cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kirju liblika suvi
Sisukokkuvõte
Aasta uues koolis möödub tal edukalt. Järgmisel sügisel lähevad Maimetsa kooli neljanda klassi õpilased külla Karila koolile. Tiina on ootusärevil, ta tahab oma vanadele klassikaaslastele näidata, et on tubli ja arukas neiu, kellel on tunnistusel ainult neljad ja viied. Kuid vana klassivend Varmo, kes oli Tiinat Karila koolis kolm aastat kiusanud, hirmutab teda nüüdki. Poiss kirjutab ähvarduskirja, milles käsib Tiinal kabes kaotada, muidu ta paljastab Tiina uutele klassikaaslastele, milline oli Tiina Karila koolis. Tiina kardab teiste halvakspanu ning teeb, mida Varmo käsib.
Lüüsi tänav
Lüüsi tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Sadama asumis.
Tex Davis
Tex Davis (ka Sheriff Tex Davis ja täisnimega William Beauregard Davis, õieti aga Wilfred A. Douchette; 14. juuni 1914 Connecticut – 29. august 2007 Nashville, Tennessee) oli USA muusikamanager. Ta on laulude "Be Bop a Lula", "Race With the Devil", "Who Slapped John", "Important Words", "Bop Street", "I Sure Miss You" ning "Teenage Partner" kaasautor.
Aliaksandr Azarau
Aliaksandr Azarau (valgevene keeles Аляксандр Азараў, vene keeles Александр Азаров; sündinud 1976/77 Minskis) on endine Valgevene siseministeeriumi alampolkovnik, kes alates 2022. aastast on Valgevene opositsioonipolitseirühmituse BYPOL juht. Augustist 2022 Valgevene opositsiooni Ühinenud Üleminekukabineti liige, vastutades seaduse ja korra eest.
Elulugu
Kasvas üles Minskis Frunzienski rajoonis. Tema ehitustöölisest isa suri elektrilöögi tõttu, kui Azarau oli 11-aastane. Tema ema oli insener.
2008–2018 Valgevene siseministeeriumi organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastu võitlemise peavalitsuse inimkaubanduse osakonna juhataja asetäitja. Azarau väidab, et alates 2015. aastast kaitses ta oma töökohal avalikult ukrainlasi, mis viis sisekonfliktini. 2018–2020 Valgevene Siseministeeriumi Akadeemia õppejõud. Pärast 2020. aasta augustis puhkenud Lukašenko-vastast protestilainet siirdus Poola.
Maist 2021 Valgevene opositsioonilise vastupanuorganisatsiooni BYPOL liider.
9. augustil 2022 nimetas Valgevene opositsiooniliider Svetlana Tihhanovskaja ametisse nn Ühinenud Üleminekukabineti, mille liikmeks seaduse ja korra taastamise alal sai Azarau.
Kriitika
2023. aasta juulis süüdistas rühmitus Joint Resistance Staff Azarovit Valgevene GRU heaks töötamises. "Töötervishoiu ja tööohutuse saanud värskest teabest, mida on Intelligence Online'iga jagatud, selgub, et aastatel 2018–2019 lähetas siseministeerium endise politseiniku salaja kaitseministeeriumisse koolitusele. Lähetus oli osa " enneolematu hübridiseerimisoperatsioon GRU ja GUBOPiK vahel", mis algas OSFi pressiesindaja sõnul 2013. aastal. Operatsiooni eesmärk oli koolitada vara salatööks Valgevene dissidentide kogukonnas".
Sellised kahtlused on, et Azarov töötab Lukašenka eriteenistustes, sest just Aleksandr Azarov kuulutas 2021. aastal välja niinimetatud Peramogi plaani, mille alusel on Valgevenes juba vahistatud sadu, kui mitte tuhandeid inimesi. Tohutu hulk inimesi, kes registreerusid selle plaani jaoks, see on selline digitaalne lugu, andsid spetsiaalsel platvormil oma andmed, telefoninumbrid suhtlemiseks, nad arreteeriti hiljem. Riigijulgeoleku ja kaitse peaministeeriumi telegrammi kanalis on peaaegu iga päev patukahetsusvideod nendest inimestest, kes ütlevad, et nad vahistati Peramogi plaanis osalemise eest.
Londoni rahuleping (1867)
pisi|Rahulepingu allkirjad Londoni rahuleping (inglise keeles Treaty of London, prantsuse keeles Traité de Londres), mida sageli nimetatakse pärast 1839. aasta rahulepingut ka Teiseks Londoni rahulepinguks, andis Luksemburgile täieliku sõltumatuse ja neutraalsuse. Leping allkirjastati 11. mail 1867 pärast Austria-Preisi sõda ja Luksemburgi kriisi. Sellel olid ulatuslikud tagajärjed Luksemburgile ja Euroopa suurriikide suhetele.
Ründebrigaad Azov
Ründebrigaad Azov (varem pataljon Azov ja polk Azov või lihtsalt Azov; ukraina keeles Штурмова бригада «Азов») on väeüksus Ukraina Rahvuskaardi koosseisus.
Arengud perioodil 2014-2022
pisi|Azovi lipuga [[BTR-4 Mariupolis]] Väeüksus moodustati Zaporižžja oblastis Berdjanskis Donbassi sõja ajal ning sai nime Aasovi mere järgi. Võitlejate värbamine kuulutati välja 20. mail 2014. Väeüksus integreeriti Ukraina rahvuskaardi koosseisu Donbassi sõja ajal, 2014. aasta II poolel. Üksus korraldati ümber eriotstarbeliseks rügemendiks 2014. aasta 17. septembril. Oli 12. operatiivotstarbelise brigaadi (sõjaväeosa nr 3057) koosseisus.
2016. aastal alustas polk Azovi väljaõppebaasis Kiievis tööd allohvitsere koolitav Jevgen Konovaletsi nimeline sõjakool.
Azov võttis osa 2018. aastal alanud Ühendjõudude operatsioonist.
Osalemine sõjategevuses 2022. aastal
Kaitses 2022. aastal Mariupoli lahingus linna Vene vägede kätte langemise eest. Mitmed üksuse võitlejad langesid Vene vägede kätte vangi. 2022. aasta juuli lõpus toimunud vangidevahetuse käigus naasis 43 üksuse sõjaväelast. 2022. aasta septembris vabanesid sõjavangist Denõss Prokopenko ja Svjatoslav Palamar. Üksus alustas 2022. aasta detsembris uue pataljoni moodustamist.
Muudatused 2023. aastal
2023. aastal formeeriti üksusest brigaad, mis varustati USA päritolu sõidukitega HMMWV ja MaxxPro. 2023. aasta kevadel näitas üksus, et nende varustuses on mehitamata õhusõiduk Punisher. 2023. aasta suvel näitas brigaad oma varstusse kuuluvat haubitsat TRF1, soomustransportööre BTR-4, M113 ja tanki T-64.
2023. aasta suvel võitles brigaad Zaporižžja oblastis. Jätkas hiljem lahingülesannete täitmist Kreminna piirkonnas.
Sümboolika
Azovi pataljon kasutab oma embleemil ja lipul Wolfsangelit, mis on alates 1616. aastast Saksa ning vähemal määral Prantsuse heraldikas levinud. Ukraina ajaloos on see sümbol tundmatu ning 20. ja 21. sajandil on see olnud kasutusel SS-i ja neonatside sümboolikas.
Ivan Sussanin (ooper)
pisi|Ooperilaulja [[Fjodor Šaljapin Ivan Sussaninina 1900. aastatel]] "Ivan Sussanin" ehk "Elu tsaari eest" (vene keeles "Иван Сусанин" ehk "Жизнь за царя") on Mihhail Glinka ooper Venemaa rahvuskangelasest Ivan Sussaninist.
Neljavaatuselise (epiloogiga) ooperi libreto autor on Tallinnas sündinud baltisaksa luuletaja Karl Georg Wilhelm Rosen. Ooper kirjeldab 1612.-1613. aasta sündmusi Venemaal, kui maale tunginud Poola-Leedu väed otsisid Kostroma oblastis elanud noort tsaari Mihhail Romanovit, kuid talumees Sussanin juhatas nad vales suunas, aidates sellega põgeneda tsaaril, kes pani alguse Romanovite dünastiale.
Heliteose idee tuli Glinkal pähe 1815. aastal, kui Peterburi Suur teater etendas Catterino Cavosi koomilise ooperi "Ivan Sussanin". Cavosi teoses oli teksti rääkimist umbes sama palju kui laulmist ja selles jäi Sussanin lõpuks ellu. Glinka tundis, et tahaks luua midagi sarnast, aga tõsisemat. Esialgu katsus ta kirjutada oratooriumi, aga sellest ei saanud asja.
Ooperi kirjutas Glinka valmis 1835. aasta lõpul ja 1836. aasta algul. Ta lõi üksnes muusika, mitte sõnalise osa. Tavaliselt selles järjekorras ooperit ei kirjutata ja Glinkal tekkis mure, kuidas sõnu saada. Tolle aja kuulsaimad luuletajad, näiteks Vassili Žukovski ei võtnud seda ette ja lõpuks langes see ülesanne vähetuntud luuletajale Karl Rosenile, kes töötas tollal kroonprintsi, tulevase keisri Aleksander II sekretärina ja kes ongi peamiselt tuntud Glinka ooperi libretistina. Tal avaldus aga erakordne anne luua juba valmis muusikale väga kiiresti korralikke sõnu, samuti soovimatus iseenese teksti ümber teha. Glinka pidi talle tavaliselt järele andma. Nõnda edenes töö kiiresti.
Proovid algasid sama aasta mais ja ooper esietendus 9. detsembril (vkj. 27. novembril) 1836 Peterburi Suures teatris ja dirigent oli Catterino Cavos ise. Ooper sai suure menu osaliseks: seda kiitsid Vassili Žukovski, Aleksandr Puškin ja teised asjatundjad.
Nõukogude ajal ei etendatud ooperit paarkümmend aastat sõnade sobimatuse tõttu. Siis tegi Sergei Gorodetski ooperist uue versiooni, tehes ümber kõik tsaarivõimu kiitvad osad. Tema versioon esietendus Moskvas Suures teatris 21. veebruaril 1939 ja selle lavastas Boriss Mordvinov.
Roseni sõnadega etendati ooperit esimest korda pärast Oktoobrirevolutsiooni 1988. Seda etendati ainult 23 korda ja võeti seejärel kavast maha. Järgmine kord lavastati ooperit Roseni sõnadega 1997.
Hoburaudsõlg
Hoburaudsõlg on katkestatud rõnga kujuline sõlg, mille nõela kand on keeratud ümber sõlekaare ning võib kaarel vabalt liikuda. Nõel ei kinnitu mitte nõelahoidjasse nagu haaknõelal, vaid rõivakinnitusel hoiab nõela paigal sõlekaare vastaspool ja kinnitatava riideeseme surve. Eesti aladel olid hoburaudsõled kasutuses alates Rooma rauaajast, suurem populaarsus jääb 10.–13. sajandisse.
Ajaloost
Hoburaudsõlg on provintsiaalrooma päritolu nagu kaarsõlgki. Neid kasutati Eestis juba Rooma rauaajal, 3.–4. sajandil. 5.–7. sajandil hoburaudsõlgi Eestis senistel andmetel ei kantud, kuid need ilmusid uuesti siinsete ehete hulka 8. sajandil. Rahvasterännuajal levis see sõletüüp Skandinaaviasse ning sealt edasi koos muude Skandinaavia mõjudega Baltimaadesse ja Soome, kus saavutas järgnevatel sajanditel isegi suurema populaarsuse kui Skandinaavias. 8. sajandi hoburaudsõlgedest varasemad olid rauast, kuid alates 10. sajandist tehti hoburaudsõlgi peamiselt pronksist, harvem hõbedast.
Eesti ala sõlgede jaotus
Eesti ala arheoloogilises materjalis leiduvad hoburaudsõled jagatakse järgmistesse tüüpidesse: Peitleidudest pärineb Eestile ebatüüpilisi hoburaudsõlgi, mis võivad olla sisse toodud vanametallina või kaaluhõbedana. Sellised on
Dekoor
9.–10. sajandi alguse Eesti hoburaudsõled on tavaliselt rikkalikult ornamendiga kaunistatud, enamasti puntsitud kolmnurgakeste, sõõrikeste või ristikeste ridadega või looklevate ja sirgete joontega. 10. sajandi lõpu ja 11. sajandi alguse sõled on kaunistatud tagasihoidlikumalt ja ühetaoliselt, kuid nad on suuremad ja nende nõelakanda ehib kõrge hari. Enamasti ongi nõela kand ainus sõle ornamenditud osa. Pronksist täht- ja prismaotsiste hoburaudsõlgede otsad on sageli hõbetatud.
Kõige kaunima vormi ja maitsekama dekooriga hõbedast hoburaudsõled pärinevad 12.-13. sajandist. Hiljem muutusid nad tehniliselt teostuselt ja dekoorilt robustsemaks, samuti materjalilt odavamaks – hõbeda asemel muutus domineerivaks pronks, valamistehnika kõrvale ja asemele tuli tagumine ja viilimine.
Pierre Paul Broca
Pierre Paul Broca (28. juuni 1824 – 9. juuli 1880) oli prantsuse arst ja antropoloog. Ta on tuntud eelkõige Broca kõnekeskuse avastajana.
Broca kõnekeskus asub otsmikusagaras (üldjuhul aju vasakul poolel) ja on nime saanud Pierre Paul Broca järgi. See ala ajus on vastutav artikuleeritud kõne produktsiooni eest. Leiul on neuropsühholoogia ajaloos suur tähtsus, sest tegemist on esimese anatoomilise tõestusega aju funktsioonide lokalisatsioonist.
Lisaks paelus Brocat antropoloogia. Teda on nimetatud ka füüsilise antropoloogia pioneeriks, sest ta töötas välja mitu kraniomeetria mõõteriista. Brocat huvitas aju suuruse ja vaimsete võimete vaheline seos. Ta uskus, et intelligentsuse määrab aju suurus, ning järeldas oma uuringute põhjal, et rasside intelligentsus on erinev, sest mustanahaliste kolju maht on väiksem kui valgetel inimestel.
Elukäik
Pierre Paul Broca sündis 28. juunil 1824 Bordeaux's Prantsusmaal. Tema isa Benjamin Broca oli endine Napoleoni armee kirurg, ema aga protestandist preestri tütar.
Pierre Paul sai 16-aastaselt bakalaureusekraadi ning läks õppima Pariisi meditsiinikooli. Ta lõpetas selle 20-aastaselt, kui tema eakaaslased alles alustasid õpinguid. Seejärel töötas ta internina esialgu uroloogi ja dermatoloogi Philippe Ricordi (1800–1889) juures Hôpital du Midis ning 1843. aastast psühhiaater François Leuret (1797–1851) juures Bicêtre'is.
1848. aastal sai Brocast Pariisi Ülikooli anatoomiaosakonna prosektor (laibalahkamisspetsialist). Samal aastal asutas Broca vabamõtlejate seltsi, mis toetas Darwini ideid. Brocat paelus evolutsiooni kontseptsioon, mis viis ta vastuollu kirikuga, mis kestis terve tema elu.
1853. aastal sai Brocast professor-agrégé ja haigla kirurg. Ta valiti välise patoloogia juhatusse arstiteaduskonnas 1867. aastal ja aasta hiljem kliinilise kirurgia professoriks. 1868. aastal valiti ta Académie de medicine liikmeks ja määrati kliinilise kirurgia juhatajaks. Sellel ametikohal oli ta surmani. Ta töötas Hôpital St. Antoine'is, Pitié's, Hôtel des Clinques'is ja Hôpital Neckeris. Meditsiinikarjääri kõrvalt tegeles ta ka antropoloogiaga.
Broca suri 9. juulil 1880 56-aasta vanuselt aju verejooksu tagajärjel. Tema kaks poega said väljapaistvateks arstiteaduse professoriteks.
Teadustegevus
Broca varajased teadustööd tegelesid kõhre ja luu histoloogiaga, aga ta uuris ka vähi patoloogiat, aneurüsmide ravi ja imikute suremust. Üks tema peamisi huvisid oli aju võrdlev anatoomia. Neuroanatoomina tegi ta olulisi avastusi limbilise süsteemi ja lõhnatajus osalevate alade kohta. Lõhnataju oli tema arvates märk loomalikkusest. Ta kirjutas laiaulatuslikult bioloogilisest evolutsioonist, sellel ajal Prantsusmaal teatud kui transformism (mõiste võeti kasutusele ka inglise keeles, aga tänapäeval vähekasutatud mõlemas keeles).
Karjääri hilisemal perioodil kirjutas Broca rahva tervisest ja haridusest. Ta osales diskussioonis vaeste tervishoiu kohta, saades oluliseks isikuks Assistance Publique'is. Samuti propageeris ta ilmalikku haridust naistele ja vastandus Félix-Antoine-Philibert Dupanloup'le (1802–1878), roomakatoliku preestrile Orléansis, kes tahtis hoida naiste haridust kontrolli all. Broca ühe peamise uurimissuuna, aju võrdleva bioloogia osas, uuringud kõne lokalisatsiooni kohta viisid täiesti uute uuringuteni ajufunktsioonide laterisatsiooni alal.
Kõne uuringud
Broca on kuulus tänu kõne produktsiooni keskuse avastamisele. See keskus asub alumises frontaalsagara osas (tuntud kui Broca ala või keskus). Ta jõudis selle avastuseni, uurides afaasiaga patsientide ajusid (inimesed, kellel on ajukahjustusest tulenev kõne ja keele häire).
Antud uurimisala algas Broca jaoks vaidlusest aju lokalisatsiooni pooldajate – kelle vaated tulenesid Franz Joseph Galli (1758–1828) frenoloogiast – ja nende oponentide vahel, keda juhtis Pierre Flourens (1794–1867), kes väitis, et erinevate ajuosade välja opereerimisega kummutas ta Galli hüpoteesi. Siiski, Galli endine tudeng Jean-Baptiste Bouillaud (1796–1881) hoidis elus funktsioonide lokaliseerituse hüpoteesi (eriti "keele keskuse" osas), kuigi ta hülgas suures osas ülejäänud frenoloogilise teooria arusaamad. Bouillaud kutsus üles kaasaegseid spetsialiste tema väiteid ümber lükkama, leides frontaalsagara kahjustusega inimene, kellel ei esine kõne häiret. Tema tütremees, Ernest Aubertin (1825–1893), hakkas otsima juhtumeid, mis tema teooriat toetaksid või kummutaksid, ning leidis mitmeid, mis seda toetasid.
Broca Société d’Anthropologie de Paris sai uueks funktsiooni lokalisatsiooni vaidluste platvormiks, kui mitmed pea ja aju anatoomia eksperdid ühinesid, sealhulgas Aubertin. Paljud nendest ekspertidest toetasid jätkuvalt Flourensi argumenti, aga Aubertin esitles kangekaelselt uusi patsiente nende seisukohta vastandamiseks. Siiski oli see Broca, mitte Aubertin, kes lõpuks pani punkti funktsiooni lokalisatsiooni olemasolu küsimusele.
1861. aastal kuulis Broca patsient Leborgne'ist Bicêtre Hospitalis, kellel oli 21-aastaselt progressiivne kõnekaotus ja halvatus, aga mitte kõnemõistmise ega vaimse funktsioneerimise kaotust. Teda hakati kutsuma "Tan" tulenevalt tema saamatusest öelda selgelt ühtegi teist sõna. Kui Leborgne suri mõned päevad hiljem, tegi Broca lahkamise. Ta järeldas ootuspõhiselt, et Leborgne'il oli kahjustus frontaalsagaras vasakus aju hemisfääris. Võrreldes tulemustega Leborgne'i kõne ja motoorse liikumise kaotust, otsustati, et kõne tootmiseks oluline aju piirkond asub vasaku frontaalsagara kolmandas käärus, lateraalvao kõrval. Järgmise kahe aasta jooksul leidis Broca lahkamise käigus tõestust veel 12 juhtumiga artikuleeritud keele lokalisatsiooni kohta. Kuigi ajalugu omistab selle avastuse Brocale, siis üks teine Prantsuse neuroloog, Marc Dax, tegi sarnaseid tähelepanekuid ka eelmise põlvkonna jooksul, aga ta suri varsti, võimaluseta oma avastusi avalikustada. Tänapäeval säilitatakse mitmeid Broca afaasiaga patsientide ajusid Musée Dupuytrenis ja tema lahaste kollektsioon asub Musée d'Anatomie Delmas-Orfila-Rouvière's. Broca avaldas oma uurimuse Leborgne'i kohta 1861. aastal Société Anatomique'i väljaandes.
Patsientidel Broca keskuse ja/või lähedalasuvate alade kahjustusega vasakus alumises frontaalsagaras diagnoositakse kliiniliselt tihti ekspressiivne afaasia (tuntud ka kui Broca afaasia). Seda tüüpi afaasiat, millega tihti kaasneb häirumine kõne tootmises, saab vastandada retseptiivse afaasiaga (tuntud ka kui Wernicke afaasia, nimetatud Carl Wernicke järgi), mida iseloomustab kahjustus vasaku temporaalsagara tagumises osas ja mida tihti iseloomustab kõnemõistmise häire.
Antropoloogiline teadustöö
Broca tutvus antropoloogiaga Isidore Geoffroy Saint-Hilaire'i (1805–1861), Étienne Serres'i (1786–1868) ja Jean Louis Armand de Quatrefages de Bréau (1810–1892) tööde kaudu, mille järgselt sai antropoloogiast tema eluaegne huvi. Ta veetis palju aega oma Antropoloogia instituudis, uurides skalpe ja luid. Selles osas oli Broca füüsilise antropoloogia pioneer. Ta edendas kraniaalse antropomeetria uuringuid arendades palju uusi uurimisvahendeid (kraniomeetrid) ja numbrilisi näitajaid.
Broca panustas märkimisväärselt ka primaatide võrdleva anatoomia valdkonnas. Ta oli huvitatud seostest aju anatoomiliste tunnuste ja vaimsete oskuste vahel, nagu intelligentsus. Ta uskus, nagu paljud kaasaegsed, et inimese intellektuaalsed omadused on mõõdetavad aju suuruse kaudu.
Broca avaldas umbes 223 tööd üldises antropoloogias, füüsikalises antropoloogias, etnoloogias ja teistes nende valdkondade harudes. Ta asutas 1859. aastal Société d'Anthropologie de Paris, 1872. aastal Revue d'Anthropologie ja 1876. aastal Antropoloogiakooli Pariisis.
Säde (täpsustus)
Säde on väike hõõguv osake.
Säde võib veel tähendada:
Jama ajamine
Jama ajamine on väidete esitamine nende tõeväärtusest hoolimata ning eesmärgiga saavutada retoorilises olukorras edu. Jama ajamise saadus on jamajutt ehk lühidalt jama.
Jama eristatakse valest ja tõelaadsusest, sest vale puhul eeldatakse kõneleja soovi sihipäraselt eksitades tõde varjata, ja tõelaadsuse puhul eeldatakse kõneleja soovi esitada võimalikult tõepäraseid, kuid siiski eksitavaid väiteid. Jama ajamise puhul ei pea kõneleja oma tegevust ega väiteid tõega seostama ega arvama end teadvat tõde, ka ei pruugi esitatavad väited olla valed. Jama ajajat ei iseloomusta niivõrd tema väidete ebatõene sisu, vaid ükskõiksus tõe suhtes ja suhtluses või väitluses osalemise ebasiiras motivatsioon.
Oma kuulsas essees "Jamast" osutab Harry Frankfurt, et fakte ja tõde silmas pidav väitlus eeldab distsipliini, objektiivsust ja tähelepanu detailidele, kuid jama ajamise puhul ei rakendata neid standardeid või piiranguid või ei rakendata neid sihipäraselt. Kuna jama ajaja ei hooli tõest, on Frankfurti meelest jama suurem tõe vaenlane kui valed.
Jama ajamine võib olla edukas, kuna selle ajamisele kulub vähem ressurssi kui selle ümberlükkamisele.
Termini päritolu
Inglise keele sõna bullshit kasutatakse nii nimisõna kui verbina, st see on nii otsetõlkes 'pullikaka' kui ka 'eksitama' või 'jama ajama'. Harry Frankfurt määratleb jama võrdluses Augustinuse valetajakarakterite nimekirjaga ja Ludwig Wittgensteini arusaamadega mõttetusest, seejuures kirjeldades jama ajamist eelkõige tegevusena seoses selle ajaja motiividega. Kuigi paljudes keeltes on jäetud bullshit terminina tõlkimata ja ka eesti keeles on kasutatud akadeemilises kirjanduses selle kohta tõlkimise asemel lühendit 'BS', siiski on käibele jäänud terminipaar 'jama' ja verbivormile vastav 'jama ajamine', mis on sarnane soome keele terminitega paskapuhe ja paskajauhanta.
Bogdan Vaštšuk
Bogdan Vaštšuk (sündinud 4. oktoobril 1995 Tallinnas) on eesti jalgpallur (poolkaitsja), kes mängib Iirimaa kõrgliiga klubis Sligo Rovers FC.
Tallinna Levadia
2021. aastal tuli ta Tallinna FCI Levadiaga Eesti meistriks.
Poltova Varskla (laenul)
2022. aasta jaanuaris läks ta Tallinna FCI Levadiast laenule Poltava Vorsklasse. 24. veebruaril 2022 oli ta sunnitud riigist põgenema seoses Venemaa sõjalise sissetungi pärast ja ühtlasi lõpetati ka laenuleping.
Mieleci Stal
2022. aasta juulis liitus ta Poole kõrgliiga klubiga Mieleci FKS Stal.
Sligo Rovers
2023. aasta jaanuaris liitus ta Iirimaa kõrgliiga klubiga Sligo Rovers FC.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Vaštšuk 24. märtsil 2021 MM valikmängus Tšehhi vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Maksim Paskotši ja Karl Rudolf Õigus.
Klubi
''Uuendatud seisuga 11. märts 2023''
Koondis
''Uuendatud seisuga 11. märts 2023''
Alfamitmekesisus
Alfamitmekesisus (lühendina \alpha-mitmekesisus) on bioloogias indeks, millega saab arvuliselt väljendada ühe ala liigilist mitmekesisust. Alfamitmekesisuse mõiste võttis kasutusele Robert Whittaker koos beeta- ja gammamitmekesisusega.
Whittaker uuris eri organismide mitmekesisust mitmetes elupaikades ning jagas selle määratavaks kahe näitaja järgi. 1) alfamitmekesisus, mis kirjeldab kindla ala liigilist mitmekesisust ja 2) beetamitmekesisus, mis kirjeldab samatasemeliste koosluste liigilise koosseisu omavahelist erinevust. Nendest kahes kokku tekib gammamitmekesisus, mis väljendab kindla ala liigilist mitmekesisust.
Mõiste
Alfamitmekesisust mõistetakse tihti erinevalt. Ka Whittaker ise kasutas seda mitmes mõistes. Seda saab hinnata liikide arvuga pinnaühikul või lisaks hinnates liikide osalevuse hulgalisi suhteid.
Whittaker kasutas oma uurimustes alfamitmekesisuse definitsiooni erinevalt. Esmalt nimetab ta alfamitmekesisust liigirikkuseks kindla kogukonna sees. Teiseks defineerib ta alfamitmekesisuse liikide arvu keskmisega ja viimaks kirjeldab seda ühes proovide komplektis, ühe proovi liikide arvuna, võrreldes keskmise liikide arvuga proovides kokku.
Viimase definitsiooni juurde lisas Whittaker ka valemi, milles ütles, et β= γ/\alpha on võimalik arvutada läbi S_c/\bar{S}, kus S_c on kõikide liikide arv terves proovide komplektis ning \bar{S} on keskmine liikide arv ühes proovis. Kui alfaks loetaks liikide mitmekesisust ühes kindlas proovis, siis iga uurimus omistaks endale sama palju alfa parameetreid, kui oleks proove.
Arvutamine
Kõige asjakohasem mõõt alfamitmekesisusele on lihtsalt S (keskmine liikide arv proovis). Kui andmestik on korjatud eri elupaikadest samal alal, on valemis S’i parameetriks M, mis tähistab erinevaid elupaiku sama ala siseselt.
Sellest lähtuvalt näitab alfa-S mitmekesisuse väärtus keskmist liikide arvu proovi kohta, kus S_j on liikide arv alal.
Andmestik
Alfamitmekesisust mõõdetakse kindla ala ja kindla koosluse peal. Selleks, et tulemused oleksid võimalikud veatud, on vaja proovid korjata kindlate kriteeriumite järgi.
Mitmekesisuse uurimine keskendub primaalselt liigirikkusele ja sellepärast oleks hea, kui mitmekesisuse mõõtmised oleks tõlgendatavad liikide arvuliseks väärtuseks.
Joseph Pilates
Joseph Hubertus Pilates (9. detsember 1883 – 9. oktoober 1967) oli Saksamaal sündinud USA treener, pilatese treeningumeetodi arendaja, edendaja ja levitaja.
Elulugu
Joseph H. Pilates sündis 1883. aastal Mönchengladbachis Saksamaal. Tema isa oli kreeka päritolu auhinnatud võimleja ja ema tegeles naturopaatiaga. Lapsepõlves nõrga tervisega hädas olnud, nii astma, rahhiidi kui ka liigesepõletike all kannatanud Pilates pühendas kogu oma elu hea füüsilise vormi saladuste väljaselgitamisele. Juba lapsena uuris ta ja katsetas enda peal erinevaid treeningukavasid – nii kulturismi, gümnastikat, joogat kui ka kung fu ' d, olles 14-aastaselt juba sedavõrd heas vormis, et poseeris anatoomiliste kaartide joonistajatele. J. Pilates jõudis arusaamisele, et moodne elustiil, halb rüht ja vale hingamine on paljude tervisehädade põhjus. Ta leidis, et kui inimese nahk on võimeline pidevalt uuenema, siis peab olema võimalik tervendada ja tugevdada kõiki elundeid ja kogu keha. See ajendaski teda välja töötama ainulaadse harjutuste kava ja uurima erinevate treeninguvahendite kasutegureid, mille põhjal ta hiljem arendas välja omaenda unikaalsed treeningumasinad.
32-aastaselt kolis Pilates Inglismaale, kus ta andis enesekaitsetunde, tegutses elukutselise poksijana ning esines isegi tsirkuses. Esimese maailmasõja puhkedes võeti Joseph Pilates koos teiste sakslastega vahi alla ning paigutati vangilaagrisse. Laagris viibides õpetas ta teistele vangidele kehalisi harjutusi ning nimetas oma treeningumeetodit "kontroloogiaks" – tänu harjutustele olid vangid hea tervise juures ja suutsid üle elada gripiepideemia, milles hukkus 1918. aastal tuhandeid inimesi. Seda aega saab ühtlasi lugeda Pilatese tehnika sünniajaks.
Pärast sõda naasis Pilates Saksamaale, kus ta tegi koostööd mitme tantsu- ja võimlemisasjatundjaga, sealhulgas näiteks Rudolf Labaniga. Samuti jätkas ta tööd politseinike treenimisel.
Paula Koivuniemi
Paulat hakkas muusika huvitama juba varases nooruses. Tema isa Mauri Koivuniemi oli nõutud tantsumuusik ja Paulagi on oma isa tantsubändis üles astunud.
Joseph Pilates
Elulugu
Pärast seda, kui tal paluti hakata treenima sõjaväge, lahkus ta 1926. aastal kodumaas pettununa Saksamaalt ning reisis Ameerikasse. Teel uude maailma tutvus ta Clara, oma tulevase naise ja äripartneriga. Koos rajasid nad New Yorgis stuudio, kus Pilates jätkas oma treeningumeetodi arendamist, kuni jõudis lõpuks tulemuseni, mida tunneme täna Pilatese meetodina. Clara ja Joseph Pilates õpetasid ja juhendasid oma õpilasi New Yorgi stuudios mitu aastakümmet, leides oma kõige pühendunumad järgijad tantsijate ja baleriinide kogukonnast – kust pärinevad kõik meistrid, kes tänapäeval Joseph Pilatese elutööd edasi kannavad. Lisaks kirjutas Pilates mitu raamatut ning suutis viljaka leiutajana kinnitada 26 patenti.
Paula Koivuniemi
Oma esimese singli "Perhonen" ('liblikas') avaldas ta 1966. Sellest sai kohe hitt ja selle järel tulid järgmised salvestised. 1970. aastatel ei olnud ta nii populaarne, sest tema stiil ei olnud veel välja kujunenud ning tema esitatud närimiskummimuusika ja hämar soul ei läinud rahvale peale, aga 1980. aastatel pälvis ta 9 kuldalbumit ja 1 teemantalbumi. Kokku on tema laule müüdud 345 tuhat plaati, millega ta on Soomes edukuselt 45. esineja, 26. sooloesineja ja 6. naissolist. Ta jätkab esinemist tänapäevani.
Joseph Pilates
Elulugu
Joseph Pilates suri 1967. aastal 83 aasta vanuselt.
Paula Koivuniemi
Koivuniemi on olnud kaks korda abielus. Tema poeg Toni Lehti on koos emaga samas bändis esinenud.
Joseph Pilates
Õpilased
Otseselt Pilatese käe all õppinud meistrite hulka kuuluvad
Rail Baltic
Rail Baltic (teistes riikides kasutatakse rahvusvahelist nimekuju Rail Baltica  ) on kavandatav Poolat, Leedut, Lätit, Eestit ja Soomet ühendav standardrööpmeline (1435 mm laiuse rööpavahega) 870 km pikkune kiirraudtee. Tegemist on viimase saja aasta kõige laiaulatuslikuma taristuprojektiga Balti regioonis.
2018. aasta aprillis kinnitasid Balti riikide transpordivaldkonna eest vastutavad ministeeriumid Rail Balticu projekteerimisjuhised, mille oli koostanud Prantsusmaa konsultatsiooni- ja tehnoloogiaettevõte SYSTRA S.A.. Projekteerimisjuhistes on määratud peamised nõuded ja standardid Rail Balticu raudtee loomiseks.
Põhiparameetrid:
Raudteeliini jaoks rajatakse Balti regiooni kolm peamist kaubaterminali: Muuga Eestis, Salaspils Lätis ja Kaunas Leedus ning vähemalt seitse rahvusvahelist reisiterminali: Tallinn, Pärnu, Riia, Riia lennujaam, Panevežys, Kaunas ja Vilnius.
Rail Baltic on täielikult elektrifitseeritud raudtee, millest tulenevalt on võimalik transpordisektoris vähendada süsihappegaasi eraldumist keskkonda. Sealjuures on raudteeliini projekteerimisel arvestatud Natura 2000 ja teiste looduskaitsealade hoidmisega.
Projektil on ka arvukalt vastaseid. Näiteks on moodustatud kodanikuühendus Avalikult Rail Balticust ning kirjutatud mitmeid avalikke kirju raudtee rajamise vastu (400 kiri, 500 kiri jt).
Eellugu
Balti riike läbiv transpordikoridor lepiti esmakordselt rahvusvahelisel tasandil kokku Läänemere riikide planeerimisalase koostööprogrammi VASAB 2010 raames 1994. aastal. Juba siis määrati trass Eestis kulgema Pärnu kaudu. Üleriigiline planeering Eesti 2010 määras VASAB 2010 kokkulepete alusel võimaliku trassi kulgema Riia suunalt Pärnu kaudu Tallinnasse. Raudteetrass on kajastatud ka Harju Maakonnaplaneeringu I etapis (kehtestatud 19.04.1999) järgmiselt: "Üleeuroopalise tähtsusega transpordikoridoridest läbib Eestit põhja-lõunasuunaline koridor, mis esialgu sisaldab VIA BALTICA nime all tuntud maanteeühenduse parendamise meetmeid ja kaugemas tulevikus RAIL BALTICA nime kandva kiirraudtee toomist läbi Varssavi, Kaunase ja Riia Tallinnani. Selle projekti loomulikuks jätkuks oleks Soome lahe aluse raudteetunneli rajamine Helsingini". Samuti olid vihjed trassile olemas nii Rapla maakonnaplaneeringus kui ka kehtivas Pärnu maakonna planeeringus.
Maapealse Euroopa riike ühendava raudteetranspordi magistraalide väljaarendamist kiirendas mingil määral ka 2010. aasta kevadel Islandi Eyjafjallajökulli vulkaani purskamise ja selle tulemusel tekkinud tuhapilved, mis halvasid senise lennuliikluse Euroopas ning avaldasid mõju Euroopa-sisesele transporditaristule. Balti riikide ja Soome puhul ilmnes nende selge eraldatus muust Euroopast.
Väidetakse, et Rail Balticu vajadusele on pikalt osutanud ka Soome, sest see avardaks oluliselt Soome ekspordivõimalusi maad mööda Euroopa suunal. Eesti geotehnikaeksperdi Ago Vilo osalusel on tehtud ka eeltöö[8], mis näitas Soome ja Eesti vahelise tunneliühenduse realistlikkust. Samuti viis Viimsi vallavalitsus läbi uuringu[9], mille tulemusel sai kinnitust Harju maakonnaplaneeringus määratud tunneli asukoha säilitamise vajalikkus. Rail Balticu raudteetunnelit Eesti valitsusel lähima paarikümne aasta perspektiivis veel kavas projekteerida ei ole, kuid selle jaoks vajalik maa-ala Viimsi vallas on tagatud läbi valla üldplaneeringu, kajastudes vägagi täpselt Äigrumäe küla, Laiaküla, Metsakasti küla ja osaliselt Muuga küla üldplaneeringu kaartidel ja tekstis. Tunneli teemal on ilmunud ka Läänemere raudteeühenduste võimalikkust kirjeldav põhjalik artikkel.[10] 2017. aastal vastas Euroopa Parlamendi liikme Urmas Paeti tunneli teemalisele arupärimisele Euroopa Komisjoni liige Violeta Bulc, kelle sõnul on Rail Balticu projekti lõpuleviimine vajalik eeltingimus, et Tallinna ja Helsingi püsiühendus majanduslikult elujõuline oleks.[11]
Esimese tasuvusuuringu Rail Balticu teostatavuse kohta koostas Euroopa Komisjoni Regionaalpoliitika peadirektoraadi tellimusel COWI A/S. Uuringu põhjal oli parimate majandusnäitajatega, säästlikuim loodusele ja elukeskkonnale ning suurima mõjuga reisiliiklusele olemasoleva Tapa, Tartu ja Valga kaudu kulgeva raudtee renoveerimine ja kiiruste tõstmine kuni 160 km/h. Nüüdispuhasväärtuse osas osutus uuringu järgi kõige kasulikumaks läbi Pärnu kulgeva raudtee ehitamine. Projekt kinnitati TEN-T prioriteetprojektiks ja EL-i toetuse abil alustati ehitust.
Nimi
Algselt kasutati Eesti ametlikus asjaajamises ning meedias valdavalt nimetust Rail Baltica. Peale Emakeele Seltsi keeletoimkonna pöördumist ning Eesti Keele Instituudi keelenõuande avaldamist on kasutusele võetud ingliskeelne nimekuju Rail Baltic. Kõigis teistes Euroopa Liidu riikides on endiselt kasutusel rahvusvaheline nimekuju Rail Baltica.
AECOMi uuring
Pärnu kaudu kulgeva standardrööpmelise otsetee teostatavuse uurimiseks tellisid Balti riigid 2007. aastal ühiselt Briti konsultatsioonifirmalt AECOM Rail Balticu tasuvusuuringu, mis kinnitas, et Euroopa Liidu 2 miljardi eurose planeeritud investeeringutoetusega võib prognoosida projekti kasumlikkust. Projekti võiks toetada ka Euroopa Liidu aastate 2014–2020 eelarveperioodi uue toetusfond Euroopa Ühendamise Rahastu (Connecting Europe Facility), mille tingimusi rahvusvaheline Rail Balticu rajamise projekt täidaks.
pisi|400px|Rail Balticu planeeritavad reisijaamad AECOMi uuringu järgi oleks kõige tasuvam marsruut Tallinn–Pärnu–Riia–Panevėžys–Kaunas. Eestis asuks üleriigilise planeeringu Eesti 2030+ kohase otsetrassi korral ca 229 kilomeetrit raudteed.
AECOM uuringus kaaluti kokku nelja võimalikku teevarianti, sealhulgas kahte olemasoleva rongiliini koridoris: Poola ja Leedu piirilt liinil Kaunas–Jelgava–Riia–Valmiera–Tartu–Tallinn ja liinil Kaunas–Jelgava–Riia–Pärnu–Tallinn ning võimalikku uut liini Leedu piir–Kaunas–Panevėžys–Riia–Valmiera–Tartu–Tallinn. Uuringu eesmärk oli tuvastada, milline lahendus neist saaks olla tasuv ja optimaalne sõiduaegade poolest.
AECOM-i aruandes võrreldi omavahel kolme tehnilist lahendust:
Uued lõigud soovitatakse elektrifitseerida 25 kV vahelduvpingel. Uuringus nenditakse, et kuna mitmel olemasoleval lõigul (Poolas, Eestis ja Lätis) kasutatakse 3 kV alalispinget, siis võib mõnedel lõikudel osutuda vajalikuks kasutada kahe toitepingega veeremit. Ühtlasi on Poolas kavas viia suuremad liinid üle 25 kV toitepingele. AECOM-i aruandes on toodud näide, et kiirrong TGV kasutab 25 kV vahelduvvoolu ja Eurotunnelis 750 V alalisvoolu kolmandast rööpast (võimalik lahendus perspektiivses Helsingi–Tallinna tunnelis).
Ernst & Youngi analüüs
2017. aasta aprillis avalikustati Ernst & Youngi teostatud Rail Balticu projekti tasuvusanalüüs. Tasuvusanalüüs sedastab, et Rail Balticu projekti eeldatav kogumaksumus on 5,8 miljardit eurot kolme riigi peale (Eesti – 1,346 miljardit (riigi osalus 268–1154 miljonit), Läti – 1,968 miljardit (riigi osalus 393–1575 miljonit), Leedu – 2,473 miljardit (riigi osalus 493–2149 miljonit)). alt=|pisi|400x400px|Rail Balticu kasutegurid Analüüsis leiti, et:
Projekti teostajad
2014. aastal asutati Rail Balticu projekti koordineerimiseks Eesti valdusettevõte Rail Baltic Estonia OÜ, mille kaudu oleks võimalik omandada 1/3 suurune osalus Rail Balticu rahvusvahelises ühisettevõttes. 28. oktoobril 2014 allkirjastasid Eesti, Läti ja Leedu esindajad Rail Balticu ühisettevõte RB Rail AS asutamisdokumendid.
Rail Balticu projekti raames on toetuse saajateks kolme Balti riigi ministeeriumid: Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium, Läti Transpordiministeerium ning Leedu Transpordi- ja Kommunikatsiooniministeerium.
2014. aastal asutasid ministeeriumid ühisettevõtte RB Rail AS, mis on põhikoordinaator raudtee ehitamisel ja Rail Balticu projekti arendamisel. RB Rail ASi aktsiad on jaotatud võrdselt Eesti OÜ Rail Baltic Estonia, Läti SIA Eiropas Dzelzceļa Līnijas ja Leedu UAB Rail Baltica Statyba vahel.alt=|pisi|400x400px|Rail Balticu infrastruktuuri jagunemine kolme Balti riigi vahelRail Balticu projekti elluviivad riiklikud asutused Eestis, Lätis ja Leedus vastutavad projekti teostamise eest oma koduriigis ning on ühtlasi ka RB Rail ASi aktsionärideks. Nendeks on Rail Baltic Estonia OÜ ja Tehnilise Järelevalve Amet ja Tallinna Linnatranspordi AS Eestist, Eiropas Dzelzceļa līnijas SIA Lätist ning Rail Baltica Statyba UAB ja Lietuvos Geležinkeliai JSC Leedust.
Rail Baltic Estonia OÜ (RBE) on Eesti valdusettevõte, mis on loodud selleks, et esindada Eesti riigi huvisid ühisettevõttes (RB Rail AS) ja täita projekti administratiivseid kui tehnilisi ülesandeid Eestis. Eelkõige seisneb Rail Baltic Estonia tegevus Eestis alljärgnevas:
Projekti realiseerimine
2011. aasta septembris võttis Eesti valitsus esimesena Põhja-Euroopa riikidest vastu strateegilise otsuse uue kiirraudteetaristu väljaarendamise kohta, fikseerides, et Eestist algav ca 240 km/h kiirusele kavandatav raudteeliin algab Eestis Tallinnast ja kulgeb Pärnu kaudu Riia poole.
2013. aasta 3. mail allkirjastati hankeleping Eesti territooriumil Rail Balticu maakonnaplaneeringute, keskkonnauuringute ja eelprojekti koostamiseks. Planeeringute ja keskkonnamõjude strateegilise hindamise (KSH) protsessis lubati huvitatud osapooltel esitada oma arvamust ja seisukohti kirjalikult või käies kohal avalikel aruteludel. Avalikke arutelusid korraldati seadusega nõutud miinimumist rohkem ja osalus nendel oli kõrge. Üldjoontes oli aruteludel tehtud ettepanekutega arvestamine ja mittearvestamine tasakaalus, mõlemaid vastavalt 28%. Peaaegu võrdsele tasemele jäi ka pigem arvestamine ja pigem mittearvestamine, vastavalt 17% ja 15%, mille puhul vastav muudatus kas niikuinii tehti või niikuinii ei tehtud. 12% ehk 20 ettepanekut olid sellised, millele hinnangut ei saanud anda, kuna tegemist on hetkel veel koostamisel oleva planeeringuga ning paljud asjad pole veel selged.
Piirkond (Prantsusmaa)
Prantsusmaa jaguneb 18 administratiivseks piirkonnaks (prantsuse keeles régions), millest 13 on Prantsuse emamaal ja 5 on ülemerepiirkonnad. Korsika on territoriaalne kollektiivsus (prantsuse keeles collectivité territoriale), kuid üldises kasutuses peetakse seda piirkonnaks. Iga mandripiirkond ja Korsika jagunevad edasi departemangudeks, mida on emamaal piirkonna kohta 2 kuni 8, ülemerepiirkonnad koosnevad vaid ühest departemangust. Piirkonna mõiste loodi ametlikult detsentraliseerimise seadusega (2. märts 1982), mis andis piirkondadele seadusliku staatuse. Esimesed otsesed valimised piirkondade esinduskogudesse toimusid 16. märtsil 1986. 2016. aastal vähendati piirkondade arvu 27-lt 18-le.
Rail Baltic
Projekti realiseerimine
Maakonnaplaneeringute ja KSH koostamise käigus viidi läbi mitmeid avalikustamise etappe ning avalikke arutelusid on toimus enam kui 80 (kokku üle 4000 osaleja), lisaks toimus eelnevalt ka hulgaliselt koosolekuid/arutelusid erinevate ametkondade ja huvipooltega. Keskkonnaministeerium kiitis Rail Balticu keskkonnamõjude strateegilise hindamise (KSH) aruande heaks 11. augustil 2017. Üheks KSH osaks on uuring, mis püüab leida võimalusi Rail Balticu trass osaliselt tarastamata jätta, mis võimaldaks suurulukite parema liikumise üle kavandatava raudteetrassi.
Valeri Nitšuškin
Valeri Ivanovitš Nitšuškin (vene keeles Валерий Иванович Ничушкин, sündinud 4. märtsil 1995 Tšeljabinskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Colorado Avalanche ründajana paremäärel.
Rail Baltic
Projekti realiseerimine
2013. aasta 11. detsembril vastuvõetud Euroopa Parlamendi ja Nõukogu otsekohalduv määrus üle-euroopalise transpordivõrgu arendamist käsitlevate liidu suuniste kohta (nn TEN-T määrus). Määruse lisaks olevas kaardimaterjalis on Rail Baltic märgitud TEN-T põhivõrgu osana trassil Tallinn-Pärnu-Riia-Kaunas-Varssavi. Määruse lisad on Euroopa Liidu liikmesriikidele (sh Balti riigid) õiguslikult siduvad.
Piirkond (Prantsusmaa)
Roll
Piirkondadel puudub eraldi seadusandlik võim ja seetõttu ei saa nad teha omale seadusi. Nad kehtestavad endale oma maksud ja vastutasuks saavad keskvalitsuselt kahaneva osa oma eelarvest. Neil on ka märkimisväärsed eelarved, mida haldavad piirkondade valimistel ametisse hääletatud esindajatest koosnevad piirkondade nõukogud (conseil régional).
Piirkonna esmane ülesanne on ehitada ja sisustada gümnaasiume. Märtsis 2004 avalikustas Prantsuse keskvalitsus vastuolulise plaani viia teatava mitteõpetava koolipersonali regulatsioon piirkondade võimu alla. Selle plaani kriitikud väitsid, et maksutulu ei olnud tulenevate kulude katteks piisav ja et sellised meetmed suurendaksid piirkondlikku ebavõrdsust.
Lisaks on piirkondadel märkimisväärne otsustusõigus infrastruktuuri kulutuste üle, näiteks haridus, ühistransport, ülikoolid ja teadustöö ning äride nõustamine. See tähendab, et vaesemate piirkondade, nagu Île-de-France või Rhône-Alpes, juhid võivad olla kõrgel kohal.
Ettepanek anda piirkondadele piiratud seadusandlik autonoomia kohtas märkimisväärset vastuseisu; teine ettepanek oli anda teatud võim departemangudelt vastavatele piirkondadele, jättes esimesed piiratud võimuga.
Prantsusmaa piirkondade vapid
pisi
Rail Baltic
Projekti realiseerimine
31. jaanuaril 2017 allkirjastasid kolme Balti riigi peaministrid Rail Balticu riikidevahelise kokkuleppe, millega fikseeriti õigusjõuga dokumendis riikide kohustused, mis on vajalikud Balti riikide kaudu Kesk-Euroopaga raudteeühenduse rajamiseks. Kokkulepe on üks Rail Balticu raudteeühenduse rajamise eeldus. Selle eesmärgiks on muu hulgas suurendada Rail Balticu osalisriikide vastastikust usaldust raudteeühenduse rajamisel. Kokkuleppega määratleti nii Rail Balticu üldised tehnilised parameetrid kui ka marsruut ning rajamise tähtaeg.
19. juunil 2017 ratifitseeris Riigikogu 63 poolthäälega Rail Balticu rahvusvahelise kokkuleppe, mille president Kersti Kaljulaid 29. juunil ka välja kuulutas.
2017. aastal käib Eestis Rail Balticu trassi valimiseks maakonnaplaneeringute koostamine Harju, Rapla ja Pärnu maakonnas. Maakonnaplaneeringute koostamise käigu kohta info andmiseks on loodud eraldi veebileht (vt Välislingid). Ent selle mõttekus on paljude kultuuritegelaste poolt kahtluse alla seatud.
2017. aasta aprillis tutvustati Rail Balticu tasuvusanalüüsi, mille koostas ärikonsultatsiooni ettevõte Ernst & Young. Projekti ehituse hinnanguline kogumaksumus konsultatsiooniettevõtte Ernst & Youngi tehtud kulude-tulude analüüsi järgi on umbes 5,8 miljardit eurot. Tasuvusanalüüs jõudis järeldusele, et raudtee rajamisest saadavad tulud ületavad selle rajamiseks tehtavaid kulutusi. Võttes arvesse nii sotsiaalmajanduslikku tulu kui ka SKP kordajat, leiti, et projektist saadav kasu on selle eluajal umbes 18 miljardit eurot.
Valeri Nitšuškin
Hooajal 2012–13	debüteeris ta KHL-is Tšeljabinski Traktori meeskonnas. Samal hooajal jõudis ta Traktoriga Gagarini karika finaali, kus kaotati Moskva Dinamole. Väljalangemismängudes jäi Nitšuškini arvele 6+3.
Rail Baltic
Projekti realiseerimine
2020. aasta lõpuks olid Rail Balticuga seotud objektid suuremas mahus projekteerimisel. Kõige kaugemal ollakse Pärnu reisiterminali projekteerimisega, mille põhiprojekt valmib 2021. aasta veebruari lõpus. Pärnu reisiterminali ehitushange tahetakse välja kuulutada 2021. aasta kevadel ning ehitust tahetakse alustada 2021. aasta sügisel. Ülemiste reisiterminali projekteerib Zaha Hadid Architects koostöös ESPLAN OÜ-ga. Ehitushange soovitakse välja kuulutada samuti 2021. aasta suvel. Rae valda projekteeritakse suurim veeremidepoo Rail Balticule ning seda projekteerib Reaalprojekt OÜ koostöös Nord Projekt Aktsiaseltsiga. Muuga sadama kaubaterminali projekteerib Sweco Projekt. Kahe viimase kohtobjekti ehitust alustatakse 2022. aastal. Põhitrassi ehitus on planeeritud aastateks 2023–2025, sellele järgneb katseaeg. Eelduse kohaselt käivitatakse uuel kiirraudteetrassil liiklus 2026. aastal.
Valeri Nitšuškin
2013. aastal valis Dallas Stars ta NHL-i draft'is kümnenda valikuna. Hooajal 2013–14 murdis ta kohe Starsi põhikoosseisu. Esimese värva lõi ta NHL-is 3. oktoobril 2013 mängus Ottawa Senatorsi vastu. Debüüthooajal jäi tema arvele NHL-is 14 väravat ja 20 väravasöötu. Hooaeg 2014–15 jäi tal vigastuse tõttu suuresti vahele.
Rail Baltic
Projekti rahastamine
Projekti ehituse hinnanguline kogumaksumus konsultatsiooniettevõtte Ernst & Youngi tehtud tasuvusanalüüsi järgi on umbes 5,8 miljardit eurot. Praeguseks on Balti riigid ja RB Rail AS saanud Rail Balticu raudtee ehitamiseks kaks korda Euroopa ühendamise rahastult toetust, allkirjastatud on toetuskokkulepped koguväärtuses 765 miljonit eurot.
Valeri Nitšuškin
Aastatel 2016–2018 mängis ta KHL-is Moskva CSKA ridades. 2017. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. Hooajal 2018–19 mängis ta NHL-is taas Starsi meeskonnas, kuid 57 liigamänguga ei suutnud ta sel hooajal ühtegi väravat lüüa.
Rail Baltic
Projekti rahastamine
2018. aasta 13. juulil allkirjastasid Innovatsiooni ja Võrkude Rakendusamet (INEA), kolme Balti riigi ühisettevõte RB Rail AS, Eesti Majandus- ja Kommunikatsiooniministeerium, Läti Transpordiministeerium ning Leedu Transpordi- ja Kommunikatsiooniministeerium Euroopa Ühendamise Rahastu (CEF) toetuslepingu Rail Balticu raudteetaristu ehitamiseks, mille koguväärtus on 130 miljonit eurot. CEFi toetus moodustab kuni 85% abikõlblikest kuludest, toetades projekti elluviimist maksimaalselt 110 miljoni euroga.
Valeri Nitšuškin
2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Avalanche'iga.
Rail Baltic
Projekti rahastamine
Eelnevalt on kolm Balti riiki ja RB Rail AS allkirjastanud Rail Balticu ehitamiseks Euroopa Ühendamise Rahastuga kaks toetuslepingut. Koos 2018. aasta 13. juulil sõlmitud kolmanda lepinguga on Euroopa Liidu abikõlbulike kulude koguväärtus Rail Balticu projekti raames olnud ligikaudu 824 miljonit eurot. CEF panus tulevaste tegevuste majanduslikuks toetuseks on seejuures maksimaalselt 683 miljonit eurot, mis moodustab 85% kõigist abikõlbulikest kuludest.
Valeri Nitšuškin
2017. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Nitšuškin Venemaa jäähokikoondise koosseisus pronksmedali. Ta kuulus Venemaa koondisse ka 2014. aasta taliolümpiamängudel.
Rail Baltic
Projekti rahastamine
2020.aastal allkirjastasid Rail Baltica ja Innovatsiooni ja Võrkude Rakendusamet (INEA) täiendava Euroopa Ühendamise Rahastuse (CEF) lepingu arendamaks Rail Baltica kui piirideülest raudteeprojekti. Lepingu kogumaksumus 214,3 miljonit eurot millest CEF toetus on maksimaalselt 182,2 miljonit eurot
Regionaalne mõõde
Rail Baltic Estonia Eesti trassiosale on põhiprojekteerimise käigus märgitud Ülemiste ja Pärnu kõrval võimalike kohalike peatustena ka Assaku, Luige, Saku, Kurtna, Kohila, Rapla, Järvakandi, Kaisma, Tootsi, Urge(Kilksama), Surju ja Häädemeeste. Rahvusvahelise praktika järgi mahuvad kiired rongid ja regionaalrongid üksteist segamata ühele teele, sama lähenemise on valinud Rail Baltica puhul ka Läti ja Leedu.
Rail Baltic Estonia
Rail Baltic Estonia raudtee põhitrassi ehitamist planeeritakse alustada Kohila vallas. Harju maakonna ja Rapla maakonna piirist kuni Sihi teeni kulgev ehituslõik on 9,4 km pikk. Rajatava raudtee muldkeha laius on kuni 14 meetrit ning hanke õnnestumise korral plaaniti ehitustöid alustada 2023. aasta sügisel.
2023. aasta alguses kuulutati välja hange 2. etapi ehitamiseks Harju maakonnas. Ülemiste raudteejaama idaküljest algav ehituslõik on 4,8 km pikk ning kulgeb kuni Lagedi tee ristumiseni Soodevahes Rae vallas. Ehituslõiku jääb ka osaline Ülemiste veeremidepoo muldkeha ehitus, samuti tuleb ehitada perspektiivse sõiduautode pealelaadimisjaama raudteeosa muldkeha. Rajatava põhitrassi muldkeha laius on selles lõigus 14–20 meetrit.
Kriitika
pisi|400px|Rail Baltica vastane väljaastumine Tartus.
Sultsi ohvrikivi
Sultsi ohvrikivi on ohvrikivi Viljandimaal Paistu kihelkonna Sultsi külas.
Ensüümiklasside nomenklatuur
Ensüümiklasside nomenklatuur ehk Ensüümide nomenklatuur ehk Ensüümide nimestik on Ensüümikomisjoni poolt koostatud ensüümide nomenklatuur.
Funktsioonid
Ensüümiklasside nomenklatuuri koostamine ja ensüümide ning koensüümide klassifitseerimine, samuti ensüümide sümbolitega seonduv ning ensüümide aktiivsuse ja ensüümikineetika mõõtmise ja kirjeldamise metoodika koostamine.
Süstemaatika
Ensüümikomisjoni raportite alusel jagatakse ensüümid, soovituslikult, katalüüsitavate reaktsioonide alusel kuude klassi.