cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Korea kiri
Korea kirjas on 24 kirjamärki (14 kaashääliku- ja 10 täishäälikumärki), mida erinevalt ladina kirjast rühmitatakse silpide kaupa plokkidesse. Näiteks koosneb silp 한 ('han') kolmest eraldi kirjamärgist ㅎ h, ㅏ a ja ㄴ n. Iga plokk võib koosneda 2–5 kirjamärgist, igas vähemalt 1 täis- ja 1 kaashäälik. Plokid paigutatakse kas horisontaalselt vasakult paremale või vertikaalselt ülevalt alla. Teoreetiliselt võib märkidest kombineerida 11 172 erinevat plokki, kuid tegelikus kasutuses on neid palju vähem.
Transliteratsiooniks kasutatakse Põhja-Koreas ametlikult McCune-Reischaueri süsteemi. 2000. aastal läks Lõuna-Korea üle uuele transliteratsioonile.
Korea keele lihttähestik
Silpide kirjutamisel kehtivad kindlad reeglid, millest kõige tähtsam on see, et igas silbis peab kirjapildis olema vähemalt üks täishäälik ja üks kaashäälik.
Selle saavutamiseks kasutatakse korea keeles nn tühihäälikuid ㅇ ja ㅡ. Esimene neist on kaashäälik ㅇ(hääldatalse [ng]), mis silbi täitena jääb aga hääldamata. Teine häälik on täishäälik ㅡ (hääldatakse [õ]), mis samuti jääb silbi täitena hääldamata.
Korea keele silpide kirjutamisel tuleb meeles pidada, et silp algab alati kaashäälikuga. Ühes silbis saab olla kuni 4 häälikut või kirjamärki.
Karel
Karel on mehe eesnimi.
Nime Karel nimepäev on 28. jaanuaril.
Steven
Steven on rahvusvaheline mehe eesnimi. Steveni nimepäev on 26. detsember.
Karel
Karel on populaarsuselt 206. mehenimi Eestis, kus seisuga 1. jaanuar 2018 kandis seda nime 769 meest.
Steven
Eesnime Steven statistika
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on eesnimi Steven 661 mehel. Steven on populaarsuselt 225. mehenimi. Vanim Steven on vanuserühmas 65–69, noorim vanuserühmas 0–4. Steven on keskmiselt 15 aasta vanune (mediaanvanus on 13). Kõige populaarsem on eesnimi Steven vanuserühmas 5–9, kus neid on 10 000 elaniku kohta 18,35. Kõige rohkem on eesnimega Steven sündinuid mais, kokku 71. Kõige populaarsem on eesnimi Steven Võru maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 12,19.
Lehtsamblikud
Ehitus
Lehtsamblike tallus koosneb neljast kihist:
V. I. Lenini nimeline kolhoos (Kingissepa rajoon)
V. I. Lenini nimeline kolhoos oli kolhoos Kingissepa rajoonis Kuressaare külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Randvere. Kolhoosi pindala oli 12 200 ha.
Puna-näsasamblik
Teda leidub nt pärisaruniitudel, kõdusoometsades, salumetsades.
NHK World-Japan
pisi|Logo NHK World-Japan on Jaapani Rahvusringhäälingu ingliskeelne telekanal.
Lisaks päevauudistele edastatakse saateid Jaapani kultuurist, kokakunstist, teadus- ja tehnikamaailmast.
Kanal on eetris ööpäev läbi.
Safran (ettevõte)
Safran on suur Prantsuse tööstus- ja tehnoloogiakontsern, mis tegutseb rahvusvaheliselt lennunduse, kosmose ja kaitse valdkonnas. See loodi 2005. aastal Snecma ja Sagemi ühinemise käigus. Alates 2011. aasta septembrist on see kantud CAC 40 nimekirja.
Ettevõtte äritegevus on lennukimootorite, helikopterite ja rakettide, lennundusseadmete ja riigikaitse projekteerimine ja tootmine.
Pärast Zodiac Aerospace'i neeldumist 2018. aastal oli kontsernil 2020. aasta septembri lõpus üle 81 000 töötaja.
Mess
Mess (ka: müüginäitus) on hulgilaat, kus kaubandus- ja tootmisettevõtted eksponeerivad oma tooteid ja sõlmivad kohapeal ostmise-müümise tehinguid.
Corroy-le-Château linnus
Linnust peetakse üheks kaunimaks keskaegseks linnuseks Belgias, kõrvuti Bouilloni, Beerseli, Horsti, Genti, Lavaux' ja Vêves'i linnusega.
Linnus on arhitektuurimälestistena kaitse all alates 1965. aastast.
Neljanda koalitsiooni sõda
Neljas koalitsioon Napoleoni Prantsuse keisririigi vastu alistati sõjas aastatel 1806–1807. Koalitsioonipartnerid olid Preisimaa, Venemaa, Saksimaa, Rootsi ja Ühendkuningriik.
Paljud koalitsiooni liikmed olid varem võidelnud Prantsusmaa vastu osana Kolmandast koalitsioonist ja vahepealset üldise rahu perioodi ei olnud. Aastal 1806 ühines Preisimaa uuenenud koalitsiooniga, tundes hirmu Prantsuse võimu kasvu üle pärast Austria alistamist ja Prantsuse satelliidi Reini Liidu loomist. Preisimaa ja Venemaa koondusid uueks kampaaniaks ja Preisi väed kogunesid Saksimaale.
Napoleon võitis preislasi otsustavalt välkkampaanias, mis kulmineerus Jena ja Auerstedti lahinguga 14. oktoobril 1806. Prantsuse väed Napoleoni juhtimisel okupeerisid Preisimaa, jälitades purustatud Preisi armee riismeid ja vallutades 25. oktoobril 1806 Berliini. Siis edenesid nad Ida-Preisimaale, Poolasse ja Vene piirile, kus nad 7.–8. veebruaril 1807 Eylau all võitlesid otsustamatus lahingus venelaste vastu. Napoleoni edenemist Vene piiril kontrolliti lühidalt kevadel, kui ta taaselustas oma armee. Vene väed purustati prantslaste poolt lõpuks 14. juunil 1807 Friedlandi all ja kolm päeva hiljem küsis Venemaa rahu. Tilsiti rahuga juulis 1807 tegi Prantsusmaa rahu Venemaaga, kes nõustus ühinema Kontinentaalblokaadiga. Leping oli siiski eriti karm Preisimaa jaoks, kui Napoleon nõudis enamuse Preisimaa territooriumidest piki Reini alamjooksu ja Elbest läänes, ja selle, mis oli endise Rzeczpospolita osa. Need alad liidendati vastavalt tema venna Jérôme Bonaparte'i uue Vestfaali kuningriigiga ning loodud Varssavi hertsogkonnaga (seda valitses tema uus liitlane Saksimaa kuningas). Sõja lõpp nägi Napoleoni peaaegu kogu Lääne- ja Kesk-Mandri-Euroopa isandana, väljaarvatud Hispaania, Portugal, Austria ja mõned väikesed riigid.
Juured
Preisimaa, Venemaa, Saksimaa, Rootsi ja Ühendkuningriigi Neljas koalitsioon (1806–1807) Prantsusmaa vastu moodustati kuudega pärast eelmise koalitsiooni kokkukukkumist. Pärast oma triumfi Austerlitzi lahingus ja sellele järgnenud Kolmanda koalitsiooni lõppemist lootis Napoleon saavutada üldise rahu Euroopas, eriti oma kahe peamise allesjäänud vastase Suurbritannia ja Venemaaga. Vahepeal soovis ta isoleerida Preisimaa nende kahe riigi mõju alt, pakkudes ebalevat liitu, samas püüdes ohjeldada Preisimaa poliitilist ja sõjalist mõju Saksa riikide seas.
Vaatamata William Pitti surmale jaanuaris 1806 jätkasid Suurbritannia ja uus viigide valitsus Prantsusmaa kasvava võimu kontrollimist. Rahuotsingud kahe riigi vahel uue aasta alguses osutusid ebatõhusaks ikka veel lahendamata probleemide tõttu, mis viisid Amiens'i rahu katkemiseni. Üks vaidlusküsimus oli Briti monarhiaga personaalunioonis oleva Saksa kuurvürstkonna Hannoveri saatus, mis oli aastast 1803 Prantsusmaa poolt okupeeritud. Vaidlused selle riigi üle olid nii Suurbritannia kui ka Preisimaa poolt lõpuks casus belli Prantsusmaa vastu. See küsimus vedas sõtta ka Rootsi, kelle väed viibisid siin osana jõupingutustest vabastada Hannover eelmiste koalitsioonide sõdade ajal. Tee sõjani näis vältimatu pärast seda, kui Prantsuse väed ajasid aprillis 1806 Rootsi väed välja.
Aina Üksine
Aina Üksine (14. september 1942 – 7. oktoober 1976) oli eesti nahakunstnik.
Neljanda koalitsiooni sõda
Juured
Peale mõningate merelahingute ja perifeerse Maida lahingu Lõuna-Itaalias juulis 1806 (kuigi neid tegevusi peetakse osaks Kolmanda koalitsiooni sõja lõpust) ei olnud peamine konflikt Suurbritannia ja Prantsusmaa vahel Neljanda koalitsiooni sõjas otsene üldine sõjaline vastasseis. Pigem laienes jätkuv majanduslik sõda kahe riigi vahel. Suurbritannia jätkas oma domineerimist meredel, Napoleon otsustas selle lõhkuda (pärast Preisimaa alistamist) Berliini dekreedi väljaandmisega ja Kontinentaalblokaadi algusega. Suurbritannia vastas samaväärse Kuningliku dekreediga mitu kuud hiljem.
Aina Üksine
Elukäik
Aina Üksine sündis Tallinnas teenistujate perekonnas. Ta lõpetas 1960. aastal Tallinna 7. Keskkooli ning õppis aastatel 1961-1966 Eesti Riiklikus Kunstiinstituudis. Aina Üksine töötas 1967-1969 Kunstitoodete Kombinaadi kunstnikuna ja 1969-1976 Tallinna Pioneeride Palee nahkehistööringi juhendajana.
Neljanda koalitsiooni sõda
Juured
Vahepeal veetis Venemaa enamuse 1806. aastast lakkudes oma haavu eelmise aasta kampaaniast. Napoleon lootis sõlmida rahu Venemaaga ja esialgne rahuleping sõlmiti juulis 1806, kuid tsaar Aleksander I pani sellele veto ja kaks riiki jäid sõtta. Kuigi formaalselt liitlane koalitsioonis, jäi Venemaa seisvaks üksuseks enamuseks aastaks (mitte andes tegelikult sõjalist abi Preisimaale peamistes lahingutes oktoobris, kui Vene armeed alles mobiliseeriti). Vene väed ei tulnud sõjas täielikult mängu enne 1806. aasta lõppu, kui Napoleon sisenes Poolasse.
left|thumb|340px|Kõik neljanda koalitsiooni sõja osalised. Sinine : Koalitsioon ning selle kolooniad ja liitlased. Roheline : [[Prantsuse esimene keisririik, selle satelliidid, kolooniad ja liitlased]]
Lõpuks oli Preisimaa eelmisel aastal Prantsusmaaga rahujalal, kuigi lähenes ühinemisele liitlastega Kolmandas koalitsioonis. marssal Bernadotte'i juhitud Prantsuse korpus rikkus ebaseaduslikult Ansbachi neutraliteeti Preisi territooriumil oma marsil kohtuma austerlaste ja venelastega. Preisimaa viha selle üleastumise pärast kahandas kiiresti Austerlitzi tulemus, ja kokkulepe jätkata rahu Prantsusmaaga, mis sõlmiti kaks nädalat pärast Schönbrunni lahingut. See kokkulepe muudeti ametlikuks lepinguks kaks kuud hiljem, ühe klausliga, mis lubas anda Hannoveri Preisimaale, kui Ansbach antakse Prantsusmaa liitlasele Baierile. Lisaks ülendas Napoleon 15. märtsil 1806 oma õemehe marssal Joachim Murat Bergi ja Kleve hertsogkondade valitsejaks (omandatud Baierilt vastutasuks Ansbachi eest). Murat süvendas Preisi vaenu, ajades taktitult minema Preisi garnisoni, mis olid paiknenud tema äsjaomandatud valdustes, lubades karme etteheiteid Napoleonilt. Suhted Prantsusmaa ja Preisimaa vahel hapnesid kiiresti, kui Preisimaa lõpuks avastas, et Napoleon oli oma luhtunud rahuläbirääkimiste ajal brittidega salaja lubanud Hannoveri suveräniteedi Suurbritanniale tagastada. See topeltmäng prantslaste poolt oli üks peamisi põhjusi, miks Preisimaa kuulutas sügisel sõja.
Aina Üksine
Isiklikku
Tema õde on graafik Marje Üksine.
Neljanda koalitsiooni sõda
Juured
thumb|200px|[[Gardes du Corps (Preisimaa)|Preisi Gardes du Corps ohvitserid, soovides provotseerida sõda, teritavad uhkeldavalt oma mõõku Prantsuse saatkonna trepi astmetel Berliinis 1805. aasta sügisel]]
Teine põhjus oli Napoleoni poolt juulis 1806 Reinimaal ja teistes Lääne-Saksamaa osades asunud erinevatest Saksa riikidest moodustatud Reini Liit. Prantsuse keisririigi satelliidina, mille "protektor" Napoleon oli, oli Liit mõeldud toimima kui puhverriik mistahes tulevase Austria, Venemaa või Preisimaa Prantsusmaa vastase agressiooni eest (poliitika, mis oli Prantsuse revolutsioonilise doktriini, säilitada Prantsusmaa "loomulikud piirid", pärand). Liidu moodustamine oli viimane nael sureva Saksa-Rooma riigi kirstus ja seejärel muutus selle viimane Habsburgist keiser Franz II lihtsalt Austria keisriks Franz I. Napoleon konsolideeris endise Saksa-Rooma riigi erinevad väiksemad riigid, kes olid Prantsusmaaga liidus, suuremateks kuurvürstkondadeks, hertsogkondadeks ja kuningriikideks, et teha mitte-Preisi ja mitte-Austria Saksamaa valitsemine tõhusamaks. Ta ülendas ka kahe suurema Liidu riigi, oma liitlaste Württembergi ja Baieri, kuurvürstid kuningaseisusse. Liit oli eelkõige sõjaline liit: vastutasuks jätkuva Prantsuse kaitse eest pidid liikmesriigid varustama Prantsusmaad suure arvu sõduritega (peamiselt Grande Armée teenindav abipersonal), samuti pakkuma varustust, mida oli vaja Prantsuse armeede toetamiseks, kes ikka veel asusid Lääne- ja Lõuna-Saksamaal. Arusaadavalt oli Preisimaa nördinud sellisest kasvavast Prantsuse sekkumisest Saksa homogeensuse asjadesse (ilma Preisimaa osaluseta või isegi aruteluta) ja nägi seda ohuna. Napoleon oli eelnevalt püüdnud pehmendada Preisi hirmusid, kinnitades Preisimaale, et viimane ei ole ebasoodne juhtima Põhja-Saksa Liitu, kuid tema topeltmäng Hannoveri suhtes purustas selle. Viimane säde, mis viis sõjani, oli Saksa rahvuslase Johann Philipp Palmi arreteerimine ja hukkamine augustis 1806 pamfleti avaldamise eest, mis ründas tugevalt Napoleoni ja tema armee käitumist okupeeritud Saksamaal. Pärast 1. oktoobril 1806 Napoleonile ultimaatumi andmist otsustas Preisimaa (Saksimaa toetusel) lõpuks võidelda Prantsuse keisriga sõjaliselt.
Preisi kampaania
Mõjutatuna oma naise, kuninganna Luise ja sõjapartei poolt Berliinis, otsustas Preisi kuningas Friedrich Wilhelm III augustis 1806 minna sõtta sõltumatult teistest suurriikidest, säästes kauget Venemaad. Teine tegevussuund oleks võinud olla avalik sõjakuulutus eelmisel aastal ning ühinemine Austria ja Venemaaga Kolmandas koalitsioonis. Tegelikult külastas tsaar Preisi kuningat ja kuningannat samal sügisel Friedrich Suure haual Potsdamis ja monarhid vandusid salaja teha ühisotsuseid Napoleoni vastu. Oleks Preisi väed olnud haaratud prantslaste vastu aastal 1805, oleks see kontrollinud Napoleoni ja ära hoidnud võimaliku liitlaste hävingu Austerlitzi all. Igal juhul kõhkles Preisimaa kiire Prantsuse sissetungi ees Austriasse ja kinnitas siis kiirelt neutraliteeti, kuni Kolmas koalitsioon hävitati. Kui Preisimaa kuulutas aastal 1806 lõpuks Prantsusmaa vastu sõja, jäid tema peamised liitlased venelased mobiliseerimises veel kaugele maha. Saksimaa kuurvürstkond oli Preisimaa ainuke Saksa liitlane.
Napoleon vaevalt uskus, et Preisimaa võiks olla nii rumal, et asuda temaga otsesesse võitlusse, omamata vaevalt ühtegi liitlast, eriti kuna enamus tema Grande Armée 'st oli veel Saksamaa südames Preisi piiri lähedal. Ta kutsus oma sõdureid üles ennast toetama, kuulutades, et Preisimaa sõjakas tegevus on peatanud nende järkjärgulise taandumise tagasi koju Prantsusmaale, et nautida kiitust eelmise aasta võitude eest. Kui vaenutegevus tundus septembris 1806 vältimatu, kogus Napoleon kõik Prantsuse väed ida pool Reini, asetades Grande Armée korpuse piki Lõuna-Saksimaa piiri. Ennetava löögiga, et üllatada preislasi, viis keiser Grande Armée marsile kui massiivse bataillon carré (pataljoni ruut) kolmes paralleelses kolonnis läbi Frangi metsa Lõuna-Tüüringis. Iga korpus pidi olema teisest vastastikku toetaval kaugusel, nii kolonni- kui ka külgsuunas teise kolonnini (kuni jõuti läbi raske metsamaastiku), võimaldades seega Grande Armée 'l kohtuda vaenlasega mistahes eriolukorras. Seda strateegiat kasutati, kuna Napoleonil puudusid luureandmed Preisi peamiste armeede paiknemise kohta ja kindlasti vaenlase mõistatuslike manöövrite kohta oma marsil sellega kohtuma. Viimase põhjuseks oli peamiselt vastastikune usaldamatus Preisi kõrgemas väejuhatuses, mida põhjustas lahkmeel Preisi komandöride seas, kelle tegevuskava kohaselt sõda tuleks pidada. Vaatamata peamiste Preisi armeede täpse asukoha mitteteadmisele oletas Napoleon õigesti nende võimaliku koondumise Erfurdi lähistele ja sõnastas üldise liikumisplaani Saale orgu pidi alla, kattes vasaku tiiva seal, kus ta uskus preislasi asuvat, ja lõigates seega läbi nende ühendusteed ja põgenemistee Berliini.
Esimeses kokkupõrkes 9. oktoobril 1806 riivati Preisi diviisi Schleizi lahingus. Järgmisel päeval purustas marssal Lannes Preisi diviisi Saalfeldi lahingus, kus tapeti populaarne prints Louis Ferdinand. Jena ja Auerstedti topeltlahingus 14. oktoobril purustas Napoleon Jena all vürst Friedrich Ludwigi ja Ernst von Rücheli juhitud Preisi armee, samas kui tema marssal Louis-Nicolas Davout ajas Auerstedti all põgenema Braunschweigi hertsogi Karl Wilhelm Ferdinandi peaarmee. Jena all võitles Napoleon vaid Preisi armee kontingendiga. Auerstedti all võitis üks Prantsuse korpus Preisi armee põhijõude, vaatamata raskele arvulisele vähemusele. Võit Auerstedti all oli rohkem kui tagatud, kuna Braunschweigi hertsog (samuti kaaskomandör Friedrich William Carl von Schmettau) sai surmavalt haavata ja Preisi väe juhatamine läks üle vähemvõimekale kuningale. Asjad halvenesid, kui Jena all võidetud taganevad Preisi armee riismed komistasid võitlusele Auerstedti all, alandades veelgi preislaste moraali ja vallandades nende kiire taganemise. Selle silmatorkava võidu eest nimetati marssal Davout hiljem Napoleoni poolt Auerstedti hertsogiks. 17. oktoobril tuuseldas marssal Jean-Baptiste Bernadotte (lunastades end mõnevõrra oma seletamatu puudumise pärast kummastki lahingust 14. oktoobril) Württembergi hertsogi varemalt puutumata reservkorpust Halle lahingus ja kihutas ta üle Elbe.
pisi|Danzigi piiramine, 1807
Kokkuvõttes kulus Napoleonil ja Grande Armée'l vaid 19 päeva sissetungi algusest Preisimaale kuni selle sõjast lõplikult väljalülitamiseni, koos Berliini vallutamisega ja peamiste armeede hävitamisega Jena ja Auerstadti all. Enamus purustatud Preisi armee riismetest (ja kuninglik perekond) põgenes varjupaika Ida-Preisimaale Königsbergi lähistele, ühines lõpuks lähenevate venelastega ja jätkas võitlust. Vahepeal ülendati Saksimaa 11. detsembril 1806 kuningriigiks seoses Prantsusmaaga liidusuhetesse astumisega ja Reini Liiduga ühinemisega, lahkudes seeläbi liitlaste koalitsioonist.
Berliinis andis Napoleon välja rea dekreete, mis jõustasid 21. novembril 1806 Kontinentaalblokaadi. See poliitika oli suunatud Ühendkuningriigist lähtuva ohu kõrvaldamisele, sulgedes selle kaubavahetuse Prantsuse kontrollitaval territooriumil.
Poola, Vene ja Rootsi kampaaniad
pisi|Eylau lahingu tagajärg
1806. aasta lõpul sisenesid prantslased Poolasse ja Napoleon Bonaparte asutas uue Varssavi hertsogiriigi, mida hakkas valitsema tema uus liitlane Saksimaa kuningas. Hertsogkonna ala oli juba vabastatud rahvaülestõusu poolt, mis oli välja kasvanud väeteenistusse võtmise vastastest mässudest. Napoleon pöördus siis põhja, vastu lähenevatele Vene armeedele ja püüdega vallutada ajutine Preisi pealinn Königsberg. Taktikaline viik Eylau lahingus (7.–8. veebruar) sundis venelasi taganema kaugemale põhja. Napoleon sundis siis Vene armee taganema Friedlandi lahingus (14. juuni). Pärast seda kaotust sõlmis Aleksander Napoleoniga Tilsiti rahu (7. juuli 1807).
Vahepeal oli Rootsi osalemine seotud peamiselt Rootsi Pommeri kaitsmisega. Vaatamata kaotusele Lübecki lahingus kaitsesid rootslased edukalt Stralsundi kindlust selle esimese piiramise ajal 1807. aasta alguses. 18. aprillil leppisid Prantsusmaa ja Rootsi kokku relvarahus, mis viis kõigi Prantsuse vägede taandumiseni. Siiski viis Rootsi keeldumine ühinemisest Kontinentaalblokaadiga teise sissetungini Rootsi Pommerisse marssal Guillaume Brune juhtimisel. Stralsund langes 24. augustil pärast teist piiramist ja Rootsi armee alistus Rügenil, sellega jõudis lõpule Rootsi Pommeri okupeerimine. Järgnenud rahuleping, milles marssal Brune ja Rootsi kindral Johan Christopher Toll kokku leppisid, lubas Rootsi armeel siiki kogu oma sõjamoonaga taganeda.
Tulemused
Pärast Tilsiti rahu jäid Ühendkuningriik ja Rootsi ainsaks kaheks suureks koalitsiooniliikmeks, kes veel Prantsusmaaga sõjas olid. Venemaa kuulutas varsti sõja Suurbritanniale ja pärast brittide rünnakut Kopenhaagenile ühines Taani–Norra sõjaga Napoleoni poolel (Kahuripaatide sõda), avades teise rinde Rootsi vastu. Lühike Briti ekspeditsioon John Moore'i juhtimisel saadeti kaitsma Rootsit (mais 1808) võimaliku Prantsuse-Taani sissetungi vastu.
Erfurdi kongressil (september-oktoober 1808) leppisid Napoleon ja Aleksander kokku, et Venemaa peab sundima Rootsit ühinema Kontinentaalblokaadiga, mis viis Soome sõjani aastatel 1808–1809 (misjärel Rootsi ei mänginud enam rolli järgmises koalitsioonis Napoleoni vastu) ja Rootsi jagamiseni kaheks osaks piki Põhjalahte. Idapoolsest osast sai Venemaale kuuluv Soome Suurvürstiriik. Kontinentaalblokaadi tõttu oli Ühendkuningriik veel sõjas Napoleoniga ja teda ei mõjutanud rahuleping.
Läbirääkimistel pärast Lübecki lahingut vangistatud rootslastega sai marssal Bernadotte esmakordselt Rootsi võimude tähelepanu osaliseks. See pani liikuma sündmusteahela, mis viis lõpuks tema valimiseni Rootsi trooni pärijaks ja hilisemaks kuningaks Karl XIV Johan.
Prantsusmaa jaoks oli keisrirrik pärast Tilsiti rahu näiliselt kõrgpunktis. Triumfi harjal ja pidades Prantsusmaad vabaks mistahes vahetutest kohustustest Kesk- ja Ida-Euroopa, otsustas Napoleon vallutada Suurbritannia kauaaegse liitlase Portugali Pürenee poolsaare sadamad. Tema peamiseks eesmärgiks oli sulgeda veel üks Euroopa rannikuriba ja suur allikas Briti kaubandusele.
Radikaaldemokraatlik Partei (Tšiili)
Radikaaldemokraatlik Partei (hispaania keeles Partido Radical Democrático) oli Tšiilis aastatel 1946–1949 tegutsenud paremtsentristlik erakond.
Erakonna asutasid Radikaalsest Parteist eraldunud, kes olid vastu koostööle kommunistidega ega toetanud sellest tulenevalt 1946. aasta presidendivalimistel RP kandidaati Gabriel González Videlat, kes need valimised võitis, vaid eelistasid talle Liberaalse Partei kandidaati Fernando Alessandrit.
1949. aastal sai erakond Tšiili parlamendi alamkoja valimisel 5,09% häältest ja kaheksa kohta, ülemkoja valimisel 4,17% häältest ja ühe koha. Pärast valimisi otsustati ühineda uuesti Radikaalse Parteiga, mis oli vahepeal lõpetanud koostöö kommunistidega, kuid juriidiliselt eksisteeris erakond edasi 1953. aastani, mil valiti parlamendi järgmine koosseis.
Radikaaldemokraatliku Partei ideoloogiliseks järglaseks sai hiljem erakond Radikaaldemokraatia.
Muhu kolhoos
Muhu kolhoos oli kolhoos Kingissepa rajoonis Muhu külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Liiva. Kolhoosi pindala oli 16 400 ha.
1959. aasta Tiibeti ülestõus
1959. aasta Tiibeti ülestõus (hiina keeles 1959年藏区骚乱) algas 10. märtsil 1959 Tiibeti pealinnas Lhasas rahvarahutustega. Tiibet oli 1951. aastast olnud seitsmeteistkümne punkti lepingu alusel Hiina Rahvavabariigi kontrolli all. Konflikt sai alguse üldistest Hiina-Tiibeti pingetest ning Tiibeti meeleavaldajate seas levinud kuulujuttudest nagu oleks Hiina valitsus tahtnud 14. dalai-laamat arreteerida. Protestidele andsid hoogu ka laialtlevinud hiinavastasus ja separatism. Alguses olid meeleavaldused rahumeelsed, kuid kui kokkupõrked laienesid, surus Rahvavabastusarmee (RVA) protestijad jõuga maha. Mitmed ülestõusnud olid jõudnud relvastuda. Ülestõusu viimastel päevadel toimusid ägedad kokkupõrked ning hukkunuid oli nii meeleavaldajate kui sõjaväe poolel. Dalai-laama põgenes Lhasast ning valitsusväed võtsid 23. märtsiks linna taas enda kontrolli alla. Tõenäoliselt hukkus ülestõusus tuhandeid, kuid täpsed andmed hukkunute arvu kohta puuduvad.
Tiibeti mässulised olid RVA-ga kokkupõrgetesse sattunud juba aastal 1956 Khamis ja Amdos, kus keskvalitsus oli proovinud sotsialistlikke reforme ellu viia. Partisanisõda laienes hiljem teistessegi Tiibeti piirkondadesse ning kestis 1962. aastani. Vahel peetakse 1958. aasta Xunhua vahejuhtumit Tiibeti ülestõusu sütikuks.
Väljaspool Hiinat elavad tiibetlased tähistavad 10. märtsi ülestõusu päevana. Jaanuaris 2009 kuulutasid Tiibeti autonoomse piirkonna võimud 28. märtsi pärisorjade vabastamise päevaks. Ekspertide hinnangul oli tegu valitsuse vastupropagandaga pärast 2008. aasta rahutusi.
Karula Maarja kirik
pisi|Karula Maarja Kiriku varemed. Varemetest paremale jääb [[Karula uus Maarja kirik.]] Karula Maarja kirik on maakivist ja tellistest hiliskeskaegne gooti kirik, mis aastast 1944 on varemeis. Asub Valga maakonnas Valga vallas Lüllemäe külas.
Mustjala kolhoos
Mustjala kolhoos oli kolhoos Kingissepa rajoonis Mustjala külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Mustjala. Kolhoosi pindala oli 13 000 ha.
Karula Maarja kirik
Kiriku kõrvale ehitati 1990. aastatel uus kirik, mida nimetatakse samuti Karula Maarja kirikuks (sai valmis 1997). Kirikut kasutab Karula kogudus.
Kirjeldus
Karula Maarja kirik on tüüpiline Lõuna-Eesti keskajale omane sakraalhoone. Hoone on põhiplaanilt ruudukujuline, keskajale tüüpiliselt kolmelööviline ja kolme traveega kodakirikuline pikihoone oli silmapaistvalt lühike. Võlvide ja piilarite kohta puuduvad andmed. Lääneseina ülaosas paikneb trepikäik, mis viitab kunagise võlvidepealse kasutamisele redupaigana. Nelinurkne kooriruum oli laia idaaknaga ja see oli kaetud tähtvõlviga. Tänapäeval segmentkaarse kujuga võidukaare algne kuju pole teada. Koori põhjaküljel paiknes käärkamber, selle algset kuju pole enam võimalik kindlaks teha. Kiriku väliskujundus on olnud äärmiselt lihtne. Krohvitud maakiviseinu elavdasid puhta vuugiga laotud tellisnurgad. Läänefassaad oli akendeta, seda liigendasid ümarkaarne tellisportaal ja Lõuna-Eesti arhitektuuris populaarne lame konsooltornike, mis kirikupoolsel küljel oli avatud. Kiriku teine sissepääs oli lõunaküljel, algne külgportaal pole säilinud, praegune pärineb 19. sajandist.
Kiviraiendid
Karula kiriku maakivimüüride kividel on 15. sajandist pärit kiviraiendid – kooriosa idaseinas kahe inimfiguuriga kivi, nn Karula noorpaar ; kaks ristidega kivi kooriosa idaseinas inimfiguuridega kivist teisel pool ust; seitse ristidega kivi kiriku lõunaseinas, üks neist suurema ringi sees paikneva Kreeka ristiga, mis meenutab kirikute interjööri tehtud keskaegseid pühitsusriste; ringi ja punktiga nurgakivi ehk "ankrukivi" (pärimus kõneleb pääsenud meremeeste ehitatud kirikust) põhjaseina läänenurgas. Ristid ja nurgakivi pärinevad tõenäoliselt keskajast, inimfiguuride kohta on püstitatud mitu hüpoteesi, millest tõenäolisim on oletus, et need on hilisem ümberkujundus keskaegsest ristikivist.
Ajaloost
Varaseim kirjalik teade, mida seostatakse Karula kirikuga, pärineb aastast 1392, mil paavst Bonifacius IX tegi korralduse määrata preester Fredericus Cagheneri Tartu piiskopkonna Carwele kihelkonnakirikusse, kus varem töötanud Martinus Schaak oli just surnud. Kas algsest kirikuhoonest on midagi ka tänapäevani säilinud, ei ole võimalik öelda, sest kirikus ega selle ümber ei ole arheoloogilisi kaevamisi tehtud. Kunstiajaloolane Kaur Alttoa on võrrelnud Karula kiriku arhitektuurilisi elemente teiste sarnaste sakraalehitistega ning määratlenud hoone algseks ehitamisajaks 15. sajandi teise poole, võttes arvesse nii põhiplaani, löövide proportsioone kui ka müürilao sarnasust teadaolevate 15. sajandi kirikutega; kaalukeeleks kiriku ehitusaja määramisel oli lääneportaali ümarkaarne vorm ja lääneseina ilmestav väike viilutorn. Kirikut on esmamainitud 1532. aastal. Aastal 1624 kirik põles ja hävisid ka selle võlvid. Kirik taastati 17. sajandil, ent aastal 1701 kirik põletati. See oli aastani 1720 varemeis ja taastati 1729. aastaks. Aastatel 1835–1836 remonditi kirikut põhjalikult.
Erki Ohmann
Ta on mänginud plaate mitmes Eesti suuremas ööklubis (Club Hollywood, Angel, Club Von Überblingen, Sunset, Atlantis, Sugar jne).
Ohmann on töötanud raadiojaamades Sky Plus ja Energy FM. Alates 2004. aastast töötab Raadio Uunos.
Zagan
Zagan võib tähendada mitut asja:
Joniškise vald (Molėtai)
Joniškise vald (leedu keeles Joniškio seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Molėtai rajooni territooriumil.
Valla pindala on 130 km². 2011. aasta seisuga elas seal 1251 inimest. Valla keskus on Joniškise alev, kus aastal 2011 oli 258 elanikku. Vallamaja asub aadressil Arino g. 14. Vallavanem on Rimantas Verbaitis.
Eesti Keskerakonna Noortekogu
Keskerakonna Noortekogu (Kesknoored) on Eesti Keskerakonna noorteorganisatsioon. Põhikirja kohaselt organisatsioon on tsentristliku sotsiaalliberaalse maailmavaatega kuni 30-aastaste noorte vabatahtlik poliitiline ühendus, kes osaleb läbi oma liikmete igakülgse eneseharimise, noorte koostöö ning avatud ühiskondliku dialoogi demokraatliku Eesti Vabariigi ja Euroopa Liidu arendamisel.
Joniškise vald (Molėtai)
Lisaks küladele on vallas ka mõned huutorid
Kolga-Jaani kirikuaed
Kolga-Jaani kirikuaed on kirikuaed Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kolga-Jaani alevikus Viljandi vallas Viljandi maakonnas.
Eesti Keskerakonna Noortekogu
Noortekogu missiooniks on kaasata noori kui täisväärtuslike kaasarääkijaid nii praeguste kui ka tulevaste poliitiliste otsuste juures. Keskerakonna Noortekogu ühendab tsentristliku maailmavaate alla ennekõike liberaalse ja sotsiaaldemokraatliku suunaga noored ning teeb tööd poliitilise kultuuri taseme tõstmise nimel. Juhindume oma ideoloogias ja tegudes demokraatliku õigusriigi põhimõttest, et riik on inimese, mitte inimene riigi jaoks.
Kolga-Jaani kirikuaed
Kirikuaed on olnud arvatavasti alates 14. sajandist kasutusel ka kalmistuna. Matmine kirikuaeda lõpetati üldiselt millalgi pärast 19. sajandi lõpul ning edaspidi maeti kihelkonna surnud Kolga-Jaani kalmistule. 19. sajandi algul ümbritseti kirikuaed müüriga ning aia lõunaossa rajati kabel. Kirikuaeda maetud inimeste üldarv ei ole teada. Praegu (jaanuaris 2015) on see üldiselt hooldatud.
Eesti Keskerakonna Noortekogu
Eesti Keskerakonna Noortekogu üheks prioriteediks on rahvusvahelise aktiivsuse saavutamine, mille läbi oleks võimalik viia tsentrismi nii Euroopasse, kui maailma. Vähemtähtis ei ole noortekogu esindamine ja Eesti tutvustamine tuues sealset kogemust Eestisse ja panustades ka ise rahvusvahelisse noortepoliitikasse. 2003. aastast on Keskerakonna Noortekogu Euroopa Noorte Liberaalide katusorganisatsiooni LYMEC liige. 2004. aastast on Keskerakonna Noortekogu ka ülemaailmse noorte liberaalide katusorganisatsiooni IFLRY täisliige.
Kolga-Jaani kirikuaed
Mälestis
Kolga-Jaani kirikuaed on 1998. aastast riiklik arheoloogia- ja ehitismälestis ning eraldi veel arheoloogiamälestis. Selle alal asub mälestisena veel Kolga-Jaani kirik, kabel ning kirikuaia piirdemüür. Nendel ning Vabadussõja mälestussambal on ühine mälestise kaitsevöönd.
Eesti Keskerakonna Noortekogu
Ajalugu
Kolm aastat pärast Keskerakonna asutamist, 9. aprillil 1994, loodi erakonna noortekogu Recte (ladina keeles "otse, sirgelt"). Hiljem muudeti nimi Keskerakonna Noortekoguks.
Keskerakonna Noortekogu poliitikas
Keskerakonna Noortekogu liikmetest (sh endistest) sirgunud poliitikuid:
EKNA
Noortekogu raames tegutses Eesti Keskerakonna Noortekogu Akadeemiline Ühendus (EKNA), mis asutati 12. aprillil 2003. Selles oli üle 300 üliõpilasest kesknoore.
Jaume Costa
Jaume Vicent Costa Jordá (sündinud 18. märtsil 1988 Valencias) on Hispaania jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis RCD Mallorca.
Ta alustas klubikarjääri kodulinnaklubis Valencia CF. Aastatel 2007–2009 mängis ta Valencia reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt neljandas ja kolmandas liigas. Valencia põhimeeskonnas debüteeris ta 4. detsembril 2008 UEFA karikavõistluste alagrupimängus Club Brugge vastu. Hooajal 2009/10 oli ta laenul Hispaania esiliigaklubis Cádiz.
2010. aasta suvel liitus ta Villarrealiga. Esimesel kahel hooajal mängis ta põhiliselt Villarreali reservmeeskonnas Hispaania tugevuselt kolmandas liigas. Villarreali põhikoosseisu kuulus ta alates hooajast 2012/13. Hooajal 2019/20 oli ta Villarrealist laenul Valencias.
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu äsja Hispaania kõrgliigasse tõusnud Mallorcaga.
Aastatel 2004–2005 mängis Costa Hispaania kuni 16-aastaste ja kuni 17-aastaste koondistes.
Orissaare kolhoos
Orissaare kolhoos oli kolhoos Kingissepa rajoonis Pöide külanõukogus. Kolhoosi keskasula oli Orissaare. Kolhoosi pindala oli 12 100 ha.
Meelis Michelson
Meelis Michelson (esinejanimega Mike Sun; sündinud 8. septembril 1970 ) on eesti raadiotöötaja ja diskor.
Diskorina on Michelson tegutsenud alates aastast 1985. Ta on mänginud muusikat mitmes Eesti ööklubis ja olnud pikka aega klubi Atlantis alaline DJ.
1989. aastal lõi ta Tartus põrandaaluse raadiojaama Sunlight. Raadiotööd alustas Michelson Raadio Tartus, kus tegutses DJ-na 1991–2000. Juulist detsembrini 2007 töötas ta raadios Ring FM.
Tema hobideks on raadioamatörism ja raadiosidevahendid.
Harald Lutterus
Harald Lutterus (3. november 1916 Tallinn – 28. juuni 1967 Stockholm) oli eesti laulja (bariton).
Ta lõpetas 1936. aastal Gustav Adolfi Gümnaasiumi, õppis aastatel 1936–1941 Tartu Ülikooli õigusteaduskonnas, oli korporatsiooni Vironia liige.
Suur nööpsamblik
Suur nööpsamblik (Megalaria grossa) on samblik.
Ta on Eestis arvatud III kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Harald Lutterus
Laulis Tallinna Meestelaulu Seltsi kooris ja hiljem Stockholmi Eesti Meeskooris. Osales Stockholmi Eesti Meeskoori esimesel ringreisil Põhja-Ameerikas solistina.
Suur nööpsamblik
Teda leidub nt sooviku-, palu-, lammi-, laane- ja salumetsades.
Austraalia 2018. aasta taliolümpiamängudel
Austraalia osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis 51 sportlasega, kes võistlesid 10 spordialal.
Austraalia lippu kandis avatseremoonial lumelauasõitja Scott James.
Biting Elbows
pisi|Biting Elbowsi loojaid ja frontman [[Ilja Naišuller, kes hiljem sai enam tuntuks video- ja filmirežissöörina]]
Biting Elbows on Moskvas tegutsev rokkmuusikaansambel, mis viljeleb post-punki ja indie rock ' i. Ansambli lõid 2008. aastal Ilja Naišuller (vokaal, kitarr) ja Ilja Kondratjev (trummid, hiljem basskitarr ja vokaal). Alguses orienteeruti punkrokile.
Septembris 2011 valmis ansamblil Biting Elbows muusikavideo laulule "The Stampede". Video, mis filmiti esimeses isikus, sai hitiks YouTube'is, kus see kogus ligi viis miljonit vaatamist.
Novembris 2011 ilmus ansambli esimene stuudioalbum ("Biting Elbows").
Biting Elbows sai laiemalt tuntuks pärast laulule "Bad Motherfucker" muusikavideo valmimist ja avaldamist märtsis 2013 YouTube'is. Mõnes mõttes on see klipi "The Stampede" järg. Esimese kümne päeva jooksul kogus klipp YouTube'is üle kümne miljoni vaatamist.
Mulla klassifikatsioon
pisi|[[Mullatüüpe]] Mulla klassifikatsioon on muldade süstemaatiline rühmitamine taksonoomilisteks üksusteks nende tekke, geneesi (arengu), protsesside, profiili ja selle diferentseerumise, diagnostiliste horisontide ja omaduste järgi.
Mõnevõrra sarnaselt biosüstemaatika kategooriatega eristatakse mullateaduses (kahanevas järjekorras) seltse (order), alamseltse (suborder), klasse, tüüpe, alltüüpe, liike ja erimeid. Neid nimetatakse muldade taksonoomilisteks üksusteks, millesse kuuluvate muldade kogum on takson. Enamiku klassifikatsioonide põhiühikuks on mullatüüp.
Mulla klassifikatsioone on nii globaalseid, millega klassifitseeritakse kõiki muldi Maal, kui ka riiklikke ja kohalikke, mis käsitlevad muldi kindla riigi või selle mingi osa piires. Välja on töötatud ka spetsiifilisi, puhtrakenduslikke mulla klassifikatsioone, mis lähtuvad maakasutuse või majandusharu huvidest, näiteks metsamuldade, melioreeritavate ja muude muldade klassifikatsioonid.
Globaalsed mullaklassifikatsioonid
Globaalsetest mullaklassifikatsioonidest on tuntuimad FAO mulla klassifikatsioon (WRB, World Reference Base) 30 suure taksoniga (Great Soil Groups) ja nende alljaotustega, ning USA Põllumajanduse osakonnas välja antud USDA mulla klassifikatsioon (USDA Soil Taxonomy). Ehkki neid kahte klassifikatsiooni kasutatakse kõikides riikides, on paljudel riikidel nendega kõrvuti kasutusel ka oma rahvuslikud mulla klassifikatsioonid. Praegu püütakse rahvuslikke mulla klassifikatsioone ühtlustada USDA ja FAO mulla klassifikatsioonidega.
Eesti mullaklassifikatsioon
Eesti muldade nimestiku koostas 1988. aastal Rein Kask eelmiste uurimuste põhjal. Selle klassifikatsiooni järgi liigitatakse kõik mullad 14 tüübiks.
Venemaa mullaklassifikatsioon
Venemaal oli 2004. aastaks ette valmistatud Dokutšajevi-nimelise Mullainstituudi erikomisjoni poolt Venemaa muldade klassifikatsioon, mis oli 1997. aastal loodud klassifikatsiooni järgmine variant. Aga Venemaa mullateadlased kasutavad siiani peamiselt 1977. aasta NSV Liidu muldade klassifikatsiooni.
Paistu kirik
pisi|püsti|Kiriku interjöör
Paistu Maarja kirik (ka Paistu Püha Neitsi Maarja kirik) on kihelkonnakirik Viljandimaal Viljandi vallas Paistu külas.
Kirikut on ajalooallikates esmamainitud 1329. aastal, kui seda rüüstasid leedulased. Arvatakse, et kivikirik ehitati 13. sajandi lõpul. Kirik sai 17. sajandi alguses mitmes sõjas kannatada.
1817. aastal (pärast kiriku põlemist) ehitati kiriku põhjaküljele kirikust eraldi olev puust kellatorn. Aastatel 1862–1866 ehitati kiriku lääneotsa uusgooti stiilis torn, samal perioodil sai uusgooti stiilis välimuse ka kiriku sisustus. 2005. aasta jaanuaris sai kiriku katus tormituules tugevalt kannatada, sama aasta sügisel valmis uus plekk-katus.
Kirikut kasutab Paistu Maarja kogudus.
Web Hypertext Application Technology Working Group
Web Hypertext Application Technology Working Group (WHATWG) on veebitehnoloogiate arendamisest huvitatud inimesi koondav rühmitus. WHATWG asutati 2004. aastal ettevõtetesse Apple, Mozilla Foundation ja Opera Software kuuluvate isikute poolt.
WHATWG moodustati vastukaaluks W3C aeglasele veebistandardite arendusele ning otsusele hüljata HTML-i arendus XML-il baseeruvate tehnoloogiate kasuks.
10. aprillil 2007 tegid Mozilla Foundation, Apple ja Opera Software W3C-le ettepaneku võtta WHATWG poolt arendatud HTML5 aluseks uue HTML-i töögrupi tööle, ning nimetada loodav spetsifikatsioon nimega "HTML5". 9. mail 2007 otsustaski W3C HTML-i töögrupp nõnda toimida.
Karistus
pisi|Nõia põletamine Karistus, laste kasvatusest kuni kriminaalkaristusteni, on autoriteedi määratud kasvatus- ja mõjutusvahend mingi vastuvõetamatu teo eest. Põhjuseks võib olla lapse enda turvalisuse tagamine, sotsiaalse vastavuse kehtestamine, normide kaitsmine, tulevaste kahjude ennetamine ning seaduse säilitamine ja õigusriigi põhimõtete austamine.
Karistuseks võib olla näiteks trahv, vangistus, ihuline nuhtlus, või millestki meeldivast ilma jäämine. Karistatav võib olla nii inimene kui ka loom. Autoriteet, kel süüdlase üle võim on, võib olla üks või mitu inimest, ja karistuse võib läbi viia ametlikult seaduse järgi ning ka mitteametlikult ühiskondlikes situatsioonides nagu perekonnas. Mõjutusvahendid, mis pole autoriteedi põhjustatud ega püüa karistatavat parandada või paremale teele suunata, ei peeta selle definitsiooni järgi üldsegi karistuseks, vaid hoopis kättemaksuks.
Karistamine võib olla sotsialiseerimise lahutamatu osa ja soovimatu käitumise karistamine on tihti pedagoogika või käitumisharjumuste süsteemi osa, mis hõlmab ka hüvesid.
Filosoofias
Paljud filosoofid on karistusele definitsiooni mõelnud. Läbivad aspektid, mida karistust selgitades silmas peetakse, on järgmised:
1. selle kehtestab autoriteet;
2. see tekitab õigusrikkujale kahju;
3. see on väärteo toimepaneku tagajärg;
4. isik, kellele kahju määrati, võetakse kuriteo eest vastutusele,
Psühholoogias
Psühholoogias on karistus mis tahes muutus väärtegija elus, mis edaspidi selle väärteo toimepaneku tõenäosust kahandab. Karistatakse käitumist, mitte selle toimepanijat.
Lumi-nuisamblik
Lumi-nuisamblik (Sclerophora pallida, sünonüüm Sclerophora nivea) on samblik.
Karistus
Psühholoogias
Psühholoogias rakendatakse karistust ebameeldiva stiimuliga (positiivne karistus) või meeldiva stiimuli eemaldamisega (negatiivne karistus). Näiteks lisanduvad kodutööd ja vitsa andmine on positiivsed karistusmeetodid, kuid koduarest või telefoni konfiskeerimine on negatiivsed meetodid.
Lumi-nuisamblik
Eestis leidub teda paljudes kohtades (andmed eElurikkuse kaardilt).
Karistus
Sotsiobioloogias
Vahel nimetatakse karistuseks kättemaksu või moraalset agressiooni, mida on täheldatud kõigi sotsiaalsete loomaliikide seas. Juhtivad sotsiobioloogid järeldavad, et tegemist on evolutsiooniliselt stabiilse strateegiaga, mis valitakse, kuna see soodustab ühist käitumist.
Karistus õigusteaduse valdkonnas
Kuritegude uurimist ja praktikat, eriti seda, mis kehtib vangistuse kohta, nimetatakse penoloogiaks või sageli tänapäeva tekstides parandusteks; selles kontekstis nimetatakse karistusprotsessi eufemistiliselt "parandusprotsessiks". Karistuste uurimine hõlmab sageli ka sarnaseid ennetusuuringuid.
Läänemaailmas kasutatakse karistuse põhjendamiseks nelja mõistet: kättemaks, hoiatus, taastusravi ja vangistus. Viimases võidakse rakendada täielikku eraldatust, et kurjategija potentsiaalsete ohvritega kokku ei puutuks. Neljast põhjendusest ainult kättemaks on osa karistuse definitsioonist, sest see on ainus kindel tulemus: kurjategijale makstakse tema väära käitumise eest seaduslikult kätte. See, kas inimene sellest miskit ka õpib, on juba suhteline. Erinevalt tavapärasest kättemaksust pole see isiklik.
Karistused erinevad oma raskusastmelt ning võivad avalduda sanktsioonidena nagu näiteks ettekirjutused, privileegide või vabaduse võtmine, trahvid, vangistused, vallandamine, valu tekitamine, amputatsioon ja surmanuhtlus. Kehaline karistus tähendab karistusi, mille puhul rakendatakse füüsilist valu. Karistus võib olla nii aus kui ka ebaaus olenevalt selle raskusastme ja karistuse proportsioonist.
Karistuse rakendus
Karistusi rakendatakse mitmesugustel eesmärkidel, enamasti ühiskonna või perekonna määratletud nõuetekohase käitumise julgustamiseks ja jõustumiseks. Kohuse otsustusel karistatakse kurjategijat trahvide, kehalise karistuse või vabadusekaotusega, näiteks vanglaga; kinnipeetavatel on risk saada täiendavaid karistusi sisereeglite rikkumise eest. Lapsi ja õpilasi võivad karistada nende harijad (peamiselt vanemad, eestkostjad või õpetajad, juhendajad ja treenerid).
Orjasid ja teenijaid karistavad nende isandad või omanikud. Töötajaid karistatakse lepingulise trahvi, palga vähendamise või töölt vallandamiseka. Enamik hierarhilisi organisatsioone, nagu näiteks sõjaväe- ja politseijõud või kogudused, kasutavad oma jäika õigussüsteemi.
Karistuse õigustatuse teooriad
Kriminaalõigussüsteemis kasutatakse viit peamist karistusteooriat, milleks on hoiatus, rehabilitatsioon, vangistus, (seaduslik) kättemaks ja hüvitamine . Iga teooria peamine eesmärk on edasisi kriminaalkuritegusid ära hoida.
Põrgu kui karistus
Nii mõneski religioosses kultuuris, näiteks kristluses ja islamis, kujutatakse põrgut valuliku ja leegitsevana, mis põhjustab palju süütunnet ja piinasid. Hoolimata enim levinud põrgu kujutisest kui leegitsevast maailmast nähakse teistes kultuurides seda ka kui väga külma kohta, näiteks budistlikud kirjeldused hõlmavad võrdselt külmasid ja kuumasid põrguid (vt. budistlik põrgu). Ka Dante teoses "Inferno" on põrgu 9. ring jäätunud vere ja süütunde järv.
Opera Software
Opera Software on 22. juunil 1995 asutatud Norra tarkvaratootja, mis tegeleb peamiselt Opera brauseri arendamisega.
Ljantor
Ajalugu
Ljantor tekkis Pimi aleviku kohal, kui 1966. aastal avastati Ljantori nafta ja maagaasi leiukoht. 1980. aastal sai aleviks ja 1992. aastal sai linnaks.
Eesti Kohtueelse Uurimise Amet
Eesti Vabariigi Riikliku Kohtueelse Uurimise Amet moodustati Vabariigi Valitsuse 1990. aasta 12. novembri määrusega nr 232, aastast 1991.
Uurimisameti struktuuri kuulusid: keskasutus, keskuurimisbüroo ning maakondade, linnade ja transpordiliikide uurimisbürood, mis tegutsesid vastavates politseiprefektuurides.
1993. aastal politseiseaduse muutmisega andis Vabariigi Valitsus 1993. aasta 31. mail määruse nr 165, millega moodustati Riikliku Kohtueelse Uurimise Ameti baasil Riigi Politseiameti alluvuses Politsei Keskuurimisbüroo.
Magnetiline monopoolus
Elektro- ning varrasmagnetites esinev magnetism ei ole seotud magnetiliste monopoolustega. Veelgi enam, tänapäevani ei ole ühtegi määrava kaaluga eksperimentaalset tõestust monopooluste eksistentsist.
Leidub kondensaine süsteeme, kus esineb vastastikmõjus olevaid magnetmonopooluselaadseid kvaasiosakesi või milles avalduvad nähtused on matemaatiliselt analoogilised magnetiliste monopoolustega.
Enne 20. sajandit
Mitmed varajased teadlased põhjendasid magnetiitide magnetvälja olemasolu kahe eri liiki "magnetilise vedelikuga" (effluvia). Ühes otsas oli põhjapooluse-vedelik ning teises lõunapoolusevedelik, mis tõukusid ning tõmbusid analoogselt positiivsete ja negatiivsete elektrilaengutega. 19. sajandil toimunud areng elektromagnetismi teoorias viisid arusaamani, et magnetiitide magnetismi kirjeldab õigesti Ampère'i seadus, mitte aga magnetilised monopoolus-vedelikud. Gaussi magnetismi seadus, üks Maxwelli võrranditest, iseloomustab matemaatiliselt magnet-monopooluste puudumist. Sellele vaatamata näitas 1894. aastal Pierre Curie, et taolised monopoolused võivad põhimõtteliselt eksisteerida, kuigi neid ei olnud selleks ajaks katseliselt vaadeldud.
20. sajand
Magnetlaengu kvantmehaaniline käsitlus sai alguse füüsik Paul A. M. Diraci 1931. aastal ilmunud artikliga, milles Dirac näitas, et kui universumis peaks leiduma mõnigi magnetiline monopoolus, siis peab kogu olemasolev elektrilaeng olema kvantiseeritud. Elektrilaeng on tõepoolest kvantiseeritud, mis on küll kooskõlas monopooluste olemasoluga, kuid ei ole piisav selle tõestamiseks. Pärast Diraci artikli avaldamist on läbi viidud mitmeid süstemaatilisi magnetiliste monopooluste otsinguid. 1975. ja 1982. aastal sooritatud eksperimentides leiti sündmusi, mida tõlgendati monopoolustena, kuid tänapäeval ei peeta neid piisavalt usaldusväärseteks. Seega monopooluste võimalik olemasolu on tänaseni lahtine. Edasine areng teoreetilise osakestefüüsika vallas, eriti areng suure ühenduse ja kvantgravitatsiooni teooriates on toonud esile veelgi kaalukamaid argumente magnetiliste monopooluste olemasolu kasuks. Stringiteooriat uuriv Joseph Polchinski on monopooluste eksistentsi iseloomustanud kui "üht kindlaimat kihlvedu, mida võib seninägemata füüsika kohta teha." Toodud teooriad ei ole eksperimentaalsete tulemustega tingimata vastuolus. Mõne teooria kohaselt on magnetiliste monopooluste leidmine ebatõenäoline, kuna monopooluse mass on liialt suur tema tekitamiseks osakestekiirendis ning samuti eksistents universumis liiga haruldane, et neid osakeste detektoris arvestatava tõenäosusega registreerida. Mõnedes kondensaine süsteemides luuakse struktuure, mis paistavad vähemalt pinnapealselt magnetiliste monopooluste sarnastena – neid nimetatakse vootorudeks (flux tube). Vootoru otsad moodustavad monopoolused, kuid kuna nende nihutamine on võimalik teineteisest sõltumatult, võib neid tinglikult pidada sõltumatuteks magnetilisteks monopoolus-kvaasiosakesteks. Alates 2009. aastast on mitmed populaarteaduslikud väljaanded taolisi süsteeme ekslikult kirjeldanud kui kauaoodatud magnetiliste monopooluste avastamist, kuid tegu on kahe vaid pinnapealselt võrreldava nähtusega. Sellele vaatamata on taoliste kondensaine süsteemide näol tegemist aktiivse uurimissuunaga.