cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nora Mohd Saleh
Saleh jagas 2008. aastal esikohta Araabia maade naisjuunioride meistrivõistlustel. Neljal korral (2008, 2010, 2011, 2016) tuli Araabia Ühendemiraatide naiste malemeistriks. Araabia Ühendemiraatide naiskonna koosseisus on ta osalenud neljal naiste maleolümpial (2006–2012). Alates 2008. aastast on ta mänginud naiskonna esimesel laual.
Arnold Mikiver
Arnold-Eduard Mikiver (21. august 1896 Kolga vald, Kuusalu kihelkond, Harjumaa – 31. oktoober 1968 Tallinn) oli eesti õpetaja.
1920–1944 Loksa Algkooli õpetaja ja juhataja, 1944–1950 Loksa Mittetäieliku Keskkooli direktor, 1940–1950 Loksa Töölisnoortekooli direktor.
Isiklikku
Tema lapsed olid Virve Rõigas, Mai,  Mikk ja Tõnu Mikiver.
1044
1044. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad - 1040. aastad - 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad
Aastad: 1039 1040 1041 1042 1043 - 1044 - 1045 1046 1047 1048 1049
Telekava
Telekava on paberkandjal või internetis olev info telesaadete kohta (sh alguse kellaaeg, kirjeldus, žanr jms). Telekavas esitatakse telesaated tavaliselt alguse kellaja järjekorras ning rühmitatakse kanalite ja/või nädalapäevade järgi.
Kuldtähe medal
Kuldtähe medal (vene keeles медаль «Золотая Звезда») on Nõukogude Liidu kangelase aunimetusega kaasas käiv medal, mis asutati Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi otsusega 1. augustil 1939.
Ajalugu
16. oktoobri 1939. aasta otsusega kinnitati medali kujundus.
Kuldtähe medal on viisnurk, mille keskmest väljub viis kaheküljelist 15 mm pikkust kiirt. Medal on valmistatud kullast. Medal ripub punase ordenilindiga plaatinast valmistatud lindiraami küljes, mille tagaküljel on neljakandiline mutterkinnitus riietele kinnitamiseks. Medalit kantakse vasakul pool rinnal teiste ordenite ja medalite kohal.
Kuldtähe medali said isikud, linnad või kollektiivid, kellele oli antud Nõukogude Liidu kangelase, Kangelaslinna või Kangelaskollektiivi aunimetus.
Teise maailmasõja ajal anti välja kokku üle 11 600 Kuldtähe medali, neist 11 said eestlased: Arnold Meri (1941), Endel Puusepp (1942), Arnold Pappel (1943), Joosep Laar (1943), Heinrich Hindreus (1943), August Allik (1944), Albert Repson (1944), Eduard Tähe (1944), Jakob Kunder (1945), Ludvig Kurist (1945), ainsa eestlannana Leen Kullman; neile lisaks sai selle medali eesti venelane Nikolai Matjašin (1944).
Paljud Nõukogude liidu kangelase aunimetusega tunnustatud kangelasteod, millega käis kaasas Kuldtähe medal, on hilisemal uurimisel osutunud kui mitte väljamõeldiseks, siis tugevasti liialdatuks. Pahatihti ei antud kangelase nimetust tegelikule sangarile, vaid selleks valiti samast väeosast keegi laitmatu poliitilise taustaga isik. See kehtib ka eestlastest kangelaste kohta.
Viimasena anti Nõukogude Liidu kangelase nimetus Leonid Solodkovile pikaajalise eksperimendi eest, mis imiteeris tööd 500 meetri sügavusel vee all. Tema sai ka 24. detsembril 1991 viimase Nõukogude Liidu Kuldtähe medali numbriga 11664.
Kuldtähe medali said ka 11 linna ja Bresti kindlus, millele anti kangelaslinna nimetus. Need oli Moskva, Peterburi (varem Leningrad), Volgograd (varem Stalingrad), Kiiev, Sevastopol, Odessa ja Bresti kindlus (8. mai 1965). 14. septembril 1973 said kangelaslinnaks Novorossiisk ja Kertš, 26. juunil 1974 Minsk, 7. detsembril 1976 Tula ning 6. mail 1985 Murmansk ja Smolensk.
6. mail 2008 andis Venemaa president Vladimir Putin üle veel viis Kuldtähe medalit linnadele: Voronežile, Lugale, Poljarnõile, Doni-äärsele Rostovile ja Tuapsele, mis said lahingukuulsuse linna aunimetuse.
Donald Trump
pisi|Donald Trump (2016) pisi|Donald Trump (2015) Donald John Trump (sündinud 14. juunil 1946 Queensis New Yorgis) on Ameerika Ühendriikide ettevõtja ja poliitik, kes oli aastatel 2017–2021 45. Ameerika Ühendriikide president. Ta on Vabariikliku Partei liige. 8. novembril 2016 kogus ta Ameerika Ühendriikide presidendivalimistel vajaliku arvu valijameeste toetuse, ametisse astus ta 20. jaanuaril 2017.
Trump oli vanim ametisse astunud Ameerika Ühendriikide president: ametisse astumise päeval oli tema vanus 70 aastat ja 239 päeva. Senine rekord 69 aastat ja 349 päeva kuulus Ronald Reaganile. Aastal 2021 Trumpi mantlipärijaks saanud Joe Biden oli ametisse astudes 78 aastat ja 61 päeva vana.
Trump on 1971. aastast kontserni The Trump Organization juht ja president ning hotelli- ja hasartmänguketi Trump Entertainment Resorts asutaja. 2016. aastal hinnati tema varanduse väärtuseks 4,5 miljardit USD.
2004. aastal hakkas ta produtsendi ja saatejuhina osalema telesaatesarjas "Mantlipärija" ("The Apprentice"), millega ta sai ka rahvusvaheliselt tuntuks.
2016. aastal nimetas ajakiri Time Trumpi aasta inimeseks.
Poliitiline karjäär
Trump on kuulunud nii Demokraatlikku kui ka Vabariiklikku Parteisse ning esinenud väga erinevate seisukohavõttudega. 2000. aastal kandideeris ta Ameerika Ühendriikide presidendiks Reformipartei kandidaadina. Teda peetakse populistiks ja natsionalistiks. pisi|Trumpi 2016. aasta presidendikampaania logo 26. juunil 2015 teatas ta oma kandideerimisest Vabariikliku Partei presidendikandidaadi kohale. Arvamusküsitlustes tõusis ta kohe populaarseimaks vabariiklaste kandidaadiks. Kampaania jooksul on ta esinenud teravat kriitikat ja rahvusvahelist tähelepanu pälvinud seisukohtadega. Ta on lubanud kõik ebaseaduslikud immigrandid riigist välja saata, keelata islamiusulistel sissepääs Ameerika Ühendriikidesse (hiljem täpsustas, et keelab mõnest riigist pärit inimestel sissepääsu) ja püstitada Mehhiko piirile müüri.
Teda toetasid presidendikampaaniast loobunud vabariiklastest poliitikud Chris Christie ja Ben Carson.
Suurbritannias koguti 2016. aasta alguseks ligikaudu 587 000 allkirja petitsioonile tema riiki sisenemise keelamiseks. Jaanuaris 2017 koguti ligi 1,86 miljonit allkirja teisele petitsioonile tema ametliku riigivisiidi tühistamiseks, eriti kuna peaminister Theresa May esitas talle kutse riigivisiidile juba 7. päeval pärast ametisse astumist, samas kui tema eelkäijatest sai Barack Obama küllakutse alles 758 ning George W. Bush 978 päeva pärast.
Trumpi residents Mar-a-Lago asub Ameerika Ühendriikides Florida osariigis.
Tegevus presidendina
23. jaanuaril 2017 allkirjastas Trump määruse, mis muutis võimalikuks Ameerika Ühendriikide lahkumise Vaikse ookeani partnerlusleppest. 25. jaanuaril allkirjastas ta määruse Ameerika Ühendriikide ja Mehhiko piirile illegaalse immigratsiooni tõkestamiseks piiritara rajamiseks ning määruse, millega peatasti föderaalsete toetuste eraldamise kohalikele omavalitsustele, mis tegelevad illegaalsete immigrantide kaitse ja varjamisega. 27. jaanuaril kehtestas ta neljakuulise moratooriumi põgenike vastuvõtmisele ning sissesõidukeelu 90 päevaks Süüria, Iraagi, Iraani, Jeemeni, Liibüa, Somaalia ja Sudaani passidega isikutele. New Yorgi Ida kohturingkonna kohtunik Ann Donnelly peatas järgmisel päeval ajutiselt määruse nende osade kehtivuse, mis lubasid seitsme sissesõidukeelu saanud riikide kodanikke Ameerika Ühendriikidest välja saata ka juhul, kui neil juba on olemas kehtiv Ameerika Ühendriikide viisa. 3. veebruaril peatas Washingtoni osariigi Lääne föderaalkohturingkonna kohtunik James Robart ajutiselt sissesõidukeeldude kehtivuse kogu riigi ulatuses. Justiitsministeeriumi 4. veebruari taotlust kohtuotsuse peatamiseks 9. föderaalkohturingkonna apellatsioonikohus ei rahuldanud. 2017. aasta veebruaris tühistas Donald Trumpi administratsioon ettekirjutuse osariikidele, mille kohaselt on transsoolistel tudengitel õigus valida tualetti ja riietusruumi selle järgi, kuidas nad ise oma soo määratlevad, teatas BBC. NATO liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid kohtusid USA uue presidendi Donald Trumpiga 25. mail 2017.
Tagandamisjuurdlused
2019. aastal selgus, et Trump oli Ukraina president Volodõmõr Zelenskõid survestanud uurima Trumpi poliitilist rivaali Joe Bidenit. Detsembris 2019 esitas Ameerika Ühendriikide Esindajatekoda Trumpile süüdistuse võimu kuritarvitamises ja Kongressi töö takistamises ning tagandas ta ametist. Senati kohtuistungil keelduti tunnistajate tunnistama kutsumisest ning Trump mõisteti veebruaris 2020 mõlemas süüdistuses õigeks.
2020. aastal kaotas Trump presidendivalimistel Joe Bidenile, kuid keeldus oma kaotust tunnistamast. Hiljem üritas ta tulemusi ümber lükata, esitades mitmeid kohtuhagisid, survestades riigiametnikke ning väites alusetult, et valimistulemusi võltsiti. Hääletustulemuste kinnitamise ajal Kongressis, kutsus Trump oma toetajaid üles minema Kapitooliumi juurde. Trumpi toetajate meeleavaldus eskaleerus Kapitooliumi ründamiseks, mis sundis hääletustulemuste kinnitamist ajutiselt katkestama. Kapitooliumi ründamisel hukkus viis inimest, sealhulgas üks politseinik. Nädal hiljem süüdistas Esindajatekoda Trumpi mässu õhutamises ning võttis vastu esimesed aktid Trumpi ametist tagandamiseks. Ta on Ameerika Ühendriikide ainus president, kelle suhtes on ametist tagandamise protsessi alustatud kaks korda.
Eraelu
Donald on Fred Trumpi ja Mary Anne MacLeodi viiest lapsest vanim laps (Donald Trump, Maryanne Trump Barry, Frederick Jr., Elizabeth ja Robert).
Trump on kolmandat korda abielus ja tal on viis last.
Tema esimene abikaasa oli tšehhi päritolu modell Ivana Zelníčková, kellega tal on kolm last: Donald Jr. (sündinud 31. detsembril 1977 ), Ivanka (sündinud 1981) ja Eric (sündinud 1984). Ivana sai 1988. aastal naturalisatsiooni korras USA kodakondsuse. Donald Jr., Ivanka ja Eric on The Trump Organizationi asepresidendid.
Kolmas abikaasa Melania Trump (sündinud Melanija Knavs; modellina tuntud nimega Melania Knauss) on pärit Sloveeniast. Paaril on poeg (Barron; sündinud 2006). Melania sai naturalisatsiooni korras USA kodakondsuse 2006. aastal.
1. oktoobril teatati, et Donald Trumpi koroonaviiruse proov oli positiivne. Ta toimetati Walter Reedi sõjaväehaiglasse.
Aleksandr Orlov (teadlane)
Aleksandr Jakovlevitš Orlov (vene Александр Яковлевич Орлов, 25. märts 1880, Smolensk – 28. jaanuar 1954, Kiiev) oli vene geofüüsik ja astronoom.
Õppis Peterburis, Sorbonne'is, Lundis ja Göttingenis. Töötas Tartu Ülikoolis (tähetornis) astronoom-vaatlejana 1905–1906 ja 1907–1912, ka Odessas. . Kaitses Peterburi ülikoolis magistri- (1910) ja doktoriväitekirja (1915). Asutas Poltaava gravimeetrijajaama (1926) ja Ukraina NSV TA astronoomiaobservatooriumi. NSVL TA k-liige (1927), Ukraina NSV TA tegevliige (1939).
1043
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Alma Aavik
Alma Aavik (kuni 1912 Alma Paalmann, 20. oktoober 1885 Rasina vald, Võnnu kihelkond, Tartumaa – 2. detsember 1977 Handen, Rootsi) oli eesti õpetaja.
1043
Aastakümned: 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad - 1040. aastad - 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad
Alma Aavik
Oli õpetaja Tapal, Peterburis ja Tartus.
Isiklikku
Alates 1912. aastast oli abielus muusik Juhan Aavikuga.
Artur Vader
Artur Vader (vene keeles Артур Павлович Вадер; 16. veebruar 1920 Gorbovo küla, Liozno maakond, praegune Valgevene Vitsebski oblast (tollane Vitebski kubermang) – 25. mai 1978 Tallinn) oli Eesti NSV partei- ja riigitegelane, Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi esimees 1970–1978.
Sündis talupoja perekonnas.
Astus 1943 NLKP-sse.
Haridus
Artur Vader lõpetas 1954 NLKP Keskkomitee Kõrgema Parteikooli.
Aastal 1972 sai ajalookandidaadi kraadi.
Valter Kotsar
Valter Kotsar (10. aprill 1903 Tartu – 29. aprill 1977 Uppsala) oli Eesti diplomaat ja konsul.
Artur Vader
Tegevus Eestis
Artur Vaderit olevat tahetud määrata Eesti NSV haridusministriks, kuid selle koha sai siiski Ferdinand Eisen.
Valter Kotsar
Alates aprillist 1938 oli ta I sekretär-konsul Eesti saatkonnas Helsingis.
Artur Vader
Autasud
28. septembril 1978 anti Saku Keskkoolile Artur Vaderi nimi See muudeti ära juba 1990-ndatel.
Isiklikku
Artur Vader oli väga tüse ja armastas alkoholi juua. Fotograaf Harald Leppiksoni sõnul käis ta paraadide ja demonstratsioonide ajal Vabaduse väljaku tribüünilt ära Vene Draamateatri baaris joomas.
Martti Soosaar jutustab, kuidas skulptor August Vomm Vaderist suurest tammepakust, mille sõjaväelased Vaderi käsul ateljeesse tassisid, portreed tegi. Vader lubas Vommile portree eest armee maastikuauto. Vader võttis Vommi ateljeesse Oru tänavas seanssidele joogid kaasa. Kord prantsatas Vader Vommi käimla potti. Pärast seda vahejuhtumit Vader enam seanssidele ei tulnud ja Vommil jäi auto saamata.
Vader laskis end presidendiks kutsuda. Johannes Käbin pidas suure portree teha laskmist isikukultuseks.
Muḩammad al-Sayed
Muḩammad al-Sayed (sündinud 2. novembril 1981) on Katari maletaja, rahvusvaheline suurmeister (2009).
Artur Vader
Isiklikku
Tema tütar ja poeg ning lapselapsed elavad Eestis.
Muḩammad al-Sayed
Muḩammad al-Sayed on osalenud Katari võistkonna koosseisus 11 maleolümpial (1994–2002, 2006–2016; 2004. aastal Katar ei osalenud). Alates 1998. aastast mängis ta võistkonna teisel laual (esimesel laual mängis Muḩammad al-Muḑiyaḩkī).
2009. aastal pääses mängima Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniirile (128 osavõtjat), kus sai turniiritabelis 118. asetuse. Avaringis kaotas ta Pavlo Jeljanovile tulemusega 0,5:1,5 ja langes edasisest konkurentsist välja.
1045
1045. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad - 1040. aastad - 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad
Aastad: 1040 1041 1042 1043 1044 - 1045 - 1046 1047 1048 1049 1050
Axel Teichmann
Axel Teichmann (sündinud 14. juulil 1979) on endine Saksamaa murdmaasuusataja.
Ta käis keskkoolis algul Bad Lobensteinis ja siis Oberhofis. Keskkooli lõpetas ta 1998. Sellest ajast peale kuulub ta Bundeswehri ridadesse ja on elukutseline sportlane. Lisaks spordile õpib ta Hageni ülikoolis, mis on Saksamaa ainus riiklik kaugõppeülikool, elektriinseneriks.
Teichmanni esimesed suurvõistlused olid juunioride 1997. aasta maailmameistrivõistlused Kanadas Canmore'is, kus ta 12. veebruaril saavutas 10 km klassikas 6. koha ja 16. veebruaril 30 km vabastiilis 9. koha.
Nii hästi ei läinud järgmise aasta juunioride MM-il Šveitsis Pontresinas, kus ta saavutas 21. jaanuaril 10 km vabastiilis 10. koha ja 25. jaanuaril 30 km klassikas 16. koha.
Järgmisel talvel osales Teichmann oma elu esimesel maailma karika etapil. 27. detsembril 1998 tuli ta Garmisch-Partenkirchenis 1 km vabastiilisprindis 25. kohale. Sel aastal toimus juunioride MM Austrias Saalfeldenis ning Teichmann tuli 3. veebruaril 10 km klassikas juunioride maailmameistriks, aga 7. veebruaril jäi 30 km vabastiilis 17. kohale. 14. veebruaril tuli ta Austrias Seefeldis MK-etapil 10 km vabastiilis samuti 17. kohale. Ta arvati Saksamaa koondisse Ramsaus toimunud 1999. aasta MM-iks, kus ta 22. veebruaril saavutas 10 km klassikas 34. koha. Sellest ajast kuulus Teichmann Saksamaa koondisse ja sõitis kaasa enamiku MK-etappe.
28. veebruaril 2000 tuli Teichmann esimest korda MK-etapil esikümnesse. Ta saavutas Stockholmis sprindietapil, mida läbiti 22–24 sekundiga, 8. koha nii kvalifikatsioonis kui finaalis (Norra sai viisikvõidu).
2002. aastal ei saavutanud Teichmann MK-sarjas väljapaistvaid tulemusi. Kõige paremini läks tal 27. jaanuaril Abtenaus Austria meistrivõistlustel 10+10 km suusavahetusega sõidus, kus osales 5 sakslast, kes võtsidki viisikvõidu (vahe 5. ja 6. koha vahel oli üle minuti, 1. ja 2. koha vahel 6,5 sekundit). Teichmann oli Rene Sommerfeldti järel teine. Teichmann pääses Saksamaa olümpiakoondisse. 9. veebruaril tuli ta USA-s Salt Lake Citys 2002. aasta taliolümpiamängudel 30 km ühisstardist sõidus 19. kohale, 12. veebruaril 15 km klassikas 14. kohale ja 14. veebruaril 10+10 km suusavahetusega sõidus 38. kohale.
24. novembril 2002 osales Teichmann Rootsis Kirunas esimest korda Saksamaa teatemeeskonnas ja tuli MK-etapil 4×10 km sõidus Itaalia I ja Norra järel kolmandaks. Ta sõitis viimast vahetust ja läks rajale koos liidritega, aga lõpuspurdis kaotas neile mõne sekundiga. See oli tema elus esimene esikolmikukoht MK-etapil. 30. novembril suutis ta sama ka individuaalselt, tulles Soomes Kuusamos 15 km klassikas kolmandaks Vassili Rotševi ja Lukaš Baueri järel. 21. detsembril võitis ta Ramsaus oma elu esimese MK-etapi 10+10 km suusavahetusega sõidus, edestades 0,9 sekundiga Anders Södergreni Rootsist. Järgnesid maailmameistrivõistlused Itaalias Val di Fiemmes, kus Teichmann tuli 21. veebruaril 15 km klassikas maailmameistriks, edestades 6,9 sekundiga Jaak Maed. Ülejärgmisel päeval saavutas ta 10+10 km suusavahetusega sõidus 5. koha. 25. veebruaril toimus teatesõit, kus Teichmann võitis viimase vahetuse, aga kaotas ikkagi 0,2 sekundiga Norra ankrumehele Thomas Alsgaardile. Sealjuures rajale pääsesid nad alles kolmanda-neljandana.
2005. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused toimusid tema kodumaal Oberstdorfis. 17. veebruaril tuli Teichmann 15 km vabatehnikas 7. kohale, 20. veebruaril 15+15 km suusavahetusega sõidus 30. kohale. 24. veebruaril toimus teatesõit, kus Teichmann võitis taas viimase vahetuse. Ta tõstis Saksamaa neljandalt kohalt teiseks, möödudes Itaaliast ja Venemaast, aga Norra jäi ikka 18 sekundi kaugusele. Järgmisel päeval toimus 6×1,2 km paarissprint, kus Teichmann saavutas koos Jens Filbrichiga teise koha Norra paari järel ja Tšehhimaa paari ees.
Suure osa järgmisest hooajast oli ta haige. Seetõttu jäid tal vahele ka 2006. aasta taliolümpiamängud. 2006. aasta juunis läbis ta vigastuse tõttu jalaoperatsiooni, mis jättis ta mõneks ajaks ratastooli, aga kuna tema ratastool oli rullsuuskadel, siis sai ta ikkagi treenida. Kuid Saksamaa koondise valikukriteeriumide tõttu (olümpiamedal või koht esikümnes MK-etapil) langes ta järgmiseks aastaks välja Saksamaa A-koondisest. Ta sai võistelda endistviisi, kuid ta ei saanud riigilt nii palju raha ja ta ei saanud ka treenida koos A-koondisega.
2007. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused toimusid Jaapanis Sapporos. 23. veebruaril toimus vabatehnikas paarissprint, kus Teichmann jäi koos Tobias Angereriga Itaalia, Venemaa ja Tšehhimaa paari järel neljandaks, kaotades kuldmedali 0,8 ja pronksmedali 0,1 sekundiga. Järgmisel päeval tuli ta 30 km suusavahetusega sõidus Angereri ees maailmameistriks, nende vahe oli kõigest 0,5 sekundit. 28. veebruaril peeti 15 km vabastiilis, kus Teichmann jäi 4. kohale (vahe pronksi võitnud Angereriga oli 22,4 sekundit). 2. märtsil toimus teatesõit, kus Teichmann sõitis viimast vahetust ning lõpetas neljandana Norra, Venemaa ja Rootsi järel.
2009. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused toimusid Liberecis. 20. veebruaril toimunud 15 km klassikas jäi Teichmann 38. kohale ja kaks päeva hiljem 15+15 km suusavahetusega sõidus 30. kohale. 25. veebruaril toimus 1,6 km rajal paarissprint, kus Teichmann ja Angerer saavutasid Norra paari järel (vahe 0,5 s) ja Soome paari ees (sama aeg) hõbemedali. Kaks päeva hiljem toimus 4×10 km teatesõit, kus Teichmann laskis viimases vahetuses mööda Norra ankrumehe Petter Northugi ja lõpetas tema järel teisena.
2011. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused toimusid Oslos ja Teichmann osales seal kahel distantsil. 1. märtsil tuli ta 15 km vabastiilis 13. kohale. 4. märtsil toimus 4×10 km teatesõit, kus Teichmann sõitis teist vahetust. Ta saavutas oma vahetuses 5. koha ning meeskonnaga Norra ja Rootsi järel pronksmedali.
2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis osales ta neljal distantsil. 9. veebruaril tuli ta 30 km suusavahetusega sõidus 23. kohale ja 14. veebruaril 15 km klassikas 8. kohale. 16. veebruaril peetud teatesõidus sõitis ta teist vahetust ja andis vahetuse ära seitsmenda, kuid jäi koos meeskonnaga 9. kohale. Pärast 23. veebruaril 50 km vabastiilis sõitu, kus tuli 39. kohale, teatas, et loobub tippspordist.
Maailma karikavõistlustel
Axel Teichmann osales karjääri jooksul 227 maailma karika etapil ja jõudis poodiumile 29 korral, millest 13 korral kõige kõrgemale astmele.
Therese Rei
Therese Rei (sündinud Therese Luts; 16. august 1891 Peterburi – 30. mai 1976 Stockholm) oli eesti laulja (koloratuursopran).
Ta oli abielus riigivanem August Reiga.
Põhjapassaathoovus (Atlandi ookean)
Põhjapassaathoovus on hoovus Atlandi ookeanis. Hoovab läände üle ookeani Rohelisest neemest Väikeste Antillideni, kus hargneb Kariibi ja Antilli hoovuseks.
Erna Normann
Erna Normann (aastani 1932 Erna Oidermann, 17. (vkj)/ 30. september 1904 Tartu – 11. veebruar 1978 Tartu) oli Eesti folklorist.
Elulugu
Erna Normann oli käsitöölise tütar. Lõpetas 1923 ENKS Tartu Tütarlaste Gümnaasiumi, õppis 1923–1926 ja 1932–1936 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas, lõpetas mag. phil. kraadiga rahvaluule erialal (ümberarvestatud 1947 filoloogiakandidaadiks), väitekiri "Kurg kündmas" (Tartu 1935). Akadeemiliselt oli ta Eesti Naisüliõpilaste Seltsi liige.
Töötas 1929–1938 ERM-i arhiivraamatukogus, 1938–1941 ja 1943–1944 ERA-s, oli 1945–1950 KM rahvaluuleosakonna juhataja ja vanemteadur, 1952–1957 KM-i teadussekretär, 1957–1969 vanemteadur, 1970–1972 KKI teadur. Luges õppeülesande korras TRÜ-s mitut loengukursust.
Teadustöö
Spetsialiseerus lühivormidele ning hiiu- ja vägilasmuistenditele. Osales hiiumuistendite akadeemilise väljaande kahe köite ning 1964–1972 eesti vanasõnade teadusliku väljaande koostamises. Uurimusi vanasõnadest ja mõistatustest.
Isiklikku
Tema abikaasa oli Herbert Normann.
Armin Velgre
Ta on kirjutanud laule ja laulusõnu.
Fick
Fick oli baltisaksa aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Suguvõsa kanti Eestimaa ja Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Suguvõsale kuulusid eri aegadel Eesti alal näiteks Uue-Põltsamaa mõis, Kurista mõis.
1048
1048. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad - 1040. aastad - 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad
Aastad: 1043 1044 1045 1046 1047 - 1048 - 1049 1050 1051 1052 1053
Juga
Juga on vee vaba langemine järsult astangult.
Vjatšeslav Vedenin
Vjatšeslav Petrovitš Vedenin (Вячеслав Петрович Веденин; 1. oktoober 1941 Sloboda, Dubna rajoon, Tula oblast – 23. oktoober 2021) oli Nõukogude Liidu suusataja, kahekordne olümpiavõitja (1980) ja neljakordne maailmameister.
Juga
Juga erineb kosest selle poolest, et kose vesi ei lange, vaid voolab mööda jõesängi.
pisi|center|800px|[[Iguaçu joad (Argentina)]]
Eesti ja maailma joad
pisi|[[Dettifossi juga Islandil]] Eesti kolm kõrgeimat juga (joastikku) on Valaste juga (langus u 30 m), Kivisilla juga (langus 21 m) ja Karjaoru juga (langus u 18 m), mis asuvad kuivenduskraavide suudmetes. Eesti kõrgeim looduslik juga on Jägala juga. Maailma kõrgeim juga on Angeli juga Venezuelas. Eesti ja Euroopa veerohkeim juga oli Narva juga, praegu on Euroopa veerohkeim juga Rheinfall.
Joa geoloogia ja areng
Juga tekib harilikult kohta, kus kõva kivim asub pehme kivimi peal ja jõgi voolab kõvalt aluspõhjalt pehmele aluspõhjale. Jõgi kulutab pinnast, sealjuures pehmet pinnast rohkem kui kõva. Nii tekib pinnasepiirile koht, kus jõevool langeb kõva aluspõhja servalt allapoole, pehmele aluspõhjale. Suure hooga langev vesi uuristab pehmet aluspõhja, mistõttu joa kõrgus järjest kasvab. Kui pehme aluspõhi on pikaajalise uuristamise tõttu ära uhutud, võib jõele tekkida kanjon.
Kõva aluspõhi kulub samuti. Jõevool murrab joa servast lahti kivimitükke, mis joa põhja langevad. Pikema aja jooksul nihkub juga pisut ülesvoolu, lähte suunas. Joa liikumiskiirus ei ole konstantne, vaid sõltub jõe vooluhulgast ja muudest teguritest. Sellepärast ei ole võimalik ennustada, millal jõuab juga kindla kohani või oletada, missugusel ajal minevikus asus juga mõnel konkreetsel kohal.
Joa ülaservast alla kukkuvad kivitükid on sageli nii suured, et jõevesi ei suuda neid minema kanda, küll aga suudab raputada. Nii võib kivi muutuda teravaks kui riiv või puur ja lõhkuda joa all olevat pinnast. Joa põhja võib tekkida auk, kus vesi on sügavam kui mujal jões.
1046
1046. aasta
Sajandid: 10. sajand - 11. sajand - 12. sajand
Aastakümned: 990. aastad 1000. aastad 1010. aastad 1020. aastad 1030. aastad - 1040. aastad - 1050. aastad 1060. aastad 1070. aastad 1080. aastad 1090. aastad
Aastad: 1041 1042 1043 1044 1045 - 1046 - 1047 1048 1049 1050 1051
Teadustekst
Teadustekst on teaduses tekst, mis esitab uurimistöö tulemusi ja teaduslikke arusaamu.
Teadusteksti peamisteks omadusteks on:
Olgugi et teadustekstide koostamisel on paljudes teadusvaldkondades ajaloo jooksul kujunenud võrdlemisi kindlad ja vahel vägagi detailsed reeglid, standardid ja kriteeriumid, võivad paljud nõuded sõltuvalt teaduslikust koolkonnast, paradigmast, teadusvaldkonnast, kultuurist või ka teadusteksti publitseerijast erineda. Teadusteksti omadused võivad erineda kultuuriti, valdkonniti (vahel ka koolkonniti või publitseerijati).
Eristuvad loodusteaduslikud, humanitaarteaduslikud, sotsiaalteaduslikud teadustekstid. 20. sajandi viimasest veerandist alates paljudes loodusteaduslikes ajakirjades reglementeeritud nii artikli alaosade pealkirjad (näiteks on need "Sissejuhatus", "Materjal ja metoodika", "Tulemused", "Arutelu", "Tänuavaldused", "Kirjandus") kui nende osade sisu. Humanitaarteaduste tekstimudel on palju vabam. Mitmed koolkonnad pööravad suurt tähelepanu osadele "Historiograafia" ja "Kokkuvõte", kuid see pole üldine. Väga täpselt on enamasti reglementeeritud kirjanduse viidete standard ja kirjete punktuatsioon. Ent see on näiteks prantsuse teadustekstides veidi vabam kui inglise omades.
Mõnedes (pm loodusteaduslikes) koolkondades aktsepteeritakse teadustekstina üksnes kindlates ajakirjades või kindlate kirjastuste poolt publitseeritud tekste. Paljud teadusorganisatsioonid (nt Eestis) ostavad selliseid standardeid ja hindamiskriteeriume nende koostamise ja müügiga tegelevate firmade käest. Paljudes teistes (eriti humanitaarteaduslikes) koolkondades ei kuulu publitseeritus üldse teadusteksti kriteeriumide hulka.
Sisulised omadused
Teadusteksti sisulisteks omaduste hulka arvatakse tihti uudsus, aktuaalsus, objektiivsus, tõestatavus, tulemuste kontrollitavus, kvalitatiivne täpsus, kvantitatiivne täpsus, süsteemsus, selgus, kriitilisus, selektiivsus, minimaalsus ja vastavus eetikanõuetele. Teadustekst peab näitama selgelt autori originaalset panust uute teadmiste otsingul, kasutamisel, süstematiseerimisel ja hindamisel.
Sõltumata teadusteksti vormist peaks teadustekstis olema vastatud neljale teadusliku uurimistöö põhiküsimusele:
Vormilised omadused
Teadusteksti vormistamisel on aegade jooksul jõutud kokkuleppele järgmistes omadustes :
Sisulised omadused
Väitekiri ehk dissertatsioon (inglise keeles dissertation) on teaduskraadi saamiseks tavaliselt juhendaja suunamisel kirjutatud kas uurimusliku või arendusliku sisuga teadustekst, mida selle koostaja peab teadusliku kraadi saamiseks avalikult kaitsma väitekirja kaitsmiskomisjoni ees. Väitekirja tulemused peavad arendama olemasolevat teadmiste süsteemi või andma teadusvaldkonnale märkimisväärset tähtsust omava uudse lahenduse.
Väitekiri on teadusliku (uurimis)materjali esmane esitamine autori(te) poolt; uurija uurimistegevuse dokumenteerimine; väitekirja eristab teistest teadustekstide formaatidest uurimistöö detailne dokumenteerimine, mis võimaldab lugejal jälgida, miks ja kuidas töö läbi viidi. Väitekiri peab vastama kahele tingimusele: tõstatama probleemi või esitama küsimuse, millega ei ole seniavaldatud allikates tegeletud; väitekiri peab näitama probleemi lahenduse(d) või vastama küsimustele.
Erinevalt näiteks teadusaruandest või muust vähemmahukamast teadustekstist, milles tutvustatakse ainult uurimistöö vahetulemusi, esitatakse väitekirjas uurimistöö lõplikud tulemused. Kuigi osa väitekirjast võib olla näiteks teadusartikli või teadusaruande stiilis, on väitekiri siiski kõige põhjalikum viis teadusteksti esitamiseks.
Tavaliselt on väitekirja koostamine magistri- või doktoriõpingute kulminatsiooniks. Väitekiri püüab anda magistranti või doktoranti hindavale komisjonile kinnituse, et läbi viidud teadusuuring on vastavat kraadi väärt. Väitekirja auditoorium on kitsam kui teadusartiklil või teadusuuringul ning piirneb eelkõige teiste magistrantide, doktorantide ja konkreetse teadusasutusega. Üliõpilase seisukohalt on väitekirja eesmärk kindlustada teaduskraad. Akadeemilise kogukonna seisukohalt on peaeesmärk dokumenteerida üliõpilase uurimistöö. Kuigi enamik väitekirju on avaldatud ka ajakirjades teadusartiklitena, on väitekiri siiski detailne dokument, mis võimaldab huvitatutel teada saada, mida töö endast kujutas ja kuidas see teostati. Sel põhjusel loetakse väitekirja teiste kraaditaotlejate poolt, seda eriti nende poolt, kes töötavad töö autoriga samas töörühmas.
Vormilised omadused
Vormilised nõuded on paljuski konkreetsele teadusasutusele spetsiifilised. Väitekiri võib olla vormistatud kui
Aja vältel on kujunenud kindel väitekirja ülesehitus, mida Robert A. Day nimetab IMRAD-formaadiks (lühend sõnadest introduction (sissejuhatus), methods (meetodid), results (tulemused) and discussion (arutelu)):
Üldist
Monograafia (< vanakreeka keeles monos, 'ainus' + graphō, 'kirjutan') on mingi probleemi üht aspekti ammendav, iseseisva väljaandena avaldatud teaduslik uurimus. Formaadina võib esineda kõigis teadusvaldkondades. Kuna sotsiaal- ja reaalteadustes on vajalik kiirem kommunikatsioon, on siin eelistatumad teadusajakirjad. Monograafia kirjutamine on otstarbekas, kui teatud teadusvaldkonnas saadud tulemust ei ole võimalik lahutada eraldi artikliteks, sest selle all kannataks töö terviklikkus. Kõik olulisemad loodusteaduslikud uuringud on tavaliselt avaldatud monograafiatena. See võimaldab lisada tööle kõik vajalikud tabelid, fotod, joonised ja kaardid. Esitlus on laadilt detailne ja teaduslik, hõlmab teatud piiratud valdkonda, kus on väga põhjalik. Ka dissertatsioon võib olla esitatud monograafiana.
Ülesehitus
Oma olemuselt on monograafia detailne ja spetsiifiline tekst. Monograafia võib olla kirjutatud ühe või mitme autori poolt. Monograafia on sageli samaväärne pikema ülevaateartikliga (review article). Monograafias peavad olema esile toodud autori põhiseisukohad ja väited ning kirjeldatud nendeni jõudmise protseduure. Selgelt peavad olema sõnastatud uurimusküsimused, nn. vajadus just seda teemat uurida, kirjeldatud detailselt uurimusmetoodikat, taustaks olevaid teooriaid ning toodud empiirilise materjali analüüs, mis peaks viima uue teoreetilise teadmiseni. Monograafiat läbivaks on mingi keskse "punkti" (hüpoteesi) tõestamine, mis sageli on kompleksne, sisaldades mitmeid ala- ja seotud teemasid. Põhiteesi tõestamiseks rakendatakse loogikasüsteemi, mida lugeja peab lugedes kokku panema. Monograafias peab selguma ka autori poolt aluseks võetud paradigma – teoreetiline alus, uurimistraditsioon, kuhu monograafia autor end paigutab, määrates ära milliseid küsimusi küsitakse, millisele lähenemisele argumentide formuleerimisel toetutakse. Monograafia üheks väärtuseks on ka bibliograafiline loetelu mingi probleemi kohta.
Üldist
Teadusartikkel (inglise keeles scientific article) on tänapäeval peamine viis, kuidas teadlased esitlevad oma algupäraseid uurimistulemusi, uusi uurimismeetodeid, lähenemisviise ja üldistusi. Teadusartiklitel on väga kindlad nõuded nii nende kirjutamisele kui avaldamisele; peamine nõue on põhjendatus ja valiidsus (artikkel peab võimaldama hinnata vaatlusandmeid; korrata läbiviidud katseid või uuringuid ning hinnata autori mõttekäiku ehk kas anded kinnitavad uurija järeldusi). Teadusartikli formaalne struktuur ning vorm sarnaneb suuresti teadusaruande omaga. See peab sisaldama järgmisi osasid: sissejuhatus, meetodi kirjeldus, tulemuste esitamine ja diskussioon. Erinevalt teadusaruannetest on avaldatud artiklid aktsepteeritud teaduslikud primaarsed ning esmased publikatsioonid. Erinevalt väitekirjast ja monograafiast on teadusartikli esitus kokkusurutum. Selles on vähem või üldse mitte ruumi esitleda lisasid.
Teadusartikkel on teaduslikus või populaarteaduslikus perioodilises väljaandes avaldatud lühike teadustekst, milles on püstitatud keskne uurimisprobleem ja mille ümber artikkel on ehitatud. Uurimisprobleem võib tuleneda sellest, et sama asja pole varem uuritud, või on autori arvates seda liialt pealiskaudselt uuritud või ta ei nõustu selles küsimuses varem toodetud teadmisega. Artikli käigus tuleb materjali analüüsiga jõuda uue lahenduseni ning seletada selle panust teadusele üldiselt. Teadusartikkel on kättesaadav kas täistekstina paberkandjal ja/või elektrooniliselt jadaväljaandes või refereerituna/indekseerituna erialastes andmebaasides ja referaatajakirjades. Rahvusvahelise levikuga teadusartikkel on võõrkeelsena või võõrkeelset kokkuvõtet (vähemalt 1 lk) sisaldavana kättesaadav väljaspool Eestit kas täistekstina (paberkandjal või elektrooniliselt) või refereerituna/indekseerituna erialastes andmebaasides ja referaatajakirjades, kust peab olema saabunud positiivne vastus väljaande lülitamise kohta vastavasse andmebaasi/referaatajakirja (sh. internetis). Paljudes rakendusteaduste valdkondades avaldatakse enamik sisukamaid teadusartikleid mitmekordselt eelretsenseeritavate konverentside kogumikes.
Eelretsenseeritud teadusartiklit on enne avaldamist (paberkandjal või elektrooniliselt) lugenud ja kirjaliku arvamuse andnud vähemalt üks vastavat valdkonda hästi tundev retsensent (anonüümne või autorile teadaolev), kes võib olla ajakirja/kogumiku toimetuse liige või väljastpoolt. Väljaande kõikide artiklite läbilugemist toimetaja poolt ning neisse põhiliselt redaktsiooniliste paranduste tegemist ilma retsensiooni vormistamata ja autoreid puudustest teavitamata ei loeta eelretsenseerimiseks. Eelretsenseerituks saab lugeda vaid sellist väljaannet, mille tiitellehel (või selle pöördel) on lisaks toimetuse koosseisule toodud ka retsensentide nimekiri.
Liigid
Teadusartiklid võivad olla: lühipublikatsioon (kiirinformatsioon probleemi uutest lahendusteedest, siia kuuluvad ka konverentside teesid), ülevaateartikkel (pikem käsitlus mingi hüpoteesi või teooria kohta, kokkuvõte mingi uurimistöö käigust, edasistest arengusuundadest jne), metoodiline artikkel (esitab ja põhjendab uusi metoodilisi võtteid jne), populaarteaduslik artikkel (ei tee teaduslikke üldistusi, vaid seletab ja tutvustab teadusharu seisukohi ning saavutusi lihtsalt ja laiemale lugejaskonnale), bibliograafiline artikkel (sisaldab vastava ala kirjanduse süstematiseeritud loetelu või lühiülevaateid ilmunud tööde sisust).
Ülesehitus
Teadusartikli struktuur on tavaliselt järgnev: sissejuhatus, metoodika, tulemused ja arutelu. Teadusartikli täpne formaat oleneb teadusajakirja nõuetest; standardformaat on
Teadusaruanne
Teadusaruanne (inglise keeles research report) on üldjuhul teadustekst, mis on kirjutatud konkreetse uuringu materjalide põhjal, et teha uued andmed kättesaadavateks teistele sel alal töötavatele ja uuringuid teostavatele spetsialistidele. Teadusaruanne sarnaneb teadusartikli (research article) või tehnilise aruandega (technical report). Teadusaruandes tuuakse teadusartiklist rohkem välja konkreetseid uuringu andmeid ja fakte, selle maht on suurem ja vähem tuuakse ära üldandmeid. Teadusaruande kirjutamisel lähtutakse samadest põhimõtetest kui teiste teadustekstide puhul, kuid ta on ülevaatlikum.
Teadusaruandes peaks olema esitatud täiesti uus informatsioon mingis valdkonnas või uus arusaamine mingist tuntud informatsioonist. Autori ülesanne on esitada analüüsitud loogiline materjal, mis seletaks tema uut teadmist või arusaama. Teadusaruanne on fokuseeritud üksikutele olulisematele tulemustele; keskendub võtmeküsimustele; aruande eesmärk on informeerida lugejaid, mida uuriti, miks ja kuidas uuriti, millised on tulemused ning milline on uurijapoolne kokkuvõte. Uurija ülesanne on dokumenteerida, mitte veenda, uurija peab esitama aruandes piisavalt infot, et lugeja saaks teha ise kokkuvõtte ja hinnata uurimuse kvaliteeti.
Ülesehitus
Tavaliselt on etteantud kindel formaat. Teadusaruanne võib olla suunatud selgelt tulemuste eksponeerimisele (executive report), mis sel juhul sisaldab 1 lk sünopsise, teadustöö eesmärgi ja ülesanded, konteksti, tulemused (50% mahust) ning soovitused (10%). Nn psühholoogilise formaadi puhul esitatakse kokkuvõte ja soovitused kõigepealt. Olemas ka nn populaarne formaat, mis on mõeldud esitamiseks väljaspool teadusmaailma (nt koostööpartneritele ärimaailmast vm). See aruande tüüp on stiililt lihtne, selge ja žargoonivaba ning keerulise statistikata.
Teadusaruanne sisaldab statistilist ja hinnangulist materjali aruandeaastal tehtust teadus- ja arendustöö valdkonnas. Aruande hinnanguline osa koosneb teadusteemade lühikokkuvõttest, andmetest grantide, publikatsioonide jms kohta. Aruande faktilise osa võib esitada tabelitena, mille sisuks on:
Teadausaruande osad on: tiitel, esitlus/tutvustus/sissejuhatus, meetod, tulemused, diskussioon, viidete loetelu, lisad. Teadusuuringud, mis kasutavad kvalitatiivseid meetodeid (intervjuud, jälgimine, tekstianalüüs), võivad olla vähem formaalselt struktureeritud.
Liigid
Laboratooriumiaruandeid kirjutatakse mitmel põhjusel. Esiteks, et informeerida juhtkonda labori tööst. Sel juhul orienteerub juhtkond otsuste tegemisel töö tulemustest, mis on ära toodud aruandes. Teiseks põhjuseks on jäädvustada teadustöö tulemused, et neid oleks võimalik tulevikus kasutada. Laboriaruanded koosnevad kindlatest osadest: pealkiri, sissejuhatus, protseduurid, tulemused ja arutelud, järeldused ja lisad.
Projekteerimisaruandeid koostatakse teadusliku projekteerimise jäädvustamiseks ja esitlemiseks, sellest informeerimiseks. Selliseid aruandeid koostatakse teadlastele, kes on huvitatud tööst ja selle efektiivsusest ning juhtkonnale ja rahastajatele, kes on huvitatud uurimistulemuste rakendatavusest ja efektiivsusest. Aruanne koosneb järgmistest osadest: referaat, sissejuhatus, arutelud, järeldused ja lisad.
Arenguaruande näol on tegemist taotluse (research proposal) kaudu saadud uurimustoetuse eraldaja või institutsiooni poolt nõutavat aruandega (näiteks doktoritöö seisu vahearuanne). Arenguaruande võib koostada, kui memorandumi, kirja, lühiaruande, ametliku aruande, esitluse. Enamik arenguaruandeid sisaldab järgmisi osi: taustandmed projekti kohta, arutlused arengutest, mis on toimunud aruandeperioodil, arutlused probleemidest, mis aruandlusperioodil kerkinud, arutlused eelseisvatest ülesannetest, hinnangud tehtule, ajakavas püsimisele, eelarveanalüüs.
Kokkuvõte
Kokkuvõte ehk resümee (inglise keeles summary) on uurimistöö võõrkeelne lühikokkuvõte. Resümee ei ole kokkuvõtte tõlkevariant. Lugejale peab resümee andma selget üldinformatsiooni uurimistööst ka juhul, kui ei ole loetud kogu tööd. Võõrkeelse resümee ülesandeks on anda ülevaade töö eesmärgist, käsitletavatest probleemidest, nende lahendustest ning saadud tulemustest lugejale, kes ei valda keelt, milles töö on kirjutatud. Resümee on omamoodi süntees töö sissejuhatusest ja kokkuvõttest. Resümee on kokkuvõte/ lühiversioon uurimusest, mille kirjutamisel on oluline silmas pidada, et lugejal peaks olema teema kohta mingi teadmine, kuid samas peab kirjutis andma piisavalt taustinformatsiooni uurimuse kohta, et moodustuks terviklik, ülejäänud teadustekstist eraldiseisvalt mõistetav tekst; resümee peaks sisaldama kõiki originaalteksti osi, kuid lühivormis; resümee pikkus on soovitatavalt 1/10 ülejäänud teadustekstist.
Järeldustest peaks selguma, kas töös püstitatud eesmärk on saavutatud ja kas hüpotees võeti tõesena vastu või lükati uuringutega tagasi. Esitatakse ka edaspidised ettepanekud, mida on tarvilik veel uurida. Kokkuvõte lisatakse kirjutise lõppu või kui tegemist on päises oleva resümeega, siis asetatakse see kirjutise algusse. Erilist tähelepanu pööratakse terminoloogilisele täpsusele.
Ülesehitus
Resümee koosneb kolmest andmelõigust: tiitelandmeist, 5–15 võtmesõnast ja resümee tekstist. Resümee algab lühikese ülevaatega teadustööst ning toob esile peamised tulemused. Vajadusel esitatakse resümees ka olulisemad arvandmed, lisatakse joonis vms. Resümeest jäetakse välja illustratiivsed näited ja viited kirjandusele. Kirjanduses eristatakse kaht tüüpi resümeesid: analüütiline resümee (analytic summary) ja parafraseeritud ehk ümbersõnastatud resümee (paraphrase summary). Analüütiline resümee selgitab, milliseid seisukohti esitatakse teadustöö autori vaatenurgast, st rõhutatakse otseselt autori tööd, parafraseeriv resümee esitatakse rohkem kaudsemas vormis.
Lühikokkuvõte
Lühikokkuvõte (inglise keeles abstract) on oluline väitekirja või teadusartikli osa, mille eesmärk on võtta kokku lühidalt teadustöö eesmärk, olemus, kontekst, sisu, metodoloogia ning peamised tulemused. On väga oluline (potentsiaalsele artikli) lugejale ning seetõttu publitseeritakse ka eraldi ajakirjades. Lühikokkuvõtet kasutatakse ka taotluse või teadusaruande (või mõne muu teadustöö) tulemuste esitamisel. Lühikokkuvõte peab olema hoolikas ja täpne teadusartikli kokkuvõte, mille funktsiooniks on anda ülevaade artikli sisust nii, et lugeja saaks hinnata kas see on tervikuna väärt lugemist.
Lühikokkuvõte on võrreldes resümeega lühem, sisaldades lühikokkuvõtet uurimuse igast peamisest lõigust. Tüüpiliselt kasutatakse uurimistööde, artiklite, teadusaruannete puhul kahte tüüpi kokkuvõtet: kirjeldav ja informatiivne. Kirjeldav kokkuvõte annab ülevaate millist informatsiooni uurimus sisaldab, millised olid eesmärgid ja metoodika, kuid ei esita uurimistulemusi, järeldusi. Seda tüüpi kokkuvõte on väga lühike, tavaliselt alla 100 sõna. Informatiivne kokkuvõte annab ülevaate uurimistöö eesmärkidest, põhilistest punktidest, metoodikast, esitatakse uurimistulemused, järeldused ja tegevussuunad. Kolmanda tüübina tuntakse deskriptiivset ehk kirjeldavat kokkuvõtet.
Ülesehitus
Kokkuvõte sisaldab uurimuse eesmärgi sõnastuse, lühikese meetodi ja tulemuste kirjelduse ning tulemuste rakendamise kokkuvõtte. Kokkuvõtte pikkus on tavaliselt 10% või vähem originaaltöö mahust, ideaalis mitte pikem kui 1 lk, tavaliselt piiratud 200–300 sõnaga. Soovitatav on välja tuua ka uurimistöö võtmeterminid (keywords).
Teesid
Teesid (inglise keeles abstracts, saksa keeles Thesenpapier) on kuulajatele väljajagatav ettekannet toetav võimalikult lühike materjal (tavaliselt märksõnade formuleerimine), milles on täpselt kokku võetud ettekande põhimõtted (protokoll, mis hiljem aitab mõtteid taastoota). Teesid esitatakse sageli konverentsidele, eesmärgiks anda lühiülivaade konverentsiettekandest. Teesipaber annab ettekande liigenduse ja sisaldab olulisi fakte refereeritava teema kohta, provokatiivseid teese või küsimusi, definitsioone, tsitaate või edasijuhtivat kirjandust. Kuna teesipaberi eesmärk on ärgitada kriitilist diskussiooni, soovitatakse selles esitada avatud küsimusi. Teesid on sarnane vorm konverentsi toimetistega, mis sisaldab originaalinformatsiooni uurimistöö kohta, kuid ei ole primaarne publikatsioon. Reeglina kirjutatakse teesid konverentsiettekande, teadusartikli esitlemiseks. Teesid esitatakse tavaliselt lõpetatud uurimistöö kohta.
Teese võib liigitada kirjeldavateks (descriptive abstracts) ja informatiivseteks (informative abstracts). Alati ei anna teesid ülevaadet ettekandest tervikuna vaid piirdutakse konteksti avamise ning uurimusküsimuste püstitamisega.
Ülesehitus
Teesides peaks olema lühidalt esile toodud uurimistöö peamine idee, eesmärgid, tulemused. Arvesse tuleb võtta, kellele ja mis otstarbeks need esitatakse. Teeside pikkus on üldjuhul 150–250 sõna.
Laiendatud teesid
Laiendatud teesid ehk sünopsis (inglise keeles extended abstracts) on teadustekst, mille kaudu on teadustöö ideed ja tähtsust võimalik hinnata vähem kui tunniga (enamasti piiratud 4–6 lk). Sisaldab ka muid osi kui kokkuvõte – sisaldab viidatud kirjandust, võrdlust seotud töödega, ka muid tulemusi ja detaile.
Laiendatud teesid ehk sünopsis on kokkuvõte peamiselt konverentsidel esitatavatest teaduslikest uurimistöödest ning sagedast kasutust leidnud viimasel ajal konverentsidel esitatud ettekannete materjali publitseerimiseks. Laiendatud teesid on avaram versioon teesidest, kuid tavaliselt puudub selles detailsem informatsioon uurimuse või katsete andmestiku kohta. Seepärast ei saa seda nimetada ka teadusartikliks, kuigi informatiivsuse ja sisu mahu poolest on need teadusliku artikliga võrreldavad. Detailse informatsiooni puudumine katsete või uurimuse kohta on peamine põhjus, miks laiendatud teese ei saa käsitleda primaarse teadusliku artiklina. Laiendatud teesid ei ole lihtsalt tavaliste teeside pikem variant, vaid need omavad sellele ainuomaseid tunnuseid.
Ülesehitus
Laiendatud teesid on teadustekst, milles esitatud ideed ja käsitlus peaksid olema lugejale mõistetavad ajaliselt alla ühe tunni, ehk nende maht peaks olema ~10 A4 lehekülge. Need peavad sisaldama kasutatud allikate loetelu, võrdlusi teiste uurimustega, kinnitusi esitatud vastuväidete kohta. Laiendatud teesidest jäetakse üldjuhul siiski välja edaspidise uurimuse ja tulemuste rakenduse osa ning põhiideega mitteseotud ideede avamine.
Essee
Essee (inglise keeles essay, prantsuse keeles essai – "katse") on põhjalikult uuritud ja loogiliselt struktureeritud, sageli kriitiline seisukohavõtt konkreetses küsimuses. Essee on tihtipeale üks esmaseid hinnanguandmise vahendeid teadustöö kirjutamise võime hindamiseks. See näitab ära, kuivõrd on kirjutaja saanud aru teema sisust, tema põhjendamisoskust.
Essee eesmärgiks on esitada mingi väide (väited, mitte üle kolme) ning seejärel seda sobivate argumentidega tõestada, tuues ära nii poolt kui vastuargumendid. Essees esitatud argument peab olema toetatud vastavate viidetega teistele teadustekstidele.Kui essee on mõeldud teaduslikule auditooriumile, puudub vajadus pikemaks sissejuhatuseks, kuna lugeja orienteerub käsitletavas temaatikas. Kui essee on mõeldud laiemale auditooriumile (populaarteaduslik teadustekst), on sobiv sissejuhatus hädavajalik. Essee on stiililt artiklist ilukirjanduslikum, kuna seal kasutatakse kõrvuti teaduslikele tekstidele omaseid mõisteid ja kujundlikkust. Esseed võib käsitleda teadusliku uurimise vastandina, sest ta on autori isikupärast vaatenurka esitav tekst nii sisus, vormis kui ka stiilis. Essees on kesksel kohal autori nägemus käsitletavatest probleemidest, nähtustest, asjadest.
Ülesehitus
Essee koosneb kolmest peamisest osast: sissejuhatus, teema arendus ja lõpetus. Essee peaks lühidalt esile tooma eesmärgid, esialgsed hüpoteesid, meetodid, tulemused, arendama lühikest diskussiooni tulemuste tähtsusest ning lisama ka bibliograafia. Soovitatakse, et essee oleks kirjutatud mineviku vormis, kuid teistele allikatele viidates kasutataks oleviku vormi. Tabelitele ja joonistele viidatakse essees väga lühidalt. Kirjanduse kasutamine ja sellele viitamine ei ole kohustuslik.
Memorandum
Memorandum ehk memo on teadustekst, mis koostatakse kahel eesmärgil, kas selleks, et informeerida lugejat muutustest või veenda lugejat sooritama teatud tegevusi.