cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veriroe
Lastel
Vastsündinutel võib veriroe esineda juba esimestel elupäevadel vere hüübimise häire tõttu. Sel juhul esinevad muu hulgas ka verejooksud nabaköndist, verevalumid nahas ja silma sidekestas ning veriokse.
Suurematel lastel võib veriroe olla verejooksuga Meckeli divertiikuli üks põhilisi sümptomeid või ainus sümptom. Verejooksud võivad olla massiivsed ja põhjustada ägeda aneemia.
Verirooja võivad lastel põhjustada ka kõhulihase söögitoruava song, söögitoru veenide varikoosne laienemine, hemorraagiline kapillaaritoksikoos, mao- või kaksteistsõrmikuhaavand või muud haigused.
Muud musta rooja põhjused
Musta rooja võivad põhjustada ka rauapreparaadid (hallikasmust roe), vismutipreparaadid, aktiivsüsi (söetabletid), karboleen, mustad sõstrad, peet, mustikad ja punane vein. Nende ravimite ja toiduainete tarvitamise korral on aga roe tavaliselt normaalse kujuga ja ilma lakiläiketa.
Vastsündinutel ja imikutel võib esineda melaena spuria, mille korral on sünnituse või rinnaga toitmise ajal rinnanibu väikestest haavadest neelatud ema verd. Selle kategooria alla paigutatakse ka juhtumid, kus lapsel jookseb verd suu või nina limaskestast.
Meleena võib kaasneda ka maohammustusest tingitud mürgistusseisunditega.
Diagnostika
Veriroe avastatakse põhiliselt rooja visuaalse vaatlusega. Kui see on võimatu, kuid anamneesist saadakse teateid tõrvataolisest roojast viimasel roojamisel ning esinevad muud sisemise verejooksu sümptomid (sealhulgas kahvatus, minestus, vere hemoglobiinisisalduse alanemine), siis kontrollitakse rooja veresisaldust digitaalse rektaalse uuringuga (vaadeldakse pärasoole seintelt kogutud rooja). See uuring on vajalik ka teadmata põhjusega minestuse korral. Rooja veresisaldust võidakse kontrollida ka guajakimeetodil.
Sõltuvalt sümptomitest tehakse vere päritolu kindlakstegemiseks esmase uuringuna endoskoopia (ösofagogastroduodenoskoopia, gastroskoopia või koloskoopia).
Esmaabi
Verirooja puhul tuleb inimesel kiiresti pöörduda arsti poole, kutsuda kiirabi. Väikeste sõõmudena võib manustada külma vett, midagi muud süüa ega juua ei tohi. Kasulik on asetada kõhule jääkott.
Aneemia sümptomite (kahvatus, hingeldus, südame pekslemine, minestamine) korral tuleb arstiabi saabumiseni lamada.
Ravi
Ravi oleneb põhjusest. Kõigepealt püütakse sisemine verejooks väliste vahenditega peatada. Kui see ei õnnestu, siis mõne haiguse korral sekkutakse kirurgiliselt.
Krasnosilka (Beršadi rajoon)
Krasnosilka (ukraina keeles Красносілка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Beršadi rajoonis. Elanike arv on 1978.
Härmä tsässon
Härmä tsässon on Härmä külas Setomaa vallas asuv Maa-Mihkli tsässon.
Üldandmed
Tsässon on ehitatud 300 aastat tagasi hävinud tsässona asemele Margus Timmo eestvedamisel ja ümbruskonna külade inimeste toetusel ning kaasabil.
Mustlase missioon
"Mustlase missioon" on Eesti 2010. aasta dokumentaalfilm Eestis elavatest mustlastest. Filmi režissöör on Vahur Laiapea.
Filmi keskmes on mustlane, Võru Nelipühikiriku pastor Georg Vinogradov.
Inspektor
Inspektor on ametiisik, kes teeb järelevalvet (inspektsiooni) mingi ala seadusetäitmise ja toimimisõigsuse üle.
Sõltuvalt valdkonnast eristatakse näiteks kooli-, keskkonna-, liiklusinspektorit.
Mare Mauer
Aastatel 1946–1950 õppis ta Tallinna 14. Mittetäielikus Keskkoolis ja 1950–1957 V. Kingissepa nimelises Tallinna 20. Keskkoolis.
Ta on lõpetanud 1962. aastal E. Vilde nimelise Tallinna Pedagoogilise Instituudi vene keele ja kirjanduse õpetaja erialal.
Aastatel 1965–1968 töötas ajalehe Rahva Hääl toimetuses tõlgi ja kirjandusliku kaastöölisena. 1968. aastast töötas Eesti Rahvusraamatukogus bibliograafiaosakonna vanembibliograafina, 1977. aastast infoosakonna peabibliograafina, 1992. aastast kunstide osakonna vanembibliograafina, 2000. aastast kunstide teabekeskuse teatri- ja filmisaali juhatajana.
Ta on koostanud bibliograafianimestikke ja tõlkinud kirjandusteoseid vene ja prantsuse keelest.
Aimo Lahti
Aimo Johannes Lahti (28. aprill 1896 Viiala, Pirkanmaa – 19. aprill 1970 Jyväskylä) oli soome relvameister.
Laiarööpmeline soomusrong nr. 2
LRSR nr 2 moodustati Tallinnas Laiarööpmelise Soomusrongi nr. 1 teise suurtükiplatvormi baasil. Kui teine soomusrong Tallinnast välja sõitis, siis oli tema koosseis järgmine: 1) suurtükiplatvorm 3-tollilise suurtükiga, 2) suurtüki moonaladu vanker, 3) kuulipildujate vanker, mille komandöriks staabikapten Paulus, 4) vedur ja tender, 5) klassi vanker, 6) köögi vanker, 7) kuulipildujate vanker, mille komandöriks lipnik Kriisa; rongi liikumise korraldajaks raudteeametnik Tiidorahu.
Aimo Lahti
Leiutisi
Loetletud on valik tähelepanuväärseimaid Lahti leiutisiː
6. Eesti Piirikaitserügement
6. Eesti Piirikaitserügement, ka '''6. Eesti Piirikaitse Rügement ja 6. Eesti SS-Piirikaitse Rügement' (saksa keeles Estnisches Grenzschutzregiment 2, Estnische SS-Grenzschutz Regiment nr. 2'') oli Teise maailmasõja ajal 1944. aastal Eestis moodustatud väeosa. 6. Piirikaitserügement moodustati veebruari teisel poolel ja märtsis Pärnus ja Kilingi-Nõmmes.
Laiarööpmeline soomusrong nr. 2
Soomusrongi relvastus
Laiarööpmelise soomusrongi nr. 2 suurtükipatarei ülem oli alamleitnant Leonhard Pallon.
6. Eesti Piirikaitserügement
Saksa Kolmanda Riigi juhtkonna poolt 20. relvagrenaderide SS-diviisile (1. eesti) lisaks vastavalt Heinrich Himmleri poolt 14. mail 1944 välja antud käskkirja alusel Teise Eesti Relvagrenaderide SS-diviisi loomise kava käigus, mis kavatseti moodustada Eesti piirikaitserügementide baasil, nimetati 1944. aasta maikuus piirikaitserügemendid SS-piirikaitserügementideks. Teise relvagrenaderide SS-diviisi formeerimine jäi aga teostamata.
Laiarööpmeline soomusrong nr. 2
Sõjategevus
Läti Vabadussõja Bermondtiaadifaasis palus Läti Ajutine Valitsus Eestilt sõjalist abi ning Eesti vägede ülemjuhataja kindral Laidoner andis 9. oktoobril Soomusrongide diviisi ülemale käsu, saata Riiga Läti sõjavägede ülemjuhataja käsutusse kaks soomusrongi (Kapten Irv ja laiarööpmeline soomusrong nr. 2). Soomusrongid koos 11 kahuri, 60 kuulipilduja ja umbes 400 mehega Riiga saabumise ajaks olid Läti valitsusasutused linnast juba evakueeritud ning Läti Sõjavägede ülemjuhataja kindral Dāvids Sīmansons, peaminister K. Ulmanis ja välisminister Zigfrīds Anna Meierovics teatasid, et nad on otsustanud Riia maha jätta.
6. Eesti Piirikaitserügement
Juhtkond ja koosseis
Rügemendi ülem:
Vambola (eesnimi)
Vambola on eesti mehenimi.
Laiarööpmeline soomusrong nr. 2
Sõjategevus
Soomusrong "Kapten Irw" sõitis välja Valgast ja 10. oktoobril jõudis "Kapten Irw" ja soomusrong nr. 2 Riiga. Soomusrong "Kapten Irw" asus Riia I jaamas ja SR nr.2 Aleksandri väravas, kust pommitasid vastase seisukohti. 11. oktoobril võtsid soomusrongid enda kaitse alla Riia-eelsed sillad ja ülekäigud Daugava jõel ning soomusrongide dessantosad positsioonidel Daugava jõe paremal kaldal sundisid miinipildujatulega vastaseid lahkuma jõe vastaskaldalt. 14. oktoobri varahommikul alustasid soomusrongid pealetungi üle Daugava jõe pääsemiseks ning soomusrongid katsusid tungida üle raudteesilla teispoole Daugavat. Rongid pääsevad kuni Daugava silla teise kaldapoolse otsani, kus aga raudtee sillal oli lõhutud. 15. oktoobril toetas soomusrong nr.2 lätlaste pealetungi jõe vasakkaldale Dole saare ja Riia vahel. Soomusrongid pommitasid Skadingi ja Skrīveri mõisaid, sundides vaikima sealsed vastase suurtükipatareid. Tulevahetuses sai soomusrong nr.2 tabamuse vastaste gaasipommiga, mille tagajärjel saavad mürgitusest kannatada 22 sõdurit ja soomusrongi nr.2 suurtükiplatvorm "Kalev" sai kergeid vigastusi. 16. oktoobril pommitasid soomusrongid Torensbergi-Miitavi raud- ja maanteed, kus oli märgatud vaenlase liikumist ning pommitati vastase seisukohti lätlaste positsioonide ees Neuhofi ja Veissenhofi juures. 17. oktoobril toimus kogu päeva kestel vastastikku tulevahetus Daugava kaldal, mis jätkus ka 18. oktoobril, mil "Kapten Irw" sai vastase mürsuga pihta ning Riia esimeses raudteepeatuses said surma kolm ohvitseri, haavata kolm ohvitseri ja neli sõdurit. Suurtükituli soomusrongidelt Bermondt-Avalovi suurtükiväeüksustega jätkus ka 19. 20. ja 21. oktoobril. Rongid lahkusid, kui Läti sõjavägi ohjad enda kätte võttis ja vasturünnaku sooritas. 23. oktoober õhtul lahkusid soomusrongid Riiast: soomusrong nr.2 kell 18.15 Riiast, Valga sihis ja "Kapten Irw" lahkus kell 19.00.
6. Eesti Piirikaitserügement
Juhtkond ja koosseis
Rügemendi koosseis:
Vambola (eesnimi)
Vambola on puhtkirjanduslik nimi, mis tuli kasutusele Andres Saali jutustuse "Vambola" (1889) mõjul. Olemasolevail andmeil leidub Vambola eesnimena Tartu kirikuraamatuis juba 1905. aastal. Nime loomisel oli Andres Saalil eeskujuks Friedrich Reinhold Kreutzwaldi poeemis "Lembitu" esinev väepealiku Wamba nimi, samuti ka Walter Scotti ajalooliste romaanide tegelasnimi Vambo. Tuletuseeskuju võiks otsida ka kohanimest Varbola. Algupärastest pseudoajaloolistest mehenimedest on Vambola vanemaid ja juurdunumaid.
6. Eesti Piirikaitserügement
Isikkoosseis
Rügemendi pataljonid formeeriti Pärnus ja Kilingi-Nõmmes piirkonnas mobiliseeritud meestest. 1. aprillil 1944 oli koosseisus 55 ohvitseri, 355 allohvitseri ja 2167 sõdurit. Relvastuseks olid vanad itaalia karabiinid ning Esimese maailmasõja aegsed kuulipildujad.
Vambola (eesnimi)
1. jaanuari 2022 seisuga oli Eestis eesnimi Vambola 302 mehel (2018 – 357). Vambola oli Eestis populaarsuselt 362. mehenimi (2018 – 318.).
Kõige populaarsem oli eesnimi Vambola vanuserühmas 60–64, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 8,92 ning Lääne maakonnas, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 7,08. Vambola oli keskmiselt 65 aasta vanune (mediaanvanus on 64).
6. Eesti Piirikaitserügement
Tegevus
1944. aasta juuli algul viidi rügement Pihkva rindele. Minnes üle Eesti piiri, keeldusid mehed Venemaale minemast. Olukorra päästis 10. kompanii ülem kapten Siitam, kes alustas teekonda Pihkvasse. Nüüd järgnes talle kogu rügement.
Paar nädalat hiljem viidi 6. Piirikaitserügement Narva rindele Permisküla alla. Rügemendi 2. pataljon asus kaitsele Narva jões asunud Permisküla saarele. Permisküla saar paikneb Peipsist kümne kilomeetri ja Narvast 50 kilomeetri kaugusel.
27. juuli hommikul avas Punaarmee tugeva ettevalmistuva suurtükitule rügemendi 3. pataljoni lõiku, kus ka umbes polgusuurusel Punaarmee üksusel õnnestus tulla üle Narva jõe pataljoni tagalasse. Kompanii ülem kapten Siitam pani tähele, et Punaarmee üksus nende selja taga juhib suurtükituld punaste rakettidega: kuhupoole rakett lasti, sinna kanti üle ka suurtükituli. Nüüd asus kapten ise Punaarmee suurtükituld juhtima, lastes vastase üksuse suunas üles punaseid rakette ja alustades samal ajal rünnakut nende vastu. Punaväelased sattusid paanikasse ja kandis omade suurtükitule läbi suuri kaotusi. Ainult vähestel neist õnnestus tagasi Peipsile pääseda. 6. Eesti Piirikaitserügemendi I ja III pataljon paiknesid Narva jõe läänekaldal, II pataljon võttis järgnevalt positsioonid sisse Permisküla saarel, mida ühendas kaldaga kerge pontoonsild.
Saare vallutamisele järgnenud katse saarelt edasi tungida lõi aga major Paul Lillelehe moodustatud löögiüksus (rügemendi staabikompanii, mõned 292. Eesti Politseipataljoni kompaniid, rügemendi patarei, 4. Eesti Piirikaitserügemendi 1. pataljon) tagasi.
1944. aasta 17. septembri õhtul sai rügement käsu oma positsioonid maha jätta ja taanduda Dreiecki–Dobrina–Taga-Varesmetsa–Ees-Varesmetsa–Iisaku–Rannapungerja–Tudulinna–Avinurme kaudu uutele positsioonidele Mustajõe joonel.
Sakala (koor)
Meeskoor Sakala on Viljandi maakonnas Viljandis aastast 1929 tegutsev meeskoor.
1991 valis Eesti Meestelaulu Selts koori aasta kooriks.
Rõigas
Rõigas on eestikeelne nimetus kahe lõhiste karedate lehtedega ristõielise rohttaime kohta: põldrõigas (Raphanus raphanistrum) ning aedrõigas (Raphanus sativus) ; viimasest on tuntud kaks teisendit, redis ja must rõigas.
Rõigasteks nimetatakse ka mõningaid teisi ristõielisi taimi nagu mädarõigas ja sinerõigas. Tava- ja murdekeeles on rõigasteks kutsutud kõiki kollaste õitega umbrohtusid, mis kasvavad põllul.
Ülekandefunktsioon
Ülekandefunktsioon (inglise keeles transfer function) on avaldis, mis seob lineaarse süsteemi (nt signaalitöötlusseadme) väljundsuuruse tema sisendsuurusega. Ülekandefunktsiooni võib esitada sõltuvalt ajast või sagedusest.
Autuomaatjuhtimissüsteemide ja nende lülide matemaatilisel kirjeldamisel esitatakse ülekandefunktsioon harilikult väljundsignaali Laplace'i teisenduse ja sisendsignaali Laplace'i teisenduse suhtena (nullilistel algtingimustel).
Kui on teada süsteemi sisendsignaal ja ülekandefunktsioon, siis on määratav ka väljundsignaal.
Lineaarsed ajas muutumatud süsteemid
Ülekandefunktsioone kasutatakse signaalitöötluses, automaatjuhtimissüsteemides ja kommunikatsiooniteoorias. Ülekandefunktsiooni all mõeldakse tavaliselt lineaarseid ajas muutumatuid süsteeme. Praktikas pole enamus süsteeme lineaarsete sisend- ja väljundkarakteristikuga, kuid nominaalsete tööparameetrite puhul saab neid lihtsustada lineaarseteks ajas muutumatuteks süsteemideks.
Allpool olevad kirjeldused on antud komplekskujul muutujaga. Üldjuhul on piisav defineerida muutuja \sigma=0 (seega ), mis lihtsustab kompleksarvuliste muutujatega Laplace'i teisenduse reaalarvuliste muutujatega \omega Fourier' teisenduseks. Rakendustes, kus sellist lihtsustamist kasutatakse, uuritakse ainult püsiseisundit, mitte põgusaid sisse- ja väljalülitamise käitumist ning stabiilsus probleeme. Selliseid rakendusi esineb signaalitöötluses ja kommunikatsiooniteoorias.
või
Diskreetsete süsteemide korral kasutatakse Z-teisendust sisendsignaaali x(t) ja väljundsignaali y(t) suhtel ning siis on ülekandefunktsioon tuttaval kujul.
Diferentsiaalvõrrandite otsene tuletis
Vaatleme konstantsete koefitsientidega lineaarset diferentsiaalvõrrandit
Homogeense konstantse koefitsiendiga diferentsiaalvõrrandi L[u] = 0 lahendused leiab asendusega. See asendus annab karakteristliku võrrandi
Mittehomogeense juhu saab hõlpsasti lahendada, kui sisendfunktsioon r on kujul. Sel juhul asendades saame, kui defineerida
Ülekandefunktsiooni selline definitsioon nõuab kompleks- ja reaalarvuliste väärtuste vahel hoolikat eristamist, kus traditsiooniliselt koheldakse |H(s)| kui võimendusena ja -atan(H(s)) kui faasinihkena. Kasutatakse ka teisi ülekandefunktsiooni määratlusi, nagu näiteks 1/p_L(ik).
Võimendus, siirdeprotsessid ja stabiilsus
Üldist sinusoidaalset sisendit sagedussüsteemi saab esitada kujul. Süsteemi impulsskoste sinusoidaalne sisend, mis algab ajahetkest t=0, koosneb püsiseisundi ja siirdeprotsessi impulsskostete summast. Püsiseisundi impulsskoste on süsteemi väljund lõpmatu ajahulga jooksul ja siirdeprotsessi impulsskoste on vahe süsteemi impulsskoste ja püsiseisundi impulsskoste vahel (see vastab ülaltoodud diferentsiaalvõrrandi homogeensele lahendile.) Lineaarse ajas muutumatu süsteemi puhul saab seda esitada korrutisena
kus sP i  on karakteristliku võrrandi N juured ja on seega ülekandefunktsiooni poolused. Vaatleme ühe poolusega ülekandefunktsiooni näidet kus . Ühikulise amplituudiga sinusoidi Laplace'i teisendus on . Laplace'i teisenduse väljund on  ja ajaline väljund on pöördvõrdeline selle funktsiooni Laplace'i teisendusega:
Lugejas olev teine muutuja on siirdeprotsessi impulsskoste ja lõpmatu ajahulga jooksul hajub see lõpmatult, kui \sigma_P on positiivne. Selleks, et süsteem oleks stabiilne, ei tohi sellel ülekandefunktsioonil olla ühtegi poolust, mille reaalosad oleksid positiivsed. Kui ülekandefunktsioon on rangelt stabiilne, on kõigi pooluste reaalosad negatiivsed ja siirdeprotsess läheneb lõpmatult nullile. Püsiseisundi väljund on
Sageduskoste (ka "võimendus") G on määratletud kui väljundamplituudi ja püsiseisundi sisendi amplituudi suhte absoluutväärtus
mis on lihtsalt ülekandefunktsiooni H(s) absoluutväärtus, mida hinnatakse väärtusel j\omega_i. Selle tulemuse kehtivust saab näidata suvalise ülekandefunktsiooni pooluste arvuga.
Signaalitöötlus
Olgu x(t) sisend üldisesse lineaarse ajas muutumatusse süsteemi ja väljundiks y(t) ning kahepoolne Laplace'i teisendus väärtustest x(t) ja y(t). Siis saame defineerida
Siis on väljund sisendiga seotud ülekandefunktsiooniga H(s) järgnevalt
ja ülekandefunktsioon ise on seega
Harmoonilise Kompleksarvulise signaali, millel on sinusoidaalne komponent, mille amplituud |X|, nurksagedus \omega ja faas on \arg(X), kus arg on argument, saab esitada kujul
kus sisestamisel lineaarsesse ajas muutumatusse süsteemi, saame väljundil vastava komponendi
Pange tähele, et lineaarses ajas muutumatus süsteemis pole sisendsagedus \omega muutunud, süsteemis on muutnud ainult sinusoidi amplituud ja faasinurk. Sageduskarakteristik H(j \omega) kirjeldab seda muutust iga sageduse \omega puhul võimenduse
ja faasinihe
abil.
Grupihilistus (st ülekandefunktsiooniga sinusoidi ümbrisesse viidud sagedustest sõltuv viivituste summa) leitakse faasinihke tuletise arvutamisel nurksagedusest \omega:
Levinud ülekandefunktsioonid
Mõned levinumad ülekandefunktsioonid ja nende eripärad on:
Vaives dzirnavas
Vaives dzirnavas (ka Vaives Dzirnavas, tõlkes Vaive veski) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas.
Vaives dzirnavas asub valla keskosas Vaive ja Raunise jõe kallastel. Külas on Vaives dzirnavase bussipeatus.
Küla jääb Gauja rahvusparki. Looduskaitse all on seal asuvad Vaive orukalda paljandid ja Rauna orukalda paljandid.
Aastail 2009–2021 jäi Vaives dzirnavas Priekuļi piirkonda. 2007. aastal oli külas neli elanikku.
pisi|tühi|Paljandid Vaive jõe kaldal
Nikolaus (Holstein-Rendsburg)
thumb|Holsteini Nikolause pitser aastatest u.1342-1343
Nikolaus (ka Holsteini Klaus; 1321 – 8. mai 1397) oli Schauenburgi titulaarkrahv.
Nikolaus oli koos esmalt oma venna ja siis oma vennapoegadega Holstein-Rendsburgi kaasvalitsev krahv 1340. aastast kuni oma surmani. 1390. aastal pärisid Nikolaus ja tema vennapojad Holstein-Kieli, mis ise sisaldas endist Holstein-Plöni tagastamise kaudu 1350. aastal. Seega peale Holstein-Pinnebergi olid Nikolaus ja tema vennapojad ühendanud kogu Holsteini. Ta oli ka Schleswigi kaasvalitseja aastatel 1375-1386. Ta oli seega Schaumburgi dünastia juhtiv liige ja mõjukas tegelane piirkonnas Elbest põhja pool. Ta oli krahv Gerhard III ja selle naise Sophia teine poeg.
Ta valitses Schleswigit aastatel 1375-1384 koos oma vanema venna Heinrich II-ga, pärastpoole üksi. 1386. aastal astus ta Schleswigi hertsogi kohalt tagasi Heinrich II poja Gerhard VI kasuks, kelle Taani kuningas Oluf II kinnitas Schleswigi hertsog Gerhard II-ks.
1354. aastal abiellus ta Braunschweig-Lüneburgi hertsogi Wilhelm II tütre Elisabethiga. Nad said ühe tütre:
1362. aastal kihlas Nikolaus oma tütre prints Håkoniga, kellest hiljem sai Norra kuningas Håkon VI. Kuid kihlus tühistati 1363. aastal poliitilistel põhjustel ja Håkon abiellus hoopis Taani kuninganna Margrete I-ga.
Juhan Uppin
pisi|Juhan Uppin 2022. aastal Juhan-Henrik Uppin (sündinud 28. novembril 1984) on eesti pärimusmuusik.
Ta on Teppo lõõtspilli ja muude rahvapillide (karmoška, väikekannel, kromaatiline kannel, rahvakannel, päkarauakannel, kitarr, mandoliin, tinavile) mängija.
Uppin mängib kohalike pillimeistrite August Teppo (1875–1959) ja Kalju Sarniti (1928–1998) valmistatud lõõtspillidel. Lisaks mängib ta maailmas ainulaadset Aksel Tähnase (1911–1997) päkarauakannelt. Juhan Uppin alustas pillimängu just kandlest, tema esimene kandleõpetaja oli Tuule Kann.
Ta on Tallinna Lõõtsaklubi asutaja, lõõtsaõpetaja, laulu- ja tantsupeo kõrval aset leidva rahvamuusikapeo eestvedaja. Juhan Uppin uurib doktoriõpingute raames traditsioonilist mängustiili, 2019. doktorikontserdil tutvustas ta päkarauakandle ajalugu ja mängu, 2020. aasta doktorikontsert kandis pealkirja "Allikal" ja tutvustas varasemat mängustiili. Varasemate magistriõpingute raames uuris ta põhjalikumalt tuntud lõõtsamängija Karl Kikka loomingut ning tutvustas seda ka oma meistrikontserdil.
Ta on ansamblite Tuulelõõtsutajad ja Rüüt liige.
Ta on olnud Tallinna Televisiooni saate "Rahvalõõts" saatejuht.
Isiklikku
Juhan Uppini isa on ettevõtja Jüri Uppin ning tema õde on tantsija ja koreograaf Maria Uppin-Sarv.
Charlie Musselwhite
pisi|Charlie Musselwhite (2003) Charles Douglas Musselwhite (sündinud 31. jaanuaril 1944) on Ameerika elektrilise bluusi suupillimängija ja bändijuht, üks valgetest bluusimeestest, kes tõusis esile 1960. aastate alguses koos Mike Bloomfieldi ja Paul Butterfieldiga. Teda on sageli määratletud kui "valge bluusimees" ("white bluesman"). Musselwhite oli väidetavalt filmitegelase Elwood Bluesi aluseks, keda mängis Dan Aykroyd 1980. aasta filmis "The Blues Brothers".
Bilõi Rukav
Bilõi Rukav (ukraina keeles Білий Рукав) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Hmilnõki rajoonis. Elanike arv oli 2001. aastal 701. Pindala on 2,4 km².
Endel Ruustal
Endel Ruustal (24. juuli 1931 Tõrva – 20. juuli 2021) oli eesti matemaatik.
Elulugu
Endel Ruustal oli puusepa poeg.
Lõpetas 1949 Tõrva Keskkooli, 1955 TÜ matemaatikuna ja 1965 Tallinna Polütehnilise Instituudi (TPI) aspirantuuri. Oli 1955–59 Valga 1. Keskkooli ja 1959–62 Tõrva Keskkooli matemaatikaõpetaja. 1962–87 TPI-s aspirant ja vanemõpetaja, 1988–96 matemaatikainstituudi dotsent, 1997– erakorraline lektor.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: matemaatilise analüüsi arvutuslikud probleemid ja nende rakendused, matemaatika õpetamise metoodika. 15 teadustrükist.
Varakevad
Varakevad on üks kahest üleminekuaastaajast talve ja kevade vahel, järgnedes kevadtalvele. Seda defineeritakse klimaatiliste ja fenoloogiliste nähtuste järgi.
Arne Bendiksen
Arne Joachim Bendiksen (19. oktoober 1926 – 26. märts 2009) oli Norra laulja.
1964. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "Spiral".
Mežciemi
Mežciemi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Priekuļi vallas.
Mežciemi jääb Gauja rahvusparki. Külast põhja poole jääb looduskaitsealune Kazase org.
Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda. Aastal 2007 oli külas 12 elanikku.
Adolf Yllö
Ta sündis Ingeris Hakaja külas koolmeistrite pojana. 1922. aastal rändasid tema vanemad Eestisse Virumaale Haljala kihelkonda, kus isa hakkas talu pidama. Ta õppis Narvas ja lõpetas 1938. aastal Rakvere Ühisgümnaasiumi. 1938. aastal astus ta Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas 1944. aastal. Ta kuulus Üliõpilasselts Liivikasse.
1944. aastal pääses ta soomlasena kogu perega Soome elama, kus astus vabatahtlikuna Soome sõjaväkke ja teenis arstina soomepoiste rügemendis JR200. 1944. aastal, pärast Soome –Nõukogude Liidu rahulepingu sõlmimist, siirdus ta Soomest Rootsi.
Rootsis töötas ta algul Hallstavikis (praeguse haldusjaotuse järgi Norrtälje vallas) jaoskonnaarsti abilisena ja hiljem paljudes kohtades, sealhulgas ka 10 aastat sõjaväearstina. Meditsiinilitsentsiaadi eksamid sooritas ta 1952. aastal Karolinska Instituudi juures. Aastatel 1952–1954 viibis ta Stockholmis Södra sünnitusmajas (sv:Södra barnbördshuset, Södra BB), spetsialiseerudes günekoloogiale. Aastatel 1955–1968 töötas ta Göteborgi Volvo peatehastes tööstuse ülemarstina. Tööstusarstina arendas ta väga palju sellealast teenistust Rootsis ja on avaldanud selleteemalisi kirjutisi ka ajakirjanduses. Aastatel 1968–1969 oli ta arst Göteborgi Raudteevalitsuses ja 1969–1973 Göteborgi linnaarst. 1973. aastal oli ta Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konsultant Tais. Aastatel 1973–1985 oli ta Uppsala linnavalitsuses tööstuse ülemarst. Tema huviala ja harrastus oli ergonoomia, sel alal on ta avaldanud töid Rootsis. Tema sulest on ilmunud ka pikemad mälestused ajakirjanduses.
Isiklikku
Tema vend oli agronoom Leo Yllö.
Ta oli abielus, tal on kaks tütart ja üks poeg.
Dean Stoneman
Dean Colin Stoneman (sündinud 24. juulil 1990 Croydonis) on Briti võidusõitja. Stoneman oli 2010. aasta Vormel 2 meister.
Karjäär
Nagu paljud sõitjad, alustas Stoneman oma karjääri kardisõidus. Oma esimesed sammud üheistmelistes tegi ta 2006. aastal, kui võistles Vormel Renault BARC valitud ringidel koos Robin Palmeri ja Andrew Meyrickuga. Ta sõitis sarjas täiskohaga 2007. aastal, saavutades Hywel Lloydi teise koha. Samuti saavutas ta Vormel Renault 2.0 UK Talvine Sari kuuenda koha.
Stoneman siirdus 2008. aastal Vormel Renault 2.0 Ühendkuningriigi meistritiitlile ja võitis kolm võitu, olles teel Ross Worswicki kõrvale neljandaks. Ta nimetati ka McLaren Autosport BRDC Auhinna kandidaadiks. Stoneman saavutas 2009. aastal edetabelis taas neljanda koha, seekord vaid ühe võiduga Isa Yousifi kõrval.
Stoneman võitis 2010. aastal FIA Vormel 2 meistritiitli, tagades hooaja lõpus proovisõidu Williamsi F1 meeskonnaga. Abu Dhabis toimunud noorte sõitjate testi esimesel päeval sõitis ta välja kiireima aja viienda aja, mis on veidi alla kahe sekundi aeglasem kui tempomees Daniel Ricciardo.
2011. aastal oli Stoneman plaaninud koos Nelson Panciaticiga liikuda Vormel Renault 3.5 Sarjas, liitudes ISR Racingul oma noore piloodi testija Ricciardoga, kuid pärast munandivähi diagnoosimist oli ta sunnitud hooaja vahele jätma.
2015. aastal siirdus Stoneman DAMS-iga Vormel Renault 3.5 Sarjas, olles saanud koos Nyck de Vriesiga Red Bull Junior Teami toetuse. Stoneman saavutas Vormel Renault 3.5 üldarvestuses kuuenda koha, kogudes 130 punkti. Stoneman liitus GP2 Series koos Carliniga 2015. aasta hooaja kolmel viimasel üritusel koos Sean Gelaeliga. Stoneman lõpetas GP2 hooaja kokkuvõttes ühe punktiga 24. kohal.
2016. aastal siirdus Stoneman koos Dalton Kelletti ja Shelby Blackstockiga Andretti Autosporti sõitma Indy Lightsi. Indy Lightsi meistrivõistlustel saavutas ta viienda koha. Lisaks Indy Lightsis võistlemisele testis Stoneman sama aasta augustis Andretti Dallara IR12 IndyCarit.
Master Apartments
Master Apartments on luksuslik 29-korruseline Manhattani kortermaja aadressil 310 Riverside Drive (West 103rd Street tänava nurgal). Upper West Side'is asuva kõrghoone korrustelt avaneb lummav vaade üle Hudsoni jõe.
Kaasiku tänav (täpsustus)
Kaasiku tänav on tänava nimi mitmes Eesti asulas:
STS-130
STS-130 (ISSi ehituslend 20A) oli NASA Space Shuttle'i programmi 130. missioon.
STS-130 startis 8. veebruaril 2010 ja naasis Maale 21. veebruaril. Missiooni teenindas kosmosesüstik Endeavour ja see viis Rahvusvahelisse Kosmosejaama Tranquility ja Cupola moodulid.
Saksamaa meedia
Saksa meediasüsteem on Euroopa suurim ja üks vanemaid. Meediaturu eripärad on keskvalitsuse väike roll riigi meedias – iga liidumaa vastutab selle eest ise – ning ka asjaolu, et Saksamaa koosneb kahest kultuuriruumist, Ida-Saksamaast ja Lääne-Saksamaast, mille meediaharjumused mõnevõrra erinevad.
Katriņa mõis
Katriņa mõis (saksa keeles Katharinenhof, läti keeles Katriņas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas.
Euroopa Maja
MTÜ Euroopa Maja on Eesti organisatsioon, mille eesmärk on noori harida Euroopa Liiduga seonduva kohta. MTÜ-l on oma maja (nimetatud samuti Euroopa Majaks), mis asub Tallinnas aadressil Rävala puiestee 4. Maja avati 12. jaanuaril 2007.
MTÜ korraldab aastast 2012 simulatsioonimängu Mudel-Euroopa Parlament (inglise Model European Parliament, lühend MEP).
Saksamaa meedia
Ajalehed
Saksamaal on 2008. aasta seisuga 358 ajalehte (sh tasuta päevalehed). Kümme nendest on üleriigilised. Võrreldes 2004. aastaga on päevalehtede arv vähenenud 3,5%. Samuti on Saksamaal 1393 tasuta nädalalehte. Trükiarv riigis on veidi üle 20 miljoni ja tendents on vähenemise suunas: trükiarv on 9% võrra väiksem kui 2004. aastal. Ajalehtede lugemiseks kuluv keskmine aeg kodaniku kohta on püsinud aastatel 2005–2008 sama: umbes 28 minutit päevas. 65% väljaannetest saavad lugejad tellitult, kolmandik väljaannetest ostetakse. Saksamaal jõuavad päevalehed 72,4% elanikkonnani (74,4% meestest ja 70,5% naistest loeb päevalehti). Kõige odavam üksiknumbri hind on 1,05 eurot. Üksiknumbrite müük moodustab ajalehtede kogumüügist 34,5%. Käibemaks üksiknumbritele on 19%.
Ajalehtede loetavus veebis on viimase viie aasta jooksul pidevalt kasvanud, olles 2004. aasta tasemelt, 36 miljonilt lugejalt tõusnud 43 miljonile 2008. aastal. Samal ajal on päevalehtede veebiversioonide arv langenud ühe aastaga (2007/2008) peaaegu 31%.
Sakslased on suured meediatarbijad, eriti aga vanem generatsioon. Kõige suurem osakaal kõigist lugejatest on küll 40–49-aastastel kodanikel (peaaegu 20%), kuid ajalehed jõuavad kõige paremini hoopis 60–69-aastasteni (84%-ni neist). Samas moodustab 45–65-aastaste vanuserühm kogu rahvastikust vaid veerandi (26,8%).
Saksamaa suurim meediaimpeerium ja ühtlasi ka Euroopas juhtivaid multimeedia organisatsioone on Axel Springer Grupp peakontoriga Hamburgis. Organisatsioon hõlmab üle 170 ajalehe ja ajakirja ning üle 80 veebiväljaande, olles aktiivne rohkem kui 36 riigis. Axel Springer annab välja ajalehti Bild ja Die Welt, sealhulgas ka kaks suurimat pühapäevalehte Bild am Sonntag ja Welt am Sonntag, kahte Berliini päevalehte ja palju populaarseid ajakirju. Üldiselt loetakse Axel Springeri väljaandeid konservatiivse kallakuga ajakirjanduseks. Organisatsiooni väljaannete kogutiraaž 4 250 000.
Suurimad ajalehed: (2008)
Ajakirjad
Saksamaa ajakirjaturg on äärmiselt mitmekesine ja rikas. Pea igale huvirühmale on asutatud oma ajakiri. Paljusid ajakirju koondavad suured, kord nädalas ilmuvad ajakirjad Der Spiegel või Stern, mille tiraažid ulatuvad miljonitesse. Ajakirjad jõuavad umbes 93,5%-ni rahvastikust.
Suurimad konkureerivad kirjastused on Hamburgis töötav Bertelsmann Grupi alla kuuluv Gruner+Jahr, Burda Verlag ja Axel Springer Grupp.
Suurimad ajakirjad
Televisioon
2003. aasta lõpuks oli Saksamaal 36,2 miljonit teleriga leibkonda. 1,6 miljonis leibkonnas töötas teler antenniga, 14,5 miljonit kasutas satelliitühendust ja umbes 20 miljonit töötas kaabliga. 2006. aasta andmetel on 22,1% kodus digi-TV ja 2010. aastal muutub see kohustuslikuks. Kaabeltelevisiooni omanikud saavad tavaliselt valida 30–40 kanali vahel. Saksa televisiooni eripäraks loetakse suurt kohalike ja odavate kanalite arvu, mis tõrjuvad uued sisenejad turult välja ja annavad vaatajatele eriti laia valiku.
Kogu Saksamaal pühendavad täiskasvanud (14+) telerile päevas 224 minutit, lapsed (3–13) 92 minutit. Vaadates aga erinevusi Ida- ja Lääne-Saksamaa vahel, näeme, et läänes on mõlemad arvud väiksemad (vastavalt 217 ja 89) ning idas suuremad (vastavalt 249 ja 107).
Põhilised avalik-õiguslikud telekanalid:
Põhilised erakanalid
Raadio
2003. aastal oli Saksamaal hinnanguliselt 63 avalik-õiguslikku raadiojaama, 199 erakanalit ja 61 muud raadiojaama. On tavaline, et igas liidumaas on oma 5–6 kanalit, mis on jaotatud kategooriatesse – uudised, kultuur, noored jne. "Muud" raadiojaamad on kõik, mis pole riigi- või eraraadiojaamad: ülikooliraadiod, avatud tele- ja raadiokanalid, mittekommertslikud kohalikud raadiod jne.
Kõigist avalik-õiguslikest raadiojaamadest levivad üleriigiliselt vaid neli: Deutschlandfunk, Deutschlandradio, Deutsche Kultur ja Deutschlandradio Wissen.
Suurim raadiokontsern on Deutsche Welle, millele kuulub koos televisiooni ja 30 keeles väljaantava veebilehega ka 29 keeles töötavaid lühilaine-, satelliit-, kaabel- ja digitaalset raadiojaama.
Kohalikud avalik-õiguslikud jaamad jagunevad asukoha järgi korporatsioonidele, mille nimeks on samuti Rundfunk (Bayerischer Rundfunk, Hessischer Rundfunk, jt). Eraomandis raadiojaamade hulgaga võrreldes on avalik-õiguslike kanalite hulk kahe kolmandiku võrra väiksem.
Suuremat osa Saksa raadiojaamadest on võimalik kuulata internetis.
Internet
Saksamaa statistikaameti andmetel suureneb interneti- ja arvutikasutusega kodude arv jätkuvalt. Kolm neljandikku kõikidest Saksamaal asuvatest leibkondadest omas 2008. aasta esimeses kvartalis arvutit. Aastal 2002 omas arvutit 57% leibkondadest, mis aastaks 2008 oli tõusnud 76%-ni. Aastal 2002 oli 43% Saksamaa leibkondadest internetiühendus. Aastaks 2008 oli see 69%. Interneti ja arvutite leviku määrab leibkondade sissetulek. Leibkondadest netosissetulekuga üle 2600 euro on arvuti 96%-l ja internet 92%-l. Samas leibkondades, mille netosissetulek jääb alla 1100 euro, on arvuti 57%-l ja internet 46%-l. Lairiba internetiühendus on 55%-l Saksamaa kõikidest leibkondadest. Euroopa Liidu keskmine vastav näitaja on 49%.
2008. aastal oli 79%-l Saksamaa ettevõtetest internetiühendus. 2002. aastal oli vastav näitaja 62%, 2003. aastal 74% ja 2005. aastal 78%. Lairibaühendus oli 2004. aastal ainult 43%-l ettevõtetest, millel internetiühendus oli. 2008. aastal oli vastav näitaja aga juba 86%. Lisaks püsiühendusega internetile on hakanud levima ka mobiilne internet. 2008. aastal oli umbes 14%-l ettevõtetest mobiilse andmeside võimekus.
Saksamaal kasutas 2008. aasta seisuga 51% internetiühendusega ettevõtetest e-riigi teenuseid. 2004. aastal oli vastav näitaja 34%. Kodus kasutas avalikke teenuseid internetis 2008. aastal 53% leibkondadest. Samas tegeletakse eelkõige info otsimisega: täidetud formulare saatis interneti kaudu ametivõimudele 2008. aastal vaid 23% leibkondadest. Kokkuvõttes kasutab 55% internetikasutajatest ka avalike võimude pakutavaid veebilehti ja teenuseid internetis.
Saksamaa külastatuim veebileht on www.google.de, mis tõmbab ligi peaaegu 22 miljonit külastajat päevas. Järgnevad google.com, facebook.com ja youtube.com.
Taani jäähokikoondis
pisi|150px|Taani koondise võistlusriietus [[2018. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2018. aasta maailmameistrivõistlustel]] Taani meeste jäähokikoondis esindab Taanit jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Knut Anders Sørum
pisi|Knut Anders Sørum (2017) Knut Anders Sørum (sündinud 12. aprillil 1976) on Norra laulja.
2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Norrat lauluga "High".
Ailsa Craigi tuletorn
pisi|Ailsa Craigi tuletorn Ailsa Craigi tuletorn (inglise keeles Ailsa Craig Lighthouse) on siiani funktsioneeriv 19. sajandi tuletorn, mis asub Ailsa Craigi saarel Clyde'i lahe välises osas. Šotimaa rannikult Lõuna-Ayrshire'is Girvani lähedalt on selleni 16 kilomeetrit.
Jumurda mõis
Jumurda mõis (saksa keeles Jummerdehn, läti keeles Jumurdas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Ērgļi piirkonnas Jumurda vallas. pisi|left|700x700px|Baltisaksa kunstniku [[Wilhelm Siegfried Stavenhageni (1814-1881) gravüür aastast 1886, Jumurda mõisahoone]]
Kōji Funamoto
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1967–1975 19 mängu.
Säsi
Säsi on puutüve keskosas asetsev kude, mis kulgeb piki tüve ja mille tipp lõpeb ladvas pungaga, säsi ja aastarõngad selle lähemas ümbruses, nn juveniilses puukoes, on madala kvaliteediga.
Säsi rakud on suured ja õhukesekestalised, millesse taim võib ladestada oma varuaineid. Säsi ja selle ümbruse ala omab suuremat tõenäosust murduda kui teised puidu piirkonnad ja seetõttu puidu saagimisel tuleks välja jätta need osad, et saematerjalil oleks stabiilne struktuur. Puidu kuivamisel tõmbuvad säsi ja selle ümbruse ala kõige rohkem kokku. Säsikiirte rakud purunevad sisepingete tõttu, mille tulemusena tekivad praod. Puudel esinevad säsirikked on näiteks kaksiksäsi ja säsilõhed, mis mõjutab puidu kvaliteeti. pisi|Tume täpp keskel on säsi
=Ehitus= Säsi ehitus ja keemiline koostis varieerub erinevate liikide vahel ja tegurite tõttu. Puidutaimedes on säsiosa väike (umbes 1 mm).
Korkkiiver
pisi|Korkkiiver pisi|Lugatahi küünal Aeschynomene aspera taime säsi kasutatakse korkkiivrite valmistamisel. Korkkiivreid kasutasid varem militaar- ja politseijõud Briti kolooniates. Korkkiivrite eelis on nende kergus ja odav omahind.
Valgusti
Lugatahiga küünal on teatud tüüpi küünal, mis on valmistatud loaliste (Juncaceae) sugukonna taimede säsist. Neid küünlaid kasutati 17.–20. sajandi kestel kodude valgustamiseks, lühikest aega kasutati seda ka Teise maailmasõja ajal.
Kellade puhastamine
Säsipuitu kasutatakse kellade valmistamisel, et puhastada kella detaile. Tänu säsi heale omadusele endasse õli imada saab ära hoida kella mehhanismi saastumist.
Ogre mõis
Ogre mõis (saksa keeles Ogershof, läti keeles Ogresmuiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Ogre piirkonnas Mazozoli vallas Ogresmuiža külas.
Prantsusmaa jäähokikoondis
pisi|150px|Prantsusmaa koondise võistlusriietus [[2019. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2019. aasta maailmameistrivõistlustel]] Prantsusmaa meeste jäähokikoondis esindab Prantsusmaat jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Mekoryuk
pisi|Mekoryuk 1978. aastal Mekoryuk (tšupiki Mikuryaq või Mikuryarmiut) on asula Alaskal Nunivaki saare põhjakaldal. Kuulub Betheli rahvaloenduspiirkonda.
Asub Shoal Bay lahe ääres 48 km kaugusel Alaska poolsaare rannikust.
Mekoryuk on linn (inglise city), kuigi elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse andmetel vaid 191. 2000. aasta rahvaloenduse andmetel oli elanikke 210. 90,48% neist olid põlisameeriklased. Elanikud on peamiselt jupikid.
Eskimod on saart asustanud umbes 2000 aastat. Esimene kokkupuude eurooplastega toimus 1821. aastal, kui Nunivaki saart külastas Vene-Ameerika Kompanii ekspeditsioon. 1900. aasta epideemia järel jäi asulasse vaid neli peret. 1957 rajati asulasse lennukite maandumisrada. 1978 avati keskkool.
Galina Gluhhova
Galina Gluhhova lõpetas Udmurdi Riikliku Ülikooli filoloogia teaduskonna ja töötas aastail 1987–1988 Pužmezi 8-klassilises koolis õpetajana. 1988. aastast Udmurdi Ülikooli assistent, udmurdi kirjanduse ja nõukogude kirjanduse vanemõpetaja.
Aastal 1994 astus Udmurdi Ajaloo, Keele ja Kirjanduse Instituudi folkloristika alasesse kraadiõppesse. Aspirantuuri ajal stažeeris Tartu Ülikooli ja Eesti Kirjandusmuuseumi juures. Aastal 2002 kaitses väitekirja "Udmurdi traditsioonilise kultuuri sanditamiskommete sümboolika" ("Символика ряженья в удмуртской традиционной культуре").
Gluhhova on enam kui 80 teadustöö autor, tema peamised uurimishuvid on seotud udmurdi ja soome-ugri folkloori, kalendrikombestiku, mütoloogia ja udmurdi kirjandusega.
Teadustegevus
Gluhhova on olnud Rahvusvahelise Udmurtia noorte folkloristide kooli korraldaja (2000, 2005, 2009).
Ta on oponeerinud folkloristika alaseid väitekirju Ižkaris, Nižni Novgorodis, Sõktõvkaris, Joškar-Olas jm.
Ta on olnud üks ülevenemaalise Venemaa rahvaste keelte ja kirjanduste alase olümpiaadi korraldajaid (2003–2012).
Juri Saprõkin
Juri Mihhailovitš Saprõkin (vene keeles Юрий Михайлович Сапрыкин; 30. märts 1913 Jekaterinodar – 8. märts 1998 Moskva) oli vene ajaloolane. Uurinud peamiselt keskaja ja varauusaja Inglismaad, eriti talurahvaajalugu. Muu hulgas avaldanud ka teose "Iirimaa vallutamine Inglismaa poolt 12.-17. sajandil" ("Английское завоевание Ирландии 12–17 вв"). Moskva Riikliku Ülikooli professor.
Inkuļi
Inkuļi asub valla keskosas. Küla jääb Gauja rahvusparki. Külast põhja poole jääb looduskaitsealune Kazase org. Oru nõlvale jääb Septiņavoti kärestik.
Külast edelasse jääb Cēsise vana lennuväli. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 33 elanikku.
Vējava mõis
Vējava mõis (saksa keeles Fehgen, läti keeles Vējavas muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Võnnu kreisis Ērgļi-Ogre kihelkonnas. Tänapäeval asub Lätis Ērgļi piirkonnas Jumurda vallas.
Johan Pitka rahvamatk
Johan Pitka rahvamatk (ka Admiral Johan Pitka mälestuseks pühendatud rahvamatk) on Järva maakonnas igal aastal toimuv rahvamatk. Matka korraldab Eesti Kaitseliit.
Matk algab Johan Pitka sünnikohast Jalgsema külast ja lõppeb Peetri asulas.
Esimene matk toimus 18. veebruaril 2007.
Ain Ruuvet
Ain Ruuvet (aastani 1936 Albert Reisko, 4. märts 1914 Vana-Vändra vald, Pärnumaa – 9. august 1980 Tallinn) oli eesti majandusteadlane.
Elulugu
Ain Ruuvet oli pottsepa ja pagari poeg.
Lõpetas 1933 Pärnu Linna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1949 Tallinna Polütehnilise Instituudi majandusteaduskonna; majanduskandidaat (1967, TÜ), väitekiri "Materjalide kulu arvestuse ja analüüsi täiustamisest jalatsitööstuses (Eesti NSV andmetel)". Õppis 1939 TÜ filosoofiateaduskonnas. Oli 1949–1950 Kaubandusministeeriumi õppekombinaadi kaubanduse organiseerimise ja raamatupidamise õpetaja, 1950–1955 Tartu põllutöömasinatehase "Võit" pearaamatupidaja, 1955–1968 TÜ raamatupidamise kateedri vanemõpetaja, 1968–1980 TTÜ statistika ja raamatupidamise kateedri dotsent.
Chauchat
Chauchat (prantsuskeelne hääldus "šouša", [ʃoʃa]) on Prantsusmaa kergekuulipilduja. See oli esimeses maailmasõjas Prantsuse armee standardne kergekuulipilduja või "automaatvintpüss". Selle ametlik indeks oli Fusil Mitrailleur Modele 1915 CSRG ('Automaatvintpüss Mudel 1915 CSRG'). Alates 1916. aasta juunist hakati seda Prantsuse jalaväeüksuste teenistusse tooma ning sõdurite seas sai see tuntuks nime FM Chauchat järgi, kuna selle konstruktsiooni eestvedaja oli kolonel Louis Chauchat. Padrunile 8×50 mm R Lebel ehitatud Chauchat oli aastatel 1917–1918 laialdaselt kasutuses ka Ameerika Ekspeditsioonijõududes. Detsembrist 1915 novembrini 1918 toodeti kokku 262 000 Chauchat' kuulipildujat, see tegi Chauchat'st esimese maailmasõja toodetuima automaatrelva. Esimese maailmasõja ajal ning pärast seda kasutasid kuulipildujat Chauchat laialdaselt veel kaheksa riiki: Belgia, Soome, Kreeka, Itaalia, Poola, Rumeenia, Serbia ja Venemaa.
Chauchat oli esimesi kergeid automaatseid vintpüssi kaliibriga relvi, mis oli mõeldud ühele laskjale ning tema abile ning mille opereerimiseks ei olnud vaja tervet meeskonda ega rasket harkjalga. See oli eeskujuks mitmetele hilisematele 20. sajandi projektidele, kuna see on mobiilne, kuid siiski võimas ning automaatne ning seda oli odav väga suurtes kogustes toota. Chauchat'l on püstolkäepide, laad, eemaldatav salv ning valikulise tulerežiimi võimekus, kuid see on siiski ühele sõdurile kandmiseks jõukohane (9 kg). Peale selle on seda võimalik lasta puusalt või kõndides (marsituli).
Põhja-Prantsusmaa mudased kaevikud paljastasid Chauchat' ehituses mitmeid nõrkusi. Konstruktsiooni oli lihtsustatud, et võimaldada paremat masstootmist, kuid see viis metallosade madala kvaliteedini. Suureks murekohaks olid salved, mis põhjustasid umbes 75% relva tõrgetest, need olid valmistatud õhukesest metallist ning ühelt poolt lahti nii et muda ja tolm pääsesid salve sisse. Relva oli ülekuumenenuna võimatu kasutada. Selle tulemusel hakkasid Prantsusmaal tegutsevad Ameerika Ekspeditsioonijõud Chauchat' kuulipildujaid juba kaks kuud enne sõja lõppu M1918 BAR-idega asendama. Pärast esimest maailmasõda asendas Prantsuse armee Chauchat' kuulipildujaga Mle 1924. Chauchat'd tootsid esimese maailmasõja ajal kaks ümberehitatud tsiviiltehast: Gladiator ja Sidarme. Peale 8 mm Lebel padruni versiooni toodeti Chauchat' kuulipildujaid ka padrunitele .30-06 Springfield ja 7.65×53 mm Mauser (vastavalt Ameerika Ekspeditsioonijõudude ja Belgia armee tarbeks). Belgia armee variandil nii palju tõrkeid ei olnud ning see jäi teenistusse 1930. aastate alguseni, sama oli Poola sõjaväe relvadega. Vastupidi sellele olid USA-le tehasest Gladiator tarnitud relvad fundamentaalselt defektsed ning need eemaldati teenistusest kiiresti. Relval oli nii mõneski ringkonnas halb maine ja mõned eksperdid hindavad seda sõjanduse ajaloo halvimaks kuulipildujaks. Siiski, kui relv tuua kaevikute mudastest tingimustest eemale, on seda lihtne käsitleda, sellel on selge sihikupilt ning kui tulistada puhastes tingimustes, on see üldiselt üsna töökindel.
Valgevene jäähokikoondis
pisi|150px|Valgevene koondise võistlusriietus [[2021. aasta jäähoki maailmameistrivõistlused|2021. aasta maailmameistrivõistlustel]] Valgevene meeste jäähokikoondis esindab Valgevenet jäähokis rahvusvahelistel võistlustel.
Hugh Lofting
pisi|Hugh Lofting 1903. aastal Hugh John Lofting (14. jaanuar 1886 Maidenhead, Berkshire, Suurbritannia – 26. september 1947 Topanga, California, USA) oli briti kirjanik, kes on saanud tuntuks Doktor Dolittle'i lugudega, mis kuuluvad maailma lastekirjanduse klassikasse.
Lofting sündis Inglismaal Maidenheadis inglise ja iiri päritolu vanemate peres ning sai hariduse Sheffieldis Mount St Mary's College'is. Kõrghariduse omandas ta Ameerika Ühendriikides Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis ehitusinserina.
Ta sai sõjas raskelt haavata ning kolis koos perega Ameerika Ühendriikidesse Connecticuti osariiki.
Lofting oli kolm korda abielus ja tal oli kolm last.
Kuigõ tsässon
Kuigõ tsässon on Kuigõ külas Setomaa vallas asuv tsässon. Tsässon paikneb Meremäe–Kuigõ teest umbes 100 meetrit lääne pool, Leo Tamme talu lähedal.
Üldandmed
Kuigõ tsässon on suvistepühi tsässon. Suvistepüha on liikuv püha. Tsässon on kasutusel ja heas seisukorras. Pühitsetud 2008. aasta suvistepühal.
Ehituslikud andmed
Kuigõ tsässon on ehitatud nii seest kui ka väljast tahumata männipalgist. Hoonel on lahtine varjualune, mille külgedel on umbes 80 cm kõrgune piire. See on valmistatud püstistest servamata laudadest ja paigaldatud mõnesentimeetriste vahedega. Piirdelauad kinnituvad pikalt väljaulatuvate seinapalkide külge. Tsässona palkosa välismõõdud ilma nurgapähikuteta on 350 x 486 cm, eeskoda moodustab pikkusest 136 cm. Eeskoda on ilma laeta. Hoone otsaviil on ehitatud laudadest, mis on nn poola laudisena asetatud servaga üksteise peale ning see ulatub vaid pennini. Kuigõ tsässon asetseb maakividel. Hoone kõrgus katuseharjani on 350 cm. Katusel on kahekordne laastukate, katuseharjal asub lihtne saematerjalist valmistatud rist. Ka ukse kohale, palkide külge, on kinnitatud puidust rist. Hoone eesseinas on laiadest plankudest sissepoole avanev uks ja põhjapoolses külgseinas nelja ruuduga (50 (k) x 40 (l) cm) aken.
Sisustus
Tsässon on traditsiooniliselt sisustatud: tagaseinas paikneb ikoonilaud, mis on kaetud valge rätikuga. Valdav osa ikoone on kinnitatud tagaseinale ning ikoonilaual seisab klaasuksega kibot. Keset seina, kiboti kohal paikneb neitsi Maarjat kujutav ikoon, mida katab villane, kootud punasemustriline pühaserätt. Teisi ikoone katavad kaks tumedale kangale maalitud pühaserätti ja üks uuem kootud pühaserätt. Külgseintel ripuvad tikitud ja heegeldatud otstega ilukäterätid ning mõned ikoonid. Parempoolse nurkmise ikooni ees ripub väheldane metallist õlilamp ja ikoonilaua ees asub looduslikult sõlme kasvanud puutüvest valmistatud küünlajalg. Keset tsässonat seisab analoi, ühe seina ääres laud ja teise seina ääres pikk pink. Põrandat katavad kaltsuvaibad. Tsässona lagi on valmistatud servamata laudadest, mis on paigaldatud nn poola laudisena. Põrand on ehitatud laiadest plankudest. Lisaviimistlus hoone siseseintel ja põrandatel-lagedel puudub.