cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ernst Umhauer
Umhaueri esimesed osatäitmised kinos jäävad 2005. aastasse, kuid neis filmides oli ta statist. 2009. aastal astus ta kahes telefilmis üles väikestes kõrvalosades.
Kaavere mõis
Kaavere mõis (saksa keeles Kawershof) oli mõis Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Põltsamaa valla territooriumile.
Ernst Umhauer
Tema läbimurre kinomaailma toimus 2011. aastal, mil ta sai oma esimese märkimisväärse osatäitmise režissöör Raphaël Mathié lühifilmis "Le Cri". Samal aastal mängis Umhauer ka Dominik Molli täispikas filmis "Le Moine", kus tema kehastada oli noore noviitsi roll.
Kaavere mõis
Ajalugu
Kaavere mõisa omanikuks sai 1750. aastal Jakob Heinrich von Lilienfeld oma äia Heinrich von Ficki testamendi järgi, kui Kaavere 1750. aastal eraldati Vana-Põltsamaa mõisast. 1787. aastal andis J. H. von Lilienfeldi lesk Christina (sünd. von Fick) mõisa üle oma pojale, kuninglikule preisi kammerhärrale Carl Magnus von Lilienfeldile. , kes 1824. aastal pantis mõisa Reinhold Johann Ludwig von Samson-Himmelstjernale, kes mõisa 1835. aastal lõplikult omandas.
Reinhold Johann Ludwig von Samson-Himmelstjernale kuulusid ka Urvaste, Torma, Kivijärve ja Kurista mõis.
Ernst Umhauer
2012. aastal saavutas Umhauer rahvusvahelise tuntuse 16-aastase koolipoisi Claude Garcia rolliga filmilavastaja François Ozoni filmis "Kodus" ("Dans la maison"). Selle osatäitmise eest esitati ta Prantsusmaa filmiauhinna César nominendiks parima uue tulija kategoorias.
Kaavere mõis
Ajalugu
Aastatel 1820–1919 kuulus Kaavere mõis Kurista mõisa kõrvalmõisana von Samson-Himmelstjernadele. . Alates 1855. aastast oli Kaavere mõis koos Kurista mõisaga fideikomissmõis.
1866. aasta vallaseadusega eraldati mõisa järelevalve alt Kaavere vald, mis läks Venemaa keisririigi ametnike järelevalve alla.
Mõisa haldusalasse kuulusid Kaavere ja Sulustvere küla.
Toimik
Toimik on üheks kaustaks koondatud dokumentide kogum. Toimiku sees võivad dokumendid olla korrastamata.
Toimik koostatakse ühes eksemplaris ja esitatakse kas paberkandjal või digitaalselt.
Toimiku lõpetamine
Toimik lõpetatakse, kui dokumentidele pole enam midagi (uut informatsiooni) lisada.
Toimiku hävitamine
Toimik hävitatakse, kui on möödunud säilitustähtaeg, ning vastavalt selle alusel kehtestatud õigusaktide sätestatud korrale. Toimik, milles olev teave ei ole leidnud kinnitust, hävitatakse pärast selle lõpetamist üldise korra kohaselt. Hävitamise korral tuleb teha hävitusakt, kuhu pannakse kirja, mis toimik millal, kus ja miks hävitati.
Eesti Kaubandus-Tööstuskoda
thumb|Eesti Kaubandus-Tööstuskoda, Tallinn, Toom-Kooli 17 Eesti Kaubandus-Tööstuskoda (lühend EKTK) on eraõiguslik üle-eestiline mittetulundusühing, mille liikmeteks on Eestis registreeritud ettevõtted ja organisatsioonid.
Eesti Kaubandus-Tööstuskoda on Eesti vanim ja suurim ettevõtjate esindusorganisatsioon. Kaubandus-Tööstuskoja regionaalsed esindused asuvad Tartus, Pärnus, Jõhvis ja Kuressaares. Eesti Kaubandus-Tööstuskojal on ligi 3500 Eestis tegutsevat ettevõtet ning nad annavad 41% Eesti ettevõtete kogu netokäibest ja 42% puhaskasumist. Kaubandus-Tööstuskoja liikmesus on vabatahtlik.
Eesti Kaubandus-Tööstuskoda annab 1999. aastast välja Eesti Kaubandus-Tööstuskoja aumärke.
Koja asutamine
Kaupmehed esitasid 1914. aasta novembris Tallinna linnavolikogule taotluse, et see näitaks Peterburis keskvõimu ees initsiatiivi kaubandus-tööstuskomitee asutamiseks Tallinnas. See palve tsaaririigi pealinnas esitatigi, kuid kaubandus-tööstuskomitee jäi rajamata. Vene tsaaririigis polnud kaupmeeste ja töösturite ühendusi – kaubandus-tööstuskodasid –, nagu neid tunti juba mitu sajandit Lääne-Euroopas.
Sooniste mõis
Sooniste mõis (saksa keeles Soinitz) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. Tänapäeval jääb mõis Rapla maakonda Märjamaa valda.
Eesti Kaubandus-Tööstuskoda
Koja asutamine
1916 tehti uus katse asutada kaubandus-tööstuskomitee. Algataja oli kaupmees Joakim Puhk, kelle isa oli asutanud 1914 – äriühingu Jaak Puhk ja Pojad ja kes oli linnade liidu Tallinna osakonna liige. Osakonna 20. oktoobri 1916. aasta istungil tegi Joakim Puhk ettepaneku pöörduda palvega Tallinna linnavolikogu poole, et see võtaks kaubandus-tööstuskomitee asutamise uuesti päevakorda. Tallinna osakond oli ettepanekuga päri ja linnavolikogule saadeti ses asjas kiri. Kuid ka sellel korral jäi kaubandus-tööstuskomitee jäi nüüdki asutamata. pisi|Riigikogus 11. detsembril 1924 vastu võetud kaubandus-tööstuskoja seadus avaldati Riigi Teatajas 19. detsembril 1924. 1921. aastal valmis kaubandus-tööstusministeeriumis kaubandus-tööstuskoja seaduse eelnõu, mille kohaselt pidid kojas olema esindatud nii kaubandus- kui ka tööstussektori ettevõtted. Esialgses eelnõus oli koja liikmeskonnast välja jäetud pangandus, kindlustus ja laevandus, kuid hiljem otsustati need siiski eelnõusse sisse kirjutada. Kui seaduseelnõu jõudis riigikogusse, asus asja vedama Konstantin Päts, kuid koja seadus jäi vastu võtmata, sest Päts valiti riigivanemaks ning esimene riigikogu läks laiali.
Sooniste mõis
Ajalugu
Mõis asutati 17. sajandil. 1807–1846 kuulus mõis Essenitele, 1846. aastast Mohrenschildtidele, alates 1881. aastast Hermann von Mohrenschildtile.
Mõisaansambel
Mõisa hilisbarokne kivist peahoone ehitati 18. sajandi lõpul. Pärast 1905. aasta tulekahju peahoone rekonstrueeriti, ent erinevalt varasemast hoonest ehitati kahekorruselised külgtiivad.
Eesti Kaubandus-Tööstuskoda
Koja asutamine
Jaanuaris 1922 saadeti eelnõu seisukoha võtmiseks riigi majanduskomisjonile, kus tekitas vaidlusi omaette punktina seisev kaubandus-tööstuskoja liikmemaksu kehtestamine. Pahempoolsed leidsid, et nii võib koda muutuda liiga tugevaks ja hakata tegutsema üldriiklikke huvisid arvestamata. Aprillis 1922 esitas valitsus taas Pätsi koostatud eelnõu riigikogule, kus see läks komisjonidesse arutamiseks ning anti alles 1924. aastal täiskogule hääletamiseks.
Kümme aastat kestnud püüdlused kaubandus-tööstuskoja asutamiseks kandsid lõpuks vilja: riigikogu võttis 11. detsembril 1924 vastu kaubandus-tööstuskoja seaduse koos selle elluviimise seadusega. Koja avamiseni kulus siiski veel peaaegu aasta, sest pärast seaduse vastuvõtmist tuli hakata valmistuma koja kokkukutsumiseks. Selleks moodustati kaubandus- ja tööstusesindajatest ajutine komitee.
Koda teistes Eesti linnades
Koda laienes Tallinnast ka Eesti teistesse linnadesse. 1929. aastal avati koja esindused Pärnus ja Tartus, 1932. aastal Rakveres ja Narvas, aasta hiljem Võrus ja Viljandis. 1934. aastal avati koja esindus Valgas ning 1935. aastal Saaremaal.
Uus aeg, uus võim
Pöördelised sündmused Eestis 1940. aastal ei jätnud puudutamata ka kaubandus-tööstuskoda. Vaevalt oli Eesti Nõukogude Sotsialistlik Vabariik jõutud 21. juulil 1940 välja kuulutada, kui juba kümme päeva hiljem anti dekreedina välja kaubandus- tööstuskoja likvideerimise seadus. Koja likvideerimine lõpetati 20. augustiks ning koja varad, õigused ja kohustused läksid üle Üleriikliku Kaupmeeste Seltsi Keskliidule. pisi|Kaubandus-Tööstuskoja likvideerimise seadus 31. juuli 1940 Veidi vähem kui aasta pärast teise maailmasõja lõppu, aprillis 1946 asutati liidu kaubanduspalati osakond Tallinnas ja selle juhatajaks sai Voldemar Jaanus. Liiduvabariikide palatid allusid üleliidulisele kaubandus-tööstuspalatile ja tegelesid põhiliselt importkaupade ekspertiisiga, vahel osaleti välisnäitustel. Tallinnas tehti veel tõlketöid ning kujundati ja registreeriti kaubamärke. Osakonnas tegutses kolm bürood: kaubaekspertiiside, kaubandusreklaami ja tõlgete büroo. 1972. aastal muudeti kaubanduspalati Tallinna osakonna nimetust ja sellest sai Eesti NSV Kaubandus-Tööstuspalat.
Kaubanduspalati Tallinna osakond asus algul aadressil Pikk 17, siis Lai 14 ning alates 1956. aastast Toom-Kooli 17.
Kaubanduspalati Tallinna osakonna ülesanded olid järgmised:
Eesti Kaubandus-Tööstuskoja taassünd
1989. aasta märtsis oli Eesti NSV Kaubandus- ja Tööstuspalati korraline üldkoosolek. Peeter Tammojale tundus olevat paras aeg taastada Eesti Kaubandus-Tööstuskoda. Ta kohtus mitmete ettevõtete direktoritega, kellest mitu toetasid plaani, kuid soovisid oma initsiatiivi mitte näidata. Kõrvalehoidmise põhjused olid ilmselt hirm jääda kohast ilma või muud pahandused partei ja valitsusega.
21. märtsil 1989 toimus Tallinnas Eesti Projekti saalis Eesti NSV Kaubandus- ja Tööstuspalati korraline üldkoosolek, kust puudus Eesti NSV Kaubandus-Tööstuspalati presiidiumi esimees ning esimehe asetäitja Peeter Tammojal lasus vastutus koosolek läbi viia. Tammoja eesmärgiks oli leida liikmete hulgast keegi kes oleks nõus üldkoosolekut juhatama ning kaasa mängima nii, et korraldatav hääletus läheks läbi, kokkulepe saavutati Ülo Pärnitsaga. Koosolekul tehti ettepanek lõpetada NSV Liidu Kaubandus-Tööstuspalati tegevus Eesti territooriumil ja taasasutada Eesti Kaubandus-Tööstuskoda. Enamik kohalolnutes hääletas ettepaneku poolt.
Nii taastatigi koda 21. märtsil 1989, mitte ei asutatud uut organisatsiooni. Sel on põhimõtteline vahe. Nagu on põhimõtteline vahe selleski, et kaks aastat hiljem taastati Eesti Vabariigi iseseisvus, mitte ei rajatud uut riiki. Pall oli lükatud pisitasa veerema: näiteks Läti taastas oma Kaubandus-Tööstuskoja 1990. aastal.
1925
15. oktoobril 1925 valitud Kaubandus-Tööstuskoja liikmed :
1929
28. novembril 1929 valitud Kaubandus-Tööstuskoja liikmed:
1933
21. novembril 1933 valitud Kaubandus-Tööstuskoja liikmed: Vabadussõjalaste katse oma partei mehi majandusmeeste hulka sokutada äpardus täielikult.
1937
30. novembril 1937 valitud Kaubandus-Tööstuskoja liikmed: Kaubandus-tööstuskoja nõukogu ja juhatus osalesid tööstuse, käsitöö, kaubanduse, laevanduse ja ühistegevuse alalt valitavate Riiginõukogu liikmete valimiskoosolekul 16. märtsil 1938, kus valiti I Riiginõukogu liikmeteks Johan Sihver, Joakim Puhk ja Heinrich Neuhaus.
Välislingid
Kaubandus-Tööstuskojaga seotud projektide veebilehed
Broché
Broché on sissekootud dekoratiivsete motiividega kirikangas, mille eraldi kirjalõngast moodustatud motiivid ei kata kogu kanga pinda ja mille kudumisel kirjalõnga ei katkestata, vaid see liigub mustri järgi põhilõngaga kaasa. Kanga pahemale poole jäävad motiivide vahele pikad lõngajooksud. Selline kudumine on tuntud broché-tehnika nime all.
Mark Lenzi
Mark Edward Lenzi (4. juuli 1968 – 9. aprill 2012) oli Ameerika Ühendriikide vettehüppaja ja vettehüppetreener.
Broché
Broché-kangaste kudumine oli tavaline kuni Teise maailmasõjani, pärast seda kadus tehnika peaaegu käibelt. Broché tootmine nõuab erimasinaid ja on võrreldes tavalise žakardiga, millele see on lähim, keerukam, selle võrra aeganõudvam ja kallim. Võrreldes tavalise žakardi tootmisega tekib vähem tekstiilijäätmeid. Vähesel määral kootakse broché-kangaid tänapäevalgi, kuid need on pigem ekslusiivne kaup.
Mark Lenzi
Ta tuli 3 m hoolauahüpetes 1992. aastal Barcelonas olümpiavõitjaks ja võitis 1996. aastal Atlanta olümpiamängudel pronksmedali.
1991. aasta maailmameistrivõistlustel Perthis sai ta 1 m hoolauahüpetes hõbemedali.
Giving Up
1971. aastal ilmunud Donny Hathaway versioon jõudis USA R&B edetabelis 1972. aasta suvel 21. kohale ning 81. kohale edetabelis Billboard Hot 100. Saksofonist Kirk Whalum salvestas loo 2010. aastal Donny Hathaway tribuutplaadi "Everything Is Everything: The Music of Donny Hathaway" jaoks.
Laulu on salvestanud ka The Hassles, The Topics, Jennifer Holliday, Denise LaSalle, Kenny Lattimore, Zulema ja Aaliyah.
Elektrėnai
Elektrėnai  on linn Leedus, Elektrėnai omavalitsuse ja Elektrėnai valla halduskeskus.
Puršeni
Puršeni (ka Puršēni ja Vecpuršenu pusmuiža) on küla (mazciems) Lätis Limbaži piirkonnas Staicele vallas. Küla asub merepinnast 45 meetri kõrgusel Salatsi jõe kaldal, valla keskusest Staicelest 7, endisest piirkonnakeskusest Alojast 19 ja Riiast 140 kilomeetri kaugusel. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Aloja piirkonda.
Elektrėnai
Linn asub merepinnast 95 meetri kõrgusel Elektrėnai veehoidla ääres. Elektrėnai jääb Vilniusest 47 kilomeetrit lääne poole.
Puršeni
Külas kasvavad Vecpuršēni vaher, Puršēni pärn ja Dūņgravise kask on looduskaitse all.
Elektrėnai
Asutati 1961. aastal Elektrėnai elektrijaama ehitusega seoses. Aastal 1962 sai linnaõigused. Aastal 1968 toimus sel Leedu esimene džässifestival Jaunystė 68. Aastal 1996 valmis sealne katoliku kirik.
Linn on tuntud oma jäähokitraditsioonide poolest. Pikka aega oli Elektrėnai Leedus ainus hästivarustatud jäähokiväljakuga linn. Praegugi on enamik Leedu jäähokikoondise mängijaid pärit Elektrėnaist.
Linna jäähokiklubi SC Energija on Leedu meister ja mängib ka Läti hokiliigas.
Linnas on kultuuri- ja kunstimuuseum.
Elanikkond
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Elektrėnai elanikest leedulasi 83,09%, venelasi 8,62%, poolakaid 3,46%,valgevenelasi 1,59% ukrainlasi 1,44% ja tatarlasi 0,27%.
Tuntud elanikke
pisi|püsti|Darius Kasparaitis pisi|püsti|Dainius Zubrus
Haridus
Linnas asub Elektrėnai kutsehariduskeskus.
Haridust annavad gümnaasium, progümnaasium ja algkool. Linnas on ka Darius Kasparaitise jäähokikool.
Crêpe écorce
Crêpe écorce ehk puukooremustriline krepp (inglise keeles bark crêpe, saksa keeles Borkenkrepp) on poolkreppkangas, mille koe moodustavad krepplõngad ja mis mustrilise valtsi abil viimistletakse, nii et moodustub iseloomulik reljeefne ühesuunaliste ebaühtlaste vagudega puukoort meenutav muster. Keskmise paksusega siid- või peenvillkangast kasutatakse eelkõige pidulike naisterõivaste valmistamiseks.
Jules Dassin
Laulja Joe Dassin (1938–1980) oli tema poeg.
Metallist (kaubalaev)
Metallist (algselt Sirius, 1907–1915 Swansea Bay, 1915–1918 Martin, 1918–1923 Svoboda) oli Teise maailmasõja alguses 1939. aasta septembris Eesti territoriaalvete lähedal uputatud NSV Liidu kaubalaev.
Aleksandra (kirjastus)
Aleksandra on Tallinnas aastast 1990 tegutsev kirjastus, mis annab välja venekeelset kirjandust.
Metallist (kaubalaev)
Teenistus
1915. aastal omandas laeva Mehaanilise Puutööstuse Aktsiaselts A. M. Luther (AG für Mechanische Holzarbeitung A. M. Luther) Tallinnas. Nimeks sai Martin. Seejärel mobiliseeriti laev Esimese maailmasõja ajaks Venemaa Keisririigi Balti laevastikku.
Aleksandra (kirjastus)
Ettevõte kasvas välja kirjastuse Eesti Raamat venekeelse kirjanduse osakonnast.
Metallist (kaubalaev)
Teenistus
1918. aastal läks aurik Petrogradi veetranspordi rajoonivalitsuse alluvusse ja sai nimeks Svoboda.
1923. aastal võtsid sõjaväelased auriku uuesti üle. Alust kasutati söe transpordiks Punalipulise Balti laevastiku suurtele lahingulaevadele.
Aleksandra (kirjastus)
Kirjastuse juht on Nelli Abašina-Melts.
Metallist (kaubalaev)
Teenistus
Laev sattus pidevalt õnnetustesse ja ehitati selle tagajärjel korduvalt ümber.
Eellugu
18. septembril põgenes Tallinnast interneeritud Poola allveelaev Orzeł, mis andis NSV Liidule ettekäände süüdistada Eestit Nõukogude Liiduga sõjas oleva riigi abistamises. 19. septembril teatas Vjatšeslav Molotov Eesti saadikule August Reile, et NSV Liit paneb vastutuse Orzełi põgenemise eest Eestile ning Punalipuline Balti laevastik hakkab seda laeva otsima kogu Soome lahe ulatuses. Sellega seati tegelikult sisse mereblokaad, millega kaasnes Nõukogude sõjalaevade tungimine Eesti territoriaalvetesse ja Eesti ranniku asjatu tulistamine.
24. septembril nõudis NSV Liit Eestilt ultimatiivselt vastastikuse abistamise pakti (nn baaside lepingu) allakirjutamist, ähvardades keeldumise korral sõjaga.
Uputamise operatsioon
NSV Liidu teadeteagentuuri TASS teatel uputas 27. septembril 1939 tundmatu allveelaev kaubalaeva Metallist. Eestipoolset läbirääkimiste delegatsiooni ja juhtkonda survestati nii täiendavalt Metallisti uputamisega. Eesti juhtkond alistus ja 28. septembril kirjutati lepingule alla.
Olukorda Narva lahel, kus väidetav sündmus toimus, jälgis Eesti Toila mereside post. Ettekande kohaselt tuli laev nähtavale kell 06.00, valgeks minekul. Laev seisis ankrus ning oli ilmselt laadungita, sest polnud sügaval vees. Kell 12.15 tegid laeva ümber paar tiiru kaks Nõukogude sõjalennukit. Kell 15 tulid merel nähtavale 3 Nõukogude vahilaeva. Neist üks asus selle poordi, teised tegid tiiru ümber laeva. Kell 18.40 kadusid kõik laevad pimeduse tuleku tõttu sideposti nähtavusest. Eesti randa uhuti hiljem 13 päästevesti, 6 päästerõngast, päästepaat, raudvaat, toiduainete kast, elektrilülitustahvel ja NSV Liidu lipp. NSV Liidu Eesti saatkond polnud esemetest hiljem huvitatud.
Tegelikult uputas Metallisti Narva lahes Nõukogude Liidu kõrgema juhtkonna käsul provokatsiooni eesmärgil Punalipuline Balti Laevastik ise. Seda kinnitasid Soomes 1941. aasta sügisel vangi langenud Nõukogude mereväe vanemohvitser ja 1943. aastal üle tulnud mereväe allohvitser. Nende tunnistuste järgi pandi Narva lahes Metallisti masinad seisma ja meeskond siirdus päästepaatidega kõrvalasuvale vahilaevale. Seejärel tulistanud Nõukogude allveelaev Štš-303 kaks torpeedot ankurdatud Metallisti suunas, ent kumbki kas ei tabanud või torpeedod ei plahvatanud. Operatsiooni olla viinud lõpule vahilaev Tutša, mis ramminud Metallisti ning aurik uppuski.
Eesti Välisministeeriumi teade seoses Metallisti uputamisega
Allikas: Eesti Rahvusarhiiv - ERA.957.17.7 leht 6
Vraki avastamine ja uurimine
2007. aastal avastas Narva lahes meregeoloogilist uuringut teinud Eesti Meremuuseumi uurimislaev Mare kapten Vello Mässi juhtimisel uppunud laeva vraki. Vraki kujutis salvestati ja leiti, et see sarnaneb Metallistiga. Järgmisel kuul sukeldusid laeva juurde Tuukritööde OÜ sukeldujad. Laev oli merepõhja ankurdatud kahe ankruketiga. Lisaks selgus, et juba varem olid Sillamäe sukeldujad samast leidnud Nõukogudeaegse seinakella, vraki sillal oli aga Glasgow’s tehtud masintelegraaf. Metallisti pardal polnud märke ei plahvatustest ega laevakere rammimisest. Tekkis versioon, et Metallist uputati kingstonite avamisega. Laev uppus aeglaselt ning vahilaev Sneg pidi seisma tundide kaupa tema kõrval.
Laevavrakk lebab Narva lahes Ontika pankranniku lähedal asuvast Valaste tulepaagist umbes 10 km põhja suunas.
Laeva kirjeldus
Andmeid:
Teenuse mõis
Teenuse mõis (saksa keeles Stenhusen) oli rüütlimõis Kullamaa kihelkonnas Läänemaal. Nüüdisajal jääb mõis Rapla maakonda Märjamaa valda.
Mõis rajati 16. sajandil vasallilinnusena. Praegu säilinud peahoone ehitati 18. sajandi lõpul. 1905. aastal peahoone põles ja see taastati muudetud kujul.
Mõisa peahoone, ait-kuivati ja park on arvatud kultuurimälestisteks.
Mõisa peahoones tegutseb Teenuse raamatukogu.
Ēvele kirikumõis
Ēvele kirikumõis (saksa keeles Pastorat Wohlfahrt, läti keeles Ēveles mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Ēvele kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub Lätis Valmiera piirkonnas Ēvele vallas Ēvele asulas. Mõisa aastal 1609 valminud peahoone on valla vanim ehitis; tänapäeval asub seal kohalik rahvamaja.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus aastal 1816 3/4 adramaad, sellele allus 31 mees- ja 36 naishinge.
Apollo Raamatumaja
Apollo Raamatumaja oli Tallinnas aadressil Viru 23 asunud raamatukauplus, mis kuulus raamatupoeketile Apollo (praegune OÜ Apollo Holding). Raamatukauplus avati 2000. aastal ja suleti 2010.
Rozēni
Rozēni (vanasti ka Rozeni) on küla (vidējciems) Lätis Limbaži piirkonnas Staicele vallas. Küla asub Salatsi jõe kaldal merepinnast 49 meetri kõrgusel, valla keskusest Staicelest 8, endisest piirkonnakeskusest Alojast 22 ja Riiast 133 kilomeetri kaugusel.
Küla kujunes Rozēni mõisa (Koddiak) keskuse juurde. Aastail 1949-1958 asus seal Rozēni külanõukogu halduskeskus. Aastatel 2009–2021 kuulus küla Aloja piirkonda.
Külas asub Rozēni bussipeatus.
Laura Nurmsalu
Laura Nurmsalu (sündinud 1. juunil 1994 Tartus) on Eesti vibulaskur.
Madis Kalmet
Madis Kalmet (sündinud 27. jaanuaril 1955 ) on eesti näitleja ja lavastaja.
Rozēni
Külas kasvavad Rozēni Mežmuiža pärn ja Rozēni Mežmuiža tamm on looduskaitse all.
Madis Kalmet
Ta on lõpetanud 1973. aastal Tallinna 10. Keskkooli ja 1980. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9. lend).
Laura Nurmsalu
Töötanud 2014. aastast Viljandi Kaare Koolis erivajadustega laste õpetajana.
Rozēni
Asula järgi on nime saanud Rozēni kihistik.
Laura Nurmsalu
Sportlasena
Vibulaskmist hakkas harrastama 2005. aastal Viljandi spordikoolis Aune Variku juhendamisel. Ta on tulnud individuaalvõistluses neli korda (2013, 2015, 2017) ja segavõistkonnas 5 korda (2011, 2012, 2015, 2017, 2018) Eesti meistriks ning 4 korral individuaalvõistluses (2011, 2013, 2015, 2018) neli korda Eesti sisemeistriks. Püstitas aastatel 2016–2018 neli Eesti rekordit. Kuulub alates 2013. aastast Eesti koondisse.
Võitis 2016. aasta Rio de Janeiro olümpiamängude jaoks peetava kvalifikatsioonivõistluse (Antalya, Türgi) ning pääses olümpiamängudel individuaalvõistluses eelvõistluse kaudu põhivõistlusele, kuid kaotas 1. ringis oma võistluse ja jäi kokkuvõttes jagama 33. kohta.
Madis Kalmet
Aastatel 1980–1985 töötas Madis Kalmet Rakvere Teatris näitlejana ja 1985–1988 peanäitejuhina. Aastatel 1989–1998 oli ta Tallinna Linnateatris lavastaja ja näitleja ning 1998–2002 vabakutseline lavastaja. Aastatel 2002–2010 töötas ta Endla teatris näitleja ja lavastajana.
2010. aastast on ta olnud vabanäitleja.
Isiklikku
Madis Kalmeti abikaasa on diplomaat ja endine näitleja Gita Kalmet.
Nende pojad Henrik ja Karl-Andreas Kalmet lõpetasid 2012. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli näitleja erialal.
Gulbene kirikumõis
Gulbene kirikumõis (saksa keeles Schwanenburg Pastorat, läti keeles Gulbenes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Valga kreisis Gulbene kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas Mācītājmāja külas.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Nagliena mõisaga 1 ja 3/8 adramaad, sellele allus 152 mees- ja 171 naishinge.
Konstellatsioonid
Konstellatsioonid on nõustamisel kasutatav metoodika, mis seisneb nõustatavale olulise probleemi lahendamises ruumilise kujundina. Klassikalised perekonstellatsioonid rajas Bert Hellinger 1975. aastast kuni 1990. aastate keskpaiga ja lõpuni. Praeguseks on nii kasutusalades, meetodites kui teoreetilistes alustes toimunud hulk lahknemisi, mistõttu mõiste hõlmab suurt hulka üksteisest oluliselt erinevaid nähtusi.
Mõisted
Konstellatsioon kui nähtus on kujund, mis moodustatakse eesmärgiga leida lahendus inimese, organisatsiooni või grupi jaoks olulisele küsimusele. Samaaegselt on konstellatsioon ka sellise lahenduseni jõudmise protsess. Konstellatsioonitööks võib nimetada kõiki metoodikaid ja teadmisi, mida kasutatakse konstellatsioonide läbiviimiseks. Ja konstellöör (mõnikord konstellatöör) on konstellatsioonitöö spetsialist, protsessi juhtiv inimene.
Saksa keeles kasutati algselt mõistet aufstellung ("paigutus"). Sama tähistab ka venekeelne sõna рaсстановкa. Lähtuvalt eelnevast on ka eesti keeles vähesel määral sünonüümina kasutusel mõiste "paigutus".
Mõned mõjukad saksa konstellöörid (Gunthard Weber jt) on kasutanud mõistena ka väljendit "süsteemsed lahendused". Näiteks on selliselt nimetatud Wieslochi süsteemsete lahenduste instituut.
Mõisted "konstellatsioon" ja "konstellöör" tulevad eesti keelde inglise keelest norra keele kaudu. Wilfried Nellesi raamatu "Tegelikkuse tervendav jõud" tõlkimisel oli konsultandiks Norras elav väliseesti konstellöör Tiiu Vilu. Nii võetigi norra sõna konstellatør eeskujul eesti keeles kasutusele sõna "konstellatöör", mis aja jooksul lühenes "konstellööriks".
Inglise keeles on sõna constellation esmane tähendus "tähtkuju", kuid omab lisaks rida erinevaid täiendavaid tähendusi). Mõistel on oma genealoogia Walter Tomani ideedega raamatus "Family Constellation" (1961). Toman küll pidas perekonstellatsiooni all silmas laste sünnijärjekorra mõju laste iseloomule. See on iseenesest Alfred Adleri individuaalpsühholoogiani tagasiviidav idee.
Piiritlemine muudest draamameetoditest
Eestlaste jaoks on ehk tuntuim draamameetod Armen Tõugu poolt 2000. aastate keskel loodud pildidraama ehk intuitiivdraama. Kuna intuitiivdraama lähtekohtadeks on muuhulgas olnud ka klassikalised perekonstellatsioonid, on piiritlemisküsimused sagedased. Tõugu ise siiski ei pea oma meetodit peamiselt visuaalseks ega dramaatiliseks, vaid verbaalseks, nimetades seda viimasel ajal Mina-dialoogiks.
Kirjeldus
Tüüpiline konstellatsioon grupis sisaldab enamikku järgmistest sammudest:
Individuaalkonstellatsioonid
Grupitöö asemel võib konstellatsiooni luua ka individuaalse nõustamise kontekstis erinevas suuruses paberitükkide, metafoor-kaartide, puuklotside, Playmobil mängufiguuride jmt abiga.
Juured
Juba Sigmund Freud rääkis varasemate põlvkondade mälujälgedest ning inimkonna kollektiivsest mälust. Carl Jung tõi sisse "kollektiivse alateadvuse" mõiste. Psühhoanalüütikutest jätkasid nende küsimustega tegelemist prantslased Francoise Dolto ja Nicolas Abraham.
Siiski tekkisid alles 20. sajandi keskpaigas lähenemised, mis vaatlesid perekonda süsteemina ja arvasid, et inimese mõistmiseks on oluline tema kontekst. Eriliselt tuleb ära märkida Palo Altos asuva Mental Research Institute'i tegevust, mis lähtus Gregory Batesoni ideedest ning kus John Weakland, Don Jackson, Paul Watzlawick jt arendasid välja mõjuka kommunikatsiooniteooria. Ära märkida tuleb kindlasti Jay Haley ja Virginia Satiri nimed. Konstellatsioonides kasutusel oleva "lojaalsuse" idee algne kuju oli Ivan Boszormenyi-Nagy kontekstuaalteraapias.
Psühhodraama, pere rekonstruktsiooni jmt viis uuele tasemele arvatavasti Saksa psühhiaater Thea Schönfelder, kes hakkas assistente (esindajaid) paigutama vähese eelinformatsiooniga, ilma eelnevalt rolle harjutamata või treenimata.
Bert Hellingeri panus
Raamatus "Kaht liiki õnn" ("Zweierlei Glück", ingl k "Love's Hidden Symmetry") märgib Hellinger, et tema tööd mõjutasid järgmised sündmused:
1990. aastate alguses plaanis ta pensionile jääda, kuid rida tema gruppides osalenud psühhoterapeute tõid selle asemel ta laiema avalikkuse ette.
Areng alates 1990. aastatest
Paralleelselt Hellingeri tööga lõid 1990. aastate keskel oma konstellatsioonide koolkonna filosoofiaprofessor Matthias Varga von Kibéd ning psühholoogiadoktor Insa Sparrer. Niinimetatud "struktuurkonstellatsioonidel" on erakordselt rikkalikud intellektuaalsed juured. Üheks oluliseks verstapostiks oli Varga von Kibedi suhtlus lahenduskeskse lühiteraapia ühe rajaja Steve de Shazeriga. Neid ühendas huvi Wittgensteini filosoofia vastu.
2000. aastate paljude arengute hulgas on äramärkimist vääriv Franz Rupperti töö traumakonstellatsioonidega. 2010. aastate keskpaigast peale on Ruppert end positsioneerinud suuremast konstellatsioonide liikumisest eraldi, kutsudes oma tööd "identiteedikeskseks psühhoteraapiaks" (Identity Oriented Psychotherapy).
Rakendusalad
Klassikaliste perekonstellatsioonide lähtekoht oli psühhoteraapia kitsamas mõttes, töö konkreetsete inimsuhetega, suhetega peres ja keeruliste tunnetega. Tänapäeval võidakse siiski kõiki kliendi eluküsimusi (näiteks tervisega seotud või tööalaseid küsimusi) vaadelda läbi erinevate konstellatsiooniformaatide.
1994. aastal kutsusid organisatsioonikonsultandid Thomas Siefer ja Michael Wingenfeld Bert Hellingeri oma seminarile, mis tegeles küsimusega, kuidas võiks konstellatsioonitööd rakendada töös organisatsioonidega. Sellest said alguse organisatsioonikonstellatsioonid, töö juhtimise, turunduse, organisatsiooni ülesehituse jmt küsimustega, kasutades konstellatsioone.
Hüpoteesid toimemehhanismide kohta
Keskseks küsimuseks konstellatsioonide toimimise puhul on küsimus, miks peaksid ilma eelteadmisteta assistendid (esindajad) oskama midagi asjakohast kliendi kohta öelda. Mõned variandid:
Kriitika
Konstellatsioonide levik on toimunud samaaegselt pideva kahtlustuste ja kriitikaga meetodi suhtes. Oma osa selles on teoreetiliste aluste keerukusel, kuid sellele on kaasa aidanud ka Bert Hellingeri värvikas figuur ning kohati provokatiivsed väljaütlemised ning otsused. Kuigi konstellöörid võivad mõnel puhul olla mitmete kvalifikatsioonidega psühhoterapeudid, võivad nad samahästi kasutada metoodikat ka rahvatervendaja perspektiivist.
Ian Gow
Ian Reginald Edward Gow (11. veebruar 1937 London – 30. juuli 1990 Hankham, Ida-Sussex) oli Suurbritannia konservatiivne poliitik; ta oli aastatel. Ta tapeti 30. juulil 1990 Ajutise Iiri Vabariikliku Armee terroristi poolt (terrorist pani pommi Gow auto alla).
Ta sündis aastal 1937 Londonis. Ta lõpetas Winchesteri kolledži, kus ta oli õpilaste väitlusühingu president.
Tallinna JS Estonia
Tallinna JS Estonia (täisnimi Tallinna Jalgpalliselts Estonia) oli Eesti jalgpalliklubi, mis tegutses aastail 1930–1944 Tallinnas. Klubi juhatusse kuulusid mitmed endised ja toonased tegevjalgpallurid, kes samal ajal ka klubis mängisid, nende hulgas Eduard Ellmann-Eelma ja Arnold Pihlak.
Ajalugu
JS Estonia mängis oma esimesed kaks hooaega tollases esiliigas. Pärast esiliiga võitmist 1932. aastal ülendati Estonia kõrgliigasse, kus jäädi oma debüüthooajal Spordi järel teiseks, kusjuures meistriks tulek anti käest hooaja viimase mänguga. Aastail 1934–1939 tuli Estonia viis korda järjest Eesti meistriks. Viimastel ametlikel Eesti meistrivõistlustel 1939–1940 jäädi Tartu PK Olümpia järel teiseks. Klubi likvideeriti 1944. aastal.
Hooajad
Pos – positsioon, M – mängud, Võ – võidud, Vi – viigid, K – kaotused, Lö – löödud väravad, La – sisselastud väravad, Vv – väravate vahe, P – punktid
Heino Villemson
Heino Villemson (16. aprill 1936 Tartu – 9. jaanuar 1989 Tartu) oli eesti korvpallur.
Heino Villemson kuulus Eesti NSV noortekoondisse ning 1953. aastal tuli ta NSV Liidu noortemeistriks. Ta mängis 1951–1966 mitmes Tartu korvpallimeeskonnas ning tuli 1956., 1958. ja 1959. aastal Eesti NSV meistriks. Lisaks võitis ta kolm hõbe- ja kolm pronksmedalit ning Eesti karika. NSV Liidu meistrivõistlustel osales ta Kalevi esindusmeeskonnas. NSV Liidu rahvaste spartakiaadil 1963. aastal ja NSV Liidu meistrivõistlustel 1964. ja 1965. aastal sai ta 6. koha. Villemson kuulus aastaid Eesti NSV koondisse.
Hiljem töötas Heino Villemson Tartu Ehitusmaterjalide Tehases ning tegutses ka treenerina.
Tšerepovetsi Severstal
Klubi on asutatud 1956. aastal. Nõukogude Liidu ajal mängis klubi riigi madalamates liigades. 1990. aastatel sai klubi peasponsoriks terase- ja kaevandustööstuse ettevõte Severstal. Tšerepovetsi Severstali parimad tulemused pärinevad 2000. aastate algusest, mil 2001. aastal saadi Venemaa kõrgliigas kolmas koht ja 2003. aastal teine koht.
Alates hooajast 2008–09 mängib Severstal KHL-is, kus on väljalangemismängudele jõutud viiel hooajal (viimati 2020–21). KHL-is on parimaks tulemuseks Läänekonverentsi poolfinaali jõudmine hooajal 2012–13.
Klubi meeskonna peatreener on Andrei Razin.
Klubi koduväljak asub Tšerepovetsi Jääpalees.
Praegune koosseis
Seisuga 2021–2022
Adverbiaalne võrdlustarind
Adverbiaalne võrdlustarind on võrdluslause osa, mis väljendab intensiivsusastet määrsõna või selle laiendi abil.
Eesti keel
Võrdlustarindi liigid
Neeme Armolik
Neeme Armolik (12. juuli 1919 Neeruti, Päidla vald, Tartumaa – 21. märts 2010 Täby, Rootsi) oli eesti põllumajandusteadlane.
1937. aastal lõpetas ta Jäneda Põllutöökeskkooli. Aastatel 1938–1939 õppis Tartu Ülikoolis agronoomiat. Seejärel õppis sõjakoolis. Sõja puhkemisel mobiliseeriti Punaarmeesse, 1941. aasta suvel langes sakslaste kätte. 1943. aasta novembris läks Soome, teenis Soome mereväes (lipnik, 1944). 1944. aasta septembris peale teenistusest vabastamist siirdus Rootsi. 1950. aastal lõpetas Uppsala Ülikooli agronoomia erialal.
1955. aastal kaitses ta USA-s Wisconsin-Madisoni Ülikoolis doktorikraadi väitekirjaga "Deterioration of barley in storage by microorganisms"
Töötas teadurina Stockholmi Kuninglikus Tehnikainstituudis ja agronoomia õppejõuna Kanadas.
Domeenireform
Domeenireform on 5. juulil 2010 kehtima hakanud domeenikorralduse muudatus, millega anti .ee domeenide haldamine EENetilt üle Eesti Interneti Sihtasutusele. Domeenireformi eesmärgiks oli muuta .ee domeenid inimestele kättesaadavamaks ja populaarsemaks ning viia sisse kord domeeninimesid puudutavate vaidluste lahendamiseks. Seejuures lõpetati registripidaja kulude katmine riigieelarvest ning domeeni registreerimine muudeti tasuliseks. Reform pälvis kriitikat selle tõttu, et selle raames hakati seni eraisikutele ja MTÜ-dele tasuta olnud domeenide eest küsima tasu, mis ületas paljude teiste levinud domeenide hinda mitmekordselt.
Osaliselt reaktsioonina domeenireformile loodi Interneti-kasutajate õiguste eest seisev organisatsioon Eesti Interneti Kogukond, kuid sellega reformi mõjutada ei suudetud. EIK väitel hävis reformi käigus ligikaudu 80% kogu endistest Eesti maatunnusega internetilehekülgedest, sj 98% pri.ee domeenidest. Reformi käigus registreeris oma domeeni uue korra jaoks ümber ainult 227 domeeniomanikku, mis oli 0,3% kõigist vana korra ajal registreeritud domeenidest.
6. veebruari 2011 on nimetatud seetõttu ka "linkruptipäevaks", sest enamusel veebilehtede avaldajatel puudusid oskused ja tahtmised võtta ette oma teostes olevate viidete korrastastamiseks, kuigi võrgus on olemas piisvalt automatiseerituid vahendeid selliste hädade vastu. Samamoodi polnud nad arvestanud üldise veebidünaamikaga juba haldamist enda õlule võttes.
24. aprillil 2012 andsid domeeni kontaktisikud ICANN-i juures Endel Lippmaa ja Jaak Lippmaa avalikult teada, et ei ole nõus domeeni redelegeerimisega Eesti Interneti Sihtasutusele, kui EIS nõukokku ei kaasata Eesti Interneti Kogukonda ja Eesti Infotehnoloogia ja Telekommunikatsiooni Liitu, ning on esitanud ICANN-ile soovi peatada redelegeerimine.
18. detsembril 2012 nõustus pärast ebaõnnestunud domeenireformile järgnenud vägikaikavedu lõpuks redelegeerimisega Eesti Interneti Kogukond, kes kaasati kompromissina Eesti Interneti Sihtastuse nõukogu asemel Internetikasutajate Nõukotta.
Kinoport Film
OÜ Kinoport Film on Eesti filmitootja. OÜ asutati 2012.
Andris Vaņins
pisi|Andris Vaņins (2011) Andris Vaņins (sündinud 30. aprillil 1980 Ilūkstes) on endine Läti jalgpallur (väravavaht).
Ta alustas klubikarjääri 1997. aastal Läti klubis FK Ventspils. Aastatel 2003–2005 mängis ta Venemaal FK Moskva reservmeeskonnas. 2006. aastal naasis ta Ventspilsis. Aastatel 2006–2008 valiti ta kolmel hooajal järjest Läti kõrgliiga parimaks väravavahiks.
Aastatel 2009–2016 mängis Vaņins Šveitsi kõrgliiga klubis FC Sion. Sioni meeskonnas tegi ta mitmeid häid esitusi ning aastatel 2010–2011 valiti ta kahel hooajal järjest Šveitsi kõrgliiga hooaja parimaks väravavahiks ja aastatel 2010–2013 neljal hooajal järjest Sioni hooaja parimaks mängijaks.
Aastatel 2016–2020 mängis ta Šveitsi kõrgliiga klubis FC Zürich.
Vaņins on võitnud Šveitsi karika kahel korral Sioniga (2010–11 ja 2014–15) ja ühe korra Zürichiga (2017–18).
Vaņins tegi Läti jalgpallikoondises debüüdi 2000. aastal mängus Slovakkia vastu. Alates 2007. aastast oli ta koondise esiväravavaht. 10. oktoobril 2019 pidas ta koondises oma 100. mängu. See jäi ka tema koondisekarjääri viimaseks mänguks.
Vaņins on viis korda valitud Läti aasta jalgpalluriks (2008, 2013, 2015–2017).
2020. aastal alustas ta Sioni jalgpalliklubi juures tööle väravavahtide treenerina.
Veerenni tänav
Veerenni tänav on tänav Tallinnas Kesklinna linnaosas Veerenni asumis.
Veerenni tänav algab Liivalaia tänavalt, ristub Ravi tänava, Tatari tänava, Herne tänava, Tiiu tänava, Tare tänavaga, Kauna tänava, Õilme tänava, Varre tänava, Tehnika tänava, Töökoja tänava, Veduri tänava, Viadukti tänava, Luite tänava, Veerenni põiguga, Siduri tänavaga ja lõpeb Järvevana teega ristumisel. Veerenni tänav on ligikaudu 1700 m pikkune.
Ajalugu
Veerenni tänav sai nime 1876. aastal. Tänava saksakeelne nimi oli Wasserleitungsstrasse ja venekeelne nimi Водопроводная улица. Veerenni tänav on saanud nime tänavat läbiva linna veevarustuskanali järgi. Veerenni asum kujunes Veerenni tänava ümber, mis on nime saanud keskaegsest Ülemiste veski paistiigist alanud ja vanalinna veega varustanud veerennilt. Tallinna linna joogiveega ja ka linna kaitsekraavide veega varustamiseks vajaliku kanali ehitamiseks andis loa Taani kuningas Valdemar IV 29. septembril 1345. Vesi tuli kraavi Ülemiste järvest, Tiigiveski ja Härjapea jõest ning linnast lõunas ja idasasuvatest jõgedest ja allikatest kanalit pidi. Veekanali pikkus oli ligikaudu 4 km ning see kulges mööda praegust Veerenni tänavat ja Peeter Süda tänavat kuni Harju väravani. Harju värava juurest rajati aga 1,5 km pikkune kanaliosa Tallinna lahte. Tallinna linnamüüri ida poolt haaravale kanalile ehitati 14. sajandil Harju värava juurde Harju, Karja värava juurde Karja ja Viru värava juurde Viru veski.
Veerenni tänav 2a asus Tallinna 2. Algkool, Veerenni tänava koolimaja hävis 1944. aasta märtsipommitamisel.
Veerenni tänav 13 / Uus-Tatari tänav 25 asus tänaseks lammutatud invaliidide kasarmu hoone, kus Uus-Tatari 25 krundil avati 1918. aastal linna suguhaiguste maja (Tallinna Linna III Haigla).
Veerenni tänav 15 asus 2006. aastal lammutatud Holostoff'i (Cholostow'i) saun/Veerenni saun nr. 5.
1909. aastal rajati Veerenni asumisse evangeeliumi kristlaste Tallinna Evangeelse Koguduse Tallinna Veerenni kirik, mis oli pärast ümber- ja juurdeehitamist 1918. aastal üks Mandri-Euroopa suuremaid puitkirikuid. 1929. aastal ostsid kiriku endale metodistid ning edaspidi tunti seda metodistikirikuna. See hoone hävis 1944. aasta märtsipommitamises. Algne aadress oli Veerenni tänav 4a, mis asus umbes tänapäevaste hoonete Vana-Veerenni tänav 4 ja 6 vahel.
1928. aastal asutati Veerenni 24, Haim Karshensteini eestvõttel vihmakuubede töökoda, mis kandis kuni 1940. aastani nime Gentleman. Veerenni 29 tegutses Tallinna Mehaaniline Kudumisvabrik. Veerenni 28 tegutses UÜ „Kudur".
Veerennis pikka aega tegutsenud ettevõte Baltika, kandis aastail 1946–1960 nime Tallinna Õmbluskombinaat ja läbi ajaloo nimetusi Moela, Tallinna Õmbluskombinaat, Õmblusvabrik Baltika ja õmblustootmiskoondis Baltika. 1960. aastal ühendati ettevõttega Tallinna Õmblusvabriku 1. tsehh ja Veerenni tänaval alustas tööd uus tootmishoone. Veerenni tänav 29 tegutses Eesti NSV Kergetööstusministeeriumi Vabrik Tekstiil. 1987. aastal hakati vabriku seadmeid uuendama, et ettevõttel oleks võimalik suurendada lääne turule müüdava kauba osakaalu. Praegu kuulub ettevõttele 5 rõivabrändi: Monton, Mosaic, Baltman, Bastion ja Ivo Nikkolo. Baltika Grupp tähistas 2013. aastal oma 85. tegevusaastat.
Veerenni tänav 49 ja Paldiski mnt 42-a asus O. Varevi betoonitööstus.
Valgushingamine
Valgushingamine ehk fotorespiratsioon on fotosünteesi protsess, kus hapnik asendab Calvini tsüklis süsihappegaasi.
Hapnik asendab süsihappegaasi, kui süsihappegaasi ei difundeeru õhust, kuid toimub fotosüntees ja hapniku akumuleerumine. See juhtub peamiselt lehe õhulõhede sulgemisel. Tulemusena astub hapnik rubisko (ribuloos-1,5-bisfosfaadi karboksülaas/oksügenaas) kaudu Calvini tsüklisse ja muudab fotosünteesi protsessi ebaefektiivsemaks, oksüdeerides ensüümi RuBP (ribuloos-1,5-bisfosfaat).
Otsusevõime
Otsusevõime on isiku võime tehingut tehes adekvaatselt hinnata seda, kuidas tehing mõjutab tema huve. Otsusevõimet hinnatakse tehingu kehtivuse määramisel põhjusel, et tsiviilõiguse üldosa seadusest tulenevalt peab füüsiline isik tehingu tegemisel olema otsusevõimeline. Vastasel juhul on tehing tühine. Otsusevõimetus peab tulenema eelkõige vaimutegevuse ajutisest häirest või muust asjaolust, millest tingituna isik ei suuda tegelikkusest õigesti aru saada. Tegemist võib olla haigushooga, alkoholi- või narkojoobega, uinutite või ravimite mõjuga või mõne muu asjaoluga.
Orehhovo
Orehhovo (vene Орехово) on kohanimi:
Otsusevõime
Otsusevõimetu isiku tehing
Tehing, mille isik on teinud otsusevõimetuna, on tühine, välja arvatud juhul, kui isik kiidab tehingu pärast otsusevõimetuse lõppemist heaks. Kui isik tegi vaimutegevuse ajutisest häirest või muust asjaolust tingituna endale ilmselt kahjuliku tehingu, siis eeldatakse, et ta tegi tehingu otsusevõimetuna.
Otsusevõimetuse tõendamine
Otsusevõimetust peab tõendama isik, kes tehingu otsusevõimetuna tegi. Tõendamisvajadus tekib otsusevõimetu isiku hilisemast soovist toetuda tehingu tühisusele. Selline soov võib esineda juhul, kui tehingut pole veel täidetud ning teine pool esitab talle täitenõude. Samuti ka juhul, kui tehing on täidetud, kuid otsusevõimetult tehingu sooritanud isik soovib tehingu tühistada ning nõuda üleantut tagasi alusetu rikastumise sätte (VÕS §1028) alusel.
Väike-Roosikrantsi tänav
pisi|300px|Väike-Roosikrantsi tänav (Kl. Rosenkranz) 1889. aasta Tallinna kaardil. Kolm põhja-lõunasuunalist nimetatud tänavat pildi keskosas on Roosikrantsi, Väike-Roosikrantsi ja Tatari Väike-Roosikrantsi tänav (saksa keeles Kleine Rosenkranz-Straße) oli tänav Tallinna kesklinnas kuni 1935. aastani. Tänapäeval kannab tänavaosa Pärnu maantee nime.
Otsusevõime
Otsusevõimetuse tõendamine
Tõendamise lihtsustamiseks on TsÜS-i § 13 lg-s 3 sätestatud eeldus, et juhul. kui isik tegi tehingu vaimutegevuse ajutise häire või muu samase asjaolu tõttu ja see tehing on talle ilmselgelt kahjulik, siis eeldatakse, et ta tegi tehingu otsusevõimetuna. Tehingu ilmne kahjulikkus tehingu tegijale viitab iseenesest juba asjaolule, et selle tegija ei suutnud tehingu tegemise asjaoludest adekvaatselt aru saada. Siiski peab esinema ka vaimutegevust ajutiselt pärssiv asjaolu.
Tehingu heakskiit
Võib esineda ka olukordi, kus otsusevõimetult tehingu sooritanud isik on otsusevõime taastudes sooritatud tehingu suhtes taluv ning on selle tingimusi nõus ja valmis täitma. Sel juhul on isikul võimalik selline hõljuvalt kehtetu tehing hiljem heaks kiita.
Heakskiitmiseks ei ole ette nähtud kindlat aega, kuid tehingu teine pool võib selguse saavutamiseks otsusevõimetuna tehingu teinud isikult küsida, kas ta selle tehingu heaks kiidab. Kui isik keeldub tehingut heaks kiitmast, teatades sellest teisele poolele, jääbki tehing tühiseks, kui ta aga kahe nädala jooksul arvates ettepaneku saamisest annab heakskiidu või ei vasta midagi, siis loetakse, et ta on tehingu heaks kiitnud.
Väike-Roosikrantsi tänav
Ülikitsas tänav, mis oli tähistanud praegust Pärnu mnt 14–32 lõiku, kulges Vabaduse väljakust kuni Väike-Pärnu maantee ja Peeter Süda tänava ristmikuni, kus jätkus Väike-Pärnu maanteena. Väike-Roosikrantsi tänavani viiv tänav Jaani kiriku juurest Vene turule kandis nime Jaani tänav. 1930. aastate teisel poolel kavandas Tallinna Linnavalitsus uued linnaarenduse põhimõtted, kuna tänavad olid ilmelt ebaühtlased, isegi korratu kujuga, kuna üksteise kõrvale on ehitatud väga erineva kõrgusega hooneid. Tallinna linnavalitsus töötas välja peatänavate ruumilise mõju kujundamise projektid, määrates kindlaks ehitatavate hoonete kõrgused. Selle kava kohaselt tuli ehitada Vabaduse platsi ja Vene turu ümbrusse 6–7-korruselised majad; Väike-Roosikrantsi tänavale, Väike-Pärnu maantee osale, Kaarli puiestee otsale vastu Vabaduse platsi ja Kopli tänava osale vastu Balti jaama ning Aia tänava osale Viru tänavast kuni Inseneri tänavani 5-korruselised majad; Suur-Tartu maantee osale, Väike-Tartu maantee, Väike-Pärnu maantee osale, Suur-Pärnu maantee, Tõnismäele, Toompuiesteele, Vaksali puiesteele, Paldiski maantee osale, Suur-Roosikrantsi tänavale, Kaarli puiesteele, Väike-Pärnu maantee, Väike-Tartu maantee ja Liivalaia tänava vahelisele maa-alale ning Politseiaeda 4-korruselised majad.
1930. aastate teisel poolel ehitati ka Väike-Roosikrantsi tänavale tänapäevased hooned (Pärnu mnt 36 (1936), Pärnu mnt 32 (1937), Pärnu mnt 30 (algselt Väike-Roosikrantsi 14) (1936), Pärnu mnt 28 (1937), Pärnu mnt 26 (algselt Väike-Roosikrantsi 10) (1935), Pärnu mnt 23 (1934), Pärnu mnt 21 (1938), Pärnu mnt 20 (1938), Pärnu mnt 16 (1935), Pärnu mnt 14, Hotell Palace 1937), Pärnu mnt 16 (algselt Väike-Roosikrantsi 4) (1935) jt).
Otsusevõime
Tehingu heakskiit
Kui tehingu jaoks on seaduses ette nähtud teatud vorm, peab nõusolek tehingu tegemiseks olema antud samas vormis. Kui tehing on heaks kiidetud, on see kehtiv tegemisest alates.
Otsusevõimetuna tehtud tehingu saab heaks kiita ainult tehingu teinud isik ise, mitte keegi teine. Siiski, kui tehing on tehtud otsusevõimetu isiku poolt, kes pärast tehingu tegemist sureb, on tema pärijal õigus õigusjärglasena kas tehing heaks kiita või mitte. Juhul kui otsusevõimetuna tehingu teinud isik, jõudmata ise tehingut kas heaks kiita või heakskiidust loobuda, muutub piiratud teovõimega isikuks, ei saa ta ise enam nimetatud tehingu osas tahteavaldust esitada, küll saab seda teha tema eestkostja.
B8-vitamiin
B8-vitamiin ehk inositool on vitamiin, mida nimetatakse ka skleroosivastaseks vitamiiniks.
Saamine ja omastamine
Inimene saab inositooli nii loomsetest kui ka taimsetest saadustest, samuti toodab seda soole mikrofloora. Seedekulglasse sattuv ja ka soole mikrofloora toodetav inositool imenduvad peensoolest.
Imendumist pärsivad liigne alkohol ja kohv.
Kudedes võib ta esineda inositoolina, fosfolipiidide (fosfatidüülinositoolid) komponentidena ja inositoolfosfaatidena. Inositooli leidub rohkesti närvikoes.
Inositooli väljutatakse uriiniga 30–40 mg ööpäevas, diabeedi korral suureneb väljutatav hulk oluliselt.
Allikad: neerud, süda, kartul, mais, tsitrusviljad, oad, pähklid.
Biofunktsioonid
Inositool on vajalik biomembraanides ja muudes struktuurides olevate fosfolipiidide (fosfatidüülinositoolid) sünteesil. Inositoolfosfaadid on olulised sekundaarsed vahendajad signaaliülekandes. Inositooli vajatakse juuste, luukoe ja seedetrakti limaskesta normaalseks arenguks. Inositool reguleerib ka kolesterooli metabolismi.
Defitsiit
Defitsiidi kohta on väga vähe andmeid. See võib tekkida alkoholismi ja teatud antibiootikumide kasutamisel, kuna osa inositoolist toodab soole mikrofloora. Sulfoonamiidide kasutamine, ülemäärane diurees ja diabeet põhjustavad organismis inositooli sisalduse vähenemist.
Defitsiidi tunnused:
Kasutamine ja toksilisus
Inositooli RDA ehk soovitatava ööpäevase koguse kohta andmed puuduvad. On kalkuleeritud, et ööpäevane toit peaks sisaldama 600–900 mg inositooli.
Inositooli manustamine on hädavajalik defitsiidile viitavate sümptomite korral. Selle oskuslik ja adekvaatne manustamine võib ravi ühe komponendina olla efektiivne alkoholismi, rasvumise, kiilaspäisuse, diabeedi ja muude haiguste korral. Inositooli adekvaatne manustamine on hädavajalik ka tippspordis.
Inositooli tuleb manustada koos tiamiini, riboflaviini, pantoteenhappe, C-, E- ja B12-vitamiini ning koliiniga.
Inositooli toksilist toimet pole kirjeldatud.