cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kohtulingvistika
Kohtulingvistika on rakenduslingvistika haru, mis käsitleb õigusvaldkonna keelekasutuse ja lingvistiliste tõendusmaterjalidega seotud küsimusi. Kohtulingvistikal on kolm peamist valdkonda: Täpsemalt kuuluvad kohtulingvistika käsitlusalasse nii kirjapandud seadused, suuline keel õigusvaldkonnas, eriti kohtumenetlused ja ülekuulamised. Samuti autori tuvastamise ja identifitseerimisega seotud asitõendid kohtus, kirjaliku ja suulise õiguskeele õpetamine ning kirjalik ja suuline õigustõlge.
Seaduste keel
Seaduste keele uurimise alla kuulub suur hulk väga erinevaid tekste. Igast kirjalikust või suulisest tekstist võib saada kohtulingvistika objekt, kui seda kasutatakse seaduste või kohtuga seotud kontekstis.
Îlot du Nord (Madagaskar)
Îlot du Nord on saar Madagaskaril Madagaskari saare põhjapoolseimast neemest Tanjona Bobaombyst umbes kilomeetri kaugusel kirdes.
Segarcea
Segarcea on linn Rumeenias Dolji maakonnas. Segarcea asub ajaloolises Olteenia piirkonnas, maakonnakeskusest Craiovast ligikaudu 25 km lõunas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Segarcea elanikest rumeenlasi 84,34%, mustlasi 11,62% ja teistest rahvustest inimesi 0,08%. Rahvus oli teadmata 3,94%-l protsendil elanikest.
Mõisa on esmamainitud 1416. aastal, asulat 1557. aastal. Linnaõigused sai Segarcea 1968. aastal.
Segarcea on veinivalmistamise keskus.
Orina mõis
Orina mõis (saksa keeles Orgena) oli rüütlimõis Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal. Nüüdisajal jääb mõis Järva maakonda Järva valda ; see asub Järva-Jaani alevi põhjaosas.
Orina mõisa rajamine
1615. aastal sai Rootsi rüütel Jonatas Döbberwitzi Rootsi kuningalt kingituseks Järvamaal asuvad Jalalõpe ja Keika küla. 1623. aastal rajas tema poeg Hansz Johann Dobbrowits kahe küla vaheel talukoha ning tegeles rüütlimõisa rajamisega aastatel 1639–1954. 1643. aastast on Orina mõis mõisate nimekirjas.
Maavaldajad
Orina mõisa maavaldajad : 1615 Jonatas Döbberwitz, Rydall ja Yxkyll; 1623 Hansz Johann Dobbrowitz; 1627 Reuter; 1628 Dobbrowitz, Jacob von Saltza (surnud 1709) ja Fabian von Tiesenhausen; mõisate reduktsioon; 1726 Frommhold von Tiesenhausen; 1761 Friedrich Jakob von Steinheil (1717–1800); 1765 Carl Gebhard von Schilling (surnud 1779); 1780 Fabian Wilhelm von Schilling (1761–1831); 1821 Jacob von Schilling; 1827 Gustav Gideon von Schilling; 1862 Julius von Schilling (1831–1897); 1897 Herman von Schilling (1873–1946); 1903–1919 Moritz Gustav von Schilling (1872–1934), kes volitas Orina mõisat pidama oma isa Fabian von Schillingi (1830–1917).
1805. aastal toimusid Järvamaal Järva-Jaani kihelkonnas Karinu ja Orina mõisas talurahvarahutused, millega avaldati meelt öise rehepeksu vastu.
Mõisakompleks
Mõisa ehitati kolmes etapis :
1919. aastal toimus mõisamaade riigistamine. Orina mõis võeti kasutusele Järva-Jaani (Orina) kõrgema algkooli poolt. Mõisas on tegutsenud Järva-Jaani tütarlaste täienduskool (1924–1937), Kodumajanduskool (1937–1947), Järva-Jaani kutsekool (1947–1992) ja Paide kutsekooli Järva-Jaani filiaal (1992–1996).
Mõisakompleks tänapäeval
1997. aastast on mõis munitsipaalomandis. Hoonesse rajati läheduses oleva Järva-Jaani Gümnaasiumi kodundusklass ja koduloomuuseum.
Orina mõisas asuvas koduloomuuseumis on eksponeeritud tehnika pöördlava, koolituba, kihelkonna ja mõisa ajalugu, kodumajanduskooli tuba, nõukogude perioodi tuba ja manetelkorsten.
Muuseum
Tehnika pöördlava asub peahoone endises saalis, seal on võimalik näha liikuvaid läbilõikega mootoreid. Järva-Jaani kutsekooli traktoriõpetuse õpetaja arendas traktoriõppeklassi välja 1971. aastal.
Koolitoas on näha endisaegsed rasked ühes tükis koolipingid. Uudistada saab kirjutusvahendite ajalugu 20. sajandi algusajast kuni tänapäevani ning mitmesuguseid koolitarvikuid, näiteks vihikuid ja arvelauda. Kihelkonna ja mõisa ajaloo toa stendidel tutvustatakse Järva-Jaani kirikulugu, mõisa ajalugu ja valla ajalugu. Välja on pandud ka eri ajastute rahatähti. Kodumajanduskooli toas on esindatud Järva-Jaani tütarlaste täienduskooli ja Kodumajanduskooli ajalugu. Näha on ka endiste õpilaste käsitööd 20. sajandi algusest. Toas on välja pandud kodutöödega seotud esemed.
Maarja Pärtna
pisi|Maarja Pärtna (2017)
Maarja Pärtna (sündinud 2. juulil 1986) on eesti luuletaja, tõlkija, toimetaja ja ajakirjanik.
Orina mõis
Muuseum
Nõukogude perioodi toas saab tutvuda Järva-Jaani kolhoosi kujunemise loo ja haldusjaotuse muutumisega, nõukogudeaegsete dokumentide ja mänguasjadega.
Maarja Pärtna
Maarja Pärtna õppis Tartu Ülikoolis 2005–2009 bakalaureuseastmes inglise keelt ja kirjandust ning kaitses 2014. aastal magistrikraadi maailmakirjanduse erialal.
Aastatel 2011–2015 töötas ta kultuurilehe Müürileht kirjandustoimetajana (nr 17–42), aastatel 2013–2014 oli ka Müürilehe tegevtoimetaja (nr 26–35). Aastatel 2014–2015 koostas ta külalistoimetajana kirjandusajakirja Värske Rõhk luulerubriiki (nr 41–44).
Ta on koos Helena Läksiga loonud kirjastuse Elusamus.
Looming
Ta on avaldanud neli luulekogu: „rohujuurte juures” (Värske Raamat, 2010), „Läved ja tüved (EKSA, 2013), „Saamises” (Verb, 2015) ja "Vivaarium" (Elusamus, 2019). Ajakirjas Ninniku on muu hulgas ilmunud tema William Carlos Williamsi ja Carlos Drummond de Andrade luuletõlkeid, samuti on ta eesti keelde tõlkinud Edward Saidi essee "Mõtisklusi pagulusest" (Methis 2014, nr 13), šoti luuletaja ja loodusesseisti Kathleen Jamie, briti looduskirjaniku Robert Macfarlane'i ja Kanada kirjaniku Margaret Atwoodi loomingut.
Aastal 2013 pälvis Maarja Pärtna 26-aastaselt Juhan Liivi luuleauhinna. Selleks ajaks oli vaid üks laureaat võitnud auhinna nooremana, nimelt 1966. aasta võitja Paul-Eerik Rummo, kes oli tollal 24-aastane. Žürii sõnul iseloomustab Pärtna luulet "pildilisus, detailitundlikkus ja sõnateadlikkus", samuti oskab autor "kanda "vanaaegse" luule sisulisi väärtusi värskesse luulekeelde". 2013. aastal määrati Pärtnale ka Tartu noore kultuurikandja aunimetus ning 2014. aastal oli ta kultuurilehe Müürileht kirjandustoimetajana kuulus talle osa Tartu kultuurikandja aunimetusest aasta kutselise koosluse kategoorias. 2020. aastal pälvis luulekogu "Vivaarium" Gustav Suitsu luuleauhinna. 2023. aastal võitis tema essee "Keskkonnaajalugu taastab kohamälu" Müürilehe ja MTÜ Mondo korraldatud esseekonkursi.
Pärtna on alates 2015. aastast Eesti Kirjanike Liidu liige.
425
425. aasta
Eesti Kujundusgraafikute Liit
Kujundusgraafikute liit on asutatud 1993. aastal Eesti Kunstnike Liidu tarbegraafika ja raamatugraafika sektori ning plakatisektsiooni õigusjärglasena ning on iseseisva mittetulundusühinguna Eesti Kunstnike Liidu liikmesorganisatsioon (hilisemates allikates mainitakse seda kui alaliitu ). Kolme sektsiooni ühinemine oli toona loogiline – neid valdkondi ühendas graafikaerialade funktsionaalsus ja tellimuspõhisus, kusjuures enamik liikmeid tegeles tihti kõigi kolme ala loomega. 2006. aastal andis Kultuuriministeerium liidule tunnustatud loomeliidu staatuse. (Loovisikute ja loomeliitude seaduse alusel). Liidu loomeala on disain, mis hõlmab kujundusgraafikat.
Kujundusgraafikute liidu liikmeks vastuvõtmist võib taotleda füüsiline isik, kes on oma loomingulist võimekust ja aktiivsust tõestanud professionaalse kujundusgraafika loominguga vähemalt kolme viimase aasta jooksul. Liidu üldkogu võib valida liidu auliikmeid.
2019. aasta juuni seisuga oli liidu juhatuse esimees Tiina Tammetalu ja loomekomisjoni esimees Mart Andresen ning liitu kuulus 115 loovisikut, kes töötavad kas ühes või mitmes kujundusgraafika valdkonnas (žanris), nagu raamatukujundus, illustratsioon, koomiks, plakat, kirjagraafika, kalligraafia, supergraafika, infograafika jt.
Evald Dolf
Evald Dolf (23. detsember 1874 Vana-Koiola vald – 23. september 1953 Tallinn) oli Eesti omavalitsustegelane, Tallinna linnasekretär aastatel 1906–1917 ja Eesti Vabariigi Siseministeeriumi Administratiivosakonna direktor.
Kaitsemehhanismid
Kaitsemehhanismid on psühholoogias alateadvuslikud käitumismudelid, mis vähendavad potentsiaalselt kahjulikust või vastuvõetamatust olukorrast tekkivat ärevust.
Kaitsemehhanismid võivad põhjustada tervislikke või ebatervislikke tagajärgi sõltuvalt asjaoludest ja sagedusest, millega mehhanisme kasutatakse. Psühhoanalüütilises teoorias on kaitsemehhanismid psühholoogilised strateegiad, mida kasutab mitteteadvustatud meel, et manipuleerida, eitada või moonutada reaalsust selleks, et kaitsta end ärevustunde, vastuvõetamatute impulsside eest ja säilitada ettekujutus endast. Protsessid, mis manipuleerivad, eitavad või moonutavad reaalsust võivad olla:
Terved inimesed kasutavad elu jooksul erinevaid kaitsemehhanisme. Ego kaitsmine muutub haiguslikuks siis, kui nende mehhanismide püsiv kasutamine toob kaasa ebastabiilse käitumise, mis kahjustab füüsilist või vaimset tervist. Kaitsemehhanismide kasutamist põhjustab vajadus kaitsta oma ego ärevuse või ühiskondliku hukkamõistu eest või pakkuda võimalust põgeneda olukordadest, millega ei suudeta hakkama saada.
Nende mehhanismide hindamiseks on küsimustik "Defense Style Questionnaire" (DSQ-40).
Neljatasandiline klassifikatsioon
Psühhiaater George Eman Vaillant tutvustas kaitsemehhanismide neljatasandilist klassifikatsiooni:
Tase 1: "psühhootiline"
Selle tasandi mehhanismid, kui nad on domineerivad, on peaaegu alati patoloogilised. Need kuus kaitserefleksi koos võimaldavad ümber korraldada väliseid kogemusi, selleks et kõrvaldada vajadus tegelikkusega toime tulla. Nende mehhanismide järjepidevad kasutajad paistavad teistele kui ebaratsionaalsed või hullumeelsed. Need on "psühhootilised" kaitsemehhanismid, mis esinevad avalikus psühhoosis. Neid leidub ka unenägudes ja lapsepõlves. Nende hulka kuuluvad:
Tase 2: ebaküps
Need mehhanismid esinevad sageli täiskasvanutel. Need mehhanismid vähendavad stressi ja ärevust, mida tekitavad ähvardavad inimesed või ebamugav reaalsus. Selliste kaitsemehhanismide liigset kasutamist peetakse sotsiaalselt ebasoovitavaks, kuna need on ebaküpsed, raskesti käsitletavad ja neil puudub side tegelikkusega. Need on nn "ebaküpsed" kaitsemehhanismid ja liigkasutus põhjustab peaaegu alati tõsiseid probleeme ja inimene ei suuda eluga hakkamasaada. Neid kaitsemehhanisme nähakse depressiooni ja isiksushäirete korral. Nende hulka kuuluvad:
Tase 3: neurootiline
Neid kaitsemehhanisme peetakse neurootilisteks, kuid need on täiskasvanud inimestel väga tavalised. Selliseid kaitsemehhanisme saab kasutada lühiajaliselt, pikama aja jooksul võivad nad põhjustada pikaajalisi probleeme suhetes, töös, tavaelus, kui neid kasutatakse peamise toimetuleku stiilina. Nende hulka kuuluvad:
Tase 4: täiskasvanud
Emotsionaalselt tervete täiskasvanute kaitsemehhanism, kuigi paljud on neist käitumistest pärinevad ebaküpsest arengutasemest. Neid on aastate jooksul kohandatud, et optimeerida oma edu ühiskonnas ja suhetes. Nende kaitsemehhanismide kasutamine suurendab rõõmu ja kontrollitunnet. Need kaitsemehhanismid aitavad integreerida vastuolulisi emotsioone ja mõtteid, jäädes siiski tõhusaks. Neid, kes neid mehhanisme kasutavad, peetakse tavaliselt vooruslikeks. Täiskasvanud kaitsemehhanismid hõlmavad järgmist:
Eesti Kujurite Ühendus
Ühingu eesmärkideks on Eesti skulptuuri tutvustamine kodu- ja välismaal, näituste, workshop´ide, sümpoosionite, konkursside jm. korraldamine, erialaga seotud informatsiooni kogumine ja vahendamine, skulptuurialaste materjalide kirjastamine ja levitamine ning koostöö teiste kunstnike ühendustega nii Eestis kui välismaal.
Kahendarv
Kahendarv ehk binaararv on kahendsüsteemis kujutatud arv. Selle numbrikohal saab olla ainult 2 väärtust, ehk siis kas 0 või 1. Kahendarvud on näiteks kujul 1, 10, 11, 100, 101, 110 jne. Kümnendsüsteemis arv 2 on näiteks kahendsüsteemis 10, arv 3 on 11, arv 4 on 100 jne. Kahendarve kasutatakse informaatikas, kuna arvutid opereerivad riistvara tasandil just nimelt kahendsüsteemis. Informaatikas kasutatakse rohkem siiski kuueteistkümnendarve ja varem vähemal määral ka kaheksandarve kuna need on inimestele kergemini loetavad.
Negatiivsed arvud kahendsüsteemis
Negatiivsete arvude esitamiseks kahendsüsteemis kasutatakse peamiselt kolme võimalust:
Mikrokosm
Mikrokosmid on tehislikud ja lihtsustatud ökosüsteemid, mida kasutatakse selleks, et kontrollitud tingimustes simuleerida ja ennustada looduslike ökosüsteemide toimimist. Avatud või suletud mikrokosmi katsed pakuvad võimaluse ökoloogidel ja mikrobioloogidel uurida naturaalseid ökoloogilisi protsesse. Mikrokosmi katsed on väga kasulikud kindla liigi ökoloogilise mõju uurimisel. Winogradsky sammas on näide mikrokosmist.
Ida-Uus-Britannia provints
Ida-Uus-Britannia provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Paapua Uus-Guineas. Provintsis asub Uus-Britannia saare kirdeosas.
Provints jaguneb halduslikult neljaks ringkonnaks.
Provintsis kõneldakse 16 Austroneesia keelt, millest levinuim on tolai keel.
🇵🇬
424
424. aasta
Pakruojise mõis
pisi|Pakruojise mõisa peahoone Pakruojise mõis (leedu Pakruojo dvaras ) on endine mõis Leedus Šiauliai maakonnas Pakruojise rajoonis Pakruojise linnas. Mõisakompleks asub Kruoja jõe kaldal, peahoone aadress on Parko g. 5.
Mõisa mainiti esimest korda aastal 1531. Esimeseks omanikuks oli M. Vakavičius. Hiljem kuulus mõis Martinavičiustele, Koleckistele, Juškevičiustele, Zabielodele, Burbadele ja Münsteritele. Aastatel 1780–1940 kuulus mõis von der Roppidele. Mõis oli suur, XVII–XIX sajandil kuulus sellele üle 30 tuhande hektari maad; praktiliselt olid selle kõrvalmõisadeks veel üheksa mõisa. Pärast maareformi 1922. aastal vähenesid mõisa valdused 300 hektarini.
1780. aastal sai mõisa omanikuks Wilhelm von der Ropp. Tema ja ta poeg Theodor von der Ropp projekteerisid mõisale selle praeguse klassitsistliku peahoone ja ehitasid aastatel 1820–1840 selle valmis. Järgmise omaniku, Hermanni tegi tuntuks tema julmus talupoegade suhtes. Eelviimane omanik oli Leon, kes asutas Pakruojise linnas hoiu-laenuühistu, temalt päris aastal 1940 mõisa tema vennapoeg Julius. 1940. aastal mõis natsionaliseeriti, sealne kunstikogu viidi Kaunase ja Šiauliai muuseumidesse.
Peahoone on ristkülikukujuline kahekorruseline hoone, mida ehivad kolm sammastega portikust. Esiküljel asuv portikus on kuue sambaga. Maakivist hoone esimesel korrusel asusid paraadruumid, teisel korrusel magamiskambrid. Alumisel korrusel asub hea akustikaga Ovaalsaal. Pärast teist maailmasõda oli hoones kohaliku sovhoosi kontor. Aastal 1959 hoonet remonditi. 1979. aastal asus hoones põllumajandustehnikum. 2004. aastast kuulub hoone Pakruojise rajoonile. Euroopa Liit on mõisakompleksi restaureerimiseks eraldanud kokku 19,5 miljonit litti.
Enamik kompleksist valmis XVIII sajandi lõpus – XIX sajandi alguses. Mõisakompleks jagunes neljaks osaks: kaks tootmiskompleks, tööstuspiirkond ja esindushooned. Mõisakompleksi pindala on 48,2 hektarit ja see on suurim säilinud mõisakompleks Leedus.
Vanimad hooned mõisakompleksis olid kauplus ning õlle- ja viinavabrik. Aastal 1940 kuulusid mõisakompleksi juurde veel kabel, üheksa mõisateenijate maja, kümme lauta, kuus küüni, kolm aita, vesiveski ja aastal 1823 valminud hollandi tuulik, sepikoda, garaaž, pesuköök, kasvuhoone, lindla, puukuur ja silotorn. Tänapäeval on säilinud 34 hoonet, neist osad varemetes. Kruoja jõel asub kaaravadega pais-kivisild.
Mõisakompleksi juures asub ka 9,2 hektari suurune park. Kompleksi piiras müür, üks selles asunud värav on säilinud.
Sloveenid
pisi|Sloveenide diasporaa Sloveenid (endanimetus Slovenci) on lõunaslaavi rahvas, Sloveenia põhielanikkond. Kõnelevad sloveeni keelt. Traditsiooniliselt on enamik sloveene olnud katoliiklased. Sloveenide üldarv on hinnanguliselt 2,5 miljonit, nendest Sloveenias elab 1,8 miljonit.
Punalehik
Punalehik (Entoloma) on perekond sugukonnast punalehikulised.
Selles perekonnas on umbes 1000 liiki.
Eestis on punalehikuid uurinud Vello Liiv.
Tõlke määramatus
Tõlke määramatus (inglise indeterminacy of translation) on võõrkeelest teise keelde (nt emakeelde) tõlkimisel tekkiv küsimus tõlke adekvaatsuse kohta.
Tõlke määramatuse teesi käis 20. sajandil välja USA analüütiline filosoof Willard Van Orman Quine.
GNU nano
GNU nano ehk lihtsalt nano on UNIXi-laadsetele operatsioonisüsteemidele või käsurealiidesele mõeldud tekstiredaktor. See emuleerib tekstiredaktorit Pico, mis on osa e-posti klientrakendusest Pine ja pakub ka mõningaid lisafunktsioone. Erinevalt Picost on nano avaldatud GNU GPL litsentsi all. Esmakordselt avaldas selle Chris Allegretta 1999. aastal vaba tarkvarana ja tänapäeval on see osa GNU Projektist.
Ajalugu
Chris Allegreta lõi nano 1999. aastal ja algselt kandis see nime TIP (This isn't Pico ehk "see ei ole Pico"). Allegrettat motiveeris soov luua vabavaraline asendus Picole, mida ei levitatud vaba tarkvara litsentsi alusel. Nimi nano võeti kasutusele 10. jaanuaril 2000, et vältida segiajamist juba eksisteeriva UNIXi rakendusega tip. Nimi on tuletatud SI ühikute detsimaaleesliidete järgi, kus nano on 1000 korda suurem kui piko. Veebruarist 2001 kuulub nano GNU Projekti.
Nanol on mitmeid omadusi, mis Picol puuduvad: värviline tekst, sujuvkerimine, mitu puhvrit, regulaaravaldiste otsimine ja asendamine, sujuvkerimine, mitu puhvrit, klahvide seadistamine ning katseliselt muudatuste tühistamine ja ennistamine.
Chris Allegretta andis koodi haldamise 22. augustil 2003 ametlikult üle David Lawrence Ramseyle, kes astus sellelt positsioonilt tagasi 20. detsembril 2007.
Klahvid
Sarnaselt Picoga on nano kasutajaliides klaviatuurikeskne ja programmi juhtimine käib control-nupuga. Näiteks Ctrl+O salvestab faili, Ctrl+W viib otsinguribale. Nano akna alumises osas on kaherealine "lühimenüü" kus on loetletud käske, mida sel hetkel kasutada saab. Täieliku nimekirja on võimalik näha abikuvas, mis aktiviseeritakse klahvikombinatsiooniga Ctrl+G.
Erinevalt Picost kasutab nano töörežiimide ümberlülitamiseks metaklahve. Näiteks Meta+S lülitab sujuvkerimist sisse-välja. Peaaegu kõiki käsurealt valitavaid funktsioone saab ka dünaamiliselt lülitada.
Nanos saab kursori asukohta muuta ja kiirklahvide ribal asetsevaid funktsioone aktiveerida ka osutusseadme, näiteks arvutihiire abil.
Tallus
Tallus ehk rakis on mõnede liikumatute organismide diferentseerumata vegetatiivne kude. Varem koondati tallusega organismid (käsitleti taimedena) omaette süstemaatilisse rühma – rakistaimed ehk tallofüüdid, hiljem on tõestatud, et see oli selgelt polüfüleetiline takson.
Tallusel puuduvad organiseerunud ja eristatavad osad (lehed, juured ja varred), mis on aga olemas soontaimedel. Küll aga võib tallusel olla eelmainitud taimeosade analooge, mille üldtalitlus ja makroskoopne ehitus võivad sarnaneda küll soontaimede osade omaga, kuid nende mikrostruktuur on erinev; näiteks puuduvad tallusel juhtkoed.
Tallusega organismid on näiteks puna- ja pruunvetikad.
Raciąż
Raciąż on linn Poolas Masoovia vojevoodkonnas Płoński maakonnas. Raciąż asub Płońskist umbes 25 km loodes.
Ürikutes on Raciążi esimest korda mainitud 1065. aastal. Linnaõigused sai 1425. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal. Raciąż sai linnaõigused tagasi 1922. aastal.
Toomas Jürgenstein
Toomas Jürgenstein (sündinud 23. juulil 1964 Pärnumaal Ridalepa külas) on Eesti õpetaja ja poliitik, XIII ja XIV Riigikogu liige, mitme õpiku autor ja kaasautor.
Töökäik
Bioloogiaõpingute ajal töötas Jürgenstein Zooloogia ja Botaanika Instituudi laborandi ja insenerina ning aastatel 1989–1992 Krabi Põhikooli bioloogia-, keemia- ja geograafiaõpetajana. 1996. aastast on ta filosoofia ja usundiloo õpetaja Hugo Treffneri Gümnaasiumis. Filosoofiat on ta õpetanud ka Miina Härma Gümnaasiumis ja Jaan Poska Gümnaasiumis. Ta on lugenud loengukursusi Tartu Ülikoolis, Kõrgemas Usuteaduslikus Seminaris, EMK Teoloogilises Seminaris, EELK Usuteaduse Instituudis ja Tartu Teoloogia Akadeemias.
Poliitiline tegevus
Jürgenstein on 2001. aastast Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 2005. aastal valiti ta Tartu linnavolikokku, kus ta kuulus hariduskomisjoni. 2013. aastast kuni 2016. aasta juunini oli ta volikogu hariduskomisjoni esimees. 2015. aastal kandideeris ta Riigikogu valimistel Tartu linnas, kuid ei osutunud 817 saadud häälega valituks. Võimalus töötada Riigikogus avanes Toomas Jürgensteinil peale Mihkel Raua Riigikogu liikme kohast loobumist 2016. aasta juunis. Riigikogu liikme ametivande andis ta 16. juunil.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Tartu linnavolikokku ning osutus 195 häälega valituks.
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 10 (Tartu linn) 471 häält ning ei osutunud valituks.
Ta on avaldanud erialaseid ja poliitilisi artikleid Eesti ajakirjanduses.
Isiklikku
Tal on tütred Ann Tuulikki ja Leelo Aino ning poeg Joonas Anton. Jürgensteini hobideks on lugemine, looduses käimine ja tervisesport.
MESI
MESI on Eesti ansambel. Ansambel on osa ühendusest MKDK.
Ansambli eelkäija oli Megan Quartet. Ansambel MESI asutati 2003.
ATR 72
ATR 72 on kahemootoriline turbopropellerreisilennuk lendudeks lühimaaliinidel. Lennukit ehitab Prantsuse-Itaalia konsortsium Avions de Transport Regional ATR. Lennukis on kuni 74 reisijakohta ja kaks piloodi kohta.
Arendamine
ATR 72 arendati ATR 42-st, et suurendada reisijate istekohti (48-lt 74ni). ATR 72-l on võimsamad mootorid ja 10% suuremad kütusemahutid. ATR 72 esitleti 1986. aastal, esmalend toimus 27. oktoobril 1988. Täpselt aasta hiljem sai Finnairist esimene ATR 72 kasutav lennufirma. Seda tüüpi lennukeid on ehitatud 937 (5. august 2017 seisuga).
Sergei Andrejev
pisi|Sergei Andrejev
ATR 72
Konstruktsioon
Reisijad pääsevad lennukisse tagumise ukse kaudu (tavaliselt on peauksed ees), pagasiruum asub kere esiosas. Finnair tellis oma lennukid eesmise uksega, et reisijad pääseksid Helsingi lennujaama terminalist õue minemata lennukisse. ATR-il pole abijõuseadet APU (ingl. k. auxiliary power unit), nagu see reisilennukitel tavaliselt on. Seda on võimalik tellida ja see paigutatakse kaubasektsiooni C4.
ATR 72-100
Järgmist kahte alamtüüpi turundati seeriana 100.
Sergei Andrejev
Sergei Andrejev (16. oktoober 1897 Tallinn – 12. veebruar 1930 Kirgiisia) oli Eesti tööline ja kommunist.
Andrejev oli alates 1917. aastast VSDT(b)P liige ning aitas organiseerida Punakaarti. 1920. aasta sügisest oli ta Tallinna Ametiühisuste Kesknõukogu asjaajaja ja sama aasta detsembris osales Noorproletaarlaste Ühingu loomisel.
ATR 72
ATR 72-200
Järgmist kahte alamtüüpi turundati seeriana 200. Seeria 200 oli algne versioon, mille jõuallikatena kasutati Pratt & Whitney Canada PW124B mootoreid (2400 hj (1800 kW)).
ATR 72-210
Järgmist kahte alamtüüpi turundati seeriana 200. Kaks PW127 jõuallikat. Alamtüüpidel on erinevad uksed ja varuväljapääsud.
Goresoerd
Goresoerd on eestikeelset metal-muusikat viljelev bänd.
Bänd sai alguse 2004. aastal Tallinnas kahe mehe soovist eksperimenteerida grindcore 'i radadel. Ajapikku on projektist saanud nutikas, armutu ja teravmeelne löögirusikas Eesti ekstreemmuusika skeenes.
Goresoerdi on kirjeldatud nii: Goresoerdi muusika on kui lõppematu pidusöök, mille erinevad käigud sisaldavad nii peavoolurokki kui ka crust hardcore 'i. Goresoerdi edu aluseks on olnud hüperenergilised ja meelelahutuslikud kontserdid.
Esinemised
Bänd on olnud soojendusartistiks ja tuuritanud selliste bändidega nagu Amorphis, Stam1na, Napalm Death, Sybreed, Insomnium, Skalmöld ning esinenud tuntud festivalidel nagu Rockfest ja Tuska Open Air Soomes, Devilstone Open Air Leedus ja Hard Rock Laager Eestis.
Goresoerd on iseseisvalt tuuritanud Lätis, Leedus, Tšehhis, Slovakkias ja Soomes.
ATR 72
ATR 72-500
ATR 72-212A Nimetatud kui 500. Kaks PW127F või PW127M mootorit. Sertifitseeritud jaanuaris 1997.
ATR 72-600
600 seeriat esitleti oktoobris 2007, esimesed lennukid valmisid 2010 aasta teises pooles. Rohkelt uuendusi: mootoriteks PW127M, suurendasid 5% võrra tõusukiirust. Reisijatesalongi on võimalik lisada 5 laia LCD-ekraani. Salongis on senisest parem valgustus ja see mahutab rohkem käsipagasit.
ATR 72-600 prototüüp, F-WWEY, tegi esimese lennu 24. juulil 2009; see on seadistatud ümber ATR 72-500st. Uue seeria esimene tellija oli Royal Air Maroc Express.
Veel
Lisaks on tehtud äri- ja kaubalennukeid.
Suuremad kasutajad
Lennufirmad, mis omavad vähemalt kümme ATR 72 lennukit.
ATR 72-600
pisi|300 px
Sergei Andrejev
1921. aastal toimunud valimistel pääses Tallinna Linnavolikogusse. Ta suunati ühena esimestest EISTP-sse parteid õõnestama. Arreteeriti 1921. aasta kevadel.
Asendas I Riigikogus 15. märtsist 1922 Johannes Soansi. Ta mõisteti 1922. aasta mais 115 protsessi sõjaringkonnakohtus 6 aastaks sunnitööle, pärast mida läks põranda alla ja asus tööle Kominterni Eesti sektsiooni juurde Moskvas. Alates 6. detsembrist 1922 asendas teda Riigikogus Alfred Maurer.
Andrejev oli EKP Keskkomitees 1922–1923 ja 1928–1929.
Ta langes punaarmeelasena lahingus Kirgiisias Sõrdarja ringkonnas ülestõusnud talupoegade vastu.
Fornace
thumb|Fornace loss ja kirik thumb|Fornace valla paiknemine Trento provintsis
Fornace (saksa keeles Braunstein) on vald (comune) Trento provintsis Põhja-Itaalias, umbes 10 km Trentost kirdes. Valla pindala on 7,2 km². 2004. aasta 31. detsembri seisuga elas seal 1218 inimest.
Fornace külgneb järgmiste valdadega: Lona-Lases, Baselga di Pinè, Albiano, Civezzano ja Pergine Valsugana.
Tekirdaği provints
Tekirdaği provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Põhja-Türgis, Türgi Euroopa-osas. Provints piirneb kagus Marmara merega. Provintsi keskus on Tekirdağ.
Välislingid
🇹🇷
To Save the Phenomena
"To Save the Phenomena" ("Päästa nähtumused") on Bas van Fraasseni filosoofiline artikkel. See ilmus algselt ajakirjas Journal of Philosophy, 1976, 73, 18, lk 623–632.
Slovakid
pisi|Slovaki tüdrukud rahvariietes pisi|Slovakkide diasporaa Slovakid on lääneslaavi rahvas, Slovakkia põhirahvus. Slovakkide üldarv on ligikaudu 6 miljonit, nendest Slovakkias elab 4,6 miljonit (85,8% elanikkonnast).
To Save the Phenomena
Kokkuvõte
Pärast loogilise positivismi surma on realismist jälle saanud üks tähtsamaid filosoofilisi positsioone. Van Fraassen püüab esitada sellele ulatusliku alternatiivi.
Slovakid
Slovakkide vana traditsiooniline rahvakultuur on olnud rikas ja mitmekesine.
To Save the Phenomena
I
Teaduslik realism on naiivses versioonis vaade, et pilt, mille teadus (loodusteadus) maailma kohta annab, on tõene ja postuleeritud entiteedid on reaalselt olemas. (Van Fraassen jätab vaatluse alt välja ajaloolise lisanduse, et looduses on reaalseid paratamatusi.) Aga see väide on naiivne, sest see omistab realistile uskumuse, et tänapäeva teaduslikud teooriad on (olulises) tõesed.
Phaidon Elisest
Phaidon oli sündinud Elises kõrgest soost perekonda, kuid temast sai sõjavang ning ori, tõenäoliselt prostituut Ateenas. Ilmselt vangistati ta Sparta ja Elise sõja käigus, mis toimus 402–401 eKr ning kus ateenlased ühinesid spartalastega. Ateenas sattus ta aga Sokratese lähikonda ning väidetavasti maksis Alkibiades või Kriton Alopekest tema eest lunaraha. Ta oli Sokratese õpilane kuni tolle surmani 399 eKr ning ilmselt viibis ka viimase surma juures. Sokratese õpilasena oli Phaidon Platoni hea tuttav ning Platoni ühe dialoogi nimitegelane.
Pärast Sokratese surma naasis ta Elisesse, kus rajas oma koolkonna. Tema õpilaseks oli Pleistanos Elisest ning hiljem Menedemos Eretriast ja Asklepiades Phleiusist, kes viisid kooli Elisest Eretriasse. Sellepärast nimetatakse Phaidoni rajatud koolkonda sageli Elise-Eretria koolkonnaks.
Phaidoni õpetusest ei ole peaaegu midagi teada ning selles suhtes ei ole suurt kasu ka Platoni temanimelisest dialoogist, kus Phaidoni enda filosoofiat ei käsitleta. Nähtavasti kirjutas ta oma teosed dialoogi vormis, millest mõned pealkirjad on ka teada. Diogenes Laertios nimetab enda teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus Phaidonile pühendatud peatükis, et Phaidonile omistatud dialoogidest on ilmelt "Zopyros" ja "Simon" autentsed, "Nikias" ja "Antimachos ehk Vanemad" vaieldava autorsusega ning "Mediose" ja "Kingsepa lugusid" omistatakse muuhulgas Aischinesele Sphettiosest. "Suda" nimetab tema dialoogidena veel "Simmiast", "Alkibiadest" ja "Kritolaost".
Langenleuba-Niederhain
Langenleuba-Niederhain on vald Saksamaal Tüüringi liidumaal Altenburgi maakreisis.
Juliana Telman
Juliana Telman (31. mai 1901 Tallinn – 23. detsember 1970 Tallinn) oli eesti kommunist.
Ta sündis Tallinnas tööliste perekonnas. 1920. aastast oli ta EK(b)P liige. 1921. aastast Üle-eestimaalise Noorproletaarlaste Ühingu liige. 3. mail 1922 ta vangistati Viktor Kingissepa varjamise pärast ja mõisteti eluaegsele sunnitööle. 1923 mais põgenes, kuid tabati. Kandis vanglakaristust 16 aastat, vabanes vanglast 1938. aastal amnestia alusel. 1940. aasta juunipöörde järel oli ta üks EKNÜ organiseerijaid.
1940. aastal valiti ta II Riigivolikogu (Eesti NSV Ülemnõukogu I koosseis) liikmeks 70. valimisringkonnast. Aastatel 1941–1954 oli ta NSV Liidu Ülemnõukogu Rahvuste Nõukogu saadik. Aastatel 1942–1944 oli ta ELKNÜ Keskkomitee 1. sekretär. Aastatel 1945–1952 oli ta EK(b)P Keskkomitee naisosakonna juhataja.
Aastatel 1952–1961 oli ta Eesti NSV Riikliku Loodusteaduste Muuseumi direktor.
Ta on maetud Tallinna Metsakalmistule.
Isiklikku
Ta oli oma vanemate seitsmest lapsest vanuselt kuues. Tema õde oli kommunistliku liikumise tegelane Salomonia Telman (1898,Tartu-1967,Tallinn). Tema abikaasa oli Ivan Kerro (1903-1959).Tal oli 1946.aastast lapsendatud tütar.
Pähklipureja (ansambel)
Pähklipureja oli Tallinna 46. Keskkooli koreograafia ansambel.
Ansambel asutati 1962. Ansamblit hakkas juhendama Svetlana Järvi.
1987 pälvis ansambel Eesti NSV teenelise ansambli aunimetuse.
Kudirkos Naumiestis
Kudirkos Naumiestis on linn Leedus Šakiai rajoonis. Linn on Kudirkos Naumiestise valla halduskeskuseks. Asub Kaliningradi oblasti piiri ääres Šešupe ja Širvinta jõe ühinemispaigas, merepinnast 52 meetri kõrgusel.
Praktiline informaatika
Praktiline informaatika on informaatika haru, mis tegeleb arvuti tööd vahetult juhtivate programmidega – riistvara ja rakendustarkvara vahelise vahelüliga.
Kudirkos Naumiestis
Gümnaasiumi juures asub muuseum, linnas on ka Vincas Kudirkase muuseum. Vaatamisväärsusteks on veel Pranas Sederevičiuse skulptuuripark, aastal 1783 ehitatud katoliku kirik koos selle juures asuva karmeliitide kloostriga ja õigeusu kabel aastast 1930.
Elanikkond
1897. aasta rahvaloenduse andmeil oli Kudirkos Naumiestise elanikest juute 45,52%, leedulasi 22,3%, sakslasi 8,94%, venelasi 8,77%, poolakaid 7,66% ja ukrainlasi 6%.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kudirkos Naumiestise elanikest leedulasi 98,73% ja venelasi 0,8%.
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1561. aastal (Duliebaičiai). Toona kuulus see Duliebaitistele. Aastal 1939 sai see nimeks Vladislavovas (poola keeles Władysławów). Linnaõigused sai asula 1643. aastal. Kui linn pärast Poola jagamist Preisimaa koosseisu kuuluma hakkas, kandis see nime Neustadt-Schirwindt.
Aastal 1900 muudeti linna nimi Naumiestiseks, kuigi see nimi oli rahva seas käibel juba XVIII sajandil. Tänapäevase nime sai linn aastal 1934. Teise maailmasõja ajal hävis suur osa linnast.
Dolores Huerta
Dolores Clara Fernández Huerta (sündinud 10. aprillil 1930) on Ameerika Ühendriikide ametiühingutegelane ja kodanikuõiguste aktivist.
Ta on ka feminist ja põllumajandustööliste esindusorganisatsiooni United Farm Workers kaasasutaja.
Huerta kohta on mõnikord kasutatud ka hüüdnime Dolores "Huelga" (hispaania keeles 'streik').
Lapsepõlv ja noorus
Huerta sündis New Mexico osariigis asuvas Dawsoni kaevanduslinnas. Tema isa oli Juan Fernández ja ema oli Alicia Chávez. Isa vanemad olid Mehhiko sisserändajad. Fernández oli kaevur, farmitööline, ametiühingutegelane ja lõi kaasa osariigi tasandi poliitikas. Vanemad lahutasid abielu, kui Huerta oli viiene. Huerta ja tema kaks venda kolisid emaga California osariiki Stocktonisse. Ema töötas ettekandjana ja õhtuti ka konservitehases, lapsi hoidis tema isa Herculano Chávez. Teise maailmasõja ajal pidas ema restorani ja ostis koos oma uue mehega Stocktonis 70 numbritoaga hotelli. Klientideks olid farmitöölised ja töölisklassi inimesed. Lahkuse ja vastutulelikkuse poolest tuntud Chávez lubas madalapalgalistel oma hotellis peatuda odavama hinna eest, mõnikord ka tasuta. Huerta on hiljem öelnud, et ema abivalmidus ja hoolivus avaldasid talle suurt mõju. 1950. aastate alguses läks Chávez teisest mehest lahku ja abiellus kolmandat korda. Lisaks Huertale ja tema vendadele sai Chávez veel kaks tütart – ühe kummastki abielust.
Juba keskkoolitüdrukuna oli Huerta ühiskondlikult aktiivne ja tegutses mitmes seltsis. Samas tundis ta end oma etnilise päritolu pärast marginaliseerituna ja oli veendunud, et ühiskonnas on asju, mida tuleks muuta. Pärast kolledžit õpetas ta algkoolis, kuid otsustas töölt lahkuda, et hakata võitlema ühiskondliku ebaõigluse vastu. Ta on öelnud, et ei talunud, kui lapsed tulid tundi näljaselt ja ilma korralike jalanõudeta. See pani teda mõtlema, et farmitööliste organiseerimisega tegelemine on tulemuslikum kui püüd nende näljaseid lapsi õpetada.
Aktivism
1955. aastal aitas Huerta asutada oma kodulinna Stocktonisse latiinode kodanikuõiguste eest seisva ühingu Community Service Organization kohaliku haruühingu.
1960. aastal lõi ta kaasa ühingu Agricultural Workers Association asutamisel. Ühing ärgitas farmitöölisi end valijaks registreerima ja seisis selle eest, et kohalikud omavalitsused tegeleks latiinode elamistingimuste parandamisega.
1962. aastal asutas ta koos César Chávezega ühingu National Farm Workers Association (hilisem United Farm Workers). Ühingu tegevus oli suunatud farmitööliste palkade ja töötingimuste parandamisele.
1965. aastal oli Huerta seotud üleriigilise boikoti korraldamisega, eesmärgiks oli suurendada tarbijate teadlikkust farmitööliste kehvadest oludest. Nn Delano viinamarjastreik (Delano grape strike) päädis 1970. aastal kollektiivlepingu sõlmimisega.
1966. aastal pidas Huerta farmitööliste ühingu nimel läbirääkimisi Schenley veinitöösturiga. Tegu oli esimese korraga, kui farmitöölised suutsid tulemuslikult põllumajandusettevõttega kaubelda.
1968. aastal avaldas Huerta presidendi eelvalimistel toetust senaator Robert F. Kennedyle ja kutsus latiinosid üles end valijaks registreerima ja Kennedy poolt hääletama. 5. juunil 1968 võitis Kennedy Demokraatliku Partei California eelvalimised ja tänas võidukõnes ka Huertat, kes temaga koos laval seisis. Kennedy lõpetas kõne ja suundus ürituse asukohaks olnud hotelli köögi kaudu pressikonverentsile, kuid enne ajakirjanike juurde jõudmist korraldati talle atentaat. Kennedy suri järgmisel päeval, viis inimest said haavata. Huerta on kogu elu olnud poliitiliselt aktiivne ja teinud lobitööd nii California osariigi tasandil kui ka üleriigiliselt. Streikides osalemise ja vägivallatu kodanikuallumatuse on tõttu on politsei teda 22 korral vahistanud.
1988. aasta septembris osales Huerta tolleaegse presidendikandidaadi George H. W. Bushi vastasel rahumeelsel meeleavaldusel ja sai seal San Francisco politseinike käest julmalt peksa. Kumminuialöögid päädisid Huerta jaoks mitme murtud roide ja erakorralise operatsiooniga, mille käigus arstid eemaldasid naiselt põrna. Peks jäädvustati videole ja anti televisiooni uudistesaates eetrisse. Hiljem võitis Huerta San Francisco vastase kohtuasja, saadud kahjutasu kasutati farmitööliste huvides.
Pärast pikka tervenemisprotsessi keskendus ta naiste õigustele. 1990ndate esimesel poolel oli ta tegev naisi poliitikasse tulema ärgitanud kampaania "Feminization of Power: 50/50 by the year 2000 Campaign" juures, pöörates erilist tähelepanu latiinode võimestamisele. Kampaania aitas kaasa naispoliitikute arvu kasvule nii kohalikul, osariigi kui ka üleriigilisel tasandil.
Huerta oli ka 1992. aastal loodud feministliku erakonna 21st Century Party eesotsas. Erakond lähtus põhimõtetest, et vähemalt 52 protsenti erakonna kandidaatidest peavad olema naised ja et ametnikkond peab peegeldama riigi etnilist mitmekesisust.
2002. aastal loodi Huerta nimeline sihtasutus Dolores Huerta Foundation, mis tegeleb rohujuure tasandil Huerta jaoks oluliste teemadega.
2017. aastal linastus Huerta elust ja aktivismist rääkiv dokumentaalfilm "Dolores". Teiste seas intervjueeriti filmi tarvis Angela Davist, Gloria Steinemit, Hillary Clintonit ja Luis Valdezet.
Tunnustus
pisi|Huerta 2009. aastal Mitmed ülikoolid (sh Princetoni Ülikool, Mills College, University of the Pacific) on andnud Huertale aukraadi. 2009. aastal pälvis ta Los Angeleses asuva California Ülikooli (UCLA) kõrgeima tunnustuse, UCLA medali. Leidub mitu Huerta nime kandvat kooli.
2012. aastal sai Huerta Barack Obamalt Presidendi vabadusmedali.
Isiklikku
Huertal on 11 last. Kolledžis abiellus Huerta Ralph Headiga, kellega ta sai kaks last.
Pärast lahutust abiellus ta Ventura Huertaga, kellega sai viis last. Ka see abielu lahutati, muuhulgas põhjustas erimeelsusi naise ühiskondlik tegevus.
Hiljem elas Huerta koos César Cháveze venna Richard Chávezega. Kooselust sündis neli last. Mees suri 2011. aastal.
John Deere 8530
John Deere 8530 oli aastatel 2006–2009 toodetud John Deere'i 8030 seeria traktor.
Traktoreid toodeti Ameerika Ühendriikide Iowa osariigis Waterloos asuvas tehases. Selle tootmine lõpetati, kui ettevõte tõi turule uue mudeli.
Traktoril on elektrooniline juhtimissüsteem ja arvukalt lisaseadmeid.
John Deere 8530 oli väga populaarne traktor, mis oli väga muljetavaldav oma suuruse, võimsuse ja vastupidavuse poolest. Sellest sai üks John Deere' kõige ikoonilisemaid traktoreid ning seda kasutatakse endiselt laialdaselt põllumajanduses.
Punalehikulised
Punalehikulised (Entolomataceae) on sugukond šampinjonilaadsete seltsist.
Sugukonnas on kokku üle 1500 liigi.
Elju Sild
Ta oli ELKNÜ Keskkomitee propaganda- ja agitatsiooniosakonna juhataja ning kirjastuse Eesti Raamat laste- ja noorsookirjanduse toimetuse toimetaja.
Ta on maetud Rakvere linnakalmistule.
Agrofüüsika
Agrofüüsika on teadusharu, mis paikneb agronoomia ja füüsika piirialadel ning uurib ja kirjeldab agroökosüsteeme, neis paiknevaid bioloogilisi objekte, biotoopi ja biotsönoosi peamiselt füüsikalisest vaatepunktist. Agrofüüsika sisaldab põllumajandussaaduste tootmise ja töötlemise materjalide ja protsesside uurimist. Agrofüüsika püüab rakendada täppisteaduste meetodeid, et lahendada põllumajanduse probleeme.
Oldenburg in Holstein
Oldenburg in Holstein on linn Läänemere edelakaldal. Lähim suurem linn on Lübeck. Linn kuulub (ajaloolisse) Holsteini piirkonda, täna Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaal. Linna pindala on 39,67 km². 31. detsembril 2016 elas seal 9864 inimest.
Oldenburg oli slaavi hõimu vagride peamine linn, kes kolisid läänes Elbe jõeni 6. sajandil või hiljem (vaata Suur rahvasterändamine), nad olid tuntud ka kui vendid ja obotriidid. Nad saabusid umbes 700. aasta paiku ja pomoori/kašuubi (slaavi) nimi oli Starigard või Stargard, mis tähendab "Vana asulat", "Vana linnust", "Vana linna"; saksa nimi Oldenburg on alamsaksa päritolu ja kannab sama tähendust. Obotriidid olid Karl Suure liitlased. Keiser Otto I rajas Oldenburgi piiskopkonna Hamburgi peapiiskopi Adaldagi alluvuses.
Põhjagermaani viikingitele oli linn tuntud kui Brandehuse, s.o. "põletatud majad", mis viitab sõjakatele aegadele.
Sajandeid oli Starigard/Oldenburg Hedeby slaavi konkurent Läänemere kaubanduses, kuni Schauenburgi ja Holsteini krahvid Adolf I ja Adolf II, Heinrich Lõvi toel, 12. sajandi esimeses pooles vendid lõpuks alistasid.
Praegune linn omab sõprussuhteid Bergen auf Rügeniga Mecklenburg-Vorpommerni liidumaal.
pisi|tühi|Raekoda
Paxoí
Paxoí (kreeka keeles Παξοί Paxoí) on Kreekale kuuluv saar Joonia saarestiku põhjaosas Korfu saarest umbes 12 km lõunas.
Saare keskasula on Gaíos.
Paxoí saar koos Antípaxoi ja teiste väiksemate saartega moodustab saarestikku.
Tõlkelaen
Tõlkelaen (ka kalk, kalka) on omakeelne sõna või sõnaühend, mis on teisest keelest sõna-sõnalt tõlgitud ja kannab sealt laenatud tähendust. Nt sõna "seebiooper" on tõlkelaen inglise sõnaühendist soap opera.
Tõlkelaenude hulgas on rohkesti fraseologisme ja oskussõnu.
Kriminaalasi
Kriminaalasi (inglise keeles criminal case või criminal proceedings) on kuriteo asjaolusid selgitav konkreetne kriminaalmenetlus.
Kriminaalasja lahendamisel viib uurimisasutus läbi mitmesuguseid toiminguid (nt ülekuulamine, vastastamine, vaatlus, läbiotsimine ja uurimiseksperiment). Uurimisasutus võib teha ka mitmeid menetlusosaliste põhiõigusi riivavaid toiminguid (nt kutsega menetlustoimingule allutamine, sundtoomine, kinnipidamine, vahistamine, vara arestimine). Kriminaalasi esitatakse kirjalikult kriminaaltoimikus, mis sisaldab kriminaalasja uurimisel kogutud dokumente ja tõendeid.
Kriminaalasjade ühendamine ja eraldamine
Kriminaalasju võib ühendada või eraldada kriminaalmenetluse eelstaadiumis. Kriminaalasjade ühendamine ja eraldamine on reguleeritud Karistusseadustiku §-s 216.
Kui mitut isikut kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo ühises toimepanemises, siis ühendatakse kriminaalasjad ühiseks menetluseks. Samuti võib ühendada kriminaalasjad ühiseks menetluseks juhul, kui isikut kahtlustatakse või süüdistatakse mitme kuriteo toimepanemises või kuriteo eelnevalt mittelubatud varjamises või kuriteost mitteteatamises.
Ühest kriminaalasjast eraldatakse teine kriminaalasi eelkõige siis, kui alaealist kahtlustatakse või süüdistatakse kuriteo toimepanemises koos täisealisega. Samuti võib kriminaalasjad eraldada selleks, et vältida kuriteo aegumist või tagada mõistlik menetlusaeg. Kriminaalasju saab ühendada ja eraldada vaid uurimisasutuse, prokuratuuri või kohtu määrusega.
Kriminaalasja osapooled
Kriminaalasja osapoolteks on prokurör, süüdistatav ja tema kaitsja, kannatanu, tsiviilkostja ja kolmas isik. Prokurör osaleb kriminaalasja arutamise protsessis riikliku süüdistajana. Süüdistatav on isik, kellele on süüdistus esitatud ja kannatanu on isik, kellele on kuriteoga tekitatud kahju. Tsiviilkostja on isik, kes kannab varalist vastutust tekitatud kahju eest. Veel võib osaleda kriminaalasja arutamisel süüdistatava kaitsja ja kolmas isik, kes kaasatakse kriminaalasja juhul, kui kriminaalasja lahendamine otsustab ka tema õiguste ja kohustuste üle.
Kriminaalasja lahendamine
Kriminaalasjad jagunevad üldmenetlusteks ja lihtmenetlusteks.
Üldmenetlus
Üldmenetluses täidab prokurör süüdistaja funktsiooni ja kaitsja süüdistatavat kaitsvat funktsiooni. Kohtus tutvutakse tõenditega, kuulatakse ära kannatanud, tunnistajad, süüdistatavad ja vajadusel ka eksperdid, kelle ilmumine kohtuistungile on kohustuslik. Kohtuvaidluses peab prokurör süüdistuskõne ja kaitsja seevastu kaitsekõne. Esitatakse mõlema poole seisukohad ja kohus teeb nende põhjal otsuse. Kohus mõistab süüdistatava kas õigeks või süüdi.
Lühimenetlus
Lühimenetlust saab rakendada siis, kui süüdistatav on lühimenetlusega nõus ja karistusseadustik ei näe toimepandud kuriteole ette karistusena eluaegset vangistust. Lühimenetluse käigus kriminaalasjaga seotud tunnistajaid ja eksperte välja ei kutsuta ning menetlus viiakse läbi vaid toimikumaterjalide põhjal.
Kokkuleppemenetlus
Lihtmenetluse kõige levinum liik on kokkuleppemenetlus. Kokkuleppemenetluse kohaldamiseks on vajalik nii prokuröri, kaitsja, süüdistatava, kannatanu kui ka tsiviilkostja nõusolek. Süüdistatav, tema kaitsja ja prokurör räägivad omavahel läbi ja lepivad kokku karistuse toimepandud teo eest. Kokkulepe avaldatakse kohtuistungil ja kohtuotsus on alati süüdimõistev.
Kiirmenetlus
Kiirmenetluseks esitab prokurör kohtule taotluse 48 tunni jooksul alates isiku kahtlustatavana kinnipidamisest. Kiirmenetluse jaoks on vajalik, et tegu oleks teise astme kuritegu ning asjaolud peavad olema selged ja tõendid kogutud.
Käskmenetlus
Käskmenetluses kohtusaalis istungit ei toimu ja menetlus on kirjalik. Käskmenetluse kohaldamiseks peab toime pandud teo eest karistus olema rahaline. Käskmenetluses saadab prokuratuur kohtule kriminaaltoimiku ja kohus teeb selle põhjal otsuse.
Kriminaalasja arutamine kohtus
Kriminaalasja arutab maakohus, kelle tööpiirkonnas on kuritegu toime pandud. Maakohtu esimese astme kriminaalasju arutav koosseis koosneb eesistujast ja kahest rahvakohtunikust. Kriminaalasju teise astme kuritegude kohta arutab kohtunik üksi. Kui kriminaalasja arutab ringkonnakohus, siis peab seda tegema vähemalt kolme ringkonnakohtunikuga kohtukoosseis. Kriminaalasja eelmenetlust toimetab ringkonnakohtunik ainuisikuliselt. Riigikohtus vaatab kriminaalasja läbi vähemalt kolmest riigikohtunikust koosnev kohtukoosseis.
Robert Holley
Robert William Holley (28. jaanuar 1922 – 11. veebruar 1993) oli Ameerika Ühendriikide biokeemik.
Holley lõpetas 1942. aastal Illinoisi Ülikooli keemia erialal ning asus õppima orgaanilist keemiat Cornelli Ülikooli doktoriõppes. Teise maailmasõja ajal töötas ta kaks aastat Cornelli Ülikooli meditsiinikoolis ning osales penitsilliini sünteesimises. Holley lõpetas ülikooli 1947. aastal.
Holley uuris RNAt, keskendudes esmalt transpordi-RNAle ning hiljem alaniini struktuuri kindlaks määramisele. Alaniini struktuur õnnestus kindlaks teha 1964. aastaks ning see oli oluline informatsiooni-RNA proteiinide sünteesi kirjeldamisel. 1968. aastal sai Holley geneetilise koodi dešifreerimise ning valgusünteesi kirjeldamise eest Nobeli meditsiiniauhinna, mida jagas Har Gobind Khorana ja Marshall Warren Nirenbergiga.
Jenő Fock
pisi|Jenő Fock (1972) Jenő Fock (17. mai 1916 Budapest – 22. mai 2001 Budapest) oli Ungari kommunistlik riigitegelane.
Jenő Fock astus Ungari Kommunistlikku Parteisse 1932. aastal. Teise maailmasõja ajal oli ta aastatel 1940–1943 kommunistliku tegevuse eest vangistatud.
27. jaanuarist 1951 kuni 9. septembrini 1954 oli ta Ungari Rahvavabariigi terase- ja masinaehituseminister.
1957. aastal sai ta Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee sekretäriks. 1961–1967 oli Jenő Fock Ungari Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja (sisuliselt valitsusjuhi asetäitja). 1957–1980 oli ta ka Ungari Sotsialistliku Töölispartei Keskkomitee Poliitbüroo liige.
14. aprillist 1967 kuni 15. maini 1975 oli Jenő Fock Ungari Rahvavabariigi Ministrite Nõukogu esimees (sisuliselt valitsusjuht).
Reimo Sillamaa
{{Persoon }} Reimo Sillamaa (sündinud 14. märtsil 1989 Koeru vallas) on eesti ühiskonnategelane, ettevõtja, blogipidaja ning kooseluseaduse ja immigratsiooni vastane aktivist.
Ta lõpetas 2008. aastal Paide Kutsekeskkooli kokanduse erialal ja 2012. aastal Vana-Vigala Tehnika- ja Teeninduskooli.
Ta asutas 2015. aastal Facebooki kommuuni Pagulaste VASTU, mis kogus üle 18 000 liikme. Facebook sulges lehekülje 2015. aasta 27. augustil põhjendusega, et see rikub lehekülje reegleid.