cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Voldemārs Zāmuēls
1905. aasta revolutsiooni ajal osales ta poliitikas. Ta astus Läti kodanliku kadettide partei liikmeks, 1907. aastal sai temast selle organisatsiooni üks juhte. Koos advokaat Frici Albertiga hakkas ta 1906. aastal välja andma päevalehte "Latvija". Nemad olid selle ajalehe esimesed toimetajadastus Läti kodanliku kadettide partei liikmeks, 1907. aastal sai temast selle organisatsiooni üks juhte. Koos advokaat Frici Albertiga hakkas ta 1906. aastal välja andma päevalehte "Latvija". Nemad olid selle ajalehe esimesed toimetajad. Pärast Esimese maailmasõja algust 1915. aastal kuulus ta Läti laskurpataljoni korralduskomiteesse. Pärast Läti iseseisvumist 18. novembril 1918 sai temast 19. detsembril 1918 ülemkohtu kohtunik. Hiljem sai temast 23. septembril 1919 ülemkohtu peaprokurör. Ta oli siis Läti asutava kogu (Satversmes sapulce) saadik, kus ta esindas Demokraatliku Keskerakonna (Demokrātiskā Centra Partija) huve.
19. juunil 1921 nimetas peaminister Zigfrīds Anna Meierovics ta põllumajandusministriks. Seda ametit pidas ta kuni 20. juulini 1922. aastal.
Pärast Zigfrīds Anna Meierovicsi valitsuse tagasiastumist 15. jaanuaril 1924 usaldati Zāmuelsile uue valitsuse moodustamine. Samueli valitsuskabinet moodustati vähem kui kahe nädalaga ning Seim kinnitas selle 25. jaanuaril 1924 54 poolt-, 19 vastu- ja 17 erapooletuga. Valitsuses töötas Zāmuels esialgu mitte ainult peaministrina, vaid ka justiitsministrina, kuni 10. juulini sai ministriks Julius Arajs. Valitsuse moodustamisest võtsid osa mitmed Läti Sotsiaaldemokraatliku Töölispartei (LSDSP) liikmed - Fēlikss Cielēns, Ansis Buševics ja Ansis Rudevics, kes aga sinna ei kuulunud. See oli esimene valitsus Läti ajaloos, kus ei olnud Läti Põllumeeste Liidu esindajat. Voldemārs Zāmuēlsi valitsus püsis 18. detsembrini 1924.
Teise maailmasõja lõpus põgenes ta Saksamaale, kus suri 16. jaanuaril 1948 Prantsuse okupatsioonitsoonis Ravensburgi haiglas (praeguse haldusjaotuse järele Baden-Württembergi liidumaal Tübingeni ringkonnas)
Pärimuskultuuri auhind
Pärimuskultuuri auhind on pärimuskultuuri fondi ja Eesti Folkloorinõukogu auhind, mis antakse isikutele või isikute grupile, kes on panustanud valdkonna järjepidevuse hoidmisesse ja tulevastele põlvedele edasiandmisesse. Auhinnaga tunnustatakse sihipärast ja tulemuslikku loomingulist, õpetuslikku, teaduslik-populariseerivat või korralduslikku pärimuskultuurialast tegevust.
Kuni 2011. aastani anti pärimuskultuuri auhinda välja iga aasta. Seejärel otsustati auhinda jagada vaid igal kolmandal aastal, mil kolme Balti riigi ühist suurimat pärimuspidu Baltica peetakse Eestis. Järgmine pärimuskultuuriauhind antakse välja Baltica Eesti pärimuspeol 2022. aastal.
Ferdinand Karl
Ferdinand Karl on mitme inimese nimi.
Kuigatsi linnamägi
Kuigatsi linnamägi ehk Puka linnamägi on neemiklinnus Valga maakond, Otepää vald, Kibena küla, Vana-Liinamäe talu maadel.
Kirjeldus
Linnamägi asetseb loode-kagu suunas pikliku umbes 4-6m kõrgusel järsunõlvalise seljandiku kõrgemal kagupoolsel otsal. Ovaalse kujuga õueala on loode-kagu suunas 45 m pikk ja kuni 18 m lai. Mägi on pealt kumer ja selletõttu on nõlva piir kohati ebamäärane. 6-7 m kõrgust nõlva on kunstlikult järsemaks kaevatud. Muinaslinnus on dateeritud I aastatuhandesss prk ja 11-12 saj.
Albrecht II (Braunschweig-Wolfenbüttel-Göttingen)
Albrecht (ladina Albertus; u. 1268 – 22. september 1318), kutsutud Paksuks (pinguis), oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog.
Perekond
Albrecht abiellus aastal 1284 Werle ja Mecklenburg-Güstrow' isanda Heinrich I ja Rikissa Birgersdotteri tütre Rixaga. Nad said järgmised täisikka jõudnud lapsed:
Marcus Valerius Messalla Corvinus
Marcus Valerius Messalla Corvinus (64 eKr – 8 pKr) oli Vana-Rooma sõjaväelane ning kunsti ja kirjanduse patroon.
Padova ülikool
Padova ülikool (itaalia keeles Università degli Studi di Padova) on Itaalia riiklik ülikool; ühtlasi üks vanimaid ülikoole Euroopas.
Marcus Valerius Messalla Corvinus
Tema isa oli Marcus Valerius Messalla Niger, kes oli senaator, preetor 63. aastal eKr, konsul 61. aastal eKr ja tsensor 55. aastal eKr.
Padova ülikool
Ülikooli asutasid 1222 õppejõud ja üliõpilased, kes olid konfliktide tõttu Bologna ülikoolist välja heidetud.
Marcus Valerius Messalla Corvinus
Messalla Corvinus sai hariduse Ateenas koos Horatiuse ja Cicero Nooremaga. 31. aastal eKr oli ta konsul ja võttis osa Aktioni lahingust.
Padova ülikool
Ülikoolis õpib umbes 61 000 üliõpilast (2014-2015).
Marcus Valerius Messalla Corvinus
Arvatakse, et Messalla Corvinus oli kaks korda abielus. Abielust Calpurniaga sündis tütar Valeria Messalina ja poeg Marcus Valerius Messalla Messallinus, kes oli konsul 3. aastal eKr. Teine poeg Marcus Aurelius Cotta Maximus sündis ilmselt abielust teise naisega.
Venemaa rahandusministeerium
Venemaa Föderatsiooni Rahandusministeerium (vene keeles Министерство финансов Российской Федерации) on Venemaa Föderatsiooni valitsusasutus, mis korraldab riigi rahanduspoliitikat.
16. detsembrist 2011 on asutuse juht rahandusminister Anton Siluanov.
Osakonnad
Venemaa rahandusministeeriumil on järgmised osakonnad:
Meyerton
Meyerton on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis Sedibengi ringkonnas, Midvaali valla halduskeskus. Linn asub Vereenigingist 15 km kirde pool.
Meyerton on asutatud 1891. aastal. Linn on saanud nime ohvitseri ja Transvaali parlamendi liikme Johannes Petrus Meyeri järgi. Meyerton sai linnaõigused 1961. aastal.
Ora oja
Ora oja (ka Rängle peakraav ja Oraoja) on peakraav Sakala kõrgustiku keskosas, Viljandi maakonnas Mulgi vallas.
Kraavi pikkus on 3,6 km, valgla suurus 4,4 km², langus 9 m ja lang 2,5 m/km. Kraav kuulub Lääne-Eesti vesikonda ja Pärnu alamvesikonda. Kraav saab alguse 105 m kõrguselt Mäeküla külas ja suubub 96 m kõrgusel Mäeküla järve.
Hiroshi Yoshida
Hiroshi Yoshida (jaapani keeles 吉田 弘 Yoshida Hiroshi; sündinud 11. veebruaril 1958 Shizuokas) on Jaapani endine jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1981–1983 9 mängu ja lõi 1 värava.
Maohammustus
Maohammustus on vigastus (hammustus või muljumine), mis tekib, kui madu hammustab inimest või kodustatud loomi.
Maohammustusega kaasneb enamasti mao silmahammastest põhjustatud kas üks või kaks torkehaava; vahel võib madu proovida, kui kaitserünnak ei õnnestunud rahuldavalt, ka mitu korda järjest hammustada.
Mürkmadude hammustus on ofitokseemia (inglise keeles ophitoxaemia). Ohtlikuks võivad enamasti osutuda mürkmadude hammustuse järel tekkivad mürgistusseisundid. Maoliigist olenevalt ei põhjusta 5–70% maohammustustest mürgistusseisundeid.
Inimestel
Mürkmadude hammustuse tagajärjel võivad osadel inimestel lisaks tekkida meditsiiniliselt olulised mürgistusnähud, mis võivad olenevalt maoliigist ilma meditsiinilise sekkumise ja vastumürki manustamata surmavaks osutuda.
Klassifikatsioon
Rahvusvahelises haiguste klassifikatsioonis eristatakse mürkmadude ja muude roomajate hammustust või muljumist:
Rästikuhammustused
Rästikuhammustusena peetakse Eestis silmas hariliku rästiku hammustust. Üle poolte rästikuhammustustest on "kuivad" ehk sülge mõõdetavates kogustes ei eritu. "Märjal" hammustusel eritab rästik ka sülge. Isegi vastsündinud rästikute hammustus on mürgine ja nad hammustavad kergemini kui täiskasvanud rästikud, sest neil pole muid kaitsevahendeid, aga vaenlasi on rohkem.
Tsütokiinid ja maohammustus
Maohammustuse (sh mürkmao) korral vabaneb hammustada saanu erinevatest organismi rakkudest, nagu makrofaagid, neutrofiilid, eosinofiilid, basofiilid, lümfotsüüdid jt hulgaliselt tsütokiine ja ka teisi bioloogiliselt aktiivseid signaal- ja vahendajaaineid nagu prostaglandiinid, hapnikuradikaalid, lämmastikoksiid (NO), tromboksaanid, leukotrieenid ja ka vere ensüümi mediaatorid jpt.
Beetasitosterooli toime maohammustuse korral
Mors ja kolleegid katsetasid 2000. aastal näriliste maohammustuse mudeli raames mitmeid taimesaadusi, uurimaks nende soodsat toimet maosüljes talitlevate toksiinide suhtes: hiirtele manustati suukaudselt 100 mg/kg kohta spetsiifilist fütokemikaali 1 tund enne nahaalust süstet hariliku žararaka (Bothrops jararaca Wied) mürgiga.
Beetasitosterooli, mida sisaldavad harilik raudrohi, harilik saialill, Cynanchum paniculatum, Eclipta prostrata, vürtsbasiilik, serenoapalm ja harilik võilill, manustamine pakkus hiirtele ligi 70% kaitset.
Malinaŭka
pisi|left Malinaŭka (vene keeles Malinovka, transkribeerituna Malinavka) on Minski linnaosa, mis asub linna edelaosas Maskoŭski rajooni territooriumil. Linnaosa läbivad bussid ja trollid, Brylevičy piiril asub ka aastal 2014 avatud Minski metroo 29. jaam - Malinaŭka metroojaam.
Malinaŭka koosneb viiest mikrorajoonist; lisaks on veel neli mikrorajooni, mida osad loevad kuuluvat selle linnaosa koosseisu, aga teised jällegi peavad neid Paŭdniovy Zachadi osaks. Minski ümberringtee ääres asub garaažide piirkond. Linnaosas tegutsevad kümme kooli, neist neli on gümnaasiumid.
Ajalugu
Piirkonna varasemast asustusest annavad tunnistust XI sajandist pärit kurgaan ja üks muinasasulat, mis avastati aastal 1986. See oli kasutusel X-XII sajandil.
Linnaosa asuti rajama XX sajandi kaheksakümnendatel aastatel. Pärast aastat 1986 asus sinna elama massiliselt Tšornobõli katastroofi järel ümberasustatud inimesi.
Liiv-koeratubakas
Liiv-koeratubakas (Crepis tectorum) on korvõieliste sugukonda koeratubaka perekonda kuuluv ühe- või kaheaastane rohttaim.
Kirjeldus
5–60 cm pikkused, taime väliskuju varieerub. Vars on laiuvalt harunev ja hallikasrohelist värvi. Lehed varrel on terved, lineaalsüstjad, servadest rullunud, rootsuta, alusel nooljad.
Meenutab kaheaastast koeratubakat (Crepis biennis).
Levila
Sage taim liivikutel, loodudel, teeservadel, umbrohuna põldudel ja varemetes.
Eesti kooli biograafiline leksikon
"Eesti kooli biograafiline leksikon" (lühend EKBL) on 1998. aastal ilmunud teatmeteos (leksikon), mis koondab Eesti koolide ja koolieluga seotud isikuid. Raamatu koostas Heino Rannap. Raamatu kirjastas Eesti Entsüklopeediakirjastus. Raamatus on 304 lk.
Liiv-koeratubakas
Õitsemine
Õitseb juunist septembrini.
Bathari keel
pisi|Lõuna-Araabia keelte leviala Bathari keel on Omaani lõunarannikul kõneldav keel, mis kuulub semi keelte hulka. See on üks kuuest tänapäeva Lõuna-Araabia keelest.
Bathari keel on väga tugeva araabia keele ja mehri keele mõju all ja hävimisohus. 2012. aastal hinnati keele kõnelejate arvuks alla 100.
Jaak Põldmäe
pisi|Rudolf, Jaak ja Aino Põldmäe haud Tartus [[Raadi kalmistul]] Jaak Põldmäe (6. november 1942 Tartu – 12. november 1979 Tartu) oli eesti kirjandusteadlane.
Elulugu
Jaak Põldmäe oli Rudolf Põldmäe ja Aino Põldmäe poeg, Mare Põldmäe ja Alo Põldmäe vend. Ta küüditati 1949. aastal koos emaga Siberisse, õppis 1950–1955 Omski oblasti Tšerlaki 1. Keskkoolis, lõpetas 1961 Elva keskkooli ja 1967 Tartu ülikooli ajaloo-keeleteaduskonna, 1970 samas ka aspirantuuri. 1971. aastal kaitses Põldmäe Tartu ülikoolis filoloogiakandidaadi kraadi väitekirjaga "Eesti värsisüsteemid ja silbilis-rõhulise süsteemi arengujooni XX sajandil", mille nõukogu hindas doktorikraadi vääriliseks. 1976. aastal kinnitas VAK ta kandidaadiks. 1970–1972 oli ta eesti kirjanduse ja rahvaluule kateedri õpetaja, 1972–1977 vanemõpetaja, 1978–1979 dotsent. Põldmäe õpetas sissejuhatust kirjandusteadusse, kirjandusteooriat, eesti värsiõpetust, kirjandusteaduse tehnikat ja teose analüüsi ning koostas õppevahendeid.
Teadustöö
Jaak Põldmäe avaldas uurimusi peamiselt eesti värsiõpetusest ja poeetikast. Tema monograafia "Eesti värsiõpetus" on mahukaim eesti luule poeetika käsitlus, see sisaldab palju uudseid seisukohti. Ta kirjutas artikleid eesti kirjandusest, tõlkis vanarooma ja vene luulet ning vene proosat. Samuti avaldas Põldmäe retsensioone kirjandusteooria- ja esteetikaalaste uurimuste kohta ning oli mitme kogumiku ("Studia metrica et poetica", "Folkloor ja poeetika", "Kirjanduse ja rahvaluule radadelt. 2.") toimetaja. Ta oli Emakeele Seltsi liige.
Philosophical Review
Philosophical Review on USA teadusajakiri, mis keskendub analüütilise filosoofia valdkonnale. Ajakirja annab välja Duke University Press.
Ajakirja toimetab Cornelli ülikooli Sage-nimeline filosoofiaosakond (inglise Sage School of Philosophy). Ajakiri ilmub kord kvartalis.
Ajakirja esimene number ilmus 1892.
Rocco Robert Shein
Rocco Robert Shein (sündinud 14. juuliil 2003 Tallinnas) on Eesti jalgpallur (kaitsja). Ta mängib Hollandi Eredivisie klubis FC Utrecht.
FC Utrecht
31. jaanuaril 2022 liitus Shein laenulepingu alusel Hollandi klubiga Utrecht. Pärast neljakuulist laenul oldud aega liitus ta klubiga 3-aasta pikkuse lepinguga.
Koondisekarjäär
A-koondise debüüdi tegi Shein 13. juunil 2022 sõprusmängus Albaania vastu.
Klubi
''Uuendatud seisuga 2. märts 2023''
Koondis
''Uuendatud seisuga 2. märts 2023''
Nessi jõgi
pisi|Nessi jõgi [[Invernessi kohal]] Nessi jõgi (gaeli keeles Abhainn Nis) on umbes 10 kilomeetri pikkune jõgi, mis voolab Loch Nessist ja Loch Dochfourist läbi Invernessi linna ning suubub Beauly Firthi kiillahte Põhjameres.
Magaliesburg
Magaliesburg on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Gautengi provintsis West Randi ringkonnas.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Magaliesburgi elanikest mustanahalisi aafriklasi 91,80%, valgeid 6,57%, värvilisi 0,80%, India või Aasia päritolu inimesi 0,27% ja teisi 0,55%. Tsvana keelt pidas emakeeleks 59,31%, suulu keelt 9,08%, inglise keelt 7,84%, afrikaani keelt 4,84%, sotho keelt 4,13%, pedi keelt 2,63%, koosa keelt 2,63%, ndebele keelt 1,90%, venda keelt 1,31% ja tsonga keelt 1,12%.
Kosa mõis
Kosa mõis (saksa keeles Kosenhof, läti keeles Kosas muiža) oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Amata piirkonnas Skujene vallas Ģērķēnis.
1939. aasta Ķemeri maleturniir
pisi|200px|Turniiri võitja [[Salo Flohr]]
Ķemeri teine rahvusvaheline maleturniir oli 1939. aastal Lätis korraldatud rahvusvaheline maleturniir.
Turniiri võitis Salo Flohr. Läti mängijatest oli parim Movša Feigins, kes tuli kuuendaks. Vladimirs Petrovs sai kaheksanda koha.
Turniiri lõpptulemus
1. Flohr 12 p, 2.–3. Ståhlberg ja Szabó 11 p, 4. Mikėnas 10,5 p, 5. Böök 10 p, 6. Feigins 9 p, 7. Bogoljubow 8,5 p, 8. Petrovs 8 p.
Rasytė kihistu
Rasytė kihistu on siluri ajastu Adavere lademe ja Raikküla lademe (Leedus eristatava ühise Juuru-Raikküla lademe) ülemise osa kihistu. Seda hakkas esimesena eristama Juozas Paškevičius aastal 1993.
Venemaa majandusarenguministeerium
Venemaa Föderatsiooni Majandusarenguministeerium (vene keeles Министерство экономического развития Российской Федерации või Минэкономразвития России) on Venemaa Föderatsiooni valitsusasutus, mis korraldab riigi majanduspoliitikat.
21. jaanuarist 2020 on asutuse juht majandusarenguminister Maksim Rešetnikov.
Dringis
Dringis on järv Leedus Ignalina rajoonis, Ignalinast ligi neli kilomeetrit loodes.
Järv on edela-kirde sihiline ja lookleva kaldajoonega. Kaldajoone pikkus on 29, 52 kilomeetrit, koos saartega aga 33,34 kilomeetrit. Järve lahtede nimed on Juodakampis, Stirniakampis, Giliakampis, Mikailakampis ja Karviakampis. Poolsaartest asuvad läänekaldal Ožių ragas, Pastirnaragis, Žydauskosios Kulalis, Kulalio ragelis; idakaldale jäävad Dringio ragas, Sūdaragis, lõunaossa aga Ilgaragis. Saari on järves seitse - Naršuskise saar pindalaga 1,83 ha, Alksnise saar pindalaga 0,9 ha ja nimetud saared pindaladega 1,41 ha, 1,27 ha, 1,16 ha, 0,73 ha ning 0,13 ha.
Lorna Marshall
Lorna Marshall (sündinud 20. aprillil 1953) on briti lavastaja ja õppejõud. Tema tegemiste fookuses on physical performance (füüsiline etendamine).
Dringis
Dringis asub jääajal tekkinud nõos. Järve loode- ja kirdekaldad on kõrged, ülejäänud tasased ja kohati ka soostunud. Ida- lääne- ja loodekaldaid katavad männikud. Järve kallastel leidub arvukalt allikaid.
Lorna Marshall
Ta on teinud koostööd Jacques LeCoqi, Etienne Decroux' ja Yoshi Oidaga. Lisaks lääne teatrile on ta tihedas kontaktis ka selliste Jaapani teatri praktikatega nagu no, kabuki ja butoh. Lisaks on ta teinud koostööd selliste loominguliste kollektiividega nagu The Royal Shakespeare Company, Shared Experience, The Royal National Theatre ja The Consort of Musicke.
Dringis
Järve lõunaosast voolab välja Dringykštise järve suubuv Švogina jõgi. Kohati on maariba nende kahe järve vahel vaid 40 meetri laiune. Järve suubuvad põhjas Švogina jõgi ja Juodupė oja, idast Palaukinise oja. Lisaks suubuvad järve veel kaks oja. Dringise valgla on 149,7 km². Asulatest jäävad järve kaldale Vaišniūnai, Meironys ja Siūriai. Dringise ääres on ka kaks turismitalu, järve põhjakaldal asub laagriplats. Kaladest elab järves latikas.
Lorna Marshall
Ta on oma loomingulisel teel kokku puutunud mitut liiki etenduskunstidega: tantsu, klassikalise teatri, füüsilise teatri, ooperi, tsirkuse ja tänavateatriga. Erilist tähelepanu on ta pööranud tekstile ja improvisatsioonile. Ta on avastanud, et olenemata stiilist või eriilmelistest tehnilistest nõuetest on fundamentaalsed tehnikad igal pool sarnased ning ühisosaks on aktiivne kehaline väljendus. Tema põhiliseks seisukohaks on arvamus, et näitlemise üks olulisemaid aspekte on kehaline väljendus ning sellepärast peabki näitleja keha tema töös kaasatud olema.
Ta on koos Yoshi Oidaga kirjutanud raamatud "An Actor Adrift" (2011) ja "The Invisible Actor" (1998) ehk "Nähtamatu näitleja"; tlk. Peeter Raudsepp. 2001. aastal ilmus tema raamat "The Body Speaks".
Marshall korraldab töötube etendajatele, lauljatele, lavastajatele ja õpetajatele üle kogu maailma. Ta on õppejõud Londonis asuvas teatrikoolis Royal Academy of Dramatic Art (RADA).
2010. aastal külastas Marshall Eestit ning viis lavakoolis läbi kahepäevase õpikoja.
Lorna Marshalli käe all on õppinud ka näiteks Jüri Nael.
Wilhelm I (Braunschweig)
Wilhelm (u. aastal 1270 – 30. september 1292), oli Braunschweig-Lüneburgi hertsog, kes lühidalt valitses osakest hertsogkonnast.
Philosophical Studies
Philosophical Studies on eelretsenseeritav teadusajakiri, mis keskendub analüütilise filosoofia valdkonnale. Ajakirja annab välja Springer. Ajakirja toimetab Stewart Cohen. Ajakiri ilmub sagedusega 15 korda aastas.
Nyck de Vries
pisi|Nyck de Vries (2019) Hendrik Johannes Nicasius De Vries (sündinud 6. veebruaril 1995 Sneekis) on Hollandi võidusõitja.
Philosophical Studies
Ajakirja esimene number ilmus 1950 Herbert Feigli ja Wilfrid Sellarsi eestvõttel.
Nyck de Vries
2019. aasta Vormel 2 meister ja aastatel 2020–2021 Vormel E hooaja maailmameister Mercedes EQ meeskonnaga.
Kardisõit
De Vries hakkab kardiga sõitma (kinkinud tema endisest sõitjast isa Henrik Jan), olles alles nelja-aastane, pärast esimesi kohalikke võistlusi Hollandis tegi ta 2008. aastal debüüdi rahvusvahelise karditsirkuse sõitjate seas: oma teisel võistlusel, WSK Euro Seriesi esimesel katsel Muro Lecceses ületab De Vries esimesena finišijoone ja võidab pärast võidukat hooaega WSK Euro Seriesi loorberi KF3 kategoorias. Esimesel aastal võitis ta ka maineka Saksamaa DKM meistritiitli.
Mirjam Mencej
Mirjam Mencej (sündinud 1964 Ljubljanas) on sloveenia folklorist, usundiliste juttude ja mütoloogia uurija. Tema uurimishuvide hulka kuulub rahvausund, nõidus, maagia, surm ja üleloomulikud kogemused, aga ka üleloomulikud olendid. Mirjam Mencej on Ljubljana Ülikooli etnoloogia ja kultuuriantropoloogia osakonna folkloristika professor. Ta on Rahvusvahelise Rahvajutu-uurimise Seltsi, Usundiliste juttude Võrgustiku (BNN) president. Mirjam Mencej kuulub ajakirja Cosmos, The journal of The Traditional Cosmology Society kolleegiumisse ja sarja Sator rahvusvahelisse kolleegiumisse.
Nyck de Vries
Kardisõit
2009. aastal tuli De Vries taas Saksamaa meistriks ja WSK Euro Series ning CIK-FIA KF3 Euroopa meistriks. Tänu oma paigutustele sõlmis McLaren 2010. aasta jaanuaris lepingu ja tema mänedžeriks sai Anthony Hamilton (Lewise isa) (suhe kestis 2012. aastani).
Mirjam Mencej
Välitööd
Mencej on teinud välitöid mitmetes Sloveenia piirkondades.
Nyck de Vries
Kardisõit
2010. aasta septembris võitis hollandlane CIK-FIA Maailmameistrivõistlustel, edu kordus 2011. aasta novembris Jaapani Grand Prix' võiduga Suzukas.
Mirjam Mencej
Artiklid inglise, prantsuse või saksa keeles
Self-representation of medieval religious communities: the British isles in context (Vita regularis, 40). Münster: LIT, 2009, 67-97.
Nyck de Vries
Kardisõit
Alates debüüdist rahvusvahelistes kategooriates 2008. aastal kuni autodesse maandumiseni 2011. aasta lõpus sõitis De Vries ainult Zanardi šassii ja IAME-Parilla mootoritega, keda toetas Chiesa Corse meeskond Dino Chiesa (talendiotsija, kes järgnes muu hulgas ka Nico Rosberg ja Lewis Hamilton).
Mirjam Mencej
Välislingid
ISFNR, Belief Narrative Network
Nyck de Vries
Vormel Renault
2012. aasta alguses tegi hollandlane autoralli debüüdi, võisteldes Vormel Renault 2.0-ga kahel meistrivõistlusel: Vormel Renault 2.0 Põhja-Euroopa Karikavõistlustel ja mainekas Vormel Renault Eurocup koos Pierre Gasly ja Andrea Pizzitolaga. De Vries osutub juba esimestest katsetest hoolimata uueks olemisest grupi kiireimate seas ning nädalavahetuse esimeses sõidus on ta finišis teine; oma esimesel hooajal autos saavutas ta oma esimese võidu Hollandis.
2013. aastal jätkab ta oma teed Vormel Renault 2.0 sarjas: pühendub mõnele Alpi sarja võistlusele ja kogu Vormel Renault Eurocup meistritiitlile koos Guilherme Silva ja Victor Franzoniga. Oma teise ühekohalise sõidu hooaja alguses vahetab hollandlane meeskonda, siirdudes Prantsusmaa R-ace GP-lt (vahepeal ümber nimetatud ART Junior Teami) Soome Koiraneni GP-ks, mis asub Hispaanias Barcelonas. kellega on varem koos võistelnud, teiste seas kaks Vormel 1 pilooti Daniil Kvjat ja Valtteri Bottas.
2014. aasta hooajal jätkab ta jooksmist Eurocupis ja Alpide sarjas, võites mõlemad meistritiitlid koos Nick Cassidy (pärast Hongli Ye), Ignazio D'Agosto (pärast Stefan Rienerit), Mihhail Tarasovi, Kang Lingi, Vitali Larionoviga, Stefan Riener (Pietro Fittipaldi järgi) ja George Russell (Vassili Romanovi järgi). 2015. aasta hooajal osaleb ta Prantsusmaa meeskonnaga DAMS Vormel Renault 3.5 Sarjas, saavutades meistrivõistlustel 3. koha (kategooria uustulnukate seas esimene) ja saavutades koos Dean Stonemaniga võidu Jerezi ringrajal.
GP3 Series
2016. aasta hooajal osaleb ta koos Charles Leclerci, Nirei Fukuzumi ja Alexander Alboniga GP3 meistrivõistlustel ART Grand Prix'ga. Ta saavutas üldarvestuses kuuenda koha, võites Monzas 2. sõidu, mis toetas 2016. aasta Vormel 1 Itaalia Grand Prix, ja Yas Marina ringrajal 1. sõidu, mis toetas 2016. aasta Vormel 1 Abu Dhabi Grand Prix.
Vormel 2
2017. aasta hooajal osaleb ta koos Johnny Cecotto Juunioriga (Sergio Canamasase järgi) uuel FIA Vormel 2 Meistrivõistlustel (endine GP2 Series). Esimesed 7 kohtumist jookseb ta Rapaxiga, saavutades Monacos sprindivõistluse võidu ja 4 poodiumit. Spa-Francorchampsi voorust vahetas ta hispaania Racing Engineering meeskonna vastu ja tõusis koos Gustav Maljaga kohe sprindisõidu poodiumile, saavutades Sérgio Sette Câmara järel teise koha. Lõpeta meistrivõistlused üldarvestuses seitsmendana.
2018. aasta hooajal jätkab ta kategoorias, pääsedes Itaalia Prema Racing meeskonnale koos kategooria kahe viimase sõitjatiitli võitja Sean Gelaeliga. Ta võidab Prantsusmaal Paul Ricardi ringrajal sprindivõistlusel hooaja esimese võidu, edestades Louis Delétrazi. Teine võit pärineb Hungaroringi Feature Race'ist, edestades briti Lando Norrist. Pole jookidest alustades võidab De Vries ka Spa-Francorchamps Feature Race'i. Hollandi piloot lõpetab hooaja meistrivõistluste neljandal kohal kolme võidu, kuue poodiumi ja kahe pole-positsiooniga.
2019. aastal, mida McLaren enam ei toeta, seisab tal ees kolmas hooaeg selles kategoorias ART Grand Prix' meeskonnas, paaris Nikita Mazepini tulevase Vormel 1 piloodiga. Hooaeg ei ala hollandlase jaoks hästi, tiitli võitmiseks peab ta taastuma. Nicholas Latifi, kes võitis esimesest viiest sõidust kolm. Esimene võit tuleb alles kolmandas voorus Barcelonas Luca Ghiotto ees, ta kordab end, võites Monte Carlos toimunud Feature Race’i – võistluse, kus domineeris stardiots jaapanlase Nobuharu Matsushita ees. Hooaja kolmas võit tuleb Paul Ricard Feature Race'is. Ungaris võidab ta veel ühe pooluse, kuid sõidus edestab teda Latifi, kes võidab sõidu. De Vries saavutas ka Belgias polepositsiooni, kuid võistlused katkestati pärast kahte ringi Anthoine Huberti saatusliku õnnetuse tõttu. Pärast Monzas kahe poodiumikoha võitmist kroonitakse Hollandi piloot selles kategoorias meistriks, võites esimese sõidu Sotšis.
2019-2020
2019. aasta septembris kuulutab Mercedes-Benz EQ Formula E Team oma 2019-2020 Vormel E meistrivõistluste sõitjateks Nyck De Vriesi ja Stoffel Vandoorne'i. Ta tegi oma debüüdi Dirʿiyya E-Prix'l, kus esimeses sõidus saavutas ta kuuenda koha, teises aga punktide hulgas kuueteistkümnendana. Tšiilis jõuab ta tänu viiendale kohale taas punktideni, kuid kahel järgneval sõidul ta punkte ei kogu. Pärast COVID-19 pandeemiast tingitud pausi jätkuvad meistrivõistlused kuue osavõistlusega Berliini ringrajal, saavutatakse esimeses ja neljandas sõidus kaks neljandat kohta ning viimases õnnestub tõusta esimest korda kategoorias poodiumile, saavutas oma meeskonnakaaslase Stoffel Vandoorne'i järel teise koha. Oma esimese hooaja lõpetas ta 11. kohal.
2020–2021
Nyck on kinnitatud ka hooajaks 2020-2021 Mercedese poolt. Hooaja esimesel nädalavahetusel Dirʿiyyas võitis ta selles kategoorias oma esimese pole-positsiooni, järgmisel päeval saavutas ta ka oma esimese võidu Vormel E-s, edestades šveitslast Edoardo Mortarat. Teine võit pärineb Valencia E-Prix' esimesest sõidust, asudes ühtlasi ka edetabelit juhtima, kuid järgneval neljal sõidul võidab De Vries vaid kaks punkti ja langeb edetabelis. Londoni E-Prix’l võidab ta kaks teist kohta ja naaseb edetabeli tippu. Berliini E-Pri'i teises sõidus lõpetas ta kaheksandana ja tuli maailmameistriks seitsmepunktilise edumaaga Edoardo Mortara ees.
2021–2022
Mercedes EQ meeskond otsustab, et hooaeg 2021–2022 jääb elektrimeistrivõistluste viimaseks, Saksamaa meeskond kinnitab oma viimast hooaega Vandoorne ja De Vries. Hollandi sõitja võitis kohe Dirʿiyya E-Prix, lõpetades oma meeskonnakaaslase ees. Dirʿiyya teises sõidus võidab De Vries pole, alistades finaalis Edoardo Mortara, kuid vale ründerežiimi strateegia ja kokkupuute tõttu Jean-Éric Vergne'iga saavutab võistluses edetabelis kümnenda koha. Pärast pettumust valmistavaid tulemusi naasis ta Berliini E-Prix teise sõidu võidule. Pärast Berliini saavutas ta Londoni E-Prix’l vaid ühe poodiumikoha ja saavutas sõitjate edetabelis üheksanda koha.
European Le Mans Series
2020. aastal osales ta Venemaa meeskonnaga G-Drive Racing koos Mikkel Jenseni ja Roman Rusinoviga kolmel European Le Mans Series osavõistlusel. Viimasel võistlusel Portimãos sai ta esimese vastupidavusvõidu.
2021. aastal astus ta European Le Mans Series uuele hooajale LMP2 klassis, kus G-Drive Racingu meeskond tegi koostööd Rui Andrade, John Falbi, Pietro Fittipaldi, Roman Rusinovi ja Franco Colapintoga. Kataloonia ringrajal võidab ta pole, kuid sõidus tuleb leppida neljanda kohaga. Teises Red Bull Ringi sõidus lõpetasid nad sekunditega WRT Teami taga, kuhu kuuluvad Kubica, Delétraz ja Ye Yifei. Kolmas ring peetakse Paul Ricardil, kolm G-Drive’i sõitjat vallutavad oma hooaja teise pooluse, sõidus läbivad nad nelja tunniga 126 ringi ja võtavad oma esimese võidu. G-Drive Racingu meeskonnal ei õnnestu ühtegi teist head tulemust teha ja nad lõpetavad lõpparvestuses viiendana.
WEC ja 24 tunni Le Mans
2021. aastal asendas ta Job van Uiterti Monza 6 tunni sõidul, juhtides Racing Team Nederlandit koos Paul-Loup Chatini ja Frits van Eerdiga, G-Drive'i meeskonnas ning Rui Andrade, John Falbi, Roberto Merhi, Roman Rusinoviga ja Franco Colapinto osalevad 2021. aasta Le Mansi 24 tunni sõidul LMP2 kategoorias. Meeskond saavutas oma kategoorias 12., seitsmenda koha.
2022. aastal kutsus TDS Racingu meeskond teda viimati Philippe Cimadomo asendamiseks Le Mansi 24 tunni sõidul. De Vries võistleb LMP2 klassis, jagades Oreca 07 koos Mathias Beche ja Tijmen van der Helmiga, meeskond saavutab oma klassi kolmanda ja üldarvestuses seitsmenda koha.
IndyCar
2021. aasta detsembris osaleb De Vries koos Meyer Shanki meeskonnaga Sebringi ringrajal IndyCari talvistel katsetel koos Hélio Castronevesi ja Jack Harveyga. Hollandi sõitja jättis hea mulje, sõites parima aja Callum Ilotti, Stoffel Vandoorne'i ja Jack Aitkeni ees.
Vormel 1
De Vries sõlmis 2015. aastal McLareni Noorte Sõitjate Programmi koos Stoffel Vandoorne'i ja Nobuharu Matsushitaga ning 2016. aastal lepingu Audi Sport Racing Academyga. Ta lahkub McLarenist enne 2019. aasta Vormel 2 hooaega, et keskenduda oma tööülesannetele Audis, kuhu ta jäi kuni 2019. aasta septembrini. 2020. aasta detsembris osaleb De Vries esimest korda Vormel 1 testil, mis on seotud sõitjate noortetestidega. Abu Dhabi Mercedesega, koos Lewis Hamiltoni ja Valtteri Bottasega.
2021
2021. aastal mängib ta koos Lewis Hamiltoni ja Valtteri Bottasega Mercedese kolmanda piloodi rolli. Ta istub autosse tagasi noorte sõitjate katsetel hooaja lõpus alati Abu Dhabis.
2022
2022. aastal jääb De Vries Mercedese kolmanda piloodi rolli, samuti istub ta Vormel 1 roolis kolmel vabatreeningul: Hispaania GP-l Alexander Alboni asemel Williams FW44 roolis, Prantsusmaa GP-l Lewis Hamiltoni W13 E Performance'i rattas ja Itaalia Grand Prix'l Sebastian Vetteli Aston Martin AMR22-ga. Ikka samal Grand Prix'l asendas ta ülejäänud nädalavahetusel ägeda pimesoolepõletikku põdeva Alexander Alboni koos Nicholas Latifiga. De Vries paistab silma sellega, et edestas oma Williamsi meeskonnakaaslast Nicholas Latifi nii kvalifikatsioonis kui ka sõidus, ületas joone üheksandal kohal ja valiti "päeva juhiks".
Pärast Monza võistlust osales De Vries Alpine korraldatud testisessioonil Hungaroringi ringrajal; hollandlane läks rajale koos Jack Doohani, Antonio Giovinazzi ja Colton Hertaiga, kes sõidavad 2021. aasta hooajal Prantsusmaa meeskonna poolt välja pandud autoga Alpine A521.
2023
2022. aasta Jaapani Grand Prix eelõhtul teatab Scuderia AlphaTauri Hollandi sõitja palkamisest 2023. aasta hooajaks, asendades Alpine'i kolinud Pierre Gasly.
Horní Jelení
Horní Jelení (saksa keeles Ober Jeleni) on linn Tšehhis Pardubice maakonnas Pardubice ringkonnas. Horní Jelení asub Pardubicest ligikaudu 23 km idas.
Horní Jelenít on esmamainitud 1472. aastal. Horní Jelení sai linnaõigused 1912. aastal. 2006. aastal anti Horní Jeleníle vahepeal kaotatud linnaõigused tagasi.
Suure-Jaani linnavolinike loend 1939
15. ja 16. oktoobril 1939 valiti ja Viljandi maavanema poolt 30. oktoobril 1939 kinnitati Suure-Jaani linnavolinikeks (RTL 1939, 101):
Flora Danica
pisi|Pilt atlasest ([[Carex trinervis)]] pisi|[[Coleanthus subtilis]] "Flora Danica" on aastatel 1761–1883 ilmunud põhjalik botaanikaatlas, mis sisaldab kõigi teada olnud tollase Taani kuningriigi aladel pärismaisena kasvanud soontaimede pilte.
"Flora Danica" koosneb 51 vihikust ja kolmest lisast, mis sisaldavad 3240 vasegravüüri. See on taani, saksa ja ladina keeles.
Atlas on arvatud Taani kultuurikaanoni koosseisu.
Georg Christian Oederi algatus
Botaanikaatlase koostamise algatas 1753. aastal Kopenhaageni botaanikaaia professor Georg Christian Oeder. Aastal 1752 oli kuningas Baierist pärit Oederi botaanikaprofessoriks nimetanud. Et aga tollal kiputi botaanikat arstiteaduse abiteaduseks pidama, äratas tema tööleasumine ülikooli suurt protesti ning otsustati asutada eraldi asutus, kuninglik botaanikainstituut. Oeder sai ühtlasi ülesande rajada botaanikaaed.
Oederi eesmärk oli populariseerida botaanikat ning jagada teadmisi nii taimede kasutamise kui ka nende inimesele kahjulike omaduste kohta. Sama pealkirjaga väljaande oli 1648. aastal kuningas Christian IV tellimusel avaldanud ka arst ja botaanik Simon Paulli, kes kirjeldas taimi meditsiinilisest vaatevinklist.
Pärast tuliseid vaidlusi atlase ülesehituse üle ilmus 1761. aastal esimene vihik. See sisaldas lisaks sissejuhatusele esimest pildilehte, mis kujutas rabamurakat.
Oeder juhtis atlase väljaandmist esimesed kümmekond aastat (1761–1771). Kui kuningas Christian VII ihuarst Johann Friedrich Struensee vandenõus süüdistatuna hukati, vallandati ka Oeder, kes oli Struensee sõber. Tema asemele asus Otto Friedrich Müller.
Atlase ülesehitus ja valmistamine
pisi|[[Soomadar]] Esialgu plaaniti üles joonistada kõik taimed, sealhulgas sammaltaimed, ning ka samblikud ja seened kogu tollase kuningriigi alal ehk Taanis, Schleswig-Holsteinis, Oldenburg-Delmenhorstis, Norras, Islandil, Fääri saartel ja Gröönimaal. "Flora Danica" pidi käsitlema "kõiki taimi, mis kasvavad looduslikult ja ilma inimese abita mõlemas Tema Majesteedi kuningriigis ja teistes Euroopa valdustes."
Et aga kuningriigi valdused sõdade käigus korduvalt muutusid, sundis see plaane muutma. Kui Taani-Norra personaalunioon 1814. aastal lagunes, jäid valikust välja enam-vähem kõik Norra taimed. Sama juhtus Schleswig-Holsteini taimedega, kui 1860. aastatel eraldusid Schleswigi hertsogkond ja Holsteini hertsogkond. Aastal 1847 tegid Roskildes kohtunud Põhjamaade loodusteadlased ettepaneku, et teos hõlmaks siiski kogu Skandinaavia taimestikku. Seejärel otsustati välja anda kolm lisaköidet, kus kajastati välja jäetud Norra taimi ja olulisemaid Rootsis kasvavaid taimi.
Esialgse plaani järgi pidi atlas koosnema nii piltidest kui ka nende juurde kuuluvast tutvustavast tekstist. Plaaniti lisada botaanika üldine tutvustus, taimede nimekiri ja iga taime kirjeldus, kuid suurem osa sellest plaanist jäi teostamata. Oeder kirjutas kokkuvõtliku sissejuhatuse botaanikasse ja lisas osalise taimede loetelu. Hilisemates vihikutes pole praktiliselt üldse teksti. Kokku sisaldab atlas 336 lehekülge teksti.
Kui oli vähegi võimalik, tehti pildid elusuuruses. Iga liiki taime jaoks oli mõeldud eraldi leht (välja arvatud üksikud samblad). Suurte taimede puhul tuli arusaadavalt leppida sellega, et elusuuruses kujutati üksnes detaile. Väikesi detaile suurendati. Iga leht kujutab täpselt nii taime lehte, õit, juurt, vilja kui ka seemneid. Üksikasjalikult on kujutatud osad, mis võimaldavad üht liiki teisest eristada. Iga vihiku juurde kuulus selles sisalduvate liikide nimekiri.
Taimede kujutised on graveeritud vaskplaatidele ning seejärel ühe värviga trükitud. Anti välja nii odavamat must-valget kui ka värvilist varianti. Värviliste piltide saamiseks tuli trükitud lehed käsitsi üle maalida. Vasegravüür võimaldas küll kiiresti koopiaid toota, kuid vask on tundlik mehaanilise kulumise suhtes ja sageli jäid kriimustused ka piltidel näha.
Aastatel 1787–1840 pühendati umbes 300 lehte ka seentele. Selle osa koostamisel oli abiks rootsi mükoloog Elias Fries.
"Flora Danica" oli üks esimesi väljaandeid, kus kasutati Carl von Linné binaarset nomenklatuuri. Samas ei olnud lehed järjestatud mingi süsteemi järgi. Alles 1887. aastal avaldas Johan Lange atlase sisu alfabeetilise, süstemaatilise ja kronoloogilise registri.
Peterburi Mäeülikool
pisi|300px Peterburi Mäeülikool (vene keeles Санкт-Петербургский горный университет) on üks juhtivaid ja suurimaid Peterburi kõrgkoole; ühtlasi Venemaa esimene kõrgem tehnikakõrgkool.
Flora Danica
Atlase levitamine
pisi|[[Taani merisalat]] Atlase levitamist toetati riiklikult. 60 lehest koosnev must-valge vihik maksis neli ja värviline vihik kuus rigsdaler ' it. Must-valget atlast jagati tasuta vaimulikele, ametnikele, koolidele ja haritud inimestele. Vastutasuks oodati informatsiooni kõigi riigi eri nurkades kasvavate taimede kohta.
Trükiplaate säilitatakse Kopenhaageni ülikooli botaanikamuuseumis. Osa plaate hävis 1884. aasta tulekahjus.
Peterburi Mäeülikool
Kool asutati 1. novembril 1773 (ukj).
Koolis on 8 teaduskonda, 1 sõjakateeder ja 1 filiaal: Kiriši filiaal (Киришский филиал).
Flora Danica
Atlase levitamine
Graafilised lehed on digiteeritud ja internetis vabalt kättesaadavad.
Atlase auks sai nime roosisort 'Flora Danica'.
Lõunaserviis
Aastal 1790 tellis Taani kroonprints Frederik lõunaserviisi, millel olid kujutatud täpsed koopiad atlase joonistest. Serviis oli mõeldud kingituseks Venemaa keisrinnale Katariina II-le, kuid kingitus jäi üle andmata, sest keisrinna suri 1796. aastal. Serviis on hoiul Rosenborgi lossis.
Karulauk
Karulauk (Allium ursinum) on mitmeaastane sibultaim liilialiste sugukonnast laugu perekonnast.
Karulauk on maitse- ja ravimtaim.
Süstemaatika
Taime on kirjeldanud Plinius Vanem entsüklopeedilises Loodusloos ("Naturalis historia").
Carl von Linné (1707–1778) süstematiseeris karulaugu oma 1753. aastal avaldatud taimeliikide raamatus ("Species Plantarum").
Rahvapäraseid nimetusi
Karulauku nimetatakse ka metsikuks küüslauguks.
Levik
Eestis kuulub ta III kategooria looduskaitse all olevate liikide hulka. Ta kasvab kõige meelsamini niiskes lehtmetsas, eelistab varjulist kasvukohta.
Taim kasvab 20–50 cm kõrguseks. Lehed on õhukesed, kuni 20 cm pikkused, selgelt eristatava rootsuga. Taim õitseb mais-juunis. Õievarred on lehetud. Õisik on valgete tähekujuliste õitega sarikas.
pisi|vasakul|Karulaugu õiteväli
Karulaugu saadused
Karulaugu kuivatatud lehti (folia Allii ursini) ja kogu ürti (herba Allii ursini) kasutatakse ka droogina.
Kasutamine kulinaarias
Karulauku kasutatakse maitsetaimena. Teda kasvatatakse ka aedades püsikuna. Taime osad sisaldavad erinevates kontsentratsioonides küüslaugulõhnalisi eeterlikke õlide komponente, nagu allitsiin, alliin jpt. Söödavad on nii lehed, varred, sibulad kui ka õied.
Ohud söömisel
Normaalse füsioloogiaga inimesel karulaugu tarvitamine söögiks mürgistusseisundeid esile ei kutsu, küll aga võib taimeosade söömine olla toksiline osadele loomadele.
Karulaugu lehtede korjamisel ja söögiks ettevalmistamisel, tuleb neid hoolikalt puhastada ja pesta, et mitte nakatuda mitmete inimestele ohtlike haigusetekitajatega nagu Echinococcus multilocularis.
Sarnaste lehtedega taimed
Karulaugu lehed sarnanevad inimorganismile mürgise piibelehe ja hariliku sügislille lehtedega, mistõttu nõuab karulaugu korjamine head taimetundmist. pisi|vasakul|Karulaugu õisik
Kļavkalni mõis
Kļavkalni mõis (saksa keeles Klawekaln, läti keeles Kļavkalna muiža) oli riigimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas.
Soome pensionisüsteem
Soome seadusjärgne pensionisüsteem koosneb
Kõik Soomes töötavad isikud teenivad tööpensioni esimesest tööpäevast alates.
Soome tööpensionid makstakse isiku kodakondsusest olenemata igasse riiki. Kogunenud pension on raha, mille saab kätte tulevikus koos intressiga. Pensioniõigus ei aegu.
Välismaalt nagu Eestist Soome tööle tulevad isikud kuuluvad enamasti Soome sotsiaalkaitse alla ja nad kindlustatakse Soomes nagu soomlastest töötajad. Kahes riigis töötavad isikud aga peavad selgitama, kumma riigi sotsiaalkaitse alla nad kuuluvad, et nad saaksid oma pensioni ja sotsiaalkaitse õigesti.
Üldinfo
Soomes peab tööandja võtma tööpensionikindlustuse kõikidele 17–67-aastastele töötajatele, kellele on makstud palka vähemalt 58,19 eurot kuus (2017.a.). Tööandja maksab tööpensionimaksu pensioniasutusele. Ettevõtja maksab oma kindlustuse ise.
Tööpensionimaksu suurus on eri aastatel erinev. 2017. a. keskmine tööpensionimaks on u 25% palgast. Töötaja osa sellest pensionikindlustusmaksust on 6,15% palgast kuni 53 aasta vanuseni ja sellest edasi kuni 68 aasta vanuseni 7,65% palgast. Ülejäänud osa maksab tööandja.
Ettevõtja võtab ettevõtjapensionikindlustuse ise ja maksab ettevõtjapensionimaksud samuti ise. Ettevõtja vajab YEL kindlustust, kui ta on 18-69 -aastane ja tema hinnanguline töötulu on vähemalt 7 645,25 eurot aastas (2017. aastal). Ettevõtjale koguneb pensioni sellest töötulust, mille pealt ta maksab ettevõtjapensioni kindlustusmaksu. 2017. aastal on ettevõtjakindlustusmaksu protsent 24,10% töötulust alla 53- ja üle 62-aastasel ettevõtjal ning 25,60% töötulust 53-62-aastasel.
Tööpension annab kaitse vanaduse, töövõimetuse ja perehooldaja surma korral. Kela maksab elamispõhist rahvapensioni ja garantiipensioni, kui tööpension jääb väikeseks. Rahvapensioni saamise eelduseks on, et isik kuulub Soome sotsiaalkaitse alla ja on elanud Soomes vähemalt 3 aastat pärast 16-aastaseks saamist.
Boikott
thumb|250px|Boikoteerijad [[KFC|Kentucky Fried Chicken restorani ees.]]
Soome pensionisüsteem
Üldinfo
Pensioni määra mõjutavad lisaks sissetulekule vanusega seotud kogunemisprotsent ja alates 2010. aastast ka elueakoefitsient.
Tööpensionidega tegelevad Soomes tööpensioniasutused, milleks on pensionifirmad, pensionifondid, pensionikassad ja mitmesuguste erialade pensioniasutused. Tööpensionisüsteemi keskorganina toimib Eläketurvakeskus. Rahvapensionide ja sotsiaalkaitsesoodustustega tegeleb Kela.
Simone Beneventi
Simone Beneventi (sündinud 1982. aastal Reggio Emilias) on itaalia löökpillimängija ja performansi-kunstnik, kes esitab põhiliselt 20. ja 21. sajandi muusikat.
Soome pensionisüsteem
Tööpensioni kogunemine
Soome tööpension moodustub kõikidest tööea jooksul teenitud tuludest palgatööl ja ettevõtjana. Pensioni määra mõjutavad lisaks teenitud tuludele vanusega seotud kogunemisprotsent ja 2010. aastast alates ka nn elueakoefitsient, mis kohandab tööpensioni eluea tõusuga.
Boikott
Boikott (kapten Charles Boycotti (1832-1897), Iirimaa järgi) on loobumine kaubandusest konkreetse isiku või ettevõttega või isegi terve riigiga. Boikottis osalejad usuvad, et kõnealune isik või ettevõte käitub amoraalselt või ebaausalt.
Boikott on vägivallatu, vabatahtlik ja tahtlik hoidumine isiku, organisatsiooni või riigi kasutamisest, ostmisest või temaga suhtlemisest protesti väljendusena, tavaliselt moraalsel, sotsiaalsel, poliitilisel või keskkonnaalal. Boikoti eesmärk on tekitada sihtmärgile majanduslikku kahju või osutada moraalsele nördimusele, püüdes sundida sihtmärki muutma vastumeelset käitumist.
Sõna on nimetatud Iirimaalt üürileandjate agentide kapten Charles Boycotti järgi, kelle vastu rakendati taktikat edukalt Iiri natsionalistliku liidri Charles Stewart Parnelli ja tema Iiri maaliiga ettepanekul 1880. aastal.
Soome pensionisüsteem
Tööpensioni kogunemine
Pensioni koguneb ka erialase hariduse omandamiseks sooritatud õpingutest ning mõnedest sotsiaalsoodustustest.
Pensionisoodustused
Soome tööpension pakub kaitset vanaduse, töövõimetuse ning perehooldaja surma korral. Muude pensionisoodustuste nagu rahva- ja garantiipensioni kohta saab täpsemat infot Kelast.
Vanaduspension
Soomes oleneb vanaduspensionile jäämine isiku sünniaastast.
Vanaduspensionina makstakse tööea ajal teenitud tööpension. Mida kauem isik käib tööl ja lükkab pensionile jäämist edasi, seda suuremat tööpensioni ta saab. Kui isik elab pensionile jäädes Soomes ja tööpension on jäänud väikeseks, võib ta saada lisaks tööpensionile rahvapensioni ja garantiipensioni.
Kogunenud vanaduspensionist võib võtta maksmisele neljandiku (25%) või poole (50%) kõige varem 61-aastaselt. Pensioni võtmine varem (enne oma vanaduspensioni iga) vähendab saadavat pensioniosa püsivalt 0,4 protsenti kuus ehk 4,8 protsenti aastas.
Sērmūkši mõis
Sērmūkši mõis (saksa keeles Sermus, läti keeles Sērmūkšu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas. Praegu asub Lätis Amata piirkonnas Skujene vallas.
Soome pensionisüsteem
Töövõimetuspension ja tööeapension
Töövõimetuspensioni saamise eelduseks on pikaajaline haigus, vigastus või puue, mis on kestnud vähemalt aasta aega. Töövõimetuspension võidakse anda 18–62-aastastele.
Perepension
Perepensionideks on lesepension ja lapsepension. Need kindlustavad toimetuleku abikaasa või vanema surma korral. Lesepensioni saamise tingimustest on kõige tähtsam abielu või registreeritud paarisuhe. Alla 18-aastasel lapsel on õigus saada lapsepensioni alati pärast hooldaja surma.
Pensioni taotlemine
Pensioni saamiseks tuleb esitada pensionitaotlus. Soome tööpensioni võib taotleda vanaduspensioni alumisel piiril.
Eestis elavatele isikutele
Eestis elavad isikud võivad taotleda Soome tööpensioni Eesti pensionitaotlusega. Sel juhul vahendab Eesti pensionitaotluse Soome. Eestis esitatakse pensionitaotlus Sotsiaalkindlustusametile.
Soomes elavatele isikutele
Soomes elavad isikud võivad taotleda sama blanketiga nii töö- kui ka rahvapensioni. Sama blanketiga on võimalik taotleda ka Eesti pensioni, kui taotleja on töötanud Eestis. Soome ametiasutused vahendavad sel juhul pensionitaotluse Eestisse.
Pensionitaotluse võib jätta
Nendest asutustest saab ka pensioni taotlemisega seotud juhiseid ja nõuandeid.
Pensioniotsuse teeb tavaliselt pensioniasutus, milles isikul on kõige rohkem teenitud tulusid kahe viimase kalendriaasta jooksul. Sama pensioniasutus maksab ka pensioni ja vastab otsust puudutavatele päringutele.
Erinevad tööolukorrad ja tööpensionikindlustus
Pensioni koguneb EL reeglite kohaselt ainult ühte riiki korraga. Ka sotsiaalkaitsesoodustusi, näit. haiguspäevaraha, saab ainult ühest riigist korraga. Kindlustusmaksude maksmine kahte riiki ei anna kahekordset sotsiaalkaitset, vaid ainult raskendab soodustuste saamist. Soomes töötav isik peab välja selgitama, kumma riigi sotsiaalkaitse alla ta kuulub, et ta saaks oma pensioni ja sotsiaalkaitse õigesti.
Järgnevalt on esitatud erinevaid eestlaste Soomes töötamisega seotud olukordi pensionide ja sotsiaalkaitse seisukohast ning nende lahendusi.
Töötamine kahes riigis
Sotsiaalkaitse õigused tuleb välja selgitada, kui töötaja teeb osa tööst Soomes ja osa Eestis
Sotsiaalkaitse küsimused lahendab alati elukohariigi ametiasutus. See riik, mille seadusandlust töötaja suhtes kohaldatakse, annab talle A1 tõendi. A1 tõend näitab, mis riigi sotsiaalkaitse alla töötaja kuulub. Töötaja peab esitama selle tõendi kõikidele tööandjatele.
Lähetatud töötajad
Enamasti kuuluvad Eestist Soome tööle tulevad isikud Soome sotsiaalkaitse alla ja nad kindlustatakse Soomes nagu soomlastest töötajad.
Simone Beneventi
Ta on esinenud festivalidel nagu "Aperto di Reggio Emilia", "Arsenale di Treviso", "Varssavi sügis", Veneetsia biennaal, Zagrebi biennaal, "Espace sonore" Baselis, "Gaida" Vilniuses, Huddersfield Contemporary Music Festival, "Manca" Nizzas, "Milano Musica", "Parco della Musica di Roma", "Samtida" Stockholmis ning paljudes nüüdiskunsti galeriides ja muuseumides.
Soome pensionisüsteem
Lähetatud töötajad
Töötaja võib aga olla lähetatud töötaja ja kuuluda Eesti sotsiaalkaitse alla, kui kõik järgmised tingimused on täidetud: