cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oikumeenia
Oikumeenia ajaloost
1997. aastal alustasid katoliku kogudused ja luteri kogudused tihedamat koostööd. Alusdokument "Ühisavaldus õigeksmõistuõpetusest".
Oikumeeniline meedia
Kristlik portaal Kaev.net - Eesti kristlaskonda esindav portaal, kus on uudised, artiklid, pildid, videod, usukogemused, arvamused, jutlused, üritused, foorum, blogid ja mängud. Kristlikud uskkonnad, mida aktsepteerib Eesti Kirikute Nõukogu, on Kaevus erineval moel esindatud.
Ralf Allikvee
Ralf Allikvee (sündinud 29. mail 1952 Harjumaal) on eesti arst ja haiglajuht.
Ta on lõpetanud Tartu Riikliku Ülikooli arstiteaduskonna ja töötanud onkoloogiakirurgina mitmes Eesti haiglas.
Ralf Allikvee on olnud Tallinna Mustamäe haigla peaarst ja 2001. aastast Ida-Tallinna Keskhaigla juhatuse liige, nüüdne juhatuse esimees.
Ralf Allikvee on olnud erakonna Res Publica liige.
Mõrgi
Mõrgi on küla Võrumaal Võru vallas.
Aastatel 1992–2017 (kuni Eesti omavalitsuste haldusreformini) asus küla Lasva vallas.
Mõrgi külas asub Mõrgi linnamägi.
Kullijärv
Kullijärv on mitme Eesti veekogu nimi:
Khwaja Ahmad Abbas
Khwaja Ahmad Abbas (tavaline nimekuju K. A. Abbas; ka Hoja Ahmad Abbas; hindi keeles ख्वाजा अहमद अब्बास; 7. juuni 1914 Pānīpat, Pandžab, Briti India (praegu India, Haryana) – 1. juuni 1997 Mumbai) oli India ajakirjanik, kirjanik, filmirežissöör ja stsenarist.
Abbas oli pärit muslimiperekonnast. Ta töötas ajakirjanikuna. Tema poliitiline kolumn "The Last Page" ilmus 1941–1986 ning oli pikima eaga rubriik India ajalehtedes.
Esimese filmi lavastas ta 1946. Koos Vassili Proniniga lavastatud Nõukogude-India seiklusfilm Afanassi Nikitinist "Хождение за три моря" ehk "परदेसी" kandideeris Kuldsele Palmioksale. Ta oli mitme Raj Kapoori filmi stsenarist.
Ta kirjutas proosat hindi, urdu ja inglise keeles.
Porijärv
Porijärv on 16,4 hektari suurune. Ta on Sauniku oja pidi ühendatud Väikese Emajõega.
Constantin von Grewingk
pisi|Constantin von Grewingk (umbes 1850–1869) Caspar Andreas Constantin von Grewingk (vene keeles Константин Иванович Гревингк; 14. (vkj. 2.) jaanuar 1819 Viljandi – 30. (vkj. 18.) juuni 1887 Tartu) oli baltisaksa päritolu Liivimaa geoloog ja arheoloog.
Grewingk oli pärit ametniku perekonnast.
Õppis 1837–1841 Tartu Ülikoolis, 1842–1843 Freibergi ja Jena ülikoolis, 1844–1845 Berliini ülikoolis. Dr. Phil 1845, Jena, mag 1854 St. Petersburg. Eriala mineraloogia.
1845–1854 Peterburi Teaduste Akadeemia mineraalikogude konservaator. 1854–1887 Tartu Ülikooli geoloogiaprofessor.
Uuris devoni ja kvaternaariajastu geoloogiat ning koostas Baltimaade geoloogilise kaardi.Pani aluse meteoriitide kogumisele ning eesti arheoloogiale (uuris eelkõige kiviaega ja Kunda leiukohta). Te lõi esimese teadusliku Eesti ja Põhja-Läti ala etnilise ajaloo käsitluse, nn gooti teooria. Samuti uurinud Karjala kaljujooniseid (avastas 1848 kaljujoonised Äänisjärve idakaldal) ja Alaska ning Loode-Ameerika geoloogiat.
Tema järgi on nimetatud järv ja liustik Alaskal, Kachemak Bay State Parkis.
Grewingk on maetud Tartu Vana-Jaani kalmistule.
Allaniit
Allaniit on epidoodi rühma mineraal.
Allaniidi keemiline valem: (Ca,Mn,Ce,La,Y)2(Fe2+,Fe3+,Al)3O(OH)(Si2O7)(SiO4). Valemist nähtub, et kristallstruktuuris toimuvad mitmesugused asendumised. Et asenduvate ioonide valentsid on 2 või 3, siis toimub tavaliselt ühe ioonidepaari asendumine teisega, et säiliks neutraalne kogusumma. Näiteks Ca2+ + Al3+ ⇌ Ce3+ + Fe2+
Võimalikud on veel mitmesugused muud asendumised, mida keemiline valem ei kirjelda, sest allaniit võib sisaldada ka uraani, tooriumi, magneesiumi, titaani, naatriumi, tina, vanaadiumi jne.
Allaniit esineb aktsessoorse mineraalina graniidi, granodioriidi, dioriidi, süeniidi, neile vastavate vulkaaniliste analoogide ning pegmatiidi koostises. Tavaliselt esineb allaniit koos biotiidi ja küünekiviga. Moondekivimeist võivad allaniiti sisaldada gneiss, kristalne kilt, amfiboliit ja skarn.
Tänapäeval jagatakse allaniit ametlikult kolmeks mineraaliks: allaniit-(Ce), allaniit-(La) ja allaniit-(Y), vastavalt sellele, kes mineraalis domineeriv haruldane muldmetall on tseerium, lantaan või ütrium. Mineraal on saanud nime šoti mineraloogi Thomas Allani järgi. Mineraali tüüplokaliteediks on Aluki saar Gröönimaal, kust Karl Ludwig Giesecke seda esimest korda leidis.
Hierarhia
Hierarhia (kreeka keeles hieros püha + archē valitsus, võim) on astmeline allumise süsteem erinevate asjade organiseerimiseks ja hindamiseks. Hierarhililine süsteem on tavaliselt püramiidse kujuga, kus alamatel astmetel on vähem tähtsad või enam levinud või ka täpsemalt määratletud objektid ning mida kõrgemale seda olulisem või vähem levinud või üldisem on sel positsioonil asetseja.
Inimeste seas on tuntuim hierarhiline süsteem ametikohtade süsteem. Hierarhilise ametikohtade süsteemi puhul alluvad alumisel astmel asetsejad ülemistel astmetel asetsejatele. Klassikaline hierarhiline organisatsioon läbi ajaloo on olnud sõjavägi, kuna see vajab selget reeglistikku nii käsuliini kui üldise ülesehituse jaoks ning võimet koondada kogu allorganisatsiooni (väeüksuse) ressursid ühtse juhtimise alla.
Õigussüsteemis moodustavad õiguse allikad õiguskorra hierarhia. Eesti õiguse alus ehk hierarhia kõige ülemine tase on põhiseadus, sellele järgnevad Euroopa Liidu õigusaktid, seejärel välislepingud, seadused, seadlused, määrused ja kohalike omavalitsuste õigusaktid.
Sotsioloogias on tuntud mõiste meritokraatia ehk talentide hierarhia samuti sotsiaalne hierarhia, mis tekib sotsiaalse kihistumise tulemusel.
Informaatikas kasutatakse hierarhial põhinevaid lahendusi andmete salvestamiseks, indekseerimiseks ja haldamiseks. Arvutite failisüsteemid on peaaegu alati hierarhiad, mille tipus on juurkataloog ning mille alumistel tasemetel on tavalised kaustad ehk kataloogid ja failid. Paljude andmestruktuuride sisemine ülesehitus on hierarhiline puu, mis võimaldab andmeelemente kiiresti lisada, leida ja eemaldada. Ka veebilehtede ja muude serverite nimetamiseks kasutatav domeeninimede süsteem (DNS) on hierarhia.
Sahhalin
Sahhalin (vene keeles Сахалин, jaapani keeles 樺太 (Karafuto), サガレン (Sagaren)) on Venemaale kuuluv saar Vaikses ookeanis.
Sahhalini eraldab läänes asuvast Euraasia mandrist Tatari väin (viimase kitsaim osa on Nevelskoi väin). Sahhalinist põhjas ja idas on Ohhoota meri, lõunas asuvast Hokkaidō saarest eraldab teda La Pérouse'i väin, edelas asub Jaapani meri.
Sahhalini pindala on 76 400 km2 (teistel andmetel 72 493 km2 ). Rannajoon on 3166 km pikk. Saar on mägine, kõrgeim tipp Lopatini mäetipp on 1609 m kõrge.
Ajalugu
Arheoloogilised leiud näitavad, et inimesed elasid Sahhalinil juba paleoliitikumis, 20–25 tuhat aastat tagasi, kui jääajal alanes maailmamere tase ja Sahhalin omandas maismaaühenduse mandriga, samuti Hokkaidōga.
17. sajandil ilmusid saarele tunguusi keeli kõnelevad rahvad: korilased ja põdrakasvatajad evengid ning orokid, kes evenkide mõjul samuti hakkasid põtru kasvatama.
1855 Venemaa ja Jaapani vahel sõlmitud lepingu kohaselt jäi Sahhalin Venemaa ja Jaapani jagamatusse ühisomandisse. 1875 sõlmisid need riigid Peterburi lepingu, mille kohaselt Sahhalin läks täies koosseisus Venemaale, kuid vastu andis Venemaa kõik Kuriili saared. Kohe seejärel, 23. mail 1875 võeti vastu seadus, millega Sahhalinist sai asumisele saatmise paik ja millega Sahhalinile asutati sunnitöövangla. Venelased asutasid 1882 asula, mis tänapäeval kannab nime Južno-Sahhalinsk (asutamise ajal Vladimirovka).
Vene-Jaapani sõjas võitis Jaapan Venemaalt Portsmouthi rahuga poole Sahhalini. Piir läks mööda 50. põhjalaiuskraadi ja jagas saare kaheks, Venemaale jäi 3/5 territooriumist.
11. augustil 1945, mõni päev enne Jaapani alistumist Teises maailmasõjas tungisid Nõukogude Liidu väed Lõuna-Sahhalinile. Jaapanlaste visa vastupanu kestis kuni 21. augustini, seejärel tehti vaherahu. Nõukogude väed viisid vallutuse lõpuni 25. augustil, hõivates pealinna Toyohara (praegu Južno-Sahhalinsk). Sõja tulemusena läksid kõik Kuriili saared ja kogu Sahhalin NSV Liidule, kuid rahuleping ja piirileping jäid sõlmimata, mistõttu juriidiliselt kuulub endiselt pool Sahhalini Jaapanile.
Trubtševsk
Trubtševsk on linn Venemaal Brjanski oblastis, Trubtševski rajooni halduskeskus. Asub Desna paremal kaldal.
Trubtševsk on üks vanimaid vene linnu. Seda on mainitud kroonikas 1164. aasta all.
Mont-Saint-Micheli klooster
thumb|Kloostri põhiplaan thumb|Kloostri tornikiiver peaingel Miikaeli kujuga Mont-Saint-Micheli klooster on klooster Prantsusmaal Mont-Saint-Micheli saarel.
Mont-Saint-Micheli klooster paikneb Mont-Tombe nimelisel künkal, 8. sajandil ehitatud Notre-Dame-sous-Terre'i kiriku kõrval.
Ajalugu
Kloostri rajasid 10. sajandil benediktiini mungad.
13. sajandil toimus kloostris tulekahju ja mahapõlenud hooneosa asemele rajati hoonekompleks, mida tuntakse La Mervelle'i nime all.
Mont-Saint-Michel elas üle piiramised Saja-aastase sõja ajal ja Prantsusmaa ususõdades.
Prantsuse revolutsiooni ajal muudeti klooster vanglaks ja see tegutses vanglana kuni 1863. aastani.
Aastal 1874 kuulutati Mont-Saint-Michel ajaloomälestiseks ja seda hakati restaureerima.
19. sajandi lõpul ehitati kloostrile ka torn ja tornikiiver, mida kroonib peaingel Miikaeli kuju.
Lauga
Lauga on küla Võrumaal Võru vallas.
Palk
Palk on tasu, mida tööandja maksab töövõtjale töö eest vastavalt temaga sõlmitud suulisele või kirjalikule töölepingule, samuti muudel seadusega või pooltevahelise lepinguga kokku lepitud juhtudel ühe tööühiku (tööpäeva, töökuu, töödeldud tooriku, osutatud teenuse jne) eest rahas või natuuras.
Eestis
Eestis kehtiva töölepingu seaduse kohaselt (§ 5. lõige 5) peab töölepingu kirjalikus lepingus sisalduma töö eest makstav tasu, milles on kokku lepitud (töötasu), sealhulgas majandustulemustelt ja tehingutelt makstav tasu, töötasu arvutamise viis, maksmise kord ning sissenõutavaks muutmise aeg (palgapäev), samuti tööandja makstavad ja kinnipeetavad maksud ja maksed.
Palga mõiste
Eesti Palgaseaduse järgi: (kehtetu alates 01.07.2009)« § 2., lõige 1, on palk tasu, mida tööandja maksab töötajale töö eest vastavalt töölepingule või õigusaktile, samuti muudel õigusakti, kollektiiv- või töölepinguga ettenähtud juhtudel. Palk koosneb põhipalgast ja seaduses ettenähtud juhtudel makstavatest lisatasudest, preemiatest ja juurdemaksetest.»
Palgaarvestuse alused
Palka võib arvestada ja välja maksta mingi perioodi (tund, päev, kuu, aasta) tasuna. Palgamäär ja selle arvestamise alused määratakse kindlaks töölepingu sõlmimisel poolte kokkuleppel.
Kinnipidamised palgast
Vastavalt kehtivatele õigusaktidele arvestatakse palgast maha tulumaks, mis laekub riigile. Tulumaksu maksmise kohustus võib olla kas palga maksjal või palga saajal. Palga suuruse määramisel ja maksude arvestamisel, samuti töö tingimusi reguleerib riik tööseadusega. Eestis reguleerib palga arvestamist palgaseadus ja tulumaksu arvestamist tulumaksuseadus.
Miinimumpalk
Miinimumpalk (ka alampalk) on rahasumma, millest vähem on töötajale seadusega keelatud maksta. Samuti kasutatakse riigis kehtestatud miinimumpalga summat erinevate trahvide ja lõivude arvestamisel
Lisatasu
Lisatasu on rahasumma, mida tööandja maksab töötajale täiendavate tööülesannete täitmise või nõutavast tulemuslikuma töö eest.
Viited
Loon pla& &
Sookail
Traditsiooniliselt on taim paigutatud perekonda Ledum ja kandnud teaduslikku nime Ledum palustre.
Levila ja kasvukoht
Ta kasvab tundras, soometsades, samblasoodes ja lehisehõrendikes, sageli koos kääbuskaskede ja sinikaga, moodustades sageli raskesti läbitavaid rägastikke. Kasvukohana eelistab ta happelisi muldasid (oksülofüüt).
Eestis on sookail tavaline.
Kirjeldus
Sookailu lehed on lühikese rootsuga ja lineaalsed, igihaljad, 12–50 mm pikad ja 2–12 mm laiad. Pealtpoolt on need nürid või pisut teravad, nahkjad, pruunikasrohelised ja läikivad, alt roostekarva. Leheserv on sirge, kergelt allapoole kõverdunud.
Õied on väikesed, 5 valge kroonlehega, 5 tupplehega ja 10 tolmukaga ning kuni 8 mm läbimõõduga ning moodustavad 3–5 cm läbimõõduga pöörise, mis asub taime varre (oksa) tipus. Sookail õitseb juunis-juulis. Õied levitavad tugevat lõhna ning meelitavad niimoodi ligi mesilasi ja teisi putukaid, mis sookailu tolmeldavad. Sigimiku ümber on nektariketas.
Vili on 5-osaline pöördellipsoidne kupar, mille pikkus on 3–8 mm. Seemned on väikesed ja värtnakujulised. Viljad valmivad juulis-augustis. Lisaks seemnetele suudab sookail paljuneda vegetatiivselt.
Sookailu võsud sisaldavad 1,5–7% eeterlikke õlisid. Avastatud on ka arbutiini, parkaineid ja flavonoide.
Sookailu kõik osad on mürgised, sest nad sisaldavad terpeene. Terpeenid mõjutavad kesknärvisüsteemi. Sookailu söömisel tekivad iiveldus ja liikumishäired, raskematel juhtudel krambid, nohu ja teadvusekaotus. Mõnel juhul võib väidetavalt põhjustada migreeni ka sookailu lõhn.
Vahel lisatakse sookailu koduõlle hulka.
Kasutamine
Sookailu kasutatakse parfümeeriatööstuses, naha parkimisel ja meditsiinis. Kuigi ta on meetaim, toodetakse temast ka putukatõrjevahendeid.
Kasutamine meditsiinis
Sookailu võsusid kasutatakse meditsiinis. Neid korjatakse augustis-septembris, need peavad olema noored (vähem kui aasta vanused), lehtedega ja puitumata. Nad kuivatatakse temperatuuril kuni +40 °C või varjus ning pärast hoitakse kuivas jahedas kohas. Sookailu droogil on tugev iseloomulik lõhn. Droogist 1,5–7% moodustab eeterlik õli, mis sisaldab ledooli, palustrooli, ß-mürtseeni, ß-pineeni jm. Veel sisaldab droog flavonoide, lihtfenoole, kumariine, tanniine ja muid aineid.
Sookail omab röga lahtistavat ja põletikuvastast toimet, kasutatakse peamiselt köha korral. On ka nõrgalt higi- ja uriinieritust soodustav, tänu millele sobib kasutamiseks ka külmetushaiguste ja reuma korral. Ülemiste hingamisteede põletike korral hingatakse sisse sookailu droogi keetmisel eralduvat auru.
Ohutus
Sookailu eeterliku õli seespidisel kasutamisel ning vesitõmmise pikaajalise suurtes kogustes kasutamise korral võivad tekkida näiteks maoärritus, iiveldus, oksendamine ja põletik seedetraktis. Välispidiselt kasutamisel võib tekitada naha ja limaskestade ärritust. Sookailu eeterliku õli sissehingamine võib põhjustada peavalu.
Tibu
pisi|Kana koos tibudega (India) Tibu on linnu kasvikujärk.
Koorunud tibu on tibu kõige noorem järk.
Tibu kasvades saab temast noorlind.
Abinsk
Abinsk on linn Venemaal Krasnodari krais, Abinski rajooni keskus. Asub Abini jõe ääres.
Abinsk asutati 1834. aastal Türki küüditatud adõgeede asula kohale, linnaõigused sai 1963. aastal.
Viini konventsioon
Viini konventsioon võib tähendada järgmisi Viinis alla kirjutatud rahvusvahelisi lepinguid:
Üldsuse kaasamine
Vastavalt üldsuse osalemise võimaluste poolest on võimalikud järgmised üksteisele järgnevad etapid: teavitamine, konsulteerimine, koostöö ja partnerlus, ning jõutamine ja kohalik kontroll.
Arved Viirlaid
Arved Viirlaid (Arved Neumann; 11. aprill 1922 Padise vald, Harjumaa – 21. juuni 2015 Mount Forest, Ontario, Kanada) oli eesti kirjanik.
Elulugu
Arved Viirlaid sündis 1922. aastal Harjumaal taluniku pojana. Ta õppis aastatel 1937–1941 Tallinna Kunsttööstuskoolis. Töötas Eesti Kirjastuse Ühisuse tehnilise toimetajana. 1941. aastal liitus metsavendadega ja osales Suvesõjas. Aastatel 1943–1944 sõdis vabatahtlikuna Soome armee eesti üksuse (jalaväerügemendi JR 200) koosseisus ning naasis augustis 1944 Eestisse, kus võitles 20. Eesti Relva-SS diviisis. Oktoobri lõpus 1944 põgenes paadiga Soome, sealt kohe edasi Rootsi. Pärast sõda elas lühikest aega Rootsis, aastatel 1945–1953 Inglismaal, kus valmistus luuretegevuseks Nõukogude tagalas, ning aastast 1953 Kanadas. Pikka aega oli Viirlaid Eesti PEN-klubi esimees. Ta oli välismaise EKL-i liige aastast 1950, Rahvusliku Välisvõitluse Nõukogu, Eestlaste Kesknõukogu Kanadas ja Eesti Ohvitseride Kogu Kanadas liige.
Looming
Arved Viirlaid alustas luuletajana. Tema esimestes luulekogudes on olulisel kohal sõja-aastate ja pagulaselu kajastused ning armastusteema. Tuntuks sai Arved Viirlaid proosakirjanikuna. Tema looming on kantud ühest eetilisest põhimõttest: rääkida maailmale tõtt sellest, mis toimus Eestis Teise maailmasõja ajal ning pärast seda. Romaanides kujutas Viirlaid sõjasündmusi Eestimaal, metsavendlust, nõukogude vangilaagrite tegelikkust ja pagulasühiskonna eluprobleeme.
Teosed
Romaanid:
Kasispea–Ilumäe tee
Kasispea–Ilumäe tee (registrinumbriga 11286) on kõrvalmaantee Kuusalu ja Haljala valdades. Tee pikkus on 8,1 km.
Tee saab alguse Loksa–Viinistu tee neljandal kilomeetril Kasispea külas (Kuusalu vald) ja lõpeb Palmse–Vatku tee kümnendal kilomeetril Vatku külas (Haljala vald).
Tee kulgeb läbi Kasispea, Vihasoo ja Vatku külade.
Tee ületab ühe silla (Vihasoo sild üle Loobu jõe tee kuuendal kilomeetril) ja 14 truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Teega ristub seitsmendal kilomeetril Võsu–Kotka tee.
Uudised
Uudised oli Eesti ajaleht, mis ilmus aastatel 1903–1906 Tartus. Selle väljaandja oli Peeter Speek.
Uudised oli Eesti ainus legaalne sotsialistlikku meelsust esindav ajaleht, mis tegi seda siiski üpris ettevaatlikult. Lisaks Speegile olid lehe olulisemad kaastöölised Mihkel Martna ja Hans Pöögelmann.
2004. aasta Vormel 1 hooaeg
2004. aasta Vormel 1 hooaeg
Etapid
Vaata artiklit Vormel 1 etappide loend
Austraalia Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (29. ring)1.24,125 – 226,934 km/h
Malaisia Grand Prix
Kiireim ring: Juan Pablo Montoya (28. ring) 1.34,223 – 211,783 km/h
Bahreini Grand Prix
Kiireim ring:Michael Schumacher (7. ring) 1.30,252 – 216,075 km/h
San Marino Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (10. ring) 1.20,411 – 220,850 km/h
Hispaania Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (12. ring) 1.17,450 – 215,070 km/h
Monaco Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (23. ring) 1.14,439 – 161,528 km/h
Euroopa Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (7. ring) 1.29,468 – 207,144 km/h
Kanada Grand Prix
Kiireim ring: Rubens Barrichello – (68. ring)1.13,622 – 213,246 km/h
USA Grand Prix
Kiireim ring: Rubens Barrichello (7. ring) 1.10,399 – 214,367 km/h
Prantsusmaa Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (32. ring)1.15,377 – 210,669 km/h
Suurbritannia Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (14. ring) 1.18,739 – 235,050 km/h
Ungari Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (29. ring) 1.19,071 – 199,461 km/h
Belgia Grand Prix
Kiireim ring: Kimi Räikkönen (42. ring) 1.45,108 – 238,829 km/h
Itaalia Grand Prix
Kiireim ring: Rubens Barrichello (41. ring) 1:21.046 – 257,320 km/h
Hiina Grand Prix
Kiireim ring: Michael Schumacher (55. ring) 1.32,238 – 212,750 km/h
Jaapani Grand Prix
Kiireim ring: Rubens Barrichello (30. ring) 1.32,730 – 225,442 km/h
Brasiilia Grand Prix
Kiireim ring: Juan Pablo Montoya (49. ring) 1.11,473 – 217,039 km/h
MM–võistluste lõplik järjestus
1 – Austraalia, 2 – Malaisia, 3 – Bahrein, 4 – San Marino, 5 – Hispaania, 6 – Monaco, 7 – Euroopa, 8 – Kanada, 9 – USA, 10 – Prantsusmaa, 11 – Suurbritannia, 12 – Saksamaa, 13 – Ungari, 14 – Belgia, 15 – Itaalia, 16 – Hiina, 17 – Jaapan, 18 – Brasiilia
Julgeolekupolitsei ja SD Eestis
Julgeolekupolitsei ja SD Eestis oli Saksa okupatsiooni ajal Eestis aastail 1941–1944 Eesti kindralkomissariaadi territooriumil tegutsenud repressiivorgan, mille ülesandeks oli elanikkonna poliitilise lojaalsuse kontroll, repressioonid, vastuluure ning Kolmanda Riigi antisemitismipoliitika elluviimine.
Julgeolekupolitsei ja SD Eestis koosnes kahest harust:
Saksa julgeolekupolitsei loomine Eestis
Teise maailmasõja alguses moodustati Riigi Julgeoleku Peaameti poolt operatiivgrupid, mille ülesandeks oli alates 1941. aasta juulist Idarindel liikudes pealetungivate Saksa armeeüksuste järel tagada võitleva armee tagala ja operatiivpiirkonna julgeolek. Idarinde väegrupi Mitte julgeoleku vastutuspiirkonna tagamiseks moodustati Einsatzgruppe A ja selle allüksused Sonderkommandod 1a/1b/2/3.
Einsatzgruppe A allüksus Sonderkommando 1a liikus koos väegrupp Mitte 18. armee väeüksustega Eesti territooriumile ja pani Eesti kindralkomissariaadi territooriumil toime inimsusvastaseid kuritegusid. Eesti territooriumile moodustas Sonderkommando 1a kiiresti oma osakomandod (Teilkommando) – 12. juulil 1941 Pärnusse, 15. juulil 1941 Tartusse, 17. augustil 1941 Narva, 28. augustil 1941 Tallinna ja 23. septembril 1941 Kuressaarde.
Ülevaade tegevusest
Väljavõte Sonderkommando 1a tegevusaruandest Eesti kindralkomissariaadi kohta ajavahemikul 16. oktoober 1941 kuni 31. jaanuar 1942.
Pärast seda, kui Saksa väed olid Eesti alad vallutanud, hakkas 15. septembril 1941 tööle Eesti Omavalitsus ja 18. septembril 1941 määras selle sisedirektor Oskar Angelus politsei- ja omakaitse ülemaks Johannes Soodla. Politsei ja omakaitseorganisatsiooni loomisel võeti aluseks varem Eestis kehtinud korrakaitsestruktuure ning juhtorganiks sai Politsei ja Omakaitse Valitsus.
Julgeolekupolitsei ja SD Eestis
Alates 5. detsembrist 1941 luges Saksa Armee Eesti alad rindetsoonist väljas olevaiks ja võim läks armeelt üle tsiviilvõimule, mille ülemaks oli Ida maa-ala Riigikomissariaadi Eesti kindralkomissariaadi kindralkuberner Karl Siegmund Litzmann.
1942. aasta märtsis moodustati Eestis Suursaksa Riigi Saksa okupatsioonivõimude repressiivorgani Riigi Julgeoleku Peaameti organisatsiooni eeskujul ja alluvuses Julgeolekupolitsei ja SD Eestis, mille ülem (Kommandeur der SiPo und des SD in Estland) oli Martin Sandberger.
"Julgeolekupolitsei ja SD Eestis" koosnes saksa sektorist A (100 töötajat, ülem SS-Sturmbannführer Eduard Ullmann/Uhlmann) ja eesti sektorist B (2500 töötajat, ülem SS-Obersturmbannführer Ain Mere). , 1. Eesti Julgeolekupolitsei ja SD pataljon
Julgeolekupolitsei ja SD peavälisosakonnad (Hauptaussenstelle) moodustati
Mont-Saint-Micheli laht
pisi|Laht ja saar mõõna ajal 2005. aastal pisi|Mont-Saint-Micheli laht Mont-Saint-Micheli laht on laht Prantsusmaa põhjarannikul, Normandia ja Bretagne'i poolsaare vahel. Mont-Saint-Micheli lahes asub Mont-Saint-Micheli saar ja sellel samanimeline klooster. Saar ja laht võeti 1979. aastal UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Lahe eripära
Kahel korral päevas voolab tõusu ja mõõna vahetumise tõttu lahte enam kui 100 miljonit kuupmeetrit merevett. Vee liikumiskiirus tõusu ajal on umbes 1 meeter sekundis. Prantsuse kirjanik Victor Hugo on võrrelnud veetaseme tõusu galopeeriva hobusega.
Tõusu ja mõõna vaheline veetaseme erinevus on 14-15 meetrit. Mõõna ajal taandub vesi enam kui 18 km kaugusele.
Loodete poolt maha jäetavad setted kergitavad merepõhja igal aastal 3 mm.
Johannes Selliov
pisi|Johannes Selliov
Alfred Brehm
thumb|Alfred Brehm Alfred Edmund Brehm (2. veebruar 1829 Unterrenthendorf (praegune Renthendorfi vald) – 11. november 1884 Renthendorfi vald) oli saksa zooloog, kirjanik ja loodusteadusliku kirjanduse illustraator.
Johannes Selliov
Johannes Selliov (14. jaanuar 1909 Kurtna – 15. november 1991 Tartu) oli eesti vaimulik.
Alfred Brehm
Ta sai tuntuks tänu raamatule "Brehms Tierleben" ("Loomade elu").
Johannes Selliov
Johannes Selliov õppis Rakvere Õpetajate Seminaris aastatel 1923–1927, Tartu Õpetajate Seminaris 1927–1929 ja seejärel Tartu Ülikoolis usuteadust 1929–1934. Prooviaastal oli ta Sangaste Püha Andrease koguduses. Ordineeriti 14. aprillil 1935 õpetajaks.
Alfred Brehm
Tema isa oli pastor ja linnuteadlane Christian Ludwig Brehm. Isal oli 9 tuhandest topisest koosnev linnukogu, mis pakkus hea ülevaate Euroopa linnustikust. Isa kollektsioon ärgitas Alfredit zooloogiks saama, aga kõigepealt tahtis ta õppida arhitektiks.
Johannes Selliov
1935–1939 oli ta Halliste koguduse õpetaja, 1941–1944 Mustvee ja Lohusuu koguduse õpetaja, 1944–1949 Rakvere Pauluse ja Haljala koguduse õpetaja, 1949–1959 Lüganuse ja Kiviõli koguduse õpetaja, 1959–1979 Tartu Pauluse koguduse õpetaja. Lühemat aega on ta teeninud ka Äksi, Ambla ja Aegviidu kogudusi. Aastatel 1929–1945 töötas ta kooliõpetajana Kongutas, Tartus, Valgas, Jõhvis, Mustvees (1941. aastal määrati kooli direktoriks ) ja Rakveres.
Alfred Brehm
1844 hakkas Brehm Altenburgis ehitust õppima. 1846. aasta septembris lahkus ta sealt Dresdenisse arhitektuuri õppima, kuid õppeaasta lõpul loobus ta õpingutest.
Ta oli siis 18-aastane ning ühines 23-aastase Johann Wilhelm von Mülleri Aafrika-ekspeditsiooniga sekretäri ja assistendina. Reis läbis Egiptuse, Sudaani ja Siinai poolsaare ning selle käigus tehti nii olulisi avastusi, et 1849 arvati kõigest 20-aastane Brehm Saksa Loodusteaduste Akadeemia Leopoldina liikmeks.
1853 hakkas Brehm Jena ülikoolis loodusteadusi õppima. Nagu vend Reinhold, astus ka Alfred korporatsiooni Saxonia, kus kaasvõitlejad hakkasid teda Aafrika-reisi pärast Vaaraoks kutsuma. Ta lõpetas juba 1855. 1856 läks ta koos vend Reinholdiga 2 aastat kestnud reisile Hispaaniasse. Seejärel asus ta vabakutselise kirjanikuna Leipzigisse ning kirjutas ajakirjadele populaarteaduslikke artikleid. 1860 reisis ta Norrasse ja Lapimaale. 1862 võttis ta vastu Saksi-Coburgi ja Gotha hertsogi Ernst II pakkumise osaleda ekspeditsioonil Abessiiniasse. Seejärel reisis Brehm ka Skandinaavias ja Siberis.
1862 võttis Brehm vastu Hamburgi loomaaia direktori koha ja töötas sellel 1867. aastani. Seejärel kolis ta Berliini, kus avas akvaariumi. Akvaariumis töötas ta 1874. aastani.
Ipswich
Ipswich on linn Suurbritannias East Anglias Suffolki krahvkonnas.
Alfred Brehm
Intellektuaalid võtsid Brehmi ekspeditsiooniaruanded ja artiklid loomariigist soosivalt vastu. Sellepärast tellis kirjastus Bibliographisches Institut temalt mitmeköitelise teose loomariigist. Selle esimene väljaanne (6 köidet) ilmusid 1864–1869 nime "Illustrirtes Thierleben" ("Loomade illustreeritud elu") all. Kirjutamise ajal tegi Brehm välisreise, mis küll katkestasid tööd, kuid ka rikastasid seda. Teine väljaanne ilmus 1872–1879 10 köites juba nime "Brehms Tierleben" all, järgnesid kolmas (1882–1884) ja neljas (1890–1893) väljaanne. Teos tõlgiti paljudesse keeltesse ja seda on ilmunud 20. sajandilgi. Tänapäeva mõistes on teos vananenud, kuid sellegipoolest jääb ta zooloogia verstapostiks.
1861 abiellus Brehm Mathilde Reiziga. Sellest abielust sündis 5 last. Abikaasa suri 1878. Noorim poeg suri difteeriasse 1884 ja see oli Brehmile hingeline vapustus, millest ta enam ei paranenudki, vaid suri samal aastal malaariasse, mille oli külge saanud Aafrikast.
Johannes Selliov
Johannes Selliov on maetud Tartu Pauluse kalmistule.
Isiklikku
Johannes Selliovi poeg Leevi Selliov oli eesti tõlkija.
127
127. aasta
Sajandid: 1. sajand - 2. sajand - 3. sajand
Aastakümned: 70. aastad 80. aastad 90. aastad 100. aastad 110. aastad - 120. aastad - 130. aastad 140. aastad 150. aastad 160. aastad 170. aastad
Aastad: 122 123 124 125 126 - 127 - 128 129 130 131 132
Viinistu–Pärispea tee
Viinistu–Pärispea tee (registrinumbriga 11287) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas. Tee pikkus on 3,3 km.
Tee saab alguse Loksa–Viinistu tee lõpus Viinistu külas ning lõpeb Loksa–Pärispea tee kümnendal kilomeetril Pärispea külas.
Tee kulgeb läbi eelnimetatud külade.
Tee ei ületa ühtegi silda, küll aga 1 truubi. Bussipeatusi teele ei jää, aga Pärispea külas, kus tee ristub Loksa–Pärispea teega, asub Viinistu tee bussipeatus.
Tee on kõvakattega, tee on klassita. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Viinistu küla tiheasustusega alal (50 km/h). Teevalgustus puudub. Loksa–Viinistu teed ületavad mitmed suurulukite rajad.
Tian'anmeni väljak
thumb|Vaade Tian'anmeni väljakule Tian'anmeni väljak (hiina 天安门广场, traditsiooniline hiina 天安門廣場 Tian'anmen Guangchang (Tiān'ānmén Guǎngchǎng), eesti keeles mööndav on ka Taevase Rahu väljak) on väljak Pekingi kesklinnas, Keelatud Linna ees. Nimi on Keelatud linna viiva Tian'anmeni (Taevase Rahu Värav) järgi. See on maailma suurim väljak pikkusega 880 m, laiusega 500 m ja pindalaga 440 000 m² (44 ha). Väljak on välismaailmale tuntud peamiselt kui 1989. aasta Tian'anmeni meeleavalduste ja veresauna asukoht.
Korjaki mägismaa
thumb|Korjaki mägismaa Korjaki mägismaa (vene keeles Корякское нагорье) on mägismaa Venemaa kirdeosas Kirde-Siberis Tšuktšimaa ja Kamtšatka oblasti territooriumil. Paikneb Beringi mere rannikualal Anadõri lahe ja Kamtšatka poolsaare vahel.
Mägismaal vahelduvad mäeahelikud, seljakud ja madalahelikud. Korjaki mägismaa pikkus on 880 km, laius kuni 270 km. Kõrgus kõigub alates 600 kuni 1800 m, kõrgeim punkt Ledjanaja mägi (2562 m) asub mägismaa keskosas.
Nõlvadel on mägitundra, kõrgemal (põhjanõlvadel kõrgusel üle 1400 m ja lõunanõlvadel üle 1980 m) on igilume ja –jää vöönd. Mägismaalt saavad alguse Maini, Velikaja, Hatõrka, Vajegi, Võvenka, Pahhatša ja Apuka jõgi.
Peamised mäeahelikud on Vetveiski ahelik (kõrgus kuni 1443 m), Pahhatšinski ahelik (kuni 1715 m), Oljutorski ahelik (kuni 1558 m), Koiverlanski ahelik (kuni 1062 m) ja Južno-Mainski ahelik (1265 m).
Korjaki mägismaal on kulla, hõbeda, tina, vase ja molübdeeni leiukohad.
Aluniit
Aluniit on sulfaatne mineraal.
Esineb tavaliselt sekundaarse mineraalina hüdrotermaalselt muutunud koostisega vulkaanilistes kivimites. Aluniit tekib peamiselt päevakivide reageerimisel väävlit sisaldavate fluididega. Võib esineda ka murenenud sulfiidsetes mineraalikogumikes.
Torbay
Torbay on tervikomavalitsus Suurbritannias Devoni krahvkonnas samanimelise lahe kaldal.
Koosneb kolmest linnast: Torquayst põhjas, Paigntonist keskosas ja Brixhamist lõunas.
See on oma suvituslinnade, liivarandade, meeldiva kliima, puhkuse- ja lõbustusatraktsioonide tõttu populaarne turismisihtkoht ja saanud hüüdnime Inglise Riviera.
pisi|left|Torquay raekoda, Torbay volikogu töökoht
Koskolovo
pisi|Koskolovo (1911) Koskolovo (vene Косколово, soome Koskisenkylä, isuri Koskisenkülä) on küla Venemaal Leningradi oblastis Kingissepa rajoonis Luuga lahe lähedal; ajalooliselt Ingerimaal.
Külas elab 32 inimest (2010).
Küla on esimest korda mainitud 1623. aastal.
Külas on sündinud teiste seas eesti vaimulik Eduard Soosaar.
Pinguga liide
Pinguga liiteks nimetatakse masinaehituses liidet, mille puhul läbimõõdult suurem sisemine detail pressitakse avasse.
Pinguga liide püsib koos elastsetest deformatsioonidest tingitud hõõrde tõttu. Mingeid lisaelemente ega sooni üldjuhul ei kasutata.
Eristatakse pressliidet, mille puhul pressimine toimub külmalt, ning kuumpressliidet, mille puhul avaga detaili kuumutatakse ning sissepressitavat detaili võidakse jahutada. Kuumpressliide on kuni 1,5 korda tugevam kui külmalt pressitud liide.
Kuunkuiskaajat
pisi|Kuunkuiskaajat Kuunkuiskaajat on Soome duett. Dueti liikmed on Johanna Virtanen ja Susan Aho.
Kuunkuiskaajat esindas Soomet 2010. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Oslos lauluga "Työlki ellää" (eesti keeles "Töögi toidab"). Laul sai oma poolfinaalis 49 punktiga 11. koha ja jäi esimesena finaalist välja.
Cherbourg
pisi|vasakul|[[1890. aastad|1890. aastate vaade linnale]]
Ulliallika–Kolga tee
Ulliallika–Kolga tee (registrinumbriga 11288) on kõrvalmaantee Kuusalu vallas Kolga alevikus. Tee pikkus on 2,1 km.
Tee saab alguse Liiapeksi–Loksa maantee neljandal kilomeetril Ulliallika bussipeatuse juures ning lõpeb Kolga–Pudisoo tee teisel kilomeetril.
Tee ei ületa ühtegi silda ega truupi. Bussipeatusi teele ei jää.
Tee on asfaltkattega. Tee on klassita. Liiklussagedus teel on 500–1000 autot ööpäevas. Kiiruspiirangud on Kolga aleviku tiheasustusega alal (50 ja 70 km/h). Teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Jagiełło ülikool
pisi|Collegium Novum on ülikooli peahoone (2008) Krakówi ülikool (õieti Jagiełło ülikool; poola keeles Uniwersytet Jagielloński; ladina keeles Universitas Iagellonica Cracoviensis) on ülikool Poolas Krakówis. See on vanim Poola ülikool ja Euroopa üks vanimaid ülikoole.
Ülikooli asutas 1364. aastal Poola kuningas Kazimierz III.
Ülikooli peahoone on tänapäeval Collegium Novum.
Ülikoolil on 15 teaduskonda.
Ülikooli rektor on Wojciech Nowak.
Jagiełło ülikooli raamatukogu
Ülikooli raamatukogu on üks Poola suurimaid ja vanemaid. Seal on üle kuue miljoni säiliku.
1930. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
1930. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid 7. suusatamise maailmameistrivõistlused, mis toimusid 27. veebruarist 1. märtsini 1930 Norras Oslos. Kavas olid muurdmaasuusatamises kaks meeste distantsi: 17 km ja 50 km, kahevõistlus ja suusahüpped 90 m mäelt.
17 km
Kuupäev: 28. veebruar
<br style="clear:both" />
50 km
Kuupäev: 1. märts
30px Kahevõistlus
Kuupäev: 27. veebruar
<br style="clear:both" />
30px Suusahüpped
Kuupäev: 27. veebruar
Meie aabits ja lugemik
"Meie aabits ja lugemik" on 1992. aastal ilmunud eestikeelne aabits, mille autor on luuletaja Viivi Luik ja illustraator on kunstnik Epp Maria Kokamägi.
1930. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
30px Suusahüpped
<br style="clear:both" />
Medalid
<br style="clear:both" />
Meie aabits ja lugemik
Sisukord
Aabitsa peatükid on jagatud kaheks.
Palve
Palve on soovi avaldamine.
Igapäevases tähenduses võib palve olla lihtsalt viisakas sooviavaldus: "Palun ulata see raamat mulle!", "Mul on sulle palve: katsu vähem suitsetada!", Jakob Hurda "Paar palvid Eesti ärksamaile poegadele ja tütardele" jne.
Religioosses tähenduses võib palve (palvetus, palumine) olla pöördumine kõrgemate vaimsete vägede poole.
Religioosne palve
Religioosse palvega võidakse soovida midagi endale kui ka teistele.
Palve sisu
Palve alguses võib olla pöördumine kõrgema väe poole ("Meie isa...", "Ave Maria...") ning selle lõpus võib olla vormeleid suhtlemise lõpetamiseks, kõrgema väe ära saatmiseks.
Palve ehk palumine ise on kõrgemale väele oma soovi avaldamine, et toimuks midagi, mis ei ole palvetaja enda võimuses. See võib olla lühike ja lihtne ("Issand, halasta!", "Anna meile rahu!") või pikem ja keerulisem (Meieisa palve, Ave Maria, litaaniad).
Palvele kui sooviavaldusele võib lisanduda tänu ja kiitus.
Tänamine on tänulikkuse ehk tänu avaldamine kõige hea eest, mida on saadud ("Gloria").
Kiitus on au osutamine kõrgemale vaimsele väele, selle ülistamine ("Sanctus").
Palve võib sisaldada ka muid osiseid: usu kinnitamist ("Credo"), pihtimust, selgitust jne.
Palve vormid
Palve esitamise vorm võib olla väga mitmesugune. Palve võidakse esitada vaid mõttes (nn sõnatu palve), sosinal, vaevukuuldavalt, selge häälega, karjudes, retsiteerides, lauldes jne. Muusika ajalugu tunneb väga suurt hulka palvetekstidele kirjutatud muusikateoseid. Palve võib olla palvetajatele vaimuliku poolt kordamiseks (järele laulmiseks) ette öeldud (lauldud). Palveid võib lugeda palveraamatust jne.
Matteuse evangeeliumis õpetab Jeesus oma jüngreid õigesti palvetama ning esitab neile Meieisa palve.
Palvega võivad kaasneda või sellele eelneda või järgneda paljud muud religioossed toimingud: küünalde süütamine ja paigaldamine, viiruki vms põletamine, ohverdamine (kingitused mitmesugusel kujul: lilled, väärisesemed, raha, toit, jook, riide-esemed vms) eesmärgiga tugevdada palve mõju ja sidet kõrgema väega.
Lauren Graham
Lauren Helen Graham (sündinud 16. märtsil 1967 Honolulus Hawaiil) on USA filminäitleja.
Ta on eelkõige tuntud Lorelai Gilmore'i osatäitjana teleseriaalis "Gilmore'i tüdrukud".
Araabia Ühendemiraadid
Araabia Ühendemiraadid, lühendatult AÜE, on riik Araabia poolsaarel Pärsia lahe ja Araabia mere ääres.
Asend
Araabia Ühendemiraadid asub Lääne-Aasias. Ta piirneb Omaani ja Pärsia lahega ning asetseb Omaani ja Saudi Araabia vahel.
Araabia Ühendemiraatide riigipiir on 867 km pikk ja rannajoon 1318 km.
Mägitundra
thumb|Mägitundra Boulderi ahelikus Mägitundra ehk alpiinne tundra on tundrasarnane kõrgel mägedes paiknev kõrgusvööde, milles ei kasva puud.
Araabia Ühendemiraadid
Majandus
Araabia Ühendemiraatide SKT on Rahvusvahelise Valuutafondi hinnangul 2022. aastal ligi 504 miljardit USD, millega see paigutub maailma riikide seas 32. kohale.
Araabia Ühendemiraatide rahaühik on dirhem.
Väliskaubandus
Araabia Ühendemiraatide suurimad ekspordiartiklid on toornafta (45%) ja maagaas. Eksporditakse ka kuivatatud kala ja datleid. Tähtsaimad ekspordipartnerid (2009) on Jaapan (17,27%), Lõuna-Korea (10,49%), India (9,96%), Iraan (6,82%) ja Tai (5,11%).
Araabia Ühendemiraatide suurimad impordiartiklid on masinad ja veoseadmed, kemikaalid ning toit. Tähtsaimad impordipartnerid (2009) on Hiina (15,03%), India (14,27%), Ameerika Ühendriigid (8,44%), Saksamaa (5,81%) ja Jaapan (4,52%).
Mägitundra
Mullad on kivirohked ja rähalised. Vöötme alaosas kasvavad põõsad, kõrgemal padjakujulised puhmad ja mõned rohttaimed, samblad ja samblikud. Vöötme ülaosas kasvavad kaart- ja koorsamblikud, hõredad padjakujulised puhmad ja samblad kivipuistute vahel. Mägitundravöötme kõrgus sõltub laiuskraadist. Suured mägitundra alad on Kordiljeeride põhjaosas, Andide lõunaosas, Skandinaavia mäestikus, Uurali mäestikus, Koola poolsaarel, Tian Shanis, Kirde-Siberis ja Tiibeti kiltmaal.
Mägitundral on võrreldes arktilise tundraga oluline erinevus: arktilise tundra pinnas on kogu aasta jooksul kas lume all või sulaveest märg, aga mägitundrast voolab lumesulavesi ära ja sellepärast on mägitundra pinnas lumevabal ajal märksa kuivem kui arktilise tundra pinnas. Teine erinevus on õhurõhus: kõrgel mägedes on see hulga madalam kui meretaseme lähedal, kus suur osa arktilisest tundrast paikneb. Kolmandaks, mägitundrad paiknevad madalamatel laiustel ja sellepärast on seal päikesevalgust palju rohkem kui arktilises tundras.
Araabia Ühendemiraadid
Rahvastik
Araabia Ühendemiraatides elas 2010. aasta seisuga 4 975 593 inimest. 2008. aasta seisuga elas 78% elanikkonnast linnades.
2010. aasta sündimuskordaja oli 15,98 promilli ja suremuskordaja 2,08 promilli. Keskmine eluiga oli 76,32 aastat, meestel 73,75 ja naistel 79,01 aastat.
2018. aastal oli riigi elanikest Araabia Ühendemiraatide kodanikke 11,48% ja välismaalasi 88,52%. Välismaalastest on kõige rohkem India (27,49%), Pakistani (12,69%), Bangladeshi 7,40%, Filipiinide 5,56%, Iraani 4,76% ja Egiptuse kodanikke 4,23%.
Linnad
Araabia Ühendemiraatide pealinn on Abu Dhabi ja suurim linn on Dubai.
Religioon
Araabia Ühendemiraatide ametlik usund on islam.
2005. aasta andmete järgi moodustasid 76% rahvastikust moslemid, 9% kristlased ja 15% muud (peamiselt budistid ja hindud).
Haldusjaotus
pisi|AÜE emiraadid Araabia Ühendemiraadid jagunevad seitsmeks emiraadiks:
Georgi maa
Georgi maa on Kaug-Põhjas Arhangelski oblast Franz Josephi maa suurim saar.
Georgi maa nimetati prints George V järgi Benjamin Leigh Smithi poolt.
Georgi maa pindalaga 2821 km², veidi suurem kui Luksemburg, on Franz Josefi saarestiku suurim saar. See on ka pikim - vahemaaga 115 kilomeetrit põhjapoolseima ja lõunapoolseima otsa vahel.
Saarel pole püsielanikke, kuid on olemas hooajaline uurimisjaam, mis mahutab kuni 10 inimest.
Loodus
Saare kõrgeim punkt on kirdes asuva Brusilovi jääkupli tipp, mis asub 416 meetri kõrgusel.
Saarel on keerukas rannajoon, paljude lahtede ja neemedega. Georgi maal on lõunarannikul edelasse suunatud kolm neeme: Neale neem (saare läänepoolseim ots), Crowtheri neem ja Granti neem. Selle idapoolseim neem on tuntud kui Murray neem, mis on eraldatud Bruce'i neemest Geograafi lahe kaudu. Kaks põhja poole suunatud neeme, Bruce'i neem ja Battenbergi neem, on teineteisest eraldatud Sommerville'i lahe poolt. Selle poolsaare läänepoolseim neem on Mys Mul'tanovskogo, mille taga asub Georgi maa ja Alexandra maa vahel Arhangelski väin. Cambridge'i väin asub isegi sellest rohkem edelas.
Nightingale'i väin kulgeb Georgi maast idas, eraldades selle Bruce'i saarest.
Liustikud
Enamik maad katavad suured liustikud ja jääkuplid, nagu Brusilovi jääkuppel, Gretton'i jääkuppel, Dzegudze'i jääkuppel, Zander'i jääkuppel, Foggy jääkuppel, Arktika Geology Research Institute jääkuppel ja Peary jääkuppel, ehkki selle põhjapoolses otsas (Polhostrovi Armitidzh) on suur, enamasti liustiketa poolsaar.
Korjaki sopka
Korjaki sopka (vene Корякская сопка) on tegevvulkaan Venemaal Kamtšatka poolsaare kaguosas Petropavlovsk-Kamtšatskist 35 km põhja pool.
Tegutses aastatel 1895–1896, 1926 ja 1956–1957. Viimane vulkaanipurse algas 25. detsembril 2008.
Ozjornõi
Ozjornõi (varem tuntud ka kui Bologoje-4 ja Võpolzovo) on kinnine alev Venemaal Tveri oblastis.
Alevi haldusalasse jääb piirkond Tveri oblasti põhjaosas Bologoje linnast läänes ja osa Novgorodi oblastist. Seal asub Venemaa strateegiliste raketivägede baas, 7. raketidiviis (sõjaväeosa nr. 14245), kus 2008. aasta seisuga oli 18 Topol-M tuumaraketti.
Asula moodustati 1972. aastal ja sellele anti kinnise haldus-territoriaalse moodustise staatus 1992. aastal.
Võpolzovos on sündinud Vladimir Lebedev.
Apatitõ
Apatitõ on linn Venemaal Murmanski oblastis. Asub Imandra järve kaldal, Hibiinidest lõunas.
Apatitõ on tekkinud 1929. aastal rajatud raudteejaama juurde. Asula hakkas kiiresti arenema seoses apatiidi ja nefeliini kaevandamisega Hibiinides. 1966. aastal liideti Molodjožnõi külaga ja sai linnaõigused.
Apatitõ on mäetööstuse keskus.
Linnas asub Apatitõ soojuselektrijaam võimsusega 323 MWh.
Moldaavia ANSV
Moldaavia Autonoomne Nõukogude Sotsialistlik Vabariik (lühendatult Moldaavia ANSV, rumeenia keeles Republica Autonomă Socialistă Sovietică Moldovenească) oli Nõukogude Liidu haldusüksus (autonoomne liiduvabariik) Ukraina NSV koosseisus. Moldaavia ANSV piirnes läänes Rumeeniaga ning idas Ukraina NSV koosseisu kuuluvate Vinnõtsja ja Odessa oblastiga. Tegemist oli moldovlaste jaoks loodud haldusalaga, mille üks eesmärk oli Moldaavia rahvuse ja kultuuri arendamine Dnestri vasakkaldal ja teine siht survestada Rumeeniat Nõukogude Liidule loovutama Bessaraabia.
Moldaavia ANSV moodustati Ukraina NSV Kesktäitevkomitee otsusega 12. oktoobril 1924 Odessa kubermangu ja Podoolia kubermangu aladest. MANSV eksisteeris kuni 1940. aasta augustini, mil Nõukogude Liit esitas Rumeeniale ultimaatumi Bessaraabia loovutada ja moodustas äsja okupeeritud aladel Moldaavia Nõukogude Sotsialistliku Vabariigi.
Eellugu
Esmased kirjalikud allikad, mis mainivad Dnestri jõe vasakkaldal (väljaspool Moldova vürstiriigi ajaloolisi piire ja tulevase Moldaavia ANSV) elavaid moldovlasi, on pärit 14. sajandist. Dnestri vasakkalda moldovlaste ajalugu kulges kuni 18. sajandi lõpuni Krimmi ja Osmanite riigi ülemvõimu all. Järk-järgult sattusid 18. sajandi lõpus tulevase MANSV alad Venemaa Keisririigi võimu alla. 1783. aastal okupeeris Venemaa Krimmi, 1792. aastal vallutas Vene keisririik Vene-Türgi sõjas Osmanitelt Dnestri ja Dnepri vahelise ala ning 1812. aastal vallutas Venemaa Osmanitest sõltuvuses olevalt Moldova vürstiriigilt Pruti ja Dnestri vahel oleva piirkonna, mida hakati keisririigis kutsuma Bessaraabiaks. Vallutatud aladele kutsusid Vene võimud sisserändajaid, lubades neile vabastust pärisorjusest ja maksudest, mistõttu muutus Dnestri vasakkalda etniline koosseis ning 19. sajandi alguseks olid seal enamuses venelased ja ukrainlased. Samuti kolisid keisrivõimu kutse peale Dnestri vasakkaldale mitmed moldovlaste pered. Ka Bessaraabia kubermangu kolisid mitmed Venemaalt pärit kolonistid ja moldovlaste osatähtsus kubermangus järk-järgult vähenes, kuigi säilis napp enamus.
Bessaraabia jäi Vene keisririigi koosseisu kuni oktoobrirevolutsioonini. 1917. aasta detsembris kuulutas Moldova võimuorgan Sfatul Țării välja Moldova autonoomia. Järgmise aasta jaanuaris sisenesid Dnestri paremkaldale Bessaraabiasse enamlased ja kukutasid Sfatul Țării, mille peale otsustasid Rumeenia väed piirkonda siseneda ja enamlased välja ajada. Võimule taastatud Sfatul Țării otsustas 13. jaanuaril välja kuulutada iseseisvuse ning juba sama aasta märtsis Rumeeniaga liituda. Dnestri vasakkalda moldovlased kogesid kaootilises Vene kodusõjas mitut võimuvahetust – kokku vahetus võim piirkonnas 12 korda. Kuigi ka vasakkaldal oli Rumeeniaga liituda soovinuid, kes pagesid kodusõja ajal Rumeeniasse ja tegid lobitööd Dnestri vasakkaldale tungimiseks, ei näidanud Rumeenia huvi regiooni vastu üles ja lõpuks jäid vasakkalda moldovlased Ukraina NSV koosseisu.
Nõukogude Venemaa ei tunnustanud Bessaraabia liitumist Rumeeniaga, väites, et isehakanud Sfatul Țării ei olnud valitud esindama piirkonna elanikke. Seetõttu valmistus Punaarmee 1919. aasta aprillis kohe pärast Dnestrini jõudmist Bessaraabiat vabastama. 28. aprillil võeti vastu otsus kuulutada Bessaraabias välja Nõukogude riik pärast esimese asula vallutamist paremkaldal. 1919. aasta mai alguses kuulutati Bessaraabia Nõukogude Sotsialistlik Vabariik ametlikult välja Nõukogude Venemaa koosseisus. Bessaraabia valitsus rajati aga Odessas ja tegutses peamiselt Tiraspolis soomusrongis, et sissetungi korral saaks valitsus kiiresti taganeda. Tegelikult ei olnud Bessaraabia võimudel kontrolli kummalgi pool Dnestri jõge, kui välja arvata lühiajaline Benderi okupatsioon 1919. aasta 27. mail. 1919. aasta pealetungil taganes Bessaraabia NSV Tiraspolist ning Bessaraabia valitsus saadeti laiali. Hoolimata Bessaraabia NSV piiratud tegevusest mängis hilisema Moldaavia ANSV jaoks suurt rolli liiduvabariigis rajatud VK(b)P Bessaraabia oblasti komitee, mis korraldas vastupanuliikumist Rumeenia võimude vastu Bessaraabias ning kust tulid mitmed Moldaavia ANSV juhtkonna tulevased liikmed.
Moldaavia ANSV rajamine
1921. aastaks oli Punaarmee kindlustanud Dnestri vasakkalda ning hoolimata kohatistest bandiidirünnakutest alustas armee katseid Bessaraabiat tagasi võtta. Rumeenia andmetel toimus 1921–1925 üle Dnestri 118 erinevat enamlaste rünnakut ja kokku registreeriti üle 3000 terrorismirünnaku. Pärast Tatarbunari ülestõusu ebaõnnestumist 1924. aastal muutis Nõukogude Liit oma poliitikat ning keskendus Moldaavia loomisele oma riigi piires.