cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Põhja-Ameerika numeratsiooniplaani suunakoodid
Suunakood (ja ka sellele järgnev keskjaama kood) ei tohi alata 0 või 1-ga. Suunakoodi teine number võib olla 0–8, numbrid formaadis x9x on reserveeritud hilisemateks plaani laiendusteks. Kui kaks viimast numbrit kattuvad, on tegu kergesti äratuntava koodiga (ERC), mis on reserveeritud eriteenustele.
United Airlinesi lend 811
Õnnetuse põhjustas projekteerimisviga ja kaubaruumi ukse lukkude tehniline rike, mistõttu uks avanes keset lendu.
Põhja-Ameerika numeratsiooniplaani suunakoodid
Suunakoode formaadiga N00, N10 või N11 algses plaanis ei kasutatud. N00 kasutati mittegeograafiliste numbrite jaoks (näiteks 1966. aastal 800 – tasuta numbrite jaoks). N10 kasutati teletaipide vaheliseks ühenduseks ning N11 on tänaseni reserveeritud info- ja häirekeskuse numbritele. Alaskale ja Hawaiile, mis toona ei olnud veel osariigid, ning Puerto Ricole suunakoode ei eraldatud.
Esimene kõne NANPi suunakoodiga tehti 10. novembril 1951 Englewoodist New Jerseyst Alamedasse Californias.
Telefonide arvu suurenemisel loodi algsete suunakoodide aladele uued suunakoodid, senised suunakoodid jäid üldiselt ala tihedamalt asustatud piirkonna või suurima linna kasutada – näiteks 713 kattis algses plaanis kogu kagu-Texast, kuid täna katab ainult Houstonit ja lähiümbrust.
Hilisemal telefonide arvu suurenemisel lisati mõnikord suunakoodidele lisasuunakoodid. Kui alal on ainult üks suunakood (näiteks 406 Montanas), ei pea kohaliku kõne jaoks helistamiseks suunakoodi numbri ette valima. Kui aga alal on mitu suunakoodi (näiteks Dallase piirkonnas 214, 469, 972), peab kohaliku kõne jaoks numbri ette suunakoodi valima.
== Esimesed numeratsiooniplaani suunakoodid (1947) ==
United Airlinesi lend 811
Õnnetus
Piloodid arvasid algul, et lennuki pardal plahvatas pomm, sest kõigest mõni kuu varem oli toimunud Lockerbie katastroof. Nad alustasid avariilaskumist ja keerasid lennuki ringi, et Honolulusse naasta. Laskumisega oli kiire, sest lennuk oli kõrgusel, kus hingata oli raske ja kaubaruumi ukse eraldumine oli kahjustanud avariihapniku süsteemi.
Lennukitükid olid kahjustanud mootoreid 3 ja 4, ning neis oli puhkenud ka tulekahju, aga meeskond mingeid häireid ei saanud. Siiski lülitasid nad varsti tugeva vibratsiooni pärast välja kolmanda mootori. Kui meeskond oli alustanud kütuse väljalaskmist, et lennuki kaalu vähendada, märgati ka neljanda mootori ebanormaalseid näite ja mootor seisati.
Põhja-Khorāsāni provints
Provints jaguneb kuueks maakonnaks.
United Airlinesi lend 811
Õnnetus
Kapten Cronin käskis lennuinsener Thomasel teatada stjuardessidele, et nad valmistuksid hädamaandumiseks, aga kui Thomas sisetelefoni kaudu ühendust ei saanud, läks ta kapteni loal uurima, mis on juhtunud. Kui ta alumisele korrusele jõudis, nägi ta kahjustusi ning naasis näost valge ja ehmunud olemisega kohe kabiini, kus rääkis nähtust Croninile ja ütles, et see oli ilmselt pomm.
Kahjustuste tõttu pidi lennuk maanduma tavalisest suurema kiirusega, aga kapten suutis lennuki enne rajalt väljasõitu peatada. Lennuk evakueeriti vähem kui 45 sekundiga ja rohkem inimesi surma ei saanud.
Põhjused
pisi|300px|Eraldunud kaubaruumi uks pärast ookeanist väljatoomist Õnnetuse põhjuseks oli vale kaabeldus ja projekteerimisvead. Erinevalt tavalistest kaubaustest, mis avanesid sissepoole ja mille siserõhk surus suurtel kõrgustel vastu raami ja muutis ukse avanemise lennu ajal võimatuks, oli Boeing 747l väljapoole avanevad kaubaruumi uksed, mis võimaldas lastiruumi täis laduda, sest uks ei vajanud avanemiseks ruumi. Selline uks võimaldab mahutada lennukisse rohkem kaupa, aga nõuab tugevaid lukke, et uks lennu ajal kogemata ei avaneks. Väljapoole avanevate uste ohtlikkus oli lennukitootjatele teada, sest mitmed selliseid uksi kasutanud DC-10d olid 1970. aastatel plahvatusliku dekompressiooni tõttu alla kukkunud. Seda ohtu ei võtnud tõsiselt ei lennukitootjad ega ka NTSB. Peamine probleem oli asjaolu, et ukselukud olid valmistatud alumiiniumist, mis andis järgi, kui ukse mootorid üritasid ust avada samal ajal, kui lukud olid suletud asendis. See võis juhtuda ka lennu ajal, kui turvalüliti oli vigane ja ei lülitanud voolu uksemootoritest lennu ajaks välja.
Lennul 811 oli vanal lennukil toimunud lühis pannud uksemootorid tööle ja need lõhkusid lukud, misjärel uks eraldus, võttes endaga kaasa tüki kabiini põrandast ja suure tüki lennuki seinast, mis põhjustas plahvatusliku dekompressiooni.
Pärast õnnetust
Pärast põhjuste selgumist andis NTSB korralduse vahetada kõigi Boeing 747 kaubauste lukud välja. Lisaks soovitati asendada väljapoole avanevad uksed sissepoole avanevate ustega, mis ei saa lennu ajal avaneda. Pärast lennul 811 toimunud õnnetust pole analoogseid hukkunuid kaasa toonud õnnetusi 747 tüüpi lennukitega juhtunud.
Kapten David Cronin suri 4. oktoobril 2010, olles 81-aastane.
Dramatiseering
Lennuõnnetuse lugu oli eetris Kanada dokumentaalsarja "Mayday" 1. hooajal. Osa pealkiri oli "Taevast rebitud".
Põhja-Khorāsāni provints
Viited
🇮🇷
Hariduse Tugiteenuste Keskus
Hariduse Tugiteenuste Keskus (HTK) (kuni 2009. aasta lõpuni Pedagoogilis-psühholoogilise Nõustamise ja Õpiabi Keskus ) on õppenõustamiskeskus, mis asub Tartus aadressil Tähe tänav 56. Keskus osutab nõustamisteenust erivajadusega õppijatele, nende vanematele, õpetajatele ja haridusametnikele.
Eellugu
1998. aastal loodi kooliõpilaste toetamiseks Tartu linnas Tartu Kroonuaia Kooli juurde Pedagoogilis-psühholoogilise Nõustamise ja Õpiabi Keskus (PP-NÕK). Keskuse juht ja üks eestvedajaid oli eripedagoog Ana Kontor, logopeedina töötas osalise koormusega Hene Binsol ja lastepsühhiaatrina Aime Meos. Esimesel aastal sai nõustamisteenust 412 last. Valdavalt olid sooviavaldajateks lapsevanemad. Vaid veerandil juhtudest tulid lapsed koolipoolse soovitusena ning ainult 58 korral tulid koos laps, lapsevanem ja õpetaja. Seetõttu otsustati minna koolidesse õpetajatele selgitustööd tegema.
1999. aastal alustasid Tartu Kroonuaia Kooli ruumides õhtupoolikuti tegutsemist tavakoolide õpiraskustega lapsi toetavad õpiabirühmad, mis said perede hulgas populaarseks. Märksõnadeks hariduses oli saanud kaasamine ja võrdsed võimalused kõigile. PP-NÕKi üheks põhiliseks valdkonnaks kujunes õpetajate ja koolide abistamine selles, kuidas koostada individuaalset õppekava ja sellega seoses õpetaja töökava ning kuidas korraldada klassis mitmel tasandil õpet. Samuti oli keskuse spetsialistel suur roll vajalike õppematerjalide koostamisel.
Jan Demidovitš
Jan Demidovitš (sündinud 24. aprillil 1988) on Eesti päritolu Soome jalgpallur.
Hariduse Tugiteenuste Keskus
Eellugu
2005. aastal hakati keskuses nõustama ka kooliks valmistujaid ning toetama neid, kes vajasid koolipikendust. Sellega seoses süvenes vajadus suhelda otse koolidega, kus jälgiti HEV laste tunde ning nõustati õppe kohandusvajaduse korral õpetajat, misjärel hakkas tunnitöö paremini sujuma. Nõustamiskeskuse spetsialiste hakati järjest enam kaasama Tartu ja Tallinna Ülikoolide eripedagoogika koolitustesse.
Jan Demidovitš
2006-2008 mängis ta Soome klubis FC Viikingit.
Hariduse Tugiteenuste Keskus
Eellugu
2007/2008. õppeaastal koostati Tartu linnas munitsipaalõppeasutuste süsteemi arengukava. Arengukavajärgseks arendustegevuseks sai keskuse sihtgrupi laiendamine. 2008. aastal hakkasid keskuse spetsialistid toetama ja abistama ka koolieelikuid.
2007/2008. õppeaastal hakkas Haridus- ja Teadusministeerium arendama laste toetamise süsteemi ja selle osana uue terminiga tähistatud õppenõustamissüsteemi. Õppenõustamissüsteemi arendamise kulude katmine nähti ette Euroopa Sotsiaalfondi rahast. Õppenõustamissüsteemi arendamine planeeriti "Inimressursi arendamise rakenduskava" prioriteetse suuna "Elukestev õpe" meetme "Teavitamis-ja nõustamissüsteemi arendamine" programmi "Õppenõustamissüsteemi arendamine" kaudu. Selle tulemusel pidi igasse maakonda tekkima programmiperioodi lõpuks üks piirkondlik õppenõustamiskeskus. Programmis osalemiseks tuli kohalikul tasandil otsustada, kes hakkab Tartumaal piirkondlikku õppenõustamiskeskust rajama ja programmi tegevusi ellu viima. Otsustati, et Tartus kasutatakse nõustamis- ja õpiabikeskuse 10 aasta pikkust kogemust.
Hariduse Tugiteenuste Keskus
2008. aasta kevadel tegi Tartu linnavalitsuse haridusosakond Tartumaa omavalitsustele ettepaneku volitada programmi "Õppenõustamissüsteemi arendamine" mõttes piirkondlike õppenõustamisteenuste arendamisega Tartus ja Tartumaal tegelema Pedagoogilis-psühholoogilise Nõustamise ja Õpiabi Keskust. Tartumaa Omavalitsuste Liidu toel saigi Tartumaal õppenõustamisteenuste korraldajaks ja koordineerijaks nõustamis- ja õpiabikeskus, kelle tegevus laienes 2009. aastast ka Tartu maakonnale. Nõustatavate ringi lisati koolieelikud ja kuni 26aastased noored.
Keskuse senised ruumid Tartu Kroonuaia Koolis olid kitsaks jäänud. Projekti "Tartumaal avalike hariduse tugiteenuste arendamine – TAHTA" raames sai keskus uued ruumid Tähe tänav 56 elumaja esimesel korrusel. 2010. aastal alustas nendes ruumides tööd Hariduse Tugiteenuste Keskusena (HTK).
2011. aastal hakati uue teenusena osutama rehabilitatsiooniteenust 3–18aastastele puudega lastele. Uudse valdkonnana pakuti 6–7aastaste laste rühmapõhist sotsiaalsete probleemide lahendamisoskuste õpet. Kuna tagasiside oli positiivne, leiti võimalus luua ka teismeliste noorte suhtlemisoskuste arendamise rühm. Kaks korda kuus viidi läbi koolis alustavale õpetajale suunatud vestlusringe, kus kauaaegsed pedagoogid jagasid oma positiivseid kogemusi. Samamoodi toimusid iga kuu aruteluringid päevakajalistel teemadel ka lapsevanematele.
1. jaanuarist 2013 liideti Hariduse Tugiteenuste Keskusega seni Tartu Kutsehariduskeskuse struktuuriüksusena toiminud karjäärikeskus ning keskus hakkas osutama ka karjääriinfo- ja nõustamisteenust.
2014. aastal hakkas sihtasutus Innove maakondades Rajaleidja keskusi looma. Tartu linnas arutati, kas Rajaleidja keskus ja senine Hariduse Tugiteenuste Keskus ühendada või mitte. Põhjaliku analüüsi ja mitme koosoleku tulemusena otsustati jätta Hariduse Tugiteenuste Keskus linna haldusalasse edasi. Samal aastal loodi keskuse juurde tugispetsialistide ning hariduslike erivajadustega õpilaste õppe koordineerijate (HEVKOde) aineühendus. Keskuse juhataja kohuseid asus 2014. aastal täitma Merily Tensing-Kruusla. Keskuse uueks suunaks sai uute koostöövormide leidmine eri sihtrühmade ja osapooltega, eelkõige Tartumaa Rajaleidja keskusega, aga ka Tartu Maakohtuga, noorsootöötajatega, kaubanduskeskuste turvatöötajatega. Rajaleidja keskuste loomise tulemusel lõpetas Hariduse Tugiteenuste Keskus alates 2014. aasta septembrist väljaspool Tartu linna elavate õpilaste toetamise ja nõustamise. Rajaleidja keskused võtsid üle ka nõustamiskomisjoni ning karjäärikeskuse töö. Hariduse Tugiteenuste Keskus jätkas Tartu linna laste nõustamist ning hakkas koordineerima tugispetsialistide aineühenduste tööd.
2015. aastal hakkas keskus konsulteerima haridusasutusi turvalisuse valdkonnas.
2018. aastal loodi keskuse juurde psühholoogide kohad lasteaedade nõustamiseks. Töötajate ülesanne on olla pidevalt kursis olla valdkonna muutuvate õiguslike muudatustega. Samuti on juurutatud mitmesuguseid tõhusaid, teaduspõhiseid nõustamismetoodikaid, nagu näiteks motiveeriv intervjueerimine, kovisiooniväljaõpe, Gordoni perekooli õpe, Strebeleva uurimise ja arendamise süsteem jms.
Jõhvi kontserdimaja
Jõhvi kontserdimaja on hoone Jõhvis aadressil Pargi tänav 40.
Hoone projekteeris Rein-Mihhail Heiduk. Hoone valmis 1978 ja see sai nimeks Jõhvi kultuuripalee "Oktoober". Varem oli hoone kohal Jõhvi mõisa peahoone aastast 1491. 11. novembril 1993 nimetati kultuuripalee "Oktoober" ümber Jõhvi Kultuurikeskuseks, 2004. aastal lammutati hoone suuremalt jaolt.
8. oktoobril 2005 avati renoveeritud Jõhvi Kontserdimaja. Arhitektid on Ra Luhse ja Tanel Tuhal. Majas asub ka kino Amadeus, Jõhvi Linnagalerii, Jõhvi Muusikakool, Jõhvi Huvikeskus ning kohvik Keel.
Aastast 2005 kuni 2021 oli kontserdimaja direktor Piia Tamm.
Must-raisamatja
Must-raisamatja (Nicrophorus humator) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Raudoksiidid
Raudoksiidid ehk raua oksiidid on raua ja hapniku ühendid.
Laaritsamägi
Laaritsamägi ehk Naaritsamägi ehk Naaritsmägi ehk Valgesoo kalju on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõel, Saesaare paisjärve ääres. Laaritsamägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal, umbes 500 meetrit Saesaare hüdroelektrijaama paisust ülesvoolu jõe vasakkaldal.
Raudoksiidid
Kolm kõige levinumat raudoksiidi on:
Laaritsamägi
Laaritsamägi on üks Ahja jõe pikemaid paljandeid, umbes 175 meetrit pikk ja kuni 15 meetrit kõrge. Ligi 100 meetri pikkusel jõelõigul paljanduvad kuni 7 meetri paksuselt Burtnieki lademe Härma kihistiku põimkihilised liivakivid. Paljandit on võimalik vaadelda nii jõelt kui vastaskaldalt. Osa paljandist on peale Saesaare hüdroelektrijaama paisu rajamist jäänud vee alla.
Muusikaühing Sonico
Muusikaühing Sonico (nimetatud ka Eesti Kristliku Muusika Ühing Sonico) on Eesti mittetulundusühing, kes muu hulgas korraldab kontserte. Ühingu asutas Lehari Kaustel.
Helmut Lachenmann
Helmut Friedrich Lachenmann (sündinud 27. novembril 1935 Stuttgardis Saksamaal) on saksa klassikalise nüüdismuusika helilooja.
Elu ja töö
Pärast teist maailmasõda hakkas Lachemann 11-aastaselt laulma kohalikus kirikukooris. Varakult ilmnes ta muusikuanne ning teismelisena ta juba komponeeris. Ta õppis klaverit Jürgen Uhde juures ning kompositsiooni ja muusikateooriat Johann Nepomuk Davidi juures Stuttgardi muusikakõrgkoolis 1955–1958, samuti oli ta ITaalia helilooja Luigi Nono esimene eraõpilane Veneetsias 1958–1960. Lühemat aega töötas ta ka elektroonilise muusika stuudios Ghenti Ülikooli juures 1965. aastal, kus komponeeris teose "Szenario". Hiljem keskendus Lachemann peaaegu eksklusiivselt instrumentaalmuusikale. Tema muusika brutaalsust võrdles Francisco Estévez kunstnik Francis Baconi maalidega.
Lachenmann on öelnud oma teoste kohta musique concrète instrumentale, viidates muusikakeelele, mis hõlmab kogu helimaailma, mis saab ligipääsetavaks ebakonventsionaalsete mängutehnikate abil. Helilooja enda sõnul on see muusika, "milles helisündmused on valitud ja korrastatud nii, et viis, mil nad genereeritakse, on vähemalt samavõrd tähtis kui tekkivad akustilised kvaliteedid ise. Sellest tulenevalt ei loo need kvaliteedid, nagu tämber, helitugevus jne, helisid nende endi pärast, vaid kirjeldavad või tähistavad konkreetset olukorda: kuulates kuuled sa tingimusi, milles heli- või mürategevus teostub, sa kuuled, millised materjalid ja energiad selles osalevad ning millist vastupanu need kohtavad."
Seega tuleneb Lachenmanni muusika peamiselt kõige lihtsamatest helidest, mis võimendusprotsesside kaudu saavad aluseks ulatuslikumatele teostele. Tema partituurid seavad esitajad silmitsi tohutute nõudmistega, kuna ta on leiutanud arvukalt uusi tehnikaid eri liiki pillidele.
Tema tähtsaimad teosed on ooper "Das Mädchen mit den Schwefelhölzern" ("Väike tuletikumüüja"; 1990–96, Hans Christian Anderseni, Leonardo da Vinci ja Gudrun Ensslini ainetel), orkestriteosed "Schwankungen am Rand" (1974–75, kaheksale vaskpuhkpillile, kahele elektrikitarrile, kahele klaverile, neljale äikesemasinale ning 34 keelpillile), "Accanto" (1975–76, klarnetile, suurele orkestrile ja magnetofonile) ja "NUN" (1997–99, flöödile, tromboonile, meeskoorile ja suurele orkestrile), ansambliteosed "Mouvement (- vor der Erstarrung)" (1982–84, kolmele ad hoc muusikule ja 14 muusikule) ja ""...zwei Gefühle...", Musik mit Leonardo" (1992, hiljem liidetud ooperisse "Das Mädchen mit den Schwefelhölzern"; Leonardo da Vinci ainetel, kahele kõlarile ja 22 muusikule) ning kolm keelpillikvartetti ("Gran Torso", 1971, uusversioonid 1976, 1988; "Reigen seliger Geister", 1989; "Grido", 2001), samuti teised orkestri-, ansambli- ja kammerteosed ning kuus klaveripala.
Alates 1978. aastast on Lachenmann pidanud regulaarselt loenguid Darmstadti uue muusika suvekoolis. 1976–1981 õpetas ta kompositsiooni Hannoveri muusikakõrgkoolis, 1981–1999 Stuttgardi muusikakõrgkoolis.
Lachenmannil on ka arvukalt silmapaistvaid artikleid, esseesid ja loenguid, millest mitmed on avaldatud kogumikus "Musik als existentielle Erfahrung" ("Muusika kui eksistentsiaalne kogemus") (Breitkopf & Härtel, Wiesbaden, 1996).
Teoseid
Järgnev loetelu põhineb Lachenmanni kirjastuse Breitkopf & Härtel andmeil.
Siirmets
Siirmets on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti perekonnanime Siirmets isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Servinski, Siimann ja Siman.
Lilian Jõesaar
Ta lôpetanud 1989. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi Lilian Semperi klaveriklassis.
Alates 1988. aastast töötab ta kontsertmeistrina Tallinna Ülikoolis ja 2003. aastast Rapla Muusikakoolis.
Ta on mänginud vanamuusikaansamblis Rondellus rataslüürat, portatiivorelit ja kastanjette. Klavessinistina osaleb ta ansambli Baltic Baroque ja teiste kammeransamblite töös.
Isiklikku
Tema abikaasa on tšellist ja gambist Tõnu Jõesaar.
Märt Toming
Enne kohtunikuametit töötas ta prokurörina.
Frankenau-Unterpullendorf
Frankenau-Unterpullendorf on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas.
Ajalugu
Iidsetel aegadel kuulus see piirkond keltide Noricumi kuningriiki ja asus Schwarzenbacheri linnusemäel asuva keldi kindluslinnuse ümbrusesse.
Hiljem Rooma ajal olid tänapäevased paigad Frankenau ja Unterpullendorf Pannoonia provintsis.
Varem iseseisvad paigad olid sarnaselt ülejäänud Burgenlandiga kuni 1920./21. aastani Ungari koosseisus (Saksa-Lääne-Ungari). Alates 1898. aastast tuli Budapesti valitsuse madjariseerimispoliitika tõttu kasutada ungari kohanimesid, ehk Répcesarud-Alsópulya. Pärast Esimese maailmasõja lõppu anti Saksa-Lääne-Ungari Saint-Germaini ja Trianoni rahulepingutega 1919. aastal Austriale. Paik kuulub 1921. aastast Burgenlandi liidumaasse.
Hilli maakond
thumb|Hilli maakonna kohtumaja Havre'is
Hilli maakond (Hill County) on maakond USA-s Montana osariigis. Piirneb põhjas Kanadaga.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Havre.
Maakonna pindala on 7552 km², millest 52 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 096. Aastal 2000 oli elanike arv 16 673.
Ajalugu
Hilli maakond moodustati 1912. aastal. Maakond on saanud nime Great Northern Railway raudteeliini presidendi James J. Hilli järgi.
Tõnu Jõesaar
Tõnu Jõesaar (sündinud 3. detsembril 1963 Tallinnas) on eesti tšellist.
Ta lõpetas aastal 1982 tšelloerialal Tallinna Muusikakeskkoolis (Laine Leichteri õpilasena) ja aastal 1989 Eesti Muusikaakadeemia (Toomas Velmeti tšelloklassis). Ta on täiendanud ennast rahvusvahelistel kammeransamblite kursustel Rootsis ja Hollandis.
Tõnu Jõesaar on olnud Eesti Riikliku Sümfooniaorkestri ja Tallinna Kammerorkestri tšellorühma kontsertmeister, mänginud Tallinna Keelpillikvartetis ja kuulub keelpillikvartetti Noobel Nelik. Lisaks mängib ta ansamblites Tallinn Baroque, Tallinn Sinfonietta, Corelli Consort, Rondellus ja Baltic Baroque. Continuo-mängijana on Jõesaar osalenud Soome vanamuusikaorkestrite 6-korruse orkester ja Opus X töös. Ka tegi ta kaasa Läti Rahvusooperis lavastatud Händeli ooperis "Alcina", mille etendused toimusid ka Hispaanias ja Hongkongis.
Isiklikku
Tema abikaasa on pianist Lilian Jõesaar. Nende tütar Melissa Jõesaar mängib viiulit.
Eelmenetlus
Eelmenetlus (ingl preliminary procedure) on menetlus, milles kohus valmistab asja ette niisuguse põhjalikkusega, et seda saaks katkematult lahendada ühel kohtuistungil. Eelmenetlus leiab aset tsiviil- ja kriminaalasjades ning selle tegemiseks peavad prokurörid, kohtunikud ja advokaadid järgima kohtumenetluse parima praktika suuniseid. Eelmenetlus eeldab pooltelt heauskset ja väärikat käitumist ning vastastikuste rollide kestvat mõistmist ja tunnustamist.
Kohtu ja menetlusosaliste üldised ülesanded
Eelmenetluses on kohtu ülesanne tagada poolte võrdne kohtlemine nii menetluse vältel kui ka asjaolude ja tõendite esitamisel. Kohtul on õigus nõuda menetlusosalistelt vajalike dokumentide esitamist ja lahendada taotlused oma siseveendumuste kohaselt. Menetlusosalistel on kohustus teha kohtuga aktiivselt koostööd, et tagada menetluse tõhusus, ning õigus esitada kohtule oma seisukoht.
Eelmenetlus tsiviilasjades
Tsiviilasjade kohtueelse menetluse sihiks on lahendada tsiviilasi maksimaalselt kahe menetlusdokumendi alusel ja kuni kahe istungiga. Menetlusdokumentide koostamisel oodatakse menetlusosalistelt meisterlikkust ja menetluse juhtimisel oodatakse kohtult asjatundlikkust. Tsiviilasja kohtueelset menetlust reguleerib tsiviilmenetluse seadustik.
Khorāsān-e Razavī provints
Khorāsān-e Razavī provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Iraanis. Piirneb põhjas Türkmenistaniga ja idas Afganistaniga.
Eelmenetlus
Kohtu ülesanded eelmenetluses
Tsiviilkohtumenetluse seadustiku kohaselt on kohtul eelmenetluses täita eri ülesandeid:
Khorāsān-e Razavī provints
Khorāsān-e Razavī provints moodustati 2004. aastal Khorāsāni provintsi keskosast.
Provints jaguneb 19 maakonnaks.
Eelmenetlus
Kohtu ülesanded eelmenetluses
Menetlusosaliste taotluste, väidete ja tõendite välja selgitamisel peab kohus pöörama tähelepanu ka teiste menetlusosaliste seisukohtadele, mis on suunatud esimeste menetlusosaliste taotlustele ja väidetele. Peale kohustuste on kohtul õigus küsitleda menetlusosalisi ja nõuda neilt selgitusi.
Menetlusosaliste ülesanded eelmenetluses
Nagu kohtulgi, on kohtulikus eelmenetluses menetlusosalistel ülesandeid, mida nad peavad täitma, et tagada eelmenetluse sujuvus ja õiguspärasus: Kohtule selgitamiskohustuse järel dokumendi esitamisel peavad menetlusosalised silmas pidama, et dokument oleks koostatud nii, et seda saaks arutada põhiistungil.
Khorāsān-e Razavī provints
Provintsi pindala on 118 851 km².
Eelmenetlus
Eelmenetlus kriminaalasjades
Kriminaalasjade kohtueelse menetluse ehk uurimise sihiks on selgitada välja kuritegu ja selle asjaolud. Uurimise käigus kogutakse tõendeid, võetakse ütlusi kahtlustatavalt, kannatanult, tunnistajatelt jt menetlusosalistelt, tehakse kohtuekspertiise ning vajaduse korral sooritatakse jälitustoiminguid.
Khorāsān-e Razavī provints
Viited
🇮🇷
Eelmenetlus
Eelmenetlus kriminaalasjades
Enamasti viib eeluurimist ellu politsei prokuratuuri juhtimisel, kuid uurimist võivad teostada ka keskkonnainspektsioon, kaitsepolitseiamet, konkurentsiamet, maksu- ja tolliamet, vangla, justiitsministeeriumi vanglate osakond ning sõjaväepolitsei.
Nii kohus kui ka pooled peavad tõhususe garanteerimiseks end ette valmistama nii, et eelistungi saaks pidada ühe korraga. Põhiistung peaks toimuma kolme kuu jooksul pärast eelistungit. Eelistungil peavad osalema kohtunik, prokurör, kaitsja, sekretär, vajaduse korral võib eelistungile kutsuda ka kannatanu, tsiviilkostja või nende esindajad. Kriminaalasja kohtueelset menetlust reguleerib kriminaalmenetluse seadustik.
Kohtu ülesanded eelmenetluses
Eelmenetluse käigus tuleb kohtul arvestada istungiaja määramisel varem määratud istungitega, kaitsjate puhkuste, töölähetuste ja menetlusosaliste kutsetegevuse koolitustega. Põhiistungit määrates peab kohus tagama, et pooltele ettevalmistusteks antav aeg oleks piisav ning plaanipäratuid asjaolusid esineks võimalikult vähe.
Kriminaalasja arutamisel eelistungil peab kohus olema erapooletu juht, kes tagab menetluse võistlevuse, õigluse ja erapooletuse ning austava suhtumise menetlusosalistesse. Istungi alguses peab kohus koos osalistega läbi arutama istungiplaani ning istungi jooksul kaaluma, kas anda vaheaega, kui keegi osalistest seda taotleb. Kohtul on õigus kuulutada vaidluse tekkides välja vaheaeg ja vaidluse korral pidada pooltega nõu kabinetis. Lisaks on kohtul õigus katkestada poolte sellised sõnavõtud, mis ei puuduta vaidlusesse, ning õigus suunata pooled tagasi asjassepuutuvate küsimuste juurde. Kui peaks esinema kahtlusi mõne menetlusosalise tegevuse või esitatud taotluste õiguspärasuse kohta, on kohtul õigus andmeid kontrollida.
Menetlusosaliste ülesanded eelmenetluses
Kriminaalasja kohtueelses menetluses peavad menetlusosalised kokku leppima selles, kuidas saaks muuta kohtuasja tõhusamaks, ja vajaduse korral küsima kohtult sel teemal nõu. Kohtuasja tõhusamaks muutmise võimalused on näiteks üleminek lihtmenetlusele või kriminaalmenetluse lõpetamine. Lisaks peavad pooled andma kohtule eeldatava hinnangu, kui palju aega võib neil kuluda istungil oma seisukohtade esitamiseks.
Słaŭharad
pisi|left Słaŭharad (transkribeerituna Slavgarad, vanasti Prapojsk (Прапойск), poola keeles vanasti Propojsk, vene keeles vanasti Пропойск (Propoisk) on linn Valgevenes Mahiloŭ oblastis, Słaŭharadi rajooni halduskeskus. Słaŭharad asub Mahiloŭ linnast 76 kilomeetri kaugusel Soži jõe kaldal. Linna läbib Žłobini ja Mahiloŭ vaheline raudtee.
Haridust annavad kaks keskkooli, laste spordikool ja muusikakool. Linnas on kultuuri- ja rahvaloomingu keskus ja kaks raamatukogu. Linnas on toiduainetetööstus, seal valmistatakse ka ehitusmaterjale. Linnas on jõesadam.
Vaatamisväärsusteks on vanalinn, XIX sajandil valminud postijaama hoone, aastail 1791–1793 valminud õigeusu kirik ja kaitsealune park.
Ajalugu
Vanemad kasutusel olnud nimekujud on Прупой ja Пропошеск. Asulat on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1136, mil see kuulus Smolenski vürstiriiki. . Aastal 1197 läks asula Mstislavi vürstiriigi koosseisu. XIII sajandil rajati sinna linnus, mis oli kasutuselö XVI sajandini. XIV sajandil sai asula Leedu osaks.
Seoses territoriaal-administratiivse reformiga hakkas Prapojsk kuuluma Minski vojevoodkonda ja Rečyca maakonda, kus sellest sai alev. Aastail 1601–1602 laastasid seda näljahäda ja epideemia, Uputuse ajal aga Moskva väed. Lesnaja lahingu järel toimus linna all lahing Adam Ludwig Lewenhaupti vägedest maha jäänud Rootsi sõdurite ja Vene peavägede vahel.
Poola jagamisel läks alev aastal 1772 Venemaa koosseisu, kus hakkas kuuluma Mogiljovi kubermangu ja Bõhhovi maakonda. Katariina II kinkis selle asula Golitsõnide suguvõsale. Aastal 1787 oli alevis kaks õigeusu kirikut, lisaks veel katoliku kirik.
Aastal 1924 läks Prapojsk Valgevene NSV koosseisu. 25. mail 1945 sai Prapojskist linn, ühtlasi muudeti selle nimi Słaŭharadiks. Põhjus on oletatavalt linna vana nime sarnasus venekeelse sõnaga «пропойца», mis tähendab väejooksikut (valgevene keeles sellist sõna ei ole). Aastal 1944, mil asula ümbruses peeti lahinguid, tundus taoline nimetus demoraliseerivana ja propagandasse mittesobivana.
Maris Sild
Maris Sild (sündinud 15. märtsil 1987 Tallinnas) on eesti poliitik.
Ta on Tallinna Linnavolikogu liige ja rahanduskomisjoni esimees, Sotsiaaldemokraatliku erakonna Tallinna piirkonna aseesimees. Varem on ta juhtinud Kristiine linnaosakogu, olnud Kristiine linnaosa halduskogu aseesimees, Sotsiaaldemokraatliku erakonna juhatuse liige.
Ta on valitud kolme Tallinna Linnavolikogu koosseisu kandideerides Kristiine linnaosas ning 2021. aasta kohalikel valimistel kogus Kristiines 239 häält.
Švėkšna
left|thumb|Švėkšna katoliku kirik Švėkšna (vene keeles vanasti Швекшни) on alev Leedus Šilutė rajoonis, Švėkšna valla halduskeskus. Alev asub Švėkšnalė jõe ääres, merepinnast 31 meetri kõrgusel.
Maris Sild
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 151 häält ning ei osutunud valituks.
Švėkšna
Alevis on psühhiaatriahaigla, haridust annab gümnaasium. Vaatamisväärsusteks on aastal 1867 püstitatud luteri kirik ja aastal 1905 püstitatud katoliku kirik, Švėkšna mõis, kabel, vana surnuaed, muuseum.
Ajalugu
Švėkšnast on arheoloogilistel väljakaevamistel leitud seitse Vana-Egiptuse päritolu jumalakujukest.
Asulat on esimest korda mainitud XIV sajandil. Alev sai arenema hakata pärast Melno rahu (1422), mil kadus ristisõdijate rünnaku oht. Aastal 1509 rajasid Kęsgailad sinna mõisa. Aastal 1509 on esimest korda mainitud sealset kirikut, ka nimetati Švėkšnat siis esimest korda aleviks.
Aastal 1606 sai alev turuprivileegid. XIX sajandil kuulus Švėkšna Plateritele, see suguvõsa rajas üle Klaipėdasse viiva tee kahe kaarega jalakäijate silla, mis ühendas mõisa kirikuga. Alev on mitu korda suurte tulekahjude käes kannatanud (1732, 1817,1858, 1861, 1891, 1925 ja 2006). Kõige rängem oli 1925. aasta tulekahju, mis hävitas peaaegu kogu alevi.
Aastail 1940–1941 oli alev piiriäärse asulana Punaarmee kontrolli all. Teise maailmasõja ajal tapsid sakslased 500 alevi elanikku. 1966–1992 oli Švėkšna kohaliku sovhoosi keskus.
Kurt Student
Ta sündis aastal 1890 Birkholzis, Neumarkis. Ta asus sõjaväeteenistusse aastal 1910. Märtsis 1911 sai ta leitnandiks.
Moltšanov
Moltšanov (vene keeles Молчанов, saksa keeles Moltschanoff) oli Venemaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Moltšanovite kohta on esimesi teateid XVI sajandi lõpust. Suguvõsaliin algab Grigori Ivanovitš Moltšanoviga (suri pärast 1592). XVIII sajandil tegid tema järeltulijad karjääri mereväeteenistuses. Nikifor Ivanovitš Moltšanov (suri 1764) oli Arhangelski sadamakapten ja läks erru kontradmirali auastmes. Tema poeg Vassili Nikiforovitš Moltšanov (suri pärast 1752) oli 1. järgu kapten. Suguvõsa kõige nimekam liige oli salanõunik Pjotr Stepanovitš Moltšanov (1770−1831), kes teenis senatis ülemprokurörina ja oli aastast 1807 riigisekretär. 1814. aasta 7. märtsil (vkj) võeti ta Eestimaa rüütelkonna matriklisse. Erinevalt mitmetest Läänemereprovintside rüütelkondadesse immatrikuleeritud vene päritolu isikutest omandas ta siin maavalduse: talle anti rendile kolm riigimõisa Liivimaal.
Sirgjoonejooks
Sirgjoonejooks ehk otsejooks on jooksuspordi ala, milles kaardil sirgjoone moodustav distants läbitakse maastikul. Võistlusspordina harrastades on eesmärk läbida võimalikult pikk distants sirgjoonest kõrvale kaldumata.
Jooksuala maailmarekord kuulub Timmo Tammemäele ja Sander Linnusele, kes 17. aprillil 2021 läbisid 58,2 kilomeetri pikkuse sirgjoone Suurupist Järvamaale. Eesti rekordit hoiab Alexander Khalyapin 136,3 kilomeetriga.
Reeglid
Sportlase ülesandeks on läbida distantsi maastikul kujuteldavat sirgjoont pidi nii, et joonest ei kalduta kõrvale rohkem kui 100 meetrit, mistõttu võib nimetada ala ka koridorijooksuks. Maailmarekordi katsel võib kasutada üksnes kompassi ja kaarti, Eesti meistrivõistlustel on olnud GPS-seadmete kasutamine lubatud ja võib liikuda ka mööda teid.
Ajalugu
Spordiala on tekkinud kunsti ja spordi vastastikuses dialoogis, selle ajalugu võib seostada 2011. aastal nelja matkaja avaliku katsega minna sirgjoont pidi Tallinnast Tartusse. Võistlusspordina on sirgjoonejooksu hakatud Eestis harrastama COVID-19 karantiini ja piirangute tingimustes, esimene maailmarekord oli registreeritud 18. novembril 2017 Rootsis, kus Martin Regborn, Viktor Larsson ja Jakob Wallenhammar läbisid 31,7 kilomeetrit.
Saarelinn
Nimede eestistamisel anti Saarelinn uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Sacharias (Tallinnas, 1940). Eugen Saarelinna palvel kanti Saarelinn perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 398 all (Siseministeeriumi teadaanne 2. aprillist 1940).
Ineši vald
Ineši vald (läti keeles Inešu pagasts) on vald Lätis Cēsise piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Kaive ja Vecpiebalga vallaga ning Madona piirkonna Jumurda ja Liezēre vallaga.
Valla pindala on 88 km². 2016. aasta seisuga elas seal 678 inimest. Valla keskuseks on Ineši küla, vallavanem on Inese Ģērmane.
Ajalugu
Aastal 1945 moodustati Vecpiebalga vallas Ineši külanõukogu, aga vald ise likvideeriti aastal 1949. Aastal 1954 liideti Ineši külanõukoguga osa likvideeritavast Cirsti külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. Aastatel 2009–2021 kuulus vald Vecpiebalga piirkonda.
Loodus
Vald asub Vidzeme kõrgustikul. Valda läbib Ogre jõgi. Vallas asub arvukalt järvi. Valla põhjapiiril Tauns – 71,9 ha. Teised suuremad järved on Pāvīte järv – 18,2 ha, Briņģi järv – 29,6 ha, Nedzis – 82,8 ha ja Inesis – 519 ha.
Suur osa vallast jääb Vecpiebalga kaitstavale maastikule. Inesise järve saartel ja poolsaartel asub 42 ha suurune Sproģi hoiuala.
pisi|Inesis pisi|Nedzis pisi|Vecpiebalga mõisa häärber
Muinsusmälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Vecpiebalga mõisa hoonetekompleks (sealhulgas jääkelder, park, ait, magasiait ja häärber), Vecdauguņi muinaskalmed ehk Sepikojaküngas, Jauncelmi talu elumaja, Lodēni muinaskalmed, Pīļupīte asulakoht, Jāņkalni muinaskalmed ehk Rootsi hauad ja Vecpiebalga muinaskalmed ehk Vene või Kõver kalme. Varem on seda olnud ka Vecpiebalga mõisa kutsari maja, sepikoda, aedniku maja ja perekonnamaja.
Nõmme baptisti palvemaja
Nõmme baptisti palvemaja on palvemaja Tallinnas aadressil Puuvilja tänav 4. Maja kasutab Nõmme Baptistikogudus.
Ineši vald
Muinsusmälestised
Regionaalse kaitse all on Lejasbeķeri keskaegne kalmistu, Vectūļi – 1 talu, Orizori muinaskalmed, Vecpiebalga mõisa magasiait, Gaigaļi asulakohad, Vecpiebalga kirikumõisa muinaskalmed, Vecdauguņi keskaegne kalmistu ehk Kalmemägi, Vaišļi keskaegne kalmistu, Tožiņi keskaegne kalmistu ehk Baudzīte, Spietēni keskaegsed kalmistud, Paulēni muinaskalmed, Lejaskaibēni keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas, Jauncelmi keskaegne kalmistu, Ķemeri keskaegne kalmistu, Ļavēni keskaegne kalmistu ja Ezēni muinasasula.
Nõmme baptisti palvemaja
Maja ehitus kestis kolm kuud ja see avati 1931.
2002 maja renoveeriti ja selle käigus sai maja ka uue välisilme.
Ineši vald
Muinsusmälestised
Kohaliku kaitse all on Baldiešēni keskaegne kalmistu ehk Kalmeküngas, Lejasburkāni linnamägi ja rahvajuttudes kajastatud Akmentiņi keskaegne kalmistu ehk Vereorg.
Sepa-Nõmme
Külast on teateid alates 1945.
Ineši vald
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 643 lätlast, 29 venelast, 2 valgevenelast, 2 ukrainlast ja 4 poolakat.
Valla külad on:
Oleg Kotšenovski
Oleg Kotšenovski (27. jaanuar 1929 Tallinn – 31. august 2014) oli eesti arhitekt ja arhitektuuriteoreetik.
Jászárokszállás
Jászárokszállás on linn Ungaris Jász-Nagykun-Szolnoki komitaadis Jászberényi kreisis.
Oleg Kotšenovski
Ta sündis arsti perekonnas. Õppis Tallinna 19. algkoolis, Kose-Lükati vabaõhukoolis ja lõpetas 1946. aastal Tallinna 7. Keskkooli. Samal aastal astus Tallinna Polütehnilisse Instituuti arhitektuuri õppima.
Jászárokszállás
1. jaanuaril 2022 oli linnas 5977 elanikku.
Oleg Kotšenovski
Ta küüditati 1949. aastal Siberisse. Seal töötas ta algul metsatöölisena, hiljem ehitusmeistri, inseneri ja arhitektina. Ta õppis aastatel 1955–1960 Krasnojarskis Siberi Metsatehnilises Instituudis (alates 1958. aastast Siberi Tehnoloogiainstituut; alates 2017. aastast ru:Сибирский государственный университет науки и технологий имени академика М. Ф. Решетнёва) ja lõpetas selle mööblitehnoloogina.
Aastatel 1961–1964 oli ta Moskvas Elamute Projekteerimise ja Teadusliku Uurimise Keskinstituudis aspirant, 1967. aastal kaitses väitekirja "Встроенная и передвижная мебель из лиственницы для квартир массового строительства" ja sai arhitektuurikandidaadi kraadi.
1966. aastast kuni pensionile jäämiseni töötas ta Tallinnas Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudis, seejuures 1989. aastast juhtivteadurina ja 1995. aastast arhitektuuri osakonna juhatajana. Algul pühendus ta Eesti NSV teenindusvõrgu perspektiivse paiknemise uurimisele, hiljem keskendus ta aga arhitektuuri ja linnaehituse ajaloole, huvitudes eriti 19. sajandi lõpust ja 20. sajandi algusest.
Isiklikku
Tema isa oli arst Vladimir Kotšenovski.
Ineši vald
Asustus
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Großwarasdorf
Großwarasdorf (1894. aastani Baromlak) on vald (Gemeinde) Austrias Burgenlandi liidumaal Oberpullendorfi ringkonnas.
Ineši vald
Asustus
pisi|tühi|500px|Valla maastik
Tuglas
Tuglas on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel anti Tuglas perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Mihkelson. Friedebert Tuglase palvel kanti Tuglas perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 184 all (Siseministeeriumi teadaanne 10. jaanuarist 1936).
Słaŭharadi rajoon
Słaŭharadi rajoon on 2. järgu haldusüksus (rajoon) Mahiloŭ oblastis Valgevenes. Rajooni pindala on 1318 km². 2016. aasta seisuga elas seal 13 238 inimest.
Rajoon moodustati 1924. aastal. See koosneb järgmistest külanõukogudest: Hiženka, Kabina Hara, Łapacičy, Svienski ja Vaśkavičy külanõukogu. Halduskeskus on Słaŭharadi linn.
Rajooni suurimad jõed on Sož ja selle lisajõed Pronja ning Kasalanka. Rajooni territoorium asub Orša-Mogiljovi orundis, keskmiselt 140-170 meetri kõrgusel. Kõrgeim koht asub Kulšyčy külas (189 m). Maavaradest leidub seal turvast, dolomiiti, kriiti, savi, liiva, kruusa.
2009. aasta seisuga olid elanikest 93,63% valgevenelased, 3,86% venelased ja 1,51% oli teistest rahvustest. 60,24% elanike emakeeleks oli valgevene keel, 37,61% elanike emakeeleks oli vene keel. Koduse keelena kasutas valgevene keelt 23,52% elanikke, vene keelt aga 66,37%.
Tšornobõli katastroofi tagajärjel saastus osa rajooni territooriumist ning sealsed elanikud asustati ümber.
MTÜ Kammermuusikud
MTÜ Kammermuusikud on Eesti mittetulundusühing, kes korraldab alates 2009. aastast klassikalise kammermuusika üritusi.
Mihkel Müller
Mihkel Müller (eesnimena kasutatud ka Mikko; 21. oktoober 1887 Paadrema, Varbla kihelkond, Läänemaa – 19. detsember 1970 Helsingi) oli Eesti maadleja.
MTÜ Kammermuusikud
Ühing on korraldanud muu hulgas järgmisi üritusi: "Mõisamängud", "HELIjaKEEL" ning "Kammermuusikud linnas".
Mihkel Müller
Aastal 1920 osales ta Antwerpeni olümpiamängudel Kreeka-Rooma maadluses keskkaalus (kuni 75 kg), kus sai 18. koha.
Golestāni provints
Golestāni provints 1. järgu haldusüksus (provints) Iraanis. Piirneb põhjas Türkmenistani ja läänes Kaspia merega.
Provints jaguneb kuueks maakonnaks.
Suuremad linnad on Gorgān ja Gonbad-e Kāvūs.
Provintsis asub Iraani vanim, Golestāni rahvuspark.
🇮🇷
Sündinud 1962
Sellel leheküljel on loetletud 1962. aastal sündinud tuntud inimesi.
Surnud 2014
''Sellel leheküljel on loetletud 2014. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Nicki Minaj
thumb|Nicki Minaj (2018) Nicki Minaj (õieti Onika Tanya Maraj-Petty; sündinud 8. detsembril 1982 Saint Jamesis, Trinidadi ja Tobago pealinna Port of Spaini eeslinnas) on Trinidadi ja Tobago päritolu Ameerika Ühendriikide naisräppar.
Ta asus elama New Yorki, kui oli viiene. Nicki Minaj on lõpetanud Fiorello H. LaGuardia keskkooli ning pärast kooli üritas saada näitlejaks. Muusikaga hakkas ta rohkem tegelema 2004. aastal ning 2007. aastal jõudis ta esimese plaadilepinguni. Samal aastal ilmus ta esimene mixtape.
Ta on ülemaailmselt müünud üle 65 miljoni singli, samuti on ta albumid olnud väga edukad.
Nicki Minaji debüütalbumit "Pink Friday" müüdi esimesel nädalal 375 000 eksemplari. See oli Nicki Minaji esimene esikohaalbum. 2016. aasta keskpaigaks oli albumit müüdud üle 2 miljoni eksemplari. Hetkeseisuga on see album kõige kõrgemate esinädala müükidega debüütalbum naisartistilt sellel aastakümnendil.
Nicki Minaji kolmas stuudioalbum "The Pinkprint" avaldati 15. detsembril 2014. Selle läbimüük esimesel nädalal oli üle 244 000 eksemplari ja see sai Nicki Minaji kolmandaks esikohaalbumiks.
Nicki Minaji kolmandalt stuudioalbumilt pärinev laul "Anaconda" on YouTube'is üks enim vaatamisi-kuulamisi saanud video 24 tunniga. 24 tunniga sai "Anaconda" üle 19,6 miljoni vaatamise, mis ületas Miley Cyruse laulu "Wrecking Ball" rekordi. Laulu läbimüük on üle 2 miljoni eksemplari. Nicki Minaji kõige edukam laul on "Super Bass", mida on müüdud üle 10 miljoni eksemplari ning mis on RIAA kaheksa-kordse plaatina tunnistusega.
Stuhr
Stuhr on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Diepholzi kreisis umbes 7 km Bremenist edelas.
Valla pindala on 81,65 km². 31. detsembril 2015 elas seal 33 083 inimest.
Valla suuremad asulad on Brinkum, Fahrenhorst, Groß Mackenstedt, Heiligenrode, Moordeich, Seckenhausen, Stuhr ja Varrel.
pisi|tühi|Kirik
Joonas Järveläinen
Joonas Järveläinen (sündinud 17. augustil 1990 ) on Paidest pärit Eesti korvpallur.
Järveläinen on 2.00 m pikk ja kaalub 105 kg. pisi|Joonas Järveläinen 2018 Järveläinen alustas oma professionaalset karjääri Tartu Ülikooli korvpallimeeskonnaga, nendega võitis ta aastal 2010 Eesti Korvpalli Meistriliiga.
2013-2015 mängis ta TalTechi korvpalliklubis. Aastal 2015 sõlmis Järveläinen lepingu korvpalliklubi Pärnu sadamaga.
2020 Augustis sõlmis Järveläinen lepingu islandi kõrgliiga korvpalliklubiga Grindavik.
Eesti korvpallikoondis
Järveläinen on aastast 2015 Eesti korvpallikoondise liige.
Helle Aro
Helle Aro (kuni 1986 Helle Saadlo; sündinud 9. detsembril 1960; Lohu, Kohila külanõukogu, Rapla rajoon) on endine eesti ja Soome kergejõustiklane.
Ta õppis Hagudi 8-klassilises koolis ning lõpetas 1980. aastal Tallinna Spordiinternaatkooli ja 1984. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi kehakultuuriteaduskonna.
Eesti NSV meistrivõistlustel
Aastatel 1979–1985 võitis ta Eesti NSV meistrivõistlustel hüpetes, tõkkejooksus ja viievõistluses individuaalselt kokku 8 medalit (4 sisehallis) ja oli teatejooksus 4 korda Eesti NSV meister.
Soome meistrivõistlustel
Aastatel 1992 ja 1993 oli ta Soome meister seitsmevõistluses. Ta on olnud aastatel 1990 ja 1992 Soome sisemeister naiste viievõistluses. Ta on saanud Soome meistrivõistlustelt kergejõustikus veel 9 medalit (neist 4 sisehallis).
Kaasaegsetel olümpiamängudel
Ta sai Soome esindajana naiste seitsmevõistluses 1992. aasta Barcelona olümpiamängude kergejõustikuvõistlustel 18. koha.
Viimsi vabakogudus
pisi|[[Viimsi vabakoguduse kirik (enne 2018)]] Viimsi vabakogudus on Eesti Evangeeliumi Kristlaste ja Baptistide Koguduste Liitu kuuluv kogudus Harju maakonnas Viimsi vallas Haabneeme asulas, Rohuneeme tee 40. Kogudus kasutab Viimsi vabakoguduse kirikut.
Helle Aro
Euroopa meistrivõistlustel
Ta sai Soome esindajana naiste seitsmevõistluses XVI Euroopa meistrivõistlustel kergejõustikus (Helsingi, 1994) 15. koha.
Viimsi vabakogudus
Koguduse pastor on Kristjan Kalamägi.
Helle Aro
Hilisem elukäik
Ta töötab Helsingis soome-vene koolis tütarlaste kehalise kasvatuse õpetajana.
Kõuelind
pisi|Kõuelind Kõuelind ehk äikeselind on muistne taevane üliolend, linnu kujuga äikeseolend või -jumal, kus äikese nimetamine impersonaalselt võib olla seotud ürgsete väekujutlustega. Euroopa, Aasia ja Ameerika rahvaste ning Põhja-Ameerika looderanniku indiaanlaste vanade uskumuste kohaselt legendaarne müütide olend, kellel on üleloomulik jõud ja vägevus ning kes toonud inimestele tule taevast alla. Kõuelindu peetakse Kanadas ebaloomulikest olenditest kõige võimsamaks. Mõned Ameerika põlisrahvaste legendidest räägivad suurest lendavast sisalikust, kes jahtis veeloomi, kellel oli müstiline algupära ja vägi ning paljud seostasid seda lindu "müütilise kõuelinnuga". Kõuelinnuks väidetakse 19. sajandi lõpus mõningate avastuste käigus täheldatud hiiglaslikku kasvuga lindu või dinosauruslindu, aga leiul ei ole teaduslikku põhja. Rhamphorhynchus pterosaurus, lendav sisalik avastati Lõuna-Saksamaalt kuulsast Solnhofeni lubjakivist. Sisalik libises ilmselt sel hetkel mööda veepinda, kui üks suur kala, nimega Aspidorhynchus, hammustas tema tiiba.
Uskumuste olend
Uskumustes omaette olendite perekond sümboliseeris sisuliselt võimu ning nad ei kutsunud esile mitte niivõrd hirmuvärinaid kui aukartust. Lemmikkuju selle väljendamiseks oli lind, nh. indiaanlaste kõuelind. Mitmed rahvad on uskunud, et äikese põhjustajaks on suur lind, samas kui Aasias levinud uskumuste kohaselt on umbes samasugused võimed on tulelohel ehk draakonil. Paljudel juhtumitel on kõue- ehk äikeselinnu asemel esinenud inimkujuga äikesejumal. Soome kõuelind on Kokko, kes muistendeis esineb rohkem tuld lööva linnuna, kui on äikesejumal. Kui Kokko oskab ise süüdata tule, aga soomlaste ja karjalaste taeva, ilma, saagi ja looduslike asjade jumal Ukko teeb seda Kokko kolme sulge vastastikku hõõrudes.
Põhja-Ameerika ja selle looderanniku indiaanlastel toob äikest kõuelind, legendaarne olend põlisrahvaste ajaloos ja kultuuris, keda peetakse üleloomulikuks olevuseks, suuremaks ja tugevamaks kui pea kõiki teisi olendeid. See müütiline lind on kujutatud traditsioonilisel tootemil tihtipeale, tohutudtiivad laiali laotatud. Need tiivad kutsuvad esile kõuekõmina ja seda saatva tormi. Tema tiibade lehvitusest kuuleb mürinat, sünnivad tugevad tuuled, välku lööb, kui ta natukenegi silmi pilgutab ja äikest kõmahtab, kui ta tiivad kokku puutuvad. Indiaanihõimude arvates olevat kõuelind nii suur ja tugev, et suutvat kanda oma küüniste vahel mõrtsukvaala, nii nagu kotkas püüab kalu.
Lakota-indiaanlaste, siuude maailmapildis on kõuelind Wakinyan, võimas lind, kelle tiivad müristavad ja silmad pilluvad välku. Kwakiutl-indiaanlased kutsusid olendit nimega Hohoq ja Nootka hõimu liikmed panid talle nimeks Kw-Uhnx-Wa. Tiibade siruulatust oli kahe kanoodi võrra. Kui kõuelind lendab, siis pilved kogunevad tema tiibade võimsast tõukest kokku ja sünnib torme. Aeg-ajalt tema silmapilgutusest tuleb välgatusi ja need välgud on ussid, mida ta kaasas kannab. Kõuelindu kujutavad maskid on kahe kõversarvega ja vahel on ta nokk täis hambaid. Tlingitite hõimu neli kõue- ehk äikeselindu olid algselt neli venda, kelle õde neid ärritas, nii et nad lõpuks tõusid lindudena taevasse. Cigwe või Jigwe on aga potawatomide kõuelind, kelle põrnitsev pilk on tappev, aga ka nende arvates see lind eelistab inimesi pigem rahule jätta. Sama puudutab ka odžibvede kõuelindu Animiki. Euroopas kõu on Balti usundiilma üleloomulik olevus ja pikne Balti laen läänemeresoome keelde. Soome rahvuseeposes "Kalevala" Lemminkäinen põgenedes Põhjalast laulab enda äikeselinnuks (ukkoslinnuks). Ta laulis enda suurte sulgedega laiatiivaliseks, kõverküüneliseks ja valgesabaliseks, jalgades valged udusuled, iga värssiga jäi üha vähem inimest järele, kui lõpuks keset metsa seisis selline kurivaim, kelle ette vaenlaselgi oli parem jätta ilmumata.