cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Peeter Saari
Teadustöö
Peeter Saari uurimisvaldkonnad on olnud orgaaniliste tahkiste lisandispektrid ja nende laienemise iseärasused, võnkerelaksatsioon tahkistes ning kuuma luminestsentsi jt resonantse hajumise komponentide eristamine tahkiste optilistes kiirgusspektrites, ülilühikeste optiliste impulsside ajalis-spektraalne diagnostika ja süntees, aegruumne holograafia, elektromagnetvälja võrrandite nn leviinvariantsed lokaliseeritud lahendid, nende realiseerimine ning rakendused optikas. Ta on nende uurimissuundade rajaja. 1968 avastas Saari koos Karl Rebase ja Vladimir Hižnjakoviga kristallide kuuma luminestsentsi (avastus registreeriti 1981). Ta on avaldanud üle 160 teaduspublikatsiooni, enamik neist on ilmunud maailma juhtivates teadusajakirjades. Ta on juhendanud kuut magistranti ja üheksat doktoranti.
Teaduskorralduslik tegevus
pisi|Peeter Saari ja [[Kaja Tael Tartu Ülikooli nõukogu aruteluseminaril.]] Saari on olnud Eesti TA presiidiumi liige, astronoomia ja füüsika osakonna juhataja, juhatuse liige (2005–2019). Aastail 1990–1993 oli ta Eesti Teadusfondi Nõukogu esimene esimees, 1989–1990 Eesti Teadlaste Liidu esimees ja 1989–2009 volikogu liige ning Eesti Füüsika Seltsi juhatuse liige. Peeter Saari on olnud Eesti teaduse infrastruktuuri arendamise teekaardi komisjoni esimees (2009–2010), Eesti Teadusnõukogu, Riigi teaduspreemiate komisjoni, Eesti Vabariigi presidendi mõttekoja (2012–2016) ning mitme teise üleriigilise tähtsusega komisjoni liige. Ta on Ameerika Optika Ühingu, Euroopa Teaduste Akadeemia, Rahvusvahelise Rakendusoptika Ühingu liige.
Sirje Elevant
Sirje Elevant (4. märts 1957 Pällu, Mustvee rajoon – 18. märts 2005 Tallinn) oli eesti meedik ja psühholoog.
Ta lõpetas 1975. aastal Nõo Keskkooli. Moskva kõrgkoolis päevases õppes omandatud esimese kõrghariduse järel lõpetas ta 1988. aastal kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli ajalooteaduskonna sotsiaalpsühholoogia erialal.
Isiklikku
Suhtest Tarmo Soomerega sündis tal 10. septembril 1986 poeg Erich.
Kuiv keratokonjunktiviit
Kuiv keratokonjunktiviit ehk kuiva silma sündroom ehk kuiva silma haigus ehk kuiv keratiit ehk kuiv silm  on sarvkesta-sidekestapõletiku vorm, mis liigitatakse silmahaiguseks.
Kuna kuiva silma haiguse tekkepõhjuseid on mitmeid, kirjeldatakse seisundit vahel ka haiguste rühmana.
Sarvkesta-sidekestapõletikuga kaasneb silmade (sidekesta ja sarvkesta) liigkuivus.
Liigkuivust võivad põhjustada paljud tegurid.
Seisundit võivad põhjustada häired pisarasüsteemis – pisaranääre eritab liiga vähe pisaravedelikku, pisaravedeliku koostisosade aurumiskiirus on muutunud või silmas on tekkinud põletik.
Osa uurijaid peab seda sarnaselt reumatoidartriidi, Crohni tõve ja polüskleroosiga T-rakkude vahendatud autoimmuunhaiguseks.
Etioloogia
Kuiva silma sündroomi etioloogia pole tänapäeval selge.
Kuiva silma võib põhjustada mitmesuguste ravimite tarvitamine, sealhulgas isotretinoiin, diureetikumid, vererõhualandajad, suukaudsed hormonaalsed rasestumisvastased vahendid, antihistamiinid, osad antidepressandid jt.
Kuiva silma sündroomi on seostatud ka A-avitaminoosiga.
Sündroom võib süveneda selliste tegevustega, mis vähendavad silmade pilgutamise vajadust, nagu lugemine, kuvariga töötamine, sõiduki juhtimine või teleri vaatamine.
Sündroomi esineb ka inimese T-lümfotroopse I viirusetüübiga (HTLV-1) nakatunud inimestel.
Sündroomi võib esineda ka pärast selliseid silmakirurgia protseduure nagu LASIK (laseri ja mikrokeratoomi abil sooritatav refraktiivkirurgiline protseduur, mille eesmärk on korrigeerida silma defektidest (müoopia, hüperoopia, astigmatism) tulenevaid nägemishäireid, aga ka selleks, et inimene ei peaks pärast pidevalt kasutama nägemisabivahendeid (prillid, läätsed) ).
Ka elustiil võib soodustada kuivade silmade teket, nii on riskiteguritena toodud suitsetamist ja alkohoolsete jookide tarbimist.
Kuiva silma sündroomi võib põhjustada pikemajaline kontaktläätsede kandmine.
Sümptomid
Sümptomid võivad tekkida ka tuulise või väga kuiva ilmaga ning sundventilatsiooniga hoonetes (nt kaubanduskeskused, moodsad büroohooned jms).
Terumi Nagae
Terumi Nagae (jaapani keeles 長江 輝美 Nagae Terumi) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 1994 1 mängu.
Kuiv keratokonjunktiviit
Diagnoos
Diagnoosi paneb Eestis eriarst – silmaarst.
Rahvusvahelise haiguste klassifikatsiooni 9. versioonis tähistatakse kuiva silma koodiga 370.33.
RHK-10-s liigitatakse sündroom skleera e kõvakesta, kornea e sarvkesta, iirise e vikerkesta ja tsiliaar- e ripskeha haigusseisundite koosseisu koodiga: [H19.3].
Eristusdiagnoos
Allergiliste silmade sümptomid sarnanevad kuiva silma sündroomi sümptomitega.
Arvatakse, et kuiva silma sündroomi esineb sageli ka koos diabeediga.
Sjögreni sündroom
Sjörgeni sündroomi loommudelite põhjal arvatakse, et kuiva silma sündroom on neil seotud autoimmuunsusega: tüümuse ja AIRE geeniga.
Termin
Haiguse nimetus on tuletatud kreeka- ja ladinakeelsetest sõnadest: ladina keeles sicca (naissugu); 'kuiv', kreeka keeles κέρας 'sarv'; ladina keeles conjunctivitis 'silma sidekesta põletik'.
Ankara Ülikool
pisi|Ülikooli hoone Ankara ülikool (türgi keeles Ankara Üniversitesi) on ülikool Türgis Ankaras.
Ülikool asutati 1946.
Ülikoolis õpib üle 45 000 üliõpilase.
Vello Saar
Vello Saar (sündinud 16. aprillil 1958 Räpinas) on eesti ettevõtja.
1983. aastast töötab Värska sanatooriumis. 1993. aastast AS Värska Sanatoorium juhatuse esimees ja üks omanikest.
Ta on ka AS Värska Veekeskus ja OÜ Värska Vara juhatuse liige.
Samuti on ta Eesti Rehabilitatsiooniasutuste Liidu juhatuse liige, Eesti Terviseturismi Ühenduse juhatuse liige, SA Lõuna-Eesti Turismi nõukogu liige, Räpina Inkubatsioonikeskuse nõukogu liige ning Seto Kongressi Vanemate Kogu liige.
James McDivitt
James Alton "Jim" McDivitt (10. juuli 1929 – 13. oktoober 2022) oli Ameerika Ühendriikide õhuväelane, katselendur, aeronautikainsener ja astronaut. McDivitt lendas missioonidel Gemini 4 ja Apollo 9. Hiljem juhtis ta aastatel 1969 kuni 1972 NASAs Apollo missioone.
Vello Saar
Ta on olnud Värska vallavolikogu esimees.
Keemiline füüsika
Keemiline füüsika on keemia ja füüsika piiriteadus, mis uurib keemilisi nähtusi, kasutades aatomi- ja molekulaarfüüsika meetodeid. Keemilises füüsikas uuritakse peamiselt molekulaarset- ja elektronstruktuuri, ainete spektraalseid omadusi ja keemiliste protsesside dünaamikat.
Rūnaiši
Rūnaiši on küla (mazciems) Lätis Kuldīga piirkonnas Skrunda vallas.
Küla asub valla lääneosas Garūdene jõe ja Skrunda kalatiikide vahel. Rūnaiši jääb valla keskusest Skrundast 1,7 ja Riiast 152,3 kilomeetri kaugusele. Külas asub Skrunda lennuväli.
Aastal 2021 oli külas 33 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.
VideoCV
VideoCV on lühikese videosalvestuse vormis enesetutvustus, mida võidakse kasutada tööle kandideerimisel tekstilise CV asemel või täiendusena.
Admont
Admont on vald (Marktgemeinde) Austrias Steiermargi liidumaal Liezeni ringkonnas. See on ajalooliselt kõige tähelepanuväärsem 1074. aastal asutatud Admonti kloostri poolest.
Admont asub Gesäuse rahvuspargi alal. Vald asub Ennstali Alpide keskosas Ennsi jõe orus.
Sonkovo rajoon
Sonkovo rajoon (vene keeles Сонковский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Tveri oblasti kirdeosas. Rajooni keskus on Sonkovo asula.
Rajoon piirneb põhjas Krasnõi Holmi rajooniga, idas Jaroslavli oblastiga, lõunas Kessova Gora rajooniga ja läänes Bežetski rajooniga.
Rajooni pindala on 970 km².
Sonkovo rajoonis on 182 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Jaunate mõis
Jaunate mõis (saksa keeles Neu-Ottenhof, läti keeles Jaunates muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Väike-Salatsi kihelkonnas. Praegu asub Lätis Valmiera piirkonnas Skaņkalne vallas Jaunates.
Ajalugu
Jaunate mõis oli algselt riigimõis, see eraldati enne 1744. aastat Vecate mõisast. Keiser Paul I doneeris selle jalaväekindral Johann von Germanni (u 1740−1801) valdusse. Tema järglastel tekkisid isa päranduse jagamisel lahkhelid; viimaks ostis poeg kaardiväekapten (hiljem kindralmajor) Alexander Johann Karl von Germann (1793−pärast 1829) mõisa teistelt pärijatelt välja. Aastal 1832 pärisid selle Alexanderi õed Charlotte Eleonore Luise Oubril (1791−1875), Marie Jessakova (1799−1866) ja Elisabeth von Richter (1786−1845). Hiljem muutus mõis Charlotte ainuomandiks, kuni ta müüs mõisa 1862. aastal 82 000 rubla eest oma tütrele vabaproua Marie von Budbergile (sündinud Oubril) (1819−1913). Viimane omanik oli aastatel 1901−1920 Bruno Arved Daulberg (1864−?).
IC 4406
pisi|IC 4406 IC 4406 on planetaarudu, mis asub Hundi tähtkuju läänepiiril.
Planetaarudul on tolmupilved ja see on toorikujuline. Kuna Maalt on IC 4406 vaadeldav küljepealt, siis jääb ekslik mulje, et see on ristkülikukujuline. IC 4406 asub Maast 2000 valgusaasta kaugusel.
Arvika
Arvika on linn Rootsis Värmlandi läänis. Arvika sai linna õigused 1821. aastal. Linnas elab 2005. aasta seisuga kokku 14 184 elanikku.
Aastatel 1992–2010 toimusid linnas Arvika festivalid.
STS-125
Atlantis viis Hubble'ile kaks uut teadusseadet ning vahetas välja ühe teadusseadme, kuus güroskoopi ja kaks akut. Missiooni ajal asendati ka termokaitsepaneelid ja lisati mehhanism, mida saab kasutada teleskoobi kontrollitult atmosfääri kukutamiseks. Missiooni meeskonda kuulus 7 astronauti, kellest kolm olid osalenud varasematel Hubble'i hooldusmissioonidel.
Gruusia muusika
pisi|Nõukogudeaegne postmark gruusia rahvapillidega Gruusia muusika on Gruusiast pärinev või grusiinide loodud või esitatud muusika.
STS-125
STS-125 oli ainus Hubble'i hooldusmissioon, mida teenindas kosmosesüstik Atlantis. Teleskoopi olid varem külastanud korra Columbia ja Endeavour ning kaks korda Discovery.
Gruusia muusika
Gruusial on rikkalik ja endiselt õitsev muusikatraditsioon, mis arvatavalt võttis kristlikus maailmas esimesena kasutusele polüfoonia. Kuna Gruusia asub Euroopa ja Aasia piirimail, leiab sealt linnades arenenud variatsioonirikkaid polüfoonilisi laulustiile, Lähis-Ida monofooniat ja hilisemat euroopalikku harmooniat. Gruusiast pärit muusikud on hästi esindatud maailma ooperitruppides ja kontserdilavadel.
Gruusia rahvamuusika koosneb vähemalt viieteistkümnest piirkondlikust stiilist, mis traditsiooniliselt jagatakse ida- ja läänerühmaks. Idarühma kuuluva Kahhethi piirkonna lauludes on tüüpiline burdooni hoidev bass ja kaks kõrgemat soolohäält. Piirkondlikke stiile jagatakse mõnikord ka mägede ja tasandike gruppi. Eri uurijad on stiilide eristamisel ja grupeerimisel eri meelel.
Rahvamuusika enamiku moodustavad laulud, mida iseloomustab rikkalik polüfoonia. Tänapäeva musikoloogias on tunnustatud seisukoht, et gruusia muusikasse tuli polüfoonia juba enne ristiusu jõudmist piirkonda (4. sajand). Saateta vokaalpolüfoonia, mis põhineb korduvatel motiividel ja rütmilisel burdoonil, on levinud kõigis piirkondades. Nii ida- kui ka läänepiirkondade muusikas on levinud terav dissoneeriv harmoonia (põhineb sekunditel, kvartidel, septimitel ja noonidel). Väga levinud on akord, mis koosneb kvardist ja sekundist (C-F-G), mille gruuusia etnomusikoloogia rajaja Dimitri Arakišvili nimetas "gruusia triaadiks". Veel iseloomustavad gruusia muusikat modulatsioonid ja ebatavalised helistikumuutused.
Néstor Araujo
Néstor Alejandro Araujo Razo (sündinud 29. augustil 1991 Guadalajaras) on Mehhiko jalgpallur, kes mängib kaitsjana Mehhiko kõrgliigaklubis América ja Mehhiko jalgpallikoondises.
Ta alustas klubikarjääri Mehhiko klubis Cruz Azul, mille noorteakadeemiaga liitus ta 2007. aastal. Klubi põhimeeskonnas debüteeris ta 2010. aastal. Aastatel 2013–2018 mängis ta Mehhiko kõrgliigas Santos Laguna meeskonnas. Ta tuli Santos Lagunaga kahel korral Mehhiko meistriks. 2016–17 kevadhooajal valiti Araujo Mehhiko kõrgliiga sümboolsesse koosseisu.
2022. aasta juunis naasis Araujo Mehhikosse, sõlmides lepingu Club Américaga.
Brunehaut
Brunehaut on prantsuskeelne vald Belgias Valloonia piirkonnas Hainaut' provintsis.
Asulad
Brunehaut jaguneb järgmisteks osavaldadeks, asulateks ja piirkondadeks:
Stüssy
Stüssy on Ameerika rõivabränd, mille lõi 1980. aastal Shawn Stüssy, kes oli noorena lihtne surfikultuurist huvitatud mees.
Shawn Stüssy pani kokku surfilaudu ja hakkas neile peale kirjutama oma perekonnanime. Peagi tuli tal mõte laiendada oma tegevusvaldkonda ja hakata lisaks surfilaudade tegemisele ka rõivaid kujundama. Ajaga sai tema bränd palju tähelepanu mitte ainult surfaritelt, vaid ka paljudelt teiselt rõivakultuuri inimestelt. Tänapäeval on Stüssy tuntud tootemark ka tänavarõivaste ja hiphopkultuuris.
Ajalugu
Shawn Stüssy asutas Stüssy aastal 1980. Ettevõte algusperioodil tegi ta surfilaudu, kuid hiljem hakkas looma ka särke, pükse ja mütse. Surfilaudadest alguse saanud tava kirjutada tootele oma signatuur kandus edasi ka rõivastele ning sellest sai Stüssy logo. Alguses müüs Shawn Stüssy oma tooteid ainult California osariigi Laguna Beachi aladel, kus ta ka elas. Hiljem, kui bränd oli tuntumaks saanud, laieneti edasi.
Aastal 1988 jõudis bränd Euroopasse ja võitis paljude rõivamoe huviliste tähelepanu. Esimene Stüssy iseseisev pood avati 1991. aastal New Yorgis, nüüdseks on Stüssy poode maailmas üle 60. Eestis müüb Stüssy rõivaid kauplus Reede.
Aastal 1984 sai Shawn Stüssy enda kõrvale partneriks sõbra Frank Sinatra Jr. Koos oli neil väga hea koostöö ning müüginumbrid läksid väga kiiresti kõrgeks. Teada on, et firma sai 1991. aastal 17 miljonit ja järgmisel aastal 20 miljonit dollarit kasumit, mis olid selle aja turu kohta suured summad. Tooted olid tihti välja müüdud ning Stüssy oli oma aja üks kiiremini kasvavaid rõivamärke.
Logo
Stüssy kuulus ja originaalne logo, Shawn Stüssy perekonnanimi, on peaaegu igal Stüssy tootel peal. See teeb rõiva originaalseks ja äratuntavaks. Huvitav fakt Stüssy logo kohta on, et logo ei olnud üldsegi Shawn Stüssy välja mõeldud, vaid kasutatav signatuur oli hoopis tema onu allkiri.
Tooted
Stüssy algas surfilaudade brändina. Shawn Stüssy oli surfihuviline, kes vabal ajal ehitas ja pani kokku surfilaudu ja surfas ise ka. Igale surfilauale, mis ta kokku pani, jättis ta peale oma signatuuri, mis hiljem sai Stüssy logoks.
Shawni plaan ei olnud tegelikult üldse Stüssyst teha rõivabränd. Et surfilauad paremini müüksid, hakkas ta ostetud surfilaudadele lisaks andma ka Stüssy logoga särke, et ta surfilauad saaksid rohkem tähelepanu ja tõstaksid rahva huvi. Ent Shawn ei osanud ette arvata, et rahvas hakkab ka tema rõivaid armastama. Sellise suvalise juhtumiga sündiski suur Stüssy rõivabränd, mille valikust leiab tänapäeval kõikvõimalikke kehakatteid.
Zinjibār
Zinjibār (araabia keeles زنجبار‎) on linn Jeemeni lõunarannikul, Abyāni kubernerkonna ja Zinjibāri ringkonna halduskeskus.
Linna geograafilised koordinaadid on. Ta asub Wādī Banā kaldal.
Noore sportlase preemia
Noore sportlase preemia oli mõeldud kuni 21-aastasele väga heade õpitulemustega noorele sportlasele treeningu- ja võistluskulude katteks.
Zinjibār
Zinjibār on ajalooliselt olnud kaubanduskeskus teel Kaug-Itta. Linn on mitu korda hävitatud ja uuesti üles ehitatud. Aastatel 1962–1967 oli Zinjibār Faḑlī sultanaadi pealinn.
Noore sportlase preemia
Preemiat anti välja kaks korda aastas – aprillis ja novembris (aastal 2009 anti välja novembris). Preemia suurus ühe saaja kohta oli kuni 3195 eurot (kuni 2010. aastani: 50 000 krooni). Septembris 2013 asutati uus võistkonnapreemia suurusega 3200 eurot. Preemiat rahastas Nordea Pank. Preemia andsid üle Vabariigi Presidendi abikaasa ja Nordea Panga esindaja.
Zinjibār
Aastal 2004 elas linnas 19 879 inimest.
Biograafiad (Bo)
Biograafiad (Bo) loetleb Vikipeedias olemasolevaid või kavatsetavaid artikleid isikutest, kelle nimi algab tähtedega "Bo".
Daniel Avramovski
Daniel Avramovski (makedoonia keeles Даниел Аврамовски; sündinud 20. veebruaril 1995 Skopjes) on Põhja-Makedoonia jalgpallur, kes mängib ründava poolkaitsjana Türgi kõrgliiga klubis Kayserispor ja Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises.
Põhja-Makedoonia kõrgliigas debüteeris ta hooajal 2010–11 FK Rabotnički meeskonnas. Hooajal 2013–14	mängis ta laenul Gjorče Petrovi FK Makedonijas.
2014. aasta juulis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Serbia kõrgliiga klubiga Belgradi Crvena Zvezda. Hooajal 2015–16 oli ta Crvena Zvezdast laenul teises Serbia kõrgliiga klubis, OFK Beogradis.
2016. aasta detsembris siirdus ta Sloveenia kõrgliiga klubisse Ljubljana Olimpija. Hooajal 2017–18 oli taas laenul Serbia kõrgliigas, mängides FK Vojvodina meeskonnas.
Aastatel 2019–2020 mängis ta Põhja-Makedoonia kõrgliiga klubis FK Vardar. Hooajal 2019–20 oli ta Põhja-Makedoonia kõrgliiga suurim väravakütt (11 väravat). Seejärel liitus ta Kayserisporiga.
Põhja-Makedoonia jalgpallikoondises tegi Avramovski debüüdi 18. juunil 2014 sõprusmängus Hiina vastu. Ta kuulub Põhja-Makedoonia koondisse 2020. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Kariibi mänd
pisi|Kultiveeritud kariibi mändKariibi mänd (Pinus caribaea) on männiliste sugukonda männi perekonda kuuluv okaspuu.
Kirjeldus
Kariibi mänd kasvab 20–35 meetri, mõnikord kuni 45 meetri kõrguseks. Koor on kare ja kestendav ning on murenenud ebakorrapärasteks osadeks. Võra on laia ja koonilise, avatud või ebakorrapärase kujuga. Okkad on 15–26 cm ja käbid 5–12 cm pikad.
Levila
Kariibi mänd on levinud Kesk-Ameerikas, Kuubal, Bahama ning Turksi ja Caicose saartel.
Kasutusala
Kariibi mänd, eriti tema varieteet hondurensis, on oluline majandatav puuliik. Selle tõttu kasvatatakse teda laialdaselt väljaspool tema looduslikku levilat ning inimtekkelisi populatsioone võib tänapäeval leida Jamaicalt, Colombiast, Lõuna-Aafrikast, Sri Lankalt, Fidžilt ja Hiinast. Tugevalt vaigust puitu kasutatakse ehitusmaterjalina ning laudkastide, kaubaaluste, laevatekkide, teivaste, postide, puitlaastplaatide, vineeri ja paberi valmistamiseks.
Looduskaitse
Kuigi liik tervikuna ei ole ohustatud, on raie tulemusena liik Kuubal märgatavalt vähenenud, mistõttu on Rahvusvaheline Looduskaitseliit määranud selle ohustatud liikide hulka.
Karistusseadustik
Karistusseadustik (lühend KarS) on Eestis kehtiv karistusseadus, millega määratletakse süüteod ja nende karistatavus.
Karistusseadustiku saamislugu
Karistusseadustiku eelkäija on Eesti Vabariigi kriminaalkoodeks. 1990. aastate alguses otsustati koostada uus koodeks, et karistusõigust uuendada — senine koodeks tundus kuritegevusvastase võitluse jaoks ebaefektiivne. Esimesena koostas eelnõu Ilmar Rebane, kuid see sarnanes ülearu ENSV kriminaalkoodeksiga, mistõttu jäeti see kõrvale. 2. septembril 1996 pani Justiitsministeerium kokku karistusõiguse osakonna, mille üks allüksustest hakkas tegelema karistusõiguse reformiga. Üksus esitas õigusreformiks kaks versiooni, millest lõpuks moodustus tööplaan uue karistusõiguse loomiseks.
Karistusseadustiku eelnõu loomiseks pandi kokku töögrupp, kuhu kuulusid Priit Pikamäe, Jaan Sootak ja Madis Ernits. Nende koostatud üldosa eelnõu valmis aastal 1997. Grupp võttis seadustiku loomisel aluseks Saksa õiguse, senini kehtinud kriminaalkoodeksi ning Prantsusmaa Code Civil’i. Lisaks küsiti nõu mitmete välismaiste ekspertide käest.
Üldosa eelnõu kiideti Vabariigi Valitsuses heaks 28. septembril 1997. Kogu uue karistusseadustiku eelnõu saadeti Riigikokku 25. mail 1999, kus see võeti vastu 2001. aastal. Alates 2002. aastast jõustuski uus karistusseadustik enam-vähem sellisel kujul, nagu see ka praegu on.
Karistusseadus
Karistusseadus on karistusseadustik või muu seadus, kus on ette nähtud karistus süüteo eest. Süüteo liikidest sätestatakse karistusseadustikus nii väär- kui ka kuriteod, seejuures kuriteod saavad olla kirjas ainult karistusseadustikus, väärteod võivad olla ka muudes haruseadustes. Karistusseadustikus on määratud ka juriidilise isiku vastutusele võtmine.
Üld- ja eriosa
Karistusseadustik jaguneb üld- ja eriosaks. Need osad on omakorda jaotatud peatükkideks, jagudeks ja jaotisteks.
Üldosas on sätestatud seadustikus kehtivad üldised karistatavuse põhimõtted ja eeldused. Vältimaks eriosa iga normi juures esinevaid kordusi, on üldised sätted seadustiku algusse kokku toodud. Seetõttu ei ole üldosa iseseisev, vaid eriosa kohaldamise eeldus. Üldosa jaguneb kolmeks põhiosaks: karistusseaduse, süüteo ja karistuse osaks. Seal defineeritakse mõisted ja karistusõiguslikud printsiibid.
Eriosas käsitletakse konkreetseid süüteoliike ja karistusi. Iga süüteo kohta on eriosas toodud teo kirjeldus ning karistus teo eest. Eriosa ülesanne on kirjeldada süüteokoosseise, sätestada nende omavahelised piirid ning siduda võimalik koosseis karistusega. Eriosa ülesehituse määravad kaitstavad õigushüved.
Karistusseadustikus sisalduvad normid
Normid jagunevad primaar- ja sekundaarnormideks. Inimese käitumist reguleerivad normid on primaarnormid. Nende ülesanne on selgelt öelda, mis on lubatud või keelatud. Sekundaarnormide ülesanne on kaitsta ühiskonnas kõige olulisemaid väärtusi.
Kuigi karistusseadustiku üldosas on selliseid regulatiivseid norme, mis liigituvad primaarnormideks, on karistusseadustiku normid siiski sekundaarnormid. Need sekundaarnormid ei oma otsest mõju inimese käitumisele, vaid hindavad käitumise kas karistatavaks või mitte.
Karistusseaduse kohaldamine
Karistusseaduse kohaldamisega otsitakse vastust küsimusele, kas isik peab oma teo eest vastutama. Selleks tuleb kontrollida, kas teo reaalsed asjaolud vastavad normis kirjeldatule. Normi mõistmiseks tuleb seda tõlgendada ehk teha seaduse teksti mõte arusaadavaks. Tõlgendamisel kasutatakse erinevaid meetodeid: grammatilist, süstemaatilist, ajaloolist, teleoloogilist, ametlikku, konformset, võrdlevat.
Mõnikord ei ole võimalik tõlgendamise tulemusena normi konkreetse juhtumi jaoks kohaldada. Seda olukorda nimetatakse seaduse lüngaks. Karistusõiguses on olemas regulatsiooni- ja karistatavuslüngad. Regulatsioonilünk on olukord, kus seadusandja on mõne olulise küsimuse lahendamata jätnud. Karistatavuslünk on olukord, kus on langetatud otsus teo eest mitte karistada. Lüngad täidetakse sobivate võtetega, milleks on pöörd-, rõhutamis- ja absurdiotsustus.
Filimon Kuznetsov
Filimon Kuznetsov (sündinud 28. novembril 1939 Piirissaare vallas) on endine Piirissaare vallavanem (2005–2009) ja hilisem vallavolikogu juht.
Vallavanemana tegutses ta uue sadama ja korraliku laevaühenduse nimel. Erinevalt Maria Korotkovast sai ta hästi läbi nii Keskkonnaameti kui ka eestlastest kogukonnaga.
Elulugu
Filimon Kuznetsov sündis 1939. aastal Piirissaare vallas. Nagu enamik saareelanikke tegeles tema isa kalapüügiga ja ema oli kodune – tegeles sibulakasvatusega ja muude koduste tegevustega. Nende pere oli sügavalt usklik. Nagu Piirissaare venelastele kohane oli ka tema pere vanausuline.
Poliitiliselt muutus Kuznetsov aktiivseks alles pärast Eesti Vabariigi taasiseseisvumist.
Poliitiline tegevus
Piirissaare vallavanemaks valiti ta alles 2005. aastal. Hääletamas käis 89% valijatest. Valimisliit Kodupaik sai 61 häält ehk 72,6% häältest. Kuigi Kuznetsov sai vaid 17,5% oma valimisliidu häältest, tehti talle ettepanek asuda juhtima Piirissaare vallavalitsust.
Vallavanemana sai Filimon hästi hakkama: remonditi Piirissaare vanausuliste kirik, süvendati nn Eesti väravaid, elustati kohalik kauplus jne. Kuigi juba järgmistel kohaliku omavalitsuse valimistel sai ta ülekaalukalt parima tulemuse (17 häält) loobus ta uuesti vallavanemaks hakkamast ja loovutas koha endisele vallavalitsuse liikmele Maria Korotkovale.
Novosili rajoon
Novosili rajoon (vene keeles Новосильский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti keskosas. Rajooni keskus on Novosili linn.
Rajoon piirneb kirdes Korsakovo rajooniga, idas Novoderevenkovski rajooniga, kagus Verhovje rajooniga, edelas Zalegoštši rajooniga ja loodes Mtsenski rajooniga.
Rajooni pindala on 778,3 km². Elanike arv oli 2012. aastal 8392, 2009. aastal 9594 ja 2002. aastal 10 591.
Novosili rajoonis on 81 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Novosili linna) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Zuša, Kolpjonka, Panikovets, Nerutš, Pševka, Ditšnja, Vereštšaga, Rakovka ja Malaja Rakovka.
Brian Lebler
Brian Lebler (sündinud 16. juulil 1988 Klagenfurdis) on Austria jäähokimängija, kes mängib Austria kõrgliigaklubis EHC Linz ründajana paremäärel.
Bračas
Küla asub valla kaguosas. Bračas jääb valla keskusest Skrundast 14,4 ja Riiast 158,3 kilomeetri kaugusele.
Brian Lebler
Noorena mängis Lebler Põhja-Ameerika liigades. Aastatel 2004–2006 mängis ta noorteliiga British Columbia Hockey League'i klubis Penticton Vees. Aastatel 2006–2010 mängis ta Michigani Ülikooli jäähokimeeskonnas. Hooajal 2010/11 mängis ta American Hockey League'i klubis Syracuse Crunch ja ECHL-i klubis Elmira Jackals.
Bračas
Aastal 2005 oli külas 12 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Skrunda piirkonda.
Brian Lebler
Hooajal 2011/12 asus ta mängima Linzis ning on alates sellest ajast seal mänginud kõikidel hooaegadel, välja arvatud 2015/16, mil mängis Saksamaa kõrgliigaklubis ERC Ingolstadt. Hooajal 2011/12 tuli ta Linziga Austria meistriks. Alates hooajast 2012/13 on Lebler Austria kõrgliigas löönud kõikidel hooaegadel vähemalt 24 väravat. Tema kõige resultatiivsema hooaeg on olnud 2017/18 (38+27). Austria kõrgliigas on ta suurim väravakütt olnud hooaegadel 2014/15, 2016/17, 2017/18, 2019/20 ja 2020/21. Hooaja 2021/22 väljalangemismängude ajal mängis ta laenul Salzburgi Red Bullis, kellega tuli sel hooajal Austria meistriks.
Austria jäähokikoondise koosseisus on Lebler osalenud 2014. aasta taliolümpiamängudel ning kolmedel maailmameistrivõistlustel (2015, 2018 ja 2022).
Eisch
pisi|Eischi jõgi [[Septfontainesi lähedal]] Eisch (letseburgi keeles Äisch) on jõgi Belgias ja Luksemburgis, Alzette'i lisajõgi.
Jõe pikkus on 49 km, valgla pindala 172 km².
Jõgi saab alguse Luksemburgis Käerjengi vallas Clemency küla põhjaosas Schockis, kus voolavad kokku ojad Millebaach, mida ülemjooksul nimetatakse Falterbaach, Këscheli oja, Wëlleschbaach ning Belgiast Messancy vallast Sélange'ist alguse saav oja.
Sélange'ist (geograafilised koordinaadid 49°36'0" N, 5°50'30" E) 355 m kõrgusel merepinnast alguse saav oja voolab 1800 m Belgia territooriumil ning saab Belgia ja Luksemburgi piiril kokku Millebaachiga. Sellest kohast alates kannab ta ametlikult Eischi nime. Ta voolab Luksemburgi ja Belgia piirijõena ning suundub seejärel Luksemburgi territooriumile.
Mõnesaja meetri kaugusel piirist ning saab Steinforti valla Grassi küla kohal esimese vasakpoolse lisajõe Grendelbaachi (Grendel). Garniche'i vallas Kahleri külas suubub Eichi jõkke esimene parempoolne lisajõgi Eiselbaach. Seejärel voolab jõgi Steinforti valda. Hagenit läbides võtab ta vasakult vastu Koolerbachi (Autelbas' oja). Steinfortis saab ta uuesti piirijõeks.
Piirijõena võtab ta Clairefontaine'i kohal vasakult vastu Durbachi. Pöördudes taas Luksemburgi territooriumile, voolab ta läbi Eischeni küla ning võtab seejärel vasakult vastu Bechi oja ja Millebaach. Hobscheidi lähedal Kempemillenis suubub Eischi jõkke vasakult Haardebaach.
Hobscheidist jõuab jõgi Septfontainesi. Septfontainesi ja Roodt-sur-Eischi vahel suubub Eischi vasakult Leesbech, Ansembourgi lossi juures vasakult Hoolerbaach ning Hollenfelsi lähedal Kalbaach. Edasi voolab jõgi kirdesse ning suubub Merschis kohas geograafiliste koordinaatidega 49°44'57" N, 6°06'31" E    vasakult Alzette'i.
Jõe langus on 160 m.
Jõgi läbib Luksemburgis Käerjengi, Garnichi, Steinforti, Hobscheidi, Koerichi, Septfontainesi, Tuntange'i ja Merschi valda.
Budistlikud suurkogud
Sanghakogud või budistlikud suurkogud, ka budismi suurkogud, on budismi ajaloos olulise tähtsusega munkade kogunemised, kus arutatakse Buddha õpetuse tõlgendamise üle ning retsiteeritakse ja kontrollitakse üle kogu kanooniline pärimus.
Auger de Moléon de Granier
Auger de Moléon Granier (umbes 1600 – pärast 1652) oli prantsuse literaat.
Ta valiti septembris 1635 Prantsuse Akadeemia liikmeks (38. tool), kuid heideti kuus kuud hiljem varguse pärast välja.
Celles
Celles on kohanimi.
Yuki Fushimi
Yuki Fushimi (jaapani keeles 伏見 有希 Fushimi Yūki) on Jaapani endine jalgpallur, kaitsja.
Vihurimäe
pisi|"Vihurimäe" originaalkaas pisi|Heathcliff, Cathy ja Nelly Dean inglise kunstniku Edna Clarke Halli illustratsioonil (1907).
Yuki Fushimi
Koondisekarjäär
Jaapani naiste jalgpallikoondises mängis ta aastal 1994 1 mängu.
Vihurimäe
"Vihurimäe" (inglise keeles "Wuthering Heights") on Emily Brontë ainus romaan, mis ilmus 1847. aastal pseudonüümi Ellis Bell all.
Brontë kirjutas teost 1845. aasta oktoobrist 1846. aasta juunini. Raamat kirjastati koos tema õe Anne Brontë teose "Agnes Greyga" Londonis 1847. aasta detsembris. Romaani avaldamisele järgnenud aastal suri ta 30-aastaselt. Pärast Emily surma toimetas tema õde Charlotte Brontë käsikirja, parandades peamiselt kirjavahemärkide kasutust ja teener Josephi Yorkshire'i murrakut, ning teos ilmus uuesti 1850. aastal.
Sisu
Romaani peategelane on leidlaps Heathcliff, kes hakkab armastama oma kasuõde Catherine'i. Catherine suhtub temasse sõbralikult, aga keeldub temaga abiellumast, sest Heathcliff on madalast soost ja hariduseta. Kui Catherine teatab soovist abielluda teisega, siis Heathcliff lahkub Vihurimäelt ning naaseb alles aastate pärast, et maksta kätte kõigile, kellega ta koos kasvas, samuti Catherine'i mehele ja tolle perekonnale.
Pantene mõis
Pantene mõis (saksa keeles Panten, varem Schellenhof, läti keeles Pantenes muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Väike-Salatsi kihelkonnas. Praegu asub Lätis Valmiera piirkonnas Sēļi vallas Pantenes.
Ajalugu
See mõis kuulus Poola aja alguses Wiegant Scharenbergi lesele. 1585. aastal andis kuningas Stefan Batory selle Balthasar Schnellile. 1630. aastal kinkis kuningas Gustav II Adolf mõisa major Wilhelm Loewisele. Löwis of Menarite valdusse jäi mõis aastani 1920.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 4 ja 1/4 adramaad, sellele allus 127 mees- ja 147 naishinge. Aastal 1757 oli adramaid 4 ja 3/4. Aastal 1734 oli mõisal adramaid 3 ja 1/4, aastal 1688 aga 4 ja 1/2. Aastal 1641 oli mõisa suurus 3 ja 1/4 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 4 ja 13/20, aastal 1881 aga 2 ja 74/80, lisaks veel 4 ja 77/80 mõisale kuuluvate talude koosseisus.
Vihurimäe
Ekraniseeringud ja kohandused
"Vihurimäe" esimene ekraniseering valmis Inglismaal 1920, kuid praeguseks on see arvatavasti hävinud. Teine film valmis USA-s 1939 Laurence Olivier' ja Merle Oberoniga peaosades. See film nimetati Oscari kandidaadiks parima filmi kategoorias (võitis "Tuulest viidud") ning sellest ajast on seda romaani filmistatud paljudes maades, sealhulgas Indias ja Filipiinidel korduvalt. Enamjaolt käsitlevad filmid üksnes esimese põlvkonna saatust ja jätavad välja teise põlvkonna, Heathcliffi ja Catherine'i lapsed.
Pantene mõis
Karjamõisad
1816. aastal kuulus mõisale üks karjamõis: Klahwe.
Vihurimäe
Ekraniseeringud ja kohandused
Lisaks filmidele on "Vihurimäe" põhjal valminud oopereid, muusikale ja näidendeid, arvutimäng ja koomiks, sellele on kirjutatud järgesid ja vahelugusid, samuti paroodiaid. 1978. aastal kirjutas tollal 18-aastane Kate Bush laulu "Wuthering Heights", mis oli tema esimene singel ja millega ta sai maailmakuulsaks. Ta oli läbi aegade esimene naine, kes oli ise kirjutanud laulu, millega tõusis Briti singlite edetabeli tippu. 21. sajandil ei ole märgata "Vihurimäe" tähtsuse vähenemist.
Fruto Chamorro
thumb|Fruto Chamorro José Fruto Chamorro Pérez (20. oktoober 1804 Guatemala – 12. märts 1855 Granada) oli Nicaragua sõjaväelane ja poliitik, aastail 1853–1854 Nicaragua ülemdirektor ja 1854–1855 esimene Nicaragua president.
Noorus
Fruto Chamorro sündis Guatemalas. Tema ema oli Josefa Pérez ja isa Pedro José Chamorro Argüello, kes oli Guatemalas Hispaania sõjaväe leitnant. Hiljem suundus ta Granadasse, kuna sai seal sõjaväeteenistuse eest suure latifundiumi omanikuks. Seal abiellus ta Josefa Margarita Alfaro Monterrosoga ja neil sündis kuus last. 1824. aastal tunnistas ta José Fruto Péreze oma pojaks ja lapse nimeks sai José Fruto Chamorro Pérez.
Fruto Chamorro oli abielus Mercedes Avilésega, neil oli kaks poega: Pedro Joaquín Chamorro ja Fernando Chamorro.
Isa surma järel sai Fruto Chamorrost oma poolvendade ja poolõdede eestkostja. Seal astus ta konservatiivse Partido Legitimista ridadesse. 1836. aastal sai temast parlamendiliige. Aastal 1842 tehti katse taastada Kesk-Ameerika Ühendprovintsid ja Fruto suundus selle sõjavägede ülemjuhatajana San Migueli. 1845. aastal sai temast rahandusminister.
4. augustil 1851 korraldas kindral José Trinidad Muñoz Fernández koos Pablo Buitrago y Benaventega riigis sõjaväelise putši, mille tagajärjel José Laureano Pineda Ugarte pages Hondurasesse. Leóni cabildo seadis seepeale koos Nicaragua parlamendiga riigipea ametisse Justo Abaunza. Ülemdirektoriks kuulutas end ka Hondurasesse pagenud Pineda ja lisaks veel José Francisco del Montenegro Granadas. Kuni sama aasta 11. augustini nimetas Pineda end ülemdirektoriks paguluses, seejärel aga lihtsalt ülemdirektoriks.
Hondurase president Juan Lindo asus Pinedad toetama ja see naasis Hondurase vägede toetusel Nicaraguasse, asudes Leóni piirama. Tema vägesid juhatas Fruto Chamorro. Pineda oli võidukas ja see sõda tagas Frutole Granada konservatiivide toetuse.
Nicaragua riigipea
1853. aastal sai Fruto Chamorrost Nicaragua ülemdirektor. Järgmise aasta jaanuaris kutsus ta kokku parlamendi, et Nicaragua seadusi muuta, aga Leóni liberaalid selles ei osalenud. Märtsis kuulutas ta end Nicaragua esimeseks presidendiks. Liberaalid kahtlustasid, et see on katse tõsta konservatiivne oligarhia täielikult võimule. Nii valisid nad mais 1854 Francisco Castellón Sanabria uueks Nicaragua ülemdirektoriks.
1853. aastal saatis Fruto Chamorro mitmed liberaalse partei liikmed: Francisco Castellón Sanabria, Máximo Jereze, Mateo Pineda ja José María Valle ehk El Chelóniga maalt välja. Hondurases viibides relvastusid nad sealse presidendi José Trinidad Cabañase kaitse all ja suundusid siis Fonseca lahes asuva Isla del Tigre ja El Realejo sadamalinna kaudu tagasi kodumaale. Seejärel suundusid nad Leóni peale. Fruto Chamorro jättis selle liberaalide keskuse neile ja taganes ise Granadasse.
1854. aastal sõlmisid Máximo Jerez ja Francisco Castellón Sanabria lepingu USA sõjaväelase Byron Colega, kes lubas nende toetuseks 200 meest. Selle sõjasalga juhiks sai William Walker. Granada piiramise eel (1. juunil 1854) valis Fruto Chamorro oma kohusetäitjaks José María Estrada, kes suutis linna liberaalide rünnakute eest kaitsta. Fruto Chamorro ise tõmbus tagasi oma pere valdustesse, kus ta 12. märtsil 1855 düsenteeriasse suri. Vormiliselt jäi ta siiski kuni surmatunnini riigi presidendiks.
Astijärve mõis
Astijärve mõis ehk Burtnieki mõis (saksa keeles Schloß Burtneck, läti keeles Burtnieku muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Valmiera piirkonnas Burtnieki vallas Burtniekis.
Ajalugu
Gustav II Adolf andis selle mõisa riigikantsler krahv Axel Oxenstiernale, ent seejärel sai sellest mõisate reduktsiooni käigus riigimõis. Keisrinna Anna Ivanovna andis selle mõisa 29. septembril 1736 krahv Löwenwolde valdusse, ent aastal 1742 see konfiskeeriti temalt ja sellest sai taas riigimõis. 1744. aastal doneeriti see krahv Aleksandr Ivanovitš Rumjantsevile (1680−1749). Seejärel oli omanikuks tema poeg Pjotr Rumjantsev-Zadunaiski. Aastal 1806 ostis Theodor Heinrich von Schroeder tolle pojalt kogusumma 489 120 rubla eest Astijärve, Rūte, Seķi, Ēķini, Zvārte, Dūre, Briede ja Pučurga mõisad. Hiljem päris need tema poeg, Hollandi konsul Johann Friedrich von Schröder.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal 17 ja 3/8 adramaad, sellele allus 474 mees- ja 490 naishinge. Aastal 1637 oli mõisa suurus 94 ja 1/2 adramaad, aastal 1641 sada viiskümmend neli adramaad, aastal 1688 aga nelikümmend aadramaad. Aastal 1734 oli adramaid 33 ja 1/4, aastal 1757 aga 17 ja 5/8. Aastal 1823 oli mõisa suurus 15 ja 17/20 adramaad. Aastal 1832 oli mõisal adramaid 15 ja 17/20, aastal 1881 aga kuus, lisaks allus mõisale 17 ja 42/80 adramaad mõisadele kuuluvate talude valduses.
1920. aasta agraarreformi ajal oli mõisa suurus 1474 hektarit.
Karjamõisad
Aastal 1816 kuulus mõisale üks karjamõis: Kruse.
Mõisaansambel
Mõisakompleks, sealhulgas mõisavalitseja maja, Asti ordulinnuse varemed, kaks aita, tallid, piirdemüür, park, väravad ja kuivamaasild on muinsusmälestistena riikliku kaitse all.
2008. aasta Brasiilia Grand Prix
Massa alustas sõitu Toyota sõitja Jarno Trulli kõrval. Räikkönen oli koos McLareni piloodi Lewis Hamiltoniga kolmas. Enne sõidu algust sadas vihma ning starti tuli edasi lükata. Kui rada kuivas, saavutas Massa paarisekundilise edu. Sõidu lõpus hakkas uuesti vihma sadama, kuid Massa ei kaotanud enda liidripositsiooni. Neljandana jõudis finišisse Toro Rosso piloot Sebastian Vettel. Hamilton läks sõidu lõpus mööda Toyota Timo Glockist ning kogus seega piisavalt punkte, et tulla maailmameistriks.
Hamilton pälvis meistriks tulemisega paljude asjatundjate, sealhulgas Damon Hilli ja Michael Schumacheri kiituse. Ametlikud õnnesoovid edastasid ka Suurbritannia kuninganna Elizabeth II ja peaminister Gordon Brown. Massa võidu ja Räikköneni kolmanda koha tõttu võitis Vormel 1 konstruktorite karika Ferrari. See GP jäi 13-kordse GP-võitja David Coulthardi viimaseks; ta osales kokku 246 sõidus.
Aigen im Ennstal
Alates 1990. aastate keskpaigast tähistavad Aigen im Ennstali inimesed suurt puhastust. Igal 19. veebruaril taasloovad külaelanikud sissetungiva Hollandi abiväe tagaajamise, kasutades riidekappide metallist riputussiine ja raputades teraviljakaste.
Seal oli üks Ameerika-Briti sõjafilmi "Millal kotkas julgeb riskida" ("Where Eagles Dare"; 1968) võttekohti.
thumb|Aigeni kirik
Aigen im Ennstal asub Steiermargi Ennsi orus Ennsist lõuna pool, ligikaudu 10 km Liezenist edelas.
Kolmnurklaine
Kolmnurklaine (inglise keeles triangle wave) on harmooniline liitheli, mis koosneb ainult paarituarvulistest osahelidest, mille intensiivsus väheneb suhtes helisageduse suurenemisega pöördvõrdeliselt 1/n².
Kolmnurklaine on üks põhilainekujudest.
Kolmnurklaine valem on
Rahvaluule kogumispreemia
Rahvaluule kogumispreemia on sihtasutuse Vabariigi Presidendi kultuurirahastu poolt parimatele rahvaluulekogujatele antav preemia.
Riigipea autasu parimatele rahvaluulekogujatele anti aastatel 1935–1940 enam kui sajale Eesti Rahvaluule Arhiivi kaastöölisele. Preemia taastati 1993. aastal Eesti Kirjandusmuuseumi algatusel ja presidendi kultuurirahastu toel, esimesed preemiad anti 1994. Rahalise autasu üldsuuruse määrab president Kirjandusmuuseumi vastava ettepaneku alusel. Autasud antakse üle pidulikul aktusel Kirjandusmuuseumis Vabariigi Presidendi või tema esindaja poolt.
Taasloodud Eesti Vabariigi presidendi rahvaluule kogumispreemia on saanud:
1994 Ago Aava (Tallinn) väga hea rahvaluule kaastöö eest 1993. aastal ja pideva kaastöö eest 1985. aastast. Evi Anni-Adder (Harjumaa) väga hea kaastöö eest 1993. aastal ja kaastöö eest alates 1981. aastast. Kaleph Jõulu (Viljandimaa) väga hea professionaalse rahvaluule kaastöö eest 1993. aastal ja pideva kaastöö eest alates 1990. aastast. Ella Kaljuvee (Lääne-Virumaa) väga hea professionaalse rahvaluule kaastöö eest 1993. aastal ja pideva kaastöö eest alates 1981. aastast. Enda Kallas (Pärnumaa) väga hea professionaalse rahvaluule kaastöö eest 1993. aastal ja pideva kaastöö eest alates 1981. aastast. Rosalie Karjam (Kihnu) väga hea professionaalse rahvaluule kaastöö eest 1992. ja 1993. aastal. Eduard Leppik (Lääne-Virumaa) väga hea professionaalse rahvaluule kaastöö eest 1993. aastal ja pideva kaastöö eest alates 1971. aastast. Elmar Lossmann (Suure-Jaani) väga hea professionaalse rahvaluule kaastöö eest 1993. aastal ja pideva kaastöö eest alates 1985. aastast. Ester Talussaar (Tallinn) väga hea professionaalse rahvaluule kaastöö eest 1993. aastal ja pideva kaastöö eest alates 1988. aastast.
1995 Marju Kõivupuu professionaalsete kirjapanekute ja lindistuste eest Rõuge ja Hargla kihelkonnast, Viljandi Kultuurikolledži ja Tartu Ülikooli õppurite ühisekspeditsioonide korraldamise eest. Aleksander Sünter (Saaremaa) oma kodukihelkonna pärimuse jäädvustamise eest. Heiki Valk (Tartu) Setumaa vanema pärimuse jäädvustamise eest.
1996 Helmi Laars (Juuru) uurimuse "Mahtra küla ajaloost" eest. Kaleph Jõulu (Viljandimaa, Raplamaa) professionaalsete ja väga mitmekülgsete kirjapanekute eest (200 lk, fotod, kirjad, vanad laulikud). Ülis Sõukand (Tartu) tänapäeva pärimuse (sõdurifolkloor, tudengifolkloor, korporatsioonide lauluvara) kirjapanekute eest. Indrek Kaimer (Tallinn) postuumselt 1995. aastal Siberi eestlaste juures kogutud rahvaluule eest.
1997 Harvet Toots (Tõstamaa, Tallinn) töö eest "Pildikesi Peda ühikast Pärnu maanteelt". Kaleph Jõulu (Viljandimaa, Raplamaa) väga heade professionaalsete kirjapanekute eest (ca 700 lk käsikirja, fotod).
NGC 3242
pisi|NGC 3242 NGC 3242 (ka Jupiteri kummitus) on planetaarudu, mis asub Hüdra tähtkujus.
Rahvaluule kogumispreemia
1998 Ahto Raudoja (Setumaa) setu pärimuse kogumise ja kogumistöö organiseerimise eest. Jaan Malin (Tartu) pideva töö eest üliõpilaspärimuse, eriti Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva (EÜE) pärimuse jäädvustamisel. Leida Oeselg (Saaremaa) oma kodukoha Sõrve ja kaasaegse pärimuse (põhiliselt anekdoodid) jäädvustamise eest. 1999 Leida Oeselg (Saaremaa, Tartumaa) väga mitmekülgsete folkloori kirjapanekute eest (654 lk). Pille Niin (Tartu) 1997. ja 1998. aastal Kullamaa kihelkonnast kogutud rahvaluulelise materjali eest. Eduard Leppik (Lääne-Virumaa) kodu- ja kultuuriloolise tegevuse eest. 2000 Enda Kallas (Häädemeeste) aasta jooksul saadetud pajatuste, naljandite, perepärimuse, ajalooliste ja kultuurilooliste kirjapanekute ning fotode eest. Ain Raal (Tartu) setu lõõtspillimängijate pärimuse jäädvustamise eest. Kadi Salu (Tartu) Eesti Üliõpilaste Ehitusmaleva pärimuse jäädvustamise eest.
NGC 3242
Udukogu avastas 7. veebruaril 1785 William Herschel. 1830. aastatel vaatles seda John Herschel, kes lisas selle General Catalogue'i kui GC 2102, milles New General Catalogue's sai NGC 3242.
Rahvaluule kogumispreemia
2001 Piret Päär (Tallinn) kogumisvõistluse "Pöidlaküüdilood" organiseerimise ja läbiviimise eest. Veronika Savi (Tallinn) kogumisvõistluse "Pöidlaküüdilood" organiseerimise ja läbiviimise eest. Melika Kindel (Tartu) Kuusalu kihelkonna kohamuistendite kogumise ja kogumise organiseerimise eest. 2002 Leida Oeselg (Saaremaa, Võru) kaasaegsete sünnipäevade, sünni- pulma-, matusekommete jäädvustamise eest. Liina Paales (Tartu) Eesti kurtide pärimuse jäädvustamise eest (käsikiri ja video). Hans-Gunter Lock (Saksamaa) setu laulutraditsiooni jäädvustamise eest.
NGC 3242
NGC 3242 asub Maast umbes 1800 valgusaasta kaugusel ja selle diameeter on kaks valgusaastat.
Rahvaluule kogumispreemia
2003 Heinrich (Heinz) Valk (Tallinn) 61 käsikirjalise albumi kogu eest. Albumid kogutud 1962-2002 Harjumaalt, Läänemaalt ja Hiiumaalt. Pärtel Lippus (Tartu) helisalvestused folkloristika ajaloost, tänapäeva jõuluvanapärimusest, Viljandi pärimusmuusikafestivalilt ning seltskondlikest ühislaulmistest.
2004 Anu Soon (Lääne-Virumaa) kodukandi pärimuse jäädvustamise eest. Kail Sarv (Tallinn) Viljandi Kultuurikolledži ja Tallinna Tehnikaülikooli üliõpilasfolkloori jäädvustamise eest. 2005 Helgi Suluste (Tartu) Ranna-Kodavere ümbruse pillimeeste uurimise eest. Merlin Lõiv (Tartu) Eesti Kaitseväe pärimuse kogumise eest. 2006 Jüri Metssalu (Raplamaa) oma kodukoha pärimuse kogumise ja uurimise eest. Tiit Birkan (Harjumaa) kauaaegse rahvaluule kaastöö eest (alates 1981. aastast saatnud arhiivi üle 750 lehekülje käsikirjalist materjali). 2007 Kaleph Jõulu (Viljandimaa) jutupärimuse, usundi-ja kombekirjelduse ning lauluvara kogumise eest, väärika panuse eest fotode ja postkaartide kogumisel Risto Järv (Tartu) pärimusainese kogumise eest Järvamaal, Setumaal, Kullamaal ja Siberi eestlaste juures. Tartu ülikooli tudengite valitööde juhendamise eest 2008 Jaan Malin - (Tartu) tudengipärimuse ja muu kaasaegse ainese talletamise eest Anna Rinne - (Võru) asjatundlikult ja heas sõnastuses kirjeldatud sünnipäeva - ja matusekombestiku kogumise eest, nõukogudeaegseid jõule kirjeldava ning uskumuste ja lugude kogumise eest, mis on seotud inimeste eesnimedega Maret Lehto - (Tallinn) Muhu rahvalaulikute ja jutustajate salvestamise ja materjali korrektse vormistamise eest, muhulaste folkloorirühma "Munukesed" eestvedaja. 2009 Taisto-Kalevi Raudalainen - (Tallinn) Rahvaluule kogumise eest Ingerimaalt ja mujal elavatelt ingerlastelt Urmas Haud - (Tartu) Riisa ja Tõramaa külade rahvapärimusliku ajaloo ja riislaste sugupuude koostamise, nende internetis kasutamise kättesaadavaks tegemise eest 2010 Kaie Humal – (Tartu) Võrtsjärve-äärse pärimuse kogumise eest Hille Tarto – (Tallinn) ravimtaimeteemaliste küsitluste materjalide talletamise eest 2011 Maire Sala – (Karksi-Nuia) uuema aja matmiskombestiku ja kalmistukultuuri talletamise eest Anni Oraveer – (Haapsalu) Eesti pimedate kogukonna pärimuse ja seto murdejuttude talletamise eest Ellen Randoja – (Palamuse) Põhja-Tartumaa rahvalaulude ja juttude ning Teise maailmasõja aegse ja järgse, samuti nn kolhoosi pärimuse, kohalikelt inimestelt värvikate pajatuste ja pilalugude kogumise eest
2012 Leelo Kund - (Koostöö- ja arenduskoda Võhandu) Setomaalt pärit usundit ja kombestikku käsitleva materjali kogumise eest Margit Korotkova - (Koostöö ja arenduskoda Võhandu) Setomaalt pärit usundit ja kombestikku käsitleva materjali kogumise eest Triin Kusmin - (Riiklik Metsamajandamiskeskus) majandusliku pärandkultuuri talletamise eest Age-Kristel Kartau - ametipärimuse ning alternatiivmeditsiiniga seotud materjali kogumise eest
Baloži mõis
Baloži mõis (saksa keeles Ballod, läti keeles Baložu muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Volmari kreisis Astijärve kihelkonnas. Nüüdisaegse haldusjaotuse järgi asub mõisasüda Valmiera piirkonnas Rencēni vallas Baložis.
Ajalugu
Algselt kuulusid selle mõisa maad Astijärve mõisale. Esimene mõisavaldaja oli kammerpreili Elisabeth von Franzen, kellele Jelizaveta Petrovna aastal 1749 sealsed maad annetas. Aastal 1774 müüs Carl Friedrich von Kruse mõisa oma ema Maria von Kruse (sündinud Franzen) nimel 24 000 taalri eest Benedict Jacob von Tiesenhausenile. Tolle lesk müüs mõisa aastal 1818 Caroline von Möllerile, hinnaks oli 23 000 hõberubla.
Lewin Kłodzki
Lewin Kłodzki (saksa keeles Lewin, tšehhi keeles Levín) on küla Poolas Alam-Sileesia vojevoodkonnas Kłodzko maakonnas, Lewin Kłodzki valla halduskeskus.