cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kingi maakond (Washington)
Maakonna pindala on 5975 km², millest 466 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 931 249. Aastal 2000 oli elanike arv 1 737 034.
Kingi maakond on elanike arvult Washingtoni suurim ja USA 14. maakond.
Ajalugu
Kingi maakond moodustati 22. detsembril 1852. aastal Thurstoni maakonna osast. Maakond sai nime William Rufus Kingi järgi, kes oli Ameerika Ühendriikide asepresident, kui loodi Washingtoni territoorium.
Mulatt
pisi|[[Diego Velázqueze maal Juan de Parejast]] Mulatt (hispaania ja portugali keeles mulato) on valge ja musta rassi esindaja järglane.
Looduspärand
Looduspärand (inglise natural heritage) on looduslikud mälestised, mis koosnevad bioloogilistest või füüsilistest moodustistest või moodustiste rühmadest, kusjuures neil mälestistel on esteetika või teaduse seisukohast tähelepanuväärne ülemaailmne väärtus.
Looduspärand koos kultuuripärandiga moodustab maailmapärandi.
Abioperatsioon
Abioperatsioon on tootmises teenindava iseloomuga operatsioon, näiteks vedu, kontroll.
Saturni tänav
Saturni tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Uue Maailma asumis.
Tänav algab Koidu tänavalt, ristub Aasa tänavaga ja kulgeb ida-läänesuunaliselt kuni Tehnika tänavani. Saturni tänav on ligikaudu 200 meetri pikkune. Tänav on hoonestatud kahekorruseliste majadega.
Margus Tabor
Margus Tabor (sündinud 13. mail 1962) on eesti näitleja.
Haridus
Aastal 1984 lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11. lend).
Töökohad
Margus Tabor töötas Rakvere Teatris aastatel 1984–1988, Nukuteatris 1988–1992 ja 1994–1998, Vanalinnastuudios 2002–2004, 2007–2020 Tallinna Linnateatris. Alates 2020. aastast on ta Ugala teatri näitleja. Vahepeal on ta kolmel perioodil olnud vabakutseline.
Leili Holopainen
Leili Holopainen (aastani 1936 Sogenbits, aastatel 1936–1971 Leili Vabar; sündinud 12. oktoobril 1930 Tallinnas) on eesti sõudja ja aerutaja.
Margus Tabor
Saatejuht
Septembrist 2018 kuni maini 2022 oli Margus Tabor Eesti Televisiooni kultuurisaate "OP" kaassaatejuht.
Isiklikku
Garmen Tabor on Margus Tabori abikaasa.
Hiiumaalt Kõlunõmmest pärit talumees Kõlu Magnus (Maunus) (1710–1781) ja tema abikaasa Kadri olid Tõnis Niinemetsa, Sepo Seemani ja Margus Tabori esivanemad.
Leili Holopainen
Lõpetas 1948 telegrafistina Tallinna tööstuskooli nr 2. Töötanud Tallinnas Kesktelegraafis ja kaugejaamas. Elab Soomes.
Alustas sõudmise ja aerutamisega 1951 Jevgeni Fridolini ja Vassili Müürioru juhendamisel.
Tulnud 2 korral sõudmises ja 10 korral aerutamises Eesti meistriks:
Kuulunud Kalevi liikmeskonda.
Tema õde Koidu Einla oli samuti sõudja ja aerutaja.
Gmunden
Gmunden (baieri keeles Gmundn) on linn Austrias Ülem-Austria liidumaal, Gmundeni ringkonna halduskeskus.
Linn paikneb Trauni järve põhjaosas Trauni jõe jätkukohas.
Sopwith Camel
Sopwith Camel oli esimese maailmasõja aegne ühekohaline Suurbritannia hävituslennuk, mis jõudis läänerindele 1917. aastal. Tänu lühikesele kerele, võimsale radiaalmootorile ja kahele sünkroonitud kuulipildujale oli Camel üliefektiivne hävitaja. Algajale keeruliselt juhitavad, kuid kogenud piloodi käes ülimalt manööverdamisvõimelised lennukid tulistasid alla kokku 1294 vastase lennukit, rohkem kui ükski teine liitlaste kasutatud lennuk. Seda kasutati ka ründelennukina, eriti sõja lõpufaasis, kui see õhulahingutes uuematele hävitajatele alla hakkas jääma.
Eesti sõjalennuk nr. 5 aastail 1919–1922.
Ülekuulamine (film)
"Ülekuulamine" on 1982. aastal valminud Poola mängufilm. Poola ametivõimud keelustasid filmi valmimise järel ja ekraanile jõudis see alles muutunud oludes 1989. aasta lõpul.
Arnold Niggol
Arnold Niggol VR II/3 (1. november (vkj)/ 13. november 1898 Põltsamaa alevik, Uue-Põltsamaa vald, Põltsamaa kihelkond, Viljandimaa – 3. juuni 1919 Tartu) oli Eesti sõjaväelane (kapral).
Ülekuulamine (film)
Süžee
Filmi tegevus leiab aset 1950. aastate algul. Julgeolekuagendid joodavad kabareelauljatari Antonina Dziwiszi restoranis purju ja viivad ta vanglasse. Hommikul ärgates on Antonina väga üllatunud leides end vanglas. Esialgu arreteerimise põhjust talle ei öelda. Siis aga selgub, et talle on esitatud absurdne süüdistus välisriikide kasuks spioneerimises. Mitmesuguste piinamis- ja mõjutusmeetodite abil püütakse teda sundida süüd omaks võtma. Tema vabaduses viibivat meest sunnitakse abielu lahutama. Antonina püüab lõpetada elu enesetapuga, kuid ta päästetakse. Ta jääb uurija Morawskist rasedaks ja sünnitab vanglas tütre. Ametivõimud võtavad varsti talt lapse ära. Stalini surma järel Antonina vabastatakse vanglast ning ta laps antakse talle tagasi.
Arnold Niggol
Lõpetas Põltsamaa kihelkonnakooli ja jätkas õpinguid Tartus.
Mobiliseeriti Esimeses maailmasõjas Vene sõjaväkke jaanuaris 1917, teenis Petrogradis 7. ratsapolgus. Sama aasta lõpul astus teenistusse formeeritavasse Eesti Ratsapolku.
Vabadussõjas oli ta vabatahtlikuna jaanuarist 1919 laiarööpmelisel soomusrongil nr 1. Osales rongi dessantroodu luurajate komandoga koosseisus Tartu vabastamisel. Sai haavata vasakust säärest, paremast reiest ja õlast lahingus 24. mail 1919 Valga–Pihkva raudteel Košeljahha juures (hilisem Liivamäe jaam) punaste soomusrongi vallutamise katsel.
Arnold Niggol suri veremürgituse tõttu 3. juunil 1919 Tartus haiglas.
Tirkšliai vald
Tirkšliai vald (leedu keeles Tirkšlių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Mažeikiai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 119 km². 2011. aasta seisuga elas seal 3883 inimest. Valla keskuseks on Tirkšliai alev (2011. aastal 1507 elanikku), vallamaja aadress on S.Dariaus ir S.Girėno g. 24. Vallavanem on Juozas Kungys.
pisi|tühi|Mažeikiai rajooni vallad
Abiponi-mokovi keel
Abiponi-mokovi keele nime all on käsitletud Argentinas kõneldud väljasurnud abiponi keelt ning veel kõneldavat mokovi keelt. Need kuuluvad guaikuru keelte hulka.
Khuthaisi rahvusvaheline lennujaam
Khuthaisi rahvusvaheline lennujaam (gruusia ქუთაისის საერთაშორისო აეროპორტი; IATA: KUT, ICAO: UGKO) on Gruusia rahvusvaheline lennujaam.
Julius Kasper
Julius Kasper VR II/3 (21. juuni 1897 – 6. veebruar 1946) oli Vabadussõja veteran (ohvitseri asetäitja) ja metsavend.
Osales Esimeses maailmasõjas ja Vabadussõjas Kuperjanovi partisanide pataljonis ja 6. jalaväepolgus. Autasustatud Vabaduaristi II liigi 3. järgu, 25.000-margase rahalise autasu ja tasuta maaga.
Elas Lustiveres kuni 1937. aastani, seejärel siirdus Tartumaale, kus oli Kiidjärve veski osanik ja mölder. Alates 1944. aastast kuni hukkumiseni metsavend.
Elavad inimaarded
Elavad inimaarded ehk elavad inimvaramud (inglise keeles Living Human Treasures) on UNESCO projekti "Mittemateriaalne kultuuripärand" (Intangible Cultural Heritage; artikkel 2.3, 2003. aasta konventsioon) raames tuvastatud ja tunnustatud inimesed, kellel on mittemateriaalse kultuuripärandi esitamiseks ja taasloomiseks vajalikke väga kõrgel tasemel teadmisi ja oskuseid ning valmidust neid ka teistele õpetada, mida peetakse vajalikuks inimeste kultuurielu teatud aspektide esitamisel ja seeläbi ka nende materiaalse kultuuri säilitamisel.
UNESCO projektis on sätestatud, et üksnes väljavalitud ning selliselt ka tunnustatud Elavad inimaarded on aluseks sellele, et inimesed oma erinevaid oskusi ja kogemusi motiveeritult edasi annavad.
Marco Rossi
Marco Rossi (sündinud 9. septembril 1964 Druentos) on Itaalia jalgpallitreener ja endine jalgpallur.
Tema mängijakarjäär kestis aastatel 1983–2000. Mängijana oli tema positsioon kaitsja. Ta mängis peamiselt Itaalia klubides, sh Torinos, Brescias, Sampdorias ja Piacenzas, kuid ka Mehhiko klubis Club América ning Saksamaa klubis Eintracht Frankfurt. 1994. aastal võitis ta Sampdoriaga Itaalia karikavõistlused.
Treenerikarjääri alustas Rossi 2000. aastatel Itaalia väiksemate klubide peatreenerina. Aastatel 2012–2014 ja 2015–2017 oli ta Ungari klubi Budapest Honvédi ning 2017–2018 Slovakkia klubi Dunajská Streda DAC-i peatreener. Hooajal 2016–17 tuli ta Budapest Honvédiga Ungari meistriks.
2019. aasta juunis sai Rossi Ungari jalgpallikoondise peatreeneriks.
Värnik
Värnik on perekonnanimi.
Saue tänav
Saue tänav on tänav Tallinnas Põhja-Tallinna linnaosas Pelgulinna asumis. Tänav algab Rohu tänavalt ja kulgeb kirde-edela suunas kuni Ristiku tänavani. Saue tänav on ligikaudu 240 meetri pikkune.
Praeguse nime sai Saue tänav 18. septembril 1929. Enne seda oli see maaomaniku nime järgi alates 1921. aastast Lau tänav või Lao tänav. Tänav sai nime sealsete saviaukude mõjul (sau – "puhas savi").
Rästa
Rästa on nimi, mis tuleneb linnunimest "rästas".
Strych:9
Strych:9 on 2018. aastal Tartus loodud Eesti raskemuusika ansambel.
2020. aasta septembris anti välja debüütsingel "Sacrifice" ning 2021. aasta mais avaldati esimene täispikk album.
Välislingid
__SISUKORDEES__
Shahīd Minār
pisi|Shahīd Minār Shahīd Minār (bengali keeles শহীদ মিনার 'Märtrite monument') on monument Bangladeshi pealinnas Dhakas, mis on püstitatud 1952. aasta veebruaris Pakistani politsei poolt tapetud rahulike meeleavaldajate mälestuseks.
21. veebruaril 1952 tulistas Pakistani politsei Bengali Keele Liikumise organiseeritud demonstratsiooni, mille osalejad protesteerisid urdu keele muutmise vastu Ida-Pakistani (tänapäeva Bangladeshi) ainsaks ametlikuks keeleks. Esialgne monument rajati juba 26. veebruaril 1952, kuid politsei hävitas selle. Uus mälestusmärk rajati 1956. aastal, selle hävitas Pakistani armee 1971. aastal ülestõusu mahasurumise käigus. Praegune memoriaal pärineb 1972. aastast, seda laiendati 1983. aastal.
Shahīd Minār asub Dhaka Meditsiinikolledži Haigla ja Dhaka Ülikooli lähedal.
Ulvi Pärgma
Ulvi Pärgma (aastani 1981 Ulvi Valmet; 19. juulil 1963 Surju külanõukogus Pärnu rajoonis) on eesti sõudja.
Lõpetas 1981 Pärnu 1. Keskkooli.
Alustas aerutamistreeninguid 1976 Vaike Rapsi õpilasena ning sõudetreeninguid 1977 Evi Leppiku ja Mihkel Leppiku juhendamisel.
Võitis 1979 Nõukogude Liidu noortemeistrivõistlustel roolijata kahepaadil hõbeda. Tulnud 9 korral Eesti meistriks:
Voldemar Vöölmann
pisi|Voldemar Vöölmann Voldemar Vöölmann (3. oktoober (vkj)/ 15. oktoober 1887 Tallinn – 14. juuni 1937 NSV Liit) oli Eesti kommunistlik poliitik, Tallinna linnavalitsuse juht septembrist 1917 kuni märtsini 1918.
Elulugu
Ta oli 1904. aastast VSDTP liige. Aastatel 1906–1907 VSDTP Tallinna komitee sekretär, aastatel 1907–1913 vangis ja 1913–1917 asumisel.
Vene Ajutise Valitsuse poolt 15. aprillil 1917 antud uue linnaseaduse põhjal 6. augustil 1917 toimunud Tallinna Linnavolikogu valimistel said enamuse sotsiaaldemokraadid-enamlased (31 kohta). Ka Vöölmann valiti Tallinna Linnavolikokku ning valiti Tallinna Linnavalitsuse esimeheks (Linnaameti esimees ) (tänapäeva mõistes Tallinna linnapeaks). 1917. aastal oli ta veel Tallinna Nõukogu Täitevkomitee ja Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee esimehe asetäitja ja VSDT(b)P Eestimaa büroo liige.
Vene NSFV-s oli ta aastast 1918 Moskvas juhtiv majandustöötaja, 1923–1925 Kasahhi ANSV Rahvakomissaride Nõukogu esimehe asetäitja ja Majandusnõukogu esimees, 1925–1928 Vene NFSV Rahvakomissaride Nõukogu juures asunud plaanikomisjoni esimehe asetäitja ning 1928–1930 Vene NFSV Ehituskomitee esimees, aastast 1930 Vene NFSV Rahvakomissaride Nõukogu erivolinik kapitaalehituse alal.
Ta hukati 14. juunil 1937 suure puhastuse ajal.
Tegelaskujuna filmis
Filmis "Kaks päeva Viktor Kingissepa elust" (1981) kujutas teda näitleja Sulev Luik.
Täielik sisepeegeldus
Kui laine murdumisnäitaja on madalam teisel pool lahutuspinda ja langemisnurk on suurem piirnurgast, siis laine ei pääse läbi ja peegeldub täielikult. See on väga tavaline nähtus optikas, kus see on valguslainetega seotud, kuid esineb ka muud tüüpi lainetes, näiteks elektromagnetlainetes ja helilainetes. Kui laine jõuab keskkondade lahutuspinnale, millel on erinevad murdumisnäitajad, siis laine tavaliselt osaliselt murdub ja osaliselt peegeldub tagasi. Kui aga langemisnurk on suurem (laine liikumissuund on peaaegu paralleelne keskkondade lahutuspinnaga) piirnurgast, siis kogu laine peegeldub täielikult tagasi. See saab siiski toimuda vaid siis, kui laine levib keskkonnast, millel on suurem murdumisnäitaja, keskkonda, millel on väiksem murdumisnäitaja. Näiteks nähtus esineb, kui valgus murdub õhust klaasi, kuid mitte klaasist õhku.
pisi|Täielik sisepeegeldus
Optiline seletus
Täielikku sisepeegeldumist ja piirnurga asukohta on kõige lihtsam näidata klaasist või plastist paksu poolringiga. Laseriga suunatakse kitsas valguskiir täisnurga all klaasi pinnale. Klaasi ja õhu lahutuspinnal toimuvad muutused on seotud klaastüki nurgaga kiire suhtes. Kui \theta_c on piirnurk, siis järgmised kaks varianti kirjeldavad olukorda vastavalt langemisnurgale.
Kui, siis valguskiir murdub, osa kiirest peegeldub tagasi esialgsesse keskkonda ja osa valgusest läheb läbi. See pole täielik sisepeegeldumine.
Kui, siis kogu valguskiir peegeldub lahutuspinnalt tagasi. Valgus läbi ei lähe. See on täielik sisepeegeldumine.
Piirnurk
Piirnurk on langemisnurk, mille korral murdumisnurk on 90^{\circ}. Langemisnurka mõõdetakse lahutuspinna normaalist (vaata joonist 1). Olgu valguskiir liikumas klaasist õhku. Valgus, mis väljub kahe keskkonna piirpinnalt, on murdunud klaasi poole.
Kui langemisnurka piisavalt tõsta, siis ühel hetkel läbiv nurk (õhus) on 90^{\circ}. Selles punktis enam õhku ükski kiir ei jõua. On saavutatud piirnurk.
Piirnurk \theta_c avaldatakse Snelli seadusest:
Paigutades Snelli seadust pisut ümber, saame langemisnurga:
Kui kiir langeb täpselt piirnurga all, siis peegeldunud kiir puutub keskkondade lahutuspinda. Näiteks kui nähtava valguse kiir levib akrüülist, mille murdumisnäitaja on 1,50, õhku, mille murdumisnäitaja on 1,00, siis valem annab piirnurgaks akrüülist õhku:
Valgus, mis langeb lahutuspinna normaali suhtes väiksema nurgaga kui, oleks seega osaliselt läbiv, kuid kui langemisnurk on suurem, siis toimuks täielik sisepeegeldus.
Kui murd n_2 / n_1 on suurem kui 1, siis \arcsin pole määratud – täielikku sisepeegeldumist ei toimu isegi väga suurte nurkadega. Seega piirnurk on ainult siis määratud, kui kehtib seos
Kasutusalad
Täielik sisepeegeldumine on optiliste kaablite tööpõhimõte. Optilisi kaableid kasutatakse näiteks endoskoopides ja valguskaablites (telekommunikatsioon).
Täielikul sisepeegeldusel töötavad automaatsed vihmaandurid, mis kontrollivad sõidukitel kojamehi.
Optilised sõrmejäljelugerid kasutavad täielikku sisepeegeldust, et salvestada digitaalselt inimese sõrmejälg ilma tinti kasutamata.
pisi|Teemant
Näiteid igapäevaelust
Täielik sisepeegeldus on hästi näha õhu ja vee piiril. Kui rahulikus veekogus ujudes avada vee all silmad, siis on kogu veepind justkui peegel. (Välja arvatud ujuja pea kohal asuvas nn Snelli aknas).
Tori abajas
pisi|Tori abajas
Tori abajas on laht (abajas) Saare maakonnas Kuressaares.
Abajas asub Kuressaare sadam.
Meelis Süld
pisi|Meelis Süld 2011. aasta jaanuaris Meelis Süld (sündinud 28. märtsil 1979 Tartus) on eesti ajakirjanik ja vaimulik. Ta on Eesti Ajakirjanike Liidu aseesimees ja Geikristlaste Kogu kaasasutaja.
Töökäik
2001. aastast töötab Vikerraadio vastutava toimetajana.
Aastail 2014–2017 oli ta Eesti Ajakirjanike Liidu esimees ning on alates 2020. aastast aseesimees ja juhatuse liige.
Vaimulik tegevus
Tegutses 2005–2014 kristliku meediaorganisatsiooni WACC (World Association for Christian Communication) Euroopa piirkonna eestseisuse liikmena, ning aastatel 2004–2010 Euroopa luterlike vähemuskirikute meediaorganisatsiooni KALME (sks. Kommunikationsausschuss Lutherischer Minderheitskirchen in Europa) eestseisuse liikmena.
On alates 2015 EELK kirjastusnõukogu/meediakomisjoni liige.
Ta on üks Geikristlaste Kogu juhtidest.
Ville Nousiainen
pisi|Ville Nousiainen Tour de Skil (2010) Ville Nousiainen (sündinud 5. detsembril 1983 Kouvolas) on endine Soome murdmaasuusataja.
Maailma karikavõistlustel
Ville Nousiainen osales karjääri jooksul individuaalselt 169 maailma karikasarja etapil ja jõudis esikolmikusse kahel korral.
Batemans Bay
Batemans Bay on linn Austraalias Uus-Lõuna-Walesis Eurobodalla Shire'i omavalitsuses.
Aste klubi
Aste klubi on Saare maakonnas Saaremaa vallas Aste asulas tegutsev klubi. Klubi juhataja on Triino Lest.
Klubi juures tegutsevad teiste seas rahvatantsurühm Aste Antsakad, käsitööring, noorte bändikool, rahvatantsurühm Kaarma Kargus, keraamikaring.
Batemans Bay
Linn on asutatud 1886. 2006. aastal oli elanike arv 10 845.
Malcom
Malcom võib viidata järgnevale:
Trauni järv
pisi|Traunsee õhuvaade lõunast Trauni järv (saksa ja baieri keeles Traunsee) on Trauni jõe järgi nimetatud järv Salzkammerguti piirkonnas Austrias. Järve läbib see sama jõgi, mis suubub Linzi äärelinnas paremalt Doonausse.
Ameerika Fonogrammitootjate Liit
Ameerika Fonogrammitootjate Liit (inglise keeles Record Industry Association of America, lühendina RIAA) on Ameerika Ühendriikide muusikatööstuse katusorganisatsioon, mis ühendab plaadifirmasid ja leviorganisatsioone. RIAA enda hinnangul loovad ja levitavad selle liikmed umbes 85% kogu USA-s seaduslikult salvestatud ja müüdavast muusikast.
RIAA rajati 1952. aastal. Selle algsed eesmärgid olid autoritasude haldamine ja autoriõiguslike probleemide lahendamine, koostöö ametiühingutega ning uuringud plaaditööstuse ja riiklike regulatsioonide asjus. RIAA on tegelenud ka salvestusstandarditega nagu eri kiirusel toimivate vinüülplaatide mõõtmed ning annab välja USA-s müüdavate kogumikplaatide ja singlite kuld- ja plaatinaplaate. 2001. aastast on RIAA kulutanud lobitegevusele USA-s igal aastal 2-6 miljonit USA dollarit. Organisatsiooni peakorter asub Washingtonis.
Esch-sur-Alzette
Esch-sur-Alzette on Luksemburgi suuruselt teine linn.
Liidukaitseministeerium (Saksamaa)
Liidukaitseministeerium on Saksamaa Liitvabariigi kaitseministeerium.
Otselluvuses asutused
Liidukaitseministeeriumi otsealluvuses on
Vimmerby
Vimmerby on linn Rootsis Kalmari läänis, Vimmerby valla keskus.
2010. aastal elas seal 10 934 inimest.
Udriku laht
Udriku laht on laht Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Lahes asuvad teiste seas Anekäbr ja Suuregilaid.
Tatsuno
Tatsuno on linn Jaapanis Hyōgo prefektuuris. Asub Seto kaldal.
Glenn Greenwald
pisi|Glenn Greenwald (2014)
Glenn Edward Greenwald (sündinud 6. märtsil 1967) on juudi päritolu USA uuriv ajakirjanik, jurist ja publitsist.
Juristina tegeles ta põhiseaduse ja kodanikuõigustega. Ajakirjanikuna keskendub ta poliitika ja seadusandluse teemadele. Ta on olnud väljaannete Guardian US ja Salon kolumnist ja teinud kaastööd ka teistele ajalehtedele ja ajakirjadele (sealhulgas The New York Times, Los Angeles Times, The American Conservative, The National Interest ja In These Times). 2014. aasta veebruaris hakkas ta koos Laura Poitrasi ja Jeremy Scahilliga toimetama internetiväljannet The Intercept.
Greenwald sai rahvusvaheliselt tuntuks, kui The Guardian avalikustas 2013. aasta juunis Edward Snowdeni lekitatud dokumentidele tuginedes USA ja Suurbritannia ülemaailmse lausjälgimisprogrammi. Greenwaldi ja teiste ajakirjanike töö tulemusel pälvis The Guardian 2014. aastal Pulitzeri preemia. Lisaks sai Greenwald USA julgeolekuagentuuri NSA teemaliste artiklite eest hulga teisi uuriva ajakirjanduse auhindu.
2013. aastal valis ajakiri Foreign Policy Greenwaldi maailma mõtlejate esisajasse. Greenwald on kirjutanud viis raamatut, neist neli on jõudnud New York Timesi bestsellerite nimekirja. Ta annab tihti raadio- ja telekommentaare ja käib ülikoolides esinemas. Greenwald elab Brasiilias Rio de Janeiros, oma elukaaslase David Miranda kodulinnas. Ta on öelnud, et on sunnitud elama Brasiilias, sest USA abielu kaitse seadus ei võimaldanud tema partneril saada viisat, et koos temaga USAs elada. Samuti on Greenwald avaldanud kartust, et kui ta kolib tagasi USAsse, võidakse ta vahistada. 2020. aasta oktoobris andis Greenwald teada, et lahkub väljaande The Incercept juurest, sest tema seisukohtade mahasurumisega rikuti ajakirjandusvabaduse põhimõtet.
Haridus
1990. aastal sai Greenwald George Washington Universityst filosoofia bakalaureusekraadi. 1994. aastal sai ta New York University School of Law'st Juris Doctori kraadi.
Advokaadikarjäär
Aastatel 1994–1995 oli Greenwald praktikal prestiižses advokaadibüroos Wachtell, Lipton, Rosen & Katz. 1996. aastal oli ta uue advokaadibüroo Greenwald, Christoph & Holland (hiljem Greenwald Christoph PC) kaasasutajaks. Greenwald tegeles USA konstitutsiooniõiguse ja kodanikuõiguste teemadega. Oma blogis on Greenwald on selgitanud, et "2005. aastal otsustasin vabatahtlikult oma praksise lõpetada, kuna kümne aastaga tüdinesin täiskohaga advokaaditööst ja tahtsin teha teisi asju, mis olid minu jaoks köitvamad ja mis avaldaksid suuremat mõju, sealhulgas tegelda poliitikast kirjutamisega".
Unclaimed Territory
2005. aasta oktoobris hakkas Greenwald pidama blogi Unclaimed Territory.
Salon
2007. aasta veebruaris hakkas Greenwald tegema kaastööd netiväljaandele Salon.com.
The Guardian
2012. aasta augustis lahkus Greenwald Salonist ja hakkas tööle ajalehes The Guardian. The Guardian pakkus talle võimalust jõuda rahvusvahelisema lugejaskonnani ja leida uusi lugejaid.
2013. aasta 5. juunil paljastas Greenwald, et avalikkuse eest salaja oli USA välisluure järelevalve kohus käskinud USA telekommunikatsiooniettevõttel Verizon edastada NSA-le oma klientide USA-siseste ja rahvusvaheliste telefonikõnede metaandmed.
The Intercept
2013. aasta oktoobris liikus Greenwald edasi eBay asutaja Pierre Omidyari rahastusel loodud meediaorganisatsiooni First Look Media. 10. veebruaril 2014 alustas ilmumist netiväljaanne The Intercept, mida lisaks Greenwaldile toimetavad ka Laura Poitras ja Jeremy Scahill. The Interceptis käsitletavate teemade hulka kuuluvad salastatus, kriminaalõiguse ja kodanikuvabaduste rikkumised, meediakriitika, ühiskondlik ebavõrdsus ja korruptsioon. Jätkatakse ka NSA dokumentide paljastamist ja analüüsimist.
2020. aasta oktoobris otsustas Greenwald väljaande juurest lahkuda, põhjendades seda ideede mahasurumise, tsensuuri ja ideoloogilise homogeensusega. Enne ühe artikli avaldamist nõuti Greenwaldilt, et ta eemaldaks kriitika 2020. aasta presidendivalimiste kandidaat Joe Bideni suunal, ega avaldaks artiklit mõnes muus väljaandes. Greenwald nimetas kujunenud olukorda äratundmatuks võrreldes The Intercepti loomisaegadega - teisitimõtlejaile ja marginaliseerituile hääle andmise asemel olevat sellest saanud järjekordne peavooluväljaanne, millel on kitsalt piiritletud kataloog lubatud seisuohtadest.
Massijälgimise paljastamine
5. juunil 2013 ilmus Suurbritannia ajalehes The Guardian artikkel, mis lekitatud dokumentidele tuginedes avalikustas ülemaailmse jälgimistegevuse.
David Miranda kinnipidamine
pisi|Greenwald oma elukaaslase David Mirandaga 2013. aasta augustis peeti Londoni Heathrow' lennujaamas terrorismivastase seaduse alusel kinni Greenwaldi partner David Miranda. Mirandat hoiti kinni üheksa tundi, konfiskeeriti temaga kaasas olnud elektroonikaseadmed. Muuhulgas oli Mirandal kaasas väline kõvaketas, mille peal olid Greenwaldi töö jaoks olulised krüpteeritud dokumendid. Greenwaldi sõnul peeti ta elukaaslane kinni, et hirmutada NSA ja GCHQ tegevust kajastavaid ajakirjanikke.
Kohtus leiti hiljem, et Miranda kinnipidamine jäi seaduse piiridesse. Kaudset sekkumist ajakirjandusvabadusse õigustati riikliku julgeoleku huvide eest seismisega.
Brasiilia parlament
2013. aasta augustis ütles Greenwald Brasiilia parlamendi ees kõneldes, et USA valitsus tegeleb terrorismivastasuse ettekäändel salajase nuhkimisega ja kasutab teavet teiste riikide ees majandusliku konkurentsieelise saavutamiseks.
Euroopa Parlament
18. detsembril 2013 ütles Greenwald videosilla vahendusel Euroopa Parlamendi kodanikuvabaduste, justiits- ja siseasjade komisjoni ees esinedes, et maailma valitsused ei pööra selga mitte ainult Edward Snowdenile, vaid ka eetilistele kohustustele. Greenwald sõnas, et NSA ja GCHQ eesmärgiks on kõrvaldada maailmast üksikisikute privaatsus.
Poliitilised vaated
Greenwald suhtub skeptiliselt algatustesse, mille osas USA poliitika kaks suurt jõudu – demokraadid ja vabariiklased – on üksmeelel. Ta on kirjutanud, et just mõlema erakonna nõusolekul vastu võetud otsused kipuvad olema kõige halvemad ja kõige türanlikumad.
Enne George W. Bushi ametisse valimist ei olnud Greenwald poliitiliselt aktiivne ega käinud ka valimas. Bushi presidendiks saamine muutis drastiliselt Greenwaldi suhtumist poliitikasse. 2006. aastal avaldas ta muret, et presidendi kätte koondatakse ühiskonnas näiteks terrorismile viitamise läbi hirmu külvates liigselt võimu. Ta kirjutas, et Ameerika poliitiline süsteem on ohus.
Greenwald ei soovi end ideoloogiliselt määratleda. Ta toetab võimude lahususe põhimõtet ja peab oluliseks põhiseaduse kaitset kodanikuvabadustele ja poliitilistele õigustele. Ta on öelnud: "ma arvan, et ainus tõeline muutus poliitikas tuleb inimestelt, kes töötavad väljaspool seda [USAs eksisteerivat kaheparteilist] süsteemi, et seda õõnestada, ümber pöörata, nõrgestada ja hävitada, mitte ei püüa süsteemi sees töötades seda muuta".
Ta on kriitiline narkootikumide vastase sõja suhtes ja pooldab kriminaalõiguse reformimist. 2009. aastal avaldas Cato Instituut Greenwaldi kirjutatud valge paberi "Drug Decriminalization in Portugal: Lessons for Creating Fair and Successful Drug Policies", mis käsitles Portugali narkopoliitikat.
Greenwald arvustas järjekindlalt Bushi administratsiooni poliitikat ja kritiseeris ka meediat selle pärast, et raskete küsimuste küsimise asemel kajastati administratsiooni seisukohti ja leiti vabandusi Bushi poliitikatele.
Ta on kritiseerinud tingimusi, milles pärast vahistamist hoiti WikiLeaksi lekitajat (tol ajal Bradley Manningi nime kandnud) Chelsea Manningit. Manning oli tema sõnul üllastel eesmärkidel tegutsenud vilepuhuja.
Greenwald on juudi päritolu, kuid kasvas üles kodus, mis ei pannud rõhku organiseeritud religioonile. Ta suhtub Iisraeli välispoliitikasse kriitiliselt.
Kulmuvere
Küla esmamainiti 1443 kujul dorf to Kůlmever. 1514 nimetati talu Kulmefer, 1582 paika Kormower, 1638 karjamõisa Kurmofer ja 1684 küla Kulmofer By. 1977 liideti Kulmuvere Uhmarduga.
Lauri Kettunen pakkus nime algusosa seletuseks eesti sõna "kulm" või soome sõna kulma 'nurk'. Valdek Pallil ei õnnestunud samuti muid lähtesõnu leida ja ta pidas mõlemat võimalikuks. Murdes võib "kulm" tähendada koorma nurka või tippu või leivanuki otsa ja Pall oletas, et mäetippugi võib olla kutsutud kulmuks. Niisugune seletus sobib vooremaastiku külanimele hästi.
3. sajandi kriis
3. sajandi kriis algas 235. aastal keiser Severus Alexanderi surma ning Maximinus I ametisse tulekuga ning lõppes 284. aastal, mil keisririigi valitsejaks sai Diocletianus.
Kriis põhjustas Rooma keisririigis nii suuri muudatusi, et ajaloolased on seda pidanud punktiks, mil lõppeb klassikaline antiikaeg ning algab hilisantiikaeg.
Kriisiaja ülevaade
vasakul|pisi|Maximinus I (keiser 235–238)
Maximinus I valitsusaeg
235. aastal mõrvasid sõjaväelased ebapopulaarse keisri Severus Alexanderi. Tema järel kuulutati uueks keisriks Maximinus I "Thrax (Traaklane)." Maximinus oli Rooma keisririigi ajaloos esimene tavasõdurist keiser, seepärast nimetati teda ning veel hilisemaid keisreid "Sõdurkeisriteks."
Maximinus korraldas oma valitsusajal edukaid sõjakäika Germaanias, mis aga väga kulukaks osutusid. 238. aastal astusid Maximinuse autoriteedi vastu Gordianus I ja Gordianus II, kes valitsesid Kartaagost. Kuigi Senat tunnistas mõlemaid Gordianuseid, kukkus nende mäss kiiresti läbi, kuna ainuke Aafrikas paiknev leegion jäi Maximinusele lojaalseks. Gordianuste tavaelanikest koosnev vägi sai leegionäride käest lüüa ning Gordianus II sai surma. Gordianus I, kes oli Kartaagosse jäänud, sooritas selle peale enesetapu.
Kuna Rooma senat oli Gordianuseid toetanud, kartsid nad Maximinuselt ja tema armeelt kättemaksu. Senat valis meeleheites enda seast kaks keisrit, Pupienuse ja Balbinuse. Maximinus asus oma armeega piirama Aquileiat, Pupienus läks enda vägedega linna aitama, samal ajal kui Balbinus hoolitses Rooma administratsiooni eest. Pupienus ei jõudnud aga Aquileia päästmisele palju kaasa aidata, kuna Maximinus mõrvati tema enda sõdurite poolt, kes ei tahtnud enam kauem oma kaasmaalaste vastu sõdida, tapeti ka Maximinuse troonipärija, Maximus.
Võidukas Pupienus naasis Rooma, kus tal tekkisid aga Balbinusega lahkhelid. Pretoriaanid, keisri ihukaitsjad, polnud nõus senati poolt määratud keisreid teenima, mistõttu mai alguses mõrvasid nad Pupienuse ja Balbinuse. vasakul|pisi|Gordianus III (keiser 238–244)
Gordianus III ja Philippus I valitsusajad
pisi|Philippus I (keiser 244–249) Gordianus sai 238. aastal väga noorelt (13. aastaselt) Rooma keisriks. Peatselt asus ta sõjakäigule sassaniidide vastu. Keset sõjakäiku hukkus Gordianuse liitlane ning pretoriaanide ülem, Timositheus. Uueks ülemaks sai tulevane keiser Philippus I "Araablane." Gordianus III mõrvati Philippuse poolt (kuigi keisri surma kohta leidub ka teisi versioone ), kes siis ise keisriks hakkas.
Philippus I valitsusaja algul oli Rooma sunnitud sassaniidide kuningale, Šapur I-le, maksma ligi 500 000 denaari suuruse kontributsiooni, mille järel sõlmiti rahu. Lisaks võideldi Doonau ääres ka karpidega. 21. kuni 23. aprillini 248 tähistati Roomas linna asutamise 1000.-ndat aastapäeva. Samal ajal tõusid Philippuse vastu ta usurpaatorid Pacatianus ja Jotapianus, kes aga peatselt kõrvaldati. Lisaks on teada veel kahte usurpaatorit, Silbannacust ja Sponsianust, kes võisid Philippuse valitsusajal võimule pürgida. Kirjalikes allikates neid ei mainita ning on teada vaid müntide kaudu. Nende täpne valitsemisaeg pole teada (nt. Silbannacus võis usurpaator olla ka hilisema keisri, Aemilianuse ajal). Sponsianuse eksistents on küsitletav.
Philippusele sai saatuslikuks Deciuse mäss, kelle tema sõdurid olid peale võitu gootide üle keisriks kuulutanud. Deciuse armee marssis Itaalia peale ning mõlemad pooled kohtusid Verona all, kus peeti lahing (mõnede allikate järgi toimus lahing Beroeas ). Philippuse väed kaotasid ning ta tapeti, pretoriaanid mõrvasid Roomas ta poja, Philippus II. vasakul|pisi|Decius (keiser 249–251) pisi|Trebonianus Gallus (keiser 251–253)
Deciuse, Trebonianus Galluse ja Aemilianuse valitsusajad
250. aastal alustas Decius sõjategevust gootide vastu, kes olid tunginud üle Doonau jõe. Goote toetas ka Traakia kuberner, Priscus, kes ennast ka keisriks kuulutas. Gootid tapsid ta aga peatselt. Järgmisel aastal astus Deciuse vastu järgmine usurpaator, Licinianus. Ka tema mäss ei kestnud kaua, selle surus samal aastal maha tulevane keiser Valerianus. pisi|Aemilianus (keiser 253)|287x287px Deciuse valitsusaeg lõppes aga samal aastal, kui tema ja ta poeg, Herennius Etruscus, Abrituse lahingus gootide vastu hukkusid.
Peale Deciuse surma valiti sõdurite poolt järgmiseks keisriks Trebonianus Gallus. Ta adopteeris ka Deciuse ellu jäänud poja, Hostilianuse. Nooremkeisriks kuulutati ka Galluse poeg, Volusianus. Gootide sõlmiti rahu ning Gallus naasis Rooma.
Galluse valitsusaja üheks suurimaks probleemiks sai 250. aastal levima hakanud Cyprianuse katk, mis tappis Roomas ka Hostilianuse. Taas alustasid idas Rooma vastu sõjategevust ka sassaniidid. 253. aastal langes nende kätte Antiookia, mis oli tollal keisririigi kolmas suurim linn. Rünnakuid jätkasid ka gootid, kuid said Möösia kubernerilt, Aemilianuselt lüüa. Sõdurid kuulutasid ta juulis/augustis keisriks. Gallus ja Volusianus marssisid tema vägedele vastu, kuid nad mõrvati Ternis oma sõdurite poolt.
Aemilianus proovis senatiga suhteid parandada, kuid asjatult, kuna Gallus oli enne hukkumist endale appi kutsunud Valerianuse, kes nüüd peale tema surma ennast ise keisriks kuulutas ning talle vastu astus. Sõdurid mõrvasid Aemilianuse sama aasta oktoobris Spoletos.
Valerianuse ja Gallienuse valitsusajad
vasakul|pisi|Valerianus (keiser 253–260) Valerianus määras endale peatselt peale keisriks saamist kaaskeisriks Gallienuse. Valerianus ise asus Rooma idaprovintsidesse, mis olid Šapur I rünnakute ajal palju kannatanud. Valerianus surus 254. aastal maha Uranius Antoninuse mässu, kes oli end Emesas peale sassaniidide võitmist keisriks kuulutanud. pisi|Gallienus (keiser 253–268) Ta kogus kokku armee, millega marssis sassaniidide territooriumile. Rooma sõdurite võitlusvõimet oli vähendanud aga katk, mille tõttu said Valerianuse väed Edessa lahingus lüüa. Valerianus langes Šapuri kätte vangi ning suri hiljem vangistuses.
Gallienuse valitsusajal suurnesid Rooma riigi probleemid veelgi. Tema valitsusajal haarasid võimu mitmed usurpaatorid (Kolmkümmend türanni). Pannoonias tõusis üles Ingenuus, kelle mässu surus 260. aastal maha üks Gallienuse kindralitest, Aureolus. Samal aastal alustasid Antiookias enda mässu ka Macrianus ja Quietus. Esimese aitas taas kõrvaldada Aureolus, teine mõrvati Odeanathuse õhutusel Emesa elanike poolt. Järgmisel aastal alustas mässu ka Aureolus.
260. aastal haaras Gallia enda kontrolli alla Postumus ning marssis Colonia Agrippina poole, kust oli kaitset otsinud Gallienuse poolt kaaskeisriks tehtud Saloninus, kes oli ka Gallienuse poeg. Ta tapeti Postumuse poolt. 261. aastal lõid keisririigist Postumuse juhtimisel lahku veel lisaks Britannia ja Hispaania ning kuulutati välja Gallia impeerium. 265. aastal korraldas Gallienus nende vastu sõjakäigu, kuid ei saavutanud sellega palju.
268. aastal liitus Aureolus Postumusega võttis enda kontrolli alla Põhja-Itaalia. Gallienus võitis Aureoluse vägesid lahingus ning piiras ta Milanos ümber. Gallienus mõrvati aga piiramise ajal ratsaväeohvitseride poolt. vasakul|pisi|256x256px|Claudius II (keiser 268–270) pisi|Quintillus (keiser 270)
Claudius II ja Quintilluse valitsusajad
Peale Gallienuse surma sai järgmiseks keisriks Claudius II "Gothicus." Claudius vallutas Milano ning lasi Aureoluse hukata. Edasi marssis ta oma armeega alemannide vastu, keda ta 268. aastal Garda järve ääres võitis. Ta astus järgmisena gootide rünnakute vastu ning võitis neid 269. aastal Naissuse lahingus (mõned ajaloolased paigutavad selle lahingu aga Gallienuse valitsusaega ). 270. aastal hakkas keisririigis taas levima katk ning Claudius II suri sellesse samal aastal.
Peale Claudiust sai keisriks tema vend, Quintillus. Tema valitsusaeg jäi aga väga lühikeseks, olles võimul vaid ligi 77 päeva (osad autorid on pakkunud ka 17 päeva, kuid seda peetakse valeks, kuna Quintillusest on säilinud suur hulk münte). Varsti peale Quintilluse troonile tõusu alustasid Doonau leegionid mässu ning kuulutasid uueks keisriks Aurelianuse. Quintillus sooritas enesetapu (tema surmast on mitmeid versioone ).
vasakul|pisi|Aurelianus (keiser 270–275)
Aurelianuse valitsusaeg
Keiser Aurelianus tõusis troonile 270. aasta septembris. Tema valitsusajaga algas Rooma keisririigi võimekuse taastumisprotsess, mis viis hiljem 3. sajandi kriisi lõpuni Diocletianuse ametisse tulekuga.
271. aastal alistas Aurelianus Itaaliasse tunginud markomannid ja jutungid. Kuna barbarite invasioon oli jõudnud Piacenzani ning ähvardanud ka Rooma linna julgeolekut, lasi Aurelianus linna ümber müürid rajada. Samal ajal tõstsid mässu ka kolm ametnikku: Domitianus Balkanites, Septimius Dalmaatsias ja Urbanus. Nende mässud suruti aga kiiresti maha.
Järgmisena pööras Aurelianus oma pilgu idaprovintsidele. Peale germaani hõimude purustamist Itaalias viis ta oma väed Doonau äärde, kus lõi tagasi gootide rünnaku, siiski oli ta sunnitud maha jätma Daakia. 272. aasta kevadel liikus Aurelianus Zenobia kontrolli all oleva Palmüüria impeeriumi vastu, kelle kätte oli langenud ka Egiptus, kus oli võimu haaranud Firmus. Zenobia väed said peatselt lüüa ning ta ise vangistati. Peatselt algas Palmüürias järgmine mäss ning üks mees nimega Septimius Antiochos kuulutas end keisriks. Aurelianus naasis linna alla ning hävitas selle.
274. aastal alustas Aurelianus sõjakäiku Gallia impeeriumi vastu, kus oli valitsejaks tulnud Tetricus I. Aurelianus võitis teda lahingus ning vallutas sellega Gallia tagasi (Hispaania oli juba varem keisri võimu alla naasnud). Oma võitude eest kuulutati Aurelianus "Restitutor Orbis-eks (Maailma taastaja)." Samal ajal tõstsid Roomas mässu ka müntijad, keda juhtis Felicissimus. Tema mäss suruti aga maha. 275. aastal võitis Aurelianus taas jutunge ning liikus ida poole, kus plaanis korraldada sõjakäigu sassaniidide vastu. Samal aastal ta aga mõrvati. vasakul|pisi|Tacitus (keiser 275–276) pisi|Florianus (keiser 276)
Tacituse ja Florianuse valitsusajad
275. aastal sai järgmiseks keisriks Tacitus, kelle oli sellesse ametisse valinud senat. Seepärast sai senat tema valitsusajal osa enda endisest võimust tagasi.
Tacituse valitsusaja algul korraldasid heruli ja maeootide hõimud rüüsteretki Rooma idaprovintsidesse. Tacitus korraldas koos oma poolvenna, Florianusega, vasturünnaku, mis ka roomlaste võiduga lõppes. Tacitus suri aga tagasiteel läände.
Järgmisena sai keisriks Florianus, kes asus taas herulide-vastasele sõjakäigule, mille ta pidi aga katki jätma, kuna idaprovintsides alustas mässu end keisriks kuulutanud Probus. Florianuse väed olid kurnatud, mistõttu jäi ta Probusele alla ning mõrvati oma sõdurite poolt.
vasakul|pisi|Probus (keiser 276–282)
Probuse valitsusaeg
Probus kavatses 282. aastal korraldada sõjakäigu sassaniidide vastu, kuid see katkes, kuna Balkanites alustas mässu pretoriaanide ülem, Carus. Suur hulk tema väest läks Caruse poolele üle ning Probus tapeti oma allesjäänud sõdurite poolt.
Mariahilf
Mariahilf on Austria pealinna Viini omavalitsuslikult VI ringkond (Bezirk).
Liina Kree
Liina Kree (aastani 1988 Liina Vassil; sündinud 21. novembril 1954 Tartus) on eesti sõudja.
Õppis Tartu 7. Keskkoolis ja lõpetas 1973. aastal naisterätsepana Tallinnas kutsekooli.
Töötanud 1979–1993 spordikoolis massöörina ja Kalevi Tartu linnanõukogus instruktorina. Olnud füüsilisest isikust ettevõtja.
Sport
Alustas sõudmistreeninguid 1969 Jevgeni Dobruši ja Inge Pindi juhendamisel. Tulnud 8 korral Eesti meistriks:
Juri Solovjov
Juri Vladimirovitš Solovjov (vene keeles Юрий Владимирович Соловьёв; 10. august 1940 Leningrad – 12. jaanuar 1977 Leningradi oblast) oli vene balletitantsija.
Pärast Vaganova-nimelise Leningradi Koreograafiakooli lõpetamist 1958. aastal töötas Juri Solovjov Kirovi-nimelises Riiklikus Akadeemilises Ooperi- ja Balletiteatris, kus temast sai esitantsija.
Solovjov lõpetas oma elu enesetapuga. Ta on maetud Peterburis Serafimi kalmistule.
Əli Əsədov
Əli Hidayət oğlu Əsədov (sündinud 30. novembril 1956) on Aserbaidžaani poliitik. President İlham Əliyev nimetas ta 8. oktoobril 2019 riigi peaministriks.
Ta lõpetas aastal 1978 G. Plehhanovi nimelise Moskva Rahvamajanduse Instituudi.
Paežeriai
Paežeriai (ka Paežeriai II) on küla Leedus Vilkaviškise rajoonis Šeimena vallas. Küla asub Paežeriai järve loodekaldal.
Paežeriais on lasteaed-algkool ja raamatukogu. Endises Paežeriai mõisas asub muuseum. Mõisa park on looduskaitse all. Nõukogude ajal asus külas maaparandajate baas.
Altja jõgi
Altja jõgi (ka Altja oja) on jõgi Lääne-Virumaal Haljala vallas.
Jõgi saab alguse Sagadi-Metsanurga ümbruse soistelt aladelt, voolab Altja ürgorus läbi Oandu järve ja suubub Altja külas Soome lahte. Ojja suubuvad Kiviku kraav, Marjametsa kraav ja Sagadi peakraav.
Altja jõe pikkus on 17,5 km, valgala 46,1 km².
Oandu paisjärve paisust suubumiseni Soome lahte on jõgi jõeforelli, meriforelli ja harjuse kudemis- ja elupaik.
Altja jõe keskkonnaregistri kood on VEE1076600.
Vello Varik
Vello Varik (sündinud 25. juulil 1937 Leisis Saaremaal) on Eesti spordipedagoog.
Lõpetas 1957 Tallinna 21. Keskkooli ning 1962 kehalise kasvatuse ja laulmise õpetajana Tallinna Pedagoogilise Instituudi.
Sportima hakkas keskkoolis Bernhard Lillemäe ja Raimund Pundi suunamisel.
Võitnud Eesti meistrivõistlustel TPedI meeskonnas käsipallis ja kaheksapaadil sõudmises hõbeda. Kuulunud Kalevisse.
Spordipedagoogina
Töötanud 1962–1968 Vaeküla Internaatkooli õpetajana ja Rakvere SK treenerina, 1968–1976 Tallinna Spordiinternaatkooli kergejõustikuosakonna vanemtreenerina ning 1976–1983 KSMK treenerina.
Olnud 1983–1990 Tallinna Lenini rajooni SK, 1990–2000 Eesti Spordigümnaasiumi ning 2000–2005 ja 2006–2007 Loo Keskkooli direktor, hiljem tegutsenud Loo Kultuurikeskuses.
Õpilasi: Ellen Viimsalu, Marina Surovtseva, Saima Tiik, Aili Alliksoo, Heli Nauts ja Ulvi Nauts, Helle Saadlo, Liina Laatspera, Rein Käärik.
Olnud tegev Kergejõustikuföderatsiooni treenerite nõukogus ning Kergejõustikuliidu ja Koolispordiliidu juhatuses. Teinud kaastööd spordiajakirjandusele.
Viekšniai vald
Viekšniai vald (leedu keeles Viekšnių seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Mažeikiai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 211 km². 2011. aasta seisuga elas seal 4586 inimest. Valla keskuseks on Viekšniai linn (2011. aastal 1938 elanikku), vallamaja aadress on Tilto g. 12. Vallavanem on Kornėlijus Kryžius.
pisi|tühi|Mažeikiai rajooni vallad
Jonas Juodišius
Jonas Juodišius (18. juuni 1892 Ropydai – 18. detsember 1950 Abez, Komi ANSV) oli Leedu sõjaväelane.
Ta sündis aastal 1892 Ropydais (praeguse haldusjaotuse järgi Šakiai rajoonis Marijampolė maakonnas). Aastal 1913 lõpetas ta Vilkaviškises gümnaasiumi. Seejärel õppis ta Peterburi Ülikoolis matemaatika teaduskonnas. 25. mail 1916 mobiliseeriti ta Vene Keiserlikku Armeesse; samal aastal lõpetas ta Odessa lipnike kooli.
Aastal 1918 naasis ta Leetu, ta õpetas matemaatikat Šakiai gümnaasiumis. 26. jaanuaril 1919 astus ta vabatahtlikuna Leedu armeesse.
Pilviškiai
left|thumb|Vaade alevile Pilviškiai on alev Leedus Vilkaviškise rajoonis, Pilviškiai valla halduskeskus. Alev asub Šešupė jõe kaldal, paigas, kus sellega ühinevad Višakis ja Pilvė. Alevit läbib Peterburi–Berliini raudtee Vilniusest Kaliningradi viiv haru.
Alevis on gümnaasium ja raamatukogu. Pilviškiais kaevandatakse savi, seal asub ka viljaelevaator. Kirikuist asuvad seal aastal 2003 valminud metodisti kirik ja aastal 1947 valminud katoliku kirik.
Ajalugu
Asula tekkis XVI sajandi esimesel poolel Kaunasest Preisimaale viiva tee äärde. Aastal 1536 andis Bona Sforza asulale alevi staatuse. Aastal 1567 hakkas alev kuuluma Sapiehadele. Aastal 1656 rajati sinna esimene katoliku kirik. Aastal 1758 sai Pilviškisest kohaliku kihelkonna keskus.
27. veebruaril 1792 andis Stanisław II alevile vapi ja kinnitas Magdeburgi õigused, aga juba järgmisel aastal tühistas seim selle otsuse. Vaidlustele tegi lõpu Poola jagamine, mille tagajärjel kuulus alev aastail 1795–1807 Preisi kuningriigile. Pärast seda kuulus Pilviškiai Venemaa koosseisu.
Alev kannatas rängalt Napoleoni sõdades. Aastaks 1808 oli sinna jäänud 350 elanikku. Aastal 1840 ehitati sinna luteri kirik.
Asula kasvule pani alguse aasta 1865, mil rajati Peterburi–Berliini raudtee Vilniusest Königsbergi viiv haru, mis asulat küll ei läbinud, aga selle lähedusse rajati Pilviškiai raudteejaam. Alev sai omale turuplatsi ja seal hakati pidama laatasid. Aastaks 1923 oli alevis 2358 elanikku.
Teise maailmasõja ajal hukkasid Saksa okupatsiooniväed 1800 kohalikku elanikku. Aastal 1941 põles maha sealne katoliku kirik. Aastal 2001 liideti aleviga ümbritsevad külad Dvarnieji, Padurpinyčys ja Stotis (viimases asus Pilviškiai raudteejaam).
Ádám Nagy
Ádám Nagy (sündinud 17. juunil 1995 Budapestis) on Ungari jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Itaalia esiliiga klubis Pisa ja Ungari jalgpallikoondises.
2013. aastal liitus ta Ungari klubiga Ferencvárosi, mille meeskonnas debüteeris ta Ungari kõrgliigas hooajal 2014–15. Hooajal 2015–16 tuli ta Ferencvárosiga Ungari meistriks, lisaks võitis ta 2015. aastal klubiga Ungari karikavõistlused.
Belgorodi rajoon
Rajoon piirneb põhjas Jakovlevo rajooniga, kirdes Korotša rajooniga, idas Šebekino rajooniga, lõunas Harkivi oblastiga Ukrainas ja läänes Borissovka rajooniga.
Rajooni pindala on 1400 km². Elanikke oli 2012. aastal 110 463, 2009. aastal 102 185 ja 2002. aastal 90 430.
Ádám Nagy
2019. aasta augustis sõlmis ta lepingu Inglismaa esiliiga klubiga Bristol City. 2021. aasta augustis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Itaalia esiliiga klubiga Pisa.
2015. aastal osales ta Ungari kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel, kus jõuti välja kaheksandikfinaali. Ungari jalgpallikoondises debüteeris Nagy sama aasta 7. septembril EM-i valikmängus Põhja-Iirimaa vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 18. novembril 2018 UEFA Rahvuste Liiga mängus Soome vastu. Ta on kuulunud Ungari koondisse 2016. ja 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Belgorodi rajoon
Belgorodi rajoonis on 86 asulat, mis kuuluvad kolme linnaasunduse (Oktjabrski, Razumnoje ja Severnõi alevi) ja 21 külaasunduse koosseisu.
Ottoshoop
Ottoshoop on linn Lõuna-Aafrika Vabariigi Loodeprovintsis Ngaka Modiri Molema ringkonnas.
Belgorodi rajoon
Rajooni tähtsaim jõgi on Severski Donets.
Ottoshoop
1875. aastal leiti piirkonnas kulda. Linn asutati 1876. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Ottoshoopi elanikest mustanahalisi aafriklasi 93,15%, valgeid 4,80%, värvilisi 1,37%, India või Aasia päritolu inimesi 0,64% ja teisi 0,05%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 85,96% inimesi, afrikaani keelt 6,14%, inglise keelt 2,43% ja suulu keelt 2,37%.
Täilised
Täilised (Anoplura) on putukate klassi kuuluv selts.
Maailmas on täilisi ligikaudu 500 liiki. Eestis on teada umbes 20 liiki.
Täilised on 0,4–6 mm pikkused imetajate välisparasiidid. Täimune nimetatakse tingudeks ehk saerdeteks (ainsus: saere).
Nüüdisajal käsitletakse täilisi ka alamseltsina ning nad moodustavad koos väivilistega (Mallophaga) seltsi Phthiraptera.
Välislingid
Tierläuse
Emburga vasallilinnus
Aadress: Lauksaimnieki, Emburga, Salgales pag., Ozolnieku nov., LV-3045