cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Veetav ridasonar
Veetavate ridasonarite kasutus tänapäeval
Kaugjuhitava allveesõiduki sügavuse muutmine võimaldab veetavat ridasonarit juhtida erinevate temperatuuridega veekihtidesse. See võimaldab pinnalaevadel saada infot näiteks termokliinis alla ja üles, mis on vajalik allveelaevade vastaseks sõjapidamiseks kompenseerides tiheduse ja temperatuuri erinevustest tulenevat helilevi ainult kihist alla- või ülespoole. Lastes ridasonari "saba" kihist sügavamale, saab allveelaevade vastane alus paremini tuvastada vaikset kontakti, mis peidab ennast külmas vees soojade ülemiste kihtide all. Samale põhimõttele tuginedes saab allveelaev jälgida pinnalaevu, ujutades oma ridasonari saba termokliinist kõrgemal ning jäädes ise selles allapoole. paremal|pisi| Transpordiks hoitakse [[Akula-klassi allveelaev|Akula veetavat ridasonarit pisarakujulises ümbrises, mis on kinnitatud tema vertikaalse "sabauime" külge]] Ridasonari hüdrofone saab kasutada heliallikate avastamiseks. Antud sonari tegelik väärtus peitub tema kiire moodustamise ja Fourier' analüüsi signaalitöötlustehnikates, mida saab kasutada nii heliallika kauguse kui suuna leidmiseks ning ka tuvastamiseks. Tuvastada võimaldab laevade tüüpidele vastavate mootori, sõukruvi(de) akustiliste signatuuride teadmine. Selleks on vaja teada ridasonari hüdrofonide asendeid üksteise suhtes, mis on üldiselt võimalik kaabli on sirge asendi korral, aga võib olla saavutatud ka andurite süsteemi abil (näiteks tensomeetrid). Hüdrofonide suhtelise asukoha andmeid kasutatakse ridasonari kuju jälgimiseks ja kõveruste korrigeerimiseks.
Kasutamine geofüüsikas
Veetavaid ridasonareid kasutatakse nafta- ja gaasitööstuses ka merepõhja geoloogia seismiliseks uurimiseks. Kasutatavad süsteemid on tööpõhimõttelt sarnased mereväes kasutatavatega, kuid on tavaliselt pikemad: seal kasutatakse mitut paralleelset ridasonarit samaaegselt (mõnel juhul 6 või rohkem). Tüüpilised ridasonaritevahelised kaugused on suurusjärgus kaks meetrit ja iga ridasonar võib olla kuni 10 km pikk. Mõnikord viiakse ridasonarid ka erinevatele sügavustele, et saada kolmemõõtmeline sonar.
Puudused
Veetava ridasonari tõhusaks kasutamiseks on vajalik, et laev hoiaks andmete kogumise ajal sirget kurssi. Manööverdamine või kursi muutmine viib ridasonari hüdrofonide omavahelise asukoha muutuseni ja andmete edastamise katkemiseni. Paljude kaasaegsemate ridasonarite tööd manöövrid ei sega. Nendes mõõdetakse pidevalt sonari elementide ja nende suhtelisi asukohti. Seeläbi saab andmetöötluse käigus automaatselt ridasonari kumerustega arvestada.
Laev peab veetava ridasonari kasutamisel piirama kiirust. Hüdrodünaamiline takistus suureneb võrdelisel kiiruse ruuduga ja võib suurte kiiruste korral kaablit või tema kinnitusi kahjustada. Lisaks võib tekkida vajadus kehtestada minimaalne kiirus, mis sõltub veetava ridasonari ujuvusest. Ridasonarit võib kahjustada ka kokkupuude merepõhjaga või liiga suur kõverdumine.
Gottfried Benn
Pärast gümnaasiumi soovis Benn minna õppima arstiteadust, ent see ei meeldinud ta isale, kuna tegemist oli pika ja kalli õpinguteega ning isa nägi poega meelsamini oma järglasena pastoriametis. Seepärast alustas Benn 1903. aastal Marburgi Ülikoolis teoloogia- ja filosoofiaõpinguid. Järgmisel aastal vahetas ta ülikooli ning asus õppima filoloogiat Berliini Friedrich Wilhelmi Ülikoolis. Benn ei tundud kummagi eriala vastu erilist huvi ning 1905. aasta suvel ta eksmatrikuleeriti. Nüüd ei takistanud isa enam poja meditsiiniõpinguid, ent rahalistel kaalutlustel tuli kõne alla ainult sõjaväemeditsiini õppimine Berliinis Keiser Wilhelmi Akadeemias. Seal õppis ta kuus aastat.
Alates 1910. aastat oli ta tegev sõjaväearstina, kirjutades ka mitu arstiteaduslikku käsitlust. 1912. aastal sai ta meditsiinidoktorikraadi tööga "Über die Häufigkeit von Diabetes mellitus im Heer" ("Suhkurtõve sagedusest sõjaväes").
1910. aastail hakkas Benn läbi käima ekspressionistlike luuletajate ja publitsistidega, nagu Carl Einstein, Alfred Lichtenstein, Franz Pfemfert, Herwarth Walden ja Paul Zech. Benni esimesed kirjanduslikud katsetused avaldati veel õpingute ajal: nendeks olid 1910 ilmunud neli luuletust ja kaks proosateksti.
1913. aasta märtsist lahkus ta tervislikel põhjustel sõjaväearsti kohalt ning asus tööle patoloogia-assistendina Berlin-Charlottenburgis. 1913. aasta lõpus sai temast Charlottenburgi naistehaigla patoloogiaosakonna juhataja, ent ka sellelt ametikohalt lahkus ta 1914. aasta alguses omal soovil.
Arstina saadud kogemused kajastuvad vahetult nn surnukuuri-tsükli luuletustes, mis sisalduvad Benni 1912. aastal ilmunud esikkogus "Morgue und andere Gedichte" ("Surnukuur ja teised luuletused"). Need tegelevad inimese füüsilise keha lagunemisega, käsitledes verd, vähki, surma jm. Raamatu avaldamisele järgnes skandaal, mis tõi Bennile varakult kuulsuse.
Ķingas
Küla asub Cēsise põhjapiiril. Seal tegutseb puidutöötlemisfirma SIA “Staļi”. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Gottfried Benn
Esimeses maailmasõjas osales Benn arstina, ent ta demobiliseeriti rohkem kui aasta enne sõja lõppu. Seejärel avas ta 10. novembril 1917 Berliinis naha- ja suguhaiguste arstipraksise. Benni toetajaks ja sõbraks sai neil aastail juudi kirjastaja Erich Reiss, kes avaldas 1922. aastal esmakordselt tema kogutud teosed.
Ķingas
Ķingas jääb Gauja rahvusparki. Külas kasvav mänd on looduskaitse all.
Gottfried Benn
1920. aastail pooldas Benn esmalt itaalia fašismi ning hiljem ka Saksamaal võimule tulnud natsionaalsotsialiste, vandudes 1933. aastal truudust Adolf Hitlerile, ehkki juba samal aastal sundis uue korra juudivaenulikkus teda selles kahtlema. Benni meelsuse taga võis olla vaenulikkus Weimari Vabariigi suhtes ning üldisemalt marksismivastasus. Ta lootis, et natsionaalsotsialism soosib ka tema esteetilisi veendumisi, et ekspressionism saab Saksamaal ametlikuks kunstiks, nii nagu futurism oli saanud Itaalias.
Ķingas
Aastal 2007 oli külas 33 elanikku.
Gottfried Benn
1934. aastast alates hakkasid mitmed natsionaalsotsialistid teda süüdistama, tema raadioesinemised keelati. Rõhutuna pikkade nugade öö jubedustest loobus Benn natsionaalsotsialistide aktiivsest toetamisest. Pärast arstipraksisest loobumist liitus ta 1935. aastal Wehrmachtiga, töötades sõjaväearstina (ta nimetas seda "emigratsiooni aristokraatlikuks vormiks"). 1938. aastal keelati tema kirjutiste avaldamine. 1945. aastal naasis Benn Berliini ja avas uuesti oma praksise.
Jeruusalemm (ooper)
Rollide esmaesitajad
Muusikajuht ja kontsertmeister Giuseppe Verdi.
Gottfried Benn
1940. aastate lõpust alates pälvis Benn Saksamaal taas palju tähelepanu. 1949. aastal ilmus temalt neli raamatut.
Gottfried Benn suri 7. juulil 1956 luuvähki. Ta on maetud Dahlemi metsakalmistule.
Jeruusalemm (ooper)
Rollid
-         Gaston (tenor),
-         Roger (bass),
-         Hélène (sopran),
-         Isaure (sopran),
-         Adhemar de Monteil (bass),
-         Raymond (tenor).
The Banker
The Banker on Suurbritannia ajakiri, mis kuulub The Financial Times Ltd-le ja selle kaudu Pearson PLC meediaettevõtete gruppi.
Jeruusalemm (ooper)
Süžee
Tegevus toimub 1095.–1099. aastal Toulouse’is krahvi palees, Palestiinas emiiri palees Ramlas ning emiiri haaremis.
Noored armastajad, viskont Gaston ja Toulouse´i krahvi tütar Hélène tahavad abielluda. Nende perekonnad on aga aastaid olnud vaenulikud. Gaston peab minema ristisõtta kus ta on määratud väeüksuste juhiks. Krahv soostub kahe perekonna leppimisega ja lubab Hélènel abielluda Gastoniga. Krahvi vend Roger on ka juba pikka aega olnud Hélènesse armunud ning teda haarab armukadedus. Gaston vannub paavstkonnale truudust. Krahv kingib Gastonile tunnustuse märgiks oma valge mantli. Rogeril küpseb plaan tappa oma konkurent. Ta palkab oma plaani elluviimiseks sõduri ja käsib sellel tappa kirikuväljakul mees, kes ei kanna valget mantlit. Sõdur tapab Toulouse’i krahvi. Tabatud sõdur tunnistab kuriteo üles, kuid Rogeril õnnestub kuriteo organiseerijaks teha Gaston. Gaston eitab oma süüd, kuid keegi teda ei usu. Ta saadetakse karistuseks pagendusse kõrbesse Ramla linna lähedal Palestiinas.
Südametunnistuse piinadest vaevatud Roger läheb samuti Palestiinasse. Sinna tuleb ka Hèlèna oma  kaaslase Isaurega. Nad otsivad kedagi, kes võiks Gastoni saatusest rääkida. Nad arvavad, et noormees on surnud. Naised kohtuvad Gastoni kaaslase Raymondiga, kes ütleb, et Gaston on elus, kuid on Ramla lähedal vangistuses. Gastonil on plaan vanglast põgeneda. Ramla emiir väidab, et põgenemisele on mõttetu mõelda.
The Banker
Ajakirja peatoimetaja on 2019. aasta seisuga Brian Caplen.
Jeruusalemm (ooper)
Süžee
Ristisõdijad tungivad linna ja vabastavad Gastoni. Algab otsustav lahing mille võidavad ristisõdijad. Rahvas saab teada, et rüütel, kes tõstis vallutatud linna kohale lipu on Gaston. Erak avaldab enne surma, et Roger oli krahvi surma organiseerija. Roger tunnistab, et tema oli kuriteo organisaator. Ta lunastab oma patu kangelasliku surmaga venna käte vahel, kes talle andestab.
Budistlik arhitektuur
Teised budistlikud ehitustüübid on tšaitja (tempel) ja vihaara (klooster). Tšaitjas on tavaliselt väiksem stuupa või Buddha kuju templisaali tagaplaanil. Vihaaras on kokkuehitatud mungakongid, mis ümbritsevad ühise usulise tegevuse kohta.
Vanimad säilinud kloostrid ja templid on raiutud kaljuseintesse alates umbes 3.–2. sajandist eKr kuni umbes 650. aastani pKr. Neid on muu hulgas on Bhajas, Karlis ja Elloras. Kõige tuntumad on 29 kaljukoobast Ajantas (Ajanta kaljutemplid). Nende arhitektuur näitab, et nende eeskujuks olid vabad puitehitised.
Vana-Antsla külanõukogu
Vana-Antsla külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Antsla külanõukoguga.
Royal Bank of Scotland
thumb|RBSi logo Royal Bank of Scotland (gaeli keeles Banca Rìoghail na h-Alba) on Royal Bank of Scotland Groupi jaepangandusega tegelev tütarettevõte.
Pank asutati 1727, aga tema ajalugu algas varem. 1700. aasta aprillis läks Company of Scotland suurejooneliselt pankrotti, likvideerides umbes veerandi kogu Šotimaa likviidsetest vahenditest. See paiskas paljud šotlased võlgadesse. 1707 ühinesid Šotimaa ja Inglismaa ühiseks riigiks, kusjuures tingimuseks oli, et Inglismaa hüvitab šotlastele Company of Scotlandi pankrotistumisest tekkinud võlad. Selleks, et oma huve paremini kaitsta, asutasid võlgnikud samal aastal ühingu Society of the Subscribed Equivalent Debt. See ühing muutis 1724 oma nime, asendades sõna society sõnaga company, ja soovis 1727 pangandusega tegelema hakata. Konkureeriv Bank of Scotland protestis selle otsuse, rõhutades nime sarnasust, aga Inglismaa valitsus kahtlustas Bank of Scotlandi valitseva dünastia kukutamist soovivate jakobiitide soosimises ja otsustas Royal Bank of Scotlandi kasuks.
1728 sai Royal Bank of Scotland esimeseks pangaks maailmas, kes hakkas andma arvelduslaenu.
Royal Bank of Scotlandi peakorter asub Edinburghis. Esimese kontori väljaspool Edinburghi avas ta 1783 Glasgow's. Esimese kontori väljaspool Šotimaad avas ta 1874 Londonis.
Pank annab tööd enam kui 140 000 inimesele.
Keema järved
Keema järved on aheljärvestik Võrumaal Antsla lähedal Keema ürgorus. Järvi on seitse.
Mushungwe
Saar asub paarisaja meetri kaugusel rannast, umbes 8 km Gatarest loodes ja umbes 9 km Rwamatamust edelas. Mushungwe geograafilised koordinaadid on.
Keema järved
Järvedest tuntuim on Keema järv (sügavus 27,5 m), mis on Eesti üks sügavaimaid.
Nelja kagupoolse järve ja neid ümbritseva maastiku kaitseks on moodustatud Keema järvede kaitseala.
Laar
Laar (Hylobates lar) on gibonlaste sugukonda kuuluv liik inimahve.
Levila
Nad elavad Indohiinas, Tais, Sumatral ja Malaka poolsaarel. Neid loetakse headeks loomaaedade kasvandikeks.
Kirjeldus
pisi|Laarid Laarid on üsna väiksed ahvid – emasahvid kaaluvad 4,4–6,8 kg ja isasahvid 5,0–7,6 kg.
Värvus on neil varieeruv – karv võib olla nii kreemjas, pruun kui ka must.
Sigimine
Paaritumine võib toimuda igakuiselt. Tiinus kestab kuni 6 kuud. Emasahv sünnitab tavaliselt ühe järglase. Laarid elavad laariperedena – ühes peres elavad koos tavaliselt suguküpsuse saavutanud emane, isane ja erinevas vanuses laaripojad.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Gibbon à mains blanches seisuga 29.11.2013.
Carl Conrad Rauch
Carl Conrad Rauch (3. september 1751 Eckardtshausen – 18. aprill/30. aprill 1803 Viru-Jaagupi) oli Eesti vaimulik.
Ta sündis Eckardtshausenis, Eisenachi lähedal, Tüüringis. Ta õppis (immatrikuleeriti 5. mail 1773) Jena ülikoolis. Teenis aastatel 1781–1786 koduõpetajana Porkuni vabahärra Magnus von Tiesenhauseni peres. Ordineeriti 28. juunil/9. juulil 1786 õpetajaks.
Ta oli aastatel 1786–1798 (kutsuti 15. veebruaril/26. veebruaril 1786) Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. 12. veebruaril/23. veebruaril 1798 lahkus ametist (kuna konsistooriumi oli saabunud kaebus, et tal oli sündinud abieluväline laps pastoraadi taluperemehe tütrega), oli seejärel Kohtla ja Pada mõisate rentnik.
Ta andis Hupeli väljaannetes ülevaate Viru-Jaagupi kihelkonna tähelepanuväärsematest pühadest allikatest.
John Flamsteed
John Flamsteed (19. august 1646 – 31. detsember 1719) oli Inglise astronoom ja esimene Briti kuninglik astronoom. Oma eluajal koostas ta 3000 tähest koosneva kataloogi Catalogus Britannicus ja täheatlase Atlas Coelestis, mis mõlemad avaldati postuumselt. Flamsteed oli esimene teadaolev astronoom, kes vaatles Uraani, kuid pidas seda täheks. Ta oli Greenwichi Kuningliku Observatooriumi esimene direktor.
Jalakalised
Jalakalised (Ulmaceae) on kaheiduleheliste taimede sugukond, mis kuulub roosilaadsete seltsi.
Cronquisti süsteemis kuulub see sugukond nõgeselaadsete seltsi.
Spāriņi
Spāriņi asub valla idaosas. Külas on Spāriņi bussipeatus. Aastail 2009–2021 jäi küla Priekuļi piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 25 elanikku.
Truro
Truro (korni Truru) on linn Inglismaal, Cornwalli krahvkonna ja tervikomavalitsuse keskus. Asub Cornwalli poolsaare lääneosas, umbes 14 km kaugusel lõunarannikust, kohas kus Kenwyni ja Alleni jõed moodustavad Truro jõe. Truro on Suurbritannia lõunapoolseim city staatusega linn.
Truro piirkond on rauaajast alates asustatud. 12. sajandil rajas Richard de Luci tänapäeva linna kohale kindluse. 14. sajandiks oli seal tinakaevandus ja tähtis sadam.
Linnas asub 1880–1910 ehitatud uusgooti stiilis katedraal, Truro katedraal. Linnas asuv Royal Cornwall Museum on Cornwalli vanim muuseum.
Simbirski kubermang
Simbirski kubermang (aastast 1924 Uljanovski kubermang) oli Venemaa keisririigi ja Venemaa NFSV haldusüksus (kubermang). Kubermangu administratiivne keskus oli Simbirsk (1924. aastast Uljanovsk). Kubermang eksisteeris 1796-1928.
1850-1920 kubermang oli jaotatud 8 maakonnaks.
47. üksik mehhaniseeritud brigaad
47. üksik mehhaniseeritud brigaad Magura (47-ма окрема механізована бригада «Ма́ґура») on Ukraina maaväe mehhaniseeritud jalaväebrigaad.
Ajalugu
Pärast 24. veebruaril 2022 alanud Venemaa sissetungi alustasid Veleri Markus ja Ivan Šalamaha 47. ründepataljoni moodustamist. Pataljonist formeeriti hiljem 47. ründepolk. 15. novembril 2022 moodustati 47. brigaad, mis nimetati hiljem 47. üksikuks mehhaniseeritud brigaadiks.
Gyōji Matsumoto
Gyōji Matsumoto (jaapani keeles 松本 暁司 Matsumoto Gyōji; 13. august 1934 Saitama – 2. september 2019) oli Jaapani jalgpallur, väravavaht.
Tarłów
Tarłów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Opatówi maakonnas, Tarłówi valla halduskeskus. Tarłów asub Opatówist umbes 30 km kirdes ja Ostrowiec Świętokrzyskist ligikaudu 25 km idakirdes.
Gyōji Matsumoto
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1958 1 mängu.
Tarłów
Tarłów sai linnaõigused 1550. aastal, kuid kaotas need 1869. aastal.
Sardar Vallabhbhai Pateli rahvusvaheline lennujaam
pisi|236x236px|Lennujaama terminal 2 Sardar Vallabhbhai Pateli rahvusvaheline lennujaam (SVPIA) (IATA: AMD, ICAO: VAAH) on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Ahmedabadi ja Gandhinagari linna Indias. Lennujaam asub Hansolis, umbes 9 kilomeetrit Ahmedabadi kesklinnast. Lennujaama läbis 2017. aasta aprillist kuni 2018. aasta märtsini rohekem kui üheksa miljonit reisijat.
Peter Rubel
Peter Rubel (ka Peter Heinrich Rubel, Peeter Heinrich Rubel; 8. jaanuar 1905 Suure-Kõpu vald, Viljandimaa – 20. august 1941 Tartu lähedal) oli eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu
Lõpetas 1922. aastal Viljandi Maakonna Poeglaste Gümnaasiumi ja 1927. aastal Tartu Ülikooli (TÜ) põllumajandusteaduskonna agronoomina. Õppis aastatel 1927–1931 TÜ õigusteaduskonnas.
Põllumajandusmagister (1928, TÜ) väitekirjaga "Põllutööliste palgaolud Eestis". Täiendas end TÜ stipendiaadina 1928–1930 Taanis, Hollandis ja Berliini Ülikoolis.
Oli 1926–1927 Tartu maavalitsuse ja Asunike Liidu nõuandja väikemajapidamiste alal, 1927–1928 Asunike Liidu töötaja, ajakirja Uus Talu toimetaja, 1930–1934 Põllutööministeeriumi põllumajandusosakonna majandusnõuandja, 1934–1938 maatulunduse nõunik, 1938–1941 TÜ agraarpoliitika ja ühistegevuse õppejõud, aastast 1940 professor ning agraarökonoomika ja plaanimajanduse kateedri juhataja.
Oli 1941 hävituspataljonis, langes 16.juulil vangi ja hukati. Tema süüasja neljaleheküljelise toimiku, mis on alustatud ja lõpetatud 16.juulil, on koostanud arreteerija ja ülekuulaja Aksel  Luitsalu.
Isiklikku
Peter Rubel oli kooliõpetaja poeg ning tema vend oli keemik ja agronoom Nikolai Ruubel.
Tema endine abikaasa oli entomoloog Salme Rubel ning lapsed olid Mall Reeben ja Madis Rubel.
Kihme allikad
Kihme allikad (ka: Sadama allikad, Silmaallikad, Punapardi allikad ) on allikad Järva maakonnas Järva vallas.
Allikatest saab alguse Kihme oja. Allikate vooluhulk on aastaajati väga muutlik.
Rullsuusad
Ajalugu
Esimesi rullsuuski hakati valmistama 1930. aastate keskel Itaalias ja Põhja-Euroopas. Esimest rullsuuskade mudelit kutsuti teise nimetusega ski skett; neil oli kolm 35-sentimeetrise läbimõõduga ratast (üks ees ja kaks kõrvuti taga). Tagumised rattad hoidsid viltu, nii et ratta ülemised kaared puutusid peaaegu kokku. Sellisel juhul kaardusid ratta alumised osad väljapoole ning toetasid tugevalt sõitjat. Suusa keskel asetses mehhanism, mis jalga edasi tõstes suusa n-ö murdus ning tagumised ratta ettepoole liigutas. Sellisel juhul ei pea sõitja tõstma jalga koos kogu suusaga ning rattad jäävad maapinnale. Esimesel mudelil oli olemas ka pidur, kuigi seda oli väga raske kasutada. Pidurit vajutades surus mehhanism rauast kangi tagumiste rataste vahele. See aga andis arenguruumi rullsuuskade edasiseks kujundamiseks. Õppides esimesest mudelist loodi uus prototüüp, mis kandis nimetust ski skett F. Uuenduse käigus lisati suusale juurde lisavedru, tänu millele oli sportlasel jala tõstmise ajal rohkem ruumi. Iga uue mudeliga muutus rullsuusatamine järjest kergemaks ja lõbusamaks, nii et 1975. aastal muutusid need väga populaarseks. Rullsuuski hakati kasutama nii spordivõistlustel kui ka toredaks ajaveetmiseks. Peamised muudatused toimusid enne 1980ndaid ja 1980ndatel. Kõigepealt muudeti mudelit eemaldades selle n-ö murdepunkti. 1980. aastatel võeti kasutusele uisustiil ning selle tõttu toimus teine suur muudatus. Kolme ratta asemel paigaldati ühele suusale vaid kaks ratast, mis sai tänapäevaste rullsuuskade alguseks.
Tänapäevaste rullsuuskade kirjeldus
Praegusel ajal on rullsuuski kahes valikus, ühed uisutehnika ja teised klassikatehnika jaoks. Uisurullsuuskade rattad on enamasti suuremad kui klassikarullsuuskadel, 70–100 mm läbimõõduga ja 24–30 mm laiused. Levinud standardid on nt 100x24, 80x24, 70x30 mm. Klassikatehnika rataste diameeter on tavaliselt vahemikus 65–80 mm, laius 40–55 mm; rattad on kummist – aeglasemad ja imiteerivad suuskadega lumel sõitmise kiirust. Näiteks tänapäeval populaarsete rullsuuskade kaal on 1,4 kg ja pikkus 620 mm ning uretaanrataste läbimõõt on 71 mm ja laius 30 mm.
Rullsuuskadega sõitmise ABC
Rullsuuskadel sõitmine on väga sarnane lumel suusatamisega – treenib samu lihasegruppe ning annab väga hea ettevalmistuse suusahooajaks. Uisutehnika rullsuuskadega saab sõita vaid uisutehnikas, kombi- ja klassikarullsuuskadega saab sõita mõlemas tehnikas. Klassikatehnika jaoks mõeldud rullsuuskadega uisutamine ei ole siiski soovitatav, kuna rikub rattaid. Esimestel kordadel tuleb rohkem tähelepanu pöörata tasakaalu hoidmisele, kuna rullsuuskade puutepind maaga on väiksem ja raskuskese kõrgemal kui lumel. Suusakeppide teravikud peaksid jääma kehast tahapoole, et vältida rullsuusa takerdumist kepi taha. Alustamiseks valida sile ja tasane liikluseks suletud plats, kus tuleks õppida ilma keppideta rullsuuskadel püsima, esimesi tehnilisi samme tegema ning suusa ja kiiruse tunnetamist. Sõidu ajal on oluline rullsuuski jalas vahetada olenevalt sõidu pikkusest ja kestusest nii, et mõlemad rullsuusad saaksid võrdselt sõita nii vasakus kui paremas jalas. Nii tehes kuluvad rattad ühtlaselt ega hakka viltu veerema (n-ö kõrvale kiskuma). Rullsuuski võib vahetada teatud aja tagant või näiteks treeningu ajalise kestuse poole peal. Kui kella ei ole, siis nt poole distantsipikkuse peal, edasi-tagasi sõites pöördepunktis.
Blood at the Orpheum
"Blood at the Orpheum" on Ameerika metal-bändi In This Moment esimene kontsertalbum.
Albumi avaldas digitaalselt Century Media 21. jaanuaril 2014. DVD ja Blu-ray kontserdist oli kaasas nende neljanda spetsiaalselt taasavaldatud albumiga "Blood". Limiteeritud koguses üksik DVD versioon avaldati Euroopas 17. veebruaril.
Taust
16. aprillil 2013 kuulutas In This Moment Facebooki vahendusel, et hakkavad filmima oma esimest kontserdi DVD-d Madisonis Wisconsinis Orpheumi teatris. Kontsert filmiti 21. mail ning selleks puhuks tehti eriline lavakujundus, kostüümide vahetused, rekvisiidid ja olid ka tantsijad. See kontsert oli esimene, kus bänd esines oma tantsijatega (nimega Blood Girls). Laulude nimekiri koosnes enamasti "Blood" albumi lugudest ja ka Nine Inch Nails "Hurt" kaverist, mis on selle väljalaske puhul välja jäetud. Samuti sisaldab DVD/Blu-ray versioon intervjuusid Mariaga ja stseene lavatagusest elust. Filmi režissöör oli Brad Golowin ning live-audiot miksis ja töötles produtsent Kevin Churko.
Albumi treiler ilmus YouTube'i 23. detsembril 2013. 10. jaanuaril 2014 laaditi üles ka laul "Beautiful Tragedy" kontsertesituses.
Vana-Kasaritsa külanõukogu
Vana-Kasaritsa külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s.
Külanõukogu moodustati 1945 septembris Võrumaal Kasaritsa valla koosseisus. Külanõukogu keskus asus Vana-Kasaritsa külas.
Gloria (Umberto Tozzi laul)
1982. aastal sai see laul USA-s tuntuks Laura Branigani esituses. Ingliskeelsete sõnade autor on Trevor Veitch. Seda singlit müüdi üle kahe miljoni eksemplari.
Vana-Kasaritsa külanõukogu
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vana-Kasaritsa külanõukogu 1950 septembris Võru rajooni koosseisu.
Gloria (Umberto Tozzi laul)
Eestis sai laul tuntuks Mait Maltise ja ansambli Vitamiin esituses. Eestikeelsete sõnade autor on Jaak Veski.
Vana-Kasaritsa külanõukogu
1954 juunis Vana-Kasaritsa külanõukogu likvideeriti. Selle alad liideti senise Uue-Kasaritsa külanõukogu aladega ja moodustati Kasaritsa külanõukogu, mille keskuseks jäi Vana-Kasaritsa küla.
NHL Entry Draft
NHL Entry Draft (prantsuse: Repêchage d'entrée dans la LNH) on iga-aastane koosolek, kus iga National Hockey League'i frantsiis valib süstemaatiliselt välja õigused saadaolevatele jäähokimängijatele, kes vastavad drafti nõuetele (Põhja-Ameerika mängijad 18–20-aastased ja Euroopa/rahvusvahelised mängijad vanuses 18–21 aastat; kõik teised astuvad liigasse piiranguteta vabaagentidena). NHL-i osavõtu draft peetakse kord aastas, tavaliselt kahe kuni kolme kuu jooksul pärast eelmise tavahooaja lõppu. Drafti käigus valivad meeskonnad kordamööda amatöörmängijaid juunior- või kolledžiliigadest ning profimängijaid Euroopa liigadest.
Vigala valla volikogu
Vigala valla volikogu koosseis aastatel 1990–2016 oli järgmine:
Houari Boumediene lennujaam
pisi|Lennujaama terminal seest poolt Houari Boumediene lennujaam (prantsuse keeles: Aéroport d'Alger Houari Boumediene) (IATA: ALG, ICAO: DAAG), tuntud ka kui Alžiiri lennujaam või Alžiiri rahvusvaheline lennujaam, on rahvusvaheline lennujaam, mis teenindab Alžiiri. Lennujaam asub umbes 16 kilomeetrit Alžiiri kesklinnast.
Vana-Pärnu (Pärnu)
Vana-Pärnu on Pärnu linnaosa. Vana-Pärnus asub sadam, rand ja kalmistu.
Vana-Pärnu linnaosa tänavad
Vana-Pärnu linnaosas on 33 tänavat, milleks on:
Hõimurahvaste programmi kirjandusauhind
Hõimurahvaste programmi kirjandusauhind on Eesti hõimurahvaste programmi ja Soome-Ugri Kirjanduste Assotsiatsiooni koostöös alates 2007. aastast välja antav iga-aastane kirjandusauhind, millega tunnustatakse uurali keelkonda kuuluvate omariikluseta hõimurahvaste omakeelseid kirjandusteoseid.
Kirjandusauhinnale võib esitada mõnes uurali keelkonna keeles kirjutatud ilukirjandusliku originaalteose või ilukirjandusliku teose tõlke. Auhind antakse välja kirjanduslikult ja keeleliselt märkimisväärse teose eest, mis on avaldatud viimase nelja aasta jooksul.
Auhinnafond on 2500 eurot ning igas kategoorias määratakse auhind reeglina ühele autorile. Kirjandusauhind on asutatud udmurdi kirjaniku ja ühiskonnategelase Kuzebai Gerdi (1898–1937) auks ja auhinnasaajad kuulutatakse välja kirjaniku surma-aastapäeval 1. novembril.
Ajalugu
2007. aastal anti auhind välja neljas kategoorias: ilukirjanduslik teos, tõlketeos (romaan, novellikogu, luulekogu, näidend – eelistatud on tõlked uurali keeltest), lasteraamat, kirjandusteaduslik teos (kirjanduslugu, kirjanduskriitika, esseede kogu, publitsistika).
2008. aastal jagati ilukirjanduse proosa ja luule kategooriaks ning kirjandusteaduse kategoorias anti võimalus kandideerida lisaks kirjandusloolisele ja kirjanduskriitiline teosele ka esseistika ja publitsistikaga.
Pavel Rubin
Pavel Rubin (sündinud 20. juulil 1960 Verhnaja Saldas Sverdlovski oblastis Venemaal) on Eesti füüsik.
Hõimurahvaste programmi kirjandusauhind
Ajalugu
2009.–2011. aastal sai kirjandusauhinnale kandideerida kuues valdkonnas: lisandus dramaturgiliste teoste (näidendid, filmistsenaariumid, ooperilibretod) kategooria.
2012. aastal kaotati kirjandusauhinna kirjandusteaduse kategooria, kuna kirjandusteaduslike teostega saab edaspidi kandideerida vastloodud Hõimurahvaste programmi rahvusteaduste auhinnale.
Pavel Rubin
Elulugu
Pavel Rubin on juut ja inseneride poeg.
Töötas 1980ndel aastatel Elva 1. keskkooli füüsika õpetajana.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: tahke keha teooria, tugevalt korreleeritud süsteemid, kõrgtemperatuurne ülijuhtivus, tahkise elektronstruktuur. Umbes 40 teadustrükist.
Hindsi maakond
thumb|Asend Mississippi osariigis pisi|Hindsi maakonna kohtumaja Raymondis Hindsi maakond (Hinds County) on maakond USA-s Mississippi osariigis. Geograafilised koordinaadid on 32°26' N, 90°44' W.
Maakonna halduskeskused on Jackson ja Raymond.
Maakonna pindala on 2272 km², millest 21 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 245 285. Aastal 2000 oli elanike arv 250 800.
Ajalugu
Hindsi maakond moodustati 1821. aastal. Maakond on saanud nime kindral Thomas Hindsi järgi.
Industrialiseerimine
pisi|Tööstuspiirkond Dortmuntis Saksamaal 1910
Industrialiseerimiseks ehk tööstuslikuks pöördeks nimetatakse sotsiaal-majanduslikku perioodi, mille käigus muudetakse riik tööstusmaaks – majanduse tähtsaimaks osaks saab tööstuslik tootmine.
Industrialiseerimise ajalugu
Industrialiseerimine sai alguse Suurbritanniast 18. sajandi teisel poolel ja levis 19. sajandi alguses Lääne-Euroopasse (1820. aastatel Belgia) ja USAsse (1813. esimene vabrik) ning hiljem ka teistesse piirkondadesse. Muutust Suurbritannias, kus mindi üle uuele tootmisprotsessile, nimetatakse tööstusrevolutsiooniks ehk tööstuslikuks pöördeks. Tekstiilitööstuse järel hakkasid kiirelt arenema metallurgia, tööpingid, kemikaalide kasutus, klaasi tootmine, aurutranspordi vahendid, kaevandamine jne. Tööstusrevolutsioon mõjutas peaaegu kõiki igapäevaelu tahke, toimus elanikkonna üldine jätkusuutlikkuse kasv.
Hermann Rubinstein
Hermann Rubinstein (eesnime rööpkuju: Hirš, 10. november 1871 Radziviliškis – 4. jaanuar 1955 Moskva) oli Eesti arstiteadlane.
Industrialiseerimine
Industrialiseerimise ajalugu
Kui varem domineerivas agraarühiskonnas pandi tööks kasutatavad seadmed tööle inimeste, koduloomade, vee- või põlemisenergiaga, siis industrialiseerimisel võeti nende asemel kasutusele teised energiaallikad. Efektiivsemalt hakati kasutama hüdroenergiat ning enam rakendati aurujõudu. Puidu ja muu biokütuse asemel hakati kasutama kivisütt, mis andis eelnimetatud alternatiividest oluliselt rohkem energiat. Enamik uutest väljatöötatud masinatest kasutasidki energiaallikana kivisütt, mis suurendas oluliselt üldise energiatarbimise määra majanduses – seda trendi on näha ka tänapäeva tööstusriikides.
Hermann Rubinstein
Elulugu
Hermann Rubinstein oli juut. Ta oli linnakodaniku poeg.
Lõpetas 1890 Tallinna Aleksandri Gümnaasiumi ja 1896 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna; meditsiinidoktor (1899, TÜ), väitekiri "Материалы к экспериментальной разработки взаймной связи между маткой и ее придатками". 1896–1900 Tartu Ülikooli patoloogilise instituudi prosektori abi, 1900–1901 hospitaalkirurgia kliiniku assistent, 1901–1902 üldpatoloogilise ja patoloogilise anatoomia kateedri eradotsent.
Industrialiseerimine
Industrialiseerimine Eestis
Eestis toimus industrialiseerimine aastatel 1860–1915. Sel perioodil algas kiirem ja laialdasem linnade kasv ja areng, millele aitas kaasa ka Eesti demograafilise üleminekuni jõudmine ja seeläbi migratsiooni suurenemine linnadesse. Samuti hõlbustas industrialiseerumist pärisorjusest vabastamine antud perioodil.
Kui iseseisvusaastail arenes Eesti tööstus turumajanduse mõjul maailmamajanduse osana, siis Teise maailmasõja järel jätkunud Nõukogude okupatsioon tõi kaasa sihikindla kampaania sõjas purustatu taastamiseks ning tööstuse eelisarendamiseks teiste majandusharude arvelt vastavalt riiklikule marksistlikule ideoloogiale, mis nägi ühiskondliku progressi mootorina eelkõige rasketööstust. Aastaks 1950 oli tööstus Eesti NSV rahvamajanduses esimesel kohal ning aastal 1956 moodustas tööstus ühiskonna koguproduktist 59,6%.
Tänapäeval on üha süvenev trend tertsiaarsektori ehk teeninduse osakaalu tõusule ühiskonnas. Selle arvelt langevad nii primaarne ehk hankiv kui ka sekundaarne ehk töötlev majandussektor. Kui veel aastal 1990 moodustas sekundaarne sektor Eesti tööhõivest 25,6%, siis aastaks 2013 oli see langenud 18,7%-le. 2000. aastatel oli Eesti olulisim tööstusharu masinatööstus, mis andis ligi 25% toodangust. Sellele järgnesid puidu- ja paberitööstus (20%), toiduainetööstus (15%), metallitööstus (13%), keemiatööstus (10%) ja kergetööstus (<5%).
Sabaloom
Sabaloom (Cercopagis pengoi) on liik vesikirbulisi.
Eestis leitud Pärnu lahest ja Soome lahest. Eestis võõrliik, jõudis Eesti vetesse 1990ndail.
Zwevegem
Zwevegem on hollandikeelne vald Belgias Flandria piirkonnas Lääne-Flandria provintsis Kortrijki haldusringkonnas.
Zwevegemi pindala on 63,24 km². Seal elas 1. jaanuari 2019 seisuga 24 656 inimest, mis tegi rahvastiku keskmiseks tiheduseks 383 in/km².
Valla peamised vaatamisväärsused on kolm tuuleveskit, Stenen molen, Mortiers molen ja molen ter Claere, mis ehitati vastavalt 1798, 1794 ja 1854.
Asulad
Zwevegem jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Kabala vald (Pilistvere kihelkond)
Kabala vald (saksa keeles Gemeinde Kabbal) oli vald Pilistvere kihelkonnas Viljandimaal.
1870. aastal ehitati Arkma külasse Kabala valla vallamaja. Praegu seisab maja tühjana.
1910.a. asutati 2 piimaühingut: Kabala-Kurlas ja Villeveres.
1934.a. oli Kabala valla üldpind 204 ruutkilomeetrit ja seal elas 3032 inimest.
Martell
Martell on Prantsusmaa konjakitootmisettevõte. See on üks maailma vanemaid konjakitootjaid ning kuulub ka maailma suurimate konjakitootjate esikolmikusse.
Martell loeb oma äri alguseks 1715. aastat, kui Jersey saare elanik Jean Martell (1694–1753) asutas oma konjakiäri. Jean Martell tegeles esialgu kauplemisega, kuid pärast abiellumist konjakikaupmehe tütrega otsustas pühenduda konjakitootmisele.
Ettevõte on tänapäeval Pernod Ricardi omanduses.
Ajalugu
pisi|Martelli tootmishoone 1715. aastal asutas Jerseyst pärit noor kaupmees Jean Martell Charente'i jõe kaldal Cognac linnas oma äri ja sellega oli loodud üks esimesi konjakimaju. Pärast tema surma 1753. aastal jätkasid tema tööd Martelli lesk, kaks poega ja pojapoeg ning nad tegelesid edasi toote eksportimisega, eesmärgiks tõsta Martell 1814. aastaks suurima läbimüügiga konjakiks Inglismaal.
1912. aastal loodud Cordon Bleu on ettevõtte kõige tuntum toode.
Martelli serveeriti 1936. aastal laeva Queen Mary ja 1977. aastal isegi Concorde'i lennuki pardal.
1987. aastal läks Prantsuse tootja 1,2 miljardi USA dollari eest Seagrami kontrolli alla. Alates Seagrami grupi mõnede alkoholitoodete omandamisest 2001. aastal on Martell kuulunud Prantsuse alkoholitootjate gruppi Pernod Ricard.
2000. aastatel on Martell välja toonud mitu uut toodet, näiteks 2005. aastal Martell XO ning 2007. aastal Martell Création Grand Extra kunstniku ja klaasidisaineri Serge Mansau loodud pudelis. 2009. aastal tõi Martell välja oma signatuurkonjaki L'Or de Jean Martel. 2011. aastal laiendas Martell oma kallima otsa konjakite sortimenti Martell Chanteloup Perspective'iga.
2006. aastal astus Martell Comité Colberti ühingusse, mis tegeleb Prantsusmaa luksuslike alkoholimajade rahvusvahelise mainekujundusega.
2010. aastal uuendas Martell oma 2007. aastal sõlmitud sponsorlepingut Versailles' lossiga, andes sellega oma panuse kuninganna eesruumi taastamiseks. 1912. aastal tähistati Monacos Hotel de Paris's Edouard Martelli esitletud konjaki Martell Cordon Bleu 100. sünnipäeva – kohas, kus oli toimunud konjaki esmaesitlus 100 aastat varem.
Les Borderies
Les Borderies’ piirkonna terroir annab tulemuseks cru, mis on usutavasti oma harukordse ja eaux-de-vie omaduse tõttu Cognaci piirkonnas kõige prestiižsem jook. Juba oma konjakiettevõtte loomise ajal oli Jean Martell Les Borderies' piirkonnast huvitatud. Ugni Blanci viinamarjad annavad konjakitele aromaatsust, milles on tunda magusaid vürtse ja puuviljasiirupit.
Destillatsioon
Martell on töötanud välja oma destillatsioonimeetodi, kasutades traditsioonilisi Charentais' vaskdestillaatoreid. Destillatsioonis kasutatakse sellist tehnoloogiat ja oskusteavet, mida on antud põlvest põlve edasi Jean Martelli aegadest ning seda jälgivad pidevalt keldrimeistritest asjatundjad.
Laagerdamine
Küpsemise viimaseks staadiumiks on Martell valinud peene süüga tammevaadid. Kui küpsemine jõuab lõpule, toimub keldrimeistrite valvsa pilgu all eaux-de-vie proovide võtmine, millest valmistatakse konjaki tegemiseks vajalik segu.
Tooted
Martell valib oma cru’d Cognaci piirkonnast: Les Borderies, Grande Champagne, Petite Champagne ja Fins Bois.
Martell VS
Enam kui 150 aastat tagasi (täpne kuupäev pole teada) Trois Étoiles' (kolm tärni) nime all loodud Martell VS (Very Special) on mõeldud nautimiseks nn pika joogi või kokteilina.
Martell VSOP
Martell VSOP Médaillon (Very Superior Old Pale) on vana eaux-de-vie 'ga segatud konjak, mis on valitud parimate cru’de seast Cognaci regioonist.
Martell Noblige
Vana eaux-de-vie, millest sündiv Martell Noblige annab oma kategooriale erilise maitse. Sellele unikaalsele konjakile on iseloomulikud rafineeritus ja elegants.
Martell Cordon Bleu
Martell Cordon Bleu töötas 1912. aastal välja Edouard Martell. Seda iseloomustab puuviljasiirupi ja piparkoogi hõng.
Martell XO
Martell XO on segu Les Borderies'st ja Grande Champagne'ist. Selle pudel on kaarja kujuga.
Martell Chanteloup
Perspective Martell Chanteloup on n-ö Extra konjak, mis on segatud eaux-de-vie 'ga, see on Chanteloupi keldrites aastaid küpsenud konjak.
Martell Création Grand Extra
Martell Création Grand Extra on segatud Les Borderies' ja Grande Champagne' piirkonna cru’dest.
Martell Cohiba
Martell Cohiba on segatud Grande Champagne'ist pärit eaux-de-vie 'ga. Seda iseloomustab kuivatatud lilleõite aroom.
L’Or de Jean Martell
L’Or de Jean Martell on segu Les Borderies'st ja Grande Champagne'ist. See konjak ühendab enam kui neljasadat eaux-de-vie 'd, millest mõned on üle paarisaja aasta vanused.
2013. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus
2013. aasta Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus olid 31. Euroopa sisemeistrivõistlused kergejõustikus, mis toimusid 1.–3. märtsini Rootsis Göteborgis. Võistlused peeti Scandinaviumis. See oli kolmas kord, kui Euroopa meistrivõistlused toimusid Göteborgis, ja neljas kord, kui need toimusid Rootsis.
Võistlustel osales 578 sportlast 47 riigist. Eestit esindas 7 sportlast.
Medalitabel
{{legend|#ccccff|Korraldajariik|border=solid 1px #AAAAAA}}
Doete de Troyes
Doëte de Troyes (sündinud umbes 1220, surnud umbes 1265) oli poetess, truväär ja menestrel, kes tegutses Prantsusmaal 13. sajandil ja kelle teoseid on säilinud vaid ositi.
Eluloolist
Doëte teenis truvääri ja muusikuna Mainzis Konrad IV Hohenstaufeni õukonnas (1228–1254) koos oma vennaga. Tema kohalolekut mainib Jean Renart romaanis "Guillaume de Dole", tsiteerides sealjuures värssi ühest tema laulust: ('Troyesi kaunis Doete laulis seda laulu: kui ärkab aastaaeg, mil rohelus taas saab haljaks')
Pärimuse järgi kirjutas ta luuletuse "L'aigle, ez haultz cieulx, oit dolce colombe" vastuseks keisri kurameerimiskatsetele.
Jõgeva vald (Laiuse kihelkond)
pisi|150px|Jõgeva vallavalitsuse pitsat (umbes 1875).
Jõgeva vald (saksa keeles Laisholm) oli aastatel 1866–1939 eksisteerinud vald Tartumaal. Tänapäeval jääb kunagine vald Jõgeva maakonda Jõgeva valda. Vallamaja asus Eristvere külas.
Jõgeva vald loodi iseseisva omavalitsusena 1866. aasta vallaseadusega ning selle esialgne halduspiirkond kattus Jõgeva mõisapiirkonnaga. Vald kuulus Laiuse kihelkonda. Esimene vallavanem oli Kustav Pirn (1867–1872).
Algsesse Jõgeva valda kuulusid järgmised külad: Võduvere, Kõssima, Ellakvere, Jõgeva, Mäe, Mõisamaa, Õuna, Eristvere, Painküla ja Väljaotsa küla.
Selliseks jäi vald kuni 1939. aasta haldusreformini.
Vao külanõukogu
Vao külanõukogu oli külanõukogu Eesti NSV-s aastatel 1945–1960.
Seoses maakondade ja valdade likvideerimise ning maarajoonide moodustamisega arvati Vao külanõukogu 1950 septembris Paide rajooni koosseisu.
1954 juunis liideti Vao külanõukoguga likvideeritud Abaja külanõukogu territoorium. Külanõukogu piirides tegutsesid "Avangardi", "Leegi", Vao ja M. I. Kalinini nimeline kolhoos.
1960 oktoobris Vao külanõukogu likvideeriti ja selle territoorium jagati Esna ja Koeru külanõukogu vahel, nii et Vao kolhoosi ja Udeva ning Viisu sovhoosi territoorium liideti Koeru külanõukoguga ja M. I. Kalinini nimelise kolhoosi territoorium Esna külanõukoguga.
UNESCO maailmapärand Belgias
Belgia alal on UNESCO maailmapärandi nimistus 15 objekti ja 16 objekti kandidaati.
Nimistusse on kantud:
Ngurah Rai rahvusvaheline lennujaam
pisi|[[Garuda Indonesia lennuk lennujaamas]] Ngurah Rai rahvusvaheline lennujaam (indoneesia keeles: Bandar Udara Internasional Ngurah Rai) (IATA: DPS, ICAO: WADD), ametlikult tuntud kui I Gusti Ngurah Rai rahvusvaheline lennujaam, on peamine lennujaam Balil. Lennujaam asub umbes 13 kilomeetrit Denpasari kesklinnast. Lennujaama läbis 2017. aastal rohkem kui 22 miljonit reisijat.
Lauren Hoffman
Lauren Hoffman (sündinud 1977 Charlottesville'is Virginia osariigis USAs) on Ameerika Ühendriikide laulja, laulukirjutaja ja kitarrist. 1997. aastal sõlmis ta lepingu plaadifirmaga Virgin Records America ning avaldas oma debüütplaadi "Megiddo". Ta lahkus Virginist 1999, kuna firma Hoffmani muusikat aktiivselt ei turundanud, ehkki Virgin avaldas samal aastal tema LP "From The Blue House". Hoffmani kolmas plaat "Choreography" ilmus 2006. aastal.
Hoffmani produtsent oli sel ajal John Morand, plaat salvestati David Lowery stuudios Sound of Music Studios koos muusikutega ansamblitest Mint, Cracker ja Sparklehorse. Plaadikaaned kujundas Wes Freed. 2009. aastal ilmus tema neljas plaat "Interplanetary Traveler".
"Another Song About the Darkness" (3:59) on 20. lugu plaadil "The Sound the Hare Heard".
Hoffman esitas rea lugusid sarja "South of Nowhere" taustal ("Ghost You Know", "Magic Stick", "Hope You Don't Mind", "Reasons to Fall", "Love In September", "Broken"). Tema laul "Rock Star" oli 1998. aasta filmi "Palmetto" heliribal.
Varem mängis Lauren Hoffman ansamblis Monsoon, mis sai nime tai restorani järgi, kus nad esinesid koos Shannon Worrelli ja Kristin Asburyga. 1995. aastal töötas ta koos muusik Peter Griesariga.
Connor Bedard
pisi|Connor Bedard Connor Bedard (sündinud 17. juuli 2005 North Vancouver, Briti Columbia) on Kanada jäähokimängija. 2023. aastal valis Chicago Blackhawks ta NHL-i draft '​is esimese valikuna. Bedardi erakordseim tugevus on tema löök. Bedardi peetakse laialdaselt üheks kõige lootustandvamaks mängijaks maailmas.
Seishirō Shimatani
Seishirō Shimatani (jaapani keeles 嶋谷 征四郎 Shimatani Seishirō; 6. novembril 1938 Kyotos – 24. oktoobril 2001) oli Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 1959 1 mängu.
Speranski
pisi|Speranski suguvõsa vapp Speranski (vene keeles Сперанский, saksa keeles Speransky) oli Venemaa vaimuliku- ja aadlisuguvõsa, mis kustus 1839. aastal.
Vürst Kantakuzen krahv Speranski
Mihhail Speranski ainus tütar Jelizaveta (1799−1857) abiellus Tšernigovi tsiviilkuberneri Aleksandr Aleksejevitš Frolov-Bagrejeviga (1783−1845). Nende tütar Maria (1826−1887) naitus vürst Rodion Nikolajevitš Kantakuzeniga (1812−1880) ja sellest liidust sündis poeg Mihhail (1848−1894). Keisri ukaasiga lubati viimasel 1872. aastal kasutada nime ja tiitlit vürst Kantakuzen krahv Speranski. Tema liin on alles tänini.
Hinduistlik arhitektuur
Ka paljud varajased hästi säilinud hinduistlikud templid on raiutud kaljuseintesse, sealhulgas Kailāsa tempel Elloras (8. sajand) ja selle kaasaegsed Šiva templid Elephantas. Need on rikkalikult kaunistatud seinamaalide ja reljeefidega.
Vanimad säilinud hinduistlikud kivitemplid pärinevad 5.–8. sajandist (Aihole ja Badami) järgivad lihtsat põhiplaani, mille keskmes on pühamu ise, väike pime ruum garbhagriha, kus elab jumalus, kellele tempel on pühendatud. Enam-vähem samasugune põhiplaan on hilisematel hinduistlikel templitel. Pühamu kõrval üks või mitu eri otstarbega saali (mandapat), näiteks natamandapas tantsitakse rituaalseid tantse. Pühamu kohal on torn. Portaalid on sageli toretsevad. Templit käsitatakse kosmose peegeldusena, kus templitorn vastab maailmamäele Merule, mis on universumi kese.
Põhja- ja Lõuna-Indial templiarhitektuuril on märgatavad stiilierinevused, eelkõige tornide ja portaalide kujus. Templitornid on põhjastiilis kõrged ja ümarad (śikhara), lõunastiilis madalamad ja püramiidjad (vimāna). Põhja-Indias on templitorn domineeriv element. Lõuna-Indias jättis püramiidjas portaal (gopura) hiljem templitorni varju. Islami 11. sajandi sissetungilained katkestasid Põhja-India templitraditsiooni (palju templeid ka hävitati), Lõuna-India templiarhitektuur arenes edasi. Põhja-India kuulsad templid on Lingaraja tempel (11. sajand) Bhubaneswaris, Khajuraho templid (10.–11. sajand), mis on rikkalikult kaunistatud tantristlike erootiliste skulptuuridega, ja Konarak (13. sajand) ja Jagannatha tempel (umbes 1100) Puris. Arvukate Lõuna-India templite seas on olulisemad rannatempel umbes 700. aastast Mahabalipuramis, Šiva tempel (11. sajand) Tanjore'is, Minakshi tempel (17. sajand) Madurais ja Hoyshalesvara tempel (12. sajand) Halebidis.
Uus-Meremaa 2014. aasta taliolümpiamängudel
Uus-Meremaa osales 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis 15 sportlasega, kes võistlesid viiel spordialal.
Olümpiamängude avatseremoonial 7. veebruaril 2014 kandis Uus-Meremaa lippu kiiruisutaja Shane Dobbin.
Kotiku oja
Kotiku oja on oja Põlvamaal, Ahja jõe vasakpoolne lisajõgi.
Kotiku oja on ülemjooksul kutsutud ka Lootvina peakraaviks.
Kotiku oja saab alguse Lootvina külast. Oja on umbes 11 km pikk, ülemjooksul voolab läbi Pikkjärve, keskjooksul läbi Erne järve ning suubub Kiidjärve külas Ahja jõkke. Kotiku ojja suubuvad Piiroja, Mudaku kraav ja Kaarli oja.
Alamjooksul, Ahja – Vastse-Kuuste teest veidi lõuna pool, on Kotiku ojal asunud Padari küla vesiveski, mis nüüdseks on varemetes, veskitamm on hävinud. Vesiveski kohta on esimesi andmeid 1768. aastast ja see tegutses 1940. aastateni.
pisi|tühi|Kotiku oja endise vesiveski paigas
Kiltsi allikad
Kiltsi allikad on tõusuallikad Lääne-Viru maakonnas Väike-Maarja vallas. Allikad jäävad Kiltsi mõisapargi kaitsealale.
Allikatest saab alguse Kiltsi oja. Allikate koguvooluhulk on 150 l/s.
Gliwice
Gliwice (saksa keeles Gleiwitz) on maakonnaõigustega linn Lõuna-Poolas Sileesia vojevoodkonnas Ülem-Sileesia linnastus.
Gliwice asub Kłodnica jõe ääres.
Slaavi keeltes tähendab sõnatüvi gliw-, gliv- pinnast, mida iseloomustavad liivsavimullad ja märgalad. Lõunaslaavi keeltes tähendab sõna glive, gljive seent ja gljivice väikest seent.
Gliwicet on linnana esmamainitud 1276. aastal. Keskajal valitsesid seda Piastide soost Sileesia hertsogid. Mieszko IV valitsemisajal (1210–1211) kuulus Gliwice hertsogkonda, mille keskus oli Opoles ja Racibórzis, aga 1289 sai ta viimasest eraldunud hertsogkonna keskuseks. 1335 läks linn Böömimaa koosseisu ja sealtkaudu 1526 Austria Habsburgide võimu alla. Linna hakati nimetama saksapäraselt Gleiwitziks.
18. sajandi keskel toimusid Sileesia sõjad, mille käigus Preisimaa kuningriik vallutas Habsburgidelt enamuse Sileesiast, sealhulgas Gleiwitzi. Pärast Napoleoni sõdu moodustati Sileesia provints, kuhu Gleiwitz kuuluma hakkas. Koos ülejäänud Preisimaaga läks Gleiwitz 1871 Saksamaa keisririigi koosseisu. 1897 sai Gleiwitz linnkreisiks ehk kreisi õigustega linnaks.
19. sajandil pani industrialiseerimine Gleiwitzi kiiresti arenema. Linna metallitööstusettevõtted edendasid ka teiste tööstusharude arengut. Sajandi lõpus oli Gleiwitzis 14 viinavabrikut, 2 pruulikoda, 5 veskit, 7 telliselöövi, 3 saeveskit, katusekivitehas, 8 kriiditehast ja 2 klaasikoda, samuti maagaasi tootmise ettevõte, katlatehas, õlle pudeldamise ettevõte, asfalditehas, mitu panka, säästu- ja laenuühingud ning börs. 1892 hakkasid linnas sõitma trammid. 1899 avati teater, mis sai kiiresti kuulsaks ja kus võis esinemas näha mitmest Euroopa osast pärit näitlejaid.
1911. aasta seisuga oli linnas 2 protestantlikku ja 4 katoliiklikku kirikut, sünagoog, kaevanduskool, klooster, haigla, 2 orbudekodu ja kasarm. Gleiwitzist oli saanud Ülem-Sileesia kaevandustööstuse keskus. Seal asus keiserlik valukoda, mis oli seotud masinatööstuse ja katelde tootmisega. Toodeti liha, juhtmeid, gaasitorusid, tsementi ja paberit.