cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jeremy Wariner
Wariner käis keskkoolis Texase osariigis Arlingtonis ja paistis juba siis silma kiirusega. 2002 tuli ta Texase meistriks 200 ja 400 m jooksus, ületades 20,41 ja 45,57-ga keskkoolide rekordi (neist esimene ei läinud lubatust tugevama taganttuule tõttu kinnitamisele).
Ta jätkas õpinguid Baylori ülikoolis ja sportimist Michael Johnsoni endise treeneri Clyde Harti käe all, kuid 2003. aasta läks vigastuste nahka.
2004 tuli Wariner nii USA ülikoolide sise- kui ka välismeistriks 400 m jooksus ning pääses USA meistrivõistlustele. Ta tuli kohe USA meistriks isikliku rekordiga 44,37 ja pääses 2004. aasta suveolümpiamängudele. Ta võitis kohe kaks kulda, esimese 400 m jooksus isikliku rekordiga 44,00, mis oli 21. sajandi parim aeg, ja teise 4×400 m teatejooksus, kus ta jooksis kolmandat vahetust. Sealjuures 400 m jooksu finaalis oli ta ainus valge jooksja. Pärast olümpiamänge hakkas Wariner elukutseliseks sportlaseks ja loobus õpingutest ülikoolis, ehkki jätkas treenimist Harti juures.
2005 tuli Wariner 44,20-ga taas USA meistriks ja pääses maailmameistrivõistlustele Helsingisse, kus ta võitis finaali külmal ja vihmasel päeval ajaga 43,93. Teise kulla sai ta teatemeeskonnas, kus jooksis viimast vahetust.
2006. aasta algul parandas ta oma isiklikku rekordit 200 m jooksus (20,19) ja 400 m jooksus (43,62). Koos Asafa Powelli (100 m, Jamaica) ja Sanya Richardsiga (naiste 400 m, Jamaica) võitis ta 6 IAAF-i Kuldliiga etappi ja selle eest teenis igaüks neist veerand miljonit USA dollarit.
2007 võitis Wariner kaks kulda maailmameistrivõistlustel Osakas, joostes 400 m jooksu finaalis 43,45, mis on kõigi aegade kolmas tulemus Michael Johnsoni ja Butch Reynoldsi järel. Teine kuld tuli teatemeeskonnas.
2009 finišeerus Wariner maailmameistrivõistlustel jälle Merritti järel teisena, kaotades jälle märkimisväärselt (ajad 44,60 ja 44,06). Teatejooksus sai USA kuldmedali, Wariner jooksis teist vahetust.
Isiklikku
Jeremy Wariner on 185 cm pikk ja kaalub 71 kg.
Element (matemaatika)
Elemendiks nimetatakse matemaatikas üksteisest erinevaid objekte, mis moodustavad hulga.
Tähistus ja terminoloogia
Kui x on hulga A element, siis öeldakse, et x kuulub hulka A, ja kirjutatakse:
x \in A
Kui x pole hulga A element, siis märgitakse seda järgmiselt:
x \not\in A
Näited
Olgu antud hulk X = {1, 2, 3, 4}. Selle hulga elemendid on 1, 2, 3 ja 4. Iga neist moodustatud hulk, näiteks {1, 2}, on hulga X alamhulk.
Hulgal Y = {1, 2, {3, 4}} on kolm elementi: 1, 2 ja {3, 4}. Ei 3 ega 4 kuulu hulka Y.
Viited
Множество
Otis Harris
Otis Harris (sündinud 30. juunil 1982 Edwardsis Mississippi osariigis) on USA kergejõustiklane (400 m jooks). Olümpiavõitja (2004) 4×400 m teatejooksus.
Isiklikku
Otis Harris on 185 cm pikk ja kaalub 83 kg.
Pühajärve sõjatammik
pisi|Pühajärve sõjatammik Pühajärve sõjatammik asub Pühajärvel.
See ligikaudu saja-aastaste puudega tammesalu on nime saanud 1841. aastal toimunud Pühajärve mõisniku vastu suunatud talupoegade vastuhaku järgi.
Pühajärve sõjatammik on looduskaitse all.
Tammesalu keskel asub Pühajärve sõja mälestuskivi, mis avati Pühajärve sõja 130. aastapäeval (11. septembril 1971). Monumendi autor on skulptor Lembit Paluteder.
Viimsi–Rohuneeme tee
Viimsi–Rohuneeme tee (registrinumbriga 11251) on kõrvalmaantee Viimsi vallas. Tee pikkus on 7,3 km.
Tee saab alguse Viimsi–Randvere tee esimesel kilomeetril Viimsi ja Haabneeme alevike piiril ning lõpeb Viimsi poolsaare tipus Rohuneeme külas.
Tee kulgeb läbi Pringi, Püünsi ja Rohuneeme küla ning Haabneeme aleviku.
E-kiri
thumb|Saksakeelne e-kiri E-kiri (inglise keeles e-mail) ehk elektronkiri (kõnekeeles ka meil) on tarkvaraga seadmes (nt telefon, arvuti jne) koostatud kiri, mida saab edastada ning vastu võtta arvutivõrkudes elektroonilisel kujul. Internetis kasutatakse kirjade edastamiseks kirjade edastamise protokolli.
Viimsi–Rohuneeme tee
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 12 truupi. Teele jääb 13 bussipeatust: Viimsi, Kalatööstuse, Haabneeme, Metskonna, Lahe, Tamme, Ranna, Suurevälja, Liivaranna, Suureniidu, Rohuneeme kauplus, Püünsi ja Rohuneeme sadam.
E-kiri
Kirjade saatmiseks ja vastuvõtmiseks on vaja omada e-postkasti (kasutajakontot postiserveris), mida pakuvad tasu eest ja tasuta arvukad teenusepakkujad, lisaks ettevõtted oma töötajatele ja koolid oma õpilastele. E-kirjade vahetamise süsteem e-post on veebi kõrval kõige kasutatavam internetiteenus.
E-kirja saatmiseks ja saabunud kirjade lugemiseks on vaja kasutada postiprogrammi, mis võib olla ka veebipõhine. Uue kirja saatmiseks tuleb sisestada saaja e-posti aadress, sisukokkuvõte ja kirja tekstiline sisu. Enamik postiprogramme võimaldab saata üht kirja korraga mitmele adressaadile (kellest osa võivad olla märgitud koopia saajateks) ja lisada kirjale manustena faile. E-kirja maht ei ole üheselt piiratud, vaid sõltub kirja edastavate serverite seadistatud piirangutest.
Viimsi–Rohuneeme tee
Tee on asfaltkattega. Tee klass on IV. Liiklussagedus on kuni viienda kilomeetrini üle 6000 auto ööpäevas, edasi 3000–6000 autot ööpäevas. Teel on kogu pikkuses kiiruspiirang 50 km/h. Tee on kogu pikkuses valgustatud.
E-kiri
Tänapäeval saadetavatest e-kirjadest on suurem osa rämpspost (2010. aasta neljandas kvartalis 88,2%).
Ülesehitus
E-kirja arvutite vahel edastatava vormingu (kommentaarinõue RFC 2822) kohaselt koosnevad e-kirjad ainult tekstimärkidest. Eespool asub kirja päis, selle järel paikneb kirja keha.
Päis
E-kirja päis annab teavet e-kirja teele saatmise aja, liikumisteekonna ning saatja ja saaja kohta.
Iga e-kirja päise ridades peaksid sisalduma vähemalt järgmised väljad:
Ülejäänud sagedamini kasutatavad päiseväljad:
Keha
E-kirja keha on päisest eraldatud tühja reaga ja sisaldab edastatavat kirja ühes või mitmes osas.
RFC 2822 lõike 2.3 kohaselt tohivad e-kirja kehas olla ainult ASCII märgid. Teistsugused märgid või andmed tuleb eelnevalt kodeerida. Kodeerimist reguleerivad kommentaarinõuded RFC 2045 ja base64). Tänapäeva e-posti kliendid kodeerivad teksti ja manused vajaduse korral automaatselt.
Peale tavalise teksti saadetakse osalt ka hüperteksti, kas tahtmatult, e-posti kliendi algatusel, või meelega, et osa teksti esile tõsta. Ent paljud vastuvõtjad hüperteksti vastu ei võta, sest see tekitab JavaScripti või muude ressursside kasutamise tõttu turvalisusriski. Peale selle sõltub hüpertekstikoodi tõlgendus oluliselt vastuvõtja programmidest ja seadetest, mistõttu efektid ja vormingud võtavad sageli teistsuguse kuju kui saatja oli ette näinud.
E-posti aadress
E-posti aadress on sümbolite järjend, mis identifitseerib e-kirja saajat ja määrab sellega ära, kellele kiri edastada. SMTP-protokolli kohaselt koosneb internetis kasutatav e-posti aadress kahest osast: kasutajaosast ja domeeniosast. Nende kahe osa vahel on märk @. Näiteks e-posti aadressis <tt>info@wikipedia.org</tt> on <tt>wikipedia.org</tt> domeeniosa, <tt>info</tt> kasutajaosa. Teised edastusmehhanismid, näiteks UUCP ja X.400, kasutavad teistsugust aadressisüntaksit.
Manused
Manus on fail, mis saadetakse kirja keha koosseisus. Seda võimaldab MIME-protokoll, mis reguleerib kirja keha alajaotusi ja faili kodeerimist. Manused võivad sisaldada arvutiviirusi, mistõttu tuleb nende avamisega olla ettevaatlik.
Cisco Systems
pisi|Cisco Systems, Inc. logo Cisco Systems, Inc. on Ameerikas loodud rahvusvaheline võrguseadmeid tootev ettevõte. Cisco Systemsit peetekse maailma kõige suuremaks võrguseadmeid tootvaks ettevõtteks. Nimi "Cisco" tuleb San Francisco linna nimest.
Ajalugu
Cicsco Systemsi lõi aastal 1984 Ameerika Ühendriikides Menlo Parki linnas abielupaar Leonard Bosack ja Sandra Lerner, kes mõlemad töötasid Stanfordi ülikoolis. Bosack oli infotehnoloogia osakonna laborite juht ning Lerner haldas Stanfordi äriõppe osakonna arvuteid.
1986. aastal lõi Cisco esimese TCP/IP-protokollil töötavad ruuteri. Selle ruuteri tegi eriliseks see, et see võimaldas ühendada erineva riist- ja tarkvaraga võrke, näiteks: IBM-i lauaarvuteid, UNIXi tööjaamu, Apple Macintoshi arvuteid.
Cisco esimesed kliendid olid ülikoolid, uurimiskeskused, lennundustööstus ja valitsusasutused.
Cisco tänapäeval
Cisco 2015. aasta kasum oli 49,2 miljardit dollarit.
Ciscos töötas 2016. aasta seisuga 71 883 inimest. pisi|239x239px|Cisco esimene AGS ruuter
Tooted
Cisco toodab mitmesuguseid võrguseadmed, näiteks:
Leppneeme tee
pisi|Leppneeme tee 2022. aasta juunis Leppneeme tee (registrinumbriga 11252) on kõrvalmaantee Viimsi vallas. Tee pikkus on 3,1 km.
Tee saab alguse Viimsi–Randvere tee viiendal kilomeetril Lubja külas ja lõpeb Leppneeme küla südames. Tee kulgeb läbi nimetatud külade.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 4 truupi. Teele jääb 2 bussipeatust: Leppneeme tee ja Leppneeme.
Teega ristub kolmandal kilomeetril Leppneeme sadama tee.
Tee on asfaltkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus on kuni teise kilomeetrini 1000–3000 autot ööpäevas, edasi 500–1000 autot ööpäevas. Teel on kiiruspiirangud (50 ja 70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Ismailiidid
Ismailiidid on üks šiiitide hulka kuuluv islamiusuliste kogukond.
Nad elavad tänapäeval peamiselt Indias, Pakistanis, Afganistanis, Tadžikistanis, Süürias ja hajali läänemaailmas.
Ajalugu
Ismailiidid kujunesid välja Abbasiidide valitsemise ajal. Kuuenda šiiidi imaami surma järel 765 puhkenud järglusetüli käigus lõid ismailiidid lahku. Nad tõusid esile Süürias ja Pärsias ning võitlesid Ali õiguste eest. Nad said nime Ismail ibn Djafari, Ali seitsmenda põlve järeltulija, Jafar As-Sadiqi vanema poja järgi, keda nad tunnistasid seitsmendaks imaamiks. Imamiidid tunnistavad seitsmendaks imaamiks Jafar As-Sadiqi nooremat poega Musa al-Kazimi. Algselt tunnistasid ismailiidid seitset imaami, hiljem tekkisid aga mitmesugused voolud ja suunad.
Sunniidid kiusasid ismailiite taga. Imamiidid olid nende suhtes väga skeptilised.
9. sajandi Bahreinis ja Omaanis oli qaramiitlik-ismailiitlik riik. 10. sajandil rajasid fatimiidid riigi, mida hüüti Kalifaadiks. 969 vallutasid nad Kairo.
Fatimiididest pärinevad ismailiitide tänini eksisteerivad põhiharud. Aastal 1094 lõhenesid nizariitideks ja mustaliitideks. Ismailiitest võrsusid pärast kaliif Hakimi surma 1021 druusid, kes selle kaliifi surma ei uskunud. Hiljem eemaldusid druusid islami peasuundadest üha enam, nii et neid tänapäeval enam moslemiteks ei peeta. Ka alaviidid tekkisid samal ajal ja samade sündmuste tagajärjel.
Usk
Ismaeliitide teoloogia on palju avaram kui enamikul teistel moslemitel. Mõned näevad selles gnostitsismi ja uusplatonismi elemente. Samuti on väliseid sarnasusi hinduismiga, eriti sakraalmuusika osas. Koraani tõlgendatakse suures osas allegooriliselt. Nõnda dešifreeritakse koraani sõnumeid, mida tekstis otseselt ei sisaldu. Selles osas on ismailiitidel ühisjooni sufide imamiitidega.
Kõikide ismailiitide poolt tunnustatud imaamid
Ismailiitide seitse imaami:
Karmaadid uskusid varjatult elavasse seitsmendasse imaamisse. Seda traditsiooni viivad tänapäeval edasi Mumbais elavad mustaliidid. Seevastu nizariidid tunnistavad veel järgmisi imaame.
Keskkonnaaruanne
Keskkonnaaruanne on vabatahtlikult koostatav avalik dokument, milles esitatakse ülevaade organisatsiooni keskkonnamõjust ning keskkonnategevusest.
Inglismaa jalgpallikoondis 1966. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Inglismaa jalgpallikoondis 1966. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlustel
Keskkonnaaruanne
Organisatsioonid, kes kasutavad Euroopa keskkonnajuhtimise ja -auditeerimise süsteemi (EMAS) on keskkonnaaruande tegemine ja esitamine kohustuslik.
Leppneeme sadama tee
pisi|Leppneeme sadam, Leppneeme tee ja neid ühendav Leppneeme sadama tee Maa-ameti kaldaerofotol 2020. aastal Leppneeme sadama tee (registrinumber 11253) oli kõrvalmaantee Viimsi vallas Leppneeme külas. Tee pikkuseks oli 0,4 km.
Tee sai alguse Leppneeme tee kolmandal kilomeetril ning lõppes Leppneeme sadamas.
Aleksandr Fadejev (iluuisutaja)
thumb|Aleksandr Fadejev 1989. aasta Euroopa meistrivõistlustel Aleksandr Vladimirovitš Fadejev (sündinud 4. jaanuaril 1964 Kaasanis) on endine Nõukogude Liidu iluuisutaja.
Leppneeme sadama tee
Tee ei ületanud ühtegi silda ega truupi. Bussipeatusi teele ei jäänud.
Aleksandr Fadejev (iluuisutaja)
Fadejev on 1985. aasta maailmameister ja neljakordne Euroopa meister (1984, 1987, 1988, 1989). Aastatel 1984, 1986 ja 1987 toimunud maailmameistrivõistlustel saavutas ta pronksmedalid.
Olümpiamängudelt on tema parimaks kohaks Calgarys toimunud 1988. aasta taliolümpiamängudel saavutatud 4. koht.
Aastast 1990 elab ta Ameerika Ühendriikides ning töötab seal treenerina.
Leppneeme sadama tee
Tee oli mustkattega. Tee oli klassita. Liiklussagedus teel oli kuni 200 autot ööpäevas.
Endise riigitee ulatuses on tee liikluspind (aadressiobjekt) Leppneeme Sadama tee.
Pühajärve sõja mälestuskivi
Mälestuskivi püstitati Pühajärve sõja 130. aastapäevaks ja avati 11. septembril 1971. Mälestuskivi autor on skulptor Lembit Paluteder.
Mälestuskivi kujutab endast suurt kivirahnu, mille peale on raiutud tekst, et kivi on püstitatud 1841. aasta Pühajärve sõjas kannatada saanud talupoegade mälestuseks. Kivi allosas on graveeritud mälestuskivi avamise kuupäev.
Ecce homo (Nietzsche)
Teos algab järgmiselt: “Aimates, et üsna varsti pean inimkonna ette astuma kõige rängemaga talle seni esitatud nõudmiste seast, näib mulle hädavajalik kõnelda sellest, kes ma olen.” Järgnevates peatükkides püüabki Nietzsche sellele küsimusele vastata: “Ma ei tunne ateismi hoopiski mitte kui millegi saadust, veel vähem kui sündmust: ta on mulle instinktiivselt omane. /---/ Niikaugele kui laotub Saksa, laostub ka kultuur. /---/ Võibolla olen ma Stendhali peale isegi kade? Ta on minu eest napsanud parima ateisti-nalja, just minu jaoks kohase: “Jumala ainus vabandus seisneb selles, et teda ei ole olemas”… /---/ Lüürilise luuletaja ülima eeskuju olen ma leidnud Heinrich Heines. /---/ Ka mina ise ei ole veel ajakohane, mõned sünnivad postuumselt. /---/ Ja ma tunnistan ausalt, et veelgi enam rõõmustavad mind minu mitte-lugejad, nood, kes pole eales kuulnud ei minu nime ega sõna filosoofia; ent ükskõik, kus ma ka välja ei ilmuks, olgu või siinsamas Torinos, pilk minule elevustab ja heastab iga näo.”
Aleksander Tois
Aleksander Tois (27. september 1897 Sindi – 25. juuni 1982) oli Eesti metallitööline ja poliitik.
Ta osales Esimeses maailmasõjas ja vabatahtlikuna Vabadussõjas. Töötas 1921–1930 Arsenalis ja alates 1930. aastast AS Franz Krullis, kus oli töölisvanem ja käitisnõukogu liige. Eesti Vabadussõjalaste liidu Tallinna osakonna juhatuse liige. 1934. aastal kandideeris ta Vabadussõjalaste Rahvaliikumise Tallinna linnavolikogu valimistel (271. kolmikus koos Alfred Alliku ja August Lauferiga) ja oli üks 77 hääleõiguslikust kodanikust, kes kirjutas alla Andres Larka riigivanema kandidaadi esitamiskirjale. 1938. aastal kandideeris ta I Riigivolikogu valimistel 2. valimisringkonnas ja sai 1141 häält.
Tapiku
Tapiku on küla Jõgeva maakonna lääneosas Põltsamaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Pajusi valda.
Külas asub Tapiku raamatukogu.
Wagneri juhtum
"Wagneri juhtum. Muusikuprobleem" (Der Fall Wagner – Ein Musikanten-Problem, 1888) on Friedrich Nietzsche teos, mis ilmus 5 aastat varem surnud Richard Wagneri 75. sünniaastapäeva puhul.
Tapiku
Tapiku küla kuulub Tapiku, Tõivere ja Kauru külast koosnevasse Tapiku piirkonda, mida on võrreldud saarega, mida igast küljest ümbritseb mets. 1. jaanuari 2007 seisuga oli Tapiku piirkonna kolme küla 38 majapidamises 76 elanikku. Lähimad linnad on Põltsamaa ja Jõgeva.
pisi|vasakul|Tapiku kõlakoda
Küla keskpunktiks on 19. sajandi II poolel ehitatud Tapiku mõisahoone. Tapiku mõisat (saksa keeles Tappik) on esmamainitud 17. sajandi teisel poolel. Mõisahoone on lihtne, kuid väga pikk ühekorruseline poolkelpkatusega hoone, mis on säilinud enam-vähem algkujul. Alates 1820. aastatest kuni 1919. aasta võõrandamiseni kuulus mõis von Wahlidele. Mõisa viimane võõrandamiseelne omanik oli Axel von Wahl. Mõisahoonet ümbritseb mõisapark. Pärast mõisa riigistamist ostis Pajusi vald riigilt mõisahoone, selles tehti remont ja 1926. aasta sügisel alustas Tapiku 4-klassiline algkool uues majas õppetööd. Tapiku kool suleti 1974. aastal õpilaste vähesuse tõttu.
Aleksander Tois
Arreteeriti NKVD poolt Tallinnas. Viibis Sverdlovski oblastis Vosturallagis ja Sevurallagis, pärast karistuse kandmist 1951 saadeti asumisele Novosibirski oblastisse. 1953 lubati asuda Kilmezi abikaasa juurde, vabastati asumiselt 3. mail 1956. Vaps.
Kehtna
Ajalugu
Varasemad kirjalikud teated Kehtna mõisa kohta pärinevad aastast 1470 (Kectel) ja 1485. aastast (Hof Kechtenal).
Kehtna 1790. aastatel ehitatud varaklassitsistlik mõisahoone põletati maha 1905. aasta revolutsiooni käigus. Mõisahoone taastati 1906–10 barokses stiilis. Kehtna mõisahoonet ümbritseb 5 hektari suurune park põlispuudega, mis on üks mitmekesisem puu- ja põõsaliikidega parke Eestis.
Aleksander Tois
Aleksander Tois on maetud Sindi uuele kalmistule.
Wagneri juhtum
Nietzsche "Wagneri juhtumi" kohta: "Lõppude-lõpuks tingib minu ülesande siht ja mõte kallaletungi ühele palju peenemale "tundmatule", keda kõrvalseisja nii kergesti ära ei arva – oo, avastada on mul veel hoopis teistsuguseidki "tundmatuid" kui üks muusikaline Cagliostro –, veelgi enam aga muidugi kallaletungi vaimsetes asjades üha loiumaks ja instinktivaesemaks, üha ausamaks muutuvale saksa rahvale, kes kadestamisväärse isuga laseb end jätkuvalt toita vastuoludest ja kugistab seedimisraskusteta kõrist alla niihästi "usu" kui ka teaduslikkuse, niihästi "kristliku armastuse" kui ka antisemitismi, niihästi võimu- ("Riigi-") tahte kui ka évangile des humbles’i [alandlike evangeeliumi]… /---/ Mitte ainult sellest, et saksa ajaloolased on täielikult minetanud avara pilgu kultuuri käigule ja väärtustele, et nad kõik üheskoos on poliitilised (või kiriklikud) tolad: see avar pilk on nende poolt koguni põlu alla pandud''. /---/ On olemas riigisaksa ajalookirjutus, ma kardan, et on olemas isegi antisemiitlik, – on olemas õue-ajalookirjutus ja härra von Treitschke ei tunne häbi… /---/ Nende südametunnistusel on kõik nelja sajandi suured kultuuriroimad! /---/ Sakslased röövisid Euroopalt tema viimase suure ajastu, renessansiajastu mõtte ja lõikuse just sel silmapilgul, mil väärtuste kõrgem järgukava, mil õilsad, elujaatavad, tulevikkutagavad väärtused neile vastupidiste, allakäigu-väärtuste pesas võidu olid saavutanud – ''ning koguni seal pesitsejate instinktides endis! /---/ ja ühes sellega on nende südametunnistusel kõik, mis pärast seda tuli, mis täna päral on, too üleüldse kultuurivaenulikem haigus ja mõistusepuudus, natsionalism, too névrose nationale [rahvusneuroos], mida Euroopa põeb, too Euroopa väikeriikluse, väikese poliitika igavikustamine: nad on võtnud Euroopalt isegi ta mõtte, ta mõistuse'' – nad on ta umbtänavasse ajanud. – Kas tunneb keegi peale minu teed sellest tänavast välja?… Ülesannet, mis piisavalt suur, kuidas taas liita rahvaid?… /---/ Minu loomuomased lugejad ja kuulajad on juba nüüdki venelased, skandinaavlased ja prantslased – kas saavad nad seda üha enam olema? /---/ "Saksa vaim" on mulle kui rikutud õhk: minu hingamine läheb raskeks, kui läheduses on seda instinktiks muutunud ebapuhtust in psychologicis [psühholoogilises mõttes (ladina keeles)], mida sakslase iga sõna, iga ilme reedab. /---/ See kuulub isegi minu auahnuse juurde, kui mind peetakse saksapõlgajaks par excellence. Oma umbusku saksa karakteri suhtes olen ma väljendanud juba kahekümne kuue aastaselt (kolmandad Ajakohatud, ptk 6) – sakslased on mulle talumatud. Kui ma manan oma silme ette inimese, kes kogu minu instinktielule on vastunäidustatud, siis saab tulemuseks olla ikka vaid sakslane. /---/ Kui maha arvata läbikäimine mõnede kunstnike, esmajoones Richard Wagneriga, siis ei ole ma sakslaste seltsis veetnud mitte ainsatki meeldivat tundi… /---/ Sakslastel pole pisimatki arusaamist sellest, kui labased nad on, kuid see on labasus ülivõrdes – nad isegi ei häbene seda, et nad vaid sakslased on… /---/ Asjatult otsin ma sellest minu suhtes üles näidatud taktitunde, délicatesse’i märki. Juutidelt, seda küll, aga ei iial sakslastelt."''
Federico Fellini
Federico Fellini (20. jaanuar 1920 Rimini – 31. oktoober 1993 Rooma) oli 20. sajandi üks mõjukamaid itaalia filmirežissööre.
1974. aastal tunnustati tema tööd Cannes'i filmifestivali elutööauhinnaga, 1985. aastal Veneetsia filmifestivali Kuldlõvi elutööauhinnaga ja 1993. aastal elutöö-Oscariga. Tema filmid on saanud kokku mitu Oscarit, Kuldgloobust, Kuldlõvi ja Kuldset Palmioksa.
Elukäik
Federico Fellini sündis Ida-Itaalia väikelinnas Riminis keskklassi peres. Algkoolis õppides veetis ta vaba aega joonistades, nukuetendusi lavastades ja lugedes. Samal ajal vaimustus ta ka tsirkusest. 12-aastaselt lahkus ta kodust ja liitus rändtsirkuse trupiga.
Mussolini valitsusajal õppis ta Rooma ülikoolis, lisaraha teenis mitmes ajalehes reporteri ja kunstnikuna.
Fellini leidis oma kutsumuse juba 20-aastaselt. Algul mõjutas teda suuresti Itaalia uusrealism, alates 1960. aastatest põimusid tema filmides irreaalne ja reaalne maailm. 1945. aastal kirjutas ta stsenaariumi filmile "Roma, città aperta", mis kandideeris ka Oscarile.
Lavastajadebüüdi tegi ta 1950. aastal filmiga "Luci del varietà". Pärast teist maailmasõda töötas ka koos Roberto Rosselliniga.
Rothmannia annae
Rothmannia annae on ohualdis puuliik madaraliste sugukonnast.
Levik
Rothmannia annae on endeemne liik, mis kasvab ainult Seišellidel Aride'i saarel. Saarel on teada 7 kasvukohta; osa neist ainult paari meetri kõrgusel merepinnast, osa aga mäetipus. Saarel on loendatud 922 tervet täiskasvanud isendit.
Bābur
pisi|Babur Bābur (pärsia keeles "Tiiger", sünninimi Ẓahīr-ud-Dīn Muḥammad, 14. veebruar 1483 – 26. detsember 1530) oli Kesk-Aasiast pärit valitseja, kes pani aluse Suurmogulite dünastiale Indias. Ta oli isa poolt Timuri ja ema poolt Tšingis-khaani järeltulija.
Rothmannia annae
Levik
Veel 20. sajandi alguses kasvas puu ka Mahé, Silhouette'i, Praslini ja Félicité saarel, kuid arvatavasti metsade maharaiumise tõttu on liik neilt saartelt hävinud.
Päikeseseisak
Päikeseseisak ehk solstiitsium leiab aset talvisel ja suvisel pööripäeval, mil ühel poolkeral on päev pikem kui öö ning teisel poolkeral on öö pikem kui päev. Päike asub seniidis pöörijoone kohal. Sellel poolkeral, kus päev on pikem kui öö, on suvi ja poolusest polaarjooneni on polaarpäev. Teisel poolkeral on talv ja poolusest polaarjooneni on polaaröö.
Saale
Saale on jõgi Saksamaal, Elbe vasakpoolne lisajõgi.
Saale algab allikast Fichtelgebirge mägedest Baieri liidumaal 728 meetri kõrgusel üle merepinna ja voolab läbi Tüüringi nõo valdavalt põhja. See on 413 kilomeetrit pikk, millega on pikkuselt Saksamaa üheksas jõgi ja Vltava järel pikkuselt teine Elbe lisajõgi.
Zeus
pisi|Zeus (Jupiter) [[Jean Auguste Dominique Ingresi maalil]]
Saale
Jõe vooluhulk suudmes on 115 m³/s, millega jagab Elbe lisajõgede seas koos Haveliga teist kohta (samuti Vltava järel).
Zeus
Zeus (kreeka keeles Zεύς) ehk Dias (kreeka keeles Δίας) ('jumalik kuningas') on vanakreeka mütoloogias peajumal ning taeva- ja äikesejumal.
Saale
Jõe valgla on 24 tuhat km².
Zeus
Zeusi müüt
Zeus oli vanakreeka mütoloogias titaanide Kronose ja Rhea poeg. Kronos tahtis kõik oma vastsündinud lapsed alla neelata. Zeusil õnnestus pääseda seeläbi, et ta ema Rhea andis Kronosele neelamiseks mähkmetesse pandud kivi. Väike Zeus aga saadeti Kreeta saarele ja kasvatati seal üles. Kui Zeus vanemaks sai, otsustas ta oma isa kukutada. Zeus valmistas võlujoogi, mis pani ta isa kõiki allaneelatud lapsi välja oksendama.
Saale
Saale suurimad lisajõed on Weiße Elster paremalt ning Unstrut, Ilm ja Bode vasakult. Suurimad linnad, kust Saale läbi voolab, on Hof (mille läbimise järel jõuab jõgi Tüüringisse), Jena ja Halle. Saale suubub Saksi-Anhaltis Barby linnas 50 meetri kõrgusel üle merepinna Elbesse.
Aastatel 1933–1942 jõge õgvendati ja kanaliseeriti; enne seda oli see 427 km pikk. Samal ajal hakati rajama Leipzigini ulatuvat Elster–Saale kanalit, mis aga jäi 1942. aastal pooleli ning on tänini lõpetamata.
Saale on lüüside abil laevatatav 175 km pikkuselt kuni Naumburgini.
Jõel on hüdroelektrijaam.
Rothmannia annae
Kirjeldus
Puu kasvab kuni 6 meetri kõrguseks. Tüvi on sile, koor hallikasroheline.
Bābur
Bābur sündis Fergana orus tänapäeva Usbekistanis. Juba poisina asus ta isa Umar Šeik-mirza surma järel Fergana oru valitseja kohale. Pärast mitmeid ebaõnnestumisi Kesk-Aasias õnnestus tal Esimeses Panipati lahingus 1426. aastal alistada Delhi sultan Ibrahim Lodi ja panna alus Mogulite riigile Indias.
Ta suri 1530. aastal Agras, jättes trooni vanimale pojale Humāyūnile. Ta maeti hiljem ümber Kabuli (tänapäeval Afganistanis).
Bābur oli lahingutes hiilgav taktik, kuid ta tegeles ka kirjanduse ja luulega. Ta oli tugevalt mõjutatud pärsia kultuurist.
Rothmannia annae
Kirjeldus
Lehed on suhteliselt pikad (kuni 12 cm) ja kitsad, teravatipulised, tumerohelised.
Õied on valged, punaste tähnidega; tugeva joovastava lõhnaga. Puu õitseb kogu vihmaperioodi vältel, oktoobrist maini, kuid õite eluiga on lühike.
Puu vili on kuni 6 cm pikkune oliiviroheline mari, mis sisaldab palju seemneid.
Säilitamine
Aride'i saarel on loodud looduskaitseala, kust on eemaldatud peaaegu kõik võõrliigid. Puud on istutatud ka Silhouette'i ja Frégate'i saarele.
Zeus
Zeusi müüt
Pärast Kronose kukutamist jagas Zeus maailma oma vendade Hadese ja Poseidoniga. Zeus sai valitsemiseks taeva, Poseidon mere ja Hades allmaailma. Maapinda ja jumalate kodu Olümpost peeti ühiseks valitsemise territooriumiks.
Zeusi kultus
Zeusi austamine sai alguse Minose kultuuri pärijatelt Mükeene kultuuris, kus teda tunti Maaraputaja nime all. Atribuut või sümbol: valitsuskepp, piksenool, kotkas. Talle vastab vanarooma mütoloogias jumal  Jupiter.
Antiikaja sünkretistlikus ettekujutuses seostati teda mitmete teiste jumalustega (Amon vanaegiptuse mütoloogias, Tinia etruski mütoloogias ja võib-olla isegi Dyaus Pitar hinduismis).
Beiersdorf
Beiersdorf on vald Saksamaal Saksimaa Görlitzi kreisis.
Zeus
Zeusi kultus
Paljud Zeusi austamisega seotud pühakohad on tammed või tammesalud. Tähtsaimaks neist pühapaikadest on peetud Dodonet. Homeros kirjeldab "Iliases", kuidas Achilleus kõnetab Zeusi (16. laul, värsid 231–235). Siin mainitakse kõigepealt ka Dodone oraakleid.
Beiersdorf
Vallaosad
Gebirge, Neulauba, Schmiedental, Zeile ja Zwenke.
Zeus
Zeusi kultus
Õue keskele astudes nüüd valas ohvrit ta, vaatas taevaste poole ja palvetas – ning isa Zeus teda kuulis: "Zeus, pelasgide kaitsja ja valdijas kauges Dodonas ikka-talvises, seal, kus su ennustustargad on, Sellid, kes ei eal pese jalgu ja puhkavad maaemal paljal!"
Zeusi armukesed ja järglased
Tähtsat osa etendavad vanakreeka mütoloogias Zeusi surelikud ja surematud armukesed. Oma armukestele lähenes Zeus väga erineval moel, mõnikord härjana, saatüri või luigena (vaata Leda), vahel sureliku mehena ja kord isegi kuldse vihmana (vaata Danae). Tema naine Hera aga veetis suurema osa ajast Zeusi armukesi ja nende lapsi taga kiusates. Müüdi järgi ajas Hera julmus Heraklese vastu Zeusi nii vihaseks, et ta pani oma naise randmeid pidi torni külge rippuma ning kinnitas tema jalgade külge raskused.
Praporštšik
Praporštšik (vene keeles прапорщик) on mitmes riigis kasutatud ja tänapäevalgi kasutatav sõjaväeline auaste.
Venemaa keisririigis
Venemaa keisririigi teenistusastmete tabelis oli praporštšiku auaste kasutusel alates 1730. aastast. Enne seda oli samaväärne Fähnrich ' i (vene keeles фендрик) auaste. Aastatel 1730–1884 oli kaardiväe praporštšik XII klassi ja samal perioodil jalaväe praporštšik XIV klassi auaste. Pärast 1884. aastat määrati vaid jalaväe praporštšiku auastet (XII klass) ja seda vaid sõja ajal.
Liet-Lávlut
Liet-Lávlut (ka Liet, Liet Ynternasjonaal) on Euroopa vähemus- ja regionaalkeelte lauluvõistlus, mida korraldatakse kord aastas alates 2003. aastast.
2006. aasta võistlus toimus Östersundis. Võistlusele esitati 60 laulu 25 vähemuskeeles. Finaalis oli 11 võistlejat. Žürii preemia sai põhjasaamikeelne laul "Luđiin muitalan", mille esitasid Johan Kitti ja Ellen Sara Bæhr. Publiku lemmik oli Liza Pannetier oksitaanikeelse lauluga "Soleu Rouge". Finaalis osales ka eesti ansambel Raud-Ants vadjakeelse lauluga "Kui miä kazvolin kanainõ".
2008. aasta võistlus toimus 18. oktoobril Lapimaal Luleås. Finaalis osales 11 laulu. Nii žürii- kui ka publikupreemia sai korsika keeles laulnud Jacques Culioli. Teised finaalis esindatud keeled olid mordva, meä, bretooni, kõmri, saami, friisi, galeegi, astuuria, friuuli ja albaania.
2009. aastal toimus võistlus 31. oktoobril Leeuwardenis. Võitis saami ansambel SomBy.
2010. aastal toimus võistlus 27. novembril Bretagne'i linnas Lorient. Žürii auhinna võitis Fääri saarte ansambel ORKA, publiku lemmik oli friuulikeelset laulu esitanud R. Esistance in Dub.
Jesús Navas
paremal|pisi|Navas Sevillaga 2017. aastal Jesús Navas González (sündinud 21. novembril 1985 Los Palaciosis) on Hispaania jalgpallur, kes mängib Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla.
Klubikarjäär
2003. aastast mängis Navas Hispaania kõrgliiga klubis Sevilla, seejärel 2013–2017 Manchester Citys.
2017. aastal naasis ta Andaluusia klubisse Sevilla.
Koondisekarjäär
Hispaania jalgpallikoondises tegi ta debüüdi 2009. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 3. juunil 2010 sõprusmängus Lõuna-Korea vastu.
Ellandvahe tee
Tee on pinnatud kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 500-1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Üheaastased talvetaimed
Üheaastased talvetaimed on üheaastased taimed, mis idanevad sügisel või talvel, õitsevad hilissügisel, talvel või varakevadel ning säilivad suvel ainult seemnetena.
Nad kasvavad tavaliselt maa lähedal, kus nad jäävad külmematel öödel lume alla.
Üheaastased talvetaimed takistavad talvel ja varakevadel pinnase erosiooni ning on loomadele toiduks.
Keskkonnastrateegia
Keskkonnastrateegia on riigi või teatud piirkonna, ettevõtte või muu organisatsiooni keskkonnategevuse põhimõtted ning pikemaajalised sihid ja arengusuunad, eesmärgid ning eesmärkide saavutamiseks kaasatavad organisatsioonid. Keskkonnastrateegia määratletakse keskkonnapoliitika arendusena (jätkuna) või iseseisva dokumendina.
Õuenõunik
Õuenõunik (vene keeles надворный советник) oli Venemaa keisririigi tsiviilteenistuse VII klassi teenistusaste, mis oli võrdne armee alampolkovniku ja mereväe 2. järgu kapteni auastmega.
Laekvere
pisi|Pritsikuur
Agne Kurrikoff-Herman
Agne Kurrikoff-Herman (sünninimi Kurrikoff; sündinud 4. juunil 1975) on eesti koreograaf ja rahvatantsujuht.
Laekvere
Laekvere on alevik Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas.
Agne Kurrikoff-Herman
Ta lõpetas 1993. aastal Keila 1. Keskkooli ja 1997. aastal Viljandi Kultuurikolledžis tantsukunsti eriala.
Laekvere
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) oli alevik Laekvere valla halduskeskus.
Agne Kurrikoff-Herman
Ta on tantsuansambli Sõprus üks juhte.
Ta on olnud tantsupidude lavastusmeeskonna liige ja liigijuht ning oli 2023. aastal toimunud noorte tantsupeo pealavastaja.
Laekvere
Alevikus asub looduskaitsealune pühapuu Laekvere mänd ja Laekvere Raamatukogu.
Ajalugu
Laekveret on teadaolevatel andmetel esimest korda mainitud 1496. aastal. Laekvere mõisat (Ladigfer, Laydickfer) on esmamainitud 1547. aastal.
1925–1935. aastail ehitati Paasvere valla Laekveres suured põllukivist hooned : Laekvere Tarvitajate Ühisuse "Talupoeg" kaupluse hoone, 6-klassilise algkooli  Laekvere koolimaja,  Laekvere Piimaühisuse Laekvere meierei ja Paasvere valla Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu Laekvere pritsikuur.
Piimaühisus likvideeriti 1970. aastate lõpul ja ühendati Rakvere Piimakombinaadiga. Laekvere meierei remonditi 1970. aastate teisel poolel ja võeti kasutusele Laekvere kolhoosi kontorina (1978–1990). 1991. aastast kasutati hoonet Laekvere vallamajana.
Poolkera (geograafia)
Poolkera ehk hemisfäär on pool maakerast või teise planeedi kerast.
Maa jagatakse tinglikult kaheks poolkeraks ekvaatori suhtes:
Ka jagatakse Maa tinglikult kaheks poolkeraks nullmeridiaani suhtes:
Harakputk
Harakputk (Anthriscus) on taimeperekond sarikaliste sugukonnast.
Poolkera (geograafia)
Samuti saab jagada Maad maismaapoolkeraks ja ookeanipoolkeraks.
Harakputk
Perekonna levilaks on Euroopa ja Aasia parasvöötmealad.
Harakputkesid leidub üle 20 liigi.
Perekonda kuuluvad ühe-, kahe- ja mitmeaastaste rohttaimed. Kõigile liikidele on omased peterselli meenutavad suured, mitmelisulgjad pealt paljad ja alt kergelt karvased lehed ning väikesed valged, sarikatena kobarduvad õied; varred õõnsad ja pealt karvased.
Kivi-Vigala
Kivi-Vigala on küla Rapla maakonnas Märjamaa vallas.
Kivi-Vigalas on Kivi-Vigala rahvamaja, Vigala Maarja kirik, Vigala kalmistu, raamatukogu, Kivi-Vigala Põhikool ja hooldekodu.
Elanikke oli 2006. aasta 1. septembri seisuga 321.
Jarek Kasar
pisi|Chalice alias Jarek Kasar [[ETV "Ringvaate" Eesti Laulu salvestusel Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. veebruar 2012 ]] thumb|Chalice Faustina [[Von Krahli Teater|Von Krahli Teatris 2006]] Jarek Kasar (esinejanimega Chalice; sündinud 3. aprillil 1983) on eesti helilooja, laulja ja sõnadekirjutaja.
Jõelähtme tee
Jõelähtme tee (registrinumbriga 11259) on 0,1 km pikkune kõrvalmaantee Jõelähtme vallas Jõelähtme külas. Tee saab alguse Tallinna–Narva maantee kahekümne neljandal kilomeetril ja lõpeb Jõelähtme–Kemba tee viiendal kilomeetril. Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Jarek Kasar
Muusikukarjääri alustas ta räpparina, kuid tema muusikalistes katsetustes on segatud elektrooniliste ja sageli eklektiliste kompositsioonidena musitseerimistraditsioone üle maailma, alates Aafrika päritolu rahvamuusikast kuni tänapäevase elektroonilise rokini välja.
Jõelähtme tee
Tee on mustkattega. Tee klass on V. Liiklussagedus teel on 200–500 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Kivi-Vigala
Ajalugu
1977–1996 oli Kivi-Vigalaga liidetud Naravere küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Vigala valla halduskeskus.
Turism
Huviväärsemad objektid on Vigala Maarja kirik, Vigala kirikuaed ja kalmistu ning Pallika paljandid.
Kolleegiuminõunik
Kolleegiuminõunik (vene keeles коллежский советник) oli Venemaa keisririigi tsiviilteenistuse VI klassi teenistusaste, mis oli võrdne armee polkovniku ja mereväe 1. järgu kapteni auastmega.
Aleksandr Fadejev
Tema tuntuim teos on "Noor Kaardivägi". Romaan ilmus Elisabeth Raidsalu tõlkes eesti keeles aastal 1947 (kirjastus Ilukirjandus ja Kunst) ja 1974 (kirjastus Eesti Raamat).
Alates 1939. aastast oli ta Üleliiduline Kommunistlik (bolševike) Partei (ÜK(b)P KK (alates 1952. aastast Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei Keskkomitee) liige.
Ta oli 1939–1944 NSV Liidu Kirjanike Liidu sekretär ja 1946–1954 peasekretär ning juhatuse esimees.
Aleksandr Fadejev lõpetas elu enesetapuga, lastes ennast maha.
Jarek Kasar
Jarek Kasar on teinud palju koostööd ja andnud kontserte koos Tõnis Mäega (nt Eesti Vabariigi 93. aastapäeva kontsert “See on, laps, meie muld” (2011), sõbrapäevakontsertide sari 2015 ja 2018, kontsert "Aias" 2015 jne). 2014. aastal osalesid mõlemad ka Kanal 2 sarisaates "Laula mu laulu".
2009. aastal jõudis tema loodud ja esitatud laul "Nelikümmend" lauluvõistluse "Eesti laul 2009" finaali.
Zeno
Flavius Zeno, kreekapäraselt Zenon (Imperator Caesar Flavius Zeno Augustus; kreeka keeles:Ζήνων; umbes 425 – 9. aprill 491), oli Ida-Rooma keiser 29. jaanuarist 474 kuni 9. jaanuarini 475 ja teist korda augustist 476 kuni 9. aprillini 491. Aastatel 475–477 valitses ta väljaspool pealinna, sest võimu haaras usurpaator Basiliscus.
Keiser Zeno oli pärit Väike-Aasiast Isauriast ning tema sünninimi oli Tarasikodissa (ladinapäraselt Trascalissaeus). Tema täpne sünniaasta pole teada, kuid selleks on pakutud umbes 425. aastat. Pealinna saabus Zeno 447. aasta paiku, tuues endaga kaasa tugeva isauride sõjasalga, mis pidi aitama keisril võidelda hunnide vastu. Leo I, soovides võimuka väepealiku Aspari võimu vähendada, andis oma tütre Ariadne Zenole naiseks, millega viimane tõusis troonile lähemale.
Võimuletõus ja valitsemine eksiilis
Paljude arvates polnud tal siiski õigust keisriks pretendeerida. Lisaks jälitas teda kahtlus oma enese poja mõrvamises, mis jäi talle märgina külge kogu eluks. Seega oli palju inimesi, kes ei soovinud näha teda troonil. Tema üheks peamiseks vastaseks kujunes tema ämm, leskkeisrinna Verina (Leo I abikaasa), kes soovis parema meelega näha troonil oma venda Basiliscust (kreekapäraselt Vasiliskus). Kuid mälestus Basiliscuse sõjalisest fiaskost oli veel liiga värske, et üritada teda troonile upitada ning panus tuli teha kellelegi teisele. Ta otsustas esmalt vabaneda kavalusega Zenost. Parasjagu hipodroomil viibinud keisri juurde saabus Verina käskjalg, kes palus valitsejal viivitamatult paleesse naasta. Hästi teeselnud Verina rääkis keisrile, et ta peab viivitamatult pealinnast lahkuma, sest tema vastu sepitsetakse vandenõud ning nii on kõige ohutum. Keiser jäi Verinat uskuma ning läks veel samal ööl, 9. jaanuaril 475 Isauriasse, kaasas riigikassa. Tema elus algas etapp, kus ta valitses väljaspool pealinna. pisi|Basiliscus ning Basiliscus poja Marcusega
Usurpaator Basiliscus
Konstantinoopolis jäi troon aga vabaks. Olukorra otsustas ära kasutada Basiliscus, kes ilmus vägedega pealinna alla ning patriarh alistus ja kroonis ta keisriks. Lõpuks täitus Basiliscuse võimatuna näiv unistus ning temast sai valitseja. Rahvas, kes mõni aeg tagasi oli valmis ta sõjalise katastroofi pärast tükkideks rebima, võttis ta nüüd juubeldades vastu, sest nii saadi lahti vihatud isauridest. Sestpeale oli Ida-Roomal formaalselt kaks keisrit. Üks valitses pealinnas, teine Konstantinoopoli müüride taga.
Basiliscus krooniti ametlikult juba 9. jaanuaril 475 ehk samal päeval, kui Zeno lahkus. Tema poeg Marcus kuulutati kaasvalitsejaks (tseesariks) ning naine Zinodia augustaks. Soodsa olukorra kujundaja, Verina, jäi aga pika ninaga: tema soosik tapeti ning hirmust venna ees, pidi ta linnast põgenema.
Tema valitsemisaeg kestis ligikaudu 1,5 aastat, mille jooksul suutis ta enamiku oma toetajatest enese vastu häälestada. Peamiseks põhjuseks oli tema sekkumine kirikusisestesse tülidesse. Keisri ediktiga tühistati Kalchedoni kirikukogu otsused. Sündmused kulmineerusid sellega, et Basiliscus üritas patriarhi linnast minema ajada. Need sammud vähendasid keisri populaarsust peamiselt õigeusklike elanike seas. Viimaks puhkesid pealinna tänavatel rahutused, mille käigus põletati maha üks tähtsamaid kultuurivaramuid – Konstantinoopoli raamatukogu, mis sisaldas ligikaudu 120 000 haruldast köidet ning arvukalt vanade meistrite kunstiteoseid.
Teine valitsemisaeg
Hilisemad Bütsantsi autorid on Zeno edasise valitsemisaja kohta väitnud, et ta ei väärinud trooni ning püsis võimul juhuse tõttu. Tema tegutsemise ajendiks oli peamiselt kuulsuseihalus. Tal puudusid riigijuhtimiseks vajalikud teadmised, mistõttu ta veetiski aega peamiselt pidutsedes ja juues. Riigiasjadele ei pööranud ta mingit tähelepanu. Tema valitsemisaeg oli aga kogu sajandi üks rahutumaid ja keerulisemaid perioode, kus keiser oleks pidanud aktiivsemalt sekkuma.
21. septembril 477 tabas riiki üks ränk vapustus. Mitmed piirkonnad said kahjustada tugevas maavärinas. Paljud linnad, nende seas ka Konstantinoopol, said kannatada.
Lääne-Rooma lõpp
pisi|Rooma impeerium 476. aastal 475. aastal kukutas Panoomiast pärit Rooma ülik Orestes Lääne keisri Julius Nepose ning upitas troonile oma alaealise poja Romulus Augustuluse. Ida-Rooma ei tunnistanud uut keisrit. Lääne uus keiser ja tema isa keeldusid andmast oma palgasõduritele nõutud maavaldusi, mistõttu viimased mässama hakkasid ning kutsusid valitsejaks keisri ihukaitseväe pealiku, skirdide kuninga poja Odoakeri. Ülestõusnud sõdurid tapsid Orestese ning 4. septembril 476. aastal tõugati troonilt Romulus Augustulus. Sellega lakkas olemast Lääne-Rooma riik. Siin kohal tuleks mainida, et riigi elanike jaoks polnud kunagi eksisteerinud kahte iseseisvat riiki, vaid tegu oli endiselt ühtse impeeriumiga, millel oli kaks keisrit.
Murrangulised sündmused Läänes langesid kokku ajaga, mil Zeno naasis teist korda Konstantinoopoli troonile. Kui teated Zeno taasvalitsemisest Rooma jõudsid, läkitas Odoakeri käsul Rooma senat Konstantinoopolisse oma saatkonna teatega, et Rooma riigile piisab ühest keisrist (kes valitseb Konstantinoopolis). Odoaker palus luba valitseda Läänes keisri ülesandel kui patricius ja magister militum (vägede ülemjuhataja). Kuigi Romulus Augustuluse eelne keiser Nepos elas veel ning püüdis Dalmaatsias vastupanu osutada, võttis Zeno pakkumise vastu. Zenost sai nii formaalselt mõlema riigipoole keiser. Mõne aasta möödudes saatis Odoaker Itta ka keisrikrooni ja muud keiserliku võimu atribuudid, öeldes, et nagu taevas on üks Päike, peab ka maailmas olema üks keiser.
Zenonil ei jäänud muud üle, kui Läänes toimunuga leppida. Idal polnud sel ajal otseseks sekkumiseks ei võimalusi ega jõudu. Pole täpselt teada, millised olid kahe õukonna vahelised suhted tegelikult. 486. aastaks oli Zeno suhted Odoakeriga niivõrd halvad, et Zeno ässitas Läänele kallale idagoote juhtinud Theoderichi. Pärast mitut lüüasaamist pidas Odoaker kolm aastat vastu ümberpiiratud Ravennas, kuni ta lõpuks alistati ja tapeti. Kuid need sündmused toimusid juba pärast Zeno surma 493. aastal.
Marcianuse vandenõu
Uueks sisepoliitiliseks ohuks keisrile kujunes järjekordne vandenõu. Paljud mõjukad inimesed polnud Zeno valitsemisega rahul. Teisi pretendente troonile aga jagus. Näiteks elasid Konstantinoopolis kunagise Lääne-Rooma keisri Anthemiuse (467–472) pojad. Neist vanim oli Marcianus, kes oli ka abielus Leo I ja Verina tütre Leontiaga. Lisaks oli Marcianus saanud nime ema liini pidi vanaisa, keiser Marcianuse järgi (450–457). Tema ja ta vennad omasid seega kaalukaid argumente trooni enesele nõudmiseks.
Ettevalmistused vandenõuks toimusid suure saladuskatte all ning kulmineerusid 479. aasta lõpus ootamatu rünnakuga keisripaleele. Rahvajõugud, kes olid jõudnud Zeno vihkamiseni, aitasid ründajaid igati. Nad hõivasid palee lähedal asuvate hoonete katused ning saatsid sealt lossi pihta nooli. Rünnak oli nii ootamatu, et keisril õnnestus ime läbi vangi langemist vältida ja viimasel hetkel paleest põgeneda. Hõlpsalt saavutatud võit pöördus aga riigipöörajate kahjuks. Pidades võitu lõplikuks, asusid nad edasiste plaanide kavandamise asemel pidutsema. Zenol õnnestus juba mõne tunni jooksul toibuda, koguda kiiruga kokku ustavad väed ning juba järgmisel päeval anti vandeseltslastele hävitav löök. Olulist rolli selles mängis vägede ülemjuhataja Illuse toetus keisrile. Illus veenis mitmeid väepealikke asuma Zeno poolele ja see otsustaski vandenõulaste saatuse. Seega oli Marcianus keiser vaid üheks päevaks. Ta vangistati koos vendade ja toetajatega ning Marcianus veetis oma ülejäänud elu mungana kloostris.
Zenole oli aga jõudnud appi tulla üks "heasoovlik abistaja". Pealinna müüride alla saabus Theoderich oma vägedega. Ta väitis, et tõmbuks hea meelega tagasi, kuid ta ei suuda oma mehi peatada. Pärast sellist vihjet ei jäänud Zenol muud üle, kui osta ennast kingitustega vabaks.
Verina, Illuse ja Leontiuse vandenõu
Zenoni õukonna kõige mõjukam isik oli vägede ülemjuhataja Illus. Algselt head suhted tema ja keisri vahel teravnesid üsna pea. Kaudne põhjus selleks oli keisri ämma Verina pagendamine Konstantinoopolist. Verina saatis oma tütrele Ariadnale palveid saada luba tagasi pealinna tulla. Ariadna andis need edasi keisrile edasi, kuid Zeno ütles, et ei saa seda teha, sest on seotud Illusele antud lubadusega ning seega peaks Ariadna otse Illuse poole pöörduma. Seda keisrinna tegigi, kuid Illus keeldus väites, et see viiks uute vandenõudeni ning et Ariadna tahtvat oma mehe asemel kedagi teist troonil näha. Solvatud keisrinna pöördus oma mehe poole ning esitas ultimaatumi: kas tema või soosik. Zeno otsustas naise kasuks ning andis Ariadnale tegutsemiseks vabad käed. Naine otsustas vabaneda tülikast Illusest ning palkas palgamõrvari. Tapmiskatse ebaõnnestus. Illuse ihukaitsja suutis viimasel hetkel mõrtsukat nii palju takistada, et see sai vaid Illuse parema kõrva maha raiuda. Kuna mõrtsukas kohe tapeti, polnud võimalik kindlat tellijat teada saada. Nii Zeno kui ka Ariadna vandusid, et pole selle taga. Illusele oli see aga märgiks, et tema elu on ohus ning ta palus keisrilt luba sõita Idamaadele ning selle ta ka sai. Põhjuseks toodi ametlikult vajadus puhkuse järele, mis võimaldas tal teele asuda suure saatjaskonnaga. Zeno ja Illuse suhted olid aga igaveseks rikutud.
Sündmuste edasist käiku saab iseloomustada tuntud reegliga: minu vaenlase vaenlane on minu sõber. Varem jäiste suhetega Verina ja Illus ühinesid nüüd keisri vastu. Mees vabastas leskkeisrinna pagendusest ning nad sõlmisid liidu. See asjade käik oli Illusele kasulik, sest Verina oli siiski keisrinna-augusta ning tema formaalne positsioon riigi hierarhias oli väga kõrge. Nüüd tuli neil leida aga isik, kes sobiks keisrikandidaadiks. Selleks sobis Illuse kaaskondlane, määrimata ja ausa reputatsiooniga senaator Leontius.
Väike-Aasia kagurannikul Kiliikias toimus pidulik tseremoonia, kus Verina Leontiusele isiklikult krooni pähe asetas. Kõikjale saadeti ka teated Zeno tagandamisest ja uue keisri valitsemisaja algusest. Zeno sai sellega endale juba teise kaaskeisri. Riigipöörajad üritasid aga üles ässitada riigi idaprovintse, kus neil oli palju pooldajaid.