cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kinnitatud tõlge
Notariaalne kinnitamine
Notariaalselt kinnitatud dokument peab vastama poolte tõelisele ja tegelikule tahtele, kajastama tegelikku olukorda täielikult ja õigesti, esitama poolte avaldused juriidiliselt selgelt ja üheselt mõistetavalt, vältima eksitusi, kahtlusi ja mitte kahjustama kogenematuid osapooli. Notar kinnitab allkirja ja allkirjanäidise õigsust, dokumendi esitamise aja kindlakstegemist, väljatrüki ja ärakirja õigsust, avalduse ja teate edastamist ja dokumendi tõlke õigsust. Notar ei kontrolli tõlke kvaliteeti ega vastuta selle eest. Notaril on õigus allkirja kinnitamisest keelduda, kui ta kahtleb tõlke õigsuses või tõlkijas. Notariaalse kinnituse saamine eeldab originaaldokumendi olemasolu. Notariaalne kinnitamine on kallim kui vandetõlgi kinnitamine seepärast tasub kontrollida, kas notariaalne kinnitamine on ilmtingimata vajalik või piisab ka tõlkebüroo kinnitusega tõlkest.
Kuradipuu
Levik
Looduslikult kasvab Kirde-Hiinas, Koreas ja Venemaal Kaug-Idas Primorje segametsades. Eestis kasvatatakse parkides ja aedades ilutaimena.
Droog
Droogina kasutatakse triterpeenseid saponiine sisaldavaid juuri, mida kogutakse sügisel 5–15 aastastelt puudelt.
Kasutamine
Toimelt sarnane ženšenniga. Kuradipuu juur on füüsilist ja vaimset töövõimet suurendav, immuunsüsteemi tugevdav. Kasutatakse tavaliselt tinktuurina väsimuse, nõrkuse,  madala vererõhu ja depressiivsuse korral. Kuradipuu lehtedel on ka üldergutav toime, kuigi neil on teistsugune saponiine koostis. Kuradipuud lisatakse ka toniseeriva toimega karastusjookidele.
Ohud
Tõstab vererõhku ning võib põhjustada uinumis ja unehäireid.
Teised liigid
Teiste araalialiikide hulgas kuradipuule oma omaduste poolest väärilist ei leidu. Üksnes Põhja-Ameerikas kasvaval Aralia hispida’l on mõningane toniseeriv toime.
Krimmitatari köök
Krimmitatari köök on krimmitatarlaste toiduvalmistamise traditsioon ja rahvustoidud, nende valmistamine ja tarvitamine. Krimmitatarlased elavad Krimmi poolsaarel.
Enamik krimmitatarlaste traditsioonilistest roogadest on samade juurtega mis volgatatarlastel, kuigi erinevalt volgatatarlastest ei söö nad hobuseliha ega joo märapiima (kumõssi). Krimmitatarlased on oma Kesk-Aasia eksiili aegadest kohandatult üle võtnud mitmeid toite Usbekistani kultuurist ning need toidud on pärast Krimmi naasmist sulandunud rahvuslikku kööki. Usbeki samsat, laghman'i ja plovi (pilaffi) müüakse enamikus restoranides, kohvikutes ja kiirsöögikohtades rahvusmenüüna. Usbeki õhuke leib naan (vene keeles lepjoška) on samuti aegade jooksul tugevalt rahvuskööki juurdunud.
Kaarli Eragümnaasium
pisi|5A klass 1927. aastal. Kooli tütarlaste vormiriietuseks oli valge varrukate ääre ja kraega tumesinine kleit ning must põll. Allikas: Kaarli koguduse arhiiv. pisi|10A klassi teeõhtu 1930. aasta jõulude ajal Süda t 9 koolimajas. Keskel istuvad direktor Leopold Raudkepp ja võimlemisõpetaja Karin Topman. Allikas: Tallinna Kaarlii koguduse arhiiv. pisi|10A klass 1931. aasta kevadel K. Topmaniga Keila-Joal. Tundides ja palvustel rõhutati loodusearmastuse tähtsust. Sellest sündis tava, et kevadel läks kogu kool üheks päevaks linnalähedale loodusesse. Allikas: Tallinna Kaarli koguduse arhiiv. Kaarli Eragümnaasium oli Tallinnas 1918–1936 tegutsev esimene eestikeelse õppega koguduse gümnaasium, mida pidas üleval 1918–1932 Tallinna Kaarli kogudus ja 1932–1936 kooli direktor Leopold Raudkepp.
1918. aasta 1. oktoobril avatud Kaarli koguduse kaheksaklassilist reaalgümnaasiumi hakati finantseerima läbi annetuste ja õppemaksude. Esimesel õppeaastal töötas kolm ettevalmistus ja kolm gümnaasiumi klassi, kokku õppis koolis 205 õpilast.
Kooli põhikirjas sätestati, et kool oli asutatud eesmärgiga „õpilasi kombeliselt kasvatada ja neile üleüldist haridust anda“. Eestikeelsesse kooli võeti mõlemast soost õpilasi ja igat usku, eesõigus anti Kaarli koguduse liikmete lastele.
Peale õppimise pöörati suurt tähelepanu ka klassivälisele tööle: korraldati suurejoonelisi koolipidusid, maskeraade ja näitemänge; koolil oli oma keelpilliorkester, laulukoorid ja ajaleht, spordi- ja kirjandusring ning rahvatantsurühm. Aastas korra toimus „Estonias“ rohke osavõtuga koolipidu.
1918. aasta 30. augustil andis Saksa koolivalitsus Kaarli Kiriku Koolile kasutada endise algkooli ruumid Pühavaimu 6. 1919. aasta sügisel paigutati Kaarli kool II Tallinna Reaalkooli (tehnikagümnaasium) ruumidesse (Harju t 48), 1926/27. õppeaastat alustati aga endises Jaan Kirsipuu eragümnaasiumis (Süda t 9). 1931. aasta sügisel kolis gümnaasium Süda tänavalt uuele aadressile Imanta 6.
Koolil oli oma vormimüts ja mütsimärk ning tütarlastel vormiriietus.
1928. aasta 30. septembril tähistas ainus Eesti gümnaasium, mis kandis kristliku koguduse nime, oma kümnendat aastapäeva. Sel puhul viidi läbi kooli kunstiõpetaja Kristjan Raua kavandatud ja lastevanemate kingitud koolilipu pühitsemine. Koolil oli ka lipulaul, helilooja ja koguduse organist-koorijuht Johannes Jürgensoni (hiljem Juhan Jürme) loodud hümn, mille sõnad oli luuletanud kooli direktor L. Raudkepp.
1. Edasi, julgesti edasi, / läbi raskuste edasi, /tähtede poole me rändame / ja rõõmleme iludest pärgade.
2. Soovide sõudel, /võitude nõudel. / Nii edasi, julgesti edasi / noorusradadel rändame – edasi.
3. Kindlasti, ausalt ja kindlasti! / Kestku sõprus meil kindlasti! / Austust me Loojale anname / ja rõõmusid Eestile kanname.
4. Südame tuli / õhutab huuli, / Et kindlasti, ausalt ja kindlasti /kostaks laul me ja ustavus – kindlasti. / Edasi! Edasi! pisi|9. klassi köievedu 1934. aastal Imanta t 6 koolihoone ees. Vasakult teine võimlemisõpetaja Ilse Madisson. Koolihoovi jagati Hans Kubu Gümnaasiumiga. Allikas: Tallinna Kaarli koguduse arhiiv. pisi|1936. aasta lend. Taga paistab kooli lipp ja Eesti Vabariigi lipp, keskel 13. lennu märk, mida kanti rinnamärgina. Allikas: Tallinna Kaarli koguduse arhiiv. Igal lennul oli oma lõpumärk, gümnaasiumi lõpetas kokku 13 lendu.
Kauaaegse kooliga seotuse tõttu moodustasid kooli raudvara Artur Soomre (usuõpetus 1919–1935), Pauline Jakobev-Jakobson (hiljem Linda Järvet) (geograafia, usuõpetus, kodulugu, eesti keel 1919–1936), Lilli Parikas (matemaatika, ajalugu, kodulugu 1920–1936), Maria Lang (matemaatika, eesti ja vene keel 1919–1936), Elsa-Marie Kurvits (saksa keel 1921–1936), Olga Luise Verus-Vutter (prantsuse ja saksa keel 1921–1936), Marie Kaer (ajalugu 1922–1935), Kristjan Raud, direktori abi Lydia Mahoni (saksa ja vene keel, laulmine 1918–1936) ja direktor Leopold Raudkepp (usuõpetus, filosoofia eelkursus, saksa ja ladina keel 1919–1936).
Koolis on õpetanud ka Mihkel Lüdig (laulmine 1918–1919), Friedrich Stockholm (usuõpetus 1918–1922, 1926–1927), Bruno Hasselblatt (usuõpetus 1920–1923, 1925–1926), Jakob Lukats (geograafia, kosmograafia 1921–1924), Harald Perli (tervishoid 1923–1930), Nigol Andresen (eesti keel 1925–1930), Helmi Tohvelman (võimlemine 1929), Reinhold Uhke (usuõpetus 1932–1934), Mihkel Usai ( matemaatika, füüsika, kosmograafia 1932–1936) jpt.
1936. aasta sügisel avati riikliku õppeasutusena Riiklik Inglise Kolledž, milleks kujundati ümber endine Kaarli koguduse eraühisgümnaasium.
Utrechti toomkirik
Utrechti toomkirik (hollandi keeles Sint-Maartenskathedraal, Dom van Utrecht) oli aastani 1580 Utrechti piiskopkonna toomkirik. Alates 1674. aastast, mil kiriku pikihoone tugeva tormi tõttu sisse varises, koosneb kirik vaid kooriruumist, põikhoonest ja tornist (Domtoren), mis 112 meetri kõrgusena on Madalmaade kõrgeim kirikutorn. Toomkiriku torn on üks Utrechti sümbolitest.
Kiriku säilinud osa võlvlagi on 32 meetrit kõrge. Kirikupingid asetsevad üksteise suhtes risti, säilinud on hauamälestusmärke ja vitraažaknaid. Skulptuurid kirikus on lõhutud või peadeta – see on jäetud nõnda mälestusena 1566. aasta pildirüüstest, mil kalvinistid väljendasid sel viisil oma raevu katoliku kiriku pillava rikkuse suhtes.
Utrechti toomkiriku juures töötas 17. sajandil organistina ja kariljonimängijana pime kellamänguehitaja ja -häälestaja ning plokkflöödivirtuoos Jacob van Eyck.
Ajaloost
Aastani 1580 oli katedraal katoliiklik, siis Hollandi reformeeritud kiriku pühakoda ja alates 2003. aastast kuulub Hollandi protestantlikule kirikule.
Versobank AS
Versobank AS oli 1999. aastal asutatud, Eestis registreeritud ja tegutsev pank. Pank tegeleb nii jae- kui ka äripangandusega. Pank pakukus ka e-äri lahendusi ehk finantstehnilisi platvorme e-kaubandusega tegelejatele.
26. märtsil 2018 tühistas finantsinspektsioon panga tegevusloa, millega peatati kohe kõik panga tehtavad toimingud ja tehingud. 2022. aasta märtsi seisuga on Versobank AS äriregistri andmeil likvideerimisel.
Ajalugu
Ettevõtte asutas Preatoni Panga nime all 1999. aastal Eestis tegutsenud Itaalia ärimees Ernesto Preatoni. 2004. aastal omandasid enamusosaluse firmas Kreeka ja Rootsi investorid, 18. juunil 2004 sai uueks ärinimeks AS SBM Pank. 2006. aastal sai enamusosaluse Marfin Financial Group Holdings S.A, 14. mail 2008 registreeriti uueks ärinimeks Marfin Pank Eesti AS. 2012. aastani kuuluski pank Kreeka ja Küprose kapitalile, olles osa Küprosel registreeritud panganduskontsernist Marfin Popular Bank (2000. aastani ning 2011. aastast taas Cyprus Popular Bank), suuromanike hulgas oli ka Ateenas elav Nikolaos Sarros (2009. aastal ca 32,5% aktsiaist).
29. märtsil 2012 omandas panga Ukraina põllumajandusettevõte Ukrselhosprom PCF LLC, mis kuulub Ukraina tööstuskonsortsiumi Alef, (Vadym Iermolaiev, Stanislav Vilenskyy) avaldamata summa eest.
Panga varad
Panga varade maht kasvas 2017. aastal esialgsete ja auditeerimata andmetel 294 miljoni euroni (2016. aasta lõpus oli varade maht 200 miljonit eurot) ja puhaskasum ulatus 300 000 euroni.
Panga juhtkond
2017. aasta lõpu seisuga kuulusid Versobanki juhatusse Sofia Kirsimaa (vastutas Eesti äriüksuse arenduse eest), Siiri Heinsaar (finantsdirektor) ja Urmas Somelar (vastutas panga riskijuhtimise eest). Juhatuse liige oli ka panga pikaaegne jurist Viktoria Vaisma.
Eoskott
pisi|300px|Eoskotid seenel [[Morchella elata]] pisi|[[Pärmseene Saccharomyces cerevisiae askus nelja eosega]] Eoskott ehk askus (ascus) on kottseente sugulise paljunemise organ, milles kujunevad haploidsed kotteosed.
Eoskotis leiab aset suguline protsess (tuumade liitumine ning meioos), millele järgneb tavaliselt mitoos. Selle tulemusena tekib enamasti kaheksa rakutuuma, millest igaüks koos ümbritseva tsütoplasmaga piiritletakse rakumembraaniga. Kujunenud rakkude ümber moodustub rakukest ning valmib kaheksa kotteost. Sobivate tingimuste saabudes kotteosed idanevad ning areneb haploidne mütseel.
Geestland
Geestland on linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Cuxhaveni kreisis.
Eric Buyssens
Aastail 1956–1970 oli ta Brüsseli Vaba Ülikooli professor.
Baruch Samuel Blumberg
pisi|Baruch Samuel Blumberg (1999) Baruch Samuel Blumberg (28. juuli 1925 New York – 5. aprill 2011 Mountain View) oli USA arstiteadlane, nobelist.
Bloomberg sündis New Yorgis Brooklynis ja käis kohalikus juudi põhikoolis. Tema koolivend, neli aastat noorem Eric Kandel pälvis 2000 samuti Nobeli meditsiiniauhinna. Seejärel õppis ta Far Rockaway keskkoolis, mille on lõpetanud ka Nobeli füüsikaauhinna pälvinud Richard Feynman ja Burton Richter. Seejärel lõpetas ta kiitusega New Yorgis Schenectadys oleva Union College'i. Ta astus Columbia ülikooli matemaatikat õppima, aga vahetas eriala ja lõpetas 1951 meditsiiniteaduskonna. Kuni 1955 töötas ta Columbia presbüteri meditsiinikeskuses algul interni ja siis residendina. Seejärel astus ta Oxfordi ülikooli doktoriõppesse ja kaitses seal 1957 doktorikraadi.
1950. aastatel reisis Blomberg maailmas, kogudes inimeste vereproove ja õppides tundma pärilikkuse käigus tekkivat varieerumist. Ta keskendus sellele, miks mõni inimene jääb nakkushaigusse ja teine sarnases keskkonnas elav inimene mitte.
1964 avastas ta kollatõbe uurides ühe austraalia aborigeeni veres B-hepatiidi antigeeni. Koos oma töörühmaga suutis ta välja töötada testi, millega avastada veres latentselt asuvat hepatiidiviirust. See aitas vältida selle haiguse levikut doonorivere kaudu.
Blomberg töötas välja B-hepatiidi vaktsiini ja patenteeris selle. Kuid selleks, et hepatiidiga ülemaailmselt edukamalt võidelda, hakkas ta oma patenteeritud vaktsiini tasuta levitama. See mõjus kiiresti, näiteks Hiinas vähenes laste nakatumine B-hepatiiti kümne aastaga 15%-lt 1%-le.
Alates 1977 oli Blumberg Pennsylvania ülikooli meditsiini- ja antropoloogiaprofessor. 2005 valiti ta Ameerika Filosoofiaseltsi presidendiks. 1999–2002 oli ta NASA Astrobioloogia Instituudi direktor. 2005. aasta novembris nimetati ta ettevõtte United Therapeutics Corporation teadusnõukogu esimeheks, nõustades ettevõtet ulatuslike viirusevastaste vahendite väljatöötamise osas, ja selles ametis töötas ta kuni surmani. Esimehena juhatas ta kolme nano- ja telemeditsiinitehnoloogiakonverentsi.
2002. aastal teatas ta New York Timesile antud intervjuus:
Tunnustus
Baruch Samuel Blumberg pälvis 1976. aastal koos Daniel Carleton Gajdusekiga viiruste tekke ja leviku uurimise eest Nobeli meditsiiniauhinna. Auhinna andmisel toonitati tema tööd prioonide abil leviva ajuhaiguse kuru uurimisel, nimelt näitas ta, et kuru on nakkav, ja see oli esimene prioonhaigus, mille nakkuslikkus tõestati.
Eric Bailly
pisi|Eric Bailly (2017) Eric Bertrand Bailly (sündinud 12. aprillil 1994 Bingerville'is) on Elevandiluuranniku jalgpallur. Ta mängib Prantsusmaa kõrgliigaklubis Marseille Olympique ja Elevandiluuranniku jalgpallikoondises. Tema peamine mängupositsioon on keskkaitsja, kuid ta võib mängida ka paremkaitsjana.
Ta alustas klubikarjääri Hispaanias Espanyolis, mille noortesüsteemiga liitus ta 2011. aastal. Debüüdi klubi meeskonnas tegi ta Hispaania kõrgliigamängus 5. oktoobril 2014 mängus Real Sociedadi vastu.
2015. aasta jaanuaris liitus ta teise Hispaania kõrgliigaklubiga, Villarrealiga. 22. oktoobril 2015 lõi ta UEFA Euroopa Liiga alagrupimängus Dinamo Minski vastu oma klubikarjääri esimese värava.
2016. aasta juunis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Inglismaa kõrgliigaklubiga Manchester United. Arvatav üleminekusumma oli 30 miljonit naelsterlingit. Hooajal 2016–17 võitis ta klubiga Euroopa Liiga. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta 19. augustil 2017 mängus Swansea City vastu.
2022. aasta augustis läks ta Manchester Unitedist laenule Marseille Olympique'i.
Debüüdi Elevandiluuranniku jalgpallikoondises tegi Bailly 11. jaanuaril 2015 sõprusmängus Nigeeria vastu. Samal aastal võitis ta koondisega Aafrika rahvaste karikavõistlused. Samuti on ta kuulunud koondisse 2017. ja 2022. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlusel. Esimese värava lõi ta koondisesärgis 12. oktoobril 2018 mängus Kesk-Aafrika Vabariigi vastu. 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril osales ta Elevandiluuranniku olümpiavõistkonnas.
Blanche I
Blanche I (6. juuli 1387 Pamplona – 1. aprill 1441 Santa María la Real de Nieva) oli Navarra kuninganna aastatel 1425–1441.
Esimest korda abiellus ta 1402. aastal Martino I-ga. Blanche oli umbes 11-aastane ja Martino 28-aastane. Nende 1406. aastal sündinud poeg suri imikueas. Martino suri 1409. aastal ja Blanche jäi leseks.
1413. aastal suri tema vanem õde Joan ja Blanche sai troonipärijaks.
1419. aastal abiellus Blanche Aragóni kuninga Juan II-ga. Neil sündis neli last: Charles (1421–1461), Joan (1423–1425), Blanche (1424–1464) ja Eleanor (1426–1479).
1425. aastal suri Blanche'i isa Charles III, Blanche sai Navarra kuningannaks ja Juan kuningaks.
The Ultimate Sin
Albumi materjal salvestati 1985. aastal, selle kestus 41 minutit. "The Ultimate Sin" sai plaatinaplaadi staatuse juba mõned kuud pärast ilmumist ning topeltplaatinaplaadi staatuse 1994. aastal.
Album taasavaldati uuendatud kujul 1995. aastal.
Kõik lood on kirjutanud Ozzy Osbourne, Jake E. Lee ja Bob Daisley, välja arvatud "Shot in the Dark", mille autorid on Osbourne ja Phil Soussan.
Inimkeha isesüttimine
Inimkeha isesüttimine ehk inimese isesüttimine (inglise keeles spontaneous human combustion, lühend SHC) on nähtus (isesüttimine), kus inimkeha süttib tuvastamata välise süüteta. Inimkehast jäävad enamasti järele sisemisest põlengust puutumata sääred või jalalabad ning söestunud kolju, harva küünarvarred või käelabad. Nähtust ei osata veel adekvaatselt seletada, kuigi arvatakse, et sellel on loogiline põhjendus; nähtuse olemasolu on teaduslikult tõendamata.
Uurijad on õnnetult tules surnud inimesi kirjeldanud kui inimküünlaid. Kirjeldus vastab ka omamoodi tõele, sest katsed on näidanud, et tõenäoliselt süttib teadmata asjaoludel keha pruun rasvkude, mis kütusena hoiab põlevat keha kustumast. Seda nimetatakse tahi efektiks. Keha rasva ja liigeste põlemine seletab ka ebameeldivat lehka ja nõega määrdunud pindu isetuhastunud inimkehade ümbruses. See võib seletada ka säärte puutumata jäämist, kuna nendes on vähe rasvkudet, enamasti tugevad lihased ja luud.
Ajalugu
1654. aastal kirjeldas taani füüsik, matemaatik ja teoloog Thomas Bartholin oma teoses "Historiarum Anatomicarum Rariorum" esimest teadaolevat isesüttimise juhtumit kuninganna Bona Sforza valitsemise ajal aastatel 1468–1503. Milanos hukkus arvatavasti aastal 1470 oma vanemate silme all saladusliku põlemise käigus poola päritolu rüütel Polonus Vorstius. Ta olevat pärast paari klaasi kange veini ja brändi joomist oksendanud tuld ja seejärel surnuks põlenud.
Teine tuntud näide inimese isesüttimisest pärineb 18. sajandi prantslase Jonas Duponti sulest, ta on seda kirjeldanud tabava pealkirjaga raamatus "De Incendiis Corporis Humani Spontaneis" (1763). Tema sõnutsi viis kõrtsipidaja Nicole Millet endaga kaasa saladuse: “Kõik, mis pärast tõsist joomingut Madame Milletile alles jäi, oli tema kolju, mõned selja ja alajäsemete luud”. Voodis olnud põhukott tema surnukeha juures ja mitmesugused puidust esemed jäid sisemiselt puhkenud põlengust kuidagi alles, kui surm teda 20. veebruaril 1725 tabas. Tema abikaasa üle peeti kohut ja ta mõisteti mõrvas süüdi, kuid lõpuks kuulutati ta süütuks tänu tohtri Claude-Nicolas Le Cati ülestunnistusele. Viimane oli kõrtsi külastajate hulgas, kui kõrbelehk maja äratas ja majaemanda tuhastunud keha avastati. Ta veenis kohut, et see oli Jumala tegu.
Inimese isesüttimist pärast alkoholi tarvitamist on kirjeldanud ka kirjanik Charles Dickens oma 1853. aasta romaanis "Kõle maja" ("Bleak House").
Paljassaare kari
Paljassaare kari on madal koht (kari) Tallinna lahes Paljassaare poolsaare tipu lähedal.
Kari koordinaadid on.
Mihkel Veske puiestee
Mihkel Veske puiestee on tänav Viljandis Uueveski linnaosas.
Tänav saab alguse Uueveski teelt (teisel pool kulgeb samas sihis Ilmarise tänav) ja suundub idakagusse. Tänav ristub Lydia Koidula tänavaga ja lõppeb Kalda puiesteega ristudes. Tänava pikkus on 241 m.
José Rodríguez Martínez
José Rodríguez Martínez (sündinud 16. detsembril 1994) on Hispaania jalgpallur (poolkaitsja), kes mängib alates 18. augustist 2019 Hispaania esiliiga klubis Málaga.
Ta on mänginud Hispaania noortekoondistes.
Varem on ta klubijalgpalli mänginud Hispaania, Hollandi, Türgi, Iisraeli ja Saksamaa kõrgliigades.
Klubidega
Galatasaray Tel Avivi Maccabi
RNA interferents
pisi|Lentiviraalne shRNA kohaletoimetamine ja RNA interferentsi mehhanism imetajate rakkudes
RNA interferents (RNAi) on süsteem elavates rakkudes, mis osaleb geeniaktiivsuste määramisel. RNA interferentsiks on olulised kaks tüüpi väikseid RNA molekule – mikroRNA (miRNA) ja väike interfereeriv RNA (siRNA). RNA-d on otsesed produktid geenidelt, mis saadakse transkriptsiooni teel. Need eelnimetatud väiksed RNA-d võivad seonduda teistele RNA-dele, tõstes või alandades nende aktiivsust, näiteks seondudes mRNA-le, takistavad nad sellelt toimuva translatsiooni ehk valgusünteesi. RNA interferentsil on oluline roll rakkude kaitses parasiitsete geenide (viiruste ja transposoonide) vastu, organismi arengu suunamises ja geeniekspressioonis üldiselt.
RNAi rada leidub paljudes eukarüootides, kaasa arvatud kõrgemates hulkraksetes loomades, ning mida initsieerib endoribonukleaasne ensüüm Dicer. Dicer lõikab pika kaheahelalise RNA (dsRNA) molekulid väiksemateks umbes 20 nukleotiidi pikkusteks fragmentideks, mida nimetataksegi siRNA-ks. Iga siRNA hargneb lahti kaheks üheahelaliseks RNA-ks (ssRNA): guide-ahelaks ja passenger ehk anti-guide-ahelaks. Passenger-ahel degradeeritakse ehk lagundatakse, kuid guide-ahel kuulub RNA-indutseeritud geenivaigistamiskompleksi (RISC, inglise keeles RNA-induced gene silencing complex). Selle enimuuritumaks tulemiks on post-transkriptsiooniline geenivaigistamine. See ilmneb siis, kui guide-ahel paardub mRNA komplementaarse järjestusega ning katalüütiline RISC-i komponent argonaut tekitab lõike. See protsess on jaotunud süsteemselt terves organismis hoolimata siRNA piiratud molaarsest kontsentratsioonist.
Tänu selektiivsele RNAi mõjule geeniekspressioonis on see väärtuslikuks uurimisvahendiks nii rakukultuurides kui ka elavas organismis. Viies sünteetilist dsRNA rakkudesse, võib see kutsuda esile konkreetsete huvipakkuvate geenide supressiooni. RNAi saab kasutada ka raku suuremahulise geenide väljalülitamise korral, kui süstemaatiliselt lülitatakse välja kõik geenid, aitamaks tuvastada komponente teatud raku protsessidel, nagu raku jagunemisel. Lisaks on RNAi paljutõotav töövahend nii biotehnoloogias kui ka meditsiinis.
Varem on RNA interferentsi tuntud nimetustega "kosupressioon" või "posttranskriptsiooniline geenivaigistamine". Alles siis, kui need näiliselt erinevad protsessid said paremini tuntuks, selgus, et nad kirjeldasid RNAi fenomeni. 2006. aastal jagasid Andrew Fire ja Craig C. Mello Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhinda, mille nad said oma töö eest RNA interferentsi kohta nematoodis C. elegans. Uurimus avaldati aastal 1998.
Mehhanism rakus
RNAi on RNA-sõltuv geenivaigistamise protsess, mida viib läbi RNA-indutseeritud vaigistamiskompleks (RISC). Lühikesed kaheahelalised RNA molekulid algatavad RNAi tsütoplasmas, kus nad interakteeruvad RISC-i katalüütilise komponendiga – argonaudiga. Kui dsRNA on eksogeenne (pärineb laboratoorsest manipulatsioonist või RNA-genoomselt viiruselt), siis see tuuakse kohe tsütoplasmasse, kus argonaut lõikab selle lühikesteks fragmetideks. Initsieeriv dsRNA võib olla ka endogeenne (pärineb rakust endast) pre-mikroRNA-na, mis on ekspresseeritud RNA-kodeerivatest geenidest genoomis. Sellistelt geenidelt sünteesitud primaarsed transkriptid kõigepealt läbivad töötluse rakutuumas, mille järel nad moodustavad pre-miRNA omapäraseid stem-loop struktuure. Seejärel need eksporditakse tuumast tsütoplasmasse, kus ensüüm Dicer nad lõigustab. Nii eksogeene kui ka endogeenne dsRNA rajad ühinevad RISC-i juures.
dsRNA lõigustumine
Endogeenne dsRNA algatab RNAi, aktiveerides ribonukleaasset valku Dicer, mis seondub ja lõikab kaheahelalist RNA-d (dsRNA). Tekivad 20–25-nukleotiidised kaheahelalised fragmendid, millel on 2 nukleotiidi pikkune üleulatuv ots ahela 3’ tipus. Mitmete organismide genoomidel põhinevad bioinformaatika uuringud on näidanud, et see pikkus maksimeerib sihtmärk-geeni spetsiifilisust ja minimeerib mittespetsiifilisi efekte. Neid kaheahelalisi RNA fragmente nimetatakse väikesteks interfeerseteks RNA-deks (siRNA-d). Need siRNA-d hargnevad kaheks üksikahelaks ja integreeruvad aktiivsesse RISC-i. Pärast integratsiooni siRNA alused paarduvad sihtmärgiks oleva mRNA ahelaga, millele tekitatakse lõige. Niiviisi on sellelt mRNA-lt translatsiooni toimumine takistatud.
C. elegans 's võimendatakse initsiatsiooni vastust sünteesides "sekundaarseid" siRNA-sid. Need sünteesitakse primaarsete siRNA-de või dicer-produtseeritud siRNA-de põhjal. Need "sekundaarsed" siRNA-d on dicer-produtseeritud siRNA-dest struktuurselt eristatavad ning mida ilmselt sünteesib RNA-sõltuv RNA polümeraas (RdRp).
RISC aktivatsioon ja katalüüs
RNA-indutseeritud geenivaigistamise kompleksi (RISC) aktiivsed komponendid on endonukleaasid, mida nimetatakse argonautideks. Argonaudid lõigustavad siRNA-ga komplementaarselt seotud sihtmärk-mRNA ahela. Dicer´i lõigatud fragmendid on kaheahelalised, teoreetiliselt võiksid mõlemad ahelad moodustada funktsionaalse siRNA. Kuigi ainult üks ahel kahest- guide-ahel – seondub argonaudiga ja juhib geenivaigistamist. Teine ahel, mida nimetatakse anti-guide- ehk passenger-ahelaks, degradeeritakse RISC-i aktivatsiooni käigus. Kui alguses arvati, et need kaks ahelat eraldab teineteisest ATP-sõltuv helikaas, siis nüüdseks on teada, et eraldamise viivad läbi otseselt RISC-i komponendid ATP-sõltumatult. Guide-ahel valitakse selle järgi, kummal on 5’ ots ebastabiilsemalt seondunud oma komplementaarse ahelaga, kuid see ei sõltu sellest, millises suunas lõikas Dicer dsRNA-d enne RISC-iga integreerumist. R2D2 valk võib käituda kui eristav faktor, kui see seondub stabiilsemale 5’ otsale passenger-ahelas.
Kuidas aktiveeritud RISC määrab ära komplementaarse mRNA ahela asukoha rakus, on veel teadmata. mRNA sihtmärkide translatsioon pole absoluutselt vajalik RNAi-vahendatud degradatsiooniks, kuigi on leitud, et lõigustumisprotsess võib seotud olla translatsiooniga. RNAi võib olla efektiivsem nende mRNA sihtmärkide vastu, mida ei transleerita. Argonaudid, RISC-i katalüütilised komponendid, lokaliseeruvad tsütoplasmas spetsiifilistes regioonides, mida nimetatakse P-kehakesteks (ka tsütoplasmaatilisteks kehakesteks või GW kehakesteks) ning milles on kõrge mRNA laguproduktide tase. Samuti on P-kehakestes klasterdunud miRNA aktiivsus. Defektid P-kehakestes viivad RNAi efektiivsuse alla, viidates, et nad on RNAi protsessis olulise etapi toimumiskohaks. pisi|350px|vasakul| Ensüüm [[Dicer lõigustab kaheahelalise RNA, et moodustada siRNA või miRNA. Need töödeldud RNA-d inkorpureeruvad RISC kompleksi, mille sihtmärgiks on mRNA, et selle kaudu takistada translatsioon ]]
Transkriptsiooniline vaigistamine
RNA interferentsi raja komponente kasutatakse ka mitmetes eukarüootide genoomide organisatsiooni ja struktuuri hooldamisel. Histoonide modifitseerimine ja heterokromatiini moodustumise indutseerimine represseerivad geene pre-transkiptsiooniliselt. Sellist protsessi nimetatakse RNA-indutseeritud transkriptsiooniliseks vaigistamiseks ((RITS) inglise keeles RNA-induced transcriptional silencing) ning seda viib läbi valkude kompleks nimetusega RITS. Pärmis S. pombe see kompleks sisaldab argonauti, kromodomäänset valku Chp1 (inglise keeles chromodomain protein Chp1) ja tundmatu funktsiooniga valku Tas3. Selle tulemusena heterokromatiini moodustumiseks on vajalik argonaudi ja RdRp valkude olemasolu. Nende geenide deleteerumise tulemusena häirub S. pombe histoonide metülatsioon ja tsentromeeride formeerumine, põhjustades raku jagunemisel anafaasi aeglustumist või seiskumist. Mõningatel juhtudel on täheldatud histoonide modifikatsiooniga seotud sarnastel protsessidel stimuleerivat mõju geenide transkriptsioonile.
Mehhanism, mil viisil RITS indutseerib heterokromatiini moodustumist, on veel vähe uuritud. Enamikul uuringutel on keskendutud pärmi mating-type regioonile, mida teistes organismides ei pruugi olla. Eksisteerivate heterokromatiini regioonide korrashoiuks moodustab RITS kompleksi siRNA-dega, mis on komplementaarsed lokaalsete geenidega, ja seob stabiilselt metüleeritud histoone. Sel viisil käitub RITS kotranskriptsiooniliselt RNA polümeraasi poolt loodud uute pre-mRNA transkriptide degradatsioonile. Sellise heterokromatiini formeerumine on dicer-sõltuv, eeldatavasti seetõttu, et Dicer on vajalik komplemendi alguse loomiseks siRNA ja sihtmärk-transkripti vahel. Heterokromatiini korrashoid käib ennast varustava tsükkelprotsessina – uued siRNA-d, mis lähevad RITS kompleksi, moodustuvad värsketest RdRp transkriptidest. Imetajate rakkudes toimuv heterokromatiini korrashoid võib olla RNAi raja komponentidest sõltumatu.
Erinevused organismide vahel
Organismid erinevad võimelt vastu võtta võõrast dsRNA-d ja kasutada seda RNAi rajas. RNA interferentsi efektid võivad olla nii süsteemsed kui ka päritavad, näiteks taimedel või C. elegans´il, kuid mitte Drosophila’l ja imetajatel. Arvatakse, et taimedes RNAi levib siRNA transpordi teel läbi rakuseintes olevate plasmodesmide. Päritavus tuleneb RNAi sihtmärgiks olevate promooterite metülatsioonist – uus metüleeritud järjestus replitseeritakse igas rakupõlvkonnas. Taimede ja loomade vaheline suurem üldine erinevus peitub endogeensete miRNA-de sihtmärgiks määramises. Taimedes miRNA-d on täiuslikult või peaaegu täiuslikult komplementaarsed oma sihtmärk-geeniga ja indutseerivad otse RISC-ilt mRNA lõikamise, kuid loomades on miRNA-d järjestuselt pigem divergeerunud ning indutseerivad translatsioonilise repressiooni. Selline translatsiooniline efekt võib olla põhjustatud mRNA polüadeniinisaba ja translatsiooni initsiatsiooni faktorite vaheliste interaktsioonide inhibeerimisest.
Mõnedel eukarüootsetel algloomadel, nagu Leishmania major ja Trypanosoma cruzi, puudub RNAi rada täiesti. Kõik või enamik raja komponente puuduvad osades seentes nagu näiteks mudelorganismis Saccharomyces cerevisiae. Ühe hiljutise uuringu käigus selgus, et RNAi võib esineda teistes pärmides, nagu Saccharomyces castellii ja Candida albicans, ning demonstreeriti, kuidas S. castellii kahe RNAi-seoselise valgu indutseerimine S. cerevisiae’s tekitas RNA interferentsi. See, et teatud kott- ja kandseentel puuduvad RNAi rajad, tähendab seda, et RNA vaigistamiseks vajalikud valgud olid iseseisvalt kaduma läinud mitmest seente fülogeneetilisest harust. Võimalik, et see toimus uue sarnase funktsiooniga raja evolutsioneerumise või teatud niššide selektiivse eelise puudumise tõttu.
Vahastu kirik
pisi| Vahastu kirik on kirik Raplamaal Rapla vallas Vahastu külas.
Kirik valmis 1883. aastal Türi abikirikuna.
Aastal 1864 pandi tollal pühakojana toiminud kabelisse üles korjanduskarp kiriku ehitusraha kogumiseks ning tehti üleskutse ehitusmaterjali varumiseks. Kiriku nurgakivi pühitseti sisse 28. septembril 1879. Ehitust alustati kevadel 1881 ja sügiseks sai kirik katuse alla. Kiriku pühitsesid 29. mail 1883 superintendent Ernst Wilhelm Woldemar Schultz, Järvamaa praost Heinrich Ferdinand Hoffmann ja Türi õpetaja Andreas Kurrikoff.
Aastal 2009 sai kirik uue katuse.
Kiriku juures on Vahastu kalmistu. Kirikuaias on Vabadussõja mälestussammas.
Kirikut kasutab EELK Vahastu kogudus.
Marika
Marika on naisenimi.
Nimi on levinud Tšehhis, Slovakkias, Poolas, Kreekas, Rootsis, Soomes ja Eestis.
1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Marika 3172 naisel. Marika on Eestis populaarsuselt 39. naisenimi. Kõige populaarsem oli eesnimi Marika vanuserühmas 50–54, kus neid oli 10 000 elaniku kohta 70,25 ning Saare maakonnas, kus neid on 10 000 elaniku kohta 30,94. Marika oli keskmiselt 50 aasta vanune (mediaanvanus oli 52).
Lätis oli 2021. aasta 30. juuni seisuga eesnimi Marika 1659 inimesel.
Lairahu
Lairahu on väike saar (rahu) Hiiumaa vallas Tareste lahes.
Rahu koordinaadid on.
Strasbourgi Eesti Kool
Strasbourgi Eesti Kool on Prantsusmaal Strasbourgis tegutsev kool.
Kool avati sügisel 2011. Koolis õpetatakse ka eesti keelt ja tutvustatakse eesti kultuuri.
Kooli juhataja on Moonika Õis.
Maailma arenguaruanne
Maailmapanga maailma arenguaruanne on maailma majandusliku, sotsiaalse ja keskkondliku olukorra näitaja, mida on 1978. aastast välja antud igal aastal.
Ajalugu
Aastatel 1974–1980 keskendus Maailmapank arengumaade inimeste tavavajaduste täitmisele. Laenude hulk ja maht laenajatele suurenes, samal ajal laienesid laenude sihtrühmad infrastruktuurilt sotsiaalteenustele ja teistesse sektoritesse. Muutustes oli suur roll Robert McNamaral, kes määrati maailmapanga presidendi ametikohale 1968. aastal Lyndon B. Johnsoni poolt. McNamara palkas pangavarahoidja Eugene Rotbergi otsima uusi kapitaliallikaid väljaspool põhja panku, kes olid olnud rahastamise primaarseteks allikateks. Rotberg kasutas globaalset võlakirjaturgu, et suurendada panga kasutatavat kapitali. Üks tagajärg vaesuse leevenduse perioodile oli kolmanda maailma võla kiire kasv. Aastatel 1976–1980 suurenes kolmanda maailma võlg aastas keskmiselt 20%. Sellest tingituna hakkas Maailmapank välja andma maailma arenguaruannet.
Teemad läbi aegade
Maailma arenguaruannet hakati välja andma iga-aastase publikatsioonisarjana, mille esimene aruanne kandis pealkirja „Väljavaade kasvuks ja vaesuse leevenduseks“. Sellest alates on see igal aastal keskendatud mõnele konkreetsele teemale, mis on arengukeskne, ning aruannetes esitatakse üksikasjalik uuring asjakohaste sektorite, kasutusalade ja väljatöötatud vahendite kohta. Aruanded ja nende pealkirjad on järgmised:
Keith Ferguson
pisi|Keith Ferguson (2008) Keith James Ferguson (sündinud 26. veebruaril 1972 Los Angeleses) on Ameerika Ühendriikide filminäitleja.
Jan Smuts
pisi|Jan Smuts (1934) Jan Christiaan Smuts (24. mai 1870 – 11. september 1950) oli Lõuna-Aafrika riigimees.
Elektrougli
1899. aastal rajati Kudinovo küla lähedale Elektrougli tellisetehas. 1934 moodustati tehase lähedal asuvatest küladest Elektrougli töölisalev. 1956. aastal sai Elektrougli linnaõigused.
Linnas toodetakse tänapäevani telliseid, aga ka keraamilisi detaile ja kaableid.
Jan Smuts
Aastail 1919–1924 ja 1939–1948 oli ta Lõuna-Aafrika Liidu president.
Hüpertriglütserideemia
Hüpertriglütserideemia tähistab normaalsest suuremat triglütseriidide ehk rasvade sisaldust vereringes. Suurenenud triglütseriidide sisaldus suurendab kardiovaskulaarsete haiguste riski ning võib põhjustada pankreatiiti, ateroskleroosi ja rasvmaksa. Tüüpiliselt on tegemist mitmetegurilise haigusega, mistõttu võib hüpertriglütserideemia ravi osutuda keerukaks.
Hüpertriglütserideemia piiriks loetakse kokkuleppeliselt paastunud inimese triglütseriidide sisaldust veres üle 1,7 mmol/l (150 mg/dl).
Väga raske hüpertriglütserideemia (>1000 mg/dl) korral on tegemist eriti ohtliku seisundiga, sest suureneb tunduvalt akuutse pankreatiidi oht, millel võivad olla eluohtlikud tagajärjed. Kuigi hüpertriglütserideemia alumiseks piiriks on seatud triglütseriidide kontsentratsioon üle 1,7 mmol/l (150 mg/dl), võib kõige väiksema aterosklerootiliste kardiovaskulaarsete haiguste (ASCVD) riskiga on triglütseriidide sisaldus alla 1,1 mmol/l (100 mg/dl).
Eristatakse toitumisjärgset hüpertriglütserideemiat, kus triglütseriidide sisaldus veres suureneb pärast toitumist. Normaalse metabolismi korral on triglütseriidide sisaldus veres kõige suurem kolm kuni neli tundi pärast söömist. Metaboolsete häirete korral võib triglütseriidide kontsentratsioon püsida kõrge pikka aega pärast toitumist, 12–14 tundi või isegi kauem. Toitumisjärgset hüpertriglütserideemiat loetakse samuti iseseisvaks riskiteguriks südame-veresoonkonna haiguste kujunemisel.
Sümptomid
Hüpertriglütserideemiaga inimesed on üldiselt asümptomaatilised, kuid väga suure triglütseriidide sisalduse korral võib esineda nahal ksantoome, võrkkesta lipeemia (lipemia retinalis), maksa ja põrna samaaegset suurenemist ning korduvat kõhuvalu, mis võib olla seotud pankreatiidiga.
Diagnoos
pisi|Hüpertriglütserideemiline veriHüpertriglütserideemiat diagnoositakse vereanalüüsi alusel, mis võetakse tavaliselt siis, kui viimasest toidukorrast on möödunud vähemalt 8–12 tundi ehk inimene on paastunud olekus. Juhul kui analüüs näitab suurenenud triglütseriidide sisaldust veres, soovitatakse täiendavaid analüüse, et hinnata, kas selle taga võivad olla sekundaarsed mõjutajad („sekundaarne hüpertriglütserideemia“). Nende puudumisel on tegemist ainult primaarse hüpertriglütserideemiaga. Enamikul hüpertriglütserideemiaga inimestel on vähemalt üks sekundaarne põhjustaja. Võrreldes normaalse metabolismiga, on hüpertriglütserideemiaga inimese veri isegi pärast paastumist rasvarikas ja piimja konsistentsiga.
Triglütseriide võib mõõta ka pärast toitumist, kuid ühtsete standardite puudumise tõttu toitumisjärgse triglütseriidide tasemete ja analüüsile eelneva eine suhtes soovitatakse hüpertriglütserideemia määramiseks esialgsed diagnoosid teha paastunult. Samas on leitud, et toitumisjärgne hüpertriglütserideemia võib paremini ennustada kardiovaskulaarsete haiguste riski kui paastumisel määratud hüpertriglütserideemia.
Primaarne hüpertriglütserideemia
Kõige raskematel juhtudel on tegemist geneetilistest häiretest tuleneva ehk primaarse hüpertriglütserideemiaga, mida põhjustavad mutatsioonid triglütseriidide metabolismiga seotud geenides. Üldiselt on tegemist polügeense haigusega, kus raske hüpertriglütserideemia korral kuhjuvad veres triglütseriidid mitme väikese mõjuga geenmutatsiooni ja keskkonnategurite koostöös. Tuvastatud on haruldased mutatsioonid sellistes geenides nagu APOA5, APOC2, GPD1, GPIHBP1, LMF1 ja LPL, mis suudavad üksi esinedes viia mõõduka kuni väga raske hüpertriglütserideemia tekkeni.
Pärilik hüpertriglütserideemia
Geneetilise hüpertriglütserideemia korral võib tegemist olla päriliku haigusega, näiteks perekondlik hüpertriglütserideemia või perekondlik kombineeritud hüperlipideemia. Perekondliku hüpertriglütserideemia korral toodab organism rohkem triglütseriidirikkaid lipoproteiine, kuid vere kolesterooli sisaldus jääb normaalsuse piiridesse ning patsiendid on üldiselt asüptomaatilised. Perekondliku kombineeritud hüperlipideemia korral toodetakse rohkem triglütseriidirikkaid lipoproteiine kui ka kolesteroolirikkaid väikese tihedusega lipoproteiine (LDL). Sel juhul on enamasti suurenenud ka "halva" kolesterooli (LDL-kolesterool) hulk veres. Lisaks on häiritud jäänuklipoproteiinide eemaldamine vereringest.
Eriti ohtlik on veel perekondlik külomikroneemia, mis on levikult kolmas pankreatiidi põhjus. Selle haigusega patsientide seas on pankreatiidi tõttu tekkinud tüsistustesse suremus 5–6%, kuid haigust esineb kõigest ühel inimesel miljonist. Levinuim perekondliku külomikroneemia põhjus on mutatsioonid LPL geenis.
Rasvumine, ainevahetussündroom ja II tüüpi diabeet
Inimestel, kellel on üleliia vistseraalset rasva, on tihti veres normaalseks peetavast suurem triglütseriidide sisaldus ja väiksem "hea" kolesterooli sisaldus. Ligi 80 protsendil meestest vööümbermõõduga üle 90 cm on vere triglütseriidide sisaldus üle 2 mmol/l (177 mg/dl).
Hüpertriglütserideemia teke rasvumise, ainevahetussündroomi ja II tüüpi diabeedi korral on seotud endogeensete triglütseriidirikaste lipoproteiinide taseme suurenemisega vereringes, millega koos võib aga ei pruugi esineda külomikroneemia. Lisaks on vähenenud endoteelse lipolüüsi efektiivsus ja vabade rasvhapete liikumine maksa, mis suurendab triglütseriidide tootmist.
Alkohol
Alkoholi kuritarvitamine on seotud kõrgenenud vere triglütseriidide taseme ja hüpertriglütserideemiaga. Liigne alkoholi tarvitamine suurendab rasvkoest rasvhapete liikumist maksa ning seega kasvab triglütseriidirikaste lipoproteiinide tootmine. Lisaks on suurenenud lipoproteiinide eritamine maksast ja aeglustunud triglütseriidide lagundamine ja eemaldamine vereringest. Eriti ohtlik on pidev alkoholi tarbimine eksisteeriva hüpertriglütserideemiaga inimestel, kus alkohol võib suuresti süvendada haigust. On täheldatud, et osadel inimestel võib vere triglütseriidide tase alkoholi tarvitamisel jääda normaalsuse piiridesse organismis toimuva lipolüüsi kohandumise tõttu.
Ravimid
Mitmed ravimid võivad negatiivselt mõjutada lipiidide metabolismi ja viia hüpertriglütserideemia tekkeni. Põhjustajate seas on näiteks osad vererõhku alandavad ravimid, mitmed steroidhormoonid, HIV-1 proteaasi inhibiitorid, epilepsia ravimid, immunosupressiivsed ravimid, vähiravimid ja teise generatsiooni psühhoosivastased ravimid.
Lipoproteiinlipaas
Kesksel kohal triglütseriidide metabolismis on endoteeli vaskulaarsel pinnal paiknev ensüüm lipoproteiinlipaas (LPL), mille rolliks on lagundada inimese veres ringlevate lipoproteiinide koostises paiknevaid triglütseriide vabadeks rasvhapeteks ja monoatsüülglütserooliks, varustades rasva- ja lihasrakke energiaga. Suurem osa rasvade lagundamisel toodetud energiast suunatakse toitumisel või paastumisel rasvkoesse, kuid füüsilise aktiivsuse korral hoopis lihaskoesse. Kui LPL-i toime on häiritud, hakkavad veres kuhjuma triglütseriidid, mille tagajärjel esinevadki inimestel mitmed patoloogilised nähtused. Triglütseriidirikkad lipoproteiinid võivad akumuleeruda lisaks verele ka organites, nagu maks ja põrn, mis viib nende suurenemiseni. Lisaks LPL-le põhjustavad hüpertriglütserideemiat ka mutatsioonid sellistes LPL-i reguleerivates valkudes nagu glükosüülfosfatidüülinositool-ankurdatud kõrge tihedusega lipoproteiine siduva valk 1 (GPIHBP1), apolipoproteiinid, angiopoietiinisarnased valgud (ANGPTL) ja lipaasi küpsusfaktor 1 (LMF1).
Triglütseriidirikkad lipoproteiinid
Eristatakse toidurasvadest (eksogeensed rasvad) sünteesitud triglütseriidirikkaid lipoproteiine, mida kutsutakse külomikroniteks ja organismi enda toodetud rasvadest (endogeensed rasvad) pakitud lipoproteiine, mida nimetatakse väga väikese tihedusega lipoproteiinideks (VLDL). Külomikronid luuakse soolestikus (enterotsüütides) ja transporditakse lümfisüsteemi kaudu vereringesse, kus neid hakkab lagundama LPL. Külomikronitest saavad pärast lipolüüsi aterogeensed jäänuk-külomikronid, mis transporditakse maksa ja kasutatakse hiljem endogeense rasva allikana. Seega, isegi kui toidurasvasid ei tarbita, sünteesib organism maksas triglütseriidirikkaid VLDL-e, mis metabolismihäirete korral võivad kuhjuda vereringesse ja viia hüpertriglütserideemia tekkeni. Üldistusena võib väita, et kerge kuni mõõdukas hüpertriglütserideemia tekib VLDL-de ja jäänuklipoproteiinide ülekülluses ning raske hüpertriglütserideemia korral on iseloomulik külomikronite kõrge tase veres isegi paastudes. . On leitud, et tervetes inimestes toimub kuni 10% lipogeneesist paastumisel maksas, insuliiniresistentsusega ja mittealkohoolse rasvmaksaga patsientidel kuni 22%. Oluline on lisaks triglütseriidide lagundamisele ka jäänuklipoproteiinide kiire eemaldamine vereringest, sest jäänukid võivad siseneda endoteelirakkudesse, soodustades põletiku ja ateroskleroosi teket.
Pankrease lipaas
Selleks, et toidust saadud hüdrofoobsed triglütseriidid saaksid soolestikus imenduda ja läbida rakumembraane, tuleb nad kõigepealt lagundada vabadeks rasvhapeteks ja monoatsüülglütserooliks. Selle protsessi eest vastutab soolestiku ensüüm pankrease lipaas. Rasva imendumise takistamine pankrease lipaasi inhibeerimise kaudu kaksteistsõrmiksooles on üks võimalikke viise, kuidas alandada kehakaalu ja vähendada toitumisjärgset või sekundaarset hüpertriglütserideemiat. Mida vähem rasvasid soolestikus imendub, seda vähem triglütseriidirikkaid külomikroneid jõuab vereringesse. On pakutud, et 50–70% kõikidest toidurasvadest lagundab pankrease lipaas.
Ravivõimalused
Hüpertriglütserideemia ravistrateegiad hõlmavad mitmeid sihtmärke, mis on seotud LPL-i toime või triglütseriidide metabolismi reguleerimisega. Eesmärkideks on nii LPL-i aktiivsuse tõstmine kui ka tema inhibiitorite mõju takistamine, et vähendada triglütseriidide hulka vereringes. Esimene ja kõige efektiivsem viis triglütseriidide sisalduse vähendamiseks veres on muuta elustiili: alanda liigset kehakaalu ning vähendada lihtsuhkrute ja alkoholi tarbimist. Kolesterooliga võrreldes on triglütseriidide sisaldus veres palju rohkem mõjutatud kaalu muutustest. Kui tegemist on raske hüpertriglütserideemiaga, kus pankreatiidi oht on suur, soovitatakse patsientidel üle minna väga väikese rasvasisaldusega dieedile (15–20 g rasva päevas).
Fibraadid
Hüperkolesteroleemia korral on kolesteroolisisalduse vähendamiseks pikalt kasutusel olnud statiinid, mis vähendavad kolesterooli moodustumist maksas, kuid samas on nende mõju vere triglütseriididele tagasihoidlik (15–30% ). Seetõttu kasutatakse koos statiinidega tavaliselt fibraate, mille eesmärk on vähendada triglütseriidirikaste lipoproteiinide tootmist maksas ja samas kiirendada triglütseriidide eemaldamist verest. Samuti tõstavad fibraadid mõningal määral „hea“ kolesterooli taset (15–20% ) veres. Fibraatide toimemehhanism on seotud PPAR-α transkriptsioonifaktori ekspressiooni indutseerimisega, mis vastutab mitmete lipoproteiinide metabolismis osalevate valkude ekspressiooni eest. Selle tulemusena väheneb triglütseriidide kontsentratsioon veres 30–50%. On leitud, et fibraatide ja statiinide kooskasutuse kõrvaltoimena suureneb lihasepõletiku risk võrreldes nende ravimite eraldiseisva kasutamisega.
Oomega-3-rasvhapped
Triglütseriidide tase veres väheneb 30–50%, kui manustada 2000–4000 mg oomega-3-rasvhappeid (eikosapentaeenhape [EPA], dokosaheksaeenhape [DHA]) päevas. Oomega-3-rasvhapped suurendavad rasvhapete katabolismi, vähendavad triglütseriidide sünteesi maksas ja soodustavad triglütseriidide eemaldamist vereringest. Tavaliselt võetakse oomega-3-rasvhappeid koostöös statiinide ja fibraatidega.
Antisense oligonukleotiidid
Antisense oligonukleotiidid on üheahelalised DNA või RNA molekulid, mis on komplementaarsed mingi valitud järjestusega. Antisense RNA ravimi korral takistab molekul sihtmärk-valgu translatsiooni, hüpertriglütserideemia korral näiteks apoC-III või ANGPTL3, seostudes valgu mRNA järjestusega (hübridisatsioon). Seostumise tulemusena tekkinud hübriid lagundatakse.
Volanesorsen
Üks sihtmärke triglütseriidide sisalduse vähendamiseks on apolipoproteiin C-III (apoC-III) – lipoproteiinide pinnal paiknev valk, millel on oluline roll triglütseriidirikaste lipoproteiinide metabolismis. Uurimistöö on näidanud, et apoC-III ületootmine organismis võib viia väga raske hüpertriglütserideemia tekkeni. Kuigi apoC-III tuntakse põhiliselt kui LPL-i inhibiitorit, siis väheneb triglütseriidide sisaldus apoC-III puudumisel oluliselt ka nendes patsientides, kellel funktsionaalset LPL-i ei ole. Seetõttu on võimalik, et paraneb triglütseriidide koristamine vereringest lisaks apoC-III tasemete vähendamisele ka mõne muu mehhanismi tõttu. Välja on töötatud ravim Volanesorsen (müügil nimega Waylivra), mis vähendab apoC-III tootmist organismis. Ravimi kasutamisel vähenes veres triglütseriidide hulk suurel määral ning samuti suurenes ka „hea“ kolesterooli sisaldus. Ravimi manustamisel võib väheneda vereliistakute arv ning tekkida allergiline reaktsioon süstimiskohal. Euroopa Ravimiamet kiitis Volanesorseni kasutamise heaks 2019. aastal.
IONIS ANGPTL3-LRx
ANGPTL3 on peamiselt maksas ekspresseeritud sekreteeritav valk, mis inhibeerib LPL-i aktiivsust. ANGPTL3 antisense oligonukleotiidi (Ionis Pharmaceuticals ) korral on esimese faasi kliinilistes uuringutes näidatud, et see vähendab inimestes triglütseriidide sisaldust veres kuni 85%. . Oligonukleotiid siseneb maksa ning vähendab ühe uurimuse kohaselt vereringes ANGPTL3 kontsentratsiooni 44,6–84,5%.
Geeniteraapia
Geeniteraapia korral viiakse haiguse ravimiseks patsiendi rakku võõr-DNA, kasutades näiteks allpool toodud hüpertriglütserideemia ravi korral adenoseoselist viirust. Selle eesmärgiks on geneetilise haiguse ravimine algtasemel – muteerunud geeni asendamine normaalselt talitleva geeniga.