cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Vadak
Varem kasutati vadakut peamiselt loomasöödana, tänapäeval toodetakse vadakust erinevaid lisasaadusi, mida kasutavad toorainena keemia-, farmaatsia-, kosmeetika- ja toiduainetööstus. Vadakupulbrit kasutatakse küpsiste, kommide, šokolaadi, jäätise ja kookide valmistamisel. Vadakuvalgust tehakse munavalgeasendajat ja vadakujooke. Mozzarella juustu tootmise kõrvasaadusena saadud vadakust valmib vadakukohupiim ricotta. Vadakuvõi on kondiitritööstuse tooraine. Samuti on võimalik vadakule täispiima lisades valmistada sellest uuesti juustu.
Kõrge biosaadavusega vadakuvalkudest (beetalaktoglobuliin, alfalaktalbumiin jt) tehakse kulturistide seas populaarseid toidulisandeid.
Jean-Paul Sartre
pisi|Jean-Paul Sartre Jean-Paul Charles Aymard Sartre [žan-pol sartr] (21. juuni 1905 Pariis – 15. aprill 1980) oli prantsuse kirjanik, filosoof ja kriitik, eksistentsialist.
Samuti kaitses ta inimõigusi, pööramata siiski tähelepanu nende rikkumistele sotsialismimaades. Tema mässuliste ideede najal on kasvanud eriti kolmanda maailma noored.
Elukäik
pisi|Sartre'i kohtumine [[Che Guevaraga. Vasakul istub Simone de Beauvoir]] Sartre' ema neiupõlvenimi oli Anna-Marie Schweitzer ja ta oli Albert Schweitzeri lähedane sugulane. Jean-Pauli mereväeohvitserist isa suri, kui poiss oli 15-kuune.
Keskkoolis õppis ta La Rochelle'is. 1929. aastal lõpetas ta École Normale Superieure'i. Seal tutvus ta Simone de Beauvoir’ga, kellest sai ta elukaaslane. Sartre töötas 1931–1945 Le Havre'is filosoofiaõpetajana.
Tema üks tuntumaid romaane on "Iiveldus", mille autor kirjutas ülikooliprofessorina.
Sartre võitles tulihingeliselt kõige ebaõiglase vastu. Ta oli veendunud antifašist ning läks vabatahtlikult sõtta. Teise maailmasõja ajal oli ta lühikest aega Saksamaal vangis. 1945. aastal loobus ta õpetajaametist ning asutas ajakirja Les Temps Modernes ('moodsad ajad').
1940. aastail oli Sartre kommunismi suhtes skeptiliselt meelestatud. Muutus tuli 1952. aastal, mil Le Havre'is puhkes suur dokitööliste streik. Siis ütles kirjanik: "Kas tahame või mitte, aga vene sõdur on kommunist ja me peame teda toetama. Mina toetan kõigi maade kommunistlikke parteisid." Samas mõistis Sartre hukka Punaarmee invasiooni Ungarisse 1956 ja Tšehhoslovakkiasse.
Pärast Stalini surma 1953 tutvus ta kirjanik Konstantin Simonoviga ja külastas Nõukogude Liitu. Selle reisi ajal oli tal armulugu oma tõlgi Lena Zoninaga. Suvepuhkusel viibiv peasekretär Nikita Hruštšov kutsus ta oma suvilasse Gruusias, kuid suhtus kirjanikepaari väga tõrjuvalt. Otsustaval hetkel meenus peasekretärile, et 1956. aastal Roomas viibides oli Sartre teravalt arvustanud Nõukogude vägede invasiooni Ungarisse. "Teie, härra Sartre, olete kapitalismi sabassörkija," sõnas Hruštšov. "Ärge sekkuge meie riigi siseasjadesse." Liidu esimese mehe nõustaja andis nõu olla külalise vastu sõbralikum, Hruštšov aga vastas: "Mina tahan olla rangem, muidu nad ju ei mõista, mida on teinud." Lõpuks peasekretär leebus ja lõpetas vestluse sõnadega: "Ja siiski olete ka teie sõja vastu. Sellepärast me istumegi siin ja joome."
Külaskäik Eestisse
1964. aastal käisid Sartre ja Beauvoir Eestis. Vahetpidamata sebiv Beauvoir polevat lasknud väliselt veel noorel ja elujõus mehel suudki lahti teha ega iseseisvalt sammugi astuda. Pikk Beauvoir pidas väikest kasvu ja mitte just kõige nägusama välimusega Sartre'it teatud mõttes oma lapseks. Vabas kooselus oleva paari peresuhetest annab tunnistust ka see, et järglasi neil endil polnud, kuid see-eest adopteerisid mõlemad täisealisi lapsi.
Tõlkija Tatjana Hallap meenutab Sartre'i Eestis-käiku: "Sartre ja de Beauvoir armastasid väikeseid Eesti külapoode, kust nad ostsid veini, mis meenutas maitselt prantsuse omi. Veine aitas valida Lennart Meri, kes prantsuse keele hea oskuse tõttu neid kantseldas."
Nobeli auhind
1964. aastal tunnustati kirjanikku Nobeli kirjandusauhinnaga, millest Sartre loobus protestiks süsteemi vastu.
Ühiskondlik tegevus
Sartre oli Vietnami sõja vastane aktivist.
Haigus
pisi|Satre'i ja de Beauvoiri haud Sartre'i haigusest saab lugeda Simone de Beauvoiri 1984 avaldatud raamatust "Hüvastijätutseremoonia", kus kirjeldati Sartre'i kümmet viimast, vaimselt nõtra aastat. Elu lõpus lisandus täielikule kontaktivõimetusele ka füüsiline pimedus. Sartre suri 1980 kopsuhaigusse.
Romaanid
Antoine Roquentin, kes on end pärast pikki reisiaastaid sisse seadnud ühte Prantsuse sadamalinna, asub lõpetama uurimust ühe tuntud poliitikategelase kohta. Teda hakkab aga painama kummaline iiveldustunne, mis saadab teda kõikjal: kirjutades uurimust, kohtudes sõpradega ning isegi siis, kui tema mõtted kanduvad Annyle, tüdrukule, keda kunagi armastas… See on paeluv ja filosoofilise tooniga lugu iseendasse vaatamisest ja eksistentsiaalsuse lätete avastamisest.
Sõzran
Sõzran [s'õzran] on linn Samara oblastis Venemaal. Asub Volga jõe ääres Sõzrani jõe suudmes.
2007. aastal elas linnas 179 800 ja 2009. aastal 178 900 inimest.
Sõzran on raudteede sõlmpunkt. Rongiga pääseb Volga vasakkaldale ületades Sõzrani silla.
Paapua Uus-Guinea
Paapua Uus-Guinea on riik Austraalia ja Okeaania maailmajaos. See hõlmab Uus-Guinea saare idaosa ning hulga väiksemaid saari, millest suurimad on Uus-Britannia, Bougainville ja Uus-Iirimaa. Piirneb läänes Indoneesiaga, lõunas teisel pool Torrese väina asub Austraalia.
Haldusjaotus
Riik jaguneb 20 provintsiks, üheks pealinnaringkonnaks ja üheks autonoomseks piirkonnaks:
pisi|tühi|300px|Paapua Uus-Guinea 1. järgu haldusüksused
Aluoja
Aluoja on mitme Eesti loodusobjekti nimi:
Zagrebi kunstipaviljon
pisi|Zagrebi kunstipaviljon Zagrebi kunstipaviljon (horvaadi keeles Umjetnički paviljon u Zagrebu) on Kagu-Euroopa vanim galerii. Horvaatia pealinnas Zagrebis asuv beaux-arts stiilis paviljon tarindati valmis 1898. aastal keset belle époque ' i, kuigi selle terasstruktuuri kasutati kaks aastat varem Budapestis toimunud näitusel.
Alexandra Ripley
pisi|Alexandra Ripley(1999) Alexandra Ripley (neiupõlvenimi Braid; 8. jaanuar 1934 – 10. jaanuar 2004 Richmond Virginia) oli Ameerika kirjanik, kes sai tuntuks 1991. aastal ilmunud romaaniga "Scarlett", mis oli järg romaanile "Tuulest viidud".
Tärkma
Tärkma on küla Hiiu maakonnas, Hiiumaa valla lõunaosas, Soela väina põhjakaldal. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Alexandra Ripley
Alexandra õppis Ashley Hallis, tüdrukute eliitkoolis.
Tärkma
Tärkma piirneb põhjas Emmaste, läänes Rannaküla ja idas Tilga külaga.
Nimi
Marja Kallasmaa pakub, et kohanimi tuletub tegusõnast tärkama + nimisõna maa. Leo Tiik arvas, et kohanimi pärines Saaremaalt. Kohanime on esmamainitud 1564 kujul Terckma.
Loodus
Külas asub Tärkma ohvritamm.
Ajalugu
Tärkma kuulus ajalooliselt Emmaste mõisa alla. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel oli Tärkmas 11 talu, mille peremehed olid: Ranna Jack, Reino Wiedas, Hanso Niggo, Micko Matz, Micko Claus, Muda Jüri, Ulja Jako Michel, Surewieta Thomas, Ulja Jako Peter, Hanso Jüri ja Loja Simona Hans.
1835 oli külas 13 talu ja elanikud said omale perekonnanimedeks nimed: Anspu, Arbus, Baum, Hausper, Kaevandes (Kaewandes), Kastein, Kerm, Lippo, Lunter, Nigo (Niggo), Niit (Niet), Nurs, Peutel, Saart, Tammo, Terkfeld, Tikker, Tärk (Terk), Tüll, Ustal, Vahtras (Wahtras), Witra ja Üksik.
Emmaste mõisnik J. Stenbock rajas Tärkma soolavabriku seoses 1809 kehtestatud blokaadiga.
Tärkma kuulus 1977–1997 Emmaste koosseisu.
Taristu
Tärkma põhjaosast kulgeb küla idaossa Emmaste–Ohari tee, kust sadamasse kulgeb Jäätrassi tee. Külas asub Tärkma sadam. Sadama juures asus tänapäevaks hävinud Tärkma merepäästejaam. Tärkmast on sobivatel talvedel alanud Hiiumaa–Saaremaa jäätee.
Kure
Kure on linn Jaapani Hiroshima prefektuuris. Asub Honshū lõunaosas.
Linnas on masina- ja laevaehitusettevõtted. Enne Teist maailmasõda oli linnas üks Jaapani suurimaid sõjasadamaid. Seal ehitati lahingulaev Yamato.
Kurest on pärit laulja Hitomi Shimatani.
Aluoja allikad
Umbes 200–250 m enne Aluoja joastikku asub karstiala, kus vesi neeldub ning hiljem joastiku astanguil ja oru vasakpoolsel veerul avaneb allikatena. Suurima vooluhulgaga allikat (kuni 40 l/s) kutsutakse Aluoja Ohvriallikaks.
Allikad kuuluvad looduskaitse alla.
Suessi kriis
Suessi kriis (inglise keeles ka Tripartite Aggression, araabia أزمة السويس - العدوان الثلاثي; prantsuse Crise du canal de Suez; heebrea מבצע קדש Kadeshi kampaania või מלחמת סיני Siinai sõda) oli sõjaväeline rünnak Egiptusele Suurbritannia, Prantsusmaa ja Iisraeli poolt, mis algas 29. oktoobril 1956.
Rünnak järgnes Egiptuse otsusele 26. juulil 1956 natsionaliseerida Suessi kanal, kuna Inglismaa ja USA ei andnud laenu Niiluse jõele Assuani elektrijaama rajamiseks.
Riigistamine halvendas suhteid kanali seniste omanike Suurbritannia ja Prantsusmaaga, kes planeerisid sõjalist väljaastumist ja neid toetas Iisrael.
Oktoobris 1956 tungis Iisrael Egiptusele kallale, novembris viisid oma väed kohale Suurbritannia ja Prantsusmaa. Sündmustesse sekkunud ÜRO nõudel sõlmiti vaherahu (seda nõudsid nii NSV Liit kui ka USA). Suessi kanal sai kaks aastat hiljem ametlikult Egiptuse omandiks. Suessi kriisi tulemusel nõrgenes piirkonnas Inglismaa ja Prantsusmaa positsioon, kasvas aga NSV Liidu ja USA tähtsus, esimene hakkas toetama Araabia riike, teine Iisraeli kui vastukaalu kommunismi levikule.
Tanel Tuhal
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Tanel Tuhal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1985–1992.
1992–1994 töötas Tanel Tuhal arhitektuuribüroos A Dato AS arhitektina. Alates 1994. aastast töötab Tanel Tuhal koos Ra Luhsega loodud arhitektuuribüroos Luhse&Tuhal OÜ.
Tanel Tuhali tuntumad tööd on Pirita uus klooster, Jõhvi Kontserdimaja, Lehe tänava elamud ning Vene Teatri laiendus. Lisaks on Tanel Tuhal koos Ra Luhsega edukalt osalenud mitmetel arhitektuurikonkurssidel. Tanel Tuhal on Eesti Arhitektide Liidu liige.
Romantika
Romantika on romantilise armastuse või muude "luuleliste" olukordade tundeline ja unistuslik läbielamine.
Romantikaga seostatakse näiteks kuuvalgel ööl jalutamist ja ööbiku laulu kuulamist.
Ilmar Valdur
pisi|Ilmar Valdur 2009. aastal Ilmar Valdur (sündinud 31. juulil 1970) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas ta Tallinna Kunstiülikooli arhitektuuriteaduskonnas aastatel 1988–1993.
Ta töötab alates 1994. aastast arhitektuuribüroos Kolm Pluss Üks. Arhitektuuribüroo Kolm Pluss Üks sai Eesti Vabariigi Vilniuse suursaatkonna arhitektuurse lahenduse eest 1998. aastal ja Villa V arhitektuurse lahenduse eest 2001. aastal Eesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali aastapreemia.
Liikmesus
Ta on Eesti Arhitektide Liidu liige.
Töid
Tema tuntumad tööd on Villa V Nõmmel, E-Farm Viimsis, kortermaja rekonstruktsioon ja laiendus Kadriorus ning raamatukogu Pärnus.
Regula
Regula oli Saaremaa Laevakompanii esimene n.ö. uue põlvkonna laev, milles oli varasemast rohkem mõeldud ka reisijate mugavusele. Enne Eesti lipu alla ostmist 1997. aastal kuulus Regula Scandlines'ile ning sõitis aastail 1971–1996 Taani ja Rootsi vahelisel liinil Helsingør–Helsingborg.
Ehitatud ühena kolmest laevast sama projekti järgi perioodil 1968–1973, oli Regula algselt 800-kohaline, mahutades 75 sõidukit. 1985 ehitas Scandlines Regula, Betula ja Ursula ümber 900-kohaliseks ja 105 sõiduautot mahutavaks.
Regula sõitis Virtsu–Kuivastu liinil, kuni Saaremaa Laevakompanii kaks oma kolmest uuest parvlaevast Saksamaal rakendas ja tekkis vajadus panna laev Hiiumaa-liinile.
2016. aasta juulis ostis Regula Tallinna Sadama tütarettevõtte TS Laevad. Küll jäi seda esialgu edasi opereerima Saaremaa Laevakompanii. On hinnatud, et kui Saaremaa Laevakompanii soetas 1997. aastal aluse umbes 30 miljoni krooni ehk natuke vähem kui kahe miljoni euro eest, siis TS Laevad käis selle eest välja summa vahemikus 4–6,5 miljonit eurot. Hiljem täpsustati, et müügihinnaks oli 4 miljonit.
TS Laevad soetas Regula asenduslaevaks, aga on kasutanud seda ka lisareiside tegemisel. Asenduslaevana on see toiminud näiteks pärast 2017. aastal parvlaevaga Tiiu aset leidnud juhtimisseadme riket ja 2021. aastal parvlaevaga Tõll juhtunud õnnetust.
Indrek Tiigi
Indrek Tiigi (sündinud 26. detsembril 1979) on eesti arhitekt.
Arhitektuurialase kõrghariduse omandas Indrek Tiigi Eesti Kunstiakadeemia arhitektuuri- ja linnaplaneerimise osakonnas aastatel 1998–2004. Aastatel 2003–2004 täiendas Indrek Tiigi end Virginia Polytechnic Institute and State University’s Ameerika Ühendriikides.
2000–2002 töötas Indrek Tiigi arhitektuuribüroos Kolm Pluss Üks OÜ. Alates 2002. aastast töötab ta arhitektuuribüroos Urban Mark OÜ.
Indrek Tiigi tuntumad tööd on E-Talu, Silgu tänava eramu Kakumäel ja Tallink Spa hotell. Lisaks on Indrek Tiigi mitme linnaplaneerimise ja urbanistliku projekti autor ning osalenud arhitektuurivõistlustel. Indrek Tiigi on Eesti Arhitektide Liidu liige.
Jan de Bont
Jan de Bont (sündinud 22. oktoobril 1943 Hollandis Eindhovenis) on hollandi filmilavastaja ja produtsent.
Tema tuntumate tööde hulka kuuluvad filmid "Kiirus" (1994), "Keeristorm" (1996), "Speed 2: Cruise Control" (1997) ja "Lara Croft Tomb Raider: The Cradle of Life" ("Tomb Raider 2: Lara Croft ja elu häll"; 2003).
Argo Moor
Argo Moor (sündinud 18. juulil 1966 Tartus) on eesti maasotsioloog ja kultuuriantropoloog.
Argo Moor propageerib maalähedast ja traditsiooniteadlikku eluhoiakut ja maailmavaadet ning uurib eesti põlistraditsiooni.
Ta on kirjutanud arhailisest maailmatunnetusest, arhailistest uskumustest ja tavadest. Raamat "Nimetu" on figureerinud müügiedetabelites.
Õpetab õppejõuna kultuuriantropoloogiat ja eetikat.
Sotsioloogina on ta osalenud Paide ja Käru valla, Põltsamaa regiooni ja Võru maakonna elanike küsitlustel (1992–1995).
Aarne Üksküla
pisi|[[Jaanus Orgulas ja Aarne Üksküla 2007. aastal]] Aarne-Mati Üksküla (21. september 1937 Tallinn – 29. oktoober 2017) oli eesti näitleja ja teatripedagoog.
Aarne Üksküla on lavastanud teatritükke ja mänginud telelavastustes ("Truu naine"), telesarjades ("Wikmani poisid", "V.E.R.I.", "M Klubi", "Õnne 13"), filmides ("Ühe suve akvarellid", "Pisuhänd", "Peata ratsanik") ja kuuldemängudes. 2009. aastal riigi kultuuripreemia saades oli Üksküla mänginud enam kui 130 teatri- ja ekraanirollis.
Aastal 1980 kirjutas ta alla 40 kirjale.
Elukäik
Aastatel 1956–1957 õppis Aarne Üksküla Tallinna Pedagoogilises lnstituudis. 1961. aastal lõpetas ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri I lennu näitlejana.
Aastatel 1961–1968 töötas ta Rakvere Teatris, 1968–1978 Lydia Koidula nimelises Pärnu Draamateatris, 1985–1988 Eesti Draamateatris, 1988–1993 Vanalinnastuudios ja 1993–2002 Eesti Draamateatris. Üksküla on mänginud ka stuudioteatris Theatrum.
Vaheaegadega on Üksküla töötanud Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikoolis, kus ta oli aastatel 1978–1982 kateedri juhataja ja 1998. aastast professor. Lisaks oli ta 1997. aastast Eesti Humanitaarinstituudi teatriõppejõud.
Osatäitmised
pisi|Aarne Üksküla 1996. aastal
Isiklikku
Esimesest abielust Siina Ükskülaga on Aarne Ükskülal poeg Sander Üksküla, kelle tütar Sandra Uusberg ja poeg Kristjan Üksküla on näitlejad.
Pärast esimese abielu lagunemist 1978. aastal oli Aarne Üksküla elukaaslane Maria Klenskaja. Koos on nad täisealiseks kasvatanud ühise tütre Mari-Leen Üksküla-Eomoisi, kellel on poeg Jens-Patrik Rand ja tütar Maria Eomois.
Monica Bellucci
thumb|Monica Bellucci Monica Anna Maria Bellucci [m'oonika bell'utši] (sündinud 30. septembril 1964 Città di Castellos Perugia provintsis) on itaalia supermodell ja näitleja.
Algul plaanis ta õppida juristiks Perugia Ülikoolis. Õpingute jaoks raha teenimiseks hakkas tegema modellitööd ning lõpuks ta loobus juuraõpingutest.
1988 kolis ta Euroopa ühte moekeskusse Milanosse ning liitus Elite Model Managementiga. Modellina saatis teda edu, siis aga hakkas ta teiste supermodellide eeskujul võtma ka näitlemistunde. Filmides esineb ta alates 1990. aastast.
2004. aasta suvel poseeris ta rasedana alasti ajakirja Vanity Fair itaalia väljaandele, protestides nii Itaalia seaduste vastu, mis lubavad katseklaasilapsi saada ja spermadoonorit kasutada ainult abielupaaridel.
Monica Bellucci räägib itaalia, prantsuse ja inglise keelt.
Raafael
Raafael on peaingel, kelle nimi tähendab "Jumal tervistab"; ta on kaitseinglite pealik ja kogu inimkonna kaitseingel. Ta on lahke sõber neile, keda ta teenib. Nii kaitseb ta ka Toobijat tema teekonnal. Raafael on noorte ja süütute kaitsja, eriti jälgib ja kaitseb ta palverändureid ja teekäijaid.
Kristliku pärimuse järgi olevat just peaingel Raafael ilmunud karjastele jõuluööl teatega: "Ärge kartke! Sest vaata, ma kuulutan teile suurt rõõmu, mis saab osaks kogu rahvale, et teile on täna sündinud Taaveti linnas Päästja, kes on Issand Kristus."
Dendrofloora
Dendrofloora on puittaimede floora ehk mingi ala puittaimede liigiline koosseis.
Näiteks on rikka dendroflooraga Raadi park Tartus ja Kadrioru park Tallinnas, kuhu on erinevatel aegadel istutatud mitmeid võõrpuuliike.
Ernst Sarepera
Ernst Sarepera (10. juuli (vkj)/ 23. juuli 1906 Tartu – 8. mai 1971 London) oli Eesti diplomaat.
Vanamõisa (Hiiumaa)
Vanamõisa on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla edelaosas, Läänemere ääres. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Vanamõisa piirneb põhjas Ole, kirdes Sinima, idas ja kagus Külama külaga.
Nimi
Leo Tiigi arvates lähtub kohanimi seal keskajal asunud Saare-Lääne piiskopkonna Saaremaa stiftifoogti Hiiumaa Amtmanni ametimõisast, mida siis tunti Alliksaare (Alixer) nime all. Vanamõisa nime on esmamainitud 1726. aastal kujul Wanna Moysa.
Loodus
Küla rannikualale jääb Vanamõisa lahe hoiuala. Küla keskosa läbivad Väljasoo kraav ja Vanamõisa kraav. Külas asub Nõrgakivi.
Ajalugu
Vanamõisa ala kuulus Agapäe vakusesse ja hiljem Kassari mõisa alla. Leo Tiigi andmetel asus keskajal külas Saare-Lääne piiskopkonna Saaremaa stiftifoogti Hiiumaa Amtmanni ametimõis Alliksaare. Paul Johansen on ametimõisa asukohaks pakkunud Allika küla. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel oli kohanimi juba Vanamõisa ja Õunaku mõisas elasid talunikud Vanamõisa Matz ja Vanamõisa Hans.
Taristu
Vanamõisa idaosa piirneb Emmaste–Luidja maanteega, kust läände lähtub külatee.
Arnold Posti
Arnold Michael Posti (6. mai 1892 Tallinn – 7. august 1941 Petšorlag, Komi ANSV) oli Eesti konsul Stockholmis 1919. aastal.
Arreteeriti 24. jaanuaril 1941 Tallinnas.
Käokannus
Käokannus (Linaria Mill.) on teeleheliste sugukonda kuuluv üheaastaste rohttaimede perekond. Varem kuulus mailaseliste sugukonda.
See perekond on levinud Euroopa mõõduka kliimaga paikades, Põhja-Aafrikas ja Aasias. Kõige rohkem liike kasvab Vahemere maades.
Käokannuse õis sarnaneb ehituselt lõvilõua õiega. Viljaks on kupar, kus on palju seemneid.
Liike
Käokannuse perekonda kuulub sadakond või poolteistsada liiki. Eestis elab neist kaks:
Varem kuulus käokannuse perekonda ka pihkane haiklõug (sünonüüm väike käokannus, Chaenorhinum minus (L.) Lange ehk Linaria minor (L.) Desf.).
Indikaator
Indikaator on mingi nähtuse olemasolu näitaja, vahend mingi suuruse ligikaudseks mõõtmiseks.
Lapi sõda
thumb|right|[[Muonio]] Lapi sõda oli relvakonflikt Soome ja Saksamaa vahel Teise maailmasõja lõpul 15. septembrist 1944 kuni 25. aprillini 1945 Lapimaal. Mõned allikad käsitlevad seda sõda ka Jätkusõja osana.
Eelmäng
Aastal 1943 hakkas Saksamaa väejuhatus tegema ettevalmistusi juhuks, kui Soome sõlmib vaherahu Nõukogude Liiduga (Weisung Nr.50 für die Vorbereitung der Rückführung des Geb.A.O.K.20 nach Nordfinnland und Nordnorwegen, 28. september 1943. ). Sakslased plaanisid 20. Mägiarmeega tagasi tõmbuda põhja suunas, et kaitsta niklikaevandusi Koola poolsaare Petsamo ümbruses. Talvel 1943–1944 täiustasid sakslased Põhja-Soome ja Põhja-Norra vahelist teedevõrku, kasutades selleks laialdaselt sõjavange. Suur osa sõjavangidest oli pärit Lõuna-Euroopast ning ikka veel suvemundreis, mistõttu inimkaotused olid suured.
Indikaator
Keemias
Bioloogias ja ökoloogias
Lapi sõda
Sõja käik
Üheks Nõukogude Liiduga sõlmitud vaherahu (19. september 1944) tingimuseks oli see, et Soome (sarnaselt Itaalia ja Rumeeniaga) pidi Wehrmachti oma pinnalt välja ajama. Algul üritasid Soome ja Saksa ohvitserid organiseerida rahulikku taandumist, kuid Nõukogude Liidu survel algas veel enne vaherahu lepingu sõlmimist ka lahingutegevus. 15. septembril 1944 üritasid sakslased hõivata Suursaart Soome lahes (operatsioon "Tanne Ost"), kuid Soome väed lõid nad tagasi, võttes suure osa Saksa dessandist vangi.
Indikaator
Tehnikas
Hüdroloogias
Lapi sõda
Sõja käik
Soomlasi juhtis Talvesõja Suomussalmi lahingu võidukas väejuht kindral Hjalmar Siilasvuo, sakslasi Lothar Rendulic.
28. septembril algas lahingutegevus ka Puhdasjärvil. Mõned päevad hiljem toimus Soome vägede dessant Tornio lähedal, millega rünnati sakslasi selja tagant. Saksa väejuhatus võttis seda kui eelnevate kokkulepete rikkumist ning alustas taandumise kaitseks tõsist sõjategevust. Tornio piirkonnas kestsid lahingud umbes nädala. Taandumisel kasutasid sakslased põletatud maa taktikat, hävitades kogu infrastruktuuri. Järgmised olulised lahingud olid Kemi vallutamine 7. ja 8. oktoobril, Taipale lahing 12.–14. oktoobril, Rovaniemi vallutamine 16. ja 17. oktoobril ja Muonio vallutamine 26.–30. oktoobril. Talve tulekul muutus sõda positsioonisõjaks, sest sakslased olid Loode-Lapimaal väga hästi kindlustunud. Viimane lahing toimus 24. aprillil Kilpisjärvil. Viimased Saksa väeüksused lahkusid Soomest 27. aprillil.
Indikaator
Logistikas:
Lapi sõda
Tagajärjed
Sakslaste kaotused sõjas olid umbes 950 surnut, 2000 haavatut ja 1300 vangilangenut, Soome poolel 774 surnut, 3000 haavatut, 262 teadmata kadunut. Lapimaal hävis kolmandik hooneist ning kõik maantee- ja raudteesillad peale kahe. Sada tuhat tsiviilelanikku siirdus sõjapõgenikena Rootsi. Soome armee demobiliseeriti, Saksa sõjavangid anti üle Nõukogude Liidule.
Indikaator
Majanduses:
Põie-lootekusejuha sopis
Põie-lootekusejuha sopis on lootekusejuha puuduliku atrofeerumise tagajärjel moodustuv sopis kusepõie tipus.
Valgu (Hiiumaa)
Valgu on küla Hiiu maakonnas Hiiumaa valla lõunaosas Väinamere ääres Käina ja Emmaste vahel. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Valgust põhjas ja idas asub Jausa, loodes Muda küla, läänes Ulja ja lõunas Harju küla.
Nimi
Kohanimi tuleneb kas lisanimest Valge või murdelisest sõnast valk ’välk’. Kui kohanime aluseks on saksa keel, võib see tuleneda isikunimest. Kohanime on esmamainitud 1623 kujul Walck.
Loodus
Valgu loodeosa piirneb Mudaoja ojaga.
Ajalugu
Valgu kuulus ajalooliselt Agapäe vakusesse ja Emmaste mõisa alla. 1688 elas vakuses talunik Walke Tönis. Läänemaa 1725–1726 adramaarevisjoni alusel elasid vakuses talunikud Walko Matz ja Walko Michell.
Taristu
pisi|Valgu bussipeatus Valgu küla läbib Suuremõisa–Käina–Emmaste maantee, kus asub bussipeatus.
Kultuur
Endises kolhoosisöökla hoones asub Valgu seltsimaja.
Lapi sõda
Tagajärjed
Ametlikult kuulutas Soome Saksamaale sõja 4. märtsil 1945.
Valgu (Hiiumaa)
Kultuur
Külas tegutses kauplus-postkontor, mille hoone on säilinud.
Moulay Rachid
paremal|raamita Prints Moulay Rachid (sündinud 20. juunil 1970 Rabat) on Maroko prints. Tema isa oli Hassan II.
Heldur Sander
Heldur Sander (sündinud 24. novembril 1946 Ageris) on eesti loodusgeograaf, dendroloog ja maastikuökoloog.
Elulugu
Heldur Sander on maatööliste poeg ja oli Enel Sanderi abikaasa.
1961–1963 õppis Sander Tihemetsa Põllumajanduse Mehhaniseerimise Tehnikumis, lõpetas 1966 Paide Kaugõppekeskkooli, 1975 Tartu Riikliku Ülikooli geograafia osakonna. 1998. aastal kaitses ta Tallinna Pedagoogikaülikoolis magistrikraadi geoökoloogias väitekirjaga "Tallinna puittaimestiku mitmekesisus maakasutuse liigestatuse taustal", 1999–2004 oli Eesti Põllumajandusülikooli ZBI doktorant. Ta täiendas end 1992 Helsingi Ülikoolis ja 1996 Taani Metsa ja Maastiku Uurimise Instituudis.
1963–1970 oli ta Paide MEK-i ja KEK-i müürsepp-monteerija, 1970–1971 Eesti Põllumajandustehnika Türi osakonna maaparandustööline, 1975–1998 Tallinna Botaanikaaia insener, vaneminsener, nooremteadur ja teadur, 1998–2004 EPMÜ metsandusliku uurimisinstituudi teadur, 2005– Eesti Maaülikooli metsabioloogia osakonna teadur.
Teadustöö
Heldur Sanderi peamised uurimisvaldkonnad on dendroloogia, puittaimede introduktsioon, linnahaljastus ja -metsandus, Eesti arboreetumid ja pargid ning looduskaitse. Ta on uurinud Harju-, Lääne-, Saare- ja Pärnumaa arboreetumeid ja parke ning üksikparke üle Eesti, Tallinna ja Pärnu haljastust, Haapsalu, Kunda ning Espoo (Soome) linnahaljastust. 1993. aastast on ta mitme projekti juht, rahvusvaheliste projektide "Mets, tervis ja inimese heaolu" (aastast 2004) ning "Põhja- ja Baltimaade linnametsandus" (aastast 2005) üks Eesti koordinaatoreid.
Sander on olnud 16 teaduskogumiku koostajaid ja toimetajaid, väljaannete "Eesti dendrofloora uuringud" (aastast 1997, seni ilmunud 8 köidet) ja "Dendroloogilised uurimused Eestis" (aastast 1999, 3 köidet; II ja III köite kaastoimetaja on Ü. Tamm) algataja ja toimetaja, "Tallinna entsüklopeedia" (Tallinn, 2004) kaasautor. Ta on avaldanud umbes 130 teadustrükist ning arvukalt aimeartikleid. Ta on avaldanud seeria töid Eesti parkide dendrofloorast, sealhulgas Tallinna haljastusest ja selle ajaloost.
Ta on Loodusuurijate Seltsi ja Eesti Geograafia Seltsi liige.
Hingeabi assotsiatsioon "Usaldus"
Hingeabi Assotsiatsioon Usaldus on mittetulundusühing, mis tegeleb psühholoogilise abi osutamisega telefoni teel. Seda teenust nimetatakse usaldustelefoniks.
Usaldustelefoni lühinumbrid on 126 (eesti keeles) ja 127 (vene keeles).
Esimene usaldustelefon Eestis alustas tööd Tallinnas 1. jaanuaril 1988. Selle rajas psühholoog Enno Selirand koos initsiatiivgrupiga, kuhu kuulsuid Härmo Saarm, Astrid Neeme, Ilmar Ebber, Urmas Roos, Airi Värnik, Mart Marpuu, Ruve Šank, Tõnu Ots ja Avo-Rein Tereping.
Boriss Andrejev
pisi|Boriss Andrejev Boriss Fjodorovitš Andrejev (vene Борис Федорович Андреев; 9. veebruar 1915 Saratov – 25. aprill 1982 Moskva) oli vene filminäitleja.
Sudoku
thumb|Sudoku algseis (pärast pildile klõpsamist võib allpool näha lahendust)
Sudoku (jaapani 数独 (sūdoku)) on loogikal põhinev numbrimäng.
Tavaliselt koosneb mäng 9×9 ruudustikust, mis on jaotatud omakorda 3×3 ruutudeks (regioonideks). Ruudustik tuleb täita numbritega 1–9 nii, et üheski reas, veerus ega regioonis ükski number ei kordu.
Kuigi esimene sudoku avaldati USA-s 1979. aastal, saavutas see suure populaarsuse 1986. aastal Jaapanis ja levis laialdaselt maailmas alles aastal 2005.
Sudokute levikut soodustavad rahvusvahelised ajakirjanduskontsernid. Varem avaldati paljudes ajakirjandusväljaannetes ristsõnu, kuid need on kasutatavad ainult ühes keeleruumis. See-eest sudoku keeleruumist ei sõltu. Sudokuid on ka palju lihtsam arvutiprogrammidega teha, mistõttu on sudokuid odavam koostada kui ristsõnu.
Eesti parimad
Eesti parimad sudoku mängijad on Tiit Vunk (maailmameister 2016 ja 2022) ja Jaanus Laidna.
Apocalyptica
Apocalyptica on Soome hevimuusikat esitav ansambel, mis esitab oma lugusid tšellodel.
Bänd sai tuntuks USA hevibändi Metallica kaveritega, mis olid nende esimesel albumil "Plays Metallica By Four Cellos" ning äratasid aktiivset vastukaja. Bändi lõid Helsingi Sibeliuse Akadeemia tudengid, kes olid tüdinud vaid klassikalise muusika mängimisest. Hiljem on nad peale Metallica lugude reinterpreteerinud ka Edvard Griegi, Pantera, Sepultura ja paljude teiste loomingut.
Gabriel
pisi|Fragment [[Leonardo da Vinci maalist "Maarja kuulutus"]] Gabriel (ka Gaabriel; Gavriʼel,,  Jibrīl, ) on judaismis, kristluses ja islamis üks peainglitest, Jumala saadik, sõnumitooja.
Peaingel Gabrieli nimi tähendab "Jumal on mu jõud". Ta on taevaste varanduste valvur, lunastuse ingel ja Jumala ülemkäskjalg. Ta seletab Taavetile ta nägemusi, kuulutab ette Simsoni ja Ristija Johannese sündi ning Maarjale Jeesuse sündi.
Aastal 1921 kuulutas paavst Benedictus XV Gabrieli postitöötajate, telefoni- ja telegraafitöötajate kaitsepühakuks.
Valter Heuer
Valter Heuer (14. juuli 1928 Elva – 2. märts 2006 Jämejala) oli eesti maletaja, maleajakirjanik ja maleajaloolane ning sporditegelane.
Haridus
Ta lõpetas 1946. aastal Tartu 1. Keskkooli.
Maletajana
Eesti NSV meister 1976, hõbe 1962, pronks 1961.
Anykščiai
thumb|Püha Matteuse kirik Anykščiai (, poola Onikszty, saksa Onikschten või Anixen) on linn Leedu idaosas Utena maakonnas, Anykščiai rajooni ja Anykščiai valla keskus. Asub merepinnast 75 meetri kõrgusel Šventoji ja Anykšta jõe ühinemiskohas. Anykščiai on Leedu tähtsaim suusakuurort ja talispordikeskus, seal asub Anykščiai regionaalpargi halduskeskus.
Linnas asub kitsarööpmelise raudtee Anykščiai raudteejaam.
Aastal 2009 avati linnas kelgurada. Linnas on kvartsiitliiva karjäär, seal valmistatakse veini, linnas on ka puidutööstus.
Haridust annavad gümnaasium, progümnaasium, põhikool, spordikool, muusikakool ja kunstikool. Seal asuvas kutsekoolis koolitatakse kokkasid, sekretäre, ekspediitoreid, autoremondilukkseppasid, hotellitöölisi ja tislereid.
Ajalugu
Anykščiaid on esmamainitud 1442. aastal. Toona asus seal Leedu suurvürstidele kuulunud Anykščiai mõis.
Aastail 1442–1452 ehitati sinna esimene puidust kirik. Sajandi teisel poolel sai asula alevi staatuse, aastal 1516 ka ajutiselt linna staatuse. Aastal 1566 põlesid nii alev kui ka kirik maha. Kirik põles taas aastal 1671. Asula sai taas linnaõigused aastal 1792, ent kaotas need aastal 1795.
Poola jagamisel läks asula Venemaa koosseisu. Tsaariajal olid asula kohta kasutusel venekeelsed nimekujud Оникшта ja Оникшты. XIX sajandi alguses ehitati sinna esimene kivikirik. Alevis oli ka juutide kogukond, seal oli kaks sünagoogi. Novembriülestõusu järel läks alev riigi omandisse. Aastal 1898 valmis Panevėžysi ja Švenčionėliai vaheline kitsarööpmeline raudtee, millel avati Anykščiai raudteejaam. Aastal 1900 elas linnas 2754 juuti. Aastal 1902 valmis Anykščiais hüdroelektrijaam. Aastal 1909 ehitati vana kiriku asemele uus, mille tornid olid algselt 84 meetri kõrgused, ent esimese maailmasõja tulemusel jäid need 79 meetri kõrgusteks.
Aastal 1929 asutati alevis veinitootmisega tegelev ühistu. Aastal 1938 sai Anykščiai linnaks. Aastal 1941 hukkasid linna vallutanud Saksa okupatsiooniväed 1500 linna elanikku; enamik neist olid juudid.
Teise maailmasõja järel tegutses linna ümbruskonnas viis leedu metsavendade rühmitust. Aastal 1962 hakati seal kaevandama kvartsiitliiva.
Linn oli aastal 2012 Leedu kultuuripealinnaks.
Elanikkond
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Anykščiai elanikest leedulasi 95,93%, venelasi 3,15%, poolakaid 0,26% ja ukrainlasi 0,11%.
Tuntud elanikke
pisi|püsti|Antanas Baranauskase muuseum
Tšekk
Tšekk (inglise keeles check või siis cheque), ka pangatšekk, on väärtpaber, mille väljaandja annab makse teostajale korralduse maksta makse saajale kindel rahasumma. Tavaliselt on tšeki maksjaks krediidiasutus. Tšekisumma väljamaksmise toimingut nimetatakse tšeki lunastamiseks.
Tšeki väljaandja võib anda korralduse
Nimeline tšekk
Nimelises tšekis (inglise keeles registered cheque) märgitakse kindel isik, kellele tšekk tuleb lunastada, ja märge "üleandepealdise tegemise õiguseta" või muu samatähenduslik märge.
Käsktšekk
Käsktšekis (inglise keeles order cheque) märgitakse kindel isik, kellele tšekk tuleb lunastada. Käsktšekis võib sõnaselgelt märkida üleandepealdise tegemise õiguse või jätta selle märkimata.
Esitajatšekk
Esitajatšekis (inglise keeles bearer cheque) märgitakse, et see tuleb lunastada tšeki esitajale. Esitajatšekiks loetakse ka tšekki, mis tuleb lunastada kindlale isikule, kuid millel on lisamärge "või esitajale" või muu samatähenduslik märge, samuti tšekki, milles maksesaajat ei ole märgitud.
Reisitšekk
Reisitšekk (inglise keeles traveller's cheque) on eriline tšekiliik, mille puhul tšeki väljaandja annab tšeki valdajale võimaluse lunastada tšekk vabalt valitud maa krediidiasutuses kohalikus valuutas.
EHI
EHI või Ehi võib tähendada järgmist:
Adolf Stafenau
Adolf Stafenau (5. juuni 1881 Leebiku vald – 1. märts 1970 Tallinn) oli Eesti konsulaarametnik ja konsul Valkas.
1920. ja 1930. aastatel oli ta Valga linnavolikogu volinik.
Konrad Mäe preemia
Konrad Mäe preemia ja sellega kaasnev medal antakse välja igal aastal Konrad Mäe sünniaastapäeval 1. novembril kunstiteose, teoste seeria või näitusekomplekti eest, mis on märgatavalt rikastanud eesti maalikunsti.
Auhinda antakse välja alates 1979. aastast. Tänapäeval annab seda välja Eesti Kunstnike Liit ja selle alaliit Eesti Maalikunstnike Liit. Seda rahastab Eesti Kultuurkapitali kujutava ja rakenduskunsti sihtkapital.
Konrad Mäe medali on kujundanud Enn Johannes.
Glenn Miller
thumb Alton Glenn Miller (1. märts 1904 Clarinda, Iowa osariik – kadunud 15. detsembrist 1944) oli ameerika džässhelilooja, -tromboonimängija ning -orkestrijuht.
Glenn Milleri kuulsamate lugude hulka kuuluvad näiteks "In the Mood", "Tuxedo Junction", "Chattanooga Choo Choo", "Moonlight Serenade", "Little Brown Jug", "Pennsylvania 6-5000" jpt.
Aastal 1937 hakkas ta juhatama omanimelist orkestrit, mis on praeguseni hinnatuim terves džässmuusika ajaloos.
Kui Glenn Miller oli 15. detsembril 1944 teel Prantsusmaale, kus ta pidi andma kontserte USA sõduritele, kadus ta lennuk ära La Manche'i väina kohal halva nähtavuse tõttu. Teda pole siiamaani leitud.
Spaa
pisi|[[Széchenyi ravitermid Budapestis]] Spaa ehk vesiravila (inglise keeles spa) on tavaliselt meditsiinilisel või vaba aja veetmise eesmärgil rajatud asutus, kus pakutakse tervistavaid kuumavee-, külmavee- või mineraalveevanne.
Traditsiooniliselt on spaaks nimetatud kohta, kus vesi on usutavasti tervistava toimega. Tavaliselt on sellisteks kohtadeks kuumaveeallikad ning kõrge mineraalidesisaldusega veekogud. Keeleteadlased arvavad, et sõna on tuletatud Belgia linna Spa järgi, mis lühendub väljendist "Salus Per Acquam”. Tänapäevane spaa võib olla luksuslik kuurort või kuurorthotell, mis asetseb loodusliku terviseallika lähedal või sisaldab tervistavaid tehisallikaid, vesimassaži võimalusi, mullivanne jms.
Teise versiooni järgi on sõna aluseks Belgia külakese Spa nimi. Tänu oma raviallikatele oli see küla kuulus juba keskajal. Prantsusmaa ja Belgia vahelise sõja ajal püüdis kumbki pool hoida Spa külakest just oma tagalas. Öö varjus saadeti haavatud käsu korras kolmeks-neljaks tunniks allikatesse lebama ja hommikuks olid nad taas võitlusvõimelised.
Tänapäeval võiks vastata, et "spa" on ladinakeelse fraasi "sanitas pro aqua" ('tervis vee kaudu') lühend. Tänapäevases sõnavaras tähendab spaa kohta, kus on parimad võimalused tervenemiseks, profülaktikaks ja taastumiseks. Mitmesuguste protseduuride abil taastatakse väsinud ja stressist vaevatud inimeste ihu ja hing. Tervele aga annavad SPA protseduurid jõudu ja energiat veelgi juurde.
Ülo Mander
Aastatel 1977–1991 töötas ta Eesti Põllumajanduse Akadeemias, aastatel 1992-2019 oli Tartu Ülikoolis geograafia osakonna juhataja, edaspidi korraline professor.
Lõpetas 1977. aastal Tartu Riikliku Ülikooli füüsilise geograafia erialal cum laude.
Aastast 1998 on ta Eesti Maastikuökoloogia Assotsiatsiooni juhatuse esimees.
Ta on muu hulgas uurinud põllumajanduse kasutavate biogeensete ühendite aineringet ja nende mõju valglatele ning pikemaajalisi maastikustruktuuri muutusi ja viimaste mõju maastike ainete ringkäigule.
Apja järved
Apja järved asuvad Valga maakonnas Valga vallas, jäädes Karula rahvuspargi territooriumile. Need on Suur-Apja järv ehk Koobassaare järv ja Väiku-Apja järv; mõlemad järved on miksotroofsed.
Järvedes leidub mitmeid haruldasi plankteri liike.
Horvaadi keel
pisi|Horvaadi keel 1000-1100 ([[Baška tahvel)]] pisi|Horvaadi keel "codex" 1200 pisi|Horvaadi keel "Misal" 1368 pisi|Horvaadi keel 1380-1400 Horvaadi keel (horvaadi keeles hrvatski jezik) on üks lõunaslaavi keeltest. Seda räägib emakeelena umbes 7 miljonit inimest peamiselt Horvaatias.
Katima Mulilo
Katima Mulilo on linn Namiibias, Caprivi ringkonna keskus. Asub Zambezi jõe kaldal.
2004. aastal valmis üle Zambezi jõe sild, mis ühendab Katima Mulilot Sesheke linnaga Sambias.
Andrei Korobeinik
Andrei Korobeinik (sündinud 5. novembril 1980 Pärnus) on Eesti poliitik, programmeerija ja ettevõtja, internetiportaali rate.ee looja, XV Riigikogu liige. Ta on olnud XII ja XIV Riigikogu liige.
Ta lõpetas 1998. aastal Pärnu Vene Gümnaasiumi. Samal aastal asus ta õppima Tartu Ülikooli matemaatika-informaatikateaduskonda.
2005. aastal müüs Andrei Korobeinik portaali rate.ee enamusosaluse 39 miljoni krooni eest mobiilsideoperaatorile EMT. 2012. aastal ostis tema osalusega Rate Solutions OÜ Rate.ee-d haldava Serenda Investi EMT-lt tagasi.
Alates 18. oktoobrist 2011 kuni 1. juulini 2012 oli Andrei Korobeinik Vene Teatri nõukogu esimees. Aastatel 2011–2017 oli ta ka Eesti Maleliidu president.
Riigikogu
Aastatel 2011–2018 oli Andrei Korobeinik Eesti Reformierakonna liige. 2011. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta Pärnu maakonnas. Ta sai 2057 häält, kuid Riigikokku ei pääsenud. Riigikogu juhatuse otsusega sai ta XII Riigikogu liikmeks 6. aprillil 2011 kultuuriministriks siirdunud Rein Langi asendusliikmena. Kuna Rein Lang astus kultuuriministri kohalt 4. detsembril 2013 tagasi, peatusid Andrei Korobeiniku volitused Riigikogu liikmena.
Alates 26. aprillist 2019 on Andrei Korobeinik Eesti Keskerakonna liige. 2019. aasta Riigikogu valimistel kandideeris ta valimisringkonnas nr 1 ja sai 1133 häält, kuid Riigikokku ei pääsenud. Ta pääses XIV Riigikokku haridusministriks siirdunud Mailis Repsi asendusliikmena. Tema volitused lõppesid 21. novembril 2020 seoses Repsi Riigikogu liikme volituste taastumisega, kuid juba 26. novembril 2020 asus ta uuesti tööle Riigikogu liikmena, seekord Anneli Oti nimetamise tõttu valitsuse liikmeks. Andrei Korobeiniku volitused Riigikogu liikmena lõppesid 6. juunil 2022, kui president vabastas peaminister Kaja Kallase ettepanekul Eesti Keskerakonna ministrid ametist ja kui neist kolme - Jaak Aabi, Taavi Aasa ja Erki Savisaare - saadikuvolitused taastati.
Pärnu linnavolikogu
Andrei Korobeinik kandideeris 2013. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel Pärnu linnas Eesti Reformierakonna nimekirjas, sai 719 häält ja osutus valituks. Ta oli aastatel 2015-2017 Pärnu linnavolikogu esimees.
2017. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kogus ta Eesti Reformierakonna nimekirja Pärnu linnas 237 häält ja osutus valituks.
2021. aasta kohaliku omavalitsuse volikogude valimistel kandideeris ta Eesti Keskerakonna nimekirjas Pärnu linnas ja osutus valituks. Temast sai Pärnu linnavolikogu esimees.
Aja mõõtmine
Aja mõõtmine on ajavahemike kestuste mõõtmine.
Tehnikaeelsel ajastul on looduslike tsüklite (öö ja päeva vaheldumine, Kuu faasid, aastaaegade vaheldumine) põhjal kujunenud ajaühikud ööpäev, kuu, ja aasta. Kui võeti kasutusele kellad ja hakati tegema süstemaatilisi astronoomilisi vaatlusi, hakati ööpäeva jagama tundideks, minutiteks ja sekunditeks.
Igasugune aja mõõtmine põhineb mingi regulaarselt korduva nähtuse tsüklite loendamisel ja selle murdosade täpsel mõõtmisel. Sobivaks regulaarseks nähtuseks on osutunud Maa ööpäevane pöörlemine ümber oma telje, mille kiirus on väga püsiv. Ööpäevatsüklit saab vaadelda taevakehade näivate asendite kaudu, mida saab astronoomiliste vaatluste teel üsna täpselt määrata.
Maa pöörlemisperiood kinnistähtede suhtes (tegelik pöörlemisperiood) on täheööpäev, millel põhineb täheaeg. Täheööpäevad on ühepikkused.
Maa pöörlemisperiood Päikese suhtes (järjestikuste keskpäevade vaheline ajavahemik) on päikeseööpäev, millel põhineb päikeseaeg. Et Maa tiirleb mööda oma orbiiti ümber Päikese, siis Päike liigub näiliselt kinnistähtede suhtes ida poole ning selleks, et Päike jõuaks tagasi vaatleja taevameridiaanile, peab Maa tegema pisut rohkem kui ühe täispöörde. (Taevameridiaan on taevasfääri suurringjoon, mis läbib maailma põhjapooluse ja vaatleja seniidi; Päike ületab taevameridiaani tõelisel keskpäeval.) Ent Maa liikumine orbiidil ei ole ühtlane ning tiirlemisorbiidi tasand on taevaekvaatori suhtes 23,12° võrra kaldu. Seetõttu ei ole Päikese liikumine kinnistähtede suhtes ida poole ühtlane ning tõelise päikeseööpäeva kestus oleneb aastaajast, kuid päikeseööpäev on täheööpäevast nelja minuti võrra pikem. Tõeline päikeseaeg, mida saab mõõta päikesekellaga, ei kulge ühtlase kiirusega. Seetõttu on keskmise päikeseaja põhjal kasutusele võetud keskmine päikeseööpäev, mis võrdub tegeliku päikeseööpäeva aastakeskmisega.
Keskmine päikeseaeg kulgeb ühtlase kiirusega ning selle alusel arvestatakse tsiviilaega, mida näitavad kellad. Tegelikult ei ole ka keskmine päikeseaeg täpselt ühtlane, sest Maa pöörlemist pidurdavad vähesel määral looded ja muud tegurid.
Kõige täpsema ajastandardi annavad aatomite ja molekulide võnkesagedused. Aatomkellad, milles kasutatakse masereid ja lasereid, eksivad ainult umbes 3 millisekundit 1000 aasta kohta.
Aja mõõtmine on tehniliselt väga keerukas ülesanne.
Enno Selirand
pisi|Enno Selirand 1988. aastal Enno Selirand (8. oktoober 1950 Tallinn – 14. detsember 2015) oli eesti psühholoog.
Ta oli Eesti esimese usaldustelefoni rajaja ning Hingeabi assotsiatsiooni "Usaldus" president.
Elulugu
Lõpetas Tallinna 4. Keskkooli 1969. aastal.
Õppis Tallinna Eduard Vilde nimelises Pedagoogilises Instituudis kultuurharidustööd ja käis ka Tallinna Riiklikus Konservatooriumis 7. lennuga režiid õppimas; lõpetas Pedagoogilise Instituudi Kultuurhariduse režii eriala. Lõpetas 1987. aastal Tartu Riiklikus Ülikoolis psühholoogina, mille järel lõi ka usaldustelefoni.
Töötas erinevates kultuurivaldkondades (Tallinna Puhkeparkide Direktsioon, Karskusühing), Välisministeeriumis ja Eesti Vabariigi Suursaatkonnas Venemaal.
Suurimad tööd: Usaldustelefoni loomine, Eestimaa Laul 1988 stsenaarium ja läbiviimine, Vabaduse laul 1991 korraldamine, Ülemaailmsed Eesti Noorte Päevad (väliseestlaste koju kutsumine esmakordselt pärast Nõukogude okupatsiooni 1989., 1990. ja 1991. aastal, kui kodumaal käis üle 2750 väliseestlase, kellest paljud sidusid end edaspidi Eestiga).
Oli Tallinna vanalinna päevade (II–XV) korraldajate seas.
Hobid olid talumajandus ja mesindus.
Isiklikku
Tema tütred on režissöör Elo Selirand ja tekstiilidisainer Helen Susan Selirand ning poeg on Allan Selirand.
Süütuse presumptsioon
Süütuse presumptsioon on kriminaalmenetluse põhimõte, mille järgi kedagi ei tohi käsitada kuriteos süüdi olevana enne, kui tema kohta on jõustunud süüdimõistev kohtuotsus. Süütuse presumptsioon sisaldub põhiseaduse §-s 22 ja Euroopa inimõiguste konventsiooni artikli 6 lõikes 2. Süütuse presumptsioon on piiratud kriminaalmenetlusega, sest üksnes kriminaalmenetlus võib viia selliste avaliku hukkamõistu rangemate vormideni nagu vabadusekaotus.
Süütuse presumptsiooni üldmõiste sisaldab mitut üksikõigust ja põhimõtet:
Võimalik on vaadelda süütuse presumptsiooni laiema kõlbelise paradigmana, seonduvana au ja hea nime kaitse, inimväärikuse ning väljendusvabaduse kaalutlustega.
Õigus süütuse eeldusele
Kriminaalmenetluses on süüdistatav süütu kuni süüdimõistva kohtuotsuse jõustumiseni. See tähendab, et enne kohtuniku süüdimõistvat otsust ei tohi kedagi pidada süüdiolevaks. Kohtus õigeks mõistetud isikut ei tohi pärast kohtuotsust süüdiolevaks nimetada.
Õigus süütuse eeldusele hõlmab ka kaudseid väljaütlemisi, mis enneaegu vihjavad inimese süüle. Süütuse presumptsiooni peavad järgima eelkõige riigiametnikud nii kohtus kui ka väljaspool kohut. Kuigi tänapäeval ei laiene süütuse presumptsiooni kohustus eraisikutele, on laialt levinud arusaam, et süütuse presumptsiooni peaksid arvesse võtma ka kohtuasja kajastavad isikud ning meedia.
Näide. Süütuse presumptsiooni on rikutud, kui meedia avaldab kahtlusaluse varasemate kuritegude või muude taunitavate tegude kohta infot, mis võib info saajat kallutada kahtlusalust süüdi pidama.
Süü tõendamis koormise asetamine riigile
Kriminaalmenetluses lasub süüaluse süü tõestamise kohustus riigil. See tähendab, et süüdistatav ei pea tõendama, et ta on süütu, vaid riik peab leidma legaalselt piisavalt asitõendeid, et tõestada süüdistatava süü.
Õigus vaikida
Kedagi ei saa sundida tunnistama enda või enda lähedaste vastu.
Näide: Süüdistatava abikaasa keeldus kohtus süüdistatava vastu tunnistamast.
Samuti ei tohi ametnik ütlusi kogudes kasutada jõudu ega ähvardusi. Ametnikel pole õigust kasutada survestavaid meetodeid informatsiooni kätte saamiseks ning nad peavad austama isiku soovi vaikida. Juhul kui hoolimata keelust on ametnik kasutanud informatsiooni saamiseks jõudu või muid mõjutusvahendeid, näiteks ähvardamist, on õigus kohtul otsustada, kas asitõendid võtta arvesse või mitte. Kohus peab arvestama ametniku survestamise tugevust, asitõendite väärtust, süüdistatava kuriteo raskusastet ning asjaolu, kas süüdistataval on olnud võimalust ennast kaitsta ja tõendeid vaidlustada.
Näide: Hoolimata asjaolust, et politsei kasutas mõjutusvahendeid asitõendite kogumiseks, otsustas kohus kuriteo tõsisust silmas pidades tõendeid arvesse võtta ja kahtlusalune süüdi mõista.
In dubio pro reo
In dubio pro reo tähendab õigust kahtluste tõlgendamisele süüdistatava kasuks. Kriminaalmenetluses, kus prokuratuur ei ole suutnud esitada piisavas koguses asitõendeid, et kindlat süüd tuvastada, tuleb kohtuotsus teha kahtlusaluse kasuks. In dubio pro reo põhimõte aitab terve kriminaalmenetluse vältel tuletada riigiametnikele meelde, et iga uus süütõend väärib käsitlemist süütuse presumptsiooni põhimõtteid silmas pidades. Sellest hoolimata kindlustab in dubio pro reo põhimõte, et kohtuotsuse tegemisel ei mõistataks inimesi süüdi väheste asitõendite alusel.
Näide: kohus mõistis asitõendite puudumise tõttu süüdistatava õigeks.
Riigikohus on öelnud, et kui otsestest ja/või kaudsetest tõenditest hoolimata kaheldakse kriminaalmenetluses ikka veel selles, kas süüdistatav on süüdi, siis tuleb pöörduda in dubio pro reo põhimõtte poole ja otsustada süüdistatava kasuks.
Seebipuulaadsed
Tuntumad seebipuulaadsete seltsi esindajad on vaher, harilik hobukastan, hiina litšipuu, harilik rambutanipuu, mangopuu, somaalia mürripuu ja neemipuu.
Viiri
Viiri on küla Hiiu maakonnas, Hiiumaa valla lõunaosas. Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Emmaste valda.
Viiri piirneb põhjas Kabuna, läänes Reheselja, edelas Pärna, lõunas Lepiku, kagus Emmaste, idas Riidaküla ja kirdes Metsalauka külaga.
Nimi
Leo Tiik pakkus, et kohanimi lähtus viigerhülgest. Kohanime on mainitud 1564 kujul Wiger, 1565 Wiker, 1609 Wikri, 1712 Vijri ja 1844 Wigri.
Loodus
Külas asub Murro rändrahn.