cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Rebreuve-sur-Canche
Rebreuve-sur-Canche (pikardi: Arbreuve-su-Canche) on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Rebreuve-sur-Canche asub Canche'i jõe kallastel, 31 km Arrasist läänes, teede D84 ja D339 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Bērzkalni
Bērzkalni tiigi ääres kasvav mänd (kõrgus 27 m) on looduskaitse all.
Aastal 2005 oli külas 10 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Alsunga piirkonda.
Tibor Palánkai
Tibor Palánkai (sündinud 1. märtsil 1938) on Ungari majandusteadlane, professor ja akadeemik.
Uurimisvaldkond
Tema uurimisvaldkond on rahvusvahelise integratsiooni protsess ja majandusteadus, integratsiooni teooria, arenenud riikide majandus-ja rahvusvahelise tööjaotuse analüüs. Ta keskendub peamiselt rahalisele integratsioonile, integratsiooni küpsusele ja laiendamisele, eriti selles osas, mis puudutab Ungari ühinemist Euroopa Liiduga. Ta on uurinud maailma energiamajanduse, majandussõda ja sõjatööstuse konversiooni. Palánkailt on ilmunud üle kolmesaja teadusliku publikatsiooni.
Duberria shirana
Duberria shirana on Lamprophiidae sugukonna maoliik.
Levila
Neid võib kohata roomamas Sambias, Tansaanias, Malawis, Burundis ja Kongo Demokraatlikus Vabariigis.
Viited
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Duberria shirana seisuga 4.05.2015.
Põõsa tee
pisi|Põõsa tee Põõsa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Tänav saab alguse Randvere teelt, suundub põhja ja lõppeb tupikuna.
Praeguse nime sai Põõsa tee 14. veebruaril 1958. Enne seda oli tänava nimi alates 12. juulist 1949 Lepiku tee, mille nimi tulenes sealselt Lepiku talult.
Peter Elfelt
Peter Elfelt, sündinud Peter Lars Petersen (1. jaanuar 1866 – 18. veebruar 1931), oli Taani fotograaf ja režissöör. Teda tuntakse Taani kino asutajana 1897. aastast, kui ta hakkas dokumentaalfilme tegema.
Elulugu
Peter Elfelt sündis 1866. aastal Taanis. Oma nime muutis ta Elfeltiks, kui ta hakkas filme tegema. Fotograafiat õppis ta 1893. aastal Hillerødis fotograaf Carl Rathsacki juures. Samuti õppis ta kaamerategija Jens Poul Anderseni juures. 1893. aastal avas Elfelt Kopenhaagenis oma kahe vennaga ateljee. Kui tema fotograafioskused täiustusid, hakkas ka tema äri õitsema ja 1901. aastal nimetati Elfelt kuningliku õukonna fotograafiks (Kongelige Hoffotograf).
1896. aasta Pariisi reisi ajal õppis Elfelt põhjalikult kinondust Prantsusmaa leiutajalt Jules Carpentierilt. Tal oli Jens Poul Anderseni konstrueeritud filmikaamera. 1897. aasta algul filmis ta esimese Taani filmi "Kørsel med Grønlandske Hunde" ('Reis Gröönimaa kelgukoertega'). Järgnenud 15 aastal tegi ta mitu lühifilmi loodusest ja reportaaže Taani kuninglikust perekonnast. Elfelt valmistas kokku umbes 200 lühifilmi.
1903. aastal filmis Elfelt oma ainsa draama. Lühifilm "Henrettelsen" oli Taani esimene mängufilm. Film põhines tõestisündinud lool, kus üks prantsuse naine mõrvas oma kümme last. Peaosas oli Francesca Nathansen ja see filmiti Christiansborgi lossialal. Endiselt kaheldakse, kas filmi näidati ka avalikkusele. Kui 1926. aastal küsiti Elfelti käest, kas ta on kunagi draamat filminud, mäletas ta, et oli sel teemal suurt vastumeelsust tundnud.
Elfelt tegi ka esimese reklaamfilmi. Üks näide on 1904. aastast pärit Svendborgi õlletehase reklaam bock 'i õllest. 1901. aastal avas Elfelt kino København Kinoptikon. Kuigi Elfelt oli Taani kino asutaja, pidas ta filmi tegemist fotograafia kõrval oma teiseks tööks.
Elfelt suri 18. veebruaril 1931. aastal.
Raku sovhoos
Raku sovhoos oli sovhoos Eesti NSV-s Harju rajoonis.
Sovhoosi keskus asus Tallinnas, Viljandi maantee 20. Sovhoosil oli osakond Keila külanõukogus Karjakülas.
Raku sovhoos tegeles karusloomakasvatusega. Kasvatati naaritsaid, hõberebaseid ja sinirebaseid.
1978. aasta seisuga oli sovhoosi üldpindala 187 hektarit. Sovhoosi töötajate arv oli samal aastal 441.
Sovhoos moodustati 1945. aastal. Sovhoosi eelkäijaks oli 1933. aastal asutatud ja 1935. aastal registreeritud karusloomakasvatuse kooperatiivühing "Raku", mis algselt paiknes Pirita-Kosel Rakko talus ja 1937. aastal kolis Liiva ja Raudalu piirkonda. 1974. aastal sovhoosiga liidetud Karjaküla sovhoos koos karusloomafarmiga asutati 1936. aastal ja kuulus varem Karjaküla riigimõisale. Aastani 1974 oli eraldiseisev sovhoos.
Nõukogude perioodil oli Raku sovhoos üks suurimaid karusloomakasvatuse majandeid Eestis. 1977. aastal toodeti 76424 naaritsa-, 18672 sinirebase- ja 7251 hõberebasenahka. Sovhoos tegeles ka tõuaretusega.
Vabariigi Valitsuse 3. septembri 1990 määrusega nr 184 jäeti Raku sovhoos kui riigimajand Harju maakonna haldamisele. 1993. aasta maikuus läks Raku sovhoos pankrotti.
1996. aastal ostis AS Balti Karusnahk endise Raku sovhoosi Karjaküla farmi.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlused kiir- ja välkmales
Detsembris 2016 peeti Tallinnas hotelli Park Inn by Radisson Meriton Conference & Spa konverentsikeskuses Euroopa kiir- ja välkmale meistrivõistlused. Võistluste korraldusjuht (turniiridirektor) oli rahvusvaheline organisaator Hendrik Olde. Peakohtunikuna tegutses rahvusvaheline arbiiter Stephane Escafre, abikohtunikena rahvusvahelised arbiitrid Marek Kolk ja Mihhail Krjukov.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlused kiirmales
pisi|180px|2016. aasta Euroopa meister kiirmales [[Aleksandr Rjazantsev]] 11-vooruline kiirmaleturniir mängiti kahe päeva jooksul, vahetult enne välkmaleturniiri. 550 osavõtjat 28 riigist (sealhulgas 157 Eesti, 121 Venemaa ja 75 Läti maletajat). Euroopa meistriks tuli Aleksandr Rjazantsev (Venemaa). Hõbemedali võitis Maksim Matlakov, pronksmedali Rauf Məmmədov.
Naistest võitis Darja Pustovoitova (üldarvestuses 35. koht). Naiste arvestuses järgnesid Aleksandra Kostenjuk (37. koht), Elisabeth Pähtz (59. koht), Pia Cramling (96. koht) ja Laura Rogule (118. koht). 12. koha sai Mai Narva (üldarvestuses 166. koht) ja 13. koha Margareth Olde (168. koht). Tahapoole jäid Nino Maisuradze (178. koht) ja Olga Girja (188. koht)
Läti suurmeistrid Aleksejs Širovs (7. koht) ja Igors Kovaļenko (14. koht) tulid esikahekümnesse, leedulastest oli edukaim Aloyzas Kveinys (67. koht). Eesti mängijatest olid edukaimad Meelis Kanep (41. koht), Ottomar Ladva (48. koht) ja Kaido Külaots (54. koht). Klassikalise male eksmaailmameistritest tegid kaasa Ruslan Ponomarjov (8. koht), Aleksandr Halifman (88. koht) ja Aleksandra Kostenjuk.
2016. aasta Euroopa meistrivõistlused välkmales
pisi|180px|2016. aasta Euroopa meister välkmales [[Dmitri Andreikin]] 26-vooruline välkmaleturniir mängiti kahe päeva jooksul, vahetult pärast kiirmaleturniiri. 510 osavõtjat 28 riigist (sealhulgas 128 Venemaa, 121 Eesti ja 67 Läti maletajat). Euroopa meistriks tuli Dmitri Andreikin (Venemaa). Hõbemedali võitis Rauf Məmmədov, pronksmedali Siarhiej Žyhalka.
Läti suurmeister Igors Kovaļenko sai 13. koha, leedulastest oli edukaim Darius Zagorskis (113. koht). Eesti mängijatest oli edukamad Kaido Külaots (27. koht) ja Ottomar Ladva (39. koht). Klassikalise male eksmaailmameistritest tegid kaasa Ruslan Ponomarjov (30. koht) ja Aleksandra Kostenjuk.
Viktor Matthias Julius von Richter
Viktor Matthias Julius von Richter (3. aprill 1841, Doblen, Kuramaa – 9. oktoober 1891, Breslau) oli Eesti baltisaksa keemik.
Elulugu
Saanud koolihariduse Peterburis, õppis TÜ-s 1858–59 füüsikat ja 1859–62 keemiat; keemiakandidaat (1863, TÜ), keemiamagister (1867, Peterburi Tehnoloogiainstituut), keemiadoktor (1872, Peterburi Tehnoloogiainstituut). 1864–72 Peterburi Tehnoloogiainstituudi laborant, assistent ja dotsent, 1873–75 Poolas Novo-Aleksandria (Pulawy) Põllumajanduse- ja Metsandusinstituudi professor ja 1875–91 Breslau Ülikooli õppejõud (1875–79 eradotsent, 1879–91 erakorraline professor ja 1890–91 tehnoloogia ja põllumajanduse instituudi direktor).
Teadustöö
Uurimisvaldkond: orgaaniline süntees ja orgaanilise ühendite struktuur, propioonhappe derivaadid, benseeni ja tema derivaatide osavõtul toimuvad reaktsioonid aromaatsete ühendite saamiseks ja nende struktuuri selgitamiseks. Rosaniliini uurimisel avastanud uue kromogeense aatomirühma. Koostanud õpikuid.
Richlandi maakond
Richlandi maakond on maakond mitmes Ameerika Ühendriikide osariigis:
Gunnar Neeme
Gunnar Neeme (sünninimi Johannes Näkk; 19. mai 1918 Tartu – 3. veebruar 2005 Melbourne) oli eesti päritolu Austraalia kunstnik ja kirjanik.
Rebasesaba tee
Rebasesaba tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Gunnar Neeme
1944. aastal põgenes ta Saksamaale ning võttis uueks nimeks Gunnar Neeme. Ta oli võidelnud Nõukogude võimu vastu ning nimemuutus andis tema Eestisse jäävale perekonnale rohkem turvalisust. 1947. aastal sai ta Eesti peakonsulaadist New Yorgis juba Gunnar Neeme nime all Eesti Vabariigi passi.
Saksamaal olles asus ta andma joonistuskursusi ning osales 1946. aastal eesti kunstinäituse korraldamisel. Ta töötas laagrites joonistus- ja nahkehistööõpetajana. Jätkas loomingulist tegevust, osaledes näitustel ning maalides Eesti klubi seinamaalid ja kolm altarimaali armee kirikule Fürthis.
Otsekood
Otsekood on informaatikas muutmata kujul kahendarv, mis kirjeldab mingit positiivset arvväärtust otseselt.
Lina põik
Lina põik on umbtänav Viljandi linnas.
Rebasesaba tee
Rebasesaba tee sai nime 20. septembril 2000. Tänav on saanud nime niidutaime rebasesaba järgi.
Lina põik
Tänav algab Lina tänavalt ja suundub idakirdesse. Tänava pikkus on 95 m.
6ix9ine
Daniel Hernandez (tuntud ka kui 6ix9ine või Rat või Rat9ine ; sündinud 8. mail 1996) on Ameerika räppar ja veebitegelane.
Ta sai tuntuks tänu omapärasele välimusele, väga agressiivsele räppimisstiilile ja vastuolulisele taustale.
2017. aasta lõpus tuli välja tema esimene räpisingel “Gummo”. Tema esimene album “Day69” debüteeris 4. kohal Billboard 200 albumite kategoorias.
Praegu viibib räppar vanglas, kus ta ootab kohtumõistmist. Teda süüdistatakse mitmes kuriteos, sealhulgas vägistamises ja jõukudega seotud kuritegudes. Ei ole välistatud, et Tekashi69 saab eluaegse vanglakaristuse.
Hetkel viibib elektroonilise jälgimise all vabaduses, tehes uut muusikat oma fännidele.
Gunnar Neeme
1949. aastal emigreerus ta Austraaliasse. Jätkas seal näitustel esinemist nii kujutava kui ka rakenduskunstnikuna. Ta astus Melbourne'i kunstnike organisatsiooni Victorian Artist Society. Selle kuukirjas ilmusid Neeme kunstikriitilised ja filosoofilised kirjutised, korraldatud näitustel esitati ka tema teoseid. Austraalias päris harva esineva vabakutselise seisundi saavutas ta tänu rahvusvahelisele tuntusele. Näitused toimusid Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Jaapanis, Inglismaal, Saksamaal. Melbourne'i Rotary Klubi hindas tema tööd Austraalia rakenduskunsti I preemiaga (1971 ja 1979), järgnesid John Heardi kunstiauhind (1963), Spoleto rahvusvahelise skulptuurinäituse preemia (1986) ja Norman Kaye mälestusauhind (1991). 2005. aastal anti talle Valgetähe IV klassi teenetemärk.
Ta töötas Eesti Kultuurfilm Austraalias kunstilise toimetajana. Oli Austraalias ilmunud ajakirja Olion kaastööline, kirjutades kunstiartikleid ajakirjadesse Olion, Mana ning ajalehtedesse Võitleja ja Meie Kodu. Temalt ilmus viis luulekogu eesti ja inglise keeles, mis olid ta enda illustreeritud. 1984. aastal ilmus tema kujundatud "Kalevipoeg". 1990. aastail töötas ta koos luuletaja Triinu Kartusega, valmistades ette uut "Kalevipoja" tõlget inglise keelde.
1993. aastal toimus tema esimene näitus Eestis Tartu Ülikooli raamatukogus, 2004. aastal tutvustati seal "Kalevipoja"-ainelisi teoseid suurema sarjana. 1996. aastal jõudis tema seeria "Tartu 1930–1940" Tartu Linnamuuseumi kogusse. Lisaks on ta illustreerinud proosa- ja luulekogusid, avaldanud kunstimappe ja kirjutanud mitu näidendit, mille aine on võetud Eesti vanemast või muinasajast.
Isiklikku
Tema poeg on Austraalia teatrilavastaja Aarne Neeme.
Alain Aspect
pisi|Alain Aspect 2015. aastal Alain Aspect (sündinud 15. juunil 1947 Agenis) on prantsuse kvantfüüsik, kelle peamine uurimisvaldkond on kvantoptika. 2022. aastal pälvis ta koos Anton Zeilingeri ja John Clauseriga Nobeli füüsikaauhinna.
Alexander Gerd Krauß
Alexander Gerd Krauß (sündinud 8. detsembril 1979 Erlabrunnis) on saksa poliitik, Kristlik-Demokraatliku Liidu (CDU) liige. Aastatel 2004–2017 oli ta Saksimaa parlamendi liige. Alates 2017. aastast on ta Saksamaa Liidupäeva liige.
Elu
1982. aastal läks Krauß kooli Erlabrunnis ning 1990. aastal Schwarzenbergi gümnaasiumisse, mille lõpetas 1994. aastal. Pärast ajateenistust Saksa Bundeswehris ning politoloogia, kommunikatsiooni, meediauuringute ja evangeelse teoloogia õpinguid Leipzigis ja Prahas, töötas ta vabakutselise ajakirjanikuna. Alates 2002. aastast töötas avalike suhete spetsialistina Zwickau Linnamisjonis.
6ix9ine
Alles augusti alguses vabanes mees elektroonilise valve alt, ning on nüüd täiesti vaba inimene. Ta on endiselt veel ka rott.
Lapsepõlv
Daniel Hernandez sündis 8. mail 1996 Bushwickis Brooklynis New Yorgis. Tema 1. isa on Mehhiko ja 2. isa Puerto Rico päritolu.
Mehe lapsepõlv oli keeruline. Kui Daniel oli 13-aastane, tapeti tema isa – kaotus mõjus poisile väga rusuvalt. Tekashil tekkisid probleemid koolis, kust ta 8. klassis välja visati, ning haridustee jätkamise asemel tegi Daniel erinevaid kergemaid töid, et perekonda rahaliselt toetada. Hiljem hakkas ta narkootikume müüma ning seostama end kohaliku jõuguga Nine Trey Gangsters. Sealt said alguse tema esimesed probleemid seadusega.
2014 – 2017. aasta algus
6ix9ine hakkas laule internetti üles panema juba 2014. aastal. Ta paistis silma omapärase välimusega – vikerkaarevärvides juuksed ja hambad ning suur “69” tätoveering näo peal tegid ta internetis üsna populaarseks. 2017. aasta aprillis tuli välja Trippie Reddi laul “Poles1469”, kus tegi kaasa Tekashi69, ning räppari populaarsus kasvas.
2017 – tänapäev
6ix9ine r3dr0se
kasvas tunduvalt 2017. aasta suvel, kui rida tema Instagrami postitusi sai väga palju tähelepanu. Sama aasta 10. novembril tuli välja mehe esimene singel “Gummo”, mis sai 5. mail 2018 plaatinaplaadi. “Gummole” järgnesid “Kooda” ja “Keke”, mis jõudsid samuti Billboardi 100 loo hulka.
Hernandeze esimene mixtape “Day69” tuli välja 23. veebruaril 2018. Album debüteeris 4. kohal Billboardi 200 albumite kategoorias ning seda osteti 55 000 eksemplari. Kaks laulu albumilt, “Billy” ja “Rondo”, debüteerisid Billboard 100-s vastavalt 50. ja 73. kohal.
Vahemikus aprillist augustini tulid 9ix9inel välja laulud “Gotti”, “Tati” ja “Fefe”. Kõik need olid samuti Billboard 100-s ning eriti edukas oli “Fefe”, kus lõid kaasa Nicki Minaj ja Murda Beatz. “Fefe” on saanud kaks plaatinaplaati. Tekashi järgmised singlid “Bebe” ja “Stoopid” jõudsid Billboardi 100 parema hulka.
Probleemid seadusega
Esimesed probleemid seadusega tekkisid 6ix9inel juba noorukieas, kui ta hakkas narkootikume müüma. 2015. aastal süüdistati Tekashit selles, et ta oli seksuaalvahekorras alaealisega.
2018. aasta novembris võeti Tekashi vahi alla. Teda süüdistati tulirelvade illegaalses omamises, relvastatud varguses ning ta võis olla seotud mõrvaga. Kaasuse uurimine kestab tänapäevani.
Alexander Gerd Krauß
Poliitiline tegevus
19. septembril 2004 valiti ta Aue-Schwarzenberg valimisringkonnast Saksimaa parlamenti. Kogu 4. valimisperioodi jooksul (2004-2009) oli Krauß sotsiaal-, tervishoiu-, perekonna-, naiste- ja noortekomisjoni ning ka keskkonna- ja põllumajanduskomisjoni liige. Ta oli ka CDU fraktsiooni juhatuse liige ja noortepoliitika eestkõneleja ning sotsiaal-, tervishoiu-, perede-, naiste ja noorte töörühma aseesimees. Saksimaa parlamendi valimistel 2009. aastal sai Krauß uuesti otsemandaadi. Viiendal valimisperioodil on ta majandus-, töö- ja transpordikomisjoni, samuti sotsiaal- ja tarbijakaitse komisjoni liige. Ta on CDU fraktsiooni sotsiaal- ja tarbijakaitse töörühma esimees kui ka perepoliitika eestkõneleja.
Pere
Krauß on abielus. Tal on poeg ja tütar.
Ollanta Humala
pisi|Ollanta Humala (2006) Ollanta Moisés Humala Tasso (sündinud 26. juunil 1962 Limas) on Peruu poliitik, 2011–2016 Peruu president.
Humala isa oli Isaac Humala, kes kuulus erakonda Peruu Kommunistlik Partei – Punane Isamaa ja oli õpetanud kirjanikule Mario Vargas Llosale ülikoolis marksismi-leninismi. Ollanta ema on Elena Tasso, Ollanta vennad on Antauro ja Ulises Humala.
Ollanta Humala on endine sõjaväelane. Ta osales muu hulgas 1995. aastal Ecuadori-Peruu piirisõjas ning juhtis aastal 2000 riigipöördekatset Alberto Fujimori vastu.
Ta asutas aastal 2005 Peruu Rahvuspartei ning on siiani selle esimees.
2006. aasta Peruu presidendivalimistel oli Humala oma erakonna presidendikandidaat. Teda toetas ka Ühendus Peruu eest, kuigi viimase asutaja, endine ÜRO peasekretär ja Ühenduse Peruu eest kandidaat 1995. aasta Peruu presidendivalimistel Javier Pérez de Cuéllar ei kiitnud tema toetamist heaks. Humala kogus presidendivalimiste avavoorus 9. aprillil 30,62% häältest ja võitis sellega esimese vooru. Teises voorus oli tema vastane Alan García, kes oli Peruu president olnud 1985–1990 ja kogunud valimiste esimeses voorus 24,32% häältest. Kolmandaks tuli 23,81% kogunud Lourdes Flores. Teises voorus 4. juunil valiti presidendiks umbes 53% häältest kogunud García.
2011. aasta Peruu presidendivalimiste eel ei näidanud avaliku arvamuse küsitlused Humalale algul suurt edu. Paljudes küsitlustes oli tema toetus alla 10%, mis andis alles 4. koha. Edaspidi asi paranes ja 10. aprillil toimunud valimiste esimeses voorus kogus ta 31,7% häältest, mis andis võidu Keiko Fujimori (23,6%) ees, kes on endise presidendi Alberto Fujimori tütar. Endine president Alejandro Toledo, kes mitmes arvamusküsitluses parima koha sai, jäi 15,6%-ga 4. kohale. 5. juunil toimus valimiste teine voor, kus Humala kogus 51,5% Fujimori 48,5% vastu ja valiti presidendiks.
Ollanta Humala abiellus 1999. aasta septembris Nadine Herediaga. Neil on kolm poega Illariy, Nayra ja Samin.
Ta arreteeriti 2017. aastal seoses korruptsioonisüüdistusetega ja ootab kohut.
Cantalupo in Sabina
Cantalupo in Sabina on vald Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis.
Cantalupo in Sabina kõrgus merepinnast on keskmiselt 297 meetrit. Asustustihedus on keskmiselt inimest ruutkilomeetri kohta.
Westerstede
Westerstede (alamsaksa: Westerstäe) on Ammerlandi kreisilinn Alam-Saksi liidumaal Saksamaal.
Linn paikneb ligikaudu 25 km Oldenburgist loodes. Linna pindala on 179 km², 31. detsembril 2015 elas seal 22 154 inimest. Linn jaguneb 24 linnaosaks.
Linn on tuntud Rhodo Festivali korraldamise poolest, see on suurim rododendroninäitus Euroopas. Festivali korraldatakse iga nelja aasta tagant.
Didaktika
Didaktika ehk õpetamisteadus on pedagoogika haru, mis uurib hariduse ja õppetöö üldisi seaduspärasusi.
Iga teadus vajab oma uurimisala. Kasvatusteadusele ja didaktikale on selleks kasvatus ja õpetus. Teadus vajab  ka  mõistete  süsteemi  ja  üldist  või  ise  arendatud  uurimismeetodeid. Samanimelistel mõistetel võib olla erinev tähendus (nt õppetund, õpilane jne)  või  sama  tähendavatel  mõistetel  erinev  nimetus  (nt  õpetaja,  pedagoog,  kasvataja, koolmeister). Kasvatusteadus ja  selle  osa-ala,  didaktika,  ei  ole  teistest  teadusest  sõltumatu.
Didaktika rajas 17. sajandil Jan Ámos Komenský.
Mõistet “didaktika” kasutati esimest korda juba 1612-13 aastatel sakslase Ratke tekstides ja 1657 aastal Comeniuse mainekas “Didactica magna`s”. Didaktikasse suhtutakse kui vähe akadeemilisse teadusesse peamiselt selle tõttu, et seda sõna kasutatakse vääralt liiga kitsaste valdkondade kohta, nt kui räägitakse materjalide ja vahendite “didaktikast”. Tegelikult võib didaktika öelda vaid piisavalt laiade ja teooriale põhinevate alade kohta. Nagu nt ainedidaktikad.
Liivaboa
Liivaboa (Eryx) on maoperekond.
Klassifikatsioon
Liivaboa perekonda klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Trepikoda
pisi Trepikoda on mitmekorruselise hoone osa, kus asuvad trepp ja trepimademed.
Liivaboa
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Eryx (genre) seisuga 18.11.2013.
Sõna (almanahh)
"Sõna" oli 1979. aastal Tartus ilmunud omakirjastuslik almanahh, mis koosnes peamiselt tõlgetest, keelealastest artiklitest ning teatri- ja kunstiarvustustest.
"Sõna" koostaja ja toimetaja oli Matti Milius.
Trepikoda
Trepikoda kortermajas
Mitmekorruselisel kortermajal on trepikoda avalik ruum kõigile elanikele kasutamiseks, läbi selle pääseb igaüks oma korterisse. Trepikoja kõige alumisel korrusel asuvad tavaliselt postkastid. Sinna võidakse ka panna üles teateid.
Kui majas on lift, pääseb sinna trepikojast. Trepp võib olla ehitatud keerduma liftišahti ümber.
Samuti pääseb trepikojast üldkasutatavale rõdule või rõdudele (igal trepimademetasemel ehk korruste vahel), kui need majal on.
Marcin Lewandowski
Marcin Przemysław Lewandowski (sündinud 13. juunil 1987 Szczecinis) on Poola kergejõustiklane, keskmaajooksja.
Talle kuulub 1500 meetri jooksus ja miilijooksus nii Poola välis- kui ka siserekordid.
Isiklikud rekordid
Allikas: World Athletics
Lina tänav (Viljandi)
Lina tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 857 m.
Heinrich Wilhelm Joachim Rickers
Heinrich Wilhelm Joachim Rickers (20. veebruar 1753 Narva – 7. märts 1826 Tallinn) oli Eesti pedagoog ja ajaloo-uurija.
Elulugu
Heinrich Wilhelm Joachim Rickers oli baltisakslane.
Õppis 1770–74 Halle Ülikoolis teoloogiat. Töötanud koduõpetajana. Oli 1781–1812 Tallinna Toomkooli õpetaja (1811–12 direktor). Koostanud 2 lühiülevaadet Eestimaa kubermangu ning Oleviste kiriku ajaloost.
Apen
Apen (alamsaksa: Aap) on läänepoolseim vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Ammerlandi kreisis.
Valla pindala on 76,83 km². 31. detsembril 2015 elas seal 11 334 inimest. Vallas on 9 alljaotust.
Richlandi maakond (Lõuna-Carolina)
pisi|Asend Lõuna-Carolina osariigis Richlandi maakond (Richland County) on maakond USA-s Lõuna-Carolina osariigis. Geograafilised koordinaadid on 34°03' N, 80°91' W.
Maakonna pindala on 1999 km², millest 39 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 416 147. Aastal 2010 oli elanikke 384 504 ja 2000. aastal 320 679.
Richlandi maakond on elanike arvult Lõuna-Carolina teine maakond.
Ajalugu
Richlandi maakond moodustati 1785. aastal.
Tiina Kilkson
Elulugu
Ta sündis automaatikutest vanemate perekonnas. 1986. aastal alustas kooliteed Tallinna 20. Keskkoolis, 1987–1998 õppis Tallinna 1. Keskkoolis. 2000. aastal astus eraülikooli Akadeemia Nord, mille lõpetas 2007. aastal psühholoogina. 2011–2014 õppis Tallinna Ülikoolis kommunikatsiooni ja sai magistrikraadi 2014. aastal.
2019. aastal asus Pärnu Kutsehariduskeskuses bürootööd õppima.
2019. aastast õpib Tiina Kilkson Tallinna Tehnikaülikooli avatud ülikoolis turunduse ja juhtimise aineid.
Ta on teinud kaastööd mitmele väljaandele valdavalt psühholoogia teemadel.
Ta on OÜ Ühetähejutud tegevjuht.
Kirjanduslik tegevus
Tema esimene lasteraamat "Pisikese Peetri pikk pühapäev", kus kõik sõnad algavad P-ga, ilmus 2006. aastal. Ka edasistes lasteraamatutes algavad kõik sõnad ühe kindla algustähega.
EPTA
EPTA võib tähendada:
NGC 604
pisi|NGC 604 NGC 604 on H-II-piirkond, mis asub Kolmnurga galaktikas ja on Kohalik Galaktikarühma suurimaid H-II-piirkondi. Selle avastas 11. septembril 1784 William Herschel ning see asub Maast umbes 2,7 miljoni valgusaasta kaugusel. NGC 604 diameeter on kuni 1520 valgusaastat, olles üle 40 korra suurem kui Orioni udukogu nähtav osa ja on sellest üle 6300 korra heledam.
Abel Hernández
Abel Mathías Hernández Platero (sündinud 8. augustil 1990 Pandos) on Uruguay jalgpallur, kes mängib ründajana Brasiilia kõrgliiga klubis Fluminense.
Ta alustas klubikarjääri Uruguay klubis Central Español, mille koosseisus debüteeris ta Uruguay kõrgliigas 2006. aastal. 2008. aastal liitus ta Peñaroliga.
2009. aasta veebruaris liitus ta Itaalia kõrgliiga klubiga Palermo. Esimese värava Itaalia kõrgliigas lõi ta sama aasta 29. oktoobril mängus Milano Interi vastu. Hooajal 2013–14 mängis ta Palermoga Itaalia esiliigas, kus oli 14 väravaga sel hooajal klubi suurim väravakütt.
2014. aasta septembris sõlmis ta lepingu Inglismaa kõrgliiga klubiga Hull City. Üleminekusumma oli 10 miljonit eurot, mis tegi temast Hull City ajaloo suurima ostu. Esimese värava Inglismaa kõrgliigas lõi ta sama aasta 14. septembril mängus West Ham Unitedi vastu. Hooajal 2015–16 mängis ta Hull Cityga Inglismaa esiliigas, kus ta lõi 20 väravat ja sel hooajal liigas paremuselt kolmas väravakütt. 2016. aastal valiti Hernández Hull City aasta mängijaks.
2018. aasta augustis sõlmis ta kolmeaastase lepingu Venemaa kõrgliiga klubiga Moskva Spartak. Ta mängis Spartakis vaid ühe hooaja; ta oli kimpus vigastustega ja lõi hooajal 2018–19 liigas ainult kolm väravat. Hooajal 2019–2020 mängis Hernández Katari kõrgliiga klubis Al Ahli.
2020. aasta augustis sõlmis ta üheaastase lepingu Brasiilia kõrgliiga klubiga Internacional. Esimese värava Brasiilia kõrgliigas lõi ta sama aasta 12. oktoobril mängus Athletico Paranaense vastu. 2021. aasta aprillis siirdus ta Fluminensesse.
2009. aasta Lõuna-Ameerika kuni 20-aastaste meistrivõistlustel saavutas ta Uruguay noortekoondisega kolmanda koha. Hernández lõi turniiril viis väravat ja oli kolme teise mängija kõrval turniiri suurim väravakütt. Uruguay jalgpallikoondises tegi Hernández debüüdi 11. augustil 2010 sõprusmängus Angola vastu ja ta lõi selles mängus ka värava. 2011. aastal võitis ta Uruguay koondisega Copa América. 2013. aasta FIFA konföderatsioonide karikaturniiri viimases alagrupimängus lõi ta Tahiti vastu neli väravat. Ta on kuulunud Uruguay koondisse veel ka 2014. aasta maailmameistrivõistlustel, 2015. aasta Copa Américal ja 2016. aasta Copa América Centenario. Lisaks kuulus ta 2012. aasta suveolümpiamängude jalgpalliturniiril Uruguay olümpiameeskonda.
Steinfeld (Oldenburg)
Steinfeld on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Vechta kreisis. Valla pindala on 60 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 010 inimest. Vald asub umbes 16 km Vechtast edelas ja 40 km Osnabrückist kirdes.
pisi|tühi|Keskus
Vincenzo Maenza
Vincenzo Maenza (sündinud 2. mail 1962) on Itaalia maadleja.
Maenza on edukaim Itaalia maadleja. Ta on võitnud olümpiamängudelt kaks kuldmedalit ja ühe hõbemedali. 1980. aasta olümpiamängudel saavutas ta seitsmenda koha.
Aastast 2005 kuulub Vincenzo Maenza Fila Hall of Fame'i
Purdeküla
Purdeküla on paikkond (varem küla staatuses nimega Purde) Valga maakonnas Tõrva vallas Puide küla loodeosas. Külana eksisteeris see 1920. ja 1930. aastatel.
Purdeküla on mainitud 1684 ja 1731 (Purde Külla) ja enne seda oli seal Helme mõisa lahustükk. Kuni 1939. aastani kuulus Purde küla Helme valda, seejärel läks Hummuli valla koosseisu.
Loode tänav (Viljandi)
Loode tänav on tänav Viljandi linnas.
Tänava pikkus on 520 m.
Haansalu vald
Ha(a)nsalu vald oli vald Virumaal Viru-Nigula kihelkonnas. Vald eksisteeris 19. sajandi lõpuni ja siis liideti see Pada vallaga.
Rukkilille tee
Rukkilille tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Rukkilille tee sai nime 29. märtsil 1968.
Jersika vürstiriik
Jersika vürstiriik oli kuni 1230. aastateni Daugava keskjooksu paremal kaldal tänapäeva Läti idaosas asunud vürstiriik.
Poliitiline ülesehitus ja territoorium
Peamine info Jersika kohta pärineb Henriku Liivimaa kroonikast ja mõnedest Jersikat puudutavatest Riia piiskopi lepingutest, mis hõlmavad 13. sajandi alguse sündmusi. Vene kroonikad Jersikat ei maini. 13. sajandil oli riigi valitsejaks õigeusklik vürst (Henriku Liivimaa kroonikas rex) Vissewalde, keda tavaliselt peetakse venelaseks, Rjurikovitšite dünastia Polotski vürstide järglaseks, Läti autorite poolt aga ka latgaliks. Jersika oli sel ajal tõenäoliselt Polotski vürstiriigist sõltuv osastisvürstiriik, kuid on oletatud, neid võis siduda ka lihtsalt liitlassuhe ristisõdijate-vastases võitluses.
Jersika vürstiriigi keskuseks oli Daugava kaldal asunud Jersika linnus koos selle kõrval olnud asulaga. Riiki kuulus veel vähemalt 9 Jersikast põhja ja lääne poole jäävat linnusepiirkonda: Autine, Cesvaine, Alene, Gerdene, Negeste, Mārciena, Lepene, Asote ja Bebernine. Aiviekste jõest lääne poole jääv piirkond oli seejuures keskusega ilmselt üsna nõrgalt seotud. Tõenäoliselt olid Jersika vürsti võimu all ka ida poole jäävad alad, kuid seda täpsustavaid kirjalikke allikaid pole. Riigi rahvastiku moodustasid peamiselt latgalid, riigi kõrgkiht koosnes aga suuresti õigeusklikest venelastest. Jersikas asus ka üks varasemaid kirikuid Baltikumis. Mitmed Läti autorid on aga välja pakkunud, et tolleaegsetes allikates võidi venelaste all mõelda ka üldiselt õigeusklikke inimesi sõltumata nende etnilisest taustast ja tegelikult koosnes ka Jersika ülemkiht latgali ülikutest. Vürstiriigi territoorium piirnes lõunas Daugava jõe ja seelide asualaga, läänes Koknese vürstiriigi ning Väina ja Koiva liivlastega, põhjas Tālavaga ja idas ilmselt Polotski vürstiriigiga. . Lisaks võimalikule alluvussuhtele Polotski vürstiga oli Jersika valitseja Vissewalde leedu üliku Daugeruthe väimees ja ta abistas leedulasi nende Daugavast põhja poole suunduvatel rüüsteretkedel.
Ajalugu
Kuna Vissewalde abistas Riia piiskopkonna aladele tihti rüüsteretki sooritavaid leedulasi, kogus piiskop Albert 1209. aastal ristisõdijatest, Riia kodanikest ning tema võimu alla kuuluvatest liivlastest ja latgalitest sõjaväe, ründas Jersika linnust ja vallutas selle. Vissewalde põgenes oma põhijõududega üle jõe. Piiskopi vägi rüüstas linnuse, süütas selle põlema ja pöördus koos vangidega, sh vürstinnaga, tagasi Riiga. Peagi tuli sinna ka Vissewalde, kes palus vabandust ning lubas piiskopi nõudmisel lõpetada liitluse paganatega ja nii Riia katoliikliku kiriku alamate kui venelastest õigeusklike vastu rüüsteretkede korraldamise, avaldada edaspidi leedulaste ja venelaste plaanid ning anda end Riia piiskopkonna alluvusse. Vissewalde ja Albert sõlmisid lepingu, millega vürst kinkis oma riigi piiskopile ja sai siis osa sellest läänina tagasi. Läänepoolsed juba katoliiklusse pööratud alad – nimeliselt on neis lepingus mainitud Autine ja Cesvaine linnust (urbem Autinam, Zcessowe) – jäid aga otsese piiskopivõimu alla. Hiljem, 1211. ja 1213. aastal piiskopi ja Mõõgavendade ordu vahel sõlmitud maade jaotamise lepingute järgi võib oletada, et 1209. aastal sai Albert oma valdusse ka Alene, Gerdene (Zerdene), Negeste, Lepene, Asote (Aszute) ja Bebernine linnusepiirkonnad. Pärast leppe kinnitamist tagastati Vissewaldele ta abikaasa ja teised vangid.
1214. aastal hõivasid Kokneses baseeruvad rüütlid Jersika linnuse, pääsedes sinna öösel salaja sisse vangivõetud linnuseelanikku kasutades. Agressiooni põhjendati Vissewalde poolt jätkuva leedulaste abistamise ja piiskopi ette mitte ilmumisega. Pärast rüüstamist pöördusid rüütlid tagasi. Järgmisel aastal vallutasid nad koos latgalitest abiväega taas Jersika linnuse. Vissewalde poolt appi kutsutud ja Daugava teisele kaldale ilmunud leedulaste vägi lubas algselt rüütlitega rahu teha, kuid kui osa neist oli leppe sõlmimiseks üle jõe jõudnud, ründasid nad Koknese rüütleid ja latgaleid, lõid nad põgenema ja tapsid vähemalt kolm rüütlit.
1224. aastal sõlmiti uus leping, millega Vissewalde loobus poolest oma järelejäänud riigist piiskop Alberti kasuks, kes omakorda selle Konradile Ükskülast edasi läänistas. Leping sisaldas vastastikuse pärimisõiguse klauslit, mille järgi ühe poole valitseja valdused lähevad üle teisele, kui see ilma pärijateta sureb. Milliste sündmustega seoses see lepe sõlmiti, pole teada.
1225. aastal käis Vissewalde Liivimaad külastava paavsti legaadi Modena Wilhelmi vastuvõtul.
Vissewalde suri ilmselt 1230. aastatel, millega lakkas eksisteerimast ka Jersika vürstiriik, mille järelejäänud territoorium läks Riia piiskopile.
Rebreuviette
pisi|Rebreuviette'i kirik
Rebreuviette on vald Põhja-Prantsusmaal Pas-de-Calais' departemangus.
Rebreuviette asub Canche'i jõe kallastel, 29 km Arrasist läänes, teede D53 ja D339 ristumiskoha ümbruses.
pisi|tühi|
Oleviste Maarja kabel
Maarja kabel on Tallinnas Oleviste kiriku juures olev kabel.
Jalutorovsk
Jalutorovsk (vene keeles Ялуторовск) on linn Venemaal Tjumeni oblastis, Jalutorovski rajooni halduskeskus. Jalutorovsk asub Toboli jõe ääres, Tjumenist ligikaudu 70 km kagus.
Linna läbib Siberi raudtee.
Asula rajati 1659. aastal tatarlaste linnuse Javlu-Tura kohale. Linnaõigused sai Jalutorovsk 1782. aastal.
Castelnuovo di Farfa
Castelnuovo di Farfa on vald Itaalias Lazio maakonnas Rieti provintsis.
Castelnuovo di Farfa territooriumil voolab Farfa jõgi.
Artemi Troitski
pisi|Artemi Troitski (2008) thumb|Artemi Troitski sõnavõtt meeleavaldusel [[Aleksei Navalnõi toetuseks Tallinnas Vabaduse väljakul Foto: Ave Maria Mõistlik, 23. jaanuar 2021 ]] Artemi Kivovitš Troitski (ka Artjom Troitski; vene keeles Артемий Кивович Троицкий; sündinud 16. juunil 1955 Jaroslavlis) on Venemaa ajakirjanik, muusikakriitik ja pedagoog.
Ta on andnud muusikaajakirjanduse tunde Moskva Riiklikus Ülikoolis.
2014. aasta suvel teatas Troitski, et Helsingi Ülikool ning Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakool pakkusid talle alates sügisest õppejõutööd. 2014. aastast alates elab ta Tallinnas.
Troitski osales 2014. aasta augustis toimunud Arvamusfestivalil Paide Vallimäel, kus ta esines venekeelses arutelus teemal "Venelaste uus põlvkond Venemaa ja lääne vahel". Oma muljeid festivali ja väikelinna Paide kohta avaldas ta Läti venekeelses meediaväljaandes Delfi (rus.delfi.lv).
Rätsepa tee
Rätsepa tee on tänav Tallinnas Pirita linnaosas Mähe asumis.
Rätsepa tee sai nime 23. veebruaril 2000. Tänav on saanud nime Rätsepa talu järgi.
Tartu tselluloositehas
Tartu tselluloositehas on levinud nimetus Est-For Invest OÜ Eestisse kavandataud puidurafineerimistehase kohta, mille potentsiaalseks asukohaks on avalikkuses peetud Tartu linna lähikonda, sealhulgas Vorbuse küla ümbrust. Tehaseprojekt tekitas ajakirjanduses ning ühiskonnas terava poleemika ja tehase vastased on esinenud ka avalike protestidega ning kogunud selle vastu allkirju keskkonnas petitsioon.ee.
Algselt kinnitasid tehaseinvestorid ja valitsuse liikmed, et tehas ei pea tingimata asuma Tartu läheduses (eelanalüüsis peeti võimalikeks Emajõe, Pärnu ja Narva jõe piirkondi, millest eelistati Emajõe ümbrust Tartu- või Viljandimaal) ning võimalik asukoht otsustatakse alles keskkonnauuringute järel. Projekti 2017. aasta mais tartlastele tutvustades kinnitas Margus Kohava, et 2018. aasta alguseks valitakse välja alles viis kuni seitse varianti. Samas möönis Est-For Investi juhatuse liige Aadu Polli 7. märtsil 2018 ETV saates "Suud puhtaks" esinedes, et arendajad Tartu lähiümbrusele alternatiivi ei näe. Eriplaneeringus vaadeldi võimalike asukohtadena haldusreformi käigus Tartu linnaga liidetud Vorbuse küla, samuti Tartu vallas asuvat Kärknat ja Kambja vallas paiknevat Reolat. Investorid Margus Kohava ja Jüri Külvik on öelnud, et kui Eestisse tehast ei tule, kaalutakse selle ehitamist Lätti.
2018. aasta juunis algatas valitsus eriplaneeringu lõpetamise. 8. novembril 2018 otsustas valitsus lõpetada riigi eriplaneeringu ülekaaluka avaliku huvi tõttu. Peaminister Jüri Ratas soovitas ettevõtjatel otsida teist piirkonda.
Projekt ja tehnoloogia
Est-For Invest OÜ iseloomustas oma kodulehel (20. mai 2018 seisuga) tehaseprojekti järgnevate parameetritega: investeering 1 miljard eurot, toodangumaht 750 000 tonni aastas, Eestile lisanduv rohelise energia toodang 34-45%, Eesti SKP kasv 1,1-1,4%, Eesti ekspordi kasv 250-350 miljonit eurot. Tehase tinglikuks valmimistähtajaks nimetati projekti avalikustamise ajal aastat 2022, tarbimisvõimsuseks 3 miljonit tihumeetrit puitu aastas (Eesti aastase raiemahuna on nimetatud 7 miljonit tm ). Väidetavalt looks tehas Tartumaale ka 700 kuni 900 uut töökohta. Samas on projekti kriitikud enamiku pooldajate prognoosidest kahtluse alla seadnud.
Tehases kasutatav tehnoloogia on projekti eestkõnelejate sõnul veel suuresti lahtine, kuid loodetakse kasutada "parimat võimalikku tehnoloogiat". Jüri Külviku sõnul ei piiruks puidurafineerimistehas tselluloositootmisega, vaid kasutaks "täiesti uue põlvkonna tehnoloogiat, millega on puidust võimalik luua palju kasulikke ja taastuvaid biotooteid". Tehas vajaks ligikaudu 100 hektarit maad, millest kolmandikul paikneksid puhastid.
Argumentatsioon ja seisukohavõtud
Projekti investoreid avalikkuses esindavate Aadu Polli ja Margus Kohava sõnul on Tartu lähikonna eelisteks eelkõige lähedus suurtele metsamassiividele nii Eestis kui ka Lätis ja Venemaal, raudteeühenduste olemasolu ja Emajõgi, mida saab kasutada rohkelt vett vajavas tootmises (tehase aastane veevajadus oleks umbes 23 mln m3 ehk 1,3% Emajõe keskmisest vooluhulgast ). Alternatiivsete asukohtade miinustena on mainitud Pärnu jõe ümbruses paiknevaid rohkeid looduskaitsealasid ning Pärnumaa ja Ida-Virumaa lähedust paberipuitu Põhjamaadesse väljavedavatele sadamatele. Tehase üldise plussina kinnitas Est-Fori tellimusel 2017. aasta detsembris valminud Stockholmi keskkonnainstituudi Tallinna keskuse uuring, et tehas vähendaks Eesti süsiniku jalajälge.
Tehase Tartu lähistele rajamise miinustena on projekti vastased esile tõstnud keemilist ja soojusreostust niigi halvas seisukorras olevas Emajões ja Peipsi järves (mis oleks vastuolus Peipsi seisundi parandamist nõudva Euroopa Liidu veedirektiiviga), samuti võimaliku haisu ja müra mõju Tartu linnale kui elu- ja õpikeskkonnale   , mis mõjutaks negatiivselt ka Tartu Ülikooli ning langetaks kinnisvarahindu. Üks levinumaid argumente puidurafineerimistehase vastu sõltumata selle asukohast on prognoos, et tehas suurendaks oluliselt metsaraiet Eestis. Praktiliselt kõik vastuargumendid on tehase pooldajate poolt vaidlustatud.
Projekti lähima analoogina on kõneldud peamiselt 2017. aastal Soomes tööd alustanud Äänekoski tehasest, mis rajati eelmise, 1985. aastal ehitatud tselluloositehase asemele. Projekti pooldajate sõnul on Äänekoski uus tehas praktiliselt haisu- ja reostusevaba, vastaste hinnangul aga tekitab häirivalt palju haisu, müra ja muud reostust.
Aja jooksul on süvenenud ka vastuseis riiklikule eriplaneeringule ja projekti keskkonnamõju strateegilisele hindamisele. Lisaks kahtlusele tehase eriplaneeringu algatamise õiguspärasuses on üks vastuargumente olnud, et Eesti senise praktika kohaselt ei ole kuigi suurt tõenäosust, et algatatud eriplaneeringut seisataks vaatamata hindamistulemustele. Keskkonnauuringu pooldajate hinnangul (nagu riigihaldusminister Jaak Aab) on investoritel samas reaalne risk, et uuringute järel pole tehast soovitud kohta rajada ikkagi võimalik.
Tehaseprojekti pooldavate seisukohtadega on esinenud riigihaldusminister Jaak Aab, järjestikused keskkonnaministrid Marko Pomerants ja Siim-Valmar Kiisler, ettevõtlusminister Urve Palo , Est-Fori nõunik ja Tartu ülikooli rahvusvahelise majanduse professor Urmas Varblane, Tallinna abilinnapea Tõnis Mölder , Tallinna Tehnikaülikooli rektor Jaak Aaviksoo, Tallinna Tehnikaülikooli professor Jaan Kers , Riigimetsa Majandamise Keskuse juht Aigar Kallas , majandus- ja kommunikatsiooniministeeriumi majandusarengu asekantsler Viljar Lubi jt.
Vastuseisu on projektile ilmutanud Tartu linnapea Urmas Klaas, Tartu ülikooli maastikuökoloogia professor Ülo Mander , keskkonnateadlane Erik Puura  , Tartu endine linnapea Andrus Ansip, Tartu linnakirjanik Kristiina Ehin, akadeemik Ene Ergma , Tartu ülikooli professorid Mihhail Lotman ja Marju Lauristin , Vabaerakonna juht Artur Talvik , Tartu noortevolikogu , MTÜ Eesti Metsa Abiks jt.
Debatis osalenute seas, kelle arvates võiks Eesti niisugust tselluloositehast vajada, kuid asukoht ei pruugiks tingimata olla Tartu lähedal, on olnud Eesti Teaduste Akadeemia president Tarmo Soomere, Tartu linnavolikogu esimees Aadu Must ja Viru-Nigula vallavanem Einar Vallbaum. Vallbaum on pakkunud välja tehase võimaliku asukohana Viru-Nigula valla, kuid tehaseinvestoreid esindava Margus Kohava sõnul Viru-Nigula tehasele siiski ei sobiks.
2018. aasta mai seisuga ei ole valdav osa erakondi projekti suhtes ühest seisukohta võtnud, kuid Tartu piirkonnajuhid on olnud tehase suhtes kriitilised.
Tehaseprojekt oli üks punkte, mida käsitles 2017. aastal vastu võetud kolme ülikooli koostööleping, kus Tartu Ülikooli rektor Volli Kalm, Tallinna Tehnikaülikooli rektor Jaak Aaviksoo ja ? leppisid muuhulgas kokku koostöös tehaseprojekti teemal. Kokkuleppes nimetatud nõue, et teadlased ei esineks kooskõlastamata seisukohavõttudega ülikoolide nimel, tekitas ajakirjanduses poleemikat akadeemilise väljendusvabaduse teemal ning kerkis üheks kõrvalteemaks ka 2018. aasta kevadel toimunud rektorivalimistel Tartu Ülikoolis, mille käigus avaldasid mõlemad kandidaadid - nii Margit Sutrop kui ka lõpuks rektoriks valitud Toomas Asser - arvamust, et TÜ-l võiks olla alust lepingust taanduda. Samas jäid kandidaadid eri seisukohtadele tehase keskkonnauuringu küsimustes: Asser pidas seda mõistlikuks, Sutrop oli aga vastu.
Sündmustik
10. jaanuaril 2017 avalikustas Est-For Invest OÜ plaani rajada Eestisse puidurafineerimistehas, mille investeeringute suurusjärk oleks miljard eurot. Kava kohaselt pidid 2017-2019 toimuma uuringud, 2019 tulema investeeringuotsus ja tehas käivituma mitte enne 2022. aastat. Alternatiivse asukohana nimetas Margus Kohava Lätit.
11. või 12. mail 2017 algatas valitsus tehase loomiseks eriplaneeringu Tartu- ja Viljandimaal. Eriplaneeringu tegija leidis rahandusministeeriumi hallatav Riigi Tugiteenuste Keskus riigihankega. Eriplaneeringu rahastamiseks muutis Riigikogu planeerimisseadust, kusjuures muudatuse arutamisel ei esitatud ühtki küsimust ning seaduseelnõu läbi kolm lugemist vaid kolme nädalaga.
20. septembril 2017 pöördus MTÜ Eesti Metsa Abiks tehase kavandajate vastu halduskohtusse seoses kahtlustega eriplaneeringu riigihanke suhtes, ent kohus tagastas kaebuse läbi vaatamata. Samuti lükkas määruskaebuse tagasi Tallinna ringkonnakohus. Detsembris pöördus MTÜ Riigikohtusse.
31. jaanuaril 2018 avalikustati Riigimetsa Majandamise Keskuse ja Est-Fori eelkokkulepe, mis tagas tehasele 15 aastaks poole RMK toodetavast paberipuidust. Kriitikud on näinud sõlmitud kokkuleppes huvide konflikti, kuna uue tehase võtmeisik Mati Polli oli varem RMK nõukogu liige, samuti ohtu Eesti puidutööstusele.
2018. aasta algul avalikustati ka Tartu teadlaste ja linnakodanike tehasevastane avalik pöördumine ehk nn Tartu apell, mis kogus ligi 18 200 allkirja.
7. märtsil 2018 toimus Dorpati konverentsikeskuses Tartu linnavolikogu istung, kus esinesid nii projekti toetajad kui ka vastased. Istungil anti volikogule üle enam kui 7000 allkirja tehase vastu.
2018. aasta märtsi keskel IRLi tellimusel korraldatud Kantar Emori uuringu andmeil oli 75% tartlastest ja tartumaalastest kindlalt tehase Tartu lähedale ehitamise vastu. Mittepooldajaist 83% rõhutas potentsiaalset keskkonnakahju, 43% vastajaist lubas negatiivsete kõrvalmõjude korral kaaluda Tartust ärakolimist.
19. mail 2018 toimus Tartus tselluloositehase vastane meeleavaldus nimega "Emajõe kett", milles Postimehe hinnangul osales üle 4500 inimese. Samaaegselt toimusid väiksemad meeleavaldused ka Vorbusel, Kärknas ja mujal Tartu lähikonnas.
2018. aasta juunis algatas valitsus eriplaneeringu lõpetamise.
2018. aasta septembris hakati valitsuse ülalmainitud otsust kooskõlastama.
8. novembril 2018 otsustas valitsus lõpetada riigi eriplaneeringu ülekaaluka avaliku huvi tõttu. Peaminister Jüri Ratas soovitas ettevõtjatel otsida teist piirkonda. Tartu apell tänas ministreid ja lõpetas oma tegevuse.
Äriseosed
Tehaseprojekti tutvustusel 2017. aasta jaanuaris nimetati investoritena Aimar Varula, Arvo Türner, Heiki Vahermets, Peedo Pihlak, Toomas Mets ja Virko Lepmets (OÜ Combiwood), Peeter Mänd (Ivard OÜ), Kaido Jõeleht (Kaamos Group), Jüri Külvik (Lemeks Grupp), Mati Polli (Tristafan OÜ) ja Tiit Nilson (Woodwell). Oluline osa investoritest on seotud kunagise Eesti puidutööstuskontserniga Sylvester.
Luxembourgi I Euroopa Kool
Luxembourgi I Euroopa Kool (võõrkeeles Schola Europaea Luxembourg I ) on Luksemburgis Luxembourgis tegutsev Euroopa Koolide süsteemi kuuluv kool, kus õpivad peamiselt Euroopa Liidu institutsioonide töötajate lapsed.
Būcmaņciems
Būcmaņciems (ka Būdsmaņciems) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Kuldīga piirkonna Alsunga vallas. Būcmaņciems asub valla keskosas merepinnast 47 meetri kõrgusel Kauliņa jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Alsungast 1,5 ning Riiast 179 kilomeetri kaugusele.
Luxembourgi I Euroopa Kool
Kool asutati 1953. aastal.
Koolis õpetatakse ka eesti keelt: lasteaia- ja noorema kooliastme eesti keele õpetaja on Heily Rikker, vanema kooliastme eesti keele õpetaja on Kerli Truuver-Jeršovski.
Būcmaņciems
Aastal 2005 oli külas 10 elanikku. Aastail 2009–2021 kuulus küla Alsunga piirkonda.
WA
Wa võib tähendada järgmist:
Dave Sime
David William Sime; ka Dave Sime (25. juuli 1936 Paterson, New Jersey – 12. jaanuar 2016 Miami, Florida) oli Ameerika Ühendriikide kergejõustiklane, sprinter.
Väino Viilup
Väino Viilup (21. oktoober 1928 Karula vald Valgamaa – 12. detsember 2021) oli Eesti tööstusjuht ja poliitik.
Ta lõpetas 1952. aastal Tallinna Polütehnilise Instituudi keemia-mäeteaduskonna ja täiendas end Moskvas söetööstuse akadeemias ja söetööstuse kvalifikatsiooni tõstmise instituudis.
Viilup oli aastatel 1972–1988 Estonia kaevanduse direktor, 1988–1991 Eesti Põlevkivi kapitaalehitusvalitsuse asejuhataja, 1991–1999 Eesti Põlevkivi peadirektor, aastast 1998 ühtlasi juhatuse esimees ja tegevdirektor, 1999–2000 juhatuse esimehe nõunik.
1968–1971 oli Viilup Eesti NSV Ülemnõukogu saadik, 1991–1994 Kohtla-Järve linnavolikogu esimees, olnud ka Jõhvi linnanõukogu aseesimees.
Fort Lauderdale-Hollywoodi rahvusvaheline lennujaam
pisi|227x227px|Fort Lauderdale-Hollywoodi rahvusvaheline lennujaam õhust vaadatuna Fort Lauderdale-Hollywoodi rahvusvaheline lennujaam (IATA: FLL, ICAO: KFLL, FAA LID: FLL) on rahvusvaheline lennujaam Fort Lauderdale'is Browardi maakonnas Florida osariigis Ameerika Ühendriikides.