cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Shangi dünastia
Ülevaade
Shangi dünastia rajas üks hõimujuht, kes oli edukalt mässu tõstnud Xia dünastia viimase valitseja vastu.
Riigi pealinn Hao (Háo) asus arvatavasti praeguse Shandongi provintsi alal. Hilisemate ürikute järgi tõstsid Shangi valitsejad kuus korda pealinna ümber. Viimasel korral viis kuningas Pan Geng (盤庚; Pán Gēng) pealinna üle Yini. Et seni ei ole ülejäänud viie pealinna jäänuseid leitud, ei pea paljud ajaloolased teadet selle ümbertõstmise kohta usaldusväärseks. pisi|Oraaklikiri kilpkonnakilpidel
Belgia linnade loend
I
Ieper - Izegem
Shangi dünastia
Ülevaade
Yini ajastut peetakse Shangi dünastia kulminatsiooniks, mistõttu seda nimetatakse sageli ka Yini dünastiaks.
Belgia linnade loend
J
Jodoigne
Shangi dünastia
Ülevaade
Pärast Shangi dünastia langust vandusid kuningliku suguvõsa liikmed truudust uutele Zhou kuningatele ning võtsid perekonnanimeks Yin. Sealt saigi see perekonnanimi alguse. Neist said Zhou kuningate vasallid, kes teenisid kuningaid ka ministritena. Hilisematel teadetel, mis pärinevad ka Hiinast ja Koreast, asus Yini prints koos kaaskonnaga elama tänapäeva Phyŏngyangi lähedale ning rajas seal esimese Korea riigi.
Belgia linnade loend
K
Kortrijk
Shangi dünastia
Ülevaade
Shangi riik lagunes 11. sajandi keskel eKr., kui selle vallutas endine liitlane Zhou riik. Pärast Shangi vallutamist võtsid Zhou kuningad üle enamiku Shangi kultuurile ja poliitilisele süsteemile omastest joontest.
Yini varemed
20. sajandi alguses avastati Henani provintsist Anyangi linna lähedalt hilise Shangi dünastia pealinna varemed (Yinxu). Peale paleede ja templite vundamentide kaevati sealt välja muuhulgas 11 kuningahauda, kust on seni leitud üle 10 000 pronks-, nefriit-, luu- ja keraamilist eset ning samuti üle 20 000 oraakliluu, mis annavad andmeid tollase poliitika, majanduse, kultuuri, religiooni, geograafia, astronoomia, kalendri, kunsti ja meditsiini kohta. Yini varemed on kõige tähtsamad arheoloogilised avastused Shangi riigi kohta.
Belgia linnade loend
L
La Louviere - La Roche-en-Ardenne - Le Roeulx - Landen - Léau (Zoutleeuw) - Le Rœulx - Lessines - Leuven - Leuze-en-Hainaut - Liège - Lier - Limbourg - Lokeren - Lommel - Looz (Borgloon) - Lo-Reninge
Asjaõigus
Asjaõigus on õigusnormide kogu, mis reguleerib isikute suhet asjadesse.
Shangi dünastia
Territoorium
Shangi riigi territoorium ulatus Ida-Hiina merest praeguse Shaanxi provintsi läänepiirini ning põhjas praeguse Liaoningi provintsini. Seega hõlmas ta Huang He kesk- ja alamjooksu ning ka osa Jangtse jõest.
Asjaõigus
Asjaõigus järgneb asjale, st liigub asjaga kaasa, kui asja füüsiliselt liigutatakse. Rahvusvahelise eraõiguse kohaselt kohaldatakse asjade suhtes selle riigi õigust, kus asi asub (lex rei sitae). Asjaõiguse tekkimisel, muutmisel ja lõppemisel järgitakse selle riigi õigust, kus asi asub tekkimise, muutmise või lõppemise hetkel.
Shangi dünastia
Riik
Shangi riik kujutas endast linnade ja linnale kuuluvate maade ühendatud võrgustikku. Shangi asulate sekka kuulus ka külasid, kus elasid rahvad, kellega Shang sageli sõjajalal oli. Seega moodustas Shang asulate liidu, mitte ühtse territooriumiga ja kindlate piiridega riigi selle sõna tänapäevases tähenduses. Sellel asulate liidul puudus ametkond ja ta oli peamiselt kuningliku majapidamise laiendus. Shangi kuningas delegeeris harva oma võimu kellelegi edasi, või kui, siis ainult oma lähedastele sugulastele või järglastele.
Belgia linnade loend
M
Maaseik - Malmedy - Mechelen - Menin (Menen) - Messines (Mesen) - Mons - Montaigu-Zichem (Scherpenheuvel-Zichem) - Mortsel - Mouscron
N
Namur - Neufchâteau - Nieuwpoort - Ninove - Nivelles
O
Ostende - Ottignies-Louvain-la-Neuve - Oudenburg
P
Peer - Péruwelz - Philippeville - Poperinge
S
Saint-Ghislain - Saint-Hubert - Saint-Nicolas - Saint-Trond (Sint-Truiden) - Saint-Vith (Sankt Vith) - Seneffe - Seraing - Soignies - Spa - Spiennes - Stavelot
Z
Zottegem
T
Termonde (Dendermonde) - Thuin - Tielt - Tirlemont (Tienen) - Tongeren - Torhout - Tournai - Turnhout
V
Verviers - Vilvorde (Vilvoorde) - Virton - Visé
W
Walcourt - Waregem - Waremme - Wavre
Hindenburg
thumb|220px|LZ-129 Hindenburg pisi|Film Hindenburgi lendamisest, ankurdamisest ja põlengust LZ-129 Hindenburg oli tsepeliin-tüüpi õhulaev, mis sai nime Saksamaa presidendi Paul von Hindenburgi järgi.
Tartu linnavalitsus
pisi|Tartu linnapea Urmas Klaas pisi|Tartu eelmine linnapea [[Urmas Kruuse Tartu hansalaadal 2008. aastal]] Tartu linnavalitsus on Tartu linna omavalitsuse täitevorgan. Tartu linnavalitsuse moodustab Tartu linnavolikogu, linnavalitsuse juht on linnapea. Linnapea ja abilinnapeade ametikohad on poliitilised, linnavalitsuse ametnike ja töötajate ametikohad on apoliitilised. Tartu linnavalitsus on kuueliikmeline, vahemikus 2011–2013 viieliikmeline. Alates 9. aprillist 2014 on Tartu linnapea Urmas Klaas.
Hindenburg
Tsepeliin LZ-129 Hindenburg oli koos oma sõsara LZ 130 Graf Zeppelin II-ga suurim õhulaev, mille inimkond eales ehitanud. Võrdluseks võib tuua hiiglasliku reisilennuki Airbus A380, mis on 245 meetri pikkusest LZ-129-st kolm ja pool korda lühem. Hindenburg tegi oma esimese lennu 1936. aasta märtsis. Sarnaselt sõjalaevaga Bismarck oli LZ-129 Hindenburg oma aja üks olulisemaid tehnilise arengu tipu sümboleid Saksamaal.
Tartu linnavalitsus
1998. aastast alates on Tartu linnavolikogus enamust enda käes hoidnud Reformierakond, kes on koos erinevate koalitsioonipartneritega moodustanud ka kõik linnavalitsused.
Hindenburg
LZ-129 Hindenburg mahutas oma ajastu modernse, jäikust tagava duralumiinium sõrestiku ja seda katva 34 000 m2 kesta all ligikaudu 200 000 kuupmeetrit vesinikku. Kuigi vesinik on õhuga segunedes kergestisüttiv gaas, täideti sellega suur osa tolleaegseid Saksamaa tsepeliine, sest Saksamaal ei osatud sel ajal veel nii suurtes kogustes heeliumi vastuvõetava hinnaga toota.
Õhulaeva LZ-129 suurim läbimõõt oli 41,2 meetrit ning kogukaal ca 215 tonni. Õhulaevale jäikust andev sõrestik oli valmistatud sel ajastul uudsest eriti tugevast alumiiniumsulamist. Õhulaev Hindenburg hävis 6. mail 1937 maandumisel USA-s. Ootamatult lahvatanud leegist tekkinud tulekahjus lagunes LZ-129 vähem kui minutiga. Katastroofis hukkus nii reisijatest kui ka maandumismeeskonnast kokku 35 inimest, pääses 62 inimest. Tsepeliiniga Hindenburg tehti kokku Atlandi ookeani ülelendu nii Ameerika Ühendriikidesse kui Brasiiliasse.
Tehnilised andmed
pisi|400 px|Tsepeliini Hindenburg suurus võrreldes [[lennukite mõõtmetega]]
Tartu linnavalitsus
2021. aasta kohalikud valimised
Linnapea: Urmas Klaas (Reformierakond)
2017. aasta kohalikud valimised
2017. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste järel moodustati linnavalitsus järgmises koosseisus:
Linnapea: Urmas Klaas (Reformierakond)
2020. aasta jaanuaris lõpetas Reformierakond koostöö senise koalitsioonipartneri Keskerakonnaga, sõlmis 13. veebruaril uue koalitsioonilepingu sotsiaaldemokraatidega ning uus linnavalitsus moodustati järgmises koosseisus:
Abilinnapead:
2013. aasta kohalikud valimised
2013. aasta kohalike omavalitsuste volikogude valimiste järel moodustati linnavalitsus järgmises koosseisus:
Linnapea: Urmas Kruuse (Reformierakond)
Abilinnapead:
2014. aasta 9. aprillil astus Tartu eelmine linnapea Urmas Kruuse tagasi seoses siirdumisega Eesti valitsusse tervise- ja tööministriks. Tema asemel sai linnapeaks senine Riigikogu liige ja kunagine Postimehe peatoimetaja Urmas Klaas ning linnavalitsus moodustati järgmises koosseisus:
Linnavalitsuse osakonnad
Järgnevalt on üles loetletud Tartu linnavalitsuse osakonnad aastal 2021 koos lühikese kirjeldusega nende tegevusest.
Arhitektuuri ja ehituse osakond
Arhitektuuri ja ehituse osakond Ehitusliku projekteerimise ja ehitusalase tegevuse koordineerimine ja järelevalve, kultuurimälestiste ja kultuuriväärtustega objektide kaitse ja riiklik järelevalve, riiklikule ehitisregistrile andmete esitamine.
Osakonnas on neli teenistust.
Arhitektuuriteenistus Järelevalveteenistus Kultuuriväärtuste teenistus Lubade- ja registriteenistus
Avalike suhete osakond
Avalike suhete osakond koordineerib linnavalitsuse avalikke ja välissuhteid ning linnavalitsuse sisekommunikatsiooni. Samuti tegeleb osakond Tartu linna kaasamisalaste tegevustega, linna mainekujunduse, turundustegevuse ja turismi valdkonna korraldamisega.
Masutatsu Ōyama
Masutatsu Ōyama (jaapani keeles 大山 倍達 Ōyama Masutatsu; 27. juuli 1923 – 26. aprill 1994) ehk Mas Oyama oli korea karatemeister ja oma täiskontaktse stiili kyokushin kaikani loonud võitluskunstnik, kes võitles seda demonstreerides kokku 52 härjaga (pulliga), lüües neid rusikahoobiga sirakile. Ehkki see üldlevinud lugu osutus hiljem müüdiks, on Oyama teinud ainsana kolme päeva jooksul kolm korda läbi 100 mehe kumite (iga võidetud võitlus alla 2 minuti).
Tartu linnavalitsus
Avalike suhete osakond
Osakonna ülesanded:
Ettevõtluse arengu osakond
Osakonna ülesandeks on arendada koostööd linna, ettevõtluse tugistruktuuride ja ettevõtete vahel, toetada vastutustundliku ja innovaatilise ettevõtluse arengut Tartu linnas.
Osakonna ülesanded:
Haridusosakond
Haridusosakond lahendab Tartu linnas lapsehoiu, alushariduse, üldhariduse ja kutseharidusega seonduvaid küsimusi ning korraldab oma haldusalas tegutsevate asutuste ülalpidamist ja tegevust. Haridusosakonnal on 50 allasutust, sh 26 lasteaeda, 22 üldhariduskooli, üks kutseõppeasutus Tartu Rakenduslik Kolledž ja Hariduse Tugiteenuste Keskus.
IT süsteemihalduse osakond
Osakonna ülesandeks on Tartu Linnavalitsuse ja allasutuste infosüsteemide, sh arvutivõrkude, tarkvarateenuste, serverite, riistvara jms haldamine ja arendamine ning arvutikasutajatele IT tugiteenuse osutamine.
Järelevalveosakond
Osakond tegeleb linnavalitsuse nimel väärtegude kohtuvälise menetlemisega ja teeb järelevalvet:
Kultuuriosakond
Osakonnas on kolm teenistust.
Kultuuriteenistus
Noorsooteenistus
Sporditeenistus
Linnamajanduse osakond
Linna tehnilise infrastruktuuri ja keskkonnakaitse korraldamine. Osakonna haldusalas tegutsevad Tartu linna asutused Tartu Kalmistu ja Tartu Linnatransport. Osakonnas on neli teenistust.
Haljastus- ja linnapuhastusteenitus
Keskkonnateenistus
Teedeteenistus
Liikluskorralduse teenistus
Linnaplaneerimise ja maakorralduse osakond
Osakond tegeleb territoriaalse planeerimise, planeeringute koostamise ning järelevalvega planeeringute rakendamise üle, koordineerib linna tehnilise infrastruktuuri arendamist ning maakorralduslike ja geodeetiliste tööde tegemist.
Osakonnas on neli teenistust.
Detailplaneeringute teenistus
Maakorraldusteenistus
Geodeesiateenistus
Inseneriteenistus
Linnavarade osakond
Osakond korraldab linnavara valdamist ja kasutamist. Osakonnas on kolm teenistust.
Ehitusteenistus
Eluruumide teenistus
Rahvastikutoimingute osakond
Osakonna ülesanded:
Ruumiloome osakond
Osakonna ülesanded:
Sisekontrolli osakond
Osakonna ülesanded:
Sotsiaal- ja tervishoiuosakond
Tartu linnavalitsuse sotsiaal- ja tervishoiuosakond koordineerib ja korraldab sotsiaalhoolekannet ja tervishoidu Tartu linnas. Osakonna hallata on viis linna hoolekandeasutust: Tartu Laste Turvakodu, Tartu Hooldekodu, Päevakeskus Tähtvere, Päevakeskus Kalda ja Varjupaik.
Osakonnas on viis teenistust.
Hoolekandeteenistus
Lastekaitseteenistus
Sotsiaaltööteenistus
Tervishoiuteenistus
Arendus- ja haldusteenistus
Linnavalitsuse komisjonid
2020. aastal tegutsesid linnavalitsuses järgnevad komisjonid:
Põllumajandusgeograafia
Põllumajandusgeograafia on majandusgeograafia haru, mis uurib põllumajandustootmise paiknemise seaduspärasusi ja seda mõjutavaid tegureid, sh eri riikide ja piirkondade looduslikke ja sotsiaal-majanduslikke tingimusi ning põllumajandustootmise arengu omapärasusi.
Põllumajandusgeograafia käsitleb põllumajandustootmist agraartööstuskompleksi teiste harudega vastastikuses seoses.
Sukulendid
pisi|[[Aaloe säilitab vett oma lehtedes]] pisi|[[Kaktuse lehed on taandarenenud okasteks]] Sukulendid ehk lihaktaimed ehk turdtaimed (hilisladina keeles suculentus 'mahlane') on taimed, mille paksudes lehtedes, vartes või juurtes säilitatakse vett.
Tüüpilised sukulendid on kaktused ja aaloed, kes vett säilitavad vastavalt varres ja lehtedes.
Sukulendid ei moodusta ühtset taimerühma. Nende sarnased tunnused tulevad elamisest sarnastes tingimustes.
Sukulente kasvatatakse tihti toataimedena, kuna nad vajavad tavalisest vähem hoolt ja kastmist.
Sukulentide kohastumusi
Sukulentidel on mitmesuguseid kohastumusi, millega vähendatakse niiskusekadu, säilitatakse ja hangitakse vett. Ühelgi sukulendil ei ole kõiki neid tunnuseid.
Kui lehed ja/või vars on kaetud karvakeste või tiheda vahaja kirme kutiikulaga, vähendab see aurumist. Ümmargused lehed vähendavad lehe pindala ja ruumala suhet ning seega aurumist, mis toimub pinnalt ja mitte lehe sisemusest. Ka vars võib olla silindrilise või keraja kujuga, et vähendada pindala ja ruumala suhet. Lehed võivad olla kogunenud rosetiks varre taandarengu tulemusena. Suur osa aurumisest toimub õhulõhede kaudu, seetõttu võib nende arv olla vähenenud. Ka võivad õhulõhed päevaks täielikult sulguda ja avaneda üksnes öösiti, kui õhk on jahedam ja õhuniiskus suurem. Lehed võivad olla taandarenenud okasteks või isegi täiesti puududa. Seetõttu võib fotosüntees toimuda jämenenud varres, mitte lehtedes. On ka võimalik, et kuivaperioodil sureb taime maapealne osa täielikult ja kasvab tagasi alles niiskuse tekkides.
Niiskust kogutakse paksudesse lehtedesse, tüvesse või juuresse. Mõnel taimel on vars ribiline, et see niiskusepuudusest kokku ei variseks.
Niiskust hangitakse kas maa seest, kastest ja ududest või harvadest vihmadest kindlal aastaajal. Niiskust aitavad koguda pikad juured, mis ulatuvad sügavale, ja kõrge osmootne rõhk juurtes. Mõnel taimel on pinnajuured, mis võimaldavad koguda niiskust kastest või vihmast. Lehtedel võib olla vihmaveerenni kuju, et sademed voolaksid neid mööda kindlasse kohta – juurte peale. Taime otsas võib olla mingi tutt, mis kondenseerib niiskust.
Sukulentide jaoks on oluline mitte kuumeneda, sest see suurendab aurumist. Sellepärast on mõnel neist väga heledad, peaaegu valged lehed, mõnel kogunevad päikesekiirguse käes olevatesse kudedesse kaitsvad pigmendid, mis on punast või pruuni värvi. Mõni taim on kaitseks päikese eest peaaegu täiesti maa alla peitunud, maapinnale ulatuvad üksnes püstiste silindriliste lehtede otsad.
Kaitseks loomade eest on paljude sukulentide mahl mürgine. Enamikul taimedel on astlad ja okkad. Mõned sukulendid kasutavad mimikrit, näiteks meenutavad ümbritsevaid kive. Faukaaria leheservadel on külgsuunalised astlad, mistõttu kaks ülemist lehte moodustavad justkui mingi koletise hambulised lõuad.
Lewis Carroll
Lewis Carroll (õieti Charles Lutwidge Dodgson; 27. jaanuar 1832 – 14. jaanuar 1898) oli Briti kirjanik, matemaatik ja fotograaf.
Elulugu
Charles Dodgson sündis Cheshire'i krahvkonnas Dareburys. Tema esiisad olid põlvkondi olnud sõjaväelased ja vaimulikud, mitmed neist tähtsatel kohtadel. Ta oli pastoripere 11 lapsest vanim poeg ja tal oli 2 vanemat õde. Aastal 1843 kolis pere elama North Yorkshire'i.
1846–1849 käis Dodgson koolis Rugbys. 1851. aastal astus Oxfordi ülikooli Christ Church College'isse, kus paistis silma matemaatikavõimetega ning sai aeg-ajalt isegi stipendiumi. Pärast õpingute lõpetamist 1855 jäi ta samasse kolledžisse tööle loogika ja matemaatika õppejõuna, kellena töötas aastani 1881. Hiljem pühendus ta kirjanduslikule tegevusele.
Ajal, mil Dodgson töötas kolledžis, oli selle asutuse dekaaniks Henry Liddell, kelle tütar Alice Liddell oli raamatu "Alice Imedemaal" nimitegelase prototüüp.
Juba noorena hakkas Dodgson kirjutama luulet ja lühijutte, mida saatis ajakirjadele, saavutades mõõdukat edu. Enamjaolt olid need teosed humoorikad või satiirilised. Tema enese hinnangul polnud nende kirjanduslik tase kuigi kõrge ja ka tänapäeval neid eriti ei teata.
Esimest korda kasutas Dodgson varjunime Lewis Carroll 1856. aastal, kui avaldas romantilise poeemi "Üksindus". Lewis on inglispärane vorm ema keskmisest nimest Lutwidge ja Carroll on inglispärane vorm eesnimest Charles. 1865. aastal ilmus Dodgsonil Carrolli nime all esimene raamat "Alice Imedemaal" ja 1871 detsembris „Alice peeglitagusel maal ja mida ta seal nägi”. thumb|püsti|vasakul|Lewis Carrolli foto Alice Liddellist thumb|Lewis Carroll
Fotograafia
Ta pildistas lapsi (eriti väikseid tüdrukuid). Säilinud fotodest üle poole kujutavad tüdrukuid. Ta pildistas ka täiskasvanuid, poisse, maastikke, samuti maale ja skulptuure, puid ja koeri, nukke ja muud. Hulgaliselt on ta pildistanud kaasaegseid suurkujusid, näiteks Michael Faradayd, Alfred Tennysoni, John Everett Millaisi ja Dante Gabriel Rossettit.
1920.–1960. aastatel olid tema fotod suuresti unustatud.
Oklahoma City Thunder
Oklahoma City Thunder on USA korvpalliklubi, mis mängib korvpalliliiga NBA läänekonverentsi loodedivisjonis. Oma kodumänge peab klubi Chesapeake Energy Arenal.
Ajalugu
Klubi asutati 1967. aastal Seattle'is, kus tegutses nimega Seattle SuperSonics üle 40 aasta. 2008. aastal koliti Oklahoma Citysse ja sellest ajast kannab klubi nime Oklahoma City Thunder.
Seattle SuperSonics on NBA finaalis mänginud kolm korda ning tuli 1979. aastal ka NBA meistriks. Uue nime all on klubi parimaks saavutuseks 2012. aasta finaal, kus alistuti 1 : 4 Miami Heatile. Divisjoni võitjaks on klubi tulnud 11 korral, konverentsi parimaks neljal korral (1978, 1979, 1996, 2012).
Mängijad hooajal 2020/2021
pisi|[[Russell Westbrook, Oklahoma City Thunder 2008–2019]]
Igavikustatud numbrid
Mängijad, kelle numbriga särgi on Oklahoma City Thunder igavikustanud.
Kyme
Kyme (ladina Cumae, itaalia Cuma) oli Itaalia vanim ja põhjapoolseim kreeka koloonia. Selle asutasid Chalkisest pärit kolonistid umbes 750 eKr.
Kyme oli üks peamisi kreeka kultuuri vahendajaid Vana-Roomas. Hiljem muudeti ta rooma kolooniaks.
Türje
Türje on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas. Külas asus aastani 1972 Võhmuta raudteepeatus.
Boris Kumm
Boris Kumm (1. september 1897 Pärnu – 21. november 1958 Tallinn) oli Eesti poliitik, stalinliku terroripoliitika peamisi teostajaid Eesti NSV-s, 1941. aastast Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi rahvakomissar (pärast sõda Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi minister kuni 1950. aastani). 1945. aastal sai kindralmajori auastme.
1948. aastal lõpetas ta eksternina Tallinna 1. Keskkooli.
Boris Kumm astus 1923. aastal illegaalsesse Eestimaa Kommunistlikku Parteisse (EKP), oli II Riigikogu liige. Määrati 1924. aastal riigivastase tegevuse pärast sunnitööle, kust vabanes 1938. aasta amnestiaga.
Varasem elukäik
Sündis puiduekspordiettevõtte ametniku perekonnas. Õppis aastatel 1911–1915 gümnaasiumis Pärnus, mis jäi lõpetamata. 1915. aastal töötas apteekriõpilasena Grimmi apteegis Pärnus. Aastatel 1916–1917 teenis reamehena Venemaa keisririigi armees Petrogradi ihukaardiväepolgus, demobiliseeriti haiguse tõttu. Aastatel 1917–1919 oli tööline (sealhulgas metsa- ja turbatööline) Pärnus. Veebruarist 1919 osales Scoutspataljoni kapralina Eesti Vabadussõjas, demobiliseeriti juulis 1920. Aastatel 1920–1924 oli tööline Pärnus. 1923. aastal astus illegaalsesse Eestimaa Kommunistlikku Parteisse. Aastatel 1923–1924 Pärnu linnavolikogu liige ja Pärnu maakonna ametiühingute kesknõukogu sekretär. Vahistati jaanuaris 1924 ja mõisteti 27. novembril 1924 nn 149 protsessis 15 aastaks sunnitööle. Vabanes amnestiaga mais 1938, peale seda värvati NSVL välisluure agendiks. 1938-40 mustatööline Pärnus ja samal ajal EKP Keskkomitee büroo volinik Pärnus.
ENSV SARK ja RJRK
1940. aasta augustis määrati ta Eesti NSV Siseasjade Rahvakomissariaadi siseasjade rahvakomissariks ning 26. märtsil 1941. aastal Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi rahvakomissariks.
Teine maailmasõda
Pärast Eesti okupeerimist Saksa vägede poolt evakueerus Moskvasse, kus tegeles NKVD 4. Valitsuses diversioonitöö organiseerimisega Saksamaa poolt okupeeritud Eestis.
Tegevus pärast Teist maailmasõda
1944. aastal naasis B. Kumm koos Punaarmeega Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi juhina Eestisse, ta oli 1949. aasta märtsiküüditamise üldjuht ning autasustati selle eest Punalipu ordeniga. 29. märtsist 1944 kuni 24. jaanuarini 1950 oli ta Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Rahvakomissariaadi rahvakomissar (aastast 1946 Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi minister).
Langus ja surm
24. jaanuaril 1950 vallandati B. Kumm ÜK(b)P KK Poliitbüroo otsusega seoses "vigadega kulakute väljasaatmisel" ja "nõrga banditismivastase võitluse pärast" ning viidi üle Eesti NSV kommunaalmajandusministri asetäitjaks, seejärel töötas kommunaalmajandusministrina. Alates 1952. aastast juhatas Eesti NSV Ministrite Nõukogu kohalike teede osakonda, 1953. aastal jäi tervislikel põhjustel pensionile (põdes lahtist tuberkuloosi). Kannatas ka kroonilise alkoholismi all. Suri 21. novembril 1958 Tallinnas.
B. Kumm maeti Tallinna Metsakalmistule 23. novembril 1958.
Palazzo Te
thumb|right|Palazzo Tè thumb|right|Palazzo Tè "Salaaed" Il giardino segreto Palazzo Te (ka: Palazzo Tè, Palazzo del Te) on Gonzagade suguvõsale kuulunud palee Itaalias Mantova linnas. See on üks kõige kuulsamaid maneristlikke losse.
Palazzo Te ehitas 1524–1534 arhitekt Giulio Romano Federigo II Gonzagale suvepaleeks. Palee ehitamise ajal oli Te (ehk Tejeta, nagu seda siis nimetati) vaid silla kaudu kaldaga ühenduses olev saareke. Saarel asus ka Gonzagade ratsabaas.
Palee on kahekorruseline, ruudukujulise põhiplaani ja siseõuega. Palee seinad ehitati 18 kuuga, ülejäänud aeg kulus lae- ja seinamaalingutele.
1630 laastas palee Saksa-Rooma keisri Ferdinand II sõjavägi, aga lossi ülejäänud elanikud surid sõjaga kaasnenud katku. Loss jäi tühjaks ja rüüstati täielikult.
Praegu on lossis mesopotaamia kunsti muuseum Museo Civico.
Sala dei Gigantis
Sealsetel freskodel on kujutatud titaane, kes näivad justkui maha kangutavat ruumi enda sambaid.
Sala di Amor e Psiche
Ruumi seinu kaunistavad erootilised stseenid Apuleiuse "Kuldsest eeslist" olevat pühendatud Federico II Gonzaga kallimale Isabella Boschettale.
Adeniin
pisi|Adeniini valem pisi|Adeniini molekuli skeem Adeniin ehk 6-aminopuriin on lämmastikalus (puriinalus), üks neljast tähtsamast nukleiinalusest nii DNA kui ka RNA koosseisus. See on heterotsükliline ühend, puriini derivaat, millel on 6. positsioonis aminorühm. Aine nimetus orgaaniliste ühendite süstemaatilises nomenklatuuris on 9H-puriin-6-amiin. Adeniini molekulivalem on C5H5N5.
Adeniini nukleosiidid on desoksüadenosiin (DNA-s) ja adenosiin (RNA-s).
Adeniin moodustab aluspaari DNA-s tümiini ja RNA-s uratsiiliga.
Keemilised omadused
Adeniin moodustab mitu tautomeeri, mis võivad kiiresti üksteiseks muutuda ja mida peetakse tihti samaväärseteks.
Biosüntees
Puriini metabolism hõlmab adeniini ja guaniini sünteesimist. Mõlemad sünteesitakse nukleotiidist, mille nimetus on inosiinmonofosfaat (IMP). IMP-d sünteesivad ribosoomid keeruka mitmeastmelise protsessi abil, kasutades glütsiini, glutamiini ja asparagiinhappe molekulide aatomeid.
Pagaripärm sünteesib P-ribosüül-PP molekuli adeniiniks 7 vaheastet sisaldava protsessi abil.
Bioloogiline roll
Adeniin esineb nii DNA ja RNA kui ka bioloogiliselt aktiivsete ja makroergiliste molekulide (AMP, ADP, ATP) koosseisus.
Adeniin on üks kahest puriini nukleiinalusest (teine on guaniin), mida kasutatakse nukleiinhapete nukleotiidide sünteesimisel. Vastavalt komplementaarsusprintsiibile seondub adeniin DNA koosseisus tümiiniga kahe vesiniksideme abil, et aidata stabiliseerida nukleiinhappestruktuure. Valkude sünteesiks kasutatava RNA koosseisus seondub adeniin uratsiiliga.
Seos vitamiinidega
Vanasti nimetati adeniini vahel B4-vitamiiniks. Seda ei peeta enam korrektseks, adeniini ei peeta enam B-rühma vitamiinide hulka kuuluvaks. Kuid kaks B-vitamiinide hulka kuuluvat ainet, niatsiin ja riboflaviin, reageerivad adeniiniga, moodustades vastavalt nikotiinamiidadeniindinukleotiidi (NAD) ja flaviinadeniindinukleotiidi (FAD).
Uurimislugu
Üks esimesi teadlasi, kes uuris adeniini, oli Hermann Emil Fischer.
Pohjois-Pohjalainen Osakunta
Pohjois-Pohjalainen Osakunta (PPO) on 1907. aastal asutatud Helsingi Ülikooli juures tegutsev üliõpilasorganisatsioon.
Alates 1928. aastast on PPO-l sõprusleping Eesti Üliõpilaste Seltsiga.
Kirjandus
Heikki Roiko-Jokela. Ylioppilas - maakunta - Isänmaa: Pohjois-Pohjalainen Osakunta pohjoispohjalaisen identiteetin rakentajana ja kehittäjänä 1907-2007. Julkaisuvuosi: 2007. ISBN 978-951-746-895-4
Vadiküla
Vadiküla on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Sündinud 10. aprillil
''Siin loetletakse 10. aprillil sündinud tuntud inimesi.
Amrum
Amrum (põhjafriisi keele kohalikus murdes (Öömrang)) Oomram) on saar Põhjameres, üks Friisi saartest. Amrum kuulub Saksamaa Schleswig-Holsteini liidumaale Põhja-Friisimaa kreisi Föhr-Amrumi maakonda. Asub Syltist lõunas ja Föhrist edelas. Saarest läände jääb Põhjameri, itta madal ja saarterohke Waddensee.
Amrumi pindala on 20,46 km² ning ta on suuruselt Saksamaa 10. saar. Saare pikkus on 10 km ja laius kuni 2,5 km. Saare läänerannikul on kuni 1 km laiune liivaluidete riba ja sellest läänes asub kogu Põhja-Euroopa suurim, 12 km pikkune liivarand. Saare kõrgus merepinnast on kuni 32 meetrit (Siatleri luitel). Saare põhjaosas moodustavad luited väikese Odde poolsaare.
Mõõna ajal saab Amrumilt jalgsi naabersaarele Föhrile kõndida.
Ajalugu
Amrumi asustuse vanimad jäljed on pärit neoliitikumist. Sellest ajast pärineb hulk dolmeneid. Säilinud on ka hulk pronksiajast ja rauaajast pärit haudu. Düünist on leitud rauaaegse küla jäänused.
Nime järgi on oletatud umbes 100 eKr koos kimbrite ja teutoonidega Roomat ähvardanud ambronite seost Amrumiga (varasem nimi Ambrum). Sel ajal oli saar maasääre abil mandriga ühendatud.
Varakeskajal asustasid saare friisid. Nende elatusalad olid soola tootmine, põllumajandus, kala- ja vaalapüük ning kaubalaevandus. 19. sajandi lõpus hakkasid kõik teised tegevusalad turismi kõrval tagaplaanile jääma.
Saare ainus sadam oli Sttenodde, kuni 1890 rajati saare uusim, Wittdüni küla, mille sadam sai kiiresti saare suurimaks. Wittdün on ka saare kõige enam turismist mõjustatud küla.
Alates keskajast kuulus Amrum vaheldumisi Taanile ja Schleswigi hertsogkonda. Kuni 1864. aastani, mil Taani kaotas Teise Schleswigi sõja, moodustas Amrum Taani enklaavi. Seejärel kuulus Amrum Preisimaa ja Austria ühise valitsemise alla, aastast 1867 ainult Preisimaale, alates 1871 Saksamaale. Ta kuulus ühte omavalitsusüksusse Tønderi saarega kuni 1920. aastani, mil rahvahääletuse tulemusena läks Tønder Taanile, aga Amrum jäi Saksamaale. Sellest ajast moodustab Amrum koos Föhri saarega ühise omavalitsusüksuse, mis kuni 1972. aastani kandis nime Lõuna-Tönderni maakond.
19. sajandil emigreerus rohkem kui veerand saareelanikest USA-sse. Tänapäeval on USA-s rohkem Amrumi päritolu inimesi kui Amrumil enesel. Arendatakse sidemeid Amrumi ja USA vahel.
Loviisa tuumaelektrijaam
pisi|350px|Loviisa tuumaelektrijaam Loviisa tuumaelektrijaam on tuumaelektrijaam Soomes Loviisa linnas. Jaam asub Hästholmeni saarel umbes 90 km Helsingist ida pool.
Loviisa tuumaelektrijaam hakkas tööle 1977. aastal, kui reaktor Loviisa 1 hakkas elektrit tootma. Nelja aasta pärast, 1981. aastal võeti kasutusele reaktor Loviisa 2.
Loviisa tuumaelektrijaam kuulub energiakontsernile Fortum.
Probleemid
Aastal 2012 tuli teine reaktor sulgeda, kuna esimese reaktori remont tekitas selles häireid.
Ruhja
Ruhja (läti keeles Rūjiena, saksa keeles Rujen) on linn Põhja-Lätis Valmiera piirkonnas. Ruhja on Läti kõige põhjapoolsem linn. See asub Ruhja jõe ääres.
Kaitsealused objektid
Linnas kasvab kaks looduskaitsealust põlispuud – Ruhja pärn ümbermõõduga 4,1 meetrit ja Ruhja mõisa haab ümbermõõduga 5,89 meetrit.
Ruhja ordulinnuse varemed on riikliku kaitse all. Samuti on kaitse all Ruhja kirik ja selle piirdemüür, mälestusmärk Ruhja vabastamisele, mälestusmärk Sējējs Arturs Alberingsile, Jānis Skujiņši mälestussammas Madona Orans ja kunstnik A. Alkšņise elupaik aadressil Rīgas iela 11a. Kohaliku kaitse all on Ruhja linnavalitsuse maja aadressil Raiņa iela 3 ja elamu (endine haigla) aadressil Valdemāra iela 26.
Ajalugu
Ruhja linna tänapäevases piirides asus Liivi ordu Ruhja ordulinnus. Liivi sõja eel sai sellest üürikeseks ajaks Ruhja komtuurkonna keskus.
Ruhja oli Riia kubermangu ja Volmari kreisi Rūjiena ehk Ruhja kihelkonna keskus, Lätimaal. Pärisorjuse likvideerimisel kujunes asula aleviks. Aastal 1800 hakkas Ruhjat läbima Tallinna–Pärnu–Riia postimaantee uus trass, seal oli ka hobupostijaam.
Asulat läbis varem kitsarööpmeline Valga–Ruhja–Pärnu raudtee. Raudtee ümberehitamisel laiarööpmeliseks (Tallinna–Pärnu–Mõisaküla–Riia liin) viidi Ruhja raudteejaam linnast tunduvalt eemale. Ruhjani liiklesid reisirongid 1990. aastate keskpaigani, amortiseerunud raudtee likvideeriti 2005. aastal.
Linnaõigused sai aastal 1920. 1949–1959 oli Ruhja rajooni keskus. 2009. aastani kuulus linn Valmiera rajooni. Aastatel 2009–2021 oli see Ruhja piirkonna keskus.
Aleksander Jegorov
Aleksander Jegorov (1. november 1881 – 8. jaanuar 1963 Aruküla) tuntud ka kui "Nassi Sass" oli aktiivne külaelanik Harjumaal Arukülas.
Tema vend oli tuntud eesti maalikunstnik Andrei Jegorov
2018. aastal valiti Aleksander Jegorov aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.
Lemming
Lemming (Lemmus) on näriliste seltsi hamsterlaste sugukonda kuuluv perekond.
Teaduslikult kirjeldas lemminguid esimesena saksa botaanik Johann Heinrich Friedrich Link 1795.
Lemmingute perekonda kuulub viis liiki, kellest kolm on levinud Euraasia tundrates ja metsatundrates ning kaks liiki Põhja-Ameerikas.
Lemmingute tüvepikkus on 10–13,5 cm, saba on 18–26 mm pikk. Lemming kaalub 40–112 g. Karvastik on hall või pruun. Erinevalt kabilemmingutest ei vaheta nad talveks karva.
Eluviisilt sarnanevad lemmingud kabilemmingutega. Hulgipaljunemise aastatel sooritavad nad ulatuslikke rändeid, mille käigus võivad nad ujuda üle jõgede ja isegi üle kitsaste väinade. See on pannud aluse müüdile, justkui sooritaksid lemmingud kogu karjaga enesetapu.
Lemmingud ja kabilemmingud moodustavad polaarrebase põhitoidu.
Liigid
Tänapäeval loetakse siia perekonda 5 liiki:
Honolulu
Honolulu on linn USA-s, Hawaii osariigi pealinn. Asub O'ahu saare lõunarannikul.
Sääse alevik
Sääse oli alevik Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Alevikus asus üks maakonna tähelepanuväärsemaid 20. sajandi arhitektuuri esindajaid – omaaegse Põdrangu sovhoosi (hilisem AS Põdrangu) elegantne lõõtsakujuline keskusehoone (ehitatud 1974–1975, arhitekt Maara Metsal). Hoone juures on eriliselt väärtuslikud saali seinu katvad sgrafiitotehnikas illusoorsed maalingud (kunstnik Eva Jänes).
25. septembril 2021 liideti Sääse alevik Tamsalu linnaga.
Keiserlik Aleksandri lütseum
pisi|Tsarskoje Selo lütseumihoone XIX sajandi joonistusel Keiserlik Aleksandri lütseum (vene keeles Императорский Александровский лицей), aastani 1843 Keiserlik Tsarskoje Selo lütseum (Императорский Царскосельский лицей) oli aastatel 1811−1917 tegutsenud aadlikele mõeldud õppeasutus.
Ajalugu
Lütseum asutati 12. augustil 1810 keiser Aleksander I ukaasiga, kuid alustas tegevust järgmise aasta 19. oktoobril. Kuni 1843. aastani asus see Tsarskoje Selos (praegu Puškin), seejärel viidi see üle Peterburi ja nimetati õppeasutuse asutaja auks ümber Keiserlikuks Aleksandri lütseumiks. Õppeasutus suleti 29. mail 1918 Rahvakomissaride Nõukogu otsusega.
Õpilased
Aastatel 1817−1842 ehk õppeasutuse Tsarskoje Selo perioodil lõpetas lütseumi 286 õpilast.
Jootme (Tapa)
Jootme on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Sepp Blatter
pisi|Sepp Blatter (2009) Sepp Blatter (õieti Joseph Blatter; sündinud 10. märtsil 1936 Viège'is Valais' kantonis Šveitsis) on Šveitsi jalgpallitegelane, FIFA president aastail 1998-2015.
Blatter lõpetas 1959 Lausanne'i ülikooli äri ja majanduse erialal. Ta töötas pärast seda paljudes ettevõtetes ja organisatsioonides, sealhulgas Valais' kantoni turisminõukogu pressiesindaja ja Šveitsi jäähokiföderatsiooni peasekretär. Seejärel oli ta luksuskellade tootja Longines spordikellade ja avalike suhete direktor. Ta aitas organiseerida 1972. ja 1976. aasta olümpiamänge.
2004 võttis FIFA Blatteri juhtimisel vastu otsuse, et nendele jalgpalluritele, kes pärast värava löömist oma särgi seljast kisuvad või väravat muul viisil ekstravagantselt tähistavad, määratakse kollane kaart. Selle reeglimuudatuse põhjuseks on asjaolu, et maailmas on vanamoelisi maid, kus niisugusele tähistamisele hea pilguga ei vaadata.
Imastu
Imastu on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
1920. aastatel moodustati Imastu mõisa maadest asundus. Hiljem moodustati mõisasüdame aladest asunduse kõrvale ka asund. 1977 ühendati asundus ja asund külaks.
Sündinud 11. aprillil
''Siin loetletakse 11. aprillil sündinud tuntud inimesi.
HEV
HEV on lühend, mis võib tähendada:
August von Oettingen
August Georg Friedrich von Oettingen (läti keeles Augusts fon Etingens; vene keeles Августин Александрович (Август Георг Фридрих) фон Эттинген; 5. juuli 1823 Visusti – 7. aprill 1908 Tartu) oli baltisaksa jurist ja riigitegelane.
Ta õppis 1841–1843 Tartu Ülikoolis õigusteadust, oli riiginõunik, Liivimaa maamarssal (1857–1862), Liivimaa tsiviilkuberner 18. maist 1862 kuni 19. jaanuarini 1868, tõeline riiginõunik (22. juuli 1862), Liivimaa maanõunik (1869) ja Riia linnapea (1886–1889).
Perekond
August von Oettingen sündis Liivimaa maamarssali Alexander von Oettingeni (1798–1846) ja Helena von Knorringi (1794–1863) pojana. Tema noorematest vendadest Georg Philipp oli arstiteadlane, Nicolai maamarssal, Alexander usuteadlane, Eduard maanõunik ja Arthur Joachim füüsik.
Tema abikaasa oli Ida von Wilcken (1827–1903), kes oli Alexander von Wilckeni ja Wilhelmine von Luederi tütar. Abielust sündisid:
Jarno Trulli
Jarno Trulli (sündinud 13. juulil 1974 Pescaras) on Itaalia endine Vormel 1 sõitja.
Karjäär
Trulli liitus F1 sarjaga 1997. aastal, asudes sõitma Minardi võistkonnas ja osaledes esimesel seitsmel GP-l. Seejärel avanes Panis' vigastuse tõttu vaba sõitjakoht Prostis, kus Trulli suutis osadel etappidel tulevikulootusena silma paista. Parimaks lõpptulemuseks jäi 4. koht Saksamaa GP-lt, ent eufooriat tekitas ta Austria GP-l, juhtides suure osa sõidust MM-tiitlipretendendi Jacques Villeneuve'i ees, kuni Prosti Mugeni mootor lõhkes.
1998. aasta oli raske: Prost oli üle läinud Peugeot' mootoritele ning terve hooaja jooksul ei suutnud Trulli kiirust leida. Trulli startis esikümnest vaid kahel etapil (Monacos ja Itaalias) ning hooaja ainus punktikoht, mis oli ka kogu võistkonnale ainukeseks punktiks, tuli Belgiast 6. koha näol.
1999. hooaeg oli suhteliselt tagasihoidlikule itaallasele karjääri lootustandvaim aasta. Prosti-Peugeot' konkurentsivõime oli paranenud, kuigi autot kimbutasid jätkuvalt tehnilised probleemid. Sellele vaatamata tuli rida esikümne stardikohti ning MM-i kokkuvõttes seitse punkti. Nürburgringi segastes ilmaoludes peetud sõidus tuli aga karjääri esimene pjedestaalikoht – teine. Trullil õnnestus sõlmida järgmiseks aastaks leping Jordan-Mugen Hondaga – tolle hooaja kolmanda võistkonnaga.
2001. aastast lootis eelmisel hooajal tootjates vaid 6. koha saanud Jordani võistkond rohkemat – oli ju just sõlmitud ka uus mootorileping Hondaga. Aasta esimene kolmandik oli paljulubav, ent seejärel nurjus aasta taas tehniliste probleemide tõttu, mille pärast itaallane vahepeal kümne sõidu jooksul koguni üheksal juhul oli sunnitud rajaperve jääma. Kõigest hoolimata senise karjääri parim resultaat – 12 punktiga MMi 9. koht.
Dorothy L. Sayers
Dorothy L. Sayers (13. juuni 1893 – 17. detsember 1957) oli inglise kirjanik, filoloog ja tõlkija.
Jarno Trulli
Karjäär
2002. aastaks õnnestus itaallasel langevast Jordanist pääseda tugevnevasse Renault'sse. 2001. aastal veel Benettoni nime all vaevaliselt esinenud võistkond oli sel hooajal kujunenud tugevuselt neljandaks jõuks, ent ikka ei tahtnud Trullit kimbutanud tehnilised probleemid kuhugi kaduda. MM-i kokkuvõttes veel üks samm edasi – 8. koht, ehkki punkte kogunes sedakorda vaid üheksa.
Dorothy L. Sayers
Tema kriminaalromaanide kuulsaim tegelaskuju on aristokraadist detektiiv lord Peter Wimsey.
Jarno Trulli
Karjäär
2003. aastaks tegi Renault tugeva hüppe nii konkurentsivõimes kui vastupidavuses, ent taas jäid suured tulemused saavutamata ja sedakorda tabasid itaallast hoopis uut laadi äpardused. Nii oli just tema kvalifikatsiooniringi ajal vihmasadu tugevaim ja sattus ta kahel korral stardiavariisse. Et potentsiaali on, näitas Suurbritannia GP esimesed kümme ringi, mida Trullil juhtida õnnestus, kuni sõidu lõpuks 6. kohale taanduda tuli. MM-i kokkuvõttes taas 8. koht sedakorda uue punktisüsteemi alusel 33 punktiga.
Dorothy L. Sayers
1930. aastal asutas ta Londonis koos Agatha Christie, Freeman Wills Croftsi, Anthony Berkeley Coxi ja teiste Briti kriminaalkirjanikega ühenduse Detection Club.
Jarno Trulli
Karjäär
2004. hooaega alustas Trulli juba kolmandat aastat järjest Renault's ning hooaja esimene pool oli üle ootuste hea. Stabiilsete punktikohtade seas õnnestus Monacos ka karjääri ainus võit vormistada. Prantsusmaa GP-l lasi Trulli viimase ringi viimases kurvis mööda Rubens Barrichello, ning Trulli vallandati tiimist. Samas aga oli juba leping Toyotaga taskus, kus Trulli sõitis hooaja viimased kaks etappi – küll edutult. Siiski MM-i kokkuvõttes karjääri parim resultaat – 46 punktiga kuues koht.
2005. aasta esimene pool kujunes jällegi väga heaks, kuivõrd Toyota konkurentsivõime osutus oodatust tugevamaks. Kolm poodiumikohta hoidsid itaallast mõnda aega ka MM-i üldarvestuses esikolmikus, ent jälle ebaõnnestus hooaja lõpp ning 43 kogutud punktiga tuli taanduda 7. kohale.
2006. hooaeg algas omaaegse hukkunud soome tsiklisõitja Jarno Saarineni järgi pandud eesnimega itaallasele kesiselt ning oma esimesed punktid saavutas ta alles hooaja üheksandal etapil Kanadas. Kaks etappi varem välja toodud uus TF106B mudel sobis aga Trullile senisest hooaja alguses kasutatud TF106 mudelist enam ning hooaja lõpuks oli itaallane jõudnud koguda 15 punkti, mis paigutas ta üldarvestuse 12. reale. Hooaja jooksul sai selgeks ka Trulli tulevik F1-s, kui Toyota pikendas temaga lepingut 2009. aasta lõpuni.
2007. aastal jätkus loodetud tõusu asemel langus, kui Trulli kogus aastaga vaid 8 punkti, platseerudes MM-i üldarvestuses 13. kohale. Hooaja algus oli paljulubaval, kui Malaisia ja Bahreini GP-delt tulid 7. kohad, ent ülejäänud hooaja käigus õnnestus itaallasel punktikohale jõuda vaid kahel osavõistlusel – USAs 6. ja Brasiilias 8. koha näol.
2008. aasta on Trullile Toyota roolis neljas ning hooaja algus tõi üle hulga aja oodatud tõusu, kulmineerudes Malaisia GP-l saavutatud 4. kohaga, mille jätkuks tuli Bahreinist kuues koht. Viie etapi järel asub Trulli 9 punktiga punktitabelis 8. kohal.
2009. aastal sai ta 32,5 punktiga kaheksanda koha.
Dionissi Orgusaar
Tõnis/Dionissi Orgusaar (27. oktoober 1889 Võisiku vald – 30. mai 1965 Aruküla) oli eesti õigeusu vaimulik ning köster-kooliõpetaja.
Ta sündis 27. oktoobril 1889 Võisiku vallas Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal Tõnis Orgusaare peres, õppis Riia Vaimulikus Koolis ja Seminaris 1901–1909, lõpetas 4 klassi ja omandas köster-kooliõpetaja kutse. Tõnis Orgusaar  jätkas õpinguid  Varssavi ja Tartu Ülikoolides 1914–1917, töötas Aruküla koolis õpetajana ja koolijuhatajana,  oli tegev köster-kooliõpetajana Aruküla Püha Kolmainu koguduses 1909–03.1913 ja Tallinna Kopli Nikolai koguduses 03.1913–1914 – töötas kooliõpetajana Tallinnas.
2018. aastal valiti Tõnis Orgussaar aktsiooni "Sajandi 100 arukülalast" raames toimunud rahvaküsitluse tulemusel saja meeldejäävama arukülalase hulka.
Karkuse (Tapa)
Karkuse on küla Lääne-Viru maakonnas Tapa vallas.
Külas asub Karkuse ohvrikivi ja hiiekaev. Külas on asunud Karkuse hiiemägi.
Demidov
Demidov (saksa keeles Demidow) oli Venemaa keisririigi üks rikkamaid töösturite suguvõsasid.
Ajalugu
Suguvõsa esiisa oli Nikita Demidov (1656–1725). Suguvõsa pärines Tuulast.
Renault 20/30
Renault 20 ja Renault 30 aastatel 1975–1984 toodetud prantsuse sõiduauto. Tegu oli tolle ajastu Renault' kõige luksuslikuma mudeliga ning ehituse ja keredetailide poolest olid 20 ja 30 samad. Küll aga oli 30 parema varustusega ning ka suurema töömahuga mootoritega.
Loomine
Luksuslikuma mudeli loomist väikeautode kõrvale alustati Renault' tehases 1960. aastatel. Algul plaaniti konstrueerida V8-mootoriga auto, kuid selle loomise protsess venis, kuni lõpuks 1970. aastate algul alustati projekti P127. Projekti tulemusel valmis märtsis 1975 Renault 30 ja sama aasta novembris Renault 20. Autode loomisel võeti aluseks Renault 12 mehaanikapool ja Renault 16 kerekontseptsioon. Mõlemad nimetatud mudelid olid juba varem saavutanud suure müügiedu ja populaarsuse.
Konstruktsioon
Mootor asetseb kere suhtes pikisuunas, eespool esitelge ja vedavad on esirattad. Nii esi- kui ka tagavedrustus on sõltumatud.
Renault 20 ja Renault 30 erinevad üksteisest peamiselt vaid esiotsa disaini, tagapidurite ja kasutatud mootorite poolest. Renault 20-l kasutati nelinurkseid esitulesid, trummelpidureid tagateljel ja väiksema töömahuga neljasilindrilisi mootoreid. Luksuslikumal Renault 30-l olid aga ümarad topeltesituled, ketaspidurid tagateljel ja kasutati 2,7 l töömahuga V6-bensiinimootorit. Hiljem lisandus turbolaadimisega diiselmootor.
Modifikatsioonid
Renault 20TL (R1271), Renault 20TS/LS (R1272/R1277), Renault 20TX (R1279), Renault 20 Diesel (R1276), Renault 30TS (R1273 või R1275), Renault 30TX (R1278) ja Renault 30 Turbo Diesel
Muu
Kokku toodeti seda tüüpi autosid eri andmetel Sandouville'is umbes 622 000 – 638 000 Renault 20 ja 145 000 Renault 30 autot. Kogu tootmisperioodi jooksul ei suudetud neil mudelitel kõrvaldada kõiki pisivigu ja puudusi, mistõttu autode töökindlus jättis soovida. Samas oli tegu väga mugavate ja omas klassis luksuslike autodega.
Üks Renault 30 oli kasutusel president François Mitterrandi ametiautona tema esimestel ametiaastatel (1981-1983), kuni 1984. aastal kolis ta üle uuele Renault 25-le.
1980. aastate keskel toodeti väike hulk seda tüüpi autosid Dacia 2000 nime all ka Rumeenias.
Tilsiti rahu
pisi|275px|Kahe keisri kohtumine parvele püstitatud paviljonis Nemunase jõe keskel
Napoleon mitte ainult ei kindlustanud oma kontrolli Kesk-Euroopa üle, vaid sai ka Venemaa ja kärbitud Preisimaa oma liitlasteks kahe ülejäänud vaenlase Suurbritannia ja Rootsi vastu, päästes valla Inglise-Vene ja Soome sõja. Tilsiti rahu vabastas ka Prantsuse väed Hispaania kampaaniaks. Kesk-Euroopa muutus taas lahinguväljaks aastal 1809, kui Austria ja Suurbritannia ründasid Prantsusmaad viienda koalitsiooni sõjas.
Prantsuse-Vene leping (7. juuli)
See oli kahe poole rahu-, sõpruse- ja liiduleping. Leping lõpetas sõja keiserliku Venemaa ja Prantsuse keisririigi vahel ning algatas liidu kahe keisririigi vahel, mis muutis ülejäänud Mandri-Euroopa peaaegu võimutuks. Kaks riiki leppisid salaja kokku, et aitavad teineteist vaidlustes – Prantsusmaa lubas Venemaale abi Osmanite Türgi vastu ja Venemaa lubas ühineda kontinentaalblokaadiga Briti impeerium vastu. Napoleon veenis ka Aleksandrit sisenema Inglise-Vene sõtta ja algatama Soome sõja Rootsi vastu, et sundida viimast kontinentaalblokaadiga ühinema. Täpsemalt lubas tsaar lahkuda Valahhiast ja Moldovast, mis okupeeriti Vene vägede poolt Vene-Türgi sõjas. Joonia saared ja Cattaro, mille olid vallutanud Vene admiralid Fjodor Ušakov ja Dmitri Senjavin, tuli üle anda Prantsusmaale. Vastutasuks garanteeris Napoleon suveräänsuse Oldenburgi hertsogkonnale ja mitmele teisele väikeriigile, mida valitsesid tsaari saksa sugulased.
Napoleon uskus ekslikult, et oli Tilsitis saavutanud oma ammuse eesmärgi – püsiva liidu Venemaaga. Keiser Aleksander I jaoks olid Tilsiti lepped siiski sunnitud samm. Kui 1809. aastal puhkes uus sõda (viies koalitsioonisõda) Prantsusmaa ja Austria vahel, siis Venemaa sisuliselt ei täitnud oma liitlaskohustusi ega alustanud sõjategevust.
pisi|275px|Napoleon Tilsitis
Prantsuse-Preisi leping (9. juuli)
Leping Preisimaaga lõikas riigist ära umbes poole selle territooriumist: Cottbus läks Saksimaale, Elbe vasakkallas anti äsjaloodud Vestfaali kuningriigile, Białystok anti Venemaale (mis viis Belostoki oblasti loomiseni) ja ülejäänud Poola maadest Preisimaal alates teisest ja kolmandast Poola jagamisest sai poolsõltumatu Varssavi hertsogiriik. Preisimaa pidi vähendama armee 40 000 meheni ja maksma 100 000 000 franki. Talleyrand oli soovitanud Napoleonil leppida kergemate tingimustega; lepingud olid oluliseks teetähiseks tema keisrist võõrandumisel.
Kui lepingut koostati, märkasid vaatlejad, et Preisi kuningas jalutas Nemunase kaldal; Napoleon oleks võinud vaid käega viibata ja Preisimaa oleks olnud kadunud. Seepärast nägid paljud vaatlejad Preisimaal ja Venemaal, et leping on ebavõrdne ja alandav. Vene sõdurid keeldusid täitmast Napoleoni käske, nagu Dmitri Senjavin Lissaboni intsidendiga kogu Euroopale demonstreeris. Napoleoni plaanile tsaari õega abielluda oli Vene aadel vastu. Koostöö Venemaa ja Prantsusmaa vahel lõppes lõpuks aastal 1810, kui tsaar hakkas lubama neutraalsete laevade sisenemist Venemaa sadamatesse. Aastal 1812 ületas Napoleon Nemunase jõe ja tungis Venemaale, lõpetades liidu riismed.