cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Õiguskultuur
Kohtumõistmine
Kohtuniku ametile pani aluse spetsialiseerumine ja turumajandust harrastavate ühiskondade tekkimine, milles vahetustehingute käigus tekkisid pidevalt ja enamasti samasugused konfliktid. Linnriigi fenomenile panigi aluse kohtu institutsiooni loomine ja ühtset õiguskorda kehtestavate seaduste üles kirjutamine ning nende välja panemine avalikku kohta – reeglina turuplatsile. Vanimad seaduste kogud pärinevad Sumeri kultuurialadelt. Vanim ühtne õiguskoodeks, mis on säilinud tänini pärineb Vana-Babüloonia valitsejalt Hammurapilt, kes valitses Mesopotaamia alasid 18. sajandil eKr.
Karistused
Ajalooliselt on ilmselt vanim veritasu õigus ja sellest tulenev õiguskultuur, mille järgi on igal inimgrupil õigus kätte maksta neile tekitatud ebaõigluse eest. Seda rakendati põhimõttel hammas-hamba, silm-silma, elu-elu eest, s.t et kui kellegi keha või varalist omandust kahjustati, siis tuli kurjategija suhtes rakendada sama põhimõtet. Sellel taval olid tihti katastroofilised tagajärjed, kuna see pani aluse kättemaksuaktide lainetele, mis ei lõppenud enne kui üks või mõlemad konflikti osapooled olid tapetud.
Tekitatud kahju või ebaõigluse varalise (s.h rahalise) kompenseerimise tava tekkis iidse Sumeri kultuuriruumis ning sellega määrati iga kuriteo hind viljas, loomades, väärismetallis vms materiaalse väärtusega kaubas. Seda kultuuri kandsid edasi Lähis-Ida rahvad ning sellest sai oluline osa juutide õiguskultuurist. Näiteks pidi veel 20. sajandi lõpus Jordani jõe läänekalda aladel, kus õiguskorda kehtestav riiklik institutsioon puudus, mõrvar või tema lähedased tasuma tapetud inimese eest keskmiselt 4,5 kg kulda.
Maurus
Maurus on tegelane Eesti kirjandusklassiku A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" teisest osast – Tartu koolidirektor, kelle prototüüp oli Treffneri kooli rajaja Hugo Hermann Fürchtegott Treffner. Romaanisarja teises köites suundub Andrese ja Mari poeg Indrek Paas Mauruse kooli õppima.
Maurus on vastuoluline rahvuslane, kelle sõnul on inimese keel ja kodumaa tema kõige olulisem varandus ning inimene peab kõige pealt armastama ennast, enne kui ta saab armastada teisi. Mauruse jutt on mõistukõneline ja temas kehastub tammsaareliku poeetika keelekesksus. Indrek ei oska Mauruse mänguga kaasa minna ja võtab kõike liiga tõsiselt. Indreku ja Mauruse vahekord on justkui Andrese ja Pearu vahekord, kus ühel osapoolel on ettekujutus maailma toimimisest ja teine osapool seab selle kõik kahtluse alla.
Maurusel on ka tütar Ramilda, kes aga hiljem tiisikusse sureb. Tüdruk on salapärane ning Tammsaare on rõhutanud tema identiteedi määratlematust.
Johann Friedrich Körber
pisi|Johann Friedrich Körber Johann Friedrich Körber (28. aprill 1701 Oberoppurg – 7. aprill 1767 Helme) oli Eesti vaimulik.
Maurus
Maurus esineb tegelasena ka Tammsaare teose ainetel valminud filmides ja teatrilavastustes. Näiteks 1975. aasta filmis "Indrek" kehastas teda Ants Eskola.
Johann Friedrich Körber
Körber sündis Oberoppurgis Tüüringis (praeguse haldusjaotuse järgi Saale-Orla kreisis Tüüringi liidumaal) pastori pojana. Õppis usuteadust (immatrikuleeriti 29. aprillil 1721) Jena ülikoolis. Oli aastatel 1725–1727 koduõpetajaks Halliste kihelkonnas Pornuse mõisas. Ordineeriti 27. juulil 1727 õpetajaks.
Maurus
Tema järgi on nime saanud Tallinna Keskraamatukogu majas 2001. aastast tegutsev Hr. Mauruse Pubi. Samuti kandis Mauruse nime Tallinnas Sõpruse puiestee ja A. H. Tammsaare tee nurgal asunud, kuid 2009. aastal suletud raamatupood.
Johann Friedrich Körber
Oli aastatel 1727–1746 (introdutseeriti 13. augustil 1727) Tarvastu Peetri koguduse õpetaja. Aastatel 1746–1748 (introdutseeriti 21. septembril 1746) teenis ta Otepää Maarja kogudust. Aastatel 1748–1767 oli ta Helme Maarja koguduse õpetaja, lisaks oli ta aastast 1749 Pärnu praostkonna praost.
Jüri Gerretz
Jüri Gerretz (sündinud 5. detsembril 1941 Tšeljabinskis) on eesti viiuldaja, pedagoog ja dirigent.
Johann Friedrich Körber
Isiklikku
Johann Friedrich Körber abiellus Tarvastus aastal 1729 oma eelkäija Anton Theophil Lau lesega. Nende poeg Paul Johann Körber oli Tori ja Võnnu Jakobi koguduse õpetaja ja poeg Peter Friedrich Körber (1732–1799) Harju kreisi kreisiarst, kes kanti 1793. aastal Eestimaa rüütelkonna aadlimatrikklisse, pojapoeg Eduard Philipp Körber oli Võnnu Jakobi koguduse õpetaja.
Jüri Gerretz
Ta alustas oma muusikaõpinguid 1948. aastal Tallinna Lastemuusikakoolis Asmik Matsovi juhendamisel. Hiljem jätkusid õpingud sama õpetaja juhendamisel Tallinna Muusikakoolis. 1966. aastal lõpetas Gerretz Moskva konservatooriumi ja 1968 assistentuuri Galina Barinova juhendamisel.
1965. aastal sai alguse Jüri Gerretzi kontserttegevus, mis hõlmas soolokontserte, ülesastumisi kammeransamblites ja sümfooniaorkestri solistina.
1968. aastal alustas Gerretz pedagoogitööd. Aastatel 1968–1972 töötas ta Tallinna Muusikakeskkoolis ja 1973–1997 Tallinna Konservatooriumis (1979 dotsent, 1993 professor). Aastatel 1991–2008 oli ta Kuopio konservatooriumi viiuliõpetaja. Ta on osalenud paljudel meistrikursustel nii Soomes kui ka Eestis.
Oma õpilaste baasil asutas ta 1988 kammerorkestri, mida juhatas aastani 1992. Sellest kasvas Tõnu Kaljuste juhtimisel välja Tallinna Kammerorkester.
Isiklikku
Jüri Gerretz on ooperisolist Olga Lundi poeg.
Carnival Pride
Carnival Pride on ettevõttele Carnival Corporation & plc kuuluv Spirit-klassi kruiisilaev.
Ristluslaeva sõsarlaevad on Carnival Spirit, Carnival Legend, Carnival Miracle ning teistsuguse korstnaga Costa Atlantica ja Costa Mediterranea.
Carnival Pride ehitati 2001 Soomes STX Finlandi laevatehases. Laev läks maksma 375 miljonit USA dollarit. Laeva ristis 30. detsembril 2001 USA astronaut Tamara Jernigan. Avareisile läks laev 12. jaanuaril 2002.
Carnival Pride on 294 m pikk ja 32 m lai, tema süvis on 7,8 m.
Laeva jõuseadme moodustavad kuus Wärtsilä diiselmasinat 9L46D, millest igaühe võimsus on 10 395 MW. Kokku on nende võimsus 62 370 kW. Sõuseadme moodustavad kaks põtkurit, millest kummagi võimsus on 17,6 MW. Laev suudab arendada kiirust 22 sõlme.
Laeval on 12 tekki ja 1062 kajutit. Neist 80% on merevaatega ja viimastest omakorda 80% on oma rõduga. Laev võib peale võtta 2124 reisijat ja laevaperes on 930 liiget.
Carnival Pride sõidab Panama lipu all, aga tema kodusadam on Baltimore.
Koosi
Koosi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Kungi küla alale.
Küla eksisteeris 1930. aastatel.
Tanel Melts
Tanel Melts (sündinud 20. novembril 1988 Pärnus) on Eesti jalgpallur.
Ta mängib aastast 2014 Meistriliigas osalevas klubis FC Infonet Tallinn.
Zabłudów
Zabłudów (valgevene Заблудаў) on linn Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Białystoki maakonnas, Zabłudówi valla halduskeskus. Zabłudów asub Białystoki kesklinnast umbes 18 km kagus.
Zabłudów sai linnaõigused 1533. aastal. Teises maailmasõjas hävis umbes 50% linnast.
Supeljärv
Supeljärv (ka Sangaste Supeljärv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Lossikülas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 335 m.
Diana (eesnimi)
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Diana 1495 ja Diāna 9100 inimesel.
Tugiasustamine
Tugiasustamine (inglise augmentation, reinforcement, supplementation) on olemasolevasse populatsiooni täiendavate isendite lahtilaskmine populatsiooni arvukuse ja geneetilise mitmekesisuse suurendamiseks.
Künnapa oja
Oja pikkus on 10 km, valgla pindala 11 km², langus 30,5 m ja lang 3,05 m/km. Oja saab alguse 72,5 m kõrgusel Riiassaare külas ning suubub Ülde ja Kuhjavere küla piiril 42 m kõrgusel vasakult poolt Oe ojasse 6 km kaugusel selle suudmest. Oja kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda.
Koriste
Koriste oli küla Valgamaal, ajalooliselt Taagepera mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Karjatnurme küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Helme kihelkonda.
Külast on arvatavasti teateid alates umbes 1900 (Кароте).
Surnud 20. novembril
Siin loetletakse 20. novembril surnud tuntud isikuid.
FC Memmingen
FC Memmingen (saksa keeles ametlikult FC Memmingen 07 Verein für Leibesübungen) on jalgpalliklubi Memmingenis. Mängib alates hooajast 2012/13 Regionalliga Bayernis.
Kuluse hiiemägi
Kuluse hiiemägi (ka Hiiemumuga mägi) on hiiemägi Lääne maakonnas Lääne-Nigula vallas Kuluse külas endisaegse Jaagu talu maal.
Hiiemägi kasutati arvatavasti kesk- ja uusajal.
Karmen Joller
Karmen Joller (aastani 2011 Palts; sündinud 3. jaanuaril 1976 Rakveres) on eesti perearst, teaduspõhise meditsiini propageerija   ja poliitik, XV Riigikogu liige.
2019. ja 2020. aastal valis Eesti Päevaleht Karmen Jolleri Eesti mõjukaimate inimeste hulka.
Haridus ja töö arstina
Karmen Joller on lõpetanud 2001. aastal Tartu Ülikooli arstiteaduskonna ja 2005. aastal peremeditsiini residentuuri.
Karmen Joller on olnud aastatel 2005–2006 OÜ Meditiim ja aastatel 2006–2016 Telliskivi Perearstikeskuse perearst. Alates 2016. aastast on ta Kivimäe Perearstikeskuse perearst. Ta on Eesti Perearstide Seltsi juhatuse liige. Alates 2016. aastast on ta ka Tartu Ülikooli õppejõud.
Avalikud sõnavõtud
Karmen Joller on sageli meedias esinenud. On avaldatud uudiseid ka tema sotsiaalmeedia postitustest.
Hiljem on Karmen Joller muu hulgas sõna võtnud ühiskonnas populaarsust koguva vitamiiniteraapia negatiivsete mõjude teemal.
Oma silmapaistva ühiskondliku tegevuse tõttu on Joller mitmel korral langenud ka ebaravi propageerijate rünnakute alla. 2022. aasta veebruaris visati Jolleri koduaeda pakk ähvarduskirjadega, kuid vandaalitseja jäi tabamata. Varem on ta langenud ka mastaapsete rünnakute alla sotsiaalmeedias.
Poliitiline tegevus
23. novembril 2022 astus Joller Eesti Reformierakonda.
2023. aasta Riigikogu valimiste eel tõi Karmen Joller oma põhiteemadena välja ohtliku väärinfo pidurdamise ning Eesti tervishoiusüsteemi jätkusuutlikkuse, kvaliteedi ja kättesaadavuse tagamise.
Isiklikku
Karmen Joller on 2011. aasta augustist abielus Jüri Jolleriga, neil on kaks poega. Jollerite pere on üles kasvatanud ka Karmen Jolleri varalahkunud õe lapsed.
Vabal ajal tegeleb Joller muusika, käsitöö, lugemise ja ratsutamisega. Lisaks on Karmen Joller üks Ukraina põgenikele tugiisikuid vahendava MTÜ Nõmme Abikäsi asutajaid; ta kogub ja töötleb lõnga, millest vabatahtlikud koovad rindele saatmiseks villaseid esemeid.
Martin Tšegodajev
Martin Tšegodajev (sündinud 30. novembril 1990 Tallinnas) on Eesti jalgpallur, kaitsja.
Ta mängis 2008–2012 Meistriliigas osalevas klubis JK Nõmme Kalju (2012 laenul FC Viljandis), 2013 Tallinna Kalevis ja 2014 FCF Tallinna Ülikoolis.
5. detsembril 2014 määras Eesti Jalgpalli Liit Tšegodajevile kihlveopettuses osalemise eest mängukeelu ja ametiisikuna tegutsemise keelu kuni 5. detsembrini 2015.
Gennes-Ivergny
Gennes-Ivergny on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Väike põllumajandusküla asub Authie jõe põhjakaldal, Somme'i departemangu piiril, 51 km Arrasist läänes, teede D115 ja D124 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Bebrusai
Bebrusai on järv Leedus Molėtai rajoonis. Järv asub Molėtai linnast viis kilomeetrit kagus ja kuulub Nemunase vesikonda. Järve kaldad on enamasti madalad ja soostunud, ent idakallas on kõrge (20-25 m). Järve kallastel asuvad mitmed metsad. Järves on kaks saart pindaladega 0,3 ja 0,18 ha. Väljavooluks on Bebrusai jõgi.
Järve kallastel asuvad Bebrusai, Ažuožeriai, Pabebrusė, Kirneilė, Kaulakiai, Jauros II, Ščiūriškiai ja Zamokėliai külad.
Kaldajoone pikkus on 19,25 kilomeetrit. Kaladest elavad järves viidikas, linask, haug, latikas, ahven, rääbis, kiisk, särg, koger, luts, säga ja roosärg.
Järve nimi on tuleneb tüvest bebras, mis tähendab kobrast.
Pinna Stuudio
Pinna Stuudio oli aastatel 1969–1981 Stockholmis tegutsenud stuudioteater, mille asutas Signe Pinna.
Bánov
Bánov (saksa keeles Banow, vanasti ka Banau) on küla (endine alev) Tšehhis Morava kaguosas Zlíni maakonnas Uherské Hradiště ringkonnas. Küla asub Bílé Karpaty mägedes Slovakkia piiri ääres, asudes Uherský Brodist seitsme kilomeetri kaugusel. Bánovit läbib maantee E50, mis viib Brnost Slovakkiasse. Aastal 2010 valmis küla ümbersõidutee, mis on sealset elukvaliteeti oluliselt parandanud.
Ajalugu
Arheoloogiliste uuringute kohaselt olid küla alad asustatud juba pronksiajal, mil seal elasid Věteřovská kultuuri kuuluvad inimesed. Ajal, mil küla kuulus Suur-Määri riiki, asusid seal riigi kaitserajatised. Seal asunud kindlus hävis Tšehhimaa ja Ungari vaheliste sõdade käigus. Sealne piirkond moodustas Ungari ja Määrimaa vahelise Lucká provintsi (Provincia Lucensis), mis käis sõdades korduvalt käest kätte.
Aastail 2010–2014 oli külavanemaks Zbyněk Král, aastast 2014 täidab neid kohuseid aga Marek Mahdal.
Enam paremaks minna ei saa
"Enam paremaks minna ei saa" (originaalpealkirjaga "As Good as It Gets") on 1997. aasta USA romantiline komöödiafilm. Filmi režissöör on James L. Brooks. Filmi stsenaariumi kirjutasid Mark Andrus ja Brooks.
Bánov
Vaatamisväärsused
Teel Uherský Brodist Bánovisse asub küla kohal vulkaanilisel kõrgendikul mälestis Kolm Risti.
Enam paremaks minna ei saa
Filmis mängivad teiste seas Jack Nicholson ja Helen Hunt. Film, selle tegijad ja osatäitjad on saanud nii Oscareid kui ka Kuldgloobuseid.
Pöia
Varem Riguldi mõisale kuulunud ning mõisast 0,5 kilomeetrit põhja pool asunud küla on mainitud juba 16. sajandi keskpaigast alates – 1565. aastal kui Poyeby ning 1627. aastal kui Poyo. 1798. aastast pärineval Mellini kaardil esineb küla nimi kujul Pojo. Veel on küla tuntud nimedega Põia, Pöija ja Paik. 1930. aastatel sulas see ühte Haversi külaga.
Külanime päritolu on käsitlenud Paul Johansen ja E. Lagman. Johansenile tundub nimi eestipärane. Teine võimalik seletus on pärinemine Soomest, nii on Soomes Lääne-Uusimaal asustusnimi Pohja (’lahesopp’), rootsi keeles Pojo. Johansen oletab, et selle nime on ehk ümberasujad Eestisse kaasa toonud. Lagmani arvates on kindlasti tegu siirdnimega. Vormiliselt saaks lähteks lugeda ka eesti sõna põhja, kuid vanimadki allikad viitavad, et Riguldi ala on varem olnud täiesti rootsikeelne. Tänapäeval on teada ka Soome Pohja/Pojo vanimad kirjakujud 1335 Paya (ärakirjas), Poyæ, 1351 Poijo, 1359 Poija ning need toetavad Lagmani siirdnime hüpoteesi.
Stawiski
Stawiski on linn Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Kolno maakonnas, Stawiski valla halduskeskus. Stawiski asub Kolnost umbes 16 km idakagus.
Stawiskit on ürikutes esimest korda mainitud 1426. aastal. Linnaõigused sai enne 1702. aastat, kuid kaotas need 1870. aastal. Linnaõigused sai Stawiski tagasi 1919. aastal.
Onkovalk
Onkovalk on onkogeeni produktiks olev valk, mis on seotud raku kasvu ja diferentseerumise regulatsiooniga.
Jalanõude suurusnumber
Jalanõude suurusnumbrit kasutatakse jalanõude suuruse tähistamiseks. Maailmas on mitmesuguseid jalanõude suurusnumbrite süsteeme.
ISO/TS 19407|960px ISO/TS 19407|960px
Signe Pinna
Signe Pinna (näitlejanimega Sisy Pinna; aastast 1936 Signe Jürgenthal; 6. oktoober 1909 Tallinn – 29. oktoober 2008 Blackeberg, Bromma, Stockholm) oli Eesti näitleja ja lavastaja.
Aastal 1969 asutas ta Stockholmis omanimelise stuudio (Pinna Stuudio).
Ta suri 29. oktoobril 2009 Brommas Stockholmis ja maeti 6. oktoobril 2009 Bromma kirikuaeda.
Isiklikku
Ta oli Paul ja Netty Pinna tütar.
Kuski
Kuski oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Tõlliste küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Tõlliste külaga.
Floyd Patterson
Floyd Patterson (4. jaanuar 1935 Waco, Clevelandi maakond, Põhja-Carolina osariik – 11. mai 2006 New Paltz, Ulsteri maakond, New Yorgi osariik) oli USA poksija.
Karina (eesnimi)
Karina on naisenimi.
Floyd Patterson
Patterson võitis II keskkaalus (kuni 75 kg) 1952. aasta Helsingi olümpiamängude poksivõistlustel kuldmedali ja tuli olümpiavõitjaks.
Patterson poksis septembrist 1952 kuni septembrini 1972 elukutselisena. Ta osales kokku 64 kohtumisel. Ta võitis neist 55 (neist 40 nokaudiga) ja kaotas 8 (neist 5 nokaudiga) kohtumist ning viigistas 1 kohtumise.
Patterson on olnud mitmekordne ja noorim elukutseliste absoluutne maailmameister. Tema kõige kuulsamad vastased olid Ingemar Johansson, Sonny Liston ja Muhammad Ali.
Karina (eesnimi)
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Karina 2665 ja Karīna 3939 inimesel.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 116. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Karina 1585 naisel.
Bernardo Buontalenti
Bernardo Buontalenti (sündinud 1536. aasta paiku Firenzes, surnud 25. või 26. juunil 1608 Firenzes, hüüdnimega Bernardo Delle Girandole ('Tulevärgi-Bernardo'), oli Firenze arhitekt ja insener, kõige enam on ta tuntud teatriarhitektina, -insenerina ja lavakujunduste autorina.
Elu ja looming
Buontalenti oli Medici perekonna teenistuses juba noorukina ja teenis neid terve eluaja. Uffizi paleesse Firenzes ehitas ta 1585–1586. aastatel õukonnateatri (tänaseks ümber ehitatud) keeruka lavaga, kus tema juhtimisel korraldati suurejoonelisi vaatemänge. Pidustuste jaoks kujundas ta kostüümid arvukatele mütoloogilistele ja allegoorilistele tegelastele, nagu planeedid, jumalad, nümfid, inglid ja lohed; tema konstrueeritud lavatehnika abiga loodi hämmastavaid lavalisi eriefekte; eriti kuulsad olid ka tema korraldatud tulevärgietendused.
Buontalenti polnud ainult teatriarhitekt, ka kujundas ka aedu, paleesid, villasid ja kindlusi ning oli sõjandusinsener. Erilisel kohal lavakujunduse ajaloos on tema säilinud eskiisid tema arvatavasti omakäeliste märkustega 1589. aastal Cosimo I pulmades etendatud "La Pellegrina" intermeediumide jaoks. Lavatehnika insenerina oli ta üks teerajajaist barokkteatri ja baroki dekoratiivkunstide vallas.
Bernardo Buontalenti looming kuulub stiililt maneristliku kunsti ja arhitektuuri alla. Tema kujundatud on Medicite villa Pratolinos, Tribuna-nimeline kunstikamber Uffizi galeriis , Bianca Cappello palee Via Maggiol , Forte Belvedere ja Buontalenti grott Boboli aedades.
Buontalentit peetakse traditsiooni järgi gelato leiutajaks.
Afganistani Islamiemiraadi juht
Afganistani Islamiemiraadi juht (puštu keeles د اسلامي امارت مشر د افغانستان, dari keeles رهبر امارت اسلامی افغانستان) on Talibani emiir ning aastatel 1996–2001 ja alates 2021. aastast Afganistani de facto valitseja ja riigipea. Ta on ülim juht, kellel on kõikide Talibani ja Afganistani küsimuste üle otsustamisel ainuvõim. Samas tuleb tähele panna ka nõuandva Valitsemisnõukogu mõjukust. Ta on riigi religioosne, poliitiline ja sõjaline juht.
Ajalugu
Afganistani Islamiemiraadi esimene juht oli mulla Moḩammad ‘Omar, kes üheksakümnendate keskpaigas Talibani ja Afganistani Islamiemiraadi rajas. Aastal 1996 andsid mulla Omari järgijad talle tiitli Amir al-Mu'minin (أمير المؤمنين, Usklike Juht), kuna ta pani endale selga Kandahāri Kirka Sharifi pühamust leitud Muhammadi mantli, mis väidetavalt oli kunagi kuulunud prohvet Muḩammadile. Usklike Juhi tiitel ei olnud valitsusega seotud, vaid usuliselt märgiline.
Pärast 11. septembri terrorirünnakuid ja Ameerika Ühendriikide sissetungi Afganistani aastal 2001 Omar kukutati ning Afganistani hakkas juhtima president. Sellest hoolimata on ka kõik järgmised Talibani liidrid olnud Usklike Juhid.
Valimine
Esimese Afganistani Islamiemiraadi põhiseaduse kavandi järgi pidi riigipead valima Islaminõukogu ning riigipea pidi kandma Usklike Juhi tiitlit.
Volitused ja kohustused
Praeguse emiiri täpne roll ei ole selge, kuid ilmselt kuulub talle poliitilistes, religioossetes ja sõjalistes küsimustes vetoõigus. Emiir valitseb suuresti läbi Rabbari Shura (Valitsemisnõukogu), mis teostab järelevalvet Afganistani valitsuskabineti üle ja määrab ministreid.
Al-Jazīrah' andmetel ei ole valitsusel erilist võimu ning kogu täidesaatev võim on emiiri ja Rabbari Shura käes.
Juhi asetäitja
Kõigil Talibani juhtidel on olnud üks kuni kolm asetäitjat. Praegusel juhil Hibatullah Akhundzadal on neid kolm: Sirajuddin Haqqani, Mohammad Yaqoob ja Abdul Ghani Baradar. Haqqani on olnud juhi asetäitja juba 2015. aastast, Akhtar Mansouri ajast. Aastal 2016 võimule tulnud Akhundaza nimetas enda teiseks asetäitjaks mulla Omari poja Yaqoobi. Aastal 2019 nimetas ta enda kolmandaks asetäitjaks (asetäitjaks poliitikaküsimustes) Baradari.
Zambrów
Zambrówit on ürikutes esmamainitud 1283. aastal, linnaõigused sai 1430. aastal.
Osi
Osi (Equisetum) on ainus tänapäeval eksisteeriv perekond osjaliste sugukonnast.
Osja perekonna esindajaid leidub kõikjal maailmas. Nad on mitmeaastased taimed. Enamik parasvöötmes kasvavaid liike on rohtsed, troopilised liigid seevastu igihaljad.
Enamasti kasvavad nad 20 cm kuni 1,5 m kõrguseks, kuid raitosi võib kasvada kuni 2,5 m, hiidosi kuni 5 m ja Equisetum myriochaetum väidetavalt isegi kuni 8 meetri kõrguseks.
Perekond jagatakse kaheks alamperekonnaks:
Nakri järv
Nakri järv (ka Nakrijärv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Lossikülas. Veekogu pindala on 0,9 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 489 m.
Osi
Alamaperekond Equisetum
Vedu mõisa kalmistu
Ajalugu
Kalmistu rajasid millalgi 19. sajandil Vedu mõisa tollased omanikud Stackelbergid. Kalmistuala on kujutatud ühel 19. sajandi lõpu kaardil kui ringjate teedega pargiala. Ühel 20. sajandi alguse kaardil on selle ala nimi Kabelimets. Kalmistule maetute üldarv pole teada.
Osi
Alamperekond Hippochaete
Vedu mõisa kalmistu
Kirjeldus
Ringja ala läbimõõt on umbes 10 meetrit ja pindala on umbes 80 m². Kalmistu on praegu jäetud maha, kuid seal on säilinud kaks sisselangenud (tõenäoliselt rüüstatud) hauda ning ühe haua tähise osasid.
Osi
Hübriidid
pisi|[[Equisetum × moorei]] Alamperekonna Equisetum hübriidid: Alamperekonna Hippochaete hübriidid:
Eesti metskondade ajalugu
Eesti metskondade ajalugu kajastab metsa majandamise üksuste kujunemist ja tegevust Eesti territooriumil.
Tegevus
Metskonnaks nimetatakse metsa majandamise piirkonda ja ka selle keskust (metskonna kantselei, kordon või kontor). Metskonna tööd korraldab ja juhib metsaülem. Metskonna põhiülesandeks oli oma territooriumil oleva metsa majandamine – uuendamine, kasvatamine, kasutamine, kaitse ja müügi korraldamine (raieõigused, metsamaterjal). Lisaülesandeid on olnud mitmeid: metsavalve, metsatulekaitse, metsakõrvalkasutus, jahindus, puhkemajandus, looduskaitse. 1930. aastail oli riigimetskondadel oluline roll erametsanduse nõustamisel, ka osalesid metsaülemad riigimaade valitsemisel laiemalt.
Töö korraldamiseks olid metskondades jaoskonnad, kus tööd korraldas metsnik, ning jaoskondades vahtkonnad metsavahtidega.
Metskondade kujunemine
Metsaga tegelesid algselt eeskätt kõrgemad metsavalveametnikud. 17. sajandi lõpust lisandusid talupoegadest metsavahid.
1680. aastate algul sai Eestimaa kubermangus ametisse üks ja Liivimaal kaks kõrgemat metsavalveametnikku (forstmeister), kes 1695. aastal nelja kreisifoogtiga asendati. Peeter I ajal oli ametnike nimetuseks waldmeister ning töö eest nad tasu ei saanud. 1725. aastal tunnistati Balti kubermangud formaalselt Rootsi metsa(hoiu)seaduste alaks. Riigimõisate juurde kuulunud metsad olid mõisa rentnike halduses. Rentnik juhindus majandusvalitsusega sõlmitud rendilepingust, mis tugines 1765. aastal kehtestatud riigimõisate rendilepingu tüüpvormile ja nõudis rentnikult üldsõnaliselt metsade hoidmist.
18. sajandi lõpus arvati riigimõisate metsad Tsaari-Venemaa riikliku metsaorganisatsiooni süsteemi. Alates 1779. aastast valvas riigimõisate metsi metsajärelvaataja (waldaufseher või förster) – tänapäeva mõistes metsnik, sisuliselt metsaülem, kel juba ka metsanduslikke teadmisi.
1785. aastal oli Liivimaal 17 metsnikukohta, neist 11 Eesti alal. Juba 1780. aasta lõpust oli Pärnu kreisi metsnikel ka vajalikud hooned (Forsthaus, лесная усадба). Metsnik oli palgaametnik, kuid tagasihoidlikust töötasust suurema sissetuleku tagas metsniku ametitalu (Forstey). 1780. aastal said metsnikud riikliku ametijuhendi. 1783. aastal kinnitas kindralkuberner selle patendina, mis kirjeldas metsa majandamiseks vajalikke töid ning oli metsnikule ametitegevuses abiks. Sel perioodil seati sisse ka raiepiletid. Neid kümnendeid võib pidada metsade sihipärase majandamise algusaastateks Balti kubermangudes. Seni oli küll arutatud metsade hoiu vajadust, kuid riiklikke samme metsade laostamise ja kohati kujunenud puidupuuduse leevendamiseks ei olnud tehtud.
1798. aastal loodi Venemaal keskne metsandusorganisatsioon – metsadepartemang. Kohapeal kubermangudes töötasid peametsaülemad (Oberforstmeister), kreisides metsaülemad (Forstmeister). Kui kubermangus oli riigimetsi vähe, võisid metsaülemale alluda mitme kreisi riigimetsad, mistõttu Eestimaa kubermangus oli 1799. aastal vaid kaks kõrgemat metsaametnikku, peametsaülem ja metsaülem. Riiklikult oli ette nähtud, et metsaülemal oleks üks-kaks õpilast, kelleks nimetati ümber seni tegevust jätkanud metsnikud (Förster).
Venemaa Keisririigi 1827. aasta reformide järel tuli ametlikku käibesse metsaülema venekeelne ametinimetus лесничии ja metskonna venekeelne tähistus лесничество. Kreisimetsaülemad nimetati ringkonna metsaülemaiks ja lõppes metsnikest spetsialistide ajastu riigimetsades.
Eesti alal loodi 4 metsaringkonda. Ringkonna juhtideks said ringkonna metsaülemad. Neile allusid senised metsaülemate õpilased valdavalt ringkonna metsaülemate abidena, metsnikest said noorem- või alammetsaülemad. Loodi metskondade (лесничество) süsteem, ringkonna moodustasid metskond ja allmetskonnad.
Ühtne metskondade ja metsaülemate süsteem
Ühtsele metskondade ja metsaülemate süsteemile mindi üle 1845. aastal, kui ringkonnad kaotati ja kehtestati metsaülema juhitud metskondade süsteem. Eestis loodi 8 metskonda: I–II Tartu, I–III Pärnu, I–II Tallinn ja Kuressaare. Esimese maailmasõja algul oli metskondi 11: Avinurme, Võtikvere, Võru, Vastemõisa, Kariste, Laiksaare, Kilingi, Orajõe, Võlla, Kuressaare, Tallinn.
Eesti Vabariigi metskonnad 1918–1944
Eesti Vabariigi riikliku metsandusorganisatsiooni aluseks said endised riigimetskonnad, kui 1918. aastal asutati Eesti riiklik metsavalitsus ja 1919. aastal alustas tegevust 13 riigimetskonda. 1931. aastast kuni 1940. aastate alguseni toimis ka revidentmetskondade süsteem (revidentmetsaülem kontrollis ja juhendas enamasti kolme naabermetskonna tegevust).
Metskonna riigiametnikeks loeti metsaülem, abimetsaülem, metsnik ja metsavaht. Nende ülesanne oli riigimetsi kaitsta (omavaliline kasutamine, vargused, põlengud) ja majandada. Kohustuslik oli roheline vormiriietus. Põhivorme oli kaks: igapäevane töömunder ja pidulik vorm. Ametiastmeid tähistasid lõkmete tärnid krael ja suvise vormimütsi rihma kuldsed triibud. Teenistusülesannete täitmisel oli lubatud relva kanda (vastavalt ametile metsavaht – siledaraualine jahipüss, kaitseliitlane – vintpüss, alates metsnikust ka taskurelv). Ka ametliku käitumise reeglid olid koostatud ja kehtestatud.
Eesti NSV metskonnad 1944–1992
1944. aastal moodustati Eesti NSV Metsamajanduse ja Puidutööstuse Rahvakomissariaat ning taas algasid reformid.
Muutused tööülesannetes
1947. aastal kehtestatud Nõukogude Liidu metsamajandite süsteem muutis oluliselt metskondade ja metsaülemate funktsioone. 1947. aastal loodi Eesti NSV Metsamajanduse Ministeerium ja metsamajandid. Metskonnad võeti metsamajandite alluvusse. Metsaülem muutus metsamajandi juhtkonna ministeeriumist saadud korralduste täitjaks ning metskondi tükeldati väiksemate üksuste saamiseks. Vormiriietuse nõue jäi, aga munder oli Vene traditsiooni kohaselt must või tumesinine – kuna metsast saadi puitu sõjalaevastikule, allusid riigimetskonnad mereväele ja ka metsameeste riietus sarnanes mereväe omaga, isegi nn kaptenipaelad varrukatel olid olemas. 1949. aastal kohustati metsaülemaid välja andma ametimärke metsnikele ja metsavahtidele. Märki pidi kandma vasakul pool rinnal oma piirkonnas ametülesannete täitmisel ja tootmisnõupidamistel, ning töölt lahkumisel tuli see allkirja vastu tagasi anda. Süsteemi reorganiseeriti korduvalt. Pikemat aega, aastatel 1966–1988 juhtis metsandust Eesti NSV Metsamajanduse ja Looduskaitse Ministeerium.
Juri Boiko
Ukraina majanduselus
Aastatel 2002–2005 oli ta Naftogaz Ukrajinõ juhatuse esimees.
Eesti metskondade ajalugu
Eesti Vabariigi metskonnad alates 1992
1992. aastal taasloodi Eesti Vabariik ja metskondade arvu vähendati. Samal aastal likvideeriti metsamajandid. Metskonnad hakkasid alluma Eesti Metsaametile ning said tagasi oma iseseisvad funktsioonid metsa majandamisel. Tegevust koordineerisid maakondlikud riigimetsamaade talitused.
Juri Boiko
Ukraina poliitikas
Ta oli kütuse- ja energeetikaminister 2006–2007 ja 2010. Aastatel 2010–2012 oli ta kütuse- ja kivisöetööstuse minister.
Eesti metskondade ajalugu
Eesti Vabariigi metskonnad alates 1992
2000. aastal oli Eestis 92 metskonda. Aasta lõpuks vähendati metskondade arv 74-ni. 1. jaanuariks 2002 vähenes metskondade arv 67-ni.
Metskonnad pärast 2008. aasta reformi
1. juulist 2008 läks RMK üle tegevuspõhisele juhtimisele ning reorganiseeris senised metskonnad. Lõppes Eesti riikliku metsade majandamise organisatsiooni (mille juhtimisstruktuuri tippu oli korduvalt muudetud, kuid metskonnad ja metsaülemad metsandusliku organisatsiooni kohapealse tegevuse alusena paika jäänud) senise arengu üks etapp. RMK reform loobus traditsioonilisest territoriaalsest juhtimisest, metsamajanduslikud tööd jaotati üleriigilistele struktuuridele. Kadus metskond kui konkreetsel territooriumil metsaülema juhtimisel metsade majandamist korraldav üksus, mis oli Eesti riigimetsades järjepidevalt toiminud alates 1820. aastaist. Metsaülema kui metsandusliku töö korraldaja järjepidevus algas veelgi varasemast ajast 18. sajandi lõpukümnendeil. Reformi ajaks oli metskondade arvu vähendatud 64-ni, edasi jäi alles 17 metskonda (76 metsandikku): igas maakonnas üks ning Harjumaal, Pärnumaal ja Ida-Virumaal kaks. Igas metskonnas oli ametis metsaülem, spetsialist ja territoriaalsed metsnikud. Metskondade senistest ülesannetest jäi vaid riigimetsade uuendamise, kasvatamise, kasutuse ja kaitse kavandamine ning maaomaniku esindamine kohtadel, praktilise töö eest vastutasid vastavad struktuuriüksused. Edaspidi struktuuri korrastati ja alates 2016. aastast muutus metsaülem regionaalseks haldusametnikuks, kes sisulise metsamajandusega enam ei tegele, mistõttu mõiste metsaülem sisu muutus pigem ajalooliseks.
Juri Boiko
Ukraina poliitikas
Kandideeris 2019. aasta Ukraina presidendivalimistel ning kogus esimeses voorus 11,67% häältest.
Harkujärve kogudus
EELK Harkujärve kogudus on Harku vallas tegutsev luterlik kogudus.
Kogudus kuulub Tallinna praostkonda.
Kogudus kasutab Harkujärve kogukonnakirikut. Mais 2014 koostati notariaalne ostu-müügileping MTÜ Harkujärve Kiriku Taastamise Seltsi ja Eesti Karismaatilise Episkopaalkiriku vahel ja sellega läks kirikuhoone Eesti Evangeelse Luterliku Kiriku käsutusse. 28. septembril 2014 kell 17.00 alanud jumalateenistusel pühitses EELK peapiiskop Andres Põder Harkujärve kogukonnakiriku. 2018. aasta aprilli kirikukogu otsusega moodustati Harkujärve kogudus. Kuni kirikukogu otsuseni oli Harkujärve kogudus sisuliselt Tallinna Peeteli koguduse tütarkogudus.
Koguduse hooldajaõpetaja on Avo Üprus.
Penken
Penken on mägiala Zillertalis Austria Tiroolis.
Penkenile saab jõuda uut trossteed pidi Mayrhofeni külast.
Palupera ja Arula valla piiripost
pisi|Palupera ja Arula valla piiripost Palupera ja Arula valla piiripost on tänapäevases Valga maakonnas Otepää vallas Arula külas asuv piiripost, mis tähistab ajaloolist Arula ja Palupera valla piiri. Post on ajaloomälestisena kaitse alla võetud.
Lipsk
Lipsk on linn Poolas Podlaasia vojevoodkonnas Augustówi maakonnas, Lipski valla halduskeskus. Lipsk asub Valgevene piirist umbes 11 km kaugusel, Augustówist ligikaudu 30 km idakagus.
Lipskit on ürikutes esimest korda mainitud 1564. aastal. Linnaõigused sai 1580. aastal, kuid kaotas need 1870. aastal. Linnaõigused sai Lipsk tagasi 1983. aastal.
Rastkogel
Rastkogel on 2762 m kõrge püramiidjas mägi Tuxi Alpide peaahelikul Austria Tirool liidumaal.
Paiknemine
Oma silmapaistva asukoha tõttu Tuxertali lõunaosas on Rastkogel sageli külastatav mägi. Tipus jaguneb hari ristina kolmeks eelpoolnimetatud suunaks, kuigi selle kaljuseinad on orienteeritud peamiselt põhja-lõuna suunas. Lõunas laskub massiiv suhteliselt järsult Tuxertali.
Baasid ja marsruudid tippu
thumb|left|Suusatõstukid Rastkogelil.
Rastkogeli tõus Alpi mägimatkana piki tavalist marsruuti, mis on kergeim, võtab umbes 3 tundi aega, lähenedes põhjast piki kaguharja (Südostgrat) Rastkogeli hütist (2117 m). Veel üks marsruut kulgeb Weideneri hütist (1799 m) loodesse üle Haslspitze ja lääneharja (Westgrat), mis võtab tippu jõudmiseks oma 4 tundi aega.
Rastkogeli edelaküljel on suusapiirkond, kuhu pääseb Vorderlanersbachist suusatõstukiga.
Mayrhofenis ööbijate jaoks on populaarne marsruut minna Penkeni tõstukiga tipujaama ja siis minna piki marsruuti 23 Penkenjochini, kust avanevad vaated Zillertali Alpidele. Seejärel tuleks marsruudil 57 (selgelt tähistatud) Wanglalmi hütist mööda minna. Marsruut 57 ronib seejärel Wanglspitze tippu (2420 m), jätkates edasi Hoarbergjochile (2590 m). Jätkake piki marsruuti 57 põhjaloodesse, kuni see ühineb marsruudiga 51. Jätkake piki marsruuti 51, mis muutub järsemaks, kuni jõutakse harjale. Pöörake läände piki hästitähistatud rada, mis viib Rastkogeli tippu. Viimane km hõlmab mõningast rabelemist. Soovitatav aeg jalutamiseks on 3,5-4 tundi kummalgi teel. Need ajaarvamised on mõeldud keskmisele jalutajale heades tingimustes. Penkeni tõstuk alustab 9:00 ja viimane sõit alla on 16:30 (2011). Enne alustamist tasuks üle vaadata, et kui tõstukeid enam pole, jääks veel 2-3 tundi alla Mayrhofenisse jalutamiseks.
Alina (eesnimi)
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 85. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Alina 2029 naisel.
Laagiste
Laagiste oli küla Valgamaal, ajalooliselt Taagepera mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Karjatnurme küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Helme kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Karjatnurme külaga.
1510 on Helme kihelkonnas mainitud mõisat või küla nimega Lagesze.
Mehhiko 2018. aasta taliolümpiamängudel
Mehhiko osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis nelja sportlasega.
Neuroplastilisus
Neuroplastilisus ehk aju plastilisus ehk neuraalne plastilisus on sünapside, neuronite ja ajupiirkondade võime oma anatoomiat ja talitlust vastavalt kasutamisele optimeerida. Eristatakse sünaptilist plastilisust ja kortikaalset plastilisust.
Sünaptiline plastilisus
Sünaptiline plastilisus on sünaptilise ülekande tugevuse muutumine sõltuvalt aktiivsusest. Selliseid muutusi võivad põhjustada muutused sünapside morfoloogias või füsioloogias. Sünaptiline plastilisus on neuroteaduste tähtis uurimisaine, sest on otseselt näidatud, et see on üks õppimise ja mälu neurofüsioloogilisi mehhanisme.
Mõistete selgitus
Sünapsid võivad olla rahuolekus või aktiivsed. Aktiivse sünapsi puhul on sünapsieelne aksonilõpe erutatud ehk seal esinevad aktsioonipotentsiaalid. sünapsipilusse vabanevad virgatsained, mis seotakse sünapsijärgse membraani retseptoritega. Kui see kutsub esile vastuse sünapsijärgses neuronis, siis on aset leidnud sünaptiline ülekanne. Vastus ei pea tingimata seisnema aktsioonipotentsiaalis, vaid on sageli alalävine (vt lävipotentsiaal).
Sõltuvus aktiivsusest tähendab, et kõne all on need sünapside muutused, mida põhjustab nende aktiivsus. Sünapsidel on ka arengust tingitud muutused, mis toimuvad kasvu ja diferentseerumise käigus ega eelda tingimata ka sünapside aktiivsust.
Ülekande tugevuse erinevus seisneb selles, et sünapsieelse aksonilõpme aktsioonipotentsiaal võib sünapsijärgses aksonilõpmes esile kutsuda erineva tugevusega membraanipotentsiaali muutuse. Mida suurem on see muutus, seda tugevam on ülekanne.
Sünaptilise plastilisuse liigid
Vastavalt sünapsi muutuste kestusele pärast sünapsi teatud tüüpi aktivatsiooni eristatakse lühiajalist ja pikaajalist plastilisust.
Sünaptiline plastilisus võib olla sünapsieelne või sünapsijärgne.
Sünapsieelsed ja -järgsed muutused võivad toimuda üheaegselt.
Sünaptilise ülekande muutuse suund ja selle mehhanism sõltub sünapsi tüübist ja sünapsi toimimise viisist.
Hapnikku sisaldavate reaktiivsete osakeste roll
Sünaptiline plastilisus, signaalitransduktsioon ja mälu moodustumine ajus põhineb molekulaarsetel protsessidel, milles signaale kannavad hapnikku sisaldavad reaktiivsed osakesed. Nende, eelkõige superoksiidiooni moodustumist reguleerib nähtavasti NADPH oksüdaas.
Kortikaalne plastilisus
Kortikaalne plastilisus on neuronivõrgu suuruse, ühenduste või aktivatsioonimustrite muutus sõltuvalt aktiivsusest.
Kortikaalse plastilisuse all mõeldakse sageli kogu peaaju plastilisust, kuigi selles osalevad ka väljapoole suuraju koort ehk korteksit jäävad piirkonnad; kortikaalse plastilisuse printsiibid ei kehti ainult korteksis.
Plastilisis avaldub muu hulgas selles, et mingi funktsioon võib ajus nihkuda ühest kohast teise. Tänapäevase piltdiagnostika abil on tehtud palju üllatavaid vaatluse selle kohta, kuidas pärast ulatuslikke ajukahjustusi on funktsioonid anatoomiliselt ümber paiknenud, eriti lastel.
Kortikaalne plastilisus ja kortikaalsed kaardid
Eelkõige tajuaparaadi organisatsiooni korteksis nimetatakse sageli kaarditaoliseks. Nii jooksevad meeltetajud jalalabast kokku korteksi ühte osasse, pindluust teise osasse selle naabruses. Meeltetajude sellise nn somatotoopilise organisatsiooni tulemus meenutab keha kaarti (homunkulus). Need kaardid ei ole siiski jäigad, vaid platilised. Kui teatud kehaosadest signaale ei saabu, näiteks amputatsiooni tagajärjel, siis kortikaalne kaart muutub nii, et piirkond, mis vastutas nüüd puuduva kehaosa eest, hakkab nüüd vähehaaval osalema allesjäänud naaberkehaosade representeerimises. Üleminekuajal võib see patsiendil tekitada kummalisi väärtajumusi. Nii tunnevad nad mõnikord amputeeritud kehaosi, sest nende representeerimine ei ole täiesti "kustutatud", aga närvisignaalid naaberpiirkondadest tungivad kaotatud kehaosa varasema representatsiooni piirkonda juba sisse.
Kortikaalsed kaardid võivad treeningu tagajärjel muutuda. Näiteks näitas Alvaro Pascual-Leone, et sõrmede kortikaalsed kaardid pärast oluliselt. Anatoomilised longituuduuringus on näidanud, et kolmekuine žongleerimise harjutamine, meditsiini vaheeksamiks valmistumine või näiteks 40 tundi kestev golfitreening tekitab märgatavaid anatoomilisi muutusi nendes ajuosades, mis kontrollivad harjutatavaid vilumusi. Ka parema käe fikseerimine (käeluumurru tõttu) kahe nädala jooksul vähendas ajukoore paksust vastavates motoorsetes piirkondades.
Kui selgus, et väljapaistvad võimed spordi, kunsti ja teaduse alal kujunevad ka intensiivse ja sagedase harjutamise tulemusel, tehti harjutanud ja mitteharjutanud inimeste neuroanatoomilistest ja neurofüsioloogilistest võrdlustest olulisi järeldusi neuroplastilisuse kohta. Nii osutus, et harjutanud inimestel on eelkõige nendes ajupiirkondades, mis on seotud harjutatava tegevuse kontrollimisega, anatoomilised ja funktsionaalsed eripärad. Neid anatoomilisi leide seostatakse morfoloogiliste muutustega sünapsides, neuropiilis ja neuronites. Eelkõige professionaalsetel ja poolprofessionaalsetel muusikutel on leitud mitmesuguseid anatoomilisi ja funktsionaalseid eripärasid, mis pannakse neuroplastilisuse arvele.
Valli järv
Valli järv (ka Vallijärv, Sangaste järv) on järv Valga maakonnas Valga vallas Väljakülas. Veekogu pindala on 0,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 415 m.
Givenchy-le-Noble
pisi|Givenchy-le-Noble'i kirik
Väike põllumajandusküla asub 23 km Arrasist läänes, teede D8 ja D77 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Laksi
Laksi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Pühaste küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pühaste külaga.
Kellerjoch
Kellerjoch on mägi Inntali kohal Schwazi lähedal Tiroolis Austrias.
Delphi (programmeerimiskeel)
Delphi (erinevad versioonid kannavad nimesid Borland Delphi, Inprise Delphi, Turbo Delphi, Codegear Delphi ning alates 2010. aastast Embarcadero Delphi) on firma Borland poolt välja töötatud programmeerimiskeel ja graafiline arenduskeskkond. 2015. aastal ostis Idera Software ära tarkvara arendaja 	Embarcadero, kuid säilitas selle oma allüksusena ning ka programmeerimiskeskkonna nimi jäi endiseks.
Keele süntaksi poolest on tegemist Object Pascali dialektiga.
Johannes Mikkel
Johannes Mikkel (26. oktoober 1907 – 19. jaanuar 2006 ) oli Eesti kunstikollektsionäär.
1994. aastal annetas Mikkel oma kunstikogu Eesti Kunstimuuseumile ja selle baasil avati 1997. aastal Kadrioru lossis Mikkeli muuseum.
Mongoolia 2018. aasta taliolümpiamängudel
Mongoolia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kahe sportlasega.
Leesiku
Külast on teateid alates 1638 (Lesekakyllo).
Aale
Aale on mehe- või naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1240. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aale 40 naisel.
Soomes oli rahvastikuregistri järgi nime Aale antud 2019. aasta aprillini 362 mehele ja alla 70 naisele.
Tai 2018. aasta taliolümpiamängudel
Tai osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis nelja sportlasega.
Taid esindasid mäesuusatamises Alexia Arisarah Schenkel ja Nicola Zanon ning murdmaasuusatamises Mark Chanloung ja Karen Chanloung.
Lopsu
Lopsu oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Ala küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ala külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Värbhuik
pisi|Värbhuik pisi|Porzana pusilla Värbhuik (Porzana pusilla) on ruiklaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Lüüdi
Lüüdi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Iigaste küla alale.
Sotsiaalteaduste Erakõrgkool "Veritas"
Sotsiaalteaduste Erakõrgkool "Veritas" (lühend: SEV) oli Tallinnas tegutsenud rakenduslik erakõrgkool. SEV suleti 2003. aastal.
Rivaldo
Rivaldo Vítor Borba Ferreira (lühemalt Rivaldo; sündinud 19. aprillil 1972 Paulistas) on Brasiilia endine jalgpallur ja praegune klubi Mogi Mirim president.
Saare maavalitsuse teeneteplaat
Saare maavalitsuse teeneteplaat on autasu, mis asutati Saare maakonnale osutatud teenete tunnustamiseks. Teeneteplaadiga autasustati inimesi, kes oma töö ja tegevusega on kaasa aidanud Saare maakonna arengule, samuti inimesi, kes on silma paistnud erilise, maakonna jaoks olulise saavutusega.
Rivaldo
Ta mängis enamasti ründava poolkaitsjana, aga võis mängida ka ründajana. Ta on vasakujalgne.
Saare maavalitsuse teeneteplaat
Teeneteplaadid andis autasustatutele pidulikult kätte Saare maavanem reeglina Eesti Vabariigi Iseseisvuspäeval. Viimased teeneteplaadid anti välja 2015. aastal. Alates 2016. aastast antakse kõrgeima autasuna välja Saare maakonna vapimärki ja Saare maakonna teenetemärki.
Rivaldo
Rivaldo oli tuntud oma tehnika, karistus- ja käärlöökide poolest.
Saare maavalitsuse teeneteplaat
Teeneteplaadi andmise taotlusi oli õigus esitada Saare maakonna valla- ja linnavalitsustel ning volikogudel, Saaremaal tegutsevatel juriidilistel isikutel, erakondadel, liitudel, ühingutel, seltsidel, klubidel ja eraisikutel.
Rivaldo
1999. aastal valiti ta FIFA aasta jalgpalluriks ja Euroopa aasta jalgpalluriks. 2004. aastal nimetati ta FIFA 100 nimekirja.
Barcelona
Aastatel 1997–2002 mängis Rivaldo Barcelonas. Ta moodustas klubis eduka partnerluse Patrick Kluivertiga.
Rivaldo aitas Barcelonal võita 1998. ja 1999. aasta La Liga karika ning 1998. aasta Copa del Rey.
2000–01 hooaja Hispaania kõrgliiga viimases mängus Valenciaga lõi ta kübaratriki, kohtumine lõppes 3:2. Barcelona vajas selles mängus võitu, et kindlustada koht järgmise hooaja Meistrite Liigas.
Brasiilia jalgpallikoondis
Oma debüüdi Brasiilia jalgpallikoondises tegi Rivaldo 1993. aastal.
Ta lõi rahvuskoondises 74 mängus 35 väravat, sellega on ta Brasiilia läbi aegade paremuselt seitsmes väravakütt.
2002. aasta maailmameistrivõistlustel moodustas ta koos Ronaldinho ja Ronaldoga Brasiilia ründekolmiku. Rivaldo aitas koondisel alistada MM-finaalmängus 2:0 Saksamaa.
Pisilina
Eestis on ta väga haruldane. Teda leidub Hiiumaal niiskel liivapinnasel.
Laose-Andrese lomp
Laose-Andrese lomp (ka Korva karjäär) on järv Valga maakonnas Valga vallas Väljakülas. Veekogu pindala on 0,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 353 m.
Mikkeli muuseum
pisi|Muuseumihoone
Mikkeli muuseum on aastal 1997 Kadrioru lossi kunagises köögimajas avatud kunstimuuseum, kus eksponeeritakse peamiselt Eesti kunstikollektsionääri Johannes Mikkeli kunstikogu.
Muuseumis on eksponeeritud 16.–20. sajandi Lääne-Euroopa, Vene, Hiina ja eesti kunsti teoseid, mille hulgas on nii maale, graafikat, skulptuure kui ka portselanist teoseid.
Marcelo Ebrard
pisi|Marcelo Ebrard (2011) Marcelo Luis Ebrard Casaubón (sündinud 10. oktoobril 1959 Méxicos) on Mehhiko poliitik, ta oli aastatel 2015–2018 Rahvusliku Taassünni Liikumise erakonna liige. Ta on 1. detsembrist 2018 Mehhiko välisminister.
Ta on sündinud aastal 1959 Méxicos prantsuse emigrantide (pärit Barcelonnette'ist) perekonnas. Ta on saanud El Colegio de Méxicost rahvusvaheliste suhete bakalaureuse kraadi ning spetsialiseerunud avaliku halduse ja planeerimise valdkonnale Prantsusmaal École nationale d'administrationis.
Aave
Aave on naisenimi, kuid seda on antud ka meestele.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1065. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Aave 54 naisel.
Margus Klementsov
Margus Klementsov (sündinud 20. mail  1972 Tallinnas) on eesti orienteeruja ja rogainija.
Haridus
Lõpetas 1990. aastal Tallinna Humanitaargümnaasiumi.
Sporditulemused
Harrastab orienteerumisjooksu ja rogaini.
2005. aastal võitis Nõval toimunud rogaini Euroopa meistrivõistlustel meeskondade arvestuses koos Jaanus Rehaga kulla. 2014. aasta rogaini Euroopa meistrivõistlustel Oraval võitis meeveteranide klassis koos Mati Korroliga kulla.
Joonistanud orienteerumiskaarte ja olnud paljude orienteerumisvõistluste rajameister.
Alakste
pisi|left|Alakste kalmistu Alakste (vanasti ka Alakstciems või Dižalakste) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonna Dundaga vallas. Küla asub valla keskosas. Alakste jääb valla ning piirkonna keskusest Dundagast 5,5 ja Riiast 163 kilomeetri kaugusele.
William Karlsson
Lars William Karlsson (sündinud 8. jaanuaril 1993 Märstas) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Vegas Golden Knights.
Alakste
Külas asub Alakste kalmistu.
William Karlsson
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Västerås IK, mille koosseisus debüteeris ta Rootsi esiliigas hooajal 2010–11. Aastatel 2012–2014 mängis ta Rootsi kõrgliiga klubis HV71. Hooajal 2012–13 valiti Karlsson Rootsi kõrgliiga hooaja uustulnukaks.