cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Villem Aleksander Reinok
Elulugu
Asunud 1941. aastal Saksamaale, tuli ta 1942. aastal tagasi ja töötas 1942–1944 trustis Eesti Elekter. 1945–1955 oli represseerituna Siberis vangilaagris.
Bogdan Borusewicz
Bogdan Michał Borusewicz (sündinud 11. jaanuaril 1949 Lidzbarkis) on Poola ajaloolane ja poliitik.
8. juulil 2010 sai ta mõneks tunniks Poola presidendi kohusetäitjaks, kui president Lech Kaczyński surma järel presidendi kohusetäitja ülesandeid täitnud seimi spiiker Bronisław Komorowski seimist tagasi astus. Borusewicz oli kohusetäitja, kuni Grzegorz Schetyna uueks seimi spiikriks valiti.
Ta oli 20. oktoobrist 2005 kuni 11. novembrini 2015 Poola senati marssal.
18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola senati marssalina.
Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild (Marimetsa oja)
Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild, ka Jõgeva kõrtsi kivisild 2, on ajalooline sild vanal Risti-Virtsu maanteel üle Marimetsa oja.
Sild asub Läänemaal Lääne-Nigula vallas Koluvere külas ajaloolisest Jõgeva kõrtsihoonest umbes 160 m lõuna-edela pool. On võetud ehitismälestisena kaitse alla.
Praegune Risti-Virtsu maantee kulgeb sillast umbes 110 meetri kaugusel ida pool.
Redwell
Redwell Manufaktur GmbH on Austria pereettevõte, mis töötab välja ja toodab infrapunaküttepaneele.
Ajalugu
1998. aastal alustas Michael Buschhoff koostööd Venemaa inseneridega, et tuua turule infrapunakütteseadmed ettevõttes WLL Toodeti esimesed infrapunakütteelemendid, mida kasutati ehitustööstuses (kuivatites). Aastal 2000 lõppes koostöö venelastega ja Mike Buschoff jätkas infrapunakütteseadmete väljatöötamist oma garaažis. Tootearendus käis koostöös Müncheni Ökoloogia ja Tervise Instituudiga. 2002. aastal sai ettevõttel IHS Infrarot Heizsysteme Ltd müügiks valmis esimene partii infrapunaküttepaneele. 2003. aastal on tootmine nii suureks arenenud, et kolitakse uutesse ruumidesse Hartbergis, Ausrias. Võetakse kasutusele spetsiaalsed kuumakindlad liimid ja alustatakse seeriaviisilist tootmist. Toodete valik laieneb. Samal aastal saavad IHS Infrarot Heizsysteme Ltd küttepaneelid TÜV kvaliteedimärgise. 2005. aastal jõuavad tooted USA ja Kanada turule. Hakati kasutama Redwelli kaubamärki.
Koluvere Jõgeva kõrtsi kivisild (Marimetsa oja)
Kõrtsihoonest 40 m põhja-kirde pool asub veel teinegi samanimeline kivisild üle, kuid üle Liivi jõe.
Redwell
Ajalugu
2007. aastal arendatakse välja kvaliteedisüsteem, tooted saavad ISO 9001 sertifikaadi (EN ISO901:2000 ja 1400:2400). Tootmismaht suureneb tänu uutele masinatele. Tooted pälvivad 2007. aastal CSA sertifikaadid Kanadas ja UL sertifikaadid Ameerika Ühendriikides. Infrapunaküttepaneelid müügil rohkem kui 20 riigis. 2009. aastal on Redwelli infrapunaküttepaneelid tunnustatud rahvusvahelisel turul ja müügil 30 riigis. 2010. aastal sai ettevõte uue nime Redwell Manufaktur GmbH ja tootmist laiendatakse veelgi Ökopargis Hartbergis, tootmisala 3600 m2. 2013. aastal oli tootearendus ja tulemused jõudnud kvaliteedini, kus toodetele hakati andma varasema 60 kuu asemel 90 kuud garantiid. Samal aastal jõuab turule ka Redwelli infrapunakäterätikuivati, millele on integreeritud kontrollsüsteem. 2014. aastal oli nõudlus ja tootmine kasvanud nii suureks, et ehitati juurde 900 m2 tootmis- ja laoruume. Peakorter kolis Rotenturmi. Redwelli toodetele anti Leitbetrieb Austria kvaliteedimärgis. 2015. aastal toodi turule ainulaadne kaks ühes (infrapunakütteelement koos LED valgusega), mis on mõeldud kasutamiseks tootmis- ja laohoonetesse ning müügisaalidesse. Toode võitis samal aastal kaks auhinda: Red Dot Award ja Energy Globe Award Burgenland. 2017. aastal võitis sama toode (2IN1) Saksa disaini auhinna. 2018. aastal anti toodetele varasema 90 kuu asemel garantiid 10 aastat.
Tootmine
Redwell kasutab toomisel ainult rohelist energiat ja kvaliteetseid keskkonnasõbralikke materjale. Tootmisprotsess on rangelt kontrollitud käsitöö. Redwelli küttepaneelidel on garantii 10 aastat. Tooted vastavad Euroopa Parlamendi ja Nõukogu direktiivis 2009/125/EÜ 2009. aastal kehtestatud nõuetele, mis käsitlevad energiamõjuga ökodisaini tooteid. Redwelli infrapuna kütteseadmed on saanud kvaliteedimärgise TÜV Nord ja CE ohutusmärgise 2003.aastal.
Infrapunaküte
Infrapuna küttepaneelid on laiemalt koduses kasutuses alates 2002. aastast. Infrapunaküte on energiasäästlik. Tänu sellele, et ei soojendata ruumis olevat õhku vaid ruumi ennast ja ruumis olevaid esemeid saavutatakse energia kokkuhoid vähemalt 30%. Ruumi seintes, põrandas ja laes salvestunud soojus on püsivam ja ka ruumi ventileerimisel ei ole energia kadu suur. Infrapunakütte kasutamine ei põhjusta pidevat õhuringlust ruumis, õhus on vähem tolmuosakesi ja allergeene. Igat infrapuna küttepaneeli juhitakse individuaalselt termostaadiga, see tagab optimaalse energia kasutuse, sest igas ruumis saab valida soovitud temperatuuri. Infrapunaküte hoiab ruumi seinad soojad ja kuivad ning väldib hallituse tekkimist. Infrapuna küttepaneelid on paigaldatavad nii seinale kui lakke. Infrapuna küttepaneelid on hooldusvabada. Infrapunaküte on hääletu ja puudub temperatuuride erinevus lae ja põranda vahel.
Sertifikaadid
Redwell vastab Leitbetriebe Austria kõrgetele nõudmistele: tegemist on innovatiivse, pidevalt areneva eduka firmaga, millel on kõrge sotsiaalne vastutus – auastme esimene koht.
Vukovari veetorn
pisi|Veetorn 2010. aastal Vukovari veetorn on endine veetorn Horvaatias Vukovari linnas, linna sümbol. 50 meetrit kõrge ja 2200 m3 mahutavusega veetorn asub Mitnica linnaosas Najpar-bašća linnapargis. Esialgsel kujul valmis see 1968. aastal. Veetorni projekteeris ettevõte Plan ja ehitas ettevõte Hidrotehna Zagreb.
Redwell
Sertifikaadid
Redwell on heaks kiidetud ja soovitatud IBR (Institute für Baubiologie Rosenheim GmbH) poolt
Vukovari veetorn
Enne Horvaatia iseseisvussõda paiknes torni tipus restoran vaatega linnale, Doonau jõele ja ümberkaudsetele viinamarjaistandustele. Sõja ajal toimud 87-päevase (25. august – 18. november 1991) Vukovari lahingu kestel oli torn üks Jugoslaavia Rahvaarmee (JNA) suurtükiväe peamistest sihtmärkidest, mida tulistati 640 korda.
Redwell
Sertifikaadid
Redwellile on antud kvaliteedi ja tervisesõbralikkuse sertifikaat, mis kinnitab kasutatud materjalide ohutust. CE nõutele vastavus. Redwell Manufaktur GmbH kinnitab, et kütteelemendid vastavad EMC Direktiivile ja EL Madalpinge Direktiivile 2006/95/EG
Vukovari veetorn
Pärast sõja lõppu 1995. aastal jäi Vukovar algselt ÜRO hallatud Ida-Slavoonia, Baranja ja Lääne-Sirmiumi üleminekuadministratsiooni alla, kuni taasliideti Horvaatiaga 15. jaanuaril 1998. Seejärel soovis Horvaatia president Franjo Tuđman algse torni taastada, kuid sellest plaanist loobuti ja selle asemel jäi torn koos kuuli- ja mürsuaukudega Vukovari ja Horvaatia sõjakannatuste sümboliks. Torn avati ametlikult uuesti restoran-muuseumina 30. oktoobril 2020, avalik ligipääs algas järgmisel päeval.
Redwell
Sertifikaadid
Energy Globe Award Burgenland 2015
Red Dot auhind. Tootele on antud Red Dot auhind disaini eest 2015.aastal.
Riiklik preemia 2015 Keskkonnakaitse ja energiatehnoloogia „Puhas tehnoloogia Austrias“
Rahvusvaheline elektrilise sudu uurimise ühingu (International Society for Electrosmog Research) tunnustus, et Redwelli infrapunaküttepaneel WE1600 vastab nõuetele ja eralduv elektromagnetkiirgus jääb alla lubatud keskmise.
Saksa disaini auhind 2017 ja 2020 (German Design Award Winner 2020)
Ujvari ejalett
pisi|Uyvari ejalett aastal 1683, vahetult enne [[Osmanite riik|impeeriumi taandumist]] Ujvari ejalett (osmanitürgi keeles ایالت اویوار ehk Eyālet-i Uyvar) oli Osmanite riigi haldusterritoriaalne üksus Karpaatia nõos. Ejalett moodustati 1663. aastal ja eksisteeris kuni 1685. aastani. Halduskeskus asus Ujvaris.
Padise külanõukogu
Padise külanõukogu oli külanõukogu Harju rajoonis. Külanõukogu moodustati 1954 Kloostri ja Põllküla külanõukogu liitmise tulemusena. Külanõukogu pindala oli 140 km² (1977).
Langenfeld
Langenfeld on linn Saksamaa lääneosas Nordrhein-Westfaleni liidumaal Mettmanni kreisis. Asub Düsseldorfist kagus.
Ülem-Krain
pisi|Sloveenia traditsioonilised piirkonnad: (1) [[Sloveeni Rannikumaa|Rannikumaa, (2a) Ülem-Krain, (2b) Sise-Krain, (2c) Alam-Krain, (3) Koroška, (4) Štajerska, (5) Prekmurje]]
Ülem-Krain (sloveeni Gorenjska; itaalia Alta Krain; saksa Oberkrain) on Sloveenia traditsiooniline piirkond, põhjapoolne mägine osa suuremast Kraini piirkonnast. Piirkonna keskus on Kranj, samas teised linnalised keskused on Jesenice, Tržič, Škofja Loka, Kamnik ja Domžale. Seal elab u. 300 000 elanikku või 14% Sloveenia rahvastikust.
Ajalooline taust
thumb|left|220px|[[Habsburgide monarhia|Austria kaart 18. sajandi lõpust "Ülem-Krain või Ljubljana ringkond"]]
Ülem-Kraini juuri eraldi poliitilise üksusena võib leida 17. sajandist, kui Habsburgide Kraini hertsogkond jaotati kolmeks haldusringkonnaks. Seda jaotust kirjeldas põhjalikult teadlane Johann Weichard von Valvasor oma 1689. aasta töös Die Ehre deß Hertzogthums Crain. Ringkonnad olid saksa keeles tuntud kui Kreise (vanasloveeni keeles kresija). Need olid: Ülem-Krain keskusega Ljubljanas, hõlmates hertsogkonna põhjaosa; Alam-Krain keskusega Novo Mesto, hõlmates ida- ja kaguosa; ning Sise-Krain keskusega Postojna, hõlmates hertsogkonna lääne- ja edelaosa.
See jaotus püsis erinevas korralduses kuni 1860. aastateni, kui vanad haldusringkonnad kaotati ja Ülem-Krain jaotati väiksemateks ringkondadeks: Kranj, Radovljica ja Kamnik. Sellegipoolest jäi piirkondlik identiteet tugevaks ka pärast seda. Austria-Ungari lagunemisega pärast Esimest maailmasõda liidendati Krain esialgu Sloveenide, Horvaatide ja Serblaste riiki ja siis Serblaste, Horvaatide ja Sloveenide kuningriiki ning see lakkas olemast eraldi poliitiline ja geograafiline üksus. Kraini piirkondlik identiteet hääbus peagi, kuid piirkondlik samastumine oma allüksustega (Ülem-, Alam- ja vähemal määral Sise-Krain) püsis tugev.
thumb|240px|Ülem-Krain [[Spodnja Sorica juures]]
Geograafiline ulatus
Põhjas piirab Ülem-Kraini Austria Kärnteni liidumaa, idas ajalooline Alam-Steiermargi (Štajerska) piirkond ja läänes Sloveeni Rannikumaa (Primorska). 1809. aasta atlas näitab piiri Alam-Krainiga kagus üldiselt Sava, Ljubljanica, Iščica ja Želimeljščica jõgede joont järgides. Piir Sise-Krainiga lõunas järgib üldiselt Ljubljana soo lõunaserva ja lõikub seejärel põhja poole (Log pri Brezovicist idas ja Polhov Gradecist läänes) Gradaščica jõeni ning pöörab siis Spodnja Idrija küngaste vahelt läände.
Maastikku iseloomustavad Lõuna-Lubjakivialpide mäed, valdavalt Julia Alpid ja põhjaservas Karawankide mäestik.
Ajalooliselt oli Ljubljana Ülem-Kraini osa. Kuid 19. sajandil hakati seda pidama eraldi üksuseks; veel 18. sajandi lõpul oli väga vähe viiteid Ljubljana elanikele kui "ülemkrainlastele" (Gorenjci, Oberkrainer): oli üldine arusaam, et Ülem-Krain algab alles Ljubljanast põhja pool. 19. sajandist peetakse Ülem-Kraini mitteametlikuks pealinnaks Kranji, mitte Ljubljanat. Kaasaegne Ülem-Kraini mõiste ei vasta täielikult ajaloolistele piiridele. Näiteks oli Jezersko omavalitsus juba 11. sajandist Kärnteni hertsogkonna osa. 1918. aastal okupeerisid selle sloveeni vabatahtlikud ja annekteeriti 1919. aasta Saint-Germaini rahuga Jugoslaaviasse. Tänapäeval peetakse seda üldiselt Ülem-Kraini lahutamatuks osaks, mitte Sloveenia Kärnteni (ka sellepärast, et selle elanikud kõnelevad ülemkraini murret). Ülem-Kraini piirid on Sloveenia Gorenjska statistilise piirkonna piiridega vaid häguselt sarnased.
Keel
Traditsiooniliselt on enamik Ülem-Kraini elanikest rääkinud ülemkraini murret (gorenjsko narečje), mis on geograafiliselt üks laiemaid ja keeleliselt kompaktsemaid sloveeni keele murdeid. See hõlmab suuremat osa provintsist, välja arvatud mõned äärealad Ülem-Kraini edela- ja loodeosas, ning laieneb ka Ljubljana põhjaosale. See kuulub ülemkraini murderühma, kuhu kuulub ka selška murre, mida räägitakse mägistes Ülem-Kraini külades Železniki, Selca, Dražgoše ja Davča.
Neid kahte ülemkraini murret räägitakse piirkonna valdavas enamuses: see keeleliste ja geograafiliste piiride koonduvus on Sloveenias üsna erandlik ja see tugevdab Ülem-Kraini piirkondliku identiteedi sidusust.
Sellegipoolest kõneldakse Ülem-Krainis ka teisi murdeid: Rateče külas kõnelevad inimesed ziljsko murret, mis kuulab kärnteni murderühma. Kranjska Gora ja Gozd Martuljeki ümbruses kõneldakse kärnteni ja ülemkraini murderühma vahelist üleminekumurret: see on tuntud kui kranjska gora alammurre. Ülem-Kraini idaosa mägistel aladel (peamiselt Škofja Loka ja Gorenja vas-Poljane omavalitsustes) kõneldakse rovte murderühma murdeid (poljane murre, škofja loka murre, horjuli murre).
Alates 18. sajandi algusest liidendati ülemkraini murre koos alamkraini murde ja ljubljana murdega osaliselt sloveeni kirjakeelde. Valgustusajastu lõpul ja romantismiajastu algul tulid sellest piirkonnast paljud kõige olulisemad sloveeni kirjanikud ja filoloogid: Jurij Japelj, Anton Tomaž Linhart, Jernej Kopitar, Matija Čop ja Janez Bleiweis. Luuletajal ja ajakirjanikul Valentin Vodnikul, kes sündis Šiškas, mis nüüd on Ljubljana osa, oli ka ülemkraini murde mõjutusi. Esimesed kaks sloveenikeelset ajalehte, Lublanske novice (1797–1800) ja Kmetijske in rokodelske novice avaldati samuti sloveeni keele ülemkraini piirkondlikus murrakus. Sloveenia rahvuspoeedi France Prešereni luulekeeles on ka palju erilisi ülemkraini tunnuseid, ometi veetis ta suurema osa oma elust Ljubljanas. Suuremal osal sloveeni selle aja (1780–1840) kirjandusest olid seega äratuntavad ülemkraini keeletunnused. 1840. ja 1850. aastatel eemaldati paljud nendest tunnustest kirjakeelest; sellegipoolest jõuti sloveeni filoloogide seas põhikokkuleppele, mille kohaselt võeti kirjakeele täishäälikusüsteem ülemkraini murdest ja kaashäälikusüsteem alamkraini murdest.
Folkloor ja muusika
Paljuski peetakse Ülem-Kraini folkloori sloveeni rahvafolkloori prototüübiks. Ülem-Kraini rahvariideid kasutatakse sageli sloveeni rahvariiete esindusena. 19. sajandi keskpaigas, sloveenide rahvusliku taassünni ajal, võtsid sloveeni rahvuslased Bledi rahvariided ja muutsid need Sloveenia rahvariieteks. Ülem-Krain on sloveeni folkloorile oluline ka muusika tõttu. 1950. aastatel populariseeris rahvamuusik Slavko Avsenik Ülem-Kraini rahvamuusika moodsat versiooni.
Saare-Siimu tamm
Saare-Siimu tamm on kaitsealune tamm Järva maakonnas Türi vallas Rassi külas. Puu võeti kaitse alla 1959.
Puu ümbermõõt on 596 cm (mõõdetuna 1,3 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
2016. aastal puu murdus ja kaotas enamuse oma suurusest.
Herenthout
pisi|tühi|püsti|Kirik
Kloonimine
Kloonimine (tuletatud vanakreeka sõnast κλών (klõn) – 'oksake') on geneetiliselt identsete organismide saamine sugulise või mittesugulise (sealhulgas ka vegetatiivse) paljunemise tulemusena. Biotehnoloogias tähendab kloonimine ka DNA fragmendi koopiate (molekulaarne kloonimine), rakkude (rakukloonimine) või teiste väiksemate elundiosade kloonimist. Kloonimisest hakati rohkem rääkima pärast seda, kui 1996. aastal õnnestus edukalt liita udara- ja munarakk. Sellest kasvas kloonlammas Dolly. Kloonimistehnoloogiate arenguga loodetakse tulevikus ennetada ja ravida seni ravimatuid haigusi. Lisaks sellele avanevad perspektiivid põllumajanduses tõuaretusega ja pereplaneerimises viljatusraviga.
Mõiste
Kloonimine tähendas juba Vana-Kreeka ajal protsessi, milles uus taim saab alguse väikesest oksakesest vegetatiivse paljunemise tulemusena. Nendel taimedel oli oluline väärtus aianduses, kuna nad olid identsed oma eellastega ning olid uue sordi aretamise aluseks. Hiljem hakati kogu sellist tahtlikult vegetatiivset paljundamisprotsessi nimetama kloonimiseks.
Hiljem kasutati terminit "kloonimine" kõikide identsete organismide saamise tehnoloogiate puhul, alates tuumade asendamisest kullestel, lõpetades erinevate organismide, ka lamba Dolly saamisega.
Molekulaarne kloonimine
Molekulaarne kloonimine on protsess, mille läbi saadakse labori tingimustes ühest molekulist mitu samasugust molekuli. Molekulaarset kloonimist kasutatakse laialdaselt nii bioloogilistes eksperimentides kui ka praktilistes rakendustes, alates DNA analüüsidest ja lõpetades valkude tootmisega. Tavaliselt kasutatakse kloonimist pikendamaks DNA fragmente, mis sisaldavad terveid geene. Samuti kasutatakse seda, et pikendada igasuguseid DNA järjestusi, näiteks promootorit, mittekodeerivaid järjestusi ja juhuslikke DNA lõike. DNA fragmendi kloonimine hõlmab nelja etappi:
Kuigi need on kloonimise põhiprotsessid, leidub ka alternatiivseid meetodeid.
Et pikendada elava organismi DNA lõiku, peab see olema ühenduses replikatsiooni alguspunktiga, mis suunab nii enda kui ka ühendatavate lõikude paljunemist. Lisaks sellele on vajalikud mitmesugused protsessid ja spetsialiseerinud kloonimisvektorid (tükike DNA-d, millesse saab lisada võõra DNA fragmente), et algaks valgu ekspressioon, sildistamine, üheahelalise RNA ja DNA moodustamine jne.
Alguses tuleb eraldada DNAst sobiva suurusega lõik. Seejärel ligeerimise abil sisestatakse amplifitseeritud DNA vektorisse (DNA lõik). Vektor (mis on tavaliselt ümmargune) lineariseeritakse, kasutades selleks restriktsiooniensüüme. Järgmisena inkubeeritakse vektor meid huvitava fragmendiga kindlates tingimustes koos ensüümi DNA ligaasiga. Pärast ligeerimist siseneb vektor meid huvitava DNA lõiguga peremeesrakku. Esineb ka teisi võimalikke tehnikaid, näiteks elektroporatsioon, optiline süstimine ja DNA-püssi abil. Lõpuks saadud transformeeritud rakud pannakse kasvama. Olenemata sellest, millist sisestamismeetodit kasutati, on võõr-DNA rakku sisenemine väikese efektiivsusega. Ainult teatud väike osa rakkudest võtab võõr-DNA oma koosseisu. Selleks, et kindlaks teha, millised rakud on edukalt kloonitud, kasutatakse vektorisse ehitatud markergeene. Tänapäevased kloonimisvektorid sisaldavad valikulisi antibiootikumiresistentsusmarkereid, mis võimaldavad söötmel kasvada ainult nendel rakkudel, millel on see vektor olemas.
Raku kloonimine
Ainuraksete organismide kloonimine
Raku kloonimine tähendab rakupopulatsiooni saamist ühest rakust. Bakterite ja pärmi (ainuraksed organismid) puhul on see protsess erakordselt lihtne, kuna võõrkeha tuleb kõigest siirata sobivasse kasvukeskkonda. See-eest keerukamate rakuliinide kloonimisel on protsess raskendatud, kasutatakse kloonimisrõngaid (silindreid). Selle tehnika jaoks vajavad rakud eelnevat eeltöötlemist. Rakususpensioon, mis on kokku puutunud mutageense aine või selektsiooni teostava ravimiga, külvatakse tugevale lahusele. Sellel alusel kasvavad isoleeritud kolooniaid. Varajases kasvufaasis, kui kolooniad koosnevad vaid üksikutest rakkudest, asetatakse nende ümber steriilsed polüstüreenirõngad (kloonimisrõngad). Rõngad on eelnevalt kastetud rasva sisse ja nendesse lisatakse väike kogus trüpsiini. Seejärel siiratakse võõrkeha kolooniatesse. Kloonitud rakud korjatakse rõngaste seest kokku ja viiakse uuele söötmele edasiseks kasvuks.
Tüvirakkude kloonimine
Protsess algab tuuma (sisaldab DNA-d) väljavõtmisega somaatilisest rakust (keharakk), mis hiljem pannakse tuumata munarakku. Somaatiline tuum ja munaraku tsütoplasma ühendatakse omavahel elektrišoki abil. Elektrišoki energia võimaldab kloonitud embrüol hakata arenema. Väljaarenev embrüo on geneetiliselt identne patsiendiga. Uus embrüo loob blastotsüste, mis võib moodustuda ükskõik mis rakuks inimese kehas. Oluline on teada, et kloonimine toimub ainult siis, kui munarakk säilitab oma normaalsed funktsioonid. Selle asemel, et replitseeruda kasutades sperma ja munaraku genoomi, sisestatakse somaatiline rakutuum munarakku. Munarakk reageerib keharaku tuumale samamoodi, nagu ta reageeriks spermarakule.
Somaatilise rakutuuma siirdamisprotsessi peetakse ka heaks meetodiks, et toota põllumajandusloomi toidu otstarbeks. See tehnoloogia on edukalt klooninud lambaid, veiseid, kitsi ja sigu. Teisalt väga suur kasu somaatiliste tuumade siirdamisel on väljasuremisohus olevate liikide kloonimine. Kahjuks suure surve tõttu nii munarakule kui ka siiratavale tuumale läheb palju rakke kaduma protsessi käigus. Siiamaani pole võimalik seda protseduuri automatiseerida, kõike tuleb käsitsi mikroskoobi all teostada, mille tõttu on see protseduur väga ressursimahukas. Biokeemiaga seotud keharakutuumade ümberprogrammeerimine ning munaraku aktiveerimine pole samuti kaugeltki hästi arusaadavad protsessid.
Aiandus
Mõistet "kloon" kasutatakse aianduses, kui räägitakse taimest, mis on järeltulija vegetatiivse paljunemise tulemusena. Paljud aiakultuuride sordid on kloonid, mis on alguse saanud ühest taimest ja on mitmekordistatud mingis vegetatiivses protsessis. Näiteks mõned Euroopa taimesordid, nagu näiteks viinamarjad, kartulid ja banaanid on aastatuhandeid vanad kloonid. Paljud puud, põõsad, viinamarjad, sõnajalad ja muud rohttaimed ja püsililled moodustavad loomulikke kolooniaid kloonidest. See toimub siis, kui taimest eraldunud mingi osa hakkab individuaalse taimena eraldi kasvama. Sammal on samuti üks levinud näide vegetatiivsest paljunemisest. Mõned soontaimed, näiteks võilill ja heintaimed moodustavad ka seemneid aseksuaalselt, mille tulemusena moodustuvad geneetiliselt identsetest indiviididest kloonide populatsioonid.
Bogdan Klich
pisi|Bogdan Klich Bogdan Adam Klich (sündinud 6. mail 1960 Krakówis) on Poola poliitik.
Kloonimine
Partenogenees
Klonaalne päritolu esineb looduses mõningatel loomaliikidel ja seda nimetatakse partenogeneesiks (organismi paljunemine ilma kaaslaseta). See mittesugulise paljunemise vorm esineb ainult mõningatel emastel putukatel, vähkidel ja sisalikel. Kasv ja areng toimub ilma isaslooma poolt viljastamiseta. Taimedel partenogenees tähendab embrüo arengut viljastamata munarakust. Seda kutsutakse ka apomiksiseks.
Bogdan Klich
Ta oli aastatel 2007–2011 Poola kaitseminister.
Kloonimine
Organismide kunstlik kloonimine
Kunstlikku organismide kloonimist võib nimetada ka reproduktiivseks kloonimiseks.
Bogdan Klich
18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola endise kaitseministrina.
Kloonimine
Esimesed sammud kloonimiseks
1935. aastal pälvis saksa embrüoloog Hans Spemann Nobeli auhinna meditsiinis, kui ta avastas praeguseks tuntud embrüonaalse induktsiooni. Ta eksperimenteeris erinevate embrüo osadega, mis vastutavad erinevate kudede ja elundite arengu eest. 1928. aastal teostasid Spemann ja tema õpilane Hilde Mangold somaatiliste rakkude tuuma siirdamist, kasutades selleks kahepaiksete embrüoid. See oli üks esimesi samme kloonimise suunas.
Lammas Dolly
Kloonimine viidi läbi Šotimaal Roslini ülikoolis, kus lammas terve oma elu elas (1996–2003). Paljud teadlased arvavad, et Dolly suri kiirenenud vananemise tõttu. Spekuleeriti, et surm oli seotud lühenenud telomeeridega. Need on kompleksid, mis kaitsevad kromosoome kahjustuste eest. Ian Wilmut, kes viis Dolly kloonimist läbi, vaidleb sellele vastu. Tema arvates oli Dolly varajane surm seotud hingamisteede infektsiooniga. Arvatavasti tulenes see kloonimisprotsessi puudujääkidest.
Dollyst on järel topis, mis seisab Edinburghi Kuninglikus muuseumis.
Esimese imetaja kloonimine oli avalikkuses väga olulise tähtsusega. Dolly kloonimine näitas, et geneetiline materjal kindlast täiskasvanud rakust on võimeline ümber programmeeruma täiesti uueks organismiks.
Inimese kloonimine
Inimese kloonimine tähendab olemasolevast või varem eksisteerinud inimesest geneetiliselt identse koopia loomist. Seda mõistet kasutatakse tavaliselt selleks, et määratleda inimese kunstlikku kloonimist. Loomuliku paljunemise ajal võib toimuda samuti kloonimine, selle tulemusena sünnivad identsed kaksikud. Eristatakse kahte inimkloonimist: üks on terapeutiline kloonimine ja teine reproduktiivne kloonimine. Teoreetiliselt on võimalik ka kolmas kloonimise variant, kus ühendatakse nii terapeutiline kui ka reproduktiivne kloonimine. Seda kutsutakse asenduskloonimiseks. See tähendaks ulatuslikult kahjustunud kehaosa asendamist, millele järgneks osaline või täielik ajusiirdamine.
Esimene inimhübriidkloon loodi novembris 1998. Täiustatud rakutehnoloogia abiga (Advanced Cell Technology, ACT) eemaldati lehma munarakust DNA ja sinna siirati inimese jalast rakk. See hävitati 12 päeva pärast. Kuna normaalne embrüo siirdub oma kohale alles 14 päeva pärast, siis kokkuleppe järgi ei saa hävitatud embrüot vaadelda kui inimorganismi. 2008. aasta jaanuaris teatasid USA California osariigi teadlased Wood ja Andrew French, et on loonud viis esimest küpset embrüot, kasutades selleks täiskasvanud naharaku DNA-d. Nende eesmärk oli tagada elujõulised embrüonaalsed tüvirakud. Dr Samuel Wood ja tema kolleeg annetasid oma naharakud ning DNA nendelt rakkudelt oli siiratud inimese munarakku. Ei ole teada, kas nendel embrüotel oleks võimalik olnud edasi areneda tulevikus. Dr Wood selgitas, et võimaluse korral oleks see ebaeetiline ja illegaalne. Kõik 5 loodud embrüot hävitati.
Protobothrops
Protobothrops on maoperekond.
Kloonimine
Kloonimine Eestis
Lisaks Juunile on Eestis ilmale tulnud kloonitud vasikas Augustiina, kes elas kolm aastat. Ta suri pullvasika sünnitamisel.
Protobothrops
Klassifikatsioon
Perekonda Protobothrops klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Kloonimine
Kloonimine Eestis
Eesti kloonlehm on Tervisetehnoloogiate Arenduskeskuse alamprojekt, mida Ettevõtluse Arendamise Sihtasutus on rahastanud kuue miljoni euroga. Projekti alustati 2010. aastal.
Rakendustarkvara
Rakendustarkvara (ingl application software) hõlmab arvutiprogramme, mis on ette nähtud teatud kindla ülesande täitmiseks, näiteks tekstitöötlus, tabelarvutus, pilditöötlus, raamatupidamine.
Rakenduse ingliskeelsest nimetusest application on igapäevases kasutuses saanud lühend app, meil äpp. Laiemalt sai see lühivorm tuntuks seoses iOS App Store ilmumisega 2008. aastal. Äppi kasutatakse peaaegu eranditult seoses mobiilseadmete (nutitelefoni, tahvelarvuti) rakendustarkvaraga.
Kloonimine
Kloonimine Eestis
Inimese kloonimine on Eestis nagu ka mujal maailmas keelatud.
Kasutamine popkultuuris
Kloonimine esines aastal 2002. George Lucase filmis  Tähtede sõda: osa II – Kloonide rünnak , kus Jedi meister Obi-Wan Kenobi reisis Kaminle ja avastas sealt tohutu klooniarmee, mille oli tellinud jedi Sifo-Dyas Galaktika Vabariigile.
Bristol City F.C.
Bristol City Football Club on Inglismaa jalgpalliklubi, mis tegutseb Bristolis. See mängib Inglismaa jalgpalli esiliigas Football League Championship.
Klubi on asutatud 1894. aastal. Alates 1904. aastast on klubi kodustaadion olnud Ashton Gate.
Bristol City ajaloo parim koht Inglismaa kõrgliigast pärineb hooajast 1906–07, mil saadi teine koht. 1909. aastal jõuti Inglismaa karikavõistluste finaali. Klubi teiste saavutuste hulka kuuluvad Welsh Cupi võit 1934. aastal, üks Inglismaa esiliiga võit hooajast 1905–06 ja rekordiliselt kolm võitu Football League Trophyl. Inglismaa kõrgliigas mängis Bristol City viimati hooajal 1979–80.
Klubi tunnusvärvid on punane ja valge. Klubi vapil on kujutatud punarindu.
Klubi suurim rivaal on Bristol Rovers ning nende klubide vaheline rivaliteet on tuntud Bristol derby'na. Teine suurim rivaal on Cardiff City ning Bristol City ja Cardiffi vaheline kohtumine on tuntud Severnside derby'na.
Praegune koosseis
''Seisuga 2. august 2019''
Snikkeri tamm
Puu ümbermõõt on 424 cm (mõõdetuna 0,9 m kõrguselt) ja kõrgus 24 m.
Monitor (laevatüüp)
Monitor oli 1-2 suurekaliibrilise suurtükitorniga relvastatud madalapardaline aeglasekäiguline peamiselt rannikulähedaseks kasutamiseks mõeldud soomustatud sõjalaev.
Ajalugu
Monitori nimetus pärineb Ameerika kodusõja päevil ehitatud ja kasutatud uut tüüpi madala lameda kerega ja ühe pöörleva suurtükitorniga samanimeliselt sõjalaevalt. Monitore kasutati seejärel peamiselt 1860. aastatest kuni Teise maailmasõja lõpuni. Need olid auru (algselt ka purjede) jõul liikuvad laevad, mille relvastusse kuulus tavaliselt 1 või 2 kaheraudset suurekaliibrilist ja seega suuremõõtmelist suurtükitorni. Lisaks peakaliibrile olid relvastuses veel vaid pigem väikesekaliibrilised lähikaitserelvad. Väiksem süvis lubas sõita hõlpsamalt rannikuvetes või ka jõgedel, kuid laevade merekõlbulikkus oli sellevõrra samuti väiksem. Monitore oli võimalik kasutada peamiselt kas rannakaitseks või tuletoetuse andmiseks merelt maale.
Eesti vetes on olnud tuntumaid monitor-tüüpi laevu Vene Tsaaririigi rannakaitse soomuslaev Russalka, mis uppus tormis 1893, ning Vabadussõjas 1919 Eesti rahvaväge ja Loodearmeed toetanud briti sõjalaev Erebus.
Beari jõgi
Beari jõgi (inglise keeles Bear River) on jõgi Ameerika Ühendriikides, suurim Suurde Soolajärve suubuv jõgi. See voolab läbi Wyomingi osariigi edelaosa, Idaho osariigi kaguosa ja Utah' osariigi põhjaosa.
Jõe lähe asub Utah' osariigis Uinta mägedes. Jõe pikkus on 560 km. See on Põhja-Ameerika pikim jõgi, mille veed ühtegi merre ei suubu.
Beari jõge kasutatakse ulatuslikult põldude niisutamiseks selle orgudes Utah' ja Idaho osariigis.
pisi|vasakul|Valgala kaart
Priit Purge
Priit Purge (sündinud 23. veebruaril 1979 Tartus) on Eesti sporditeadlane ja sõudja.
Elulugu
Priit Purge on maamõõtja poeg.
Lõpetas 1997 Tartu Raatuse Gümnaasiumi, 2001 Tartu Ülikooli kehakultuuriteaduskonna ja omandas 2003 samas kehalise kasvatuse õpetaja kutse, M.Sc. (liikumis- ja sporditeadused, 2003, Tartu Ülikool), väitekiri "Suuremahulise treeningprogrammi mõju sõudjate funktsionaalsetele, subjektiivse enesetunde ja vere biokeemilistele näitajatele"; Ph.D. samal erialal (2006, Tartu Ülikool), väitekiri "Performance, mood state and selected hormonal parameters during the rowing season in elite male rowers". Täiendas end 2002 Austrias Grazi Ülikoolis.
Eesti Sõudeliidu kohtunike komisjoni esimees alates 2013, töötanud aastast 2003 Tartu Ülikooli sporditeaduste ja füsioteraapia instituudi treeninguteaduste teadurina.
Teadustöö
Teadustöö põhisuunad: treeningu kontroll, ületreening ja üleväsimuse hindamine vastupidavusaladel (sõudmine, ujumine, jalgpall). Uurimusi sõudmismetoodikast ja vastupidavustreeningust. Korraldanud Eesti Sõudeliidu rahvusvahelisi seminare. Üle 50 teadustrükise.
Karjäär
Kahekordne Eesti meister sõudmises
Pedagoogina
Oli 1998–2002 Tartu Vanalinna Spordikooli ja hiljem ka Sõudmis- ja Aerutamiskeskuse sõudmistreener, 2002–2003 Tartu Annemõisa Kooli kehalise kasvatuse õpetaja, 2003–2004 Tartu Ülikooli spordipedagoogika õppetooli treeninguõpetuse teadur, 2004–2006 spordipedagoogika ja treeninguõpetuse instituudi teadur, alates 2006 erakorraline teadur.
Kohtunikuna
Olnud 2000–2005 Eesti sõudetreenerite ühenduse, alates 2005 Eesti sõudekohtunike ühenduse ja aastast 2010 sõudeliidu kohtunike komisjoni liige (sh 2013–2018 esimees) ning aastast 2018 Eesti Olümpiakomitee sõudetreenerite kutsekomisjoni esimees.
Osalenud kohtunikuna (aastast 2013 rahvusvahelise kategooria kohtunik) 2014 noorte EM-il, 2015 EM-il, 2016 maailma sõudeveteranide regatil ja 2017 U-23 MM-il.
Aastast 2003 üliõpilaskoondise ja 2011–2013 sõudeliidu U-23 koondise projektijuht ning esindaja MM-idel ja universiaadidel.
Tipos Extraliga
Tipos Extraliga on Slovakkia jäähoki kõrgeim liiga. Liiga on loodud 1993. aastal. Liigas mängib 12 klubi.
Necla Kelek
pisi|Necla Kelek Necla Kelek (sündinud 31. detsembril 1957 İstanbulis) on tšerkessi päritolu, Türgis sündinud Saksa sotsioloog ja publitsist.
Ta sündis aastal İstanbulis. Aastal 1968 asus perekond ümber Saksamaale. Ta valmistus saama inseneriks, kuid õppis pärast majandust ja sotsioloogiat. Aastal 2001 kaitses ta Greifswaldi ülikoolis doktoriväitekirja islami naiste kasvatusprotsesside kohta, religioossuse tähtsuse kohta perekonnas ja Türgi päritolu õpilaste ühiskondlikus elus ning avaldas raamatu "Islam igapäevaelus".
Karl Kont
Karl Kont (15. detsember 1923 Nepste küla, Laiksaare vald, Saarde kihelkond, Pärnumaa – 8. mai 2005) oli eesti keeleteadlane.
Ta lõpetas 1953. aastal Tartu Riikliku Ülikooli soome-ugri keelte alal. Filoloogiakandidaat 1960.
Aastatel 1954–1992 töötas ta Eesti TA Keele ja Kirjanduse Instituudis ja ühtlasi aastast 1961 sealsamas soome-ugri keelte sektori vanem teaduslik töötaja.
Ta on uurinud muu hulgas läänemeresoome keelte grammatikat ja uurali keelte sõnavara.
Laihjärv
pisi|Laihjärv (august 2016) Laihjärv (ka Luikjärv) on järv Võru maakonnas Rõuge vallas Kärinä külas. Järve pindala on 3,8 ha.
Kersti Põldemaa
Kersti Põldemaa (aastani 1970 Neu; sündinud 29. mail 1947 Tallinnas) on eesti sotsiaalteadlane.
Elulugu
Lõpetas 1966 Tallinna 42. Keskkooli, 1971 TPedI algõpetuse pedagoogika osakonna, 1995 TPÜ-s magistrantuuri, sotsiaaltöö magister (1995, Tallinna Pedagoogikaülikool), väitekiri "Vaimupuudetöö sotsiaaltöö kontekstis. Vaimupuudetöötaja pädevustamise võimalusi" (Tallinn, 1995). Oli 1990 Tallinna Eriinternaatkooli õpetaja-kasvataja, 1990–2001 Sotsiaalministeeriumi peaspetsialist, 2001– Tallinna Sotsiaaltöö Keskuse (endine Avahoolduse Arenduskeskus) direktor.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: sotsiaalhoolekanne, vaimupuudetöö, sotsiaaltöötajate kutseoskused. Eesti Akadeemilise Sotsiaalturvaühingu ja Eesti Sotsiaaltöö Assotsiatsiooni liige. Üle 10 teadustrükise.
Nordic Yards Warnemünde
Nordic Yards Warnemünde GmbH (endised nimed VEB Warnowwerft Warnemünde, Kvaerner Warnow Werft GmbH, Aker Warnow Werft GmbH, Wadan Yards) on laevatehas Saksamaal Rostock-Warnemündes. See on Nordic Yardsi tütarfirma. 1960. aastal oli VEB Warnowwerft Warnemünde suurim laevatehas SDVs. Laevatehas annab tööd 931 inimesele.
Laevatehases on ehitatud rohkem kui 450 laeva.
Helge nädal
Kogu helge nädala jooksul pühitsevad usklikud Kristuse ülestõusmist.
Setumaa traditsioonis nimetatakse helget nädalat vetonädalaks (pärineb venekeelsest sõnast cвет 'valgus' või kirikuslaavikeelsest Светлая седмица 'helge nädal'), selle reedet vetoreedeks (raadovits).
Seelid
pisi|Balti hõimude asuala ca 1200 pKr Seelid (läti sēļi) olid seeli keelt kõnelev balti rahvas, mis elas Daugava jõe lõunakaldal tänapäeva Läti lõunaosas Sēlijas ning Kirde-Leedus Aukštaitijas.
Arheoloogilised leiud
Arheoloogilise materjali põhjal on oletatud, et seelide ala jagunes muinasaja lõpul kolmeks suuremaks piirkonnaks, mis asusid vastavalt Daugava ääres, tänase Läti-Leedu piiri alal ja Lėvuo jõe ülemjooksul, ning väiksemateks linnusepiirkondadeks. Kokku oli seelide alal kümneid linnuseid, tähtsaimaks keskusteks on neist peetud Sēlpilsi, Dignāja ja Stupeliai linnuseid.
Kirjalikud allikad
Liivimaa vanema riimkroonika järgi olid seelid 13. sajandi alguses Polotski vürsti maksualused. Selles teoses antakse ristisõja-eelsete seelide kohta järgnev kirjeldus: "Seelid on samuti paganad ja pimedad kõikidele voorustele. Neil on palju ebajumalaid ja nad teevad lõpmata palju halba." Henriku Liivimaa kroonika kohaselt alistas Riia piiskop Alberti saadetud ristisõdijate, ordurüütlite ja ristitud latgalite-liivlaste sõjavägi 1208. aastal pärast piiramist seelide Daugava-äärse Sēlpilsi linnuse. Sõjakäik oli ette võetud, kuna sealsed seelid aitasid piiskopi alal rüüsteretki tegemas käivaid leedulasi. Pärast seda kui seesolijad andsid pantvange, lubasid leedulastega koostöö lõpetada ja ristimise vastu võtta, pöördus piiskopi vägi tagasi. Veel mainib kroonika, et Koknese linnuses elasid koos venelaste ja latgalitega ka seelid. Pärast selle vallutamist end Kokneses sisse seadnud rüütlid olevat teinud rüüsteretki seelide aladele. 1218. aastal loodi Sēlija piiskopkond, mis hõlmas seelide põhjapoolsed alad, järgmisel aastal kinnitas Rooma paavst Honorius III piiskopi Alberti õigust sellele. 1254. aastal kinnitas paavst Innocentius IV Liivi ordu õigusi Sēlijale. Seelide lõunapoolsed alad (laias laastus praegused Biržai, Zarasai, Rokiškise ja Kupiškise rajoonid) allutas endale Leedu suurvürstiriik. Pärast 13. sajandit enam seele rahvana kirjalikes allikates ei mainita, pärast 14. sajandit ka Sēlijat mitte. On oletatud, et seeli keel võis kaduda pärast 15. sajandit.
Paeküla külanõukogu
Paeküla külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1954.
Paeküla külanõukogu moodustati 1945 septembris Läänemaal Märjamaa vallas. Külanõukogu keskus asus Paekülas.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Paeküla külanõukogu 1950 septembris Märjamaa rajooni koosseisu.
1954 juunis Paeküla külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium arvati Märjamaa külanõukogu koosseisu.
Viktoria Hain
Viktoria Elisabeth Hain (neiuna Zahharjan (ka Sacharjan ja Sakarjanz); 9. märts 1911 Thbilisi – 2. aprill 1986) oli eesti inglise keele õpetaja.
Ta sündis Thbilisis eestlannast võõrkeeleõpetaja Hilda Sellingu ja armeenlasest ajakirjaniku Petros Zahharjani tütrena. Pärast isa surma asus ta koos emaga aastal 1924 Eestisse. Ta lõpetas aastal 1928 Tallinna Linna Tütarlaste Kommertsgümnaasiumi. Aastatel 1928–1932 õppis ta Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas inglise filoloogiat. Ta täiendas end USA-s ja Inglismaal. 14.oktoobril 1943 arreteeriti ta SD poolt ja ta oli Patareis Saksa okupatsiooni lõpuni.
Aastal 1949 küüditati ta Siberisse. Ta viibis Novosibirski oblastis Suzuni rajoonis ja Irkutski oblastis Nižneudinski rajoonis. Siberist vabanes ta 17. märtsil 1956. Seejärel töötas ta ERKIs inglise keele õpetajana. Lisaks tegutses ta ka tõlkijana (tõlkis eesti keelest inglise keelde).
Viktoria Hain suri 2. aprillil 1986 ja ta maeti 6. aprillil 1986 Rahumäe kalmistule.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Rudolf Hain, nende poeg Jüri Hain on kunstiteadlane.
Meerhout
Meerhout on hollandikeelne vald ja asula Belgias Flandria piirkonnas Antwerpeni provintsis.
P. I. Filimonov
pisi|P.I. Filimonov esinemas kirjandusfestivalil HeadRead 2011 esseekogumiku "Kius olla julge" esitlusel P. I. Filimonov (kodanikunimega Roman Fokin ; sündinud 4. märtsil 1975) on Eestis elav vene keeles kirjutav kirjanik.
Filimonov on lõpetanud Tallinna 26. Keskkooli ja õppinud Tallinna Ülikoolis inglise filoloogiat. Lisaks luulele kirjutab ta ka proosat, näidendeid ning esseistikat.
Filimonov teenib leiba Tallinna Teeninduskoolis inglise keele õpetajana.
Vahtra (perekonnanimi)
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Vahtra 666 inimesel: 332 mehel ja 334 naisel. Perekonnanimede levikult on Vahtra meeste puhul 131. kohal ja naiste puhul 146. kohal. Levinuim on see Hiiu maakonnas, kus neid on maakonna 10 000 elaniku kohta 17,78.
Venaria Reale lennujaam
Venaria Reale lennujaam on sõjaväelennuväli Itaalias Piemonte maakonnas Torino provintsis, 5 km kaugusel Torino keskusest põhjas, Venaria Reale omavalitsusüksuse territooriumil. Lennujaam kannab Mario Santi nime.
1909. aastal avatud Venaria Reale lennuväli on Itaalia esimene sõjaväelennuväli.
Tõnu Reinot
Tõnu Reinot (sündinud 7. märtsil 1961 Pärnus) on eesti füüsik.
Venaria Reale lennujaam
Lennuväljal baseeruva üksuse relvastuses on helikopterid Agusta Bell 205 ja Agusta Bell 206
Tõnu Reinot
Elulugu
Tõnu Reinot on ehitusjuhi ja õpetaja poeg, Eda Reinoti abikaasa.
Lõpetas 1979 Pärnu 2. Keskkooli ja 1984 TÜ füüsikaosakonna; Ph.D. (füüsika, 1993, TÜ), väitekiri "The kinetics of polariton luminescence, energy transfer and relaxation in anthracene". Oli 1984–1993 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudi nooremteadur, 1993-2005 Iowa Osariigi Ülikooli (USA) järeldoktor ja teadur, 2006– Iowa Osariigi Ülikooli teadur ning asepresident erafirmas BioCrystals.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: energia ülekandenähtused molekulaarkristallides; augupõletamine ja ühe molekuli spektroskoopia amorfsetes süsteemides: ülikiirelt klaasistatud vedelikud, fotosünteesivad kompleksid, normaalsed ja vähkkasvajaga koed ning üksikud rakud; makromolekulaarsete kristallide kasvatamine ning nende struktuuri analüüs.
Pateen
Pateen (vanakreeka keeles πατάνη patáne, ladina keeles patena, patina 'kauss') on liturgiline nõu, armulaualeivik ehk taldrik, millel on armulaua ajal hostia või oblaadid.
Õigeusu ja kreekakatoliku kirikus on taldrik kinnitatud madalale jalale ja kannab nimetust diskos, see on kullast või kullatud ja rohkelt kaunistatud.
Veelinnurahvas
"Veelinnurahvas" on 1970. aastal valminud ja 1972. aastal esilinastunud Lennart Mere dokumentaalfilm soome-ugri ja samojeedi rahvaste igapäevaelust, etnograafiast, folkloorist ja traditsioonilisest kultuurist.
Filmivõtete ajal läbis võttegrupp enam kui 18 000 kilomeetrit.
Veelinnurahvas oli Lennart Mere esimene dokumentaalfilm. 1977. aastal ilmus filmile järg "Linnutee tuuled".
2009. aastal taastati film digitaalselt projekti Eesti film 100 raames ja filmi originaalmaterjale säilitatakse Eesti Filmiarhiivis. Filmivõtted toimusid Altai krais, Neenetsimaal, Handi-Mansimaal, Usbekistanis, Komis, Marimaal, Eestis ja Karjalas.
Sisu
Film on sisuliselt jagatud kuueks peatükiks, mis keskenduvad erinevatele soome-ugri ja samojeedi rahvastele, täpsemalt nende traditsioonilise kultuuri ja igapäeva elu jäädvustamisele. Läbi kõigi peatükkide jutustatakse ka laiemalt soome-ugri ja samojeedi rahvaste ning keelte väljakujunemisest ning ajaloost, aastatuhandete tagusest ajast kuni tänapäevani.
I. Kamassid
Sajaani mägismaal Abalakovo külas elav viimane kamass ja viimane kamassi keele kõneleja Klavdija Plotnikova jutustab oma lapsepõlvemälestusi. Mainitakse, et eelviimane kamass suri aastal 1946.
Võttepaiga piirkonnas Jenissei ülemjooksul arvatakse olevat soome-ugri ja samojeedi hõimude algkodu, kust algas aastatuhandeid tagasi rännutee Läänemere ja Doonau äärde. Animeeritud kaart näitab mannerjää taganemist ja uurali hõimurahvaste liikumist, hargnemist ja laienemist selle kannul aastatuhandete vältel.
II. Neenetsid
Asustuse laienedes eralduvad kagus samojeedi esivanemad, uurali aluskeelest sünnib samojeedi ja soome-ugri aluskeel. Osutatakse keeltes säilinud ühistele sõnatüvedele.
Põhjapõdra kodustasid esimesena samojeedid Sajaani mägedes ja kasutasid teda ratsaloomana. Arktiline põdrakasvatus tekkis pärast samojeedi hõimude ümberasumist tundrasse meie ajaarvamise esimestel sajanditel. Näidatakse traditsioonilise püstkoja püstitamist ja põhjapõtrade karjatamist. Neenetsite vaimne kultuur, eluolu, tavad ja kombed on tihedalt seotud põhjapõdraga, ka nende riided on kaunistatud põhjapõtru kujutava nahkmosaiigiga. Vähemal määral esineb riietel ka karu- ja rebasejälje, aga ka kaseoksade mustreid, milles elab mälestus metsadest – praegustest tundraasukatest neenetside muistsest kodupaigast. Jevgenia Soboleva laulab taustal neenetsi keeles vana rahvalaulu.
III. Handid
Handi kalur aerutab mööda Kazõmi jõge oma püünisteni ja korjab kokku neisse jäänud kalad. Handid punuvad mõrdu lehise või kuuse piirgudest ja ühendades need hundipaju koorest põimitud nööriga. Suvel elavad kalamehed koos perekonnaga jõgede kallastel. Kalur Aleksei Lasjamov aurutab oma haavapalgist valmistatud haabjat. Haabjad olid levinud ka Eestis ja Soomes. Handid kinnitavad paadi ninna rihma, et seda vajadusel lohistina kasutada. Näidatakse 79-aastast paadimeistrit Nikita Jermehovi paati (ai-hoop) valmistamas. Sellised paadid õmmeldakse kokku seedermänni kupatatud juurtega, õmblused pingestatakse lehisest kiiluga, mida määritakse kalarasvaga. Handi paadimeistrid kasutavad tööriistadena kirvest, vibupuuri, naasklit ja nuga. Taustaks laulab handi keeles Aleksander Moldanov Kaasõmi külast.
Järgneb pea 3000 aastase ajalooga handide karupeiede rituaal, mille käigus palutakse andeks eksikombel põdrapüünisega surmatud karu vaimult, kes on handide jaoks püha loom. Karupeiede jälgi on leitud nii "Kalevalast", kui Eesti ja Soome näärisoku, jõulukaru ja toonekure mängudest.
IV. Komid
Ugrilaste eraldumise järel kujuneb läänepoolsetel aladel permi aluskeel. Talve tulekul lahkuvad komi kütid koduküladest mitmeteks kuudeks kaugetele jahialadele ja vahepealseks ajaks jäävad külad meesteta. Kütt Propkopi Bogdanov, kelle ligi 1000 km² suurune jahiala Põhja-Uurali eelmägedes Petšõra jõe lähistel asub kodukülast pea 200 kilomeetri kaugusel, seab lumises metsas üles torupüüniseid ja lõkse. Need jahirajad tuleb iga päev koos jahikoeraga läbi käia, püünised üle kontrollida ja saak kokku koguda. Tal on kasutusel ka mõned vanad puulõksud – lõukad – mille levikuala ulatub ugrilaste juurest Virumaani. Ka küttide alt põdranahaga kaetud suusad ulatuvad soome-ugri või isegi uurali aega. Kütid jutustavad metsa ja jahiga seotud kommetest ning uskumustest, seadustest ja keeldudest. Prokopi näitab metsas ajutise eluaseme ööbimisaseme püstitamist. Komi naised laulavad kududes eeslaulja Serafima Vetotškina järgi vana laulu.
V. Marid
Põllupidamises on tavapäraselt naiste õlgadel kõik tööd alates kanepi külvamisest – seehulgas koristamine, lõugutamine, ketramine, kanga kudumine ja pleegitamine, rõivaste õmblemine ja lõpuks kaunistamine. Niidumari rahvarõivaste tikandites on säilinud muistse hõimukuuluvuse tunnuseid, millest leiab sarnasusi Lõuna-Eesti ja saarte mustritega. Naised teevad lauldes koos käsitööd, eeslauljaks on Anna Solovjova Arõki külast. Niinekoorest viiskude punumine on aga põline meestetöö.
Krievciemsi vasallilinnus
Krievciemsi vasallilinnus (eestipäraselt Veneküla, läti keeles "Krievciems" – 'moskvalaste küla', 'moskoviitide küla', saksa keeles Ruschendorf, Russendorf) oli Riia peapiiskopkonna lätlaste aladel asunud vasallilinnus, mis oli läänistatud Tiesenhausenite perekonnale ning mis paikneb Lätis, Latgale kultuuriajaloolises piirkonnas, Krustpilsi piirkonnas (Krustpils novads), Varieši vallas (Variešu pagasts), Krievciemsi asulas, Aiviekste (Ewst) jõe alamjooksu vasakul ehk lõunakaldal, u 50 m kaugusel endisest Krievciemsi mõisast.
Veelinnurahvas
V. Marid
Näidatakse traditsioonilisi mari pulmi, mis algavad päikesetõusul ja lõpevad hilisõhtul. Rahvariietes pulmalised täidavad lauldes ja tantsides kombekohaseid tavandeid.
Krievciemsi vasallilinnus
Muinasajal kuulus piirkond Jersika vürstiriiki ja paiknes selle keskosas. Vene tsaaririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Polotski kubermangu Vana-Väina maakonna (Daugavpils, Dvinsk) loodetipus.
Veelinnurahvas
VI. Karjalased
Volgasoome hõimude eraldumise järel kujuneb läänemeresoome aluskeel.
Bogdan Zdrojewski
pisi|Bogdan Zdrojewski Bogdan Andrzej Zdrojewski (sündinud 18. mail 1957 Kłodzkos) on Poola poliitik.
Krievciemsi vasallilinnus
Piirkond asub tasasel maastikul u 85 meetrit üle merepinna, Aiviekste jõe suubumiskohast Väina jõkke piki Aiviekstet 10 km ülesvoolu.
Bogdan Zdrojewski
Ta oli aastatel 2007–2014 Poola kultuuri- ja rahvusliku pärandi minister.
Elle Lapp
Elle Lapp (10. märts 1946 Viljandi – 7. detsember 2019) oli eesti korvpallur ja treener.
Krievciemsi vasallilinnus
Nimekujud
Nimekuju on seotud linnusekoha kuulumisega endise Jersika vürstiriigi alla.
Bogdan Zdrojewski
18. märtsil 2014 anti talle Maarjamaa Risti I klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Poola kultuuri- ja rahvusliku pärandi ministrina.
Elle Lapp
Huvi spordi vastu tekkis tal õppides Viljandi 3. 7-klassilises koolis. 1961–1965 õppis ta Räpina aiandustehnikumis. Korvpalli hakkas mängima Räpinas August Soku treeningulaagris, misjärel asus harjutama Edgar Naaritsa juhendamisel.
Krievciemsi vasallilinnus
Ajalugu
1354. aastal on küla (villa Ruthenorum) esmamainitud ürikus, kui reguleeriti maade piire peapiiskop Fromhold von Vyfhuseni ja tema vasallide vendade Nicolause, Engelberti ja Bartolomeus Tesenhausenite valduste vahel. Linnust hakati ehitama tõenäoliselt pärast 1354. aastat.