cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Norra maaülikool
Norra Maaülikool (norra keeles Norges miljø- og biovitenskapelige universitet, NMBU) on avalik-õiguslik ülikool, mis asub Norras. See asub Ås´is Akershus, Oslo lähedal ja on umbes 5000 õppijaga ülikool. Norra Maaülikool''' pisi|Norwegian University of Life Sciences
Dünaamiline programmeerimine
Bioinformaatikas
Seega on paljud dünaamilise programmeerimise algoritmid sarnased.
Norra maaülikool
Ajalugu
Asutati aastal 1859, ülikooli staatuse sai 2005. Enne 2005. aastat oli tuntud kui Norra Põllumajanduskolledž (Norges landbrukshøgskole, NLH). 2014. aastal liideti ülikool Norra Veterinaariakooliga (NVH) Oslos ja on täna tuntud kui Norra Maaülikool. See on teine vanim kõrgkool Norra ajaloos pärast Oslo Ülikooli. See on ainus õppeasutus Norras, mis pakub veterinaariaõpet.
Dünaamiline programmeerimine
Masinõppimises
Dünaamiline programmeerimine annab vahendid mõõta ühe sõna kaugust teisest, mis on masinõppimise ja andmekaeve jaoks infoajastul vajalik. On olemas dünaamilisel programmeerimisel põhinevad masinõppe algoritmid, nagu reinforcement learning.
Geoinformaatikas
Dijkstra algoritmi kasutatakse GIS rakendustes leidmaks optimaalset teed.
Mitmeastmeline otsustusprotsess kui matemaatiline mudel
Dünaamiline programmeerimine on mitmeastmelise otsustusprobleemi kehastus. Selles protsessis tuleb teha rida otsuseid, et saavutada soovitud tulemus. Kusjuures iga tehtud otsust mõjutab sellele otsusele eelnev otsus. Nii defineeritud matemaatilised mudelid koosnevad järgmistest komponentidest:
Laomädanik
Laomädanik on mädanik, mis areneb puidus pärast puu raiumist või kuivamist. Varases arengustaadiumis ilmub laomädanik maltspuidule väikeste täppide või joonekestena. Kui puitu säilitatakse pikemat aega ebasobivates tingimustes, areneb laomädanik selles järk-järgult kõvamädanikust pehmemädanikuks. Laomädanikuks loetakse ka jalalkuivanud puude maltspuidus esinevat mädanikku.
Maładziečna
Maładziečna (valgevene-eesti transkriptsioonis Maladzetšna; eestikeelsetes allikates ka Molodechno, poola keeles Mołodeczno, leedu keeles Maladečina või Molodečnas) on linn Valgevenes Minski oblastis, Maładziečna rajooni halduskeskus. Linnast hargnevad raudteed Lida, Vilniuse, Minski ja Połacki suunas. Maładziečna asub Uša jõe kaldal.
Haridust annavad neliteist kooli, neist üks valgevenekeelne. Linnas on ka kunstikool.Kõrgemat haridust annavad polütehniline kolledž ja kaubandus-majanduskolledž.
Maładziečna on Valgevene hiphopi ja räpi keskuseks. Linnas on neli raamatukogu. Linnas asub Minski oblasti draamateater, seal tegutseb ka teine teater nimega «Батлейка».
Maładziečnas on masinaehitus,kergetööstus ja toiduainetetööstus, seal töödeldakse puitu ja metalli, valmistatakse ehitusmaterjale ja keraamikat. Linnas on kohalik raadiojaam, seal antakse välja ajaloolis-koduloolise, kirjandusliku ja kunstilise kallakuga ajakirja «Куфэрак Віленшчыны». Lehtedest ilmuvad seal «Маладэчанская газэта» ja reklaamile keskenduv «Из рук в руки, Молодечно», praegu asub seal ka ajalehe «Рэгіянальная газета» peakorter.
Linnas on koduloomuuseum, kus säilitatakse Valgevene vanimat rataslüürat. Vaatamisväärsusteks on veel vanalinn, XV–XVII sajandil kasutusel olnud linnuse ase, raudteejaam aastast 1907, õigeusu kirik (1867–1871) ja XVIII sajandil ehitatud katoliku kirik koos kloostrikompleksiga, sünagoog XIX sajandi lõpust ja memoriaalkompleks "Stalag 342".
Ajalugu
Maładziečnat mainitakse esmalt aastal 1388. Aastal 1413 läks alev Vilniuse vojevoodkonna koosseisu. Seoses administratiivse reformiga hakkas see aga kuuluma Minski vojevoodkonda ja Minski maakonda.
XV sajandil rajati alevi juurde puidust linnus, mis korduvalt põles. Lõplikult muutus see kasutuskõlbmatuks XVIII sajandil. Alev ise oli XVI sajandi lõpuks üks Leedu alade kahekümnest suuremast asulast. Toonastes dokumentides viidatakse Maładziečnale kui linnale, kuigi ametlikult ei olnud see linnaõigusi saanud.
Alev on eri aegadel olnud Zbaraskite, Lew Sapieha, Siemiottide, Gosiewskite, Zasławskite, Mścisławskite, Sanguszkode ja Ogińskite valduses. Põhjasõja ajal okupeerisid alevi aastal 1708 Rootsi väed. Aastal 1758 rajas Michał Kazimierz Ogiński alevisse katoliku kiriku, aastal 1762 tekkis selle juurde ka klooster, mille Vene võimud XIX sajandil sulgesid.
Vaar
Vaar võib tähendada järgmist:
Arthur Kornberg
Arthur Kornberg (3. märts 1918 – 26. oktoober 2007) oli Ameerika Ühendriikide biokeemik.
Maładziečna
Ajalugu
Poola jagamisel läks Maładziečna aastal 1793 Venemaa koosseisu. Algul kuulus see Minski, hiljem aga Vilno kubermangu. 1812. aasta isamaasõda laastas alevit rängalt, selle järel jäi sinna vähem kui 500 elanikku. Aastal 1834 viibis seal vangistuses Mihhail Bakunin. Seoses venestamisega avati seal aastal 1864 venekeelne kool. Aastal 1873 avati esimene Maładziečnat läbiv raudtee Liepaja ja Romni vahel.
Arthur Kornberg
Kornberg õppis Rochesteri Ülikoolis meditsiini ja lõpetas 1941. aastal. 1946. aastal asus ta tööle New Yorgi Ülikooli, kus ta töötas Severo Ochoa juhtivas laboris. 1953. aastal sai ta Washingtoni Ülikooli mikrobioloogia professoriks. 1959. aastal sai ta Stanfordi Ülikooli biokeemia professoriks.
Maładziečna
Ajalugu
Pärast Esimest maailmasõda kuulus Maładziečna Poola koosseisu. Aastal 1929 sai asula linnaõigused, ühtlasi laiendati vastse linna territooriumi, liites sellega mitmed ümbritsevad asulad.
Arthur Kornberg
1959. aastal sai Kornberg koos Ochoaga Nobeli meditsiiniauhinna ribonukleiinhappe ja desoksüribonukleiinhappe bioloogilise sünteesi mehhanismide avastamise eest.
Carl Eduard
Charles Edward, Saksi-Coburgi ja Gotha hertsog (Leopold Charles Edward George Albert; saksapäraselt Carl Eduard Georg Albert Luitpold) (19. juuli 1884 – 6. märts 1954 Coburg Baieri) oli Saksi-Coburgi ja Gotha dünastiast Saksamaa Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogiriigi hertsog ning Saksamaa sõjaväelane Esimeses ja Teises maailmasõjas ning Saksa natsionaalsotsialismi pooldaja.
Charles Edward oli 4. ja viimane Saksi-Coburgi ja Gotha hertsog 30. juulist 1900 kuni 14. novembrini 1918 ja Saksi-Coburgi ja Gotha dünastia pea aastatel 1900–1954.
Noorpõlv
Charles Edward sündis Claremontis Esheri lähedal Surreys. Tema isa oli Albany hertsog prints Leopold, kes oli kuninganna Victoria ja prints Alberti neljas poeg. Charles Edwardi ema oli printsess Helena, Albany hertsoginna (ka Waldecki ja Pyrmonti printsess Helena).
Kuna tema isa suri enne tema sündi, päris ta kohe ka isa tiitli Tema Kuninglik Kõrgus Albany hertsog.
Tema ristivanemateks olid isapoolne vanaema kuninganna Victoria, Walesi prints, hilisem kuningas Edward VII, Schleswig-Holsteini printsess Helena ja Argyli hertsoginna printsess Louise, Frederica, Hannoveri printsess; emapoolsed sugulased onu Alexis, Bentheimi ja Steinfurti prints, ja vanaisa George Victor, Waldecki ja Pyrmonti prints.
Saksamaa keiser Wilhelm II oli Charles Edwardile vanaisapoolne lapselaps (first cousine).
Saksi-Coburgi ja Gotha hertsog
1900. aastal asus 16-aastane Charles Edward, Albany hertsog, onult (Alfred, Saxi-Coburgi ja Gotha hertsog) päritud Saxi-Coburgi ja Gotha kaksikhertsogiriigi valitsejaks. Kuna valitsejatrooni pärimisjärjekorras olev Edinburghi hertsogi ainus poeg prints Alfred, suri 1899. aastal ja Connaughti hertsog, prints Arthur, kuninganna kolmas poeg, teavitas avalikult loobumisest õigustest hertsogkonnale. Arthuri poeg Connaughti prints Arthur (kes samuti teavitas loobumisest õigustest hertsogkonna troonile), kes õppis koos prints Charles Edwardiga Eton College'is, ähvardas füüsilise vägivallga, kui Charles Edward ei nõustu Saksamaal asuvat hertsogkonna valitsejakohta vastu võtma. Samuti mõjutas Charles Edwardit tema ema täitma oma kohust.
Järgmised 5 aastat valitses Charles Edward alaealisena hertsogiriike, hertsog Alfredi kolmanda tütre Alexandra abikaasa Hohenlohe-Langenburgi printsi Ernst II regendivalitsemise all. Charles Edward sai täiealiseks 19. juulil 1905 ning asus täieõiguslikult valitsema Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogiriike.
Abielu ja järglased
Keiser Wilhelm II valis Charles Edwardile abikaasa – oma õetütre Schleswig-Holsteini printsessi Victoria Adelaide (31. detsember 1885 – 3. oktoober 1970), Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburgi hertsogi Friedrich Ferdinandi tütre ning nende pulm toimus 11. oktoobril 1905 Glücksburgi lossis Holsteinis. Hertsogil ja hertsoginnal oli 5 last.
Charles Edwardi tütar Saxi-Coburgi ja Gotha printsess Sibylla oli Rootsi kuninga Karl XVI Gustavi ema.
Esimene maailmasõda
Esimese maailmasõja algusega, kus vaenupoolte erinevatel rinnetel võitlesid Charles Edwardi sünnimaa ja Saksamaa keisririigi üks hertsogiriik, mille valitsejana Charles Edward pidi valima, kas murda antud ustavusvannet Saksa keisrile või jääda ilma oma hertsogiriikidest. Charles Edward määrati vastavalt tema tiitlitele Saksamaa armees kindraliks, ehkki ei olnud kõrgemate sõjaväelaste hulgas. 1915. aastal võttis Suurbritannia kuningas George V vastu otsuse arvata Charles Edward välja Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kõrgemate aadlike nimekirjast (The Most Noble Order of the Garter) 1917. aastal selleks, et avalikult demonstreerida Suurbritannia valitsejadünastia eristumist Saksamaalt pärit Saksi-Coburgi ja Gotha dünastiast, kuningas George V muutis valitsejadünastia nime ning sellest ajast kannab Suurbritannia valitsejadünastia senise Saksi-Coburgi ja Gotha asemel nime Windsorid. Järgnenud troonipärimisseaduse muudatustega kaotas ka Charles Edward kui Suurbritannia vastu sõdinud isik, samuti tema järglased, kõik Suurbritannia tiitlid.
Aureliu Ciocoi
Teist korda oli ta Moldova välis- ja eurointegratsiooni minister alates 9. novembrist 2020 kuni 6. augustini 2021. 1. jaanuaril 2021 sai temast ka Moldova peaministri kohusetäitja, selles ametis oli ta kuni Natalia Gavrilița ametisse vannutamiseni 6. augustil 2021.
Ta lõpetas aastal 1992 Moldova Riikliku Ülikooli ajakirjandusteaduskonna. Aastatel 1992–1994 õppis ta Bukarestis Riikliku poliitika- ja haldusteaduste kooli rahvusvaheliste suhete teaduskonnas. Aastatel 1994–1996 oli ta Bukaresti ülikooli doktorant (õpingud katkesid). Aastal 1997 lõpetas ta Saksamaa föderaalse välisministeeriumi diplomaatilise akadeemia (Bonnis ja Berliinis).
Isiklikku
Aureliu Ciocoil on üks laps. Tema emakeel on rumeenia keel, lisaks valdab ta inglise, saksa, vene ja prantsuse keelt.
Palklõke
pisi|Kahest palgist tehtut palklõke pisi|Kõrvuti asetatud palkidest palklõke Palklõke või ka matkalõke on üks valvelõkke tüppe. See valmistatakse üksteise vertikaalselt üksteise peale asetatud palkidest või ka kõrvuti asetatud palkidest, kasutades kuivanud, jämedaid palke või puunotte, palkide vahel lõhesse pannakse süütematerjal. Palklõke valmistatakse kas kahest palgist, mis on tugedega toestatud või lõhestatud palgist või ka kolmest palgist, nii et kaks palki on all ja üks on peal. Palklõke põleb kaua ja ühtlaselt ning aitab pideva valveta sooja ning valgust hoida.
Eduard Totleben
Franz Eduard Totleben (ka Todleben) (Venemaal tuntud kui Eduard Ivanovitš, vene keeles Эдуард Иванович Тотлебен) (8. (ukj 20. mai) 1818 Miitavi – 1. juuli 1884 Bad Soden am Taunus, Hessen) oli baltisaksa sõjaväeinsener ja Venemaa sõjaväelane (insener-kindral). Talle kuulus Kėdainiai mõis. 1879. aastast krahv.
Piri Reis
pisi Piri Reis (õieti Ahmed Muhiddin Piri; 1465/70–1553) oli Ottomani impeeriumi admiral, geograaf ja kartograaf.
Laiemalt on Piri Reis tuntud niinimetatud Piri Reisi kaardi autorina.
Olli Lehtinen
Lehtinen oli kokku kuuekordne Soome meister kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) – aastatel 1937–1941 ja 1947.
Lehtinen osales Soome eest kokku 22 maavõistlusel, millest ta võitis 19 ja kaotas 3 kohtumist. Nende hulgas oli ka kolm kohtumist kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) Eesti – Soome maavõistlustel, kus Lehtinen võitis aastatel 1936–1938 kõik oma kohtumised (Hans Gutmani vastu aastatel 1936–1937 ja Arnold Torpeli vastu 1938. aastal).
Lehtinen osales Euroopa eest kolm korda kärbeskaalus (kuni 112 naela ehk 50,8 kg) maavõistlusel USA Kuldkinda-turniiri võitjate meeskondadega. Ta kaotas oma kohtumise Chicagos 1938. aastal, võitis 1939. aastal oma esimese kohtumise Chicagos ning kaotas oma teise kohtumise Saint Louises. Ta oli esimene soomlane, kes arvati selle turniiri jaoks Euroopa koondisse.
Lehtinen osales kärbeskaalus (kuni 51 kg) 1948. aasta Londoni olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 1. ringis hilisemale hõbemedalivõitjale Spartaco Bandinellile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Haldusjaotuste loend riigiti
''Siin on loetletud riikide haldusüksuste tüüpe. Riigid on tähestiku järjekorras.''
Mära
Mära on täiskasvanud emane hobune või muu kabjaline, enamasti siiski hobuslane (nt eesel), aga ka kaamel.
Tädi Maali
Kujuteldava tädi Maali populariseerimisele aitas kaasa president Lennart Meri 2001. aasta märtsis oma intervjuus Postimehele: /.../ valitsus on sunnitud suure osa ajast pühendama iseenese õigustamisele ja seetõttu jääb vähem aega Euroopa Liidu eeliste selgitamiseks lihtsas keeles, mis oleks arusaadav ka tädi Maalile. /.../ Eesti kodanike paremat teavitamist olen nõudnud paljudes oma kõnedes, viimati vabariigi aastapäeval, ja teen seda ka edaspidi, sest mis tahes uuendus saab edukas olla ainult tingimusel, kui seda toetab rahvas, tädi Maali kaasa arvatud.
Stende vasallilinnus
Stende vasallilinnus (saksa keeles Stenden, eesti keeles Stenda ) oli Liivi ordu vasallilinnus Lätis Kuramaal Talsi piirkonnas (Talsu novads) Lībagi vallas (Lībagu pagasts) Dižstende külas. Talsi ordulinnusest jääb Stende linnus otsejoones 6,5 km (u 1 saksa miil) kaugusele lõunaedelasse.
Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Kuramaa kubermangu Tukumsi ülemhauptmannschafti (Oberhauptmannschaft Tuckum) Talsi (Hauptmannschaft Talsen) hauptmannschaftkonnas (maakonnas).
Nimekujud
Dižstende tähendab Vana-Stendet. Sellest lõunasse jääb Stende raudteealev, põhjasuunas Pastende ja kagusse Mazstende külad.
Tädi Maali
Soomes on vastav, eriti meediahariduses kasutatud kõnekujund "Pihtiputaan mummo" (Pihtipudase memm).
Stende vasallilinnus
Ajalugu
1228 on sealseid maid üles tähendatud Teidan Egle (Talsi Tiidemanni) läänikirjas. Orduvasallide läänid olid seal juba XIII–XIV sajandil.
1331 sai seal Marquard Stekemes (või Nicolaus Stekemes) 4 aakrit maad lääniks. Seal asusid Viszelen`i, Gybelen`i ja Testenden`i küla. Sellest moodustati Stende mõis.
1442–1528 kuulus Stende Kursellide suguvõsale. 1442 on Saksa Ordu vasallina märgitud Jürgen von Kursell (Jörg, Georg). Aadlisuguvõsade genealoogias oletatakse ka Kursellide prantsuse päritolu – Courselles.
1528 ostis Philipp von der Brüggen Georg Kursellilt (Jürgen) 5,5 aakrit maad – Lielstende ja Dižstende. 1536 sai Brüggen ordult sealkandis lääniks Aizdzire, 1540 Zentene. Philipp oli ordu teenistuses 1528. aastast ja töötas seal tänu oma heale haridusele tähtsatel ametikohtadel. Brüggenite suguvõsa kätte jäi koht kuni 1920. aastani. Traditsiooniliselt on ajaloolased arvanud, et kindlustatud linnusmõisa ehitaski Philipp XVI sajandi I poolel. Kursellid suundusid Kuramaalt edasi laiali - Eestimaale, Saaremaale, Liivimaale ja Sileesiasse. Jürgen von Kursell (Georg) sai Tartu piiskopkonna stiftifoogtiks ja omandas abielu kaudu Ebba von Üxkülliga Sõmerpalu vasallilinnuse.
1542 ühendas Liivi ordu meister Wolter von Plettenberg Väike- ja Suur-Dižstende ja Stende ümbruskonnas asuvad maad Gibuli, Mundi jt) üheks suureks valduseks ja läänistas need Brüggenile. 1544 lisandusid läänile veel Vecmoka ja Pavasaari külad.
1713 oli Stendest pärit Brüggen Kuramaa Hertsogkonna kantsler (peaminister). Kui keskaja lõpul oli majalinnus veel kaitseehitise funktsioonidega, siis tundub, et hertsogkonna ajal kohandati seda veidi ümber mugavamaks elamiseks – tõenäoliselt tehti siis I korrusele kaarsillustega uksed.
1920. aastal agraarreformi ajal Stende mõis natsionaliseeriti.
1922 baltisaksa arhitektuuriajaloolase Karl von Löwis of Menari poolt välja antud "Burgenlexikonis" on kirjutatud, et Stendal on linnusest üks paksude müüridega hoone säilinud. Samal aastal rajati Stendale katse-sordiaretusjaam, mida juhatas Jānis Lielmanis.
1930 lammutati vana trepp esimese ja teise korruse vahel ja ehitati II korrusele pääsemiseks uus sissekäiguga kaguseina põhjaküljelt. Selleks murti jällegi seina ukseava.
1949 mõõdistas ja vaatles arhitekt T. Ciparsons Stendes vanu ehitisi.
1970ndate keskel lasti korraks linnuse kõrval olev veskipaisjärv tühjaks, kuna Stende jõel ülesvoolu sõitis traktorist käruga vette ja jõkke sattus pool tonni ammoniaaki. Tiigipõhjas tuli nähtavale palju roostetanud vanu tuli ja külmrelvi.
1999. aastani olid majalinnuses korterid asustatud, vaatamata katkisele katusele ja praole põhjaseinas. 1990ndate lõpus jaotati mõis kinnistuteks ja erastati, riiklik sordiaretusjaam likvideeriti ja asutati erakapitalil aktsiaselts.
Ehitus
Tegemist oli kolmekorruselise kivist kindlustatud majalinnusega. Ehitusstiililt kuulus see loodusega seotud maja- ja tornlinnuste gruppi. Majalinnust ümbritses peaaegu kolmnurkse kujuga avar eeslinnuse hoov mõõtudega u 90*70 m (0,6 ha). Läänest ja lõunakagust piiras linnuseala Stende jõele ülespaisutatud veskitiik, pais asus krundi lääneküljel, samas kohas, kus tänapäevalgi. Põhja- ja idaküljele oli kaitseks kaevatud 16 m laiune ja 2 m sügavune vallikraav, milles voolas ka väike Valli oja – Valnupite. Eeslinnus arvatakse olevat koosnenud ringmüürist ja tõstesillaga väravatornist krundi loodenurgas. Väravatorni keldrist arvatakse olevat läinud maa-alune käik linnusest välja.
Elviine Piiper
Elviine Piiper (Elvine) Mathilde, aastani 1915 Õunapuu; 3. veebruar 1887 Karkuse vald, Järvamaa – 8. jaanuar 1978 Tartu) oli Eesti zooloog.
Elulugu
Elviine Piiper oli talupidaja tütar ja Johannes Piiperi abikaasa, Johannes Piiper noorema ema.
Lõpetas 1910 Tallinna Tütarlastegümnaasiumi, õppis 1919–1928 Tartu Ülikoolis loodusteadusi, vahepeal (1923–1924) täiendas end Londoni Ülikoolis, zooloogiamagister (1930, TÜ, ümber atesteeritud bioloogiakandidaat 1946), väitekiri "The development of Rana temporaria under the Influence of Cane Sugar Solution".
Teadustöö
Avaldanud töid histoloogiast.
Neratovice
Neratovice (saksa keeles Neratowitz) on linn Tšehhis Kesk-Tšehhi maakonnas Mělníki ringkonnas. Neratovice asub Elbe (Laba) jõe ääres, Praha kesklinnast ligikaudu 20 km põhjakirdes.
Neratovice asub merepinnast 162 meetri kõrgusel.
Neratovicet on esmamainitud 1227. aastal. Raudteeühenduse sai Neratovice 1865. aastal ja kujunes seejärel raudteesõlmeks. 1898. aastal rajati asulasse B. Goldbergi seebi, küünalde ja õlide tootmise vabrik ning 1905. aastal G. Šebori keemiatehas. Linnaõigused sai Neratovice 1957. aastal.
Stende vasallilinnus
Ehitus
Üle veskipaisu Stende jõel ja linnusest põhja poolt mööda kulges Vindavist (Ventspils) maantee Tukumsi ja Kandava suunas.
Praegune seisukord
Majalinnuse hoone on täies mahus säilinud ja väljastpoolt sellisena ka vaadeldav. Sees on toimunud XX sajandi kahekümnendatel mõningaid ümberehitusi. Ka ukseasukohad ja aknad ja nende suurus ei ole täiesti algupärased. Vallikraav on säilinud, kuid kaitsemüüri vallikraavist seespool ja väravat tõstesillaga enam alles ei ole. Kaitsemüürist on säilinud väike vundamendilõik. Eeslinnuse alal on park, kus kasvas ka Läti kõrgeim tamm – 36 m.
Pakk
Pakk võib tähendada järgmist:
Harald zur Hausen
Harald zur Hausen (11. märts 1936 Gelsenkirchen – 28. mai 2023) oli saksa viroloog.
2008. aastal sai ta Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinna emakakaelavähki põhjustavate papilloomiviiruste avastamise eest. Ta sai poole auhinnarahast, teist poolt jagasid Françoise Barré-Sinoussi ja Luc Montagnier.
Uusi Raukas
Uusi Raukas (sündinud 9. juulil 1928 Tartus) on eesti tehnikateadlane.
Elulugu
Lõpetas 1947 Tartu Industriaaltehnikumi, 1952 cum laude Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna tööstus-ja tsiviilehituse erialal ja 1956 Sverdlovskis aspirantuuri Uurali Polütehnilises Instituudis; tehnikakandidaat (1956, Uurali Polütehniline Instituut), väitekiri "Исследование работы железобетонных балок непрямоугольного сечения на изгиб с поперечной силой". Täiendused Moskva Ehitusinstituudis ja Leningradi Laevaehitusinstituudis. 1956-1962 TTÜ ehitustehnoloogia kateedri assistent, vanemõpetaja ja dotsent, 1962–2005 ehitusmehaanika kateedri dotsent ; alates 2006 emeriitdotsent. 1960 -1963 TPI Üliõpilaste Teadusliku Ühingu juhendaja, 1963 - 1966 kaugõppeteaduskonna prodekaan, 1967- 1970 ÜTÜ ehitusteaduskonna juhendaja. ENE kaasautor. Õpiku Tugevusõpetus kõrgkoolidele (Tallinna Tehnikaülikooli Kirjastus 2017) kaasautor.
Isiklikku
Tema isa oli kooliõpetaja Viktor Raukas, akadeemik Anto Raukas oli tema vend. Oli abielus keemiadotsent Maie Raukasega.
Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus
Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus (ametliku nimega Eesti NSV Kultuuriministeeriumi Kirjastuste ja Polügraafiatööstuse Peavalitsuse Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus; enne 1953 kandis nime Eesti Ajalehtede-Ajakirjade Kirjastus) oli kirjastusettevõte, mis tegutses Tallinnas.
Alma Čardžić
Alma Čardžić (sündinud 1968) on Bosnia ja Hertsegoviina laulja.
1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Dejan Lazarevićiga Bosnia ja Hertsegoviinat lauluga "Ostani Kraj Mene". 1997. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Bosnia ja Hertsegoviinat lauluga "Goodbye".
2018. aasta Quetta enesetapurünnak
Rünnak
'' Pommitaja üritas siseneda valimisjaoskonda. Kui politsei proovis teda peatada, lasi ta ennast õhku," ütles Quetta kohaliku omavalitsuse ametnik Hashim Ghilzai. Pommirühma andmetel kasutati enesetapurünnakus 18-20 kilogrammi lõhkeaineid.
Vastutus
‘Amāqi uudisteagentuuri andmetel võttis rünnaku eest vastutuse Iraagi ja Levandi Islamiriik. Rühmitus ütles, et tegemist oli enesetapuründajaga, kuid ei esitanud selle kohta täiendavaid üksikasju ega tõendeid.
Tagajärjed
Pakistani valimiskomisjon (ECP) mõistis rünnaku hukka, aga võttis juba kogutud Balochistani hääled siiski kokku. ECP peatas turvakaalutlustel interneti-ja mobiiltelefoniteenused mitmetes Balochistani linnaosades. Hääletus jätkus PB-31 valimisjaoskonnas pärast lühiajalist pausi, kuid valijate arv jäi madalaks.
HeeksCAD
HeeksCAD on C++is kirjutatud tasuta raalprojekteerimise programm. Modelleerimiseks kasutatakse selles Open CASCADE-i tehnoloogiat ning tööriistaribade kuvamiseks wxWidgetsi tööriistakomplekti.
HeeksCAD toetab põhiliste 3D-mudelitena risttahukaid, sfääre, silindreid ja koonuseid.
Keelvile
Keelvile on orelivile tüüp, mille puhul heli tekitab liikuva õhu toimel võnkuv metallkeeleke.
Keelvile erineb huulvilest, millel puuduvad liikuvad osad.
Biitmuusika
Biitmuusika (lühemalt biit; inglise keeles beat) on rock'n'roll 'ist, rhythm and blues 'ist, soul 'ist jt stiilidest (näiteks folk, skiffle) Suurbritannias 1960. aastate alguses välja arenenud popmuusika stiil.
Ajalugu
Esimene biitmuusika stiil oli merseybeat, mille esindajaks võib pidada ka tuntuimat biitmuusikaansamblit The Beatles. Merseybeat 'i esindavate ansamblite hulk Liverpoolis ja selle lähikonnas Mersey jõe orus oli 1961. aasta paiku mõnesaja ringis. Tuntumad neist olid Gerry and the Pacemakers, The Merseybeats ja The Spencer Davis Group samast paikkonnast ning Freddie and the Dreamers, The Dave Clark Five, The Spencer Davis Group, The Animals, Wayne Fontana and the Mindbenders, The Herman's Hermits, The Moody Blues ja Them teistest Ühendkuningriigi piirkondadest.
Alguses järgiti Ameerika Ühendriikide rock'n'roll 'i stiile (Johnny Kidd and The Pirates - "Shakin' all over", 1960), seda veel ka rock'n'roll 'il põhinevate teiste tantsustiilide (twist, hully-gully jm) tulekul, kuid ka instrumentaalse rock'n'roll 'i ansamblite nagu The Shadows viljeletud stiili.
Adamson (perekonnanimi)
2018. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Adamson Eestis 362 mehel ja 436 naisel.
Biitmuusika
Tuntumad esindajad
Kuigi tuntumaks biitmuusika ansambliks peetakse ansamblit The Beatles, on olnud palju selgemini rock'n'roll 'ist eristuva stiiliga ansambleid, näiteks Gerry and the Pacemakers, the Merseybeats, The Mindbenders, The Searchers, The Herman's Hermits, The Honeycombs, The Hollies, Brian Poole and the Tremeloes jt.
Biitmuusika Eestis.
Eestis on teadaolevalt esimesena biitmuusikat esitanud ansambel Juuniorid 1963. aastal. Järgnesid ansamblid Optimistid (1965; esimesel aastal nimega Reval), Toomapojad (1966), Andromeeda, Kristallid, Virmalised jt.
Tartu maarjalaat
Maarjalaata peetakse Raekoja platsil, Küüni tänaval ja Kaubahoovi pargis. Eelkõige kaubeldakse sellel laadal talusaadustega, nagu aed- ja puuviljad, mesi, seened-marjad, kuid ka liha- ja pagaritooted, istikud, käsitöö ja kunst. Samuti esinevad laadal mitmesugused orkestrid, näiteks on maarjalaadal üles astunud Tartu Brass, puhkpilliorkester Tartu jts. kollektiivid. Viimastel aastatel osaleb maarjalaadal üle 300 kaupleja. Laata korraldab Tartu linn koostöös Tartu Turu ja Eesti Rahva Muuseumiga.
Dejan Lazarević
Dejan Lazarević on Bosnia ja Hertsegoviina laulja. 1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ansambel koos Alma Čardžićiga Bosnia ja Hertsegoviinat lauluga "Ostani Kraj Mene".
Allikukivi park
pisi|Pargis on maalikunstnik [[August Janseni sünnikohta näitav mälestuskivi]] Allikukivi park on park Pärnu maakonnas Saarde vallas Tihemetsa alevikus. Park on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Park rajati 19. sajandil Allikukivi kalevivabriku direktori elamu pargina.
Pargis asub maalikunstnik August Janseni sünnikohta näitav mälestuskivi.
Sardanapaluse surm
"Sardanapaluse surm" on prantsuse kunstniku Eugène Delacroix' (1798–1863) teos.
Belgradi Ülikool
Belgradi Ülikool (serbia keeles "Универзитет у Београду") on vanim ja suurim ülikool Serbias.
Kondinskoje rajoon
Kondinskoje rajoon on haldusüksus Venemaal Handi-Mansimaal. Rajooni halduskeskus on Mežduretšenski alev.
Geograafiline asend
Kondinskoje rajoon asub Handi-Mansi autonoomse ringkonna edelaosas. Pikkus põhjast lõunasse on 300 km ja läänest itta 340 km.
Maastik on tasane, kõrgeim punkt on 92 m merepinnast, madalaim aga 26 m merepinnast. 46,2% territooriumist hõlmavad sood ja rabad. Rajoonis on palju järvi. Metsades kasvavad kuused, seedrid ja kased.
Suuremad jõed on Konda, Kuma, Jukonda, Mulõmja ja Katõm.
Suuremad järved on Leušinski Tuman, Tursuntski Tuman, Srednesatõginski Tuman, Sõrkovoje, Kartpautur, Temrjahh ja Jahtur.
Kliima
Kondinskoje rajoonis on autonoomse ringkonna kõige soojem kliima. Kliima on mandriline külma talve ja sooja suvega.
Haldusjaotus
Rajoon jaguneb kümneks omavalitsuseks. Nendeks on linnaasundused Kondinskoje, Kuminski, Lugovoi, Mežduretšenski ja Mortka ning külaasundused Boltšarõ, Leuši, Mulõmja, Polovinka ja Šugur.
Joseph Fouché
thumb|Joseph Fouché Joseph Fouché, 1. Otranto hertsog (21. mai 1759 – 25. detsember 1820) oli Prantsusmaa riigitegelane.
1799–1802, 1804–1810 ja 1815 töötas ta politseiministrina. Tema juhtimisel sai Prantsusmaast politseiriik, tema aja kõige politseilikum riik kogu maailmas. Ta reetis kahel korral Prantsuse Vabariigi ja osales riigipööretes.
1792 valiti Fouché Konventi, kus ta otsis liitu jakobiinidega. 21. jaanuaril 1793 hääletas ta Louis XVI giljotineerimise poolt. Ta oli Konvendi komissar Lyonis, kus rakendas repressioone streikivate tööliste vastu.
Pärast jakobiinide kukutamist toetas Fouché algul termidoorlasi, hiljem Direktooriumi, kes määras ta politsei ülemaks. Politsei juhina asus ta jälitama oma endisi kaasvõitlejaid: jakobiine ja teisi revolutsionääre. Just tema andis käsu sulgeda Jakobiinide Klubi. Kuid Fouché polnud ustav ka Direktooriumile, toetades 19. novembril 1799 Napoleoni riigipööret.
Napoleon andis Fouchéle politseiministri koha, mida ta vaheaegadega pidas 1815. aastani. Ta korraldas Napoleoni politseiaparaadi. Napoleon nimetas ta ka Otranto hertsogiks. Kuid Fouché karjääri takistas see, et ta kasutas politseid mitte üksnes riigivastase elemendi, vaid ka keisri enese jälgimiseks.
Kui Napoleon ta ametist vabastas, lähenes Fouché eksiilis olevatele rojalistidele ja pakkus oma teeneid, kuid need suhtusid temasse jäigalt, meenutades, et Fouché oli hääletanud kuninga surmaotsuse poolt. Seejärel lähenes Fouché taas Napoleonile ja sai taas politseiministriks. Tema käsi oli mängus Napoleoni tagasipöördumises Elba saarelt ja Saja päeva ajal püüdis ta riigi juhtimist üle võtta, kuid ei leidnud piisavalt toetajaid. Restauratsiooni ajal kõrvaldasid monarhistid ta ametist.
Jeesuse ristilöömine
thumb|[[Simon Vouet. "Ristilöömine". Genova, 1622.]]
Jeesuse Kristuse ristilöömine ja surm oli sündmus, mis leidis aset 1. sajandil pKr. Evangeeliumites kirjeldatud kevadine kuuvarjutus toimus astronoomilistel andmetel 30.–33. aasta aprillis; tõenäoliselt toimus Jeesuse ristilöömine aastal 30 pKr.
Jeesus, keda peeti prohvetiks või messiaks, võeti kinni, viidi kohtu ette ning Pontius Pilatus mõistis talle karistuseks piitsutamise ja lõpuks ristilöömise. Jeesuse kannatused ja ristisurm on kristliku mütoloogia tähtsad osad, millega seostub päästmisõpetus ehk soterioloogia.
Kolgatal joodeti Jeesust äädikaga segatud veiniga. Matteuse ja Markuse evangeeliumite andmeil keeldus ta sellest. Siis löödi ta risti ja pandi rippuma kahe süüdimõistetud röövli vahele. Markuse evangeeliumi järgi kannatas ta ristilööduna kuus tundi, alates kolmandast tunnist, mis oli umbes kella 9 ajal hommikul, kuni surmani üheksandal tunnil, mis oli umbes kella 3 ajal pärastlõunal. Sõdurid kinnitasid tema pea kohale kolmekeelse sildi "Jeesus Natsareen, juutide kuningas", jagasid omavahel ta rõivad ning viskasid liisku tema mantli peale. Rooma sõdurid ei murdnud Jeesuse jalgu, nagu nad tegid kahe teise ristilööduga (jalgade murdmine kiirendas surma), kuna Jeesus oli juba surnud. Iga evangeelium annab Jeesuse viimastest sõnadest oma kirjelduse, kokku seitse varianti. Sünoptilistes evangeeliumites kirjeldatakse ristilöömise ajal toimunud üleloomulikke sündmusi, mille hulgas on pimedus, maavärin ning (Matteuse järgi) pühakute elluärkamine. Pärast Jeesuse surma võttis Arimaatia Joosep Nikodemuse abiga ta keha ristilt ning mattis kaljusse raiutud hauakambrisse. Kristliku traditsiooni kohaselt tõusis Jeesus kolm päeva hiljem surnust üles.
Tavapäraselt on kristlased pidanud Jeesuse ristisurma teadlikuks ja vabatahtlikuks ohvriks (kuna ta ei püüdnud ennast kohtus kaitsta), mida ta tegi "Jumala esindajana", et kannatada inimkonna pattude pärast ning teha võimalikuks lunastus. Enamik kristlasi pühitseb seda ohvrit leiva ja veiniga armulaual, mälestusena viimsest õhtusöögist, ning paljud ka igal aastal suurel reedel.
Viited
Kreuzigung
Pertti Salolainen
Pertti Edvard Salolainen (sündinud 19. oktoobril 1940 Helsingis) on Soome poliitik ja diplomaat.
28. aprillil 2003 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd diplomaadina ja ühtlasi Eesti-Soome suhete arendajana.
Sõltuv isiksushäire
Sõltuv isiksushäire on isiksushäire, mida iseloomustab inimese pikaajaline ja ülemäärane psühholoogiline sõltuvus teistest inimestest. Tal on suur vajadus hoolitsuse järele, millega kaasneb alluv käitumine ja lahutuskartus. Kas tegemist on diagnoosi või lihtsalt teistest sõltuva inimesega, sõltub kultuurikontekstist ja sellega seotud ootustest soorollidele.
Üldjuhul on seda isiksushäiret rohkem diagnoositud naistel.
Sõltuva isiksushäire tunnused
Sõltuva isiksushäirega võib kaasneda enese tajumine abitu, ebakompetentse ja jõuetuna.
Davorin Popović
Davorin Popović (23. september 1946 – 18. juuni 2001) oli Bosnia ja Hertsegoviina laulja.
1995. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Bosnia ja Hertsegoviinat lauluga "Dvadeset prvi vijek".
Eberhard Diepgen
pisi|upright|Eberhard Diepgen, 2023 Eberhard Diepgen (sündinud 13. novembril 1941 Berliinis) on Saksamaa poliitik.
Alates 1962. aastast kuulub Eberhard Diepgen Saksamaa Kristlik-Demokraatlikku Liitu.
1967. aastal lõpetas ta Berliini Vaba Ülikooli õigusteaduse erialal.
1984–1989 oli ta Lääne-Berliini linnapea ja 1991–2001 Berliini linnapea.
7. novembril 2000 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Berliini linnapeana.
Suurbritannia meedia
Ajalehed
Suurbritannia ajalehed jagunevad traditsiooniliselt kaheks suureks grupiks: kvaliteetleht ja tabloid.
Tabloidid on formaadilt väiksemad, sisaldavad palju pilte ning on orienteeritud sensatsioonile ja "pehmematele" uudistele. Näiteks The Daily Mail (kuulub Londoni börsil noteeritud ettevõttele Daily Mail and General Trust), The Daily Express (kuulub Richard Desmondile).
Populaarsemad tasulised päevalehed 2008. aastal (ajalehe nimi – tiraaž).
1. The Sun – 3 046 000 2. The Daily Mail –	2 194 000 3. Daily Mirror –	1 400 000
Populaarsemad tasuta ajalehed 2008. aastal
1. Metro 1 362 000 2.The London Paper 3.London Lite
Ajakirjanike koguarv Suurbritannias (2007) – 11 859 Ajalehtede juures töötavate inimeste arv Suurbritannias (2007) – 41 395
Auditooriumi hõlmatus ajalehtedega ( kõik ajalehtede ostjad) – kõikidest täiskasvanutest 32,7% loeb ajalehti, meestest 33,9% ja naistest 31,5% loeb ajalehti.
Televisioon
Teenusepakkujaid ligi 15, enamik digi-tv ja kaabeltelevisiooni, vähem ka interneti ja mobiilside vahendusel; analoogülekanne katkeb lõplikult 2013. Suurbritannias on palju tasulisi teleprogramme, iga teleriomanik maksab telerimaksu, mida arvestatakse telerite arvu kohta: värviteleri kohta 145,50 naela ja mustvalge teleri kohta 49,0 naela.
Allikas: TV licensing
Telekanalid
Suurim ringhäälinguorganisatsioon on BBC (British Broadcasting Corporation), kellele kuuluvad BBC1, BBC2, BBC3, BBC4, BBC HD, BBC News ja mitmed teised spetsialiseerunud kanalid. BBC on avalik-õiguslik televisioon. BBC1 ja BBC2 toodavad kõrgeima kvaliteediga ja kõige populaarsemaid saateid, ülejäänud kanalid on kas spetsialiseerunud või näitavad sarjade kordusi ning vähempopulaarseid saateid.
Kõige rohkem vaadatakse BBC kanaleid, kokku 31,8% kogu telerivaatamise ajast. BBC kõige vaadatavamad kanalid vastavalt Suurbritannia statistikaameti andmetele: BBC One 20,5%; BBC Two 7% ja Cbeebies 1,3%. Järgnevad ITV, mille vaatamisele kulub 22,6% kogu telerivaatamise ajast. Populaarseimad neist on ITV 17,3 protsendiga ja ITV2 2,4 protsendiga. Vaadatavuselt kolmas on Channel 4, millele kulub 11,3% kogu telerivaatamise ajast ning kõige populaarsemad kanalid on Channel 4 6,8% ja E4 1,8%.
Raadio
Suurbritannias on ligikaudu 300 raadiojaama, mida edastatakse AM/FM-sagedustel, digitaalselt, kaabli ja ka interneti teel. Raadiojaamad jagunevad Suurbritannias kaheks: era- ja avalik-õiguslikud raadiojaamad. Suurbritannia neli populaarseimat raadiojaama kuuluvad avaõigusliku ringhäälinguorganisatsioonile BBC. (lk 47) Kõige kuulatavamad raadiojaamad Suurbritannias on BBC Radio 2 (13 miljonit kuulajat) ja BBC Radio 1 (10 miljonit kuulajat). Kõige kuulatavam erakanal on Classic FM (6 miljonit kuulajat).
Erajaamad
Suurbritannias on väga palju era raadiojaamu, mis edastavad oma saateid illegaalselt. Suurbritannia valitsus üritab neid jaamu 2005. aastast muuta legaalseteks avalik-õiguslikeks raadiojaamadeks, pakkudes neile viieaastast lepingut ja stardiraha. (lk 49)
Allikas: European Media Covernance: National and Regional Dimensions, Intellect Books, Bristol, 2007, Michael Bromley The United Kingdom Media Landscape.
Peaaegu kõik kohalikud eraraadiojaamad edastavad oma saateid linnadele 30–70 km raadiuses, avaõiguslikud raadiojaamad aga vaid 5–10 km raadiuses. Allikas:
Internetiühendus
2009. aastal oli Suurbritannias internetiühendus 18,3 miljonil majapidamisel (70%). Võrreldes 2006. aastaga oli seda 28% rohkem. Suurbritannias oli 2009. aastal internetiteenuse kvaliteet ühtlaselt hea peaaegu igal pool.
Interneti kasutus
Allikas: National Statistics Omnibus Survey
Tilža
pisi|left|Tilža katoliku kirik Tilža (vanasti ka Kokoreva, latgali Tiļža) on küla (lielciems) Lätis Balvi piirkonnas, Tilža valla halduskeskus. Küla asub merepinnast 110 meetri kõrgusel, piirkonna keskusest Balvist 31 ja Riiast 250 kilomeetri kaugusel. Lisaks vallamajale asuvad külas haridusasutustest keskkool, lasteaed ja internaatpõhikool, lisaks veel postkontor, kultuurimaja ning raamatukogu. Tilžas on neli jumalakoda - seal asuvad babtistide, katoliiklaste, luterlaste ja õigeusklike kirikud. Vaatamisväärsuseks on veel sealne koduloomuuseum.
Küla tekkis aastal 1909, mil Ruskulova mõis eraldas 200 majapidamise tarbeks 15 hektarit maad. Algselt kandis see Ruskulova mõisavalla vallavanema Kokorevi järgi, kes ka uue küla aladele elama asus, Kokoreva nime. Küla sai selle lähedal voolava Tilža jõe järgi Tilža nime aastal 1926. Nõukogude ajal oli küla kohaliku sovhoosi keskasulaks.
Igors Graps
Igors Gunārs Graps-Grāfs ; 3. september 1925 Liepāja – 18. märts 2013 Cēsis) oli Läti dirigent, tšellist ja muusikapedagoog, kes 1940. aastate lõpust kuni 1963. aastani elas Eestis.
Ta teenis Teise maailmasõja aja Saksa sõjaväes muusikuna ja seetõttu oli tal pärast sõda keelatud elada Riias. Ta läks seepärast millalgi 1940. aastate lõpus hoopis elama Eestisse, tuli 1950. aastal Tartusse ja õppis Tartu Muusikakoolis.
Ta oli 1950. aastatel Tartu Riikliku Ülikooli sümfooniaorkestri dirigent ja hiljem Vanemuise orkestri tšellist.
Ta kolis 1956. aastal Tallinna ja mängis 1957–1961 Eesti Raadio Estraadiorkestris tšellot ja trompetit. Džässansamblis Elektron mängis ta trompetit koos Eri Klasi (trummid), Ants Toominga (bass), Gennadi Tanieli (altviiul), Tiit Vartsi (tenor- ja altsaksofon) ja Hans Hindperega.
1963. aastal oli poliitiline olukord juba muutunud ning Graps kutsuti Riia ooperisse teise kontsertmeistri kohale. Hiljem töötas ta Cēsises, mängides mitmes ansamblis ja sümfooniaorkestris ning andes 40 aasta vältel tšellotunde kohalikus muusikakoolis. 1981. aastal asutas ta Vidzeme Kammerorkestri.
Tartu Uue Teatri rokkmuusikalis "Raudmees. Odysseuse eksirännakud" kehastas Igors Grapsi Evald Aavik.
Isiklikku
Ta elas hiljem Vecpiebalga piirkonnas Ineši vallas.
Ants Tõnis Piip
Elulugu
Ants Tõnis Piip on Eesti poliitiku (Eesti Vabariigi seitsmes peaminister), õigusteadlase ja diplomaadi Ants Piibu poeg. Piip lõpetas 1940 Tartus Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja õppis 1941–1943 Tallinna Tehnikaülikoolis elektrotehnikat. Aastal 1943 põgenes ta Soome ja töötas 1944 Soome Ringhäälingus. Soomest siirdus 1944 edasi Rootsi. Aastatel 1945–1951 töötas Lidingös AGA laboriinstituudis ultraheli- ja akustikaseadmete ning raadiomajakate kallal. Seejuures lõpetas 1950 Stockholmis Kuningliku Tehnikaülikooli tsiviilinsenerina. 1951 asus Piip USA-sse, kus jätkas elektrotehnika ja füüsika õpinguid, kaitstes 1953 Notre Dame'i ülikoolis Indianas teadusmagistri kraadi.
Aastatel 1951–1953 oli Piip USA-s Indianas Notre Dame'i ülikooli õppejõud ja uurija. 1953–1961 ehitas ja katsetas ta füüsikalisi ja elektroonilisi aparaate algul Boston Radio Corporationis, seejärel Radio Corporation of America laboris. 1961–1973 oli ta Columbia Ülikooli Lamont-Doherty geoloogiaobservatooriumi ja Bermudal asuva geofüüsika välijaama vanemteadur. 1973–1974 oli Piip Austraalias Commonwealth Scientific and Industrial Research Organizationi (SCIRO) okeanograafia osakonna külalisteadur ja 1974–1980 mereuuringute konsultant. 1981 naasis Piip USA-sse.
Piip oli raadioamatöör ja tema kutsung oli ES 5E.
Teadustöö
Ants Tõnis Piip uuris süvamere füüsikalist okeanograafiat: süvavete mikrostruktuuri, allveeakustilisi omadusi ja siselainetust. Ta lõi ja arendas uusi elektroonilisi mõõteriistu ja -meetodeid meresügavuste omaduste mõõtmiseks.
Evald Möls
Evald Möls (14. mai 1905 – 19. november 1964) oli eesti geoloog.
Ta lõpetas 1925. aastal Tallinna Kaarli reaalkooli ja astus 1933. aastal Tartu Ülikooli Matemaatika-Loodusteaduskonda, mille lõpetas aastal 1942. Ta oli Tartu Ülikooli mineraloogiakateedri (hiljem geoloogiakateedri) juhataja.
Aastail 1956–1958 oli ta Eesti Loodusuurijate Seltsi aseesimees.
Ta uurimisalaks olid aluspõhja litoloogia, maavarade ja pinnakatte kaardistamine, jm.
Kuningas (male)
Kuningas võib käia igale endaga piirnevale ruudule, kuid mitte sinna, kus ta tulle jääb.
Kuningal on teatud tingimustel ka võimalik spetsiaalne käik vangerdus, mille korral kuningas liigub esimesel real kaks välja vankri poole ja vanker tõstetakse üle kuninga.
Amila Glamočak
Amila Glamočak (sündinud 19. juulil 1966) on Bosnia ja Hertsegoviina laulja.
Theodor Wagner-Jauregg
Theodor Wagner-Jauregg (2. mai 1903 Viin – 19. veebruar 1992) oli šveitsi-saksa keemik.
Walter Mazzarri
Walter Mazzarri (sündinud 1. oktoobril 1961) on Itaalia endine jalgpallur. Pärast jalgpallurikarjääri lõppu on ta töötanud treenerina.
Treenerikarjäär
Mazzarri alustas tööd Napolis 6. oktoobril 2009 ja esimese hooaja lõpetas meeskond 6. kohal. Järgmine hooaeg oli veelgi parem, kuna klubi sai Serie A 3. koha ja seega ka õigust osaleda UEFA Meistrite Liiga hooaja 2011–2012 grupifaasis.
MongoDB
MongoDB on tasuta kättesaadav avatud lähtekoodiga andmebaas. MongoDB on mitterelatsiooniline ehk mitte-SQL andmebaas ning andmeid hoitakse paindlikes JSON-dokumentides. See tähendab seda, et andmestruktuuri saab muuta igal ajal ning väljad võivad varieeruda erinevates dokumentides. MongoDB arendaja on MongoDB Inc. Kuni 16. oktoobrini 2018 avaldati kõik versioonid AGPL-litsentsiga. Alates 16. oktoobrist 2018 avaldatakse kõik versioonid SSPL-litsentsiga. MongoDB arendamisel kasutatavad programmeerimiskeeled on C, C++ ja JavaScript. MongoDB-d kasutavad oma andmebaasina näiteks SourceForge, Foursquare, Craigslist ja eBay.
Ajalugu
MongoDB arendusega alustas tarkvaraarendus ettevõte 10gen 2007. aastal New Yorgis. Algselt arendati MongoDB-d kui teenuseplatvormi(PAAS). Kuid kui nähti MongoDB kui tarkvara potentsiaali, siis keskendus 10gen täielikult MongoDB arendusele ning aastal 2013 vahetati ka firma nimi 10gen MongoDB Inc. vastu. Esimene MongoDB versioon avaldati 2009. aastal ning siis oli juba tegu vabavaralise andmebaasi serveriga.
Kõrge jõudlus
MongoDB toetab põimitud andmemudeleid, mis kiirendab andmebaasi süsteemi. Lisaks saab MongoDB-s välju indekseerida primaarseks ning sekundaarseks. Tänu indeksitele on võimalik teha kiiremaid päringuid ning otsingud saavad sisaldada võtmeid põimitud dokumentidest.
Päringukeele lihtsus
MongoDB toetab rikast päringukeelt ning võimaldab lugemis- ja kirjutamisoperatsioone (CRUD), kuid ka andmete liitmist, teksti ja georuumilisi otsinguid.
Salvestusmootorite toetus
MongoDB toetab salvestusmootoreid WiredTiger, In-Memory ja MMAPv1. Lisaks on MongoDB-l ka rakendusliides (API), mis lubab kolmandate osapooltel arendada salvestusmootoreid MongoDB’le.
MongoDB Enterprise Server
MongoDB Enterprise Server on äriversioon MongoDB-le ning see on saadav osana MongoDB Enterprise Advanced'd tellimusest. Seegi on saadaval Windowsi, Linuxi ja macOS operatsioonisüsteemidele.
Toetatud programmeerimiskeeled
MongoDB’l on draiverid kõikidele peamistele programmeerimiskeeltele ja arenduskeskkondadele. Toetatud on järgnevad programmeerimiskeeled ja arenduskeskkonnad: ActionScript, Cabash, C, C, C++, Clojure, ColdFusion, D, Dart, Delphi, Erlang, Go, Groovy, Haskell, Java, JavaScript, Lisp, Lua, MatLab, Node.js, Perl, PHP, PowerShell, Prolog, Python, R, Ruby, Scala, Smalltalk.
Serverivaba ligipääs
MongoDB Stich võimaldab serverivaba (serverless) ligipääsu MongoDB’le ja teistele teenustele. Seda on võimalik kasutada JavaScripti, iOSi ja Andoridiga.
Sokoine Põllumajandusülikool
Ajaloost
Sokoine Põllumajandusülikool loodi 1. juulil 1984 parlamentaarse seaduse nr 6 järgi, mis võeti vastu samal aastal.
Ülikool asub 3 km kaugusel Morogoro kesklinnast, mis on umbes 200 km Dar es Salaamist läänes. See koosneb neljast ülikoolilinnakust ja ühest eraldiseisvast kolledžist. Ülikoolilinnakud on
SUA ülikoolil on kuus vastutusala: müük, tollindus, koolitus, uuringud, konsultatsioonid ja tulevikuideed. SUA ülikooli lõpetajad omandavad eriala sertifikaate, diplomeid, bakalaureuse, magistri ja doktorikraade.
Andmevara
AS Andmevara on Eesti infotehnoloogiaettevõte, mille aktsiad kuuluvad Leedu IT-ettevõttele INVL Technology.
AS Andmevara põhilised tegevusalad on tarkvaraarendus, majutusteenus, klienditoe teenus ja digiteerimine. AS Andmevara oli aastatel 2002–2015 Eesti ühe suurima registri, rahvastikuregistri volitatud töötleja.
AS-il Andmevara on Moldovas tütarettevõte Andmevara S.R.L.
Ajalugu
AS Andmevara on asutatud 19. septembril 1997, kuigi Plaanikomitee Arvutuskeskuse õigusjärglasena ulatub ajalugu 1970ndatesse.
AS Andmevara eelkäijad on:
Koostöö Moldova rahvastikuregistriga
Aastal 2013 ilmutas Moldova huvi Eesti e-riigi lahenduste vastu, soovides digiteerida oma rahvastikuandmeid, mis eksisteerisid veel samal aastal enamasti paberkujul. Rahvusvahelise hankekonkursi tulemusena hakkas kolme aastast projekti läbi viima AS Andmevara.
Digiteerimise protsessi kuulus materjalide skaneerimine, metaandmete sisestamine, kvaliteedikontroll, digiteeritud materjalidega tutvumist võimaldava infosüsteemi loomine ja andmete üles laadimine MCloudi. 13 miljonist digiteeritavast dokumendist digiteeriti esimene miljon viie kuuga ning seitsme kuuga digiteeriti kaks miljonit dokumenti. Tänu tihedale koostööle on AS Andmevara sealsed tegevused tänaseks märkimisväärselt laienenud. Üks olulisem käimasolevatest on Eesti Välisministeeriumi kaudu rahastatav projekt, mille käigus viiakse ellu arengukoostööprojekt „Moldova Vabariigi Kodanike Registri arendus SAIS infosüsteemi baasil“.
Heiko Unt
Heiko Unt (sündinud 17. jaanuaril 1977 Tartus) on eesti disainer ja raamatukujundaja.
Haridus
Heiko Unt on 1995. aastal lõpetanud Tartu 15. Keskkooli. Aastatel 1997–1999 õppis ta Tartu Kunstikooli arvutigraafika osakonnas ja 2000–2002 Tartu Kõrgema Kunstikooli meedia- ja reklaamikunsti osakonnas. 2002. aastal lõpetas ta TKK arvutigraafika osakonna meedia- ja reklaamikunsti erialal, seejuures kaitses ta diplomitöö "Digitaalne tüpograafia" (juhendaja Andres Rõhu).
Anderson (perekonnanimi)
Anderson on perekonnanimi.
Heiko Unt
Töö ja looming
Aastatel 1998–2000 töötas ta õppejõuna Tartu Kunstikoolis ja 2000–2007 Tartu Kõrgema Kunstikooli arvutigraafika osakonnas (õpetas trükikunsti aluseid, tüpograafiat ja küljendamist).
Ülo Pavel
Ülo Pavel (29. detsember 1927 – 2005) oli eesti geneetik ja immunoloog.
Heiko Unt
Töö ja looming
Unt on Viljandi linnavalitsuse tunnusgraafika konkursi võitja.
Ülo Pavel
Elulugu
Ülo Pavel oli töölise poeg.
Malcolm McDowell
pisi|Malcolm McDowell (2007) Malcolm McDowell (Malcolm John Taylor; sündinud 13. juunil 1943) on inglise näitleja.
Heiko Unt
Töö ja looming
Ta on tunnistatud internetikeskkonna Entertainmail nädala kunstnikuks mänguga "Interflight 76".