cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Born This Way Ball
Lady Gaga kirjeldas kontserditurneed kui “elektro-metal-popp-ooperit”. Lavastus jutustas loo kuulsuse kuningriigist, sellest, kuidas me sünnime ja kuidas me sureme tähistades. Lava oli kujundatud keskaegse gooti stiilis lossina, millele olid lisatud tornid ja lavakeel, mis aitas artistil publikuga paremini suhelda. Fännidel, kes jõudsid kontserdipaika esimesena ning olid gagalikult riietatud, oli võimalus Lady Gagaga pärast kontserti kohtuda.
Lugude järjestus
1. Highway Unicorn (Road to Love)
2. Government Hooker
3. Born This Way
5. Bloody Mary
6. Bad Romance
7. Judas
8. Fashion of His Love
9. Just Dance
10. LoveGame
12. Hair
13. Electric Chapel
14. Heavy Metal Lover
15. Bad Kids
16. The Queen
17. Yoü and I
18. Americano
20. Alejandro
21. Paparazzi
22. Scheiße
Encore
23. The Edge of Glory
24. Marry the Night
Kuldīga kreis
Kuldīga kreis (saksa keeles Oberhauptmannschaft Goldingen) oli Kuramaa kubermangu kuulunud haldusüksus Venemaa keisririigis Lätimaal aastatel 1819–1917.
Kuldīga oberhauptmannschaft
Kuramaa kubermangu haldusjaotuse ja -asutuste eripäraks oli Kuramaa hertsogiriigi ajast jäänud korraldus, kus kreisi taseme haldusasutused ei olnud igas kreisis-maakonnas, vaid kahe kreis üle tegutsesid haldus- ja politseiasutused Oberhauptmannschafti (vene keeles (обер-гауптманства) ehk округ) Aizpute Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Hasenpot), Kuldīga Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Goldingen), Tukumsi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Tukkum), Miitavi Oberhauptmannschaft (Die Oberhauptmannschaft Mitau), Selburgi Oberhauptmannschaft) tasemel.
Kuldīga Oberhauptmannschafti territoorium
Kuldīga kreisi kreisilinn oli Kuldīga (saksa keeles Goldingen), kreisi kuulusid veel 2 maakonda ja 6 kihelkonda:
Limiit-19 komma
Limiit-19 komma (inglise keeles undevicesimal comma) ehk Boethiuse komma (inglise keeles Boethius' comma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 513 / 512 ehk 3,378 tsenti.
Laekvere mõis
Ajalugu
Laekvere mõisat (Ladigfer, Laydickfer) on esmamainitud 1547. aastal. Mõis asutati Laekvere külast umbes ühe kilomeetri kaugusel Laekvere–Paasvere tee lähedusse. Laekvere mõisa maadega piirnesid Paasvere, Moora, Rahkla ja Muuga mõisa maad. Laekvere mõis oli üks väiksemaid.
Laekvere mõis ja küla kuulusid algselt Dückerite suguvõsale, mõis oli Johan Dückeri pärusmõis, pärast viimase surma kuulus see tema pärijatele. Aastatel 1636–1652 olid mõisa omanikeks Reinhold ja Hans Dreyer 1653. aastal müüs Määri mõisa omanik Hans Dreyer Laekvere/Layssveri mõisa ja küla ning Heddelli küla Georg von Stahlenile (Staal). 17. sajandi viimasel veerandil läksid Laekvere mõisa maad võlgade tõttu võlausaldajate kätte. Peamised olid Gideon von Focki ja Hermann von Rosenbachi immissioonid. 1710. aastal päris mõisa Hans Heinrich von Fock. Aastatel 1710–1746, oli mõisa omanik Heinrich von Schaneberg, kes oli ühtlasi ka Vahastu ja Mündi mõisa omanik.
1744. aastal ostis mõisa Michael Hahn, kelle lesk Juliane Brütten on mõisa omanikuna märgitud aastatel 1750, 1765, 1774. Tema surma järl päris mõisa tema poeg insenerkapten Ernst von Hahn (1737–1809), keda on omanikuna märgitud 1782. aastal. E. von Hahni surma järel päris mõisa tema lesk, Palamuse pastori Christian Bernhard Oldekopi tütar Hedwig Helene von Hahn. 1843. aastal päris mõisa eelmiste poeg Wilhelm August von Hahn, kelle lesk Helene Sophie Charlotte von Hahni (sünd Uexküll-Güldenband) müüs Laekvere mõisa Johannes Stähleyle 1876. aastal.
1888. aastal ostis mõisa 26 000 hõberubla eest pärilik aukodanik Arthur Bosse, kes kinkis selle 1891. aastal oma pojale Arthur Bossele.
Mati Tähemaa
Mati Tähemaa (9. oktoobril 1933 - 20. detsember 2022) on eesti raadio- ja elektroonikainsener.
Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Elektromehaanika Tehnikumi raadiotehnika erialal ja sellest alates töötas ta pikka aega Eesti Raadio tehnikaosakonnas. Algul oli tema töökohaks Laitse kesklainesaatja.
1962. aastal lõpetas ta kaugõppes M. A. Bontš-Brujevitši nimelise Elektrotehnika Sideinstituudi (ЛЭТИС).
Ta osales Eesti Raadio ultralühilaineala saatjatele stereofoonilise helisignaali edastamise raadioreleeliinide ja saatjate polaarmodulatsiooni süsteemi loomises.
Hiljem oli ta tegev eraraadiojaamade saatjate ja raadioreleeliinide loomise alal.
21. sajandi alguses töötas ta Tallinna Tehnikaülikooli AM-laboris, kus töötas puidu kõrgsagedusliku kuivatuse ja kahjurite tõrje seadmete loomise alal.
Väga edukalt on ta tegelenud raadioamatörismiga.
Ta on olnud üks olulisi Eesti Ringhäälingumuuseumi ekspositsiooni loojaid (Türi raadiosaatejaama masti mudel, Nipkowi kettaga televiisori saatja ja vastuvõtja, NSV Liidu esimene laiatarbeteleviisor KBH-49 jm).
Tiit Meren
Tiit Meren (sündinud 21. juunil 1955 Tallinnas) on Eesti arst ja ühiskonnategelane.
Ta lõpetas aastal 1979 Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna.
Ta on kõrgema kategooria kardiovaskulaarkirurg ja meditsiiniteaduste kandidaat, üks Taastava Kirurgia Kliiniku rajajaid.
Meren on töötanud sõjaväekirurgina. Ta on auastmelt major ning Eesti Reservohvitseride Kogu juhatuse liige.
Poliitiline tegevus
Meren oli aastatel 2000–2009 Reformierakonna liige ning kandideeris 2002. aasta kohalike omavalitsuste valimistel Harjumaal Harku vallas.
2013. aastal astus Meren erakonda Isamaa ja Res Publica Liit ning kandideeris selle nimekirjas kohalike omavalitsuste valimistel Tallinnas. Ta kandideeris Kristiine linnaosas ja teda toetas 498 valijat (3,1% häältest).
Ta kandideeris 2023. aasta valimistel Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 199 häält ning ei osutunud valituks.
Tõukejõud
Ühenimeliste ehk samamärgiliste laengutega (st kahele positiivse laenguga või kahele negatiivse laenguga) osakesele või kehale) osakestele või kehadele mõjub vastastikune tõukejõud.
Põhja-Eesti Romade Ühing
Põhja-Eesti Romade Ühing on Eesti mustlaste organisatsioon.
Pravind Jugnauth
Pravind Kumar Jugnauth (sündinud 25. detsembril 1961) on Mauritiuse poliitik.
Julius Gentalen
Julius August Gentalen (5. jaanuar (vkj)/ 18. jaanuar 1903 Taevere vald, Viljandimaa – 22. juuni 1966 Catskill, Greene'i maakond, New Yorgi osariik, Ameerika Ühendriigid) oli eesti maalikunstnik.
Elukäik
Ta sündis möldri perekonnas. Ta võttis osa Vabadussõjast, oli aastatel 1919–1921 Viljandimaa rekvireerimise ja sõjakahjude hindamise komisjoni volinik. Aastatel 1921–1923 õppis ta Viljandi Poeglaste Gümnaasiumis. Alates 1923. aastast elas ta Tallinnas ja oli 1923–1936 Kaitseväe ühendatud õppeasutuse staabis joonestaja ja kantseleiametnik.
1933. aastal lõpetas ta Tallinna Rahvaülikoolide Seltsi Kolledži eragümnaasiumi ning õppis vaheaegadega aastatel 1933–1940 (siis lõpetas) Tartu Ülikoolis õigusteadust. Akadeemiliselt oli ta Korporatsioon Sakala liige.
Alates 1936. aastast töötas ta haridusministeeriumi käsundusametnikuna. Saksa okupatsiooni ajal oli ta sisedirektooriumi juriskonsult ja juriidilise osakonna juhataja, lisaks oli ta veel mitmel sarnasel kohal.
Ta põgenes 1944. aastal Saksamaale, kus viibis koos perekonnaga Kempteni ja Altenstadti põgenikelaagris. Ta oli 1945–1949 aastatel ajalehe Kauge Kodu Päevauudised toimetuse liige, kujundaja ja illustraator.
1949. aastal läks ta edasi Ameerika Ühendriikidesse, kus 1950–1963 leidis Catskilli seenekasvatusfirmas KB Product Corporation tööd raamatupidajana. Ta töötas ka kunstiõpetajana ja andis kunstitunde, esines näitustel ja täiendas end õlimaali alal New Yorgi osariigi ülikoolis.
Kunstitegevus
Oli peamiselt iseõppija, oma esmase kunstilise ettevalmistuse sai Viljandis kunstnike Villem Ormissoni ja Ants Murakini käe all. Esimesel kunstinäitusel, Eesti Kujutavate Kunstnikkude Keskühingu 1922. aasta näitusel, osales ta juba 19-aastaselt. Ta töötas juba koolipoisina karikaturistina ajalehe Sakala (1921–1922) ja Meie Mats (1920–1923) juures, kus tema karikatuurid olid peamiselt kohalikel teemadel, aga oli ka välis- ja sisepoliitilisi karikatuure.
Töö kõrvalt tegeles ta kunstiga ning osales aktiivselt kunstielus. Ta esines näitustel Lätis, Leedus, Poolas, Ungaris, Itaalias ja Belgias. Nendelt näitustelt soetas Rooma Kaasaegse Kunsti Muuseum ühe Tallinna sadamavaate ja Riia kunstimuuseum Lõuna-Eesti maastiku. 1930. aastate lõpus tegi ta mitu loomingulist reisi Euroopasse, jõudes läbi Ungari, Saksamaa ja Austria ka Itaaliasse.
Looming
Gentaleni loomingule on iseloomulik impressionistlik maalitunnetus. Teda võlusid valguse vahelduvad seisundid, muutuvad atmosfäärid ja värvide kirevus. Tema inspiratsiooniallikad olid sadamad, metsad ja õhtud.
1930. aastatel moodustasid tema loomingu enamuse linnavaated (maalis eriti Tallinna vanalinna) ja maastikupildid.
Põgenikelaagris kaunistas ta pannoodega Kempteni endise söelao ja hobusetalli, kuhu rajati meelelahutusruum ning kino- ja einesaalid. Tegu oli figuraalkompositsioonidega, mille teema oli Eesti. Nappide vahendite kiuste suurena teostatud maalides oli teemadeks kaubandus, merendus, haridus, põllumehed, aga ka eesti rahvariietes noorpaar. Pannood valmisid ka Kempteni lastehaiglale (1946) ja Altenstadti näitusele (1946). Kuna Kempten asub Alpide lähedal, ammutas Gentalen ka mägedest hulgaliselt inspiratsiooni.
Gentaleni maaliloomingust Ameerikas on vähe teada. Kunstniku toonaste lemmikteemade hulka kuulusid sadamavaated, looduspildid ja linnavaated. Ka paarkümmend aastat pärast Eestist lahkumist kujutas ta oma maalidel endiselt Oleviste kirikut, Tallinna sadamat, vanalinna müüre. Kunstnikuna oli tal hiilgav pildiline mälu, kuid teadaolevalt võttis ta Eestist lahkudes kaasa ka fotod oma varastest töödest, maalides nende järgi oma 1930. aastate loomingut uuesti ümber.
Tõmbejõud
Erinimeliste ehk vastasmärgiliste laengutega osakestele või kehadele (st ühele positiivse laenguga osakesele või kehale ning ühele negatiivse laenguga osakesele või kehale) mõjub vastastikku tõmbejõud
Mercatori komma
Mercatori komma (inglise keeles Mercator's comma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 19383245667680019896796723 / 19342813113834066795298816 ehk 3,615 tsenti.
Oostduinkerke
Oostduinkerke on hollandikeelne osavald ja küla Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Veurne ringkonnas Koksijde vallas Põhjamere rannikul.
Oostduinkerke on alates 1977. aastast Alveringemi osavald.
Algselt oli asulal sama nimi nagu prantsuse asulal Dunkirk hollandi keeles: Duinkerke; segaduse vältimiseks lisati 13. sajandil sellele eesliide "oost" ('ida') ja saadi nime praegune kuju Oostduinkerke.
Millioktavikomma
Millioktavikomma (inglise keeles moctdel) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 1375 / 1372 ehk 3,781 tsenti.
Maksim Liksutov
pisi|Maksim Liksutov Maksim Stanislavovitš Liksutov (vene Максим Станиславович Ликсутов; sündinud 19. juunil 1976 Loksal Harjumaal) on Eestist pärit Vene ärimees, poliitik ja sportlane.
Kohtla-Järve Poolakate Selts
Kohtla-Järve Poolakate Selts on Eesti poolakate organisatsioon.
Maksim Liksutov
Haridus
1996. aastal lõpetas Maksim Liksutov Moskva Riikliku Sotsioloogia Ülikooli. 2007. aastal lõpetas ta Plehhanovi-nimelise majandusakadeemia finantsjuhtimise erialal ning 2012. aastal rahvusvahelise õigusinstituudi organisatsioonijuhtimise erialal.
Karjäär
1990. aastatel kutsus ärimees Sergei Glinka Liksutovi Tallinna sadamasse söeäri ajama, üks tema ülesandeid oli tagada Kuzbassist saabuva kivisöe kvaliteet. Samuti oli ta seotud Muuga söeterminali rajamisega. Kui söetolmuga õhureostamise tõttu algatati kriminaalasi, maksis Liksutov 2007. aastal Eestile 1,9 miljonit krooni kriminaalasja lõpetamiseks. Tema väitel oli reostus kriminaalmenetluse ajaks juba lõppenud, terminali sulgemine toonuks aga kaasa 200 miljoni krooni suuruse leppetrahvi.
Kohtla-Järve Poolakate Selts
Organisatsiooni kontor asub Kohtla-Järvel aadressil Ahtme maantee 51. Juhatuse esimees on Viktor Kolesen.
Organisatsioon asutati 14. augustil 1997.
Maksim Liksutov
Karjäär
Algselt Eestis transiidiäriga tegelnud Liksutov viis oma äritegevuse 2000. aastail Venemaale, hakates tegelema laiemalt transpordiga.
Kohtla-Järve Poolakate Selts
Organisatsiooni juures tegutseb laste tantsukollektiiv Raduga.
Maksim Liksutov
Karjäär
29. aprillil 2011 astus Liksutov ametisse Moskva linnapea nõunikuna transpordi alal, 6. detsembrist 2011 oli ta Moskva linna transpordiosakonna juhataja. 25. septembril 2012 sai temast Moskva aselinnapea transpordi alal.
Äritegevus viis Liksutovi nii Eesti kui ka Venemaa rikkamate suurärimeeste hulka. 2011. aastal oli Liksutov ajakirja Forbes Venemaa rikaste edetabelis 189. kohal, tema varandust hinnati 500 miljonile dollarile.
Lisaks vene keelele valdab Liksutov vabalt inglise, eesti ja rootsi keelt.
Eesti kodakondsus
2004. aastal taotles Liksutov Eesti kodakondsust, kuid talle öeldi ära. Justiitsminister Rein Langi soovitusel andis Eesti valitsus talle 2005. aasta detsembris kodakondsuse eriliste teenete eest, põhjendades seda tema panusega Eesti majanduse arendamisse.
Freivaldi komma
Freivaldi komma (inglise keeles Freivald comma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 29360128 / 29296875 ehk 3,734 tsenti.
Maksim Liksutov
Eesti kodakondsus
2011. aastal kirjutas Postimees, et politsei- ja piirivalveamet on aasta vältel püüdnud tühistada Liksutovi kodakondsust, kuna 2010. aastal võttis ta Vene kodakondsuse ja topeltkodakondsus oli Eestis keelatud. Kuna Liksutov aga ei olnud oma uuest kodakondsusest ametlikult teatanud, polnud tühistamiseks juriidilist alust.
16. veebruaril 2012 vabastas valitsus Liksutovi Eesti kodakondsusest tema enda avalduse alusel.
Sport
Maksim Liksutov on Eesti meister allveeujumises. Ta on mitmekordne Eesti juunioride meister allveeujumises, 1991. aastal tuli ta Eesti meeskonna koosseisus NSV Liidu meistriks.
Naomi Loogna
Naomi Loogna (aastani 1955 Naomi Saarva, aastatel 1955–1969 Naomi Schamardin; 24. juuni 1930 Tallinn – 26. aprill 2022) oli eesti arstiteadlane, meditsiinidoktor.
Ta alustas õpinguid aastal 1937 Elfriede Lenderi Eragümnaasiumis, kuid lõpetas aastal 1948 Tallinna 10. Keskkooli. Samal aastal astus ta Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1954 arsti kvalifikatsiooniga.
Aastal 1970 valmis tal doktori väitekiri allergiliste kutsedermatiitide teemal, mille ta kaitses aastal 1971 Tartu Riikliku Ülikooli juures.
Hersin-Coupigny
pisi|Hersin-Coupigny raekoda ja festivalisaal
Hersin-Coupigny (pikardi: Hérsin-Coupigny) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Põllumajandusküla asub u. 9,7 km Lensist läänes, teede D301 ja D65 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Pythonodipsas
Pythonodipsas on Lamprophiidae sugukonna maoperekond.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Pythonodipsas carinata seisuga 30.11.2013.
Kabes
Kabes oli Eestimaa keskaegne vasalliperekond.
Perekond on nime saanud Kavastu mõisalt Haljala kihelkonnas.
Arnoldus de Capes (Kabes) oli 1336. aastal vasall Virumaal. Pole kindel, kas perekond suri välja juba 14. sajandil, või hiljem, 1442. ja 1443. aastal oli Narva raehärra Johan Capus, kelle seos perekonnaga pole teada.
Hinrich Lohse
Hinrich Lohse (2. september 1896 Mühlenbarbek – 25. veebruar 1964 Mühlenbarbek) oli Saksamaa riigitegelane ja Natsi-Saksamaa ajal Ida-alade Riigikomissariaadi (Ostlandi) riigikomissar 1941. aasta juulist kuni 1944. aasta detsembrini.
Elektrifitseerimine
Elektrifitseerimine on teiste energialiikide asemel elektrienergia kasutuselevõtt. Kitsamas tähenduses on elektrifitseerimine riigi mingis majandusharus (näiteks tööstuses) elektrienergiale üleminek või kogu riigi majanduses elektrienergiaga seotud infrastruktuuri ja elektroenergeetika eelisarendamine.
Elektrifitseerimine algas 19. sajandil, kui gaasilaternaid hakati asendama elektervalgustitega nii tänava- kui ka tööstusvalgustuses. Esimesi tööstuslikke elektrijaamu hakati rajama 1873. aastal.
Pjotr Alabin (jõelaev)
Laev tehasenumbriga 328 ehitati 1954. aastal ja Kirgizija nime all kasutati seda mitte ainult Venemaa jõgedel Gorkist ning alates 1957. aastast liinil Kuibõšev-Uljanovsk NSVLi lipu all, vaid ka Ukrainas aastail 1986-1989 Tšornobõli katastroofi tagajärgede likvideerimiseks, kus seda kasutati hotellina.
Pärast Bulgarija uppumist peatas Venemaa valitsus Rossija-tüüpi laevade kasutamise, kuid Pjotr Alabin sõitis Kaasanist ära. 15. juulil 2011 leidsid Venemaa võimud laeva Volgalt, kus see peeti kinni ja arestiti.
Vadisma
Vadisma (inglise keeles wadisma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 201768035 / 201326592 ehk 3,792 tsenti.
Nicholas Maxwell
Nicholas Maxwell (sündinud 3. juulil 1937) on Briti teadusfilosoof. Ta on õpetanud teadusfilosoofiat University College Londonis ning on praegu seal emeriitprofessor. Ta on avaldanud 15 raamatut ja üle 80 publikatsiooni filosoofia, teadusfilosoofia ning füüsika teemadel.
Elukäik
Nicholas Maxwelli karjäär sai alguse soovist universumi olemust mõista. Väikse poisina sattus ta vaimustusse teoreetilisest füüsikast. Noorena mõistis ta vajadust mõista peale universumi ka inimeste sisemaailma. Vanemate soovil astus ta University College Londonisse matemaatikat õppima, kuid polnud erialaga rahul ning pärast teist ülikooliaastat otsustas astuda sõjaväkke. Pärast sõjaväge suundus Maxwell Manchesteri ülikooli filosoofiat õppima.
Maxwell otsustas hakata päevikut pidama, kuhu tähendas üles kõik oma mõtted ja tunded. Hiljem sai ta päevikusissekannetest inspiratsiooni oma magistritöö kirjutamiseks. Tema suurimad eeskujud olid Karl Popper ja J. J. C. Smart.
Saanud Karl Popperi seminaridest innustust, asus Nicholas Maxwell peale magistritöö kirjutamist õpetama teadusfilosoofiat, kõigepealt aasta Manchesteri ülikoolis ning siis University College Londonis, kuhu jäi pensionini. Pensionipõlve on Maxwell otsustanud pühendada tööle filosoofia vallas.
Ibrahim Sangaré
Ibrahim Sangaré (sündinud 2. detsembril 1997 Koumassis) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib kaitsva poolkaitsjana Hollandi kõrgliiga klubis PSV Eindhoven ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Aastatel 2016–2020 mängis ta Prantsusmaa klubis Toulouse.
Elevandiluuranniku jalgpallikoondises debüteeris 18. oktoobril 2015 mängus Ghana vastu ja lõi selles mängus ka koondisekarjääri esimese värava. Ta on kuulunud Elevandiluuranniku 2019. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Passaaž (muusika)
Passaaž on muusikas peamiselt astmelist liikumist sisaldav figuratsioon.
Itaalias 16. sajandi lõpust 18. sajandini oli passaaž nii vokaal- kui ka instrumentaalmuusikas põhiliselt improviseeritud astmelist liikumist sisaldav figuratsioon. Varabarokkmuusikas võis see sõna viidata ka ornamentikale üldiselt, sealhulgas ornamentidele, nagu triller ja grupeto, aga ka diminutsioonile.
Mõlemad tähendused ilmuvad juba Rognoni raamatus "Selva de varii passaggi" (1620). Rousseau (Dictionnaire de musique, 1767) tõlkis itaaliakeelse passaggio prantsuskeelseks vasteks passage, märkides, et passažide laulmine oli itaalia lauljate seas tavalisem kui prantsuse lauljate seas.
Tänapäeval mõistetakse passaaži all nii vokaalset kui ka instrumentaalset, tihti efektset ja virtuoosset mängu- või lauluvõtet, mis seisneb hulga kiirete helide esitamises meloodia kahe põhiheli vahel. Passaažid võivad olla, kuid ei pea olema meetrilise struktuuri osad. Tänapäeval võivad passaažid lisaks astmelisele liikumisele sisaldada ka suuremad hüppeid, mis lähendab passaaži arpedžole.
Kodutus
pisi|Kodutu mees Prantsusmaal Pariisis pisi|Tänaval magav kodutu perekond Kolkatas Indias Kodutuseks nimetatakse reeglina seisundit, mil inimesel puudub isiklik või üüritud eluase, alalised majutustingimused ning kes on suunatud ajutistesse alternatiiveluasemetesse või ööbib väljas.
Kodutuse põhjused
pisi|Kodutu telk Tartus, Puiestee kandis. 2016. aasta novembris. Kodutuse põhjused jagunevad kahte rühma.
Indiviidist lähtuvad põhjused:
Kodutus Eestis
Kodutus kui nähtus polnud Eestis enne 1990. aastaid päris tundmatu, kuid oli siiski haruldane. Nõukogude perioodil käsitleti kodutust kui antisotsiaalset, sotsialistlikku ühiskonda sobimatut nähtust. Elukohata isikud suunati tööle suurettevõtetesse, kust nad said ka eluaseme (koha ühiselamus). Nähtavaks muutus kodutus Eestis 1990. aastate alguses, saavutades oma kõrgaja 1994–1995. 2017. aasta seisuga oli kodutute arv Eestis vahemikus 2300–2500 inimest. 2012. aastal Tallinna Sotsiaaltöö Keskuse tellimusel valminud uuringu kohaselt elasTallinnas umbes 1200 koduta inimest, neist ligi 200 lapsed. Kõige enam täiskasvanud kodutuid oli vahemikus 51–60 eluaastat, 65% kodututest on mehed ja 35% naised. Enne kodutuks jäämist olid 35% kodututest üürnikud, 24% eluruumi omanikud ning 30% elasid kas elukaaslase või lähisugulase korteris. Kodutuks jäämise peamisteks põhjusteks olid erinevatel põhjustel korterist ilmajäämine (22%), perekonna lagunemine (18%) ning raskused üüri maksmisel (18%).
Tallinna kodutute uuring 2020. aastal näitas, et diagnoositud psüühikahäire oli 14 protsendil. Diagnoosimata, kuid sotsiaaltöötajate hinnangul vaimse tervise probleemidega oli 24%. Sotsiaaltöötajate sõnul kasvab vaimse tervise probleemidega klientide hulk iga aastaga. Analüüsi põhjal oli 55,9% kodututest alkoholiprobleemidega.
Sama uuringu käigus ilmnes, et kodutute hulgas on nii lihtttöölise ameteid pidanuid, kui ka endisi oskustöölisi ja tippspetsialiste.
Euroopa Liidu poliitika
Euroopa Liit on viimastel kümnenditel pööranud varasemast suuremat tähelepanu inimeste majanduslikule toimetulekule. Muuhulgas võttis Euroopa Parlament 2011. aastal vastu resolutsiooni, milles kutsus liikmesriike üles looma eluasemepõhisel lähenemisel rajanevaid kodutusega võitlemise strateegiaid ja lootis "liikmesriikidelt tulemuslikku tegutsemist, et kaotada 2015. aastaks tänavakodutus". Resolutsioon peegeldab liikmesriikides toimunud muutusi suhtumises kodutuse põhjustesse. Indiviidist sõltuvate asjaolude kõrval toonitatakse järjest sagedamini vajadust kõrvaldada strukturaalsetest põhjustest tulenevad toimetulekutõkked.
Gobas
Gobas (kohalikus murdes Gūbas) on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Ziemeri vallas. Gobas asub valla lõunaosas merepinnast 199 meetri kõrguse. Küla asub valla keskusest Māriņkalnsist 7, piirkonna keskusest Alūksnest 2 ja Riiast 202 kilomeetri kaugusel.
Külas kasvav Dravnieki pärn on võetud looduskaitse alla.
Aastal 2007 oli külas 21 elanikku.
Limiit-7 skisma
Limiit-7 skisma (inglise keeles limiit-7 skisma) ehk beeta 2 (inglise keeles beta 2) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 33554432 / 33480783 ehk 3,804 tsenti.
Peter Wladimir Wassily von Glasenapp
Peter Wladimir Wassily von Glasenapp (kirjanduses ka Pjotr Glasenapp, Pjotr Glazenap; vene keeles Пётр Владимирович фон Глазенап (2/14. märts 1882 – 27. mai 1951) oli Venemaa Keisririigi ja Vene kodusõja aegne sõjaväelane (kindralleitnant).
Ta oli muu hulgas 28. novembrist 1919 kuni 22. jaanuarini 1920 Loodearmee ülem.
Vello Vets
pisi|Vello Vets 1974. aastal. Foto: Jaan Künnap Vello Vets (sündinud 26. novembril 1941) on eesti alpinist.
Ta oli 1960. aastate keskel tolleaegne eesti parim kaljuronija.
1967. aastal tõusis ta koos Peet Väinastu ja Andres Söödiga Pamiiris Lenini mäe tippu (7134 m).
Ta on 2006. aastal Vääna mõisas asutatud Vabatahtliku Tuletõrje Ühingu asutajaliige.
Brezoi
Brezoi on linn Rumeenias Vâlcea maakonnas.
Linn asub ajaloolises Olteenia piirkonnas, maakonnakeskusest Râmnicu Vâlceast ligikaudu 28 kilomeetrit põhjaloodes.
Linn asub Lotru jõe suubumiskohas Olti.
Linna haldusalasse kuulub kaheksa küla: Călinești, Corbu, Drăgănești, Golotreni, Păscoaia, Proieni, Valea lui Stan ja Văratica.
Brezoid on esmamainitud 1575. aastal, linnaõigused sai 1968. aastal.
Powązki kalmistu
pisi|Kalmistu värav pisi|Kalmistu vaade pisi|[[Frédéric Chopini vanemate ja Stanisław Moniuszko hauad]] Powązki kalmistu (poola keeles Cmentarz Powązkowski, ka Stare Powązki) on kalmistu Poolas Varssavi Wola linnarajoonis.
See on Varssavi kalmistute seas tuntuim ja üks vanemaid. Kalmistu rajati 4. novembril 1790.
Surnuaia pindala on umbes 0,43 km² ja seal on üle miljoni haua. Kalmistule on maetud palju tähelepanuväärseid inimesi, eriti kultuuritegelasi, sealhulgas Frédéric Chopini pereliikmeid ja temaga seotud isikuid.
Kalmistust loodes asub Powązki sõjaväekalmistu.
Ghislain Konan
Ghislain N'Clomande Konan (sündinud 27. detsembril 1995 Abidjanis) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib vasakkaitsjana Saudi Araabia kõrgliigaklubis Al Nassr ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises.
Aastatel 2013–2016 mängis ta Elevandiluuranniku klubis ASEC Mimosas.
Aastatel 2018–2022 mängis ta Prantsusmaa kõrgliigaklubis Stade de Reimsi.
2022. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu.
Elevandiluuranniku jalgpallikoondis tegi Konan debüüdi 2017. aastal. Ta kuulus Elevandiluuranniku koondisse 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Poola Selts Stos
Poola Selts Stos on Eesti poolakate organisatsioon.
Kontor asub Narvas aadressil Linda tänav 4, juhatuse esimees on Opolenia Mitšenko.
Organisatsioon asutati 24. aprillil 1996. Igal aastal korraldatakse Narvas Poola päevasid. Organisatsiooni juures tegutseb koor Przyjaciółki.
Rawicz
Rawicz (saksa Rawitsch) on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas, Rawiczi maakonna ja Rawiczi valla halduskeskus. Rawicz asub Wrocławi kesklinnast umbes 57 km põhjas.
F-teadus
F-teadus (inglise keeles φ-science) on osa teadusest, mille eesmärk on maailma formaalne kirjeldamine. F-teaduse mudeli ülesanne on teadusharude, näiteks keemia erinevate iseloomude mõistmine ja ilmestamine.
Päritolu
F-teaduse mudel on paika pandud füüsika ehk nn etalonteaduse järgi, millest on tulnud ka f-täht nimetusse "f-teadused". F-teadus kujutab endast ideaalset teaduse mudelit.
Teaduste liigitamine
F-teaduse mudel on vajalik eraldi teoreetilise mudelina teadusharude eristamiseks, kuna füüsikat ennast pidevalt areneva teadusena ei saa aluseks võtta. Vihalemma f-teaduse mudelist lähtudes liigitatakse teadus kolmeks:
1) täielikult f-teadusena kirjeldatav, nagu füüsika,
2) osaliselt f-teadusena kirjeldatav, nagu keemia või bioloogia,
3) vaid väga väikestes piirides või üldse mitte f-teadusena kirjeldatav ehk sotsiaal- ja humanitaarteadus.
Teaduse pideva arengu ja uute avastuste tõttu võivad need piirid nihkuda ning teaduste liigitused muutuda. Tänapäevase käsitluse järgi liigitub füüsika täielikult f-teaduse alla ja on selle põhinäide, kuid tulevikus ei pruugi see nii olla. Keemia koosneb kahest poolest, millest üks liigitub f-teaduse alla, kuid teine (kirjeldav-klassifitseeriv-ajalooline pool) ei sisalda ainult f-teaduslikult modelleeritavat. F- teadusest sõltumatu materjal ei taandu füüsikale ning seda pole võimalik täielikult f-teaduslikult konstrueerida, seega ei saa olla täppisteadus. Keemiaga sarnaselt on mitmeosaline ka bioloogia. Kuigi bioloogias on üldtuntum pool, mis pole f-teaduslik, sisaldab siiski ka bioloogia teadusena mitmeid ühisusi füüsikaga.
Liis Vares
Liis Vares (sündinud 26. novembril 1986 Rakveres) on eesti tantsukunstnik ja koreograaf.
Ta lõpetas Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemia etenduskunstide osakonna tantsukunsti eriala ning täiendas oma teadmisi Lissabonis, Viinis ja Hiinas. Oma õpetajatöös peab ta oluliseks improvisatsioonilist ja individuaalset lähenemist, keha ja tantsu mõiste avardamist ning võimalikku ümberhindamist ajas. Ta õpetab tantsu ka erivajadustega inimestele ja alates 2014. aastast on ta sertifitseeritud DanceAbility õpetaja.
Isiklikku
Liis Varese vend on näitleja Sergo Vares.
Soome Suursaatkond Tallinnas
pisi|Soome Suursaatkonna hoone Tallinnas (2010) Soome Suursaatkond Tallinnas on Soome diplomaatiline esindus Eestis. Suursaatkond asub Toompea mäel aadressil Kohtu tänav 4. Suursaatkond koosneb viiest erinevast hoonest.
Soome välisminister Rudolf Holsti teatas 8. juunil 1920 Eesti tunnustamisest de jure. Soome oli esimene riik, kes tunnustas Eesti Vabariiki pärast seda, kui Eesti oli sõlminud Nõukogude Venemaaga Tartu rahulepingu.
Soome suursaadik Eestis
Täna on Soome suursaadik Eestis Vesa Vasara, kes alustas Tallinnas septembris 2022.
Alates 1. juulist 1918, Saksa okupatsiooni ajal oli Soome konsul Tallinnas Toivo T. Kaila, ja 17. detsembrist 1918 Yrjö Putkinen. 8. märtsil 1919. aastal nimetas Soome riigihoidja Carl Gustaf Emil Mannerheim Alfred Oswald Kairamo Soome esimeseks diplomaatiliseks esindajaks Eestis. 19. septembril 1919. aastal nimetati Soome esimene saadik Erkki Reijonen nimetati Tallinnasse ajutiseks esindajaks, seejärel 1921. aastast Soome esimeseks erakorraliseks saadikuks ja täievoliliseks ministriks Tallinnas.
Soome Vabariigi konsulaat asus 1919. aasta jaanuarini Vana-Posti tänav, siis kolis Nunne tänav 18. Saatkond ja konsulaat ühendati 1921. aasta aprillis aga Soome saatkonna kantselei asus kuni 1923. aastani Nunne tänav 18 hoones.
Saatkonnahoone
Saatkonna kinnisvara alal on olnud inimasutust alates 7. sajandist. 13. sajandil seal asus taanlaste ehitatud kaitsetorn. 1993. aastal toimunud muinsuskaitseameti arheoloogilised uuringud näitasid need andmed.
Vanimad täna päeval kasutusel olevad hooned on 1770. aastatest. Kõik ehitised saadi valmis 1850. aastatel. Selle tellis endale talveresidentsiks aadlik, Keblaste mõis, Veltsa, Karinõmme ja Aru mõisnik Bernhard Otto Jakob von Uexküll. Ehituste kombinatsiooni kujundas arhitekt Georg Winterhalter. 1923. aastal pakkus Konstantin Päts Soome saatkonnale võimaluse üürida ruumid temale kuuluvas hoones aadressil Kohtu 4, mille ta eelmisel aastal oli ostnud Uexküllidelt. Hiljem sai samal aadressil oma ruumid ka Ungari saatkond.
1926. aastal tegi Päts ettepaneku maja ära osta; tal oli 25 miljonit marka võlgu pankrotistunud Harju Pangale. Atašee Ville Niskase sõnul "Ta ütles, et teinud pakkumise raske südamega, aga et on vana Soome sõber, siis tunneb suurt kergendust, kui maja, millele ta on pühendanud nii palju tähelepanu, hoolt ja kannatust ja millest ta oli kujutlenud, et sellest saab tema vanaduspõlve kodu, läheks just Soome riigile." Maja osteti 30. novembril 1926, Päts jäi sinna üürnikuna elama. 1938. aastal kolis ta elama Kadrioru lossi, Viktor Pätsi perekond elas Kohtu tänaval mai lõpuni 1940. Maailma ajaloos oli olukord, kus riigipea elab teise riigi saatkonna territooriumil, ainulaadne.
Soome saatkond Tallinnas (ametliku aadressiga Pikkjalg 14) lahkus Tallinnast 1940. aasta augustis NSV Liidu nõude järgi, peale Nõukogude okupatsiooni. Aastatel 1941–1944 Saksa okupatsiooni ajal oli kinnisvara sakslaste kasutuses. Peale Pariisi rahukonverentsi 1947 aastal kinnisvara nimetati ametlikult Nõukogude Liidu omandusse. Hooneid kasutati Nõukogude okupatsiooni ajal Tallinna Polütehnilise Instituudi ühiselamu ja Eesti Rahvusraamatukogu ruumidena.
1989. aastal alustas tööd Soome konsulipunkt Tallinnas Leningradi peakonsulaadi haruna Sütiste tee 12.
Aastatel 1993–1996 hooned renoveeriti põhjalikult. Arhitektid Käpy ja Simo Parvilainen juhtisid ehitusprotsessi. Suursaatkonna hooned võeti uuesti kasutusele 12.11.1996.
Jean Bourgain
pisi|250px|Jean Bourgain, [[Belgia matemaatik]] Jean Bourgain (28. veebruar 1954 Oostende – 22. detsember 2018 Bonheiden, Belgia) oli Belgia matemaatik, Fieldsi medali kavaler ja matemaatikaalase läbimurde auhinna laureaat.
Bourgain sai 1977. aastal Brüsseli Vabast Ülikoolist doktorikraadi. Habiliteerus 1979. aastal ja kaks aastat hiljem valiti sama ülikooli matemaatikaprofessoriks.
Tunnustus
pisi|100px|Fieldsi medal
Valitud teadusakadeemiate liikmeks
Ta oli valitud ka Belgia Flaami Kuningliku Teaduste ja Kunstide Akadeemia liikmeks
Werckmeisteri limiit-11 seitsmeastmeline skisma
Werckmeisteri limiit-11 seitsmeastmeline skisma (inglise keeles Werckmeister's undecimal septenarian schisma) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 441 / 440 ehk 3,930 tsenti.
Aleksei Gromov
pisi|Aleksei Gromov ja [[Vladimir Putin 2000. aastal]] Aleksei Gromov (vene keeles Алексей Алексеевич Громов Aleksei Aleksejevitš Gromov; sündinud 31. mail 1960 Zagorskis (praegune Sergijev Possad)) on Venemaa kõrgem riigiametnik, Venemaa Presidendi Administratsiooni juhataja asetäitja.
Elukäik ja tegevus
Ta lõpetas 1982. aastal Moskva Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna, olles õpingutel keskendunud lõuna- ja lääneslaavlaste ajaloole, ning asus tööle NSV Liidu Välisministeeriumisse.
Aastatel 1982–1985 oli ta NSV Liidu peakonsulaadi sekretär Karlovy Varys Tšehhoslovakkias; 1985–1988 Nõukogude suursaatkonna atašee Prahas; 1988–1991 NSV Liidu välisministri asetäitja, sekretariaadi kolmas ja teine sekretär. Aastatel 1991–1992 oli ta Venemaa välisministeeriumi peasekretariaadi esimene sekretär. Aastatel 1992–1993 oli ta Venemaa Bratislava peakonsulaadi konsul Slovakkias, 1993–1996 Venemaa suursaatkonna nõunik Bratislavas.
Alates 1996. aastast oli ta tööl Venemaa presidendi administratsioonis: 1996–2000 Venemaa presidendi pressitalituse juhataja, 2000–2008 Venemaa presidendi pressiatašee, 2008–2012 Venemaa presidendi administratsiooni juhataja teine asetäitja, alates 21. maist 2012 esimene asetäitja.
Teda peetakse üheks lähimaks isikuks Venemaa presidendile Vladimir Putinile ja Venemaa Föderatsiooni meedia "tõeliseks peremeheks".
Sanktsioonid
Seoses Krimmi annekteerimise pooldamisega kehtestasid Ameerika Ühendriigid talle 20. märtsil 2014 viisa- ja majandussanktsioonid. 12. mail 2014 kehtestas talle sanktsioonid Euroopa Liit: tal on keelatud liitu kuuluvatesse riikidesse sisenemine ja tema seal olevad varad külmutati.
Konstantin Barulin
Konstantin Aleksandrovitš Barulin (vene keeles Константи́н Алекса́ндрович Бару́лин; sündinud 4. septembril 1984 Karagandõs) on Venemaa jäähokimängija, kes mängib väravavahina KHL-i klubis Nižnekamski Neftehimik.
2003. aastal valiti ta NHL-i draft'is St. Louis Bluesi poolt 84. valikuna, kuid Põhja-Ameerikas ei ole ta kunagi mänginud.
KHL-is on ta mänginud Moskva CSKA (2008–2010), Moskva oblasti Atlanti (2010–2012), Kaasani AK Barsi (2012–2014), Omski Avangardi (2014–15), Sotši (2015–2019) ja alates 2019. aastast Nižnekamski Neftehimiki meeskonnas.
Hooajal 2010–11 jõudis ta Atlantiga Gagarini karika finaali, kus kaotati Ufa Salavat Julajeviga mängudega 1:4. Barulin valiti selle hooaja väljalangemismängude väärtuslikumaks mängijaks.
Kuuel korral on ta osalenud KHL-i tähtede mängul.
Venemaa jäähokikoondise koosseisus tuli ta 2012. aastal maailmameistriks. Lisaks on ta maailmameistrivõistlustelt võitnud veel kaks medalit.
Gillian Rose
Gillian Rosemary Rose (20. september 1947 London – 9. detsember 1995 Coventry) oli juudi päritolu Briti naisfilosoof.
Elulugu
Tema vanemad olid mitteusklikud juudid. Kirjandusteadlane Jacqueline Rose on tema õde. Gilliani lapsepõlves vanemad lahutasid ning ema abiellus uuesti. Gillianil kujunes lähedane suhe kasuisaga.
Gillian Rose töötas Sussexi Ülikoolis Euroopa Õpingute Kooli lektorina (Reader) ning 1989. aastast kuni surmani Warwicki Ülikooli ühiskondliku ja poliitilise mõtte professor.
Aastal 1990 osales ta Poola Oświęcimi Tuleviku Komisjoni töös.
Ta suri munasarjavähki, mille käes ta kannatas üle kahe aasta. Surivoodil võttis ta vastu kristluse anglikaani kiriku Coventry piiskopilt Simon Barrington-Wardilt, kes oli ta lähedane sõber.
Ta pärandas osa oma isiklikust raamatukogust Warwicki Ülikoolile.
Õpilased
Gillian Rose'i õpilaste seas on Ross Abbinnett, Sara Beardsworth, Nicholas Gane, Kyriaki Goudeli, Nigel Tubbs ja Zoe Waxman.
Süstoolne vererõhk
Süstoolne vererõhk on vererõhk, mis näitab suletud vereringeelundkonnaga organismidel suure vereringe suurte arterite kõige kõrgemat rõhku vatsakestesüstoli jooksul.
Süstoolne vererõhk on füsioloogiline näitaja, mida mõõdetakse valdavalt vererõhumõõturitega ning väljendatakse elavhõbedasamba kõrgusega millimeetrites (mmHg).
Süstoolne vererõhk võib varieeruda nii liigiti kui ka indiviiditi ja sõltub vanusest, keha asendist, organismi tervislikust ja/või haiguslikust seisundist, toitumisest ning ka pärilikest ja muudest teguritest. Imiku (1–12-kuuse lapse) normaalne süstoolne vererõhk on 75–100 mmHg.
Süstool: ajavahemik, mil süda tõmbub kokku. Periood, mille jooksul südame vasak vatsake kokku tõmbub.
Süstoolne rõhk on konkreetselt maksimaalne arteriaalne rõhk südame vasaku vatsakese kokkutõmbumisel.
Vererõhu lugemisel on süstoolne rõhk tavaliselt esimene registreeritud arv. Näiteks vererõhu korral 120/80 ("120 üle 80") on süstoolne rõhk 120. "120" all mõeldakse 120 mm Hg (millimeetrit elavhõbedat).
Süstoolne mühin on südame mürin, mis on kuulda süstooli ajal, kui süda kokku tõmbub, normaalse esimese ja teise südameheli vahel.
"Süstool" tuli muutmata Kreeka süstoolist, mis tähendab "kokku joonistamist või kokkutõmbumist". Seda mõistet on kasutatud alates 16. sajandist südamelihase kokkutõmbumise tähistamiseks.
Я
Я (я) on kirillitsa täht, mis hääldub vene keeles /ja/ või pärast palataliseeritud kaashäälikuid /a/.
Eesti keelde translitereeritakse я vene nimedes täheühendiga 'ja'.
Diastoolne vererõhk
Diastoolne vererõhk on vererõhk, mis näitab suletud vereringeelundkonnaga organismidel suure vereringe suurte arterite kõige madalamat rõhku südamediastoli jooksul.
Diastoolne vererõhk on füsioloogiline näitaja, mida mõõdetakse valdavalt vererõhumõõturitega ning väljendatakse elavhõbedasamba kõrgusega millimeetrites (mmHg).
Diastoolne vererõhk võib varieeruda nii liigiti kui ka indiviiditi ning on sõltuvuses elueast, keha asendist, organismi tervislikust ja/või haiguslikest seisunditest, toitumisest, pärilikkusest ja paljudest muudest teguritest. Imiku (1–12 kuud) normaalne diastoolne vererõhk on 50–70 mmHg.
Kolmesajandikoktav
Kolmesajandikoktav (inglise keeles savart) on muusikas kahe heli intervall sagedussuhtega 21/300 ehk 4 tsenti.
Elands Bay
Elands Bay (afrikaani keeles Elandsbaai) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Lääne-Kapimaa provintsis West Coasti ringkonnas Cederbergi vallas. Linn asub Atlandi ookeani rannikul.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Elands Bay elanikest värvilisi 60,13% mustanahalisi aafriklasi 30,62%, valgeid 7,54%, India või Aasia päritolu inimesi 1,38% ja teisi 0,33%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 74,62% inimesi, koosa keelt 17,11%, inglise keelt 4,00% ja viipekeelt 0,92%.
Hilda Orgusaar
Hilda Orgusaar (1. jaanuar 1889 Viljandis – 1. jaanuar 1969) oli esimene kutseline eesti rahvusest naisskulptor.
Elukäik
Sündis Viljandi linnas, alghariduse sai Viljandi Tütarlaste Gümnaasiumis. 1910. aastal kolis kunstnik Peterburi, kus andis saksa keele tunde. 1913. aastal asus õppima Peterburi Kunstide Edendamise Seltsi kunstikooli, mille lõpetas 1917. aastal. Peale seda jätkas õpinguid Peterburi Kunstide Akadeemias aastatel 1919–1923 ning töötas samal ajal prof Malõševi ja prof Liševi ateljees. Õpingute ajal tutvus ning sõbrunes Marie Kalmusega. 1923. aastal kodumaale naasnult tegutses skulptor vabakutselisena.
1932. aastal kirjutab Pärnu Päevaleht, et Orgusaar seadis end sisse Pärnus, kus tal jagus ohtralt tööd ja seetõttu polnud aega näitustelgi osaleda. Pikka aega elas ja töötas skulptor ka Tallinnas Toompuiesteel, kuid kolis 1950. aastal tagasi Viljandisse vanematekoju, kus elas kuni surmani.
Looming
Tema loomingu moodustavad peamiselt viktoriaanlikus stiilis kipsvalandid lastest ja loomadest, palju on ka naisfiguure ja portreesid enda tuttavatest ning tuntud avaliku elu tegelastest nagu Aino Tamm ja Toomas Tondu. Tema portreebüstid on hoolega viimistletud, plastilised ja ilmeterikkad ning jäljendavad modelli väga täpselt. Orgusaare 50. sünnipäeva puhul avaldatud artiklis kirjeldatakse tema ateljeed, mis on tulvil ilusates poosides lastefiguuridest ja erinevatest väga elutruult kujutatud koerakujudest.
Tema teoseid kohtab paljudes erakogudes ning peale kunstniku surma jõudsid osad teosed pärandina ka Eesti Kunstimuuseumisse.
Maramaa kivist koer
Orgusaare kõige enam omal ajal kõneainet tekitanud teos on üks lihtne koerakuju. Nimelt valmis 1932. aasta aprillis kujuri elusuuruses hundikoera betoonskulptuur, mille ostis ja kinkis seejärel linnale Viljandi legendaarne linnapea August Maramaa. Linnapea soovis paigutada kuju raekoja sissepääsu juurde ja märkida veel skulptuurile sõnad "Inimene magab, koer valvab.", kuid linnavolikogu kolmeliikmeline komisjon ei olnud selle asukohaga nõus ja kuju otsustati paigutada Lossi ja Jakobsoni tänava nurgale jäävale haljasalale, mida toona nimetati Lastepargiks. Kuna sellel ajal linnas väga palju skulptuure ei olnud, sattus koerakuju erilise tähelepanu alla ja kuna tegemist oli linnapea kingiga, siis tehti ka kohalikus lehes mitmel puhul kuju üle nalja: kuidas kuju päriselu suguvennad skulptuuri märgistama tulevad ja kas kellegi tundmatu poolt koeraskulptuuri ette paigutatud savist kass vajab samuti erikomisjoni moodustamist, nagu tehti koeraskulptuurile sobiva asukoha leidmiseks.
Kuju langes mitmel korral vandaalide ohvriks ja kadus lõpuks jäljetult. Orgusaare sugulaste arvates võis Hilda Orgusaar ise lasta kuju ära viia, et see vandaalide käest päästa, kuid ühtegi ametlikku dokumenti ega kinnitust selle kohta ei ole. Kuju originaal on aga säilinud ja asub Hilda Orgusaare kunagises Viljandi kodus.
Näitused
Hilda Orusaare teoseid on eksponeeritud näitustel koos teiste kunstnike töödega, isikunäitust seni korraldatud ei ole.
Vengerski
Vengerski on küla (mazciems) Lätis Alūksne piirkonnas Ziemeri vallas.
Vengerski asub valla lõunaosas merepinnast 199 meetri kõrguse. Küla asub valla keskusest Māriņkalnsist 4, piirkonna keskusest Alūksnest 5 ja Riiast 200 kilomeetri kaugusel. Seal asub Vengerski bussipeatus.
Aastal 1960 rajati Vengerskisse linnuvabrik, mis hiljem erastati. Pärast moderniseerimist aastal 2017 kujunes sealne linnukasvatuskompleks Läti teiseks munadetootjaks.
Aastal 2007 oli külas 2 elanikku.
Urmas Peiker
Haridus ja töökäik
Ta on 2001. aastal lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduskonna õigusteaduse erialal, täiendanud end Ameerika Ühendriikides ning töötanud mitu aastat Suurbritannias. 2008. aastal naasis ta Eestisse, kus tegeleb nõustamisprojektidega.
Ta on kümmekonna ettevõtte juhatuse liige.
Kõrgalpinism
2001. aastal osales ta JKA Pamiiri-ekspeditsioonis ning tõusis selle käigus koos Hannes Ojaga Lenini mäetippu (7134 m).
8. augustil 2008 tõusis ta Tian Shani mäestikus Han-Tengri (7010 m) tippu.
2009. aastal osales ta mägimatkal Türgis, mille käigus tähistati 180 aasta möödumist Ararati (5165 m) mäe vallutamisest J. F. Parroti poolt tõusuga selle mäe tippu.
Kristi Kongi
Kristi Kongi (sündinud 1985) on eesti maali- ja installatsioonikunstnik.
Ta on õppinud Tartu Kõrgemas Kunstikoolis ja Eesti Kunstiakadeemias.
Tema loomingu keskmes on värvid, valgus ja ruum ning lisaks lõuenditele hõlmavad need tihtipeale kogu ruumi. Installatsioonide jaoks kasutab ta ka muid materjale, näiteks kangaid, vineeri või pleksiklaasi. Tema looming põhineb maalieksperimentidel ja uurimistööl valguse, varju ja värvide kohta.
Kiisler
Statistika
2022. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Kiisler 184 inimesel: 89 mehel ja 95 naisel. Perekonnanimede levikult oli Kiisler meeste puhul 970. kohal ja naiste puhul 999. kohal.
Kiisler oli levinumaks nimeks vanuserühmas 15–19, kus seda oli 10 000 elaniku kohta 2,54. Perekonnanimi Kiisler oli kõige sagedasem Valga maakonnas, kus sellist nime kandis maakonna 10 000 elaniku kohta keskmiselt 10,07 inimest.
19. sajandi algul pandi pärisorjusest vabastamise käigus Viljandi maakonna Helme kihelkonna Helme, Vanamõisa ning Riidaja mõisavaldades, samuti Järva maakonna Koeru kihelkonna Kapu mõisavallas talupoegadele perekonnanimeks Kiesler, Kiessler, Kiestler, Kissler (Kiisler).
1930. aastate nimede muutmise kampaania käigus vahetati perekonnanime Kiisler kahel korral - uuteks võetud nimedeks olid Altvee ja Kaldoja.
Yekes
Yekes oli Eestimaa keskaegne vasalliperekond.
Perekond on nime saanud Jõgisoo mõisalt Keila kihelkonnas.
1342. aastal sai Johannes de Yekes Tallinna kodanikuks. Ta võis olla ka talupoeg.
Metsik Lääs
pisi|[[Kauboisid võib pidada Metsiku Lääne sümboliks. Foto umbakudu 1888. aastast]] pisi|USA 1789 pisi|USA 1845 pisi|USA 1884
Metsik Lääs (inglise keeles Old West või Wild West, American frontier) on nimetus, millega tähistatakse Ameerika Ühendriikide läänealade koloniseerimise ajalugu, geograafiat, inimesi, folkloori ja kultuuri. Ajaloolased määratlevad seda sageli ajavahemikuna, mis jääb USA kodusõja (1865) ja USA 1890. aasta rahvaloenduse vahele, kuid perioodi lõpuks on loetud ka 20. sajandi algust. Aastaid 1850–1919 iseloomustavad nähtused, mida seostatakse Metsiku Lääne olemusega: vägivaldsed kokkupõrked, mis kaasnesid koloniseerimisega, põliselanike kõrvaldamise ja assimileerimisega, kinnisvara koondamine suurettevõtete ja valitsuse valdusse ning püüdlused lindpriisid täitevvõimuga ohjata.
Eestimaa Sakslaste Selts
Eestimaa Sakslaste Selts on Eesti sakslaste organisatsioon. Seltsi kontor asub Tallinnas aadressil Gonsiori 29. Selts asutati 1990.
Metsik Lääs
Pärast 19. sajandit ja tungi Apalatšide mäestikust lääne poole nimetatakse Metsikuks Lääneks algul kogu Mississippi jõest läände jäävat ala, hiljem aga piirkondi, mis asuvad läänes USA nn piiriosariikidest (põhjast lõunasse: Põhja-Dakota, Lõuna-Dakota, Nebraska, Kansas, Oklahoma ja Texas). Seega on piirialade pärand ka Kesk-Läänes ja lõunaosariikides, ehkki neid tänapäeval enam USA lääneossa ei arvata.
Eestimaa Sakslaste Selts
Seltsi juhatuse esimees on Erika Weber.