cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aigi Rahi-Tamm
Karjäär
Rahi-Tamm on alates 1990. aastast töötanud Tartu Ülikoolis. 1991. aastani oli ta sealse ajaloo ja rahvastikuteaduse labori teadur ning seejärel 1993. aastani labori juhataja. 1993. aastal sai temast ajaloo osakonna arhiivinduse õppetooli juures teadur ja lektor. 2005. aastal ülendati ta vanemteaduriks, 2014. aastal sai temast arhiivinduse osakonna juhataja ning 2015. aasta veebruaris dotsent. 2021. aasta alul sai temast osakonna kaasprofessor ning Aadu Musta emeriteerumise järel valis Tartu Ülikooli senat ta 26. märtsil ühehäälselt uueks arhiivinduse professoriks. Oma inaugratsiooniloengu pidas ta teemal "Arhiivi ja inimese lugu ning selle mitu palet 1940.–1960. aastate oludes: "kontroll peab olema igal pool"".
Aastatel 1991–2000 oli ta teadusajakirja Kleio (hiljem Ajalooline Ajakiri) abitoimetaja ning kuulub 2014. aastast taas ajakirja toimetuskolleegiumisse.
Grahamstown
Grahamstown (afrikaani Grahamstad) on linn Lõuna-Aafrika Vabariigis Ida-Kapimaa provintsis Sarah Baartmani ringkonnas.
Asula rajati Briti sõjalise tugipunktina 1812. aastal.
Grahamstownis asub Rhodes'i Ülikool.
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Grahamstadi elanikest mustanahalisi aafriklasi 78,9%, värvilisi 11,3%, valgeid 8,4%, India või Aasia päritolu inimesi 0,7% ja teisi 0,6%. Koosa keelt pidas emakeeleks 72,2% inimestest, afrikaani keelt 13,7%, inglise keelt 10,8% ja teisi keeli 3,4%.
Hodograaf
Hodograaf (odograaf ei ole eesti keeles korrektne) on (kr sõnast hodos 'tee' ja graphō 'kirjutan') on joon, mis tekib siis kui muutuva vektori lõpp-punktid ühendatakse ühise alguspunktiga.
Termini "hodograaf" võttis 1847. aastal kasutusele William Rowan Hamilton.
Jane Furse
Lõuna-Aafrika Vabariigi 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Jane Furse'i elanikest mustanahalisi aafriklasi 99,60%, India või Aasia päritolu inimesi 0,28%, värvilisi 0,05% ja teisi 0,09%. Pedi keelt pidas emakeeleks 84,98% inimesi, svaasi keelt 3,55%, suulu keelt 3,09%, inglise keelt 2,77% ja ndebele keelt 1,22%.
Erkki Alak
Erkki Alak (sündinud 25. märtsil 1983 Kadrinas) on eesti maadleja.
Saavutused
Ta on neljakordne Eesti meister Kreeka-Rooma maadluses (2009, 2010, 2012 ja 2014).
2008. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht kehakaalus 74 kg;
2002. aasta Eesti meistrivõistlused – 3. koht kehakaalus 66 kg;
1999. aasta Eesti meistrivõistlused – 2. koht kehakaalus 58 kg;
Eesti noorte, kadettide ja juunioride meistrivõistlused
2002. aasta Eesti noorte meistrivõistlused – 3. koht;
Najim Haddouchi
Najim Haddouchi (sündinud 9. juunil 1997) on Maroko päritolu Hollandi jalgpallur, kes mängib klubis FC Den Bosch.
Eia (eesnimi)
Eia on naisenimi.
Erkki Alak
Maailmameistrivõistlused rannamaadluses
2011. aastal võitis ta rannamaadluse maailmameistrivõistlustel Gruusias Batumi hõbemedali.
2013. aastal võitis ta rannamaadluse maailmameistrivõistlustel Marokos El-Jadidas pronksmedali.
Rahvusvahelised turniirid
Dan Kolovi ja Nikola Petrovi nimeline turniir
Eia (eesnimi)
Detsembris 2018 linastus kinodes film "Eia jõulud Tondikakul".
Erkki Alak
Rahvusvahelised turniirid
2014. aasta - 15. koht
Kristjan Palusalu mälestusvõistlused
Eia (eesnimi)
2019. aastal pandi Eestis 8 tüdrukule nimeks Eia.
Erkki Alak
Rahvusvahelised turniirid
2011. aasta - 15. koht;
2012. aasta - 5. koht
Tšerenkovi kiirgus
pisi|Tšerenkovi kiirgus [[tuumareaktori Centro Atómico Bariloche tuumas]] Tšerenkovi kiirgus ehk Tšerenkovi efekt ehk Tšerenkovi-Vavilovi kiirgus ehk Vavilovi-Tšerenkovi kiirgus ehk Vavilovi-Tšerenkovi efekt on elektromagnetkiirgus, mis lähtub laetud osakestelt (näiteks elektronidelt), mis läbivad dielektriku keskkonda konstantse kiirusega, mis on suurem kui valguse faasikiirus (valguslainete levimise kiirus) selles keskkonnas.
See on saanud nime selle 1934. aastal eksperimentaalselt avastanud Pavel Tšerenkovi järgi. Tema teaduslik juhendaja Sergei Vavilov jõudis esimesena järeldusele, et Tšerenkovi täheldatud efekti põhjustavad kiired elektronid. Tšerenkov ning Ilja Frank ja Igor Tamm, kes andsid nähtusele klassikalisel elektrodünaamikal põhineva teoreetilise seletuse, pälvisid selle eest 1958 Nobeli füüsikaauhinna. Nähtust olid teoreetiliselt ennustanud Oliver Heaviside 1888–1889 avaldatud artiklites ning Paul Sommerfeld 1904, kuid pärast erirelatiivsusteooria loomist ei võetud seda mõtet tõsiselt, sest tundus, nagu oleks valguse kiirusest kiiremini liikumine erirelatiivsusteooria järgi võimatu.
Kitsamas mõttes nimetatakse Tšerenkovi kiirguseks helesinist helendust, mida tekitab kiirete elektronide liikumine läbi vee. See on vaadeldav näiteks basseinreaktorites ja tuumajaamade kasutatud tuumkütuse basseinides. Kiired elektronid vabanevad seal osalt beetakiirgus, osalt vabanevad aatomikatetest neutronite ja gammakvantide kokkupõrkel.
Tšerenkovi kiirgust kasutatakse suurte energiate füüsikas laialdaselt relativistlike laetud osakeste registreerimiseks ja nende kiiruse määramiseks.
Avastuslugu
pisi|Tšerenkovi kiirgus [[tuumareaktori jahutusvedelikus]] Aastal 1934 uuris Pavel Tšerenkov Sergei Vavilovi laboratooriumis vedelike luminestsentsi gammakiirguse toimel ning avastas nõrga helesinise helenduse, mida tekitasid gammakiirguse poolt keskkonna aatomitest välja löödud elektronid. Hiljem selgus, et need elektronid liikusid kiiremini valguse kiirusest selles keskkonnas.
Teoreetilise seletuse klassikalise elektrodünaamika põhjal andsid nähtusele Igor Tamm ja Ilja Frank 1937. V. L. Ginzburg esitas 1940 nähtuse kvantteooria. Aastal 1958 said Tšerenkov, Tamm ja Frank Nobeli füüsikaauhinna "Tšerenkovi efekti avastamise ja tõlgendamise eest". Manne Siegbahn Rootsi Kuninglikust Teaduste Akadeemiast ütles auhinnatseremoonial peetud kõnes: "Praegu Tšerenkovi efektina tuntud nähtuse avastamine on huvitav näide, kuidas suhteliselt lihtne füüsikaline tähelepanek võib õige lähenemise korral viia tähtsate avastusteni ning rajada tee edasiseks uurimistööks."
Kiirguse mehhanism ja geomeetria
pisi|Tšerenkovi kiirguse animatsioon Erirelatiivsusteooria järgi ei saa mitte ükski materiaalne keha, ka mitte suure energiaga elementaarosakesed, liikuda kiiremini valguse kiirusest vaakumis. See aga ei käi valguse kiiruse kohta läbipaistvates keskkondades. Näiteks klaasis või vees levib valgus kiirusega, mis moodustab 60–70% valguse kiirusest vaakumis, ja miski ei keela kiirel osakesel (näiteks prootonil või elektronil) liikumist kiiremini valguse kiirusest selles keskkonnas.
1934. aastal tegi uuris Pavel Tšerenkov vedelike luminestsentsi gammakiirguse toimel ning avastas helesinise helenduse (mida praegu nimetatakse tema järgi), mida tekitasid kiired elektronid, mida gammakiirgus aatomitest välja lõi.
Pisut hiljem selgus, et need elektronid liikusid kiiremini kui valguse kiirus keskkonnas. See on otsekui ülehelikiirusega lendava lennuki poolt atmosfääris tekitatud lööklaine (ülehelipauk) optiline ekvivalent. Seda nähtust võib kujutleda analoogia põhjal Huygensi lainetega (elementaarlainetena), mis Huygensi printsiibi järgi levivad valguse kiirusega keskkonnas antud keskkonnas väljapoole kontsentriliste sfääridena, kusjuures iga järgmine laine lähtub järgmisest punktist osakese trajektooril. Kui osake lendab kiiremini valguse levimise kiirusest keskkonnas, siis ta jõuab lainetest ette. Nende lainete amplituudide tipud moodustavadki Tšerenkovi kiirguse lainefrondi.
Kiirgus levib koonusena ümber osakese trajektoori. Nurk koonuse tipus sõltub osakese kiirusest ja valguse kiirusest keskkonnas. Just see teebki Tšerenkovi kiirguse nii kasulikuks osakestefüüsikas, sest nurga järgi koonuse tipus saab arvutada osakese kiiruse.
Tšerenkovi kiirgus looduses
Tavaliselt arvatakse, et ookeanipõhjas on täielik pimedus, sest päikesevalgus sinna ei jõua. Ent ka kõige sügavam vesi helendab nõrgalt radioaktiivsete isotoopide (sealhulgas kaalium-40) lagunemisest tingitud Tšerenkovi kiirgusega. On oletatud, et süvaveeloomadel on tarvis suuri silmi, et nii nõrgas valguses näha.
Barry maakond (Missouri)
thumb|Asend Missouri osariigis Barry maakond (Barry County) on maakond USA-s Missouri osariigi edelaosas. Geograafilised koordinaadid on 36°71' N, 93°83' W.
Maakonna halduskeskus on Cassville ja suurim linn Monett.
Maakonna pindala on 2048 km², millest 31 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 35 597. Aastal 2000 oli elanikke 34 010.
Ajalugu
Barry maakond moodustati 5. jaanuaril 1835 Greene'i maakonna osast. Maakond on nime saanud Kentucky osariigist pärit postiministri William Taylor Barry järgi.
Puitpõrand
pisi|Ladva klubihoone puitpõrand Vepsamaal Puitpõrandaks peetakse mistahes põrandaid, mis on valmistatud puidust, nii struktuursetel kui ka esteetilisel eesmärkidel. Puit on kasutatuim põrandakattematerjal ja seda on erinevates stiilides, värvides kui ka liikidest. Puitpõrandaks loetakse ka kiviseljalt valmistatud põrandaid, kuigi seda ei toodeta otseselt puidust. Puitprofiiliga, kuid muudest materjalidest valmistatud põrandaid puitpõrandaks ei loeta.
Täispuit
Täispuitpõrandad koosnevad laudadest, mis on puutüvest monoliitselt välja saetud. Algselt kasutati selliseid laudu konstruktsiooni jäigastamise eesmärkidel, näiteks neid löödi abitaladena viltuselt puitkarkassi külge, toetamaks konstruktsiooni. Nüüdisajal on populaarsust kogunud betoonist ja muudest materjalidest aluspõrandad, kuid täispuit on jätkuvalt laialt levinud. Täispuitpõrand on puitpõranda liikidest kõige kulumiskindlam ning lisaks saab seda lihvida korduvalt. Tuleb tihti ette, et originaalne täispuitpõrand on siiani kasutusel mitusada aastat vanades majades – selliseid näiteid leiab arvukalt nii Uus-Inglismaalt, Ida-Kanadast kui ka kõikjalt Euroopas.
Tootmine
Tootmisprotsess on tavaliselt selline, et palgist saetakse välja lafetid, mis kuivatatakse. Seejärel saetakse kuivatatud lafettidest täispuitpõrandalaua toorikud. Sõltuvalt soovitud puidumustri efektist põrandal, saetakse laudu palgist välja mitmel viisil, peamiselt tangentsiaalselt või radiaalselt. Kuivatatud toorikud lõigatakse tehases hoolikalt soovitud mõõtmetesse. Põrand monteeritakse kas kohapeal või tehases. Tuleb hoolikalt jälgida, et puit hoiustamisel ei kahjustuks niiskuse käes.
Täispuitpõrandalaudadel on ka valik patenditud omadusi. Näiteks paljudel toodetel jooksevad alumisel poolel sooned, nimelt kompensatsioonisooned, mis on mõeldud vähendamaks aja jooksul kõmmeldumist ja äärte üles/alla kaardumist. Väärispuidust põrandalaudu toodetakse peamiselt 19 mm (0,75 tolli) paksusena, millel on punnühendus (tongue and groove).
Eike
Eike on naisenimi.
Puitpõrand
Tööstuslik puit
Tööstuslik puit hõlmab kahte või enamat omavahel ühendatud puidukihti. Tüüpiliselt tööstuslikul puitpõrandamaterjalil on pealmiseks õhukeseks kihiks väärispuit (tavaliselt 3 mm) ning alumine toestav kiht on odavamast ebakvaliteetsemast puidust või vineerist. Põrandalaua jäikust tõstetakse sellega, et alumised kihid asetatakse üksteise peale risti, mis teeb selle väga kasutuskindlaks ja vastupidavaks. Tööstuslik põrandalaud on odavam ja laiemate kasutusvõimalustega kui täispuidust põrandalaud. Tööstuslik puitpõrand on kõige tavalisem põranda liik Euroopas ja kasvava populaarsusega Põhja-Ameerikas.
Eike
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 533. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Eike 188 naisel.
Puitpõrand
Kuivsaetud
Selles tootmisprotsessis hoitakse materjali madalas niiskuses ja kuivatatakse aegamööda, et saada niiskus puidurakkudest välja. See vähendab riski, et materjalil tekivad ajapikku niiskuskahjustused. Kuivatatud lafette saetakse samal viisil kui täispuitlaudu, kuid tehakse õhemad lõiked, millest saab parkettmaterjali pealmise kihi, mis on täispuidule identse profiiliga. Sellisel viisil valmistatud puitpõranda materjal on tööstuslikest puitpõranda materjalidest kalleim, kuid see-eest kvaliteetseim ja tugevaim.
Embūte looduspark
Kaitseala loodi 1977. aastal, kaitsmaks sealsete jäärakute ja küngaste metsasid, Lanka ning Kuiļupe orgude luhtasid ja muid biotoope.
Puitpõrand
Spoonitud vineermaterjal
See protsess hõlmab palgi läbikeetmist vees. Pärast seda hakatakse palki tugeva teraga piltlikult öeldes väljastpoolt sissepoole keereldes koorima. Tulemuseks on õhuke puiduleht ehk spoon. Seejärel pressitakse ja liimitakse üksteisega risti olevad spoonikihid tasaseks kokku kõrge surve all. Tulemuseks on soovitud paksusega vineer. Sellisel materjalil on suurem risk väänduda kui täispuitlaudadel.
Embūte looduspark
Kultuurimälestistest asuvad kaitsealal riikliku kaitse all Embūte linnamägi, Embūte piiskopilinnus ja hiiepaik Embūte Ohvrimägi.
Puitpõrand
Viilutatud vineermaterjal
Materjali tootmisprotsess sarnaneb sellega, kus puitu spoonitakse. Kuid selle asemel, et palki koorida pöörleval moel, saades ühe jätkuva pika spoonilehe, siis selle tehnikaga palk hööveldatakse tasapinnaliselt piki palki õhukesteks puidulehtedeks. Hööveldatud puidulehed läbivad samasuguse töötlemise kui spoonitud puitleht, mille järel asetatakse viilud üksteise järgi hoolikalt lõigatud järjekorras kõrvuti saades täispuidusarnase profiiliga kattematerjali. Selline protsess on kulukam ja töömahukam, kui spoonimine, kuid odavam kui saetud.
Paigaldussüsteemid
Puitpõrandaid saab valmistada mitmesuguste paigaldussüsteemidega.
Embūte looduspark
Kaitseala pindala on 458 ha. Sellest 263,2 hektarit katab mets. Piirkond asub Lääne-Kurzeme kõrgustiku kõrgeimas ja rahutuima reljeefiga piirkonnas. Kaitseala lähistel asub ka selle kõrgeim tipp Krievukalns. Sealse reljeefi kujundas viimane jääaeg ja hilisem keeruka jäärakute süsteemi kujundanud erosioon. Sealne ligi poole kilomeetri pikkuste ja 40-45 meetri sügavuste jäärakute süsteem on Läti alade suurim. Üksikobjektidena on kaitse all Drieki saar, Drieki tamm, Embūte jäärakud, Indulise ja Ārija tamm, Kļaviņase saar, Ohvritamm ja arvukalt nimetuid põlispuid
Puitpõrand
Viimistlus, lihvimine
Viimistlus on põrandale paigaldatud lakilaadne kiht. Iga viimistlusviis toob puidule oma väljanägemise ja ka veidi erineva kaitse taseme. 1960-ndate keskpaigani paigaldatud puitpõrandad olid tõenäoliselt viimistletud lakkide või šellakitega. See on üsna lihtne kontrollida. Leidke põrandale ebatasane koht ja pühkige pinda mündi või muu terava esemega. Kui eralduvad viimistluskihilt helbed, on see ilmselt šellak või lakk.
Embūte looduspark
Geoloogiliselt asub kaitseala Lääne-Kurzeme kõrgustikul, mis on nagu Ida-Kuramaa kõrgustik, Pandivere kõrgustik ja Sakala kõrgustikki jäälahkmeala kulutuskõrgustik. Aluskord asub 1750 meetrit allpool merepimnda, seda katab 1,9 kilomeetri paksune pealiskord. Avandumas on seal Juura kontinentaalse tekkega setted (tumehall või valge liiv, must, tumehall või rohekashall savi), kohati ka Triiase tumepruun savi. Kohati on seal ka õhukesi fossiiliderohkeidd lubjakivi vahekihte, mis sisaldavad rikkalikult ammoniite. Pealiskord on 80-100 meetri paksune.
Puitpõrand
Viimistlus, lihvimine
Tänapäeval on põrandate viimistlemiseks palju võimalusi.
Embūte looduspark
Kaitseala metsades on valdavad jalakas ja künnapuu. Jäärakutes on valdavad künnapuu ja saar, kõrgemates kohtades tamm, pärn, vaher, kuusk ja haab. Üksikutes kohtades kasvab ka mände. Sealsete niitude jaoks on suureks probleemiks kobraste tegevus.
Puitpõrand
Lihvimine
Lihvimine annab võimaluse paigaldatud põranda tasandamiseks. Lisaks kasutatakse lihvimist, et uuendada vanemate põrandate välimust. Liivapaberiga lihvimine, kasutades peenemaid kihte liivapaberis, et tagada plekkide või väikeste kriimude eemaldamist, kasutades jämedamat lihvpaberit on võimalik eemaldada põrandast juba suuremad kriimustused ja ebatasasused.
Embūte looduspark
Loodusdirektiivi elupaigatüüpidest esinevad seal põhjamaised lamminiidud (7%), nõrglubjalasundit moodustavad allikad (0,002%), Fennoskandia mineraaliderikkad allikad ja allikasood (3%), aas-rebasesaba Alopecurus oratensis ja ürt-punanupuga Sanguisorbia officinalis madalikeniidud (1,35%) ja Tilio-acerion-kooslustega rusukallete, nõlvakute ja jäärakute metsad. Viimaste all on 42 % kaitseala pindalast.
Kaitstavatest lindudest elavad kaitsealal must toonekurg, väike-konnakotkas, herilaseviu, rukkirääk, sookurg, valgeselg-kirjurähn, musträhn, täpikhuik, väikehuik, punaselg-õgija. Taimedest kasvavad seal männas-kuutõverohi, kahelehine käokeel, rohekas käokeel, kahkjaspunane sõrmkäpp, kuradi-sõrmkäpp, vahelmine lõokannus, kahar nurmikas, väike ristik, suur näär ja kattekold.
Imetajatest elavad seal mets-karihiir, väike-karihiir, kobras, mäger, saarmas, metskits, põder, punahirv, põhja-nahkhiir, pargi-nahkhiir ja kääbus-nahkhiir. Kaitstavatest kalaliikidest esinevad seal harilik hink, võldas ja vingerjas, kahepaiksetest aga harilik kärnkonn ja harilik lehekonn. Kaitstavatest selgrootutest esinevad seal mustlaik-apollo, pääsusaba, Osmylus chrysops, kevadpaabusilm, rüütelöölane ja haavalumik.
2019. aasta Brasiilia vanglarahutused
26. mail 2019. aastal Brasiilias alanud vanglarahutused põhjustasid 29. juuli seisuga vähemalt 112 inimese surma.
Rahutused toimusid Brasiilia põhjaosas asuva Amazonase osariigi mitmetes vanglates. Rahutuste eest vastutasid Brasiilia ebaseadusliku narkokaubanduse konkurendid.
Vanglad
=== Mai ===
Minski rahvusvaheline lennujaam
Minski rahvusvaheline lennujaam (valgevene Нацыянальны аэрапорт Мiнск; IATA: MSQ, ICAO: UMMS) on Valgevene rahvusvaheline lennujaam. Lennujaam asub Kastryčnicki rajoonis, Minski kesklinnast 42 kilomeetrit ida pool. Lennujaam asub administratiivselt Minski linnas, aga faktiliselt Smalavičy rajooni territooriumil. Lennujaam on kodulennujaamaks ka Valgevene lennufirmale Belavia.
Liini Tallinn-Minsk opereeris Estonian Air aastatel 1991–1998 ja 2008–2011. Alates 30. maist 2019 lendas liinil Minsk–Tallinn–Minsk Valgevene rahvuslik lennukompanii Belavia. Tallinna-Minski lennud lõpetatati Eesti valitsuse otsusega seoses Ryanairi lennu 4978 sundmaandamisjuhtumiga 27. maist 2021.
Lennujaama ehitust alustati aastal 1977. Esimesed lennud väljusid sealt juba aastal 1982, ent algselt oli see lennujaam Minsk-1 alluvuses ja esimestele lendudele müüdi pileteid just selle lennujaama kassadest. Minski rahvusvaheline lennujaam iseseisva lennujaamana avati aastal 1983.
Maya Yoshida
Maya Yoshida (jaapani keeles 吉田 麻也 Yoshida Maya; sündinud 24. augustil 1988 Nagasakis) on Jaapani jalgpallur, kes mängib keskkaitsjana Saksamaa kõrgliigaklubis Schalke 04.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises on mänginud 121 mängu ja löönud 12 väravat.
Ta on kuulunud Jaapani koondisse 2014. ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel, kolmedel Aasia meistrivõistlustel ja 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiril. Lisaks on ta osalenud 2008., 2012. ja 2020. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril.
Greetje Kauffeld
pisi|Greetje Kauffeld Greetje Kauffeld (sündinud 26. novembril 1939 Rotterdamis) on Hollandi laulja.
Ta esindas Hollandit 1961. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Wat een dag", saavutades kuue punktiga kümnenda koha.
Fjodor Golubtsov
Fjodor Aleksandrovitš Golubtsov (23. detsember 1758 (ukj 3. jaanuar 1759) − 1. (ukj 13.) märts (vkj) 1829 Volgovo, Peterhofi maakond, Peterburi kubermang) oli Venemaa riigitegelane. Aastatel 1807−1810 oli ta Venemaa keisririigi rahandusminister.
Päritolu ja haridustee
Põlvnes vanast aadlisuguvõsast. Tema isa oli tõeline riiginõunik Aleksandr Fjodorovitš Golubtsov (1735−1796). Ema Anna Ivanovna Vassiljeva (1741−1816) oli hilisema Venemaa keisririigi esimese rahandusministri krahv Aleksei Ivanovitš Vassiljevi (1742−1807) õde. Astus 1770. aastal aadli suurtükiväe- ja insenerikorpusse, kus õppis 1775. aastani.
Sõjaväeteenistuses
Alates 1775. aastast teenis ta suurtükiväes. 1778. aastal viidi ta üle bombardiiripolku ja hiljem 2. kanoniiripolku. Teenis sõjaväes välja porutšiku aukraadi.
Tsiviilteenistus
1782. aastast alates teenis ta senati peaprokuröri vürst Aleksandr Vjazemski käsutuses. Kolm aastat hiljem nimetati ta viimase kantselei sekretäriks. 1790. aastal sai temast nõunik 3. ekspeditsioonis. 1796. aastal sai 2. ekspeditsiooni direktoriks. Keiser Aleksander I valitsemisaja algul 1802. aastal nimetati riigivarahoidja kohusetäitjaks ja senaatoriks. Alates 1803. aastast oli ta ministrite komitee liige.
Venemaa keisririigi rahandusminister
1807. aastal sai temast pärast onu krahv Vassiljevi surma rahandusminister. Järgmisel aastal nimetas keiser ta Alalise nõukogu liikmeks. Ministri ja riigivarahoidjana oli ta ametis 1810. aastani, mil ta läks neist ametitest erru ja nimetati Riiginõukogu liikmeks.
Surm
Suri 70 aasta vanuselt ja maeti Aleksander Nevski suurkloostris Püha Vaimu kirikusse.
Nové Město na Moravě
Nové Město na Moravě (saksa Neustadtl in Mähren) on linn Tšehhis Vysočina maakonnas Žďár nad Sázavou ringkonnas.
Linn on asutatud 1250. aastal.
Linn on tähtis Tšehhi talispordikeskus. Seal toimuvad laskesuusatamise ja murdmaasuusatamise maailma karikavõistluste etapid.
Välislingid
pisi|left|Nové Město na Moravě kesklinn
Andrew Wiles
pisi|Andrew Wiles Sir Andrew John Wiles (sündinud 11. aprillil 1953 Cambridge'is) on inglise matemaatik, kes tõestas Fermat' suure teoreemi.
Fermat' suure teoreemi tõestamiseks tõestas ta modulaarsusteoreemi poolstabiilsete elliptiliste kõverate korral. Peale selle tõestas ta Ikasawa teooria põhihüpoteesi.
Kergemeelsus
Kergemeelsus ettevaatamatuse liigina tähendab seda, et teo toimepanija peab küll võimalikuks, et mõni süüteokoosseisus sätestatud element (näiteks teise inimese surm) võib saabuda, kuid loodab tähelepanematuse või kohusetundetuse tõttu seda vältida. Kaudsest tahtlusest eristub kergemeelsus just tahte puudumine tagajärje saabumise osas. Kohtupraktikast tulenevalt on kergemeelsusega tegemist siis kui teo toimepanija lootus reaiseerunud tagajärge vältida põhines konkreetsele faktilisele asjaolule (nt varasem isiklik kogemus, teo laad jms).
Annie Palmen
pisi|Annie Palmen Annie Palmen (tegelikult Anna Maria Palmen; 19. august 1926 IJmuiden – 15. jaanuar 2000 Beverwijk) oli Hollandi laulja.
Ta esindas Hollandit 1963. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Een speeldoos", kuid jäi null punktiga jagama viimast kohta.
Atsidotroofne järv
Atsidotroofne järv on väga happelise veega mineraalmaajärv, mis toitub metsa- või sooaladelt tulevast veest.
Atsidotroofsete järvede biomass on väga väike, nende kaldavett asustavad soopihla-soovõha-tarnade kooslused ning turbasamblad. Sellised järved on näiteks Partsi Mustjärv, Koolma järv, Partsi Neitsijärv, Viroste järv, Pikamäe, jt. Põlvamaal. Need järved on unikaalsed kogu maailmas ning väärivad tõhusat kaitset.
Overlokpiste
pisi|Singeri overlokmasin Overlokpiste on õmbluspiste, mida kasutatakse overlok(õmblus)masinaga kangaserva ääristamiseks, palistamiseks ja/või ühendamiseks teise kangaservaga.
Lisaks sellele lõikavad overlokmasinad tavaliselt kangaserva(d) enne õmblemist tasaseks.
Ajalugu
Overlokpiste leiutas Merrow Machine Company aastal 1881.
J. Makens Merrow ja tema poeg Joseph Merrow, kellele kuulus 1838. aastal asutatud õmblusvabrik Connecticutis, töötasid õmblusvabrikus kasutamiseks välja mitmesuguseid tehnoloogilisi uuendusi. Merrow'de esimene patent käis heegeldusmasina kohta ja Merrow Machine Company toodab tänapäevani heegeldusmasinaid, mis põhinevad tollel algsel mudelil. Heegeldusmasina tehnoloogia pani aluse overlokmasina väljatöötamisele, mille Joseph Merrow patenteeris aastal 1889. Kunagine Merrow' loodud kolmeniidisüsteemiga üle ääre õmblev õmblusmasin on tänapäevaste overlokmasinate eelkäija.
Tüübid
Overlokõmblusi klassifitseeritakse mitmel viisil. Kõige elementaarsem klassifikatsioon on pistes kasutatud niitide arvu järgi. Tööstuslikud overlokmasinad on tavaliselt valmistatud 1, 2, 3, 4 või 5 keermega. Igal neist koosseisudest on unikaalne kasutus ja eelised:
Eila
Eila on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1417. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Eila 31 naisel.
Osvald Moks
Osvald Moks (1900–1978) oli Eesti laulja ja Põltsamaa Kultuurikeskuse direktor.
Osvald Moks õppis laulmist Riias ja Pariisis. Ta oli tenor.
Mirkka Lappalainen
pisi|260px|Mirkka Lappalainen (2013) Mirkka Marjaana Lappalainen (sündinud 26. novembril 1975 Helsingis) on soome ajaloolane, Tieto-Finlandia auhinna laureaat.
Ta on 2014. aastast Helsingi Ülikooli lektor. Ajaloolasena uurib ta Soome Rootsi aja ajalugu, aadelkonna ja aadlisuguvõsade ajalugu, isikuajalugu, õigusajalugu, kuritegude ajalugu, väikest jääaega ning näljahädasid.
Ta sai Helsingi Ülikoolist 1998. aastal magistrikraadi ja 2001. aastal litsentsiaadikraadi. 2005. aastal kaitses ta doktoriväitekirja "Suku, valta, suurvalta", mis käsitles Creutzi aadlisuguvõsa ajalugu Rootsi suurvõimu ajastul.
Ta töötab 2001. aastast Helsingi Ülikoolis: aastatel 2001–2009 Soome ja Põhjamaade ajaloo assistendi, 2009–2014 teaduri ja 2014. aastast Soome ja Põhjamaade ajaloo ülikoolilektorina.
2014. aastal Tieto-Finlandia auhinna saanud kirjastuses Siltala ilmunud "Pohjolan leijona" tõlgiti 2016. aastal eesti keelde ("Põhjala lõvi. Gustav II Adolf 1611–1632", tõlkija Ants Paikre).
Louangphabang
Louangphabang (ka Louangphrabang) on linn Laoses, Louangphabangi provintsi keskus. Asub Mekongi jõe ääres.
Louangphabang oli Lan Xangi pealinn 14. sajandist alates 1563. aastani. 1707. aastast oli Louangphabangi Kuningriigi pealinn ja 1953. aastast Laose Kuningriigi kuninglik pealinn. Kuninga asukohaks jäi Louangphabang kommunistide võimuletulekuni 1975. aastal.
Linna ajalooline osa kuulub UNESCO maailmapärandi nimistusse.
Carl Friedrich Sigismund Walther
Carl Friedrich Sigismund Walther (17/29. jaanuar 1824 Tallinn – 9/21. juuni 1870 Viru-Jaagupi) oli Eesti vaimulik
Oli aastatel 1850–1870 (kutsuti 30. juunil 1850, introdutseeriti 30. juulil 1850) Viru-Jaakobi koguduse õpetaja. Asutas Viru-Jaagupi abipiibliseltsi ja sai 23. oktoobril 1850 selle direktoriks.
Walther avaldas aastal 1869 Jesuse ello ja Apostlite teud ning käsitles ka muid usuteemasid, samuti kiriklikku vaestehoolekannet.
Isiklikku
Tema isa Carl Sigismund Walther oli maalikunstnik, poeg Carl Ferdinand Sigismund Walther oli Lüganuse Ristija Johannese koguduse õpetaja. Tema äi Ferdinand Theodor von Gebhardt ja abikaasa vend Peter Bernhard Ferdinand von Gebhardt olid Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetajad. Abikaasa teine vend Eduard Karl Franz von Gebhardt oli maalikunstnik ja Düsseldorfi Kuns­ti­akadeemia professor. Tema väimees Christfried Otto Hörschelmann oli Kose Püha Nikolause koguduse õpetaja.
Paul Rahno
Paul Rahno (25. detsember 1901 Tallinn – 3. juuli 1980 Tallinn) oli eesti mikrobioloog.
Elulugu
Paul Rahno oli ehitustöölise poeg.
Lõpetas keskkooli eksternina ja 1951 kaugõppes Leningradi Ülikooli; bioloogiakandidaat (1954, Leningradi Ülikool), bioloogiadoktor (1966, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Сезонная кoличественная динамика почвенных бактерий и факторы, обуславливающие ее". 1945–47 Teaduste Akadeemia Põllumajanduse Instituudi direktor, 1947–50 sama instituudi Kuusiku filiaali juhataja, 1950–51 nooremteadur, 1951–54 TA Taimekasvatuse Instituudi nooremteadur (1951–52 direktori kohusetäitja), 1954–61 Eesti Maaviljeluse ja Maaparanduse Teadusliku Uurimise Instituudi (EMMI) mikrobioloogia osakonna juhataja, 1961–70 Eesti NSV TA Eksperimentaalbioloogia Instituudi mikrobioloogia sektori juhataja, 1970–80 samas vanemteadur-konsultant.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: mulla mikrobioloogia, mulla mikroorganismide aastaringne arengudünaamika ja seda põhjustavad tegurid, mikroorganismide arengu seaduspärasuste selgitamine madala mullatemperatuuri tingimustes ning nende tähtsus mulla lämmastikusisalduses ja viljakuses. Umbes 100 teadustrükist ning kodu-uurimuslikke kirjutisi Nõmme ja Harku kohta. Eesti NSV teeneline teadlane (1979), Nõukogude Eesti preemia (1972).
Burõn
Burõn (ukraina keeles Буринь, vene keeles Бурынь) on linn Ukrainas Sumõ oblastis, Burõni rajooni keskus. Burõn asub Sumõst umbes 77 km lääneloodes.
Rahavoog
Rahavoog on reaalne või virtuaalne raha liikumine. See näitab raha ja raha ekvivalentide laekumisi ja väljamakseid ettevõtetes, projektides või finantstoodetes. Tihtipeale on see tähtis ettevõtte omanikele, kuna nad saavad jälgida, kui palju raha nad on saanud klientidelt, ning kui palju on neil olnud kulutusi (laenud, rent jms).
Burõn
Linna läbib Vorožba–Bahmatši raudteeliin.
Rahavoog
Vaba rahavoog
Vaba rahavoo all peetakse silmas raha, mida firma genereerib pärast väljaminekuid, et toetada enda operatsioone ning säilitada põhikapitali. Erinevalt puhaskasumist, on vaba rahavoog tasuvuse määraja, mis välistab kasumiaruande mitterahalised kulud ning sisaldab vara peale tehtud kulutusi ja muutusi käibekapitalis.
Burõn
Asulat on kirjalikes allikates esmamainitud 1392. aastal. Linnaõigused sai 31. juulil 1964.
Rahavoog
Ettevõtte rahavoog
Ettevõtte rahavooaruanne koosneb 3st rahavoost: opereeriv rahavoog, finantseerimistegevuse rahavoog ja investeerimistegevuse rahavoog. Opereeriv rahavoog näitab, kui palju ettevõte teenib ja kulutab. Finantseerimistegevuse rahavoog näitab väljamakstud dividende, laenude tasumist ja aktsiate väljastamist, kuna need on rahavooga seotud sissetulekud/väljaminekud. Investeerimistegevuse rahavoog näitab ettevõtte raha eest vara, krundi või varustuse soetamist/müümist. Ettevõtte väärtuse määrab ära selle võime genereerida positiivset rahavoogu. Positiivne rahavoog näitab, et ettevõtte likviidsed varad kasvavad, mis võimaldab tasuda võlgasid, reinvesteerida oma ärisse, tasuda aktsionäridele, katta kulud ning luua varu tuleviku finantsilisteks väljakutseteks. Ettevõtte rahavood on finantsjuhtimise peamiseks uurimisobjektiks. Seetõttu on rahavoogude aruanne finantsjuhtimise seisukohast üks kõige olulisemaid finantsaruandeid. Samuti on võimalik positiivset rahavoogu tekitada läbi investeerimise, ostes aktsiaid odavalt ning müües kallimalt. See kehtib nii ettevõtte kui ka eraisiku puhul.
Burõn
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Burõni elanikest ukrainlasi 94,68%, venelasi 4,17%, valgevenelasi 0,40%, mustlasi 0,28% ja armeenlasi 0,09%.
Haaremipüksid
pisi|Haaremipükse kandev alžeeria naine Haaremipüksid on pikad kotjad püksid, millel on elastne kumm pahkluul ja vöökohal. Püksid on pärit Araabia poolsaarelt. Ajalooliselt ulatusid haaremipüksid maani välja ja meenutasid midagi seeliku ja pükste vahepealset.
Tänapäevased haaremipüksid kui moeese võeti kasutusele 1980. aastate lõpus. Nende tegemiseks kasutatakse vähem riiet, mistõttu need pole nii kottis nagu traditsioonilised haaremipüksid. Samuti ei ulatu need maani välja, vaid kitsenevad alla jõudes.
Haaremipükse on laval esinedes kandnud näiteks ansambli Boyzone laulja Shane Lynch ja räppar Stanley Burrell.
Šührat Sa’dijev
Šührat Samarovitš Saʼdijev (tadžiki keeles Шӯҳрат Самарович Саъдиев; sündinud 8. novembril 1954 Dušanbes) on Tadžikistani ajaloolane, Samariddin Saʼdijevi poeg.
Elulugu
Ta lõpetas 1977. aastal Tadžiki NSV Riikliku Ülikooli ajaloo osakonna. Hiljem töötas ta tg nimelises Kunstiinstituudis. 1989. aastal sai ta ajalookandidaadi kraadi. Alates 2014. aastast töötab ta Vene-Tadžiki (Slaavi) ülikooli dotsendina. Avaldanud üle 70 teadustrükise.
Ta on aktiivne osavõtja Wikimedia projektides, tadžikikeelse Vikipeedia vabatahtlik toimetaja.
Elmar Brandmann
Elmar Leopold Brandmann (12. märts 1912 Tallinn – 22. juuni 1991 Tallinn) oli eesti kompvekivabrikant ja harrastuslendur.
Brandmann lõpetas 1932. aastal Tallinna Reaalkooli ja õppis Londonis ärijuhtimist. Ta töötas oma isa August Brandmanni kakao-, šokolaadi- ja kompvekitööstuses "Kakao-, šokolaadi- ja kompvekitehase aktsiaselts A. Brandmann", mille juhtimise ta 1936. aastal üle võttis. Peagi asus ta juhtima ka Meleski klaasivabrikut. 1940. aastal alanud Nõukogude okupatsiooni ajal Brandmanni tehased natsionaliseeriti.
Ta sai lenduri tunnistuse 7. jaanuaril 1936.
Suvel 1941 sundmobiliseeriti Elmar Brandmann Punaarmeesse. Ta sai sügisel 1944 Sõrve sääre lahingutes haavata.
Pärast Teist maailmasõda Eestis elades uuris ta eraviisiliselt Eesti lennunduse ajalugu.
Theodoros II Laskaris
Theodoros II Dukas Laskaris, ladinapäraselt Ducas Lascaris (kreeka keeles Θεόδωρος Δούκας Λάσκαρις (Theodōros Doukas Laskaris); 1221/1222 – 16. august 1258) oli Nikaia keiser 1254. aastast kuni surmani 1258. aastal. Nikaia keisrid pidasid end Bütsantsi ehk Rooma keisriteks ning riik oli üks Bütsantsi järglasriikidest.
Theodoros II oli keiser Johannes III Dukas Vatatzese ja keisrinna Irene Laskarina ainus laps. Tema ema oli keiser Theodoros I Laskarise vanim tütar. Theodoros II on peetud väga haritud valitsejaks. Keiser kirjutas nooruses väga palju teoloogilisi, ajaloolisi ja filosoofilisi teoseid. Ta oli abielus Bulgaaria tsaari Ivan Asen II tütre Elenaga. Theodorose sõnul oli abielu õnnelik ning paaril oli viis või kuus last. Tulevane keiser sai nooruses ka vajalikke sõjakogemusi lahingutes. 1242. aastal sai Theodorosest oma isa kaasvalitseja, kuid mitte kaaskeiser.
1254. aasta 4. novembril suri keiser Johannes III ning Theodorosest sai keiser. Ta oli väga otsustav ning koondas enda ümber lojaalsed nõuandjad. Keiser sõlmis kaitseliidu Rumi sultanaadiga mongolite vastu. Ta katkestas Bulgaaria invasiooni Balkanil ning võttis alasid Epeirose despootkonna arvelt. Keiser viis läbi ulatuslikke reforme sõjaväes. Siiski ei suudetud vastu seista Epeirose ja Serbia ühisele sissetungile. Oma elu viimastel aastatel oli Theodoros väga haige ning riigi juhtimises enam eriti ei osalenud. Theodoros suri 16. augustil 1258. Trooni päris tema alaealine poeg Johannes IV Laskaris, ent peagi võttis võimu aristokraat Michael Palaiologos.
Lapsepõlv
Theodoros Laskaris sündis 1221. aasta lõpus või 1222. aasta alguses Nikaia keisripalees. Ta oli keiser Johannes III Dukas Vatatzese ja Irene Laskarina poeg. Irene oli Nikaia keisririigi asutaja Theodoros I Laskarise vanim tütar. Nikaia oli Bütsantsi järglasriik, mis tekkis pärast Konstantinoopoli langemist ristisõdijate kätte 1204. aastal. Keiser Johannes oli Bütsantsi aadlik, kelle perekond oli seotud Dukaste, Komnenoste ja Angelostega. Johannes III oli Irene kolmas abikaasa. Abiellumise ajal teenis Johannes keiserliku kaardiväe ohvitserina. Kuigi Theodoros I kaks poega olid surnud, ei nimetanud ta Vatatzest enda järeltulijaks, sest lootis veel poega saada. Seda ei juhtunud ning keiser suri 1221. aasta novembris. Vatatzesel tuli troonile pääsemiseks esmalt võidelda oma äia vendadega. Ta võitis konkurendid 1223.–1224. aasta talvel. pisi|160x160px|Keiser [[Johannes III Dukas Vatatzes]] Theodoros oli oma vanemate ainus laps. Keisrinna Irenel oli juhtunud hobusega ratsutades õnnetus, mistõttu ei saanud ta enam lapsi. Theodoros otsustas endale võtta ema nime Laskaris. Tema enda sõnade järgi kasvatati teda kui tavalist keiserlikku last. Ilmselt viitab ta sellega kasvamisele palee naistekvartalis, luksusest ümbritsetuna. Theodoros hindas oma lapsepõlve õnnelikuks. Ta sai suurimat lohutust oma keisrist isalt. samuti meenuas keiser, et vanemad ei karistanud teda, kui ta juhendaja süüdistas teda väärteos.
Theodorose ema suri 1239. aasta lõpus. Keiser Johannes abiellus uuesti 1240. aasta suvel Püha Rooma keisri Friedrich II abieluvälise tütre Konstanzega, kelle nimi muudeti Annaks. Kuid uus abikaasa oli vaid kümneaastane ning keiser alustas skandaalsed armuafääri ühe keisrinna õuedaami Marchesinaga, kellele anti õigus kanda keiserlikku lillat purpurit ja keiserlikke kingi.
Haridus
Theodoros oli saanud väga hea hariduse, teda koolitasid oma aja paremad õpetajad. Isa pühendas teda samuti üsna varakult riigiasjadesse, jättes oma sõjakäikude ajal poja koos nõuandjate enese asemikuks Nikaiasse. Kõigele lisaks oli Theodoros ka väga andekas, mistõttu õppis ta teadmisi väa kiiresti.
Tänapäeva mõistes algkooliõpetaja käe all hakkas ta õppima 1228. aastal. Hariduse osana õppis ta pähe piiblitekste ja palvetas kolm korda päevas. Theodoros oskas elu lõpuni psalme ja Jeesuse tähendamissõnu peast tsiteerida. Tema n-ö keskharidus algas 1230. aastal. Theodoros vihkas oma peamist õpetajat (baioulos) ning kirjeldas teda, nime nimetamata, "suureks lalisejaks". Ta õppis kolm aastat grammatikat (kreeka Atika murret), luulet, retoorikat, loogikat, matemaatikat, astronoomiat, geomeetriat ja muusikat. Grammatika õpingud äratasid temas eluaegse huvi mitmetähenduslike sõnade ja etümoloogia vastu. Noort Theodorst paelusid Demosthenese ja Tarsuse Hermogenese kõned. Samuti hindas ta väga teoloog Nazianzenose Gregoriost. Theodorose õpetaja tögas teda filosofeerimise tõttu ning soovitas tungivalt tal keskenduda sõjalistele ja diplomaatilistele õpingutele. Juba noorena oli ta kirglik jahimees ja polomängija, kellel olid märkimisväärsed ratsutamisoskused.
Theodoros pöördus väga tuntud õpetaja Nikephoros Blemmydese poole, et võtta temalt filosoofiatunde. Blemmydes oli Ephesose kloostri hegumenos (abt). Theodoros võttis tema filosoofiatunde, kui viibis isa talvepalees Nymphaioni lähedal. Õpetaja innukas aristotelism avaldas Theodorosele suurt mõju ning ta mainis Aristotelese mõtteid tihti oma kirjutistes. 1240. aastate alguses süüdistas üks õpilane Blemmydest kelmuses. Kuigi keiser Johannese sekkumine päästis ta vangistusest, loobus vaimulik õpetamisest. Siiski jätkas troonipärija tema külastamist ja neil kahel oli regulaarne kirjavahetus. Noor õpetlane Georgios Akropolites asendas Blemmydest peamise juhendajana. Akropolites oli sündinud Konstantinoopolis, mistõttu sai ta anda kasulikke teadmisi ladinlaste võimu kohta. Veel täiendas ta tulevase keisri teadmisi loogikas ja matemaatikas.
Abielu
1230. aasta 9. märtsil Klokotnitsa lahingus purustas Bulgaaria tsaar Ivan Asen II Thessaloniki ja Epeirose väed, misjärel algasid kohe läbirääkimised Theodorose ja Ivan Aseni tütre Elena abielu üle. Kaotus lahingus nõrgestas tunduvalt Nikaia vaenlast Epeirose-Thessaloniki riiki ning muutis Bulgaariast Balkani valitsevaks jõuks. Theodorose ja Elena abiellusid 1235. aastal ning see kinnitas nende isade liidu Ladina keisririigi vastu. Samal aastal piirasid liitlased Konstantinoopolit, ent ei suutnud linna vallutada. 1237. aastal muutis aga Ivan oma poliitikat ning sõlmis liidu ladinlastega, et peatada Nikaia laienemist Traakias, kuid enne aasta lõppu pöördus ta tagasi Nikaia poole. Kuid lõhe oli juba tekkinud ning nikaialased nägid, et bulgaarlasi ei saa usaldada. Selle seisukoha võttis ka noor Theodoros ning see saatis teda kogu ülejäänud elu.
Esimesed juhtimisülesanded
Keiser Johannes III järgis oma eelkäijate tava ning Theodoros kuulutati kaasvalitsejaks juba lapsena. Georgios Akropolites viitab oma kirjutistes Theodorosele kui kaasvalitsejale, kui kirjutab 1235–1237 ja 1242. aasta sündmustest. Oma kirjavahetuses nimetas Theodoros end alates 1242. aastast kui "minu keiserlik kõrgus". Theodorost aga ei kroonitud kaaskeisriks isa eluajal, mis seletab ka seda, miks kaks hilisemat Bütsantsi ajaloolast, Georgios Pachumeres ja Nikephoros Gregoras, keeldusid teda keisriks nimetamast. Siiski oli Theodorosel juba noorena märkimisväärne autoriteet: ta jagas valduseid ja palkasid ning sekkus kohtuvaidlustesse. Näiteks käskis ta Ephesose metropoliidil Nikephorosel tagastada Blemmydese petitsiooni peale maad, mis väidetavalt osteti Blemmydese kloostrilt ebaseaduslikult. Oma isa äraolekul juhatas ta salanõukogusid ja esitas kandidaate vabadele kirikuametitele.
1241. aastal alustas Johannes III Vatatzes taas Konstantinoopoli piiramist, ent mõistis ruttu, et ei suuda linna vallutada. Keiser alustas ladinlastega rahukõnelusi ning ka Theodoros osales saadikutega kohtumistel, mille tulemusena sõlmiti 24. juunil kaheaastane rahu. Samal kuul suri tsaar Ivan Asen II, mis nõrgestas oluliselt ka Bulgaaria riiki. Johannes III alustas 1241. aasta lõpus kampaaniat Bulgaaria Epeirosest liitlase vastu. Enne sõtta minemist määras ta Theodorose Väike-Aasia vägede juhatajaks. Nii nagu isa ja vanaisa, kasutas Theodoros rändõukonda ning külastas enamikku Anatoolia linnu ja külasid.
Samal ajal ründas Mongoli riigi väejuht Baiju Noyan Nikaia naabrit, Rumi sultanaati ning vallutasid Erzurumi. Theodoros teavitas kohe oma isa, kes piiras Thessaloníkit, kuid Johannes ei hüljanud oma kampaaniat. Keisri visadus tasus ära, sest Thessaloniki valitseja Johannes Komnenos Dukas loobus oma keisritiitlist ning sai vastutasuks despoodi tiitli. Mongolid aga alustasid uut rünnakut ning seldžukkide sultan Kaykhusraw II langes 1243. aasta 26. juuni Köse Daği lahingus. Pärast seda, kui seldžukid nõustusid maksma mongolitele iga-aastasi makse, jäi Nikaia Anatoolias ainsaks täielikult iseseisvaks riigiks. Kuid hirm mongolite invasiooni ees sai Nikaia diplomaatia lahutamatuks osaks.
Johannes andis taas administratiivse juhtimise pojale, kui alustas 1246. aastal kampaaniat Traakias. Pärast seda, kui Johannes vallutas Sérrese linna, ei julgenud Thessaloníki elanikud riskida piirmisse sattumisega ning avasid oma linnaväravad Nikaia keisrile. Peagi järgnesid sellele näitele paljud Makedoonia linnad ning Johannes III oli oma riigi territooriumi kahekordistanud.
Valitsemise suunas
1252. aasta kevadel, mil keiser Johannes III tegi ettevalmistusi uueks rünnakuks Konstantinoopolile, kuid Epeirose valitseja Michael II Komnenos Dukas ründas Nikaia alasid Makedoonias. Johannes määras poja Väike-Aasias asevalitsejaks ning alustas vasturünnakut Michael II vastu, sundides teda endistesse piiridesse taanduma. 1252. aasta augustis suri ootamatult Theodorose abikaasa Elena ning troonipärija leinas oma naist rohkem kui tavaliselt kombeks ehk üle neljakümne päeva. Ta loobus paastumisest ja musta kandmisest vaid isa käsul. Naise surm suurendas veelgi tema melanhooliat. Ta eraldas ennast palees ning veetis aega filosoofiaõpingute ja kirjutamisega. Ta jätkas Väike-Aasia linnade külastamist alles 1253. aastal.
Rapla kalmistu
pisi|Rapla kalmistu (juuli 2012) pisi|Rapla kalmistu kabel (aprill 2011) Rapla kalmistu on kalmistu Rapla kihelkonnas Harjumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Uuskülas Rapla vallas Rapla maakonnas.
Theodoros II Laskaris
Valitsemise suunas
1253. aasta alguses sundis Saksa kuningas Konrad IV enamiku oma isa armukese Bianca Lancia sugulastest pagendusse. Nad põgenesid Nikaiasse ja palusid varjupaika Johannes III naiselt, keisrinna Annalt, kes oli Lancia tütar. Kuna keiser viibis parasjagu Traakias, võttis külalised vastu Theodoros. Kuningas muutis aga oma meelt ning saatis Lanciatega seotud saadiku, Berthold von Hohenburgi nendega Nikaiasse läbi rääkima. Oodates Johannes III naasmist Traakiast, pidas Theodoros Hohenburgiga filosoofilisi vestlusi. Vana-Kreeka filosoofide uurimine oli Euroopas intensiivistunud ning Hoheburg palus Theodoroselt kreeka filosoofide töid. See suurendas Theodorse uhkust kreeklaste antiikpärandi üle ning ta otsustas avaldada ka oma teosed.
Rapla kalmistu
Rapla kalmistu õnnistati matmiseks 18. oktoobril 1780.
Theodoros II Laskaris
Valitsemise suunas
Johannes III naasis Nikaiasse 1253. aasta talvel. 1254. aasta alguses ta haigestus ning ei taastunud sellest täielikult enam kunagi. Tema haiguse tõttu sai Theodorse tegelikuks Nikaia valitsejaks. See aga ei takistanud tal avaldada oma kirjutisi. Tema isa oli endiselt elus, kui saabus teade uuest mongolite invasiooniplaanist Väike-Aasias.
Rapla kalmistu
Kalmistu on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Theodoros II Laskaris
Võimuletõus
Pärast Johannes III pidulikke matuseid tõsteti Theodoros vana kombe kohaselt kilbiga üles ning kuulutati keisriks. Kuid teda ei kroonitud ametlikult, sest parasjagu oli patriarhi koht tühi. Seega soovis keiser kiiresti valida uut patriarhi. Keiser soovis väga näha sellel kohal oma mentorit Blemmydest, ent viimane keeldus. Teisi kandidaate oli palju, ent Theodorosel puudus kindel eelistus ja kõik pretendendid intrigeerisid üksteise vastu. Lõpuks valiti patriarh järgnevalt: nimetati kandidaat, avati Piibel suvalisest kohast, loeti lehekülje esimesed sõnad ning nende järgi otsustati, kas kandidaat sobib või mitte. Kui Arsenios Autoreianose nimega tulid algussõnad "tema ja ta õpilased...", peeti seda piisavaks, et temast saaks patriarh. Seejärel sai ka Theodorose kroonimine 1254. aasta jõuludel võimalikuks. Arseniose ebatavaline patriarhiks nimetamine põhjustas hilisema Arseniose skisma, mis kestis ajavahemikus 1265–1310. Arsenios oli alati Theodorose toetaja ning seetõttu ei nõustunud ta Michael Palaiologost, kes lasi Theodorse poja Johannes IV pimedaks torgata, kogudusse tagasi võtma.
Rapla kalmistu
Kalmistu kabel
Kabeli tagumises osas paiknes Tiesenhausenite perekonna krüpt. Kabelisse olid enne kalmistule ümbermatmist maetud admiral Adam Johann von Krusrensterni vanemad Johann Friedrich von Krusenstern (1724–1791) ja Christina Fredericke von Toll (1730–1804). Kabel on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Theodoros II Laskaris
Valitsemine
Theodoros ei usaldanud aristokraate ja kirjutas 1254. aasta detsembris Georgios Mouxalonile saadetud kirjas oma oponentide, kelle nimesid ta ei nimetanud, "ebaseaduslikest armuafääridest ja äärmiselt ülekohtutest plaanidest". Ajaloolane Michael Angold oletab, et Theodorost võis mõjutada keiser Friedrich II sarnane "rohkem autokraatlik oma aristokraatide suhtes" hoiak. Theodoros määras oma sõbra Georgios Mouzaloni megas domestikos 'eks ehk oma vägede ülemjuhatajaks. Georgiose vend Andronikos sai uue tiitli protovestiarites ehk keiserliku palee kaardiväe ülem. Lisaks pakkus keiser ameteid mõnele aristokraadile, kes isa valitsusajal olid kõrvaletõrjutud. Lisaks emapoolsete onude Michael ja Manuel Laskarise pealinna kutsumisele tegi ta ka mässumeelse Nestongose perekonna liikmed Georgiose ja Isaaki väejuhtideks. See oli aga solvang paljudele aristokraatidele.
Rapla kalmistu
Teise maailmasõja mälestusmärk
Kultuurimälestis on ka kalmistul paiknev Teises maailmasõjas 1941. aasta Rapla lahingutes hukkunute matmispaik. Mälestusmärk ei ole püstitatud Nõukogude relvajõududes võidelnute auks.
Theodoros II Laskaris
Valitsemine
Kaasaegsete hinnangul polnud juba sada aastat troonil olnud nii haritud valitsejat, kui seda oli Theodoros. Seda hinnangut teotab ka keisri ulatuslik kirjanduslik pärand, mis kuulub küll peamiselt aega, mis eelnes tema keisriks saamisele. Esmapilgul paistis alamatele, et riik oli saanud ideaalse keisri. Peagi muutus keiser aga teisi alavääristavaks ja üleolevaks. Selle põhjuseks võis olla kergelt võimule saamine ja arvukate õukondlaste lipitsemine ja keisri kiitmine. Seega oli keiser juba noores eas veendunud oma geniaalsuses. Kõik see viis keisri elama omamoodi fantaasia maailma. Theodoros oli ka loomult üsna tasakaalutu ja välise hiilguse austaja. viimase eest oli ta troonipärijana ka isalt noomida saanud. Valitseja meeleolud olid ka väga muutlikud: hetkega võis eufooriline rõõm asenduda masendusega. Eriti suurde apaatiasse langes ta pärast oma naise Elena surma. Siis keeldus ta end isegi pesemast.
Rapla kalmistu
Teise maailmasõja mälestusmärk
Memoriaali eesküljel on poleeritud tumedast graniitkivist mälestuskivi, millel on tekst: "Memoriaal Rapla lahingu ohvritele, rajatudrahva annetuste abil, Kaitseliidu Rapla maleva poolt, augustis 2001". Memoriaali tagaosa lõpetab graniidist kaar tekstiga: "Isamaa ilu hoieldes, vaenlase vastu võideldes" ning selle taga metallist rist.