cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aeg (keeleteadus)
Aeg ehk grammatiline aeg ehk tempus on pöördsõna morfoloogiline kategooria, mis väljendab tegevuse ajalist suhet kõnehetkega (absoluutset aega) või mingi teise tegevusega (suhtelist aega).
Näide:
Absoluutset aega väljendavad peamiselt pöördsõna finiitsed vormid, kuid liitvormid võivad seotud olla ka suhtelise ajaga. Suhtelist aega väljendavad pöördsõna infiniitsed vormid juhul, kui nad on ajakategooriaga seotud.
Keerukamate ajasuhete selgitamiseks ei piisa ainult tegevushetkest ja kõnehetkest, vaid appi tuleb võtta vaatlushetk ehk aeg, millest lähtudes tegevust vaadeldakse.
Ajakategooria jaguneb:
Välislingid
Eesti keele käsiraamat
Lexington
Linn hõlmab kogu Fayette'i maakonna ja selle elanike arv 2014. aastal oli 314 488. Elanike arvult on see osariigi teine linn.
Põgenemismängud
Põgenemismängud (inglise keeles real-life room escape games) on seiklusmängude liik, kus erinevalt sarnastest video- ja arvutimängudest on mängijad viidud pärisellu ning peavad väiksesse tuppa suletuna üheskoos lahendama mõistatusi ja ülesandeid, et etteantud aja jooksul toast välja pääseda.
Lexington
Linn asutati 1775. aastal ning on nime saanud USA Massachusettsi osariigis oleva linna järgi. 1832 sai linnaõigused. 1970. aastal ühinesid Fayette'i maakond ja Lexingtoni linn.
Lexingtonis asuvad 1780 asutatud Transylvania ülikool ja 1865 asutatud Kentucky ülikool.
Põgenemismängud
Ajalugu
Põgenemismängud ja -mängutoad said alguse samateemalistest video- ja arvutimängudest. Aastal 2008 otsustas jaapanlane Takao Kato teha Kyotos videomängust päriseluversiooni SCRAP. Sellest alates on põgenemismängud ja põgenemistoad muutunud aina populaarsemaks ja levinud kulutulena üle maailma.
Viimasel ajal on põgenemismängude tube avatud ka Eestis. Põgenemismängude tubasid leiab nii Pärnust, Tallinnast, Tartust kui ka Viljandist.
Kirjeldus
Mäng on mõeldud väiksematele seltskondadele suurusega 2–4 inimest. Meeskonnal on aega 60–75 minutit, et väiksesse tuppa suletuna üheskoos lahendada rida mõistatusi ja ülesandeid. Eesmärk on pääseda ruumist välja õigeaegselt, enne kui 60 minutit täis saab.
Mängutoad on tavaliselt varustatud videokaameratega ning teenusepakkuja mängujuht jälgib samal ajal teises ruumis kõike toas toimuvat. Meeskondadele antakse kaasa raadiosaatja, mille kaudu mängijad saavad küsida vihjeid, et mänguga edasi minna.
Mängud on üldjuhul üles ehitatud nii, et mängijad ei saa järgmist ülesannet lahendama asuda enne, kui eelmine on lahendatud kuid on ka mittelineaarseid mängustiile, kus mängijad peavad paralleelselt mitut ülesannete rada järgima korraga. Kuna mängu läbimiseks on ette nähtud 60–75 minutit, siis peavad meeskonnad püüdma leida lahendusi kiirelt ja tegema selleks omavahel koostööd. Samuti tuleb olla tähelepanelik, sest vihjed võivad olla kus tahes. Numbrid, koodid ja sümbolid viitavad tavaliselt sellele, et kuskil on lukud, mida nende abil avada saab.
Aina enam on põgenemistubadel ka uudsemaid lahendusi. Näiteks reaalsest Pärnu vanglast on tehtud põgenemistuba, mis sisaldab kümmet põgenemistuba ühe mängu jooksul ning põgenemine kestab kuni 3 tundi. Vanglast saab korraga põgeneda kuni 120 inimest. Põgenemistubade alternatiivina on välja töötatud Emotion factory, kus põgenemiseks ei pea lahendama ülesandeid, vaid eesmärk on pingele vastu pidada ja välja pääseda. Väljapääsu takistavad näitlejad mootorsaagidega jms.
Bergmann MG 15nA
Bergmann MG 15nA on esimese maailmasõja aegne Saksa kergekuulipilduja. Seda kasutati 100- või 200-lasuliste lintide ja harkjalaga, mis aitas erinevaid tugipunkte kasutada täpsemaks laskmiseks. Seda kasutati vähesel määral ka teises maailmasõjas, kui varude vähesesuse tõttu jagati Volkssturmi üksustele kõiksuguseid relvi.
Negenborn
Negenborn on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Holzmindeni kreisis. Valla pindala on 9,87 km². 31. detsembril 2017 elas seal 675 inimest.
Kutenholz
Kutenholz on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Stade kreisis. Valla pindala on 68,17 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4680 inimest.
Kutenholz kuulus vürstlikku Bremeni peapiiskopkonda. 1648. aastal muudeti vürstlik peapiiskopkond Bremeni hertsogkonnaks, mida valitseti esmalt personaalunioonis Rootsi ja 1715. aastast Hannoveri krooniga. 1823. aastal hertsogkond kaotati ja selle territooriumist sai Stade regiooni osa.
Tšudovo rajoon
Tšudovo rajoon on haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Novgorodi oblasti põhjaosas. Piirneb põhjas Leningradi oblastiga.
Ömer Onan
Ömer Onan (sündinud 4. veebruaril 1978 Manisas) on Türgi korvpallur.
Tšudovo rajoon
Rajoonis on Tšudovo linnaasundus ja 3 külaasundust (сельское поселение).
Ömer Onan
Ta mängib Fenerbahçe Ülkeris ja Türgi rahvuskoondises. Ta on tulnud viiel korral Türgi meistriks.
Tšudovo rajoon
Rajooni läbib Peterburi–Moskva ehk Nikolai raudtee ja Volhovi–Novgorodi raudtee.
Ömer Onan
Ömer Onan on 1,94 m pikk ja kaalub 95 kg.
Vagonett
Vagonett on väike lahtine, harilikult kallutatava kere või avanevate põhjaluukidega vagun.
Barokkarhitektuur
Barokkarhitektuur on barokiajastul (17. sajand kuni 18. sajandi I pool) loodud arhitektuur.
Barokset arhitektuuri iseloomustavad sümmeetria, paraadlikkus, eenduvad ja taanduvad pinnad sagedase võnksiirde kasutamisega ning ornamentaalsete ehisdetailide (maskaroonide, festoonide, teokarbimotiivide) rikkus.
Eesti arhitektuuris oli barokk levinud alates umbes 1640.–1650. aastatest kuni 18. sajandi lõpuni. 17. sajandi baroki eeskujuks oli Eestis küllaltki lihtsakoeline Madalmaade barokk, mis levis siiamaile Rootsi vahendusel. Itaalia (ja osalt ka Saksamaa) ülidekooririkas barokk ja selle lopsakaim vorm rokokoo Eesti arhitektuuris olulisel määral ei juurdunud.
Barokile eelnes arhitektuuris renessanss. 18. sajandi teisel poolel (alates umbes 1760.–1970. aastatest) segunes barokk tasapisi juba klassitsismi elementidega – selliseid segastiile nimetatakse kas hilisbarokiks või varaklassitsismiks.
19. sajandi teisel poolel valitsenud historitsismiajastul kasutati Eestis tihti baroki jäljendamist – seda nimetatakse uusbarokiks ehk neobarokiks või pseudobarokiks. Tihtipeale esines uusbarokk käsikäes alates 1890. aastate lõpust levima hakanud juugendstiiliga ja ei ole viimasest alati erapooletult eristatav. Uusbarokk (koos juugendiga) oli Eesti arhitektuuris osaliselt levinud kuni 1930. aastate lõpuni, perioodi lõpuosas küll tihti juba segunenuna veidi rahulikuma heimatstiiliga ja rahvusromantilise stiiliga. Üks näiteid on Kadrioru administratiivhoone.
Saan
Saan on veolooma(de) jõul jalastel liikuv kerge talvine (seljatoega) sõiduk. Saan oli sõiduks, regi tööks.
Saaniga tehti pulmasõitu, samuti sõideti kirikusse. Mandri-Eestis oli kuni 19. sajandi keskpaigani kasutusel Ida-Euroopale üldiselt omane paksudest pärnakoore lahmakatest kokkuõmmeldud kerega ja sõidukorviga saan. See saan oli väga kerge ning teda nimetati ka kosesaan (kosk on murdekeeles paks pärnakoore tükk).
19. sajandil hakkas kosesaani kõrvale tõrjuma peentest puuvarbadest kerega kresla ehk kresku, mis sai tuntuks venelaste vahendusel. Sajandi lõpus tulid kasutusele kumerapõhjalised, värvitud laudadest või plekist kerega saanid, millel olid ka raud kodarad. Ümbermineku vältimiseks pandi vahel nende saanide külgedele ka tiivad.
VÕK
VÕK on lühend, mis tähendab:
Harry Frankfurt
Frankfurt on õpetanud ka Yale'i Ülikoolis ja Rockefelleri Ülikoolis.
Ta on tegelnud moraalifilosoofia, vaimufilosoofia, vaba tahte ja tegevusfilosoofiaga.
Tema tuntumad ideed on René Descartesi ratsionalismi uustõlgendus, kõrgema järgu tahte mõiste, millel põhineb tema vaba tahte teooria, ning Frankfurti juhtumid, mil inimene ei oleks saanud teha teisiti, kui ta tegi, aga ometi peame teda moraalselt vastutavaks. Tuntud on ka tema kirjutised armastusest, hoolimisest ja bullshit 'i teooriast.
Peirce'i abduktsioonimõiste
Charles Sanders Peirce'i järgi on abduktsioonil teaduslikes avastustes tähtis koht induktsiooni ja deduktsiooni kõrval. Tema abduktsiooniteooria ei ole süstemaatiline ja sidus; pole selge, mida ta tahab hüpoteeside kohta öelda. Abduktsiooni suhte kohta deduktsiooni ja induktsiooni kohta annab ta kaks erinevat teooriat. Hilisem ning hüpoteesi üldise tähendusega paremini kooskõlas olev teooria on järgmine. "Induktsioon on arutlus, mis algab eelnevast abduktsioonist tulenevast hüpoteesist ja deduktsiooni teel järeldatud virtuaalsetest ennustustest võimalike katsete tulemuste kohta, jõuab järeldusele, et see hüpotees on tõene, sedamööda kuidas need ennustused verifitseeritakse" (CP 2.96.). Peirce väidab korduvalt, et hüpoteesid on induktiivse järeldamise saadused ning uute ideedeni jõutakse ainult abduktsiooni teel. Näiteks: "Kõik teaduse ideed tulevad sinna abduktsiooni teel. Abduktsioon seisneb faktide uurimises ja teooria väljamõtlemises nende seletamiseks." (CP 5.145) "Abduktsioon on seletushüpoteeside kujundamise protsess. See on ainus loogiline operatsioon, mis toob sisse mõne uue idee." (CP 5.172.) Peirce rõhutab, et abduktsioon on loogilise järeldamise vorm: "Tuleb meeles pidada, et ehkki loogilised reeglid segavad abduktsiooni väga vähe, on see siiski loogiline järeldamine, mis väidab oma lõppjäreldust küll ainult problemaatiliselt ehk oletuslikult, kuid millel on sellegipoolest määratletud (definite) loogiline vorm." (CP 5.188.) Siin tekib ka arusaamise probleem, sest Peirce väidab ka, et hüpoteesid on taipamissähvatuste tulemus, ja see tundub olevat vastuolus sellega, mida ta abduktsiooni kohta ütleb.
On tavaline arvamus, et hüpoteesid on kujutlusvõime saadused ning taipamist ja geniaalsust ei saa asendada ükski geniaalsus, mistõttu ilma nende anneteta avastusi ei saa teha. Ka Peirce ise räägib inimese imelisest "võimest ennustada Looduse teid" (CP. 5.173): "Mulle tundub, et kõige selgem väide, mille me saame loogilise olukorra kohta esitada, ... on öelda, et inimestel on teatud Taipamine, mis pole küllalt tugev, et olla sagedamini õige kui vale, kuid on küllalt tugev, et mitte olla ülekaalukalt sagedamini vale kui õige. ... Suhteline sagedus, millega see on õige, on tervikuna kõige imelisem asi meie konstitutsioonis." (5.173.) Lahenduseks võidakse väita, et see kujutlusvõime, millest ta räägib, ongi abduktiivsete järelduste tegemise võime. On aga kerge näidata, et abduktsioon ei saa olla see meetod, mille abil me uute ideedeni jõuame. Peirce ütleb, et abduktiivsel järeldamisel on niisugune kuju:
Peirce jätkab: "seega ei saa A-d abduktiivselt järeldada, või kui te eelistate seda väljendit, abduktiivselt oletada, enne kui kogu selle sisu on juba eelduses kohal, "Kui A oleks tõene, siis C oleks loomulik"" (CP. 5.189.) Uus idee, nimelt hüpotees, peab olema leiutatud juba enne lõppjärelduse tegemist. Pealegi ei järeldata abduktsiooni teel mitte hüpoteesi ennast, vaid väide, et hüpoteesi kasuks on olemas tõendid.
Goran Bregović
pisi|240px|Goran Bregović (2007) pisi |240px|Goran Bregović ja [[Kristjan Järvi (2008)]] pisi |240px|Goran Bregović esinemas koos [[Wedding and Funeral Orchestraga (2007)]]
Harry Frankfurt
Peirce'i abduktsioonimõiste
Tegelikult ei ütle Peirce abduktsiooni kohta alati, et see on hüpoteeside või uute ideede väljamõtlemise vahend. Mõnikord ta ütleb, et abduktsioon on hüpoteeside vastuvõtmise (adopting) protseduur (process): "...seletushüpoteeside vastuvõtmise protseduur – just see ongi abduktsioon." (CP 5.189.) "Hüpotees [st abduktsioon] on see, kus me leiame mõne väga kurioosse asjaolu, mida seletaks oletus, et see oli teatud üldise reegli juhtum, ning seepeale võtame selle oletuse vastu." (CP. 2.64.) "Hüpotees on igas mõttes järeldus, sest see võetakse mingil (heal või halval) alusel vastu, ja kui vaadeldakse seda alust kui niisugust, siis seda vaadeldakse hüpoteesile mingit usutavust andvana." (CP. 2.511n.) "Teatud eeldused teevad hüpoteesi tõenäoliseks, nii et on olemas niisugune asi nagu legitiimne hüpoteetiline järeldamine [st abduktsioon]." (CP. 2.511n.) Peirce ei pea silmas, et abduktsiooni tulemusel võetakse hüpoteesid vastu tõestena või verifitseeritutena, (selleks on induktsioon). Abduktsiooni tulemusel võetakse hüpoteesid vastu tööhüpoteesidena, st uurimist ja verifitseerimist väärivatena. Selline tõlgendus ei ole ilmses vastuolus väitega, et hüpoteesid ei ole järeldamise, vaid kujutlusvõime saadused, ega ole jämedas ebakõlas abduktsiooni loogilise vormiga. Seda saab ka lepitada Peirce'i väitega, et abduktsioon toob sisse uusi ideid: kuigi hüpoteese ei saa abduktsiooni teel välja mõelda, toob abduktsioon need sisse tõsisesse mõtlemisse.
Goran Bregović
Goran Bregović (serbia keeles Горан Бреговић; sündinud 22. märtsil 1950 Sarajevos Jugoslaavia FSV-s) on serbia ja horvaadi päritolu muusik, helilooja ja filmimuusika looja. Vahel nimetatakse teda Balkani heliloojaks.
Harry Frankfurt
Peirce'i abduktsioonimõiste
Aga isegi sellisel kujul ei pea Peirce'i abduktsioonikontseptsioon vett. Niiviisi käsitatud abduktsioon ei saa viia hüpoteeside vastuvõtmiseni praeguses mõttes. Abduktiivse arutluse eeldused näitavad ainult, et kõnealune hüpotees seletaks mingit vaadeldud fakti. Ja sellest ei piisa, et õigustada selle hüpoteesi uurimiseks vastuvõtmist. Sest nagu Peirce ise ütleb, võib olla lõpmata palju hüpoteese, mis antud fakti või faktide komplekti seletaksid: "Füüsika küsimustes on mõnikord lõpmatu arv ... võimalikke hüpoteese." (CP.6.530.) Ja ainuke lootus vältida kõigi võimalike hüpoteeside kontrollimist põhineb sellel, et "inimvaimul on niisugune õigesti äraarvamise võime, et võib oodata, et enne kui proovitakse läbi väga palju hüpoteese, viib arukas äraarvamine selle ühe hüpoteesi juurde, mis toetab kõiki kontrollimisi, nii et tohutu enamik võimalikke hüpoteese jääb uurimata." (CP.6.530.) Nii et tööhüpoteeside vastuvõtmiseni viib aruka äraarvamise võime, mitte abduktsiooni rakendamine (nagu ei saagi olla).
Goran Bregović
Bregović sai Ida-Euroopas laialdaselt tuntuks rokkansambli Bijelo Dugme järgi (ansambel tegutses aastatel 1974–1989; Bregović mängis bändis kitarril ja oli paljude laulude muusika ja tekstide autor). Kogu maailmas tunti teda aga kui filmimuusika loojat, sealhulgas kirjutas ta muusika mitmele Emir Kusturica filmile.
Harry Frankfurt
Peirce'i abduktsioonimõiste
Jättes kõrvale Peirce'i selgitused abduktsiooni loomuse ja funktsiooni kohta, võime täheldada, et väide, et hüpotees seletab teatud fakte, (just seda Peirce'i järgi abduktiivse arutluse eeldused ütlevad) on Peirce'i teooria järgi paratamatu väide: "Hüpoteesi all ma mõistan ... mis tahes oletatavat tõde ... millest tuleneksid sellised faktid, nagu ma vaatlesin." (CP. 6.525.) Abduktiivse arutluse eeldused ütlevad, et A seletab teatud vaadeldud fakte, ning lõppjäreldus ütleb, et A tõesuse kasuks on tõendeid. Nii et abduktsioon järeldab sellest, et hüpotees seletab fakte, et ta on oletatav tõde (mitte, et võib oletada, et see hüpotees on tõene, sest on lõpmata palju teisi väiteid, mis C-d seletaksid). Abduktsioon on arutlus, millega me võtame teatud propositsiooni vastu kui hüpoteesi ehk tunnistame selle hüpoteesiks. Pole selge, kas Peirce pidas seda silmas, aga just seda abduktiivne arutlus tegelikult teeb.
Goran Bregović
Päritolu
Bregović peab end jugoslaavlaseks, argumenteerides seda väidet sellega, et tema isa on horvaadi päritolu (katoliiklane), ema on serbia päritolu (õigeusklik) ja abikaasa on bosnia muslim.
Jaak Kaarma
pisi|Jaak Kaarma (2018) pisi|Jaak Kaarma 1987. aastal Jaak Kaarma (sündinud 21. veebruaril 1943 Tallinnas) on eesti kirjastaja ja endine Eesti NSV parteitöötaja ja riigitegelane.
Ta lõpetas aastal 1961 Valga 1. Keskkooli ja aastal 1966 Tartu Riikliku Ülikooli õigusteaduskonna.
Ta oli aastatel 1972–1976 ELKNÜ Keskkomitee sekretär, aastatel 1976–1980 EKP Tartu Linnakomitee sekretär, aastatel 1980–1985 EKP Keskkomitee kultuuriosakonna juhataja asetäitja, aastatel 1985–1988 Eesti Ametiühingute Nõukogu sekretär. 14. juulist 1988 21. detsembrini 1989 oli ta Eesti NSV Riikliku Kultuurikomitee esimees, 21. detsembrist 1989 3. aprillini 1990 Eesti NSV kultuuriminister.
Aastast 1990 tegutses ta kirjastajana.
Goran Bregović
Wedding and Funeral Orchestra
1990. aastate teisel poolel lõi Bregović muusikaansambli Wedding and Funeral Orchestra ('pulma- ja matuseorkester'), millega käib esinemas eri paigus üle maailma. Kontsertidel kõlavad peamiselt laivid tema enda loodud filmimuusikast.
Jaak Kaarma
Ta on kuulunud NLKP ridadesse. Tema hobideks on kirjandus, teater ja tennis.
Isiklikku
Tema poolõde oli näitleja Ellen Kaarma.
Harry Frankfurt
Peirce'i abduktsioonimõiste
Peirce tundis, et abduktsioon on tema pragmatismiga tihedalt seotud, ning väitis, et pragmatism ei ole midagi muud kui "abduktsiooni loogika": "Kui pragmatismi küsimust hoolikalt uurida, siis on näha, et see ei ole midagi muud kui abduktsiooni loogika küsimus. See tähendab, pragmatism paneb ette teatud maksiimi, mis juhul, kui see on paikapidav, peab tegema tarbetuks kõik edasised reeglid selle kohta, kas hüpoteese on lubatav pidada hüpoteesideks, see tähendab nähtuste seletusteks, mida peetakse lootustandvateks ettepanekuteks; ja veel enam, see on kõik, mille tegemisele pragmatismi maksiim pretendeerib. (CP. 5.196.) Siinse tõlgenduse järgi on abduktsioon seda laadi argument, mille funktsioon ongi kindlaks teha, et "hüpoteese on lubatav pidada hüpoteesideks".
Autonoomia, paratamatus ja armastus
On mitut liiki tegusid, mida me peame tegema, kuigi nad pole sunnitud, nad on meie füüsilise kontrolli all, nad ei ole kompulsiivsed, nad on täiesti tahtlikud, aga meil pole tegelikult alternatiivi. Ühtesid me peame tegema sellepärast, et muidu me ei saavuta oma eesmärki. Need on auahnuse ja prudentsiaalsuse paratamatused. Teised tulenevad moraalsest kohustusest. Need on kohuse paratamatused. Kolmandad on armastuse paratamatused. Armastus on teatud laadi hoolimine asjadest, ja armastada saab kõike, millest saab sel moel hoolida. Armastus ei taandu meeldimisele ega sügavale rahuldustundele, teatud laadi tunnetele (võimas külgetõmme, intensiivne iha, sundiv rõõm). Ta ei ole ka objektile omase väärtuse hindamine ega tulene sellest. Kui keegi peab midagi väärtuslikuks, siis ta ei pruugi sellest hoolida ega üldse eriti huvituda. Tõsi küll, armastusega kaasneb tavaliselt tugevaid tundeid ja uskumusi, mis seda väljendavad, ilmutavad ja toetavad. Ent armastuse tuum ei ole afektiivne ega kognitiivne, vaid tahteline. Armastajal peavad olema enam-vähem püsivad motivatsioonistruktuurid, mis kujundavad tema eelistused ning juhivad ja piiravad tema käitumist. Sellest, mida inimene armastab, olenevad tema valikud ning see, mida ta parema või halvema meelega teeb. Et inimestel võib olla eksiarvamusi oma valikute ja tegude motiivide asjus, võib neil olla eksiarvamusi ka selle kohta, mida nad armastavad. Armastatakse tavaliselt üht konkreetset indiviidi: inimest, maad või asutust. Armastatu võib olla ka moraalne või mittemoraalne ideaal. Indiviidi armastamine on sageli värvikam ja pakilisem kui sotsiaalse õigluse, teadusliku tõe või perekonnatraditsiooni armastamine. Aga see ei pruugi nii olla, ja see pole määrav, kas armastus on kuum või külm.
Hellenurme Linajärv
Linajärv (ka Hellenurme Linajärv) on järv Valgamaal Räbi külas.
Kilvagu
Kilvagu (ka Kilvaku) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Kuutsi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kuutsi külaga.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Prudentsiaalsuse ja auahnuse nõuded on tingimuslikud ja sattumuslikud. Neid saab määrata ainult empiiriliselt, isiklike kaalutlustega. Võib-olla Immanuel Kantil ja teistel on õigus, et kohuse nõuded on täiesti ebaisikulised ega ole sattumuslikud ega tingimuslikud. Igatahes armastuse nõuded on sattumuslikud, aga ometi kategoorilised. Armastus on päästmatult isiklike asjaolude asi. Paratamatud tõed ega aprioorsed printsiibid ei ütle, mida armastada. Ja köidikud, mis seovad armastajat armastatuga, ei seo erapooletult ka kõiki teisi. Ometi on pühendunud armastus ja selle käsud sageli rangelt mittetingimuslikud. Oma lapse, kodumaa või ideaali armastuse nõuded võivad olla sama kategoorilised kui moraal. Siin ei anna kaubelda: moraalseid kohustusi ei tohi rikkuda ja seda, mida armastame, ei tohi reeta. Ja on ütlematagi selge, et armastus ja kohus võivad olla vastuolus.
Hellenurme Linajärv
Järv on mitteavalik veekogu.
Kilvagu
Külast on teateid alates 1970.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Autonoomia seisneb iseenda valitsemises. Sõna "autonoomia" päritoluga õigustatakse mõnikord Kanti arusaama, et tahte autonoomia on tahte omadus olla enesele seaduseks. Aga see, kas enese valitsemisega peab kaasnema üldiste printsiipide või tegevusreeglite järgimine, on filosoofiline küsimus. Valitsemine ilma seadusteta võib küll olla türanlik, kaootiline ja ebainimlik, ent vaevalt võib meelevaldset, järjekindlusetut või pahelist valitsemist üldse valitsemiseks nimetada. Küllap on tõsi ka see, et indiviidid ei suuda end kuigi rahuldavalt valitseda ega elada soovimisväärset ega korralikkugi elu, kui nad ei valitse end printsiipide või seaduste järgi. Ometi valitsevad nad end niivõrd, kui nad kuuletuvad omaenda käskudele, põhinegu need siis reeglitel või mitte. Pole lihtsalt enesestmõistetav, et kõik käsud, millega inimesed end valitsevad, peavad olema tuletatud üldiste printsiipide mõistuspärasest rakendamisest. Valitseda ei suuda ainult mõistus, vaid ka kired.
Kant väidab, et kui keegi käitub ainult oma isiklike huvide motiivil, on ta vältimatult heteronoomne. See, mis inimest huvitab, on sattumuslik, ja selle määravad asjaolud, mis pole tema kontrolli all. Kant järeldab sellest, et isiklikud huvid ei kuulu inimese tahte olemuslikku loomusesse. Nad ei sõltu täielikult inimese sees olevast tahtelisest iseloomust, vaid vähemalt osalt sellest väljaspool olevatest põhjustest. Et inimese huvid ei tulene rangelt ja täielikult temast enesest, ei saa autonoomia põhineda huvidel. Sellepärast on huvidest juhinduv inimene paratamatult heteronoomne. Autonoomne saab olla ainult "puhas" tahe, mis on isiklike huvide suhtes ükskõikne. See on kummaline: see tahe on puhas just selle poolest, et teda ei puuduta inimese sattumuslikud, spetsiifilised jooned, tal ei ole mingit individuaalsust, ta on ebaisikuline. Autonoomset subjekti valitseb definitsiooni järgi ainult tema ise. Loomulik ja mõistlik on eeldada, et ta juhindub asjadest, mis on talle kõige tähtsamad. Kui ta võtab oma elu enda vastutusele, siis on ebausutav oodata, et ta jätab hooletusse asjad, millest ta kõige rohkem hoolib, kaalutluste pärast, mis teda ei huvita. Frankfurt ei usu, et kõige tähtsam oleks igaühe jaoks üks ja seesama, ja veel vähem, et see üks asi oleks moraaliseadus. Inimene toimib autonoomselt ainult juhul, kui tema tahtmised tulenevad tema tahte olemuslikust iseloomust. Kanti järgi on see nii ainult juhul, kui ta järgib moraaliseaduse karmilt ebaisikulisi ettekirjutusi. Tegelikult on tahtmised ja tahe samamoodi seotud, kui inimene toimib armastusest, ja armastus on mõistagi isiklik. Armastuse tingimatud käsud kuuluvad olemuslikult inimese olemusliku tahte juurde, sest tahte loomust määratleb ka see, mida inimene armastab. Kui ta toimib armastusest, tulenevad tema tahtmised tema tahte olemuslikust iseloomust.
Inimene on heteronoomne, kui seda, mida ta tahab, ei määra ainult tahte loomus, vaid vähemalt osalt kaalutlused, mis on mõisteliselt ebaolemuslikud, tahtest lahutamatud ja loogiliselt välised. Niivõrd kui tahet mõjutavad välised kaalutlused, on inimene passiivne. Niivõrd kui tema tahe ise ennast määrab, on ta aktiivne. Nii et heteronoomia ja autonoomia eristus on passiivsuse ja aktiivsuse eristus. Kui on võimalik olla autonoomne, alludes armastuse valitsevale kirele, peab olema võimalik olla armastuse valitsuse all, olemata passiivne.
Armastus on paljudel juhtudel fundamentaalselt passiivne. Ta on passiivne, kui armastajat motiveerib ootus, et armastuse objekti saamine või omamise jätkumine teeb talle head. Ta ei pruugi sellest ootusest teadlik olla ja kindlasti ei pruugi see olla kaalutluse ega hindamise tulemus. Ent kuidagi tundub talle, et objekt saab talle tuua rõõmu või muu soovitava seisundi. Tema armastuse tingimus on, et ta omistab armastatule võime parandada tema elu. Tunnistab ta seda endale või mitte, aga teda seob armastatuga peamiselt iseenda hüve taotlemine. Ta võib küll tohutult intensiivselt ja ülemääraste kuludega pühenduda armastatu kaitsmisele ning tema huvide ja eesmärkide edendamisele. Ent ta teeb seda kas sellepärast, et see võib suurendada võimalust, et tema iha armastatu järele täitub, või sellepärast, et ta saab aru, et tema armastatu peab õitsema, et kõige paremal moel pakkuda talle seda head, mida ta loodab saada. Pühendumist armastatule motiveerib omakasu.
Kuigi aktiivne armastus on armastajale väärtuslik ainult selle hea pärast, mis ta armastatule annab, on see talle väärtuslik ka selle enda pärast, kuid täpselt ja ainult selle kasulikkuse pärast armastatule. Armastatu eesmärkide ja huvide teenimist väärtustab ta omaette eesmärgina. Kui ta ei peaks oma armastavat pühendumist instrumentaalselt väärtuslikuks armastatule head tegevana, siis ei oleks see talle seesmiselt väärtuslik. (Aktiivne armastaja väärtustab oma armastatu eesmärke ja huvisid nende endi pärast. Nende seesmine väärtus talle teeb need talle omamoodi instrumentaalselt väärtuslikuks, sest asjaolu, et need on talle seesmiselt väärtuslikud, on tema jaoks nendele pühendumise seesmise väärtuslikkuse tingimuseks. (Frankfurt, "On the Usefulness of the Final Ends".)
Elurikkuse Erakond
2019. aasta Riigikogu valimistel sai erakond 1,2% kõigist häältest ega ületanud 5% valimiskünnist.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Kant kujutab ette, et kui me ei toimi moraaliseadusele alludes, siis me satume oma kallile minale. Ta usub, et huvist loobuda saab ainult kohuse karmilt ebaisikulistele piirangutele alludes. Ent kalli mina kõrvalejätmiseks ei ole tarvis kõigist huvidest loobuda, nagu Kant arvab. Kui huvid on huvitud, võivad nad jääda. Et ka kõige isetuma tahte huvid on isiklikud, mitte puhtaprioorsed, määravad seda tahet muidugi sattumuslikkused. Kanti järgi on mis tahes sattumusliku huvi järgimine vältimatult heteronoomne, sest ta eeldab, et kui tahet määravad sattumuslikkused, siis seda, mida ta tahab, ei määra talle endale omane loomus. Frankfurti meelest Kant eksib. Ka sattumuslikud huvid võivad kuuluda tahte loomuse juurde. See, mida inimene armastab, võib olla tema tahte loomuses. Autonoomia ei nõua mitte tahte loomuse aprioorsust, vaid seda, et tahtest tulenevad imperatiivid oleksid tõeliselt autoriteetsed. Kanti meelest saab see autoriteet tulla ainult mõistuse paratamatustest, Frankfurt usub, et selle võivad anda ka aktiivse armastuse paratamatused. Aktiivses armastuses hoolib armastaja armastatust isetult. Armastuse objekti õitseng on armastajale tähtis selle enese pärast, ta on huvitult pühendunud selle eesmärkidele ja huvidele, ja see ei ole tahtlik, armastaja ei saa sinna midagi parata. Selles suhtes ta pole vaba, ta on armastatu ja oma armastuse kütkeis. Armastaja tahe on rangelt piiratud, seda ei saa valida.
Elurikkuse Erakond
Augustis 2020 liituti Vabaerakonnaga ja moodustati Eesti Tulevikuerakond.
Manifest
Oma manifesti järgi oli Elurikkuse Erakond "keskkonna hoidmisele, kogukondlikkusele ja teaduspõhise, nutikalt maheda riigi väljatöötamisele suunatud erakond". Partei maailmavaateks nimetati keskkondlikkust (inglise keeles environmentalism).
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Tõsi küll, aja jooksul võivad armastuse objektid vahetuda. Sellised muutused muudavad tahte konfiguratsiooni. Aga need muutused ei ole meie tahtelise kontrolli all. Mõnikord saab inimene oma keskkonda või iseennast niimoodi muuta, et ta hakkab teatud objekti armastama või lakkab armastamast. Aga see ei tähenda, et ta saaks armastust vabalt valida. Ta ei saa pelga tahteaktiga muuta oma tahet, mis kätkeb armastust. Armastuse köidikutesse ei saa siseneda ega nendest väljuda lihtsalt valikuga.
Elurikkuse Erakond
Erakonna asutamine
Algatusrühm kogunes 2. septembril 2018 Tartus. Erakonna registreerimiseks vajalik liikmete arv 500 saadi täis 10. novembril 2018, kui Türi Kultuurikeskuses toimusid erakonna mõttetalgud. Erakonna registreerimiseks vajalikud dokumendid esitati Tartu Maakohtule 15. novembril 2018. Äriregistris registreeriti erakond 21. novembril 2018. 2019. aasta 11. aprilli seisuga oli erakonnas liikmeid 546 ja 2020. aasta 26. jaanuari seisuga oli liikmeid 531.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Võib tunduda, et armastus ei erine selles suhtes mitmesugustest teistest tuttavatest seisunditest. On palju tugevaid emotsioone, millest mõnikord ollakse nii haaratud, et neile ei suudeta vastu panna, näiteks armukadedus või sund narkootikume tarvitada. Armukadedus ja sõltuvus orjastavad meid lihtsalt jõuga, millele me ei suuda vastu panna. Võib küll olla, et tegelikult me ei tahaks järele anda, kuid me ei saa midagi parata. Paljudel juhtudel me peame niisuguseid jõudusid endale võõrasteks. Mitte sellepärast, et nad on vastupandamatud, vaid sellepärast, et me ei samasta end nendega ega taha neid oma motiivideks. Vastupandamatud jõud ei pruugi olla vastuolus soovide ja kavatsustega, mida me oma motiivideks tahaksime. Ei pruugi olla mingit lahknevust selle vahel, mida me peame tegema ja mida me igal juhul soovime teha; siis ei ole see vastupandamatu jõud meile võõras.
Elurikkuse Erakond
Erakonna asutamine
Asutajate seas olid haridusjuht, folklorist ja kultuuriantropoloog Anzori Barkalaja (lahkus parteist 2019. aasta alguses ), loodushoidja ja Gaia Akadeemia eestvedaja Toomas Trapido, võrokesest metsamees ja maastikuökoloog Rainer Kuuba, ökoloog ja jätkusuutliku arengu dotsent Mihkel Kangur, kogukonnategevuse eestvedaja ja Riigikogu liige Artur Talvik, loodusturismi eestvedaja Aivar Ruukel, kogukonnaaktivist Airi Hallik-Konnula, koolijuht Heli Piisang, loodusteadlane Mati Kose ja teised.
Valimistel osalemine
Erakond osales 2019. aasta Riigikogu valimistel 73 kandidaadist koosneva nimekirjaga, peaministrikandidaadiks esitati Mihkel Kangur. Valimistel saadi 1,2% (6858 häält) kõigist häältest ega ületatud 5% valimiskünnist.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Inimese tahtehoiakud oma elementaarsete motivatsioonikalduvuste suhtes on täiesti tema enda teha. Armukadedus, iha ja teised kired annavad talle otsekui psüühilise tooraine, millest kujundada oma tahte iseloom ja ehitus. See, kas inimene end nende jõududega samastab, sõltub sellest, millist tahet ta endale soovib.
Elurikkuse Erakond
Valimistel osalemine
2019. aasta Euroopa Parlamendi valimistel osales Elurikkuse Erakonna nimekiri kolme kandidaadiga (Artur Talvik, Lauri Tõnspoeg, Mihkel Kangur). Nad said 0,9% (2951 häält) kõigist häälteks ja valituks ei osutunud.
Ühinemine Vabaerakonnaga
Jaanuaris 2020 toimunud üldkogul otsustati alustada koostööläbirääkimisi Eestimaa Roheliste ja Vabaerakonnaga.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Inimesed on mõnikord ambivalentsed: nad on osalt vastu mõnele motivatsioonitendentsile, millega nad osalt samastuvad. On olukordi, kus on mõistlik väita, et inimene on armastusest haaratud. Aga see ei tähenda, et ta võitleb võõra jõuga. Ta võitleb iseendaga, tema tahe on kahestunud. Kui ollakse armastusest haaratud, siis ei olda haaratud mitte välisest, võõrast jõust, vaid iseenda osast.
Elurikkuse Erakond
Ühinemine Vabaerakonnaga
7. augustil 2020 kirjutasid Eesti Vabaerakonna ja Elurikkuse Erakonna juhatused alla ühinemislepingu. 20. augustil 2020 kinnitasid ühinemise ka mõlema erakonna üldkogud ja sellega loodi Eesti Tulevikuerakond.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Armastuse nõudmiste autoriteet on iseenda kui inimese olemusliku loomuse autoriteet, tema enda individuaalse tahte olemusliku loomuse autoriteet. Inimese olemuslik loomus hõlmab kõik jooned, mis määratlevad tema olemusliku identsuse; inimese olemus ei tulene definitsioonilisest, mõistelisest paratamatusest, vaid sattumuslikest tahteparatamatustest, mis inimese tahet faktiliselt piiravad. Neid piiranguid ei saa määratleda mõistelise, loogilise analüüsiga. Need kuuluvad otstarvete, eelistuste ja teiste isiklike joonte juurde, mis indiviidil tahes-tahtmata on ja mis määravad tema tahte tegevuse. Iga inimese puhul spetsifitseerib need see, mida ta armastab.
See tähendab, et armastus on omamoodi refleksiivne. Kui inimene armastab midagi, siis hoolimine sellest, mida ta armastab, nõuab hoolimist sellest, kuidas ta toimib asjades, mis puudutavad seda, mida ta armastab. Et armastajal peavad olema teatud tahtelised hoiakud armastuse objekti suhtes, peavad tal olema vastavad tahtelised hoiakud iseenese suhtes. Ta ei saa olla ükskõikne selle suhtes, kuidas see, mida ta teeb, mõjutab tema armastatut. Ta peab paratamatult hoolima ka oma käitumisest. Olles pühendunud oma armastatu heaolule kui ideaalsele eesmärgile, on ta pühendunud püüdlusele realiseerida vastavat ideaali iseendas – ideaali elada elu, mis on pühendunud tema armastatu huvidele ja eesmärkidele. Tema armastus määratleb tema jaoks vähemalt osaliselt tema ideaalse mina motiivid ja eelistused. Kui ta reedab oma armastuse objekti, siis ta reedab ka iseennast. Iseenda reetmine toob muidugi kaasa ka tema seesmise ühtsuse lõhkumise, tema tahte jagunemise. Frankfurt usub, et inimesel on üsna algne vajadus luua ja säilitada tahte ühtsust. Igasugune oht sellele ühtsusele kaldub inimest mobiliseerima "enesesäilitamise" katsele. Frankfurtile tundub, et armastuse autoriteet meile on tihedalt seotud selle tungiva ja taandumatu vajadusega mina ühtsust kaitsta. Et armastuse käsud tulenevad inimese tahte olemuslikust loomusest, siis nende tahtlik rikkuja toimib tahtlikult omaenda tahte nõudmiste vastaselt, enda kui isiku loomusele olemuslike eesmärkide ja huvide vastaselt, reedab iseennast. Loomulikult ei taha me end niimoodi traumeerida. (Olukorrad, kus enesereetmist ei saa vältida, on traagilised. Kui keegi peab ohverdama ühe oma armastatutest, peab ta reetma iseennast. Sellistel tragöödiatel enamasti pole järge, sest traagilise kangelase tahte ühtsus on parandamatult lõhutud ning seda isikut teatud mõttes enam ei eksisteeri.) Kui keegi toimib iseenda olemusliku loomuse vastaselt, siis ta ei võta end ühemõtteliselt eesmärgina, ta ei võta end täieliku austusega. Enesereetmine on eneseaustusega vastuolus. Kes reedab oma armastuse, see ei austa iseennast. Eneseaustuse vajadus annabki armastuse käskudele autoriteedi. (Ambivalentsi puhul vastandub üks tahteelement teisele, nii et inimene toimib vältimatult iseenda vastaselt, nii et ambivalents on eneseaustuse vaenlane.)
Elurikkuse Erakond
Juhtimine
Erakonna juhatusse kuulusid 13. jaanuari 2019 üldkogu valimiste tulemusel Rainer Kuuba, Artur Talvik, Lauri Tõnspoeg, Heli Piisang ja Toomas Trapido. Peaministrikandidaadiks sai Mihkel Kangur.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Armastuse ajel toimimine ei ole kohuse ajel toimimise erijuhtum. Armastuse autoriteeti ei tohi segi ajada moraaliseaduse autoriteediga. Mõne mõtleja meelest on armastuse käsud lihtsalt teatud tüüpi moraalse kohustuse nõudmised. Nähtavasti nad ei taha tunnistada, et moraalsel kohustusel on üsna piiratud tähtsus. Igatahes hõlbustab selline armastuse väärtõlgendus möödavaatamist tõsiasjast, et on tingimatult autoriteetseid käske, millel ei ole pistmist moraaliseadusega. Näiteks põhineb Thomas Nageli järgi laste heaolu eriline tähtsus vanemate jaoks moraalsetel erikohustustel. Frankfurti järgi tuleneb see hoopis sellest, et vanemad armastavad oma lapsi väga. Isegi kui vanematel on moraalne kohustus armastada oma lapsi või hoolida nendest, siis tavaliselt ei tee nad seda selle kohustuse pärast. Vanemad ei armasta tavaliselt mitte kohustust, vaid oma lapsi.
Elurikkuse Erakond
Juhtimine
30. juulil 2019 valis üldkoosolek partei peaministrikandidaadiks ehk läbirääkimiste delegatsiooni juhiks Helen Orav-Kotta.
Harry Frankfurt
Autonoomia, paratamatus ja armastus
Armastusega on üsna samamoodi. Armastuse paratamatused ei ole küll mõistuslikud, vaid tahtelised, armastus piirab tahet, mitte aru. Nii nagu moraaliseadus ei saa olla teistsugune, kui ta on, ei saa me midagi parata, et armastame seda, mida armastame. Nagu moraali nõudmistel, on ka armastuse ettekirjutustel tingimatu autoriteet. Radikaalselt erinevatel, kuid ometi tihedalt rööpsetel viisidel ütleb kumbki, mida me peame tegema. Mõlemal juhul saab käske rikkuda. Mõlemal juhul võime hooletusest, tahtest või tahtenõrkusest jätta tegemata selle, mida me peame tegema. Kuulekust toetab kummalgi juhul teatud laadi austus. Raske on öelda, kumb on tugevam ja usaldatav, austus moraaliseaduse vastu või eneseaustus. Nagu kohuse teoreetiline paratamatus ei taga ratsionaalsete objektide vooruslikkust, nii ka armastuse tahteline paratamatus ei taga armastajate truudust.
Kohus ja armastus
Paljudes olukordades langevad armastuse ja kohuse nõuded kokku. Näiteks vanemaid kohustavad tavaolukorras moraaliprintsiibid oma laste heaolu eest hoolitsema. Vanemad, kes oma lapsi armastavad, võivad kergesti tunnistada, et neil see kohustus on. Aga sellel ei pruugi nende tegeliku motiiviga midagi pistmist olla. Armastavad vanemad hoolitsevad laste eest tavaliselt kohusetundest, mitte armastusest. Kohusetundest ja armastusest tegutsemisel on struktuurierinevus, mis puudutab praktilise arutlemise vorme, mida kummalgi juhul tegude õigustamiseks või seletamiseks kasutatakse. Vaatame kaht olukorda, kus keegi annab vaesele raha ainsa kavatsusega teda aidata. Ühel juhul teeb ta seda kohusetundest, teisel juhul armastusest. Milles on erinevus? Küsime, miks on oletus, et raha vaest aitab, kummalegi annetajale kinkimise põhjendiks. Kohusetunde puhul on põhjend moraalses kohustuses, armastuse puhul armastuses. Esimesel juhul on see põhjendiks nähtavasti sellepärast, et annetaja moraalinormi ja olukorra põhjal järeldab, et tal on kohustus vaest aidata. Armastuse puhul ei ole niisugust järeldust ega uskumust tarvis. Armastav annetaja ei pea toetuma uskumusele, et ta armastab, ega analüüsile ega järeldamisele armastuse nõudmiste kohta. Piisab armastusest. Armastusele ongi olemuslik, et armastaja võtab teo abistavust armastatule iseenesest põhjendina teo tegemiseks. Seda, et see on põhjend, ei järelda ta sellest, et ta armastab. Armastus seletab osaliselt abistamist, kuid abistaja jaoks ei ole see abistamise põhjend.
Utah' Ülikool
pisi|Ülikooli logo pisi|Utah' ülikooli esimene püsiv asukoht 19. sajandi lõpul Utah' Ülikool (University of Utah) on ülikool Ameerika Ühendriikides Utah' osariigis Salt Lake Citys.
Ülikool on asutatud aastal 1850.
Liam Fox
pisi|Liam Fox Liam Fox (sündinud 22. septembril 1961 East Kilbride'is) on Suurbritannia poliitik, ta kuulub Konservatiivse Partei ridadesse. Ta oli aastatel 2010–2011 Suurbritannia kaitseminister. Aastast 2016 on ta Suurbritannia väliskaubandusminister.
Ta sündis aastal 1961 East Kilbride'is South Lanarkshire'is Šotimaal. Ta on lõpetanud Glasgow' Ülikoolis meditsiinikolledži.
Ta oli 12. maist 2010 kuni 14. oktoobrini 2011 Suurbritannia kaitseminister. 13. juulist 2016 on ta Suurbritannia väliskaubandusminister.
Denis Suárez
Denis Suárez Fernández (sündinud 6. jaanuaril 1994 Salceda de Caselas) on Hispaania jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Hispaania kõrgliigaklubis RCD Espanyol (laenul Celtast).
Barcelona
2016. aastal ostis Hispaania kõrgliiga klubi Barcelona Denis Suáreze Villarrealist 3,5 miljoni euro eest.
Oma esimese värava klubi meeskonnas lõi ta 22. jaanuaril 2017 La Liga võõrsilmängus Eibari vastu, Barcelona võitis 0:4. Neli päeva hiljem lõi Suárez Copa del Rey veerandfinaalis Real Sociedadi vastu kaks väravat. 27. mail tuli ta klubiga Hispaania karikavõitjaks, kui Barcelona alistas finaalis Alavési 3:1.
Eesti-Afganistani sõprusleping
Eesti-Afganistani sõprusleping oli 1930 sõlmitud sõprusleping Eesti vabariigi ja Afganistani kuningriigi vahel.
Leping sõlmiti 6. detsembril 1930 Tallinnas. Lepingule kirjutasid alla välisminister Jaan Lattik ja saadik Mohammed Aziz. Leping jõustus aprillis 1931. Leping oli lühike ja seal oli muu hulgas kirjas, et tahetakse luua diplomaatilised, konsulaar- ja kaubandussuhted.
Verekivi
"Verekivi" on 1972. aastal valminud Tallinnfilmi mängufilm.
Süžee
Filmi tegevus toimub 1535. aastal. Randröövlid parun Johann von Üxkülli eestvedamisel on meelitanud valemärgutuledega järjekordse laeva karidele. Üxküll käsib kõik laevamehed tappa, et ei oleks tunnistajaid. Ent madrus Andreasel õnnestub põgeneda. Talutüdruk Jaana ja tema noorem vend peidavad Andrease ära ja mõne aasta eest linna põgenenud Matise abiga toimetatakse ta Tallinna. Üxkülli mehed lähevad linna kadunud meremeest otsima, kuid viivad eksikombel kaasa hoopis Matise. Vihahoos tapab Üxküll oma endise talupoja Matise. Sellega paneb ta aga toime ränga Tallinna seaduste rikkumise, sest Matis on elanud linnas rohkem kui ühe aasta ja ühe päeva ning temast on saanud linnakodanik. Tallinna raad võtab Üxküllilt turbe- ja kauplemisõiguse. Raevunud Üxküll läheb Tallinna, et näidata, kelle käes on võim. Ta aga vahistatakse ning mõistetakse linnakodaniku tapmise eest surma. Kui Üxkülli hakatakse hukkamispaika viima, tulevad teised aadlikud teda vabastama ning seetõttu ei saa linnamüüridest väljapoole minna. Linna piires aga ei tohi ühtegi inimest hukata. Harju värava eel- ja peavärava vahel aga ei ole enam linna territoorium ning timukas raiub seal Üxküllil pea maha.
Celta de Vigo
Real Club Celta de Vigo on Hispaania jalgpalliklubi, mis tegutseb Galicias Vigos. Klubi mängib Hispaania kõrgliigas La Liga.
Klubi moodustati 1923. aastal klubide Real Vigo Sporting ja Real Fortuna Foot-ball Club liitmisel. Klubi on saanud nime keltide järgi, kes kunagi Põhja-Hispaania piirkonda asustasid.
Klubi üks kõige edukam hooaeg Hispaania kõrgliigas oli 1970/71, mil koduväljakul ei kaotatud ühtegi mängu. Hooajal 2002/03 saadi La Ligas neljas koht, mis on klubi seni parim koht Hispaania kõrgliigas. Sellega pääseti UEFA Meistrite Liiga järgmisele hooajale, kus jõuti kuueteistkümnendikfinaali.
UEFA Euroopa Liiga hooajal 2016–2017 jõuti poolfinaali, kus kaotati kahe mängu kokkuvõttes hilisemale meistrile Manchester Unitedile tulemusega 1:2.
Klubi on jõudnud Copa del Rey finaali kolmel korral (hooaegadel 1947–48, 1993–94, 2000–01), kuid on iga kord seal kaotanud.
Celta de Vigo kodustaadion on Balaídos, mis mahutab 29 000 pealtvaatajat. Klubi suurim rivaal on Deportivo de La Coruña ja klubide vahelised mängud on tuntud Galicia derbina.
Praegune meeskond
''Seisuga 1. september 2022''
Jelgava kihistu
Jelgava kihistu (inglise keeles Jelgava Formation) on ordoviitsiumi ladestu Pirgu lademe kihistu. Seda hakkasid esimesena eristama Rita Ulste ja Lilita-Ilga Gailīte aastal 1976. Kihistu on nime saanud Jelgava linna järgi.
Kihistiku stratotüüp on Dobele 92 puurauk, kus kihistik esineb 1234...1242 meetril.
Eestis eristatakse selle kihistu kivimeid Lõuna-Eesti aladel, kus selle all lamab Jonstorpi kihistu. Leedus eristatakse kihistut maa loodeosas, ja Nemunase madalikul. Maa keskosas esineb selles Kirdonysi kihistik. Kihistu suurim paksus on 12 meetrit.
Kihistu lasub Jonstorpi kihistul, sellel lamab Paroveja kihistul, kohati ka Kuiļi kihistu. Kihistu moodustab rohekashall punaste laikudega lubjarikas mergel. Litoloogiliselt sarnasest Jonstorpi kihistust eristavad seda argilliiti sisaldava lubjakivi vahekihid. Kihistust on leitud vaid üksikuid makrofossiile.
Asinara
Asinara on saar Itaalias Sardiinia maakonna Sassari provintsis Porto Torrese vallas. Asinara on läänepoolseim koht samanimelises lahes. Lõunas eraldab kitsas väin Asinarat pisikesest Piana saarest, läänes asub Sardiinia meri. 50,2 km² pindalaga saar on Itaalia suuruselt seitsmes saar. Rannajoone pikkus on 110 km.
Alpbach
pisi|püsti|Alpbach
Asinara
Arheoloogiliste väljakaevamiste käigus saadud leiud annavad tunnistust sellest, et saar oli asustatud juba neljandal aastatuhandel eKr. Seni viimased alalised asukad lahkusid saarelt 1855. aastal ning praegusel ajal on saar alaliselt asustamata.
Asinarat hõlmab 2002. aastal asutatud Asinara rahvuspark ja see piirneb rahvusvahelise Liguuria mere mereimetajate looduskaitsealaga.
Alpbach
Ajalugu
Varaseim kirjalik ülestähendus nimest Alpbach pärineb aastast 1150, kuigi teadaolevalt algas inimasustus seal 1000. aasta paiku ja enne seda, ning Steinberger Jochis (Zillertali viiv kuru) 1860. aastal leitud pronkskirves viitab, et marsruut oli kasutusel juba Hallstatti perioodil.
Kristlus toodi piirkonda esmakordselt 7. ja 8. sajandil iiri ja šoti munkade poolt ning kihelkonnakiriku kaitsepühak on tegelikult Püha Oswald, endine Northumbria kuningas.
15. sajandi alguses avastati Gratlspitzil ja Schatzbergil ning Luegergrabenis vase- ja hõbedalasundid. Sel ajal omas Fuggeri kaupmeheperekond Augsburgist kontrolli kaevandustööde üle Schwazis ja Kitzbühelis ning nad laiendasid oma tegevust Alpbachtali. Böglerhof majutas Fuggeri kontorit ja oli ka kaevanduskohtu asukoht. Tol ajal oli Alpbachis juba 2 võõrastemaja, Böglerhof ja Jakober Inn, kus külamehed said juua piiritusjooke, nagu schnapps. 19. sajandi keskpaigaks oli kaevanduste tootlikkus langenud tasemele, kus nad tuli sulgeda.
Vorder-Unterbergi talu, mille aastatel 1636–1638 ehitasid kohalikud puusepad ja mis kestis aastani 1952, seisab Inneralpbachis metsaserval väikesest kirikust kõrgemal. Täna on hoones mägipõllumajanduse muuseum ja eksponaatide hulgas on vana võõrastetuba, kabel, kombineeritud köök ja suitsutamisruum ning üle 800 argi- ja tööeset.
Alpbachtali viiv tee ehitati alles 1926. aastal ja küla isoleeritud asukoht tõi kaasa eripärase arhitektuuri- ja sisustusstiili arengu ning võimaldas ka kohalike rahvapärimuste pikemaajalise säilimise, kui enamikus Tirooli orgudes.
Turismiajastu
Turistid hakkasid Alpbachi saabuma 20. sajandi alguses ja 1938. aastal oli külas majutust 110 külastajale. Sellest ajast on see arv kasvanud 2500-ni ja Alpbachi külastab nüüd umbes 22 000 külalist suviti ja umbes samapalju talviti, mis teeb igal aastal kokku 300 000 ööbimist. Turism on peamine sissetuleku allikas tänapäeval 2300 kohalikule elanikule, kuid siiski on Alpbachis 105 töötavat talumajapidamist, sama arv, mis sada aastat tagasi.
1945. aastast toimub Alpbachis European Forum Alpbach, teadus-, äritegevus-, kunsti- ja poliitikamaailma juhtfiguuride iga-aastane kahenädalane konverents. Forum ja nii paljude inimeste osavõtt, kes on kujundanud oma aja mõtet, on andnud Alpbachile hüüdnime "Mõtlejate küla".
pisi|püsti|Erwin Schrödingeri haud
Alpbachi linnapea Alfons Moseri (aastatel 1945 kuni 1979) ettepanekul andis volikogu 1953. aastal välja kohaliku planeerimise seaduse, mis muutis traditsioonilises stiilis arhitektuuri Alpbachis kohustuslikuks kõigile uutele ehitistele.
Aastate jooksul on Alpbach kogunud palju auhindu ja esiletõstmisi. 1975. aastal kinnitas Austria Rahvatervise Instituut, et Alpbachis on puhtaim ja selgeim õhk kogu Austrias. Austria Televisiooni telekonkursiga hääletati see 1983. aastal "Austria ilusaimaks külaks". 1985. aasta juunis andis Euroopa Nõukogu Strasbourgis Alpbachile õiguse heisata Euroopa lipp, tunnustades kogukonna teeneid Euroopa ühtsusele. 1993. aastal võitis Alpbach auhinna "Euroopa kõige ilusam lilleline küla".
Tänapäevane Alpbach
1999. aastal avati uus Alpbachi kongressikeskus, koos 55. Euroopa Foorumiga. Koos põneva arhitektuuri ja minimaalse keskkonnamõjuga on peamine arhitektuuriline joon spiraalikujuline galerii põrandast laeni klaasidega unikaalse vaatega tähelepanuväärsele mägisele taustale.