cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kim Atkins
Sõprus, usaldus ja andestus
Merleau-Ponty järgi ei ole minad diskreetsed, atomistlikud indiviidid, vaid intersubjektiivsed. Me oleme fundamentaalselt vastuvõtlikud teiste suunamisele ja tõlgendamisele. Minu arusaamine endast ja minatunne on juba vahendatud teiste arusaamisega ja tundega sellest, kes ma olen. Mina on osalt teistes ja teiste läbi. Minas on alati teatud määramatus, keegi ei ole kunagi iseendas täielik ega võimeline täielikuks enesemääramiseks. Iseennast ega teist pole kunagi võimalik täielikult tunda. Asi pole selles, et me ei pääse teiste vaimule ligi ja varjame midagi teiste eest, vaid selles, et isikuid pole võimalik täielikult tunda. Mina intersubjektiivsuse tõttu oleme ekslikud või ebatäiuslikud, nagu ütleb Ricoeur. See ekslikkus või määramatus tuleb mina kehastatusest. Minu identiteet ei ole määratud materiaalne ega metafüüsiline seisund. Teiste muutumatu suhtumine minusse toetab püsivust, mida ma kogen oma identiteedis, ja ümberpöördult. Inimese ekslikkus või määramatus teeb vajalikuks usalduse. Me peame usaldama, sest meie saatus on vastastikune. Me ei saa lahti mässitusest üksteise elusse kas või sellepärast, et meie kehastatus teeb vajalikuks ühiskondliku ajaloo. Et elatavat maailma vahendab kaasatus teiste inimestega, on iga inimese elu sidusus lähedalt seotud teiste inimeste elu sidususega ning elu kindlust ja tähendust artikuleeritakse (või problematiseeritakse) koostöös (vrd Maeve Cooke, "A space of one's own: autonomy, privacy, liberty"). Kindluse (tähenduse püsivuseni) jõutakse väga üldistatud usalduse alusel: see on fundamentaalne vaikiv toetumine teiste püsivale suhtumisele. See usaldus on fundamentaalne teooriaeelne hoiak teiste inimeste (ja maailma) suhtes. Arusaamine iseendast (ja maailmast) põhineb koostööl, mille sidusus sõltub inimeste püsivast suhtumisest iseendasse ja oma projektidesse (vrd Lawrence Becker, "Trust as Noncognitive Security About Motives"). Usaldus kuulub fundamentaalselt mina juurde. Usalduse tähtsust näitavad patoloogilised olukorrad, näiteks psühhoos ja sõda, mille puhul paranoia kahjustab tõsiselt võimet seada eesmärke ja nende poole püüelda. Usaldus osutub vajalikuks, et mina ja maailm oleksid püsivad, et endast aru saadaks ja ennast kogetaks. Usaldusel on praktiline orientatsioon. Usaldus võimaldabki elada kavatsuslikult.
Sõpruse joonistamismudelis on usaldusel keskne koht, sest see paigutab avameelsuse ja haavatavuse sõpruse tuuma. Usaldust vajatakse ja pakutakse kõige rohkem lähedases sõpruses, sest seal ollakse kõige haavatavam ja vastuvõtlikum, eriti koduse ja füüsilise intiimsuse puhul. Äärmise avameelsuse tõttu on seal haavatavust, usaldust ja ekslikkust kõige rohkem. Usaldus lähedased sõpruses on püsivus sidumuses olla sõbrale vastuvõtlik, või Karen Jonesi ("Trust As An Affective Attitude") sõnul, ootus, et see, et ma sõbra peale loodan, mõjutab teda otseselt ja soodsalt. Kui seda ootust ei oleks, poleks nad valmis olema nii haavatavad ja sõprus ei oleks nii lähedane. Ent inimliku ekslikkuse tõttu, mille pärast usaldust üldse tarvis ongi, ei saa tagada absoluutset truudust sellele usaldusele. Mina ebatäiuslikkus või määramatus ise tekitab kindluse või püsiva suhtumise nõudmise, ja igal konkreetsel juhtumil selle kindluse peale loodetakse. Püsiv suhtumine või usaldus on korvab algset ebatäiuslikkust. Ent sõpruse püsivus sõltub paljudest teistest füüsilistest, emotsionaalsetest ja sotsiaalsetest suhetest. Lähedane sõprus on suhteline stabiilsus laiema ebastabiilsuse sees. Usalduse eripära lähedases sõpruses on see, et see eeldab ühtaegu ekslikkust ja eksimatust sõprade hoiakutes ja tegudes teineteise suhtes. See vastuolulisus tuleb olukorrast, kus usaldus on fundamentaalselt vajalik, et kehastunud intersubjektiivne mina oleks võimalik, kuid see olukord ka piirab teise võimet kõikumatult püsivaks suhtumiseks. Ekslikkuse tõttu jätavad sõbrad peaaegu vältimatult millalgi üksteist hätta. Lähedases sõpruses on see vastuolu kõige pingelisem. Selle pinge mõistmine teebki andestuse arusaadavaks.
Andestust tuleb mõista selle vastastikkuse taustal, mille tõttu usaldus on vajalik. Lähedane sõprus nõuab andestamist, sest meie ekslikkuse tõttu on see, et sõber mina haavab, vältimatu, kuigi sõpruse kasvava konstitutiivse rolliga minas kaasneb truuduse ootus. Andestus on kohane, sest lähedane sõprus on ekslik. Andestamatuse mõiste põhineb absoluutse püsiva suhtumise eeldusel. Usalduse vastuolulisuse tõttu ongi andestus ja andestamatus sidusad moraalimõisted. Kui saaks õigusega oodata, et sõber on alati absoluutselt ustav, siis ei saaks kunagi õigusega andeks anda, sest usalduse reetmine oleks alati absoluutne ja andestamatu. Andestust peetakse sageli vooruseks, mis seisneb selles, et õigustatud pahameelest tahtlikult loobutakse. (Aurel Kolnai, Norvin Richardsi ja Jeffrie Murphy järgi on andestus pahameelest loobumine. Cheshire Calhoun nõustub, nimetades seda südame muutmiseks. Paul Hughesi järgi on andestus moraalse viha ületamine, kusjuures pahameel on moraalse viha peamine vorm. David Novitzi järgi ei ole andestus lihtsalt tahteakt, vaid pole ratsionaalselt kontrollitav, sest nõuab empaatiat, kaastunnet ja sotsiaalseid tingimusi. Novitz leiab siiski, et andestus on keeruline ülesanne, mida iga inimene peaks mõnikord püüdma täita. Kolnai ei ütle, mis andestus on, kuid eristab seda moraalse üleastumise unustamisest, aktsepteerimisest ja vabandamisest ning otsustuse revideerimisest ja ükskõiksusest. On vaieldud, kas saab andeks anda iseendale, surnule või mittekahetsejale (Trudi Govier, Margaret Holmgren).) Pahameel on moraalse viha liik, mis on õigustatud sellel, kellele on ülekohtuselt moraalset kahju tehtud. Et andestus keskendub moraalsele haavamisele, siis haavamise moraalset iseloomu ei tohi olematuks seletada; haavamist ei tohi välja vabandada valeandmetega, juhusega, hallutsinatsiooniga jne. Vabandatava teo eest ei ole subjekt moraalselt vastutav. Kui aga kahjulikul teol ei ole pehmendavaid asjaolusid, oleks andestus moraalselt väära teoga leppimine. Kui aga tegu saab vabandada, siis andestus on liiane, sest pole midagi andestada; kui tegu on vabandamatu, siis on andestus võimatu. See on andestuse paradoks (Kolnai). Raskus on põhimõtteliselt selles, kuidas teha moraalisubjektist kohane andestuse objekt (Calhoun). Kahju seisneb selles, mida üks isik teisele tegi. Andestuse teooria ei tohi kollabeeruda liiasuseks ega leppimiseks, vaid seos kahju ja kahjutegija vahel peab alles jääma. Kirjanduses püütaksegi niisugust teooriat luua.
Cheshire Calhoun väidab, et tema soovandestuse teooria teeb kahjutegija kohaseks andestuse objektiks, asudes biograafilisele vaatekohale. Ta väidab ka, et andestamine on vastus vajadusele kahjustatud olemist mõtestada. Me peame oskama rääkima endale loo, mis seletab, kuidas isikud saavad meid haavata, jäädes ikkagi isikuteks, säilitades moraalse väärtuse. Raskus on selles, et see, mis näitab, et subjekt tegi meelega kahju ning seega ei saa teda teost lahutada, kaldub ka näitama, et ta ei ole reaktiivsete hoiakute kohane objekt, ei ole isik. Calhouni järgi tuleb soovandestuse puhul aru saada, kuidas kahju põhjustav tegu kuulub kahjustatud isiku maailmamõtestamisviisi juurde. Teol ei ole moraalset mõtet, kuid sellel on biograafiline tähendus, ja kui me seda taipame, siis me näeme, et väärtegu pole tõenäoliselt meie pihta sihitud hoop, vaid pommikild millestki keerulisemast ja huvitavamast inimese elus. Soovandestus ei ole tahvli puhtakspühkimine, vaid loobumine nõudmisest, et subjekt muutuks, valik asetada teise inimese elumõtestamisviis kõrgemale moraalistandardite pahameelsest jõustamisest.
Andestus on tõesti moraalistandardite pahameelse jõustamisega ühitamatu, kuid moraaliseaduse pahameelne jõustamine pole ainus alternatiiv. Calhouni järgi ei saa andestus olla usalduse taastumine, sest selle subjekti hoiakutes ja käitumises ei saa oodata muutust paremuse poole, nii et temast distantseerutakse. Siin on see raskus, et me ei saa oodata lähedastelt inimestelt moraalikohast käitumist. See tundub ühitamatu isikliku veendumusega, ilma milleta moraaliväärtusi ei saa olla, ja õõnestab soovandestuse väidetavat moraalset iseloomu. Calhouni lähenemises mõistetakse moraalse kahju tegijat küll isikuna, kuid siiski mitte moraalisubjektina, kellele on õigustatud esitada eetilisi nõudmisi ja kes neid samavõrra mulle esitab. Kahjutegija subjektsusel pole mingit rolli andestuse esilekutsumisel, sest andestaja distantseerub, mitte ei tee lähedast koostööd, mida on tarvis usalduse taastumiseks. Näiline sallivus, mis seisneb subjekti väärtustele väljakutse esitamata jätmises, on kritiseeritav samamoodi, nagu Rudi Visker ("'Hold the Being'. How to split Rorty between irony and finitude") kritiseeris Richard Rortyt: inimesed ei taha, et neid rahule jäetaks ning lastaks teha mida tahes, kuni see ei haava teiste tundeid', nad tahavad, et neid austataks. Andestuse eesmärk ei ole distants, vaid moraalne lähedus, kahjutegija tunnistamine moraalisubjektiks. Calhoun jt selleni ei jõua, sest nad eeldavad, et andestus on andestaja täiesti seesmine akt ning moraalisubjektsust tuleb mõista täiesti autonoomse indiviidi omadusena. (Norvin Richards eitab, et andestus on pelgalt tahteakt, ent rõhutades empaatia ja kaastunde tähtsust, mõistab ta neid hoiakuid indiviidi siseellu kuuluvatena ja seal tekkivatena.) Nagu Calhoun välja ütleb, on see, kellele andestatakse, andestuse objekt, mitte selles osalev subjekt. Tegija kahetsus ja süütunne ei räägi tema vastu, kuid need pole andestuseks tarvilikud. Andestaja rakendab pahameele ületamiseks oma tahet või kaastunnet, otsustab, mis väärib andestust, ja muudab viisi, kuidas ta tegijat tajub, nii et tegu oleks kohase objektiga. See, et isik, kellele andestatakse, välja jäetakse, ei ole ühitatav tingimustega, mis usalduse ja andestamivajaduse üldse tekitavad. Sõber, kes mulle kahju tegi, ei ole erilist ja ohtlikku laadi objekt, vaid minu kaasvastuvõtlik (co-respondent). Vastastikkusel, millel põhines usaldus meie sõpruses, ja mis tegi kahju kahjutegevaks, põhineb usalduse taastamine andestuse abil. (Siin on tarvis moraalisubjekti, isiku ja autonoomia käsitust, mis põhineb vastastikkusel ja on tundlik mina intersubjektiivsete aluste suhtes: Catriona Mackenzie, Natalie Stoljar (toim). Relational Autonomy: Feminist Perspectives on Autonomy, Agency and the Social Self.) See toimub vastastikuse "joonistamise" teel.
Andestust tuleb mõista suhteprotsessina, mitte ühe indiviidi teona või hoiakuna teise, passiivse suhtes. Tundub, et paljudel "andestuse" juhtumitel (näiteks andestamine surnule või minu vastu kuriteo sooritanule) distantseerutakse; moraalne viha jäetakse maha selleks, et teha oma emotsionaalne isiklik maailm tegijale kättesaamatuks. Andestamine on siis tegijast ärapöördumine, mitte tema kui moraalisubjektiga toimetulemine. Atkinsi järgi ei saa andestus olla tegija eest sulgumine. Andestus ei ole lihtsalt moraalse viha ületamine. Nagu väidavad Richards ja Kolnai, ei asendata andestuse korral moraalset raevu lihtsalt ükskõiksuse või vastikusega. (Hughes nõustub Murphyga, et pahameele ületamine on andestus ainult juhul, kui seda tehakse moraalsel põhjendil, mitte näiteks unustamise tagajärjel.) Kahjutegija suhtes võetakse positiivne afektiivne hoiak. Andestamise mõte ei ole lihtsalt emotsioonide rahustamine, vaid moraalne hoiak tegija suhtes. Sellepärast on kohasem mõista andestust usalduse taastamisena, suuremeelne usalduse söandamine (Kolnai). Usalduse söandamise mõte nihutab andestuse fookuse indiviidi emotsionaalselt või tunnetuslikult seisundilt suhte seisundile. See nihe on kohane, sest usaldus tuleb isik olemise suhteiseloomust.
Atkins ei taha öelda, mis tingimustel peaks laskma või ei tohiks lasta end sõbral end kahju asjus joonistada ega kas üldse peaks andestama, vaid püüdis anda teoreetilise raamistiku, milles sidus andestusemõiste on võimalik. Andestus saab toimuda ainult vastastikkuses, kui raske see ka oleks. Andestuse kirjeldused, mis arvestavad ainult ohvri iseloomu, tahet või moraalisubjektsust, ei mõista sõpruse, usalduse ja andestuse koostöölisust ega räägi andekssaaja isikulisusest, sest need ei lülita andestusse tema subjektsust. Sellepärast kollabeeruvad need andestuse paradoksi. Kui andekssaaja rolli ignoreeritakse, siis aruteludest selle üle, mida peaks andestama ja mida ei tohiks, ei ole kasu kahel põhjusel. Esiteks, kui andestus ei ole indiviidi joon ega võime, siis ei saa ise otsustada, kas andestus leiab aset. Teiseks, põhjendid, mis teevad andestamise võimalikuks, tulevad sõprade vastastikustest joonistustest kahju asjus. Need põhjendid tulevad kiindumuse reservuaarist, mis on sõprade vahel, sõprust moodustavate kogemuste, mälestuste, sidumuste, ootuste, uskumuste, lootuste ja hirmude suhtelisest tugevusest ja nõrkusest, mis võimaldab sõpradel joonistada oma arusaamise sellest, kes nad on, kus nad on ja missugused nende elud peaksid olema.
Pūriņi
Pūriņi on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Maliena vallas. Pūriņi asub valla lääneosas merepinnast 166 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Brencist 5, piirkonna keskusest Alūksnest 15 ja Riiast 216 kilomeetri kaugusele.
Alar Kotkas
Alar Kotkas (sündinud 12. märtsil 1960 ) on eesti helilooja.
Ta on mänginud Eesti ansamblites 2 Quick Start (alates 1992. aastast) ja Monitor nii kitarri kui ka klahvpille.
Graminoidid
Graminoidid on rohttaimed, mis kuuluvad kas kõrreliste, lõikheinaliste või loaliste sugukonda.
Flandria Ballett
pisi|220px|Flandria Balleti etendus [[Genti ooperi laval Stravinski "Tulilind". Peaosas Nancy Osbaldeston (2017)]]
Flandria Ballett, ka Flaami Ballett (hollandi keeles Ballet Vlaanderen) on Belgia suurim balletikompanii. Kuulub 2014. aastast omaette institutsioonina Flandria Ooperi ja Balleti koosseisu.
Flandria Ballett asutati 1969. aastal kui Flandria Kuninglik Ballett (Koninklijk Ballet van Vlaanderen).
Flandria Ballett tegutseb Antwerpenis, peamiselt Theater 't Eilandje's, kus asuvad harjutussaalid, töökojad ja balletistuudio. Etendused toimuvad Antwerpeni ja Genti ooperimajas.
Teatrijuhte
Flandria Balleti etenduse juht on 2008. aastast Priit Kripson.
Madonna roosilehtlas (Schongauer)
"Madonna roosilehtlas" on Martin Schongaueri temperamaal puittahvlil, loodud 1473. aastal Colmari Püha Martini kiriku altarimaaliks. Maali peetakse ainsaks täiesti kindlalt Schongauerile omistatud teoseks. Kuulub tänapäeval Unterlindeni muuseumi (Musée d'Unterlinden) kogusse.
Teos kuulub samanimelisse pilditüüpi, mis on üks hortus conclusus'e variante.
Kirjeldus
Maal on mõõtmetelt 201 × 115 cm, maalitud puutahvlile. See kujutab neitsi Maarjat punases rikkalike voltidega kleidis ja mantlis, hoidmas Jeesuslast oma vasakul käsivarrel ja toetamas teda parema käega. Maarja pead ümbritseb ümmargune kuldne aupaiste, Jeesuse aupaiste on kujutatud ristikujuliselt säravate kiirtena. Maarja aupaiste kohal hõljuvad kaks väikest sinistes pikkades rüüdes inglit, kes hoiavat ta pea kohal krooni. Nii Madonna kui ka lapse pilk on suunatud pildist välja allapoole. Madonna selja taga on kullatud taustale maalitud sõrestikule toetuv punaste õitega roosipõõsas väikeste laululindudega nagu ohakalinnud ja punarinnad.
Maal on paigutatud puust nikerdatud uusgooti raami umbes 1900. aastal koos rikkalikult kaunistatud altaripealmiku ja tiibadega.
Ühe teosest loodud vähendatud koopia järgi arvatakse, et teos on algselt olnud suurem, umbes 250 × 165 cm. Seda on külgedelt ja ülalt maha lõigatud, nii et kaotsi on läinud selle ülemises osas olnud Jumal-Isa ja tuvina kujutatud Püha Vaim. Bostonis asuv koopia pole kindlasti loodud kunstniku enda käega, sellest annab tunnistust nägude teostuse nõrgem kvaliteet.
Embsen
Embsen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 22,66 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2647 inimest.
Peter Prevc
pisi|250px|Peter Prevc 2014. aastal Peter Prevc (sündinud 20. septembril 1992 Kranjis) on Sloveenia suusahüppaja.
Hooajal 2015–2016 tuli ta maailma karikasarja üldvõitjaks.
Gulbene kihelkond
300px|pisi|right|Valga kreis [[Ludwig August Mellini kaardil Atlas von Liefland, oder von den beyden Gouvernementern u. Herzogthümern Lief- und Ehstland, und der Provinz Oesel (1798)]] Gulbene kihelkond (saksa keeles Kirchspiel Schwaneburg, läti keeles Gulbenes draudzes novads) oli haldusüksus Liivimaal Võnnu vojevoodkonnas, Rootsi Liivimaal Võnnu ja Valga kreisis. Sealne kihelkond moodustati aastal 1429.
Türgi muusika
pisi|püsti|[[Kemençe, populaarne rahvapill Türgis Musta mere rannikul]] Türgi muusika on Türgist pärit või türklaste loodud või esitatud muusika.
Türgi muusikakultuur ühendab mitmekesiseid elemente nii Kesk-Aasia, araabia, Bütsantsi, kreeka, Osmanite riigi, pärsia, armeenia ja Balkani muusikast kui ka nüüdisaegsest Euroopa ja Ameerika popmuusikast. Türgi asub geograafiliselt Euroopa, Põhja-Aafrika, Lähis-Ida, Kaukaasia ning Lõuna- ja Kesk-Aasia kultuuride kokkupuutekohas.
Miilu
Miilu ehk Davidi hirv (Elaphurus davidianus) on hirvlaste sugukonda kuuluv imetaja.
Türgi muusika
Türgi rahvamuusika juured ulatuvad 11. sajandisse, mil Seldžukid vallutasid Anatoolia ja Pärsia, kuid selles on ka enne seda tänapäevase Türgi territooriumil elanud rahvaste muusika jooni. Muusikastiilide ja pillide mitmekesisus on suurenenud teiste sisserändajate kultuuride mõjul. Türgis on dokumenteeritud ka kreeka, armeenia, albaania, poola, aseri ja juudi kogukondade rahvamuusikat.
Miilu
Miilu on esindatud ka Tallinna Loomaaia kollektsioonis.
Türgi muusika
Osmanite riigi õukonnamuusika kasutas ulatuslikku helilaadide süsteemi. Muusika üleskirjutamiseks kasutati mitut eri notatsiooniviisi. Türgi rahvamuusika sisuks on traditsiooniliselt pigem igapäevaelu teemad vastandina armastusest ja emotsioonidest jutustavale Osmanite õukonnamuusikale. Enamik rahvalikke laule räägib tõestisündinud lugusid või ammutab ainest folkloorist. Paljud laulud on sündinud laulikutevaheliste võistluste käigus. Paljud laulud on seotud pulmade, matuste ja mitmesuguste pidustustega, kus neid ka esitatakse.
Põhiosa tänapäeva popmuusikast on arenenud 1930. aastatel alanud läänestumise mõjul. Vaid 1970. ja 1980. aastatel mängis mõjutajana suuremat rolli araabia muusika, 1990. aastate alguses tõusis taas lääneliku muusika populaarsus.
Lomnice nad Popelkou
Lomnice nad Popelkou (saksa keeles Lomnitz an der Popelka) on linn Tšehhis Libereci maakonnas Semily ringkonnas. Lomnice nad Popelkou asub Semilyst 9 km lõunakagus, Jičínist umbes 11 km põhjas ja Liberecist ligikaudu 35 km kagus.
Lomnice nad Popelkou asub merepinnast 478 meetri kõrgusel.
Asulat on esmamainitud 1232. aastal.
Heinrich Laul
Heinrich Wilhelm Laul (5. august 1910 Tallinn – 16. aprill 1991 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane, Tallinna Polütehnilise Instituudi professor, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1961).
Eddy Arnold
Üks tuntumaid tema esitatud laule on "Make the world go away" (1965).
Heinrich Laul
Töökäik
1930. aastail osales Kadrioru staadioni varikatuse, Pärnu rannakohviku seenrõdu kandekonstruktsioonide, Maardu fosforiiditehase ja elamute projekteerimisel.
Aastatel 1937–1940 Tallinna Tehnikaülikoolis tugevuse ja tehnilise mehaanika laboratooriumi vanemassistent ja instruktor-assistent. Aastatel 1940–1941 oli ta Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu kommunaalmajanduse osakonna peainsener. 1941. aasta suvel oli ta Tallinna kindlustustööde juhte, mistõttu Saksa okupatsioonivõimud karistasid teda selle eest aastaga koonduslaagris. Aastatel 1944–1946 projekteeris ta Eesti NSV Maanteede Valitsuse insenerina sõjas purustatud sildade asemele uusi maantee- ja raudteesildu.
Pruun-kuldtiib
Pruun-kuldtiib (Lycaena tityrus) on sinilibliklaste sugukonda kuuluv päevaliblikas. Liik on levinud Euroopast Kesk-Aasiani ja pehmete talvede sagenemisega seoses laiendab jõudsalt oma areaali põhja poole. Levila piires kohtab teda eri kasvukohatüüpides, Eestis on peamiseks leiukohaks kuivad ja liivased elupaigad. Teistest kuldtiiva liikidest on ta hõlpsasti eristatav tagumiste tiibade alakülje kesksulus asuvate ruudukujuliselt paigutunud nelja tähni alusel.
Kesa
Kesade liigitus on järgmine:
Kangasteljed
pisi|Kangasteljed [[Kihnu muuseumis]] pisi|Inglise kangasteljed pisi|Northrop kangasteljed pisi|Dobcross Kangasteljed
Kangastelgedele veetakse lõimelõngad ning nendesse kootakse lõnghaaval koelõngad.
Pruun-kuldtiib
Eluviis
Avamaastikul elav liik, kes eelistab Eestis kuivemaid ja liivaseid niite, nõlvakuid, teeservi, raielanke, häile ja liivikuid. Eelistused on tingitud peamiste röövikute toidutaimede hapu oblika (Rumex acetosa) ja väikese oblika (Rumex acetosella) kasvukohtadest. Mujal levialal elab ka märgaladel ja varjulistes mäeorgudes. Tasastel ja soojades elupaikades Lõuna-Euroopas võib liblikaliik olla polüvoltiinne. Külmemates tingimustes sh ka Eestis on tegemist bivoltiinse liigiga. Valmikute lennuaeg kestab Eestis esimesel põlvkonnal mai teisest poolest juuni lõpuni ja teisel põlvkonnal juuli lõpust augusti lõpuni. Sügispõlvkonna röövikud jäävad diapausi kolmandas kasvustaadiumis ja talvituvad toidutaime jalamil. Mürmekofiilne seos on väike või puudub.
Valmik muneb munad 2–6 kaupa toidutaimele, millest 4–10 päeva jooksul koorub röövik. Esimese põlvkonna röövikustaadium kestab sõltuvalt temperatuurist 16–40 päeva. Talvituval röövikul võib vastsejärk küündida 36–45 nädalani. Nukujärk kestab keskmiselt 13 päeva. Valmikuna elab üks isend kuni kahe nädala vanuseks.
Isased on paiksed ja ootavad möödalendavaid emasisendeid. Emased meelitavad isaseid ligi ja vahel kogunevad isendid mõne õitseva põõsa ligi.
Pruun-kuldtiivaga sarnase eluviisi ja lennuajaga on leek-kuldtiib (Lycaena phlaeas), kes on märksa laiema levialaga. Siniläik-kuldtiival (Lycaena alciphron) on pruun-kuldtiivaga sarnane elupaik, kuid liik lendab vaid ühe põlvkonnana juuni esimesest poolest juuli lõpuni.
Kesa
Kultuuridega kesadel kasvatatakse taliviljade külvi aastal mõnd vara koristatavat eelkultuuri, näiteks põldheina, varajast otra, varajast kartulit, mesikat või sinepit.
Pruun-kuldtiib
Välimus
vasakul|pisi|Pruun-kuldtiiva röövik|237x237px pisi|Pruun-kuldtiiva (Lycaena tityrus) tiibade alakülg Pruun-kuldtiiva munad on kollased ümarad ja meekärjelise reljeefiga. Röövikud on rohelist värvi ja siniliblikalistele omase lamenenud ja veidi läätse sarnase kujuga (vt pilti röövikust).
Bossanoova
Bossanoova ehk bossa nova (portugali keeles bossa nova, 'uus suundumus'), ka bossa, on Brasiiliast pärit muusikastiil, mis alates 1950. aastate lõpust levis laiemalt kogu maailmas, algul džässmuusika stiilina, hiljem ka popmuusikas.
Survepesur
pisi|Survepesuri kasutamine paadilt vana värvi eemaldamiseks Survepesur on veepihusti, mida kasutatakse värvi, hallituse, pori, tolmu, muda ja mustuse eemaldamiseks erinevatelt pindadelt, näiteks hoonete seintelt ja masinate korpuselt. Survepesuri kasutamist nimetatakse survepesuks.
Bossanoova
Bossanoova tuntumad esindajad on Antonio Carlos Jobim, Stan Getz, João Gilberto ja Astrud Gilberto, Brasil '66 jt.
Heinrich Laul
Töökäik
1946. aastast oli ta seotud Tallinna Polütehnilise Instituudiga: aastatel 1946–1948 oli ta ehitusmehaanika ja konstruktsioonide kateedri vanemõpetaja ning 1948–1956 dotsent. Aastatel 1947–1958 oli TPI ehitusteaduskonna dekaan, 1950–1975 TPI ehituskonstruktsioonide kateedri juhataja, 1956–1986 samas kateedris professor ning 1986–1991 konsultantprofessor.
Survepesur
Surve tugevust saab muuta naela ruutmeetri tolli kohta, paskali või baari ühikutesse, ka koormusventiili reguleerimisel on võimalik muuta surve tugevust. Saadaval on masinad, mille rõhk jääb 750–3000 psi vahele (5–200 MPa), ning ka võimsamaid.
Heinrich Laul
Töökäik
Eesti NSV Teaduste Akadeemia korrespondentliikmeks valiti 1961. aastal mehaanika alal, akadeemik 1989.
Teadustöö
Raudbetoonkoorikute arvutamismeetodid, silindrilised raudbetoonkoorikud, õhukeseseinalised ja ruumkonstruktsioonid. Avaldas üle 130 publikatsiooni, sealhulgas õpikuid (nt “Raudbetoon” I (1960) ja II (1962)). Tema juhendamisel on kaitstud 26 väitekirja. Avaldas trükisõnas mälestusi õpingu- ja tööaastatest TPIs.
Survepesur
Survepesu kasutatakse lamedate pindade puhastamiseks. Pesuril on kaks kuni neli rõhuregulaatori varrast, mis pöörlevad, kui vesi voolab, selline süsteem puhastab pinda ühtlaselt ja kiirelt. Survepesuvahendeid kasutatakse paaditekkide, siseõue, sõiduteede, kõnniteede ja parkimiskohtade puhastamiseks.
Survepesureid toodavad näiteks ettevõtted Briggs & Stratton, Kärcher ja Nilfisk.
Heinrich Laul
Liikmesus
Koos akadeemik Nikolai Alumäega raudbetoonkoorikute uurimissuuna rajaja Eestis; mitme rahvusvahelise ehituskonstruktsioonidealase assotsiatsiooni (IASS jt) liige; NSV Liidu Riikliku Ehituskomitee betoonialaste uuringute nõukogu liige; Eesti NSV TA Ehituse Teadusliku Uurimise Instituudi nõukogu liikmena ehituspoliitika suunajaid; Eesti NSV Riikliku Ehituskomitee raudbetoonikomisjoni esimees ja konsultant keerukate konstruktsioonide projekteerimisel ja ehitamisel; osales Estonia teatri taastamise tehniliste probleemide lahendamisel ning juhendas Tallinna laululava kõlaekraani projekteerimist ja mudelkatsetusi; Eesti Arhitektide Liidu liige; TTÜ õppejõudude ja ametnike kehalise kasvatuse ühingu kirjatoimetaja 1937–1940, Tallinna Teadlaste Maja liige.
Harrastused
Muusika, sport, kirjandus.
Bossanoova
Eestis on bossanoovat esitanud Uno Loop jt.
Pruun-kuldtiib
Välimus
Pruun-kuldtiiva valmiku tiibade siruulatus on 24–30 mm. Tiibade ülakülg on põhivärvilt tumepruun ja mustade häguste tähnidega. Esineb märkimisväärne sooline dimorfism emas- ja isasisendite vahel. Emaste eestiiva kesk- ja välisala on hajusalt oranž, tiibade servaalal asub selgepiiriline oranž vööt, millel asetsevad mustad tähnid. Isastel võib oranži kirja olla vaid tiibade servisealal. Hilisemate põlvkondade emasisendite tiivakiri on redutseerunud pruuniks, vahel leidub esitiibadel ümaraid hajusaid oranže laike. Hilisemate põlvkondade isastel on tagumiste tiibade servisel oranžid täpid, mis vahel ulatuvad ka esitiibadele. Isasisendite tiivanarmad on valged, emastel on soonte koha peal tumenenud. Tiibade alakülg on isastel kollakashall. Emastel on eestiiva alumine külg puhaskollane, tagatiivad hallikaskollased. Kesksulus on neli peaaegu ruudukujuliselt asetsevat tähni, mis on liigile iseloomulik tunnus (vt pilti tiibade alaküljest) ja aitab eristada teistest sarnastest liikidest nagu puna-kuldtiib (Lycaena hippothoe) ja siniläik-kuldtiib (Lycaena alciphron).
Levik
Lääne-Euroopast kuni Kesk-Aasiani levinud liik, kelle leviku põhjapiir püsis kaua Leedus. Alates 20. sajandi lõpust on pruun-kuldtiib jõudsasti põhja poole levinud ja nüüd on liik oma levilat laiendanud ka üle Eesti. On teada ka esimesed leiud Soomest. Briti saartel on liiki kohatud vaid eksikülalisena.
L. tityrus spp. subalpinus Speyer 1851
''Lycaena tityrus spp. subalpinus'' on levinud peamiselt Püreneedes kõrgusel 2100 m ja Alpides 1200–2500 m. Tiibade ülakülg on mõlemal sugupoolel tumepruun, emastel leidub kohati vähest oranži kirja. Tiibade alakülg kollakashall. Valmikuid võib lendamas näha varjulistel õitsevate taimedega niitudel. Alamliik on bivoltiinne, kus esimene põlvkond lendab aprillist juulini ja teine põlvkond juulist septembri alguseni. Kõrgusel üle 1500 m on liblikas arvatavasti monovoltiinne, mil valmikud lendavad juuni lõpust septembrini. Röövikute toidutaimeks on kilpoblikas (Rumex scutatus L.).
L. bleusei Oberthür 1884
Lycaena bleusei on Endeemne Euroopa ja Vahemere alade liblikaliik, kes on levinud vaid Kesk-Hispaanias ja Alentejo piirkonnas Portugalis asuvates mäestikes. Liiki on varem peetud ka alamliigiks ''L. tityrus spp. bleusei'', kuid kuna tegemist on morfoloogiliselt hästi eristatava taksoniga ja populatsioonid on ka geograafiliselt eraldatud Ibeeria mägedesse, siis on ta määratud eraldiseisvaks liigiks.
IUCNi punases nimestikus on liblikas märgitud vähe ohustatud liigiks, kuid elupaikade kadu mägistes piirkondades ohustab ka seda liblikaliiki.
Poloda Helü
Poloda Helü (1994–2003 Mikitamäe Valla Leht) oli 1994–2017 ilmunud ajaleht, mis vahendas Mikitamäe valla uudiseid. Lehte andis välja Mikitamäe vallavalitsus. Lehte toimetas Maivi Laar.
Vahtsõt Vallah
Vahtsõt Vallah (Valla Uudised) on aastast 2017 ilmuv ajaleht, mis vahendab Setomaa valla uudiseid. Lehte annab välja Setomaa vallavalitsus.
Lehe esimene number ilmus nime all Setomaa Valla Leht.
Vahtsõt Vallah on endiste vallaajalehtede Meremäe Ajaleht, Poloda Helü ja Värska Valla Sõnumid järeltulija.
Sööt (täpsustus)
"Sööt" on mitmetähenduslik sõna, mis võib tähendada:
Pruun-kuldtiib
Kliima soojenemise mõju
Liblikate ja ka teiste putukate elukäigu tunnused sõltuvad suuresti temperatuurist. Kliima pehmenemine põhjapoolsetel aladel on andnud võimaluse pruun-kuldtiival oma areaali laiendada. Liigi leviku põhjapiir on küündinud Soomeni, samal ajal kui lõunapoolsetel aladel Kataloonias on liblikaliik hääbunud. Sellist liigi levila nihkumist põhja poole on täheldatud paljudel liikidel. Pruun-kuldtiiva kasuks räägivad tunnused, mis võimaldavad adapteeruda uute oludega kiiresti. Samuti leidub pruun-kuldtiivale sobivaid elupaiku küllaldaselt koloniseerimata põhjapoolsematel aladel, mis võimaldab samuti levikut sinna.
Pungsammal
Pungsammal (Bryum) on perekond samblaid pungsamblaliste sugukonnast.
See on suurim perekond lehtsammalde (Bryopsida) klassis. Perekonnas on kokku umbes 1000 liiki, neist leidub Eestis 30 liiki.
Robin Reid
Robin Reid (sündinud 19. veebruaril 1971 Seftonis) on Suurbritannia poksija.
Ta võitis 1992. aasta olümpiamängudel I keskkaalus pronksmedali.
Elukutselise poksijana peetud 51 matšist lõppes 42 võiduga ja 8 kaotusega ning 1 jäi viiki.
Ichthyas
Ichthyas (kreeka: Ἰχθύας; 4. sajand eKr), Metallose poeg, oli vanakreeka filosoof, Megara Eukleidese õpilane ja järglane Megara koolkonna juhi positsioonil. Diogenes Laertios on teda nimetanud oma alal suurepäraseks (vanakreeka keeles γενναῖος) ja väidetavasti on Diogenes Sinopest pühendanud talle dialoogi. Ichthyas oli Korintose Thrasymachose hea tuttav (vanakreeka keeles γνώριμος) ja kaasaegne.
Hilarius Emonsi tõlgenduse kohaselt on Tertullianuse "Apologeticumis" osutatud tõigale, et Ichthyas oli 375. aastal eKr Megara oligarhide revolutsiooni eestvedajaid. Samas on see väide vaieldav ning arvukates ümberkirjutustes on antud Tertullianuse "Apologeticumi" lõigus Ichthyase nime asemel hoopis Hippiase oma.
Cumbia
Cumbia on folkloorne rütm ja tants Colombias.
Oli algselt töölisklassi muusika, kuid saavutas hiljem laiema leviku kogu ühiskonnas.
Nüüdisajal on cumbia saanud muusikastiiliks.
Tuntud cumbia-muusikuid: - Lucho Bermúdez (klarnetist), jt.
São Vicente neeme lahing
São Vicente neeme lahing on mitme merelahingu nimi:
Piibupuur
Piibupuur (ka piibuora, vibupuur) oli peenike rahvapärane lõikeriist, mis pandi selle varre ümber käänatud vibunööri abil edasi-tagasi pöörlema.
17. sajandist 19. sajandi lõpuni oli see eesti talupoegade, piibumeistrite, töövahend piibupitsi sisse augu puurimiseks. Puuriks oli peenike traat või ka sukavarras, mille ots oli löödud paari millimeetri laiuseks lapikuks teraks.
Ürgse vibupuuri teistsuguse kasutamise kohta Eestis pole andmeid.
Kõikide Pühakute kirik (Freshwater)
Kõikide Pühakute kirik on keskaegne kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Freshwateris. Pühakoda on üks Wighti saare vanimatest, seda kasutab Inglismaa kiriku kogudus.
Kiriku 1905. aastal valminud orel on kantud riiklikku orelite registrisse.
Meeste maratonijooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel kergejõustikus
Meeste maratonijooks 1997. aasta maailmameistrivõistlustel toimus pühapäeval, 10. augustil algusega kell 8.05.
Võistkondlik järjestus
Ühtlasi oli see võistkondlik MK jooks, mistõttu tavalise 3 sportlase asemel võis iga riiki esindada 5 sportlast, kellest 3 paremat läks arvesse. Tärniga * on märgitud sportlased, kes ei kuulunud oma riigi kolme parema hulka.
Katkestasid Portugal (lõpetas 2/5), Alžeeria ja Kongo (2/3), Kreeka ja Mehhiko (1/5), Djibouti, Maroko ja Tansaania (1/3) ning Keenia (0/3).
Cyclotyphlops
Cyclotyphlops on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Cyclotyphlops klassifitseeritakse roomajate andmebaasis üksainus maoliik :
Levila
Need maod elavad Indoneesias Sulawesi saarel.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Cyclotyphlops deharvengi seisuga 15.06.2014.
Kurekael
Kurekael (Erodium) on taimede perekond kurerehaliste sugukonnas.
Maailmas on teada umbes 80 liiki kurekaelu, neist Euroopas on levinud 34. Eestis on looduslikult levinud vaid harilik kurekael, Erodium cicutarium. Haruldase tulnukana on leitud ka pehme kurekael, Erodium malacoides.
Peter Regin
pisi|Peter Regin (2013) Peter Regin Jensen (sündinud 16. aprillil 1986 Herningis) on Taani jäähokimängija, kes mängib keskründajana Saksamaa kõrgliigaklubis Berliini Eisbären.
Ta alustas karjääri hooajal 2002–03 Taani kõrgliiga klubis Herning, kus mängis kokku kolm hooaega. Hooaegadel 2002–03 ja 2004–05 tuli ta klubiga Taani meistriks. Hooajal 2003–04 valiti ta Taani liiga hooaja uustulnukaks. Aastatel 2005–2008 mängis ta kolm hooaega Rootsi kõrgliiga klubis Timrå.
2004. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i draft'is 87. valikuna. Senatorsiga sõlmis ta lepingu juunis 2008. Hooaega 2008–09 alustas ta Senatorsi noorteklubis Binghamton Senatorsis American Hockey League'is. Senatorsi meeskonnas tegi ta NFL-is debüüdi 2009. aasta jaanuaris. Senatorsis mängis ta ka järgmised neli hooaega.
Aastatel 2015–2021 mängis ta KHL-i klubis Helsingi Jokerit. 2016. aasta veebruaris valiti ta KHL-i kuu parimaks ründajaks. 2020. aasta aprillis lahkus ta Jokeritest, kuid sõlmis 2020. aasta septembris klubiga taas üheaastase lepingu.
Taani jäähokikoondise koosseisus on ta alates 2005. aastast osalenud 10 maailmameistrivõistlustel. Parimaks tulemuseks on olnud veerandfinaali jõudmine 2010. aastal. Lisaks osales ta Taani koondisega 2022. aasta taliolümpiamängudel.
Emilie Beermann
Emilie Rosalie Beermann (16. detsember 1860 Pilistvere – 2. jaanuar 1896) oli eesti õpetaja, esimese sinimustvalge lipu valmistaja.
Ta sündis koolijuhi ja ehitusmeistri Gustav Heinrich Beermanni ja Caroline Beermanni peres vanima lapsena kaheksast. Nime Emilie pani isa talle tänuks ristiemale. Pärast Põltsamaa kihelkonnakooli lõpetamist sai temast sama kooli tütarlaste käsitööõpetaja.
Veebruaris 1895 abiellus Beermann Sürgavere mõisavalitseja Jaan Lillakuga. Ta suri pärast poja ülirasket sünnitust 2. jaanuaril 1896 ja maeti Viljandi Vanale kalmistule.
Sinimustvalge lipu valmistamine
1884. aastal ostis Beermann Põltsamaalt Leihbergi riidekauplusest kolm tükki riiet: sinist, musta ja valget. Jõeäärses kihelkonnakooli majas oma õpetajatoas õmbles ta neist kooli õmblusmasinal lipu. Isa puutöötoas valmistati varras ja Emilie vend Christoph viis selle Tartusse EÜS-ile. Teistel andmetel osalesid lipu õmblemises ka Miina Hermann ja Karl August Hermanni abikaasa Paula Hermann.
Virkko Lepassalu
Virkko Lepassalu (sündinud 12. mail 1971 ) on eesti ajakirjanik, kes kirjutab mitte ainult eesti keeles, vaid ka vene keeles.
Punakivi
Punakivi oli küla Harju maakonnas Jõelähtme vallas. Väike Punakivi küla tekkis Ihasalu poolsaare elanikkonna kasvades ja eksisteeris 1920.–1930. aastatel. Küla maad võõrandati 1937. aastal Eesti kaitseväe suurtükiväe polügooni rajamiseks ja sealsed elanikud sunniti kodudest lahkuma. Tänapäeval jäävad küla maad Ihasalu küla aladele.
Endise küla alasid läbib Ruu–Ihasalu tee ning nimi Punakivi on jätkuvalt kasutusel nii Ihasalu lahe äärde jääva liivaranna kui ka sealse bussipeatuse nimena.
Tokati provints
Tokati provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Põhja-Türgis. Provintsi keskus on Tokat.
Punakivi
Enne likvideerimist
Vähemalt 1920. aastate lõpust alates kuulusid Punakivi küla lapsed Neeme algkooli ringkonda. Aasta 1937, mil küla likvideeriti, oli oluline ka Neeme algkooli seisukohalt, kuna Punakivi küla maade ja majade võõrandamise tõttu vähenes koolis õpilaste arv.
Tokati provints
Välislingid
🇹🇷
Punakivi
Küla likvideerimine
Punakivi küla likvideeriti aastatel 1934–1937 Eesti Vabariigi poolt seoses suurtükiväe polügooni rajamisega. Punakivi küla alad moodustasid osa 3000 hektari suurusest õppeväljast nimega Jägala polügooni suurtükiväe Valkla õppeväli. Aastal 1934 hakati tegema sealsetele talunikele ettepanekuid nende maade ja hoonete äraostmiseks. See mõjutas ka mitmeid Ihasalu, Neeme ja Jõesuu küla elanikke, kes omasid piirkonnas maad.
Punakivi küla otsustati terviklikult likvideerida ja sealsetele maaomanikele tehti pakkumine maade ülesostmiseks. Maaomanikud, kes soovisid oma maade ja hoonete eest pakutust suuremat tasu, pöördusid oma õiguste kaitseks muuhulgas ka riigivanema ja kaitsevägede ülemjuhataja poole. Kui enamiku talunikega jõudis riik lõpuks kokkuleppele, siis kahe taluniku osas rakendati 1937. aastal sundvõõrandamist.
Kui veel 1937. aasta 15. detsembri seisuga elas Punakivi külas kümme inimest, siis 1938. aasta 15. detsembri seisuga koostatud Jõelähtme vallaelanike nimekirjas enam Punakivi küla osa ei leidu.
St. Johnsi maakond
Maakonna halduskeskus on St. Augustine.
Ajalugu
Maakond moodustati 1821. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 190 039.
Nool (täpsustus)
Nool võib tähendada mitut asja.
Paradiis: Armastus
"Paradiis: Armastus" (saksa keeles "Paradies: Liebe") on 2012. aastal esilinastunud austria režissööri Ulrich Seidli lavastatud draamafilm. Film räägib 50-aastasest naisterahvast, kes sõidab Keeniasse seksituristina. Film on esimene osa Seidli "Paradiisi"-triloogiast, mis kujutavad endast ühte filmi kolme paralleelse looga. Film osales 2012. aastal Cannes'i filmifestivali võistlusprogrammis.
Brundtlandi aruanne
Brundtlandi aruanne (inglise keeles Brundtland Re­port) on 1983. aastal ÜRO Peaassamblee eestvõttel asutatud ja Norra peaministri Gro Harlem Brundtlandi juhitud Maailma Keskkonna- ja Arengukomisjoni aruande "Meie ühine tulevik" ("Our Common Future", 1987) mitteametlik nimetus.
Aruanne andis ülevaate maailma keskkonna seisundist ja selle parandamise teedest. Brundtlandi aruandes sõnastati esimest korda säästva arengu kontseptsioon, mille järgi tänase põlvkonna vajaduste rahuldamine ei tohi kahjustada tulevaste põlvede võimalusi rahuldada omi vajadusi. Aruandes populariseeriti säästvat arendamist globaalse koostöö kaudu.
Frank Lautenberg
Frank Raleigh Lautenberg (23. jaanuar 1924 – 3. juuni 2013) oli Ameerika Ühendriikide poliitik, Demokraatliku partei liige, senati liige aastail 1982–2001 ja 2003–2013.
Michael Mørkøv
pisi|Michael Mørkøv pisi|Michael Mørkøv 2009. aastal Douais. Michael Mørkøv (sündinud 30. aprillil 1985) on taani elukutseline jalgrattur.
Ta võistleb nii treki- kui ka maanteesõidus.
2008. aasta suveolümpiamängudel Pekingis võitis ta Taani meeskonna koosseisus hõbemedali 4 km meeskondlikus jälitussõidus.
2009. aastal tuli ta maailmameistriks meeskondlikus jälitussõidus ja paarissõidus.
2008. aastast võistleb ta Taani elukutseliste meeskonnas Team Saxo-Tinkoff.
Mørkøv on 183 cm pikk ja kaalub 69 kg.
Reinstorf
Reinstorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 30,29 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1304 inimest.
Jurriën Timber
Jurriën David Norman Timber (sündinud 17. juunil 2001 Utrechtis) on Hollandi jalgpallur, kes mängib kaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Arsenal ja Hollandi jalgpallikoondises.
2014. aastal siirdus ta Feyenoordi noortesüsteemist Amsterdami Ajaxi. Hooajal 2018/19 debüteeris ta Ajai noortevõistkonnas Hollandi esiliigas. Ajaxi põhimeeskonnas tegi Timber debüüdi 7. märtsil 2020 Hollandi kõrgliigamängus Heerenveeni vastu. Alates järgmisest hooajast kuulus ta Ajaxi põhikoosseisu. Esimese värava Hollandi kõrgliigas lõi ta 2. mail 2021 mängus Emmeni vastu. Hooaegadel 2020/21 ja 2021/22 tuli ta Ajaxiga Hollandi meistriks. 2022. aastal valiti Timber Ajaxi ja Hollandi jalgpalli aasta silmapaistvamaks talendiks.
2023. aasta juulis sõlmis ta pikaajalise lepingu Arsenaliga.
Aastatel 2015–2020 mängis Timber Hollandi noortekoondistes. 2018. aastal tuli ta Hollandi kuni 17-aastaste koondisega omavanuste Euroopa meistriks. Hollandi jalgpallikoondises debüteeris Timber 2. juunil 2021 sõprusmängus Šotimaa vastu. Timber kuulus Hollandi koondisse 2021. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2022. aasta maailmameistrivõistlustel.
Tema kaksikvend Quinten Timber on samuti jalgpallur. Nende vanemad on pärit Kariibi mere saartelt.
Jerzy Niezbrzycki
Jerzy Antoni Niezbrzycki (28. juuli 1902 Vinnõtsja – 30. jaanuar 1968 Leesburg, Virginia) oli Poola sõjaväelane.
1933. aastal autasustati teda Kotkaristi V klassi teenetemärgiga.
Maasike Maasik
Maasike Maasik (sündinud 26. jaanuaril 1945) on eesti tekstiilikunstnik.
Ta lõpetas 1963. aastal Tallinna 22. Keskkooli ja 1968. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi. Aastatel 1973–1977 oli ta Moskva Kõrgema Kunsttööstuskooli aspirant.
Aastatel 1968–1971 töötas ta Kreenholmi manufaktuuri kunstnikuna. 1971. aastal asus tööle Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi õppejõuna, 1989. aastast dotsent, aastatel 1986–1994 oli tekstiilikateedri juhataja.
Isiklikku
Tema ema oli sisearhitekt Olga Maasik (1917–1995), õde sisearhitekt Aet Maasik, vend kaugsõidukapten Jaak Maasik (1939–2015).
Small Planet Airlines
Small Planet Airlines UAB (varem FlyLAL Charters) oli Leedu tšarterlennufirma, mille peakontor asus Vilniuses.
Ettevõte loodi 2007. aastal, kui Leedu rahvuslikust lennukompaniist FlyLal eraldati tšarterlennud. Small Planet Airlinesil oli lennuluba Leedus, Eestis, Poolas ja Itaalias. Firma klientide hulgas olid turismifirmad Nova Turas, Horizon Travel, Viking Hellas, Aeroservizi, TUI AG, Orbis Travel, Tez Tour, Chapman Freeborn, Newmarket Holidays jts. Small Planet Airlines lõpetas tegevuse 2018. aastal.
Mateusz Przybylko
Mateusz Przybylko (sündinud 9. märtsil 1992 Bielefeldis) on Saksamaa kõrgushüppaja.
Ta võitis 2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis tulemusega 2.29 pronksmedali. Sama aasta suvel Berliinis toimunud Euroopa meistrivõistlustel ületas ta isiklikku rekordit kordava 2.35 ja võitis kuldmedali.
Przybylko isiklik rekord on 2017. aastal Bottropis hüpatud 2.35. Sisetingimustes on tema rekord 2018. aastal Dortmundis hüpatud 2.30.
Isiklikku
Mateusz Przybylko on poola päritolu. Tema isa Mariusz on endine Poola jalgpallur, ema Violetta endine Poola jooksja ning ka vennad Kacper ja Jakub on Poolat esindavad jalgpallurid.
Kõikide Pühakute kirik (Godshill)
Kõikide Pühakute kirik on keskaegne kirik Ühendkuningriigis, Inglismaa lõunaranniku lähistel asuval Wighti saarel Godshillis. Kirikut kasutab Inglismaa kiriku kogudus.
Kiriku orel on kantud riiklikku orelite registrisse.
Skarabeus (kirjastus)
Skarabeus on Eesti ühemehekirjastus, mis on spetsialiseerunud ulmetõlgete avaldamisele, eelkõige ulmeklassikale ja jutukogudele.
Kirjastuse omanik on Soomes elav Arvi Nikkarev, kes tegeleb kirjastamisega hobi korras. Suure osa tekstidest on ta ise ka tõlkinud. Skarabeuse raamatud on korduvalt võitnud Eesti ulmeauhinna Stalker või jäänud nominentide seas napilt teiseks-kolmandaks.
Välislingid
Kirjastuse koduleht
Birn
Birn on perekonnanimi.
Brasiilia muusika
Brasiilia muusika
Bossanoova (portugali k. bossa nova ) on teine Brasiiliast pärit muusikastill, mis alates 1950. aastate lõpust levis laiemalt kogu maailmas, algul džässmuusika stiilina, hiljem ka popmuusika stiilina.
Tuntud muusikuid
jt,
Brasiilia lauljate loend.
Tuntud muusikateoseid ja laule
- "Bachianas brasileiras. No. 5" (Heitor Villa-Lobos, 1938/45), - "Acuarelo do Brasil" ehk "Brazil" (Ary Barroso, 1939), - "Girl from Epanema", - "Manha do carnaval", - "Mas que nada", - jt.
Dranka
Dranka (ukraina keeles Дранка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tultšõni rajoonis. Elanike arv on 752.
St. Lucie maakond
Maakonna halduskeskus on Fort Pierce.
Pärnu-Jaagupi – Kalli tee
Pärnu-Jaagupi–Kalli tee (registrinumber 19201) on kõrvalmaantee, mis ühendab Pärnu-Jaagupit Kalliga. Maantee pikkus on 32,2 km.
St. Lucie maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1905. aastal.
Pärnu-Jaagupi – Kalli tee
Maantee äärde jääb Nedrema puisniit.
St. Lucie maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 277 789.
Jõgeva Ramm
Jõgeva Ramm on raskejõustikuklubi Jõgeval.
Klubi loodi 16. novembril 1989. Kuni 2005. aastani võistlesid Rammu klubi nime all ka Põltsamaa maadlejad.
Klubi treener on Aimur Säärits ja Rauno Lehla. Treeneriteks on olnud Izmail Uspenski, Tiit Uspenski, Viktor Nõmm, Joel Juht, Meeli Saar, Oleg Peussa.
Thomasburg
Thomasburg on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 26,69 km². 31. detsembril 2017 elas seal 1348 inimest.
Jõgeva Ramm
Jõgeva raskejõustikuklubi Ramm maadlejatest on kuulunud Eesti koondisse ning võistelnud Kreeka-Rooma maadluse maailma- ja Euroopa meistrivõistlustel Aap Uspenski, Meelis Barbo ja Viljo Kokla.
Eesti meistriteks Kreeka-Rooma maadluses, vabamaadluses, naistemaadluses ja rannamaadluses on ajavahemikul 1989–2022 tulnud eri vanusegruppides võisteldes Aap Uspenski, Tiit Uspenski, Aimur Säärits, Herkin Malm, Krister Tamm, Meelis Barbo, Vardo Malm, Tõnu Tammearu, Viljo Kokla, Kristin Lepp, Maris Truusa, Kätlin Mänd, Kätri-Avelin Säärits, Mattias Säärits, Eha Ester Laube, Gudrun Roosiõis ja Greete Kõnnussaar.
Klubis on tegeletud ka sumomaadlusega. 2007. aastal tuli sumos Euroopa noorte meistriks Kristin Lepp. 2017. aastal tulid Euroopa noorte meistriteks Ander Järv, Jana Deinekin ja Mattias Säärits. 2022 aastal tulid Euroopa noorte MV võitjaks Eha Ester Laube ja Kärol Tamson. Gudrun Roosiõis võitis 2022 võistkonnavõistluses kulla. Euroopa juunioride ja noorte meistrivõistlustelt on hõbe Mattias Säärits, Aleksandr Grits, Kärol Tamson, Gudrun Roosiõis ning pronksmedalini on jõudnud Tõnu Tammearu, Asso Nettan, Kätri-Avelin Säärits, Ingelo Raja ja Christopher Rasmus Viitman.
Jõgeva Rammu treeningud toimuvad spordikeskuses Virtus.
Sebežnieki
Sebežnieki (kohalikus murdes Sebežnīki) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Maliena vallas.
Sebežnieki asub valla edelaosas merepinnast 135 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Brencist 7, piirkonna keskusest Alūksnest 18 ja Riiast 220 kilomeetri kaugusele. Küla lähistel maantee V398 ääres asub Sebežnieki bussipeatus.
Aastal 2007 oli külas 7 elanikku.
Vastorf
Vastorf on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Lüneburgi kreisis. Valla pindala on 21,85 km². 31. detsembril 2017 elas seal 831 inimest.
Madonna roosilehtlas
Madonna roosilehtlas on kristlikus kunstis esinev pilditüüp, millel on kujutatud neitsi Maarjat Jeesuslapsega istumas aias sõrestikule toetuvate roosipõõsaste taustal või rooside keskel, enamasti muru peal või murupingil, sageli koos väikeste inglitega. Iseloomulik on taimede ja lindude loomutruu ja üksikasjalik kujutamine. Tüübil on seos nii "Alandlikkuse madonna" tüübiga kui ka hortus conclusus'ega. Esineb Saksamaa ja Itaalia hilisgooti maalikunstis.