cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Venemaa eestlased
Eesti kommunistid emigratsioonis Venemaal
Eesti sotsiaaldemokraatlik ja seejärel bolševistlik liikumine oli oma moodustumisest saadik tõmbekeskuse VSDTP Peterburi organisatsiooni mõju all ja iseseisev Eestimaa kommunistliku partei organisatsioon puudus, kuni 1920. aastani, mil pärast Eesti Vabadussõja lõppu moodustati iseseisev illegaalne Eestimaa Kommunistlik Partei Eestis. Kuni 1920. aastani tegutsesid Eesti kommunistid VK(b)P ja ÜK(b)P sektsioonidena piirkondlike parteiorganisatsioonide koosseisus ja organisatsioonide juhtorganiks oli VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee.
ja VK(b)P Petrogradi kubermangukomitee Eesti sektsiooni kirjastus, mis andis Petrogradis välja ajalehte Edasi , sekretär Otto Rästas (1925–) , sekretär Otto Rästas (1929–)
Londi
Londi on küla Valgamaal Valga vallas, vahetult Valga linnast idas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.
Küla läbib Võru–Mõniste–Valga maantee.
Londi küla lõunapiir kulgeb mööda Eesti-Läti piiri ja põhjapiir mööda Valga–Petseri raudteelõiku.
Venemaa eestlased
Esimene maailmasõda
1918. aasta veebruaris-märtsis kogunesid Saksa keisririigi vägede pealetungi eest taganenud ja evakueerunud eestlased Loode-Venemaale. Petrogtadi, koondusid nii bolševistlikult meelestatud eesti kommunistid, kui ka osa rahvuslikult meelestatud eesti sõjaväelasi (Johan Laidoner), kes koostöös Antante sõjaliste missioonidega organiseerisid kaitset Murmanski piirkonnas asuva ekspeditsioonikorpuse abil.
Eesti Vabadussõda
1918. aasta sügisel, pärast Saksamaa kaotust Esimeses maailmasõjas organiseeris VK(b)P abil organiseerunud VK(b)P Eesti Osakondade Keskkomitee koos Punaarmeega Punaarmee Põhjarinde 7. armee 6. Kütidiviisi ja Eesti kütivägede väeosadega Punaarmee juhtimisel Eesti hõivamise katse, vallutasid 28. novembril 1918 Jaanilinna ja Narva, mida loetakse Eesti Vabadussõja alguseks.
, 1. Eesti Kütidiviis, Eesti Punaarmee
Opteerumine Venemaalt
Pärast Eesti Vabadussõda Nõukogude Venemaa ja Eesti Vabariigi vahel sõlmitud Tartu rahulepingu sõlmimist ning kodakondsuse valikut puudutava kokkuleppe alusel said Eestisse opteerumise ehk Eesti kodakondsuse valimise võimaluse varem Venemaa Keisririiki rännanud ning Esimese maailmasõja ning Vene kodusõja ajal Venemaale sattunud eestimaa päritoluga elanikud. Aastatel 1920–1923 opteerus Eestisse ligi 40 000 inimest (37 578 : 1920. aastal 14 909, 1921. aastal 15 866, 1922. aastal 5380 ja 1923. aastal 1423 inimest ).
Kontrolli-opteerimiskomisjoni osakond töötas Petrogradis 1922. aasta sügiseni.
Poliitilised repressioonid
1937–1938 toimunud NSV Liidu nomenklatuuri vastu suunatud repressioonide kõrgpunktis, võeti teiste vähemusrahvuste vastu suunatud direktiivide seas ka NKVD direktiiv repressioonide kohta NSV Liidus elavate eestlaste vastu
Venemaa eestlased Eesti NSV-s
, jeestlased
Venemaa eestlased teises maailmasõjas
1941. aasta lõpus vallutasid Saksa väed II maailmasõja käigus Narva taguse Leningradi oblasti ning viisid seal asuvate eestlaste, soomlaste ja teiste soome-ugri rahvaste registreerimise ja moodustati Julgeolekupolitsei ja SD registreerimiskomisjon Ingerimaal, kus võisid end Eestisse ümberasumiseks arvele võtta eesti ja ingeri soost elanikud. Detsembrist 1941 kuni märtsini 1942 registreeriti kokku 81 218 inimest, neist: eestlasi 12 590 ja soomlasi (ingerlast) 65 241, kellest enamik evakueerus Eestisse nende jaoks ajutiselt sisse seatud Paldiski-Klooga-Põllküla piirkonna karantiinilaagrisse ja ingerlased sealt hiljem Paldiski sadama kaudu Soome. Kuid pärast II maailmasõja lõppu nõudis NSV Liit lahkunute "repatrieerimist" ning 1944. ja 1945. aastal oli Soome sunnitud ligi 57 000 inimest saatma tagasi Nõukogude Liitu.
Eestlased Venemaal 21. sajandil
2002. aasta Venemaa rahvaloenduse andmetel elas Venemaal 28 113 eestlast, 2010. aasta Venemaa rahvaloenduse andmetel 17 875 eestlast ja 2020. aasta Venemaa rahvaloenduse andmetel 7859 eestlast.
VA
VA või va võib tähendada:
Road movie
Road movie ehk teekonnafilm on üks filmikunsti liike, mille peamine tegevus toimub ajas ja ruumis piiritletud teekonna läbimise ajal.
Sellise žanri eelkäijaks loetakse eepost "Odüsseia".
Meiuste
Meiuste on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda.
Mitrovicë
Mitrovicë (serbia keeles Kosovska Mitrovica) on linn Kosovos, Mitrovica rajooni halduskeskus.
Linna lõunaosas on enamuses albaanlased, põhjaosas serblased. Kogukondi eraldab Ibari jõgi. Linn on Põhja-Kosovo serblaste enklaavi keskus.
Luulupe
Luulupe on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Leisi valda.
1964. aastal elas Luulupes umbes 90–100 inimest. Siis olid Luulupes suured talud ja ka kolhoos. Inimesed töötasid kolhoosis ja elatasid end kodumajapidamises kasvatatud toiduainetega. Poodi pole Luulupes kunagi olnud, küll aga käib siiani igal neljapäeval kauplusauto.
2017. aastal elas Luulupe külas umbes 27 inimest, aga suviti see arv kasvab, sest nii mõnelgi elanikul on Luulupes suvekodu.
Luulupe taludes kasvatatakse nii hobuseid, lihaveiseid kui ka piimakarja. Näiteks Luulupe tallis peetakse üle 200 hobuse, kellest ainult mõned on tori tõugu ja ülejäänud puhtatõulised eesti hobused.
Külas asub Luulupe Hiieallikas.
Kartuli-lehemädanik
Kartuli-lehemädanik on levinuim kartuli ja tomati haigus. Seda tekitab ebajahukaste (Peronosporales) seltsi kuuluv munasseen Phytophthora infestans. Haigus levib eostega õhus, rändeostega vees ja suguliselt tekkinud püsieostega. Haiguse levikut soodustavad vihm ja suur õhuniiskus.
Tõrje
Lehemädaniku tõrjemeetodid on järgmised: haiguskindlamate sortide kasutamine, põlluhügieeni korrashoidmine, eelidandamine koos eelneva soojendamisega, varajase kartuli mahapanek, tõhus muldamine ning seemnematerjali hoolikas sorteerimine ja pidev uuendamine. Nende nõuete järgimine võib lehemädaniku nakkust ära hoida või vähendada. Vaatamata paljudele katsetele ja uurimustele ei ole õnnestunud leida taimse, vetikalise või antagonistliku bakteri päritolu ainetest efektiivset vahendit lehemädaniku vastu.
Kirbu (Valga)
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Karula vallas.
Külas asub ohvrikivi ja Soka püha kivi.
Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariik
Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariik on 1. järgu haldusüksus Etioopia edelaosas.
Osariigis asuvad Omo rahvuspark ja Nechisari rahvuspark.
Ajalugu
Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariik moodustati 1994. aastal. 2020. aastal eraldati sellest Sidama osariik ja 2021. aastal Edela-Etioopia rahvaste osariik.
Haldusjaotus
Lõunarahvuste, rahvusrühmade ja rahvaste osariik on jagatud kümneks piirkonnaks ja viieks piirkonna õigustega maakonnaks.
Viited
🇪🇹
2006. aasta IAAF-i finaalvõistlused
2006. aasta IAAF-i kergejõustiku finaalvõistlused toimusid neljandat korda. Finaalvõistlused peeti Stuttgardis Gottlieb-Daimler-Stadionil 9.–10. septembrini.
Lõuna-Korea lipp
Lõuna-Korea lipp on Lõuna-Korea riigilipp. See on valge; keskel on ülalt punane ja alt sinine yin-yangi sümbol; valge välja igas nurgas on erinev must kolmejooneline gua Yijingist (Hiina "Muutuste raamatust").
Lipu proportsioonid on 2:3.
Lipu nimi on korea keeles Taegeukgi (태극기; 太極旗).
Lipu mõtles välja Korea suursaadik Jaapanis Bak Yeong-hyo. Korea kuningas Gojong kuulutas 6. märtsil 1883 selle lipu Korea sümboliks.
Tähendus
Valge taust sümboliseerib valgust ja puhtust ning väljendab rahuarmastust.
Neli kolmjoont lipul on:
Ajalugu
thumb|Lõuna-Korea lipp
Lipu järele tekkis vajadus, kui Korea valmistas ette kaubanduslepingut USA-ga, mis valmis 22. mail 1882 ja millele kirjutati alla 6. juunil 1882.
Septembris 1882 määras kuningas Gojong oma suursaadikuks Jaapanisse Bak Yeoung-hyo. Jaapanisse suunduva laeva pardal joonistas Bak taegeuk 'i ringiga lipu, milles ta kasutas kaheksa trigrammi asemel nelja. Seda lippu hakkas ta 25. septembril kasutama. 3. oktoobril kandis ta sellest muudatusest ametlikult ette kuningas Gojongile, kes 6. märtsil 1883 kuulutas selle ametlikult riigilipuks.
Täpseid juhiseid lipu valmistamiseks tookord ei antud. Alles 29. juunil 1942 sätestas Korea ajutine eksiilvalitsus riigilipu valmistamise täpse viisi, kuid see ei saanud Jaapani okupatsiooni ajal kodumaal laialt teatavaks. Jaanuaris 1949 moodustas Korea Vabariigi valitsus erikomisjoni, mis 15. oktoobril avaldas lipu valmistamise korra.
Hugo-Johannes Möldre
Hugo-Johannes Möldre (ka Hugo-Johannes Mölder; 25. mai või 26. mail 1896 Kriimani mõis, Haaslava vald, Tartumaa – 16. detsember 1983 Göteborg, Rootsi, maetud Kvibergi kalmistule) oli Eesti sõjaväelane, jurist ja politseiametnik.
Elulugu
Hugo-Johannes Möldre omandas üldhariduse Tartu gümnaasiumis ja kõrghariduse Tartu ülikoolis, oli Korp! Fraternitas Estica liige.
Esimeses maailmasõjas
1915. aastal lõpetas ta Peterburi Pauli sõjakooli, mille järel teenis leitnandi auastmes 7. Läti (Bauska) kütipolgus võttes roodukomandörina osa Esimesest maailmasõjast, Riia rindel.
Vabadussõjas
1918. aasta algul teenis leitnant Möldre lühikest aega 3. Eesti jalaväepolgus ja Tartu tagavarapataljonis. Võttis osa Vabadussõjast, H-J. Möldre teenis soomusrongidiviisi, laiaroopalise soomusrongi nr 6 ülemana (polkovnik Johannes Poopuu alluvuses) ja kahurväes, kapteni auastmes.
Eesti Vabariigi riigiteenistuses
Pärast Vabadussõda oli H-J. Möldre kohtupalati prokuröri abi; vandeadvokaat; Riigikogu asjaajaja.
1923. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli õigusteaduskonna ja 16. juunist 1924. aastal määrati ta Eesti Politsei Peavalitsuse ülem, kohusetäitja ja oli üks Tallinna Politseikooli loojatest. Tema ajal ühendati Kaitsepolitsei ja Kriminaalpolitsei Politsei Peavalitsuse alluvusse. Ta lahkus Politsei Peavalitsuse ülema kohusetäitja kohalt pärast 1. detsembri riigipöördekatset, 1925. aasta 1. märtsil.
Seitsme numbrikohaga LED-näidik
Seitsmesegmendilised indikaatorid on laialt kasutatavad digitaalsetes kellades, lihtsamates kalkulaatorites, ja teistes elektroonilistes seadmetes, mis kuvavad arvandmeid.
Hugo-Johannes Möldre
Teises maailmasõjas
Teises maailmasõjas võttis osa soomepoiste tegevusest, õpetades Soomes Munkkiniemis eestlastest sõdureid välja. Hiljem oli üks Erna I grupi juhte. 1944. aastal siirdus Rootsi. Kui eksiilvalitsus ülendas Eesti Vabariigi juubeli puhul kõik ohvitserid ühe auastme võrra, sai ka Möldre 28. novembril 1978 majoriks.
Seitsme numbrikohaga LED-näidik
Välimus
Seitset ekraanielementi saab valgustada erinevates kombinatsioonides, et moodustada araabia numbreid. Elemendid on enam-vähem ühesuguse kuju ja suurusega (tavaliselt piklikud kuusnurgad, trapetsid ja ristkülikud), kuigi tavaliselt on vertikaalsed segmendid pikemad, et need oleksid paremini loetavad. Ühesugune LED-ide kuju on põhjendatud sellega, et samasuguseid dioode on odavam toota.
Numbrid 6, 7 ja 9 võivad olla näidatud mitut moodi, kasutades erinevaid segmente, sabaga või ilma selleta.
Seitse segmenti on paigutatud ristkülikukujuliselt järgmiselt: kaks vertikaalset segmenti mõlemal küljel ja kolm tükki ühekaupa üleval, keskel ja põhjal. Lisaks poolitab seitsmes segment ristkülikut horisontaalselt. On olemas ka neljateistkümne segmendi indikaatorid ja kuueteistkümne segmendi indikaatorid, aga tänapäeval on need enamasti asendatud tippmaatriksekraanidega.
Hugo-Johannes Möldre
Pere
Tütrepoeg Peep Orgmets (13.10.1951-14.05.1968 maanteesõidul jalgrattavõistlustel Tartu mnt, Lehmja (7km))- Tallinna Mererajooni SK jalgrattasportlane. pisi|Haud Kvibergi kalmistul Göteborgis
Seitsme numbrikohaga LED-näidik
Välimus
7-segmendilise indikaatori elemendid on nimetatud tähtedega A–G, kuid kaheksandat segmenti, mida tähistatakse DP-ga (decimal point), kasutatakse ekraanil mittetäisarvuliste numbrite kuvamisel.
Ajalugu
pisi|Joonis Wood-i patendist|vasakul|184x184px
Frank Wood patenteeris segmendilise LED-indikaatori 1908. aastal. Esimene indikaator oli kaheksasegmendiline – lisaks oli kaldus segment nelja kuvamiseks. pisi|[[7-segmendiline LED-numberindikaator|7-, 9-, 14- ja 16-segmendiline näidik]] 1910. aastatel kasutati seitsmesegmendilist ekraani, mis oli valgustatud hõõglampidega, elektrijaamades katlaruumide juhtimispultides. Nad olid kasutusel ka telefonijaamades, kus nende abil näidati valitud telefoninumbreid operaatoritele. Nad ei saavutanud laialdast kasutamist kuni valgusdioodide tulekuni 1970. aastatel. Enne seda kasutati numbrite näitamiseks enamasti Nixie torusid. Aastal 1970 tegi USA firma RCA seitsmesegmendilise hõõglambi Numitron.
LED-id olid väga kallid kuni aastani 1971, kui Jacques Pankov RCA laborist avastas lihtsama meetodi valgusdioodide tootmiseks. Sellest aastast alates levis seitsmesegmendiliste indikaatorite kasutus kiiresti. Kasutati ka 9-, 14- ja 16-segmendilisi indikaatoreid, kuid need polnud nii populaarsed nagu seitsmesegmendilised ja on tänapäeval asendatud tippmaatriksindikaatoritega.
Sisemus
Seitsmesegmendiline numberindikaatori sisemine korraldus on üsna lihtne. Indikaator koosneb seitsmest, või kaheksast (kui kasutatakse kahendkoma) LED-ist, mis on üksteisega ühendatud järgmise skeemiga: keskel|raamita|424x424px Nagu skeemidelt näha, võib indikaator olla ühise anoodiga või ühise katoodiga. Esimesel juhul antakse sisendisse plusspinge ja vajalikesse väljunditesse miinuspinge, teisel juhul vastupidi. Kui skeem, mis kasutab seitsmesegmendilist näidikut, ei saa korraga anda signaali kõikidesse indikaatori jalgadesse, siis kasutatakse nihkeregistrit. See annab võimaluse kasutada ainult 3 sisendsignaali indikaatori juhtimiseks. Esimene on clock signaal (SCK – SHCP skeemil), mis nihutab andmeid registris, teine on järjest sisenevad andmed (MOSI – DS) ja kolmas on andmete indikaatorile edastamise signaal, mida antakse, kui 8 bitti on juba nihkeregistris olemas. keskel|pisi|504x504px|Atmega328 mikrokontroller on ühendatud 7-segmendilise indikaatoriga nihkeregistri 74HC595 abil
Numbrite kuvamine
Täisolekus olevat seitsmesegmendilist indikaatorit saab kodeerida ühe baidiga. Kõige populaarsemad bittide koodid on gfedcba ja abcdefg – mõlemad eeldavad, et loogiline 0 on sisselülitatud seisund ja loogiline 1 on väljalülitatud seisund.
Selles tabelis on kirjas kuueteistkümnendsüsteemis numbrite 0–9 kuvamiseks vajalikud koodid:
Tähtede kuvamine
Lisaks numbritele, seitsmesegmendiline indikaator on võimeline kuvama mõningaid ladina, kirillitsa ja kreeka tähestike tähti, kuid ainult mõned kujutised on ühemõttelised.
Kõige olulisemad tähed, mida indikaator oskab kuvada on ladina A-F - nad tähistavad kuueteistkümnendsüsteemis numbreid 10-15. Neid numbreid on vaja mõnedes kalkulaatorites, ning neid kasutatakse mõningates elektroonikaseadmetes kuvarite testimiseks. Kuigi ametlikku standardit pole, kuvab enamik seadmeid neid numbreid nii, nagu neid on parem näha: suured- A, C, E ja F ning väiketähed b ja d. Et vältida kahemõttelisust numbri 6 ja tähe b vahel, põleb 6 kuvamisel A segment.
See tabel näitab kuueteistkümnendsüsteemis numbrite 10–15, ehk tähtede A-F, kuvamiseks vajalikke koode: Seitsmesegmendiline indikaator võib olla piisav tähtede kuvamiseks sellistes seadmetes, kus asjakohased sõnumid ei ole kriitilise tähtsusega ning neist pole võimalik valesti aru saada.
Mõned võimalikud sõned on näidatud siin:
keskel|raamita|420x420px
Tuur
Tuur on mitmetähenduslik sõna:
Aadu Lüüs
pisi|Aadu Lüüs Aadu Lüüs (16. november 1878 Vana-Antsla vald, Võrumaa – 12. veebruar 1967 Stockholm) oli eesti arstiteadlane, Tartu Ülikooli professor, esimene eesti soost lastehaiguste õppetooli juhataja.
Elukäik
Aadu Lüüs sündis Võrumaal, Vana-Antsla vallas, Lüüsi talus, kus ta vanemad olid rentnikuks. Lüüs õppis Hugo Treffneri eragümnaasiumis ja asus 1901. aastal õppima arstiteadust Tartu ülikooli, mille lõpetas 1907. aastal cum laude. Pärast ülikooli lõpetamist oli ta kaks aastat arstiks Laiusel ja Võrus ning siirdus siis Riiga, kus töötas assistendina J. Armitsteadi lastehaiglas 1909–1911. Edasi jätkus Lüüsi arstlik tegevus Tallinnas, kus ta oli ühtlasi linna vaestearstiks ja 1917. aastast alates linna tervishoiubüroo juhatajaks.
1919. aasta sügisel valiti dotsendi kohustetäitjaks lastehaiguste alal Tartu Ülikooli juures ning Tartu Ülikooli lastekliiniku juhatajaks. Ta kaitses meditsiinidoktori kraadi 1922. aastal. 1923. aastal valiti ta erakorraliseks professoriks ja 1925. aastal korraliseks professoriks. Aastatel 1931–1934 oli ta TÜ arstiteaduskonna dekaan.
1944. aastal lahkus ta Rootsi. Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule. 16. november 1967 püstitati tema hauale kujur Ernst Jõesaare loodud mälestusmärk. Punakast graniidist hauakivil on pronksreljeefina peaingli figuur õnnistavate kätega.
Ühiskondlik tegevus
Peale oma teadusliku töö ülikoolis tegutses professor Lüüs mitmesugustel seltskondliku ja ühiskondliku elu aladel. Eriti viljakas oli tema tegevus emade- ja lastekaitse küsimuste viljelemisel ja arendamisel Eestis. 1932. aastast oli ta sihtasutus "Eesti Lastekaitse" juhatuse esimees. Aadu Lüüs oli Eesti Lastekaitse Ühingu asutajaliige ja mitme rahvusvahelise lastekaitseseltsi liige.
1901. aasta sügisel liitus ta Eesti Üliõpilaste Seltsiga ja oli selle esimees 1906. aasta sügissemestril. 1945. aastal valiti ta Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlaseks. 1950–1960 oli ta EÜSi vanematekogu esimees.
Ta oli muu hulgas Eesti Eugeenika ja Genealoogia Seltsi asutaja ja pikemat aega selle esimees. 1937. aasta veebruarist oli Lüüs ka Eesti Arstide Seltside Liidu esimees ja õdede-kooli kuratooriumi esimees kooli algaastatest peale. Arstide Koja liige. Ta oli Eesti Arstide Seltsi Rootsis liige, Eesti Teadusliku Seltsi Rootsis juhatuse liige ja auliige.
Pidžin
Pidžinile on iseloomulik, et see ei ole ühegi inimese emakeel; seda räägitakse teise keelena. See tekib, kui eri keelte kasutajad ei oma kindlat lingua franca 't, kuid neil on vajadus omavahel suhelda. Tüüpiliselt tekivad pidžinkeeled kohtades, kus käib tihe kaubanduslik suhtlus (nt sadamates).
Pidžin ei ole tavaliselt inimese emakeel, kuid leidub piirkondi, kus see on kogukonna põhiline keel (nt tok-pisini keel Paapua Uus-Guineas). Enamasti kujunes pidžin välja sadamalinnades. Samas võib pidžin võib kujuneda lapse emakeeleks, kui vanemad seda talle algusest peale õpetavad.
Kui pidžin laieneb mingi rühma rahvuskeeleks ja selle sõnavara ja grammatika täieneb, siis nimetatakse seda sageli kreoolistunud keeleks ehk pidžinit, mida kõneldakse emakeelena, nimetatakse kreoolkeeleks. Pidžinkeeled kipuvad siiski kreoolkeeleks arenemise asemel välja surema.
Patt (male)
Patiga partii lõpeb. Selline partii loetakse viigiliseks. Sellega erineb male enamikust mängudest: tavaliselt mängija, kes ei saa teha määrustepärast käiku, on kaotanud.
Keskajal, kui malereeglid polnud veel välja kujunenud, loeti patti sageli kaotuseks, kuid mõnel pool isegi võiduks.
Olukorda, kus käiguloleval poolel ei ole ühtki reeglitepärast käiku ja tema kuningas on tules, nimetatakse matiks ja käigulolev mängija on kaotanud.
Patiks loetakse olukorda vaid siis, kui patiohus mängijal ei ole ühtegi teist malendit, millega käia või on kõik teised malendid kinni.
Teoreetiliselt on võimalik ka kaksikpatt, kus kummalgi mängijal ei ole ainsatki reeglitega lubatud käiku, kuid praktikas ei ole sellist olukorda kunagi esinenud.
Algseisust kulub patini jõudmiseks vähemalt 10 käiku (1. e3 a5 2. Lh5 Va6 3. Lxa5 h5 4. h4 Vah6 5. Lxc7 f6 6. Lxd7+ Kf7 7. Lxb7 Ld3 8. Lxb8 Lh7 9. Lxc8 Kg6 10. Le6 ½-½) ja kaksikpatini jõudmiseks vähemalt 18 käiku (1. c4 d5 2. Lb3 Oh3 3. gxh3 f5 4. Lxb7 Kf7 5. Lxa7 Kg6 6. f3 c5 7. Lxe7 Vxa2 8. Kf2 Vxb2 9. Lxg7+ Kh5 10. Lxg8 Vxb1 11. Vxb1 Kh4 12. Lxh8 h5 13. Lh6 Oxh6 14. Vxb8 Oe3+ 15. dxe3 Lxb8 16. Kg2 Lf4 17. exf4 d4 18. Oe3 dxe3 ½-½). Viimase avaldas itaallane Enzo Minerva 2007. aastal.
Komarovka
Komarovka (vene Комаровка) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis.
Ajalugu
Tartu rahu järgse Eesti-Venemaa piiri kokkuleppimisel sai küla Eesti ja Nõukogude Venemaa piirikülaks. Küla moodustas osa Eesti Ingerist ja kuulus Virumaa ja Vaivara kihelkonna Narva valda. Vabariigi algusaastatel olid maakonnad jagatud kuni 1926. aastani lisaks valdadele ka kihelkondadeks, kuid ametliku jaotusena kirikukihelkondi seejärel enam ei eksisteerinud. pisi|400px|center|Eesti-Venemaa piiripunkt Komarovka külas (1930)
Reinhold Mark
Reinhold Mark (15/27. september 1880 Haljala vald, Virumaa – 29. august 1956 Tartu) oli eesti majandusteadlane.
Lõuna-Korea valitsusjuhtide loend
Lõuna-Korea peaministrid:
Õige elamisviisi auhind
right|thumb Õige elamisviisi auhind (Right Livelihood Award), nimetatud ka alternatiivseks Nobeli auhinnaks, on 1980. aastal Jakob von Uexkülli rajatud rahvusvaheline auhind. Alates 2005. aastast on auhinna tegevdirektoriks Ole von Uexküll.
Alates 1980. aastast on auhinda välja antud igal aastal, enamasti on auhinnasaajaid mitu.
Kathryn Staiano-Ross
Kathryn Vance Staiano-Ross (sündinud 1940) on ameerika antropoloog ja semiootik.
Tema peamiseks uurimisvaldkonnaks on olnud meditsiinisemiootika.
Thomas Nagel (jalgpallur)
Thomas Nagel (sündinud 1956) on endine taani jalgpallur.
Tema karjäär algas AGF-is. Hiljem mängis ta ühe hooaja Inglismaa klubis Fulham FC.
Ta mängis 1981–1983 neli korda Taani jalgpallikoondises.
Senaki rajoon
Senaki rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.
Ādilābād
Ādilābād on linn Indias Telangana osariigis, Ādilābādi ringkonna keskus.
Zugdidi rajoon
Zugdidi rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.
Äge pulmokardiaalne puudulikkus
Äge pulmokardiaalne puudulikkus ehk akuutne cor pulmonale on tundide või päevade jooksul kujunev hingamise ja vereringe häire, mida põhjustab parema südamepoole ülekoormus.
Etioloogia ja patogenees
Akuutse cor pulmonale kutsuvad esile enamasti kopsuarteri emboolia, äge pneumoonia ja ventiilpneumotooraks. Riskirühma kuuluvad voodihaiged, kellel on suur oht veenitromboosi tekkeks. Nimelt pärineb üle poole pulmonaalarteri embolitest jalaveenidest. Embolite teket soodustavad ka kroonilise kardiovaskulaarse puudulikkusega kaasnevad endokardikahjustus ja südameõõnte liigne verega täitumine. Emboolia põhjustab kapillaaride spasmi ja vererõhu järsku tõusu, samuti parema südamepoole ülekoormust. Sellele järgnevad šokk ja kollaps ning raskematel juhtudel ka äkksurm. Kopsuinfarktioht on neil patsientidel, kes kannatavad peale kopsuarteri haru obstruktsiooni kopsupaisu, arteriitide, alveolaarse hüpoventilatsiooni või pneumoonia all.
Kliiniline pilt
Emboolia korral sagedamini esinevad tunnused:
Infarkti korral sagedamini esinevad tunnused:
Pulmonaalse tromboemboolia korral sagedamini esinevad tunnused:
Ravi
Trombemboolia ja bronhospasmi vältimiseks manustatakse 5000 – 15 000 TÜ hepariini, mis on lahjendatud isotoonilise naatriumkloriidi või 5% glükoosilahusega 4–6 tunni vältel 1–2 nädala jooksul. Šoki ja kollapsi korral antakse patsiendile 0,25–1 ml noradrenaliinilahust 10 kg kohta ja rahustina morfiini – kas süstitakse 1 ml 1%-list lahust naha alla või suu kaudu 0,01–0,02 g. Südame töövõime suurendamiseks süstitakse veeni 0,05%-list strofantiinilahust 0,5-1 ml, seda eelnevalt 10–20 ml 20%-lise glükoosilahusega lahjendades. Stenokardia korral manustatakse 0,1–0,2 g eufülliini. Kui hingamispuudulikkus ja šokinähud püsivad ka pool tundi pärast hepariini manustamist, tuleb teha embolektoomia.
Believe (Dima Bilani laul)
"Believe" on Venemaa laulja Dima Bilani laul, mis võitis 2008. aastal Serbias Belgradis toimunud Eurovisiooni lauluvõistluse.
Laulude nimekiri
(vaata väljaandmise ajalugu)
Tsalendžihha rajoon
Tsalendžihha rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.
Metsküla (Saaremaa)
Metsküla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda.
Metskülas on õigeusu kirik (Metsküla Issanda Templisseviimise kirik).
Metsaääre (Saaremaa)
Metsaääre on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Ave Vardja
Ave Vardja (neiupõlvenimega Ave Soomets; sündinud 30. juulil 1971) on eesti võistlustantsija ning 11-kordne Eesti meister standardtantsudes.
Ta lõpetas 1989. aastal Tallinna 21. Keskkooli ja 1994. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi tüdrukute käsitöö õpetaja erialal.
Koos oma tantsupartneri ja abikaasa Peep Vardjaga alustas ta 1992. aastal amatööride (täiskasvanute) vanusegrupis. Ave Vardja lõpetas amatööride karjääri viienda kohaga maailma karikavõistluste jooksvas edetabelis (standardtantsudes).
1999. aastast on Ave Vardja elukutseline tantsuõpetaja ja tantsuvõistluste kohtunik.
Ave Vardja lõpetas tegevtantsija karjääri 8. kohaga elukutseliste Euroopa meistrivõistlustel 2004. aastal.
Tallinna Gospelkoor
Tallinna Gospelkoor oli aastatel 2001–2009 Tallinnas tegutsenud koor.
Tallinna Gospelkoori koorijuht oli Riina Tikenberg, aastani 2007 oli koori kunstiline juht Piret Rips.
2005. aasta kevadel salvestas koor oma debüütalbumi "Plenty Good Room".
Tallinna Gospelkooriga seotud lauljaid:
Tšhorotsku rajoon
Tšhorotsku rajoon on 2. järgu haldusüksus Gruusia Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas.
Sügis Ida-Euroopas
See sisaldab 33 videot ansamblilt Vennaskond ajavahemikust 1982–2003. Filmi kestus on 185 minutit. Film on värviline, stereoheliga ning on salvestatud kahele DVD-le.
Filmi režissöör on Tõnu Trubetsky, monteerijad Margus Jõemägi ja Andrus Kasesalu. Väljaandja on Trubetsky Pictures.
Filmis esinevad ja osalevad Tõnu Trubetsky, Allan Vainola, Anti Pathique, Jüri Klyszejko, Kaspar Jancis, Maret Pärnamets, Teet Tibar, Camille Camille, Mait Vaik, Hindrek Heibre, Rainis Kingu, Jüri Antsmaa, Ülari Ollik (Mätas), Andrus Lomp, Tom Kinkar, Freddy Grenzmann, Sven Tarto (Street), Villu Tamme, Kojamees, Hardi Volmer, Juq-Kalle Raid, Andres Raid, Mait Jõgela, Leon Czolgosz, Tõnu Lepp ja teised.
Film sisaldab järgmiste laulude videoid:
Moosi
Moosi on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda.
Illimar Vihmar
Illimar Vihmar (sündinud 12. jaanuaril 1989) on eesti teatrikunstnik.
Isiklikku
Ta on Ingomar Vihmari poeg.
2001. aasta Norra parlamendivalimised
2001. aasta Norra parlamendivalimised toimusid 10. septembril. Osavõtt valimistest oli 74,5%.
Norra Töölispartei säilitas oma koha populaarseima parteina, kuid kaotas eelmiste valimistega võrreldes parlamendis 22 kohta. Suurim võitja oli Høyre, kes sai 15 kohta juurde.
Pärast valimisi moodustasid Kristlik Rahvapartei, Høyre ja Venstre Kjell Magne Bondeviki juhitava paremtsentristliku valitsuse.
SampTA
SampTA konverentside seeria algas väikese konverentsiga 1995 Riias Lätis, kuid kohtumised kujunesid, kui huvi valimridade teooria ja rakenduste vastu kasvas, täismõõdus konverentsideks, mis pakkusid huvi nii matemaatikutele kui ka inseneridele. Selline matemaatikute ja inseneride enam-vähem võrdne arv osavõtjate hulgas muudab SampTA konverentside seeria unikaalseks. Konverentside korraldust koordineerib rahvusvaheline steering committee, mis koosneb väga silmapaistvate ja ülemaailmselt tunnustatud matemaatikutest ja inseneridest ning technical committee , kes hoolitseb konverentsi programmi eest.
Iga kahe aasta tagant toimuva konverentsi kohta avaldatakse infot mitmetes matemaatika ja inseneeria kalendrites, muuhulgas Ameerika Matemaatikaühingu, Mathematics Calendar , Wavelet Digest's, Numerical Harmonic Analysis Group'i (NuHAG, Viini Ülikool) kalendris, Norbert Wieneri keskuse (University of Maryland) kalendris ja IEEE Signal Processing Society kalendris. Konverentsid on toimunud üle aasta alates 1995, olnud 150–170 osalejaga ja 4-5-päevased.
Tula
Tula (mööndav on ka varasem eestikeelne nimekuju Tuula) on linn Venemaal, Tula oblasti keskus. Asub Moskvast 165 km lõunas, Upa jõe ääres.
Hiljem oli Tula Rjazani vürstiriigi piirilinnaks. 16. sajandi alguses läks Moskva vürstiriigi koosseisu ja 1530. aastal ehitati kivist kreml, mis pidas vastu tatarlaste piiramise 1552. aastal.
1712. aastal külastas linna Peeter I, kelle käsul ehitati Tulasse Venemaa esimene relvatehas. Peagi sai Tulast Ida-Euroopa suurim rauatööstuse keskus. Linn on tänapäeval masinaehituse keskus.
Kodusõja ajal oli Tula Punaarmee relvabaasiks.
Tula lähedal Jasnaja Poljanas asub Lev Tolstoi kodu- ja matusepaik.
Laste suremuskordaja
Laste suremuskordaja on kuni viieaastaste (teise kontseptsiooni järgi 1–5-aastaste) laste suremuskordaja, tavaliselt väljendatuna 1000 elussünni kohta.
See on riigi sotsiaalse arengu ja rahva heaolutaseme üks täpsemaid näitajaid, mis on suur vaestes riikides, aga ka näljahäda, haiguste või sõja tõttu kannatavates ühiskondades ning mis väheneb rahvastiku elatustaseme üldise tõusuga.
2006. aastal olid UNICEFi andmeil suurima laste suremuskordajaga riigid järgmised:
Vaata ka
Allikas: Arengukoostöö- ja humanitaaralase terminoloogia sõnaseletusi
Pavel Popovitš
pisi|Pavel Popovitš thumb|NSV Liidu postmark Popovitši kosmoselennu auks Pavel Romanovitš Popovitš (vene keeles Павел Романович Попович; ukraina keeles Павло Романович Попович Pavlo Romanovõtš Popovõtš; 5. oktoober 1930 Uzõn – 29. september 2009 Hurzuf) oli Nõukogude Liidu kosmonaut, esimene ukrainlasest kosmonaut ja neljas kosmonaut.
Popovitšit on tuntud eelkõige kosmoselaeva Vostok-4 piloodina, kes osales 1962. aasta augustis kahe mehitatud kosmoselaeva ühislennul.
Popovitš osales 1974. aasta juulis kosmoselaeva Sojuz-14 komandörina ka pikemal 15-päevasel missioonil.
Tömpkaanikulised
Tömpkaanikulised (Amblystegiaceae) on lehtsammaltaimede klassi kuuluv sugukond.
Paljud siia sugukonda kuuluvad liigid on veetaimed.
Murika
Murika on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda.
Dekabristide ülestõus
Nikolai I truudusvande andmise päeval, 26. detsembril 1825 tulid Peterburis Senati väljakule ülestõusnud väeosad, kokku umbes 3000 soldatit. Ülestõusu juht oli vürst Sergei Trubetskoi, keda väljakule ei ilmunud. See desorganiseeris ülestõusnuid. Nikolai I koondas väljakule ustavaks jäänud väeosad ja piiras ülestõusnud sisse. Ülestõus suruti veriselt maha. Kohtu alla anti ligi 600 inimest. Viis juhti (Pavel Pestel, Kondrati Rõlejev, Sergei Muravjov-Apostol, Mihhail Bestužev-Rjumin, Pjotr Kahovski) poodi üles, 121 dekabristi (nende hulgas ka Trubetskoi) saadeti sunnitööle ja asumisele Siberisse. Ülestõusnuid hakati kutsuma dekabristideks. 1925 nimetati Peterburis Senati väljak ümber Dekabristide väljakuks (vene keeles: Площадь Декабристов).
Eellugu
1. detsembril 1825 suri ootamatult Taganrogis keiser Aleksander I. Kuna tal polnud troonipärismisõiguslikke lapsi, siis vastavalt 1797. aasta troonipärimisseadusele pidi keisriks saama Aleksander I noorem vend suurvürst Konstantin Pavlovitš. Kui keisri surmateade jõudis Peterburi, viibis Konstantin Varssavis. Konstantin oli juba varem koostanud salajase troonist loobumise manifesti teise venna Nikolai kasuks ja teatas nüüd avalikult troonist loobumisest. Selle tagajärjel tekkis võimukriis ja Venemaa oli üle kahe nädala ilma seadusliku riigipeata.
Võimuvaakumiga kaasnenud segadust otsustasid ära kasutada salaühingud, kes asusid korraldama väljaastumist isevalitsuse vastu. Ühinguid oli hakatud looma alates 1816. aastast ja sinna kuulusid noored haritud aadlikud-sõjaväelased, kelle maailmavaadet olid kujundanud Prantsuse revolutsioon, valgustusideed ja kokkupuuted Lääne-Euroopaga Vene armee sõjakäikude ajal Napoleoni sõdades (1813–1815). Venemaa tegelikkus – piiramatu isevalitsus ja pärisorjus ei sobinud dekabristide ideaalidega ja nad soovisid Venemaa olukorda muuta. Loodeti, et tsaarivalitsus teeb ise vajalikud ümberkorraldused, kuid seda ei juhtunud.
Salto (Uruguay)
Salto on linn Uruguays, Salto departemangu keskus ja riigi suuruselt teine linn. Asub Uruguay jõe ääres. Linnast põhja poole jääb Salto Grande veehoidla.
Ajalugu
Linn on asutatud 8. novembril 1756.
Kuulsaid linnaelanikke
pisi|tühi|Tänav Saltos
Upa jõgi
thumb|Upa jõgi Tulas Upa (vene keeles Упа) on jõgi Tula oblastis, Oka parempoolne lisajõgi. Pikkus 345 km, valgla pindala 9510 km². Saab alguse Volovo alevikust 3 km põhja pool Verhoupje küla juures, voolab Kesk-Vene kõrgustikul, moodustades suured jõeloogesid. Kuni Tula linnani voolab peamiselt põhjasuunas, pärast lääne poole. Suubub Oka jõkke Kulešovo aleviku lähedal. Lisajõed: parempoolsed - Uperta, Šivorona, Šat, Tulitsa, Kolodnja, Plava; vasakpoolne - Solova.
Jõe ääres asuvad Tula ja Sovetski linnad ning Odojevi alev. Sovetski juures on rajatud HEJ veehoidla pindalaga 5,7 km².
Voroneži jõgi
thumb|260px|Voroneži jõgi Voronežis
Voronež (vene Воронеж) on Doni vasakpoolne lisajõgi.
1972. aastal rajati jõele Voroneži linna juurde 30 km pikkune Voroneži veehoidla.
Ottomar Maddison
Ottomar Julius Martin Maddison (19/31. märts 1879 Tallinn – 30. jaanuar 1959 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane, Eesti NSV Teaduste Akadeemia liige (1946).
Elukäik
Maddison lõpetas 1898. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis aastatel 1899–1906 Peterburi teedeinseneride instituudis ja 1918. aastal kaitses samas doktoriväitekirja. Sama õppeasutuse teenistuses oli ta aastatel 1909–1921, aastast 1920 oli ta tehnilise mehaanika professor. Peterburis oli ta ka esimese ja teise polütehnikumi ning sõjaväeinseneride akadeemia õppejõud.
1921. aastal naasis ta Tallinna, kus sai tehnikumi õppejõuks. Ühtlasi oli ta aastatel 1930–1936 Tartu ülikooli õppejõud, 1935. aastast mehaanika ja raudkonstruktsioonide professor. Aastatel 1936–1950 oli ta tehnikaülikooli professor ja 1946. aastal valiti ta Eesti NSV Teaduste Akadeemia liikmeks tehnika alal, kus ta oli ka tehniliste teaduste osakonna esimees.
Teadustöö
Instituudi lõpetamisest esimese maailmasõjani projekteeris Maddison Venemaal rohkelt suuri sildu. Koos Andrzej Pszenickiga projekteeris ta Peterburi Dvortsovõi silla ning koos Nikolai Beleljubskiga Kaasani lähe­dal ja Uljanovskis raudteesillad, mis olid esimesed suurte silletega sillad Venemaal. Samuti projekteeris ta kaks silda üle Dnepri jõe, Almatõ lähedal terassilla üle Mašati jõe oru, Pavlodari lähedal silla üle Irtõši jõe ning raudteesildu ja viadukte mujal.
Tunnustus
Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 16. juuli 1950 otsusega võeti talt Eesti NSV teenelise teadlase aunimetus ära. Teenelise teadlase aunimetus taastati Eesti NSV Ülemnõukogu Presiidiumi 27. oktoobri 1956 seadlusega.
Isiklikku
Õigusteadlane Eugen Maddisoo oli Ottomar Maddisoni vend.
Karlowitzi rahu
pisi|Läbirääkimised Karlowitzi rahu sõlmimisel Karlowitzi rahu allkirjastati 26. jaanuaril 1699 tänapäeva Serbias asuvas Sremski Karlovcis (tollase haldusjaotuse järgi Karlowitz sõjaväestatud piirialal) ja sellega lõppes Suur Türgi sõda (1683–1697), mille käigus oli Osmanite pool aastal 1697 Zenta lahingus lüüa saanud.
Leping tähistab Osmanite riigi valitsemise lõppemist suuremas osas Kesk-Euroopas ja nende impeeriumi languse algust. Pärast sajanditepikkust laienemist oli tegemist esimeste territoriaalsete kaotustega Osmanite riigi jaoks ja lepingu järel sai Kesk- ning Kagu-Euroopas domineerivaks jõuks Habsburgide monarhia.
Läbirääkimised
26. jaanuaril 1699 allkirjastatud lepingule eelnes kahe kuu pikkune kongress, millel osales ühe poolena Osmanite riik ja teise poolena Püha Liiga. Liiga näol oli tegemist Saksa-Rooma riigi, Poola-Leedu, Veneetsia vabariigi ja Venemaa tsaari Peeter I koalitsiooniga. Läbirääkimistel osales ka Kirikuriik ja vahendajate rollis olid Inglismaa kuningriik ning Hollandi Vabariik. Läbirääkimisi rahu tingimuste üle alustati 1698. aasta 6. novembril.
Territooriumid
Rahvusvahelise õiguse printsiibi uti possidetis järgi kinnitas leping osapoolte käes selle sõlmimise hetkel olnud territoriaalsed valdused. Habsburgid said Osmanite riigilt Egiri ejaleti, Varadi ejaleti, suure osa Budini ejaletist, Timişvari ejaleti põhjapoolse osa ja osa Bosnia ejaletist. Need alad vastasid suurele osale Ungari, Bosnia ja Hertsegoviina, Horvaatia ja Slavoonia aladele. Transilvaania vürstkond jäi nimeliselt küll sõltumatuks, kuid oli siiski Austria kuberneride otsese valitsemise all. Poola sai tagasi Podoolia, sealhulgas lammutatud Kamaniçe kindluse. Veneetsia sai suurema osa Dalmaatsiast koos Moreaga (ehk Lõuna-Kreekas asuva Peloponnesose poolsaarega), kuigi veidi vähem kui 20 aastat hiljem anti Morea Passarowitzi rahuga türklastele tagasi. Kuigi Karlowitzis arutleti ka Jeruusalemmas asuva Püha Haua kiriku saatuse üle, selle osas kokkuleppeni ei jõutud.
Osmanite kätte jäid nii Belgrad ja Temesvári banaat (tänane Timișoara) kui ka süseräänsus Valahhia ja Moldova vürstiriigi üle. Karlowitzis kokku lepitud vaherahu alusel kestsid läbirääkimised Moskooviaga veel aasta ja kulmineerusid 1700. aasta Konstantinoopoli rahuga, millega sultan loovutas Peeter I-le Azovi piirkonna. Moskoovia oli aga 11 aastat hiljem sunnitud need alad pärast ebaõnnestunud Pruti jõe sõjakäiku sõlmitud Pruti rahu Osmanite riigile tagasi andma.
Pärast rahu
Austerlaste ja türklaste valduste vaheliste uute piiride kavandamiseks loodi komisjonid ja mõnede piirilõikude üle vaieldi aastani 1703. Suuresti tänu Habsburgide erivoliniku Luigi Ferdinando Marsigli tööle lepiti Horvaatia ja Bihaći piirosade suhtes kokku 1700. aasta keskpaigaks ja Temesvári piiri osas 1701. aasta alguseks; seejärel märgiti piir esmakordselt maha tegelike piiripostidega.
Koos Karlowitzis saadud ligikaudu 160 000 ruutkilomeetri Ungari alade saamise ja hiljem Passarowitzi rahulepinguga saadud Temesvári banaadiga saavutas Habsburgide Austria Keisririik oma suurima ulatuse, tugevdades Austria staatust Kagu-Euroopa domineeriva võimuna.
Võrklaiksus
Võrklaiksus (Pyrenophora teres) on taimehaigus, mis on levinud peamiselt odral. Haigustekitajaks on Pyrenophora teres Drechslera teres.
Haiguse tunnused ilmnevad algul väikeste pruunide täppidena, harilikult lehelaba soone lähedal. Need laigud peagi pikenevad, moodustades lühikesi triipe või laike, mis on keskelt pruuni pigmendiga, mis areneb risti ja pikuti võrgukujuliseks. Viljapead võivad nakatuda, kui taimed hakkavad valmima.
Maario Essa
Maario Essa (sündinud 6. juunil 1987 Valgas) on eesti luuletaja.
Võrklaiksus
Haigustekitaja levik
Haigustekitaja levib seemnetega (gemmidena sõkaldes või lülieostena seemnetel) ja taimejäänustel. Nakatuvad tugevasti juba tõusmed, optimaalne temperatuur selleks on 10–15ºC. Suvel levib haigus laikudel massiliselt arenevate lülieostega. Esmastest haiguskolletest levib haigus õhuvooludega edasi, haiguslaigud suurenevad soodsa õhuniiskuse (70–90%) korral 24 tunniga 2-kordseks.
Kiire sporulatsioon on märgatav harilikult värsketel lehtedel pärast õitsemist, kuid sageli sobivad arenguks ka säilinud kuivad lehed. Konidiospoorid arenevad üksikult või grupis kahe- või kolmekaupa, on heledad kuni keskmised pruunid. Noored koniidid on sirged, silindrilised ja helehallid, muutudes vanusega rohekaspruuniks. Enamik koniide omab 4-6 vaheseina. Suguliseks staadiumiks talvitub kõrtel ja kõrretüügastel. Valminud askospoorid on kollakaspruunid kolme põigitise ja ühepikkuse vaheseinaga. Spoorid on kokku pigistatud vaheseina poolt. Haigus esineb kõigis soojades ja niisketes odrakasvatuse regioonides üle maailma. Varase ja tugeva nakatumise korral võib saak ikalduda kui pea ei välju tupest. Tavaline saagikadu on 10–25%, ulatudes varasel nakatumisel ka 40%-ni. Väheneb oluliselt seemnete idanevus, seega külvikõlblikkus ja sobivus õlletööstusele.
Maario Essa
Aastal 2004 ilmus kirjastuse SE & JS väljaandel luulekogu "Kellegi teise muru" (64 lk). Raamatule on eessõna kirjutanud Tõnu Trubetsky, kujundaja on Raoul Kurvitz. Luuletused on teemade ja meeleolude poolest sageli lähedased Trubetsky luulele. Nad on kirjutatud 15-aastaselt ühe aasta jooksul. Raamatut esitleti 1. augustil 2004 Tõrva kirik-kammersaalis loodusfestivali "Las jääda ükski mets!" avapäeval.
Võrklaiksus
Tõrje
Otra tohib  kasvatada  samal  põllul  alles  kahe  aasta  möödudes,  eelistada  künniga harimist  ja  haiguskindlamaid  sorte. Külvata optimaalsel  ajal,  vältida  lämmastiku üleküllust,  liiga  tihedat  taimikut  ja  orasheinaga umbrohtumist. Seemne puhtimiseks valida preparaat, milline tagab nii välise kui sisemise infektsiooni hävitamise. Kasvuaegse fungitsiididega pritsimisega on kõrreliste pruunlaiksus tõrjutav.
Maario Essa
Veiko Märka peab selles kogus avaldatud luulet isegi kooliõpilase kohta keskpäraseks, kuid tõstab ette esile autori "madalat sotsiaalset valuläve". Livia Viitol seevastu leiab raamatus igavikulise luule välgatusi. Jürgen Rooste peab autorit lootustandvaks, kuid arvab, et kogu avaldamisega on kiirustatud. Umbes samasugune suhtumine on ka Karl Martin Sinijärvel.
Mujaste
Mujaste ehk Muiaste on Saaremaal Saaremaa vallas olev küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Leisi valda.
Küla nimi tuleb sõnast "muda", "mudane". Nimes on toimunud murdepärane asendus d -> j, kusjuures sõna võib tähendada ka adrust.
Mujaste nimi võib olla mõjutanud Hiiumaal olevate Mudaste ja Muda küla nime.
Fredis Refunjol
pisi Fredis Refunjol (sündinud 19. detsembril 1950 Arubal) on alates 11. maist 2004 Aruba kuberner.
Enne poliitikukarjääri töötas ta aastatel 1973–1983 õpetajana.
Refunjol on abielus, tal on kolm last.
Südameglükosiidid
Struktuur
Enamik glükosiide sidaldavad C17-ndas asendis α-β küllastamata viieliikmelist laktoonrühma, milles esineb aktiivne vesinik. Laktoonrühma küllastamine ning glükosiidide bensüleerimine nõrgendavad südameglükosiidide toimet. Sama efekt on ka leeliselisel hüdrolüüsil, mille käigus laktoonrühm lõhustatakse ja tekivad bioloogiliselt inaktiivsed isoühendid. Glükosiidid, mille molekulis on C19-ndas asendis metüülrühm, avaldavad kaks korda nõrgemat toimet kui need, millel on selles asendis aldehüüdrühm. Kõik südameglükosiidid imenduvad seedetrakti kaudu aeglaselt ning seetõttu omavad suu kaudu manustades märgatavat terapeutilist efekti püsivamad glükosiidid.
Toimemehhanism
Raku funktsioonide juhtimiseks kasutatakse sageli membraanipotentsiaalide muutusi. Puhkeolekus rakus on intratsellulaarne Na+ kontsentratsioon väiksem kui ekstratsellulaarne. Depolarisatsioonifaasis liigub Na+ rakku ning K+ rakust välja. Südameglükosiidid inhibeerivad Na-K-ATPaasi, mis on vajalik Na-K-pumba tööks. Selle tagajärjel suureneb Na+ intratsellulaarne kontsentratsioon ja sellega kaasneb ka Ca2+ sissevool rakku, mis on seejärel kasutatav kontraktiilse süsteemi aktiveerimiseks.
Farmakoloogiline toime
Südameglükosiidide toime avaldub järgmises:
Suurtes annustes kutsuvad südameglükosiidid esile iivelduse ja oksendamise. Esinevad ka häired südametegevuses: pulss aeglustub, vererõhk tõuseb, His´i kimbu blokeerimise tõttu kujuneb välja atrioventrikulaarne blokaad, sellele järgneb südame seiskumine.
Kaisa Oja-Mehine
Kaisa Oja-Mehine (sünninimi Kaisa Oja; sündinud 2. augustil 1984) on eesti võistlustantsija ja üheksakordne Eesti meister.
2005. aastal võeti ta vastu Rahvusvahelisse Tantsuõpetajate ja Professionaalsete Võistlustantsijate Liitu, millega algas tema profikarjäär.
26. novembril 2005 Eestis peetud kümne tantsu tantsu Euroopa meistrivõistlustel saavutati 6. koht.
Kaisa on õppinud alates 2003. aastast Tartu Ülikoolis füsioteraapia ja samal ajal Tallinna Ülikoolis koreograafia erialal ning on treener Revalia Tantsukooli Tartu osakonnas (varem tantsuklubis Stiil).
Isiklikku
Ta on abielus tantsutreener Marko Mehisega. Nad abiellusid 7. juulil 2013 Taagepera lossis.
Sankt Ludgeri klooster
Sankt Ludgeri klooster (saksa: Kloster St. Ludgeri) oli Püha Benedictuse Ordu klooster Helmstedtis Alam-Saksimaal. Selle asutas Liudger 800. aasta paiku. Kuni selle ilmalikustamiseni aastal 1802 oli see otse keisrile alluv klooster, suveräänsusega kogu Helmstedti linna üle 15. sajandini.
Purunemine
Tuumapurunemine
Tuumafüüsikas on tuumapurunemine protsess, mille käigus suurest aatomituumast eraldub hulk nukleone kokkupõrke tõttu suure energiaga osakesega (tavaliselt footoni või neutroniga).
Tuumapurunemine toimub looduslikult Maa atmosfääris tänu suure energiaga kosmiliste kiirte kokkupõrkele atmosfääri aatomitega. Kosmilistel kehadel, millel atmosfäär puudub, toimub kosmiliste kiirte tekitatud tuumapurunemine keha pinnal.
Tehislikult on võimalik tuumapurunemist esile kutsuda elementaarosakeste kiirendi abil. Elavhõbeda, tantaali või mõne teise raske metalli pihta suunatud kõrge energiaga osakeste voog lööb tuumast välja 20-30 neutronit iga põrke kohta. Seda nähtust kasutatakse kontrollitud neutronvoogude saamiseks. Sellisel moel neutronite tekitamine on küll oluliselt kallim kui ahelreaktsiooni tulemusena saadud neutronvoost, kuid kallima hinna kaalub üles võimalus saada neutroneid vajalikul ajal ja vajalikus koguses ning ilma ahelreaktsiooni reaktori poolt tekitatud soojuseta.
Taani kõrgkoolide loend
Taani kõrgkoolide loend loetleb Taani endisi ja praegusi kõrgkoole.
Olga Kosmina
Olga hakkas tantsimisega tegelema 9-aastaselt Tallinna Mereklubis.
Tantsupartnereid on tal kokku olnud kaheksa. Aastatel 1993–1998 oli Olga partner Eduard Korotin, kellega tuldi kahel korral Eesti meistriks Ladina-Ameerika tantsudes ning ühel korral 10-tantsus.
Pärast paari Korotin-Kosmina lahkuminemist läks Olga tantsima Revalia Tantsukooli, kus ta tantsis kaheksa aasta jooksul kahe Leedu partneri, ühe Soome partneri ja ühe Poola partneriga, esindades seejuures Eestit. Leidmata Eestist sobivat tantsupartnerit, tuli Olgal elada ja treenida mitmes välisriigis.
Mais 2005 võistles Olga viimati amatööride ehk täiskasvanute vanuseklassis ning pärast seda hakkas elukutseliseks tantsijaks.
Suguline valik
Charles Darwin evolutsiooniteoorias on suguline valik üks kolmest valiku liigist.
Suguline valik tuleneb reproduktiivsest erinevusest, mida põhjustab konkurents seksuaalsete partnerite pärast. Sellest saab järeldada, et on vajalik suguline paljunemine. Samuti peavad sugude tunnustes olema erinevused ehk peab esinema sooline dimorfism.
Sugulise valikuga seletatakse evolutsiooniliselt soolist dimorfismi (teiseseid sootunnuseid).
pisi|[[Charles Darwin (1880)]]