cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Marge Monko
Monko on lõpetanud bakalaureuse- ja magistriõppe Eesti Kunstiakadeemia fotograafia osakonnas ning täiendanud end Kaunite Kunstide Kõrgkoolis (HISK) Gentis Belgias. Ta on osalenud paljudel näitustel, muu hulgas kunstibiennaalil Manifesta 9 Belgias.
Marge Monko esimene suurem isikunäitus "Kuidas kanda punast" oli kõigepealt Rael Arteli kureerituna Tartu Kunstimuuseumis (25.10.2013 – 02.02.2014), seejärel eksponeeriti seda Viini kunstimuuseumis mumok. Sellel näitusel käsitles ta Eesti ajalugu ja siinse tööpoliitika muutumist, sidudes seda kodanikuaktivismi ja feministlike aadetega. Näiteks koosnes teos "Vaba armastus" (2013) 1905. aasta Postimehe arhiiviväljavõtetest, kus toonane ajalehe peatoimetaja Jaan Tõnisson manitses keskkoolitüdrukuid kasinusele. Võrdluseks olid välja toodud fotod kaasaja neidudest-koolilõpetajatest. Millised on ootused, mida ühiskond naistele suunab ja kuidas naised ise neid ootusi vastu võtavad? Kas tänapäeval, kui vaba armastus ei ole enam tabu, saab naine olla ühiskondlikult aktiivne ning milliste teemadega ta seejuures tegelema peaks?
2012. aastal võitis Monko esimese Eesti kunstnikuna Ida- ja Kesk-Euroopa kunstiauhinna Henkel Art Award. Samal aastal oli ta üks Köler Prize'i nominentidest. Aastatel 2013–2015 osales ta stuudioprogrammis HISK Belgias ning 2015. aastal ISCP residentuuris New Yorgis.
Sündinud 7. novembril
''Siin artiklis loetletakse 7. novembril sündinud tuntud inimesi.
Päidla Uibujärv
Uibujärv (ka Päidla Uibujärv, Uibojärv, Annijärv) on järv Valgamaal Päidla külas, üks Päidla järvedest.
Jüri Parijõgi
pisi|Jüri Parijõgi. Giulia Landonio tušijoonistus Jüri Parijõgi (kuni 25. aprillini 1935 Parinbak, ka Parinbach; 2. september 1892 Kunda-Malla vald – 9. juuli 1941 Tartu) oli eesti noorsookirjanik ja pedagoog.
Ta õppis Kunda vallakoolis, 1905–1909 Rakvere linnakoolis ja 1929–1931 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas. Jüri Parijõgi oli alates 22. septembrist 1934 üliõpilaste seltsi Raimla liige ja alates 16. maist 1936 vilistlane.
Alates 1910. aastast töötas õpetajana. Osales 1915–1917 I maailmasõjas ja 1919–1920 Vabadussõjas (alamleitnant, 1920). Viidi 1941. aasta 7. juuli öösel kodust ülekuulamisele. Hukkus NKVD massimõrva ohvrina Tartu vanglas.
Tegevus pedagoogina
Osales 1910. aastal Rakvere linnakooli pedagoogikakursustel ja seejärel töötas õpetajana: aastail 1910–1915 Rakvere lähedal Kaarli vallakoolis, 1920–1921 Rakvere 1. Algkoolis, 1921–1923 Rakvere Õpetajate Seminari Harjutuskoolis. 1923. aastal sai Rakvere Õpetajate Seminari Harjutuskooli direktoriks ja hakkas propageerima üldõpetuse metoodikat.
1929. aastal asus elama Tartusse, kus töötas aastail 1929–1930 Tartu 3. Algkoolis õpetajana ja 1931–1940 Tartu 4. Algkooli juhatajana. 1940–1941 oli Parijõgi Tartu Õpetajate Seminari direktor.
Ta oli Akadeemilise Pedagoogika Seltsi üks asutajaid ja juhatuse liige. Koostas üldainete ja koduloo õppekavu, avaldas metoodikaraamatuid ja õpikuid.
Looming
Kirjandusega tegeles 1912. aastast. Kirjutanud peamiselt jutte ja ühe muinasjutukogu. Tema teostes ilmneb lapse hingeelu sügav mõistmine ja isikupärane jutustamisstiil. Avaldanud ka ajaloo- ja emakeeleõpikuid.
Isiklikku
Jüri Parijõe poeg Endel Parijõgi on Eesti majandusteadlane.
Kaerajaan
pisi|[[Tartu Ülikooli Rahvakunstiansambel SIVO festivalil Hollandis kaerajaani tantsimas]] Kaerajaan on lihtsa ehitusega ühe- või kahetuuriline eesti rahvatants, mida tantsitakse "Kaera-Jaani" saatel.
Tantsus osaleb enamasti 4 inimest (2 paari). A-osa võtmemotiiv (Toropil leitmotiiv) on aeglaste ja kiirete käärhüpete vaheldumine, alustades vasaku jalaga (kontratantsu traditsioon). B-osas 2+3 plaksu nelja kõnnisammuga poolringi on Ullo Toomi seade, mis hakkas kohe folkloriseeruma. Raudkatsi kaerajaanis on 2 plaksu ja 6 sammu. Paarilisega käevangus pöörlemine on kupparimuoride üks peamotiive.
Anna Raudkatsi 1926. aasta raamatus "Eesti rahvatantsud" on kaerajaan soveldatud (seatud) kujul kümnetuurilise tantsuna.
Kristjan Toropi raamatus "Kontratantsud" esineb 17 tantsukirjeldust, mida ta luges kaerajaani-tüüpi kontratantsude hulka. Avaldatud variantidest leidub ka üleminekutüüpe mõne teise sarnase kontratantsutüübi, näiteks kupparimuori ja "ehtsate kaerajaanide" vahel (tantsitakse kupparimuorilikku kaerajaani ja kaerajaanilikku kupparimuorit).
Sarnaseid tantse on tuntud ka Lätis ja Leedus. Lõuna-Tartumaalt levis tants 20. sajandi algaastatel üle Eesti ning sellest on arvukalt kirjapanekuid.
Alates 1999. aastast on Võnnu alevikus korraldatud "Kaera-Jaani" võistutantsimist rahvatantsurühmadele.
Niiluse ahven
Niiluse ahven (Lates niloticus) on ahvenlaste sugukonda kuuluv mageveekala. Ta on laialt levinud afrotroopilises riikkonnas ja kuulub Kongo jõe, Niiluse, Senegali jõe, Nigeri jõe ja Tšaadi järve, Volta järve, Turkana järve ja teiste jõgede valglate pärismaiste liikide hulka. Teda leidub ka Egiptuses riimveelises Maryūţi järves. Lates niloticus on värvuselt hõbedane ja sinise varjundiga. Tal on iseloomulikud mustad kollase välisringiga silmad. Niiluse ahven võib kasvada kuni 2 m pikkuseks ja kaaluda kuni 200 kg, olles seega üks suurimaid mageveekalu. Täiskasvanud isendi keskmine pikkus on 121–137 cm, kuid paljud neist püütakse välja enne, kui nad nii suureks kasvavad.
Niiluse ahven on viidud sisse mitmesse Aafrika järve, sealhulgas Victoria järve ja Nasseri tehisjärve. Rahvusvaheline Looduskaitseliit on niiluse ahvena nimetanud 100 halvima sissetungiva liigi hulka.
Austraalia Queenslandi osariik määrab karmi trahvi kõigile, kelle valduses leitakse elus niiluse ahven, kuna ta võistleb otseselt välimuselt sarnase pärismaise liigiga Lates calcarifer, mis võib kasvada kuni 1,8 m pikkuseks.
Niiluse ahven on oluline söögikala.
Victoria järve sisseviimine
thumb|left|Niiluse ahven võib kasvada kuni 2m pikkuseks ja kaaluda kuni 200 kg Niiluse ahvena Aafrikas Victoria järve sisseviimine on üks sagedamini toodud näide võõrliigi kahjulikust mõjust kohalikule ökosüsteemile.
Niiluse ahven viidi Victoria järve 1950-ndatel ja sellest ajast peale on teda järvest kaubanduslikul eesmärgil püütud. Arvatakse, et niiluse ahvena tõttu on osaliselt või täielikult surnud välja mitusada kohalikku liiki. Algselt toitus niiluse ahven kohalikest kirevahvenlaste perekonda kuuluvatest kaladest, kuid nende arvukuse vähenedes toitub niiluse ahven peamiselt krevettidest ja karplastest.
Niiluse ahvena Victoria järve sisseviimine tõi endaga kaasa suurte kalastusettevõtete loomise. 2003. aastal müüdi teda Euroopa Liitu 169 miljoni euro väärtuses. Ugandas ja Tansaanias pakub Victoria järvel toimuv harrastuskalapüük turismile lisatulu. Hetkel ei ole selge, mis kaugemas tulevikus liigiga seoses võib juhtuda, kuna ülepüük on Niiluse ahvena arvukust vähendanud. Järve ökosüsteemi muutumine on järveäärsetele kohalikele kogukondadele avaldanud kahjulikku sotsiaalmajanduslikku mõju. Laiaulatuslik kalapüük on niiluse ahvena välisriikidesse müümise näol toonud sisse miljoneid dollareid, kuid samal ajal on see sundinud suurel hulgal kohalikke elanikke loobuma traditsioonilisest kalapüügist ja muutnud nad majanduspagulasteks.
Niiluse ahvena sissetoomine on lisaks avaldanud ökoloogilist mõju järve kallasalale. Pärismaiseid krevette kuivatati traditsiooniliselt päikese käes, aga kuna Niiluse ahvena rasvasisaldus on suurem, peab neid riknemise vältimiseks suitsutama. Seetõttu on piirkonnas kasvanud nõudlus küttepuidu järele, mis on toonud kaasa metsatustumise, mulla erosiooni ja kõrbestumise.
Niiluse ahvena Victoria järve sissetoomisega põhjustatud hädasid käsitleb Hubert Sauperi lavastatud dokumentaalfilm "Darwini õudusunenägu", mis kandideeris ka Oscarile.
2013. aasta Ilmar Raua mälestusturniir
pisi|180px|Turniiril esikohta jaganud [[Valgevene maletaja Uladzislaŭ Kavaljoŭ]] pisi|180px|Turniiril esikohta jaganud [[Soome maletaja Mikael Agopov]]
'''Ilmar Raua 47. mälestusturniir''' oli 2013. aastal Viljandis peetud Ilmar Raua sajandale sünniaastapäevale pühendatud mälestusturniir males.
Eesti maleparemikust osalesid suurmeistrid Kaido Külaots, Meelis Kanep, Aleksandr Volodin ja Igor Švõrjov ning rahvusvahelised meistrid Olav Sepp, Tarvo Seeman ja Ülar Lauk. Kaasa tegid ka tulevane suurmeister 16-aastane Ottomar Ladva ning tulevased rahvusvahelised meistrid Juri Krupenski, Andrei Šiškov ja 15-aastane Ilja Siroš. Turniiri peakohtunik oli FIDE arbiiter Marek Kolk, kohtunik ja turniiridirektor Gert Elmaste. Mängiti Šveitsi süsteemis 9 vooru.
Turniiri lõpptulemus
Turniiril jagasid esikohta kevadel kolmandat korda suurmeistrinormi täitnud 19-aastane Uladzislaŭ Kavaljoŭ ja 35-aastane Mikael Agopov, kelle jaoks oli see malekarjääri parim saavutus. Võitjatest pool punkti vähem kogunud Kaido Külaots pääses ainsana Eesti maletajaist esikuuikusse.
Naistest olid edukamad Tatjana Fomina (üldarvestuses 36. koht), 14-aastane Mai Narva (39. koht) ja Monika Tsõganova (40. koht).
Kristinestad
Kui linn 1649. aastal asutati, kandis see Koppö nime. 1651. aastal sai linn uue nime Rootsi kuninganna Kristiina järgi.
Elanikest 57% on rootsikeelsed ja 41% soomekeelsed.
Shittur
Shittur Tarf Malakapur ehk Shittur on küla, mis paikneb Indias Maharashtra osariigi Kolhapuri diskriktis.
Shitturis kõneldakse Marathi ja Kannada keeli.
Asta Blumenfeld
Asta Blumenfeld (sündinud Asta Margarete Hermann, 1. abielus Asta Jaik; 3. juuli 1914 – 23. juuli 2004) oli Eesti tõlkija.
Shittur
Shitturis kehtib India standardaeg (ajavöönd UTC+5:30).
Asta Blumenfeld
Ta lõpetas 1932. aastal ENKSi tütarlastegümnaasiumi.
Shittur
Shittur paikneb merepinnast 72 meetri kõrgusel.
Asta Blumenfeld
Isiklikku
Tema isa Ülo Hermanni isa oli helilooja ja keeleteadlane Karl August Hermann.
Tema tütar on teatrikunstnik Lilja Blumenfeld.
Tiigi tänav (Paide)
Tiigi tänav on tänav Paides.
Tiigi tänava nime kasutati juba Eesti esimese iseseisvuse ajal. Nõukogude ajal kuni aastani 1989 kandis tänav nime Johannes Raudmetsa tänav, mis oli nimetatud NSV Liidu sõjaväelase Johannes Raudmetsa auks. Märtsis 1989 taastati varasem nimi: Tiigi tänav.
Tiigi tn 8 // Pärnu tn 53 asub algne Paide Saksa Tütarlaste Eragümnaasiumi hoone
Löömine (male)
Löömine on mõiste males, mis tähendab käimist vastase malendi poolt hõivatud ruudule. Löödud malend aga läheb laua kõrvale.
Pavel Kuznetsov
Pavel Veniaminovitš Kuznetsov (Павел Вениаминович Кузнецов; sündinud 14. septembril 1956 Leningradis) on vene filosoof, kirjanik, kirjanduskriitik ja publitsist. Rea vene ja lääneeuroopa filosoofia- ja kirjandusajalugu käsitlevate teoste autor. On avaldanud artikleid ajakirjades Voprossõ Filosofii, Zvezda, Novõi Mir, Oktjabr jt.
Tallinna maantee (Pärnu)
Tänav algab Pärnu jõe vasakkaldalt Kesklinna silla alguses Akadeemia, Vee ja Laia tänava ristumiskohas ning suundub põhja. Tänav lõpeb linnapiiril.
Tallinna maantee ristub Suur-Jõekalda, Rääma (paremalt), Johann Voldemar Jannseni (vasakult), Vana-Rääma (paremalt), Ilvese (paremalt), Noorte väljaku (vasakult), Voorimehe (vasakult), Oja (paremalt), Rohu, Lille, Pärja, Niine, Kilgi (paremalt), Härma (vasakult), Savi (paremalt), Pärlimõisa tee (vasakult), Ehitajate tee (paremalt), Lennuvälja tee (vasakult), Parmu, Raua, Tuule (paremalt) ja Lõo (vasakult) tänavaga.
Tänav on ligikaudu 3 kilomeetri pikkune. Tänava lõik Ehitajate teest kuni linnapiirini on osa Via Balticast.
Nimi
Tänav sai praeguse nime 8. märtsil 1935. Enne seda oli see Jänesselja tänav (saksa keeles Jennes(s)elsche Straße). Nimi oli tuletatud linnale kuulunud Sauga mõisa järgi.
Varem sõideti Tallinna Vana-Pärnu kaudu. Tänu Nurme silla ehitamisele 1904. aastal muutus Pärnust Tallinna poole minek Jänesselja teed pidi aina intensiivsemaks, kuni välistas mugavuse tõttu muud võimalused. Nii ilmselt tunduski 1935. aastal loomulikuna nimetada Jänesselja tee ümber Tallinna maanteeks.
Ajalugu
Tallinna maantee alguses on Teise maailmasõja järel kujundatud Noorte väljak, millest tänapäevaste pealeehituste tõttu küll enam palju järele jäänud ei ole. Enne Teist maailmasõda oli selle koha peal lage laadaplats.
Jõest kaugemal palistasid Tallinna (Jänesselja) tänavat enamasti ühe- või poolteisekorruselised puumajad, kus elasid käsitöölised, vürtspoodnikud ja töölised. Paljud 1920.–1930. aastatel ehitatud elamud on Tallinna maantee ääres alles ja heas korras praegugi.
Jänesselja tee oli veel sõjaeelse Eesti ajal kaetud munakivisillutisega.
Urmas Vaino (kunstnik)
Urmas Vaino (sündinud 1. veebruaril 1960) on eesti kunstnik.
Tenochtitláni dünastia
Tenochtitláni dünastia oli kuninglik asteekide dünastia Kesk-Ameerikas.
Aakre mõis
Aakre mõis oli rüütlimõis (vahepeal riigimõis) Rõngu kihelkonnas Tartumaal. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisa keskus Tartu maakonnas Elva vallas Aakre külas.
Mõisa peahoone, ait ja viinavabrik on kultuurimälestised.
Aakre mõisa (Kawrimoise, hiljem Aicker või Ayakar) on kirjalikes allikates esmamainitud 1557. aastal.
Omanikud
Mõisa asutas tõenäoliselt 16. sajandi esimesel poolel Kawerite aadliperekond, kelle käes oli mõis ka enamiku Poola ajast (algul jesuiitide käes).
Aastal 1627 annetas Gustav II Adolf Aakre mõisa koos Rõngu mõisaga admiral Clas Larsson Flemingile, nii et see läks Flemingite perekonna kätte. 17. sajandi mõisate reduktsiooni käigus Aakre mõis riigistati ning oli algul Rootsi, hiljem Vene riigimõis.
Aastal 1782 andis Venemaa keisrinna Katariina II mõisa Rehbinderite käsutusse ja aastal 1798 kinkis Venemaa keiser Paul I mõisa neile. 1802. aastal ostis salanõunik Arend Wilhelm von Rehbinderilt 115 000 rubla eest Aakre mõisa endine Viiburi kuberner, kindralleitnant Karl Johann von Günzel (1741–1816) ja tema abikaasa Catharina (1770–1844), kes oli krahv Jacob Johann von Sieversi tütar. Hiljem olid omanikuks veel ka Engelhardtid.
Rohlandid omandasid mõisa 1853. aastal ning mõis kuulus nendele kuni 1919. aasta võõrandamiseni. Viimane omanik oli 1907. aastast õigusteaduste doktor professor Woldemar von Rohland. Juurdekuuluvad Undi ehk Karlsbergi mõis ja Purtsi mõis olid juba varem kanditaludena välja antud.
Mõisa peahoone
Mõisa ühekorruseline pikk kivist peahoone ehitati 19. sajandil. Stiililt on peahoone lähedane klassitsismile. Algselt oli hoone krohvitud ja fassaadil asus puidust veranda. Fassaadi keskel oli lai ja lame ehisviil (kolmnurkfrontoon) tiheda raamijaotusega kaaraknaga (segmentkaarse aknaga).
Aastal 1920 pärast Põhu koolimaja põlemist koliti Aakre mõisahoonesse kool. Aakre Algkool tegutses Aakre mõisas kuni 1973. aastani. Aastatel 1932–1934 ehitati mõisa peahoone Arnold Matteuse projekti järgi üsna põhjalikult koolimajaks ümber. Selleks sai vallavalitsus riiklikku odavaprotsendilist laenu tähtajaga 40 aastat. Seoses ümberehitusega kaotati fassaadi ehisviil, lisati hoonele mansardkorrus ja katus kujundati viilkatuseks. Ehitati ka uued korstnad. Loodepoolsele küljele ehitati juurde mõned aknad. Hoonel on kolmelööviline ja võlvitud kelder. Hoonel on kvaadernurgad.
Kui algkool 1973. aastal suleti, tegutses samas mõnda aega Aakre Eriinternaatkool. Pärast 1988. aasta kapitaalremonti, mil hoone sai uued avatäited ja uue kivikatuse, tegutseb majas Aakre Lasteaed-Algkool. Kooli juures on park.
Kõigi teostatud ümberehituste tõttu pole hoone siseruumides ajalooliselt väärtuslikest detailidest säilinud midagi muud kui mõni peegellagi ja keldri võlvlagi.
Keskkütte kasutamise tõttu on ahjud välja lõhutud. Korstnates pesitsevad hakid.
Ait-jääkelder
pisi|Ait-jääkelder Peahoonest kirdes asuv maakivist jääkelder on ehitatud arvatavasti samuti 19. sajandil.
Hoone algne sissepääs paiknes loodepoolsel küljel, kuid 1988. aastal keldri sissepääs ehitati kagupoolsele küljele, kus keldriuste kohale moodustub rõdu. Keldri alumine korrus on pool-maapealne, ülemine korrus maapealne. Keldri siseruumides on võimla koos riietus- ja duširuumidega.
Ait
Mõisa aidahoone pärineb 18. sajandi lõpust. Sellel oli 5 kaaravaga kaaristu. Pärast tulekahju pole seda taastatud ning sellest on järel ainult müürid.
Laut
Laudal on vahvärkviil ristikujuliste õhutusavadega.
Viinavabrik
pisi|Viinavabrik Säilinud on peahoonest mõnisada meetrit kagu pool asetsev viinavabrikuhoone.
Chuck Jones
thumb|Chuck Jones 1976. aastal Charles Martin Jones ehk Chuck Jones (21. september 1912 – 22. veebruar 2002) oli Ameerika Ühendriikide animafilmide animaator, stsenarist, produtsent ja režissöör.
Animatsiooni kuldajastul aitas Jones filmistuudios Warner Bros. ellu tuua paljud tänaseni kuulsad tegelaskujud: "Looney Tunesi" Bugs Bunny, Daffy Duck, Elmer Fudd ja Porky Pig. Nimekirja lisanduvad veel tegelaskujud, kelle Jones lõi iseseisvalt, teiste seas näiteks Road Runner, Wile E. Coyote, Marvin Martian, Pepe Le Pew ja Gossamer.
Chuck Jonesi on kutsutud animatsiooni Hitchcockiks. Sarnaselt Alfred Hitchcockiga oli ka Jones psühholoogilise vaimuga ning nõudis alati, et animatsioonid oleksid loogiliselt motiveerivad. Tema parimad tööd on tuletatud antikangelastest, kes on vastavalt petlikud või egoistlikud.
Lapsepõlv
Chuck Jones sündis 21. septembril 1912 USA Washingtoni osariigis Spokane'i linnas. Kui ta oli kuus kuud vana, kolis tema perekond Hollywoodi, kahe kvartali kaugusele filmistuudiotest, kus töötasid tolle aja klassikud nagu Charlie Chaplin ja Buster Keaton. Lapsena osales Chuck aeg-ajalt Mack Sennetti komöödiate stseenides taustategelasena. Kuna Chuck Jonesi isa oli läbikukkunud ärimees, oli neil kodus alati isa ebaõnnestunud firmade reklaampabereid ja logoga pliiatseid. Need ülejäägid andis ta lastele ja soovis, et need kiirelt kasutatud saaks. Jones on seda väärtustanud kui enda järjepideva joonistamise algust. Tema vanemad ei kritiseerinud kunagi laste joonistusi, et neil mitte lasta oma joonistuste vastu austust kaotada.
Noorena ei olnud Chuck kõige targem õpilane, kuigi ta luges palju, sest kodus oli alati palju raamatuid. Ta kukkus keskkoolist välja ja saadeti Chouinardi kunstiinstituuti (tänapäeval California kunstiinstituut). Pärast kunstiinstituudi lõpetamist joonistas Jones tänavatel portreesid, et raha teenida.
Elutöö
1931. aastal leidis Chuck Jones esimese töö animatsiooni vallas, olgugi et algul oli ta tselluloidkilede (läbipaistev kile, millele kaadrid olid joonistatud) puhastaja endise Disney animaatori Ub Iwerksi stuudios.
1933. aastal leidis Jones töö animaatori assistendina Leon Schlesingeri stuudios, mis tootis Warner Bros. stuudiole animafilme ja mille hiljem ka Warner Bros. ära ostis. Sinna sai ta tööle tänu kolleegile Friz Frelengile, keda ta ka terve oma elu austas ja imetles. Chuck Jones on öelnud: "Mitte kellelgi peale Tex Avery ja Friz Frelengi ei ole täiuslikku ajastuse tunnetust."
1935. aastal sai Jones ametikõrgendust ning töötas režissöör Tex Avery meeskonnas animaatorina. 1937. aastast töötas ta Bob Clampetti käe all, tehes tihedalt koostööd oma endise tööandja Ub Iwerksiga. Kui 1938. aastal lahkus stuudiost režissöör Frank Tashlin, sai Jones tema töökoha. Tema esimene animafilm oli "The Night Watchman", mille peaosas oli armas kassipoeg, kellest hiljem koorus välja hoopiski hiir Sniffles.
Jonesi Warner Bros. stuudio ajal loodud tegelaskujud on veel Inki, Claude Cat, Wile E. Coyote. Ta oli kaasatud ka mitme olulise Warner Bro. stuudio animategelaste loomisse, nagu Bugs Bunny, Elmer Fudd ja Duffy Duck. Lisaks töötas ta koos Dr. Seussiga "Private Snafu" sarja kallal, mida toodeti Ameerika Ühendriikide armee jaoks, ja aitas toota animafilme "Mr. Magoo" ja "Gerald McBoing-Boing". 1942. aastal tegi Chuck Jones animafilmi "The Dover Boys", mille tootmisel ta palju eksperimenteeris. See on puhas, avatud kujundusega ja selle animafilmi nurgelised inimkujud andsid eeskuju peaaegu kõikidele animaatoritele 1950. aastatel.
Jones jäi Warner Bros. stuudiosse kuni selle sulgemiseni aastal 1962. Tema tähtsamateks teosteks Warner Bros. stuudios 1950. ja 1960. aastatel kujunesid "From A to Z-z-z-z" (1952), "Duck Amuck" (1953), "High Note" (1960), lisaks 1949. aastal toodetud "For Scent-imental Reasons", mis tõi esmakordselt avalikkuse ette sellise tegelase nagu Pepe LePew ja võitis Oscari. Selleks ajaks, kui Warner Bros. stuudio oma uksed sulges, oli Jones saavutanud juba nii palju, et isegi kui ta oleks kohemaid pensionile läinud, oleks teda ikka meenutatud kui animatsiooni giganti.
Jones aga jätkas töös MGM-i stuudiosse, kus temast sai äsjaavatud animatsiooniosakonna juhataja. Seal ta andis oma panuse "Tom & Jerry" tootmisse. Ta tegi režissöörina ka Oscari võitnud animafilmi "The Dot & the Line", mis põhines Norton Justeri kirjutatud lool.
1970. aastate lõpul võttis Jones uuesti käsile vanad Warner Brosi tegelaskujud. Ta lasi oma firma kaudu need ka televisiooni eetrisse. 1979. aastaks kujunes uuest tulemisest välja lausa suurem film "Bugs Bunny / Road Runner Movie". Lisaks nende kuulsate tegelaste tagasitulekule tegeles Jones ka teiste vanade ja võib-olla ka vähem menukate tegelaste taasloomisega, nagu Buck Rogers ja Michigan J. Frog.
Jones joonistas 1980. ja 1990. aastatel paroodiapilte ja müüs neid oma tütre firma kaudu galeriides. Lisaks tegi ta uusi animafilme Interneti jaoks, need põhinesid uuel tegelaskujul Thomas Timberwolfil. Ta tegi ka lühianimatsioone filmidesse, näiteks 1993. aastal esitletud filmi "Mrs. Doubtfire" sissejuhatusse.
1996. aastal võitis Chuck Jones elutöö-Oscari.
Chuck Jones oli töiselt tegev kuni oma surmani 22. veebruaril 2002.
Isiklikku
Ta abiellus 1932. aastal Dorothy Websteriga, neil sündis 1937. aastal tütar Linda Jones. Dorothy suri aastal 1978. 1983. aastal abiellus Jones oma eluarmastusega Marian Derniga, kelle kõrval ta oli kuni surmani.
Jeff Wall
pisi|Jeff Wall (2014) Jeff Wall (sündinud 29. septembril 1946 Vancouver) on Kanada fotokunstnik.
Tõnis Kenkmaa
Tõnis Kenkmaa (sündinud 25. aprillil 1982 ) on eesti graafik ja muusik.
Ta lõpetas 2008. aastal Eesti Kunstiakadeemia graafika magistrantuuri. Näitustel on ta esinenud alates 2001. aastast.
Ta töötab Kunstiakadeemias õppejõuna ja graafika osakonna digi- ja litograafiameistrina.
Ta on ansambli Pia Fraus liige.
Angerjas (täpsustus)
Angerjas võib tähendada järgmist:
Angerjalised
Angerjalised (varem: angerjalaadilised; Anguilliformes) on keelikloomade (kalade) selts kiiruimsete klassist.
Tuntumad liigid
Tuntumad liigid on:
Kulinaaria
Jaapani köögis on tavalised angerlased (unagi) ja mereangerjalised (anago). Angerjalisi kasutatakse ka Kantoni ja Shanghai köögis. Angerjat (jõeangerjat) ja teisi angerlasi süüakse Euroopas, sealhulgas Eestis, samuti USA-s ja mujal maailmas. Traditsiooniline Londoni toit on angerjatarretis (jellied eels).
Albert Pike
thumb|Albert Pike [[Mathew Brady maalil]] Albert Pike (29. detsember 1809 Boston – 2. aprill 1891 Washington) oli USA 33. astme vabamüürlane ja sõjaväelane.
Ameerika-Mehhiko sõja puhkedes astus Pike ratsaväkke. Buena Vista lahingus, kus 4500 USA sõdurit võitsid 23. veebruaril 1847 16 tuhande mehelist Mehhiko armeed, teenis Pike rühmaülemana.
1831 lahkus Pike kodust ja seikles kaks aastat Metsikus Läänes. 1833 asus ta elama Arkansase osariigi Little Rocki, kus hakkas kohalikule ajalehele Arkansas Advocate varjunime Casca all kaastööd tegema. Tema artiklid olid piisavalt populaarsed, nii et ta kutsuti ajalehe toimetusse tööle. Ta abiellus Mary Ann Hamiltoniga ja sai kaasavaraks osaluse ajalehes. 1835 oli ta juba ajalehe ainuomanik. Tema ajaleht propageeris Viigide Partei maailmavaadet, ehkki arkansaslased olid maailmavaatelt lõhestunud ja ebajärjekindlad.
Pärast sõda asus Pike 1853 elama New Orleansi, kus tegutses juristina, ja naasis 1857 Arkansasesse, kus kogus kuulsust orjuse pooldajana, kuid jäi Viigide Parteisse. Kui see erakond lagunes, astus ta Mittemidagiteadjate Parteisse.
1859 pakkus Harvardi ülikool Pike'ile audoktori kraadi, aga Pike keeldus.
Enne USA kodusõda oli ta setsessiooni vastu, aga kui sõda siiski puhkes, asus ta pooldama Konföderatsiooni. 1854 ütles ta, et Lõuna peaks jääma Põhjaga samasse riiki ja otsima temaga võrdsust, aga kui teda sunnitakse alamasse seisusse, on parem olla väljaspool liitu.
Pike pidas sageli läbirääkimisi indiaanlastega. Sõja alguses määras Konföderatsioon ta oma esindajaks indiaanlaste juures. Ta sõlmis nendega mitu lepingut, millest tuntuim on 1861 sõlmitud leping tšerokiide pealiku John Rossiga.
22. novembril 1861 ülendati Pike brigaadikindraliks. Ta koolitas Konföderatsiooni jaoks välja kolm indiaani rügementi. Need olid mehitatud "tsiviliseeritud hõimudest" pärit meestega, kelle lojaalsus Konföderatsioonile oli muutlik. Ta juhtis ise indiaaniüksusi Pea Ridge'i lahingus 7.–8. märtsil 1862.
Pärast lahingut süüdistati Pike'i, et tema sõdurid olevat vaenlasi skalpeerinud. Selle kohta polnud mingeid tõendeid, kuid Pike läks erru.
Pike on ainus lõunaosariikide sõjaväelane või riigitegelane, kellele on Washingtonis skulptuur püstitatud.
Ralf Parve
Ralf Parve (1938. aastani Ralf Perman(n); 25. juuni 1919 Rakvere – 29. aprill 2011) oli eesti ajakirjanik, kirjanik ja kirjandustegelane.
Ralf Parve oli Eesti NSV Pioneeriorganisatsiooni ajakirja Pioneer tegevtoimetaja 1940–1941, Teises maailmasõjas Punaarmee Eesti laskurkorpuses 1941–1944, ajalehe Punaväelase toimetuse liige 1944–1946, ELKNÜ KK ja pioneeriorganisatsiooni häälekandja Säde toimetaja 1946–1949, ajakirja Pioneer toimetaja 1947–1948, Loomingu vastutav sekretär 1950–1951.
SMERŠi ja KGB agendinimi Peiker, aastatel 1960–1970 NSV Liidu-Soome ühingu Eesti osakonna esimees.
Ralf Parve oli NLKP liige aastatel 1947–1989. Eesti Nõukogude Kirjanike Liidu ja Eesti Kirjanike Liidu liige oli ta 1945. aastast. Eesti Nõukogude Kirjanike Liidu juhatuse liige aastail 1958–1976, 1986–1989, Eesti NSV Kirjanike Liidu presiidiumi liige 1966–1976, Eesti NSV Kirjanike Liidu juhatuse sekretär aastail 1971–1976.
Looming
Kirjutanud 1940. ja 1950. aastatel ajastukohast tendentsluulet, hiljem isikupärasemat kodanikulüürikat ("Tuulenooled", "Kõik kulgeb iseenda kaudu"). Avaldanud rohkesti luule- ja proosaraamatuid lastele, mälestusliku taustaga publitsistikakogumikke, kirjandusloolisi uurimusi, ajakajalisi satiirilisi teatritekste, vesteid ja tõlkeid. Koos abikaasa Lilli Prometiga kirjutanud 4 reisiraamatut.
2010. aastal ilmus kirjanikul meenutusteraamat "Minu aeg" (Eesti Keele Sihtasutus)
Isiklikku
Tal oli Lilli Prometiga poeg Ralf R. Parve.
Aḩmad Shāh Mas‘ūd
Aḩmad Shāh Mas‘ūd (احمد شاه مسعود‏‎; 2. september 1953 – 9. september 2001) oli Afganistani sõjaväelane ja poliitik, kes oli mudžaheedide sõjalisi juhte Nõukogude-Afganistani sõjas, kus ta sai hüüdnimeks Panjshēri Lõvi.
Ta lõpetas Kabuli prantsuse lütseumi (Lycées français de Kaboul).
Hiljem juhatas ta Põhja-Alliansi võitlust Ţālebāni vastu. Tema kaasvõitlejad kutsusid teda nimega Āmir Sāhib-e Shahīd (Meie Märterlik Juhataja). Etniliselt kuuluvuselt oli ta tadžikk.
Pärast Nõukogude Liidu vägede Afganistanist lahkumist ja sellele järgnenud Moḩammad Najībullāh' võimu kokkuvarisemist, sai Mas‘ūdist 1992 kaitseminister endise Afganistani presidendi Burhānuddīn Rabbānī valitsuses. Tulenevalt Ţālebāni kasvavast võimust, läks Mas‘ūd tagasi relvastatud opositsiooni juhi kohale ja asus juhtima "Ühinenud Islami Rinnet Afganistani Päästmise Eest" ehk "Põhja-Allianssi.
Talibani Kabuli jõudmise järel siirdus ta oma võitlejatega kodukohta Panjshēri ja alustas sissisõda. Pärast Rabbānī valitsuse langemist moodustas Massoud sõjalis-poliitilise liidu Shura'-ye Nezar.
9. septembril 2001, kaks päeva enne 11. septembri terrorirünnakuid Ameerika Ühendriikide vastu, mõrvasid Mas‘ūdi arvatavalt Al-Qā‘idah' agendid, kes olid ajakirjanikeks maskeerunud. Enne seda oli ta korduvalt Ameerika Ühendriike hoiatanud Ţālebāni, Al-Qā‘idah' ja teiste islamiäärmuslaste eest, kes kavandavat rünnakuid lääneriikide vastu.
Pärast surma andis Afganistani president Ḩāmid Karzay Mas‘ūdile rahvusliku kangelase aunimetuse. Tema surmapäev, 9. september, on Afganistanis rahvuspüha, tuntud kui "Mas‘ūdi päev".
Aasta pärast surma esitati ta Nobeli rahuauhinna kandidaadiks, kuigi auhinda tohib anda üksnes elavatele inimestele.
Madala intensiivsusega konflikt
Madala intensiivsusega konflikt (MIK) (Low Intensity Conflict – LIC) on lahingutegevus, mis on oma mõõtmetelt madalamal tasemel kui täismõõtmetes sõjaline lahing moodsate armeede vahel. Madala intensiivsusega konflikt toetab riigi poliitilisi, majanduslikke ja informatiivseid tegevusi.
Tehnoloogia kiire arengu tõttu peavad kõiki sõjalisi konflikte, kus ei kasutata tuumarelva, madala intensiivsusega konfliktideks. Tänapäeval kujutab MIK endast lahingutegevust nende vahel, kellel on, ja nende vahel, kellel pole, viidates peamiselt võitlusele terrorismiga, partisanide vastasele võitlusele ja omapoolsele partisanitegevusele, et kaitsta suurriikide huve. Madala intensiivsusega konfliktid on tavaliselt mõne riigi armee sõjalised operatsioonid väljaspool avalikkust. Kuna puudub otstarbekus kasutada oma huvide saavutamiseks tuumarelva, kasutavad riigid "pehmemaid meetodeid".
Pehmed meetodid
Michael T. Klare märgib, et madala intensiivsusega konflikt on vastasseis, mille eesmärk on kannatada oma poolel võimalikult minimaalselt kahjusid, tehes samal ajal vastaspoolele võimalikult palju kahjusid, kahjustamata oma ühiskonda. MIK siht on tabada vastaseid tegevuse keskel ja teha sellega võimalikult palju ootamatut kahju. Vaatamata nimetusele, mis vihjab madalale intensiivsusele, ei tähenda see, et surmade arv või kahju tase oleksid madalad – Guatemala madala intensiivsusega konflikt nõudis üle 100 000 inimelu.
MIK tüübid
USA doktriini järgi on viit liiki madala intensiivsusega konflikte:
Fall Out Boy
Fall Out Boy (lühendatult FOB) on 2001. aastal kokku tulnud Ameerika bänd Wilmette'ist (Chicago äärelinn) Illinoisi osariigis.
Bändi liikmed on Patrick Stump (laul, rütmikitarr ja peamine helilooja), Pete Wentz (basskitarr, taustalaul ja peamine sõnadekirjutaja), Joe Trohman (soolokitarr) ja Andy Hurley (trummid).
Bändi nime soovitas üks publikuliikmetest kontserdil. Nimi on ilmselt vihje Simpsonites oleva tegelase Radioactive Mani kaaslasele.
Fall Out Boy on võitnud oma esimese suure plaadifirma all välja antud albumi "From Under the Cork Tree" eest mitmeid auhindu. 2005. aastal ilmunud album saavutas kahekordse plaatinaplaadi staatuse pärast rohkem kui 2,5 miljoni albumi müümist juba ainuüksi Ameerika Ühendriikides. Albumi toetuseks oli Fall Out Boy peaesinejaks turneedel 2005. ja 2006. aastal, mängides USAs, Kanadas, Jaapanis ja Euroopas.
2001–2002. Algusaastad
Fall Out Boy loodi 2001. aasta alguses pärast seda, kui head sõbrad Joe Trohman ja Pete Wentz kohtusid keskkooliõpilase Patrick Stumpiga. Stump sai peagi põhilauljaks, T.J. "Raccine" Kunasch kitarristiks ja Mike Pareskuwicz trummariks. 2002. aastal debüteeris bänd oma demoga, sellele järgnes 2002. aasta 28. mail Uprising Recordsi all välja antud split-EP, kus tehti koostööd bändiga Project Rocket. 2003. aastal andis ansambel samuti Uprising Recordsi all välja mini-LP "Fall Out Boy's Evening Out With Your Girlfriend".
Pärast minialbumi väljaandmist kujunes välja Fall Out Boy kultus ja trummar Andy Hurley, endine Racetraitori trummar, liitus bändiga peale kahe liikme lahkumist. Sel ajal mängisid nad mitmel kohalikul kontserdil The Knights of Columbus Hallis Arlington Heightsis Illinoisis. Seal filmiti ka nende esimene video "Dead on Arrival". Samal aastal pärast Fueled by Rameniga lepingu tegemist andsid nad 2003. aasta 6. mail välja esimese täispika albumi "Take This to Your Grave". Bänd sai ettemaksu Island Recordsilt, et salvestada korralik debüütplaat, aga ettemaks tuli ühes sanktsioonidega Fall Out Boy järgmisele albumile. Kui suurem rahastamine oli paigas, algas "Take This to Your Grave’i" lindistamine, mis toimus Butch Vigis ja mida omas Smart Studios ning mis asus Madison Wisconsinis. Produtsendiks oli Sean O’Keefe.
Lembe Ruben
Lembe Ruben (sündinud Tallinnas 8. oktoobril 1974) on eesti graafik.
Fall Out Boy
2001–2002. Algusaastad
Singlitega nagu "Grand Theft Autumn/Where is Your Boy" ja "Saturday", mis said eetriaega ka FUSE’s ja mtvU-s ja raadioaega alternatiivsetes raadiojaamades üle kogu riigi, kogus bänd suure austajaskonna. Positiivse vastukajaga muusikafestivalil "South by Southwest" ja ulatusliku turneekavaga, jätkus Fall Out Boy kuulsuse kasvamine. Albumi müük läks hästi ja see saavutas peale nende järgmise albumi "From Under the Cork Tree" ilmumist kullastaatuse.
Lembe Ruben
1999. aastal lõpetas ta Eesti Kunstiakadeemia graafika erialal. 2002. aastal kaitses samas magistritöö "Alateadlikud loomemeetodid ja -kujundid".
On õpetanud graafikat, kompositsiooni, joonistamist ja enda väljatöötatud loovust avavat meetodit Eesti Kunstiakadeemias, Viljandi Kultuuriakadeemias, Kumus, Kunstiosakond OÜ-s ja Graafikakojas.
Fall Out Boy
2001–2002. Algusaastad
2003. aasta keskel võttis bändi oma tiiva alla Island Records, mis on osa superplaadifirmast Island Def Jam Music Group, ühes Def Jam Records'iga, peale seda, kui nad korjasid üles võimaluse oma järgmise albumi jaoks. Oma mainstream-debüüdi lindistamise ajal andsid nad läbi Fueled by Rameni 18. mail 2004 välja akustilise EP "My Heart Will Always Be The B-Side to My Tongue". See debüteeris edetabelis "Billboard Top 200" 153. kohal, mis oli nende esimene säärane sisenemine edetabelisse. Kaheplaadiline komplekt sisaldas DVD-d videote, akustiliste esinemiste ja fännifotogaleriiga.
Lembe Ruben
Ta on kujundanud ja illustreerinud raamatuid ning kureerinud ja kujundanud näitusi.
Fall Out Boy
2005–2006. Kommertsdebüüt
2005. aasta 3. mail andis Fall Out Boy esimese suure plaadifirma alt välja albumi "From Under the Cork Tree", mis debüteeris edetabelis "Billboard 200" 9. kohal ja mida müüdi esimesel nädalal 68 000 eksemplari. Album saavutas topeltplaatinaalbumi staatuse ja seda on müüdud üle 2,5 miljoni albumi ainuüksi USAs. Aasta alguses oli bändi stabiilsus ohus, kui Wentz sai üledoosi rahustist Ativan läbikukkunud enesetapukatses. Lugu "7 Minutes in Heaven (Atavan Halen)" nende albumilt "From Under the Cork Tree" on kirjutatud Wentzi enesetapukatse põhjal.
Puriliblikas
Puriliblikas (Iphiclides podalirius) on ratsulibliklaste sugukonda puriliblika perekonda kuuluv liblikas.
Teaduslikult kirjeldas teda esimest korda Jacob Hübner aastal 1807. Nime podalirius sai ta vanakreeka mütoloogia tegelaskuju Podaleiriose järgi, kes oli arstiteaduse jumala Asklepiose poeg.
Puriliblikas elab Lõuna- ja Kesk-Euroopas ning Põhja-Aafrikas. Tema levila põhjapiir kulgeb 52°–54° põhjalaiusel ning läbib Saksimaad ja Kesk-Poolat. Eestis on teda kohatud üksikutel kordadel. Soodsatel aastatel on ta jõudnud ka Briti saartele ja Soome. Aasias elab ta Väike-Aasias, Taga-Kaukaasias, Araabia poolsaarel, Indias ja Lääne-Hiinas. Alpides leidub teda kuni kõrguseni 1600 m. Kaspia madalikul ja Lääne-Kasahstanis suudab ta elada üksnes seal, kus inimene on loonud selleks sobivad tingimused.
Ta armastab elada laukapuude läheduses, samuti istandustes. Laukapuupõõsastike maharaiumise tõttu on puriliblikas muutunud haruldasemaks. Luksemburgis, Poolas, Saksamaal, Slovakkias, Tšehhis, Ukrainas, Ungaris, mõnes Venemaa oblastis ja mõnes Austria provintsis on puriliblikas looduskaitse all.
Tema tiibade siruulatus on 68–72 mm. Emased on isastest suuremad. Tiivad on üldiselt helekollased. Kummalgi eestiival on 7 kiilukujulist musta triipu, mis on tiiva esiservaga risti. Tagatiibadel on umbes 15 mm pikkused jätked, nende alusel on silmtäpp.
Puriliblikal on mitu alamliiki. Alpides elab I.p. inalpina, mille tiivad on laiemad ja lühemad, tagatiiva jätked on lühemad, aga mustad triibud tiibadel laiemad. Alamliigi I.p. virgatus tiivad on lumivalge taustaga. Pürenee poolsaarel elab alamliik I.p. feisthamelli, mida mõned teadlased peavad eraldi liigiks ja mille isastel on esitiivad kollakasoranži ääristusega.
Aastas on puriliblikal kaks põlvkonda. Esimene põlvkond ilmub mai keskel ja lendab juuni alguseni, teine lendab juulis ja augustis. Levila põhjaosas, Alpidest põhja pool on ainult üks põlvkond, mis lendab maist juulini.
Puriliblikas eelistab sooje piirkondi, kus kasvab põõsaid. Talle sobivad metsalagendikud, välud ja hõrendikud. Tihti tuleb ta aedadesse ja parkidesse.
Kevaditi meeldib tal toituda mitmesuguste põõsaste, näiteks sireli õitel. Suvel köidavad neid sarikaliste suured õisikud.
Puriliblika röövikute toidutaimed on viirpuud. Vastkoorunud röövikud on tumedad kahe suurema ja kahe väiksema roheka laiguga seljal. Hiljem on röövikud rohekad kollakate selja- ja külgtriipudega. Suvised nukud on reeglina rohelised, talvituvad nukud on pruunid. Palju talvituvaid nukke satub mitmesuguste vaenlaste saagiks. Talvituvad üksnes nukud.
Fall Out Boy
2005–2006. Kommertsdebüüt
Nende esiksingel "Sugar We're Goin' Down" jõudis haripunkti 8. kohal edetabelis "Billboard Hot 100", 6. kohal "Pop 100-s" ja 3. kohal "Modern Rocki" edetabelis. Video jõudis esikohale MTV saates "TRL", kus ta läks viimaks välja 26. augustil 2005. Video võitis samuti MTV2 auhinna 2005. aasta MTV Muusikaauhindade jagamisel, keerutades üles uue huvi ja tõusu plaadimüügis. Bänd kandideeris 2006. aasta Grammyde parima uue artisti kategoorias.
Teine singel plaadilt "Dance, Dance", sai nende teiseks edetabelite esikümne singliks, kui see tõusis 9. kohale "Hot 100-s". See jõudis samuti 6. kohale "Pop 100-s" ja sai bändi kõige kõrgemale tõusnud looks, kui ta tõusis 2. kohale "Modern Rocki" edetabelis. Laulu video esilinastus saates "TRL" 11. oktoobril 2005 ja jõudis peagi esikohale. Kolmas singel albumilt "A Little Less Sixteen Candles, a Little More "Touch Me"", oli võrreldes nende kahe eelmise singliga vähem populaarne, aga jõudis siiski 65. kohale "Hot 100-s" ja tõusis esikohale kaks korda "TRL-s", kukkudes edetabelist välja 2006. aasta 6. juunil.
Bänd oli peaesinejaks Nintendo Fusioni turneel 2005. aasta sügisel, liitudes The Starting Line'i, Motion City Soundtracki, Boys Night Outi ja Panic! At the Discoga 31-linnalisel turneel. Nende suurenenud edu tõttu olid nad ka peaesinejad Black Clouds and Underdogsi turneel. See oli pop-punk üritus, kus esinesid ka All-American Rejects, Hawthorne Heights, From First to Last. Pool turneed olid esinemas ka The Hush Sound ja October Fall. Nad esinesid 53 kontserdil USAs, Kanadas ja Suurbritannias.
2007. Õitsengu jätk
2007. aasta veebruaris andis ansambel välja neljanda stuudioalbumi "Infinity on High". Seda saatis kohe hiiglaslik menu. Albumit osteti juba esimesel nädalal 260 000 eksemplari ja see jõudis edetabelis "Billboard 200" esikohale. Esiksingel "This Ain't A Scene, It's An Arms Race" tõusis esikohale "Pop 100" edetabelis ja teisele kohale edetabelis "Billboard Hot 100". Singli video debüteeris MTV-s teisipäeval, 19. detsembril 2006. Albumimüügi suurendamiseks esines bänd Honda Civicu turneel 2007. aasta suvel ja "Live Earthi" kontsertidel 7. juulil 2007.
"This Ain't A Scene, It's An Arms Race" jõudis 2. kohale UK singlite edetabelis 4. veebruaril 2007, tehes sellest seniajani nende kõige edukama loo Suurbritannias. Singel jõudis samuti USA "Hot 100" edetabelis 2. kohale ja "U.S. Pop 100" edetabelis esikohale. "The Carpal Tunnel of Love" (teine singel, mis albumilt välja anti) tõusis 81. kohale edetabelis "U.S. Hot 100" vaid läbi digitaalsete müükide. "Thnks Fr Th Mmrs" väljastati 2007. aasta 9. aprillil ning tõusis 12. kohale edetabelis "Billboard Hot 100" ja 12. kohale Suurbritannia singlite edetabelis.
Fall Out Boy oli 2007. aasta Honda Civicu turnee peaesineja, kaasas +44, The Academy Is…, Paul Wall ja Cobra Starship. Turnee pidi algsete plaanide põhjal algama 18. aprillil ja lõppema 11. juunil. Paraku lükati turnee isiklikel põhjustel edasi 11. maini, kus esimene kontsert mängiti Denveris Colorados. Turnee USA osa pidi planeeritult lõppema 2. juulil Anaheimis Californias, sealt plaaniti liikuda Suurbritanniasse ning sealt edasi Aafrikasse, et toetada pimedaid lapsi. Järgmine Fall Out Boy California turnee toimus sügisel ja tuuritati Gym Class Heroesiga.
Et näidata mitmekülgsust, on Fall Out Boy teinud koostööd räpparite Kanye Westi ja Timbalandiga ning tuuritanud koos Paul Walliga. West produtseeris ja on esindatud nende remiksil "This Ain't a Scene…". Nad töötasid samuti koos Timbalandiga tema uue albumi peal "Timbaland Presents Shock Value", kus mängisid ühes loos "One & Only", mille kirjutamisse andsid Stump ja Wentz oma panuse. Stump on veel esindatud kahel lool Gym Class Heroes’iga (mis on samuti lepingus Fueled by Rameniga), kaasaarvatud nende hittsinglil "Cupid’s Chokehold". Ta on samuti külalisvokalist Motion City Soundtracki singlil "Everything is Alright".
Bänd esines USA bändide seas "Live Earth" kontserdil 7. juulil 2007. Bänd on ajakava järgi pandud esinema üritusel, mis leiab aset New Jerseys Giants Stadiumil ühes AFI, Akoni, Alicia Keysi, Bon Jovi, Dave Matthews Bandi, Faith Hilli ja Tim McGrawi, John Mayeri, Kanye Westi, Kelly Clarksoni, KT Tunstalli, Ludacrisi, Melissa Etheridge'i, The Police'i, Rihanna, Roger Watersi, ja taas kokku tulnud Smashing Pumpkinsiga.
"Folie à Deux"
18. augustil 2008 algas bändi kuuenda albumi reklaamimine. Kampaania algas, kui Decaydance Recordsi lehele häkkis organisatsioon Citizens For Our Betterment. Lehel olev link viis teisele lehele, mis oli Ameerika Ühendriikide lipuvärvides. Lehel olevad lingid ei viinud kuskile, vaja läks kindlat IP-aadressi. Järgmisel päeval oli Decaydance'i leht endine.
19. augustil nähti Ashlee Simpsonit kandmas Citizens For Our Bettermenti (CFOB) brošüüri. CFOB lehel ilmusid iga päev uued postitused, paljud neist viitasid 4. novembrile.
24. augustil viis üks link lehele, millel oli kirjas "FOB – The Return – November Four." Mõned arvasid, et see vihjab uue Fall Out Boy albumi ilmumisajale, mõned aga arvasid, et see on Wentzi viis panna inimesi presidenti valima.
Paljud Fueled by Rameni bändid postitasid MySpace'is teateid pealkirjaga "Welcome To The New Administration". Igas teates oli sõna "kümme". Viimaks, 25. augustil, suunas Citizens For Our Bettermenti leht ümber Fall Out Boy Friendsorenemies.com lehele. Lehelt oli võimalik ka saada laule Decaydance'i bändidelt ja laule Fall Out Boy uuelt albumilt Fueled by Rameniga "Folie à Deux".
Kuigi album pidi ilmuma 4. novembril, lükati ilmumise kuupäev 16. detsembrile.
Plaadilt oli võimalik kuulda lugusid "I Don't Care", "Headfirst Slide Into Cooperstown On a Bad Bet", "What a Catch, Donnie" ja "America's Suitehearts".
Uue albumi promomisega püstitasid Patrick Stump ja Pete Wentz Guinnessi rekordi. Nad andsid 24 tunni jooksul 72 raadiointervjuud, eelmiseks rekordiks oli 57-
"Save rock and roll"
Paariaastase vahe järel said Stump ja Wentz lugude kirjutamiseks taas kokku aastal 2012.
"American beauty/American psycho"
2. juunil 2014 avaldas Wentz, et tema ja Stump on kirjutanud uut muusikat. "Me kirjutame. Ma just kuulasin midagi, mida Stump on treileris kirjutanud. Nii et me kirjutame, albumi lõpetame Lõuna-Aafrikas septembris."
Muusikastiil
Bändi peetakse laialdaselt alternatiivroki bändiks, kuid Fall Out Boy’d on tihti kirjeldatud kui poppi, punki ja emo. "Take This to Your Grave'i" ja "From Under the Cork Tree’d" on mõlemaid kirjeldatud kui pop-punki, mis on segatud kergete hardcore pungi saundide ja mõjudega ning nende plaat, "Infinity on High", esindab laia valikut erinevaid stiile ja instrumente. See sisaldab orkestrit ja koori ("Thnks fr th Mmrs", "You're Crashing, But You're No Wave") ning aeglast klaveriballaadi ("Golden"). Veel enam, keskne osa Fall Out Boy saundist on juurdunud laulusõnades, põhiliselt kirjutatud bassimehe Pete Wentzi poolt. Ta kasutab tihti irooniat koos muude kirjanduslike vahenditega, et teha personaalseid lugusid ja kogemusi detailsemaks.
Lembe Ruben
Alates 2020 Eesti Vabagraafikute Ühenduse esinaine.
2004. aastast on ta Eesti Kunstnike Liidu liige. Kuulub ka Eesti Vabagraafikute Ühendusse (alates 1999), kunstirühmitusse "Ydi" ja Eesti Autorite Ühingusse.
Anneli Jäätteenmäki
Anneli Tuulikki Jäätteenmäki (sündinud 11. veebruaril 1955 Lapual) on Soome ja Euroopa Liidu poliitik, endine Soome justiitsminister ja peaminister. Ta kuulub Soome Keskerakonda.
Jäätteenmäki juhtis Keskpartei napile võidule 2003. aasta parlamendivalimistel pärast kaheksa aastat kestnud opositsioonis olekut ja vastavalt Soome põhiseadusele sai automaatselt õiguse moodustada valitsus. Koalitsioonivalitsusse kuulusid veel sotsiaaldemokraadid ja Rootsi Rahvapartei. Põhiosas jätkas tema valitsus eelmise valitsuse joont.
Jäätteenmäki oli sunnitud ametist tagasi astuma, kui ilmnes, et valimiskampaania ajal sai ta kasutada salajasi dokumente, mis sisaldasid tollase peaministri Paavo Lippose jutuajamise teksti kohtumisel George W. Bushiga Soome toetusest Iraagi sõjale. Nende jutuajamiste avalikustamine aitas kaasa sotsiaaldemokraatide kaotusele valimistel. Jäätteenmäki astus tagasi peaministri kohalt 24. juunil ja Keskpartei juhi kohalt 5. oktoobril 2004.
Tema valitsus oli kestuse poolest Soome läbi aegade eelviimane valitsus (viimane oli Juho Vennola teine valitsus aastal 1920, mis pidas vastu alla 2 kuu). Ta oli Euroopa (kuid mitte maailma) esimene naispeaminister, kes oli võimul samal ajal, kui riigil oli ka naispresident. Pooled tema valitsuse ministritest olid naised.
Aastatel 2004–2019 oli ta Euroopa Parlamendi liige. Ta sai 2004. aasta Euroopa Parlamendi valimistel ligikaudu 140 000 häält, mis oli Soome kõige suurem häälte arv ja moodustas 8% häältest Soomes. 2007. aastal loobus ta kandideerimast Soome parlamendivalimistel ning lubas selle asemel keskenduda tööle Euroopa Parlamendis.
2009. ja 2014. aastal valiti ta Euroopa Parlamenti uueks ametiajaks tagasi. 2015. aastal valiti ta Euroopa Parlamendi asepresidendiks.
Ellamaa elektrijaam
pisi|Ellamaa elektrijaam (2011) pisi|Ellamaa elektrijaam (2014) Ellamaa elektrijaam oli aastatel 1923–1966 töötanud soojuselektrijaam Harju maakonnas Saue vallas Turbas.
Sõjajärgsel perioodil (1944–1950) oli Ellamaa elektrijaamal oluline osa Eesti varustamisel elektrienergiaga. Jaam lõpetas töö 1. mail 1966.
Pärast elektrijaama
2007. aastal alustati elektrijaama hoone restaureerimist. MTÜ Eesti Mootorispordi Ajalugu avas restaureeritud hoones Mootorispordi Muuseumi ametlikult kevadel 2018, kuigi külastajad said eksponaate vaadata juba juulis 2017.
Alates 15. augustist 2001 on Ellamaa elektrijaam kultuuriministri määrusega tunnistatud arhitektuurimälestiseks.
Ellamaa elektrijaama geograafilised koordinaadid on.
Keskpunkt
pisi|Näited keskpunktidega: sirglõik, ringjoon, ellips, risttahukas, kera, ellipsoid