cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
T-44
Tootmine
Tanki toodeti 1944–1945 Harkivis tehases nr 75 kas 965 või 665 tükki. Kui T-54 1946. aastal kasutusele võeti, siis arendustööd T-44 kallal lõppesid, kuid seda toodeti kuni 1947. aastani edasi.
Kasutamine
Üheski Teise maailmasõja lahingus see tank ei osalenud, kuigi mõned üksikud masinad saadeti Idarindele. Pärast sõja lõppu hoiti T-44 pikka aega saladuses. Seda ei näidatud ei paraadidel ega ajakirjanduses piltidel. Tanki kasutati ainult Nõukogude armees ja see jäi modifitseeritud või ümberehitatud kujul relvastusse kuni 1970. aastateni.
Mõned masinad saadeti ka Ungari ülestõusu maha suruma, kuid lahingutes neid teadaolevalt ei nähtud. Saladuskate tõsteti alles 1960. aastatel, kui T-44 kasutati nõukogude sõjafilmides. Filmis "Sõduri isa" kasutati seda millegipärast T-34 rollis ja filmis "Tegutse vastavalt olukorrale" Tiger I-na (visuaalselt modifitseerituna).
Variandid
альт=|слева|мини|Т-44М
Meleagriidid
Meleagriidid olid vanakreeka mütoloogias Aitoolia pealinna Kalydoni kuningapaari Oineuse ja Althaia lapsed. Neid tabasid üldiselt suured õnnetused.
Meleagros läks tülli oma kahe onuga ning tappis nad. Kui Althaia oma vendade surmast kuulis, otsustas ta, et tema poeg on hulluks läinud. Ta võttis puuhalu, milles peitus Meleagrose elu, ja põletas selle ära. Meleagros suri.
Toxeus sai surma Kalydoni metsseajahil. Kalydoni metssiga tappis ta ära.
Thyreose kohta ei ole üldse midagi teada. Vanakreeka mütoloogias pole just tavaline, et kuningapoja kohta mitte midagi peale nime ei teata.
Klymenose kohta on vähemalt nii palju öeldud, et tal ei olnud lapsi.
Deianeira abiellus Heraklesega. Kentaur Nessos pettis Deianeirat ja see tappis tahtmatult oma armastatud mehe. Deianeira tappis end meeleheitest.
Melanippe ja Perimede muutis Artemis karistuseks (pole teada, kas Meleagrose või Kalydoni metssea tapmise eest) kalkuniteks.
Althaia oli sellest kõigest nii masendunud, et pärast tütarde muutumist kalkuniteks poos end üles.
Oineuse abielueelset poega Tydeust ei loeta meleagriidide hulka. Tema langes sõjakäigus Seitse Teeba vastu, olles kaotajate poolel.
Vahel loetakse meleagriidideks ainult need Oineuse tütred, kes kalkuniteks muudeti.
Oineusel oli ainult neli seaduslikku lapselast, sealhulgas mitte ühtki pojapoega. Meleagrosel oli oma naise Kleopatraga tütar Polydora. Deianeiral oli oma mehega poeg Hyllos. Gorgel oli oma mehe Andraimoniga poeg Thoas. Perimedel oli tütar Astypalaia, kelle isa pole nimetatud.
Kes päris Oineuse trooni, on segane. Võimalik, et lühikest aega oli kuningaks tema poeg Klymenos. Esimene valik tema järel, Tydeuse poeg Diomedes, keeldus troonist. Hyllos päris Heraklese vara ega olnud Aitooliast huvitatud. Seetõttu sai Aitoolia kuningaks Thoas. Võimalik, et enne teda valitses kas kuninga või regendina Andraimon.
Tõnumaa
Tõnumaa on küla Märjamaa vallas Jädivere–Silla maantee ääres Velise jõe parempoolsel kaldal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vigala valda.
Üldkirjeldus
Külast saab alguse kohalik tee Vänglasse. Tõnumaa küla idapoolne osa loetakse Kesk-Vigala paikkonda kuuluvajs. Tõnumaad ja Ojapere küla ühendab üldkasutatav rippsild.
Endise Peru kooli asukoha juurde on paigutatud mälestuskivi. Endine magasiait on ümber ehitatud kultuurimajaks. Vana-Vigalast ulatuvad Tõnumaale katkendlikult lehisealleed, kust lehis on levinud ka ümbruskonna metsadesse. Tõnumaa piiresse jääb Kesk-Vigala bussipeatus.
Ajalugu
Vanimad teated Tõnumaa ('Tambeke') kohta pärinevad 1420. aastast. Ala on kuulunud Kivi-Vigala mõisale ning hiljem Vana-Vigala mõisale.
Pärast Vana-Vigala valla loomist 18. sajandi lõpus rajati Tõnumaale (Kesk-Vigalasse) vallamaja. Seejärel hakkas Tõnumaast kujunema Kivi-Vigala ja Vana-Vigala kõrval piirkonna üks kesksemaid asulaid. Hiljem liitusid piirkonna väikevallad Vigala vallaks, mille keskus jäi ikka Tõnumaale. Vallavalitsuse likvideerimise järel 1950. aastal kaotas küla suure osa tähtsusest. Endise Vigala valla vallamaja asub Kivi-Vigalas.
1929.–1969. aastani tegutses küla piiril Polsti männikus Peru kool.
Aastail 1977–1996 oli Tõnumaa külaga liidetud Vanamõisa küla.
Kuni 1980. aastateni töötas Tõnumaa lääneosas Mölli karjäär.
Pilkuse maastikukaitseala
pisi|Pilkuse raba lõunaosa Pilkuse maastikukaitseala asub Raplamaal Märjamaa valla põhjaosas Vana-Vigalast kirdes ja Teenusest kagus.
Kaitse all 1992. aastast alates (1992. aastast sookaitsealana ja 2004. aastast maastikukaitsealana). Pilkuse maastikukaitseala pindala on 473 ha.
Eesmärgiks on soomaastiku (Pilkuse raba), erinevate sootüüpide, nende elustiku ja kaitsealuste liikide elupaikade kaitse.
Soo tekkis järve soostumisel. Peamiselt on tegu lage- ja puisraba ning siirdesooga. On olemas älved, laukad puuduvad. Pilkuse raba omab ta turismi ja õppeotstarbelist väärtust.
Tulemaa provints
Tulemaa provintse on kaks:
Revillagigedo
Revillagigedo on mitme koha nimi:
Eesti SS-vabatahtlike brigaad
Eesti SS-vabatahtlike brigaad oli suures osas eestlastest komplekteeritud Relva-SS-i väeosa Teise maailmasõja ajal Saksa Riigi relvajõududes.
Brigaadi moodustamine
pisi|vasakul|Kindralkubermang 1943. aastal
Brigaadi moodustamise algfaasis, Lõuna-Poolas Krakówi lähedal asuvas Heidelaagris (poola Dębica) väljaõppelaagris lülitati 1. motoriseeritud SS-jalaväebrigaadi koosseisu ka 8. ja 10. SS-grenaderirügement, mis hiljem pidi asendatama eestlastega formeeritud rügementidega.
2. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügement
Relva-SS-i üksused nummerdati 22. oktoobril 1943 ja oktoobrist 1943 kandis eestlastest moodustatud üksus nime 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad (3. Estnische SS-Freiwilligen-Brigade) seoses kõigile Relva-SS-i brigaadidele numbrite andmisega.
1. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügement ja 2. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügement nimetati 42. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügemendiks ja 43. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügemendiks, tugiüksused kandsid numbrit 53 (53. SS-õhutõrjeüksus, 53. SS-tankitõrje pataljon, 53. SS-sidekompanii, 33. SS-tagavarapataljon, 53. SS-suurtükiväe pataljon).
1943. aasta septembris külastas Eesti SS-vabatahtlike brigaadi Dębicas SS-Reichsführer Heinrich Himmler, keda saatis Eesti Omavalitsuse, Kindralinspektuuri Relva-SS-i Eesti vabatahtlike leegioni kindralinspektor Johannes Soodla.
1943. aasta sügisel formeeriti mõned vanemad SS-diviisid isikkoosseisu kaotuste tõttu ümber rügementideks ning 12. novembril 1943 muudeti brigaadi mõlema rügemendi numbrit: 42-st sai 45. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügement ja 43-st 46. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügement.
3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad Neveli rindel oli 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisi (20. Estnische SS-Freiwilligen-Division) moodustamise alus, kui 24. jaanuaril 1944 nimetati 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad ümber 20. Eesti SS-vabatahtlike diviisiks. 1942. aastal nimetati Relva-SS-i sõjaväelasi leegionärideks (näiteks Legion-Obersturmführer), 1943. aasta oktoobrist SS-vabatahtlikeks (SS-Freiwilliger) ja 1944. aasta suvest Relva-SS-lasteks.
31. detsembril 1943 oli brigaadi koosseisus 5009 meest (178 ohvitseri, 864 allohvitseri ja 4057 meest reakoosseisus).
3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi kuulunud väeosad
22. oktoobril 1943 Relva-SS-i üksused nummerdati. Oktoobrist 1943 kandis eestlastest moodustatud üksus nime 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaad (3. Estnische SS-Freiwilligen-Brigade) seoses kõigile Relva-SS-i brigaadidele numbrite andmisega. 1. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügement ja 2. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügement nimetati 42. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügemendiks ja 43. Eesti SS-Vabatahtlike Grenaderirügemendiks.
42. SS-vabatahtlike rügement
42. SS-vabatahtlike rügement (SS-Freiwilligen Regiment 42) (ümbernimetatud 45. Relva-SS Grenaderirügemendiks 12.11. 1943)
43. SS-vabatahtlike rügement
43. SS-vabatahtlike rügement (SS-Freiwilligen Regiment 43) (ümber nimetatud 46. Relva-SS Grenaderirügemeniks 12. novembril 1943) pisi|Saksa neljatoruline 20mm [[õhutõrjekahur (Vierlingflak) SMG-34]] pisi|[[Flak 38 õhutõrjekahur]] pisi|88-mm õhutõrjepatarei kahur
Operatsioon Heinrich
, Valgevene kindralkomissariaat 1943. aasta novembris suunati leegionist moodustatud kahe rügemendi (1. ja 2. grenaderirügement) suurune Eesti SS-vabatahtlike brigaad pärast kaheksakuulist väljaõpet armeedegrupi Mitte käsutusse ja allutati selle tagalas tegutsevate julgestusüksuste juhatajale. Partisanidevastase Operatsioon Heinrichi (3. oktoober – 18. november) teostamiseks moodustati Väegrupi Mitte tagalapiirkonnas tegutsevate julgestusüksuste juhatajale, SS-Obergruppenführer ja politseikindral Erich von dem Bach-Zelewskile Valgevenes alluv väekoondis "Von dem Bach", mis koosnes kahest võitlusgrupist – "Jeckeln" ja "Von Gottberg".
Põhjapoolsesse, SS-Obergruppenführer Friedrich Jeckelni juhitavasse võitlusgruppi määrati ka Eesti brigaad. Operatsioon Heinrich käigus osales Eesti SS-vabatahtlike brigaad Polotski-Krasnopolje-Pustoška-Idritsa-Sebeži (Valgevene, Vitebski oblasti ja Pihkva oblasti) piirkonnas võitluses "Rossonõ vabariigi" partisanidega. Piirkond asus 50 km kaugusel Neveli linnast.Operatsiooni käigus ründas Eesti brigaad piirkonda Idritsa suunalt lõunasse: 42. rügemendi ülesandeks jäi kaitsest läbi murda ja 43. rügement pidi ala kontrolli alla võtma. Viis päeva kestnud lahingute järel hõivati Albrehtovo küla (Альбрехтово), kus asus partisanide keskus.
45. Relva-SS Grenaderirügement
45. Relva-SS Grenaderirügement (ümbernimetatud  12. novembril 1943)
46. Relva-SS Grenaderirügement
46. Relva-SS Grenaderirügement (ümber nimetatud 12. novembril 1943)
Brigaadi tugiüksused
pisi|[[Kalinini rinne|Kalinini rinde pealetungioperatsioon Smolenski ja Neveli suunal, 1943. aasta oktoobris]]
Neveli rinne
, Idarinne#Pealetungioperatsioon Smolenski suunal 1943. aasta oktoobris alustasid Punaarmee Kalinini rinde väed pealetungi Neveli pealetungioperatsiooni Väegrupp Nord positsioonidele ning 6. novembril suunati Väegrupi Nord kolm diviisi Nevelist põhja poole ja seni partisanidevastases operatsioonis osalenud 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi ida poole Neštšerdo järve äärde sest just seal oli Punaarmee Kalinini rinde 3. löögiarmee Pihkva oblasti lõunaosas, Neveli piirkonnas rindest läbi murdnud. Wehrmachti 16. armee VIII korpusele allunud 3. Eesti SS-Vabatahtlike brigaadi ülesandeks oli osaleda läbimurde riivistamises ja vastase tagasi paiskamises ta endistele positsioonidele Neštšerdo ja Mešno järve joonel. Kalinini rinde parema tiiva 3. ja 4. löögiarmee vägedega teostati 6. – 10. oktoobrini Neveli pealetungioperatsioon Väegrupp Nord 3. tankiarmee ja 16. armee positsioonidele  ja hõivati 7. oktoobril Nevel. Nevel oli strateegiline transpordisõlm, Dno–Vitebski raudteel, Väegrupp Nord ja Väegrupp Mitte vägede vahel. Punaarmee 3. löögiarmee murdis läbi Saksa vägede kaitseliinist, Neveli-Bolšoje Suravino liinil ning kiilus 12 km sügavusele Zabelje raudteejaamast. Saksa vägede vastupealetungi tõrjumisel osales 3. löögiarmee 52. kv diviisiga 8. ELK suurtükivägi (23,. 779. ja 85. suurtükiväepolk).
1943. aasta 16. detsembril alustas Nõukogude 2. Balti rinde väed lõunast pealetungi Saksa vägede ida–läänesuunalisele nn Luchs-Stellungile (Ilvese kaitseliinile), 1. Balti rinde väed aga murdsid läbi armeedegrupi "Mitte" vasakul tiival 80 km laiuselt ja 30 km sügavuselt. 1943. aasta detsembri keskpaigas brigaad lahutati võitlusgrupist "Jeckeln" ja allutati Saksa 132. jalaväediviisile ning saadeti rindele Drissa jõe ja Neštšarda järve vahelisele alale. Armeedegrupp "Nord" saatis läbimurdepiirkonda oma paremalt tiivalt abijõude, sh ka 3. Eesti SS-vabatahtlike brigaadi. Lisaks sõjategevusele Punaarmeega tuli brigaadi väeosadel tegeleda ka Saksa vägede tagalas samal ajal tegutsenud partisaniüksustega. Raskemad lahingud Neveli rindel toimusid 1943. aasta novembris ja detsembri alguses.
Jaanuaris 1944 asus 45. rügement rindel Drissa jõe ja Neštšarda järve lõunaosa vahel, 46. rügement asus Bulininos. Brigaadi staap koos 53. suurtükipataljoniga ja välihospidaliga asus Albrehtovo külas. Jaanuari teisel poolel saadeti Debica õppelaagrist brigaadi 2000 peamiselt 1925. aastal sündinud meest. Kokku oli jaanuari lõpul 1944 Neveli all eesti brigaadis umbes 7000 meest. Brigaadi komandör Neveli all oli Franz Augsberger ja staabiülem SS-Obersturmbannführer Emil Rehfeldt. 45. rügemendi ülem oii novembrini 1943 SS-Standartenfüher Henn-Ants Kurg, pärast tema haavatasaamist SS-Obersturmbannfüher Paul Vent. 46. rügementi juhtis SS-Standartenführer Juhan Tuuling. 1944. aasta 14. jaanuaril algas aga Punaarmee Leningradi-Novgorodi pealetungioperatsioon Leningradi rindel, Novgorodi juurest murti rinne läbi ning 21. jaanuaril hõivasid Punaarmee väed Novgorodi, 22. jaanuaril Kingisseppa ja 31. jaanuaril jõudis Punaarmee Luuga jõe joonele.
6. juuni
6. juuni on Gregoriuse kalendri 157. (liigaastal 158.) päev. Juliuse kalendri järgi 24. mai (1901–2099).
Diogenes Laertios
Diogenes Laertios (vanakreeka keeles Διογένης Λαέρτιος, ladina keeles Diogenes Laërtius) oli vanakreeka filosoofide biograaf ja doksograaf.
Nimi
Ta sai oma lisanime võib-olla Laerte linna järgi Kaarias või Kiliikias või Rooma sugukonna Laërtiuste järgi.
Laerte linna üheski allikas ei mainita, seetõttu pole kindel, kas see olemas oli.
Võib-olla on lisanime näol tegemist hüüdnimega, mis lisati liiga sageli esinevale nimele. Tekib assotsiatsioon Homerose Odysseusega, kelle isa nimi oli Laertes ja keda ennast seetõttu mõnikord kutsutakse Laertiadeseks. Ja mõnikord kasutab Homeros seda nime koos epiteediga diogenēs 'jumalast sündinud, Zeusist sündinud'.
Elu
Diogenese elust ei ole midagi teada. Ta pidi elama pärast Sextus Empiricust (umbes 200 pKr), keda ta mainib, ning enne Stephanost Bütsantsist (umbes 500 pKr), kes tsiteeris teda. Ajaliselt viimane filosoof, keda Diogenes mainib, on Sextus Empiricuse õpilane Saturninus, kes tegutses 200. aasta paiku pKr. Diogenes ei maini üldse uusplatoonikuid, kellest esimene, Plotinos, elas 204–270 ning hakkas oma loenguid üles kirjutama pärast 250. aastat. Nähtavasti elas ja tegutses Diogenes 2. sajandi lõpus ja 3. sajandi alguses pKr.
Teos
Diogeneselt on säilinud teos "Peri biōn dogmatōn kai apophthegmatōn tōn en philosophia eudokimēsantōn" (Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest; on ka teisi pealkirjavariante; 10 raamatut), mis on kompilatiivne ülevaade vanakreeka filosoofide elust ja vaadetest kuni aastani 200 pKr. Teos on säilinud tervikuna, v.a seitsmenda raamatu lõpp. Selles mainitakse umbes 200 antiikfilosoofi, neist 82-le on pühendatud omaette peatükk. Filosoofid on jaotatud joonia koolkondadeks (I–VII raamat) ja itaalia koolkondadeks (VIII–X raamat).
I raamat sisaldab sissejuhatust ning käsitleb seejärel nn seitset tarka. Eraldi peatükid on pühendatud Thalesele, Solonile, Chilonile (ka Cheilon), Pittakosele, Biasele, Kleobulosele, Periandrosele, Anacharsisele, Mysonile, Epimenidesele ja Pherekydesele.
II raamatu teemaks on Sokrates ning tema eelkäijad ja järgijad. Eraldi peatükkides leiavad käsitlemist Anaximandros, Anaximenes, Anaxagoras, Archelaos, Sokrates, Xenophon, Aischines Sokratikos, Aristippos, Phaidon, Eukleides, Stilpon, Kriton, Simon, Glaukon, Simmias Teebast, Kebes ja Menedemos.
III raamat on tervikuna pühendatud Platonile.
IV raamatu teemaks on Platoni Akadeemia esindajaid. Eraldi peatükkides leiavad käsitlemist Speusippos, Xenokrates, Polemon, Ateena Krates, Krantor, Arkesilaos, Bion, Lakydes, Karneades ja Kleitomachos.
V raamatu teemaks on peripateetikud. Eraldi peatükid on pühendatud Aristotelesele, Theophrastosele, Stratonile, Lykonile, Phaleroni Demetriosele ja Pontose Herakleidesele.
VI raamat käsitleb küünikuid. Eraldi peatükid on pühendatud Antisthenesele, Sinope Diogenesele, Monimosele, Onesikritosele, Teeba Kratesele, Metroklesele, tema õele Hipparchiale, Menipposele, Menedemosele.
VII raamat on pühendatud stoikutele. Eraldi peatükkides leiavad käsitlemist Zenon Kitionist, Ariston Chioselt, Herillos, Dionysios Herakleiast, Kleanthes, Sphairos ja Chrysippos.
VIII raamat käsitleb pütagoorlasi. Eraldi peatükid on pühendatud Pythagorasele, Empedoklesele, Epicharmosele, Archytasele, Alkmaionile, Hippasosele, Philolaosele ja Eudoxosele.
IX raamatusse on koondatud erinevad filosoofid, kelle hulka kuuluvad eleaadid, atomismi esindajad, skeptikud jm. Eraldi peatükkidega on esindatud Herakleitos, Xenophanes, Parmenides, Melissos, Zenon Eleast, Leukippos, Demokritos, Protagoras, Diogenes Apolloniast, Anaxarchos, Pyrrhon ja Timon Phleiusist.
X raamat on tervikuna pühendatud Epikurosele.
Vaated
Diogenese filosoofilised vaated on teadmata. Ta ei kritiseeri ühtegi filosoofi.
Tori hobune
thumb|250px|Tori tõu täkk Preester Tori hobune on Eestis aretatud hobusetõug.
Nimi
Tori hobune on nimetuse saanud 1856. aastal asutatud Tori Hobusekasvanduse järgi.
Kirjeldus
Tori hobuse välimik on kiirus- ja sammuhobuse vahepealne, kaldudes rohkem viimase poole. Rind ja laudjas on hästi arenenud, lihastik tugev, kehaehitus kuiv. Laudjas on libajas, ovaalne. Puudusi esineb jalgade seisus. Peamised värvused on raudjas, kõrb ja punane.
Aretus
Tõu aretuse alguseks peetakse 1892. aastat, mil kasvandusse toodi sugutäkk Hetman. Hetmani põlvnemistabelist nähtub, et ta oli segavereline. Sellele vaatamata pärandas ta oma omadusi järglastele püsivalt edasi.
Tori Hobusekasvanduse märad pärinesid enamasti Eesti hobuse tõust. Neid paaritati importtäkkudega, samuti mõisnike poolt eraviisiliselt sisse toodud hobustega, kellest enamik kuulus samadesse tõugudesse, mida kasutati kasvanduses. Mõisnikud olid huvitatud sõiduhobustest, kelle hinnad olid tol ajal kõrged – see põhjustaski kiirushobuste impordi. Talupojad eelistasid Hetmani järglasi. Hetmani liin levis kiiresti ja kujunes esimeseks Tori tõu aretusliiniks. Kiirushobuste (idapreisi, Hannoveri, Holsteini, täisverelise ratsahobuse) ristandid kohalike hobustega ei rahuldanud põllumajanduse nõudeid väikese veojõu ja elava temperamendi tõttu. Häid põllumajandushobuseid saadi Norfolgi traavlitest. Ka idafriisi hobused suurendasid Tori hobuse massi ja kompaktsust, kuid sissetoodud hobuste eksterjöörivigade ja terviserikete tõttu praagiti nad suguhobuste hulgast välja. Sellele vaatamata oli idafriisi hobuste mõju suur. 1930. aastatel sisaldas enamik Tori hobuseid nende verd.
Hetmani liini ulatuslik levik Eesti- ja Liivimaal tekitas suguluspaarituse ohu. Tekkis vajadus uute aretuskomponentide järele. Et Inglismaalt polnud võimalik nõuetele vastavaid tüsedamaid norfolgi traavleid saada, siis otsustati Prantsusmaalt osta Bretooni hobuseid. See tõug pärineb Normandia hobusest ja Norfolgi traavlist. Viimase kaudu olid bretooni hobused sugulased Hetmaniga. Seega polnud tegemist täiesti võõra tõuga. 1937. aasta algul Eestisse toodud 5 bretooni täkku kohanesid siin hästi ja rajasid uusi aretusliine. Bretooni täkkude kasutamise tulemusel suurenes Tori tõu kehamass ja kompaktsus, kõrgus aga jäi endiseks. Et bretooni hobused on tüsedale kehaehitusele vaatamata elavad ja liikuvad, ei vähenenud Tori hobuste liikumiskiirus.
Aretustööks asutati 1920 Viljandis Tori Hobuste Tõuselts. Tõuraamat on asutatud 1922. Tori hobuseid tunnustati eraldi tõuna 1925. aastal.
Saméon
Saméon on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Orchies' kantonis.
Tori hobune
Mitmesugust
Tori hobust on mainitud ka lauludes. Näiteks Eno Raua "Sõidulaulus" ("Tõlla ees meil tormab neli Tori täkku") ja telesaate "Tujurikkuja" laulus "Olla eestlane on halb (Kannatame ära!)" ("Tori hobune on porine").
Teadaolevalt vanimaks oma tõu esindajaks – 38-aastaseks – on elanud täkk Uljas. Välimik reetis, et temas voolas ka Eesti hobuse verd. Ta suri 3. oktoobril 2006. "Lõpuni väärikas hobune," võttis Ulja elu kokku endine Kuusalu kolhoosi tallimees, kelle juures hobune 38 aastat tagasi sündis.
Virulase
Virulase on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
Lillestrøm SK
Lillestrøm Sportsklubb on Norra jalgpalliklubi, mis tegutseb Lillestrømis. See mängib Norra kõrgliigas Eliteserien.
Verine Parun
Verine Parun on Slytherini maja vaim. Verisel Parunil on alati kaelas rippunud ketid. Harry Potteri viimases raamatus tuleb välja, et Verine Parun kannab neid kette, sest ta tappis Halli Daami (Ravenclaw maja vaimu ja Rowena Ravenclaw tütre). Pärast seda tappis Verine Parun ka enda.
Lillestrøm SK
Klubi loodi 2. aprillil 1917 kahe kohaliku klubi ühinemisel. Lillestrøm tuli esimest korda Norra meistriks hooajal 1958/59. Pärast seda on tulnud Norra meistriks veel neli korda, viimati 1989. aastal. Norra karikavõistlused on võidetud kuus korda, viimati 2017. aastal. Aastatel 1975–2019 mängis Lillestrøm Norra kõrgliigas 45 hooaega järjest, mis on Norra kõrgliiga rekord.
Verine Parun
Nimelt oli Hall Daam varastanud oma ema tiaara mis peaks andma tarkust kõigile, kes selle pähe panevad. Pärast seda oli Rowena Ravenclaw käskinud Verisel Parunil oma tütart otsima minna; see lugu lõppes kahe surmaga. Ravenclaw tiaarast sai ka Voldemorti varikätk.
Lillestrøm SK
Klubi kodustaadion on Åråsen Stadion, mis mahutab 11 500 pealtvaatajat.
Verine Parun
Hogwarts' stab Hogwarts staff הארי פוטר - דמויות משנה Spøkelser ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom
Lillestrøm SK
Lillestrømi suurim rivaal on Vålerenga.
Praegune koosseis
''Seisuga 18. juuni 2022''
Barcelona (täpsustus)
Barcelona on linn Hispaanias, Kataloonia keskus.
Selle linna järgi on nime saanud:
Nurmijärvi
Ta asub 35 km kaugusel Helsingist.
Visnapuu
Visnapuu on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused olid 16. sisemaailmameistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 17.–20. märtsil Portlandis USA-s Oregon Convention Centeris.
Portland sai võistluste korraldamise õigused 15. novembril 2013 IAAF-i kongressil Monacos. Teiseks kandidaatlinnaks oli Birmingham Suurbritannias. See oli esimene kord pärast 1987. aastat, mil maailmameistrivõistlused toimusid USA-s.
Võistlustel osales 547 sportlast 148 riigist.
Eesti sportlastest olid maailmameistrivõistlustel esindatud Ksenija Balta kaugushüppes ja Marek Niit 400 meetri jooksus.
Maailmameistrivõistlustest ei võtnud osa Venemaa sportlased, kuna IAAF peatas arvukate dopinguskandaalide tõttu Venemaa liikmesuse.
60 meetri jooks
Kuupäev: 18. märts Maailmarekord: 6,39 (1998) Maurice Greene, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 6,42 (1999) Maurice Greene, USA Maailmameister 2014: 6,49 Richard Kilty, Suurbritannia Osavõtjaid: 56 Tulemused: Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal <br style="clear:both" />
400 meetri jooks
Kuupäev: 18.–19. märts Maailmarekord: 44,57 (2005) Kerron Clement, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 45,11 (2012) Nery Brenes, Costa Rica Maailmameister 2014: 45,24 Pavel Maslák, Tšehhi Osavõtjaid: 30 Tulemused: Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal <br style="clear:both" />
800 meetri jooks
Kuupäev: 18.–19. märts Maailmarekord: 1.42,67 (1997) Wilson Kipketer, Taani Maailmameistrivõistluste rekord: 1.42,67 (1997) Wilson Kipketer, Taani Maailmameister 2014: 1.46,40 Mohammed Aman, Etioopia Osavõtjaid: 15 Tulemused: Eeljooksud – Finaal <br style="clear:both" />
3000 meetri jooks
Kuupäev: 18., 20. märts Maailmarekord: '7.24,90 (1998) Daniel Komen, Keenia Maailmameistrivõistluste rekord: 7.34,71 (1997) Haile Gebrselassie, Etioopia Maailmameister 2014: 7.54,94 Caleb Ndiku, Keenia Osavõtjaid: 18 Tulemused: Eeljooksud – Finaal <br style="clear:both" />
60 meetri tõkkejooks
Kuupäev: 19.,–20. märts Maailmarekord: '7,30 (1994) Colin Jackson, Suurbritannia Maailmameistrivõistluste rekord: 7,34 (2010) Dayron Robles, Kuuba Maailmameister 2014: 7,45 Omo Osaghae, USA Osavõtjaid: 28 Tulemused: Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal <br style="clear:both" />
4×400 meetri teatejooks
Kuupäev: 19.,–20. märts Maailmarekord: '3.02,13 (2014) USA (Kyle Clemons, David Verburg, Kind Butler III, Calvin Smith juunior) Maailmameistrivõistluste rekord: 3.02,13 (2014) USA (Kyle Clemons, David Verburg, Kind Butler III, Calvin Smith juunior) Maailmameister 2014: 3.02,13USA (Kyle Clemons, David Verburg, Kind Butler III, Calvin Smith juunior) Võistkondi: 7 Tulemused: Eeljooksud – Finaal <br style="clear:both" />
Kõrgushüpe
Kuupäev: 19. märts Maailmarekord: 2.43 (1989) Javier Sotomayor, Kuuba Maailmameistrivõistluste rekord: 2.43 (1989) Javier Sotomayor, Kuuba Maailmameister 2014: 2.38 Mu‘taz ‘Īsá Barshim, Katar Osavõtjaid: 12 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Teivashüpe
Kuupäev: 17. märts Maailmarekord: 6.16 (2014) Renaud Lavillenie, Prantsusmaa Maailmameistrivõistluste rekord: 6.01 (2010) Steven Hooker, Austraalia Maailmameister 2014: 5.80 Konstadínos Filippídis, Kreeka Osavõtjaid: 14 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Kaugushüpe
Kuupäev: 20. märts Maailmarekord: 8.79 (1984) Carl Lewis, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 8.62 (1999) Iván Pedroso, Kuuba Maailmameister 2014: 8.28 Mauro Vinícius da Silva, Brasiilia Osavõtjaid: 13 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Kolmikhüpe
Kuupäev: 19. märts Maailmarekord: 17.92 (2011) Teddy Tamgho, Prantsusmaa Maailmameistrivõistluste rekord: 17.90 (2010) Teddy Tamgho, Prantsusmaa Maailmameister 2014: 17.37 Ljukman Adams, Venemaa Osavõtjaid: 16 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Kuulitõuge
Kuupäev: 18. märts Maailmarekord: 22.66 (1989) Randy Barnes, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 22.24 (1987) Ulf Timmermann, Saksa DV Maailmameister 2014: 22.05 Ryan Whiting, USA Osavõtjaid: 19 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Seitsmevõistlus
pisi|Ashton Eaton viimasel ala järel Kuupäev: 18.–19. märts Maailmarekord: 6645 (2012) Ashton Eaton, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 6645 (2012) Ashton Eaton, USA Maailmameister 2014: 6632 Ashton Eaton, USA Osavõtjaid: 11 Tulemused <br style="clear:both" />
60 meetri jooks
Kuupäev: 19. märts Maailmarekord: 6,92 (1993, 1995) Irina Privalova, Venemaa Maailmameistrivõistluste rekord: 6,95 (1993) Gail Devers, Venemaa Maailmameister 2014: 6,98 Shelly-Ann Fraser-Pryce, Jamaica Osavõtjaid: 45 Tulemused: Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal <br style="clear:both" />
400 meetri jooks
Kuupäev: 18.–19. märts Maailmarekord: 49,59 (1982) Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia Maailmameistrivõistluste rekord: 50,04 (2006) Olesja Krasnomovets, Venemaa Maailmameister 2014: 51,12 Francena McCorory, USA Osavõtjaid: 19 Tulemused: Eeljooksud – Poolfinaalid – Finaal <br style="clear:both" />
Vana-Kuuste
Vana-Kuuste on küla Tartu maakonnas Kambja vallas.
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
1500 meetri jooks
Kuupäev: 18.–19. märts Maailmarekord: 3.55,17 (2014) Genzebe Dibaba, Etioopia Maailmameistrivõistluste rekord: 3.59,75 (2008) Gelete Burka, Etioopia Maailmameister 2014: 4.00,61 Abeba Aregawi, Rootsi Osavõtjaid: 20 Tulemused: Eeljooksud – Finaal <br style="clear:both" />
Vana-Kuuste
Vana-Kuuste mõisas tegutses aastatel 1834–1839 Vana-Kuuste Põllumajanduse Instituut. Tänapäeval asuvad vanas mõisahoones Kuuste Kool ja Kuuste Raamatukogu.
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
3000 meetri jooks
Kuupäev: 20. märts Maailmarekord: 8.16,60 (2014) Genzebe Dibaba, Etioopia Maailmameistrivõistluste rekord: 8.33,82 (1989) Elly van Hulst, Holland Maailmameister 2014: 8.55,04 Genzebe Dibaba, Etiooopia Osavõtjaid: 14 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
60 meetri tõkkejooks
Kuupäev: 18. märts Maailmarekord: 7,68 (2008) Susanna Kallur, Rootsi Maailmameistrivõistluste rekord: 7,72 (2010) Lolo Jones, USA Maailmameister 2014: 7,80 Nia Ali, USA Osavõtjaid: 19 Tulemused: Eeljooksud – Finaal <br style="clear:both" />
Vana-Kuuste
Kultuurimälestistena on arvele võetud mõisa peahoone ja Vana-Kuuste valla kohtumaja.
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
4×400 meetri teatejooks
Kuupäev: 20. märts Maailmarekord: '3.23,37 (2006) Venemaa Maailmameistrivõistluste rekord: 3.23,88 (2004) Venemaa Maailmameister 2014: 3.24,83 USA (Natasha Hastings, Joanna Atkins, Francena McCorory, Cassandra Tate) Võistkondi: 6 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Kõrgushüpe
Kuupäev: 20. märts Maailmarekord: 2.08 (2006) Kajsa Bergqvist, Rootsi Maailmameistrivõistluste rekord: 2.05 (1987) Stefka Kostadinova, Bulgaaria Maailmameister 2014: 2.00 Marija Kutšina, Venemaa ja Kamila Lićwinko, Poola Osavõtjaid: 12 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Sambia
pisi|Kaart
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
Teivashüpe
Kuupäev: 17. märts Maailmarekord: 5.02 (2013) Jennifer Suhr, USA Maailmameistrivõistluste rekord: 4.86 (2004) Jelena Issinbajeva, Venemaa Maailmameister 2014: 4.70 Yarisley Silva, Kuuba Osavõtjaid: 10 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Kaugushüpe
Kuupäev: 18. märts Maailmarekord: 7.37 (1988) Heike Drechsler, Saksa DV Maailmameistrivõistluste rekord: 7.23 (2012) Brittney Reese, USA Maailmameister 2014: 6.85 Éloyse Lesueur, Prantsusmaa Osavõtjaid: 16 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Sambia
Sambia (ametlikult Sambia Vabariik) on merepiirita riik Aafrika lõunaosas. Sambia piirneb põhjas Kongo Demokraatliku Vabariigi, kirdes Tansaania, idas Malawi, kagus Mosambiigi, lõunas Namiibia, Botswana ja Zimbabwe ning läänes Angolaga.
Eesti Mõisate Ühendus
Eesti Mõisate Ühendus on eramõisate omanikke ühendav vabatahtlik mittetulunduslik organisatsioon. Tema tegevust juhib üldreeglina kolmeks aastaks valitud 5-liikmeline juhtus, kes valib ka Eesti Mõisate Ühenduse esimehe. Praegune Eesti Mõisate Ühenduse esimees on Jaanus Kiili.
Sambia
Sambia asub üksikute mägedega kõrgel kiltmaal, mida lõhestavad orud. Sambia ja Zimbabwe piiril paikneb UNESCO maailmapärandi nimistusse arvatud Victoria juga. Tulusaim loodusvara on olnud vasemaak; leidub ka muid metallimaake ning vääriskive, eriti smaragde.
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
Kolmikhüpe
Kuupäev: 19. märts Maailmarekord: 15.36 (2004) Tatjana Lebedeva, Venemaa Maailmameistrivõistluste rekord: 15.36 (2004) Tatjana Lebedeva, Venemaa Maailmameister 2014: 14.46 Jekaterina Koneva, Venemaa Osavõtjaid: 15 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Kuulitõuge
Kuupäev: 19. märts Maailmarekord: 22.50 (1977) Helena Fibingerová, Tšehhoslovakkia Maailmameistrivõistluste rekord: 20.85 (2010) Nadzeja Astaptšuk, Valgevene Maailmameister 2014: 20.67 Valerie Adams, Uus-Meremaa Osavõtjaid: 11 Tulemused: Finaal <br style="clear:both" />
Eesti Mõisate Ühendus
Eesti Mõisate Ühendus on 2006. aasta septembrist UEHHA, üle-euroopalise ajalooliste hoonete eraomanike katusorganisatsiooni, liige.
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
Viievõistlus
Kuupäev: 18. märts Maailmarekord: 5013 (2012) Natalja Dobrõnska, Ukraina Maailmameistrivõistluste rekord: 5013 (2012) Natalja Dobrõnska, Ukraina Maailmameister 2014: 4830 Nadine Broersen, Holland Osavõtjaid: 12 Tulemused <br style="clear:both" />
Eesti Mõisate Ühendus
Ajalugu
1990. taasavanes eraisikutel võimalus osta avaliku kasutuseta jäänud mõisaid. Osa mõisaid tagastati ka endistele omanikele või nende pärijatele kas tasuta või sümboolse tasu eest. Nii on Eestis taas mõisaomanikuks Wrangellid, Stenbockid, Rosenid, Rammid ja Taubed. Vanale kodumaale on tagasipöördunud ka Stryckid, Bockid (a.d.H Lachmes) jt ajaloolised perekonnad. Mõisaomanike hulk on suurenenud ning jõudnud tänaseks rohkem kui 100 isikuni-perekonnani. Uute eraomanike seas on eestlasi, soomlasi, sakslasi, norralasi, inglasi – traditsiooniliselt on tegu rahvusvahelise seltskonnaga.
Sambia
Sambia on hõredalt asustatud maa ja üks Aafrika lõunaosa linnastunumaid riike. Suurem osa rahvast kõneleb bantu keeli. Riigikeel on inglise keel.
Eesti Mõisate Ühendus
Ajalugu
Eramõisate omanike esindajatena kogunes 13. mail 2003 Tallinnas Eesti Kunstiakadeemia Restaureerimiskooli ruumes 12 mõisaomanikku ja mõisahuvilist. Otsustati (taas)luua Eesti Mõisate Ühendus.
Sambia
Kuni iseseisvumiseni 1964. aastal oli Sambia Põhja-Rodeesia nime all Suurbritannia koloonia.
Eesti Mõisate Ühendus
Ajalugu
Eesti Mõisate Ühenduse asutajaliikmed on:
Sambia
Asend, piir ja suurus
Sambia asub Kesk-Aafrika lõunaosas. Ekvaator on riigi põhjapiirist umbes 900 km kaugusel, India ookeanini on piirist umbes 670 km ja Atlandi ookeanini umbes 1000 km.
Piir
Sambia riigipiir on 5664 km pikkune. Piiri pikkus Kongo DV-ga on 1930 km, Angolaga 1110 km, Malawiga 837 km, Zimbabwega 797 km, Mosambiigiga 419 km, Tansaaniaga 338 km ja Namiibiaga 233 km. Sambial on väga lühike piirilõik ka Botswanaga.
Aerofoto
pisi|[[Toulouse'i lennujaama aerofoto]] Aerofoto ehk õhufoto on maapinna foto, mis on saadud õhust pildistamisel. Aerofotosid tehakse lennukitelt, kopteritelt, droonidelt või kuumaõhupallidelt. Aerofotode tegemist nimetatakse aerofotograafiaks.
Kaarma valla lipp
thumb|Kaarma valla lipp Kaarma valla lipp on endise Eesti haldusüksuse Kaarma valla lipp.
Sambia
Piir
Osa riigipiirist kulgeb mööda jõgesid. Zimbabwest eraldavad Sambiat Zambezi jõgi ja Kariba järv. Osa piirist Angolaga moodustab Zambezi lisajõgi Cuando. Kongo DV-st eraldab Sambiat Luapula jõgi; piir läbib ka Mweru järve ja Tanganjikat.
Aerofoto
Neid kasutatakse kartograafia, arheoloogia, filmitootmise, metsakorralduse ning keskkonnauuringute otstarbel.
Sambia
Pindala
Riigi pindala on 752 612 km². Sambia on pindalalt maailma riikide seas 39. kohal. Maismaa pindala on 743 398 km² ja siseveekogude pindala 9220 km².
Kaarma valla lipp
1999. aastal ühinesid Kaarma vald ja Kuressaare vald ühtseks omavalitsusüksuseks. Uue valla nimeks sai Kaarma vald ja kasutusele jäi senine Kaarma valla lipp.
Aerofoto
Esimese aerofoto tegi prantsuse fotograaf Gaspard-Felix Tournachon 1858. aastal.
Kaarma valla lipp
Lipp on kinnitatud 11. märtsil 1993.
Sambia
Äärmuspunktid
Et osa piirist Angolaga on tõmmatud mööda meridiaani (22° E), puudub läänepoolseim piiripunkt.
Loodus
pisi|Sambia pinnamood pisi|Jõed Sambias
2016. aasta kergejõustiku sisemaailmameistrivõistlused
Medalitabel
{{legend|#ccccff|Korraldajariik|border=solid 1px #AAAAAA}}
Kaarma valla lipp
Lipu kirjeldus
Ristkülikukujuline lipp on jaotatud kolmeks laiuks: valge, sinine, valge. Ülemine ja alumine valge laid moodustavad kumbki kolm osa, keskmine sinine aga ühe osa lipu laiusest. Normaalsuurusega lipu laidude mõõtmed on 45:15:45 cm.
Eesti Mõisate Ühendus
Ühendus
Ühenduse liikmed annavad võimalust mööda oma panuse euroopaliku ühiskonna heasse käekäikku, nad respekteerivad teisi religioosseid või filosoofilisi traditsioone ning tunnustavad end sellise vaimse traditsiooni järgijaks, mis tunnistab isiksuse väärikust ning välistab mistahes intolerantsuse ja selekteerimise.
Kaarma valla lipp
Lipu kirjeldus
Lipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11.
Eesti Mõisate Ühendus
Ühendus
Ühenduse liikmed peavad loomulikuks inimõiguste edendamist sõltumata päritolust, sotsiaalsest seisundist ja rassist, mõistavad abielu austusväärsust ja mõttekust, väärtustavad ühiskonna asjades suurema isikliku vastutuse võtmist, kõikide oma kohustuste hoolikat ja omakasupüüdmatut täitmist ning antud sõna pidamist.
Maadlus 2008. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Maadlus Maadlus 2008. aasta suveolümpiamängudel toimus 12.–21. augustini Hiina põllumajandusülikooli spordihallis, kus 344 sportlast 58 riigist võistles 18 komplekti medalite pärast. Mehed võistlesid nii vaba- kui ka Kreeka-Rooma maadluses, kuid naised osalesid ainult vabamaadluses.
Eesti Mõisate Ühendus
Ühendus
Ühenduse liikmed väärtustavad haridust, pidevat enesetäiendamist ja vaimset ning hingelist valmisolekut täita kodanikukohust oma maa ja rahva ees.
Maadlus 2008. aasta suveolümpiamängudel
Mehed
Vabamaadlus
Sambia
Pinnamood
Suurema osa Sambia alast moodustab 1000–1350 meetri kõrgune kiltmaa. Kiltmaalt kerkivad kirde-edelasuunalised madalad mäeahelikud ja üksikud saarmäed. Platood lõhestavad jõgede orud. Riigi territooriumi ääristavad tektoonilised nõod. Loodeosas on Bangweulu ja Mweru järve, idas Luangwa jõe, lõunas Zambezi ja Kafue jõe nõgu. Tanganjika järv asub kiltmaast umbes 600 meetrit madalamal.
Vana-Kuuste
Küla läbivad Põlva–Reola maantee ja Tartu–Koidula raudteeliin. Külas asub Vana-Kuuste raudteepeatus.
Eesti Mõisate Ühendus
Ühendus
Ühenduse liikmed hindavad traditsioonilist, kodumaa ja rahva keskset eluviisi, tervislikke eluviise ning elutervet rahvuslikku uhkust.
Vana-Kuuste
Vana-Kuustest on pärit laulja Ivo Posti.
Sambia
Pinnamood
Sambia kõrgeim punkt on nimeta tipp Mafinga mägedes (2301 m), madalaim punkt on Zambezi jõel (329 m).
Sambia põhjaosa on väga tasane. Läänepiiri lähedal laiub Zambesi jõe lamm (Barotse lamm), mis on enamasti detsembrist juunini üle ujutatud. Idaosa on kõrgem ja sealne kiltmaa tõuseb omakorda põhja suunas. Lõunaosas on selle kõrgus umbes 900 meetrit, põhjas Mbala lähedal aga umbes 1800 meetrit merepinnast. Nyika platoo Malawi piiri ääres on valdavalt rohkem kui 1800 meetri kõrgune. Sambia põhjaosa kiltmaa on Maailma Looduse Fond arvanud Kesk-Zambezi miombopuumetsade koosseisus oma kaitstavate ökosüsteemide hulka.
Sambia ja Malawi piiril asub Mafinga mäestik. Riigi idaosa läbib kirde-edela suunas Muchinga mäestik.
Geoloogiline ehitus
Sambia ala paikneb mitme kraatoni (Kasai, Zimbabwe-Kaapvaali ja Tansaania kraatoni) kokkupuutekohas ja see on tema geoloogilise ehituse kujunemises suurt rolli mänginud. Aluskorra moodustavad peamiselt granitoidsed gneisid ja migmatiidid, mida võib leida kõikjalt Sambia ida-, kesk- ja lõunaosast, kus need paiknevad vaheldumisi metakarbonaadi, metakvartsiidi ja metapeliidiga. Selle ülemladekonna kivimid on valdavalt nooremad kui kaks miljardit aastat. Sellel lasub Muva ülemladekonna kivimite kiht, sellel omakorda Katanga ja Karoo ülemladekonna kivimid.
Loodusvarad
Maavaradest leidub Sambias vasemaaki, koobaltimaaki, tsingimaaki, pliimaaki, rauamaaki, mangaani-, vanaadiumi- ja kaadmiumimaaki, kivisütt, smaragde, kulda, hõbedat, uraanimaaki. Koobaltimaaki, kulda ja hõbedat kaevandatakse koos vasemaagiga. Rauamaaki on leitud Mumbwa lähedalt. Sambia smaragdileiukohad kuuluvad maailma rikkalikumate hulka. Smaragde kaevandatakse Luanshya ja Ndola lähedal. Kive lihvitakse sealsamas. Kaevandatakse ka ametüsti, akvamariini ja turmaliini. Ndola ja Lusaka piirkonnas on kvaliteetse talgi leiukohad. Copperbeltis ja Lusaka ümbruses leiduvast lubjakivist valmistatakse ehituskive, lupja ja tsementi. Koos lubjakiviga esineb ka marmorit.
Mets katab umbes 42% Sambia alast.
Rohkelt on rakendatavat hüdroenergiat.
Mullastik
Kõrgematel aladel on suhteliselt väheviljakad mullad, sealhulgas mõõdukalt leostunud liivmullad, liivsavimullad ja savimullad. Platoo madalamates ja märjemates osades (dambo ' des) on valdavalt viljakas muld; pinnase pealmine umbes 30 cm paksune tumeda värvusega kiht on suure orgaanilise aine sisaldusega.
Maadlus 2008. aasta suveolümpiamängudel
Mehed
Kreeka-Rooma maadlus
Naised
Vabamaadlus
Kuni 55 kg
Finaal: 19. august Osavõtjaid: 19 Olümpiavõitja 2004: Mavlet Batirov, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 60 kg
Finaal: 19. august Osavõtjaid: 19 Olümpiavõitja 2004: Yandro Miguel Quintana, Kuuba Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 66 kg
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 21 Olümpiavõitja 2004: Elbrus Tedejev, Ukraina Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 74 kg
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 21 Olümpiavõitja 2004: Buvaissar Saitijev, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 84 kg
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 20 Olümpiavõitja 2004: Anders Larsson, Rootsi Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 96 kg
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 19 Olümpiavõitja 2004: Hadžimurat Gatsalov, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 120 kg
Finaal: 21. august Osavõtjaid: 20 Olümpiavõitja 2004: Artur Taimazov, Usbekistan Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 55 kg
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: István Majoros, Ungari Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 60 kg
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: Jung Ji-hyun, Lõuna-Korea Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 66 kg
Finaal: 13. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: Farid Mansurov, Aserbaidžaan Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 74 kg
Finaal: 13. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: Alekhsandre Dohturišvili, Usbekistan Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Sambia
Mullastik
Kõige kuivemad piirkonnad on Sambia edelanurgas ning Gwembe, Zambezi ja Luangwa orus, kus pinnas on happeline ja sisaldab vähe toitaineid. Põhjaosas on valdavalt happelised leostunud mullad. Sambia keskosas domineerib lõuna pool kulunud kiltmaa, lääneosas aga Zambezi lamm ja Kalahari kõrb.
Maadlus 2008. aasta suveolümpiamängudel
Kuni 84 kg
Finaal: 14. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: Aleksei Mišin, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal Algselt pronksmedali saanud Rootsi maadleja Ara Abrahamian võttis selle kaelast autasustamistseremoonia ajal ja viskas maadlusringi keskele, millega ta protestis kohtuniku otsuse vastu. See kohtuniku otsus tõi talle poolfinaalis kaotuse kuldmedali võitnud itaallasele. Seoses sellega on Abrahamiani nimi ROK-i otsusega kustutatud võistluste lõputulemustest. <br style="clear:both;" />
Kuni 96 kg
Finaal: 14. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: Karam Mohammed Gaber Ibragim, Egiptus Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Sambia
Veekogud ja märgalad
pisi|[[Victoria juga]] Suurem osa Sambia alast jääb Zambezi jõe valgla alale. Umbes neljandik territooriumist põhjaosas (sealhulgas Luapula jõgi ja Tanganjika järv) jääb Kongo jõe valgla alale. Suuremad jõed Zambezi järel on Kafue, Luangwa, Luapula, Chambeshi, Kabompo, Kalambo, Cuando, Kalungwishi, Luanginga, Lukasashi, Lunga, Lungwebungu, Lunsemfwa, Mbereshi, Mulungushi.
Sambia, Kongo DV ja Tansaania piiril asub Tanganjika järv. Piir Kongo DV-ga läbib ka Mweru järve. Tehisjärv Kariba Zimbabwe piiril on mahult (180 km³) maailma suurim veehoidla. Teised suuremad järved on Mweru Wantipa ja Bangweulu, Kashiba, Ishiba Ng'andu, Mofwe laguun ning tehisjärv Itezhi Tezhi.
Sambia jõgedel on palju jugasid. Zambezi jõel asuv 90 meetri kõrgune Victoria juga on ainuke UNESCO maailmapärandi nimistusse arvatud objekt Sambias. Teised suuremad joad on Chavuma juga, Kabwelume juga, Kalambo juga, Lumangwe juga, Ngonye juga, Ntumbachushi juga, Kudabwika juga, Mumbuluma juga, Mutumuna juga, Kabweluma juga, Chimpepe juga, Chisamba juga, Chimpolo juga, Ntumbachi juga, Lummwanga juga, Kundalila juga, Kalombo juga, Ngonya juga, Nyambwezi juga.
Maadlus 2008. aasta suveolümpiamängudel
Kuni 120 kg
Finaal: 14. august Osavõtjaid: Olümpiavõitja 2004: Khassan Baroev, Venemaa Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 48 kg
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 17 Olümpiavõitja 2004: Irina Merleni, Ukraina Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Sambia
Veekogud ja märgalad
Suurimad märgalad on Lukanga soo, Bangweulu soo ja Kafue tasandik.
Kliima
pisi|Mopaanimets [[Lõuna-Luangwa rahvuspark|Lõuna-Luangwa rahvuspargis]] Sambias valitseb Alissovi kliimaklassifikatsiooni järgi lähisekvatoriaalne kliima; Köppeni kliimaklassifikatsiooni järgi niiske lähistroopiline kliima või troopiline savannikliima, riigi edelaosas ja Zambesi jõe orus ka semiariidne kliima. Selgelt eristub kolm perioodi. Jahe ja kuiv periood kestab maist augustini, kuum ja kuiv augustist novembrini ning soe suvine vihmaperiood novembrist maini.
Skiensvassdraget
Skiensvassdraget ehk Skieni valgla on pindala poolest kolmas valgla Norras (Glåma ja Drammenselva valgla järel), kuhu kuuluvad jõed, mis toituvad Norsjø järve Skieni linna üles.
Maadlus 2008. aasta suveolümpiamängudel
Kuni 55 kg
Finaal: 16. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Saori Yoshida, Jaapan Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 63 kg
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 17 Olümpiavõitja 2004: Kaori Icho, Jaapan Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kuni 72 kg
Finaal: 17. august Osavõtjaid: 16 Olümpiavõitja 2004: Wang Xu, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Skiensvassdraget
Skienselva saab alguse Skienis Telemargi kanali esimesest lüüsist ja voolab läbi Porsgrunni suubumiskohani Frierfjordi tööstuskompleksi Norsk Hydro juures.
Porsgrunni vallas nimetatakse seda jõge Porsgrunnselvaks ehk Porsgrunni jõeks.
Sambia
Kliima
Aasta keskmine sademete hulk on sõltuvalt piirkonnast 500–1400 mm. Juunist augustini ei saja tavaliselt üldse. Kõige rohkem sajab detsembris ja jaanuaris. Sademeterohkel perioodil esineb äikesetorme ja võib sadada rahet. Kõige rohkem on sademeid riigi põhjaosas, eriti kirde- ja loodeosas; kõige vähem edelapiiri lähedal; Luangwa jõe orus ja Zambezi keskjooksul. Lammialadel on üleujutused vihmaperioodil tavalised. Üleujutused uhuvad tihti minema teed ja viivad ära sillad ning kahjustavad viljasaaki.
Üldlaulupidu
thumb|[[Tallinna lauluväljak XIX üldlaulupeo aegu aastal 1980]] Üldlaulupidu on üleriigiline laulupidu, kus osalevad erinevad kooriliigid ja puhkpilliorkestrid.
Tallinna lauluväljakul iga viie aasta tagant peetavat pidustust korraldab Eesti Laulu- ja Tantsupeo Sihtasutus. Järgmine üldlaulupidu toimub 2025. aastal.