cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Toomas Tammis
Looming
Samuti on arhitekt tegelenud rekonstrueerimise ja juurdeehitustega. Kõige silmapaistvamaks võib lugeda Niine tänaval paikneva kontorihoone renoveerimist ja katuseosa juurdeehitust (2006–2012, kaasarhitektid Inga Raukas, Tarmo Teedumäe, Kaiko Kivi, Paco Ulman). Projekti eesmärk oli olemasolev keeruline ehituskompleks muuta ühtseks tervikuks ja korraldada hoone funktsionaalse kasutamise mahud. Kaks lisakorrust katusele olid planeeritud kontoriteks ja kujundati vastavalt Kalamaja linnaosa terviklikule kompleksile ja üldisele stseenile.
Suur osa Tammise loomingust on veel realiseerimata projekti järgus. Mainimist väärt on Puhkuseküla projekt Norras Varmaki linnas (2010–2011, kaasautor Paco Ulman). Selle kontseptsioon sisaldab motelli, maju, restorani- ja spaakompleksi, terrassialasid, konverentsikeskust ja vee peal liikuvat paatmajakest.
Laias mõttes püüab tema looming silmas pidada keskkondlikkust ja kontekstuaalsust. See tähendab võimalikult täpset haakumist nii ümbritseva (linna)ruumiga tänavate, avaliku ruumi, kõrguste, haljastuse, valguse ligipääsu, inimeste ja autode liikumise osas, kui ka selle konkreetse koha potentsiaaliga lähtudes suuremas kontekstis asukohast linnas või asulate võrgustikus. Samuti tähendab see kaasaegse konteksti laiemat mõistmist ja kaasamist nii kultuurilise, tehnoloogilise kui majandusliku taustsüsteemi ja selle võimalike arengute suhtes nii, et kavandatav saaks parimal juhul olla vähemalt mingis osas uusi võimalusi avav ja teednäitav.
Toomas Tammis on kommenteerinud linnaplaneerimist järgmiselt: "Linn on nagu elusorganism, kui ta ei arene, siis ta kipub ära surema."
Mongoolia Rahvavabariik
Mongoolia Rahvavabariik oli sotsialistlik riik tänapäeva Mongoolia territooriumil aastatel 1924-1992.
Ajalugu
Aastatel 1919-1921 toimus Mongoolias võitlus Mongoolia rahvuslate (Bogdo Khaaniriigi toetajate), Mongoolia kommunistide, Roman Ungern von Sternbergi juhtimisel tegutsenud Vene valgete, Nõukogude Venemaa vägede ja Hiina vägede vahel. 1921 aastal õnnestus Mongoolia kommunistidel Punaarmee toetusel nii Vene valged, kui hiinlased välja tõrjuda ja Bogdo khaan võimult kõrvaldada. 1924 aastal kuulutati välja Mongoolia Rahvavabariik.
Mongoolia Rahvavabariigi sisuline juht oli alates aastast 1931 Horloogijn Tšojbalsan, kes oli Mongoolia relvajõudude marssal (ülemjuhataja) 1923. aastast kuni surmani 1952. Tema valitsemine oli kaasaegse Mongoolia ajaloos esimene ja viimane kord, kui ühe inimese käes oli täielik poliitiline võim. Teda on kutsutud ka "Mongoolia Staliniks". Tema valitsemise ajal 1930ndate lõpul toimusid Mongoolias Nõukogude Liidu poolt suunatud repressioonid, milles hukkus 30 000 kuni 35 000 mongolit. Enamik ohvritest olid budismi vaimulikud, intelligents, poliitilised dissidendid, burjaadid ja kasahhid ning teised "revolutsiooni vaenlased". Tema intensiivne budistide tagakiusamine viis peaaegu lõpule nende eksistentsi Mongoolias. Samuti likvideeris ta oma konkurente-kaaskommuniste, kellest mitmed surid GULAGi vangilaagrites Nõukogude Liidus.
Kuigi Tšojbalsani pühendumine Jossif Stalinile aitas Mongoolial (erinevalt Tõva Rahvavabariigist) säilitada Mongoolia Rahvavabariigi alguses selle iseseisvust, sidus see Mongooliat ka tihedalt Nõukogude Liiduga. Kogu tema valitsemise ajal Mongoolia majanduslikud, poliitilised ja sõjalised sidemed NSV Liiduga süvendasid, infrastruktuuri ja kirjaoskuse tase paranes ning Mongoolia iseseisvuse rahvusvaheline tunnustamine laienes, eriti pärast Teist maailmasõda. Kuid tema lootus Stalini abiga ühendada Hiinale kuuluv Sise-Mongoolia Mongoolia Rahvavabariigiga ei teostunud viimase vastuseisu tõttu.
Adavere vald
Adavere vald (saksa keeles Gemeinde Addafer) oli vald Põltsamaa kihelkonnas Viljandimaal.
Vallamaja valmis 1868. aastal ja õnnistati 12. aprillil 1869, läks maksma 2613 rubla 17½ kopikat. See asus Puiatu külas.
Vallavanemad olid:
1939. aasta valdade reformi käigus läksid Adavere valla Metsapere küla Kamso-Põdra nr. 36, Karusaadu-Ado nr. 40, Kihnu nr. 41, Kotinaela-Pihlaka nr. 37-a, Kotinaela-Märt nr. 37-b, Riisna nr. 39, Sassi-Hans nr. 38, Koogi nr. 66 ja 67-a, Sutte ja Tuissaare talude maa-alad Imavere valla koosseisu. Ülejäänud valla maa-ala läks Põltsamaa valla koosseisu.
Vallas on sündinud õpetaja Martin Okas, advokaat ja poliitik August Leps, sõjaväelane August Leisk, metsaülem Johannes Okas.
Moeturism
pisi|Ameerika Ühendriikide turistid 1965. aastal Marokos Moeturismi saab määratleda kui „nähtust reisivatest inimestest ning peatumas sihtkohtades väljaspool nende tavalist elukeskkonda, et nautida, katsetada ja võimalik, et ka tarbida moodi“. Moeturism on nišituru segment, mis on välja arenenud kahest peamisest sektorist: kultuuriturism ja ostuturism.
Rahvusvahelised linnad kasutavad üha rohkem kultuurilisi tööstusharusid turismi arenguks, et tõsta nende majanduslikku vara ja hoida enda positsiooni globaalsel turul. Moeturism on alternatiivne turismivorm, mis tõmbab ligi turiste erinevatest maailma osadest. Turistid tahavad leida kohti, mis rahuldavad nende vajadusi ja soove. Moeturismis otsitakse uusi riideid, kingi, kotte, ehteid ja üleüldse kogemust sihtkoha kultuurist, mis kajastaks selle koha loovust ja innovaatilisust. Paljudes pealinnades korraldatakse vähemalt kaks korda aastas üritusi (näiteks moeetendusi), millega proovitakse saada rohkem tuntust.
Moeturismi ajalugu
15. sajandi alguses oli mood väga tähtis Prantsusmaal. Kuningas Charles IIV paluti luua eraldi moe organisatsioon, isegi kui paljud inimesed ei toetanud seda ideed. 18. sajandil suurenes inimeste teadlikkus moe tähtsusest. Uudisteagentuurid ja moeajakirjad hakkasid trükkima eredates värvides läikivaid ajalehti ja ajakirju.
Lüümik
Lüümik ehk esitluskile on grafoprojektorites kasutatav õhuke läbipaistev leht. Lüümikuid valmistatakse harilikult tselluloosatsetaadist, mille peal võib kujundeid joonistada, et neid projektoril auditooriumile näidata. Neid on võimalik täita nii markeri kui ka laserprinteriga. Paljud ettevõtted kasutavad projektorite ja lüümikute süsteemi koosolekutel ja töörühmades, kus on vaja teha näitlikustavaid ettekandeid. Uuemal ajal on kasutusel videoprojektorid ja interaktiivsed tahvlid.
pisi|300px|Koolis tunni ajal kasutatav grafoprojektor lüümikuga
Lüümikute printimine
Lüümikuid võib printida kahel viisil.
Laseriprinteri võib ühendada arvutiga ja selle peale saab panna tahmakasseti koos tselluloosatsetaadist lehtedega. Seejärel valmistatakse kujund või dokument arvuti sees (kuigi kujundid on rohkem levinud, sest tekst võib mingil kaugusel projektorist olla ebaselge) ning seadistatakse printimiseks. Pärast printeri tööle panemist kantakse dokument paberi peale. Mõned inimesed eelistavad lüümikut enne edastamist katsetada.
Mõned mustvalged või värvilised koopiamasinad on võimelised printima atsetaatlehti. Sellised masinad kasutavad enamasti toonerit, sest tindile rajatud tehnoloogia pole veel atsetaatlehte võimeline printima. Lüümikutest omakorda saab paljundusmasina abil teha paberkoopiaid.
Sildeehitis
pisi|300px|[[Kaarsild|Kaarsilla sildeehitis koosneb peakandurist (kaarest), riputitest ja sõiduteest]] pisi|Liigendtoe kaudu toetub sildeehitis [[sillasammas|sillasambale]]
Sildeehitis on tarind, mis toetub sillasammastele ja katab nendevahelise ala. Sildehitis tehakse metallist, raudbetoonist, betoonist, puidust või looduskivist.
Ground Master 400
Süsteemi üleseadmine neljaliikmelise meeskonna poolt võtab aega 30 minutit ja seda on võimalik kaugjuhtida. Süsteem sobib 20 jala suurusesse merekonteinerisse ja kaalub vähem kui kümme tonni. Süsteemi saab kiiresti paigaldada 6x6 või 8x8 taktikalisele veoautole ja see on transporditav C-130 lennuki või transpordihelikopteriga.
Terrasiitkrohv
pisi|Terrasiitkrohviga maja [[Stockholmis (2009)]] Terrasiitkrohv on tsemendist ja mõne kivimi (nt graniidi, marmori) purust koosnev dekoratiivkrohv.
Terrasiitkrohvi kasutati palju näiteks Eestis 1930. aastate esindustraditsionalistlikus arhitektuuris.
Väike-Õismäe raamatukogu
Väike-Õismäe raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asub Tallinnas Haabersti linnaosas Väike-Õismäe asumis aadressil Õismäe tee 115a. 1997. aastal suleti endine Õismäe raamatukogu ja Eesti Lasteraamatukogu Õismäe osakond, nende kogude põhjal moodustati siis uus raamatukogu, mis sai nimeks Väike-Õismäe raamatukogu.
Tallinna Keskraamatukogu osakondades ja haruraamatukogudes kehtib ühtne lugejakaart.
Maigi
Maigi on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 545. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maigi 182 naisel.
August Konstantin Hörschelmann
August Konstantin Hörschelmann ka August Konstantin Heinrich ja Hoerschelmann (12. september 1842 Martna – 8. juuli 1913 Nõmme) oli Eestimaa vaimulik.
Õppis Tallinna toomkoolis 1857–1862 ja Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1862–1866. Pärast ülikooli lõpetamist töötas koduõpetajana. Õpetajaks ordineeriti 30. augustil 1870.
Töötas 1870–1886 Karuse Margareeta koguduse õpetajana(valiti ametisse 29. juulil 1870). Saadeti 3. veebruaril 1878 Bukaresti, et ta osaleks vaimulikuna Vene-Türgi sõjas. Kuid ta haigestus tüüfusse ja saadeti sama aasta mais koju tagasi.
14. oktoobril 1885 kutsuti August Konstantin Hörschelmann Hageri Lambertuse koguduse õpetajaks. Hageri õpetajaks introdutseeriti ta 2. veebruaril 1886. Tema eestvedamisel hakati ehitama uut kirikuhoonet. Kuna ta oli venestusvastane ja keelas rahval vene usku minemast, siis saadeti ta aastal 1892 kubermangust välja.
Siis oli ta Oranienbaumis luterlik pastor. Aastal 1897 kutsuti ta Haapsalu koguduse õpetajaks, kuid haiguse tõttu läks emerituuri. Pidas siiski vahetevahel teenistusi.
Isiklikku
Isa oli Martna pastor Otto August Leopold Hörschelmann, vend Alexander Anton Hörschelmann oli enne August Konstantini Hageri koguduse pastor, vend Johannes Eduard Hörschelmann oli Martna, Moskva eesti, Narva Jaani ja Jamburgi koguduse pastor.
Kazliškis
pisi|left|Kazliškise kirik Kazliškis on küla Leedus Rokiškise rajoonis, Kazliškise valla halduskeskus. Küla asub Mēmele vasakul kaldal. Kazliškises on postkontor, kultuurimaja ja raamatukogu.
Haldjasöölane
Röövikud toituvad peamiselt tammel, pöögil ja kasel.
Musketär (perekonnanimi)
Musketär on eesti perekonnanimi.
Perekonnanime Musketär on pandud Voka mõisas Jõhvi kihelkonnas Virumaal (Muschkateer) ja Roosna-Alliku mõisas Järva-Jaani kihelkonnas Järvamaal (Muskatier).
1. jaanuaril 2018 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Benjamin Henrichs
Benjamin Paa Kwesi Henrichs (sündinud 23. veebruaril 1997 Bocholtis) on Saksamaa jalgpallur, kes mängib kaitsja või poolkaitsjana Saksamaa kõrgliiga klubis RB Leipzig ja Saksamaa jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Leverkuseni Bayeris, debüteerides Saksamaa kõrgliigas 2015. aasta septembris.
2018. aasta augustis sõlmis ta viieaastase lepingu Prantsusmaa kõrgliiga klubiga Monaco. 2020. aasta juulis läks ta Monacost laenule Leipzigi, kellega sõlmis 2021. aasta aprillis püsiva lepingu.
Saksamaa jalgpallikoondises tegi Henrichs debüüdi 2016. aasta novembris MM-i valikmängus San Marino vastu. Ta võitis Saksamaa koondisega 2017. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri. 2020. aasta suveolümpiamängudel osales ta Saksamaa olümpiavõistkonna koosseisus.
Tema isa on sakslane ja ema Ghana päritolu.
École normale supérieure de Lyon
École normale supérieure de Lyon (ENS Lyon) on Prantsuse grande école, mis asub Lyoni linnas. See on üks neljast prestiižsest école normale supérieure 'ist Prantsusmaal. Kool koosneb kahest akadeemilisest üksusest – kunstist ja teadusest – ülikoolilinnakutega Lyonis, Rhône’i ja Saône’i jõe ühinemiskoha lähedal.
Tavaliselt on ENSLi üliõpilastel pärast paljusid konkursse riigiteenistujate eristaatus eeldusel, et nad jätkavad oma riigiteenistuse karjääri.
Aruküla põhjaveereostus
Reostus avastati 1993. aasta lõpus ja see rikkus joogivee enam kui 200 kaevus. Reostuse likvideerimiseks rajati uus veetrass, mille ehitust toetas Keskkonna Investeeringute Keskus 11 miljoni krooniga.
Venemaalt kütteõli nime all ostetud mürgiseid naftasaaduste jääke sisaldav õli sattus põhjavee esimesse kihti kohaliku puidutööstuse AS Tapp kütusemahutist.
Kõue tänav
Kõue tänav on mitme tänava nimi:
Trostjantšõk
Trostjantšõk (ukraina keeles Тростянчик) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Trostjanetsi rajoonis. Elanike arv on 1639. Pindala on 3,22 km².
Paul Undritz
Paul Undritz (3. jaanuar 1854 Kuigatsi-Vaalu – 1. detsember 1897 Valga) oli Eesti vaimulik ja koolikirjanik.
Ta õppis 1871–1874 Valga õpetajate seminaris, mille lõpetamise 1.a. Räpina ja 2.a. Vändra kihelkonnakoolis õpetajaks. Pärast seda valmistas iseseisvalt küpsuseksameiks, pärast nende sooritamist astus Tartu Ülikooli usuteaduskonda, kus ta õppis aastatel 1881–1889.
Oli aastal 1889 Vändra Martini koguduse abiõpetaja. 1890–1897 oli Valga linna eesti koguduse õpetaja.
Üliõpilasena oli Paul Undritz aastal 1883 Eesti Üliõpilaste Seltsi asutajaid ja koostas seltsi kodukorra.
Argo Argel
Argo Argel (sündinud 4. veebruaril 1968) on eesti fotograaf.
2012. aastal võitis ta peaauhinna konkursil Looduse Aasta Foto.
Haridustee
Ta on lõpetanud Tallinna Kunstigümnaasiumi ja 1996. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õigusteaduse erialal.
Fotograafia
Fotograafias on tema peamised valdkonnad loodusfotograafia, tootefotod, urbanistika ja arhitektuur. Ta juhendab Eestifoto kooli fotokursusi ning teeb fotograafiaga seotud üritusi firmadele ja eraisikutele.
Tema fotosid on avaldatud mitmes meediaväljaandes ja trükises. Aastatel 2010–2016 toimus kolm näitust, kaks neist Eestis ja üks New Yorgis.
Maija (eesnimi)
Maija on naisenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Maija 6358 inimesel.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 736. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maija 105 naisel.
Nurme tänav (Viljandi)
Nurme tänav on tänav Viljandis.
Tänav on ida-läänesuunaline, see saab alguse Tallinna tänavalt, ristub Looga ja Leola tänavaga ning lõpeb Veere tänaval. Tänava pikkus on 392 m.
Hrabovets (Nemõrivi rajoon)
Hrabovets (ukraina keeles Грабовець) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Nemõrivi rajoonis. Elanike arv on 399. Pindala on 1,307 km².
Nurme tänav (Viljandi)
Hoonestus
Nurme tänav 5 asub makaronivabrikuna tuntud tehasekompleks, kus 2000. aastast tegutseb OÜ Sveba-Dahlen Baltic. Makarone valmistas aastatel 1952–1997 Viljandi Leivakombinaat (alates 1991 AS Vilma). Tootmise ajalugu ulatub siin 20. sajandi algusse, kui asutati J. K. Wilflussi (ka Wilpflus) tisleritööstus ja jahuveskite töökoda. Edasi tegutses samas Viljandi sae- ja jahuveski, algul aadressiga Kõue tänava järgi, kus asus linnapoolne värav.
Nurme tänav 8 asus väidetavalt Viljandi väikseim maja, kus omanik J. Timma pidas kauplust. Hoone on lammutatud ja selle asemele on ehitatud uus elumaja.
Rasmus Peetson
Rasmus Peetson (sündinud 3. mail 1995 Pärnus) on Eesti jalgpallur (keskkaitsja). Ta mängib Eesti Premium liiga klubis Tallinna FCI Levadia.
Pärnu JK Vaprus (laenul)
2017. aasta märtsis liitus Peetson laenulepingu alusel Premium liiga klubiga Pärnu JK Vaprus.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Peetson 11. jaanuaril 2019 sõpruskohtumises Soome vastu. Samas mängus tegid oma debüüdi veel Henrik Pürg, Robert Kirss, Markus Poom ja Tristan Koskor.
Klubi
''Uuendatud seisuga 18. märts 2023''
Koondis
''Uuendatud seisuga 18. märts 2023''
Consolidated PBY Catalina
pisi|300 px
Consolidated PBY Catalina on täismetallkonstruktsiooniga kahemootoriline, ajaloos kõige enam toodetud paat-/amfiiblennuk. Ka NSV Liidus tehti neid lennukeid litsentsi alusel.
Ajalugu
Firma Douglas, kus oli kogutud väärtuslikke kogemusi varasema vesilennuki P2Y ekspluateerimisest, sai USA merevägi 1933. aastal tellimuse uuele paatlennukile, millel oli samuti nagu P2Y-l, kõrgele paatkere kohale ühele kesksele püloonile tõstetud trapetsiline tiib, mida toetasid kummalgil pool keret kaks väiksemat tuge.
Prototüüp XP3Y tõusis esmakordselt õhku 28. märtsil 1935, esmalennul reisijana lennul kaasas olnud konstruktor Isaac Laddonil polnud siis lennukis istudes kindlasti aimugi, et sellest masinast saab kõigi aegade suurimal arvul ehitatud vesilennuk üldse. Kokku on Catalina lennukeid ehitatud üle 3800. XP3D tiiva otste lähedal paiknevad tugiujukid olid tiiva tippude poole ülesklapitavad selliselt, et need kujundasid lennu ajaks kandepinna otsavoolundid. Lennuki jõuallikaks kasutati kahte, kummalegi poole keret, tiiva esiservale paigutatud õhkjahutusega Pratt@Whitney tähtmootorit R-1830. Nende kolbmootorite kuumad heitgaasid kasutati esmakordselt ära lennu ajal jää eemaldamiseks tiiva esiservalt.
Teises maailmasõjas
Lühikest aega enne Teist maailmasõda, polnud PBY tuleviku tellimuste väljavaated kuigi roosilised, vaatamata kogu lennuki konstruktsiooni modernsusele. Kuid ootamatu US-Navy tellimus 200 patrull-lennuki ehitamiseks muutis olukorda. Uusi lennukeid PBY-5 plaaniti kasutada pikamaa rannikulendudel USA neutraliteedi kaitsmiseks. Jaapani rünnakuga Pearl Harborile 1941, läks paatlennuki ehitamine USA-s ja Kanadas käima täistuuridel. Kokku ehitati Montreal, New Orleans, Philadelphia, San Diego ja Vancouveri tehastes 3281 vesilennukit PBY-5, neist viimased 1428 amfiibversioonina. Tegelikult juba 1939. aastal oli paatlennukit katsetatud ka ratastelikuga. Paatlennuki PBY-5 peamiseks ülesandeks Atlandi ruumis oli vaenlase allveelaevade avastamine ja hävitamine süvaveepommidega või kahe kaasasoleva torpeedoga.
Royal Air Force tellitud paatlennukid PBY-5 said inglastelt nimeks Catalina, sama nimega võeti need kasutusele ka USA mereväes. Tavatult suure lennu-ulatuse tõttu, kuni 4800 km, oldi Catalinast huvitatud just eriülesannete täitmiseks. PBY kütusevaru võimaldas 18 tundi järjest õhus püsida, lisapaakidega isegi 24 tundi. 1937. aastal ostis NSV Liit 3 paatlennukit PBY-5 ja õiguse neid litsentsi alusel ise ehitada. Rostovis Taganrogi tehastes, praeguses Berijev konstruktsioonibüroo kodus, said lennuvõimeliseks 150 litsentsi alusel ehitatud paatlennukit GST (GidroSamaljot Transportnõi – transportvesilennuk). Need lennukid lendasid Nõukogude mereväes kuni 1950. aastate keskpaigani. Sellega oli Catalina vist ainuke lennukitüüp, mis lendas samal ajastul mõlemal pool raudset eesriiet. pisi|Catalina kolmvaade
Maike
Maike on naisenimi.
Arnold Agur
Arnold Agur (kuni 1937 Sakermann; 21. jaanuar 1922 Lepassaare talu, Kohtla-Rutiku küla, Kohtla vald, Jõhvi kihelkond, Virumaa – 6. aprill 2008 Vitsiku küla, Kohtla vald, Ida-Viru maakond) oli eesti poksija.
Agur oli 1943. aastal Eesti meister poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg). Ta sai 1941. aastal Eesti NSV meistrivõistlustel poolraskekaalus (kuni 175 naela ehk 79,4 kg) 2. koha.
1939. aasta II Eesti mängude poksivõistlustel Tallinnas võitis ta keskkaalus (kuni 73 kg) nii katsevõistluse 1. juunil kui ka põhivõistluse 18. juunil.
Toortellis
pisi|Toortellised Palestiinas Toortellis (ka plonn) on põletamata tellis, päikese käes kuivatatud korrapärase kujuga ehituskivi.
Ajalugu
Sumerlased leiutasid toortellise, seda tunti sealmail juba 3. aastatuhande alguses eKr. Toortelliste ladumisel kasutati mörti, mis segati kokku savist, tuhast ja looduslikust asfaldist.
Navahokeelne Vikipeedia
pisi|Logo Navahokeelne Vikipeedia (navaho keeles Wikiibíídiiya Dinék'ehjí) on Vikipeedia navahokeelne versioon.
Navahokeelsele Vikipeediale pandi alus 2004. aastal.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon, ja lehekülge. Seal on registreeritud kasutajat (kellest aktiivseid on ) ja  administraatorit.
Osvald Krivain
Osvald Krivain (Kriivan) (4. oktoober 1922 Väätsa, Järvamaa – 10. november 1942 NSV Liit) oli Eesti sõjaväelane ja luuraja.
Osvald Krivain oli üks Erna salga liikmetest. Ta sai koos 14 mehega radisti erikoolituse Soomes Staffani saarel Espoo lähedal.
Krivain osales luureoperatsioonis Flora ("Polaarrebane") 1942. aasta augustis Põhja-Venemaal. Kolmeteistkümnest luurajast langes 4 meest kinnivõtmisel septembris-oktoobris 1942. Osvald Krivain hukati koos ülejäänud 8 vangilangenud luurajaga teadaolevalt 10. novembril 1942.
Tungla raamatukogu
Tungla raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu tegevuse lõpetanud haruraamatukogu, mis asus Nõmme linnaosas Tungla tänaval.
Jaan Tombi nimeline Kultuuripalee asutati 1940. aastal Mustpeade Majas, samas asutati ka kultuuripalee raamatukogu. 1965. aastal kolis kultuuripalee koos raamatukoguga uude hoonesse Salme tänaval.
Kultuuripalee raamatukogu anti 1991. aastal üle Tallinna Keskraamatukogule ning sellest moodustati kaks uut haruraamatukogu: Tungla raamatukogu ja Salme raamatukogu. Tungla raamatukogu suleti 1993. aastal, sest Pääsküla raamatukogu asus lähedal ning tollal tundus otstarbekas kaks lähestikku paiknevat raamatukogu reorganiseerida. Kogud anti enamikus üle vahetuskogule.
Aveliina Helm
pisi|Aveliina Helm 2021. aastal Aveliina Helm (sündinud 21. märtsil 1979 Tartus) on eesti bioloog ja looduskaitseteadlane, taastamisökoloogia professor Tartu Ülikoolis.
Haridus
Ta õppis aastatel 1986–1997 Tartu 7. Keskkoolis/ Tartu Karlova Gümnaasiumis, aastatel 1997–2001 Tartu Ülikoolis bioloogia bakalaureuseõppes, 2001–2003 samas magistri- ja 2003–2007 doktoriõppes. 2007. aastal kaitses Tartu Ülikooli bioloogia-geograafiateaduskonnas väitekirja "Formation and persistence of dry grassland diversity: role of human history and landscape structure" (Ajaloolise inimasustuse ja maastikustruktuuri mõju kuivade niitude liigirikkusele).
Teadustöö
Teadustöö keskendub ökosüsteemide elurikkuse kujunemise, kaitse ja taastamise uurimisele. Uurimisvaldkonnad: maastikuskaalas protsessid ning nende mõju looduslike ja poollooduslike elupaikade elustikule ning nendega seotud ökosüsteemiteenuste pakkumisele; põllumajandusmaastike elurikkus ja selle säilimise alused; ökosüsteemide taastamise võimalused ja praktikad; looduskaitsemeetmete teaduslikud alused; ökosüsteemiteenuste hindamine ja kaardistamine.
Õismäe raamatukogu
Õismäe raamatukogu on Tallinna Keskraamatukogu haruraamatukogu, mis asus Tallinnas Haabersti linnaosas Väike-Õismäe asumis aadressil Järveotsa tee 23-39. Raamatukogu asutati 6. detsembril 1977.
Õismäe raamatukogu suleti koos Eesti Lasteraamatukogu Õismäe osakonnaga 1997. aastal ning nende kogude põhjal moodustati uus raamatukogu, mis sai nimeks Väike-Õismäe raamatukogu.
Põlvepikuraamatu konkurss
Põlvepikuraamatu konkurss on Eesti lasteraamatute konkurss. Konkursist saavad osa võtta väikelastele ja koolieelikutele (kuni 7-aastastele lastele) suunatud lasteraamatud, milles on võrdselt olulised nii tekst kui ka joonistused. Konkursi eesmärk on rikastada lastele mõeldud lugemisvara professionaalselt teostatud ja kõrgekvaliteediliste algupäraste lasteraamatutega. Konkursi võitnud raamatud avaldab kirjastus Päike ja Pilv.
Põlvepikuraamatu konkurss toimub alates 2006. aastast, mil seda korraldasid Kultuuriministeeriumi ja kirjastus Päike ja Pilv. Aastast 2011 on üks konkursi korraldaja ka Eesti Lastekirjanduse Keskus.
2006
I-II koht: „Onu Eedi”, tekst Signe Ora, pildid Katrin Ehrlich
I-II koht: „Hei, Otto!”, tekst ja pildid Ulvi Haagensen
III koht: „Öö lugu”, tekst ja pildid Piret Torim
III koht: „Mannikese lugu”, tekst Aidi Vallik, pildid Piret Mildeberg
III koht: „Vahva vikerkaar”, tekst ja pildid Anu Pikk
Eripreemiad
Äramärgitud tööd
2008
I-II koht: „Mõista, mõista, Leenuke!”, tekst Signe Ora ja pildid Katrin Ehrlich
I-II koht: „Väikese hundi lood“, tekst Juhani Püttsepp ja pildid Liisa Murdve
III koht: „Meesteraamat“, tekst Annika Tonts ning pildid Annika Tonts ja Ellen Laaksonen
IV koht ehk ergutuspreemia: „Lugu hundipojast, kes tahtis endale jänest“, pildid Maret Põldre ja tekst Signe Ora
Tumeaine
pisi|Tumeaine ja kuuma gaasi jaotus galaktikaparvede põrkumisel. Tumeaine on tähistatud sinise värviga, kuum gaas punase värviga. Galaktikaparvede põrkumisel on tumeaine eraldunud kuumast gaasist, mis takistusjõu tõttu on põrkumisel pidurdunud Tumeaine ehk varjatud aine on aineliik füüsikas, mida ei ole näha, kuid mida on tunda tema raskusjõu tõttu. See tähendab, et ta osaleb gravitatsioonilises vastasmõjus tavaainega, kuid ei kiirga valgust ega muud elektromagnetkiirgust ning on seetõttu nähtamatu optilistele, infrapuna- ja raadioteleskoopidele.
Põlvepikuraamatu konkurss
2008
Eripreemiad
Sindel
pisi|Sindli skeem
Tumeaine
Astronoomiliste vaatluste põhjal oletatakse, et tumeaine moodustab umbes 83% universumis leiduvast ainest.
Sindel
Sindel on enamasti kiilja ristlõikega kattelauake, mille laiemas servas on soon. Sindlid on tehtud kuuse-, männi-, haava- või lehisepuidust.
Põlvepikuraamatu konkurss
2011
I koht: „Keerutädi“, tekst Eva Koff, illustratsioonid Marja-Liisa Plats
II koht: "Vana Toomas, tekst Tiia Mets
Tumeaine
Praeguse arusaama järgi on tumeaine valdavalt mittebarüoniline, nõrgale vastastikmõjule alluv massiivne elementaarosake, mida ei eksisteeri standardmudelis.
Eesti teadlastest on olulise panuse tumeaine uurimisse andnud Ernst Öpik, Grigori Kusmin, Ants Kaasik, Enn Saar ja Jaan Einasto.
Põlvepikuraamatu konkurss
2011
III koht: "Pannkoogiraamat, autor Kertu Sillaste
Äramärgitud tööd
Tumeaine
Ülevaade
Päikesesüsteemist suuremate astronoomiliste struktuuride uurimise, samuti kosmoloogia võrrandite kohaselt moodustab tumeaine nähtava Universumi energiatihedusest 23%, harilik ehk nähtav aine 4,6% ja tumeenergia ülejäänu.
Põlvepikuraamatu konkurss
2013
I koht: „Kus on armastus?”, tekst Kätlin Vainola, pildid Kertu Sillaste
II koht: „Arva ära”, tekst Epp Petrone, pildid Kristi Kangilaski
Tumeaine
Ülevaade
Tumeainel on keskne roll galaktikate ja Universumi suuremõõdulise struktuuri tekke modelleerimisel ja sel on mõõdetav mõju kosmilise mikrolaine-taustkiirguse anisotroopiatele. Seda taustkiirgust mõõdab näiteks WMAP-tehiskaaslane.
Hoolimata tumeaine tähtsusest Universumis, on otseseid tõendeid tumeaine olemasolust vähe. Mõningaid tumeainet postuleerima ajendanud anomaaliaid saab seletada ka alternatiivsete teooriatega. Üldiselt võib neid kirjeldada kui modifikatsioone mehaanika- ja gravitatsiooniseadustele.
Põlvepikuraamatu konkurss
2013
III koht: „Postiljon ja kanad”, tekst Markus Saksatamm, pildid Anni Mäger
Äramärgitud tööd
Tumeaine
Barüoniline ja mittebarüoniline aine
Ainet saab jaotada barüoniliseks ehk kolmest kvargist koosnevaks tavaaineks ja mittebarüoniliseks, mis ei moodusta harilikus mõistes aatomeid.
Väike osa tumeainest võib olla barüoniline, kuid Suure Paugu kosmoloogiast tuleneva nukleosünteesi mudelite kohaselt peab praeguste vaatlusandmete kohaselt olema valdav osa tumeainest mittebarüoniline. Varajase Universumi mudelitest tuleneb ülempiir tumeaine ristlõikele ehk tumeaine võimele enda antiosakestega vastastikmõjustuda. See jääb nõrga interaktsiooni piiridesse. Kuna tumeaine ei vastastikmõjustu elektromagnetiliselt, peab see olema elektriliselt neutraalne.
Põlvepikuraamatu konkurss
2013
Äramärgitud kunstnikutööd
Tumeaine
Barüoniline ja mittebarüoniline aine
Mittebarüonilise tumeaine kandidaatosakesed praegustes füüsikateooriates on muuhulgas neutriinod, aksionid ja supersümmeetrilised osakesed. Mittebarüoniline tumeaine ei anna panust nukleosünteesi ja hilisemasse Universumi keemiliste elementide kontsentratsiooni. Teda saab avastada üldiselt vaid gravitatsioonilise vastastikmõju tulemusel või tumeaine osakeste annihileerumisest oma antiosakestega. Vastavalt tumeaine koostisosakeste massidele ja kiirusjaotustele Universumis saab võimalikke tumeainemudeleid jaotada kuumadeks, soojadeks ja külmadeks. Praeguste teadmiste juures on laialdasemalt vastuvõetud teooria külma ehk madala keskmise kineetilise energiaga tumeaine teooria. See tuleneb asjaolust, et kuumad ehk kiired tumeaineosakesed liiguvad Universumi tekke ajal piisavalt palju, et siluda ära suuremad ebaühtlused, sundides niimoodi Universumi struktuuri tekkima "ülevalt alla" ehk kõige vanemad struktuurid oleksid mastaapidelt suurimad. Vaatluste kohaselt aga on meie Universum tekkinud "alt üles" ehk väiksema mastaabiga struktuurid on tekkinud varem ja koondunud hiljem suuremateks.
Vaatlused
Tõendeid tumeaine olemasolust leidub nii galaktilistel, galaktikaparvede kui ka kosmoloogilistel skaaladel.
Põlvepikuraamatu konkurss
2015
Võidutööd
Eripreemiad
Tumeaine
Vaatlused
Vaadeldes galaktikaparvede pöörlemiskõveraid, kus kujutatakse seost tähe kiiruse ja kauguse vahel tähesüsteemi keskmest, saab leida selle oodatava massi. Galaktikate pöörlemiskõveraid mõõdetakse tüüpiliselt spektroskoopiliselt vesiniku 21-cm spektrijoone ja pindfotomeetria abil. Tüüpilised pöörlemiskõverad on suurtel kaugustel lamedad, st. kiirused galaktika keskmest eemaldudes ei kahane märgatavalt, samas vastavalt Gaussi seadusele peaksid kiirused keskmest eemaldudes vähenema, kui eeldada, et mass on valdavalt galaktika keskmes. Seeläbi saab kaudselt näha, et Linnutee-sarnast spiraalgalaktikat võib ümbritseda väga massiivne peaaegu sfääriline tumeaine halo ehk koroona. Galaktikate pöörlemiskõveraid uurinud Vera Rubini järgi "Järeldus on möödapääsmatu: mass, erinevalt heledusest, pole koondunud galaktika keskme ümber."
Põlvepikuraamatu konkurss
2017
I koht: „Auklik päev“, tekst Kadri Kiho, illustratsioonid Mirjam Siim
II koht: „Ahhaa!“, tekst Els Heinsalu, illustratsioonid Kristi Kangilaski
Tumeaine
Vaatlused
Sarnaseid vaatlusi tegi Šveitsi astronoom Fritz Zwicky galaktikaparvede jaoks 20. sajandi esimesel poolel, kasutades Newtoni mehaanikast tuntud viriaalteoreemi, mis seob suletud süsteemi keskmise kineetilise ja potentsiaalse energia. Zwicky hindas Kooma galaktikaparve massi, saades tulemuseks, et gravitatsiooniline mass on väga palju suurem tema nähtavast massist.
Põlvepikuraamatu konkurss
2017
III koht: „Väike armastuse lugu“, tekst Tia Navi, illustratsioonid Kadi Kurema
Tumeaine
Vaatlused
Vastavalt üldrelatiivsusteooriale mõjutavad piisavalt massiivsed kehad valguse levimist. See tähendab, et piisavalt massiivse keha, näiteks musta augu läheduses kõverdub valguskiir veidi sirgjoonelisest trajektoorist kõrvale. Vaadeldes galaktikaparvi läbinud kaugete objektide valgust, saab hinnata galaktikaparve massi nende objektide visuaalsete moonutuste kaudu.
Põlvepikuraamatu konkurss
2017
Eripreemiad
Tumeaine
Vaatlused
Astronoomiliste vaatluste põhjal saab leida tumeaine jaotuse galaktikates või galaktikaparvedes, kuid leidmaks tumeaine jaotust Universumis, tuleb pöörduda kosmoloogiliste nähtuste poole. Kosmilise mikrolaine-taustkiirguse täppiskaardistamine raadioteleskoopide abil võimaldab määrata kosmoloogilisi parameetreid, näiteks tavaaine ja barüonaine absoluutset energiatihedust ehk nende hulka Universumis.
Põlvepikuraamatu konkurss
2019
I koht: "Linn", Liis Sein ja Gerda Märtens
Tumeaine
Võimalikud mudelid
Tumeaine suur hulk ajendab küsima, mis osakesega on tegu ning kuidas saaks seda osakest tuvastada ja tema omadusi mõõta. Kuna valdav osa tumeainest on mittebarüoniline, siis tuleb võimalikke kandidaate otsida standardmudelist väljastpoolt. Ainuke standardmudelisisene neutraalne ja nõrgalt vastastikmõjustuv osake – neutriino – on liiga väikese massiga, et anda olulist osa tumeaine energiatihedusest. Teooriaid, millest tuleneb sobivate omadustega osake või osakesed, on palju. Üks sobivaimaid teooriaklasse on massiivseid, nõrgalt vastastikmõjustuvaid osakesi ehk WIMPe sisaldavad teooriad.
Põlvepikuraamatu konkurss
2019
II koht: "Suur rüütel", tekst ja pildid Kristi Kangilaski
Tumeaine
Võimalikud mudelid
WIMP on hüpoteetiline osake, millel on küllalt suur mass, et seletada ära tumeaine tihedust. WIMP vastastikmõjustub muu ainega vaid nõrga ja gravitatsioonilise jõu abil. See tähendab, et WIMP ei kiirga ega neela elektromagnetkiirgust ega moodusta stabiilseid seotud osakesi aatomeid. Põhilised tumeainekandidaadid tulenevad praeguste teadmiste juures supersümmeetriast, standardmudeli laiendustest elektronõrgal skaalal (stringiteooriad, lisadimensioonidega teooriad), aksionidest ning ilma nõrga mõjuta ehk steriilsetest neutriinodest.
Põlvepikuraamatu konkurss
2019
III koht: „Hernehirmutis Hugo otsib tööd“, Monika Undo ja Elina Sildre
Tumeaine
Võimalikud mudelid
Kuigi tumeaine on peamiselt mittebarüoniline, on siiski võimalik, et väike osa tumeainest on barüoniline. See tähendab, et osa tumeainest võib koosneda harilikest aatomitest, mis ei kiirga elektromagnetkiirgust ja on seega raskesti tuvastatavad. Võimalikud barüonilise tumeaine kandidaadid on üldiselt astronoomilised objektid, mis ei kiirga valgust: mustad augud, pruunid kääbused ja tähtedega seostamata planeedid.
Põlvepikuraamatu konkurss
2019
Ideepreemia: "Neljajalgne abiline", Joonas Sildre ja Elina Sildre
Eripreemia illustratsioonide eest: „Kuidas Lugalbanda Anzud-linnu poja eest hoolitses“, kunstnik Eve Mahhov
Tumeaine
Supersümmeetria
Supersümmeetrilised standardmudeli laiendused, kus igale elementaarosakesele postuleeritakse poolarvu võrra erineva spinniga superpartner, on üks viis, kuidas tekitada massiivne nõrgalt vastastikmõjustuv osake ehk WIMP, mis on sobiv tumeainekandidaat. Supersümmeetrial ei ole siiamaani eksperimentaalset tõestust, kuid see teooria lahendab ära mõne standardmudeli puudujäägi, näiteks hierarhiaprobleemi. Selle teooria kohaselt eksisteerib elektriliselt neutraalne osake, mille mass ja ristlõige on piisavad, et seletada ära mittebarüonilise tumeaine energiatihedus praeguses Universumis. Supersümmeetriast tulenev kergeim supersümmeetriline osake kannab nimetust neutraliino ja ta on standardmudeli jõudusid vahendavate osakeste ehk bosonite supersümmeetriliste fermionpartnerite üldistus. Neutraliino omaolekud on neutraalsed higgsinod ehk Higgsi bosoni superpartnerid, bino ehk B-bosoni superpartner ja neutraalne wino ehk W-bosoni superpartner ehk piltlikult öeldes koosneb neutraliino neutraalsetest supersümmeetrilistest bosonitest. Võimalikud kandidaadid supersümmeetriast on veel gravitiino ehk hüpoteetilise gravitoni superpartner ning sneutriino ehk neutriino supersümmeetriline partner.
Steriilsed neutriinod
Standardmudeli kohaselt on neutriinod massitud osakesed, kuigi hiljutised katsetulemused on näidanud, et neutriinodel on võrreldes teiste elementaarosakestega väike, kuid lõplik mass. Astronoomilised vaatlused näitavad, et neutriinod moodustavad vaid väikese osa kogu tumeainest. Laiendades standardmudeli elektronõrka teooriat steriilsete neutriinodega, saab osakese, millel on sobivad omadused, olemaks tumeaine.
Otsene tuvastamine
Praeguse arusaama kohaselt võivad massiivsed, nõrgalt vastastikmõjustuvad osakesed ehk WIMPid hajuda nõrga mõju tagajärjel aatomituumadelt ja seda saab mõõta. Tumeaineosakesed paiknevad ka Maa lähiümbruses ja kui on teada tumeaineosakese ristlõige tuumadelt hajumiseks, saab hajumisi loendades leida tumeaine tiheduse Maa lähedal. Otsese tuvastamise eksperimente on põhiliselt kaht tüüpi: krüogeensed kristalldetektorid, näiteks CDMS, CRESST, EDELWEISS, DAMA, ning massiivsed, veeldatud väärisgaasidel põhinevad detektorid, näiteks XENON, ZEPLIN ja ArDM. Nõrgalt interakteeruvaid osakesi saab luua osakestekiirendites ja seeläbi neid tuvastada. Vastavaid eksperimente korraldatakse CERNi kiirendis Suures hadronite põrgutis.
Kaudne tuvastamine
Tumeainet saab tuvastada ka kaudselt, vaadeldes tumeaineosakese annihilatsiooni tulemusena tekkinud gammakiirgust nendes Universumi paikades, kus tumeainet on oodatavalt suures koguses. Nendeks kohtadeks on gravitatsioonilise potentsiaali miinimumid, näiteks tähtede sisemused ja galaktika kese. Kuna tumeaine ei vastastikmõjustu elektromagnetiliselt, siis piltlikult öeldes läheb see läbi tavaaine sarnaselt neutriinodega ja koguneb seetõttu sellistesse paikadesse, kus seda kosmoseteleskoopidega saab vaadelda. Tüüpilised kaudse tuvastamise eksperimendid on PAMELA, ATIC ja FERMI-LAT.
Alternatiivsed teooriad
Lisaks tumeainele on vaatlusandmete tõlgendamiseks välja pakutud muidki teooriaid, milles puudub Universumi energiatihedusse olulise, kuid nähtamatu panuse lisamine. Üldjoontes on nendes teooriates gravitatsiooni käitumine erinev praegusest arusaamast. Vastavalt skaalale, kus need erinevused välja tulevad, jaotatakse teooriad modifitseeritud Newtoni dünaamika teooriateks, kus skaala on astrofüüsikaline ja kosmoloogiline, ning kvantgravitatsiooni teooriateks, kus püütakse ühendada siiamaani ühitamatud gravitatsiooni ja kvantmehaanika seadused kvantskaalal gravitatsiooni kvantteooriaks.
Tumeenergia
Tumeenergia interakteerub ainult gravitatsiooniliselt, see on universumis ühtlaselt jaotunud ja selle olemasolule viitab tõik, et universumi geomeetria on tasane (k=0), kuid vaadeldava aine energiatihedus pole selleks piisav.
Kaks peamist väljapakutud tumeenergia kuju on kosmoloogiline konstant – mis on energia tiheduse konstant, mis täidab kosmose homogeenselt – ja skalaarväljad dünaamilise väärtusega, mille energia tihedus võib muutuda ajas ja ruumis. Skalaarväljade panus – mis on konstantsed ruumis – on tavaliselt ka arvestatud juba kosmoloogilises konstandis ning seda saab formuleerida nii, et see on võrdeline nullpunktenergia radiatsiooniga kosmoses – ehk vaakumenergiaga. Skalaarvälju, mis kosmoses muutuvad, võib olla raske eristada kosmoloogilise konstandi vaatest, kuna nad võivad muutuda eriti aeglaselt.
Kaasajal vaadeldavas universumis on tumeenergia osakaal ligikaudu 68,3% kogu energiast – eeldades, et standardne kosmoloogiamudel on õige. Tumeainet on universumis umbes 26,8% ning ülejäänud 4,9% moodustab kõik – inimeste mõistes – tavaline aine.
Tumeenergia tihedus (~ 7 × 10−30 g/cm3) on väga madal võrreldes tavalise aine või tumeainega meie universumis, kuid see siiski domineerib massenergias meie universumis, kuna seda on ühtlaselt nii palju.
Tumeenergiat aetakse tihti segi tumevedelikuga, tumevooluga või tumeainega.
Eksistentsi
Tõendid tumeenergia kohta on kaudsed, kuid tulenevad kolmest iseseisvast allikast:
Supernoova
1998. aastal avaldas High-Z Supernova uuringurühm vaatlustulemused tüüp Ia supernoovast. Järgmisel aastal Supernoova kosmoloogja project lisas, pakkudes välja, et universumi paisumise kiirus kiireneb. 2011. aasta Nobeli füüsikaauhind anti Saul Perlmutterile, Brian P. Schmidtile ja Adam G. Riessile nende juhendamise eest antud avastuses. (Tegelikult sai Perlmutter pool auhinda, ülejäänud pool läks jagamisele Schmidt ja Riessi vahel.)
Alates sellest on need vaatlused olnud kinnitatud paljude teiste iseseisvate allikate poolt kosmoloogilise mikrolaine-taustkiirgusemõõtmiste, gravitatsioonilise objektiivmõõtmiste ja laiapõhjaliste kosmose struktuuri mõõtmistega. Lisaks on ka täiendatud mõõtmised supernoovast olnud ka pidevad Lambda-CDM mudeliga.
Mõned inimesed küll vaidlevad vastu, et ainuke indikatsioon tumeenergia olemasolu kohta on vaatlused distantsi mõõtmiste kohta ja nende tulemused, mis on seostatud punanihetega. Kosmiline mikrolaine-taustkiirguse anisotroopne ja barüoniitne akustiline võnkumised ainult näitavad, et vahemaad mingi antud punanihkeni on suuremad, kui nad arvatavasti peaksid olema arvestades Friedmann-lemaˇitre universumi ja lokaalseid mõõtmisi Hubble'i konstandist.
Supernoovad on kasulikud kosmoloogias, sest nad on täiuslikud standardsed küünlad läbi kosmoloogiliste vahemaade. Tänu neile on universumi paisumise ajalugu mõõdetav vaadeldes nende suhteid vahemaa kohta objektist tema punanihkeni, mis ütleb meile, kui kiiresti see kaugeneb meist. See suhe on enam-vähem lineaarne, vähemalt Hubble'i seaduse kohaselt. Punanihkeid on võrdlemisi kerge mõõta, aga antud vahemaad tema objektini on võrdlemisi keeruline leida. Tavaliselt astronoomid kasutavadki neid standardseid küünlaid – objekte, mille sisemine heledus, tema absoluutne magnituud, on teada. See luba meil omakorda antud objekt vahemaad mõõta tema päris vaadeldavast heledusest. Tüüp a Ia supernoova on tuntud kui standardsed küünlad läbi kosmoloogilise vahemaa, sest neil on ekstreemsed kuid sama väga järjepidev heledus.
Kõige hilisemad vaatlused supernoovast on järjepidevad, kui meie universum koosneb umbes 71,3% tumeenergiast ja 27,4% tumeainest ja mateeriast.
Tumeenergia ja inflatsioon
1980 pakuti välja negatiivse rõhu väli, mis sarnaselt tumeenergia kontseptsiooniga võis kosmilist inflatsiooni toita väga varajases universumis – see pakuti välja Alan Guthi ja Alexei Starobinsky poolt. Antud inflatsioon postuleerib, et mingi eemaletõukav jõud – väga sarnaselt tumeenergiaga – põhjustas massiivse ja ekspotentsiaalse universumi laienemis mõned hetked pärast Suurt pauku. Selline laienemine on hädavajalik omadus meie praegustele Suure paugu mudelite jaoks. Kui siiski usutakse, et inflatsioon pidi toimuma palju suurema energia tihedusega, kui on tumeenergia, mida me saame vaadelda tänapäeval ja on arvatud, et pidi lõppema täielikult, kui vaadeldav universum oli kõigest mõned sekundid vana. See on ebaselge, mis seos – kui üldse mingi seos – on tumeenergia ja inflatsiooni vahel. Isegi pärast seda, kui inflatsioonimudeleid muutusid üldtunnustatuteks, arvati, et kosmoloogiline konstant on ebatähtis meie praeguse universumi jaoks.
Peaaegu kõik inflatsioonimudelid ennustavad, et kogu universumi tihedus, mateeria liidetud energiaga, peaks olema väga lähedal kriitilisele tihedusele. Enamus kosmoloogilised uurijad 1980ndatel suunasid oma tähelepanu mudelitele, milles oli kriitiline tihedus ainult mateerias, tavaliselt kuskil 95% külm tumeaine ja 5% tavaline mateeria. Leiti, et need mudelit on väga edukad realistlike galaktikate ja klastrite moodustamises, aga sellest hoolimata esinesid mõned probleemid 1980. aastate lõpus – täpsemalt vajas mudel madalamat Hubble'i konstanti, kui eelistati, vaatluse käigus ja seetõttu antud mudelit ennustasid suuri galaktika klastreid liialt väikselt. Raskused kasvasid ka pärast anisotroopia avastamist kosmilise mikrolaine-taustkiirguses COBE poolt 1992 ja seetõttu hakati uurima ja taas hindama paljusid varasemaid muudetud CDM-mudeleid: nt Lambda-CDM mudel ja mudel, kus külma ja kuuma tumemateeriat oli omavahel ühildatud.
Esimene otsene tõestus tumeenergia kohta tuli supernoova vaatlusest 1998 aastal ja pärast seda muutus Lambda-CDM mudel juhtivaks mudeliks. Lühidalt hiljem hakkasid individuaalsed vaatlused ka toetama tumeenergiat – 2000 BOOMERanG ja Maxima kosmilise mikrolaine-taustkiirguse eksperiment vaatles esimest akustilist tippu CMB mudelis, niädates, et kogutihedus – mateeria ja energia kokku – on ligi sajale protsendile kriitilisest massist. Järgmisel aastal tõi 2dF Galaxy Redshift Survey tugevaid tõestusi, et mateeria tihedus on 30% lähedal kriitilisest massist. Nende kahe uuringu suur vahe toob väga hästi välja, et tumeenergia on just see, mis nad võrdustab. Pärast seda on tehtud palju täpsemaid mõõtmisi ja uuringuid WMAP poolt 2003–2010, mis veel rohkem kindlustab meie standardset mudelit mõõtes täpsemalt võtme parameetreid mudeli jaoks.
Einsteini kosmoloogiline konstant
Kosmoloogiline konstant on muutumatu suurus, mida saab kasutada Einsteini üldrelatiivsusteooria välja valemis. Kui seda konstanti vaadelda allikana antud välja valmis, siis saab seda võtta kui võrdsena tühjaruumi massiga ehk vaakumenergiana.
Ettepaneku selle kosmoloogilise konstandi kohta tegi esimesena Einstein – kui mehhanismina, mis suudaks omistada vastuse gravitatsioonilise väljavalemile, tänu millele me jõuaks staatilise universumini – kus efektiivselt saaks kasutada tumeenergiat, et tasakaalustada gravitatsiooni. Einstein andis ka kosmilisele konstandile sümboli Λ.
Antud mehhanism oli väga hästi täiustatud, kuid sellegipoolest hiljem avastati, et Einsteini staatiline universum ei oleks stabiilne. Antud tasakaal oleks ebastabiilne, sest kui universum laieneks õrnalt, siis antud paisumine vabastaks vaakumenergiat, mis omakorda tekitaks omakordse paisumise. Samamoodi oleks vastupidises olukorras: kui universum tõmbuks õrnalt kokku jääkski ultimaatselt kokku tõmbuma.
Väidetavalt Einstein refereeris oma ebaedu ideed dünaamilise universumi ennustamist läbi staatilise universumi oma kõige suuremaks prohmakaks.
Muutus paisumises ajajooksul
Mõistmaks, kuidas universumi paisumine muutub ajas ja ruumis on meil vaja väga täpseid mõõtmisi universumi paisumisest. Üldrelatiivsuteoorias on universumi paisumise kiiruse areng tuletatud universumi kumerusest ja kosmoloogilise võrrandi seisundist (mis on temperatuuri, rõhu, ühinenud mateeria, energia ja vaakumenergia tiheduse suhe ükskõik millise universumi regioonis).
Kosmoloogilise võrrandi seisundi mõõtmine tumeenergia jaoks on üks kõige raskemaid katsumusi vaadeldavas kosmoloogias tänapäeval.. Kui veel lisada ka kosmoloogiline konstant kosmoloogilisele standardile FLRW-le, siis me jõuame Lambda-CDM mudelini, millele ongi antud nimetus – standardne kosmoloogia mudel – kuna selle tulemused väga täpselt lähevad kokku vaatlustulemustega.
Alates aastast 2013 on Lambda-CDM mudel konstante üha agressiivsemate ja suuremate kosmoloogiliste vaatlustega, isegi kaasa arvatud Planck kosmosesõiduki ja Supernova Legacy Survey tulemustega. Esmakohased tulemused SNLS (Supernova Legacy Survey) näitavad, et keskpärane tumeenergia käitumine on Einsteini kosmoloogilise konstandiga ±10% täpsuses. Hiljutised Hubble Space Telescope Higher-Z meeskonna tulemused osutavad, et tumeenergia on olnud olemas vähemalt üheksa miljardit aastat ja ka perioodis, mis oli enne kosmilist kiirendumist.
Loomus
Esiteks, tumeenergia loomus on pigem hüpoteetiline, kui on seda tumeaine loomus ja paljud asjad tumeenergia loomuse kohta jäävad siiski veel spekulatsiooni tasandile. Tumeenergia on väga homogeene, mitte väga tihe ja ei ole teada, et tumeenergia mõjutaks või oleks seletatav ühegi fundamentaalse jõuga väljaarvatud läbi gravitatsiooni. Kuna tumeenergia on väga hõre ja väga väikse massiga (10−27 kg/m3 ) on ka väga ebatõenäoline, et see oleks märgatav/mõõdetav laboratoorsetes tingimustes ja katsetes. Põhjus miks tumeenergial saab olla nii suur mõju universumile on see, et ta moodustab siiski ligikaudu 68% universaalsest tihedusest, ning olenemata sellest, et ta on väga hõre täidab ta siiski väga ühtlaselt kogu tühjad kohad.
Sõltumata enda pärisloomusest vajaks tumeenergia väga tugevat negatiivset rõhku (mis käituks eemaletõukavalt) nagu radiatsiooni rõhk käitub metamateerias, et seletada vaadeltavat universumi paisumise kiirendust.