cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hilde Benjamin
1949–1953 oli ta Saksa DV Ülemkohtu asepresident. Kohtunikuna oli ta 1950. aastate alguse näidisprotsessidel väga julm ja rahva seas olid tema hüüdnimed Verine Hilda, Punane Hilda ja Punane Giljotiin. 1949–1967 oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1954–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige.
Pegasus (kanderakett)
pisi|Pegasuse rakett Pegasus on õhus käivituv kanderakett, mis on ette nähtud mehitamata kosmosemissioonideks. Selle töötas välja Orbital Science Corporation.
Evi Remm
Evi Remm (aastani 1936 Tenson, aastani 1953 Taimre; eesnimena ka Eevi; sündinud 13. oktoober 1930 Tartu – 19. september 2018) oli eesti entomoloog.
Pegasus (kanderakett)
Rakett viib Maa-lähedasele orbiidile kuni 443-kilogrammiseid laadungeid. Pegasus lendas esimest korda aastal 1990 ning on kasutusel tänapäevani. Kanderakett koosneb kolmest tahkekütusega astmest ning valikulisest neljandast vedelkütusega astmest, mis aitavad raketil saavutada orbitaalkiirust.
Evi Remm
Elulugu
Evi Remm on teenistujate tütar.
Lõpetas 1949 Tartu 2. Keskkooli ja 1954 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogina. Oli Tartu 1. Keskkooli õpetaja, 1958 Tartu Riikliku Ülikooli zooloogia kateedri laborant, 1962–1967 TRÜ eksperimentaalbioloogia baasis nooremteadur, 1962 Zooloogia ja Botaanika Instituudi zooloogia sektori vanemlaborant, 1967–1989 entomoloogia ja fütonematoloogia sektori laborant.
Pegasus (kanderakett)
Pegasuse programm
5. aprillil 1990 toimus esimene edukas Pegasuse missioon. Algselt kasutatud lennukit B-52 Stratofortress NB-008, mis kanderaketi õhku viis, juhtis NASA testipiloot ning erru läinud astronaut Gordon Fullerton. Lennuk startis Edwardsi õhuväe keskusest, mis asub Lõuna-Californias.
Evi Remm
Teadustöö
Uurimisvaldkond: salukärblaste (Lauxaniidae, Diptera), fauna Eestis. Olulise panuse eest Eesti jõgede põhjaloomastiku määramisel on arvatud teose "Eesti jõed" (toimetaja Arvi Järvekülg, Tartu, 2001) kaasautoriks. Eesti, Läti ja Leedu putukate uurimise tulemusena 17 teaduspublikatsiooni, sh 2 määrajat.
Pegasus (kanderakett)
Pegasuse programm
Pegasuse kanderaketist on 2 versiooni: standard ja XL. Pegasuse XLi hakati tootma 1994. aastal. Rakett tehti suuremaks ning 1. ja 2. aste seepärast ka pikemaks, kolmas ja neljas aste on varasematega samad. XL genereerib ka suuremat tõukejõudu. Praegu toodetakse ainult Pegasus XL-i rakette.
Evi Remm
Teadustöö
Ta on uurinud ka ühepäevikuid ja kiile.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Hans Remm, tema pojad on Maido ja Kalle Remm.
Pegasus (kanderakett)
Pegasuse programm
• Diameeter: 1,27 m
• Tiiva laius: 6,7 m
• Kandevõime: 443 kg (diameeter 1,18 m, pikkus 2,13 m)
Kosmosesse lendamine
pisi|1991. aastal tehtud pilt, kus Pegasuse mootor süttib pärast seda, kui see on B-52 Stratofortressi alt lahti lastud Rakett viiakse algul lennukiga Stargazer L-1011 12 kilomeetri kõrgusele, kus see lahti lastakse. Enne esimest staadiumi on see viis sekundit vabalangemises.
Esimene staadium
Pärast viiesekundilist vabalangemist süttib Orion 50S tahkekütuse mootor. Rakett juhib ennast kolmnurkse tiiva ja raketi taga olevate uimede abil. Esimene staadium kestab umbes 69 sekundit ja lõpeb 61 kilomeetrit kõrgemal maapinnast. Esimese staadiumi lõpuks kolmnurkne tiib ja uimed kaovad.
Teine staadium
Teisel staadiumil süttib Orion 50 tahkekütuse mootor ja asendi hoidmiseks kasutatakse tõukejõu vektorjuhtimist. See on siis kahes dimensioonis: kalde hoidmiseks ja kõrvalekallete vastu. Orion 50 põleb umbes ühe minuti ja kümne sekundi jagu. Pärast seda kaob kate pealt ja paljastub satelliit, mida rakett kannab.
Kolmas staadium
Siis hakkab töötama Orion 38 mootor, mis töötab 64 sekundit. Põlemise lõppedes kukub ülejäänud rakett satelliidi küljest lahti.
Valikuline neljas staadium
Valikuline neljas staadium kasutab kütusena hüdrasiini. Selle staadiumi lisamine tähendab seda, et satelliitide jaoks on raketis vähem ruumi, sest kütus peab samasse kohta mahtuma. Seda kasutatakse selleks, et saavutada orbiidile laskmisel suurem täpsus.
Lennuk
Olulisemaid põhjuseid, miks kanderakettide starte edasi lükatakse, on halvad ilmastikuolud. Lennukiga viiakse rakett 12 kilomeetri kõrgusele stratosfääri, kus külgtuuled on nõrgad, aga lennuki õhkutõusmisel on ilm ikkagi tähtis tegur. Lennuki kasutamisel on suureks eeliseks ka raha kokkuhoid varustuse pealt, näiteks pole vaja stardiplatvormi ja sellega seotud varustust. Lennukiga saab kanderaketi käivitada ookeani kohalt, mis on kokkuhoid kindlustusmaksude pealt. Algul kasutati kanderakettide õhkuviimiseks NASA enda B-52 Stratofortress NB-008 lennukit. 1994. aastal hakkas Orbital Science Corporations kasutama vana Air Canada modifitseeritud Lockheed L-1011 lennukit.
Missioonid
pisi|Pegasus XLi ettevalmistamine pisi|Pegasus XLi eesmine osa. Näha on IBEXi satelliit pisi|Orbitali Lockheed L-1011 Stargazer 'i all on Pegasuse kanderakett, mis kannab kosmosesse kolm satelliiti pisi|1991. aastal tehtud pilt, kus Pegasuse mootor süttib pärast seda, kui on B-52 Stratofortressi alt lahti lastud pisi|Lockheed L-1011 lennuki alla kinnitatud Pegasus XL-i kanderakett pisi|Lockheed L-1011 lennuki alla kinnitatud Pegasus XL-i kanderakett Aastatel 1990–2013 on olnud 42 missiooni, millest on ebaõnnestunud vaid 3.
Raamatukujundus
pisi| Raamatu kaanekujunduses omab tähtsust selja kujundus. Kui raamatud on kõrvuti riiulis, siis esmainfo raamatu kohta saab huviline kätte just raamatu seljalt
Raamatukujundus, ka raamatukunst, on raamatu kunstipärane kujundamine, ka raamatute kujundamisega tegelev kunstiharu. Raamatukujundus hõlmab illustratsiooni, kirja-, trüki- ja köitekujundust.
Raamatuid kujundavat kunstnikku nimetatakse raamatukujundajaks, ka raamatukunstnikuks.
Esimene raamatukujunduse võistlus Eestis toimus 1958. aastal. Konkurss "25 kauneimat Eesti raamatut" taaselustati praegusel kujul 1998. aastal Eesti Kujundusgraafikute Liidu, Eesti Kirjastuste Liidu ja Eesti Rahvusraamatukogu koostööna.
Finantsinspektsioon
pisi|Finantsinspektsiooni hoone Sakala tänaval (suvi 2011) Finantsinspektsioon (FI) on Eestis finantsjärelevalvet teostav riigiasutus.
Finantsinspektsioon on autonoomse pädevuse ja eelarvega finantsjärelevalve ja kriisilahenduse asutus, mis tegutseb Eesti riigi nimel ja on oma otsustes sõltumatu. Finantsinspektsiooni missioon on hoida usaldust finantsturu vastu, tehes avalikes huvides finantsjärelevalvet ja lahendades finantskriise.
Finantsinspektsiooni tegevust kavandab ja kontrollib nõukogu, milles on kuus liiget. Ametikoha järgi kuuluvad nõukogusse rahandusminister (kes on ka nõukogu esimees) ja Eesti Panga president. Kaks liiget nimetab ja kutsub tagasi rahandusministri ettepanekul Eesti Vabariigi valitsus, kaks liiget Eesti Panga presidendi ettepanekul Eesti Panga nõukogu. 2019. aasta veebruari seisuga on Finantsinspektsiooni nõukogu esimees rahandusminister Martin Helme, ülejäänud liikmed on Madis Müller, Rein Minka, Valdur Laid ja Veiko Tali.
Asutuse tööd juhib kolmeliikmeline juhatus, mille liikmed nimetab ametisse ja kutsub tagasi nõukogu. 2019. aasta veebruari seisuga on Finantsinspektsiooni juhatuse esimees Kilvar Kessler, teised liikmed on Andres Kurgpõld ja Andre Nõmm.
Ajalugu
Finantsinspektsioon loodi 2002. aastal, mil ühendati Eesti Panga Pangainspektsioon, rahandusministeeriumi haldusalas tegutsenud Kindlustusinspektsioon ja Väärtpaberiinspektsioon. Vajadus luua finantssektoris ühtne järelevalve kerkis päevakorda seoses Maapanga pankrotiga 1998. aasta suvel; 9. mail 2001 võttis Riigikogu vastu finantsinspektsiooni seaduse.
Inspektsiooni juhatuse esimene esimees oli 1. jaanuarist 2002 Andres Trink. Juhatuse koosseisus olid Kristjan-Erik Suurväli, Kaido Tropp, Kilvar Kessler ja Andres Kurgpõld. 1. juulist 2002 sai juhatuse liikmeks ka Angelika Koha.
2008. aastal andis Eesti Maksumaksjate Liit Finantsinspektsioonile nimetuse Maksumaksja vaenlane.
Euroopa Liidu põhiõiguste harta
Euroopa Liidu põhiõiguste harta on Euroopa Parlamendi, ministrite nõukogu ja Euroopa Komisjoni vastu võetud õigusakt, mis jõustus 1. detsembril 2009, samal ajal kui Lissaboni leping. Harta preambulis on muu hulgas kirjas: "Euroopa rahvad on üha tihedamat omavahelist liitu luues otsustanud jagada rahulikku, ühistele väärtustele rajatud tulevikku."
Harta õigustatud subjektid
EL-i põhiõiguste harta kaitseb kõiki Euroopa Liidus olevaid isikuid nende kodakondsusest hoolimata. Erandiks on harta viiendas peatükis EL-i kodakondsust puudutavad õigused. Artikkel 41 annab igaühele õiguse heale haldusele, artikkel 45 lõike 2 kohaselt võib harta olla suunatud ka Euroopa Liidus elavatele kolmandate riikide kodanikele, eeldusel, et nad elavad seal legaalselt. Sellega on neile tagatud vabalt liikumise õigus ning õigus elukohta valida.
Kui isik pöördub oma riigi kohtusse või Euroopa Kohtusse, siis ainuüksi hartale tuginemine pole piisav alus. Õiguslik alus on vaja välja tuua EÜ asutamislepingus või teisese õiguse allikas. EL-i põhiõiguste harta artikli 52 põhjal võib hartas toodud õigusi kitsendada üksnes seaduse alusel ning jälgida tuleb ka põhiõiguste ja vabaduste sisu.
Harta kohustatud subjektid
Harta on moraalselt ja poliitiliselt siduv, kuid sel ei ole juriidiliselt siduvat jõudu. Harta on Euroopa Komisjoni, Euroopa Parlamendi ja Euroopa Liidu Nõukogu sõlmitud EL-i institutsioonide vaheline kokkulepe. Euroopa Hartat järgivad Euroopa Komisjon, EL-i Nõukogu, Euroopa Parlament, ombudsman ja Euroopa Ülemkogu. Euroopa Kohus ei ole oma kohtulahendites hartale viidanud, ent seda on teinud esimese astme kohus ning Euroopa Kohtu kohtujuristid oma ettepanekutes. Kui üks liikmesriik kohaldab hartat oma siseriiklikus õiguses, peaksid ka teised liikmesriikide kohtud arvestama harta tõlgendamisel Euroopa Kohtu praktikaga, sest muidu tekib olukord, kus hartat tõlgendatakse erinevalt. Kuigi liikmesriigid kohaldavad Euroopa Liidu õigust, siis siseriikliku õiguse kohaldamisel ei saa hartale toetuda.
Ajalugu
Harta kuulutasid välja 2000. aastal Nice'is Euroopa Parlament, Euroopa Nõukogu ja Euroopa Komisjon. Õiguslikult siduvaks muutus dokument alles pärast 1. detsembrit 2009, mil see Lissaboni lepingu vastuvõtmisega vahetu õigusmõju omandas. Seega kuulub harta Euroopa Liidu esmaste õigusaktide alla, sellega võrreldes kaalutakse EL-i teiseste õigusaktide ning liikmesriikide meetmete kehtivust.
Peamiselt lähtuti harta koostamisel Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonist ning liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest, aluseks oli ka Euroopa Sotsiaalharta ning ühenduse harta töötajate sotsiaalsete põhiõiguste kohta.
Harta valmis vähem kui aastaga ning harta väljatöötamiseks moodustati kogu, mis nimetati hiljem konvendiks. Konventi kuulusid iga liikmesriigi riigipead või valitsusjuhi esindajad, rahvuslike parlamentide ning Euroopa Parlamendi ja Euroopa Komisjoni esindajad. Euroopa Inimõiguste Kohtu esindaja, Euroopa Kohus ning Euroopa Nõukogu osalesid harta koostamises vaatlejatena. Konvendi eesotsas oli Saksamaa endine president Roman Herzog, kes muuhulgas on omal ajal aidanud kaasa ka Eesti kehtiva põhiseaduse loomisele. Konventi kuulus täisliikmetena 15 selleaegse liikmesriigi riigipead või valitsusjuhtide esindajat, üks komisjoni presidendi esindaja, 16 Euroopa Parlamendi liiget ning 30 liikmesriikide parlamentide liiget (igast parlamendist 2).
Eesmärk
Tegemist on õiguslikult siduva dokumendiga, mis koostati eesmärgiga tuua põhiõigused rohkem esile ning sõnaselgelt tunnustada nende rolli liidu õiguskorras. Harta ei loo uusi õigusi, sellega kinnitati enamasti uuesti juba kehtivaid õigusi, mis liikmesriikides olemas olid ja mida EL-i õiguse üldpõhimõtete osana ka tunnustati. See kodifitseerib Euroopa Liidus olemasolevaid põhiõigusi ja -vabadusi ning Euroopa Kohtu lahendeid. Seega ei laienda harta sätted pädevust, mis on määratletud aluslepingutega. Harta uuenduslikkusele viitas ka keeld diskrimineerimisele seksuaalse sättumuse, vanuse või puude tõttu. Harta puhul on loobutud kodaniku- ja poliitiliste õiguste ning teiselt poolt sotsiaalsete ja majanduslike õiguste eristamisest. Oluline on ka teha vahet õigustel ja põhimõtetel – põhimõtteid sisaldavaid sätteid tuleb rakendada täiendavate õigusaktidega ning õiguslikult võib neile tugineda üksnes kõnealuste õigusaktide tõlgendamisel ning otsuste tegemisel nende õiguspärasuse kohta.
Hartaga väljendab Euroopa Liit selgelt oma kohustust tagada põhiõiguste kaitse. Seeläbi tunnustab Euroopa Liit end millegi enama kui pelgalt majandusliku ühendusena. Euroopa Liit peab oma igapäevases tegevuses austama põhiõigusi ja -vabadusi, seda enam, et Euroopa Liidu pädevus aina kasvab. Võimalus kergesti üles leida oma õiguste ja vabaduste sätestus on õigusselguse põhimõte, mis muuhulgas on ka üks EL-i üldpõhimõtteid ning harta pakub selleks head võimalust.
Ants Säde
Ants Säde (sündinud 24. jaanuaril 1964) on eesti helilooja ja pianist. Ta on elektroonilist muusikat tegeva ansambli Nanomaalia looja ja solist.
Muusikat tegema asus Säde 1980. aastatel, kui õppis Pärnu I Keskkoolis, kus teda motiveeris muusikaga rohkem tegelema klassivend Sander Üksküla. Pärast keskkooli asus Säde tööle Pärnu kaubandusvalitsuse klubis, kus puutus kokku mitmete muusikutega. Pärnust kolis Säde Vändramaale, kus tegeles edasi muusikaga. Säde oli ka üks Pärnu Bluesiklubi rajajaid, kes mängis rolli klubi tegevuses esimesed kolm aastat pärast klubi loomist. Muusikat looma on Säde ise õppinud.
Artšid
Artšid on Põhja-Kaukaasia kaguosa asustav rahvas. Nad räägivad Kagu-Dagestani keelte hulka kuuluvat artši keelt.
Artšid elavad Artšibi külanõukogus. Nende elupaik asub kõrgel mäenõlvadel (u 2 km ü.m.p), Kara Koisu valglas Suur-Kaukasuse Kõrvalahelikus. Lisaks Artšibile, mis on vanem küla, asustavad artšid veel seitset küla. Tütarkülade elanikud on seotud emakülaga hooajaliste talgutööde kaudu. Varem elati püsivalt ainult Artšibis, kuid alates 1930. aastatest on hakatud aastaringselt elama ka endistes karjatamisega seotud ajutistes asulates.
Elutingimused mägises piirkonnas on rasked. Vegetatsiooniperiood lõpeb varakult, ilmad on ka suveajal tuulised ja niisked. Loodusolud sobivad karjakasvatuseks, leidub nii vett kui ka rohumaid. Metsi ümbruskonnas ei ole. Artšide naabriteks samas orus on avaarid, kes elavad allavoolu külades. Rutulid elavad lõunas, teisel pool mägesid. Lakid elavad artšidest kirdes ja idas.
Artšide külad moodustavad ühtse omavalitsuse. Artšibi (Artši) külanõukogu asub Dagestanis Tšaroda rajoonis. Artšide asuala läheduses asub mitu avaari küla. Alates 1960. aastast, kui artšid ühendati autotee kaudu Tsuribiga, on varasem peamine ühendustee, mägirada laki asulasse Kumuhhi, kaotanud oma tähtsuse.
Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kirik
pisi Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kirik on EAÕK haldusalas olev õigeusu kirik Pärnumaal Pärnu linnas Jõõpre külas.
Koguduse ajaloost
Pärnumaal Jõõpre kandis siirdus õigeusku 1848. aastal esimesena kohalik vallakohtu kirjutaja Jüri Grauverk. Kohalik mõisnik peksis ta selle eest poolsurnuks. Jüri Grauverk viibis Pärnu ja Riia vanglates kolm aastat. Baltimaade kindralkuberneri sekkumise tulemusena vabastati Grauverk pärast kolme vangla-aastat ja talle anti hüvituseks talukoht. Jõõpre eestlastest õigeusklikud kuulusid esialgu Uruste kogudusse. Oma kogudus avati 1861. aastal. Jumalateenistusi toimetati talutubades ja hiljem juba koolimaja saalis. Kujusein (ikonostaas) paigutati samuti esialgu koolimajja. 1890. aastal kuulus kogudusse 1290 ja 1939. aastal 901 liiget. Nõukogude okupatsiooni ajal kogudust ei suletud, kuid alates 1945. aastast on kogudust hooldanud preestri kohusetäitjad.
Jõõpre kirik
Kirik ehitati aastail 1876–1879 ja pühitseti 8. septembril 1879 Riia ja Miitavi piiskopi Filareti poolt püha suurkannataja Georgiuse auks. Kirikul on kaheksatahuline kellatorn ja kaheksatahuline haritorn. 1998. aastal kanti kirik Kultuurimälestiste riiklikku registrisse.
Tänapäeval kasutab kirikut EAÕK Jõõpre Püha Suurkannataja Georgiuse kogudus.
Õigeusu koolid
Usuvahetusliikumise algusjärgus, 25. aprillil 1845 kinnitas Venemaa keiser instruktsiooni, mis nägi ette usuvahetajatele õigeusu kirikute juures kihelkonnakoolide asutamist. Jõõpre kihelkonnakool asutati 1878. aastal, samuti abikool (1875), Saare abikool (1881–1909). Need koolid suleti 1918. aastal.
Kalmistud
Jõõpre õigeusklikke on maetud Uruste õigeusu kalmistule, mis rajati 1850. aastal, samuti Audru ja Jõõpre õigeusu kalmistutele.
Vahejõgi
Vahejõgi (ka Vana-Võhandu jõgi) on jõgi Võru maakonnas Võru linnas ja Roosisaare külas.
Jõe pikkus on 1,4 km. Jõgi suubub paremalt Võhandu jõkke.
Birute Klaas-Lang
Haridus
Birute Klaas-Lang lõpetas 1975. aastal kuldmedaliga Tartu 5. Keskkooli ja 1981. aastal cum laude Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. 1988. aastal sai ta filoloogiateaduste kandidaadi kraadi tööga "Сходные черты синтаксиса эстонского и литовского языков и их происхождение" ("Eesti ja leedu keele süntaktilised ühisjooned ja nende päritolu").
Töökäik
Birute Klaas-Lang töötas aastatel 1987–1991 Tartu Ülikoolis vanemõpetajana ning 1991–1995 Helsingi Ülikoolis eesti keele lektorina.
Alates 1995. aastast töötab ta Tartu Ülikoolis. 1995–1999 oli ta eesti keele (võõrkeelena) õppetooli dotsent, 1997–1999 ühtlasi Tartu Ülikooli keelekeskuse juhataja. Alates 1999 on ta eesti keele (võõrkeelena) professor.
Dūķeri
Dūķeri on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas.
Takashi Takabayashi
Takashi Takabayashi (jaapani keeles 高林 隆 Takabayashi Takashi; 2. augustil 1931 Saitamas – 27. detsembril 2009) oli Jaapani jalgpallur, ründaja.
Birute Klaas-Lang
Töökäik
1999–2005 oli ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna dekaan, 2006–2010 Tartu Ülikooli õppeprorektor.
Liikmesus
Birute Klaas-Lang on alates 2001 Eesti keelenõukogu liige (alates 2005 esimees).
Dūķeri
Küla asub valla keskosas Jumara jõe kaldal. Külas on Dūķeri bussipeatus.
Takashi Takabayashi
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1954–1958 9 mängu ja lõi 2 väravat.
Dūķeri
Asula on tekkinud endise Dūķeri mõisa keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.
Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine
Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine (tamašeki: ⵜⴰⵏⴾⵔⴰ ⵏ ⵜⵓⵎⴰⵙⵜ ⴹ ⴰⵙⵍⴰⵍⵓ ⵏ ⴰⵣⴰⵓⴷ, Tankra n Tumast ḍ Aslalu n Azawd; araabia: الحركة الوطنية لتحرير أزواد, al-Ḥarakat al-Waṭaniyat Litaḥrīr ʾĀzawād; prantsuse: Mouvement national de libération de l'Azawad, MNLA; inglise: National Movement for the Liberation of Azawad), varem Azawadi Rahvuslik Liikumine (prantsuse: Mouvement national de l'Azawad, MNA) on Mali põhjaosas asuvas Azawadis tegutsev poliitiline ja sõjaline grupeering.
Dūķeri
Aastal 2007 oli külas 29 elanikku.
Rubo
Rubo on eesnimi.
Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine
Lõviosa liikumise liigetest moodustavad tuareegid, kellest osad võitlesid tõenäoliselt 2011. aasta Liibüa kodusõjas Liibüa sõjaväes (samas mõned MNLA tuareegid osalesid sõjas Rahvusliku Üleminekunõukogu poolel ja naasid pärast sõda Malisse). MNLA asutati 2011. aasta oktoobris, asutamisel lubati kaasata teisigi Sahara rahvaid.
Neuville-Vitasse
Neuville-Vitasse on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Neuville-Vitasse asub 6 km Arrasist kagus, teede D14 ja D5 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Rubo
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Rubo 5 mehel. Rubo on populaarsuselt 3705. mehenimi.
Birute Klaas-Lang
Isiklikku
Birute Klaas-Langi isa on leedulane.
Birute Klaas oli alates 1980. aastast abielus ettevõtja Riivo Klaasiga. Nende lapsed on Maarja ja Hannes. Tema praegune abikaasa on Valter Lang.
Azawadi Rahvuslik Vabastusliikumine
Mali valitsus on liikumist süüdistanud suhetes al-Qaedaga islamistlikus Magribis (AQIM), MNLA on süüdistused tagasi lükanud. 2012. aasta 1. aprilliks oli MNLA ja islamistliku Ansar Dine kontrolli all põhimõtteliselt kogu Mali põhjaosa, kaasa arvatud suuremad linnad nagu Kidal, Gao ja Timbuktu. Pinged MNLA ja Ansar Dine vahel kulmineerusid Gao lahingus, millega tuareegid kaotasid Põhja-Mali linnad islamistlikele liikumistele Ansar Dine ja Ühtsuse ja Džihaadi Liikumine Lääne-Aafrikas (MOJWA).
1936. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistriks tulid 1936. aastal kaalukategooriati
Kikerpill
Kikerpill on eesti perekonnanimi.
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kikerpill 55 mehel ja 66 naisel. Perekonnanimede levikult on Kikerpill meeste puhul 1822. ja naiste puhul 1628. kohal.
Perekonnanime Kikerpill kandja on keskmiselt 40 aasta vanune (mediaanvanus on 38). Kõige levinum on perekonnanimi Kikerpill vanuserühmas 15–19, kus neid on 10 000 elaniku kohta 1,40. Perekonnanimi Kikerpill on levinuim Tartu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 3,86.
19. sajandi algul pandi perekonnanimi Kikerpill Nõo ja Puhja kihelkonnas.
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus sellist perekonnanime keegi ei võtnud ja senised nime kandjad seda ei muutnud.
Päästearmee
pisi|Päästeearmee tegevuse laienemine maailmas pisi|Päästearmee lipp Päästearmee on sõjaväesarnaselt korraldatud evangeelne kirik ja ülemaailmne heategevusorganisatsioon.
Päästearmee kasvas välja metodismist, selle asutasid 1865. aastal William Booth (esimene Päästearmee kindral) ja tema abikaasa Catherine Booth.
Alates 2013. aastast juhib Päästearmeed kindral André Cox.
M.2
pisi|mSATA ja M.2 SSD võrdlus. Vasakul on mSATA- ja paremal M.2-kaart M.2 (algselt tuntud ka kui NGFF, inglise keeles New Generation Form Factor) on arvutisisene ühendus, mis toetab mitmesuguse otstarbega mooduleid (nt SSD, WiFi, Bluetooth, GPS, NFC jm).
mSATA vs M.2
Kuna arvutid muutuvad järjest kompaktsemaks, siis peavad ka komponendid väiksemaks minema. Selleks loodi algselt mSATA liides, millega sai kasutada õhukest kaarti, mis suhtles SATA-liidesega. M.2 standard on võrreldes mSATA-ga oma suuruses paindlikum ja rohkem arenenud kasutajaliidesega, mis teeb M.2 liidese kasutamise eriti sobilikuks väikestes seadmetes. Erinevalt mSATA-st toetab M.2 nii kahe- kui ka ühepoolseid kaarte.
mSata üheks probleemiks oli SATA 3.0 standard, mis piiras kiiruse 600 MB/s juurde, mida paljud SSD-d juba täna ületavad. Selle probleemi lahendamiseks loodi uus M.2 liides SATA versiooni 3.2 spetsifikatsiooni all, mis on kõige levinum M.2 liidese kasutusala.
Päästearmee
Päästearmee Eestis
Uus katse tehti 1927. aastal, seekord saadi organisatsioon toimima. Päästearmee loeb enda alustuskuupäevaks Eestis 1927. aasta 31. detsembrit, ametlikult registreeriti ühing „Päästearmee" Eesti siseministeeriumis esimest korda 22. novembril 1928. aastal. Tööruumid renditi meremeeste misjoni majas. Organisatsiooni tööle saamiseks toodi liikmeid kohale Lätist ja Rootsist, kus Päästearmee juba kanda oli kinnitanud. Juhatajaks Eestis ja Lätis oli Karl Johanson. Ametlik häälekandja Eestis oli ajakiri „Sõjahüüd," mis ilmus esialgu L. Bakuli, hiljem Lilly Lutheri toimetusel.
M.2
M.2 SSD
pisi|Ülevaade SATA ekspressi tarkvara arhitektuurist, mis kehtib ka M.2 kohta SATA 3.2 tutvustas uut lähenemist: sisuliselt saab M.2 kaart kasutada kas juba eksisteerivat SATA 3.0 ja piirata kiiruse või kasutada selle asemel PCIe siini, mis tagab PCIe 3.0 standardite alusel kiiruse 1 GB/s. M.2 suudab aga kasutada kuni 4 kahepoolset seeriaühendust-lane'e. Kahe juures oleks kiirus 2 GB/s ning nelja juures 4 GB/s. Tulevikus kasutusele võetava PCIe 4.0 standardiga, need kiirused kahekordistuksid.
Päästearmee
Päästearmee Eestis
Sisekaitseülema otsusega suleti ühing 4. juulist 1940. aastal, põhjendusega, et Päästearmee tegelaskonna enamiku moodustasid välismaalased.
Eestis taastati iseseisvudes Päästearmee tegevus. Praegune eesti regionaalkomandör on major David Kotrikadze. Eestis on Päästearmeel Jõhvi korpus, Narva korpus, Tallinna Kopli korpus, Tartu korpus ja Võru korpus.
M.2
M.2 SSD
Muidugi kõik süsteemid ei ole võimelised selliseid kiiruseid saavutama. M.2 liides on disainitud kasutama kas SATA legacy moodi, mis tähendab, et maksimaalseks kiiruseks on 600 MB/s või PCIe moodi, millel on kiirused suuremad. Kuid ka PCIe puhul võib kaart toetada rohkem lane'e (ehk suuremat kiirust) kui arvuti kasutab. Selleks, et saada suurimat võimalikku kiirust, peab kontrollima nii kaardi kui ka arvuti või emaplaadi tuge.
M.2 andmekandjatega suhtlemiseks on kolm võimalust:
Välimus ja suurused
pisi|M.2 pesa emaplaadil koos eri pikkuses kaartide kinnituskohtadega M.2 üks eesmärk oli ka vähendada andmesalvestuskomponentide üldist suurust. Seda saavutati mitmel moel. Esiteks tehti võrreldes mSATA liidesega, M.2 eelkäijaga, on M.2-kaardid õhemad ning lühemad. M.2-kaardid on vaid 22 mm laiad ja kuni 30 mm pikad, võrreldes 30 mm laiade ja 50 mm pikkuste mSATA kaartidega. M.2 kaardid toetavad aga ka kuni 110 mm pikkuseid kaarte, mis annab rohkem ruumi kiipide jaoks. Lisaks toetab M.2 liides nii ühe- kui ka kahepoolseid kaarte. Ühepoolsed kaardid on väga õhukesed ja neid on hea kasutada näiteks õhukeste sülearvutite komponentidena. Kahepoolsed kaardid seejuures lubavad aga kaks korda rohkem kiipe, mis tähendab rohkem andmesalvestusruumi. Paljud sülearvutid aga kasutavad ainult ühepoolset konnektorit, mis tähendab, et nad ei saa kasutada kahepoolseid kaarte.
M.2 kaardid on ristkülikukujulised ning neil on ühes otsas konnektor ja teise otsa keskel poolkuukujuline kinnitamiseks mõeldud auk. Iga ühendusklemm talub kuni 50 V pinget ja 0,5 A voolu. Konnektor ise talub kuni 60 ühendamist.
M.2 standard lubab moodulite laiuseks 12, 16, 22 või 30 mm ja pikkuseks 16, 26, 30, 38, 42, 60, 80 ja 110 mm. Kaartide juures kasutatakse pikkuse ja laiuse näitamiseks nelja- või viienumbrilist koodi. Näiteks: 2260 tähendab, et kaart on 22 mm lai ja 60 mm pikk; 22110 tähendab, et kaart on 22 mm lai ja 110 mm pikk.
M.2 kaart paigaldatakse arvutisse emaplaadil oleva pistiku sisse ja kruvitakse ühe kruviga kinni. Komponente saab panna plaadi mõlemale poolele, maksimaalne komponendi paksus on 1,5 mm ühe poole kohta. Kahe- ja ühepoolsetel plaatidel on erinevad pistikud, kuna emaplaadi ja M.2 laienduskaardi vahel peab olema piisavalt ruumi ning kahepoolsed kaardid on paksemad. Emaplaadid, millele saab paigutada pikemaid kaarte, saab ka tavaliselt paigaldada lühemaid kaarte, kuna plaat võimaldab mitmeid kohti paigalduskruvi kinnitamiseks.
M.2 moodulid võivad olla ka plaadi külge kinni joodetud. Nende puhul on tegemist alati ühepoolsete kaartidega, millel ei ole klemme.
M.2 kaartide ühendused
pisi|M.2 B, M ja B+M ühendused ja pesad M.2 mooduli PCB-l on 75 klemmiga konnektor, millest on kindlad klemmid eemaldatud, et luua üks või rohkem võtmeid (täkkeid kaardi ühenduses). Emaplaadil olevad pesad võivad võimaldada ühte või mitme erineva võtmega moodulit. Eri võtmeid kasutatakse erinevaks otstarbeks. Näiteks B ja M ühendusi kasutatakse M.2 SSD juures ning E ühendusi WiFi ja Bluetoothi kaartide juures.
Paljude M.2 moodulite juures kasutatakse nimetamissüsteemi "LLPP-HH-K-K" või "LLPP-HH-K", kus "LL" on laius ja "PP" pikkus millimeetrites. "HH" näitab, kas moodul on ühe- või kahepoolne ja sellele pandud komponentide maksimaalset paksust. "K-K" või lihtsalt "K" näitab, millise võtmega ühendus antud moodulil on. Kõik võimalikud väärtused on toodud välja allpool olevas tabelis.
Komponentide suurim kõrgus tüüp "HH" järgi (ülemine ja alumine pool eraldi).
M.2 võtmed-"K"- ja nende kasutus
Energiasäästlikkus
Sülearvutitel on akudel põhinev piiratud kasutusaeg. SSD-s on juba vähendanud sülearvutite energiakulu, aga kuna M.2 liides on SATA 3.2 spetsifikatsiooni all, siis kaasneb ka muid funktsioone. Üks nendest on DevSleep. Kuna suurem osa süsteemidest lähevad kaane kinni panemisel unerežiimi, mitte ei lülita ennast välja, siis tuleb andmete kiire taastamise jaoks osa andmeid aktiivsena hoida. See tähendab seda, et aku varustab pidevalt andmekandjat energiaga. DevSleep vähendab M.2 SSD-de kasutatava energia hulka akust, luues uue madalama energiakuluga seisundi. See pikendab sülearvutite, mis pannakse välja lülitamise asemel unerežiimi, aku kestvust.
Operatsioonisüsteemide tugi
Windows 10 on uuendatud täielikult uusi PCIe ja NVMe kasutama, kui riistvara seda lubab. Vanematel versioonidel võib olla M.2 kasutamine võimalik lisadraiverite paigaldamisel.
Windowsi operatsioonisüsteemidel võib olla aga probleeme kui PCIe M.2 on kasutusel esmase/alglaaditava andmekandjana.
Apple on arendanud OS X-i kasutama PC siini ka alglaaditava SSD-ga. Apple vahetas oma SSD seadmed üle PCIe’le juba 2013 MacBook Airil, enne kui M.2 spetsifikatsioonid lõplikud olid.
Hartwig Arthur Ferdinand von Sass
Hartwig Arthur Ferdinand von Sass (8. juuli/20. juuli 1857 Loona mõis Kihelkonna kihelkond Kuressaare kreis – 12. aprill 1909 Kuressaare) oli baltisakslasest ajakirjanik Saaremaal.
Ta õppis aastatel 1877–1880 Tartu Ülikoolis õigus- ja majandusteadust, lõpetades ülikooli ''cand. oec pol.'' astmega.
Pärast ülikooli lõpetamist asus ta Kuressaarde, kus ostis aastal 1883 trükikoja ja hakkas uuesti välja andma aastal 1875 asutatud, kuid vahepeal seisma jäänud ajalehte Arensburger Wochenblatt. Samal aastal asutas ta ka Saarlase, mis aastani 1907 oli Kuressaare ainus eestikeelne ajaleht. Aastal 1904 müüs ta trükikoja ja mõlemad ajalehed K. Palgile, püsides siiski maini 1906 Saarlase vastutava toimetaja ametikohal.
Eesti seltskondlikust elust on ta osa võtnud Kuressaare eesti karskusseltsi esimehena. Ka oli ta Saaremaa rüütelkonna konvendisaadik.
Sovetski rajoon (Handi-Mansimaa)
Sovetski rajoon on haldusüksus Venemaal Handi-Mansimaal. Rajooni halduskeskus on Sovetski.
Stakiai
left|thumb|Stakiai kirik Stakiai on alev Leedus Jurbarkase rajoonis Raudonė vallas. Alev asub Mituva jõe kaldal.
Alevis on põhikool, raamatukogu ja kultuurimaja. Vaatamisväärsuseks on aastal 1812 püstitatud katoliku kirik. Alev aastast 1972.
Alevi vana nimi oli Pamituvys. Esimest korda mainiti seda aastal 1370 Pomedy nime all. Kuulus Norviłłide suguvõsale. Aastal 1750 püstitati sinna kabel. Stakiai nime kannab aastast 1914.
Sarmas
Sarmas on küla (mazciems) Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas.
Päästke noored hinged
Laulu meloodia on kirjutanud Grete Paia ja sõnad Grete Paia koos Sven Lõhmusega.
Laul anti 2013. aastal välja singlina. Lauluvõistlusel "Eesti laul 2013" sai see teise koha.
Sarmas
Küla asub valla keskosas. Seal on Sarmase bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas ligikaudu 25 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.
Mare Aade
Mare Aade (sünninimi Mare Pommer 1971. aastani; sündinud 7. detsembril 1945 Koerus) on eesti endine motosportlane.
Ta tuli hipodroomisõidus 1979 NSV Liidu meistriks.
Elína Konstantopoúlou
Elína Konstantopoúlou (kreeka keeles Ελίνα Κωνσταντοπούλου; sündinud 11. novembril 1970 Ateenas) on Kreeka laulja.
1995. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Kreekat lauluga "Pia Prosefhi".
Valguspliiats
pisi|[[Hüperteksti redigeerimissüsteemi (HES) kuvar ja valguspliiats Browni ülikoolis, oktoober 1969. Fotol on IBM 2250 kuvar koos valguspliiatsiga.]]
Valguspliiats oli kineskoopkuvariga arvuti sisestusvahend 1980. aastatel ja varem.
Valguspliiatsi kasutamisel oli puuduseks asjaolu, et pliiatsiga osutamine varjas ekraanipilti. Valguspliiatsite asemel tulid kasutusele arvutihiired.
Valguspliiats sisaldas fotodioodi ja elektroonikaplokki, mis püüdis kinni elektronkiiretorust väljuva kiire ja edastas signaali videokaarti.
Charles Brenton Huggins
Charles Brenton Huggins (22. september 1901 Halifax, Nova Scotia – 12. jaanuar 1997 Chicago) oli Kanadas sündinud Ameerika Ühendriikide arstiteadlane, füsioloog ja onkoloog, Nobeli auhinna laureaat.
Aastal 1966 pälvis ta avastuste eest eesnäärmevähi hormoonravis Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna. Ta jagas auhinda Peyton Rousiga.
Huggins lõpetas 1920. aastal Acadia Ülikooli ja 1924. aastal sai Harvardi Ülikoolist doktorikraadi arstiteaduses. Ta oli aastast 1936 Chicago Ülikooli professor, 1951–1969 Ben May vähiuurimislabori direktor. Ta keskendus piimanäärmevähi ja eesnäärmevähi hormoonravivõimaluste uurimisele. Huggins oli hormoonravi algatajaid ja keemilise vähiravi edendajaid.
Hüdrogeneraator
Hüdrogeneraator on elektrigeneraator, tavaliselt sünkroongeneraator, mida käitab hüdroturbiin. Generaator moodustab turbiiniga tervikliku agregaadi, milles generaatori rootor on kinnitatud turbiini töörattaga ühisele võllile.
Hüdrogeneraatoragregaadid on kasutusel hüdroelektrijaamades. Agregaadi võimsus võib ulatuda sadade megavattideni ja nimipinge 24 kilovoldini.
pisi|[[Turbiinist ja generaatorist koosnev hüdroagregaat]]
Jaanus Remm
Jaanus Remm (sündinud 19. augustil 1979 Tartus) on eesti bioloog.
Hüdrogeneraator
Liigitus
Rootori pöörlemissageduse järgi:
Kõige laiemalt on kasutusel püstse rootoriga aeglasekäigulised agregaadid.
Jaanus Remm
Teadustöö
Uurimisvaldkond: loomade ruumikasutus.
Hüdrogeneraator
Ajalugu
1878. aastal võttis William George Armstrong kasutusele esimese vee jõul käitatava alalisvoolugeneraatori, mis oli võimeline töös hoidma ühte kaarlampi. 1882. aastal avas Thomas Alva Edison esimese hüdroelektrijaama, mille võimsus oli 12,5 kW. Hüdroenergiat hakati järjest laiemalt kasutama, sest see võimaldas võrdlemisi hõlpsalt elektrit toota. 1886. aastaks oli Ameerika Ühendriikides juba 45 hüdroelektrijaama ning nende hulk kasvas kiiresti.
Jaanus Remm
Pere
Jaanus Remm on Kalle Remmi poeg, Evi ja Hans Remmi lapselaps. Tema vend on Tiit Remm.
Tervelehine hanemalts
Tervelehine hanemalts (Chenopodium bonus-henricus) on rebasheinaliste sugukonda hanemaltsa perekonda kuuluv rohttaim.
See on hanemaltsa perekonna Eestis leitud liikidest ainuke püsik (mitmeaastane rohttaim).
Kasvatatakse harva salatitaimena. Eestis on seda varem leitud kas tulnukana või kultuurist metsistuna. Uue taimeatlase andmetel on seda meil vaid aiataimena kultuuris.
Sovetski rajoon
Sovetski rajoon on mitme haldusüksuse nimi.
Venemaa:
Muu:
Kaheksa kuud kahe tunniga
Ajalugu
Otto mesi oli esimene Donizetti ooper, mille ta komponeeris kui oli saanud 1827. aastal Napoli Teatro Nuovo muusikajuhiks. See suurejooneliste lavaefektidega teos osutus erakordselt edukaks. Eriti kiideti „masinate täpset juhtimist”. Esietendusele järgnes veel 50 etendust samas teatris. 1831. aastal etendati seda  Firenzes  pealkirjaga  Gli esiliati Siberia („Siberi pagulased”),  kuid seal oli edu tagasihoidlik. 1832. aastal tegi Donizetti ooperis kergeid kohendusi, muutes Elisabetta sopranirolli populaarsele  kontraaldile Caroline Ungherile sobivaks. Järgmised parandused viis maestro sisse 1833. aasta Livorno lavastusse. 28. veebruaril 1835 esietendus  Torino Teatro Carignanos Jacopo Ferretti uue tekstiga muudetud versioon. Väljaspool Itaaliat esitati ooperit  Hispaanias,  Portugalis,   Saksamaal  ja  Austrias.
Aastatel 1838–1840 töötas Donizetti ooperit iga uue lavastuse jaoks aina ümber, lisades uusi muusikalugusid ja jättis vanu välja, mis polnud erilist tähelepanu saavutanud. Pariisis lavastuseks tegi ta suuremaid muudatusi ja pikendas ooperit. Teos sai pealkirjaks  Élisabetta ou la fille de l'exilé („Elisabetta ehk pagulase tütar”). Prantsuse libreto kirjutasid  Adolphe de Leuven ja Léon-Lévy Runswick. Kuid seda versiooni Pariisis ei esitatudki. Prantsuskeelsest versioonist tegi Donizetti itaaliakeelse versiooni  Elisabetta, mida ta pakkus  esitamiseks Londoni  Her Majesty's Theatre 'ile. Pakkumist ei võetud vastu, ega seda versiooni ei esitatud ka Donizetti eluajal.
Pärast Donizetti surma üritas Itaalia helilooja Uranio Fontana Elisabetta versiooni elustada, kuid ta ei saanud Donizetti partituuri kätte, mis oli sel ajal  Londonis. Selle asemel võttis ta ette Otto mesi originaali   De Leuveni ja Brunswicki täiendatud libreto alusel ning komponeeris juurde üle poole uue versiooni muusikast. Fontana versioon esietendus 1853. aastal Pariisi Théâtre Lyrique'is.
Elisabetta  kaua kadunud partituur leiti hiljem Londoni Covent Gardeni ooperimaja keldrist. 1. ja 3. vaatus leiti 1984. aastal ja 2. vaatus 1988. aastal. Seda versiooni esitati 16. detsembril 1997 Londoni  Royal Festival Hallis. 17. juulil 2003. aastal kanti prantsuskeelne versioon  Élisabeth ou la fille de l'exilé ette kontsertetendusel New Yorgis. Õieti oli tegu erinevate versioonide kokkumonteerimisega, mis koosnes prantsuskeelsest libretost, Londoni versiooni orkestratsioonist ja Otto mesi originaalpartituurist. Elisabetta  retsitatiivid muudeti kõnedialoogideks.
Tegelased
-         Tsaar  (tenor)
-         Suurmarssal (bass)
-         Stanislaus Potoski  (tenor), krahv
-         Fedora (metsosopran), krahvinna, Potoski naine
-         Elizabetta (sopran), Potoskite tütar
-         Michele (tenor buffo), Mary poeg, Venemaa valitsuse kuller
-         Iwano  (bass), endine bojaar ja praamimees Kama jõel
-         Alterkan  (bass), tatarlaste hordi juht
-         Orzak (tenor), teine ​​tatarlaste pealik
Süžee
Tegevus toimub18. sajandi esimesel poolel Venemaal Saimkas, Kama  jõel ja Moskva Kremlis. Krahv Stanislao Potoski, tema naine Fedora ja nende tütar Elisabetta pagendatakse eksliku süüdistuse tõttu Siberisse. Nad elavad kloostri juures ühes lagunenud majas. Ühel päeval otsustab Elisabetta võtta ette vaevarikka teekonna minna jalgsi ja üksi  Moskvasse, et veenda tsaari perekonna süütuses. Teel kohtub ta Kama jõe ääres Venemaa valitsuse kulleri Micheliga, kellesse armub. Kuid nad jäävad ette tatari hordidega, kes nad lahutavad ja võtavad neiu vooruslikkuse. Karmis ja metsikus Kama jõe äärsetes metsades Moskva poole liikudes kohtub Elisabetta endise bojaari Iwanoga, kes oli üks tema isa kohta valesüüdistusi esitanud. Iwano töötab nüüd Kama jõel praamimehena. Pärast tütre surma kahetseb ta oma tegu ja tunnistab Elisabettale oma süüd. Kui jõgi üle ujutab, päästab Elisabetta end, tehes Iwano surnud tütre puidust kirstu rusudest parve. Michele saabub Moskva Kremlisse peaaegu samal ajal kui Elisabetta. Ta on saanud surevalt praamimehelt kirja, mis kinnitab krahvi süütust. Suurmarssal, kes on osaliselt vastutav ka Potoski perekonna pagenduse eest, püüab igati takistada, et Elisabetta  tsaari juurde ei pääseks. Sellegipoolest õnnestub tal pääseda tsaari jutule. Tsaar on juba saanud oma kullerilt Michelelt praamimehe kirja, milles selgitatakse pagenduse asjaolusid ja ebaõiglust. Tsaar annab armu kogu perele ja laseb nad Moskvasse tagasi kutsuda.
- Elisabetta kavatiin „Dal palpitar cessate”
- Michele kavatiin „Songh'io, proprio chillo sguiglio”
- Elisabetta ja Michele duett !Zitto zitto; il ver io dico”
- Elisabetta, Potoski ja Fedora tertsett „Deh, qui fermate il piede, e vi sovvenga”
- Elisabetta, Michele ja Maria tertsett „Oh, partendo insiem col figlio”
- Iwano kavatiin „Morte! Ah, vieni ad involarmi”
- Iwano ja Elisabetta duett „Ed il suol mi regge ancor!”
- Ansambel kooriga „Ma… oh Dio!… densa caligine”
- Maresciallo kavatiin „Tutto è gioia. Tutto è calma”
- Michele aaria „Ecco… comme?… a chi?… che cosa?”
- Finaali ansambel kooriga „Viva ognor del russo impero”
Allikad
-         William Ashbrook. Donizetti and his operas, Cambridge University Press, 1982
-         Charles Osborne. The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini, Portland, Amadeus Press, 1994
-         Actes Sud. Gaetano Donizetti Otto mesi in due ore CD, Arles, 1999
Inva Mula
pisi| Inva Mula (sündinud 27. juunil 1963 Tiranas) on albaania ooperilaulja, lüüriline sopran.
Inva õppis laulmist ja klaverimängu esialgu muusikakoolis ja seejärel konservatooriumis ema käe all, mille lõpetas 1985. aastal. Õpingute ajal ja pärast seda osales ta edukalt paljudel konkurssidel. Aastal 1987 võitis konkursi Albaania laulja (albaania Cantante d’Albania) ja 1988. aastal Bukarestis toimunud George Enescu nimelise rahvusvahelise konkursi. Aastal 1993 oli ta võidukas Plácido Domingo lauljate konkursil "Operalia".
Aastal 1997 osales Inva Diva Luc Bessoni filmis "Viies element", kus esitas aaria "Oh, giusto cielo!.. Il dolce suono" Gaetano Donizetti ooperist "Lucia di Lammermoor".
Inva Mula on esinenud paljudel Euroopa ooperilavadel, teiste seas La Scalas ja Bastille ooperimajas. Tema üheks tuntumaks rolliks on Violetta Valèry Giuseppe Verdi ooperis "Traviata".
Talle on antud Albaania rahvakunstniku aunimetus.
Neuvireuil
pisi|Neuvireuili peatänav
Neuvireuil on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Neuvireuil asub 11 km Arrasist kirdes, teede D46 ja D48 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
1939. aasta Eesti meistrivõistlused Kreeka-Rooma maadluses
Eesti meistrid 1939. aastal
Tožas
Tožas on küla (vidējciems) Lätis Valmiera piirkonnas Kocēni vallas.
Küla asub valla loodeosas. Seal on Tožase bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas ligikaudu 95 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Kocēni piirkonda.
Rasivere oja
Rasivere oja (ka Rasivere kraav) on kraav Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas.
Kraavi pikkus on 6,7 km ja valgla pindala 13,8 km². Kraav suubub vasakult poolt Anguse jõkke.
Liivakari
Liivakari on väike saar Kopli lahes.
Liivakari paikneb Kakumäe poolsaare põhjaosa rannikumadalikul, 150–300 meetri kaugusel rannajoonest. Kari pindala on 1 hektar, rannajoone pikkus 740 meetrit.
Thalassa (ansambel)
Thalassa on Kreeka ansambel.
1998. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Kreekat lauluga "Mia Krifi Evesthisia".
Liivakari
Administratiivselt kuulub Tallinna Haabersti linnaosa Kakumäe asumi koosseisu.
Yasuo Takamori
Yasuo Takamori (jaapani keeles 高森 泰男 Takamori Yasuo; 3. märts 1934 – 3. veebruar 2016) oli Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1955–1963 30 mängu.
Guanqiu Jian
Guanqiu Jian (hiina keeles 毌丘儉 Gùanqiū Jiǎn; suri 255) oli Wei riigi kõrge sõjaväeohvitser Hiina Kolme riigi ajastul.
Mariánna Zorbá
Mariánna Zorbá (Μαριάννα Ζορμπά; sündinud 1. detsembril 1967 Ateenas) on Kreeka laulja.
1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Kreekat lauluga "Horepse".
Bolieria
Bolieria (Bolyeria) on välja surnud maoperekond, kuna andmed nende kohta lõpevad 1975. aastaga.
Klassifikatsioon
Bolieria perekond on roomajate andmebaasis ülemsugukonda klassifitseerimata (incertae sedis). Perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Suhtlusmeetod
pisi|Suhtlusmeetodid Suhtlusmeetod on viis, kuidas toimub inimeste vahel teabevahetus. Tavaliste suhtlusmeetodite puhul saatja kõneleb või kirjutab ja vastuvõtja kuulab või loeb. Enamik kommunikatsioonist toimub suuliselt, kuid on ka viise, kus kasutatakse vaid näiteks kehakeelt.
Eri suhtlusmeetodite mõistmine aitab paremini inimestega suhelda, lahendada probleeme ja arusaamatusi ning vältida väärarusaamu. See aitab kaasa ka organisatsioonide tegevusele.
Kirjalik kommunikatsioon
Kirjaliku kommunikatsiooni puhul kasutatakse pliiatsit ja paberit, sõnum esitatakse näiteks dokumendina. Kirjalik kommunikatsioon hõlmab elektroonilisi väljatrükitud faile, dokumente, tekstsõnumeid, e-kirju ning kõike muud, mis edastatakse keele, kirjalike sümbolite kaudu. Selline suhtlemine on vältimatu ärisuhetes ning õiguslike juhiste andmisel. Peamiselt kirjalikku kommunikatsiooni kasutavad suhtlusvormid on näiteks käsiraamatud, brošüürid, lepingud, memod, pressiteated, ametlikud äriettepanekud jms. Kirjaliku kommunikatsiooni tõhusus sõltub kirjutamisstiilis, grammatikast, sõnavarast ja selgusest.
Suuline kommunikatsioon
Suuline kommunikatsioon toimub näost näkku, telefoni, häälvestluse, videokonverentsi või mis tahes muu kandja kaudu. Suuline suhtlemine leiab aset näiteks arutelu läbiviimisel, tavalisel või informatiivsel suhtlemisel. Suuliste vestluste tõhusus sõltub kõne selgusest, häälmodulatsioonist, helitugevusest, kiirusest ja isegi mitteverbaalsest suhtlusest, nagu kehakeelest ja muudest visuaalsetest väljunditest.
Mitteverbaalsed suhtlusmeetodid
Mitteverbaalne kommunikatsioon tähendab sõnumite saatmist ning vastuvõtmist ilma sõnu kasutamata. Füüsiline mitteverbaalne kommunikatsioon või kehakeel on näoilmeid, silmside, kehaasend, eri žestid, keha üldiseid liigutused, hääletoon, puudutused jm. Näoilme on kõige levinum mitteverbaalne suhtlus. Näiteks väljendab naeratus selgeid emotsioone, mida verbaalse kommunikatsiooni kaudu on raske väljendada. Uuringute hinnangul moodustab kehakeel, sealhulgas näoilmed, 55% kommunikatsioonist. Mitteverbaalse suhtluse juures on väga oluline see, kuidas midagi öeldakse, selle asemel, mida tegelikult öeldakse. See hõlmab hääle kvaliteeti, intonatsiooni, emotsioone, suhtluse stiili ning edastab heakskiitu, huvi või selle puudumist.
Visuaalsed suhtlusmeetodid
Visuaalne kommunikatsioon toimub visuaalsete vahendite abil, nagu märgid, tüpograafia, joonised, graafiline disain, illustratsioonid, värvid ja elektroonilised vahendid. Visuaalne kommunikatsioon graafiku ja jooniste näol tugevdab tavaliselt kirjalikku suhtlust ja võib paljudel juhtudel asendada kirjaliku teavet. Nagu öeldakse, et "pilt ütleb rohkem kui tuhat sõna". Tehnoloogiasaavutused on teinud visuaalse kommunikatsiooni väljendamise palju lihtsamaks kui varem.
Suhtlusmeetodite abivahendid
Suhtlusmeetodite abivahendid aitavad inimestel tõhusamalt üksteisega suhelda. Abivahendid jagunevad lihtsast kirjaplaadist keerukama elektroonilise seadmeni. Oluline on leida õige seade, mille abil suhelda, informatsiooni edasi anda.
Üldiselt jagatakse suhtlemise abivahendid nelja rühma :
Praegu kasutatakse palju tehnilisi vahendeid. Meetodid, mida tänapäeval suhtluses kasutatakse, erinevad nendest, mida kasutati mõni aeg tagasi. Tänapäevaste sideseadmete abil saab ühendust võtta ükskõik kellega kus iganes viibides.
Projektides (ka mujal) kasutatavad abivahendid :