cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rahasüsteem
Digiraha ja mobiilmaksed
Digraha on väärtuslik, kuna sellega saab teha mobiilmakseid sõltumata ostja ja müüja asukohast ning tehingu ajahetkest. Tänapäeval on võimalik kasutada maksete tegemiseks iga arvutit või nutitelefoni, milles on vastav programm või äpp. Mõnedes arengumaades, eriti Aafrikas on digirahast ja mobiilmaksetest kujunenud turumajanduse põhialus, sest see süsteem ei vaja panku tehingu läbiviimiseks.
Krüptoraha
Krüptoraha või krüptovaluuta on digitaalses vormis säilitatav vara, mida kasutatakse maksevahendina. Krüptoraha on üks kõige turvalisemaid maksevahendeid, kuna see põhineb plokiahelatel, mida praktiliselt ei ole võimalik võltsida, s.t teoreetiliselt võib see olla küll võimalik, kuid selleks kulutatud ressursid ületaksid kõrgelt saadava kasu. Nii esimene krüptoraha bitcoin, mis tuli käibele 2008. aastal, kui ka kõik hilisemad (2019. aasta lõpu seisuga on neid aktiivses käibes 26) on käibele lastud erainitsiatiivil ning nad toimivad detsentraliseeritud isereguleeriva maksesüsteemina – s.t nad on riikide keskpankadest sõltumatud. Kuna kõigi nende väärtuse määrab turul valitsev nõudluse-pakkumise suhe, siis on nende rahaühikute väärtus muutunud suures ulatuses lühikeses ajaperioodis.
Krüptoraha populaarsus ja nende ühiku väärtuse kiire tõusu põhjuseks on reeglina Fiat-raha väärtuse kiire vähenemine (inflatsioon) ja usaldamatus nende vastu. Kuna rahvusvahelised rahaülekanded globaalses mastaabis, ühest riigist teise on krüptorahas osutunud oluliselt osavamaks, kiiremaks, turvalisemaks ning täielikult bürokraatiavabadeks, siis on need äratanud huvi ka kriminaalsetes ringkondades, kuigi nendes tehtud tehingud on kõigile soovijatele nähtavad.
Rahatekkel põhinevad süsteemid
Raha tekkimisest lähtuvalt võib eristada rahasüsteeme järgmiselt:
Rahasüsteeme võib eristada üksteisest veel ka selle poolest, et
Rahasüsteem sotsiaalses korras
Iga sotsiaalne kord võtab kasutusele oma eluviisile sobiva rahasüsteemi ning loob selleks vajalikud institutsioonid.
Kooperativistlik rahasüsteem
pisi|Rahasüsteemid [[Sotsiaalne kord|sotsiaalse korra mudeli põhiselt]] Kooperativismi ajalooliselt algupärane vorm oli kogukondlik eluviis. Kuna majanduses domineeris naturaalmajandus – s.t kõik tootsid kõike ise – ja spetsialiseerumine piirdus perekonna sisese tööjaotusega, siis vahetus toimus põhimõttel kaup-kauba ja teene-teene vastu (bartertehingud). Mitmed kroonikad räägivad, et kui kogukonnas elavad inimesed saidki vahetustehingu käigus enda valdusse münte, siis ei osanud nad sellega muud teha kui oma jumalatele ohverdada või enesele ehetena kaela riputada.
Individualistlik rahasüsteem
Individualism tähendab spetsialiseerumist ja turupõhist vahetusmajandust, mis vajab toimimiseks arvestus- ja maksevahendit – raha. Kuna selle eluviisi aluseks on eneseteostuse vabadus ja puudub sunnivõimu rakendav institutsioon (v.a kohus), siis väärtusmõõdu kandja määratakse ühiskondliku kokkuleppega ja see omakorda sõltub antud rahva tehnoloogilisest arengutasemest (münt, paberraha, bitt jms).
Elitaristlik rahasüsteem
Elitaristlik valitsuskultuur tähendab pärilikku klassiühiskonda, milles kapital on väikese grupi inimeste (eliit) valduses ja seda kasutatakse ebaõiglasi majandussuhteid (maarent, laenuintress jms) kehtestades ülejäänud ühiskonna alistamiseks. Kuna elitaristlik valitsuskultuur elimineerib arengustiimulid, siis põhineb see kogukondlikul naturaalmajandusel, mida täiendab kohustus osutada vastastikku teenuseid (ABI). Igapäevases praktikas tähendas see, et lihtrahvas töötab lääniisandate heaks, saades vastu „turvalise“ elukeskkonna. Lääniisandad (ingl. Landlord) annavad vasallidele maavalduse (feood), kes kohustuvad selle eest osalema lääniisanda kutsel sõjaretkedel ja kaitsevad vajaduse korral ka töötavat rahvast väliste rüüsteretkede eest. Igale vasallile määrati kohustus, kui suure sõdalaste grupi ta peab moodustama, varustama ja seda ülal pidama. Selleks vajalikud vahendid nõuti sisse andamitena valitsetava territooriumi kogukondadelt. Vasall pidi hoidma ka korda ning mõistma õigust tsiviilõiguslike konfliktide puhkemisel.
Bürokratistlik rahasüsteem
Bürokratistlik valitsuskultuuri ülesandeks on ebaõiglaste majandussuhetega riigi püsimise kindlustamine ja selle jätkusuutlikkuse parandamine. Kuna riigi (nagu ka keti) kui terviku tugevus sõltub elanikkonna kõige vaesema osa suurusest ja toimetulekust (kõige nõrgematest lülidest), siis on riigibürokraatia ülesandeks selle – eliidi jaoks kõige ohtlikuma – elanikkonna osa maharahustamine ning nende materiaalsete toimetulekuvõimaluste parandamine. Vastutasuna nõutakse vägivallast loobumist (toimetuleku hankimisel) ja alistumist kehtestatud korrale. Kuna selle ülesande täitmine eeldab töö viljade ümberjagamist, siis sõltuvalt riigikorraldusest võetakse kasutusele rahal põhinev maksu- ja eelarvesüsteem (fiskaalpoliitika) või kehtestatakse plaanimajandus, mis kehtestab töö- ja tarbimisnormatiivid ning jagab vahendeid tšekke välja jagades.
Personalistlik rahasüsteem
Personalism on sotsiaalne kord, mis eeldatavalt tekib 21. sajandil ja mille arengut määravad isiksusliku arengutaseme saavutanud inimesed. Kuna selle sotsiaalse korra puhul on määravaks jõuks üksikisiku eneseteostuse vabadus ja armastus (s.t soov teha teisele head), siis hakkab see piirama riigibürokraatia õigust rakendada sunnivõimu ja kehtestada ebaõiglast rahasüsteemi. Viimased sajandid on näidanud, et keskpank kui institutsioon ei ole suutnud hoida raha väärtust stabiilsena ning tema teostatud poliitika on lähtunud valitseva eliidi, mitte tavalise inimese huvidest. Ebaõiglust süvendab veelgi erapankade laenuraha emissioon ning sellelt nõutavad intressid, mis põhjustavad perioodilisi likviidsuskriise.
Keskpanka kui institutsiooni saab vältida, kui minnakse üle mobiilmaksete süsteemile (s.t välistatakse füüsilised väärtuskandjad) ja võetakse kasutusele detsentraliseeritud andmetöötlusplatvorm. Siiski on raske ennustada, kas uus rahasüsteem hakkab põhinema plokiahela (blockchain) või plokikogumi (blockstack) lahendusel. Uues rahasüsteemis tekib ja kaob raha ilmselt tehingu käigus. Sellise lahendusega välistatakse vajadus luua süsteemi, milles osa rahast kaotab väärtuse (inflatsioon) või see lihtsalt kustutakse (devalveerimine).
Suurimaks raha tekitajaks jääb siiski ilmselt keskvalitsus, kui see ühendab praeguse keskpanga, maksuameti ja sotsiaalabiraha jagavad institutsioonid. Selline süsteem pakub muuhulgas võimalust, asendada tänased keskvalitsuse makstavad pensionid, dotatsioonid ja sotsiaalabi raha ühtse negatiivse tulumaksu lahendusega. Praktikas tähendaks see, et isikutele – kelle rahalaekumised antud kuul jäävad alla määratud summa – makstakse automaatselt niipalju juurde, et minimaalseks toimetulekuks vajalik summa oleks olemas. Selline internetimaksete süsteem alandaks üldist maksukoormust, annaks tohutu säästu tänu mastaabiefektile ja lahendaks nn kodanikupalga probleemi, kuid see eeldaks täielikku läbipaistvust ja kontrollitavust rahaliste ülekannete ja varalisuse osas.
Bobrinski
Bobrinski (vene keeles Бобринский, saksa keeles Bobrinsky) on aadlisuguvõsa, mis põlvnes keisrinna Katariina II ja vürst Grigori Orlovist. Tänapäeval elavad Bobrinskid Prantsusmaal, USA-s ja Venemaal.
Ajalugu
Suguvõsa rajajaks oli keisrinna Katariina II ja tema armukese vürst Grigori Orlovi vallaslaps Aleksei Grigorjevitš Bobrinski (1762−1813). Kui alguses oli tema perekonnanimeks Romanov, siis hiljem sai ta talle läänistatud Tuula kubermangu Bobriki mõisa järgi nimeks Bobrinski. 1796. aastal anti talle Venemaa keisririigi krahvi tiitel. Tema järeltulijad kuulusid Venemaa kõrgaadli hulka ja neist võrsus mitmeid kõrgeid sõjaväelasi ja riigitegelasi, sealhulgas kolm ministrit. Aleksei kolmest pojast hargnenud suguvõsaliinidest on alles kaks vanemat; noorem haru kustus meesliinis 1938. aastal. Pärast 1917. aasta sündmusi emigreerusid Bobrinskid enamjaolt välismaale, tänapäeval elavad nad Prantsusmaal ja USA-s. Venemaale jäänud suguvõsaliikmetest langesid paljud repressioonide ohvriks. Praegu elavad Venemaal zooloogiaprofessor krahv Nikolai Aleksejevitš Bobrinski (1890−1964) järeltulijad.
Bobrinskid rüütelkonna matriklis
Aleksei Bobrinski võeti esmalt Liivimaa kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse. Pärast matrikli taastamist immatrikuleeriti ta 12. jaanuaril (vkj) 1797 Liivimaa rüütelkonna matriklisse. Lisaks sellele olid Bobrinskid kantud Moskva (1854), Peterburi ja Tuula kubermangu aadlisuguvõsaraamatusse.
Laekeni raudteesild
pisi|Laekeni raudteesild [[Brüsselis (foto 2011)]]
Sild on üheavaline, tehtud terasest ja ehitatud 1942. aastal.
Silla sildeava on 53,8 m ja laius 11,7 m.
Suure-Jaani külanõukogu
Suure-Jaani külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu moodustati 1960. Külanõukogu pindala oli 311 km² (1977).
Imigongo
pisi| Imigongo on Rwanda naiste traditsiooniline kunst.
Imigongo tegemiseks kasutatakse lehmasõnnikut ja pigmente. Vanimad säilinud imigongo-pildid on leitud Kibungo 18. sajandist pärinevate hüttide seintelt.
Esialgu kasutati pilte elamu seintel. Sõnnikust vormiti puitplaadile reljeefsed kujundid, millel lasti kuivada ja seejärel värviti üle. Traditsiooniliselt on kasutatud musta ja valget ning punakaid-pruunikaid, aga ka halle ja beeže toone. Mustrid olid peamiselt geomeetrilised, eriti palju kasutati spiraalseid kujundeid. Tänapäeval luuakse samas tehnikas väga mitmesuguseid teoseid, mis kujutavad näiteks maastikke või loomi. Ka värvide valik on mitmekesisem. Imigongo ' t kantakse ka otse seintele, keraamilisetele esemetele või kangale.
Punast pigmenti saadi pinnasest, valget kaoliinist, ookrit savist ning musta banaanikoorte tuhast, mida segati aaloemahla ja Solanum aculeastrum ' i viljadega.
Pärast 1994. aasta genotsiidi avastati, et traditsiooniline oskus kipub välja surema. Idaprovintsis Kirehe lähedal asutasid kohalikud naised ühenduse, mis on vana kunsti uuesti tuntuks teinud.
Amblyodipsas polylepis
Amblyodipsas polylepis on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Alamliigid
Maoliigil Amblyodipsas polylepis liigitatakse roomajate andmebaasis järgmised alamliigid :
Levila
Neid võib kohata roomamas Lõuna-Aafrika Vabariigis, Angolas, Botswanas, Keenias, Malawis, Mosambiigis, Namiibias, Kongo Demokraatlikus Vabariigis, Somaalias, Tansaanias, Sambias ja Zimbabwes.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Amblyodipsas polylepis seisuga 4.05.2015.
Calabaria
Calabaria võib tähendada:
Tartu-Valga prefektuur
Tartu-Valga prefektuur oli aastail 1926 –1940 eksisteerinud Eesti politsei piirkondlik prefektuur.
Prefektuuri piirkonda kuulusid Tartu, Valga, Elva, Jõgeva, Kallaste, Mustvee, Otepää ja Tõrva linn ning Tartu ja Valga maakond. Prefekti asukoht oli Tartus.
Prefekt oli ka kodanliku õhukaitse Tartu ringkonna juht.
Tegevuspiirkonnad
pisi|350px|[[Eesti haldusjaotus 1925. aastal]]
1926. aastal ühendati Tartu maakonna 1. ja 4. politsei jaoskond. Esimene jaoskond kolis seejärel Riia tänav 77, kuhu asus ka 4. jaoskond.
pisi|350px|Eesti valdade kaart. Musta kontuuriga vanad vallapiirid, punasega 1939. aastal moodustatud vallad Tegevuspiirkond, 1939. aastal:
Balticconnector
Balticconnector on maagaasi toruühendus Soome ja Eesti vahel, mis ühendab Eesti ja Soome gaasivõrgud. Ülekandetoru suurendas Soome impordimahtusid, andes ligipääsu Läti maagaasi varudele Inčukalnsis.
Projekti algatas Soome maagaasi ettevõte Gasum koostöös Eesti Gaasiga. Pärast Euroopa Liidu kolmanda energiapaketi rakendumist vahetas Eesti Gaasi endine tütarettevõte EG Võrguteenus viimase projektist välja. Balticconnector tagab maagaasiga varustatuse Soome lahe mõlemal kaldal – Eestis ja Soomes. Lisaks võimaldab ülekandetoru piirkondliku veeldatud gaasi terminali ehitust kas Ingås (Finngulf LNG projekt) või Paldiskis (Balti Gaasi projekt).
Balticconnector avati 11. detsembril 2019.
Edward Titchener
pisi|Edward Titchener Edward Bradford Titchener (11. jaanuar 1867 Chichester – 3. august 1927) oli inglise strukturalistlik psühholoog.
Elulugu
Titchener õppis Oxfordi Ülikoolis aastatel 1885–1890. Oxfordis ulatus tema huvidering filosoofiast psühholoogiani. Ta tõlkis Wilhelm Wundti teose "Principles of Physiologial Psychology" (kolmanda väljaande) inglise keelde. Et Titchener ei leidnud Inglismaal kedagi, kes teda psühholoogia alal õpetaks, läks ta 1890. aastal õppima Leipzigisse, kus sai 1892. aastal doktorikraadi.
Pärast lühiajalist töötamist bioloogia lektorina Inglismaal siirdus Titchener Ameerikasse, et õpetada Cornelli ülikoolis, kuhu ta jäi kuni elu lõpuni. Ta muutis Cornelli mentalistlikku psühholoogia kantsiks, kuigi Ameerika psühholoogia fookus oli kõigepealt funktsionalistlik ja pärast 1913. aastat bihevioristlik. Titchener ei liitunud kunagi nende liikumistega, kuigi oli sõber funktsionalisti James Rowland Angelli ja biheiviorismi rajaja John B. Watsoniga.
Titcheneri loetakse saksa psühholooga maaletoojaks Ameerikasse. Seega mängis ta olulist rolli ameerika psühholoogia loomises.
Teooriad
Titcheneri psühholoogia esimene ülesanne oli põhiliste aistingu-elementide avastamine, millele kõik komplekssed protsessid on taandatavad. Elemendid olid Titcheneri käsitluses kõige lihtsamad kogetavad aistingud. Titchener introspektsiooni meetod oli keeruline retrospektiivne kogemuste analüüs.
Monticello
Monticello oli istandus, mis kuulus Ameerika Ühendriikidele kolmandale presidendile ja Virginia ülikooli asutajale Thomas Jeffersonile. Monticello asub Virginia osariigis Charlottesville'i lähedal.
Edward Titchener
Teooriad
Titcheneri psühholoogia teine ülesanne oli välja selgitada, kuidas elementaarsed aistingud moodustavad keerukaid tajusid, ideid ja kujundeid. Titchener loobus assotsiatsionismist, huvitudes rohkem lihtsatest tähenduseta aistingutest.
Kolde tänav (Viljandi)
Kolde tänav on tänav Viljandi linnas.
Monticello
Thomas Jeffersoni enda projekteeritud uusklassitsistlikus stiilis härrastemaja asub 2000 hektari suuruse maa ala keskel künkal. Monticello tähendab itaalia keeles väikest mäge.
Kolde tänav (Viljandi)
Tänava pikkus on 265 m.
Suurmeister maleprobleemide lahendamises
FIDE rahvusvaheline suurmeister maleprobleemide lahendamises (inglise keeles International Solving Grandmaster of the FIDE ) on probleemmales sportlike saavutuste eest tulemustepõhiselt antav nimetus.
Monticello
Istanduses kasvatati lilli, tubakat ja segavilju. Istanduses töötas 150 orja. Jeffersoni surma ajaks oli mõni orjaperekond juba neli põlvkonda Monticellos elanud.
Suurmeister maleprobleemide lahendamises
Nimetuse võttis kasutusele FIDE probleemmale alaline komisjon (PCCC) 1982. aastal. Oktoobrist 2011 on nimetuse andmine PCCC-i õigusjärglase Ülemaailmse Probleemmale Föderatsiooni (WFCC) pädevuses, kes annab seda nimetust probleemmaletajatele koostöös Rahvusvahelise Maleföderatsiooniga.
Monticello
Thomas Jefferson on maetud Monticello surnuaeda.
1987. aastast alates kuulub Monticello ja Virginia ülikool UNESCO maailmapärandi hulka.
Suurmeister maleprobleemide lahendamises
pisi|Suurmeister [[Andrei Selivanov]] 2019. aasta novembri seisuga on nimetuse saanud 35 probleemmaletajat, teiste seas Pauli Perkonoja (1982), Kari Valtonen (1984), Michael Pfannkuche (1993), Noam Elkies (2001), Piotr Murdzia (2002), John Nunn (2004), Andrei Selivanov (2008), Bojan Vučković (2008) ja Kacper Piorun (2011).
Monticello
Tänapäeval saab Monticellot külastada ainult maist oktoobrini.
pisi|Monticello kujutis USA 5-sendise mündi ("Jefferson Nickel") tagaküljel.
Suuremõisa külanõukogu
Suuremõisa külanõukogu oli külanõukogu Hiiumaa rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Pühalepa külanõukoguga.
Kaija Kesa
Kaija Kesa (sündinud 1. märtsil 1978 Tallinnas) on eesti graafik.
Õppis Eesti Kunstiakadeemias graafikat, täiendas end vahetusüliõpilasena Tampere Meedia- ja Kunstikoolis animatsiooni erialal, seejärel õppis EKA-s interdistsiplinaarsete kunstide erialal ja vahetusüliõpilasena Edinburgi Ülikooli kunstiosakonnas skulptuuri erialal ning sai magistrikraadi.
Kesa looming on enamasti inspireeritud loodusest ja ökoloogis-eetilisest mõtteviisist ning inimese sisemaailma arenguvõimalustest. Graafika kui rikkalike tehniliste võimalustega kunstivorm on kunstniku peamine väljendusvahend.
2000. aastast osaleb nii kohalikel kui rahvusvahelistel näitustel ja projektides. 2009. aastast juhib ühist graafikastuudiot (graafika.ee), korraldades erialaseid kursuseid ja töötubasid. Kesa on Eesti Kunstnike Liidu liige ja Eesti Vabagraafikute Ühenduse juhatuse liige. On pälvinud Network Baltic noore graafiku auhinna.
Grupinäitused
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2009
2010
2011
2013
2015
2017
2018
2021
2022
2023
Osalemine projektides
2000
2001
2003
2005
2015–2021
Valge koer (film)
Süžee
Noor näitlejanna Julie sõidab oma autoga otsa valgele saksa lambakoerale. Ta viib koera veterinaari juurde ja laseb terveks ravida. Kuna omanikust ei ole midagi teada, otsustab ta looma endale jätta. Peagi selgub aga, et tegemist ei ole tavalise kutsuga. Valge koer ründab mustanahalisi inimesi. Selgub, et rassistid on koolitanud teda mustanahalisi ründama ja isegi tapma. Julie pöördub mustanahalise koertedresseerija Keysi poole, et see koera ümber kasvataks.
Nurmenuku tee
thumb|Nurmenuku tee
Nurmenuku tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Nurmenuku tee sai nime 29. märtsil 1968.
Linnafestival UIT
Linnafestival UIT on Tartus toimuv festival. Tähed "UIT" festivali nimes on võetud sõnast uitama. Festivali eesmärkide seas on avastada Tartu linnaruumi. Linnaruumi tutvustamiseks toimuvad näiteks etendused, linnatuurid, linnamängud.
Festivali peakorraldaja on Marie Kliiman.
Augustis 2017 toimus viies festival.
Vierendeeli sõrestik
pisi|Vierendeeli sõrestiku lihtsustatud skeem
Vierendeeli sõrestik, ka virendeelferm, on sõrestiku tüüp, mida iseloomustab diagonaalsete jäigastavate elementide puudumine. Seetõttu on sellistel fermidel kolmnurksete avade asemel nelinurksed avad. Tavasõrestiku sõlmed loetakse liigendsõlmedeks, Vierendeeli sõrestiku sõlmed aga jäikadeks sõlmedeks.
Sõrestik on saanud nimetuse Arthur Vierendeeli järgi. Sellise tarindusega sildu nimetatakse Vierendeeli sillaks.
Netikuller
Netikuller Transport OÜ on eesti ettevõte, mida tuntakse kaubamärgi Netikuller ja veebikeskkonna netikuller.ee järgi. netikuller.ee alustas tööd 2002. aastal.
Ettevõtte põhitegevuseks on kaupade toomine (import) neist välismaistest netipoodidest, mis muidu kaupa Eestisse ei saada. OÜ Netikuller osutab transpordi- ja maksevahendusteenust ega tegele kaupade müügiga.
2014. aastal teatas ettevõtte tegevjuht Kristjan Toop, et firma sulgetakse vähese huvi tõttu.
Natalie Johanson-Pärna
Natalie Auguste Johanson-Pärna (aastani 1866 Natalie Jakobson, 1866–1882 Natalie Peerna; 15. aprill 1843 Tartu – 20. juuli 1915 Volossovo, Petrogradi kubermang) oli Eesti naisõiguslane, käsitööõpetaja ja haridustegelane.
Ta õppis Torma kihelkonnakoolis, samas sai ta ka kihelkonnakooli õpetaja kutse. 1878. aastal osales ta taani käsitööõpetaja Adolf von Clauson-Kaasi kursustel Tartus, hiljem täiendas end veel Soomes, muu hulgas õppis käsitöö õpetamist Viiburi rahvakoolis.
1880. aastal kolis ta Tallinna ja avas 6. oktoobril (vkj 24. septembril) Tallinnas esimese eesti naiskäsitöökooli, olles selle juhataja kuni kooli sulgemiseni 1885. aastal. Ta ise nimetas kooli Tallinna Tütarlaste Käsitööde Kooliks või Naisterahva näpu- ja käsitöö kooliks. Kooli eesmärk laiemalt oli rahva kodukäsitöö oskuse elustamine ja edasiarendamine, kitsamalt elukutse andmine. Õppekavas olid rätsepatöö, kudumise jms kõrval ka toiduvalmistamine, köitmistööd, tarbe- ja iluasjade ning kunstlillede valmistamine. Kõigi õppekavas pakutud oskuste omandamiseks oli plaanitud 2-aastane õppeaeg, kuid enamik õpilasi õppis koolis lühemalt. Oli võimalus võtta tunde ka ühe või paari osaoskuse omandamiseks. Koolis õppimise vanuse alampiir oli 15 aastat. Õpilased tegelesid lisaks käsitööle regulaarselt võimlemisega ning laulsid kooli kooris, kandes tõenäoliselt endi valmistatud rahvarõivaid. Johanson-Pärna püüdis kasvatada õpilastes lugupidamist oma rahva vastu, julgust kõnelda oma tulevastes kodudes eesti keelt ja viljeleda eesti kultuuri; arendada ilumeelt ja oskust kodu kaunistada. Kooli peamiseks sissetulekuallikaks oli õppemaks, lisa tuli õpilastööde müügist ja annetustena rahvalt. Rahapuudus ja Tallinna saksa avalikkuse põlu alla sattununa eesti rahvuskultuuriliste taotluste tõttu tuli Natalie Johanson-Pärnal kool sulgeda.
Pedagoogina kasvatas ta õpilastes rahvustunnet, õhutas neid valmistama ja kandma rahvarõivaid ning pidas oluliseks tütarlastele emakeelse ja kodunduskallakuga hariduse andmist.
1882. aastal pidas ta Eesti Kirjameeste Seltsis esimese teadaoleva eesti naisena avaliku kõne, mille teema oli "Eesti tütarde haridus".
Pärast käsitöökooli sulgemist 1885. aasta kevadel kolis Natalie Johanson-Pärna perega Peterburi, kus oli mõnda aega Peterburi Eesti Haridusseltsi naiskomitee esinaine. Peterburis alustas ta käsitööõpiku koostamist. Kavas oli anda välja vihikutena ilmuma hakkav õpikusari, millest 1. osa oleks olnud pühendatud kudumisele, 2. osa heegeldamisele, 3. osa õmblemisele, 4. osa käsitelgedel kudumisele, 5. osa laastu- ja õletöödele ning 6. osa kunstlillede valmistamisele. 1891. aastal ilmus Peterburis tema kirjutatud esimene tütarlaste käsitööõpik "Naesterahva käsitööde raamat. Kunstkudumine varrastega", mis jäi ainsaks ilmunud trükiseks käsitööõpikute sarjas.
Isiklikku
Tema vennad olid Carl Robert ja Eduard Magnus Jakobson.
Moryń
Moryń (saksa keeles Mohrin) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Gryfino maakonnas, Moryńi valla halduskeskus.
Asulat on ürikutes esmamainitud 1263. aastal, linnaõigused sai 1306. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus, kuid Potsdami konverentsi otsusel läks Poolale.
Mesilased (romaan)
"Mesilased" on Meelis Friedenthali 2012. aastal ilmunud romaan.
Sisu ja kriitika
Teos kirjeldab Leideni ülikoolis bakalaureusekraadi omandanud ning seejärel Rootsi riigi stipendiumi saanud üliõpilase Laurentius Hylase teekonda Tallinna sadamast Tartu Ülikooli ja elu 1696. aasta Tartus ligikaudu nädala vältel. Melanhoolse peategelase sisekaemuste ja vestluste kaudu kirjeldab autor pikemalt nii toonase Liivimaa olusid (sh ikaldust ja näljahäda, nõiaprotsesse, ettevalmistusi ülikooli kolimiseks Pärnusse) kui ka tolleaegseid teaduslikke teooriaid (humoraalset meditsiini, optikateooriaid, Robert Boyle'i korpuskulite teooriat jms). "Sajandilõpu sünguse kirjeldused ongi "Mesilaste" üks parimaid osi," kirjutab kriitik Peeter Helme.
Ehkki "Mesilastes" segunevad reaalsus, unenäod ja palavikunägemused, on raamatus ka ohtralt ajaloolisi motiive. Romaani tegelastena esinevad mitmed Academia Gustaviana ajaloolised õppejõud: rektor Jakob Friedrich Below, Sven Dimberg, Olaus Moberg, Gabriel Sjöbergh jt. Friedenthali sõnul on "tekst suures osas ajendatud minu doktoritöö temaatikast, mis tegeles silma ehituse ja nägemisest arusaamisega keskajal".
Kriitik Arno Oja juhib tähelepanu peategelase nime sümbolismile. Püha Laurentius on nii tulega seotud ametimeeste pühak (eesti rahvausundis tuntud tule eest kaitsva Lauritsana) kui ka raamatukoguhoidjate kaitsja, Friedenthal aga töötab Tartu Ülikooli raamatukogus. Nimi Hylas tuleneb seevastu vanakreeka sõnast hyle, mis tähendab ainet või mateeriat (sama nime kannab üks tegelastest George Berkeley teoses "Kolm dialoogi Hylase ja Philonouse vahel"). Oja võrdleb teost ka sama perioodi kirjeldava Mait Metsanurga romaaniga "Tuli tuha all".
Kristjan Sander nimetab teost "stiilseks, vähemalt Eesti ajaloolise proosa raames üksjagu originaalseks ning vaieldamatult asjatundlikuks filosoofiliseks jutustuseks". Kriitik Sven Vabar näeb "Mesilastes" aga Tartu-romaani kui müstilise melanhoolse žanri esindajat: "Kuigi tegevus toimub 17. sajandil, on see Tartu-romaan par excellence ja kehtib ka 21. sajandil: kõik see endassekapselduv üksindus, melanhoolia ning huumorid, pime, vihm ja külm, hallutsinatsioonid ja labürintjad paralleelmaailmad, kompromissitu akadeemiline süvenemine, kuri silm, salapärased abistaja-neiud ning meekarva kollase valguse ihalus."
212-leheküljelise raamatu andis 2012. aasta aprillis välja kirjastus Varrak. Katkend sellest avaldati samal kuul ka Eesti Päevalehes.
Tõlked
Romaan on ilmunud albaania (2017), bulgaaria (2018), inglise (2017), hollandi (2015), horvaadi (2018), itaalia (2015), leedu (2020), läti (2015), makedoonia (2018), norra (2016), serbia (2018), taani (2018), tšehhi (2016) ja ungari (2016) keeles.
Tunnustus
Pärast "Mesilaste" ilmumist valiti Meelis Friedenthal Liivi muuseumi ja Juhan Liivi Klubi ühisüritusel 2012. aasta kirjanikuks, auhinnana anti talle üle Juhan Liivi kuue koopia. Samuti oli Friedenthal sama romaani eest konkursil "Tartu Kultuurikandjad 2012" nominent kategoorias "aasta teose looja".
2013. aastal võitis Friedenthal selle romaani eest Euroopa Liidu kirjandusauhinna.
Kopli tänav (Viljandi)
Kopli tänav on umbtänav Viljandi linnas.
Sõmerpalu külanõukogu
Sõmerpalu külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu moodustati 1945 Sõmerpalu vallas. Külanõukogu pindala oli 186 km² (1977).
Lood-ristirohi
Lood-ristirohi (Senecio integrifolius, uuemal ajal mitmetes andmebaasides kui Tephroseris integrifolia, sünonüüm Senecio campestris) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv taimeliik.
Lood-ristirohi on tervelehine, enamasti juurmise lehekodarikuga mitmeaastane taim. Õisikuid on varrel suhteliselt vähe ja need tunduvad suurtena. Taime tavaline kõrgus on 15–60 cm.
Lood-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias. Eestis jõuab ta areaali loodepiirile, kasvades Eesti lääne- ja põhjaosa lubjarikastel kuivematel niitudel.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse kategoorias "Ohualdis".
Lüganuse Valla Leht
Lüganuse Valla Leht oli 1999-2009 ilmunud ajaleht, mis vahendas Lüganuse valla. Lehte andis välja Lüganuse vallavalitsus. Leht ilmus neli korda aastas.
Teadmus
pisi|Teadmust näitlikustav karikatuur
Teadmus (ladina keeles cognitio; saksa keeles Erkenntnis, inglise keeles knowledge, prantsuse keeles connaissance) on tunnetatud teadmine.
Teadmus on laiem mõiste kui teadmine ning sisaldab eneses teadmise mõttelist (abstraktset/teoreetilist) ja praktilist osa (inglise: know what, know why, know how). Mõiste sisaldab akadeemilist, teadvustatud ja intuitiivset teadmist. Teadmus on kaasajal käsitletav kui vahend, saadus, tulemus, toode, mida saab arendada, osta, müüa, loobuda kui iganenust, kasutada uues olus ja tähenduses jne. Teadmust hakkas teadmisest eristama prantsuse filosoof Jean-François Lyotard.
Määratlus
Teadmuse erinevad definitsioonid:
1) Teadmus on teadmine millest või millestki, nagu faktid, informatsioon, kirjeldused või osakused, mida omandatakse hariduse ja kogemuste kaudu, tajudes, avastades ja õppides. Teadmus viitab teoreetilisele ja praktilisele teadmisele mingi teema kohta. See võib olla kaudne, nagu praktilised oskused ja kogemused või otsene nagu teoreetiline arusaam mingi teema osas.
2) Teadmus on muutuv segu inimeste isiklikest kogemustest, väärtustest, arusaamadest, mis loob raamistiku uute kogemuste ja informatsiooni hindamiseks ning ühendamiseks.
4) Teadmus on raamitud kogemuste, väärtuste, kontseptuaalse informatsiooni ja eksperditeadmiste segu, mis pakub raamistikku uute kogemuste ja informatsiooni hindamiseks.
5) Teadmised on jagatud kogemuste, kollektiivteooria ja heuristika kombinatsioon, mis on välja töötatud üksikisiku või kogukonna praktika tulemusel, mis seda võimaldab.
Teadmusest ja selle kasutamisest sõltub üha enam organisatsioonide edukus. Tähtis on oskus, kuidas teadmust kasutada ära organisatsiooni eesmärkide saavutamiseks. Teadmus on info kontekstis, sõltub ajast ja kohast. Luuakse vastastikuses indiviidide ja organisatsioonide sotsiaalses koostoimes.
Tunnused
Teadmuse tunnused on järgmised:
1) teadmus ei saa "otsa" ning jagamisega see ei kao;
2) suur osa organisatsiooni väärtuslikust teadmusest lõpuks astub uksest välja (lahkub koos töötajaga);
Sänna külanõukogu
Sänna külanõukogu oli külanõukogu Võru rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Rõuge külanõukoguga.
Teadmus
Tunnused
3) teadmis on intellektuaalne vara;
4) teadmuse jagamisel sageli selle väärtus suureneb; teadmust võib lõpmatuseni jagada.
Omandamine
pisi|Teadmus Teadmus omandatakse läbi kogemuse. Kogemuse põhjal kujuneb inimesel arusaam, mille kaudu mõista uusi situatsioone (tuttavad mudelid). Kogemustest omandatakse "rusikareeglid" ehk lühiteed uute probleemide lahendusteni, mis sarnanevad varasemate probleemidega. Teadmuse lahutamatud osad on väärtused ja uskumused.
Ressursid
Teadmust/immateriaalseid (inglise keeles intangible) ressursse klassifitseeritakse Alavi ja Leidneri poolt alljärgnevalt :
1) Vaiketeadmus, mis jaguneb omakorda:
a) Kognitiivne vaiketeadmus – mõttemudelid (mental models), individuaalsed uskumused seoses põhjus-tagajärg suhetega;
b) Tehniline vaiketeadmus – oskusteave, mida rakendatakse teatud spetsiifilistes situatsioonides.
2) Väljendatud teadmus – teadmus, mis on viidud edasiandmist võimaldavasse formaati.
3) Individuaalne – teadmus, mis luuakse ja kasutatakse indiviidi poolt.
4) Sotsiaalne – teadmus, mis luuakse ja kasutatakse grupi poolt.
5) Deklaratiivne – teadmised, kust teadmust hankida (know about).
6) Protseduuriline – teadmised, kuidas teadmust kasutada; oskusteave (know how).
7) Põhjuslik – teadmised, kuidas üks või teine mehhanism töötab (know why).
8) Tingimuslik – teadmised, millal midagi teha (know when).
9) Suguluslik – teadmised, milliseid protseduure tuleb teha või ei tohi teha samaaegselt (know with).
10) Pragmaatiline – kasulik teadmus organisatsiooni jaoks, mis võib hõlmata muuhulgas parimaid praktikaid ja eelnevaid kogemusi.
Teadmust võib liigitada ka isiklikuks, jagatud või avalikuks teadmuseks, samuti praktiliseks või teoreetiliseks, esiplaanil või tagaplaanil olevaks teadmuseks, sisemiseks või väliseks, struktureerituks või mitte struktureerituks. Organisatsioonilise intelligentsuse kõrge tase hõlmab samuti võimet omada organisatsioonilist mälu, mis aitab arvesse võtta varem tehtud vigu, plaanida nõrkuste eemaldamist ning tõsta tulemuslikkust. Lähtuvalt teadmuse eri liikidest on vajalik ettevõttes omada head ülevaadet teadmuse hankimisest, loomisest, talletamisest ja rakendamisest.
Euroopa aasta auto
Euroopa aasta auto (The European Car of the Year, ka ECOTY) auhind on rahvusvaheline aasta auto auhind, mille väljaandmist alustati 1964. aastal. Auhind antakse välja Euroopa autoajakirjade koostöös, kuhu 2022. aastal kuuluvad Auto (Itaalia), Autocar (Suurbritannia), Automobil Revue (Šveits), Autopista (Hispaania), Auto Trends (Belgia), Autovisie (Holland), firmenauto (Saksamaa), L'Automobile Magazine (Prantsusmaa) ja Vi Bilägare (Rootsi).
Žürii koosneb Euroopa ajakirjandusväljaannete autoajakirjanikest ning iga riigi žürii liimete arv sõltub konkreetse riigi autoturu suurusest ja autotööstuse olemasolust. Eraldi klassidele auhindasid ei jagata ning välja kuulutatakse üks ja ainus võitla.
Euroopa aasta auto 2021 kuulutati välja 1. märtsil 2021a. Genfis, Šveitsis ning võitjaks osutus Toyota Yaris.
Vaata ka
Eesti aasta auto
Probleemmale
Probleemmalet edendab rahvusvahelises ulatuses Ülemaailmne Probleemmale Föderatsioon. Korraldatakse võistlusi ja konkursse probleemmales. Publitseeritakse maleülesannete ja -etüüdide valikkogumikke (näiteks FIDE albumeid).
Probleemmalega tegelejat nimetatakse probleemmaletajaks ehk problemistiks.
Probleemmale Eestis
Eesti probleemmalele rajas aluse Albert Burmeister (1870–1940) 19. sajandi viimasel aastakümnel. Rida tema töid on märgitud auhindadega rahvusvahelistel konkurssidel. 1920. aastatel kujunesid juhtivateks problemistideks Martin Villemson (1897–1933), Vladas Mikenas, Ilmar Raud ja mõned teised. Villemsoni tööd ilmusid Hollandi, Inglise, Saksa, Rootsi ja teiste maade ajakirjanduses. Esimene ülemaaline konkurss toimus 1925. aastal.
Mereviki
Mereviki kasutab MediaWiki tarkvara.
Mereviki töörühmas on Veeteede Ameti töötajaid, Merekeele nõukoja liikmeid ja ka abilisi väljastpoolt.
23. mail 2013 ületas Mereviki 1000 artikli piiri.
Biograafiad (Ju)
Biograafiad (Ju) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Ju".
Vin Diesel
Diesel alustas oma karjääri 1990. aastal, kuid ei saavutanud erilist edu kuni 1995. aasta lühifilmini "Multi-Facial", milles täitis ta nii peaosa kui oli režissööriks ning stsenaristiks. Film jäi silma Steven Spielbergile, kes seepeale tegi ringi oma parasjagu pooleli olnud filmi "Reamees Ryani päästmine", et anda Dieselile selles kõrvalosa. Seejärel luges ta sisse 1999. aasta animafilmi "Raudhiiglane" peategelase teksti ning kogus tuntust märulifilmiseeriates nagu "Kiired ja vihased", "XXX" ja "Riddicki kroonikad". Ta on sisse lugenud ka Grooti tegelaskuju osa 2014. aasta filmis "Galaktika valvurid".
Quœux-Haut-Maînil
Quœux-Haut-Maînil on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
pisi|tühi|
Krõõt Tarkmeel
Krõõt Tarkmeel (sündinud 5. novembril 1985 ) on eesti moe- ja portreefotograaf.
Nõo tee
Nõo tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Nõo tee sai nime 22. veebruaril 1955. Tänav on saanud nime madala vesise nõo järgi.
Krõõt Tarkmeel
Ta lõpetas 2005. aastal Kuressaare Gümnaasiumi.
Ta lõpetas 2009 bakalaureusekraadiga Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide teaduskonna fotograafia erialal, 2012. aastal sai ta sealsamas magistrikraadi. Aastail 2010–2011 õppis ta meediakunsti Lissaboni Ülikoolis.
Sürgavere külanõukogu
Sürgavere külanõukogu oli külanõukogu Viljandi rajoonis. Külanõukogu eksisteeris 1945–1954 ja seejärel liideti see Suure-Jaani külanõukoguga.
Balmazújváros
Linna läbib Debreceni–Füzesabonyi raudtee.
Kreegi tänav (Viljandi)
Tänava pikkus on 448 m.
Nick Bonino
Nicholas Lawrence Bonino (sündinud 20. aprillil 1988 Hartfordis Connecticutis) on USA jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Pittsburgh Penguins.
Aastatel 2007–2010 mängis ta Bostoni Ülikooli jäähokimeeskonnas. 2009. aastal tuli ta Bostoni Ülikooliga ülikoolide meistriks.
2007. aastal valis San Jose Sharks ta NHL-i draft'is 173. valikuna. 2009. aasta märtsis müüdi Bonino mängijaõigused Anaheim Ducksile, kellega sõlmis ta 2010. aasta märtsis kaheaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta 26. märtsil 2010 mängus Edmonton Oilersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas kolm päeva hiljem mängus Dallas Starsi vastu. Hooaja 2012–13 esimeses pooles toimunud NHL-i tööseisaku ajal mängis ta Itaalia esiliigaklubis HC Neumarkt-Egna. Hooajal 2013–14 tegi Bonino NHL-is Ducksi meeskonnas võrreldes oma varasemate hooaegadega silmapaistva hooaja, kui lõi 22 väravat ja andis 27 väravasöötu.
2014. aasta juunis kaubeldi Bonino Ducksist Vancouver Canucksi, kus ta mängis ühe hooaja. Aastatel 2015–2017 mängis ta kaks hooaega Pittsburgh Penguinsis, võites mõlemal hooajal klubiga Stanley karika. Hooaja 2015–16 väljalangemismängudes oli Bonino enim väravasööte andnud Penguinsi mängija.
2017. aasta juulis sõlmis ta nelja-aastase lepingu Nashville Predatorsiga. 2020. aasta oktoobris kaubeldi ta Minnesota Wildi, kus ta mängis ühe hooaja. 2021. aasta juulis sõlmis ta kaheaastase lepingu San Jose Sharksiga, kes oli ta NHL-i draft'is 14 aastat varem valinud, kuid kus Bonino mängida varem ei jõudnudki. 2023. aasta märtsis kaubeldi Bonino Sharksist tagasi Penguinsi.
Tallinna Laevamehaanikute Kool
Tallinna Laevamehaanikute Kool oli aastatel 1920–1931 tegutsenud keskastme merendusspetsialiste ette valmistanud kool (merekool).
Kool alustas tegevust novembris 1920 Tallinna Tehnikumi juures ning valmistas ette III ja II järgu mehaanikuid auru- ja mootorlaevadele. 1931. aasta sügisel jätkas tööd Tallinna Merekooli juures ja aastal 1935 liideti Tallinna Merekooliga.
Kooli tegutsemise vältel (1920–1931) lõpetas kooli umbes 145 õpilast.
Kooli juhatajad on olnud
Näsiniine tee
Näsiniine tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Näsiniine tee sai nime 20. septembril 2000.
Mäekalda tänav (täpsustus)
Mäekalda tänav on tänava nimi mitmes Eesti asulas:
Vechta
pisi|Vechta
Vechta on suurim linn Saksamaal Alam-Saksi liidumaal, Vechta kreisis keskus. Linna pindala on 87,8 km². 31. detsembril 2017 elas seal 32 201 inimest. Linnas asub Vechta ülikool.
Vechta on tuntud 'Stoppelmarkti' laada poolest, mis toimub igal suvel ja mille ajalugu läheb tagasi aastasse 1298. 800 000 külastajaga on see üks suuremaid iga-aastaseid laatu Loode-Saksamaal.
Linn oli lähiminevikus tuntud kui Põhja-Saksa katoliikluse keskus.
pisi|püsti|Vechta vesiveski
Linnaosad
Vechta koosneb 25 linnajaost, kuid põline linn koosnes 16 linnajaost, kuni 1933. aastal liideti linnaga kolm jaotust vanast "Oythe kogukonnast". 1974. aastal liideti linnaga kuus jaotust "Langfördeni kogukonnast".
Transport ja taristu
Vechta asub Delmenhorst-Hesepe raudteel, mis ühendab Osnabrücki ja Bremenit.
Teater
Vechtal on kindel koht 1952. aastal asutatud Landesbühne Niedersachsen Nordil. Peakorter paikneb Wilhelmshavenis, kus lavastatakse igal aastal kuni 10 lavastust Metropoltheateris. Teatris on 272 istekohta.
Tuntud inimesi
pisi|160px|Andreas Romberg
Ülo Tärno
Ülo Tärno (sündinud 22. mail 1936. aastal Haapsalus) on eesti ehitusteadlane ja poliitik. IX Riigikogu liige aastatel 1999–2003.
Ta on Tallinna Tehnikaülikooli emeriitprofessor.
Haridus
Ta on lõpetanud Tallinna 22. Keskkooli (J. Westholmi Gümnaasium) 1955, Tallinna Polütehnilise Instituudi ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse erialal 1960; TPI aspirant 1963–1966, doktorant 1974–1976. Tehnikakandidaat 1967 (TPI); dotsent 1973; tehnikadoktor 1984 (Moskva Ehitusinseneride Instituut); professor 1985. Täiendusõpe: Eesti NSV TA Küberneetika Instituut 1979/80; 1990–2002 riigi- ja linnajuhtimisalased koolitustel Eestis, Soomes, Rootsis, Taanis, Norras, Ungaris ja Saksamaal.
Töökäik
Eesti Tööstusprojekti insener ja projekti peakonstruktor 1959–1963. TTÜs 1964–2005: ehituskonstruktsioonide kateedri kursuse- ja diplomiprojektide juhendaja (tunnitasu alusel) kevadsemestril 1964/65; ehituskonstruktsioonide kateedri assistent 1966–1968; matemaatika kateedri vanemõpetaja 1968–1972; ehituskonstruktsioonide kateedri dotsent 1972–1974; ehitusmaterjalide laboratooriumi vanemteadur 1974–1976; ehitusmehaanika kateedri dotsent 1976–1983, professor 1983–1992; ehitusteaduskonna teadusprodekaan 1989–1990; mehaanikainstituudi ruumkonstruktsioonide erakorraline professor 1992–1995; ehitusmehaanika professor 1995–2000; ruumkonstruktsioonide professor 2000–2005, emeriitprofessor 2005. aastast.
Teadustöö põhisuunad
Raudbetoonist õhukeseseinalised koorikkonstruktsioonid; suureavalised ruumsed liitkonstruktsioonid; tema uurimustulemused on leidnud rakendamist ehitamisel. Koorikute arvutamise ekspertmeetodi SEM ja translatoorsete ehituskoorikute universaalse arvutusmeetodi YLOTAR looja. Avaldanud üle 350 publikatsiooni, sealhulgas raamatuid, artikleid insenerihariduse ja kutse, linnamajanduse ja -juhtimise alal.
Teadusorganisatoorne ja inseneritegevus
Rahvusvahelise Koorikute ja Ruumiliste Konstruktsioonide Assotsiatsiooni (IASS) tegevliige; ajakirja Space Structures (London) toimetuskolleegiumi liige; rahvusvaheliste teadusfoorumite orgkomiteede liige ja sektsioonide juhataja; endise NSV Liidu IASSi regionaalkomitee liige; Eesti Mehaanika Komitee ja Eesti Ehitusinseneride Liidu liige. Osalenud mitmete ehitiste projekteerimisel (endise Eesti Kaabli peakorpus Narva mnt ja Eesti Tööstusprojekti hoone Rävala 6, Viru hotell, Narva mööblivabrik, TTÜ aula ja spordihoone 1975, Oru Turbabriketikombinaat, suureavalised konstruktsioonid Moskvas). Von Glehni lossi taastamise algataja, projekteerija ja ehitustööde juhendaja 1970–1977.
Müügihind
Müügihind on hind, millega teenust või kaupa tarbijale müüakse ja mille sisse on arvatud käibemaks ning teised maksud. Müügihinna sünonüümiks on realiseerimishind. Müügihind on oluline, kuna kauba hind mõjutab otseselt tarbijate käitumist ja seeläbi müügitegevuse edukust. Müüja peab määrama piisavalt suure müügihinna, et teenida kasumit, kuid samas peab kauba hind kindlustama müüjale koha turul, ehk müügihind ei tohiks olla liiga suur.
Müügihinna määramine
Müügihinna määramist mõjutavad turunõudlus ja -tegevus, müügikoha asukoht ning ajahetk, mil müük toimub. Lisaks on oluline jälgida ka samal turul konkureerivate ettevõtete tegevust. Ettevõttel võib tekkida vajadus müügihinda langetada, kui konkurendid müüvad sarnast toodet odavama müügihinnaga. Pikemalt tegutsenud ettevõtetel on turu nõudlust ja seeläbi müügihinna muutmise vajadust lihtne hinnata eelmiste müügiperioodide andmete põhjal. Müügihinna määramisel tuleb jälgida ka vastava kauba omahinda. Kui ettevõtte eesmärgiks on kasumi teenimine, siis müügihind peab olema suurem, kui omahind.
Müügihinna arvutamine
Müügihinda saab arvutada kolme hinnamudeli abil: kulupõhine hinnakujundus, konkurentsipõhine hinnakujundus ja kliendipõhine hinnakujundus. Kulupõhine hinnakujundus määrab hinna toote- ja tegevuskulude põhjal. Konkurentsipõhine hinnakujundus kasutab jaemüügihindade üle otsustamiseks kohalike konkurentide hindu, soovitatav on hinnad määrata nii, et kasum jääb 7-10% vahemikku, eriti väiksematel ettevõtetel ning kui müüja pakub kvaliteetsemat toodet võrreldes konkurendiga, siis on õigustatud suurendada toodete eest küsitavat hinda. Kliendipõhine hinnakujundus määrab jaehinnad ära selle järgi, kui suur on toodete nõudlus.
Religioon Eestis
Ajalooliselt protestantlik Eesti on maailma kõige uskmatum riik, kus usku peab elutähtsaks vaid 14% elanikest. Usklike enamuse moodustavad õigeusklikud ja luterlased.
Eesti siseministeeriumi usuasjade osakonna nõuniku Ringo Ringvee sõnul pole Eestis religioon poliitilises või ideoloogilises mõttes kunagi väga tähtsat rolli mänginud ning tugevamate sidemete tekkimise tendentsi riigi ja luteri kiriku vahel 1930. aastate lõpus lõpetas Nõukogude okupatsioon 1940. aastal. Ta lisab, et Nõukogude perioodil katkestati side religiooniga enamikus perekondades.
Rahvaloenduste andmed
1Rahvaarv, 15-aastased ja vanemad
Üliraske vesi
Üliraske vesi on vee vorm, milles tavalised vesinikuaatomid on asendunud triitiumi ehk üliraske vesiniku omadega. Puhast ülirasket vett kutsutakse ka triitiumoksiidiks (T2O või 3H2O).
Puhas üliraske vesi on oma iseradiolüüsi (inglise self-radiolysis) tõttu korrosiivne.
II liiga 2004
II liiga 2004 oli Eesti jalgpalli tugevuselt kolmanda liiga II liiga 2004. aasta hooaeg.
Mängutulemused
Iga meeskond mängib kõikide vastastega 4 korda, kaks korda kodus ja kaks korda võõrsil, kokku 28 mängu.
Maidla Sõnumitooja
Maidla Sõnumitooja oli 2003-2013 ilmunud ajaleht, mis vahendas endise Maidla valla uudiseid. Lehte andis välja Maidla vallavalitsus. Leht ilmus 3-6 korda aastas.
Pärast 2013. aastat, kui Maida vald liitus Lüganuse vallaga, annab endise Maidla valla aladel toimuva kohta uudised edasi Valla Sõnumid.
Karakalpakid
pisi|Karakalpakid (1932) Karakalpakid (endanimetus qaraqalpaqlar, "mustmütsid") on turgi rahvas Usbekistanis (põhiliselt Karakalpakkias). Vähesel määral elab karakaplakke ka Kasahstanis ja Türkmenistanis. Kõnelevad turgi keelte kõptšaki-nogai rühma kuuluvat karakalpaki keelt. Karakalpakkide üldarv on ligikaudu 550 000, neist Usbekitanis 504 301 (Karakalpakkias 400 000). Karakalpakkide hulgas on levinud sunniitlik islam.
Karakalpakkide lähimaks sugulasrahvaks peetakse kasahhe.
Varasemal ajal elasid karakalpakid Sõrdarja alamjooksu piirkonnas. Praegustele asualadele rändasid nad kasahhide survel 18. sajandi teisel poolel ja 19. sajandi algul.
Gihtsejiegŋa
Gihtsejiegŋa (Lule saami, ka Gihccejiekna, Giccocokka) on liustik Norras Nordlandi maakonnas Narviki ja Hamarøy vallas. Ta asub Tysfjordenist kagus vahetult Rootsi piiri ääres. Liustiku pindala on 25 km², millega ta on Norra mandriosa liustike hulgas 14. kohal. Liustiku kõrgeim punkt on 1500 m ning madalaim 870 m, lumepiir asub hinnanguliselt 1175 m kõrgusel. Edelaserval ulatub nunatakina jääst välja Bjørntoppen (Biernatjåhkkå, 1520 m). Liustik on väheliikuv ja sisaldab suhteliselt vähe lõhesid. Skandinaavia mäestiku veelahkmejoonest lääne poole jäävad liustikuosad kuuluvad Tysfjordeni, ida poole jäävad osad Luleälveni vesikonda.
Voolme-ristirohi
Voolme-ristirohi (Senecio jacobaea, mitmes andmebaasis ka Jacobaea vulgaris, sel juhul eesti keeles harilik voolmerohi) on korvõieliste sugukonda ristirohu perekonda kuuluv mürgine taimeliik.
Voolme-ristirohul on sulgjagused, enamasti paljad lehed. Alumised lehed on õitsemisajaks tavaliselt kuivanud. Üldkatise välimisi lehekesi on 1–3. Taime tavaline kõrgus on 25–100 cm.
Voolme-ristirohi on looduslikult levinud Euraasias, täpsemalt Eurosiberi levilaga. Eestis tavaline, kasvades Eesti eelkõige lääne-, lõuna- ja põhjaosa lubjarikastel ning ka liivastel kuivematel niitudel, teeservadel ja hõredates metsades.
Magdeburgi hertsogkond
Magdeburgi hertsogkond (saksa: Herzogtum Magdeburg) oli Brandenburgi margi provints aastatel 1680-1701 ja Preisi kuningriigi provints aastatel 1701-1807. See asendas Magdeburgi peapiiskopkonda pärast selle sekulariseerimist Brandenburgi poolt. Hertsogkonna pealinnad olid Magdeburg ja Halle, samas kui Burg oli veel üks oluline linn. Napoleoni sõdade ajal 1807. aastal kaotatuna sai selle territooriumist 1815. aastal Saksimaa provintsi osa.
Ajalugu
Katoliku kiriku Magdeburgi peapiiskopkonda hakkasid reformatsiooni ajal 1545. aastal haldama peamiselt luterlikud ilmalikud vürstid. 1648. aasta Vestfaali rahuga lubati peapiiskopkond Brandenburgi Hohenzollernitele pärast selle ametis oleva administraatori hertsog Augusti surma. Magdeburgi linn oli samuti kohustatud Brandenburgi kuurvürstidele andamit maksma. 1666. aastal kasutas kuurvürst Friedrich Wilhelm oma arenevat armeed, et rajada linna püsiv Brandenburgi garnison.
Kui kuurvürst Friedrich III kroonis end 1701. aastal Preisimaa kuningaks Friedrich I-ks, sai Magdeburgi hertsogkonnast uue Preisi kuningriigi osa. Kuningas Friedrich Wilhelm I 'läänide allodifikatsioonile' ehk jõupingutustele feodaalseid maaomandiseadusi moderniseerida oli vastu hertsogkonna aadelkond, kes kartis oma maksuvaba staatust kaotada. Aadlikud said Viini keiserliku kohtu otsuse nende õiguste kaitseks 1718. ja 1725. aastal. Justus Henning Böhmer sai 1743. aastal provintsi kantsleriks.