cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Maie Toompere
Maie Toompere (neiupõlvenimega Kruusenberg; 15. aprill 1940 Ärina, Väike-Maarja – 16. november 2012) oli eesti nukunäitleja.
1958. aastal lõpetas Toompere Väike-Maarja Keskkooli ja 1962. aastal Tallinna Pedagoogilise Instituudi algklasside õpetaja erialal. Aastatel 1962–1966 õppis ta nukuteatri õppestuudios.
Maie Toompere töötas kogu elu Eesti Riiklikus Nukuteatris: aastatel 1963–1995 näitlejana ja 1995–2012 kostümeerijana. Teatri kõrvalt mängis ta ka televisioonis, näiteks lastesaates "Hunt Kriimsilm" jänest ja rebast.
Maie Toompere suri 16. novembril 2012 ja ta maeti 10. detsembril 2012 Metsakalmistule.
Isiklikku
Tema isa oli maadleja Herman Kruusenberg. 1964. aastast oli Maie Toompere abielus Nukuteatri näitleja Hendrik Toomperega. Näitlejad on nii nende tütar Harriet Toompere ja poeg Hendrik Toompere juunior kui ka lapselaps Hendrik Toompere juunior juunior.
Teede Tehnokeskus
AS Teede Tehnokeskus on Eesti riiklik ettevõte, mis annab insener-tehnilisi konsultatsioone ja teeb asjakohaseid uuringuid.
Tehnokeskuse tegutsemine iseseisva uurimisasutusena algas 1. aprillil 1964, kui Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi Projekteerimise-Uurimise Kontorist eraldatud üksused moodustasid Teedeehituse Kesklaboratooriumi. Ümberkorralduste käigus ühinesid projekteerijad Eesti Maanteeprojektiks, teedelaborist moodustati Maanteeameti Tehnokeskus. 1994 liideti Eesti Maanteeprojekt uuesti Maanteeameti Tehnokeskusega. Pärast mitut tehnokeskuse reorganiseerimist moodustati 7. augustil 2000 AS Teede Tehnokeskus.
2003 liideti Tehnokeskusega asutus EhitusTEST.
Tehnokeskus annab iga aasta välja auhinna "Tasane tee".
Teede Tehnokeskuse projektijuht on Romet Raun.
Pärissuvi
Pärissuvi ehk lihtsalt suvi on vaheaastaaeg, mida võib eristada klimaatiliste või fenoloogiliste tunnuste järgi.
Wilhelm von Wrangell
Wilhelm von Wrangell sündis maadeavastaja ja Alaska kindralkuberneri Ferdinand von Wrangelli ning tema abikaasa Elisabethi (sünd. de Rossillon) pojana.
Wilhelm von Wrangell oli 1881–1884 Eestimaa rüütelkonna peamees. Hiljem oli ta ka Eestimaa rüütelkonna maanõunik. Teenistusastmelt oli ta Venemaa riiginõunik.
Talle kuulus Roela mõis.
Perekond
Wilhelm von Wrangell abiellus 18. juunil 1861 Tallinnas krahvitar Lucie Stenbockiga (1840–1914), kes oli Kolga mõisniku krahv Ludwig Stenbocki ja tema abikaasa Cäcilie (sündinud von Mohrenschildt) tütar. Abielust sündisid :
Kõrgeim juht
Kõrgeim juht (lihtsustatud hiina kirjas 最高领导人, traditsioonilises hiina kirjas 最高領導人, pinyinis Zuìgāo Lǐngdǎorén) on kaasaegses Hiina poliitikas Hiina Rahvavabariigi kõige mõjuvõimsama poliitilise juhi mitteametlik tiitel. Kõrgeim juht juhib Hiina Kommunistlikku Parteid (edaspidi HKP), Hiina valitsust ja Hiina Rahvavabariiki (HRV). Kõrgeim juht on tavaliselt Hiina Kommunistliku Partei peasekretär ja Sõjalise Keskkomisjoni (SKK) esimees. Kõrgeim juht ei ole ametlikult eraldi ametikoht. Mõiste kogus tuntust Deng Xiaopingi ajal (1978–1989), kuna ta oli riigi mõjukaim poliitik ka ametlikult kõrgel riigi- või parteikohal töötamata (ta ei olnud ei Hiina Rahvavabariigi president, peaminister ega HKP peasekretär).
Kuigi kõrgeima juhi ja juhtkonna tuuma positsioonid on sisuliselt erinevad, on nende hoidjad tihtipeale kattunud, enamik, kuid mitte kõik kõrgematest juhtidest on samal ajal olnud ka juhtkonna tuumaks. Dengi järeltulijaid Jiang Zemini, Hu Jintaod ja Xi Jinpingi on kõrgeimaks juhiks harvem nimetatud, kuna nad on ka de jure olnud HKP peasekretärid, HRV presidendid ja SKK esimehed. Jiangi, Hud ja Xid on rahvusvaheliselt nimetatud presidendiks, kuigi nad on oma võimu de facto teostanud HKP peasekretäri, Hiina võimuhierarhia kõrgeima postitsiooni kaudu. Asjatundjate hinnangul võib Hiina Rahvavabariigi kõrgeimaks juhiks pidada Hiina Kommunistliku Partei peasekretäri (ehk juhti).
Hiina Rahvavabariigi põhiseaduse järgi on presidendi ametikoht tseremoniaalne. Ameerika Ühendriikide Kongressi Ameerika Ühendriikide-Hiina Majanduse ja Julgeoleku Ülevaatekomisjon on Xi Jinpingi soovitanud kutsuda "peasekretäriks", mitte "presidendiks", kuna viimane jätab mulje nagu ta oleks valitud demokraatlikul teel. Augustis 2020 esitas USA Kongress eelnõu, millega taheti USA valitsusel keelata HKP peasekretäri "presidendiks" nimetamine.
Praegune kõrgeim juht, Xi Jinping, sai sellele positsioonile novembris 2012, kui ta tõusis HKP peasekretäriks, mitte märtsis 2013, kui temast sai riigi president. Xi administratsiooni ajal on HKP peasekretär sisuliselt juhtinud ka Riiklikku Rahvakongressi, Rahva Poliitilist Konsultatiivkonverentsi, Riiginõukogu, Rahva Ülemkohut ja Rahva Ülemprokuratuuri.
Kõrgeimate juhtide loend
Esimene administratsioon Teine administratsioon Kolmas administratsioon Hu-Weni administratsioon Xi-Li administratsioon/Xi administratsioon
Kõrgeima juhi abikaasa
Kõik kõrgeimad juhid on ametis olemise ajal olnud abielus. Xi Jinpingi abikaasa on Peng Liyuan.
Märkused
<references group="märkus"/>
Stelmužė mõis
pisi|Orjatorn Stelmužė mõis (leedu Stelmužės dvaras) on endine mõis Leedus Zarasai rajoonis Imbradase vallas Stelmužė külas.
Mõis rajati XVII sajandil. Selle esimesed omanikud olid Fölkersahmid, hiljem aga Valujevid. XX sajandi alguses läks mõis Hahnide valdusse. Aastal 1927 ostsid mõisa Repšid.
Mõisakompleksi väärtuslikem ehitis on XVII sajandil rajatud orjatorn. Seal hoidsid algul Fölkersahmid, hiljem aga Valujevid põgeneda üritanud pärisorje. Valujevid varjasid sealjuures oma talupoegade eest hulk aega, et pärisorjus on ametlikult kaotatud. Hoone restaureeriti aastal 1983.
Mõisakompleksist on säilinud veel kelder, teenijatemaja, laut ja ait. Peahoone hävis Esimese maailmasõja ajal, nagu ka suurem osa mõisa pargist. Lisaks moodustasid mõisakompleksi osa Stelmužė kirik ja selle kellatorn.
Mõisa park rajati XVIII-XIX sajandil. Selle pindala on 10 hektarit ja see asub Stelmužė järve ääres. Valdavalt kasvavad seal kohalikud puud: pärnad, jalakad, kased, kuused, männid, saared ja tammed, järve ääres ka pajud ja sanglepad. Parki on istutatud ka hobukastaneid, Siberi lehiseid, suurelehiseid pärnasid. Pargi silmapaistvaim puu on Stelmužė tamm.
Rainer Vassiljev
Rainer Vassiljev (sündinud 19. juulil 1983 Rakveres) on Eesti võrkpallitreener.
Jalgpall 1956. aasta suveolümpiamängudel
Jalgpall 1956. aasta suveolümpiamängudel toimus 24. novembrist 8. detsembrini Austraalias Melbourne'is. See oli üheteistkümnes kord, kui jalgpall oli olümpiamängude programmis. Mängud peeti Olympia Parki staadionil ja Melbourne'i kriketiväljakul, kus finaal peeti 102 000 pealtvaataja ees, mis oli seni olümpia jalgpalliturniiride rekord, ning alles 1968. aastal Mehhikos, kus Jaapani ja Mehhiko pronksimängus oli 105 000 pealtvaatajat, ületati see rekord.
Melbourne'i olümpiaturniiril osales üksteist võistkonda. See oli väikseim osavõtjate arv pärast 1912. aasta olümpiamänge. Algselt pidi turniiril osalema 16 meeskonda, kuid viis olümpiale pääsenud riiki loobusid turniirist. Neist tähelepanuväärseim oli valitsev olümpiavõitja Ungari, kes loobus turniirist Ungari ülestõusu tõttu.
Pärast Ungari turniirilt taandumist oli ülejäänud riikide suurim eelsoosik Nõukogude Liit. Nõukogude Liit võitis lõpuks olümpiakulla, võites finaalis Jugoslaavia 1:0. Jugoslaavia pääses kolmandat korda järjest finaali, millega ükski meeskond polnud varem hakkama saanud, ja võitis hõbemedali. Saksamaa amatööride rahvuskoondis kaotas kvalifikatsioonis olümpiavõitjast Nõukogude Liidule. India jõudis Aasia meeskonnana esimest korda jalgpalli olümpiaturniiri poolfinaali. Turniiri mõjutasid loobumised, nii et kaheksandikfinaal toimus vaid kolme mänguga.
Eelvoor
Viis võistkonda (Hiina (loobus Taiwani osalemise protestiks), Egiptus, Türgi, Ungari ja Vietnam) loobusid enne turniiri algust peamiselt poliitilistel ja majanduslikel põhjustel. Sel põhjusel toimus esimeses voorus vaid kolm mängu.
Poolfinaalid
Jugoslaavia alistas India 4–1. See oli nende kolmas olümpiafinaal järjest, pärast kaotust nii 1948. kui ka 1952. aastal.
Nõukogude Liit alistas lisaajal Bulgaaria 2–1. Esimesena lõi värava Bulgaaria ja lasi mängu viimase kuue minutiga lüüa kaks väravat.
Martin O'Malley
pisi|Martin O'Malley Martin Joseph O'Malley (sündinud 18. jaanuaril 1963 Washingtonis) on Ameerika Ühendriikide poliitik. Ta kuulub Demokraatlikku Parteisse.
Aastatel 1999–2007 oli ta Baltimore'i linnapea. 17. jaanuarist 2007 kuni 21. jaanuarini 2015 oli ta Marylandi osariigi kuberner.
2016. aasta valimistel kandideeris O'Malley USA presidendiks. Ta loobus kandideerimisest pärast esimeste eelvalimiste tulemuste selgumist 1. veebruaril 2016 Iowas
Khmeerikeelne Vikipeedia
Khmeerikeelne Vikipeedia sai alguse 15. jaanuaril 2005.
Liezēre kirikumõis
Liezēre kirikumõis (saksa keeles Lösern Pastorat, läti keeles Ļaudonas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Liezēre kihelkonnas.
Aumeisteri mõis
Aumeisteri mõis ehk Cirgaļi mõis (saksa keeles Serbigal, varem Hofmeistershof, läti keeles Aumeisteru muiža) oli rüütlimõis Liivimaal Valga kreisis Aumeistri kihelkonnas. Praegu asub Lätis Smiltene piirkonnas Grundzāle vallas Aumeisteri asulas.
Ajalugu
Mõisat on esmamainitud 1533. aastal, kui Riia peapiiskop Thomas Schöning andis Smiltene lossile kuulunud Serbigali maad õuemeister Meinhard von Schierstädtile. Selle viimase saksakeelsest ametinimetusest Hofmeister sai mõis ka ühe oma saksakeelsetest nimevariantidest, millest hiljem on tulnud lätikeelne Aumeisteri.
Aastal 1584 sai mõisa omanikuks Albert Fink. Aastal 1594 müüs ta mõisa Tiesenhausenitele. Aastal 1626 andis kuningas Gustav II Adolf mõisa Hülsenite valdusse, aastal 1631 aga Bodwald Ragwaldsonile. Tolle vend müüs selle aastal 1634 1200 taalri eest Gabriel Bentson Oxenstiernale, ent juba samal aastal muudeti see reduktsiooni käigus riigimõisaks. Aastal 1688 said Oxenstiernad mõisa tagasi. Aastal 1698 asus mõisa rentima major Johan Wulff, ent aastal 1728 müüs Margarehe Stenbock (sünd. Oxenstierna) mõisa Christian von Strohkirchile valdusse. Aastal 1737 läks 9000 taalri eest Wulfide valdusse, kuuludes neile kuni agraarreformini aastal 1920.
Mõisaansambel
pisi|left|Aumeisteri mõisa peahoone 2008. aastal Mõisa peahoone ehitas pärast 1750 parun Johann von Wulf ja peahoone ehitati ümber 1793. Pärast võõrandamist rajati hoonesse kool. Tänapäeval seisab peahoone kasutuseta. Hoones on osaliselt säilinud XIX sajandi teisest poolest pärinev interjöör. Teine tähtsam hoone kompleksis on mõisavalitseja maja, kus asub võõrastemaja. See hoone valmis aastal 1896.
Lisaks peahoonele on mõisakompleksist säilinud veel tallid, tõllakuur, kutsari maja, elumaja, ait, palkidest ait, maneež ja häärberi taga asuv park. Veidi eemal järve ääres on kõrts, piiritusevabrik, veetorn, moonakamaja ja vesiveski, mis oli kasutusel ka elektrijaamana.
Aumeisteri mõisa hoonetekompleks (tallid, kutsari maja, elumaja, mõisavalitseja maja, häärber, palkidest ait, maneež, kõrts) ja park on muinsuskaitse all.
Mõisa suurus
Bienenstammi andmetel oli mõisa suurus 1816. aastal koos Zaķi mõisaga 9 ja 1/4 adramaad, sellele allus 309 mees- ja 348 naishinge.
Aastal 1641 oli mõisa suurus koos Zaķi mõisaga 3 adramaad. Aastal 1688 oli mõisade suurus 9 adramaad, nagu ka aastal 1734. Aastal 1758 oli mõisal adramaid 5 ja 7/8, aastal 1823 aga 15 ja 3/20 adramaad. Ka aastal 1832 oli mõisal sama palju adramaid, aastal 1881 oli neid aga 8 ja 1/80, lisaks allus mõisale 13 ja 51/80 adramaad mõisale kuuluvate talude valduses.
Maareformi ajal kuulus mõisale 4861 hektarit maad.
Karjamõisad
Mõisa koosseisus oli aastal 1816 kaks karjamõisa: Putra (Hochberg) ja Tillikhof.
Bernard Lovell
Sir Alfred Charles Bernard Lovell (31. august 1913 Oldland Common, Gloucestershire – 6. august 2012) oli inglise füüsik ja astronoom, raadioastronoomia teerajaja.
Ta laskis ehitada Jodrell Banki juurde suure raadioteleskoobi. Ta tegeles ka USA ning Nõukogude ja Vene tehiskaaslaste ja kosmosesondide raadioseirega. Ta on kirjutanud ka meteoorastronoomiast. Ta on lokaliseerinud hulga meteooriparvi.
Ferdinand-Voldemar Tõnso
Ferdinand Voldemar Tõnso VR I/3 (1. detsember 1890 Tallinn - 8. detsember 1973 Tallinn) oli Eesti piirivalvur, sõjaväelane (kolonelleitnant, 1935) ja sporditegelane.
Neuenkircheni ühisvald
thumb|Samtgemeinde Neuenkircheni paiknemine Osnabrücki kreisis thumb|Vapp
Ferdinand-Voldemar Tõnso
Elukäik
Lõpetas Tallinna linnakooli. Töötas aastail 1909-1912 vagunitehases Dvigatel ametnikuna.Sõjaväeteenistusse astus 7. novembril 1912 2. Tallinna piirivahtide brigaadi, kust 1915. aastal komandeeriti Gattšina lipnikekooli, mille lõpetas 12. märtsil 1916. Määrati teenistusse 262. tagavarapataljoni ja sealt samal aastal 18. mail Põhjarinde 70. Rjaški polku.
Neuenkircheni ühisvald
Neuenkirchen on valdade ühendus (Samtgemeinde) Saksamaal Alam-Saksimaal Osnabrücki kreisis.
Ferdinand-Voldemar Tõnso
Elukäik
5. juunil 1917 tuli Tõnso leitnandi aukraadis üle 1. Eesti jalaväepolku ja määrati tagavarapataljoni 4. roodu ülemaks. 1. Eesti polgu 1. pataljoni Muhus vangilangemise puhul nimetati nende rood polgu 4. rooduks ja saadeti Viru maakonda elanikke Vene väeosade rüüstamise eest kaitsma. Eesti väeosade demobilisatsiooni puhul lahkus Tõnso 5. aprillil 1918 sõjaväeteenistusest. Töötas selle järele omakaitse ja kaitseliidu organisatsioonides.
Neuenkircheni ühisvald
Selle pindala on 152,83 km². 31. detsembril 2017 elas seal 10 171 inimest. Selle keskus on Neuenkirchen.
Ferdinand-Voldemar Tõnso
Elukäik
Vabadussõja alul 1918 määrati Tõnso piirivalve organiseerijaks ning 1. veebruaril 1919 — rannavalve ülemaks. Ümberformeerimise puhul määrati Tõnso 23. detsembril 1919 piirivalve valitsuse ülema abiks, 15. aprillil 1920 — 7. piiriküti pataljoni ülemaks, 1. jaanuaril 1921 — merejõudude rannavalve osakonna ülemaks. Uue piirivalve formeerimisel 1923. aastal määrati Tõnso piirivalve Tallinna jaoskonna ülemaks. Teenis seejärel Haapsalus piirivalve Lääne jaoskonna ülemana, 1940. aasta suvel toodi üle Narva jaoskonna ülemaks. 1940. aasta oktoobris, peale Eesti piirivalve likvideerimist, vabastati ta teenistusest. Töötas seejärel ametnikuna Saku õlletehases.
Neuenkircheni ühisvald
Samtgemeinde Neuenkirchen koosneb järgmistest valdadest:
Ferdinand-Voldemar Tõnso
Elukäik
31. augustil 1928 loodi spordiliit "Läänela",  mille esimeheks valiti piirivalve Lääne jaoskonna ülem Ferdinand Tõnso, kes  juhtis "Läänelat" kuni Nõukogude okupatsioonini, mis lõpetas seltsi tegevuse. Tõnso sportliku tegevuse kohta on teada, et ta on võistelnud kergejõustikus, harrastanud jalgpalli ja tennist.
1941. aastal mobiliseeriti Punaarmeesse. Teenis 925. laskurpolgus, mis kuulus 249. Eesti Laskurdiviisi koosseisu. Hiljem oli ta 1. Eesti tagavarapolgus. Arreteeriti 12. veebruaril 1944 ja sama aasta augustis mõisteti ta 10 aastaks vangi. Süüdistati nõukogudevastase grupi liimeks olemises Punaarmees. Vabanes 1956. aastal.
Jaromír Jágr
Jaromír Jágr (sündinud 15. veebruaril 1972 Kladnos) on tšehhi jäähokimängija. Ta mängib Tšehhi tugevuselt teise liiga klubis HC Kladno.
Peresołowice
Peresołowice on küla Poolas Lublini vojevoodkonnas Hrubieszówi maakonnas Werbkowice vallas. Peresołowice asub Werbkowicest natuke rohkem kui 4 km lääneloodes ja Hrubieszówist ligikaudu 13 km lääneeedelas.
Jaromír Jágr
Tšehhi jäähokikoondise koosseisus tuli ta 1998. aastal olümpiavõitjaks ja võitis 2006. aasta taliolümpiamängudelt pronksmedali. Lisaks tuli ta kahel korral maailmameistriks.
Jarmoir Jagr kaalub 110 kg ja on 191 cm pikk.
Lipulaev
pisi|[[HMS Victory, Suurbritannia admirali Horatio Nelsoni lipulaev]] pisi|Venemaa [[Balti laevastiku lipulaev Nastoitšivõi]] Lipulaev on sõjalaev, kus asub laevade koondise või üksuse ülem koos vajaliku juhtimiselemendiga või vastava funktsiooni täitmiseks määratud sõjalaev.
Lipulaevaks võidakse nimetada ka juhtivat või suurimat laeva tsiviillaevanduse organisatsioonis.
Kirjeldus
pisi|150px|Eesti mereväe ülema vimpel Lipulaevaks määratakse tavaliselt laevastiku lahinguvõimsaim või suurim, sageli ka tuntuim laev. Lipulaeval on sageli täiendavad sidevahendid ja suuremal laeval ka eraldi staabiruumid. Suuremal laevastikukoondisel võib olla lisaks lipulaevale eraldi staabilaev.
Lipulaev ei pruugi olla alati konkreetne määratud laev laevade üksuses, vaid selleks võib saada üksuse ülema poolt valitud üksuse laev, mille pardale ta asub operatsiooni või väljasõidu ajaks.
Laevastiku üksuse ülemal on oma kinnitatud ametivimpel, mis heisatakse masti vastava isiku pardale saabumisel või mõne riigi mereväes hoitakse mastis kogu aja, sõltuvalt traditsioonist.
Hilissuvi
Hilissuvi on suve osa-aastaaeg, mis on pärissuve osa ja algab pärast südasuve lõppu.
Kukavka
Kukavka (ukraina keeles Кукавка) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Mogõliv-Podilskõi rajoonis. Elanike arv on 1281. Pindala on 2,6 km².
Badbergen
Badbergen on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 79,11 km². 31. detsembril 2017 elas seal 4564 inimest. Vald asub Hase jõe ääres. Valda kuuluvad järgmised külad: Badbergen, Grönloh, Groß Mimmelage, Grothe, Langen, Lechterke, Vehs, Wehdel, Wohld ja Wulften.
pisi|tühi|püsti|Maarja kirik
Kalmõkikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Kalmõkikeelne Vikipeedia (kalmõki keeles Хальмг Бикипеди) on Vikipeedia kalmõkikeelne versioon.
Kalmõkikeelne Vikipeedia sai alguse 26. märtsil 2006.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
BoA
pisi Kwon Bo-ah (korea keeles 권보아, tuntud esinejanimega BoA, sündinud 5. novembril 1986) on Lõuna-Korea laulja, laulukirjutaja, muusikaprodutsent ja näitleja. Ta tegutseb lisaks Lõuna-Koreale ka Jaapanis.
Maris Meikar
Maris Meikar (sündinud 2002) on eesti iluvõimleja.
Ta lõpetas 2018. aastal Tartu Kivilinna Koolis põhikooli.
2016. aastal võitis ta Eesti juunioride meistrivõistlustel pronksmedali mitmevõistluses.
Treenis võimlemisklubis Rütmika. Treener oli Kai Tanni.
Vaikuse meri
pisi|Vaikuse meri Vaikuse meri (ladina keeles Mare Tranquillitatis) on Kuu meri, mis asub Tranquillitatise ladestusalal.
Meri koosneb peamiselt basaldist. Vaikuse meri tekkis umbes 3,9 miljardit aastat tagasi ja see on väga tasane, kõrgeima ja madalaima punkti vahel on vähem kui 500 m. Samas on selle pind väga kraatriline.
Vaikuse merele andsid 1651. aastal nime astronoomid Francesco Grimaldi ja Giovanni Battista Riccioli.
1965. aastal kukkus Vaikuse merre NASA kosmoseaparaat Ranger 8 ning 1967. aastal maandus sinna Surveyor 5. 20. juuli 1969 maandus Vaikuse mere edelaosas NASA mehitatud missiooni Apollo 11 kuumoodul ning Neil Armstrong sai esimeseks Kuu pinnal kõndinud inimeseks.
Skujene kirikumõis
Skujene kirikumõis (saksa keeles Schujen Pastorat, läti keeles Skujenes mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Skujene kihelkonnas.
Valimisringkond nr 10
pisi|Valimisringkond nr 10 Valimisringkond nr 10 on Riigikogu valimiste ringkond, mis hõlmab Tartu linna.
2015. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati. Hääleõiguslikke valijaid oli 68 149, neist käis valimas 45 180 ehk 66,3%. E-hääli anti 14 253.
Isikumandaadi sai Ants Laaneots (RE; 5920 häält). Ringkonnamandaadi said Anne Sulling (RE), Mihkel Raud (SDE), Krista Aru (EVA), Margus Tsahkna (IRL) ja Aadu Must (KE). Kompensatsioonimandaadiga said Riigikokku Jüri Adams (EVA), Heljo Pikhof (SDE) ja Urmas Klaas (RE).
2019. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati.
Isikumandaadi sai Urmas Klaas (RE) 6119 häälega. Ringkonnamandaadi said Ants Laaneots (RE) 3053 häälega, Jaak Valge (EKRE) 2740 häälega, Tõnis Lukas (IE) 2506 häälega, Aadu Must (KE) 2370 häälega, Heljo Pikhof (SDE) 1522 häälega ja Signe Kivi (RE) 1356 häälega. Kompensatsioonimandaadi sai Ruuben Kaalep (EKRE) 566 häälega.
2023. aasta Riigikogu valimised
Ringkonnas oli saadaval 8 mandaati.
Ust-Žerdjanka
Ust-Žerdjanka (ka Ustje-Žerdjanka, vene keeles Усть-Жердянка) oli küla Viru maakonnas Kose ja Piiri vallas. Asus Narva jõe idakaldal Žerdjanka jõe suudmes, 4 km Krivasoo külast allavoolu.
1922. aastal oli külas 30 majapidamist 137 elanikuga. Enamik elanikke olid venelased. Külas asus Kose valla politseijaoskond ja rahvamaja.
Küla jäeti maha pärast Teist maailmasõda ja Narva veehoidla rajamisega jäi osaliselt vee alla. 1950. aastate alguses rajati Narva veehoidla ja veehoidla alla jäid mitu küla, vana kalmistu ja kabel ning osade külade (Bolšaja Žerdjanka, Ust-Žerdjanka, Krivasoo küla, Dolgaja Niva, Nizõ, Ust-Tšernovo (Усть-Черново), Uznovo  (Узново), Vääska) elanikud asustati ümber. Küla asukoht jääb tänapäeval Leningradi oblasti Slantsõ rajooni.
Riigi infosüsteemi kuuluv andmekogu
Andmekogude pidamist kindlustavad süsteemid on
Rauna kirikumõis
Rauna kirikumõis (saksa keeles Ronnenburg Pastorat, läti keeles Raunas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Rauna kihelkonnas.
Tuukrid vihmas
"Tuukrid vihmas" on Priit ja Olga Pärna mustvalge joonisfilm aastast 2009.
See on kõige rohkem auhindu saanud Eesti animafilm. Film on võitnud 18 auhinda, nendest valdava osa maailma tippfestivalidelt.
Abeli auhind
Abeli auhind on Nobeli auhinnaga analoogne auhind puhta ja rakendusmatemaatika alal. See on nime saanud norra matemaatiku Niels Henrik Abeli järgi.
Auhinda antakse välja alates 2003. aastast. Auhinna saajad valib Norra Teaduste Akadeemia.
Jabal ‘Āmir
Jabal ‘Āmir on mägi Sudaanis Põhja-Dārfūris.
Mäe geograafilised koordinaadid on. Mäe kõrgus on 1016 meetrit.
Jabal ‘Āmiri lähedal hukkus 2. mail 2013 hiljuti taasavatud kullakaevanduse varingus vähemalt 60 kaevurit.
Maoorikeelne Vikipeedia
pisi|Logo Maoorikeelne Vikipeedia (maoori keeles Wikipedia Māori) on Vikipeedia maoorikeelne versioon.
Maoorikeelne Vikipeedia sai alguse 2003. aasta novembris.
Seal on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
69% maoorikeelse Vikipeedia artiklitest on bottide loodud.
LGR5
LGR5 (inglise Leucine-rich repeat-containing G-protein coupled receptor 5) ehk leutsiinirikkaid kordusi sisaldava G-valguga seotud retseptor 5 (LGR5) (tuntakse samuti kui G-valguga seotud retseptor 49 (GPR49) või G-valguga seotud retseptor 67 (GPR67)) on valk, mille kodeerib on inimestel LGR5 geen. See kuulub GPCR A klassi retseptorite perekonda. LGR5 ekspresseeritakse erinevates kudedes nagu näiteks lihased, platsenta, seljaaju ja peaaju. LGR5 on samuti küpsete tüvirakkude biomarkeriks kindlates koetüüpides.
pisi|püsti|LGR5 geeni ekspressiooni muster
Maret Mursa
Ta lõpetas aastal 1972 Tallinna 46. Keskkooli ja aastal 1980 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (9.lend). Lisaks õppis ta aastast 1997 Helsingis Aleksandertehnika Instituudis Alexanderi tehnikat.
LGR5
LGR5 Valgu struktuur
1998. aastal avaldas S. Hsu koos kolleegidega uurimuse, mis põhines kahe molekuli kloneerimise tulemusel. Kloneeritud molekulid sarnanesid türoid stimuleeriva hormooni (TSH), folliikuleid stimuleeriva hormooni (FSH) ja luteinseeriva hormooni retseptoritele (LH). Need retseptorid kuuluvad suurde G-valguga ühendatud 7-transmembraanse (7TM) domääniga valkude perekonda. Nad erinevad teistest valkudest selle poolest, et neil on suur N-terminaalne ekstratsellulaarne (ekto-) domään, mis sisaldab mitut leutsiinirikast kordust. Ektodomään mängib ülitähtsat rolli LH-, FSH-, ja TSH-retseptorite seondumisel glükoproteiinsete hormoonidega.
Mārtiņš Karsums
pisi|Mārtiņš Karsums Mārtiņš Karsums (sündinud 26. veebruaril 1986 Riias) on Läti jäähokimängija, kes mängib KHL-i klubis Riia Dinamo ründajana paremäärel.
LGR5
LGR5 Valgu struktuur
Kaks uut G-valguga seotud retseptorit sisaldasid leutsiinirikkaid kordusi ja neid hakati nimetama G-valguga seotud retseptoriteks 4 ja 5 (Lgr4 ja Lgr5).
2000. aastal avastasid samad uurijad selle alamperekonna kolmanda liikme – Lgr6.
Mārtiņš Karsums
Karsums alustas jäähoki mängimist Lätis. 2003. aastal suundus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Quebec Major Junior Hockey League'i klubiga Moncton Wildcats.
Maret Mursa
Aastatel 1973–1980 töötas "Viru" varietees lauljana ja aastatel 1980–1992 Eesti Riiklikus Noorsooteatris ja aastast 1992 lavapraktikaõppejõuna Eesti Humanitaarinstituudis. 15. oktoobril 2010 esietendus teatris NO99 Mursa debüütlavastus "Neli vaadet".
LGR5
LGR5 Valgu struktuur
Lgr4, Lgr5 ja Lgr6 valkude ektodomäänid sisaldavad mitut leutsiinirikast kordust (Lgr4, Lgr5 – 18 kordust, Lgr6 – 13 kordust), mille juurde külgnevad N- ja C-terminaalsed tsüsteiinrikkad järjestused. Võrdluseks võib tuua glükoproteiinsete hormoonide retseptorid, millel on ainult 9 leutsiinirikast kodust.
Lgr4, Lgr5 ja Lgr6 leutsiinirikkad kordused koosnevad 24 aminohappest ja sarnanevad kordustega, mis on tuvastatud sellistel valkudel nagu slit (inglise slit) ja dekoriin (inglise decorin). Nimetatud valgud ei ole funktsionaalselt seotud Lgr-valkudega. Need kaks retseptorit on iidse evolutsioonilise päritoluga, sest homoloogsed valgud leiduvad selgrootutel, sealhulgas meriroosilistel (Sea anemone), molluskitel (Mollusca), varbussidel (Caenorhabditis elegans) ja harilikul äädikakärbsel (Drosophila melanogaster).
LGR5 Funktsioon
LGR5 kuulub Wnt signaaliraja valkude hulka. LGR5 on hädavajalik embrüonaalse arengu jooksul. Lgr5 geeni puudumisel (inglise knockout) avaldusid hiirtel kraniofatsiaalsed ja seedeelundkonna anomaaliad, mis põhjustasid hiirte surma varajase postnataalse arengu jooksul.
Täiskasvanu organismis avaldub LGR5 geen somaatilistes tüvirakkudes, mis paiknevad maos, peensooles ja jämesooles. LGR5  ekspresseeritakse aktiivsena jäme- ja pärasoole kasvajates.
Ligandid
Et täielikult mõista Lgr5 funktsiooni signaalirajas, on oluline identifitseerida nendega seonduvad molekulid (ligandid). Fülogeneetilised analüüsid näitavad, et on olemas 3 Lgr alagruppi: (i) LH/FSH/TSH glükoproteiinsete hormoonide retseptorid; (ii) Lgr4, Lgr5 ja Lgr6 ja (iii) Lgr7 ja Lgr8.
Esimese alagrupi (LH, FSH ja TSH retseptorid) ligandid sisaldavad tsüsteiini sõlme domääni (inglise cysteine knot). Tsüsteiinisõlme domääni sisaldavad mitmed ekstratsellulaarsed valgud, millel on signaali edastamise funktsioon.
Putukate peal tehtud uuringud on andnud ülevaate sellest, millised on Lgr4, Lgr5 ja Lgr6 ligandid. Sarnaselt kõikide lülijalgsetega võivad putukad regulaarselt vahetada oma välisskeletti. Vahetult pärast välisskeleti kaotamist põhjustab neurohormoon bursikoon (inglise bursicon) uue välisskeleti kivistumist ja tumedamaks muutmist. Äädikakärbsed, kellel on mutatsioon geenis rickets ei suuda alustada neid protsesse. Rickets geeni kloneerimine näitas, et see geen kodeerib äädikakärbse glükoproteiinse hormooni retseptorit Lgr2, mis osutus imetajate Lgr4, Lgr5 ja Lgr6 ortoloogiks. Lgr4, Lgr5 ja Lgr6 ligandid on imetajatel luu morfogeeniliste valkude (inglise bone morphogenic proteins) perekonna antagonistid.
LGR5 kui tüvirakkude marker
Tüvirakke võib jagada järgmistesse rühmadesse: embrüonaalsed tüvirakud, nabaväädi ja platsenta vere tüvirakud ning täiskasvanu organismi tüvirakud. Erinevalt teistest organismi rakkudest võivad tüvirakud kontrollitult paljuneda ja uueneda ning teatud tingimustel võivad tüvirakud saada mis tahes rakuks organismis. pisi|LGR5 tüvirakud avalduvad krüpti põhjas
Soolestik
On tehtud kindlaks, et LGR5 valk on markeriks täiskasvanud soolestiku tüvirakkudele. LGR5 valku leidub krüptis, mis on limaskesta torujas sissesopistis. Lgr5 avaldub tüvirakkudes, mida nimetatakse krüpti põhja sammasrakkudeks (CBC-rakud). Krüpti sammasrakud erinevad sellega külgnevatest Panethi rakkudest suure rakutuuma ning vähese tsütoplasma hulga poolest. Nende omaduste järgi on võimalik krüpti sammasrakke eristada teistest rakutüüpidest.
Neer
In vivo katsed näitasid, et  LGR5 ekspresseeritakse nefronites neeru arengu jooksul kuni seitsmenda elupäevani. LGR5 on oluline neeru spetsiifiliste struktuuride moodustamisesks.
Karvafolliikul
Karvafolliikuli areng on tsükliline ning koosneb kasvufaasist (ehk anageen), taandarengufaasist (ehk katageen) ning puhkefaasist (ehk telogeen). Hiire karvafolliikuli tüvirakud asuvad kindlas piirkonnas, mida nimetatakse karvasibulaks. Lgr5 valku ekspreseerivad  multipotentsed tüvirakud, mis asuvad karvasibulas. Nimetatud tüvirakud paljunevad aktiivselt kasvufaasis. LGR5 valku ekspresseerivad multipotentsed tüvirakud suudavad diferentseeruda kõikideks karvafolliikuli rakutüüpideks.
Vähk
LGR5 valgu rolli uuringud kolorektaalvähi patogeneesis näitasid, et LGR5 alaekspresseerimine suurendab tuumorigeenset aktiivsust ja invasiooni. Samas LGR5 geeni üleekspresseerimine põhjustab tuumorigeense aktiivsuse kahanemist. Antud uuringu tulemused viitavad sellele, et LGR5 ei ole onkogeen, vaid kasvaja supressor geen ja selle põhiroll seisneb tüvirakkude ekspansiooni kontrollis. LGR5 geeni varieeruvat ekspressiooni mustrit on samuti täheldatud seedeelundkonna kasvajate erinevates staadiumites, mis omakorda vihjab sellele, et LGR5 geeni ekspreseerivate tüvirakkude histoanatoomiline lokalisatsioon määrab tuumori patogeneesi mehhanisme.
Maret Mursa
Ta on mänginud Tallinnfilmi filmis "Pihlakaväravad" (1981) ja telelavastustes "Härra Barnett" (1980), "Truu naine" (1982), "Rotilõks" ja "Kummaline missis Savage" (1990), samuti filmides "Kaks päeva Viktor Kingissepa elust" (1981), "Tulivesi" (1994), "Wikmani poisid" (1995) ja "Võta või jäta" (2018).
Isiklikku
Tal on abielust Eesti Filharmoonia Kammerkoori laulja ja fotograafi Tõnu Tormisega kaks poega.
Mārtiņš Karsums
2004. aastal valis Boston Bruins ta draft'is 64. valikuna. Hooajal 2006–07 debüteeris ta American Hockey League'i klubis Providence Bruins. 2009. aastal valiti AHL-i tähtede mängule. NHL-is mängis Karsums hooajal 2008–09 Boston Bruinsi ja Tampa Bay Lightningi meeskonnas.
Aastatel 2010–2013 mängis ta Riia Dinamos, 2013–2018 Moskva Dinamo ja 2018–2020 Moskva Spartaki ridades. 2012. aastal valiti ta KHL-i tähtede mängule. 2020. aasta detsembris sõlmis ta üheaastase lepingu Saksamaa kõrgliiga klubiga lepingu Krefeld Pinguine. 2021. aasta mais naasis ta Riia Dinamosse.
2008. aastast kuulub ta Läti jäähokikoondisse. Ta on kuulunud Läti koondisse viitel maailmameistrivõistlustel ning 2010., 2014. ja 2022. aasta taliolümpiamängudel.
Ta on 178 cm pikk ja kaalub 90 kg.
Hordašivka
Gordašivka (ukraina keeles Гордашівка) on küla Ukrainas Tšerkassõ oblastis Talne rajoonis. Elanike arv on 986.
Douglase maakond
Douglase maakond võib olla üks 12-st sellenimelisest maakonnast Ameerika Ühendriikides. Need kõik on nimetatud senaatori ja presidendikandidaadi Stephen A. Douglase järgi.
Lyskamm
Lyskamm (saksa: Liskamm, varem Lyskamm, tähendus 'Lysi hari'), tuntud ka kui Silberbast (tähendus 'hõbeniin'), on mägi Penniini Alpides, asudes Šveitsi ja Itaalia vahelisel piiril. Sellel on 5 km pikkune hari kahe selge tipuga. Mägi on saanud tõsiseltvõetavuse maine harjal lamavate paljude lumekarniiside ja sagedaste laviinide tõttu, mis tõi sellele hüüdnimeks Menschenfresser ('inimsööja').
Geograafia
thumb|left|Lyskamm vaadatuna [[Lääne-Lyskammilt]]
Vaatamata suhtelisele kõrgusele, mis on rohkem kui 300 m, peetakse Lyskamm mõnikord laiendatud Monte Rosa rühma osaks (tegelikult on Dufourspitze vaid 107 m kõrgem). Kuid visuaalselt on Lyskamm tohutu massiiv, mis koosneb kahest tipust: Ida-Lyskamm ja madalam Lääne-Lyskamm, eraldatud 1 km pikkuse seljakuga, mõlemad asuvad Šveitsi Valais' kantoni (põhjas) ja Itaalia Valle d'Aosta piirkonna (lõunas) vahelisel piiril.
Mäe põhjapoolne külg on muljetavaldav 1100-meetrine jääga kaetud sein, mis kerkib Grenzgletscherist. Laugem lõunakülg tõuseb vaid mõnisada meetrit samanimelise liustiku kohale: Lysgletscher.
Ronimisajalugu
Kahest tipust idapoolne ja kõrgem on 4527 m ning sellele tõusis esmakordselt 1861. aastal Lisjochilt üle idaseljaku 14-meheline meeskond (7 inglast, 1 šotlane ja 6 Šveitsi teejuhti), mida juhtis J. F. Hardy ja kuhu kuulus ka William Edward Hall. Meeskonna teised liikmed olid A. C. Ramsey, F. Sibson, T. Rennison, J. A. Hudson, C. H. Pilkington ja R. M. Stephenson. Teejuhid olid Franz Josef Lochmatter (1825-1897) Sankt Niklausist Valais' kantonis, J.-P. Cachet, K. Kerr, S. Zumtaugwald, P. ja J.-M. Perren.
thumb|left|Lyskamm Grenzgletscheri kohal
Harja tervikuna (ka läänetipu) läbisid kolm aastat hiljem esimestena Leslie Stephen, Edward N. Buxton, Jakob Anderegg ja Franz Biener.
1907. aastal läbisid Geoffrey Winthrop Young ja teejuht kogu seljaku kaks korda. Young tahtis läbida seljaku Nordendist Breithorni. Nad alustasid Riffelalpist keskööl ja lõpetasid Monte Rosa massiivi läbimise keskpäeval. Kuid pärast Lyskammi ja Castori läbimist oli teejuht liiga väsinud. Young, kes oli väga pettunud, veenis teda enne Zermatti laskumist Lisjochi tagasi minema, viidates teisele Lyskammi läbimisele. Young tahtis isegi Nordendi tagasi minna, kuid teejuht keeldus reisi pikendamast.
Ronimismarsruudid
Tavaline marsruut algab Lisjochilt, kuhu pääseb Gnifetti hütist (3650 m) või Monte Rosa hütist (2883 m). Marsruut järgib esimese tõusja valitud teed.
Mäele ronitakse sageli trajektooril Feliksjochilt (läänes) Lisjochi (idas) või vastupidi. Läbimine koosneb enamasti kitsast, lumega kaetud harjast, kusjuures mõned rabelevad üle kivide. Heades tingimustes on see marsruut üsna lihtne ja objektiivselt ohutu, kuid halva lume ja/või halva nähtavuse korral võib harja suurte, mõnikord kahekordsete karniiside tõttu olla keeruline, peamiselt harja lõunaküljel.
thumb|800px|left|Vaade Lyskamm Naselt (lõunakülg)
Romagna
pisi|Romagna vallad (2009. aasta seisuga)
Romagna (hääldus: [roˈmaɲɲa]; romanja keeles Rumâgna) on ajaloolis-geograafiline piirkond Põhja- ja Kesk-Itaalias, Aadria mere ja Apenniinide vahel. Romagna piiridesse jääb ka San Marino vabariik.
Enamik piirkonnast on nüüdse Emilia-Romagna maakonna kaguosas (Ravenna, Forlì-Cesena ja Rimini provints ning città metropolitana di Bolognast Imola, Casalfiumanese, Borgo Tossignano, Fontanelice, Castel del Rio, Dozza ja Mordano). Väiksem osa piirkonnast jääb Itaalias ka nüüdsesse Marche (osa Pesaro ja Urbino provintsist) ja Toscana maakonda (osa città metropolitana di Firenzest ja Arezzo provintsist). Piirkond jääb Itaalias kokku 96 valla alale.
Romagna pindala on 6380,6 km² ja elanike arv 1 107 057 (2010).
Põhja tuleviku foorum
Põhja tuleviku foorum (inglise Northern Future Forum) on iga-aastane üheksa Euroopa põhjaosa riigi (Taani, Eesti, Soome, Island, Läti, Leedu, Norra, Rootsi ja Suurbritannia) peaministrite, ettevõtjate, ärijuhtide mitteametlik kohtumine (foorum).
Menslage
Menslage on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 65,18 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2441 inimest.
Kardítsa piirkonnaüksus
Kardítsa piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Καρδίτσας) on Kreeka piirkonnaüksus Tessaalia piirkonna edelaosas.
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Kardítsa.
Haldusjaotus
Kardítsa piirkonnaüksus jaguneb 6 vallaks. Need on:
pisi|150px|left|Kardítsa piirkonnaüksuse vallad
Lepieli järv
Lepieli järv ehk Lepeli järv (valgevene keeles Возера Лепельскае, ka lihtsalt Лепель, vene keeles Лепельское) on järv Valgevenes Viciebski oblastis Lepieli rajoonis. Järv asub merepinnast 145 meetri kõrgusel, selle valgala on 1279,6 km². Järve kaldal asub Lepieli linn.
Kaldajoone pikkus on 39,65 kilomeetrit. Järve bassein on kolmeosaline, osadel on rahva seas ka oma nimed. Põhjapoolne osa on Kuscinskaje (Кусцінскае) ja selle sügavus on 23 meetrit. Lõunapoolne kannab Haradskoje (Гарадское) nime ja selle sügavus on 19,5 meetrit. Idapoolne osa kannab Biełaje (Белае) nime, seal asub ka järve sügavaim koht. Järves on seitse saart pindalaga 6,3 hektarit. Kaldad on valdavalt kõrged, kohati 23 meetri kõrgused.
Järve põhi on 7–75 meetri sügavuseni liivane, sügavamal aga kaetud sapropeeliga. Vesi on puhas, vee läbipaistvus on suvel 3, talvel aga 4,5 meetrit.
Veetaimestikuga tsoon ulatub kaldast 3–300 meetri kaugusele. Järve madalamas osa kasvab harilik pilliroog, leidub ka penikeelt, partheina, hundinuia, vesikuuske, kanada vesikatku.
Kaladest leidub Lepieli järves ahvenat, koha, linaskit, roosärge, latikat, lutsu, viidikat ja särge. Tööstuslikku kalapüüki järvel enam ei toimu.
Lawrence
Lawrence on linn USA-s Kansase osariigis, Douglase maakonna keskus. See on suuruselt osariigi kuues linn. 2010. aastal elas linnas 87 643 inimest.
Lawrence'is asub Kansase ülikooli peamine linnak.
Rahvastik
2000. aasta rahvaloenduse järgi elas linnas 80 098 inimest. Linnas oli 31 388 majapidamist ja 15 725 perekonda. Asustustihedus oli 1100 in/km². 91% elanikest rääkis esimese keelena inglise keelt, 3% hispaania keelt ja 1% hiina keelt. 18,6% elanikest olid alla 18 aasta vanad, 30,7% vanuses 18–24, 28,5% vanuses 25–44, 15,1% vanuses 45–64 ja 7,2% vanemad kui 65 aastat.
Pargi tänav (Pärnu)
Pargi tänav on tänav Pärnus Kesklinna ja Eeslinna linnaosas.
Kokku on tänav ligikaudu 136 meetrit pikk.
Nimi
Tänava ajalooline saksakeelne nimi oli Parkstraße (eesti keeles Pargi tänav).
Pikendus
Pargi tänava pikendusele plaanitakse linna kolmandat silda üle Pärnu jõe. Seetõttu kavatseb linnavalitsus kunagi välja ehitada ka Pargi tänava lõigu Pikalt tänavalt Laiale tänavale läbi praeguse politseimaja ja päästeameti vahelise hoovi.
Hoonestus
Pargi tänaval asub vaid üks hoone, aadressiga Pargi 1, milles on asunud mitmeid õppeasutusi.
Vecpiebalga kirikumõis
Vecpiebalga kirikumõis (saksa keeles Alt-Pebalg Pastorat, läti keeles Vecpiebalgas mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Vecpiebalga kihelkonnas.
Lakinsk
Lakinsk (vene Лакинск) on linn Venemaal Vladimiri oblastis Sobinka rajoonis. Asub Kljazma lisajõe Undolka ääres, 30 km Vladimirist edelas ja 150 km Moskvast idas.
Asula sai alguse Undoli külast, mille lähedal 1889. aastal hakkas tööle kudumisvabrik. Selle juurde tekkinud asula sai 1927. aastal nime Lakisnki, millega 1965 liideti Undoli küla. 1969. aastal sai asula linnaõigused.
2003. aastal oli Lakinski elanike arv 17 100.
Ekstreemsport
Ekstreemspordialasid iseloomustavad tihti suuremad kõrgused ja kiirused ja selle tõttu ka suurem õnnetuserisk. Tuntumad alad Eestis on tõukerattasõit, BMX, lumelauasõit, vigursuusatamine, downhill ja rulasõit. Suurema õnnetusriskiga spordialad on ka motosport, langevarjuhüpped ja kaljuronimine.
ABBA muuseum
pisi|Muuseumi reklaam Arlanda lennujaamas ABBA muuseum (ametlik nimi ABBA The Museum; rootsi keeles Abbamuseet) on ABBA loomingu teemaline muuseum Rootsi pealinnas Stockholmis Djurgårdenis.
Muuseum avati 7. mail 2013.
Paul Schneider (näitleja)
Paul Andrew Schneider (sündinud 16. märtsil 1976 Põhja-Carolina osariigis Asheville'is) on Ameerika Ühendriikide filmi- ja seriaalinäitleja.
Londoni maraton
Londoni maraton on iga-aastane maraton, mida peetakse Ühendkuningriigis Londonis ja mis on suuruselt teine iga-aastane maanteevõistlus Ühendkuningriigis pärast Great North Run'i Newcastle'is.
Selle asutasid sportlased Chris Brasher ja John Disley 1981. aastal ning see toimub tavaliselt aprillis, kuigi COVID-19 pandeemia tõttu kolis see 2020., 2021. ja 2022. aasta oktoobrisse.
Suures osas tasane rada asub Thamesi jõe ümbruses, alustades Blackheathist ja lõpetades kaubanduskeskusega The Mall.
Hugh Brasher (Chris Brasheri poeg) on praegune jooksu direktor ja Nick Bitel selle tegevjuht.
Võistlus koosneb mitmest komponendist: sellel on massijooks, profijooksud meestele ja naistele pikamaajooksjatele, eliittasemel ratastoolijooksud meestele ja naistele ning 3-miiline minimaraton alla 17-aastastele sportlastele. Massijooks on Ühendkuningriigi suurim maratonivõistlus ja suuruselt kolmas jooksuüritus (pärast Great North Run ja Great Manchester Run). Maratonil on märkimisväärne heategevuslik jooksuaspekt: osalejad on aidanud koguda üle 1 miljardi naela alates selle asutamisest, sealhulgas 66,4 miljonit naela 2019. aasta Londoni maratonil, mis oli suurim summa ühepäevase rahakogumise ürituse eest.
Alates 2006. aastast on eliitjooks olnud osa World Marathon Majors'ist (Maailma maratoni suurvõistlused), mis hõlmab kuut maailma tipptasemel maratonijooksu. Londoni maratonil on maratoni maailmarekordit ületatud seitsmel korral: Khalid Khannouchi ületas meeste rekordi 2002. aastal, naiste rekordeid on purustanud Grete Waitz (1983), Ingrid Kristiansen (1985), Paula Radcliffe (2002, 2003, 2005). ) ja Mary Jepkosgei Keitany (2017). Praegused eliitraja rekordid kuuluvad Eliud Kipchogele (2019. aastal 2:02.37) ja Paula Radcliffe'ile (2003. aastal 2:15.25). Ratastooli praegused rekordid kuuluvad Marcel Hugile (2022. aastal 1:24.38) ja Manuela Schärile (2021. aastal 1:39.52). Võistlusel on sageli sponsor, mida on aastaid sponsoreerinud Virgin Money, ja seda nimetatakse 2023. aastal "TCS Londoni maratoniks".
Laili Jõgiaas
Laili Jõgiaas (aastani 1993 Land; sündinud 9. veebruaril 1974 Võrumaal Sõmerpalu vallas) on eesti laulja (sopran) ja raamatukogutegelane.
Aastal 1993 lõpetas ta muusikaõpetaja erialal Tartu Õpetajate Seminari (õpetaja Mare Puusepp), aastal 1998 lauluerialal Heino Elleri nimelise Tartu Muusikakooli (Vivian Kallaste klass) ja 2004. aastal Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia (Riina Airenne klass).
Laili Jõgiaas on täiendanud end 2008. aastal Hamburgi rahvusvahelises muusikakolledžis ning paljudel meistrikursustel (1998, 2001, 2002, 2003 ja 2007 Eva Märtsoni, 2002 ja 2003 Thomas Wiedenhoferi, 2003 Agnethe Cristenseni, 2006 Rita Damsi ja Barbara Pearsoni ning 2007 Ingrid Kremlini juures).
Aastal 2009 lõpetas ta ärikorralduse erialal Tartu Kutsehariduskeskuse ning õpib aastast 2011 Eesti Maaülikooli magistriõppes majandusarvestust ja finantsjuhtimist.
Aastatel 2004–2011 oli ta Vanemuise teatri kooriartist ja 2011–2012 Eesti Kontsertkoori laulja. Ta on esinenud soolokavadega Eesti linnades ja maakohtades.
Alates aastast 2012 on Jõgiaas Oskar Lutsu nimelise Tartu Linnaraamatukogu Karlova-Ropka haruraamatukogu juhataja ning aastast 2013 ühtlasi Tartu I Muusikakooli lauluõpetaja.
Torupilli kõrts
Küllap mõjutas nimepanekut ka asjaolu, et Lasnamäe veerul asuv karjamaa kandis Sikupilli nime ning see nimi kandus samuti edasi 20. sajandi algul lähedusse rajatud linnaosale. Torupilli kõrtsi naabruses, Suur-Tartu mnt 57 (hiljem maja nr 59) elas 17 aastat luuletaja Marie Under alates 1917. aastast. Keegi literaatidest ristis poetessi kodu "Villa Torupillaks".
Aleksander Georg von Stryk
alt=Aleksander Georg von Stryk|pisi|Aleksander Georg von Stryk Aleksander Georg von Stryk (26. aprill 1831 Polli mõis, Karksi kihelkond – 21. oktoober 1901 Viljandi) oli baltisaksa päritolu õpetaja ja filantroop.
Aleksander Georg sündis pimedana. Puudega lapsele leiti õppimisvõimalus algul Saksamaal Hannoveris. Hiljem õppis ta Viljandis Gustav Max Schmidti eragümnaasiumis. Koolitööd tehti temaga ettelugeja abil. Õpingutel Tartu Ülikooli usuteaduskonnas oli toeks vend Georg Filipp von Stryk (1833–1893), kes õppis samal ajal õigusteadust.
1857. aasta mais sooritas Aleksander von Stryk Tartu Ülikoolis koduõpetaja eksamid ja asus elama Viljandisse, kus ta pühendas end heategevusele ning usuõpetuse ja saksa keele õpetamisele. Esimesed töökohad olid Paulina Martensi eraelementaarkool (1857–1870) ja linna tütarlastekool (1857–1864). Edaspidi jõudis ta õpetada kõigis Viljandi koolides. Aleksander von Stryk austas oma emakeelt, kuid ei pidanud eesti keelt halvemaks ja kasutas seda õpetamisel. Tema kasvandike hulgas oli Johan Laidoner, kellele ta õpetas prantsuse ja ladina keelt.
1863. aastal asutas ta vaeste erakooli, mille ülalpidamiseks maksis aastas 400 rubla; linna abi ulatus 120 rublani. Kool oli kohustusliku õppemaksuta. Kooli hea taseme tõttu õppisid seal ka jõukamate perede lapsed.
1890. aastal kujundas ta kirikukoolist uue eraalgkooli, mis asus Liivimaa Maagümnaasiumi kõrval, Uueveski tee 3. 1896.–1903. aastani oli kooli juhataja Mihkel Kampmaa.
Isiklikku
pisi|Elumaja ümberehitusprojekt. Aleksander Georgi abikaasa oli Kuramaalt pärit Henriette Louise Amalie von Stryk (Lauenstein), pulmad peeti 20. detsembril 1881. Paar oli lastetu. Nende elukohaks oli Viljandis Koidu 11a (Carl Robert Jakobsoni 35) elumaja. Vanaduspäevad kavatseti veeta Riias, sinna asus elama lesk, kes suri 1903. aastal.
Pärand
Aleksander Georg von Stryki heategevuse alus oli vanematelt päritud kapital. 17. juunil 1894 Viljandi notari Karl Rochlini juures tehtud testamendi järgi kuulus kogu tema vallas- ja kinnisvara, välja arvatud pärandimõisaga seotud õigused, tema abikaasale. Sellest varandusest maksti vastavalt surnu viimsele tahtele Viljandi evangeelsele luterlikule linnakirikule 20 000 rubla ning pimedate ja halvastinägijate hariduse ühenduse Riia Strasdenhofi pimedate instituudile 10 000 rubla. Selle erakordse annetuse toel hangiti Viljandi Jaani kirikule uus orel.
Võnnu kirikumõis (Võnnu kreis)
Võnnu kirikumõis (saksa keeles Wenden-Land Pastorat, läti keeles Cēsu mācītājmuiža) oli kirikumõis Liivimaal Võnnu kreisis Võnnu kihelkonnas.
Mõisa suurus
1920. aasta maareformi ajal ja mõisa likvideerimise eel kuulus sellele 648 hektarit maad.
Ukraina Riiklik Tolliteenistus
Ukraina Riiklik Tolliteenistus (ukraina keeles Державна митна служба України) on Ukraina riigiasutus, mis viib ellu tollipoliitikat.
Bērzaine
Bērzaine on Läti kohanimi:
Nortrup
Nortrup on vald Saksamaal Alam-Saksi liidumaal Osnabrücki kreisis.
Valla pindala on 27,08 km². 31. detsembril 2017 elas seal 2963 inimest.
Lárisa piirkonnaüksus
Lárisa piirkonnaüksus (kreeka keeles Περιφερειακή ενότητα Λάρισας) on Kreeka piirkonnaüksus Tessaalia piirkonna kirde- ja keskosas.
Alidaad
Alidaad (araabia keelest العضادة al-idhâdah) on astronoomiliste ja geodeetiliste nurgamõõteriistade (astrolaab, sekstant, teodoliit) detail, mis pöörleb ümber telje. Alidaad on ühendatud gradueeritud skaalaga. Alidaadi küljes asub teleskoop ehk viseerimisseade, lugemisseadised ning vesilood. Teodoliidis nimetatakse kogu pööratavat keskosa alidaadiks.
Lárisa piirkonnaüksus
Piirkonnaüksuse halduskeskus on Lárisa.
Alidaad
pisi|Teleskoopiline alidaad
Lárisa piirkonnaüksus
Haldusjaotus
Lárisa piirkonnaüksus jaguneb 7 vallaks. Need on:
Alidaad
Alidaadi ajaloost
pisi|Alidaadi esmased variandid Tegu on tõenäoliselt ühe vanima teadaoleva kaardistamisinstrumendiga. Mõiste alidaad viitas algselt ainult reeglile või sirgele, kuid tähistab nüüd tavaliselt kogu instrumenti, mis sisaldab lihtsaid teleskoopilisi või muid vaateseadmeid koos indekslugemis- või registreerimisseadmetega.
Jaroslav Neverovič
Jaroslav Neverovič (poola keeles Jarosław Niewierowicz; sündinud 4. aprillil 1976 Vilniuses) on poola päritolu Leedu poliitik ja diplomaat. Ta oli aastatel 2006–2008 Leedu asevälisminister. 13. detsembrist 2012 kuni 25. augustini 2014 oli ta Leedu energeetikaminister.
Alidaad
Alidaadi ajaloost
Esialgne variant alidaadist meenutab pulka või varrast, mille mõlemas otsas asuvad labad, milles omakorda on augud. Läbi mõlema augu pidi nägema vastavat objekti. Alidaadi põhimaterjaliks oli enamasti puit, uhkemad olid valmistatud ka elevandiluust. Hilisemal perioodil oli alidaadi põhimaterjaliks messing või mõni muu metall.