cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Taani vabatahtlike kompanii
Kaitselahingud üldise taandumiseni
18. augustil alustas vastane koondatud jõududega pealetungi ja taanlased olid sunnitud oma positsioonidelt taanduma Kamenskaja küla joonele. Vastase surve jätkus ka järgneval päeval. 20. augustil ähvardas vaenlane juba Tšerskaja raudteejaama, kuid Tšerjohha jõe joonel suudeti ta pealetung pidurdada. 21. augustil andis Taani kompanii oma positsioonid Loodearmeele üle ja asus rindetagustesse küladesse varusse. Kompanii arsti andmetel oli pärast Ostrovi lahinguid jäänud kompaniisse vaid viiskümmend täiesti tervet taanlast. Langenuid oli kokku üheksa. Ülejäänud koosseis oli kas kergelt haavatud, kõhuhaigustes või muidu kehaliselt liiga kurnatud. Raskemalt haiged transporditi Valka, kus tegutses Taani Punase Risti ambulatoorium.
Lahkumine
1919. aasta augusti viimasel nädalal sõitis kompanii läbi Pihkva ja Valga 2. diviisi garnisonilinna Tartusse, kus toimus üksuse demobilisatsioon: anti ära oma relvad ja kogu sõjavarustus, samuti hobused ja väliköögid. 31. augusti hommikul asuti Tartu jaamas rongile, mis sama päeva õhtuks saabus Tallinna.
1. septembril jõudis kätte kompanii koosseisu teenistuslepingute lõpptähtaeg. Sõjaliste teenete eest ülendati kaptenid Borgelin ja Gudme alampolkovnikuteks (võrdsustatud hiljem kolonelleitnandi auastmega), leitnandid la Cour ja Christensen – kapteniteks ning kõik kompanii kornetid ja käskjalg krahv Holstein – lipnikeks. 2. septembril asusid taanlased aurikule Kalevipoeg, millel jõuti 5. septembri varahommikul Kopenhaageni sadamasse. Vabadusristiga autasustati pärast Vabadussõja lõppu 48 taanlast, nende hulgas ka Taani kuningat Christian X. Kõigile Taani saadetud vabatahtlike kompanii langenutele lasi Aage Westenholz püstitada hauakivid, millel kiri "Langenud ühe väikese rahva vabaduse eest."
Varustus
pisi|Taani vabatahtlike kompanii vormiriietus Rahapuuduse tõttu oli esialgu suuri raskusi vabatahtlike varustamisega, mis kokkuleppe kohaselt pidi toimuma Eesti valitsuse kulul. Aage Westenholz annetas organiseerimistöödeks 50 000 Taani krooni. Alles märtsis 1919 võis Eesti valitsus Soomest saadud laenust assigneerida 500 000 marka vabatahtlike korraldamiseks, mistõttu ka organiseerimistöö hakkas edenema kiiremini. Varustus oli valdavalt inglise päritolu: vabatahtlikele anti välja inglise sõjaväe aluspesu, saapad, varuproviant kuivikute ja marmelaadi näol ning samuti oli neil küllaldaselt tubakat. Kompanii lahinguvarustusse kuulusid kõigis võitlustes kasutatavad inglise teraskiivrid.
Vormiriietus
Kompanii vormiriietuse hulka kuulunud peakatted, vormikuued, püksid, sinelid, rihmad, ranitsad ja padrunitaskud olid taani päritolu. Helehallist kangast ja valgete paeltega mundri olid kombineerinud kolonel Styrup ja kapten Gudme ning sellega seotud kulud kattis Aage Westenholz vabatahtlike värbamise komitee kaudu. Eraldusmärkides oli tehtud muudatusi, et vabatahtlikud ei sarnaneks Taani regulaararmee liikmetega. Nii rea- kui ka juhtivkoosseis kandis ühesuguse lõikega mundreid, ainsa eritunnusena kandsid ohvitserid krael väikest tähekest. Vormikuue all kanti inglise särki, jalas ratsapükse koos sääremähistega ja pikasäärelisi inglise nöörsaapaid. Linnatänavatel kuulusid vormi juurde valged kindad. 1919. aasta juulis Tartus varus olles jagati taanlastele välja uued, khakivärvi inglise sõdurimundrid, mis aga ei osutunud kuigi populaarseks. Pärast korralikku pressimist ja paikamist võeti uuesti kasutusele vanad taani mundrid.
Relvastus
pisi|left|7,70 mm kergekuulipilduja Madsen Erinevalt Taani regulaararmeest, mis kasutas individuaalrelvana Mauseri vintpüssi, relvastati Taani vabatahtlike kompanii Nõmme väljaõppelaagris Eesti sõjaväe eeskujul Vene Mossin-Naganti vintpüssidega. Taanist tõi kompanii kaasa 24 Madseni kergekuulipildujat, mis moodustas 3,3 protsenti kõigist seda tüüpi relvadest Vabadussõja-aegses Eesti Rahvaväes. Kapten Borgelini hinnangul omas Taani kompanii kergekuulipildujaid pea sama palju kui harilikult terve jalaväepataljon. Kergekuulipildujate rohkus andis kompaniile suure eelise tulejõus, kuna Punaarmeel puudus see relvaliik üldse. Algselt oli Madseni meeskond ette nähtud kolmeliikmelisena: tulejuht, laskur ja laskemoonaga tegelev sõdur. Väikese koosseisu tõttu jäi aga taanlastel iga Madseni käsitsemiseks vaid kaks meest. Rännakul kasutati laskemoona veoks kompanii ratsahobuseid. Kuulipildujate remondiga tegeles lahingute vaheajal kompanii mehaanik-insener reamees Urban August Holm.
pisi|Taani vabatahtlike korpuse mälestuskivi [[Rõuges]]
Mälestuse jäädvustamine
22. juunil 2013 avati Rõuges Taani vabatahtlikele pühendatud mälestuskivi. Ettevõtmise algatas Avo Eisen ja mälestuskivi valmistas Margus Kurvits.
Lohusalu laht
pisi|Lohusalu rand pisi|Vaade lahele veebruaris päikeseloojangu ajal Lohusalu laht on laht Soome lahes. Halduslikult jääb laht Lääne-Harju valda. Lahte suubub Keila ja Vääna jõgi.
Lahe läänerannikul asub Lohusalu sadam.
Koekelberg
Koekelberg on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Nagu ka ülejäänud Brüsseli vallad, on ka Koekelberg ametlikult kakskeelne, hollandi- ja prantsuskeelne.
Koekelbergi on esmamainitud 13. sajandi keskpaiku. 1841. aastal sai Koekelberg valla õigused.
Flora (eesnimi)
Flora on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1593. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Flora 25 naisel.
Reinheitsgebot
Reinheitsgebot (saksa keeles "puhtuskord") on Baierist pärit ja hiljem kogu Saksamaal kehtestatud kvaliteedinõue, mille kohaselt võib õlleteoks tarvitada vaid vett, otra ja humalat.
Teadaolevalt kehtestati see esimest korda 23. aprillil 1516 Baieri hertsogkonna linnas Ingolstadtis, ehkki seda on mainitud juba 1487. Seaduse algne eesmärk oli vältida õlletegijate konkurentsi pagaritega selliste väärtuslike toorainete pärast nagu nisu ja rukis.
Kreeka kuningas Otto (endine Baieri prints) kehtestas sama nõude 19. sajandi alguses Kreekas. Saksamaa ühendamisel 1871. aastal nõudis Baier Reinheitsgebot ' i kehtestamist kogu Saksamaal. Tänapäeval lubavad Saksa seadused tarvitada õllevalmistamisel ka varem keelatud aineid, nagu pärm, linnased ja suhkur, kuid enam mitte töötlemata otra. Paljud õlletehased valmistavad siiski õlut endiste retseptide järgi ning viitavad Reinheitsgebot ' ile ka pudelisiltidel.
Tšeremissi sõjad
Tšeremissi sõjad (vene keeles Черемисские войны, mari keeles марий-влак сарышт või Черемис-влакын сарышт) olid rida sõjalisi konflikte maride (tšeremisside) ja Venemaa vahel alates Kaasani langemisest 1552. aastal kuni 1585. aastani. Esimene Tšeremissi sõda on kõige tuntum, seda on kutsutud ka Kaasani mässuks.
Nende sõdade käigus üritasid marid peatada Vene invasiooni Volga- ja Marimaale, samuti üritati taastada Kaasani khaaniriiki.
Tšeremissi sõdu peetakse tänapäeval tihti Vene-Kaasani sõdade jätkuks.
Eellugu
Kuldhordi lagunedes tekkis mitmeid khaaniriike, üheks neist oli Kaasani khaaniriik (1438–1552), mille koosseisu kuulusid ka tatarlaste poolt alistatud marid. Maride positsioon oli khaaniriigis küllaltki kõrge, vene kroonikad on maininud neid khaani delegatsioonides ja lähikondsete seas. Khaaniriigis omasid maride pealikud (кugõza'd) suurt poliitilist autonoomiat, samuti said nad rahus praktiseerida oma usku. tatarlased ei sekkunud eriti maride siseasjadesse ja nii polegi ajalooallikad ega rahva mälu säilitanud maride-tatarlaste konflikte. Vene kroonikad poleks selliseid fakte mainimata jätnud. Seepärast pole midagi imestada, et Kaasani vallutamisel oli marid linna ühed peamised kaitsjad.
Maride alistamine Vene riigi poolt algas 15. sajandil, mil Ivan III kehtestas Kaasanis Moskva protektoraadi. Kaasanis toimunud võimuvõitluse tulemusena sai riigi etteotsa Sahhib-Girei, kellest sai Türgi vasall. Teravnesid suhted Kaasani ja Moskva vahel, mis viisid pidevate vastastikuste sõjakäikudeni ja milles maridel oli arvestatavalt oluline osa. Tõsisemaks ja kriitilisemaks muutusid Moskva ja Kaasani vahelised suhted 1540. aastatel, mil Moskva peaideoloog Ivan Peresvetov põhjendas Kaasani vallutamise vajalikkust järgmiselt:
Muidugi mõjutasid Kaasanis toimunud võimuvõitlus ning põhiliselt venelaste ja tatarlaste vastastikused sõjakäigud khaaniriigi poolt alistatud rahvaste suhtumist Kaasanisse. Eriti rängalt mõjusid sõjakäigud Volga jõe vasakul kaldal elanud rahvastele, kelle maad rüüstamise läbi rohkem kannatasid. Seega pole midagi imestada, et nähes Vene riigi tugevnemist, läks mäemaride vürst Akpars 1546 oma kaaskonnaga Moskvasse ja palus oma maade võtmist tsaaririigi koosseisu. Samuti lubas ta aidata Moskvat Kaasani vallutamisel. Selle peale saadeti Moskvast olukorda mäemaride juures uurima üks vürstidest, kes võttis 100 mäemaride vanemate poega pantvangi.
1547 osalesid mäemarid Kaasani-vastases sõjakäigus. 1551 asutas Ivan Julm Kaasani lähedal Svijazki linna, kus mäeinimesed (gornõi ljud) andsid truudusevande. Samal aastal võeti Moskvas vastu otsus, mis vabastas mäemarid Kaasanile maksumaksmise kohustusest, neile anti maksusoodustusi ja kohustati alluma Svijazkile. 1551 sai Kaasani khaaniriigi etteotsa Moskva-meelne khaan Šig Alei, khaaniriigi kõrgeim seadusandlik organ kurultai nõudis aga mäepoole tagasivallutamist. Moskva tegi nüüd ettepaneku, et khaan võiks kutsuda Kaasanisse olukorda lahendama Vene väed, millest khaan aga keeldus. Khaan püüdis leida oma neutraalsele positsioonile kohalike ülikute toetust, kuid see osutus keeruliseks, sest ta oli Moskva poolt võimule aidatud, lõpuks ta põgenes. Uueks khaaniks sai Jediger, kindel Türgi suuna pooldaja. Kaasani vallutamine oli seega otsustatud. Augustis oli Ivan Julm oma 150 000 mehega Kaasani all, linna kaitses ligi 75 000 meest, kellest 20 000 olid marid. Pärast verist võitlust vallutati linn 1552. aasta oktoobris. Maride ja udmurtide esindajad andsid Kaasanis truudusevande ja lubasid maksta maksu, mis määrati sama suur kui khaani ajal. Ivan Julm pöördus tagasi, jättes Kaasanisse ja Svijazskisse garnisonid, kelle toetusel alustati maksukogumist. 1552. aasta detsembris lõid marid osa maksukogujaid maha, mille peale Svijazski kindluse komandant Boris Saltõkov poos üles 72 mahalöömises süüdistatud mari. Kasvas rahulolematus, marid hakkasid röövima vene kaupmehi.
Esimene Tšeremissi sõda (1552–1557)
Selleks, et maksud Marimaalt laekuksid, saatis Saltõkov kaks 800-mehelist sõjasalka, mis mõlemad maride poolt puruks löödi. Ülestõusnud rajasid praeguse Arski linna lähedale kindluse nimega Mež. 1553. aasta märtsis asus Saltõkov ise 2000 mehe eesotsas ülestõusnuid karistama, kuid sai lüüa. Kiirelt suuskadel liikunud marid ja udmurdid piirasid ümber venelaste väesalga, kellest 406 sai surma, 200 langes vangi, nende seas ka Saltõkov ise. Marid saatsid kõikjale laiali saadikud, kes õhutasid rahvast ülestõusule.
1553. aasta aprillis toimus Volga ja Vjatka jõe vahel ligi 20 lahingut ülestõusnud maride ja suurte Vene väesalkade vahel. Otsustavat edu venelased ei saavutanud, küll aga vallutasid nad ülestõusnute keskuseks olnud Meži, samuti Malmõši kindluse (osa allikaid väidab, et see toimus 1556), kus marisid olevat juhtinud Poltõš (rahvapäraselt Boltuš). Tema langemise päeva, 26. aprilli peavadki marid oma Kangelase Päevaks.
1554. aastal sai ülestõusnute pealinnaks Tšalõm, mille täpset asukohta pole leitud. Küll aga on teada, et see asus Volga jõe kaldal. Mamitš-Berdei jätkas võitlust, tema väesalga suuruseks arvatakse 3000 meest. Põhiliselt rööviti mööda jõge liikunud kaubavoore ja püüti mõjutada mäemarisid osalema ülestõusus. Tõsi, põhiliseks mõjutusvahendiks oli mäemari külade rüüstamine.
1556. aasta alguses kutsus üks mäemaride juhtidest, Altõš, Mamitš-Berdei enda juurde ettekäändega, et mäemarid kavatsevad samuti ülestõusnutega ühineda. Berdei tuligi paarisaja mehega, Altõš võttis nad aga reeturlikult kinni ja saatis Moskvasse, kus ta hukati.
Juhtunust teada saanud Berdei sõdalased lõid selle peale maha oma valitseja Ali Akrami, panid tema pea teiba otsa ja ütlesid:
".... me võtsime sind tsaariks, et sa meid kaitseksid. Aga sina ei aidanud meid, vaid sõid ja jõid. Troonigu nüüd su pea kõrgel teiba otsas."
Pärast neid sündmusi vallutasid venelased Tšalõmi, maride juhtimist jätkas Ahmed, hüüdnimega Vapper. Paraku löödi maride vägi 1557 puruks, Ahmed langes vangi ja tapeti. Sellega lõppes Tšeremissi sõdade esimene ja võitluslikum etapp, mis hävitas ligi poole maridest ja allutas marid Vene riigile. Marimaa oli laastatud, maksud aga samad, mis Kaasani valitsuse ajal. Vaid mäemarid said oma ustava meelsuse eest väärikat tasu, nad vabastati aastateks maksudest.
Teine Tšeremissi sõda (1571–1574)
Venelaste korjatud maks – jassak – aga üha kasvas, sest Liivi sõda nõudis üha rohkem raha. Suurenes maride rahulolematus, kes saatsid tsaarile ka vastava märgukirja, milles nõuti maridele eristaatust.
1571 algas taas maride ülestõus, tapeti kaupmehi, maksuametnikke ja garnisonisõdureid. Siiski pole andmeid suurematest lahingutest. Maride mässu juhtis Mamitš Berdei poeg Katšak. Tema ja veel mõned niidumaride juhid asusid pidama läbirääkimisi ja otsima toetust tugevnevalt Türgilt. On teada mari saadikutest Türgi vasalli Krimmi Delvet Gerai juures. Krimmitatarlased küll käisid samal aastal Moskvat põletamas, kuid hilisema lüüa saamise tõttu otsustavalt sõjategevusse Volga ääres.
1573 saatis Ivan Julm suure väe maride vastu, kes aga lähetasid väe kogunemispaika Muromi linna oma saadikud ja palusid tsaarilt armu. Algasid läbirääkimised, mille tulemuseks oli Ivan Julma armuandmiskiri 1574. aastast. Kirjas kohustati marisid 100 pere kaupa ühinema valdadesse, kelle etteotsa pidid marid valima sotniku. Sotniku pidi kinnitama vojevood, kes tegi seda siis, kui sotnik lojaalne oli. Hiljem aga juhul, kui sotnik oli veel lisaks vastu võtnud õigeusu. Maride maa läks riigile ja seda anti kasutada jassakki (naturaalmaksu) või sõjateenistuse eest. Maridel polnud mingit õigust maa eraomandusele.
Kolmas Tšeremissi sõda (1581–1585)
1581–1584 toimus sõja kolmas etapp, millest seekord võtsid osa ka mäemarid.
Sõda algas 1581. aasta suvel, kui Lääne-Siberis handid, mansid ja tatarlased ründasid Stroganovide valdusi. Ka sellest perioodist pole andmeid suurtest lahingutest, küll aga toimusid riisumised, väikeste sõjasalkade hävitamised jms.
Sõda lõppes siis, kui suri Ivan Julm. Marid lootsid, et uue tsaari tulekuga olukord paraneb. See võis olla ka üheks ülestõusu lõppemise põhjuseks, kuigi ülestõusnutel enam sõjalist jõudu polnud. Viimasest annab märku tugevate vene kindluste rajamine: 1583 ehitati mäemaride asualale Kozmodemjansk (mari k Tšikmä), 1584 Tsarevo-Kokšaisk (mari k Tšarla, praegune Marimaa pealinn Joškar-Ola), 1585 Jaransk ja Uržum. Kindlused pidid tagama kiire reageerimise võimalikele mari ülestõusudele ja arvuka venelaste kolonisatsiooni. Maridele oli keelatud neisse kindluslinnadesse elama asumine või neis ööbimine, samuti keelati ära seppatööd.
Tegemist oli viimase suure mari vastuhakuga Vene võimu vastu.
Tagajärg
Ehkki Tšeremissi sõdade kohta on vähe andmeid, on siiski teada, et need sõjad olid julmad ja ohvriterohked. Ainuüksi esimeses sõjas sai hinnanguliselt hukka ligi pool maridest. Siiski toimusid maride rahutused ka hiljem, kuid nad ei omandanud sellist mastaapsust. Küll aga säilitasid marid soovi vabadusele, mida näitab maride aktiivne osalemine Ivan Bolotnikovi, Stepan Razini ja Jemeljan Pugatšovi ülestõusudes.
Kuna mäemarid võitlesid suurema osa ajast Venemaa poolel, on see teataval määral teravdanud suhteid mäe- ja niidumaride vahel.
Tšeremissi sõjad olid ja on siiani maride eneseteadvuse lahutamatu osa ning ühtlasi alus maride tänastele probleemidele.
Russo
Russo on itaalia perekonnanimi.
Rossi
Rossi on itaalia perekonnanimi.
Muraja laht
Muraja laht on laht Saaremaa kaguosas, halduslikult jääb laht Saaremaa valda.
Lahte piirab läänest Muraja poolsaar ja idast Täkksaare poolsaar.
Lahes on mitu saart, sealhulgas Anulaid ja Poldilaiud.
Florence
Florence võib tähendada järgmist:
Ferrari (perekonnanimi)
Ferrari on itaalia perekonnanimi.
Aposterioorne mõiste
Aposterioorne mõiste ehk empiiriline mõiste on mõiste, mida pole võimalik määratleda, viitamata meeltekogemusele (või üldisemalt kogemusele ).
Aposterioorset mõistet vastandatakse aprioorsele mõistele, mille määratlus ei pea kogemusele viitama.
Aposterioorne tõde
Aposterioorne tõde ehk empiiriline tõde on tõde, mille teadmine või õigustus sõltub meeltekogemusest (või üldisemalt kogemusest ) saadud tõenditest ehk mille teadmine saab olla ainult aposterioorne teadmine ja mille õigustus saab olla ainult aposterioorne õigustus.
Franz Josephi sild
pisi|Franz Josephi sild [[Prahas üle Vltava jõe (foto 1885). Lammutatud 1940. aastatel]] Keiser Franz Joseph I sild, ka Franz Josephi sild, (tšehhi Most císaře Františka Josefa I.) oli sild üle Vltava jõe Prahas. Tarinduselt oli rippsilla ja vantsilla kombinatsioon.
Aposterioorne tõde
Aposterioorset tõde vastandatakse aprioorsele tõele, mida pole tarvis meeltekogemuse põhjal tõendada.
Franz Josephi sild
See oli kolmas alaline sild Prahas üle Vltava jõe. Algselt keiser Franz Joseph I järgi nimetatud sild kandis 1919. aastast teisi nimesid: aastatel 1919–1940 ja 1945–1947 Milan Rastislav Štefániki järgi  Štefániki sild ja vahepeal, 1940–1945, Leoš Janáčeki järgi Leoš Janáčeki sild.
Silla rajamine
Silla projekteerisid insenerid Rowland Mason Ordish ja William Henry Le Feuvre, kes valisid silla tarinduseks enda poolt patenteeritud Ordishi–Le Feuvre'i tarindussüsteemi (vantsilla varaseid lahendusi).
Aposterioorne tõde
Aposterioorsete tõdede tüüpnäited on tavalise tajukogemuse ja loodusteaduse tõed.
Franz Josephi sild
Silla rajamine
Sild ehitati aastatel 1865–1868. Kettkanduritega sild oli kolmeavaline, silletega 46,95+143,9+46,95 m.
Rekonstrueerimine ja lammutamine
1898. aastal sild rekonstrueeriti, kettkandurid asendati trosskanduritega. 1940. aastail sild lammutati. 1949–1951 ehitati samas asukohas raudbetoonist Šverma sild, mis 1997. aastal nimetati ümber Štefániki sillaks.
Galata torn
Galata torn (türgi keeles Galata Kulesi) on keskaegne romaani stiilis kaitsetorn Galata (Karaköy) linnaosas İstanbulis, mis valmis 1348. aastal pärast Genova vabariigi ekspansiooni Konstantinoopolisse. Tarindustööde lõppedes oli see linna kõrgeim ehitis.
pisi|vasakul|[[Ivan Aivazovski maal aastast 1846]]
Awan
Piiblis pole tema nime nimetatud, vaid nimetatakse teda lihtsalt "Kaini naiseks" (1 Ms 4:17). Lisaks on veel mainitud, et Aadamale "sündis poegi ja tütreid" (1 Ms 5:4). Kuna Piibli järgi rohkem inimesi maailmas polnud, pidid nii Kain kui Sett abielluma oma õdedega.
Frances
Frances võib tähendada järgmist:
Avalik Eesti
Avalik Eesti on Eesti ajaleht ja võrguteavik, mis ilmub alates detsembrist 2016.
Iha (filosoofia)
Iha on ilma igasuguse ettemääratud sihi või eesmärgita, lõputuid vorme võttev muutlik mitteteadvuse osa, mida kapitalismis kasutatakse reklaamitööstuses.
Gilles Deleuzel (1925–1995) kapitalistlik ühiskond on iha ja tootmise metsik, julmalt inimesi ärakasutav ülimasin, milles maad ja inimesed on haagitud kapitalivoogude külge ning määratletud nende järgi vahendina. Inimene pole enam seotud maaga vaid iha kaudu ainulise tarbimismasinaga või hargmaise tarbimisühiskonnaga (globaalkapitalism).
Teoses "Anti-Oidipus" (1972; e.k 2017) Deleuze ja Guattari kirjeldavad kahte iha suunda, paranoidset ja skisoidset. Paranoidsed on vormid ja tervikud (näiteks isamaa, rahvus, rass, aga ka indiviid ise kui tervik). Skisoidsed on ühendamised ja teisendamised, mis jäävad tervikutest ettepoole ning mille varal neid vorme toodetakse. Nende skisoanalüüs ongi iha uute vormidega katsetamine.
Iva on selles, kas iha toodab suletud ühiskonda (sulguvad vormid, inimeste liikumispiirangud, viha, hirmuvalitsus, represseerimine) või avatud ühiskonda (avatud vormid, looming, liikumivabadus, sõnavabadus, kapitalimi ohjamine).
Anija algkool
Anija algkool oli algkool Harju maakonnas Anija vallas Anija külas.
Kool asutati 1738.
1962 oli kooli nimi Anija algkool. 1975 kool likvideeriti. 1990 kool taasavati Anija algkoolina.
Saastna laht
Saastna laht on laht Saaremaa kaguosas.
Halduslikult jääb laht Saaremaa valda. Lahes on mitu saart, nende seas Rampsilaid.
Marie Bergman
pisi|Marie Bergman Marie Bergman (sündinud 21. novembril 1951) on Rootsi laulja. 1994. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Rootsit koos Roger Pontarega, kellega ta esitas laulu "Stjärnorna". .
Elektroni tänav
Elektroni tänav on tänav Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis. Tänav on saanud nime 14. märtsil 1980.
Elektroni tänav 2 hoones tegutses kauplus Energia.
Ameerika Ühendriikide kaitseminister
Ameerika Ühendriikide kaitseminister (inglise keeles Secretary of Defense; lühend SecDef) on Ameerika Ühendriikide kaitseminister. Ta on valitsuskabineti liige ja juhib Kaitseministeeriumit.
Alates 22. jaanuarist 2021 on kaitseminister Lloyd Austin, kes on esimene afroameeriklane selles positsioonis.
IZALL.COM
IZALL.COM on osaühing, mis asutati 2004. aastal. Ettevõte tegeleb liikuvate ja dünaamilist suhtlusvaldkonda toetavate lahendustega – kõnekeskuste, videokoosolekute ning traadita arvutivõrgu lahendustega. Kontorid asuvad Tallinnas ja Helsingis.
Rootsi introdutseerimata aadlisuguvõsade loend
See on Rootsi introdutseerimata aadlisuguvõsade loend valitsejateti. Nimekirjas on loetletud suguvõsad, kes said küll Rootsi valitsejatelt aadlitiitli, kuid keda ei introdutseeritud Rootsi rüütelkonda.
Ivi Kesküla
Ivi Kesküla (sündinud 28. aprillil 1963  Kuressaares ) on Eesti jurist, kohtunik.
Aastatel 1983–1991 töötas ta Tallinna Kalinini Rajooni Rahvakohtus sekretäri, kantseleijuhataja ja kohtuniku kohusetäitjana. Ta lõpetas 1990. aastal kaugõppes Tartu Ülikooli õigusteaduskonna.
Inger Berggren
pisi|Inger Berggren Inger Margareta Berggren (23. veebruar 1938 Stockholm – 19. juuli 2019) oli Rootsi laulja.
1962. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Rootsit lauluga "Sol och vår".
Ivi Kesküla
14. septembril 1993 nimetas president Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Ivi Kesküla kohtunikuks Tallinna Linnakohtusse.
21. jaanuaril 1998 nimetas president Lennart Meri Riigikohtu üldkogu ettepanekul Ivi Kesküla kohtunikuks Tallinna Ringkonnakohtusse. Ta töötab siiani Tallinna Ringkonnakohtu kriminaalkolleegiumis ning on alates 2009. aastast kriminaalkolleegiumi juhataja (esimees).
8. veebruaril 2017 sai ta Valgetähe IV klassi teenetemärgi.
Morsklased
Praegu kuulub morsklaste sugukonda üksainus perekond ja liik, morsk. Fossiilide kaudu on samas teada, et varem oli sugukond oluliselt mitmekülgsem, sisaldades üle kümne perekonna.
Patvinsuo rahvuspark
Patvinsuo rahvuspark (soome keeles: Patvinsuon kansallispuisto) on Soome rahvuspark, mis asub Ilomantsi vallas ja Lieksa linnas Põhja-Karjala maakonnas.
Park asutati 1982. aastal ja selle pindala on 105 ruutkilomeetrit. Pargis on 80 km tähistatud matkaradu, millest lühima pikkus on 3 km ja pikima oma 25 km.
Esindamisprobleem
Esindamisprobleemi (inglise keeles principal-agent problem) kasutatakse politoloogias ja majandusteaduses.
Esindamisprobleemi objektideks on ühelt poolt agent ehk esindaja (agent) tegutsejana ning teiselt poolt printsipaal ehk esindatav (principal) mõjutatud poolena. Ettevõtte haldamise seisukohalt esineb esindamisprobleemi aktsionäride, kreeditoride ja teiste huvigruppide (printsipaalide) ning juhtide (agentide) vahel. Probleem tekib moraalsest riskist (moral hazard) ja ebasoodsast valikust (adverse selection). See dilemma esineb olukordades, kus agendid on motiveeritud tegutsema oma huvides, mis on vastuolus nende esindatavate ehk printsipaalide huvidega.
Kaaluge olukorda, kus juriidiline klient (printsipaal) soovib teada, kas tema advokaat (agent) soovitab pikale venivat kohtumenetlust, sest see on tõepoolest vajalik kliendi heaolu jaoks või kuna see toob juristile kasu. Tegelikult võib esindamisprobleem üles kerkida peaaegu igas kontekstis, kus ühele osapoolele (agendile) makstakse teise (printsipaali) poolt, et ta tema jaoks midagi teeks. Kusjuures agendil on väike või olematu kasu tulemusest.
Ülevaade/ajalugu
Esindamisprobleemi teooria tekkis 1970. aastatel majanduse ja institutsionaalse teooria (inglise keeles institutional theory) kombineeritud harudest. On mõningaid väiteid selle kohta, kes teooria lõi. Nii teoreetik Stephen Ross kui ka Barry Mitnick on väitnud end olevat selle autorid. Ross on öelnud, et algselt kirjeldas ta esindamisprobleemi inimese näitel, kes valib jäätist kellelegi, kelle maitse-eelistusi ta ei tea. Kõige tõendatum viitamine teooriale tuleneb Michael C. Jensenilt ja William Mecklingult.
Esindamisprobleemi näited
Esindamisprobleem on piisavalt laialdaselt levinud. Seetõttu leidub seda mitmesugustes kontekstides.
Näide selle kohta, kuidas esindamisprobleem reitinguagentuuri (agendi) ja neid palganud ettevõtete (printsipaalide) vahel ilmneb. Kuna madalam reiting suurendab ettevõtte laenukulusid, on sel stiimul kujundada reitinguagentuurile makstavat hüvitist, et see agentuur annaks kõrgema hinnangu kui ettevõte tegelikult vääriks. Reitinguagentuur on vähem objektiivne, sest kardab kaotada tulevikus tehtavad tehingud olles liiga karm hinnangute andmisel.
Esindamisprobleem võib tekkida, kui üks isik (printsipaal), küsib teiselt (agendilt), et teine talle jäätist ostaks. Kusjuures agent ei tea printsipaali maitse-eelistusi. Printsipaal ja agent on omavahel arutanud jäätise ostu ja tarnimise tasumäärade üle. Samamoodi on arutatud, kas soovitakse üht, kaht või rohkemat jäätisepalli, kas topsis või vahvlikoonuses ning kohaletoimetamise päeva ja aja üle, kuid maitse-eelistused jäid rääkimata ning seetõttu ei oska agent jäätist valida. Veel levinum näide on selle kohta, kui isik (printsipaal) viib oma auto mehaaniku (agendi) juurde parandusse. Mehaanik teab autodest ja nende hindadest rohkem, kui tüüpiline klient ning seetõttu on agendil võimalus nõuda töö eest oma äranägemise järgi raha.
Esindamisprobleem ja töötajate hüvitised
Populaarne seisukoht töölepingute puhul on hüvitise sidumine võimalikult täpselt tulemuslikkuse mõõtmisega. Sõltuvalt ärist, ühiskonnast ja üksikisikust võib see kõik varieeruda. Peter Doeringeri ja Michael Piore’i 1971. aasta uurimuse “Tööjõuturu ja tööjõu analüüs” näitel võib tööturu jagada esmasteks ja teisesteks turgudeks sõltuvalt sellest, kuidas erinevaid töötajaid tasustatakse. Need inimesed, kes asuvad esimesel turul, kipuvad olema tasustatud vastavalt nende oskustele, samal ajal, kui teisel turul olevate inimeste palgad on määratud peamiselt turujõu põhjal.
Crazy (Aerosmithi laul)
"Crazy" on USA hard rock'i ansambli Aerosmith power ballad. Selle autorid on Steven Tyler, Joe Perry ja Desmond Child.
Laul ilmus 3. mail 1994 viimase singlina nende aasta varem ilmunud tohutult edukalt albumilt "Get a Grip".
"Crazy" saavutas USA singlite edetabelis Billboard Hot 100 17. koha ja Kanada singlite edetabelis kolmanda koha, esikohale jõudis see Islandil. Soomes ja Suurbritannias ilmus "Crazy" singlina, kus A-poolel oli lisaks laul "Blind Man". Soomes jõudis singel kaheksandale ja Suurbritannias 23. kohale.
"Crazy" muusikavideo lavastas Marty Callner. Muusikavideot näidati palju muusikakanalil MTV. "Crazy" oli Aerosmithi kolmas muusikavideo, kus tegi kaasa Alicia Silverstone. Lisaks astus muusikavideos üles Steven Tyleri 16-aastane tütar Liv Tyler.
Bianchi (perekonnanimi)
Bianchi on itaalia perekonnanimi.
Incantatio
'''Incantatio. An International Journal on Charms, Charmers and Charming (ka Incantatio''') on ingliskeelne eelretsenseeritav Eesti teadusajakiri, mis avaldab akadeemilisi originaaluurimusi folkloristikast, keskendudes loitsude, loitsimise ja loitsijate võrdlevale uurimisele. Ajakirja koostab Rahvusvahelise Rahvajutu-Uurijate Seltsi "Loitsude, loitsimise ja loitsijate uurimise töörühm", väljaandja on EKM Teaduskirjastus.
Ajakiri ilmub aastast 2011 kord aastas. Aastatel 2015 ja 2016 ajakirja numbrid ei ilmunud.
Eraldi rubriigis avaldatakse erialaraamatute, helikandjate jm ülevaateid ja arvustusi, konverentside ja välitööde tutvustusi jmt.
Ajakirja toimetajad on Mare Kõiva, Haralampos Passalis, James Kapalo, Jenny Butler, Jonathan Roper, Svetoslava Toncheva, Emanuela Timotin, Daiva Vaitkevičienė, tegevtoimetaja Liisa Vesik, Jonathan Roper, raamatututvustuste ja uudiste toimetaja Svetoslava Toncheva.
Toimetuskolleegiumisse kuuluvad Alaric Hall, Claude Lecouteux, Lea Olsan, Éva Pócs, Jonathan Roper, Will Ryan, Emanuela Timotin, Andrei Toporkov ja Daiva Vaitkevičienė.
Haaviku põik
Haaviku põik on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Merivälja asumis.
Haaviku põik sai nime 22. veebruaril 1955. Tänav on saanud nime Haaviku tee järgi.
Evere
Evere on üks üheksateistkümnest Belgia Brüsseli piirkonna vallast. Sarnaselt ülejäänud Brüsseli valdadega on ka Evere ametlikult kakskeelne, hollandi- ja prantsuskeelne.
1927. aastal maandus pärast vahemaandumiseta lendu New Yorgist Pariisi Evere lennuväljale Charles Lindbergh.
Everes asub üks NATO peakortereist, millest osa jääb Hareni (Brüsseli osavald) territooriumile.
Saint Louise maakond
thumb|Asend Missouri osariigis Saint Louise maakond (St. Louis County) on maakond USA-s Missouri osariigis. Geograafilised koordinaadid on 38°64' N, 90°44' W.
Maakonna halduskeskus on Clayton ja suurim linn Florissant.
Maakonna pindala on 1357 km², millest 41 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 998 954. Aastal 2000 oli elanike arv 1 016 315.
Ajalugu
Saint Louise maakond moodustati 1. oktoobril 1812.
1876. aastaks oli maakonna elanikkond ligi 380 000, kellest ligi 350 000 (92%) elas Saint Louise linnas. Linnaelanikud aga ei soovinud maksta makse ka maapiirkonna elanike pealt ning polnud rahul oma vähemusesindatusega maakonna valitsuses. Need vastuolud olid linna ja maakonna vahel eksisteerinud juba 1843. aastast, kui linna elanikud palusid Missouri osariigivalitsusel maakond ja linn jagada.
Pärast Ameerika Ühendriikide kodusõja lõppu 1865. aastal algasid vastuolud uuesti. Augustis 1876 toimunud rahvahääletusel otsustas linn napilt maakonnast lahku lüüa, samas kui maapiirkonna elanikud olid tugevalt eraldumise vastu. Eraldumine sai teoks märtsis 1877. Maakonna uueks halduskeskuseks sai vastrajatud Clayton, mis sai nime kohaliku talupidaja Ralph Claytoni järgi, kes annetas septembris 1877 maakonnale 100 aakrit maad maakonna uue kohtumaja rajamiseks. 38 000 dollarit maksnud kohtumaja avati detsembris 1878.
Pärast teise maailmasõja lõppu toimunud eeslinnastumise käigus kasvas maakond kiirelt: Alates 1970. aasta rahvaloendusest on Saint Louise maakond tänapäevani rahvaarvult Missouri suurim maakond.
Kalbaskraal
Kalbaskraal on asula Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Swartlandi vallas.
Kalbaskraal on asutatud 1898. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kalbaskraali elanikest värvilisi 65,45%, mustanahalisi aafriklasi 23,39%, valgeid 9,54%, India või Aasia päritolu inimesi 0,25% ja teisi 1,41%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 75,61% inimesi, koosa keelt 12,73%, inglise keelt 7,84%, sotho keelt 1,74% ja viipekeelt 1,08%.
México rahvusvaheline lennujaam
pisi|Terminal 2 Mexico lennujaamas México rahvusvaheline lennujaam (hispaania keeles Aeropuerto Internacional de la Ciudad de México, AICM); ametlikult Aeropuerto Internacional Benito Juárez (Benito Juáreze rahvusvaheline lennujaam) (IATA: MEX, ICAO: MMMX) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Méxicot Mehhikos.
Lennujaam on Mehhikos ja Ladina-Ameerikas kõige reisijaterohkem lennujaam. Lennujaam on Mehhiko rahvusliku lennufirma Aeroméxico kodulennujaam. Lennujaamas on kaks lennurada, millest pikem on 3952 meetrit pikk. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 44 miljonit reisijat.
Kamptal
Kamptal on Austria veini-, turismi-, kultuuri- ja tervisepiirkond Waldviertelis Alam-Austrias. See on nime saanud Kampi jõelt.
Kremsist põhja pool asub Langenlois, mis on Kamptali, Kampi jõe oru peamine viinamarjalinn. Liivakivinõlvad on nii järsud, et alles jääb vaid õhuke kiht pinnast. Kokkupuude päikesega on kõrge. Riisling on nendel järskudel nõlvadel edukas; Doonaule lähemal org laieneb ja kasvatatakse rohkem punaseid viinamarju.
Veel üks silmapaistev linn Kamptalis on Gars am Kamp.
Gaida Kivinurm
Gaida Kivinurm (sündinud 29. augustil 1956 ) on Eesti jurist, kohtunik.
19. juunist 1996 on Gaida Kivinurm Tallinna Ringkonnakohtu kohtunikuks. Ta töötab Tallinna Ringkonnakohtu tsiviilkolleegiumis.
Romano
Romano on itaalia perekonnanimi.
Täitsa lõpp!
"Täitsa lõpp!" on Eestis 2011. aastal valminud mängufilm – tragikomöödia, mis on tehtud rahvaalgatuslikus korras MTÜ Kinobuss eestvedamisel. Film esilinastus 111 Eesti kinos 11. novembril 2011 kell 20.11.
Filmi tehti umbes aasta. 2011. aasta alguses pandi internetipõhiselt-interaktiivselt kokku stsenaarium. Aprillis ja mais valiti Kanal 2 saatest "Kinotehas" peaosi täitma Märt Koik ja Ester Korkiasaari, juunis ja juulis loodi dekoratsioonid, leiti võttepaigad ja valiti kõrvalosatäitjad. Augustis filmiti 15 maakonnas must materjal. Septembris ja oktoobris film monteeriti.
Frieda
Frieda on naisenimi.
Ardu Kool
Ardu Kool on lasteaed-põhikool Harju maakonnas Kose vallas Ardu asulas.
Frieda
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2883. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Frieda 9 naisel.
Ardu Kool
Kool asutati 1762. Kooli esimene oma koolimaja valmis 1873.
Kool on tegutsenud Ardu põhikoolina. 1. septembril 2007 liideti Ardu Lasteaed ja Ardu Põhikool, uue õppeasutuse nimi on Ardu Kool.
August 2019
August 2019, kroonika.
2019. aasta august algas neljapäeval ja lõppes 31 ööpäeva hiljem laupäeval.
Colombo (perekonnanimi)
Colombo on itaalia perekonnanimi.
Gabriela
Gabriela on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1019. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Gabriela 59 naisel.
Konstantin Savitski
Konstantin Savitski (6. juuni (25. mai vkj) 1844 Taganrog – 13. veebruar (31. jaanuar vkj) 1905 Penza) oli vene maalikunstnik ja pedagoog.
Ta oli peredvižnikute ühingu liige aastast 1878 ja Peterburi Kunstiakadeemia liige aastast 1895.
Kremstal
Kremstal on Austria veinipiirkond. Wachaust allavoolu on selle keskuseks Krems. Kliima on veidi soojem, sest org avaneb veidi, võimaldades rohkem punast veini toota, aga muidu on Kremstal üsna sarnane Wachauga.
Konstantin Savitski
Aastail 1883–1889 töötas pedagoogina Stieglitzi kunstikoolis.
Aastast 1898 kuni surmani oli Savitski Penza kunstikooli direktor, mis 1955. aastast kannab tema nime.
Saare sosinad
"Saare sosinad" oli 2012–2013 Kanal 2-s näidatud Eesti teleseriaal, mille režissöör ja stsenarist on Elo Selirand. Kahe hooaja peale jõudis eetrisse kokku 40 osa.
Tegemist on suhtedraamaga, mille tegevustik toimub Madeira saarel.
Seriaali peaosades on Jaan Rekkor ja Marilyn Jurman. Teistes osades teevad kaasa Viire Valdma, Marika Vaarik, Tiit Sukk, Indrek Sammul, Margus Tabor, Helene Vannari ja Inga Salurand.
Tongaat
Tongaat on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis KwaZulu-Natali provintsis eThekwini linnaringkonnas. Linn asub India ookeani rannikul.
Linn on asutatud 1945. aastal.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Tongaati elanikest India või Aasia päritolu inimesi 56,75%, mustanahalisi aafriklasi 41,07%, värvilisi 1,20%, valgeid 0,44% ja teisi 0,55%. Inglise keelt pidas emakeeleks 59,33% inimesi, suulu keelt 32,27%, koosa keelt 3,62%, ndebele keelt 1,01% ja afrikaani keelt 0,87%.
Yuppiejumal
"Yuppiejumal" on Kaur Kenderi 1999. aastal ilmunud romaan.
Romaani tõlkis inglise keelde Edith Epler ning see ilmus pealkirja "Petty God" all 2014. aastal.
Pescara lennujaam
Pescara lennujaam, ärinimega Abruzzo Pasquale Liberi rahvusvaheline lennujaam (Aeroporto internazionale d'Abruzzo "Pasquale Liberi"), on lennujaam Itaalias Abruzzo maakonnas, umbes 3 km kaugusel Pescara keskusest edelas. Lennujaam kannab Pasquale Liberi nime (lennuõnnetuses hukkunud Pasquale Liberi onu oli Gabriele D'Annunzio).
Alates 1996. aastast tsiviilliikluseks avatud Pescara lennujaam on Abruzzo maakonna ainus rahvusvaheline lennujaam. 2012. aastal oli Pescara lennujaam reisijate arvult Itaalias 28. kohal.
Gaida (eesnimi)
Gaida on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1175. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Gaida 45 naisel.
Aprioorne tõde
Aprioorne tõde on tõde, mille teadmine või õigustus ei sõltu meeltekogemusest (või üldisemalt kogemusest ) saadud tõenditest ehk mille teadmine saab olla aprioorne teadmine ja mille õigustus saab olla aprioorne õigustus.
Aprioorset tõde vastandatakse aposterioorsele tõele, mida tuleb tõendada meeltekogemuse põhjal.
Aprioorsete tõdede tüüpnäited on loogika ja matemaatika tõed.
Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia
Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia (nimetatud ka peapreemia) on üks kaheksast Eesti Kultuurkapitali välja antavast Eesti Kultuurkapitali aastapreemiast. Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri aastapreemia määratakse aasta jooksul enim silma paistnud arhitektuurivaldkonna tegelastele.
Arhitektuuri aastapreemia saaja kandidaadid esitab arhitektuuri sihtkapital ja laureaadi valib välja Eesti Kultuurkapitali nõukogu.
Ingvar Wixell
Karl Gustaf Ingvar Wixell (7. mai 1931 Luleå – 8. oktoober 2011 Malmö) oli Rootsi laulja.
1965. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta rootsit lauluga "Absent Friend", mis kogus 6 punkti ja saavutas 10. koha.
Hiiu-Suurtüki tänav
thumb|Hiiu-Suurtüki tänav
Tänav sai nime 2. detsember 1987.
Journal of the Baltic Institute of Folklore
Toimetuskolleegium: Arvo Krikmann (Tartu), Mare Kõiva (Tartu), Ingrid Rüütel (Tartu), Kristin Kuutma (Tallinn), Guntis Pakalns (Riia), Aldis Putelis (Riia), Beatrise Reidzane (Riia), Kostas Aleksynas (Vilnius), Bronislava Kerbelyte (Vilnius), Leonardas Sauka (Vilnius).
Puhtu mõis
Puhtu mõis oli Virtsu mõisa karjamõis Hanila kihelkonnas Läänemaal Puhtulaiul. Nüüdisajal jääb mõis Pärnu maakonda Lääneranna valda.
Ajalugu
Mõis oli pikka aega seotud Virtsu mõisaga. Anna Christina von Rosen (sündinud Helwig), suur muusade austaja, püstitas 1813. aastal esimesena maailmas mälestussamba saksa suurele luuletajale-kirjanikule Fr. Schillerile. Sõdade ajal purustatud mälestusmärk restaureeriti 1958. aastal; selle originaal viidi Haapsalu muuseumi ette, Puhtusse paigutati aga mälestusmärgi koopia.
Puhtu viimaseks omanikuks oli loodusteadlane ja tuntud filosoof Hermann von Keyserling. Poolsaare põhjaosas on 1850. aastail ehitatud nn "krahvimaja", kus 1930. aastail elas krahvisoost Alexander Keyserlingk oma perega ja tegeles ka Virtsus nutriakasvatusega. Aastast 1939 elas perega Posenis.
Mõisaansamblist on kultuurimälestiseks tunnistatud Puhtu mõisa peahoone ja mõisa tall-tõllakuur, samuti Puhtu mõisa pargis olevad mitmed mälestussambad.
Kunagise mõisa territooriumil asub Puhtu bioloogiajaam ning Lääneranna vallas Pivarootsi, Rame ja Hanila külas ning Virtsu alevikus Puhtu-Laelatu looduskaitseala.
Puhtu mõisa park
pisi|[[Friedrich Schilleri mälestuskivi Puhtu mõisa pargis (september 2010)]]
pisi| Puhtu mõisa pargis asuvad Vasalemma marmorist Friedrich Schilleri monument, dolomiidist Mälestussammas Karl Thure von Helwigile, (1810) , dolomiidist Mälestussammas Moritz Engelbrecht von Kursellile , dolomiidist Silindrikujuline sammas, mille peal on olnud suur urn , dolomiidist monument, mis koosneb profileeritud soklist, risttahukast, mille esiküljel eenduv ja nurkadest õiemotiiviga kaunistatud tekstiväli , ülespoole ahenev tahukas ovaalse lindiga kaunistatud tekstiväljaga  esikülje allosas , kõrgel soklil asuva profileeritud ala- ja ülaosaga tahukas, millel ovaalne tekstiväli  esiküljel , pargis asus monumendi katke (millel reljeefsed käed tahuka ühel küljel ja on hoiule paigutatud siseruumi ) ja Mälestussammas W.G.Wrangelile - profileeritud laieneva ala-ja ülaosaga tahukas, sellel asuvast kannelleeritud sambaga ja urniga. Tahuka esiküljel eenduv nelinurkne tekstiväli: Karl Thure von Helwig ANO 1801 ja sambal ovaalne lindiga ääristatud tekstiväli: DEM/ CAPITAIN/ WILHWLM GUSTAV/WRANGEL.
Puhtu mõis kuulub Eesti Maaülikoolile, olles osa Puhtu bioloogiajaama kompleksist.
Roo tänav (Pärnu)
Roo tänav on tänav Pärnus Vana-Pärnu linnaosas.
Tänav saab alguse Luite tänavalt, suundub loodesse ja lõppeb Jakobi tänaval. Tänava pikkus on ligikaudu 111 meetrit.
Jakob Mändmetsa tänav
Jakob Mändmetsa tänav on tänav Tallinnas Nõmme linnaosas Nõmme asumis. Tänav on nimetatud eesti kirjaniku ja ajakirjaniku Jakob Mändmetsa järgi.
Tänav sai nime 26. novembril 1935.
Jõgisoo algkool
Jõgisoo algkool oli algkool Harju maakonnas Saue vallas Jõgisoo külas.
Kool asutati 1882.
Kooli nimed:
Saint Louise maakond (Minnesota)
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Duluth.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 200 226. Aastal 2000 oli elanike arv 200 528.
Ajalugu
Saint Louise maakond moodustati 20. veebruaril 1855 Itasca ja endise Newtoni maakonna osadest. Maakond on saanud nime Saint Louise'i jõe järgi.
Monica Zetterlund
Monica Zetterlund (sünninimi Eva Monica Nilsson; 20. september 1937 Hagfors – 12. mai 2005 Stockholm) oli Rootsi laulja.
1963. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Rootsit lauluga "En gång i Stockholm".
Ta suri tulekahju tagajärjel, mis puhkes tema Stockholmi korteris, tõenäoliselt tema harjumuse tõttu voodis suitsetada.
Petrus (usurpaator)
Ainsad teda käsitlevad ajalooallikad on Consularia Caesaraugustana ja Tunnuna Victori kroonika. Ta oli läänegootide vastane "türann" Hispaanias. Kui läänegoodid vallutasid Dertosa, võeti ta vangi, hukati ja tema pea saadeti Zaragozasse. Konteksti järgi võib oletada, et ta oli pärast Burdunellust teine ja viimane Ebro jõe orus asunud Rooma jäänukriigi valitseja.
Georg Lukas
Georg Lukas (12. oktoober 1914 Kontši-Savva – 16. juuni 1988) oli eesti õpetaja.
Georg Lukas on maetud Kullamaa kalmistule.
Isiklikku
Tema isa August Lukas oli õpetaja, samuti abikaasa Leida Lukas.
Jana Mälk
Jana Mälk (vene keeles Яна Вадимовна Мялк; sündinud 22. jaanuaril 1975 ) on eesti juurtega Venemaa näitleja.
Ta lõpetas 1997. aastal Kaug-Ida Riikliku Kunstide Instituudi teatriteaduskonna ja töötab samast aastast näitlejana Gorki-nimelises Primorje Krai Akadeemilises Draamateatris.
Päritolu
Ta sündis Primorje krais teatrinäitleja Vadim Mälgu perekonnas. Jana vanaisa Jaan Mälk oli 1892. aastal Eestist Kaug-Itta väljarännanud eestlane.
Teatrirolle
pisi|]100px|Jana Mälgu koduteater [[Gorki-nimeline Primorje Krai Akadeemiline Draamateater|Primorje akadeemiline teater Vladivostokis]]
SC Braga
Sporting Clube de Braga on Portugali jalgpalliklubi, mis mängib tegutseb Bragas. Klubi mängib riigi kõrgliigas Primeira Liga. Klubi kodustaadion on Estádio Municipal de Braga.
Braga on kolmel korral võitnud Portugali karika ja kahel korral Portugali liigakarika. 2008. aastal võitis Braga UEFA Intertoto karika. 2011. aastal jõuti UEFA Euroopa Liiga finaali, kus kaotati teisele Portugali klubile, Portole. UEFA Meistrite Liiga alagrupiturniirile on jõutud kahel korral: hooaegadel 2010–11 ja 2012–13.
Ujarõntsi
Ujarõntsi (ukraina Уяринці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Tõvrivi rajoonis. Elanike arv on 544.
Pikk-kääbas
pisi|Pikk-kääpa mudel Schleswig-Holsteini arheoloogiamuuseumis Pikk-kääbas (ka põletusmatustega kääbas) on kääbaskalme vorm, mida kasutati 5.–10. sajandil Loode-Venemaa, Kagu-Eesti, Ida-Läti ja Kirde-Valgevene alal. Nende rajajateks on sageli peetud slaavlastest krivitšeid, uuemal ajal aga ka läänemeresoomlasi ja baltlasi.
Kääbaste kirjeldus
Pikk-kääbastesse maeti surnuid 5.–10. sajandil territooriumil, mis hõlmas Loode-Venemaa, Kagu-Eesti, Ida-Läti ja Kirde-Valgevene. Pikk-kääpaid ehitati liivast ja neid rajati tavaliselt liivastesse männikutesse jõeorgude kallastel. Igasse kääpasse tehti mitu matust ja surnuid sängitati põletatult – selle järgi on Andres Tvauri nimetanud neid ka põletusmatustega kääbasteks. Kalmete suurus ja kuju varieerub – leidub nii ümmargusi kui piklikke kääpaid, kõrgus oli tavaliselt 0,5–1 meetrit, kääbaste pikkus paarkümmend, mõnel juhul aga ka sadakond meetrit. Pikk-kääbaste leviku alusel on määratletud ka eraldi arheoloogiline kultuur – pikk-kääbaste kultuur, mille sees eristatakse varem tekkinud põhjapoolset Pihkva (või Pihkva-Novgorodi) rühma ning hilisemat lõunapoolset Smolenski (või Smolenski-Polotski) rühma.
Kääbaste rajajad
Pikk-kääbastega seotud oluliseks küsimuseks on olnud nende ehitajate etniline kuuluvus ja selle kaudu piirkonna etnilise ajaloo mõistmine. Pikk-kääpad kui eraldiseisva kalmevormi identifitseeris esimesena Aleksander Spitsõn 1903. aastal. Ta omistas need erinevatele rühmadele: krivitšitele – Vana-Vene leetopissides mainitud idaslaavlastele, põhjapoolsed kohad "soomlastele", Smolenskimaa omad leedulastele. 1920. ja 1930. aastatel Eesti kääpaid uurinud arheoloogid jõudsid arusaamale, et neid rajasid eestlased, kuid kalme konstruktsioon oli laenatud slaavlastelt. 1940. aastatel sai domineerivaks pikk-kääbaste sidumine krivitšite ja nende rändega põhja poole: põhjenduseks kalmevormi levik samas piirkonnas, kus nad leetopisside järgi elasid (keskusega Pihkvas), ja sarnasus hilisemate poolkerakujuliste hauaküngastega, mida peeti kindlasti krivitšitele kuuluvaks. Toodi ka välja venepärasuste esinemine võru murdes ja nende algupärana nähti kunagist slaavi murde kõnelemist Kagu-Eestis. Krivitšite hüpoteesi probleemseks kohaks said avastused, et vanimad Smolenski rühma pikk-kääpad on esimestest Pihkva rühma kääbastest vähemalt 400 aastat hilisemad, et Pihkva piirkond oli slaavlaste algsest asualast eraldatud Daugava ja Dnepri ülemjooksul elanud baltlaste vööndiga ning et pikk-kääbaste keraamikaleidudel on järjepidevus soomeugrilaste keraamikaga. Neid asjaolusid seletati krivitšite varase rändega läbi baltlaste ala Pihkva regiooni ja sealt siis jälle lõuna poole ning rahumeelse soomeugrilastega kooseksisteerimisega.
Alates 1960. aastatest on osa uurijaid loobunud pikk-kääbaste üks-üheselt krivitšite ja slaavlastega sidumisest. On välja pakutud, et rohkete baltipäraste joontega Smolenski kääbaste piirkonnas elasid baltlased, slaavistunud baltlased või oli seal slaavlaste ja baltlaste segaasustus. Pihkva rühma kääbaste rajajateks on peetud aga läänemeresoomlasi. See seisukoht on valitsev tänapäeva Eesti uurijate seas, Venemaal selles küsimuses konsensust kujunenud pole. Mauri Kiudsoo arvates on pikk-kääbaste kultuur seotud selle tuumikpiirkonda läbinud Narva-Peipsi-Velikaja-Dnepri veeteega.