cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
HK Unicorn Squad
Tunnustus
2019 - Väärtusliku panuse andja 2019 - väljaandja Startup Estonia
2020 - Aasta innustaja 2020 - väljaandja Vabaühenduste Liit
Kellyan Francisco García Leal
Kellyan Francisco García Leal (tuntud lühidalt kui Kellyan; sündinud 14. augustil 1998) on Hispaania jalgpallur (väravavaht), kes mängib Hispaania esiliiga klubis Málaga.
Ta liitus Málagaga 2012. aastal Elche noorteakadeemiast. Tema debüüt esindusmeeskonna eest tuli 7. septembril 2019, kui esiväravavaht Munir oli koondisega ära ning ei saanud mängida. Kellyan tegi kaasa kogu 0:1 kaotusmängu.
Kännis
Kännis (ka polükormon) on hulkrakne liitorganism, kelle suhteliselt iseseisvad haruorganismid on elusosa kaudu ühenduses.
Kännised moodustuvad tavaliselt vegetatiivse paljunemise teel, kui tütarorganismid jäävad vanemorganismiga ühendusse. Kännis on seega see osa kloonist, kus ühendus organismide vahel püsib.
Kännised on väga tavalised vegetatiivselt uuenevate taimede, samuti korallide seas. Taimede puhul nimetatakse kännise osi (haruorganisme) rametiteks või võsudeks, loomade puhul loomikuteks.
Urmas-Jüri Orgusaar
Urmas-Jüri Orgusaar (sündinud 18. august 1944 Tallinn) on eesti nahakunstnik.
Ta on Eesti Kunstnike Liidu liige 1973. aastast.
Pani Dulska moraalsus
"Pani Dulska moraalsus" on 1930. aastal valminud Poola mängufilm, esimene täispikk Poola helifilm. Filmi stsenaarium põhineb Gabriela Zapolska samanimelisel näidendil.
Sisu
Filmi tegevus toimub 20. sajandi algul Varssavis (näidendis on tegevuspaigaks Lwów). Dulskite perekond võtab tööle uue teenijanna Hanka. Tüdruk armub Dulskite poega Zbyszekisse. Noorte vahel algab armulugu, mille tulemuseks on soovimatu laps. Zbyszek tahab Hankaga abielluda, kuid kohtab vanemate vastuseisu.
Chris Evert
Christine Marie Evert (sündinud 21. detsembril 1954 Fort Lauderdales Florida), aastatel 1979–1987 tuntud kui Chris Evert Lloyd, on Ameerika endine tipptennisist. Ta võitis 18 suure slämmi turniiri üksikmängus ja kolm paarismängus. Ta oli maailmas aasta esinumber aastatel 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1980 ja 1981. Kokkuvõttes võitis Evert 157 turniiri üksikmängus ja 32 paarismängus.
Evert jõudis üksikmängus 34 suure slämmi turniiri finaali rohkem kordi kui ükski teine ​​mängija profitennise ajaloos. Tema nimel on ka järjest aastatel (13 aastat) saavutatud suure slämmi turniiri võitude rekord. Üksikmängus jõudis Evert 56-st mängitud suure slämmi turniirist 52 korral poolfinaali, sealhulgas 34 suure slämmi turniiri finaali. Ta mängis esimest korda suure slämmi turniiril 1971. aastal USA lahtistel ja samal turniiril ka lõpetas oma profikarjääri 1989. aastal. Evert ei kaotanud kunagi suure slämmi turniiri üksikmängus esimeses ega teises ringis, kolmandas ringis kaotas ainult kaks korda. Naiste üksikmängus võitis Evert Prantsusmaa lahtisted meistrivõistlused rekordiliselt seitse korda ja USA lahtised meistrivõistlused kuus korda ühisrekordiga (viigis Serena Williamsiga).
Everti üksikmängudes võidetud karjäärirekord 89,97% (1309–146) on Open Era tennise ajaloo kõrgeim, nii meestele kui naistele. Saviliivaväljakutel jääb tema karjääri võiduprotsent üksikmängudes 94,55% (382–22), mis on WTA rekordiks.
Evert töötas naiste tenniseliidu presidendina 11 kalendriaasta jooksul aastatel 1975–1976 ja 1983–1991. Talle anti Philippe Chatrieri auhind ja ta võeti kuulsuste saali. Hiljem oli Evert tennisetreener ja on nüüd ESPN-i analüütik ning tal on oma tennise- ja tavarõivaste bränd.
Paju mõis (Kullamaa)
Paju mõis (saksa keeles Pajomois või Neuenhof) oli Maidla mõisa kõrvalmõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. .
Lokāyata
Lokaajata (skr: लोकायत) lokāyata, maailmaõpetus. Tšaanakja (Cāṇakya) teoses Arthaśāstra nimetatakse lokaajatat loogiliste põhjuste uurimiseks. Lokaajata ühendas vanaindia mõttekunstis (filosoofias) materialismi, naturalismi, skeptitsismi ja religioosse ükskõiksuse erinevaid süsteeme (nāstika). Brahmanismi (rituaalide ja kastisüsteemi: varna-ashrama dharma) vastane lokaajata oli materialistlik ja ateistlik mõttesund (eitati jumalat, nirvaanat, moksat, taaskehastumist jms). Elus ei tuleks karta rõõmu ja valu vaheldumist. See maailm on ainus maailm, see elu on ainus elu ja see on parim.
Lokaajata mõttekunsti päritolu aja osas on lahkarvamusi. Kuid enamik allikaid viitab, et selle tekkimine toimus 6. sajandi ja 2. sajandi ema vahel. Lokaajata, kui materialistliku mõttesüsteemi kohta leidub kommentaare Mahābhārata, Bhagavadgītā, dzainismi ja budismi raamatutes.
Brihaspatit peetakse lokaajata filosoofia esimeseks asutajaiks. Lokaajata alguse natuke rohkem tuntud esindaja on Tsaarvaaka (Cārvāka). Tsaarvaaka järgijad vanandia mõttekunstis toetasid argielu kesksuset ja väitsid end lokaajata pooldajatena. Dzainistid, budistid, vedaanta ja njaaja mõtlejad pidasid Tsaarvaakat peamiseks vastaseks. Need Tsaarvaaka vastased vaidlused on lokaajata peamised allikad, millese tuleks suhtuda kriitiliselt.
Ainult lokaajata mõttekunsti kohta on leitud mõned Bārhaspatya suutrad. Jayarashi Bhatta 8. sajandi Tattvopaplavasimha (umbes 8. sajand) on sageli nimetatud ainsaks tõeliselt autentseks lokaajata tekstiks, kuid see sisaldab ka madhjamaka mõju. Shatdarshan Samuchay ja Vidyaranya Sarvadarśanasaṅ̇graha on veel mõned teosed, mis selgitavad lokaajata mõtteid.
Üks olulisemaid viiteid lokaajata mõttekunstile on Sarva-darśana-sangraha (etümoloogiliselt: senise filosoofia kogu), 14. sajandi advaita vedaanta õpetlane Mādhava Vidyāraṇya Lõuna-Indiast, mis algab peatükiga lokaajata (või tsaarvaaka) süsteemist. Selles viidatakse charvaka ateistlikule koolkonnale ja Brihaspati õpetusele, et jumaliku olendi austamise asemel tuleb rõõmu tunda enda elust, siin maailmas.
Lokaajata süsteem sarnanes Vana-Kreeka Empedoklese, Aristippuse ja Epikurose õpetustega. Lokaajata oli ainus vanaindia ja keskaja India koolkond, mis oli ateistlik (nāstika) selle mõiste kõigis kolmes tähenduses. Lokaajata traditsiooni järjepidevus katkes 12. sajandil. Hedonismi suunitusega lokaajatat peetakse inimsuse tekkimise alguse üheks osaks.
Johannes Pirita
Johannes Pirita (1. juuli 1937 – 21. veebruar 2013) oli eesti liiklusekspert ja -koolitaja.
1995. aastal rajas ta endanimelise Pirita Liikluskooli.
2011. aastal vaidlustas Pirita kohtus liikluspolitsei otsuse kiiruseületamise asjus (7. septembril 2010), kuid tulemuseta.
Johannes Pirita harrastas ka kalapüüki.
Merli Vajakas
pisi|Merli Antsmaa 2018. aastal Merli Vajakas (kuni 2021. aastani Antsmaa, sündinud 6. detsembril 1986 Pärnus) on eesti suhte- ja kultuurikorraldaja.
Merli Vajakas on tegutsenud festivali Jazzkaar projektijuhina, A-tiimi kommunikatsioonis suhtekorralduse projektijuhina. Ta on Open Room Agency juht ja selle kaudu artistide Rüüt ja Tuulikki Bartosik manedžer. Open Room Agency on ka Music Estonia liige.
2022. aasta seisuga töötab ta Tallinna Ülikoolis teaduskommunikatsiooni peaspetsialistina.
Soome pass
pisi|361x361px|Soome kodaniku pass Soome kodaniku passid antakse Soome kodanikele rahvusvahelise reisimise eesmärgil. Peale Soome kodakondsuse tõendamise hõlbustavad nad välismaiste konsulaarametnike (või teiste ELi konsulaatide abistamist, kui Soome konsulaarametnik puudub). Soome passid jagavad teiste ELi riikidega standardset kujundust ja burgundi-punast kaanet.
Soome kodaniku passe väljastab kohalik politsei või volitatud Soome diplomaatiline esindus välismaal.
Iga Soome kodanik on ka Euroopa Liidu kodanik. Pass, koos ID-kaardiga, võimaldab vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu ja Euroopa Majanduspiirkonna riikides.
Suurbritannia pass
Suurbritannia kodaniku passid on Suurbritannia väljastatud passid neile, kellel on mis tahes vormis Suurbritannia kodakondsus. Seega on Suurbritannia kodakondsust mitut tüüpi ja nii ka Suurbritannia passe. Suurbritannia pass on kogu maailmas kehtiv reisidokument ja tõend kodakondsuse kohta. See hõlbustab ka Suurbritannia saatkondade kogu maailma konsulaarabi või mõne teise Euroopa Liidu liikmesriigi saatkonna juurdepääsu. Passid väljastatakse kuningliku eelisõiguse alusel, mida teostab Tema Majesteedi Valitsus.
Suurbritannia kodaniku passi on Suurbritannias välja andnud Tema Majesteedi passibüroo alates 2006. aastast. Suurbritannia kodanikud võivad kasutada oma passi tõendina elamisõigusest Ühendkuningriigis ja ELi kodakondsusest. Kõik Ühendkuningriigis alates 2006. aastast väljastatud passid on olnud biomeetrilised.
Pašilė (Ylakiai vald)
pisi Pašilė (žemaidi Pašėlė) on küla Leedus Skuodase rajoonis Ylakiai vallas.
Pašilėsse jääb Romas Daujotase eramuuseum, kuhu on kogutud etnograafilist materjali ja raamatuid.
Külas on kaks Pašilė kalmistut ja vana Gricaičiai kalmistu. Pašilė vanal kalmistul asub kabel. Külas on aastal 1951 asutatud raamatukogu ja postkontor. Aastani 2012 tegutses külas ka põhikool.
Aastal 1899 sündis külas Leedu dirigent ja helilooja Bronius Jonušas.
Pehme õigus
Pehme õigus (inglise keeles soft law) on õiguslikult mittesiduvate õigusinstrumentide kohta kasutatav termin, mida sageli kasutatakse nn "kõva õiguse" (hard law, õiguslikult siduvad kohustused ja vastutus) vastandmõistena. Väljendit kasutatakse sageli Euroopa Liidu seadusjõudu mitteomavate nn poolõigusaktide kohta (juhised, soovitused, arvamused jne).
Pehmele õigusele on rajatud näiteks liikmesriikide vabatahtlikule koostööle tuginev "avatud kooskõlastusmeetod" (inglise keeles Open method of coordination).
Rudolf Adam Winkler
Rudolf Adam Winkler (13. september 1855 Tallinn – 7. juuli 1917 Tallinn) oli Eesti vaimulik ja ajaloolane.
Õppis aastatel 1864–1875 Tallinna Toomkoolis. Tartu Ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1876–1881. Oli prooviaastal Karuse ja Nissi Maarja koguduses. Ordineeriti 4. juulil 1882 Tallinna Toomkirikus õpetajaks.
Oli aastatel 1882–1885 Rakvere Kolmainu koguduses (kutsuti 9. septembril 1882, introdutseeriti 7. novembril 1882) adjunktõpetajaks, Jüri koguduse õpetaja oli aastatel 1885–1901 (asus kohale 7. novembril 1885). Aastal 1901 sai ta Tallinna Toomkoguduse õpetajaks ja aastal 1910 Ida-Harju praostkonna praostiks. Aastatel 1915–1917 oli ta venelaste poolt Siberisse, täpsemalt Irkutskisse välja saadetud. 1917. aasta märtsis lubati tal tervislikel põhjustel kodumaale naasta, kus elas mõnda aega sugulaste juures Rakvere lähedal, kuid tuli siis Tallinna diakonissi majja ravile, kus suri kolm päeva hiljem 7. juulil.
Rudolf Winkleri ärasaatmine toimus 11. juulil Toomkirikus. Selleks puhuks oli trükitud 200 eestikeelset laululehte, millest tuli puudu, sest kirikuõpetajat oli ära saatma tulnud paljud tema koguduse eestlastest liikmed Jürist. Matusekõne pidas kindralsuperintendent Daniel Burchard Lemm, kellega koos ta oli Irkutskisse välja saadetud olnud.
Kirjanduslik looming
Winkleri ajalookirjutis avaldati mitmes ajalehes. 1900. kirjutas ta "Ristirahva Pühapäevalehes" eesti keeles Keila kiriku ja koguduse ajaloost ning eestikeelse Piibli tõlkijast Anton thor Hellest (kes oli olnud tema eelkäija Jüri koguduse õpetajana). Tema saksakeelsed kirjutised avaldati kuukirjas "Baltische Monatschrift", kiriklikus ajakirjas "Mittheihningen" ning "Liivi-, Eesti- ja Kuramaa ajaloo tundmise lisandustes". Eraldi raamatuna avaldas ta 1895 "Winkleri perekonna ajaloo" ning uurimused "Toompea põlemisest 1684", "Katkust Tallinnas 1657", "Tallinna Toomkiriku ja kooli ajaloost 17. sajandi esimesel poolel" ja 25. aasta pikkusest perioodist Rootsi ajal lõpul, "Anton thor Helle Jüri õpetajana 1713-1748", "David Dubberch ja tema aeg 1584-1603", "Thomas Hjärne eluloo lisandus", "Christoph Mickwitzi nooruse aeg".
Ajakirjades ilmusid tema artiklid Eestimaa linna- ja maavaimulike suhetest Rootsi ajal, nõiaprotsessidest Eestimaal, maade tagasivõtmisest Rootsi-Mihkli kiriku vana arveraamatu (1631–1709) põhjal jne.
Isiklikku
Tema esiisa Abraham Winkler oli Toomkiriku õpetaja 1641–1657 ning andis 1656 välja esimese eestikeelse riimitud lauluraamatu. Winklerite suures suguvõsas oli mitmeid kirikuõpetajaid. Rudolf Winkler oli kolmas sellenimeline kirikuõpetaja nii Toomkirikus kui ka Jüri koguduses. Tema isa oli arst Alexander Theodor Winkler, tema vanaonu oli Jüri ja Tallinna Toomkoguduse õpetaja Reinhold Johann Winkler. Vend Carl Alexander von Winkler oli kunstnik. Õepoeg Karl Ernst Russow oli arstiteadlane.
Meñli Giray I
pisi|Meñli Giray Meñli Giray (1445 – 1515) oli Krimmi khaan, kes oli võimul kolmel korral.
Aastal 1468 kuulutas grupp ülikuid ta Kaffas khaaniks. Koos Genova abivägedega marssis ta pealinna peale ja tõrjus oma venna sealt välja. See pages Põhja-Kaukaasiasse, kus ta tabati ja toimetati Sudakki. Tema liitlaseks sai Theodoro vürstiriik; vaenlaseks aga Türgi. Aastal 1475 saabus Krimmi suur Türgi laevastik. Ülikud kukutasid Meñli võimult ja valisid tema asemele Ayderi, türklased vallutasid Genova kindlused, purustasid Theodoro vürstiriigi ja viisid Meñli vangina konstantinoopolisse. Nur Devlet vabastati samuti vangist.
Talvel 1477/1478 vallutasid Krimmi Suurhordi väed. Ülikute pealik Eminek kirjutas selle peale Konstantinoopolisse, paludes, et need Meñli vabastaks. See sündis 1478. aasta kevadel. Meñli saabus taas Krimmi ja võttis võimu üle. Nur Devlet tõugati troonilt ja Krimmi khaaniriik kujunes Türgi vasalliks.
Riigi kindlustamiseks rajas ta Özu kindluse. . Aastal 1480 sai tema liitlaseks Ivan III; koos astusid nad vastu Suurhordile ja tagasid Moskva iseseisvuse.
Aastal 1502 vallutas ta Sarai. Tema ajal sai Krimmi pealinnaks Bahtšisarai.
Meñli abikaasadeks olid Nur Sultan, Zayan Sultan ja Yadigari tütar. tema pojad olid Fetih Giray, Ahmed Giray, Saadet Geray I ja Mehmed Giray I. Tal oli ka kolm tütart, neist ühe nimi on teada - Makhdum Shah.
Deimos
Deimos on Marsi kaaslane, mis on väiksem ja Marsist kaugem kui planeedi teine kaaslane Phobos.
BNT 1
BNT 1 on Bulgaaria rahvusringhäälingu Balgarska Natsionalna Televizia peamine telekanal.
Deimos
Deimose keskmine läbimõõt on 12,4 km. Ta teeb ühe tiiru ümber Marsi 30,3 tunniga.
BNT 1
Logode ajalugu
Fail:Bnt1 history.png
Deimos
Deimose nimi tuleb vanakreeka mütoloogiast, kus Deimos (Δείμος) oli Phobose kaksikvend, kes kehastas õudust ja ahastust. Deimose avastas 12. augustil 1877 Ameerika Ühendriikide mereväe observatooriumis Asaph Hall.
Füüsikaline iseloomustus
Nagu ka teisel Marsi kuul Phobosel sarnanevad Deimose spekter, albeedo ja tihedus C- ja D- tüüpi asteroidide vastavate näitajatega. Sarnaselt teiste sellise suurusega kehadega pole Deimos kerakujuline. Tema mõõtmed on 15 × 12,2 × 11 km, mis vastab 0,65-kordsele Phobose mahule. Deimos koosneb süsinikurikkast kivimist nagu ka C-tüüpi asteroidid ja süsinikkondriidid. Deimose kraatritega keatud pinnas on Phobose omast tunduvalt siledam, sest tema kraatrid on osaliselt täitunud regoliidiga. Regoliit on väga poorne ning selle tihedus on vaid 1,471 g/cm³.
Orbiidi iseloomustus
pisi|vasakul|Phobose ja Deimose orbiidid (mõõtkavas) Deimose orbiit on enam-vähem ringikujuline ning asub Marsi ekvaatoriga peaaegu ühel tasapinnal. Deimos võib olla Jupiteri kihutatud asteroid, mille Marss enda orbiiti püüdis, kuigi seda hüpoteesi on vaidlustatud. Mõlemal kuul on väga ringitaolised orbiidid, mis asuvad Marsi ekvaatoriga peaaegu täpselt ühel tasapinnal, kuigi juhul, kui Marss püüdis asteroidid enda orbiiti, peaks see olema väga elliptiline ning ekvaatori suhtes kallutatud.
Marsilt vaadates on Deimose nurkläbimõõt maksimaalselt 2,5 minutit, mis moodustab kaheteistkümnendiku Kuu läbimõõdust Maalt vaadatuna.
Vastupidi idas loojuvale Phobosele loojub Deimos läänes. Phobos loojub idas seetõttu, et ta tiirleb kiiremini, kui Marss pöörleb.
Kuna Deimose orbiit asub Marsile suhteliselt lähedal ning pole peaaegu üldse ekvaatori suhtes kaldus, ei ole ta alates 82.7° laiuskraadist vaadeldav.
Nimetatud geoloogilised objektid
Deimosel leidub vaid kaks nimega geoloogilist objekti. Kraatrid Swift ja Voltaire said nimed kirjanike järgi, kes arutlesid Marsi kuude olemasolu üle enne, kui need avastati. pisi|Deimose kraatrid
Päikese eest läbiminek
pisi|Deimos Päikest varjutamas Marsilt vaadates varjutab Deimos regulaarselt Päikest. Ta on liiga väike, et põhjustada täielikku päikesevarjutust, ning paistab musta täpina, mis liigub üle Päikese. Selle nurkläbimõõt on 2,5 korda suurem Veenuse läbimõõdust, kui ta Maalt vaadatuna Päikese eest möödub. 2004. aasta 4. märtsil pildistas Deimost Mars Rover ning 13. märtsil pildistas seda Mars Rover Spirit.
Päritolu
Deimose ega Phobose päritolu pole kindlalt teada ning senipakutud hüpoteesid on vastuolulised. Põhiline hüpotees väidab, et nad said kuudeks aretsiooni teel või sattusid Marsi gravitatsiooni mõjusfääri.
Xenotyphlopidae
Xenotyphlopidae on madude sugukond, millese liigitatakse üks maoperekond Xenotyphlops.
BNT 2
BNT 2 on Bulgaaria rahvusringhäälingu Balgarska Natsionalna Televizia telekanal.
Logode ajalugu
Fail:Bnt2 history.png
Heinart Sillastu
Heinart Sillastu (kuni 29. detsembrini 1936 Heinart Seidenberg; 1. jaanuar 1929 – 16. september 2021) oli eesti arstiteadlane (ftisiaater-pulmonoloog).
Sillastu sündis Tallinnas tööliste perekonnas. 1942. aastal lõpetas ta Tallinna 21. Algkooli, 1947. aastal Tallinna 2. Keskkooli ja 1954. aastal Tartu Riikliku Ülikooli (arstiteaduskonnas).
Järgnes aspirantuur. Erilist huvi tundis Heinart Sillastu tuberkuloosi kui ühe maailmas ja Eestis levinuma haiguse vastu. Meditsiiniteaduste kandidaadi väitekirja kaitses ta 1959. aastal ja doktoriväitekirja 1974. aastal.
Aastatel 1958–1994 töötas Heinart Sillastu arstiteaduskonnas, algul assistendina, hiljem dotsendina ning alates 1976. aastast professorina. 1966–1973 oli ta TRÜ arstiteaduskonna prodekaan, 1992–1994 ftisiaatria ja pulmonoloogia professor ja kopsukliiniku juhataja. 1994. aastast oli Sillastu Tartu Ülikooli emeriitprofessor.
Tema teadusuuringud hõlmavad eeskätt tuberkuloosi ja teiste kopsuhaiguste patofüsioloogiat, diagnostikat ja ravi ning tema trükis avaldatud tööde koguarv on üle 200.
Aastatel 1972–2001 oli ta Eesti Kopsuarstide Seltsi esimees, 1982–1991 Nõukogude Liidu esindaja ja nõunik Rahvusvahelise Tuberkuloosi ja Kopsuhaiguste Tõrje Liidu Euroopa regiooni nõukogus ning Maailma Terviseorganisatsiooni tuberkuloosiekspertide rühmas.
Auksiinid
pisi|[[Indool-3-äädikhape (IAA), mis on levinuim auksiin taimedes]] Auksiinid on taimehormoonide klass, millel on morfogeenitaolised omadused. Auksiinid on olulised paljude taimede elutsüklis kasvuprotsesside koordineerimisel ning on hädavajalikud taimede arenguks.
Nimetus "auksiin" ei tähista ühte konkreetset keemilist ainet, vaid mitmeid ühendeid, millel on samasugune bioloogiline aktiivsus nagu indool-3-äädikhappel (IAA). IAA on kõige laialdasemalt levinud ja füsioloogiliselt kõige olulisem looduslik auksiin. Esimesena kirjeldas auksiine ja nende olulisust taimedes Hollandi teadlane Frits Warmolt Went. Kenneth V. Thimann isoleeris esimese fütohormooni, milleks oli IAA, ja tegi kindlaks selle keemilise struktuuri.
Ülevaade
Auksiinid olid esimesed taimedes tuvastatud hormoonid. Auksiinide nimetus on tuletatud kreekakeelsest sõnast "αυξειν" (auxein), mis tähendab "kasvama" või "suurenema". Auksiine esineb kõigis taime osades, seejuures väga erineva kontsentratsiooniga. Auksiinide kontsentratsioon on taimeosade arengu jaoks määrava tähtsusega ning seetõttu reguleeritakse seda rangelt nii ainevahetuse kui ka transpordi kaudu. Tekivad auksiinide kontsentratsioonide maksimumide ja miinimumide mustrid, mis juhivad vastavate rakkude ja kogu taime arengut. Tugevas kontsentratsioonis on auksiinid toksilised.
Taimesisene auksiinide jaotumise muster on võtmeteguriks taime kasvule, eelkõige taimeorganite arengule. Auksiinide lokaalset kontsentratsiooni kontrollitakse biosünteesi, ümberpaigutamise, metaboliseerimise ja polaarse transpordiga. Auksiinid toimivad kooskõlas teiste taimedele vajalike hormoonidega või nendele vastupidi. Näiteks määrab auksiinide ja tsütokiinide suhe teatud taimekudedes juurepungade või ladvapungade arenemise.
Molekulaarsel tasemel sisaldavad kõik auksiinid aromaatset tsüklit ja karboksüülhapperühma. Kõige olulisem auksiinide perekonnast on indool-3-äädikhape, mis tekitab enamiku auksiinide efektidest ja on kõige mõjusam. IAA sarnaneb keemiliselt aminohappe trüptofaaniga. Taimedes on kujunenud kaks IAA sünteesirada, millest üks on trüptofaanist sõltuv ja teine sellest sõltumatu.
Taimed sisaldavad viit looduslikult esinevat ehk endogeenset auksiini: indool-3-äädikhape, 4-kloroindool-3-äädikhape, fenüüläädikhape, indool-3-võihape ja indool-3-propioonhape. Enamik teadmisi auksiinide kohta põhinevad indool-3-äädikhappel, teised endogeensed auksiinid tunduvad olevat looduslikes keskkondades marginaalse tähtsusega. Endogeensete hormoonide kõrval on välja töötatud palju sünteetilisi ühendeid, millel on samuti auksiinne aktiivsus. Sünteetilised auksiinide analoogid on näiteks 1-naftaleenäädikhapet, 2,4-diklorofenoksüäädikhape (2,4-D), 3,6-dikloro-2-toksübensoehape jpt.
Mõnda sünteetilist auksiini, näiteks 2,4-D ja 2,4,5-triklorofenoksüäädikhapet (2,4,5-T), kasutatakse ka herbitsiidina. Selle käigus on tehtud kindlaks, et kaheidulehelised taimed on võrreldes üheiduleheliste taimedega auksiinidele palju vastuvõtlikumad, mis on oluline, kuna suur osa põllukultuure on üheidulehelised.
Auksiinide avastamine
1880. aastal avaldasid Charles Darwin ja tema poeg Francis töö, kus kirjeldasid eksperimente koleoptüülidega ehk seemikutes idupunga ümbritseva kileja kihiga. Eksperimendi käigus eksponeeriti koleoptüüle ühest suunast valgusele, mille käigus selgus, et need painduvad valguse suunas. Eri taimeosade kinnikatmisel läbipaistmatu korgiga tuli ilmsiks, et valgust tajub koleoptüüli tipp, kuid paindumine valgusallika suunas toimub hüpokotüülis. Seemikud ei näidanud valguse suhtes mingisugust mõju, kui nende ots kaeti läbipaistmatu korgiga või eemaldati. Darwinid pakkusid katse tulemustest lähtudes välja, et valguse tajumisel on vastutavaks koleoptüüli tipp ning teatud ülekandeaine edastatakse hüpokotüüli, mis paindub.
1913. aastal demonstreeris Taani teadlane Peter Boysen-Jensen, et signaal on mobiilne. Ta eraldas koleoptüüli tipu želatiini kuubikuga, mis katkestas rakkude omavahelise kontakti, kuid võimaldas molekulidel läbi pääseda. Seemikud paindusid endiselt valguse poole. Seevastu tipu eraldamisel läbimatu ainega vars ei paindunud, mis tõestas Darwinite järeldusi.
1928. aastal näitas Hollandi botaanik Frits Warmolt Went, et ülekandeaine difundeerub koleoptüüli tipust. Katse käigus tuvastati, kuidas kasvu stimuleeriv aine põhjustab koleoptüüli valguse suunas liikumist. Ta asetas äralõigatud koleoptüülide tipud pimedasse ja kattis mõned nendest agarplokiga, ennustades, et need absorbeerivad seda ainet. Kontrollkoleoptüülidele asetas ta ainet mitte sisaldava ploki, teistele paigutas ainet absorbeerinud agarplokid, paigutades need kas koleoptüüli ülaosasse, et jaotada kemikaale ühtlaselt, või nihutatult, et suurendada kontsentratsiooni ühel küljel. Kui kasvu stimuleeriv kemikaal oli jaotatud ühtlaselt, siis koleoptüül kasvas otse üles. Vastupidi, kui see oli jagatud ebaühtlaselt, kaardus koleoptüül eemale agarplokiga küljest samamoodi nagu valguse toimel, kuigi katse sooritati pimedas. F.W. Went pakkus hiljem välja, et ülekandeaine on kasvu soodustav hormoon, mis jaotub taimes ebaühtlaselt ja mille ta nimetas auksiiniks. Ta jõudis järeldusele, et auksiini kontsentratsioon on suurem varjus kasvaval poolel, mis soodustab rakkude pikenemist ning mille tagajärjeks on valguse suunas kooldumine.
Auksiinide transport ja jaotumine
Auksiinid peavad kindlate taimeosade kasvu tagamiseks olema aktiivsed just nendes kohtades. Auksiinide kontsentratsioon võib paikselt suureneda aktiivse biosünteesi teel teatud rakkudes näiteks trüptofaan sõltuvate radade kaudu. Auksiine ei sünteesita igas rakus, isegi kui rakkudel on säilinud potentsiaalne võime seda teha, vaid üksnes kindlatel tingimustel. Sel põhjusel peab auksiine ümber paigutama taime piirkondadesse, kus neid vajatakse.
Auksiinide transport toimub kahel viisil: polaarse ja mittepolaarse transpordiga. Pikemate vahemaade korral toimub auksiinide transport passiivselt floeemis mööda kontsentratsioonigradienti, mis ei vaja lisaenergiat. Lühemate vahemaade korral rakendatakse erilist koordineeritud polaarset transporti otse rakust rakku. Aktiivsel transpordil on morfogeneetilised omadused. Mittepolaarne ehk passiivne transport toimub taimeorganismis kiiremini kui polaarne auksiinide transport.
Nukus
Nukus (vene keeles Нукус Nukuss, karakalpaki keeles Nókis) on linn Usbekistanis, Karakalpakkia pealinn. Nukus asub Amudarja paremal kaldal, Türkmenistani piirist ligikaudu 17 km kaugusel.
Auksiinid
Auksiinide transport ja jaotumine
Polaarne auksiinide transport on kindlasuunaline, väga rangelt reguleeritud ja põhineb auksiinide protoneeritud vormi (apoplastis) ja protoneerimata vormi (sümplastis) gradiendil, mis saavutatakse plasmamembraanis olevate transporterite abil. Seega on oluline ka pH erinevus rakukesta ja tsütoplasma vahel. Auksiini protoneeritud vorm difundeerub takistusteta rakku, kuid protoneerimata vorm vajab sisenemiseks kindlaid transportereid. PIN-valgud on vajalikud protoneerimata auksiinide rakust välja transportimiseks, AUX1-valk on oluline rakku sissevooluks. Rakumembraani erinev permeaablus auksiinide eri vormidele ning polariseeritud sisse- ja väljavoolutransporterid rakus moodustavadki auksiinide aktiivse transpordi. Ainete transport toimub üle kogu taimeorganismi, kuid peamiselt suunaga organite tippudest eemale.
Nukus
Nukus on elanike arvult kuues linn Usbekistanis.
Auksiinid
Auksiinide transport ja jaotumine
PIN-valgu paiknemise reguleerimine rakus määrab auksiinide transpordi suuna ja paljude rakkude koostoimel tekivad auksiini maksimumid (piirkonnad, millel on suurem auksiinide sisaldus). Organite arenguks on vajalik auksiinide õigeaegne ja täpne transport. Ümber auksiinide maksimumide asetsevad aine väikese sisaldusega rakud ehk auksiinide miinimumid.
Nukus
Nukusi auul tekkis 1860. aastatel, kuid arheoloogiliste väljakaevamiste tulemusel on selgunud, et inimesed elasid praeguse Nukusi kohal juba 4. sajandil eKr. 1. aprillil 1932 anti Nukusile linnaõigused ja see sai Karakalpaki ANSV pealinnaks.
Auksiinid
Molekulaarsed mehhanismid
Auksiini molekulid võivad rakkudes käivitada otsese vastuse geeniklastrite ekspressiooni stimuleerimise ja inhibeerimise kaudu või geeniekspressioonist sõltumatute meetoditega. Auksiin aktiveerib transkriptsiooni neljas varajaste geenide perekonnas, mille produktid on vajalikud hiliste geenide ekspressiooniks. Need perekonnad on glutatioon S-transferaasid, auksiini homöostaasi valgud nagu GH3 (Gretchen Hagen3), SAUR-geenid (ingl Small auxin-up RNAs), mille funktsioon pole hetkel teada, ja Aux/IAA-valgud (ingl. Auxin/Indole-3-Acetic Acid proteins).
Nukus
Linnas asub 1966. aastal asutatud Nukusi kunstimuuseum.
Auksiinid
Aux/IAA-SCFTIR1 kompleksi auksiini regulatoorne rada
Aux/IAA-valgud on näide sellest, kuidas auksiin indutseerib geeniekspressioonis muutuseid. See rada sisaldab valkude perekondi TIR1 (ingl Transport Inhibitor Response 1), ARF (ingl Auxin Response Factors), Aux/IAA transkriptsiooni repressoreid ja ubikvitiini ligaasi kompleksi, mis on osa ubikvitiini-proteosoomi valgulagundamise rajast. ARF-valkudel on DNA-d siduvad domeenid, mis seonduvad geenide promootoraladele ja seeläbi aktiveerivad või represseerivad geeniekspressiooni, olenevalt perekonna esindajast. Aux/IAA repressorid võivad seonduda promootoritega ühenduses olevate ARF-valkudega ning seeläbi takistada ARF-valkude tööd.
TIR1-valkudel on kolm domeeni, mis võimaldavad neil seostuda kolme ligandiga: SCFTIR1 ubikvitiini ligaasi kompleksiga F-box-domeeni kaudu, auksiinidega (TIR1 on seega auksiinide retseptor) ja Aux/IAA-valkudega konserveerunud dimeriseerumise domeeni kaudu. Auksiinide sidumisel TIR1-valgu vastava domeeni afiinsus Aux/IAA-repressorvalkude suhtes kasvab, mis seostumisel TIR1 ja selle SCF-kompleksiga teevad läbi ubikvitineerimise. Sellele järgneb degradatsioon proteosoomiga 26S. Aux/IAA-valkude lagunemine vabastab ARF-valgud, mis aktiveerivad või represseerivad neid geene, millele need on seostunud.
Taimes toimub Aux/IAA repressori raja lõplik väljakujunemine TIR1, ARF ja Aux/IAA valguperekondade mitmekesisuse abil. Iga perekond võib hõlmata palju valke, mis erinevad üksteisest kaasvalkude afiinsuse astme poolest, sihtgeeni transkriptsiooni aktivatsiooni või represseerimise tugevuse või ekspressioonidomeeni poolest. Viimane tähistab seda, et taimekudedes võivad aktiveeruda perekondade erinevad esindajad. Selline eristus võimaldab taimel kasutada auksiine spetsiifiliselt sõltuvalt koe ja taime vajadustest.
ABP1 regulatoorne rada
Teine valk ABP1 (Auxin Binding Protein 1) on eeldatavasti retseptor signaalradades, kuid selle täpne funktsioon on veel ebaselge. Elektrofüsioloogilised katsed protoplastide ja anti-ABP1-antikehadega viitavad ABP1 funktsioonile plasmamembraanis. Seega võib ABP1 toimida retseptorina üksnes juhul, kui see on transporditud plasmamembraani. pisi|Metsiktüüpi [[Harilik müürlook|Arabidopsis thaliana (vasakul), auksiinide suhtes mutantne axr2 paremal]]
Tropismid
Auksiinide ebaühtlane jaotumine keskkonnamõjude tõttu, nagu ühesuunaline valgus või raskusjõud, põhjustab ebaühtlast taimekudede kasvu ja kasvuliikumist. Kuigi paljud detailid mehhanismides, mille abil indutseeritakse tropisme, on veel teadmata, on määratud kindlaks, et auksiinidel esineb kindel seos nii gravitropismi kui ka fototropismiga. Täpsemalt on tuvastatud auksiini erinev jaotumine taimes raskusjõu ja valguse stimuleeritud kudede vahel. Kindlaks tõendiks on varem mainitud katsed koleoptüülidega, mille puhul need paindusid auksiinide mõjul valguse suunas.
Venivuskasv
Võrsete tippudes paikneva meristeemkoe keskel asuvad tüvirakud, mis on ümbritsetud lehtede või õite initsiatsiooni esile kutsuvate rakkudega. Eksperimentaalsed andmed näitavad, et selles tsoonis algatatakse organite areng vastusena auksiinide maksimumidele, mis tekivad auksiini koordineeritud transpordi tõttu, millega on seotud peamiselt PIN1-valgud.
Raku venivuskasvu tingib auksiinide mõju H+-ATPaaside aktiveerimisele rakumembraanis, mis tingib suurema sekretsiooni väliskeskkonda. Seeläbi muutub rakuseina pH happelisemaks ja omakorda aktiveeruvad rakuseina modifitseerivad ensüümid, mis katkestavad glükosiidsidemed rakuseina polüsahhariidsetes komponentides. Rakusein muutub elastsemaks ning turgorrõhk soodustab rakkude venivuskasvu.
Juurte arenemine
Juured peavad perioodiliselt tekitama laienemiseks uusi külgjuuri, mille kutsub esile auksiinide tavalisest suurem kontsentratsioon, mille eest vastutab AUX1-valk. Kuigi peajuure pikenemine pärssub suuremal IAA kontsentratsioonil, soodustab see külgjuurte teket peritsüklist.
Apikaalne domineerimine
Auksiinide toime avaldub apikaalse domineerimisena ehk neil on külgpungade arengut inhibeeriv toime, mis vastasel juhul konkureeriksid tipupungaga valguse ja toitainete osas. Tipupunga eemaldamisel puhkevad külgpungad, millest üks areneb taas juhtivaks. Auksiinid ei akumuleeru allasurutud kasvuga külgpungade meristeemis, mis viitab nende toimimisele läbi vahesignaalide. Protsess on keerukas, sest võrsetest alla transporditavad auksiinid peavad interakteeruma teiste taimehormoonidega, nagu tsütokiniinide või trigolaktoonidega. Auksiinid inhibeerivad külgpungade kasvu, samal ajal toimivad tsütokiinid neile vastupidi.
Lehe abstsissioon
Auksiinid inhibeerivad lehtede ja ka viljade abstsissiooni ehk langemist, etüleen seevastu stimuleerib varisemist. Kui auksiinide sisaldus on liiga väike, võib see pärssida etüleeni moodustumist ja selle prekursori transporti taimedes. Abstsissioon sõltub abstsissioonikihi kummalgi poolel olevate auksiinide kontsentratsioonide suhtest. Taime vananemisel rakuseinad eraldusvöös nõrgenevad ning lõpuks lagunevad. Auksiinide puudumise korral moodustub leherootsu lähedal eraldumiskiht, mis nõrgendab seost taimega ning leht langeb.
Vaskulaarne diferentseerumine
Auksiinid indutseerivad floeemi ja ksüleemi moodustamist ja organiseerimist lehtedes ehk vaskulaarset diferentseerumist. Taimede vaskulaarne areng toimub seni, kuni taim kasvab apikaalsete ja lateraalsete meristeemide toel. Uute vaskulaarsete kudede areng võimaldab taimedel kahjustustest taastuda ja muutustega kohaneda. Juhtkudesid indutseerib ja reguleerib auksiinide polaarne transport taimeorganismis. Eristatakse kolme liiki vaskulaarset diferentseerumist: primaarne, mis pärineb esmasest meristeemist, ning prokambiumi sekundaarne ja regeneratiivne diferentseerumine, mille korral juhtkoed diferentseeruvad parenhüümirakkudest. Kui taim on haavatud, võivad auksiinid indutseerida just juhtsoonte kudede diferentseerumist ja regeneratsiooni. Arvatakse, et hormoon on seotud ka varre radiaalselt hajutatud vaskulaarsete kimpude (floeemi) ja sisemise (ksüleemi) piirkonna eristumisega.
Jagdaqi allringkond
Jagdaqi allringkond (hiina keeles) 加格达奇区, Jiāgédáqí Qū) on Hiina Rahvavabariigi Sise-Mongoolia autonoomse piirkonna Orotšooni autonoomse hošuuni osa Heilongjiangi provintsi Da Hinggan Lingi ringkonna halduse all.
Tompkinsi maakond
pisi|McGraw Tower Ithacas Tompkinsi maakond (Tompkins County) on maakond USA-s New Yorgi osariigis.
Jagdaqi allringkond
Pindala on 1587 km² või 1400 km².
Tompkinsi maakond
Maakonna halduskeskus on Ithaca.
Jagdaqi allringkond
Allringkonna keskus on Jagdaqi (Jagdaqi suurvallas, 加格达奇镇).
Tompkinsi maakond
Maakonna pindala on 1233 km². Veepindala on 41 km².
Jagdaqi allringkond
Elanike arv on 155 000 (2003).
Sihtnumber on 165000.
Tompkinsi maakond
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 101 564. Aastal 2000 oli elanikke 96 501.
Ajalugu
Tompkinsi maakond moodustati 7. aprillil 1817 Seneca ja Cayuga maakonna osadest. Maakond on nime saanud USA asepresidendi Daniel Tompkinsi järgi.
2000. aasta rahvaloenduse andmed
Tompkinsi maakonnas oli 96 501 inimest, 36 420 leibkonda ja 19 120 perekonda.
Rahvastiku tihedus oli 78 in/km².
Elamuühikuid (housing units) oli 38 625 (keskmine tihedus 31/km²).
Rassiline koosseis oli järgmine:
Ladinaameeriklasi (sõltumata rassist) oli 3,08%.
36 420 leibkonna seas oli
Leibkonnas oli keskmiselt 2,32 inimest ja perekonnas keskmiselt 2,93 inimest.
Elanikud jagunesid ealiselt nii:
Ea mediaan oli 29 aastat.
Iga 100 naissoost inimese kohta tuli 97,60 meessoost inimest. Iga 100 vähemalt 18-aastase naise kohta tuli 95,20 meest.
Leibkonna aastasissetuleku mediaan oli 37 272 dollarit, perekonna sissetuleku mediaan 53 041 dollarit. Meeste sissetuleku mediaan oli 35 420 dollarit, naistel 27 686 dollarit. Sissetulek elaniku kohta oli 19 659 dollarit.
17,60% elanikkonnast ja 6,80% perekondadest elas allpool vaesuspiiri. Kogu elanikkonnast elas allpool vaesuspiiri 11,00% alla 18-aastasi ja 5,40% üle 65-aastasi.
22. sajand eKr
22. sajand eKr on sajand, mis kestis aastast 2200 eKr aastani 2101 eKr.
Līna Mūze
Līna Mūze (sündinud 4. detsembril 1992 Smiltenes) on Läti odaviskaja.
Tema isiklik rekord odaviskes on 64.87, mis on püstitatud 18. mail 2019 Teemantliiga etapil Shanghais.
Tallinna-Tartu Grand Prix
Tallinna-Tartu Grand Prix (ka Tallinn-Tartu Grand Prix; 2002-2007 E.O.S. Tallinn GP) on ühepäevane Eestis peetav maanteesõiduvõistlus, kus sõidetakse Tallinnast Tartusse või vastupidi. Võistlust peetakse 2002. aastast.
2013. aastast on Tallinna-Tartu Grand Prix osa Tour of Estoniast.
Ruske pilvik
Ruske pilvik (Russula badia) on pilvikuliste sugukonda pilviku perekonda kuuluv seen.
Kübar on purpur- või veripunane, keskel mustjas, väga limane, 8–13 cm lai. Jalg on valge, alumine osa punase varjundiga.
Ruske pilvik on toorelt mürgine, kupatatult söödav.
Ta on Eestis üsna sage, augustis ja septembris.
Genet
Genetit moodustavatel organismidel on üks ja sama genotüüp. Genetis olevaid organisme või haruorganisme nimetatakse rametiteks.
Mõiste võttis kasutusele John Harper.
Dmõtraškivka
Dmõtraškivka (ukraina Дмитрашківка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pištšanka rajoonis. Elanike arv on 1826. Pindala on 2,56 km².
Dmõtraškivkas on sündinud Ukraina dirigent Pavlo Muravskij.
Hambergeni ühisvald
thumb|Samtgemeinde Hambergeni paiknemine Osterholzi kreisis
Sillastu
Sillastu on eesti perekonnanimi.
Hambergeni ühisvald
Hambergen on valdade ühendus (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksimaal Osterholzi kreisis.
Selle pindala on 135,02 km². 31. detsembril 2017 elas seal 11 778 inimest. Selle keskus on Hambergen.
Samtgemeinde Hambergen koosneb järgmistest valdadest:
Kirikuküla (Vinni)
Kirikuküla oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Kannastiku küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Viru-Jaagupi kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kannastiku külaga.
Küla on mainitud 1871 (Kirrikokülla). 1939 liideti Kirikukülaga Kirikuvalla küla.
Külas on sündinud kunstnikud Kristjan ja Paul Raud.
BNT 3
BNT 3 (varem BNT HD) on Bulgaaria rahvusringhäälingu Balgarska Natsionalna Televizia telekanal.
Vaata ka
__SISUKORDEES__ __ALAOSALINGITA__
W rahvuspark
pisi|W rahvuspark ja lähedalasuvad kaitsealad pisi|Nigeri jõe looked, mille järgi rahvuspark nime on saanud W rahvuspark on rahvuspark Lääne-Aafrikas Nigeris, Beninis ja Burkina Fasos.
Rahvuspark on nime saanud W-tähe kujulise jõelooke järgi.
Kuni 1970. aastani oli piirkond malaaria tõttu asustamata.
Praegu tegeldakse W rahvuspargis arheoloogiliste väljakaevamistega.
Nuuksio rahvuspark
Nuuksio rahvuspark on rahvuspark Soomes Uusimaa maakonnas Espoo, Kirkkonummi ja Vihti omavalitsusüksustes. Rahvuspark asub pealinna Helsingi läheduses. Piirkond jäi inimtegevusest puutumata, sest läbipääsmatute soode ja kaljuse pinna tõttu oli see põllumajanduseks sobimatu.
Rahvuspargis elab kümneid ohustatud looma-, taime- ja seeneliike. Sealt on leitud üle 200 lendorava pesitsuspaiga.
Nuuksio rahvuspark loodi 1994. aastal ja sai nime Espoo linnaosa Nuuksio järgi. Selle pindala on 55 km².
Silehuulboa
Silehuulboa (Epicrates) on maoperekond.
Klassifikatsioon
Silehuulboade perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need kägistajamaod elavad Antillidel ning Kesk- ja Lõuna-Ameerikas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Epicrates seisuga 22.12.2013.
Kosmose rakkerühm
pisi|Kosmose rakkerühma hoone silt [[1961. aastal]] Kosmose rakkerühm oli NASA inseneride töörühm, mis moodustati 1958. aastal ja mille ülesandeks oli USA mehitatud kosmoseprogrammide juhtimine. Rühma juhtis Robert R. Gilruth ja see asus Virginia osariigis. 1961. aastal kuulutas president John F. Kennedy välja Apollo programmi ja seadis eesmärgiks viia inimene enne 1969. aasta lõppu Kuule. Seoses sellega leidis NASA, et programm on Kosmose rakkerühma jaoks liiga suur ja see organiseeriti ümber mehitatud kosmoselendude keskuseks (tänapäeval Lyndon B. Johnsoni Kosmosekeskus), asukohaga Texase osariigis asuvas Houstonis.
Gonzalo Alejandro Crettaz
Gonzalo Alejandro Crettaz (sündinud 28. veebruaril 2000) on Argentina jalgpallur (väravavaht), kes mängib Hispaania tugevuselt kolmanda liiga klubis Atlético Malagueño ning kuulub Hispaania esiliiga klubi Málaga nimekirja.
Kosmose rakkerühm
Hiljem nimetati Kosmose rakkerühmaks presidendi moodustatud komisjone, mida juhtis asepresident ja mis uurisid, millist mehitatud kosmoselendude programmi võiks rahastada. Näiteks moodustas president Richard Nixon sellise komisjoni, et see töötaks välja Apollo programmi järgse kosmoselendude strateegia.
Gonzalo Alejandro Crettaz
Málagasse läks ta 1. juulil 2018 San Félixi klubi noorteakadeemiast.
Auduboni maakond
Auduboni maakond (Audubon County) on maakond Ameerika Ühendriikides Iowa osariigis.
Kohila JK Püsivus
Kohila JK Püsivus on Eesti jalgpalliklubi.
Auduboni maakond
Maakonna halduskeskus on Audubon.
Ajalugu
Maakond moodustati 15. jaanuaril 1851. See sai nime loodusteadlase ja kunstniku John James Auduboni järgi.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 6119.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Danõlo Apostol
Danõlo Apostol (ukraina keeles Данило Апостол; 14. detsember 1654 – 28. jaanuar 1734) oli ukraina ukraina kasakate väejuht 18. sajandil.
Eesti lugu
„Eesti lugu” on Vikerraadio saatesari, mis jutustab sellest, kuidas eestlased on kõigi raskuste kiuste püsima jäänud. Saatejuht ja saate toimetaja on Piret Kriivan.
Saatesari algas 2004. aasta sügisel muinasaja käsitlemisega. Seejärel on räägitud keskajast Eestis, Vabadussõjast ja Eesti Vabariigi sünni juures olnud ajaloolistest isikutest, reformatsioonist, Liivimaa sõdade ajajärgust, Välis-Eesti kogukondade ajaloost, erisaadetes on räägitud Soome ajaloost, president Konstantin Pätsi rollist Eesti ajaloos ja kolmest pöördelisest päevast 1918. aasta veebruaris, kui Eesti ennast iseseisvaks kuulutas. 2018. aasta veebruaris algas minisari 1918. aasta Saksa okupatsioonist.
„Eesti loo” saateid peetakse väärtuslikuks õppematerjaliks näiteks ajaloos, kirjanduses, muusikas.
Saade on järelkuulatav Vikerraadio kodulehel saadete arhiivis.
Esinejad
Saatesarjas on esinenud Eesti juhtivad ajaloolased, etnoloogid, kultuuriloolased, rahvaluuleteadlased, estofiilid ja kodu-uurijad, näiteks Ain Mäesalu, Enn Tarvel, Raimo Pullat, Ants Viires, Ago Pajur, Marju Kõivupuu, Reigo Rosenthal, Tiina-Ann Kirss, Jüri Kivimäe, Aadu Must, Seppo Zetterberg, Pekka Linnainen jpt.
Ukraina Välisministeerium
Ukraina Välisministeerium (ukraina keeles Міністерство закордонних справ України) on välispoliitikaga tegelev täitevvõimu organ.
Arthur Grumiaux
Arthur Grumiaux [grümj'oo] (21. märts 1921 Villers-Perwin – 16. oktoober 1986 Brüssel) oli belgia viiuldaja ja muusikapedagoog.
Boomerang
Boomerang on Ameerika Ühendriikide telekanal.
Arthur Grumiaux
Haridus
Grumiaux sündis Belgias Villers-Perwinis töölisperes. Muusikat õppima õhutas teda vanaisa, kui poiss oli nelja-aastane. Grumiaux õppis viiulit ja klaverit Charleroi konservatooriumis, kus ta võitis 11-aastaselt esimese preemia. Järgmisel aastal jätkas ta õpinguid, töötades koos Alfred Dubois'ga Brüsseli Kuninglikus Konservatooriumis. Kontrapunkti ja fuugat õppis ta Jean Absili käe all. Esimesed suuremad auhinnad pälvis ta veel enne 20. eluaastat (1939 Henri Vieuxtemps' auhind ja François Prume'i auhind; 1940 Belgia valitsuse Prix de Virtuosité). Sel ajal õppis ta kompositsiooni ka Pariisis eraõppes kuulsa rumeenia viiuldaja George Enescu (Yehudi Menuhini õpetaja) käe all.
Karjäär
Viiuldajana debüteeris ta 1940 Belgias koos Brüsseli Filharmoonia Orkestriga, mängides Mendelssohni viiulikontserti, kuid Teise maailmasõja tõttu sai ta sel alal jätkata alles 1945. aastal, mil ta debüteeris BBC Sümfooniaorkestriga. Sõja ajal mängis ta eraviisiliselt mitmes väiksemas ansamblis, kuid hoidus avalikest esinemistest.
Boomerang
Kanal alustas tegevust 2000. aastal.
Arthur Grumiaux
Karjäär
Aastast 1949 töötas Grumiaux Brüsseli Kuninglikus Konservatooriumis viiuliprofessorina. Oma õpetajatöös rõhutas ta fraseerimisoskuse, helikvaliteedi ja viiulimängu kõrgete tehniliste standardite olulisust. Tema mängu on sageli võrreldud teise suure Belgia viiuldaja Eugène Ysaÿe omaga, samuti hispaanlase Pablo de Sarasatega. Grumiaux' reputatsioon ja tuntus viiuldajate hulgas oli säärane, et tema isikupärase stiili elemente võib kuulda mitme uuema põlvkonna viiuldaja mängus.
Grumiaux' suuremaid rõõme elus oli ta partnerlus Rumeenias sündinud Šveitsi klassikalise pianisti Clara Haskiliga. Mõnikord vahetasid nad omavahel instrumendid, et saavutada teistsugust perspektiivi. Kui Clara Haskil 1960. aastal Brüsseli raudteejaamas trepilt kukkumise tagajärjel suri, oli see Grumiaux'le nii tööalane kui ka isiklik kaotus.
Plaadistused
Grumiaux andis välja rohkem kui 30 heliplaati, peaaegu kõik Philipsi plaadifirma kaudu. Salvestiste hulgas domineerivad Bach, Beethoven, Brahms, Mozart ja Schubert, ent esindatud on ka Corelli, César Franck, Ravel, Debussy, Stravinski ja Alban Berg. Lisaks sooloesitustele salvestas ta Mozarti kvintetid koos Grumiaux Ensemble'iga ning erinevaid palu koos Grumiaux Trioga, mis koosnes Grumiaux'st endast ning ungarlastest abielupaarist Georges Janzerist (vioola) ja Eva Czakost (tšello).
Tunnustus
1973. aastal andis Belgia kuningas Baudouin I Grumiaux'le teenete eest muusikas parunitiitli.
Typhlopoidea
Typhlopoidea on madude ülemsugukond, mõnede autorite järgi ka infraselts Scolecophidia.
Klassifikatsioon
Typhlopoidea ülemsugukond klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmisteks sugukondadeks ja alamsugukondadeks :
Copley medal
pisi| Copley medal on teadusauhind, mida annab välja Londoni Kuninglik Ühing. Auhinda antakse välja silmapaistvate saavutuste eest bioloogia ja füüsika teadussuundades. Copley medalit antakse välja igal aastal ning see on tõenäoliselt vanim ja siiani kõige kauem välja antud teadusauhind maailmas. Esimene medal anti välja 1731. aastal Stephen Grayle. Laureaat saab medali ja rahalise preemia 25 000 naelsterlingit.
Max Plancki Astrofüüsika Instituut
pisi|280px|Max Plancki Astrofüüsika Instituut [[Baieri|Baierimaal Garchingis]]
BNT 4
BNT 4 (varem BNT World) on Bulgaaria rahvusringhäälingu Balgarska Natsionalna Televizia telekanal.
Max Plancki Astrofüüsika Instituut
Max Plancki Astrofüüsika Instituut (saksa keeles Max-Planck-Institut für Astrophysik; lühend MPA) on Max Plancki Ühingu egiidi all tegutsev teadusuurimisinstituut.
BNT 4
Logode ajalugu
Fail:Bnt-world history.png
Max Plancki Astrofüüsika Instituut
Instituudis töötab umbes 40 teadurit, kuni 20 külalisteadurit ja umbes 35 doktoranti.
Juhtimine
Astrofüüsika instituuti juhitakse kollegiaalselt. Tegevdirektori ülesandeid täidavad osakondade direktorid järgemööda paariaastaste perioodide kaupa. 2021. aasta seisuga on tegevdirektor Volker Spingler. Varem on direktorina töötanud teiste seas Briti astrofüüsik Simon White ja Venemaa astrofüüsik Rašid Sjunjajev.
Uurimisvaldkonnad
Instituut on spetsialiseerunud astrofüüsikale ja kosmoloogiale. Tegeletakse järgmiste uurimisvaldkondadega: tähtede astrofüüsika, arvutuslik astrofüüsika ja kosmoloogia, galaktikate evolutsioon ja galaktikasüsteemid, kosmilised suureskaalalised struktuurid, gravitatsiooniläätsed, kosmiline mikrolaine-taustkiirgus ning füüsikaline kosmoloogia.
Lauter (paadisadam)
Lauter ehk valgma on Eesti traditsiooniline paadisadam, kus saab paatidega randuda ja neid hoida.
Lautri valmistamiseks laoti merest rannale paadilaiuste vahedega kivivallid, nendevaheline merepõhi ja kallas tasandati ning puhastati suuremates kividest ja takistustest. Kivivallide vahele asetati paatide maale tõmbamiseks ja vette laskmiseks ümarad veerpuud. Lautri kõrgemas otsas olid mõnikord paatide üles vinnamiseks vinnad ehk pöörad. Suurte kivide külge võis olla pandud rauast rõngas, kuhu sai vinna või paati kinnitada.
Inimesekirp
Inimesekirp (Pulex irritans) on kirbuliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.