cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Hunter S. Thompson
Lapsepõlv
Peale kahe venna oli Hunteril palju vanem poolvend James Thompson jr isa esimesest abielust, ent ta ei kuulunud Thompsonite leibkonda.
Kurtna Mustjärv
Kurtna Mustjärv asub Ida-Virumaal Alutaguse vallas Konsu külas. Järv kuulub Kurtna järvestikku.
Järve põhja katab mudakiht. Järve lähedal asuvad Niinsaare järv ja Nõmmejärv. Kuni 20. sajandi esimese pooleni laius Mustjärve ja Niinsaare järve vahel lageraba. Kuivenduskraavide rajamise tõttu on rabataimestik järk-järgult asendumas metsa- ja niidutaimedega.
Nogale mõis
Ajalugu
Esimesed teated mõisast pärinevad XVII sajandist. Algul oli see mõis Brunnowite valdus, seejärel Firckside omand. 1898. aastal omandasid mõisa Transehe-Roseneckid, kes müüsid mõisa aastal 1910 paruness Nolckenile. Temalt võõrandati mõis 1920. aastal.
Mõisaansambel
Peahoone pärineb 1880. aastast. Kõrvalhoonetest on säilinud tallid, aedniku maja, kõrts ja õllekoda. Praegu on mõis eraomandis. Mõisakompleks, õllekoda, ja park on riikliku kaitse all olevad muinsusmälestised, kõrts, tallid ja aednikumaja on kohaliku kaitse all.
Neli mõisa pargis kasvavat tamme on looduskaitse all.
Winkler (perekonnanimi)
Winkler on saksa perekonnanimi.
Lihtpuistu
Lihtpuistu (single-storeyed stand) on üherindeline puistu. Puude võrad asuvad praktiliselt ühes tasapinnas.
Sarah Squire
Sarah Squire (neiupõlvenimi Sarah Hutchison; sündinud 18. juulil 1949 Londonis) on Suurbritannia diplomaat.
2000–2003 oli ta Suurbritannia suursaadik Eestis.
Hutita veskijärv
Hutita veskijärv (ka Utita veskijärv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Hutita külas. Veekogu pindala on 2 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1588 m. Järves on kaks saart.
August Matthias Hagen
August Matthias Hagen (23. veebruar 1794, Vijciems, Läti – 2. detsember 1878, Tartu) oli baltisaksa graafik ja maalikunstnik, Tartu Ülikooli joonistuskooli juhataja.
Hagen oli üks olulisematest 19. sajandi alguses Eestis tegutsenud baltisaksa kunstnikest. Tähelepanuväärne kunstnik oli ka tema tütar Julie Wilhelmine Hagen-Schwarz.
Elukäik
Baltisaksa maalikunstnik ja graafik August Matthias Hagen sündis 1794. aasta 23. veebruaril Liivimaal Vijciemsis mõisarentnikust isa Ernst Andrease ja ema Christine esimese pojana. Alghariduse omandas tulevane kunstnik Võnnu kreiskoolis. Juba kooliajal sai Hagen raske külmetuse tagajärjel saatusliku silmahaiguse, mis jäi teda vaevama kogu eluks ning sundis sageli pidama loometöös pikki pause.
Hageni kunstiõpingud algasid 1810. aastal Tartus maalermeister Johann Carl Obergi juures. Meistri käe all töötades viibis Hagen tihti Raadi mõisnike von Lipharite majas Tartus, kus tal oli võimalik tutvuda hea kunstiga ja sellest tuleviku jaoks innustust ammutada. Edasi sai Hagenist Tartu Ülikooli joonistuskooli õppejõu Karl August Senffi abiline, kuid peagi lahkus ta sealt rahulolematuna. Aastatel 1820–1823 rändas Hagen kodumaalt saadud kunstihariduse täiendamiseks Saksamaal, Austrias ja Šveitsis.
Oma rännakutel pidas Hagen regulaarselt reisipäevikuid, mida ta ka rohkete ja detailsete joonistuste ja akvarellidega illustreeris.
Naasnud kodumaale, töötas Hagen 1825–1838 Tartu koolides joonistusõpetajana. Pärast Karl August Senffi surma 1838. aastal sai August Matthias Hagenist Tartu Ülikooli joonistuskooli juhataja ja samas esimene kohaliku päritoluga joonistuskooli õppejõud. Joonistusoskus oli oluline osa 19. sajandi haridusest ja käelist väljendust peeti tähtsaks nii anatoomia-, botaanika- kui ka geograafia tudengite jaoks, kellel oli tarvis oma uuringutest ülestähendusi visandada. Hagen jätkas samasuguste õppemeetoditega, nagu Senff oli kasutanud ning joonistamise algõpetus põhines ka tema ajal peamiselt eeskujude kopeerimisel.
Joonistuskooli juhatajana töötamise kõrvalt andis August Matthias Hagen oma kiirelt kasvava pere vajaduste rahuldamiseks lisaks kunstiõpetuse eratunde, mille järele oli Tartus suur nõudmine. Tänu oma töökusele ja andekusele sai Hagenist peagi ka nõutud illustraator ja kunstinäituste korraldaja ning tema ümber moodustus ring Tartu teaduse- ja kunstiinimestest. Kuna Hagenit paelus ka fotokunst, avas ta muule tegevusele lisaks ka oma väikese fotoateljee.
August Matthias Hagenil oli abikaasa Johannaga kümme last, kellest kahest said isa juhendamisel ka head kunstnikud. Poeg Alexander Hageni tuntus jäi paljulubavast algusest hoolimata väheseks tema varase surma tõttu, kuid August Matthias Hageni tütrest Julia Hagenist sai üks baltisaksa kunsti lõpuperioodi tähelepanuväärsemaid kunstnikke. Pärast isa juures algteadmiste omandamist õppis Julia Hagen Dresdenis ja Münchenis, seejärel aga täiendas end Roomas, kus temast kujunes isa jälgedes kindlameelne ja iseseisev kunstnik. Julie Hagen-Schwarzi loomingu põhiosa moodustavad romantiliselt idealiseerivad portreed ja natüürmordid.
Halveneva nägemise tõttu oli August Matthias Hagen sunnitud 1851. aastal joonistuskoolist pensionile jääma, kuid jäi sellest hoolimata loominguliselt produktiivseks kuni nägemise täieliku kaotamiseni 1860. aastate lõpul. Hagen suri Tartus 2. detsembril 1878.
Looming
pisi|[[Tartu tähetorn (gravüür)|Hageni gravüür "Tartu tähetorn" (u 1827–1833)]] Ligi 40-aastase loomingulise tegevuse kestel jõudis August Matthias Hagen luua hulgaliselt teoseid nii õlimaalitehnikas kui ka joonistustena ning kui üksikud portreed välja arvata, oli tema peamiseks žanriks maastikumaal. Hagen viljeles maalikunsti ja joonistuste kõrval ka puulõiget, akvatintat ja litograafiat ning ka nendes tehnikates on temalt säilinud nii maastikke kui ka portreid.
Tsvetana Pironkova
Tsvetana Pironkova (bulgaaria keel Цветана Кирилова Пиронкова; sündinud 13. septembril 1987 Plovdivis) on Bulgaaria naistennisist.
August Matthias Hagen
Looming
August Matthias Hagen oli nii oma maalides kui ka joonistustes järjekindel klassitsist, järgides juba 17. sajandil loodud ideaalmaastiku skeemi, mille kohaselt jäid pildi servadesse nn kulissid, keskel aga avanes avatud vaade kaugusse. Samas polnud baltisaksa kunstis piir klassitsismi ja sellele järgnevate voolude vahel nii selge kui näiteks prantsuse kunstis ning kuigi klassitsismi traditsioonid püsisid kaua, segunesid need romantismi ja realismi uute taotlustega. Sellised suundumused avaldusid ka Hageni loomingus ja on eriti märgatavad hilisemate aastate teostes.
Tsvetana Pironkova
Seisuga 21. mai 2012 on Tsvetana Pironkova WTA edetabelis 46. kohal. Tema senise karjääri kõrgeim koht on olnud 31.
August Matthias Hagen
Looming
Hageni romantilisem suund väljendub eriti hästi tema 1827.–1828. aastal valminud Tartu vaadete sarjas. Pehmekoelises akvatintatehnikas lehtedel domineerivad Tartu tuntud klassitsistlikud ehitised, aga nende pildikujundus on transformeeritud läbi kunstniku tundesooja silma. Väikelinna romantilist üliõpilaselu ning 19. sajandi algusele iseloomulikku mõistust ja tundeid ühendavat meelelaadi väljendab Hagen läbi hoonetel peegelduva irratsionaalse valguse, mida tõstavad veelgi esile taamal asuvad tumedad tormipilved ja rõhutatud varjud külgfassaadidel.
Tsvetana Pironkova
Ta jõudis 2010. aastal Wimbledoni turniiri poolfinaali, kus kaotas Vera Zvonarjovale 6–3, 3–6, 2–6. Ta on alistanud suure slämmi turniiridel kolmel korral Venus Williamsi.
August Matthias Hagen
Maalikunst
pisi|Õlimaal "Virmalised" (1836). Kuulub [[Tartu Kunstimuuseumi maalikogusse]] Hageni maalidest on tänapäevani säilinud väga vähesed ja paljud teosed on tuntud vaid koopiate kaudu. Vanim teadaolev maal on dateeritud aastasse 1830, hiliseim aastasse 1861. Säilinud maalid annavad küll ettekujutuse kunstniku stiilist, taotlustest ja maalimisviisist, kuid kuna tegemist on vaid murdosaga kõigist August Matthias Hageni õlimaalidest, on nende põhjal raske anda üldhinnangut kogu tema loomingu kohta maalikunstnikuna.
Maximilian zu Wied-Neuwied
pisi|300px|Maximilian zu Wied-Neuwied
Prints Maximilian Alexander Philipp zu Wied-Neuwied (23. september 1782 Neuwied – 3. veebruar 1867 Neuwied) oli saksa maadeuurija, etnoloog ja loodusuurija, kes on tuntud tänu kahele uurimisretkele Brasiiliasse ja Põhja-Ameerikasse.
August Matthias Hagen
Maalikunst
On teada, et 1834.–1835. aastal maalis Hagen Peterburi tsaariõukonna tellimusel 29 maali. Nende hulgas olid tõenäoliselt ka praegu Ermitaažis asuvad Soome maastikud dateeringuga 1835, mis jõudsid Ermitaaži 1924. aastal tundmatust erakogust. Tellimused õukonda vahendas poeet Vassili Žukovski ja 1837. aastal sai Hagen tunnustusena oma töö eest Peterburi Kunstide Akadeemialt vabakunstniku nimetuse.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Lapsepõlv ja noorus
Maximiliani lapse- ja noorukipõlvest on vähe teada. Ta sündis 23. septembril 1782 Neuwiedi lossis Wiedi vürsti ja Isenburgi krahvi Friedrich Carl zu Wied-Neuwiedi ja tema abikaasa krahvinna Marie Louise Wilhelmine zu Sayn-Wittgenstein-Berleburgi kümnest lapsest kaheksandana. Peamiselt oma ema vürstitar Marie Louise'i järelevalve all sai Maximilian valgustusaja vaimus juba alates varasest lapsepõlvest suurepärase praktilise hariduse teaduslike meetodite rakendamisel. Maximilian hakkas loodusloolisi näidiseid koguma kuueaastaselt. 1867. aastaks, mil Maximilian suri, koosnes tema kogu rohkem kui 4000 linnu- ja 600 imetajatopisest ning rohkem kui 2000 alkoholis prepareeritud kalast ja kahepaiksest. Maximiliani teaduslik raamatukogu koosnes tema surma ajaks 3200 köitest.
August Matthias Hagen
Maalikunst
1851. aastal esitas Hagen ajakirjas Inland kirjeldatud näitusele rea maale, millest parimad olid "Talvemaastik Suursaarelt", "Vaade Mönchesbergilt Salzburgi lähedal", "Podhorni Marienbadi juures Böömimaal", "Gomersfels Saksi Šveitsis" ja "Gollingeri kosk Salzburgi lähistel". Säilinud on neist vaid viimane, mis näitab jällegi, kui väikest osa Hageni maaliloomingust me tänapäeval tegelikult tunneme.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Lapsepõlv ja noorus
1800. aastal astus Maximilian leitnandi auastmes Preisi sõjaväkke. Kaks aastat hiljem ülendati ta kapteniks. 28. oktoobril 1806 langes ta Prenzlau all prantslaste kätte vangi. Vangide vahetamise läbi sõjavangist vabanenuna läks Maximilian tagasi Wiedi, kus pühendus teaduslikule tööle.
August Matthias Hagen
Maalikunst
August Matthias Hageni maalilaad oli esialgu rangelt klassitsistlik, kuid muutus ajapikku vabamaks ja realistlikumaks. Sellegipoolest jäi Hageni peen ja detaile toonitav pintslitöö ka hiljem võrdlemisi kuivaks ning koloriit kaldus pigem tumedate ja süngete toonide poole. Ka valguse ja õhu kujutamine ei leidnud Hageni maalidel piisavalt väljundit ning seetõttu hinnatakse tänapäeval teadaolevate teoste põhjal tema joonistusi maalidest palju kõrgemalt.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Lapsepõlv ja noorus
Sõjavangist vabanenuna õppis Maximilian mõnda aega Göttingeni Ülikoolis Johann Friedrich Blumenbachi käe all, kes omakorda oli olnud füüsilise antropoloogia rajaja Christian Wilhelm Büttneri õpilane. Blumenbach kasutas loengute illustreerimiseks materjale tuntud Ameerika uurijate teostest, mis Maximilianit Ameerikale ja zooloogiale pühenduma innustasid. Palju innustust sai Maximilian ka Alexander von Humboldtilt, kellega ta 1804 ja 1814 kaks korda kohtus.
August Matthias Hagen
Joonistused
pisi|"Vaade Tartule liivaaugust" (u 1830–1850). Tartu Kunstimuuseum Erinevalt maalidest on August Matthias Hagenilt säilinud arvukalt joonistusi, mis laadilt ja viimistluselt varieeruvad visandlikest skitsidest peensuseni viimistletud lehtedeni. Hagen armastas kasutada halli paberit, millele kandis kujutised pruuni ja valge tušiga, lisades vahel ka rohelist. Oma joonistustes kujutas Hagen eriti oskuslikult ka valgust, andes nõnda edasi looduse ilu viisil, mis ühest küljest oli tõetruu, teisalt aga hingestatud ja lüüriline.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Lapsepõlv ja noorus
1813. aastal pöördus Maximilian tagasi tegevteenistusse Preisi sõjaväes. Kahe aasta jooksul võttis ta osa 12 suuremast lahingust. 1814. aastal sisenes ta Preisi sõjaväe majori auastmes võidukate liitlasvägede koosseisus Pariisi. Pariisis külastas Maximilian usinalt raamatukogusid ja muuseume ning tuntud õpetlasi. Aasta lõpuks oli Maximilianil küpsenud kindel plaan Ameerikasse uurimisretkele minna.
August Matthias Hagen
Joonistused
Nagu maalid on ka Hageni joonistused oma detailse ja peene vormikäsitlusega selgelt klassitsistlikud, aga neis on ka meeleolukust ja teatavad intiimsust. Hageni loomingust eriti kõrgelt hinnatud teoste hulka kuuluvad "Vana pärn Tammi kõrtsi juures Tartu ligidal", "Karksi loss talvel", "Tallinna vaade Narva maanteelt" ja "Toolse varemed". Samuti on esile tõstetud maastikumaale Tiskrelt, Keila-Joalt ja Suursaarelt ning Tartu Ülikooli taasavamise 25. aastapäevaks loodud kuut poeetilist Ülikooli vaadet.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Lapsepõlv ja noorus
pisi|Prints Maximiliani kogutud linnutopis [[Wiesbadeni Muuseumis]]
August Matthias Hagen
Joonistused
Vanim säilinud August Matthias Hageni joonistus pärineb aastast 1818 ning kujutab Tartu Toomemäge anatoomikumi ja Toomkirikuga. Hulgaliselt joonistusi pärineb kunstniku reisiaastatest 1820–1822 Saksamaal, Austrias ja Šveitsis. Joonistuste poolest eriti viljakas periood Hageni jaoks oli 1830. aastatest kuni 1846. aastani. Otsides suurejoonelisi, rikkalikke ja mitmekesiseid motiive joonistas kunstnik neil aastail looduskauneid kohti Eestis, Lätis ja Soomes. Aastatest 1850–1851 pärinevad joonistused kujutavad peamiselt Tartut ja selle lähiümbrust ning nende teoste puhul on Hageni joonistuslaadis märgata muutumist vabamaks, maalilisemaks ja realistlikumaks. Samasugust suundumust on tunda järgnevatel aastatel Austrias ja Itaalias tehtud joonistustes, millest paljud on maalilises laadis, intensiivse meeleolu ja meisterliku heletumeduse käsitlusega. Seega nagu maalidegi puhul näeme Hageni joonistustes hilisematel aastatel romantilise koolkonna kunstikäsitluse mõjusid.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Uurimisretk Brasiiliasse 1815–1817
Maximilian saabus Brasiiliasse 1815. aasta juulis. Tema Brasiilia-retk kestis kokku kaks aastat. Ekspeditsiooni teised liikmed oli Wiedi perekonna palgalised aednik Christian Simonis ning kütt ja taksidermist David Dreidoppel, ning kaks tuntud saks teadlast, kellega ta kohtus Rio de Janeiros: ornitoloog Georg Wilhelm Freyriss (1789–1825) ja botaanik Friedrich Sellow (1789–1831). Maximilian suutis keerulistele klimaatilistele ja olmelistele oludele vaatamata panna kokku rikkaliku loodusteadusliku ja etnoloogilise kogu. 10. mail 1817 purjetas Maximilian Brasiiliast tagasi Saksamaale. Maximilian avaldas uurimisretke kohta kaks raamatut: "Reise nach Brasilien" (1820–1821) ja "Beiträge zur Naturgeschichte von Brasilien" (1825–1833), mis sisaldavad üksikasjalikke loodusteaduslikke vaatlusi ja hindamatut etnoloogilist materjali Brasiilia pärismaalaste kohta.
August Matthias Hagen
Tähtsus
August Matthias Hagen oli üks olulisematest 19. sajandi alguses Eestis tegutsenud baltisaksa kunstnikest, mistõttu tema looming moodustab tähtsa osa eesti kultuuri tekkeloost. Eesti esimeste maalijate ja skulptorite esmased eeskujud ja ka kunstiõpetus pärinevad just siinsetelt baltisaksa kunsti kandjailt ja seetõttu aitab August Matthias Hageni loomingu tundmaõppimine ühest küljest mõista Eesti rahvusliku kultuuri juuri ja kujutava kunsti tekkelugu, teisalt aga avada baltisaksa kui omalaadse rahvakillu vaimset maailmanägemust.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Uurimisretk Põhja-Ameerikasse 1832–1834
Maximiliani teine uurimisretk viis ta Põhja-Ameerikasse, kus ta peamiseks eesmärgiks oli võrrelda põhjaameerika indiaanihõime talle juba tuntud Brasiilia hõimudega. Lisaks Maximilianile endale kuulusid ekspeditsiooni koosseisu veel Dreidoppel, kes oli ka Brasiilia uurimisretkel osalenud, ning noor šveitsi kunstnik Karl Bodmer. Viimast palgates lähtus ta oma kunsti õppinud noorema venna ja õe soovitusest, kes pidasid Maximiliani Brasiilias tehtud visandeid küll tõetruudeks, kuid liialt asjaarmastajalikeks. 17. mail 1832 lahkus kolmeliikmeline ekspeditsioon prikk Januse pardal Euroopast, et 4. juulil Bostonisse saabuda.
August Matthias Hagen
Tähtsus
Lisaks kunstiloomingule on August Matthias Hageni pärandis tähtsal kohal kunstniku jõulises ja isikupärases stiilis kirjutised. 2011. aastal avaldas Eesti Ajaloomuuseum eestikeelsena Hageni "Kunstniku reisipäevikud 1820-1821", milles kajastuvad kunstniku kujunemisloos olulised rännuaastad Saksamaal, Austrias ja Šveitsis. Kuna Baltimaadest pärit kunstnike memuaare pole 19. sajandist palju säilinud, on August Matthias Hageni rändurielu jäädvustavad muljed küllaltki harukordsed. Reisipäevikute saksakeelsed originaalid asuvad Saksamaal kunstniku järglaste valduses.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Uurimisretk Põhja-Ameerikasse 1832–1834
Ekspeditsioon veetis kolm nädalat idaranniku linnades, misjärel liiguti edasi Pennsylvaniasse sakslaste Bethlehemi asundusse, kus kuni septembrini uuriti intensiivselt Ida-Pennsylvania floorat ja faunat. Edasi liiguti maitsi kuni Ohio jõeni ja sealt laevaga kuni New Harmonyni Indianas, kuhu jäädi neljaks kuuks paigale. Nii Bethlehemis kui ka New Harmonys koguti sadu loodusteaduslikke näidiseid, mis prepareeriti ja saadeti kastidesse pakituna Neuwiedi.
pisi|260px|Uurimisretk Põhja-Ameerikasse 1832–1834 Märtsis jätkus retk aurulaeva pardal ja 24. märtsil 1833 saabus ekspeditsioon Saint Louisesse, mis oli 19. sajandi esimesel poolel suur kaubanduskeskus, kust laiusid indiaanlaste kontrolli all olevad alad. Tänu William Clarki abile, kes oli valitsuse esindaja indiaaniasjades, õnnestus Maximilianil lõpuks kohtuda indiaanlastega. Maximilian märkis rahuldustundega, et Saint Louisesse läbirääkimistele saabunud sookide ja meskookide esindajad kuulusid brasiilia indiaanlastega kahtluseta samasse rassi.
William Clarki soovitusel rändas Maximilian kaaslastega Ameerika Karusnahakompanii laeval piki Missouri jõge ülesvoolu. Ühtlasi sai ta loa kompanii kaubapunktides korterisse asuda. Laev liikus aeglaselt ja peatus tihti, mis andis Maximilianile võimaluse kaldal jahtida ning floorast, faunast ja kivimitest näidiseid koguda. Lisaks kohtuti omahade, ponkade, lakotade, assiiniboinide ja hidatsadega ning hiljem viienädalasel retkel Fort McKenzieni tänapäeva Montanas mustjalgade, šošoonide ja kriidega, keda kõiki Maximilian küsitles ja kirjeldas.
August Matthias Hagen
Tähtsus
August Matthias Hagen kirjeldab oma mälestustes igatsevalt lapsepõlve kodukohtade looduse kaunidust, millele hiljem välismaal reisides lisandus vaimustus Alpi mägimaastikest. Hagen tunnistab, et just looduse ilu suunas teda kunsti poole ning seda imetlust on ta suutnud edasi anda kogu oma loomingus viisil, mis kõnetab ka tänapäeva vaatajat oma vahetuses ja detailirikkuses.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Uurimisretk Põhja-Ameerikasse 1832–1834
Talve veetis reisiseltskond Fort Clarkis tänapäeva Põhja-Dakotas. Ekspeditsiooni talvekorteri läheduses paiknesid hidatsade ja mandanite külad, mis andis Maximilianile ja Bodmerile harukordse võimaluse indiaanlasi ja nende kultuuri pikaajaliselt lähedalt jälgida ja kirjeldada. Eurooplaste ja indiaalaste läbisaamine oli sõbralik, eriti tihedalt käis Maximiliani läbi mandanite pealiku Nelja Karuga. Maximiliani oma aja kohta harukordselt rikkalikke etnograafilisi kirjeldusi täiendavada Bodmeri tõetruud ja üksikasjalikud joonistused. Lisaks portreedele jäädvustas Bodmer tõetruult ka kohalikku elu-olu, kultuuri ja loodust.
1834. aasta kevadel naasis ekspeditsioon jäämineku järel Saint Louisesse ning sealt New Yorgi kaudu Euroopasse. Neuwiedis jätkas Maximilian oma kogude süstematiseerimist ja reisipäevikute avaldamiskõlbulikuks lihvimist, olles ühtlasi pidevalt kirjavahetuses oma ala ekspertidega. Samal ajal juhendas Bodmer Pariisis gravüürijaid ja koloriste, kes valmistasid tema piltidest kavandatavale väljaandele illustratsioone. Kaheköiteline raamat koos eraldi avaldatud illustratsioonide köitega avaldati kõigepealt saksakeelsena 1839–1841 Koblenzis ("Reise in das innere Nord-America in den Jahren 1832 bis 1834"), siis kolmeköitelisena 1840–1843 Pariisis prantsuse keeles ("Voyage dans l'intérieur de L'Amerique du Nord, exécuté pendant les années 1832, 1833 et 1834") ning lõpuks lühendatuna ühes köites 1843 Londonis ("Travels in the Interior of North America, 1832–1834").
Hilisem elu
pisi|110px|Maximilian zu Wied-Neuwied Kuigi Maximilianil ei olnud akadeemilist kraadi ega ametikohta, peeti temast akadeemilistes ringkondades vägagi lugu. Juba 1834. aastal valiti ta Philadelphia Loodusteaduste Akadeemia auliikmeks ja 1853. aastal Baieri Teaduste Akadeemiasse, ta oli ka Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia auliige. Maximilian jätkas teaduslike artiklite avaldamist kuni oma surmani. Veel 80 aastasena hakkas ta ennast oma kaladekogu klassifitseerimise eesmärgil ihtüoloogias harima. Maximiliani viimane teos, milleks oli tema Ameerikas vaadeldud roomajate kataloog, ilmus 1865. Maximilian suri kopsupõletikku 3. veebruaril 1867.
Félix J. Palma
Félix J. Palma (täisnimega Félix José Palma Macías; sündinud 16. juunil 1968 Sanlúcar de Barramedas ) on hispaania kirjanik.
Maximilian zu Wied-Neuwied
Mitmesugust
pisi|100px|vasakul|[[Soomuspapagoi Pionus maximiliani Kuhl]] Maximiliani nimega on ladina ja muudes keeltes teaduslikult nimetatud üle 50 liigi ja perekonna. Tuntumad tema järgi ladina keeles nimetatud liigid ja perekonnad on teiste seas:
Johannes Moor
Johannes Moor (sündinud 3. juulil 1992 Tartus) on eesti motosportlane.
Félix J. Palma
Tema tuntumad romaanid on "El mapa del tiempo" (2008) ("Ajakaart") ja "El mapa del cielo" (2012) ("Taevakaart").
Palma loomingut on mõjutanud eelkõige Ladina-Ameerika ja ingliskeelsed autorid, enda suurimaks mõjutajaks peab ta Argentina kirjanikku Julio Cortázari. Hispaanias peetakse teda silmapaistvaks kirjanikuks.
Eesti keeles ilmus Félix J. Palma romaan "Ajakaart" 2010. aastal Maria Kalli tõlkes kirjastuses Fookus Meedia. Teos räägib ajas rändamisest. 2008. aastal pälvis see Premio Ateneo de Sevilla auhinna. "Ajakaart" ja "Taevakaart" kuuluvad Palma nn viktoriaanlikku triloogiasse, triloogia kolmas osa "El mapa del caos" ilmus 2014. aastal.
ChatGPT
pisi|Jutuajamine ChatGPT-ga.
ChatGPT on tehisintellektil põhinev juturobot, mis kasutab GPT-3 (Generative Pre-training Transformer 3) mudelit. Mudelisse on sisestatud suur tekstikorpus, mille põhjal on ChatGPT võimeline looma loogilist ja asjakohast teksti. ChatGPT on välja töötanud OpenAI.
ChatGPT juturoboti prototüüpi tutvustati avalikkusele 30. novembril 2022 ja programm sai lühikese ajaga populaarseks. Tänu avatud lähtekoodile on ChatGPT areng olnud väga kiire ja kasutajate vajadustele vastav. Uus versioon, GPT-4 avalikustati 14. märtsil 2023.
OpenAI
OpenAI on tehisintellekti uurimis- ja arendusettevõte, mis on loodud 2015. aastal. Ettevõtte visioon on tehisintellekt, mis aitab kogu inimkonda. OpenAI järgib vastutustundlikult tehisintellekti eetilisi põhimõtteid ja teeb tihedat koostööd teadlaste, valitsuste ja teiste ettevõtetega. Näiteks plaanib Microsoft suuri investeeringuid OpenAI-sse, selle arengu toetamiseks. Lisaks GPT-3-le on OpenAI teinud palju teisi tähtsaid teaduslikke avastusi tehisintellekti valdkonnas. Näiteks DALL·E 2 ja Whisper. OpenAI on teinud oma teadusuuringud ja tehnoloogia avatud lähtekoodiga, mis tähendab, et teised ettevõtted ja arendajad saavad kasutada nende tööd oma projektides. OpenAI tegevjuht on Sam Altman. 2023. aasta jaanuaril hinnati OpenAI väärtuseks 29 miljardit dollarit.
Võimekus
ChatGPT suudab luua loogilist ja veenvalt kirjutatud teksti, mis sarnaneb inimeste kirjutatud tekstiga. Juturobot on võimeline jätkama teksti nagu päris inimene ja tunnistab ka oma vigu kui neid tema vastuses leidub. Lisaks lihtsamale jutuajamisele suudab ChatGPT kirjutada koodijuppe, koostada laulu ja luulesalme, mängida mõningaid mänge ja muudki. Mis teeb ChatGPT eriliseks on see, et ChatGPT suudab vormistada vastuseid, mis pole päriselt juhtunud, vaid võtab arvesse tänapäeva faktoreid ja koostab nende põhjal mingi vastuse, millel on loogiline põhi. GPT-3 suudab ka õppida kontekstist ja ülesannetest.
Erinevalt teistest juturobotitest jätab ChatGPT meelde, mida on inimesega rääkinud, ja suudab vastata küsimustele ka hiljem. Lisaks inglise keelele oskab GPT3 rääkida teistes keeltes ning suudab vastata näiteks peaaegu korrektses eesti keeles.
Treenimine
GPT-3 on treenitud üle 175 miljardi parameetriga, mis teeb sellest 2023. aasta alguse seisuga kõige võimsama juturoboti.
Kasutusvõimalused
ChatGPT kasutusalad on laialdased, näiteks lihtsa teksti, luuletuse, laulu ja raamatu loomiseks. GPT suudab kirjutada toimivat koodi erinevates keeltes nagu Java, Python, C jne. OpenAI pakub ka API lahendust, mis on ettevõtetele kasulik: sellega saab kergesti luua näiteks iseteenindusjuturobotit, kes oskab vastata automaatselt küsimustele, mis internetipoe klientidel võvad tekkida. Samuti saab kasutada API lahendust olemasolevate otsingumootorite täiendamiseks, et need vastaks küsimustele normaalses kõnekeeles, või vestluskeskkonnas kõnedest automaatsete kokkuvõtete loomiseks. Antud kahte lahendust arendab Microsoft oma Bing otsingumootoris ja Teams vestluskeskkonnas.
ChatGPT-s saab kasutada ka mõningaid tekstitöötlus- ja -otsingufunktsioone, näiteks õigekirja parandada, lauseid lõpetada, vastuseid leida. On ka juhtumeid, kus ChatGPT on teinud ära õpilaste eksamid piisavalt heal tasemel, et eksam läbida.
ChatGPTd saab kasutada matemaatika ja füüsika või muude ülesannete lahendamiseks. Silmas tuleb pidada, et ChatGPT antud vastus võib vale olla ja selle korrektsust tuleks muudest allikatest kontrollida.
Ajalugu
Üks esimesi juturoboti programme, ELIZA, loodi 1966. aastal MIT (Massachusetts Institute of Technology) tehisintellekt laboris. Programmi eesmärgiks oli simuleerida suhtlust inimese ja arvuti vahel jäljendades psühhoanalüüsi meetodit, mis sõnastab ümber patsiendi sõnad ning laseb tal oma mõtteid avardada. Pärast seda on loodud veel mitmeid juturoboteid näiteks: ALICE (Artificial Linguistic Internet Computer Entity), JABBERWACKY, SIRI, CORTANA, ALEXA, MITSUKU (Kuki AI) ja teisi.
Grigor Dimitrov
Grigor Dimitrov (kirillitsas Григор Димитров; sündinud 22. mail 1991 Haskovos) on Bulgaaria tennisist.
Aastal 2014 valiti ta Bulgaaria aasta sportlaseks.
Tarbimisväärtus
Tarbimisväärtus (inglise consumptive use value) on väärtus, mis on objektil (sh loodusobjektil) tarbitava kaubana.
Tarbimisväärtus on otsese kasutamisväärtuse üks kahest liigist (teine on tootmisväärtus).
Jimbolia
Jimbolia (ungari keeles Zsombolya, saksa keeles Hatzfeld) on linn Rumeenias Timiși maakonnas. Linn asub ajaloolises Banaadi piirkonnas, Serbia piirist ligikaudu 2 km kaugusel.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1333. aastal. Kuulus aastatel 1552–1718 Osmanite riigi koosseisu.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jimbolia elanikest rumeenlasi 72,68%, ungarlasi 10,81%, mustlasi 5,51%, sakslasi 2,86% ja muust rahvusest inimesi 0,82%. Rahvus on teadmata 7,29%-l inimestest.
Eesti Veterinaararstide Ühing Rootsis
Eesti Veterinaararstide Ühing Rootsis (lühend EVÜR) asutati Stockholmi Veterinaarülikoolis 27. märtsil 1945. Selle asutasid Eesti päritolu loomaarstid, kes olid pagenud Nõukogude okupatsiooni eest Eestis.
Asutamiskoosolekust võtsid osa August Arras, Erik Anari, Artur Herodes, Valter Kraner, Johan Kruus, Aleksander Raudsepp, Philipp Selli, Juhan Siilak ja Ludvig Teder. EVÜRi eesmärkideks sätestati: 1940. aastal suletud Eesti Loomaarstide Ühingu tegevuse jätkamine, paguluses viibivate loomaarstide aineline ja moraalne toetamine ning omavaheliste kontaktide hoidmine. EVÜRi esimeseks esimeheks valiti August Arras (1945–1946), temale järgnesid Artur Herodes (1946–1951), August Kriisa (1951–1973) ja Erik Anari (1973–1990).
21. septembril 1990 peeti viimane korraline EVÜRi koosolek, kus ühehäälselt otsustati tegevus lõpetada, sest Eesti Loomaarstide Ühing oli taasasutatud ja vajadust selle ühingu järele enam polnud.
Laose kodusõda
Laose kodusõda (CIA Special Activites Centeri ja sõja hmongidest veteranide seas salajane sõda) oli konfikt Laoses aastatel 1959–1975. Kuningliku valitsuse vastu sõdis kommunistlik liikumine Pathet Lao koos Põhja-Vietnami ja laodega. See sarnanes ning oli tihedalt seotud Vietnami sõja ja Kambodža kodusõjaga, kuna mõlemad pooled said küllaldaselt välisabi ning lisaks oli tegu külma sõja suurjõudude vahelise varisõjaga.
Laose Kuningriik oli varjupaigaks Vietnami sõja osapooltele. Oktoobris 1953 Prantsusmaa ja Laose vahel sõlmitud sõpruse ja ühingu leping andis kogu võimu peale sõjandusalase halduse Laose kuninglikule valitsusele ning Laosest sai Prantsuse Liidu iseseisev liige. Uude valitsusse ei kaasatud prantsusevaenulikku rahvuslikku liikumist Lao Issara.
Järgnevatel aastatel hakkasid omavahel rivaalitsema neli osapoolt: neutralistid prints Souvanna Phouma juhtimisel, paremäärmuslased Champasaki Kuningriigi prints Boun Oumi juhtimisel, vasakäärmuslased prints Souphanouvongi juhtimisel ning vietnamimeelsed peaminister Kaysone Phomvihane juhtimisel. Korduvalt üritati koalitsioonivalitsust kokku saada ning lõpuks astus Vientianes ametisse kolmepoolne koalitsioon.
École des Beaux-Arts
École des Beaux-Arts ehk Kaunite Kunstide kool on kunstikool Prantsusmaal.
Laose kodusõda
Reaalne võitlus toimus Põhja-Vietnami, USA, Tai ning Lõuna-Vietnami sõjavägede ning nende ebaregulaarsete varivägede vahel. Põhja-Vietnami armee okupeeris osa Laosest, et sinna rajada Ho Chi Minhi raja nimeline tarnevõrgustik ning et Laosest algatada pealetunge Lõuna-Vietnamile. Suur osa sõjategevusest toimus ka Purkide tasandikul riigi põhjaosas.
École des Beaux-Arts
Termin École des Beaux-Arts kehtib tegelikult mitmele kunstikoolile Prantsusmaal, kuid neist kuulsaim on Pariisis asuv École Nationale Superieure des Beaux-Arts. Eestikeelses kirjanduses peetakse reeglina silmas seda kooli ja ka see artikkel keskendub samale asutusele.
Kooli ajalugu
Koolis on õppinud mitmed Eesti kunstnikud.
Laose kodusõda
Pathet Lao saatis kuningliku perekonna vangilaagritesse, kus enamik neist seitsmekümnendatel ja kaheksakümnendatel hukkus. Vangistuses surid kuningas Sisavang Vatthana, kuninganna Khamphoui ja kroonprints Vong Savang.
Sphinx
Sphinx on tarkvara dokumentatsiooni generaator, mis on kirjutatud Python-keeles.
Sphinx teisendab reStructuredText vormingus failid teistesse vormingutesse, näiteks HTML, PDF, EPub, Texinfo ja man.
Viljandi Garnisoni kalmistu
Viljandi Garnisoni kalmistu on kalmistu Viljandi kihelkonnas Viljandimaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Riia maantee ja Kalmu tänava nurgal Viljandi linnas Viljandi maakonnas.
Ajalugu
Sõjaväelastele eraldati kõige edelapoolsem osa vanast kalmistust 1915. aastal ning esimese maailmasõja ajal maeti sinna teadaolevalt kümme Vene sõjameest.
Vabadussõja ajal maeti sinna kaks langenud Eesti sõjameest. 1923. aastal asutati seal ametlikult Viljandi Garnisoni kalmistu. Kalmistu korrastati ja planeeriti ümber 1939–1940 kujur Roman Haavamäe projekti järgi.
Kalmistule maeti 1942. aastal ka kolm 1941. aasta Viljandi punase terrori ohvrit. Nõukogude kolmanda okupatsiooni ajal jäi kalmistu hävitamata, kuid seda ei hooldatud. Kalmistu korrastati 1994. aastal, sinna on teadaolevalt maetud 24 inimest.
Bibliotheca Mediaevalis
"Bibliotheca Mediaevalis" on Tallinna Ülikooli kirjastuse poolt Bibliotheca alasarjana välja antav raamatusari, mis on pühendatud keskaegse kirjakultuuri vahendamisele eesti keelde.
Sarjas ilmuvad ainult eelretsenseeritud tekstid. Sarja esimene raamat anti välja 2011. aastal – selleks sai Dante Alighieri peateose "Jumaliku komöödia" esimene osa "Põrgu".
Sarja ühtse kujunduse maketi autor on disainibüroo Rakett. Valdkondlikku kuuluvust annab edasi värvilahendus, mis järgib ülikooli kodulehel kasutatavat värvide jaotust.
pisi|130px|[[Itaallased|Itaalia kirjanik Dante Alighieri  (1265–1321)]]
Sarja kolleegium
"Bibliotheca Mediaevalise" sarja toimetuskolleegiumi kuuluvad :
Georg Friedrich von Martens
pisi|Georg Friedrich von Martens
Georg Friedrich von Martens (22. veebruar 1756 Hamburg – 21. veebruar 1821 Frankfurt) oli Saksamaa jurist ja diplomaat.
Pärast õpinguid Göttingeni, Regensburgi ja Viini ülikoolides sai temast 1783. aastal Göttingeni Ülikooli õigusteaduse professor ning 1789 tõsteti ta aadliseisusse. 1808 sai temast Vestfaali kuninga nõunik ja 1810 oli ta Vestfaali kuningriigi valitsuse finantsosakonna president. 1814. aastal määrati ta Hannoveri kuninga kabinetinõukogu liikmeks (Geheimer Kabinettsrat) ja 1816 sai temast Frankfurdis kuninga esindaja uues Saksa Liidus.
Tema kõige olulisem teos on alates 1761. aastast ilmuma hakanud suuremahuline lepingute kogu Recueil des traites'i. Esimesed seitse kogumikku kirjastati Göttingenis (1791–1801), millele järgnes neli täiendavat teost, mida osaliselt redigeeris tema lapselaps Karl von Martens.
Edasised kirjutised:
Jevgeni Varlamov
Jegveni Varlamov (sündinud 7. detsembril 1976 Tallinnas) on Eesti päritolu Venemaa jäähokimängija (kaitsja).
1992–1995 osales ta kokku 15 mängus, kuuludes kuni 18- ja kuni 20-aastaste koondisse.
Klubikarjääri jooksul mängis Moskva Krõlja Sovetovi (1995–98), Kaasani Ak Barsi (1998–2003), Magnitogorski Metallurgi (2003–11) ja Nižni Novgorodi Torpedo (2011–2013) ridades. 2006. aastal võitis ta Metallurgiga Spengleri karika ja tuli 2007. aastal Venemaa meistriks.
Aristotele Fioravanti
Ridolfo Fioravanti (umbes 1415/1420 Bologna – umbes 1486 Moskva suurvürstiriik) oli Itaalia arhitekt ja insener, kes töötas Itaalias, Ungaris ja alates 1475. aastast Moskva suurvürstiriigis. Tema kuulsaim teos on Moskva Kremlis asuv Jumalaema Uinumise katedraal, mis valmis aastail 1475–1479.
Tema nime on kirjutatud ka kujul Fieraventi, vene allikates on kirjakujud Фиораванти, Фьораванти, Фиеравенти, Фиораванте.
Eluloolist
Fioravanti noorusest on vähe teada, ta avatakse olevat sündinud Bolognas arhitekti ja hüdraulikainseneri pere 1415./1420. aasta paiku.
Tuntuse tõid talle uuenduslikud seadmed ja tehnoloogiad, mida ta kasutas linna aadlisuguvõsadele kuuluvate tornide ehitusel. Ta tegutses insenerina Bolognas, Mantovas, Veneetsias, Roomas ja Napolis. Ajavahemikus 1458–1467 töötas ta Firenzes Cosimo de' Medici vanema teenistuses ja Milanos Sforzade teenistuses, enne kui naasis oma kodulinna. Bolognas projekteeris ta Palazzo Bentivoglio, kuid ehitis ei valminud enne aastaid 1484–1494 Giovanni II Bentivoglio ajal. 1467. aastal töötas ta lühikest aega kuningas Matthias Corvinuse kutsel Ungaris.
1475. aastal siirdus ta Moskva suurvürst Ivan III teenistusse Moskvasse, kus tema projekti ja juhiste järgi valmis Jumalaema Uinumise katedraal 1475.–1479. aastal, mille jaoks ta uuris inspiratsiooni ja eeskuju leidmiseks Vladimiri Jumalaema Uinumise katedraali. 11. sajandil Andrei Bogoljubski käsul ehitatud Vladimiri katedraalist lähtumine oli Ivan III selgesõnaliselt väljendatud soov ja seda on seletatud samalaadse poliitilise situatsiooni kordumisega nagu Andrei Bogoljubski ajal – suurvürst soovis oma linnast teha uue pealinna ja ka usuelu keskuse koos metropoliidi aujärjega. Jumalaema Uinumise katedraal on Fioravanti ehitistest tuntuim.
Fioravanti ei pöördunud kunagi Itaaliasse tagasi. Mõnedel andmetel lasi Ivan III ta Venemaalt lahkumise soovi järel vanglasse heita, kus ta suri, teise arvamuse kohaselt osales ta suurtükiväeinsenerina suurvürsti sõjakäikudel Novgorodi (1477–1478), Kaasanisse (1482) ja Tveri (1485).
Harry Mutvei
Haridustee ja töökäik
Harri Mutvei lõpetas 1943. aastal Tallinna 2. Gümnaasiumi. Samal aastal põgenes ta Soome, sealt 1944. aastal edasi Rootsi. Mutvei lõpetas 1950. aastal Uppsala Ülikooli loodusteaduskonna filosoofiakandidaadi kraadiga.
Mutvei kaitses 1957. aastal filosoofialitsentsiaadi kraadi Uppsala Ülikoolis väitekirjaga "On the relations of the principal muscles to the shell in Nautilus and some fossil nautiloids" ja 1964. aastal filosoofiadoktori kraadi Stockholmi Ülikoolis väitekirjaga "Remarks on the anatomy of recent and fossil Cephalopoda: with description of the minute shell structure of belemnoids".
Harry Mutvei töötas aastail 1951–1967 Stockholmis Riiklikus Loodusloomuuseumis intendandina, 1965–1968 Stockholmi Ülikooli geoloogiainstituudis ja 1968–1980 Uppsala Ülikooli paleontoloogiainstituudis dotsendina ning 1980–1993 taas Riikliku Loodusloomuuseumi intendandina, ühtlasi ka osakonnajuhatajana.
Mutvei on töötanud ka akadeemilise stipendiaadina Bonni Ülikoolis (1968) ning külalisprofessorina Tübingeni (1967) ja Pariisi ülikoolis (1982, 1984, 1986). Ta on esinenud loengutega 15 USA ja Kanada ülikoolis (1970). Mutvei on olnud korduvalt rahvusvahelise biomineralisatsioonialaste sümpoosionide organisatsioonilise komitee liige, sageli ka esimees. 1968. aastast on ta Mainzis asuva Teaduste ja Kirjanduse Akadeemia biokristallisatsiooni uurimise komisjoni ekspert.
Teadustöö
pisi|Fossiilsed [[retseptakuliidid Eesti ordoviitsiumi ajastust]]
Harry Mutvei on uurinud tänapäeva ja fossiilsete molluskite (eriti peajalgsete) kodade mikro- ja ultrastruktuuri, biomineralisatsiooni, funktsionaalmorfoloogiat, evolutsiooni ja süstemaatikat; laiendanud ultrastruktuuri ja biomineralisatsiooni uuringuid ka lülijalgsetele ja problemaatilistele kivististele – retseptakuliitidele.
Ta on kasutanud mere-, järve- ja jõekarpide uuringuid Rootsi veekogude ning koostöös Eesti zooloogidega ka Eesti veekogude (eriti Tallinna lahe) reostuskoormuse ja keskkonnamuutuste määramiseks.
Mutvei on vahendanud Eesti TA (hiljem TTÜ) geoloogiainstituudi ja Rootsi geoloogide kontakte ja suhtlust.
Harry Mutvei määras 15. veebruaril 1993 Stockholmis oma laboris Eestist Marek Vahula korjatud ebapärlikarbi vanuseks 134 aastat, mis on Eesti loomariigi vanuserekord.
Madis Müller
Haridus
1984–1995 õppis Madis Müller Tallinna 54. keskkoolis, 1993–1995 Mainori Majanduskoolis ja 1995–1999 Estonian Business Schoolis, kus kaitses bakalaureusekraadi rahvusvahelise ärijuhtimise, panganduse ja rahanduse alal. 2000-2002 õppis ta CFA instituudis, kus omandas Chartered Financial Analysti litsentsi. 2004–2006 õppis Müller USAs George Washingtoni Ülikoolis, kus omandas teadusmagistri kraadi rahanduses.
Töö
1998–1999 töötas Müller PricewaterhouseCoopersi Tallinna harus rahanduskonsultandina. 1999–2002 oli ta Eesti rahandusministri ja 2002–2003 peaministri Siim Kallase majandusnõunik. 2003–2006 töötas ta Maailmapanga Põhjamaade ja Balti harus tegevdirektori nõunikuna. 2006–2011 oli ta International Financial Corporationis aktsiainvesteeringute portfellijuht ning 2011. aastal sai temast Eesti Panga asepresident.
Müller on või on olnud Euroopa Keskpanga järelevalvenõukogu liige, tagatisfondi nõukogu liige, finantsinspektsiooni nõukogu liige ning esindanud Eesti Panka rahvusvahelistes foorumites.
Alates 7. juunist 2019 on ta Eesti Panga president.
Isiklikku
Madis Müller on abielus, tal on kaks poega.
Talk (täpsustus)
Talk on mineraal, kuid et sõnal on inglise keeles mitmeid tähendusi (näiteks 'rääkima', 'vestlema', nimisõnana näiteks 'vestlus', 'loeng', 'kuulujutt'), siis on sõna kasutusel ka mitmete toodete nimena või teoste pealkirjana. Näiteks:
Kristaps Porziņģis
Karjäär
Enne NBA-sse siirdumist mängis Porziņģis Hispaania klubis Baloncesto Sevilla.
Porziņģis valiti 2015. aasta NBA draft'ist neljandana New York Knicksi. Kolm hooaega Knicksis mänginud Porziņģis tõi oma statistiliselt parimal, 2017/18. hooajal keskmiselt 22,7 punkti, 6,6 lauapalli ja 2,4 viskeblokeeringut mängus, kuni vigastas 6. veebruaril 2018 eesmist ristatisidet. Porziņģis pidi vigastuse tõttu jätma hooaja pooleli ja järgmise tervenisti vahele.
2019. aasta jaanuaris vahetati Porziņģis Dallas Mavericksi, kus ta tõi hooajal 2019/20 keskmiselt 20,4 punkti, 9,5 lauapalli ja 2 blokeeritud viset mängus.
Rahvuskoondis
Läti koondisse kuulunud Porziņģis kogus 2017. aasta korvpalli EM-il keskmiselt 23,6 punkti, 5,9 lauapalli ja 1,9 viskeblokeeringut mängus. Läti teekonna lõpetas 97 : 103 kaotusmäng veerandfinaalis tulevasele Euroopa meistrile Sloveeniale.
Rüütle järv
Rüütle järv (ka Annemõisa paisjärv, Rüütle paisjärv) on järv Võru maakonnas Võru vallas Lilli-Anne külas. Veekogu pindala on 7,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1516 m.
Janno Simm
Janno Simm (sündinud 19. veebruaril 1969 Pärnus ) on eesti visuaalantropoloog, purjesportlane ja muuseumitöötaja.
Teinud välitöid Obi jõe alamjooksu hantide juures. Tema film "Sügis Obi jõel" on osalenud paljudel filmifestivalidel.
Laidi mõis
Esimesed teated mõisast pärinevad aastast 1562. Mõis on kuulunud Manteuffelitele, Brinkenitele, Mirbachidele, Taubedele. Aastast 1750 oli mõis fideikomiss. Mõis võõrandati Johann von Lambsdorffilt. Praegu asub mõisas Laidi põhikool.
Janno Simm
Osalenud paljudel Euroopa Liidu valimisvaatlusmissioonidel kolmanda maailma riikides. Kirjutanud artikleid demokraatia olukorrast Libeerias, Palestiina Läänekaldal , Liibüas , Liibanonis jms.
Laidi mõis
Klassitsistlik peahoone pärineb aastaist 1800-1810. Kõrvalhoonetest on säilinud mõisavalitseja maja ja spordisaaliks ümber ehitatud ait - tõllakuur.
Pargi rajas krahv Lambsdorff 19. sajandi teisel poolel. Keskosas regulaarse planeeringuga park läheb üle vabakujundusega pargiosaks, kus asuvad tiigid. Pargis kasvavad võõrliikidest kaukaasia nulg, siberi nulg, torkav kuusk, rumeelia mänd, valge mänd.
Janno Simm
Jahimehe ja metsaomanikuna käsitlenud jahinduse küsimusi, looduse ja inimese vahelisi suhteid
Isiklikku
Ants Simmi pojapojapoeg.
Surnud 11. septembril
Siin loetletakse 11. septembril surnud tuntud isikuid.
Teadusrevolutsioon
Teadusrevolutsioon oli 16. ja 17. sajandil etapp teaduse arengu ajaloos, mille kestel uued ideed ja teadmised füüsikas, astronoomias, bioloogias, meditsiinis ja keemias viisid antiik- ja keskaegsetel vaadetel põhineva teaduse uude järku – moodsasse teadusesse (inglise modern science).
Teadusrevolutsiooniajastu esindajad:
Vaata ka
Geschichte der Naturwissenschaften
Union Cycliste Internationale
Union Cycliste Internationale (Rahvusvaheline Jalgratturite Liit; UCI) on maailma jalgrattaspordi juht ja korraldab rahvusvahelisi võistlusi jalgrattasõidus.
UCI peakontor asub Aigles Šveitsis. UCI annab sõitjatele võistluslube ja rakendab distsiplinaarreegleid, näiteks dopingu kasutamise küsimustes. UCI juhib ka võistluste liigitamist ja punktide hindamise süsteemi mitmesugustes jalgrattasõitudes, sealhulgas maantee- ja trekisõitudel, BMX-il, nii meeste kui ka naiste, amatööride ja kutseliste ratturite võistlustel. Samuti jälgib liit maailmameistrivõistlusi.
Roadrage
"Roadrage" on Soome rockabilly-ansambli Roadracers 2007. aasta album.
Lood
Kõik lood peale "Believe What You Say" (Johnny Burnette'i ja Ricky Nelsoni lugu), "My Way" (Eddie Cochrani lugu), "Call Me Shorty" ja "Pistol Packin' Mama" (Gene Vincenti lugu) on Roadracersi enda kirjutatud lood.
Isarn
Isarn ka Izarn, Isard või Ysarns (ladinapäraselt Isarnus) on oksitaani nimi, mis võib viidata järgmistele isikutele:
Clément Lenglet
Clément Nicolas Laurent Lenglet (sündinud 17. juunil 1995 Beauvais's) on Prantsusmaa jalgpallur, keskkaitsja. Ta mängib Inglismaa kõrgliigaklubis Tottenham Hotspur.
Ta alustas karjääri kodumaa klubis Nancy. Hooajal 2015–16 saadi esiliigas esimene koht ja tõusti kõrgliigasse. 2017. aasta jaanuaris liitus ta 5,4 miljoni euro eest Hispaania kõrgliigaklubiga Sevilla. 2018. aasta juulis suundus ta 35 miljoni euro eest Barcelonasse. 2022. aasta juulis läks ta Barcelonast laenule Tottenham Hotspuri.
Debüüdi Prantsusmaa jalgpallikoondises tegi Lenglet 11. juunil 2019 EM-i valikmängus Andorra vastu. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta sama aasta 10. septembril, kui kohtuti taas Andorraga. Ta kuulus Prantsusmaa koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Vergine Liiv-Hillep
Vergine Liiv-Hillep (21. jaanuar 1922 Pärnu – 4. jaanuar 2015 Wihogne, Liège'i ringkond, Belgia) oli eesti päritolu Belgia maalikunstnik.
Elulugu
Ta õppis 1930. aastatel Holstre koolis, aga nooruspõlve parimad aastad möödusid Viljandis. Kunstiõpinguid alustas ta 1939. aastal Pallases, kus õnnestus õppida 1941. aastani. Sõja ajal naasis ta kodulinna, lõpetades seal 1943. aastal gümnaasiumi. Samal aastal abiellus ta Richard Hillepiga, kellega aasta hiljem Saksamaale põgenes.
Hillepid sattusid põgenikelaagrisse Lõuna-Saksamaal Kemptenis, kust 1947. aastal siirduti elama Belgiasse Liège'i, kus abikaasal õnnestus leida teenistuskoht mäetööstuses. Vergine töötas lühikest aega lihttööl marmelaadivabrikus ja mänguasjade vabrikus.
1956. aastal alustas ta prantsuse keele õpinguid ning 1957. aastal sai temast Liège'i Kuningliku Kunstiakadeemia (Académie Royale des Beaux-Arts) õpilane. Õppetöö kunstiakadeemias kestis kuus aastat, kuid Liiv-Hillep sai lõpetada kolme aastaga, sest arvestati ka tema varasemaid õpinguid. 1960. aastal lõpetas ta kunstiakadeemia silmapaistvate tulemustega õlimaali ja joonistamise ning 1961. aastal maastikumaali ja gravüüri alal.
Nicolaas van Wijk
pisi|Nicolaas van Wijk Nicolaas van Wijk (4. oktoober 1880 Delden – 25. märts 1941 Leiden) oli hollandi keeleteadlane ja slavist.
Ta töötas Leideni Ülikoolis ning oli 1929–1930 selle rektor.
Ta oli ühe esimese fonoloogia teemalise raamatu autor.
2006. aastal ilmus tema elu ja tegevuse kohta Hollandi akadeemilise kirjavara kirjastuses Brill ülevaateteos "Nicolaas van Wijk (1880-1941)".
Abja külanõukogu
See moodustati 1945 Abja valla koosseisus. Aastal 1956 liideti Abja külanõukoguga Paluoja külanõukogu ja Penuja külanõukogu.
Külanõukogus olid 1967. aasta seisuga järgmised asulad: Abjaku, Atika, Jaanushansu, Kariste, Maru, Määraste, Penuja, Põlde, Põlde-Mulgi, Päigiste, Rängle, Saapa, Saate, Sooküla, Tümpsi,  Veskimäe ning asula Abja toorlinavabriku juures.
Aastal 1967 oli külanõukogu pindala 161 km² ja elanike arv 2199. Külanõukogu keskus oli Abja-Paluoja alev. Külanõukogus tegutsesid Abja sovhoos, Kariste kolhoos, kolhoos Olev ja Abja toorlinavabrik.
Aastal 1973 liideti Abja külanõukoguga Rajangu külanõukogu ning osa Saarde külanõukogust 4,5 km² riigimetsa. Osa territooriumist läks Halliste külanõukogule (43,9 km²)  ja Saarde külanõukogule (2,7 km² Nõmme sovhoosi maad).
1977. aastal oli külanõukogu pindala 285 km², elanike arv 2205.
1979. aastal oli külanõukogu pindala 281 km², elanike arv 2078.
Tööline ja kolhoositar
pisi|Skulptuur "Tööline ja kolhoositar" (foto: [[Jaan Künnap, 1973)|297x297px]]
Tööline ja kolhoositar on monument Moskvas. Monumendi arhitekt on Boriss Iofan ning skulptor Vera Muhhina.
pisi|297x297px|1937. aasta Pariisi maailmanäitus. Vasakul on Saksa paviljon, paremal Nõukogude Liidu oma pisi|297x297px|Postmark – kujutatud on Tatlini Torni (mälestusmärk III Internatsionaalile) ning Muhhina "Töölist ja kolhoositari"