cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
New Orleans Pelicans
New Orleans Pelicans on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliigas NBA. Meeskond kuulub läänekonverentsi edeladivisjoni ja peab kodumänge Smoothie King Centeris. Klubi pole kunagi NBA meistriks tulnud.
Jäälind
Pesitsemine ja elupaigad
Jäälind teeb pesa kaldaliiva uuristatud käiku. Selle kraabivad mõlemad vanemad oma nokaga, heites lahtikaabitud pinnase jalgadega välja. Olenevalt pinnase kõvadusest kulub selleks tööks 7–12 päeva. Selle aja jooksul valmib 3–10 dm pikkune rõhtne käik, mis lõpeb pesakambriga. Pesaava on peaaegu alati puuoksaga varjatud. Nagu kõik urus pesitsevad linnud, ei tee jäälindki pärispesa. Munetakse paljale pinnasele, vahel on selles vähene kulurohust vooderdis. Aastate jooksul koguneb pessa vooderdis kalaluudest ja -soomustest, putukate kattetiibadest jne. Pesaurg on väga räpane, kihab kärbsevastsetest ja lehkab. Sama urgu kasutavad linnud järjekindlalt mitu aastat.
New Orleans Pelicans
Ajalugu
Klubi asutati 2002. aastal, kui Charlotte Hornetsi toonane omanik George Shinn kolis Hornetsi New Orleansi. New Orleans Hornets pidi 2005. aastal orkaani Katrina tõttu ajutiselt kolima Oklahoma Citysse, kus klubi nimeks sai New Orleans/Oklahoma City Hornets.
Hooajaks 2007/08 pöördus Hornets tagasi New Orleansi ja oma vana nime juurde. Edu Oklahomas pani aga aluse korvpalliklubile Oklahoma City Thunder (tegelikult kolis sinna nime vahetanud Seattle SuperSonics). Klubi praegune nimi New Orleans Pelicans võeti kasutusele 2013. aastal.
Jäälind
Pesitsemine ja elupaigad
Kurnas on 6–7 muna, mida emaslind haub 19–21 päeva. Mune võib olla ka vähem või rohkem. Nad on läikivvalged ja peaaegu ümmargused. Hauvad mõlemad vanalinnud vaheldumisi. Pojad kooruvad paljastena. Hiljem ilmuvad neile tuppedega kaetud suled ja siis näevad pojad natuke siili moodi välja.
Eesti Käitumis- ja Terviseteaduste Keskus
Eesti Käitumis- ja Terviseteaduste Keskus oli aastail 2001–2007 Tartu Ülikooli juures tegutsenud Eesti teaduse tippkeskus.
Keskus ühendas rea uurimisgruppe psühholoogia ja meditsiini vallas – kokku 11 uurimisrühma Tartu Ülikooli sotsiaal-, arsti-, ja kehakultuuriteaduskonnast ning Õigusinstituudist, Tervise Arengu Instituudist ja Eesti-Rootsi Suitsidoloogia Instituudist. Keskuse juhataja oli Jaanus Harro.
New Orleans Pelicans
Ajalugu
Klubi liidrid on olnud Chris Paul (2005–2011) ja Anthony Davis (2012–2019), kelle juhtimisel jõuti vastavalt 2008. ja 2018. aastal läänekonverentsi poolfinaali. Pärast Davise lahkumist on New Orleansis alanud noorte tähtmängijate Zion Williamsoni ja Brandon Ingrami ajastu.
Cremona
pisi|Cremonalane [[Antonio Stradivari]]
Cremona on linn Itaalias Lombardia maakonnas, Cremona provintsi halduskeskus.
Cremona asetseb Po madaliku keskmes Po jõe ääres.
Ajalugu
Cremona oli algselt gallide asula; aastast 218 eKr Rooma koloonia. Tänaseni on vanalinnas säilinud vihjeid roomaaegsest tänavaplaanist.
69. aastal toimus linna lähedal kaks suurt lahingut. 14. aprillil purustas Vitellius Bedriacumi lahingus Rooma keisri Otho, kes seejärel tappis enda. Oktoobris sai keiser Vitellius ise Vespasianuselt lüüa, kes kogu linna purustas; Vitellius tappis enese ja Vespasianus sai keisriks.
603. aastal vallutasid Cremona langobardid.
1098 sai Cremonast vabalinn ning 1167. aastal, pärast pikaajalist Friedrich Barbarossa poliitika toetamist, sai linnast Lombardia Liiga liige. Lombardia Liigas olles osales Cremona samal aastal ka Legano lahingus. Järgnenud majandusliku ja poliitilise õitsengu aastatel ehitati Cremonas palju, sealhulgas linna keskväljakut (Piazza dei Comunale) ümbritsevad hooned ning linnamüür 1169–1187).
1334. aastal vallutasid linna Viscontid ning 1420. aastast kuulus Cremona Milano hertsogiriiki.
Aastatel 1525–1702 oli linn Hispaania ja seejärel 1859. aastani vaheaegadega Austria valduses.
Mariinsk
pisi|Tänav Mariinskis (juuni 2011) Mariinsk on linn Venemaal Kemerovo oblastis Mariinski rajoonis; ühtlasi rajooni halduskeskus.
Cremona
Ajalugu
thumb|Cremona toomkirik koos kellatorniga
Arhitektuurimälestised
Linna keskväljak on Piazza del Comune, mille ümber asuvad toomkiriku kompleks ja mitu palatsot.
Jäälind
Pesitsemine ja elupaigad
Poegi toidab ainult emaslind, kuigi isaslind viibib samuti pesa lähedal. Juuni keskel või lõpul lõpetavad emaslinnud poegade üleskasvatamise ja asuvad looma teist kurna. Uuesti hakkavad nad munema juuni lõpul või juuli algul. Kuid pärast pesitsusaega isas- ja emaslinnu suhe lõpeb ja nad lähevad teineteisest lahku.
Mariinsk
Linnas elab 39 619 inimest (2015).
Cremona
Kultuur
16.–18. sajandil töötasid Cremonas kuulsad viiulimeistrite suguvõsad Amati, Stradivari (sealhulgas Antonio Stradivari) ja Guarneri.
Jäälind
Pesitsemine ja elupaigad
Eestis eelistab ta elada kõrgete kallaste, kiire voolu ja selge veega jõgede ääres. Pärast pesitsemist saab teda kohata ka teistsuguste veekogude ääres, isegi mererannikul.
Mariinsk
Asula asutati 1698. aastal nimega Kiiskoje (vene keeles Кийское). 1856. aastal sai asula linnaõigused ja 1857. aastal praeguse nime.
Jäälind
Toitumine
pisi|Jäälind sööb kullest. Jäälind sööb peamiselt kalu, kelle pikkus ei ületa 6 cm. Ta sööb ka putukaid ja teisi selgrootuid, eriti kiilivastseid. Ta võib süüa ka limuseid, pisivähikesi ja usse. Õige harva sööb ta väikesi konni.
Jäälind istub sageli kaua liikumatult vee kohale ulatuval oksal või veest välja ulatuval kivil ja seirab saaki. Kui saak lähedale tuleb, siis võtab jäälind ta kinni. Jäälind võib ka veepinna kohal lennata ja isegi tiibadega vehkides vee kohal paigal seista. Sealjuures ta kord tõuseb, kord laskub. Saaki nähes ta sukeldub pisut, haarab selle ja kannab selle pessa või läheb tagasi uut saaki varitsema.
Koht, kust jäälind toitu hangib, on kuni 1 km kaugusel pesast.
P-lained
pisi|P-Lainete mudel P-lained ehk primaarlained ehk pikilained on seismiliste lainete liik ja üks kehalainete liikidest.
Mariinsk
15. septembril 2007 avati linnas Venemaa keisrinnale Maria Aleksandrovnale pühendatud mälestusmärk. Tema järgi sai linn ka nime.
P-lained
Nad tekivad maavärina käigus elastsete pingete vabanemisel ja levivad keskkonda liikumise suunas kokkusurutavate ja väljavenitavate impulssidena.
P-lained on kõige kiiremini levivad seismilised lained (kiirus kuni 13 km/s). Nad levivad nii tahkistes kui ka vedelikes. P-lained tekitavad maapinnas väikeseid muutuseid.
P-bølger
Pirkka-Pekka Petelius
pisi|Pirkka-Pekka Petelius juulis 2015 Pirkka-Pekka Petelius (sündinud 31. mail 1953 Alatornios) on soome näitleja ja laulja.
Pirkka-Pekka Petelius kolis Helsingisse 1975. aastal. Ta on õppinud Helsingi Teatrikõrgkoolis, kuhu ta võeti vastu 1976. aastal 23-aastaselt.
Esmajoones on Pirkka-Pekka Petelius tuntud televisiooni sketši- ja komöödiasarjadest. Ta on mänginud ka mitmetes filmides.
Cremona
Kultuur
Cremonas sündis helilooja Claudio Monteverdi. Linnas on keskkooli lõpetanud levilaulja Mina.
Pirkka-Pekka Petelius
Pirkka-Pekka Petelius on tegutsenud ka lauljana. Tema esimene sooloalbum "Muistan sua Elaine" ilmus 1984. aastal.
Ta kandideeris 2019. aasta Soome parlamendivalimistel Roheliste nimekirjas ning osutus valituks.
Sündinud 3. aprillil
''Siin loetletakse 3. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Ibaste
Ibaste on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ahja vallas.
Dave Mirra
pisi
David Michael Mirra (tuntud eelkõige kui Dave Mirra; 4. aprill 1974 Chittenango, New Yorgi osariik – 4. veebruar 2016 Greenville, Põhja-Carolina) oli Ameerika Ühendriikide BMXi-sõitja ja ärimees.
Mirra oli X-Gamesi suurima medalisaagiga sportlane aastani 2013, millal teda edastas Bob Burnquist. Ta võitis seal 24 medalit.
Lennart Luhtaru
Lennart Luhtaru (sündinud 23. juulil 1986 Tartus) on eesti amatöörfilmindustegelane.
Ta on lõpetanud 2005. aastal Tartu Hugo Treffneri Gümnaasiumi ning õppinud Tartu Ülikoolis ajakirjandust ja suhtekorraldust.
Tegevus amatöörfilmi alal
Ta on teinud mitu amatöörfilmi.
Lennart Luhtaru oli noorte amatöörfilmifestivalide "Tartu 2004" ja NAFF 2005 peakorraldaja ning festivali NAFF 2006 üks korraldajaid. Ta on juhendanud amatööride videoringi.
Töökohad
2008. aasta seisuga töötab Overall Eesti AS-is turundusspetsialistina.
Nõukogude lugu
"Nõukogude lugu" (inglise keeles "The Soviet Story") on Läti dokumentaalfilm Nõukogude režiimi kuritegudest, mis sooritati Nõukogude Liidu Kommunistliku Partei juhtimisel NKVD poolt mitmekümne aasta vältel. Tapeti kümneid miljoneid inimesi, mida tänane Venemaa ega Euroopa Liit pole pidanud massimõrvaks, genotsiidiks ega Genfi konventsioonide rikkumiseks.
Filmi käsikirja autor ja režissöör on Edvīns Šnore.
Filmifestivalid ja auhinnad
Filmi näidati järgmistel filmifestivalidel:
Kosova
Kosova on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ahja vallas.
Agrokemikaal
Agrokemikaal ehk põllumajanduskemikaal on aine või ainete segu, mida kasutatakse putukate, näriliste, lindude, ümarusside, bakterite, seente, umbrohtude ja teiste kahjurite ennetamiseks, surmamiseks, eemale peletamiseks või juurde meelitamiseks. Agrokemikaalide hulka kuuluvad herbitsiidid, fungitsiidid, insektitsiidid, sünteetilised väetised ning kasvuhormoonid.
Helmuth Egorov
Helmut Egorov (sündinud 16. märts 1953) on eesti laulja.
Õppis aastail 1974–1979 ENSV Riikliku Filharmoonia estraadistuudios, on laulnud solistina ansamblitega Pirita ja Medium. Egorov on kirjutanud ka laulutekste, näiteks:
Mittelineaarsete Protsesside Analüüsi Keskus
Mittelineaarsete Protsesside Analüüsi Keskus (Centre for Nonlinear Studies) on Eesti teadusasutus.
Keskus asutati 1999. aastal Tallinna Tehnikaülikooli küberneetika instituudi mehaanika ja rakendusmatemaatika osakonna juurde. Aastail 2002–2007 oli see üks kümnest Eesti teaduse tippkeskusest.
Kariibi mere regioon
ÜRO liigituse järgi kuuluvad Kariibi mere regiooni:
Keemia ja Materjaliteaduse Tippkeskus
Keemia ja Materjaliteaduse Tippkeskus oli aastail 2002–2007 üks kümnest Eesti teaduse tippkeskusest.
Keskus moodustus kuuest Tartu Ülikooli keemiaosakonna ja kolmest Tallinna Tehnikaülikooli keemia- ja tehnoloogiateaduskonna uurimisgrupist. Keskuse juhata oli Ilmar Koppel.
Mustakurmu
Mustakurmu on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1945–1991 oli küla Ahja külanõukogu koosseisus. 1978. aastal liideti Mustakurmu külaga Musta asundus. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ahja vallas.
Ajalooliselt kuulub küla Võnnu kihelkonda.
Küla läbib Ahja–Vastse-Kuuste tee.
Küla läänepiiril voolab Kotiku oja.
Veiko Kittask
Veiko Kittask (sündinud 21. detsembril 1964) on eesti basskitarrist. Mänginud Jaak Joala saateansamblis Lainer, ansamblites Vaakum, Trahter ja Raul Sepper Band. On ka mitmete lugude muusika ja sõnade autor.
Molekulaarse ja Kliinilise Meditsiini Keskus
Molekulaarse ja Kliinilise Meditsiini Keskus oli aastail 2002–2007 üks kümnest Eesti teaduse tippkeskusest.
Keskus loodi 2001. aastal.
Keskus koondas kümmet Tartu Ülikooli prekliinilist ja kliinilist uurimisgruppi. Keskus keskendus neuroloogiliste haiguste uurimisele.
Keskuse juhataja oli Raivo Uibo.
Fjodor von Lysander
Fjodor Vladimir von Lysander (ka Friedrich Woldemar von Lysander ; vene Федор (Фридрих Вальдемар) Станиславович Лизандер; 16. oktoober 1816 – 15. veebruar 1893 Pavlovsk) oli baltisaksa päritolu Venemaa riigitegelane.
Ta oli kammerhärra, tõeline riiginõunik (1862), Liivimaa tsiviilkuberner 26. jaanuarist 1868 kuni 12. jaanuarini 1871.
Perekond
Tema vanemad olid rittmeister, Grenči (Grendsen) ja Daugavpilsi lähedal asunud Tabore (Tabor) mõisnik Stanislaus von Lysander (1792–1840) ja Elisabeth von Engelhardt (1797–1835). Tema abikaasa oli Thekla Fjodorovna [Sakivajeva ?] (surn. 1908).
Claes Åkesson Tott
Claes Åkesson Tott (Klas, Clas, Klaus, Claus; umbes 1530 – 1596) oli Rootsi sõjaväelane ja riigitegelane.
Ta sündis Åke Claussoni (Tott) ja Ingeborg Siggesdotteri (Sparre) pojana.
1561. aastal löödi ta kuningas Erik XIV kroonimispidustuste ajal rüütliks.
Liivi sõja ajal oli vahemikul 6. november 1572–1574 sõjavägede ülemjuhataja Eestimaal (Eestimaa asehaldur). 23. jaanuaril 1573. aastal juhtis võidukalt Rootsi vägesid venelaste vastu Koluvere lahingus, mille järel läänistati talle endine Lihula komtuuri majandusmõis – Matsalu mõis. 1574 piiras ta ebaõnnestunult Rakvere ja Toolse linnust.
1576. aastal sai riiginõunikuks, sama aasta 26. septembril kogu Soome asehalduriks ja 1579 Stockholmi lossi ülemaks. 1583. aastal oli ta venelastega Pljussa vaherahu sõlmimise komissar ja 1586 Soome ja Karjala kuberner ja laaman.
Perekond
Tema poeg teisest abielust Henrik Klasson Tott (surnud 1603), abiellus Erik XIV vallastütre Sigridiga (1566–1633).
Ussimäe
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sõmeru valda.
Herbitsiid
pisi|Herbitsiidiga töödeldud teerada viljapõllul Herbitsiid ehk umbrohumürk on agrokemikaal, mida kasutatakse umbrohu ja soovimatute taimede hävitamiseks.
Herbitsiidid võib jaotada laias laastus kolmeks:
Konvergents (bioloogia)
Konvergents on erineva evolutsioonilise päritoluga organismide mõnede tunnuste üksteisest sõltumatu sarnastumine, mis on tavaliselt seotud kohastumisega ühesugustele keskkonnatingimustele või ökoloogilise nišiga.
Konvergentsi vastand on divergents.
Näited
Austraalia kukkurhunt, kes väliselt sarnaneb dingoga, on DNA andmetel lähedamalt suguluses hoopis känguruga. Kuigi kukkurhundi ja dingo lähim ühine esivanem elas 160 miljonit aastat tagasi juuraajastul, muutusid nende kolju- ja kehakujud sarnaseks, sest mõlemad liigid olid sarnases keskkonnas hõlvanud sarnase ökoloogilise niši. Mõlemad liigid toitusid värskest lihast ning arendasid välja sarnase jahipidamisviisi, mistõttu konvergentse evolutsiooni tagajärjel nägi kukkurhunt lõpuks välja nagu kukruga dingo.
Ivar Hansen
Ivar Kristian Hansen (1. november 1938 – 11. märts 2003) oli taani poliitik Venstre erakonnast.
Ta valiti Folketingi esimest korda 1973.
1978–1979 oli ta avalike tööde minister, kui peaminister oli Anker Jørgensen.
Ivar Hansen suri 11. märtsil 2003 Mariann Fischer Boeli korteris.
Luteri koraal
Luteri koraal, ka protestantlik koraal, ka luterikoraal on luteri kirikus lauldav kirikulaul, mis võeti kasutusele seoses reformatsiooniga 16. sajandi alguses.
Luteri koraali võib pidada gregoriuse koraali rahvakeelseks ja lihtsustatud variandiks, millest on kaotatud kaunistused, mis on muudetud rütmiliselt üheplaaniliseks ning mille meloodiat on vastavalt keelele kohandatud. Gregoriuse koraalide rahvakeelseid variante on teada juba enne 16. sajandit.
Luteri koraal oli alguses ühehäälne, kuid juba 16. sajandil hakati seda esitama mitmehäälses polüfoonilises seades. Koraale seades järgiti alguses vana motetistiili, milles meloodia võis esineda erinevates häältes. 17. sajandil muutus tavaliseks luteri koraali homofooniline neljahäälne seade, milles meloodiat laulis sopran, mida saatsid alt, tenor ja bass.
Luteri koraali tekst oli rahvuskeelne stroofiline värsstekst ja selle viisi korrati iga salmiga.
Omnivoor
thumb|[[Siga on tüüpiline omnivoor]] Omnivoor (ladina sõnast omnivorus 'kõikeõgiv') ehk eurüfaag ehk polüfaag ehk kõigetoiduline ehk kõigesööja on segatoiduline loom, kes toitub nii taimedest kui ka loomadest. Omnivoorsetest loomadest rääkides peetakse tavaliselt silmas loomaliiki, näiteks siga.
Inimene on omnivoorne liik vaatamata sellele, et mõned inimesed söövad ainult taimset toitu (taimetoitlane) ja mõned loomset päritolu toitu (karnivoor). Üldiselt söövad inimesed võrreldes teiste primaatidega rohkem loomse päritoluga toitu.
Luteri koraal
Martin Luther ja luteri koraal
Sõna eelistamisega on seotud ka Lutheri arusaam kirikumuusikast: see pidi olema eelkõige vokaalmuusika ning aitama sõna paremini mõista. Järelikult pidid ka luteri koraalide meloodiad olema gregoriuse koraali meloodiatest lihtsamad, kuna kogudus pidi olema võimeline neid kaasa laulma. Koguduse laul oli luterlikus jumalateenistuses element, mis katoliiklikus jumalateenistuses puudus.
Alates 1523. aastast alustas Martin Luther jumalateenistuse tekstide tõlkimist ladina keelest saksa keelde ning lõi mõnele neist ka uue meloodia. Üldiselt kohandas ta saksakeelsele tekstile gregoriuse koraali meloodia, kasutades vahel sama meloodiat koos erinevate tekstidega. Näiteks hümni "Veni redemptor gentium" meloodiat on ta kasutanud koos kolme tekstiga: Da pacem Domine (Verleih uns Frieden gnädiglich), Erhalt uns, Herr, bei deinem Wort ja Nun komm, der Heiden Heiland.
Esimesed luteri koraalide kogumikud ilmusid trükis 1524. aastal: Kaks esimest olid ühehäälses seades ja Walteri kogumik sisaldas mitmehäälseid seadeid.
Luther ja tema kaasaegsed nimetasid luteri koraale vaimulikeks lauludeks (geistliche Lieder), psalmideks, kristlikeks lauludeks (christliche Lieder) või kirikulauludeks (Kirchengesänge). Saksakeelset sõna 'koraal' (Choral), millega algselt peeti silmas ladinakeelseid gregoriuse koraale, kasutati luteri koraali kohta alles 17. sajandi lõpus.
Luterlik kirikumuusikakorraldus
Reformatsiooniga on seotud ka kiriku kantori ameti ümbermõtestamine. Kuigi kantori kui laulja amet oli olemas juba varakristlikes kogudustes ning see sõna on alati tähistanud kas lauljat või laulukoori juhti, oli varem üldjuhul tegemist vaimulikuga. Reformatsiooni tulemusel muutus aga kantoriamet muusikaliseks erialaks, mis allus kiriku asemel linnale. Seetõttu mõjutas kantori uudne positsioon oluliselt protestantlike linnade muusikakultuuri kuni 18. sajandi lõpuni.
Luteri koraal ja kunstmuusika
Martin Luther oli hea muusikalise haridusega ning pidas lugu Madalmaade vokaalpolüfooniast. Ta ei tauninud ladinakeelse kirikumuusika kasutamist jumalateenistusel. Seetõttu ka luterlik kunstmuusika tekkis tihedas seoses Madalmaade koolkonnaga ning luteri koraali hakati sarnaselt gregoriuse koraaliga kohe kasutama ka kunstmuusikas kas cantus firmus'e või imitatsioonilise polüfoonia teemana.
Luteri koraal on jätnud sügava jälje eelkõige saksa heliloojate ning eeskätt Johann Sebastian Bachi loomingusse, kes on kirjutanud orelile hulganisti eelmänge luteri koraalidele. Tema kantaat nr. 80 on näiteks kirjutatud ühe tuntuma koraali "Üks kindel linn ja varjupaik" teemale ning kannab ka sama pealkirja. Luteri koraali on oma muusikas kasutanud näiteks:
Girona provints
Girona provints on provints Hispaanias Kataloonia idaosas. Provints piirneb põhjas Prantsusmaaga ja idas Vahemerega.
Suuremad asulad on Girona, Figueres, Blanes, Lloret de Mar ja Olot.
Provintsis on 221 valda, neist Llívia asub eksklaavina Prantsusmaal.
Kliima
Girona provintsi aastane keskmine temperatuur on +14,1 °C, jaanuaris +6,7 °C, augustis +22,4 °C.
Aastas sajab keskmiselt 746 mm, sealhulgas jaanuaris 61 mm ja augustis 55 mm. Aastas paistab päike keskmiselt 2225 tundi, sealhulgas jaanuaris 148 ja augustis 249 tundi.
Käsipall olümpiamängudel
right|180px|Olümpiarõngad 200px|right|Käsipall Käsipall kuulus esimest korda 1936. aasta suveolümpiamängude programmi Berliinis, kus võistkond koosnes üheteistkümnest mängijast ja mängiti välisväljakul.
1930. aasta mais Berliinis toimunud ROK-i olümpiakongressil kiideti käsipall esimest korda heaks 1936. aasta olümpiamängude jaoks, tingimusel et turniir saab toimuda mängudele määratud aja jooksul. Turniiril osales kuus riiki, Saksamaa võitis kulla Austria ja Šveitsi ees.
Algselt kavatses kümme riiki saata meeskonnad Berliini, kuid Taani, Holland, Poola ja Rootsi loobusid võistlustest. Eriti pettumust valmistas Skandinaavia riikide puudumine, kus siseruumides kasutatav käsipall oli populaarsem. See jättis tiitli põhimõtteliselt spordiala teisele kodumaale Saksamaale. Berliinis võistlesid ka neli Kesk-Euroopa riiki – Austria, Ungari, Šveits ja Rumeenia – ning ainus mitte-Euroopa võistkond oli Ameerika Ühendriigid ja Rumeenia meeskond koosnes Transilvaania etnilistest sakslastest. Pärast Ungari (22:0) ja USA (29:1) võitmist tekkis Saksamaale lõppfaasis mõnevõrra suurem vastupanu. Viimane mäng olümpiastaadionil mängitud Austria vastu oli suhteliselt tasavägine, kuid sakslased kerkisid siiski võidukalt olümpiavõitjateks: 10:6.
Katse käsipall püsivalt olümpiaprogrammi lülitada ebaõnnestus aprillis 1949. aastal Roomas toimunud ROKi 44. istungil. Sellele oli kindlasti kaasa aidanud asjaolule, et neli riiki loobusid 1936. aastal (Taani, Hollandi, Poola ja Rootsi) ning sisekäsipall sai järjest populaarsemaks. Helsingis 1952. aasta suveolümpiamängude raames toimus 30. juulil Rootsi ja Taani vahel näidismäng, mille Rootsi võitis 19:11. Sellega lõppes väljakute käsipallile olümpiamängudel.
Kakskümmend aastat hiljem oli käsipall taas olümpiaala, seekord sisekäsipall. Oktoobris 1965. aastal oma 64. istungjärgul Madridis muutis ROK käsipalli taas olümpiaalaks. Lääne-Saksamaa riikliku olümpiakomitee president Willi Daume oli ROK-i jaoks korraldanud Hispaania ja Lääne-Saksamaa vahel demonstratsioonmängu.
1972. aastal Münchenis ROK-i 73. istungjärgul lülitati naiste turniir järgmiste 1976. aasta mängude kavasse Montréalis. Pärast seda on mõlemad turniirid olnud suveolümpiamängude lahutamatu osa.
Naiste turniirid
Aastatel 1976, 1980 ja 1984 mängisid kõik võistkonnad ühes alagrupis ja medalivõitjad selgusid peale alagrupi mänge. 1988. aastal mängiti kahes alagrupis, millest kaks paremat pääsesid finaalgruppi. Seal mängisid kõik omavahel läbi ja selgusid medalivõitjad.
Vaeküla
Vaeküla on küla Lääne-Virumaal Rakvere vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sõmeru valda.
Aastatel 1959–1977 tegutses külas Vaeküla Internaatkool.
Vana Anatoomikum
Vana Anatoomikum on Tartus Toomemäel (Uppsala 10, 2018. aastani Lossi 38) Tartu Ülikooli arstiteaduskonna õppehooneks ehitatud klassitsistlik hoone. Pärast Uue Anatoomikumi valmimist 1888. aastal on hoone tuntud Vana anatoomikumina.
Branicki loss (Białystok)
pisi|Vaade esiküljele. Foto: [[Robert Treufeldt, 16. mai 2011]] pisi|Lossi peatrepi hall. Foto: [[Robert Treufeldt, 16. mai 2011]] pisi|Suure aula peauks. Foto: [[Robert Treufeldt, 16. mai 2011]] Branicki loss (poola keeles Pałac Branickich, valgevene keeles Палац Браніцкіх) on barokkstiilis loss Białystokis Podlaasia vojevoodkonnas Poolas.
Vana Anatoomikum
Rotund
Algehitiseks oli madala kupliga klassitsistlik rotund, mis toetus nelinurksele rustikapindadega soklikorrusele. Hoone on ehitatud ülikooli arhitekti Johann Wilhelm Krause projekti järgi aastatel 1803–1805. Rotundi ja sokliehitise seovad ühtseks tervikuks neli Toscana pilastrite ja kolmnurkviiludega risaliiti. Rotundil on kõrged kitsad aknad, mille alaosas on balustrid, ülal aga väiksemad mezzanino-aknad.
Peakorrusel asus amfiteatrina ehitatud ringauditoorium. Selle lagi toetus kaheksale sambale (need kõrvaldati aastal 1856). Auditooriumi seintel olid Karl August Senffi grisaille-maalingud. Anatoomikumi kompleksi kuulusid ka luukamber ja surnukuur.
Esimene laiendus
Aastatel 1825–1827 ehitati J. W. Krause projekti järgi rotundile külge kahekorruselised poolkaarjad tiibhooned. Ehitise kujundus lähtub palladionistliku ringhoovi motiivist. pisi|Jalutuskäik ümber Tartu ülikooli vana anatoomikumi 2017. aasta oktoobris.
Branicki loss (Białystok)
Pärast Esimest Poola jagamist jäi Białystok koos lossiga Preisimaale. 1807. aastal läks ala Venemaale. Aastatel 1920–1939 kuulus ala Poolale, 1939. aastast Nõukogude Liidule ja 1945. aastast jälle Poolale.
Vana Anatoomikum
Teine laiendus
Aastail 1856–1860 pikendati (arhitekt Carl Rathhausi projekti järgi) anatoomikumi tiibehitisi veel ühe järgu võrra. Ühele tiivale ehitati puust juurdeehitis 1911. aastal.
Branicki loss (Białystok)
Loss sai tugevasti kannatada Teises maailmasõjas ning taastati (osaliselt rekonstruktsioonina) aastatel 1946–1960. Tänapäeval on lossis arstiteaduslik kõrgkool. Hea akustikaga suurt saali kasutatakse kontserdisaalina. Loss koos ümbritseva ansambliga üks tähtsamaid Białystoki vaatamisväärsusi.
Vana Anatoomikum
Professorid
pisi|Vana Anatoomikum 2017. aasta talvel. Selles hoones on töötanud Karl Friedrich Burdach, Carl Wilhelm von Kupffer, August Rauber, Friedrich Bidder, Rudolf Buchheim, Oswald Schmiedeberg, Nikolai Pirogov, Carl Wilhelm von Kupffer, Martin Heinrich Rathke, Jakob Ernst Arthur Böttcher, Martin Ernst Styx, Johann Friedrich von Erdmann, Bernhard Körber, Rudolf Albert Martin Boehm, Eduard Rudolf Kobert, Nikolai Burdenko, Walter Siegfried Loewe, Georg Kingisepp, Siegfried Talvik, Gerhard Rooks, Lembit Allikmets jt.
Branicki loss (Białystok)
Ajaloolised pildid
Pierre Ricaud de Tirregaille, 18. sajand
Vana Anatoomikum
Õppetöö
2002. aasta kevadel-suvel tegutses Vanas Anatoomikumis ajutiselt Eesti Üliõpilaste Selts, sest EÜSi ajalooline seltsimaja aadressil Jaan Tõnissoni 1 oli renoveerimisel.
Aastal 2014 valmis Vana Anatoomikumi ühes tiivas Tartu Ülikooli haridusuuenduskeskus. Selles toimuvad õpetajakoolituse seminarid ja praktikumid, täiendusõpe ning kohalikud ja rahvusvahelised seminarid.
Uhtna
pisi|Uhtna mõisa peahoone
Uhtna on alevik Lääne-Virumaal Rakvere vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus alevik Sõmeru valda.
Uhtnas asub Uhtna mõis. Alevit läbib Kunda jõgi.
Uhtna nimetati alevikuks 2007. aastal.
Laiküla mõis
Laiküla mõis (saksa keeles Layküll) oli poolmõis Martna kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Lääne-Nigula valda Lääne maakonnas.
Ajalugu
Laiküla mõis rajati 17. sajandil. Viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Suure-Rõude mõisnik Karl Gustav Edler von Rennenkampff.
Ajamäärus
Ajamäärus ehk temporaaladverbiaal on määrus, mis väljendab sündmuse ajalisi parameetreid: toimumisaega, kestust, korduvust jms.
Ajamääruse liigid
Ajamäärused jagunevad nelja rühma:
a) toimumisaega näitavad määrused,
b) ajapiiri näitavad määrused,
c) kestust näitavad ajamäärused,
d) korduvust näitavad ajamäärused.
Toimumisaega väljendav määrus
Toimumisaega väljendav määrus võib olla lauses:
Ajapiiri näitav määrus
Koosolek pidi algama kella kahest.
Alates eelmisest esmaspäevast olen iga päev jooksmas käinud. Eilseni ei teadnud ma tema olemasolust midagi.
Ootasin sõbra tulekut kuni hommikuni.
Kestust näitav ajamäärus
Kestusmäärused vastavad küsimustele ''kui kaua? kui pika ajaga? kui pika aja vältel? kui kauaks?''
Kestust näitavaid ajamäärsõnu on kolmesuguseid: Ma pole Marti juba ammu näinud.
Koristasin eile terve päeva.
Klienti paluti tund aega oodata.
Seisin järjekorras üle poole tunni.
Tegin eelmisel nädalal hommikust õhtuni tööd. Kui kauaks sa Soome jääd?
Etenduse ajaks tuleb telefon hääletuks panna. Jõudsin kohale tunni ajaga.
Tegin töö ära poole päevaga. Käisin aeg-ajalt vaatamas, mida isa teeb.
Hommikust hommikusse käis sama jutt.
Iga päevaga kasvab ootusärevus.
Korduvust näitav ajamäärus
Korduvusmäärusi on kahesuguseid.
Käisin korra teises toas.
Olen selles restoranis käinud mitu korda.
ajamäärsõna, nt Külastan teatrit sageli;
objektikäändeline nimisõnafraas, nt Ta võib saabuda iga hetk;
nimisõna või hulgafraas kaassõnaga, nt Käin trennis üle päeva;
või hulgafraas mõõdusõnaga kord, nt Arst soovitas rohtu võtta kaks korda päevas.
Ajamääruse vorm
Me elame sündmusrikkal ajal;
Peeter läheb sügisel kooli. Vanas eas kipuvad haigused kallale;
Minevikus oli kõik teisiti. Tänavu on mul puhkus maikuus; 24. veebruaril oli väga külm ilm. Uue aasta alguses ~ algul pakkus päevadeks seltskondlikku vestlusteemat teleprogrammi kirumine. Viimane kord = viimasel korral tegid sina välja.
Eelmine aasta = eelmisel aastal oli soe talv. Iga kord on see erinev.
Söön kala iga päev. See juhtus tuhat üheksasada kakskümmend neli. 'aastal 1924', vrd See juhtus tuhande üheksasaja kahekümne neljandal aastal. '1924. aastal' Tunnid algavad (kell) pool kaheksa. vrd Otsus tehti viies minutis ja Otsus tehti viie minuti jooksul ~ viie minutiga; Võitja selgitati kolmes setis ja Võitja selgitati kolmesetise mänguga.
Fungitsiid
Fungitsiid on agrokemikaal, millega tõrjutakse taimede seenhaigusi.
Fungitsiidid tapavad parasiitseeni või nende eoseid. Mõned fungitsiidid, mida on taimekaitses kasutatud, on inimese tervisele ohtlikud.
Töökindlate Arvutisüsteemide Uurimise Keskus
Töökindlate Arvutisüsteemide Uurimise Keskus (Centre for Dependable Computing) oli aastail 2002–2007 üks kümnest Eesti teaduse tippkeskusest.
Keskust koordineeris TTÜ Küberneetika Instituut. Keskuse juhataja oli Jaan Penjam.
Johann Gotthard Marquardt
1808. aastast töötas ta sellina Tallinnas Johann Hermann Gresseli trükikojas. Liivimaa kubermanguvalitsuse reskriptiga 28. augustist 1809 sai ta loa rajada Pärnus trükikoda. Samal aastal ta avaski Pärnus trükikoja, kus hakati trükkima muuhulgas ka Johann Heinrich Rosenplänteri ajakirja "Beiträge zur genauern Kenntniss der ehstnischen Sprache". 1818 sai ta Pärnu linnatrükkaliks kohustusega trükkida kõik linnale vajalikud trükised. 1811–1821 andis ta välja nädalalehte "Pernausche wöchentliche Nachrichten" ja alates 1822. aastast "Pernausches Wochenblatti". 1822. aastal trükkis ta ka "Marahwa Näddala-Lehte". 1823. aasta algul avas ta trükikoja Riias, kuid pidi peagi sellest loobuma ja Pärnusse naasma.
Vanamõisa (Põlva)
Vanamõisa on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Johann Gotthard Marquardt
1840. aastal müüs ta oma trükikoja Friedrich Wilhelm Bormile.
Vanamõisa (Põlva)
Küla eelkäijaks oli 1920. aastatel endise Vanamõisa karjamõisa põldudele rajatud Vana asundus, mis 1978. aastal nimetati Vanamõisa külaks.
Aastatel 1945–1991 oli Ahja külanõukogu koosseisus. Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ahja vallas.
Julia Laffranque
pisi|300px|Julia Laffranque 2012. aastal presidendi vastuvõtul Julia Laffranque (kuni 1999. aastani Julia Vahing; sündinud 25. juulil 1974) on eesti õigusteadlane, jurist, Riigikohtu kohtunik; Euroopa Inimõiguste Kohtu kohtunik 2011–2020.
Ta on ka Euroopa Liidu Põhiõiguste Ameti Teaduskomitee liige; Euroopa Õigusakadeemia hoolekogu liige, Euroopa Liidu kohtunike ja kohtujuristide määramisel arvamusega osaleva komitee liige. 1. veebruarist 2021 Euroopa Õigusakadeemia (ERA) programmidirektor.
Haridus
Lõpetanud 1991. aastal Litchfield High Schooli Connecticutis USAs (outstanding honors), 1992. aastal Tallinna Õismäe Humanitaargümnaasiumi kuldmedaliga. Lõpetanud 1997. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna (õppis 1994–1995 Hamburgi Ülikooli õigusteaduskonnas). Sai 1998. aastal magistrikraadi (magistra legum, LL.M.) Münsteri Westfaleni Wilhelmi Ülikooli õigusteaduskonnas (summa cum laude). Sai 2003. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas doktorikraadi õigusteaduses (doctor iuris ehk dr iur).
Täiendanud end 2002. aastal Kieli Christian-Albrechti Ülikooli õigusteaduskonnas ja Firenzes Euroopa Ülikool-Instituudis. Täiendanud end erialaselt ka Prantsusmaa ja Rootsi justiitsministeeriumis, Euroopa Komisjoni õigusteenistuses, Saksamaa Kõrgeimas Föderaalhalduskohtus ja Prantsusmaa Riiginõukogus.
Töö
pisi|Julia Laffranque esinemas [[TEDxTallinna konverentsil 2012. aastal]]
Isiklikku
Julia Laffranque on Maimu Bergi ja Vaino Vahingu tütar. Ta on abielus prantsuse juristi Rodolphe Laffranque'iga; ta on kolme poja (kaksikute Oscar Helmuti ja Tobias Louis' ning Léo Lennarti) ema. Koos emaga korraldavad nad suviti Tagaranna külas Tagaranna Kirjanduspäeva.
Julia Laffranque on korporatsiooni Filiae Patriae vilistlane.
Julia Laffranque on Euroopa Eestlaste Koori liige ja laulnud kooriga 2014. ja 2019. aasta laulupidudel.
Tegevus harrastusnäitlejana
Julia Laffranque on Tartu harrastusteatri Vilde Teater ja Euroopa Nõukogu ingliskeelse harrastusteatri Tagora (Strasbourg) näitleja.
Euroopa Inimõiguste Kohtu teatriklubi
Julia Laffranque asutas 2015. aastal Euroopa Inimõiguste Kohtus teatriklubi "Court in the Act".
Loko
Loko on küla Põlva maakonnas Põlva vallas.
Aastatel 1991–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Ahja vallas.
Küla läbib Ahja–Vastse-Kuuste tee.
Varudi-Altküla
Varudi-Altküla on küla Lääne-Virumaal Rakvere vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Sõmeru valda.
Külas asub Varudi-Altküla Hiiekivi.
Aigar Vahemetsa
Aigar Vahemetsa (pseudonüüm Lembit Kivisaar; 7. märts 1936 Tallinn – 8. mai 2007) oli eesti ajaloolane, sotsioloog ja kirjanik.
Hariduse omandas Aigar Vahemetsa aastatel 1943–1954 Tallinnas (lõpetas aastal 1954 Tallinna 2. Keskkooli). Õpingud jätkusid seejärel Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille ta lõpetas 1959. aastal ajaloo erialal.
Aastatel 1959–1962 töötas Vahemetsa Tartu Riikliku Ülikooli NLKP ajaloo kateedri assistendina ja jätkas siis õpinguid aspirantuuris Moskvas. Tema töökohaks sai NSV Liidu Teaduste Akadeemia, kus ta oli tegev algul filosoofia instituudi nooremteadurina ja hiljem sotsioloogia instituudi vanemteadurina.
1970. aastate alguses taandus ta süveneva stagnatsiooni tõttu teadusest ja alustas 1974. aastal tööd Eesti Televisiooni lepingulise stsenaristina. Näitekirjaniku ja stsenaristina pakkus talle huvi Eesti ajalugu, eriti periood 1917–1924.
Guovdageaidnu
Guovdageaidnu (norra keeles Kautokeino, soome keeles Koutokeino) on asula Põhja-Norras Troms og Finnmargi maakonnas, Guovdageaidnu valla keskus.
Aigar Vahemetsa
1980. aastate lõpust sidus teda koostöö filmilavastaja Olav Neulandiga ja ta oli tegev mitmete dokumentaalfilmide valmistamise juures ("Hitler ja Stalin", "XX sajandi dokumentaalmüsteerium. Kristuse dilemma", jpm). Tema tuntumad filmistsenaariumid on kirjutatud filmile "Romantikud" (lavastaja Virve Aruoja) ja teleseriaalile "Poliitilised kired" (1979, lavastaja Tõnis Kask).
Guovdageaidnu
Seal tegutseb teater Beaivváš Sámi Teáhter.
Guovdageaidnus asus ajalehe Áššu toimetus, praegu asub seal osa ajalehe Ávvir toimetusest.
Aigar Vahemetsa
1980. aastate lõpus avaldas ta mitmeid nõukogude ideoloogiast kantud brošüüre Eesti Vabariigi tekke ja algusaastate kohta:
Semioloogia
Semioloogia on semiootika valdkond, mis toetub Ferdinand de Saussure'i traditsioonile. Ta põhineb struktuursele (strukturalistlikule) lähenemisele märkide ja märgisüsteemide vaatlemisel, nii keeles kui muudes suhtlemisviisides.
Aigar Vahemetsa
Aastal 1988 ilmusid kirjastuselt Eesti Raamat Vahemetsa poolt koostatud Viktor Kingissepa "Teosed" kahes osas.
Lembit Kivisaare nime all on ta avaldanud 1974. aastal romaani "Paradiisi Illu" noore teadlase vahekorrast võimuga ja 1977. aastal romaani "Vana diivan", mis kajastas eestlase elu Moskvas. Vahemetsa novell "Peetud positiivseks kangelaseks" võitis 1960. aasta Loomingu novellivõistlusel kolmanda preemia.
Ta on ka näidendite "Maailmareis" ning "Martin Luther ja Leo Medici" autor.
Lagundajad
Lagundajad ehk destruendid ehk redutsendid on surnud organismide koostisaineid, orgaanilisi ühendeid lagundavad heterotroofsed organismid (bakterid, seened, selgrootud loomad). Peale surnud organismide võivad destruendid lagundada ka veel elusolevate organismide koostisaineid, sest neil puudub kõrgem närvisüsteem selleks, et vahet teha elus ja surnud organismil. Sellised lagundajad on näiteks seenhaigused, seened, kes võivad elada elava inimese jalgadel, varvaste vahel. Seega seal, kus on lagundaja jaoks sobivad tingimused, ta ka tegutseb.
Nõrk hape
Nõrk hape on hape, mis ei lahustu vees täielikult. Ioonideks lagunemise (dissotsiatsiooni) põhjal jaotataksegi happed tugevateks/keskmisteks/nõrkadeks.
Lagundajad
Lagundamine toimub ensüümide toimel. Lagundajate osa bioloogilises aineringes on elu kui tervikliku, jätkusuutliku süsteemi jaoks fundamentaalse, hädavajaliku tähtsusega. Ilma nende tegevuseta ei saaks eluslooduses, biosfääris eksisteerida dünaamilist, ökoloogilist tasakaalu.
Nõrk hape
Nõrgaks loetakse hapet, kui dissotsiatsiooniaste on alla 3%.
Enamik orgaanilisi happeid on nõrgad.
Merivälja
Merivälja on asum Tallinnas Pirita linnaosas. Asum paikneb Tallinna lahe ääres, piirnedes Pirita ja Mähe asumi ning Viimsi vallaga. Merivälja asumi pindala on 1,63 km2.
Merivälja kõige tähtsamad tänavad on mereäärsed Merivälja tee, mis kulgeb kagusse ja mida mööda saab sõita Pirita kaudu Tallinna, ning Ranna tee, mis kulgeb algul loodesse ja siis põhja ning mida mööda saab sõita Viimsisse. Neist kahest tänavast mere poole (läände) jääb parkmets, teisele poole (itta) elamurajoon.
Merivälja elamupiirkond on valdavalt välja kujunenud pereelamualana, mida sellena ka säilitatakse ja arendatakse. Pirita linnaosa üldplaneeringuga on määratud miljööväärtuslikuks hoonestusalaks Merivälja aedlinn, mis on umbes pool Merivälja asumist. Merivälja asumi keskuseks on välja kujunenud Merivälja kooli, lasteaia ja kaupluse piirkond.
Ajalugu
Merivälja asumi tekkelugu on omapärane, sest asumi kujunemine oli suuresti mõjutatud Nõmmel toimuvast. Saku Suvituskoha Heakorra Eest Hoolitsemise Selts oli kavandanud Saku aedlinna rajamist Nõmme aladele. Aedlinna plaanitavatesse piiridesse jäävale alale ehitati Männiku ja Tammiku raudteejaamad ning 1912. aastal alustati juba aedlinna kruntide müümist. Kuna aedlinnale määratud aladele ehitati varsti aga Peeter Suure merekindlus, ei olnud enam võimalik sinna aedlinna rajada. Ka Eesti sõjaväel oli sealset piirkonda vaja, mistõttu Eesti Vabariigi sõjanõukogu otsustas 1925. aastal võõrandada kogu Saku aedlinna maa.
1924. aastal anti Saku Heakorra Seltsile endise maa-ala asemele Viimsi mõisast eraldatud allikaterohke lage karjamaa. Selle nimi Meriväli oli olemas juba varem ja viitas mereäärsele väljale. Selle asemele pakuti ka Merelahe ja Viimsi nime, kuid aedlinnale jäi esialgne nimi. Merivälja teest mere pool asub vähemalt 1920. aastast alates Kaasiku allasum, mida rahvas on kutsunud ka Kaasiku külaks.
1925. aastal hakati kuivendama asumi liigniisket maa-ala ning samal aastal valmisid ka esimese elamud. Meriväljal avati esimene avalik telefonipunkt 1928. aastal ning sellest viis aastat hiljem avati ka postitalu.
Kuna teeolud Tallinna ja Viimsi vahel olid tollel ajal kehvad, otsustati Meriväljale rajada sadamakai. See väikelaevadele mõeldud sadamakai valmis 1927. aastal, pannes alguse Merivälja ja Kalaranna vahelisele liiklusele.
Merivälja spordiselts asutati 1930. aastal ning samal aastal avati ka tenniseväljak. 1932. aastal rajati Merivälja Aedlinna Heakorra Selts, mis hoolitses aedlinna teede, haljasalade, sadamakai jm hoolduse eest. See selts tegeles ka aedlinnaliku eluviisi populariseerimisega ning algatas Merivälja elektrifitseerimise. Merivälja Aedlinna Selts taastati 2000. aastal.
Meriväljale rajati 1949. aastal raamatukogu, mis suleti 2010. aastal. Praegu käib asumis raamatukogubuss Katariina Jee.
Merivälja on varem kuulunud nii Viimsi kui ka Iru valla koosseisu. Asum ühendati Tallinnaga 1945. aastal.
Elanikkond
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68aastased moodustasid 10–19%. Eestlaste osakaal asumi elanikkonnas oli 80–100%.
Olulisemad objektid
Meriväljal on kai ja muul. Asumi territooriumil asub Merivälja Kool, mis asutati 1948 aastal.
Loodus
Meriväljal asuvad Merivälja park ja Meriaia haljak. Asumi lõunaosa läbib Mähe oja.
Merivälja asumi tänavad
Mitmed asumi tänavanimed on seotud merega, nagu Tõusu tee, Mõõna tee, Vaate tee (ka Vaate põik) jm. Palju esineb ka ilupuudega seotud tänavanimesid, nagu Jugapuu tee, Viirpuu tee jm. Asumis on veel Aiatee tänav, Andrekse tee, Haaviku tee, Haaviku põik, Heki tee, Hiiela tee, Hõbekuuse tee, Ida tee, Kesktee, Kikkapuu tee, Kõivu tee, Kõivu põik, Lauri tee, Leedri tee, Lehiku tee, Lodjapuu tee, Lodumetsa tee, Lõhmuse tee, Lõhmuse põik, Lääne tee, Merivälja tee, Mähe-Kaasiku tee, Naadi tee, Paakspuu tee, Pihlametsa tee, Pärniku tee, Ranna tee, Ranniku tee, Ranniku põik, Rändrahnu tee, Salu tee, Sarapiku tee, Toomiku tee, Tuule tee, Tuulenurga tänav, Vahtriku tee, Variku tee, Viimsi tee, Viimsi põik, Võra tee ja Väina tee.
Suveöö
Laul on tuntuks saanud Jaak Joala esituses.
Laul "Suveöö" Jaak Joala esituses võitis Eesti Televisiooni sarisaate "Horoskoop" esimese hooaja.
TV3 saates "Eesti otsib lemmiklaulu" valiti "Suveöö" 3. kohale.
Laine Tüüts
Laine Tüüts (aastani 1947 Laine Muinaste; 25. mai 1925 Tartu – 21. jaanuar 2011 Tartu) oli eesti sportlane ja spordipedagoog.
Ta tuli Eesti meistriks iluvõimlemises ja viievõistluses, töötas TRÜ ja EPA õppejõuna ning Tartu 3. Keskkooli kehalise kasvatuse õpetajana.
Tema abikaasa oli eesti kergejõustiklane, treener, sporditegelane ja jurist Heldur Tüüts.
Temperavärv
pisi| [[Hieronymus Boschi koolkond, tempera lõuendil]] Temperavärv on veega segatav pigmendist ja sideainest koosnev värv. Kuivades muutuvad temperavärvid heledamaks, annavad teosele mati pinna.
Temperavärvi sideaineks munatempera puhul on kuivav taimeõli, munavalge ja/või munakollane, kaseiintempera puhul kaseiin, polüvinüülatsetaattempera puhul sünteetiline sideaine jne.
T-35
T-35 on Nõukogude Liidus enne Teist maailmasõda toodetud rasketank. Aastatel 1932–1939 ehitati kokku 2 prototüüpi ja 61 tanki.
Eellugu
1930. aastal saadeti Nõukogude Liidust Inglismaale erikomisjon, mis sai ülesandeks koguda võimalikult palju informatsiooni sealsete tankide kohta. Peamiseks huviobjektiks oli firma "Vickers Armstrong", kelle tootenäidistest loodeti omandada tankett, kergetank, keskmine tank ja rasketank Vickers A1E1 Independent koos täieliku tehnilise dokumentatsiooniga. Vickers Armstrong keeldus üksikute eksemplaride müügist ja 5 torniga rasketanki Independenti puhul keeldus firma isegi igasuguste läbirääkimiste pidamisest. Sellegipoolest demonstreeriti Independentit komisjoniliikmetele nii platsil kui ka liikumisel. Komisjon pöördus kodumaale tagasi, ja kuigi rasketankist puudusid igasugused andmed, oldi masinast vägagi vaimustatud.
1931. aasta augustis saadeti Grotte tankiga tegelenud büroo laiali, milles osalenud nõukogude inseneridest moodustati konstrueerimisbüroo AVO-5, millele tehti ülesandeks projekteerida ja ehitada 1932. aasta 1. augustiks Grote tanki tüüpi 35-tonnine läbimurdetank. Tööd masina kallal algasid novembris 1931, masin (kaal – 35 tonni, veermik ja jõuagregaadid pärinesid Grote tankilt, relvastus ja üldehitus tankiprojektilt T-32) sai tähise T-35. Esialgu kaaluti 3-tornilist varianti, kuid lõpuks jäädi siiski pidama 5-tornilise masina juurde. Projekt venis tükk aega, kuid 1.septembriks 1932 oli T-35 (T-35-1) esimene prototüüp valmis. Katsetuste käigus tekkis hulgaliselt probleeme, mistõttu muudeti mitu korda masina konstruktsiooni. Seejärel valmis järgmine katseeksemplar T-35-2 ja selle baasil veidi hiljem juba T-35A, mis läkski seeriatootmisse.
T-35 modifikatsioonid ja liikursuurtükid
thumb|150px|203 mm haubits B-4 mod.1931
T-35 tänapäeval
Säilinud on kõigest üks T-35, mis asub Venemaal "Kubinka tankimuuseumis". Nõukogude-Saksa sõja alguses asus see tank Kaasani tankikoolis ega võtnud sõjategevusest osa, seepärast ongi masin säilinud tänapäevani.
Kubinkal asub ka tänapäevani säilinud raske liikursuurtükk SU-14-2.
Põrguaugumäe pank
Põrguaugumäe pank (ka Põrguaugu mägi, Põrguhauamägi, Grenaderimägi) on Põhja-Eesti panga osa Ida-Viru maakonnas Narva-Jõesuu linnas Sinimäel. Põrguaugu mäe pank on umbes 200 meetri laiune ja 1000 m pikkune kitsas kahe tipuga (sadulaga) seljandik, mis moodustab keskmise kolmest Sinimägede mäest ja kuulub Vaivara klindilõiku.
Põrguaugu mäe kõrgus üle merepinna on 83,2 meetrit, teine tipp paar meetrit madalam ja ümbritsevast maapinnast umbes 55 meetrit kõrgem. Lõuna- ja läänenõlv olid 15–20° kaldega, kuid läänenõlv on nõukogude ajal seoses kruusa äraveoga Narva soojuselektrijaamade ehitusele kaotanud oma loodusliku näo. Põhja- ja idanõlv on järsumad, kaldega 35–50°.
Põrguaugumäe panga tuumikuks olevad pangased on väiksemad ja rohkem purustatud kui Pargi- ja Tornimäel, kuid küündivad ikkagi 100–200 meetrini ja kuni 30–50 meetrit aluspõhja suhtes üles tõstetud ja kohati kuni 60–80° lõuna suunas kaldu olevad pangased. Pangase läbilõikes figureerivate kivimite stratigraafiline ulatus on keskordoviitsiumi Kõrgekalda kihistu savikast lubjakivist kuni Kambriumi Lükati kihistu sinisavini.
Põrguaugu mäe lael asub mäele nime andnud ovaalne kuni 300 meetri pikkune, 150 meetri laiune ja 20 meetri sügavune lohk – põrguauk. Lohu lõunanõlval paljandub kuni 100-meetrise läbimõõduga Lasnamäe ja Uhaku lademega sarnane pangas, mis on lõuna suunas kuni 80° kallutatud. Selle pangase sisse on uuristatud aegade jooksul mitmeid käike ja koopaid.
Sinimägede geoloogilised tekkemehhanismid on ebaselged ja nendesse selguse toomiseks planeeritakse geoloogide välitöid.
Põhja Poegade mälestuskivi
pisi|Põhja Poegade mälestuskivi Põhja Poegade mälestuskivi on mälestusmärk, mis on loodud Vabadussõja Paju lahingus osalenud Põhja Poegade mälestuseks.
Mälestuskivi asub Paju mõisa pargis, see avati 4. detsembril 1992.
Skandinaviska Enskilda Banken
Skandinaviska Enskilda Banken AB (lühendatult SEB) on Rootsi päritolu rahvusvaheline panganduskontsern, mis tegutseb peamiselt Põhja- ja Baltimaades. Põhitegevus on pangateenused, kuid SEB pakub ka erinevaid kindlustusi ning liisingut.
Panga asutas Rootsi perekond Wallenberg. Skandinaviska Enskilda Banken AB tegevjuht on Johan Torgeby ja nõukogu esimees on Marcus Wallenberg.
Skandinaviska Enskilda Bankeni aktsiad on noteeritud Stockholmi börsil.
Ajalugu
SEB moodustus aastal 1972, kui ühinesid 1856. aastal asutatud Stockholms Enskilda Bank ja Skandinaviska Banken.
Stockholms Enskilda Banki asutaja oli André Oscar Wallenberg. Skandinaviska Enskilda Bankenit kontrollib Wallenbergide perekond oma valdusettevõtte Investor AB kaudu. Skandinaviska Bankeni oli Oscar Ekman 1864. aastal Göteborgis asutanud kui Skandinaviska Kreditaktiebolaget AB.
1997. aastal ostis pank kindlustusseltsi Trygg-Hansa. Seejärel integreeris pank kindlustusfirma säästu- ja elukindlustusosa ning müüs varakindlustuse edasi.
Kathpedia
Kathpedia on katoliiklik vabaentsüklopeedia, sarnane Vikipeediaga.
Kathpedia asutati 2006. aastal saksakeelsena.