cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eestimaa talurahvaseadused
1816. aasta Eestimaa talurahvaseadus
Seaduse alusel hakati talupoegi pärisorjusest vabaks laskma, vabakslaskmine pidi lõppema 14 aasta jooksul ning vabakslastud said priinime (perekonnanime). 1835. aastaks pandi kõigile Eestimaa kubermangus elanud lihtrahva esindajatele kohustuslikus korras perekonnanimed, seniajani kasutati isikutel liignimedena, kas elukoha- või ametinimetuse või isikuomadustest tuletatud liignimesid. Säilis mõisniku politseivõim, talupoegade liikumisvabadus jäi piiratuks. 1816. aasta talurahvaseadusega moodustati talurahva jaoks senise maapolitsei kõrvale uued politseiorganid kolmes astmes: kogukonnapolitsei, mõisapolitsei ja kihelkonnapolitsei.
19. saj. keskpaigast mindi üle teorendilt ja loonusrendilt raharendile.
Kuni 1816. aastani olid koormised fikseeritud vakuraamatutes, pärast 1816. aastat aga rendilepingutes. 1816. aasta seadus teotööd ei piiranud, kuid üldiselt lähtuti rendilepingute sõlmimisel varasematest vakuraamatu normidest.
Lisaks mõisa ja riigikohustustele lasus talupojal veel rida koormisi kihelkonna kiriku heaks, kirikuõpetajale kui köstrile tuli viia andamit loonuses: kanu, mune, linu, puid jne. Iga kirikliku toimingu – laulatuse, ristsete, matuse jne – puhul tuli maksta veel eritasu. Kirikuhärrale ehk õpetajale tegid kõiksugu talutöid leerilapsed. Leer kestis kuus nädalat, sellest ajast tuli kolm nädalat käia kevadel ja 3 sügisel. Leeriajast puududa ei tohtinud, ka mitte haigestumise põhjusel, sest puuduvate päevade arv tuli järgi teha, kuna võis ka nii juhtuda, et õpetajahärra üldsegi leeri lõpetada ei lasknud ja siis tuli uuesti otsast alata. Leerilaste töö oli igasugune: peksti rehte, puhastati ja kraavitati heinamaid, lahutati sõnnikut, lõigati rukist, riisuti kirikaialt lehti, tehti aedu, veeti puid ja raiuti hagu nagu kunagi mõisatöölised. Tüdrukud karjatasid loomi, õmblesid ja ketrasid: ketrust tehti kas üleval kirikuhärra ruumes või seal, kus korteris oldi. Kogu leeriaeg tehti üks päev tööd, teine päev oldi leeris ja ikka nii, et üks osa leerilastest oli tööl, teine osa leeris. Korteris olid leerilapsed kirikule lähemal asuvais külades.
1856. aasta Eestimaa talurahvaseadus
1856. aasta Eestimaa talurahvaseaduse järgi tunnistati talupoegade kasutuses olev maa talumaaks, mille võis elujõuliste taludena rendile anda, soovitavalt raha eest või talupoegadele päriseks müüa. Mõisnikule jäi maad umbes 1/6 mõisast (kuuendikumaa). 1880. aastal alustati Eestimaa kubermangus talude päriseks müüki. Mõisnik ei tohtinud talupoegade käes olevat talumaad majandada. Talumaad tohtis rentida või müüa ainult talupoegadele.
Seadus reguleeris ka koolikohustust, koolide ülalpidamine jäi endiselt valdade kohustuseks, kusjuures edaspidi tuli luterlastel kanda oma ja õigeusulistel oma koolide ülalpidamiskulud. Luteriusu talurahvakoolide juhtimiseks nähti uue lülina ette kihelkonna koolivalitsus, kuhu kuulusid mõisnikust kirikueestseisja, pastor, kihelkonnakooli õpetaja ja üks valla kohtumeestest. Õigeusukoolide juhtimine jäi õigeusu kiriku ja Püha Sinodi hooleks. Talurahvaasjade komisjon moodustati 1856. aastal tagamaks seaduse täitmist.
1856. aasta talurahvaseadus võimaldas, lisaks 1816. aasta isiklikule vabadusele, ka ühiselulist vabadust.
Altmargi vaherahu
Altmargi vaherahu (harva Altmarki vaherahu) oli Rzeczpospolita ja Rootsi vahel 26. septembril (16. septembril) 1629 sõlmitud vaherahu, mis lõpetas 1600 alanud Poola-Rootsi sõja.
Vaherahu sõlmiti Prantsusmaa ja Inglismaa vahendusel Altmark'i külas Ida-Preisimaal (praegune Stary Targ Malborki ja Sztumi lähedal Poolas) lageda taeva all kuueks aastaks.
Vaherahu tulemused
Rootsi säilitas Liivimaa selle osa, mis jäi põhja poole Daugava jõge, (sealhulgas Eesti mandriosa) ning vaherahu kehtivuse ajaks ka vallutatud Preisi linnad Elbingi (praegu Elbląg), Braunsbergi (praegu Braniewo), Pillau (praegu Baltiisk) ja Memeli (praegu Klaipėda) koos nende ümbrusega. Viimastest sai hiljem Preisi kindralkubermang, mille eesotsas oli Axel Oxenstierna.
Vaherahu pikendati 1635 Stumsdorfis 26 aastaks.
London
London on Suurbritannia ja Inglismaa pealinn, Suurbritannia saare suurim linn ning Rahvaste Ühenduse keskus.
London on Moskva järel Euroopa suuruselt teine linn, Rotterdami järel Euroopa suuruselt teine sadamalinn ning New Yorgi järel maailma tähtsuselt teine rahandus- ja kaubanduskeskus (maailmalinn).
Ajalugu
Londoni rajasid Thamesi jõe alamjooksule ligikaudu 2000 aastat tagasi roomlased. London (Londinium) oli 1.–5. sajandil Rooma riigi provintsi Britannia valduste keskus. Rooma võimu varisemisega 5. sajandi alguses lakkas London olemast pealinn ja müüridega ümbritsetud Londinium hüljati, kuigi rooma tsivilisatsioon jätkus St Martin-in-the-Fieldsi alal kuni umbes aastani 450. Umbes aastast 500 tekkis vanast rooma linnast veidi lääne pool anglosakside asundus Lundenwic. Umbes aastaks 680 oli linnast saanud suurem sadamalinn. 820. aastatest kordunud viikingite rünnakud tõid kaasa linna allakäigu. Londoni taastas Alfred Suur 886. aastal. 12. sajandi alguses sai London Inglismaa pealinnaks. 17. sajandist 20. sajandi alguseni oli London üks maailma tähtsamaid linnu. Linna laastasid 1665. aasta katk ja 1666. aasta suur tulekahju. 19. sajandil ja 20. sajandi alguses koondus Londonisse paljude maade revolutsioonilise meelsusega pagulasi. 2012. aastal toimusid Londonis 2012. aasta suveolümpiamängud. Londonis on olümpiamängud olnud veel aastatel 1908 ja 1948.
Haldusjaotus
pisi|[[City of London, taamal Canary Wharf]] pisi|[[Southwark]]
Londoni linna haldamiseks moodustati 1889. aastal Londoni krahvkond, mis aastal 1900 jaotati linnaosadeks (metropolitan boroughs). 1965. aastal krahvkond kaotati ja asemele moodustati krahvkonnatasandi haldusüksus Suur-London, kus ringkonnatasandi omavalitsusüksusteks said jällegi Londoni linnaosad (London boroughs), kuid veidi muudetud liiginimetusega.
Londoni südalinnas paikneval linnaosal City of London on eristaatus (nn sui generis).
Linnapea amet seati Londonis sisse 2000. aastal koos Londoni Assambleega. Esimene selles ametis oli Ken Livingstone, kes valiti sinna nii 2000. kui ka 2004. aastal. Aastatel 2008–2016 oli linnapea Boris Johnson. Alates 2016. aasta maist on linnapea Sadiq Khan.
Londoni linnapea on täitevvõimu juht. Kohalikud omavalitsused tegelevad strateegilise planeerimise, hariduse, transpordi, tarbijakaitse, tuletõrje, prügiveo, sotsiaalteenuste, politsei ja raamatukogudega.
Londoni linnaosad, tänavad, hoonestus
pisi|püsti|Londoni kliimadiagramm pisi|püsti|Londoni City Hall öösel Londoni keskuseks peetakse Trafalgari väljakut, kus on admiral Nelsoni mälestussammas.
Linna südamiku moodustavad ajalooliste ehitistega ärila City ja valitsusasutuste linnaosa Westminster.
Londonis on ülekaalus madal hoonestus. Kõrghooneid hakati ehitama alles pärast II maailmasõda.
Suur-Londonit ümbritseb 8 km laiune haljasvöönd, millega külgneb kaheksa uuslinna, mis rajati pärast sõda südalinna koormuse vähendamiseks.
Nii Londoni keskosas kui ka kaugemates elurajoonides leidub palju eri suuruses avalikke parke ja aedu. Tuntuimad neist on Hyde Park, Kensington Gardens, Regents Park, Green Park, St James Park, Greenwich Park ja Richmond Park. Parim vaade kesklinnas avaneb Regents Parki lähedal asuvalt Primrose Hillilt. Põhja-Londoni suurim roheala on Hampstead Heath.
pisi|keskel|400px|London
Muusika
London pulbitseb tänapäevasest briti indie muusikast. Igal nädalapäeval on võimalik esinemas näha nii kohalikke lemmikuid kui ka maailmakuulsaid artiste. Eriti tihedalt leidub elava muusikaga muusikapubisid Camdeni linnajaos. Samuti on trendikas Old Street Stationist itta jääv Shoreditchi linnajagu.
Muuseumid
Paljud maailmakuulsad muuseumid on külastajatele tasuta. Piletiraha võidakse nõuda mõne erilise näituse või ürituse külastamise eest.
Teater
Londonisse rajas esimese teatri 1576 James Burbage (1530–1597).
West End – Royal Opera House (on koduteatriks ka Kuninglikule Balletile) – Globe Theatre
Sport
Londonis on üksteist elukutseliste jalgpalliklubi: Arsenal, Charlton Athletic, Chelsea, Fulham, Tottenham Hotspur, West Ham United, Crystal Palace, Millwall, Queens Park Rangers, Brentford ja Leyton Orient.
Londonis toimusid 1908. aasta suveolümpiamängud, 1948. aasta suveolümpiamängud ja 2012. aasta suveolümpiamängud.
Rahandus
London on New Yorgi järel maailma tähtsaim rahandus- ja kaubandussõlm, meelitades kohale suure hulga rahvusvahelisi korporatsioone, kes avavad Londonis oma peakortereid. Samuti loetakse Londonit maailma meediakeskuseks, kus on BBC, CNN, ITN jne.
Kolmandik Euroopa pangandusest ja peaaegu pool Euroopa kindlustusturust käib läbi London City. Euroopa Komisjon on seetõttu mitmeid kordi püüdnud meelitada Suurbritanniat euroalasse, andes sellega eurole tunduvalt suurema mõjuvõimu, kuid Suurbritannia valitsus ja eelkõige rahvas on Euroopa ühisraha suhtes väga skeptilised.
Thamesi jõgi
Üle Thamesi jõe on ehitatud hulk sildu: Lambethi, Waterloo, Londoni ja Toweri sild (vanim lahtikäiv ja töötav sild).
Jõel on peale turismireiside ka ametlik ühistransport – Thames Clipper, millega saab ühest kohast teise vahel isegi kiiremini kui maadpidi.
Orienteerumine
London on jaotatud kuueks tsooniks. Metroo puhul tasub tähele panna liini nime ja värvust. Suunaviidad metroos näitavad kõigi liinide puhul kas põhja-lõuna või ida-lääne suunda. Samuti tasub peale tänavanime kindlasti meeles pidada vähemalt esimest poolt postikoodist, mis on samuti märgitud ilmakaarte abil: W(est) ehk lääs, E(ast) ehk ida, N(orth) ehk põhi, S(outh) ehk lõuna, SE ehk kagu jne. Ilmakaarele lisatud C, näiteks EC, tähistab kesklinna idaosa.
Lennujaamad
Londonis on viis lennujaama, millest suuremad on Heathrow, maailma suurim lennujaam, umbes 24 km kaugusel, ja Gatwick, umbes 45 km kaugusel linna südamest. Kolm väiksemat lennujaama on Stanstedi, Lutoni ja London City lennujaam.
Rongid
Peale metroo on Londonis maapealne lähilinna rongiliiklus ehk Overground, millel kehtivad samad piletid mis metroos. Sageli on Overgroundilt mugav ümber istuda Undergroundile ja vastupidi.
pisi| Uusim liin on 2022 avatud [[Elizabeth line ]] pisi| [[Crossraili logo ]]
Metroo
Londoni metroo (London Underground) on maailma vanim metroo. See avati 1863. aastal.
Metroo on avatud kella 5-st hommikul kuni südaööni (sõltub konkreetsest metroojaamast).
Päevakaardi (One Day Travelcard) saab osta igast metroojaamast. Sellega saab sõita kella 9.30-st kuni keskööni nii metroos kui ka bussis piiramatult.
Nädalakaart (Weekend Travelcard) kehtib kogu Suur-Londoni piires. Nädala- ja kuukaart on odavamad siis, kui on kaasas passipilt.
Kõige odavam piletihind on Oysteri sõidukaardil, mille eest tuleb küll tasuda 3 naela, kuid neid ostetakse ka tagasi. Oysteri kaardile võib lisada nii palju krediiti, kui on soov, ning sellele võib masinates ja kioskites iga hetk raha juurde panna. Kehtib kõigis Londoni liiklusvahendites (v.a Thames Clipper). Raha arvestatakse sellelt maha igal sõidukorral. Rongides ja metroos tuleb kaardiga katsuda lugerit nii jaama sisenemisel kui ka sihtkoha jaamast väljumisel, bussides vaid sisenemisel.
London on jagatud kuueks tsooniks ja pileteid müüakse tsooni järgi. Enamik Londoni vaatamisväärsusi asub tsoonides 1 ja 2. Automaadist piletit ostes tuleb teada selle tsooni numbrit, kuhu soovitakse sõita.
Double-decker-bussid
Kesklinna liinibusse on kahte tüüpi. Uuematesse bussidesse saab siseneda vaid esiuksest.
Tunduvalt huvitavam on sõita vanemat tüüpi bussiga. Bussi sisenetakse tagaosas asuvalt platvormilt. Bussil uksi ei ole ja tänu sellele saab hüpata ka parajasti punase foori taga või lihtsalt liiklusummikus seisvasse bussi. Teisel korrusel esiakna juures on parim vaade. Konduktorile, kes hüüab "Fares, please!", tuleb näidata piletit, aga temalt saab selle ka osta.
Liinibussid ei peatu, kui keegi pealeminekuks või väljumiseks soovi ei avalda. Pealeminekuks tuleb tõsta käsi, mahaminekuks vajutada nuppu.
Ööbussid
Ööbusse tähistab sinine N. Nendes bussides päevatranspordi kaart ei kehti ja neis tuleb osta eraldi pilet. Samuti sõidavad öösel 24h-tähisega bussid kindlatel liinidel.
3. sajand
3. sajand ehk III sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise kolmas sajand, mis algas 1. jaanuaril 201 ja lõppes 31. detsembril 300.
Kümnendid ja aastad
200. aastad: 201, 202, 203, 204, 205, 206, 207, 208, 209
210. aastad: 210, 211, 212, 213, 214, 215, 216, 217, 218, 219
220. aastad: 220, 221, 222, 223, 224, 225, 226, 227, 228, 229
230. aastad: 230, 231, 232, 233, 234, 235, 236, 237, 238, 239
240. aastad: 240, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 247, 248, 249
250. aastad: 250, 251, 252, 253, 254, 255, 256, 257, 258, 259
260. aastad: 260, 261, 262, 263, 264, 265, 266, 267, 268, 269
270. aastad: 270, 271, 272, 273, 274, 275, 276, 277, 278, 279
280. aastad: 280, 281, 282, 283, 284, 285, 286, 287, 288, 289
290. aastad: 290, 291, 292, 293, 294, 295, 296, 297, 298, 299
300
Kronofiilia
Kronofiilia on eksklusiivne või valdav seksuaalne eelistus (oluliselt) nooremate või vanemate armastuspartnerite vastu.
UNESCO rahupreemia
Félix Houphouët-Boigny rahupreemia ehk lühendatult UNESCO rahupreemia on 1989. aastal UNESCO asutatud rahupreemia, mille ülesanne on: Auhind kannab endise Elevandiluuranniku presidendi Félix Houphouët-Boigny nime. Auhinda antakse välja igal aastal. Auhinna suurus on 122 000 eurot, mis mitme saaja puhul jagatakse võrdseteks osadeks.
Till Lindemann
pisi|Till Lindemann (2009) Till Lindemann (sündinud 4. jaanuaril 1963 Leipzigis) on saksa muusik, industrial metal 'i ansambli Rammstein laulja ja sõnadekirjutaja.
Lindemann oli nooruses hea ujuja, mistõttu määrati ta koguni olümpiakoondislaste nimekirja, kuid vigastus ei võimaldanud tal 1988. aasta suveolümpiamängudel osaleda.
Muusikukarjääri alguses oli Lindemann tegev bändis First Arsch ning teenis elatist korvipunumisega.
Till Lindemann on lahutatud, kasvatab tütart.
Zen
Zen ehk zen-budism (jaapani keeles 禅) on Jaapani budismi koolkonnad, mis jõudsid 12. ja 13. sajandil Jaapanisse hiina budismi chani koolkondade mõjul ja vahendusel.
Hiinas õppinud Eisai (1141–1215) tõi Jaapanisse rinzai (hiina keeles línjì) õpetuse ning Dōgen (1200–1253) sōtō (hiina keeles caodong) õpetuse. Mõlemad koolkonnad said Jaapanis populaarseks, kuid eri ühiskonnaklassides: rinzai levis eelkõige samuraide hulgas, sōtō rohkem talupoegade seas.
Nimetus
Jaapanikeelne zen tuleneb hiinakeelsest mõistest (chán, 禪), mis omakorda tuleneb sanskritikeelsest sõnast (dhyāna, ध्यान), mis tähendab üldiselt mõtlust.
Kui budismi levis Indiast Hiinasse, siis jõudis teiste koolkondade seas sinna ka chan, millest jaapanikeelses häälduses sai zen (ぜん).
Hiina ja jaapani keeles tähistatakse seda mõistet kanji-märgiga 禅.
Georgi Adamovitš
Adamovitš sündis Moskvas sõjaväelase perekonnas.
Zen
Ajalugu
Zen ' i areng Jaapanis seondub eelkõige kahe õpetajaga.
Georgi Adamovitš
Lõpetas Peterburi ülikooli ajaloo-filoloogiateaduskonna.
Ta oli akmeismi pooldaja ning Lev Gumiljovi õpilane. Tema esimene luulekogu "Pilved" pälvis Gumiljovi heakskiidu.
Zen
Ajalugu
Dōgen (1200–1253) rajas Jaapanis sōtō koolkonna, milles tähtsustatakse zazen ' i ehk ka "lihtsalt istumist" (shikantaza). Virgumisele jõutakse läbi astmelise tee.
1960. aastatel sai zen populaarseks ka läänemaailmas, suuresti tänu Daisetz Teitaro Suzuki ja Alan Wattsi loengutele ja raamatutele.
Georgi Adamovitš
1924 läks ta emigratsiooni. Ta kirjutas kriitikat ja esseesid, mida avaldati muuhulgas ajakirjas Zveno. Alates 1928 kirjutas ta iga nädal kirjandusülevaate ajalehele Poslednije novosti.
Teise maailmasõja alates astus ta septembris 1939 vabatahtlikuna Prantsuse sõjaväkke, mida ta pidas oma moraalseks kohuseks. Pärast Prantsusmaa kaotust ta interneeriti.
Adamovitš oli oma loomingu vastu väga nõudlik ning avaldas elu jooksul vähem kui 140 luuletust. Samuti ilmus temalt luuletõlkeid, põhiliselt Petrogradi kirjastuses "Vsemirnaja literatura", aga ka proosatõlkeid (Albert Camus' "Võõras").
Itškeeria Tšetšeeni Vabariik
Itškeeria Tšetšeeni Vabariik oli Venemaa keskvalitsusest sõltumatu riik Põhja-Kaukaasias. Hõlmas praeguse Tšetšeeni Vabariigi ala.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist 1991. aastal valiti Rahvuskongress, mis kuulutas välja Tšetšeenia iseseisvuse. Uue riigi nimeks sai Itškeeria Tšetšeeni Vabariik.
Esimeseks presidendiks sai D z oxar Dudajev.
Tšetšeenia sõjad
Ülemvõimu nimel Tšetšeenias on toimunud rida sõjalisi konflikte, millesse on haaratud Tšetšeenias genotsiidi teostav Venemaa föderaalarmee ja tšetšeeni kaitserühmitused. Genotsiidi käigus hukkus aastatel 1994–2007 üle 300 000 inimese, sh üle 45 000 lapse. Üle 250 000 inimese on jäänud eluaegseks sandiks, sh üle 3000 inimese pimedaks.
Esimene Tšetšeenia sõda
Toimus aastatel 1994–1996, kui Venemaa üritas saada Itškeeriat taas oma kontrolli alla. Sõda lõppes Venemaa lüüasaamisega ning Hassavjurti kokkulepete allkirjastamisega. Venemaa föderaalarmee metsikute julmuste hirmutegude tulemusena nimetas organisatsioon "Piirideta arstid" esimest Tšetšeenia sõda ajaloo üheks kõige halastamatumaks. Inimõigusorganisatsioonidel ja Rahvusvahelisel Punasel Ristil on muuhulgas tõendeid selle kohta, kuidas Venemaa föderaalarmee sõdurid tšetšeene elusalt põletasid (sh rahvusvaheliste organisatsioonide töötajate silme all), elusalt hoonete rusude/mulla/jäätmete hunnikute alla matsid, tšetšeenidel jäsemeid otsast lõikasid jne.
Teine Tšetšeenia sõda
Algas 1999. aastal, kui Venemaa peaministriks sai Vladimir Putin. Ehkki ametlikult terrorismivastaseks operatsiooniks kutsutav sõda on Moskva poolt lõppenuks kuulutatud, pole Venemaa föderaalvägedel Tšetšeenia üle siiani täielikku kontrolli.
Puberteet
Puberteediks nimetatakse füsioloogias inimese sugulise küpsemise perioodi, mille käigus arenevad välja sugunäärmed, valmivad esimesed sugurakud ning kujunevad välja kõik sootunnused.
Puberteedi alguseks loetakse tavaliselt füsioloogilise suguküpsuse saabumist ja selle lõpuks kõigi sootunnuste väljakujunemist.
Puberteediks ehk puberteedieaks ehk murdeeaks nimetatakse ka inimese elukaare osaks olevat perioodi, millesse mahub suguküpsuse saabumine ning mis jääb lapseea ja täiskasvanuea vahele. Selle algus on enamasti samaaegne füsioloogilise puberteedi algusega. Puberteediea lõpuks võidakse lugeda kõigi sootunnuste väljakujuunemist, aga seda võidakse, olenevalt käsitluse eripärast, seostada ka näiteks esimese seksuaalvahekorraga, regulaarse seksuaalelu algusega või abiellumisea saabumisega.
Puberteediea määratlus sõltub ka sellest, kuidas puberteet suhestatakse noorukiea ehk adolestsentsiga. Mõned käsitlused reserveerivad sõna "puberteet" füsioloogilistele protsessidele (tavaliselt viitab neile ka inglise sõna puberty) ning mõistavad noorukiea (inglise keeles adolescence) all puberteedist tingitud ja sellega vähemalt osaliselt samaaegselt toimuvat psühholoogiliste ja sotsiaalsete muutuste perioodi. Noorukiea all mõistetakse mõnikord ka puberteedile ehk murdeeale järgnevat perioodi kuni täiskasvanuks saamiseni (sel juhul kasutatakse sageli koondväljendit "murde- ja noorukiiga"); kogu eluperioodi lapseea ja täiskasvanuea vahel või ka puberteediiga. Sarnaselt varieerub ka inglise sõna adolescence kasutamine. Teiselt poolt loobutakse mõnes käsitluses noorukiea mõistest ning vaadeldakse kogu lapseea ja täiskasvanuea vahelist perioodi puberteedieana.
Puberteediiga jääb tavaliselt 11.–19. eluaasta vahele. Seetõttu on sarnases tähenduses mõnikord kasutusel ka termin "teismeliseiga".
Füsioloogilised aspektid
Füsioloogiline suguküpsus saabub koos gametogeneesiga, sugurakkude valmimisega. Naistel (tütarlastel) annab sellest tunnistust esimene menstruatsioon, millega heidetakse organismist välja viljastamata munarakk koos lisanditega. Meestel (noormeestel) annab sellest tunnistust esimene sperma, mis võib erituda pollutsiooniga või tahtlikult stimuleerituna, onaneerides või seksuaalvahekorra käigus. Tütarlastel toimub esimene menstruatsioon tavaliselt 11.–13. eluaasta paiku. Noormeestel võib esimene sperma erituda samadel eluaastatel või veidi hiljem.
Koos füsioloogilise suguküpsuse saabumisega toimuvad organismis ka muud muudatused. Tütarlastel arenevad rinnad, kasvavad häbemekarvad ja karvad kaenla all. Noormeestel kasvavad kubemekarvad peenise ümbruses ja skrootumil; toimub häälemurre, karvad hakkavad kasvama ka kaenla all ning näo piirkonnas.
Sotsiaalsed aspektid
Paljudes kaasaegsetes ühiskondades ei tunnustata füsioloogilise suguküpsuse saabumist veel sotsiaalselt aktsepteeritavaks suguküpsuseks. Seetõttu piiratakse seadusandlikult puberteediealiste seksuaalset aktiivsust jm sellega seonduvat.
Vastuolu füsioloogiliste ja sotsiaalsete aspektide vahel võib esile kutsuda mitmesuguseid probleeme ja häireid.
Meditsiinilised probleemid
Puberteedi-ealised võivad kannatada mitmesuguste tervisehäirete all. Üks tüüpilisemaid on vistrike (akne) tekkimine näo piirkonnas. Koos puberteediga võivad kaasneda ka mitmesugused muud somaatilised ja psüühilised häired (ülemäärane higistamine, närvilisus, agressiivsus ja üldine emotsionaalne labiilsus).
Suhted
Puberteedi ajal võivad emotsionaalse labiilisuse tõttu inimsuhted muutuda. Võivad toimuda tülliminekud endiste sõpradega või vanematega; võivad moodustuda uued suhted, mis ei leia heakskiitu endistelt sõpradelt ja/või vanematelt jne. Sotsiaalse ümberkohanemise käigus võivad moodustuda puberteediealiste noormeeste või tütarlaste kambad, kes võivad ka omavahel rivaalitseda, kaldudes vägivallale jm kuritegevusele.
Sõltuvus
Puberteedi ajal võidakse sattuda sõltuvusse mitmesugustest sõltuvusainetest: alkohol, nikotiin, narkootikumid jne. Võivad kujuneda ka mitmesugused sõltuvused teatud inimestest, iidolitest, muusikast, subkultuuridest jne. Identiteedi otsingutel võidakse ennast samastada teatud liikumise, fänniklubi või millegi muuga, millest võib omakorda tekkida uut liiki sõltuvus.
Seksuaalsuhted
Seksuaalsuhted on puberteedi ajal tähtsal kohal. Ühelt poolt stimuleerib neid füsioloogia ja võimendab suhtluskeskkond, teiselt poolt takistab neid väline ühiskondlik suhtumine ja üldine sotsiaalne keskkond. Seksuaalsuhted puberteedi ajal on seetõttu paratamatult seotud häbi, süütunde, valetamise jmt sotsiaalse ebaväärikusega.
Europiidne rass
Europiidne rass ehk europiidid (kõnekeeles ka valge rass, kaasaegses Ameerika inglise keeles Caucasian, ka Caucasoid, "kaukaasia rass") on vananenud termin, mida on ajalooliselt kasutatud viitamaks heleda nahavärviga inimestele. Teaduslikult ei ole terminil tegelikku taksonoomilist tähendust.
Nõukogude antropoloogilised alajaotused
Vastavalt ühele Nõukogude perioodil ametlikult tunnustatud ning Nõukogude antropoloogide poolt enamlevitatud teooriale on europiidne rass üks kolmest põhirassist. Vastavalt sellele teooriale jaotuvad europiidid omakorda balkani-kaukaasia, indo-vahemere, keskeuroopa, atlandi-balti ja valgemere-balti rassiks.
Balkani-kaukaasia rassile on iseloomulikud tumedad juuksed ja silmad, rohke habemekasv, kumera seljaga nina, lühipealisus (lame kukal) ja suur kasv.
Indovahemere rassile on omased tumedad silmad, tumedad lainelised juuksed, tõmmu nahk, kitsas nägu, pikk nina, enamasti pika- või keskpealisus.
Keskeuroopa rassi iseloomustavad heledamad juuksed ja eelkõige heledamad silmad ja keskmine kasv, pikapealisust on suhteliselt vähem.
Atlandi-balti rassi kuuluvad heledate juuste ja silmadega, suhteliselt pikapealised, kitsa ja kõrge näoga suurekasvulised inimesed.
Valgemere-balti rassile on nagu eelmiselegi iseloomulikud heledad juuksed ja silmad, kuid enamik on lühipealised, kasv keskmine, nägu laiem ja madalam, nina paljudel lühike ja nõgusa seljaga. Leidub nõrku mongoliidseid tunnuseid.
Iturup
pisi|Iturupi kaart Iturup (vene keeles Итуруп, jaapani keeles 択捉島 Etorofu-tō) on suurim Kuriilide saar.
Iturup on kirde-edela suunas välja venitatud. Saarest loodesse jääb Ohhoota meri ja kagusse Vaikse ookeani see osa, mida meredeks ei jaotata. Iturupist kirdes asub Urup, millest teda eraldab Vriesi väin, kagus Kunašir.
Iturupi pindala on 3185,65 km². Saar on mägine, kõige kõrgem on 1634 m kõrgune vulkaan Stokap Bogatõri mäeahelikus, mis asub saare kagurannikul, kuid saare enda suhtes keskel.
Iturupil on mereline kliima. Aasta keskmine temperatuur on +4,9 °C. Kõige soojemad kuud on august (+13,6 °C) ja september (+12,8 °C), kõige jahedamad veebruar (–3,7 °C) ja märts (–2,3 °C). Keskmine õhuniiskus on 74,7% ja keskmine tuule kiirus 6,9 m/s.
Alates 1945 kuulub Iturup Venemaale. Halduslikult kuulub ta Sahhalini oblastisse. Jaapan peab Iturupi endale kuuluvaks.
Lukáš Bauer
Lukáš Bauer (sündinud 18. augustil 1977 Ostravas) on Tšehhi murdmaasuusataja.
1997. aastal sai Bauer juunioride MM-il 30 km distantsil vabatehnikas hõbemedali.
2006. aasta taliolümpiamängudel Torinos sai Bauer 15 km klassikas hõbemedali ja kaotas olümpiavõitjaks tulnud Andrus Veerpalule 14,5 sekundiga. Sama kohaga pidi ta leppima ka 2009. aasta MM-il Liberecis, kui oli jälle teine Veerpalu järel. 2010. aasta taliolümpiamängudel võitis 15 km vabatehnikasõidus pronksmedali. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta 50 km klassikas hõbemedali ja oli 15 km vabatehnikas seitsmes. 2017. aastal teatas ta karjääri lõpetamisest.
Bauer võitis 2007–2008 hooajal nii Tour de Ski, kui ka maailma karikavõistluste üldkarika.
Bauer osales maailma karikavõistlustel esimest korda 13. detsembril 1997 Val di Fiemmes 10 km klassikas, kus ta sai 115 osaleja seas 54. koha. Esimese poodiumikoha sai ta 2002. aasta novembris Kuusamos 15 km klassikasõidus, kus ta oli teine. Etapivõiduni jõudis ta kaks kuud hiljem 2003. aasta jaanuaris kodusel MK-etapil Nové Městos 15 km vabasõidus.
Maailma karikas
Lukáš Bauer on individuaalses arvestuses osalenud 224 MK-etapil ( <FONT COLOR=Purple>seisuga 20. veebruar 2015</FONT> ) ja jõudnud poodiumile 35 korral, millest 16 korral kõige kõrgemal astmel.
Isiklikku
Lukáš Bauer on 181 cm pikk ja kaalub 70 kg.
Ta on abielus, peres kasvab kaks last.
Menaadid
thumb|right|Menaad punasefiguurilisel tassil thumb|right|[[Albrect Dürer "Orpheuse surm"]] thumb|right|[[William-Adolphe Bouguereau "Bakhant"]] Menaadid ehk bakhandid olid veinijumala Dionysose (lisanimega Backhose) saatjad, kelle hulgas oli nii nümfe kui harilikke naisi.
Nad kandsid tõrvikuid ja türsoseid ning eefeudest põimitud loore. Vahel olid eefeud põimitud nende juustesse. Nad riietusid metsloomanahkadesse. Menaadid laulsid Dionysost ja veini ülistavaid laule, tantsisid ja jõid veini. Koos Dionysosega rändasid nad üle mägede ja läbi metsade. Nad kasutasid ka muusikariistu: tamburiine ja teisi kergeid löökpille, samuti flööte. Sageli sattusid nad alkoholi kuritarvitamise tõttu ekstaasi ega andnud siis oma käitumisest endale aru. Purjuspäi ei kartnud nad ühtki metslooma ja ründasid hulgakesi isegi lõvisid, teistest rääkimata. Nad sõid tapetud loomade toorest liha.
Dionysosel ei olnud templeid. Tema kummardamise rituaalid toimusid vabas looduses. Need muutusid sageli orgiateks, mille juurde kuulus enda mürgitamine ja vigastamine ning seksuaalsuhted Dionysose meessaatjate saatürite, sileenide ja Paaniga.
Menaadid rebisid tükkideks Pentheuse ja Orpheuse. Sealjuures oli Pentheuse tapmise ajal menaadide seas tema ema Agaue.
Menaadid kunstis
Euripides kirjutas tragöödia "Bakhandid".
Kunstis kujutatakse menaade harilikult viinamarjaväätide ja isegi viinamarjakobaratega juustes. Antiiksetel krateeridel, mida kasutati veini ja vee segamiseks, olid menaadid üks kõige levinumaid teemasid. Menaade on ka Pompeji seinamaalingutel.
Menaade on kujutanud William-Adolphe Bouguereau, Annibale Carracci, Albrecht Dürer, Tizian ja William Etty.
Tsitaadid
Oh, magus on meil mägedes tantsida ja laulda, hullupööra tormata. On magus maha viskuda, kui loom on metsast püütud, tapetud. Oh, magus veri, maitsev toores liha!
Euripidese "Bakhandid"
Oliwa rahu
thumb|300px|Ruum Oliwa kloostris, kus rahulepingule alla kirjutati Oliwa rahu sõlmiti Rootsi, Rzeczpospolita, Austria ja Brandenburg margi vahel 3. mail 1660. aastal Oliwa kloostris Gdański lähedal Poolas. Oliwa rahu lõpetas 1655 alanud Teise Põhjasõja ja 1657 alanud Rootsi sõja Austria ertshertsogkonna ja Brandenburg-Preisimaaga. Rahulepingu järgi loobus Poola kuningas Jan II Kazimierz taotlemast Rootsi kuningatrooni ja Liivimaad, mis oli Rootsi valduses 1620. aastast.
Rahuläbirääkimised
Läbirääkimised algasid 1659. aasta sügisel Toruńis. Hiljem kolis Rzeczpospolita delegatsioon Danzigisse ja Rootsi delegatsioon Sopotisse (Zoppot). Peamine rahuvahendaja oli Prantsusmaa saadik De l'Hombres.
Läbirääkimised olid väga rasked. Paljud sõjaõhutajad ärgitasid Rzeczpospolitat sõda jätkama ja lubasid talle oma abi. Nende hulka kuulusid Taani ja Hollandi saadikud, samuti Saksa Rahva Püha Rooma Keisririik ja Brandenburg – viimase markkrahv Friedrich Wilhelm lootis endale saada Rootsile kuuluva Rootsi Pommerit. Austria ertshertsogkonna Habsburgide dünastia lubas samuti Rzeczpospolitale sõjalist abi. Isegi Rzeczpospolita delegatsiooni juht, Gniezno peapiiskop, ei tahtnud rahu sõlmida, sest uskus, et Liivimaal olevad Rootsi väed on kurnatud ja et Liivimaa on võimalik tagasi vallutada.
Rahu tahtis sõlmida Poola kuninganna Maria Louisa Gonzaga, kellel oli suur mõju nii kuningale kui Poola Seimile. Kuningapaaril – Maria Louisa Gonzal ja Jan II Kazimierz Wazal ei olnud pärijat ja kuninganna tahtis, et järgmiseks Poola kuningaks valitaks tema lähedane sugulane, Condé prints Louis II de Bourbon. See oli aga võimalik üksnes Rootsi nõusolekul, sest Rootsi oli Prantsusmaa lähedane liitlane. Rahu tahtis ka Prantsusmaa, kes kartis oma põlisvaenlase Austria ertshertsogkonna mõju suurenemist sõdadest kurnatud Saksamaal ja Rzeczpospolitas.
Prantsusmaa kuningriigi sisuline valitseja sel ajal oli kardinal Jules Mazarin. Tema meelest tasakaalustas Rootsi sõjaline juuresolek Saksamaal Austria ertshertsogkonna mõju. Rootsi valduste ründamine tähendanuks Westfaali rahu rikkumist ja sellepärast ähvardas Mazarin tungida Saksamaale 30 tuhande mehelise sõjaväega juhul, kui rahu ei sõlmita enne veebruari.
13. veebruaril 1660 suri Rootsi kuningas Karl X, jättes trooni alaealisele Karl XI-le. Seetõttu hakkasid Rzeczpospolita, Austria ertshertsogkond ja Brandenburg Rootsile täiendavaid nõudmisi esitama, aga pärast Prantsusmaa järgmist ähvardust andis Rzeczpospolita delegatsioon alla ja sõlmis rahu.
Rahulepingu tulemused
Rahulepinguga tunnustati Preisimaa hertsogiriigi iseseisvust. Brandenburgis valitsenud Hohenzollernite dünastia oli varem valitsenud Preisimaad kui Poola kuninga feoodi, nüüd kaotas Rzeczpospolita Preisimaa üle võimu. Kuid leping sätestas, et kui Hohenzollernite dünastia peaks välja surema, läheb Preisimaa Poola krooni alla tagasi. Lepingu see osa oli Brandenburgi diplomaadi Christoph Caspar von Blumenthali saavutus tema karjääri esimesel diplomaatilisel lähetusel.
Oliwa rahu, samal aastal sõlmitud Kopenhaageni rahu ja 1661. aastal sõlmitud Kärde rahu tähistasid Rootsi impeeriumi kõrgpunkti.
Aare liustik
Aare liustik (saksa keeles die Aargletscher 'Aare liustikud') on liustike rühm Berni Alpide idaosas Finsteraarhorni ümbruses.
Tegemist on nelja tohutu jääjõega, mis laskuvad Finsteraarhorni grupi liustikulohkudest Hasli oru tagaossa. Ülem-Aare liustiku (Oberaargletscher) äravool moodustab Aare jõe, mis pärast lühikest joolsu võtab endasse Alam-Aare liustiku (Unteraargletscher) äravoolu. Alam-Aare liustik tekib, kui ühinevad kaks kõrgemal asetsevat jääjõge Lauteraargletscher ja Finsteraargletscher, mis laskuvad Schreckhorni ümbruse kõrgorgudest ja mida lahutab kaljuhari Lauteraarhörner. Finsteraargletscher möödub Finsteraarhorni jalamist.
Aare liustiku vastu on tekkinud suurem huvi pärast Josef Hugi (1827) ja Louis Agassize (1840) loodusteaduslikku uurimistööd. Mõlemat huvitas eelkõige liustiku voolukiirus. Onn, mille Josef Hugi Aare liustikule uurimisjaamaks püsti pani, muutis aastatel 1827–1830 oma asukohta 100 m võrra, 1836. aastaks 724 m võrra ja 1842. aastaks 1428 m võrra.
TAS-diagramm
TAS-diagramm on Rahvusvahelise Geoloogiaühingu tardkivimite klassifikatsiooni üks põhidiagramme, mida kasutatakse vulkaaniliste kivimite klassifitseerimiseks.
Diagrammi y-teljel on summeeritud kivimi leelisoksiidide (K2O+Na2O) sisaldus (massiprotsent), x-teljel on aga ränioksiidi (SiO2) sisaldus.
TAS-diagrammi kasutatakse siis, kui tardkivimit ei ole võimalik või on väga keerukas klassifitseerida tema mineraloogilise koostise alusel. Sellised on väga peeneteralised kivimid ning samuti kivimid, mis sisaldavad vulkaanilist klaasi ehk kristallstruktuurita amorfset ainet. Niisugustele tingimustele vastavad eelkõige vulkaanilised kivimid. Faneriitseid süvakivimeid klassifitseeritakse QAPF-diagrammi abil.
TAS on akronüüm sõnadest: Total Alkali vs Silica.
pisi|500 px|vasakul|TAS-diagramm
Yeu
Pindala 23 km², kõrgus kuni 35 meetrit. Saarel asub kaks sadamat: Port-Joinville ja La Meule, mis on tuntust saavutanud tuunikala ja langustide püüdmisega.
Yeu saar kuulub Prantsusmaale.
Ankoalabe
Ankoalabe on asula Madagaskaril Sainte-Marie saarel. Geograafilised koordinaadid on 14°55' S, 50°18' E.
Väikese Ankoalabe lahe varjus on India ookeani äärne metsik rand.
Anjahamara
Anjahamara on asula Madagaskaril Analanjirofo piirkonnas Sainte-Marie saarel.
Kohustuslik reserv
Kohustuslik reserv on summa, mida pangad peavad hoidma keskpangas hoiuste ja laenude kattevarana.
25. aprillil 2000 võttis Eesti Panga nõukogu vastu otsuse rahapoliitika operatsioonilise raamistiku (ROR) reformi strateegia kohta. Reform jagati kahte etappi,
Selle reformi käigus muudeti ka pankadele esitatavaid kohustuslike reservide arvestamise põhimõtteid. Esimese etapi järel mille järel võisid Eesti kommertspangad paigutada kuni 50 protsenti oma kohustuslikust reservist kõrge kvaliteediga rahvusvahelistel turgudel kaubeldavatesse võlakirjadesse.
13. sajand
13. sajand ehk XIII sajand pKr ehk m.a.j. on kristliku ajaarvamise kolmeteistkümnes sajand, mis algas 1. jaanuaril 1201 ja lõppes 31. detsembril 1300.
Kümnendid ja aastad
1200. aastad: 1201, 1202, 1203, 1204, 1205, 1206, 1207, 1208, 1209
1210. aastad: 1210, 1211, 1212, 1213, 1214, 1215, 1216, 1217, 1218, 1219
1220. aastad: 1220, 1221, 1222, 1223, 1224, 1225, 1226, 1227, 1228, 1229
1240. aastad: 1240, 1241, 1242, 1243, 1244, 1245, 1246, 1247, 1248, 1249
1250. aastad: 1250, 1251, 1252, 1253, 1254, 1255, 1256, 1257, 1258, 1259
1260. aastad: 1260, 1261, 1262, 1263, 1264, 1265, 1266, 1267, 1268, 1269
1270. aastad: 1270, 1271, 1272, 1273, 1274, 1275, 1276, 1277, 1278, 1279
1280. aastad: 1280, 1281, 1282, 1283, 1284, 1285, 1286, 1287, 1288, 1289
1290. aastad: 1290, 1291, 1292, 1293, 1294, 1295, 1296, 1297, 1298, 1299
1300
Shetlandi saared
thumb|Shetlandi saarte kaart pisi|Kivihoone varemed Shetlandi saared (inglise keeles Shetland Islands) piirnevad edelas Atlandi ookeaniga, kirdes Norra merega ja kagus Põhjamerega.
Shetlandi saarte pindala on 1468 km². Saartel elas 2011. aasta seisuga 23 200 inimest.
Shetlandi saared kuuluvad Suurbritanniale ja moodustavad ühe Šotimaa omavalitsustest. Selle halduskeskus on Lerwick.
Loodus
Saarestikus on sadakond saart, millest 15 on asustatud. Peamised saared on:
Saared on künklikud. Nende kõrgeim tipp on Ronas Hill, mis ulatub merepinnast 450 m kõrgusele ja mis asub Mainlandi põhjaosas.
Valitseb niiske ja jahe kliima.
Ajalugu
Shetland oli asustatud juba 5400 aastat tagasi. Tollased inimesed tegelesid karjakasvatuse ja põllumajandusega. Pronksiajal 4000 aastat tagasi kliima jahenes. Rauaajal püstitati kivist kindlusi, millest mõne varemed on säilinud tänapäevani. Arheoloogiliste mälestiste poolest on Shetlandi saared rikkad, sest saarestikus ei kasva puid peaaegu üldse ja sellepärast on väga palju maju kivist ehitatud, aga kivimajade varemed säilivad palju paremini kui puumajade varemed.
9. sajandil pöörasid skandinaavlased, kes seni olid tegelenud rohkem saarestiku röövimisega, ülerahvastuse tõttu põhitähelepanu selle koloniseerimisele. Nad hõivasid Shetlandi ja Orkney saared, panid saarele nime ning tõid sinna oma seadused ja keele, mis püsis 19. sajandi alguseni. Mis sai saarte põliselanikest, see on teadmata.
Kui Harald Kaunisjuus võttis Norra enda kontrolli alla, põgenesid paljud tema vaenlased Shetlandi ja Orkney saartele. Sealt jätkasid nad rüüsteretki Norrasse ja Šotimaale. Seepeale moodustas Harald suure laevastiku ning vallutas 875. aasta paiku Shetlandi ja Orkney. Need saared läänistas ta Rognvald Eysteinssonile tasuks tema Šotimaal lahingus hukkunud poja eest. Ragnvald ei hakanud seda aga ise valitsema, vaid andis selle oma vennale Sigurd Eysteinssonile.
Ristiusk saabus Shetlandile 10. sajandil.
1194. aastal, kui Norrat valitses Sverre ning Orkney ja Shetlandi krahv oli Harald Maddadson, kogusid tema lähisugulane Olav ja Hallkjell Jonsson sõjaväe ja seilasid kuningat kukutama, soovides uueks kuningaks panna eelmise kuninga Magnus V poega ja Olavi kasupoega, 13-aastast Sigurd Magnussoni. Bergeni lähedal toimus Florvågi lahing, kus ülestõusnud said rängalt lüüa ja enamik neist tapeti, sealhulgas Hallkjell ja Sigurd. Viimase keha näidati Bergenis avalikult rahvale, et tõendada tema surma. Kuigi Harald Maddadson sõjaretkes otseselt ei osalenud, oli selge, et seda ei saanud korraldada Haraldi teadmata, ning Sverre võttis karistuseks Shetlandi kuninga otsese kontrolli alla.
Kui Šotimaa kuningas Alexander III sai 1262 täisealiseks, kuulutas ta Norrale sõja, et vallutada kõik Briti saarte lähedal asuvad väiksemad saared, sealhulgas Shetlandi ja Orkney saared. 1266 sõlmiti Perthi rahu, millega Norra tunnustas Orkney ja Shetlandi kuulumist Šotimaale.
Aastal 1348 tabas Norrat must surm, mis teda märgatavalt nõrgestas. Aastal 1379 võttis Henry Sinclair Orkney enese kontrolli alla, saades formaalselt Norra kuninga esindajaks. Aastal 1397 astus Norra Kalmari uniooni. Norras suurenes märgatavalt Taani mõju.
Taani ja Norra kuningas Christian I oli suures rahahädas. Ta naitis oma 13-aastase tütre Taani Margarete 17-aastase Šotimaa kuninga James III-ga. Christian ei suutnud väärilist kaasavara anda ja sõlmis 8. septembril 1468 lepingu, millega pantis Orkney 50 tuhande kuldna eest Šotimaale. 28. mail 1469 pantis ta ka Shetlandi 8000 kuldna eest Šotimaale. Ta lisas lepinguisse tingimuse, mis andis järgmistele Norra kuningatele õiguse saared tagasi saada fikseeritud koguse 210 kg kulla või 2310 kg hõbeda eest. 17. ja 18. sajandil tehti mitu edutut katset saared tagasi saada.
Genji monogatari
pisi|[[Tosa Mitsuoki illustratsioon 17. sajandist]] "Genji monogatari" (jaapani keeles 源氏物語 'Lugu Genjist', 'Prints Genji lugu') on jaapani kirjanduse klassikaline teos, Heiani perioodil (täpsemini arvatavasti 11. sajandi alguses) Murasaki Shikibu kirjutatud õukonnaromaan.
"Genji lugu" on nimetatud maailma esimeseks romaaniks, esimeseks kaasaegseks romaaniks, esimeseks psühholoogiliseks romaaniks ja esimeseks klassikaliseks romaaniks. Ühtlasi pakub romaan ainulaadset kirjeldust elust õukonnas Heiani perioodil.
"Genji lool" on tänapäeva romaanidega palju ühisjooni. On peategelane ning suur hulk (umbes nelisada) eri tähtsusega kõrvaltegelast. Kogu sündmustik toimub peategelase elu jooksul ja osalt pärast seda. Teoses puudub selge narratiiv: sündmused lihtsalt juhtuvad nagu elus ikka ja tegelaskujud küll arenevad, aga peamiselt vanemaks saades.
Niihästi lugejatele kui tõlkijatele valmistab raskusi asjaolu, et enamikku tegelastest ei nimetata nimepidi. Selle asemel pöördutakse nende poole nende ametinimetuse (näiteks Vasakpoolne Minister), aunimetuse (näiteks Tema Ekstsellents) või sugulussuhete kaudu (näiteks Troonipärija). See nimetus võib aja jooksul muutuda. Sellist stiili kasutati Heiani perioodi õukonnas, kus peeti vastuvõetamatult familiaarseks ja jämedaks mainida kellegi nime. Tänapäevased tõlkijad on rohkemal või vähemal määral kasutanud mitmesuguseid hüüdnimesid, et tegelasi parem ära tunda oleks.
Raamatu peatükid 1-41 jälgivad Genji Hikaru, keisri poja, elu Heiani perioodi keiserlikus õukonnas ja 42-54 kirjeldavad sündmusi pärast Genji surma, sh tema ametlike ja mitteametlike järeltulijate saatust.
"Lugu Genjist" on üks olulisimaid vanema jaapani kirjanduse teoseid, mis väljendab mono no aware esteetilist printsiipi.
Jaapani kirjandus
Jaapani kirjandus on jaapani keeles kirjutatud kirjandus.
Vazimbad
Vazimbad on malagassi mütoloogias Madagaskari põliselanikud kahvatud karvased kääbused, kütid-korilased. Neid austatakse esivanemate kultuses oma kõige vanemate esivanematena.
Mõne piirkonna kuningad olevat vazimbadega veresuguluses. Põlluharimisele ülemineku tõttu peaksid vazimbad olema assimileerunud.
Tõendid loomade väljasuremisest kinnitavad, et Madagaskaril oli inimasustus enne austroneeslaste sisserändu.
Madagaskaril on säilinud küttide-korilaste rühm mikead, kes on elulaadilt ja muusikalt teistest malagassidest täiesti erinevad. Nad säilitasid 1920ndateni mittemalagassi sõnavara, mis võib olla jäänus vazimbade keelest.
Verev lemmalts
Verev lemmalts (Impatiens glandulifera) on üheaastane rohttaim lemmaltsaliste sugukonnast lemmaltsa perekonnast.
Levila ja kasvukoht
Verev lemmalts on pärit Himaalajast. Teadaolevalt esimest korda külvati taime ilutaimena Dresdeni aedadesse 1837. aastal. Praeguseks on verev lemmalts peaaegu kõikjal Euroopas naturaliseerunud invasiivne võõrliik, mis tõrjub välja kohalikku taimestikku. Paljudes riikides on asutud tema leviku vastu võitlema.
Taim eelistab niiskeid ja varjulisi kasvukohti; kasvab jõe- ja järvekallastel, niisketel niitudel, metsahäiludes.
Kirjeldus
Verev lemmalts on kiirekasvuline taim. Ta kasvab kuni 1,5–2 meetri kõrguseks. Teravahambalise servaga suhteliselt kitsad lehed on 5–25 cm pikkused.
Õitseb juulis ja augustis. Roosad kiivrikujulised tugevalõhnalised õied on 3–4 cm pikkused ja umbes 2 cm laiused.
Vili on 3–5 cm pikkune tõlvikukujuline kupar, mis puutest lõheneb ja katapulteerib seemned kuni 7 meetri kaugusele. Õied ja viljad on enamasti varrel samaaegselt.
Negriidne rass
Negriidne rass ehk negriidid (kõnekeeles ka must rass) on sageli kasutatav, kuid täpselt piiritlemata pseudoteaduslik inimkonna alajaotus, mis põhineb inimeste tinglikule jaotamisele vastavalt nende nähtavamatele välistele tunnustele. Nendeks tunnusteks on eelkõige nahavärv, kasv ning erinevate pea osade kuju ja värv. Tavakasutuses eristatakse nn. negriide (ehk "musta rassi") nende tunnuste alusel sageli nn. mongoliididest ("kollasest rassist") ja nn. europiididest ("valgest rassist").
Nõukogude antropoloogilised alajaotused
Vastavalt ühele Nõukogude perioodil ametlikult tunnustatud ning Nõukogude antropoloogide poolt enamlevitatud teooriale on negriidne ehk ekvatoriaalne ehk negroaustraloidne põhirass üks kolmest põhirassist. Vastavalt sellele teooriale jaotuvad negriidid omakorda austraalia, veda, melaneesia, neegri-, negrillo- ja bušmani (lõuna-aafrika) rassideks.
Austraalia rassi kuuluvad Austraalia pärismaalased, enamiku tunnuste poolest sarnaneb see neegrirassiga; erivevused on rohke habemekasv ja lainelised juuksed. Teise järgu tunnused: längus laup, pikapealisus ja üsna suur kasv.
Veda ehk vediidi rassi iseloomustavad lainelised juuksed, heledam nahk, ortognaatne nägu, eelmiste omast kitsam nina, mitte eriti paksud huuled, püstne laup, väikene kasv. Asustab Sri Lankat, kohati Indiat, Indohiinat ja Indoneesiat.
Melaneesia rassile on omased väga tume nahk, krässus juuksed prognaatne nägu, enamasti ka lai nina ja paksud huuled, keskmine või väike kasv. Selle rassi väikesekasvulist teisendit (Andamani saartel, Filipiinidel ja Malaka poolsaarel) nimetatakse Aasia pügmeedaks ehk negriitodeks.
Neegrirassile on omased kõik negriidide tunnused: tume nahavärvus, krässus juuksed, väga vähene habemekasv, väga lai nina ja paksud huuled, enamasti suur kasv - maailma pikimad inimesed kuuluvad just neegrirassi (kohati meeste keskmine kasv 183 cm). Asustab suuremat osa Aafrikat (Saharast lõuna pool)
Negrillorassile on omased neegrirassist heledam nahk, lopsakam habemekasv ja kitsamad huuled. Kasv on väga väike ulatudes keskmiselt meestel paiguti 140 cm-ni. Seepärast nimetatakse negrillosid ka Aafrika pügmeedeks. Neid leidub väikeste rühmadena Kongo ürgmetsades.
Khoisani (lõuna-aafrika) rassil on heledam, kollakas nahk, tugevasti väljenduv silma ülalau kattekurd, väga krässus juuksed, väike kasv. Asustab Lõuna-Aafrika Kalahari piirkonda.
Kirjandus
שחורים
Orienteerumine
Orienteerumine ehk suunistus on Rahvusvahelise Orienteerumisföderatsiooni määratluse järgi spordiala, kus võistleja iseseisvalt liikudes läbib maastikul märgitud kontrollpunktid, kasutades orienteerumiskaarti ja kompassi.
Orienteerumisalad ja võistluste liigid
Orienteerumisvõistlusi liigitatakse:
Lisaks liigitatakse võistlusi distantsi pikkuse järgi:
Suundorienteerumises peab võistleja raja (see tähendab etteantud kontrollpunktid kindlas järjekorras) läbima võimalikult kiiresti, paremusjärjestus selgitatakse raja läbimisele kulunud aja järgi. Valikorienteerumises on kindlaksmääratud kontrollaeg, võistleja peab kontrollaja jooksul läbima võimalikult palju kontrollpunkte ja jõudma enne kontrollaja lõppu finišisse. Pika kontrollajaga (3–24 tundi) võistkondlikku valikorienteerumist nimetatakse rogainiks.