cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nižnjaja Tura
Nižnjaja Tura (vene keeles Нижняя Тура) on linn Venemaal Sverdlovski oblastis, Nižnjaja Tura linnaringkonna keskus. Linn asub Tura jõe ääres, Jekaterinburgist ligikaudu 200 km põhjas.
Maria Türk
Ta töötas aastatel 1913–1916 ja 1925–1935 Vanemuises ning aastatel 1916–1924 ja 1935–1941 Draamateatris.
Garibaldi Pommer
Ta õppis aastatel 1924–1929 vabakuulajana Riigi Kunsttööstuskoolis.
Jaan Troost
Ta töötab ka erakliiniku Nordic Medical Center kirurgina, eelkõige rinna-, kõhuplastika ja rasvaimu operatsioonide alal.
Maria Türk
Maria Türk suri 23. novembril 1968 Tallinnas ja ta maeti 28. novembril 1968 Metsakalmistule.
Nižnjaja Tura
Asula tekkis 1754. aastal rauasulatustehase asulana. Aleviks sai Nižnjaja Tura 1929. aastal ja linnaks 1949. aastal.
Garibaldi Pommer
Ta töötas aastatel 1930–1941 Jannese kivitöökojas ehituskujurina. II maailmasõja ajal oli ta aastatel 1942–1945 Moskvas, kus ta koos Enn Roosi ja Aleksander Kaasikuga kuulus eesti kujurite brigaadi (Ferdinand Sannamehe juhendamisel). Ta oli aastast 1945 Eesti Kunstnike Liidu liige.
Jaan Troost
Jaan Troost on Eesti Arstide Liidu, Tallinna Arstide Liidu ning Eesti Plastika- ja Rekonstruktiivkirurgia Seltsi liige.
Garibaldi Pommer
Ta osales aastal 1947 Estonia teatri laemaali ääristava friisi loomises. Ta on teinud portreid (Jaan Kreuks, 1948) ja büste (Johannes Lauristin, 1950; monument arhitekt Karl Lüüs; asus Komandandi aias, praegu Johannes Lauristini pärijate valduses).
Maria Türk
Eduard Türk oli Maria Türgi abikaasa.
Garibaldi Pommer
Ta suri 11. aprillil 1972 ja maeti 15. aprillil Metsakalmistule.
Edgar Lamp
Elukäik
Edgar Lamp sündis Aakre vallas, lõpetas Hugo Treffneri gümnaasiumi 1937. aastal. Samal aastal asus ajateenistusse Eesti sõjaväkke 4. suurtükiväegruppi. Sõjakooli aspirantide suurtükiväeklassi kursuse läbis 1937. aasta juulist kuni 1938. aasta juulini, 1938 ülendati nooremallohvitseriks, 1939 lipnikuks.
Kui Nõukogude Venemaa okupatsioonivõim hakkas 1941. aasta juunis eestlasi küüditama, varjas Lamp end Tartu lähedal Kvissentalis. Edgar Lamp oli üks neist, kes 1941 Omakaitse ridades vabastuslahingutes Tartu mitmeks päevaks oma kätte võtsid. Seal ristus tema tee kapten Karl Talpakuga ja ta liitus vastupanuliikumisega, olles omakaitse kompaniiülem.
Mazyr
Mazyr (transkribeerituna Mazõr, venepäraselt Mozõr, poola keeles Mozyrz, leedu keeles Mozyrius) on linn Valgevenes Homieli oblastis, Mazyri rajooni halduskeskus. Asub Prõpjatsi kaldal Homielist 133 ja Minskist 220 kilomeetri kaugusel.
Edgar Lamp
Elukäik
Enne idarinde kokkuvarisemist oli ta 1942. aasta aprillist kuni 1944. aasta veebruarini Saksa 35. politseipataljoni teenistuses, algul salga, hiljem kompaniiülemana. Veel hiljem teenis ta 291. Kaitse Vahipataljoni kompaniiülemana. 1944. aasta oktoobris liikus vägedega Saksamaale, kus oli Abwehrtruppe 326. õppepataljonis 20. diviisi alluvuses, auastmelt leitnant.
8. mail 1945 vangistati Lamp Prahas, pärast sõda "repartrieeriti" tagasi Eestisse. 1948–1954 varjas ta end lähedaste juures, kuna oli tagaotsitavate nimekirjas. Ta kasutas sel ajal valenime Aleksei Müürsepp.
Mazyr
Ajalugu
Asulat on esmamainitud 1155. aastal. Toona läks see Kiievi vürstiriigilt üle Tšernigovi vürstiriigile. Hiljem oli selle piirkonna keskuseks Turaŭ, sealsed alad moodustasid Turaŭ ja Mazyri piiskopkonna.
Edgar Lamp
Elukäik
Edgar Lamp arreteeriti NKVD haarangu käigus 12. jaanuaril 1954. Pärast mõnekuulist istumist Vasalemma vangilaagris pääses 15. septembril 1955 vabadusse.
Edgar oli nooruses hea sportlane, ta tegeles Eesti sõjaväes kergejõustikuga, ületades teivashüppes 3.10.
Hiina Rahvavabariigi lauljate loend
Siin loetletakse Hiina lauljaid.
Mazyr
Ajalugu
XIV sajandi keskpaigas hakkas linn kuuluma Leedu suurvürstiriiki. Umbkaudu sel ajal rajati sinna ka puidust kindlus. Seoses administratiivreformiga hakkas linn kuuluma Minski vojevoodkonda, olles sealse Mazyri maakonna keskuseks. Viienda Moskva-Leedu sõja ajal rüüstasid linna Moskva väed.
Aastal 1577 sai Mazyr Stefan Batorylt Magdeburgi õigused, ühtlasi kinnitati ka linna vapp.
Aastal 1609 Mazyr põles. Aastal 1616 ehitati sinna esimene katoliku kirik. XVII sajandil asutati linna ümbruses mitmeid kloostreid (neist aastal 1760 asutatud bernardiinide kloostri ruumides tegutseb tänapäeval õigeusu klooster). Aastail 1723–1773 tegutses linnas ka jesuiitide misjonikeskus.
Seoses Poola jagamisega läks linn aastal 1793 Venemaa koosseisu, kus sellest sai Minski kubermangu kuuluva Mozõri maakonna keskus. Aastal 1834 avati seal aadlike kool, millest kujunes hiljem sealne gümnaasium. Linnal oli õigus pidada kaks korda aastas laata.
Aastal 1878 oli Mazyris kolm õigeusu kirikut, üks katoliku kirik ja sünagoog. Aastal 1897 elas linnas 8076 inimest, kellest 69,73% olid juudid.
Aastal 1919 läks Mazyr Valgevene NSV koosseisu. Aastail 1924–1930 ja 1935–1938 oli linn Mazyri ringkonna halduskeskuseks. Aastail 1938–1954 oli linn Polesje oblasti halduskeskuseks. Teise maailmasõja eel moodustasid juudid linna elanikest 36,09%; sõja lõppedes olid praktiliselt kõik sealsed juudid hävitatud. Sealses surmalaagris hukati 4700 kohalikku elanikku.
1988. aastast on linnas trammiliiklus.
Elanikkond
1878. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mazyri elanike seas õigeusklikuke 5457, vanausulisi 23, katoliiklasi 446, kalviniste 10 ja juute 1898.
Tänapäeval on Mazyri elanikest valgevenelasi 87,6%, venelasi 10,4%, ukrainlasi 3,4% ja poolakaid 0,3%.
Loodus
Linn asub Prõpjatsi jõe mõlemal kaldal. Linna keskus asub merepinnast 170 meetri kõrgusel. Mazyri lõunapiiril paikneb Homieli oblasti kõrgeim punkt (221 m).
Liiklus
pisi
Mazyris paikneb Prõpjatsi põhjakaldal Valgevene suurim sadam. Linna läbib Kalinkavičy ja Korosteni vaheline raudtee, millele jäävad linna piirides lisaks Mazyri raudteejaamale veel ka Pchovi raudteejaam ja Kozienki raudteejaam. Linna lähistel paikneb ka Mazyri lennujaam.
Ühistranspordis on lisaks autobussiliinidele linnas ka trammiliin, mille pikkus on ligi 20 kilomeetrit.
Üle Prõpjatsi jõe viiv maanteesild on Valgevene pikim maanteesild.
Majandus
vasakul|pisi|Mazyri õlletehas
Mazyri tööstuspiirkond asub linnast 15 kilomeetrit lõuna pool Michałki külanõukogu territooriumil; linnaga ühendab seda trammiliin. Sealne tähtsaim ettevõte on Mazyri naftatöötlemistehas, kus töödeldakse nii Venemaalt pärinevat naftat kui ka Valgevene enda riigist pärinevat naftat. Linna lähistelt möödub naftajuhe Družba.
Linna juures paiknevad Valgevene suurimad kivisoola varud; neid kaevandatakse ja töödeldakse.
Linnas töödeldakse puitu. Mazyris valmistatakse ka kaableid ja maaparandustehnoloogiat. Linnas on piiritusevabrik. Tähtsaiks tööstusharudeks on ka trükitööstus ja nahatööstus. Sealse õlletehase toodangu hulka kuulub ka mineraalvesi.
Kultuur ja haridus
pisi|Ülikooli peahoone
Haridust annavad 15 keskkooli ja neli muusikakooli. Mazyris asub ka kutseharidust andev ehitustehnikum.
Linnas on üks kõrgkool – I. P. Šamiakini nimeline Mazyri Riiklik Pedagoogikaülikool.
Elanikke teenindab ligi 50 raamatukogu. Mazyris on üks kino ja üks teater, seal on ka koduloomuuseum.
Meedia
Linnas tegutseb kohalik kaabeltelevisiooni telekanal.
Mazyris antakse ka välja kahte kohalikku ajalehte: «Жыцьцё Палесься» ja «На свае вочы».
Sport
Linna esindab jalgpalliklubi Mozõri Slavia. Mazyri lõunaserval asub mäesuusatamiskeskus.
Tuntud elanikke
pisi|Ksienija Sitnik aastal 2005
Nahki Wells
Nahki Michael Wells (sündinud 1. juunil 1990 Hamiltonis) on Bermuda jalgpallur, kes mängib ründajana Inglismaa esiliigaklubis Bristol City ja Bermuda jalgpallikoondises.
Ta alustas jalgpallurikarjääri Bermuda klubis Dandy Town Hornets. 2010. aastal mängis ta USA tugevuselt neljanda liiga klubis Bermuda Hogges. Samal aastal siirdus ta Inglismaale ja läks novembris Inglismaa klubisse Carlisle United, kellega sõlmis lepingu 2011. aasta 1. jaanuaril. 15. jaanuaril 2011 debüteeris ta Carlisle Unitedi meeskonnas Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas mängus Bristol Roversi vastu.
2011. aasta juulis sõlmis Wells lepingu Inglismaa tugevuselt neljanda liiga klubiga Bradford City. Bradford City meeskonnas lõi ta esimese liigavärava viienda vooru mängus Barneti vastu. Kokku lõi Wells sel hooajal liigas kümme väravat. 2012. aasta märtsis pikendas ta klubiga lepingut ühe aasta võrra. Hooajal 2012/13 tegi Wells veelgi edukama hooaja, kui lõi 18 väravat. 2012. aasta septembris sõlmis ta Bradford Cityga uue kolmeaastase lepingu. 2013. aasta veebruaris jõudis ta Bradford Cityga Inglismaa liigakarikavõistlustel finaali, kus kaotati Swansea Cityle. Samal aastal aitas ta Bradford Cityl tõusta Inglismaa tugevuselt kolmandasse liigasse. Hooajal 2013/14 lõi Wells Inglismaa tugevuselt kolmandas liigas 19 esimese mänguga 14 väravat.
2017. aasta augustis siirdus Wells viie miljoni naelsterlingi eest Inglismaa kõrgliigaklubisse Burnley. Burnleys mängis Wells ainult hooajal 2017/18, mil sai kirja vaid kümme mängu ja mitte ühtegi väravat. Aastatel 2018–2020 oli Wells Burnleyst kaks hooaega laenul Inglismaa esiliigaklubis Queens Park Rangers.
2020. aasta jaanuaris sõlmis ta kolme ja poole aasta pikkuse lepingu Bristol Cityga.
Bermuda jalgpallikoondises debüteeris Wells 2007. aastal. Koondisekarjääri esimese värava lõi ta 7. oktoobril 2011 MM-i valikmängus Trinidadi ja Tobago vastu. 2019. aasta CONCACAF Gold Cup'il lõi ta alagrupiturniiril värava Costa Rica ja Nicaragua vastu.
Hayuma Tanaka
Hayuma Tanaka (jaapani keeles 田中 隼磨 Tanaka Hayuma; sündinud 31. juulil 1982 Matsumotos) on Jaapani jalgpallur, kaitsja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastal 2006 1 mängu.
Pannoonia romaani keel
pisi|[[Idaromaani keeled (pannoonia romaani keel rohelises)]] Pannoonia romaani keel oli idaromaani keel, mida rääkisid latiniseerunud keldi ja illüüria rahvad.
Pärast Lääne-Rooma impeeriumi langemist arenes keel välja Pannoonias tänapäeva Viini ja Belgradi vahelisel territooriumil. Hoolimata sellest, et latiniseeritud elanikkonna kohta on annaalides mitmeid viiteid, leidub moodsates keeltes nendest vähe jälgi. Keel hakkas hääbuma suure rahvasterändamise ajal, kuigi tõenäoliselt kuni 10. sajandini leidus seda veel isoleeritud asulates. Kõnelejate järeltulijad said kõige rohkem kannatada ajal, kui mongolid tungisid Ungarisse, mil 50–80% asulatest hävitati ja nende elanikud tapeti. Pannoonlaste keele väljasuremine näitab mõningaid sarnasusi teiste romaani keeltega, mis vahetati mõne muu keelega välja ja assimileeriti paari sajandi jooksul.
Võrdne suhtumine
Võrdne suhtumine, samaväärsus või eelistamatus (sanskriti keeles upekṣā; paali keeles upekkhā ‘üle vaatamine, ühetaolisus'; tiibeti keeles btang snyams; hiina keeles 捨 she; jaapani keeles sha; inglise keeles equanimity) on budismis üks väärtuslikumaid meeleseisundeid ja omadusi.
See on üks neljast mõõtmatust, üks kümnest ületavast toimingust, üks seitsmest virgumise tegurist jpm. See tähendab võrdset ja samaväärset suhtumist kõikidesse olenditesse, nähtustesse ja sündmustesse, ilma kedagi ega midagi eelistamata ja ilma kedagi ega midagi ka tõrjumata või põlgamata. See on asjade ja nähtuste võtmine nii, nagu nad just on.
Sõna-sõnalt tähendab paalikeelne sõna upekkhā ‘vaatamist erapooletult’. See on kõikide olendite nägemine samal viisil. See on hoidumine vahetutest reageerigutest. See on meele hoidmine vankumatuna keset kaotusi ja võite, kiitusi ja laitusi, valu ja õnne, tunnustust või maine langust.
Võrdne suhtumine ei ole võrdsustamine vaid, vastupidi, võrdlemisest hoidumine: "Ei ole õige pidada ennast teistest paremaks. Kui arvame, et me oleme teistest paremad, siis tõuseb esile uhkus. Ei ole õige pidada ennast teistega võrdseks. Kui arvame, et me oleme teistega võrdsed, siis puudub meil õigel ajal lugupidamine ja tagasihoidlikkus. Ei ole õige pidada ennast teistest halvemaks. Kui arvame, et oleme teistest halvemad, siis langeme depressiooni, mõtiskledes oma madalusest, sündimisest halva märgi all ja nii edasi.  Laseme lihtsalt kõigel olla!"
Upekkha on püsivus muutuvas maailmas. See on meele püsivus, kindlus ja tasakaal, mida ei kõiguta ükski võit ega kaotus, tunnustus ega laitus, ülendus ega alandus, nauding ega valu. Selles pole ennast, selles pole enda soove või tahtmisi.
Võrdse suhtumise aluse loob isetuse mõistmine.
Lipiany
Lipiany (saksa Lippehne) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Pyrzyce maakonnas, Lipiany valla halduskeskus.
Lippehne sai linnaõigused enne 1302. aastat. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Voldemar Engelhardt Rosenstein
Voldemar Engelhardt Rosenstein (22. september 1865 Aruküla – 11. detsember 1946 Freising) oli baltisaksa päritolu Eesti arst.
Ta õppis aastatel 1876–1878 Tallinna Linna Algkoolis, aastatel 1879–1881 Tallinna Kreiskoolis ja aastatel 1883–1887 Tallinna Kubermangugümnaasiumis. Astus aastal 1887 Tartu Ülikooli arstiteaduskonda, mille lõpetas aastal 1896 arsti astme väärilisena.
Ta töötas aastatel 1897–1900 Odessa evangeeliumi luteri koguduse haiglas ülemarst Fickneri juures arstina. Aastatel 1900–1908 oli ta erapraktiseeriv arst Lõuna-Venemaal. Aastatel 1909–1914 oli ta Vene Punase Risti teenistuses Kišinjovis ja aastatel 1914–1918 sõjaväelaatsareti ülemarstiks. Aastatel 1919–1936 oli ta Järva-Jaanis jaoskonnaarstiks ja Kaitseliidu Järva malevkonna arstiks. Järva-Jaani jaoskonnaarstiks jäi ta aastani 1940. Ta kuulus ka aastast 1920 Eesti Jaoskonnaarstide Seltsi ja Järva-Jaani Vabatahtlikku Tuletõrje Ühingusse.
Ta lahkus aastal 1940 sakslaste järelrepatrieerumise käigus Saksamaale. Ta suri aastal 1946 Freisingis Baieris.
Isiklikku
Tema vend Heinrich Arved Rosenstein oli Järva-Jaani Ristija Johannese koguduse õpetaja.
Kükita vanausuliste kalmistu
pisi|Kükita vanausuliste kalmistu Kükita vanausuliste kalmistu on vanausuliste kalmistu Torma kihelkonnas Tartumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Kükita külas Mustvee vallas Jõgeva maakonnas.
Patronüüm
Patronüüm on täisnime komponent, mis põhineb isiku isa, vanaisa või isegi varasema meessoost esivanema eesnimel. Ema või varasema naissoost esivanema eesnimel baseeruv nimi on matronüüm. Nii patronüümi kui ka matronüümi abil antakse edasi isiku päritolu. Patronüüme kasutatakse ka tänapäeval; mitmel pool maailmas on nende kasutamine kohustuslik, kuigi suurel määral on need asendunud perekonnanimedega.
Kükita vanausuliste kalmistu
Aastal 1997 tunnistati Kükita vanausuliste kalmistu kultuurimälestiseks (registrinumber 5862).
Patronüüm
Ajalugu
Paljudes maailma piirkondades kasutati patronüüme varem kui perekonnanimesid. Paljud keldi, inglise, skandinaavia, armeenia ja slaavi perekonnanimed pärinevad patronüümidest. Näiteks Wilson (Williami poeg), Rodríguez (Rodrigo poeg), Carlsson (Carli poeg), Petrov (Peetri järgi), Stefanović (Stefani poeg, väike Stefan) ja O'Connor ("Ó Conchobhair" tähendab Conchobhari pojapoeg/järeltulija). Teistes kultuurides, kus varem patronüüme kasutati, on üle mindud kombele anda edasi isa perekonnanimi nii lastele kui ka naisele.
Patronüüme kasutatakse keskmise nimena Venemaal. Islandil on perekonnanimed haruldased. Islandi seadus soosib patronüümide kasutamist (viimasel ajal ka matronüümide kasutamist).
Põhjamaad
Skandinaavia tavades moodustati patronüüme ja matronüüme kasutades liidet -son (hiljem -søn ja -sen taani keeles ja norra keeles), mis tähendas siis vastavalt kellegi poega. -dóttir (islandi keeles -dóttir, rootsi keeles ja norra keeles -dotter, taani keeles ja norra keeles -datter) tähendas kellegi tütart. Seda nime kasutati tavaliselt perekonnanimena, kuigi kasutusel oli ka lisanimi, mis põhines asukohal või inimest iseloomustavatel tunnustel. See lisati, et inimesi eristada ning sellest võiski lõpuks perekonnanimi välja kujuneda. Norras, Taanis ja Rootsis asendati või täiendati seda süsteemi valitseva "rahvusvahelise" standardiga kasutada päritud perekonnanimesid 20. sajandi alguseks.
Matronüüme kasutati erandjuhtudel, kui laps sündis väljaspool abielu, ema oli kõrgemast soost või oli tuntum kui isa.
Soomes oli pigem patronüümide, kui perekonnanimede kasutamine väga levinud 19. sajandini. Patronüüm loodi sarnaselt rootsi keelega või teiste skandinaavia keeltega: isanimi ja omastava käände järelliide -n, pluss sõna poika poja puhul, tytär tütre korral. Näiteks Tuomas Abrahaminpoika (eesti keeles "Tuomas Abrahami poeg") ja Martta Heikintytär (eesti keeles "Martta Heikki tütar"). Kirikuraamatus patronüüm oli tavapäraselt rootsikeelses kujus, nt. Antti Matinpoika (eesti keeles "Antti Matti poeg") oli ametlikult kirja pandud kui Anders Matsson hoolimata sellest, kas kõnealune oli rootsikeelne või mitte. Hiljem siis 19. sajandi teisel poolel seesama esivanema rootsikeelne patronüüm tihti juurdus perekonnanimeks, mis pärines järelpõlvedele.
Eestis oli lisanimi isa- või hüüdnimel, ametinimetusel või muul põhinenud isikunimeosa, mis võis, kuid ei tarvitsenud järglastele päranduda. Peale isanimest saadud nimede kasutasid eestlased lisanimesid, mis saadi talunimest (Lõuka Jüri), talu- ja isanimest ja elukutsest (Möldri Jaan). Ametlikult anti perekonnanimed eesti talupoegadele 1816–1835 pärast pärisorjuse kaotamist, Setumaal alles 1921–22. Isanime kasutamine oli kohustuslik Eesti NSV asjaajamises; dokumentides kirjutati nimi: Mati Kalju p Õun, Mari Johannese t Kask.
Holland
Hollandi keeles kasutati patronüüme tihti perekonnanime ja keskmise nime asemel. Patronüüm koostati isanimest ja poegade puhul liitest -zoon ning tütarde puhul -dochter. Näiteks Abel Janszoon Tasman on "Abel Jan Tasman poeg", ja Kenau Simonsdochter Hasselaer: "Kenau Simon Hasselaeri tütar". Kirjakeeles lühendati need tihti kui -sz ja -dr. Vastavalt Jeroen Cornelisz. "Jeroen Cornelise poeg", ja Dirck Jacobsz. Kasutati ka sõnalõppe -s, -se ja -sen nii poegade kui tütarde puhul. Põhjapoolsetes provintsides kasutati omastava käände lõppu -s universaalselt nii poegade kui tütarde korral. Kui Madalmaad langesid Prantsusmaa võõrvõimu alla, loodi 1811 sündide, surmade ja abielude register, mille järel keiser Napoleon sundis hollandlased omaks võtma selge ja konkreetse perekonnanime. . Tihti tehti patronüümist lihtsalt perekonnanimi, nii esineb tänapäeval palju nimesid nagu näiteks Jansen, Pietersen ja Willemsen. Teised valisid perekonnanimeks oma ameti: Bakker (pagar), Slachter (lihunik) jne.
Portugal ja Hispaania
Portugalis on mõned levinud perekonnanimed, mille algupära oli seotud patronüümidega. Näiteks Álvares oli Álvaro poeg ja Gonçalves oli Gonçalo poeg. Samuti Rodrigues (Rodrigo) ja Nunes (Nuno).
Hispaania patronüümid järgivad sama mustrit Portugali omadega (nt, López: Lope'i järgi; Hernández: Hernáni järgi; Álvarez: Álvaro järgi). Tavalised sõnalõpud on -ez, -az, -is ja -oz (samas mitte kõik sarnaste lõppudega nimed ei ole patronüümid, näiteks Ramas, Vargas, Morales).
Venemaa
Idaslaavi keeltes kasutatakse sõnalõppe -ович, -евич patronüümi moodustamiseks meestel. Näiteks vene keeles teatakse meest, kelle nimi on Ivan ja kelle isa nimi on Nikolai kui Ivan Nikolajevitš, Ivan Nikolai poeg, (Nikolajevitš on patronüüm). Naiste puhul kasutatakse lõppe -овна, -евна. Venemaal on patronüüm ametlik osa inimese nimest, seda kasutatakse ametlikes dokumentides ja inimeste poole ametlikult kui ka mitteametlikult pöördudes.
Ukraina
Patronüüme kasutatakse ametlikult ka Ukrainas, lõpud on vastavalt meestele -ович ja naistele -івна või -ївна.
Rumeenia
Rumeenia keeles kasutati lõppe -escu ja -eanu, näiteks Petrescu, 'Petre (Peetri) poeg'. Paljud nüüdisaegsed Rumeenia perekonnanimed on moodustatud selliste patronüümide alusel.
Kreeka
Enamik Kreeka perekonnanimesid on päritolult patronüümid. Deminutiivsed järelliited "poeg", või üldisemalt "järeltulija", luuakse järgnevalt: eesnimega Δημήτριος, Dēmétrios, moodustuvad patronüümid Dēmētrópoulos (Peloponnesos), Dēmētrákēs (Kreeta). Sama põhimõte kehtib ka perekonnanimede puhul, mis tulenevad ametitest, näiteks παπάς, papás, preester: Papadópoulos, Papadákos, Papadéas, Papadátos, Papadákēs, Papadéllēs, Pappá jne, kõik need tähendavad "preestri poeg".
Araabia keel
Araabia keeles "ibn" (ابن) (või بن: "bin", "ben" ja mõnikord "ibni" ja "ibnu" on ekvivalentne järelliitega "-poeg". Lisaks, "bint" (بنت) tähendab "tütar". "Ali ibn `Amr" tähendab "Ali`Amri poeg". Sõna "Abu" ("Aba" või "Abi" erinevates deklinatsioonides) tähendab kellegi isa, seega "Abu `Ali" on "`Amri" teine nimi. Keskajal nimetati vallaslapsi mõnikord "ibn Abihi", "oma isa poeg". Araabia patronüümi saab pikendada nii kaugele, kui dokumenteeritud sugupuu lubab: näiteks Ibn Khalduni täispikk nimi on "`Abd ar-Rahman ibn Muhammad ibn Muhammad ibn Muhammad ibn al-Hasan ibn Muhammad ibn Jabir ibn Muhammad ibn Ibrahim ibn `Abd ar-Rahman ibn Khaldun".
Patronüümid on endiselt tavalised teatud Araabia piirkondades, eriti Saudi Araabias; siiski on enamus Araabia maadest üle läinud perekonnanimede süsteemile. Mõnikord põhinevad uued perekonnanimed kunagisel patronüümil. Araabia maades kasutatakse laialdaselt ka patronüümi ja perekonnanime koos: eesnimele järgneb isanimi ja vanaisa nimi ning lõpuks tuleb veel perekonnanimi. Näiteks Iraagis moodustuvad isikunimed ühendades inimese eesnime tema isanimega (mõnikord kasutatakse isanime asemel hoopis vanaisanime, või siis kasutatakse mõlemat koos), sinna juurde veel linna, küla või klanni nimi. Näiteks Hayder Muhammed al-Tikriti on Muhammedi poeg Hayder ja ta on pärit linnast Tikrit.
Juudid
Juudid on ajalooliselt kasutanud heebrea patronüüme. Juudi patronüümide süsteemis järgneb eesnimele ben- või bat- (vastavalt "poeg" ja "tütar") ning siis isanimi. Kuigi tänapäeval kasutavad juudid igapäevaelus perekonnanimesid, on patronüümid kasutusel religioosses elus; näiteks sünagoogides ja teatud juudi Seaduse dokumentides.
Etioopia
Etioopias puudub selline mõiste kui perekonnanimi. Kui inimese poole pöördutakse ühe nimega, kasutatakse alati eesnime. Etioopias kasutatakse araabia nimesüsteemiga sarnast praktikat, kuid väikese erinevusega: puudub järel- ja eesliide. Etioopias kirjutatakse isikunimi järgmiselt: eesnimi, seejärel isanimi ja viimasel kohal on vanaisa nimi. Vanaisa nime kasutatakse tavaliselt vaid ametlikes dokumentides. Isanimi ei ole seejuures mitte keskmine nimi, vaid kui perekonnanimi. Sama kehtib naiste puhul. Nemad ei võta oma abikaasa nime, abielludes koosneb nende nimi jätkuvalt enda eesnimest, isanimest ja vanaisa nimest.
Keenia
Mõned Keenia kogukonnad kasutavad patronüüme. Matronüüme kasutati polügaamia pärast, identifitseerimaks, millise naise lapsega tegu oli.
Somaalia
Somaalia nimesüsteem põhineb araabia nimede panemise mudelil ja sarnaneb Etioopia omaga. Näiteks nimi Ahmed Mohamed Ali Farah tähendab "Ahmed Mohamedi poeg Ali poeg Farahi poeg". Isa ja poeg või tütar ei ole kunagi sama nii-öelda perekonnanimega, isikunimi saadakse isa ja esiisade järgi. Naised ei võta oma abikaasa patronüümi, vaid jäävad oma nimega edasi.
Aasia
Patronüüme on kasutatud või kasutatakse praegugi Mongoolias, Pakistanis, teatud piirkondades Indias, Hiinas ja Malaisias ning Türgis ja Aserbaidžaanis.
Ihasalu alumine päevamärk
Ihasalu alumine päevamärk oli päevamärk Harju maakonnas Jõelähtme vallas Neeme külas.
Valget värvi terastorni kõrgus jalamist oli 25 meetrit.
Päevamärk moodustas sihi Ihasalu ülemise päevamärgiga. Märkide vahekaugus oli 1000 meetrit ja sihi asimuut oli 0,9°.
Päevamärk ehitati 1986. aastal.
2003. aastast polnud päevamärk enam navigatsioonimärgina kasutusel. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 135. Päevamärk on lammutatud.
Gunwi maakond
Gunwi maakond (Gunwi-gun, hangulis 군위군, hanjas 軍威郡) on haldusüksus Lõuna-Koreas Daegu linnas.
Viita kihid
Viita kihid (inglise keeles Viita Beds) on siluri ajastu Rootsiküla lademe Rootsiküla kihistu alumised kihid. Neid hakkas esimesena eristama Rein Einasto aastal 1970.
Kihtide stratotüüp asub 1970. aastatel maaparandustööde käigus tasandatud Viita paemurrus, täiendatud stratotüüp on pärit Kipi puuraugust, kus kihid esinevad 42.2..53.6 meetril. Kihid on nime saanud Viita talult.
Kihtidel lasuvad Kuusnõmme kihid.
Viita kihid koosnevad alumises osas lubjakivist, ülemises osas aga mustrilisest dolomiidist.
Rahvusromantism (muusika)
Mõnel maal sündis rahvusromantism osana rahvuslikust vabadusvõitlusest või kultuurilisest ärkamisest. Tihti oli tegu rahvustega, kes olid olnud mõne teise rahvuse poliitilise, majandusliku või kultuurilise ülemvõimu all.
Mõnel maal tekkis rahvusromantism koos romantismiga juba 1800ndate alguses ning mõnel maal alles sada aastat hiljem, 1900ndatel.
Rahvusromantismi teeneks võib pidada rahvamuusika teaduslikku uurimist.
Lihtsustatult võib öelda, et kui romantikule piisas kunstist tunnete jaoks, siis rahvusromantik üritas pigem mõjutada inimeste seisukohti.
Rahvusromantismi ajalugu
19. sajandil seoses rahvusliku eneseteadvuse tõusuga muutus rahvuslike elementide kasutamine eraldi eesmärgiks. Leiti, et rahvuslikud elemendid tagavad muusika autentsuse ja individuaalsuse ning aitavad tuua muusikas esile konkreetse rahvuse karakteri.
Teatud muusikateoseid hakati pidama rahvuslikeks, kuna neis oli kasutatud rahvuslikku süžeed, rahvamuusikat või muid rahvuslikke elemente.
Rahvusromantismi esindajad
Rahvusromantismi tuntumad esindajad olid
Sport (üliõpilasselts)
Sport oli aastatel 1908–1918 Tartus tegutsenud üliõpilaste spordiselts.
1907. aastal asusid 12 Tartu Ülikooli üliõpilast korraldama spordiringi. Ülikooli juhtkonna luba asutamiseks saadi siiski alles aasta pärast. Asutamiskoosolekul osales 34 üliõpilast. Seltsi juhtkond koosnes peamiselt venelastest, töökeeleks oli vene keel.
Ringi majanduslik alus saadi botaanikaaia liuvälja sissetulekust ja vähesel määral ka liikmemaksudest. Liuväljal mängis kaks korda nädalas sõjaväeorkester, seal korraldati maskeraade ja ilutulestikke, võistlusi kiiruisutamises ja kujundsõidus. Ülikool võimaldas kasutada võimlemiseks maneeži, väljakul mängiti tennist, kurni ja kriketit. Jalgpalliplatsi üüriti saksa võimlemisseltsilt.
1909. aastal oli liikmeid juba 70 ringis. Asuti harrastama maadlust, vehklemist ja poksi. 1910. aastaks tunti seltsi juba väljaspool Eestit, näiteks saadi Peterburist kutse astuda Ülevenemaalisse Uisutajate Ühingusse ning Dresdenist kutse Akadeemilise Spordiliidu kongressile 1910. aasta suvel. Samal aastal asuti looma sektsioone. Ring nimetati ümber seltsiks.
1913. aasta oli Spordi jalgpalli parim aasta: võideti Riia Polütehnikumi meeskonda ja Tartu spordiseltsi Aberg. Edu üks tegureid oli üliõpilaste juurdevool Venemaalt, kelle seas oli ka Vene liidumeeskonna mängijaid. 1912.–1913. aastal astusid seltsi ka esimesed eestlased (IKAS-i kuulus neid juba alguspäevil).
1914. aasta 1. veebruarist liitusid Sport ja IKAS, kokku oli neil 128 liiget. Selts astus Balti Olümpiakomiteesse. Juhatusse valiti esimene eestlasest liige Karl Zolk.
Esimese maailmasõja tõttu vähenes seltsi liikmeskond märgatavalt. Tegevus siiski pigem elavnes. 1914.–1915. aasta talvel oli liuväljal 23 000 külastajat, korraldati lahtised suusavõistlused, maneežis toimus võistlus kergejõustikus.
1917. aastaks oli selts majanduslikes raskustes, tõenäoliselt läks suurem osa tuludest sõjaväe toetuseks. Üldkoosolek tõstis liikmemaksu.
1918. aastal, kui rinne lähenes Eestile, otsustas seltsi juhatus evakueerida seltsi koos ülikooliga. 31. mail 1918 keeldus üldkoosolek aga "üleviimisest, evakueerimisest [ja] likvideerimisest". Viimane koosolek toimus 12. juunil 1918. Valdav osa liikmeid lahkus Tartust.
Seltsi arhiiv on säilinud Eesti Riigiarhiivis.
Piret Põldver
Piret Põldver (sündinud 29. jaanuaril 1985 Tartus) on eesti kirjandusuurija, kirjanduskriitik, toimetaja, kirjanik ja luuletaja. pisi|300px|Piret Põldver (2016)
Töökäik
Aastatel 2007–2013 on ta töötanud praktikandina Tammsaare muuseumis Vargamäel, Eesti Kirjandusmuuseumi assistendina, redigeerijana Eesti Kirjanduse Seltsi projektide raames, Tartu Üliõpilasküla administraatorina, Johannes Mihkelsoni Keskuse tugiisikuna ning ajalehes Postimees keelekorrektorina. Alates 2013. aastast on ta kirjastuse Maurus keeletoimetaja.
Looming
Piret Põldveri 2022. aastal ilmunud proosateos "Hoog" räägib alkoholist ja uurib, mida alkohol meiega teeb, kuidas see toimib kultuuris ja üksikisiku enesetajus. Raamat koosneb kahest osast: esimene on ilukirjanduslik esseevormis enesevaatlus ja teine osa on intervjuud kainete alkohoolikutega.
2020. aastal ilmunud luulekogu "Alati nii järsku" nomineeriti nii Betti Alveri debüüdipreemiale kui ka Kultuurkapitali aastapreemiale.
Tema põhiline valdkond kirjandusuurijana on psühholoogiline ja soouurimuslik lähenemine eesti proosale. Alates 2006. aastast on ta kirjutanud raamatuarvustusi ja kirjanduskriitikat väljaannetes Eesti Päevaleht, Looming, Vikerkaar, Sirp, Estonian Literary Magazine, Eesti Ekspress ja Värske Rõhk.
Alates 2017. aastast on ta teinud intervjuusid eesti kirjanikega (Margit Lõhmus, Maarja Pärtna, Mehis Heinsaar, Eva Koff, Marko Kompus, Kalju Kruusa, Peedu Saar, Lilli Luuk, P. I. Filimonov, Andrus Kasemaa jt).
Pakslaup
Pakslaup (Hypophthalmichthys) on karpkalalaste sugukonda kuuluv perekond kalu.
Cekule
Cekule on küla (vidējciems) Lätis Ropaži piirkonna Stopiņi vallas. Küla asub valla idaosas endise Riia–Ērgļi raudtee ääres merepinnast 12 meetri kõrgusel Nabiņurga jõe kaldal.
Cekule jääb piirkonna keskusest Ulbrokast 10 ja Riia keskusest 21 kilomeetri kaugusele. Asula on tekkinud sõjaväelinnakuna endiste laskemoonaladude juurde. Algselt kasutasid seda Läti sõjajõud, hiljem Nõukogude ja Saksa väeosad. Sealsed laskemoonalaod olid kasutusel aastail 1920–1995. Küla koosneb sõjaväelinnaku korterelamutest ja nende ümbruskohta ehitatud individuaalelamutest. Külla jääb Cekule bussipeatus. Külas asus varem Cekule raudteepeatus.
2021. aastal oli külas 198 elanikku. pisi|tühi
Sadove (Litõni rajoon)
Sadove (ukraina keeles Садове) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Litõni rajoonis. Elanike arv on 846. Pindala on 0,245 km².
Tööstuse tänav (Paide)
Tööstuse tänav on tänav Paides.
Tänav sai nime 1973.
Gastrulatsioon
Rakkude ümberpaigutumisi gastrulatsiooni staadiumis nimetatakse morfogeneetiliseks liikumiseks.
Lootelehed
Diploblastidel moodustub kaks lootelehte: ektoderm ehk välimine looteleht ja endoterm ehk sisemine looteleht. Triploblastidel (sh inimesel) moodustub kolm lootelehte: ektoderm, endoderm ja mesoderm (keskmine looteleht). Gastrulatsioonis tekkinud lootelehed suunatakse edasi organogeneesi, kus lootelehed diferentseeruvad kindlateks kudedeks ja organiteks.
Kahepaiksete gastrulatsioon
Kahepaiksete munaraku viljastumine toimub animaalsel poolusel ning oluline on spermi sisenemise asukoht, kuna see on aluseks kehatelgede moodustumisel. Teine oluline sündmus gastrulatsiooni toimumiseks on halli sirbi moodustumine, mis toimub tänu munaraku pindmise kihi roteerumisele sisemuse suhtes. Hall sirp on poolkuukujuline piirkond, mis moodustub spermi sisenemise vastaspoolel. Blastotsööli moodustumine animaalsel poolusel võimaldab rakkude migratsiooni gastrulatsiooni käigus. Lisaks sellele on gastrulatsiooniks oluline embrüo genoomi aktiveerimine. Gastrulatsioon algab marginaaltsoonist, kus rakud alustavad invaginatsiooni ehk sissesopistumist. Marginaaltsoon on ala, kus animaalne ja vegetatiivne poolus kohtuvad. Esmase sissesopistumise koha peale tekib blastopoori ülahuul. Neid rakke, mis alustasid invaginatsiooni, nimetatakse pudelrakkudeks, kuna nad omandavad selle protsessi käigus omapärase kuju. Pudelrakud on olulised arhenteroni ja blastopoori moodustamisel ning nende spetsiifiline kuju on vajalik gastrulatsiooni initsiatsiooniks. Pärast seda, kui blastopoori ülahuul on moodustunud, algab arhenteroni lae sisserullumine mööda blastopoori lae sisemist pinda. Sisserulluvad rakud on pärit marginaaltsoonist ning liiguvad blastotsööli lage mööda blastotsööli sisemusse, vedades enda järel ülejäänud arhenteroni. Moodustuv arhenteron paigutab blastotsööli ümber ja animaalse pooluse rakkude epiboolia katab vegetatiivse pooluse. Lõpuks tekivad blastopoori alahuul ja rebukork.
Hiire gastrulatsioon
pisi|vasakul|Hiire blastotsüst. I – sisemine rakumass, T – trofektoderm pisi|400px|border|Diagramm näitab erinevate kudede päritolu inimese ja reesusmakaagi embrüos. Katkendjoon viitab ekstraembrüonaalse mesodermi võimalikule topeltpäriolule. Hiire blastotsüsti implantatsioon toimub 4,5 embrüonaalset päeva pärast (E4,5) munaraku viljastumist. Implanteerunud blastotsüst on vesikulaarne struktuur, mis koosneb sisemisest rakkude massist ja teda ümbritsevast trofektodermist. Trofektodermist moodustuvad ekstraembrüonaalne ektoderm ja ektoplatsentaalkoonus. Sisemine rakumass muutub juba enne blastotsüsti implantatsiooni olemuselt mosaiikseks, sisaldades kahte tüüpi rakke. Ühed rakud ekspresseerivad transkriptsioonifaktorit Nanog ja teised rakud transkriptsioonifaktorit Gata6. Sellest sõltuvalt segregeeruvad sisemise rakumassi rakud pärast implantatsiooni kaheks rakkude populatsiooniks. Need rakud, mis sisaldavad Nanogi transkriptsioonifaktorit, moodustavad epiblasti, samal ajal kui need rakud, mis ekspresseerivad Gata6 transkriptsioonifaktorit, moodustavad primitiivse endodermi ehk hüpoblasti. Primitiivsest endodermist arenevad parietaalne ja vistseraalne endoderm. Parietaalne endoderm katab trofektodermi luumenipoolse sisemuse ning vistseraalne endoderm ääristab ekstraembrüonaalse ektodermi ja epiblasti välispinna. Viiendaks arengupäevaks pärast viljastumist koosneb embrüo proksimaalsest ekstraembrüonaalsest ektodermist, sisemise rakkude massi päritolu distaalsest epiblastist ja epiteliaalsest vistseraalsest endodermist ning on võtnud iseloomuliku munasilindrilise kuju. Järgneva poole päeva jooksul omandab epiblast epiteliaalse morfoloogia ning välja kujuneb proksimaal-distaalse kehatelje moodustumiseks oluline preamniootiline õõs. Lisaks sellele spetsialiseerub vistseraalne endoderm, moodustades embrüo distaalses osas distaalse vistseraalse endodermi. Edasise arengu käigus migreerub distaalsest vistseraalsest endodermist rakkude mass embrüo anterioorsesse piirkonda ning moodustab anterioorse vistseraalse endodermi. Anterioorse vistseraalse endodermi molekulaarsed mehhanismid toovad kaasa ürgjuti moodustumise, mis tähistab gastrulatsiooni algust. Koduhiirel moodustub ürgjutt 6,5 arengupäeva pärast munaraku viljastumist (E6,5). Ürgjutt tekib tänu epiblasti rakkude ingressioonile embrüo posterioor-proksimaalsel poolusel ning pikeneb kuni embrüo distaalse tipuni. Mesoderm moodustub tänu epiblasti ingresseerumisele läbi ürgjuti, millega kaasneb uue rakukihi tekkimine epiblasti ja vistseraalse endodermi vahele. Anterioorsest ürgjutist areneb anterioorne definitiivne endoderm. Gastrulatsiooni lõpuks on erinevate kudede prekursorid paigutunud embrüos õigetele positsioonidele ning embrüo on valmis organogeneesiks.
Gastrulatsiooni uurimise ajalugu
Gastrulatsioon on teadlasi huvitanud juba pikka aega. Andmeid amfiibide embrüote arengu uurimise kohta leidub juba 19. sajandist ning sõna “gastrula” pakuti välja 1872. aastal. 19. sajandil juurdles lootelehtede teooria ja rebukorgi olemuse üle ka eestlastele tuntud loodus- ja arstiteadlane Karl Ernst von Baer.
UPAB-1500B
UPAB-1500B (vene keeles: управляемая планирующая авиационная бомба; upravljajemaja planirujuštšaja aviatsionnaja bomba) on Venemaal toodetav 1500 kg (sh ≥1000 kg lõhkeainet) kaaluv kaugjuhitav lauglendav lennukipomm. Seda kasutatakse rindejoone läheduses hävituspommitajate ja ründelennukite relvastussüsteemide osana.
Väidetavalt kasutati pommi esmakordselt 2023. aasta veebruaris Vene-Ukraina sõjas Tšernihivi oblastis. Väidetavalt on pommi kasutamisel esinenud tõrkeid.
UPAB-1500B-E (eksportmudel) tehnilised näitajad:
– pikkus: 5,05 m,
– läbimõõt: 0,4 m,
– kogumass: 1525 kg,
– lõhkepea kaal: 1010 kg,
– maksimaalne laskekaugus: kuni 50 km,
– laskmiskõrgus: kuni 15 km,
– suurim võimalik kõrvalekalle ringi keskpunktist: 10 m.
Alex Florea
Alexandru Ionuț "Alex" Florea (sündinud 15. septembril 1991) on Rumeenia laulja.
2017. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta koos Ilinca Băcilăiga Rumeeniat lauluga "Yodel It!".
Naiste õigused
thumb|Soome autor ja ühiskonnaaktivist [[Minna Canth oli üks olulisemaid feministe ja naiste õiguste edendajaid.    ]] Naiste õigused (ingl Women's rights) on õigused kogu maailma naiste ja tütarlaste jaoks.
Inimõiguste ülddeklaratsioon kuulutati välja 10. detsembril 1948. aastal kui ühine saavutuste norm kõigile inimestele ja rahvustele. ÜRO rahvad kinnitasid meestele ja naistele võrdsed võimalused. Need õigused on: õigus elada ilma vägivallata ja orjuseta, olla haritud, teenida õiglast töötasu ning omada vara.
Ajalugu
2015. aastal lepiti globaalselt kokku kestliku arengu eesmärgid kuni aastani 2030. ÜRO kestliku arengu eesmärk nr 5: saavutada sooline võrdõiguslikkus ning tõsta naiste ja tüdrukute otsustusõigust.
25. novembril tähistab kogu maailm rahvusvahelist naistevastase vägivalla vastu võitlemise päeva.
Naiste õigused Eestis
Enne kristluse tulekut oli Eesti naistel võrreldes sama ajastu muude aladega rohkem õigusi. Eestis hakati patrhiarhaadist rääkima 19. sajandi teises pooles, mil tähtsaimaks pereliikmeks tõusis vanim poeg, kes päris ühtlasi talu.
13. sajandil oli Eesti naistel suured õigused: ta sai pärida maad, mis oli tol ajal mujal haruldane. Kui rannikualadel ja saartel olid mehed meremehed ja viikingid, haris naine maad ja ka vastutas selle eest.
18. sajandil oli naise staatus tugevam kui 19. sajandil ja Eesti inimesed ei võtnud kõiki kirikuvõimu toodud uusi kombeid omaks: nii püüti Eestis keelata vallasemadel tanu kandmine. Tanu oli tol ajal Eesti kombestikus naise tunnusmärk: naiseks saadi emaduse, mitte abiellumise kaudu. Rahvas hakkas selle kombe muutmisele nii tugevalt vastu, et uut regulatsiooni ei õnnestunud juurutada.
Samuti oli naistel enne 19. sajandit suurem vabadus kaasavara üle otsustamisel, näiteks kaasavaraks saadud lehm kuulus naisele, samuti said Eesti tüdrukud otsustada, kellele mehele minna, samal ajal kui paljudes teistes riikides määrasid selle tema vanemad.
Eesti naised ettevõtluses
15–24-aastased mehed oli vastavalt 1970. aastal käinud koolis keskmiselt 5,15 aastat. ja 2015. aastal 10,6 aastat. 45 aasta jooksul on 15–24-aastaste meeste koolis veedetud aastate hulk suurenenud 5,45 aasta võrra.
Lapsabielu
Lapsabielu on abielu, kui tüdruk abiellub enne 18-aastaseks saamist. 2006.–2017. aasta andmetel on lapsabielude protsent kõige suurem Aafrikas. Kõige rohkem on lapsabielusid: Nigeris 76%, Kesk-Aafrika Vabariigis 68%, Tšaadis 67%, Malis 52% ja Lõuna-Sudaanis 52%. Aasias on lapsabielude protsent veidi madalam, kuid enim on neid Bangladeshis 59% ja Nepalis 40%.
Naised parlamendis
Eesti on 1. novembri 2018 andmete lmaailmas 61. kohal 193 riigist. 2009.–2015. aastal oli maailma kesk- ja tippjuhtidest vähem kui 1/3 naised (67 riigi arvestuses). 2017. aastal oli maailma parlamentides naisi 23,4%. 1. novembri 2018 seisuga on naiste osakaal riiklikes alam- ja ülemkodades 24%.
Poliitilised eesmärgid soolise võrdõiguslikkuse saavutamiseks
Euroopa Liidu Nõukogu
Euroopa Parlament
Euroopa Komisjon
Euroopa Liit
Naiste ümberlõikamine
15–19-aastaste tüdrukute ümberlõikamist (ingl k Female genital mutilation, FGM) tehakse religioossel põhjusel. 2004.–2017. aastate andmetel oli see enam levinud: Ida- ja Lõuna-Aafrika riikidest Eritreas 69% ja Etioopias 47%. Lääne- ja Kesk-Aafrika riikidest Guineas 95%, Malis 83%, Gambias 76%, Sierra Leones 74%, Mauritaanias 63% ja Burkina Fasos 58%, Araabia maadest Somaalias 97%, Djiboutis 90%, Sudaanis 82% ja Egiptuses 70%.
Nelijärve Linajärv
pisi|Linajärv Linajärv (ka Nelijärve Linajärv) on järv Harju maakonnas Nelijärvel, üks Nelijärve järvedest.
Järve pindala on 0,3 ha. Keskmine sügavus on 5,4 m, suurim sügavus 9 m. Järve kaldajoone pikkus on 264 m.
Järves leidub kokre.
2019. aasta Copa América
pisi| 2019. aasta Copa América olid 46. Lõuna-Ameerika meistrivõistlused jalgpallis. Need toimusid Brasiilias 14. juunist 7. juulini.
Üheksandat korda võitis Copa América Brasiilia koondis, kes alistas finaalis Peruu tulemusega 3:1.
Veerandfinaalid
-
Poolfinaalid
-
Kolmanda koha mäng
<section end=TPP />
Auhinnad
pisi|150px|Turniiri parimaks mängijaks valitud [[Dani Alves]]
Ohvitseride park
pisi|Ohvitseride park 30. aprillil 2022<mapframe latitude="58.386013" longitude="26.735873" zoom="16" width="200" height="100" align="right"> { "type": "FeatureCollection", "features": [ {     "type": "Feature", "properties": {}, "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [ 26.735991,         58.386078        ]      }    }  ] } Ohvitseride park (ka Puiestee 73b park, 20. sajandi esimesel poolel Taara aed) on park Ülejõe linnaosas Tartus Puiestee ja Jaama tänava vahelisel nõlval endise Ohvitseride maja taga.
Pargi pindala on 8424 m², see oli kasutusel kui Ohvitseride maja suveaed, kus paiknesid mh tantsuplats, võrkpalliplats jmt. 21. sajandil on sinna plaanitud nii laste mänguväljakut kui kogukonnaaeda, parki ääristavate garaažide seintel on Maari Soekovi ja Sandra Ruudu müürimaaling.
Talvel on pargis kelgunõlv.
Nasva sadama ülemine tulepaak
pisi|püsti|Nasva ülemine tulepaak (2005) Nasva sadama sihi ülemine tulepaak on endine tulepaak Saare maakonnas Nasva sadama lähistel.
Tulepaagi geograafilised koordinaadid on.
Ohvitseride park
Ajalugu
19. sajandi lõpul oli Ohvitseride pargi koha peal Georg Sachsi aed, mille see oli Eesti Kirjameeste Seltsi tarvis välja ostnud. Aed oli 1891. aastal IV üldlaulupeo toimumispaik, hiljem läks Taara seltsi valdusse, millel oli Ohvitseride maja koha peal velodroom. Aeda hakati 20. sajandi esimesel veerandil kutsuma "Taara aiaks", seal oli avalik laste mänguplats, jalgrajad ja trepp Jaama tänavale. Jalgrattaselts korraldas nii koos Eesti Kirjameeste Seltsiga kui ka eraldi kõiksuguseid avalikke üritusi aruteluõhtutest kuni pidude ja näitusteni.
Taara aia nime ja aia kasutamine avalikeks üritusteks jätkus pärast Taara seltsi ümberkujundamist ning ka pärast seltside tegevuse peatamist Nõukogude okupatsiooni ajal 1940. aastal. 1956. aastast kujundati Taara aia ümber Ohvitseride kvartal ning velodroomi kohale ehitatud Ohvitseride maja juurde kuuluvat aeda hakati kutsuma Ohvitseride pargiks. Aias olid võrkpalli- ja tantsuplats jm atraktsioonid, korraldati tantsu- ja muusikaaüritusi.
1991. aastal plaanis Tartu linna monumendikomisjon luua Ohvitseride parki "Viirastuste aia", kus oleks paiknenud linnaruumist eemaldatud Nõukogude Liidu aegsed monumendid, kuid plaan jäi teostamata rahapuuduse tõttu.
Nasva sadama ülemine tulepaak
Tulepaak moodustas sihi Nasva sadama alumise tulepaagiga. Märkide vahekaugus on 423 meetrit ja sihi asimuut on 13,3°.
2007. aastal arvati tulepaak navigatsioonimärgina kasutusest välja. Märgi number Veeteede Ameti nimekirjas oli 952.
Płoty
Płoty (saksa Plathe an der Rega) on linn Poolas Lääne-Pomorze vojevoodkonnas Gryfice maakonnas, Płoty valla halduskeskus. Płoty asub Gryficest umbes 14 km lõunakagus.
Płoty sai linnaõigused 1277. aastal. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Giluitis
Giluitis ehk Giluičiai järv on järv Leedus Alytuse rajoonis. Järv asub Simnase linna läheduses ja kuulub koos enamiku teiste selle piirkonna suurte järvedega Dovinė vesikonda. Teine suurem asula järve kallastel on Giluičiai küla.
Järve kaldajoone pikkus on 8,9 km. Vee läbipaistvus on 2,5–3 meetrit.
Kaladest elavad järves haug, särg, linask, koger, latikas, ahven, rääbis, luts, nurg, karpkala, roosärg, viidikas, kiisk, vähemal määral ka siig ja peled. Lindudest pesitsevad järvel kühmnokk-luik ja rabahani.
Ligue Magnus
Ligue Magnus on Prantsusmaa jäähoki kõrgeim liiga. Liiga on loodud 1906. aastal. Liigas mängib 12 klubi.
Kesk-Ungari
Kesk-Ungari on statistiline piirkond (NUTS 1 ja 2) Ungari keskosas.
Piirkonna koodid on HU1 ja HU10.
Idaromaani keeled
pisi|Idaromaani keelte leviala kaasajal: {{legend|#ed1c24|[[rumeenia keel}} {{legend|#ffc90e|aromuuni keel}} {{legend|#3282da|meglenorumeenia keel}} {{legend|#690142|istrorumeenia keel}}]] Idaromaani keeled on rühm romaani keeli, mida rääkisid latiniseerunud rahvad Ida-Euroopas (põhiliselt tänapäeva Moldovas ja Rumeenias), Balkanil ja Basilicatas. Tänapäeval koosneb rühm vaid Balkani romaani keele alarühmast, kuhu kuuluvad rumeenia keel, aromuuni keel, meglenorumeenia keel ja istrorumeenia keel ning Castelmezzano murre (Lõuna-Itaalias).
Ramón del Castillo
pisi|Ramón del Castillo esinemas Eurovisiooni lauluvõistluses 2004. aastal Ramón del Castillo Palop (sündinud 3. mail 1985) on Hispaania laulja. 2004. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Hispaaniat lauluga "Para llenarme de ti"
Armillifer armillatus
Armillifer armillatus on Armillifer perekonna liik aerjalaliste klassist.
Armillifer armillatus võib kokkupuutel suuremate madude kehavedelike (maoveri) või - eritistega, näiteks maokasvandustes, või vähetöödeldud maoliha süües ka inimestele kanduda ja porotsefaliaasi põhjustada.
Kirjandus
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:Armillifer armillatus seisuga 12.05.2015.
Upeslejas
Upeslejas on küla (lielciems) Lätis Ropaži piirkonna Stopiņi vallas. Küla asub valla idaosas endise Riia—Ērgļi raudtee ääres merepinnast 9 meetri kõrgusel Mazā Jugla jõe kaldal.
Upeslejas jääb piirkonna keskusest Ulbrokast 7 ja Riia keskusest 19 kilomeetri kaugusele. Külas on Jugla sanatoorne internaatkool, postkontor ja tuberkuloosihaigla. Upeslejase keskuse moodustavad korterelamud, ent jõe paremale kaldale jäävad individuaalelamute ja väikeste aiandukooperatiivide tsoonid Daktermuiža ja Ābeles. Külas asuvad bussipeatused Tuberkulozes slimnīca ja Upeslejas.
Asula on tekkinud endise Stopiņi mõisa juurde, mis XVI sajandil kuulus Riia linnaarstile Zacharias Stopiusele. Tuberkuloosihaigla juures asub ka Stopiusele püstitatud mälestusmärk.
Looduskaitse all on Tuberkuloosihaigla pärnad (esimese ümbermõõt 4,2 ja kõrgus 17 meetrit, teise ümbermõõt 3,9 ja kõrgus 18 meetrit, kolmanda ümbermõõt 3,51 ja kõrgus 18 meetrit), Tuberkuloosihaigla esimene mänd ümbermõõduga 2,7 ja kõrgusega 18 meetrit, Laube hiidtamm ümbermõõduga 4,69 meetrit, tamm ümbermõõduga 4,53 meetrit ja pärn ümbermõõduga 3,63 meetrit. Sealne raudteesild üle Mazā Jugla jõe on regionaalse kaitse all olev muinsusmälestis.
Aastal 2021 oli külas 1281 elanikku. pisi|Zacharias Stopiuse mälestusmärk
Vanilje
pisi|Kuivatatud vanillikaunad Vanill ehk vanilje on maitseaine, mis on saadud orhideedest Vanilla perekonnast, põhiliselt Mehhiko sortidest Flat-leaved Vanilla.
Daigo Kobayashi
Daigo Kobayashi (jaapani keeles 小林 大悟 Kobayashi Daigo; sündinud 19. veebruaril 1983 Fujis) on Jaapani jalgpallur, poolkaitsja.