cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Prototron
Prototroni ja EstBANi sündikaat
2021. aasta oktoobris lõid Prototron ja Eesti investoreid koondav Eesti Äriinglite Assotsiatsioon (EstBAN) sündikaadi, mis avas uued raha kaasamise võimalused eelkõige tehnoloogiliste ja riistvaraliste leiutiste kallal töötavatele alustavatele ettevõtjatele. Uues sündikaadis jääb investorite panus 50 000 – 100 000 euro vahele. EstBANi asepresident ja juhatuse liige Lauri Antalainen ütles, et Eesti startup-maastikul on tegu väga loogilise koostööga. „Prototron on tuntud ja tunnustatud kaubamärk. Ei ole saladuseks, et meie liikmetest äriinglid jälgivad hoolega Prototroni programmi läbivaid meeskondi ja nende edusamme. Vastloodud sündikaat on parim võimalus nendele meeskondadele, kes on oma ideega Prototroni jaoks ehk liiga küpsed, kuid vajavad siiski rahasüsti, et anda oma ettevõtmisele uus hingamine,“ märkis Antalainen ja lisas, et Eesti äriinglitel on praegu väga head ajad ja võimalused uusi ägedaid ideid rahastada. Viimase aastaga on äriinglite arv kasvanud pea 100 võrra 230 julge ja innovatsiooni hindava investorini.
Eksperdikogu
Prototroni taotlusvoorudes hindavad ideede äripotentsiaali eksperdikogu liikmed Heidi Kakko (EstBAN), Henrik Roonemaa (Geenius), Liisi Himma (Swedbank), Madis Raukas (Tallinna Tehnikaülikool), Yrjö Ojasaar (Solon Partners), Jaanus Tamm (Defendec), Andrus Oks (Tera Ventures), Priit Rohumaa (Nutshell), Renno Veinthal (Tallinna Tehnikaülikool), Indrek Orav (Tehnopol), Erik Puura (Tartu Ülikool) ja Kristjan Maruste (coModule).
Prototroni alumnid
2022. aasta juuni seisuga on Prototron rahastanud 92 nutikat ideed kokku pea 1,2 miljoni euroga, meeskonnad on järelinvesteeringuid kaasanud enam kui 59 miljonit eurot.
2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018
2019 2020 2021
2022
Barclay Tower
Barclay Tower on 178 meetri kõrgune pilvelõhkuja, mis asub Lower Manhattani naabruskonnas TriBeCa, Woolworth Buildingust üle tänava.
Jaxy
Jaxy on 1995. aastal moodustatud eesti rokkansambel. Ansamblis musitseerivad Ott Jalakas, Kertu Vaino, Veiko Tõkman, Viktor Vassiljev, Kristo Rajasaare, Elmu Värk, Raul Vaigla, Risto Rebane ja Aulis Nemvalts.
Erik Haula
Erik Haula (sündinud 23. märtsil 1991 Poris) on Soome jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis New Jersey Devils keskründajana.
2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu Boston Bruinsiga. Vaatamata tagasihoidlikule algusele tegi ta 2021/22 NHL-is oma paremuselt teise hooaja (18+26). 2022. aasta juulis kaubeldi Haula Bruinsist Pavel Zacha vastu New Jersey Devilsi.
2014. aasta maailmameistrivõistlustel võitis Haula Soome jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.
Kuutõusu kuningriik
"Kuutõusu kuningriik" (filmiposteril stiliseeritult "Kuutõusu Kuningriik"; inglise keeles "Moonrise Kingdom") on 2012. aasta USA romantiline draama. Filmi režissöör on Wes Anderson, kes on ka stsenaariumi autor koos Roman Coppolaga.
Filmis mängivad Bruce Willis, Edward Norton, Bill Murray, Frances McDormand, Tilda Swinton, Jason Schwartzman, Bob Balaban, Harvey Keitel, Jared Gilman ja Kara Hayward.
Film oli 2012. aasta Cannes'i filmifestivali avafilm.
Taksim Gezi park
pisi|350px|Gezi pargi vaade. Taksim Gezi park on park Türgis İstanbulis.
Plaan pargi asemele kaubanduskeskus ehitada ja plaani vastu protestinute karm kohtlemine politsei poolt sütitasid üleriigilised protestiaktsioonid 2013. aasta mais. Pargi kaitsmiseks alanud demonstratsioonid laienesid politsei tegevuse ja valitsuse vastasteks.
Eesti lühilugude ajakiri
ELLA: Eesti lühilugude ajakiri oli Eesti kirjandusajakiri, mis peamiselt avaldas noorte autorite loomingut. Ajakirja andis välja MTÜ Villane Raamat koostöös Eesti Trükimuuseumiga. Avanumber ilmus veebruaris 2014. ELLA peatoimetajaks oli Marianne Lind. Paralleelselt ilmus ka inglise keelne väljaanne JESS: Journal of Estonian Short Stories, milles avaldati Eesti autorite inglise keelset proosat.
ELLA kaasautorid on olnud Mihkel Seeder, Mari Tammar, Piret Saul-Gorodilov, Kaarel Mihk, Raido Alberg, Erki Lind, Lisandra Sirel.
Ajalugu
Sandra Saulil ja James Baxenfieldil tekkis mõlemal teineteisest sõltumatult soov hakata välja andma Eesti kirjandusele pühenduvat ajakirja. Jamesil, kes leidis, et Eesti autorite looming inglise keeles on raskesti kättesaadav, tekkis idee rajada inglise keelne ajakiri, mis keskendub Eesti kirjandusele. Samal ajal plaanis uut kirjandusajakirja Sandra Saul. Koostöös loodi mittetulundusühing Villane Raamat, mis vastutas sõsarajakirjade ELLA (Eesti lühilugude ajakiri) ja JESS (Journal of Estonian Short Stories) väljaandmise eest. Ajakiri oli plaanitud ilmuma kaks korda aastas. Tutvustav avanumber ilmus veebruaris 2014, kus ilmus kuus algset lühilugu kuuelt erinevalt autorilt. Teine number ilmus sama aasta septembris ja lisaks algupärastele tekstidele sisaldas see ka Jaan Oksa loomingut.
Vähese lugejahuvi ja rahaliste raskuste tõttu lõpetati ELLA (ning JESSi) väljaandmine pärast teist numbrit.
Välislingid
Made in Kastani
Herbert Niiler
Herbert Niiler (27. aprill 1905 Tallinn – 13. mai 1982 Zelienople, Pennsylvania osariik, USA) oli Eesti sporditegelane, korvpallur, korvpalli- ja võrkpallitreener.
Ta lõpetas 1923 aastal Tallinna Linna 1. Reaalkooli.
Ta on mänginud Eesti korvpallikoondises.
1929 sai ta Eesti korvpallikoondise treeneriks.
1927 asutas ta Tartu Poiste Spordiliidu.
1944 põgenes ta Eestist. Aastast 1949 elas USAs Pittsburghis. .
Altvälja
Külas on sündinud Eesti kunstnik Rein Mägar.
Siberi raat
pisi|Siberi raat Siberi raat (Prunella montanella) on raatlaste sugukonda kuuluv lind.
Eestis on ta eksikülaline.
Udila järv
Udila järv on järv Valga maakonnas Otepää vallas Mäekülas. Veekogu pindala on 1,5 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 648 m. Veekogus on 1 saar.
Janne Rydberg
pisi|200px| Janne Rydberg pisi|200px| Janne Rydbergi haud [[Lundis]]
Janne Rydberg [rü:dbär] (inglispäraselt Johannes Robert Rydberg ; 8. november 1854 Halmstad – 28. detsember 1919 Lund) oli rootsi füüsik (aatomifüüsik).
Ta oli 1901. aastast Lundi Ülikooli professor. Tema peamine uurimisvaldkond oli aatomispekrite süstemaatika. Tema järgi on nimetatud aatomifüüsikas konstant aatomite energiatasemete ja spektrijoonte seeriate valemites (Rydbergi konstant), energiaühik rüdberg ning Rydbergi valem.
Kunigunde passionaal
Abtiss Kunigunde passionaal (tšehhi keeles Pasionál abatyše Kunhuty) on ladinakeelne illumineeritud käsikiri, mis tehti abtiss Kunigunde, Böömimaa kuninga Otakar II tütre tellimusel 1312. aastal.
Janne Rydberg
Teda on kahel korral (1917, 1920) esitatud  Nobeli füüsikaauhinna saamiseks, kuid 1917. aastal auhinda välja ei antud ja 1920. poleks ta auhinda saanud, sest postuumselt seda auhinda ei anta.
Haridus- ja töökäik
Ta lõpetas 1875. aastal Lundi Ülikooli bakalaureusekraadiga. 1879. aastal sai ta Lundi ülikoolist litsentsiaadikraadi matemaatika-alase väitekirjaga "Konstruktioner af kägelsnitt i 3- och 4-punktskontakt". Ta sai Lundi ülikoolis 1880. aastal matemaatikadotsendiks ning 1882. aastal füüsikadotsendiks. 1897. aastal esitas ta taotluse täisprofessori ametikoha saamiseks, kuid taotlust ei rahuldatud. Sellegipoolest, professoriks ta sai – 1901. aastal erakorraliseks ja 1909. aastal täisprofessoriks.
Muņi
Muņi (ka Muņciems või Muņuciems) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonna Dundaga vallas. Küla asub valla põhjaosas. Muņi jääb valla keskusest Dundagast 9,5 ja Riiast 167 kilomeetri kaugusele.
Naabrivalve (film)
"Naabrivalve" (originaalpealkirjaga "The Watch"; algse pealkirjaga "Neighborhood Watch") on 2012. aasta ulmekomöödiafilm. Filmi režissöör on Akiva Schaffer ning stsenaristid Jared Stern, Seth Rogen ja Evan Goldberg.
Muņi
Külas asuv Jauncelmi keskaegne kalmistu on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis.
Aastail 2009-2021 kuulus küla Dundaga piirkonda.
Naabrivalve (film)
Peaosi mängivad Ben Stiller, Vince Vaughn, Jonah Hill ja Richard Ayoade.
Kunigunde passionaal
Raamat on antoloogia Kristuse kannatusloo teemalistest müstilise sisuga traktaatidest, neist kahe autor on tšehhi dominiiklane nimega Kolda Koldice suguvõsast. Käsikirja kirjutas ja võib-olla ka illumineeris Praha kanoonik Beneš, kas teenis preestrina Praha Püha Georgi kloostris. 30 × 25 cm formaadis pärgamentkäsikiri asub Praha Rahvusraamatukogus, kirjega NKČR XIV. A. 17.
Helge Backlund
Backlundi peamised teadustööd on petrograafia ja mineraloogia alalt ning Skandinaavia maade ja polaarlähisalade tektoonikast.
Haridus- ja töökäik
Helge Backlund lõpetas 1902. aastal Peterburi ülikooli. Pärast doktorikraadi kaitsmist 1908. aastal Viinis töötas ta samast aastast Keiserliku Peterburi Teaduste Akadeemia geoloogia muuseumis varahoidjana. Hiljem on ta töötanud geoloogiaprofessorina Åbo Akademis (1918–1924) ja Uppsala Ülikoolis (1924–1943). Backlund on geoloogina osalenud vene-rootsi Teravmägede ekspeditsioonis (1899–1901), vene ekspeditsioonidest Siberi põhjaossa (1904), Põhja-Uuralisse (1909) ja Turkestani (1911). Ta on uurinud geoloogilist ehitust Altai mäestikus (1915), Põhja-Uuralis (1916) ja Põhja-Mongoolias (1917).
Blowing a Fuse
"Blowing a Fuse" on ansambel Jaxy 1997. aastal ilmunud album.
Helge Backlund
Haridus- ja töökäik
Aastail 1911–1913 töötades Argentinas riikliku geoloogina uuris Backlund tina leiukohti Argentinas ja Boliivias.
Isiklikku
Helge Backlundi isa oli astronoom Johan Backlund.
Stradi
Stradi (vanasti ka Pāmeri, Pomeri või Paliena) on küla (vidējciems) Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas.
Küla asub valla keskosas, Riiast 188 ja valla ning piirkonna keskusest Gulbenest 4,7 km kaugusel. Küla jääb merepinnast 112 meetri kõrgusele Krustalīce jõe kaldale.
Stradi on vana küla, mis on nime andnud ka vallale. Kasvama hakkas asula nõukogude perioodil, mil sellest sai Kirovi-nimelise kolhoosi keskasula ja tehnopark. Asulas on raamatukogu. Sinna jääb Paliena bussipeatus.
Aastal 2015 oli külas 194 elanikku, aastal 2017 aga 185 elanikku. Aastal 2022 oli elanikke 169.
Bermuda 2018. aasta taliolümpiamängudel
Bermuda osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis ühe sportlasega.
Kivivõllaste mets
Kivivõl(l)aste mets (ka Lihula ohverdamiskoht) on metsane ala Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Lihulas, kus keskajal asus võllaga hukkamiskoht. Koht on arvele võetud kultuurimälestisena.
Bermuda 2018. aasta taliolümpiamängudel
Bermudat esindas murdmaasuusatamises Tucker Murphy, kes tuli meeste 15 km vabatehnikasõidus ajaga 43:05.7 104. kohale.
Kivivõllaste mets
1780 on mainitud, et endisest võllast on veel alles vundamendiosa ja üks sammas. Hiljem on kohta rahvasuus nimetatud ka hiiekohaks. Koha kasutamisest ohverdamiskohana pole andmeid teada.
Swartruggens
pisi|Poed Swartruggensis Swartruggens on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Loodeprovintsis Bojanala Platinumi ringkonnas Kgetlengrivieri vallas.
Swartruggens on asutatud 1875. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Swartruggensi elanikest valgeid 52,36%, mustanahalisi aafriklasi 39,56%, India või Aasia päritolu inimesi 5,49%, värvilisi 1,83% ja teisi 0,81%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 57,36% inimesi, tsvana keelt 21,84%, inglise keelt 14,14% ja suulu keelt 1,68%.
Dagens Nyheter
Dagens Nyheter (lühend DN) on Rootsi päevaleht.
Tsopi
Tsopi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Kolli küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kolli külaga.
Dagens Nyheter
Ajalehte antakse välja Stockholmis ning see on üleriigilise levikuga. Alates 1998. aastast nimetab leht ennast "sõltumatuks liberaalseks".
Tsopi
Külast on teateid alates 1970.
Dagens Nyheter
Dagens Nyheteri asutas 1864. aastal ajakirjanik ja kirjastaja Rudolf Wall, kes oli ka lehe esimene peatoimetaja kuni 1889. aastani. Esimene number ilmus 23. detsembril 1864. Alates 1998. aastast on ajalehe väljaandja Bonnier AB.
Dagens Nyheter on Rootsi suurim hommikul ilmuv päevaleht. 2007. aastal oli selle trükiarv umbes 339 700.
Alates 2004. aastast ilmub leht tabloidformaadis. Lehe rahvusvaheline standardnumber on.
Novembrist 2009 on Dagens Nyheteri peatoimetaja Gunilla Herlitz.
33 Thomas Street
33 Thomas Street on 170 meetri kõrgune pilvelõhkuja, mis asub Lower Manhattani naabruskonnas Civic Center. See ilma akendeta ehitis on funktsioonilt telekommunikatsiooni keskus, mis peaks vastu pidama tuumaplahvatusele.
Giovanni Battista Piranesi
Giovanni Battista Piranesi (ka Giambattista Piranesi; 4. oktoober 1720 Veneetsia, Itaalia – 9. november 1778 Rooma) oli Itaalia joonestaja, graafik, arhitekt ja kunstiteoreetik.
Elust
1744. aastal suundus Piranesi tagasi Veneetsiasse, kus töötas enamik ajast Giovanni Battista Tiepolo stuudios. Sel perioodil olid Piranesi ofordid üsna grotesksed: rokokoolikud vormid vaheldusid fragmentidega antiiksetest varemetest. Rooma pöördus ta tagasi 1745. aastal ning jäi sinna elama.
Viiekümnendatel eluaastatel reisis Piranesi Lõuna-Itaaliasse, kus ta avaldas Vana-Kreeka arhitektuurist inspireeritud gravüüre. Terviseprobleemide tõttu oli Piranesi sunnitud tagasi pöörduma Rooma, kus sai tööd Paestrumist äsja avastatud templite ülesjoonistamisel. Ta suri 1778. aasta 9. novembril 58-aastaselt.
Loomingust
Suurema osa oma karjäärist tegi Piranesi peamiselt oforditehnikas linnavaateid. Lisaks antiiksetele muististele, kujutas ka kaasaegseid meistriteoseid nagu Piazza Navona. Linnastseenid muudavad elavateks väikesed inimfiguurid. 1745. aastal valmis Piranesil teos "Carceri d'invenzione" ehk kujuteldavad vanglad. Antud teos tõi talle laiema tuntuse. Tegemist oli 16 plaadist koosneva sarjaga, mida peetakse tema meistriteoseks. Hiljem on ta tööd täiendanud muutes varjud teravamateks ja tumedamateks ning teose üldmõjult dramaatilisemaks. 1748. aastal alustas Piranesi Rooma linnavaadete (veduutide) sarja "Vedute di Roma", millest valmis lehti üksikteoste ja sarjadena terve ülejäänud eu. Need teatraalsete piltide eesmärk oli anda tugevalt laetud emotsionaalne ettekujutus Igavesest linnast ja selle ümbrusest. 1750. aastatel huvitus Piranesi arheoloogiast. 1756. avaldas ta teose "Le Antichità Romane de' tempo della prima Repubblica e dei primi imperatori". Teos sisaldas üle 200 lehe Rooma ehitistest tuues Piranesile kaasa ülemaailmse kuulsuse. Teosest sai ka uute arheoloogiliste meetodite teerajaja. Piranesist sai Londoni Antiigiühingu auliige ning 1761. aastal võeti ta vastu Rooma Püha Luuka Akadeemia liikmeks.
Oma ainsa arhitektuuritöö tegi Piranesi kardinal Giovanni Battista Rezzonico jaoks. Ta juhatas St. Maria del Priorato kiriku renoveerimistöid. Piranesi kavandatud dekoratiivsed elemendid paistsid silma ennekõike originaalsuse poolest - klassikalised motiive kombineeritis ta mitteklassikalisel viisil. Piranesi tegi kirikule mitmeid lisandusi ning arendas neid edasi oma uues gravüürisarjas "Diverse maniere d'adornre i cammini..." Teos ilmus 1769. aastal ning sellest sai hiljem ampiirstiili eelkäija. Viimastel eluaastatel joonistas Piranesi peamisel kujutletavaid antiikseid esemeid väljakaevamistel leitud fragmentide põhjal. Enamuse neist moodustasid suured vaasid ja dekoratiivsed küünlajalad. Piranesi viimase töö avaldas postuumselt tema poeg Francesco Piranesi.
Olulisus kunstiajaloos
Piranesi gravüürid kujuteldavatest vanglatest on inspireerinud paljusid arhitekte, disainereid ja isegi kirjanikke. Näiteks on Jean Philippe Rameau ooperis "Dardanu" kujutatud vanglaruume just Piranesi teose "Vangid" eeskujul. Samuti on ka Harry Potteri filmides Sigatüüka kooli l iikuvad trepid inspireeritud Piranesi loomingust. Tänapäeval on Piranesi mõjutusi võimalik näha Londoni kunstigalerii Tate Modern arhitektuuris ning Londoni maa-aluse metrooliini Jubilee Line juures. Lisaks on Piranesi looming inspireerinud ka selliseid romantistlikke kirjanikke nagu Samuel Taylor Coleridge ja Victor Hugo.
Piranesi teost on peetud ka üheks sürrealismi eeskujuks.
Neoklassitsistlikud disainerid ja vararomantilised kirjanikud tunnustasid tema eklektilist nägemust. Piranesi ulatuslik kunstiline toodang levis laialt turistidele müüdud graafika kaudu. Tema graafikat reprodutseeriti suurel hulgal ka pärast tema surma.
Dainis Stalts
Dainis Stalts (3. jaanuar 1939 Riia – 12. aprill 2014 Riia) oli liivi kultuuritegelane, Läti folklorist ja poliitik.
1993–1995 ja 1998–2002 oli ta seimi liige.
Tema poeg Dāvis Stalts on muusik ja poliitik, seimi liige 2011–2014. Tütar Julgī Stalte on muusik.
Turbasöödi
Turbasöödi oli küla Valgamaal. Küla jääb tänapäeval Rebaste küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Rebaste külaga.
Külast on teateid alates 1970.
William Byrd
pisi|William Byrd William Byrd (1540 või 1539. aasta lõpp London – 4. juuli 1623 Stondon-Massey, Essex) oli inglise organist, helilooja ja noodikirjastaja.
Byrdi sünniaeg on teadmata. 15. novembril 1622 koostas ta oma testamendi, milles ütles enese kohta "oma 80. eluaastal", mis annaks tema sünniaastaks 1542 või 1543. Ent 2. oktoobril 1598 oli ta koostanud omakäelise dokumendi, kus nimetas end 58-aastaseks – see teeks tema sünniaastaks 1539 või 1540. Tänapäeval peetakse varasemat sünniaega tõenäolisemaks.
Tema vanematest ei ole teada midagi peale nimede (Thomas ja Margery). Tal olid vennad Symond ja John, kes mõlemad said kaupmeesteks, ning neli õde: Alice, Barbara, Mary ja Martha.
14. septembril 1568 abiellus Byrd Julian Birleyga. Neil sündis vähemalt 7 last.
Ta õppis Thomas Tallise juures. 1563 määrati ta Lincolni katedraali organistiks ja koorijuhiks ning sellel kohal töötas ta 1572. aastani. Lincolnis kujunes ta heliloojaks. Lincolnis olid mõjukad puritaanid, kes soovisid niisugusi laule, millel oleksid selged sõnad ja lihtne viis, ning selliseid Byrd siis tegi. Pärast seda, kui ta Lincolnist lahkus, jätkas kohalik kirik talle vähendatud palga maksmist, et ta sinna edaspidigi oma helitöid saadaks.
Byrd oli alates 1570 kuningliku kapelli liige, alates 1572 õukonna organist. Koos Tallisega sai ta 1575 litsentsi levitada oma teoseid Londonis. Samal aastal ilmus kogu "34 püha laulu", milles oli 18 Byrdi 5–6-häälset motetti. 1591 ilmus "My Lady Nevelles'i kogu", kus on 40 pala virginaalile (tantsud, fantaasiad, variatsioonid), häbenemata viise, "mida ümisevad voorimehed". 1585 sai ta pärast Tallise surma kirjastuse ainuomanikuks. Alates 1593 elas Byrd Londonis, seejärel Stondon-Masseys.
Looming
Bird on kirjutanud 3 missat, kogud motette 1589/91, 2 kogu graduaale 1605/07, mitmesuguse koosseisusuga kammeransambleid, sh 15 fantaasiat, pavaane, galjarde, umbes 140 pala virginaalile, palu lautole, umbes 70 3–6-häälset madrigali, umbes 30 instrumentaalsaatega 1-3-häälset laulu, kogud psalme, sonette ja kurbuslaule 1588/1611.
Vladlen Baušev
Vladlen Baušev (vene keeles Владлен Александрович Баушев; sündinud 1967) on Venemaa endine jalgpallur.
Ta on mänginud ka Eesti klubides:
Mati Kärmas
Mati Kärmas (9. september 1941 – 19. detsember 2015) oli eesti viiuldaja.
Mati Kärmas õppis viiulit Tallinna Muusikakoolis (lõpetas 1961 ) ning Tallinna Riiklikus Konservatooriumis Harald Aasa ja Herbert Laane juhendamisel.
Tema enam kui veerand sajandit kestnud töö ERSO-s algas juba konservatooriumi üliõpilasena 1964. aastal; aastail 1975–1991 oli Mati Kärmas ERSO kontsertmeister.
1991. aastal kolis ta Soome, kus töötas pensionipõlveni ja Eestisse naasmiseni Kuopio Linnaorkestris.
Korduvalt esines ta ERSO ees ka solistina, tema soleerimisel on kõlanud Stravinsky, Mendelssohni, Mozarti I ja Gennadi Tanieli viiulikontserdi ettekanded Vallo Järvi, Neeme Järvi, Ilmar Tõnissoni ja Arvo Volmeri juhatusel, samuti Taavo Virkhausi I viiulikontserdi esiettekanne Eestis autori juhatusel. Pikka aega oli ta ERSO keelpillikvarteti eestvedaja.
Mati Kärmas tegi kaasa mitmesugustes kammerkoosseisudes, sh Camerata Tallinn, Tallinn Barocco, trio koos Arbo Valdma ja Toomas Velmetiga, duo pianist Lilian Semperiga. Tema esituses kõlas mitme Eesti helilooja uudisteoseid. Tema (kaas)esitatud muusikat leidub salvestistel Eesti Rahvusringhäälingu arhiivis.
Sõjalise kuulsuse linn
Sõjalise kuulsuse linn (ka sõjalise kuulsusega linn, vene keeles Город воинской славы) on Venemaal linnadele alates 2006. aastast antav aunimetus eelkõige Teises maailmasõjas üles näidatud vapruse, vastupidavuse ja massilise kangelaslikkuse eest.
Aunimetus seati sisse 14. aprillil 2006 Riigiduumas vastu võetud ja sama aasta 26. aprillil Föderatsiooninõukogus kinnitatud seadusega. Venemaa Föderatsiooni presidendi korraldusega 1. detsembrist 2006 sätestati selle aunimetuse andmise tingimused. Neid tingimusi muudeti 2007. aastal.
6. aprilli 2015 seisuga oli Venemaal 45 sõjalise kuulsuse linna. Esimesena anti see aunimetus 7. mail 2007 Belgorodile, Kurskile ja Orjolile.
Üür
Üür on tasu, mida isik maksab õiguse eest kasutada üürilepinguga kokku lepitud tingimustel omanikule kuuluvat vara.
Eestis reguleerib üüriga seotut võlaõigusseadus.
Silmaüline kilbis
Silmaüline kilbis (ladina scutum supraoculare, sün supraoculare, mitm scuta supraocularia) on paljudel soomuselistel pead katva naha soomus.
Silmaülised kilbised on liigiti erineva kuju ning laiuse ja kõrgusega, seetõttu kasutatakse neid ka soomuseliste teaduslikul süstematiseerimisel.
Madudel
Madudel paiknevad silmaülised kilbised külgvaates vaadatuna otse silma kohal. Silmaüline kilbis võib olla nii paaritu aga koosneda ka mitmetest kilbise fragmentidest või moodustada erinevaid sarvekesi ja neid kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Montenegro 2018. aasta taliolümpiamängudel
Montenegro osales 2018. aasta taliolümpiamängudel Pyeongchangis kolme sportlasega.
Montenegrot esindasid mäesuusatamises Ivana Bulatović ja Eldar Salihović ning murdmaasuusatamises Marija Bulatović.
Samit Basu
Samit Basu (bengali keeles সমিত বসু; sündinud 14. detsembril 1979) on India kirjanik.
Ta elab ja töötab Delhis.
Tema sulest on ilmunud romaanid "The Simoqin Prophecies" (2004), "The Manticore's Secret" (2005) ja "The Unwaba Revelations" (2007), mis moodustavad "Mängumaailma" (viide raamatutes kirjeldatud jumalate mängule inimeste saatusega) triloogia (inglise "The GameWorld Trilogy"). 2010. aastal ilmus temalt kaks romaani: "Terror on the Titanic" ja "Turbulence".
Kirjanikutee
Basu kirjutas romaani "The Simoqin Prophecies" 22-aastaselt ning kui see aasta hiljem ilmus, sai temast üks tolle aja India nooremaid kirjanikke. Inglise keeles kirjutatud "The Simoqin Prophecies" on tõlgitud ka rootsi ja saksa keelde. Kõik kolm "Mängumaailma" sarja raamatut on Indias saanud laialdast tähelepanu, ent rahvusvaheline menu on jäänud kesiseks.
Romaanidele lisaks on Basu avaldanud lühijutte lastele ja artikleid ajakirjanduses ning kirjutanud tekste koomiksitele.
Mumbai Mirrori andmetel on käimas ettevalmistused romaani "Turbulence" filmiversiooni tegemiseks.
Kvinthäälestus
Kvinthäälestus on kitarri häälestus, milles on alumine E-keel häälestatud 2 pooltooni tavalisest (E B G D A E) häälestusest madalamaks, et E ja A keelte vaheline erinevus oleks 7 pooltooni ning nad moodustaksid kvint-intervalli. Kõige põhilisem kvinthäälestus on drop D. Seda häälestust kasutatakse ka viiulil (G,D,A,E).
Aruoja
Aruoja on oja Harju maakonnas Anija vallas. Aruoja suubub Aavoja veehoidlasse, olles Aavoja parempoolne lisaoja.
Geri Halliwell
Ta sai tuntuks tüdrukutebändi Spice Girls liikmena; teda nimetati ka Ginger Spice'iks. Bändist lahkus ta 1998, alustas soolokarjääri 1999.
Ta abiellus 2015. aastal Christian Horneriga ja tal on kaks last.
Jänesse järv
Jänesse järv (ka Puura järv, Jänise järv) on järv Valga maakonnas Otepää vallas Tõutsi külas ja Võru maakonnas Antsla vallas Visela külas. Veekogu pindala on 1,8 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 547 m.
Tuuse
Külast on teateid alates 1970.
Külanimi pärineb isiku lisanimest (1628 Tusa Hann).
Lähte kalmistu
Lähte kalmistu on endine õigeusu kalmistu Lähte alevikus Tartu vallas Tartumaal.
Surnuaed rajati 1860. aastal. Aastal 1864 ehitati selle juurde väike puukirik (Kõigi Pühakute kirik) ja 1865. aastal hakkas tööle kirikukool. Kirikus lõppesid jumalateenistused 1970. aastate algul ning lagunema hakanud kirik lammutati kas külanõukogu või ühe eraisiku initsiatiivil. Viimased matused olid Lähte kalmistul 1980. aastate lõpus. Hiljem olevat mõned inimesed matnud oma lähedased ümber Äksi surnuaiale.
Siiski peetakse Lähte kalmistul endiselt surnuaiapüha. Kalmistu kuulub õigeusu kirikule, seda on pidanud korras Tartu valla koolide õpilasmalev ja teised vabatahtlikud.
Kultuurimälestiste riiklikus registris on kalmistu number 4283, selle aadressideks on märgitud Palalinna põik 1 ja Palalinna tn 6. Kultuurimälestiseks tunnistati kalmistu 1997. aastal kultuuriministri määrusega.
Ajalooliselt jäi Lähte kalmistu Äksi kihelkonda.
Antani
Antani on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Stradi vallas. Küla asub valla põhjaosas Mellupe jõe ääres. Sinna jäi varem Stradi raudteepeatus. Kultuurimälestistest on riikliku kaitse all Antani muinaskalmed ehk Rootsi kalmistu ja Antani II muinaskalmed.
Ületunnitöö
Ületunnitöö on töötamine üle kokkulepitud tööaja.
Dmitri Borissov
Dmitri Borissov (läti keeles Dmitrijs Borisovs; sündinud 1987) on Läti jalgpallur.
Ületunnitöö
Eestis peavad ületunnitöö tegemises töötaja ja tööandja enne kokku leppima. Eestis ei tohi ületööd teha nt alaealised ja rasedad.
Dmitri Borissov
2012 mängis ta klubis FC Narva Trans.
Maag Konservitööstus
Maag Konservitööstus oli 1998–2016 tegutsenud Eesti aktsiaselts, mis tootis ja turustas lihakonserve, sous vide 'e tooteid ja valmistoite. Ettevõtte kuulus kontserni Maag Grupp. Ettevõtte peakontor asus Lääne-Viru maakonnas Rakveres.
Ettevõtte tooteid müüs Eesti turul edasi Rannarootsi Lihatööstus.
Hundiaed
Hundiaed on endisaegne hundipüünis, mis koosnes kahest ringikujulisest varbadega aiast, mille keskele paigutati elussööt.
Maag Konservitööstus
Ettevõtte tuntuimad kaubamärgid olid Rannarootsi ja Frank Pott.
Kati Kraaving
Kati Kraaving (sündinud 1. juulil 1980 Tallinnas) on eesti sulgpallur ja squash 'i -mängija.
1996. ja 1998. aastal võitis ta Eesti meistrivõistlused sulgpallis naispaarismängus ning 2005. aastal segapaarismängus.
Akustiline kitarr
Akustiline kitarr on kitarr, mis kasutab heli tekitamiseks akustilisi omadusi, milleks on kõlakast ja kõlaava, mis tähendab, et see on seest õõnes. Akustiline kitarr teeb klassikalisest kitarrist teravamat heli. Seda saab ka vooluvõrku ühendada.
Wertingeni vald
Valla keskus on Wertingeni linn.
pisi|tühi|Tänav [[Wertingenis]]
Ellavere
Ellavere on kohanimi:
Kalle Kaljurand
Kalle Kaljurand (sündinud 12. mail 1960 Tartus) on eesti ettevõtja, endine sulgpallur.
Ta on lõpetanud 1978. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1983. aastal Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonna majandusküberneetika erialal.
Aastatel 1982–1991 tuli ta sulgpallis kaheksa korda Eesti meistriks: korra üksikmängus, neli korda meespaarismängus ja kolm korda segapaarismängus.
2005. aastast on ta kirjastuse Koolibri direktor.
Kipsbetoon
Kipsbetoon (kipsvalu) on ehitusmaterjal, mida kasutatakse põranda aluskattena. Puitkarkassis- ja betoonkonstruktsioonides suurendab tulekindlust, teeb helikindlamaks ja aitab põrandat tasandada. Kipsbetoon on kipskrohvi, portlandtsemendi ning liiva segu.
Komponendid
pisi|Kipsbetoon USA patendis 4 444 925 on Gyp-Crete® komponendid järgmised: kaltsineeritud kips, liiv, vesi ning väiksemates kogustes muud ained. Loetletud lisandid hõlmavad polüvinüülalkoholi täiteainet. Näide kastis. Polüvinüülalkoholi eesmärk on vältida betooni pinna tolmamist. Kuigi täpne mehhanism pole teada, arvatakse, et betooni tardudes migreerub vesi pinnale, tuues endaga kaasa peeneid tolmuosakesi. Kui vesi aurustub, ladestuvad pinnale tolmuosakesed. Arvatakse, et polüvinüülalkohol takistab tolmuosakeste liikumist.
Segu valmistamine
Segu valmistatakse kohapeal spetsiaalse veoki abil. Veokis on veepaak, segamispaak, hoiustuspaak, pumbad liiva ja kaltsineeritud kipsi jaoks. Liiva ja kipsi jaoks on paigaldatud sõidukile väljastpoolt punkervagun ehk "hopper".
Segu valmistamiseks lisatakse hopperisse liiv ja kaltsineeritud kips ning segatakse omavahel ära. Suurem osa vajaminevast veest lisatakse segamispaaki, seejärel segatakse liiv ja kaltsineeritud kips. Kui kogu liiv ja kaltsineeritud kips on segatud, lisatakse ülejäänud vesi kuni sobiva konsistentsini. Lõpuks segatakse muud lisandid sisse ja kogu betoonipartii viiakse mahutisse, et see pikkade voolikute kaudu vajaminevasse kohta välja pumbata.
Kui segu on valatud, on vaja veidi tasandada. Segu tuleks õrnalt siluda lameda lauaga, näiteks 40” 1x4. See aitab tuua kaltsineeritud kipsi pinnale.
Head ja vead
Kipsbetoon on kerge ja tulekindel. Täiendavat tugevdust ei vaja ning soojusjuhtivus on parem kui tavapärasel betoonpõrandal. Põrandakütte olemasolul võib selle umbes pärast 5 päeva kuivamist sisse lülitada (kiirendab üldist kuivamist oluliselt). 35mm paksuse valukihi puhul on põranda kaaluks alla 70kg/m², mis on kordades vähem kui tavapärase betoonpõranda kaal.
Viited
__SISUKORDEES__
Kangur
Kangur on kutseline kangakuduja.
Eesti olud
Kangrud olid 17.–19. sajandini Eestis ühed kõige arvukamad maakäsitöölised, kes kudusid kangaspuudel linaseid ja villaseid kangaid ning rahva vaipu. Külakangrutelt tellisid kangaid ja vaipu mõisateenijad, vallaametnikud, kõrtsmikud, jõukamad talupojad. Taludes kooti vastavad kangad enamasti ise. Pikka aega olid kangruteks mehed, alles 19. sajandi lõpupoolel hakkasid seda ametit pidama ka naised. 20. sajandi algul müüdi kodukootud lõuendeid ja kangaid kas ülesostjatele või siis laatadel.
Daniel Simonsson Falck
Daniel Simonsson Falck (suri enne 1636. aastat) oli Rootsi riigiametnik Narvas, Narva tollirentnik ja mõisaomanik Virumaal.
1617. aastal Narva kindralasehalduriks saanud Carl Carlsson Gyllenhielm (1574–1650) hindas Falcki kõrgelt ja tegi riigikantsler Axel Oxenstiernale (1583–1654) ettepaneku ta nii Narva kui Ivangorodi tolliülevaajataks teha ning talle aadlitiitel anda, mida ta siiski ei saanud.
Narvaga Vene-kaubanduse pärast konkureerinud Tallinna raele oli Falcki tegevus tollija ja tollirentnikuna korduvalt pinnuks silmas. Kui veebruaris 1622 kohtusid Tallinna rae esindajad (bürgermeistrid Johann Derenthal ja Berendt von Gertten, raehärra Thomas Schrowe ning sekretär Caspar Dellingshusen) Riiat esindanud sündik Johann Ulrichi ja raehärra Gotthard Wellingiga, oli üheks aruteluteemaks Daniel Simonsson Falcki poolt kuningavõimu nõusolekul Vasknarvas koguma hakatud toll, mida tallinlased pidasid üheks põhjuseks miks Venemaa kaubandus aina enam läbi Arhangelski liikus.
10. augustil 1622 esitas Tallinna raad kuningale kirjaliku palve Daniel Simonsson Falcki tollirendilepingut mitte pikendada.
1623. aasta kevadel sõitsid Tallinna rae esindajad Johann Derenthal ja Jürgen Wangersen Stockholmi, kus nad kohtusid kuningaga ja muude teemade seas esitasid kuningale soovi võtta Narva toll endale rendile 10 000 taalri eest aastas, ehk sama summa eest, millega see oli Daniel Simonsson Falckile parasjagu rendile antud. Lisaks Narva tollile, soovisid tallinlased endale rentida ka Helsingii ja Porvoo tolli. Läbirääkimiste käigus pakkus riigikantsler Oxenstierna, et tallinlased võiksid Narva tolli kaheks aastaks endale rendile saada 12 000 taalri eest aastas. Derenthal pakkumisega ei nõustunud ja nõudis samu tingimusi, mis olid seni Falckile kehtinud. Oxenstierna omakorda ei nõustunud selle pakkumisega, kuna olemasolev rentniku käest oli riigil võimalik sama tulu saada ja sellisel juhul pole rentniku vahetamisel mõtet. Kuna ka Falcki rendilepingu aeg hakkas lõppema, edastas ta parasjagu Stockholmis viibinud Ingerimaa kuberneri Anders Eriksson Hästehufvudi vahendusel pakkumise lepingu pikendamiseks 8000 või 10 000 taalri eest aastas. Tallinlasi saatis siiski edu ja nad said 1623. aasta pärtlipäevast kuni 1629. aasta pärtlipäevani Narva, Helsingi ja Porvoo tollid rendile. Peagi jõudis aga Johann Derenthalini info, et Ingerimaa asehaldur ei Andes Eriksson Hästehufvud ei kiirusta muudatusi tollirendis ellu viima - Falck olevat jätkanud asehalduri loal laevade tollimist ja laekunud maksude edastamist Narva linnusesse. Tallinlased esitasid asehalduri ja Falcki peale järjekordse kaebuse kuningale.
1615. aastal sai ta annetusena endale Narva vana raekoja. Samuti kuulus talle mitmeid mõisaid Narva lossiläänis.
1636. aastal kuulusid Falcki maja Narvas ning mõned lääniks saadud maavaldused tema lesele Catharina Hölshorstile.
Perekond
Daniel Simonsson Falck oli abielus Catharina Hölshorstiga. Tema pojad Daniel ja Anthonius aadeldati 11. detsembril 1648 Falkenklou (Falkenklo) nime all ja seda perekonnanime näivad olevat sestpeale kasutanud ka tema tütred. Abielust sündisid:
Viktoras Bridaitis
Viktoras Bridaitis (18. mai 1965 Tauragė – 4. juuli 2014 Bitėnai) oli Leedu jalgpallur.
Hundiork
Hundiork ehk hundioda on endisaegne ajujahil kasutatud oda, millega tapeti hundivõrku aetud hunt.
Viktoras Bridaitis
1985 mängis ta klubis SK Tallinna Sport.
Samuti mängis ta mitmel hooajal klubis Vilniuse FK Žalgiris.
Osmanite-Habsburgide sõjad
16. sajandiks olid Osmanid muutunud tõsiseks ohuks Euroopa suurriikidele, Osmanite laevad pühkid minema Veneetsia valdused Egeuse ja Joonia meredel ning Osmanite toetatud berberi piraadid hõivasid Hispaania valdusi Magribis. Reformatsioon, Prantsuse-Habsburgide rivaalitsemine ja arvukad Saksa-Rooma riigi tsiviilkonfliktid tõmbasid kristlaste tähelepanu konfliktist Osmanitega kõrvale. Vahepeal pidid Osmanid võitlema Pärsia Safaviidide riigiga ja vähemal määral ka Mamelukkide riigiga, mis alistati ja liidendati tervikuna Osmanite riigiga.
Esialgu saavutasid Osmanite vallutused Euroopas märkimisväärset edu otsustava võiduga Mohácsis, alandades u 1/3 (kesk) osa Ungari kuningriigist Osmanite maksualuse riigi seisusse. Hiljem jätsid Vestfaali rahu ja Hispaania pärilussõda vastavalt 17. ja 18. sajandil Austria keisririigist ainsaks kindla Habsburgide valduse. Pärast Viini piiramist 1683. aastal panid Habsburgid kokku suure Euroopa suurriikide koalitsiooni, mida tuntakse Püha Liigana, võimaldades neil võidelda Osmanite vastu ja taastada kontrolli Ungari üle. Suur Türgi sõda lõppes otsustava Püha Liiga võiduga Sentas. Sõjad lõppesid pärast Austria osalemist 1787.–1791. aasta sõjas, mille Austria pidas liidus Venemaaga. Vahelduvad pinged Austria ja Osmanite riigi vahel jätkusid kogu 19. sajandil, kuid nad ei võidelnud kunagi üksteisega sõjas ja lõpuks leidsid end liitlastena Esimeses maailmasõjas, mille tagajärjel mõlemad riigid lagunesid.
Ajaloolased on keskendunud Viini teisele piiramisele 1683. aastal, kujutades seda Austria otsustava võiduna, mis päästis Lääne tsivilisatsiooni ja tähistas Osmanite riigi allakäiku. Viimase aja ajaloolased on võtnud laiema vaatenurga, märkides, et Habsburgid seisid samal ajal vastu sisemistele separatistlikele liikumistele ning võitlesid Preisi ja Prantsusmaaga Kesk-Euroopa kontrolli pärast. Eurooplaste peamine edusamm oli tõhus kombineeritud relvastusdoktriin, mis hõlmas jalaväe, suurtükiväe ja ratsaväe koostööd. Sellest hoolimata suutsid Osmanid säilitada sõjalise pariteedi Habsburgidega kuni XVIII sajandi keskpaigani. Ajaloolane Gunther E. Rothenberg on rõhutanud konflikti mittelahingulist mõõdet, mille käigus ehitasid Habsburgid üles sõjaväelised kogukonnad, mis kaitsesid oma piire ja tootsid ühtlase vooluna hästikoolitatud ja motiveeritud sõdureid.
Juured
thumb|upright=.9|left|[[Nikopoli lahing (1396)]]
Kui Habsburgid olid aeg-ajalt Ungari kuningad ja Saksa-Rooma riigi keisrid (pärast 15. sajandit peaaegu alati Saksa-Rooma riigi keisrid), siis ungarlaste ja Osmanite vahelised sõjad hõlmasid ka teisi dünastiaid. Loomulikult pälvisid Osmanite sõjad Euroopas toetust Läänest, kus arenevat ja võimsat islamiriiki peeti ohuks Euroopa kristlusele. Nikopoli (1396) ja Varna (1443–44) ristisõjad tähistasid Euroopa kõige kindlameelsemaid katseid peatada türgi edasitung Kesk-Euroopasse ja Balkanile.
Mõnda aega olid Osmanid liiga hõivatud Balkani mässuliste, nagu Vlad Dracula. Nende ja teiste mässuliste vasallriikide lüüasaamine avas aga Kesk-Euroopa Osmanite sissetungile. Ungari kuningriik külgnes nüüd Osmanite riigi ja selle vasallidega.
Pärast Ungari kuninga Lajos II hukkumist Mohácsi lahingus 1526. aastal põgenes tema leskkuninganna Austria Maria oma venna Austria ertshertsogi Ferdinand I juurde. Ferdinandi nõuet Ungari troonile tugevdas veelgi tema abielu Annaga, kuningas Lajos II õe ja ainsa pereliikmega, kes pretendeeris purustatud kuningriigi troonile. Seetõttu valiti Ferdinand I Böömimaa kuningaks ja Pozsony Riigipäeval valiti tema ja ta naine Ungari kuningaks ja kuningannaks. See oli vastuolus Türgi eesmärgiga asetada troonile marionett János I Zápolya, pannes seega aluse konfliktile kahe võimu vahel.
Habsburgide edu
thumb|left|"Suur kahur" (1518), [[Albrecht Düreri allegooriline esitus Türgi ohust Saksa maadele]]
Austria maad olid viletsas majanduslikus ja rahalises olukorras, mistõttu Ferdinand kehtestas meeleheitlikult nn Türgi maksu (Türken Steuer). Vaatamata sellele ei suutnud ta koguda piisavalt raha Austria maade kaitsekulude katteks. Tema iga-aastased sissetulekud võimaldasid tal palgata vaid 5000 palgasõdurit kaheks kuuks, seetõttu palus Ferdinand abi oma vennalt keiser Karl V ja hakkas raha laenama rikastelt pankuritelt nagu Fuggerid.
thumb|upright|Osmanite sultan [[Suleiman I 1530. aastal, Tizian.]]
Ferdinand I ründas 1527. aastal Ungarit, tsiviilkonfliktidest tõsiselt nõrgenenud riiki, püüdes välja ajada János I Zápolyat ja kehtestada seal oma võimu. János ei suutnud takistada Ferdinandi kampaaniat, mis viis Buda ja mitme teise olulise Doonau-äärse asula vallutamiseni. Sellele vaatamata reageeris Osmanite sultan aeglaselt ja tuli oma vasallile appi alles siis, kui ta 10. mail 1529 käivitas u. 120 000-mehelise armee. Habsburgi monarhide Austria haru vajas Osmanite sõdadeks Ungari majanduslikku jõudu. Osmanite sõdade ajal kahanes endise Ungari kuningriigi territoorium u. 70%; vaatamata nendele territoriaalsetele ja demograafilistele kaotustele jäi väiksem, tugevalt sõjast räsitud Kuninglik Ungari 16. sajandi lõpus majanduslikult olulisemaks kui Austria või Böömimaa kuningriik, kuna see oli Ferdinandi suurim tuluallikas.
Lääne kristlike jõudude tehnoloogiline eelis
Türgi vanimat tüüpi käsikahureid kutsuti "Şakaloz", mis tulenes 15. sajandil Ungari käsikahurist "Szakállas puska".
Kuigi Osmanite janitšarid võtsid tulirelvi lahingutes kasutusele alates 16. sajandi algusest, levis Osmanite käsitulirelvade kasutamine palju aeglasemalt kui läänekristlaste armeedes. Rataslukk-tulirelvad olid Osmanite sõduritele tundmatud kuni Székesfehérvári piiramiseni 1543. aastal, hoolimata sellest, et Ungari kuningriigi ja Lääne-Euroopa kristlikud armeed olid neid aastakümneid kasutanud. 1594. aasta teate kohaselt ei olnud Osmanite sõdurid püstolit veel omaks võtnud.
1602. aastal teatas suurvesiir Ungari rindelt kristlike vägede tulejõu üleolekust: "lahinguväljal või piiramise ajal oleme hädaolukorras, sest suurem osa vaenlase vägedest on musketitega relvastatud jalavägi, suurem osa meie vägedest on aga ratsanikud ja musketeid tundvaid spetsialiste on meil väga vähe". Alvise Foscarini (Veneetsia suursaadik Istambulis) 1637. aasta teate kohaselt "teadsid vaid vähesed janitšarid, kuidas arkebuusi kasutada".
Viini piiramine
thumb|Osmanid ei suutnud 1529. aasta [[Viini piiramine (1529)|Viini piiramisel ületada kaitsjate pikapiigi moodustisi ja arkebuusituld]]
Osmanite sultan Suleiman I võttis Ferdinandilt hõlpsasti tagasi enamiku kahe eelneva aasta edust – Ferdinand I pettumuseks pidas vastu vaid Bratislava kindlus. Arvestades Suleimani armee suurust ja Ungarit paaril eelneval aastal tabanud laastamistööd pole üllatav, et paljudes hiljuti garnisonidega varustatud Habsburgide asulates puudus tahe maailma ühele võimsamale riigile vastu seista.
Sultan saabus Viini 27. septembril 1529. Ferdinandi armee oli u. 16 000-meheline – vaenlane oli ülekaalus u. 7/1 ja Viini müürid olid väljakutse Osmanite kahuritele (mõnes kohas 180 cm paksud). Rasked kahurid, millele Osmanid müüride purustamisel tuginesid, jäeti aga teel Viini maha, kuna need jäid tugevate vihmasadude tõttu mutta kinni. Ferdinand kaitses Viini suure tarmukusega. 12. oktoobriks kutsuti pärast pikka mineerimist ja vastumineerimist kokku Osmanite sõjanõukogu ja 14. oktoobril loobusid Osmanid piiramisest. Osmanite armee taandumist takistas Bratislava vastupanu, mis taas pommitas Osmaneid. Varajane lumesadu tegi asja hullemaks ja Suleimanil kulus veel kolm aastat, enne kui Ungaris kampaaniat tegi.
Väike sõda
thumb|upright|Osmanite armee koosnes nii raskest kui ka raketitulest, ratsaväest ja jalaväest, muutes selle nii mitmekülgseks kui võimsaks.
Pärast kaotust Viini all pidi Osmanite sultan pöörama tähelepanu oma valduse teistele osadele. Seda äraolekut ära kasutades alustas ertshertsog Ferdinand 1530. aastal pealetungi, vallutades tagasi Esztergomi ja muid linnuseid. Rünnak Budale nurjas vaid osmanitürgi sõdurite kohaloleku tõttu.
Nagu ka eelmise Austria pealetungi puhul, sundis Osmanite naasmine Habsburge Austrias kaitsele asuma. 1532. aastal saatis Suleiman tohutu Osmanite armee Viini vallutama. Kuid armee läks teist teed pidi Kőszegi. Pärast horvaadi krahvi Nikola Jurišići juhitud vaid 700-mehelise väe kaitset võtsid kaitsjad vastutasuks oma ohutuse eest ette kindluse "auväärse" loovutamise. Seejärel tõmbus sultan tagasi, olles rahul oma eduga ja tunnistades Austria piiratud kasu Ungaris, sundides Ferdinandi tunnustama János I Zápolyat Ungari kuningana.
Kui austerlaste ja Osmanite vaheline rahu kestis üheksa aastat, leidsid János I Zápolya ja Ferdinand, et on mugav jätkata jagelusi oma piiridel. 1537. aastal murdis Ferdinand rahulepingut, saates oma võimekamad kindralid Osijeki hukatuslikule piiramisele, mis oli järjekordne Osmanite triumf. Sellest hoolimata tunnustati Ferdinandi Nagyváradi lepinguga Ungari kuningriigi pärijana.
Pärast János I Zápolya surma 1540. aastal rööviti Ferdinandi pärand, mis anti Jánosi pojale János II Zsigmondile. Püüdes lepingut jõustada, tungisid austerlased Buda poole, kus nad said Suleimani käest järjekordselt lüüa; eakas Austria kindral Rogendorf osutus saamatuks. Seejärel tegi Suleiman lõpu ülejäänud Austria vägedele ja asus de facto Ungarit annekteerima. Rahulepingu jõustamise ajaks 1551. aastal oli Habsburgide Ungari kahanenud veidi rohkem kui piirimaaks. 1552. aastal asusid Osmanite riigi väed Kara Ahmed Paša juhtimisel piirama Egeri kindlust, mis asus Ungari kuningriigi põhjaosas, kuid István Dobó juhitud kaitsjad lõid rünnakud tagasi ja kaitsesid Egeri kindlust. Egeri piiramisest (1552) sai Ungari okupatsioonide riigikaitse ja isamaalise kangelaslikkuse embleem.
Väikeses sõjas olid mõlemal poolel raisatud võimalused; Austria katsed oma mõju Ungaris suurendada olid sama ebaõnnestunud kui Osmanite sõit Viini. Sellegipoolest ei olnud status quo suhtes illusioone: Osmanite riik oli endiselt väga võimas ja kardetav oht. Sellegipoolest asusid austerlased taas pealetungile, nende kindralid rajasid verist mainet nii paljude inimohvrite tõttu. Selliseid kulukaid lahinguid nagu Budas ja Osijekis välditi, kuid eelseisvates konfliktides need ei puudunud. Igal juhul jagunesid Habsburgide huvid võitluseks islami kontrolli all oleva laastatud Euroopa maa eest, püüdes peatada järkjärgulist keisrivõimu detsentraliseerimist Saksamaal, ning Hispaania ambitsioonide eest Põhja-Aafrikas, Madalmaades ja prantslaste vastu. Sellegipoolest ei saanud Osmanid oma ülemvõimust kinni hoides laieneda nagu Mehmedi ja Bayezidi ajal. Idas toimusid järjekordsed sõjad nende šiiitlike vastaste Safaviidide vastu. Nii prantslased (1536. aastast) kui ka hollandlased (1612. aastast) töötasid aeg-ajalt koos Osmanitega Habsburgide vastu.
1480–1540
upright=.9|thumb|Rhodose piiramine, 1522
Vahepeal hakkas Osmanite riik kiiresti oma kristlikke vastaseid merel tõrjuma. 14. sajandil oli Osmanitel vaid väike merevägi. 15. sajandiks olid Osmanite arsenalis Konstantinoopolis sajad laevad ning seadsid väljakutse Itaalia vabariikide Veneetsia ja Genova merejõududele. 1480. aastal piirasid Osmanid edutult hospitaliitide kantsi Rhodos saart. Kui Osmanid 1522. aastal tagasi tulid, olid nad edukamad ja kristlikud jõud kaotasid üliolulise mereväebaasi.
Kättemaksuks juhtis Karl V tohutut 60 000 sõduriga Püha Liiga Osmanite linna Tunise vastu. Pärast seda, kui Hayreddin Barbarossa laevastik sai Genova omalt lüüa, pani Karli armee 30 000 linnaelanikku relvile. Hiljem seadsid hispaanlased võimule sõbralikuma moslemivalitseja. Kampaanial ei olnud lõpmatut edu; paljud Püha Liiga sõdurid haigestusid düsenteeriasse, mis oli nii suure ülemerearmee jaoks loomulik. Lisaks ei olnud enamik Barbarossa laevastikust Põhja-Aafrikas ja Osmanid võitsid 1538. aastal Préveza merelahingu Püha Liiga vastu.
thumb|left|Malta piiramine, 1565
Malta piiramine
Vaatamata Rhodose kaotamisele jäi Küpros, Euroopast Rhodosest kaugemal asuv saar Veneetsiale. Kui Hospitaliidid kolisid Maltale, leidsid Osmanid, et nende võit Rhodosel kolis probleemi vaid ümber; Osmanite laevad sattusid rüütlite sagedaste rünnakute alla, kuna nad üritasid peatada Osmanite laienemist läände. Osmanite laevad ründasid paljusid Lõuna-Euroopa osi ja Itaalia ümbrust osana nende laiemast sõjast koos Prantsusmaaga Habsburgide vastu (vaata Itaalia sõjad). Olukord jõudis lõpuks haripunkti, kui Suleiman, Rhodose võitja 1522. aastal ja Jarbah' juures, otsustas 1565. aastal hävitada hospitaliitide baasi Maltal. Osmanite laevastiku kohalolek Paavstiriigile nii lähedal tegi hispaanlased ärevaks, kes asusid esmalt koondama väikest ekspeditsiooniväge (kes saabusid piiramiseks õigel ajal) ja seejärel suuremat laevastikku saare olukorra kergendamiseks. Ülimoodne tähekujuline Saint Elmo kindlus vallutati ainult suurte kaotustega, sealhulgas Osmanite kindral Turgut Reis, ja ülejäänud saar oli liiast. Sellest hoolimata jätkus berberipiraatlus ja võit Maltal ei mõjutanud Osmanite sõjalist tugevust Vahemerel.
Küpros ja Lepanto
thumb|Lepanto merelahing