cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kopsuvähk
Kopsuvähi elumus
Suurte vaatluste põhjal on jõutud järeldusele, et kopsuvähki haigestunud naiste elumus on suurem kui meestel. I staadiumis oli naiste 5 aasta elumus võrreldes meestega suurem: 69% vs. 64%; II staadiumis 60% vs. 50% ning III staadiumis vastavalt 46% ja 37%.
Molekulaarpatoloogia
Patohistoloogilisel tasandil ei ole väikerakk-kartsinoomi ja mitteväikerakk-kopsuvähi eristamine koematerjalide alusel piisav, erinevate vähitüüpide ja staadiumite tuvastamiseks ja algkollete eristamiseks metastaasidest ning raviskeemide koostamiseks tuleks läbi viia vähirakkude fragmentide molekulaarsete profiilide uurimised molekulaarsel tasandil.
Protoonkogeenid
Kopsuvähiga seostatakse tänapäeval järgmisi protoonkogeene: MYC, KRAS, EGFR, HER2 ja cyclin D1 (CCND1).
Immunopatoloogia
Kopsuvähihaigetel esineb muutusi rakulise immuunsuse talitluses, nii näiteks on vähenenud ringlevate B- ja T-lümfotsüütide ning nende erinevaid funktsioone kandvate alampopulatsioonide arvukus.
Kopsuvähi kolde mikrokeskkond
Kopsuvähi kolle moodustub lisaks geneetilistele teguritele ka mitmete kehasiseste protsesside tulemina, põletikukolde düsregulatsioon, immunosupressioon ja lahustuvate kasvufaktorite, tsütokiinide ja hormoonide suurenenud ringlus. Kopsuvähi kolde mikrokeskkonnale on iseloomulik kasvaja hüpoksia – hüpoksilised kasvajarakud (kiirgusele üsna resistentsed). Kasvajat varustav veresoonte võrgustik on sagedasti vigane – kas veresoonte vähesuse või ka talitlushäirete tõttu ja osa kasvajast ei saa piisavalt ja õigeaegselt hapnikku ja toitaineid. Kasvaja hüpoksia võib välja kujuneda juba 100–150 µm kaugusel veresoontest.
Kopsuvähi kolde mikrokeskkonna hulka loetakse ka endoteelirakud, kasvaja fibroblastid, müeloidrakud, mastocytus, dendriitrakud ja ekstratsellulaarne maatriks. Kopsuvähi kolde uussoonestumise tulemusel tekkinud sooned (vere- ja lümfisooned) liiguvad koldesse ka arvukad vererakud, makrofaagid, neutrofiilid, T- ja B-rakud.
Kopsuvähivastane vaktsiin
Kopsuvähivastaste terapeutiliste vaktsiinide eesmärk on aktiveerida organismi immuunsüsteemi vähiantigeenide suhtes. Käimasolevad MAGE-A3 antigeenil rajaneva kopsuvähivastase vaktsiini kolmanda faasi juhuslikustatud platseeboga kontrollitud topeltpimedasse üleilmsesse uuringusse koondnimega MAGRIT kaasatud 2272 mitteväikerakk-kopsuvähki põdeva patsiendi (Eestis kaasatud 57 patsienti) elumusnäitajad ei erinenud oluliselt platseebot saanud patsientide omast.
Ajaloolist
1878. aastal moodustasid maliigsed kopsukasvajad Saksamaal Institute of Pathology of the University of Dresden (Dresdeni Ülikooli Patoloogiainstituudis) 1% kõigist lahkamisel tuvastatud vähivormidest. 1918. aastaks aga 10% ja 1927. aastal rohkem kui 14%.
1930. aastal avaldatud käsiraamatus "Springer Handbook of Special Pathology" täheldati, et pahaloomuliste kopsukasvajate esinemine (peamiselt meestel) on tõusuteel.
Dagöplast
Ettevõte asutati 28. aprillil 1998.
George Gleig
George Gleig (12. mai 1753, Boghall, Aberdeenshire, Šotimaa – 9. märts 1840, Stirling, Šotimaa) oli Šoti episkopaalkiriku priimas.
Gleig sündis farmeri pojana. 13-aastaselt astus ta Aberdeeni Ülikoolis King's College'isse, kus pälvis esimese auhinna matemaatikas, füüsikas ja moraaliteadustes. 21-aastaselt pühitseti ta Šoti episkopaalkiriku vaimulikuks, tema hoole alla anti kogudus Fife'is Pittenweemis, kust ta 1790. aastal viidi Stirlingisse. Gleigist sai ajakirjade Monthly Review, Gentleman's Magazine, Anti-Jacobin Review ja British Critic sage kirjasaatja.
Ta kirjutas ka mitu artiklit Encyclopædia Britannica kolmanda trüki tarbeks ning pärast entsüklopeedia toimetaja Colin Macfarquhari surma 1793. aastal toimetas Gleig järelejäänud köited. Tema põhipanus oli artiklites Instinkt, Teoloogia ja JMetafüüsika, samuti olid kaks lisaköidet peamiselt tema töö. Et Gleig ei tunnistanud Newtoni gravitatsiooniteooriat, kinnitas Britannica kolmas trükk veel sadakond aastat pärast Isaac Newtoni "Principia" ilmumist, et gravitatsiooni põhjustab tule element.
George Gleig valiti kahel korral Dunkeldi piiskopiks, kui piiskop John Skinneri, hilisema Šotimaa priimase vastuseisu tõttu jäid mõlemad valimistulemused jõustumata. 1808. aastal sai temast Brechini piiskopi abi ja 1810. aastal piiskop. 1816. aastal valiti ta Šoti episkopaalkiriku priimaseks. Selles ametis aitas ta viia läbi mitmeid reforme usulise sallivuse suunas, kindlustades ühtlasi liitu Inglismaa anglikaani kirikuga.
Lisaks arvukatele jutlustele kirjutas Gleig ka teose "Directions for the Study of Theology" (kirjades piiskopilt tema pojale vaimulikupühitsuse vastuvõtmise asjus), andis välja Thomas Stackhouse'i raamatu "History of the Bible" (1817) ning kirjutas ajaloolase Robertsoni teostele biograafilise eessõna. Tema kirju Alexander Hendersonile Edinburghis ja Salisbury piiskopile John Douglasele säilitatakse Briti Muuseumis.
George Gleigi kolmas (ja ainus täisealiseks kasvanud) poeg George Robert oli silmapaistev sõdur ja kaplan.
Kungla (koor)
Segakoor Kungla on Pärnus tegutsev segakoor.
Koor loeb oma alguseks aastat 1875, kui asutati Rääma Laulukoor. Hiljem on koor kandnud nimesid Rääma Noorte Ühing "Noorus" Segakoor, Pärnu Linakombinaadi segakoor.
Koori dirigent on Grete Tammalu.
Eidapere mõis
Eidapere mõis (saksa keeles Edaperre) oli rüütlimõis Vändra kihelkonnas Pärnumaal, tänapäeval Kehtna vallas Rapla maakonnas.
Mõisa peahoone põles 1930. aastal maani maha, samas kohas valmis 1932. aastal koolimaja. Praegu asub vanas koolimajas õpilaskodu. Hoone on järk-järgult renoveeritud.
Riia teletorn
Riia tele- ja raadiotorn (läti Rīgas radio un televīzijas tornis) on kõrgeim ehitis Balti riikides ja Euroopa Liidus. Torn ehitati aastatel 1979–1986. Torn on 368,5 meetri kõrgune. Ta on kõrguselt kolmas Euroopas (kõrgemad on Ostankino televisioonitorn ja Kiievi teletorn) ning 14. maailmas.
Torn asub Riias Zaķusala saarel ja asub umbes 7 meetrit merepinnast kõrgemal.
Torn alustas tööd 1986. aastal.
Siiditrükk
Siiditrükk on trükitehnoloogia, kus trükitav kujutis kantakse trükitavale pinnale võrkmaterjali kasutades.
Esimesed andmed siiditrükist pärinevad 10. sajandi Hiinast, kus trükkalid kasutasid trükivõrguna siidi ja võrguaukude täitmiseks mesilasvaha. Tänapäeval on kasutusel plast- ja metallvõrgud. Metallraami peale pingutatud võrgule kantakse valgustundliku emulsiooni abil trükitav kujutis. Trükivalmis raamid seadistatakse trükikarussellile – iga värv kantakse trükilauale kinnitatud tootele eraldi. Soovitud kujutis on võrgus avatud, ülejäänud võrgu augud aga kaetud. Värvi laialiajamiseks ja üleliigse värvi eemaldamiseks kasutatakse raaklit. Värv kuivab ja kinnistub esemele kuivatustunnelis või lihtsalt õhu käes. Trükkida on võimalik nii tekstiiltoodetele kui ka teistele tasapinnalistele materjalidele.
Siiditrükk on tänapäeval üks populaarsemaid trükimeetodeid maailmas, kuna tulemus on väga vastupidav, värvid eredad ja struktuursed ning teostada saab väga erinevaid kujundeid
Kuigi siiditrükk on enim levinud kujutiste ja logode trükkimiseks kangastele ja tekstiiltoodetele (nagu T-särk, poekott, spordirõivad). saab kujutisi siiditrüki meetodil väga edukalt trükkida ka kõikvõimalikele silindrilistele ja lamedapinnalistele toodetele, nagu kruusid, termosed, klaasid, pastapliiatsid, helkurid.
Jørgen Graabak
pisi|Jørgen Graabak (2018) Jørgen Nyland Gråbak (sündinud 26. aprillil 1991 Melhusis) on Norra kahevõistleja.
2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis võitis ta kuldmedali nii suure mäe individuaal- kui ka meeskonnavõistlusel.
2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis tuli meeskonnavõistluselt hõbemedal. Suure mäe individuaalvõistlusel oli ta kümnes ja normaalmäel 18.
Maailmameistrivõistlustelt on ta võitnud ühe kuldmedali ja kolm hõbemedalit ning kõik need neli medalit meeskonnavõistlustelt. Individuaalaladelt on tema parimaks kohaks 2015. aastal Falunis normaalmäelt saadud kaheksas koht.
MK-sarjas tegi ta debüüdi 8. jaanuaril 2011 Schonachis. Esimest korda jõudis ta poodiumile 18. detsembril, kui Seefeldis toimunud võistlusel kolmas. Esimese etapivõidu sai ta 1. veebruaril 2015 Val di Fiemmes.
Maailma karikavõistlustel
Jørgen Graabak on osalenud 123 maailma karika etapil (<small style="color:purple;">seisuga 14. veebruar 2019 ) ja jõudnud poodiumile 23 korral, millest kuuel korral kõige kõrgemale astmele.
Poliitikaanalüüs
Poliitikaanalüüs (inglise keeles policy analysis) on analüüsimeetod keerukate poliitiliste alternatiivide süsteemseks uurimiseks, mis aitab otsustajatel määramatuse tingimustes valida avaliku sektori tegevuse eelissuunda. Poliitikaanalüüsi on otstarbekas kasutada, kui probleem puudutab näiteks sotsiaalseid küsimusi, kui eksisteerib vastandlikke huvisid ja on vaja võrrelda võrreldamatuid väärtusi. Poliitikaanalüüsi eesmärgiks on saada üksikasjalik ülevaade probleemist, võimalikest lahendustest ja nende mõjudest.
Poliitikaanalüüsi põhietapid
Poliitikaanalüüs koosneb järgmistest põhietappidest:
Etappe võib läbida lineaarselt, paralleelselt või kombineeritult. Tavaliselt alustataksegi lineaarselt, kuid analüüsi käigus on tihti tarvis eelmise etapi juurde tagasi pöörduda. Näiteks alternatiivide otsimise ajal võib ilmsiks tulla uusi olulisi probleeme või alternatiive võib olla liiga palju. Keerukamate probleemide puhul võidakse põhietappe jaotada alletappideks.
Probleemi analüüs
Poliitiliste otsuste tegija ei seisa silmitsi mitte üksnes erinevate probleemide ja soovidega, vaid mõnikord ka erinevate lahendussuundadega.
Otsustaja võib läheneda ülesandele, orienteerudes kas lahendusele või probleemile. Lahendusele orienteeritud lähenemisviis eeldab kaudselt otsust projekt käivitada. Sel juhul keskenduvad uuringud kavandatava tegevuse võimalikele mõjudele ja uuringute väljundiks on ülevaade alternatiivsete lahenduste otstarbekusest. Probleemile orienteeritud lähenemisviisi korral analüüsitakse esmalt probleemi ja alles seejärel võimalikke lahendusi.
Võimalike vigade vältimiseks oleks soovitav eelistada probleemile orienteeritud lähenemisviisi, sest lahendusele orienteerumise korral ei analüüsita tihti probleemi piisavalt. Tihti juhtub, et poliitika väljatöötamise käigus kerkib küsimus, millist probleemi väljapakutud lahendused õigupoolest lahendama peaksid. Nii on olemas oht, et parimaks valitud alternatiiv lõppkokkuvõttes probleemi ei lahendagi. Tulemuse huvides tuleb järelikult asuda põhjalikumalt uurima probleemi ennast.
Probleemi analüüsi etapid on probleemist ülevaate saamine, probleemi piiritlemine ja probleemi määratlemine.
Probleemist ülevaate saamine
Probleemist ülevaate saamiseks on vaja probleem sõnastada. Probleemi sõnastamisel tuleks käsitleda järgmisi küsimusi:
Päevakorrale toomise asjaolude ja mängus olevate huvide väljaselgitamine annab ettekujutuse võimalikust poliitilisest survest. Samuti annab see pildi, milline mänguruum on pakutava algatuse jaoks olemas ning millistesse piiridesse peab tulevane poliitika mahtuma.
Probleemi piiritlemine
Probleemi piiritlemisel on tähtis kõigepealt kindlaks teha probleemse objekti enda piirid ning objektiga seotud huvirühmad. Nii objekti piirid kui ka objektiga seotud huvirühmad mõjutavad suurel määral ka probleemi ennast. Objektiga seotud huvirühmad võivad olla ühelt poolt näiteks need, kelle omand või tegevus on abinõude rakendamata jätmise korral ohus ning teiselt poolt need, kes objekti seisundi eest vastutavad.
Probleemi määratlemine
Poliitilise probleemi määratlemiseks on vajalik praeguse olukorra ehk nullolukorra ja soovitava olukorra erinevuse täpne kirjeldamine. Praeguse olukorra kirjeldus peab olema võimalikult konkreetne ja üksikasjalik, et soovitavat uut olukorda oleks võimalik sellega selgelt võrrelda. Kui kvantitatiivne kirjeldamine ei ole võimalik, tuleks erinevusi kirjeldada kvalitatiivselt.
Objekti nullolukord on objekti praegune olukord pluss olukorra areng juhul, kui mingeid muudatusi ellu ei viida. Nullolukorra kirjeldamiseks on vaja kõigepealt kirjeldada objekti kõiki praegusi funktsioone. Sellise kvantitatiivse kirjeldusega võrreldakse hiljem uue poliitika tulemusena tekkinud muutusi. Seejärel tuleks kirjeldada objektiga uuest poliitikast sõltumatult aset leidvaid muutusi.
Soovitavat olukorda ja nullolukorda tuleks kirjeldada võimalikult sarnaste näitajate kaudu, et neid kirjeldusi oleks hiljem võimalik usaldusväärselt võrrelda. On oluline, et sageli ebamääraseid ja abstraktselt sõnastatud soove väljendataks konkreetsete mõistete kaudu.
Enne poliitilise probleemi defineerimisele asumist on tarvis, et kõik asjaosalised tehtaks kindlaks ning nad jõuaks kokkuleppele objekti kasutamise eesmärkide ja standardite osas. Nii on võimalik objektiivselt kirjeldada lõppolukorda, milleni viib probleemi lahendamine ning hinnata lahenduse eeldatavat mõju eesmärkide ja standardite seisukohast.
Alternatiivide väljaselgitamine
Alternatiivi võib määratleda programmi, projekti, poliitilise meetme või meetmete kogumina, millega on võimalik osaliselt või täielikult täita soovitava olukorra ja nullolukorra vahelist lünka ning sellega piisaval määral lahendada määratletud probleemi.
Alternatiivide väljaselgitamisel võib olla terve rida piirtingimusi, mis võivad olla seotud:
Piirtingimused võivad ka näiteks välise surve mõjul või uuringu algataja tahtel muutuda. Sellepärast ei tuleks piirtingimusi tõlgendada liiga kitsalt.
Alternatiivide kindlakstegemine koosneb kahest etapist: väljapakkumine ja eelvalik.
Alternatiivide väljapakkumine
Üldiselt ei kujune alternatiivid kindlapiirilise protsessi tulemusel. Tihti kerkivad võimalikud lahendused pinnale juba probleemi analüüsimisel. Võib isegi juhtuda, et mõni väljapakutud alternatiiv ise ongi poliitikaanalüüsi käivitaja.
Enamasti pakub alternatiivid välja poliitikaanalüüsi algataja. Alternatiive võivad välja pakkuda ka isikud või rühmad, kes ei ole poliitikaanalüüsiga otseselt seotud (näiteks huvirühmad, survegrupid). Algataja võib ka nõuda, et teatavaid alternatiive analüüsis arvesse ei võetaks.
Mõnes analüüsis võib nii alternatiivide arv kui ka sisu olla juba ette määratud. Sel juhul on tarvis teada nende otsuste tausta. Näiteks ajalimiidi puhul on otsust vaja kiiresti. Samuti võib juhtuda, et analüüsi algataja tahab takistada sellise olukorra tekkimist, kus uute alternatiivide lisandumine seab "tema" alternatiivi ohtu. Algataja pakutud alternatiivide põhjalikum analüüs võib esile tuua ka poliitikaanalüüsi n-ö sisse programmeeritud piirtingimused (näiteks rahalised piirangud).
Tavaliselt võib analüüsi teostaja ise valida etteantud piirides nii alternatiivide arvu kui ka sisu.
Alternatiivide väljapakkumisel on oluline tähelepanu pöörata järgmistele asjaoludele:
Alternatiivide eelvalik
On võimalik, et pakutakse välja liiga palju alternatiive. Nende kõigi piisavalt põhjalik edasiarendamine, esitamine ja lõplikul otsustamisel arvesse võtmine on ebapraktiline ja tihti ka kallis. Alternatiivide arvu piiramise võib tingida ka kasutatav hindamismeetod, sest mõne meetodi abil saab hinnata ainult piiratud arvu alternatiive.
Paljude alternatiivide hulgast on tihti vaja teha eelvalik. Eelvaliku abil vähendatakse alternatiivide hulka, nii et järele jääb piiratud arv paljulubavamaid lahendusi. Esimese vähendamise võib saavutada rühmitamise abil. Selleks paigutatakse teatava sarnasusega alternatiivid ühte rühma ehk klastrisse ja neid käsitletakse ühe alternatiivina. Hiljem võib selliseid klastreid taas lahutada erinevateks variantideks, mille otstarbekust võib eraldi lähemalt analüüsida.
Enne eelvalikut võib olla vajalik teha ka kõigi alternatiivide võimalike mõjude inventuur.
Hindamiskriteeriumide määramine
Hindamiskriteeriume tuleb valida väga hoolikalt, sest just need määravad, milliseid mõjusid erinevate alternatiivide puhul uurima hakatakse.
Hindamiskriteeriumide aluseks võib olla:
Objektiga suhestuvaks makrotasandi hindamiskriteeriumide allikaks võib olla ka riiklikul tasandil kehtivad näiteks haridustaseme, tööhõive, tulude suurendamise, inflatsioonitaseme, planeerimise, keskkonnakorralduse, ressursside kättesaadavuse võimaldamise või tehnoloogia arenguga seotud kriteeriumid.
Olulisi kriteeriume:
Alternatiivide hindamine
Alternatiivide hindamisel tehakse kindlaks, millised on alternatiivi mõjud ja maksumus.
Mõjude liigid
Alternatiivi mõju on praeguse ehk nullolukorra muutus tegevuse tulemusel. Mõju hinnatakse, kõrvutades alternatiivi elluviimisel kujuneva olukorra ja nullolukorra erinevusi. Mõjusid võib liigitada paaridena taotletavateks ja kõrvalmõjudeks ning otsesteks ja kaudseteks mõjudeks.
Taotletavad ja kõrvalmõjud
Taotletavad mõjud on mõjud, mida soovitakse poliitika elluviimisega saavutada. Kõrvalmõjud on ka tingitud poliitika elluviimisest, kuid need ei ole poliitika eesmärgiks. Kõrvalmõjud võivad olla positiivsed või negatiivsed. Tihti esineb kõrvalmõjusid valdkondades, mis ei ole projekti eest vastutava institutsiooni või isiku valitsusalas. Sageli otsustab aga just see institutsioon või isik, kas neid kõrvalmõjusid tuleb analüüsimise puhul arvestada või mitte. On selge, et kõrvalmõjusid ei tohi hinnata erinevate huvirühmadega nõu pidamata.
Mõjude ennustamine
Mõjude ennustamisel mängib tähtsat rolli kogemus. Kogemuse põhjal võib ennustada ka erinevate mõjude omavahelisi seoseid. Mõjude hindamisel on tarvis, et seosed oleksid selgelt väljendatud ning oleks võimalik näidata, mil määral üks mõju sõltub teisest. Mõjusid saab hinnata nii kvantitatiivselt kui ka kvalitatiivselt.
Jakob Meck
Jakob Mecki päritolu pole selge, tõenäoliselt pärines tema suguvõsa Sileesiast. Võimalik, et ta ise on sündinud Vilniuses, sest 1520. ja 1530. aastatel oli Greger Meck Vilniuse raehärra. 1552. aastal on Mecki esimest korda mainitud Riia toomhärrana, mil ta oli kapiitli keldriülem (cellerarius). 1550. aastatel ning Vene-Liivimaa sõja alguses tegutses ta Riia peapiiskopi Wilhelmi saadikuna. 1559–1566 oli Meck Riia toomkapiitli viimane dekaan.
Poliitikaanalüüs
Mõjude ennustamine
Mõjude ennustamisel on esimeseks sammuks otseste ja kaudsete mõjude nimekirja koostamine ja selles mõjude eeldatavate seoste väljatoomine. Tavaliselt kirjeldatakse mõjusid alguses kvalitatiivselt. Siiski on soovitav anda mõjudele kohe ka kvantitatiivne mõõde ning määrata näiteks mõju kestus, maht, ulatus, hind vms. Otseste mõjude ulatuse hindamisel võivad aluseks olla sarnase alternatiivi analüüsimisel saadud kogemused või ka varasemad andmed. Varasemate andmete puudumisel võivad abiks olla katsed ja süsteemimudelid. Kaudsete mõjude ulatus määratakse tavaliselt varasemate andmete põhjal hüpoteetiliselt. Kaudsete mõjude hindamiseks katsetusi ressursside puudumise tõttu enamasti teha ei jõuta.
Jakob Meck
1561. aastal, kui suri Riia toompraost Georg Schwantz, tekkis Meckil kui kapiitli tähtsaimal elusoleval liikmel tõsine tüli peapiiskop Wilhelmiga, kes püüdis praosti ja ka teiste toomhärrade valduseid endale saada, et need koadjuutor Christoph von Mecklenburgiga ära jagada. Meck palus abi nii Wilhelmi vennalt, Preisimaa hertsogilt Albrechtilt kui ka Poola kuningalt Zygmunt II Augustilt. Koos kapiitlisekretär Johannes Koleriga õnnestus Meckil osa kapiitli valdustest peaiiskopi ja koadjuutori haardest tagasi saada, kuid tüli jätkus kuni peapiiskopi surmani 1563. aastal. Praosti valdustest ning veel mitmed prebendidest jäi kapiitel igaveseks ilma, samas kui Meckil õnnestus säilitada dekaanivaldused, kaasa arvatud Suntaži (saksa Sunzel) linnus. 1563. aastal vangistati Poola kuninga nõudmisel ka koadjuutor Christoph, mille tõttu kapiitel suutis säilitada oma senised valdused. Juba kaotatud valdused läksid Poola kontrolli alla.
Poliitikaanalüüs
Mõjude ennustamine
Otseste mõjude ulatuse kindlakstegemisel võivad kasulikuks osutuda süsteemimudelid, kuna mõjud avalduvad süsteemi või selle osa iseloomus. Selliste mudelite väärtus mõjude ennustamisel sõltub mudeli koondatuse tasemest. Kui tase on kõrge, see tähendab ühte mudelisse on koondatud süsteemi paljusid erinevaid komponente, võib modelleerimine anda suhteliselt madala väärtusega tulemuse. Süsteemi kirjeldamiseks kasutatav mudel peaks olema uuritava projektiga võimalikult samal koondatuse tasemel.
Maksumus
Iga alternatiivi elluviimiseks on vaja ressursse: inimtööjõudu, raha ja ainelisi vahendeid. Üht alternatiivi ellu viies võib teine alternatiiv jääda ellu viimata. Seega tuleb ühe alternatiiviga saavutatavad hüved lugeda ühtlasi teise alternatiivi loobumis- ehk alternatiivkuludeks ning liita need projekti maksumusega.
Jakob Meck
Pärast Riia toomkapiitli likvideerimist 1566. aastal sai Meckist Poola ametnik, ta nimetati Riia kastellaaniks. 1567. aastal tõsteti ta aadliseisusse ja sai 1568. aastal senise dekaaniprebendi, Suntaži linnuse oma lääniks. Järgnevatel aastatel püüdis ta peamiselt kaitsta Liivimaad jätkuva sõja eest ning edendada kohaliku aadli õiguseid. Ta suri 1575. aastal, veebruari ja augusti vahel. Seejärel läksid tema valdused tema naisele ja alaealistele lastele ning järgnevatel aastatel püüdsid erinevad jõud neid endale haarata. Viimaks õnnestus tema naisel ning tema uuel mehel, Christoph Richteril need siiski tagasi saada ning suur osa Jakob Mecki valdustest jäi kuni 20. sajandi alguseni Meckide perekonna valdusse.
Poliitikaanalüüs
Maksumus
Praktikas on tihti keeruline leida teist projekti, mida võiks loobumiskulude kindlakstegemisel aluseks võtta. Seetõttu hinnatakse loobumiskulusid enamasti nende konkreetsete ressursside alusel, mida projektis kasutatakse. Loobumiskulude üle otsustamisel omavad tähtsust ainult need ressursid, mida võib kasutada ka muul otstarbel. Ressursside maksumust, mida mujal kasutada ei saa, ehk pöördumatuid kulusid, pole mõtet loobumiskuludena arvesse võtta.
Põhimõtteliselt tuleks arvesse võtta alternatiivi kogu elluviimise perioodi jooksul tekkivaid kulusid. Arvesse tuleks võtta nii investeeringuid, mida tehakse projekti algusaastatel, kui ka iga-aastaseid käitus- ja hoolduskulusid. Arvesse oleks vaja võtta ka võimalikku inflatsiooni, mis võib olla suhteliselt määramatu tegur. Nii võetaksegi kulude arvestamisel tavaliselt aluseks fikseeritud ajahetke püsihinnad, samas kui arvesse tuleks võtta ka hinna suhtelist muutumist.
Selle probleemi vältimiseks kasutatakse diskonteerimist ehk mahaarvestust, millega on võimalik välja arvutada tulevaste kulude või tulude väärtust baasaastal. Diskonteerimisel määratakse tulevaste aastate rahavood kuni baasaastani. Selleks kasutatakse diskontotegurit (df), mida väljendab valem Df = 1 / (1 + p)ª, milles df on diskontotegur, p on diskontomäär protsentides ning a on kulutuse tegemise aasta võrreldes baasaastaga.
Kriitiline küsimus on kasutatava diskontomäära suurus. Näiteks Hollandi valitsus on kehtestanud riiklike projektide diskontomääraks 5 protsenti, millega võetakse arvesse nii võimalikke intressimäärasid kui ka inflatsiooni. Riiklik diskontomäär on tavaliselt ühtne ja riske mittearvestav. "Ühtne" tähendab, et diskontomäära protsent ei tohi projekti jooksul tekkivate erinevuste või hinna- ja väärtuse tasemete suhteliste muutuste tagajärjel varieeruda. "Riske mittearvestav" tähendab, et riiklik diskontomäär ei võta arvesse alternatiivide elluviimise juurde kuuluvaid riske (näiteks kõrgemad elluviimiskulud, oodatust väiksem tulu).
Riiklike projektide puhul kehtib tihti lisareegel, et projekte võib ellu viia üksnes siis, kui riigieelarve seda võimaldab.
Iga alternatiivi puhul on võimalik kokku liita projekti elluviimise summaarsed kulud. Keerukate alternatiivide puhul on aga summaarseid kulusid näitajana tihti üsna raske tõlgendada. Samuti on keeruline maksumuse osas võrrelda erinevaid mõjusid. Ka ei anna kõigi kulude või aasta keskmiste kulude liitmine tihti teavet, millal konkreetselt need kulud teha tuleb.
Teatud rahalist mõju projekti maksumusele võib omada ka alternatiivi rahastamise viis. Selliste mõjude kindlakstegemiseks on vaja täpsemat ülevaadet kuludest. Vastupidi erasektoris levinud tavale ei määra valitsus tavaliselt rahastamisviisi eelistusi. Nii jäetakse tihti vaatluse alt välja ka intressikulud.
Maksumuse hindamise meetodid
Alternatiivi maksumust võib hinnata nii rahaliselt kui ka mitterahaliselt.
Rahaline hindamine
Tulude ja kulude suhe on tulude ja kulude praeguse väärtuse suhe diskonteerituna sama diskontomääraga. Alternatiivid, mille tulude ja kulude suhe on suurem kui 1, loetakse kasumlikuks.
Tavaliselt võrreldakse alternatiivide kulusid ja tulusid teatava võrdlusolukorraga, milleks enamasti on nullolukord. Kulude ja tulude rahas väljendamiseks võib kasutada majandusliku prognoosi mudeleid.
Üheks rahalise väärtuse väljendamise meetodiks on kulutõhusus- ehk tasuvusanalüüs (ingl cost-effectiveness). Tasuvusanalüüsi abil saab kindlaks teha alternatiive, mille puhul taotletavaid mõjusid arvestades on kulud suhteliselt kõige väiksemad ning mis annavad projekti paigutatavate ressursside kohta kõige suurema mõju. Siiski ei näita tasuvusanalüüs niivõrd alternatiivi rentaablust, kuivõrd see on vaid abivahend alternatiivide pingeritta seadmisel.
Mitterahaliste väärtuste hindamine
Tavaliselt on keeruline hinnata ühiskondliku projekti tulusid. Projektist võib olla kasu laiemas tähenduses ning seda kasu ei pruugi olla võimalik rahas väljendada. Üldist kasu saab ka mõjude ülevaates näidata vaid kvalitatiivselt, nii et alternatiive ei ole võimalik kvantitatiivsete omaduste põhjal üheselt pingeritta seada.
Mitterahaliste väärtuste hindamisel kasutatakse mõnikord asendusväärtuse mõistet. Asendusväärtuse leidmiseks tuleb kõigepealt vastata näiteks sellistele küsimusele:
Alternatiivide pingereastamine
Alternatiivide pingereastamise all mõistetakse alternatiivide esitamist kujul, mis annab otsustajatele võimaluse hinnata alternatiivi mõjusid ning tänu sellele alternatiivide vahel valida. Ühiskondlikud probleemid hõlmavad tihti mitmeid valdkondi, millest igaühes on alternatiivsete lahenduste hindamiseks omad kriteeriumid. Selles olukorras peab analüüsija suutma alternatiivide pingereastamisel toime tulla paljude, mõnikord isegi vastuoluliste kriteeriumidega. Eristada võib kaht suurt alternatiivide pingereastamise meetodite rühma:
Koondmeetodeid kasutatakse siis, kui on tarvis teha kiire esialgne analüüs. Samuti on neist abi, kui sarnase huviga rühmad soovivad välja selgitada ühist eelislahendust. Avaliku sektori probleemidele lahenduste leidmisel eelistatakse siiski lahusmeetodeid, kuna koondmeetoditel on palju puudusi.
Koondmeetodid
Koondmeetodeid kasutatakse nii kvalitatiivse kui ka kvantitatiivse teabe töötlemisel.
Kvalitatiivse teabe töötlemise meetodiks on näiteks režiimimeetod, mille puhul alternatiive võrreldakse paarikaupa. Iga hinnatava parameetri osas määratakse, kumb alternatiiv saab paremad hindepunktid (näiteks hindepunktid +1) ja kumb halvemad (näiteks hindepunktid −1). Kõigi võimalike võrdluskombinatsioonide väljund vormistatakse režiimimaatriksina. Alternatiivide üldise pingerea saamiseks korrutatakse režiimimaatriksis olevad väärtused parameetrite kaalukoefitsientidega ja seejärel summeeritakse;
Kvantitatiivse teabe töötlemise meetoditeks on näiteks: Teabe töötlemiseks kasutatakse ka n-ö segameetodeid:
Lahusmeetodid
Üks sagedamini kasutatavaid lahusmeetodeid on Goelleri punktikaart. Sellel esitatakse iga alternatiivi kõik mõjud nende loomulikes ühikutes. Alternatiivide võrdlemisel võib otsustaja omistada igale mõjule mistahes sobiva kaalukoefitsiendi. Nii muutub otsustusprotsessi keskseks küsimuseks hoolikalt läbimõeldud kaalukoefitsientide omistamine.
Pingereastamisele eelnevas analüüsis võib vaadelda võimalike mõjude tervikspektrit, kasutades iga mõju puhul tema jaoks kõige loomulikumat kirjeldamisviisi. Osa mõjudest võib kirjeldada raha-, teisi aga muudes ühikutes. Ühtede kohta võib anda kvantitatiivseid hinnanguid (näiteks "luuakse 100 töökohta"), teiste kohta kvalitatiivseid võrdlusi (näiteks "veidi paranevad puhkevõimalused"), kolmandate kohta aga lihtsalt midagi tõdeda (näiteks "hävib atraktiivne turismiobjekt"). Mõjude väärtused summeeritakse tabelis, mille iga rida kirjeldab üht mõju ja iga veerg üht alternatiivi. Näiteks värvidega võib esile tõsta, millise alternatiivi puhul on üks või teine mõju parem või halvem.
Goelleri punktikaardi puuduseks on see, et suure hulga üksikasjade tõttu on otsustajal raske tuvastada seaduspärasusi või teha järeldusi.
Füüsikalised omadused
Keemilise aine või materjali füüsikalised omadused on omadused, mis pole seotud aine osalusega keemilistes reaktsioonides. Neid eristatakse keemilistest omadustest, mis on seotud aine osalusega keemilistes reaktsioonides. Füüsikalised omadused on näiteks aine tihedus, sulamistemperatuur, soojusjuhtivus, radioaktiivsus.
Füüsikas mõistetakse objekti füüsikaliste omaduste all mis tahes omadusi, mis on kirjeldatavad füüsika mõistete kaudu.
Frankfurter Allgemeine Zeitung
Frankfurter Allgemeine Zeitung (lühend F.A.Z. või FAZ) on Saksamaal 1949. aastal asutatud päevaleht. Maini-äärses Frankfurdis väljaantav ajaleht ilmub pühapäeviti nime Frankfurter Allgemeine Sonntagszeitung (F.A.S.) all.
Kuni 2007. aastani, 58 aasta jooksul, oli ajalehe esiküljel ilmunud foto vaid 33 korda.
Harta 87
"Harta 87" oli usulis-poliitilise liikumise Elu Sõna esimene ja tuntuim deklaratsioon, millele allakirjutanud ütlesid lahti Nõukogude Liidu kodakondsusest ning nõudsid Eestile vaimset, poliitilist ja majanduslikku iseseisvust.
"Harta 87" teksti koostasid Hubert Jakobs ja Rein Mets, see dateeriti 1987. a 19. oktoobri kuupäevaga ning esialgselt allkirjastasid selle 139 inimest. 1. detsembril saadeti Harta juba 346 allkirjaga Arnold Rüütlile, Mihhail Gorbatšovile ja Ronald Reaganile. Kokku kirjutas Hartale alla 412 inimest.
Järellugu
Hubert Jakobsi ja Rein Metsa vastu algatati kriminaalasi, mille käigus kuulati üle sadu inimesi. Paljusid sunniti ähvardustega loobuma oma allkirjast Hartale.
1988. aastal lahkusid või saadeti Eestist ja Nõukogude Liidust välja u 370 Elu Sõna ja Hartaga liitunut, sealhulgas Rein Mets ja Hubert Jakobs koos peredega, aga ka Joel Steinfeldt, Tõnis Mägi, Mart Metsala jpt. Osa neist pöördus hiljem tagasi, osa jäigi välismaale.
Nõmme Mudajärv
Mudajärv (ka Nõmme Mudajärv) on kaitsealune looduslik järv Sakala kõrgustiku idaosas, Viljandi maakonnas Viljandi vallas Mäeltküla külas.
Järv on kagu-loodesuunaline, järve pindala on 2,1 ha, pikkus 290 m, laius 100 m, kaldajoone pikkus 1,07 km ja kõrgus merepinnast 63 m. Limnoloogilise tüübi järgi on veekogu makrofüüdijärv ehk suurtaimerikas järv. Järv on avalikult kasutatav veekogu. Järv kuulub Ida-Eesti vesikonda ja Võrtsjärve alamvesikonda.
Obinitsa tsässon
Obinitsa tsässon on tsässon Setumaal Setomaa vallas Obinitsa külas Obinitsa muuseumitarõ kõrval.
Nõmme Mudajärv
Järve lõunakallas asub Lolu külas. Järve loodetipust voolab välja kraav, mis suubub umbes 400 m kaugusel Valgjärve. Kahe järve vahel on Ida- ja Lääne-Eesti vesikonna veelahe.
Obinitsa tsässon
Üldandmed
Tsässon on paasapäeva tsässon, paasapäev on 19. august. Tsässon on ehitatud 2007. aastal, ehitaja on Ain Raal. Tsässonat kasutatakse paasapäeval, muul ajal avatakse turistidele setu kultuuri tutvustamiseks, sest see asub Obinitsa muuseumitarõ kõrval ja võti asub muuseumis.
Nõmme Mudajärv
Mudajärv kuulub kaitse all oleva Loodi looduspargi koosseisusu.
Obinitsa tsässon
Ehituslikud andmed
Obinitsa tsässon on ehitatud männipalgist ja palgid on nii seest kui ka väljast tahumata. Hoonel on palkidest põhiosa ja postidele toetuv eeskoda. Tsässona välismõõdud ilma nurgapähikuteta on 347 x 560 cm, sellest pikkusest on eeskoda 130 cm. Eeskoda on ilma laeta ja väravata, piire on umbes 1 m kõrgune ja valmistatud püstistest servamata laudadest, mis on paigaldatud mõnesentimeetriste vahedega. Hoone otsaviil on ehitatud laudadest, mis on asetatud nn poola laudisena. Tsässon toetub maakividele. Hoone palkosa kõrgus on 194 cm ja kõrgus katuseharjani 383 cm. Katusel on kahekordne laastukate. Katuseharjal on lihtne ümarpuidust valmistatud kadakane rist. Hoonel puudub lagi ja põrand on valmistatud laiadest plankudest. Hoone eesseinas on laiadest plankudest sissepoole avanev uks. Hoone on lukustatud suure tabalukuga. Aknad puuduvad, kuid lõunaküljel, keset seina on luugiga suletav pajaauk.
Sisustus
Tsässona tagaseinas on lihtne ja kitsas ikoonilaud, mis on kaetud tumepunase kootud pühaserätiga. Ikoonilauale ja tagaseinale on paigutatud uuemaaegsed trükitud ikoonid. Seina keskel asuva ikooni kohale on riputatud maalitud pühaserätt. Tsässonas on ka üks puidust treitud küünlajalg ning analoi. Põrandal on mõningad traditsioonilised kootud põrandavaibad.
Pandooraviirus
pisi|Pandoravirus massiliensis elektronmikroskoobi all Pandooraviirus (Pandoravirus) on väga suurte viiruste perekond, mille genoomid on palju suuremad kui teistel teadaolevatel viirustel. Nagu ka teised väga suured viirused Mimivirus ja Megavirus, nakatab pandooraviirus amööbe, kuid selle genoom, mis sisaldab 1,9–2,5 miljonit DNA aluspaari, on ligikaudu kaks korda suurem kui Megavirus 'el, samuti erineb pandooraviirus neist nii välimuse kui genoomistruktuuri poolest.
2014. aastal leiti Siberis mõõtmetelt veel suurem viirus Pithovirus sibericum, millel on küll aga vähem geene.
Avastamine
Pandooraviirused avastas Aix-Marseille Ülikooli teadlaste meeskond, mida juhtisid Jean-Michel Claverie ja Chantal Abergel. Teade sellest ilmus ajakirjas Science 2013. aasta juulis.
Umbes 1,1 miljoni aluspaariga Mimivirus avastati juba 1992. aastal, kuid see klassifitseeriti viiruseks alles 2003. aastal. 2011. aastal avastatud Megavirus 'e genoomis on umbes 1,3 miljonit aluspaari.
Nende megaviiruste avastamise järel hakati otsima ka teisi suuri amööbe nakatavaid viirusi. Nii leitigi kaks uut liiki: Pandoravirus salinus Tšiili ranniku lähedalt mereveest (genoomis üle 2,5 miljoni aluspaari) ja Pandoravirus dulcis mageveetiigist Melbourne'i lähedal Austraalias (1,9 miljonit aluspaari).
Viirustele pandi nimi Pandora müüdi järgi, kuna avastajate arvates võivad need olla bioloogia jaoks nagu Pandora laegas, muutes meie teadmisi elu alustest täielikult.
Kirjeldus
Pandooraviiruste läbimõõt on umbkaudu 1 mikron. Need on tindiplekisarnase kujuga, mis sarnaneb mõnedele bakteritele. Neist suurema, Pandoravirus salinus ' e genoomi kuulub väidetavalt 2556 geeni, millest vaid 6% sarnanevad äratuntavalt teistest organismidest tuntutega. Kuna ülejäänud geene on seni avastatud liikidest nii erinevad, oletavad avastajad, et see viirus võib olla fülogeneetilise puu senitundmatu haru. Teised eksperdid peavad seda oletust siiski ennatlikuks.
Inga Külmoja
Inga Külmoja (sünninimi Inga Dorofejeva; sündinud 2. detsembril 1974) on Eesti semiootik, teadusajakirjanik ja teaduskommunikatsiooni spetsialist.
R-7 perekond
R-7 perekond on kanderakettide perekond, mis on loodud ballistilise kanderaketti R-7 baasil. pisi|490x490px|R-7
Johannes Eglon
Johannes Eglon (29. mai/10. juuni 1836 Vastse-Nõo mõisavald, Nõo kihelkond, Tartumaa – 24. jaanuar/6. veebruar 1908 Vändra kihelkond, Pärnumaa) oli eesti haridustegelane, kurtide ja kurttummade õpetaja.
R-7 perekond
R-7
R-7 on kaheastmeline ballistiline kanderakett. See võimaldab toimetada laskemoona 8―9,5 tuhat km kaugusele. Täpsus on +/- 10 km, sellepärast on va
Inga Külmoja
Ta on olnud Supilinna Seltsi juhatuse liige ja tegelenud jäätisetootmisega firmas Opus Frigus OÜ.
Johannes Eglon
Haridus
Ta lõpetas 1859. aastal Cimze seminari Valgas ning täiendas end 1870. aastatel Saksamaal ja Šveitsis.
R-7 perekond
R-7
jalik kasutada võimsat tuumalõhkepead kaaluga 3,7―5,4 tonni.
Johannes Eglon
Erialane tegevus
Ta oli aastatel 1859–1866 Kanepis ja seejärel 1866–1899 Vändras kooliõpetaja.
R-7 perekond
Sputnik
Kaheastmeline kanderakett Sputnik saatis orbiidile esimese satelliidi PS-1. See kujutas endast kera läbimõõduga 58 cm ja kaaluga 86,7 kg. Sisse oli paigaldatud akuga varustatud raadiosaatja. Kokku lendas Sputnik 92 päeva jooksul ümber maakera 1440 korda.
Johannes Eglon
Erialane tegevus
Aastatel 1866–1899 oli ta Vändra kurttummade kooli (esimene Eesti aladel) õpetaja ja 1894. aastani ka selle juhataja. Ta arendas Eestis esimesena kurtide õpetamise metoodikat, käsitles kurttummuse põhjusi ja ravi ning kurdi lapse kodust kasvatust.
R-7 perekond
Sputnik-3
Moderniseeritud kanderakett oli võimeline saatma orbiidile 1,3 tonni kasulikku lasti ja sellega saadeti orbiidile satelliit D-1. Koonusekujuline objekt pikkusega 3,75 m ja läbimõõduga 1,73 m kaalus 1327 kg. Pardal olev aparatuur oli võimeline saatma ja vastu võtma raadiokäske. Satelliit oli orbiidil pisut vähem kui kaks aastat.
Liisi Piits
Liisi Piits (sündinud 13. augustil 1976) on eesti keeleteadlane.
R-7 perekond
Luna
Luna on kolmeastmeline kanderakett. Kolmanda astme lisamise abil saavutati teine kosmiline kiirus. Sellega saadeti satelliitide seeria Kuu poole. Luna-1 saadeti Päikese orbiidile, Luna-2 jõudis Kuule, Luna-3 tegi pilti Kuu tagaküljest.
Vostok
Kolmeastmeline kanderakett millega 1960. aastal hakati kosmosesse saatma koeri ja närilisi. Tuntumad neist olid koerad Belka ja Strelka, kes jõudsid edukalt tagasi. Pärast mitmeid mehitamata kanderakettide katsestarte, saadeti Maa orbiidile esimene kosmonaut Juri Gagarin, kes tegi ühe tiiru ümber Maa ja maandus edukalt tagasi. Samal aastal veetis German Titov Vostok-2-es ühe päeva, kus ta magas kaaluta olekus. Järgmisele missioonile kosmosesse saadeti Andrijan Nikolajev kosmoselaevaga Vostok-3 ja Pavel Popovich Vostok-4-ga. Kosmoses olid nad koos samal ajal ja nende laevad olid üksteisest 6,5 km kaugusel. Järgmised ja viimased mehitatud kosmoselaevad seeriast „Vostok“olid Vostok-5 ja 6. Veel üks ühislend ja laevade komandörideks said Valeri Bõkovskij ja Valentina Tereškova, kellest sai esimene naiskosmonaut.
Liisi Piits
Haridus
Liisi Piits on õppinud aastatel 1995–2000 Tallinna Pedagoogikaülikooli bakalaureuseõppes. 2004. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistritöö eesti keele erialal (teema “Sõnade "mees", "naine" ja "inimene" esinemisümbrusest ja stiilivärvingust”). 2015. aastal kaitses ta Tartu Ülikoolis doktoriväitekirja "Sagedamate inimest tähistavate sõnade kollokatsioonid eesti keeles" (juhendaja Urmas Sutrop).
Töökäik ja muu erialane tegevus
Ta on töötanud 2005. aastast Eesti Keele Instituudis, 2018. aastast vanemteadurina. Ta on EKI kõneuurimise ja kõnetehnoloogia osakonna juhataja.
Johannes Eglon
Rahvavalgustuslik tegevus
Ta oli Eesti Kirjameeste Seltsi ja Eesti Aleksandrikooli asutajaliige. Oli ka Pärnu ja Vändra kihelkonna kohalike seltside algatajaid ja juhte, muu hulgas asutas Vändra esimese laulu- ja mängukoori.
Lihula meeskoor
Lihula Meeskoor on Lääne maakonnas Lihula asulas aastast 1958 tegutsev meeskoor.
Koori dirigent on Andreas Rahuvarm. Koorivanem on Tõnis Rand.
R-7 perekond
Voshod
Voshod on kolmeastmeline kanderakett, millega oli võimalik saata orbiidile suurte fotokaameratega satelliite. Voshodil oli modifitseeritud suure kandevõimega kolmas aste. Kanderaketiga saadeti mitmekohalisi kosmoselaevu, luuresatelliite. Esimese piloteeritava lennu meeskond koosnes kolmest inimesest. Selleks, et nad kõik ära mahutada, otsustati loobuda skafandritest. Maale tagasi naasmine toimus kosmoselaeva kapslis. Kosmoselaev sobis pikaajaliseks orbiidil viibimiseks, mis oli tõestatud sealhulgas katselennu jooksul pikkusega 21 päeva, kus kosmonautide rolli mängisid koerad Veterok ja Ugoljok. 1965. aastal oli Aleksei Leonov esimene inimene, kes väljus avakosmosesse.
Sojuz
Sojuz on kolmeastmeline kanderakett. Tehti kolmanda astme moderniseerimised ja tulemuseks oli Sojuz-tüüpi kanderakett, mis oli mõeldud samanimelise kosmoselaeva orbiidile saatmiseks. Kõige suurem erinevus oli kosmoselaeva päästesüsteemi loomine. Seda tüüpi kanderaketti kasutati ka Kuu kosmoselaeva LK-7 katsetamisel. Kuu kosmoselaeva prototüübiga Zond sooritati mitmeid katselende ümber Kuu, sealhulgas loomkosmonautidega kosmoseradiatsiooni uurimise programmi raamides. Selle programmi raames sooritati esmakordselt teise kosmosekiirusega Maale tagasi naasmine.
Sojuz 2
Sojuz on samuti kolmeastmeline kanderakett. Üks modifikatsioonidest oli täiesti uue kolmanda astme mootori RD-0124 paigaldamine. Tänu sellele saab lasti massi suurendada 950 kilogrammini.
Liisi Piits
Töökäik ja muu erialane tegevus
2015. aastast on ta Emakeele Seltsi liige.
Liisi Piits on koostanud eesti keele õpikuid ja töövihikuid põhikoolile.
Vilniuse teletorn
Vilniuse teletorn (leedu: Vilniaus televizijos bokštas) on 326,5 meetri kõrgune torn Leedus Vilniuse Karoliniškėsi linnaosas. Vilniuse teletorn on Leedu kõrgeim ehitis.
1991. aasta jaanuaris toimus torni juures Vilniuse veresaun.
Vaateplatvormilt saavad külastajad teha ka benji-hüppeid. Tornis asub ka Vilniuse veresauna teemaline muuseum.
Arkaadmäng
pisi pisi Arkaadmäng on meelelahutuslik seade, näiteks mängukonsool, mida võib leida avalikest kohtadest ning mis on mängitavad raha eest. Arkaadmänge on nii mehaanilisi kui ka arvutimängude kujul. Suurim erinevus arvutite, isiklike mängukonsoolide ja arkaadmängude vahel on arkaadmängude spetsiifilistest sisendseadmetest tingitud seotus mängitava mänguga. Tänapäeval on tuntuimateks arkaadmängudeks kasiinodes leiduvad mänguautomaadid.
Ajalugu
Arkaadmängude tippaeg oli 1970ndate keskpaigast 1980ndate keskpaigani. 1990ndate algul muutusid need taas lühikest aega populaarseteks, kuid kaotasid peagi turu mängukonsoolidele.
Tehnoloogia
pisi|Arkaadmängu sisemus Peaaegu kõik arkaadmängud, välja arvatud mehaanilised, nagu lauajalgpall, Pinball, auhinnaautomaadid, kasutavad palju elektroonikat ja on aja jooksul arenenud keerulisemaks, lubades mängida järjest täiuslikumaid mänge.
Erinevalt arvutitest ja tänapäevastest mängukonsoolidest on arkaadmängude riistvara enamasti mänguspetsiifiline – mäng on protsessorkiipi ühendatud –, kuid on ka selliseid arkaadmängusüsteeme, mida modifitseeritakse, et sobida mingi mänguga, nagu "Sega System 24", millel mängiti mänge nagu Bonanza Bros, Hot Rod ja Gain Ground. "Sega System 24" kasutas kahte 10 MHz protsessorit, üks mängu kasutamiseks ja üks käivitamiseks, 1360 kB RAM ja 256 kB ROM. On olemas ka arkaadmängusüsteeme, mida mängitakse laserkettalt.
Mõni arkaadmänguseade kasutab mälukaardisüsteemi, mis lubab kasutajal naasta hiljem oma mängu juurde.
(Vanade) Arkaadmängude lihtsuse tõttu olid kõik mälunäitajad relatiivselt väikesed, jäädes tihti isegi alla 100 kB. Näiteks arkaadmängu "Neo Geo" põhimälu oli 64 kB, põhivideomälu 64 kB ja helimälu 2 kB.
Arkaadmängude kuvarid arenesid läbi aja, Computer Space 15-tollisest mustvalgest vaakumtorudega kuvarist praegu kasutusel olevate LCD- ja plasmakuvariteni.
Sisendseadmed
Erinevalt praegustest mängukonsoolidest ja arvutitest, mis kasutavad pea iga mängu jaoks samu sisendseadmeid, esines arkaadmängudel palju eri tüüpi sisendseadmeid.
Emulaatorid
Leidub programme, mis lubavad mängida arkaadmänge arvutitel, neid programme nimetatakse emulaatoriteks. Emulaatorite töö seisneb tarkvara ja riistvara töö imiteerimises. Tuntuimaks arkaadmängude emulaatoriks on MAME (Multiple Arcade Machine Emulator). MAME eesmärk on säilitada vanu arkaadmänge.
San José kaevandus
pisi|Päästetööd pärast [[2010. aasta Tšiili kaevandusõnnetust]] San José kaevandus on kulla- ja vasekaevandus Tšiili põhjaosas Atacama piirkonna halduskeskusest Copiapóst 45 km loode pool.
Selle geograafilised koordinaadid on.
Kaevandus asutati aastal 1889. 1957 asutati selle haldamiseks ettevõte Compañía Minera San Esteban Primera. San José kaevandus oli ainus selle ettevõtte hallatav kaevandus.
21. sajandil toodi kaevandusest maapinnale maaki keskmiselt 20 miljoni USA dollari väärtuses aastas. Samas toimus alates 2003. aastast kaevanduses mitu õnnetust, mille tulemusel hukkus vähemalt 3 inimest. 2007. aastal kaevandus suleti pärast seda, kui üks geoloog oli õnnetuses hukkunud, kuid kaevandus avati taas 2008. aasta mais.
San José kaevandus sai terves maailmas tuntuks pärast 5. augustil 2010 toimunud kaevandusõnnetust, mille tagajärjel jäid varingu tõttu maa alla lõksu 33 kaevurit. Pärast üle kahe kuu kestnud päästetöid toodi kõik kaevurid 13. ja 14. oktoobril maapinnale.
Veriroe
Veriroe ehk meleena ehk mustroe (melaena, melena) on suletud vereringega loomadel (sealhulgas inimesel) roe, mis on sooleverejooksust (või ka ninaverejooksu või kopsuverejooksu tõttu neelatud verest) mustjaks ning poolvedelaks muutunud.
Vererooja ladinakeelne nimetus pärineb vanakreeka fraasist μέλαινα νόσος ('must haigus').
Kui roojas on punane veri, milles hemoglobiin ei ole lagunenud, ei ole tegu meleena, vaid hematokeesiaga.
Rahvusvahelise haiguste klassifikatsiooni 10. versioonis kodeeritakse meleena alamjaotises [K92.1].
Sümptomid
Veriroe on poolvedel, meenutab konsistentsi poolest tõrva. Roe on läikiv. Enamasti kaasneb spetsiifiline ebameeldiv lõhn.
Mõõduka verejooksu (50–100 ml) korral patsiendil harilikult kaebusi ei ole. Suurema verejooksu puhul tekivad poole kuni kahe tunni jooksul ägeda verekaotuse sümptomid.
Enne verirooja võib näiteks peptilise haavandi puhul esineda veriokse.
Musta värvuse päritolu
Verele annab tumeda värvuse hematiin, mis tekib, kui hemoglobiinis leiduv raud maomahlas sisalduva soolhappe või soolebakterite toimel oksüdeerub. Tõrvataolist värvi tekitab ka sooltes leiduva väävelvesiniku toime hemoglobiinile.
Must värv tekib juba 50–100 ml vere eritumisel.
Verejooksu koht
Verirooja põhjustavad verejooksud on tavaliselt seedekulgla ülaosas ülalpool suuremat kaksteistsõrmikunäsa või kaksteistsõrmiku-kandelihast (enamasti maos või kaksteistsõrmikus, mõnikord söögitorus; näiteks maohaavandi tagajärjena), harvem peensooles või jämesooles (eriti ülenevas käärsooles). Viimased juhtumid eeldavad kõhukinnisust, mille tõttu soolte läbimine võtab vähemalt viis tundi (tavaliselt loetakse hemoglobiini lagunemiseks vajalikuks ajaks 14 tundi).
Endometrioosikollete tegevus pimesooles võib samuti meleenat põhjustada. Rooja värvus sõltub veritsuse asukohast ja intensiivsusest ning vere hulgast. Erituv veri on seda heledam, mida lähemal pärakule on veritsuskoht.
Vererooja põhjustavad haigused
Verirooja võivad tekitada muu hulgas söögitoru-, mao- ja kaksteistsõrmikuhaigused (sealhulgas kasvajad), põletikuline soolehaigus (näiteks Crohni tõbi), soolekasvajad, divertikuliit, isheemiline koliit, hemorroidid, nekrootiline enterokoliiit, bakterite põhjustatud haigused (näiteks Helicobacter pylori infektsioon) ja viirushaiguste (näiteks Ebola viirushaigus, Marburgi viirushaigus, HIV-nakkus ).