cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Pala bussiõnnetus
Õnnetus juhtus liivasel Sõõru–Nõva tee kolmandal kilomeetril, kui bussile vastu sõitev metsaveoauto Scania juht kaotas liigse kiiruse tõttu oma sadulveoki üle kontrolli, kaldus vastassuunavööndisse ning bussile PAZ külje pealt sisse sõitis. Kokkupõrge rebis ära bussi vasaku külje, mille tõttu osa lapsi ja bussijuht paiskusid sõidukist välja. Buss jäi pidama kraavi, kuid ratastele. Scania jäi seisma keset teed esiotsaga kraavipervel. Õnnetuses sai silmapilkselt surma kaheksa vasakpoolsetel aknaalustel kohtadel istunud õpilast ja vigastada üle kümne, neist üheksa raskelt. pisi|PAZ-3205 tüüpi reisibuss, sarnane õnnetusse sattunud bussiga pisi|Sõõru–Nõva tee, taamal õnnetuse kurv Päästeteenistus ja kiirabi ei saabunud õnnetuspaika kiirelt, sest õnnetuspaigal polnud mobiililevi ja häire andmine oli raskendatud. Probleemid tekkisid, sest õnnetuspaik asus leviaugus. Seal ei töötanud mobiilid, sinna ei ulatunud päästeteenistuse raadioside ja seal jukerdasid tavatelefonid. Sideprobleemide tõttu sõitsid mõned kiirabiautod õnnetuspaigast mööda. Olukorra tegi segasemaks ka asjaolu, et mõned lapsed oli jõutud juba enne kiirabi ja päästjate saabumist eraautodega koju või haiglasse toimetada.
Hiljem öeldi, et arvestades õnnetuse ohvrite vigastusi, poleks kiirabi ja päästjate kiirem õnnetuspaika saabumine aidanud hukkunute arvu vähendada.
Hukkunud
Õnnetuses hukkusid:
Pärast õnnetust
Õnnetuses surma saanud lapsed maeti 16. oktoobril 1996, nende ärasaatmine toimus Pala kooli õuel. Valitsuse määrusega kuulutas tollane peaminister Tiit Vähi päeva riiklikuks leinapäevaks.
Pärast õnnetust tugeva närvišoki saanud ja kontaktivõimetuks muutunud veoautojuht oli mitu kuud ravil Tartu psühhiaatriahaiglas, sest ta kannatas posttraumaatilise stressi käes. Õnnetuse põhjustamise eest ei ole kedagi kohtu alla antud, samuti ei ole õnnestunud politsei uurijatel kordagi õnnetuse põhjustanud veoautojuhti tema vaimse seisundi tõttu üle kuulata. 2006. aasta mais otsustas Tartu maakohus lõpetada menetluse liiklusõnnetuse põhjustanud veoautojuhi süüdistuses seoses tema vaimse tervisega, vabastada ta karistusest ja määrata talle psühhiaatriline sundravi.
Kuno Todeson
Kuno Todeson (ka Kuno Todesson; 26. mai 1924 Tallinn – 6. mai 2022) oli Eesti NSV riigitegelane ja kaubandusjuht.
Ta mobiliseeriti NSV Liidus 1942. aastal ja võttis osa Teisest maailmasõjast 8. Eesti Laskurkorpuse 249. Eesti Laskurdiviisi 917. laskurpolgu koosseisus. Ta lõpetas aastal 1953 keskkooli ja aastal 1959 Moskva Nõukogude Kaubanduse Kaugõppeinstituudi.
Ta töötas aastatel 1947–1950 Tallinna Kalinini rajooni TSN Täitevkomitee ja Tallinna Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee kaubandusosakonna juhatajana, aastatel 1955–1957 Pärnu Kaubastu direktorina, aastatel 1957–1960 Eesti NSV Kaubandusministeeriumi kaubanduse organiseerimise osakonna juhatajana.
Aastatel 1960–1963 oli ta Eesti NSV kaubandusministri asetäitja, aastatel 1963–1989 Eesti NSV kaubandusminister.
Ta oli aastast 1948 NLKP liige ja 1966–1990 ka EKP Keskkomitee liige. Samuti oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu VII, VIII, IX, X ja XI koosseisu saadik. Tema hobiks oli maalimine.
Usman
Usman on linn Venemaal Lipetski oblastis, Usmani rajooni keskus. Asub Usmani jõe ääres, 75 km Lipetskist lõunas.
Linna asutamise aastaks loetakse 1645. aastat, mil praeguse linna asukohta rajati kindulus.
Linna elanike arv 2001. aastal oli 20 600 ja 2020. aastal 19 625.
Miechów
Ürikutes on Miechówit esimest korda mainitud 1163. aastal, linnaõigused sai 1290. aastal.
Eluvorm (Wittgenstein)
Eluvorm (inglise form of life, saksa Lebensform) on Ludwig Wittgensteini järgi ühise keelega inimgrupi elu, mis hõlmab nii keelelist kui ka mittekeelelist tegevust.
Ligand (biokeemia)
pisi|300px|[[Müoglobuliin (sinisega) seondunud oma ligandi heemiga (oranž)]] Biokeemias ja farmakoloogias on ligand (ladina keeles ligandium, seondumine) bioloogilise eesmärgiga aine, millele on retseptorid ja mis moodustab kompleksi biomolekulidega. Ligandi ainukeseks ülesandeks on retseptoriga seondumine.
Eluvorm (Wittgenstein)
Keel ja inimese eluviis ei ole teineteisest lahutatud – need kujundavad teineteist. Sellist keele ja eluviisi ühtsust nimetaski Wittgenstein eluvormiks.
Ligand (biokeemia)
Kitsamas mõistes on ta signaali vallandav molekul, seondudes sihtmärk-valguga. Näiteks on adrenaliin looduslik ligand südamelihase beetaretseptoritele (ka adrenergiline retseptor).
Ligandid on ka mitmed ko-faktorid. Seejuures võib ligand samuti olla ka radioaktiivse või muu märkainega seotud orgaaniline molekul.
Lisaks võivad ligandideks olla mitmed kunstlikud ained, mis küll sarnanevad loodusliku signaalmolekuliga, kuid pärast seondumist hoopis blokeerivad selle ning takistavad nõnda signaali ülekannet.
Biešankovičy rajoon
Biešankovičy rajoon (transkribeerituna Bešankovitšõ rajoon) on rajoon Viciebski oblastis Valgevenes.
Pános Kamménos
pisi|Pános Kamménos Pános Kamménos (õieti Panagiótis Kamménos; kreeka keeles Πάνος Καμμένος, täielik nimi Παναγιώτης Ηλία Καμμένος; sündinud 12. mail 1965 Ateenas) on kreeka poliitik, erakonna Sõltumatud Kreeklased asutajaliige. Ta oli 27. jaanuarist 2015 kuni 15. jaanuarini 2018 Aléxis Tsíprase valitsuses kaitseministriks.
Biešankovičy rajoon
Rajooni pindala on 1250 km². 2014. aasta seisuga elas seal 16 453 inimest.
Pános Kamménos
Ta on õppinud majandust ja psühholoogiat Lyoni ülikoolis (täpsemalt: selle koosseisus olevas Lyoni juhtimiskoolis (EMLYON Business School)).
Biešankovičy rajoon
Rajoon loodi 1924. aastal. Rajoon koosneb järgmistest külanõukogudest: Astroŭna, Bačejkaŭ, Biešankovičy, Soržyca, Uła, Viarchoŭje ja Vierchniaje Kryvina külanõukogu.
Pános Kamménos
Aastal 1993 valiti ta esmakordselt Kreeka parlamenti (erakonna Uus Demokraatia ridades). Aastal 2007 määrati ta Kóstas Karamanlíse teise valitsuse kaubalaevastiku ja saarestike ministri Giórgos Voulgarákise asetäitjaks.
Biešankovičy rajoon
Halduskeskus on Biešankovičy alev.
Rajooni kõige kõrgem punkt asub Plisy küla lähistel (179,8 m), madalaim Daugava ääres (111,6 m). Daugava on rajooni suurim jõgi, tähtsamad jõed on veel Uła ja Kryvinka jõgi. Rajooni suurim järv on Saro.
Assamalla sovhoos
Assamalla sovhoos oli sovhoos Rakvere rajoonis Assamalla külanõukogus, alates 1960 Väike-Maarja külanõukogus. 1978 jaotati sovhoosi alad E. Vilde nimelise kolhoosi ja Põdrangu sovhoosi vahel.
Tapu paisjärv
Tapu paisjärv on järv Rapla maakonnas Märjamaa vallas Palase külas. Veekogu pindala on 0,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 134 m.
Tsüstoskoopia
Tsüstoskoopia on endoskoopia, mille puhul spetsiaalse endoskoobi (tsüstoskoobi) abil uuritakse steriilse vedelikuga täidetud kusepõit.
Tsüstoskoopia abil on võimalik diagnoosida kusepõie haigusi (sealhulgas tsüstiiti), võtta koeproove ja teha raviprotseduure (näiteks põiekivide purustamine, põiekasvaja eemaldamine).
Kaarlo Väkevä
Kaarlo Olavi Väkevä (rootsipäraselt Carlo Väckevä; 2. märts 1909 Pietarsaari – 27. märts 1932 Ålborg, Taani) oli Rootsi ja Soome poksija.
Väkevä osales Rootsi riiki esindades neli korda maavõistlustel, kus ta võitis kaks ja kaotas kaks kohtumist aastatel 1927–1928.
Ta oli kokku kolmekordne Soome meister – kergekeskkaalus (kuni 147 naela ehk 66,7 kg) 1929. aastal ning kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) aastatel 1930–1931.
Väkevä osales sulgkaalus (kuni 126 naela ehk 57,2 kg) 1928. aasta Amsterdami olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale Harold Devine'ile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Väkevä sai kergekaalus (kuni 135 naela ehk 61,2 kg) 3. Euroopa meistrivõistlustel (Budapest, 1930) pronksmedali.
Tsütodiagnostika
Tsütodiagnostika ehk rakudiagnostika ehk tsütoloogiline diagnostika ehk tsüstoloogiline diagnoosimine on haiguste varajane diagnoosimine rakkude mikroskoopilise uurimise teel.
Rakud eraldatakse kudedest, kehavedelikest või eritistest.
Üks tuntumaid tsütodiagnostika meetodeid on Papanicolau test, mille abil diagnoositakse emakakaelavähki.
Entümeem
Nt lauses ("Mitte ükski loodusnähtus ei ole üleloomulik, järelikult ei ole ka välk üleloomulik") on sõnastamata eeldus, et välk on loodusnähtus.
Mittekovalentne side
Mittekovalentne side on keemiline side, tavaliselt makromolekulide vahel, mis ei jaga omavahel elektronide paare, vaid pigem seisneb selles, et elektromagnetilised interaktsioonid on suuremalt hajutatud. Mittekovalentne side on domineeriv side supermolekulide vahel supramolekulaarkeemias.
Nikolaus Malmgren
Nikolaus Malmgren (ka Nils Malmgren; 27. märts 1772 Landskrona – 28. august/9. september 1829) oli Eesti vaimulik.
Ta õppis Landskronas ja usuteadust Lundi ülikoolis. Ordineeriti 27. juulil 1795 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1795–1805 (kutsuti 17. juulil 1795) Ruhnu Püha Magdaleena koguduse õpetaja. Aastatel 1805–1829 (introdutseeriti 18. märtsil/30. märtsil 1805) oli ta Vormsi Püha Olavi koguduse õpetaja.
Peterburi Vaba Ökonoomiline Sotsieteet autasustas teda kuldmedaliga. Ta aitas kaasa rannarootslaste võitlusele oma vaba seisuse eest.
Pisisirmik
Pisisirmik (Cystoderma) on šampinjoniliste (Agaricaceae) sugukonda või sugukonda Squamanitaceae šampinjonilaadsete (Agaricales) seltsi kuuluv perekond seeni.
Vängla paisjärv
Vängla paisjärv on järv Rapla maakonnas Märjamaa vallas Vängla külas. Veekogu pindala on 1,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 679 m.
Narva haigla
pisi|300px|Kreenholmi uus haigla Narva haigla on haigla Ida-Viru maakonnas Narvas aadressil Haigla tänav 7.
Detsembrist 2002 tegutseb haigla sihtasutusena (SA Narva Haigla).
Haiglat juhib seitsmeliikmeline nõukogu. Haiglal on ka üheliikmeline juhatus, mille moodustab Olev Silland.
Haigla ajalugu ulatub 1860. aastate algusse, kui avati Kreenholmi Manufaktuuri haigemaja.
Ajalugu
Esimene Kreenholmi Manufaktuuri haigemaja tegutses kahekorruselises puidust hoones, mis ehitati 1860. aastal. Manufaktuuri algusaastatel hõivas haigla vaid osa hoone alumisest korrusest. Esimesel korrusel asetses lisaks haiglale apteek, teisel korrusel tegutsesid kool ning õigeusu ja luteri kogudus. 1875. aastal määrati haiglale ka hoone teine korrus, millega voodikohtade arv suurenes sajani. Haigla ülakorrusel asus naiste- ja lasteosakond, alumisel korrusel meeste osakond.
Seondumissait
Seondumissait on mõiste biokeemias, mis tähistab valgu, DNA või RNA piirkonda, kuhu teised spetsiifilised molekulid ja ioonid – mida, selles kontekstis nimetatakse ligandideks – moodustavad keemilise sideme.
Narva haigla
Ajalugu
1890. aastatel ehitati juurde kaks haiglakasarmut: 24-kohaline infektsioonhaiguste kasarm ja 100-kohaline epidemioloogiabarakk. Nakkushaigla põrand oli asfalteeritud.
Tethys (kuu)
Tethys (ka Saturn III) on Saturni üks keskmise suurusega kuudest.
Seondumissait
Seondumisaidid on samuti olemas ka antikehades, kui spetsiifilised regioonid, mis seonduvad antigeenidega, vastavalt nende struktuuridele.
Narva haigla
Ajalugu
1906. aastal valmis tänapäevani säilinud kahekorruseline 30 voodikohaga sünnitusmaja.
Tethys (kuu)
Tethyse tihedus (0,98 g/cm³) viitab sellele, et ta koosneb peamiselt jäätunud veest (vee tiheduseks võetakse tavaliselt 1 g/cm³), seda on tõendanud ka spektraalanalüüs. Mõnes kohas on näha ka seni kindlaksmääramata koostisega tumedamat ainest. Tethys on Saturni kuudest Enceladuse järel oma pinna heleduselt teisel kohal ning võrreldes teiste   Päikesesüsteemi suuremate kuudega on ta kõige väiksema tihedusega.
Narva haigla
Ajalugu
1913. aastal avati ambulatoorse osakonnaga uus suur 200 voodikohaga haigla. Projekti koostas Aleksandr Vladovski, kes töötas Kreenholmi Manufaktuuri arhitektina aastatel 1908–1920.
I maailmasõja ajal oli Narva linn rinde hospitalibaasiks. Selle raames ehitati ühekorruseline puithaigla 125 patsiendile, mis 1940. aastal muutus infektsiooniosakonnaks, II maailmasõja ajal toimis laatsaretina Punaarmee sõjavangidele ja hävis tules täielikult 1944. aastal. Teise maailmasõja ajal kannatasid purustuste all nii Kreenholmi haigla uus kui vana hoone. 1944. aastal avati Narva linnahaigla Kulgu asulas väikeses puitmajas. Kulgus oli tagatud voodikoht 25 patsiendile, puudusid elekter, telefon ja meditsiinitransport. Järgmisel aastal kolib linnahaigla tegevus üle sünnitusmajja (vana hoone) ning 1952. aastal teatud ulatuses uude hoonesse.
Candice King
Candice Rene King (sünninimega Accola; sündinud 13. mail 1987) on Ameerika Ühendriikide näitleja, laulja ja laulukirjutaja, kes on tuntud eeskätt Caroline Forbesi osa täitjana sarjast "Vampiiripäevikud".
Narva haigla
Ajalugu
1983. aastal lõppes Narva linna tervishoiu reorganiseerimine Narva Linna keskhaigla moodustamisega.
Candice King
Varajane elu
Candice Rene Accola on sündinud USA Texase osariigis Houstonis. Ta kasvas üles Edgewood, Florida ja käis Järve Highland Ettevalmistav Kool. Tema Mõlemad vanemad on aktiivsed liikmed, kohalike Vabariiklaste erakonnas. Tal on üks noorem vend.
Narva haigla
Vana hoone
Narva Kreenholmi haigla 30 voodikohaga sünnitusosakond valmis 1906. aastal. Ühekorruseline telliskivihoone oli ehitatud kõikide tolleaegse hügieeni standardite järgi: oli varustatud elektrivalgustusega, keskküttega, sundventilatsiooniga, vannitubade, klosettide ja muude abiruumidega. Koridori põrandad olid laotud tsementplaatidest, palatite ja operatsioonitubade põrandaid kattis tammeparkett. Kreenholmi haigla vana hoone arhitekt oli Paul Alisch. pisi|303x303px|Kreenholmi vana haigla
Candice King
Muusika
2006. aasta detsembris tuli King välja oma debüütalbumiga See on Alati Süüdi Need, Ameerika Ühendriikides. Ta kirjutas 12 kuni 14 lugu salvestamiseks. Ülejäänud lood olid kate 'Til teisipäev's vajuta "Häält Teha (laul)" ja American Hi-Fi's "Lagunemist Laulu" kirjutas ümber naiste versiooni "Meie Vaheaega Laul". 2008. aastal album tuli uuesti välja Jaapanis ja saavutatud suuremat edu. King on käinud taustalauljaks laulja Miley Cyrus's Parim Nii Maailmad Tour jaoks. Ta ilmutas ise 2008. 3D-kontsertfilm, Hannah Montana & Miley Cyrus: Parim Nii Maailmad Kontsert. 2011. aasta veebruaris, käis King läbi kaane "Eternal Flame" The Bangles kohta Vampire Päevikud.
Narva haigla
Uus hoone
Narva Kreenholmi haigla uus hoone valmis 1913. aastal tollase Kreenholmi Manufaktuuri arhitekti Aleksandr Vladovski projekti alusel. Hoone pühendati Vene tsaaririigi valitsejate Romanovite dünastia 300. valitsemisaastale ning tegemist oli ühe moodsama 20. sajandi alguse haiglahoonega Eestis.
Candice King
Näitlemine
King oli külalisena esinenud paljudes telesarjades, näiteks "Kuidas ma kohtasin teie ema", "Supernatural" ja "Drop Dead Diva". 2009. aasta juulis ta mängis õudusfilmis Deadgirl, mis keskendub kahe keskkooli poisile, kes avastavad surematu naise mahajäetud varjupaigast. Samal aastal Kingil oli väike roll , Et Hannah Montana Movie. Aastal 2009 mängis ta teleseriaalis "Vampiiripäevikud" Caroline Forbesi rolli. Seriaali saatis kohe edu ja vaatajate arv jõudis ligi 4.91 miljonini. Fännid ja kriitikud olid seriaalist väga suures vaimustuses ja andsid sariale positiivse hinnangu. 2012. aasta juunis liitus ta teise hooaja web-seeria Dating Reeglid Alates Minu Tuleviku mina, kui Chloe Cunningham 26-aastane tüdruk, kes usub, et armastust ei ole olemas.
Isiklik elu
Candice hakkas kohtuma muusik Joe King pärast seda, kui nad kohtusid veebruaris 2012. Nad abiellusid aastal 2014. New Orleans, Louisiana. Pärast oma abielu, sai temast võõrasema Kingi kahele tütrele tema esimesest abielust. 2015. augustis said nad teada, et Candice ootab oma esimest last. 15. jaanuaril, 2016, ta sünnitas tütre. Ta toetas Demokraatlikku Presidendi kandidaati Hillary Clinton, Usa presidendivalimiste 2016.
Film
pisi|Candice [[Suurbritannias West Midlandsis juunis 2013]]
Narva haigla
Uus hoone
Operatsioonikompleks koosnes kahest väikesest ja ühest suurest operatsiooniruumist. 54,5 m2 suuruse suurema operatsiooniruumi kõrval asusid toad narkoosiks, riistade steriliseerimiseks ning ruum röntgeniaparatuuri jaoks koos fotolaboriga. Operatsiooniruumi põhjasein oli täielikult kolmekordsest peegelklaasist, põrandad, laed ja ülejäänud seinad olid kaetud portselanist plaatidega. Sidumisruumid olid sisustatud samadel alustel, kuid nende viimistlus oli veidi tagasihoidlikum. Kõikides neis ruumides leidus ahi või kamin sidumismaterjalide põletamiseks. Lisaks operatsioonikompleksile leidus haigla uues hoones veel veeravila vannide ja duššidega, mikrobioloogia ja teiste uuringute laborid, arstide raamatukogu, ortopeediline kabinet jne.
Candice King
Diskograafia
paremal|pisi|Candice pressikonverentsil Ühendkuningriik juuni 2013
Narva haigla
Uus hoone
Haigla kolmandal korrusel asusid soe ja külm köök, nõude- ja toidulaud, madratsite toppimise ruum ja patsientide isiklike riiete garderoob. Kööki viis eraldi trepp, mis oli varustatud tõstukiga toiduainete ja küttepuude vedamiseks. Lisaks köögile leidus igal korrusel küttekolde ja veesoojendusnõudega puhvet. Puhvetid olid ühendatud köögiga nii trepi kaudu kui käsitõstukiga nõude ja toidu transportimiseks korruste vahel. Igal korrusel leidus luuk šahti, mis viis keldris asuvasse desinfektsioonipesulasse. Patsientide transportimiseks korruste vahel oli olemas elektrijõul töötav tõstuk, mille abil võis transportida patsienti koos voodiga.
Kõik haigla siseseinad olid kaetud õlivärviga ning neid piirasid portselanist põrandaliistud. Palatite põrandatel puudusid vuugid, põrandad olid valatud erilisest massist. Ülejäänud põrandad olid kaetud inglise päritolu portselanplaatidega. Haiglas oli kõikjale juhitud soe ja külm vesi. Raskete haigete pesemiseks oli haigla varustatud ratastel transporditavate vannidega.
Haigla oli varustatud vee-aurukeskkütte, tsentraliseeritud ventilatsiooni ja elektrivalgustusega. Kogu ehitise maksumus (ilma sisustuseta) oli 450 000 rubla.
Haigla uus hoone on lahendatud sümmeetriliselt, koosnedes kolmekorruselisest kesksest plokist ja kahekorruselistest külgtiibadest. Uusbarokihõngulise juugendstiilis hoone 113 meetri pikkune fassaad on joonistatud Aleksandr Vladovski loomingule iseloomupäraselt paindlikult ja voogavalt. Keskne risaliit on lahendatud mitmekesiselt, hõlmates rohkeid arhitektuurielemente paekivist ja tellistest fassaadi taustal. Arvukad rihmad, vanikud, raamid ja pilastrid ehivad ja piiravad erikujulisi aknaid. Ovaalsete katuseakende tippudes võib leida dekoratiivseid vaase. Sissekäigu kaarte tippudes paiknevad vapikilbid initsiaalidega (KM – Кренгольмская мануфактура). Kaarte ja akende kohal, karniisi all, leidub sepismonogramm, millel on kirjas „Больница в память 300 лет царствования дома Романовых“ ehk „Haigla Romanovite dünastia valitsemisaja 300 aasta tähistamiseks“.
Peasissekäiku piiravad kaks paekivist sammast, mille tippudes asetsevad metallist laternad. Hoone ees paikneb ümmargune purskkaev.
Pöördumine uusbaroki poole Narvas on loogiline ja originaalne, kuna Vana-Narva arhitektuurilise autentsuse määrasid just barokkstiilis ehitised XIX sajandil. XX sajandi alguses levisid arhitektuuris XVIIII sajandi baroki tunnused, eriti nn Peetri barokk.
Hovestadt
Hovestadt on küla Saksamaal Nordrhein-Westfaleni liidumaal Soesti kreisis.
Balti moreenikõrgustike vöönd
pisi|Asukoht kaardil Balti moreenikõrgustike vöönd ehk Balti seljandik on otsamoreense päritoluga kõrgustike vöönd, mis kulgeb piki Läänemere lõuna- ja idarannikut.
Hovestadt
Asula on tuntud eeskätt sealse Hovestadti lossi ja seda ümbritseva barokkaia järgi. Loss ehitati 1563–1572 arhitekt Laurenz von Brachumi projekti järgi.
2007. aastal elas külas 1217 inimest.
1993. aasta Kuldgloobuse auhinnad
1993. aasta Kuldgloobuse auhinnad on 50. Kuldgloobuse auhinnad, mis jagati välja 23. jaanuaril 1993.
Cecil B. DeMille'i nimelise elutööauhinna sai Lauren Bacall.
Igaühele oma (Cooney)
"Igaühele oma" (originaalpealkirjaga "Two into one") on Ray Cooney 1984 kirjutatud näidend (farss). Näidendi tegevus toimub ühes Westminsteri hotelli toas.
Näidendi põhjal tehtud lavastus kanti esimest korda ette 1984 Londonis Shaftesbury teatris.
Eestis on näidend olnud Draamateatri mängukavas, lavastaja Ain Prosa.
Publius Cornelius Scipio Africanus
Publiuse Cornelius Scipio Africanus (u 236 – 183 eKr) oli Rooma kindral ja hilisem konsul, keda peetakse sageli kõigi aegade üheks parimaks väejuhiks ja strateegiks. Tema peamised saavutused pärinevad Teisest Puunia sõjast. Tema suurim sõjaline saavutus oli Hannibali võitmine Zama lahingus (tänapäeval Zama lähedal Tuneesias) 202. aastal eKr. Võit oli üks saavutustest, mis teenis talle tema kuulsa lisanime: Africanus.
Kartaagole kuulunud Ibeeria (Hispaania) vallutamine kulmineerus 206. aastal eKr Ilipa lahinguga (Alcalá del Río lähedal) Hannibali venna Mago Barca vastu. Seda lahingut loetakse Scipio hiilgavaimaks võiduks.
Kuigi Rooma rahvas pidas teda Kartaago vastu võidetud võitude pärast kangelaseks, oli Scipiol ka palju vastaseid, eriti Cato Vanem, kes teda sügavalt vihkas. Aastal 187 eKr süüdistati teda ja ta venda Rooma-Seleukiidi sõja ajal kuningas Antiochos III käest saadud raha väärkasutamises. Pettununa nendest süüdistustest lahkus Scipio Roomast ja lahkus avalikust elust, elades elu lõpuni oma villas Liternumis.
Noorus
Publius Cornelius Scipio sündis keisrilõike teel Cornelia suguvõsa Scipio harusse. Tema sünniaastaks peetakse 236. aastat eKr. Cornelia olid üks kuuest põhilisest patriitside suguvõsast koos Manlia, Fabia, Aemilia, Claudia ja Valeria'ga, selle suguvõsa liikmete poliitiline karjäär ulatus tagasi vähemalt Rooma Vabariigi algusse.
Scipio vanavanaisa Lucius Cornelius Scipio Barbatus ja vanaisa Lucius Cornelius Scipio olid mõlemad olnud konsulid ja tsensorid. Ta oli konsul Publius Cornelius Scipio vanim poeg, kelle abikaasa Pomponiaoli plebeia konsuli Manius Pomponius Matho tütar.
Scipio oli Marsi preestrite kolleegiumi Salii liige.
Varajane sõjaväeline karjäär
Scipio ühines võitlusega Kartaago vastu Teise Puuni sõja esimesel aastal, kui tema isa oli konsul. Ticinuse lahingu ajal päästis ta oma isa elu.
Ta elas üle katastroofilise Cannae lahingus, kus tapeti tema tulevane äi, konsul Lucius Aemilius Paullus. Pärast lahingut võtsid Scipio ja Appius Claudius Pulcher sõjaväe tribüünidena enda juhtimise alla umbes 10 360 ellujäänut. Kuuldes, et Lucius Caecilius Metellus ja teised noored aadlikud kavatsevad minna välismaale mõnda muud kuningat teenima, tungis Scipio koosolekule ja sundis kõiki kohalviibijaid vanduma, et nad ei hülga Roomat.
Scipio pakkus ennast 213 eKr koos oma nõo Marcus Cornelius Cethegusega aedilis curulise kandidaadiks. Rahvatribuun oli tema kandidatuuri vastu, öeldes, et ta ei saa kandideerida, kuna ta pole veel täisealiseks saanud. Siiski valiti juba siis vapruse ja patriotismi poolest tuntud Scipio ühehäälselt ning tribuunid loobusid vastuseisust. Valimised võitis ka tema nõbu.
Hispaania sõjakäik
pisi| [[Nicolas Poussini maal "Scipio armulisus", mis kujutab vangistatud noore naise tagastamist tema peigmehele pärast seda kui Scipio on keeldunud teda oma vägedelt sõjasaagina vastu võtmast]] paremal|pisi|Puunia münt, millel on kujutatud Hasdrubal Barcat (245–207 eKr), üht Hannibali nooremat venda Aastal 211 eKr tapeti Hispaanias Ülem-Baetise lahingus (Hannibali venna Hasdrubal Barca vastu) nii Scipio isa Publius Scipio kui ka onu Gnaeus Cornelius Scipio Calvus. Uue armee, mille roomlased otsustasid Hispaaniasse saata, juhtimiseks uue prokonsuli valimisel oli Scipio ainus mees, kes oli piisavalt julge, et seda ametikohta küsida. Mitte keegi teine ei tahtnud seda ametit, pidades seda surmaotsuseks. Hoolimata tema noorusest (25 aastat) valiti ta üksmeelselt. Scipio saabumise aastal (211 eKr) olid kõik Ebro jõest lõunas asuvad alad Hispaanias Kartaago kontrolli all. Kartaago vägede juhid Hispaanias olid Hannibali vennad Hasdrubal ja Mago ning Hasdrubal Gisco.
Scipio maandus Ebro suudmes ja suutis üllatusrünnakuga vallutada Cartagena (Uus-Kartaago), Kartaago peamise linna Hispaanias. Sellega sai ta rikkaliku koguse sõjavarusid ning suurepärase sadama ja operatsioonibaasi. Scipio humaanne käitumine vangide ja pantvangide suhtes Hispaanias aitas roomlasi kujutada vabastajatena, mitte vallutajatena. Livy jutustab loo, kuidas Rooma sõdurid vangistasid kauni naise, keda nad Scipiole sõjasaagiks pakkusid. Scipio oli oma ilust võlutud, kuid avastas, et naine oli kihlatud Celtiberia pealiku Alluciusega. Ta tagastas naise tema peigmehele koos rahaga, mida ta vanemad olid pakkunud tema vabastamiseks. See samm innustas kohalikke pealikke nii varustama kui ka aitama Scipio väikest armeed.
Hasdrubal ei olnud märganud Scipio ratsaväe reservi, mis liikus vaenlase selja taha ja murdis Hasdrubali armee. Vaatamata Rooma võidule ei suutnud Scipio takistada Kartaago abivägede marssi Itaaliasse – Hasdrubal ületas Hannibalile appi minnes Alpid, kui alistati hiljem Gaius Claudius Nero poolt Metauruse lahingus.
Pärast hispaanlaste pealike (Indibilise ja Mandoniuse) enda poolele meelitamist saavutas Scipio 206. aastal eKr otsustava võidu Kartaago vägede üle Ilipas (praegu Alcalá del Río linn Sevilla lähedal), mille tulemusena langes Hispaania Rooma vägede kontrolli alla.
Pärast edu Hispaania vallutamisel ja plaaniga rünnata Kartaago valdusi Aafrikas külastas Scipio Numiidia printse ja Kartaago liitlasi Syphaxit ja Massinissat. Esialgu õnnestus Scipiol veenda mõlemaid pooli vahetama, kuid hiljem muutis Syphax oma meelt ning abiellus Kartaago aadlinaise Sophonisbaga.
Hispaaniasse naastes pidi Scipio suruma maha Sucros tema vägedes puhkenud mässu. Hannibali vend Hasdrubal oli vahepeal marssinud Itaaliasse ning aastal 206 eKr olles Gadese vallutamisega kindlustanud Rooma okupatsiooni Hispaanias, andis Scipio vägede juhtimise üle ja naasis Rooma.
Aafrika sõjakäik
pisi| Kartaago münt, mis kujutada [[Hannibal|Hannibali]] 205 eKr valiti Scipio konsuliks, tema plaan oli rünnata Kartaago valduseid Põhja-Aafrikas. Senat nõustus talle siiski andma vaid Sitsiilia garrisoni, mistõttu kogus Scipio iseseisvalt Sitsiilias 7000 leegionärist ja 30 laevast vabatahtlike armee, osa nendest vabatahtlikest olid Cannae lahingu veteranid. Kuigi mitmed isikud senatis, eriti väejuht Quintus Fabius Maximus Verrucosus, endiselt kahtlesid Põhja-Aafrika sõjakäigu mõttekuses, anti Scipiole siiski selleks luba.
Scipio maabus oma vägedega 204 eKr praeguses Tuneesias Utica linna lähedal. 203. aastal eKr võitis Scipio Utica lähedal Numiidia printsi Syphax ja Kartaago vägesid (Utica lahing) ning vallutas linna. Võit Syphaxi üle kindlustas ka Numiidia ühendamise Rooma liitlase Masinissa kontrolli alla.
Max Hebeisen
Max Hebeisen (sündinud 27. juuni 1947; Bern) on Šveitsi endine poksija.
Publius Cornelius Scipio Africanus
Zama lahing
Esialgu alustas Kartaago senat Scipioga rahuläbirääkimisi, kuid otsustas siis kutsuda Itaaliast tagasi Hannibali. Hannibal maabus Põhja-Aafrikas ning Rooma ja Kartaago väed kohtusid 202 eKr Zama lahingus. Zama lahing oli otsustav kaotus Kartaago vägedele ning kuigi mitmed senaatorid, teiste seal Cato Vanem soovisid Kartaago täielikku hävitamist, nõustus Scipio nendega läbirääkimisi pidama. Kartaago pidi loovutama oma sõjalaevastiku ja Põhja-Aafrikast väljaspool asuvad territooriumid ning maksma suurel hulgal reparatsioone, siiski lubati Hannibalil enda positsioon säilitada, mis tekitas paljudele senaatoritele ärevust. Võitude eest teenis Scipio välja lisanime Africanus.
Max Hebeisen
Hebeisen oli kokku kahekordne Šveitsi meister II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) aastatel 1965 ja 1967.
Publius Cornelius Scipio Africanus
Hilisem elu
Scipio toetas enda noorema venna Lucius Cornelius Scipio Asiaticuse konsuliks valimist ja osales koos temaga Rooma-Seleukiidi sõja Magnesia lahingus. Rooma-Seleukiidi sõja järel 185 eKr süüdistati Scipiot ja tema venda Antiochos III käest saadud raha väärkasutamises, kuigi esialgu ei mõistetud kumbagi venda nende teenete tõttu süüdi, vangistati Scipio vend selle eest pärast Scipio surma. Scipio lahkus kohtuprotsessi järel Roomast ja asus elama Lõuna-Itaaliasse Liternumi. Scipio suri tõenäoliselt 183. aastal eKr, tõenäoliselt haiguse tagajärjel, kuid ajaloolased ei ole ka enesetappu välistanud. Teda ei maetud Scipiode hauakambrisse, vaid tõenäoliselt Liternumi, kuid tema hauda ei ole siiani leitud. Väidetavalt lasi Scipio enda hauakivile kirjutada: Ingrata patria, ne ossa quidem habebis ('tänamatu isamaa, sa ei saa kunagi minu luid').
Eraelu
Publius Cornelius Scipio Africanuse naine oli konsul Lucius Aemilius Paulluse tütar Aemilia Paulla. Scipiol oli kaks tütart ja kaks poega. Scipio nooremat tütart ja Tiberius Sempronius Gracchuse abikaasat Corneliat peeti Rooma naise musternäidiseks. Tema adopteeritud lapselaps Scipio Aemilianus teenis samuti välja Africanus'e tiitli, vallutades Kolmandas Puunia sõjas lõplikult Kartaago.
Tuhhino tiik
Tuhhino tiik on järv Pärnu maakonnas Põhja-Pärnumaa vallas Langerma külas. Veekogu pindala on 2,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 842 m.
Waldemar (Brandenburg)
thumb|Waldemari kuju [[Mühlendammi sillal Berliinis, loodud 1894/95 skulptor Max Ungeri poolt, prototüüp varasematele monumentidele Siegesalleel]]
Max Hebeisen
Hebeisen osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 1968. aasta México olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 3. ringis oma kohtumise ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Waldemar (Brandenburg)
Waldemar Suur (Waldemar der Große; u 1280 – 14. august 1319), Askania dünastia liige, oli Brandenburgi markkrahv 1308. aastast kuni surmani. Temast sai Brandenburgi markkrahvkonna ainuvalitseja pärast tema nõo Johann V surma 1317. aastal.
Max Hebeisen
Hebeisen osales II kergekeskkaalus (kuni 67 kg) 17. Euroopa meistrivõistlustel (Rooma, 1967), kuid kaotas veerandfinaalis hilisemale pronksmedalivõitjale István Gálile (Ungari) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Waldemar (Brandenburg)
Elu
Ta oli markkrahv Konrad I ja tema naise Konstancja Przemysłówna poeg. Waldemar oli kaasvalitseja 1302. aastast ja jätkas markkrahvina pärast oma onu Otto IV surma 1308. aastal.
thumb|left|Pomereelia [[Saksa orduriigi kaardil, 1410]]
1307. aastal sõlmis Waldemar lepingu Święca perekonnaga, loovutades neile Pomereelia maid (Ida-Pommeri), pärast mida okupeerisid Brandenburgi väed Świecie, Tczewi ja kõik strateegilised paigad kuni Gdańskini (Danzig). Poola kuningas Władysław I kutsus omakorda appi Saksa ordu rüütlid ja pärast Danzigi ülevõtmist nende poolt loovutas Waldemar 1309. aasta Soldini lepinguga nõudmised Pomereeliale Łeba jõest idas 10 000 hõbemarga eest Saksa ordule. Lossiringkonnad Schlawe ja Stolp, sealhulgas Święca residents Rügenwalde, jäid esialgu Brandenburgile.
1312. aastal pidas Waldemar jälle sõda Meißeni markkrahvi Friedrich I vastu. Friedrich püüti kinni ja vahistati; vabaduse taastamiseks pidi ta Brandenburgile loovutama Lausitzi margi, samuti Torgau ja Großenhaini linnad, ja maksma 32 000 hõbemarka lunaraha. 1314. aasta keisrivalimistel hääletas Waldemar Wittelsbachist kandidaadi Ludwig IV poolt tema Habsburgist rivaali Friedrich Ilusa vastu. 1316. aastal okupeeris Waldemar taas Dresdeni kuni vaenuse lõpetamiseni Meißeniga 1317. aastal.
Jätkuvas konfliktis Mecklenburgi vürsti Heinrich II-ga toetas Waldemar Stralsundi kodanikke eelseisva Mecklenburgi sissetungi vastu ja okupeeris Stargardi isandkonna, Heinrichi surnud naise Beatrix von Brandenburgi endise valduse. Sellega provotseeris ta enda vastu suure Mecklenburgi, Werle ja Taani koalitsiooni. 1316. aasta augustis said Waldemari väed Gransee lähedal lüüa. 1317. aasta Templini rahuga pidi markkrahv loovutama Stargardi ja Neubrandenburgi Mecklenburgile. Samuti pidi ta loobuma eelmistest Pomereelia omandustest Schlawest ja Stolpist, mis läksid Pommeri hertsog Wartislaw IV-le.
1319. aastal omandas Waldemar Sileesia linnad Züllichau ja Schwiebus.
Perekond
thumb|180px|[[Reinhold Begasi tehtud kuju Siegesallee osana, 1900]]
1309. aastal abiellus ta oma nõo Agnesega (u 1296 – 1334), kes oli markkrahv Hermanni tütar. Abielu jäi lastetuks.
Waldemar oli viimane valitsev Askania dünastia Brandenburgi liini liige. Tema nõo Johann V surmaga 1317. aastal hääbus Brandenburgi markkrahvide noorem Salzwedeli liin. 1318. aastast oli Waldemar ka tema alaealise nõo Heinrich II eestkostja. Tema edenemist Preisimaa suunas jätkati rohkem kui 200 aastat hiljem, kui nii Brandenburg kui ka Preisimaa hertsogiriik olid Hohenzollernite dünastia valitsemise all.
Pärast Waldemari surma abiellus tema lesk Agnes 1319. aasta detsembris Braunschweig-Göttingeni hertsogi Ottoga. Kui Waldemari eestkostetu Heinrich II 1320. aasta juulis suri, hääbus Askania dünastia Brandenburgi haru. Tagasipöörduva läänina läks markkrahvkond tagasi Wittelsbachist kuningas Ludwig IV-le. 1323. aastal läänistas ta Brandenburgi oma vanemale pojale Ludwigile, eirates Anhalti Askania vürstide nõudmisi.
Vale-Waldemar
1348. aastal ilmus Magdeburgi peapiiskopkonda pettur ja väitis edukalt, et tegemist on Waldemariga, kes naasis palverännakult pühale maale pärast seda, kui keegi tema asemele oli maetud. Saades Wittelsbachi ja Luksemburgi dünastiate vahelise rivaalitsemise tõttu kiiresti toetust, kuningas Karl IV nimetas ta umbes kaheks aastaks ametisse, enne kui "viimane askanialane" paljastati ja ta põgenes Anhalti õukonda Dessaus, kus veetis ülejäänud elu.
Grogu
Grogu (tuntud ka kui Baby Yoda) on tegelane George Lucase "Star Warsi" ulmemaailma põhjal loodud sarjast "The Mandalorian". Ta kuulub samasse liiki kui Yoda ja Yaddle.
Sarjas palgatakse mandaloorlane teda kinni püüdma, kuid temast saab Grogu kasuisa.
Homsed uudised
"Homsed uudised" (ingl Early Edition) on Ameerika Ühendriikide ulmeline telesari, mis jooksis kanalil CBS 28. septembrist 1996 kuni 27. maini 2000. Eestis on sarja näidanud TV3.
Sarja peategelast Gary Hobsonit, kes homset ajalehte saab, mängib näitleja Kyle Chandler. Sarja idee autorid on Ian Abrams, Patrick Q. Page ja Vik Rubenfeld.
Tegevustik
Tegevus toimub Chicago linnas, Illinoisi osariigis, kus üks mees saab salapärastel põhjustel igal hommikul järgmise päeva ajalehe Chicago Sun-Times, mis on tegelikult veel ilmumata. Mees hoiab ajalehe abil ära selles kajastatud õnnetused, mis sel päeval juhtuma hakkavad.
Ukraina relvajõud
Ukraina relvajõud (ukraina keeles Збройні сили України, lühend ZSU) on Ukraina sõjavägi, mis koosneb maavägedest, mereväest, õhuväest, dessantvägedest ja erivägedest.
Ajalugu
pisi|[[BMP-2]]
Väeosad
2016. aastal moodustati Ukraina maavägede koosseisus reservüksusena 45. suurtükiväebrigaad. 2017. aastal moodustati samuti maavägede koosseisus uus 4. tankibrigaad. 2016. aasta seisuga oli formeeritud 33. mehhaniseeritud brigaad.
Relvastus
Enne 2022. aastat kasutati tankidest T-64 ja T-72-e, jalaväe lahingumasinat BMP-1 ja BMP-2.
Muu varustus
2020. aastal võeti varustusse luuredroon Furija ja 2021. aastal luuredroon Leleka-100.
Junckeri komisjon
pisi|270px|[[Jean-Claude Juncker pidamas kõnet Euroopa Rahvapartei valimiskongressil 2014. aasta märtsis]] Junckeri komisjon oli Euroopa Komisjoni kuues koosseis, mis oli ametis 1. novembrist 2014 kuni 30. novembrini 2019. Selle president oli Jean-Claude Juncker, kes juhatas 27 volinikust koosnevat kabinetti (üks volinik igast Euroopa Liidu liikmesriigist, välja arvatud Luksemburg, mille esindaja oli Juncker). Jean-Claude Juncker valiti Euroopa Komisjoni presidendiks 2014. aastal ja temast sai sama aasta sügisel José Manuel Barroso mantlipärija.
Ukraina relvajõud
Uued väeosad
Pärast 24. veebruaril 2022 alanud Venemaa sissetungi Ukrainasse algas uute väeosade formeerimine. 2022. aasta märtsis liideti Ukraina relvajõududega valgevenelastest koosnev Kastuś Kalinoŭski nimeline pataljon. Pärast 24. veebruari algas uue 5. üksiku ründepolgu formeerimine. 2022. aasta märtsis formeeriti 1. üksik eriostarbeline Ivan Bohuni nimeline brigaad ja üksik eriotstarbeline polk Azov. 2022. aasta augustis toimus 47. ründepolgu moodustamiseks valiktsükkel. 2022. aasta oktoobris formeeriti Poltaava oblastis Ukraina õhujõudude koosseisu kuuluv raketipolk. Alates 15. novembrist 2022 on Ukraina relvajõudude koosseisus 47. ründebrigaad, mida nimetati hiljem 47-ks mehhaniseeritud brigaadiks. 2022. aastal formeeriti 68. ja 71. jäägribrigaad. 2022. aasta detsembris formeeriti Ukraina Vabatahtlike Korpusest Ukraina relvajõudude koosseisu kuuluv 67. üksik mehhaniseeritud brigaad. 2023. aasta jaanuaris moodustati eriotstarbelisest polgust Azov Ukraina maavägede koosseisus olev 3. üksik ründebrigaad. 24. veebruaril 2023 andis president Zelenskõi 5. üksikule ründebrigaadile üle lahingulipu. 2023. aastal olid formeerimisel Ukraina merejalaväe koosseisus 37. ja 38. merejalaväe brigaad.
Junckeri komisjon
Junckeri komisjoni järel alustas 1. detsembril 2019 tööd von der Leyeni komisjon.
Ukraina relvajõud
Muutused relvastuses
2022. aastal algas suurem üleminek Lääne päritolu relvastusele. Ukraina võttis kasutusele haubitsad M777, M119 ja FH-70. Samuti võeti kasutusele liikurhaubitsad AHS Krab, PzH 2000, Zuzana 2, CAESAR ja M109.
Jihlava rahvusvaheline dokumentaalfilmide festival
pisi|Jihlava festivali logo Jihlava rahvusvaheline dokumentaalfilmide festival (inglise keeles Jihlava International Documentary Film Festival) on Tšehhis Jihlavas toimuv dokumentaalfilmide festival.
Festival toimub alates 1997. aastast igal sügisel. Festival kestab kuus päeva.
Festivalil on osalenud ka Eesti filme ja need on võitnud ka auhindu: näiteks 2009. aastal sai film "Disko ja tuumasõda" parima täispika dokumentaalfilmi auhinna Silver Eye.
Peter Ratcliffe
Sir Peter John Ratcliffe (sündinud 14. mail 1954) on briti nefroloog ja Nobeli meditsiiniauhinna laureaat.
Ratcliffe on õppinud meditsiini Cambridge'i Ülikoolis ja lõpetas 1978. aastal kiitusega St. Bartholomew Haigla Meditsiinikolledži. 1987. aastal lõpetas ta meditsiini erialal Cambridge'i Ülikooli. Aastatel 2004 - 2016 töötas Ratcliffe John Radcliffe'i haiglas arstina ja oli Oxfordi Ülikooli kliinilise meditsiini osakonna ülem.
2019. aastal sai Ratcliffe koos William Kaelini ja Gregg Semenzaga Nobeli meditsiiniauhinna "avastuste eest, kuidas rakud tajuvad hapniku kättesaadavust ja kohanevad sellega".
Junckeri komisjon
Valimine
pisi|270px|Junckeri kampaaniabuss, mida kasutati [[2014. aasta Euroopa Parlamendi valimised|2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel]] 2014. aasta Euroopa Parlamendi valimistel kandideeris Juncker Euroopa Rahvapartei kandidaadina Euroopa Komisjoni presidendi ametikohale. Euroopa Rahvapartei sai parlamendis enamuse (fraktsioonina Euroopa Rahvapartei / Euroopa Demokraadid) ja sama aasta 27. juunil määras Euroopa Ülemkogu Jean-Claude Junckeri ametikohale. Euroopa Parlament valis Junckeri 15. juulil ka Euroopa Komisjoni uueks presidendiks. 22. oktoobril kiitis Euroopa Parlament Junckeri komisjoni tervikuna heaks ja Euroopa Ülemkogu 23.–24. oktoobri istungil määras nõukogu uue komisjoni ametisse. Sama aasta 1. novembril astus Junckeri komisjon ametlikult ametisse. Juncker esitas oma ametiajal kümnest punktist koosneva tegevuskava, mis keskendus töökohtadele ja kasvule.
Volinikud
Junckeri komisjoni volinike kolleegiumi koosseis ametiaja lõpul.
Värvide seletus:
Endised volinikud
Värvide seletus:
Presidendi kabinet
Presidendi kabinet toetab komisjoni presidenti ja sellel on keskne roll Euroopa Komisjoni töö koordineerimisel. President Junckeri kabinetti juhtis aastail 2014–2018 Martin Selmayr, keda on kirjeldatud kui Euroopa Liidu ajaloo võimsaimat kabinetiülemat, ning seejärel Clara Martinez Alberola.
Projektimeeskonnad
Juncker oli esimene Euroopa Komisjoni president, kes koondas komisjoni liikmed erinevate valdkondade alla. Neid "klastreid" tunti projektimeeskondadena ja neist igaühte juhtis üks asepresident. Iga meeskond koosnes nii tuumikliikmetest kui ka liikmetest, kelle tegevusvaldkond koondus vajadusel vastava teema alla. Asepresidendid Timmermans ja Georgieva vastutasid kõigi volinike eest. Ülejäänud projektimeeskonnad ning neid juhtinud volinikud:
Njandžad
Njandžad on rahvas Ida-Aafrikas peamiselt Malawis, Mosambiigis, Sambias ja Tansaanias.
Nad kõnelevad njandža ehk malavi keelt.
Harisirmik
Harisirmik (Lepiota) on šampinjoniliste (Agaricaceae) sugukonda, šampinjonilaadsete (Agaricales) seltsi kuuluv perekond seeni.
Liepa mõis
Liepa mõis (saksa keeles Lindenhof, läti keeles Liepas muiža) oli rüütlimõis Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas. Praegu asub mõisasüda Lätis Priekuļi piirkonnas Liepa vallas.
Mõisaansambel
Mõisa peahoone ehitati 19. sajandil. Aastail 1919–1970 tegutses seal kool. Mõisa pargis asub 18. sajandist pärit ait.
Varia
Aastal 1685 asutas mõisavalitseja Ernst Glück mõisa juurde lätikeelse kooli.
Keiu Must
pisi|Koomik Keiu Kriit esinemas festivalil [[tARTuFF 9. augustil 2012 Tartu Raekoja platsil]] pisi|Koomik Keiu Kriit tARTuFFil Keiu Must (enne abiellumist Keiu Kriit; sündinud 27. oktoobril 1982) on eesti tõlkija ja tõlk ning Eesti esimene naislavakoomik.
Haridus
Ta on 2012. aastal lõpetanud Tartu Ülikooli inglise keele ja kirjanduse erialal. 2015. aastal sai ta Tallinna Ülikoolist tõlkemagistri kraadi.
Tõlkijana
Keiu Must on töötanud tõlkijana tõlkebüroos Tilde Eesti, hiljem tõlkinud raamatuid ja filmisubtiitreid. 2015. aastast töötab ta vabakutselise tõlgina Euroopa Liidu institutsioonides.
Koomikuna
Tema suuremad etteasted Eesti lavadel jäävad aastatesse 2010–2015 (nt 2012. aasta filmifestivalil tARTuFF Tartus; 2014. aasta lavastuses “Esimene eesti keeles!“, Vaba Lava Tallinnas). Aktiivsematel koomikuaastatel pidas komöödiaetenduste kohta blogi “Must naerab viimasena”. Pärast 2015. aasta lõpus Brüsselisse tööle siirdumist pole ta Eestis koomikuna esinenud.
Tunnustus
Keiu Must võitis 2019. aasta e-etteütluse lausa kahes kategoorias: parima välismaal elava eestlasena ja nutikategoorias.
Kumari päevamärk
Kumari päevamärk on endine päevamärk Lääne maakonnas Haapsalu linnas Kumari laiul.
Kumari laiul oli esimene ametlik meremärk vähemalt 1851. aastal.
Päevamärgiks on punaseks värvitud metallpost. Märgi kõrgus on 11 meetrit.
Kumari päevamärk loeti kehtetuks 2009. aastal, sellest ajast märki navigatsiooni abivahendina ei kasutata. Märgi number Veeteede Ameti registris oli 739.
Kuigatsi raamatukogu
Kuigatsi raamatukogu on Otepää valla rahvaraamatukogu. See asub Kuigatsi külas Valga maakonnas.
Mevlüt Çavuşoğlu
pisi|Mevlüt Çavuşoğlu Mevlüt Çavuşoğlu (sündinud 5. veebruaril 1968 Alanyas Türgis) on Türgi poliitik, alates 24. novembrist 2015 Türgi välisminister. Ta oli välisminister ka 29. augustist 2014 kuni 28. augustini 2015.
Kuigatsi raamatukogu
Ajalugu
1914. aastal asutati Kuigatsi Hariduse Seltsi raamatukogu. Priipalu algkooli juhataja ruumes asunud seltsi raamatukogu oli avatud pühapäeviti kella 11–13. Raamatute laenutamiseks tuli pöörduda kogu hoidja algkooli juhataja P. Lutheri poole ning korraga sai laenutada kuni kaks köidet kahe nädala peale. Kuigatsi Hariduse Seltsi raamatukogu kuulus avalikkude raamatukogude võrku.
Mevlüt Çavuşoğlu
Ta lõpetas aastal 1988 Ankara Ülikooli rahvusvaheliste suhete erialal bakalaureuse astmega. Seejärel sai ta stipendiumi ja ta kaitses aastal 1991 Long Islandi Ülikoolis majandusteaduste magistri väitekirja. Seejärel tegeles ta teadusliku tööga Bilkenti ülikoolis (Türgis, Ankaras); seejärel kaitses ta doktoriväitekirja Londoni ülikoolis (täpsemalt London School of Economics and Political Science'is).
Kuigatsi raamatukogu
Ajalugu
Seltsi 1935. aasta aastakoosolekul võeti vastu raamatukogu tarvitamise kord. Tundmatutelt isikutelt hakati võtma tagatist, mis vastavalt raamatu väärtusele võis ulatuda kuni 2 kroonini. Uueks raamatukogu juhatajaks valiti Juhan Raieste, kes pidi aga varsti elukoha muutmise tõttu ameti maha panema. Uueks juhatajaks asunud seltsi liige Robert Tamm võttis üle 497 nummerdatud raamatut.
1940. aastate alguses toodi vahepeal asukoha järgi nime muutnud Priipalu Haridusseltsi raamatukogu Priipalust Kuigatsisse. Varasemast perioodist on Kuigatsi raamatukogus alles üks raamat: „Koidula ja Almbergi kirjavahetus” (1925). Kuigatsis asus raamatukogu rahvamaja eesruumis, kooliõpetaja Eerika Peebu hoole all. Teise maailmasõja ajal Saksa sõjaväe rahvamajja majutamisel viis õpetaja raamatud oma koju ja laenutas neid tasuta kord nädalas. Uuesti avati raamatukogu 1945. aasta mais juhataja Alviine Tamme kodus. Raamatukogu inventariks olid 1 riiul, 1 laud ja 1 haridusseltsi raamatukapp.
1950. aastatel remonditi rahvamaja, eemaldati uhke torn, tuletõrje pritsikuur muutus riidehoiuks, raamatukogu sai endale osa endisest einelauast. 1970. aastani tegutsenud rahvamajas olid kultuurielu ja isetegevus väga heal järjel. Pärast seda jäid majja ainult raamatukogu ja raamatukogu juhataja korter. Aastatel 1971–1974 laiendati raamatukogu ruume.
Kuigatsi eriinternaatkoolile töökodade tarbeks ruumide ümberehitamise ajaks oli raamatukogu aastatel 1985–1991 kolitud rahvamajast ajutistele pindadele. Täiskasvanute fond viidi teedevalitsuse maja teisele korrusele ja lastefond koolimajja. 1991. aastal kolis raamatukogu ajutistelt pindadelt tagasi rahvamajja – kooli töökoja hoonesse, kuhu väikeste vaidluste käigus leiti ruumid raamatukogule. 1994. aastast tegutseb raamatukogu juures õpiring Siiliklubi.
2000. aastast on raamatukogul internetiühendus. Kasutusel on Raamatukogude Info- ja Kataloogisüsteem (RIKS).
Raamatukogu remondi projektidega alustati 2007. aastal ja 2009. aastal kolis raamatukogu remonditud ruumidesse.
Juhatajad/laenutajad
P. Luther 1914
Juhan Raiste 1935
Robert Tamm
Alviine Tamm 1945
Asta Ottender 1946–1951
Niina Allik
Helgi Püttsepp
Eha Sõrg
Ida Kärsna 1956–1971
Hele Kärema 1971
Hele Reimaa 1971–1974
Õnne Paimre alates 1974
Statistika
Kogud: 13 071
Kasutajad: 158
Külastused: 2 019
Töökohad: 1
Akadeemiline Põllumajanduse Selts
Akadeemiline Põllumajanduse Selts (algselt Akadeemiline Põllumajanduslik Selts) on aastatel 1920–1940 ja uuesti aastast 1989 tegutsev selts, mis ühendab enda alla põllumajandusest huvituvaid õppejõude ja üliõpilasi.
Põhikirja järgi on seltsi põhieesmärk "kaasa aidata Eesti maaelu, põllumajanduse, eriti põllumajandusteaduse arengule". Seltsi lipukiri ütleb: „Töötada kodumaa põllumajanduse tõstmise tähe all Eesti edumeelse põllumehe vaimus!“