cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Eesti
Vana-Liivimaa
Riia kaudu 1520. aastate algul levima hakanud reformatsioon suurendas Eestis sisevastuolusid. Tallinnas ja Tartus toimus pildirüüste, mille käigus said kannatada nii katoliku kirikud kui ka kloostrid. Eesti talupojad jäid üldiselt usupuhastusest puutumata, kuigi reformaatorid püüdsid ka nendele kohati tähelepanu pöörata. Reformatsioon nõudis rahvakeelset jumalateenistust ja andis sellega tõuke eestikeelsete raamatute avaldamiseks.
1558. aasta jaanuaris algas Liivi sõda. 2. augustil 1560 peetud Härgmäe lahingus purustasid Moskva tsaaririigi väed Liivi ordu väed ja ordu lakkas sõjalise jõuna eksisteerimast. 1562. aastal alistus Liivi ordu Poolale, Põhja-Eesti oli läinud Rootsi ja Lääne-Eesti Taani võimu alla, Ida-Eesti oli aga Moskva kontrolli all. Liivi sõjas osalesid ka eestlased. 1560. aastal piirasid talupojad Koluvere piiskopilinnust (1560. aasta talurahvaülestõus). Sõja teisel poolel mängis lahingutes tähtsat osa Ivo Schenkenbergi maameeste lipkond. Liivi sõda lõppes 1583. aastal.
Rootsi kuningriik
Liivi sõja tagajärjel jagunes Eesti Rootsi, Poola, Taani ja Venemaa vahel. Ajapikku allutas Rootsi endale ka Poola ja Taani valdused Eestis. Rootsi ajal edenes oluliselt hariduselu. Kuningas Gustav II Adolfi ajal rajati Eestisse Tartu Ülikool ja mitu gümnaasiumit. Sajandi lõpus tegutses talurahva harimise alal edukalt Bengt Gottfried Forselius.
pisi|Rootsi vägede võit [[Narva lahing (1700)|Narva lahingus]] Rootsi võimu ajal suutsid aadlikud läbi suruda talupoegade sunnismaisuse, millega algas pärisorjus. Karl XI ajal toimunud suure mõisamaade reduktsiooniga sai riik endale üle 80% Liivimaa ja ligi 20% Eestimaa põllumaadest. Riigitalupoegade õiguslikku seisundit asuti ühtlustama Rootsi talupoegkonna omaga, mis tähendas sisuliselt liikumist tugeva vabatalupoegkonna kujundamise suunas. Samas piirati ka Liivimaa rüütelkonna tegevusvabadust. Paraku takistas neid arenguid näljahäda (1695–1697) ja Karl XI surm, lõplikult aga Põhjasõda.
Venemaa
Aastatel 1700–1721 kestnud Põhjasõja tagajärjel läks Eesti Venemaa koosseisu. Olulist osa mängis Harku mõisas 28. septembril 1710 sõlmitud leping, millega Eestimaa rüütelkond kui kohalik aadliomavalitsus vandus truudust Vene keisrile, tingimusel et säilivad aadli ja linnade endised privileegid, luteri usk ning saksa keel asjaajamiskeelena. See rajas Balti erikorra ja muutis Eesti Vene tsaaririigi omanäoliseks laialdase omavalitsusega piirkonnaks.
pisi|vasakul|A. H. Tammsaare muuseum Vargamäel. Sauniku eluhooned on tüüpiliseks näiteks eestlaste tolleaegsetest eluhoonetest 1816. ja 1819. aastal kehtestati Eestis uus talurahvaseadus, millega senine pärisorjast talupoeg tunnistati isiklikult vabaks. Talumaa jäi siiski mõisniku omandiks. Et talupoegadel ei olnud liikumisvabadust ega võimalust elukutset valida, pidid nad leppima mõisniku määratud teorendiga. Mõisamajanduse vajaduste ja talurahva vastupanu survel koostati mõisnike maapäevadel uued talurahvaseadused, mis kinnitati Liivimaal 1849., Eestimaal 1856. ja Saaremaal 1865. aastal. Need soodustasid talude päriseksostmist. Teoorjuse keelamisega 1868. aastal läksid mõisamajapidamised üle raharendile ja palgatöö massilisele kasutamisele. 19. sajandi lõpuks oli Lõuna-Eestis talupoegade omanduses üle 80%, Põhja-Eestis 50% talumaast, osa talusid jäi rendile. Täisperemeestest kujunes eesti ühiskonna peamine majanduslik jõud ja sotsiaalselt kõige aktiivsem rühm.
Eesti arengut 19. sajandi teisel poolel iseloomustab üldine moderniseerimine, industrialiseerimine, linnastumine ja rahvusluse levik. 19. sajandi keskel algas eestlaste rahvuslik ärkamine, mis kulges üldjoontes sarnaselt teiste Euroopa väikerahvastega. Eesti rahva ärkamisele panid teadliku aluse kõrghariduse saanud Kristian Jaak Peterson, Friedrich Robert Faehlmann ja Friedrich Reinhold Kreutzwald. Eesti rahvusideoloogia alusepanija Jakob Hurt kinnitas, et eestlaste kui väikerahva missioon saab olla üksnes kultuuriline, mitte poliitiline; tähtis on rahvuslik identiteet, mitte riiklik kuuluvus. Liikumise radikaalset suunda juhtis Carl Robert Jakobson, kes sõnastas Eesti rahvuslaste majandusliku ja poliitilise programmi, nõudes selles eestlastele sakslastega võrdseid poliitilisi õigusi. 20. sajandi alguses kujunesid välja esimesed eestlaste poliitilised rühmitused, sealhulgas Jaan Tõnissoni juhitud rahvuslased ja Konstantin Pätsi juhitud tsentralistid.
Iseseisvus
pisi|Eesti Vabariigi väljakuulutamise tähistamine Pärnus 24. veebruaril 1918
1914. aastal puhkenud esimesse maailmasõtta mobiliseeriti Vene poolel umbes 100 000 eestlast. Pärast 1917. aasta märtsirevolutsiooni sai võimalikuks Eesti rahvusväeosade moodustamine. 1917. aasta 15. novembri Maanõukogu otsusega asusid eestlased teostama rahva enesemääramisõigust ja eraldasid Eesti Vene riigist. 23. veebruaril 1918 Pärnus ja 24. veebruaril Tallinnas kuulutas Eestimaa Päästekomitee välja iseseisvusmanifesti. Praegu tähistatakse iga aasta 24. veebruaril Eesti Vabariigi aastapäeva.
1918. aastal oli Eesti ajutiselt Saksa okupatsiooni all, seejärel ründasid Eestit Nõukogude Venemaa väed ja algas Eesti Vabadussõda. Bolševikud lootsid, et kohe puhkeb maailmarevolutsioon.
pisi|vasakul|[[Artur Sirk kõnelemas, 1933]] Pärast Punaarmee kaotusi 1919. aastal Narva, Paju ja Krivasoo lahingus tunnustas Venemaa Tartu rahuga 2. veebruaril 1920 Eesti Vabariiki, ühtlasi määrati kindlaks Eesti ja Venemaa piir. Peagi tunnustasid Eestit kui iseseisvat riiki kõik tolleaegsed riigid. Septembris 1921 võeti Eesti vastu Rahvasteliitu.
Senine mõisatel põhinenud suurpõllumajandus likvideeriti 1919. aasta maareformiga. Riik asutas arvukalt väikepõllupidamisi. Eestile mittevajalikud suurtööstusettevõtted suleti. 1930. aastaiks muutusid Eesti tähtsaimaks väljaveokaubaks põllumajandussaadused, näiteks peekon, piimasaadused, munad; riik soodustas põlevkivi ja selle saaduste, sealhulgas bensiini tootmist ja eksporti.
1920. aastal Asutava Kogu poolt vastu võetud põhiseaduse alusel oli Eesti ilma riigipeata ja Riigikogust sõltuva valitsusega riik. See põhjustas poliitilist ebastabiilsust ja sagedasi valitsuskriise. Suurimaks ohuks iseseisvusele olid Nõukogude Liidu toetatud kommunistid, kes püüdsid 1924. aastal korraldada riigipööret. Tallinnas, Nõmmel, raudteedel ja piiri ääres kehtis pidevalt kaitseseisukord.
1930. aastate algul saavutas mõju Vabadussõjalaste liikumine. Liikumine suleti esimest korda 1933. aastal Jaan Tõnissoni valitsuse ja 1934. aastal Konstantin Pätsi poolt. Aastal 1934 korraldasid Konstantin Päts ja Johan Laidoner riigipöörde, kogu riigis kehtestati kaitseseisukord ja algas vaikiv ajastu. Moodustati kutsealaseid omavalitsusi. 1938. aastal võeti vastu uus põhiseadus.
Teine maailmasõda
Järgnes Eesti riikluse kavakindel hävitamine. Toimusid massilised arreteerimised, eraettevõtted riigistati, enamik kodanikuühendusi ja seltse suleti, väljapaistvaid kultuuri- ja riigitegelasi hakati taga kiusama. 14. juunil 1941 viidi läbi esimene massiküüditamine Siberisse, mis haaras kogu Eesti Vabariigi poliitika-, majandus- ja kultuurieliiti. pisi|[[Tallinna vallutamine (1941)|Tallinna vallutamine augustis 1941]] See kõik suurendas eestlaste meelepaha Nõukogude võimu vastu. Kui 22. juunil 1941 puhkes sõda Nõukogude Liidu ja Saksamaa vahel, hoogustus metsavendade tegevus. Esimeste kokkupõrgetega Eesti partisanide ja Punaarmee üksuste vahel algas Suvesõda. Kui Saksa väed jõudsid Eesti aladele, võeti neid vastu kui vabastajaid, kuna suurem osa eestlastest nägi sakslastes bolševistlikust hirmuvalitsusest vabastajaid.
pisi|vasakul|Sõdurid Narva rindepiirkonnas tankiga [[Tiger I]] Pärast Suvesõja võitu astusid paljud eestlased aastatel 1941–1944 vabatahtlikena Saksa sõjaväkke ja Relva-SS-i. Paljud neist tahtsid bolševikele kätte maksta hukatud või Siberisse küüditatud lähedaste eest. Seda võimendas Saksa poliitika, mis toonitas, et Eesti iseseisvuse taastamine on tulevikus võimalik, kui Eesti ja eestlased annavad piisava panuse võitluses bolševismi vastu.
Pärast Nõukogude vägede uut rünnakut Narva rindel jaanuaris 1944 algas massiline eestlaste astumine Relva-SS-i. Hjalmar Mäe kuulutas välja mobilisatsiooni ja Jüri Uluots pöördus rahva poole kutsega kaitsta kodumaad, kuna oli näha, et sõjaõnn pöördub Nõukogude Liidu kasuks. Eesti SS-leegionist moodustati 20. Eesti diviis.
Jaanuarist juulini peeti ägedaid lahinguid Narva rindel ja Auvere piirkonnas. Sinimägede lahingus, mis kujunes Eesti ajaloo ohvriterikkaimaks, suutsid 20. Eesti diviis, teiste Euroopa maade vabatahtlikud ja Wehrmachti väeosad Punaarmee pealetungi peatada.
Septembri teisel poolel hakkasid sakslased rindejoone lühendamiseks oma vägesid Eestist välja viima. Järgnes Suur põgenemine. Umbes 100 000 eestlast jõudsid sõjapõgenikena Rootsi ja Saksamaale. Hiljem siirduti sealt edasi Ameerika Ühendriikidesse, Kanadasse ja mujale, kus pandi alus väliseestlaste kogukondadele.
18. septembril moodustati Tallinnas Otto Tiefi juhitud valitsus, mis ei suutnud pidurdada Punaarmee edasitungi. 1944. aasta lõpuks oli Punaarmee kogu Eesti vallutanud. Eesti valitsus läks eksiili.
Nõukogude okupatsioon
pisi|Nõukogude vanglauksed Okupatsioonide Muuseumis
Taasvallutatud Eestis kehtestati uuesti nõukogude võim. Siiski jätkasid paljud metsavennad vastupanuvõitlust. Nõukogude võim võitles metsavendade vastu nende peamiste toetajate, talupoegade küüditamistega. 25.–29. märtsil 1949 toimus teine massiline küüditamine – märtsiküüditamine, mille käigus saatsid Nõukogude okupatsioonivõimud Eestist loomavagunites Venemaale Krasnojarski kraisse, Novosibirski, Tomski, Omski ja Irkutski oblastisse nn eriasumisele üle 22 000 inimese. Küüditamisnimekirjadesse oli aga kantud kuni 30 000 inimest. Küüditamisele järgnes sundkollektiviseerimine, millega kaotati talud kui majandusüksused. Põhiliselt Tallinnasse ja Ida-Virumaale rajati suurtööstusi, mille tööjõud toodi sisse Venemaalt. Vene keel hakkas omandama järjest tähtsamat rolli. Ideoloogilise surve tugevnemise tõttu hoogustus ka dissidentlus, mille silmapaistvaimaks tulemuseks oli ilmselt 40 kiri 1980. aastal.
Iseseisvuse taastamine
1987. aasta kevadel elavnes Eestis vastupanuliikumine, algasid fosforiidisõda ja laulev revolutsioon. 23. augustil 1989 moodustati Balti kett. 1990. aasta alguses taastati Eesti Kaitseliit. 20. augustil 1991 tunnistas ka Ülemnõukogu oma otsusega Eesti riiklikku iseseisvust.
17. septembril 1991 võeti Eesti Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni liikmeks. Juunis 1992 läbi viidud rahareformiga tunnistati rubla Eestis kehtetuks ja võeti uuesti kasutusele Eesti kroon. Samal aastal võeti vastu uus põhiseadus. 1994. aastal viis Venemaa enamiku okupatsioonivägesid Eestist välja, jättes need siiski Petserimaale ja Viru Ingerisse.
1994. aasta uppus parvlaev Estonia, mis on suurim rahuaegne laevahukk Läänemerel.
1996. aastal kuulutas president Lennart Meri välja Eesti arvutistamise ehk Tiigrihüppe programmi, milles nähakse ühte esimest sammu Eesti liikumises infoühiskonna suunas.
1998. aastal asutatakse Kaitseväe Ühendatud Õppeasutused ja 1999. aastal Balti Kaitsekolledž. Võetakse suund riigi kaitsekulutuste suurendamisele. Novembris 2002 saab Eesti NATO-lt ametliku liitumiskutse. 2003. aastal puhkenud Iraagi sõjas osalesid ka Eesti rahuvalvajate üksused.
2004. aastal võeti Eesti NATO ja Euroopa Liidu koosseisu. Nende organisatsioonidega liitumine oli varasema kümnendi põhieesmärgiks Eesti välispoliitikas.
pisi|vasakul|[[Pronksiööd|Rahutused Tallinnas 2007]] 2005. aastal nurjus Venemaa vastuseisu tõttu Eesti ja Venemaa vahelise piirilepingu sõlmimine. Vene poolt ärritas viitamine Nõukogude okupatsioonile ja Tartu rahulepingule. Lepingu sõlmimiseni jõuti 2014. aastal.
pisi|2008. aastal alanud [[Eesti tudengisatelliidi programm viis 2013. aastal esimese Eestis loodud tehiskaaslase orbiidile saatmiseni. Kunstniku nägemus Eesti esimesest tudengisatelliidist ESTCube-1 Maa orbiidil]] 2005. aastal sai peaministriks Andrus Ansip, kes töötas sel ametikohal 2014. aastani. 2006. aastal valiti presidendiks Toomas Hendrik Ilves.
pisi|vasakul|[[Arvamusfestival 2014]] Aprillis 2007 korraldasid Eesti venelased pronkssõduri teisaldamise tõttu tänavarahutused, pinged jõudsid riikidevahelisele tasandile. Toimusid Eesti vastased küberrünnakud.
2008. aastal viidi läbi üle-eestiline koristuskampaania "Teeme ära!", millest kasvas välja rahvusvaheline aktsioon "Let's Do It! World".
2008. aasta alguses peatus ülemaailmse surutise tõttu Eesti majanduskasv ja algas majanduskriis. Valitsus tegi radikaalseid eelarvekärpeid ja aja jooksul täideti Euroopa ühisrahale eurole üleminekuks vajalikud kriteeriumid. 1. jaanuaril 2011 sai Eestist eurotsooni liige.
2012. aasta märkis kodanikuaktiivsuse tõusu. Kui aasta alguses toimusid ulatuslikud ACTA-vastased streigid, siis märtsis nõudsid töötasu tõstmist õpetajad ja aasta lõppu jäi meditsiinitöötajate streik. Eesti poliitilist elu raputasid mitmed skandaalid. Neist tähelepanuväärseimaks kujunes Reformierakonna rahastamisskandaal, mis viis Harta 12 avalduseni, kodanikuliikumiseni "Aitab valelikust poliitikast" ja Rahvakogu kokkukutsumiseni.
2017. aastal jõudis lõpule Eesti omavalitsuste haldusreform, mis vähendas omavalitsusüksuste arvu enam kui 200-lt 79-le. 2017. aasta teiseks pooleks sai Eesti Euroopa Liidu nõukogu eesistujaks.
2020. aastal jõudis Eestisse koroonapandeemia ja 2022. aastal avaldas Eestile mõju ka Venemaa täiemahuline sõjaline sissetung Ukrainasse. Neil aastatel kasvas Eesti ühiskonnas lõhestumine.
Kacper Piorun
Kacper Piorun (sündinud 24. novembril 1991 Łowiczis) on poola maletaja, suurmeister maleprobleemide lahendamises (2011), rahvusvaheline suurmeister (2012).
Piorun võitis 2009. aastal Antalyas noorte maailmameistrivõistlustel U18-vanuseastmes pronksmedali. Aasta varem oli ta FIDE-lt saanud rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks klassikalises males sai ta 21-aastaselt 2012. aastal.
2013. aastal tuli ta Poola meistriks välkmales ja 2017. aastal Poola meistriks klassikalises males. 2019. aastal võitis Skopjes Euroopa meistrivõistlustel pronksmedali.
2017. aastal mängis ta Thbilisis maailma karikaturniiril (128 osavõtjat, nokautsüsteem), kus avaringis kaotas Hou Yifanile (tulemusega 0,5:1,5). 2019. aastal Hantõ-Mansiiskis peetud maailma karikaturniiril kaotas ta avaringis Nicat Abbasovile.
Piorun on mänginud Poola võistkonna koosseisus kahel maleolümpial (2016, 2018). 2017. aastal kuulus ta Hantõ-Mansiiskis peetud võistkondlikel maailmameistrivõistlustel pronksmedali võitnud Poola võistkonda (mängis kolmandal laual).
Diskreetimissagedus
Analoogsignaali diskreetimisel saadakse rida üksikväärtusi – diskreete Diskreetimissagedus ehk näiduvõtusagedus ehk sämplimissagedus (ingl sampling rate, sampling frequency) on sagedus, mis määrab pideva signaali diskreetimisel saadud üksikväärtuste – diskreetide – arvu sekundis. Diskreetimissageduse f_s mõõtühik on herts (Hz). Vastavalt diskreetimisperiood (sampling period ehk sampling interval) tähendab diskreetidevahelist ajavahemikku. .
Audiosignaali diskreetimissagedusi
Digitaalse helisignaali tüüpilisemad diskreetimissagedused on järgmised.
Videosignaali diskreetimissagedused
Kui analoogne videosignaal konverteeritakse digitaalseks videosignaaliks, on diskreetimisprotsess seotud pikslisageduse ja ruumilise diskreetimissagedusega piki skaneerimisridasid (scan line). Tavalisemateks pikslite diskreetimissagedusteks on 13,5 MHz (CCIR 601 ja D1-video).
Ruumiline diskreetimine (spatial sampling) on teiselt poolt määratletud rastris paiknevate skaneerimisridadega. Mõlemas ruumimõõtmes võib diskreetimissageduse ja eraldusvõime ühikuks võtta pildi skaneerimisridade arvu.
Arthur Schlesinger
Arthur Schlesinger on kahe ajaloolase nimi:
Etüüd
Etüüd (prantsuse étude) on tehnika harjutamiseks mõeldud lühipala sooloinstrumendile.
Kontsert-etüüdi puhul on tehnikaga võrdse või isegi suurema tähtsusega muusikapala sisu.
Porrex I
Porrex I oli Monmouthi Geoffrey järgi müütiline brittide kuningas, Gorboduci ja Judoni poeg.
Ta võitis kodusõjas oma venna Ferrexi, kuid tapeti kättemaksuks oma ema Judoni poolt.
Velise vald
Vald moodustati senise Velise valla maa-alast, välja arvatud Rääsküla ja Kurevere küla ning Laane talude maa-alad; senise Vigala valla Uhja küla piirkonnast; senise Haimre valla Jõeäärse küla lõuna pool jõge asuva osa ja Sulu asunduse piirkonnast.
Vald kuulus Riigivolikogu 25. valimisringkonda, kust valiti Eduard Arnover.
1939. aasta detsembris valiti vallavanemaks "valla tugevaim mees", maadleja ja tõstja Artur Saaliste.
1945 septembris moodustati Velise vallas Velise külanõukogu keskusega Velise külas ja Valgu külanõukogu keskusega Valgu asunduses. 1950. aastal Velise vald likvideeriti ja selle alad arvati Pärnu-Jaagupi rajooni koosseisu.
Belinus
Belinus oli müütiline brittide kuningas, Dunvallo Molmutiuse poeg ja Brenniuse vend.
Dunvallo Molmutius
Cornwalli kuningana lõpetas ta pärast Porrexi surma alanud kodusõja, ühendas kogu Britannia oma võimu alla ja valitses 40 aastat. Pärast tema sõda algas kodusõda tema poegade Belinuse ja Brenniuse vahel.
Erlangen
Erlangen on kreisivaba linn Saksamaal Baieri liidumaal. Asub Regnitzi jõe ääres, Nürnbergi kesklinnast ligikaudu 16 km põhjas.
Erlangenis asub Erlangen-Nürnbergi Friedrich-Alexanderi ülikool.
Linnas on mitmed Siemensi tehased.
Eesti Tööerakond
Eesti Tööerakond oli 1917. aastal moodustatud sotsiaalliberalistlik erakond.
Partei moodustamine
Partei moodustati 1917. aastal Eesti Radikaalsotsialistlik Partei ja Peterburi eesti radikaalide poolt ning jätkas oma tegevust ka iseseisvunud Eestis, 1932. aasta jaanuaris ühines Eesti Tööerakond Eesti Rahvaerakonna ja Kristliku Rahvaerakonnaga ühtseks Rahvuslikuks Keskerakonnaks.
pisi|Julius Seljamaa Oma iseseisva tegutsemise perioodil oli radikaal-sotsialistlik Tööerakond Eesti poliitikas üks aktiivsemaid. Ta toetas demokraatlikku riigikorda. Tööerakonna põhimõtted määrati kindlaks nende 1917. aastal avaldatud erakonna eeskavas.
1917. aasta augustis toimunud Tallinna linnavolinike valimistel osales Eesti Tööerakond ühises nimekirjas nr. 14 korteriüürnikkude seltsi "Üürnik", Tallinna Eesti Sõjaväelaste Nõukogu, Tallinna Linnateenijate Seltsi ja Tallinna Eesti Naisseltsi rühma ühises blokis. Eesti Tööerakonna ja üürnike ühisnimekiri said 18 kohta Tallinna Linnavolikogus.
1917. aasta 30. septembril (13. oktoobril ukj) toimunud Eesti Tööerakonna I kongressil ei toetanud Tööerakond Petrogradis toimunud bolševike riigipööret, toetades Asutavat Kogu, kuid positsioneerisid end vasaktsentristlikul positsioonil:
Aleksander Sibul
Aleksander August Sibul (4. november 1884 Tartumaa – 5. november 1981 Tallinn) oli eesti raamatukogundustegelane ja bibliograaf.
Eesti Tööerakond
Partei moodustamine
Tööerakonna liidriks oli erakonna tegevuse alguses Jüri Vilms, kuid pärast tema hukkumist olid hiljem partei liidriteks Otto Strandman, Ants Piip, Juhan Kukk, Theodor Pool ja Julius Seljamaa.
Eesti Tööerakond Ülevenemaalises Asutavas Kogus
Eesti Tööerakonna saadikud osalesid 1917. aasta Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel ning partei saadikud Jüri Vilms ja Julius Seljamaa valiti Ülevenemaalise Asutava Kogu saadikuiks. 1917. aasta detsembri lõpus muutus esseeride seisukoht ning eesmärgiks seati Eesti Töövabariik, mis siiski tähendas põhimõtteliselt iseseisvat demokraatlikku Eestit. Oma märgukirjas pöördusid esseerid Nõukogude Venemaa valitsuse ja Eestimaa Nõukogude Täitevkomitee poole ning taotlesid Eesti kuulutamist iseseisvaks töövabariigiks.
Esialgu oli Tööerakond poliitilisel skalaal vasaktsentristlik ja mõõdukalt sotsialistlik, seejärel arenes tsentrumi suunas ja kaotas sellega ka liikmeid, 1925. aastal eraldus Põllumeestekogude ja Põllumeeste, Asunikkude ning Väikemaapidajate Koondis ning 1932. aastal liitus Eesti Rahvuslikuks Keskerakonnaks.
Aleksander Sibul
Töökäik
1916. aastal sõitis Sibul Helsingisse, kus töötas Vene telegraafivalitsuses. Helsingis rakendas oma raamatukogualaseid teadmisi Helsingi Eesti Haridusseltsi raamatukogu loomisel. Sibul kuulus Helsingi Eesti Haridusseltsi juhatusse, oli selle esimees ning seltsi kirjatoimetaja ja raamatukoguhoidja.
Eesti Tööerakond
Eesti Tööerakond Eesti Asutavas Kogus
Asutava Kogu valimistel 1919. aastal valiti ETE nimekirjast Asutvasse Kogusse: Julius Seljamaa, Lui Olesk, Otto Strandmann, Aleksander Veiler, Johannes Kukk, Ants Piip, Tõnis Kalbus, Konstantin Konik, Peet Johanson, Kaarel Baars, Johannes Päts, Theodor Pool, Timoteus Grünthal, Aleksander Veiderman, Ado Anderkopp, August Arras, Arnold Schulbach, Voldemar Pats, Eduard Säkk, Jaan Mets, Karl Saar, Johannes Lehtman, Aleksander Velvelt, Johannes Zimmermann, Nikolai Talts, Mihkel Juhkam, Christoph Peiker, Viktor Tomberg, Tõnu Loik, Mihkel Varrik, Jakob Sõnajalg, Anna Tellmann, Peeter Ruubel, Hans Orav, Theodor Käärik, Eduard Kansman, Ferdinand Peterson, Madis Käbin.
Aleksander Sibul
Töökäik
1921–1950 töötas Sibul Tallinna Keskraamatukogu (veebruarini 1923 Tallinna Linna Maksuta Avaliku Raamatukogu ja Lugemistoa) juhatajana. Tema eestvedamisel kasvas senisest lugemistoast mitme osakonna ja haruraamatukoguga Eesti suurim rahvaraamatukogu.
EKP KK 1950. aasta märtsipleenumi järel algas nõiajaht "kodanlikele natsionalistidele", kelle hulka arvati ka Tallinna Keskraamatukogu senine direktor Sibul, kes kõrvaldati sellelt ametikohalt 1950. aastal.
Eesti Tööerakond
ETE Asutavas Kogus ja Riigikogus
Enne 1932. aasta V Riigikogu valimisi liitusid Kristlik Rahvaerakond, Tööerakond ja Majaomanike ühendus Eesti Rahvuslikuks Keskerakonnaks, mis ühenderakonnana sai 110,662 häält, mis oli 22,1% häältest ja andis RKE 23 kohta V Riigikogus.
Aleksander Sibul
Kirjutised
Sibul oli 1930. aastatel ajakirja Raamatukogu viljakaim autor. Tema sulest on ajakirjas ilmunud artiklid:
Organisatsiooniline tegevus
1923. aastal toimunud Eesti I üleriigilisel raamatukoguhoidjate kongressil asutati Eesti Raamatukoguhoidjate Ühing (ERÜ), mille üks looja oli Aleksander Sibul. Ta oli ERÜ juhatuse esimees aastatel 1923–1940. Põhikirja järgi oli Eesti Raamatukoguhoidjate Ühingu ülesandeks raamatukogunduse edendamine, raamatukoguhoidjate kutsehariduse tõstmine ja nende kutsehuvide kaitsmine. Sibula juhitud ERÜ korraldas 1923–1940 raamatukogutöötajatele 9 üleriigilist kongressi ja raamatukogupäeva. Koostöös Läti ja Leedu kolleegidega toimusid kongressid 1930. aastal Riias, 1935. aastal Tallinnas ja 1938. aastal Kaunases.
Tarmo Männard
Tarmo Männard (sündinud 11. jaanuaril 1968) on eesti näitleja.
Männard käis Tallinna 59. Valentina Tereškova nimelises lasteaias. Ta õppis 1974–1977 Tallinna 39. Keskkoolis, 1977–1982, 1982–1985 Keila-Joa Sanatoorses Metsakoolis ja 1985–1987 Tallinna 9. Keskkoolis.
Aleksander Sibul
Organisatsiooniline tegevus
1924. aastast alates korraldas kursuseid raamatukoguhoidjate erialaseks täiendamiseks, aktiivne lektor raamatukoguhoidjate kursustel.
Tavadelfiin
Tavadelfiin ehk delfiin (ka harilik delfiin; teaduslik ladinakeelne nimetus Delphinus delphis) on delfiinlaste sugukonda kuuluv mereimetajaliik. Mõnikord mõeldakse tavadelfiini all ka teist liiki Delphinus capensis 't, keda eeskätt iseloomustab pikem nokis kui Delphinus delphis 'el.
Tarmo Männard
Ta on töötanud aknapesijana TK-s Ekspress, ülesvõttetehnika mehaanikuna Tallinnfilmis, talitajana Nõukogude armee sigalas, näitlejana Tallinna Linnateatris aastatel 1994–2001. Aastatel 2002–2018 oli ta NUKU Teatri näitleja. Seejärel on olnud vabakutseline ja töötab põhiliselt enda loodud Nipi Mängumaal. Näitlejana on kaasa teinud näiteks Kellerteatri lavastuses "Õuduste kool".
Ta kandideeris 1995. aastal VIII Riigikogusse Eesti Roheliste ja Eesti Rojalistliku Partei moodustatud valimisliidu Neljas Jõud nimekirjas, kogudes 104 häält, kuid ei osutunud valituks.
Tema hobid on matkamine, alpinism, purjetamine ja sukeldumine.
Võru lipp
thumb|Võru lipp Võru lipp on Võru maakonnas asuva Eesti linna Võru lipp.
Lipp on kinnitatud 19. septembril 1994.
Lipu kirjeldus
Võru linna lipp on ristkülikukujuline roheline kangas, mille üla- ja allääres on kollane horisontaalne laid. Lipu normaalmõõtmed on 1650×1050 mm. Pikkuse ja laiuse suhe on 11:7.
Tavadelfiin
Tavadelfiin on oma perekonna tavalisim liik. Sõltuvalt süstemaatikast arvatakse siia kuni kolm liiki.
Võru lipp
Põhjendus
Lipule võeti vapi värvid.
Välislingid
Võro lipp
Tavadelfiin
Iseloomustus
Tavadelfiin on keskmise suurusega delfiinlane, kes on suurem näiteks afaliinist. Täiskasvanute tüvepikkus on 1,6...2 m, kehakaal 70...235 kg, keskmine kaal jääb 70 ja 110 kg vahele. Üldiselt on isased pikemad ja raskemad kui emased. Tavadelfiini selg on tume (mõnikord ka must) ja kõhuosa valge. Keha külgedel on eristatav kaks halli viirgu.
Aleksander Sibul
Organisatsiooniline tegevus
Aleksander Sibul osales Haridusministeeriumi juures tegutsenud Raamatukogude Komisjoni töös selle tegevuse algusest lõpuni (1930–1940).
Aastast 1937 oli Aleksander Sibul Tallinna Linnaametnike Ühingu esimees.
Isiklikku
Aleksander Sibul abiellus 1921. aastal Leena Kulleriga (1892–1968). Abielust sündis kaks tütart, Astraea ja Helle.
Viljandi-päevil tutvus ta maalikunstniku ja kirjaniku Jaan Vahtraga, kirjanik Hugo Raudsepaga ja raamatukaupmees Jaan Leokesega.
Aleksander Sibula lähemasse sõprusringi kuulusid A. H. Tammsaare ja Bernhard Linde, kellega ta oli tutvunud juba Tartus Hugo Treffneri eragümnaasiumis õppides.
Gurguit Barbtruc
Tema valitsemisaeg oli rahulik. Ta lubas Hispaaniast põgenenud basclensidel (iirlastel) Partholóni juhtimisel asuda seni asustamata Iirimaale.
Aleksander Sibul
Mälestuse jäädvustamine
1984. aastal avati Aleksander Sibula sünnikohas Varal mälestuskivi.
2004. aastal asutas Tallinna Keskraamatukogu Aleksander Sibula stipendiumi. Stipendium määratakse ühele õppetöös edukale ja ühiskondlikult aktiivsele raamatukogunduse eriala õppivale üliõpilasele.
Aleksander Sibula 130. sünniaastapäeval 2014. aastal avati Sookaldusel kollase nartsissi loodusliku kasvukoha kaitsealal talle pühendatud mälestuspink ja infotahvel.
Koiva vesikond
Koiva vesikond on üks kolmest veeseadusega määratud Eesti vesikonnast Ida-Eesti ja Lääne-Eesti vesikonna kõrval.
Koiva vesikonnast jääb Eesti riigi territooriumile Mustjõe alamvesikond. Ülejäänud alamvesikonnad jäävad Läti aladele.
Emmy
Emmy (inglise keeles The Emmy Award) on Ameerika Ühendriikide televisiooniloomingu auhind, mis sarnaneb Peabody Awardsiga, kuid rõhutab rohkem meelelahutuslikku poolt. Emmysid loetakse televisioonikunstis võrdseteks filmikunsti Oscaritega.
Emmy auhindu jagavad kolm tütarorganisatsiooni kolmes eri kategoorias:
Kõige hinnatumad on Primetime Emmyd ja Daytime Emmyd, mis mõlemad liigitatakse Creative Arts Emmyde alla.
Ajalugu
Esimesed Emmy auhinnad jagati välja 25. jaanuaril 1949 Hollywoodi Athletic Clubis. Nimi "Emmy" oli feminisatsioon sõnast "immy" – nõnda kutsuti vanu videokaameraid. Esimeseks laureaadiks peetakse Shirley Dinsdale'i.
Emmy auhindu valmistab ja kaitseb praegu erafirma, mis asub El Dorados Kansase osariigis.
Emmy auhinna statuett kujutab tiibadega naist, kes hoiab käes aatomit. Tiivad sümboliseerivad muusat ja aatom elektronteadust. Kujukese autor on televisiooniinsener Louis McManus, kes kasutas modellinna oma abikaasat.
Vastseliina valla vapp
thumb|Vastseliina valla vapp Vastseliina valla vapp on Võru maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Vastseliina valla vapp.
Kassilaane
Kassilaane ehk Kassilaanõ ehk Rõsna-Kassilaane on küla Põlva maakonnas Räpina vallas.
Guithelin
Guithelin oli müütiline brittide kuningas.
Püha Katariina
Püha Katariina on mitme pühaku nimi:
Guithelin
Ta oli abielus Marciaga.
Vastseliina valla vapp
Vapi kirjeldus
Hõbedase kilbi keskel põigiti kaks sinist lainelõikelist varrast, nendel kaarjast tüvimikust tõusev viie müürisakmega linnusetorn – mõlemad punased. Torni ülaosas kolm kaksikteravkaare ja sõõriga petiknišši ning allpool kaks teravkaarelist aknaava, viimaste vahel rõngasrist – kõik hõbedased.
Põhjendus
Vastseliina valla vapi põhikujundiks on 14. sajandi esimesel poolel rajatud Vastseliina piiskopilinnuse (Castrum Novum; Neuhausen; "Uus linnus") tänaseni säilinud hobuserauakujuline kirdetorn. Linnusel olid kogu Vana-Liivimaa kindlusarhitektuuris unikaalsed paaristeravkaarte ja sõõridega valgepõhjalised dekoratiivsed petikud. Vastseliina oli Tartu piiskopkonna võimsaim piirikindlus, mis oli paljude lahingute tallermaa Liivi sõjast kuni Põhjasõjani. Linnusega samanimeline alev kujunes Ida-Võrumaa tähtsaimaks majandus- ja kultuurikeskuseks ning kihelkonna- ja vallakeskuseks.
Pärimuse järgi toimunud 1353. aasta septembris linnuse kabelis ime: altari kohal seisnud ilma igasuguse toeta rist ja kaks vahaküünalt, mis säranud üleloomulikus valguses. Selle peale alanud sinna palverändurite vool nii Liivi- kui ka Saksamaalt. Paljud pimedad saanud tagasi nägemise ja kurdid kuulmise. Seda Vastseliinale laialdast kuulsust toonud ilmutust tähistab vapil olev rõngasrist, mis on ühtlasi kristluse üldine sümbol.
Kaks sinist lainelõikelist varrast sümboliseerivad Vastseliina linnuse asukohta piiravaid Piusa jõge ja Meeksi oja. Hõbe sümboliseerib puhtust ja ustavust; punane tuld ja verd aga samuti vaprust ja julgust.
2014. aasta Ilmar Raua mälestusturniir
pisi|180px|Turniiri võitis [[Valgevene suurmeister Aliaksiej Aliaksandraŭ]] pisi|180px|Turniiril teist kohta jaganud [[Mai Narva]]
'''Ilmar Raua 48. mälestusturniir''' oli 2014. aastal Viljandis peetud Ilmar Raua mälestusele pühendatud mälestusetuniir males.
30. juunist kuni 6. juulini 2014 Viljandis asetleidnud 61 osavõtjaga rahvusvahelise turniiri koosseis oli komplekteeritud peamiselt Eesti maletajaist. Turniiril osales mitu külalissuurmeistrit: Valgevenest Uladzislaŭ Kavaljoŭ, Aliaksiej Aliaksandraŭ ja Mikita Majoraŭ ning Ameerika Ühendriikidest Jaan Ehlvest.
Lätit esindasid rahvusvaheline meistrid Toms Kantāns ja Rolands Bērziņš ning meister Ņikita Meškovs.
Eesti maleparemikust osalesid suurmeistrid Kaido Külaots, Meelis Kanep, Aleksandr Volodin ja Igor Švõrjov ning rahvusvahelised meistrid Olav Sepp ja Tarvo Seeman. Kaasa tegid ka tulevane suurmeister 17-aastane Ottomar Ladva ning tulevased rahvusvahelised meistrid Juri Krupenski, Andrei Šiškov ja 16-aastane Ilja Siroš.
Turniiri peakohtunik oli FIDE arbiiter Marek Kolk, kohtunik Gert Elmaste ja turniiridirektor Toomas Valgemäe. Mängiti Šveitsi süsteemis 9 vooru.
Turniiri lõpptulemus
Turniiri võitis 41-aastane Aliaksiej Aliaksandraŭ (kunagine Euroopa meistrivõistluste hõbe). Eesti maletajaist pääsesid esikuuikusse Kaido Külaots ja 15-aastane Mai Narva. Aasta varem Raua mälestusturniiri võitnud Kavaljoŭ jäi seekord jagama seitsmendat kohta.
Naistest olid edukamad lisaks Mai Narvale Tatjana Fomina (üldarvestuses 22. koht) ja Regina Narva (38. koht).
Robinsoni projektsioon
pisi|Maailma kaart Robinsoni projektsioonis
Robinsoni projektsioon ehk ortofaaniline projektsioon on geograafilistel kaartidel kasutatav kaardiprojektsioon. Robinsoni projektsiooni lõi Arthur H. Robinson aastal 1963.
Projektsioon loodi eeskätt maailmakaartide jaoks. Loodav projektsioon pidi olema võimalikult kena väljanägemisega.
Robinsoni projektsioon on unikaalne selle poolest, et ta väidetavalt ei põhine mitte matemaatilistel valemitel, vaid koordinaatidetabelitel. Projektsioon on tehtud katse ja eksituse meetodil. Siiski ei tähenda see seda, et matemaatilist eeskirja kaardi loomiseks poleks võimalik anda.
Robinsoni projektsioon on omapärane ka seepärast, et see ei ole ei võrdpindne (ekvivalentne), võrdpikkuseline (ekvidistantne) ega ka õigenurkne ehk konformne. Tegemist on nn sobeda projektsiooniga.
Robinsoni projektsioon on pseudosilindriline projektsioon, milles kõik paralleelid on sirgjooned ja pooluste pikkus on 0,5322 ekvaatori pikkust, mis on keskmeridiaanist 1,9716 korda pikem. Keskmeridiaan (enamasti on selleks algmeridiaan) on samuti sirgjoon, ülejäänud meridiaanid on aga kõverjooned.
Robinsoni projektsioonis olev maailmakaart on optimeeritud ja näeb kõige loomulikum välja 38° põhja- ja 38° lõunalaiuse vahel. Selle põhjuseks on see, et paralleelid on selles vahemikus ekvidistantsed ehk õigepikkuselised. Mõõtkava on õige vaid 38. põhja- ja lõunalaiuskraadil. 45. laiuskraadidest pooluste poole esineb märkimisväärseid moonutusi. Poolused on kõige surema moonutusega, sest punktikujulist poolust kujutatakse joonena.
Robinsoni projektsiooni võttis 1988. aastal kasutusele ka ajakiri National Geographic, asendades sellega Van der Grinteni projektsiooni, kuid loobus sellest kümme aastat hiljem Winkeli kolmikprojektsiooni kasuks. Algselt oli projektsioon loodud Rand McNally jaoks.
Marcia
Marcia oli müütiline brittide kuninganna.
Ta oli Guithelini naine ja Sisillius II ema. Kuna Guithelini surma ajal oli Sisillius vaid seitse aastat vana, valitses Marcia tema eest.
Kõnnu (Räpina)
Kõnnu on küla Põlva maakonnas Räpina vallas.
Peter Friedrich Ludwig
thumb|Peter Friedrich Ludwig Georg Friedrich Adolf Schönheri maal, 1819 Peter Friedrich Ludwig (17. jaanuar 1755 Riesenburg, Ida-Preisimaa – 21. mai 1829 Wiesbaden) oli Oldenburgi administraator 1785–1810 ja 1813–1823, Lübecki vürstpiiskop 1785–1803 ning Oldenburgi suurhertsog 1823–1829.
Pindala
Pindala on pinna (või pinna üldistuse) või selle osa teatavat mõõtu väljendav arv.
Peter Friedrich Ludwig
Peter Ludwig kasvas üles oma onu, Oldenburgi hertsogi Friedrich Augusti õukonnas, kus viibis sageli ka täditütar Sophie Friederike Auguste, kes pärastpoole sai Venemaa keisrinnaks Katariina II nime all.
Pindala
Saab rääkida kas pinna või selle osa pindalast matemaatikas, mida väljendab tavaliselt mittenegatiivne reaalarv, või füüsilise keha pinna või selle osa pindalast, mida mõõdetakse pindala mõõtühikuga (SI-süsteemis ruutmeeter). Väga sageli räägitakse mingi territooriumi pindalast.
Peter Friedrich Ludwig
Hertsog Peter Friedrich Ludwigi isa, Preisi kindralmajor ja Holstein-Gottorfi hertsog Georg Ludwig (1719–1763), oli Rootsi kuninga Adolf Fredriki vend ning Gustav III ja Karl XIII onu. Georg Ludwig sai 1744 Jelizaveta Petrovnalt Püha Andrease ordeni, tuli oma sugulase Peeter III kutsel 1761 Venemaa teenistusse ja nimetati 21. veebruaril 1762 Venemaa feldmarssaliks, kuid pärast samal aastal toimunud riigipööret ja Peeter III surma pöördus isa tagasi Holsteini, kus 1763. aastal suri.
Pindala
Matemaatika
Pindala on funktsioon, mis seab igale kujundile mingist tasapinnaliste kujundite hulgast (näiteks hulknurkadele) vastavusse arvu (selle kujundi pindala), kusjuures on täidetud järgmised tingimused:
Sisillius II
Sisillius II oli müütiline brittide kuningas 358 eKr–352 eKr, Guithelini ja Marcia poeg.
Pindala
Matemaatika
Pindala mõiste laiendatakse kahemõõtmelistele pindadele kolmemõõtmelises ruumis, k-mõõtmelistele pindadele n-mõõtmelises eukleidilises ruumis või Riemanni ruumis (2≤k≤n), orienteeritud pindadele ja muudele objektidele.
Peter Friedrich Ludwig
1785 sai temast Oldenburgi administraator ja Lübecki vürstpiiskop. 1823 päris ta oma onupojalt Wilhelmilt Oldenburgi suurhertsogi tiitli ja hoidis seda surmani. Suurhertsogi tiitli oli Oldenburgi valitseja saanud juba 1815, aga nagu Wilhelm, nii ka Peter Friedrich Ludwig ei kasutanud seda kunagi. Oldenburgi suurhertsogi tiitli pärandas ta oma pojale Paul Friedrich Augustile, kes oli esimene Oldenburgi valitseja, kes suurhertsogi tiitlit ka ise kasutas.
Pindala
Matemaatika
Elementaargeomeetrias on mitmesuguste kujundite pindala arvutamiseks pindalavalemid. Keerukate kujundite pindala arvutamiseks kasutatakse integraalarvutust.
Peter Friedrich Ludwig
Perekond
thumb|Württembergi printsess Friederike, hilisem Oldenburgi suurhertsoginna Tema vanemad olid Holstein-Gottorfi hertsog Georg Ludwig (1719–1763) ja Schleswig-Holstein-Sonderburg-Becki printsess Sophie Charlotte von (1722–1763). Ema Sophie Charlotte oli Eestimaa kindralkuberneri ja Schleswig-Holstein-Sonderburg-Becki hertsog Peter August Friedrichi vennatütar.
Pindala
Füüsika
Füüsikas on pindala füüsikaline suurus, mille mõõtühik SI-süsteemis on ruutmeeter.
Peter Friedrich Ludwig
Perekond
Hertsog Peter Friedrich Ludwig abiellus 6. juunil 1781 Württembergi printsessi Friederikega (1765–1785), kelle õde Sophia Dorothea (vene Maria Fjodorovna) oli abielus Venemaa keiser Paul I-ga. Abielust sündisid kaks poega:
Pindala
Geograafia
Geograafias kasutatakse sünonüümidena mõisteid pindala, territoorium ja maa-ala. Mõõtühikuks ruutkilomeeter (km2), harvem (nt maakasutuse juhul) hektar (ha) või ruutmeeter (m2).
Sibul
Sibul on taimset päritolu toiduaine, mille all peetakse tavaliselt silmas hariliku sibula küpsenud ja puhkeseisundis jämenenud lühivõsu ehk mugulsibulat.
Sibulataime osadest tarvitavad inimesed toiduks nii mugulat kui ka sibulalehti ehk sibulapealseid ehk rohelist sibulat. Mõlemat süüakse nii toorelt kui ka kuumtöödelduna, mugulat samuti hoidistatuna (näiteks marineeritult).
Sibul on ka hariliku sibula (Allium cepa L.) sünonüüm.
Ajalugu
Sibul on üks vanemaid kultuurtaimi, kelle metsikuid esivanemaid tarvitas inimene juba kiviajal. Kultuurtaimena hakati teda viljelema kõigepealt Kesk- ja Edela-Aasias umbes 5000–6000 aastat tagasi. Esialgsetelt viljelusaladelt levis sibul kõigepealt Egiptusse ning sealt Vana-Kreeka ja Rooma riigi valdustesse. Roomlaste vallutusretkede tulemusena sai ta peagi laiemalt tuntuks ka mujal Euroopas.
Tänapäeval on söögisibul majanduslikult väga tähtis köögivili, mida kasvatatakse kõikjal maailmas. Kogutoodangult on ta köögiviljadest tomati, peakapsaste ja porgandi järel neljandal kohal maailmas.
Tarvitamine
Toiduks tarvitatakse nii sibulat kui ka rohelisi lehti (pealseid). Sibulat tarvitatakse põhiliselt toitude maitsestamiseks ja lisandina mitmeti: toorelt, praetult, keedetult, marineeritult, kuivatatult jne. Pealseid kasutatakse peamiselt värskelt eelkõige salatite, aga ka muude toitude valmistamisel.
Toiteväärtus ja biokeemiline koostis
Sibulapealsed sisaldavad C-vitamiini ja karoteeni tunduvalt rohkem ning teisi vitamiine ja mineraalaineid enam-vähem samas koguses kui sibul. Hinnatud on nii sibulas kui ka pealsetes leiduvad sulfiidseid ühendeid sisaldavad eeterlikud õlid, mis suurendavad söögiisu ja soodustavad seedimist.
Toodang
2009. aastal toodeti maailmas 72,31 miljonit tonni sibulaid ning sibulakasvatuse alla jäävate põldude kogupindala oli 3,69 miljonit hektarit. Viimase 40 aastaga on toodangu maht tõusnud natuke üle nelja korra.
Sibul ravimtaimena
Sibula kasutamist ravi otstarbel on kirjeldatud Ebersi papüüruses (1500 eKr) eri vormidena ja erinevate toimetega, ravimaks peavalu, hammustusi, sooleusse ja südamega seotud vaevusi, nakkusi ja pahaloomulisi muutusi.
Vanad roomlased kasutasid sibulateraapiat mitmete seisundite ravis, Plinius Vanema "Loodusloos" (Naturalis historia) olevat sibulaid kasutatud koerahammustuse, suuhaavandite ja alopeetsia korral.
Inglise botaanik John Hill (1714–1775) kirjeldas oma 1751. aastal välja antud raamatu "A history of the materia medica. Containing descriptions of all the substances used in medicine" 35. peatükis "Cepa" sibula välimust ja kasutamist meditsiinilisteks otstarveteks: kurtuse, kiilaspäisuse, astma jt seisundite korral kas kuuma auruvanni, sibulasiirupi või alkoholitinktuurina. Tema järgi oli cepa üks Linnaeuse Hexandria (6. klass) Monogynia (order) '' test.
Inglise arst George Motherby (1732–1793) ei peatunud oma 1795. aastal välja antud raamatus sibulataime botaanilisel kirjeldusel pikalt kuna kasvatuse eesmärgiks oli peamiselt keedetud sibul. Sibula tarbimine võib põhjustada puhitust, janu ja peavalu, kuid võiks sobida flegmaatilise temperamendiga inimestele; on soojendav, verd vedeldav, röga lahtistav ja uriinieritust soodustav ning dissolving gravelly concretions. Võimsalt antiseptiline, ja tuumoritele pannes suppurating. Aktiivseim osa on juur: kuid aktiivsus kaob kuivatamisel, veega destilleerides taastuvad kibedus ja maitse.
Sibulaid olevat Ameerika kodusõja (1861–1865) ajal sõdurite tulirelvahaavade ravimiseks nõudnud ka kindral Ulysses Simpson Grant.
Šoti arsti William Culleni (1710–1790) arvates muutub sibula purustamisel tekkiv lenduv kooslus õhuga kokkupuutel (on püsimatu) nii, et tema ei oskaks sellele küll meditsiinilist väärtust omistada, kuid sissesööduna võib sibul soodustada uriini eritumist, seedimist. Cullen uskus aga, et sibulamahla kõrva tilgutamine võib aidata kurtuse korral.
India traditsioonilise meditsiini ajurveeda, tänapäeval liigitatakse ravisüsteemi ka alternatiivmeditsiini hulka, alustekstis Charaka saḿhitā on kirjeldatud sibula tervendamisomadusi. Ajurveeda taimravis kasutatakse sibulat mitmete haiguslike seisundite ravis.
Sibula nimed ajurveeda meditsiinis on näiteks Pallandu, Durgandh, Mukha-doshaka, Raktakanda (Charaka).
India traditsioonilise meditsiini Siddha meditsiinis, mille õitseaeg oli Induse kultuuris, tänapäeval on liigitatud alternatiivmeditsiini hulka, on sibul Vellai Vengayam.
Unani meditsiinis on sibul Piyaaz (Pärsia), Basl (Araabia) ja selle tuntud toimeteks on sugutungi tõstmine (potentsiravim, afrodisiaakum).
Kuivatatud sibula sibulat on kasutatud suukaudse rasestumisvastase vahendina, väliselt linimendina ja menstruatsiooni ajal vereeritust soodustava ainena (emmenagoogid) ka pessaarina.
Koduse ravi kasutusaladeks on pakutud sääskede ja kihulaste pistete sügelus; aeglane seedimine; kõhukinnisus; erektsiooninõrkus; hingamisteede äge põletik; isutus; külmetushaigused; köha; kurguvalu; liigesepõletik; reumaatiline põletik; nina- ja suukoopa limaskestapõletik; podagravalu. Kasutatakse ka kiilaspäisuse ja skleroosi ennetamiseks, sugutungi suurendamiseks, kõhuusside väljutamiseks ja suhkrutõve erivormide korral antiseptilise verepuhastina. Antiseptilise toime tõttu küpsetatult ka paisete, umbesoleku, furunkulite, karvanääpsude mädase põletiku ja sügeliste korral.
Aleksander Heintalu: "Sassi raviraamat 3. Ravimine ravimtaimedega 6." on harilikku sibulat taimraviretseptides kasutatud ravimteede, õlimäärete, -tinktuuride, vannisegude,inhalatsioonitee, silma-, kurgu- ja ninatilkade, tampoonide, peitsimissegude ja kompresside koostises, mille näidustuseks on sibula sees- või välispidine tarvitamine sapilise maksapõletiku, ohatise, higinäärmete põletiku, ristluuvalu, nimmevalu, vesimunandi, neitsinahapõletiku, nõrgenenud sugutungi (Hypaphrodisia), liigkolesteriinveresuse, jõunõrkuse (Hypodynamia),soomustõve (Ichtyosis), katarraalse kollatõve (Icterus catarrhalis), nugiussiliste soolesulguse (Ileus verminosus), mädavill-lööbe (Impetigo), lihtsa mädavill-lööbe (impetigo simplex), kärbseseene mürgistuse, sapipeetuse (Ishocholia), sarvkestapõletiku (keratitis), silma vikerkesta põletiku, kõneneuroosi (lalonurosis), kõnepelguse (lalophobia), kõripõletiku (laryngitis), punase salakoi (Lichenis rubra), kivitõve (lihtiasis), neerukivitüve (lihthiasis renalis), lümfisõlmede põletiku (lympadenitis), mädase lümfisõlmede põletik (lymphadenitis purulenta), lümfiteede põletiku,lihasetoonuse puudulikkuse (myatonia), lihaseatroofia (myathropia), mädase lihasepõletiku, kõrvatrumminaha põletiku, neerupõletike, närvipõletiku (neuritis), reumatoidse närvipõletiku, öiste valude (nyctalgia), väikeste häbememokkade põletiku (nymphitis), hambapõletiku (odontitis), valuliku kusemise (odynuria), küünepõletiku (onychis), küünte seentõbi (onychoycosis), munasarjapõletiku korral.
Sibul (viljakustaim)
Taimse afrodisiaakumina (termin on tuletatud tõenäoliselt vanakreeka mütoloogias armastus-, ilu- ja viljakusjumalanna Aphrodite nimest) on kasutatud mitmetes alternatiivmeditsiini süsteemides.
Unaani meditsiinis on sibulat kasutatud sugutungi tõstmiseks (potentsiravim, afrodisiaakum). .
Sibul (droog)
Farmakopöa kohustuslikes eeskirjades kannab sibula mugul ladinakeelseid nimetusi Allii cepae bulbus, Allii cepae recens bulbus.
Harilik sibul taimse droogina: Allii cepae bulbus, Allii cepae recens bulbus. Farmakoloogias peetakse taimse droogi botaanilise allikana (Allium cepa) all silmas värsket sibulat (Allii cepae recens bulbus).
Hinnatud on nii sibulas kui pealsetes leiduvad sulfiidseid ühendeid sisaldavad eeterlikud õlid, mis suurendavad söögiisu ja soodustavad seedimist.
Hariliku sibula põhitoimeained on alliinid (propenüülalliin, tsükloalliin, alliin).
Antihüperglükeemiline toime
Hariliku sibula antihüperglükeemiline toime inimkehas on tuvastatud kliiniliste uuringutega – 100 mg vesiekstrakti manustamine vähendas täiskasvanutel glükoosi indutseeritud hüperglükeemiat.
Hariliku sibula sibulamahla (50 g) suukaudne manustamine diabeetikutele alandas veresuhkru taset.
Allergiavastane toime
Ühes in vitro katses ohverdati 5–7-nädalased A/J (20–25 gr) hiired ja eemaldati neilt kiirelt hingetoru, mis puhastati sidekoest uurimaks sibula metanoolekstrakti (99.8%) ja flavonoidikvertsetiini ([2-(3, 4-dihydroxyphenyl)-3, 5, 7-trihydroxy-4H-1-benzopyran-4-one, 3, 3′, 4′, 5, 6 – entahydroxyflavone] (98% puhtus)Sigma-Aldrich® (St. Louis, MA, USA)) toimed AcE ja kvertsetiini olemasolu tõendati kromatogrammiga. See uuring toetab teisi eelnevaid uurimusi hariliku sibula,kvertsetiini põletiku-ja allergiavastaste toimete kohta, mida võidakse seostada nende ainete signaaliradadega (nagutuumategur κB (NF-κB)) põletikuliste protsesside mahareguleerimiseks. Selle uuringu tulemused näitavad, et harilik sibula ekstraktil või-olla intensiivsem allergiavastane toime kui toodetud kvertsetiinil (meetod mainimata, võidakse kasutada mikroorganisme Pyrococcus furiosus t, soolekepike jmt).
Bakteriostaatiline toime
Sibula sibula bakteriostaatiline toime in vitro bakterite kliiniliste isolaatide Bacillus subtilis ja Escherichia coli suhtes.
Hariliku sibula mahlast valmistatud vesiekstrakt inhibeeris in vitro katsetes bakterite Escherichia coli, Serratia marcescens, Streptococcus sp, Lactobacillus odontolyticus, Pseudomonas aeruginosa ja Salmonella typhosa, kasvu.
Hariliku sibula petroleum ether extract inhibeeris bakterite Clostridium paraputrificum ja Staphylococcus aureus e kasvu in vitro.
Haavade paranemist soodustav toime
Haavade, ka põletushaavade, paranemist soodustav toime baseerub sibula flavonoididel.
Sibula alkoholiekstakti sisaldavad ka ravimgeelid Contractubex ja Mederma.