cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kukruse mõis
Ajalugu
Aastatel 1877–1917 oli mõisaomanik Hermann Georg von Toll (Roberti poeg), 1917–1919 Benno von Toll (Hermanni poeg), kelle käes oli mõis kuni 1919. aasta sundvõõrandamiseni.
Eesti NSV ajal, 1945. aastast oli mõisa peahoones Kohtla-Järve sovhoosi töötajate korterid ja kauplus, aidahoones ladu.
Mõisaansambel
pisi|Kukruse mõisa ait
Kukruse mõisa peahoone on ehitatud mitmes osas, algne ühekorruseline barokne kivihoone ehitati arvatavasti 18. sajandi lõpul. 19. sajandi algul peahoonet pikendati, lisades eenduvad tiivad ida- ja lääneosale. 19. sajandi lõpul ehitati peahoonele teine korrus ning lääneosale lisati veel pikuti teine tiib. Mõisaansambli teistest hoonetest on tänapäevani alles Kukruse mõisa hobusetall ja härjatallid, ait, tõllakuur, kelder, viljakuivati ning varemetena viinavabrik, valitseja- ja kärnerimaja.
Mõisa kalmistu
pisi|Kukruse mõisa allee matusepaigaga
Kukruse mõisa kalmistu jääb mõisa südamest linnulennult umbes 1,1 km kaugusele lõunaedelasse, kuhu viib Kukruse mõisa allee, von Tollide matusepaigaga.
Kukruse mõisa park
Kukruse mõisa peahoone ees oli avar vabakujuline park, mis isoleeris selle majandushoonete rühmast ja pargis oli laiaulatuslik tiigisüsteem []mitmete saartega. Peahoone ees oli avar poolringikujuline esiväljak, kust algas mitmekordne võimas lehisallee 0,7 km kaugusel asuva perekonna matmispaigani, kus oli väike paekivist krohvitud seintega ja viilkatusega kabel. Kukruse park oli 1860. aastatel taimestiku poolest üks liigirikkamaid ja haruldasemaid. Vähetuntud puudest ja põõsastest olid virgiinia kadakas, Douglasi enelas, harilik humalapuu, paberi- ja paplilehine kask, harilik kuldvihm, alpi ja pürenee kuslapuu, roheline lepp, pikaoksane ja karedakarvane luudpõõsas, ameerika ja ümaralehine saar, sulgjas stafülea, gruusia, itaalia ja punane vaher. Rohkesti kasvas viirpuid: Douglasi, elliptiline, kollane, must, ploomilehine, sulglõhine, täpiline, Tourneforti, viltjas ja ümaralehine viirpuu ning reinvars- ja ida-viirpuu.
11 hektari suurune Kukruse mõisa park on tänapäeval kaitseala (KLO1200444).
Isikuid
Kukruse mõisaga on seotud, Robert von Tolli venna Linnamäe mõisniku Arendt Wilhelm Gustavi (1800–1863) poeg, Vene polaaruurija Eduard von Toll (1858–1902), kellelt pärinevad Põhja-Siberi esimesed põhjalikud geoloogilised ning klimaatilised uurimused.
Ann Christy
Christianne Leenaerts (esinejanimega Ann Christy; 22. september 1945 Antwerpen – 7. august 1984 Meise) oli Belgia laulja.
1975. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Gelukkig zijn", mis kogus 17 punkti ja saavutas 15. koha.
Tiberios III
Tiberios III või ladinapäraselt Tiberius (kreeka keeles: Τιβέριος) oli Bütsantsi keiser 15. veebruarist 698 kuni 10. juulini või 21. augustini 705. Tema sünninimi oli Apsimar. Tema varasema elu kohta on teada väga vähe.
Valitsemine
Valitsedes võttis Apsimar endale nimeks Tiberios. Tema valitsemisaja ning tema kui inimese kohta on säilinud väga vähe.
Pärast tema võimule tulekut lõppesid katsed Aafrika rannikut tagasi vallutada. Bütsantsil tuli leppida vaid mõningate saartega selles piirkonnas. Samal ajal olid aga Bütsantsi väed suhteliselt edukad Süürias, andes araablastele mitu hävitavat lööki. Üldiselt aga iseloomustas seda aega islami ja kristliku maailma suhete pingestumine. Kui varem suhtusid moslemitest araablased vallutatud alade kristlastesse sallivalt, lubades neil jääda oma usu juurde ja kodukohtadesse, siis nüüd hakati neilt nõudma islami vastuvõtmist või lahkumist.
Justinianus II
pisi|Justinianus II Tiberios III mõistis suurepäraselt, et pagenduses viibival Justinianus II on temast tunduvalt rohkem õigust troonile, ning ta püüdis igati saada väljasaadetud ekskeisrit oma valdusse või organiseerida tema tapmist.
Justinianus II viibis Krimmis pagenduses kuni Tiberiose võimule tulekuni suhteliselt vabades tingimustes. Sandistamine ja pagendus polnud suutnud tahtejõulist ja energilist ekskeisrit murda. Justinianus ei leppinud hetkekski talle määratud saatusega, vaid tegeles kogu aeg tagasitulekuplaanide sepitsemisega. Kui siis tema kõrvu jõudsid teated Leontiose kukutamisest, suurendasid need lootust pääsemisele veelgi. Nüüd ei pidanud Justinianus enam isegi vajalikuks oma kavatsusi varjata, sai ta ju suurepäraselt aru, et tal pole Tiberioselt midagi head oodata. Samas seadis uus vastasseis üsna keerulisse olukorda linnavõimud. Ühest küljest nõudis Tiberios nimeka vangi väljaandmist, kuid teisest küljest võis sündmuste areng tuua troonile tagasi hoopis Justinianuse - ja siis oleks usurpaatori nõudmise täitmine osutunud ettenägematute tulemustega sammuks. Kasude ja kahjude kaalumine põhjustas linna võimumeestele suurt peavalu, kuid pärast tuliseid vaidlusi otsustati lõpuks endine keiser ikkagi pealinna saata. Saades linnavõimude kavatsustest teada, ei jäänud Justinianusel muud midagi üle kui põgeneda. Ta varjas ennast mõnda aega ühes kindluses, kust hiljem lahkus, et otsida kaitset ja abi kasaaride khaani juurest, kes võttis ta ka südamlikult vastu.
Justinianus oli tol ajal lesk, mis võimaldas tal sõlmida poliitilise abielu khaani õega. Kui teated nendest sündmustest Konstantinoopolisse jõudsid, siis saatis Tiberios khaani juurde oma saadikud palvega anda Justinianus välja. Kui see variant aga khaanile sugugi ei sobi, siis soostus Tiberios lahkesti endise keisri tapmisega. Loomulikult lubati khaanile selle eest rikkalikku vaevatasu. Konstantinoopolist olevat saadetud sedavõrd rohkesti kulda, et khaan võttis ettepaneku vastu ja andis loa Justinianus surmata. Tapatöö täitmise jaoks oli Tiberios lähetanud koos saadikutega spetsiaalsed mõrvarid. Kuid khaani rahaahnusest sündinud kavatsusest sai teada tema õde, kes kibekähku hoiatas oma abikaasat Justinianust. Asjast kuulda saanud, kutsus füüsiliselt väga tugev Justinianus mingil tühisel ettekäändel potentsiaalsed mõrvarid ühekaupa enese juurde ja kägistas nad oma käega. Kuigi khaan väitis hiljem, et tal pole mingeid kurje kavatsusi mõtteski olnud, ei saanud Justinianus tema õukonda enam jääda ning põgenes Bulgaariasse, kust lootis sealselt valitsejalt abi saada. Kuid merel tabas põgenike laeva, millega olid juba liitunud toetajad Krimmist, erakordselt tugev torm. Legendi järgi olevat üks Justinianuse kaaslastest talle üle tuule ja raju kisanud: "Me upume! Tõota Jumalale, et kui ta annab sulle tagasi sinu riigi, siis tänutäheks pääsemise eest lubad sa oma vaenlastele mitte kätte maksta!" Justiniaus aga olevat sellele üleskutsele vastanud: "Kui ma peaks kellegi neist ellu jätma, siis Jumal uputagu mind!" Ja et keisri laev tuli tormist välja ja jäi vee peale püsima, siis sai Justinianus Jumalalt endalt kinnituse edasiseks tegutsemiseks.
Bulgaaria valitseja juurde jõudes pakkus Justinianus abi eest väärilist tasu ning lisaks oma tütart talle naiseks. Bulgaarlased võtsidki selle pakkumise vastu ja liit oli sõlmitud.
Võimult tõukamine ja surm
705. aasta suvel ilmus Justinianus koos uute liitlastega ootamatult Konstantinoopoli müüride alla. Väidetavalt olevat Justinianus kolme päeva jooksul nõudnud, et talle avataks väravad, viidates oma seaduslikule õigusele asuda troonile. Vastuseks kõlasid müüridelt vaid naer ja pilked. Linna kaitsjad olid endas kindlad, sest nende arvates ei kujutanud bulgaarlaste ratsavägi vägevatele müüridele mingit ohtu. Kuid ööl vastu neljandat piiramispäeva hiilis hulljulge Justinianus ühes väikese sõjasalgaga mooda veetorustikku linna. See oli niivõrd ootamatu käik, et kui nüüd Justinianust ja tema sõdureid järsku teisel pool müüre nähti, puhkes Tiberiose pooldajate seas paanika ja sissetungijad hõivasid praktiliselt vastupanuta keisripalee. Kuidas nendel hetkedel käitus Tiberios, pole täpselt teada, kuid põgenemisel võeti ta kinni ja toodi tagasi pealinna. Mõne aja pärast toodi kloostrist kohale ka teine usurpaator Leontios. Pärast avalikku mõnitamis hukati mõlemad troonianastajad ajavahemikus august 705 kuni veebruar 706.
Bruce Lee ausammas (Los Angeles)
Bruce Lee ausammas on Bruce Lee mälestuseks püstitatud mälestusmärk Los Angeleses Hiinalinnas.
Teos avati 2013. aasta 15. juunil.
Valkla kõrts
pisi|Valkla kõrtsihoone pisi|Valkla kõrtsihoone (juuli 2013) Valkla kõrts on endisaegne kõrts Harju maakonnas Kuusalu vallas Valkla külas. Kõrtsihoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks. Kõrtsihoone oli Põhja-Eesti üks suurimaid kõrtsihooneid, mis jäi vana äärde.
Kõrtsihoone ehitati tõenäoliselt 18. sajandil.
Surnud 2017
''Sellel leheküljel loetletakse 2017. aastal surnud tuntud inimesi ja loomi.
Kennis & Kennis
Kenniste põhitegevuseks on väljasurnud loomaliikide rekonstrueerimine. Kennis & Kennis on tuntuks saanud eelkõige hominiidide rekonstruktioonidega. Nende loomingu põhitellijaiks on muuseumid, samuti on nende töid avaldatud korduvalt National Geographicu esikaanel.
Inimese põlvenemise arenguloost raamatu "Evolution: The Story of Man" ('Evolutsioon. Inimese lugu', 2011) kirjutanud Alice Roberts kasutas illustreerimiseks vendade Kenniste loodud 3D-mudelite rekonstruktsioonide fotosid.
Kennis & Kennise kuulsamaid töid on Tirooli Alpide liustikust leitud 5300 aasta vanuse muumia ("jäämehe") Ötzi rekonstruktsioon. Teisi tuntud töid: neandertallanna Wilma, Feldhoferi neandertallane ja "Lucy laps" (kolmeaastane Australopithecus afarensis).
Mõõt (mõõtevahend)
Mõõt ehk materiaalmõõt on mõõtevahend füüsikalise suuruse ühe või mitme väärtuse püsivaks edastamiseks või esitamiseks. Ühte mõõteväärtust esitab näiteks kaaluviht (massi mõõt), mitut väärtust näiteks mõõtejoonlaud (pikkuse mõõt). Mingi suuruse mitme väärtuse hoidmiseks ja esitamiseks on kasutusel üksikmõõtude (nt kaaluvihtide) komplekt.
Kui mõõt on kalibreeritud ja mõõtetulemust saab kasutada kalibreerimiseks või taatlemiseks, siis võib teda nimetada tööetaloniks.
Ahto Kennik
Ahto Kennik (2. oktoober 1933 Tartu – 1. märts 2019) oli eesti ajaloolane.
Ta lõpetas 1951. aastal Tartu 1. Keskkooli ja 1956. aastal Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo erialal. Ta õppis aastatel 1960–1963 Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi aspirantuuris, kaitses 1972. aastal väitekirja "Keskerihariduse areng Nõukogude Eestis (1944–1961)" ja sai ajalookandidaadi kraadi.
Ta töötas pärast ülikooli lõpetamist aastatel 1956–1960 Eesti NSV Riiklikus Ajaloo Keskarhiivis Tartus. Aastatel 1963–1970 töötas ta Eesti NSV Ministrite Nõukogu juures asuvas Arhiivide Valitsuses ja aastatel 1970–1993 Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi rahvahariduse ajaloo sektoris. Alates 1993. aastast töötas ta Riigiarhiivis.
Tema põhilised uurimisvaldkonnad olid keskeri- ja kutsehariduse ajalugu Eestis ja arhiividus.
Teoseid
Artikleid Eesti haridusloo ja arhiivinduse alalt.
Isiklikku
Tema hobi oli male.
Ignati (Moskva patriarh)
Ignati (ka Ignatius, vene Игнатий; u 1540 – u 1620 Vilnius) oli kreeka päritolu õigeusu vaimulik, aastatel 1605–1606 Moskva ja kogu Venemaa patriarh.
Ignati sai patriarhiks Vale-Dmitri I võimule tulles ja tagandati ametist tema tapmise järel. Vene Õigeusu Kirik ei pea Ignatit legitiimseks patriarhiks ning seetõttu puudub ta sageli ametlikes Moskva patriarhide loendites.
Elulugu
Ta oli rahvuselt kreeklane, pärit Kreeta saarelt. Kreekas teenides oli tema vaimulik nimi Ignátios (Ιγνάτιος). Tema varasemast elust on teada vähe, eri andmetel teenis ta piiskopina kas Küprosel või siis Áthose poolsaarel Ierissósis. Võimuvõitluses vastaskandidaadile allajäänuna ja türklaste ebasoosingusse sattununa oli sunnitud piiskopitooli hülgama ja põgenema. Esialgu leidis ta varjupaiga Roomas, kuid katoliku kiriku keskusse ei jäänud ta kauaks.
Venemaale jõudis ta Konstantinoopoli patriarhi delegatsiooni koosseisus 1590. aastatel, kuid millal täpselt, ei ole selge. Kõige varasema ajana on pakutud 1593. aastat, kuid kindlalt on teada vaid see, et 1598. aastal osales ta Boriss Godunovi kroonimisel. Tuntud vene kirikuloolane Anton Kartašov on aga kirjutanud, et Ignati tuli Venemaale mitte Konstantinoopoli, vaid hoopis Aleksandria patriarhi esindajana.
Ignati jäi Venemaale, kuid kohe talle seal piiskopitooli ei antud. Eri andmetel sai ta alles kas 1602. või 1603. aastal Rjazani ja Muromi peapiiskopiks. Midagi silmapaistvat tema teenistusest piiskopiametis teada ei ole.
Moskva patriarh
9. augustil (vkj 30. juulil) 1605 kroonis patriarh Ignati usurpaator Dmitri Venemaa tsaariks. Uus tsaar andis piiskoppidele eesotsas patriarhiga oma eelkäijatega võrreldes märksa enam võimu, lubades neil osaleda bojaaride duuma istungitel, kus arutati kõiki olulisemaid riiklikke küsimusi.
Patriarh Ignati püüdis suunata uut tsaari ajama karmimat ja põhimõttekindlamat sisepoliitikat. Nii soovitas ta mitte anda armu bojaar Vassili Šuiskile, kelle maakogu oli algselt surma mõistnud, kuid Dmitri ei võtnud tema soovitust kuulda. Ajalugu näitas, et see oli ekslik otsus: 1606. aastal Vale-Dmitri mõrvamisega päädinud vandenõu juhiks oli just Šuiski.
Vale-Dmitri võimu ajal sattus õigeusu kirik Poola kuninga ja paavsti tugeva surve alla, kes nõudsid Dmitrilt varasema toetuse eest Vene Õigeusu Kiriku allutamist paavsti võimule. Dmitril ja patriarh Ignatil õnnestus neid nõudmisi tõrjuda – nad nõustusid vaid kristliku sõjalise liidu moodustamisega Osmanite riigist lähtuva ohu vastu, mis aga Dmitri kukutamise tõttu kunagi ei realiseerunud.
Vale-Dmitri valitsusaja viimaste kuude keskne teema oli valitseja abielu poolatar Maryna Mniszchównaga (tuntud ka nime Marina Mniszech all). Katoliku kirik ja Poola aadel ei soovinud, et Maryna Dmitriga abielludes usku vahetab, samuti ei olnud nad nõus õigeusu kombestiku kohase laulatusega. Õigeusu ringkondades nõuti aga Maryna kui katoliiklase uuesti ristimist enne Venemaa valitsejaga abiellumist. Patriarh Ignati toel jõuti lõpuks kompromissile, et Marynat uuesti ei ristita ning ta säilitab privaatselt oma katoliikliku usu, kuid laulatus viiakse läbi õigeusu kommete kohaselt. Ainsana ei nõustunud Vene kiriku hierarhidest selle kompromissiga Kaasani metropoliit Germogen ja Kolomna piiskop Jossif.
12. mail (vkj 2. mail) 1606 sõitis Maryna oma kaaskonnaga Moskvasse sisse, kuid patriarh teda kui katoliiklast avalikult tervitama ei läinud. 18. mail (vkj 8. mail) kroonis patriarh Ignati Maryna Moskva Jumalaema Uinumise katedraalis esmalt Venemaa tsaarinnaks ja seejärel laulatas ta Dmitriga. Laulatus viidi läbi privaatselt, ainult valitseja lähima kaaskonna ja kiriku kõrgemate hierarhide juuresolekul.
27. mail (vkj 17. mail) 1606 tapsid vürstide Vassili Šuiski ja Mihhail Saltõkovi juhitud vandenõulased Vale-Dmitri. Kohe võeti vahi alla ka patriarh Ignati ja kutsuti kokku erakorraline kirikukogu, mis süüdistas patriarhi valeusulise Maryna abielu pühitsemises ja talle armulaua andmises, ilma et Marynat oleks uuesti ristitud. Selle formaalse süüdistuse alusel tagandati Ignati ametist ja vangistati Moskva Kremli Tšudovi kloostrisse.
29. mail (vkj 19. mail) pakkus bojaaride duuma rahvamassile välja valida esmalt riigile uus patriarh, kuid rahvas nõudis esmajärjekorras uut tsaari. Nii krooniti Vassili Šuiski 10. juunil (vkj 1. juunil) tsaariks patriarhi õnnistust saamata ja alles 13. juulil (vkj 3. juulil) asus patriarhitoolile senine Kaasani metropoliit Germogen.
Viimased aastad
Patriarh Ignati jäi Moskvasse aresti 1611. aastani. Pärast Moskva vallutamist poolakate poolt ja patriarh Germogeni vangistamist kasutati teda korra, 3. aprillil (vkj 24. märtsil) 1611 pidulikul jumalateenistusel, millega tervitati Moskvasse saabunud uut tsaari, Poola printsi Vladislavi. Ignati täitis teenistusel patriarhi rolli ja teenis patriarhi rõivastes.
Tal õnnestus Moskvast põgeneda 6. jaanuaril 1612 (vkj 27. detsembril 1611), kuid tee peal teda rööviti ja Smolenski lähistel langes ta Poola vägede kätte, kes toimetasid ta kuningas Zygmunt III Waza laagrisse. Sama aasta novembris võttis kuningas endise patriarhi endaga kaasa uuele sõjaretkele Moskvasse, kuid see retk nurjus. Pärast seda paigutasid poolakad Ignati Vilniuses asuva Püha Kolmainu idakatoliku vennaskonna kloostrisse, kus teda sunniti avalikult õigeusust lahti ütlema ja seda kinnitama avalikus kirjas paavstile.
1615. aastal anti talle Vitebski peapiiskopkonnas oma maavaldused, mis muutis ta majanduslikult sõltumatuks Püha Kolmainu vennaskonnast. Eduka sõja korral oli kavas rakendada teda esialgu uuesti Venemaal, kuid seda võimalust ei tekkinud. 1618. aasta sõjakäigu ajal aga tema nime ega isikut enam ei kasutatud.
Täpselt pole teada ka Ignati surmaaeg. Varasemad uurijad paigutasid tema surma 1640. aasta lähistele, kuid uuemates uurimustes on leitud, et ta võis surra pigem 1620. aasta paiku. Tõenäoliseks surmaajaks on peetud kas 1618. või 1619. aastat.
Tiina Jaaksoo (muusikateadlane)
Tiina Jaaksoo (aastani 1964 Tiina Priks; 1. märts 1939 Tartu – 25. aprill 2016) oli eesti muusikateadlane ja pedagoog.
Ta õppis aastatel 1957–1960 Tallinna Muusikakoolis muusikateooriat, seejärel Tallinna Riiklikus Konservatooriumis muusikateaduse erialal, mille lõpetas aastal 1966 (töö "Ooperite "Vikerlased", "Kaupo" ja "Võidu hind" retsitatiivid", juhendaja Artur Vahter). Täiendas end 1980. aastatel Moskva konservatooriumi juures asuvas keskmuusikakoolis harmoonia, solfedžo ja elementaarteooria õpetamise metoodika alal ning Eesti Muusikaakadeemias praktilise harmoonia alal.
Heinrich Petlem
Heinrich Petlem (27. märts 1910 Simbirski kubermang, Venemaa – 14. september 1988 Tartu) oli eesti arstiteadlane ja kirurg.
Tiina Jaaksoo (muusikateadlane)
Isiklikku
Ta oli abielus informaatikateadlase Ülo Jaaksooga. Tema vend Priidu Priks on insener ja poliitik.
Heinrich Petlem
Elukäik
1917. aastal asus perekond Tallinna. Heinrich Petlem lõpetas 1929. aastal Tallinnas H. Kubo Ühisgümnaasiumi, 1936 Tartu Ülikooli arstiteaduskonna, viibis 1938 erialasel täiendusel Berliinis, meditsiinikandidaat (1950, TRÜ), väitekiri "Haavandtõve kirurgiline ravi Vabariiklikus Tartu I Haavakliinikus 1918–1947". Oli 1936–1948 TÜ teaduskonnakirurgia kateedri assistent ja vanemassistent, 1959–1984 dotsent, 1948–1972 hospitaalkirurgia kateedri juhataja. Õpetas üld-, teaduskonna- ja hospitaalkirurgiat, traumatoloogiat, uroloogiat, välikirurgiat, ortopeedilist ravikehakultuuri ja spordivigastusi.
Teadustöö
Uurimisvaldkonnad: abdominaal- ja uroloogiline kirurgia, ka urgentne kirurgia ja traumatoloogia. Oli laia profiiliga tippkirurg, kes arendas eriti seedekulgla kirurgiat ja traumatoloogiat, ka urokirurgia rajajaid ning kilpnäärmeoperatsioonide täiustajaid. Oli mitmete teadusseltside ja organisatsioonide liige, sh Eesti NSV ja Tartu Kirurgide Seltsi, Eesti NSV Uroloogide Seltsi juhatuse liige, paljude erialaste nõukogude ja komisjonide liige. Eesti NSV teeneline arst (1970). Üle 60 teadustrükise, sh 2 monograafiat.
Maivi
Maivi on naisenimi.
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 1060. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Maivi 55 naisel.
Kaupo Känd
pisi|Kaupo Känd esinemas kaheksandal [[Lennart Meri konverentsil Foto: Ave Maria Mõistlik, 26. aprill 2015 ]] Kaupo Känd (sündinud 29. septembril 1970) on eesti filosoof ja diplomaat.
Ta on alates jaanuarist 2006 Sotsiaaldemokraatliku Erakonna liige.
Känd töötab Haagis Lõuna-Kaukaasia ja Tadžikistani alal OSCE vanemnõunikuna. Ta on töötanud aastaid Euroopa Liidu diplomaadina Thbilisis, sealhulgas Gruusia sõja ajal.
Igor Bõkov
Igor Jurjevitš Bõkov (vene keeles Игорь Юрьевич Быков; sündinud 26. jaanuaril 1954 Tambovis Vene NFSV-s Nõukogude Liidus) on vene arstiteadlane, sõjameditsiini spetsialist, professor, meditsiiniteenistuse kindralpolkovnik, Venemaa Teaduste Akadeemia liige.
Ta on 2007. aastast Setšenovi-nimelise 1. Moskva Riikliku Meditsiiniülikooli meditsiiniteenistuse organiseerimise ja taktika kateedri professor. Aastatel 2004–2007 oli ta Venemaa Kaitseministeeriumi Sõjameditsiini Peavalitsuse ülem ja ühtlasi Venemaa Föderatsiooni Relvajõudude meditsiiniteenistuse ülem. 2007. aasta novembris vabastati ta Venemaa Föderatsiooni presidendi seadlusega sõjaväeteenistusest.
Haridus ja töökäik
Bõkov lõpetas kiitusega Kirovi-nimelise Sõjameditsiini Akadeemia kahel korral: 1977. aastal maaväe sõjaväearstide ettevalmistamise teaduskonna ja 1984. aastal juhtiva koosseisu teaduskonna. Vahepeal oli ta sõjaväeteenistuses Balti sõjaväeringkonnas, algul sõjaväearstina, seejärel teenis meditsiiniroodu komandörina.
pisi|80px| Orden "[[Sõjaliste teenete eest" ]]
Tunnustus
Teda on autasustatud ordeniga "Sõjaliste teenete eest".
Areoolpilvik
Kübar on hallitusroheline, 6–15 cm lai.
Telex
Telex on Belgia ansambel.
1980. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Euro-Vision".
Père-Lachaise'i kalmistu
Kalmistu on nime saanud jesuiidi preestri ja Louis XIV pihiisa François de la Chaise'i järgi.
Père-Lachaise'i kalmistu avati 1804. aastal.
Eestlastest on kalmistule maetud Eduard Wiiralt ja Vladimir-Georg Karassev-Orgusaar.
Malve
Malve on naisenimi.
Micha Marah
pisi|Micha Marah Micha Marah (sündinud 26. septembril 1953 Oud-Turnhoutis) on Belgia laulja.
1979. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Hey Nana".
Urve Ratas
Urve Ratas (aastani 1974 Sepp, sündinud 30. mail 1940 Tallinnas) on eesti geograaf.
Elulugu
Urve Ratas lõpetas 1958. aastal Tallinna 10. Keskkooli, 1963. aastal Tartu Ülikooli ja 1968. aastal Teaduste Akadeemia Tallinna Botaanikaaias aspirantuuri, geograafiakandidaat (1974, TÜ), väitekiri "Hiiumaa maastike iseloomustus ja genees". Oli aastail 1965–1993 Tallinna Botaanikaaias mitmesugustel ametikohtadel (nooremteadur, vanemteadur ja aastail 1973–1992 maastikulabori juhataja). Alates 1993. aastast on ta TPÜ Ökoloogia Instituudi vanemteadur ja TPÜ geoökoloogia õppetooli dotsent.
Isiklikku
Urve Ratas on teenistuja tütar. Ta abikaasa oli Rein Ratas ja nende poeg on Jüri Ratas.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: maastikuteadus, probleemiks Eesti saarte maastike struktuuri dünaamika ja genees, samuti soolakuliste rannamuldade uurimine. Osalenud Tallinna parkide jt loodusalade uurimises. Autasustatud Baeri mälestusmedaliga (1992).
Tähelepanumajandus
Tähelepanumajandus on kommunikatsiooniliste protsesside seletamisel kasutatav kontseptsioon, milles kasutatakse majandusteadusele omaseid mudeleid ning defitsiitse kauba tähenduses vaadeldakse tähelepanu. Informatsiooniliste teenuste hinna alanemise olukorras muutub oluliseks tähelepanu – olles ühteaegu defitsiitne ressurss, oodatud kasum, majanduslik kapital ja sotsiaalne valuuta.
Esimeseks tähelepanumajanduse seletajaks peetakse Nobeli majandusauhinna 1978. aasta laureaati Herbert Simonit.
Tähelepanumajanduse üks populariseerija, ajakirjanik Michael Goldhaber on valdkonna psüühilist tagamaad seletanud lausega: "Rahuldus saabub, kui annad informatsiooni, mitte saad seda."
Visela Põrguläte
Visela Põrguläte, tuntud ka kui Hõbeläte, Lehiku läte on ohvriallikas Võrumaal Urvaste kihelkonna Visela külas.
Põrgulätteks kutsus seda kirikurahvas, kellele jäid silma maarahva põlised taiad. Allikas on harudane seetõttu, et selle vesi usutakse mitte ainult haiguste kulgu peatavat, vaid lausa vähi vastu aitavat. Ka rahvatohter Kaika Laine olevat just selle lätte vee erilise väega raviallikaks tunnistanud. Teekond Hõbelätte juurde ei olnud, eriti talvisel ajal, kehale kerge, kuid ühtaegu põrgulik ja hõbedane pilt ning tunne olid vaeva väärt. Kui sedagi vett kauemaks vaatama jääd, elustuvad su vaimusilmale iidsed olevused oma hirmude ja rõõmudega. (autor: Ain Raal, 2013)
Eestis on olulisteks looduslikeks pühapaikadeks peetud veekogusid, peamiselt allikaid, aga sellele viitavad ka püha-nimelised jõed ja järved. Allikaid, nagu ohvrikivegi, usuti olevat mitut sorti: suuremal enamikul arvati olevat raviomadused – nt silmaallikad, aga oli ka ilma-, elu- või lihtsalt pühad allikad. Neisse ohverdati hõbeehetelt või -müntidelt kraabitud hõbedat, aga ka raha, helmeid jms.
John Gurche
John Gurche on ameerika kunstnik. Ta sai tuntuks oma eelajaloolise elu teemaliste maalide ja skulptuuridega, eriti töödega dinosaurustest ja hominiididest.
Gurche'i loomingut on eksponeeritud Ameerika Loodusmuuseumis, Fieldi Loodusmuuseumis ja mitmes Smithsonian Institutioni muuseumis. Ta on loonud ka illustratsioone National Geographicule.
Savikrohv
Savikrohv on ehituses kasutatav viimistlusmaterjal, mida kasutatakse seinte katmiseks. Savikrohv on üks krohvi liikidest.
Savikrohvi koostis
Savikrohvi koostiseks on looduslikud ained: pestud ja kuivatatud liiv fraktsiooniga 0,00–4,0 mm ja jahvatatud savipulber. Savi töötab sideainena ja liiv täiteainena. Liiv peab olema sõelutud, pestud ja kuiv. Liiva Fraktsioon valitakse vastavalt krohvi eesmärgile: 0–4 mm täite- ja aluskrohv, 0–2 mm tasandus- ja viimistluskrohv, 0–1 mm peenviimistluskrohv ja 0–0,5 mm pahtel. Optimaalne savi ja liiva suhe on 0,43–0,66, ehk ühele liiva ühikule tuleks lisada 0,43–0,66 ühikut savi. Kvaliteedi savikrohvi segule annab juurdelisatud armeeriv taimekiud, nendeks võivad olla õled, linaluu, kanepiluu, hundinuiavill, höövlilaast, looma karvad jne.
Kiiruisutamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
Kaks aastat varem hollandlaste poolt võeti kasutusele uut tüüpi klappuisud, mis tagas Naganos oluliselt kiiremad ajad. Hollandlane Gianni Romme edestas pikkadel distantsidel teisi kahe uue maailmarekordiga.
Savikrohv
Savikrohvi omadused
Savikrohvi olulisemad omadused on võime hoida ruumis ühtlast õhuniiskust ja temperatuuri. Kuna krohvi kuivamisel ja kivistumisel aurub sellest ainult vesi, suudab materjal niiskust uuesti siduda ja kuival ajal loovutada. Näiteks suudab 25 m2 seinal olev 2 cm paksune savikrohvi kiht siduda 20 liitrit vett. Stabiilne õhuniiskus on hea nii hingamisteedele ja nahale, aga hoiab ära ka hallituse tekke. Veel väldib savikrohv niiskuse liikumist puitkonstruktsioonidesse, mis hoiab ära puidu kahjustamist seente ja putukate poolt. Savi suudab õhust siduda ka mürgiseid aineid, näiteks on saviga kaetud ruumi õhus vähem lenduvaid orgaanilisi ühendeid ja parem tajutav õhukvaliteet. Tänu antistaatilisusele ei kogu saviseinad tolmu, mis vähendab ruumis tolmuosakeste lendumist. Ühtlast temperatuuri aitab hoida savi hea sooja sidumisvõime. Savikrohv kui materjal sobib puitkonstruktsioonide tule eest kaitsmiseks. Savikrohv lükkab edasi puidu söestumise algust ja vähendab söestumise kiirust, kuniks konstruktsioon on saviga kaetud. Tulekindluse juures on kõige tähtsam savikihi paksus. Samas on savikrohvil ka miinuseid. Näiteks ei talu savikrohv otsest kokkupuudet veega, mistõttu ei sobi savikrohv vannituppa ega köögi märgadesse piirkondadesse. Veel pole savikrohv löögikindel ja esemete seina kinnitamiseks savisse augu puurimisel võib see mõranema hakata.
Savikrohviga töötamine
Puitseina võiks enne krohvimist katta pillirooplaadiga ja betoonseina puhul betoon enne krohvimist mehaaniliselt karestada. Enne krohvimist tuleb veenduda, et pind oleks puhas, seejärel pinda niisutada saviveega, see parandab nakkuvust ja pind saab tolmuvabaks. Krohvimisel tuleb jälgida, et esimene kiht oleks 5–15 mm, pärast seda iga kiht aga kuni 10 mm. Samas tuleb jälgida seda, et iga pealekantav kiht oleks eelmisest õhem. Kihi paksus sõltub ka alusmaterjalist, mida ebatasasem materjal, seda paksem peab olema krohvikiht. Savikrohv võib sõltuvalt paksusest kuivada üle nädala. Et savi positiivsed omadused säiliksid, tuleb viimistlemisel kasutada värve lähtuvalt nende hingavusest.
Kiiruisutamine 1998. aasta taliolümpiamängudel
500 m
Kuupäev: 9.-10. veebruar Osavõtjaid: 42 võistlejat Riike: 16 Maailmarekord: 35,39 Hiroyasu Shimizu, 2. märts 1996, Calgary Olümpiarekord: 36,33 Aleksandr Golubev, 14. veebruar 1994, Hamar Olümpiavõitja 1994: 36,33 Aleksandr Golubev <br style="clear:both;" />
1000 m
Kuupäev: 15. veebruar Osavõtjaid: 43 võistlejat Riike: 17 Maailmarekord: 1.10,16 Jeremy Wotherspoon, 29. detsember 1997, Calgary Olümpiarekord: 1.12,43 Dan Jansen, 18. veebruar 1994, Hamar Olümpiavõitja 1994: 1.12,43 Dan Jansen <br style="clear:both;" />
5000 m
Kuupäev: 8. veebruar Osavõtjaid: 32 võistlejat Riike: 19 Maailmarekord: 6.30,63 Gianni Romme, 7. detsember 1997, Heerenveen Olümpiarekord: 6.34,96 Johann Olav Koss, 13. veebruar 1994, Hamar Olümpiavõitja 1994: 6.34,96 Johann Olav Koss <br style="clear:both;" />
10 000 m
Kuupäev: 17. veebruar Osavõtjaid: 16 võistlejat Riike: 9 Maailmarekord: 13.30,55 Johann Olav Koss, 20. veebruar 1994, Hamar Olümpiarekord: 13.30,55 Johann Olav Koss, 20. veebruar 1994, Hamar Olümpiavõitja 1994: 13.30,55 Johann Olav Koss <br style="clear:both;" />
500 m
Kuupäev: 13.-14. veebruar Osavõtjaid: 38 võistlejat Riike: 14 Maailmarekord: 37,55 Catriona Le May Doan, 28. detsember 1997, Calgary Olümpiarekord: 39,10 Bonnie Blair, 22. veebruar 1988, Calgary Olümpiavõitja 1994: 39,25 Bonnie Blair <br style="clear:both;" />
1000 m
Kuupäev: 19. veebruar Osavõtjaid: 40 võistlejat Riike: 14 Maailmarekord: 1.15,43 Chris Witty, 23. november 1997, Calgary Olümpiarekord: 1.17,65 Christa Rothenburger, 26. veebruar 1988, Calgary Olümpiavõitja 1994: 1.18,74 Bonnie Blair <br style="clear:both;" />
3000 m
Kuupäev: 11. veebruar Osavõtjaid: 31 võistlejat Riike: 16 Maailmarekord: 4.07,13 Claudia Pechstein, 13. detsember 1997, Hamar Olümpiarekord: 4.11,94 Yvonne van Gennip, 23. veebruar 1988, Calgary Olümpiavõitja 1994: 4.17,43 Svetlana Bažanova <br style="clear:both;" />
5000 m
Kuupäev: 20. veebruar Osavõtjaid: 16 võistlejat Riike: 9 Maailmarekord: 7.03,26 Gunda Niemann-Kleemann, 26. märts 1994, Calgary Olümpiarekord: 7.14,13 Yvonne van Gennip, 28. veebruar 1988, Calgary Olümpiavõitja 1994: 7.14,37 Claudia Pechstein <br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Emly Starr
Marie-Christine Mareels (esinejanimega Emly Starr; sündinud 5. septembril 1957 Laarnes) on Belgia laulja.
1981. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Samson".
Pobiedziska
Pobiedziska on linn Poolas Suur-Poola vojevoodkonnas Poznańi maakonnas, Pobiedziska valla halduskeskus. Pobiedziska asub Poznańi kesklinnast umbes 25 km idakirdes.
Kent Hovind
Kent E. Hovind (sündinud 15. jaanuaril 1953) on USA kreatsionist.
Jānis Rinks
Aastatel 1931–1932 töötas Rinks Frunze-nimelise Sõjaväeakadeemia Idamaade teaduskonna juhatajana.
Valentine Ligny
Valentine Madeleine Ligny (22. oktoober 1906 Avinion – 4. jaanuar 2022 Amiens) oli Prantsusmaa ülipikaealine. Alates 2021. aasta 17. detsembrist oli ta maailma ajaloo 50 vanima inimese hulgas. Surma ajal (4. I 2022) oli ta Prantsusmaal vanuselt teine ja maailmas vanuselt kuues elav inimene.
Kent Hovind
Ta on tuntud oma evolutsioonivastaste ja loomise põhimõtet pooldavate seminaride tõttu. Kõige tuntumad nendest on 6 seminari (pikkus kokku 17 tundi):
Kertši väina intsident
Kertši väina intsident oli 2018. aasta 25. novembril Kertši väinas toimunud vahejuhtum, mille käigus Venemaa sulges Kertši väina silla juures läbipääsu kolmele Odessast Mariupolisse teel olnud Ukraina mereväe alusele.
Olukorrast
Septembri lõpus olid Berdjanskis asuvasse Aasovi mereväebaasi teel olnud kaks Ukraina sõjalaeva läbinud Kertši väina takistusteta.
Novembri lõpus asusid Odessast Mariupolisse teele kolm Ukraina sõjalaeva: lahingukaatrid (suurtükikaatrid) Berdjansk (Бердянськ) ja Nikopol (Нікополь) ning puksiir Janõ Kapu (Яни Капу).
Sündmuse kirjeldus
Venemaa võimud sulgesid Kertši väina silla juures läbipääsu kolmele Mariupolisse teel olnud Ukraina mereväe laevale. Pärast Ukraina puksiiri Janõ Kapu rammimist avasid Venemaa piirivalvelaevad rahvusvahelistes neutraalvetes asunud Ukraina laevade pihta tule, haavates vähemalt kolme mereväelast, neist kahte raskelt. Ukraina mereväe laevad Berdjansk, Nikopol ja Janõ Kapu hõivati Venemaa eriüksuse poolt ja toimetati Kertši sadamasse. 24 mereväelast vangistati. Osa sõjavangidest viidi Kertšist üle Simferopolisse, osa Moskvasse Lefortovo vanglasse.
Järelmõjusid
Ukraina teatas sõjaseisukorra väljakuulutamisest.
Uudisteagentuur RIA Novosti teatas Venemaa kavast saata okupeeritud Krimmi poolsaare kaitseks täiendavaid S-400 Triumfi raketisüsteeme.
Tsiviilaluste tavapärane läbipääsurežiim Musta ja Aasovi mere vahel ei olnud 2018. aasta detsembri alguseks taastunud.
2018. aasta lõpul andis sõjalis-poliitiline rühmitus Donetski Rahvavabariik teada laevastiku loomisest Novoazovski läheduses asuvate "rahvavabariigi" rannikualade kaitseks.
ÜRO Inimõiguste Ülemvoliniku Ameti 2019. aasta veebruaris avaldatud raporti kohaselt on vangistatud Ukraina meremeeste näol tegemist sõjavangidega.
24 vangistatud meremeest vabastati Ukraina ja Venemaa vahelise vangide vahetamise käigus 2019. aasta 7. septembril. Hõivatud laevad tagastati Ukrainale 2019. aasta novembris. Laevad olid põhjalikult rüüstatud, kadunud olid isegi lambid, pistikupesad ja tualetipotid.
Võõrastemaja
Külalistemajaks peetakse omamoodi öömaja. Mõnes maailma piirkonnas (näiteks Kariibi mere piirkonnas) on külalistemajad odavaimad majutustüübid. Osades riikides on võõrastemajadeks eramajad, mis on ümber ehitatud. Omanik elab tavaliselt kinnistul täiesti eraldi piirkonnas ning külalistemaja võib olla majutusettevõtte vormiks. Seda tüüpi majutamisel on ka mõned olulisemas eelised :
Ülevaade
Mõnes maailma piirkonnas on külalistemajad ainus majutusvõimalus, mida saavad külastajad kasutada, kui neil pole ühtegi sugulast, kelle juures peatuda. Võõrastemajas puuduvad täiskohaga töötajad, kes on aga hotellis olemas.
Inglismaal on külalistemajad perekondade käes ja perekonnad elavad seal eeldusel, et külalised neid ei tülita seal viibitud aja jooksul. Kuigi enamik pereliikmeid töötavad 10-12 tundi päevas, siis nad võivad palgata osakoormusega töötajaid. Hotellidel on personali olemasolu 24/7, aga külalistemajadel on see aeg piiratud. Seetõttu tuleb tihti sisseregistreerimise aeg kokku leppida. Võõrastemajal on tavaliselt olemas ka restoran.
Indias on külalistemajade äris tohutut kasvu näha, eriti Delhi-NCR-is (riigi pealinna piirkond), kus IT-sektori edusammud ja Commonwealth Games 2010 olid kaks kõige mõjukamat tegurit. Tänapäeval on külalistemajade majutussektor palju paranenud. Isegi koduks muudetud külalistemaja pakub oma külalistele 3 tärniga samaväärseid võimalusi.
Turvalisus
Üldiselt on kahte varianti külalistemaja:
Esimeses külalistemaja versioonis peab külaline elama koos perega, kellelt nad saavad peavarju ja toitu. Külaline peab tegelema ülejäänud tööga. Näiteks peab ta riideid, voodiriideid ja sööginõusid pesema ning ruumi koristama. Teises külalistemaja versioonis pakutakse külalisele kõik mugavaks eluks vajalik. Neile antakse täielikult möbleeritud tuba, mugav voodi, konditsioneer, televiisor, soe ja külm vesi. Samuti tagatakse nende turvalisus.
Professionaalselt juhitud külalistemaja juures on ka suur pluss see, et omanik järgib kohaliku omavalitsuse poolt kehtestatud ohutusnorme. Mõned olulisemad ohutuspunktid on :
Noormees jalgrattaga muusikat kuulamas
pisi|Arvo Pärdile pühendatud skulptuur Rakveres; noorusaegadel käis helilooja Turu platsil telefoniposti otsas asuvast valjuhääldist raadiosaateid ja muusikat kuulamas. Skulptorid [[Aivar Simson ja Paul Mänd, 2010]] "Noormees jalgrattaga muusikat kuulamas" on helilooja Arvo Pärdi auks loodud mälestusmärk Rakvere linna keskväljakul.
Skulptuur reprodutseerib seiga Arvo Pärdi noorusajast, mil tulevane helilooja ei saanud kodus nii palju muusikat kuulata, kui soovis, ning käis seetõttu linna turuplatsil, tiirutades jalgrattaga ümber telefoniposti, mille otsas oli valjuhääldi, kust kostis klassikalist muusikat, peatudes aeg-ajalt ja teeseldes samal ajal tähelepanu millelegi muule. Mälestusmärgi autorid on skulptorid Aivar Simson ja Paul Mänd.
Püsimagnet
pisi|Hoburaudmagnet (rauapuruga) Püsimagnet on magnet, mida püsivalt, alaliselt ümbritseb magnetväli. Püsimagnetid valmistatakse niisugusest ferromagnetilisest materjalist, millel on suur koertsitiivsus, jääkinduktsioon ja magnetiline läbitavus. Niisugusteks materjalideks on erisugused raua sulamid (nt neodüümmagnet), samuti mittemetalsed (oksiidsed) materjalid.
Noormees jalgrattaga muusikat kuulamas
Idee jäädvustada skulptuurina "jalgrattaga poisi" ajajärk helilooja eluloost pakuti välja juba septembris 2006, kolm aastat hiljem korraldas linn ideekavandite konkursi.
Monument avati neli aastat hiljem, 11. septembril 2010, helilooja 75. sünnipäeval. Kohal oli ka Arvo Pärt ise, kellele kingiti skulptuurist väike koopia. Avamisel esitati Kati Kivitari koreograafiline etüüd kuuekümnele rattasõitjale “Otse vaadates ei näe te tihti midagi”.
Püsimagnet
Püsimagneti rakendustest oli esimene kompassinõel. Igapäevaelus on tuntuim külmkapimagnet. Püsimagnetina toimivaid osi võib leida mitmesugustest seadmetest (nt elektrimasinad, valjuhääldid ja mõõteriistad). Ka kõvakettal säilitavad bitte mikroskoopilised püsimagnetid.
Prahitaim
Prahitaim on taimeliik, mis kasvab prügihunnikutes, jäätmaadel, laoplatsidel.
Prahitaimed on näiteks võilill, teeleht ja kummel.
Pärn (perekonnanimi)
Pärn on eesti perekonnanimi.
2019. aasta 1. jaanuari seisuga oli Eestis perekonnanimi Pärn 2029 inimesel: 984 mehel ja 1045 naisel. Perekonnanimede levikult on Pärn nii meeste kui naiste puhul 13. kohal.
Kristlikud voorused
Kolm jumalikku voorust on usk (fides), lootus (spes) ja armastus (caritas).
Stella Maessen
pisi|Stella Maessen Stella Maessen (sündinud 6. augustil 1953) on Hollandi laulja.
1982. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Belgiat lauluga "Si tu aimes ma musique".
Estelon
Estelon on Eesti kõrgkvaliteediliste luksuskõlarite bränd, mida toodetakse alates 2010. aastast elektroonikaettevõttes Alfred & Partners OÜ.
Malvi
Malvi on naisenimi.
Estelon
Esteloni kõlareid peetakse tänapäeval helitööstuse juhtivaks uuendajaks, mis on saanud mitmeid auhindu oma disaini ja tehnoloogiliste uuenduste eest.
Malvi
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 2773. naisenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Malvi 10 naisel.
Deutschlandfunk
Deutschlandfunk (DLF,, Saade Saksamaal) on Saksamaa avalik-õiguslik raadiojaam, mis keskendub uudistele ja päevakajalistele sündmustele. See on üks neljast Deutschlandradio toodetud riiklikust raadiokanalist.
Programmeerimine
Deutschlandfunki kavad koosnevad suures osas uudistest ja jutusaadetest, mis hõlmavad poliitikat, majandust ja teadust. Eetris on ka muusika, eriti öisel ja nädalavahetusel, see võib moodustada poole eetriaajast.
Uudised
Deutschlandfunk edastab uudiseid tööpäeviti iga poole tunni tagant ajavahemikus 04:00-18:00 ja iga tund muul ajal (välja arvatud laupäeval kell 21:00). paarisarvulistel tundidel ajavahemikus 06.00-20.00; iga päev kell 13:00 ja tööpäeviti kell 23:00, uudistesaated võivad kesta kuni 10 minutit; ja muul ajal 5 minutit. Antav liiklusinfo hõlmab kogu Saksamaad.
Argipäeviti edastatakse hommikusi uudiseid programmis Informationen am Morgen ajavahemikus 05.00–09.00. Uudistesaated on samuti eetris kella 12.00-13.30 (Informationen am Mittag) ja 18.00-18.40 (Informationen am Abend). Viimane uudistesaade (Das war der Tag; "See oli päev") on kell 23.10-23.57. Hommiku-, lõuna- ja keskööajakirjade vahele on pikitud valikuid Saksamaa ja rahvusvahelistest ajalehtede kommentaaridest.
Kultuur
Pühapäeviti on kella 09.30-10.00 eetris vestlussaade Essay und Diskurs, mis hõlmab nii erinevaid teemasid nagu islam Saksamaal, neurofüsioloogia ja kunstiajalugu. Need arutelud on arhiveeritud Internetis.
Rahvusvaheline koostöö
Deutschlandfunk pakub saateid Belgia saksakeelsele raadiojaamale BRF-DLF Brüsselis. Samuti teeb see koostööd peamise Belgischer Rundfunki (BRF) kodumaise raadioteenistusega Valoonia idakantonite jaoks BRF1.
Tehnoloogiad
link=//upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3b/Rav_Deutschlandfunk.jpg/220px-Rav_Deutschlandfunk.jpg|pisi| Ravensburg-Horgenzelli saatja Deutschlandfunk edastab FM- ja DAB -saateid ning edastab digitaalselt Astra satelliidisüsteemi kaudu ning seda kasutatakse Saksamaa ja mõnes Euroopa kaabelvõrgus.
Kuni Genfi 1975. aasta sagedusplaani jõustumiseni 23. novembril 1978 kanti Deutschlandfunki pikal lainel Sender Donebachist ja kesklainel Bad Dürrheimist, Cremlingenist, Ravensburgist, Ehndorfist ja Mainflingenist. Plaani elluviimisega suleti Bad Dürrheim. 1979. aastal võeti kasutusele uued saatjad: Erchingis päevase pikalaine edastamiseks ning 1980/81. aastal Nordkirchenis ja Thurnaus kesklaine edastamiseks.
FM
FM-saatjad edastavad Deutschlandfunki signaali kogu Saksamaal, kuid levimustris on lünki, eriti – kuid mitte ainult – Baieri ja Baden-Württembergi lõunaosariikides. Kuna riigiasutustel on volitused ringhäälinguorganisatsioonidele sagedusi eraldada, eelistavad nad oma jurisdiktsiooni alla kuuluvaid piirkondlikke avalik-õiguslikke ja kommertsringhäälinguorganisatsioone.
Voogesitus
Mitmed Deutschlandfunki vood on saadaval MP3-, AAC- ja Opus -vormingus.
Aniche
Aniche (pikardi In-niche) on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aniche'i kantonis.
Nord-Pas-de-Calais' kaevandusalal asuv vald elas pikka aega kivisöe kaevandamisest, selle territooriumil oli neliteist šahti. Üksteist šahti kuulus Compagnie des mines d'Aniche'ile ja kolm Compagnie des mines d'Azincourtile.
Aniche'i nime on esmamainitud 1103. aastal Marchiennesi kloostri valduste loendis (Anic), siis 1113. aastal (Enice) ja 1181. aastal (Henice). 1219. aastal ilmus Aniche'i ja Auberchicourti isanda Roberti pitserile nimi Aniche. Flaami keeles kasutatakse valla kohta nime Anik.
Eesti Laul 2015
Eesti Laul 2015 oli seitsmes Eesti Laulu võistlus ja 22. Eurovisiooni lauluvõistluse Eesti eelvoor. Peeti kaks poolfinaali – 7. ja 14. veebruaril ja finaal 21. veebruaril 2015.
Viini läksid Eestit esindama Elina Born ja Stig Rästa lauluga "Goodbye to Yesterday".
Valvelaev
pisi|Uus-Meremaa [[Protector klassi valvelaev]] pisi|Soome piirivalve [[Kiisla klassi valvelaev]] pisi|[[Eesti Piirivalve piirivalvelaev PVL-107 Kõu õppusel]]
Valvelaev (ka vahilaev, patrull-laev, piirivalvelaev) on peamiselt avamerel valve-, vaatlus- ja kontrolliülesannete täitmiseks mõeldud kergelt relvastatud sõjalaev või tsiviilstruktuuri patrull-laev.
Kirjeldus
Valvelaevad on merekindlad, kaatritest suuremad ja (või) aeglasekäigulisemad jõustruktuurile kuuluvad laevad, mis omavad peamiselt vaid kerget enesekaitserelvastust ning häid mere- ja õhuseirevahendeid. Neil võivad olla ka allveeseirevahendid, reostustõrjevahendid ja merepäästevahendid. Samuti võivad nad kanda pardahelikopterit. Valvelaevadele võivad olla planeeritud spetsiaalsed lafetikohad, et mobilisatsiooni korral saaks paigaldada täiendvaid raskemaid relvasüsteeme.
Valvelaeva eelis võrreldes korvetiga on odavus, üldine mitmeotstarbelisus (ka mittesõjalised ülesanded) ja mõnikord ka suurem merekindlus. Valvelaevadel on ka väiksem meeskond, mis tähendab väiksemaid personalikulusid.
Valvelaevade kiirus on tavaliselt mitte üle 25 sõlme ja pikkust võib arvestada väiksemate laevade puhul alates 25 meetrist. Suured ookeanikõlbulikud valvelaevad (avamere patrull-laevad) võivad olla aga isegi 100 m pikkused. Valvelaeva ja valvekaatri liigituse piir siiski varieerub riigiti ja ametkonniti.
Kasutus
Valvelaevu ehk patrull-laevu kasutavad oma valdkonna ülesannete täitmiseks peamiselt:
Pintsel
Pintsel on pulgakujulise varre otsa kimbuna kinnitatud harjaste või karvadega tööriist. Pintslit võidakse kasutada mitmesuguste ainete mingile pinnale kandmiseks või ka pinna puhastamiseks.
Kunstis
Värvipintsleid kasutatakse suurte pindade värviga katmiseks (ümarad ja lamedad maalripintslid) ja maalimiseks (seaharjastest ja sünteeskiust kattevärvipintslid, naturaalsest nugisekarvast või sünteeskiust akvarellipintslid). Olenevalt pintsli tüübist saab maalimisel reguleerida sellega jäetava jälje laiust.
Pintsliga võidakse pinnale kanda mitte ainult värvi, vaid ka liimi, lakki või glasuuri.
Muud valdkonnad
Spetsiaalseid pintsleid võidakse kasutada habemeajamisvahu, jumestuse või puudri näole kandmisel.
Pintsleid kasutatakse arheoloogias leidude õrnaks puhastamiseks.
Utilitarianism
"Utilitarianism" on John Stuart Milli filosoofiline teos, utilitarismi klassikaline esitus ja kaitse.
See ilmus algselt 1861 kolme artiklina ajakirjas Fraser's Magazine. Raamatuna ilmusid need 1863 Londonis.
Milli eesmärk oli selgitada, mis utilitarism on, näidata, miks see on parim eetikateooria, ning kaitsta seda mitmesuguse kriitika ja vääritimõistmise eest.
Kuigi raamatut on Milli eluajal ja hiljem tugevalt kritiseeritud, on ta utilitarismi tõhusalt populariseerinud.
Peatükk 1: üldised märkused
Vastu ootusi on õige ja väära kriteeriumi vaidlusküsimuse otsustamisel vähe edu saavutatud, kuigi see on väga tähtis küsimus. Filosoofia algaegadest peale on ülima hüve probleemi ehk moraali aluse probleemi peetud spekulatiivse mõtlemise peamiseks probleemiks, sellega on tegelnud väga andekad inimesed ning tekitanud omavahel vaidlevad koolkonnad. Kahe tuhande aasta jooksul on võistlevad teesid samaks jäänud ning üksmeelele pole jõutud lähemale kui siis, kui noor Sokrates kuulas vana Protagorast ning kaitses Platoni dialoogis "Protagoras" utilitarismi sofisti populaarmoraali vastu. Sarnane segadus ja ebakindlus ning mõnel juhul sarnased lahkarvamused on küll olemas kõigi teaduste algprintsiipide asjus, isegi matemaatika puhul, aga see ei kahjusta suurt (üldiselt ei kahjusta üldse) nende teaduste järelduste usaldusväärsust. Seda anomaaliat seletab see, et teaduste õpetust tavaliselt ei tuletata algprintsiipidest ja selle tõendid tavaliselt ei sõltu sellest. Muidu oleks algebra väga ebakindel ja halvasti põhjendatud teadus, sest selle kindlus ei tulene neist alustest, mida tavaliselt õpetatakse; need on täis fiktsioone nagu Inglise õigus ja teoloogia müsteeriumid. Tõed, mida peetakse teaduse algprintsiipideks, on tegelikult algmõistete metafüüsilise analüüsi viimased tulemused. Need ei ole teaduse hoone vundament, vaid teaduse puu juured, mis võivad hästi talitleda ka siis, kui neid päevavalgele ei tooda. Ent kuigi teaduses üksiktõed eelnevad üldisele teooriale, võib moraali ja seadusandluse kui praktiliste kunstide puhul oodata vastupidist. Tegusid tehakse alati eesmärkide pärast ja tundub loomulik eeldada, et tegevuse reeglite iseloom ja värving tuleb eesmärgist. Tundub, et kui me millegi poole püüdleme, on esimesena (mitte viimasena) tarvis selget ja täpset arusaamist sellest, mille poole me püüdleme. Võiks arvata, et õige ja väära proovikivi peab olema õige ja väära kindlakstegemise vahend, mitte selle järelm.