cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Seth Jones
Jared Seth Jones  (sündinud 3. oktoobril 1994 Arlingtonis Texases) on USA jäähokimängija, kes mängib kaitsjana NHL-i klubis Chicago Blackhawks.
Hooajal 2012–13 mängis Jones Western Hockey League'i klubis Portland Winterhawks. Ta tuli sel hooajal klubiga liiga meistriks ja pälvis hooaja parimale uustulnukale antava Jim Piggott Memorial Trophy.
2013. aastal valis Nashville Predators ta NHL-i draft'is neljanda valikuna. NHL-is debüteeris ta Predatorsi meeskonnas 3. oktoobril 2013 mängus St. Louis Bluesi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 12. oktoobril mängus New York Islandersi vastu.
2016. aasta jaanuaris siirdus Jones Columbus Blue Jacketsi, kus ta mängis kokku kuus hooaega. 11. augustil 2020 oli ta Stanley karikavõistluste esimese ringi esimeses kohtumises Tampa Bay Lightningi vastu väljakul kokku 65 minutit ja kuus sekundit, mis on kaitsemängijate rekord NHL-i väljalangemismängudes.
2021. aasta juulis müüdi tema mängijaõigused Chicago Blackhawksile.
Aastatel 2017–2020 valiti Jones neljal korral järjest NHL-i tähtede mängule. Hooajal 2017–18 valiti ta NHL-i Second All-Star Team'i.
ÜRO järelevalvemissioon Süürias
ÜRO järelevalvemissioon Süürias (UNSMIS) oli ÜRO rahuvalvemissioon Süürias, mis loodi 2012. aastal ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2043 tulemusena vastuseks Süüria kodusõjale. Seda juhtis kuni 20. juulini 2012 Norra kindralmajor Robert Mood, seejärel kindralleitnant Babacar Gaye Senegalist. Kuigi vaatlejad jäid riiki, peatas Mood nende missiooni 16. juunil 2012, viidates "eskaleeruvale vägivallale". 20. juulil 2012 pikendas Julgeolekunõukogu UNSMISi viimased 30 päeva.
Kompositsioon
Resolutsioon 2043 andis volitused kuni 304 relvastamata sõjaväevaatlejale, millele lisandub vajaminev tsiviilkomponent. 30. juuni 2012 seisuga koosnes UNSMIS 280 sõjaväevaatlejast, 81 rahvusvahelisest tsiviilpersonalist ja 41 kohalikust tsiviilpersonalist. Sõjaväelasi saabus Armeeniast, Bangladeshist, Beninist, Brasiiliast, Burkina Fasost, Burundist, Kambodžast, Tšaadist, Hiinast, Horvaatiast, Tšehhist, Taanist, Ecuadorist, Egiptusest, Fidžist, Soomest, Prantsusmaalt, Ghanast, Indoneesiast, Iirimaalt, Itaaliast, Jordaaniast, Keeniast, Kõrgõzstanist, Mauritaaniast, Marokost, Nepalist, Hollandist, Uus-Meremaalt, Nigerist, Nigeeriast, Põhja-Koreast, Norrast, Paraguayist, Filipiinidelt, Rumeeniast, Venemaalt, Senegalist, Sloveeniast, Rootsist, Šveitsist, Togost, Vietnamist, Zimbabwest ja Jeemenist
25. juulil 2012 teatas rahuvalveoperatsioonide asepeasekretär Hervé Ladsous, et umbes pooled sõjaväevaatlejatest on saadetud tagasi oma riiki.
Prantsusmaa suursaadik ÜROs Gerard Araud ütles 16. augustil, et tingimused missiooni pikendamiseks pärast 20. augustit, sealhulgas vägivalla märkimisväärne vähendamine, ei ole täidetud ja missioon lõpeb. Venemaa korraldas 17. augustil New Yorgis uued ÜRO kohtumise ja kutsus kõiki osapooli vägivalda lõpetama.
Mochi
pisi|Riisikook kirimochi Mochi on Jaapani riisikook. Traditsioonilise mochi valmistamiseks kasutatakse lühiteralist riisi, mis pestakse, leotatakse ja hautatakse pehmeks. Hautatud riis tambitakse kleepjaks, taignalaadseks massiks, mis lõigatakse ja voolitakse meelepärasesse vormi.
Mochi on traditsiooniline Jaapani uusaasta magustoit, kuid seda süüakse aastaringselt.
Mochi on üsna madala kalorsuse ning madala rasva- ja valgu sisaldusega. Mochi ei sisalda gluteeni ega kolesterooli.
Traditsiooniline valmistamine
pisi|Mochi tegu usu ja kine 'ga Traditsiooniliselt on mochi valmistamine tähtis kultuurne sündmus, millesse kaasatakse oma lähedased ja pereliikmed. Ehkki see on tänapäeval haruldane, toimub traditsiooniline mochi valmistamine endiselt usklikkes kogukondades ja traditsioonilistes Jaapani majapidamistes.
Traditsioonilist mochi tampimise protsessi kutsutakse mochi-tsuki 'ks.
Mochi retsept hõlmab ainult kahte komponenti: lühiteralist riisi ja vett.
Traditsiooniline Mochi valmistamine koosneb neljast etapist :
Kaasaegne valmistamine
pisi|Mochi tegu masinaga Tänapäeval valmistatakse mochit tüüpiliselt kahel viisil: lühiteralisest riisist või riisijahust.
Riisijahust mochi valmistamine koosneb kolmest etapist :
Riisijahust mochi valmistamisel jääb ära vaevaline riisi tampimise protsess, mistõttu on see lihtsam ja laialdasemalt levinud valmistamisviis.
Kondiitritooted
Paljud traditsioonilised wagashid (Jaapani traditsioonilised maiustused) on valmistatud mochiga. Daifuku on pehme ümmargune mochi, mis on täidetud magusa täidisega, näiteks magustatud punase oa pasta (an) või valge oa pasta (shiro an).
Dango
pisi|Daifuku Dango (jaapani keeles 団子) on mochiko-st (riisijahust) valmistatud Jaapani pelmeen, mis on seotud mochiga. Seda serveeritakse sageli rohelise teega.
Kolm kuni neli dangot serveeritakse sageli vardas. Paljud erinevad dango sordid on tavaliselt saanud nime erinevate maitseainete järgi, mida neile serveeritakse :
Välislingid
Mochitsuki
Riisijahust mochi valmistamine
Boone Jenner
pisi|Boone Jenner 2014. aastal Blue Jacketsi särgis Boone Robbie Jenner (sündinud 15. juunil 1993 Dorchesteris Ontario provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Columbus Blue Jackets.
Aastatel 2009–2013 mängis ta neli hooaega Ontario Hockey League'i klubis Oshawa Generals.
2011. aastal valis Blue Jackets ta NHL-i draft'is 37. valikuna. 2012. aasta märtsis sõlmis ta klubiga kolmeaastase lepingu. NHL-is debüteeris ta hooajal 2013–14. Esimese ja teise värava lõi ta liigas 17. oktoobril 2013 mängus Montreal Canadiensi vastu. NHL-is on tema seni edukaim hooaeg olnud 2015–16, mil ta lõi liigas 30 väravat ja andis 19 väravasöötu.
2021. aasta oktoobris määrati Jenner Blue Jacketsi kapteniks.
2012. aastal võitis Jenner Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Jenneri onu Billy Carroll tuli neli korda Stanley karika võitjaks.
Sisemised ja välimised omadused
Sisemised ja välimised omadused (inglise keeles intrinsic and extrinsic properties) on mõistete paar, milles sisemised omadused on omadused, mis objektil on iseenesest, sõltumatult muudest entiteetidest ning välimised ehk relatsioonilised (relational) omadused on omadused, mis sõltuvad objekti suhtest teiste entiteetidega. Näiteks mass on iga füüsilise objekti sisemine omadus, mis ei sõltu muudest entiteetidest ning kaal on füüsilise objekti välimine omadus, mis sõltub näiteks gravitatsioonivälja, milles objekt asub, tugevusest.
Sisemiste ja välimiste omaduste uurimine on üks ontoloogia teemasid.
Wremja
"Wremja" oli Eesti huumorisaade, mis oli Kanal 2 eetris aastail 2001–2003.
Sarja eelkäijaks oli sarnase stiiliga "Wigla Show".
Sarja stsenaariumi kirjutasid Andrus Kivirähk ja Mart Juur.
2002. aastal lahkus saatest Jan Uuspõld ja näitlejatega liitus Rednar Annus.
Teleseriaali põhjal ilmusid 2004. aastal raamatud "Wremja: Zorro märk" ja "Wremja: Timur ja tema meeskond".
2007. aastal jõudis eetrisse "Wremja" parimatest paladest kokku lõigatud kaheksaosaline seriaal "Sipelga 14".
Evald Raidma
Evald Raidma (sündinud 18. märtsil 1953 ) on eesti klahvpillimängija, muusik ja muusikaõpetaja.
Õpingud ja õppejõutöö
Raidma alustas klaveriõpinguid 6-aastaselt Viljandi lastemuusikakoolis, 1968. aastal jätkas ta Tartus Heino Elleri Muusikakoolis klaveri erialal. Raidma on õppinud Tartu Ülikooli Viljandi kultuuriakadeemias eksternina levimuusikat. Elva muusikakoolis oli ta õpetajaks aastatel 1972–1982 ja on uuesti 2005. aastast jazz-pop klaveri ja lauluõpetajana. Lisaks on ta õpetaja Valga muusikakoolis. Evald Raidma on töötanud Viljandi Kultuurikolledži muusikaosakonnas kontsertmeistrina ning andnud ansamblimängu-, laulu- ja klaveritunde. .
2009. aastast elab Evald Raidma Elva vallas Aakre külas. Ta töötab Puka rahvamajas ja Aakre rahvamajas 2010. aastast. Juhendab meesansamblit, naisansamblit ja segakoori U-Tuur.
Muusikutee
Ta mängib ansamblis Fix aastast 1972 (algul basskitarristina) ning on olnud paljude Fixi lugude arranžeerija ning mitmehäälse laulu seadja. Lisaks on kirjutanud ise lugusid ja ka kahasse Priit Pihlapiga. Ta mängis lühikest aega ansamblis Kuldne Trio ning osalenud ansamblites Günf, In Mail, Eve Projekt, Melody.
Sahha valitsus
pisi| 150px|[[Sahha (Jakuutia) Vabariik|Sahha (Jakuutia) Vabariigi vapp]]
Evald Raidma
Muusikutee
Raidma on töötanud teatrites Ugala, Endla ja Vanemuine, kus ta osales muusikalides ja tegutses kontsertmeistrina.
Raidma on välja andnud CD "Ja veel üks laul" (2007).
Peter Gajdoš
Peter Gajdoš (sündinud 9. aprillil 1959 Nitras) on Slovakkia poliitik ja sõjaväelane. Ta kuulub Slovakkia Rahvaparteisse.
1982. aastal lõpetas Peter Gajdoš Vyškovis asuva Kindral L. Svoboda Jalaväeakadeemia. Teenis 1982–1992 Tšehhoslovakkia armees ja 1993–1995 Slovakkia armees. Oli 1995–1998 Slovakkia kaitseministri sekretär ja 1998–1999 Slovakkia Kaitseministeeriumi protokollidirektor. Alates 2000. aastast töötas ta Slovakkia armee Kindralstaabis. 2005–2010 oli ta Kindralstaabi ülem. 2010–2013 oli ta Slovakkia sõjaline esindaja NATO juures. 2013–2016 oli ta teist korda Slovakkia armee Kindralstaabi ülem.
Alates 23. märtsist 2016 kuni 21. märtsini 2020 oli Peter Gajdoš Slovakkia kaitseminister.
Stanley Milgram
Stanley Milgram (15. august 1933 New York – 20. detsember 1984) oli Ameerika sotsiaalpsühholoog. Ta on peamiselt tuntud oma vastuolulise uuringu, "Milgrami eksperimendi" järgi.
Selle uuringu korraldas ta Yale'i ülikoolis professorina töötades. Holokausti sündmuste mõjul otsustas Milgram uurida autoriteedi mõju kuulekusele ja moraalsele kompassile. Harvardi ülikoolis õppides tegi Milgram n-ö väikse maailma katse, mille idee seisnes selles, et iga kahe võõra inimese vahel on maksimaalselt kuus inimest.
Elukäik
Milgram sündis 1933. aastal New Yorgis. Tema ema oli rumeenlane ja isa ungarlane ning mõlemad olid juudid. Milgrami isa töötas pagarina. Milgram oli akadeemiliselt andekas ning oma kaaslaste seas tunnustatud. 1954. aastal sai ta bakalaureusekraadi politoloogias Queensi kolledžist, kus ta sai tasuta õppida. Ta taotles kohta Harvardi ülikooli doktorantuuri, aga teda ei võetud vastu, kuna tal puudus piisav taust psühholoogia erialal. Lõpuks võeti ta siiski Harvardi ülikooli vastu ning kanti eriliste õpilaste nimekirja. Milgram abiellus ning sai kaks last.
Karjäär
1960. aastal sai Stanley Milgram doktorikraadi sotsiaalpsühholoogias. Vahetult pärast professori assistendiks saamist, keelduti tema tenuurist Harvardi ülikoolis, tõenäoliselt vastuolulise eksperimendi tõttu. Ta sai professori koha City University of New York Graduate Centeris. Milgramit mõjutasid oluliselt psühholoogid Solomon Asch ja Gordon Allport. Milgram mõjutas mitmeid psühholooge, teiste hulgas Alan C. Elmsi, kes oli tema assistent kuulekuskatsetes.
Milgrami kuulekuse eksperiment
Vabatahtlikud katseisikud olid katses n-ö õpetajad ja nad pidid valede vastuste korral andma elektrišokke teistele katses osalejatele ehk n-ö õpilastele. Õpilased katses olid tegelikult näitlejad ja nad teesklesid elektrišokkide saamist. Eksperimendi alguses pidid katseisikud tõmbama lipiku, millele oli kirjutatud nende roll. Tegelikult oli kõikidele lipikutele kirjutatud "õpetaja" ning näitlejad teesklesid, et nad olid saanud õpilase rolli. Õpetajad ja õpilased saadeti erinevatesse ruumidesse. Nad ei näinud üksteist, kuid said omavahel suhelda. Ühes katse versioonis mainis õpilane alati, et tal on süda haige. Õpetajale anti näitena elektrilöök elektrišoki generaatorist, et ta tajuks, mida õpilane katse ajal kogeb. Õpetaja ülesanne oli õpilasele õpetada sõnapaare, selleks luges ta ette ühe sõna ning andis neli vastusevarianti. Õpilane pidi vastamiseks vajutama nuppu. Kui vastus oli vale, siis pidi õpetaja talle elektrišoki andma. Iga vale vastusega suurendati pinget 15 voldi võrra. Kui vastus oli õige, küsis õpetaja järgmise küsimuse.
Katseisikud uskusid, et iga vale vastuse korral sai õpilane päriselt elektrilöögi. Pärast seda, kui katses osalejad olid üksteisest eraldatud, seadis õpilane valmis magnetofoni, mis oli ühendatud šoki-generaatoriga ja mängis varem lindistatud häälitsusi vastavalt šoki tasemele. Kui voltide arv suurenes, hakkas õpilane vastu seina peksma ja oma südame seisundi üle kurtma ning lõpuks lakkas igasugune heli. Sel hetkel soovis enamik katseisikutest katse peatada ning kontrollida, kas õpilasega on kõik korras. Mõned katseisikud lõpetasid 135 voldi peal ja hakkasid kahtlema eksperimendi eesmärgis ja eetilisuses. Enamik jätkas, kui neile kinnitati, et nad ei vastuta tagajärgede eest. Mõned katseisikud hakkasid närviliselt naerma ja neis väljendusid ka muud tõsised stressi märgid, kui nad kuulsid õpilase karjeid. Kui katseisik tahtis poole peal eksperimenti lõpetada, siis eksperimentaator julgustas teda jätkama. Kui katseisik vaatamata sellele jätkata ei soovinud, siis eksperiment peatati. Teisel juhul peatati katse pärast õpilasele kolm korda järjest 450-voldise elektrišoki andmist.
Milgrami kuulekuse eksperiment tõstatas küsimusi teaduslike eksperimentide uurimiseetika kohta. Diana Baumrind (1967) kritiseeris Milgrami kolmel põhjusel: katseisikutele tekitati tugevat stressi, eksperimendi käigus katseisikuid peteti ja puudus katseisikute teadlik nõusolek. Ameerika Psühholoogide Assotsiatsioon (APA) on kehtestanud kindlad eetikajuhised eksperimentide korraldamiseks ning tänapäeval ei ole eespool nimetatud tegevused eetikakoodeksiga lubatud.
Sahha valitsus
Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsus (jakuudi keeles Саха Өрөспүүбүлүкэтин Бырабыыталыстыбата; vene keeles Правительство Республики Саха (Якутия)) on Sahha (Jakuutia) Vabariigi täidesaatev ja korraldav võimuorgan.
Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse eelkäijad olid Jakuudi ANSV Rahvakomissaride Nõukogu (1922–1946), Jakuudi ANSV Ministrite Nõukogu (1946–1990) ja Jakuudi-Sahha NSV Ministrite Nõukogu (1990–1991).
Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsust juhib esimees (valitsusjuht). Valitsuse koosseisu (valitsuse liikmetena) kuuluvad esimees, esimehe esimesed asetäitjad, esimehe asetäitjad, ministrid ja riiklike komiteede esimehed. 2020. aastast on Sahha (Jakuutia) Vabariigi Valitsuse esimehe kohusetäitja Aleksei Kolodeznikov.
Andrei Terlikov
Andrei Leonidovitš Terlikov (vene keeles Андрей Леонидович Терликов; sündinud 22. veebruaril 1962) on vene tankikonstruktor.
Andrei Terlikov on 2011. aastast Nižni Tagilis asuva Uralvagonzavodi tütarettevõtte Uurali Transpordimasinaehituse Konstrueerimisbüroo peadirektor ja peakonstruktor.
Kouakou Fabrice Elysee Kouadio
Kouakou Fabrice Elysée Kouadio (tuntud kui Manucho; sündinud 3. oktoobril 1990 Bouakés) on Elevandiluuranniku jalgpallur, kes mängib ründajana Saudi Araabia esiliiga klubis Al-Kawkab.
Andrei Terlikov
Tema juhtimisel töötati välja lahingutank T-14 Armata. Esimest korda demonstreeriti seda võidupühaparaadil Moskvas 9. mail 2015. Relvastusse pole see veel jõudnud.
Kouakou Fabrice Elysee Kouadio
Klubikarjääri jooksul ta on mänginud Eesti Meistriliiga klbuides JK Nõmme Kalju (2010–2011), Tallinna FC Infonetis (2013–2014) ja Tallinna FCI Levadia (2020).
Jamburgi maakond
Jamburgi maakond (vene keeles Ямбургский уезд; algselt Jami maakond, 1922. aastast Kingissepa maakond) oli haldusterritoorium Venemaa loodeosas, Venemaa keisririigi ja Vene SFNV Peterburi kubermangus aastatel 1727–1927. Maakonnalinn oli Jamburg.
Asukoht
Jamburgi maakond asus Venemaa loodeosas Peterburi kubermangus ning piirnes põhjas Peterhofi, idas Tsarskoje Selo, lõunas Luga ja Gdovi maakonna ja läänes Eestimaa kubermanguga.
Asustus
Maakonda kuulusid maakonnalinn Jamburg, koosseisuväline linn Narva ja Jaanilinn; külad: Keikino, Soikino, Kotlõ, Krakolje, Kerstovo, Ostrov, Opolje, Jastrebno, Tširkovitsõ, Vruda, Bilaja Kirha, Ilješi jt.
Ajalugu
Peeter I muutis pärast vallutamist Rootsi idaprovintside Ingeri kubermangu Ingerimaa hertsogiriigiks, mille esimeseks ja viimaseks vürstiks ja hertsogiks sai Aleksandr Menšikov.
Jamburgi maakond moodustati Peterburi kubermangu Peterburi provintsi koosseisus, pärast distriktide likvideerimist 1727. aastal. Maakonda läbis Peterburi–Riia postimaantee osa (тракт Нарва - С.-Петербург). pisi|Peterburi kubermang Venemaa keisrinna Katariina II valitsemisajal teostati Peterburi kubermangus uus kubermangusisene haldusjaotuslik ümberkorraldus ning 1. jaanuarist 1780. aastal kehtestati uus maakondlik jaotus. Jamburgi maakonna territoorium jaotati moodustatud Oranienbaumi ja Narva maakonna vahel.
Aastatel 1869–1870 rajati Balti raudtee, mille trass läbis ka Peterburi kubermangu Jamburgi maakonda – Narva – (Sala pooljaam) – Jamburg – Weimarn – Moloskovitsõ – Volossovo.
Cheick Doucouré
Cheick Oumar Doucouré (sündinud 8. jaanuaril 2000 Bamakos) on Mali jalgpallur, kes mängib poolkaitsjana Inglismaa Premier League'i klubis Crystal Palace ja Mali jalgpallikoondises.
Jamburgi maakond
Ajalugu
1913. aastal kuulusid Jamburgi maakonda:
Cheick Doucouré
Ta alustas jalgpalli mängimist kodumaal, kui liitus 2009. aastal Bamakos jalgpalliakadeemiaga JMG Academy.
Jamburgi maakond
Ajalugu
Tartu rahulepingu alusel oli osa Jamburgi maakonnast Eesti Vabariigi koosseisus kuuluv territoorium Narva jõe paremkaldal. Ala hõlmas kolm valda: Naro(o)va vald (hiljem Narva vald), Kose vald (hiljem Piiri vald) ja Karjati vald (hiljem Raja vald) ehk kokku siis Narvataguse vallad.
Kingissepa maakond
1922. aastal seoses maakonnalinna Jamburgi ümbernimetamisega Kingissepaks, nimetati ka maakond Kingissepa maakonnaks. 1927. aastal, Leningradi oblasti moodustamisega, jagati maakond neljaks rajooniks: Kingissepa ringkonna Kingissepa, Kotlõ, Moloskovitsõ ja Luga ringkonna Osmino rajooniks.
Cheick Doucouré
2022. aasta juulis sõlmis ta viieaastase lepingu Crystal Palace'iga.
Mali jalgpallikoondises debüteeris 17. novembril 2018 Aafrika rahvaste karikavõistluste valikmängus Gaboni vastu. Ta kuulus Mali koondisse 2019. aasta Aafrika rahvaste karikavõistlustel.
Literatūra un Māksla
Literatūra un Māksla (Kirjandus ja Kunst) oli 1945. aasta jaanuarist kuni 1994. aasta novembrini Riias ilmunud lätikeelne kultuurileht, Läti loominguliste liitude häälekandja. Ajalehe eelkäija oli aastatel 1940–1941 ilmunud Literatūras avīze (Kirjanduslik Ajaleht).
Barõš
Barõš on linn Venemaal Uljanovski oblastis, Barõši rajooni keskus. Asub Barõši jõe ääres, Uljanovskist 139 km edelas.
Lehola Keskkonnahariduskeskus
Lehola Keskkonnahariduskeskus on Tallinnas aadressil Mustamäe tee 187 asuv keskkonnahariduskeskus. Keskusega samas majas asub Tallinna Lehola lasteaed. Keskuse eesmärkide seas on koostada looduse- ja keskkonnaalaseid õppematerjale ja -vahendeid, nõustada õpetajaid keskkonnaküsimustes, korraldada asjakohaseid õppepäevi ja õppeprogramme. Keskuse juhataja on Mairi Enok.
Keskus avati 2006.
Linamees
Linamees, ka linapoiss, oli alus lina kuparde kuivatamiseks.
Linamees, mis oli 19. sajandil kasutusel Põhja-Eestis, koosnes  maasse löödud neljast teibast ning teivaste vahele õle  väätidest punutud 3 kuni 6 riiulist. Pealt kaeti rajatis õlevihkudest "mütsiga". Linamehe vanem variant oli püstine okslik kärbis.
Upmalas
Upmalas (ka Niči) on küla (vidējciems) Lätis Sigulda piirkonna Mālpilsi vallas. Küla asub merepinnast 80 meetri kõrgusel, paigas, kus Dūņupe Sudasse suubub. Upmalas jääb valla keskusest Mālpilsist 4 ja Riiast 56 kilomeetri kaugusele.
Küla rajati nõukogude perioodil Niči talu juurde kui Mālpilsi sovhoosi seakasvatuskompleks. Külas asub Niči bussipeatus.
Aastal 2008 oli külas 167 elanikku. Aastal 2020 oli elanikke 118.
pisi|tühi|Upmalas
Otto Štein
Otto Štein (ka Stein; 24. märts 1900 Tallinn – 7. veebruar 1989) oli eesti päritolu Nõukogude sõjaväelane ja punaste ainete õppejõud.
Teenistuskäik
Töötas Tallinna sadamas 1914–1918.
Oli Punaarmee Eesti kütiväes 1918–1919 Eesti Vabadussõjas, Punaarmee 8. ratsadiviisis Vene kodusõjas 1920–1923.
Šahtinsko-Donetski ringkonna parteikooli ÜK(b)P ajaloo õpetaja 1926–1929; N. K. Krupskaja nim Kommunistliku Kasvatuse Akadeemia Filosoofia Instituudi teadur 1932–1933; Vinnõtsja oblasti masina-traktorijaama poliitosakonna juhataja ja partei rajoonikomitee sekretär 1933–1937; Vinnõtsja Meditsiiniinstituudi marksismi-leninismi kateedri juhataja 1937–1940, sh dotsent 1939.
TRÜ dialektilise ja ajaloolise materialismi kateedri professor ja juhataja 1957–1960.
Tallinna Polütehnilises Instituudis filosoofia kateedri professor 1960–1971 (sh kateedrijuhataja 1961–1966, 1968 sügissemestril) ja konsultantprofessor 1971–1986.
Nikita Panin
Krahv Nikita Ivanovitš Panin (vene keeles Панин Никита Иванович; 18. september 1718 Danzig – 31. märts 1783 Peterburi) oli Venemaa riigiametnik ja poliitik, Välisasjade Kolleegiumi juht aastail 1763–1781.
Nikita Panin pärines kuulsast Paninite suguvõsast. Ta sündis 1718. aastal Danzigis, kus teenis tollal tema isa Ivan Panin. Tema lapsepõlv möödus aga Liivimaa kubermangus Pärnus, kus ta isa teenis linna komandandina.
Panin alustas teenistust ratsakaardiväes ning seejärel tegi ta keisrinna Jelizaveta Petrovna õukonnas eduka karjääri: oli Venemaa saadik Taanis (1747) ja Rootsis (1748–1760). 1755. aastal autasustati teda kui edukat diplomaati Püha Anna ordeni ja Aleksander Nevski ordeniga ning talle anti kindralleitnandi auaste.
Pärast Venemaale naasmist määras keisrinna Jelizaveta Petrovna ta tsareevitš Pauli ülemõuemeistriks ja kasvatajaks alates Pauli kuuendast eluaastast. Panin oli tulihingeline konstitutsioonilise monarhia poolehoidja, milleks ta sai eeskuju Rootsi kuningriigist.
Nikita Panin oli ka keisrinna Katariina nõunik välispoliitikas aastatel 1760-1773.
Nikita Panin oli Venemaa Keisririigi Välisasjade Kolleegiumi juht aastail 1763–1781.
1781. aastal eemaldus ta riigijuhtimisest ning suri 31. märtsil 1783.
Nikita Panin on maetud Peterburi Aleksander Nevski katedraali Blagoveštšenski kalmistule.
Isiklikku
Nikita Panin ei olnud abielus ning tal ei olnud järglasi.
Metafüüsika 7
pisi|Metafüüsika 7. raamatu algus, Moerbeke Williami 14. sajandi ladinakeelne tõlge '''"Metafüüsika" 7. raamat ehk Metafüüsika Ζ''' on Aristotelese "Metafüüsika" osa.
Selle raamatuga algab "Metafüüsika" keskne osa.
Kokkuvõte
Raamat algab märkusega, et "olevat" öeldakse mitmes mõttes. Esimese filosoofia ülesanne on mõista olemist. Olev on esmaselt substants (ousia). Millised substantsid on olemas, ja kas on olemas muid substantse peale aistitavate? Aristoteles vaatleb nelja substantsi kandidaati: 1) olemus, 2) Platoni eidos, 3) substantsi sugu ja 4) mateeria, asja kõigi omaduste substraat. Ta jätab kõrvale mõtte, et mateeria võiks olla substants, sest kui eemaldada sellelt, millel võib olla omadus, kõik, mis on omadus, jääb järele miski, millel pole üldse omadusi. Niisugune "viimne mateeria" ei saa olla substants. Meie substantsimõiste kätkeb fundamentaalselt lahutatavust ja seesust.
Peatükkides 4–12 esitab Aristoteles oma teooria, et olemus on substantsiaalsuse kriteerium. Millegi olemus on see, mis sisaldub asja kirjelduses "iseenda järgi", st ütleb, mis see asi loomu poolest on. Inimene ei ole loomu poolest muusaline, kuid on loomu poolest inimene. Seda mainibki substantsi definitsioon.
Peatükkides 13–15 vaadeldakse mõtet, et substants on universaal või sugu, ning jäetakse see kõrvale, kritiseerides Platoni ideedeõpetust. Kui sugu ja liik on indiviidid, siis sisaldavad sama soo liigid sugu kui indiviidi, mis viib absurdini. Pealegi ei saa indiviide defineerida.
Peatükis 17 vaadeldakse mõtet, et substants on tegelikult põhjus.
Taust: substants
4. raamatu alguses [ 2. peatükis ] on öeldud, et filosoof peaks uurima substantsi [ousia] (1oo3a33–b19): "Aga olevat öeldakse mitmeti, aga ühe ja mingi ühe loomuse suhtes ja mitte ühenimeliselt, vaid nii nagu ka tervet iga kord tervise suhtes, kord seda hoidvana, kord seda esilekutsuvana, kord selle märk olevana, kord selleks võimelisena, ja arstlikku arstimiskunsti suhtes (sest arstlikku öeldakse kord arstimiskunsti omavana, kord selle jaoks loomu poolest sobivana, kord selle otstarbena), ja me leiame ka teisi asju, mida öeldakse nende sarnaselt, nii ka olevat öeldakse mitmeti, aga iga kord ühe alge suhtes: sest mõnesid asju öeldakse olevaks sellepärast, et nad on substantsid, mõnesid sellepärast, et nad on substantsi seisundid mõnesid sellepärast, et nad on tee substantsi poole, või substantsi või substantsi kohta öeldava hävimised või ilmaolekud või kvaliteedid või tekitajad, või nendest mingi või substantsi eitused: sellepärast me ütleme, et ka mitteolev on olev. Ja nii nagu kõigi tervete asjade kohta on üks teadus, on ka muude puhul. Sest mitte ainult ühe kohta öeldavate puhul ei ole vaatlus ühe teaduse oma, vaid ka ühe loomuse suhtes öeldavate puhul, sest ka neid öeldakse mingil moel ühe kohta. Seega on selge, et ka olevate kui olevate [vaatlus] on ühe teaduse oma. Igal pool on ju teadmine peamiselt esmase kohta, ja selle kohta, millest teised asjad sõltuvad, ja mille järgi neid öeldakse. Kui nüüd see on substants, peab filosoof saama alged ja põhjused substantsist." Seda tehaksegi 7. ja 8. raamatus. Tajutamatu substants on ka 1., 13. ja 14. raamatu teema, kuigi 1. raamatu esimeses viies peatükis on juttu tajutavast substantsist.
"Substants" on vanakreeka sõna ousia 'olev-us' tinglik tõlge. Ladina keelde tõlkijad on selle sõna eeskujul loonud sõnad essentia 'olemus' ja entitas 'entiteet'. Ousia on Aristotelesel kord mingi asja olev-us, mida ta sageli samastab sellega, mis olemine selle asja jaoks on, kord olev-us kui näiteks inimene või hobune või puu – reaalsed, ehtsad, fundamentaalsed asjad. ("Olev-us" sobib mõlemas tähenduses ja see etümoloogiliselt täpne vaste pärineb Tõnu Luigelt.) Inglise keeles on mõnikord kasutatud tõlkevastena reality 'reaalsus', mis sobib mõlemas tähenduses.
Aristoteles võtab substantsi mõiste kasutusele "Kategooriates", kus ta õtleb, et iga lihtne asi langeb ühe alla kümnest rubriigist: substants, kvantiteet, kvaliteet, suhe, koht, aeg, asend, omamine, tegevus ja talumine (4. peatükk, 1b25–2a4). Mujal piirdub Aristoteles kaheksa rubriigiga (nt Metafüüsika V, 7. peatükk, 1017a24–27: "predikaatidest mõned tähistavad seda, mis on, mõned mingisugust, mõned mingipaljut, mõned millegi suhtes olevat, mõned tegevust või talumist, mõned kuskil olevat, mõned millalgi olevat"), enamasti jääb nimekiri lahtiseks, näiteks "kas seda, mis [see] on, ja mingit seda või siis mingisugust või mingipaljut või mõnd muud niiviisi preditseeritavatest" (VII raamat, 1. peatükk, 1028a11–13). Seda, mille nimekiri see on, nimetatakse mujal kategooriateks. Sõna "kategooria" on võetud Aristotelese enda sõnast kategoria, mis tähendab "predikatsioon" või "predikaat". Kui iga asi on mingis kategoorias, siis võib jääda mulje, et iga asja preditseeritakse. Mittesubstantse küll kõiki preditseeritakse substantside kohta, kuid substantsi kategoorias on nii esmased substantsid – asjad, mis on alati subjektid ja mitte kunagi predikaadid, näiteks üksikud inimesed, hobused ja puud – ja teisesed substantsid – esmaste substantside liigid ja sood. Teiseseid subjekte preditseeritakse esmaste substantside kohta, kuid mittesubstantse preditseeritakse ka nende kui subjektide kohta. (Osalt sellepärast, et esmaseid substantse ei preditseerita, on Michael Frede väitnud, et Aristoteles algselt ei nimetanud substantse kategooriaks. Aga igatahes ta varsti hakkas neid niimoodi nimetama, nt Füüsika V 1, 225b5: "Niisiis kui kategooriad jagunevad substantsiks ja kvaliteediks ja kuskil olevaks [ja millalgi olevaks] ja suhtes olevaks ja kvaliteediks ja kvantiteediks [τῷ ποσῷ] ja tegevuseks või talumiseks, siis peab olema kolm liikumist, kvaliteedi [τοῦ ποιοῦ] oma, kvantiteedi oma ja koha poolest." De generatione et corruptione I, 3, 317b9: "On aga selge, et sellel, mis ei ole substants, ei saa olla ka midagi muude kategooriate seast, nagu näiteks mingisugust ega mingipaljut ega kuskil olevat."
Substantsi kategooria hõlmab nii esmased kui ka teisesed substantsid, kuigi esimesed on üksikud ja teised on üldised. Sõna "substants" iseloomustab ka esmaste ja teiseste substantside vahelist suhet, sest liiki või sugu öeldakse tema alla langevate indiviidide substantsiks ning sugu liigi substantsiks. Viimasel juhul tõlgitakse see sõna sageli "olemuseks"; see ei ole sõnaselgelt piiratud substantsi kategooriaga, kuid tundub, et Aristoteles mõistab seda sageli ainult substantsi olemuse kohta käivana. Näiteks V raamatu 8. peatükis öeldakse, et substantsideks öeldakse ainult esmaseid substantse ja esmaste substantside "olemise põhjuseid" (1017b13–16). Siin oleks loomulik oletada, et ta mõtleb millegi olemise põhjuse all selle substantsi ("olemust") (vrd VII raamat, 17. peatükk). (Tegelikult ta V 8 päris nii ei ütle, kuid 1017b21–26 samastab ta nii millegi olemise põhjuse kui ka selle, mis millegi olemine on, selle millegi vormiga (vrd VII 3). "Metafüüsikas" tekib mitmes kohas küsimus, kas Aristoteles peab substantsist rääkides silmas eelkõige esmaseid substantse, teiseseid substantse või millegi substantsi ("olemust"). Üks raske koht selles suhtes on VII 1.
Tõlge
1028a 10
Olevat öeldakse mitmeti, nagu me eristasime ülalpool [peatükis] selle kohta, kui mitmeti [asju öeldakse] [(V, 7 ]; sest ta tähistab [σημαίνει] kas seda, mis [see] on, ja mingit seda või siis mingisugust või mingipaljut või mõnd muud niiviisi preditseeritavatest [(kategooriatest)]. Kui nüüd olevat öeldakse nii mitmeti, siis on ilmne, et neist esmane olev on see, mis [see] on, mis tähistab [15] substantsi [ousia] (sest kui me räägime, missugune mingi see on, siis ütleme teda heaks või halvaks, aga mitte viie jala pikkuseks ega inimeseks; ja kui me räägime, mis ta on, ei ütle me teda valgeks ega soojaks ega kolme jala pikkuseks, vaid inimeseks või jumalaks), ja muid asju öeldakse olevaks selle järgi, et nad on niisuguse oleva kvaliteedid või kvantiteedid või olekud [πάθη] või [20] midagi muud.
Sellepärast tekib raskus, kas kõndimine või terveolemine või istumine tähistavad iga asja nende seas olevana või mitte, sarnaselt ka mis tahes muude seesuguste puhul; sest ükski nendest ei ole loomupäraselt iseenesest ega saa olla lahus substantsist, vaid pigem, kui üldse miski, siis kõndiv [25] ja istuv ja terveolev on olevate seas. Need paistavad olevat rohkem olevad sellepärast, et miski on nende määratletud subjekt [ὑποκείμενον] (see on substants ja indiviid [καθ᾽ ἕκαστον]), mis niisugusest predikaadist [κατηγορίᾳ] nähtub; sest head ja istuvat ilma selleta ei öelda. Nüüd on ilmne, et igaüks neist asjadest on selle [st substantsi] läbi, [30] nii et esmaselt olev ja mitte mis olev, vaid lihtsalt olev on substants.
Nüüd esmast öeldakse mitmeti; aga kõigiti on samamoodi substants esmane, nii logose kui teadmise kui ka aja poolest. Sest ükski muudest preditseeritavatest [κατηγορημάτων] [kategooriatest] ei ole lahus, ainult see [st substants]; ja ka logose poolest on ta esmane (sest igas logoses peab leiduma substantsi logos); ja me arvame teadvat iga asja kõige rohkem siis, kui me teame pigem, mis on inimene või tuli,
1028b 1
kui [teame] kvaliteeti [τὸ ποιὸν; seda, missugune] või kvantiteeti [τὸ ποσὸν; seda, kui palju] või asukohta [τὸ πού; seda, kus], sest me teame siis ka igaüht nende seas, kui me teame, mis see kuipalju või see missugune on.
Ja tõesti, nii ammune, praegune kui ka alatine küsimus ja alatine raskus, mis on olev, on küsimus, mis on substants (ühed ütlevad, et neid on üks, [5] teised, et rohkem kui üks, ühed, et piiratult, teised, et piiramatult), sellepärast ka meil on suurim ja esmane ja just nagu ainus asi vaadelda niimoodi oleva kohta, mis ta on.
Substants kui teema
Aristoteles on juba väitnud, et filosoofia uurib olevaid kui niisuguseid (IV 1 ning et see uurimine taandub substantside uurimisele, sest kuigi olevat öeldakse mitmeti, öeldakse teda esmaselt substantside kohta ((IV 2 I003a33–b19)· VII raamat algab sama väitega esmaselt oleva kohta, põhjendab seda pealtnäha päris erinevate argumentidega ning jõuab järeldusele, et nüüd tuleb uurida substantsi. See on VII ja VIII raamatu sissejuhatus.
Mida mõeldakse substantsi all?
Põhiline ülesanne selle peatüki tõlgendamisel on kindlaks teha, mis liiki substantsi peab Aristoteles silmas, kui ta väidab, et substants on esmaselt olev.
Olevat öeldakse mitmeti
Oleva multivooksuse kohta on niisiis kaks teooriat. Teooria A ütleb, et olemine (olemasolemine) on igasugustel asjadel, aga esmastel substantsidel esmaselt ja kõigil muudel asjadel tuletuslikult. Substantsidel on olemine tähenduses, mis on fundamentaalne ja analüüsimatu või vähemalt seni analüüsimata. Aga mittesubstantside olemine on sobivas suhtes olemine substantsiga, mis on (olemas) esmaselt. Paistab, et nii öeldakse IV 2, 1003b6–9: "sest mõnesid asju öeldakse olevaks sellepärast, et nad on substantsid, mõnesid sellepärast, et nad on substantsi seisundid, mõnesid sellepärast, et nad on tee substantsi poole, või substantsi või substantsi kohta öeldava hävimised või ilmaolekud või kvaliteedid või tekitajad..." Nii et kõik olevad on substantsid või substantsidega kuidagi seotud, aga nad on seotud eri kombel. Sellepärast ongi palju oleva liike, mitte ainult kaks (substantsid ja kõik muu). Aga kui tahta meie peatüki algust sellega selgitada, siis tuleb eeldada, et igasse kategooriasse kuuluvad asjad, on substantsidega, millele nad kuuluvad, seotud eri kombel. Aga siis "on", mis seob substantsi kui subjekti mittesubstantsi kui predikaadiga, st sattumusliku predikatsiooni räägib iga predikaadikategooria puhul erinevast suhtest. Ent pole häid tõendeid selle kohta, et Aristoteles oli sellel seisukohal, ja on päris head tõendid selle vastu: V 7 ei räägi sellest sõnagi. Sellepärast tuleks otsida teist teooriat. Teooria B ütleb, et olemine (olemasolemine) on igasugustel asjadel. See on sattumuslikel asjadel, mis on ühendusega öeldavad, aga seal see lihtsalt tähendab, et ühenduse üks element kuulub teisele või mõlemad elemendid kuuluvad mõnele teisele, kusjuures teine on igal juhtumil asi, mis on iseenesest olev. Nii et olemine on ka iseenesest olevatel asjadel, mis on ühenduseta. Aga niisuguste asjade olemine on eri juhtudel erinev, sest seda, mis mingi asja olemine on, ütleb täielikult selle asja täielik definitsioon, mis on eri juhtudel erinev. Sellegipoolest on mõistlik öelda, et sama soo alla langevatel asjadel on sama liiki olemine, sest neist iga asja definitsioonis figureerib sama sugu, ja nii võib järeldada, et olemise kõrgeimad liigid, mis ei ole edasi analüüsitavad, vastavad asjade kõrgematele sugudele – kategooriatele. Nõnda on olemise kõrgemaid sugusid sama palju kui kategooriaid. See mõttekäik on vähemalt Aristotelese jutuga kooskõlas. Teooria A aga ei näita, miks olemise liike on sama palju kui kategooriaid. Ent teooria A eeldab algusest peale, et substants on esmane, aga teooriast B see seni ei tulene, nii et kui substants on esmane, on tarvis lisaargumenti, et seda näidata.
Ülesehitus
Aristoteles tuletab meelde, et on palju oleva liike, ning ütleb siis, et esmane liik on "mis [see] on". See on substants – kas substantsi kategooria või üksik substants – ja ta põhjendab seda sulgudes. Lõpuks ta selgitab, kuidas teisi asju öeldakse olevaks.
"Mis [see] on"
"Mis [see] on" peab siin käima substantsi kategooria kohta, sest lõigu lõpus öeldakse, et muid asju öeldakse olevaks suhte järgi esmase olevaga. "Muud asjad" on ilmselt need asjad, mis ei ole substantsid, niisiis peavad need olema vastandatud substantsidele. Tavalise tõlgenduse järgi (mille Michael Frede on küsimärgi alla pannud), kasutab Aristotelese väga tihti substantsi kategooria kohta, ja see väljend esineb juba "Toopikas" I 9 103b23 kategooriate nimekirjas: "Aga pärast seda tuleb nüüd määratleda predikaatide sood, millesse mainitud neli kuuluvad. Neid on arvult kümme, mis [see] on, mingipalju, mingisugune, millegi suhtes, kuskil, millalgi, asend, omamine, tegevus, talumine." See on eksitav, sest nagu samas (b27–b37) edasi öeldakse, saab "mis see on" küsida ja vastata igas kategoorias: "Ja siit on selge, et see, kes tähistab, mis [see] on, tähistab kord substantsi, kord mingipaljut, kord missugust, kord midagi muude predikaatide [kategooriate] seast. Sest kui pannakse ette inimene, siis ta ütleb, et ettepandu on inimene või elukas, ta ütleb, mis [see] on, ja tähistab substantsi; kui pannakse ette valge värvus, siis ta ütleb, et see on valge või värvus, ta ütleb, mis [see] on, ja tähistab mingisugust. Samamoodi, kui pannakse ette küünrane suurus, siis ta ütleb, et ettepandu on suuruselt küünar, ta ütleb, mis [see] on, ja [103b35] tähistab mingipaljut. Samamoodi ka muu puhul, sest igaüks neist, öeldagu teda tema enda kohta või sugu tema kohta, tähistab seda, mis [see] on." Seda saab võib-olla seletada nii. Tundub, et Aristoteles kujutab kategooriaid ette nii, et ta võtab mingi asja subjektiks ning küsib selle kohta erinevaid küsimusi, nii et vastused on eri kategooriatesse kuuluvad. Sellepärast ongi paljud kategooriate nimetused kreeka keeles küsisõnad. Sõna "mis" või "mis [see] on" on siis küsimus, mille vastused on substantsi kategoorias. Seda küsimust tuleb siis nii mõista, et vastusteks on ainult küsimuse all oleva asja liik või sugu (Kategooriad 5, 2a14–19). Selleks et saada vastused substantsi kategoorias, tuleb eeldada, et asi, mille kohta küsitakse, on ise substantsi kategoorias. Seda eeldust tuleb käesoleva lõigu (a17: "ja kui me räägime, mis ta on, ei ütle me teda valgeks ega soojaks ega kolme jala pikkuseks, vaid inimeseks või jumalaks") tõlgendamisel silmas pidada: eeldatud on, et küsitakse substantsi kohta. Aga see piirang ei ole suvaline, sest Aristoteles eeldab vähemalt "Organonis", et teised küsimused käivad ainult substantside kohta: ta ei räägi näiteks kvaliteedi kvaliteedist ega kvantiteedi kvaliteediks. Vastusena küsimusele "mis [see] on" peab Aristoteles silmas peamiselt subjekti liiki või sugu, mida ta nimetab teisesteks substantsideks. (Pole selge, kas vastus võib olla ka liigierisus.) Tundub, et Aristoteles ei pea kunagi silmas selliseid vastuseid nagu "Sokrates", mis on esmase substantsi nimed. Nii et "mis [see] on" kategooria nimetusena tundub olevat orienteeritud rohkem predikaatidele selles kategoorias kui indiviididele, mille predikaadid need on.
Mingi see
Võib-olla sellepärast öeldaksegi alguses (a11–12) "seda, mis [see] on, ja mingit seda", et tahetakse nimetada nii teiseseid substantse kui ka esmaseid substantse. Igatahes "Kategooriates" ütleb Aristoteles "mingi see" ainult esmaste substantside kohta. Aga "Metafüüsika" 7. raamatus kasutatakse seda väljendit ka teistmoodi, sellepärast jääb lahtiseks, mida siin mõeldakse.
Millised substantsid on esmaselt olevad?
Selle peatüki põhiline tõlgendamisprobleem on see, kas Aristoteles tahab esmase olemise omistada esmastele substantsidele, teisestele substantsidele või mõlemale. Selle lõigu viimase lause järgi tundub loomulik järeldada, et jutt on esmastest substantsidest. Väide, et "muid asju öeldakse olevaks selle järgi, et nad on niisuguse oleva kvaliteedid või kvantiteedid" jne, jätab loomuliku mulje (nagu teoorias A), et kvantiteedid jne on (olemas) niivõrd, kui neid esmaste substantside kohta tõeselt preditseeritakse, ja sellepärast on esmaselt (olemas) esmased substantsid. Aga teisest küljest, kuigi esmased substantsid võivad "mis [see] on" rubriigi alla käia, annab asjaolu, et Aristoteles kaldub seda väljendit kasutama substantsi kategooria kohta, aluse öelda, et "mis [see] on" tähistab substantsi, ja see alus rõhutab teiseseid substantse. Kui küsitakse, mis [see] on, siis vastus on "inimene" või "jumal", ja see vastus ütleb, mis liiki asi subjekt on, mitte milline üksik asi ta on. Sellepärast on raske väita, et Aristoteles peab silmas ainult esmaseid substantse. Võimalik on aga oletada, et ta peab alati silmas teiseseid substantse. Igatahes "Kategooriates" (2b37–3a6) ta ütleb, et kõiki mittesubstantse preditseeritakse teiseste substantside kohta sellistes predikatsioonides nagu "mõned inimesed on kahvatud", ja esitab selle ühe argumendina selle kasuks, et teisesed substantsid väärivad substantsi nime. Võib-olla ta tahab nüüd siit edasi minna ja öelda, et mittesubstantsid on tänu sellele, et neid preditseeritakse teiseste substantside kohta.
Tähistamine
1028a11 öeldakse "sest ta tähistab [sēmainei] kas seda...". Aristoteles kasutab sõna sēmainei 'tähendab, tähistab ebamääraselt ja ebasüstemaatiliselt, kuigi Terence Irwin arvab teisiti. See sõna eeldab, et jutt on väljendist, nii et kui Aristoteles räägib tähistamisest, siis jutt liigub asja pealt väljendi peale.
Olekud
28a19 mainitakse olekuid ehk seisundeid (pathĕ). Pathos tähendab etümoloogiliselt millegi all kannatamist, millegi talumist, millegi mõju all olemist. vastandina tegevusele, mõjutamisele. Talumine ongi Aristotelesel eraldi kategooria, kuigi ta leiab, et pikaajalisi talumisi võib pidada kvaliteetideks: "Niisiis, mis tahes niisuguseid nähtusi, mis saavad alguse mingitest raskesti muudetavatest ja alalistest talumistest, nimetatakse kvaliteetideks; sest kui [keha] loomuliku ehituse järgi tekib kahvatus või mustsus, siis seda nimetatakse kvaliteediks (sest meid nimetatakse nende järgi mingisugusteks), ja samuti juhul, kui kahvatus või mustsus satuvad tekkima pikaajalise haiguse või põletava kuumuse tõttu ning nad ei lähe kergesti üle või isegi jäävad eluks ajaks, siis nimetatakse ka neid kvaliteetideks (sest samamoodi nimetatakse meid nende järgi mingisugusteks). Sarnaselt nendega nimetatakse talutavateks kvaliteetideks ja talumisteks ka hinge järgi. Sest neid, mis tekivad kohe sündimisel mingitest talumistest, nimetatakse kvaliteetideks, nagu näiteks hullumeelsus ja ärrituvus ja niisugused, sest nende järgi nimetatakse mingisugusteks – hullumeelseteks ja kergestiärrituvateks. Samamoodi ka igasugused kõrvalekalded, mis ei ole loomupärased, vaid tekivad mingisugustest muudest nähtustest, millest on raske lahti saada või mis on täiesti muudetamatud, on samuti kvaliteedid, sest nende järgi nimetatakse mingisugusteks." (Kategooriad 9b19–10a10). Aga seda sõna kasutatakse kasutab Aristoteles "Metafüüsikas" ja mujal sageli väga üldiselt, nii et selle alla mahuvad kõik asja omadused, mis ei ole talle olemuslikud.
1028a21–30: kõndimine ja kõndiv
Siin vastandab Aristoteles kõndimist jne kõndivale jne. Ta ütleb, et võib kahelda, kas kõndimine on olemine, aga kõndiv tundub "rohkem" olevana, sest see sõna eeldab mingit kindlat üksikut substantsi, kes kõnnib. Ta järeldab, et tänu (üksikule?) substantsile saabki öelda, et ka kõndimine on, ning et (üksik) substants ongi esmaselt olev. On selge, et siin mõeldakse olemise all olemasolemist, ning et "substants ja indiviid" tähendab üksikut substantsi. Nii et on loomulik oletada, et, nagu ütleb teooria A, esmased substantsid on esmaselt, ja kõik muud asjad on tänu sellele, et neid esmaste subjektide kohta tõeselt preditseeritakse. Nii et tõepoolest on siin jutt üksikutest substantsidest. Aga saab lugeda ka teisiti. Aristotelesel on kaks alust kahtlemiseks, et kõndimine on olev: kõndimine ei ole oma loomult iseenesest olev ja kõndimine on substantsist lahutamatu. Paistab, et mõlevad tähendavad lihtsalt, et kõndimine on ainult tänu sellele, et on substantsid, kes kõnnivad, mis nähtavasti tähendab lihtsalt seda, et on kõndivad. Aga Aristoteles ei ütle, et substants, kes kõnnib, on sama mis kõndiv. Ta ütleb hoopis, et substants on kõndiva subjekt. Substants ja kõndiv on eri asjad ning substants on kõndivale aluseks, all-lebav. Meile tundub see mõttetusena, sest inimene ongi kõndiv. Aga Aristoteles räägib väljenditest "inimene" ja "kõndiv". Need osutavad samale asjale, kuid kirjeldavad seda erinevalt: üks ütleb, mis see asi olemuslikult on, teine kirjeldab selle sattumuslikku seisundit. Ja "kõndiv" saab midagi kirjeldada ainult, kui sellel juba on olemuse kirjeldus, näiteks "inimene", "koer", "ämblik". Umbes niisugune on Aristotelese "essentsialism". Selle järgi teatud kirjeldused ja iseloomustused ilmutavad nende olemust ja ütlevad, mis nad on, nii nagu teised seda ei tee. (Gareth P. Matthews. ütleb Aristotelese teooria kohta rohkem. Meie esitame selle teooria asju ja kirjeldusi hoolikalt eristades, aga Aristoteles räägib nii, et see erinevus ähmastub. Ja mõnes kohas see hägustab ka tema mõtlemist. (Sattumuslikust samasusest ja ühtsusest räägivad Gareth Matthews ja Frank Lewis .) Niisiis on Aristotelese järgi siin juttu vähemalt kolme sorti entiteetidest, nimelt üksikutest substantsidest (inimestest), üksikutest kõndivatest ja kõndimisest endast. Esimene on teise subjekt. Aga mis suhtes on esimene kolmandaga ja teine kolmandaga? Tekstist vaevalt midagi otseselt selgub. Aga võib-olla Aristoteles peab silmas, et üksikud substantsid on üksikute kõndivate subjekt ja üldised substantsid on üldise kõndimise subjekt.
1028a28–b2: substantsi esmasus
Eelmises lõigus on väidetud, et esmaselt on substants. Nüüd on jutt "esmase" kolmest tähendusest: logose (definitsiooni) poolest, teadmise poolest ja ajaliselt. Pole päris selge, kas ta peab silmas, et peale esmasuse olemise poolest on veel kolm esmasuse viisi või need kolm on olemise poolest esmasuse viisid.
Tõlge
Arvatakse, et substants leidub kõige ilmsemalt kehades （sellepärast ütleme, et elukad ja taimed ja nende osad on substantsid, ja samuti looduslikud kehad, nagu tuli ja vesi ja maa ja igaüks niisugustest, ja kõik, mis on nende osad või koosnevad nendest, nagu taevas ja selle osad, tähed ja kuu ja päike); kas aga ainult need on substantsid või ka muud, või mõned nendest või ka muud, või mitte ükski nendest, vaid mingid teised, seda tuleb mõelda. Mõned arvavad, et keha piirid, nagu pind ja joon ja punkt ja ühik, on substantsid, ja rohkem kui keha ja tahke keha. Veel mõned arvavad, et peale aistitavate asjade niisuguseid ei ole, teised aga, et on rohkemad ja rohkem olevad igavesed olevad, nagu Platon arvab, et on ka  eidosed ja matemaatilised asjad,  kaks substantsi, ja kolmas aistitavate kehade substants, Speusippos arvab, et on veel rohkem substantse alates Ühest, ja iga substantsi alged, üks arvude oma, teine suuruste oma, siis hinge oma; ja sel teel ta pikendab substantse. Mõned jälle ütlevad, et eidostel ja arvudel on sama loomus, ja muud on sõltuvad, jooned ja tasandid, kuni taeva substantsi ja aistitavate asjadeni.
Ousia öeldakse kui mitte rohkemati, siis kõige sagedamini vähemalt neljati; sest nii olemus [τὸ τί ἦν εἶναι] kui üldine [τὸ καθόλου] kui ka sugu arvatakse olevat ousia, ja neljas neist on substraat [ὑποκείμενόν], mille kohta muud öeldakse, seda ennast muu kohta aga enam ei öelda; sellepärast tuleb kõigepealt eristada selle kohta;
1029a
sest esmast substraati arvatakse kõige rohkem olevat substants [οὐσία]. Niisugusel teel me ütleme substraadiks mateeriat, teisel teel vormi, kolmandal teel neist koosnevat asja (ütlen mateeriaks näiteks vaske, vormiks kuju kujundust, neist koosnevaks asjaks skulptuuri, tervikut), nii et kui eidos on mateeriast esmasem ja rohkem olev, siis ta on sama põhjendi järgi ka mõlemast koosnevast esmasem.