebatius Testa, kes oli oma aja üks olulisemaid õpetlasi ning Cicero ja Julius Caesari lähedane sõber. Testa oli hiljem ka Augustuse nõuandjaks, kuid keeldus ametniku karjäärist ning pidas sõjaväelise tribuuni ametit.
Karjäär
Marcus Antistius Labeo oli enda poliitiliste veendumuste kohaselt vabariiklane ja tõusis riiklikel ametikohtadel kiiresti preetori ametini. Tema karjäär ei edenenud, kuna ta ei varjanud enda antipaatiat kehtiva režiimi suhtes ja tema tõredad väljaütlemised ei leidnud suurt poolehoidu. Kuigi temast pidi saama konsul, sai tema eelnevate väljaütlemiste tõttu konsulaadikoha keiser Augustuse käsul hoopis Gaius Ateius Capito. Järgmisel aastal pakkus Augustus talle konsulaadikohta, ent Labeo lükkas selle tagasi, kuna oli solvunud talle tehtud ülekohtu pärast.
Teoseid
Labeo oli viljakas kirjanik – temast jäi maha u 400 teost. Teistelt Rooma juristidelt on teada tema raamatute pealkirjad "De iure pontificio libri XV", "Epistulae" 'Kirjad, "Pithana" (üksikjuhtumite kohta tehtud järelduste kogum), "Responsa" (vastused, mis moodustavad kohtuotsuste kogumi) ja "Probabilium lib. VIII." (iseäralik teos, milles olid kokku võetud tolleaegsed juriidilised definitsioonid). Labeo oli lisaks ka Kaheteistkümne tahvli seaduste kommentaaride autor.
Tema õigusteaduse töödes oli ta iseseisev mõtleja ja uuendaja. Pärast tema surma avaldati "Libri posteriores" 'Surmakaardid' ehk u 40 osa 10 raamatus. Labeo kohta säilinud info on peamiselt kaudne.
Prokuliaanide ja Sabiinide koolkond
Esimese õigusteadusliku koolkonna, prokuliaanide koolkonna, rajas Labeo, kes oli Serviuse õpilase Trebatiuse õpilane. Oma nime sai koolkond Labeo õpilase Proculuse järgi (D. 1, 2, 2, 52; 53). Ka näiteks Celsus ja Nerva kuulusid prokuliaanide hulka. Prokuliaane peeti uuendusmeelsemateks, sest nemad järgisid Serviuse traditsiooni, mille kaudu tuli Rooma õigusteadusesse eelklassikute loomuõiguslikku traditsiooni asendav süstemaatiline mõtlemine. Servius ja tema õpetust edasi kandvad prokuliaanid võtsid skeptikute filosoofiliselt koolkonnalt üle mõtlemise instituutides ja loogilised tuletused ning kasutasid grammatilist tõlgendamist (lähtumine seadusetekstist). Seega võib neid nimetada hilisema seaduspositivismi eelkäijateks.
2. sajandi keskpaigaks olid alguses väga vastandlike põhimõtetega koolkondade erinevused ühtlustunud. Kuigi teatav põhimõtete ühtlustumine toimus koolkondade kõrvuti eksisteerimise tulemusena, oli see põhiliselt sabiniaan Salvius Iulianuse teene. Talle andis keiser Hadrianus korralduse võtta kokku kõik eelnevad preetorite ediktid ning koostada edikti lõplik redaktsioon, mis sai nime Edictum perpetuum ("Igavene edikt", u 130. a pKr). Seda koostades ühendas Iulianus mitu erinevat asja. Esiteks käsitles ta ius honorarium’it, preetorite õigust, koos ius civile’ga ühtse õigusena (ius). Teiseks ühendas Iulianus ediktiredaktsiooni koostades kahe õigusteadusliku koolkonna põhimõtted. Nimelt võttis ta üle hilisest vabariigist (Serviuselt) pärineva õigusmõtlemise formaalsetes instituutides ning ühendas selle sabiniaanide loomuõiguslike põhimõtetega. See võimaldas hiljem Gaiusel "Institutsioonides" esitada õigust vabana tegelikest, faktilistest normidest, vormelitest ja kehtiva õiguse allikate süsteemist (ius civile – ius honorarium).
Juri Zotov
Juri Zotov (vene keeles Юрий Зотов; kirjanikunimega Nil Nerlin, vene keeles Нил Нерлин; 23. juuni 1937 – 25. mai 2015 Tallinn) oli Eestis elanud luuletaja ja proosakirjanik.
Ta oli ajakirja Võšgorod peatoimetaja asetäitja, Venemaa Kirjanike Liidu (Moskva) liige.
Ta elas Eestis alates 1980. aastast.
Lycophidion acutirostre
Lycophidion acutirostre on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid madusid võib kohata Tansaanias, Malawis ja Mosambiigis.
Donizetti (täpsustus)
Donizetti võib tähendada järgmist:
Seattle kogudus
Seattle kogudus on EELK USA praostkonna kogudus, mis tegutseb Washingtoni osariigis Seattle'is.
Koguduse õpetaja on abipraost Hendrik Laur. Koguduse esimees on Leo Hannibal.
Koguduse jumalateenistused toimuvad enamasti Seattle'is asuvas Läti Luteri Kirikus.
Jean le Rond d'Alembert
Jean-Baptiste le Rond d'Alembert (16. november 1717 – 29. oktoober 1783) oli Prantsuse matemaatik, füüsik, filosoof, entsüklopedist ja muusikateoreetik.
Uue-Põltsamaa mõis
Uue-Põltsamaa mõis (saksa keeles Neu-Oberpahlen) oli mõis Viljandimaal Põltsamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Jõgeva maakonnas Põltsamaa linnas.
Ajalugu
Uue-Põltsamaa mõis eraldus Vana-Põltsamaa mõisast 18. sajandi esimesel poolel. Mõisasüda asub Põltsamaa jõe vasakul kaldal, praktiliselt otse lossi vastas üle jõe. Pärast mõisaomaniku, saksa päritolu Venemaa keisririigi riigitegelase Heinrich von Ficki surma sai 1750. aastal uueks omanikuks tema noorima tütrega abiellunud Jakob Heinrich von Lilienfeld. Enne jagamist kuulusid Venemaa keisri Peeter I riiginõunikule, Heinrich Claus von Fickile kolm kihelkonda – Põltsamaa, Pilistvere ja Kolga-Jaani. 1750. aastal jagati Põltsamaa lossile kuulunud maad nii, et jõe paremkaldale jäi Vana- (Schloß-Oberpahlen) ja vasakkaldale sai Uue-Põltsamaa mõis (Neu-Oberpahlen).
Teofaania
Teofaania (kreeka keeles Θεοφανεια theophaneia 'jumala ilmumine') on jumala või jumaluse ilmumine inimesele tunnustähe, sõnumi või ilmutusena. Teofaania on epifaania erikuju.
Seda sõna on kasutatud jumalate ilmumise tähenduses Vana-Kreeka ja Lähis-Ida usundites. Juba "Iliases" ja Kreeka mütoloogias on kirjeldatud teofaaniaid. Tõenäoliselt kõige varasem teofaania kirjeldus leidub siiski Gilgameši eeposes.
Tänu Piiblile on see sõna leidnud erilist kasutamist kristlaste ja juutide juures. Neile tähendab see Jumala ilmumist inimesele või sõnumit Jumalalt või märki (tunnustähte), mille kaudu ilmutatakse Jumala kohalolekut.
Uue-Põltsamaa mõis
Ajalugu
Lilienfeldide perekonna kätte jäi mõis kuni 1919. aastani.
Uberi toimikud
Uberi toimikud on 10. juulil 2022 Guardianile lekitatud andmekogu Uberi tegevuse kohta aastatel 2013–2017. Guardian jagas enam kui 124 000 failist koosnevat andmekogu Uurivate Ajakirjanike Rahvusvahelise Konsortsiumi (ICIJ) ja mitme muu meediaväljaandega.
Uue-Põltsamaa mõis
Mõisaansambel
Mõisahoone saal asub hoone keskel pargipoolsel küljel. Seda kaunistasid tahvliteks jagatud seinapinnad, peenelõikeline hammaskarniis, kannelüüridega friis, peeglid ja ampiirstiilis kahhelahjud. Väärtuslikke interjöörielemente nagu ahje ja stukk-kaunistusi – leidus teisteski ruumides. Barokne härrastemaja on valdavalt ühekorruseline, üksnes keskosas on kahekorruseline poolkelpkatusega krohvitud telliskiviehitis. Fassaade liigendavad lamedad pilastrid, mis vahelduvad ühtlases rütmis akende ning petikakendega. Sissepääsude kujundus, rõdupiirded ja väike juurdeehitis hoone põhjatiival on pärit hilisemast ajast.
Mõisa omanik Jakob Heinrich von Lilienfeld rajas mõisa 1770. aastal puudrivabriku. Selles valmistati nii odavat valget juuksepuudrit kui ka kallist värvilist näopuudrit; nisu hangiti eelkõige Kuusiku mõisast, mis kuulus ka Lilienfeldile ja kus oli ka 1780. aastast alates vasknaelu valmistanud vasevalamiskoda. Aastatulu oli mõnisada rubla. Üleminek Torma pastori Georg Eisen von Schwarzenbergi leiutatud tehnoloogia järgi toodetud kartulitärklise kasutamisele nisujahu asemel odavdas puudrit ning andis seega omanikule enam kasumit. Võistluses oma sugulase von Lauw'ga (Ficki väimehe Johann Woldemar von Lauwga) oli Lilienfeld loonud nii selle vabriku sisustamise kui ka elumajade ehitamise teel Uue-Põltsamaa aleviku. Sinna asusid elama saksa käsitöölised. Seega oli Põltsamaa asulas nüüd kuni 500 elanikku, suuremalt jaolt sakslased. Puudril oli Liivimaa linnades ja isegi Peterburis suur müügiedu.
Kõrvalhooned
pisi|Mõisa kuivati varemed pisi|Mõisa teenijatemaja Uue-Põltsamaa mõisa hoonestusest ja haljastusest alates 1877. aastast annab hea ülevaate Ajalooarhiivis olev mõisa kaart: toona kuulus mõisa majapidamisse kaks veskit ja kaks saeveskit, rehi, ringlaut lehmade jaoks, härjatall, hobusetall, viinavabrik, õllekoda, trahter, kaks kasvuhoonet, sepikoda, hulk aitasid ja keldreid. Häärberi juures olid ka valitseja ja järelevaataja ning töötajate elamud.
Mõisapark
pisi|left|Mõisapark pisi|left|Mõisapark Mõisapark rajati Prantsuse stiilis regulaarpargina, selle teedevõrgustik on osaliselt säilinud. Nüüdseks on park muutunud kõrgete puudega parkmetsaks.
Wilhelm Stavenhagen kirjeldab kogumikus "Album baltischer Ansichten" Uue-Põltsamaad: Ilusad aiad, alleed ja saar jõe keskel muutsid kogu selle paikkonna ööbikute eluasemeks. Missuguseid varjulisi radu, pärnade sõõre, meeldivaid puhkekohti, orvasid, haljaid lehtlaid, läbipaistmatuid tihnikuid ja muid huvitavusi see pakkus! Kõikjal lõikus läiklevaid ojasid ja tiike sesse maastikku, mis oli tervikuks ühendatud kaarsildade abil. Praegu asub lisaks säilinud teedevõrgustikule peaallee lõpus väike kõrgendik – Murelimägi, kus oli varem kasvuhoone.
Osterholz-Scharmbeck
Osterholz-Scharmbeck on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal, Osterholzi kreisi keskus. Linna pindala on 147 km². 31. detsembril 2017 elas seal 30 329 inimest. Osterholz-Scharmbeck asub Bremeni ja Bremerhaveni vahel.
Ajalugu
Linna on esmamainitud 1043. aastal kui Scirnbeci. 1180. aastast kuulus Scharmbeck vürstlikule Bremeni peapiiskopkonnale. Osterholzi klooster asutati 1182. aastal ja püsis 1650. aastani, kui Alam-Saksi muutus peamiselt protestantlikuks. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida esmalt valitses personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri kroon. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territoorium sai Stade regiooni osaks Hannoveri kuningriigis.
1927. aastal liideti Osterholzi ja Scharmbecki omavalitsused Osterholz-Scharmbecki nime all ja 1929. aastal anti linnaõigus.
Aastatel 1978 kuni 1992 paiknes Osterholz-Scharmbeckis 4200 Ameerika Ühendriikide maavägede sõdurit ja elas 4000 pereliiget.
Konrad von Brasch
Konrad Siegmund von Brasch (5. (ukj 16. märts) 1779 Tartu − 20. juuli (ukj 1. august) 1835 Ahja) oli baltisaksa põllumees ja mõisaomanik.
Elulugu
Ta sündis Rasina mõisniku Gottlob Siegmund von Braschi (1752−1803) ja tema abikaasa Charlotte Amalie Stockenbergi (suri 1802) vanema pojana. 1813. aastal oli ta Liivimaa õuekohtu assessor. Seejärel oli maakohtunik. 1827. aastal valiti ta Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi tegevliikmeks ja aastatel 1829−1835 oli selle president.
Sõmerpalu mõis
Sõmerpalu mõis (saksa keeles Sommerpahlen) oli rüütlimõis Urvaste kihelkonnas Võrumaal.
Enne mõisa moodustamist oli seal Sõmerpalu vasallilinnus. Linnus hävis Liivi sõjas.
Konrad von Brasch
Perekond
1807. aastal abiellus ta krahvinna Alexandrine Dückeriga (1786–1846), kellega tal oli neli poega ja kolm tütart.
Tema ema vend Gustav Emmanuel Stockenberg oli eesti vaimulik.
Mõisavaldused
Isalt päris ta Tartu lähedased Ropka ja Räni mõisad. 1819. aastal omandas ta Ahja pandimõisa, mis talle 1821. aastal päriseks kirjutati. Sellest moodustati 1878. aastal fideikomiss, mis jäi tema järeltulijate valdusse kuni võõrandamiseni. 1821. aastal pantis Ripuka, mille ta juba samal aastal päriseks sai; pantis mõisa 1826. aastal ära. 1813−1819 kuulus talle pandivaldusena Kärde ja 1823. aastal mõned päevad ka Varbuse.
Sõmerpalu mõis
Ajalugu
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta mõisate võõrandamist oli Friedrich von Möller.
Aivar Rosenberg
Aivar Rosenberg (sündinud 14. septembril 1962 Tartus) on eesti talupidaja ja poliitik. Ta kuulub 6. maist 2004 Eesti Reformierakonda.
Ta lõpetas 1980. aastal Friedrich Reinhold Kreutzwaldi nimelise Võru 1. Keskkooli.
Ta on Sõmerpalu vallas Sulbil talupidaja (Roosu talus).
Aastatel 1993 (valimisliidus Maa elu), 1999 (valimisliidus Koduvald) ja 2002 (valimisliidus Koduvalla heaks) oli ta Sõmerpalu vallavolikogu liige. Aastatel 2005, 2009 ja 2013 valiti ta Sõmerpalu vallavolikokku Reformierakonna nimekirjas.
2007. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Reformierakonna nimekirjas Riigikokku. Ta sai 398 häält ega osutunud valituks. 2011. aasta Riigikogu valimistel sai ta 592 häält ega osutunud valituks, kuid sai seoses Urmas Klaasi kinnitamisega Tartu linnapeaks ja viimase asendusliikme Margus Lepiku loobumisega Riigkogu liikme kohast sai Aivar Rosenber 9. aprillil 2014 asendusliikmena Riigikokku.
Rooma rüüstamine (546)
Rooma rüüstamine aastal 546 toimus Idagootide Kuningriigi kuninga Totila juhtimisel 535.–554. aasta gooti sõja raames. Totila väed paiknesid Tivolis ning ta ründas Roomat, et tagasi vallutada Latium. Linn pidas idagootide piiramisele vastu peaaegu aasta aega.
Türi Kesklinna Lasteaed
Türi Kesklinna Lasteaed on Türi Lasteaia koosseisu kuuluv lasteaed Türil aadressil Vabaduse 2a. Lasteaed ühines Türi Lasteaiaga 1. veebruaril 2015.
Ajalugu
Kesklinna lasteaia 280-kohaline hoone valmis 14. veebruaril 1974, sinna koliti endisest Türi Paberivabriku direktori majast. Siis nimetati lasteaeda Türi I Lastepäevakoduks. Samal aastal avati lisaks kaks logopeedilist rühma. 1978. aastal oli lasteaia 12 rühmas 320 last.
1996. aastal sai lasteaed Türi linnavalitsuse otsusega nime Kesklinna Lasteaed.
2015. aastast kuulub lasteaed nelja ühinenud Türi lasteaia koosseisu.
Kaha
pisi|Kaha kasutamine Otepää looduskeskuse õppeprogrammis Kaha on püügivahend maismaaselgrootute püüdmiseks taimestikult.
Tesero
thumb| thumb|Tesero valla paiknemine Trento provintsis thumb|left|Addolorata kirik
Kaha
Kaha sarnaneb liblikavõrguga, kuid on tugevama ehitusega ja riidest kotiga.
Tesero
Tesero (saksa: Teser im Fleimstal) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, paiknedes Val di Fiemmes umbes 40 km Trentost kirdes. 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 2710 inimest. Valla pindala on 50,4 km².
Tesero vallas on frazioni (alljaotused, peamiselt külad ja asundused) Lago, Stava ja Alpe di Pampeago.
Tesero külgneb järgmiste valdadega: Deutschnofen, Predazzo, Varena, Panchià, Cavalese ja Pieve Tesino.
1985. aasta Val di Stava tammi purunemise tõttu hukkus Teseros 268 inimest.
Murdmaasuusatamine
thumb|left|2013. aasta [[Tour de Ski Lago di Tesero murdmaasuusatamise staadionil]]
Lago külas võõrustab Lago di Tesero murdmaasuusatamise staadion talispordiüritusi (murdmaasuusatamine, laskesuusatamine, liuväljamängud). Staadion on olnud kolmede Põhja suusaalade maailmameistrivõistluste (1991, 2003 ja 2013), 2013. aasta taliuniversiaadi ja paljude FIS murdmaasuusatamise maailma karikasarja võistluste paik. Igal aastal võõrustab see Miki Hiire murdmaasuusatamise karikavõistlusi (Trofeo Topolino di sci di fondo) ja Marcialonga läbib selle.
Teised murdmaasuusatamise rajad on Pampeagos ja Lavazè kurus.
Mäesuusatamine
Suusakeskus Latemar Pampeagos pakub 48 km nõlvu.
Jalgrattasõit
Giro d'Italia on lõpetanud viis etappi Pampeago kurus aastatel 1998, 1999, 2003, 2008 ja 2012.
Põlva Kultuuri- ja Huvikeskus
Keskus avati 28. juunil 1991.
Keskuses asub muu hulgas 394-kohaline teatri- ja kontserdisaal, samuti kinosaal.
Sergei Jessenin (jõelaev)
Sergei Jessenin (vene keeles Сергей Есенин) on kolmetekiline, esimene Sergei Jessenin-klass (projekt Q-065) Venemaa jõereisilaev, mis on ehitatud Österreichische Schiffswerften AG laevatehases Korneuburgis 1984. aastal. Laev sai nime vene luuletaja Sergei Jessenini auks.
Aastail 1973–1983 tellis NSVLi valitsus nafta müügist teenitud dollarite eest ennenägematu mugavusastmega jõereisilaevu kapitalistlikult välismaalt. Kiil pandi Austrias Korneuburgis Österreichische Schiffswerften AG (ÖSWAG) laevatehases ja laev lasti vette ning anti Moskva jõelaevanduse üle 1984. aastal.
pisi|tühi|Päikeseloojak Dubna juures
Soovälja peakraav
Soovälja peakraav on kraav Läänemaal Lääne-Nigula vallas Lemmikkülas ning Päri, Üdruma ja Laiküla külas.
Peakraavi pikkus on 12 km ning see suubub Laiküla külas vasakult Liivi jõkke (2,2 km suudmest). Peakraavi valgla on 12,5 km². See saab alguse Päri külas. Kraavist lääne ja loode poole jääb Laiküla soo. Kraav kulgeb Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee kõrval mõnesaja meetri kaugusel lääne pool. Kraavist ida ja kagu poole, teisele poole Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maanteed jääb Keskküla raba.
Soovälja peakraav on tugevasti muudetud mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Soovälja peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1117500.
Mastigodryas
Mastigodryas on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Mastigodryas klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Neid võib kohata Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika mandrist põhja pool.
Sünonüüm
Macroprotodon 'i taksonoomiline sünonüüm on Dryadophis Stuart, 1939.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Mastigodryas seisuga 01.04.2014.
Piccadilly Circuse metroojaam
thumb|Metroojaama sissekäik (2008) Piccadilly Circuse metroojaam (inglise keeles Piccadilly Circus tube station) on metroojaam Londonis Piccadilly Circuse ristmikul. See avati 1906. aastal.
Jaam asub Piccadilly liini Green Parki ja Leicester Square'i jaama vahel ning Bakerloo liini Oxford Circuse ja Charing Crossi jaama vahel.
Jaama kasutas 2009. aastal 38,567 miljonit inimest.
Saxo Grammaticus
pisi|200px|Saxo kujutatuna Taani-Norra illustraatori [[Louis Moe (1857–1945) poolt]] Saxo Grammaticus (u 1150 – u 1220), tuntud ka nimega Saxo cognomine Longus, oli Taani ajaloolane ja kirjanik. Arvatakse, et ta oli kas ilmalik kirjutaja või Taani kuninga Valdemar I tähtsaima nõuandja Lundi peapiiskopi Absaloni sekretär. Ta on esimese täieliku Taani ajaloo autor.
Elu
Jüütimaa kroonikas (Chronica Jutensis) leidub märke sellest, et Saxo sündis Sjællandi saarel. Ei ole tõenäoline, et ta sündis enne aastat 1150 ning ta võis surra umbes aasta 1220 paiku. Tema eesnimi Saxo oli keskaegses Taanis levinud nimi. Lisanimi Grammaticus ("õpetatu") figureerib esimest korda Jüütimaa kroonikas ning Sjællandi kroonika viitab talle nimega Saxo cognomine Longus ("pikk").
Ta elas ajal, mida tähistas sage sõdade pidamine ning Taani laienemine peapiiskop Absaloni ja Valdemari nime kandnud kuningate juhatusel. Taanlasi ohustasid ka vendid, kes korraldasid rüüsteretki üle piiri ja mööda merd. Valdemar I oli just võitnud kodusõja ja hiljem korraldati Valdemar II juhtimise all retk üle Elbe, et tungida Holsteini.
"Gesta Danorum"
Teose eessõnas kirjutab Saxo, et tema patroon Absalon julgustas teda taanlaste kuulsusrikast ajalugu kirja panema. Arvatakse, et Saxo alustas ajaloo kirja panemist umbes aastal 1185 – pärast seda, kui Sven Aggesen oli oma loo kirja pannud. "Gesta Danorumi" eesmärk oli Saxo kirjapanekute järgi "meie isamaa ülistamine" ning seda viib ta ellu Vergiliuse eepilise poeemi "Aeneis" eeskujul. On ka võimalik, et Saxo võlgnes palju nii Platonile, Cicerole kui ka temast vaid mõni põlvkond vanemale Monmouthi Geoffreyle. Saxo pani oma taanlaste ajaloo kirja küsitava ajaloolise väärtusega allikate põhjal. Ta sai andmeid islandlaste kirjutamata lugudest, muistsetest köidetest, kividesse raiutust ning oma patrooni Absaloni teadetest perioodi kohta, milles peapiiskop oli ise osaline olnud. Saxo töö ei olnud rangelt ajalooline või ka lihtne vanade lugude jäädvustamine, vaid pigem "Saxo enda mõtete ja aegade vili", kus ta kombineerib Taani sangarliku ajajärgu ajalugu ning mütoloogiat ja töötab selle ümber enda jutustuseks, mis selgitab taanlaste minevikku.
Saxo poolt kirja pandud ajalugu koosneb 16 raamatust ning see ulatub taanlaste soole aluse panijatest (Dan I ning tema vend Angul) kuni umbes aastani 1187: On oletatud, et Saxo pani kõigepealt kirja viimased kaheksa raamatut ning lähtus seejuures olulisel määral aastal 1202 enne teose valmimist surnud Absaloni testamendist, kust ta sai andmeid Knud IV (Püha Knud) ja Valdemar I aegade kohta. Esimesed kaheksa köidet sarnanevad Snorri Sturlusoni teostega. Muuhulgas käsitlevad need osad ka müütilisi teemasid nagu hiiglased ja Skandinaavia jumalate panteon. Saxo räägib ka Taani esimesest kuningast Dan Esimesest, kelle venna Anguli järgi olevat saanud nime germaani rahvahõim anglid. Veel räägib ta lugusid mitmetest teistest Taani kangelastest, kellest paljud suhtlesid ka Skandinaavia jumalatega. Saxo teoses esinevad jumalused ei olnud aga alati positiivsed tegelased. Nad võisid olla ka reeturlikud, nagu seda on kirjeldatud taanlaste legendaarse kuninga Haraldi loos. Haraldile sõjapidamist õpetanud jumal Odin reetis ja tappis ta hiljem ning viis seejärel Valhallasse. Saxo poolt kirja pandud maailma nähakse kui maailma, kus olid hinnas sõjalised väärtused. Ta ülistab palju rohkem neid kangelasi, kes tegid omale nime lahingus, mitte neid, kes tegid rahu. Tema arvamus kuningas Fróði valitsemise ajal olnud rahu kohta on väga madal ning ta oli jälle rahul siis, kui kuningas Knud tõi tagasi muistsed kombed. Teoses leiduv kuningate kronoloogia ulatub kuni Knud IV ning tema poja Valdemar Esimeseni. Kogu Saxo poolt kirja pandud taanlaste ajaloo kõige olulisem osa on vaieldamatult lugu mehest nimega Amleth: tegemist on esimese korraga, kui mainitakse Hamletit. Saxo lugu põhineb suulisel jutustusel pojast, kes maksab kätte oma isa mõrva eest. Saxo lõpetas ajaloo eessõnaga, mille ta kirjutas kõige viimasena aastal 1216 ehk ajal, mil ta oli juba Absaloni järel peapiiskopiks saanud Anders Suneseni eestkoste all. Eessõnas leidub ka Saxo soe hinnang nii mõlema peapiiskopi kui ka valitseva kuninga Valdemar II kohta.
Ajalooline panus
On leitud, et Saxo ajalookirjeldus erineb suuresti teiste tema kaasaegsete autorite omast. Eriti suured on erinevused tema kirjelduste ja norralaste ning islandlaste jutustuste vahel, kuid leidub ka erinevusi Saxo ning tema kaasaegse ajaloolase Sven Aggeseni töödes. Selle põhjuseks peetakse fakti, et Saxo jutte omaltpoolt täiendas. Saxo lugu Thyrist on palju fantaasiarikkam ja ülepaisutatum kui Sveni lugu ning selle stiliseerimise ja faktide täiendamise pärast on Saxo ajalookäsitlust tihti ka kritiseeritud. Kuigi teose olulisemaks väärtuseks peetakse Hamleti (Almeth) esmamainimist, on tööl ka väärtus Knud IV pühaks kuulutamise kirjeldamises ning võrreldes Snorri poolt kirja panduga ka kristluse-eelse Skandinaavia paremas mõistmises.
Gints Meija
Gints Meija (sündinud 4. septembril 1987 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Riia Dinamo ründajana paremäärel.
Läti kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2004–05.
Riia Dinamos on ta mänginud kõikidel hooaegadel alates hooajast 2008–09. Tema kõige resultatiivseim hooaeg on KHL-is olnud 2015–16, mil ta lõi viis väravat ja andis 11 väravasöötu. Hooajal 2014–15 lõi ta KHL-is üheksa väravat. Hooaja 2013–14 väljalangemismängudes lõi Meija kuue mänguga viis väravat, kuid Riia Dinamo kaotas Läänekonverentsi veerandfinaalis HK Donbassile mängudega 3:4.
1934. aasta Läti riigipööre
15. mai öösel haaras Ulmanis, keda toetasid ka kaitseminister Jānis Balodis ja paramilitaarne organisatsioon Aizsargi, endale kontrolli peamiste riigi- ja parteiametite üle, kuulutas Lätis välja sõjaseisukorra, peatas põhiseaduse kehtivuse ja saatis laiali kõik parteid ning ka seimi.
Riigipöörde käik ja arreteerimised
Veretu riigipöörde viisid läbi nii sõjavägi kui ka Ulmanisele lojaalsed Läti kaitseliidu Aizsargi üksused. Nad suunasid oma jõud juhtivate valitsusasutuste ja side- ning transpordirajatiste vastu. Seejuures vahistati nii mitmed ametis olnud riigiametnikud ja poliitikud kui ka riigipööret mittetoetanud sõjaväeametnikud. Peaaegu kõik vahistatud kuulusid kas Läti Sotsiaaldemokraatliku Tööliste Partei või parem- või vasakäärmuslaste ridadesse. Esialgu vahistasid võimud umbes 2000 sotsiaaldemokraati, sealhulgas enamiku laiali saadetud seimi kuulunud sotsiaaldemokraatidest. Lisaks vahistati erinevate paremäärmuslike radikaalsete organisatsioonide, näiteks marurahvusliku partei Pērkonkrusts, liikmeid.
Liepāja linna Karosta linnaossa rajatud vangilaagrisse paigutati kokku 369 sotsiaaldemokraati, 95 Pērkonkrustsi liiget, mitmeid baltisakslaste kogukonda kuulunud aktiviste (kes toetasid natse) ja käputäis teistesse parteidesse kuulunud poliitikuid. Pärast seda, kui mitmed sotsiaaldemokraadid (näiteks Brūno Kalniņš) mõisteti kohtute poolt õigeks, vabastati enamik vangistatuid järk-järgult. Mõned neist otsustasid seejärel eksiili minna. Need, kes kohtute poolt riigireetmises süüdi mõisteti (näiteks Pērkonkrustsi juht Gustavs Celmiņš), jäid trellide taha kuni oma karistusaja lõpuni. Celmiņši puhul tähendas see kolme aasta pikkust vanglakaristust.
Pärast riigipööret
Riigipöörde järel pani Ulmanis aluse mitteparlamentaarsele täidesaatvale autoritaarsele režiimile ja valitses riiki peaministrina. Võimul olev valitsus jätkas seejuures seaduste väljakuulutamist ja ametis olnud Läti president Alberts Kviesis, kes kuulus Ulmanise Läti Põllumeeste Liitu, nõustus riigipöördega ja oli ametis kuni ametiaja lõppemiseni 1936. aasta 10. aprillil. Ulmanis võttis seejärel seadusevastaselt endale ka presidendi ametikoha. Ametlikult tunti teda seejärel tiitliga Valsts un Ministru Prezidents, kuid trükistes kasutati tema kohta tavaliselt kas tiitlit Tautas Vadonis ("Rahva juht") või lihtsalt Vadonis ("juht").
NAO indeks
pisi|300px|NAO indeksi pikaaegne aegrida NAO indeks ehk Põhja-Atlandi ostsillatsiooni indeks on Põhja-Atlandi ostsillatsiooni numbriliseks väljendamiseks kasutatav indeks. Enamasti defineeritakse NAO indeksit kui kahe Atlandi ookeani põhjaosa kohal paikneva püsiva õhurõhuala – Assoori maksimumi ja Islandi miinimumi – normaliseeritud õhurõhkude vahet. Õhurõhu meridionaalne võnkumine nende õhurõhualade vahel mõjutab tugevasti Euroopa temperatuuri- ja sademete erinevusi, seda eriti talvisel poolaastal. Indeksi väärtuse alusel saab seetõttu ennustada mõjutatava piirkonna ilmastikku. Erinevates uuringutes on NAO indeksit määratletud erinevate ilmajaamade andmete põhjal.
Indeksit rakendatakse ilma ennustamisel ja kliimamudelite koostamisel, kuid see võimaldab ette näha ka ökoloogilisi protsesse.
Assoori maksimum
Põhja-Atlandi ostsillatsiooni lõunapoolse osa moodustav Assoori maksimum (ka Assoori antitsüklon) on püsiv antitsüklonaalne kõrgrõhuala Atlandi ookeanis asuvate Assoori saarte kohal. Tegemist on ühe tähtsaima atmosfääri tsirkulatsiooni mõjutsentriga põhjapoolkeral. Assoori maksimum kuulub koos Bermuda ja California kõrgrõhualadega põhjapoolkera lähistroopilisse antitsüklonite vööndisse. Talvel paikneb Assoori maksimum ligikaudu 30. põhjalaiuskraadil, liikudes suvel põhja suunas 35. põhjalaiuskraadile. Kõrgrõhuala keskmine õhurõhk on 1024 millibaari (hPa). Assoori maksimumi suvine nihkumine põhja suunas võib põhjustada Lääne-Euroopa kohal ulatusliku kõrgrõhuharja teket, mis toob kaasa väga kuuma ja kuiva ilma Pürenee poolsaare, Prantsusmaa, Suurbritannia kaguosa ja Saksamaa aladel. Kõrgrõhualas valitsevad laskuvad õhuvoolud on sellest idas paiknevate Vahemere maade ja Sahara kõrbe ariidsuse põhjustajaks.
Islandi miinimum
Islandi miinimumiks nimetatakse Põhja-Atlandi ostsillatsiooni põhjapoolset osa moodustavat püsivat madalrõhuala, mis asub ligikaudu Islandi saare ja Gröönimaa vahelise ala kohal. Sarnaselt Assoori maksimumiga on tegu olulise atmosfääri tsirkulatsiooni mõjutsentriga põhjapoolkeral. Islandi miinimum on seotud tugeva tsüklonaalse tegevusega. Eriti avaldub see mõju talvel, kui Islandi miinimum põhjustab Atlandi ookeani põhjaosa piirkonnas tugevaid tuuli. Keskmine õhurõhk jääb talvisel ajal alla 996 millibaari (hPa). Suvisel ajal madalrõhuala nõrgeneb ja jaguneb kaheks. Idapoolne osa jääb Islandist läände ning läänepoolne liigub Davise väina kohale Labradori meres.
Julius Maada Bio
pisi|Julius Maada Bio (2020) Julius Maada Wonie Bio (sündinud 12. mail 1964 Tihunis) on Sierra Leone poliitik ja sõjaväelane, alates 4. aprillist 2018 Sierra Leone president. Ta oli Sierra Leone riigipea ka 16. jaanuarist 29. märtsini 1996.
Rahvuselt on ta šerbro ja usutunnistuselt katoliiklane. Ta sündis Sogbini ülempealiku Charlie Bio II 33. lapsena. Ta sai alg- ja põhihariduse katoliku koolides, keskhariduse aga Bo linnas asuvas riigigümnaasiumis, mille lõpetas 1984. aastal.
NAO indeks
Positiivne ja negatiivne indeks
Positiivse NAO indeksi (NAO+) korral on Assoori maksimumi ja Islandi miinimumi õhurõhkude vahe keskmisest suurem, mistõttu Põhja-Atlandi ookeani kohal esineb tugev läänevool. See toob kaasa merelisemad ehk keskmisest soojemad ja sajusemad talved ning jahedamad suved Põhja-Euroopas, sealhulgas ka Eestis. Lõuna-Euroopas võib suvel kuivade ilmade tõttu positiivse indeksiga aastatel esineda põuailmasid.
Julius Maada Bio
1985. aastal liitus ta Sierra Leone kaitsejõududega. Pärast kaheaastast väljaõpet asus ta 1987. aastal tegevteenistusse nooremleitnandi auastmes. 1992. aastal osales ta veretus sõjaväelises riigipöördes, millega kukutati võimult president Joseph Saidu Momoh. Aastatel 1992–1996 oli ta juhtivatel ametikohtadel riigipöördega võimule tulnud sõjaväelaste valitsuses, teenides lõunaalade riigisekretäri, informatsiooni ja kommunikatsiooni riigisekretäri ning Riikliku Ajutise Valitsusnõukogu esimehe asetäitjana.
16. jaanuaril 1996 viis ta läbi uue riigipöörde, kukutades senise riigipea kapten Valentine Strasseri. Bio lasi läbi viia vabad valimised ja andis 29. märtsil 1996 võimu üle ametisse valitud presidendile Ahmad Tejan Kabbah'le. Pärast võimust loobumist läks Bio sõjaväest erru ja asus õppima Ameerika Ühendriikides, kus sai magistrikraadi rahvusvahelistes suhetes. Kuni 2000. aastate keskpaigani elas ta Ameerika Ühendriikides ja töötas seal konsultatsioonifirma International Systems Science Corporation presidendina.
Bio naasis Sierra Leone poliitikasse 2005. aastal, mil ta liitus Sierra Leone Rahvaparteiga. 2011. aastal valiti ta erakonna presidendikandidaadiks 2012. aasta presidendivalimistel. Ta kaotas need valimised toonasele presidendile Ernest Bai Koromale, kogudes umbes 37% antud häältest.
Uuesti kandideeris ta presidendiks 2018. aasta valimistel, kus ta pääses edasi teise valimisvooru. Teises valimisvoorus 31. märtsil 2018 valiti ta 51,8% häältega presidendiks. Viis päeva hiljem, 4. aprillil 2018 astus ta ametisse.
Bio on teist korda abielus, esimesest abielust on tal kolm last.
NAO indeks
Statsionaarsed indeksid
Põhja-Atlandi ostsillatsiooni numbriliseks väljendamiseks kasutatavat NAO indeksit on enamasti defineeritud kui Islandil ja Assori saartel asuvates ilmajaamades mõõdetud õhurõhkude vahet. NAO indeksit on aegade jooksul klimatoloogilistes uuringutes määratletud erinevalt. Seetõttu võivad ka indeksite väärtused olla üksteisest üsna oluliselt erineda, mis väljendub tavaliselt nõrgas andmetevahelises korrelatsioonis. Kuna nii Islandi miinimumi kui ka Assoori maksimumi rõhutsentrid muudavad aasta jooksul oma asukohta, ei ole võimalik kindlaks määrata universaalseid ilmajaamasid, mille õhurõhuandmete põhjal indeksit määratleda tuleks. Lisaks ei asu õhurõhualade rõhutsentrid alati täpselt indeksi määratlemiseks kasutatavate ilmajaamade kohal, mistõttu tuleb terve õhurõhuala iseloomustamisel teha üldistusi antud ilmajaamade õhurõhuandmete põhjal.
Siiski on Põhja-Atlandi ostsillatsiooni käsitlevate uurimuste puhul kujunenud tavaks, et Islandi miinimumi keskmist õhurõhku arvestatakse Islandi edelarannikul asuva Stykkishólmuri või Reykjavíki ilmajaama mõõteandmete põhjal, kuigi Rogers on varem kasutanud ka Akureyri jaama andmeid. Assoori maksimumi puhul on aga valik laiem, kuna selle lähipiirkonda jääb rohkem maismaad ja sellest tulenevalt ka rohkem sobilikke ilmajaamasid. Lisaks ühele Assoori saarte jaamale on uuringutes kasutatud ka Pürenee poolsaare edelaosas paiknevaid ilmajaamasid. Assoori maksimumi iseloomustavad õhurõhuandmed pärinevad enamasti ühest järgmistest ilmajaamadest:
Ponta Delgada indeks
Ponta Delgada ilmajaam asub samanimelises linnas, mis on ühtlasi Assoori saarte halduskeskuseks. Õhurõhuandmeid on seal kogutud 1865. aastast alates, kuid lähimineviku andmed on osaliselt katkendlikud, mistõttu on indeksi aegrida hiljuti parandatud ja uuendatud. Ponta Delgada jaama andmete põhjal arvutatud indeksit oma uuringutes peamiselt kasutanud Rogers, kelle tööst selgus, et indeksi positiivsed väärtused korreleeruvad tugevalt pehmete mereliste talvedega Põhja-Euroopas. Lisaks esines seos Atlandi ookeani tormide liikumisteede ja negatiivse Ponta Delgada indeksi vahel. Islandi miinimumi rõhutsenter asub sellisel juhul Taani väina kohal, suunates tormid Kirde-Atlandi piirkonda. pisi|300px|Talvise Lissaboni indeksi aegrida
Lissaboni indeks
Portugali pealinna Lissaboni mõõteandmete alusel arvutatud NAO indeksit on oma uuringutes kasutanud tuntud USA atmosfääriteadlane Jim Hurrell. Lissaboni indeksi positiivsed väärtused omavad pikas aegreas tugevat seost sademeterohkete talvedega Põhja-Euroopa aladel ja kuivade talvedega Vahemere maades. Lisaks ilmastikule uuris Hurrell ka indeksi korrelatsiooni Gröönimaa jääpuursüdamikega. Selgus, et positiivse indeksiga perioodidel esines varasemat liustike sulamist, mis omakorda võis tõsta merevee taset neil kümnenditel. Eesti puhul on sarnaselt muu Euroopaga tugevam seos indeksi ja kohaliku ilma vahel talveperioodil. Positiivsete väärtuste korral on talved soojad ja pilvised. Negatiivsed väärtused tähendavad kõrgrõhkkonna valitsemist Eesti aladel. Tugev seos esineb indeksi väärtuste ning lumikatte kestuse ja Läänemere maksimaalse jäätumise vahel. Lumi sulab varem ja jääkatte ulatus on väiksem positiivsete indeksi faaside korral.
Gibraltari indeks
Gibraltari indeksi aegrida on võrreldes eelmistega tunduvalt pikem, kuna esimesed mõõteandmed pärinevad juba aastast 1821. Sarnaselt Ponta Delgada ja Lissaboni indeksitega on ka Gibraltari indeksi positiivsete väärtuste ja Põhja-Atlandilt Euroopa suunas kulgeva läänevoolu tugevuse vahel positiivne seos. 1970. aastatest 1990. aastate keskpaigani oli indeksi trend aegreas positiivne, millele järgnes 1995.–1996. aastal toimunud järsk negatiivne langus, mis on seletatav kümnendi kõige külmema talvega Põhja-Euroopas. Kõige positiivsemad faasid esinesid perioodidel 1988–1989 ja 1994–1995, kui Euroopa põhjaosa talved olid keskmisest sademeterohkemad, seda eriti mägiste piirkondade tuulepealsetel nõlvadel Norras ja Šotimaal. Vahemere maade talved olid neil perioodidel kuivad ja jahedad. Lisaks esines Hispaania lõunaosas, Portugalis, Marokos ja Alžeerias ka tugevat põuda. Peamine korrelatsioon Eesti ilmade ja Gibraltari indeksi väärtuste vahel esineb sarnaselt teiste indeksitega talvel. Soojal poolaastal aga märkimisväärne korrelatsioon puudub.
Dünaamilised indeksid
Eelpool kirjeldatud konkreetsete ilmajaamade õhurõhuandmete põhjal arvutatavat NAO indeksit nimetatakse tinglikult statsionaarseks indeksiks. Tegelike kõrg- ja madalrõhuala rõhutsentrite järgi määratavat indeksit nimetatakse aga tsentrite ajalisest liikuvusest tulenevalt dünaamiliseks indeksiks, mis annaks atmosfääri tsirkulatsioonist oluliselt täpsema ülevaate. Näiteks pakkusid Li ja Wang oma 2003. aasta uurimuses välja uue matemaatilisel teel loodud indeksi, mis saadakse, kui üksikute ilmajaamade mõõteandmete asemel võetakse nii troopilistelt kui ka põhjalaiustelt jadana pikkuskraadidel asuvad punktid, mille õhurõhuandmete põhjal interpoleeritakse laiuskraadide keskmised õhurõhkude väärtused. Selline valim hõlmab võrreldes statsionaarse indeksiga palju suuremat piirkonda, võimaldades paremini tabada õhurõhualade rõhutsentreid. Uuringust selgus, et saadud väikese signaali-müra suhtega indeks kirjeldas statsionaarsetest indeksitest täpsemalt rõhutsentrite asukoha muutust aasta jooksul. Samuti oli Li ja Wangi loodud indeksi väärtustel teistest tugevam korrelatsioon just Euroopa põhjaosa (k.a Eesti) ilmastiku kõikumistega. Siiski ei ole kirjeldatud indeks veel kliimauuringutes laialdaselt levinud.
Teplá kõrgustik
pisi|Tepla kõrgustiku asukoht Tšehhimaal (tähistatud punasega) pisi|Vladař Teplá kõrgustik (tšehhi keeles Tepelská vrchovina) on Tšehhi loodeosas asuv geomorfoloogiline piirkond, mis on osa Maagimäestikust. Kõrgustiku kõrgeim tipp on Podhorní vrch (847 m).
Kõrgustik on osa Maagimäestikusse kuuluvast Karlovy Vary kõrgustikust. Seda iseloomustab üldiselt lauge maastik, kus keskmine kõrgus on 627 meetrit. Maastikurajooni pindala on 682 km².
Geograafia
Mäestik jääb Elbe vesikonda. Jõgedest voolavad seal Teplá jõgi ja Ohře.
Põhjas piirneb Tepla kõrgustik Slavkovi metsaga, kirdes Doupovi mäestikuga, idas Rakovníku mägismaaga, lõunas Plasy mägismaaga ja läänes Podčeskoleská mägismaaga.
Tepla kõrgustikule jäävad linnadest Mariánské Lázně, Toužim, Teplá, Bochov, Bezdružice, Žlutice ja Planá.
Geoloogiliselt moodustavad kõrgustiku valdavalt kristalliseerunud kildad, leidub ka andesiiti.
Maastikurajoonid
Tepla kõrgustikul eristatakse kolme piirkonda. Keskse osa moodustab Toužimi tasandik. Sellel eristatakse Mariánské Lázně kõrgustikku (kõrgeim punkt Podhorní vrch), Mrázovi mägismaad ja Útvina tasandikku (kõrgeim koht Třebouňský vrch, 824,5 m).
Kirdepoolse osa moodustab Žlutice kõrgustik, milles eristatakse Bochovi kõrgustikku (kõrgeim koht Zámecký vrch, 733,1 m) ja Vladaři kõrgustikku (kõrgeim koht Homolka, 713,4 m).
Germanwingsi lend 9525
Germanwingsi lend 9525 (4U 9525/GWI9525) oli odavlennuettevõtte Germanwings (Lufthansa tütarettevõte) rahvusvaheline tsiviillend Barcelonast Düsseldorfi.
Lennukatastroofi sooritas tahtlikult lennuki kaaspiloot Andreas Lubitz, kes oli varem olnud psühhiaatrilisel ravil enesetapumõtete pärast ning tunnistatud arstide poolt kõlbmatuks lennukit juhtima. Lubitz ei edastanud seda informatsiooni oma tööandjale ning jätkas pilooditööd. Õnnetuslennul lukustas ta end kokpitti, kui kapten oli ruumist lahkunud, ning juhtis lennuki mägedesse.
Pärast õnnetust on lennundusasutused Kanadas, Uus-Meremaal ja Saksamaal rakendanud uued määrused, mis keelavad üksinda kokpitti jäämise ning nõuavad, et kui üks piloot soovib kokpitist lahkuda, peab tema asemele tulema teine meeskonnaliige, et vältida uusi Lubitzi juhtumeid. Euroopa Liidu lennuohutusametid soovitavad sellise reegli kasutamist kõikjal Euroopas. Paljud lennuettevõtted on teatanud, et on sellised reeglid vastu võtnud vabatahtlikult.
Lennuk
24 aasta vanune õnnetuslennuk Airbus A320-211 (reg D-AIPX, c / n 147) tegi oma esimese lennu 29. novembril 1990 ja tarniti Lufthansale 5. veebruaril 1991. See teenindas Germanwingsi lende esimest korda aastal 2003. Aasta hiljem tagastati lennuk Lufthansale ning anti uuesti üle taaskäivitatud Germanwingsile 2014. aasta jaanuaris. Õnnetuse juhtumiseni oli lennuk läbinud 58 300 lennutundi ja teinud 46 700 lendu. Lennuk oli mõeldud 60 000 lennutunniks või 48 000 lennuks. 2012. aastal sai lennuk loa lennata 120 000 lennutunnini või 60 000 lennuni.
Õnnetus
pisi|vasakul|Lennuki teekond Lend 9525 tõusis õhku Barcelona-El Prati lennujaamast lennurajalt 07R umbes kell 10:01 CET (09:01 UTC) ja pidi maanduma Düsseldorfi lennujaamas kell 11:39 CET (10:39 UTC).