cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Busan
Nimi
Linna nimi on korea uues omaladinas Busan, McCune-Reischaueri transkriptsioonis Pusan, hangeulis 부산 ja hanjas 釜山.
Nimi tähendab 'pajamägi'. Kuidas linn selle nime sai, ei ole teada. Igatahes kasutati nime Busan-po juba 15. sajandil.
Nime jaapanikeelsed vormid on Fusan ja Fuzan. Ka eesti keeles nimetati linna varem "Fusan". Venekeelne nimi on Пусан (1930. aastatel kasutatud jaapanipärane vorm on Фузан).
Asend
Linn asub Nakdongi jõe suudmealal kitsas orus mägede vahel, mistõttu ta ei saa laieneda ida ega lääne suunas ning on väga tihedalt asustatud. Linnast lääne poole jääb Kumjungi mägi. Elamurajoonid on ehitatud mäenõlvadele. Kagus on Jaapani mere (Idamere) rannik.
Linna pindala on 770 km².
Ajalugu
Hiina impeeriumi tähtsa sadamalinna Busani okupeerisid 1592 jaapanlased, kelle jaoks see oli tähtis väliskaubanduse baas. Jaapani väed jäid linna 1598. aastani.
1988. aasta suveolümpiamängude ajal peeti Busanis purjeregatt, millel Tõnu ja Toomas Tõniste võitsid klassis 470 hõbemedali.
Vaatamisväärsused
Kumjungi mägi on pusanlaste vaba aja veetmise koht.
Linna põhjaosas on Pusani Riiklik Ülikool (asutatud 1945). Ülikooli ümbruses on üliõpilaste kohvikud, baarid ja vabaõhu-nuudlirestoranid.
Jagalchi turg asub sadama lähedal. Müügiletid asuvad kitsastel tänavatel. Turul müüakse värsket kala ja muid meresaadusi.
Hyondai supelrannas käivad inimesed kogu Lõuna-Koreast.
Kyongboki palee laskis ehitada 1394. aastal Yi dünastia esimene valitseja. Changdoki palees on palju reliikviaid. Toksu palees (rajatud 1593) on rahvusmuuseum ja kunstimuuseum.
Rahvastik
Elanike arv oli
Majandus
Nakdongi jõe suue on suurepärane sadamakoht. Busan on Lõuna-Korea tähtsaim sadamalinn. Suurem osa riigi väliskaubandusest toimub Busani sadama kaudu.
Busan on tähtis tööstuslinn. Linnas toodetakse laevu, autosid, tekstiiltooteid, malmi ja terast, elektroonikatooteid, vineeri, keemiatooteid, paberit, rehve ja muid kummitooteid, külmutatud mereande ja kalavõrke. Linnas on ka laevaremonditehaseid ning soojus- ja hüdroelektrijaamu.
Peamiselt kohalikuks tarbimiseks tegeldakse ka kalapüügi ja põllumajandusega.
Busani lähedal on kuumaveeallikad, mille juures on kuurort.
Transport
Busan oli juba Hiina impeeriumi ajal tähtis sadamalinn. Busani sadam ehitati tänapäevasel kujul välja Jaapani ülemvõimu ajal (1905–1945).
Linnaosade vahelise ühenduse tagab tihe tunnelite võrgustik. Ka läbi linna jooksevad kaks kiirteed, mis ühendavad Korea lõunaosa kiirteega nr 1, mis on tähtis ühendustee pealinna Souliga.
Busani linna teenindab Gimhae rahvusvaheline lennuväli, mis asub Gimhae linnas.
Busan on Seoulist tuleva raudtee lõppjaam.
Kuigi linnas on käigus kaks metrooliini ja ehitamisel kolmas (metroo ehitamist alustati 1980), tugineb ühistransport peamiselt bussidele.
Busani territooriumil on ka Gupo sild.
Kultuur ja haridus
Peale Pusani Riikliku Ülikooli (asutatud 1945) on linnas veel 13 ülikooli ja 7 muud kõrgkooli.
Ülikoolid on:
Pärast uue omaladina kasutuselevõttu ei pea ülikoolid muutma oma nime, kui nad seda ei soovi. Seetõttu kasutavad mõned ülikoolid endiselt linna nimekuju Pusan.
Toksu palees on rahvusmuuseum ja kunstimuuseum.
Busanis toimub Busani rahvusvaheline filmifestival.
Muud
Busanis toimusid 2002. aasta Aasia mängud.
Välislingid
🇰🇷
735
735. aasta (DCCXXXV) oli 8. sajandi 35. aasta, Juliuse kalendri aasta, mis algas laupäeval.
1966. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
'''Põhja suusaalade 1966. aasta maailmameistrivõistlused''' olid 26. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 17.–27. veebruarini Norras Oslos.
15 km
Päev: teisipäev, 20. veebruar <br style="clear:both" />
30 km
Päev: pühapäev, 17. veebruar <br style="clear:both" />
50 km
Päev: neljapäev, 26. veebruar <br style="clear:both" />
4x10 km teatesõit
Päev: laupäev, 23. veebruar <br style="clear:both" />
5 km
Päev: esmaspäev, 21. veebruar <br style="clear:both" />
10 km
Päev: reede, 19. veebruar <br style="clear:both" />
3x5 km teatesõit
Päev: laupäev, 26. veebruar <br style="clear:both" />
Individuaalarvestus (normaalmägi / 15 km)
Päev: neljapäev, 21. veebruar <br style="clear:both" />
Normaalmägi
Päev: reede, 19. veebruar <br style="clear:both" />
Suur mägi
Päev: esmaspäev, 27. veebruar <br style="clear:both" />
Medalid
<br style="clear:both" />
Jersey
Jersey (Jersey murdes Jèrri) on Briti krooni sõltkond La Manche'i väinas. See hõlmab Jersey saart ja ümbritsevaid asustamata saari, mis kuuluvad Kanalisaarte hulka.
Jersey kuulub Inglise kroonile, praegune valitseja on Charles III Normandia hertsogina. Jersey ei kuulu Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriiki ega Euroopa Liitu.
Jersey saare pindala on 118,2 km². See on Kanalisaartest kõige suurem ja kõige lõunapoolsem. Tema kaugus Normandia rannikust Prantsusmaal on 22 km ja Inglismaa rannikust 161 km.
Jersey pealinn on Saint Helier.
Saar on künklik, kõrgus kuni 143 meetrit. Saare moodustab platoo, mis lõuna pool on madalam ja põhja pool kõrgem. Platood lõhestavad üldiselt põhja-lõunasuunalised orud.
Jerseys on mereline kliima pehmete talvede ja jahedate suvedega. Aastane keskmine temperatuur +11,6 °C on umbes samasugune nagu Inglismaa lõunarannikul. Aastas paistab päike keskmiselt 1912 tundi.
1997. aasta Saarte mängud toimusid ja 2015. aasta mängud toimuvad Jerseyl.
Ajalugu
1640-ndatel oli Inglismaa kuningas Charles II eksiilis Jerseyl. Talle pakkus peavarju saare tollane kuberner George Carteret. Charles oli talle selle eest väga tänulik ja pärast seda, kui ta taas kuningaks sai, kinkis ta Carteret'le suuri valdusi oma Põhja-Ameerika kolooniates. Need said tuntuks nimega New Jersey ja tänapäeval kuuluvad need Ameerika Ühendriikide koosseisu.
Teise maailmasõja ajal oli Jersey alates 1. juulist 1940 kuni Saksamaa kapituleerumiseni Saksamaa poolt okupeeritud. Kanalisaared olid ainus Suurbritannia ala, mille Saksamaa selles sõjas okupeeris. Pärast D-päeva, mil Suurbritannia tungis Normandiasse ja avas teise rinde, olid Kanalisaared muust maailmast ära lõigatud, peatselt olid nad ka liiga kaugel selleks, et Saksamaa neid varustada saaks, ja saarel tekkis 1945. aastal nälg.
Majandus
Jersey arengut toetas Suurbritannia ja Prantsusmaa vaheline rahu. 19. sajandil olid peamised tegevusalad saarel põllumajandus, kalapüük, laevaehitus ja villase riide tootmine. Kala püüdmas käidi isegi Newfoundlandi lähedal. Sajandi lõpus hakkas saarel arenema turism.
Taani kroon
Taani kroon on Taanis ja selle autonoomses provintsis Gröönimaal kasutatav rahaühik. 1 kroon ("kroner") jaguneb 100 ööriks (øre).
Jersey
Majandus
Tänapäeval põhineb Jersey majandus finantsteenustel, turismil, e-kaubandusel ja põllumajandusel. Soodsa maksupoliitikaga on Jersey meelitanud ligi hoiuseid ja muid varasid, mida paljude pankade kliendid maksude vältimiseks Jerseys hoiavad.
Taani kroon
ISO 4217 kood: DKK, lühend kr. Kasutatakse ka vorme DKR või Dkr, kuigi need sümbolid pole ametlikud. Fääri saartel kasutatakse Taani krooni münte.
Taani kroon võeti Taanis kasutusele 1873. aastal (vahetades välja riigitaalri (rigsdaler) kursiga 2 krooni = 1 riigitaaler) Skandinaavia Rahaliidu tulemusel.
Jersey
Majandus
Peaaegu veerand Jersey tööjõust (24%, umbes 12 000 inimest) oli 2009. aasta detsembris hõivatud finants- ja õigussektoris, mis on hõivatute arvu poolest suurim sektor. Saare üks tähtsamaid tööandjaid on Royal Bank of Scotland International, mis andis Jerseys 2009. aasta märtsis tööd 900 inimesele.
Taani kroon
Taani kroon seoti 1987. aastast Saksa margaga, pärast Saksamaa üleminekut eurole on Taani kroon 1999. aastast ERM2 liikmelisuse kaudu seotud euroga. Fikseeritud kurss on 1 € = 7,46038 DKK. Taani krooni kursi lubatud kõikumisvahemik on ±2,25%. 8. augustil 2011 oli Taani krooni kurss 1 € = 7,4489 DKK.
Taanlased hääletasid 2000. aasta referendumil euro kasutusele võtmise vastu, kuid valitsusel on siiani plaanis Taani liitumine ühtse valuutaga. Praegune Lars Løkke Rasmusseni valitsus on lubanud korraldada referendumi enne järgmisi Taani parlamendivalimisi.
Rahatähed
Taanis on kaks pangatäheseeriat. Uus pangatäheseeria näitab esiküljel sildu ja tagaküljel vanu esemeid:
Vanal seerial on esiküljel tuntud isiksused ja tagaküljel ajaloolised ornamendid:
736
736. aasta
Aastakümned: 680. aastad 690. aastad 700. aastad 710. aastad 720. aastad - 730. aastad - 740. aastad 750. aastad 760. aastad 770. aastad 780. aastad
Aastad: 731 732 733 734 735 - 736 - 737 738 739 740 741
Kes? Mis? Kus?
Sarja peatoimetaja oli Enno Tammer.
Raamatute kujunduslik eripära oli, et kaantel oli pealkirjas aga raamatus käsitletud aastast järgmine aasta (2001–2010).
Igas raamatus on 480–500 lehekülge, mis kajastavad sündmusi maailmas ja Eestis septembrist augustini (välja arvatud 2001. aasta raamat, kus käsitleti sündmusi alates jaanuarist 2000 ).
Jaanilinna Jumalaema Uinumise kirik
pisi|Jumalaema Uinumise kirik (esiplaanil) pisi|Jumalaema Uinumise kirik (paremal) 20. sajandi alguses Jumalaema Uinumise kirik (vene keeles Церковь во имя Успения Пресвятой Богородицы) on õigeusu kirik Jaanilinnas.
Eri hinnangute järgi ehitati kirik Jaanilinna kindlusse kas 15. sajandi lõpul või 16. sajandil. Kivihoone ehitati aastatel 1507–1509 oletatavasti Markus Greki juhendamisel. See koosnes kahest osast: põhjapoolsest kirikuhoonest ja lõunapoolsest tiibhoonest. Rootsi ajal muudeti kirik luterlikuks garnisonikirikuks. 1704. aastal vallutasid Narva ja Jaanilinna Vene väed ning kirik suleti. 1740. aastatel taastati pühakoda õigeusu jumalateenistuste jaoks.
1750. aastatel taastati tiibhoone, millest sai eraldi Jaanilinna Jumalaema Kaitsmise kirik. Kirikutornid olid telkkatustega, oletatavasti sel ajal sai tiibhoone kellatorni. Tööde tulemusena sai kahest hoonest koosnev kirikute ansambel omapärase välimuse.
Jumalaema Uinumise kirikus säilitati Jumalaema Hodegetria ikooni. Pärimuse järgi jäi see ikoon 1558. aasta Narva tulekahjus kahjustamata.
Aastani 1827 kuulus kirik Peterburi piiskopkonnale, seejärel anti see üle sõjaväelastele. 1864. aastal tagastati kirik piiskopkonnale.
Jaanilinna Jumalaema Uinumise kiriku koguduse koosseisu kuulusid Jaanilinna elanikud ja ümbruskonna maaelanikud. Kirikut kasutati kuni Teise maailmasõja alguseni.
1944. aasta lahingutes sai kirik rängalt kannatada, kirikuvarad ja kellad läksid kaduma. Aastatel 1976–1987 kirik restaureeriti, võttes aluseks kiriku esialgse projekti ilma telkkatusteta ja kellatornita.
Aastani 1988 kasutati kirikut kontserdisaalina.
1991. aastal anti kirik üle Vene Õigeusu Kirikule ja taastati jumalateenistused.
Aasta ärijuht
Aasta ärijuht on auhind, mille annab Estonian Business School tuntud ja hea mainega ärijuhile tema panuse eest ettevõtte arendamisel.
Auhinda antakse välja alates 1991. aastast. Aunimetuse saajale antakse rändauhind, pronksist buldogi kuju.
Metallica
Metallica on Ameerika Ühendriikide heavy metal 'i ansambel, mis loodi 1981. aastal Los Angeleses. Ansambel on võitnud 8 Grammyt.
Metallica sai alguse, kui laulja/kitarrist James Hetfield vastas trummar Lars Ulrichi kuulutusele kohalikus ajalehes. Bändi praegused liikmed on selle asutajad Hetfield ja Ulrich, pikaajaline kitarrist Kirk Hammett ja basskitarrist Robert Trujillo. Kitarrist Dave Mustaine ning basskitarristid Ron McGovney, Cliff Burton ja Jason Newsted on bändi endised liikmed. Metallica tegi pikka aega koostööd produtsent Bob Rockiga, kes produtseeris kõik bändi albumid aastatel 1990–2003 ning oli ajutine basskitarrist Newstedi lahkumise ja Trujillo palkamise vahelisel perioodil.
Bändi kiire tempo, instrumentaalid ja agressiivne muusika andis neile koha thrash metal 'i "suures nelikus", kuhu kuuluvad ka Slayer, Megadeth ja Anthrax. Bänd saavutas kasvava fänniklubi underground-muusika kogukonnas ning sai head kriitikat oma esimese nelja albumiga; kolmandat albumit "Master of Puppetsit" kirjeldati kui üht mõjukamat ja hevimat thrash metal 'i albumit. Metallica saavutas olulise kommertsedu oma viienda albumiga "Metallica" (tuntud ka kui "The Black Album"), mis debüteeris esikohal edetabelis Billboard 200. Selle albumi avaldamisega laiendas bänd oma muusikalist suunda, mille tulemuseks oli suurem mainstream kuulajaskond. 2000. aastal alustas Metallica Napsteri-vastast kohtuasja, kuna seal jagati vabalt bändi muusikat ühegi bändi liikme nõusolekuta. Jõuti lahendini ja Napsterist sai ostu-müügi teenus. Vaatamata sellele, et St. Anger saavutas edetabelis Billboard 200 esikoha, ei meeldinud fännidele selle albumi juures kitarrisoolode puudumine ning metalselt kõlavad trummid. Film "Some Kind of Monster" dokumenteeris St. Angeri salvestamist ja pingeid bändiliikmete vahel selle perioodi vältel. 2009. aastal võeti bänd vastu rock'n'rolli kuulsuste halli.
Bänd on avaldanud üheksa stuudioalbumit, neli kontsertalbumit, viis EP-d, 26 muusikavideot ja 37 singlit. Bänd on võitnud 8 Grammyt ja viis nende albumit on debüteerinud edetabeli Billboard 200 esikohalt. Bändi samanimeline 1991. aasta album on müünud üle 16 miljoni eksemplari USA-s. Paljud ajakirjad on nimetanud Metallicat üheks kõigi aegade suurimaks bändiks, kaasa arvatud Rolling Stone, mis järjestas nad 61. kohale oma 100 kõigi aegade suurimate artistide edetabelis. 2012. aasta seisuga on Metallica kolmanda müügieduga muusikaartist alates 1991. aastast, olles müünud 54,26 miljonit albumit USA-s. Aastal 2012 asutas Metallica sõltumatu plaadifirma Blackened Recordings ning omandas täielikult oma albumid ja videod.
Moodustamine ja algusaastad (1981–1983)
Metallica loodi Los Angeleses 1981. aasta lõpul, kui Taanis sündinud trummar Lars Ulrich pani Los Angelese ajalehte The Recycler kuulutuse, milles seisis: "Trummar otsib teisi metal-muusikuid, kellega koos musitseerida." (originaal: "Drummer looking for other metal musicians to jam with Tygers of Pan Tang, Diamond Head and Iron Maiden."). Kitarristid James Hetfield ja Hugh Tanner bändist Leather Charm vastasid kuulutusele. Vaatamata sellele, et ta ei asutanud veel bändi, küsis Ulrich Brian Slagelilt, kas ta saaks salvestada laulu plaadifirma tulevasele kogumikalbumile "Metal Massacre". Slagel nõustus ning Ulrich kutsus Hetfieldi laulma ja rütmikitarri mängima. Bänd asutati ametlikult oktoobris 1981, viis kuud pärast Ulrichi ja Hetfieldi esimest kohtumist.
Ulrich rääkis oma sõbra Ron Quintanaga, kes otsis nime fänniajakirjale. Quintana pakkus nimedeks MetalMania ja Metallica, Ulrich valis bändi nimeks Metallica. Teine kuulutus pandi samasse ajalehte kitarristi leidmiseks. Dave Mustaine vastas kuulutusele; Ulrich ja Hetfield palkasid ta, kui olid näinud tema kalleid kitarriseadmeid. Aasta 1982 algul salvestas Metallica oma esimese originaallaulu "Hit the Lights" Metal Massacre I kogumiku jaoks. Hetfield mängis bassi ja Lloyd Grant kitarri. Metal Massacre I anti välja 14. juunil 1982, varajasel trükil oli bändi nimi valesti: "Mettallica". Metallica sai tänu laulu avaldamisele oma esimese kontserdi 14. märtsil 1982 California osariigis Anaheimis. Kontserdil osales ka värskelt palgatud basskitarrist Ron McGovney. Bändi kontsertide edu tuli kiirelt, nad valiti Briti heavy metal 'i bändi Saxon soojendajaks ühele kontserdile, mis oli osa nende 1982. aasta USA turneest. See oli Metallica teine kontsert. Metallica salvestas oma esimese demo "Power Metal", mille nimi oli inspireeritud Quintana varajastest visiitkaartidest.
Metallica oli valmis salvestama oma debüütalbumit, aga kui Metal Blade polnud võimeline selle kulusid kandma, hakkas bänd teisi võimalusi otsima. Kontserdikorraldaja Johny "Z" Zazula, kes oli kuulnud demo "No Life 'til Leather" (1982), pakkus vahendada plaadilepingut Metallica ja New Yorgi plaadifirmade vahel. Pärast nende plaadifirmade huvi puudumist laenas Zazula piisavalt raha, et katta salvestise eelarve ning allkirjastas lepingu Metallica ja enda plaadifirma (Megaforce Records) vahel.
"Kill 'Em All", "Ride the Lightning" ja "Master of Puppets" (1983–1986)
Mustaine, kes asutas pärast seda bändi Megadeth, on väljendanud oma vastumeelsust Hammetti suhtes mitmes intervjuus, öeldes, et Hammett "varastas" tema töö. Mustaine oli vihane, kuna arvas, et Hammett sai kuulsaks tänu Mustaine'i enda kirjutatud loomingule. Mustaine pani Megadethi debüütalbumile "Killing Is My Business... and Business Is Good!" (1985) laulu "Mechanix", mille Metallica muutis ja nimetas ümber "The Four Horsemeniks" albumil "Kill 'Em All". Metallica esimene kontsert Hammettiga oli 16. aprillil 1983 New Jersey osariigi Doveri ööklubis The Showplace; teine esineja oli Anthraxi algkoosseis. See oli esimene kord, kui need kaks bändi kontserdil koos esinesid.
Kuna tekkisid konfliktid plaadifirmaga ja edasimüüjad keeldusid müümast albumit pealkirjaga "Metal Up Your Ass", sai albumi pealkirjaks "Kill 'Em All'iks". USA-s oli albumi väljaandja Megaforce Records ja Euroopas Music for Nations. Album saavutas aastal 1986 edetabelis Billboard 200 155. koha. Kuigi album ei olnud esialgu rahaliselt edukas, teenis see Metallicale kasvava fänniklubi underground metal 'i kogukonnas. Et toetada väljaandmist, alustas Metallica turneed "Kill 'Em All for One" koos Raveniga. Veebruaris 1984 toetas Metallica Venomit nende turneel "Seven Dates of Hell", mille ajal esines bänd 7000 inimese ees Aardschok Festivalil Zwolle's Hollandis.
Elektra Records A&R-i juhataja Michael Alago ja Q-Prime Managementi kaasasutaja Cliff Burnstein läksid Metallica kontserdile 1984. aasta septembril. Neile avaldas esitus muljet ning sõlmiti leping Metallica ja Elektra vahel. Metallica kasvav edu oli selline, et bändi Briti plaadifirma Music for Nations andis singli "Creeping Death" välja piiratud koguses. Seda müüdi USA-s 40 000 eksemplari. Singli kolmest laulust kaks – kaverid Daimond Headi "Am I Evil?" ja Blitzkriegi "Blitzkrieg" – ilmusid 1989. aasta Elektra "Kill 'Em All'i" kordustrükis. Metallica esimene suurem Euroopa turnee oli ansambliga Tank, keskmiselt 1300 pealtvaatajaga ühel kontserdil. USA-sse naastes alustasid nad turneed, kus teiseks peaesineja oli W.A.S.P. ja soojendaja Armored Saint. Metallica seni suurim kontsert oli festivalil "Monsters of Rock" Donington Parkis Kesk-Inglismaal 17. augustil 1985, publikuks oli 70 000 inimest. California osariigis Oaklandis peetud festivalil "Day on the Green" oli bändi kuulamas 60 000 inimest.
Metallica kolmas stuudioalbum, "Master of Puppets", salvestati Sweet Silence Stuudios ja avaldati märtsis 1986. Album jõudis edetabelis Billboard 200 29. kohale ning püsis seal 72 nädalat. See oli bändi esimene album, mis saavutas kuldplaadi staatuse ning see saavutas kuuekordse plaatinaplaadi staatuse 2003. aastal. Steve Huey AllMusicust pidas albumit "bändi suurimaks saavutuseks". Pärast albumi väljaandmist oli Metallica soojendusesinejaks Ozzy Osbourne'i USA turneel. Hetfield vigastas lumelauaga sõites rannet; ta jätkas turneed lauldes, kuid rütmikitarri mängis kitarritehnik John Marshall.
Burtoni surm ja "Garage Days Re-Revisited" (1986–1987)
27. septembril 1986 turnee "Damage Inc." Euroopa osa ajal tõmbasid bändiliikmeid kaarte, et määrata, kes millises ringreisibussi koikus magab. Burton võitis ja valis magamiseks Hammetti koiku. Päikesetõusu ajal Rootsis Dörarpi lähedal kaotas bussijuht bussi üle kontrolli, buss libises külg ees ja käis mitu korda ümber katuse. Ulrich, Hammett ja Hetfield ei saanud tõsiseid vigastusi, kuid basskitarrist Burton jäi bussi alla ja suri.
Burtoni surm pani Metallica tuleviku kahtluse alla. Kolm ülejäänud liiget otsustasid, et Burton oleks tahtnud, et nad jätkavad, ning olles saanud Burtoni perekonnalt õnnistuse, hakkasid nad uut basskitarristi otsima. Ligikaudu 40 inimest kandideeris sellele kohale. Bändi valiti Jason Newsted. Newstedi esimene kontsert Metallicaga oli USA California osariigis Reseda linnakese Country Clubis.
Pärast Newstedi liitumist lahkus bänd El Cerritost, kolis Berkeley ja Albany vahet ning jäi lõpuks paigale San Rafaelis.
Metallica lõpetas turnee 1987. aasta alguses. Märtsis 1987 vigastas Hetfield taas lumelauaga sõites rannet, seetõttu pidi bänd ära jätma oma esinemise meelelahutussaates "Saturday Night Live". Augustis 1987 avaldas Metallica EP "The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited", millel on kõik lood kaverid. EP salvestati, et kasutada bändi värskelt ehitatud stuudiot, testida Newstedi oskusi ning leevendada leina pärast Burtoni surma. Cliff 'Em All, mis kajastab Burtoni kolme aastat Metallicas, ilmus 1987. aastal.
"...And Justice for All" ja "Metallica" (1988–1993)
Metallica esimene stuudioalbum pärast Burtoni surma, "...And Justice for All", avaldati 1988 aastal. Album oli edukas, saavutades 6. koha edetabelis Billboard 200. Album saavutas plaatinastaatuse üheksa nädalat pärast ilmumist. Newstedi bass oli sihilikult vaigistatud ja muusikalised ideid ei võetud kuulda – kuigi ta oli üks loo "Blackened" autoritest. Plaadi promomiseks alustas Metallica turneed "Damaged Justice".
Aastal 1989 sai Metallica oma esimese Grammy nominatsiooni uues kategoorias "Parim hard rock ' i / metal ' i vokaal- või instrumentaalesitus". Grammy sai Jethro Tull.
"...And Justice for All'i" avaldamisele järgnevalt avaldas Metallica oma esimese muusikavideo "One".
Aastal 1990 alustas bänd oma uue albumi salvestamist stuudios One on One Recording's. Produtsendiks palgati Bob Rock. "Metallica" debüteeris esikohal 10 riigi edetabelites ning müüs esimesel nädalal USA-s 650 000 eksemplari. See album tõi Metallicale peavoolumeedia tähelepanu, see on saavutanud 16-kordse plaatinaplaadi staatuse. Albumi valmimist ja sellele järgnenud turneed on kajastatud filmis "A Year and a Half in the Life of Metallica".
8. augustil 1992 Guns N' Roses/Metallica Stadium Touri ajal sai Hetfield teise ja kolmanda astme põletused. Ta astus laulu "Fade to Black" ajal 3,7 m kõrgusse leeki. Taas mängis John Marshall tema asemel rütmikitarri.
"Load", "Reload", "Garage Inc." ja "S&M" (1994–1999)
Pärast ligi kolmeaastast Metallica reklaamiturneed naasis Metallica stuudiosse, et kirjutada ja salvestada oma kuues album. Bänd veetis umbes aasta kirjutades ja salvestades uusi lugusid, tulemuseks oli "Loadi" väljaandmine 1996. aastal. "Load" debüteeris Billboardi edetabelis esikohal. Album näitas muutust bändi muusikas ja uut imagot, bändi liikmed olid oma juuksed maha lõiganud. Metallica oli peaesineja alternatiivroki festivalil Lollapalooza 1996. aastal.
Metallica salvestas "Loadi" tegemise ajal piisavalt materjali, et anda välja duubelalbum. Otsustati välja anda pooled lauludest ning ülejäänutega edasi töötada ja need järgmisel aastal välja anda. Selle tulemusena järgnes album "Reload". Et promoda "Reloadi", esitas Metallica lood "Fuel" ja "The Memory Remains" koos Marianne Faithfulliga telesaates "Saturday Night Live" detsembris 1997.
1998. aastal koostas Metallica kaverdatud lugudest duubelalbumi "Garage Inc." Esimene plaat sisaldas värskelt salvestatud kavereid, teisel plaadil olid lood "The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited" EP-lt, erinevate singlite B-pooltel olnud kaverid ja neli Motörheadi kaverit.
21. ja 22. aprillil 1999 salvestas Metallica kaks esitust koos San Fransisco sümfooniaorkestriga (juhatas Michael Kamen). Kamen pakkus selle idee välja juba 1991. aastal. Metallica kirjutas kontserdi tarbeks ka kaks uut lugu: "No Leaf Clover ja "-Human". Helisalvestis ja kontserdi filmilõigud anti välja 1999. aasta albumil ja kontsertfilmil "S&M".
Probleemid Napsteriga, Newstedi lahkumine ja "St. Anger" (2000–2005)
2000. aastal avastas Metallica, et nende loo "I Disappear" demo oli jõudnud Napsterisse ja levinud üle kogu maailma, ehkki lugu polnud veel valmis ning pidi avaldatama alles filmi "Mission: Impossible II" heliribal. Metallica avastas peagi ka seda, et kogu nende looming oli Napsteri kaudu vabalt saadaval ning algatas autoriõiguste rikkumise tõttu kohtuasja, nõudes, et 300 000 Napsteri kasutajat, kes levitasid bändi loomingut, eemaldataks faililevitusvõrgust. 2001. aastal leppisid Metallica ja Napster kokku kohtuvälises lahendis, millega mitmete Napsteri kasutajate kontod suleti. Otseselt ühegi üksikisiku vastu bänd siiski kohtuteele ei läinud. Lars Ulrich esines 11. juulil 2000 aga USA Senati Juriidilise Komitee ees kõnega autoriõiguste rikkumise suhtes.
Bändi selline käitumine tekitas nii fännide kui ka mitmete teiste muusikatarbijate seas suurt pahameelt. Leiti, et Metallica on vaid raha peal väljas ning kõige enam sai kriitika osaliseks Lars Ulrich, keda peeti asja peamiseks algatajaks ning läbiviijaks. Bändi kohta tehti paroodiakoomikseid ja -animafilme ning mitmed fännid teatasid, et ei taha Metallica ega selle muusikaga enam mingit tegemist teha. Paraku ei jäänud nördinud fännide reaktsioon Metallicale 2001. aastal ainsaks tõsiseks tagasilöögiks.
Järgmiseks hoobiks oli Hetfieldi minek alkoholi võõrutusravile 2001. aasta juulis, misjärel bändi tegevus lakkas. Ulrich ja Hammet pidid esimest korda Metallica ajaloos kaaluma tõsiselt bändi eksisteerimise lakkamise võimalust. Siiski otsustas Hetfield pärast võõrutusravi bändi juurde naasta ning kolmekesi jätkati ettevaatlikult albumi salvestamist. Bassimängija osa täitis bändi produtsent Bob Rock. Newstedi asemel võeti alles 2003. aastal bassimeheks Robert Trujillo, kes varem oli mänginud bändis Suicidal Tendencies ja koos Ozzy Osbourne'iga. Samal ajal oli Newsted liitunud Kanada bändiga Voivod ning esines ka koos Ozzyga.
Juunis 2003 avaldas Metallica kaheksanda täispika stuudioalbumi "St. Anger". Selle muusika on taotluslikult krobeline ja ilustamata, hoopis teise stiiliga kui bändi varasem looming. Seetõttu sai album ka palju kriitikat, eriti märgiti seda, et Hetfieldi vokaal on liiga pehme ja paindlik, Ulrichi trummid kõlavad liiga tuhmilt ja kumedalt ning üheski loos pole soolosid, mis Metallica puhul tundus varem mõeldamatu. Sellele vaatamata saatis albumit suhteliselt suur müügiedu ning juba selle ilmumise fakt üksinda andis märku, et bänd on elus ja tegutseb.
2004. aastal andis Metallica välja mitu singlit. Valmis dokumentaalfilm "Some Kind Of Monster", mis näitas nii "St. Angeri" tegemise käiku kui ka bändis valitsevaid sisepingeid ja nende lahenemist. Kuni 2005. aastani oli Metallica pidevalt "St. Angeri" promoturneel ning võttis seejärel aja maha.
"Death Magnetic", "Lulu" ja "Beyond Magnetic" (2006–2011)
Detsembris 2006 andis Metallica välja DVD "The Videos 1989–2004", seda osteti 28 000 eksemplari esimesel nädalal ja see alustas Billboardi videote edetabelis kolmandalt kohalt. Metallica salvestas kitarridel-põhineva versiooni Ennio Morricone'i "The Ecstasy of Goldist" albumi "We All Love Ennio Morricone" jaoks (avaldati veebruaris 2007). "The Ecstasy of Gold" kõlanud peaaegu iga Metallica kontserdi algul alates 1980. aastatest.
Veebruaris 2006 teatas bänd aga, et loobub uue albumi salvestamisel kauaaegse produtsendi Bob Rocki teenetest (ta oli produtseerinud Metallica kõik albumid alates 1991. aastast). Uueks produtsendiks sai Rick Rubin, kes oli varem koostööd teinud selliste artistidega, nagu Red Hot Chili Peppers, Weezer, Audioslave, Slipknot, System Of A Down, Johnny Cash, LL Cool J, Jay-Z ja Slayer.
Metallica plaanis "Death Magneticu" välja anda 12. septembril 2008. 2. septembril 2008 hakkas üks prantsuse plaadipood "Death Magneticut" müüma pea kaks nädalat varem, kui oli plaanitud. See võimaldas albumi levimist Napsteri-taolistel lehtedel. Kahtlustati, et Metallica või Warner Bros. algatavad selle prantsuse plaadipoe vastu kohtuasja, kuid nii see ei läinud. Trummar Lars Ulrich arvas, et see tuleb bändile pigem kasuks.
"Death Magneticu" läbimüük USA-s 490 000 eksemplari, see oli bändi viies album, mis debüteeris Billboardi edetabelis esikohal. Album püsis esikohal kolm nädalat järjest. Novembris 2008 lõppes Metallica plaadileping Warner Borsiga ja bänd kaalus järgmise albumi väljaandmist internetis.
14. jaanuaril 2009 anti teada, et Metallica võetakse 4. aprillil 2009 vastu rock'n'rolli kuulsuste halli ja et endine basskitarrist Newsted esineb koos bändiga tseremoonial. Esialgu teatati, et asja arutati ja et basskitarrist Trujillo nõustus mitte mängima, sest ta "tahtis näha "The Black Albumi" aegset bändi". Kuid "Master of Puppetsit" ja "Enter Sandmani" olid mõlemad, Trujillo ja Newsted laval. Ray Burton, Cliff Burtoni isa, võttis samuti tseremooniast osa. Metallica kutsus ka Dave Mustaine'i tseremooniale, kuid too keeldus, sest tal oli Euroopas turnee käsil.
Metallica, Slayer, Megadeth, ja Anthrax esinesid esimest korda koos 16. juunil 2010 Varssavis. Kontserti Sofias Bulgaarias 22. juunil 2010 kajastati otsepildis kinodes. Bändid mängisid koos ka Bukarestis 26. juunil 2010 ja İstanbulis 27. juunil 2010.
Metallica World Magnetic Tour lõppes 21. novembril 2010 Melbourne'is. Salvestised Austraalia ja Uus-Meremaa kontsertidest anti valja EP-del Six Feet Down Under ja Six Feet Down Under (part II). 26. novembril 2010 andis Metallica välja EP "Live at Grimey's".
15. juunil 2011 teatas Metallica, et on alustanud albumi salvestamist Lou Reediga. Tulemuseks oli album "Lulu" ja sellel oli 10 lugu. Album avaldati 16. oktoobril 2011.
Detsembris 2011 hakkas Metallica avaldama lugusid, mis nad salvestasid "Death Magneticu" ajal, kuid mis ei olnud albumil. 13. septembril 2011 andis bänd välja digitaalse EP "Beyond Magnetic" ainult iTunes'is, CDl ilmus see jaanuaris 2012.
"Metallica: Through The Never" ja "Hardwired"
Detsembris 2011 tähistas Metallica 4 kontserdiga Fillmore'is San Franciscos oma tegutsemise 30. aastapäeva. Kontserdil kõlasid laulud bändi repertuaarist, esitamisele tulid ka nende artistide lood, kes on Metallicat mõjutanud. Kontsertidel esinesid ka Dave Mustaine, Jason Newsted, Glenn Danzig, Ozzy Osbourne, Jerry Cantrell, Apocalyptica, Diamond Head'i liikmed ja King Diamond.
2014. aasta esimesel poolel salvestas Metallica demoversiooni loost "Lords of Summer" turnee "Metallica By Request" tarbeks.
1999. aasta kontsert
Esimest korda külastas Metallica Eestit 1999. aastal alanud "Garage inc.-i" promoturnee "Garage Days Remains The Same" raames. Metallica andis kontserdi Tallinna Lauluväljakul, teda soojendas Monster Magnet. 29. juunil toimunud kontserdil, kuhu tuli umbes 26 000 pealtvaatajat, esitati siiski põhiliselt vanemaid lugusid, ent kõlamata ei jäänud ka "Whiskey in the Jar".
Kontserdil kõlasid järgmised lood:
2006. aasta kontsert
2006. aasta juunis algas Euroopas Metallica kontserditurnee "Escape from the Studio '06", mille käigus anti kontsert taas ka Tallinna Lauluväljakul. See oli bändi ainus kontsert Ida- ja Põhja-Euroopas ning seda tuli kuulama 78 000 inimest, mis on Lauluväljaku uus publikurekord (arvestamata laulupidusid). Bändi soojendajateks olid Bullet for My Valentine, The Sun ja Pedigree kellega koos esitati ühislaul "So What". Laulukaare all esitati põhiliselt bändi vanemat loomingut. Samuti tähistati 20 aasta möödumist "Master Of Puppetsi", Metallica ühe olulisema albumi loomisest, mistõttu see esitati kontserdil täies pikkuses.
2010. aasta kontsert
2010. aasta aprillis jõudis Metallica "Death Magneticu" reklaamturnee käigus kolmandat korda Eestisse. Esialgu oli planeeritud anda kaks kontserti Riias, kuid majandusraskuste tõttu Lätis võis karta, et kahe kontserdi jaoks pole piisavalt publikut ning seetõttu otsustati üks esinemine anda Eestis. See toimus Saku Suurhallis 360-kraadisel pöördlaval, mille ümber kuulas kontserti umbes 8000 inimest. Metallicat soojendasid Gojira ja Fear Factory. Kontserdil esitas Metallica rohkem vanemaid lugusid, perioodist 1983–1991, kuid mängiti ka mitmeid "Death Magneticu" lugusid.
Kontserdil esitatud lood:
Bändi liikmed
Praegused liikmed
Endised liikmed
Ajutised liikmed
Sauheradi vald
Sauheradi vald oli vald Norras Telemargi maakonnas. Valla halduskeskus oli Akkerhaugeni küla.
Rõngu jõgi
Rõngu jõgi on jõgi Tartu maakonnas. Rõngu jõgi möödub Rõngu alevikust ning suubub Võrtsjärve.
Jõe ülemjooksul on kasutatud ka nime Miku jõgi.
Sauheradi vald
Hiljem eraldati omaette valdadeks Bø vald (Roheim) ja Skieni vald (Luksefjell).
2020. aastal liideti Sauheradi vald Midt-Telemarki vallaga.
Kiir
Kiir on punktihulk, mis tekib lõigu lõpmatul pikendamisel üle ühe otspunkti.
Michael Mann
Michael Mann on mitme tuntud inimese nimi:
Tiibeti kiltmaa
Mägismaa piirneb läänes Karakoramiga, põhjas eraldab Kunlun teda Tarimi nõost, lõunas on Tiibeti piiriks Brahmaputra jõe org. thumb|200px|Tiibeti kiltmaa
Vladimir Dal
pisi|Vladimir Dahli portree, maalitud [[Vassili Perovi poolt]] pisi|Dali vene keele sõnaraamatu esikaas Vladimir Ivanovitš Dal (ka: Dahl, Владимир Иванович Даль) (22. november (10. november vana kalendri järgi) 1801 Luhansk – 4. oktoober (22. september vana kalendri järgi) 1872 Moskva) oli vene leksikograaf, mahukaima vene keele sõnaraamatu autor.
Vladimir Dali isa oli taani arst Johan Christian von Dahl. Dal teenis vene mereväes ning õppis seejärel meditsiini Tartu ülikoolis. Aastal 1832 avaldas ta oma esimese muinasjutukogu. Aastal 1838 valiti ta Venemaa Teaduste Akadeemia liikmeks.
Dal sõbrustas ka Aleksandr Puškiniga, kes värsistas mõned tema muinasjutud.
Tema peateos, vene keele seletav sõnaraamat (Толковой словарь живого великорусского языка) ilmus 1863–1866 neljas köites.
UNESCO kuulutas 2000. aasta Rahvusvaheliseks Vladimir Dali aastaks.
Vladimir Dal on maetud Moskva Vagankovo kalmistule.
Turberaie
Turberaie on uuendusraie, mida pika aja (paarikümne aasta) jooksul korduvate raiejärkudega (raiejärkude vahe peab olema vähemalt viis aastat, raieaastaid arvestamata) tehakse loodusliku uuenduse saamiseks, selle kasvutingimuste parandamiseks ja uuenduse üleviimiseks uue metsapõlve koosseisu.
Johan Gadolin
thumb Johan Gadolin (5. juuni 1760 Turu – 15. august 1852 Mynämäki) oli soome keemik, füüsik ja mineraloog. Ta avastas 1794. aastal ütriumi ning tema töö viis haruldaste muldmetallide avastamiseni. Ta oli Soome teine keemiaprofessor ja teda peetakse keemia kui teadusharu rajajaks Soomes.
Turberaie
Turberaie jaguneb aegjärkseks, häil- ja veerraieks:
Johan Gadolin
15-aastaselt hakkas ta õppima matemaatikat Turu Akadeemias. Peagi vahetas ta eriala ja asus õppima keemiat. 1779 jätkas ta õpinguid Uppsala ülikoolis. 1782 sai ta magistriks. 1792 hakkas ta uurima Vaxholmi vallast Ytterby kaevandusest pärit mineraali, milles ta tuvastas kaltsium- ja alumiinimoksiidi meenutava tundmatu metalli oksiidi, mille ta nimetas leiupaiga järgi ütriumiks. 1785 sai tast Turu Akadeemia erakorraline professor.
Tema uuritud mineraal nimetati 1800. aastal gadoliniidiks. 1880 avastatud keemiline element sai tema järgi nimeks gadoliinium.
Aube
Aube on mitme koha ja muu objekti nimi.
Yurihonjō
Yurihonjō (jaapani 由利本荘) on linn Jaapanis Akita prefektuuris. Asub Akitast lõuna pool.
Yurihonjō loodi 22. märtsil 2005, kui liideti Honjō linn ning Chōkai, Higashiyuri, Iwaki, Nishime, Ōuchi, Yashima ja Yuri alev.
1. jaanuaril 2020 oli linnas 75 180 elanikku.
Kurjam
"Sten Teppan: Nime valik? Sigus: Ma mäletan seda, et... ajalehes Õhtuleht... ilmusid jutud igasugustest kaabakatest, kes varastasid raudteeliipreid ja vaske jne. Ja siis neid nimetati kurjamiteks sellel ajal ja siis nagu sealt sai nimi võetud. Sten Teppan: See ei ole mingisugune viide bändi muusikale kunagi olnud? Sigus: Ei niimoodi ei olnud... alguses oli nimi ja siis hakkasime lugusid tegema. Aga ilmselt siis lood tulid sellest nimest ajendatult... nihukesed nagu nad on.
Suudlevad tudengid (purskkaev)
pisi|Suudlevate tudengite purskkaev [[Tartu raekoda|Tartu raekoja ees]] Suudlevate tudengite purskkaev on Tartus Raekoja platsil asuv purskkaev.
Selle autorid on skulptor Mati Karmin ja arhitekt Tiit Trummal. Purskkaev avati 1. septembril 1998.
Eellugu
pisi|vasakul|Purskkaev 1991. aastal Purskkaev on sellel kohal olnud alates 1948. aastast, mil Tartu Linna Töörahva Saadikute Nõukogu Täitevkomitee esimehe (tänases mõistes linnapea) Bronislav Võrse korralduse ja kavandi järgi see rajati üleöö. Enne seda oli umbes samas kohas sillutisel asunud Tartu linna 0-punkti tähistanud linnavapi kujutisega pronksist kaevukaas.
Purskkaev oli lihtsa ehitusega, umbes 7 meetrit läbimõõdus ja 3/4 meetrit sügav. Selle keskel oli maakividest kuhil, millest ulatus välja veetoru.
Kuna purskkaev hakkas tasapisi amortiseeruma, kuulutas Tartu Linnavalitsus 1996. aastal välja konkursi uue purskkaevu kavandite saamiseks, kuid pakutud kavandite lahendused osutusid liiga kalliks. 1997. aastal kuulutati välja uus konkurss, kuhu laekus 35 tööd.
Konkurss
Vastava tasemega tööde puudumise tõttu jäeti esimene preemia välja andmata.
Teise preemia pälvis Jõgeva Maakonna arhitekti Piret Müüripeali töö "Duo". Preemia suuruseks oli 15 000 krooni. "Kaarekujuline bassein kujutab jõge ja samas tekitab assotsiatsioone kaarsillaga. Üle basseini viib viltune tee, mis algab raekoja peaukse juurest. Purskkaevul on kaks raekoja ukse suhtes sümmeetrilist veejuga." – kirjutatakse kaaskirjas. Antud töö puuduseks pidas konkursikomisjon atraktiivsuse puudumist talvel.
Välja anti kaks kolmandat preemiat (à 10 000 krooni).
Komisjon andis välja ka kolm eripreemiat (à 5000 krooni):
Abilinnapea Hannes Astoki juhitud Tartu monumendikomisjon soovitas linnavalitsusel töösse võtta konkursil kolmanda koha pälvinud Mati Karmini ja Tiit Trummali "Vivat universitas". "Põhjendused Karmini ja Trummali töö kasuks olid monumentaalsus, sobivus klassitsistliku keskkonnaga, seotus Tartuga ja ajatus," ütles H. Astok.
Ehitus
Kogu kompleksi kaaluks kujunes 40 tonni ja maksumuseks 1,4 miljonit krooni.
Purskkaevul on kaks basseini, millest alumine on püsivaks reservuaariks. Basseinide vahel tekitatakse kolm veeringi:
Viimane ring peaks koos düüside juures olevate valgustitega tekitama suudlevate tudengite ümber efektse veekardina.
Veeringid käivitatakse kolme elektripumba abil. Korraga on purskkaevus 7500 liitrit vett. Kui veetase (näiteks auramise tagajärjel) langeb, avanevad klapid, mis lisavad vajaliku koguse vett. Kui aga vihmad peaksid tekitama liigvee, voolab see ülevooluavade kaudu kanalisatsiooni.
2006. aastal kinnitati purskkaevu külge tombakust plaadid Tartu sõpruslinnade nimedega : Bærum, Deventer, Ferrara, Frederiksberg, Hafnarfjörður, Hämeenlinna, Kaunas, Lüneburg, Pihkva, Riia, Salisbury, Tampere, Turu, Uppsala, Veszprem, Zutphen. Plaadid mõõtmetega 24 x 14 sentimeetrit kujundas purskkaevu üks autoritest skulptor Mati Karmin. Plaadid on kinnitatud selle ilmakaare suunas, kuspool iga sõpruslinn asub. Lisaks ilmakaarele on plaadil märgitud ka linna kaugus. Plaadid läksid koos paigaldamisega maksma 80 000 krooni. Plaatidel on tähtedetagune pind maha freesitud Tartu firmas Taevakivi.
Volbriööks pärja pähe
Selleks ajaks on akadeemiliste organisatsioonide rongkäik jõudnud raekoja ette ja oodatakse linnapea võimu üleandmise kõnet. Just selle kõne eel ronib naiskorporatsiooni Filiae Patriae noorliige kuju otsa ja pärgab pronkspiiga pea, teised laulavad samal ajal laulu "Üks väike rõõmulauluke".
Traditsioon sai alguse 1999. aasta kevadel.
Koopiad Venemaal ja Ukrainas
26. augustil 2018 avati Peterburi eeslinnas Kudrovos purskkaev, mis on Suudlevate tudengite purskkaevu peaaegu täpne koopia. Skulptor Mati Karmini või Tartu linna luba selleks ei olnud. Sarnaseid skulptuure võib leida ka mujalt Peterburis, Kirovis ja Slavgorodis. Skulptor Mati Karmin on oma õiguste kaitseks kohtu poole pöördunud. Feodossijas avati 2013. aastal Karmini teosega väga sarnane purskkaev, mida nimetatakse "armastuse purskkaevuks".
Biomanipulatsioon
Biomanipulatsioon on laiemas mõistes ökosüsteemi(de) kooslus(t)e mõjutamine bioloogiliste vahendite ja meetoditega sihiotstarbelisel viisil. Enamasti mõeldakse biomanipulatsiooni (kitsamas mõistes) all "veekogude biomanipulatsiooni".
Veekogude biomanipulatsioon
Veekogude biomanipulatsioon on veekogu tervendamine ökoloogiliste meetoditega. Enamasti on seda rakendatud seisuveekogude (näiteks järvede) puhul. Kemomanipulatsioon ja biomanipulatsioon on veekogude tervendamise peamisi põhimõttelisi viise.
Biomanipulatsioon toimub sageli veekogu toiduahelaid muutes, näiteks suurte röövkalade sisseviimine veekokku vähendab lepiskalade, kes söövad zooplanktonit, arvu. See omakorda laseb zooplanktonil süüa ära rohkem fütoplanktonit, parandades nõnda vee füüsikalis-keemilisi ja ökoloogilisi näitajaid.
Praktika on näidanud, et biomanipulatsioon on efektiivsem intensiivse aineringega madalate järvede puhul, sügavates järvedes tuleb biomanipulatsioon enamasti integreerida kemomanipulatsiooniga .
Vettehüpped 2008. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olympische Ringe right|150px|Wasserspringen Vettehüpped 2008. aasta suveolümpiamängudel toimusid 10.–23. augustini Pekingi Riiklikus Veekeskuses. Võistlustel osales 136 sportlast 27 riigist ja välja jagati 8 komplekti medaleid.
Hoolauahüpped
Finaal: 19. august Osavõtjaid: 29 Olümpiavõitja 2004: Bo Peng, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Hoolaua paarishüpped
Finaal: 13. august Osavõtjaid: 8 paari Olümpiavõitja 2004: Nikolaos Siranidis / Thomas Bimis, Kreeka Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Tornihüpped
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 30 Olümpiavõitja 2004: Jia Hu, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Torni paarishüpped
Finaal: 11. august Osavõtjaid: 12 võistkonda Olümpiavõitja 2004: Liand Tian / Jinghui Yang, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Hoolaua paarishüpped
Finaal: 10. august Osavõtjaid: 8 paari Olümpiavõitja 2004: Wu Minxia / Guo Jingjing, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Torni paarishüpped
Finaal: 12. august Osavõtjaid: 8 paari Olümpiavõitja 2004: Lishi Lao / Ting Li, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Metsaülikool
pisi|Eesti lipu heiskamine Kotkajärve Metsaülikoolis 2017. aastal Metsaülikool on 1966. aastal Kanadas asutatud apoliitiline organisatsioon objektiivse teabe levitamiseks eesti kultuuri, teaduse, poliitika ja ühiskondlike küsimuste kohta. Metsaülikool korraldab igal suvel neil teemadel loenguid ja arutelusid.
Ajalugu
25. septembril 1966 Eesti Skaudisõprade Seltsi Kotkajärve komitee korraldatud "noorte sügiskulla päevadel" leiti, et eesti noorte kultuuriline tegevus Kanadas jätab soovida. 19. augustil 1967 toimus esimene Kotkajärve Metsaülikool. Sellest ajast on see üritus toimunud igal aastal, erandina toimus 1974. aastal Kotkajärve asemel Kuopio Metsaülikool Soomes, Eestile lähemal.
Seotud üritusi
Kuopio Metsaülikool pani aluse METROOle (Metsaülikool Rootsis). Aastatel 1977–1992 toimus Mare Taagepera eestvedamisel MÜLA (Metsaülikool Los Angeleses). Salasoode perekonna eestvedamisel on toimunud MÜA (Metsaülikool Austraalias). 2000. aastal toimus Karpaatide Metsaülikool Ukrainas.
1989. aastal toimus Käärikul esimene MEEST (Metsaülikool Eestis). Pärast seda on Metsaülikool sisuliselt METROO järglasena toimunud Eesti eri paigus alates 1991. aastast. Eesti-poolne korraldaja oli 1990. aastate algul Märt Kubo, hiljem Uile Kärk-Remes.
Ka läti pagulasnoorte jaoks korraldati võõrsil Metsaülikooliga sarnanevaid "kultuurikümbluse" seminare nimega "2x2".
Eesti põhikaart
Eesti põhikaart on Maa-ameti koostatav Eestit kattev topograafiline kaart, mis valmib digiversioonis mõõtkavas 1:10 000 ning paberkaardina mõõtkavas 1:20 000. Kaart on Lamberti konformse koonilise projektsiooni Eesti jaoks kohandatud versioonis LAMBERT-EST. Ristkoordinaatsüsteemiks on L-EST.
Digitaalkaardil on mitu väljundit: värviline ja mustvalge rasterkaart ning vektorkaart. Neist viimane on levituses ESRI geoandmebaasina, Mapinfo TAB ning Bentley DGN formaatides, rasterväljundiks on geotiff. Digitaalse põhikaardiga saab iga huviline tutvuda ning allikale viidates tasuta kasutada Maa-ameti geoportaalis või avaliku WMS-teenuse ja sobiva tarkvara olemasolul oma arvutis.
Digitaalversioon luuakse igal aastal terve Eestimaa ulatuses uuesti, võttes aluseks jaanuarikuus tehtava väljavõtte Eesti topograafia andmekogust ning trükikaarti uuendatakse regioonide kaupa vastavalt varem koostatud kavale. Eesti põhikaardi trükikaarti levitatakse lehepõhisena, kuid digikaardi levitamisel on võimalusi rohkem: ühikuteks on leht, kiht ja piirkond, mida saab vastavalt vajadusele kombineerida ning andmeid lisada.