cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tadžikid
Hiina tadžikid räägivad sarikoli ja vahhi keelt.
Ptolemaioste dünastia
Ptolemaioste dünastiasse kuulusid:
Küpressilised
Küpressilised (Cupressaceae) on okaspuulaadsete seltsi kuuluv igihaljaste okaspuude sugukond.
Küpressiliste sugukonda kuulub 27–30 perekonda 130–140 liigiga. Küpressiliste hulka arvatud sooküpressiliste alamsugukond loeti varem eraldi sugukonnaks.
Küpressilised on kõige laiema levilaga okaspuude sugukond. Nende levila ulatub Lõuna-Ameerika lõunaotsast (55°S, pilgeripuu) kuni Skandinaavia poolsaare põhjatipuni (71°N, harilik kadakas). Tiibetis kasvab india kadakas isegi 5200 m kõrgusel, mis on puittaimede kõrgusrekord. Neid ei kohta üksnes polaartundras ja selvas. Nad on ka kõrbes harvad, sest üksnes vähesed neist, näiteks sahaara küpress, suudavad taluda ränka põuda. Hoolimata sugukonna laialdasest levilast on siiski selle mitu liiki tugevalt ohustatud.
Eestis kasvab pärismaisena kadaka perekonda kuuluv harilik kadakas.
Küpressid on tavaliselt ühekojalised, harvem kahekojalised puud ja põõsad, mille kõrgus on 1–116 meetrit. Täiskasvanud puude koor on tavaliselt oranži kuni punakaspruuni värvi ja triibuline, sageli kihiline või koordub püstiste ribadena maha, aga mõnel liigil sile, soomuseline ja kõva.
Küpresside lehed võivad võrsel paikneda spiraalselt, samuti niisuguste ühest või mitmest okkast koosnevate kimpudena, mis paiknevad paarikaupa võrse vastaskülgedel, nii et iga kimbupaari läbiv tasand moodustab eelmise ja järgmisega täisnurga. Noortel taimedel on okkad pikad ja peenikesed, kuigi sageli pehmed, ning mõnel liigil jäävad nad sellisteks ka täiskasvanud taimedel, aga mõnel liigil muutuvad okkad täiskasvanud taimedel väikesteks ja soomusjateks. Vanad okkad ei kuku tavaliselt ükshaaval ära, sest küpressidele on omane kladoptoos: puult kukuvad maha terved vanad võrsed koos kõigi sellel võsul kasvavate okastega. Mõnel liigil seevastu kasvavad pikad ja harulised võrsesarnased lehed, mis langevad maha ükshaaval, kui puukoor hakkab ketendama. Enamik küpresse on igihaljad ja okkad püsivad neil 2–10 aastat, aga kolm perekonda (glüptostrobus, metasekvoia ja sooküpress) sisaldavad ka heitlehiseid liike.
Küpresside emaskäbid on kas puitunud või nahkjad, aga kadakatel marjataolised ja lihakad ning ühe või mitme seemnega. Nagu okkad, nii võivad ka käbisoomused paikneda liigist olenevalt kas spiraalselt, vastakuti või kimpudena. Seemned on tavaliselt väikesed, lapikud ja kahe tiivakesega, harva (näiteks soomusküpressil) kolmnurksed ja kolme tiivaga. Mõnes perekonnas (glüptostrobus ja soomusseeder) on üks tiib märksa suurem kui teine ning mõnes perekonnas (kadakas, mikrobioota, idaelupuu, sooküpress) on seeme suurem ja tiivutu. Taimealgmel on idulehti tavaliselt 2, aga mõnel liigil kuni 6.
Isaskäbide väljanägemine ja ehitus kõigub sugukonna piires vähem. Nad on 1–20 mm pikad ja nende soomused paiknevad samuti kas spiraalselt, vastakuti või kimpudena. Enamikul liikidel kasvavad nad ükshaaval võrse tipus, aga näiteks krüptomeerial lehe tipus ning kunningaamial ja kadakal Juniperus drupacea tihedates kobarates ning metasekvoial ja sooküpressil eraldi pikkades rippuvates pöörise moodi võrsetes.
Küpressiliste hulka kuulub maailma suurim elusolend: mammutipuu (tüve maht 1486,9 m³), kõrgeim elusolend: ranniksekvoia (kõrgus 115,55 m), peaaegu kõige jämedam elusolend: montezuma küpress (tüve läbimõõt 11,42 m, jääb alla üksnes ahvileivapuule) ja peaaegu kõige vanem elusolend: fitzroya (3622 aastat, jääb alla üksnes igimännile).
pisi|Harilik kadakas Saksamaal pisi|Elupuu Belgias
Tallinna vana juudi kalmistu
Ajalugu
Pinnasevee taseme tõustes võeti päevakorda matmiste lõpetamine ja uue kalmistu rajamine Tallinna piirile Rahumäele (tänapäeval Nõmme linnaosas). Uus kalmistu avati 1911. aastal eraldi alana Rahumäe kalmistust idas (praegu on see eraldatud osa Rahumäe kalmistust). Aastal 1910 lõpetati vanal kalmistul uute platside väljaandmine seoses lähikonda uute majade ehitamisega. Kalmistu naabruses elavad linlased polnud rahul kalmistult levivate "pahalõhnaliste miasmidega". Viimane matus oli 1936. aastal.
1963. aastal hävitati terve kalmistu (koos Levinovitši mausoleumiga). 1967. aastal rajati kalmistule Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Vabariikliku Autotranspordi Trusti Tallinna Autokaubaveo Valitsuse Autotranspordibaasi nr 1 automajand (Alice Tisleri tänav 10). Sinna ehitati inetu silikaatkividest garaaži- ja kontorihoone, mis tänaseks on õnneks lammutatud. Hiljem oli ala lihtsalt autoparkla. Viimastel aastatel (2021-2022) on kalmistu ala korrastatud ning tähistatud. Ehitatud on uus värav, taastatud müüri ning rajatud lillepeenraid.
Levinovitši mausoleum
Kalmistul oli sünagoogi rajamise initsiaatorile ja toonase juudi kogukonna juhile Shaje Levinovitšile pühendatud mausoleum, mille projekteeris 1908. aastal arhitekt Jacques Rosenbaum. Ta võttis eeskuju niinimetatud mauri stiilist, mis levis 19. sajandi teisel poolel ja 20. sajandi alguses Saksamaa ja Austria-Ungari aladel, kuid mille kaugemad eeskujud olid keskaegses Lähis-Ida ja Hispaania mauride arhitektuuris. Hoone valmis 1910. aasta sügiseks. Hävitati 1963. aastal koos kalmistuga.
Leaving You for Me
"Leaving You for Me" on Jana Kase singel, mis ilmus 30. oktoobril 2008 Eesti Ekspressi teise singlina. Autoriteks rootslased Tony Malm, Per Eklund, Fredrik Björk ja Martin Kesici. Produtsendid Alar Kotkas, Ilmar Laisaar ja Pearu Paulus.
Falkenbergi vald
Falkenbergi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Hallandi läänis.
Vald loodi 1971. aastal, kui kuus maaomavalitsust ja osa seitsmendast ühendati Falkenbergi linnaga.
Benny Andersson
Göran Bror Benny Andersson (sündinud 16. detsembril 1946 Stockholmis Rootsis) on rootsi muusik. Tuntud eelkõige ansambli ABBA liikmena.
Aerofoto dešifreerimine
Aerofoto dešifreerimine on territooriumi uurimismeetod selle aerofotode järgi. Selle meetodi eesmärk on tuvastada ja tunda ära geograafilisi objekte aerofotol, määrata nende kvalitatiivseid ja kvantitatiivseid iseloomustusi ning tähistada neid leppemärkide abil kaardile.
Travis Pastrana
pisi|Travis Pastrana, 2009 Travis Alan Pastrana (sündinud 8. oktoobril 1983) on USA motosportlane.
Tema oli esimene, kes tegi X Gamesi võistlustel kahekordse tagurpidisalto.
Mikrovetikad
pisi|324x324px|Mikrovetikad perekonnast Nannochloropsis Mikrovetikad ehk mikrofüüdid on mõne kuni mõnesaja mikromeetri pikkused, enamasti ainuraksed päris- ja eeltuumsed vetikad. Elustikurühm on evolutsiooniliselt väga mitmekesine.
Inimsilmaga mikrovetikaid enamasti ei näe, ent nende massiline areng võib mõjutada veekogu värvust ja läbipaistvust.
Evolutsioon ja süstemaatika
Kuigi mikrovetikatest tekkinud kivistisi on säilinud vähe, hinnatakse olemasolevaid pärinevat ligikaudu 3,5–3,8 miljardi aasta tagusest ajast, mis teeb mikrovetikatest ühed vanimad organismid Maal.
Tegu pole monofüleetilise rühmaga, kuna mikrovetikate seas on nii baktereid (tsüanobakterid ehk sinivetikad), ainurakseid päristuumseid protiste kui alamaid taimi ehk organisme, keda peetakse taimede eellasteks. Kõik mikrovetikad fotosünteesivad.
Ökoloogiline tähtsus
Tõhusa fotosünteesi ning kiire kasvu tõttu saavad mikrovetikad elada pea kõikjal, kus leidub valgust ja niiskust. Nii on neid leitud ka Antarktikast ja kõrbekivide pragudest. Soodsate tingimuste korral võivad mikrovetikad põhjustada veeõitsengu ehk kiiresti oma biomassi mitmekordistada, mille võimalikud tagajärjed on vee kvaliteedi langus, kalade surm ja vetikate mürgisuse korral ka haigused.
Kasutusvaldkonnad
Mikrovetikaid asuti laboris kasvatama 19. sajandil. Tänapäeval on masskultiveerimisest saanud kiiresti arenev valdkond, kuna mikrovetikate tõhusat fotosünteesi saab ära kasutada tööstuses tekkiva süsinikdioksiidi hapnikuks muutmiseks. Vetikate kasvatamise kasuks räägib seegi, et nad jäävad ellu soolases ja reovees ning põllumajanduskultuuride viljelemiseks ebasobival maal. Valdkonna arengut takistab vetikatest saadud biomassi rafineerimise hind ja keerukus.
Kütused
Vetikaid hakati potentsiaalse kütuseallikana uurima juba 1950. aastatel, teaduslik huvi nende vastu tõusis 1970. aastate energiakriisi ajal. Pärast kriisi lõppu minetas uurimissuund populaarsuse, kuid globaalne soojenemine suurendab taas vajadust alternatiivsete energiaallikate järele. Tänapäevaste taastuvate vedelkütuste (nn esimese põlvkonna biokütus, biodiislikütus ja bioetanool) tootmiseks kasutatakse loomseid ja taimseid rasvu ning taimseid süsivesikuid, mille saamiseks vajalike energiakultuuride kasvatamiseks on tarvis rohkelt põllumaad. Mittesöödavast lignotselluloossest biomassist ehk näiteks jääkpuidust valmistatud teise põlvkonna biokütuse tootmine on aga kallis. Mikrovetikad kasvavad maismaataimedest mitu korda kiiremini ja sisaldavad kuni 70% (tavalisemate liikide puhul siiski 15–20%) kuivkaalust õlisid. Pärast vetikate kuivatamist eraldatakse neist triglütseriidid, mis transesterifitseerimise reaktsiooni abil biodiislikütuseks muundatakse. Järelejäävast biomassist saab toota biogaasi ja etanooli. pisi|Spirulina tabletid
Toidulisandid
Mikrovetikaid on ajalooliselt mitmetes paikades toiduks tarvitatud. Kaubanduslik mikrovetikatööstus arenes välja Jaapanis, kus hakati ringikujulistes tiikides kasvatama pulbri või tableti kujul manustatavat rohevetikat Chlorella.
Enim kasutatakse toidulisandites Spirulina 't, mille tootmist on veelgi suurendanud selle massist umbes 10% moodustava pigmendi fükotsüaniini kasutuselevõtt toiduvärvina. Rohevetikate Dunaliella ja Haematococcus'e abil toodetakse vastavalt beetakaroteeni ja astaksantiini, mis aitavad vetikatel kasutada fotosünteesiks suuremat osa valguse spektrist, inimestele on aga kasulikud antioksüdatiivse toime tõttu.
Biotervendus
Looduslikult esinevatele mikrovetikatele on põhitoitaineteks nitraadid ja fosfaadid, mistõttu ei tohi heitvett veeõitsengute vältimiseks otse looduslikesse veekogudesse juhtida. Heitvee puhastamiseks kasutatakse harilikult aeroobseid ja anaeroobseid baktereid ehk aktiivmuda, kuid nimetatud organismid vajavad pidevalt hapnikku, biotiigi aereerimine on aga energiakulukas. Aktiivmudale mikrovetikate lisamine aitab heitvett efektiivsemalt nitraatidest, fosfaatidest ja teatud raskmetallidest puhastada ning vähendab ka kulutusi, kuna fotosünteesi käigus vabaneb hapnik. Tekkivat biomassi võib selle koostisest sõltuvalt kasutada biokütuse tootmiseks, kompostiks või väetiseks.
Suitsu puhastamine
Suitsus sisaldub süsinikdioksiid, mis on oluline kasvuhoonegaas ning põhjustab seega kliimamuutusi. Mikrovetikate abil süsinikdioksiidi sidumine on mõistlik, kuna nimetatud organismid fotosünteesivad väga efektiivselt ning jäävad ellu ka ka suure (5–80%) süsihappegaasisisaldusega keskkonnas.
Kasvatamine
Mikrovetikaid kasvatatakse madalates avatud basseinides ja kinnistes fotobioreaktorites. Avatud basseinid on küll lihtsa ehitusega ja odavad, kuid toodavad vähem biomassi, saastuvad sagedamini ja võtavad ruumi. Kallid fotobioreaktorid on kompaktsemad ja suurema tootlikkusega, kuna kasvutingimused saab muuta liigile ideaalselt sobivaks.
Uuringud Eestis
Eestis uurib mikrovetikaviljelust Eesti Maaülikooli tehnikainstituudi biokütuste töörühm, luubi all on näiteks veelgi efektiivsemate fotobioreaktorite arendus.
Faust
Faust on saksa legendide ning kirjandusteoste tegelane, kuradiga liidu sõlminud õpetlane.
Tuntuim Faustist jutustav teos on Johann Wolfgang von Goethe värssdraama "Faust". Sellel põhineb ka Charles François Gounod' ooper "Faust".
Gordioni sõlm
Gordioni sõlm oli legendaarne puntrasseaetud rihmade kogum, mille olevat teinud Früügia poolmüütiline kuningas Gordias ning mille lahtisõlmija pidavat saavutama võimu kogu Aasia üle.
Legendi järgi olevat Gordioni sõlme puruks raiunud Aleksander Suur, kui ta oma sõjakäigul Pärsia vastu oli seda püüdnud tulutult lahti sõlmida. Seetõttu tähendab väljend Gordioni sõlme raiuma mingit keerukat probleemi kiirelt ja efektiivselt lahendama.
Võrkpall 1976. aasta suveolümpiamängudel
Võrkpall 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis 18.–30. juulini.
Play-off
5.–8. kohale: Tšehhoslovakkia–Itaalia 3:0 Lõuna-Korea–Brasiilia 3:2 Poolfinaalid: Poola–Jaapan 3:2 NSV Liit–Kuuba 3:0
Kohamängud
7. koha mäng: Brasiilia–Itaalia 3:0 5. koha mäng: Tšehhoslovakkia–Lõuna-Korea 3:1 Pronksimäng: Kuuba–Jaapan 3:0 Finaal: Poola–NSV Liit 3:2
Play-off
5.–8. kohale: Saksa DV–Peruu 3:2 Kuuba–Kanada 3:2 Poolfinaalid: Jaapan–Lõuna-Korea 3:0 NSV Liit–Ungari 3:0
Kohamängud
7. koha mäng: Peruu–Kanada 3:1 5. koha mäng: Kuuba–Saksa DV 3:0 Pronksimäng: Lõuna-Korea–Ungari 3:1 Finaal: Jaapan–NSV Liit 3:0
Haabersti
Haabersti all võidakse mõista:
Marcel Duchamp
Marcel Duchamp (sünninimega Henri-Robert-Marcel Duchamp; 28. juuli 1887 – 2. oktoober 1968) oli 20. sajandi maalikunstnik ja skulptor, keda peetakse üheks oma aja suurkujuks. Duchamp keskendus kunstis ideedele ja uuendustele.
Duchamp on öelnud: „Ma arvan, et kunst võib olla halb, hea või eriskummaline, aga ükskõik millist omadussõna kasutatakse, me peame seda ikkagi kunstiks nimetama, sest halb kunst on ikkagi kunst, samamoodi nagu halb emotsioon on ikkagi emotsioon.“
Elukäik
Marcel Duchamp sündis 28. juulil 1887 Blainville’is Normandias. Duchampi isa oli notar ja ema huvitus kunstist, nende kodu oli ümbritsetud kultuurist. Duchampide peres oli kokku seitse last ning peale Marceli said kunstnikeks ka vanemad vennad Jacques Villon (1875–1963; maalikunstnik) ja Raymond Duchamp-Villon (1876–1918; skulptor) ning noorem õde Suzanne Duchamp (1889–1963; maalikunstnik).
1904. aastal kolis Duchamp vendade juurde Pariisi ja läks Juliani Akadeemiasse (Académie Julian) maalikunsti õppima. 1905. aastal alustas Duchamp kohustuslikku väeteenistust, kus talle määrati trükkali ametikoht. Kunstitöötajana sai Duchamp sõjaväest aasta varem koju ja 1906 kolis ta tagasi Pariisi. Järgmised üheksa aastat veetis kunstnik Pariisis, 1912­–1914 töötas sealses raamatukogus, ning 1915 kolis I maailmasõja tõttu New Yorki. 1920 lõi Duchamp endale alter ego Rrose Sélavy (tuletatud lausest „Eros, selline on elu“ – „Eros, C’est la vie“). 1940. aastatel eraldas artist end suuremast kunstimaailmast ja suhtles pigem väikeste rühmitustega ning hakkas tegelema malemänguga.
Marcel Duchamp suri 2. oktoobril 1968 oma kodus Prantsusmaal. Ta on maetud Põhja-Prantsusmaal Reueni linna surnuaeda ning tema hauakivil on lause: „D'ailleurs, c'est toujours les autres qui meurent“ („Muide, need on alati teised, kes surevad“).
Maalikunst
Marcel Duchampi perekond oli kunstilembene ja Duchampi esimesed teosed kujutavad kodu, sõpru ja perekonda. Esimesed maalid on impressionistlikus stiilis, näiteks „Blainville’i maastik“ (1902), milles on näha Claude Monet’ mõjutusi. Pariisis sai Duchamp tööd karikaturistina ning joonistas enamasti mustvalgeid pilte nagu „Naistaksojuht“ (1907). Kaitseväes trükkalina töötades tegi kunstnik tutvust ka tüpograafiaga.
20. sajandi esimesel kümnendil valitses Pariisis stiilirohkus: impressionism ja postimpressionism olid edasi arenenud fovismiks ja kubismiks. 1906–1911 katsetas Duchamp eri stiilide ja stseenidega. Nende aastate jooksul oli tal võimalus ka oma kunsti salonginäitustel eksponeerida (nendest suurim Salon des Indépendants, kus olid põhiliselt algajate avangardistlikud teosed).
Duchampi esimesed figuurimaalid on pikad, veidi välja venitatud nagu „Noor mees ja tüdruk kevadel“ (1911), hilisemad on sügavalt kubistlikud nagu „Trepist laskuv akt nr 2“, (1912). Marcel Duchamp on maali kohta rääkinud: „On see naine? Ei. On see mees? Ei. Tõtt öelda ma ei ole kunagi mõelnud, kes see on. Miks ma peaksin sellele mõtlema? Minu pildid ei kujuta objekte, vaid abstraktsioone."Nu descendant un escalier" on abstraktsioon liikumisest“. Maal sai alguses kubistidelt negatiivset vastukaja, sest teos arvati liikumise pärast olevat liiga futuristlik. „Trepist laskuv akt nr 2“ oli ka Salon des Indépendantsis samuti üleval, kuid Duchampi vennad palusid tal teose maha võtta. Esimest korda katsetas kunstnik liikumist kujutada maalis „Kurb noor mees rongis“ (1911). Duchamp sidus kubismi malemänguga: „Öeldakse, et male on nagu teadus, aga see on ka kunst: mäng toimub kahe inimese vahel“.
Püridoksiin
right|thumb|Püridoksiini struktuurvalem Püridoksiin on ühend, mis on üks kolmest (lisaks püridoksaalile ja püridoksamiinile) B6-vitamiini esinemisvormist.
Marcel Duchamp
Kunsti hiilgeaeg
1912. aastal hakkas Marcel Duchamp rohkem kunstižanritega katsetama. Tema maalidel sai keskseks teemaks seksuaalsus ja alastus. Duchamp hakkas sel perioodil aina vähem maalima ning teiste kunstiliikidega eksperimenteerima. Ta õppis füüsikat ja matemaatikat, et end teadusega kurssi viia. Ta uuris lähemalt füüsikaseaduseid ja otsustas, et tema teosed on neljamõõtmelised – tema jaoks oli neljas dimensioon armastus (seksuaalsus). Tema teosed muutusid mehaanilisemaks ja ta hakkas keskenduma installatsioonidele, näiteks „3 tavalist piirajat“ (1913–1914) ja „Jalgratta ratas" (1913).
1913 hakkas Marcel Duchampil välja kujunema žanr, mille teoste kohta ta kasutas sõna readymade ehk miski, mis on juba valmis (lõpetatud). „Maalide juures on alati juba midagi lõpetatut. Sa ei tee pintsleid, sa ei tee värve, sa ei tee lõuendit. Seda mõtet kaugemale arendades, eemaldades ka käe rolli, valmib readymade,“ on Duchamp kommenteerinud. Tema seisukoht on, et kõik on juba mingis vormis valmis tehtud, teose komponendid valib aga kunstnik, samamoodi nagu maalides valitakse värvid ja pintslid. Kui kunstnik signeerib objekti, siis on see tema tehtud. Esimene ja üks kuulsamatest readymade’idest on „Enne murtud kätt“ (1915), mis kujutab vertikaalses asendis signeeritud lumelabidat. Duchamp soovitab teose pealkirja ja objekti seotusele pigem mitte mõelda, sest need ei ole seotud. 1917. aastal esitas Duchamp näitusele teose „Fontään“ pseudonüümiga R. Mutt.
Püridoksiin
Püridoksiin aitab tasakaalustada naatriumi ja kaaliumi taset organismis ning edendab ka punaste vereliblede tootmist. Püridoksiini soovitatakse lastele, kel on õpiraskusi; see võib ära hoida kõõma, ekseemi ja psoriaasi tekke. Lisaks hoiab püridoksiin naistel tasakaalus hormonaalmuutusi ja tugevdab ka immuunsüsteemi. Püridoksiini puudus võib põhjustada aneemiat, närvi- ja nahaprobleeme ning suuhaavandeid.
Marcel Duchamp
Kunsti hiilgeaeg
1920. aastatel muutusid readymade’id komplekssemaks: juba valmis tehtud esemete asemel valmistas ta teose jaoks eseme ise või tellis töö kelleltki. „Nipsakas lesk“ (1920) on ühe puussepa poolt Duchampile ehitatud. Teost kutsuti Ameerikas ka „French Windowiks“ (sõnamäng ingliskeelse pealkirjaga „Fresh Widow“). New Yorgis elades lõi Marcel Duchamp endale alter ego Rrose Sélavy ning esimene selle nimega signeeritud teos oligi just „Nipsakas lesk“.
Püridoksiin
Keemiline struktuur ja omadused
Püridoksiini molekul põhineb püridiiniringil, millega on liitunud üks metüül-, üks hüdroksüül- ja kaks hüdroksümetüülrühma. Püridiiniring on otseselt seotud ainult ühe vesinikuaatomiga.
Marcel Duchamp
Kunsti hiilgeaeg
Duchampi üks suuremaid teoseid on „Suur klaas“ (1915–1923) ja „Antud: 1. kosk, 2. valgustav gaas“ (1946–1966). „Suur klaas“, teise pealkirjaga „Pruut, oma poissmeeste poolt lahti riietatud“, on õhuke klaas, millele on maalitud. Duchamp kirjeldab, et teos ei tohiks olla dekoratiivne, vaid seda peaks vaatama kui kunsti. See on kokku pandud kunstniku varasematest teostest ning kuigi seda esitleti 1923, on see Duchampi arvates lõpetamata jäänud teos. Autor on teose kohta kirjutanud, et ehkki algselt ei teinud ta seda kindla tähendusega, siis mingi tähenduslikkus tekkis tööprotsessi käigus. Tema eesmärk oli teha assamblaaž või kollaaž, mis laseks lahti kõikidest esteetikatest. „Antud: 1. kosk, 2. valgustav gaas“ oli Marcel Duchampi viimane teos ning ta tahtis, et see täidaks kahte eesmärki: et „Suure klaasi“ varjatud erootika muutuks nüüd tugevaks seksuaalsuseks ning et vaataja oleks sunnitud teost vaadates midagi tundma (passiivse vastuvõtu asemel). Installatsioon kujutab endast puidust ust, mille praost sisse vaadates on näha alasti naise keha, kes hoiab käes gaasilampi. Võimalikult realistliku tulemuse saamiseks on naise skulptuur kaetud ehtse nahaga. Teos valmis 20 aasta jooksul täielikus saladuses.
Marcel Duchamp oli juba lapsest saadik kokku puutunud malega. See kajastus ka ta teostes, eriti varajastel maalidel. 50. eluaastates jättis Duchamp kunsti tagaplaanile ja pühendus malemängule.
Alnarp
Alnarp on asula Rootsis Skåne läänis   Lomma vallas Lomma, Åkarpi ja Arlövi vahel. Ta kuulub Lomma kihelkonda.
Asula pindala on 37 hektarit, elanike arv 2005. aasta andmetel 75.
Alnarpi park on külastajatele avatud botaanikaaed. Pargis on Alnarpi loss, mis ehitati 1862. Seal asub Rootsi Põllumajandusülikooli üks osakondi, kus saab õppida aiandusagronoomiks ja maastikuarhitektiks (viieaastane akadeemiline õppekava) ning aiakujundajaks (trädgårdsingenjör) ja põllumeheks (lantmästare).
Pargi sees on Alnarpi talu (Alnarpsgården). Pärast täielikku renoveerimist 1996 on talus lõbustusasutused.
Alnarpi põllumajandusmuuseumis on põllutöömasinad ja -riistad, sealhulgas Rootsi esimene kombain, mis konstrueeriti Axelvoldi talus.
Agraarsektor
Agraarsektor ehk põllumajanduslik sektor on mingi riigi majanduse primaarse sektori osa, kuhu kuuluvad põllumajandusega tegelevad ettevõtted.
Agraarsektori suur osatähtsus majanduses on riigi mahajäämuse tunnus, nt Aafrika vaesemates riikides on rahvastiku suurim osa hõivatud agraarsektoris. Kõrgelt arenenud riikides on agraarsektori osa väike ja selles sektoris hõivatud inimeste arv ei ületa 5%, aga intensiivse iseloomu tõttu on selle tootlikkus päris suur.
Microsoft Office
Microsoft Office on Microsofti kontoritarkvarapakett.
Rakendused
Pakett sisaldab järgmisi rakendusi:
Ühilduvus
Microsoft Office ei toeta praegu standardset ISO/IEC 26300 ODF (OpenDocumenti) failivormingut, kuid kolmandate tootjate lisandprogrammide abil on võimalik ODF-i tugi lisada.
Ivan Aivazovski
thumb|"[[Üheksas laine" on Aivazovski kuulsaim maal]] Ivan Konstantinovitš Aivazovski (vene keeles Иван Константинович Айвазовский, armeenia keeles Հովհաննես Կոստանդինի Այվազովսկի või Հայվազյան (Hovhannes Kostaneini Ajvazovski või Hajvazjan); 29. juuli 1817 Feodossija – 19. aprill 1900 Feodossija) oli armeenia päritolu Ukraina maalikunstnik, kes põhiliselt maalis merd ja taevast.
Aivazovskite suguvõsa päritolu
Ovanes Aivazovski sündis kaupmees Gevorg (Konstantin) (1771–1841) ja Ripsime Gaivazovski (1784–1860) peres.
Tema esivanemad olid Galiitsia armeenlased, kes olid sinna asunud 18. sajandil Türgi Armeeniast. On teada, et tema sugulastel olid Lvivi kandis suured maavaldused, aga mingeid dokumente, mis Aivazovski päritolu üksikasjalikumalt valgustaksid, ei ole säilinud. Tema isa kasutas pärast Feodossijasse asumist perekonnanime Gaivazovski, mis on armeenia nime Hajvazjan poolapärastatud kuju. Aivazovski ise rääkis autobiograafias, et tema isa oli nooruses oma vendadega tülli läinud ning kolinud Doonau vürstiriikidesse (Moldova ja Valahhia), kus tegeles kaubandusega, ning sealt Feodossijasse. Isa oskas mitut keelt.
Esialgu läks isa äri edukalt, aga 1812. aasta katkuepideemia ajal ta laostus.
Lapsepõlv ja õpingud
150px|pisi|vasakul|Ivan Aivazovski. [[Aleksei Tõranovi maal (1841)]] Pärast Feodossijasse elama asumist abiellus isa kohaliku armeenlannaga. Sellest abielust sündis kolm tütart ja kaks poega. Ovanesil oli vend Sargis, kes pärast mungaks hakkamist võttis endale nime Gabriel.
Poisi kunstianne avaldus juba varakult, kuid et pere oli vaene ega jõudnud osta paberit, siis joonistas ta söega valgetele majaseintele. Ta oli ka muusikaliselt andekas ja õppis iseseisvalt kitarri mängima. Esimesena märkas tema annet arhitekt Jakov Koch, kes andis talle ka esimesed kunstialased õppetunnid ning andis talle pliiatseid, paberit ja värve. Koch soovitas ka linna kuberneril Aleksandr Kaznatšejevil noorele andele tähelepanu pöörata. Kaznatšejev saatiski poisi õppima algul Simferopoli gümnaasiumi ja seejärel Peterburi Kunstide Akadeemiasse, kuhu ta saabus 28. augustil 1833. See oli viimane aasta, kus kunstide akadeemiasse võeti õppureid riigi kulul. Aivazovski asus õppima professor Maksim Vorobjovi maalikunstiklassis.
Aastal 1835 pälvis Aivazovski oma maastikumaalide "Vaade rannikule Peterburi lähistel" ja "Etüüd õhust mere kohal" hõbemedali ja ta määrati prantsuse maalikunstniku Philippe Tanneri abiliseks. Tanner keelas Aivazovskil iseseisvalt töötada, aga Aivazovski rikkus seda keeldu ja esitas kunstiakadeemia 1836. aasta sügisnäitusele viis maali. Aivazovski teosed said heatahtliku kriitika osaliseks, samas kui Tanneri töid kritiseeriti liigse maneerlikkuse pärast. Tanner kaebas Aivazovski peale Nikolai I-le ja keiser käskis kõik Aivazovski maalid näituselt kõrvaldada. Aivazovskile anti andeks alles pool aastat hiljem ja ta määrati Baltimaadest pärit professori Alexander Sauerweidi juurde lahingumaali õppima. Ta oli Sauerweidi juures kõigest mõned kuud õppinud, kui pälvis 1837. aasta septembris maali "Stiil" eest suure kuldmedali. See andis talle õiguse sõita kunstiakadeemia stipendiaadina Krimmi ja Lääne-Euroopasse.
Krimm ja Euroopa (1838–1844)
pisi|"Dessant Subaši orus". Aivazovski maal (1839) 1838. aasta kevadel saabus Aivazovski Krimmi, kus veetis kaks suve. Lisaks meremaalidele valmis tal ka lahingumaale. Tollal sõdis Venemaa tšerkessidega ja Aivazovski maalis tänapäeva Krasnodari krais Sotši lähedal oleva Šahhe jõe suudmes lahingutegevust pealt vaadates maali "Rühma dessant Subaši orus" (nii nimetasid seda kohta tšerkessid). Maal valmis kindrali Nikolai Rajevski tellimusel ja selle omandas Nikolai I.
1839. aasta suvel naasis Aivazovski Peterburi, kus 23. septembril sai akadeemia lõputunnistuse, oma esimese auastme (14. klass) ja aadlitiitli.
1840. aasta juulis suundusid Aivazovski ja tema klassikaaslane akadeemia-päevist Vassili Šternberg Rooma. Teel peatusid nad Veneetsias ja Firenzes. Veneetsias tutvusid nad Nikolai Gogoliga. Aivazovski viibis ka San Lazzaro degli Armeni saarel ja kohtus oma venna Gabrieliga, kes elas sealses kloostris.
Hiljem külastas ta oma venda selles kloostris veel korduvalt. Seal peatus ta Byroni toas – Byron oli samuti selles kloostris viibinud, et armeenia keelt õppida.
pisi|"Sinine koobas [[Napoli lähedal". Aivazovski maal]] Mõnda aega elas Aivazovski Lõuna-Itaalias, peamiselt Sorrentos. Napolis maalis ta selle ümbrusest üle 20 maali. Itaalias arendas ta välja oma töörutiini, mis seisnes selles, et ta töötas vabas õhus üksnes lühikest aega, aga peamiselt maalis oma töökojas. Töökojas taastas ta maali mälu järgi, mis jättis palju ruumi kujutlusvõimele. Tema maali "Kaos" ostis paavst Gregorius XVI, kes autasustas Aivazovskit ka kuldmedaliga. Tervikuna oli tema Itaalia-reis nii loomingulises kui majanduslikus mõttes edukas. Teda kiitsid kriitikud, sealhulgas William Turner, ja ta pälvis oma piltide eest Pariisi kunstiakadeemia kuldmedali.
1842. aasta alguses reisis Aivazovski Šveitsi ja Reini jõe kaudu Hollandisse ja sealtkaudu Inglismaale. Hiljem külastas ta Pariisi, Portugali ja Hispaaniat. Biskaia lahes sattus laev, millega ta sõitis, tormi kätte ja palju ei puudunud põhjaminekust, nii et Pariisi ajalehtedes ilmusid teated tema hukkumisest. Venemaale naasis ta alles 1844. aasta sügisel.
pisi|"Reval". Aivazovski maal (1845)
Edaspidine elu
Aastast 1845 elas ta taas Feodossias, kus avas kunstikooli ja rajas ateljee. Aastal 1844 hakkas ta tööle Laevastiku Peastaabi maalikunstnikuna, aga selle töö eest ta palka ei saanud. Alates 1847 oli ta Peterburi Kunstiakadeemia professor. Ta kuulus ka Rooma, Pariisi, Firenze, Amsterdami ja Stuttgardi kunstiakadeemia liikmete hulka. Teda autasustati paljude ordenitega ja ta pälvis admirali auastme.
Aastal 1856 autasustati Aivazovskit Prantsusmaa Auleegioni ordeni ja Osmanite riigi Nizvan Ali 4. klassi ordeniga. Aastal 1874 pälvis ta Osmanite 2. klassi ordeni, 1880 Osmanite impeeriumi teemantmedali ja 1890 sultan Abdülmeciti asutatud Mecitija 1. klassi ordeni.
pisi|Sissepääs Aivazovski galeriisse (2008) Aivazovski tegeles aktiivselt oma kodulinna asjadega. Ta huvitus arheoloogiast ja Krimmi arhitektuurimälestiste kaitsest. Ta osales rohkem kui 80 kurgaani uurimises. Tema algatusel valmis 1892 Feodossia–Džankoi raudtee. Oma raha eest ehitas ta Feodossia ajaloomuuseumi uue hoone Pjotr Kotljarevski mälestusmärgiga. Arheoloogiaalaste teenete eest valiti ta Odessa ajaloo- ja arheoloogiaühingu tegevliikmeks.
Aastal 1880 avas ta oma galerii. Galerii hoone projekteeris ta 1845 ise. 1880 avas ta seal näitusesaali, kus tutvustas avalikkusele oma töid enne seda, kui need Feodossiast lahkusid. Tema testamendi kohaselt läks galerii pärast tema surma linna omandusse. Tänapäeval kannab see tema nime ja on täielikult pühendatud Aivazovski loomingu tutvustamisele.
Aivazovski dokumentide arhiivi säilitatakse Venemaa riiklikus kirjanduse ja kunsti arhiivis, Peterburi riiklikus Saltõkov-Štšedrini-nimelises raamatukogus, Tretjakovi galeriis ning Bahrušini-nimelises riiklikus keskteatrimuuseumis.
Perekond
31-aastaselt, 1848 abiellus Aivazovski Venemaa sõjaväes teeniva inglasest arsti tütre Julia Gravesiga. Neil oli neli tütart, kellest täiskasvanuks said kolm: Jelena, Maria ja Žanna, Aleksandra suri noorelt. Aastal 1860 läks Julia pärast 12 aastat kestnud abielu mehe juurest ära, sest see keeldus pealinna Peterburi elama asumast. Ametlikult lahutati abielu 1877.
pisi|Anna Sarkizova. Aivazovski maal (1882) 1882 tutvus Aivazovski oma teise abikaasa Anna Sarkizovaga. Sarkizova oli rikka kaupmehe lesk ja tema mehe matustel nad tutvusidki. Järgmisel aastal nad abiellusid. Sellest abielust lapsi ei sündinud.
Surm
Aivazovski suri 82-aastaselt 2. mail 1900. Veel enne surma lõpetas ta maali "Merelaht", aga oma surma päeval alustas maali "Türgi laeva plahvatus", mis jäi lõpetamata. See maal pidi käsitlema episoodi Kreeka vabadusvõitlusest, kus Konstantinos Kanaris laskis Chíose saare juures õhku Türgi admirali laeva. Üheainsa päeva jooksul jõudis kunstnik maali peaaegu lõpetada.
Aivazovski maeti Feodossiasse keskaegse armeenia kiriku aeda. 1903 laskis tema lesk paigaldada marmorist hauakirja. See oli välja tahutud tervest valge marmori plokist ja selle autor oli itaalia skulptor L. Biogioli. Vanaarmeenia keeles olid selle peale kirjutatud armeenia ajaloolase Movses Horenatsi sõnad: "Sündinud surelikuna, jättis ta enesest surematu mälestuse."
Aivazovski tänapäeval
pisi|"Ameerika laev Gibraltari kalju juures". Aivazovski maal (1873) Tänapäevalgi on Aivazovski maalid kõrges hinnas. Aastal 2008 müüdi Sotheby oksjonil kaks tema maali "Toidujagamine" ja "Abilaev" 2,4 miljoni USA dollari eest. Need maalid käsitlesid USA toiduabi Venemaale 1890. aastatel ja Aivazovski oli need kinkinud Washingtonis asuvale Corcorani galeriile.
Aastal 2004 müüdi Christie'si oksjonil "Iisaku kirik külmal päeval" 1,125 miljoni naelsterlingi eest. Aastal 2009 müüdi samas kaks Aivazovski väikest maali vastavalt 32 ja 49 tuhande naelsterlingi eest ning kaks suurt maali vastavalt 421 ja 337 tuhande naelsterlingi eest. 14. juunil 2007 püstitati Aivazovski maalide hinnarekord: tema maal "Ameerika laev Gibraltari kalju juures" müüdi 2,71 miljoni naelsterlingi eest.
Aivazovskile on paljudes maailma linnades mälestusmärke püstitatud. Nende linnade hulka kuuluvad lisaks Feodossiale Simferopol, Jerevan (2003) ja Kroonlinn (2007).
Tema järgi on nimetatud asteroid 3787 Aivazovski, mille avastas 1977. aastal NSV Liidu astronoom Nikolai Tšernõhh.
Erik Johansson
Erik Johanssoni nimelisi tuntud inimesi on olnud mitu:
Ääsmäe–Hageri tee
Ääsmäe–Hageri tee (registrinumbriga 11247) on kõrvalmaantee Saue ja Kohila vallas. Tee pikkus on 13,2 km.
Tee saab alguse Tallinna–Pärnu–Ikla maantee Ääsmäe liiklussõlmest Ääsmäe külas (Saue vald) ja lõpeb Kernu–Kohila tee üheksandal kilomeetril Hageri küla ja Hageri aleviku piiril (Kohila vald).
Tee kulgeb läbi Ääsmäe, Tagametsa, Pärinurme, Maidla, Lümandu, Sutlema ja Hageri küla ning Hageri aleviku.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 10 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Kuni Ääsmäe teeni on tee asfaltkattega, järgneb lühike mustkattega teelõik. Kuni 4. kilomeetrini on tee pinnatud kruusatee, edasi jätkub kruusatee. Tee on klassita. Liiklussagedus on kuni Kiisa–Maidla teeni 200–500 autot ööpäevas, edasi kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiiranguid teel pole. Teevalgustus on Ääsmäe liiklussõlme piirkonnas.
Rahvastikuregister
Rahvastikuregister on Eesti riigi põhiregister, mis sisaldab Eesti kodanike ja Eestis elamisloa saanud välismaalaste peamisi isikuandmeid.
Rahvastikuregistri vastutav töötleja on Siseministeerium ja volitatud töötleja Siseministeeriumi infotehnoloogia- ja arenduskeskus. Aastatel 2002–2015 oli rahvastikuregistri volitatud töötleja AS Andmevara.
Rahvastiku arvestuse andmebaas loodi 1992. aastal rahavahetusnimekirjade alusel. Alates 2002. aastast võeti andmebaas kasutusele rahvastikuregistrina. Rahvastikuregistri andmete koosseisu, andmete töötlemise, andmetele juurdepääsu, andmete registrisse kandmise ja töötlemise järelevalve korra sätestab rahvastikuregistri seadus.
Rahvastikuregistrit peetakse elektroonilise andmekoguna, kus toimub pidevalt uute andmete kandmine registrisse ja vanade andmete korrastamine. Rahvastikuregistrit peetakse ühtse ühetasandilise andmekoguna ning andmete töötlemisel kasutatakse automatiseeritud andmetöötlust. Rahvastikuregistri andmeid kasutatakse riigile ja kohalikule omavalitsuse asutustele ning füüsilistele ja juriidilistele isikutele pandud avalike ülesannete täitmiseks.
Rahvastikuregistris sisalduvad andmed
Rahvastikuregistri andmeid uuendatakse inimesega toimuvate sündmuste registreerimisel või talle dokumentide väljastamisel riigi- või kohaliku omavalitsuse asutuses. Avalik-õiguslikke ülesandeid täitvatest asutustest on põhilised andmeandjad Kodakondsus- ja Migratsiooniamet, perekonnaseisuasutusena maa-, linna-, ja vallavalitsused, kohtud ja välisesindused.
Andmete kandmine rahvastikuregistrisse toimub spetsiaalse tarkvara abil sündmuse (sünd, surm, abielu jne) registreerimisel kohe või dokumendi (isikutunnistus, pass, elamisluba jne) väljastamisel. Näiteks lapse sünni registreerimisel tekib rahvastikuregistrisse kanne uue sündinud isiku kohta, kuhu märgitakse tema ees- ja perekonnanimi, sugu, isikukood ning elukoht. Samas on ka andmeid, mida saab rahvastikuregistrisse kandmiseks esitada vaid isik ise.
Seadusega ettenähtud juhtudel on rahvastikuregistrisse kantud andmetel õiguslik tähendus. Alates 01.01.2006 on registri tarkvara kasutades koostatud perekonnaseisuaktidel õiguslik tähendus. Andmed loetakse õigeks ainult registris olevate andmete alusel ning puudub täiendav vajadus neid paberil tõestada.
Rahvastikuregistrisse kantud elukoha andmetel on õiguslik tähendus järgmistel juhtudel: Ülejäänud andmetel on informatiivne ja statistiline tähendus.
Dokumentide andmed
Dokumentide andmed rahvastikuregistris annavad inimesele kaitstuse tema dokumentide kuritarvitamise eest, riigile võimaluse saada infot inimese erinevate dokumentide kohta ühest registrist ning milliste dokumentidega kodanikud riigis elavad.
Rahvastikuregistrisse kantavad dokumendid on:
Rahvastikuregistri kasutamine
Rahvastikuregistris sisalduvaid andmeid kasutatakse sünni, surma, abielu, lahutuse ja elukoha registreerimisel, valimiste ja rahvahääletuse korraldamisel, maksutulude jagamisel kohalikele omavalitsustele ning omavalitsuste, maavalitsuste, politsei, haigekassa, notaribüroode, kohtute ja paljude teiste asutuste igapäevaste tööülesannete täitmisel.
Rahvastikuregistri kasutamine toimub vastavalt rahvastikuregistri seaduses ja isikuandmete kaitse seaduses sätestatule ning andmete väljastamisel kaalutakse andmete saamise õigustatust.
Vastutav töötleja (Siseministeerium) kehtestab rahvastikuregistri andmete kaitse täpsemad nõuded volitatud töötlejaga (Siseministeeriumi Infotehnoloogia- ja Arenduskeskus) sõlmitud lepingus või rahvastikuregistri pidamise korras. Andmete kaitstust kontrollivad nii Siseministeerium kui ka Andmekaitse Inspektsioon. Regulaarselt teostatakse isikuandmete teostamise turvaauditit.
Rahvastikuregistri andmete töötlemisel osalevad isikud on kohustatud hoidma saladuses neile tööülesannete täitmisel teatavaks saanud rahvastikuregistri andmeid. Saladuses hoidmise kohustus jätkub ka pärast töö- või teenistussuhete lõppemist.
Rahvastikuregistri andmete kasutamiseks esitatakse Siseministeeriumile taotlus, kus märgitakse ära andmete kasutamise eesmärk, aeg ja viis ning seaduslik alus andmete saamiseks või põhjendatakse oma õigustatud huvi. Kõigi kasutajatega sõlmitakse andmete kasutamiseks leping.
Rahvastikuregistri e-teenused
Riigiportaali eesti.ee kaudu on võimalik rahvastikuregistrisse esitada erinevaid avaldusi, teavitusi ning teostada päringuid. E-teenuste kasutamiseks on vajalik isiku tuvastamiseks ID-kaart, mobiil-ID või internetipanga kaudu.
Avaldused
Päringud
Juurdepääs rahvastikuregistri andmetele
Juurdepääsu rahvastikuregistris olevatele andmetele võimaldatakse avalike ülesannete täitmiseks ja õigustatud huvi korral nii füüsilistele kui ka juriidilistele isikutele.
Põhjendatud vajaduse korral on eraisikul võimalus saada teavet ka teiste isikute kohta, seda juhul, kui neile andmetele ei ole kehtestatud juurdepääsupiirangut. Teabe saamiseks tuleb esitada põhjendatud avaldus rahvastikuregistri volitatud töötlejale.
Juriidilisel isikul on põhjendatud vajaduse korral õigus juurdepääsuks isikuandmetele juhul, kui nendele andmetele ei ole kehtestatud juurdepääsupiirangut. Andmete väljastamiseks vähem kui saja isiku kohta tuleb esitada põhjendatud avaldus rahvastikuregistri volitatud töötlejale. Riigi- ja kohaliku omavalitsuse asutusel ning juriidilisel ja füüsilisel isikul on õigus juurde pääseda rahvastikuregistris olevatele andmetele avaliku ülesande täitmiseks. Avaliku ülesandega on tegemist juhul, kui nimetatud ülesanne on pandud riigi- või kohaliku omavalitsuse asutusele, juriidilisele või füüsilisele isikule seaduse või mõne muu õigusaktiga. Igal isikul on õigus kehtestada oma isikuandmetele ja nendega seotud andmetele rahvastikuregistris juurdepääsupiirang. Andmeid, millele on kehtestatud juurdepääsupiirang, on õigus rahvastikuregistrist väljastada vaid avalike ülesannete täitmiseks. Juurdepääsupiirangu kehtestamiseks tuleb esitada avaldus rahvastikuregistri volitatud töötlejale (Siseministeeriumi Infotehnoloogia- ja Arenduskeskus).
Linkin Park
Linkin Park alustas tegevust aastal 1996, kuid siis ei kandnud bänd veel Linkin Parki nime. Bänd sai laiemalt tuntuks aastal 2000, kui nad avaldasid albumi "Hybrid Theory", mida on müüdud üle 25 miljoni eksemplari.
Linkin Parki laulja Chester Bennington tegi 20. juulil 2017 enesetapu.
Novaja Ladoga
Novaja Ladoga on linn Venemaal Leningradi oblasti Volhovi rajoonis.
Asub Volhovi jõe suubumiskohas Laadogasse.
Saatanlik nõid
Raamat on LaVey isiklike kogemuste ja ideedega rikastatud lahtiseletus nn "madalamale" (mitterituaalsele ehk manipulatiivsele) maagiale ning on eelkõige pühendatud naistele, kes "teavad, mida nad tahavad, julgedes selle saavutamisel ühiskonnas juurdunud arusaamadega vastuollu minna".
Novaja Ladoga
Asutatud 1704, linnaõigused sai 1773. aastal.
Saatanlik nõid
Raamatu esimeses trükis on eessõna kirja pannud LaVey tütar Zeena LaVey, kelle elu on möödunud satanistliku nõia tähe all ning järelsõna pärineb LaVey abikaasalt Blanche Bartonilt, kes kuni 2002. aasta 30. aprillini tegutses Saatana Kiriku ülempreestrinnana. Uues ja täiendatus "Saatanlikus nõias" asendab Zeena LaVey sõnumit Saatana Kiriku uue ülempreestrinna Peggy Nadramia jutustus.
Raamatu tuuma moodustab LaVey selgitus inimeste jagunemisest, mida saab määrata, kasutades "Isiksuse analüüsi kella".
Eesti keeles ilmus teos 2009. aastal kirjastuselt Noria Books.
Eesti Ekspress
Eesti Ekspress on eestikeelne Eestis kolmapäeviti ilmuv nädalaleht. Ajalehe esimene number ilmus 22. septembril 1989.
Eesti Ekspressi ajakirjanikud on enim võitnud uuriva ajakirjanduse auhinda Bonnieri preemiat.
Ajalehe lugejaskond
Ajalehe põhisihtrühm on 25–49-aastased lugejad, kellest 52% on nooremad kui 39 aastat ja 70% pole veel saanud 50-aastaseks. Ekspressi lugejaskond elab peamiselt Tallinnas ja Põhja-Eestis, vastavalt 18% ja 44% lugejaskonnast.
Eesti Ekspressi lugejaskond TNS Emor Meediauuringu järgi :
Ajalehe rubriigid 2006. aastal
Ajaleht koosneb kolmest osast: A-osa, kultuurilisa "Areen" ja "TV Ekspress".
Lisaks ilmuvad korra kuus ka moe- ja iluteemaline kuukiri "Mimi", sisustus- ja arhitektuurilisa "Moodne kodu", auto- ja tehnikalisa "Homme" ning "Tervis".
30 eKr
Aasta 30 eKr
Sajandid: 2. sajand eKr - 1. sajand eKr - 1. sajand
Kümnendid: 80. aastad eKr 70. aastad eKr 60. aastad eKr 50. aastad eKr 40. aastad eKr - 30. aastad eKr - 20. aastad eKr 10. aastad eKr 0. aastad eKr 0. aastad 10. aastad
35 eKr 34 eKr 33 eKr 32 eKr 31 eKr - 30 eKr - 29 eKr 28 eKr 27 eKr 26 eKr 25 eKr
Vöör
thumb|[[Pirnvöör]] pisi|Laeva vööri läbilõige-mudel Vöör ehk käil on laeva või muu veesõiduki kere esiosa ehk nina.
Vööri eesmist tugevdatud tala nimetatakse vöörtääviks. Vööri või selle veepealset osa nimetatakse mõnikord vanemas keelekasutuses ka käilaks ja vanemate purjelaevade käil oli sageli kaunistatud käilakujuga.
Vööris paiknevad tavaliselt laeva ankruseadmed ja ka sildumiseks vajalikud seadmed. Uuematel laevadel on sageli vööris veekindel vahesein, mis tagab vööriga otsekokkupõrke-avarii ja vöörtäävi veealuse osa deformeerumise korral laeva pinnal püsimise. Kohustuslik on selline vahesein vööriustega parvlaevadel.
Katse-eksituse meetod
Katse-eksituse meetod on statistiline meetod, mida kasutatakse peamiselt loodusseaduste uurimisel.
Katse-eksituse meetod eeldab, et on olemas hüpotees, mille kontrollimiseks või tõestamiseks tehakse katseseeria. Selline katseseeria koosneb reast katsetest, mille tulemusi on hüpoteesi põhjal võimalik ennustada, kui hüpotees peab paika. Eelistatavalt on need katsed sellised, mille tulemused hüpoteesi järgi on vastuolus olemasoleva sama valdkonna teooriaga. Kui katsete hulk on piisav ja kõikide katsete tulemused on vastavuses hüpoteesiga, siis loetakse hüpotees teooriaks. Vastasel korral see kas visatakse kõrvale või tehakse sinna parandusi.
Katse-eksituse meetodil tõestatud hüpoteesid ei ole tõestatud loogika mõistes, sest isegi miljon valget varest ei tõesta, et ei oleks ühtegi musta varest, isegi kui me neid ei leia.
Ehkki katse-eksituse meetodiga ei saa midagi kindlalt tõestada, saab sellega hüpoteese kindlalt ümber lükata, leides kas või ühe katse, mis sellele ei vasta.
Philipp Melanchthon
pisi|Philipp Melanchthon Philipp Melanchthon (Philipp Schwartzerd) (16. veebruar 1497 Bretten – 19. aprill 1560 Wittenberg) oli saksa humanist, Martin Lutheri sõber ja kaaslane.
Pärast Lutheri surma ei suutnud Melanchthon ära hoida reformeeritud kiriku sees tekkivaid erimeelsusi. Õpetuslikud tülid tekkisidki, ning nendega seoses said nähtavaks Melanchthoni enese kõhklused õpetuslikes küsimustes. Ta soovis vältida erimeelsusi ning tahtis rahu ja üksmeelt kirikute vahele. See ilmneb ka ta kirjutistes; näiteks oleks ta olnud nõus katoliiklike tseremooniate kasutamistega jumalateenistustel ning paavstile allumisega, juhul kui katoliiklased tunnustaksid luterlikku kirikut mittehereetilisena. Kaheksa aasta pärast ta siiski loobus oma unistusest astuda taas katoliiklusse. Katoliikliku meelsuse tõttu sai ta aga rohkelt kriitikat teistelt reformaatoritelt, teiste seas näiteks Jean Calvinilt. Melanchthoni järgijaid nimetati "filiplasteks" ning "õiged luterlased" olid nende vastu.
Isiklikku
Tema väimees Georg Sabinus oli esimene Königsbergi ülikooli rektor.
Roheline Partei (Iirimaa)
Roheline Partei (inglise Green Party, iiri Comhaontas Glas) Iirimaal on rohelisest ideoloogiast lähtuv partei, mis loodi 1981. aastal nimega Iirimaa Ökoloogia Partei.
Käsutamine
Käsutamine on asja juriidilise staatuse määramine, milleks on nii asja võõrandamine ja asjaõigustega koormamine kui ka võlaõigusliku lepingu alusel teise isiku kasutusse andmine.
Roheline Partei (Iirimaa)
Aastast 1983 kandis nime Roheline Allianss ning aastast 1987 nime Roheline Partei.
Valitsuses olid nad esimest korda 2007. aastal.
Hulk
Hulga mõiste on üks nüüdisaegse matemaatika põhimõisteid. Lihtsustatult öeldes on hulk eri objektide kogum. Objekte, mis hulga moodustavad (hulka kuuluvad), nimetatakse selle hulga elementideks, kusjuures hulk võib sisaldada nii lõpliku (sealhulgas ühe) või lõpmatu arvu elemente kui ka mitte ühtegi elementi.
Esimeste näidetena hulkadest tuuakse sageli füüsiliste objektide kogumeid: linnuparv, klassitäis õpilasi jne. Matemaatikas on hulkade elementideks enamasti matemaatilised objektid, näiteks arvud, kuid hulki võib põhimõtteliselt moodustada mis tahes objektidest. Siiski peab olema täidetud kaks olulist tingimust: hulga elemendid on omavahel eristatavad ja iga objekti puhul peab olema võimalik üheselt otsustada, kas ta kuulub vaadeldavasse hulka või mitte.
Hulga elementideks võivad olla ka teised hulgad. Hulga element ja hulk ise on aga erinevad objektid, mistõttu pole hulk kunagi iseenda elemendiks. Seetõttu ei saa rääkida ka kõikide hulkade hulgast, sest selline hulk peaks sisaldama ka iseennast. Selle asemel räägitakse kõikide hulkade klassist või kõikide hulkade kogumist.
Mõnikord nimetatakse hulki ka kogumiteks või süsteemideks. Viimast väljendit kasutatakse enamasti juhul, kui räägitakse hulgast, mille elemendid on hulgad (vt hulkade süsteem).
Ajalugu
Tänapäeval põhineb peaaegu kogu matemaatika mõistestik hulgateoorial. 20. sajandi lõpupoole hakati hulga mõistet kasutama alushariduses.
Konkreetse hulga määratlemine
Et hulk oleks määratletud, peab iga objekti puhul olema võimalik üheselt otsustada, kas see sellesse hulka kuulub või mitte. Järgnevalt kirjeldatakse erinevaid võimalusi hulkade määratlemiseks.
Määratlemine tavakeele väljendiga
Mõnda hulka saab määratleda tavakeele väljendiga, näiteks "Eesti Vabariigi presidendid 20. sajandil" või "kõik paarisarvud 1 ja 191 vahel".