cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jaan Praggi
Teadustöö
Uurimisvaldkond: põllumajandite, nende kompleksne hindamine kandidaadiväitekirjas esitatud metoodika alusel. Loonud hindamise autoregressioon-tegurilise mudeli ja majandite ressursipotentsiaali rahalise hindamise metoodika. Hinnanguid kasutati Eesti põllumajandusregioonide majandamistingimuste ja tulude regionaalse käsitlemise ettepanekute koostamisel. Uurinud ka mõju majandamise tulemustele, majandijuhtide ja spetsialistide tööalast võimekust ning hinnanud olmetingimusi. Osalenud Eesti Agraarökonomistide Assotsiatsiooni töös.
Teoseid
Üle 100 teadustrükise, aimetrükiseid.
Isiklikku
Tema isa oli kohtunik Friedrich Praggi ja abikaasa oli põllumajandusteadlane Õie Praggi.
Kurge
Kurge oli küla Virumaal. Küla jääb tänapäeval Läste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Ambla kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Kurgel asus 1887. aastal valminud Lehtse mõisniku Friedrich von Hoyningen-Huene Kurge mõisa Kurge piiritusevabrik, mis oli toona Järvamaa suurim. Vabrikul oli telefoniühendus Lehtse mõisa ja viinavabriku vahel. 1914. aastal töötas seal 27 töölist. Vabrikul oli oma aurumasin (40 hj), toodangut anti 150 000 rubla eest. 1920. aastal taastati piiritusetehase töö. Viinavabrik töötas 1979. aastani.
Venezuela pass
pisi|338x338px|Venezuela pass Venezuela pass on dokument, mis antakse Venezuela kodanikele rahvusvaheliseks reisimiseks.
Biomeetrilisi passe on välja antud alates 2007. aasta juulist. Neil on RFID-kiip, mis sisaldab isiku fotot ja sõrmejälgi. Varem väljastatud passid kehtisid nende kehtivusaja lõpuni. Venezuela pass on ka Venezuela kodakondsuse tõend.
Ploce
Küla asub merepinnast 21 meetri kõrgusel; seal asub Ploce bussipeatus. Aastail 1944–2009 asus külas ka Ploce raudteepeatus. Külas oli varem Aizpute turbavabriku filiaal. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Venezuela pass
Alates 2015. aastast on Venezuela passil 34 lehekülge ja esikaane allosas asub passi biomeetriliste omaduste kiip. Kaaned on tumesinised. Esikaanel on ühenduse Mercosur nimi, millele järgneb tekst "República Bolivariana de Venezuela".
Ploce
Ploces kasvavad tammed (ümbermõõdud 5,8, 5,89 ja 6,74 m) ning magus kirsipuu (ümbermõõt 2,5 m) on looduskaitse all.
Aastal 2005 oli külas 130 elanikku, aastal 2018 oli elanikke 135, aastal 2020 aga 133.
Iecava kihelkond
thumb|250px|[[Kuramaa kubermang]] Iecava kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Eckau) oli haldusüksus Bauska kreisis Kuramaa kubermangus Lätimaal.
Neuraalplaat
pisi Neuraalplaat ehk medullaarplaat (lamina neuralis) on kesknärvisüsteemi alge keelikloomade, sealhulgas inimese embrüol.
Moodustumine
Neuraalplaat moodustub ektodermist kordomesodermi mõjul (embrüonaalne induktsioon).
Neuraalplaadi moodustumise etapil koosneb embrüo kolmest rakukihist:  ektodermist (millest moodustuvad nahk ja närvikude), mesodermist (tulevased lihased ja luud) ja entodermist (seedetrakt ja hingamisteed). Neuraalplaadi närvikoe eellasrakud on neuroepiteelirakud. Kui rakkudele mõjub BMP-4, siis nad arenevad nagu naha rakud; vastasel juhul nad arenevad närvirakkudeks.
Linea primitiva vastas ektodermikude pakseneb ja lameneb ning sellest saab neuraalplaat. Nodus primitivus'e ees olevat piirkonda saab üldiselt nimetada neuraalplaadiks. Rakud hakkavad pikenema ja kitsenema, muutudes sambakujuliseks. Neuraalplaadi otsad, mida nimetatakse neuraalvoltideks, tõukavad plaadi otsad üles ja kokku, voltudes silindriliseks neuraaltoruks, mis on oluline peaaju ja seljaaju moodustumiseks. Kogu seda protsessi nimetatakse primaarseks neurulatsiooniks.
Neuraalplaadi arengus on olulised ka signaalvalgud, mis aitavad kaasa ka diferentseerumisele koes, millest areneb neuraalplaat. Nende valkude seas on luumorfogeensed valgud ja kadheriinid. Nende valkude ekspresseerumine on oluline neuraalplaadi voltumises ja neuraaltoru moodustumises.
Koondamine
Koondamist käsitleb töölepingu seaduse § 89.
Abrogatsioon
Abrogatsioon (ladina keeles abrogatio) ehk kaadamine on õigusakti kehtetuks tunnistamine.
Imeni Stepana Razina
Imeni Stepana Razina on asula (töölisalev) Venemaal Nižni Novgorodi oblasti lõunaosas Lukojanovi rajoonis.
Asula tekkis 1910 rajatava klaasitehase juurde. Aastal 1942 sai asula alevi staatuse.
Asulas tegutseb Stepan Razini nimeline klaasivabrik, mis toodab klaastaarat.
Sotii
Sotii (prantsuse keeles sotie või sottie sõnast sot 'narr', 'loll') oli "narrimäng", ühevaatuseline koomiline näidend 15. ja 16. sajandi Prantsusmaa teatris. Lavastuses esinesid tegelastena narrid, kes vaatlesid ja vahetasid mõtteid kaasaegse elu nähtuste ja isikute kohta – see andis sotiile satiirilise ja kohati teravalt ühiskonnakriitilise iseloomu.
Käända
Käända oli küla Raplamaal. Küla jääb tänapäeval Soosalu küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Märjamaa kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Sotii
Ajaloost
Narrid kandsid lavastustes traditsioonilisi lühikesi kuubesid, sukki, kellukesi või kuljuseid ja iseloomulikku narrimütsi; nad pikkisid lisaks dialoogidele, mis kindlasti olid osalt kohapeal improviseeritud, oma etteastetesse akrobaatilisi trikke ja burleskset huumorit. Algkujul oli sotii müsteeriumide ja moraliteede sissejuhatav osa rahva tähelepanu tõmbamiseks või siis osa karnevalipidustustest, milles loodi ümberpööratud maailm ja narre esitleti seal kui kõrgeima tarkuse allikat. Hiljem arenes sotii sõltumatuks žanriks ja sotiisid kirjutasid haritlased, nagu Clercs de la Basoche'i, ühe juristide ühingu kleerikud, või ühingusse Enfants sans Souci koondunud rühm aadlikke.
Käända
Külas on sündinud eesti põllumajandusteadlane ja kodu-uurija Alfred Kasepalu.
Sotii
Ajaloost
Tuntuim sotiisid kirjutanud kirjanik oli Pierre Gringoire, ja kõige tuntum tema sotiidest on 1511. aastal etendatud "Jeu du prince des sots" ("Mäng narride vürstist"). Selles lavastuses kujutab Mère Sotte'i ehk Narride Ema tegelaskuju paavste või kirikut laiemalt ja sedasorti satiiri tolereeris ka Prantsusmaa kuningas. 16. sajandi jooksul sattus sotiide mängimine põlu alla ja hääbus.
Uuemal ajal
20. sajandi kirjanik André Gide on sotiiks nimetanud oma 1914. aasta romaani "Vatikani keldrid" ("Les caves du Vatican"). Kirjanik juhib sellega tähelepanu romaani satiirilisele suunitlusele ja seostab teksti hiliskeskaegse teatrižanriga, milles õpetlik segunes farsiga ja religioosseid teemasid peegeldati segadust tekitavasse ilmaellu.
Raketikompleks
pisi|260px|Strateegilise raketikompleksi [[RT-2PM Topol mobiilne stardiseadeldis]]
Raketikompleks on teatud tüüpi rakettide funktsionaalselt ja tehnoloogiliselt omavahel ühendatud seadmete ja vahendite kogum, mis on mõeldud rakettide väljalennutamiseks, nende lennu juhtimiseks ja muude ülesannete täitmiseks.
Raketikompleksi koosseisu kuuluvad raketid, laskurseadeldised (stardiseadeldised), juhtimissüsteemid, tehnoloogilised ja abivahendid.
Mir (maksesüsteem)
pisi|Miri logo Mir on riiklik maksesüsteem, mille võttis vastu Venemaa Keskpank 1. mail 2017. aastal.
Raketikompleks
Raketikomplekside liigitus on sarnane rakettrelvastuse jaotusega.
Mir (maksesüsteem)
Mir loodi 2014. aastal, et ületada potentsiaalsed elektrooniliste maksete plokid nagu Visa ja Mastercard, mis keeldusid koostööst osade Venemaa pankadega pärast sanktsioonide kehtestamist. Esimesed Miri kaardid võeti kasutusele 2015. aasta detsembris. Venemaa suurim pank Sber hakkas neid kaarte väljastama alates 2016. aasta oktoobrist. Sama aasta lõpuks oli väljastatud 1,76 miljonit Miri kaarti. 2018. aastaks oli neid juba 37 miljonit.
Süsteem võeti kasutusele ka Lõuna-Osseetias ja 2019. aastal Türgis.
Kõksi
Kõksi oli küla Viljandimaal. Küla jääb tänapäeval Vooru küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Tarvastu kihelkonda. Küla kaotati 1970. aastatel.
Francavilla Marittima
Francavilla Marittima on vald (comune) Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis.
273 meetri kõrgusel merepinnast asuva Francavilla Marittima asustustihedus on keskmiselt 0 inimest ruutkilomeetri kohta.
Francavilla Marittima piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Cassano all'Ionio, Cerchiara di Calabria, Civita, Villapiana.
Metsik kanep
Metsik kanep (Cannabis ruderalis) on taimeliik.
Klassifikatsioon
1924. aastal leidis vene botaanik Dmitri Janiševski, et Kesk-Venemaal kasvav kanepitaim on kas harilik kanep (Cannaabis sativa) või hoopis eraldi taimeliik ning pakkus välja alternatiivnimetused: C.sativa L.var ruderalis Janisch. ja Cannabis ruderalis Janish., mida ta esimesena kirjeldas 1926 metsiku kanepi (Cannabis ruderalis) kui liigina.
Tänapäeval klassifitseeritakse metsik kanep hariliku kanepi alamliigiks (Cannabis sativa ssp. spontanea Serebr.).
Kirjeldus
Metsik kanep kasvab ka Eestis. Taim on madalakasvuline.
Kanepiseemned
Metsiku kanepi valmimata seemnete söömine võib inimestel esile kutsuda mürgistusseisundeid.
Viited
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Cannabis ruderalis seisuga 19.01.2014.
Vaivara kihelkonnakool
pisi|Mälestuskivi (juuli 2011) Vaivara kihelkonnakool oli kihelkonnakool Virumaal Vaivara kihelkonnas Sinimäel. Kool tegutses 1869-1931.
Kooli asutas 1869 parun Konstantin von Korff. Kooli juhtis teiste seas Heinrich Masing.
Luke vasallilinnus
pisi|Mõisatiik ja linnusevalli läänekülg, 2014 juuli Luke vasallilinnus (saksa Lude, Schloss Luhde, läti Lugaži) oli Liivi ordu vasallile ehk rüütlile läänistatud väikelinnus, mis asub Lätis Valka vallas (Valkas pagasts) Luke (Lugaži) külas, Luke mõisa alal, umbes 5 km kaugusel Valka keskusest ja Eesti piirist läänes. Valka keskusest algab Raiņa tänav (Raiņa iela), mis viib otse Luke asulasse. Vasallilinnuse territoorium on asunud asulast läbi voolaval Gaidupe ojal ülespaisutatud mõisatiigi kaguküljel. Gaidupe oja algab Luke (Lugaži) mõisast 1 km põhja poole jäävast Trakai rabast ja voolab linnusealast 2 km edelas Säde jõkke.
Luke mõisa aadress: "Lugažu Muiža", Lugaži, Valkas pagasts, Valkas novads, LV-4701.
pisi|100px|Valka valla vapp
Nimekujud
pisi|Lõuna-edelapoolne külg. Valli vahelt on sissekaevatud kruusatee. Juuli 2014
Eesti keeles on kohta varem kutsutud ka Lukkalinnaks, mis on sarnane ning viitab seostele Koivalinna (Atsele, Gaujiena) ja Alulinnaga (Aluksne). XIII sajandiks asusid need linnusekohad kõik eesti-läti asustuse piiridel ümber vana Ugandi maakonna, kusjuures need linnused asusid üksteisest umbes 40 km kaugusel.
Orduaeg
pisi|Luke mõisatiik, vaade kirdesse. Taamal mõisa peahoone, 2014 juulis
1334 on läti ajaloolaste andmetel linnuse esmamainimise aasta. Ka baltisaksa ajaloolaste arvates ehitas Luke sel aastal ordumeister Eberhard von Monheim. Tegemist oli nähtavasti eelpostiga Tartu piiskopkonna vastu, kuigi kohavalik polnud kaitstavuse suhtes eriti õnnestunud, mida tõendab ka vajadus kümmekond kilomeetrit lääne pool asuva tugevama Härgmäe ordulinnuse järele. Kuna baltisakslased väidavad ka Valga (Walk) asunduse (Hakelwerk) 1334. aastaks juba tekkinud olevat, siis on vastusammuna piiri äärde kindlustatud tugipunkti ehitamine üsnagi mõistetav. Samal aastal on mainitud ka majandustegevust Luke mõisas.
1345, suure paastu ajal korraldasid leedulased suure rüüsteretke Semgalliasse ja jõudsid röövkäigul Riia poolt tulles kuni Valgani (Walk) välja. Ordumeister Burchard von Dreileben oli sel ajal karistusretkel Saaremaal. Sellal võis linnus saada oma esimesed "tuleristsed".
1431 on esimene kindel kirjalik mainimine, kuigi ajaloolaste arvates on linnus ehitatud tunduvalt varem. Linnuses elas tollal Klaus von der Lude.
1495, 9. oktoobril on Võnnus (Cēsis) ordumeister Wolter von Plettenbergi välja andnud dokumendi, kus Johann von Plettenbergile läänistatakse ka maatükk Võnnu ametkonna Luke kihelkonnas (eyn stucke landes in ampthe tho Wenden und dem kerspele thor Lude), mis varem kuulus Helmold von der Ludele. Nähtavasti on tegemist algsete omanike suguvõsaga, kelle järgi on ka linnus nimetatud. Ürikust saab järeldada, et linnus kuulus Võnnu komtuurkonda.
1501 rüüstavad venelased Valga (Walk) ümbruses.
1518 müüsid Lorenz de Ergnise (Ermes) pojad Johann ja Fromhold Luke mõisa (Hof Luhde) (linnuse) oma võõrasisa Hans Wrangelli nõuandel Johann von Plettenbergile ja tema naisele, sündinud Barbara von Toedwenile. Pärand koosnes 22 objektist, sealhulgas ühest vanast karjamõisast, Sapereni külast ja kõrtsikohast Valgas (Walk). Ürikus mainitakse ka kahte küla, mis asuvad Härgmäe piirkonna Luke kihelkonnas ("... also im gebede tho Armis unnd im kerspel thur Lude belegen"). Siit ei saa järeldada, et Luke oli nüüd Härgmäe (Armis) komtuurkonnas, vaid, et Härgmäe oli Luke jaoks nn. administratiivseks keskuseks, ning et mõlemad linnused kuulusid Võnnu komtuurkonda.
1551 andis ordumeister Heinrich von Galen tollasele Luke omanikule Wolter von Plettenbergile õiguse ehitada omale lähedalasuvas Härgmäe linnuses välja kindel varjupaik keeruliste aegade puhuks. Siit nähtub, et nõrk Luke loss oli rohkem kindlustatud laagriplatsi moodi ja võis tegutseda nagu viimase "parkimiskohana" enne sisenemist Valka (Walk), mis asus juba sageli vaenuliku Tartu piiskopkonna territooriumil. Valka jooksid juba siis kokku mitmed olulised maanteed, see asus enam-vähem Liivimaa keskel ja seal toimusid paljud üleliivimaalised maapäevad.
1558–1560, nagu Johann Renneri kroonika Liivi sõja alguse sündmustest nähtub, sakslased Luke linnust sõjategevuses ei kasutanud ja see oli pidevalt venelaste valduses, kes seda laagriplatsina kasutasid. Linnuse omanik Wolter von Plettenberg oli Lukest lõunasse jääva Trikata ordulinnuse varustusülem.
1560, 2. augustil leidis Luke linnuse lähistel aset Liivi ordu vägede viimane välilahing Moskva tsaaririigi vägedega, milles ordu välivägi purustati ja kogu ordu sõjaline juhtkond vangistati. Liivi ordu väed, tulles Trikata kaudu Volmarist, olid laagris kusagil Turna lähedal – 2 saksa miili Härgmäest, ning liikusid siis edasi Valga poole vaenlasele vastu. Lahingu toimumispaik Luke linnus jääb samuti u 2,5 miili kaugusele Härgmäest. Hiljem hakati lahingut siiski nimetama Härgmäe lahinguks, nähtavasti arvestades linnuse tähtsust ja võimsust.
Ajaloolase Robert Vipersi andmetel toimus Härgmäe lahing Valka kiriku (Luke kihelkonnakiriku?) ja Luke linnuse vahel.
pisi|Linnuseala lõunaküljel asuv valliküngas. Vaade lõuna suunas, juuli 2014
Poola-Rootsi aeg
1600 omas mõisat Wolter von Plettenberg, Johannese lapselapselaps.
1604 Suntaži lossis koostatud "Franz Nyenstadti Liivimaa kroonikates" on linnuse omanikeks märgitud Krüdenerid.
1611. aasta paiku koostatud Liivimaa kroonikas on selle autor, tollal Viljandis elanud poolakas Dionysius Fabricius määratlenud Luket suuremast soost aadlike linnuste hulka kuuluvaks (Nobilium autem excellentioris familiae arces..).
1624. aasta 14. jaanuaril läänistas Rootsi kuningas Gustav II Adolf Luke Hans Wrangell zu Alopile, kuna Wolter oli olnud poolakate toetaja. Wrangellide käes oli Luke veel ka 1818. aastal.
1653 Luke linnuse omanik ehitas oma lossilääni maadele Püha Katariina kihelkonnakiriku.
1657, 19. juunil lõid Rootsi väed Valga (Walk) lähistel lahingus venelasi.
1689. aastast pärineb linnuse ja kihelkonna kaart Lude Slott och Kirchspihl mõõtudega 56 * 43 cm.
1692 koostasid rootslased Luke linnuse plaani (Grundriß vom Luhdischen Schloße), millel on kujutatud 2 torniga kivist majalinnus, väravaehitis ja selle kõrval puidust abihoone.
1703 põletasid vene väed Valga linna maha. Väidetavalt lasti linnus Põhjasõjas õhku. Pärimuse järgi matnud tollane linnuse omanik Lukele maha oma kulla ja varanduse ja põgenes sõja eest välismaale ning hiljem ei naasnudki. 1938 ja 1939 olevat tema hilisemad sugulased palganud 20 töölist, kes ümbruskonna läbi tuhnisid, kuid mingit varandust siiski ei leidnud.
Tsaariaeg ja hiljem
pisi|Luke mõis lääneküljest. 1801, Brotze, pastor Horchi (Horeb) joonistus
1752–1755 ehitas tollane Luke (Lugaži) mõisa omanik Carl Johann von Wrangel (Carl Johan Wrangel af Ludenhof) kihelkonnale Põhjasõjas purustatud vundamendile uue kiriku. Mõisale kuulusid tollal Valgas ka kõrts ja vesiveski Pedeli jõel. Ka Paju mõis (Luhde Grosshof), mis juba vanast ajast kuulus Luke linnusele, müüdi Wrangelli poolt 1750. aasta paiku Weinhold Gotthard Barclay de Tollyle. Kuna orduriigi piir Tartu piiskopkonnaga läks mööda Pedeli jõge Väikese Emajõeni, siis kuulusid Paju ja Sooru maad ordu valduste hulka. Läti uurijate arvates lõpetas linnus eksistentsi XVIII sajandi alguses.
1782, August Wilhelm Hupel märkis oma raamatus "Topographische Nachrichten von Lief- und Ehstland", et Luke loss on varemetes.
1793 on Mellini atlases veel üles tähendatud Luke loss (Schlos Lude) oja ääres, mis voolab Konnaojja. Samuti on loss Rückeri kaardil 1839. aastast (Schloss Luhde), kuid arvatavasti ehitasid Wrangellid vana linnusehoone vahepeal ümber või lammutasid hoopis.
XX sajandi alguseks polnud linnusest enam midagi järele jäänud.
Ehitus
Luke linnus asetses vahetult enne Valgat vanast Volmari–Trikata–Tartu maanteest paar kilomeetrit loodes ja oli ehitatud Säde (Seda) jõkke voolava ülespaisutatud Gaidupe oja idakaldale. Veel edasi kilomeeter loodesse, Härgmäe poole jäi teine rüütlimõis – keskajal von der Borgidele kuulunud Borrishof (Borgshof).
Linnus kujutas endast põhja-lõunasuunalist ristkülikukujulist kivist majalinnust, mille lõunaküljel asunud sissekäiku kaitsesid kaks nurgatorni. Majalinnuses oli 4 ruumi: eeskoda – hall e. "Diele", saal ja 2 väiksemat ruumi hoone põhjatiivas. Saali all asus kelder. Küllap pidi majalinnusel olema ka kaitsekorrus.
Hoonest veidi lõuna poole asetses eraldiseisev kivist neljakandiline väravatorn, kus oli 2 ruumi: köök ja söökla. Torni teise korruse olemasolu ei ole teada. Väravatornist vasakul asus palkidest abihoone. Linnus pidi olema ümbritsetud püstpalkidest tara või mingi muu puidust tõkkega, muidu poleks väravatornil olnud erilist mõtet. Mainitud on küll ümbritsevat hekki. Ida poolt kaitses linnuseõue ka 4 m kõrgune muldvall, millest on praeguseks säilinud umbes 40-meetrine lõik. Ilmselt on linnuse väljaehitamine jäänud poolikuks, vastasel juhul oleks sellest võinud välja areneda väike laagerkastell.
Praegune seisukord
Linnusest mingeid maapealseid müüre säilinud ei ole. Alles on mõned pargipuudega kaetud vallikünkad. Oletataval linnusealal on mõned vanad vahvärk-taluhooned ja aiamaalapid. Valle, mille keskelt jookseb väike kruusatee, on märgata ka linnuseala lõuna-edelapoolsel küljel. Lõuna ja ida pool on märgata jälgi praeguseks kinniaetud territooriumi ümbritsenud vallikraavist.
Bebe
Bebe (vanasti ka Vecbebe) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Lõuna-Kuramaa piirkonnas Vērgale vallas.
Küla asub valla kaguosas ja jääb valla keskusest Vērgalest 4, endisest piirkonna keskusest Pāvilostast 31 ning Riiast 214 kilomeetri kaugusele.
Küla on kujunenud Vecbebe mõisa (Alt-Bebben) keskuse juurde. Aastani 2021 kuulus küla Pāvilosta piirkonda.
Bebes kasvav pärn (ümbermõõt 4.22 m) on looduskaitse all.
Budišov nad Budišovkou
Budišov nad Budišovkou (saksa keeles Bautsch) on linn Tšehhis Morava-Sileesia maakonnas Opava ringkonnas. Budišov nad Budišovkou asub Opavast 24,5 km edelas, Olomoucist ligi 36 km kirdes ja Ostravast umbes 45 km idas.
Linn paikneb merepinnast 526 meetri kõrgusel.
Budišov nad Budišovkoud on esmamainitud 1301. aastal.
Budišov nad Budišovkou vanalinn on alates 2003. aastast ajalooline linnakaitseala.
Raja tänav (Pärnu)
Raja tänav on tänav Pärnus Mai ja Raeküla linnaosas.
Raja tänav algab Riia maanteelt ja lõppeb tupikus. Raja tänavaga saavad kokku järgmised tänavad: Männiku (vasakult), Metsa (paremalt), Käbi (vasakult), Mai (paremalt), Merimetsa (vasakult) ja Urva (vasakult).
Tänava pikkus on ligikaudu 629 meetrit.
Sēlpilsi kihelkond
thumb|250px|[[Kuramaa kubermang]] Sēlpilsi kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Selburg, läti keeles Sēlpils draudzes novads) oli haldusüksus Jaunjelgava kreisis Kuramaa kubermangus Lätimaal.
Käbi tänav (Pärnu)
Käbi tänav on Pärnus Raeküla linnaosas. Käbi tänav algab Raja tänavalt. Käbi tänav saab kokku Kännu tänavaga. Käbi tänav lõpeb Kännu tänavaga.
Tänava pikkus on ligikaudu 199 meetrit.
Kadrina vald (Kodavere kihelkond)
Valla alal asus Kadrina mõis ja Kodavere kirikumõis.
Ateroskleroos
Ateroskleroosi tekke põhjuseid veel ei teata, kuid oletatavatest peetakse olulisemaks vanadust, loomarasvarohket toitu, perekondlikke rasvaainevahetushaigusi, soonte kroonilisi põletikulisi seisundeid ja ka autoimmuunhaigust.
Südame isheemiatõbi on üks ateroskleroosi avaldumisvorm.
Ateroskleroos on arterioskleroosi üks vormidest. See avaldub alguses silelihaskoe rakkude hüperplaasia või hüpertroofiana ja maatriks-proteiinide (ingl matrix-proteins) kuhjumisena suurte ja keskmiste arterite intimas ehk sisekestas (ühe endoteeliraku paksune kiht). Sisekesta tekkivad kaltsiumist, rasvainest (nagu näiteks kolesterool ja triglütseriidid), fibriinist, lihasrakkudest ja sidekoest paksendid. Paksendid võivad hiljem sidekoestuda ja lubjastuda ning selle tagajärjel võivad arterid aheneda ja rabedaks muutuda ning vereringlust takistada ja see omakorda võib vererõhku tõsta.
Ateroskleroos kahjustab kõige sagedamini aorti, pärgartereid, peaaju veresooni ja seda peetakse müokardi infarktide ja insultide levinuimaks põhjustajaks. Lisaks võivad patoloogiliseks peetavad muutused toimuda ka peensoolekinnisti ja kõhunäärme veresoonkonnas.
Riskitegurid
Ateroskleroosi levinumad ja tõenäolised riskitegurid liigitatakse kaheks:
Psoriaasil ja ateroskleroosil on ühiseid riskitegureid ja tõestatult ka sarnaste immunoloogiliste mehhanismide esinemine, näiteks T-abistajarakkude tasakaalu häire ja tsütokiinide profiili muutused.
Ateroskleroosi riskiteguriteks peetakse epidemioloogiliste uuringute alusel madalat HDL-kolesterooli taset.
Ateroskleroosi perekondlikeks riskiteguriteks on
Tekkemehhanismi kirjeldus
Kõrgenenud LDL-kolesterooli tase võib organismis, ebasoodsates tingimustes (arteri sisemine kiht on eelnevalt kahjustada saanud) arterite seinte sisekihi ehk endoteeli alla ladestuda, kus hakkavad moodustuma rasvajutid. Lipiidseid vööte ja plekke võib kohata juba 6-kuuste väikelaste ja 50% 10-aastate koolilaste mõningate veresoonte siseseintel. Rasvajuttide levik kutsub omakorda esile monotsüütide ja T-lümfotsüütide kogunemise ja nende aktiveerumise nimetatud piirkonnas. Aktiveerunud monotsüüdid muutuvad makrofaagideks ja hakkavad komplekteerima tsütokiine, vabu radikaale ja proteolüütilisi ensüüme. Lisaks eeltooduile, esinevad ateroskleroosi 'naastudes' autoantigeenid, autoantikehad, B-lümfotsüüdid, loomulikud tappurrakud, koesobivusantigeenid, jne. HDL-kolesterooli osakesed aga vabastavad makrofaagidest taas kolesterooli ja juhivad vereringesse.
Põhjustajad
Arterite põletikulisi protsesse võivad põhjustada ka mitmed bakterid ja viirused (näiteks Herpes simplex 'i viirus). Mitmed epidemioloogilised uuringud seostavad ateroskleroosi teket ka bakteri Helicobacter pylori infektsiooniga.
Liigid
Aterosklerootilisi muutusi võib esineda mitmesugustes elundites ja kudedes, nii südame, peaaju, käte, jalgade ja neerude arterites põhjustades vastavas elundis kliinilisi nähtusid:
Klassifikatsioon
Aterosklerootilisi muutusi klassifitseeritakse käesoleval ajal naastude ulatuse ja tugevuse ning 'puhkemise' ja muude näitajate alusel tüüpideks I–VI.
Aterosklerootiliste kahjustuse järgud
Aterosklerootilises veresoones võib üheaegselt esineda mitmele järgule omaseid muutusi.
Ravi
Kuna ateroskleroosi täpseid tekkemehhanisme ja päritolu ei tunta siis ei teata ka ravi selle progresseeruva seisundi ja selle sümptomaatika vastu. Ateroskleroos võib sõltuvalt veresoone sulgumise kohast arteris, põhjustada kas insulti, gangreeni, akuutset müokardi infarkti või seniilse dementsuse ilminguid. Ateroskleroosi diagnoosi kinnitamise korral võivad arstid aterosklerootilisele patsiendile määrata elukestva tablettravi statiinidega.
Koos tavapäraste ravimitega võidakse aterosklerootilisele patsiendile soovitada ka eeldatavalt kasuliku toimega toidulisandeid nagu küüslauk, E-vitamiin, viirpuu (viljad, lehed, õied), koensüüm Q10 (CoQ10) (ubikinoonid), oomega-3-rasvhapped (kalamaksaõli), fütosteroolid, ja kaltsiumi, magneesiumi, kaaliumi, B-vitamiine, C-vitamiini sisaldavaid vitamiinipreparaate.
Ka India nonipuu lehtedes (Morindae citrifoliae folium) leiduva prokseroniiniga on seostatud ateroskleroosi vähenemist.
Rahvameditsiinis
Rahvameditsiinis on hariliku õlipuu lehti kasutatud kui ateroskleroosi leevendavat vahendit.
Loommudelid
Biomeditsiini uuringutes kasutatakse ateroskleroosi-loommudeli (biotest) loomadena tihti jäneseid. kuid katsete tulemused on varieeruvad, kuna alati ei õnnestu neil loomadel ateroskleroosi esile kutsuda.
Richard Schulze-Kossens
Richard Schulze-Kossens (2. oktoober 1914 – 3. juuli 1988 Düsseldorf) oli Relva-SS ohvitser ja adjutant.
Elulugu
pisi|[[Molotovi-Ribbentropi pakti sõlmimine 1939. aasta augustis. Richard Schulze on vasakpoolseim, asudes NSV Liidu kindralstaabi ülema ja tulevase marssali Boris Šaposnikovi kõrval. Šaposnikovist paremal on Saksa Riigi välisminister Ribbentrop ja NSV Liidu riigipea de facto Stalin. Dokumente on allkirjastamas NSV Liidu välisasjade rahvakomissar Molotov, keda juhendab NSV Liidu saadik Berliinis Aleksei Škvartsev]] Richard Schulze sündis Berliinis Spandau linnaosas. Pärast gümnaasiumi lõpetamist 1934. aastal astus ta Allgemeine SS-i. Sama aasta novembris liitus ta Adolf Hitleri ihukaitseüksusse (Leibstandarte SS Adolf Hitler). Aastatel 1935–1937 õppis Bad Tölzi sõjakoolis. 1937. aasta juulis määrati Theodor Eicke adjutandiks. Mõni aeg hiljem oli ta ka August Heissmeyeri ja Saksamaa välisministri Joachim von Ribbentropi adjutant, võttes osa Molotovi-Ribbentropi pakti sõlmimisest.
1940. aastal liitus uuesti Adolf Hitleri ihukaitseüksusega. Ta määrati 2. kompanii ülemaks ning võttis osa sõjakäigust läänes. Juunis 1940 toimunud lahingutes Prantsusmaa pärast sai haavata ning määrati uuesti Ribbentropi käsundusohvitseriks, teenides selles ametis augustini 1941. Seekord osales ta lahingutes idarindel. Lahingute käigus sai haavata, mistõttu võeti rindelt ära ning määrati Adolf Hitleri adjutandiks, kus teenis kuni 1944. aasta detsembrini. 1945. aasta märtsist oli 38. SS-Grenaderidiviisi Nibelungen komandör.
Pärast sõja lõppu oli ta kolm aastat lääneliitlaste sõjavang. Sel ajal võttis ta uue nime Richard Schulze-Kossens. Nürnbergi protsessil andis tunnistusi Joachim von Ribbentropi sekretäri Ernst von Weizsäckeri asjus. 1951. aastal lõi koos Otto Kummi, Felix Steineri ja Paul Hausseriga sõjaveteranide ühingu "Hilfsgemeinschaft auf Gegenseitigkeit der Angehörigen der ehemaligen Waffen-SS" (HIAG). Pärast Lääne-Saksamaa loomist 1949. aastal töötas Richard Schulze-Kossens ärimehena, ka oli ta tuntud kirjanikuna.
Richard Schulze-Kossens suri 1988. aastal kopsuvähki. Tema matustele olid tulnud paljud endised Relva-SS-i sõdurid. Ta maeti 11. juulil.
Isiklikku
Tal oli vend Hans-Georg Schulze, kes oli Richardist kolm aastat noorem, kuid kes suri idarindel juulis 1941.
SPZR Poprad
SPZR Poprad on iseliikuv ülilühimaa õhutõrje (VSHORAD) raketisüsteem, mida toodab Poola PIT-RADWAR S.A.
Ajalugu
Saritootmine algas aastal 2005. Raketisüsteem baseerub rakettidel Grom. Popradi kandvaks autoks valiti AMZ-Kutno toodetud soomustatud AMZ Żubr. Popradi konstruktsioon kindlustab aja minimeerimist, mida vaja üleminekuks transportpositsioonilt võitluspositsiooni. Ekipaažis on 2 inimest (operaator ja autojuht).
Süsteemi relvastus koosneb neljast raketiheitjast PPZR Grom. Süsteem edukalt tabab 500–5500 meetri kaugusel asuvaid õhusihtmärke.
Mariinski Possad
Linn tekkis Sundõri küla kohale ja sai praeguse nime ja linnaõigused 1856. aastal. Nimi anti linnale Aleksander II abikaasa Maria Aleksandrovna järgi.
Francisco Suárez
Francisco Suárez (5. jaanuar 1548 – 25. september 1617) oli hispaania jesuiidi preester, filosoof ja teoloog, üks olulisemaid skolastikuid.
Toominga tänav
Toominga tänav (varasema nimega ka Tominga tänav) on tänav järgmistes Eesti asulates:
Peeter Kibe
Peeter Kibe (7. märts 1936 Viljandi – 27. aprill 2018) oli eesti põllumajandusteadlane ja majandijuht.
Ta lõpetas 1955. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1960. aastal Eesti Põllumajanduse Akadeemia veterinaaria eriala. Aastal 1967 kaitses ta väitekirja "D2-vitamiini mõju piimalehmade tervisele ja toodangule" ja sai veterinaariakandidaadi kraadi.
Ta oli aastatel 1960–1963 Estonia kolhoosis loomaarst. Aastatel 1963–1968 oli ta Eesti Põllumajanduse Akadeemia aspirant. Aastatel 1968–1989 oli ta Estonia kolhoosi peazootehnik, aastatel 1989–1993 oli ta OÜ Estonia juhatuse esimees.
Tal oli äriosalus OÜ Estonias, OÜ Sõrandu Farmis ja OÜ Vanausses.
Ta oli tegev Eesti holšteini tõugu veisekarja arendamisel, lehmade arv kasvas 400-lt 2000-ni ja piima aastatoodang lehma kohta 4000-lt 8500 liitrini.
Välislingid
Haud Paistu kalmistul
Jonathan Davis
Jonathan Howsmon Davis (sündinud 18. jaanuaril 1971), lühidalt JD, on tuntud kui Ameerika nu metal 'i ansambli Korn laulja.
Davise muusika on inspireeritud tema läbielamistest lapsepõlves, mis oli täis emotsionaalset traumat ja kiusamist. Ta pidi lapsena taluma emotsionaalset, füüsilist, vaimset ja seksuaalset vägivalda. Pärast vanemate lahutust tema võõrasema piinas teda, nende peresõber kuritarvitas teda seksuaalselt ning ta koolikaaslased narrisid teda eriliste riiete ja muusikamaitse pärast. Kõik need hirmutavad kogemused paneb Davis oma muusikasse.
Kooliaegsest plaadikeerutamisest kasvas välja kirg ise muusikat teha ja ta pani kokku bändi Korn, mis tõi talle tuntuse.
Lapsepõlv
Jonathan Davis sündis Bakersfieldis California osariigis USA-s. Tema isa Rick Davis oli Buck Owensi ja Frank Zappa bändides klahvpillimängija ja ema Holly Chavez oli näitleja ja elukutseline tantsija.
Vanemad lahutasid, kui JD oli kolmene. Poiss jäi isa ja tema uue naise Lilyga. Lapsena kannatas ta ägeda astma all.
Kuna JD oli teistest pisut erinev, oli ta alati koolikiusamise ohver.
Õie Praggi
Õie Praggi (aastani 1956 Õie Timmi, sündinud 6. märtsil 1932 Haanja vallas Võrumaal) on Eesti põllumajandusteadlane.
Jonathan Davis
Karjäär
Ta alustas plaadikeerutamist keskkoolis artistinime JDevil all. Ta esines tihti koolipidudel, lemmikstiilid olid New York freestyle, Miami bass, gootirokk. Jeff Creath, produtsent ja Underground Chicken Soundsi omanik, lubas Davisel elada oma garaažis; sel perioodil sündiski Korn. Nad hakkasid kontsertidel esinema, neid märgati Huntington Beachi kontserdil aastal 1993.
Amantea
Amantea on linnaks nimetatav omavalitsusüksus (comune) Itaalias Calabria maakonnas Cosenza provintsis. Amantea sai linnaõigused vabariigi presidendi 1973. aasta 8. juuni dekreediga.
Amantea on Türreeni mere lõunaranniku tuntud turismikeskus.
Haldus
Amantea piirneb järgmiste omavalitsusüksustega: Belmonte Calabro, Lago, San Pietro in Amantea, Serra d'Aiello, Cleto, Nocera Terinese (CZ).
Amantea halduspiirides asuvad järgmised asulad ja asumid: Acquicella, Camoli, Coreca, Campora San Giovanni.
Belgradi bussijaam
Belgradi bussijaam (serbia keeles: Београдска аутобуска станица; lühendatult БАС) on peamine bussijaam Serbias Belgradis. Savski Venaci linnaosas asuv bussijaam koosneb bussijaamast ja kahest bussiterminalist.
See on Lasta Beogradi linnadevahelise bussiliini peamine sõlmjaam. Hoonet haldab BAS Beogradska autobuska stanica a.d.
Amantea
Loodus
Amantea rannik päikeseloojangul|pisi|left|250px pisi|Verre jõgi Acquicella juures Amantea paikneb põhja-lõunasuunaliselt Türreeni mere rannikul.
Jonathan Davis
Karjäär
Aastatel 1996–1999 andis Davis koos bändiga välja albumid "Life is Peachy" (1996), mis jõudis USA-s topelt-plaatina staatusse, "Follow the Leader" (1998), mis jõudis edetabelis Billboard Top 200 esikohale ja "Issues" (1999), mida esitleti turneel "Sick and Twisted".
Amantea
Loodus
Amantea territooriumil voolavad Verre, Catocastro, Santa Maria, Colongi, Calcato, Oliva, Torbido, Rubano ja Savuto jõgi.
Jonathan Davis
Karjäär
Korni viies stuudioalbum "Untouchables" (2002) leidis kohe koha metal 'i fännide südametes ning jõudis plaatinaplaadi staatusse. Lisaks suurele müügiedule (5 miljonit eksemplari üle maailma) võideti albumilt singliga "Here to Stay" ka Grammy auhind.
Amantea
Ajalugu
Antiikajal asus Campora San Giovanni juures Temesa (ladina keeles Tempsa) asula.
Jonathan Davis
Karjäär
Aastal 2003 ilmus "Take a Look in the Mirror". Album sai kõva kriitika osaliseks ja selle võis leida 284. kohalt ajakirja Rock Hard edetabelis, kus reastati 500 kõigi aegade parimat rokk- ja metalalbumit.
Amantea
Raudtee
Amantead läbib aastatel 1883–1895 rajatud Lõuna-Türreeni raudteeliin.
Jonathan Davis
Karjäär
Aastal 2007 anti välja nimetu album. Davis tahtis, et fännid nimetaksid seda nii, kuidas ise tahavad. Albumit müüdi kuldplaadi vääriliselt.
Amantea
Sadam
Campora San Giovanni juures asub Porto Turistico Città di Amantea.
Jonathan Davis
Karjäär
Bändi hilisemad albumid "Korn III: Remember Who You Are" (2010), "The Path of Totality" (2011) ja "The Paradigm Shift" (2013) said kõik positiivse kriitika osaliseks. Bändiga liitus ka vahepeal eemal olnud kitarrist Brian "Head" Welch.
2018. aasta jaanuaris avaldas Davis oma esimese soolosingli "What It Is". Sama aasta 25. mail ilmus debüütsooloalbum "Black Labyrinth".
Õie Praggi
Elulugu
Õie Praggi on talupidaja tütar ja Jaan Praggi abikaasa.
Jonathan Davis
JDevil
Davis kirjeldab JDevilit sõnadega: "Armastus kõige vastu, mida iganes sa teed, senikaua, kui see kellelegi haiget ei tee". Ta kombineerib selliseid stiile nagu dubstep, jungle, drum and bass, four-on-the-floor ja metal.
Isiklik elu
pisi|190x190px|Devon Davis Tema muusikas peegeldub kogetud vägivald, vanemate lahutus, füüsiline piinamine kasuema, seksuaalne väärkohtlemine peretuttava poolt ja koolikiusamine.
Õie Praggi
Elulugu
Lõpetas 1950 Võru 1. Keskkooli, 1957 Tartu Riikliku Ülikooli bioloogia osakonna, põllumajanduskandidaat (1969, EPA), väitekiri "Eesti punase karja piima valgu- ja rasvasisaldus Võru rajooni majandeis ning selle suurendamise võimalusi."
Diiler
Diiler ehk edasimüüja on vahendaja, kes ostab kaupa ja müüb seda siis edasi.
Jonathan Davis
Isiklik elu
Esimesest abielust Renee Perezega aastatel 1998–2001 on neil ühine poeg Nathan. 2004. aastal abiellus Davis pornostaar Devon Davisega, neil on kaks poega, Pirate ja Zeppelin. 2006. aastal lõi Davisel välja haruldane haigus – veritsushäire (ITP), mille tagajärjel oli ta mõnda aega voodiravil. Ravimeid haiguse kontrolli all hoidmiseks võtab Davis tänapäevani.
Ivo Juurvee
pisi|Ivo Juurvee 10. märtsil 2014 avalikus vestlusringis [[Solarise keskuse Apollos]] pisi|Ivo Juurvee 2022. aasta Arvamusfestivalil Ivo Juurvee (sündinud 5. veebruaril 1979) on eesti ajaloolane, kes uurib peamiselt luuretegevuse ajalugu.
Õie Praggi
Elulugu
Oli 1957–67 mitmes majandis zootehnik-selektsionäär, 1967–73 R. Pälsoni sovhoosi juurde moodustatud Üleliidulise Põllumajanduse Ökonoomika Teadusliku Uurimise Instituudi töörühma noorem-, 1973–78 vanemteadur, 1978–91 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) ökonoomika osakonna nooremteadur.
Ivo Juurvee
Juurvee lõpetas 1997. aastal Tallinna Reaalkooli, seejärel asus ta õppima ajalugu Tartu Ülikoolis, mille ta lõpetas 2002. aastal. 2003. aastal sai ta Kesk-Euroopa ülikoolist Budapestis magistrikraadi.
Õie Praggi
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: põllumajandusloomade aretus; põllumajandusökonoomika.
Teoseid
Üle 20 teadustrükise.
Ivo Juurvee
2013. aastal sai ta Tartu Ülikoolist doktorikraadi väitekirjaga "Riigisaladuse kaitse Eesti Vabariigis 1918-1940". Juurvee doktoritöö põhjal ilmus 2014. aastal raamat "Rääkimine hõbe, vaikimine kuld: Riigisaladuse kaitse Eesti Vabariigis 1918-1940".
Oma teadustegevuse eest sai Juurvee 2008. aastal haridus- ja teadusministri tunnustuskirja ning 2009. aastal ajakirja Tuna aastapreemia eelmise aasta parima artikli eest.
Middle East Airlines
pisi|Middle East Airlinesi [[Airbus A330|Airbus A330-200 lennuk]] Middle East Airlines on Liibanoni rahvuslik lennufirma, mille peakorter asub Beirutis Liibanonis. Lennufirma asutati 31. mail 1945.
Horisontaalne integratsioon
Horisontaalne integratsioon on tootmisprotsessi samas faasis tegutsevate ettevõtete ühise omaniku kontrolli alla ühendamine. Vastanduv mõiste on vertikaalne integratsioon.
Middle East Airlines
Lennufirmal on 18 lennukit ja lennufirma opereerib 32 sihtkohta. Lennufirma kodulennujaam on Beiruti Rafīq al-Ḩarīrī rahvusvaheline lennujaam. Lennufirma on SkyTeami liige alates 28. veebruarist 2011.
Horisontaalne integratsioon
Horisontaalne integratsioon peaks parandama konkurentsipositsiooni.
Sara Danius
pisi| Sara Danius (2015) Sara Maria Danius (5. aprill 1962 Täby Stockholmi lään – 12. oktoober 2019) oli rootsi kirjandusteadlane ja esteetik, Rootsi Akadeemia liige. Danius oli Rootsi kirjaniku Anna Martha Sofia Wahlgreni (s. 1942) ja Lars Daniuse (1907–1996) tütar.
Ta oli 2013. aastast Stockholmi Ülikooli kirjandusprofessor. 2013. aastal valiti ta Knut Ahnlundi surma tõttu vabaks jäänud Rootsi Akadeemia 7. toolile. 2015. aastal valiti ta akadeemia alaliseks sekretäriks.
Ta lõpetas 1986. aastal Stockholmi Ülikooli. Magistrikraadi (Magister Artium) sai ta 1989. aastal Nottinghami Ülikoolist ja doktorikraadi 1997. aastal Duke'i Ülikoolist. Aastatel 2008–2013 töötas ta Södertörni ülikoolis esteetikaprofessorina.
Temalt ilmus kirjutisi kirjanduse ja ühiskonna vahelistest suhetest ning muuhulgas ka Marcel Proustist, Gustave Flaubertist ja James Joyce'ist.
Ich bin ein Berliner
Kennedy kasutas seda fraasi oma kõnes kaks korda, sealhulgas ka kõne lõpus, hääldades seda oma Bostoni aktsendiga ja lugedes seda maha oma märkmetest, kuhu oli selle kirjutanud ingliskeelset foneetilist transkriptsiooni kasutades: "ich bin ein Bearleener".
Hainan Airlines
Hainan Airlines on Hiina Rahvavabariigi lennufirma, mille peakorter asub Haikous Hainanis Hiinas. Lennufirma asutati 1993. aastal.
Ich bin ein Berliner
Olukord Berliinis
pisi|Berliini okupatsioonitsoonid Saksamaa pealinn Berliin jäi pärast teist maailmasõda sügavale Nõukogude Liidu okupatsioonitsooni. Algselt jagati linna valitsemine nelja liitlase vahel (Ameerika Ühendriigid, Ühendkuningriik, Prantsusmaa ja Nõukogude Liit). Külma sõja käigus pinged eskaleerusid, kuni Nõukogude väed kehtestasid Berliini blokaadi, mille vastu lääneliitlased rajasid niinimetatud Berliini õhusilla. Hiljem muutusid NATO-sse kuuluvate liitlaste okupatsioonitsoonid sisuliselt Lääne-Saksamaa enklaaviks keset Ida-Saksamaad. Alates 1952. aastast suleti Lääne ja Ida vaheline piir igal pool mujal kui Berliinis. Sajad tuhanded idasakslased jooksid Berliini kaudu läände üle ja tööjõu väljavool ähvardas Ida-Saksamaa majanduse hävitada.
Hainan Airlines
Lennufirmal on 207 lennukit ja lennuettevõtte opereerib 110 sihtkohta.
Ich bin ein Berliner
Taust
pisi|Kennedy foneetilised transkriptsioonid ladina- ja saksakeelsetest fraasidest " Ich bin ein Berliner" kõne on osaliselt tuletatud kõnest, millega Kennedy esines 4. mail 1962 New Orleansis, kus ta samuti kasutas väljendit civis Romanus sum:
Fraasid "ma olen berliinlane" ja "olen uhke, et olen berliinlane" pandi kirja juba nädal enne kõnet. Need olid nimekirjas väljenditest, mida kõnes kasutada, koos foneetiliste transkriptsioonidega saksa keeles. Sellised transkriptsioonid leiduvad ka kõne kolmandas mustandis, mille Kennedy oma käega kirja pani ja mis pärineb 25. juunist. Viimane, trükitud versioon kõnest, transkriptsioone ei sisaldanud ja Kennedy lisas need käsitsi.
Caritas Eesti
Caritas Eesti on MTÜ. Ta kuulub ülemaailmase organisatsioonile Caritas, mis on üle kogu maailma tegutsev katoliku kiriku sotsiaaltöö organisatsioon. Eri riikides tegutsevaid Caritasi ühendab ühtne vaimne alus ning koostöövõrgustik, kuid iga riigi Caritas on vaba oma töösuundi valima. Caritas Eesti töötab noorte peredega.
Ich bin ein Berliner
Taust
Reisile eelnenud harjutamise käigus pidi Kennedy lugema ette mitmeid lauseid ja isegi lõike, et saksa keeles deklameerimist harjutada. Teda aitasid Ameerika Ühendriikide Riigidepartemangu tõlk Margaret Plischke, Kennedy nõunik ja mitmete tema kõnede kirjutaja Ted Sorensen ja tõlk Robert Lochner, kes oli Berliinis üles kasvanud. Üsna kiiresti sai selgeks, et presidendil pole keelte peale annet ja kui ta pidanuks saksa keelt natukenegi pikemalt tsiteerima, oleks ta endale tõenäoliselt piinlikkust valmistanud.
Ted Sorensen väitis oma memuaarides 2008. aastal, et just tema oli ekslikult lausesse sisestanud artikli ein, võttes sellega vastutuse "moosipirukaeksituse" eest (vaata allpool). Seda väidet kinnitas ka Berliini linnapea Willy Brandt, kuid uurijad on selle väite nüüdseks kõrvale heitnud, kuna trükitud versioonis, mis on viimane versioon, mille kallal Sorensen võis töötada, neid sõnu ei leidu. Robert Lochner väitis oma mälestustes, et Kennedy küsis temalt tõlget lausele "Ma olen berliinlane" ja nad harjutasid seda Brandti kabinetis.
Esitus
pisi|vasakul|Kennedy kõnet kuulama kogunenud rahvamass Schönebergi raekoja trepile üles seatud pika laua ääres istusid USA ja Saksamaa aukandjad, teiste seas Dean Rusk (Kennedy riigisekretär), Lucius D. Clay, Konrad Adenauer, Willy Brandt ja Otto Bach. Kogunenud rahvahulga suuruse kohta on erinevaid hinnanguid, kohal võis olla 120 000 kuni 450 000 inimest. Bach rääkis esimesena ja kõneles viimase aja sündmustest Berliinis, eriti müürist. Talle järgnes Konrad Adenauer, kes kõneles lühidalt ja juhatas sisse president Kennedy. Kennedyt saatis Berliini diplomaatilise missiooni liige Heinz Weber, kes Kennedy sõnu publikule tõlkis. Peale trükitud kõne oli Kennedyl veel vihjekaart, kuhu ta oli kirjutanud saksakeelsete fraaside foneetilise häälduse, ning ta üllatas kõiki, kui ta hakkas nädalaid ette valmistatud teksti asemel improviseerima. "Ta ütleb rohkem kui peaks, midagi erinevat sellest, kui ta nõuandjad olid soovitanud, ja väljakutsuvamalt, kui ta kavatses."
Kõne kulmineerus kõigepealt kahe esimese väljaütlemisega "Ich bin ein Berliner!": "Täna on vabas maailmas kõige uhkem öelda: Ich bin ein Berliner." Rahvas vaikis, kuni Weber tõlkis ja kordas presidendi saksakeelset fraasi; Kennedy tundis rahva positiivse vastuvõtu üle pärast Weberi tõlget ilmselget kergendust ja tänas Weberit tõlke eest. Viimane tõlkis ka tänusõnad. Pärast kõne esimest edukat ettekannet ütles Daum: "Kennedy, kes näpib veidi oma pintsakut, irvitab nagu poisike, kes on just riigipöördega hakkama saanud."
Kennedy riikliku julgeoleku nõunik McGeorge Bundy arvas, et kõnega oldi "veidi liiga kaugele mindud", ja nad pehmendasid koos presidendiga enne samal päeval toimunud ettekandmist Berliini Vabas Ülikoolis Henry Fordi hoones selle seisukohti.
Tagajärjed ja pärand
pisi|Mälestustahvel Kennedy kõnele Schönebergi raekojae sissepääsu kõrval Lääne-Saksamaa elanike vahetu reaktsioon oli positiivne, kuid Nõukogude Liidu esindajad olid väljakutsuva fraasi "Lass' sie nach Berlin kommen" suhtes rahulolematud. Vaid kaks nädalat varem oli Kennedy pidanud kõne leplikumas toonis ja rääkinud "suhete parandamisest Nõukogude Liiduga." Nikita Hruštšov ütles mõni päev hiljem vastuseks Berliini kõnele, et "võiks lausa arvata, et kõnesid pidas kaks erinevat presidenti."
Berliinis leidub Kennedy mälestuseks mõeldud paiku, nagu Saksa-Ameerika John F. Kennedy kool ja John F. Kennedy Põhja-Ameerika uuringute instituut Berliini Vabas Ülikoolis. Avalik väljak Schönebergi raekoja ees sai uueks nimeks John-F.-Kennedy-Platz. Raekoja sissepääsu kõrval asuvale sambale on paigaldatud Kennedyle pühendatud suur mälestustahvel ja sissepääsu kohal asuv ruum on pühendatud tema külaskäigule.
Kõne originaalkäsikiri on National Archives and Records Administrationi valduses.
Moosipirukalegend
pisi|vasakul|Berliner ' id On levinud väärarusaam, et Kennedy tegi naljaka vea ja ütles "Ich bin ein Berliner" (rõhk lisatud). Selle väite kohaselt ei öelnud Kennedy enda kohta mitte "berliinlane", vaid "moosipirukas", mida teatakse Berliinis nimega Pfannkuchen, põhja pool Berliner 'ina ja Lõuna-Saksamaal ning Austrias Krapfen 'ina. Kennedy oleks pidanud väidetavalt ütlema "Ich bin Berliner" ehk "Olen Berliinist pärit inimene", kuid kui ta lisas umbmäärase artikli ein, viitas ta endale kui mitte-inimesest Berliner ' ile ehk ütles: "Ma olen moosipirukas."
Kuigi umbmäärane artikkel ein jäetakse ära, kui räägitakse isiku ametist või päritolust, on see endiselt vajalik, kui räägitakse kujundlikult, nagu Kennedy seda tegi. Kuna ta ei olnud sõna otseses mõttes berliinlane, vaid lihtsalt deklareeris solidaarsust Berliini kodanikega, oli "Ich bin ein Berliner" täiesti korrektne.
Üks varasemaid viiteid sellele linnalegendile on Len Deightoni 1983. aastal ilmunud spiooniromaanis "Berliini mäng" (inglise keeles "Berlin Game"), kus tegelane Bernard Samson seda väidab.
Deightoni romaanis on Samson ebausaldusväärne jutustaja ja tema sõnu ei saa tingimata faktina võtta, kuid ajalehe New York Times arvustuses võetakse seda kui fakti ja lisatakse, et publik pidas seda naljakaks. Neli aastat hiljem ilmus see väide taas New York Timesis.
Hodkovice nad Mohelkou
Hodkovice nad Mohelkou (kuni 1949. aastani Hodkovice, saksa keeles Liebenau) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Libereci ringkonnas. Hodkovice nad Mohelkou asub Liberecist ligikaudu 11 km lõunas.
Hodkovice nad Mohelkoud on esmamainitud 1352. aastal.
Hodkovice nad Mohelkou vanalinn on alates 1995. aasta septembrist ajalooline linnakaitseala.
Komissarov
Komissarov on perekonnanimi.
Vesiniku isotoobid
pisi|360px|Vesiniku kõige stabiilsemad isotoobid: prootium, deuteerium ja triitium Vesiniku isotoopideks nimetatakse tema teisendeid, mille aatomid koosnevad ühest prootonist ja ühest elektronist, kuid aatomituumad sisaldavad erineva arvu neutroneid.
Vesinikul on kolm looduslikku isotoopi: 1H, 2H ja 3H. Vesinik on ainus element, mille isotoopidel on erinevad nimetused.
Komissarov
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Komissarov 77 inimesel: 62 mehel ja 15 naisel. Perekonnanimede levikult oli Komissarov meeste puhul 1560. kohal ja naiste puhul 9078. kohal.
Komissarov oli kõige levinum perekonnanimi vanuserühmas 55–59 aastat, kus neid on 10 000 elaniku kohta 0,87. Nimi oli kõige sagedasem Viljandi maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 1,54 inimest.
Nimede eestistamise käigus loobusid 1937. ja 1939. aastal nimest Komissarov 2 isikut, kui võeti uuteks nimedeks Kalmre ja Kuldna.
Lokuta mõisa kalmistu
Lokuta mõisa kalmistu on kalmistu Järva maakonnas Türi vallas Kolu külas. Ajalooliselt jäi kalmistu Türi kihelkonda.