cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Süsiniknanotorude funktsionalisatsioon
Süsiniknanotorud, iseäranis just üheseinalised süsiniknanotorud, on tuntud oma väga eriliste füüsikaliste omaduste ning laia rakendusvaldkonna poolest. Alates nende avastamisest 1993. aastal on teadlased süsiniknanotorusid tõsisemalt uurinud. Eriti kasvas huvi pärast heade sünteesivõimaluste avastamist. Süsiniknanotoru võib vaadelda kui kokku rullitud grafeenilehte, kus iga süsiniku aatom on seotud kolme naabersüsinikuga. Selline ehitus annab nanotorule erakordse tugevuse ning kõrge elastsusmooduli, lisaks on nanotorudel nii pooljuhi omadused kui ka metallilised omadused. Süsiniknanotorusid kasutatakse komposiitmaterjalides, elektroonilistes seadmetes, nanosensorites ja ka näiteks gaasireservuaarides. Et aga rakendusvaldkonda veelgi laiendada ning olemasolevaid omadusi parandada, vajavad nanotorud lisafunktsionaliseerimist.
Termokeemiline funktsionaliseerimine
Kuigi nanotorudes on süsinikud üldiselt sp2 hübridisatsioonis, siis võib seal leiduda ka sp3 hübridiseerunud süsinikke, mis moodustavad viisnurkseid ja isegi seitsmenurkseid süsinikahelaid. Üldiselt paiknevad sellised moodustised nanotorude otstes (nanotorude otsad meenutavad fullereene) või siis defektide juures, samas ei ole välistatud, et sp3 süsinikud saavad paikneda ka suvalise koha peal nanotoru seinas. Erinevate defektide – viisnurk-kuusnurk paari defekt, Stone-Walesi defekt, strukturaalsed deformatsioonid, mis on põhjustatud nanotorude keerdumisest – tagajärjel moodustuvad nanotorudele uued aktiivsemad piirkonnad, mida oleks lihtsam ning mõistlikum funktsionaliseerida. Keemiline funktsionaliseerimine baseerub kovalentse sideme moodustumisel nanotorus oleva süsiniku ja funktsionaalrühma vahel. Defektipõhisel süsiniknanotorude funktsionaliseerimisel kasutatakse termiliselt aktiveeritud reaktsiooni, kus tugevateks oksüdeerijateks on näiteks HNO3, H2SO4, O3 ja ka KMnO4. Reaktsiooni tagajärjel süsiniknanotorud avanevad ja reaktiivsematesse piirkondadesse (defektipiirkonnad, torude otsad) moodustuvad hapnikku sisaldavad rühmad, nagu näiteks karboksülaatrühmad, estrid, ketorühmad jne. Varieerides reaktsioonitingimusi (aeg, temperatuur, oküdeerija), saab ka erineva funktsionaalrühmade jaotuse. Selliselt derivatiseeritud süsiniknanotorud võivad olla prekursoriks edasistes keemilistes reaktsioonides näiteks räniga rikastamises, polümerisatsioonireaktsioonides, isegi biomolekulidega toimuvates reaktsioonides.
Kuigi keemilisel funktsionaliseerimisel on palju plusse, on sellel ka kaks suuremat miinust. Esiteks, töötlemise käigus (eriti ultrahelivannis) tekib palju defekte seinte sisse ning süsiniknanotorud võivad väga pisikesteks laguneda, see aga omakorda mõjutab materjali mehaanilisi omadusi ja häirib π- elektronide süsteemi süsiniknanotorus. Teiseks, kasutatud oksüdeerijad on tihtipeale väga keskkonnaohtlikud. Seega nähakse tõsiselt vaeva, et arendada välja meetod, mis oleks odav ja ei kahjustaks nanotorusid.
Fotokeemiline funktsionaliseerimine
Valguskiirgust on kasutatud, et lisada reaktiivseid rühmasid (nitreen) süsiniknanotorude seintesse. Kuna tehnoloogia on veel päris uus, siis on teada vaid üks „õige“ fotokeemiline süsiniknanotoru modifitseerimine, milleks on osmiumiga rikastamine. Süsiniknanotoru kiiritati UV-kiirgusega osmiumtetraoksiidi (OsO4) juuresolekul ning seejuures täheldati nanotoru takistuse suurenemist. Sellist reaktsiooni on kirjeldatud kui valgusindutseeritud osmiumtetraoksiidi tsüklolisamine osalistele süsinik-süsinik kaksiksidemetele, mille tulemusena π- elektronide tihedus süsiniknanotorudes kahaneb. Reaktsiooni jälgimisel esines huvitav asjaolu, et kui niiskust suudetakse vältida, siis OsO4-ja lisamine on pöörduv, see tähendab, et süsiniknanotoru on võimalik uuesti kiirguse toimel lisandist puhastada. Samas saavutatakse ka algne takistus, lisaks on ka meetod väga selektiivne, sest pole just palju aineid, mis UV-kiirguse toimel reageerimisvõimelisteks muutuks.
Transistorid
Süsiniknanotorude funktsionalisatsioon on loonud võimalusi paljudeks potentsiaalseteks rakendusteks. Uudsete transistorite ehituseks vajatakse ühtlaste elektriliste omadustega süsiniknanotorusid, kuid sünteesitavates nanotorudes on alati sees nii pooljuht kui ka metallilised süsiniknanotorud. Elektrokeemilise reaktsiooni käigus suudetakse metallilised nanotorud isoleerivateks muuta ning alles jäävad vaid pooljuhtnanotorud, mida transistorides vajatakse.
Heino Õunap
Heino Õunap (sündinud 18. aprillil 1951) on eesti entomoloog.
Süsiniknanotorude funktsionalisatsioon
Komposiitmaterjalid
Süsiniknanotorud on erakordselt tugevad, mis muudab nad heaks lisandiks, et neid komposiitmaterjalides kasutada. Et nanotorud seonduksid ülejäänud maatriksiga paremini, oleks kasulik neid derivatiseerida, mida ka teostatakse enamasti keemiliselt. Derivatiseerimine toimub soovitud maatriksiga hästi seonduva reagendiga, mis ühtlasi reageeriks ka süsiniknanotoruga.
Heino Õunap
Ta on tegelenud metsaentomoloogiaga.
Merijärvi vald
Merijärvi on vald Soomes Põhja-Pohjanmaa maakonnas.
Naabervallad on Alavieska vald, Kalajoki linn, Oulaineni linn, Ylivieska linn ja Pyhäjoki vald.
Kott-murukarikas
Kott-murukarikas (Lycoperdon utriformis, end. Calvatia utriformis) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Good and Evil: An Absolute Conception
"Good and Evil: An Absolute Conception" on Raimond Gaita filosoofiline raamat. See ilmus esimeses trükis 1991 ja teises trükis 2004.
2 Akadeemilise moraalifilosoofia ulatus
Kaplani päevikusissekanne võiks ärgitada kedagi rääkima kurjuse reaalsusest, kuigi sama inimene võib-olla ei taha rääkida moraalirealismist. Realistide järgi on moraaliotsustused tõesed või väärad sõltumatult eksisteeriva reaalse maailma tõttu. Kurjuse reaalsus pole neid huvitanud. Reaalsusest räägitakse eetikas mitmes mõttes. Mõnede meelest taandub sõna "kurjus" tähendus rängale moraalsele hukkamõistule, teiste meelest on kurjus kõrvuti headusega fundamentaalne. Hannah Arendti sõnul ei saadud 18. sajandil aru, et on headus, mis ei taandu voorusele, ja kurjus, mis ei taandu pahele. Need, keda huvitab moraalirealism, arvaksid vist, et ta soovitas ontoloogiat rikastada. Gaita tahab distantseeruda eeldusest, et "moraalirealism" suudab haarata seda, mis on heast ja kurjast rääkimisel kõige tõsisem. Kaplani katkend ei olnud mõeldud näitena moraaliskeptitsismi vastu, kuigi kurjuse reaalsusest rääkija ei ole moraaliskeptik ning teda teevad nõutuks ja häirivad moraaliskeptitsismid, mis ignoreerivad ilmset kohutavat kurjust. Aga just sellepärast ta ei arva, et see näide veenaks, ja kui ta filosoofiast midagi teab, siis ta saab aru, et selle abil ei saa näidata, et kurjus on reaalsus. Seda saab tuua ainult näitena, mis pakub rääkimisviisi, mille tähendus tuleb kindlaks teha. Ta ei taha, et selle teeks liiga ruttu kindlaks keegi, kelle meelest see on enam-vähem selge, või keegi, kes arvab teadvat, mida moraalifilosoofias ontoloogiliste küsimustega mõeldakse. Renford Bambrough ütles, et me teame, et lapsele, kellel oleks operatsiooni ajal muidu valus, tuleb enne operatsiooni anda valuvaigistit, nii et me teame, et vähemalt üks moraalipropositsioon on tõene. See oli mõeldud argumendina nende vastu, kes aktsepteerivad George Edward Moore'i välismaailma tõestust. Samasuguse argumendiga saab näidata, et meil on moraaliteadmine, mõned moraalipropositsioonid on kindlalt tõesed ja me teame, et nad on tõesed. Gaita ei astu selle katkendiga moraaliepistemoloogia arutellu. Stanley Cavell protesteeris Bambrough' väite vastu, et paljas moraal ei ole mõeldud koletiste käitumise hindamiseks, ning ütles, et moraali abil peab saama seda laita. Jutt ei olnud moraalist, vaid kurjusest ja tundest, et see on reaalne. Eristus võib olla oluline, kui Bernard Williamsi kombel mõelda, et moraal on eetilise liik. Võib-olla sellepärast Cavell räägibki moraali piiridest: ta võib-olla mõtleb, et hea ja kurja uurimisel on moraali mõistetel piirid, ilma mingi skeptitsismita hea ja kurja reaalsuse suhtes. Võidakse öelda, et moraalifilosoofiat ei tohiks alustada eksootilistest näidetest. Aga need näited ei ole eksootilised nendele, kelle jaoks nende olemasolu määrab suuresti nende arusaama eetilise, iseenda ja nende kaasaja tähendusest. Igapäevastest näidetest alustamine võib eetikatunnet moonutada, sest tuttavolek suunab konventsionaalsetele radadele. Gaita tahab pakkuda alguspunkti mõtisklemiseks absoluutsest väärtusest.
3 Surelikud inimesed ja mõistusega olendid
Paistab, et Immanuel Kanti eetikatraditsioon tõotab kõige paremat (filosoofilist) arusaamist mõttest, et me võlgneme igale inimesele tingimusteta austust. Võib tunduda, et filosoofias seda mujalt ei leiagi. Gaita otsib seda siiski Sokratese ja Platoni traditsioonist, kuigi näiteks Gregory Vlastos leiab, et ei Sokrates ega Platon ei saa aru inimeste armastamisest nende endi pärast, nende ainulaadsuses ja terviklikus individuaalsuses. Kuigi Vlastos ei räägi kohusest, vaid armastusest, seostame seda individuaalsuse käsitust kõige loomulikumal moel Kantiga selle viisi pärast, kuidas Kant seob mõtet, et inimesed on üksteise otsesed, tingimusteta ja ainulaadsed piirid, mõttega, et inimene on omaette eesmärk. Kanti pärand on siiski just selles punktis täiesti ebaadekvaatne, ja see tuleb välja, kui vaadata Alan Donagani katset Kanti vaimus rekonstrueerida "traditsiooniline moraal". Donagan kritiseerib kohta, mille mõned hiljutised eetikateooriad on andnud eneseväärikusele. Mõned stseenid Falstaffiga näitavad, et igasugusel väärtuse käsitamisel eduna on piirid. Erinevalt printsist, kellel on eneseväärikus, kuid pole austust, on Falstaffil austus nii enda kui ka teiste inimeste vastu sõltumatult väärikusest. Austusel ei ole astmeid, ja austatakse selle pärast, mis inimene on, mitte tema tegude pärast. Traditsiooniline moraal on vältimatult moralistlik, ja see tõmbab tähelepanu ära asjaolult, et alus pole sugugi moralistlik. Gaita leiab, et Donaganil on õigus, et William Shakespeare sunnib nägema, et väärtuse käsitamisel eduna on piirid, et austusel pole astmeid ja inimest austatakse selle pärast, mis ta on, mitte selle eest, mida ta teeb. Donagan ei pea silmas seda, mis inimene moraalselt on. Donagan märgib ka, et Falstaffi austus surelike inimeste vastu, millel põhineb judeokristlik moraal, ei oleks Aristotelesele olnud arusaadav. On tõsine küsimus, kas Aristotelese mõistmatust saab hõlpsasti tuletada tema moraalifilosoofiast ja tänapäeva aristotellikust rõhuasetusest vooruse ja inimese õitsengu vahelisele seosele. Paljud tänapäeva filosoofid räägivad inimese õitsengust nii, et see Donagani jaoks võiks haakuda väärtuse käsitamisega eduna. (Donagani jutt on reaktsioon John Rawlsile.) Gaita meelest on küsimus selles, kas eetiline rõhuasetus õitsengule võimaldab pidada õnnetuid, kel pole õitsengu väljavaateid, arusaadavateks austuse objektideks või julgustab nägema neid nii, et on vältimatu Aristotelese kombel mõelda, et oleks parem, kui neid ei oleks sündinud. Falstaffi kaastunne on austus, sest see pole üleolev, see väljendab võõrandamatut moraalset võrdsust. Kas eetikal, mis keskendub voorustele kui eetika vahendile ning väärtustab Rawlsi kombel eneseväärikust esmase inimliku hüvena, on mõistelisi vahendeid, et näidata inimest, kel pole õitsengu lootust ega mõistlikku eneseväärikuse alust, sellise mitteüleoleva kaastunde arusaadava objektina?
See, kas ja mil määral keegi võib väita, et ta on moraalinõuete suhtes ükskõikne, aga ometi mõistab moraali, sõltub sellest, kas ja mil määral on võimalik moraali mõista ebaisikuliselt. Moraalse mõistmise isikliku iseloomu tõttu ei ole võimalik aru saada, mis tähendab olla mõrtsukas, argpüks, reetur jne, ning sellest, kuidas see inimestele tähtis on, ilma et see endale korda läheks.
Moraali integreerimine elu mõtte muredega jätab lahtiseks, kas moraal (või mingi hea ja kurja käsitus) on radikaalselt erinev teistest väärtustest ja kas see erinevuse tunne tuleb sellest, et eetiline on moonutatud kahtlase moraali (moraalisüsteemi) mõistega, nagu leiab Bernard Williams.
Seos selle vahel, mida me saame käsitada moraaliväitena ja mis meile saab sügavalt korda minna, näitab, et seda, mis teeb millegi moraalselt korda minevaks, ei saa näidata ainult deliberatiivsed või imperatiivsed modaalsused "peaks", "peab", "ei saa" jne, vaid seda näitavad (võib-olla eeskätt) ka teo ja iseloomu kirjeldused, mis näitavad, mis on tõsine, mis on sügav, mis on pealiskaudne, mis on sentimentaalne, mis on tõepärane jne. Teo ja iseloomu kirjeldused ei ole moraalsed kirjeldused ainult seose tõttu nende modaalsustega, nagu väidavad mõned filosoofid, kes nõustuvad Richard Hare'iga. Ent kui see, mis teeb millegi moraaliküsimuseks, kuulub lahutamatult meie tegude ja elu mõtte juurde, siis on ebausutav eitada, et kirjeldused, millega me seda arusaama väljendame, on vähemalt mõisteliselt vastastikuses sõltuvuses oma modaalsete järelmitega. Näiteks kahetsuse objekt ei ole tegu iseloomustuse "Ma oleksin pidanud selle tegemata jätma" all, vaid tegu kirjelduse all, mis ilmutab, mida sisulisemalt tehti. Tegude ja iseloomu kirjeldused, mille abil me püüame aru saada, mida me oleme teinud ja mis me oleme, mis on vahva ja mis on alatu, mis on pealiskaudne ja mis on sügav, ei ole lihtsalt mugavad kirjeldused, millele projitseeritakse imperatiividel põhinev arusaam sellest, mis tähendab, et miski läheb moraalselt korda.
Sellised otsustused nagu "See odavdab meie arusaamist seksuaalsusest", "See on sentimentaalne", "See on banaalne", "See teeb elu räpaseks" on tõelised otsustused, mis on moraalile ja moraalist filosoofilisele mõtlemisele fundamentaalsed. Kui keegi ütleb: "See teeb elu räpaseks," kuid jätkab, et see ei loe, sest see on moraalne mõtteviis, siis ta kas on irooniline või eristab moraalset näiteks eetilisest, või siis on selge, et ta ei saa aru, mis tähendab, et miski on moraaliküsimus. Sellised otsustused ei ole mõisteliselt tähtsusetud emotsionaalsed reaktsioonid, vaid kriitilise filosoofilise mõtlemise oluline osa. Selle möönmine nõuab rikkama kriitilise mõtlemise ning mõtlemise ja tundmise vahelise suhte käsitust, kui filosoofia peavoolust võtta on. Filosoofiline mõtlemine moraalist peab selgitama, kuidas mingi moraaliteooria saab meie mõtlemist sügavamaks teha, ja näitama, et see teooria võimaldab järelemõtleval mittefilosoofil mõista moraalse tähtsuse loomust üha sügavamalt, nii et see lähtuks selle filosoofilise teooria pinnalt. Võidakse aga Immanuel Kanti kombel vastu väita, et kõik empiiriline on moraaliprintsiibi mõistmiseks ebasobiv ja koguni kahjustab moraali puhtust. See on muidugi tõsi, et meelisklused ligimesearmastusest ja kaasinimsusest, ühisest surelikkusest või kaastundest ei vii mõtteni tingimatust austusest kõigi inimeste vastu. Refleksioon, mis toimub samas keeles kui asjad, mis saavad motiveerida meid tahtma, ei saa sõltuvuse tõttu tunnetest ja loomuliku keele kohalikust resonantsist ilmutada moraalseks reaktsiooniks vajalikku üldisust, rangust ja meelekindlust.
4 Kahetsus ja selle õppetunnid
Oletame et me läheme Singeri tuppa ja näeme, et ta hakkab end üles pooma. Me küsime, miks ta seda teeb, ja ta ütleb, et ta on saanud massimõrvariks, sest ta jättis oma pangakorralduse Oxfamile uuendamata. Me ei järeldaks, et tema on pühak, aga vaene Fred, kes poos end eelmisel nädalal üles, sest ta oli läinud Indiasse ja lasknud mõned talupojad maha, oli moraalselt päris tavaline. See näide on absurdne, me ei usu, et keegi end sellepärast tapaks, millised filosoofilised vaated tal ka ei oleks, kui me just ei arva, et ta on peast segi. Ja see tähendabki, et see on arusaamatu. Siin pole asi erinevates arvamustest moraalse meeleheite pärast tehtud enesetappude kohta. Jutt on mõrva tõsidusest, mis teeb enesetapu arusaadavaks. Kui ka see on alati halb või irratsionaalne, siis need on millegi sellise rikutused, mis on fundamentaalne meie arusaamale mõrva kurjusest, ning enesetapp on tõsise ja selge reaktsiooni näivus. Kui me arvame, et keegi on peast segi, siis me ei pea teda tõsiselt kahetsevaks pidama. Kahetsus nõuab kainet keskendatust, või õigemini, püüdleb selle kui oma loomupärase täiuse poole. Kahetsemine on distsiplineeritud kuuletumine kahetsuse nõuetele. Moraalne arusaamine nõuab moraalisubjekti integreeritust (integriteedi liik). Moraalisubjekt on sisukam kui ratsionaalne tegija. Moraalne arusaamine eeldab tõsist reageerimist moraali nõudmistele; kellel see puudub, selle jaoks moraal pole reaalne. Moraalse väärtuse reaalsus on lahutamatu tema moraalse nõude reaalsusest, ja tõsine tundlikkus selle nõude suhtes kuulub tema reaalsuse tunnustamise juurde. (See on mittekognitivismi, eriti emotivismi tõetera. Näiteks sellest, et aru saada, millele me mõtleme, kui mõtleme mõrvale, peame aru saama, mis tähendab olla mõrtsukas, ja see tähendab õigesti mõista, miks see tähtis on. Hullumeelse integreerimatus seda ei võimalda. Sellepärast kahetsus ei ole pelk tunne ega pelk hoiak. Kahetsus on ka tehtu moraalse tähenduse distsiplineeritud meelespidamine. Distsipliin on vajalik, et hoiduda ennastpetvatest ümberkirjutustest ja kahetsusele eriomastest rikutustest, sealhulgas enesealandusest ja morbiidsusest. Søren Kierkegaard nimetas kahetsust igaviku saadikuks, milles iga asja nimetatakse õige nimega. Liiga vähe on öelda, et kahetsus on tunne või hoiak tehtu suhtes, mida ei oleks moraalselt tohtinud teha, koos otsustavusega seda enam mitte teha.
5 Tehtud kuri ja osaks langenud kuri
Vaatame järgmist dilemmat. Kui inimene tapab süütu inimese, siis kümme inimest pääseb; kui ei tapa, siis nad kõik tapetakse. Seda näidet vaadatakse tavaliselt seoses konsekventsialismiga. Koventsionalistide jaoks on see "raske juhtum", mille lahenduse teadmisele nad tavaliselt pretendeerivad. Nende meelest on selge vastuse pakkumine voorus. Need, kelle meelest on selge, et üks tuleb kümne päästmiseks tappa, süüdistavad sageli neid, kes seda eitavad või selles kahtlevad, et nad on liiga enesekesksed, ei taha käsi määrida, keskenduvad oma integriteedile või eelistavad, et nende asemel kannataksid kurja all teised. See süüdistus nende aadressil, kes ütlevad, et ei saa heal eesmärgil kurja teha, on mõnikord õigustatud. Roy Holland asetas asja õigesse perspektiivi, küsides retooriliselt, kas pühak niisuguses olukorras hooliks oma integriteedist. Sügavam probleem on see, et nendel, kelle meelest ühe peaks kümne päästmiseks maha lasta, pole tõsist arusaamist ei kurja tegemisest ega kurja all kannatamisest.
Mõrva puhul on ülekaalukalt oluline fakt, et mõrvatu on surnud, kuigi ta ei tahtnud surra. Mis mõrvas muidu nii halba oleks? Kas mitte varguse mõrva moraalse tõsiduse erinevus ei tule tagajärgede erinevusest? Mõrvatu kannatab kurja all, mis seisneb soovimatus surmas. Sedasama kurja põhjustab ka loodus, paratamatuse ja juhusega, kuid inimeste kavatsuslikud teod ei tule kummastki, sellepärast ongi meil eriline hoiak tehtud kurja suhtes. Selliste surma põhjuste kohta käib eriline, kuid tuletatud ja taandatav hea ja kurja jutt. Teod on kurjad, kui nende tulemused on kurjad asjade seisud. On palju kurja bona fide vorme, kuid moraalne kuri ei ole nende seas.
Tegevus on muutmise, juhtimise ja korrastamise vägi. Meil on hea ja kurja vägi, sest meil on põhjuslikult tegemist looduslike hüvede ja pahedega, mis rõõmustavad ja panevad kannatama. Eetiline on praktilise liik ja sellisena eesmärgipärane: selle eesmärk on teha enda ja teiste elu paremaks (George Warnocki järgi inimese olukorda paremaks teha). Warnocki järgi oleks inimese olukord ilma eetikata halvem. Mitte ainult eetika juured ei ole inimese olukorra tõsiasjades, vaid ta ka taandub kõigis oma moonutamata vormides neile: me oleme olendid, kes võivad kannatada või õnnelikud olla ja kes võivad tegevuses kätkevat põhjuslikku väge suunata ja juhtida.
Maidla järv
Maidla järv (ka Maidla paisjärv) on paisjärv Harju maakonnas Saue vallas Maidla külas. Veepeegli pindala on 4,7 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 771 m.
Kaarushark
Kaarushark on väike (kõrgus 15–20 cm) puust hark, mida vanasti kasutati kaarusnööri tegemisel.
Sotsiaalne tsirkus
pisi|Tsirkus Bombastico-Schokokaboom-Jeee, Narva-Jõesuu 2016 Sotsiaalne tsirkus on järjest enam tuntust koguv ülemaailmne fenomen, mille sisuks on sotsiaalse heaolu ja õigluse saavutamine tsirkusekunstide abil marginaliseerunud või riskirühma kuuluvate inimeste kaasamise kaudu.
Definitsioon
Tsirkus võimaldab alati muudatusi – ta koondab ühtseks tervikuks sotsiaalse ja isikliku arengu, kunstilise väljundi ning haridusliku komponendi. Sotsiaalne tsirkus omab laiemat tähendust, kui pelgalt meelelahutus ja sisaldab enamat, kui tehniline tsirkuseoskuste õppimine. Seda metoodikat kasutatakse sotsiaalsete oskuste õpetamiseks, igapäevaeluoskuste, riskide ja vastutuse võtmise arendamiseks, samuti traumaatilistest kogemustest väljatulemiseks.
Sotsiaalset tsirkust defineeritakse uuendusliku sotsiaalse sekkumisena, mis põhineb tsirkusekunstidel – klounaad, akrobaatika, trapets, hula, rola-bola, tasakaaluköis, kangas, žongleerimine, mustkunst, monoratas, objektide manipuleerimine, hüpped, painduvus jms.
Esmane eesmärk ei ole mitte tsirkusekunsti õppimine, vaid osalejate isikliku ja sotsiaalse arengu toetamine enesehinnangu tõstmise kaudu. Osalejaid toetatakse ka ühiskonna aktiivseteks liikmeteks saamisel, loovuse väljendamisel ja isikliku potentsiaali rakendamisel.
Eesmärk
pisi|Tsirkus Schokokaboom-Jeee, Maarja Küla 2017 Sotsiaalse tsirkuse eesmärk on laiendada võimalusi ja õpetada olulisi oskusi läbi dünaamilise, kunstidel põhineva meetodi. Sotsiaalne tsirkus väärtustab ja kasutab kunsti ja kultuuri tõhusat mõju riskirühma kuuluvate inimeste toetamisel, luues uut teadmist ning võimaldades mõtete ja kogemuste vahetamist. Sotsiaalsel tsirkusel on võime muuta riskirühma kuuluvate inimeste elu, pakkudes väljakutset pakkuvateks tegevusteks ja eneseväljenduseks turvalist keskkonda, inimeste vahelist dialoogi ning eesmärkide saavutamist pühendumise kaudu. Oskuste hulka, mida õpitakse ja harjutatakse, kuuluvad muuhulgas iseseisvus, ühtsustunne, enesekindlus, usaldus nii enda kui ka teiste vastu, füüsiline vorm, suhtlemine ja kohanemisvõime. Sotsiaalses tsirkuses on võimalik kogeda väärtuslikke elulisi õppetunde, mille tulemiks on suurenenud teadlikkus sotsiaalsetest teemadest.
Sotsiaalne tsirkus omab muutusi loovat jõudu, see on suhtlemisvahend ja uuenduslik tööriist hariduses ja jõustamises. Tänu positiivsele energiale suudab ta tegeleda suure hulga sotsiaalsete eesmärkidega.
Jänesepaelad
Jänesepaelad on jäneste jahtimiseks kasutatavad paelast silmuspüünised.
Sotsiaalne tsirkus
Eesmärk
Psühholoogid toovad välja juurdepääsu loovuspotentsiaalile ja selle vabastamise, mis tõstab sotsiaalse tsirkuse väärtust töös traumeeritud inimestega. Samuti on see metoodika kogunud positiivset tagasisidet peamise töövahendina konfliktidest tekkinud haavade ravimisel.
Beaux-Arts
Beaux-Arts, Beaux Arts või Beaux arts on prantsuskeelne mõiste, mis vastab eesti keeles kaunitele kunstidele. Mõiste võib viidata järgmisele:
Jänesepaelad
Paelad viidi jänese jäljerajale või aiaauku. Paela ots kinnitati näiteks puu külge.
Sotsiaalne tsirkus
Metoodika
Sotsiaalne tsirkus on paljuski kasutatav ja tõhus tänu oma tugevale seotusele kaunite kunstide ja nendega seotud väljaõppega. Kunstiline eneseväljendus aitab ära tunda emotsioone ja nende väljendusi, kuivõrd kunst on ise omaette keel. Kunst loob hea aluse uute kogemuste mõistmisele, kuivõrd need kogemused ei ole tõlgitud verbaalsetesse ja seetõttu lihtsustatud kontseptsioonidesse, mis omakorda ei seostu isiklike emotsioonidega. Kuna sotsiaalne tsirkus on seotud tsirkusekunstiga, suudab ta tekitada sügavaid isiklikke muutusi osalejas, esinejas ja publikus.
Sotsiaalse tsirkuse iseloomulik omadus on ka tema universaalsus ja ligipääsetavus. Iga inimene, lähtuvalt oma võimetest, suudab rakendada oma potentsiaali, kuivõrd tsirkus pakub laia hulka tegevusi: klounaad, tantsimine, laulmine, žongleerimine, õhuakrobaatika, akrobaatika, mustkunst, tasakaalualad jne. Tsirkuses leidub igaühe jaoks sobiv tegevus, olgu siis laval või lava taga. Sotsiaalne tsirkus on nagu iga teine etenduskunstidele orienteeritud trupp – ta vajab kostüüme, muusikat, lava, valgustust, tehnikat, reklaami, planeerimist, sõitmist, ehitamist, majandamist ... ja inimesi, kes nende valdkondade eest vastutavad. Veelgi enam – sotsiaalsel tsirkusel puuduvad nõuded osalejatele: sa ei pea oskama lugeda või kirjutada selleks, et olla osa tsirkusest. Sotsiaalse tsirkuse pärisosa on tuua igaühes välja tema eriline talent, olgu see siis vaid maailma kõige säravam naeratus või suurt meisterlikkust nõudev kahe flöödi mängimine ninaga.
Tsirkusekunstide nõudmised ja vajadused pakuvad võimalust isiklikuks muutumiseks. Enesedistsipliin on harjutamistel, igapäevastes raskustes, grupidünaamikas ja füüsiliste riskide puhul, mis iseloomustavad sotsiaalset tsirkust, hädavajalik. See õpetab väljakutsetega iseenda jõuvarude abil toime tulema ning seeläbi saavad osalejad kogemuse, et nad on võimekad ja väärtuslikud. Sotsiaalne tsirkus võimaldab riskirühma kuuluvatel inimestel tunda läbi tsirkusega kaasuvate väljakutsete ära oma potentsiaali, mis pakub saavutusrahuldust ja eduelamust.
Sotsiaalne tsirkus kasutab grupidünaamikat ja positiivse energiaga õhustikku.
Mõned sotsiaalse tsirkuse grupid kohtuvad regulaarselt pikema ajaperioodi jooksul, mõned töötavad projektipõhiselt ja veedavad seeläbi koos intensiivse ja intiimse aja.pisi|300x300px|Ülemaailmne sotsiaalse tsirkuse päev 2016. Tsirkus Schokokaboom & Open Circus Stage, Tallinn. Foto: Open Circus StageRaskused, mida enamik sotsiaalseid tsirkusi üle maailma kogeb, on seotud eelkõige rahastamisega. Mõnes riigis, näiteks Hollandis, rahastab sotsiaalset tsirkust riik. Teised loodavad fondidele, sponsoritele ja eraannetustele.
Sihtrühmad
Üldiselt sobib sotsiaalne tsirkus kõigile.
Üle maailma on peamisteks sihtrühmaks inimesed, kes on füüsilise, vaimse või psüühilise erivajadusega, ja nende pered; immigrandid; sõjakoldes elavad tsiviilisikud; töötud; riskinoored jms.
Sihtrühma kuuluvad ka terapeudid, psühholoogid, õpetajad, sotsiaaltöötajad – professionaalid, kes töötavad eelnimetatud inimestega.
Vainulilled
"Vainulilled" (originaalpealkirjaga "Waino-Lilled") on 1866 Kuressaares ilmunud Lydia Koidula luulekogu. Raamat trükiti Christian Assafrey kulu ja kirjadega. Raamatus on 48 lehekülge.
Birkfeld
Birkfeld on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Weizi ringkonnas.
pisi|tühi|
Vald asub Feistritzi jõe orus.
Meister (perekonnanimi)
Meister on eesti ja saksa perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Meister 431 inimesel: 195 mehel ja 236 naisel. Perekonnanimede levikult on Meister meeste puhul 310. kohal ja naiste puhul 255. kohal. Perekonnanimi Meister on levinuim Lääne maakonnas.
1956. aasta Eesti meistrivõistlused purjetamises
1956. aasta Eesti meistrivõistlused purjetamises  toimusid  17.-19. augustini Tallinna lahel.
Svertpaadid
Võistkonnad: 1. Kalev 15 864 2. Spartak 13 787 3. Tallinna L.O.M. 8 291 4. ALMAVÜ 4 780 5. Dünamo 1 197 6. Tööjõureservid 831
Norman Vahtra
pisi|Norman Vahtra (2015) Norman Vahtra (sündinud 23. novembril 1996 ) on Eesti jalgrattur.
Ta sai 2015. aastal Eesti meistrivõistlustel talikrossis hõbemedali.
Haliste
Nimede eestistamisel anti Haliste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Baumann või Lammas. Pärtel Haliste palvel kanti Haliste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 183 all (Siseministeeriumi teadaanne 10. jaanuarist 1936).
Siim Roops
pisi Siim Roops (sündinud 4. märtsil 1986 Tartus) on eesti jalgpallur.
2012–2013 mängis ta Norra klubis FK Jerv. 2014. aastast mängib Tartu FC Santoses.
Eesti jalgpallikoondises mängis ta 1 mängu 2007. aastal.
Ilmar Süda
Ilmar Süda (sündinud 21. juulil 1963) on eesti entomoloog.
Ta on uurinud eriti mardikaid.
Ta töötab Eesti Maaülikoolis.
Viktoria Baškite
Viktoria Baškite (sündinud 6. augustil 1985 Tallinnas) on Eesti maletaja, naiste rahvusvaheline meister (2004).
Copa Libertadores
Copa Libertadores de América on Lõuna-Ameerika jalgpalliliidu CONMEBOL-i korraldatav tähtsaim rahvusvaheline Lõuna-Ameerika klubide turniir, mis olemuselt vastab UEFA Meistrite Liigale. Turniir on saanud nime Lõuna-Ameerika iseseisvussõdade juhtide järgi (hispaania ja portugali keeles libertadores).
Taco Bell
pisi|Taco Belli restoran [[Las Vegas|Las Vegases]] pisi|Riigid, kus asuvad Taco Belli restoranid Taco Bell on kiirtoidurestoranikett, mille asutas 1962. aastal Ameerika Ühendriikides California osariigis Glen Bell.
Züleyxa Izmailova
pisi|Züleyxa Izmailova 2021. aasta Arvamusfestivalil Züleyxa Izmailova ([züleihha] ; perekonnanimi aserbaidžaanipäraselt İsmayılzade, hüüdnimi Zuzu ; sündinud 13. juunil 1985 Tallinnas) on Eesti keskkonnaaktivist, feminist ja poliitik, XV Riigikogu liige.
Ta õppis aastatel 2005–2008 Kehtna Majandus- ja Tehnoloogiakoolis geodeesiat, Tallinna Tehnikaülikoolis geenitehnoloogiat, Tallinna Polütehnikumis fotograafiat.
Poliitiline karjäär
Aastatel 2005–2012 oli Züleyxa Izmailova Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige. 11. märtsist 2015 kuni 10. veebruarini 2022 oli ta Erakonna Eestimaa Rohelised liige, 2017. aasta 27. märtsist kuni erakonnast lahkumiseni 2022. aasta 10. veebruaril ka erakonna esimees.
20. mail 2022 astus ta erakonda Eesti 200. Oktoobris 2022 valiti Izmailova erakonna Eesti 200 üldkoosolekul Eesti 200 juhatusse. Ta kandideeris 2023. aasta Riigikogu valimistel Eesti 200 nimekirjas Riigikokku, kogus valimisringkonnas nr 1 (Haabersti, Põhja-Tallinn ja Kristiine) 1011 häält ega osutunud valituks.
19. mail 2023, pärast Eesti 200 parlamendifraktsiooni liikme Johanna-Maria Lehtme lahkumist riigikogust, teatas erakond, et 20. mail saab Riigikogu liikmeks asendusliige Züleyxa Izmailova.
2023. aasta 2. juunist asus Tarmo Tamme asemel riigikogu keskkonnakomisjoni juhiks.
Taco Bell
Taco Bell on ettevõtte Yum! Brands, Inc. tütarettevõte. Taco Belli peakorter asub California osariigis Irvine'is.
Lisaks Põhja-Ameerikale asub Taco Belli restorane veel Lõuna-Ameerikas, Euroopas, Aasia ja Okeaanias.
Copa Libertadores
Esimest korda toimus Copa Libertadores 1960. aastal ning sellest võtsid osa Argentina, Boliivia, Brasiilia, Colombia, Paraguay, Tšiili ja Uruguay meistermeeskonnad. Hiljem lisandusid Ecuadori, Peruu ja Venezuela klubid ning aastast 1966. aastast said turniiril osaleda ka vastavate riikide meistrivõistlustel teiseks jäänud klubid. Aastatel 1998–2016 osalesid külalismeeskondadena Mehhiko klubid.
Turniiril osalevate klubide arv on aja jooksul suurenenud. Alates 2005. aastast osales turniiril 38 meeskonda. 2016. aastast suurendati turniirill osalevate meeskondade arvu 47. Igast riigist saab turniiril osaleda neli klubi, Argentinast ja Brasiiliast kuus klubi. 32 klubi pääsevad alagrupiturniirile ning võitja selgub väljalangemisturniiril, kus võitja selgitatakse välja kahe mängu kokkuvõttes. Kui pärast kahte mängu on seis viigis, järgneb kaks korda 15 minutit lisaaega ning kui seis on jätkuvalt viigis, selgitatakse võitja penaltiseerias. Copa Libertadorese võitja pääseb Lõuna-Ameerika esindajana jalgpalliklubide maailmameistrivõistlustele. Varem pääses turniiri võitja osalema Intercontinental Cupile. Copa Libertadorese võitja kohtub lisaks Lõuna-Ameerika karikavõistluste Copa Sudamericana võitjaga Recopa Sudamericanal.
Züleyxa Izmailova
Isiklikku
2017. aastal abiellus Züleyxa Izmailova oma pikaaegse kallimaga Joonas Laksiga, neil on kolm last.
Züleyxa Izmailova noorem õde Leili Izmailova haigestus vähki ja suri 2014. aastal 27aastaselt.
Kollane kivirik
pisi|Kollane kivirik Kollane kivirik (Saxifraga hirculus) on kiviriku perekonda kivirikuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Jüri Varvas
Jüri Varvas (16. aprill 1928 – 28. november 2006) oli eesti tehnikateadlane.
Copa Libertadores
Enim kordi on Lõuna-Ameerika klubide meistriks tulnud Argentina klubi Independiente, mis on võitnud seitsmel korral, seejuures võitnud kõigil korral, millal on finaalmängule pääsenud. Aastatel 1972–1975 tuli Independiente meistriks rekordiliselt neljal korral järjest. Kuuel korral on võitnud teine Argentina klubi, Boca Juniors (viimati 2007). Viiel korral tulnud võitjaks Uruguay klubi Peñarol (viimati 1987), mis on samas finaalis viis korda ka kaotanud. Kokku on tulnud Copa Libertadorese võitjaks 25 klubi seitsmest riigist. Kõige enam on saavutanud võidu Argentina klubid (25 korral), järgnevad Brasiilia (20 korral) ja Uruguay (8 korral). Finaalseerias pole võitnud Peruu ega Mehhiko klubid. Kahe parema hulka pole kordagi jõudnud Boliivia ega Venezuela klubid.
Jüri Varvas
Ta lõpetas Tallinna 10. Keskkooli (Nõmme Gümnaasiumi) 1947. aastal.
Kõrghariduse omandas ta Tallinna Polütehnilises Instituudis (TPI) keemia-mäeteaduskonnas, mille lõpetas kütuste keemilise tehnoloogia erialal 1952. aastal.
Copa Libertadores
Erinevalt paljudest teist jalgpalliturniiridest mujal maailmas ei kasutatud Copa Libertadoresel pikka aega lisaaega ega võõrsil väravate reeglit. Võõrsil väravate reeglit hakati kasutama 2005. aastal.
Meistrid
pisi|[[Estudiantes de La Plata|Estudiantese mängijad tähistavad Copa Libertadorese võitu 1969. aastal]] Kuni 1987. aastani tuli Copa Libertadorese võitjaks finaaliseerias enim punkte teeninud meeskond (2 punkti võidu, 1 punkt viigi ja 0 punkti kaotuse eest). Kui punktid olid pärast kahte mängu võrdsed, selgitati võitja neutraalsel väljakul toimunud kolmandas mängus. Kui kolmas mäng lõppes samuti viigiliselt, selgitati võitja penaltiseerias. Aastatel 1988–2004 tuli võitjaks kahe mängu kokkuvõttes parema väravate vahega meeskond ja viigilise seisu korral selgus võitja penaltiseerias. 2005. aastal võeti kasutusele ka võõrsil löödud väravate reegli.
Jüri Varvas
Pärast TPI lõpetamist suunati Jüri Varvas aspirantuuri Sverdlovskisse Uurali Polütehnilisse Instituuti. Tema väitekirja teemaks oli "Õhukeste kihtide elektrokineetilised omadused faaside eralduspinnal". Töö teostas ta füüsikalise ja kolloidkeemia kateedris ja talle anti keemiateaduste kandidaadi kraad 1955. aastal.
Copa Libertadores
Meistrid
Alates 2019. hooajast selgitatakse võitja ühe finaalmänguga.
Rekordid
pisi|170px|[[Alberto Spencer on 54 väravaga turniiri läbi aegade suurim väravakütt]]
Jüri Varvas
1956. aastal asus ta tööle assistendi ametikohale TPI anorgaanilise ja analüütilise keemia kateedris. Ajavahemikus 1960–1968 oli ta dotsent samas kateedris.
1963. aastal anti talle NSV Liidu Kõrgema Atestatsiooni Komisjoni poolt dotsendi kutse. Seejärel oli ta aastatel 1968–1978 füüsikalise keemia kateedri juhataja ja 1978–1995 dotsent füüsikalise keemia kateedris. Aastatel 1995-1998 dotsent Eesti Merehariduskeskuses ja 2003–2006 Tallinna Tehnikaülikooli emeriitdotsent.
Tema juhtimisel tehti Tallinna Polütehnilises Instituudis 1950. aastatest alates uurimistöid fototakistite ja varistoride alal. 1958. aastast alates oli tema põhiliseks uurimissuunaks füüsiko-keemilised protsessid A2B6-tüüpi pooljuhtides. Nende uurimistööde tulemuste alusel töötati välja mitmed uudsed tehnoloogiad fototundlike materjalide valmistamiseks, mida kasutati erinevates pooljuhtseadistes. Nende tööde alal oli ta 10 NSV Liidu autoritunnistuse autor ja kaasautor.
Nende tööde tulemused olid eelduseks sellele, et sai võimalikuks hakata tootma fototakisteid ja varistore Tallinna Pooljuhttakistite Tehases. See oli Eestis üks esimesi elektroonikakomponente tootvaid tehaseid, mis asutati 1958. aastal Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu ja Eesti NSV Rahvamajanduse Nõukogu Masinaehituse Valitsuse algatusel endise Tallinna Tuletikuvabriku ruumides aadressil Pärnu maantee 142. Ta oli selle tehase (hilisema nimega H. Pöögelmanni nim. Elektrotehnika Tehas) esimene tootmise organiseerija ja juhtija ning tehase tehniline konsultant.
1963. aastal loodi Jüri Varvase initsiatiivil TPI-s elektroonika erimaterjalide tehnoloogia eriala, mille lõpetas aastatel 1968–1978 254 üliõpilast.
Aastatel 1968-1984 valmis ja kaitsti tema juhendamisel 9 kandidaaditööd (Jaan Hiie, Tiit Nirk jt).
Liht-randpung
pisi|Liht-randpung Liht-randpung (Samolus valerandi) on nurmenukuliste sugukonda kuuluv taimeliik. See on ainuke Euroopas looduslikult levinud randpunga perekonda kuuluv liik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Kirjeldus
Liht-randpung on 10–40 cm kõrgune paljas rohttaim püstise, vahel veidi haruneva varrega. Lehed on terveservalised ja tömbitipulised, alusel ahenevad, kergelt lihakad. Õied väikesed, valged, tipmistes kobarõisikutes, 5–9 mm pikkustel raagudel. Õiekroon on umbes 3 mm pikkune. Kupar on kerajas ja tupest veidi lühem, paljuseemneline. Õitseb juunist augustini.
Levik
Maailmas on liht-randpung levinud peaaegu kosmopoliitselt ehk kõikjal. Eestis jõuab oma areaali põhjapiirile ning on meil levinud Saaremaal ja Väinamere rannikul. Mandril on nüüdisajal teada vaid leiukoht Puhtulaiul, varem leitud ka Tõstamaa ja Varbla rannikult (leiukohad on praeguseks muutunud liigile sobimatuks). Eestis harva.
Emma Smith
pisi| Emma Hale Smith Bidamon (10. juuli 1804 Harmony Township – 30. aprill 1879 Nauvoo House) oli Joseph Smithi esimene naine, üks viimse aja pühade liikumise liidritest liikumise algaastail.
Martin Järveoja
Martin Järveoja (sündinud 18. augustil 1987 Elvas) on Eesti autorallisõitja (kaardilugeja) ja endine judoka.
Ta on 2017. aastast Ott Tänaku kaardilugeja, enne seda oli Karl Kruuda kaardilugeja.
Friedrich I (Brandenburg)
pisi|Friedrich I Friedrich (21. september 1371 – 20. september 1440) oli viimane Nürnbergi linnusekrahv aastatel 1397–1427 (Friedrich VI), Brandenburg-Ansbachi markkrahv aastast 1398, Brandenburg-Kulmbachi markkrahv aastast 1420 ja Brandenburgi kuurvürst (Friedrich I) aastast 1415 kuni oma surmani. Temast sai esimene Hohenzollerni dünastia liige, kes valitses Brandenburgi markkrahvkonda.
Elulugu
Friedrich sündis Nürnbergis linnusekrahv Friedrich V (1333–1398) ja Wettinist vürstinna Elisabeth von Meißeni teise pojana. Ta asus varakult oma õemehe, Habsburgi dünastiast pärit Austria hertsogi Albrecht III teenistusse. Pärast Albrechti surma 1395. aastal võitles ta Luksemburgi dünastiast pärit Ungari kuninga Sigismundi poolel sissetungivate osmanite vägede vastu. Tema ja ta vanem vend Johann, Sigismundi õe Markéta Lucemburská abikaasa, võitlesid 1396. aasta Nikopoli lahingus, kus said hävitava kaotuse osaliseks. thumb|left|Linnusekrahv Friedrich, 15. sajandi portree Pärast Friedrichi tagasitulekut Nürnbergi jagas ta isa Frangimaa pärandi venna Johanniga, kes sai Bayreuthi vürstkonna, samas kui Friedrich sai Ansbachi markkrahvkonna. Vennad valitsesid üheskoos Nürnbergi linnusekrahvkonda. Esialgu üritas Friedrich lepitada võimu pärast võitlevat Sigismundi vanemat poolvenda, Saksa kuningat Wenzelit ja Pfalzi kuurvürsti Ruprechti parteid, kuid 1399. aasta septembrist võitles ta siiski oma õe Elisabethi abikaasa Ruprechti poolel. Wenzel kukutati lõpuks ja Ruprecht valiti 21. augustil 1400 roomlaste kuningaks.
Samantha Power
Samantha Jane Power (sündinud 21. septembril 1970 Castleknockis Iirimaal) on ameerika ajakirjanik, poliitik ja diplomaat.
Friedrich I (Brandenburg)
Elulugu
Konstanzi kirikukogul (30. aprillil 1415) andis Sigismund Friedrichile Brandenburgi markkrahvi ja kuurvürsti tiitlid. 21. oktoobril 1415 toimus Brandenburgi maapäev, mis andis talle võimu Berliinis. Kuningas andis markkrahvkonna talle ametlikult lääniks 18. aprillil 1417. Kui Friedrich ei nõustunud Sigismundi tegutsemisega hussiitide vastu, siis nendevahelised suhted jahenesid.
Samantha Power
Power on lõpetanud Yale'i Ülikooli ja Harvardi ülikooli õigusteaduskonna. Tema teos "A Problem from Hell: America and the Age of Genocide" pälvis üldiste mitteilukirjanduslike teoste kategoorias 2003. aastal Pulitzeri preemia.
Friedrich I (Brandenburg)
Elulugu
Pidev vaen Brandenburgi aadliga viis Friedrichi 1425. aastal taandumiseni tema Cadolzburgi lossist ja 1426. aastal markkrahvkonna valitsuse üleandmiseni oma pojale Johannile (Friedrich jäi siiski kuurvürstiks). Pärast 1427. aastat organiseeris ta keisri sõda hussiitide vastu ja osutas seejärel olulist abi Praha lepingu vahendamisel Baseli kirikukogul (30. novembril 1433).
Pärast Friedrichi surma 1440. aastal sai kuurvürstiks tema vanuselt teine poeg Friedrich II.
Perekond ja lapsed
thumb|19. sajandi Friedrich I kuju, mille lõi [[Ludwig Manzel, osa endisest Siegesalleest, nüüd Spandau kindluses Berliinis]]
Ta abiellus Elisabethiga (1383 – 13. november 1442), Baieri-Landshuti hertsogi Friedrichi ja Maddalena Visconti tütrega. Nende lapsed olid
Samantha Power
Alates 2013. aasta 2. augustist kuni 2017. aasta 20. jaanuarini oli Samantha Power Ameerika Ühendriikide suursaadik Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni juures.
Turismi Keskkorraldus Eestis
Turismi Keskkorraldus Eestis oli aastatel 1930–1940 Tallinnas töötanud sihtasutus.
Samantha Power
Forbesi maailma 100 mõjukaima naise loendis oli ta 2014. aastal 63. kohal, 2015. aastal 49. kohal.
Turismi Keskkorraldus Eestis
Sihtasutusele panid 1930 aluse teedeministeerium, Tallinna linnavalitsus, Eesti Turistide Ühing, AS Eesti Reisibüroo ning Võõrastemajade ja Restoranide Pidajate Ühing.
Samantha Power
Elu- ja töökäik
Power sündis ja kasvas kuni üheksanda eluaastani Iirimaal, kust emigreerus koos vanematega 1979. aastal Ameerika Ühendriikidesse Pittsburghi.
Turismi Keskkorraldus Eestis
Sihtasutus arendas ja korraldas Eesti sise- ja välisturismi, ehitas mitmeid turistide puhkekodusid (nt Vilsandile, Haanjasse).
Samantha Power
Elu- ja töökäik
Aastatel 1993–1996 kajastas ta ajakirjanikuna Jugoslaavia sõja sündmusi väljaannetes U.S. News & World Report, The Boston Globe, The Economist ja The New Republic.
Turismi Keskkorraldus Eestis
Aastast 1931 oli sihtasutus Rahvusvahelise Turismiliidu (prantsuse Alliance Internationale de Tourisme) liige.
Samantha Power
Elu- ja töökäik
Power oli kuni 2008. aastani senaator Barack Obama vanemnõunik. 2008. aasta märtsis loobus ta osalemisest Obama valimiskampaanias pärast seda, kui oli vabandust palunud sel ajal senaatoriks olnud Hillary Diane Rodham Clintoni koletiseks (“a monster”) nimetamise eest.
Saprolegniales
Saprolegniales on munasseenete hõimkonda kuuluvate magevee-eluliste organismide selts.
William Penn
Põhja-Ameerika inglise valitsusala esindajana asutas ta 1681. aastal Pennsylvania provintsi. Ta oli varajane demokraatia ja usuvabaduse kaitsja, kes oli silmapaistev oma heade suhete ja õnnestunud lepingute poolest seoses Lenape põlisameeriklastega. Tema juhtimisel kavandati ja arendati Philadelphia linna, samuti määras ta kindlaks tulevase raekoja asukoha.
Juta Kubja
Juta Kubja (22. aprill 1916 – 1985) oli eesti õpetaja ja koolijuht.
Pärast sõda töötas ta Karinu Mittetäieliku Keskkooli õpetajana.
Aastatel 1951–1960 oli ta Pärnu-Jaagupi Keskkooli direktor, kuni 1970. aastani samas ka eesti keele ja kirjanduse õpetaja.
Peeter Turnau
pisi|Peeter Turnau (2015) Peeter Turnau (sündinud 30. augustil 1994) on Eesti vehkleja.
Saavutas 2017 aasta suveuniversiaadil 8. koha.
Mustjas sepsikas
pisi|Mustjas sepsikas Mustjas sepsikas (Schoenus nigricans) on lõikheinaliste sugukonda sepsika perekonda kuuluv taimeliik.
Ta on Eestis arvatud II kaitsekategooriasse (seisuga 2012).
Mórfou
Mórfou (kreeka keeles Μόρφου, türgi keeles Omorfo või Güzelyurt) on linn Küprosel. See on de facto Põhja-Küprose Türgi Vabariigi kontrolli all ja kuulub selle haldusalasse kuuluvasse Güzelyurti piirkonda, olles piirkonna halduskeskuseks.
Mórfou asub Küprose loodeosas Mórfou lahe äärses piirkonnas, mis on saanud nime asula järgi. Kaugus pealinnast Nikosiast on umbes 46 km. Asula asub umbes 65 meetri kõrgusel merepinnast.
Mórfou piirkond on Küprose tähtsaim tsitrusviljade kasvatuspiirkond. Nende väljavedu moodustab märkimisväärse osa Põhja-Küprose ekspordituludest.
Mórfou on tuntud sealse apelsinifestivali poolest, mida korraldatakse alates 1977. aastast.
Herzog
Herzog on saksakeelne hertsogi tiitel, mis pärast aadlitiitlite kaotamist esineb nime koostisosana.
Herzog on perekonnanimi, mis tähendab saksa keeles hertsogit. Selle kandjate seas on olnud:
"Herzog" on Saul Bellow' romaan.
Robin Jäätma
Robin Jäätma (sündinud 5. märtsil 2001 Paides) on Eesti sportlane, vibulaskja.
Siirdeseisund
pisi|400px |Joonis 1. Reaktsiooni energia-[[reaktsioonikoordinaat diagramm: bromometaani ja hüdroksiidiooni bimolekulaarne nukleofiilne asendusreaktsioon (SN2)]] pisi|400px|Joonis 2. [[Bromoetaani SN2 reaktsioon hüdroksiidiooniga; kandilistes sulgudes on kujutatud selle protsessi siirdeseisund]] Siirdeseisund ehk siirdeolek on keemilises reaktsioonis reageerivate ainete aatomitevaheliste sidemete ja konfiguratsiooni teatud ümberkujunemine piki reaktsioonikoordinaati. See on lähteainete produktideks üleminekuseisund ja vastab süsteemi kõrgeimale energiale reaktsioonikoordinaadil, seega on tegu energeetilise barjääri ületamise momendiga.
Näide on kõrvaloleval skeemil: bromoetaani SN2 reaktsioon hüdroksiidiooniga; kandilistes sulgudes on kujutatud selle protsessi siirdeseisund.
Hiline luiteseen
Hiline luiteseen (Tulostoma brumale) on kandseente hulka kuuluv seeneliik.
Seent on leitud ka Eestist.
Mürk (perekonnanimi)
Mürk on eesti perekonnanimi.
2021. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Mürk 407 inimesel: 196 mehel ja 211 naisel. Perekonnanimede levikult on Mürk meeste puhul 308. kohal ja naiste puhul 312. kohal. Perekonnanimi Mürk on levinuim Võru maakonnas.
Eric Landowski
Eric Landowski (sündinud 1946) on prantsuse semiootik.
Ta on Algirdas J. Greimase õpilasi. Ta uurimisvaldkonnaks on sotsiosemiootika.
Eduard Toll (1786–1857)
Parun Wilhelm Ludwig Eduard Toll (kuni 5/17. septembrini 1855 Wilhelm Ludwig Eduard von Toll; 13/24. juuli 1786 Pidula – 17/29. märts 1857 Pidula) oli Pidula, Selgase ja Sikassaare mõisnik.
Tema vanemad olid Aru mõisnik Gustav Wilhelm von Toll (1729–1807) ning Pidula, Seliste ja Sikassaare mõisa omanik Christina Wilhelmine Margarethe von Stackelberg (1753–1839).
Ta õppis aastail 1804–1805 Tartu ülikooli õigusteaduskonnas.
Alates 1813. aastast oli ta kreisideputaat, alates 1822 kihelkonnakohtunik ja alates 1833 maanõunik.
Vesihallikulised
Vesihallikulised (Saprolegniaceae) on munasseenete hõimkonda kuuluvate magevee-eluliste organismide sugukond.
Lizumsi mõis
Lizumsi mõis (saksa keeles Lysohn, läti keeles Lizuma muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Velēna kihelkonnas. Tänapäeval asub halduslikult Lätis Gulbene piirkonnas Lizumsi vallas Lizumsis.
Ajalugu
Mõisa esimesed omanikud olid von Seßwegenid, kellele kuulus ka Druviena mõis. 1629. aastal andis Gustav II Adolf selle Anton de Morriele, 1657. aastal läks see Valentin von Meyeri valdusse. 1670. aastal pantis ta mõisa kolmeks aastaks Franz Königile, kolm aastat hiljem pikendati pandilepingut. 1679. aastal läks mõis valurahana oldermann Friedrichsi valdusse, ent hiljem tuli tal seda ise maksta ja nii läks mõis tagasi Meyeritele. 1781. aastal suri Valentin Burchard von Meyer ilma järglasteta ja mõisa päris tema tädi Johanna Margaretha Malama.