cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leetsaba-paradiisilind
Leetsaba-paradiisilind on kantud CITESi liikide II kategooria nimekirja.
Tarmo Teder
pisi|Tarmo Teder luulelahingu finaali žürii liikmena esinemas kirjandusfestivalil [[HeadRead Tallinna kirjanike maja musta laega saalis Foto: Ave Maria Mõistlik, 31. mai 2014 ]] thumb|Tarmo Teder esinemas Tallinna kirjandusfestivalil Foto: [[Kasutaja:Avjoska|Ave Maria Mõistlik ]] Tarmo Teder (sündinud 18. aprillil 1958 Kuressaares) on eesti prosaist, kirjandus- ja filmikriitik.
ERSP asutajaliige (20. august 1988).
Õppis Tallinna Polütehnikumis (1973-1976), Kuressaare õhtukeskkoolis (1976-1977) ja ETÜ teatri- ja filmikriitika seminar-laboratooriumis (1982-1985).
Töötanud: laadija, öövaht, katlakütja, ajalehe Rahva Hääl ja Eesti Päevaleht kultuuritoimetuses (1994-1998), kultuurilehes Sirp filmi- ja meediakülgede toimetaja (1998-2013).
Ajakirjanduses avaldanud peamiselt filmi- ja kirjandusartikleid, ca 500 arvustust jm. Luuletusi Edasis (1980-1981), Loomingus (1984), teatri- ja filmiarvustusi Sirbis ja Vasaras ja Teater. Muusika. Kinos (1983-1985), lühiproosat Vikerkaares ja Loomingus (1986-1990).
Isiklikku
Huvid on male, jalgpall, kalapüük.
Harilik strühniinipuu
thumb|Strühniinipuu pähkel Harilik strühniinipuu (Strychnos nux-vomica) on Kagu-Aasiast pärit igihaljas puu, mis kuulub logaanialiste sugukonda. Kasvab tavaliselt u 25 m kõrguseks.
Strühniinipuust saadakse väga mürgiseid alkaloide strühniini ja brutsiini.
Strühniinipuu vili on u 2 cm läbimõõduga pähkel. Kuivatatud seemned sisaldavad umbes 1,5% strühniini ja kuivatatud õied 1%. Puu koor sisaldab brutsiini.
Šarūnas Jasikevičius
pisi|Šarūnas Jasikevičius Šarūnas Jasikevičius (sündinud 5. märtsil 1976 Kaunases) on Leedu korvpallikoondise mängujuht.
Jasikevičius on mänginud BC Lietuvos Rytase, Sloveenia klubi KK Union Olimpija (1999–2000), FC Barcelona (2000–2003) ja Iisraeli Tel Avivi Maccabi (2003–2005) ridades. 2005 läks ta NBAsse, kus mängis Indiana Pacersis ja 2007 Golden State Warriorsis. 2007 läks ta mängima Ateena Panathinaikosesse.
Koondisekarjäär
1998. aasta MM-il Kreekas sattus Leedu ühte alagruppi koos USA-ga. Pärast avavooru, mille mõlemad kindlalt võitsid, kohtusid nad omavahel ja Leedu suutis 84:82 võita. Järgnes 66:62 võit Brasiilia üle. Kuid vahegrupis läks halvasti: Leedu kaotas 61:71 Austraaliale ja 80:86 Hispaaniale, võites üksnes Argentinat 84:75. Veerandfinaalis tuli Venemaalt vastu võtta kindel 67:82 kaotus, edasi kaotati Itaaliale 71:76 ja üksnes 7. koha mängus suudeti võita Argentina 77:76.
2000. aasta suveolümpiamängudel Sydneys sattus Leedu ühte alagruppi koos USA-ga, kes võitis kõik mängud. Kõige tõhusamat vastupanu suuris talle osutada just Leedu, kes kaotas 9 punktiga. Kuid kohe avavoorus kaotas Leedu väga korvidevaeses mängus 48:50 ka Itaaliale ja jäi alagrupis kolmandaks. Veerandfinaalis võitis Leedu Jugoslaavia 76:63 ja sattus poolfinaalis taas USA-ga vastamisi. Leedu juhtis USA vastu tükk aega, kuid pidi lõpuks 83:85 alla vanduma. Pronksimängus alistati kindlalt 89:71 korraldajad Austraaliast.
2003. aasta EM-il Rootsis alistas Leedu avamängus Läti kõigest 92:91. Mõlemad ülejäänud alagrupimängud Läti kaotas, aga Leedu alistas väga kindlalt nii Iisraeli kui Saksamaa. Veerandfinaalis alistas Leedu 98:82 Serbia ja Montenegro, poolfinaalis olümpiahõbeda Prantsusmaa 74:70 ja finaalis Hispaania 93:84. See oli Leedule kolmas EM-kuld (eelmised tulid 1937 ja 1939). Turniiri sümboolsesse koondisse valiti Leedust Šarūnas Jasikevičius ja Saulius Štombergas.
2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas sattus Leedu taas USA-ga ühte alagruppi, aga seekord oli USA märksa nõrgem ning sai alagrupis kaks kaotust, esimese avavoorus Puerto Ricolt 73:92 ja teise 4. voorus Leedult 90:94. Leedu võitis alagrupi täisedu ja parima korvide vahega, kuigi kõik mängud kaotanud Angolat võideti avavoorus üksnes 78:73. Veerandfinaalis löödi kindlalt 95:75 Hiinat, aga siis kaotati poolfinaalis Itaaliale 91:100 ja pronksimängus ka USA-le 96:104.
2005. aasta EM-il Serbias ja Montenegros, kus Leedu tuli 5. kohale, Jasikevičius ei osalenud.
2007. aasta EM-il Hispaanias läbis Leedu alagrupi täiseduga, võites kaks vastast kindlalt ja alagrupivõitjat otsustavas mängus Saksamaa 84:80. Ta võitis ka kõik vahegrupi mängud ja lõpetas parima korvide vahega, kuigi võitis Itaaliat ainult 79:74. Veerandfinaalis osutas Horvaatia aga väga tugevat vastupanu ja Leedu võitis 74:72. Poolfinaalis kaotas Leedu Venemaale 74:86. Pronksimängus suudeti olümpiapääset otsustavas mängus jagu saada Kreekast 78:69. Jasikevičius oli turniiri parim resultatiivsete söötude andja (5,6 mängus).
Pekingi olümpiamängudel võitis Leedu 4 esimest alagrupimängu. Viimases, mitte midagi otsustavas mängus kaotati Austraaliale 75:106. Veerandfinaalis võitis Leedu hävitavalt 94:68 Hiinat, aga siis kaotas Hispaaniale 86:91 ja pronksimängus ka Argentinale 75:87. Jasikevičius oli kogu turniiri parim resultatiivsete söötude andja (5,3 mängus).
Isiklikku
Šarūnas Jasikevičius on 1,92 m pikk ja kaalub 88 kg.
Ta oli aastatel 2006–2008 abielus Iisraeli modelli ja Miss Worldi võitnud Linor Abargiliga.
Surnud 22. veebruaril
''Siin loetletakse 22. veebruaril surnud tuntud inimesi.
Throw Down Your Arms
"Throw Down Your Arms" on iiri laulja ja laulukirjutaja Sinéad O'Connori esimene reggae-album, mille andis 2005. aastal välja plaadifirma Chocolate and Vanilla.
CD 1 (originaalversioon)
CD 2 (Instrumentaalversioon)
Clarissa House
Clarissa House (sündinud 6. septembril 1954 Melbourne'is) on Austraalia näitleja, kelle tuntuim roll on Elizabeth Ann "Beth" Hunter seebiooperis "Kodus ja võõrsil" (2002–2007).
Oskar Alexander Bruhns
Oskar Alexander Bruhns (18. märts/30. märts 1881 – 29. detsember 1945 Leipzig) oli Eesti vaimulik.
Bruhns õppis Peterburis Püha Anna koolis. Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1900–1905. Ordineeriti 21. jaanuaril/3. veebruaril 1907 õpetajaks.
Isiklikku
Tema isa Emil Johann Heinrich Bruhns oli Nissi Maarja koguduse õpetaja, vanaisa Friedrich Wilhelm Anton Hasselblatt oli Karuse Margareeta koguduse õpetaja, vanaonu Carl Jacob Eduard Hasselblatt oli Kambja koguduse õpetaja.
Cape Breton
pisi pisi Cape Breton (inglise Cape Breton Island, prantsuse île du Cap-Breton, Kanada gaeli Eilean Cheap Breatuinn, mikmaki U'namakika) on saar Atlandi ookeanis Põhja-Ameerika mandri idaranniku lähedal. Kuulub Kanada Nova Scotia provintsi.
Saart erladab mandrist 1-3 km laiune Canso väin ja Newfoundlandi saarest Caboti väin. Saart ühendab mandriga 1385 m pikkune Canso teetamm.
Cape Bretoni pindala on 10 311 km² ja on seega suuruselt maailma 75. saar ja Kanada. 18. saar.
Sisemaal asub 949 km² suurune Cape Breton Highlandsi rahvuspark.
Juunioride maailmameistrivõistlused rahvusvahelises kabes
Juunioride maailmameistrivõistlusi rahvusvahelises kabes peetakse alates 1971. aastast. Esimene turniir peeti mitteametlikuna, edaspidi on tegu aga ametlike võistlustega. Kuni 1977. aastani peeti seda turniiri osana Suhkruturniirist. Kuni 1986. aastani peeti võistlused turniirisüsteemis, edaspidi aga Šveitsi süsteemis. Võistlustel saavad osaleda kuni 19-aastased noormängijad.
Fredrik Ljungberg
Karl-Fredrik "Freddie" Ljungberg (sündinud 16. aprillil 1977 Vittsjös) on Rootsi jalgpallikoondise endine poolkaitsja. Ta on olnud ka Calvin Kleini aluspesu modell.
Sportlaskarjäär
pisi|Ljungberg 2006. aastal Jalgpallile lisaks on ta mänginud ka käsipalli, jäähokit ja golfi.
Ljungberg siirdus Arsenali 1998. aastal. Enne seda mängis ta Halmstadi BK-s 139 mängu ja lõi 16 väravat. Tema väravalöömise oskused paranesid märgatavalt Arsenali tuleku järel.
Kui Emmanuel Petit ja Marc Overmars lahkusid Arsenalist, sai Ljungberg pidevalt mängida algkoosseisus. Tema karjääri segasid pidevad vigastused ja migreen. 2005. aastal arvati tal olevat vähkkasvaja, kuid arstliku kontrolli tulemused seda oletust siiski ei kinnitanud. Ta mängis meistriliigas Arsenali rivistuses 216 korda ja lõi 46 väravat ning 48 Meistrite liiga mängu ja lõi seal 13 väravat.
Karjääri viimastel aastatel mängis Ljungberg Jaapani kõrgliiga klubis Shimizu S-Pulse.
Ljungberg osales rahvuskoondise rivistuses 2002. ja 2006. aasta maailmameistrivõistlustel ning 2000., 2004. ja 2008. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Rootsi rahvuskoondises tegi Ljungberg debüüdi 24. jaanuaril 1998, kui mängiti USA-ga ja kaotati 0:1. Ljungberg mängis rahvuskoondises aastatel 1998–2008 75 mängus ja lõi 14 väravat.
Isiklikku
Fredrik Ljungberg on 175 cm pikk ja kaalub 75 kg.
Huntämblik
Perekonnas on kirjeldatud üle 500 liigi kõikjal maailmas.
Theology
"Theology" on Iiri laulja ja laulukirjutaja Sinéad O'Connori 2007. aastal välja antud album.
Villi Melnikov
pisi|right|Villi Melnikov (vasakul) aastal 2010 Villi Melnikov (Вилли Мельников; õieti Vitali Robertovitš Melnikov (Виталий Робертович Мельников); 1962 – 18. oktoober 2016) oli vene viroloog, fotograaf, graafik ja luuletaja ning giid Moskva arhitektuuri alal. Ta väitis, et oskab üle 100 keele.
How About I Be Me (and You Be You)?
How About I Be Me (and You Be You)? on Iiri laulja ja laulukirjutaja Sinéad O'Connor`i 2012. aastal välja antud album.
Ingvar Carlsson
Gösta Ingvar Carlsson (sündinud 9. novembril 1934 Boråsis) on rootsi sotsiaaldemokraatlik poliitik, Rootsi peaminister 1986–1991 ja 1994–1996.
Perioodil 1958–1960 töötas valitsuskantseleis ja oli, nagu ka Olof Palme, üks "Erlanderi poistest": Tage Erlanderi kasvandik ja kaastööline.
Valitsuses alustas tegevust 1967 peaministri sekretärina, sai 1969 haridus- ja kultuuriministriks ning seejärel 1973 elamuehituse ministriks. 1976. aastal pöördus tagasi parlamenti, kus oli tegev kuus aastat.
1982–1985 oli Carlsson Rootsi asepeaminister ja 1985. aastal lühikest aega ka keskkonnaminister. Aastal 1986 valiti ta Sotsiaaldemokraatliku Partei esimeheks. Sellele kohale jäi ta kümneks aastaks – kuni oma teise ametiaja lõpuni valitsusjuhina 1996. aastal.
2011. aastal sai ta Maarjamaa Risti I klassi teenetemärgi.
Fogo vulkaan
Fogo on tegevvulkaan samanimelisel saarel Roheneemesaartel.
Geneva
thumb|[[Fabyani tuulik]] Geneva ('Genf') on omavalitsusega linn USA-s Illinoisi osariigi põhjaosas Foxi jõe ääres, Kane'i maakonna keskus, Chicago eeslinn. Geograafilised koordinaadid on 41°53′ N, 88°19′ W.
Pomiri jõgi
Pomir (tadžiki Помир, vene keeles Памир, puštu پامىر Pāmir) on jõgi Aasias Tadžikistanis. Lähtub Zorkuli järvest. Voolab läbi Pamiiri valdavalt läände ja edelasse Tadžikistani ja Afganistani piirijõena. Ühinemisel Vākhāniga moodustab Pandži jõe.
25. november
25. november on Gregoriuse kalendri 329. päev (liigaastal 330. päev). Juliuse kalendri järgi 12. november (1901–2099).
Eilenburg
Linnaosad
pisi|tühi|Eilenburg
Tarmo Loodus
Tarmo Loodus (sündinud 18. veebruaril 1958 Lihulas ) on Eesti poliitik, pedagoog ja koolijuht. Siseminister aastatel 1999–2002. Kuulub erakonda Isamaa.
Haridus ja noorpõlv
Tarmo Loodus on õppinud Võidula algkoolis, Pärnjõe 8-klassilises koolis ja Vändra Keskkoolis (lõpetanud 1976). Ta on lõpetanud Tallinna Pedagoogilise Instituudi tööõpetuse ja üldtehniliste distsipliinide õpetaja erialal.
Aastatel 1977–1980 töötas Loodus instruktorina Tallinna Matkaklubis, 1980–1981 spordimetoodikuna tootmiskoondises Norma, 1982–1984 oli Nõukogude armees.
Töö pedagoogi ja koolijuhina
Aastatel 1984–1986 töötas Kaisma 9-klassilise kooli õpetajana. 1986. aastast oli Pärnjõe 9-klassilise kooli direktor, 1989–1996 Viljandi C. R. Jakobsoni nimelise Gümnaasiumi direktor ja 2002 Audentese Erakooli direktor. 2004. aastast töötab ta Viljandi Kutseõppekeskuse direktori ja õpetajana.
Poliitiline karjäär
Tarmo Loodus valiti 1989. aastal Viljandimaa Maavolikogu liikmeks. Ta oli ka Eesti Kongressi liige.
1993. aastal astus Loodus erakonda Isamaa. 1993. aasta kohalikel valimistel valiti ta Viljandi linnavolikokku, kus oli kolm aastat volikogu aseesimees. 1996. aastal võitis Isamaa Viljandis valimised ning Loodusest sai Viljandi linnapea. 1999. aasta valimistel moodustasid Viljandis koalitsiooni Reformierakond ja Keskerakond.
1999. aasta novembris kutsus peaminister Mart Laar Tarmo Looduse valitsusse. Ta oli siseminister Mart Laari teises valitsuses 9. novembrist 1999 kuni 28. jaanuarini 2002. Ministrina püüdis Loodus viia läbi haldusreformi, milles jäänuks alles vaid 60 kohalikku omavalitsust toonase enam kui 200 asemel. Taolise reformi õigsust on ta kinnitanud ka hiljem. Tema olulisim teene on isikutunnistusena kohustusliku ID-kaardi kehtestamine kõigile Eesti inimestele.
2002. aasta sügisel sai Loodusest Isamaaliidu peasekretär.
KOV valimistel valiti ta taas Viljandi linnavolikokku, kus alates 25. oktoobrist 2005 kuni 2013. aasta valimisteni oli ta Viljandi linnavolikogu esimees. Aastatel 2008–2013 kuulus Loodus Viiratsi vallavalitsusse, 2013–2017 Viljandi valla vallavalitsusse.
Loodus loobus poliitikas osalemisest 2017. aastal.
Ühiskondlik tegevus
Tarmo Loodus on 1990. aastast Eesti Koolijuhtide Ühenduse liige.
2004. aastast Viljandi Jaani koguduse juhatuse esimees, alates aastast 2021 on ta juhatuse liige.
2005. aastal valiti ta Eesti Vibuliidu presidendiks. 2011. aastal valiti ta uuesti samasse ametisse.
Skandaalid
2008. aasta oktoobris süüdistati teda koolidirektorina õpilase suhtes vägivalla rakendamises. Kriminaalasi lõpetati kuriteo koosseisu puudumise tõttu.
2013. aasta augustis jõudis ajakirjandusse teade, et linnavolikogu esimees Tarmo Loodus ja abilinnapea Ardo Agasild segasid purjuspäi Viljandi ansambli Paabel esinemist rahvusvahelistel hansapäevadel Saksamaal Herfordis. Looduse sõnul "see oligi selline lõbus pidu". Skandaali tõttu loobus ta kandideerimast Viljandi linnapeaks 2013. aasta kohalike omavalitsuste valimistel, tema asemel sai IRLi kandidaadiks Ando Kiviberg.
Tunnustus
2023. aastal tunnustati teda Valgetähe III klassi teenetemärgiga.
Velsk
Asulat on esmamainitud 1137. aastal.
2017. aastal oli linnas 22 700 elanikku.
Linna läbib raudteeliin Moskva-Kotlas-Vorkuta.
Peamine tööstusharu on metsa- ja puidutööstus.
Legism
Legism (ka legalism; hiina 法 家, pinyin ' is fǎjiā) oli Vana-Hiina sõdivate riikide ajastu (475–221 eKr) üks neljast filosoofilisest õpetusest taoismi, konfutsianismi ja moismi kõrval. Legismi näol on tegemist pragmaatilise poliitilise filosoofiaga, mis taotleb valitseja võimu suurendamist; legism ei püüa vastata fundamentaalsetele filosoofilistele küsimustele.
Qini dünastia valitsusajal oli legism riigifilosoofia staatuses. Kuigi legism suruti alates Hani dünastiast ametliku mõttevoolu staatusest välja, jätkus mitmete legismi ideede mõjukus, millest märkimisväärseim riigijuhtimine seaduste vahendusel ja kõikide alamate võrdsus seaduse ees.
Tähtsaimad legismi mõtlejad on Han Fei ja Li Si, oluliseks peetakse ka nende konfutsianistist õpetajat Xun Zid.
Helge Uuetoa
Helge Uuetoa (kuni 1957 Soomet, kuni 1964 Uustalu; 16. aprill 1936 – 16. august 2008) oli eesti lavastuskunstnik.
Ta lõpetas 1954. aastal Tallinna 7. Keskkooli ja 1960. aastal Eesti NSV Riikliku Kunstiinstituudi.
Samast aastast töötas Eesti Draamateatris, kus oli mitme Voldemar Panso lavastuse kunstnik (nt „Inimene ja jumal” (1962)”, „Kihnu Jõnn” (1964), „Tabamata ime” (1965)). 1973. aastast töötas Rakvere Teatris.
1973. aastast töötas Helge Uuetoa Eesti Televisioonis (1982. aastast peakunstnikuna). Ta oli näiteks lastelavastuse "Hunt Kriimsilma 9 ametit" nukkude looja.
Ta on juhendanud lasteringe, 2000. aastatel tegi kujundustöid Kaari Sillamaa muusikateatris.
Õhutõrje
Õhutõrje mõiste hõlmab nii maismaavägede, ujuvvahendite kui ka õhuväe tegevust vaenlase õhurünnete või lennuvahendite vastu ning vastavat relvaliiki. Kõrvuti kaitsetegevusega vaenlase lennuvahenditega või õhuründe vastu sisaldab see ka oma vägede eelhoiatamist vastase (potentsiaalse) õhuründevahendite tegevuse eest. pisi|[[Teine maailmasõda|Teise maailmasõja ajal kasutuses olnud 88 mm õhutõrjesuurtükk Flak 18 sõjamuuseumis Londonis]] See väeliik on alguse saanud suurtükkide kasutamisest õhusõidukite vastu.
Jaan Teemanti neljas valitsus
Jaan Teemanti neljas valitsus tegutses 19. veebruarist kuni 19. juulini 1932.
Õhutõrje
Üldine kirjeldus
Õhutõrje kui tegevus on õhukaitse üks osa, kusjuures terminit "õhukaitse" kasutati esimest korda 1925. aastal Suurbritannia kuningliku õhuväe alla kuuluva Suurbritannia õhukaitse loomisega. NATO on defineerinud õhukaitse kui "kõik meetmed, mille eesmärk on muuta olematuks või vähendada vaenulikku õhutegevust".
Õhukaitse jaguneb aktiivseks ja passiivseks õhukaitseks.
Jaan Teemanti neljas valitsus
21. kuni 23. maini 1932 toimusid V Riigikogu valimised, mille tulemusel asus 19. juulil 1932 ametisse Kaarel Eenpalu esimene valitsus.
Õhutõrje
Üldine kirjeldus
Õhutõrjesüsteem kui relvaliik koosneb relvasüsteemist ning juhtimis- ja seirevahenditest. Relvasüsteemide alla kuuluvad õhutõrjeraketid ja -kahurid ning kuulipildujad. Õhutõrjerelvade väga oluline näitaja on efektiivne laskekaugus ehk distants, millelt on võimalik õhusihtmärki tabada, ning ka portatiivsus. Juhtimis- ja seiresüsteemide alla kuuluvad tulejuhtimisvahendid, sidepidamisvahendid ja radarid. Radarisüsteemid kasutavad õhusõiduki asukoha, suuna ja kiiruse ning ilmaolude kindlakstegemiseks elektromagnetlaineid. Kokkuvõttes võimaldavad radarid sihtmärgi otsinguga, ohutaseme määramisega, navigeerimisega ja ilmaandmete kindlakstegemisega osutada toetust lahingoperatsioonile.
Kuna õhutõrje olemus on kaitsta üksusi, detekteerides vaenlase õhusõiduki ja seda maksimaalselt kahjustades või hävitades, tuleb arvesse võtta, et õhusõiduk on ajas võimeline liikuma kolmemõõtmelises ruumis. Seega tuleb õhutõrjerelvaga sihtimisel arvestada õhusõiduki kiirust ja suunda ning laskepead/mürsku juhendada sihtmärgini või fikseerida ennustatav kokkupõrkekoht.
Liigitus tegevusraadiuse järgi
pisi|[[Buk (raketisüsteem)|Buk-M1-2 õhukaitsesüsteem, 2010]] pisi|[[MIM-104 Patriot|Patriot PAC-2]]
Liigitus relvastuse tüübi järgi
pisi|[[M2 Browning]]
Ohutus
Eesmärgiga mitte alla tulistada omaenda, liitlaste ("sõbralikke") või neutraalseid (nt tsiviilreisilennukid) õhusõidukeid on NATO kirja pannud relva kontrollimise käsud (Weapon Control Orders, WCO), mille tase oleneb konkreetsest taktikalisest olukorrast:
Õhutõrje Eestis
Eesti õhuväe koosseisu kuuluv üksik raadiotehniline õhukaitsepataljon asutati 22. mail 1990, mille peamiseks ülesandeks kuni 1996. aastani oli Nõukogude Liidu invasioonist järelejäänud väeobjektide ülevõtmine ja valve. Pärast Iisraeli relvatehingu osana saadud õhutõrjekahurite ZU-23-2 saabumist 1996. aastal nimetati üksus ümber õhutõrjedivisjoniks ning samal aastal liideti see maaväe koosseisu. Kuni 1. jaanuarini 2004, kui kogu divisjon viidi üle Tapale, paiknes enamik divisjonist Tallinnas Magasini tänaval ja üks patarei Tapal.
Iisrael
Valitsemine
Iisraeli valitsusorganid kujunesid välja Suurbritannia hallatud rahvusvahelise Palestiina valitsusmandaadi ajal.
Haldusjaotus
pisi|Iisraeli ringkonnad
Iisrael jaguneb kuueks ringkonnaks ning Juudamaa ja Samaaria alaks (sarnaselt Jeruusalemma ringkonna ja Põhjaringkonna piirkondadega ei ole Samaaria Iisraeli osana rahvusvaheliselt tunnustatud).
Rahvastik
pisi|Tel Aviv pisi|Haifa 2011. aasta seisuga elab Iisraelis 7 746 000 inimest.
Iisraeli rahvusgrupid on järgmised:
Majandus
2011. aastal oli Iisraeli SKP 219,43 miljardit USA dollarit.
2010. aastal oli töötuse määr 6,4%. 2007. aastal elas 23,6% elanikkonnast allpool vaesuspiiri.
Väliskaubandus
Iisraeli peamised ekspordiartiklid on masinad ja varustus, tarkvara, teemandid, põllumajandustooted, kemikaalid ning tekstiilid ja rõivad. Iisraeli peamised ekspordipartnerid on Ameerika Ühendriigid 35,05%, Hongkong 6,02%, Belgia 4,95% (2009).
Iisraeli peamised impordiartiklid on toorained, sõjaväevarustus, tootmisvahendid, töötlemata teemandid, kütused, teraviljad ja tarbekaubad. Iisraeli peamised impordipartnerid on Ameerika Ühendriigid (12,35%), Hiina (7,43%), Saksamaa (7,1%), Šveits (6,94%), Belgia (5,42%), Itaalia (4,49%), Suurbritannia (4,03%) ja Holland (3,98%) (2009).
Kultuur
Juudid on traditsiooniliselt pidanud judaismi kultuuriks, millel on oma ajalugu, keel (heebrea keel) ja kodumaa – Iisrael. Igas Iisraeli linnas on sünagoog, mis on filosoofia, eetika ja religioosse praktika keskus. Rabid on judaismi nimetanud arenevaks religioosseks tsivilisatsiooniks.
Ajalugu
Iisraeli ajaloo alguseks loetakse Aabrahami elu ja tegevust umbes aastal 2000 eKr. Samast ajast pärineb ka Iisraeli usundi eellugu. Heebrea hõimude liit hõivas Palestiina ja nendel aladel jäid hõimud paikseks. Iisraellased (heebrealased) asusid Palestiinas hiljemalt alates 12. sajandist eKr. 12.–11. sajandil eKr polnud maa tõenäoliselt poliitiliselt ühendatud. Nimi Iisrael võeti Kaananimaa kohta kasutusele aastal 1211 eKr. Perioodi iseloomustab vaen Kaanani rannikualal elanud vilistitega. 11. sajandil eKr said iisraellased lüüa Palestiina rannikul asuvatelt vilistitelt. Võitluses vilistite vastu tõusis iisraellaste esimeseks kuningaks Saul, kes valitses aastatel u 1030–1002 eKr. Iisraeli kuningriik tekkis aastal 1000 eKr. Taavet (1002–962 eKr) lõi puruks Sauli pooldajad ja vallutas vilistitelt Jeruusalemma ja enamus vilistite alasid alistati Taaveti ülemvõimule. Võimu pärandas ta ühele oma noorematest poegadest Saalomonile (962–922 eKr). Kuningriik lõhenes Saalomoni surma järel kaheks: Iisraeli kuningriigiks põhjas (koos Sikemi ja Samaaria linnadega) ja Juuda kuningriigiks (Jeruusalemma linnaga) lõunas. Juuda suguharu esiletõus algas pärast ühtse kuningriigi lagunemist aastal 928 eKr. Kuningas Omri rajas Iisraeli pealinna Samaaria umbes aastal 880 eKr. 8. sajandil eKr vallutas Assüüria Iisraeli kuningriigi ja Juuda kuningriigi riigi alad.
Sionismiliikumise mõjul algas 1870. aastatel juutide naasmine Palestiinasse, mis oli eriti populaarne Aškenazi juutide seas 1920.–1930. aastatel, pärast seda soositi Suurbritannia Balfouri deklaratsiooni (1917).
I maailmasõda ja Palestiina
Aastatel 1917–1918 vallutasid Briti Egiptuse Ekspeditsioonikorpuse väed Edmund Allenby juhtimisel koostöös kohalike vastupanugruppidega Palestiina piirkonna, kuhu aga Suurbritannia väed jäid paigale, et tagada rahu juutide ja araablaste vahel. Briti koloniaalpoliitika Palestiina suhtes rajanes koostööl sionistidega, sionistid said omavalitsuse (Jewish Agency) ning korraldasid juutide sisserännet.
1. novembril 1917 võttis Suurbritannia valitsus vastu otsuse võimaldada juutidel rajada oma "rahvuslik kodu" Briti vägede vallutatud territooriumil nn Balfouri deklaratsiooniga
Suurbritannia rahvusvaheline Palestiina valitsusmandaat
25. aprillil 1920 anti Suurbritanniale Balfouri deklaratsiooni täideviimiseks rahvusvaheline mandaat. See mandaat anti välja San Remo konverentsil. 2. juunil 1922 kinnitasid mandaadi Rahvasteliidu 51 liikmesriiki. 30. juunil kinnitas seda ka Rahvasteliitu mitte kuuluva Ameerika Ühendriikide Kongress. Briti koloniaalpoliitika raames korraldati juutide sisserännet Palestiinasse (1919. aastal oli Palestiinas 58 000 juuti, 1939. aastal 445 000 ehk umbes 30% rahvastikust) ja araablastelt maa ostmist. Palestiina araablaste vastupanu väljendus nii juutide kui ka Briti võimu vastastes ülestõusudes aastatel 1921, 1929, 1936–1939. 1939. aastal otsustasid britid piirata juutide sisserännet ja maaoste. Sionistid orienteerusid seejärel peamiselt Ameerika Ühendriikide valitsuse toetusele, nende relvavõitlusorganisatsioonid (Hagana, Irgun Zvai Leumi, Sterni rühm) korraldasid Briti võimu ja araablaste vastaseid rünnakuid ning juutide salajast sisserännet Palestiinasse.
1921. aastal eraldati Palestiina mandaatterritooriumist Transjordaania, mis sai iseseisvaks emiraadiks.
1923. aastal jagasid britid Palestiina kaheks administratiivpiirkonnaks – juutidele anti Jordani jõest läände jääv osa ning araablastele ida poole jääv osa. Selle jagamise tulemusel said araablased 75 protsenti Palestiina alast, kuhu loodi Transjordaania riik. Ülejäänud Palestiina territoorium pidi saama juutide kodumaaks.
II maailmasõda ja Palestiina
Palestiina juudid moodustasid Palestiina araablaste vastu organiseeritud kaitseorgani Haganah, mis on praeguste Iisraeli kaitsejõudude eelkäija. Samuti moodustus põrandaalune organisatsioon Irgun, mida juhtis hilisem Iisraeli peaminister Menaẖem Begin.
Iisraeli riigi väljakuulutamine
1947. aasta Nõukogude Liidu ja Ameerika Ühendriikide toetusel vastu võetud ÜRO Peaassamblee otsuse alusel kuulutati 14. veebruaril 1948 välja Iisraeli riik. Partitsioneerimisresolutsiooni järgi pidi moodustatama allesjäänud 25 protsendile Palestiina alast juudiriik ning teine Palestiina araablaste riik (Transjordaania oli esimene). Jagamine pidi toimuma vastavalt rahvaarvudele. Juudid nõustusid resolutsiooniga, araablased aga lükkasid selle tagasi. Iisraelile eraldati 14 100 km² suurune ala (umbes 56% Palestiinast), seal elas 498 000 juuti ja 497 000 araablast (palestiinlast), Palestiina Araabia riigile anti 11 100 km², seal elas 725 000 araablast ja 10 000 juuti.
14. mail 1948 kuulutasid juudid oma territooriumil välja Iisraeli riigi. Järgmisel päeval ründasid vastloodud riiki seitse naaberriiki: Egiptus, Jordaania, Süüria, Liibanon, Saudi Araabia, Iraak ja Jeemen. Iisraeli rünnanud araabia riikide valitsused kutsusid Iisraeli alal elavaid araablasi üles lahkuma, kuid neile lubati võimalust pärast sõjategevuse lõppu tagasi pöörduda. Iisraelil õnnestus araabia riikide rünnak tagasi lüüa, ta okupeeris 6700 km² Palestiina araabia riigile määratud alast ja Ida-Jeruusalemma. Okupeeritud aladelt põgenes naaberriikidesse umbes 900 000 araablast. Ülejäänud Palestiina-osa, mis oli määratud araabia riigile, liidendati Jordaaniaga.
Esimese välisriigina tunnistas Iisraeli riiklikku iseseisvust Nõukogude Liit, kes andis Iisraeli sõjaväele ka relvastust. Nõukogude Liidu poliitilise toetuse eesmärk oli leida liitlasriik Lähis-Idas, kuna teised araabia riigid olid Suurbritannia liitlased. Euroopast ja Nõukogude Liidust emigreerunud vene juurtega väljarändajad olid pärast teist maailmasõda lojaalsed Nõukogude Liidule ja Jossif Stalinile. Iisrael ei vastanud Nõukogude Liidu välispoliitilistele ootustele, mistõttu Nõukogude Liit katkestas suhted Iisraeliga 1949. aastal. Sellega algas ka Nõukogude Liidus elavate juutide represseerimine.
Pärast sõda anti Iisraeli alale jäänud araablastele Iisraeli kodakondsus, neid ja nende järeltulijaid tuntakse Iisraeli araablastena. Lahkunuid tunti aga esimeste "Palestiina põgenike" nime all.
Transjordaania annekteeris Läänekalda ametlikult 1950. aastal ning kõigile seal elavatele araablastele anti kodakondsus. Kuna Transjordaania paiknes Jordani jõe mõlemal kaldal, sai riigi nimeks Jordaania. Nii läks araablaste valdusse kokku 85 protsenti kunagisest Suurbritannia mandaadiga piiritletud alast.
Kuuepäevane sõda
pisi|[[Kuuepäevane sõda|Kuuepäevane sõjas vallutas Iisrael Gaza tsooni ja Siinai poolsaare Egiptuselt, Jordani läänekalda Jordaanialt ja Golani kõrgendikud Süürialt]]
Kuuepäevane sõda oli kolmas sõda Iisraeli ja araabia riikide vahel. Sõda lõppes juba esimese päeva varahommikul. 1967. aasta mais mobiliseerisid Egiptus, Jordaania ja Süüria oma sõjaväed sissetungi alustamiseks Iisraeli piiri äärde. Sissetungi ennetamiseks ründasid Iisraeli väed Egiptust 5. juuni hommikul, hävitades selle õhuväe. Egiptus kaotas sõja esimestel tundidel 300‒310 oma 340 lennukist. Järgnevatel tundidel korraldas Iisrael õhurünnakud ka Jordaania ja Süüria õhuväe vastu, mille käigus hävitati umbes 450 vastasvägede sõjalennukit. 5. juuni keskpäevaks kindlustas kindralmajor Mordechai Hodi juhitud sõjaväeoperatsioon Iisraeli ülemvõimu õhus ja pani aluse nende maavägede kiirele edasitungile.
1949–1967 oli Gaza piirkond Egiptuse valduses, Golani kõrgendikud Süüria valduses ja Läänekallas Jordaania valduses. Pärast Kuuepäevast sõda aga kuulusid need alad ning Siinai kõrb Iisraelile.
Läänekaldal ja Gaza piirkonnas elas toona 850 000 araablast, kellest pärast kuuepäevast sõda sai teine põgenike laine.
Läänekalda ja Gaza araablased olid valmis pärast 1967. aastat piirkonnast lahkuma, kuid toonane Iisraeli kindral Moshe Dayan palus neil jääda. Dayani plaan oli inimesi harida, pakkuda neile töökohti, arstiabi ja muud.
Jom Kippuri sõda
1973. aasta oktoobris toimus Jom Kippuri sõda, milles Egiptus ja Süüria üritasid eelmistes sõdades kaotatud alasid tagasi vallutada. Sõda algas Egiptuse ja Süüria vägede jaoks edukalt, kuid Iisraeli vägede vasturünnakutega löödi nad tagasi.
1980. senise pealinna Tel Avivi asemel kuulutati pealinnaks Jeruusalemm, vt ka ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioon nr. 478
1982. aastal sõlmisid Iisrael ja Egiptus rahulepingu ning Iisrael andis Siinai poolsaare Egiptuse valdusse tagasi. Golani kõrgendikud, Läänekallas ja Gaza piirkond jäid Iisraeli valdusse.
1982. aastal tõi Iisrael väed välja Siinai poolsaarelt; 1985. aastal Liibanonist (v.a puhvertsoonist riigi piiril).
1993. aastal tunnustasid Iisrael ja Palestiina Vabastusorganisatsioon teineteist. 2005. aastal tõi Iisrael oma väed Gaza piirkonnast välja ning likvideeris sealsed asundused.
2006. aasta Iisraeli-Liibanoni konflikt
Aastal 2006 tungisid organisatsiooni Ḩizb Allāh sissid üle Iisraeli-Liibanoni piiri, tappes viis Iisraeli sõdurit ja võttes vangi kaks. Vangi võetud sõdureid hoiti Liibanoni territooriumil ja nad anti Iisraelile välja 2008. aastal toimunud vangide vahetuse käigus.
Ḩizb Allāh tulistas konflikti käigus üle Liibanoni piiri Iisraeli pihta ligi 4000 raketti. Iisrael vastas õhu- ja maarünnakuga peamiselt Lõuna-Liibanoni aladel. Kõige rohkem said kannatada Liibanoni tsiviilrajatised. Lisaks viis Iisrael osa oma sõjaväest Liibanoni, hoides Ḩizb Allāh liikmeid blokaadis.
Viimased Iisraeli väed lahkusid Liibanonist 2006. aastal kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga relvakonflikti lõpetamise ja Ḩizb Allāhi desarmeerimise kohta. ÜRO rahuvalvajad pole veel täitnud resolutsiooni desarmeerimise sätet. Iisraeli luure andmetel on Ḩizb Allāh oma relvastust täiendanud ja suurendanud.
Diplomaatilised suhted
Iisraeli on tunnustanud 164 ÜRO liikmesriiki, lisaks Vatikan, Kosovo, Taivan, Cooki saared ja Niue.
Teistest islamimaadest tunnustavad Iisraeli Albaania, Kosovo, Bosnia ja Hertsegoviina, Türgi, Niiger, Tšaad, Lõuna-Sudaan, Aserbaidžaan, Kõrgõzstan, Tadžikistan, Turkmenistan, Kasahstan, Usbekistan ja veel mitmed.
18 ÜRO liikmesriiki: Afganistan, Alžeeria, Bangladesh, Brunei, Djibouti, Indoneesia, Jeemen, Katar, Komoorid, Kuveit, Liibüa, Malaisia, Omaan, Pakistan, Põhja-Korea, Saudi Araabia, Somaalia, Tuneesia ei tunnusta ametlikult Iisraeli.
6 ÜRO liikmesriiki: Kuuba, Maldiivid, Mali, Mauritaania, Niger, Venezuela on Israeli tunnustanud, kuid hiljem tunnustuse tagasi võtnud.
4 ÜRO liikmesriiki:Süüria, liibanon, Iraan ja Iraak ei tunnusta Iisraeli ja loevad ennast olevat Iisraeliga sõjaseisukorras.
Galaxy (täpsustus)
Galaxy tähendab inglise keeles 'galaktika'.
São Miguel
pisi|São Migueli füüsiline kaart São Miguel on suurim Assoori saartest.
Pindala 746 km².
Saar on mägine, kõrgus kuni 1088 meetrit.
Park Tae-joon
Park Tae Joon (29. september 1927 Pusanis Kijangi kun ' is – 13. detsember 2011 Söulis) oli Lõuna-Korea ärimees ja Lõuna-Korea peaminister aastal 2000.
São Miguel
Kuulub Portugalile.
Park Tae-joon
Ta õppis Jaapanis Waseda Ülikoolis ja lõpetas Korea Sõjaväeakadeemia.
1964 asus ta juhtima Lõuna-Korea tööriistatootjat TaeguTec ja viis selle ühe aastaga kahjumist kasumisse.
1968 asus ta juhtima ettevõtet POSCO. 10 aastaga sai sellest rahvusvaheline korporatsioon ja 2010. aastaks maailma suurim terasetootja.
Poliitikaga hakkas ta tegelema 1980. 20 aastat hiljem sai ta peaministriks, kuid astus samal aastal tagasi kahtlustuste tõttu kinnisvarapettuses.
Ta oli abielus. Perekonnas oli abikaasa Jang Ock Ja, üks poeg ja neli tütart.
Hea uus ilm
"Hea uus ilm" ("Brave New World") on Aldous Huxley teos düstoopilisest tulevikust, kus inimesi kujundatakse varajasest lapsepõlvest "hea uue ilma" kodanikeks. Raamat nägi esmavalgust 1932. aastal. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle 1999. aastal sajandi 100 parima raamatu hulka.
Pealkiri on võetud William Shakespeare'i näidendist "Torm", mille üks osa kõlab eesti keeles järgmiselt:
"''Oo imet! Kauneid olendeid kui palju!
''Kui ilus inimkond on! Hea uus ilm,
''kus niisugune rahvas peal!"
Tõlked eesti keeles
Henno Rajandi tõlkes ilmus teos 1989. aastal eesti keeles kirjastuse Eesti Raamat väljaandes. 2018 ilmus kirjastuse Rahva Raamat väljaandena Ragne Kepleri tõlge.
Daniel Jackson
Daniel Jackson on tegelaskuju Kanada–USA ulmelises telesarjas "Tähevärav SG-1".
"Tähevärav SG-1" näitab sõjaväelist meeskonda, kes uurib galaktikat tulnukate transpordivahendite abil. Tähevärava esikfilmis "Tähevärav" (1994) kehastas Daniel Jacksonit James Spader ja filmile järgnenud telesarjas Michael Shanks.
Shanks lahkus sarjast 6. hooajal. Teda hakkas asendama Corin Nemeci tegelaskuju Jonas Quinn. Jackson esines siiski korduvalt külalisena. Samal ajal töötasid "Tähevärava" tootjad välja uue lepingu Shanksiga. Jackson kerkis uuesti esile 7. hooajal ja asendas Jonas Quinni. Jonase roll saadeti erru seitsmendal hooajal. Jackson esineb veel filmides "Tähevärav: Tõelaegas", "Tähevärav: Kontiinum", mõnes "Tähevärav: Atlantise" osas ja ka sarja "Tähevärav: Universum" avaosas.
Karakteri elulugu
Daniel Jackson on sündinud 8. juulil 1965. Tema vanemad, arheoloogid Melburn ja Claire Jackson said Metropolitani kunstimuuseumi egiptuse kunsti artefakti kokkuvarisemisel surma, kui nad seda kujundasid. Danieli emapoolne vanaisa, ainus elav sugulane Nick Ballard (teda mängis Jan Rubes), oli tunnustatud arheoloog ja liiga hõivatud, et võtta orvuks jäänud Jacksoni oma tiiva alla. Hoolimata sellest, külastas Jackson oma vanaisa vaimuhaiglas. Danielist saab arheoloog ja keeleteadlane, kes räägib rohkem kui kahtkümmet keelt. Teleekraanil on näidatud teda rääkimas inglise keelt, vanaegiptuse keelt, hispaania keelt , ladina keelt, vene keelt , mandariini keelt ja saksa keelt , samuti Goa'uldi keelt, iidsete keelt ja Unase keelt (viimast ta dekodeeris). Danieli ülikooliaegsest pruudist Sarah Gardnerist, kes esines 4. hooaja osast "Needus" kuni 7. hooaja osani "Kimäär", saab vaenlane Goa`uldi peremeeslooma Osirisena.
"Tähevärav"
Filmis "Tähevärav" ilmub Daniel esimest korda. Vastavas stseenis esineb ta seminaril, kus ta leiab kinnituse oma teooriale, et Giza püramiidid on palju vanemad kui seni arvatud. Kõrges vanuses naine Catherine Langford pakub talle tööd Egiptuses leitud seadet katval kivil oleva kirja dešifreerimisel. Jackson lahendab ülesande ja seade nimega Tähevärav pannakse tööle. Esimesel missioonil minnakse läbi Tähevärava planeedile nimega Abydosile, kus Daniel kohtub pärismaalasest naise Sha'uriga (teda nimetatakse telesarjas "Tähevärav SG-1" Sha'reks), abiellub temaga ja armub temasse. Pärast võidukat lahingut abydonianide vabaduse eest Süsteemiisanda Ra vastu otsustab Daniel mitte naasta Maale ülejäänud meeskonnaga ja selle asemel elada kogu ülejäänud elu Abydose kultuuri ja ajalugu õppides. Jack O'Neill valetab oma ülemustele, et Jackson on surnud.
"Tähevärav SG-1"
thumb|upright|[[Michael Shanks Daniel Jacksonina]] Telesarjas "Tähevärav SG-1" Danieli elu muutub, kui tema naine ja naisevend röövitakse ja määratakse Goa'uldi peremeesloomadeks. Daniel ühineb SG-1 meeskonnaga, et päästa Sha're. Daniel kohtub korraks Sha're/Amonetiga 2. hooaja osas "Saladused", kui ta ajutiselt kontrollib tema keha, olles samal ajal rase Harcesise lapse Shifuga. Teal'c tapab Sha're/Amoneti 3. hooaja osas "Igavesti ühes päevas", kus Sha're annab enne surma teada, et Jackson peab tema lapse leidma, kinnitab oma armastust Danieli vastu ja annab Teal'cile andeks. Daniel jääb siiski meeskonda ja hiljem 3. hooaja jaos "Nõudlus" päästab Skaara Goa'uldi Kloreli käest. 3. hooajal osas "Emainstinkt" leiab Daniel Harcesise lapse teiselt planeedilt ja jätab ta Oma Desala hoole alla, kes on suure väega ja tark. SG-1 kohtub Shifuga uuesti palju vanema poisina 4. hooajal osas "Absoluutne jõud".
5. hooaja lõpul osas "Keskpäev" saab Daniel surmava annuse kiiritust, üritades parandada naqahdriahi reaktorit planeedil Kelowna. Oma Desala juhendab Danieli tõusmisel kõrgemale eksistentsitasemele. Kelownani teadlane Jonas Quinn võtab Danieli koha SG-1 tiimis üle 6. hooajal, kuid ülejäänud tiimil on raske Danieli surmast üle saada. Kõrgemale eksistentsitasemele tõusnud Daniel kohtub O'Neilli ja Teal'ciga suuremate kriiside ajal, ehkki tõusnute seadused keelavad tal sekkuda. 6. hooaja lõpuosas "Täisring" püüab Daniel saada SG-1 abi, et ajada nurja Anubise plaanid hävitada Sha're ja Skaara koduplaneet. Kui Daniel üritab hävitada Anubist, siis ta pühitakse iidsete poolt minema, aga Oma aitab Danielit, viies kogu elanikkonna kõrgemale eksistentsitasemele, enne kui Anubis planeedi hävitab.
Daniel leitakse paljana ja mälukaotusega planeedil Vis Uban 7. hooaja avaosas "Langenud". Ta taasliitub SG-1-ga järgmises osas ja Jonas naaseb oma rahva juurde. Daniel üritab meenutada iidsete teadmisi, kui oli kõrgema eksistentsi tasemel, ja avaldas teavet Iidsete kadunud linna kohta. See viib ta Iidse Eelposti avastuseni Antarktises 7. hooaja lõpus jaos "Kadunud Linn", andes alguse sarjale "Tähevärav: Atlantis". 8. hooajal osas "Prometheuse Sõltumatus" kohtub Daniel Vala Mal Doraniga, kes hõivab "Prometheuse Sõltumatuse". Daniel väldib tema seksuaalseid ja nurjab tema plaani, aga Valal õnnestub põgeneda. Pärast Danieli surma RepliCarteri käe läbi osas "Arvete õiendamine", juhatab Oma Desala Danielile teed tõusmiseni osas "Reeglid" ja Daniel elusana maale, alasti ja seekord teadmistega selle kohta, mis äsja oli juhtunud.
9. hooaja avaosas "Avalon" otsib Vala Danieli Tähevärava juhtimiskeskusest ja takistab tal minemast Atlantisele. Iidse sidevahendi leidmine transpordib nende meeled ühte külla, mis asub kaugel galaktikas. Seal nad kohtuvad oridega. Vala ja Daniel saavad pöörduda tagasi Maale ohutult, aga õnnetuseks toob see ori vaenlasena Linnutee galaktikasse. Pärast, kui Vala transporditakse kogemata Ori galaktikasse, kohtub Daniel jaos "Beachhead" taas Valaga ühe ründava ori laeva pardal 10. hooaja avaosas "Lihast ja luust". Pärast laevalt põgenemist arvab Daniel, et Vala võiks liituda Tähevärava meeskonnaga. Iidse Merlini teadmistega Daniel ehitab osas "Nõudlus" Sangraali. Vala kiirelt küpsenud tütar Adria vangistab Danieli ja teeb temast osas "Loor" Ori preestri, et näidata Tau'ridele/inimestele teed Valgustuseni, aga Daniel muutub osa lõpus endaks tagasi. Osas "Lõpmatu", sarja kõige viimases osas SG-1 jääb kinni aja laienemise väljal, Maa laeva "Odüsseuse" pardal ja romantika Danieli ja Vala vahel kannab vilja. Enne kui aja laienemisväli keeratakse tagasi pärast viitkümmend aastat pardal olekut, kustutades kõik mälestused protsessi jooksul, enne seda Daniel ja Vala väljendavad oma tundeid üksteisele.
"Tähevärav Atlantis"
Daniel Jackson esineb samuti "Tähevärav Atlantise" esilinastusel, kus ta avastab Atlantise väravaaadressi ja on jahmunud, kui Jack O'Neill keelab tal ekspeditsioonis osaleda. Daniel esineb ka 5. hooaja keskel kaheosalises jaos, kus ta läheb Atlantisele, et otsida iidset teadlast Janust ja ta röövitakse McKayga rühma kelmide Asgardite poolt, kes jäid ellu Pegasuse galaktikas.
Suhted ja surmajuhtumid
Jackson abiellub Sha'rega oma esimesel missioonil Abydosel ja jääb koos temaga aastaks Abydosele, seniks, kui Sha`red võtab oma peremeesloomaks Goa`uld Amonet ("Jumalate lapsed"). Daniel kohtub noore naisega jaos "The Broca Divide", kus ta on tagasi muudetud inimese primitiivsesse etappi Homo sapiensiks. Jackson on seksuaalselt rünnatud Hathori poolt osas "Hathor" ning hiljem, osas "Vajadus" on ta uimastatud ja vangistatud, et saada planeedi valitseja tütre, noore naise Shyla abikaasaks. Pärast Sha're surma armub Daniel jaos "Minevik ja olevik" Ke'ra`sse, kes osutub Lineaks ehk maailmade hävitajaks). Jackson kohtub oma kolledžiaegse pruudi Sarah Gardneriga, 4. ja 7. hooaja vahel kohtub ta Ledaga osas "Ikoon", kes väljendab oma tundeid Jacksonile, olenemata seda takistavatest asjaoludest, samuti on Danielil vihkamise-armastuse suhe Vala Mal Doraniga alates 8. hooajast kuni sarja lõpuosadeni. Vala tütar, Orici Adria tõmbab oma tähelepanu Danielile, üritades pöörata tema usku Päritolu Teele hooajal 10.
Sarja tootmismeeskond ja stsenaristid teevad aeg-ajalt nalja Danieli surmade üle. 7. hooaja osas "Kangelased" uurib üks Tähevärava meeskond iidseid varemeid ja üks sealne teadlane ütleb: "Doktor Jackson saab surma, kui näeb seda!", millele teine vastab: "Mida?! Jälle?". Võrdlusi on tehtud ka Danieli ja multikasarja "South Park" tegelase Kenny vahel. Daniel saab esimest korda surma läbi plasmarelva, kui ta kaitses O'Neilli; Ra taaselustab ta sarkofaagis Tähevärava esimeses filmis. Daniel sureb ka kiiritustõppe 5. hooaja osas "Meridiaan" ja ta tõuseb kõrgemale eksistentsitasemele, 7. hooajal tapab Jacksoni RepliCarter kohe osa "Arveteõiendus" lõpus ja pärast seda ta leiab end tõusmise ja surelikkuse keskpunktis, enne kui ta osas "Reeglid" viiakse tagasi ellu. Daniel saab korduvalt surma ka Teal'ci virtuaalse reaalsuse süsteemis osas "Avatar". Teised surmajuhtumid pärinevad koos Danieli meeskonnaliikmetega: nad surevad osades "The Nox", kus nad taaselustatakse Noxide poolt, alternatiivses tulevikus jaos "2010", nende robotversioonid tapetakse osas "Topeltoht", Goa'uldi-valduses alternatiivse ajajoone versiooni Daniel saab surmava lasu Teal'cilt osas "Möbius", samal ajal teises alternatiivses ajajoones tapetakse samas jaos terve SG-1 meeskond, välja arvatud Daniel. "Tähevärav: Kontiinumis" tapetakse SG-1 muudetud alternatiivses ajajoones, välja arvatud Cameron Mitchell, Baali poolt.
Kontseptuaalne ajalugu
James Spader oli intrigeeritud Tähevärava käsikirjast, kuna ta arvas, et see on "kohutav". Suuremalt osalt võttis ta seda rolli nagu tavalist tööd, et teenida natuke raha. .
Michael Shanks valiti uueks näitlejaks, kuna ta Brad Wrighti väitel "imiteeris täiuslikult James Spaderit". Showtime'ist tulnud teadaanne, et "Tähevärav SG-1" ei jätkata pärast 5. hooaega, langes kokku Shanksi otsusega lahkuda sarjast. Paanikas fännid hakkasid massiliselt sarja tootjale kirjutama, et päästa sari ja tegelaskuju ja Sci Fi kanal otsustaski sarja jätkata, tuues sinna täiesti uue tegelase. Rollijaotuse agendid kohtusid Corin Nemeciga, et pakkuda talle Jonas Quinni rolli, mida ta kehastas eelviimases, 5. hooaja jaos "Meridiaan".
Näitlejanna, kes kehastas Sha're`d, oli samal ajal rase Michael Shanksist, sündis nende esimene laps Tatiana.
Jaos "Nemesis" jättis Daniel maha oma meeskonna, kes võitles koos Asgarditega uue ohu vastu. Alguses oli sisse kirjutatud, et Daniel läheb koos nendega, aga päev pärast Kanada tänupüha rebenes Shanksi pimesool ja stsenaristid kirjutasid jao ringi nii, et Daniel sellest võimalikult vähe osa võtaks.
Vastuvõtt
Michael Shanksi premeeriti Daniel Jacksoni rolli eest Leo auhinnaga aastal 2000 parima meesnäitleja rolli eest draamasarja jaos "Igavesti ühes päevas" eest. Aastal 2004 võitis ta Leo auhinna kategoorias "Draasarjad: Parim meespeaosatäitja" tänu osale "Päästepaat", Shanksi premeeriti 2005. aastal Leo auhinnaga samas kategoorias osa "Reeglid" eest. Shanksi on ka premeeritud Saturni auhinnaga kategoorias "Parim kõrvalosatäitja televisioonis" aastatel 2001, 2004 ja 2005.
Välislingid
Stargate – Kommando SG-1 Lista över rollfigurer i Stargate
Huntämbliklased
Huntämbliklased (Lycosidae) on ämblikuliste seltsi kuuluv sugukond.
Siia kuulub 124 perekonda kokku 2450 liigiga.
Kirjeldus
Suurimate liikide pikkus võib olla üks kuni kaheksa sentimeetrit. Huntämblikel on kokku neli paari silmi: paar väikseid silmi, mis vaatavad üles, kaks suurt on suunatud ettepoole, ülejäänud neli silma vaatavad ette ja külgedele. Neil on lõugtundlad, mida nad kasutavad saagi surmamiseks. Peapiirkonnas asetsevad lõugkobijad, mis täidavad kompimiselundite aset ning testivad lõhnu ja maitseid. Isastel on lõpulülid muutunud paaritumiselundeiks, millega sperma kantakse emase suguavasse. Esijalad: Mõeldud saagi haaramiseks. Nende värvus ei ole silmapaistev ja neid esineb kogu maailmas: kõrbetes, parasvöötmes, tundras, troopilistes vihmametsades, märgaladel ja mägedes kuni taimkatte ülapiirini. Harilikult esineb neid kuivades ja hõredavõitu paikades. Mitmed arvukaimad liigid on suutelised elama peaaegu igal pool, teistel on erikohastumused ning nad asustavad mäetippe, jõekaldaid, järvi või märgalasid. Osa tillukeste huntämbliklaste liike varjab end taimestikus, kaljupragudes või kivide all. Suured huntämbliklased vajavad suuremaid varjupaiku ning ehitavad tavaliselt sügavaid urge, kus nad püsivalt elavad. Osa huntämbliklastest armastab soojust ja on aktiivne päeval teised liigid harrastavad aga öist eluviisi. Mõned liigid armastavad päikesepaistel peesitada ja neid võib näha kuumenenud kividel või puutüvedel. Eluea pikkus on enamikul väikestel liikidel aasta, suurtel liikidel kuni kolm aastat.
Paljunemine
Innaaeg on parasvöötmekliimas suvel ja troopilistel liikidel aastaringselt. Huntämbliklaste paaritusrituaal algab eriliste signaalidega, millega isane emast oma olemasolust teavitab. Isasloom läheneb emasele ettevaatlikult ning liigutab kergelt oma lõugkobijaid (kopulatsioonielundeid) ning esimest paari jalgu üles-alla. Kui emane on paaritumisvalmis, püsib ta liikumatult paigal, lastes väiksemal isasloomal endale selga ronida. Isane on emase seljas pea tahapoole ja veidi küljetsi, et lõugkobijate lõpus paiknevaid kopulatsioonielundeid emase tagakeha kõhupoolel asuvasse suguavasse viia. Emane ei lase end paaritumisprotsessest häirida ning võib isase toimetamise ajal ka näiteks saaki püüda.
Paaritumise järel otsivad nad sobiva paiga ning koovad sinna võrgust aluse, millele munevad munad ja moodustavad kõigest kookoni. Kookoni koos munadega kinnitavad nad oma tagakeha lõpul paiknevate võrgunäsade külge, kuhu see jääb 2-3 nädalaks, kuni munad arenevad. Sel ajal kaitseb emane kookonit, mis Eestis võib olla valkjat või rohekat värvi.
Kui koorumisaeg kätte jõuab, avab emane kookoni lõugtundlate abil, et pojad saaksid sealt lahkuda. Koorunud ämblikupojad ei söö esimestel elupäevadel midagi. Tillukesed ämblikud ronivad emale selga, kes neid paigast paika kannab nende esmakordse kestumiseni, misjärel pojad iseseisvuvad.