cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kardkiriahven
Nad elavad Ida-Aafrikas Tanganjika järves selle endeemidena, vaid üks liik (Neolamprologus devosi) elab mujal (Malagarasi jões).
Pulsti
Pulsti oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Kikkaoja küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kikkaoja külaga.
Külast on teateid alates 1922.
Keedrika vald
Keedrika vald (saksa keeles Kedrik) oli vald Läänemaal Lääne-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1890 ja siis liideti Keedrika vald Oru vallaga.
Eesti riiklikud tähtpäevad
Eesti riiklikud tähtpäevad on Eesti vabariigis tähistatavad riiklikud tähtpäevad. Need on "Pühade ja tähtpäevade seaduse" kohaselt järgmised :
Eesti riiklikud tähtpäevad ei ole puhkepäevad.
Avo-Himm Looveer
Avo-Himm Looveer (16. august 1941 Kodasema, Järvamaa – 1. mai 2002 Tallinn) oli eesti arhitekt.
Elukäik
Avo-Himm Looveer sündis talunike Otto ja Salme Looveere peres, kus oli veel kolm venda: Vello, Ain ja Neeme.
1948. aastast alustas Looveer õpinguid Esna algkoolis, millele järgnes Päite algkool, Vaivara 7-klassiline Kool, Narva 2. Keskkool ja 1960. aastal lõpetas Tallinna Kaugõppe Keskkooli Kohtla-Järvel. 1960–1962 õppis teoreetilist füüsikat Tartu Riiklikus Ülikoolis, mille järel töötas Siberi suurehitusel. 1963. aastal asutus Looveer Eesti Riiklikku Kunstiinstituuti arhitektuuri erialale, kuid samal aastal asus teenima sundaega Nõukogude armees endisel Preisimaal. Looveer lõpetas ERKI 1971. aastal arhitektidiplomiga.
Töökäik
Alates 1990. aastast kuni elu lõpuni töötas Avo-Himm Looveer Tallinna Kunstiülikoolis (praegune Eesti Kunstiakadeemia) arhitektuuri eriala õppejõuna. 1998–1999 oli Looveer valitud Eesti Arhitektide Liidu juhatusse. 1998–1999 kuulus ta Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali nõukogusse.
Tallinna kool
Tallinna kooli või Tallinna kümne nime all tuntakse arhitektide rühmitust, mis tegutses 1970.–1980. aastatel ja mille liikmeks oli ka Looveer. Rühmituse alguseks loetakse 1972. aastat kui avalikustati manifest "Uue arhitektuuri näituse programm", mille koostasid Tiit Kaljundi, Vilen Künnapu, Leonhard Lapin, Avo-Himm Looveer ja Ülevi Eljand. Lisaks arhitektuuri ümbermõtestamisele tegeles rühmitus filmide, joonistuste ja slaidiprogrammidega, kasutades kaasaegset kunsti keskkonna organiseerimise vahendina ning rakendas seda arhitektuuriinstitutsiooni kriitikas. Tallinna kool tegeles küsimustega nagu kes on arhitekt, mis on arhitektuur ja milline on selle sotsiaalne roll.
Tallinna koolile oli omane kunstiharrastus, mis viis nii mõnedki arhitektid kunstnikuteele. Looveerilt on Tallinna kooli aegadest palju akvarellmaale. Näiteks "Teerada Pariisist Tallinna" (1982) ja "Augustitorm arhitektuuris" (1982).
Looming
Lisaks järgnevas loetelus leitavatele töödele kuulub Looveere tööde nimekirja hulk planeerimisprojekte ajavahemikust 1971–2002. Nende hulgas näiteks Põlva keskasula (1972), Tallinna Kopli ja Tööstuse tänava kvartali planeering ja hoonestuseskiis (1981) jt.
Projekteeritud hooned
1973. aastal korraldatud arhitektuurikonkursil võitis esimese koha Avo-Himm Looveeri, Kristin-Mari Looveeri, Tiit Kaljundi, Leonhard Lapini ja Jüri Okase töörühma projekt. Tööd arendati edasi Maaehitusprojektis. Ehituskomitee pidas noorte arhitektide kollektiivi ebausaldusväärseks ja projekteerimine viidi üle Eesti Projekti, kus moodustati alternatiivne töörühm. Uut kollektiivi asus juhtima Henno Sepmann, juurde tulid Peep Jänes ja Ants Raid, jätkas Looveer. Looveeri projekteeritud on jahtklubi ja tseremooniaväljak, olümpiaküla projekteerija on Jänes. 1981. aastal pälvis keskus NSV Liidu riikliku preemia. 1997. aastal võeti hoone arhitektuurimälestisena riikliku muinsuskaitse alla.
Tegemist on hea postmodernistliku elamuarhitektuurse näitega 1980ndatest, mis jätkas ja tõlgendas traditsioonilist perimetraalset linnaehitust. Korterelamu projekteerimisel on Looveer lähtunud eestiaegse perimetraalse hoonestuse ideest, mida rõhutab heleda viimistlusega nurgatorn. Samas on hoone selline linnaehituslik lähenemise viis vasuoluline, sest kvartalis on eriilmelised ja eri ajastutest hooned. Seega on korterelamu teadlikult enesekeskne. Hoonest peegeldub Tallinna koolile omane masinlikkus ja geomeetria.
Isiklikku
Looveere abikaasa on arhitekt Kristin-Mari Looveer. Nende lapsed on arhitekt Triinu-Liis Looveer ja arhitekt Jaak Adam Looveer.
Marin Laak
1982. aastal lõpetas ta Tallinna 1. Keskkooli ja 1990. aastal Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogia erialal. 1999. aastal kaitses ta sealsamas magistritöö teemal "Kriitika kirjandusloo konstrueerijana. Eesti kirjanduskriitika teksti ja konteksti probleeme aastatel 1924–1928" ning 2006. aastal doktoritöö teemal "Kirjandusajaloo mittelineaarsed mudelid: teksti ja konteksti probleeme digitaalses keskkonnas".
Ta on alates 1987. aastast Eesti Kirjandusmuuseumi teadur ning aastast 2006 vanemteadur. Aastast 2007 on ta ühtlasi ka teadusajakirja Methis. Studia humaniora Estonica peatoimetaja.
Isiklikku
Tema isa oli Enn Roose, ema on Marju Lauristin ja vanaema oli Olga Lauristin.
Laak on ka üliõpilasorganisatsiooni EYS Veljesto vilistlane.
Äyrämöised
pisi|Äyrämöise neiu Tyrö kihelkonnast, 1877 Äyrämöised (soome mitmus äyrämöiset, ka ägrämöiset, ainsus äyrämöinen) on ajalooline soome hõim Karjalas Karjala kannase lääneosas ning üks kahest ajaloolisest ingerisoome hõimust Ingerimaal.
Nii algkodus Karjalas kui ka hiljem Ingeris võis äyrämöiste kõrval eristada teist ajaloolist soome hõimu, kelleks olid savakod. Hõimu nimetus tulebki selle varasemast algkodust, muistsest Äyräpää (Äkräpää) maakonnast Karjala kannasel, mis on omakorda tuletatud hõimu mütoloogilise esiisa ja jumala Äkräs (Ägräs) nimest. Äyrämöiset ise, nagu ka savakod, nimetasid ennast reeglina soomlasteks (suomalaiset), oma keelt soome keeleks või selle murdeks.
Ingerimaale hakkasid äyrämöised sisse rändama pärast piirkonna minekut Rootsi võimu alla 17. sajandi alguses. Nende kõrval asus samalajal Ingerimaale ümber ka hulgaliselt Karjala kannase idaosast, Savost ja Viiburi lääni läänepoolsetest osadest pärit savakoid.
1848. aastal loendas vene etnograaf Peter von Köppen Ingerimaal kokku 29 242 äyrämöist ja 43 080 savakot. Äyrämöiste põhiliseks asualaks Ingeris olid Toksova, Lempaala, Vuole, Kaprio, Tyrö ja Liissilä kihelkonnad, kus nad moodustasid enamuse rahvastikust. Samuti leidus äyrämöiseid Tuutari, Hietamäki, Skuoritsa, Serepetta, Kolppana, Koprina ja Inkere kihelkonnas, kus leidus nii eraldi äyrämöiste ja savakote külasid kui ka segakülasid.
Nii Karjalas kui ka Ingerimaal moodustasid äyrämöised ja savakod pikka aega omaette etnilised grupid, kellel oli oma selgelt eristatav keelemurre, kombestik ja rahvarõivad. Hõimudevahelised abielud praktiliselt puudusid või olid harvaesinevad ning segaabieludes õpetasid ja andsid emad lastele edasi just oma kultuuritavad. 19. sajandi keskpaigas olid hõimudevahelised kultuurilised erinevused veel selgesti eristatavad, kuid järk-järgult omavaheline läbikäimine tihenes, sh suurenes segaabielude arv, ning 20. sajandi alguseks olid kahe hõimu vahel alles veel vaid keelelised erinevused.
Henry Cromwell
thumb|right|Henry Cromwell Henry Cromwell (20. jaanuar 1628 Huntingdon – 23. märts 1674 Wicken, Cambridgeshire) oli Oliver Cromwelli ja Elizabeth Bourchier neljas poeg, tähtis poliitikategelane Inglise kodusõja järgsel Iirimaal.
Derek Drouin
Derek Drouin (sündinud 6. märtsil 1990 Sarnias) on Kanada kergejõustiklane (kõrgushüppaja), olümpiavõitja.
Äyrämöised
Rahvariided
pisi|Ingerisoomlased 19. sajandi keskel, vasakul äyrämöise neiu Äyrämöise naise rahvariide üheks eristavaks tunnusjooneks on rekko – nelinurkne mitmevärviline (põhivärvid punane ja kollane) tikand särgi rinnusel. Samuti on tikandid särgi kaelusel ja õlgade juures varrukatel. Särgi peal kanti suvel linasest riidest valget eest avatud jakki – kostuli, talvel tikanditega kaunistatud kuube. Rahvarõiva villane seelik on sinine punase ülaosaga või punane sinise ülaosaga. Seeliku juures kanti sageli villast või linast värviliste tikanditega põlle. Vööna kanti kirivööd, mis asetati keha vasakule poolele. Peas kandsid vallalised naised tikandi või ornamentidega kaetud peapaela- või võru – seppäli. Abielunaise peakate oli huntu – linasest riidest valge pearätt värvilise tikandiga. Rõivaste juurde kuulusid valged sukad. Jalanõudena kantti pruune või musti nahast kingi.
Derek Drouin
2012. aasta Londoni olümpiamängudel võitis ta 2.29ga pronksmedali.
Henry Cromwell
Elulugu
Henry Cromwell sündis Huntingdonis ning sai hariduse Emmanuel College'is Cambridge'is. Inglise kodusõja lõpul teenis ta oma isa armees. Oma elu aktiivsema osa veetis ta aga Iirimaal, kuhu ta 1650. aastal mõned väeüksused Oliverile appi viis. 1653–1654 oli ta saadik Väikeses Parlamendis. Samal aastal abiellus Henry Chippenhami 2. baroneti Sir Francis Russelli tütre Elizabethiga (surnud 1687), kellega sai hiljem viis poega ja kaks tütart.
Derek Drouin
2013. aasta maailmameistrivõistlustel Moskvas võitis ta pronksmedali, püstitades isikliku rekordi 2.38. 2015. aasta maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta 2.34ga kuldmedali.
Henry Cromwell
Elulugu
1653–1660 oli Henry Cromwell Dublinis Trinity College'i seitsmes kantsler.
Pundõ
Pundõ (ka Punde) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Kassi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kassi külaga.
Inspektor Gruvi
Inspektor Gruvi on tegelane samanimelisest animasarjast. Ta oli politseinik, kuni temaga juhtus traagiline õnnetus ning ta ellujäämisenimel asendati ta kehas olevad osad mutrite ja mehhanismidega. Ta võitleb kurikaelte ja kurjade geeniustega, kes on organisatsiooni Mad liikmed.
Äyrämöised
Rahvariided
Meestel eraldi rahvarõivad puudusid.
Derek Drouin
Tema isiklik rekord kõrgushüppes on 2.40, mille ta hüppas 25. aprillil 2014 Des Moineses.
Henry Cromwell
Elulugu
1654 oli ta tagasi Iirimaal ning pärast oma isa, nüüd juba lordprotektori mõningast nõustamist Iirimaa valitsemise asjus sai Henryst Iirimaal paiknevate vägede kindralmajor ning 1655. aasta juulist Iiri riiginõukogu liige. Nime poolest allus Henry lordasemikule (lord-deputy) Charles Fleetwoodile, kuid pärast Fleetwoodi lahkumist Inglismaale septembris 1655 jäi Cromwell praktiliselt Iirimaa valitsejaks. Ta mahendas lordasemiku iirlaste deporteerimise poliitikat ning erinevalt temast pööras ka mõningat tähelepanu inglise asunike huvidele. Erinevalt Fleetwoodist hoidis ta ka tasakaalu mitmesuguste protestantlike sektide vahel ning tema vaieldamatut populaarsust Iirimaal kinnitab Edward Hyde, 1. Clarendoni krahv.
Pundõ
Külast on teateid alates 1970.
Äyrämöised
Rahvariided
Äyrämöiste rahvarõivad olid arhailisemad ja traditsioonilisemad kui savakote riided, sarnanedes üldjoontes Karjalas kantavate rahvarõivastega. Savakod olid riietuselt modernsemad ning läksid kergemini kaasa uute moevooludega. Savakote rahvarõivad sarnanesid üldjoontes Soomes kantavate rahvarõivastega.
Damaanlased
Damaanlased (Procaviidae) on sugukond imetajaid, küüniskabjaliste seltsi ainus liige. Damaanid on enamasti kaljudel elavad väikesed herbivoorid, kes täidavad sama ökoloogilist nišši nagu mõned jäneselised ja närilised. Nad elutsevad põhiliselt Aafrikas; vaid kaljudamaani leidub ka Lähis-Idas. Damaanide lähimad sugulased on londilised ja meriveiselised.
Henry Cromwell
Elulugu
Ehkki Henry Cromwell ütles ära ettepanekutest aidata kaasa Charles II restauratsioonile, kutsuti ta kohe pärast Richardi võimult langemist juunis 1659 tagasi Inglismaale. Vaikselt käsku täites pani ta kohe ameti maha. Ehkki Stuartite restauratsiooni käigus kaotas Henry osa oma kinnisvarast, lubas kuningas tal jätta endale mõisa, mille too oli Iirimaal ostnud.
Damaanlased
Tüüpiline damaan kaalub 2-5 kg ning on 30-70 cm pikk.
Henry Cromwell
Elulugu
Henry Cromwelli elu viimased aastad möödusid rahulikult, algul lühemat aega Chippenhamis ja seejärel Wickeni külas Cambridgeshire'is. Seal elas ta endises kloostris Spinney Abbeys, mis kuulus talle aastatel 1659–1673. Valitsus teda ei tülitanud ning kinnitamata andmetel külastas teda seal septembris 1671 isegi kuningas Charles II. Henry Cromwell suri Wickenis ning maeti kihelkonnakirikusse, nagu hiljem ka tema naine.
Instruktsionalism
Instruktsionalism on õppimisteooria, mille loomise ajendiks on olnud vajadus õpetada inimesi paremini õppima.
Instruktsionalism järgib biheivioristlikku impulss-reaktsioon-mudelit.
Instruktsionalismi teoreetikutele on avaldanud mõju Burrhus Frederic Skinneri biheivioristlikud käitumisteooriad.
Üheks varasemaks instruktsionalismi teoreetikuks on Robert Mills Gagné, kes avaldas 1965. aastal raamatu "Conditions of Learning".
Instruktsionalismi teooria on saanud tugevaid mõjutusi Chicago ülikooli professori Benjamin Bloomi 1956. aastal avaldatud tööst "Taxonomy of Education Objectives", mis kujutab enesest ühte esimestest moodsatest õppimisprotsessi kodifitseeringutest. Instruktsionalism on avaldanud mõju nii biheiviorismile, kognitivismile, humanismile kui ka konstruktivismile.
Paulo Freire instruktsionalismikriitiline raamat "Rõhutute pedagoogika" ("Pedagogy of the Oppressed"), milles on analüüsitud õpetaja-õpilane suhteid ning kritiseeritud igasuguseid õpetuse "panganduslikke" ("banking") mudeleid, on mõjutanud terveid ameerika õpetajate põlvkondi.
Breitenbach am Inn
Breitenbach am Inn on vald (Gemeinde) Austrias Tirooli liidumaal Kufsteini ringkonnas. Vald asub 510 m kõrgusel merepinnast. Valla pindala on 37,99 km², 1. jaanuaril 2016 elas seal 3404 inimest. Vald paikneb 5,5 km Wörglist läänes ja 19 km Kufsteinist edelas. Külal on viis osa ning see sai uued osad ja majanumbrid 2006. aastal. Küla asutati 19. sajandi keskpaigas.
Breitenbach am Inni vallas asub Berglsteiner See järv.
Ajalugu
Breitenbach oli algselt puhtalt põllumajanduslik küla, mis ennast enamalt jaolt ise ära toitis. Mida vajati, ja mida kohapeal ei olnud saada, toodi laevaga Inni jõge pidi. Seda, et Breitenbachis oli ka "Schopperi ettevõte" (Innschiffe remonditöökoda), tõendab endiselt nimi "Schopperi võõrustaja". Umbes 1860. aastatel, mis tõi Inni raudtee lõunaküljel kaasa tohutu majandusarengu, jäi esialgu eemale Breitenbach, kuna puudus sild. Kui sooviti minna Breitenbachist jõe teisele kaldale Kundlisse, siis selleks oli ainult "Überfuhr" (praam). 1894. aastal otsustas volikogu ehitada silla ja 1896. aastal see avati. Breitenbachi vald on oma piirides 19. sajandi keskpaigast ja paikneb Breitenbachi peaküla kõrval laiali hajutatud asundustes. Varem oli siin kolm põhikooli, täna vaid kaks ja keskkool.
Aleksander Aberg (laev)
Aleksander Aberg on endine Eesti Merelaevanduse puistlastilaev, mis on ehitatud 1988. aastal Mõkolajivi laevatehases Ookean nimega 70-letije Oktjabrja. 8 laadruumiga laeva kandevõime on 52 670 tonni. Septembris 1991 sai laev nimeks Aleksander Aberg ja kandis aastail 1991–1998 Eesti lippu.
1998. aastal sai laeva nimeks Millenium Aleksander, 2002 – Harmon (siis sõitis see Kaimanisaarte lipu all), 2003 – Sea Glory, 2004 – Ming Zhou 30 (Hiina lipu all). Kodusadam oli Ningbo.
19. novembril 2013 kanti laev teenistusest maha ja lammutati.
Püve
Püve oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Soome küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Soome külaga.
Külast on teateid alates 1970. aastatest.
Mõisad Tartu linnas
Mõisad Tartu linnas on loetelu mõisatest, mille hooned asuvad või on asunud Tartu linna piirides. Kokku on selliseid mõisaid üheksa.
Tartu linn on laienenud igas suunas kunagiste mõisate aladele ning mitu linnaosa on saanud nime just nende mõisate järgi. Kui keskajal oli linna müüriga piiratud ala suurus ligikaudu 27 hektarit, siis 2011. aasta seisuga oli linna pindala juba 3880 hektarit. Lisandunud territooriumist moodustab enamuse varem endistele linnalähedastele mõisatele kuulunud maa, mis muutus linna osaks peamiselt 1920. ja 1930. aastatel.
Tähtvere mõis
pisi|Tähtvere mõisa uus peahoone Kuna välisriikide kodanike valdusi ei võõrandatud 1919. aastal täielikult, jäi Tähtvere mõisa süda ja osa mõisa põldudest Itaalia kodaniku Marie Christine von Wulfi omandusse. Marie Christine von Wulf müüs need maad Tähtvere linnaosa esimesteks ehituskruntideks. Mõisa peahoone on säilinud ja on kasutusel Eesti Maaülikooli ühe hoonena (sellega on liidetud juurdeehitis). Säilinud on ka kõrvalhooneid.
Maarjamõisa mõis
Maarjamõisa mõis, mis oli linna ümbritsenud mõisatest väikseim, kingiti 1911. aastal Tartu Ülikoolile. 1923. aastal linnaga liidetud mõisasüdant ümbritsevad 20. sajandi alguses ehitatud ja mõisa järgi nime saanud kliinikumikompleks, Biomeedikum ja eramud. Praegu on hoone kasutusel korterite ja kliinikumi arhiivina.
Tamme mõis
pisi|vasakul|Tamme mõisa peahoone Tamme mõis oli Tähtvere mõisa karjamõis. Mõisa tagasihoidlik peahoone asub praegu aadressil Suur kaar 54 ja mõne ümbritseva hoone puhul on veel aimata endisi mõisahooneid. Paremini on säilinud mõisa Tamme kõrts Riia maantee ja Ravila tänava nurgal ning alles on ka üks mõisa tiik. 1923. aastal liideti Tartu linnaga 144 hektarit Tamme mõisa maad uue Tammelinna linnaosa tarbeks.
Ropka mõis
pisi|Ropka mõisa peahoone Ropka mõis oli 17. sajandi alguses mõned aastad Tartu linna kasutada, 1919. aastal mõis võõrandati. 18. sajandi teisel poolel ehitatud mõisa ühekorruseline peahoone, mida on hiljem mitu korda ümber ehitatud, asub Ropka linnaosas praeguse Tähe tänava lõpus kahel pool Ropka teed ja on kasutusel kontorina. Tänapäeval moodustab restaureeritud peahoone osa juurdeehitatud hoonest, säilinud on ka mitu kõrvalhoonet ja mõisa park.
Piiskopi mõis
Piiskopi mõisa üks osa kuulus algselt Katariina naistsistertslaste kloostrile (need maad läksid 1625. aastal Tähtvere mõisa koosseisu). Teine osa kuulus lauamõisana Rootsi ajal tollasele kindralsuperintendendile; lauamõisa staatuses oli mõis veel 20. sajandi alguses. Aastast 1684 tegutses mõisas Forseliuse seminar. Praeguse Forseliuse pargi koha peal ja selle ümbruses asunud mõisa kunagistest hoonetest ei ole midagi säilinud.
Karlova mõis
pisi|Karlova mõisa härrastemaja 2010. aasta märtsis Karlova mõis eraldati Tähtverest 1793. aastal. Mõisa viimased omanikud enne selle võõrandamist 1919. aastal olid Bulgarinid. Emajõe ürgoru ülemisel serval olev peahoone seisis majandushoonetest eraldi ning selle aadress on tänapäeval Eha tänav 36. Mõisa restaureeritud peahoone on praegu eraomanduses, seal on tegutsenud ka kool ja internaat. Mõisa kõrvalhoonete ansamblist ei ole peaaegu midagi säilinud. Karlova linnaosa hakati mõisa maadele rajama 19. sajandi lõpus.
Jaama mõis
Tartu linn oli Jaama mõisa omanik aastatel 1601–1630. Hiljem oli mõis küll Rootsi riigi ja Stiernhjelmide omanduses, kuid linn ostis mõisa tagasi 1733. aastal ja hoidis seda rendil. Jaama mõis oli linna majandada veel 1930. aastatelgi: sealse karja piimaga varustati haiglaid, vanadekodusid ja turgu ning mõisa suurt aeda kasutasid koolid. Praegu Jaamamõisa linnaosas aadressil Puiestee tänav 126 asuv mõisa peahoone valmis 1847. aastal, hiljem on seda täiendatud. Nõukogude ajal asus hoones sõjaväe lasteaed (kuni aastani 1992). Kõrge sokliga peahoone restaureeriti 1990. aastatel ja seal tegutseb Tartu Maarja Kool. Peahooneesisel säilinud mõisapark hävis suuremas osas kaupluse ehitamisel.
Raadi mõis
pisi|Raadi mõisa peahoone aastal 1927 Raadi mõis oli Tartu linnaga seotud juba vähemalt 16. sajandist alates – mõis kuulus aastani 1584 Tartu raele, mille järgi sai mõis ka nime. Hiljem oli mõis Poola kuninga majandusmõis, seejärel kuni võõrandamiseni 1919. aastal veel mitme omaniku valduses. Viimaste omanike Liphartide suguvõsa peamõisana oli tegemist ühe uhkeima mõisaga Lõuna-Eestis. Pikk, osaliselt ühe- ja osaliselt kahekorruseline mõisahoone (nn Raadi loss) põles 1944. aasta augustis. Pärast sõda rajati lähedusse sõjaväelennuväli, millega seoses võeti kasutusse ka mõisasüda; mõisa peahoone varemed lõhuti ühetasaseks ja muudeti laohooneks. Pärast seda, kui varasem omanik Eesti Rahva Muuseum Raadi-Kruusamäe linnaosas asuvad hooned 1980. aastate lõpus tagasi sai, on mitmed sealsed hooned taastatud ja kasutusel hoidlana.
Asta Oraspõld
Asta Oraspõld (kuni 3. veebruarini 1939 Asta Sollmann; 14. jaanuar 1926 Tartu – 15. veebruar 2022 Tartu) oli eesti geoloog, paleontoloog ja litoloog.
Gunnar Okk
Gunnar Okk (sündinud 28. augustil 1960 Tallinnas) on eesti insener, majandus- ja pangandustegelane ning tippjuht.
Asta Oraspõld
Elulugu
Asta Oraspõld oli töölise tütar.
Gunnar Okk
Ta on Põhjamaade Investeerimispanga (NIB) asepresident, Tallinna Tehnikaülikooli kuratooriumi esimees, Eesti-Soome Kultuurifondi asutaja ja juhatuse aseesimees, Soome Tuglase Seltsi juhatuse aseesimees ning Helsingi Eesti Akadeemilise Klubi asepresident.
Asta Oraspõld
Elulugu
Lõpetas 1945 Tartu 2. Keskkooli ja 1950 Tartu Riikliku Ülikooli geoloogiaosakonna; 1950–1953 TRÜ aspirant, geoloogia-mineraloogiakandidaat (1953, TRÜ), väitekiri "Jõhvi, Keila ja Vasalemma ea brahhiopoodide, trilobiitide, gastropoodide ja ostrakoodide fauna ökoloogia (Eesti NSV ordoviitsium)".
Oli 1953–1992 TRÜ ja TÜ geoloogiaosakonna vanemõpetaja ja dotsent, 1956–1958 ühtlasi kateedri juhataja ja 1962–1964 bioloogia-geograafiateaduskonna prodekaan. Aastast 1992 pensionil.
Lugenud faatsieste ja formatsioonide õpetust, analüüsi, litogeneesi ja litoloogiat, regionaalgeoloogiat, maavarade õpetust.
Teadustöö
Uurimusi Eesti ordoviitsiumi brahhiopoodide paleontoloogiast ja biostratigraafiast ning litoloogiast. Eesti Looduseuurijate Seltsi liige 1950. aastast, geoloogiasektsiooni esimees 1954–1956, Eesti Geograafia Seltsi auliige (1995). Üle 25 teadustrükise.
Raikküla lasteaed-algkool
Kool asutati 1787. aastal.
Kooli nimed:
Milan Cabrnoch
pisi|Milan Cabrnoch, 2014
Milan Cabrnoch (sündinud 6. augustil 1962 Čáslavis) on Tšehhi arst ja poliitik (Kodanike Demokraatlik Partei).
Cabrnoch on lõpetanud Kutná Horas gümnaasiumi ja Karli Ülikooli pediaatrina. Seejärel töötas ta lastearstina. 1998–2004 oli ta Tšehhi parlamendi alamkoja liige ja 2004–2014 Euroopa Parlamendi liige. 1998, 2002 ja 2006 valiti ta ka Kolíni linnavolikogu liikmeks.
Ta on olnud Euroopa Liidu – Venemaa parlamentaarse koostöö komisjoni delegatsiooni liige.
Padrik
Padrik on eesti perekonnanimi.
Rwanda kodusõda
Rwanda kodusõda oli konflikt Rwanda riigis Kesk-Aafrikas president Juvénal Habyarimana valitsuse ning mässulise Rwanda Patriootliku Rinde (Rwandan Patriotic Front, RPF) vahel. Sõda algas 1. oktoobril 1990, kui RPF Rwandasse tungis, ning lõppes ametlikult 4. augustil 1993, mil kirjutati alla Arusha rahulepe, mis kehtestas ühise valitsuse.
Habyarimana tapmine 1994. aasta aprillis käivitas aga Rwanda genotsiidi, kus hinnanguliselt hukkus 800 000 inimest. Sõja ja genotsiidi põimunud põhjuste tõttu on mõned vaatlejad arvanud, et massilised tapmised olid vaid sõja jätk, mitte uus faas. RPF alustas taas rünnakut, saavutades lõpuks riigi üle kontrolli. Hutude eksiilvalitsus kasutas põgenikelaagreid naaberriikides, et destabiliseerida RPFi valitsust. RPF ja selle kontrolli all olevad mässulised osalesid Esimeses Kongo sõjas (1996–1997), mis viis omakorda Teises Kongo sõjas (1998–2003). Mõlemas püüdsid hutude väed Rwandas taas võimule tulla. Nii et ehkki kodusõda lõppes ametlikult 1993, dateerib osa allikaid selle lõpu 1994. aastasse, mil RPF vallutas Kigali, või 1996. aastasse, mil põgenikelaagrid laiali saadeti, mõne autori arvates kestab aga kodusõda tänini, kuna väiksemad mässuliste rühmad tegutsevad Rwanda piirialadel praegugi.
Bessan
Bessan on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus. Vald on nime saanud selle omanikult Bettiuselt roomlaste ajast.
Vald asub 0 kuni 84 meetri kõrgusel. Vallal on rajatud sõprussidemed Remichi linnaga Luksemburgist.
Kunstnikuraamat
Kunstnikuraamat on raamatu või sellega sarnases vormis objekt, mille lõppkuju üle otsustab kunstnik ise ning mis on mõeldud olema iseseisev kunstiteos.
London Art Fairi kodulehelt leiab suhteliselt vabade piiridega kunstnikuraamatu selgituse: "Kunstnikuraamat on kunstiteos, mille puhul on keskne raamatu idee. See võib hõlmata joonistamist, maalimist, graafikat, skulptuuri, fotograafiat, graafilist disaini või elektroonilist kunsti. Mõni sisaldab sõnu, mõni mitte. Teemaks võib olla nii tõsine kirjandus ja kõrgkunst kui ka personaalne kirg ja kogemus. See ei ole raamat kunstist, vaid originaalteos, mis võib sisaldada isiklikke kommentaare kunsti ja kunstipäraste ideede kohta või olla täidetud luule, ilu, lõbu ja üleannetusega." Elodie Lévéque jaoks on tegemist kunstnikuraamatuga siis, kui nii sisu kui ka väline dekoor on ühe kunstniku loodud.
Tallinna Ülikooli Akadeemilise Raamatukogu säilitus- ja digiteerimiskeskuse juhataja Rene Haljasmäe arvates on kunstnikuraamat kunstniku poolt 100% käsitööna valminud raamat: "Kunstnik on ise loonud raamatuidee, teinud küljenduse, valinud materjalid ja teinud köitetöö. Võib olla väikesetiraažiline. Tavaliselt on kunstnikuraamatu köide lihtne." Kunstnikuraamatu kõrval toob Haljasmäe eraldi välja kunstnike raamatu – erinevate meistrite (näiteks graafiku ja köitja) koostöös valminud raamat, mis on tavaliselt ainueksemplar; raamatobjekti – kontseptuaalse või skulpturaalse raamatu, mis sisaldab erinevaid tehnikaid ja ei pruugi sarnaneda välimuselt klassikalise köidetud raamatuga, see võib olla installatsioon, kus köitel pole erilist rolli; köiteobjekti – mis tähistab raamatobjekti, kus domineerib köide; autoriköite – köitemeistri tehtud tuntava disainiga ja käekirjaga köite.
Yahoo!
pisi|Yahoo! logo '''Yahoo! Inc.''' (NASDAQ: YHOO) on Ameerika multifunktsionaalne korporatsioon peakorteriga Sunnyvale'is California osariigis.
Korporatsioon on tuntud eeskätt oma otsingumootori Yahoo! Search ning 2005. aastal ostetud foto- ja videohoidla Flickr järgi.
Piirnorm
Piirnorm ehk limiit on millegi suhtes kõrgeim lubatud arvuline määr.
Kodasema vald
Valla alal asus Kodasema mõis.
Ronkusõ
Ronkusõ (ka Ronkuse) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Külaoru küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Külaoru külaga.
Külast on teateid alates 1922.
Yanic Wildschut
Klubikarjääri jooksul on ta mänginud Hollandi klubides FC Zwolle, VVV-Venlo, SC Heerenveen ja ADO Den Haag, Inglismaa liigasüsteemi klubides Wigan Athletic, Norwich City, Cardiff City ja Bolton Wanderers, Iisraeli kõrgliiga klubis Maccabi Haifa ning alates 2021. aasta juunist Sofia CSKA-s.
Hooajal 2015–16 võitis Wildschut Wigan Athleticuga Inglismaa tugevuselt kolmanda liiga ja samal hooajal valiti ta ka liiga sümboolsesse koosseisu. Hooajal 2020–21 tuli ta Maccabi Haifaga Iisraeli meistriks.
Aastatel 2012–2013 mängis Wildschut Hollandi kuni 21-aastaste koondises.
Ta on Suriname'i päritolu.
Seiklussport
Seiklussport on võistkondlik kestvusspordiala. Võistlus sarnaneb võistkondliku suundorienteerumisega, kus võistkond peab kaardi järgi maastikul navigeerides läbima etteantud kontrollpunktid ja paremusjärjestus selgitatakse raja läbimise kiiruse järgi. Võistlus jaguneb mitmeks järjest läbitavaks etapiks, mille distantside läbimiseks kasutatakse erinevaid meetodeid, liikudes jalgsi, jalgrattaga ja inimjõul liikuvate veesõidukitega (kanuu, kajak vm). Võistkonna suurus võib erinevatel võistlustel olla erinev, tavaliselt on võistkonnas 2, 3 või 4 liiget. Maailmameistrivõistlustel peab võistkonnas olema 4 liiget, kellest vähemalt üks on naine.
Rahvaspordivõistlused on tavaliselt ühepäevased, kus kogu distantsi läbimise aeg on sageli 3–8 tundi. Erinevates liikumisviisides läbitavate etappide vahel on sageli erinevaid lisaülesandeid, näiteks mitmesugused ronimis- või köielaskumisülesanded.
Seiklusspordi maailmameistrivõistlustel on võistlusekspeditsiooni pikkus 500–800 km, võistlus kestab järjest mitu ööpäeva. Võistkonnad liiguvad peatumata päeval ja öisel ajal (kasutades otsmikulampe), kandes kaasas kogu vajalikku varustust, sööki ja jooki ning etappide vahel on minimaalsed puhkepausid. Maailmameistrivõistlusteks ja maailma karikaetappideks on kehtestatud standardne kohustusliku varustuse nimekiri.
Seiklusspordi võistlustel järgitavad reeglid võistluste lõikes varieeruvad, iga võistluse korraldaja koostab konkreetseks võistluseks juhendi. 2014. aastast rakendatakse maailmameistrivõistlustel ja maailma karikaetappidel ühtseid võistlusreegleid. Seni puudub seiklusspordi rahvusvaheline spordiföderatsioon, kuid mõnes riigis (USA, Kanada, Portugal) on loodud rahvuslik spordialaliit.
Eesti edukaim seiklusspordi võistkond Estonian ACE Adventure koosseisus Silver Eensaar, Rain Eensaar, Timmo Tammemäe ja Reeda Tuula-Fjodorov võitis 2021. aasta seiklusspordi maailmameistrivõistlustel Hispaanias Galicias hõbemedali.
Eesti spordialade ja distsipliinide klassifikaator mainib seiklussporti ühe näitena kategoorias "Muud spordialad", kuid seni ei ole seiklussport Eestis riiklikult tunnustatud spordiala.
Urva tänav (Rakvere)
Umbtänava pikkus on 61 m ja see paikneb Tammiku  linnaosas. Tänav asub Rakvere Vallimäe läänekülje lõunaosas, piirkonnas, kus paikneb Rakvere tammik. Tänav saab alguse Õie tänavalt.
Rakvere Tammiku linnaosa on kujunenud välja 20. sajandi teises pooles, linnaosas paiknevad põhiliselt ühepereelamud. Tänavad kannavad linnaosale iseloomulikke taimenimetusi.
Sophie Germain
pisi|Sophie Germain Marie-Sophie Germain (1. aprill 1776 – 27. juuni 1831) oli prantsuse matemaatik, füüsik ja filosoof. Hoolimata vanemate algsest vastuseisust omandas Germain haridust oma isa raamatukogu raamatutest. 1794 avati École Polytechnique, kuhu naisi õppima ei võetud, kuid Germain asus varjunime M. Le Blanc all kirjavahetusse ülikoolis õpetava Joseph-Louis Lagrange'i ja hiljem ka teiste kuulsate matemaatikutega nagu Adrien-Marie Legendre ja Carl Friedrich Gauss. Germain oli üks elastsusteooria loojatest ning võitis sel alal Pariisi Teaduste Akadeemia peapreemia. Tema Fermat' suure teoreemi alane töö oli hilisemate matemaatikute töö aluseks teoreemi tõestamisel. Oma soo tõttu ei olnud Germainil võimalik erialast karjääri teha, kuid ta töötas oma uurimistöö kallal kogu oma elu. Enne tema surma soovitas Gauss talle akadeemilise kraadi andmist, kuid seda ei tehtud.
Neufchâteau (Belgia)
Neufchâteau on linn ja vald Belgias Valloonia piirkonnas Luxembourgi provintsis.
Esimesed jäljed inimasustusest pärinevad II aastatuhandest eKr. Väljakaevamistel leitud hauakambrid ja väike asulakoht annavad tunnistust sellest, et 2. sajandil tegeldi seal põlluharimisega. Karolingide ajal oli peamiseks tegevusalaks jahipidamine.
Asulad
Valla piirides paiknevad järgmised asulad:
Josef Němec
Josef Němec (25. september 1933 České Budějovice – 10. september 2013) oli Tšehhoslovakkia poksija, rahvuselt tšehh. Ta oli kokku üheteistkordne Tšehhoslovakkia meister.
Němec sai raskekaalus (üle 81 kg) 1960. aasta Rooma olümpiamängude poksivõistlustel pronksmedali, kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Francesco De Piccolile (Itaalia). Ta osales raskekaalus (üle 81 kg) 1956. aasta Melbourne'i olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale kuldmedali- ja olümpiavõitjale Peter Rademacherile (USA) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja. Ta osales raskekaalus (üle 81 kg) 1964. aasta Tōkyō olümpiamängude poksivõistlustel, kuid kaotas 2. ringis oma kohtumise hilisemale pronksmedalivõitjale Giuseppe Rosile (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Němec võitis raskekaalus (üle 81 kg) 15. Euroopa meistrivõistlustel (Moskva, 1963) kuldmedali ja tuli Euroopa meistriks. Ta sai raskekaalus (üle 81 kg) pronksmedali 12. Euroopa meistrivõistlustel (Praha, 1957), kaotades poolfinaalis hilisemale kuldmedalivõitjale ja Euroopa meistrile Andrei Abramovile (NSV Liit) ning 13. Euroopa meistrivõistlustel (Luzern, 1959), kaotades poolfinaalis hilisemale hõbemedalivõitjale David Thomasile (Inglismaa). Ta osales raskekaalus (üle 81 kg) 14. Euroopa meistrivõistlustel (Belgrad, 1961), kuid kaotas veerandfinaalis oma kohtumise hilisemale hõbemedalivõitjale Benito Pennale (Itaalia) ja jäi edasisest medaliheitlusest välja.
Mart
Mart on eeskätt eesti- ja hollandipärane mehenimi.
2018. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis eesnimi Mart 2654 mehel. Mart oli populaarsuselt 54. mehenimi. Mart oli keskmiselt 47 aasta vanune (mediaanvanus oli 48). Kõige populaarsem oli eesnimi Mart vanuserühmas 70–74, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 29,39.
Räpomõtsa
Räpomõtsa (ka Räpometsa) oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Räpo küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Räpo külaga.
Külast on teateid alates 1922.
Prootonhapped
Prootonhapped on sellised happed, mis dissotsiatsioonil (ionisatsioonil) annavad prootoni H+ (hüdroksooniumiooni H3O+) ja happe aniooni A−:
Rapla Täiskasvanute Gümnaasium
Rapla Täiskasvanute Gümnaasium on kool Rapla maakonnas Raplas.
Kool asutati 1946.
Kooli nimed:
Kolkja vanausuliste muuseum
Kolkja vanausuliste muuseum (ka Vene vanausuliste muuseum) on aastal 1998 asutatud muuseum, mis asub Peipsiääre vallas Kolkja asulas. Muuseumi asutaja ja ühtlasi selle omanik on Peipsiääre vald.
Muuseumis eksponeeritakse vanausuliste traditsioonilisi riideid, tarbeesemeid, käsitöid, tööriistu, fotosid, raamatuid ja muud.
Vene vanausulised järgivad oma usulisi tavasid muutumatult juba üle 1000 aasta. Eestis on 11 vanausuliste kogudust ning liikmeid on umbes 15 000. Traditsiooniline vanausuliste elupaik on Peipsiveer – Mustvee, Kallaste, Kolkja, Kasepää, Varnja, Piirissaar, Berezje.
Savakod
Savakod (soome mitmus savakot, ainsus savakko) on ajalooline soome hõim Karjalas Karjala kannasel ning üks kahest ajaloolisest ingerisoome hõimust Ingerimaal. Nende kõrval võis nii Karjalas kui ka Ingerimaal eristada teist etnilist soome hõimu, milleks olid äyrämöised. Kui äyrämöised olid Karjala kannase läänepoolsete alade, eelkõige Äyräpää maakonna põliselanikud, siis savakod, kelle asuala hõlmas alasid peamiselt Karjala kannase idaosas ja Viiburi lääni lääneosas olid uusasukad. Hõimu nimetus tuleneb nende algsest asualast Soome Savo piirkonnast, kuigi tegelikult võidi savakoteks kutsuda ka mujalt Soomest sisserännanuid. Savakod ise, nagu ka äyrämöised, nimetasid ennast reeglina soomlasteks (suomalaiset), oma keelt soome keeleks või selle murdeks.
1848. aastal loendas vene etnograaf Peter von Köppen Ingerimaal kokku 29 242 äyrämöist ja 43 080 savakot. Savakote põhiliseks asualaks Ingeris olid Valkeasaari, Rääpyvä, Keltto, aga ka Markkova, Järvisaari, Venjoki, Koprina, Spankkova, Kupanitsa, Moloskovitsa ja Novasolkka kihelkonnad, kus nad moodustasid enamuse rahvastikust. Samuti leidus savakoid Tuutari, Hietamäki, Skuoritsa, Serepetta, Kolppana, Koprina ja Inkere kihelkonnas, kus oli nii eraldi äyrämöiste ja savakote külasid kui ka segakülasid.
Nii Karjalas kui ka Ingerimaal moodustasid äyrämöised ja savakod pikka aega omaette etnilised grupid, kellel oli oma selgelt eristatav keelemurre, kombestik ja rahvarõivad. Hõimudevahelised abielud praktiliselt puudusid või olid harvaesinevad ning segaabieludes õpetasid ja andsid emad lastele edasi just oma kultuuritavad (eriti äyrämöised, kes olid alalhoidlikumad). 19. sajandi keskpaigas olid hõimudevahelised kultuurilised erinevused veel selgesti eristatavad, kuid järk-järgult omavaheline läbikäimine tihenes, sh suurenes segaabielude arv, ning 20. sajandi alguseks olid kahe hõimu vahel alles veel vaid keelelised erinevused.
Rahvariided
Savakote naiste rahvariided sarnanesid üldjoontes Soomes kantavate rahvarõivastega. Võrreldes äyrämöiste rõivastega olid savakote rahvariided monotoonsemad ja tagasihoidlikumad. Samal ajal olid savakod riietuselt modernsemad ning enam avatud uutele moevooludele. Savakko naise pluus oli avarate ja pikkade käistega, kuid ilma rekkota nagu äyrämöiste naistel. Käised seoti kinni küünarnukist üla- või veidi allpool, nii et osa käe varrest jäi paljaks. Särgi krae suleti eest nööbi või sõlega. Särk ise oli valgest linasest kangast. Seelik oli tumedast kangast villane. Särgi peal kanti varrukateta vesti – liivi või varrukatega lühikest jakki – tankki. Külmal ajal kanti üleriidena lisaks ka kasukat. Savako naise peakate oli natsi – narmastega müts või lakki – valge paeltega müts.
Biograafiad (Mä)
Biograafiad (Mä) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Mä".
Saksniidü
Saksniidü oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Mutemetsa küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Mutemetsa külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Saksniidü alal oli varem samanimeline karjamõis.
Ester Peony
Ester Alexandra Crețu (sündinud 21. juuli 1993), esinejanimega Ester Peony, on Rumeenia laulja ja laulukirjutaja.
Ta esindas 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Rumeeniat lauluga "On a Sunday". Laul ei pääsenud poolfinaalist edasi.
Ta veetis oma lapsepõlve Kanadas Montréalis.
Kulani vald
Kulani vald (saksa keeles Kollanäs) oli vald Läänemaal Noarootsi kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1893 ja siis liideti Kulani vald Paslepa vallaga.
Valla alal asus Saare mõis.
Falcon 9 Full Thrust
Falcon 9 Full Thrust (tuntud ka kui Falcon 9 v1.2) on osaliselt taaskasutatav keskmise kandevõimega kanderakett, mida arendab ja toodab SpaceX. Falcon 9 Full Thrusti esmalend toimus detsembris 2015. 2017. aastal oli Full Thrust startinud 27 korda ja aastatel 2018–2020 peaks toimuma üle 50 stardi. Alates 2017. aastast on startidel taaskasutatud varem lennanud esimesi astmeid, et viia kosmosesse uusi laadungeid.
Detsembris 2015 sai Falcon 9 Full Thrust esimeseks kanderaketiks, mille esimene aste maandus pärast starti püstiasendis. Mõned maandumiseks vajalikud tehnoloogiad, näiteks maandumisjalad, olid olemas juba Falcon 9 v1.1-l, kuid selle maandamised ebaõnnestusid.
Falcon 9 Full Thrust on märkimisväärne edasiarendus Falcon 9 v1.1-st, mis teenindas viimase missiooni jaanuaris 2016. Full Thrustil on uuendatud esimese ja teise astme mootorid, suurem teise astme kütusepaak, see on võimeline viima geostatsionaarsele orbiidile suuremaid laadungeid ja selle esimene aste on taaskasutatav.
Martin (eesnimi)
Martin on mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
Kõige populaarsem oli eesnimi Martin vanuserühmas 20–24, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 110,35, ning Tartu maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 56,05.
Saarõperä
Külast on teateid alates 1970.
Marseillan (Hérault)
Marseillan on asula ja vald Prantsusmaal Oksitaania piirkonnas Hérault' departemangus.
Vald asub 0 kuni 33 meetri kõrgusel. Vallal on rajatud sõprussidemed 13. oktoobrist 1988. aastast Caudete linnaga Hispaanias.
Valda läbib Bordeaux-Sète kahesuunaline elektriraudtee liin.
Arnold Orasson
Arnold Orasson (sündinud 5. jaanuaril 1946 Leevi vallas Võrumaal) on eesti loomakasvatusteadlane ja immunogeneetik.
Elulugu
Arnold Orasson on põllupidaja poeg.
Lõpetas 1965 Väimela Näidissovhoostehnikumi, 1970 Eesti Põllumajandusakadeemia veterinaariateaduskonna, 1975–1978 ELVI kaugõppeaspirant, põllumajanduskandidaat (1981, EPA), väitekiri "Наследственные типы белков сыворотки крови у крупного рогатого скота эстонских пород и их использование в племенной работе". Oli aastast 1964 Rannu veterinaariajaoskonnas veterinaarvelsker, 1970–1973 Lasva veterinaariajaoskonna osakonnajuhataja, 1973–1974 Mõniste sovhoosi ja 1974–1980 ELVI veisekasvatuse osakonna vanemveterinaararst, 1980–1984 aretusosakonna immunogeneetika labori noorem- ja 1984–1994 vanemteadur, 1994–1999 EPMÜ loomakasvatusinstituudi geneetika labori vanemteadur, 1999–2001 teadur.
Villem Karineem
Villem Karineem oli miinitraaleri Meeme komandör ja sai traaleri hukkumisel 14. novembril 1924 haavata. Ta oli aastail 1928–1940 Mereside Ruhnu postivanem.
Arnold Orasson
Teadustöö
Uurinud immuno- ja populatsioonigeneetikat. 50 teadustrükist.
Villem Karineem
Ta oli lisaks tuletorni ülevaataja, konstaabel, piirivalve- ja tolliülem, metsa ja postiagentuuri ülem, raadiojaama ja ilmajaama ülem ning ajas ka vallavalitsuse asju. (Jaan Vali. Eesti tuletornide ajalugu. Tallinn 2011. Lk. 152.)
Iberoromaani keeled
Iberoromaani keeled või mõnikord ibeeria keeled on romaani keelte rühm, mis arenes välja Pürenee poolsaarel (Hispaania, Portugal, Gibraltar ja Andorra) ning Lõuna-Prantsusmaal, mis on tänapäeval sagedamini eraldatud lääneibeeria ja oksitaaniromaani keelerühmadeks.
Ibeeria vulgaarladina keelest arenenud enimräägitud iberoromaani keeled on hispaania, portugali, katalaani-valentsia-baleaari ja galeegi keel. Nendel keeltel on ka oma piirkondlikud ja kohalikud variatsioonid. Vastastikuse arusaadavuse põhjal loendab Dalby seitse "välimist" keelt või keelerühma: galeegiportugali, hispaania, asturleoni, "laiem"-aragoni, "laiem"-katalaani, provanssaali+langedoki ja "laiem"-gaskooni.
Lisaks nendele keeltele on mitmed portugali keele põhised kreooli keeled ja hispaania keele põhised kreooli keeled, näiteks papiamento keel.
Päritolu ja areng
thumb|350px|Edela-Euroopa keelekaart
Nagu kõik romaani keeled, põlvnevad iberoromaani keeled vulgaarladina keelest, mis on ladina keele mittestandardne vorm, mida rääkisid sõdurid ja kaupmehed kogu Rooma riigis. Riigi laienemisega hakkasid erinevate Rooma kontrolli all olevate territooriumite elanikud rääkima vulgaarladina keelt. Ladina keelt ja selle järglasi on Ibeerias räägitud alates Puunia sõdadest, mil roomlased territooriumi vallutasid.
Kaasaegsed iberoromaani keeled kujunesid ligikaudu järgmise protsessi kaudu:
Olekud
Poliitiliselt (mitte keeleliselt) on 4 peamist ametlikult tunnustatud iberoromaani keelt:
Lisaks on astuuria keel, kuigi mitte ametlik keel, tunnustatud Astuurias. See on üks asturleoni keeli koos miranda keelega, millel Portugalis on ametlik vähemuskeele staatus.
Keelepuu
thumb|500px|Iberoromaani keeled üle maailma thumb|Iberoromaani keeled [[Pürenee poolsaarel ja Lõuna-Prantsusmaal
{{legend|#0000FF|portugali}} {{legend|#00BFFF|galeegi}} {{legend|#00FFFF|fala}} {{legend|#7FFF00|asturleoni}} {{legend|#9ACD32|estremaduura}} {{legend|#FFD700|hispaania}} {{legend|#FFA500|aragoni}} {{legend|#FF4500|katalaani}} {{legend|#9370DB|oksitaani}} ]]
Iberoromaani keeled on romaani keelte tavapärane rühm. Paljud autorid kasutavad seda terminit geograafilises tähenduses, kuigi see ei pruugi olla filogeneetiline rühm (iberoromaani keelteks rühmitatud keeled ei pruugi kõik otseselt ühisest esivanemast põlvneda). Filogeneetiliselt valitseb lahkarvamus selles, milliseid keeli tuleks iberoromaani keelte rühmas arvesse võtta; näiteks arvavad mõned autorid, et idaibeeria ehk oksitaaniromaani keeled võiks olla tihedamalt seotud põhjaitaalia (või ka frankoprovansaali, d'oïl ja retoromaani) keeltega. Üldine tavapärane geograafiline rühmitus on järgmine:
Ristid (†) tähistavad väljasurnud keeli
Märjamaa Gümnaasium
Märjamaa Gümnaasium on gümnaasium Rapla maakonnas Märjamaa vallas Märjamaal.
Märjamaa kihelkonnas on teada esimesed katsed hariduse andmisest 1690, 1692, 1693. Aastal 1864 asutati Märjamaa vallakool. 1913 asutati Märjamaa Kroonualgkool. 1918 liideti kroonualgkool ja vene õigeusu kihelkonnakool ja asutati uus kool: Märjamaa Algkool. 1946 asutati Märjamaa Keskkool. Eesti NSV ajal kandis kool ka nime Ants Lauteri nimeline Märjamaa Keskkool. Aastast 1996 kannab kool nime Märjamaa Gümnaasium.
2019/20. õppeaasta alguses õppis koolis 556 õpilast. Õpetajaid oli 56 ja klassikomplekte 27.
Kuru vald
Kuru vald (saksa keeles Kurro) oli vald Järvamaal Ambla kihelkonnas. Vald eksisteeris 1866–1892 ja siis liideti Kuru vald Koigi vallaga.
Valla alal asus Kuru mõis.
Adelia
Adelia võib tähendada:
Asiago lennujaam
Asiago lennujaam on lennujaam Itaalias Veneto maakonnas Vicenza provintsis Altopiano dei Sette Comuni maadel Asiagos.
Asiago on ainus Itaalia lennujaam, mille kõrgus merepinnast on üle 1000 meetri. Lennujaamale on antud I maailmasõja lendur Romeo Sartori nimi.
European Song Festival 2014
European Song Festival 2014 oli 1. – 3. mail 2014 Stockholmis Rootsis toimunud festival intellektipuudega inimestele. Festivali korraldajateks olid European Association of Service Providers for Persons with Disabilities ja Upplands Väsby vald.
Festivalil osalesid lauljad kümnest Euroopa riigist. Eestit esindas folkansambel Allikabänd.
Osvald
Osvald on mehenimi. Nime on pandud ka eestlastele.
Niilo
Niilo on soomepärane mehenimi, tuletis nimest Nikolaus. Nime on väga harva pandud ka eestlastele.
Saera
Saera oli küla Võrumaal. Küla jääb tänapäeval Ähijärve küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Ähijärve külaga.
Külast on teateid alates 1970.
Uudo-Rein Lehtse
Udo-Rein Lehtse (sündinud 18. septembril 1935) on eesti tööstusjuht.
Ta on lõpetanud 1951. aastal Narva 2. Keskkoolis põhikooli, 1951. aastal cum laude Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Tehnikumi tehnik-soojustehniku kvalifikatsiooniga ja 1960. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi soojustehnikainsenerina.
Ta töötas aastatel 1960–1966 Kohtla-Järve Elektrijaamas insenerina, vaneminsenerina, tsehhi juhataja asetäitjana ja tootmistehnika osakonna juhatajana ja 1966–1974 samas peainsenerina. Aastatel 1974–1978 töötas ta Iru soojuselektrijaamas peainsenerina, 1978–1991 Eesti Energoremondis direktorina. Aastatel 1991–1998 oli ta Eesti Energia peadirektor.
Loire-Atlantique'i departemangu haldusüksuste loend
Selles loendis on ära toodud kõik Loire-Atlantique'i departemangu haldusüksused (ringkonnad, kantonid ja vallad). Lisaks on toodud ka INSEE kood. Vallad Nantes, Rezé, Saint-Herblain ja Saint-Nazaire on jagatud mitme kantoni vahel. Igasse kantonisse, mille vahel on vald jagatud, kuulub ka kindel territoriaalne osa vallast.
Ancenis
Ancenis' kanton Ligné kanton Riaillé kanton Saint-Mars-la-Jaille'i kanton Varadesi kanton
Châteaubriant
Blaini kanton Châteaubrianti kanton Dervali kanton Guémené-Penfao kanton Moisdon-la-Rivière'i kanton Nort-sur-Erdre'i kanton Nozay kanton Rougé kanton Saint-Julien-de-Vouvantesi kanton Saint-Nicolas-de-Redoni kanton
Nantes
Aigrefeuille-sur-Maine'i kanton Bouaye kanton Carquefou kanton La Chapelle-sur-Erdre'i kanton Clissoni kanton Legé kanton Le Loroux-Bottereau kanton Machecouli kanton Nantes 1. kanton Nantes 2. kanton Nantes 3. kanton Nantes 4. kanton Nantes 5. kanton Nantes 6. kanton Nantes 7. kanton Nantes 8. kanton Nantes 9. kanton Nantes 10. kanton Nantes 11. kanton Orvault' kanton Le Pellerini kanton Rezé kanton Saint-Étienne-de-Montluci kanton Saint-Herblain-Ida kanton Saint-Herblain-Lääne-Indre kanton (keskus Saint-Herblain) Saint-Philbert-de-Grand-Lieu kanton Vallet' kanton Vertou kanton Vertou-Vignoble'i kanton (keskus Basse-Goulaine)
Saint-Nazaire
La Baule-Escoublaci kanton Bourgneuf-en-Retzi kanton Le Croisici kanton Guérande'i kanton Herbignaci kanton Montoir-de-Bretagne'i kanton Paimbœufi kanton Pontchâteau kanton Pornici kanton Saint-Gildas-des-Bois' kanton Saint-Nazaire-Ida kanton Saint-Nazaire-Kesk kanton Saint-Nazaire-Lääne kanton Saint-Père-en-Retzi kanton Savenay kanton
Antônia da Santa Cruz
Antônia da Santa Cruz (10. juuni 1905 Bahia — 23. jaanuar 2022) oli Brasiilia ülipikaealine.
Tal on 11 last, 68 lapselast ja 110 lapselapselast.
Vahtra puiestee
Vahtra puiestee on tänav Rakveres.