cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Fotoluminestsents
pisi|Kolm luminestseeruvat ainet UV-kiirguses Fotoluminestsents on protsess, mille käigus toimub valguse (footoni, valguskvandi) kiirgumine materjalist pärast lühilainelisema nähtava valguse või ultraviolettkiirguse neeldumist aines. Kiirguva valguse intensiivsus on enamasti väiksem kui neelatud valguse intensiivsus, sest selle protsessi käigus on alati kaod ning osa neeldunud energiast vabaneb soojusena. Kiirgunud valguse lainepikkus on seega enamasti suurem kui neeldunud footoni oma Stokesi nihke tõttu. Teatud tingimustel on võimalikud protsessid, kus mõnedes ainetes võib kiiratavate footonite lainepikkus olla ka väiksem kui neelduv lainepikkus. Protsessi iseloomustab kvantsaagis, mis näitab kiirgunud ja neeldunud footonite suhet.
Fotoluminestsentsi tahkistes võib jagada järgmiselt: puhaste kristallide omaluminestsents ja kristallides leiduvate lisandite ja defektide luminestsents. Viimane leiab enim kasutust praktilistes rakendustes.
Fotoluminestsentsi mehhanismid
pisi|left|300px|Paljudele metallikompleksitele on iseloomulik fotoluminestsentsi nähtus. Näiteks ergastades tetrabutüülammooniumtetrakloroplatinaadi UV-valgusega tekkib ereroheline luminestsentskiirgus
Tsoonidevaheline elektronide ergastamine
Piisava energiaga, mis ületab keelutsooni laiuse, toimub valguskvandi neeldumisel elektroni üleminek valentsitsoonist juhtivustsooni. Tulemusena tekib valentstsoonis seisund, mida kutsutakse auguks, s.t puudub elektron. Juhul kui nende vahel säilib side, nimetatakse seda elektron-auk paariks. Ergastatud elektroni eluiga juhtivustsoonis on lühike ja relakseerudes toimub elektroni rekombinatsioon auguga, s.t elektron naaseb põhiolekusse juhtivustsoonis ning selle rekombinatsiooni käigus kiirgub footon. Küllalt tihti on rekombinatsioonluminestsents jälgitav oluliselt madalamatel temperatuuridel kui toatemperatuur. Rekombinatsioonmehhanismil põhineb modernsete valgusallikate – valgust kiirgavate dioodide (LED) töö.
Krossluminestsents
Krossluminestsents on protsess, kus materjali välimistes sisekihtides tekitatud augu rekombinatsioonil elektronidega vabaneb valentstsoonist footon. See rekombinatsioon saab toimuda ainult juhul, kui valentsitsooni ja järgmise sisekihi vaheline energeetiline kaugus on väiksem kui keelutsooni laius. Vastasel juhul, kui keelutsooni laius on väiksem, toimub Augeri protsess: üks elektronidest relakseerub mittekiirguslikult sisekihi vakantsele seisundile ja teise elektroni emissioon toimub vabanenud energia arvelt. Sel juhul krossluminestsentsi ei toimu. Krossluminestsentsile on loomulik väga lühike eluiga. Vähem kui 1-nanosekundilise elueaga kiirguse tõttu on sellised kristallid (BaF2, CsCl, jt) atraktiivsed stsintillaatorid. Krossluminestentsi avastasid mitu uurimisgruppi ühel ajal. Nende hulka kuuluvad ka Tartu füüsikud koostöös Moskva kolleegidega.
Lokaliseerimata süsteem
Lokaliseerimata süsteemi puhul on pooljuhtides olulisemad lisandid doonorid ja aktseptorid, mis täidavad luminestsentsi aktivaatorite rolli. Doonor-aktseptormehhanismi puhul võib auk liikuda ergastatud elektronini või vastupidi. Esimesel juhul pärast ergastust lõksustub elektron doonornivool ja auk aktseptornivool ning rekombinatsiooni käigus kiirgub footon. Teisel juhul toimub otsene üleminek: elektron, mis asub aktseptornivool, rekombineerub auguga.
Lokaliseeritud süsteem
Lokaliseeritud süsteemi puhul on võimalik ka ergastatud elektroni ja augu liikumine keelutsoonis asuvatele lisandi elektronseisunditele, mille käigus toimub ergastuste relakseerumine ja tsentrisisene footoni kiirgumine. Selleks on erinevaid võimalusi, kus võib aset leida nii augu kui ka elektroni lokaliseerumine. Lokaliseeritud tsentrite ergastumine võib toimuda ka eksitonide abil, mis liiguvad kristallides. Nad lokaliseeruvad tsentril, andes oma energia üle toimub footoni kiirgumine. Mõningad võredefektid võivad käituda lokaliseeritud luminestsentsi tsentritena.
Fotoluminestsentsi tüübid
pisi|Helendav korvpall pimeduses Luminofoor on aine (pulber, kristall, keraamika), mille neeldunud energia vabastab footonite kiirguse. Järelhelenduse kestuse järgi saab luminofoore liigitada järgmiselt: fluorofoorid ja fosfoorid. Fluorofooride puhul jälgitakse fluorestsentsi, mille kiirguse kestus on määratud aatomi, iooni või molekuli s.t luminestsitsentri ergastatud seisundi eluea järgi. Fosfooride puhul leiab aset fosforestsents ning selle protsessi puhul võib järelhelendus kesta ka tunde. See on tingitud sellest, et ergastatud elektron võib aines sattuda "lõksu", kust ta termiliselt vabanedes saab liikuda järgmise luminestsentsitsentrini ja kiirata rekombinatsiooni käigus footoni.
Esimesed tehislikud järelhelendusega fosfoormaterjalid loodi 1936. aastal ja baseerusid radioaktiivse lagunemise käigus vabaneva energia muundamisel nähtavaks valguseks pimeduses. Kasutatavad fosfoorid olid mürgised, väikese valguse intensiivsusega ja vähese järelhelendusega. Mürgisuse pärast oli nende kasutus piiratud ja need sobisid näiteks kellade sihverplaadile numbrimärgistusena pimeduses, kus kasutati väikeses koguses fosfoori. Tänapäevased järelhelendusega materjalid on vastupidavad keskkonnatingimustele ja väga heade omadustega. Nad salvestavad energia efektiivselt päevavalguses ja võivad helenduda pimeduses palju tunde.
Fluorofoorid võeti valgustites kasutusele enne teist maailmasõda. Kuna nad olid suurema valgustusefektiivsusega kui hõõglambid, siis võeti nad kiiresti üldisse kasutusse. Palju aastaid kasutati Sb3+ ja Mn2+ ioone lisanditena. 1975. aastal avastatud haruldastel muldmetallidel põhinevad fosfoorid, mis vallutasid turu. Haruldased muldmetallid kiirgavad valgust spetsiifilistel lainepikkustel. Kasutades 3 lisandit, mis emiteerivad punast, rohelist ja sinist valgust, on võimalik valmistada suure efektiivsusega valgusteid, mis kiirgavad silmale sobivat valget valgust. Valge valguse sobivust meile iseloomustab värvuse visualiseerimisindeks CRI (Color Rendering Index), mis näitab, kui palju see valgus sarnaneb musta keha kiirgusega.
Spekter
Fotoluminestsentsi optiline spekter võib sõltuvalt kasutuses olevast ainest olla joon-, riba- või pidev spekter. Kiiratava valguse spekter sõltub sellest, milliste elektronüleminekute tulemusena kiirgusprotsess toimub. Kolmevalentsete haruldaste muldmetallide 4f orbitaalide kiirgused moodustavad joonspektri, kuna 4f elektrone varjestavad välimised 5s ja 5p nivood. Seepärast ei sõltu elektronüleminekute energia välistest mõjutustest. Mõned haruldased muldmetallid (Ce3+, Eu2+) kiirgavad ribaspektrit, kui elektroni üleminek toimub 5d-orbitaalilt 4f-orbitaalidele. Sel juhul pole elektron ümbritseva keskkonna mõjude eest kaitstud ning sama iooni spekter võib eri maatriksites kiirguda küllalt erinevatel lainepikkustel. Mitmesugused fosfooride segud annavad võimaluse saada valge valguse spektrit. Näiteks Eu2+ iooniga dopeeritud SrB4O7 kiirgumisspekter sõltub temperatuurist. 4,2 kelvini juures moodustub joonspekter, 35 K juures mitme joone ja madala ribaga spekter ning 110 K juures ribaspekter.
Rakendused
pisi|[[Varbussid, kelle neuronitesse on viidud GFP, et visualiseerida nende neuronite arengut elavas ussikeses. Antud juhul rakendatakse fotoluminestsentsi teaduslikus uurimistöös]] Fotoluminestsentsi kasutatakse luminofoorlampides, valgusdioodides, ainete keemilise koostise või keskkonnasaaste uurimisel (LIDAR), tahkiste, molekulide ja kristallide elektroonsete omaduste uurimisel, optilistes sensorites, meditsiinirakendustes, fotoluminestsentsspektroskoopias (elektronstruktuuri uurimine).
Tallinna bastionid
thumb|Vaade [[Skoone bastionile ja Toompeale 19. sajandi lõpukümnendil]] pisi|taastatud Väikese Rannavärava bastion Tallinna bastionid on Tallinna muldkindlustusvööndisse kuulunud bastionid.
17. sajandi lõpul alustati Rootsi Läänemereprovintsides Moskva tsaaririigist lähtuva sõjaohu kartuses uute ning senisest hoopiski võimsamate muldkindlustiste planeerimist. 1686. aastal kinnitati Rootsi riigi kõigi kindlustuste ülema Erik Dahlbergi ja Tallinna komandandi Paul von Esseni projekt, mis nägi ette 11 võimsa bastioni (mis pidid olema ristitud Rootsi riigi provintside või linnade nimedega) ja 6 raveliini ehitamist, millega oleks muldkindlustusvööndiga ümbritsetud kogu tollane linn.
Kavandatud bastionidest jõuti valmis ehitada: Ingeri, Rootsi ja Skoone bastionid.
Pinnakaredus
Pinnakaredus on keha või detaili pinna reljeefi moodustavad suhteliselt väikese sammuga konarused, mida vaadeldakse teataval kindlal lähtepikkusel.
Tuleb eristada tehnilistes dokumentides antud nimipinda ja detaili reaalset pinda. Neile vastavad nimiprofiil ja reaalne profiil.
Loodusravi
Loodusravi on käsitletav alternatiivmeditsiini ühe alaliigina, kus ravi viiakse läbi kas täielikult või osaliselt loodusest pärit vahenditega (ravimtaimed, muud loodussaadused).
Vahendid, põhimõtted
Loodusravi vahendeid kasutatakse võimalikult naturaalsel kujul, muutes nende omadustes vaid hädapäraseid näitajaid (ravimtaimed kuivatatakse, puhastatakse, töödeldakse termiliselt) nii, et need ei kaotaks seejuures märgatavalt oma põhilisi raviomadusi. Muud loodussaadused (kivid, sool, liiv jms) läbivad samuti minimaalse töötluse alates kogumisest kuni tarbijale üleandmiseni.
Ka on loodusravis olulisel kohal organismi füsioloogiline mõjutamine välispidiselt, näiteks füüsiliste harjutuste või protseduuride abil, mida viib läbi kas patsient ise või aitab läbi viia keegi teine. Ka nendel puhkudel puudub reeglina abivahendil toksiline toime.
Loodusravi printsiibiks on see, et lähtutakse organismi puhastamise vajadusest, väljutamaks organismist toksilisi jääke, ilma uusi toksilise toimega komponente lisamata.
Loodusravist on välja kasvanud ka homöopaatia.
Traditsiooniline meditsiin aktsepteerib loodusravi põhimõtteid valikuliselt, st tõenduspõhiselt. Loodusravi põhimõtted, mis apelleerivad patsiendi psühholoogilistele teguritele, ei loeta tõenduspõhiseks, mistõttu neid enamasti ei aktsepteerita. Sageli ei taheta loodusravi põhimõtteid aktsepteerida ka seetõttu, et loodusraviga saavutatav efekt on pikemat aega nõudev ning suuremas sõltuvuses patsiendi füsioloogilistest eripäradest.
Kiviküla
Kiviküla on mitme koha nimi:
John Legend
thumb|John Legend ja tema abikaasa, 2017 John Stephens (esinejanimi John Legend; sündinud 28. detsembril 1978) on USA muusik ja näitleja.
Ta on võitnud kuus Grammy auhinda ning kuulub alates 2007. aastast Laulukirjutajate Kuulsuste Halli.
Alates 2013. aastast on ta abielus telesaatejuhi ja modelli Chrissy Teigeniga, kellega tal on kaks last.
Põhivõnkumine
Põhivõnkumine on keha (elastse keha) võnkumine täies ulatuses. See on liitheli 1. osaheli ja annab põhilise võnkesageduse ehk põhivõnkesageduse.
Nick Griffin
thumb|right|Nick Griffin Nicholas John "Nick" Griffin (sündinud 1. märtsil 1959 Hertfordshire'is Inglismaal) on Briti poliitik. Ta on Briti Rahvuspartei esimees. 2009. aastal valiti ta Euroopa Parlamendi liikmeks.
Griffin on kriminaalkorras karistatud rassilist vaenu õhutavate materjalide levitamise eest.
Toby Keith
thumb|Toby Keith, 2007 Toby Keith Covel (sündinud 8. juulil 1961 Clintonis Oklahoma osariigis) on Ameerika Ühendriikide kantrilaulja, laulukirjutaja, produtsent ja näitleja.
Pūrciems
Külas asub Pūrciemsi bussipeatus. Pūrciemsi mänd ümbermõõduga 3,33 meetrit on looduskaitse all. Pūrciemsi muinasasula on muinsusmälestisena riikliku kaitse all.
Külas on kämping ja võõrastemaja. Aastal 2018 oli Pūrciemsis 28 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 29. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda.
Emir Bajrami
Burim Emir Bajrami (sündinud 7. märtsil 1988 Prištinas) on endine Rootsi jalgpallur, poolkaitsja.
Ta on Kosovost pärit albaanlane, kes siirdus perega Rootsi nelja-aastaselt.
Noorjalgpalluri aja veetis Bajrami Köpings FF klubis. 2006. aasta hooaja eel liitus ta Rootsi kõrgliiga meeskonna IF Elfsborgiga ning tuli klubiga 2006. aastal Rootsi meistriks. Bajrami lõi oma esimese värava Rootsi kõrgliigas Allsvenskanis mängus Örebro SK vastu 2007. aasta aprillis.
25. mail 2010 sõlmis Bajrami lepingu just vahetult enne seda Hollandi meistriks tulnud FC Twentega.
Bajrami kuulus 2009. aasta U21 Euroopa meistrivõistluste poolfinaali jõudnud Rootsi koondisse. Rootsi täiskasvanute koondises tegi ta debüüdi 20. jaanuaril 2010 mängus Omaani vastu. Esimese värava koondises lõi Bajrami oma neljandas maavõistluses 11. septembril 2010 Šotimaa vastu.
Enne jalgpalli kasuks valiku langetamist tegeles Bajrami ka jääpalliga ning valiti Rootsi noortekoondisse sellelgi spordialal.
Kristjan Tamm
Kristjan Tamm (sündinud 1984. aastal Tallinnas) on eesti muusik, klassikaline kitarrist.
Tema soolorepertuaari kuulub muusikat barokist tänapäevani, ta on ka Tartu kitarrikvarteti liige.
Ta on ennast täiendanud mainekate kitarristide ja pedagoogide meistriklassides ja õpenud klassikalist kitarri Põltsamaa Muusikakoolis ja Tartus Heino Elleri Muusikakoolis.
Loksa Vene Gümnaasium
Õpilaste arvu jätkuva kasvu tõttu ehitati 1980. aastatel Posti tänavale uus õppehoone, kus 1988. aastal alustas tööd nüüd juba iseseisev vene õppekeelega Loksa 2. Keskkool.
1996. aastal nimetati Loksa 2. Keskkool ümber Loksa Vene Gümnaasiumiks.
Õppetöö koolis toimus Eesti Vabariigi ajal kahel põhisuunal – humanitaarteadused ja reaalteadused. Olulist rõhku pandi eesti keele õpetamisele. Alates 2000. aastast rakendati kõigis klassides osalist eestikeelset õpet.
Kooli direktor oli aastatel 1988–2010 Galina Nikitina. Aastatel 1957–1988 kureeris Loksa 1. Keskkoolis venekeelseid klasse õppealajuhataja Galina Voronina.
Nõukogude perioodil näitas õpilaste arv püsivat kasvutendentsi. Kui 1965 oli vene õppekeelega lapsi 359, siis aastaks 1988 oli nende arv kasvanud 630 õpilaseni ja 1990. aastaks 657 õpilaseni. Pärast seda on toimunud püsiv langus – nii oli 1994 venekeelses koolis õpilasi 479 ja 2009. aastaks oli nende arv langenud alla 300.
Tulenevalt sellest taasühendati Loksa Vene Gümnaasium 2010. aastal eesti õppekeelega Loksa 1. Keskkooliga. Kahe kooli liitmisel tekkinud kakskeelne õppeasutus hakkas kandma Loksa Gümnaasiumi nime.
Purciems
Purciems on küla (skrajciems ehk hajaküla) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asub valla keskosas. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda.
Aizklāņi
Aizklāņi, vanasti ka Aizklāņciems on küla (mazciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asub valla põhjaosas Liivi lahe kaldal. Aizklāņi jääb valla keskusest Rojat 25 ja Riiast 185 kilomeetri kaugusele.
Külas asub Aizklāņi bussipeatus.
Aastal 2015 oli külas 31 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 30. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda.
Žocene
Žocene, vanasti ka Žociems, on küla (mazciems) Kuramaal Lätis Talsi piirkonnas Roja vallas. Küla asub valla põhjaosas Liivi lahe kaldal. Žocene jääb piirkonna keskusest Rojast 7 ja Riiast 168 kilomeetri kaugusele.
Küla piirile jääb Žocene bussipeatus. .
Külas kasvab looduskaitsealune mänd ümbermõõduga 3 meetrit.
Aastal 2015 oli külas 29 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 28. Aastail 2009–2021 kuulus küla Roja piirkonda.
pisi|tühi|Žocene
Stara planina orden
pisi|Suurrist Stara planina orden (bulgaaria keeles орден "Стара планина") on Bulgaaria kõrgeim riiklik autasu.
Orden asutati 4. augustil 1966.
Jäähoki 2006. aasta taliolümpiamängudel
Mehed
Osavõtjaid: 12 meeskonda Olümpiavõitja 2002: Kanada
Veerandfinaalid
22. veebruar
Tšehhi – Slovakkia 3:1 (1:0, 1:1, 1:1) Venemaa – Kanada 2:0 (0:0, 0:0, 2:0) Rootsi – Šveits 6:2 (2:1, 3:0, 1:1) Soome – USA 4:3 (2:1, 2:1, 0:1)
Poolfinaalid
24. veebruar
Rootsi – Tšehhi 7:3 Soome – Venemaa 4:0
Pronksimäng
25. veebruar
Tšehhi – Venemaa 3:0
Finaal
26. veebruar
Rootsi – Soome 3:2
Naised
Osavõtjaid: 8 naiskonda Olümpiavõitja 2002: Kanada
5.- 8. koha mängud
17. veebruar
Venemaa – Šveits 6:2 (1:1, 4:1, 1:0) Saksamaa-Itaalia 5:2 (3:2, 0:0, 2:0)
7.-8. koha mäng
20. veebruar
5.-6. koha mäng
20. veebruar
Poolfinaalid
17. veebruar
USA – Rootsi  2:3 (1:0, 1:2, 0:0, 0:0, 0:1) Kanada – Soome 6:0 (2:0, 2:0, 2:0)
Pronksimäng
20. veebruar
Finaal
20. veebruar
Kanada – Rootsi 4:1 (2:0, 2:0, 0:1)
Briti Rahvuspartei
BNP asutati 1982. aastal. Partei esimees on alates 1999. aastast Nick Griffin.
Elektromagnet
Elektromagnet on seadis magnetvälja tekitamiseks elektrivoolu abil, mis läbib juhtmekeerdudest koosnevat mähist. Elektromagneti avaldatav jõud on võrdeline keerdusid läbiva vooluga ja keerdude arvuga. Enamasti on elektromagnetil ferromagneetikust südamik. Südamik võib olla pulga-, U- (hobuseraua) või E-kujuline, moodustades avatud magnetahela.
Briti Rahvuspartei
Partei ei ole kunagi võitnud kohti Suurbritannia parlamendi alamkojas. 2010. aasta üldvalimistel kogus partei 1,9% häältest. 2009. aasta Euroopa Parlamendi valimistel võitis Rahvuspartei kaks kohta.
Elektromagnet
pisi|[[Kraana küljes olev tööstuslik elektromagnet teraseromu külgetõmbamiseks ja teisaldamiseks]] Olenevalt kasutuse eesmärgist eristatakse väljamagneteid ja jõumagneteid.
Ajalugu
1820. aastatel avastas Hans Christian Ørsted elektrivoolu omaduse tekitada magnetvälja. Esimene töötav magnet valmis 1824. aastal William Sturgeoni käe all. See oli hobuserauakujuline rauddetail, mille ümber oli keritud 18 keerdu paljast (isoleerimata) vasktraati, kuna see oli ainus tol ajal käepärane juhtmematerjal. Kui vasktraadist juhiti läbi elektrivool, magneetus raudsüdamik ning tõmbas enda poole teisi rauast esemeid. Raud püsis magneetunud olekus seni, kuni vasktraadist mähise otste vahele rakendati pinget. Tolle aja kohta oli magnet üpris tugev: kaaludes ise 200 grammi, suutis ta tõsta kuni 4 kilogrammi.
Briti Rahvuspartei
Partei taotleb Suurbritannia elanikkonna valdavalt valgenahalise, 1948 aastani eksisteerinud rahvusliku koosseisu taastamist seaduslike vahenditega. Erinevalt partei algaastatest deklareerib partei nüüd, et püüdleb immigrantide ja nende järeltulijate vabatahtlikku kojupöördumist ning on valmis selle eesmärgi saavutamiseks välja käima ulatuslikke summasid riigi rahakotist.
Elektromagnet
Ajalugu
Järgneval aastakümnel tuli Ameerika teadlane Joseph Henry välja elektromagnetiga, mille raudsüdamiku ümber keritud traat olid kaetud siidiga. See võimaldas kasutada mitmekihilist mähist ja seega luua palju tugevamaid magneteid, mis suutsid tõsta juba 936 kilogrammi. Praktikas leidsid elektromagnetid kõigepealt rakendamist telegraafiaparaatides.
Harilik solenoid
Kõige lihtsamaks elektromagnetiks võib pidada traadikeerdudest solenoidi, mille sees saab liikuda silindriline raudsüdamik. Kui solenoidi juhtida vool, siis tekkiv magnetväli paneb südamiku liikuma. Liikumine tekib vaid siis, kui südamik on väljaspool tasakaaluasendit. Tasakaaluasendi puhul seisab südamik täpselt solenoidi keskel.
Florese meri
thumb|Florese mere asendikaart Florese meri on meri Euraasia mandrist kagu pool.
Elektromagnet
Harilik solenoid
kus c on konstant, S on südamiku ristlõike pindala, w on solenoidi keerdude arv, I on solenoidi läbiv vool ning l on solenoidi pikkus.
Briti Rahvuspartei
Kuni 2009. aastani võimaldas partei põhikiri liikmesust üksnes põlisasukatest valgetele ("Kaukaasia rassi" esindajatele, täpsemalt anglosaksi ja keldi päritolu isikutele), kuid siis sunniti vastavaid põhikirjasätteid seaduse jõul muutma.
Elektromagnet
Harilik solenoid
thumb|125px|Juhet läbiv vool (I) tekitab magnetvälja (B)
Füüsikaline sisu
Lähtudes Ampère'i seadusest tekitab juhti läbiv elektrivool selle ümber magnetvälja. Magnetvälja tõhustamiseks keritakse juhe keerduddena üksteise kõrvale. Magnetvälja suuna saab leida parema käe reegliga. Solenoidi sisse paigutatav ferromagnetiline südamik võib suurendada magnetinduktsiooni tuhandeid kordi. , tulenevalt raua suurest magnetiline läbitavusest.
Südamiku magnetilised omadused
Solenoidi sees paiknev magneetik koosneb domeenidest (aladest), mis käituvad kui väiksed eraldiseisvad magnetid. Ilma välise magnetväljata on domeenide suund juhuslik ning nende magnetväljad töötavad üksteisele vastu. Juhtides elektrivoolu läbi solenoidi korrastab solenoidi magnetväli raudsüdamikus olevad domeenid, muutes need paralleelseks solenoidi magnetväljaga, niiviisi seda tugevdades. Läbijuhitava voolu suurenemisel tugevneb ka magnetväli võrdeliselt, kuid ainult teatud piirini, kuni hakkab mõju avaldama magnetiline küllastus (vt lähemalt Magnetiline hüsterees). Elektrivoolu katkestamisel lähevad domeenid lähteolekusse ning magnetväli kaob.
Mähise induktiivsuse mõju
Elektromagnetit iseloomustab suur induktiivsus. Voolu sisselülitamisel toimub elektrienergia arvel mähise magnetvälja kiire ülesehitamine, millega võib kaasneda lühiajaline pingelangus, kui toitevõrk pole piisavalt võimas.
Kui elektromagneti mähisest vool välja lülitatakse, peab mähisesse salvestunud magnetvälja energia kiiresti vabanema. See saab toimuda elektrilahenduse kujul, mis võib avalduda sädemena või elektrikaarena lüliti kontaktide vahel. Seepärast ühendatakse kontaktidega rööbiti kondensaator, mis on suuteline mahutama pooli magnetväljast vabaneva energia ja hoiab niiviisi ära kontakte kahjustava lahenduse.
Georgia O'Keeffe
Georgia Totto O’Keeffe (15. november 1887 – 6. märts 1986) oli 20. sajandi Ameerika kunstnik, keda peetakse Ameerika modernismi teerajajaks. Talle iseloomulikuks peetakse maale, millel on kujutatud lilli, loomakoljusid, maastikke ja pilvelõhkujaid.
Florese meri
Florese merest itta jääb Banda meri, läände jäävad Bali meri ja Jaava meri ning lõunasse jääb Sawu meri, millega teda ühendab Sape väin.
Georgia O'Keeffe
Noorus
Georgia Totto O’Keeffe sündis 15. novembril 1887 Ameerika Ühendriikide Wisconsini osariigi Sun Prairie linnakese lähedal talunike peres. O’Keeffe'i vanemad kasvasid üles naabritena. Tema isa Francis Calixtus O’Keeffe oli päritolult iirlane, ema Ida Totto aga hollandi ja ungari päritolu. Georgia sündis seitsmelapselise pere teise lapsena ning talle pandi nimi ungari päritolu vanaisa George Totto järgi. vasakul|pisi|"Dead Rabbit with the Copper Pot" ([[1908) Georgia O'Keeffe]] vasakul|pisi|"[[Drawing XIII" (1915) Georgia O'Keeffe]]
Grei
Grei (tähis (Gy) on neeldumisdoosi mõõtühik SI-süsteemis. Grei võrdub ioniseeriva kiirguse neeldumisdoosiga, mille korral ühes kilogrammis aines neeldunud ioniseeriva kiirguse energia on üks džaul.
Ühik on nimetatud inglise füüsiku Louis Harold Gray järgi.
Georgia O'Keeffe
Noorus
O’Keeffe'i lapsepõlv möödus rahulikult ilma eriskummaliste juhtumiteta. Küll aga ilmutas tema kunstiand ennast juba noorest east. O’Keeffe'i varaseim lapsepõlvemälestus oli see, kuidas läbi tädi juuste ja õhukese valge kleidi kumas valgus. See mälestus pärines ajast, mil Georgia oli vaid üheksakuune. O’Keeffe'i peres väärtustati väga haridust. Tema ema soovis, et kõik lapsed saaksid hea hariduse julgustades neid kõiki õppima, kuna ta ise ei saanud oma unistust heale haridusele täide viia. Õhtuti ja vihmastel päevadel luges ema lastele raamatuid ette. Juba noorena tundis Georgia huvi looduse vastu ning juba 13-aastaselt näitas üles huvi saada kunstnikuks. Ta ema kutsus kohaliku kunstniku joonistustunde andma. O’Keeffe jätkas kunstiõpinguid Sacred Heart Academys, mis oli eksklusiivne keskkool Wisconsini osariigis Madisoni linnas. Tema pere kolis isa Francise haigestumise tõttu 1902. aastal Williamsburgi Virginia osariiki. Kuna Georgia vanaisa ja onud olid surnud noorelt tuberkuloosi, siis proovis pere vältida sama saatust. Sellest ajendatuna kolitigi soojemasse osariiki, kus oleks ka põllumajanduseks viljakad mullad. Georgia oma perega kaasa ei kolinud, vaid jäi tädi juurde Wisconsinisse elama, et lõpetada keskkool. Uuesti liitus ta perega 1902. aastal, olles 15-aastane. Kolides oma pere juurde Williamsburgi, läks O’Keeffe õppima Chantham Episcopal Institute'i, kus ta paistis silma omapärase riietumisstiiliga. Temast sai koolis aastaraamatu koostaja ning ta oli tuntud andeka kunstnikuna.
Haridustee
1905. aastal astus O’Keeffe Chicago Kunsti Instituuti (Art Institute of Chicago). Aastatel 1907–1908 õppis ta New Yorgis Art Students League’is. New Yorgis õppis ta William Merritt Chase'i, F. Luid Mora, Kenyon Coxi käe all, kes õpetasid talle realistliku kujutamise tehnikaid. Seal paistis ta silma oma võistlusele saadetud teosega "Dead Rabbit with Copper Pot" ("Surnud jänes vaskpotiga"), mis võitis konkursi ja auhinnaraha 100 dollarit. Kuna noorel kunstnikul jäi sellel perioodil enesekindlusest puudu, läks ta edasi õppima reklaamikunstnikuks, uskudes, et see on majanduslikult kindlam karjäärivalik.
Pärast aastat New Yorgis õppimist läks Georgia O’Keeffe Virginia osariiki, kus ta perel olid rasked ajad. Lootus paremass kliimasse põgeneda, et vältida tuberkuloosi, polnud vilja kandnud. Tema ema oli jäänud raskesti tuberkuloosi ning oli seetõttu voodihaige. Georgia isa firma oli pankrotistunud. Pere kehvade rahaliste võimaluste tõttu sai Georgia jätkata oma haridusteed alles aastal 1912, mil ta asus õppima Virginia Ülikooli (University of Virginia). Edasi täiendas ta end Columbia Ülikooli Õpetajate Kolledžis (Columbia University’s Teachers College), kus ta õppis kunstiõpetajaks. Samal periooodil, kui ta andis kunstitunde Virginias, Texases ja Lõuna-Carolinas, tegi ta ka söejoonistusi, mis aitasid kujundada tema kunstniku käekirja. pisi|Georgia O'Keefe [[1918, foto: Alfred Stieglitz]] pisi|Georgia O'Keeffe 1919, foto: Alfred Steiglitz
Eesti Meestelaulu Selts
Eesti Meestelaulu Selts (lühend EMLS) on Eesti mees- ja poistekooride lauljaid ja dirigente ühendav organisatsioon, formaalselt registreeritud kui MTÜ.
Selts ühendab sadakond koori ja kuulub Eesti Kooriühingusse. 2003. aastal oli nimekirjas 37 meeskoori (2010 – 33; 2014 – vaid 30), 55 poistekoori (..57) ja 15 noortekoori (..10) kokku rohkem kui 3000 lauljaga.
Georgia O'Keeffe
Isiklik elu
New Yorki kolides hakkas Georgia O’Keeffe Alfred Stieglitziga koos elama. Nad abiellusid 1924. aastal. Stieglitz jäädvustas O’Keeffe'ist 300 pilti, mille hulka kuulusid ka aktifotod. Stieglitzi kaudu tutvus O’Keeffe selliste Ameerika kunsti tulevaste suurkujudega nagu John Marin ja Charles Demuth. Lisaks leidis ta uusi tutvusi ka kriitikute ja kirjanike hulgast, kes mõjusid O’Keeffe'ile inspireerivalt.
Eesti Meestelaulu Selts
Seltsi presidendid on olnud Heino Ross (1988–1996) ning Jaan Ots (1996–2008), praegu juhib seltsi tegevust Arvi Karotam.
Tulemusliku töö eest EMLS-i ning meeste- ja poistelaulu edendamisel Tallinnas anti Jaan Otsale linna teenetemärk ja aukodaniku nimetus (2002). 2013. aastal anti seltsile Aadu Luukase missioonipreemia.
Uus algus
Esimestel tegevusaastatel, kui Eesti veel vaba ei olnud, pühendati laulu kõrval rohkesti tähelepanu vabaduspüüdlustele ja noorte isamaalisele kasvatusele. Mingil moel olid sihid sarnased Eesti Muinsuskaitse Seltsi ettevõtmistega. Juhatuse esimees H.Ross pidas nii arupidamis- kui ka lauluüritustel sütitavaid kõnesid ja tema eestvõttel kirjutati ka seltsi põhikirja sisse Õige Eesti Mehe kasvatamine, teiste (ja eriti naiste) suhtes lugupidav ja väärikas käitumine ja isegi terved eluviisid. Eesti heitlikul ühiskondlikul elul hoiti kätt pulsil ja silma peal, palju ei puudunud, et EMLS võinuks esitada oma kandidaadid parlamenti. 1988–91 tekkis mitmeid uusi meeskoore ja mõned varem soikunud koorid tulid uuesti kokku. Paljudes Eestimaa kirikutes (nt Lihulas ja Otepääl) leidsid aset esimesed koorikontserdid üle 50 aasta. Neil lauldi religioosse klassika kõrval ka kalleid ärkamisaegseid isamaalisi laule (Sind surmani, Kaunimad laulud, Eesti lipp jt).
Georgia O'Keeffe
Isiklik elu
O’Keeffe kuulus radikaalsete feministide organisatsiooni National Woman’s Party. Feministina ütles ta lahti naiste eripäradest, et võrdsustada mehe ja naise rolli. Sellest tingituna ei soovinud ta, et tema teoseid seksualiseeritakse. Tõenäoliselt hakati tema teoseid seksualiseerima tema abikaasa tehtud aktifotode tõttu. Pärast sellise imago kujunemist otsustas ta seda muuta, soovides, et teda peetakse ennekõike professionaalseks kunstnikuks. vasakul|pisi|"Series 1, No. 8" ([[1919) Georgia O'Keeffe]]
Eesti Meestelaulu Selts
Tegevus ja traditsioonid
Meestelaulu Selts on algatanud rahvuslipu heiskamise tseremoonia Pika Hermanni torni iga aasta 24. veebruaril, Tartu rahu aastapäeva tähistamise Estonias ja emadepäeva taastähistamise koos Aasta ema tunnustamisega. Samuti korraldab selts mees- ja poistekooride laulupäevi, meeskooride ning poiste-solistide võistulaulmisi, poistekooride laulu- ja spordilaagreid ning laulupeotule toomise tseremooniaid. Selts korraldas korjanduse Gustav Ernesaksa ausamba püstitamiseks lauluväljakule (2004; kujur Ekke Väli) ning algatas Gustav Ernesaksa nimelise preemia väljaandmise koorijuhtidele. Seltsi eestvõttel on loodud ülemaaline poistekoor Kalev ning EMLS-i Tallinna (dir. Kuno Areng) ja Tartu meeskoorid (dir. Alo Ritsing). Nende koosseisus saavad laulupidudel kaasa laulda veteranid, kes enam kontsertkooridesse ei kuulu. EMLS on ellu kutsunud kõik kümme (2010) maakondlikku noorte meeskoori ja suurema osa maakondlikest poistekooridest. Suurürituste puhuks üllitatakse ajalehte Eesti Laulumees. EMLS korraldab ka seminare ja annab välja noodikogumikke. Algusaastatel anti välja neli taskuformaadis laulikut "Laulumehe viisivara" (1990 ja 1991 isamaalised laulud, eesti meeskooriklassika ja laulupidude põhivara meeskooriseades, 1993 kiriku- ja jõululaulud ning 1994 seltskonna-, joogi-, jahi- ja lustilaulud).
Georgia O'Keeffe
Looming ja inspiratsioon
O’Keeffe otsis üha uusi inspiratsiooniallikaid kogu elu, täiendades korduvalt oma ampluaad. Georgia O’Keeffe'i looming hakkas kujunema isikupärasemaks pärast New Yorki kolimist. Seal inspireerisid teda linnavaated ja pilvelõhkujad. O’Keeffe rõhutas oma maalidel kõrghoonete suurust ja võimsust, mängides hoonefassaadi valgusega. Elades New Yorgis, veetsid O’Keeffe ja Stieglitz aega ka suvekodus New Yorgi osariigis Lake George'is. Seal õppis O’Keeffe lähemalt tundma loodusmaastikke ja taimi ning hakkas neid ka maalidel jäädvustama. Seal töötaski ta välja omale iseloomuliku stiili, kujutades lõuendil suurendatud lilleõisi. Ta rõhutas lilleõite kujundit ja jooni, mis jätsid õitest abstraktse mulje, kuigi kujutatud oli päris taime. Sellise lähenemisega sai ta innovaatilise kunstniku staatuse.
Florese meri
Florese mere lõunapiiriks on Florese, Komodo ja Sumbawa põhjarannik alates Florese põhjatipust (8°4'S 122°52'E) kuni Sumbawa põhjatipuni Tambora vulkaani lähedal (8°22'S 117°10'E). Mere läänepiir kulgeb sealt Satengari saarte (7°26'S 117°8'E) ja Sabalana saarte (6°33'S 118°49'E) kaudu Sulawesi saare edelatippu (5°37'S 119°30'E). Mere põhjapiir kulgeb mööda Sulawesi lõunarannikut Selayari väinani (5°37'S 120°28'E). Mere idapiir kulgeb sealt üle väina Selayari saare põhjatippu, läbi saare selle lõunatippu, sealt korallriffide (Macani ja Pasitelu saared) kaudu Kalaotoale (7°24'S 121°52'E) ning sealt Florese põhjatippu.
Mere pindala on 240 tuhat km². Mere sügavus on kuni 5140 meetrit. Mere lõunaosa on märgatavalt sügavam kui põhjaosa.
Florese meres suuri saari ei ole, küll on meres palju pisisaari ja korallrahusid. Mere idaosas on Tanahjampea, Kalao ja Bonerate saar, Komodo ja Sumbawa vahelises väinas on Sangeangi saar ja Florese põhjakaldal Palu saar.
Mere kaldad on üldiselt kõikjal järsud. Rohkem kui kilomeetrised kõrgused kallastel on tavalised, näiteks Sumbawa kõrgeim tipp Tambora küündib 2850 meetrini ning Florese kõrgeimad tipud Rahakan ja Egon vastavalt 2382 ja 1703 meetrini (kõik kolm on tegevvulkaanid). Sulawesi saarel on Florese mere kaldal 2871 m kõrgune Lompobatangi mägi.
Kuigi mere kaldad on üldiselt kõikjal asustatud, on suuri linnu mere kaldal vähe. Ainus üle 50 tuhande elanikuga asula on Sumbawa kirdeosas olev Bima.
Florese mere kaldad kuuluvad kõikjal Indoneesiale. Sumbawa ja Sangeang kuuluvad Lääne-Nusa-Tenggara provintsi, Flores ja Komodo Ida-Nusa-Tenggara provintsi ning ülejäänu, see tähendab põhiosa merest Lõuna-Sulawesi provintsi.
Eesti Meestelaulu Selts
Tegevus ja traditsioonid
EMLS-il on tihedad sidemed Soome Meeskooride Liiduga ja paljude teiste Skandinaavia maade ning Saksa kooridega. Tallinnas korraldati esmalt rahvusvaheline laulupidu Laulusillad (1991) ning Tartus rahvusvahelised Põhja- ja Baltimaade meestelaulu päevad (2012) sadade Soome, Norra, Rootsi, Läti ja Leedu laulumeeste osavõtul. Kõlasid väärtlaulud ka teistes põhjamaade keeltes (sh Sibeliuse Finlandia) ja külalised kaheksast riigist laulsid kõik eesti keeles Lüdigi Koitu ja Ernesaksa Mu isamaad.
Ajalugu
Meestelaulu seltsid tekkisid Eestis 20. sajandi algupoolel ning kujutasid endast esialgu iseseisvaid kõrgetasemelisi meeskoore Tallinnas ja Tartus. Juba 1916. aastal asutati Lootuse seltsi (1877–1940; tegeles peale koorilaulu ka näitemänguga) eestvõttel Tallinna Meestelaulu Selts, mille juhiks kutsuti Konstantin Türnpu. Tema töö tulemusel sai see 1920. aastatel parimaks eesti kooriks, mille repertuaaris olid nõudlikud teosed nii lääne-euroopa, skandinaavia kui ka eesti heliloojatelt. Võeti ette mitmeid välisreise peamiselt Soome ja Rootsi. Türnpu tegevusega algas uus etapp eesti meeskoorilaulu arengus. Tähtsuse poolest rahvuslikus kultuuris võib seda koori võrrelda RAM-iga, andekat heliloojat ja dirigenti Türnpud aga Ernesaksaga. Hiljem kasvas sellest kollektiivist välja K. Türnpu nimeline meeskoor, http://www.emls.ee/member/64/ (dirigendid Ene ja Tõnu Kangron).
Varem rohkem Peterburi koolkonnaga ja baltisaksa ringkondadega seotud Türnpu pühendus täie jõuga eesti muusikakultuuri arendamisele. Ta mõistis, et kooride omaette nokitsemisel ei ole tulevikku. Nii rajatigi tema initsiatiivil Saksa kooriliikumise eeskujul kooride ühendus Eesti Lauljate Liit (1921). Aastail 1925–1926 oli ta ise selle juhatuse esimees. Samuti oli ta lektor paljudel koorijuhtide seminaridel, aidates nõnda tõsta koorijuhtide taset.
1923. aastal asutati Juhan Simmi dirigeerimisel Tartu Meestelaulu Selts. Seegi oli kõrgel tasemel ja väärika ning nõudliku repertuaariga koor, mida hiljem juhatasid Alfred Karindi (1925–28) ja Eduard Tubin (1928–44).
Lilith
pisi|"Lilith" - John Collier Lilith on kabalistlikes tekstides esinev naissoost deemon, sukkubus, kes oli võib-olla Aadama esimene naine, enne Eevat. Lilith on sümboliks paljudele feministidele, eriti juudi naisterühmadele.
Lilithi müüt
Müüdil on mitmeid versioone. Algne Lilith oli Mesopotaamia öödeemon, kes röövis lapsi. Nimi Lilith tuleb akadikeelsest sõnast Lil(i)tu, mis tuleneb omakord sumerikeelsest sõnast lil2 ('tuul, hingus, vaim, nakatama'; ka teatud täpselt identifitseerimata lastehaigust (võimalik, et imikute äkksurm)). Hiljem on Lilith sulandunud teise öösiti lapsi rünnanud deemoni, Lamiaga.
Piiblis
Lilithit on mainitud piiblis ainult ühes kohas - Jesaja 34:14-15 - süstmaona. Kontekst näitab, et see on lind.
Georgia O'Keeffe
New Mexico
1929. aastal tegi O’Keeffe oma esimese reisi New Mexicosse. Tema suhted Stieglitziga oli halvenenud ning Lake George oli O’Keeffe'i ära tüüdanud. Kunstnik hakkas viibima igal aastal kuus kuud New Mexicos, mille maastikku ta armus. Igal talvel naasis ta aga New Yorki, et müüa abikaasa galeriis oma teoseid. Nii käis ta kahe osariigi vahet 20 aastat, kuniks tema abikaasa suri ning O’Keeffe kolis jäädavalt New Mexicosse. New Mexicos tulid O’Keeffe'i loomingusse pleekinud loomaluud ja sealse maastiku vaated.
Lilith
Juudi müüdid
Esimesest Moosese raamatust võib lugeda 1:27: ''Ja Jumal lõi inimese oma näo järele. Jumala näo järele lõi ta tema, ta lõi tema meheks ja naiseks! ning alles hiljem, I Moosese 2:21-23: 21. Siis Jehoova Jumal laskis tulla raske une inimese peale ja see uinus magama; siis ta võttis ühe tema küljeluudest ning sulges selle aseme taas lihaga. 22. Ja Jehoova Jumal ehitas küljeluu, mille ta inimesest oli võtnud, naiseks ja tõi tema Aadama juure. 23. Ja Aadam ütles: "See on nüüd luu minu luust ja liha minu lihast! Teda peab hüütama mehe naiseks, sest ta on mehest võetud!"''. See võib tähendada, et Aadamal oli naine juba enne Eevat, ning et see võis olla Lilith.
Georgia O'Keeffe
Reisid mujale
Vahepeal reisis O’Keeffe mööda maailma ringi, et leida üha enam inspiratsiooni oma loomingule. Ta reisis 1950.–1970. aastatel Euroopas, Indias, Aasias. Lennureisidelt sai ta inspiratsiooni hakata maalima maastikku koos pilvedega ülevalt vaatest. Nendel aastatel hakkas ta tegema ka seeriat "Sky Abouve Clouds" (1962–1965), millest sai mõõtmetelt tema suurimaid teoseid. Taiese viimast osa hakkas O’Keeffe maalima 77-aastaselt ja selle mõõtmeteks olid 243,8 × 731,5 cm. Oma elu viimastel aastatel huvitus O’Keeffe rohkem maastikumaalimisest.
Lilith
Lilith Aadama naisena
Lilith oli Aadama esimene naine, kelle Jumal lõi Aadamale samuti oma näo järgi. Kui Aadama lõi ta tolmust, siis Lilithi lõi ta mustusest ja räpast. Kuna nad olid Jumala ees võrdsed, keeldus Lilith peagi Aadamale pikali heites anduma, ning põgenes Eedeni aiast. Ta pettis Jumalat, kes andis talle oma salajase nime, oma võimu nime. Nüüd oli Lilithil Jumala üle võim ja ta käskis Jumalat anda talle tiivad. Saanud tiivad, lendas Lilith kõrbesse. Aadam palus Jumalat, et ta Lilithi tagasi tema juurde tooks. Jumal saatis kolm inglit - Senoi, Sansenoi ja Sammangelofi - Lilithit otsima, ja tagasi tooma. Kui Lilith ei nõustu, siis sureks iga päev sada tema last.
Georgia O'Keeffe
Valik teoseid
vasakul|pisi|573x573px|"[[Lake George Reflection" (circa 1921-22) Georgia O'Keeffe]] "Cow’s Skull with Calico Roses" (1931) on teos, millel on kunstnik kujutanud kõrbes päikesest valgeks pleekinud lehmakoljut, mida kaunistavad kaks valget calico roosi. Üks roosidest on pandud loomale justkui suhu ja teine kaunistab looma sarve, nagu oleks see talle kõrva taha pandud. Teos on tasakaalustatud taustale maalitud hallide ja mustade joontega, rõhutades koljut veelgi enam. Kujutatud on surnud looma jäänuseid, kuid taies mõjub silmale meeldivalt. Mõte liigub teost vaadates surelikkusele ning kurvale, kuid võluvale ilule, mida kunstnik on suutnud saavutada maalides. Kui O’Keeffe hakkas käima New Mexicos, siis leidis ta eest karmi kõrbemaastiku surnud loomadega, kes olid tõenäoliselt jäänud janusse või nälga. O’Keeffe tundis, et need loomade tühjad luustikud on midagi elavamat, kui oleksid olnud elus loomad ning see võlus teda.
"Red and Yellow Cliffs" (1940) on maalitud Georgia O’Keeffe’i kodus, mille ta soetas pärast abikaasa Alfred Stieglitzi surma. Uus kodu asus New Mexicos Ghost Ranchis. Taiesel on kujutatud kaljusid ja liivakünkaid, mis hõlmavad eri värve ja pinnasekoostisi, moodustades nii kireva paljandiku. Paljandikul on näha kollaseid, oranže ja roosasid vööndeid. Kõige kõrgemat kaljuküngast ehib roheline katus, millele on kunstnik väikselt maalinud mõningaid rohelisi taimepuhmaid. Kaljude all olevat künkliku maastikku on O’Keeffe kujutanud vaheldumisi roosade ja roheliste toonidega, lisades sinna täpikestena rohelisi põõsaid ja puhmaid. O’Keeffe armastas New Mexico maastikku. Neid kodu lähedasi kaljusid maalis kunstnik kokku seitse korda. pisi|447x447px|"Red Canna" ([[1919) Georgia O'Keeffe]] "Peru – Machu Picchu, Morning Light" (1957) kujutab Peruu mäestikus asuvat Machu Picchut. Kunstnik pole keskendunud kadunud tsivilisatsiooniga linnale, vaid on jäädvustanud oma maalile seda ümbritsevat maastiku. Teos on värvitud selgete siniste ja roheliste toonidega. Roheliselt on maalitud teosel eespool kujutatud mäeküngast ja tagapool olev mäeahelik on maalitud sinistes toonides ning see puudutab taevasinist. O’Keeffe maalis selle teose oma paarikuusel reisil Peruusse. Kunstnik on püüdnud oma teosele mäestikule langeva hommikuvalguse ja udu. Talle avaldasid muljet võimsad mäemassiivid, mis lasusid vanal kadunud tsivilisatsiooniga varemete kohal.
Lilith
Lilith Aadama naisena
Nad leidsid Lilithi Punase mere äärest, kus ta (teadmata head ja kurja) paaritus Asmodeuse ja paljude teiste deemonitega ning sünnitas sadu deemonitest lapsi. Ta keeldus tagasi tulemast ja ütles, et ta on loodud karistamaks ja nõrgaks muutmaks väikesi lapsi ning et tal on võim kuni 8 päeva vanuste poiste ja kuni 20 päeva vanuste tüdrukute üle. Kui inglid teda seepeale uputada tahtsid, anus ta neid ja nad jätsid Lilithi ellu. Lilith vandus Jumala nimel, et kui näeb imikute juures ruumis Senoi, Sansenoi või Sammangelof'i nimesid, pilte või nägusid, siis ta ei tee lapsele kurja. Sellest hoolimata ei läinud Lilith tagasi Aadama juurde ning seepärast sureb päevas sada tema enda last.
Hiljem, kui Aadam sai uue naise, Eeva, ja nad Eedeni aiast pagendati, ning kui Aadam tsölibaati astus, käis Lilith kättemaksuks Aadama juures sukkubusena.
Ilukirjanduses on Lilithit kujutanud nt Avetikh Isahakjan (e.k. "Lilith, Tšingis-khaan ja teised", 1981).
Amitābha
Amitābha (sanskriti keeles ‘mõõtmatu valgus’; tiibeti keeles a mi tā bha, ’od dpag med; hiina keeles 阿彌陀佛 amituofo; jaapani keeles amida butsu), tuntud ka nime all Amitājus (sanskriti keeles amitāyus ‘mõõtmatu elu’) on mahajaana ja vadžrajaana mütoloogias buda ning samuti üks viiest dhjaanibudast.
Peamine Amitābhaga seotud kanooniline tekst on Sukhāvatīvyūha-sūtra, mille kohaselt olevat Amitābha olnud enne budaks saamist bodhisattva Dharmākara. Palju aegkondi tagasi andnud ta tõotuse luua täiuslik budaväli, kus kõik kannatavad olendid, kes usuvad Amitābhasse, võiksid sündida puhaste ja täiuslikena. Pärast budaks saamist lõigi Amitābha selle budavälja, mille nimeks sai Sukhāvatī ("Õnnemaa").
Teises Amitābhaga seotud tekstis, Amitāyurdhyāna-sūtra’s, kirjeldatakse 60 keskendumisviisi, mille abil on võimalik jõuda Amitābha budaväljale.
Amitābha kultus tekkis tõenäoliselt esimestel sajanditel Indias, millele viitavad mitmed varajased mahajaana suutrad, samuti Nāgārdžuna ja Asanga teosed ning Hiina rännumeeste teated. Hiljem levis Amitābha kultus eriti Jaapanis, kus teda tuntakse Amida nime all ja usutakse, et nembutsu pidev kordamine aitab sündida Õnnemaal.
Viie dhjaanibuda seas on Amitābha lootose perekonna pea. Dhjaanibudade mandalas asub ta läänes, on punast värvi, istub mõtluspoosis (sanskriti keeles dhyānamudrā) paabulinnutroonil, hoides käes almustekaussi. Tema pradžnja on Pāndaravāsinī ja teda esindab bodhisattva Avalokitešvara. Maailma ilmus ta Šākjamunina.
Amitābha kultuse vadžrajaana vorm on levinud Tiibetis ja teistes tiibeti budismi maades; tema maiseks kehastuseks peetakse pantšen-laamat.
Balho
Balho on linn Djiboutis Etioopia piiri lähedal.
Elektrokeemia
Elektrokeemia on füüsikalise keemia haru, mis uurib keemiliste reaktsioonide ja elektriliste nähtuste vahelisi seoseid. Kitsama määratluse kohaselt on elektrokeemia teadus füüsikalis-keemilistest protsessidest, mis kaasnevad elektrivooluga või tekivad elektrivoolu toimel keemilistes ühendites.
Elektrokeemia käsitleb ioone sisaldavate lahuste omadusi ning lahuse ja metalli (või pooljuhi) piirpinnal elektrilaengute (ioonide, elektronide) osavõtul toimuvaid protsesse. Elektrokeemia on tihedas seoses analüütilise keemia, kolloidkeemia ja biokeemiaga.
Elektrokeemial rajanevad paljud tehnika ja tehnoloogia valdkonnad:
Oksüdeerumine ja redutseerumine
Elektrokeemilise reaktsiooniga kaasneb alati oksüdatsiooniastme muutus. Kui aatom või molekul kaotab elektrone, on ta redutseerija ja ta ise oksüdeerub, ehk tema oksüdatsiooniaste kasvab (muutub positiivsemaks). Kui aatom või molekul saab elektrone juurde, on ta oksüdeerija ja ta ise redutseerub, ehk tema oksüdatsiooniaste langeb (muutub negatiivsemaks). Oksüdeerumis- ja redutseerumisprotsessid toimuvad alati paaris, sest elektronid peavad alati liikuma ühelt ainelt teisele, nad ei saa jääda üksi lahusesse. Sellist elektronide ülekandumist kahe aine vahel nimetatakse redoksreaktsiooniks.
Elektrokeemiline element
Elektrokeemiline element on seade, milles tekib elektrivool keemilise muundumise energia arvel. Elektrokeemilises elemendis toimub keemiline reaktsioon, kus oksüdeerumine ja redutseerumine on üksteisest ruumiliselt eraldatud. Kuna reaktsiooni toimumiseks on vaja elektronide ülekandumist, tekib elektroodidevahelises välisahelas elektrivool. Elektrokeemiline element koosneb kahest elektrolüüdi lahusesse sukeldatud elektroodist, mis võivad olla tehtud metallist, grafiidist, pooljuhtidest, polüelektrolüütidest või muudest piisavalt hea elektrijuhtivusega materjalidest.
Et elemendis saaks tekkida elektrivool, peavad nõude vahel saama liikuda ka ioonid, sest muidu tekiks ühte nõusse negatiivne laeng ja teise positiivne laeng, mis ei ole praktiliselt võimalik. Lihtsaim viis tagada ioonide liikuvust on ühendada nõud poorse vaheseinaga, kust pääsevad küll läbi ioonid, kuid lahused omavahel praktiliselt ei segune.
Elektrolüüs
Elektrolüüs on keemiline protsess], mis toimub elektrolüüdilahuses elektrivoolu toimel. Elektrolüüsi kasutatakse peamiselt selliste ainete sünteesiks, mida on tavaliste keemiliste reaktsioonidega raske või võimatu saada, näiteks alumiiniumi tootmine alumiiniumimaagist või naatriumi ja kloori süntees sula NaCl-st. Elektrolüüs toimub elektrolüüseris.
Korrosioon
Korrosioon on üldmõistena metalli hävimine väliskeskkonna mõjul. Tihti mõeldakse selle all raua roostetamist, kuid korrosiooni mõiste alla käivad ka kõikide muude metallidega keskkonna mõjul toimuvad elektrokeemilised protsessid, näiteks vasele paatina teke jm. Mõnel metallil, näiteks alumiiniumil, tekib kiiresti peale tihe oksiidikiht, mis hakkab takistama edasist korrosiooni.
Rauarooste on poorne ja ei takista roostetamist. Raua roostetamise protsess on suhteliselt keeruline ja seda ei ole lõpuni tundma õpitud. Raua roostetamist soodustab hapnikurikas keskkond (näiteks vesi, niiske õhk) ja samuti sooli sisaldav keskkond, sest dissotsieerunud soola ioonid suurendavad vee elektrijuhtivust.
Loksa Gümnaasium
thumb|Loksa 1. Keskkool
Loksa Gümnaasium on kahe õppekeelega üldhariduskool Harju maakonnas Loksa linnas aadressil Tallinna tee 47.
Ajalugu
Loksa koolile pandi alus detsembris 1867 kui õpetaja Jakob Janter hakkas oma talutoas kohalikele talulastele tunde andma. Kool kandis sel ajal nime Kõnnu valla Loksa külakool ja 1880. aastatel õppis seal juba umbes seitsekümmend last. Jakob Janteri järel jätkas 1887. aastal koolis õpetajatööd tema poeg Joosep.
1903. aastal valmis uus koolimaja ja senisest külakoolist sai Kõnnu 2-klassiline ministeeriumikool. 1920. aastal reorganiseeriti senine ministeeriumikool Loksa Algkooliks. Selle direktoriks sai Arnold Mikiver, tulevaste näitlejate Mikk ja Tõnu Mikiveri isa, kes töötas sellel ametikohal kolmkümmend aastat.
Valetaja Jakob
"Valetaja Jakob" (inglise keeles "Jakob the Liar"; prantsuse keeles "Jakob le menteur") on Teise maailmasõja lõpupäevil Poolas hargnev draamafilm.
Loksa Gümnaasium
Ajalugu
1927. aastal hävis Loksa koolihoone tulekahjus. Uue koolimaja ehitustööd kestsid kaks aastat ja see avati 1929. aastal.
Nõukogude võimu kehtestamise järel sai senisest Loksa Algkoolist 1940. aastal Loksa 7-klassiline Kool. Oluline muutus toimus 1948. aastal kui kooli juures avati esimesed kolm vene õppekeelega klassi. Sellest ajast alates oli Loksa kool kakskeelne.