cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Sulupere
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 154 inimest. Neist 149 (96,8%) olid eestlased.
Toivo Jürgenson
pisi|Toivo Jürgenson Foto: Ave Maria Mõistlik, 11. mai 2019 pisi|Toivo Jürgenson 1999. aastal Toivo Jürgenson (sündinud 28. augustil 1957 Tallinnas) on Eesti teedeehitusinsener, poliitik ja ettevõtja. Ta oli majandusminister 1994–1995 ning teede- ja sideminister 1999–2002.
Haridus
Toivo Jürgenson on lõpetanud Tallinna 46. Keskkooli kunstiklassi 1975. aastal ning Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna teede ja sildade eriala 1980. aastal.
Töökäik ja tegevus ühingutes
Jürgenson on töötanud Tallinna TK KMV sillagrupi juhina, Tallinna TK Tehnoehituse peainsenerina, ENSV Plaanikomitees osakonna juhataja asetäitjana ning Soome-Eesti ühisettevõtte RAKE SP peadirektori asetäitjana.
Ta oli Eesti Gaasi nõukogu liige 1992–1993, Põhja-Eesti Panga nõukogu liige 1992–1993, Eesti Erastamisagentuuri nõukogu liige 1994–1995 ja 1999–2003, Eesti Transiidi Arendamise Sihtasutuse nõukogu esimees 1999–2001, ning ta on OÜ Toomtsentrum juhatuse esimees alates 2003. aastast ja AS Tallinna Lennujaam nõukogu esimees alates 2007. aastast.
Poliitiline tegevus
Toivo Jürgenson oli VII, VIII (oli Isamaaliidu fraktsiooni esimees 1996–1999) ja IX Riigikogu liige. Ta oli majandusminister Mart Laari esimeses valitsuses ja Andres Tarandi valitsuses 1994–1995 ning teede- ja sideminister Mart Laari teises valitsuses 1999–2002.
1988. aastal oli Jürgenson üks Eesti Kristlik-Demokraatliku Erakonna asutajaid ja selle juhatuse liige, kuni erakonna liitumiseni Rahvusliku Koonderakonnaga Isamaa. Pärast viimase liitumist ERSP-ga 1995. aastal sündis Erakond Isamaaliit ja Jürgensonist sai kuni 1998. aastani selle esimees.
2013–2017 oli ta Tallinna linnavolikogu liige.
Isiklikku
Toivo Jürgenson on abielus Marika Jürgensoniga. Neil on kaks tütart.
Kalle Jürgenson on tema vend.
Tapupere
Tapupere on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 12 inimest. Neist 12 olid eestlased.
Psii
Psii (suurtähena Ψ, väiketähena ψ) on Kreeka keele tähestiku 23. täht. Psii väärtus kreeka numbrina on 700.
Psiid kasutatakse sümbolina mitmetes distsipliinides:
Siegfried Aaslava
pisi|Siegfried Aaslava. Siegfried Johannes Aaslava (1. märts 1899 Tartu – 22. aprill 1957 Tartu) oli eesti usuteadlane.
Haridus
Aaslava õppis Tartu ülikoolis aastatel 1918 ja 1920–1927 usuteadust. 1928. aastal sai ta teoloogiamagistriks. Aaslava oli üliõpilasseltsi Raimla vilistlane.
Teenistuskäik
Osales Vabadussõjas. 1922–1928 oli usuteaduskonna, seminari raamatukogu ja kristliku arheoloogia kabineti asjaajaja, 1928–1929 Eesti Noorsoo Kasvatuse Seltsi Tütarlastegümnaasiumi ja Hugo Treffneri Gümnaasiumi klassikaliste keelte õpetaja. 1929–1931 teaduslik stipendiaat Greifswaldis, Heidelbergis ja Pariisis. 1931–1937 õppeülesande täitja, 1937 dotsent, 1938 adjunktprofessor. 22. jaanuaril 1940 valiti usuteaduskonna dekaaniks. Eesti Entsüklopeedia usuteaduse osakonna abitoimetaja.
NKVD arreteeris ta 1945. aastal, viibis vangilaagris Krasnojarski krais. Eestisse tagasi tuli pärast vabanemist 1955. aastal.
Rapla valla vapp
thumb|[[Rapla vald|Rapla valla vapp]] Rapla valla vapp on Rapla maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Rapla valla vapp.
Vapp 2003–2017
thumb|[[Rapla vald|Rapla valla vapp 2003–2017]]
Vabariigi Valitsuse 11. juuli 2002 määrus nr 225 "Haldusterritoriaalse korralduse muutmine Rapla linna ja Rapla valla osas" alusel senise Rapla linna ja senise Rapla valla baasil moodustati uus omavalitsusüksus Rapla vald. Rapla kui asula liigiks kehtestati vallasisene linn. Vastavalt Rapla vallavolikogu 13. märtsi 2003 otsusele nr 15 on Rapla valla vapiks endise Rapla linna vapp.
Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil müüritud sillakaar ja selle all kolm lainelõikelist varrast, kõik hõbedased.
Põhjendus
Rapla valla vapil on kujutatud Rapla ühte sümbolit, 19. sajandi algusest pärinevat Rapla kivisilda.
Katta
Katta ehk kassleemur (Lemur catta) on leemurlaste sugukonda leemuri perekonda kuuluv esikloomaline.
Katta sarnaneb kassiga ja sellest tuleb ka tema nimetus. Tema keha on halli-valgekirju. Tema sabal on 13 musta ja 12 valget triipu.
Eluviis
Kattad on üsna erilised, kuna on aktiivsed päeval ja elavad peamiselt maapinnal. Teiste leemuritega võrreldes veedavad kattad puu otsas kõige vähem aega.
Kattad on sotsiaalsed loomad. Nad elavad kuni 30 liikmest koosnevates rühmades, mida juhib emasloom. See komme on esikloomaliste seas levinud, ehkki teiste imetajate seas mitte eriti. Katta on üks kõige häälekamaid primaate. Ta kasutab mitmesuguseid hüüdeid.
Hommikuti kattad päevitavad, istudes tagumikul, õhuke valge kõhukarv päikese poole pööratud, ja käed üles tõstetud. Jutud, et nad istuvat sealjuures lootoseasendis, ei ole päris õiged, sest nad ei istu, jalad ristis, vaid jalad on laialt harkis, ja sageli nad toetuvad puutüve või mingi muu eseme vastu. Päevitamine on rühmategevus, eriti külmadel hommikutel. Selleks, et külmal ööl sooja saada, kogunevad mitu isendit puntrasse ja moodustavad niimoodi "leemuripalli".Ehkki katta on neljajalgne, suudab ta tõusta tagajalgadele ja nendel tasakaalu hoides aeglaselt liikuda. Harilikult on see agressiivsuse märk. Ohu korral võib katta vaenlasele peale hüpata ning teda õhust oma lühikeste küünte ja teravate kihvadega rünnata. Niisugused hüppevõitlused toimuvad isaste vahel sigimishooajal, väljaspool seda on need haruldased. Enamasti piirduvad kattade võitlused teineteise otsa jõllitamisega, kusjuures võidakse paljastada ka kihvad.
Isased kattad on polügüünsed. Valitsev isane karjas paaritub rohkemate emastega kui teised. Sigimishooajal (aprilli keskelt mai keskpaigani) toimuvad isaste vahel võitlused. Emane, kes on valmis paljunema, läheb isase ette, keerab tema poole oma tagumiku, tõstab saba üles ja näitab talle oma suguorganeid, vaadates teda ise üle õla. Isane võib tema suguelundeid kontrollida, et näha, kas emane on tõesti valmis paarituma. Emane on võimeline viljastuma 4–6 tunni jooksul ning sel ajal paaritub ta paljude isastega (polüandria). Ühe rühma sees vähendavad emased omavahelist võitlust isaste tähelepanu pärast nii, et iga emane saab paaritumisvalmis ise päeval.
Tiinus kestab 135 päeva. Pojad sünnivad septembris, vahel ka oktoobris. Looduses sünnib kattal üks poeg, ehkki vahel esinevad kaksikud. Noored leemurid hakkavad sööma tahket toitu 2 kuu vanuselt, võõrutatakse 5 kuu vanuselt ja saavad suguküpseks 2,5–3 aasta vanuselt.
Noorte eest hoolitsevad kõik karja liikmed olenemata soost ja vanusest, kuid emased siiski rohkem kui isased. Juhtub, et üks emane hakkab hoolitsema teise emase laste eest, kuid samuti juhtub, et isane tapab noorloomi. Raskete elutingimuste tõttu (röövloomad ja õnnetused, näiteks kukkumine kõrgelt) on noorloomade suremus suur: 50% esimesel eluaastal. Ainult 30% neist saab täiskasvanuks.
Hoolimata väikesest ajust on katsed näidanud, et kattad suudavad koguda toiduvarusid ja kasutada algelisi töövahendeid. Vabas looduses nad küll tööriistu ei tarvita, kuid vangistuses peetavad kattad on õppinud mitte ainult tööriistu kasutama, vaid ka mitme pakutud tööriista seast kõige sobivamat valima.
Füsioloogia
Kattade juhtiv meel on haistmine. Sellepärast märgistavad nad oma territooriumi lõhnanäärmete eritisega.
Toitumine
Nad on kõigesööjad, kuid harilikult söövad lehti, puuvilju ja oksi, eriti tamarindipuu omi. Võimaluse korral moodustab tamarindipuu kuni poole katta toidust. Lisaks tamarindipuule on kattaid nähtud söömas kolme tosinat taimeliiki, sealhulgas õisi, taime, puukoort ja taimemahla. Kattaid on täheldatud söömas mädanenud puitu, pinnast, ämblikuvõrke, putukakookoneid, ämblikke, röövikuid, tsikaade, ritsikaid ja väikesi selgroogseid (linde ja kameeleone).
Kattad tehistingimustes
Katta paljuneb vangistuses kergesti. Seetõttu on ta maailma loomaaedades üks kõige levinumaid esikloomalisi: neid on üle 2000.
Tšeboksarõ rajoon
Tšeboksarõ rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia põhjaosas.
Rajoonis on 17 külaasundust, kus on kokku 172 asulat. Rajooni keskus on Kugessi (Kükes).
2016. aastal oli rajooni elanike arv 62 487. 2010. aasta seisuga olid elanikest 92% tšuvašid.
Numismaatika
Numismaatika on ajalooteaduse haru, mis uurib vanu münte ja medaleid ning nende kaudu ka ajalugu. Sõna 'numismaatika' tuleb kreekakeelsest sõnast νόμισμα nomisma, mis tähendab münti.
Numismaatikaks nimetatakse ka müntide kollektsioneerimist kui hobi, selle harrastajat kutsutakse numismaatikuks.
Numismaatika kui teadus
Numismaatika kui teadus vaatleb münte kui ajalooallikat - müntidel on tihti jäädvustatud poliitilist ja kultuurilist informatsiooni. Müntide kaal ja töötlus aga annavad informatsiooni metallurgia tasemest ning kasutusel olnud kaalu- ning rahasüsteemi kohta. Mündid aitavad ka dateerida teisi leide ning kindlaks teha kaubanduslikke suhteid eri piirkondade vahel.
Numismaatika kui hobi
Seda, et müntide kollektsioneerimine on väga vana hobi, saab järeldada mitmetest mündileidudest, milles on olnud palju erinevaid üksikuid münte. Tavalistes mündileidudes on valdavalt sama tüüpi mündid.
.ky
.ky on Kaimanisaarte Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1995. aastast.
Mäesuusatamine 1976. aasta taliolümpiamängudel
right|200px|Olümpiarõngad right|200px|Mäesuusatamine Mäesuusatamine 1976. aasta taliolümpiamängudel toimus 5.–14. veebruarini Innsbruckis Austrias. Ühtlasi olid need ka 24. maailmameistrivõistlused mäesuusatamises. OM-i arvestuses jagati välja 6 komplekti medaleid (kolm ala (slaalom, suurslaalom ja kiirlaskumine) nii meestele kui ka naistele). Lisaks oli veel maailmameistrivõistluste arvestuses kavas Alpi kahevõistlus.
Slaalom
Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: 93 Olümpiavõitja 1972: Francisco Fernández Ochoa, Hispaania Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
Finaal: 10. veebruar Osavõtjaid: 96 Olümpiavõitja 1972: Gustav Thöni, Itaalia Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
Finaal: 5. veebruar Osavõtjaid: 74 Olümpiavõitja 1972: Bernhard Russi, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
Finaal: 14. veebruar Osavõtjaid: Maailmameister 1974: Franz Klammer, Austria Ametlikud tulemused Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile. <br style="clear:both;" />
Slaalom
Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: 40 Olümpiavõitja 1972: Barbara Ann Cochran, USA Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Suurslaalom
Finaal: 13. veebruar Osavõtjaid: 45 Olümpiavõitja 1972: Marie-Theres Nadig, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Kiirlaskumine
Finaal: 8. veebruar Osavõtjaid: 38 Olümpiavõitja 1972: Marie-Theres Nadig, Šveits Ametlikud tulemused <br style="clear:both;" />
Alpi kahevõistlus
Finaal: 11. veebruar Osavõtjaid: Maailmameister 1974: Fabienne Serrat, Prantsusmaa Ametlikud tulemused Alpi kahevõistluses võisteldi ainult MM-tiitlile. <br style="clear:both;" />
Medalid OM-i arvestuses
<br style="clear:both;" />
Medalid MM-i arvestuses
<br style="clear:both;" />
Andreas Hollming
Andreas Hollming (ka Andreas Holming; 1714 Rootsis – 23. märts / 3. aprill 1769 Vormsi) oli Eesti vaimulik.
Immatrikuleeriti Uppsala ülikooli 1. oktoobril 1731. Tuli Tallinna kui ''stud. theol'' (usuteaduse üliõpilane). Ordineeriti 15. septembril / 26. septembril 1736 Tallinna toomkirikus (samal päeval jutlustas seal ka krahv Nikolaus Ludwig von Zinzendorf).
Oli aastatel 1736–1769 Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja. Sai 28. jaanuaril / 8. veebruaril 1763 Saarte-Lääne praostiks ning jaanuaris 1768 Eestimaa konsistooriumi assessoriks.
Hollming andis oma osa vennastekoguduse liikumisse, organiseerides Vormsil oma "salgakese" – 80 hinge.
Tallinna sadama tolli 1749. aasta arveraamatute sissekannetest selgub, et talle oli Vormsi saarele saadetud arstimeid ja klaver.
Isiklikku
Tema tütre Elisabethi abikaasa oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja Jonas Laurentii Carlblom ning nende järeltulijad töötasid pastorina paljudes kohtades Eestis. Tema teise tütre Christina abikaasa oli Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja Johann Lithander ning nende järeltulijate seas oli palju Turu muusikuid.
Vigala valla vapp
thumb|[[Vigala vald|Vigala valla vapp]] Vigala valla vapp on Rapla maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vigala valla vapp.
Vapp kinnitati 7. juunil 1993.
Vapi autor on Tõnu Kukk.
Vapi kirjeldus
Hõbedasel kilbil on must tagajalgadele tõusnud punaste manustega koer, kes suundub paremale. Kilbi vasakust servast eenduvad kaks musta rombikujulist uksehinge. Kilbi punane tüvi moodustab vapi kõrgusest ühe kolmandiku. Selle keskel on hõbedane sõõr.
Põhjendus
Vigalas sündinud Matthias Johann Eisen on kohaliku rahva suust üles kirjutanud muistendid, milles kajastuvad Vigala valla inimeste uskumused ja õnneigatsus. Nende hulgas on ka legend mille järgi on kujundatud valla vapp. Legendi järgi kulgeb Vigala kiriku juurest maa-alune tee Vigala mõisa. Teel aga peab vahti suur, must koer, kelle valvata on raudukse taga olev varandus. Varanduse asukoht on jäänud tänini saladuseks. Vapi hõbedane tüvi ja sõõr sümboliseerivad maa-alust varandust, mustad uksehinged raudset varakambrit. Vapi punase tüve värv on valitud Vigala pulmavaipade koloriidi järgi.
Vapi kasutamise kord
Valla vappi võib kasutada:
Peale antud juhtude võib valla vappi kasutada ainult vallavalitsuse korralduse alusel.
Tagasauna mänd
pisi|Tagasauna mänd 2021. aasta kevadel pisi|Tagasauna mänd ja märgistus thumb|Tagasauna mänd pisi|Tagasauna mänd droonilt 2021. aasta aprillil Tagasauna mänd on looduskaitsealune põlispuu Harju maakonnas Anija vallas Voose külas Paunküla–Vetla tee ääres, Tagasauna talu lähedal. Puu ümbermõõt on 2,4 m ja kõrgus 25 m, võra kõrgus 8,5 meetrit. Seda ümbritseb 50 meetrine kaitsevöönd.
Läheduses on ka kultusekivi ja Voose ohvriallikas.
52
52. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 47 48 49 50 51 - 52 - 53 54 55 56 57
Enontekiö vald
Valla pindala on 8391,52 km², sellest veepindala 445,61 km². See on pindalalt Soome kolmas vald.
Vallas elab umbes 1900 inimest ja rahvastikutihedus on 0,24 in/km².
Loodus
Enontekiös asuvad Skandinaavia mäestiku põhjaosa mäed, mis on Soome kõrgeimad, sealhulgas Halti.
Rahvastik
Elanike arv on muutunud järgmiselt:
Keeled
88,8% elanikest on soomekeelsed ja 9,5% põhjasaamikeelsed.
Külad
Teised tähtsamad külad on Soome, Rootsi ja Norra piiripunkti (Treriksröset) lähedal asuv Kilpisjärvi ning Kaaresuvanto ja Palojoensuu, mis asuvad Muonio jõe ääres Rootsi piiri lähedal.
Suurem osa küladest asub valla lõunaosas või jõe ääres Rootsi piiril. Mitmel juhul asub sama nimega küla teisel pool jõge Rootsis (näiteks Kaaresuvanto, mille nimi on Rootsi pool on Karesuando). Jõest kaugemal asuvad Käsivarre alad on asustamata.
Enontekiö valda kuuluvad järgmised külad (saamikeelsed vormid on sulgudes):
Vaatamisväärsusi
Enontekiö vallas Stuorrahanoaivi mäel asub UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluva Struve geodeetilise kaare mõõdupunkt.
Pirita jõgi
pisi|Pirita jõgi ja Kose (september 2021) pisi|Talvine Pirita jõgi [[Kose (Tallinn)|Kose asumis Tallinnas]] pisi|Kevadine [[üleujutus Pirita jõel]] pisi|Pirita jõgi [[Paunküla mõisa juures]]
Pirita jõgi on jõgi Põhja-Eestis. Selle pikkus on 106,9 km. Jõgi algab umbes 20 km Paidest loode pool Pususoos ja suubub Tallinnas Pirital Tallinna lahte.
Vasakpoolsed lisajõed Kuivajõgi ja Tuhala jõgi voolavad kohati salajõgedena maa all. Vaskjala paisu juurest algava Vaskjala–Ülemiste kanali kaudu voolab osa jõe vett Ülemiste järve ning kuulub Tallinna joogiveega varustamiseks.
Alamjooksul on jõe org kaitstud Pirita jõeoru maastikukaitseala koosseisus. Teisi kaitsealasid jõe kallastel: Ravila mõisa park, Kämbla looduskaitseala, Kose-Uuemõisa mõisa park, Laukesoo looduskaitseala. Jõel on ka kaitsealuste liikide hink ja võldas leiukohti.
Pirita jõgi läbib Vaskjala veehoidla, Paista järve ja Kose veskijärve. Jõel on Kloostrimetsa hüdromeetriajaam (praegu suletud), Nehatu hüdromeetriajaam (praegu suletud), Paunküla hüdromeetriajaam (praegu suletud), Paunküla hs. hüdromeetriajaam (praegu suletud). Tänu paisude avamisele ning kalapääsude ehitamisele on Pirita jõgi suuremas ulatuses, kuni Paunküla veehoidlani vaba kalade rändeks. Suuremad ning kaladele ületamatud tõkked on varasematel aegadel olnud nii Vaskjalas kui ka Kosel.
Piirangud
Kalapüügieeskirja kohaselt on Pirita jões spinningu ja lendõngega keelatud püüda Vaskjala paisust suudmes asuva muuli lõpuni 1. septembrist 30. novembrini. Erandina on lubatud kalastuskaardi alusel lõhe- ja forellipüük Vaskjala paisust suudmeni landi või rakisega varustatud spinninguga ning lendõngega 1. septembrist 19. oktoobrini. Pirita jõel Veneküla raudteesillast kuni Lükati sillani on 20. oktoobrist 30. novembrini kalapüük harrastuskalapüügivahenditega keelatud. Aastaringselt on keelatud püük suudmele lähemal kui 1000 m. Tähtajaliselt, 1. septembrist 31. oktoobrini on keelatud püük suudmele lähemal kui 1500 m. Kalastuskaardiga seotud erandite osas tuleb alati kontrollida kehtivat määrust, mis on leitav Keskkonnaministeeriumi kodulehelt. Keeluvälisel ajal uuri kehtivat kalapüügieeskirja riigiteatajast.
Pirita jõe lisajõed
Sulgudes lisajõe järk – suubumine vasakult (v) või paremalt (p) – lisajõe suudme kaugus peajõe suudmest.
2009.–2010. aasta maailma karikasari mäesuusatamises
2009.–2010. aasta maailma karikasari mäesuusatamises oli 44. ametlik maailma karikasarja hooaeg. Esimene MK-etapp toimus 24. oktoobril 2009 Austrias Söldenis ja viimane peeti 14. märtsil 2010 Saksamaal Garmisch-Partenkirchenis.
Ürt-penimünt
Ürt-penimünt (Marrubium vulgare) on huulõieliste sugukonda penimündi perekonda kuuluv mitmeaastane rohttaim.
Levila
Taime levila hõlmab Euroopa lõunaosa, samuti kasvab seda Põhja-Aafrikas ja Aasia edelaosas.
.kz
.kz on Kasahstani Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1994. aastast.
Ürt-penimünt
Levila
Eestis on leitud vaid väga haruldase tulnukana mõnel korral 19. sajandi lõpus ja 20. sajandi algul.
Ihamaru Palojärv
Palojärv (ka Ihamaru Palojärv, Ihamaru Palujärv, Palujärv) on puhtaveeline metsajärv Põlvamaal Kanepi vallas Ihamarust põhjas. Tuntud ka puhke- ja supluspaigana.
Ürt-penimünt
Kirjeldus
Kasvab 30–60 cm kõrguseks. Neljatahuliste, valgete, karvadega kaetud, hargnevate vartega. Lehed vastastikused, ümar-munajad, hambulised, kurrutatud, pealt tumerohelised, alt valgekarvalised. Õied väikesed, kahetised, määrdunud-valged, koondunud kerakujulisse poolmännasõisikusse. Viljaks neli äraspidimunajat pähklikest, mis asetsevad tupes.
Ihamaru Palojärv
Suurus 8,2 ha, sügavus 10 m.
Ürt-penimünt
Kasutamine
Taim sisaldab meeldiva lõhnaga eeterlikke õlisid (0,06%), erinevaid mõruaineid, parkaineid, mineraalsoolasid. Ürt-penimünti on Vahemere regioonis kasutatud ammusest ajast köharohuna. Selleks otstarbeks soovitab taime kasutada ka Plinius vanem.
Riina Schutting
Riina Schutting (sündinud 31. märtsil 1964 Raplas) on eesti teatriajaloolane ja tõlkija.
Ta lõpetas 1982. aastal Rapla Keskkooli ja jätkas õpinguid Leningradis, kus omandas teatriajaloolase hariduse.
Riina Schutting on töötanud Viljandi Kultuuriakadeemia ja Eesti Muusikaakadeemia teatriajaloo õppejõuna.
Tema sulest on ilmunud teatriteemalisi artikleid, samuti on ta koostanud ja tõlkinud teatrialaseid väljaandeid. Praegu on Riina Schutting peamiselt usulist, aga ka teatriteemalist kirjandust avaldava Püha Issidori Õigeusu Kirjastusseltsi juhatuse liige. Tema tõlkes on ilmunud eesti keeles mitu õigeusu õpetuse varamusse kuuluvat teost.
Tema abikaasa on German Schutting. Koos annavad nad välja teatriteemalist raamatusarja "Suur maailmateater" ning on koostanud ja tõlkinud veebipõhise eesti-vene õigeusu seletava sõnastiku.
Olivia Munn
pisi|Olivia Munn (2007) pisi|Olivia Munn (2014) Lisa Olivia Munn (hääldus ; sündinud 2. juulil 1980 Oklahoma Citys) on USA näitleja, modell ja saatejuht. Karjääri algusaastatel tunti teda nime Lisa Munn all, kuid 2006. aastast tegutseb ta Olivia Munnina.
Olivia Munni ema Kimberly Nguyen on hiina juurtega, kuid kasvas üles Vietnamis. Isa oli saksa-iiri päritolu ja jättis pere varakult maha. Kui Munn oli 2-aastane, abiellus ta ema USA õhujõudude töötajaga. Munn kasvas üles peamiselt Jaapanis Tōkyō linnaosas Shinjukus, kus ta kasuisa oli Ameerika Ühendriikide sõjaväe teenistuses. Jaapanis töötas Munn moetööstuses modellina ja ta valdab vabalt jaapani keelt.
Olivia Munn õppis Oklahoma ülikoolis peaerialana žurnalistikat ning kõrvalerialadena jaapani keelt ja näitlemist. Pärast ülikoolist lahkumist elas ta Californias ning töötas Fox Sport Netis ameerika jalgpalli ja naiste korvpalli telekommentaatorina. See töökoht Munnile ei meeldinud, sest enda sõnul püüdis ta olla keegi, kes ta ei olnud, ja see tegi ta otse-eetris väga ebakindlaks.
2004. aastal sai ta esimese filmirolli, milleks oli episoodiline osa otse-videoväljaandena ilmunud B-kategooria õudusfilmis. Teine roll oli bändi Zebrahead muusikavideos. Pikapeale hakkas ta saama suuremaid osasid paremates filmides.
Munn on osalenud Nike, Pepsi ja Johnson & Johnsoni reklaamikampaaniates ning ta on poseerinud mitmetele ajakirjadele. 2007. aasta veebruaris ilmus Playboys tema non-nude-fotoseeria (Babe of the Month). Samal aastal poseeris ta ajakirjale Men's Health ja itaaliakeelsele Vanity Fairile. Ta oli kaanetüdruk Men's Health Livingi 2009. aasta kevadtalvises väljaandes, Playboy 2009. aasta juuli-augusti numbris ning Maximi 2010. aasta jaanuari ja 2011. aasta veebruari ajakirjades.
Saab 105
Saab 105 on 1960. aastate alguses Saabi eraettevõtmisena tsiviillennuki baasil Rootsi Õhujõududele konstrueeritud kahe reaktiivmootoriga kaheistmeline treeninglennuk. Lennuki eripäraks on kõrvuti paiknevad pilootide istmed ja T-asetusega stabilisaator. Rootsi Õhujõududes võeti need lennukid kasutusele 1967. aastal tähisega SK 60 ning nendega vahetati välja vananenud reaktiivlennukid De Havilland Vampire.
Algselt varustati lennuk kahe Turbomeca Turbomeca Aubisque mootoriga, mida litsentsi alusel tootis Volvo Flygmotor (praegu Volvo Aero) RM9 nime all, tõukejõuga 742 kgs. Uuendatud versioonid on varustatud Williams FJ44 mootoritega RM 15 nime all. Rootsi Õhujõud ostsid 150 ja Austria Õhujõud 40 seda tüüpi lennukit (kasutatakse tähistust Saab 105Ö).
Rootsi Õhujõudude vigurlennurühm (-eskadrill) Team 60 kasutab samuti seda tüüpi lennukeid.
Variandid
pisi|Turbomeca Aubisque/RM9 pisi|Austria Saab 105OE
Tuti
Tuti on küla Raplamaal Rapla vallas.
Tuti asub Rapla–Märjamaa maantee ääres Raplast 2 km edelas ja Iirast sama palju kirdes. Sulupere asub Tutist 1 km kaugusel põhjas ja Mahlamäe 1 km kaugusel idas.
Tuti on osa ajaloolisest Rapla külast, näiteks 1796. aasta kaardil on see tähistatud nimega Alt Rappel. Tollal kuulus küla Rapla kihelkonda Alu-Rapla mõisale. Rahvasuus on Tutit nimetatud Sõeruma veski järgi Veskikülaks ja varasema Hertu, praeguse Rapla raudteejaama järgi Vaksalikülaks. Tutina on küla esmamainitud alles 1922. 1977–97 kuulus ta Sulupere küla koosseisu.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 62 inimest. Kõik olid eestlased.
Külanimi tuli Tuti talust. Hiljem ühendati see talu Romuluse taluga. Algselt oli Tuti nähtavasti talupoja lisanimi. Karjamardi pere heinamaal asub Tutimägi ja see võibki olla lisanime alus.
61
61. aasta
Tõrma
Tõrma on mitme koha nimi:
Mart Arold
Mart Arold (kirjanikunimega Leo Levala; 12. august 1944 Saare vald – 15. jaanuar 2014) oli eesti füüsik ja publitsist.
Mart Arold lõpetas 1973. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi. Ta kandideeris kohalike volikogude valimistel 1999. ja 2002. aastal erakonna Isamaaliit nimekirjas Saare vallas. Aastatel 1999–2008 kuulus ta IRL-i.
1993. aastal registreeris Tartus kirjastuse Tungal, mille kaudu avaldas peamiselt publitsistikat kommunistidest ja nende korda saadetud kuritegudest. Koostanud kogumikud "Sortside saladused" (4 osa), "Pärnumaa kommunistid kutsetööl" (1996) ja "Sortside saladused" (6 osa), "Võrumaa ja Setumaa kommunistid kutsetööl" (1997).
Väikene Palojärv
Väikene Palojärv (ka: Väike Palojärv, Väike Palu järv, Kogrejärv, Ihamaru Kogrejärv) on väike metsajärv Põlva maakonnas Kanepi vallas Ihamaru külas põhja pool ja suurest Palojärvest lääne pool.
.lb
.lb on Liibanoni Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1993. aastast.
Elfriede Lender
Elfriede Amanda Lender (sünninimi Elfriede Meikov, teised nimekujud: Elfriide Lender, Elfriide Amanda Lender; 7. mai (ukj 19. mai) 1882 Tallinn – 10. aprill 1974 Stockholm) oli eesti haridustegelane ja õpetaja. Ta oli Eestimaa kubermangu esimese eestikeelse tütarlaste kooli rajaja.
Trotuș
Trotuș on jõgi Rumeenias. Algab Ida-Karpaatidest, voolab valdavalt kagusse. Suubub paremalt Siretisse. Pikkus 162 km.
Elfriede Lender
Elulugu
Elfriede sündis vabrikutööliste peres. Tema isa oli sadulsepp, ema teenis elatist kodus õmblemisega. Hariduse omandas ta saksakeelses eraalgkoolis (pr. Schröppe koolis) ja venekeelses Tallinna Aleksandri gümnaasiumis, kus 1900. aastal lõpetas pedagoogilise täiendusklassi ja sai algkooliõpetaja kutse. Aastatel 1920–1926 omandas Elfriede Lender Tartu ülikoolis filosoofiateaduskonnas eksternina ladina keele õpetaja kutse.
Aastatel 1901–1904 töötas ta Dr. Martin Lutheri vaeslastekodu algkoolis ja I poeglaste kroonualgkoolis. Mõni aeg hiljem abiellus ta inseneri Voldemar Lenderiga.
Koolide rajaja
Aastal 1906 asutas ta maksuta eraalgkooli, mis oli mõeldud mõlemast soost vaestest peredest õpilastele. 9. septembril 1907 oli Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumi avaaktus. Koolis alustas tööd kaks ettevalmistus- ning I, III ja IV gümnaasiumiklass – kokku 81 tüdrukut. Aastatega muutus õpilaste hulga suurenemisega ka klasside arv: 1912. aastaks oli väljakujunenud kolm ettevalmistus-, seitse gümnaasiumi põhi- ja üks pedagoogiline täiendusklass. Samal aastal lõpetas esimene lend. Aastal 1917 õppis koolis juba 461 tütarlast, kellest enamik eestlased. Kool tegutses kuni 1940. aastani.
Hilisem periood
30. septembril 1939 suri abikaasa Voldemar Lender. 1940. aasta sügisel, Nõukogude okupatsiooni alguses, kaotas Elfriede oma koolis direktorikoha ning Lenderi eragümnaasium formeeriti Tallinna 8. keskkooliks, mida ta juhtis veel Saksa okupatsiooniperioodil.
Aastal 1944 põgenes ta Rootsi, kus tegutses kuni 1962. aastani kooliametnikuna ja pani kirja ka oma memuaarideraamatu. Tema viimased neli eluaastat möödusid haigevoodis. Elfriede Lender suri 92-aastaselt ning maeti Stockholmi Metsakalmistule.
Isiklikku
Elfriede Lender abiellus 1904. aastal inseneri Voldemar Lenderiga, kellest sai 1906 esimene eestlasest Tallinna linnapea. Poeg Uno Lender (1906–1942) oli diplomaat, advokaat ja Tartu ülikooli rahvusvahelise õiguse dotsent; teine poeg Henno Lender (1905–1991), tütar Jutta Lender (1910–1979) tegutses kooliõpetajana, teine tütar oli Ilka Lender (1912–1990).
Mälestuse jäädvustamine
16. novembril 2010 avati Elfriede Lenderi lapsepõlvekodu seinal Tallinnas Toompeal Toom-Rüütli 12 talle pühendatud mälestustahvel. Bareljeefi autor on skulptor Aime Kuulbusch-Mölder. On kaalutud ideed nimetada Politseiaed ümber Lenderite aiaks või pargiks. 2017. aastal valmis plaan paigutada Politseiaeda kahest pingist koosnev Lenderite memoriaal, mille ühel pingil istub Elfriede Lender ja teisel tema abikaasa Voldemar kui esimene eestlasest Tallinna linnapea. Mälestusmärk avati 5.veebruaril 2019.aastal.
Pierre Sonnerat
thumb|Pierre Sonnerat Pierre Sonnerat (18. august 1748 – 31. märts 1814) oli prantsuse loodusteadlane ja maadeuurija.
Sonnerat tegi mitu reisi Kagu-Aasiasse, külastades 1769–1772 Filipiine ja Maluku saari ning 1774–1781 Indiat ja Hiinat. Ta kirjutas neist reisidest raamatud "Reis Uus-Guineasse" (1776) ning "Reis Ida-Indiasse ja Hiinasse, mis toimus 1774–1781" (1782).
Sonnerat kirjeldas esimesena mitmeid looma- ja taimeliike (aie, indri, hiina litšipuu). Ta andis indrile ka nimetuse: kui teejuht hüüdis talle: "Indri!" (malagassi keeles 'vaata!'), pani Sonnerat selle loomale nimeks (indri malagassikeelne nimi on babakoto). Sonnerat andis kuukabarrale ladinakeelse nime Dacelo novaeguineae ja ühele pingviinile ladinakeelse nime Pygoscelis papua, kuigi kumbki neist Uus-Guineas ehk Paapuas ei ela. Tema kirjeldatud liikide juures kasutatakse lühendit Sonn.
Sonnerat kritiseeris oma kaasaegsete hulgas levinud rassismi ja europotsentrismi. Teda vaimustas india kultuur ja ühes oma raamatus kirjutas ta: "Vana-India andis maailmale religioonid ja filosoofiad: Vana-Egiptus ja Vana-Kreeka võlgnevad oma tarkuse Indiale ning on teada, et Pythagoras käis Indias braahmanite juures õppimas, sest nemad olid kõige valgustatumad inimesed."
Portugali keel
Portugali keel on romaani keelerühma kuuluv keel, mida kõneleb üle 200 miljoni inimese, olles kõnelejate arvult maailma kaheksas keel. Keel pärineb Pürenee poolsaare lääneosast.
.lc
.lc on Saint Lucia Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1991. aastast.
Toppdomän
Portugali keel
Portugali keel on riigikeeleks seitsmes riigis: Angola, Brasiilia, Guinea-Bissau, Mosambiik, Portugal, Roheneemesaared ja São Tomé ja Príncipe.
.la
pisi .la on Laose Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
Domeeni registreerimine ei ole piiratud ainult Laosega seotud saitide jaoks ning domeen on seetõttu populaarne teiste seas näiteks Ameerika Ühendriikide Louisiana osariigi ja Los Angelese linna ning Ladina-Ameerikaga seotud saitide pidajate seas.
60
60. aasta
Gerolzhofen
Gerolzhofen on linn Saksamaa lääneosas Baieri liidumaal.
Petroloogia
Petroloogia on teadusharu, mis uurib kivimeid.
Tõrma (Rapla)
Tõrma on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Tõrma küla kohta on esmateade 1241. aastast (Terma).
Petroloogia
Petroloogia kitsamas tähenduses ehk nn kristalsete kivimite petroloogia on teadusharu, mis uurib moonde- ja tardkivimeid, kuid mitte settekivimeid, mille uurimisega tegeleb litoloogia. Laiemas tähenduses mõistetakse petroloogiat kivimiteteadusena, mis hõlmab kõiki kivimtüüpe.
Tõrma (Rapla)
Tõrmast on pärit Ignas Tõrmaküla.
Petroloogia
Petroloogid uurivad kivimeid, sest neisse on salvestatud geoloogilises ajas toimunud sündmused. Kivimid on seega andmekandjaiks, nagu papüürusrullid ajaloolastele.
Petroloogid üritavad vastata näiteks järgnevaile küsimustele:
Tõrma (Rapla)
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 21 inimest. Kõik olid eestlased.
Petroloogia
Petroloogia on tihedais seoseis mineraloogia, keemia, füüsika ja geoloogiaga. Ta on geoloogia alldistsipliin. Kivimite füüsikalisi ja keemilisi omadusi uurivaid petrofüüsika ja petrokeemia.
Poretskoje rajoon
Poretskoje rajoon on 2. järgu haldusüksus Venemaal Tšuvaššia edelaosas.
Rajoonis on 12 külaasundust, kus on kokku 37 asulat. Rajooni keskus on Poretskoje.
2016. aastal oli rajooni elanike arv 12 881. 2010. aasta seisuga olid elanikest 74% venelased ja 21% mordvalased.
50
50. aasta
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 45 46 47 48 49 - 50 - 51 52 53 54 55
.ls
.ls on Lesotho Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1993. aastast.
Kristallograafia
See artikkel annab lühiülevaate kristallograafiast; kristallograafiaga seotud üldmõisted leiad artiklist Kristallograafia mõisteid.
Kristallivormide, kristallide sümmeetria ja kristallivõrede ehituse ruumilisi seaduspärasusi käsitleb geomeetriline kristallograafia, kristallide mehaanilisi, elektrilisi, magnetilisi jm füüsikalisi omadusi uurib kristallofüüsika, valguse levimist kristallides kristallooptika. Kristallides asuvate aatomite ruumilise struktuuri määramisega tegeleb röntgenkristallograafia.
Kristallograafia on tihedais seoseis keemia ja füüsikaga. Kristallograafial põhineb mineraloogia.
.li
.li on Liechtensteini Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1993. aastast.
Andreas Bjerre
pisi|Andreas Bjerre
Soren Andreas Bjerre (21. oktoober 1879 Göteborg – 22. november 1925 Thyringe) oli rootsi õigusteadlane ja psühholoog.
Ta õppis aastatel 1897–1900 Uppsala ülikoolis filosoofiat, 1900–1904 Lundi ülikoolis õigusteadust ning jätkas oma õpinguid Berliini ülikoolis 1906 aastani kriminaalõiguse sotsioloogilise koolkonna rajajaprofessor F. von Liszti juures.
Ta oli aastatel 1919–1925 Tartu Ülikooli Õigusteaduskonna kriminaalõiguse professor. Samuti nõustas ta Eesti Vabariigi kriminaalseadustiku eelnõu koostajaid. Lisaks vahendas ta Eesti valitsuse ja õiguskaitseorganite koostööd Põhjamaade vastavate struktuuridega, kaasamaks Eestit Põhjamaade ühtse seadusandluse piirkonda.
Bjerre oli nn mõistva psühholoogia (verstehende Psychologie) esindaja. Ta uuris selle meetoditega tapjate ja varaste hingeelu.
Tema avaldatud monograafia "Zur Psychologie des Mordes" mõrva psühholoogiast mõjutab veel tänapäevani eriala uuringuid ja seda loetakse õiguspsühholoogia klassikasse kuuluvaks.
Peter Ludwig von der Pahlen
right|250px|pisi|Krahv Peter Ludwig von der Pahlen Krahv Peter Ludwig von der Pahlen (läti Pēteris Ludvigs fon der Pālens, vene Пален фон дер, Петр Алексеевич; 17. juuli 1745 Palmse mõis – 13. veebruar 1826 Miitavi) oli Venemaa Keisririigi sõjaväelane ja riigitegelane.
Sõjaväeteenistus
Peter Ludwig von der Pahlen alustas sõjaväeteenistust Peterburi ratsaväeosas, pärast mida osales Vene-Preisi ja Vene-Türgi sõjas, osales 1770. aastal Benderi linna vallutamises. 1778. aastal polkovniku auastmes oli Jamburgi jalaväepolgu ülem, kus teenis välja ka brigadiri auastme (1785. aastal). 1787. aastal sai tänu keisrinna Katariina II favoriidi Platon Zubovi toetusele kindralmajori auastme ning kingiks Kuramaal Iecava lossi.
Teenistus riigiametnikuna
Peter Ludwig von der Pahlen oli 1792–1795 Riia asehaldurkonna kuberner, 1795–1796 Kuramaa kubermangu ja Piltene kindralkuberner ning 1798–1800 Peterburi sõjakuberner. 1799. aastal kinkis Paul I talle krahvitiitli ja 1800–1801 oli ta Ingeri-, Viiburi-, Liivi-, Eesti- ja Kuramaa tsiviilülemjuhataja (kindralkuberner). Osavõtu pärast 1801. aasta keiser Paul I tapmisvandenõus saadeti ta asumisele oma mõisa, kus ta elas veel 25 aastat, kuni oma surmani 1826. aastal. Pärast surma maeti ta oma mõisas asuvale kalmistule.
Ta oli ka Malta ordu liige ja selle suurkantsler ning talle anti Venemaa Keisririigi kõrgeim autasu Püha Andrease orden briljantidega. 1799. aastal andis eksiilis viibiv Prantsuse kuningas Louis XVIII talle Jeruusalemma Püha Laatsaruse ordu komandöriristi.
Talle kuulusid 1795. aastal Katariina II poolt igaveseks valduseks kingitud Iecava (Groß-Eckau) majoraatmõis, Paul I poolt 1799. aastal krahvitiitliga antud Kalnamuiža (Hofzumberge) mõis, ning abikaasalt 1814. aastal päritud Kaucminde (Kautzemünde) majoraat ja Īslīči (Islitz) mõis.
Perekond
Peter Ludwig von der Pahlen abiellus 1773. aastal Juliane Anna Elisabeth op dem Hamme gen. Schoeppingkiga (1750–1814). Abielust sündisid:
Uusküla (Rapla)
Uusküla on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 372 inimest. Neist 359 (96,5%) olid eestlased.
Uuskülas Sildema talus on sündinud Eesti Vabariigi peaminister Otto Tief. Tema mälestuse jäädvustamiseks tähistati hävinenud maja asukoht 1989. aastal Eestis ainulaadse korstenmonumendiga. Mälestusplaadi on kavandanud kunstnik Ott Herodes.
Külas asub Rapla kalmistu, mis on arvele võetud ka kultuurimälestisena.
Tugevusmoment
Tugevusmoment (vanemas kirjanduses vastupanumoment) on varda ristlõike geomeetriline omadus, mis iseloomustab varda kindlas lõikes tekkivate paindepingete suurima väärtuse.
Tugevusmoment y- telje suhtes võrdub sama telje telginertsimomendi ja ristlõike antud teljest määratud kaugeima punkti kauguse jagatisega:
I_y – inertsimoment nulljoone suhtes;
a – kaugeima punkti kaugus nulljoonest.
55
55. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 50 51 52 53 54 - 55 - 56 57 58 59 60
Tizi Ouzou
Tizi Ouzou on linn Alžeerias, Tizi Ouzou provintsi ja Kabiilia keskus.
Linna jalgpalliklubi JS Kabylie on üks Alžeeria tugevamaid.
Tizi Ouzou sõpruslinn on Nice Prantsusmaal.
Can Dündar
pisi|Can Dündar (2017)
Can Dündar (sündinud 16. juunil 1961 Ankaras) on Türgi ajakirjanik, publitsist ja dokumentalist.
2015. aastast on ta vasaktsentristliku ajalehe Cumhuriyet peatoimetaja.
2015. aasta novembris vahistati Dündar ja ajalehe Ankara büroo juht Erdem Gül süüdistatuna spionaažis ja terroriorganisatsiooni kuulumises. Pärast 92 päeva vangistust vabastati Dündar ja Gül veebruaris 2016 – ülemkohtu otsusel oli nendelt vabadusevõtmine alusetu.
Kadrina Keskkool
Kadrina Keskkool on üldhariduskool Lääne-Viru maakonnas Kadrina vallas Kadrina alevikus.
2021. aasta sügise seisuga õpib Kadrina Keskkoolis 612 õpilast. Gümnaasiumiastmes võimaldab kool õpet kolmes õppesuunas: humanitaar-sotsiaalsuunas (HUSO), loodusteaduste suunas (LOTE) ja insener-tehnoloogilises suunas (INTE). Koolil on oma e-päevik Minu Kool.
Koolis viiakse läbi IT- ja nutifestivali CADrina.
Ajalugu
Esimesed viited kooli olemasolule Kadrinas pärinevad 17. sajandi lõpust.
20. septembril 1906 avati kool taas Johannes Heinrich Lutheri erakooli nime all. Kadrina Katariina koguduse õpetaja Lutheri kooli tarbeks renditi hooned Kadrina kiriku läheduses. , endise vasevalutöökoja omaniku R. Johansoni hoonetes. 1907. aastast alates tegutses kool Kadrina Eesti Haridusseltsi Koolina.
1919. aastal muudeti kool 7-klassiliseks, kuid 1921. aasta kevadel 7. klass suleti, et minna üle seaduses ette nähtud 6 klassi algkooli tüübile.
1920. aastast läks kool Undla valla haldusse. Koolis õppis 151 õpilast.
1937. aastal võttis Undla vald vastu otsuse ehitada uus koolimaja, millele pandi nurgakivi 29. mail 1938.
1939. aasta septembris algas õppetöö uues koolimajas (praegune A-korpus).
1944. aastal kasutasid Saksa väed koolimaja hospidalina ja staabina.
1944. aasta sügisel alustas kool tööd 7-klassilise mittetäieliku keskkoolina. Õpilasi oli 283.
1957. aastal sai mittetäielik keskkool, keskkooliks. Õpilasi oli 350. Õppetöö toimus kahes vahetuses.
1959. aastal alustati kooli juurdeehitust (praegune B-korpus), mis avati 1963. aasta jaanuaris.
1961. aastal lõpetas keskkooli I lend.
1962. aastal alustas kool tööd jälle ühes vahetuses.
1972. aastal valmis kooli staadion.
1978. aastal seati sisse kooli auraamat, kuhu kantakse silmapaistvate õpilaste ja kollektiivi liikmete nimed.
1984. aastal valmis kooli uus õppehoone (praegune C-korpus), kus on 35 ainekabinetti, söökla ja garderoob.
1994. aasta sügisel alustas gümnaasiumiklassi kõrval õpinguid kutsekeskkooli- ja kutseklass.
2011. aastast on gümnaasiumiastmes suunapõhine õpe.
Viljandi Paalalinna Kool
Viljandi Paalalinna Kool on 1965. aastal asutatud üldhariduskool Viljandis. Kool asub Paalalinna linnaosas.
Ajalugu
Kool asutati 1965. aastal. Toona Viljandi Internaatkooli nime kandnud õppeasutus oli põhikool. Alates 1973. aasta 1. septembrist sai kooli nimeks '''Viljandi 5. Keskkool'''. Alates 28. juunist 1995 kuni 1. juulini 2012 kandis Viljandi Paalalinna Gümnaasiumi nime.
1973. aastal avati koolis vene keele ja kirjanduse süvaõppega klassid. 1975. aastal avati koolis muusikakallakuga klass.
27. oktoobril 2014 hukkus Viljandi koolitulistamises kooli saksa keele õpetaja Ene Sarap.
Väljataguse
Väljataguse on mitme koha nimi:
Pikati
Pikati on küla Ida Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda. Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 28 inimest. Neist 27 (96,4%) olid eestlased.
Sipelgasiillased
Sipelgasiillased (Tachyglossidae) on ürgimetajate sugukond ainupiluliste seltsist.
.ly
.ly on Liibüa Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1988. aastast.
.mh
.mh on Marshalli Saarte Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1996. aastast.
Toppdomän
Väljataguse (Rapla)
Väljataguse on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 84 inimest. Neist 83 (98,8%) olid eestlased.
56
56. aasta
Sajandid: 1. sajand eKr - 1. sajand - 2. sajand
Aastakümned: 0. aastad 10. aastad 20. aastad 30. aastad 40. aastad - 50. aastad - 60. aastad 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad
Aastad: 51 52 53 54 55 - 56 - 57 58 59 60 61
Rahumäe raudteejaam
Tallinnas Rahumäel on ajaloo jooksul asunud kaks raudteejaama:
Gustav Wulff-Õis
Gustav Wulff (pseudonüümid G. Õis, Gustav Õis, G. Õiis; 1. jaanuar 1865 (vkj 20. detsember 1864) Sirvaste küla, Vastse-Otepää vald, Tartumaa (Võrumaa) – 9. jaanuar 1946 Nüpli küla, Otepää vald) oli eesti luuletaja.
Gustav Wulff sündis Lõuna-Tartumaal Vastse-Otepää vallas Juusa talus rentniku pojana. Tal oli neli venda. Alghariduse omandas ta Maaritsa apostelliku õigeusu kihelkonnakoolis ja Tartu Jüri kiriku koolis. 1880. aastal asus ta õppima venekeelsesse Tartu II Õpetajate Seminari, mille lõpetas 1884. aastal.
Aastatel 1885-1892 töötas ta õpetajana Puhja kihelkonnakoolis, kust ta pidi revolutsioonilise kirjanduse levitamise tõttu tekkinud tülide pärast lahkuma. Aastatel 1892-1894 oli ta Amblas apteeker F. Kossovi juures koduõpetaja. Seejärel asus Vana-Otepääl tööle vallasekretärina ja töötas sellel ametikohal kuni pensionile jäämiseni 1937. aastal. Ta oli mitme Vana-Otepääl tegutsenud seltsi aktiivne liige, sh Otepää karskusseltsis.
Kirjanduslike katsetustega alustas Gustav Wulff Tartu II Õpetajate Seminaris, kus talle avaldas eriti suurt mõju eesti keele õpetaja Mihkel Veske. Viimase mõjul kujunes õpilaste seas elav kirjanduseharrastus. Seminaristid huvitusid emakeelsest kirjandusest, aga kirjutasid ka ise luuletusi. Need koondati almanahhi "Seminari sulemehed". Peale Gustav Wulffi luuletuste oli seal nt ka hiljem tunnustatud luuletajate Jakob Tamme ja Peeter Laredei esimesi luulekatsetusi.
Luuletajana kasutas Gustav Wulff peudonüümi Gustav Õis, sageli ka varjunime initsiaale G. Õ. Tõenäoliselt lootis noor luuletaja nii vältida tagakiusamist tema luuletustes väljendatud rahvuslike meeleolude pärast. Tema varasemad värsid ilmusid 1882. aastal Sakalas. Seminaristina kirjutas ta ka oma tuntuima luuletuse "Ööpikule" ("Õrn ööbik..."), mis ilmus 1883. aastal Eesti Postimehe Muusiku lisalehes nr 5/6. Kaasõpilase Karl Rammi viisistatuna sai sellest populaarne laul, mida lauldakse tänini.
Gustav Wulff on maetud Otepää uuele kalmistule.
Isiklikku
Gustav Wulff oli alates 1910. aastast abielus Otepää koolmeistri Paul Luksepa tütre Olgaga. Neil oli kolm last: Leo, Valerie (Valli), Emile (Villu). Poja Leo Karupää tütar Mari-Ann Karupää on olnud Bonnieri meediagrupi ettevõtte Ahlen&Akerlund ajakirjanik ja tegelenud Rootsis vanurite hooldusõpetusega. Pärast Eesti taasiseseisvumist kolis ta tagasi Eestisse ja asus juhtima Gustav Wulff-Õie Muuseumi.
Mälestuse jäädvustamine
3. juunil 2015 avati mälestuskivi Gustav Wulffi sünnikohas Saverna lähedal Sirvaste külas Juusa talu juures. 13. juunil 2015 avati mälestuskivi Puhja kirikuaias.
Sahargu
Sahargu on küla Ida-Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda.
Küla asub Rakvere–Rannapungerja maantee ääres.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 23 inimest. Neist 20 (87,0%) olid eestlased.
Valtu
Valtu on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
Äherdi
Äherdi on küla Rapla maakonnas Rapla vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas külas 21 inimest. Neist 20 (95,2%) olid eestlased.
1977. aastal liideti Äherdi külaga Seli-Metsküla.
Roostoja
Roostoja on küla Ida Viru maakonnas Alutaguse vallas.
Küla asub Tudulinna ja Iisaku vahel. Selle lõunaossa jäävad Lemmaku ja Ristikivi raba ning põhjaossa Madissaare soo, Ruunasoo, Kuremänniku soo ja lõunaosa Muraka rabast. Küla põhjaosa kuulub Muraka looduskaitseala koosseisu.
Roostoja läbib Iisaku–Tudulinna–Avinurme maantee. Paralleelselt maanteega läbib küla Rannapungerja jõgi (Roostoja). Küla põhjapiir puutub kokku ka Härjaojaga. Küla loodenurk puutub kokku Tagajõega ning väike lõik sellest jääb nõnda Tagajõe hoiualale.
Küla lõunaosas asub 1940. aastatel rajatud Tudulinna hüdroelektrijaam, mis on arvatud ehitismälestiseks. Selle taha on moodustunud Tudulinna paisjärv.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Tudulinna valda.
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 32 inimest. Neist 30 (94%) olid eestlased.
Külast on pärit eesti folklorist Mall Hiiemäe.
.ml
.ml on Mali Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1993. aastast.
Välislingid
Toppdomän
Köismäe torn
Köismäe torn on Tallinna linnamüüri torn. Linnamüüri lääneosas, Plate ja Loewenschede torni vahelises lõigus asuv hoburauakujulise põhiplaaniga torn rajati 1360. aastatel ja on siiani väga hästi säilinud. Tornis korraldatakse 2003. aasta novembrist alates mitmesuguseid etendusi ja näitusi.
Ajalugu
1436–1437 ehitati hoone välisseinad paksemaks ning lisati kõrgust. 16-meetrisele kõrgusele lisandus veel puidust kaitsekorrus. Kõrgest tornist valmis siis küll ainult alaosa.
Praegused viis korrust ning 26,5-meetrise üldkõrguse sai torn 1520. aastatel, mil lisati veel kaks kaitsekorrust. Kolm esimest korrust hakkasid siis kandma laoruumide funktsiooni.
1935. aastal torni korrastati ning 1965. aastal restaureeriti, selle käigus ehitati ka praegune kõrge kivikatus.
2000. aastatel renoveeriti torn taas. Korruste vahele valati betoonist vahelaed, parandati puitlaed ja valmistati uued trepid. Uuendati ka katust: vahetati välja katusekivid ja renoveeriti kandekonstruktsiooni. Renoveerimise ajal tehti tornis ka arheoloogilisi kaevamisi, mille käigus puhastati välja munakivisillutis.
.mm
.mm on Myanmari Interneti tippdomeen. Domeen on kasutusel alates 1997. aastast.
Enne 1989. aastat oli riigi ISO 3166-1 kahetäheline kood BU (riiginimest Burma), kuid domeeni .bu ei loodud.
Sagadi mõis
pisi|Sagadi mõisa peahoone eestvaade