cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Ingvar Luhaäär
Tema teoste peamine teema on autori seksuaalelu, erootika ja esoteerika. Alates 1990. aastaist on kirjanduskriitikud loobunud tema teostele tähelepanu pööramast.
Joseph Murphy
Ligi viiekümne aasta jooksul ta kirjutas, nõustas ja pidas loenguid üle kogu maailma.
Garonne
Garonne on jõgi Edela-Prantsusmaal. Saab alguse Püreneedest, suubub Gironde'i estuaari Biskaia lahes.
Jõe pikkus on 647 km, valgala 55 000 km².
Garonne'i ääres asuvad Toulouse'i, Ageni ja Bordeaux' linn.
Suuremad lisajõed on Ariège, Tarn ja Lot. thumb|Sild üle Garonne'i Bordeaux's
Bentos
Bentos ehk põhjaelustik on veekogude põhjasetteis ja põhjas elavate organismide kogum. Bentose elukeskkonna nimetatakse bentaaliks.
Bentost moodustavad organismid võivad elada nii veekogude põhjal (epibentos) kui ka põhjasetteis (inbentos). Eristatakse zoobentost ja fütobentost. Vastavalt organismi suurusele kuulub ta kas makro- (>1 mm) või mikrobentose (<1 mm) hulka. Bentoseks nimetatakse nii mageda kui ka soolase veega veekogude põhjaelustikku.
Bentosest toituvaid loomi nimetatakse bentofaagideks.
Sõltuvalt põhjaorganismide elukeskkonna põhjasubstraadist, saab eristada teatud põhjale iseloomulikku ökoloogilisi rühmi:
Vahepealse rühma moodustavad fütofiilid, kes eelistavad elada taimedel, sh fütobentosel).
Monino lennundusmuuseum
pisi|Muuseumis. Esimene lennukitest on [[Iljušin Il-62, siis Tupolev Tu-114]] Monino lennundusmuuseum (Vene Föderatsiooni Sõja-Õhujõudude keskmuuseum) asub Monino lennuväljal Monino külas Moskvast 40 km idas. See on maailma üks suuremaid lennundusmuuseume ja suurim omataoline Venemaal. Ekspositsioonis on näha 173 lennukit ja 127 lennukimootorit. Samuti on muuseumis näha relvi, lennundusinstrumente, kunstiteoseid ja muud lennundusse puutuvat. Muuseumis on näha ka haruldasi fotosid, dokumente, filmikaadreid ja raamatuid.
Muuseum asutati 1958. aastal, aga kuni 2001. aastani oli see rahvale suletud, sest seal hoiti ka salastatud prototüüpe NSV Liidu aegadest.
Bordeaux
pisi|Vaade Garonne'i jõele Bordeaux's
Bordeaux [bord'oo] on linn Edela-Prantsusmaal, Nouvelle-Aquitaine'i piirkonna ja Gironde'i departemangu keskus.
Bordeaux asub Garonne'i jõe ääres, umbes 100 kilomeetri kaugusel suudmest.
Linna elanike arv on 250 082 (2008), Bordeaux' linnastus elab 1 010 000 inimest. See on elanike arvult Prantsusmaa üheksas linn.
pisi|Bordeaux' plaan ja linna ümbritsevad vallad
Kliima
Aasta keskmine temperatuur Bordeaux's on +13,3 °C. Kõige kõrgem keskmine temperatuur on augustis (+20,9 °C) ja juulis (+20,8 °C). Kõige madalam keskmine temperatuur on jaanuaris (+6,4 °C) ja detsembris (+7,3 °C).
Konstantínos Dóvas
Konstantínos Dóvas (Κωνσταντίνος Δόβας) (20. detsember 1898 Kónitsa – 1973) oli Kreeka kindral ja poliitik, üleminekuvalitsuse peaminister 20. septembrist 1961 kuni 4. novembrini 1961.
Bordeaux
Kliima
Aastas sajab keskmiselt 984 mm. Kõige sademerohkemad kuud on november ja detsember (107 mm), kõige sademevaesemad juuli (55 mm) ja august (60 mm). Kõige rohkem sajupäevi on detsembris (12,6), kõige vähem juulis (7,0) ja augustis (7,8).
Konstantínos Dóvas
Õppis Kreeka sõjaväeakadeemias. Kreeka kodusõja ajal oli Konitsa garnisoni ülem ning sai korduvalt haavata. 1954. aastal tõusis Kreeka kindralstaabi juhiks.
Bordeaux
Kliima
Aastas paistab päike keskmiselt 1992 tundi. Kõige päikesepaistelisemad kuud on juuli ja august 243 tunniga, kõige pimedamad detsember 72 ja november 91 päikeselise tunniga.
Ajalugu
30–20 tuhat aastat tagasi elasid Bordeaux' kandis neandertallased, kelle jäänuseid on leitud Pair-non-Pairi koopast Bordeaux'st põhjas.
Konstantínos Dóvas
Peale erruminekut armeest oli ta Kreeka kuninga Pauli majapidamise juht.
Bordeaux
Ajalugu
Linn asutati 300 eKr. See oli keldi hõimu bituriigide ehk viviskide tähtsaim asula ja kandis nime Burdigala. Alates 56 eKr kuulus see roomlastele. Hiljem sai Burdigala Akvitaania ja 4. sajandil Aquitania II pealinnaks. 270 kuulutati Gaius Pius Esuvius Tetricus Burdigalas keisriks. 276. aastal rüüstasid linna vandaalid.
Üks maailma kõige varasemaid reisijuhte on 333. aastal ilmunud "Itinerarium Burdigalense", mis kirjeldab teekonda Burdigalast Jeruusalemma. See oli mõeldud palveränduritele ja sisaldab üksikasjalikke pühapaikade kirjeldusi.
1870. aastal ning Esimese ja Teise maailmasõja ajal põgenes Bordeaux'sse Prantsusmaa valitsus.
Linnas asub 1441. aastal asutatud Bordeaux' ülikool. See on üks Euroopa suuremaid ülikoole: seal õpib 70 tuhat üliõpilast ja ülikoolilinnaku suurus on 2,35 km².
Bordeaux on veinikaubanduse keskus, linna lähedal on viinamarjakasvatuspiirkond ja toodetakse bordoo veini.
Sport
Linnas tegutseb jalgpalliklubi Bordeaux' Girondins.
Recife
thumb|Recife Recife on linn Brasiilias, Pernambuco osariigi pealinn.
Recife oli üks esimesi Portugali asulaid Brasiilias: ta asutati 1537. Algselt oli see Olinda eeslinn. 1630–1654 kuulus ta Hollandile osana Hollandi Brasiiliast. 1823 sai linnaõigused.
Recife on üks 12 linnast, kus toimuvad 2014. aasta jalgpalli maailmameistrivõistlused.
Recifel on kolm sõpruslinna: Guangzhou (Hiina), Nantes (Prantsusmaa) ja Porto (Portugal).
Kliima
Recifes on lähisekvatoriaalne kliima. Aasta ringi on palav, kuid selgelt eristuvad kuiv ja niiske aastaaeg.
Iga kuu keskmine temperatuur on 25–28 °C. Maksimaalselt on igas kuus mõõdetud 35–38 °C, välja arvatud juuli ja august, kus maksimumtemperatuur on vastavalt 32 ja 33 °C. Absoluutne miinimum on igas kuus 17–21 °C, välja arvatud juuni, kus see on 15 °C.
Recifes sajab aastas keskmiselt 1800 mm. Kõige rohkem, 300 mm, sajab mais ja juunis. Kõige vähem sajab novembris ja oktoobris, vastavalt 20 ja 30 mm.
Transport
Recifed teenindab Gilberto Freyre nimeline Guararapesi rahvusvaheline lennujaam. See on 1 km kaugusel lähimast supelrannast, 9 km kaugusel kesklinnast ja 19 km kaugusel Suape sadamast. Euroopa linnadest toimuvad Recifest regulaarlennud Pariisi ja Lissaboni. 2008. aastal külastas lennujaama 4,6 miljonit reisijat, mis on lähedal lennujaama läbilaskevõimele.
Linnas töötab metroo, mis avati 1985. aastal. Metroos on 3 liini kogupikkusega 39,5 km. Jaamu on 2010. aasta seisuga 29. Jaamad on kokku ehitatud diiselrongi- ja bussipeatustega, nii et reisija saab uut piletit ostmata bussilt rongile või vastupidi ümber istuda. Metroo rööpmelaius on 1600 mm, keskmine peatusevahe on 1,2 km, rongi keskmine kiirus 40 km/h ja maksimaalne kiirus 80 km/h. Iga metrooliin on tähistatud ise värviga: arvestatakse, et rohkem kui kümnendik täiskasvanud linlastest ei oska lugeda.
Robert Raid
Robert Raid (sündinud Maxim Sklowsky, adopteeritud Maxim Hammer, eestistatud 1939 Maksim Haamer, 22. oktoober/4. november 1915 Jaroslavl – 8. aprill 1978 Neustadt in Holstein) oli eesti kirjanik.
Putukad
Putukad (Insecta, ka Hexapoda) on liigi- ja vormirikas loomade klass lülijalgsete hõimkonnast.
Kogu maailmas on teada üle miljoni liigi putukaid, mis moodustab rohkem kui 68% teadaolevatest loomaliikidest. Eestis esineb umbes 14 400 liiki.
Anatoomia ja morfoloogia
Eri liikide keha pikkus varieerub vahemikus kuni 0,2–350 mm. Karbonis elanud ürgsete kiililaadsete putukate siruulatus võis olla kuni 75 cm (näiteks Meganisoptera).
Putuka kehal saab eristada kolme selgelt eristunud põhiosa: pea, rindmik (thorax) ja tagakeha (abdomen).
Pea
pisi|Röövkärbse pea Pea on tekkinud 6 lüli liitudes ning teda katab peakihn. Peale kinnituvad liitsilmad, täppsilmad, 1 paar tundlaid ja suised. Pea eesosas asub paar tundlaid (välja arvatud tõukjalalistel).
Pea alaosas asub putukatel suu. Suu ümber paiknevad suised – ülalõuad ehk mandiibulad (mandibulae), alalõuad ehk maksillid (maxillae) ja alahuul (labium), – mille abil putukad toituvad. Ala- ja ülalõugadele kinnituvad sageli ka erilised jätked, mida nimetatakse lõug- ja huulkobijateks.
Putukate suised on arenenud ürgsete vormide jäsemetest, suuava ülalt kattev ülahuul on aga näokilbi väljakasve. Vastavalt toitumistüübile on putukate suised evolutsiooni käigus omandanud erinevaid vorme. Kõige levinumad on nelja tüüpi suised:
Rindmik
Peale järgneb rindmik. Putukate rindmik koosneb kolmest lülist, mis tavaliselt on üksteisega liikumatult ühendatud. Rindmiku esimesele lülile ehk eesrindmikule kinnituvad esijalad, teisele lülile ehk keskrindmikule keskjalad, kolmandale lülile ehk tagarindmikule tagajalad.
Tiivulistel putukatel kinnitub rindmikule (2. ja/või 3. lülile) valmikueas tavaliselt ka kaks paari tiibu (või üks paar, kui näiteks kolmandal lülil on need redutseerunud; näiteks kahetiivalised ja töösipelgad). Osadel väljasurnud putukatel kinnitus ka rindmiku esimesele lülile paar tiibu.
Putukatel on reeglina kolm paari jalgu: ees-, kesk- ja tagajalad. Jalad kinnituvad rindmikule puusa abil, millele järgneb pöörel (tavaliselt ühelüliline, kiletiivalistel aga sageli kahelüliline). Pöörlale kinnitub reis, sellele omakorda säär ning käpp. Viimane koosneb 1–5 lülist. Käpa viimasel lülil on tavaliselt küünised.
Tagakeha
Tagakeha koosneb 9–11 lülist (Greenhalgh & Ovenden, 2007), mis osaliselt võivad olla evolutsiooni käigus kadunud. Tagakehal asuvad putukatel suguelundid. Erinevalt teistest lülijalgsetest on putukatel jalad tagakehalülidel taandarenenud, vaid kõige ürgsemates putukarühmades võib täheldada rudimentaarseid jalgu, kuid need on oma liikumisülesande suures osas kaotanud.
Süstemaatika
thumb|[[Koerliblikas]] thumb|[[Meemesilane]]
Alamklass: Siselõugsed (Entognatha)
Alamklass: Välislõugsed (Ectognatha)
Stephanie Graf
Stephanie Graf (sündinud 26. aprillil 1973 Klagenfurtis) on endine Austria keskmaajooksja.
Seine
Seine on jõgi Prantsusmaal. Saab alguse 30 km Dijonist põhja pool, Côte d'Ori mägedest ja suubub La Manche'i Le Havre'i ja Honfleuri vahel.
Pikkus 776 km, valgala 78 650 km².
Seine'i ääres asuvad Troyes, Pariis ja Rouen.
Suuremad lisajõed on Aube, Marne, Oise, Yonne ja Eure.
pisi|tühi|Vaade jõele [[Eiffeli tornist]]
Fraxern
Fraxern on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas.
Fraxern asub mägedes Feldkirchi kõrval kõrgusel 817 m üle merepinna. 54,6% vallast on kaetud metsaga ja 26,7% on niidud.
Fraxerni ("Fraxnara", tähendab tuhka) esimene kirjalik mainimine pärineb aastast 1127.
Fraxern on kuulus oma kirsside ja kirsinapsi poolest.
Göfis
Göfis on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Feldkirchi ringkonnas.
Kera
200px|right Kera on matemaatikas teatav ruumi punktihulk, kerapinna ehk sfääri sisemus. Elementaarmatemaatikas ja tavakeeles mõeldakse kera all kera "tavalises kolmemõõtmelises ruumis" ehk kolmemõõtmelises eukleidilises ruumis, kuid matemaatikas üldistatakse kera mõistet ka n-mõõtmelisele eukleidilisele ruumile (kus n on suvaline naturaalarv) ning veel üldisemalt kõigile meetrilistele ruumidele.
Kera kolmemõõtmelises eukleidilises ruumis
Selles alajaotuses nimetatakse ruumiks kolmemõõtmelist eukleidilist ruumi, nagu sõna ruum igapäevakeeles ja elementaarmatemaatikas mõistetakse.
Definitsioon
Kera on ruumi antud punktist O teatud kaugusel r>0 või lähemal olevate punktide hulk.
Punkti O nimetatakse kera keskpunktiks ja positiivset reaalarvu r kera raadiuseks. Kera on seega punktihulk, milles ühegi punkti X kaugus kera keskpunktist O ei ole suurem kui kera raadius r :
kus E on vaadeldava ruumi kõigi punktide hulk.
Kera pinnaks nimetatakse kera keskpunktist O täpselt kaugusel r olevate punktide hulka. Kera pind on sfäär ehk kerapind.
Kera läbimõõt on sirglõik, mis ühendab kaht kerapinna ehk sfääri punkti ja läbib kera keskpunkti. Kõik diameetrid on võrdse pikkusega.
Kera võib defineerida ka sfääri kaudu: kera on sfäär koos punktidega, mille kaugus sfääri keskpunktist on väiksem kui sfääri raadius (kera raadius). Sel juhul langeb kera keskpunkt kokku sfääri keskpunktiga ja kera raadius sfääri raadiusega. Sfäär osutub niiviisi defineeritava kera pinnaks.
Niiviisi defineeritud kera nimetatakse ka kinniseks keraks. Lahtine kera erineb kinnisest kerast selle poolest, et kera pinna punktid on vastavast hulgast välja arvatud:
Kera kui pöördkeha
Kera tekib ringi pöörlemisel ümber oma diameetri, seega on kera pöördkeha. Et kera piirav pind sfäär on pöördpind, siis kera on pöördkeha. Sfääri keskpunkt, raadius ja diameeter on ühtlasi ka kera keskpunktiks, raadiuseks ning diameetriks.
Kera tasapinnalised lõiked
Kera iga tasapinnaline lõige on ring. Mida lähemal on lõiketasand kera keskpunktile, seda suurem on lõikeringi raadius. Kui lõiketasand läbib kera keskpunkti, siis on lõikeringi raadiuseks kera raadius ja lõiget nimetatakse suurringiks. Kõiki teisi lõikeid nimetatakse väikeringideks. Kaht kerapinna punkti, mis ei ole ühe diameetri otspunktideks, läbib ainult üks suurringjoon.
Kera puutujatasand
Tasandit, millel on kerapinnaga üksainus ühine punkt, nimetatakse kera puutujatasandiks selles punktis. Puutujatasand on risti puutepunkti tõmmatud raadiusega.
Kera pindala
pisi|Kera pindala arvutamine. Kera pindala on:
Viimane valem on tuletatav piirväärtuse mõiste abil. Selleks leitakse esiteks sama diameetri ümber pöörleva korrapärase kõõlmurdjoone poolt moodustatud pinna pindala ning vaadeldakse seejärel piirvärtus protsessis, kus murdjoone lülide arv lõpmatusele läheneb.
Kera ruumala
Kera ruumala võrdub ühe kolmandikuga kera pindala ja raadiuse korrutisest:
n-mõõtmeline kera
n-mõõtmelises eukleidilises ruumis En nimetatakse lahtiseks keraks Br(p) punktist p (kera keskpunktist) väiksemal kaugusel kui r (kera raadius) olevate punktide hulka.
Kera meetrilises ruumis
Olgu X meetriline ruum, kus punktide x ja y vaheline kaugus on ρ(x,y). Olgu a meetrilise ruumi fikseeritud element (a∈X) ja r positiivne reaalarv (r>0). Hulka
nimetatakse lahtiseks keraks ja hulka
kinniseks keraks. Elementi a nimetatakse kera keskpunktiks ja arvu r kera raadiuseks.
Mõis
thumb|[[Boriss Šeremetevile kuulunud Kuskovo mõisa hoonetekompleks (mõisasüda) Moskva lähedal Venemaal]] thumb|[[UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluv Ropša (soome Ropsunhovi) mõisa härrastemaja Ingerimaal, mis kuulus Venemaa keisriperekonnale (Lomonossovi rajoon, Venemaa)]] thumb|Mõisa peahoone [[Łyntupys Valgevenemaal]] Tänapäeval kasutatakse sõna mõis seitsmes tähenduses. Näiteks tähendab see tootmisüksust, teiseks tähenduseks on mõisakompleks. Tihti kasutatakse terminit ekslikult mõisa kunagiste omanike elumaja ehk mõisa peahoone kohta (saksa keeles Herrenhaus 'härrastemaja'). Mõis oli kuni 1918. aastani ka haldusüksus, millest moodustusid mõisavallad. Tähendusi on sõnal veel.
Mõis on keeleteadlaste väidetel muistne eesti sõna. Liivi keeles on mõis moiza ja ka lätlased kasutavad sarnase kõlaga sõna muiža. Soome keeles on sõna kartano sünonüüm moisio, mida kasutatakse eriti Eesti mõisate kohta. Seega võib eeldada, et mõisad eksisteerisid siinsetel aladel juba muinasajal. Varasemate mõisate kohta ei ole siiski kuigi palju materjale säilinud, mõisakompleksidest on vaid üksikute puhul säilinud kividest kaitseotstarbelisi ehitisi keskaegsest perioodist ja sageli on need varemetes, ilmselt puidust ehitatud tootmishooned ja elamud on aga aja jooksul hävinud. Ka pole varasemate mõisate puhul tihti teada, millal need asutati.
Mõis kui territoorium
Mõis oli suur eesõigustega maavaldus ja põllumajanduslik tootmisüksus, varem ka administratiiv- ja omavalitsusüksus (mõisavald), mille hulka kuulusid väiksemate end ise ära majandavate üksustena talud. Tüüpilisim mõisavorm on Eesti aladel rüütlimõis, mille kohta kasutatakse vahel ka lihtsalt väljendit mõis. Tegemist on sisuliselt feodalismist pärineva lääniga, mis aastast 1783 muutus omaniku eravalduseks.
Aastal 1864 kehtestati reegel, et kui mõisa suurus ei ületa teatavat piiri, siis ei saa see olla rüütlimõis. Valdused, mis olid väiksemad, kandsid nimetust "poolmõis". Poolmõis võis olla ka rüütlimõisa kõrvalmõisaks.
Lisaks aadlike valduses olnud maale oli veel terve rida tootmisüksusi, mis kandsid samuti mõisa nime. Maad, mis olid riiklikus omandis, olid riigimõisad. Linnadele kuulusid linnamõisad. Rüütelkondadele kuulusid rüütelkonnamõisad. Kirikute juurde kuulusid pastoritele sissetulekut andnud kirikumõisad.
Kuigi mõisad seostuvad tavaliselt põllumajandusliku tootmisega, eksisteerisid siiski mitmed mõisad, mis põllumajandusliku tootmisega ei tegelenud. Mitmetel suvemõisatel puudus tootmine täielikult, oli ka mõisaid, mille toodang ei olnud põllumajanduslik. Selliste mõisate hulka kuulusid Viskoosa mõis Hiiumaal, Reihenau mõis Raplamaal, Vana-Aseme mõis Tartumaal. Taoliste mõisate seas oli ka rüütlimõisaid – Joala mõis praegusel Narva linna territooriumil.
Mõisate territooriumid on olnud läbi aegade muutumises. Tekkisid uued mõisad ja kaardilt kadusid vanad mõisad. Tallinna ümbrusest kadus näiteks 20. sajandi alguseks Tiskre mõis.
Enamik mõisatest võõrandati Eesti aladel 1919. aastal, Läti aladel 1920. aastal ja Venemaal 1917. aastal. Kuigi kõik mõisatüübid võõrandamisele ei kuulunud, andsid need reformid siiski põhjuse kõneleda mõisatest kui maavaldustest ja administratiivüksustest minevikuvormis.
Mõis kui mõisakompleks
Mõisamaade muutlikkuse tõttu on detailseid mõisaplaane koostatud üldjuhul vaid mõisakomplekside kohta.
Mõne mõisa juures oli mitu mõisakompleksi. Tuntuim näide on Jälgimäe mõis, kus Nikolai von Glehn rajas 1886. aastal uue lossi. Teiseks analoogseks näiteks on Oru loss. Samas oli ka mõisaid, kus väljaehitatud mõisakompleks puudus (Prangli mõis, Aksi mõis).
Pärast mõisavalduste võõrandamist kujunesid mitmete mõisasüdamete aladele asulad, mida kutsuti asundusteks. Mõisa hooned jagunesid erinevate omanike vahel ja kohandati nende vajadustele vastavalt ümber. See tõi kaasa suuri ümberehitusi ja uute omanike vajadustele mittevastavate hoonete hävingut. Kui mõisakompleks jäi endise mõisniku valdusse, siis säilis see tavaliselt paremini, erandjuhul tekkis siis isegi uusi hooneid. Markantseim näide on ilmselt Kumna mõisa uus peahoone.
Laine Roht
Laine Roht, tuntud ka kui Kaika Laine ja Kaika nõid (sünninimi Laine Laas; 4. mai 1927 Kaika küla, Antsla vald – 21. aprill 2013 Tartu) oli eesti rahvaravitseja.
Kibe piimalill
pisi|vasakul|Õied Kibe piimalill (Euphorbia esula) on piimalilleliste sugukonda piimalille perekonda kuuluv rohttaim.
Looduslikult kasvab kibe piimalill suuremas osas Euraasiast alates Inglismaast kuni Himaalaja, Korea ja Ida-Siberini. Eestis kasvab ta hajusalt.
Taime kõrgus on kuni 1,2 m. Taime aluselt kasvab välja mitu vart. Vars on sile, karvutu või kergelt karvane. Lehed on piklikud, kuni 1 cm laiad ja 4–8,5 cm pikad, sirge või kergelt lainja servaga.
Õied on väikesed ja koondunud sarikasse. Õie all on ere kollakasroheline kandelehtede paar, mis meenutab õielehti. Need kandelehed ilmuvad taimele hiliskevadel, tegelik õitsemine algab alles varasuvel. Taim õitseb juunist septembrini.
Kibe piimalill paljuneb seemnetega, mis on suhteliselt eluvõimelised: külvamise korral on seemne idanemistõenäosus suur. Pinnases võib seeme jääda eluvõimeliseks vähemalt 7 aastaks. Kuprad avanevad plahvatuslikult ja paiskavad seemned kuni 5 m kaugusele emataimest. Seemned võivad edasi kanduda veevooluga, samuti võivad nad loomade karvastiku külge kinni jääda ja sel moel levida. Kibe piimalill suudab paljuneda ka vegetatiivselt: selleks on tal keeruline juurestik, mis võib ulatuda taimest kuni 5 m kaugusele ja 8 m sügavusele.
Taim eritab vigastamisel mürgist valget piimmahla. Seda sisaldavad taime kõik osad ja loomad ei taha teda sellepärast süüa.
Taim kasvab kuivadel niitudel ja teeservadel.
Invasiivne liik
Kibe piimalill kasvab eriti preerias. Ta tõrjub teisi taimi välja mitmel viisil: ta varjutab nende eest päikese, võtab oma tohutu juurestiku abil ära vee ja toitained ning endas leiduvate taimemürkide abil takistab enda läheduses teiste taimede kasvu. Ta võib suured maa-alad üksinda üle võtta.
Bioloogiline võitlus on andnud paremaid tulemusi. Kõigepealt suudavad kodukitsed nähtavasti süüa kibedaid piimalilli ilma mürgitust saamata ja Idahos kasutatakse neid kergliiklusteede teepervede puhastamiseks kibedaist piimalilledest. USA põllumajandusministeerium on Euroopast sisse toonud ka kibeda piimalille looduslikke vaenlasi, näiteks mitmesuguseid poilasi, mille vastsed ja valmikud toituvad tema juurtest ja vartest. Esimesel aastal ei ole tulemused nii märgatavad kui taimemürkide kasutamisel, aga mõne aastaga, kui putukad paljunevad, on saavutatud muljetavaldavaid tulemusi.
Ginkūnai vald
Ginkūnai vald (leedu keeles Ginkūnų seniūnija) on 2. järgu haldusüksus (vald) Leedus Šiauliai rajoonis.
Valla pindala on 30,2 km². 2011. aasta seisuga elas vallas 3278 inimest. Valla keskus on Ginkūnai küla. Vallamaja asub aadressil Vilniaus g. 324. Vallavanem on Vilija Kvasienė.
Devolutsioonisõda
pisi|[[Louis XIV kaevikut külastamas Charles Le Bruni maal (1667)]] Devolutsioonisõda (24. mai 1667 – 2. mai 1668) oli sõda Louis XIV aegse Prantsusmaa ja Habsburgide Hispaania vahel, mis leidis aset Hispaania Madalmaades. See lõpetati Aacheni rahuga.
Sõda oli seotud Hispaania pärimisõigusega.
Konflikt märkis Prantsusmaa-Hollandi liidu lõppu ja oli esimene laienemiseks ette võetud Prantsuse sõdadest, mis kujundasid Euroopat järgneva poolsajandi jooksul.
Oskar Lutsu majamuuseum
Oskar Lutsu majamuuseum on osa Tartu Linnaajaloo Muuseumidest.
2006. aastal renoveeritud ja taasavatud Oskar Lutsu majamuuseumi püsinäitus kannab pealkirja "Kirjanik Oskar Luts: elu ja kujutluse piiril".
Oskar Lutsu majamuuseumi kollektsiooni kuulub ligi 3600 eset, sealhulgas 1700 fotost koosnev fotokogu, 1000 raamatut ja kunstikogu. Lisaks on muuseumis mitmeid Oskar Lutsu isiklikke esemeid.
Liblikalised
Liblikalised ehk soomustiivalised ehk lepidopterid (Lepidoptera) on lülijalgsete selts putukate klassist.
Liblikalisi arvatakse olevat umbes 160 000 liiki, neist elab Eestis ligikaudu 2400. Teadaolevaid sugukondi on 126.
Liblikalisi on jaotatud suurliblikateks ja pisiliblikateks, suurliblikaid omakorda päevaliblikateks ja ööliblikateks.
Pea
Pea kinnitub rindmikule peene kaelaga ja on küllalt liikuv. Liitsilmad on arenenud, paljudel liikidel esineb ka 3 täppsilma. Suiseid on liblikate seas kaht tüüpi: lõugadega liblikatel esinevad haukamissuised, ülejäänud liblikatel aga alalõugade sisemälutitest tekkinud imilont ning kolmelülilised alahuulekobijad, ülejäänud suiste osad on neil taandarenenud. Imilondi pikkus on väga erinev. Valmikuna mittetoituvatel liikidel (näiteks kedriklased, mõned surulased) on see sageli täiesti kadunud, sellal kui troopilisel surulasel Macrosila morgani ulatub imilondi pikkus kuni 35 sentimeetrini.
Tundlad
Tundlad on liblikatel hästi arenenud, vaid kõige ürgsematel vormidel (näiteks eistekedriklastel) on need väga lühikesed ja koosnevad vähem kui 10 lülist. Erandlikud on pikktundelkoilased, neil on tundlad kehast mitu korda pikemad. Tundlaid on väga mitmesuguse kujuga. Päevaliblikate tundlad on nuiakujulised (tundla tipp on paksenenud), hämarikuliblikate tundlad on aga niitjad, saagjad, kamjad, sulgjad jne. Sageli esineb tundlate kujus suguline dimorfism: isaste tundlad on keerukamad. Näiteks kevadpaabusilma isaste tundlad on topeltkamjad, emaste omad aga niitjad.
Rindmik
pisi|Liblikalise [[Ourapteryx yerburii alamliigid. Välimuselt identsete liblikate isastel isenditel on erineva kujuga suguelundid (paremal)]] Liblikate rindmik koosneb kolmest omavahel tugevasti kokku kasvanud lülist. Igale lülile kinnitub üks paar jooksujalgu. Käpp koosneb tavaliselt 5 lülist, küüniseid on 2. Sageli kinnitub säärtele üks või kaks paari tugevaid ogasid: kannuseid. Mõnikord (näiteks isastel koerlibliklastel) on eesjalad tugevasti redutseerunud.
Tiivad
Tiibu on liblikatel kaks paari, harva on tiivad nii lühikesed, et loomad on lennuvõimetud (näiteks emased külmavaksikud ja tupslased, paljud emased märslased). Lõugadega liblikatel ja samasoonelistel on tiivad sarnase soonestuse ja kujuga, erisoonelistel aga on tagatiibadel vähem sooni kui eestiibadel. Tavaliselt on samasooneliste eestiivad tagatiibadest laiemad ja pikemad, kuid näiteks sambliklastel on vastupidi. Tiivad võivad olla ka sagarateks jaotunud, näiteks liblikatel sugukondadest Alucitidae ja Pterophoridae. Tihti esinevad tiibadel ka pikemad või lühemad jätked: siilakud. Tuntuim selline liik on pääsusaba. Paljudel väikestel liblikatel on tiivad muutunud kitsasteks, lantsetjateks ning ääristatud pikkade narmastega. Lennu ajal ühendatakse tiivapaarid tagatiival paikneva vastava oga, kidaharjase abil, et tagada nende sünkroonne töö. Lõugadega liblikatel, samasoonelistel ning päevaliblikatel kidaharjast pole.
Poolvaba elektron
Poolvaba elektron on elektron, mis lisaenergia tõttu on lahkunud aatomituuma mõju piirkonnast ning saab liikuda aatomitevahelises ruumis, kuid tema energia pole piisav väljumaks aine pinnast.
Liblikalised
Tiivad
Tiivasoomuseid on kahte tüüpi: pigmentsoomused, mille värvus tuleb värvainest, ning optilised soomused, mis murravad valgust. Just optilistest soomustest tekib näiteks isaste kiirgliblikate tiibade võime teatava nurga alt vaadatuna violetjalt kiirata. Lisaks neile kahele tüübile esineb veel ka androkoniaalseid ehk lõhnasoomuseid, mis sisaldavad lõhnaaineid vastassoost liigikaaslaste ligimeelitamiseks. Harva esineb tiibadel soomusteta alasid, kuid ka selliseid liblikaid tuntakse – näiteks lottsurud ja klaastiiblased.
Tagakeha
Liblikate tagakeha on ilma jätketeta silindrikujuline või mingitpidi lapik. Mõnikord võivad tagakeha seljal esineda karvatutid, mis on muust karvastikust tugevamad. Osal liblikatel esinevad tagakehal tümpanaalelundid (kuulmiselundid). Isaste liblikate tagakeha koosneb 8, emaste oma 7 nähtavast lülist, ülejäänud segmentidest on kujunenud suguelundid. Suguelundid on liigispetsiifilise kujuga, see takistab eri liikidesse kuuluvate loomade paaritumist.
Imilont
Liblikaid võib sageli näha õitel toitumas. Oma jalgadel asuvate maitsmiselunditega tunnevad nad nektari maitset. Lõhna tunnevad liblikad tundlatega.
Arengutsükkel
pisi|[[Pääsusaba röövik septembris.]] Liblikad on täismoondega putukad. Emane liblikas muneb taimedele või maapinnale munad, millest kooruvad väikesed ussikujulised liblikat mittemeenutavad röövikud. Röövikud kestuvad mitu korda ning kasvavad kiiresti. Lõpuks nad nukkuvad ning kujunevad täiskasvanud liblikateks. Vahetult pärast nukukestast väljaronimist meenutavad liblika tiivad pisikesi ja pehmeid lapikesi. Nende lõplik väljasirutumine ja kõvenemine võtab aega.
Talvitumine
Enamik liblikaliike talvituvad Eestis munade või nukkudena. Vaid väga vähesed liigid talvituvad röövikute või valmikutena, need aga on siis kevadel ka esimesed lendajad. Valmikutena talvituvad Eestis väike-koerliblikas, lapsuliblikas, päevapaabusilm, leinaliblikas, keldriöölane, satelliitöölane.
Suur- ja pisiliblikad
Maailmas on liblikaliike teada umbes 150 000, Eestis ligikaudu 2000. Suuruse järgi jaotatakse liblikad kahte rühma: suur- ja pisiliblikad.
Pisiliblikate hulka kuulub rohkearvuliselt liblikaid, kellest paljudel on tiibade siruulatus vaid mõni millimeeter. Nende hulka kuuluvad inimeste pahameelt esile kutsuvad riidekoid, terakoid, kasukakoid ja paljud teised koilased, kelle röövikud kahjustavad tarbeesemeid ning toitu. Palju taimekahjureid on leediklaste ja mähkurlaste hulgas. Õunamähkuri ja hernemähkuri väikesi röövikuid võib sageli leida vastavalt õuntest ja hernekaunadest ("õunaussid" ja "herneussid").
Jahuleedik elab peamiselt veskites ning toitub seal nisujahust ja jahusaadustest. Suvel saab puudel märgata võrgendikoilaste röövikute poolt valmistatud valgeid võrgendpesasid, milles nad hulgakaupa elavad. Mõnikord on terve puu mähitud ämblikuvõrgusarnasesse valgesse võrgendisse.
Vahaleedik elab mesitarudes ning toitub puhtast vahast. Massilise esinemise korral võivad nad põhjustada mesilasperede hukkumise. Üks Ameerikas elava leedikuliigi röövikud parasiteerivad laiskloomade karvastikus.
Enamik päeval ringi lendavaid suurliblikaid kuulub päevaliblikate hulka. Neid iseloomustavad laiad tiivad ja otsast paksenenud nuiakujulised tundlad. Ka päevaliblikate röövikuid võib sageli päevasel ajal kohata avalikult taimedel toitumas.
Eesti liblikaliste sugukonnad
pisi|Putukate näitus Tallinna Tehnikaülikoolis.
Uurimine
Liblikaliste uurimisega tegeleb lepidopteroloogia. Liblikateadlasi nimetatakse lepidopteroloogideks.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Eestlaste osalemine
Eesti sportlastest osales Erki Nool kümnevõistluses ja Aleksander Tammert kettaheites.
100 m
Finaal: 5. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 9,79 Maurice Greene, USA (16. juuni 1999 Ateena) MM rekord: 9,80 Maurice Greene, USA (22. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 9,80 Maurice Greene, USA (22. august Sevilla) Algselt hõbemedali võitnud Tim Montgomery (9,85) tulemus tühistati, seoses dopingu kasutamisega.
200 m
Finaal: 9. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 19,32 Michael Johnson, USA (1. august 1996 Atlanta) MM rekord: 19,79 Michael Johnson, USA (11. august 1995 Göteborg ) Maailmameister 1999: 19,90 Maurice Greene, USA (27. august Sevilla)
400 m
Finaal: 6. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 43,29 Harry 'Butch' Reynolds, USA (17. august 1988 Zürich ) MM rekord: 43,18 Michael Johnson, USA (26. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 43,18 Michael Johnson, USA (26. august Sevilla)
800 m
Finaal: 7. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1.41,11 Wilson Kipketer, Taani (24. juuli 1997 Köln) MM rekord: 1.43,06 Billy Konchellah, Keenia (1. august 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 1.43,30 Wilson Kipketer, Taani (29. august Sevilla)
1500 m
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.26.00 Hicham El Guerrouj, Maroko (14. juuli 1998 Rooma) MM rekord: 3.27,65 Hicham El Guerrouj, Maroko (24. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 3.27,65 Hicham El Guerrouj, Maroko (24. august Sevilla)
5000 m
Finaal: 10. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 12.39,36 Haile Gebrselassie, Etioopia (13. juuni 1998 Helsingi) MM rekord: 12.58,13 Salah Hissou, Maroko (28. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 12.58,13 Salah Hissou, Maroko (28. august Sevilla)
10 000 m
Finaal: 8. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 26.22,75 Haile Gebrselassie, Etioopia (1. juuni 1998 Hengelo) MM rekord: 27.12,95 Haile Gebrselassie, Etioopia (8. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1999: 27.57,27 Haile Gebrselassie, Etioopia (24. august Sevilla)
Maraton
Finaal: 3. august Osavõtjaid: Maailma tippaeg: 2:05.42 Khalid Khannouchi, Maroko (24. oktoober 1999 Chicago) MM rekord: 2:10.03 Robert de Castella, Austraalia (14. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1999: 2:13.36 Abel Antón, Hispaania (28. august Sevilla)
4x100 m
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 37,40 USA (8. august 1992 Barcelona 37,40 USA (21. august 1993 Stuttgart) MM rekord: 37,40 USA (21. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1999: 37,59 USA (29. august Sevilla)
Algselt võidu saanud USA meeskonna tulemus tühistati, kuna Tim Montgomery jäi vahele dopingu kasutamisega.
4x400 m
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord:2.54,20 USA (22. juuli 1998 Uniondale) MM rekord: 2.54,29 USA (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1999: 2.56,45 USA (29. august Sevilla)
Władysław III
Władysław III (leedu keeles Vladislovas III, ungari keeles I. Ulászló, tšehhi ja slovaki keeles Vladislav I; 1424–1444) oli Poola kuningas alates 1434 ja Ungari kuningas alates 1440 kuni oma surmani.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
400 m tõkkejooks
Finaal: 10. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 46,78 Kevin Young, USA (6. august 1992 Barcelona) MM rekord:47,18 Kevin Young, USA (19. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1999: 47,72 Fabrizio Mori, Itaalia (27. august Sevilla)
Władysław III
Perekond
Ta oli Jogaila (Władysław Jagiełło) poeg. Ema oli Sofija Alšėniškė (Zofia Holszaska). Mõlemad vanemad olid leedu päritolu. Vanemate vanusevahe oli umbes 44 aastat. Nad abiellusid 1422. Isale oli see neljas abielu; kolmest esimesest oli sündinud ainult kaks tütart, kellest mõlemad olid surnud vallalisena. pisi|püsti|vasakul|Władysław III
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
3000 m takistusjooks
Finaal: 8. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 7.55,62 Bernard Barmasai, Keenia (24. august 1997 Köln) MM rekord:8.04,16 Moses Kiptanui, Keenia (11. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1999: 8.11,76 Christopher Koskei, Keenia (23. august Sevilla)
Władysław III
Perekond
Władysław oli vanemate kolmest lapsest (kõik pojad) vanim. Kahest nooremast vennast (mõlema nimi oli Kazimierz) suri üks 9 kuu vanuselt.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
20 km käimine
Finaal: 4. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1:17.46 Julio Martínez, GUA (8. mai 1999 Eisenhüttenstadt) 1:17.46 Roman Rasskazov, Venemaa (19. mai 2000 Moskva) MM rekord: 1:19.37 Maurizio Damilano, Itaalia (24. august 1991 Tokyo) Maailmameister 1999: 1:23.34 Ilja Markov, Venemaa (21. august Sevilla)
50 km käimine
Finaal: 11. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3:37.26 Valeri Spitsõn, Venemaa (21. mai 2000 Moskva) MM rekord: 3:40.53 Hartwig Gauder, Saksa DV (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 3:47.54 Ivano Brugnetti, Itaalia (25. august Sevilla)
Władysław III
Poola ja Ungari kuningas
Władysław oli vaid 10-aastane, kui ta isa suri, ja tema esimestel valitsusaastatel oli võim tegelikult aadlike ja vaimulike käes. Riiki valitses nõunike rühm eesotsas Zbigniew Oleśnickiga, kes oli esimene Poola kardinal. Olukord ei muutunud ka pärast seda, kui Poola Seim tunnistas 1438 14-aastase kuninga täisealiseks.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kõrgushüpe
Finaal: 8. august Osavõtjaid: Maailmarekord:2.45 Javier Sotomayor, Kuuba (27. juuli 1993 Salamanca) MM rekord:2.40 Javier Sotomayor, Kuuba (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1999: 2.37 Vjatšeslav Voronin, Venemaa (23. august Sevilla)
Władysław III
Poola ja Ungari kuningas
1440. aastal pakkusid ungarlased oma kuningatrooni talle, kuna eelmine kuningas Albrecht oli surnud ja tema poeg Ladislaus Postumus veel sündimata. Albrechti naine Elisabeth püüdis küll Ungarit oma pojale hoida, kuid paavsti Eugenius IV toetusel suutis Władysław end Ungaris maksma panna, siiski alles pärast 2 aastat kestnud kodusõda.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Teivashüpe
Finaal: 9. august Osavõtjaid: Maailmarekord:6.14 Sergei Bubka, Ukraina (31. juuli 1994 Sestriere) MM rekord: 6,00 Sergei Bubka, Ukraina (19. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1999: 6.02 Maksim Tarassov, Venemaa (26. august Sevilla)
Kaugushüpe
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tokyo) MM rekord: 8.95 Mike Powell, USA (30. august 1991 Tokyo) Maailmameister 1999: 8.56 Iván Pedroso, Kuuba (28. august Sevilla)
Władysław III
Poola ja Ungari kuningas
Ent paavsti toetus oli antud tingimusel, et ta läheb Türgi vastu ristisõtta. 18-aastane kuningas, keda oli kasvatatud kristlike valitsejate vagade normide ja rüütlikommete najal, võttis asja väga tõsiselt ning valmistus ristisõjaks tões ja vaimus. Kõige suurem moraalne probleem oli asjaolu, et 1443 oli Oradeas sõlmitud Türgiga 10 aastaks rahu, mille kristlased pidid murdma.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kolmikhüpe
Finaal: 6. august Osavõtjaid: Maailmarekord:18.29 Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) MM rekord: 18.29 Jonathan Edwards, Suurbritannia (7. august 1995 Göteborg) Maailmameister 1999: 17.59 Charles Michael Friedek, Saksamaa (25. august Sevilla)
Władysław III
Poola ja Ungari kuningas
pisi|püsti|vasakul|Władysław III sümboolne mausoleum [[Varnas]]
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kuulitõuge
Finaal: 4. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 23.12 Randy Barnes, USA (20. mai 1990 Westwood) MM rekord: 22.23 Werner Günthör, Šveits (29. august 1997 Rooma) Maailmameister 1999: 21.79 C.J. Hunter, USA (21. august Sevilla)
Władysław III
Surm
Władysław III hukkus Varna lahingus 10. novembril 1444, kus Türgi väed sultan Murad II juhtimisel purustasid Poola ja Ungari armee, mida juhtisid Władysław III ja János Hunyadi. Władysław III juhtis lahingus isiklikult Poola 500-mehelist raskeratsaväeüksust. Lahingus olid kristlikud väed kolmekordses arvulises vähemuses ning kaotusele aitas kaasa asjaolu, et Veneetsia ja Kirikuriigi laevastik ei blokeerinud Dardanelle, nagu nad olid lubanud. Kuigi Hunyadi püüdis hukkunud kuninga surnukeha kätte saada, pidi ta taanduma ja kuninga säilmed, nii keha kui raudrüü, jäidki kadunuks.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kettaheide
Finaal: 8. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 74.08 Jürgen Schult, Saksa DV (6. juuni 1986 Neubrandenburg) MM rekord: 69.08 Anthony Washington, USA (24. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 69.08 Anthony Washington, USA (24. august Sevilla)
Władysław III
Surm
Ungari läks taas Habsburgide kätte ja kuningaks sai Władysławi elupõline rivaal Ladislaus Postumus, kes aga 1457 ise järglasteta suri. Poolas sai võimule tema vend, Leedu suurvürst Kazimierz IV.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Vasaraheide
Finaal: 5. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 86.74 Juri Sedõhh, NSV Liit (30. august 1986 Stuttgart) MM rekord: 83.06 Sergei Litvinov, NSV Liit (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 80.24 Karsten Kobs, Saksamaa (22. august Sevilla)
Odavise
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 98.48 Jan Zelezny, Tšehhi (25. mai 1996 Jena) MM rekord: Maailmameister 1999: 89.52 Aki Parviainen, Soome (29. august Sevilla)
Kümnevõistlus
Finaal: 6.–7. august Osavõtjaid: Maailmarekord:9026 Roman Sebrle, Tšehhi (26.–27. mai 2001 Götzis) MM rekord: 8837 Tomáš Dvořák, Tšehhi (5.–6. august 1997 Ateena) Maailmameister 1999: 8744 Tomáš Dvořák, Tšehhi (24.–25. august Sevilla)
100 m
Finaal: 6. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith-Joyner, USA (16. juuli 1988 Indianapolis) MM rekord: 10,90 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 10,70 Marion Jones, USA (22. august Sevilla)
200 m
Finaal: 10. august Osavõtjaid: Maailmarekord:21.34 Florence Griffith-Joyner, USA (29. september 1988 Seoul) MM rekord: 21.74 Silke Gladisch-Möller, Saksa DV (3. september 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 21,77 Inger Miller, USA (27. august Sevilla)
400 m
Finaal: 7. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 47.60 Marita Koch, Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord: 47.99 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (10. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1999: 49,67 Cathy Freeman, Austraalia (26. august Sevilla)
800 m
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) MM rekord:1.54,68 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (9. august 1983 Helsingi) Maailmameister 1999: 1.56,68 Ludmila Formanová, Tšehhi (24. august Sevilla)
1500 m
Finaal:7. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.52,47 Tatjana Kazankina, NSV Liit (13. august 1980 Zürich) MM rekord:3.58,56 Tatjana Samolenko-Dorovskihh, NSV Liit (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 3.59,53 Svetlana Masterkova, Venemaa (29. august Sevilla)
5000 m
Finaal: 11. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 14.28,09 Jiang Bo, Hiina (23. oktoober 1997 Shanghai) MM rekord: 14.41,82 Gabriela Szabo, Rumeenia (27. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 14.41,82 Gabriela Szabo, Rumeenia (27. august Sevilla)
10 000 m
Finaal:7. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 29.31,78 Wang Junxia, Hiina (8. september 1993 Peking) MM rekord: 30.24,56 Gete Wami, Etioopia (26. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 30.24,56 Gete Wami, Etioopia (26. august Sevilla)
Maraton
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2:20.43 Tegla Loroupe, Keenia (26. september 1999 Berliin) MM rekord: 2:25.17 Rosa Mota, Portugal (29. august 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 2:26.59 Song-Ok Jong, Põhja-Korea (29. august Sevilla)
4x100 m
Finaal: 11. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 41,37 Saksa DV (6. oktoober 1985 Canberra) MM rekord:41,47 USA (9. august 1987 Ateena) Maailmameister 1999: 41,92 Bahama (29. august Sevilla)
4x400 m
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 3.15,17 NSV Liit (1. august 1988 Seoul) MM rekord: 3.16,71 USA, (22. august 1993 Stuttgart) Maailmameister 1999: 3.21,98 Venemaa, (29. august Sevilla)
Oise
Oise [u'aaz] on jõgi Euroopas, Seine'i parempoolne lisajõgi. Jõgi voolab läbi Belgia ja Prantsusmaa.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
100 m tõkkejooks
Finaal: 11. august Osavõtjaid: Maailmarekord:12.21 Yordanka Donkova, Bulgaaria (20. august 1988 Stara Zagora) MM rekord: 12.34 Ginka Zagorcheva, Bulgaaria (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 12,37 Gail Devers, USA (28. august Sevilla)
Oise
Saab alguse Belgias Valloonias asuvast Chimay linnast lõunas ja suubub Pariisi lähedal Seine'i.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
400 m tõkkejooks
Finaal: 8. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 52,61 Kim Batten, USA (11. august 1995 Göteborg) MM rekord: 52,61 Kim Batten, USA (11. august 1995 Göteborg ) Maailmameister 1999: 52,89 Daimí Pernia, Kuuba (25. august Sevilla)
20 km käimine
Finaal: 9. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 1:24.50 Olimpiada Ivanova, Venemaa (4. märts 2001 Adler) MM rekord: 1:30.50 Hongyu Liu, Hiina (27. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 1:30.50 Hongyu Liu, Hiina (27. august Sevilla)
Oise
Pikkus on 302 km (teistel andmetel 330 km), valgla umbes 17 000 km².
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kõrgushüpe
Finaal: 12. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) MM rekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 1.99 Inga Babakova, Ukraina (23. august Sevilla)
Liblikaefekt
pisi|Anastassia Markovitš, "Liblikaefekt" (2008)
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Teivashüpe
Finaal: 6. august Osavõtjaid: Maailmarekord:4.81 Stacy Dragila, USA (9. juuni 2001 Stanford) MM rekord: 4.60 Stacy Dragila, USA (21. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 4.60 Stacy Dragila, USA (21. august Sevilla)
Liblikaefekt
Liblikaefektiks nimetatakse mittelineaarse dünaamilise süsteemi tundlikkust lähteandmete suhtes. Väljendi võttis kasutusele ameerika matemaatik ja meteoroloog Edward Lorenz.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kaugushüpe
Finaal:7. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 7.52 Galina Tšistjakova, NSV Liit (11. juuni 1988 Leningrad) MM rekord: 7.36 Jackie Joyner-Kersee, USA (4. september 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 7.06 Niurka Montalvo, Hispaania (23. august Sevilla)
Liblikaefekt
Praktikas avaldub liblikaefekt selles, et keerukate süsteemide käitumist on raske prognoosida, sest iga piiratud mudel, mis üritab säärast süsteemi simuleerida, peab jätma arvestamata osa informatsiooni algseisundi kohta. Kui näiteks simuleeritakse ilmastikku, ei saa arvestada iga liblika tiivalöögist tekkivat õhukeerist. Kaootilises süsteemis iga taoline viga ajapikku võimendub. See nähtus on kaoseteooria uurimisvaldkonnale iseloomulik.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kolmikhüpe
Finaal: 10. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 15.50 Inessa Kravets, Ukraina (10. august 1995 Göteborg) MM rekord:15.50 Inessa Kravets, Ukraina (10. august 1995 Göteborg)14.88 Maailmameister 1999: Paraskeví Tsiamíta, Kreeka (24. august Sevilla)
Kuulitõuge
Finaal: 5. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 22.63 Natalja Lissovskaja, NSV Liit (7. juuni 1987 Moskva) MM rekord: 21.24 Natalja Lissovskaja, NSV Liit (5. september 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 19.85 Astrid Kumbernuss, Saksamaa (25. august Sevilla)
Oise
Suurim lisajõgi on Aisne.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Kettaheide
Finaal: 11. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 76.80 Gabriele Reinsch, Saksa DV (9. juuli 1988 Neubrandenburg) MM rekord: 71.62 Martina Opitz-Hellmann, Saksa DV (31. august 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 68.14 Franka Dietzsch, Saksamaa (23. august Sevilla)
Liblikaefekt
Samas on ideed väljendatud varemgi. Nii kirjutas Johann Gottlieb Fichte 1800. aastal raamatus "Inimese määratlus": "Igal oma kestvuse hetkel on loodus kokkukuuluv tervik; igal hetkel peab iga üksik osa temast olema selline, nagu see on, kuna kõik ülejäänud on sellised, nagu nad on; ja sa ei võiks ühtki liivatera kohalt liigutada, muutmata seeläbi, vahest sinu silmale nähtamatult, midagi kõigis tohutu terviku osades. Aga iga selle terviku hetk on määratud kõigi möödunud hetkede poolt ja määrab kõik tulevased hetked; ja sa ei või praegusel hetkel ühegi liivatera asukohta teisiti mõelda, kui see on, olemata sunnitud kogu minevikku kuni üles määramatuseni ja kogu tulevikku kuni alla määramatuseni teisiti mõtlema."
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Vasaraheide
Finaal:7. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 75.97 Mihaela Melinte, Rumeenia (13. mai 1999 Clermont-Ferrand) MM rekord: 75.20 Mihaela Melinte, Rumeenia (24. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 75.20 Mihaela Melinte, Rumeenia (24. august Sevilla)
Liblikaefekt
Üks liblikaefekti tuntumaid ilukirjanduslikke kirjeldusi on Ray Bradbury ajarännuteemaline ulmejutustus "Kõuekärgatus", mille ainetel on loodud film "Liblikaefekt".
Oise
Oise'i jõe ääres asuvad Hirson, Chauny, Noyon, Compiégne, Creil, Auvers-sur-Oiseu, Pontoise, Conflans-Sainte-Honorine.
2001. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlused
Odavise
Finaal: 6. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 71.54 Osleidys Menéndez, Kuuba (1. juuli 2001 Crete) MM rekord: 67.09 Miréla Maniáni-Tzelíli, Kreeka (28. august 1999 Sevilla) Maailmameister 1999: 67.09 Miréla Maniáni-Tzelíli, Kreeka (28. august Sevilla)
Seitsmevõistlus
Finaal: 4.–5. august Osavõtjaid: Maailmarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, USA (23.–24. september 1988 Seoul) MM rekord: 7128 Jackie Joyner-Kersee, USA (1. september 1987 Rooma) Maailmameister 1999: 6861 Eunice Barber, Prantsusmaa (21.–22. august Sevilla)
Albaania linnad
Albaania suuremad linnad (albaania keeles qytet) on Tirana (243 000 elanikku), Durrës (79 000), Shkodër (76 000), Vlorë (68 000) ja Elbasan (65 000). Nendes elab kokku umbes 16% Albaania elanikest. Linnad asuvad peamiselt rannikuäärsetel tasandikel. Linnade arhitektuur on enamasti türgipärane. Linnarahvastiku osakaal on 42% (1995).
Tirana on ülekaalukalt Albaania suurim linn ja majanduskeskus. Suuruselt teine Durrës on tähtis sadamalinn.