cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Luga rajoon
Geograafia ja kliima
Luga rajooni pinnamood kujunes paljuski välja viimase jääaja tagajärjel. Tegemist on suhteliselt tasase piirkonnaga, kus absoluutne kõrgus merepinnast kõigub 0 ja 100 meetri vahel ning kõrgeim punkt ulatub 155 meetrini üle merepinna. Rajoonile on iseloomulik jõgede ja ojade rohkus. Ühtekokku on neid umbes 250. Pikimad rajooni läbivad jõed on Luga jõgi (pikkus 353 km) ja selle lisajõed Oredeži jõgi (192 km) ja Saba jõgi (pikkus 90 km).
Keskmine temperatuur juunis on 17 °C, jaanuaris –8 °C. Sademeid on aastas keskmiselt 600–700 mm.
Ajalugu
pisi|220px|Luga raudteejaam 1777. aastal moodustati Pihkva kubermangu koosseisus Luga maakond, mille keskuseks sai samal aastal linna õigused omandanud Luga linn. Ümberkorralduste tulemusena liideti Luga maakond 1781. aastal Peterburi kubermanguga. Mälestusena kunagisest seotusest Pihkva kubermanguga on Luga linna vapi ülemises osas kujutatud endist Pihkva vappi.
1927. aastal moodustati Leningradi oblasti Luga ringkonnas (vene k. округ) Luga rajoon, administratiivse keskusega Lugas. Ringkondade kaotamisega 1930. aastal hakkas Luga rajoon kuuluma otse oblastisse.
Teise maailmasõja ajal oli rajoon sakslaste poolt okupeeritud ja sai olulisel määral kannatada.
1. jaanuaril 2006 sai rajoon munitsipaalse rajooni staatuse (vene k. муниципальный район).
Rahvastik
2010. aasta rahvaloenduse andmeil elas Luga rajoonis alaliselt 78759 inimest, mis moodustas 4,59% oblasti elanikkonnast. 53% rahvastikust elab linnalistes asulates – Lugas ja Tolmatšovos. Suvekuudel kasvab maakonna rahvaarv märgatavalt Peterburist pärit suvitajate ja puhkajate arvelt. Piirkonnale on iseloomulik rahvastiku vananemine ja kahanemine. Näiteks 2012. aastal elas rajoonis hinnanguliselt 77 tuhat inimest.
Albert Raisner
Albert Raisner (30. september 1922 Pariis – 1. jaanuar 2011 Boulogne-Billancourt) oli prantsuse suupillimängija, helilooja ning raadio ja televisiooni saatejuht ning produtsent.
Luga rajoon
Administratiivne jaotus
Luga rajoonis on kaks linnalist asundust ja 13 külaasundust:
Valitsemine
Kõrgeimaks rajooni esinduskoguks on saadikute nõukogu (vene k. Совет депутатов). Sinna kuulub kaks esindajat igast asundusest: asunduse juht ja üks saadik, kes on valitud kohaliku saadikute nõukogu ridadest. Rajooni esinduskogu valib oma liikmete hulgast nõukogu esimehe (vene k. Глава района).
Võimu teostab Administratsioon (vene k. Администрация). Administratsiooni juhi nimetab ametisse saadikute nõukogu. Juhi kandidaadi valib selleks loodud komisjon, mille liikmed nimetab nii saadikute nõukogu kui Leningradi oblasti kuberner. Administratsiooni koosseisus on umbes 20 osakonda, mis tegelevad erinevate teemade ja valdkondadega (nt majanduslik areng, haridus, kultuur, noorsootöö, arhitektuur ja kapitaalehitus jms).
Albert Raisner
Ta on tuntud 1960ndate telesaatest "Âge tendre et tête de bois".
Ta on avaldanud ka suupillimänguõpiku.
Luga rajoon
Põllumajandus
2011. aastal toodeti rajoonis 41 280,5 tonni piima. Aastane väljalüps lehma kohta oli keskmiselt 6453 kilogrammi. Edukaimates majandites oli see üle 9000 kilogrammi lehma kohta aastas.
Liha toodeti 2011. aastal 4805,9 tonni. Veiseid oli 2012. aasta 1. jaanuari seisuga maakonnas 22 797 ja lehmade arv 6422. Sigu oli 2079.
Kartuli saagikus oli 2011. aastal 168 tsentnerit hektarilt ja teravilja saagikus 26,3 tsentnerit hektarilt.
Põllumajandusega oli 2011. aastal hõivatud keskmiselt 1686 inimest. Töötajate keskmine palk oli 13 758 rubla kuus (ca 350 eurot).
Vaatamisväärsused
pisi|Borovoe mõisa peahoone Rajoonis on üle paarikümne mõisahoone või -vareme, samuti kümneid kirikuid ja palvemaju. Suuremad muuseumid on:
Kivilõppe
Kivilõppe on küla Viljandi maakonnas Viljandi vallas, Võrtsjärve läänekaldal.
Idas piirneb küla Võrtsjärvega, lõunas Järveküla voorelise maastikuga, põhjas Nälgu sooga ja läänes Soe külaga. Seal asendub põhja poolt tulles Võrtsjärve kivirohke kaldajoon liivase ja mudase kaldaga.
Kivilõppel on sündinud helilooja ja dirigent Juhan Simm ning tema näitlejast vend Ants Simm, kes on ka maetud seal asuvale Simmi talu kalmistule.
Ernst Bergmanni monument
Ernst Bergmanni monument on arstiteadlase, Tartu Ülikooli kasvandiku ja õppejõu, kirurgiaprofessor Ernst Bergmanni mälestuseks loodud mälestussammas, mis asub Tartus Toomemäel. See valmis 1913. aastal. Monumendi autor on saksa kujur Adolf von Hildebrand.
Muusikaprodutsent
Muusikaprodutsent on muusikaproduktsiooni juht.
Muusikaprodutsent vastutab heliülesvõtte kunstilise kontseptsiooni teostamise eest. Tihti vastutab muusikaprodutsent muusikaproduktsiooni eest ka majanduslikult.
Muusikaprodutsendi ülesannete hulgas võivad olla näiteks muusikaprojekti jaoks ideede kogumine, muusikateoste ja esitajate väljavalimine, esitajate juhendamine, salvestusprotsessi juhtimine, miksimise ja masterdamise jälgimine. Tihti korraldab produtsent ka eelarvet, ajakava ja suhtlust.
Levimuusikaansamblite loend
''Siin on loetletud levimuusikaansambleid. Süvamuusikaansamblid on loetletud süvamuusikaansamblite loendis. Eesti ansamblid on loetletud ka Eesti ansamblite loendis.''
Välislingid
en:Category:Lists of bands Gruppo musicale Lista över musikgrupper Список музичних виконавців та груп
Aasakaruslane
Emane aasakaruslane|thumb Aasakaruslane (Diacrisia sannio) on karuslaste sugukonda aasakaruslase perekonda kuuluv liblikaliik.
Esimest korda kirjeldas aasakaruslast teaduslikult Carl von Linné aastal 1758. Aasakaruslane on rohekas/kollakas liblikas.
Levila
Aasakaruslase levila hõlmab suurema osa Euroopast. Põhjas ulatub levila 68. laiuskraadini. Idas ulatub levila Põhja-Aasiast Jaapanini. Põhja-Aafrikas ja Kagu-Aasias ta ei ela. Eestis on aasakaruslane kõikjal tavaline.
Aasakaruslane elab niitudel, rabades ja noorendikes. Mägedes elab ta kuni 2400 m kõrgusel.
Valmik
Aasakaruslase tiibade siruulatus on 18–25 mm (teistel andmetel 35–50 mm ). Aasakaruslasel ilmneb tugev suguline dimorfism. Isase tiivad on helekollased roosade servade ja kesktähniga. Emase põhitoon on oranž, tiibade keskel on samuti punane tähn.
Eestis lendab ta päeval juunis ja juulis ühe põlvkonnana. Levila lõunaosas võib aastas olla 2 põlvkonda.
Valmik toitub mitmesugustel põõsastel ja rohttaimedel. Ta võib lennata nii päeval kui öösel; öösiti meelitab valgus aasakaruslasi ligi.
Vastne
Liblikas muneb toidutaimede lehtede alaküljele. Munad asuvad sagedamini kõrvenõgesel, võilillel, pajulillel ja teelehel. Munad on kollakasvalged ja asuvad rühmiti.
Vastsed on kaetud tumepruunide karvadega. Neil on valge pikitriip punase täpiga. Sügisel nad nukkuvad ja elavad sel kujul talve üle.
Estonian Survivors
"Estonian Survivors" on ansambli Psychoterror album, mis ilmus 2006. aastal.
Geta Burlacu
Ta esindas lauluga "A Century Of Love" Moldovat 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Belgradis. Oma poolfinaalis sai ta 36 punktiga 12. koha ega pääsenud finaali.
Muhammadu Buhari
Muhammadu Buhari (sündinud 17. detsembril 1942) on Nigeeria sõjaväelane ja poliitik, Nigeeria president 29. maist 2015 kuni 29. maini 2023.
31. detsembrist 1983 kuni 27. augustini 1985 oli ta Nigeeria riigipea. Ta sai võimule sõjaväelise riigipöördega, millega kukutati president Shehu Shagari. Muhammadu Buhari kukutati omakorda Ibrahim Babangida juhitud riigipöörde tagajärjel.
Muhammadu Buhari oli aastatel 2003 ja 2007 üks presidendikandidaate.
Jaanuaris 2011 valis opositsioonipartei Progressiivse Muutuse Kongress Muhammadu Buhari oma kandidaadiks 9. aprilli 2011 presidendivalimistel.
Abielu sakrament
Abielusakrament on katoliku kirikus ja õigeusu kirikus (tinglikult ka luterluses) sakrament, milles mees ja naine lubavad truult täita abielukohustusi kuni surmani.
Katoliku kirik
Katoliku kirik käsitleb abielu mehe ja naise vahelise lepinguna ning – erinevalt teistest sakramentidest – lepingupooli abielusakramendi jagajatena. Kristlikku abiellu saavad astuda mees ja naine, kes on vastastikku kinnitanud oma nõusolekut ja vaba tahet abiellumiseks ja kellel ei ole ilmalikust ega kanoonilisest õigusest tulenevaid takistusi abiellumiseks. Tulevased abikaasad peavad olema eelnevalt vastu võtnud konfirmatsiooni sakramendi. Abiellumiseks mittekatoliiklasega on vajalik kohaliku piiskopi luba.
Katoliiklikku abielu lahutada ei saa – "Mis Jumal on ühte pannud, ärgu lahutagu inimene mitte". Teatud tingimustel on siiski võimalik abielu annulleerida ja see õigus on antud ainult paavstile kui Kristuse maapealsele asemikule. Annulleerimise aluseks saab olla ainult kanoonilise õiguse reeglite rikkumine abielu sõlmimisel, sealhulgas ka ühe või mõlema abikaasa sihilik kavatsus abielutõotust mitte austada, kui see on tõendatav.
Õigeusu kirik
Õigeusu kirikus käsitletakse abielu kutsumusena, mille jaoks on vajalik Püha Vaimu and ja mille tulemusena loodav perekond on kiriku väike mudel. Ideaalis peaks abielu aset leidma vaid õigeuskliku mehe ja õigeuskliku naise vahel, kuid piiskopi loal on õigeusklikel lubatud abielluda ka teiste kristlike kirikute liikmetega. Segaabielusid puudutavad reeglid on eri maade õigeusu kirikutes erinevad, olles tavaliselt leebemad riikides ja piirkondades, kus õigeusk on vähemususund.
Luterlus
Ka luterliku arusaama järgi võiks abielu nimetada sakramendiks põhjusel, et selle kohta on olemas Jumala käsk ja tõotused, ent sel juhul tuleb teha vahet sakramentidega, mis on seda tõelises tähenduses. Augsburgi usutunnistuse apoloogia XIII: "Abielu ei ole seatud mitte Uues Testamendis, vaid kohe inimsoo loomise alguses. Selle kohta on Jumala käsk ja ka tõotused, mis ei kuulu küll päris Uue Testamendi, vaid pigem maise elu juurde. Seepärast, kui keegi tahab seda sakramendiks nimetada, tuleks see ikkagi eraldada teistest, mis on tõelised Uue Testamendi märgid ja armu ning pattude andeksandmise tunnistused."
Kadri Lepp
Kadri Lepp (sündinud 13. detsembril 1979) on eesti näitleja ja lastekirjanik.
Kadri Lepp on lõpetanud Tallinna 21. Keskkooli. 2002. aastal lõpetas ta Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli 20. lennu. Samal aastal asus ta tööle Ugala teatrisse.
Lastekirjandusse tuli Kadri Lepp 2016. aastal, mil ilmus tema debüütteos “Poiss, kes tahtis põgeneda”. Raamat hinnati 2015. aastal lastejutuvõistlusel “Minu esimene raamat” teise koha vääriliseks. Kaks aastat hiljem hinnati selle mõtteline järg, "Tüdruk, kellel oli saladus" samal jutuvõistlusel juba esikoha vääriliseks.
Ugala teatris
2002–2003
2003–2004
2004–2005
2005–2006
2006–2007
2008–2009
2010
2011
2012
2014
2015
2016
2018
2019
2020
Isiklikku
Kadri elukaaslane on Ugala teatri näitleja Martin Mill. Neil on ühine poeg Joosep.
Kiltsi
Alevikus asuvad Kiltsi Järvepera pärnad.
Kiltsis asub Kiltsi mõisaansambel, mille peahoones tegutseb Kiltsi Põhikool.
Kiltsis on raudteejaam.
1977. aastal liideti Kiltsiga Liiduri küla.
Vercors
Jean Bruller (pseudonüüm Vercors; 26. veebruar 1902 – 10. juuni 1991) oli prantsuse kirjanik ja illustraator.
Bullabulling
Bullabulling on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. Asulat läbib Suur Ida kiirtee.
Sõjahaudade kaitse seadus
Sõjahaudade kaitse seadus (lühend SHKS) on Eesti territooriumil peetud sõjategevuses hukkunud isikute säilmete kaitse, austamise ja väärika kohtlemise tagamiseks kehtestatud seadus.
Seadus võeti vastu Riigikogu poolt 10. jaanuaril 2007. a ning kuulutati Vabariigi Presidendi poolt välja 11. jaanuaril samal aastal.
Eelnõu algatajate hinnangul pidi seadus looma juriidilise aluse Tõnismäe pronkssõduri teisaldamiseks.
Matti Vanhanen
Ta oli Keskerakonna esimees aastatel 2003–2010. 2006. aasta teisel poolel oli ta Euroopa Nõukogu president. 8. juunil 2020 esitas Soome Keskerakond Vanhaneni rahandusministri kandidaadiks ja 9. juunil sai ta Soome rahandusministriks. Mais 2021 astus Vanhanen ametist tagasi.
Haridus
Vanhanen õppis ülikoolis politoloogiat ja sai 1989 sotsiaalteaduste magistriks.
Töö
Vanhanen töötas 1985–1988 kohalikus ajalehes Kehäsanomat ajakirjaniku ja 1988–1991 peatoimetajana. Oma kolumnis "Soomemaa" mõistis ta karmilt hukka juulis 1985 Helsingis toimunud meeleavalduse Eesti iseseisvuse toetuseks, nimetades seda demonstratsiooni provokatiivseks.
1980–1983 juhtis ta Keskerakonna noorteorganisatsiooni. 1981–1984 oli ta Espoo linnanõukogu liige. 1991 valiti ta Soome parlamenti. Seal huvitus ta ökoloogiast, näiteks kuulus ta 1991–1995 parlamendi keskkonnakomisjoni ja võttis 1992 sõna Soome viienda tuumajaama ehituse vastu, olles samal ajal elektrit tootva ettevõtte Fortum teenistuses. 1994–2001 oli ta Keskpartei parlamendirühma esimehe asetäitja ja 2000–2003 Keskpartei esimehe asetäitja. 2003 sai ta Soome kaitseministriks Anneli Jäätteenmäe valitsuses. Pärast Jäätteenmäe tagasiastumist sai ta samal aastal Soome peaministriks.
2006. aasta presidendivalimistel jäi ta 18,6%-ga kolmandaks ega pääsenud teise vooru.
Matti Vanhaneni teine valitsus sai Soome parlamendi heakskiidu 17. aprillil 2007. Tema valitsuskabinetti toetas 121 ja vastu oli 71 parlamendiliiget. Matti Vanhanen vannutati teiseks ametiajaks peaministriks 19. aprillil 2007.
Mais 2010 teatas ta, et kavatseb tervislikel põhjustel loobuda nii peaministri kui ka Keskerakonna esimehe ametist. 12. juunil 2010 valiti tema asemel erakonna esimeheks Mari Kiviniemi.
Vennaskond (ansambel)
Bänd on andnud kontserte Indias, Saksamaal, Ameerika Ühendriikides, Prantsusmaal, Poolas, Rumeenias, Rootsis, Soomes, Lätis.
Vennaskond on ainus Eesti bänd, mis on esinenud legendaarses New Yorgi klubis CBGB, Vennaskonna muusikat on esitanud raadiojaamad üle maailma, sh Prantsusmaal (1996. aastal auhinnatud kui parim Ida-Euroopa bänd – Le Grand Prix Média) , Indias ja Mongoolias.
2014. aastal tunnustati Vennaskonda elutöö eest nimelise tähega Eesti Rock'n'rolli Kuulsuste Kojas.
Matti Vanhanen
Töö
Juunis 2020 astus tagasi rahandusminister Katri Kulmuni ja Soome Keskerakond esitas Vanhaneni rahandusministri kandidaadiks. Hiljem kommenteeris ta meediale, et esialgu ei soovinud ta pakutud kohta vastu võtta, kuid oli kohusetundest nõus.
Isiklikku
Matti Vanhaneni isa on politoloog Tatu Vanhanen. Matti Vanhanen oli aastatel 1985–2005 abielus Merja Vanhasega. Neil on kaks tütart: Annastiina (sündinud 1991) ja Juhana (1994).
Vennaskond (ansambel)
2019. aastal esitas ansambel Metallica 60 000-lise publiku ees kaveri Vennaskonna hitist "Insener Garini hüperboloid".
Vennaskonna liikmed Tõnu Trubetsky, Allan Vainola, Roy Strider ja Anti Pathique on saanud tuntuks ka kirjanikena.
Koosseis
Vennaskonna koosseis on muutunud pidevalt, sageli pole sama koosseis mänginud järjest isegi kaht kontserti. Ainult Tõnu Trubetsky on olnud ansambli koosseisus alates esimesest kontserdist, mis toimus 1984. aastal.
Praegune koosseis:
1984–1989
Ansambli asutasid 1984. aastal Mustamäel laulja Tõnu Trubetsky ja kitarrist Teet Tibar. Grupi tõi lavale Irwin Art, kes oli pool aastat olnud ansambli Metallist mänedžer. Esimene kontsert toimus 23. oktoobril 1984 tollases Tallinna 49. Keskkoolis koosseisus Tõnu Trubetsky (laul), Teet Tibar (kitarr), Marco Rüütel (kitarr), Tarmo Kruusimäe (basskitarr), Andrus Lomp (trummid). Samal kontserdil esinesid veel näiteks Velikije Luki ja Metallist. Sellele koosseisule jäi see ainsaks kontserdiks. Teisel kontserdil detsembris Tartus mängis basskitarri Reet Nõgisto ja trumme Richard Nool. Need olid Vennaskonna ainsad kontserdid 1984. aastal.
Enne kolmandat kontserti 18. aprillil 1985 võeti teiseks kitarristiks Kalle Käo. Koosseis muutus sel ajal igal kontserdil. Juulis 1985 Türil toimunud kontserdil mängis esimest korda trumme Mait Re. Vennaskonnas mängis ta kuni 1988. aasta lõpuni, mõnel kontserdil ka kitarri. 1985. aasta sügisel võeti Teet Tibar Nõukogude sõjaväkke. Pärast seda ei tegutsenud Vennaskond mõnda aega aktiivselt. Trubetsky tegi koos Moses Herzogi (Rainer Jancisega) bändi Felis Ultramarinus ja laulis 1986–1988 J.M.K.E.s, mis tegutses nime all Vürst Trubetsky & J.M.K.E. Vennaskond andis 1986. aastal ainult ühe kontserdi, augustis Hagudi lähedal EÕMi Rebase rühmas koosseisus Trubetsky (laul), Mait Re (kitarr), Andres Aru (trummid).
Vennaskonna 20. kontsert toimus 16. aprillil 1988 Tartus noortemajas Sõprus. Peale Vennaskonna esinesid veel näiteks Uus Selektsioon ja Ave Luna. Priidu Beier ja Matti Moguči esitasid oma luulet. Vennaskonna koosseis oli sel kontserdil Trubetsky (laul), Jüri Klyszejko (kitarr), Kinkar (basskitarr), Lomp (trummid). Andrus Lomp mängis Vennaskonnas trumme kuni 14. oktoobrini.
20. veebruarist 26. veebruarini 1989 käis Vennaskond koos ansambliga Jim Arrow & The Anachrones Soomes turneel "Heimoveli '89", kus esineti viie kontserdiga Turus, Helsingis, Seinäjokis, Vaasas ja Helsingis. Peale Vennaskonna ja Jim Arrow & The Anachronesi esinesid kohalikud punkbändid. Trumme mängis sel turneel Ivo Schenkenberg noorem. 10. märtsil Tallinnas Valguse baaris toimunud kontserdil mängis esimest korda Vennaskonnas trumme Kristjan Mäeots (Kotkas). 2. mail toimus kinos Sõprus Vennaskonna 50. kontsert. 6. augustil esines Vennaskond Soomes Turu lähedal aset leidnud rahvusvahelisel punkfestivalil, millest võttis osa umbes poolsada bändi. 1989. aastal mängis Vennaskonnas ka mitu viiuldajat, 1. aprillist 15. aprillini Ira Vatsel, 20. maist 14. juulini Ruth Saulski ja septembrist 1989 kuni 6. juunini 1990 Maarja Ora. 14. detsembril 1989 koos Metro Luminaliga Tallinnas antud kontserdil mängis esimest korda basskitarri Mait Vaik ja trumme Hindrek Heibre.
1990–1999
23. märtsist 6. juunini 1990 toimus kümnest kontserdist koosnenud Onu Bella ja Vennaskonna turnee, mida omavahel hakati nimetama "Kuldhamba ajastuks", kuna turnee mänedžeril Jaan Vaagil olid kõik hambad kullast. Kontserdid toimusid Kohtla-Nõmmel, Koerus, Rakveres, Jänedal, Järvakandis, Nõmmel, Haapsalus, Lihulas, Emmastes ja Tallinnas. Peale Onu Bella ja Vennaskonna kuulus truppi veel striptiisitar Maria, kes ennast igal kontserdil alasti võttis. 6. aprillil Haapsalu ja 7. aprillil Lihula kontsertidel esines koos Kuldhamba trupiga ka Aleksander Müller, kes oli kogu aeg purjus. Enamik "Kuldhamba ajastu" kontserte anti koosseisus Trubetsky (laul), Pathique (kitarr), Vaik (basskitarr), Heibre (trummid), mõnel kontserdil mängis viiulit Maarja Ora. Rakvere kontserdil liitus bändiga turneel security-mehena kaasas olnud Ülari Ollik (Mätas) akordionil. 18. detsembril toimus Tallinna 32. Keskkoolis Vennaskonna 80. kontsert, kus mängis esimest korda kitarri Allan Vainola.
Burakin
Burakin on asula Lääne-Austraalias.
Vennaskond (ansambel)
1990–1999
1991. aasta algul läks kogu bänd mõneks ajaks Soome. Suvel ilmus Eestis Vennaskonna esimene album, kassett "Ltn. Schmidt'i pojad" ja detsembris Soomes 7-tolline singel "Girl In Black / Riga My Love". Teine täispikk album, Helsingis ja Kopenhaagenis lindistatud "Rockipiraadid" ilmus 2. septembril 1992. Ansambel naasis Eestisse 1993. aasta alguses. Aasta algul tegutses Vennaskond kontserte andmata koosseisus Trubetsky (laul), Vainola (kitarr), Pathique (kitarr), Max Sinister (basskitarr), Heibre (trummid). 20. veebruariks oli viimane välismaale jäänud liige – Mait Vaik – Eestis tagasi ja algas hoogne tegevus. Vahetunud oli trummar, trumme mängis nüüd Rainis Kingu, kes oli enne olnud ansamblites Punk T, Velikije Luki ja Audience. 20. märtsil lisandus koosseisu ka akordionimängija Ülari Ollik (Mätas). Kevadel ilmus Vennaskonna kolmas album, "Usk. Lootus. Armastus." Koos kassetiga anti esmakordselt välja ka CD. Albumi pealt said väga populaarseteks laulud "Insener Garini hüperboloid" ja "Lili Marleen". 15. oktoobril toimus Tallinnas kinos Sõprus Vennaskonna 100. kontsert. Hilissügisel ilmus veel teinegi album "Vaenlane ei maga", mille sissemängimise ajaks leidis Trubetsky bändi viiuldaja, kelle nimeks sai Camille Camille. Camille esines koos Vennaskonnaga esimest korda 27. novembril. 4. detsembril Antsla kultuurimajas toimunud kontserdil mängis Vennaskonnas esimest korda Kaspar Jancis.
1994. aasta suvel ilmus Vennaskonna viies album, "Võluri tagasitulek". Albumil oli ka hitt "Pille-Riin". 10. oktoobril toimus Helsingis Kaivohuones Vennaskonna 125. kontsert parvlaeva Estonia katastroofis hukkunute mälestuseks. Samal kontserdil esinesid ka Kauko Röyhkä & Narttu jt. 23. oktoobril sai Vennaskond 10-aastaseks. Novembris käis bänd koos The Tuberkuloitediga turneel "Eesti Tuur '94". 24. aprillil 1995 ilmus kuues album, "Inglid ja kangelased". CD-versiooni peal oli üks lugu, mida kassetil polnud: "Täna jälle me joome bensiini". 1. juulil toimus Haapsalu lossivaremetes üritusel "Treffpunkt" Vennaskonna 150. kontsert.
14. novembril 1996 hukkus autoõnnetuses Vennaskonna akordionist Ülari Ollik (Mätas).
3.–7. aprillil 1999 tegi Vennaskond turnee New Yorki, andes sealhulgas kontserdid rokiklubides Continental {koos bändidega Heal ja The Derogatories!}, Arlene Grocery ja CBGBs.
Alates 2000
24.–27. juunil 2004 oli Vennaskond Pariisi-turneel Tournée du Chat Noir, kaasa arvatud kontsert klubis À La Goguette. 16. juuni – 27. august 2005 andis Vennaskond 19 kontserti Eestis toimunud turneel Linnusetuur 2005 väga erinevates Eesti linnustes, lossides ja linnades. Külalisteks olid sellel turneel Les Diamants ning The Tuberkuloited. The Belka ning Alfonsis osalesid samuti, kuid ainult kahel kontserdil, mis toimusid 30. juunil Pärnus ning 5 juunil Viljandis. 19. mai – 15. juuli 2006 oli Vennaskonnal kavas teinegi linnuseturnee millel oli nimeks Linnusetuur 2006 ning millel oli kokku 12 kontserti. Koos Vennaskonnaga astusid lavale Ultramelanhool ja Mosquitos Ejaculadas. Veel oli laval ka moesõu, mille kollektsiooni oli valmis nikerdanud Liisa Soolepp.
Nelspruit
Nelspruit on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis, Mpumalanga provintsi, Ehlanzeni ringkonna ja Mbombela valla halduskeskus. Asub Krokodilrivieri ehk Crocodile Riveri jõe ääres, 619 m kõrgusel.
Linn asutati 1905. aastal.
Nelspruitis asub Kruger Mpumalanga rahvusvaheline lennuväli, mida kasutatakse peamiselt lähedalasuvasse Krügeri rahvusparki jõudmiseks.
Aprillis 2009 otsustas Lõuna-Aafrika Vabariigi valitsus anda linnale nimeks Mbombela. Nimemuutus kaevati kohtusse, kohtuotsust veel ei ole. Nimemuutust pole faktiliselt läbi viidud, teeviitadel see ei kajastu.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Nelspruiti elanikest valgeid 49,30%, mustanahalisi aafriklasi 41,09%, India või Aasia päritolu inimesi 4,95%, värvilisi 4,05% ja teisi 0,61%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 40,66% elanikest, inglise keelt 22,37%, svaasi keelt 20,22%, tsonga keelt 4,68%, suulu keelt 3,11%, sotho keelt 1,89% ja pedi keelt 1,77%.
Ontario (California)
Ontario on linn USA-s California osariigis San Bernardino maakonnas.
Linnas asub Los Angeles-Ontario lennujaam.
Liivamäe lahing
Liivamäe lahing oli 4. juulil 1941 Suvesõjas Kilingi-Nõmmes toimunud lahing pealetunginud Pärnu hävituspataljoni ja Kilingi-Nõmme omakaitse vahel, mis lõppes ründajate tagasilöömisega.
Eellugu
3. juulil 1941 kell 19.00 kukutasid kohalikud metsavennad Kilingi-Nõmmes Nõukogude võimu. Väheste relvadega varustatud grupp vallutas linnavalitsuse, postkontori ja raudteejaama. Kuigi võimu ülevõtmist Kilingi-Nõmmes suudeti algul Pärnu punaste võimumeeste eest hoida saladuses, vastates telefoni teel tehtud järelepärimistele, et "kõik on korras", said need olukorrast ikkagi teada ja Kilingi-Nõmmet saadeti tagasi vallutama hävituspataljoni umbes 150-meheline hästirelvastatud üksus.
Ründajatele astus vastu umbes 70 mehest koosnev vastupanusalk major Paul Lillelehe juhtimisel. Abiks olid mitmed reservohvitserid ja Kaitseliidu juhid. Mehed paigutati linna lääneservale Liivamäe piirkonda mõlemale poole Pärnu maanteed. Kaitsjate relvad olid põhiliselt jahipüssid ja püstolid, vintpüsse oli vähe ja needki olid vanad.
Lahing
Liivamäe lahing toimus 4. juulil 1941. Kell 13.20 lähenesid Pärnu poolt kaks autobussi ja kuus veoautot, mis olid täis hävituspataljoni mehi. Major Lilleleht lasi neil sõita oma üksuse vasakule tiivale ja andis siis käsu avada tuli. Kuigi hävituspataljoni mehed ei pääsenud bussidest kohe välja ja nende neli kergekuulipildujat jäidki autodesse, oli hävituspataljonlaste tulejõud siiski tugevas ülekaalus, kuna nende relvad olid vintpüssid ja püstolkuulipildujad.
Lahing vältas ligi kolm tundi. Otsustaval hetkel, kui vastane alustas tugevat survet, sai major Lilleleht haavata ja juhtimise võttis üle leitnant Helmut Nirk. Kriitilisel hetkel saabusid linna kaitsjaile appi Voltveti metsakooli õpilased ja 17-meheline piirivalvurite rühm Mõisaküla ja Jäärja kordonist kapten Villem Raidi juhtimisel. Sestpeale võttis lahing otsustava pöörde ja hävituspataljonlased löödi tagasi.
Tagajärjed
Kaitsjate poolel langesid Karl Kuningas ja Heinrich Teder, haavata sai kaheksa meest. Hävituspataljonlaste kaotused olid 68 langenut, 16 haavatut ja 10 vangistatut. Põgenedes jätsid nad maha kaks kergekuulipildujat, hulga püsse ja laskemoona.
Tagasi Pärnu pagenud hävituspataljonlased teatasid, et neil olevat Kilingi-Nõmmes olnud vastas "saksa langevarjurite (sic!) ja metsavendade tugevad jõud". Ärahirmutatud Pärnu Linna Täitevkomitee ja Punaarmee komandöride ühisel nõupidamisel otsustati kiiresti asuda Kilingi-Nõmme piirile rajama kindlustisi. Uulu-Vaskrääma joonele saadeti pataljon punaväelasi koos kerge välipatareiga. Kilingi-Nõmme suunas aga tankiallüksus, mis pidi tegema kaugluuret.
5. juuli keskpäeval saabus Kilingi-Nõmme kümmekond tanki ja koos nendega tulnud punaväeüksus alustas linnas kättemaksuoperatsiooni. Vastupanijad olid soomusmasinate vastu võimetud ja seetõttu sunnitud taanduma Talile. Punaväelased vabastasid Liivamäe lahingus vangi langenud hävituspataljonlased. Linna kammimisel avastasid nad haiglas ka Liivamäe lahingus haavata saanud Edgar Renneti ja mõrvasid ta haigla lähedal põllul. Major Lillelehel õnnestus sel ajal haiglast põgeneda. Läbiotsimistel leidsid punaväelased veel lahingus võidelnud Erich Joonsaare ja Heinrich Jakobsoni ning saatsid nad Pärnusse, kus nad veel samal õhtul mõrvati.
Koroonapandeemia Aserbaidžaanis
Koroonapandeemia Aserbaidžaanis on osa 2019. aasta sügisel Hiinast Wuhanist alanud ja 2020. aasta märtsis pandeemiaks kasvanud ülemaailmsest koroonapandeemiast.
Esimene nakatunu tuvastati Aserbaidžaanis 28. veebruaril 2020. Selleks oli Iraanist saabunud Venemaa kodanik.
Kronoloogia
Tuvastatud nakatunuid Aserbaidžaanis, allikas: <br style="clear:left;" />
Gerd Michael Henneberg
Gerd Michael Henneberg (Gerhard Otto Henneberg; 14. juuli 1922 Magdeburg – 1. jaanuar 2011 Berliin) oli saksa näitleja, teatrilavastaja ning teatrijuht.
Alates 1970ndate keskpaigast kuulus ta Berliini teatri Maxim-Gorki-Theater truppi. Ta mängis 400 korda mängitud Rolf Winkelgrundi instseneeringus "Lendas üle käopesa" patsient Scanlonit.
Aastatel 1962–1966 juhtis ta Dresdeni teatrit Staatstheater Dresden (praegu Staatsschauspiel Dresden). Tema repertuaaripoliitika pahandas parteiideolooge.
Ta mängis ka filmides, sageli kurikaelu. Ta lõi kaasa ka krimiseriaalis "Polizeiruf 110".
Great Eastern Highway
pisi pisi Great Eastern Highway on maantee Lääne-Austraalias. Tee saab alguse Perthist ja lõpeb Kalgoorlies. Maantee pikkus on 550 kilomeetrit.
Rahvusvaheline Künoloogiline Föderatsioon
Vastupidi levinud arvamusele ei oma FCI tõuregistrit ega väljasta tõutunnistusi. Samuti ei kogu organisatsioon koerakasvatajate aadresse, need andmed on saadaval kohalikes kenneliorganisatsioonis.
Ajalugu
19. sajandil sai alguse organiseeritud künoloogiline tegevus. Tänu jahimeeste aktiivsele tegevusele asutati paljudes Euroopa riikides kenneliklubisid. Sajandi lõpuks hakati moodustama üleriigilisi ühendusi: Suurbritannias The Kennel Club 1873, Prantsusmaa Société Centrale Canine ja Belgia Société Royale Saint-Hubert 1882. Põhjamaades alustasid 1889. aastal koos Soome Suomen Kennelklubi ja Rootsi Svenska kennelklubben. Eesti Kennelklubi asutati 1929. aastal. Enne II maailmasõda oli peaaegu kõikides Euroopa riikides oma künoloogiline keskorganisatsioon.
Aastal 1886 üritasid Hollandi koeraaktivistid luua rahvusvahelist ühendust, kuid katse ebaõnnestus. Võttis aega kuni aastani 1911, mil n-ö juhtmaad Prantsusmaa, Belgia, Holland (Raad van Beheer op Kynologisch Gebied in Nederland), Saksamaa (Kartell für das Deutsche Hundewesen en und Die Delegierten Kommission) ja Austria (Osterreichischer Kynologenverband) asutasid Pariisis rahvusvahelise organisatsiooni – Federation Cynologique Internationale (FCI).
1912. aastal ühinesid Hispaania ja Itaalia. Hollandlane dr Kloppert oli ühenduse üks alusepanijaid, aastal 1913 palgati hr Toepel, kelle ametinimetuseks sai FCI kantseleiülem.
FCI tegevuse katkestas I maailmasõda (1914–1918). Tegevuse taastamine tuli kõne alla alles 1919. aastal, mil Belgia registreeris vastavalt Belgia seadustele FCI. Töökorraldus taastus alles aastaks 1921. Belgia ja Prantsusmaa kenneliklubide toetusel (ilma Saksamaa ja Austriata, kes taasühinesid 1932–1934). Aastal 1938 oli FCI-l juba 28 liiget.
1921. aastal võeti vastu FCI uus põhikiri, mis kehtis kuni 1964. aastani ja mõningate parandustega ka aastatel 1968–1995. Praegu kehtib põhikiri, mille parandused on vastu võetud FCI Peaassambleel Brüsselis 1995. ja Mehhikos 1999. aastal.
1990. aastad muutsid põhjalikult Euroopa kaarti. Nõukogude Liidu lagunemine ja raudse eesriide langemine, tekitas Ida-Euroopa aladele uusi riike, mis mõjutas ka Euroopa koeraharrastust. Taastati unustatud või keelatud koerandustraditsioone ja -organisatsioone. FCI-sse kuulusid Euroopast 32 rahvuslikku kenneliorganisatsiooni: 20 täisliiget ja 12 assotsieerunud liiget. Viimased suuremad liitujad olid Iirimaa, Läti, Leedu, Ukraina ja Kasahstan.
Eesmärgid
FCI põhilisteks eesmärkideks on puhtatõuliste koerte aretuse toetus ja ennekõike:
Kennelnimed
FCI-l ei ole ühist kennelnimede registrit, mis võimaldab näiteks vana ja tunnustatud inglise kennelnime kinnitamise ka mõnes FCI liikmesriigis. 2004. aastal kinnitati FCI-s 29 000 kennelnime, millest üle 15 000 läks Jaapanisse. Kokku on FCI kinnitanud üle 600 000 kennelnime.
FCI maad registreerivad aastas 2,2 miljonit koera (neist Euroopas 1,2 miljonit). Neist registreeritakse ainuüksi USA kenneliklubis AKC umbes miljon, Inglismaal 200 000, Kanadas 100 000 ja Austraalias 65 000 koera.
Põhikiri
FCI põhikirjas on üles loetud järgmised eesmärgid:
Liikmesus
FCI ühendab juhtivaid rahvuslikke künoloogiaorganisatsioone ja liikmestaatuse saab vaid üks organisatsioon igast riigist. Kui ühest riigist on mitu taotlust, valib FCI nende hulgast kõige tõenäolisema liidri. Selliste situatsioonide tekkimisel saadab FCI kandidaatriiki oma esindaja, kelle ülesandeks on teha antud riigist ülevaade. FCI-sse kuuluvateks organisatsioonideks võivad olla täis- ja assotsieerunud liikmed ning lepingulised partnerid.
Liikmeks pürgivatele rahvuslikele kenneliorganisatsioonidele esitatavad nõuded:
Iga FCI liikmesriik ja lepingupartner väljastab ise tõutunnistusi ja koolitab kohtunikke. Nende tõutunnistused ja kohtunikud on võrdselt tunnustatud kõikides FCI liikmesmaades.
Rahvusliku koerandusorganisatsiooni ja FCI koostöö läbi on igal koerakasvatajal võimalus saada oma kennelnimele rahvusvaheline kaitse.
Täisliige
Täisliikme staatusele eelneb partnerleping ja järgnev assotsioneerunud liikme staatus. FCI ja lepingupartneri suhe nagu ka assotsieerunud liikmega on määratletud kindlate lepinguliste suhetega. Need lepingud käsitlevad vastastikust tõuraamatu tunnustamist, tõutunnistusi, eksperte, kennelnimesid, aga ka täiendavaid kohustusi ja piiranguid. Lepinguliste partnerite ja assotsieerunud liikmete vahe on piirangute arvus.
Täisliikme staatuse saab organisatsioon, mille andmebaasis on eelmise aasta seisuga registreeritud vähemalt 7000 koera. Täisliikme staatuses olevad riigid omavad õigust valida ja olla valitud FCI juhtorganitesse. Rahvusvahelistele näitustele ja ekspertidele ei kehti mingeid piiranguid.
Lepinguline partner
Lepinguliste partnerid ei võta osa peaassamblee hääletustelt ega sektsiooni koosolekutest. Nad maksavad eksporttõutunnistuste eest hinnakirja alusel, nende riigis on piiratud arv rahvusvahelisi eksperte, toimub piiratud arv rahvusvahelisi näitusi ja võistlusi. Lepingumaade eksperdid võivad väljaspool oma kodumaad hinnata piiratud hulka tõuge ja ei tohi hinnata rühmi ega best in show'd.
Assotsieerunud liige
Assotsieerunud liikmetel on kõik õigused peale õiguse hääletada peaassambleel ja olla valitud FCI juhtorganitesse. Assotsieerunud liikmesriikide rahvusvahelistel ekspertidel kehtivad tõugude ja gruppide hindamisel piirangud. Assotsieerunud liige võib peaassamblee otsusega minna üle täisliikmeks.
Tõustandard
FCI tunnustab 339 tõugu, igaüks neist "kuulub" kindlale maale. Tõu omanikmaa koostab koostöös FCI standardite ja teaduskomisjoniga tõule standardid (tõu ideaalse esindaja kirjelduse), mille tõlkimise ja uuendamise korraldab FCI. Tõustandardid on aluseks, millele kohtunik toetub teatud tõugu hinnates.
Iga liikmesmaa korraldab nii rahvusvahelisi näitusi kui ka töökatseid. Tulemused saadetakse FCI kontorisse, kus need sisestatakse andmebaasi. Kui koer on saanud teatud arvu sertifikaate, võib ta taotleda rahvusvaheline välimiku tšempion või rahvusvahelise töö tšempioni tiitlit. Need tiitlid kinnitatakse FCI poolt.
Riiklikud kenneliorganisatsioonid
Tänaseks on FCI saavutanud ülemaailmse organisatsiooni staatuse. See hõlmab 84 liikmesriiki ja lepingupartnerit.
Organisatsiooniline töö on jaotatud 5 sektsiooni: Euroopa, Ameerika ja Kariibi, Aasia, Aafrika ning Okeaania ja Austraalia.
Euroopa sektsioon
Rahvuslike kenneliorganisatsioone 47, nendest täisliikmeid 33, assotsieerunud liikmeid 10 ja lepingulisi partnereid 4.
Kõike suurema liikmete arvuga sektsioon. Sinna kuuluvad ka liikmesorganisatsioonid, kes ei asu loodusgeograafilises Euroopas. Mitmel juhul määrab ühe või teise riigi kuulumise soov kuuluda Euroopa sektsiooni. Näiteks on täisliikmed Maroko, Küpros, Iisrael ja Venemaa. Assotsieerunud liikmed Gruusia ja Kasahstan. Lepingulised partnerid Aserbaidžaan ja Usbekistan. Lisaks ka Suurbritannia asumaa Gibraltar (assotsieerunud liige).
Soome, Rootsi, Island, Taani ja Norra on koondunud ühtseks liiduks Põhjamaade Kenneliühendus (Nordic Kennel Union; lüh NKU). PKÜ ei ole FCI poolt tunnustatud ühendus, kuid tal on oluline osa Põhjamaade kenneliliitude ühistegevuse koordineerijana. Analoogse liidu loomist kaaluvad Leedu, Läti ja Eesti kenneliorganisatsioonid.
Ameerika ja Kariibi sektsioon
Rahvuslikke kenneliorganisatsioone 20, nendest täisliikmeid 16, assotsieerunud liikmeid 3 ja lepingulisi partnereid 1. Põhja-Ameerika suurriikide Ameerika Ühendriikide ja Kanada kenneliklubid ei kuulu FCI-sse. Ladina-Ameerika riigid on FCI liikmesorganisatsioonid.
Ühendavaks liiduks on 1978. aastal asutatud Sociedad de Intercambio de la Canofilia Latinoamericana (SICALAM), kuhu täisliikmetena kuuluvad Argentina, Boliivia, Costa Rica, Dominikaani Vabariik (Quisqueya), Colombia, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Mehhiko, Paraguay, Peruu, Puerto Rico, Tšiili, Uruguay.
Aasia sektsioon
Rahvuslikke kenneliorganisatsioone 14, nendest täisliikmeid 6, assotsieerunud liikmeid 6 ja lepingulisi partnereid 2. Juhtpositsioonil on Jaapan, tõusvaks jõuks Hiina. Taiwan, keda Hiina ei tunnusta iseseisva riigina, on FCI täisliige (Hiina on lepinguline partner) ja võeti vastu nimega Кеnnel Club of the Republic of China (tänaseks Kennel Club of Taiwan, Hiina organisatsioon kannab nime China Kennel Union). Hiinaga liidetud asumaa Hongkong on assotsieerunud liige. Asia Kennel Unioni (AKU) kuuluvad Pakistan, India, Tai, Singapur, Jaapan, Korea Vabariik, Hongkong, Sri Lanka, Indoneesia, Malaisia, Filipiinid.
Okeaania ja Austraalia sektsioon
Rahvuslike kenneliorganisatsioonide kaks assotsieerunud liiget on Austraalia ja Uus-Meremaa. 1990ndatel oli Austraalia mõne aasta täisliige, kuid leiti, et FCI poolt pakutavad "tiitlid" ei ole väärt raha, mida tuli maksta ühiskassase, ja lahkuti.
FCI mittekuuluvad organisatsioonid
Koostööd tehakse ka Inglismaa (The Kennel Club), Ameerika Ühendriikide (The American Kennel Club) ja Kanada Kennelklubi (Canadian Kennel Club) künoloogidega. Oma tegevuse jooksul, on need organisatsioonid kehtestanud tõugudele oma normid ja standardid. Need erinevad tõu sünnimaal vastu võetud standarditest ja seega ka FCI kinnitatud standarditest.
Peaassamblee
Peaassamblee on FCI kõrgeim organ, mis koguneb vähemalt kord kahe aasta jooksul. Sellel koosolekul:
Peakomitee
Peakomitee juhib FCI tegevust koosolekute vaheajal, komiteesse kuulub kuus liiget, kes valitakse assambleel liikmesriikide hulgast nagu ka kontinentaalsete sektsioonide presidendid: Euroopa, Ameerika ja Kariibi mere saared ning Aasia.
Peakomitee pädevuses on:
Juhtisikud
Esimees Hans Müller (Šveits), aseesimees Karl Reisinger (Austria) ja laekur Rafael de Santiago (Puerto Ric). Liikmed Uwe Fischer (Saksamaa), Kari Järvinen (Soome), Stefan Stefik (Slovakkia). FCI büroo juhatajana on ametis belgia vanahärra Yves de Clercq. Büroo ülesandeks on CACIB-de ja kennelnimede kinnitamine.
Euroopa sektsiooni volinik Jörgen Hindse Madsen (Taani); Aasia sektsiooni volinik Hiroshi Kamisato (Jaapan); Ameerika ja Kariibi sektsiooni volinik Miguel Angel Martinez (Argentina)
Täitevkomitee
FCI täitevkomitee koosneb presidendist, asepresidendist ja laekurist ja võtab vastu otsuseid paekomitee istungite vaheajal, samuti valmistab ette peakomitee koosoleku päevakorda.
Komiteed
FCI kohustuslikud komiteed: juriidiline, teadus- ja standardikomisjon. Iga nelja aasta järel määrab peaassamblee, millistest maadest nende komisjonide liikmed valitakse ja nende maade delegaadid pakuvad oma kandidaadid peaassambleele.
Lisaks kohustuslikele toimkondadele on ka vabatahtlikud toimkonnad nagu hurtade ja teenistuskoerte toimkond, näituse ja kohtunike toimkonnad, sinna nimetavad liikmed iga liikmesmaa organisatsioonid. Enamik nendest toimkondadest koguneb korra aastas. Mittekohustuslikud komisjonid valitakse kaheks aastaks.
Finantssüsteem
FCI rahavoog tuleb peaasjalikult liikmesmaade liikmemaksudest, CACIB näituse maksudest, kennelnimede registreerimisest. FCI suurimaks rahaallikaks on CACIB-i maksud, s.o 1,25 eurot iga kataloogis oleva koera kohta. See moodustab peaaegu 75% FCI tuludest ja see on ka põhjus, miks antakse liikmesmaadele võimalus korraldada niipalju CACIB näituseid kui need soovivad. Kennelnimede kinnitamine moodustab peaaegu 16% (2004 üle 170 000 euro) kõigist FCI tuludest. Liikmemaksud moodustavad vaid mõned protsendi FCI tuludest. Täisliikmete liikmemaks on 900 eurot ja välisliikmetel 400 eurot.
Väljundid
FCI annab välja iga kolme kuu tagant ajakirja FCI Magazin (ilmub prantsuse, inglise, saksa ja hispaania keeles). Igasugune informatsioon selle kohta on saadav: Stratego, Muhlenweg 4, 7221 Marz, Austria.
Näitused
FCI 339 tunnustatud koeratõuge liigitatakse 10 rühma. Näitustel osalevad koeratõud kolmes kategoorias: CACIB-le võistlevad tõud, CACIB-le mittevõistlevad tõud ja kenneliorganisatsiooni poolt tunnustatud tõud.
Koeratõugude liigitus FCI rühmadesse
Algselt (1885) olid tõukoerad jaotatud 20 rühmaks (Prantsusmaa koerte tõuraamat Livre des Origines Français). 20. sajandi alguses koondati tõud 11 rühma ning 1950. aastatel kinnitati 10-rühmaline liigitus.
Koeratõud on jagatud neljaks kategooriaks : lamba-, valve- ja kaitsekoerad, jahikoerad, seltsikoerad ja ajukoerad. Iga maa peab FCI-le teatama, millistes rühmades vastava riigi koerad näitusel esinevad. FCI Standardite Komisjon määrab rühmad, kuhu tuleb registreerida need tõud, kelle päritolumaad ei ole FCI liikmed.
Uuele nomenklatuurile vastavad rühmad kiideti heaks Jeruusalemma üldkoosolekul 1987 ja jõustusid 1. jaanuaril 1990:
Näitena teised suur kenneliorganisatsioonide tunnustatud koeratõugude arv. Kennel Club (Suurbritannia) 200, New Zealand Kennel Club (Uus-Meremaa) 180, National Kennel Council (Austraalia) 170, Canadian Kennel Club (Kanada) 160 ja American Kennel Club (Ameerika Ühendriigid) 157 tunnustatud koeratõugu.
Tanel Ingi
Lõpetas 1995 Tallinna Kopli Kunstikeskkooli. Pärast Viljandi Kultuurikolledži teatrikateedri teise lennu lõpetamist 1999. aastal asus näitlejana tööle teatris Ugala. Mänginud teleseriaalides („Lumejänesed“, 2005–2006; „Nöbinina“, 2011–2012; „Riigimehed“, 2013) ja dokumentaaldraamas „August 1991“ (2005, Eesti Televisioon). Teinud Ugalas ka lavastusi („Väike raha“, 2011; „Amalia“, 2015).
Osales 2017. aastal komöödiaseriaalis "KMD Klubi".
Rollid
1996–1997 1997–1998 1999–2000 2000–2001 2001–2002 2002–2003 2003–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009
Assar Rönnlund
pisi|Assar Rönnlund võistlusrajal [[1962. aastal]] Bernt Assar Rönnlund (3. september 1935 Sävar, Umeå, Västerbotten – 5. jaanuar 2011) oli rootsi murdmaasuusataja, olümpiavõitja ja maailmameister.
1964. aastal Innsbruckis tuli ta 4×10 km teatesõidus olümpiavõitjaks ning sai hõbemedali 50 km suusatamises. 1968. aastal Grenoble'is sai ta teatesõidus hõbemedali.
Zakopanes 1962. aastal peetud maailmameistrivõistlustel sai ta kuldmedali 15 km distantsil ja teatesõidus ning hõbemedali 50 km distantsil.
Aastal 1967 võitis ta Vasaloppeti.
Bergedorfi postmargid
pisi|Bergedorfi postmark Bergedorfi postmargid on postmargid, mis anti välja 1861. aastal Bergedorfi linnas Saksamaal.
Alates 1420. aastast oli Bergedorf olnud Hamburgi ja Lübecki vabalinnade ühisvaldus, seetõttu ei saanud Bergedorfis kehtestada kummagi riigi postmarke. 1. novembril 1861 lasti müügile 5 erinevat marki nimiväärtuses ½, 1, 1½, 3 ja 4 šillingit. Margid olid ruudukujulised, perforeerimata ja nende formaat kasvas koos nimiväärtusega (kallimad margid olid suuremad).
1. jaanuaril 1868 läks Bergedorf ostu teel Hamburgi ainuomandusse ja samast päevast kaotasid kohalikud margid kehtivuse.
Loona
Loona on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Seal asub Loona mõis.
Wilhelm V (Hessen-Kasseli maakrahv)
Wilhelm sündis Hessen-Kasseli maakrahvi Moritzi ja Solms-Laubachi krahvitari Agnese pojana. Agnes suri peatselt pärast Wilhelmi sündi ning Moritz abiellus Nassau-Dillenburgi krahvitari Julianaga.
Kaotanud suure osa Hessen-Kasseli valdustest Hessen-Darmstadtile ning jätnud maakrahvkonna raskesse majandusolukorda, loobus Moritz 1627. aastal Wilhelmi kasuks troonist. Wilhelm sai maakrahviks Kolmekümneaastase sõja ajal ning tema valitsusajal kaotas Hessen-Kassel veelgi oma valdusi ja rikkust.
Wilhelmi surma järel päris trooni tema poeg Wilhelm VI, kuid kuni 1650. aastani valitses alaealise Wilhelm VI eest regendina tema ema Amalie Elisabeth. Amalie Elisabethi valitsusajal sai Hessen-Kassel tagasi suure osa oma kaotatud valdustest.
Perekond
Wilhelm abiellus 21. novembril 1619 Kasselis Hanau-Münzenbergi krahvitari Amalie Elisabethiga (1602–1651). Abielust sündisid :
Sugupuu
Viited:
Aasaöölane
Aasaöölane on Eestis kaunis tavaline. Valmikud on päevase aktiivsusega.
Röövikud toituvad peamiselt liblikõielistel rohttaimedel, aga ka oblikatel, madaratel, kanarbikul.
Talvituvad nukuna maapinnal, pruunis kookonis, taimede vahel.
Busselton
Busselton on linn Austraalias Lääne-Austraalia osariigis. Linna rajas 1832. aastal Busselli perekond. Busselton oli üks Austraalia kiiremini kasvavaid piirkondi. Linn on valitud kolmel korral (1995, 1996, 2005) Austraalia parimaks turiste teenindavaks linnaks.
Cadoux
Cadoux on asula Austraalias Lääne-Austraalia osariigis.
Malangatana Ngwenya
pisi|Malangatana Ngwenya Malangatana Valente Ngwenya (ka lihtsalt Malangatana; 1936 – 5. jaanuar 2011) oli Mosambiigi kunstnik ja luuletaja.
Paljud tema maalid olid inspireeritud Mosambiigi ajaloost, eriti riigi iseseisvumisest ja kodusõjast. Ta viljeles ka skulptuuri ja keraamikat.
Aastal 1964 Malangatana vahistati kuulumise eest vabastusorganisatsiooni FRELIMO ning ta viibis 18 kuud vanglas.
Simuna
pisi|Droonivideo Pedja jõe algusest ja Simunast 2022. aasta juulis Simuna on alevik Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas.
Caster Semenya
pisi|Caster Semenya 2012. aasta Londoni olümpiamängudel pisi|Caster Semenya [[2009. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused|Berliini MM-il 2009. aastal]] Caster Mokgadi Semenya (sündinud 7. jaanuaril 1991 Polokwanes) on Lõuna-Aafrika Vabariigi kergejõustiklane (800 m jooksja).
Simuna
Simuna oli aastatel 1992–2005 Avanduse valla halduskeskus ja enne seda Simuna külanõukogu keskus.
Caster Semenya
2008. aastal osales Semenya kuni 20-aastaste kergejõustiku maailmameistrivõistlustel 800 m jooksus, kuid eeljooksust ta edasi ei pääsenud. Samal aastal toimunud noorte Rahvaste Ühenduse mängudel sai ta samal distantsil kuldmedali. 2009. aastal võitis ta kuni 20-aastaste Aafrika meistrivõistlustel kuldmedali nii 800 m kui ka 1500 m jooksus. 800 m jooksu võitis ta uue Lõuna-Aafrika Vabariigi rekordiga 1.56,72. Eelmine rekord 1.58,85 oli Zelda Pretoriuse nimel 1. aprillist 1991.
Simuna
Simunas sündinud inimestest tuntuimad on Henrik Olvi, Netty Pinna, Hugo Richard Paucker, Carl Julius Albert Paucker, Magnus Georg Paucker ja Leo Sepp.