cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Politseivalitsus (Venemaa)
Politseivalitsused Eesti- ja Liivimaa kubermangus
Kreisi ehk maakonna politseivalitsuse peamised ülesanded olid avaliku korra ja julgeoleku tagamine maakonnas; eeluurimise läbiviimine kriminaalasjades; järelevalve teede ning sildade korrashoiu üle; mõisapolitsei ametisse kinnitamine. Maakonna politseiülemad allusid Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangule, kuid said korraldusi ka kubermangu kubernerilt ja Vanglate Peavalitsuselt (kui maakonnas oli vangla). Politseivalitsuse kreisi ehk maakonnaülema nimetas ametisse kubermangu kuberner. Maakonna politseivalitsust juhtis kreisi politseiülem ehk maakonnaülem, politseivalitsuse koosseisu kuulusid maakonnaülema vanemabi ning kuni 3 laudkonnaülemat. Politseivalitsuse juht oli kõrgeim Venemaa Keisririigi riigivõimu esindaja kohapeal, kellele allusid otseselt maakonnaülema vanemabi ja jaoskondade ülemad, maakonnaülema nooremabid. Maakonnaülema nooremabide venepärane ametinimetus oli alates 1916. aasta lõpust pristav. Maakonna politseivalitsuse tööpiirkond jagunes piirkondlikeks politseijaoskondadeks, mida juhtisid maakonnaülema nooremabid. Kreisi politseivalitsuse alluvuses olid samuti kreisi piirkonnas asuvad linnad ja kreisi- ehk maakonnalinnade politseiline haldus.
Tallinna politseivalitsus
Eestimaa kubermangus asusid: Tallinna maakonna politseivalitsus, Narva tänaval Bladti majas (Ревельское Уездное Полицейское Управление), Paide maakonna politseivalitsus (Вейсенштейнское Уездное Полицейское Управление), Haapsalu maakonna politseivalitsus (Гапсальское Уездное Полицейское Управление) Sadama tänaval Jürgensi majas, Rakvere maakonna politseivalitsus, Tallinna tänaval majas nr 15 (Везенбергское Уездное Полицейское Управление).
Tartu politseivalitsus
Tartu politseivalitsus loodi 1805. aastal. Selle koosseisu kuulusid algselt: politseimeister, rajooniülevaatajad ja nende abid, sealhulgas ka kardavoi ehk linnapolitseinik. Politseivalitsus koosnes seitsmest täidesaatvast ametnikust. 1806. aastal kehtestati Liivimaa kubermanguvalitsuse eeskirjaga politseile kohustusteks ehitiste järelevalve ja kruntide kättenäitamine ehituste otstarbeks; järelevalve toiduainete hindade üle; hoolekanne; kontroll tsiviil- ja kriminaalkohtute otsuste täitmise üle; tuleohutuse järelevalve; sildade ja teede korrashoiu järelevalve; läbimarssivate sõjaväelaste majutamine ja väiksemate kriminaal- ja tsiviilkohtuasjade arutamine ning kurjategijate vahistamine.
Liivimaa kubermangu Eesti aladel asusid: Tartumaa, Pärnumaa, Viljandimaa, Valgamaa, Võrumaa politseivalitsus ja Saaremaa politseivalitsus
Kuressaare Teater
thumb|Kuressaare Teatri hoone Kuressaares aadressil Tallinna 20 Kuressaare Teater on teater Kuressaares. Oluline osa teatri repertuaaris on eesti näitekirjandusel, eeskätt kohaliku temaatika ja kohalike kirjanike näidendite ja muude kirjandusteoste dramatiseeringutel.
Kuressaare Linnateater loodi Kuressaare linna allasutusena 1998. aastal ning värskelt renoveeritud teatrimaja avati publikule 4. detsembril 1999 Albert Uustulndi romaani “Tuulte tallermaa” dramatiseeringu lavastusena (lavastaja Väino Uibo).
1. juulil 2019 moodustati seni tegutsenud linnateatri asemele sihtasutus ja sellest ajast kannab teater nime Kuressaare Teater.
Teatrimaja
Kuressaare Teatri maja ehitati arvatavasti 19. sajandi alguses, mil seda tunti "Meedla uue kojana" ja see kuulus von Pollide suguvõsale. 19. sajandi lõpus müüdi hoone Peterburi salanõunikule Ivan Mierzeyewskile suvilaks.
1911. aastal ostis maja Kuressaare Eesti Selts. Ilus kivimaja maksis hiigelsumma – 12 000 rubla, kuid selts suutis selle kiiresti kokku saada. Üle poole laenati pangast, ülejäänud saadi võlatähtede müügist ning seltsi liikmete ja kohalike majandustegelaste annetustest. Heldeim annetaja oli ettevõtja Johannes Kingissepp. 1914. aastaks oli selts nii palju kosunud, et majale tehti 3500 rubla maksnud juurdeehitus (laiendati saali ja ehitati näitelava).
I maailmasõja ajal oli maja küll Vene, küll Saksa sõjaväe kasutuses ja 1918. aastal oli majas saksa keskkool. Seltsielu sai uue hoo Eesti Vabariigi alguses. 1919. aasta lõpus tegutsesid seal lisaks lauljatele, muusikutele, näitlejatele, sportlastele jt ka Kuressaare Eesti Seltsi haridusosakonna raamatukogu ja lugemislaud, nelja aasta pärast avati kino.
Kui 1924. asus näitejuhi ja lavastajana tööle Jaan Metua, saab rääkida süsteemsest teatritegevusest Kuressaares. Aastast 1935 on teater kutseline, ametliku nimega Kuressaare Teater, mis vääristas seda maja kuni teatri likvideerimiseni 1951. aastal.
Pärast Kuressaare Teatri sulgemist tegutses ajaloolises Kuressaare Eesti Seltsi majas rajooni kultuurimaja, hiljem okupatsiooniarmee ohvitseride klubi. Koos Eesti taasiseseisvumisega tekkis maja renoveerimise idee. Üsna kehvas seisus olnud hoone taasavati teatrimajana vaatajatele 1999. aastal.
Ämari lennubaas
pisi|Ämari lennubaasi embleem thumb|[[Ameerika Ühendriikide õhuvägi|Ameerika Ühendriikide õhuväe Boeing C-17 Globemaster III transpordilennuk maandumas Ämari lennubaasi Saber Strike 2012 käigus.]] Ämari lennubaas on Eesti õhuväe väeosa, mis teenindab Ämari lennuvälja.
Ämari lennubaasi ülem on kolonelleitnant Maanus Nigul
Lennubaasi keskne osa on lennuväli, lisaks kuulub sinna hulk muid elemente. Lennubaasi koosseisu kuulub õhuväe tagalatoetusgrupp, mis logistiliselt toetab kogu õhuväge. Õhuväe jaoks mõeldud väljaõppekeskus kuulub samuti lennubaasi alla. Vajadusel koolitatakse seal teistegi väeliikide kaitseväelasi. Baasi koosseisu kuulub ka lennugrupp.
Ämari lennubaas on alates 1. maist 2014 NATO Balti õhuturbe missiooni ühe lennusalga baas.
Lennuväljale ei ole vaba ligipääsu.
Ülesanne
Ämari lennubaasi olulisim ülesanne on liitlaste õhusõidukite vastuvõtmine rahu-, kriisi- ja sõjaajal ning kogu lennundustegevuse korraldamine Eesti kaitseväes. Lennubaasi olemasolu on Eestile hädavajalik, sest Eesti peab olema valmis tegutsema sõjalist abi vastuvõtva NATO riigina (host nation).
Ämari lennubaasis on loodud tingimused raja, ruleerimisradade ja õhusõidukite seisuperroonide nõuetekohaseks hoolduseks, õhusõidukite tankimiseks, lasti käitlemiseks ja jäätõrjeks, navigatsiooni ja lennuliikluse NATO standardite ning Euroopa ühiste lennundusnõuete kohaseks teenuste osutamiseks.
Ajalugu
Praegune lennubaas paikneb aastail 1940–1941 NSV Liidu rajatud militaarlennuväljal, mis pärast II maailmasõda oli varulennuväli ja võeti 1952. aastal kasutusele tegevlennuväljana. 1970. ja 1980. aastatel baseerusid sellel lennuväljal SU-24 (Fencer) keskmaapommitajad, An-12 (Cub) ja An-26 (Curl) transpordilennukid. 1994. aastal sai Eesti Vabariik Ämari lennuvälja oma valdusse. Kahe aasta pärast läks lennuväli Eesti Kaitseministeeriumi haldusse. 1997. aasta kevadel asutati lennubaas kui Eesti lennuväe üksus. 2004. aastani asus lennubaasis ka ajateenijate väljaõppekeskus ning ajateenijad moodustasid lennubaasi sõjaväepolitsei üksuse, mille ülesanne oli baasi julgeoleku ja kaitse tagamine. Praegu moodustavad baasi isikkoosseisu ainult tegevteenistuses olevad kaadrikaitseväelased ja tsiviilteenistujad.
Nüüdisaegne lennubaas
thumb|left|Liitlasvägede saabumine Ämari lennubaasi Aastail 2008–2012 ehitati Ämarisse uus lennuliiklusala vajalike sõiduteede, baasi kaitserajatiste ning uute hoonetega: angaaride, töökodade, ladude, staabihoonete, meditsiinikeskuse, söökla, ühiselamu, sportimisrajatiste ja muu sellisega. Sellega on Ämaril olemas nüüdisaegse lennubaasi talitlemiseks vajalik taristu. On olemas ka autotranspordipark, lennuvälja hooldusseadmed, kütuseteenistuseks vajalikud masinad, pääste- ja tuletõrjetehnika, tõste- ja transpordivahendid transpordilennukite teenindamiseks – kogu lennubaasi tegutsemiseks vajalik tehniline varustus. On olemas tänapäevased raadioelektroonilised side- ja navigatsioonisüsteemid. 2015. aasta suvel saab Ämari lennubaas omale uudse täppislähenemisradari, mille hange läks maksma 7,1 miljonit eurot. Täppislähenemisradari abil saadakse informatsiooni maanduma tuleva lennuki asukohast. Radar võimaldab Ämari lennubaasis maanduda igat tüüpi lennukitel, praegu saavad seal maanduda ainult tsiviillennunduses kasutatavate navigatsioonivahenditega lennukid.
Alates 2014. aasta 1. maist paikneb Ämari lennubaasis NATO õhuturbe lennusalk.
Kõik baasi saabunud liitlaste sõjaväelased majutatakse hotellitüüpi majadesse või konteinerlinnakutesse. Väiksemad grupid saavad öömaja baasi tööruumides. Lennubaasis asub ka söökla, mis tagab praegu suuremate õppuste puhul kõigi õppustel osalejate toitlustamise.
Väljaõpe ja tegevus väeosas
Tsiviilkoostööd tehakse tsiviillennujuhtimiskeskustega, vallavalitsuste, piirivalvega. Maantee liiklushuligaanide tabamiseks on sõlmitud koostööleping lennubaasi ja politsei eriüksuse vahel.
NATO õhuturbesalga hävituslennukite lennud on muutunud igapäevaseks. Enamasti iga päev, isegi nädalavahetustel, toimuvad Eesti õhuväe enda lennukite treening- ja tellimuslennud, millest mõned treeninglennud võivad toimuda ka öösel. Lendude hulk suureneb õppuste perioodil, mil seal baseeruvate õhusõidukite arv on märgatavalt suurem. Tänapäeval toimub igal aastal NATO liitlaste õhusõidukite osalusel hulk õppusi ja harjutusi. Rahvusvahelistest või olulise rahvusvahelise komponendiga iga-aastastest Eesti õppustest, mille käigus on lennubaasis maandunud ka Rootsi ja Soome hävituslennukid, tuleks kindlasti ära märkida õppust Kevadtorm, Eesti-USA õppust Saber Strike ning NATO õhuturbeharjutust BRTE.
Ämari lennubaasis maanduvad ka mitme riigi transpordilennukid.
Järjest enam riike soovib kasutada nüüdisaegse lennuvälja, toetava taristu, modernse tehnika ning asjatundlike spetsialistidega Ämari lennubaasi õppuste ja treeningute korraldamiseks, mis suurendab muidugi lennubaasi töötempot.
Lennuvahendid
Eestil on oma lennugrupp koos hulga lennuvahenditega. Nende esmane ülesanne on Kaitseväe üksuste, sealhulgas ka õhuväe enda väljaõppe toetamine. Igat liiki väikesemahuline lennutransport: meditsiiniline evakuatsioon, vaatlus- ja luurelennud, tsiviilstruktuuride (politsei, päästeameti jt) abistamine on samuti lennugrupi ülesanded.
Helikopteritega R-44 tehakse vaatlus- ja otsingulende. Tänu erivahenditele saab neid koptereid kasutada selleks ka öösel. Kopteritega tehakse transpordilende nii õhuväele kui ka teistele Kaitseväe struktuuriüksustele.
Olmetingimused
Lennubaasi töötingimused on head. 1999. aastal renoveeriti kasarmuhoone, kus asuvad saun, õppeklassid ja meditsiinipunkt koos tänapäevase hambaravikabinetiga. 2003. aastal renoveeriti kopterite angaarid koos tehnika ja varustuse hoiu- ja hooldusruumidega. Renoveeritud on ka staabi- ja kasarmuhoone ning lennujuhtimistorn. Puhkeajal on võimalik sõdurikodus aega veeta: mängida piljardit, surfata internetis, vaadata televiisorit, lugeda raamatuid, ajakirju, ajalehti. Võimalik on kasutada staadioni täismõõtmetes jalgpalliväljakuga ja rannavõrkpalliplatsi ning proovida jõudu ja osavust sõdurite abiga ehitatud takistusribal. Kasarmus saab mängida lauatennist ja treenida raskejõustikunurgas.
Ülemad
Lennubaasi ülemad
Staabiülemad
Embleem
Kotkas sümboliseerib kodumaa kaitseks valmis olevat ja kõrgustesse tõusvat õhujõudu ning tähendab lendamist. Mõõk sümboliseerib kaitseväge. Kotkast tahapoole jääb lennurada, mille ülemises osas on must lennuki siluett.
Šulgi
Šulgi (21. sajand eKr) oli Sumeri valitseja Uri III dünastiast oletatavasti aastatel 2094–2047 eKr. Teda peetakse kõige võimsamaks Sumeri kuningaks.
Šulgi oli Ur-Namma poeg ja edukas valitseja: võitis Elamit ning lasi end jumalikustada. Võimalik, et ta koostas ka Ur-Namma seadustekoodeksi.
Jevgeni Krinov
Jevgeni Leonidovitš Krinov (Евгений Леонидович Кринов; 3. märts 1906 – 2. jaanuar 1984) oli vene meteoriitikateadlane.
Lebes
Lebes on antiigiaegne metallist (pronksist või hõbedast) või põletatud savist kausjas keedu- või pesunõu, mis seisis kolmjalal või ühejalgsel alusel.
Lebes gamikos oli kõrgete sangadega pulmatseremoonial kasutatav nõu, mis seisis pruudi ukse kõrval ja mida kasutati arvatavasti ka lillevaasina.
Arimaa
Arimaa on kahele mängijale mõeldud strateegilist mõtlemist nõudev lauamäng, mida on võimalik mängida tavalisel malelaual tavaliste malenuppudega. Arimaa reeglid on väga lihtsad, kuid mäng ise on üllatavalt keeruline. Arimaa on siiani osutunud arvutite jaoks oluliselt keerulisemaks mänguks kui male.
Ajalugu
Omar Syed avaldas Arimaa reeglid aastal 2002 ning pani välja 10 000-dollarise auhinna, mis makstakse välja programmeerijale, kelle loodud programm suudab alistada kõrgeima reitinguga inimese kuuepartiilises seerias. Auhind kehtib aastani 2020 ning on siiani välja andmata.
Reeglid
Arimaad mängitakse tavalisel 8 x 8 ruuduga malelaual (ruutude värv pole oluline). Ruudud c3, f3, c6 ja f6 (näidatud malelaua ruudu kirjeldamise reeglite alusel) on eristatud kui lõksuruudud.
Kummalgi mängijal – Kuldsel ja Hõbedasel (male mõistes valgel ja mustal) – on kuusteist nuppu, mis on tugevamast nõrgemani:
Nuppude omavaheline tugevus on mängu käigus väga oluline. Tugevam nupp saab nõrgemat nuppu kinni püüda ja nügida (vt allpool).
Mängu eesmärk
Mängu eesmärgiks on viia oma jänes vastaspoole viimasele reale. Kuna algselt on laual selleks liiga palju nuppe, siis mängu esimesel poolel on mängija eesmärgiks püüda lõksu võimalikult palju vastase nuppe, et tekiks ruumi jänese eesmärgile viimiseks. Mängu võitmiseks on tegelikult mitu võimalust:
Mängu käik
Mäng algab tühjalt laualt. Esimesena käib kuldne, kes paigutab nupud talle sobivas järjestuses laua esimesele ja teisele reale. Seejärel paigutab hõbedane oma nupud laua seitsmendale ja kaheksandale reale. Kui nupud on laual, siis käivad kuldne ja hõbedane kordamööda (alustades kuldsest). Iga käik (mängukord) koosneb neljast sammust, kus nupp astub ühele võimalikule naaberruudule (edasi, tagasi, paremale või vasakule). Need neli sammu võib teha üks nupp; samuti tohib sammud laiali jagada erinevate nuppude vahel või jätta mõni samm sooritamata (teha ainult kolm, kaks või üks sammu). Käigu lõpus peab laual olema toimunud muutus. Seega ei saa astuda sama nupuga näiteks kaks sammu edasi ja kaks sammu tagasi, kuna sellisel juhul on laual täpselt sama seis, mis oli enne käiku. Samuti ei tohi olla males tuntud käikude kordamist. Mängija ei tohi teha käiku, mille puhul tekib lauale kolmas kord järjest täpselt sama seis, mis eelmiste käikude puhul.
Nügimine
Tugevam nupp võib endast nõrgemat nuppu nügida. Nügimise puhul teeb ühe sammu tugevam nupp ja teise sammu nõrgem nupp. Seega kulub nügimiseks alati kaks sammu käigust.
Nügida saab nii tõmmates kui tõugates. Tõmmates liigub tugevam nupp eest ära ning tõmbab nõrgema samale ruudule, kus ta enne asus. Lükates liigutab tugevam nupp nõrgema nupu suvalisele vabale kõrvalruudule ning astub ise lükatud nupu asemele. Ühekorraga saab nügida ainult ühte vastase nuppu. Seega kui nügitava nupu ümber ei ole ühtegi vaba ruutu, siis ei ole võimalik seda nuppu lükata. Kui tõmbaval nupul ei ole ühtegi vaba ruutu, kuhu astuda, siis ei ole tõmbamine võimalik. Ja otse loomulikult ei saa samaaegselt ühte nuppu lükata ja teist tõmmata. Samuti ei saa nügida enda nuppu.
Kinni püüdmine ja lõksud
Nupp, mille kõrval seisab temast tugevam vastase nupp ja mille kõrval ei seisa ühtegi oma nuppu, on kinni püütud ning ei saa liikuda. Kinnipüütud nupu vabastamiseks peab mängija viima selle kõrvale mõne teise oma nupu.
Kui nupp astus nügimise ajal vabatahtlikult lõksu, siis hoolimata lõksu astunud nupu laualt eemaldamisest liigub vastase nupp väljale, kuhu ta oleks pidanud nügimise tulemusena jõudma.
Mängu algfaasis on oluline püüda võimalikult palju vastase nuppe lõksu ning vältida oma nuppude lõksulangemist.
Keerukus arvuti jaoks
Arvutiprogrammidele on raske ka näiteks Go.
Korea väin
thumb|Korea väin Korea väin on väin, mis ühendab Jaapani merd Ida-Hiina merega ja eraldab Kyūshū saart Korea poolsaarest.
Väina laius on umbes 180 km ja sügavus 115 meetrit.
Väina jaotab kahte ossa Tsushima saar.
Meteoriitika
Meteoriitika on teadusharu, mis tegeleb meteoriitide ja muude maaväliste materjalide uurimisega.
Seda käsitletakse tihti kui geoloogia haru.
Kiviter
Kiviter oli Kohtla-Järvel tegutsenud põlevkiviettevõte (riiklik aktsiaselts). Eesti NSV ajal kandis ettevõte nimesid:
Kohtla-Järve Põlevkivitöötlemise Kombinaadi koosseisus oli ka mineraalväetiste tehas (ehitatud mitmes järgus 1968–1980) ning bensoolhappetehas (1975, 1985).
1996. aastal pani Eesti riik Kiviteri aktsiad enampakkumisele, kuid esimene erastamine ebaõnnestus. 1997. aastal Kiviteri 50% aktsiast erastati. Keemiaettevõtte Kiviter pankrotistus 1998. aastal, Kiviteri asemel alustas tööd kontsern AS Viru Keemia Grupp (VKG).
Kustos
Kustos (ladina keeles 'valvur') ehk siirdeviit tähistab erinevates kontekstides eri mõisteid:
Lez-Fontaine
Lez-Fontaine on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Fourmies' kantonis.
pisi|tühi|Lez-Fontaine
Suured Sunda saared
Suured Sunda saared (indoneesia Kepulauan Sunda Besar) on neli suurimat Sunda saartest, nimelt Kalimantan, Sumatra, Sulawesi ja Jaava.
Marjakultuur
Enamikul marjakultuuridel on taime keskseks osaks peamiselt mullas paiknev risoom. Sellest kasvavad välja teised taimeosad: lisajuured ja liigile omased võsud. Kuna marjakultuuride pungad asuvad maa-alusel risoomil, on need märksa paremini kaitstud pakase eest ja seega on marjakultuurid näiteks puuviljakultuuridest talvekindlamad.
Eestis kultuuris kasvavatest liikidest on marjakultuurid sõstrad, astelpaju, aroonia, vaarikas, maasikas, karusmari, jõhvikas, mustikas, viinapuu.
Taipei 101
thumb|Taipei 101 Taipei 101 (hiina 臺北101 või 台北101) on Taiwanil Taibeis asuv hoone, mis 21. juulini 2007 oli maailma kõrgeim: kõige kõrgema korruseni on maapinnalt 439 meetrit, katuseni 449 meetrit ja struktuuri tipuni 509 meetrit. Sears Toweri otsas on antenn, mis ulatub 527 meetri kõrgusele ja selle poolest ei olnud Taipei 101 maailma kõrgeim. Alates 2007. aastast on kõrgeim hoone Burj Khalīfah.
Hoone kõrgus on 508 meetrit, seal on 106 korrust, millest 101 on maa peal (siit ka hoone nimi). Tegemist on maailmas esimese 500 m kõrguse hoonega. Alates 28. juunist 2011 on omas kõrguseklassis maailma suurim roheline (keskkonnasõbralik) hoone.
101-korruselist hoonet ehitati aastatel 1999–2004. Kõrghoone on alates selle avamisest olnud kaasaegse Taiwani linna Ikoon. Hoone on loodud sümboliseerima tehnoloogia ning aasia kultuuride traditsioonilist arengut. Taipei 101 hõlmab postmodernistlikust lähenemisest tuntud stiile ja disainielemente. Ehituse maksumus oli 1,8 miljardit dollarit (umbes 30 miljardit krooni). Hoone avati 31. detsembril 2004.
Taipei 101 kuulub Taipei Financial Center Corporationile.
Valmimise ajal oli Taipei 101 maailma kõrgeim asustatud hoone, ulatudes 509,2 meetri kõrgusele. Seni kuulus kõrgeima hoone tiitel Petronase kaksiktornidele, mille kõrgus on 449,2 meetrit.
Hoone on ehitatud maavärina- ja orkaanikindlaks. Ta peab arvestuste järgi vastu kõigile orkaanidele ja kuni 7-magnituudisele maavärinale. Ehitamise ajal toimus Taipeis 31. märtsil 2002 6,8-magnituudine maavärin. 56. korruselt, mis tollal oli kõrgeim, kukkus alla ehituskraana, mis tappis 5 inimest, ja puhkesid mõned väiksemad tulekahjud, ent tervikuna toimis hoone nii, nagu plaanitud.
Põrandapinda on hoones 450 000 m², millest kontoriruume on 214 000 m², teeninduspinda 77 500 m² ja parkimispinda 73 000 m².
Taipei 101-s on maailma kiireimad liftid. 89. korrusel paiknevale vaateplatvormile jõuab 37 sekundiga (16,83 m/s).
pisi|261x261px|Taipei 101, vasakult 4. Pildil on võrdlus Aasias asuvate kõrghoonetega.
Korruseplaan
Sisevaateplatvorm asub 88.–89. korrusel, pakkudes 360-kraadilist vaadet linnale.
Väline vaateplatvorm asub 391,8 meetri kõrgusel maapinnast ning on kergeim vaateplatvorm Taipei linnas.
Pilet vaateplatvormidele maksab 15 eurot.
Pieterpad
Pieterpad (tähis Hollandis: LAW 9) on Hollandi tuntuim matkarada.
Rada on jaotatud 27 etapiks.
Rada on olemas alates 1983. aastast ning selle mõtlesid välja Toos Goorhuis-Tjalsma Tilburgist ja tema sõbratar Bertje Jens Groningenist. Rada peab korras töögrupp.
Rada tähistavad pikamaa-matkaradade rahvusvaheliselt tunnustatud valge-punased tähised ning nende põhjalik kirjeldus on kahes Nivoni matkajuhis.
Silur
Silur (vanasti ka Gotlandium) on geokronoloogiline üksus (ajastu) ja kronostratigraafiline üksus (ladestu). Silur algas 443,4 ± 1,5 miljonit aastat tagasi ning lõppes 419,2 ± 3,2 miljonit aastat tagasi. Silurile eelnes ordoviitsiumi ajastu ja järgnes devoni ajastu. Silur kuulub paleosoikumi aegkonda ja fanerosoikumi eooni. Siluri alguseks loetakse ordoviitsiumi–siluri väljasuremist, mil suri välja 60% meres elanud selgrootute liikidest.
Siluri ajal oli mitu olulist evolutsioonilist edasiminekut. Tekkisid esimesed luukalad ja maismaataimed, mis paiknesid üldiselt veekogude vahetus läheduses. Maismaa floora ja fauna oluline evolutsioon ja mitmekesistumine toimus hiljem.
Alajaotus
Silur jaguneb neljaks ladestikuks/ajastikuks: Llandovery, Wenlocki, Ludlow' ja Přidoli.
Llandovery
Llandovery ajastik kestis vahemikus 443,4 ± 1,5 kuni 433,4 ± 0,8 miljonit aastat tagasi. Llandovery ladestik on saanud nime sama nimega linnalt Walesis, kus briti geoloog Roderick Murchison tegeles siluri kivimite uurimisega. Eestis on Llandovery ladestiku kivimid kõige laiemalt levinud.
Ajastikus eristatakse Rhuddani, Aeroni ja Telychi lademeid.
Wenlock
Wenlocki ajastik kestis vahemikus 433,4 ± 0,8 kuni 427,4 ± 0,5 miljonit aastat tagasi. Wenlocki ladestikust on leitud vanim soontaime fossiil. Wenlocki ladestik on saanud nime Inglismaal asuva Wenlock Edge paljandi järgi. Eestis leidub Wenlocki ladestiku kivimeid Läänemaa lõunaosas ning Põhja-Saaremaal.
Ajastikus eristatakse Sheinwoodi ja Homeri lademeid.
Ludlow
Ludlow' ajastik algas 427,4 ± 0,5 miljonit aastat tagasi ning lõppes 427,4 ± 0,5 kuni 423,0 ± 2,3 miljonit aastat tagasi. Eestis levib Ludlow' ladestiku kivimeid vaid Lõuna-Saaremaal. Ludlow' ladestik on saanud nime Inglismaal asuva Ludlow' linna järgi. Roderick Murchinson, kes töötas välja esimese Siluri ladestu alajaotuse, liigitas Ludlow' ladestiku Devoni ajastu osaks.
Ajastikus eristatakse Gorsti ja Ludfordi lademeid.
Přidoli
Přidoli ajastik kestis vahemikus 423,0 ± 2,3 kuni 419,2 ± 3,2 miljonit aastat tagasi. Ajastiku nimi on pandid Tšehhis asuva Homolka a Přídolí rahvuspargi järgi. Seal paikneb lubjakivi paljand, mis sisaldab vanimaid Monograptus parultimus kivistisi. See on graptoliidi liik, mille ilmumist peetakse Přidoli ajastu alguseks. Eestis on Přidoli ladestik esindatud üksnes Lõuna-Saaremaal.
Přidoli ajastikku rahvusvahelises standardis lademeteks ei liigitata.
Paleogeograafia
Siluri ajastul hõlmas enamikku lõunapoolkera ja osaliselt ka ekvaatorit hiidmanner Gondwana, mille osadeks olid praegused Aafrika, Lõuna-Ameerika, Antarktika ning Austraalia. Põhjapoolkeral paiknes aga massiivne ookean Panthalassa. Kõrge merevee tase ja suhteliselt madalate kõrgustega maismaa (üksikute kõrgemate tippudega) soodustas arvukate saarestike teket. See omakorda soodustas suure hulga omapäraste ökosüsteemide kujunemist.
Siluri ajastul triivis Gondwana edasi kõrgemate lõunalaiuste suunas. See soodustas liustike teket. Kuid on märke, et siluri ajastu liustikud olid oluliselt väiksemad kui ordoviitsiumis Hirnantia jäätumise ajal. Seda kinnitavad siluri settekivimite all ordoviitsiumi kivimeis olevad erosioonijäljed, mis viitavad glatsioeustaatilisele veetaseme langusele.
Ekvaatori ligidal põrkasid kokku Baltika mikrokontinent (mille osa oli ka nüüdne Eesti) ja Laurentia. Selle tulemusel sulgus Iapetuse ookeani põhjaosa. Seda protsessi nimetatakse Kaledoonia orogeneesiks. Kaledoonia kurrutuse tagajärjel on tekkinud näiteks Skandinaavia mäestik, Ida-Gröönimaa orogeen ning Briti saarte põhjaosa.
Peale massiivsete Panthalassa ja Iapetuse ookeanide oli veel teisigi ookeane: Tethyse ookeani kaks faasi (Proto-Tethyse ja Paleo-Tethyse ookean) ning Uurali ookean.
Kliima ja hüdrosfäär
pisi|Eurüpteriid ehk meriskorpion Võrreldes hilis-ordoviitsiumi väga madala temperatuuriga, oli siluri ajastu temperatuur üsna stabiilne ja kõrge. Ent devoni ajastu väga kõrgetest temperatuurist oli siluri keskmine temperatuur oluliselt madalam. Võrreldes Hirnantia jäätumise aegse madalseisuga ordoviitsiumis, tõusis meretase järk-järgult siluri esimeses pooles. Meretase langes suhteliselt stabiilselt ülejäänud ajastu vältel, välja arvatud üksikute lühiajaliste tõusude ajal. Siluri ajastu kõrgeim meretase oli tõenäoliselt 140 m võrra kõrgem madalaimast.
Siluri ajastu kliimat kirjeldab kõige paremini soe kasvuhooneperiood. Šelfimered levisid laialdaselt ekvatoriaalaladel. Siluri alguses hakkasid liustikud taganema poolustele. Siluri keskpaigas oli keskmine temperatuur ajastu kõrgeim, liustikud olid siis peaaegu täielikult kadunud. Siluri hilisemate aegade jahedama kliimaga kaasnes liustike levikuala kasv.
Siluri ajastu kliima oli suhteliselt stabiilne. Ajastu vältel ei olnud massilisi, vaid väiksemaid väljasuremisi. Wenlocki ajastikul oli Irevikeni sündmus, mis kestis ligikaudu 200 000 aastat. See sündmus on saanud nime samanimelise paljandi järgi Gotlandi saarel. Selles paljandis leiduvate kivististe liikide vaheldumist on põhjalikult uuritud. Irevikeni sündmuse tagajärjel suri välja ligikaudu 50% trilobiitide liikidest. Peale Irevikeni oli ka Mulde ja Lau sündmus. Mulde sündmusel oli väljasuremise maht kõige väiksem. Lau sündmus mõjus kõige laastavamalt konodontide liigirikkusele. Lau sündmus on saanud nime Lau küla järgi Gotlandil. Kõik kolm sündmust on seotud meretaseme muutustega.
Floora ja fauna
pisi|[[Cooksonia pertoni – üks varasemaid maismaataimi]] Maismaataimede vanimad fossiilid pärinevad Siluri ladestust. Esimesed maismaataimed olid järvede ja jõgede kaldal elavad Cooksonia perekonda kuuluvad soontaimed. Teine varajaste maismaataimede perekond oli Baragwanathia. Siluri taimede juured olid väga väikesed. Taimed olid ka ise väikesed. Näiteks Cooksonia perekonna taimede varre läbimõõt jäi vahemiku 0,3–3 millimeetrit ning taimede kõrgus paari sentimeetri kanti. Siluris ilmusid maismaale ka esimesed loomad, peamiselt lülijalgsed. Maismaa fauna suurejooneline mitmekesistumine jäi aga devonisse.
Siluris ilmusid ka esimesed luukalad – akantoodid. Nad olid kaetud ogaliste soomustega ja kasvasid ligi 40 cm suuruseks. Luukalad olid samuti esimesed selgroogsed, kel arenesid välja lõuad.
Suuresti kasvas eurüpteriidide liigirikkus, nende ideaalne elukoht oli siluris laialdaselt levinud šelfimered. Mõned eurüpteriidid kasvasid mitme meetri suuruseks. Teine lülijalgsete takson, mille liikide arv suurenes, oli trilobiidid.
Rikkalikult leidus ka siluris erinevaid käsijalgseid, meriliiliaid ja molluskeid.
Eesti
Siluri ladestu moodustab olulise osa Eesti aluspõhja kivimitest. Siluri ladestu kivimid määravad Kesk-Eesti, Saaremaa, Muhu ja suures osas Hiiumaa geoloogilise ilme. Läänesaarte teke ja tänapäevane kuju on suuresti seotud siluri kivimitest tuumaga. Läänemere avanemine läände ja aluspõhja kerge põhja–lõunasuunaline kallakus põhjustab setete kuhjumist aluspõhjalise tuuma ümber loode- ja lõunaossa. pisi|Eesti aluspõhi
Eestis on Siluri ladestu maksimaalne paksus 463 meetrit. Lõuna-Lätis ulatub aga ladestu paksus 500–600 meetrini, Leedus ja Kaliningradis on paksused juba üle kilomeetri. Siluri setted on Eesti tavaliselt kaetud devoni või kvaternaari setetega. Siluri avamus on aga Kesk- ja Lääne-Eesti. Kõige suurema levikuga on Llandovery ladestiku kivimid. Wenlocki ladestiku kivimid levivad Lääne- ja Edela-Eestis ning saartel. Ludlow' ja Přidoli ladestikud kivimid levivad üksnes Saaremaal. Siluri neli ladestikku jaotatakse Eestis kümneks lademeks. Llandovery on jaotatud Juuru, Raikküla ja Adavere lademeks. Wenlock on jaotatud Jaani, Jaagarahu ja Rootsiküla lademeks. Ludlow' ladestik on jaotatud Paadla ja Kuressaare lademeks, Přidoli Ohessaare ja Kaugatuma lademeks.
Põhilised kivimitüübid
Eestis on Siluri ladestus levinud valdavalt eri tüüpi lubjakivid, leidub ka suurema savisisaldusega merglit ja domeriiti, Adavere lade sisaldab savi. Rootsiküla, Paadla ja Raikküla sisaldavad dolomiiti.
Lubjakivid jagunevad:
Dolomiidid jagunevad:
Jaroslav Krejčí (politoloog)
Jaroslav Krejčí (13. veebruar 1916 Polešovice – 16. veebruar 2014 Lancaster) oli tšehhi ühiskonnateadlane, tunnustatud politoloogia ja kultuurisuhete ekspert. Aastast 1945 õigusteaduse doktor.
Aastatel 1935–1939 õppis ta Prahas Karli Ülikoolis õigusteadust. Töötas pärast ülikooli lõpetamist Kaubanduse Keskliidus, kus tegeles kaubandusõiguse küsimustega. Kaitsnud aastal 1945 doktorikraadi õigusteaduses, töötas aastani 1949 Riiklikus Plaanikomitees. Aastatel 1947–1948 oli ta Plaanikomitee esimehe sekretär. Huvitudes makromajanduse küsimustest, täiendas ta ennast sellel erialal Praha Ühiskonnauuringute Kõrgkoolis. Pärast teenistust Plaanikomitees töötas Krejčí 1950–1953 Tšehhoslovakkia Riigipanga dokumentatsiooniosakonnas.
Arreteeriti aastal 1954 süüdistatuna kommunistliku režiimi vastases tegevuses ja sai karistuseks kümme aastat vangistust. Viibis sel ajal nii vanglas kui töölaagrites, tegi sunnitööd kivisöekaevanduses ja klaasivabrikus. Amnesteeriti mais 1960, oli seejärel sunnitud töötama seitse aastat väljaspool eriala, algul lihttöölise ja hiljem raamatupidajana. Paralleelselt õppis ta iseseisvalt aasia rahvaste ajalugu ja religiooni. Aastal 1968 töötas ta lühiajaliselt Tšehhoslovakkia Teaduste Akadeemia arhitektuuriteooria ja inimkeskkonna kabinetis. Sama aasta augustis Krejčí emigreerus, esialgu Austriasse ja järgmisel aastal sealt edasi Suurbritanniasse.
Tema teadustegevus jäigi edaspidi peamiselt seotuks Suurbritanniaga, kus ta on 1969. aastast Lancasteri Ülikooli õppejõud. Ta on töötanud Saksamaa uuringute, Euroopa uuringute ja religiooniloo osakonnas. Aastatel 1976–1983 oli ta Lancasteri Ülikooli professor. Pärast emeriteerumist 1983. aastal on ta jätkanud õpetamist Lancasteri Ülikooli Euroopa keelte ja kultuuride osakonnas.
Jaroslav Krejčí pälvis mitmeid autasusid, teiste seas medali võitluse eest natsismi vastu (1946), Tšehhi Vabariigi presidendi autasu (1998), Josef Hlávka medali (2003) ja Societas Scientiarum Bohemica medali teenete eest teaduse arendamisel (2006).
Ta avaldas arvukalt uurimusi eri teemadel. Aastal 1983 ilmunud teoses "Great Revolutions Compared" võrdles ta kuut olulisemat revolutsiooni maailma ajaloos. Hiljem laiendas ta oma analüüsi ja teooria ka pärast Teist maailmasõda toimunud revolutsioonidele Mehhikos ja Iraanis. Tunnustust pälvis tema töö ühiskondlike struktuurimuutuste uurimisel ja analüüsimisel Tšehhoslovakkia, Poola ja Jugoslaavia näitel. Krejčí uuringud hõlmavad politoloogia, sotsioloogia, ajaloo, kultuuriteooria, filosoofia ja makromajanduse küsimusi.
Teosed
Allpool on esitatud nimekiri olulisematest Jaroslav Krejčí monograafiatest. Eesti keelde ei ole siiani tema tekste tõlgitud.
Eklogiit
Eklogiit on punast ja rohelist värvi kõrge astme moondekivim.
Eklogiit tekib väga kõrge rõhu, kuid mitmesuguse temperatuuri tingimustes. Eklogiidi tekkekeskkonda iseloomustavat rõhu- ja temperatuurivälja nimetatakse eklogiidifaatsieseks. Eklogiit on maapinnal väga haruldane kivim, seda seepärast, et ta tekib mitmekümne kilomeetri sügavusel, kus ta tekkeks on vajalik rõhk. Eklogiit koosneb peamiselt kahest mineraalist – punasest granaadist ja rohelisest omfatsiidist (pürokseen). Lisaks neile on kivimi koostises reeglina ka küaniiti, rutiili, kvartsi ja rombilist pürokseeni. Erikaal on 3,4...3,5, mis võrreldes basaltsete lähtekivimitega on oluliselt suurem. Eklogiit tekib enamasti basaltsest ookeanilise maakoorega laamast, selle subdutseerumisel mandrilise maakoorega laama alla.
Venemaa Euroopa-osa
pisi|Vene-Euroopa (punases) Vene-Aasia (heleoranžis) Venemaa Euroopa-osa on Venemaa territooriumi Ida-Euroopasse jääv osa, teine osa jääb Aasiasse (Venemaa Aasia-osa). Piir läheb piki Uuraleid, Venemaa-Kasahstani piiri ning Kuma ja Manõtši jõge (või mööda Suur-Kaukasuse Peaahelikku).
pisi|Venemaa Euroopa-osa (vasakul) ja Venemaa Aasia-osa (2002. aasta haldusjaotuse järgi) Venemaa Euroopa-osa 3 960 000 ruutkilomeetrisel alal (23% Venemaa territooriumist) elab 77% Venemaa elanikest (110 000 000 inimest 143 000 000 inimesest).
Venemaa Euroopa osa alla jääb 38% Euroopast.
Kabaree
pisi|[[Moulin Rouge öösel (2007)]] Kabaree on meelelahutusvorm, mis kujunes välja 19. sajandi lõpu Pariisis.
Esimene kabaree oli 1881. aastal avatud Le Chat Noir ('must kass'), mille peremees oli Rodolphe Salis. Koht oli populaarne, loomeinimesed ja boheemlased käisid seal tihti koos ning veetsid lõbusalt aega. Algses kabarees eeskava puudus, selle eest hoolitsesid külastajad ise: poeedid lugesid ette oma värskeid värsse, muusikud laulsid ja esitasid klaveripalu (Erik Satie alustas oma karjääri kabareedes), kõik soovijad võisid tantsida ja oma etteaste teha. Säärast keskkonda pakub veel kabaree Lapin Agile Pariisis Montmartre'i künkal. Säärase asutuse populaarsus oli nii inspireeriv, et järgmise kümne aasta jooksul ilmus Rochechouarti bulvarile ja Montmartre'i kanti kabareesid nagu seeni pärast vihma. 1889. aastal avati siiani tegutsev Moulin Rouge. Tänapäeva kabareede eeskava on aga viimseni paika timmitud ja teenib jõuka keskklassi meelelahutuslikke huve. Kuigi alguses tantsis kankaani lihtrahvas ja sel puudus igasugune koreograafia, on sellest nüüd saanud eriline tants, mille vaatamise eest peavad kliendid välja käima mitusada eurot. Kuni Esimese maailmasõjani olid kuulsaimad kabareed just Pariisis Montmartre'il, sõja järel hakkas see nähtus Pariisis alla käima. Kuulsaks said hoopis Berliini kabareed, mille õitseaeg oli kahe maailmasõja vahel. Berliini kabareemaailmas toimub ka muusikali "Kabaree" tegevustik, mille põhjal valmis 1972. aastal samanimeline film Liza Minnelliga peaosas.
Krasne
Krasne on mitme asula nimi:
Albaania Parlament
Albaania Parlament (albaania keeles Kuvendi i Shqipërisë ehk Kuvendi, varasema nimega Kuvendi Popullor) on Albaania parlament. Liikmete arv on 140, neist 100 valitakse otsesel rahvahääletusel.
Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis
"Lisandusi mõtete ja uudiste vabale levikule Eestis" oli tsensuurivaba omakirjastuslik kroonika, mis ilmus Eestis aastatel 1978–1987 (kokku 25 kogu).
"Lisanduste..." esimene tegevtoimetaja oli Jüri Adams, seejärel Viktor Niitsoo, tema arreteerimise järel Arvo Pesti. Arvo Pesti vahistamise järel oli tegevtoimetaja vangist vabanenud Mati Kiirend.
"Lisandused..." ilmusid kirjutusmasinal paljundatult põranda all, ning pärast seda, kui Eestis ägenesid nõukogude võimu repressioonid sõnavabaduse vastu, ka välismaal – Eesti Vangistatud Vabadusvõitlejate Abistamiskeskuse hoole all Stockholmis.
Lloyd Alexander
Lloyd Chudley Alexander (30. jaanuar 1924 – 17. mai 2007) oli Ameerika Ühendriikide fantaasiakirjanik.
Prydaini kroonikad
Tema teostest on tuntuim "Prydaini kroonikate" sari. Viiest raamatust koosnev sari kirjeldab seavardja Tarani, kes unistab kangelase- ja ülikupõlvest, seiklusi. Tarani kaaslasteks on muuhulgas printsess Eilonwy, rändbard ja kuningas Fflewddur Fflam ning karvane olend Gurgi.
Sarjas leidub Walesi mütoloogiast (Prydain on kõmri keeles Britannia) ja "Mabinogionist" pärinevaid tegelasi ja elemente, kuid need on muudetud kõrgfantaasiale omaselt moraalselt üheplaanilisteks. Arawn on muudetud pelgalt negatiivseks ja Gwydion pelgalt positiivseks tegelaseks. Sarviline Kuningas, kes põhineb Jahimees Herne'il ja Cernunnosel, on muudetud Arawni käsilaseks ning samuti läbinisti õelaks.
Sarja iseloomustavad kerge huumor ja värvikad tegelaskujud.
Raamatute põhjal on loodud Disney stuudio multifilm ja Sierra arvutimäng.
Kihulased
Kihulased (Simuliidae) on sääseliste alamseltsi kuuluv putukate sugukond.
Kihulaste vastsete pikkus on kuni 10 mm.
Kihulaste vastsed on vooluveekogudes laialt levinud, mitmeid liike esineb ka Eestis.
Kihulasi on üle 2200 liigi, neist üle 1800 kuuluvad perekonda Simulium.
pisi|left|Kihulaste parv Pärispea külas
Elikónas
pisi| Helikon (uuskreeka Elikónas) on mäestik Lääne-Boiootias. Selle suurim kõrgus on 1748 m, üle 1000 m kõrguseid mäetippe on 16.
Muistse Helikoniga samastatakse sageli vaid mäestiku idapoolset tippu (Zagarás). Vanakreeka mütoloogias oli see tuntud kui muusade asupaik. Seal paiknes ka Hippokrene allikas, milles muusad armastasid supelda. Müüdi järgi tekkis allikas Pegasose kabjalöögist.
Tervishoid
Tervishoid on tegevuste kogum, mis hõlmab haiguste ennetust, ravi ja vaevuste leevendamist ning tervise säilitamist nii inimese enda kui ka tervishoiutöötajate poolt.
Tervishoiusüsteem Eestis
Tervise Arengu Instituudi avaldatud statistika näitab, et 2015. aasta novembris töötas Eestis 23 086 tervishoiutöötaja. Kõige enam on tervishoiutöötajate hulgas õdesid, kes moodustavad kõigist töötajatest kolmandiku. Järgmisel kohal asuvad arstid ja arst-residendid. Neid on viiendik kõigist töötajatest. Hooldustöötajate osakaal jääb veidi alla 16 protsendi ning hambaarste ja hambaarst-residente on viis protsenti.
Tuhande elaniku kohta töötab Eestis kolm arsti ja kuus õde. Need näitajad on püsinud aastatel 2013–2015 samal tasemel. Arstide arv tuhande elaniku kohta on sarnane Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) riikide keskmise tulemusega, kuid õdede arv jääb sellele alla. 2013. aastal oli OECD 34 riigi keskmine üheksa õde tuhande elaniku kohta.
Töötavate arstide arv on võrreldes 2014. aastaga kasvanud viie protsendi võrra, kuid nende täistööajale taandatud ametikohtade arv vähenes 0,5 protsenti. Õdede arv kasvas 5 protsenti ning õdede ametikohti oli tervishoiuteenuseid osutanud asutustes üks protsent rohkem võrreldes 2014. aastaga.
Aastate 2013–2015 jooksul on õdede ja arstide suhe püsinud samal tasemel – keskmiselt 1,7 õde ühe töötava arsti kohta. Kõige enam on 2015. aasta jooksul tervishoiuteenust osutavates asutustes kasvanud psühholoogide ja sotsiaaltöötajate arv.
Haiglad
Haigla funktsioonid sõltuvad haigla tüübist, haigla rollist tervishoiusüsteemis ja sellest, milliseid tervishoiuteenuseid osutatakse. Haigla peamine funktsioon on ravida patsiente. Lisaks sellele võib haigla tegeleda õpetamise, uuringute läbiviimise ja tervishoiusüsteemi toetamisega.
Eesti haiglavõrk
Eesti riigil on tulenevalt põhiseaduse §-st 28 kohustus luua sotsiaalkaitsesüsteem, mis tagab inimestele vajaduse korral tervishoiuteenuste kättesaadavuse. Esmatasandi tervishoiuteenuste kättesaadavuse tagamiseks ning perearstiabisüsteemi ja eriarstiabiteenuste ühtlase kättesaadavuse võimaldamiseks on riik loonud haiglavõrgu. Sellesse n-ö strateegilisse haiglavõrku kuuluvad haiglad (19 haiglat) on määratud Vabariigi Valitsuse määrusega „Haiglavõrgu arengukava” (edaspidi HVA) ja seetõttu on need tuntud ka kui HVA haiglad.
Ravi
Ravi ehk teraapia on meetodite kompleks, mille eesmärk on kogu organismi või mõne selle struktuuriüksuse funktsiooni või ehitusliku terviklikkuse taastamine ehk tervisehäire leevendamine või täielik parandamine. Haigete ravi ja hooldus hõlmab ravitasandeid :
Cegléd
Cegléd on linn Ungaris Pesti komitaadis, Ceglédi kreisi halduskeskus. Asub Budapestist 74 km kagus.
Panteleimon
Legendi järgi olevat Panteleimon sündinud antiikmütoloogiasse uskuva isa ja kristlasest ema lapsena. Ta olevat õppinud arstiks ja ravinud inimesi tasuta. Seepeale olevat teised arstid, kelle sissetulekut ta vähendas, tema peale keiser Maximianusele kaevanud, et too olevat kristlane. Maximianus olevat lasknud Panteleimoni enda ette tuua ja palunud tal kaebus ümber lükata, aga Panteleimon olevat end kristlaseks tunnistanud. Seepeale olevat Maximianus lasknud teda piinata ja pärast mõõgaga pea maha raiuda.
Panteleimoni austatakse pühakuna õigeusu, katoliku ja anglikaani kirikus, samuti mitmetes vanades idakirikutes. Nii õigeusu kui katoliku kirikus on tema mälestuspäev 27. juulil. Õigeusu kirikus kannab ta tiitlit püha suurmärter ja tervendaja Panteleimon.
Harilik surusääsk
Harilik surusääsk (Chironomus plumosus) on surusääsklaste sugukonda kuuluv sääseliik.
Panteleimon
Õigeusu ikonograafias kujutatakse Panteleimoni habemetu noormehena, tavaliselt tervendajaile omases riietuses – sinises särgis ja punases või punakaspruunis rüüs. Paremas käes hoiab ta tavaliselt märtriristi, vasakus käes karbikest arstimitega.
Harilik surusääsk
Surusääse vastsed on vee-elulised ja nad on paljude Eesti veekogude põhjaloomastiku (täpsemalt makrozoobentose) dominantliik. Vastsed eelistavad mudaseid eutroofseid veekogusid ning väldivad suhteliselt tugevamaid põhjasubstraate (nt liiv) ja tihedaid veesiseseid taimetihnikuid.
Panteleimon
Eestis on Panteleimonile pühitsetud 2003. aastal rajatud Paldiski Suurmärter Panteleimoni kirik, mida kasutab Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kiriku kogudus.
Harilik surusääsk
Surusääse valmikud elavad mõne päeva.
Panteleimon
圣庞塔莱翁
Langenud vabadusvõitleja päev
Langenud vabadusvõitleja päev on mitteametlik tähtpäev, mida tähistatakse Eesti vabadusvõitleja Jüri Kuke (1. mai 1940 Pärnu – 27. märts 1981 Vologda) surma-aastapäeval 27. märtsil.
Alates 1996. aastast on Tartu ülikoolis korraldatud langenud vabadusvõitleja päeva aulakonverentse. Mälestusüritusi Jüri Kuke auks on korraldatud ka Tallinnas, Kursis ja Mõisakülas.
Vaatamata korduvatele taotlustele ei ole Riigikogu ega Eesti Vabariigi valitsus soostunud 27. märtsi riiklikuks tähtpäevaks kuulutama.
Northumberland
Enne tervikomavalitsuse moodustamist 2009. aastal jagunes krahvkond kuueks ringkonnaks: Blyth Valley, Wansbeck, Castle Morpeth, Tynedale, Alnwick ja Berwick-upon-Tweed.
Toos Goorhuis-Tjalsma
Toos Goorhuis-Tjalsma [hoorhöüs-tjalsma] (30. juuni 1915 Leiden – 5. jaanuar 2004 Tilburg) oli hollandlanna, kes koos oma sõbratari Bertje Jens'iga koostas Pieterpad ' i, esimese pikamaa-matkaraja Hollandis.
Eelnev elu
Sõja ajal töötas Toos Rekkenis psühhopaatide ja vaimuhaigete kurjategijate hooldusasutuses, kus ta sõbrunes oma töökaaslase Bertje Jensiga.
Toos abiellus pastoriga, asudes elama ühte külla, ja Bertje läks mujale tööle. Bertje hakkas pühasid ja nädalalõppe Toosi juures veetma. Toos ja Bertje olid mõlemad väga rännuhimulised, kuid Toosi abikaasa mitte. Kui Toosi kuues laps oli nelja-aastaseks saanud, ütles ta abikaasale: "Nüüd te tulete küll natuke aega ilma minuta toime, meie läheme Bertjega reisima." Esimesel korral käisid nad Nordkapil, Lapimaal ja Leningradis. Edaspidi hakkasid nad tegema hotellidest matku maakohtadesse, sest nad armastasid loodust. Ühel niisugusel käigul jutustas Toos Bertjele, kuidas ta oli nooruses Vabameelse Kristliku Noorsookeskusega käinud Lake Districtis jalgsimatkal. Nii tuli neil mõte minna matkama Schwarzwaldi tähistatud matkaradadele. Kui nad hakkasid jalgsimatkadel käima, oli Toos 59-aastane ja Bertje 61-aastane. Selleks et ei peaks jalgsimatkadel alati välismaal käima, otsustasid nad Toosi algatusel teha Hollandis matka ilma tähistatud matkarajata.
Pieterpad
Nad mõtlesid raja välja 1978. aastal, matkates Bertje elukohast Groningenist Toosi elukohta Tilburgi. Selle matka võtsid nad ette selleks, et "ka Hollandis pisut matkata". Nad olid kogenud matkajad, kuid olid matkanud alati välismaal, sest Hollandis ei olnud pikamaa-matkaradu. Sellepärast otsustasid nad maha märkida sellise raja, et "lapsedki suudaksid selle läbida".
Matka ajal tuli neil mõte rajada "Pieterpad" 'Peetri rada', Pieterburenist Hollandi põhjatipus kuni Sint Pietersbergini Hollandi lõunatipus. Nad muutsid oma plaane, ning sõitsid Drenthe provintsi lõunaosast, kus nad parajasti olid, bussiga Pieterburenisse. Kui nad olid kirjeldanud teeosa Pieterburenist Groningenini, läksid nad tagasi kohta, kus nad olid matka katkestanud, ning jätkasid teekonda, seekord Sint-Pietersbergi suunas.
Matkaraja mahamärkimiseks kulus terve aasta. Kui Toos oli kaardi järgi 20–30-kilomeetrise teelõigu välja valinud, pidades silmas looduse ilu ja ajaloomälestisi, käisid nad alati koos Bertjega tee läbi. Mõnikord piisas ühest korrast, mõni kord läks rohkem aega, et meelepärast ja läbitavat rada leida. Lõik Pieterburen–Groningen lisati hiljem, et õigustada nime "Pieterpad". Rada valmis 1980. aastaks. Toos kirjutas raja teejuhiks neli raamatukest. Pieterpad avati ametlikult 1983.
Pieterpadi idee autoriks peetakse üldiselt Toosi, sest tema märkis raja maha ja algatus tuli temalt. Ka nime "Pieterpad" mõtles välja Toos.
Luuviljalised
Luuviljalised on viljapuud, mille viljas on üks seeme, mida katab viljakesta siseosadest arenenud tugev luu. Sellist vilja kutsutakse luuviljaks.
Maria Montessori
Elukäik
Maria Montessori sündis 31. augustil 1870 Itaalias Ancona provintsis Chiaravalles. Tema isa Alessandro Montessori pärines Bologna aristokraatlikust suguvõsast ning oli konservatiiv. Tema ema Renilde Stoppani oli kuulsa filosoofi Antonio Stoppani nõbu. Ema ja tütar olid väga lähedased.
Kui Maria sai 12-aastaseks, kolis perekond Rooma. Vanemate soovil pidi Mariast saama õpetaja. Maria seevastu huvitus matemaatikast ning otsustas saada inseneriks. Aastal 1890 lõpetas ta Roomas noormeestele mõeldud loodusteadusliku kallakuga tehnikakooli. Õpingute käigus tekkis Marial huvi bioloogia vastu ning ta otsustas õppida arstiks.
Aastal 1892 võeti ta vastu Rooma ülikooli meditsiiniteaduskonda. 1896. aastal kaitses Maria Montessori doktoritöö teemal "Tagakiusamismaania uurimine kliinilisest aspektist" ning temast sai esimene naine, kes lõpetas Rooma ülikooli arstina. Hiljem täiendas ta end ka pedagoogika alal. Filosoofiadoktori kraadi sai ta Amsterdami ülikoolist.
Samal 1896. aastal valiti Maria Montessori Itaalia naisliikumise esindajaks Berliinis toimuvale feministide kongressile, kus ta võitles töötavate naiste õiguste eest.
Pärast ülikooli lõpetamist alustas tööd Rooma ülikooli juures töötavas psühhiaatriakliinikus. Ta õpetas vaimupuudega lapsi ning tema edu oli märgatav. Maria Montessori avastas, et vaimne mahajäämus on suuresti pedagoogiline probleem ja, et tuleks muuta kogu õpetamissüsteemi. Osaledes Torino kongressil 1899, taotleski ta õpingute inimlikumaks muutmist ja kaitses puuetega lapsi, nõudes, et nende haridus oleks teistega võrdsel tasemel. Aastatel 1899–1901 juhatas Maria Montessori teaduslikele alustele toetuvat nõrgamõistuslike laste kooli. Kooli raames valmistas ta ette õpetajaid tööks vaimupuudega lastega. Umbes samal ajal alustas ta ka õpinguid Rooma ülikooli filosoofia- ja psühholoogiateaduskonnas. Nüüd hakkas Maria uurima erinevate teadlaste töid puuetega lastest ja närvihaigetest lastest. Põhjalikult tutvus ta Jean Itardi ja Edouard Seguini töödega.
Aastal 1904 sai Maria Montessori Rooma ülikooli professoriks ning avaldas oma esimese suure töö "Pedagoogiline antropoloogia".