cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nõmmküla raudteejaam
Õnnetused
23. oktoobril 2006 kell 07.58 toimus Nõmmküla ja Tamsalu raudteejaama vahel paikneval Alupere tõkkepuuta ülesõidul II astme raudteeõnnetus, milles suuremõõtmelisi betoonkonstruktsioone vedav haagisega veoauto Scania sõitis ette reisirongile. Kokkupõrkega läks rööbastelt maha diiselrongi juht- ja haakevagun ning osaliselt rongi lõpus olnud mootorvagun. Vedurijuht ja 6 reisijat said kergemaid kehavigastusi.
Ere Raag
Ere Raag (enne 1978. aastat Ere Viirok; sündinud 7. veebruaril 1947 Antslas) on eesti raamatukogundustegelane.
Haridus
Aastatel 1954–1958 õppis ta Tsiksi Algkoolis. Pärast seda lõpetas 1962. aastal Kuldre 8-klassilise Kooli ning 1965. aastal Antsla Keskkooli (eriala põllumajandusmehhanisaator-taimekasvataja). 1965–1967 õppis ta Viljandi Kultuurharidustöö Koolis raamatukogunduse ja bibliograafia erialal. Kõrghariduse omandas Raag aastatel 1978–1983 Eduard Vilde nimelises Tallinna Pedagoogilises Instituudis samal erialal.
Ta on osalenud Rahvakultuuri Arendus- ja Koolituskeskuses korraldatud raamatukoguhoidjate täienduskoolitustel.
Töö
Aastatel 1967–1968 oli ta Antsla Linnaraamatukogus lugemissaali juhataja, kuni 1972. aastani oli Antsla Linna Lasteraamatukogu juhataja. Muu hulgas organiseeris ta seal lastenukuteatri ja raamatusõprade ringi tööd. Aastatel 1972–1974 töötas ta Võru Rajooni Lasteraamatukogus lastetöö metoodikuna. Seejärel oli Raag kuni 1983. aastani Juhan Smuuli nimelises Võru Keskraamatukogus metoodik, tema põhitegevus oli raamatukogu ajaloo uurimine. 1983–1992 oli ta Võrumaa Keskraamatukogu metoodikaosakonna juhataja, 1992. aastast on pearaamatukoguhoidja.
Ere Raag on muu hulgas olnud maakonna rahvaraamatukogude metoodilise juhendamise organiseerija ja elluviija, teiste raamatukogude eesrindlike kogemuste ja uuenduste rakendaja, raamatukogu ajaloo uurimise ja kroonikate koostamise juhendaja.
2006. aastal sai ta raamatukoguhoidja V kutsekvalifikatsiooni.
Muu tegevus
Alates 1989. aastast on ta Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu liige. Samuti on olnud Võru Rajooni Kultuuritöötajate Ametiühingu esimees ja Eesti Õpiringide Seltsi Semud juhatuse aseesimees.
Vaiste mõis
Vaiste mõis (saksa keeles Waist) oli mõis Varbla kihelkonnas Läänemaal. Tänapäeval asub kunagine mõisasüda Pärnu maakonnas Lääneranna vallas.
Mõisa viimane peahoone ehitati aastatel 1881–1886. Mõisahoone varises kokku 1970.
Vaiste mõisnikud
Juba aastast 1382 kuulusid Vaiste, Saulepi ja Varbla maad Wilhelm Fahrensbachile. Enne Liivi sõda olid need valdused läinud Zögede perekonna kätte. Liivi sõja järel kinkis Rootsi kuningas need valdused Eestimaa asehaldurile Gustaf Banérile. Banéridele jäi mõis aastani 1661, kuni nad sattusid raskesse rahanduslikku seisu. Siis kuulus mõis Lilienfeldtide perekonnale aastani 1838. Seejärel pantisid mõisa pärijad mõisa ja lõpuks jõudis mõis Nasackinite perekonna kätte, kes valitsesid ka Varbla maid.
Ümera tänav (Pärnu)
Ümera tänav on tänav Pärnus Raeküla linnaosas.
Tänav saab alguse Olevi tänavalt, suundub kagusse, ristub Vambola ja lõppeb Tarva tänaval. Tänava pikkus on ligikaudu 275 meetrit.
Tiiu Paas
Tiiu Paas (sünninimi aastani 1971 Tiiu Kann, sündinud 14. septembril 1949 Krasnõi Jaris Tomski oblastis Venemaal) on eesti majandusteadlane ja Tartu Ülikooli ökonomeetria professor.
Haridustee
Paas lõpetas 1967. aastal hõbemedaliga Räpina Keskkooli. 1972. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli majandusküberneetika eriala cum laude ning aastatel 1976-1978 oli aspirant Tartu Riikliku Ülikooli majandusteaduskonnas. 1978. aastal kaitses ta Eesti Teaduste Akadeemia juures töö "Jaekäibe territoriaalse jaotuse planeerimise täiustamine (Eesti näidetel)" (juhendaja Vello Tarmisto) majandusteaduste kandidaadi kraadi (praeguses käsitluses doktorikraadi) saamiseks.
Töökäik
Aastatel 1972-1975 oli Paas Tartu Ülikooli majandusteaduskonna nooremteadur, 1975-1978 aspirant, 1978-1979 assistent, 1979-1992 dotsent ning alates 1992. aastast on ta Tartu Ülikooli ökonomeetria professor. Lisaks töötas ta aastatel 1990-1991 ja 1993-1996 majandusteaduskonna teadusprodekaanina. 1996-2005 oli ta Tartu Ülikooli rahvamajanduse instituudi juhataja ning 2016-2019 majandusteaduse doktoriõppe programmijuht.
Tiiu Paas on stažeerinud ja töötanud külalisprofessorina mitmetes Rootsi, Saksamaa, Kanada, Itaalia, USA ja Läti kõrgkoolides ning 1999. aastal saadud Hollandi Kuningliku Akadeemia uurimisstipendiumi toel ka Hollandis.
Ryan Moseley
Ryan Moseley (sündinud 8. oktoobril 1982 Bridgetownis) on Barbadosel sündinud Austria sprinter.
Tiiu Paas
Teadustöö
Tiiu Paasi uurimisteemad on olnud seotud kvantitatiivsete meetodite kasutamisega majandusprotsesside analüüsimisel ja majandusarengu prognoosimisel ning siirdeprotsesside võrdleval analüüsimisel ja üldistamisel. Koostöös rahvusvaheliste uurijatega ning mitmete Euroopa teadusprojektide ja Eesti uurimisgrantide toel on ta tegelenud Läänemere piirkonna riikide koostöö ja majandusarengu modelleerimisega, tööturu, migratsiooni ja soolise palgalõhe uuringutega ning tehnoloogiliste protsesside arengust tulenevate uute töövormide arengu analüüsimisega.
Temalt on ilmunud üle 200 teaduspublikatsiooni ja on mitmete majandusalaste raamatute autor ning toimetaja.
Ryan Moseley
Ta on mitmekordne Austria meister 100 m, 200 m ja 60 m jooksus.
Tiiu Paas
Õpetamine
Paas on õpetanud üliõpilasi kõigil õppetasemetel, sealjuures eelkõige õppeaineid, mis on seotud teadustöö metodoloogiaga ning kvantitatiivsete meetodite kasutamisega sotsiaalmajanduslike protsesside analüüsimisel ja prognoosimisel, sh ökonomeetriat, statistilisi ja ökonomeetrilisi meetodeid ning majandusmatemaatikat.
Tiiu Paas on avaldanud esimese eestikeelse ökonomeetriaõpiku "Sissejuhatus ökonomeetriasse" (1995) ning teisi õpikuid ja õppematerjale. Tema juhendamisel ja kaasjuhendamisel on kaitstud hulgaliselt üliõpilastöid, sh 9 doktoritööd. Nendest mitmed on saanud tunnustust üliõpilastööde konkurssidel, sh ka peapreemia (Egle Tafenau doktoritöö 2010. a).
Teadusorganisatsiooniline tegevus
Tiiu Paas on mitmete rahvusvaheliste erialaühingute liige, nagu Rahvusvahelise Rakendusliku Ökonomeetria Ühing, Põhjamaade Ökonomeetria Ühing, Euroopa Regionaalökonoomika Ühing, Ruumiökonomeetria Ühing jpt. Ta on Eesti Statistikaseltsi ja Majandusteadlaste Seltsi asutajaliige.
Paas on osalenud eksperdina nii Euroopa Komisjoni teadusprojektide kui ka riikide teadusagentuuride poolt rahastatavate projektide hindamisel. Aastatel 2009-2012 juhtis ta ühiskonna- ja kultuurialaste uuringute ekspertide paneeli Eesti Teadusfondi juures ning aastatel 2011-2016 TÜ Kirjastuse Socialia valdkonna nõukogu tööd.
Tiiu Paas kuulub mitmete teadusajakirjade toimetuskolleegiumidesse ja retsensentide paneeli ning rahvusvaheliste teadusvõrgustike ERA-NET juhtnõukogudesse. Ta on osalenud eksperdina ja ekspertkomisjonide juhina kõrgharidusprogrammide rahvusvahelisel hindamisel nii Eestis kui ka teistes riikides.
Isiklikku
Tiiu Paas on abielus Tiit Paasiga. Neil on 3 last: tütred Kristiina (praegune nimi Kristiina Rull) ja Katri (Katri Paas-Mohando) ning poeg Kristjan Paas.
Kambodža 2016. aasta suveolümpiamängudel
Kambodža osales Rio de Janeiros toimunud 2016. aasta suveolümpiamängudel 6 sportlasega, kes võistlesid neljal spordialal.
Olümpiapääsme said järgmised sportlased:
Ernst Stavro Blofeld
Ernst Stavro Blofeld on fiktiivne tegelane, James Bondi põhiline vaenlane filmides "Elad vaid kaks korda", "Tema majesteedi salateenistuses", "Teemandid on igavesed" ja "007 Spectre". Lisaks esineb ta ka filmides "Armastusega Venemaalt", "Keravälk" ja "Eriti salajane", kuid tema nägu on kaamera vaateväljast väljas. Viimases filmis ei viidata talle otseselt kui Blofeldile, vaid kui ratastoolis vaenlasele.
Ta on kuritegeliku organisatsiooni SPECTRE juht ja asutaja. Teda on kehastanud Anthony Dawson (figuurina), Eric Pohlmann (häälena) (filmides "Armastusega Venemaalt" ja "Keravälk"), Donald Pleasence (filmis "Elad vaid kaks korda"), Telly Savalas (filmis "Tema majesteedi salateenistuses"), Charles Grey (filmis "Teemandid on igavesed"), John Hollis (figuurina) ning Robert Rietty (häälena) (filmis "Eriti salajane") ja ta esineb ka 2015. aasta filmis "007 Spectre", kus teda mängib Christoph Waltz. Ta esineb ka osades Bondi põhjal tehtud videomängudes, kus ta häält on teinud Gideon Emery ja Glenn Wrage.
Romaanid
Esimest korda räägiti Blofeldi eluloost romaanis "Keravälk". Ta sündis 28. mail 1908 (mis on ka Ian Flemingi sünnipäev) Gdynias, mis toona kuulus Saksa keisririigile. Tema isa Ernst George Blofeld oli poolakas, ema Maria Stavro Michelopoulos oli kreeka päritolu. Pärast Esimest maailmasõda sai temast Poola kodanik. Ta õppis Varssavi ülikoolis poliitajalugu ja majandust ning Varssavi Tehnikaülikoolis inseneriteadust ja radioonikat. Pärast seda palgati ta Poola Posti- ja Telegraafiaministeeriumi poolt sidemeheks, ta kasutas oma positsiooni Varssavi börsil väärtpaberitega tehingute tegemiseks.
Nähes ette Teise maailmasõja tulekut, tegi ta salajastest juhtmetest koopiaid ning müüs Natsi-Saksamaale. Enne Saksamaa kallaletungi Poolale hävitas ta kõik tõendid enda olemasolust ja kolis alguses Rootsi, ning seejärel Türki, kus ta töötas Türgi Raadiole ning seadis salaja üles omaenda salajast luureorganisatsiooni. Sõja ajal müüs ta infot mõlemale poolele, kuni Erwin Rommeli kaotuseni, kui ta otsustas toetada liitlasvägesid. Enne SPECTRE loomist kolis ta Lõuna-Ameerikasse.
Filmid
Blofeldi eluloost vanemates filmides eriti ei räägita. On teada vaid, et ta on pärit Saksamaalt ja ei poolda ühtegi rahvust, vaid tahab, et maailm kuuletuks SPECTRELE ja on selle jaoks mõelnud välja mitu plaani, millest kõik on rikutud MI6 agent 007 poolt.
Uuemas järeletehtud sarjas (millesse kuuluvad filmid "Casino Royale", "Quantum Of Solace", "Skyfall" ja "Spectre") oli Blofeldi sünninimi Franz Oberhauser ja ta isa adopteeris orvuks jäänud James Bondi, keda isa armastas Franzist rohkem. Kadedusest tappis Franz oma isa ja lavastas oma surma. Pärast seda võttis ta ema nime ja formeeris organisatsiooni SPECTRE ning kontrollis Jamesi elu naiste ja tema juhtumiste poolest, plaanides talle kättemaksu.
SPECTRE juhina
Blofeld on SPECTRE juht ning plaanide finantsiline varustaja ja nende väljamõtleja. Ta värbab SPECTRE-sse eluaegseid kriminaale ja tarku agente, kes on kõik talle ustavad ja kardavad teda. SPECTRE lubadus kliendile kõik ära korraldada on auasi ja see, kes seda "koodeksit" murrab, saab karistada surmaga.
Välimus
Blofeldi välimus romaanide ja filmide väitel muutub. Tavaliselt on ta filmides kiilakas, keskmise kehaehitusega ja mingi omapärase detailiga, näiteks filmides "Elad vaid kaks korda" ja "Spectre" läbi parema silma jooksev arm. Kuna tal on filmides erinevad näitlejad, põhjendatakse tema erinevat välimust sellega, et ta käib identiteedi varjamiseks ilulõikustel. Romaanides oli ta alguses tugeva kehaehitusega, kuid hilisemates romaanides on ta kõhn nõrgema kehaehitusega pikk hallipäine mees. Romaanides on vahetuva välimuse põhjuseks samuti kirurgia.
Biogen
Biogen, Inc. (endise nimega Biogen Idec) on biotehnoloogia ettevõte.
Tormi tänav (Pärnu)
Tormi tänav on tänav Pärnus Raeküla linnaosas.
Tänav saab alguse Merimetsa tänavalt, suundub edelasse ja lõppeb Kalevi puiesteel. Tänava pikkus on ligikaudu 320 meetrit.
Anton Berckenow
Anton(ius) Berckenow oli Eestimaa vaimulik.
1529 on teda mainitud Märjamaa koguduse pastorina. Teda on mainitud ka 1534.
Sadama tänav
Sadama tänav on tänav mitmes Eesti asulas:
Ehte Humanitaargümnaasium
Aastatel 1963–1991 tegutses kool nime all Tallinna 31. Keskkool ja 1991–1997 kui Tallinna Ehte Keskkool. Alguses toimus õppetöö praeguse Sõle Gümnaasiumi ruumides, kuid 1973. aastal kolis kool vastvalminud hoonesse Ehte tänaval, kus asutakse ka tänapäeval. 2014. aastal ühendati Ehte Humanitaargümnaasiumiga suletud Tallinna Ranniku Gümnaasium (endine Kari Gümnaasium).
2021. aasta 15. septembril avas uksed Põhja-Tallinna kogukonnamaja (Kari 13), kus asuvad tööle Põhja-Tallinna linnaosavalitsus ja Tallinna Kopli Huvikool. Hoone rajati endise Tallinna Ranniku Gümnaasiumi lammutatud hoone territooriumile. Kogukonnamaja moodustub kolmest hooneosast: idatiivas asub Põhja-Tallinna valitsus (u 2720 m2), läänetiivas Kopli huvikool (u 2230 m2) ja keskosas kohvik-söökla (u 110 m²). Linnaosavalitsuse ja huvikooli ruumid paiknevad 1.-3. korrusel, neljas korrus on mittetulundusühingute kasutuses.
Kaarel Kivi
Kaarel Kivi on eesti kriminaalromaanide autor, kelle tausta ei ole siiamaani avalikustatud. Kirjutab koos Klaara Kiviga.
Tema teoste peategelasteks on literaadipaar Kalev ja Diana Karu.
Andrea von Ramm
Andrea von Ramm (ka Andrea Ramm von Marnov; 8. september 1928 Pärnu – 30. november 1999 München) oli eesti ooperilaulja (metsosopran), muusikapedagoog.
Ta oli muu hulgas Itaalia muusikakollektiivi Studio der frühen Musik liige.
Helju
Helju on eesti naisenimi.
1. jaanuari 2019 seisuga oli eesnimi Helju 1435 naisel. Helju oli populaarsuselt 131. naisenimi. Kõige levinum oli eesnimi Helju vanuserühmas 85+, kus neid on 10 000 elaniku kohta 98,83. Helju oli keskmiselt 77 aasta vanune (mediaanvanus oli 78).
SUB
SUB või Sub võib tähendada järgmist:
Aadu Paat
Aadu Paat (4. detsember 1933 Saaluse vald Võrumaa – 23. jaanuar 2013 ) oli eesti füüsik.
Elulugu
Lõpetas 1952 Võru 1. Keskkooli, 1957 Tartu Riikliku Ülikooli, oli 1964–67 sihtaspirantuuris NSVL TA Pooljuhtide Instituudis, tehnikakandidaat (1968, Moskva Terase ja Sulamite Instituut), väitekiri "Исследование концентрационных неоднородностей в твердых растворах Bi2 (Te, Se)3". Oli 1957–61 Rakvere 1. Töölisnoorte Keskkooli õpetaja, 1961–64 TPI füüsikakateedri assistent, 1967–80 vanemõpetaja ja dotsent, 1980–92 TTÜ elektronmikroskoopia ja röntgenanalüüsi labori vanemteadur-juhataja, 1992–96 materjaliuuringute keskuse juhataja ja 1996–2004 vanemteadur.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: pooljuhtide füüsika ja tehnoloogia, materjalide struktuuri ja omaduste uurimine füüsikaliste meetoditega, mikroskoopia kujutise analüüs, saasteainete ja Eesti põlevkivituha uurimine. Üle 80 teadustrükise, sh õpikud.
Suur-meenäitur
Suur-meenäitur (Indicator indicator) on meenäiturlaste sugukonda meenäituri perekonda kuuluv linnuliik.
Lind on nimetuse saanud selle järgi, et ta näitab inimestele ja ka teistele imetajatele teed mesilaste asustatud puude juurde. Et mesilased asustavad puutüve õõnsusi, vajab lind neile ligipääsemiseks teiste abi. Levinuim abiline inimese kõrval on meemäger, kellega koostöös võivad linnud muu hulgas mesilatele suurt kahju tekitada.
Levik
Suur-meenäitur elab peaaegu kõikjal Mustas Aafrikas, välja arvatud Namiibias, Botswanas ja osas Lõuna-Aafrika Vabariigist. Ta on kõige laiema levilaga meenäitur.
Ta elab eelkõige savannis, kus on puid; kuid ka põõsastikes ja metsaservades. Elupaigad asuvad merepinna kõrgusest kuni 3000 meetri kõrguseni, kuid enamik neist on vähem kui 2000 m kõrgusel.
Toitumine
Suur-meenäitur sööb peamiselt mesilaste hauet, vastseid ja vaha. Ta on üks väheseid linde, kes suudab vaha seedida.
Ta püüab ka putukaid, eriti termiite, harvem toitub puuviljadest ja väiksemate lindude munadest.
Pesitsemine
Meenäiturid on pesaparasiidid. Pesitsemishooaeg on septembris-oktoobris. Emaslind muneb 4–8 muna ühekaupa teiste liikide esindajate pesadesse. Tihti torkab ta pesas varem olnud munad läbi. Haudeperiood on 18 päeva. Vastkoorunud meenäituritel on noka küljes teravad nagad, mis aitavad neil pesakonnakaaslasi või teisi mune hävitada. Hiljem need nagad taandarenevad.
Levinumad peremeeslinnud on salu-helmesrähn, krae-udelind (Lybius torquatus), tutt-udelind (Trachyphonus vaillantii), välja-safiirlind (Halcyon albiventris), triip-safiirlind (Halcyon chelicuti), valgelaup-mesilasenäpp (Merops bullockoides), pisi-mesilasenäpp (Merops pusillus), harksaba-mesilasenäpp (Merops hirundineus), puna-mesilasenäpp (Merops nubicoides), koobalt-kuldnokk (Lamprotornis nitens), baobabi-kuldnokk (Lamprotornis mevesii), valgepära-kuldnokk (Lamprotornis bicolor).
Linnud saavad lennuvõimeliseks 30–40 päevaga. Tihti toidavad vanemad neid veel lisaks 7–10 päeva.
Pojad saavad suguküpseks ühe aastaga.
Eluviis
Suur-meenäitur on päevase eluviisiga.
Lind tegutseb tavaliselt üksi, kuid avatud mesilaspesa juurde võib koguneda ka rohkem linde.
Eluiga
Suur-meenäiturid elavad teadaolevalt kuni 12-aastaseks.
Keelesaar
pisi|Võru murdealad [[Kraasnas, Lutsis ja Leivus]]
Keelesaar on suurema keeleala sees olev muukeelne ala. Nt ajalooliselt räägiti eesti keele võru murret Kraasnas (Venemaa), millel ei olnud piiri Eestiga.
Lake Malawi
Lake Malawi on Třinecist pärit Tšehhi indie pop bänd, kuhu kuulub laulja, kitarrist ja klahvimees Albert Černý, bassist ja klahvimees Jeroným Šubrt ning trummar Antonín Hrabal. Albert Černý moodustas bändi, kui tema eelmine bänd Charlie Straight laiali läks. Bänd esindas 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Tšehhit lauluga "Friend of a Friend", mis saavutas finaalis 157 punktiga 11. koha.
Eestlane ja tema isand
"Eestlane ja tema isand" (originaalpealkiri saksa keeles "Der Ehste und sein Herr") oli aastal 1861 Berliinis anonüümselt ilmunud raamat, mille autor oli tõenäoliselt Vassili Blagoveštšenski.
Raamat rääkis muu hulgas eesti talupoegade raskest elust ja seetõttu reageeris raamatule eriti vihaselt balti aadelkond. Raamatu tõttu alguse saanud tuline sõnasõda kestis aastatel 1861–1864.
Raamat ilmus eesti keeles kommenteeritud väljaandena 1959. aastal.
Grobiņa raudteepeatus
Grobiņa raudteepeatus oli raudteepeatus Lätis Liibavi–Romno raudteel ja hiljem Liepāja–Vaiņode raudteeliinil Lõuna-Kuramaa piirkonnas Gavieze vallas Dubeņi küla juures.
Grobiņa nime kandis esmalt Gavieze raudteejaam, ent kui avati Liepāja–Aizpute kitsarööpmeline raudtee, siis avati sellel Grobiņa raudteejaam ja endine Grobiņa nimetati ümber Gaviezeks.
Järgmisena avati Grobiņa raudteepeatus aastal 1919. Juba aastal 1920 hakkas see kandma nime Bāte raudteepeatus.
Nõukogude perioodil asus Grobiņa raudteepeatus mõnda aega Dubeņi küla juures.
Süsinikkiuga tugevdatud polümeerid
pisi|Valmis süsinikkomposiit plaat Süsinikkiuga armeeritud (sarrustatud) polümeerkomposiit on polümeervaiguga immutatud süsinikkiudarmatuur-liitmaterjal ehk süsinikkomposiit, mis on oma kerguse juures suure tugevusega.
Siduvaks aineks (maatriksiks) on tavaliselt kõvastunud polümeervaik näiteks epoksüvaik, polüuretaan, bakeliit või polüestervaik, kuid mõnikord kasutatakse ka termoplastseid polümeere, nagu vinüülester või nailon.
Komposiit võib sisaldada muid kiude, näiteks aramiidi (aromaatne polüamiid), kevlarit, twaronit, alumiiniumkiud või klaaskiudu, samuti süsinikkiudu. Lõpliku süsinikkomposiidist toote omadusi võivad mõjutada siduvas maatriksis (vaigus) kasutatud erinevad lisandid. Kõige sagedamini kasutatavaks lisaaineks on räni, kuid kasutatakse ka muid lisandeid, näiteks kummit ja süsiniknanotorusid (CNT). CFRP-d kasutatakse tavaliselt transpordivahendite: autode, paatide, laevade lennukite ja vagunite valmistamisel, samuti sporditarvete, jalgrataste/nende komponentide, keppide ja ritvade valmistamisel.
Kuigi süsinikkiu kasutamine on suhteliselt kallis, leiab materjal suurt rakendamist kosmoseaparaatide ja autode valmistamisel, valdkondades kus on vajalik suur tugevuse-kaalu suhe ja jäikus (purjelaevade ja sõudepaatide kered, tipptaseme jalg- ja mootorrattad ning lennukid). Väiksemate tarbekaupade puhul, mis nõuavad kergust ja jäikust nagu sülearvuti korpused, statiivijalad, telgipostid, õngeridvad, hokikepid, kaitsekiivrid jne.
Materjali on nimetatud ka grafiitarmeeritud polümeeriks (GFRP). Toodete reklaamimisel kasutatakse mõnikord lihtsalt lühemat terminit “grafiitkomposiit”.
Omadused
Süsinikkomposiitmaterjal koosneb kahest osast: maatriksist (sideainest) ja täitematerjalist (armatuurist). Süsinikkiud annab materjalile vastupidavuse ja jäikuse. Maatriksiks kasutatakse tavaliselt armatuuri sidumiseks polümeervaiku, näiteks epoksüd. Kuna süsinikkomposiid koosnevad kahest erinevast komponendist, sõltuvad materjali omadused selle kahe komponendi kasutamise vahekorrast.
Vaatamata süsinikkomposiidi suurele tugevuse-kaalu suhtele ja kordades kergmetallidest suurem vastupidavus väsimusle, raskendab sellest materjalist konstruktsioonide projekteerimist määratletava väsimus- ja kulumispiiri puudumine.
Tootmine
Süsinikkiududest luuakse ühesuunaline nö. leht (paan). Paanid paigutuvad üksteise järel kvaas-isotroopse kihina, 0°, +60° või −60° suhtega. Alates baaskiududest luuakse kahesuunaline lausriidelehe kudum. Süsinikkiududega armeeritud komposiidi tootmisprotsessid erinevad valmistatava materjali hulga, vajaliku viimistluse ja konkreetse materjali võimalikus tootmismahu poolest. Lisaks omab lõppkomposiidi omadustes tugevat mõju materjali sideaine (maatriksi) valik.
Paljud süsinikkomposiidist detailid on vormitud ühtsest süsinikkanga kihist, mis on toetatud klaaskiuga. Komposiitosade kiireks vormimiseks/koostamiseks kasutatakse tööriista chopper gun. Kui süsinikkiuga on kaetud õhuke kest, lõikab chopper gun klaaskiust lühikesed niidid ja pihustab neid samal ajal vaiguga, nii et klaaskiud ja vaik segatakse kohe lõikamise käigus. Vaiku kasutatakse kas välise mikstuurina, mille korral maatriks ja vaik pihustatakse klaaskiule eraldi, või seguna, mis nõuab pärast igat kasutuskorda pihusti puhastamist. Tootmise meetodid võivad hõlmata vormimist, vaakumpakendamist, survestatud vormimist või niitmähkimist.
Moses Wolf Goldberg
Moses Wolf Goldberg (30. juuni 1905 Ruhja – 17. veebruar 1964 Montclair, Essexi maakond, New Jersey osariik, USA) oli Eesti juudi päritolu keemik.
Süsinikkiuga tugevdatud polümeerid
Vormimine
pisi|Süsinikkomposiidist detaili valmistamiseks kasutatav negatiivne vorm. Üheks komposiitmaterjalide kasutamise eeliseks on võimalus luua keeruka sfäärilise kujuga esemeid. Vajaliku kujuga detaili valmistamiseks on vajalik vorm, detailide suuremate koguste puhul aga negatiivvorm, millest väljavõetud detail vajab vähem järeltöötlust.
Moses Wolf Goldberg
Ta sündis Ruhjas, kuid kasvas üles Võrus.
Süsinikkiuga tugevdatud polümeerid
Vormimine
Vormimisel kasutatakse kahte tüüpi vorme: negatiivsed ja positiivsed detaili jäljendid. Üksikute detailide valmistamiseks on kokkuvõttes vähem aeganõudev ja odavam kasutada positiivseid vorme. Positiivselt vormilt saadud jäljenile jääb detaili tegelik pind jäljendi sisepoolele. Sellist vormi on küll kiirem ja odavam valmistada, kuid jäljendatud detailide välispind jääb krobeliseks ning nõuab töömahukamat järelviimistlust.
Moses Wolf Goldberg
Aastal 1923 lõpetas ta Tartu Linna Saksa Ühishumanitaargümnaasiumi, siis õppis ta aastatel 1923–1924 Tartu Ülikoolis keemiat.
Süsinikkiuga tugevdatud polümeerid
Vormimine
Negatiivsetete vormide valmistamine on küll kallim, kuid seeriatootmisel osutub see meetod kokkuvõttes odavamaks. Vormitud esemete järelviimistlusele kulub vähem aega, sest toodetava osa välispind jääb ühtlaselt sile ega nõua enam hilisemat viimistlemist.
Moses Wolf Goldberg
Ta läks 1924. aastal edasi Zürichi Tehnikakõrgkooli, mille lõpetas insener-keemikuna. Ta sai 1931. aastal samas doktorikraadi.
Süsinikkiuga tugevdatud polümeerid
Vormimine
Kahe eri tüüpi vormi kombineerimisel saavutatakse vormid, mida nimetatakse survestatud vormideks. Survestatud vormid on suurepärased täppisosade tootmisel, sest omavad mõlemal küljel siledat pinda ning vajavad seega vähem järelviimistlust. Konkreetset tüüpi vormid on kohandatud põhiliselt kasutamiseks koos vaiguinfusiooni või vaigusüstiga.
Moses Wolf Goldberg
Ta emigreerus 1942. aastal koos abikaasaga Ameerika Ühendriikidesse. Ta arendas 1949. aastal koos Leo Henryk Sternbachiga välja meetodi biotiini (B-vitamiin) sünteesimiseks.
Süsinikkiuga tugevdatud polümeerid
Vormimine
Vormimise meetodi abil toodetakse grafiit-epoksüosi, mille käigus süsinikkiust kanga lehed paigutatakse kihtidena valmiva toote kujuga vormi. Saadava materjali tugevuse ja jäikuse määramiseks valitakse kangakiudude joondumine ja kudumi tüüp. Seejärel täidetakse vorm epoksüga ja kuumutatakse õhu käes. Saadud osa on omadustelt väga korrosioonikindel, jäik ja tugev. Osade korral, mida kasutatakse vähem kriitilistel aladel, laotatakse üle vormi eelnevalt epoksüga immutatud või “ülevärvitud” riie. Suure jõudlusega osade puhul kasutatakse üksikvorme, mis on sageli vaakumpakendites või autoklaaviga konserveeritud, sest isegi väikesed õhuosakesed materjali sees vähendavad selle tugevust. Alternatiiviks autoklaavmeetodile kasutatakse kuivatamata süsinikkiu sees sisemise rõhu kaudu täispuhutavaid põisi või EPS-vahtu.
Vormimist on kasutatud juba aastaid mitmesuguste metallitoodete (auto kereosad, kodumasinad, tööstusseadmed) väljatöötamisel ja tootmisel.
Vaakumpakendamine
Vaakumpakendamine on meetod, mille käigus luuakse osad komposiitmaterjali mehaanilise survestamise teel. Komposiidi survestamisel on mitmeid häid funktsioone. See eemaldab kihtide vahel olevad võimalikud õhumolekulid, tihendab jõuülekandega kiu kihte, vähendab niiskust materjalis ja optimeerib komposiidi kiu ja vaigu omavahelist suhet. Sellised omadused on võimaldanud aastaid kosmose- ja autotööstuses maksimeerida täiustatud komposiitmaterjalide (süsinik, aramiid, epoksiid) füüsikalisi omadusi.
Vaakumpakendamist saab kasutada kui lihtsast tükist on vaja luua suhteliselt vähe koopiaid (1–2 koopiat päevas). Klaaskiud, süsinikkiud või alumiiniumist vorm poleeritakse ja vahatatakse ning kohaldatakse enne riide ja vaigu rakendamist antiadhesioonivahendiga ning tõmmatakse tüki kuivatamiseks (kõvendamiseks) vaakumisse. Vaakumvormis riide vaiguga katmiseks on kaks meetodit.
Manuaalse meetodi või nn märja talletuse korral segatakse kaheosaline vaik ja kantakse vormile enne selle kotti panemist. Teise võimalusena kasutatakse infusiooni, mille tulemusel tõmmatakse vaakumiga vaik läbi väikese toru kotti ning kantakse kotis asuva aukudega toru abil ühtlaselt vormi sisse paigutatud kangale. Torukangastus töötab suurepäraselt toru korral, millesse on vaigu ühtlaseks materjalile kandmiseks tehtud väikesed augud. Mõlemad vaigu pealekandmisviisid nõuavad manuaalset sekkumist, et kanda vaik väikeste aukude abil ühtlaselt läikivale pealispinnale.
Teise meetodina kasutatakse kuiva talletust. Selle meetodi puhul on süsinikkiust materjal juba eelnevalt vaiguga immutatud ja paigutatakse vormi sarnaselt kleepuva kilega. Seejärel asetatakse kogu komplekt vaakumisse kuivama. Kuiv talletusmeetod omab väiksemat vaigu kadu ja suudab saavutada kergemat konstruktsiooni kui märg talletus. Kuna märja talletuse korral on suuremas koguses vaiku raskem kangale kanda, on eelnevalt vaiguga immutatud osadel üldiselt väiksemad augud. Pisiavade kõrvaldamine minimaalsete vaigu koguste korral nõuab jääkgaaside väljasurumiseks üldjuhul autoklaavi survet.
Komposiitmaterjalide järjest suureneva kasutamise peamiseks põhjuseks on materjali tugevuse ja kaalu efektiivne suhe. Seda saavutatakse aga kiu ja vaigu suhte maksimeerimisega. Tugevdatud klaaskiud, aramiid, Kevlar või süsinik pole tugeva tekstiili mõistes aga piisavalt heade omadustega. Selle üheks põhjuseks on materjalis esinevate termokõvenevate vaikude nagu polüester ja epoksiid esinemine, mis ilma tugevdamiseta ja liigses koguses muudavad materjali rabedaks. Vaakumpakendamise eesmärgiks on “pigistada” materjalist liigne vaik välja ning saavutada efektiivne kiu ja vaigu suhe.
Tüüpiliselt moodustub üle 100% kanga kaalust vaik. Lennukitööstuses kasutatavate komposiitmaterjalide puhul on materjalis sisalduva vaigu osakaaluks 40%. Täiuslikku ja täpset kiu ja vaigu kombinatsiooni pole suudetud veel välja töötada, kuid seni on arvatud selleks olevat 60%.
Survestatud vormimine
Kiirem meetod on kasutada survestatud vormimist. See kasutab kaheosalist (isane ja emane) vormi, mis on tavaliselt valmistatud klaaskiust või alumiiniumist ja kinnitatud omavahel poltidega ning mille vahele paigutatakse kangas ja vaik. See on kasulik, sest pärast seda, kui vorm on poltidega kinni keeratud, püsib see puhtana ning vormi saab liigutada või hoida väljaspool vaakumit kuni materjali tardumiseni. Vormid peavad aga sellise rõhu all olemise korral suutma hoida koos palju materjali.
Niitmähkimine
Silindrilise struktuuriga osade valmistamisel saab kasutada niitmähkimist, kerides süsinikkiu niidid ümber kuju mida nimetatakse südamikuks. Sellist protsessi kasutatakse tavaliselt ümmarguste seest õõnsate liittoodete loomisel. Südamiku pöörlemisel liigub liugur horisontaalselt edasi tagasi, kehtestades oma liikumisega kiudude soovitud mustri. Kui südamik on täielikult kaetud ja materjal omab soovitud paksust, paigutatakse materjal ahju tahkuma. Kui vaik on kõvenenud, eemaldatakse südamik ning tulemuseks on seest õõnes lõpptoode.
Niitmähkimisel võib soovitud omadustega komponendi saavutamiseks kuluda suurel hulgal erinevaid kiude ja vaiku. Protsess on väga efektiivne odava, kerge ja tugeva komposiitmaterjali loomiseks.
Niitmähkimise peamiseks eeliseks on kaal. Kuna tooted on seest õõnsad ning neid ei saa valmistada ilma püsiva sisemise süsteemita, on suur tõenäosus kaotada materjali tugevuses. Kergemaid osi on aga lihtsam toota, transportida ning turustada. Kasutades toodete projekteerimisel erinevaid mähkimistehnikaid, tahkestamisvõimalusi ja materjale, saab muuta materjali paindlikkust, tugevust ja survestatust.
Niitmähkimise protsesse kasutatakse laialdaselt kohandatud õõnsusstruktuuriga komposiitide tootmisel, saavutamaks ainulaadse paindlikkusega ja tugevusega materjale. Sellist lähenemist võib kohata näiteks golfikeppide, jalgrattaosade, purjepaatide mastide ja mitmete muude õõnsate osade valmistamisel.
Rakendamine
Kõrgjõudlusega polümeerid annavad valgust valdkondades, mis vajavad stabiilseid materjale, mis oleksid vastupidavad kõrgetele temperatuuridele. Süsinikplastosade rakendusvaldkonnad on järgmised:
Lennukitööstus
Lennuki Airbus A350 ehitamisel on kasutatud 53% süsiniku komposiitmaterjale, sealhulgas tiivad ja kere osad, Boeing 787 Dreamlineri puhul 50%.
Spetsialiseeritud õhusõiduki disainer ja tootja Scaled Composites on kasutanud ulatuslikult kogu nende disaini vahemikus süsinikplastosi, sealhulgas esimese erasektori kosmoselaevas One.
Süsinikplastosi kasutatakse laialdaselt mikroõhusõidukites (Mavs) nende suure tugevuse ja kaalu suhte tõttu. Süsinikplastosad vähendavad oluliselt MAV kaalu ja süsinikust labade suur jäikus aitab lahendada kokkupõrkeid tugeva tuule korral.
Ülikergelennuk (SSDR) nagu E-Go, sõltuvad suuresti süsinikkiu kasutamisest, et täita kategooria kaalu täitmise nõudeid (lennuki kaal alla 115 kg, ilma piloodi või kütuseta).
Autotööstus
Süsinikkiuga tugevdatud polümeere kasutatakse laialdaselt tippklassi motospordis. Materjali kõrget hinda leevendab selle suurepärane tugevuse ja kaalu suhe ning masina väike kaal on võidusõidus väga tähtis. Võidusõiduautode tootjad on välja töötanud ka meetodeid, et anda süsinikkiule teatud suunas lisatugevust, muutes materjali kandvates suundades tugevamaks ning nõrgemaks suundades, kus koormus on väiksem. Seevastu on tootjate poolt väljatöötatud isotroopne süsinikkiu kudum, mis lisab tugevust kõigis suundades. Seda tüüpi süsinikkiu komplekti kasutatakse turvalisuse suurendamiseks kõige rohkem suure jõudlusega võidusõiduautodes.
Autode masstoodangulisel valmistamisel on hakatud materjali kulu arvelt selle kasutamist piirama, sest viimasel ajal on paljud autode põhitootjad hakanud süsinikkiust osi kasutama ka tavaliste tänavasõiduautode valmistamisel.
Materjali kasutamine on kergemini vastuvõetav väikeses koguses tootjatele, kes kasutavad süsinikkomposiite tänu selle suuremale tugevusele ja kergemale kaalule võrreldes klaasiga tugevdatud polümeerile peamiselt tippklassi autode keredetailide valmistamiseks.
Süsinikkiu kasutamisega saab vähendada märgatavalt sõiduki kaalu ja seega ka raami suurust. See hõlbustab ka disainerite ja inseneride loovust ning võimaldab luua kujundeid, kõveraid ja servi, mis oleks metalli kasutamisel võimatu. Näiteks uue V10 mootoriga Lexus LFA superauto korral moodustavad 65% LFA keha kompositsiooni massist komposiitmaterjalid. Uue BMW i3 valmistamisel on kasutatud süsinikkiudu mitte ainult eesmärgiga vähendada auto kaalu, vaid ka auto valmistamiseks kuluva vee ja elektrienergia kogust.
Tsiviiltööstus
Süsinikkiust tugevdatud polümeerid (CFRP) on muutunud ehitustehnilistes rakendustes märkimisväärselt populaarseks materjaliks. Materjali ehituse täiustamisel on tegeletud pidevalt akadeemilise tööga, et tuua välja materjali võimalikke eeliseid. Selle kasutamine on muutunud tasuvaks mitmete ehituslike materjalide, nagu betoon, müüritis, teras, malm ja puit, tugevdamisel. Tööstuses kasutatakse süsinikkiust tugevdatud polümeere olemasoleva aine struktuuri tugevdamisel või uue materjali loomisel ja tugevdamisel.
Tsiviilehituses on muutunud üha enam domineerivaks materjali moderniseerimine. Vanade struktuuride (näiteks sillad) puhul, mis olid varem mõeldud taluma palju väiksemaid koormusi, kasutatakse kahjustatud objektide parandamisel rohkem tänapäevasemaid materjale. Moderniseerimine on populaarne juhtudel, kui puuduliku struktuuri asendamine oleks kokkuvõtlikult kulukam kui olemasoleva parandamine ja tugevdamine.
Suurema jäikuse eesmärgil kasutatakse süsinikust tugevdatud polümeere raudbetoonkonstruktsioonides, kus süsinikkiul on suur mõju konstruktsiooni tugevusele, kuid arvestatav on kuni 10% jäikuse kasv. Seda seetõttu, et materjalid, milles tugevdust kasutatakse, on tavaliselt küll tugevad (tõmbetugevusega kuni 3000 MPa, mis on 10 korda rohkem kui madala süsinikterase korral), kuid mitte väga jäigad (150–250 GPa, veidi vähem kui tavaline teras).
Süsinikust polümeere kasutatakse ka raudbetooni nihketugevuse suurendamiseks ümbritsedes tugevdust vajav osa süsinikangaga või kiudainega. Näiteks silla või hoone sammaste ümbritsemine kiudainega suurendab samba nõtkust ja vastupidavust maavärinatele. Selline “seismiline moderniseerimine” on võrreldes alternatiivsete meetoditega palju ökonoomsem ning kasutatakse valdavalt maavärinaohtlikes piirkondades ehitusobjektide tugevdamisel.
Malmist talade tugevdamisel on ülisuure süsinikusisaldusega polümeeride (kus tõmbetugevus on 420 GPa või rohkem) kasutamine üpris haruldane. Tüüpilisel kasutamisel on see seotud sektsiooni ääriku tõmbetugevusega. Suurendades sektsiooni jäikust ja alandades neutraalset telge vähendatakse oluliselt malmi tõmbekoormust.
Terase asemel süsinikkomposiitide kasutamine betoonkonstruktsioonide tugevdamisel oleks küll võimalik, kuid see pole eriti levinud.
Süsinikkiudu võib kasutada oma suure tugevuse tõttu kui eelpingutusmaterjalina. Eelisteks terase ees on kerge kaal ja vastupidavus korrosioonile, mis peaks võimaldama materjali kasutamist eelkõige avamere keskkonnas. Siiski esineb sellises kasutamises praktilisi probleeme ning sellepärast leidub selliseid rakendusi harva.
Ameerika Ühendriikides kasutatakse betoonist eelpingestatud silindertorusid (PCCP) vee edastussüsteemide magistraaltorudes. Oma suure läbimõõdu tõttu põhjustavad aga PCCP-torude kahjustused katastroofilisi olukordi ning kaasavad õnnetustesse palju elanikke. Aastatel 1940–2006 on paigaldatud umbes 30 500 km (19 000 miili) PCCP-torusid. Peamiseks PCCP-torude järkjärgulise halvenemise põhjuseks on veest tingitud korrosioon. Viimase kümne aasta jooksul on PCCP sisemuses hakatud kasutama süsinikuga tugevdatud polümeere, mille tulemuseks on täistugevdusega struktuurse süsteemi kasutamine. PCCP-toru sees olev süsinikplastise kiht töötab kui barjäär, mis reguleerib vastuvõtvas torus terassilindrile langevat pinget. Komposiitmaterjali kihi abil tagatakse terassilindri elastsusvahemiku täituvus ning tagatakse sellega torujuhtme pikaajalisem vastupidavus. Süsinikpolümeeri kihi disain põhineb toru vooderdise ja vastuvõtva toru pinge kokkusobivuses.
Süsinikkiududega tugevdatud polümeerid on võrreldes alternatiivsete materjalidega, nagu klaaskiudpolümeerid (GFRP) ja aramiid kiududega tugevdatud polümeerid (AFRP), kulukam, kuid üldiselt tänu parematele omadustele hinnatum.
Jätkuvalt uuritakse, kuidas oleks võimalik moderniseerimisel efektiivsemalt kasutada alternatiivina terasele tugevdatud ja eelpingestatud süsinikkiulise tugevdusega polümeere. Endiselt on peamiseks probleemiks materjali kulukus ja vastupidavus. Kuigi materjali disain on koostatud tõsiselt võetava institutsiooni American Concrete Institute'i poolt, leidub inseneride seas siiski veel kõhklusi alternatiivsete materjalide rakendamise alal. Osalt on selle põhjuseks turul olevate kiu ja vaigu kombinatsioonide vähene standardiseeritus ja omandiõiguste puudumine.
Süsinikkiust mikroelektroodid
Süsinikkiude kasutatakse ka mikroelektroodide valmistamisel. Sellistel juhtudel kasutatakse tavaliselt ühekordseid süsinikkiude läbimõõduga 5–7 μm, mis on paigutatud suletud klaaskapillaaridesse. Kapillaaride tipud lihvitakse ja pitseeritakse. Süsinikkiust ketasmikroelektroodi valmistamiseks kasutatakse 5–7 μm pikkust kapillaari, 75–150 μm pikkusega kiust valmistatakse aga silinderelektroode. Süsinikkiududest valmistatud mikroelektroode kasutatakse näiteks biokeemiliste signaalide avastamiseks ampermeetrites või kiire tsüklilise skaneerimisega voltmeetrites.
Sporditarbed
Süsinikkiuga tugevdatud polümeerid on leidnud kasutust ka spordivahendites nagu võidusõidujalgrattad, tennisereketid, aerud jne. Kasutuse põhjuseks on materjali tugevus ja kaal, sest näiteks süsinikkiust jalgrattaraam kaalub tunduvalt vähem kui terasest, alumiiniumist või titaanist raam. Süsinikkiu kudumi valikul jälgitakse eelkõige maksimaalset saavutatavat jäikust ning vähest kahjustuste osakaalu. Erinevaid toru profiile kasutades on võimalik suurendada jäikust ja aerodünaamilisi omadusi. Keskmise ja kõrgema hinnaga jalgrataste seas muutub üha tavalisemaks süsinikkiust valmistatud rattaraamide, kahvlite, juhtraudade, sadulapostide ja väntade kasutamine.
pisi|Süsinikkiust valmistatud profijalgratas Kuigi süsinikkiududest rattaraamid ja -osad on kergemad ja tugevamad kui tavalistest metallidest valmistatud, on mõnedel asjaoludel täheldatud märkimisväärset lõhenemise ja kahjustuste määra. Sellised asjaolud võivad olla tingitud kokkupõrgetest. Komponentide ülepingutamine või vale paigaldus võivad samuti põhjustada osade purunemist või kahjustumist. Purunenud süsinikosi on siiski võimalik ka parandada.
Süsinikkomposiite kasutatakse mitmesuguste sporditarvete (reketid, õngeridvad, rulad, sõudepaadid) tootmisel. Ekukutseliste hokiliigas NHL kasutatakse enamik mängijate poolt süsinikkiust hokikeppe, teivashüppe teibad on samuti valmistatud süsinikkiust. Mitmekordne paraolümpialane Oscar Pistorius kasutab jooksmisel süsinikkiust valmistatud vetruvaid proteese.Süsinikgrafiit vardaid kasutatakse sporttuulelohede raamide ja kvaliteetsete vibulaskmisnoolte valmistamisel. Tippklassi korvpallijalatsite tootjad kasutavad mõnede mudelite puhul labajala stabiilsuse ja parema püsivuse eesmärgil jalasääre plaatides süsinikkiudu.
2006. aastal tutvustas üks kriketikurikate tootjafirma süsinikkiududest kihiga vääristatud kurikaid, mida kasutasid suurtel võistlustel sellised tippklassi mängijad nagu Ricky Ponting ja Michael Hussey. Süsinikkiud võeti kasutusele eesmärgiga suurendada nahkhiirte vastupidavust, kuid nende kasutamine keelati ICC poolt kõikides 2007. aastal toimuvates kõrgliiga mängudes.
Muud rakendusvaldkonnad
pisi|Süsinikkiust Victoria kitarr Süsinikkiud on leidnud oma jäikuse tõttu kasutust ka heliseadmete komponentide (nt plaadimängijad ja valjuhääldid) ehitamisel.
Materjali kasutatakse eebenipuu asendajana teatud muusikariistades (keelpillipoognad, torupillitorud). Süsinikkiust on loodud ka terveid muusikariistu nagu näiteks Victoria kitarrid, Luis’ ja Clarki tšello ning Mixi süsinikkiust mandoliinid.
Tulirelvade puhul kasutatakse süsinikkiudu eelkõige üldise kaalu vähendamiseks, asendades metallist, puust ja klaaskiust osi. Kuigi mitmeid väliseid relvaosi on võimalik valmistada sünteetilistest materjalidest, ei sobi need relva sisemiste metallist osade asendamiseks.
Süsinikkiust osi kasutatakse raadiosignaalide abil juhitavate sõidukite standardvarustuses või siis järelturu osades. Näiteks paljude raadiosignaalide teel juhitavate helikopterite tootmisel kasutatakse süsinikkiust rootorilabasid, mis muudavad seadme kergemaks ning õhus paremini juhitavaks.
Polümeerid või termokõvastunud komposiidid aitavad oluliselt suurendada materjali tulekindlust. Pinna lähedale valatud õhuke, tihe ja kompaktne süsinikkiukiht peegeldab tõhusalt soojust. Sellist tehnoloogiat kasutatakse IBM/Lenovo ThinkPadi ja Dell XPS 13. seeria ning mitme Sony sülearvuti puhul.
Jäätmekäitlus ja taaskasutus
Süsinikkiuga tugevdatud polümeerid (CFRP) omavad päikese eest kaitstuna pikka kasutusiga. Materjali demonteerimise korral ei saa seda aga sulatada sarnaselt paljude metallidega. Vinüüli (PVC või polüvinüülkloriid) ja muude halogeenitud polümeeride korral saab süsinikkiud tugevdusega polümeere hapniku keskkonnas termilise depolümerisatsiooni abil lagundada. Seda on võimalik saavutada naftatööstuses ühe etapilise protsessi kaudu. Selle abil on võimalik süsinikdioksiidi ja monomeeride kogumine ja taaskasutamine. Süsinikkiudu saab madalal temperatuuril ka jahvatada või purustada, kuid selline protsess halvendab oluliselt kiu väärtust. Sarnaselt taaskasutatava paberiga põhjustab kiu lühenemine taaskasutatava materjali kvaliteedi halvenemist. Siiski leidub veel tööstuslikke rakendusi, kus ei vajata täispikka süsinikkiudu. Näiteks kasutatakse hakitud korduskasutatavat süsinikkiudu tarbeelektroonikas (sülearvutid). Selline kasutamine loob võimaluse kasutada kiudu, mis oma omaduste poolest ei sobiks enam lennutööstuses kasutamiseks.
Süsiniknanotorudega tugevdatud polümeerid (CNRP)
pisi|Süsiniknanotoru (CNT) Zyvex Technologies tutvustas 2009. aastal süsiniknanotorudega tugevdatud epoksiidi ja süsiniku eeltöötlusega materjale. Süsiniknanotoru (CNT) on silindrilise nanostruktuuriga süsiniku allotroop. Tänu erakordsele soojusjuhtivusele, mehaanilistele ja elektrilistele omadustele kasutatakse süsiniknanotorusid lisanditena struktuurimaterjalides. Süsiniknanotorudega tugevdatud polümeer (CNRP) on mitu korda tugevam ja raskem kui süsinikkiudtugevdusega polümeerid. Seda kasutati esimest korda Lockheed Martin F-35 Lightning II lennuki põhilise ehitusmaterjalina. CNRP puhul kasutatakse endiselt esmaseks tugevdamiseks süsinikkiudu, kuid siduvaks maatriksiks on süsiniknanotorudega epoksiid.
Kuboes
Kuboesi peetakse namade kultuuri keskuseks.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Kuboesi elanikest värvilisi 95,36%, mustanahalisi aafriklasi 0,63%, India või Aasia päritolu inimesi 0,21% ja teisi 3,69%. Afrikaani keelt pidas emakeeleks 96,41% inimesi ja inglise keelt 1,27%.
Tedre tänav (Pärnu)
Tedre tänav on tänav Pärnus Raeküla linnaosas.
Tänav saab alguse Käo tänavalt, suundub edelasse, ristub Sulevi ja lõppeb Sambla tänaval. Tänava pikkus on ligikaudu 156 meetrit.
Viiburi linnus
pisi|Viiburi linnus (juuni 2012) Viiburi linnus (soome keeles Viipurin linna, rootsi keeles Wiborgs slott) on rootslaste ehitatud keskaegne linnus Karjalas, mille ümber kujunes Viiburi linn. Tänapäevase haldusjaotuse järgi paikneb see Venemaal Soome lahes asuval väiksel saarel, mille praegune ametlik nimi vene keeles on Zamkovõi saar.
Linnust on esimest korda mainitud 1293. aastal ja selle rajasid rootslased. Sellel kohal olnud karjalaste puitlinnus hävis 1293. aastal rootslaste vallutuse käigus.
Linnus on arvele võetud Venemaa kultuurimälestisena.
Eesti 200
Eesti 200 on Eesti liberaalne erakond, mis loodi 3. novembril 2018.
Erakond sai alguse poliitilisest liikumisest, mille manifest ilmus esimest korda Postimehes 2. mail 2018. Manifesti autorid on Priit Alamäe, Indrek Nuume, Küllike Hein, Kristina Kallas ja Kristiina Tõnnisson. Autorite sõnul on Eesti 200 ülesanne Eesti riigi pikaajalistele probleemidele tähelepanu juhtimine ja omapoolsete lahenduste ja reformiideede välja pakkumine.
Liikumise sünd
2017. aasta jooksul hakkasid inimesed kogunema, et arutada Eesti tuleviku küsimusi. Formaalselt võib lugeda sünniajaks 2. maid 2018, mil ilmus Eesti 200 manifest. Liikumise manifestis seisab, et autorid teevad ettepaneku moodustada poliitiline liikumine, kuhu on koondunud Eesti arengusse panustada soovivad inimesed, eesmärgiga pakkuda praegustele poliitiliste erakondadele ideelist konkurentsi ja julgeid mõtteid Eesti paremaks ehitamisel. Liikumise algatajad soovivad manifesti kohaselt "vaadata kaugemale kui üks valimistsükkel", kuna nende hinnangul on ainult nii "võimalik ehitada 200-aastast Eestit".
Juuni keskpaigas avalikustatud Turu-uuringute AS uuringu kohaselt oli valmis Eesti 200 poolt järgmistel Riigikogu valimistel kaaluma hääletamist 15% valijatest.
Erakonna loomine
3. novembril 2018 toimunud erakonna asutamiskoosolekul valiti erakonna juhatus koosseisus Priit Alamäe, Kadri Haller-Kikkatalo, Pirko Konsa, Margarita Källo, Lauri Luht, Nikita Lumijõe, Meelis Niinepuu, Liina Normet, Igor Taro, Margus Tsahkna, Kristiina Tõnnisson ja Tiit Elenurm, erakonna esimeheks valiti Kristina Kallas. Otsustati osaleda erakonnana 2019. aasta parlamendivalimistel.
Valimised
Erakond osales 2019. aasta Riigikogu valimistel ning sai 24 448 häält ehk 4,4%, jäädes sellega alla 5% künnise ning Riigikokku ei pääsenud.
Eesti 200 osales 2021. aasta kohalike omavalitsuse valimistel, kus saadi volikogudes mandaadid Tallinna ja Tartu linnas, Viimsi, Saue, Rae, Harku ja Jõelähtme vallas. pisi|369x369px|Eesti 200 fraktsioon XV Riigikogus 10.04.2023