cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tagajärje omistamine
Alternatiivne põhjuslikkus
Alternatiivne põhjuslikkus on korrektiivide vorm, mille käigus on kaks põhjustajat samal ajal põhjustanud tagajärje. Näiteks kui kahest ühe teo ärajätmisel tagajärg siiski saabuks, jäävad mõlemad süüalused süüdi, sest mõlemad põhjused toimusid koos ja samal ajal, hoolimata sellest, et üks ei teadnud teise tegemistest.
Kumulatiivne põhjuslikkus
Kumulatiivse põhjuslikkuse puhul on tegu olukorraga, kus mõlemad süüalused koos põhjustasid mingisuguse tagajärje, kuid kui jätta ära üks või teine põhjustaja, siis tagajärge ei toimunuks. Näiteks kui kummagi süüaluse tegu üksi poleks viinud tagajärjeni, kuid koos siiski tagajärg saabus, siis ei jää kumbki süüdi, seda eeldusel, et ei tegutsetud koos, vaid teineteise teost teadmata.
Reservpõhjus
Reservpõhjus on olukord, mis põhjustas tagajärje nii, et selleks olid lisaks põhjustajale olemas ka muud eeldused, kuid need ei jõudnud iseseisvalt realiseeruda. Näiteks kui keegi on löönud kannatanut näkku ja sellega tema surma põhjustanud, siis ei saa võtta arvesse seda, et kannatanul oli vähk ja ta oleks nagunii surnud.
Normatiivne omistamine
Normatiivse ehk objektiivse omistamise puhul vaadeldakse, kas tagajärje põhjustas süüdistatava tegu, juhuslikkus või hoopiski kellegi kolmanda isiku sekkumine. Riigikohus nõuab normatiivse omistamise kontrollimist ning seda tehakse kahes põhietapis, milleks on õiguslikult relevantse ohu loomine ning selle realiseerumine tagajärjes.
Õiguslikult relevantse ohu loomine
Õiguslikult relevantse ohu loomise puhul kontrollitakse, kas eeldatavalt tagajärje põhjustanud tegu tekitas tagajärje tekkimise ohu või suurendas seda. Kui tagajärg tekkis kogemata ehk juhuslikult, siis tuleb üle vaadata, kas tagajärge oleks olnud võimalik ette näha. Lisaks tuleb kontrollida, kas tagajärje esile kutsunud tegu suurendas ohtu mingil määral või mitte.
Normatiivne omistamine välistatakse juhul, kui oht on lubatud ehk jääb õigusnormide piiridesse või kui isik ei loonud ega suurendanud ohtu, vaid vähendas seda. Lisaks ei saa omistamist kasutada juhul, kui süüalune mitte ei põhjustanud, vaid hoopis vähendas oma teoga riski ja ohtu.
Õiguslikult relevantse ohu realiseerumine tagajärjes
Õiguslikult relevantse ohu realiseerumise puhul tuleb vaadelda, kas tekkinud tagajärg on põhjustatud ainult rikkumise tõttu või oleks see tekkinud ka õigusliku käitumise korral. Kui oleks, siis ei ole võimalik süüalust süüdi mõista.
Arvesse tuleb võtta ka kõigi tagajärjes osalenute süü suurusjärk ehk vastutusala. Kui süüalune põhjustas olukorra, mis päädis tagajärjega, tuleb üle vaadata, kas olukorra ning tagajärje vahel tekkinud uus põhjus võis muuta olude kulgu ning olla peamine põhjus tagajärje tekkimisel. Kui algse olukorra ning tagajärje vahel tuli juurde uus põhjus, mis viis tagajärjeni, siis ei saa süüalust süüdi mõista – sellist olukorda kutsutakse regressi keeluks.
Regressi keeld toimib ka juhul, kui tagajärjeni viis hoopis kannatanu enda tegutsemine. Kui tagajärje alustaja oli süüalune, kuid olukorra lõpliku tulemuse tekitas kannatanu ise – siis ei saa seda süüd omistada mitte kellelegi teisele kui kannatanule endale.
Tagajärje algne põhjustaja pääseb süüst juhul, kui kannatanu on vastutusvõimeline, teadlik vastutuse ülevõtmisest ning on ise süüdi tagajärje tekkimises. Vastasel juhul on esmapõhjustaja tagajärje põhjustamises süüdi.
Küll aga võib süüalune olla osaliselt süüdi tagajärgede tekkes ka siis, kui kõik kolm eeldust süüst pääseda on olemas. Seda juhul, kui süüalusel oli võimalus olukorda kuidagi muuta, näiteks kutsuda kannatanule arst, kuid ta ei kasutanud seda võimalust.
Jüri Ivask (luuletaja)
Jüri Ivask (ka Georgi Ivask, Juri Ivask; 14. september 1907 Moskva – 13. veebruar 1986 Amherst, Massachusetts, Ameerika Ühendriigid) oli vene luuletaja ja kirjandusteadlane.
Ta sündis Moskvas eesti-vene segaperekonnas. 1920. aastal opteerus ta koos vanematega Eestisse. Ta lõpetas 1926. aastal Tallinna Vene Ühisgümnaasiumi. Aastatel 1926–1932 õppis ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas (lõpetas).
Aastatel 1946–1949 õppis ta Hamburgi Ülikoolis slavistikat. 1954. aastal kaitses ta Harvardi Ülikoolis väitekirja "Vjazemski kui kirjanduskriitik" ja sai doktorikraadi.
Teoseid
Uno Schultz on 2001. aastal kirjutanud artikli "Ivask ja Eesti", mis on ilmunud Võšgorod 3/4, 2019, lk 197.
Haus
Haus (ka Haus im Ennstal) on vald (Marktgemeinde) Austria keskosas Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. See on oluline asula Ennsi jõe ääres.
pisi|tühi|Haus im Ennstal
Haus on tuntud suusakuurort ja on võõrustanud mitu korda maailmakarika mäesuusavõistlusi ja 1982. aastal naiste maailmameistrivõistlusi. Kohapeal on 115 km suusavälju, mida teenindab 52 suusatõstukit.
1970. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused
1970. aasta Kreeka-Rooma maadluse maailmameistrivõistlused toimusid Kanadas Edmontonis.
E. Hiisi klaverivabrik
Ernst Hiisi klaverivabrik oli Tallinna Klaverivabriku ja Estonia Klaverivabriku ASi eelkäija.
Ernst Hiis asutas omanimelise ettevõtte Peterburis 1893. Selles valmistati tiibklavereid ja eri suuruses pianiinosid kas oma nime Hiis või selle saksapärase kuju Ihse all. Hiljem kolis ta oma ettevõtte Eestisse.
1949 tellis Eesti Raadio Ernst Hiisilt kontsertklaveri ja see valmis meistri kodus käsitööna. Klaveriga jäädi rahule, Ernst Hiisil paluti ühendada kõik Tallinna väiksed klaverivabrikud Tallinna Klaverivabrikuks ja keskenduda tiibklaverite ehitamisele "Estonia" kaubamärgi all.
Tänapäevaks on Tallinna Klaverivabrik reorganiseeritud Estonia Klaverivabriku AS-iks.
Peeter Linzbach
Peeter Linzbach (16. august 1902 Peterburi – 27. jaanuar 1973) oli eesti teatri- ja filmikunstnik.
Komitas
pisi|Komitas (1902) pisi|"Mokatsh Mirza". Laulab Komitas Komitas (armeenia keeles Կոմիտաս; ka Komitas Vardapet (Կոմիտաս Վարդապետ); õieti Soghomon Gevorgi Soghomonjan (Սողոմոն Գևորգի Սողոմոնյանը); 26. september või 8. oktoober 1869 Kütahya, Osmanite riik – 22. oktoober 1935 Pariis) oli armeenia preester, helilooja, koorijuht, laulja, muusikaetnoloog ja muusikapedagoog. Teda on nimetatud Armeenia klassikalise muusika alusepanijaks.
Peeter Linzbach
Ta on olnud 15 Eesti mängufilmi kunstnik, sealhulgas "Jahid merel", "Juunikuu päevad", "Veealused karid", "Vallatud kurvid", "Jääminek", "Jäljed", "Väike reekviem suupillile.
Komitas
Komitas varises Armeenia genotsiidi pealtnägemise järel psüühiliselt kokku ja teda peetakse genotsiidi märtriks.
Peeter Linzbach
Ta on maetud Pärnamäe kalmistule.
Komitas
Elulugu
Soghomon Soghomonjan sündis türgikeelses peres. Isa Gevork Soghomonjan oli muusikaarmastajast kingsepp, kes lõi laule ja kellel oli ilus hääl. Ema oli muusikaandega vaibakuduja. Ema suri, kui Soghomon polnud veel aastanegi. Et isal ei olnud aega, kasvatas teda vanaema. Poiss astus 7-aastasena kohalikku algkooli. Pärast selle lõpetamist saatis isa ta Bursasse edasi õppima. Nelja kuu pärast isa suri ning poiss jättis kooli pooleli ja läks koju tagasi. Üks klassivendi iseloomustab teda nii: "Ta oli kõhetu, nõrk ja kahvatu poiss, alati mõtlik ja hea. Ta käis halvasti riides." Soghomoni nähti sageli pesumaja külmadel kividel magamas. Ta laulis väga hästi; Kütahyas hüüti teda väikeseks hulkuvaks lauljaks.
1881. aastal pidi kohalik preester sõitma Vagharšapati, et võtta vastu piiskopipühitsus. Katoolikos Gevork IV palvel pidi ta kaasa võtma ühe hea häälega orvust poisi Vagharšapati vaimulikku seminari õppima. 20 orvu seast valiti välja 12-aastane Soghomon. Et Kütahyas oli keelatud armeenia keeles rääkida, kõneles poiss türgi keeles ning vastas katoolikos Gevork IV-le: "Ma ei räägi armeenia keelt, kui tahate, siis laulan." Ja ta laulis oma ilusa sopraniga armeenia vaimuliku laulu (šarakani), sõnadest aru saamata. Soghomon õppis armeenia keele ruttu selgeks.
Peeter Linzbach
Isiklikku
Tema isa oli keeleteadlane Jakob Linzbach.
Komitas
Elulugu
Aastal 1890 pühitseti Soghomon mungaks. Aastal 1893 lõpetas ta seminari. Seejärel pühitseti ta preestriks ning ta sai 7. sajandi katoolikose ja luuletaja ning vaimulike laulude (šarakanide) autori Komitas Aghtshetshi nime. Seminaris määrati Komitas muusikaõpetajaks. Ta asutas ka koori ja rahvapilliorkestri, kirjutas rahvalaulude töötlusi ning oma esimesed uurimused armeenia kirikumuusikast.
Aastal 1895 sai Komitas arhimandriidiks (vardapet). Sama aasta sügisel sõitis ta Thbilisisse, et õppida muusikakoolis. Seal tutvus ta Peterburi konservatooriumi haridusega helilooja Makar Jekmaljaniga, muutis plaane ning hakkas tolle juures harmooniat õppima. See valmistas teda ette euroopaliku kompositsioonitehnika omandamiseks.
Katoolikose kaitse all ning armeenlasest naftamagnaadi Aleksandr Mantaševi rahalisel toetusel sõitis Komitas 1896 õppima Berliini. Ta astus Richard Schmidti erakonservatooriumi ning kuulas ka Berliini ülikoolis filosoofia, esteetika, üldajaloo ja muusikaajaloo loenguid. Ta õppis tundma Euroopa muusikat ja kirjutas muusikakriitikat. Rahvusvahelise muusikaühingu kutsel esines ta loengutega armeenia vaimulikust ja ilmalikust muusikast võrdluses türgi, araabia ja kurdi muusikaga.
Septembris 1899 naasis Komitas Etšhmiadzini kloostrisse. Ta muutis lühikese ajaga muusika õpetamise süsteemi seminaris (tema õpilaste seas oli helilooja Spiridon Melikjan), rajas väikese orkestri, viis koori taseme täiuslikkuseni. Ta uuris armeenia rahvaviise ja vaimulikke viise, tegeles haazide (armeenia neumade) dešifreerimisega ning vaimuliku muusika teooriaga (ehhostega). Ta esitas ja propageeris välismaal armeenia muusikat. Ta hakkas mõtlema ka suurvormide loomisele. pisi|[[Phanos Therlemezjan. Komitasi portree. 1913]] Komitas keskendus rahvamuusika uurimisele, mistõttu tal tekkis vaimulikega konflikt. Komitas saatis katoolikosele kirja, milles ta palus end kiriku teenistusest vabastada. See palve jäi vastuseta.
1910. aastast elas ja töötas ta İstanbulis. Ta lootis sealt leida oma loomingule soodsa keskkonna. Ta tahtis rajada armeenia rahvusliku konservatooriumi. See ja paljud teised plaanid ei teostunud, sest ta ei leidnud võimudelt tuge.
Komitas köitis teiste seas Vincent d'Indy'd, Gabriel Fauré'd ja Camille Saint-Saënsi. Aastal 1906 hüüatas Claude Debussy ühe kontserdi järel: "Geniaalne isa Komitas! Kummardun Teie muusikalise geeniuse ees!" Konstantinoopolis ei leidnud Komitas mõttekaaslasi oma plaanide elluviimiseks ning oli kaugel ka armeenia rahvast. Ta jätkas siiski pingelist tööd, pöörates erilist tähelepanu vaimuliku muusika loomisele. Eriti hinnatud on tema liturgia meeskoorile.
Sama tähtis oli talle muusikateadus. Pariisis Rahvusvahelise muusikaühingu konverentsil olid tal kavas ettekanded "Armeenia rahvamuusika" ja "Armeenia vaimuliku muusika vanast ja uuest noodikirjast". Talle tehti ettepanek pidada lisaettekanne "Armeenia muusika ajast, kohast, aktsentuatsioonist ja rütmist".
Armeenia genotsiidi alguspäeval 24. aprillil 1915 ta arreteeriti ja viidi 180 nimeka armeenlase hulgas rongiga Çankırısse. Ta oli tunnistajaks juhtivate armeenia intellektuaalide hävitamisele. Tänu eestkostjatele toodi ta koos kaheksa küüditatuga Konstantinoopolisse tagasi. Läbielatud õudused jätsid tema hinge kustumatu jälje. Komitas tõmbus oma süngetesse mõtetesse.
1916. aastal Komitasi tervis halvenes ja ta paigutati psühhiaatriakliinikusse. Paranemislootusi ei olnud. Aastast 1919 elas ta Pariisis Villejuifi psühhiaatriakliinikus, kus ta 1935 suri.
Aastal 1936 viidi tema maised jäänused Jerevani, kus need maeti. Praegu puhkab tema põrm Komitasi-nimelises panteonis.
Suurem osa Komitasi käsikirju hävis või need on mööda maailma laiali pillutatud.
Malagassikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Malagassikeelne Vikipeedia (malagassi keeles Wikipedia amin'ny teny malagasy) on Vikipeedia malagassikeelne versioon.
Malagassikeelne Vikipeedia sai alguse 2004. aasta aprillis.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
94% malagassikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.
Kohtuasi
Kohtuasi (inglise keeles court case) on kohtule menetleda antud juhtum, mis on õigusega reguleeritav. Kõige tüüpilisemad kohtuasjad on haldus-, kriminaal- ja tsiviilasjad.
Kohtuasjad saavad alguse maa- või halduskohtust. Pärast kohtuasja lahendamist esimese astme kohtus on menetlusosalistel võimalus otsus edasi kaevata ringkonnakohtule ning seejärel Riigikohtule. Kohtunik langetab otsuse kooskõlas seadustega.
Kohtuasjade koondamine
Kohtute infosüsteemi põhimääruse alusel koondatakse 1. jaanuaril 2006 ja hiljem alustatud kohtuasjad kohtute infosüsteemi. Sinna kantakse kriminaalasjad, tsiviilasjad, haldusasjad, väärteosasjad ja põhiseaduslikkuse järelevalve asjad.
Registrisse kantakse andmed kohtuasja menetlusosaliste ja sisu kohta, kohtuasja kulgu kajastavad andmed, kohtustatistika jaoks vajalikud andmed ning süstematiseerimiseks ja analüüsiks vajaminevad andmed. Kohtuasju, mis sisaldavad informatsiooni jälitustoimingute kohta, registris ei avaldata.
Kui kohtulahendile pole seadusega rakendatud avaldamispiirangut, siis on jõustunud kohtulahend avalik. Eesti Vabariigi põhiseaduse kohaselt ei avalikustata kohtulahendit siis, kui see on vastuolus alaealise, abielupoole või kannatanu huvidega.
Jõustunud maa-, haldus- ja ringkonnakohtu otsused avalikustatakse Riigi Teataja veebilehel. Riigikohtu otsuste tekstid on kättesaadavad Riigikohtu veebilehel.
Kriminaalasi
Kuriteo toimepanemisega kahjustatakse teise isiku õigushüve. Kuritegude koosseisud ja karistused on üles märgitud karistusseadustikus. Kriminaalasjad võib kohus lahendada üld- või lihtmenetluses.
Kui kellegi õigushüve on rikutud, siis peab esmalt pöörduma politsei poole, kes saab kriminaalmenetluse seadustiku järgi alustada kriminaalmenetluse. Menetluse saavad alustada uurimisasutused (nt Politsei- ja Piirivalveamet, Maksu- ja Tolliamet) või prokuratuur.
Kriminaalmenetluse poolteks on kahtlustatav või süüdistatav (isik, kellele on esitatud süüdistus) ning kannatanu (isik, kelle õigushüve on rikutud). Kriminaalasja arutatakse esmalt maakohtus ning pärast otsuse teada saamist vajadusel ka ringkonnakohtus ja Riigikohtus.
Esimese astme kuritegusid, mille raskeim karistus on tähtajaline vangistus üle viie aasta, eluaegne vangistus või juriidilise isiku sundlõpetamine, arutab maakohtus koosseis, kuhu kuuluvad eesistuja ja kaks rahvakohtunikku. Teise astme kuritegusid, mille eest on ette nähtud vangistus kuni viis aastat või rahaline karistus, arutab kohtunik aga ainuisikuliselt.
Väärteoasi
Väärteod on kuritegude kõrval üks süüteoliikidest, mille koosseisukirjeldus võib peale karistusseadustiku esineda ka mõnes muus seaduses. Väärteo menetlemist reguleerib väärteomenetluse seadustik. Kohtumenetluse pooled on menetlusalune isik ja kohtuväline menetleja. Kaebust arutatakse maakohtus ning hiljem on võimalik otsus edasi kaevata ringkonnakohtusse ja Riigikohtusse. Väärteo eest võib karistuseks mõista aresti või rahatrahvi. Väärtegusid võib menetleda ka kohtuväliselt.
Tsiviilasi
Tsiviilasjad tulenevad eraõigussuhetest ning selle pooled on hageja (isik, kes esitab kohtusse hagi) ja kostja (isik, kelle vastu hagi esitatakse). Menetlusosaliseks võib olla ka kolmas isik, kelle õigusi ja kohustusi lahend puudutab.
Et tsiviilasja alustada, tuleb esitada kohtusse hagi, mis peab sisaldama hagejapoolset selget nõuet. Tsiviilasju lahendab esmalt maakohus. Tüüpilised tsiviilvaidlused on lepingutest, võlasuhetest ja asjaõigusest tulenevad vaidlused, perekonnaasjad, äri- ja mittetulundusühingute tegevuse ja juhtimise ning tööõiguse küsimused. Kui tsiviilasja menetlusosaline soovib otsust edasi kaevata, võib ta asja uueks läbivaatamiseks pöörduda ringkonnakohtu poole ning pärast seda ka Riigikohtusse.
Haldusasi
Haldusasjad tulenevad avalik-õiguslikke ülesandeid täitva organi ja inimese või juriidilise isiku vahelisest suhtest ning selle poolteks on kaebaja ja vastustaja. Halduskohtusse pöördutakse siis, kui riik või omavalitsus on rikkunud inimese õigusi. Kohtusse võib pöörduda nii haldusakti (nt käskkiri, otsus, ettekirjutus) kui ka toimingu (avalik-õigusliku ülesande täitmise rikkumine) peale. Tavalisteks haldusvaidlusteks on omandireformi ja maareformiga seotud küsimused, avalik teenistus, maksuhaldus, kodakondsusküsimused, riigihanked, riigivara, ehitus ja planeerimine ning riigivastutus. Haldusasja alustamiseks tuleb esitada halduskohtusse kaebus, mis peab vastama seadusest tulenevatele nõuetele. Haldusasja menetleb kohus halduskohtumenetluse seadustiku alusel.
Caribou maakond
Caribou maakond (Caribou County) on maakond Ameerika Ühendriikides Idaho osariigis.
Maakonna halduskeskus on Soda Springs.
Ajalugu
Maakond moodustati 1919. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6963.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Gordon Freeman
Gordon Freeman on fiktsionaalne tegelane ja mängudesarja "Half-Life" peategelane, kelle lõi Gabe Newell ning kelle disainisid Newell ja Mark Laidlaw Valve Corporationist.
Gordon Freeman on ameeriklane Seattle’ist.
Raadioastronoomia
pisi|[[Very Large Array raadioteleskoopide komplekt, USA New Mexico osariik]]
Raadioastronoomia on astronoomia haru, mis uurib taevakehadelt ja Universumist saabuvaid raadiolaineid.
Kosmosest lähtuvad raadiolained avastati 1932. aastal, kui Karl Guthe Jansky avastas Linnuteelt lähtuvad raadiolained.
Hilisemad vaatlused on tuvastanud muidki raadiolainete allikaid, mille hulgas on tähed ja galaktikad, aga ka raadiogalaktikad, kvasarid ja pulsarid. Raadioastronoomiat kasutades avastati 1964. aastal reliktkiirgus, mis andis faktilist tuge Suure Paugu teooriale.
Raadioastronoomilistes uuringutes kasutatakse raadioteleskoope, mis võivad töötada eraldi või mitmest teleskoobist moodustatud võrguna.
Juri Orlov
thumb|Juri Orlov (1986) Juri Orlov (Юрий Фёдорович Орлов; 13. august 1924 Moskva – 27. september 2020) oli tuumafüüsik, endine nõukogude dissident.
Sergei Kalinin
Sergei Pavlovitš Kalinin (vene keeles Сергей Калинин; sündinud 17. märtsil 1991 Omskis) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib ründajana KHL-i klubis Tšeljabinski Traktor.
KHL-is debüteeris ta hooajal 2009–10 Omski Avangardi ridades.
2015. aasta mais liitus ta NHL-i klubiga New Jersey Devils. Ta mängis seal kuni 2017. aasta veebruarini. Hooaja 2016–17	lõpus mängis ta American Hockey League'i klubis Toronto Marlies.
2017. aasta juulis naasis Kalinin KHL-i, sõlmides lepingu Peterburi SKA-ga. 2018. aasta augustis siirdus ta Moskva CSKA-sse. 2019. aastal võitis ta Moskva CSKA-ga Gagarini karika.
2020. aasta juulis sõlmis Kalinin kaheaastase lepingu Tšeljabinski Traktoriga.
Venemaa koondise koosseisus tuli ta 2014. aastal maailmameistriks. 2018. aasta taliolümpiamängudel tuli ta Venemaa olümpiakoondisega olümpiavõitjaks.
Kenitra
Kenitra (araabia keeles القُنَيْطَرَة, al-qunayṭara ehk väike sild, berberi keeles ⵇⵏⵉⵟⵔⴰ, Qniṭra, prantsuse keeles Kénitra) on linn Maroko loodeosas. Aastatel 1932–1956 oli selle nimi Port Lyautey. Kenitra on Sebou jõe sadamalinn, aastal 2014 elas seal 431 282 inimest. See on üks kolmest Rabat-Salé-Kénitra piirkonna suurlinnast ja Kénitra provintsi keskus. Kõlma sõja ajal asus Kenitras Ameerika Ühendriikide sõjaväebaas.
Videokoodek
Videokoodek (ingl. k. Video CoDec (Coder/Decoder)) on tarkvara ning ka kindel algoritm liikuva kujutise teisendamiseks (n-ö pakkimiseks) arvutites ja arvutivõrkudes ning digitaalses ringhäälingus edastamiseks ning säilitamiseks sobivamale kujule, pidades silmas eelkõige saavutatavat digitaalset andmemahtu ning ka vastupidi, sellisel kujul olevate andmete teisendamiseks tagasi liikuvaks kujutiseks. Üldjuhul esineb komponendina muu tarkvara koosseisus (operatsioonisüsteemid, videomängijad).
Upmale
pisi|Semgalite asuala Upmale (ladina keeles Terra Opemele) oli semgalite muinasmaakond Lielupe jõgikonna alal. Ala keskus oli Mežotne muinaslinnus, maakonna aladele jäi ka Babīte linnamägi.
Upmale eksisteeris 10. sajandist kuni 1220. (või 1254.) aastani. Mežotne linnust on esmamainitud 1219. aastal. 1225. aastal kujunes see Sēlija piiskopkonna keskuseks, selle likvideerimisel aga Zemgale piiskopkonna keskuseks. 1231. aastal hakkasid need alad alluma Riia piiskopkonnale, ent järgmisel aastal tühistas Gregorius IX selle liidendamise ja taastas Zemgale piiskoppide õigused. 1251. aastal likvideeriti Zemgale piiskopkond lõplikult.
Toomas Kokovkin
Toomas Kokovkin (sündinud 10. juulil 1960) on Eesti geograaf. Ta on Eesti saarte uurija ja jätkusuutliku arengu edendaja.
Upmale
1254. aastal sõlmisid ristisõdijad Leeduga rahulepingu, mille järgi läks Upmale maakond jagamisele. Selle lõunapoolsemad alad läksid osalt Leedule, põhjapoolsemad alad aga Liivi ordu valdusse. Maakonda on viimast korda mainitud 1272. aastal kui Liivi ordule kuuluvat territooriumi.
Toomas Kokovkin
Kokovkin lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli geograafina ja sai geograafiakandidaadi kraadi Leningradi Ülikoolist.
Upmale
Muinasmaakonna alad jäävad tänapäeval Läti Baldone, Bauska, Iecava, Jelgava, Ozolnieki, Rundāle ja Vecumnieki piirkonna aladele; osalt ka Leedu Pasvalysi rajooni aladele.
Toomas Kokovkin
Ta oli Lääne-Eesti saarestiku biosfäärikaitseala eestvedajaid ja seejärel ekspert UNESCO programmi Inimene ja biosfäär (MAB) alal. Ta on olnud UNESCO Eesti Rahvusliku Komisjoni nõukogu ja nõukoja liige, programmi MAB koordineerimisnõukogu (ICC) liige aastatel 2011–2015. Kokovkin on teinud koostööd ja koordineerinud mitmeid UNESCO ja Maailma Looduse Fondi projekte inimese ja looduse tasakaalustatud arengu teemal.
Aastatel 2014–2021 oli ta SA Hiiumaa Muuseumid juhataja.
Aleksandrów Kujawski
Aleksandrów Kujawski (Kuni 1879. aastani Trojanów, aastatel 1879–1919 Aleksandrów Pograniczny) on linn Poolas Kujawy-Pomorze vojevoodkonnas, Aleksandrów Kujawski maakonna halduskeskus. Aleksandrów Kujawski asub Toruńi kesklinnast umbes 17 km lõunakagus.
Asula on rajatud 1862. aastal, linnaõigused sai Aleksandrów Kujawski 1919. aastal.
Aleksandrów Kujawski on Valka sõpruslinn.
Graafikaprotsessor
pisi|Nvidia GeForce4 Ti 4600 GPU Graafikaprotsessor või GPU (inglise keeles graphics processing unit, tuntud ka kui VPU ehk visual processing unit ehk visuaalprotsessor) on 3D- ja 2D-graafika visualiseerimiseks ja kiirendamiseks kohandatud mikroprotsessor.
GPU-sid kasutatakse tänapäeval manussüsteemides, mobiiltelefonides, personaalarvutites, tööjaamades ja mängukonsoolides. Tänapäevased GPU-d suudavad tõhusalt manipuleerida arvutigraafikaga – nende rööpstruktuurne ehitus võimaldab keerulisi algoritme käsitledes üldprotsessorist (CPU) palju suuremat efektiivsust. Personaalarvutis võib GPU asuda videokaardil või olla integreeritud emaplaadile. Teiste seadmete puhul on GPU peamiselt integreeritud emaplaadile. Tänapäeval omavad üle 90% süle- ja lauaarvutitest graafikalahendusi integreeritud GPU kujul, mis on aga kehvema jõudlusega kui sihtotstarbelised videokaardid.
Ajalugu
pisi|Nvidia GeForce 256. Maailma esimene GPU pisi|ATI Radeon 9550 GPU GPU mõiste võeti esmakordselt kasutusele aastal 1999, mil suurtootja Nvidia andis välja GeForce 256 kui "maailma esimese graafikaprotsessori". Sellesse monokiipi oli integreeritud transformatsiooni, valguse, kolmnurga tekitamise/kärpimise ja visualiseerimise mootorid, mis olid võimelised minimaalselt tekitama 10 miljonit polügooni ehk hulknurka sekundis. Nvidia rivaal ATI Technologies kasutas aga 2002. aastal mõistet VPU ehk visuaalprotsessor, lastes välja Radeon 9700. Nende esimene graafikaprotsessor, mis lasti välja aastal 2000, kandis nime R100. Oli olemas ka firma Intel, see aga ei tootnud täiesti iseseisvaid graafikaprotsessoreid.
1980.–1990. aastad
Tänapäevased GPU-d pärinevad monoliitsetest (muutmatud, ühtsed) 1980–1990. aastate graafikakiipidest. Neil kiipidel oli limiteeritud BitBLT (arvutigraafika operatsioon, kus mitmed bittrasterid kombineeritakse ühte kasutades rasteri operaatorit) tugi (kui üldse BitBLT tugi oli) ja tavaliselt puudus neil kujundi kujutamise/joonistamise tugi. Mõned GPU-d suutsid käitada mitmeid operatsioone/käske käsurealt ja kasutada DMA-d (Direct Memory Access), et vähendada üldprotsessori koormust. Varasematest aegadest saab tuua näiteks ANTIC (Alphanumeric Television Interface Controller) videokiipi, mida kasutati kaasprotsessorina Atari 800-s ja Atari 5200-s.
1980. aastate lõpul ja 1990. aastate algul said populaarseks kiired, üldotstarbeprotsessorid, mis hakkasid asendama kallemaid GPU-sid. Mitmed kallimad personaalarvutite ja tööjaamade graafikakaardid kasutasid joonistamisfunktsioonide kiireks sooritamiseks Texas Instrumentsi TMS340 seeriat (32-bitine CPU videomälu koos graafikarakenduste jaoks optimeeritud kontrolleriga), need olid eriti populaarsed CAD-tarkvara kasutajate seas.
Ka mõned Apple'i laserprinterid said PostScripti (lehekülje kirjeldamise keel dokumentide printimiseks laserprinterile) rasterkuva protsessori (eriline GPU), mis kasutas Motorola 68000 seeria CPU-d või kiiremat RISC CPU (kärbikprotessor – riistvara on lihtsustatud kompilaatorite täiustamise arvel), nagu AMD 29000 või Intel i960.
Mõned väga spetsialiseeritud rakendused kasutasid digitaalse signaali protsessoreid (DSP-sid) 3D toe jaoks, näiteks Atari mängud "Hard Drivin" ja "Race Drivin".
Kiibitehnoloogia täiustumisel oli lõpuks võimalik viia joonistamise ja BitBLT funktsioonid ühele ja samale plaadile (ja hiljem ka ühele samale kiibile). Need vähendatud "2D-kiirendid" ei olnud nii paindlikud kui mikroprotsessoril põhinevad GPU-d, aga olid palju lihtsamad valmistada ja müüa.
1980. aastad
Commodore Amiga oli esimene video riistvaras blitter 'it sisaldav massturuarvuti ja IBM-i 8514 graafikasüsteem oli üks esimestest riistvarasiseselt 2D-elementaartoiminguid teostavaid PC videokaartidest.
Amiga oli unikaalne, kuna ta sisaldas seda, mis nüüd tõlgendataks kui täielikku graafikakiirendit. Üldprotsessorilt suudeti maha laadida praktiliselt kõik videotoimingutega seotud funktsioonid nagu joone joonistamine, ala täitmine, pildiploki teisaldamine. Lisaks oli graafika kaasprotsessoril olemas talle kirjutatud juhiste kogum (kuigi algeline). Varem (ja päris palju aega hiljem muudel arvutitel) pidi üldprotsessor ise kogu joonistamise kujutamisega ekraanile ise toime tulema.
1990. aastad
1990. aastate alguses tekkis Microsoft Windowsil huvi kiire, kõrgresolutsiooniga 2D-rastergraafika vastu, mis enne oli olnud Unixi tööjaamade ja Apple Macintoshi pärusmaa. Kuna Windows juhtis PC turgu, tähendas see seda, et graafikaga tegelevad tarnijad said nüüd keskenduda rohkem ühele platvormile ja ühele programmeerimisliidesele – GDI (Graphics Device Interface).
1990. vältel arenesid 2D graafilise kasutajaliidese kiirendid veelgi – tootmistehnoloogiate arenemisel arenes ka graafikakiipide integreerimine. Videokiirendid said populaarseks standardite nagu VCD ja DVD tulekuga, samuti oli suureks mõjutuseks Interneti populaarsuse kasv ja vajadus parema jõudluse järele. Kaartidele tulid rakendusliidesed ehk API-d (Application Programming Interface) mitmesugusteks toiminguteks, nendeks olid näiteks Microsofti WinG graafikateek Windows 3.x jaoks, hiljem aga DirectDraw' liides riistvara kiirendamiseks 2D-mängudes Windows 95-l ja hiljematel versioonidel.
pisi|S3 Chrome 440GTX GPU pisi|ATI RAGE-IIC AGP GPU pisi|Matrox Parhelia 512 GPU
1990. aastate algul ja keskel muutus CPU toel 3D-graafika kiirendamine üha populaarsemaks nii arvuti- kui ka konsoolimängudes, mistõttu suurenes üha rohkem ja rohkem vajadus 3D-graafika kiirendamisele. Varajased näited massturustatud 3D-graafika riistvara kasutavatest seadetest on viienda generatsiooni videomängu konsoolid Playstation ja Nintendo 64. PC-maailmas oli esimesteks märkimisväärselt läbikukkunud odavahinnalised 3D-graafikakiibid nagu S3, ViRGE, ATI Rage ja Matrox Mystique. Need kiibid olid põhiliselt eelmise generatsiooni 2D-kiirendid, millele oli lisatud 3D iseärasused. Paljud olid isegi pistmikühilduvad varasemate generatsiooni kiipidega, et vähendada tootmiskulusid ja kergendada kiipide ehitamist. Esialgu oli 3D-graafika tugi ainult võimalik tänu eraldi lisatud kaartidele, mis olid mõeldud 3D-graafika kiirendamiseks (samas puudus neil 2D GUI kiirendamine täielikult). Selline kaart oli näiteks 3dfx Voodoo. Siiski, tootmistehnoloogiate jätkuval arenemisel suudeti video, 2D GUI kiirendamine ja 3D-funktsioonid integreerida ühele kiibile. Renditioni Verite kiibistikud oli esimesed, mis olid piisavalt korralikud ja head, et neid ära märkida. DirectX arenes tasaselt algelisest (või õigemini tüütavast) API mängu programmeerimisliidesest üheks juhtivateks 3D-graafika programmeerimise liideseks. 3D-graafika kiirendeid täiustati aasta-aastalt ja need paranesid eksponentsiaalselt. Direct3D 5.0 oli esimene versioon erinevatest tärkavatest API-dest, mis tõeliselt domineeris mänguturgu ja surus välja paljud teiste firmade liidesed. Direct3D 7.0 tutvustas riistvara kiirendatud transformeerimise ja valgustuse (T&L – transform and lighting) tuge. Nvidia Geforce 256 (tuntud ka kui NV10) oli esimene kaart turul, millele oli selline tugi. Riistvara transformeerimine ja valgustamine lõi pretsedendi hilisematele pikslivarjundaja (pixel shader) ja lagipunkti varjundaja (vertex shader) moodulitele, mis olid rohkem kohandatavad ja programmeeritavad.
2000. aastad ja tänapäev
DirectX 8.0 API tulekuga ja sarnase funktsionaalsusega OpenGL-is said GPU-d programmeeritava varjundamise omaduse. Nüüd suudeti iga pikslit juhtida väikese programmiga, mis võisid sisaldada sisenditena piltide tekstuure. Lisaks sai nüüdsest kontrollida samalaadselt ka geomeetrilisi lagipunkte (geometric vertex) enne kui neid ekraanil kujutati. Nvidia oli ka esimene, kes tõi turule kiibi, millel oli võime varjundajat programmeerida – selleks kaardiks oli Geforce 3 seeria (tuntud ka kui NV20).
2002. aasta oktoobris tutvustati ATI Radeon 9700 graafikakaarti (tuntud ka kui R300), millega koos tuli ka välja Direct3D 9.0 kiirendi – nüüdsest olid pikslite ja lagipunktide varjundid võimelised teostama kordusi ja arvutama väga pikki ujukomaarve. Üldiselt muutusid GPU-d peaaegu sama kohandatavateks kui CPU-d, nad muutusid kiiremaks just pilt-massiiv operatsioonide teostamisel. Tänapäeval on paralleel GPU-dest saanud tugevad vastased CPU-dele. GPGPU (General Purpose Computing on GPU) ehk üldotstarbelised GPU-d on leidnud tee mitmekesistesse valdkondadesse nagu nafta otsimine, teaduslike piltide töötlemine ja isegi aktsiahindade määramine. Üha rohkem suureneb pinge GPU tootjatele just GPGPU kasutajatelt, mis paneb neid parandama riistvara disaini ja suurendama jõudlust, kuid põhiliselt on vajadus just arendada kohanduvust programmeerimiseks.
Graafikakaardiprotsessorite tootjad
Paljud firmad on tootnud GPU-sid erinevate kaubamärkide all. 2008. aastal olid Intel, Nvidia, AMD/ATI turuliidrid vastavalt 49,4%, 27,8% ja 20,6% turuosakaalust. Need numbrid sisaldavad ka Inteli integreeritud graafika lahendusi. Kui aga neid numbreid mitte arvestada, siis kuulub praktiliselt 100% turust just ATI ja NVIDIA kätte. Lisaks toodab ka GPU-sid S3 Graphics, VIA Technologies ja Matrox.
Arvutuslikud funktsioonid
Kaasaegsed GPU-d kasutavad suuremat osa oma transistoritest 3D-arvutigraafikaga seotud arvutusteks. Algselt olid need mõeldud mälumahukateks töödeks, näiteks tekstuurimine ja polügoonide visualiseerimine, hiljem lisandusid ka geomeetrilised arvutused nagu rotatsioon ja lagipunktide ülekandmine teistesse koordinaatsüsteemide punktidesse. Hilisemad GPU arendused on lisanud programmeeritavate varjundite toe, mis võimaldab teha sarnaselt CPU-dega toiminguid lagipunktide ja tekstuuridega. Samuti on lisatud ülediskreetimise (oversampling) ja interpoleerimise (interpolation) tehnikad sakilisuse (aliasing) vähendamiseks. Tagatakse ka suure täpsusega värviruum. Kuna põhiosa arvutustest on seotud maatriksite ja vektoritega, on disainerid ja teadlased teinud rohkelt uuringuid GPU-dele kasutuse leidmiseks mittegraafilistes arvutustes.
Lisaks 3D toele on kaasaegsetes GPU-des ka 2D-kiirendi ja puhvermälu (tavaliselt koos VGA-ühilduva riistvaraga).
GPU kiirendatud video dekodeerimine
Enamik alates 1995. aastast valmistatud GPU-sid toetavad YUV-värviruumi (värvuste kodeerimise süsteem) ja riistvaralist graafikapealistust (overlays), tähtsal kohal on ka digitaalvideo taasesitamine. Aastast 2000 toodetud graafikakaartidest toetavad suuremal osal MPEG-primitiive, nagu liikumise tasandamine ja iDCT (pöörddiskreetne koosinusteisendus ehk matemaatiline teisendus kujutise esitamiseks kordajate hulgana). Riistvaraline kiirendatud video dekodeerimine on protsess, kus video dekodeerimine ja töötlus viiakse läbi GPU riistvaraga. Seda protsessi on viidatud kui "GPU-kiirendatud videodekodeerimine", "GPU-abistatud videodekodeerimine", "GPU riistvara kiirendatud videodekodeerimine" või "GPU riistvara abistatud videodekodeerimine". pisi|Xbox 360 GPU Kõige hilisemad graafikakaardid oskavad ümber käia kõrglahutuskvaliteet videoga otse graafikakaardilt, vähendades sellega keskseadme (CPU) koormust. Levinumad API-d GPU kiirendatud video dekodeerimiseks on DxVA (DirectX Video Acceleration) Microsoft Windowsi operatsioonisüsteemides ja Xbox 360 platvormil ning VDPAU (Video Decode and Presentation API for UNIX), VAAPI (Video Acceleration API), XvMC (X-Video Motion Compensation) ja XvBA (X-Video Bitstream Acceleration) Linuxis ja UNIX-i operatsioonisüsteemides. Kõik peale XvMC (X-Video Motion Compensation) on võimelised dekodeerima MPEG-1, MPEG-2, MPEG-4 ASP (MPEG-4 Osa 2), MPEG-4 AVC (H.264/ DivX 6), VC-1, WMV3/WMV9, Xvid / OpenDivX (DivX 4), ja DivX 5 koodekitega kodeeritud videoid, samal ajal kui XvMC on ainult võimeline dekodeerima MPEG-1 ka MPEG-2-te.
Sihtotstarbelised graafikakaardid
Sihtotstarbelised graafikakaardid on kõikidest esinemisviisidest kõige võimsamad. Videokaart ühildub emaplaadiga laienduspesa kaudu nagu PCI Express (PCIe) või AGP (Accelerated Graphics Port). Neid on kõige kergem uuendada/vahetada, piisab olemasoleva kaardi asendamisest uuega. Mõned kaardid kasutavad siiani PCI (Peripheral Component Interconnect) siini, mis on piiratud läbilaskevõime (bandwidth) tõttu kasutuses tavaliselt siis, kui PCIe ja AGP siinid pole saadaval.
Nvidia SLI- ja ATI CrossFire-tehnoloogiad lubavad graafikakaardi jõudluse tõstmiseks kasutada mitut GPU-d. Selleks ühendatakse kaks või enam üksteisega ühilduvat kaarti vastava ülekandega.
Integreeritud graafikalahendused
Integreeritud graafikalahendused ehk jagatud graafikalahendused ehk integreeritud graafikaprotsessorid (IGP) kasutavad osa arvutisüsteemi RAM-ist enne kui sihtotstarbelise graafikamälu. Integreeritud graafikalahendusega arvutid moodustavad 90% kõikidest PC kaubasaadetistest. Need lahendused on odavamad kui sihtotstarbelised graafikalahendused, kuid sellest on nad vähem võimelised protsesse läbi viima samaväärse võimsusega. Ajalooliselt olid integreeritud lahendused ebasobivad 3D-mängude või graafiliselt intensiivsete programmide käitamiseks, kuid olid suutlikud hoida töös vähem intensiivseid programme nagu Adobe Flash. Selliseid IGP-sid pakkusid 2004. aastal SiS ja VIA. Siiski, tänapäevased integreeritud lahendused nagu AMD Radeon HD 3200 (AMD 780G kiibistik) ja Nvidia GeForce 8200 (nForce 710|Nvidia nForce 730a) on vägagi võimelised tegelema 2D-graafikaga, näiteks Adobe Flashi rakenduste puhul ja muulgi juhul kui ka väiksema jõudlusega 3D-graafikaga. Kuigi ikkagi suurem osa integreeritud graafikalahendustest jäävad võimsamatele arvutimängudele alla. Kiipidel nagu Nvidia GeForce 9400M Apple'i MacBookis ja MacBook Pros ning AMD Radeon HD 3300 (AMD 790GX) on parandatud jõudlusega, kuid sellest hoolimata jäävad needki sihtotstarbelistele graafikakaartidele alla. Modernsetel lauaarvuti emaplaatidel on tihti kaasas integreeritud graafikalahendus ja lisaks laienduspesad, et sihtotstarbeline graafikakaart lisada hiljem.
Kuna GPU on väga mälutundlik, siis integreeritud lahendus võib ennast leida konkureerimas CPU-ga juba niigi aeglase süsteemi RAM-i pärast, kuna tal endal on minimaalselt või puudub tal üldse eraldi mälu. Süsteemi RAM-i läbilaskevõime saab olla 2–12,8 Gbit/s, kui aga sihtotstarbelisel GPU-l on see 10 Gbit/s kuni üle 100 Gbit/s sõltuvalt mudelist.
Vanadel integreeritud graafika kiibistikel puudus riistvaraline transformeerimine ja valgustamine, kuid uuematel mudelitel on see juba sisse ehitatud.
Hübriidlahendused
See uuem GPU-de klass võistleb integreeritud graafika lahendustega väikese jõudlusega lauaarvutite kui ka sülearvutite turul. Seda klassi esindavad peamiselt ATI HyperMemory ja Nvidia TurboCache seeriad. Hübriidgraafikakaardid on kallimad kui integreeritud lahendused, kuid palju odavamad kui sihtotstarbelised graafikakaardid. Seda tüüpi lahendused jagavad süsteemimälu ja omavad sihtotstarbelist vahemälu, mis korvab süsteemimälu pikka latentsusaega. Tehnoloogiad PCI Express siinis suudavad selle lahenduse võimalikult hästi tööle panna. Neid lahendusi reklaamitakse kohati stiilis, et vastaval seadmel on 768 MB RAM-i, mis tegelikult viitab hoopis sellele, et vastav mäluhulk jagatakse süsteemimäluga.
Andmevoo töötlemine ja üldkasutus graafikaprotsessorid
Uue käsitluse järgi kasutatakse üldkasutus graafikaprotsessoreid (GPGPU) kui modifitseeritud vormi andmevoo protsessorist. See kontseptsioon muudab modernse graafikakiirendi varjundaja konveieri tohutu ujukoma arvutamise jõu üldkasutus graafikaprotsessori jõuks, mis levinud arvamuse kohaselt suudab läbi viia ainult graafikalisi operatsioone. Teatud programmid vajavad väga suurel hulgal vektorite operatsioone, kus just GPGPU suudab näidata paremaid jõudlustulemusi kui tavaline CPU. Kaks kõige suuremat diskreetsete (vt eespool teemat "Sihtotstarbelised graafikakaardid") GPU-de tootjat on ATI ja Nvidia, kes lähenevad sellele uuele meetodile valikuliste rakendustega. Nii ATI kui ka Nvidia tegid koostööd Stanfordi Ülikooliga aidates välja töötada GPU-põhist klientprogrammi Folding@Home jaoks, et määrata ja arvutada proteiinide klappimist ja sidumist. Just seesuguste rakenduste puhul arvutab GPU umbes nelikümmend korda kiiremini kui tavaline CPU.
Hiljuti hakkas Nvidia tootma kaarte, mis toetavad API lisa kasutada C programmeerimiskeelt CUDA tehnoloogial, mis lubab määratud funktsioonidel C programmeerimiskeeles kasutada GPU andmevoo protsessoreid. See annab C-programmidele võimaluse arä kasutada GPU oskust opereerida paralleelselt suurte maatriksitega, samas kasutades CPU-d kui vaja. CUDA on ka esimene API mis lubab CPU-põhistel rakendustel kasutada otse GPU ressursse, ilma et piiraks graafika API tööd, samal ajal kui kasutatakse protsessorit ka muudeks toiminguteks.
2005. aastast alates on olnud kasvav huvi kasutada GPU jõudlust evolutsiooniliste arvutuste tegemiseks ja adaptatsiooni välja arvutamise kiirendamiseks geneetilises programmeerimises. Suurem osa lahendustest kompileerib lineaarse või puustruktuuriga programmid hostival PC-l ja saadab need siis GPU-le käivitamiseks. Tüüpiliselt on jõudluse kasu saavutatav ainult siis, kui käitatakse ühte aktiivset rakendust samaaegselt paljude probleemnäidetena paralleelselt, kasutades selleks GPU SIMD (Single instruction, multiple data) arhitektuuri. Siiski, oluline kiirendus on võimalik saavutada ka ilma programmi kompileerimata, vaid selle asemel see kohe üle viia GPU-le, et see seal interpreteeritaks. Kiirendust saab sel juhul saavutada kas interpreteerides mitmeid programme korraga või samaaegselt käitades mitmeid probleemnäiteid või siis mõlemaid toiminguid vastavalt kombineeritult. Modernne GPU (näiteks Nvidia 8800 GTX või hilisem) suudab hõlpsasti samaaegselt interpreteerida sadu tuhandeid väiksemaid programme.
Abdelilah Benkirane
Abdelilah Benkirane (araabia keeles عبد الإله بنكيران; ‘Abd al-Ilāh Binkīrān; sündinud 8. aprillil 1954) on Maroko poliitik, alates 29. novembrist 2011 Maroko peaminister.
Ta on alates 2008. aastast Õigluse ja Arengu Partei esimees.
Europe röövimine
„Europe röövimine“ on hispaania kunstniku Francisco de Goya 1772. aastal valminud teos, millel on kujutatud pulli kuju võtnud Zeusi röövimas Europet.
Kired
"Kired" oli telekanalil TV3 aastatel 1998–1999 näidatud Eesti teleseriaal. Seriaali režissöörid on Rein Oja ja Kalev Lepik.
Soontaga mõis
Soontaga mõis (saksa keeles Sontack, ka 1439 Sontacke, 1518 Sodatz, 1585 Sotak) oli metsamõis Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagine mõis Tõrva valda Valga maakonnas.
Ajalugu
Soontaga mõisa (saksa k. Sontack, Sotack) kohta vanim teade on aastast 1439, kui Tartu stiftifoogt Klaus Holstver müüs mõisa koos veski ja 16 adramaaga Ludeke Zögele (Soygerile). Zöged, kellele kuulus ka lähedalasuv Puka mõis, pidasid mõisa kuni Poola ajani. Poola ajal kaotasid rootsimeelsed Zöged mõisa ja pärijad parun Reinhold Gustav Ungern ja kindralmajor Wolmar Anton von Schlippenbach said selle tagasi aastal 1697. 1726. aastal jäi Soontaga mõis vabahärra Carl Heinrich von Wrangellile. Tema järglane Sophia Helena von Wrangell pantis valduse 3000 hõberubla eest Valga kaupmehele Heinrich Johann Franzenile. Enne 1776. aastat ostis mõisa rittmeister Valentin Johann von Loewenstern, kes liitis selle oma kõrvalasuva Kuigatsi mõisaga ja Soontagast sai karjamõis.
Kuna Soontaga mõisas on läbi ajaloo olnud väga vähe põllumaad (min 1725. aastal 2 1/4 adramaad), siis on ta olnud põhiliselt Aakre, vähem Puka, Kuigatsi ja Õru mõisate koosseisus niinimetatud metsamõisana. Lisaks metsarohkusele on metsanduse eelisarengule põllunduse ja karjanduse suhtes tuge pakkunud Soontaga oja oma suure languga alamjooksul ja stabiilse toitega Priipalu ja Rooni soodest ning seeläbi suhteliselt võimsa saeveskiga (38 kW, 4 turbiini 1940. aastal Eesti Rahvusliku Jõukomitee andmetel) ning mugav lähedus Väiksele Emajõele, mis lubas saematejalide toimetamist isegi Tartu linnani.
Ametliku metsamõisa staatuse sai Soontaga mõis Esimese maailmasõja eel, Aakre mõisa koosseisus. Vaid väike ala mõisasüdames jäi põllumaana kasutusse möldrile, metsavahile ja puulõikajaile. Pärast Eesti iseseisvumist ja viimase Aakre metsamõisa metsaülema Adalbert Walteri lahkumist Saksamaale moodustati Soontaga ja ümberasuvate mõisate (Aakre, Puka, Ruuna, Kuigatsi, Vaalu, Mägiste, Pringi) metsadest Aakre metskond kontoriga Soontagas Saeveskil.
Mõisakompleks
20. sajandi keskpaigaks oli säilinud puust mõisahoone (1960. aastatel Aakre metskonna kontor), härjatall ehk Valgemaja, sepikoda (lammutatud 1989. aastal uue metskonnahoone ehituse käigus) ja niinimetatud Adleri vesiveski. Mõisahoone paikneb miniatuurses pargis, mis on piiratud idast sarapuuhekiga ja läänest Soontaga oja ja Soontaga Veskijärvega.
Sessiilne organism
Poolpaikseid organisme, kes häirituna või paljunemise ajal võivad asukohta vahetada, nimetatakse hemisessiilseteks.
Seroloogia
Seroloogia ehk seerumiõpetus on õpetus vereseerumi omadustest ja vereseerumi rakendamisest arstiteaduses.
Ieriķi–Abrene raudteeliin
Ieriķi–Abrene raudteeliin (ka Ieriķi–Gulbene–Abrene raudteeliin; läti keeles dzelzceļa līnija Ieriķi–Abrene) oli Läti ja Venemaa raudteeliin, mis kulges Ieriķi asulast Gulbene kaudu Abrene asulani (tänapäeval Põtalovo).
Ajalugu
Valga–Mõniste–Ape–Alūksne–Gulbene raudtee valmimine tõi kaasa kavatsuse selle juurdeveoraudtee pikendamiseks Stomersee raudteejaamani. Seda plaani siiski teoks ei tehtud. Alanud Esimene maailmasõda tõi kaasa raudtee pikendamise Ieriķi raudteejaamani ja Gulbene ning Pļaviņase vahelise raudtee rinde otstarbeks laiarööpmeliseks ümberehitamise. Uus raudteelõik ehitati kiirustades ja selle ehitusel peeti silmas ennekõike sõjaväe huve; nii ei vastanud uus tee reisiliikluseks mõeldud laiarööpmeliste raudteede standardile. Sõja järel oli Läti valitsus sunnitud sellel lõigul mitmed sillad ümber ehitama ja mitmele poole uued jaamahooned rajama, ühtlasi asendati sellel teel 1435 mm rööpmelaius ajutiselt laiemaga (1524 mm).
Ieriķi–Abrene raudteeliin oli väga oluline punkt Läti ja Nõukogude Venemaa vahelistel rahuläbirääkimistel, kuna Venemaa-Läti piiri kehtestamine ei tohtinud segada liiklust sellel teel. Nii läks liin täies ulatuses Läti koosseisu ja Põtalovo raudteejaam nimetati ümber Abrene raudteejaamaks.
Aastal 1924 käivitati Riia ja Leningradi vaheline reisirongiliiklus. Kahe linna vahel kurseerivad rongid hakkasid kasutama just seda teed, sest vanast ühendusest jäi osa Eesti territooriumile. See oli ka esimene regulaarne sellel lõigul liiklev reisirong varem sõjaväe kasutuses olnud raudteel.
Aastal 1926 avati teel uus Žīguri raudteejaam, mille juurest algas metsa väljaveoks mõeldud kitsarööpmeline raudtee. Algselt oli selle pikkus 33 km, ent aastaks 1963 oli selle pikkus kasvanud 63 kilomeetrini. Aastal 1967 see harutee suleti ja metsaveoks hakati kasutama maanteetransporti.
Teise maailmasõja ajal hakkas Saksa sõjavägi seda teed taas sõjalistel eesmärkidel kasutama. Sakslased rajasid Vecumi ja Gulbene raudteejaama juurde sõjalennuväljad, kus baseerus õhujõudude grupp Luftwaffen-Legion Lettland. Aastal 1944 alanud Nõukogude vägede vastupealetungi käigus purustati peaaegu kõik Gulbene ja Ieriķi vahel asunud jaamahooned.
Aastaks 1988 oli reisijate vedu Ieriķi ja Gulbene vahel lõppenud, ent see lõik suleti ametlikult siiski alles aastal 1999. Aastal 2009 see raudteelõik demonteeriti.
Läti taasiseseisvumine peatas rongiliikluse ka Põtalovo ja Vecumi jaamade vahel. Kuni aastani 2001 oli Läti poolt rongiliikluse lõppjaamaks kord Vecumi, kord Žīguri, kuni aastal 2001 kehtestatud "ajutine" suvine sõidugraafik muutis liini lõppjaamaks Gulbene raudteejaama. 2. augustil 2002 suleti raudtee ametlikult. Põtalovost Purvmala raudteejaamani viiv lõik läks Läti taasiseseisvumisel Venemaa Oktoobriraudtee käsutusse. Reisiliiklust seal ei toimunud ja Purvmala jaam suleti ametlikult aastal 2004.
Aastal 2014 kehtestati Vidzeme regiooni üldplaneering, kus on ette nähtud ka Gulbene ja Põtalovo vahelisel lõigul rongiliikluse taastamine.
Mitterberg-Sankt Martin
Mitterberg-Sankt Martin on 2015. aastast vald (Gemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas.
thumb|Õhuvaade Mitterbergile
Vald asutati Steiermargi vallareformi osana 2014. aasta lõpus, kui ühendati endised vallad Mitterberg ja Sankt Martin am Grimming.
Turism
Vald moodustab koos Michaelerberg-Pruggerni ja Gröbmingiga turismiagentuuri "Gröbminger Land", mille baas asub Gröbmingis.
Öblarn
Öblarn on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. See on väike mägiküla Ida-Alpides.
thumb|Vaade Öblarnile