cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Louis XI
pisi Louis XI (3. juuli 1423 Bourges – 30. august 1483 Château de Plessis-lez-Tours) oli Prantsusmaa kuningas aastatel 1461 – 1483.
Louis sündis Prantsusmaa kuninga (1422/1429 – 1461) Charles VII ja Anjou printsessi Marie pojana. Ta kuulus Valois' dünastiasse.
Louis krooniti kuningaks 15. augustil 1461 Reimsi katedraalis. Talle meeldis vandenõusid ja intriige sepitseda, mis tekitas talle palju vaenlasi, kelle seas olid ka tema isa ning vend.
Ta osales oma isa valitsusajal, Saja-aastase sõja järgsel perioodil aastatel 1439 – 1440 oma isa Charles VII vastases mässus nimega Praguerie koos Bourboni hertsogi Charles I, Alençoni hertsogi Jean II ja Vendôme krahvi Louis'ga.
Tegevus valitsejana
thumb|left| Tänapäevane Dauphiné piirkond Prantsusmaal Dofään Louis valitses Dauphiné'i provintsi aastatel 1447 - 1456, mil Dauphiné liideti täielikult Prantsusmaaga. Enne seda oli Dauphiné sõltumatu anarhistlik riik, kus konfliktid aadlike vahel olid tavalised. Louis XI keelustas need konfliktid ja sundis aadli oma võimu tunnistama. Dauphiné'i provintsi kohus Conseil delphinal oli kolmas selline, mida Prantsusmaal nimetati parlamendiks. Louis XI ühendas Dauphiné'i ka poliitiliselt. Ta sundis kõiki endale truudust vanduma ja võttis enda valdusse ka Montélimar' piirkonna ning Orange vürstkonna. Lisaks arendas ta provintsi majandust ehitades teid ja asutades turgusid. pisi|Burgundia maad aastal 1477 thumbnail|[[Savoia hertsogkond ja Itaalia aastal 1494]] 14. veebruaril 1451 abiellus 27-aastane Louis oma isa kuningas Charles VII loata Savoia hertsogi Ludovico tütre Charlotte'iga. Ludovico järglane Amedeo IX oli nõrk ja vähese tegeliku võimuga, mis võimaldas tema naisel, Louis XI õel Yolande'il teha väga tähtsaid otsuseid. Sel perioodil sai Prantsusmaa enam-vähem kontrollida Savoia provintsi siseasju, mis sidus Piemonte maakonna Itaalias Prantsuse krooniga.
Kuningas Charles VII vastuseisu tõttu sunniti Louis Dauphiné'ist lahkuma. Charles VII võttis kontrolli provintsi üle tagasi ja sundis aadlikke 1475. aastal endale truudust vanduma, tehes lõpu Dauphiné'i autonoomiale.
Louis põgenes Valois-Burgundia dünastiasse kuuluva Burgundia hertsogi, Burgundia krahvi ja Burgundia Madalmaade valitseja Philippe Hea õukonda, kus ta viibis kuni Charles VII surmani 1461. aasta juulis. Philippe toetas troonipärijat tema isa kuningas Charles VII vastu ja püüdis sõlmida Louis'ga liitu, mis tooks talle Burgundia kuninga tiitli. Kuid kui Louis XI Prantsusmaa kuningaks sai, ei tahtnud ta sellest soovist kuuldagi. Nii ei õnnestunud Philippe'il oma suurimat unistust ikkagi teoks teha.
1461. aastal suri Charles VII ja Louis krooniti Prantsusmaa kuningaks Louis XI nime all.
Louis XI jätkatud kuningavõimu kindlustamisele olid vastu suuraadel ja ka Louis XI vend Berry hertsog Charles, keda toetas Burgundia Charolais' krahv Charles Südi. Louis XI kaotas 1465. aastal Montlhéry lahingu, kuid suutis enne Pariisi vallutamist saavutada kokkuleppe vandenõulastega. Charles Südi aga hõivas linnad Somme'i ääres. 1468. aastal sundis Louis XI Burgundia hertsogiks saanud Charles Südi tagastama linnad Somme'i ääres.
1470. aastal sekkus Louis XI Inglismaa kuningriigis toimuvasse Rooside sõtta, toetades kuningategijat Warwicki krahvi Richard Neville'i, kes püüdis Inglismaa troonile aidata Clarence'i hertsogi, Edward IV noorema venna George'i. Lõpuks tahtis ta aidata troonile Henry VI. 1470. aastal saigi Henry VI taas kuningaks, aga 1471. aastal lükkas Edward IV ta taas troonilt ja sai ise uuesti kuningaks.
1472. aastal tungis Burgundia hertsog Charles Südi Prantsusmaale, vallutas mitu linna ja piiras edutult Beauvais linna. Edutu piiramise järel sõlmisid Louis XI ja Charles Südi vaherahu, mis kestis kuni 1473. aastani, mil Louis XI taasalustas rünnakuid linnadele Somme'i ääres.
1475. aastal otsustas Inglismaa kuningas Edward IV taasalustada Saja-aastase sõja tegevuse ja maabus vägedega Prantsusmaal. Louis XI sõlmis Edward IV-ga Picquigny rahulepingu, maksis Edward IV-le suurt kompensatsiooni ja hiljem ka pensionit. Pärast Inglise vägede lahkumist sõlmis Louis XI 1475. aasta sügisel üheksa-aastase vaherahu Charles Südiga, mis võimaldas tal koondada oma jõud sõjaks Vana Šveitsi Konföderatsiooni ja Savoia hertsogkonna vastu.
Burgundia sõjad
Burgundia sõjad oli Louis XI valitsusajal toimunud konflikt Burgundia hertsogite ja Prantsusmaa kuningriigi vahel.
Isiklik elu ja järglased
25. juunil 1436 abiellus 13-aastane Louis Šotimaa kuninga James I 11-aastase tütre Margaretiga (1424 – 1445).
14. veebruaril 1451 abiellus 27-aastane Louis Savoia hertsogi Ludovico üheksa-aastase tütre Charlotte'iga. Abielust sündisid lapsed:
Kerti
Kerti on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 856. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Kerti 80 naisel.
Communauté urbaine de Dunkerque
Communauté urbaine de Dunkerque on vallaülene struktuur (communauté urbaine) keskusega Dunkerque'i vallas. See asub Põhja-Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Nordi departemangus. See loodi 1968. aasta oktoobris. 2014. aastal elas seal 203 770 inimest, kellest 90 721 elas päris Dunkerque'is; pindala on 299,89 km².
Koosseis
Communauté urbaine koosneb järgmisest 17 vallast:
Ivergny
pisi|Ivergny kirik
Ivergny on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus. See asub u. 40 km Amiensist põhjas.
Kaldavõrk
Kaldavõrk on nakkepüünis.
See nakke- või kutselisel kalapüügil ka raamvõrk silmasuurusega 60 mm kuni 80 mm, mida kasutatakse Peipsi järves kaldast arvates 1 km laiusel veealal ning Lämmi- ja Pihkva järves 500 m laiusel veealal.
Kaldavõrku iseloomustavad võrgulina silmasuurus ja silmasamm; silmade arv kõrguses; ülemise selise rakendatud osa pikkus; võrgulina niidi jämedus ja selisteks kasutatud nööride diameetrid; ujuvuse/uputavuse näitajad jne.
Tüüp 74 (liikurhaubits)
Tüüp 74 oli Jaapani 105 mm liikurhaubits, mida kasutati aastatel 1975–2000. See jagab mitmeid komponente samal ajal konstrueeritud soomustransportööriga Tüüp 73. Tüüp 74 kere konstrueeris Komatsu, torni ja haubitsa aga Jaapani Terasetööstus. Esimesed prototüübid valmisid 1969. ja 1970. aastal, liikurhaubits standardiseeriti 1974. aastal kui Tüüp 74. Tootmine algas 1975. aastal ja lõpetati 1978. aastal. Selleks ajaks oli toodetud 20 masinat, misjärel otsustati efektiivsema 155 mm liikurhaubitsa Tüüp 75 kasuks.
Kirjeldus
pisi|left|Vaade vasakule küljele. Pearelvaks on 105 mm haubits ja selle jaoks on masinas kaasas 30 mürsku. Maksimaalne laskekaugus on 14,5 km ja mürsu maksimaalne algkiirus 645 m/s. Haubitsal on suudmepidur ja gaasiejektor. Lisaks pearelvale on veel torni peal paremal pool 12,7 mm kuulipilduja M2 Browning (õhutõrjeks). Masin on varustatud ABK relvade vastase filtrisüsteemiga ja ujuvekraanide abil saab ka vees liikuda.
Kere on jagatud kolmeks sektsiooniks: ees paremal paikneb juht, ees vasakul mootor ja taga paikneb suletud torn koos pearelvaga. Juht pääseb masinasse läbi peakohal asuva luugi, mis on varustatud pöörleva periskoobiga. Relvameeskond siseneb tavaliselt läbi nelinurkse luugi masina tagaosas. Lisaks on kaks nelinurkset luuki torni külgedel ja kaks ümmargust luuki torni peal (parempoolse juures asub õhutõrjekuulipilduja).
Tüüp 74 on viis kummikattega maanteeratast, väändvedrustus ja kummalgi pool viienda ratta juures on hüdraulilised amordid.
Kasutamine
Tüüp 74 ainsad kasutajad olid Jaapani Omakaitsejõud. Viimati kasutati seda tüüpi liikurhaubitsaid 2. Suurtükiväe rügemendis Asahikawas, Hokkaidōl. ÜRO konventsionaalsete relvade registri andmetel oli 2000. aastal kasutusel veel 12 masinat, 2001. aastal enam mitte ühtegi.
Tapamaja
Tapamaja on ettevõte või ehitis, kus loomad toiduainete (näiteks liha) saamise eesmärgil tapetakse.
Tänapäeval on tapamajad (nimetatakse ka tapatsehhiks) lihakombinaadi üksusi. Väikese võimsusega tapamajasid on nimetatud ka tapapunktideks.
Eesti tapamajad
Eestis ehitati esimesed tapamajad 19. sajandi neljandal veerandil.
Võrkandmetöötlus
Võrkandmetöötlus (inglise grid computing) ehk hajatöötlus ehk võrkraalindus on paljude võrku ühendatud arvutite üheaegne kasutamine ühe ülesande lahendamiseks.
Portugali Guinea
Portugali Guinea (portugali keeles Guiné; 1951–1972 Mereülene Guinea Provints, portugali keeles Província Portuguesa de Guiné; 1972–1974 Guinea Osariik) oli Portugali koloniaalimpeeriumi koloonia Lääne-Aafrikas 1588. aastast kuni 1974. aastani, kui see Guinea-Bissau Vabariigi nime all iseseisvus.
Ehmes-pehmekoor
Ehmes-pehmekoor (Cantharis nigricans) on putukaliik pehmekoorlaste sugukonnast.
pisi|left| Ehmes-pehmekoor on saleda kehaga 8–11,5 mm pikkune röövtoiduline mardikas, kes närib lisatoiduna õite pehmeid osi. Ta kehakatted on pehmed ja kattetiivad painduvad. Kattetiibadel on püstised hallid karvad. Tundlad on niitjad ja pikad.
Ehmes-pehmekoorlastel on hoiatusvärvus – eesselja serv ja pea eesosa on kollased. Nende kehas tekkiv mürk on kaitseks lindude ja teiste putukate eest.
Nende rööveluviisiga vastsed elavad metsakõdus ja mullas ning süstivad oma ohvrite kehasse mürki ja seedemahlu kasutades selleks oma teravate mõõkjate lõugade sees olevaid kanaleid. Pärast imevad vastsed tekkivat poolvedelat toidumassi.
Litene vald
pisi|Gulbene ja Balvi vaheline maantee Litene vald (läti keeles Litenes pagasts) on vald Lätis Gulbene piirkonnas. Vald piirneb sama piirkonna Stāmeriena ja Stradi vallaga, samuti ka Alūksne piirkonna Jaunanna vallaga ning Balvi piirkonna Kubuli ja Rugāji vallaga.
Valla pindala on 127 km². 2016. aasta seisuga elas seal 1018 inimest. Valla keskus on Litene küla, vallavanemaks on Vilnis Lapiņš.
Ajalugu
Vald moodustati aastal 1866, selle vana saksakeelne nimekuju oli Lettin. Aastal 1935 oli valla pindala 149 km². Aastal 1945 moodustati vallas Priednieki ja Litene külanõukogud, aastal 1949 aga vald likvideeriti. Aastal 1954 liideti Litene külanõukoguga likvideeritav Priednieki külanõukogu, aastal 1960 aga osa Vecgulbene külanõukogust. Aastal 1990 muudeti külanõukogu vallaks. 2009. aastast kuulub vald Gulbene piirkonda.
Kaitstavad mälestised
Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Lešķi muinaskalmed ehk Kalmepõld, Podnieki muinaskalmed ehk kalmemägi, Akmeņrūčise muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Läti sõjaväe Litene suvine välilaager, Litene mõisakompleks (sealhulgas tall), kommunistliku massimõrva ohvrite mälestusmärk koos matmispaigaga ja Kraukļi muinaskalmed. Kohaliku kaitse all on Grīva muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu, Litene kalmistu kabel, Litene mõisa pesuköök, häärber, kaks teenijate maja, park, magasiait, ait, küün ja apteek.
Loodus
Tähtsamad jõed on Pedetsi jõgi ja selle lisajõgi Sita jõgi. Järvedest asub Stāmeriena valla piiril 23,9 ha suurune Kauguri järv.
Looduskaitse all on Ozolciemsi tammed, Litene paberivabriku tamm, Pedetsi jõe tammed, Litene vabaõhulava tamm, Litene mõisa jalakas, Litene tamm ja arvukalt nimetuid põlispuid. Valla lõunaosa jääb osaliselt Mugurve luha kaitsealale, valla ida- ja keskosa aga Sita ja Pedetsi luha kaitsealale.
Asustus
Aastal 2011 elas vallas 856 lätlast, 126 venelast, 11 valgevenelast, 1 ukrainlasne, 1 poolakas ja 2 leedulast.
Valla külad on:
Ülejäänud valla elanikud elasid külade koosseisu mitte kuuluvates taludes.
Kerttu
Kerttu on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 320. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Kerttu 464 naisel.
Abramihhino
Abramihhino (vene keeles Абрамихино; eestipäraselt Abramihhina) on küla Setumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Venemaal Pihkva oblastis Petseri rajoonis.
Eesti esimesel iseseisvusperioodil jäi küla Petseri valda. Sel perioodil ei elanud külas setusid.
Maeru oja
Maeru oja on oja Harju maakonnas; Vasalemma jõe lisajõgi. Maeru oja suubub Vasalemma jõkke 12,7 km kauguselt Vasalemma jõe suudmest. Oja pikkus on 12 km. Valgala on 41,2 km². Oja lisajõgi on Lehola oja. .
Jumalasünnitaja
pisi|[[Frankfurdi meister. Madonna lapsega]] pisi|Jumalasünnitaja [[Moosburg an der Iser|Iseri-äärse Moosburgi katedraali St. Kastuluse romaani stiilis lääneportaalil]] Jumalasünnitaja (kreeka keeles Θεοτόκος Theotókos, ladina keeles Dei Genitrix) ehk jumalaema (ladina keeles Mater Dei) on Jeesuse Kristuse ema Maarja autiitel, mis sisaldab kristlikku usuveendumust, et Jumala pojana austatav Jeesus Naatsaretist oli ühtaegu tõeline Jumal ja tõeline inimene.
Pühima neitsi Maarja, jumalaema suurpüha peetakse katoliku kirikus 1. jaanuaril, kuni 1969. aasta kalendrireformini peeti 11. oktoobril õndsaima neitsi Maarja emaduse püha.
Jumalasünnitaja ja jumalaema mõiste
Nimetust Theotókos kasutati esimest korda Ephesose kirikukogul 431. aastal Nestoriose vastu, kes õpetas, et Maarja sünnitas Kristuse (Nikaia I kirikukogu ja Konstantinoopoli I kirikukogu trinitaristliku õpetuse järgi Jeesuse Kristuse), kes oli ühtaegu tõeline inimene ja tõeline Jumal, mitte ainult Jumala poeg. Dogma sõnastamisel ei olnud esmane mitte väide Maarja kohta, vaid väide Jeesuse Kristuse kohta.
Antroposoofia peab Jeesuse ema nimetamist jumalaemaks valeks, sest Rudolf Steineri vaate järgi sai Jeesus Kristuseks alles Jeesuse ristimisel Jordanis (Jh 1:28–34).
Ikonograafia
Jumalasünnitajat kujutavate idakiriku ikoonide hulgas eristatakse järgmisi varaseid tüüpe:
Uneliblika tänav
Uneliblika tänav on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Uneliblika tänav kulgeb Pärnamäe tee ja Leediku tänava vahel. 2015. aasta alguse seisuga on Leediku tänav välja ehitamata ning Uneliblika tänav on Pärnamäe teelt algav umbes 250 meetrit pikk umbtänav. Uneliblika tänava kõrvaltänavaks on Suru tänav.
Uneliblika tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Uneliblikas kuulub punnpealaste sugukonda.
Uneliblika tänav on rajatud endise Lepiku küla Trummi talu maadele.
Beetaversioon
Beetaversioon (inglise beta version) on tarkvara prooviversioon, mis tehakse kasutajaile kättesaadavaks enne lõppversiooni ametlikku väljalaskmist. Selle peaeesmärgid on veenduda tarkvara töökindluses ja leida võimalikke vigu, mida enne lõppversiooni väljalaskmist saaks parandada.
Beetaversioonile eelnevad tarkvara versiooni nimetataks alfaversiooniks.
Viited
Software release life cycle
Eduard Tinn (publitsist)
Eduard Tinn (sündinud 28. oktoobril 1943 Jaroslavlis) on eesti filosoof.
Hariduskäik
Ta lõpetas 1962. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1970. aastal teatriteaduse erialal GITIS-e, õppis aastatel 1970–1972 Moskva Kunstide Ajaloo Instituudis, 1978–1981 Moskvas NLKP Ühiskonnateaduste Akadeemia aspirantuuris (aastast 1981 filosoofiakandidaat) ja 1986–1988 samas doktorantuuris (aastast 1988 filosoofiadoktor).
Töökäik
Ta töötas aastatel 1972–1974 Tallinna Pedagoogilises lnstituudis õppejõuna, 1974–1975 EKP Tallinna Linnakomitees, 1975–1978 Sirbi ja Vasara toimetajana, oli 1982–1990 TRK esteetikaõppejõud (1982–1985 Lavakunstikateedri juhataja) ning 1988–1990 ühtlasi ajakirja Poliitika (Eesti Kommunist) peatoimetaja ja EKP Keskkomitee liige.
1990–1998 elas ta peamiselt välismaal. Pärast Eesti taasiseseisvumist on ta tegutsenud välismaal ja Eestis muu kõrval ka ärimehena (OÜ Rendmark jm).
1998–2019 töötas ta Tallinnas Euroülikoolis professorina.
Sporditegelasena
Tinn oli nõukogude ajal Eesti karateföderatsiooni eestvedaja.
Liikmesus
Tinn oli NLKP liige.
Isiklikku
Ta on näitleja Olev Tinni poeg ning näitleja ja lavastaja Eduard Tinni pojapoeg.
Otsfrees
thumb|180px|Otsfrees Otsfrees on freeside gruppi kuuluv tööriist, mida kasutatakse puitdetaili äärte kujundamiseks dekoratiivsel eesmärgil ja liidete teostamiseks.
Valmistamine
Freesi terade valmistamisel kasutatakse karbiide ja kiirlõiketeraseid. Kiirlõiketerasesest valmistatud lõiketera on terava lõikeservaga ning tugeva struktuuriga. Eelnimetatud omadused kehtivad ka karbiidteraga otsfreesi puhul, kuid eeliseks on freesi pikem eluiga. Täielikult karbiidist valmistatud lõiketerad annavad parima lõpptulemuse ning töötlevad puitu kõige kiiremini, võrreldes teiste materjalidega.
Kasutamine
Kasutamiseks paigaldatakse otsfreesi lõiketera ülafreesi.
Tüübid
Otsfreesid jagunevad üldiselt laagriga ning ilma laagrita otsfreesiks. Laagriga freese kasutatakse dekoratiivsel eesmärgil. Ilma laagrita mudeleid kasutatakse detaili süvistamiseks. Laager säilitab freesi kindlat kaugust detailist.
Hallasääsk
Hallasääsk levitab malaariat ja lümfisoonte filarioosi. Tuntuimaks malaarialevitajaks on Anopheles gambiae.
Teisi liike
pisi|190px|Levinud [[kopulatsiooniasend sääskedel]]
Risto Luukkonen
Risto Valter Luukkonen (13. juuli 1931 Tuusula – 12. august 1967 Helsingi) oli Soome poksija.
Luukkonen on kolmekordne Soome meister, aastatel 1955–1956 kukk-kaalus (kuni 54 kg) ning 1957. aastal kärbeskaalus (kuni 51 kg).
Luukkonen osales 1952. aasta Helsingi olümpiamängudel kärbeskaalus (kuni 51 kg), kuid kaotas I ringis oma kohtumise tulevasele olümpiavõitjale Nathan Brooksile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Luukkonen poksis oktoobrist 1957 kuni aprillini 1966 elukutselisena. Ta pidas kokku 48 kohtumist, millest võitis 34 (neist 10 nokaudiga) kohtumist, kaotas 11 (neist mitte ühtegi nokaudiga) kohtumist ja 3 kohtumist jäi viiki. Ta tuli kahel korral elukutseliste Euroopa meistriks (1959 ja 1961).
Métropole européenne de Lille
pisi|Asend Nordi departemangus
Métropole européenne de Lille (MEL, 'Lille'i Euroopa metropol') on vallaülene struktuur (métropole), mis koosneb suurte linnade (Lille, Roubaix, Tourcoing, Villeneuve d'Ascq, Armentières jne) võrgustikust, mille peamine linn on Lille. See asub Põhja-Prantsusmaal Hauts-de-France'i piirkonnas Nordi departemangus, piirnedes Belgia flaami ja vallooni piirkondadega. See loodi 2015. aasta jaanuaris, asendades varasema Communauté urbaine de Lille'i ja hõlmates selle Lille'i metropolipiirkonna, mis asub Prantsusmaal. Selle rahvaarv oli 2014. aastal 1 154 103 (Prantsusmaa suuruselt neljas tiheasustusega asula Pariisi, Lyoni ja Marseille järel), kellest 238 381 elas päris Lille'is; pindala on 647,71 km². Métropole'i aastaeelarve on 1865 miljardit € (2018).
Ajalugu
Linnakogukond asutati 1967. aastal, selle esimene president oli Augustin Laurent. 1971. aastal järgnes talle Lomme abilinnapea Arthur Notebart kuni Pierre Mauroy valimiseni 1989. aastal. Pärast 2008. aasta märtsi kohalikke valimisi saatis iga linnanõukogu delegaadid linnakogukonda, kokku 170 hääleõiguslikku liiget. 2008. aasta aprillis valiti uus president 816-häälelise häälteenamusega. See põhjustas intensiivset lobitööd 85 linnas ja külas. Üks põhiküsimus oli investeerimisprioriteetide osas perioodil 2008/2014, nimelt transport, elamumajandus ja keskkond. Äsja tagasivalitud Lille'i linnapea sotsialist Martine Aubry proovis peale suruda uut 800 miljoni euro suurust staadioni kogukonna idaosas, millele olid vastu kolm tema enda partei suurt linnapead, kes pidasid projekti valeks ja liiga kalliks.
1. jaanuaril 2015 asendas métropole linnakogukonna vastavalt 2014. aasta jaanuari seadusele. 1. jaanuaril 2017 kasvas métropole'i valdade arv 85-lt 90-le.
Kohalik ühistransport
Metropolikogukond vastutab erasektori ettevõtte Ilevia tegevuse koordineerimise eest, mis haldab ühistranspordi võrgustikku kogu métropole'is. Võrgustik koosneb bussidest, trammidest ja juhita metroosüsteemist, kõik need tegutsevad Ilevia nime all. Lille'i metroo on VAL-süsteem (véhicule automatique léger 'kerge automatiseeritud sõiduk'), mis avati 16. mail 1983, saades esimeseks automaatseks metrooliiniks maailmas. Metroosüsteemil on kaks liini kogupikkusega 45 km ja 60 jaamaga. Trammisüsteem koosneb kahest linnalähedasest trammiliinist, mis ühendavad Lille'i keskosa Roubaix' ja Tourcoingi kogukondadega ning neil on 45 peatust. Metropolipiirkonda katab 68 linnabussiliini, millest 8 jõuab Belgiasse.
Piiriülesed küsimused
Metropolikogukond hõlmab ainult Lille'i metropolipiirkonna Prantsuse osa. Metropolipiirkonna ülejäänud osa on Belgia territooriumil ja väljaspool métropole'i kohaldamisala. Eurometropol Lille-Kortrijk-Tournai on 28. jaanuaril 2008 asutatud riikidevaheline struktuur selle probleemi lahendamiseks. See kogukond ületab piire ning ühendab Lille'i Belgia linnade Kortrijki, Mouscroni ja Tournaiga.
Vallad
Métropole européenne de Lille koosneb järgmisest 90 vallast:
LMCU3.jpg|tühi
Vabaduse park
pisi|Peoplats Vabaduse pargis pisi|Vabaduse parkmets Vabaduse park on park Tallinnas Nõmmel. Park piirneb Sihi, Lõuna, Ravila, J. Mändmetsa, Nõmme-Kase ja Hiiu tänavaga. Pargi pindala on 14,74 hektarit. Pargi lähedal asuvad Sanatooriumi park ja Hiiu park.
Ajalugu
Vabaduse park on üks Nõmmele väga omastest parkmetsadest. Sellised männimetsad planeeriti Nõmmele juba 1920. aastate lõpus. 1937. aastal kinnitati linnavolikogus lõplik plaan, mille järgi pidi Nõmmel olema kolm parkmetsa ja kaksteist puiestikku.
Tänapäev
Tänapäeval on Vabaduse park hea koht ürituste korraldamiseks. Pargis on toimunud tänavalaat "Roheliste väravate tänav", Nõmme laste laulupidu ja "Nõmme kevad". 17. juunil 2018 toimus Vabaduse pargis Nõmme IV laulu- ja tantsupäev, mis taaselustas vabariigi algusaegadel Nõmmel toimunud laulupäevade traditsiooni 29. juulil 2007 jõustus seadus, mis võtab Vabaduse parkmetsa kaitse alla.
Claus Hjort Frederiksen
pisi|Claus Hjort Frederiksen Claus Hjort Frederiksen (sündinud 4. septembril 1947 Kopenhaagenis) on Taani jurist ja poliitik, ta kuulub erakonda Venstre. Ta oli 28. novembrist 2016 kuni 27. juunini 2019 Taani kaitseminister.
Artur Peetre
Artur Peetre (ka Arthur Peetre, aastani 1935 Artur Peterson; 14. september 1907 Iecava, Bauska maakond, Kuramaa – 1. aprill 1989 Lund, Rootsi) oli eesti õigusteadlane, ajaloolane ja arhivist.
Elulugu
Artur Peetre oli mõisavalitseja poeg ja Jaak Peetre isa.
Ta lõpetas 1925. aastal Valga Vene Eraühisgümnaasiumi, 1929. aastal Tartu Ülikooli õigusteaduskonna. Oli aastatel 1930–1935 vandeadvokaat Jaan Leesmenti abi, aastast 1935 Pärnus vandeadvokaat. Aastatel 1941–1942 oli ta Pärnu linnapea.
Põgenes 1944. aastal Rootsi; phil. cand. (1952, Lundi Ülikool), fil. mag. (1955, samas), ''lic. phil.'' ajaloos (1959, samas). 1945–1964 Lundi Ülikooli ajalooinstituudi uurimisassistent, 1965–1972 arhivaar, mikrofilmide osakonna juhataja.
Olbia Costa Smeralda lennujaam
Olbia Costa Smeralda lennujaam ('Olbia Smaragdiranniku lennujaam') on lennujaam Itaalias Sardiinia maakonnas, 3 km kaugusel Olbia keskusest.
Artur Peetre
Teadustöö
Uurimusi õigusteaduse ja ajaloo alalt. Entsüklopeedia Svensk Uppsalsbok (Malmö, 1947–1955) ja Bibliographie zur Osteuropäischen Geschichte (Berlin, 1972, 1983) kaasautor. Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis ja De Skånska Landskapens Historiska & Arkeologiska Föreningi liige.
Isiklikku
Ta oli abielus advokaat Jaan Leesmenti tütre Linda-Emilie-Annaga (1903–1961). Nende pojad matemaatik Jaak Peetre elas ja hambakliiniku juhataja Jaan Peetre elab Rootsis.
Michael Pritchard
Michael Pritchard on mitme inimese nimi:
Artur Peetre
Isiklikku
Artur Peetrel oli vend Eduard Peterson (vene keeles Эдуард Яковлевич Петерсон), kes hukati 5. novembril 1937.
Surm
Peetre suri 81-aastaselt 1. aprillil 1989 Rootsis Lundis ja on maetud kohalikule kalmistule.
Kethy
Kethy on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli seda naisenime Eestis alla viiel inimesel.
Beethoven (Mähler)
„Beethoven“ on saksa kunstniku Joseph Willibrord Mähleri (1778–1860) teos.
Izel-lès-Équerchin
pisi|Izel-lès-Équerchini kirik
Izel-lès-Équerchin on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 18 km Arrasist kirdes, teede D40 ja D48 ristumiskoha ümbruses. Autoroute A1 möödub lähedalt.
pisi|tühi|
Žukovka
Žukovka on linn Venemaal Brjanski oblastis, Žukovka rajooni keskus. Asub Desna ääres.
Žukovka tekkis 1871 rajatud raudteejaama juurde. 1962 sai linnaõigused.
Oakland (täpsustus)
Oakland on mitme paiga nimi.
Lihula kirik
pisi|Lihula kirik pisi|Lihula kiriku [[kantsel]] Lihula Eliisabeti kirik asub aadressil Tallinna maantee 2b Lihulas. Kirikut kasutab EELK Lihula Eliisabeti kogudus.
Ajaloost
Kirik on üks vanemaid Eestis. Algne kirik ehitati arvatavalt 1230. aastate lõpus ning paiknes praeguse kiriku hoovil. Kirikuhoone hävis Liivimaa kodusõja käigus 1297. aastal. Hiljem ehitati uus kirik, mis püsis 1874. aastani, mil ta osutus ehituslikult kasutuskõlbmatuks. Praegune kirik valmis 1878. aastal. Kiriku altar, pingistik ja kantsel on valmistatud kohaliku meistri Laurbergi poolt. Vanast hoonest on pärit kantslirinnatise baroksed skulptuurid, laelühter ja orel. Vanemasse aega kuuluvad ka altarimaal ja üks tornikelladest.
Sandra Palm
Sandra Palm (sündinud 7. juunil 1988) on vabakutseline koreograaf ja tantsija. Lõpetanud 2010. aastal Tallinna Ülikooli koreograafia eriala.
Vakk (anum)
Vakk on sõõriku või ovaalse põhjaga silindriline nõu, mille kere oli painutatud õhukesest lauast, puukoorest või sarnasest materjalist. Need olid tüüpilised eesti talupoja tarbeesemed, mille läbimõõt jäi tavaliselt vahemikku 30–40 cm ja kõrgus 10-20 cm.
Vakkadest lihtsaim on suuremas osas Eestis käsitsikülvil kasutatud kaunistamata külimit ehk külivakk, mis on ühtlasi ka põline viljamõõdu riist, mida mainitakse mitmetes XIII sajandi ürikutes.
Kaanega veimevakad ja karbid on aga enamasti rikkalikult ornamenteeritud esemed. Neid kasutati ennekõike naiste mitmesuguste pidulikumate rõivastusesemete ja ehete hoidmiseks. Veimevakad olid ühtaegu tähtsaks atribuudiks eesti vanas pulmakombestikus – neist jagas pruut pulmalistele kinke (veimi).
Kittilä kaevandus
pisi|Kittillä kaevandus Kittilä kaevandus (tuntud ka kui Suurikuusikko kaevandus) on kullakaevandus Soomes.
Carl Rogers
pisi|Carl Rogers Carl R. Rogers (8. jaanuar 1902 Oak Park, Illinois – 4. veebruar 1987 San Diego) oli Ameerika psühholoog, kes on tuntud kui humanistliku psühholoogia suuna üks alusepanijaid. Lisaks peetakse Rogersit üheks esimeseks psühhoteraapia (mõjukuse) uurijaks. Rogers arendas psühhoteraapia mittedirektiivset vormi, milles on põhiroll kliendil endal. Seda psühhoteraapia vormi nimetatakse kliendikeskseks teraapiaks (client centered therapy). Oma elu lõpu poole oli Carl Rogers Nobeli rahuauhinna nominent tänu oma panusele Lõuna-Aafrika ja Põhja-Iirimaa rahvuslike gruppide konfliktide lahendamisel. Haggbloomi jt (2002) uurimuses, kus kriteeriumideks oli tsitaatide ja tunnustuste arv, leiti, et Carl Rogers on mõjukuselt kuues 20. sajandi psühholoog ja praktikute seas Sigmund Freudi järel teisel kohal.
Kittilä kaevandus
See kuulub firmale Agnico-Eagle Limited ning asub 36 kilomeetrit Kittilä linnast põhjas. Kaevanduses hakati kulda kaevandama aastal 2008.
Carl Rogers
Rogers õppis Wisconsini ülikoolis ja sai doktorikraadi Columbia ülikoolist kliinilise psühholoogia alal. Aastatel 1928–1939 töötas Rogers nõustajana laste vägivalla preventatsiooni ühingus. Aastal 1940 asus ta tööle Ohio ülikooli. Selleks ajaks oli tema kliendikeskne teraapiavorm praktiliselt välja töötatud ning ta avaldas oma ideed 1942. aastal oma teises raamatus "Nõustamine ja psühhoteraapia" ("Counseling and Psychotherapy").
Kliendikeskne lähenemine
Rogers uskus, et peaaegu kõigi klientide vaimset seisundit saab parandada sobiva psühhoterapeutilise keskkonna loomise kaudu. Sellise keskkonna keskmes on soe ja personaalne suhe kliendi ja terapeudi vahel. Rogersi eelistus kasutada mõistet "klient", mitte "patsient" väljendab Rogersi loobumist traditsioonilisest autoritaarsest nägemusest terapeudi-kliendi suhtest ning tema idee kohaselt on kliendi-terapeudi suhte aluseks võrdsus.
Kittilä kaevandus
Kittilä kaevanduses on ka pommivarjend. Selle olemasolu nõuab 1917. aastal kehtestatud seadus.
Carl Rogers
Kliendikeskne lähenemine
Rogersi järgi määratleb klient teraapia üldise suuna ning terapeut otsib samal ajal võimalusi kuidas suurendada kliendi eneseteadlikkust ja arusaamist iseendast, kasutades selleks mitteformaalseid selgitavaid küsimusi. Rogersi iseloomulikumad meetodid on terapeudi-poolne kliendi mõtete peegeldamine, mis peaks aitama edastada sõnumit, et klienti austatakse ja terapeut usub kliendi võimekusse oma probleemidega ise hakkama saada.
Kittilä kaevandus
Ajalugu
1986. aastal avastati Kittilä linna lähedalt kulda. Seejärel saatis Soome geoloogiateenistus piirkonda uurimisrühma. Teemantpuurimisi tehti aastani 1991, mil uurimus lõppes. Avatud karjääri rajamine algas aastal 2007 ning maaki hakati kaevandama 2008. aasta mais.
Carl Rogers
Kliendikeskne lähenemine
Kliendi-keskne teraapiavorm tuleneb Rogersi enda veendumusest, et inimloomuse fundamentaalseks elemendiks on soov täielikult aktualiseerida oma positiivne potentsiaal. See uskumus on iseloomulik humanistliku psühholoogia esindajatele ning on vastandiks psühhoanalüütilisele nägemusele inimestest, keda panevad käituma allasurutud antisotsiaalsed impulsid. Rogersi nägemuse kohaselt on teraapia esimeseks ülesandeks eemaldada takistused, mis segavad kliendil end teostada. Rogersi teraapia erinevus psühhoanalüüsiga peitub ka selles, et kliendikeskses teraapias rõhutatakse klientide praegusi emotsioone ja hoiakuid, erinevalt psühhoanalüüsist, kus põhirõhk on varajastel lapsepõlvekogemustel.
1947. aastal oli Rogers Ameerika Psühholoogilise Assotsiatsiooni president. Rogersi meetodid saavutasid üha rohkem tunnustust ning meetodi kasutajate arv kasvas kiiruga. Rogersi kliendikeskne teraapia oli 1950. ja 1960. aastatel väga populaarne ja laialdaselt kasutusel, kuna oli alternatiiviks psühhoanalüüsiga kaasnevale autoritaarsusele. 1956. aastal pärgas APA Rogersit auhinnaga väljapaistva panuse eest teadusse. Oma elu viimasel kümnendil huvitus Rogers hariduse reformimisest. Laenates oma terapeutilise meetodi keskse idee, pakkus Rogers välja, et õpetajad (nagu ka terapeudid) peaksid töötama pigem abistajate kui kohtunikena/hindajatena või pelgalt faktide edastajatena.
Kittilä kaevandus
Kaevetööd
vasakul|pisi|Caterpillar 777 Maagitsoon Kittilä kaevanduses on hinnanguliselt 4,5 kilomeetrit pikk, 3,3 kilomeetrit lai ja 1,1 kilomeetrit sügav. Puurimistöid teostatakse Sandviki ja Atlas Copco puurseadmetega, maak laaditakse Caterpillar 777 veoautole, kasutades Caterpillar 385 hüdraulilisi ekskavaatoreid. Kaevetööde kestuseks hinnatakse vähemalt 5 aastat.
Maa-aluse kaevanduse arendus algas 2006. aasta oktoobris. Juurdepääsu tunnelid on 8 meetrit laiad, mis võimaldab kasutada kuni 60 tonnise kandevõimega veokeid.
Sakala tänav (Tartu)
Sakala tänav on lühike, umbes 85 meetri pikkune tänav Väikese kaare tänava ja Ludvig Puusepa tänava vahel.
Tänav sai nime 24. septembril 1923.
Brita
Brita on naisenimi.
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Brita 7 inimesel.
Sääsküla oja
Sääsküla oja on oja Järva maakonnas; Ambla jõe lisajõgi. Oja suubub Ambla jõkke 14,7 km kauguselt Ambla jõe suudmest. Oja pikkus on 18 km. Valgala on 57,4 km².
Tiina Randla
Tiina Randla (aastani 1978 Tomberg, sündinud 4. märtsil 1958 Jõhvis) on eesti keskkonnabiotehnoloog.
Elulugu
Tiina Randla on mäeinseneride tütar.
Lõpetas 1977 Kohtla-Järve 5. Keskkooli, õppis 1977–79 TÜ-s bioloogia ja lõpetas 1983 Tallinna Polütehnilise Instituudi konserveerimise tehnoloogia erialal; loodusteaduste magister (1998, TTÜ), väitekiri "Põlevkivifenoole sisaldavate heitvete mikrobioloogiliste puhastusprotsesside uurimine Ida-Virumaa keskkonnaseisundi jätkusuutlikkuse kontekstis". 1982–90 TTÜ orgaanilise ja biokeemia kateedri insener ja tehnik, 1990–92 biotehnoloogia labori nooremteadur, 1993–95 keemiainstituudi biokeemia õppetooli laborant, 1995– assistent.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: jätkusuutliku arengu kvantitatiivse hindamise võimalused, keskkonnabiotehnoloogia protsessid. Umbes 30 teadustrükist.
Suurekivi tänav
Suurekivi tänav algab Kõlviku teelt ja on umbes 160 meetrit pikk umbtänav.
Suurekivi tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänav on nime saanud naabruses (Lepiku tee 58 kinnistul) asuva Suurekivi rahnu järgi. Tänav on rajatud endise Lepiku küla Kilingi (Klingi) talu maadele.
Bulgaarid
Bulgaarid olid turgi hõimud. pisi|330px|Turgi rahvaste levikukaart 6.–7. sajandil asusid algbulgaaride rändhõimud Aasovi merd ümbritsevais steppides. pisi|330px|Bulgaaride kolooniad pärast Suur-Bulgaaria langust 7. sajandil Aastatel 630–635 suutis khaan Kubrat ühendada peamised bulgaari hõimud, luues võimsa konföderatsiooni Suur-Bulgaaria, tuntud ka kui Onoguuria.
680. aastal asutas Asparuh pärast Ongali lahingut Doonaust lõunas Bütsantsi territooriumil Esimese Bulgaaria tsaaririigi. 7. ja 10. sajandi vahel sulandusid bulgaarid järk-järgult slaavlaste hulka, võttes omaks lõunaslaavi keele ja pöördudes aastal 864 Boris I ajal kristlusse.
Põhja rännanud bulgaarid jõudsid 8. sajandil Volga keskjooksu ja Kama jõe aladele, kus aja jooksul segunesid kohalike soome-ugri hõimudega (mokšad ja ersad) ja muutusid paikseks ning moodustasid Volga-Bulgaaria riigi.
Suru tänav
Suru tänav on planeeritud tänav Tallinnas Pirita linnaosas Lepiku asumis.
Suru tänav algab Uneliblika tänavalt ja on planeeritud umbes 100 meetri pikkuse kaheharulise umbtänavana, kuid ei ole 2015. aasta seisuga välja ehitatud.
Suru tänav sai nime 27. juunil 2001. Tänava nimi kuulub Lepiku asumi liblikateemaliste tänavanimede sarja. Surulased on liblikaliste sugukond.
Suru tänav on planeeritud endise Lepiku küla Trummi talu maadele.
Ketlin
Ketlin on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 365. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Ketlin 372 naisel.
Sinilille tänav (Tartu)
Sinilille tänav on tänav Tartus Ihaste linnaosas.
See algab Rukkilille tänavalt ja lõppeb tupikuga.
Tänav sai nime 1991.
Meret
Meret on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Meret uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Madisson ja Mangelson. Aleksander-Johannes Mereti palvel kanti Meret perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 120 all (Siseministeeriumi teadaanne 14. juunist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Meret Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Ohepalu soo
pisi|Droonivideo Ohepalu soost. 2021. aasta juuli pisi|Ohepalu soo ja [[Ohepalu järv Maa-ameti kaldaerofotol 2009. aastal]] pisi|Ohepalu järv Ohepalu soos pisi|Ujujad Ohepalu järve kõrval asuvas laukas 2021. aasta juulis Ohepalu soo on soo Ohepalu looduskaitseala keskosas. Administratiivselt jäävad Ohepalu soo alad Harjumaa ning Lääne-Virumaa piirialadele.
Ohepalu soo jaguneb mitmeks osaks, mille seas on mitu Ohepalu raba. Läänepoolset Ohepalu raba eraldavad keskmisest Ohepalu rabast Litsemäe raba ja Sakssaare raba ning idapoolset Ohepalu raba eraldab keskmisest Ohepalu rabast Tapa-Pikassaare oosistik. Kaitsestaatuselt kannab Ohepalu raba läänepoolne osa Pala piiranguvööndi ning idapoolne Ohepalu raba osa Ohepalu sihtkaitsevööndi nimetust. Litsemäe soo on kaitsestaatuselt Ellamaa sihtkaitsevööndi nimetusega. Ohepalu sooala idapoolset raba täpsustatakse vahel "järve" nimetuse lisamisega (seal paikneb Ohepalu Suurjärv). Ohepalu soost lõunasse jäävad kõdusoometsad ning Rutkamäe lammi- ja madalsood.
Ohepalu soos – Ohepalu sihtkaitsevööndis ja sellest lõuna pool paiknevas Rutkamäe sihtkaitsevööndis – taastati LIFE MIRES ESTONIA projekti raames LIFE programmi ja KIKi looduskaitseprogrammi toetusel ajavahemikul 2015–2020 Ohepalu järve soo ning Rutkamäe lammi- ja madalsoodes looduslik veerežiim. Loodusliku veerežiimi taastamine on vajalik, et luua märgalakoosluste säilimiseks soodsad tingimused ja vähendada inimtegevusest tingitud mõjusid. Taastamistegevuste mõjuala – 1120 ha – jääb kaitseala piiridesse.
Kasvukoha- ja elupaigatüübid
Kasvukoha- ja elupaigatüüpide poolest on Ohepalu soo mitmekesine. Ohepalu soo kasvukohatüübid inventeeris Eestimaa Looduse Fond 2009. aastal (vaatlejad Eerik Leibak, Vallo Valdmann). Inventuuri käigus on määratletud mättaraba (3221), laukaraba (3223), rohu-siirdesoo (3121), liigivaene madalsoo (3111) ja rabamets (1431). Natura 2000 elupaigatüüpidest on Ohepalu soos looduslikus seisundis rabasid (7110); siirdesoo ja rabametsi (91D0), looduslikke huumustoitelisi järvi ja järvikuid (3160). Metsakooslustest leidub Ohepalu soos vanu loodusmetsi (9010), hariliku kuusega (Picea abies) rohunditerikkaid Fennoskandia metsi (9050), okasmetsi oosidel või glatsiofluviaalsetel mõhnadel (9060) ning Fennoskandia soostunud- ja soolehtmetsi (9080). Koosluste eestikeelne klassifikatsioon toetub Jaanus Paali (2007) koostatud jaotusele. Sulgudes olevad kaldkirjas numbrid tähistavad rahvusvahelisi koosluste koode, mis on ära toodud Euroopa loodusdirektiivis. Rabad on looduskaitseliselt Natura 2000 kõrge tähtsusastmega kooslused ning Eesti vastutuskooslused.
Filmileht
Filmileht oli filmikunsti käsitlev ajaleht, mis ilmus 1926–1931 Tallinnas. Ajalehte andis välja Peeter Parikas. Ajalehe viimane vastutav toimetaja oli Johannes Mülber.
Izel-lès-Hameau
pisi|Maantee Izel-lès-Hameausse
Izel-lès-Hameau (enne 2009. aasta juunit Izel-les-Hameaux) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub 18 km Arrasist läänes, teede D54, D75 ja D78 ristumiskoha ümbruses.
Ajalugu
Esimese maailmasõja ajal anti u. 1 km idas asuv talu (Filescamp Farm) Kuningliku lennukorpuse kasutusse. Asukoht oli tuntud kui Le Hameau. Seda mälestati tseremoonia ja tahvliga 2015. aastal.
pisi|tühi|
Jerry Reinsdorf
Jerry M. Reinsdorf (sündinud 25. veebruaril 1936) on NBAs mängiva korvpallitiimi Chicago Bulls ja sarjas MLB mängiva pesapallitiimi Chicago White Sox omanik.
Lihnutsi kants
Lihnutsi kants on ringvall-linnuse tüüpi linnus Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Hälvati külas, endise Uudissoo talu maal.
Kirjeldus
4–5 m kõrguse paekõrgendiku lääne suunas kitseneval otsal asuv kolmnurkse kujuga linnuseala on 3500 ruutmeetrit suur. Idaküljel kulgeb kaarjalt vall, kõrgusega siseküljel 1,2–1,3 m ja välisküljel 1,6 m. Valli ehituseks on kasutatud maakive. Linnusekoht on lõuna- ja lääneservast kruusakaevandamisega rikutud. On üsnagi tõenäoline, et ka seal võis kulgeda vallid.
Kareļi
Kareļi (vanasti ka Zaņa) on küla (vidējciems) Lätis Salduse piirkonnas, Zaņa valla halduskeskus. Küla asub valla keskosas ja jääb piirkonna keskusest Saldusest 33 ning Riiast 151 kilomeetri kaugusele. Asula tekkis endise Kareļi karjamõisa (Karlsberg) keskuse juurde.
Aastal 2022 oli külas 162 elanikku.
pisi|tühi|Kareļi
Zagórów
Zagórów (saksa keeles Hinterberg) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Słupca maakonnas, Zagórówi valla halduskeskus. Zagórów asub Słupcast umbes 14 km lõunas ja Koninist ligikaudu 25 km läänes.
Zagórów sai linnaõigused 1407. aastal. Teise Poola jagamise tagajärjel läks linn 1793. aastal Preisi kuningriigi võimu alla. 1807–1815 oli Zagórów Varssavi hertsogiriigi koosseisus. Neljanda Poola jagamise tulemusel läks Zagórów 1815. aastal Venemaa Keisririigiga reaalunioonis olnud Poola Kuningriigi (nn. Kongressi-Poola) koosseisu. 1870. aastal kaotas Zagórów linnaõigused, kuid sai need 1919. aastal tagasi.
Radio 1 (Belgia)
Radio 1 on Belgia ringhäälingu Vlaamse Radio- en Televisieomroeporganisatie (VRT) hollandikeelne raadiojaam.
Rannakajaka tänav
Rannakajaka tänav algab Aiaääre tänavalt ja lõppeb Ranna puiesteega ristumisel.
Communauté d'agglomération Valenciennes Métropole
pisi|Asend Nordi departemangus
Koosseis
Communauté d'agglomération koosneb järgmisest 35 vallast:
532
532. aasta (DXXXII) oli Juliuse kalendri järgi liigaasta, mis algas neljapäeval. Arvu 532 on selle aasta tähistamiseks kasutatud alates varakeskajast, kui Euroopas sai valdavaks Anno Domini ajaarvamine.
Hora Svaté Kateřiny
Hora Svaté Kateřiny (saksa keeles Sankt Katharinaberg) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Mosti ringkonnas. Hora Svaté Kateřiny asub Maagimäestikus 645 meetri kõrgusel merepinnast. Linn asub Saksamaa piiri ääres, Mostist umbes 18 km loodes.
Hora Svaté Kateřiny sai 2008. aastal vaheapeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Mimar Sinan
pisi|Mimar Sinani büst Ankaras pisi|Mimar SInan Türgi 10 000-liirisel (käibel 1982–1995) pisi|Selimiye mošee Edirnes Mimar Sinan (osmanitürgi خواجه معمار سنان آغا; Koca Mi‘mār Sinān Āğā) (9. mai 1490 või 1489 – 8. juuni 1588) oli Osmanite riigi peaarhitekt ja ehitusinsener sultanite Suleiman I, Selim II ja Murad III ajal. Ta oli rohkem kui 300 suure ehitise vastutav arhitekt.
Sinani peateosed on Selimiye mošee Edirnes, mida ta ise pidas oma suurimaks saavutuseks, Süleymaniye mošee İstanbulis ja Mehmed Paša Sokolovići sild. Tema õpilaste seas oli Sedefhar Mehmet Ağa, kes projekteeris kuulsa Sinise mošee. Kokku projekteeris ta 476 ehitist (neist 196 on siiani alles).
Sinan sündis Kapadookias Kayseri linna lähedal kristlastest vanemate peres, tema ristinimi oli tõenäoliselt Joseph või Yusuf. Tema vanemad võisid olla armeenlased või kreeklased.
Tema järgi on nimetatud İstanbuli Mimar Sinani Ülikool.
Seltso
Seltso on linn Venemaal Brjanski oblastis. Asub Desna ääres, 22 km kaugusel Brjanskist.
Seltso tekkis 1870. aastatel raudteejaama juurde. 1990 sai linnaõigused.
Hüven
Hüven on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Emslandi kreisis.
Valla pindala on 15,24 km². 31. detsembril 2015 elas seal 525 inimest.
Surnud 13. detsembril
Siin loetletakse 13. detsembril surnud tuntud isikuid.
Tapa Sõnumed
Tapa Sõnumed oli ajaleht mis ilmus 17. oktoobril 1929 – 18. märtsil 1935 Tapal. Ajalehe asutaja, väljaandja ja vastutav toimetaja oli Adolf Rohusaar. Aastatel 1931–1932 oli tegevtoimetajaks Evald Tiits.
Algul ilmus 4-leheküljeline ajaleht korra nädalas, alates 1. septembrist 1931 hakkas ajaleht ilmuma juba kolm korda nädalas.
1932. aastal sattus Adolf Rohusaar aga majandusraskustesse ja 1. juulist 1932 andis oma lehe üle Jakob Loosalule, kes andis seda ajalehte välja aastatel 1932–1934. Edasi olid väljaandjateks E. Soosaar (1934) kus vastutavaks toimetajaks oli Valter Oldt (1934 nr.132–133) ja hiljem kirjastusühisus Trükk (1934–1935). Ajalehe toimetus asus Tapal mitmes eri kohas - Pikk tänav 31, Apteegi tänav 3 ja Jaama tänav 10.
Algul trükiti ajalehte Paides Ernst Hunti trükikojas, hiljem 1931 aastast Tallinnas AS-is “Eestimaa Trükikoda”.
Klein Berßen
Klein Berßen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Emslandi kreisis.
Valla pindala on 16,93 km². 31. detsembril 2015 elas seal 1102 inimest.
James Randi
pisi|James Randi pisi| James Randi väänatud [[kahvel. Randi väitel saab sellega hakkama iga mustkunstnik]]
Ta alustas avalikke esinemisi 1946. aastal, esialgu esinejanimega James Zwinge, hiljem The Amazing Randi. 1960. aastate teisest poolest osales meelelahutuslikes telesaadetes. Alates 1970. aastatest tegeleb paranormaalsete nähtuste, imede ja psüühiliste ülivõimete juhtumite avaliku paljastamisega. Korduvalt kommenteeris müstifikaator Uri Gelleri esinemisi (sealhulgas metallist lusika painutamist mõtte jõul); pidas teda šarlataniks. Geller ähvardas kohtuga avalikult Randit 19 korda, kuue juhtumi puhul läks asi kohtusse, kuid mitte ükski neist ei lõppenud Gelleri võiduga. 1986. aastal sai Randi MacArthuri fondi 272 000 dollari suuruse MacArthuri stipendiumi.
Miljon dollarit auhinnaks
1996. aastal asutas Randi omanimelise haridusfondi James Randi fond, mis muu hulgas uurib ja kontrollib teateid paranormaalsete nähtuste juhtumitest. Fond lubas igaühele, kes suudab tõendada laboratoorsetes tingimustes enda ekstrasensoorseid, paranormaalseid või üleloomulikke võimeid, ühe miljoni dollari suuruse auhinna. Auhinna eksisteerimise ajal (1996–2015) kellelegi seda välja polnud antud.
Soontaga oja
Soontaga oja on oja Valga maakonnas; Väikese Emajõe lisajõgi. Oja suubub Väikesesse Emajõkke 9,3 km kauguselt Väikese Emajõe suudmest. Oja pikkus on 10 km. Oja valgla on 16,8 km².
Juli Tsirkin
Juli Berkovitš Tsirkin (transliteratsioon: Julij Berkovič Cirkin; vene keeles: Юлий Беркович Циркин; 20. aprill 1935 Leningrad – 3. veebruar 2022) oli vene ajaloolane, antiigitundja ja orientalist, ajaloodoktor, professor. Kaitses 1978. aastal Leningradi ülikooli juures doktoritööd "Foiniiklased Hispaanias. Antiikaegse Vahemere-ruumi kultuurikontaktide probleemist" («Финикийцы в Испании. К проблеме культурных контактов в древнем Средиземноморье»).
Tuntud eriti Kartaago uurijana ja antiikaja Hispaania tutvustajana vene lugejatele; tunnustatud ka Hispaanias.
Piibe mõisa kalmistu
Piibe mõisa kalmistu on kalmistu Koeru kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Piibe külas Väike-Maarja vallas Lääne-Viru maakonnas.
Kalmistu rajasid Piibe mõisa tollased omanikud Baerid arvatavasti 1776. aastal, kui veebruaris 1776 suri Heinrich Johann von Baer. Kalmistu jääb kunagisest mõisasüdamest umbes ühe kilomeetri kaugusele lääne-edelasse.
Kalmistu on praegu jäetud maha ja on rüüstatud, säilinud on hauatähiste üksikuid osi. Kalmistule maetud inimeste arv ei ole teada; võimalik, et sinna ongi maetud ainult üks lahkunu.
Massu linnus
Massu linnus on ringvall-linnuse tüüpi rajatis Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Massu külas.
Haaslava Teataja
Haaslava Teataja (Teataja : Haaslava valla infoleht) oli Haaslava valla ajaleht, mis ilmus 1994–2017 Kurepalu külas. Ajalehte andis välja Haaslava vallavalitsus. Ajalehe vastutav toimetaja oli Rasmus Toompere.
Ajalehe osaline jätkaja on Infoleht : Haaslava, Mäksa, Võnnu.
Margonin
Margonin on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Chodzieżi maakonnas, Margonini valla halduskeskus. Margonin asub Chodzieżist umbes 12 km idas.
Margonini on ürikutes esimest korda mainitud 1364. aastal, linnaõigused sai 1402. aasta paiku.
Tapp (loomakasvatus)
Tapp ehk tapmine on kasvatatud loomade (tapaloomad) surmamine peamiselt liha saamise eesmärgil. Tänapäeval tapetakse loom enamasti tapamajas.
Eestis on kasvatatud loomadest tapetud veiseid, sigu (vt ka seatapp), lambaid, kodukitsi, vasikaid.
Maarja kabel
Maarja kabel võib olenevalt kontekstist tähendada järgmist:
Dahuri keel
Dahuri keel on mongoli keelte hulka kuuluv keel, mida räägivad dahurid Hiinas Sise-Mongoolias ja Heilongjiangis.
Umbes 132 000 dahurist rääkis dahuri keelt 2010. aastal umbes 96 000, ülejäänud on enamasti üle läinud hiina keelele. Keel jaguneb neljaks murdeks.
Sõnajärg on SOV.
Dahuri keele sõnavarast on umes 50% mongoli päritolu, 5-10% hiina laenüved ja 10% mandžu laentüved. Vähemal määral on ka evengi ja vene laene.
Dahuri keelt kasutatakse kirjakeelena vähe, enamasti kasutatakse kirjakeelena hiina või mongoli keelt.
Ploomi tänav (Tartu)
Ploomi tänav on tänav Tartus Ropka linnaosas.
Ploomi tänav algab Pihlaka tänavalt ja lõppeb Ülenurme tänavaga ristumisel.
Rücker
Ajalugu
Rückerite kohta on esimesi teateid 1391. aastast, mil Rothenburgis mainitakse linnakodanik Hiltprant Rückerit. Edaspidi kuulusid nad sagedasti selle vabalinna raadi. Suguvõsaliin algab raehärra Johann Rückeriga (suri 1514). 1689. aastal said vennad Daniel Rücker (1644−1709), Johannes Michael Rücker (1653−1712) ja Jeremias Friedrich Rücker (1655−1703) Püha Rooma keisrilt aadlitiitli (rüütlid). Järeltulijaid oli neist ainult keskmisel vennal. 1854. ja 1857. aastal tunnustas Baieri kuningas perekonna aadlitiitlit ja 1857. aastal immatrikuleeriti nad Baieri rüütelkonda.