cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Leppneeme sadam
Sadama aadress Harju maakond, 74009 Viimsi vald, Leppneeme küla, Leppneeme sadam. Sadama asukoht 59°33'06.00  N ; 24°52'03.00  E.
Sadamasse viib Leppneeme teelt alguse saav Leppneeme sadama tee.
Ajalugu
2007. aastal tellis Viimsi vald ehitustööd Leppneeme ja Kelnase sadamates ning laevatee süvendamise, mille kogumaksumus ilma käibemaksuta oli 32,8 miljonit krooni (2,1 miljonit eurot).
2013. aasta suvel alustati 140 meetrise kaitsemuuli ehitamist ja kalasadama kai rekonstrueerimist, mis jõudis lõpule 30. mail 2015. Kokku kulus ligikaudu 600 000 eurot.
Leppneeme–Kelnase liin
Leppneeme sadamast lähtub laevaliin Pranglile Kelnase sadamasse.
Aastatel 1996–2010 sõitis sel liinil Helge, kuhu mahtus kuni 36 reisijat. Kõige rohkem tehti aastas kuni 1300 reisi ja teenindati kuni 15 000 reisjat. Seejärel võeti kasutusse reisilaev Vesta, mis mahtus kuni 47 reisijat. Samast 2010. aastast opereeris laevaliini Kihnu Veeteed AS, kellelt võttis laevaliini 18. detsembril 2018 üle Tuule Liinid.
2013. aastast alates sõidab Prangli ja mandri vahel parvlaev Wrangö, mis on ehitatud spetsiaalselt sellele liinile. Wrangöl on 72 reisijakohta ning laev mahutab kaks sõiduautot või ühe veoki kogumassiga kuni 10 tonni. 2019 vedas laev 747 sõidukit. 2022. aastal teenindas Wrangö liinil rekordiliselt 29 467 reisijat.
Vald sõlmis 2020. aasta oktoobris Tuule Liinid OÜ-ga lepingu liini teenindamiseks järgmised neli aastat, millega telliti 6000 reisi. Lepingu maksumus oli ligi 2,4 miljonit eurot.
Spencer Tracy
thumb|Spencer Tracy, 1941 Spencer Bonaventure Tracy (5. aprill 1900 Milwaukee, Wisconsini osariik – 10. juuni 1967 Beverly Hills, Los Angelese osariik) oli Ameerika Ühendriikide näitleja.
Spencer Tracy näitlejakarjäär sai alguse rolliga filmis "The Last Mile" (1932), kus ta jäi silma John Ford'ile, kes kutsus ta filmi "Up the River" (1930). Tema perekond kolis 1931. aastal Hollywoodi ja Tracy tegi kolme aastaga 16 filmi. Ta võitis Oscarid filmide "Captains Courageous" (1937) ja "Boys Town" (1938) eest. Ta oli Oscari nominent filmidega "San Francisco" (1936), "Father of the Bride" (1950), "Bad Day at Black Rock" (1955), "The Old Man and the Sea" (1958), "Inherit the Wind" (1960), "Judgement at Nuremberg" (1961) ja "Guess Who's Coming to Dinner" (1967).
Esimest korda esinesid Spencer Tracy ja Katharine Hepburn koos 1942. aastal valminud Georges Stevensi filmis "Aasta naine", viimaseks jäi Stanley Krameri "Arva, kes tuleb õhtusöögile" aastal 1967. Sinna vahele mahtus veel seitse ühist filmi, mis kokku tegid neist ameerika vaatajaile armastatuima näitlejapaari. Ehk nagu Katharine temale omase otsekohesusega ise resümeeris: "Spencer ja mina olime kinolinal täiuslik ameerika abielupaar." Sealjuures oli teada, et nad armastasid teineteist sügavalt, kuid Spenceril oli juba oma perekond.
Paar nädalat pärast filmi "Guess Who's Coming to Dinner" valmimist suri Spencer Tracy Beverly Hillsis Los Angeleses infarkti tagajärjel.
1999. aastal avaldatud edetabeli "AFI's 100 Years...100 Stars" (Ameerika Filmiinstituut) tulemuste põhjal asub näitleja meesstaaride tabelis üheksandal kohal.
Isiklikku
Tracy vanemad olid John Edward ja Caroline Brown Tracy.
Tal oli pikk romantiline suhe Loretta Youngiga, kellega ta ka 1930. aastatel abiellus, ja abieluväline suhe näitleja Katharine Hepburniga, mis algas aastal 1942. Kuna Spencer oli katoliiklane, ei lahutanud ta oma abielu Lorettaga, kuigi nad elasid lahus.
Ründo Mülts
pisi|Ründo Mülts 2013. aastal Paide Vallimäel Ründo Mülts (sündinud 13. septembril 1991) on eesti ajaloolane, koduloo-uurija ja muuseumiomanik.
Mülts õppis Koigi Põhikoolis ja Paide Ühisgümnaasiumis. Tema uurimistöö "Pöördelised sündmused minu kodukohas Päinurmes 1939–1950" võitis 2009. aastal ajaloouurimuste võistluse. Bakalaureusekraadi ajaloos sai ta Tallinna Ülikooli Ajaloo Instituudist ja magistrikraadi Tartu Ülikoolist.
Ta töötab teadusjuhina Järvamaa Muuseumis.
Ta on juba aastaid kogunud ajaloolise väärtusega esemeid. Oma kollektsiooni põhjal rajas ta oma kodukülla Päinurme isikliku koduloomuuseumi, kus on mitu tuhat eksponaati. Muuseum tegutseb Päinurme külaseltsi ruumides.
Ave Laanoja
Ave Laanoja (aastast 1976 Kampe; sündinud 5. aprillil 1948 Jõksi külas Meremäe vallas) on eesti näitleja.
Ta on lõpetanud 1967. aastal Kohtla-Järve 5. Keskkooli ja 1971. aastal Tallinna Draamateatri õppestuudio.
Ta töötas aastatel 1971–1975 Ugalas, 1975–1977 Valmiera teatris ja 1978–1981 Rakvere Teatris.
Jasmin
Jasmin on võib viidata mitmele asjale, kohale või isikule:
Misosupp
thumb|Misosupp
Misosupp on jaapani rahvustoit. Supipõhi koosneb dashist (puljong vetikatest ja kuivatatud ning suitsutatud tuunikalast) ja misost (sojaoapasta). Misosupp on hooajaline – peamised komponendid on aasta läbi samad, tüüpiliselt tofu, wakame (söödav pruun merevetikas) ja roheline sibul (negi), ent lisandid võivad vastavalt aastaajale vahetuda.
Kevadel lisatakse supile näiteks bambusevõrseid, suvel baklažaani, sügisel seeni ja talvel maguskartulit.
1N60
1N60 on Schottky diood, mille vool on 30 mA ja pinge 40V.
Ida-Euroopa aeg
Ida-Euroopa aeg (inglise keeles Eastern European Time, lühend EET) on üks vööndiaja UTC+2:00 nimetustest. Ida-Euroopa aeg on seega maailmaajast kaks tundi ees. Ida-Euroopa suveaeg on maailmaajast ees kolm tundi.
Ida-Euroopa aega kasutavad paljud Euroopa riigid ning ka mitmed Põhja-Aafrika ja Lähis-Ida riigid:
Ajaloost
Enne vööndiajale üleminekut kasutati ühe riigi piires mingi linna (näiteks pealinna) kohalikku päikeseaega. Nii näiteks erines kellaaeg Lätis kellaajast Eestis mõne minuti võrra.
Eestis kehtib alates 1. maist 1921 (välja arvatud Nõukogude okupatsioon, kui kehtis dekreediajana Moskva aeg) Ida-Euroopa aeg, mille kehtestas Vabariigi Valitsus 1921. aasta 27. aprillil vastuvõetud määrusega:
Zosimus
Zosimus oli paavst 417–418. Ta oli 41. paavst.
Zosimus oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Kreekast. Ta oli Abrahami poeg ja isa nime tõttu on teda peetud päritolult juudiks.
Teda peetakse presbüteriks, keda Konstantinoopoli patriarh Johannes Chrysostomos mainis oma kirjas Innocentius I-le.
Paavstiks saamine
Zosimus sai paavstiks 18. märtsil 417.
Vaidlused pelagiaanidega
Innocentius I mõistis jaanuaris 417 hukka pelagianismi. Pärast tema surma saabus Caelestius Rooma, et oma vaateid õigustada. Zosimus pidas suvel 417 San Clemente kirikus sinodi, kus Caelestius tunnustas Innocentius I otsust ja Nikaia usutunnistust.
Seepeale teatas Zosimus 22. septembril 417 Aafrika piiskoppidele, et Caelestius oli ketserluse süüdistusest puhas ning kui Aafrika piiskopid pole selle otsusega nõus, olid nad kahe kuu jooksul kohustatud ilmuma Rooma. Pelagius saatis Zosimusele kirja, milles tunnustas samuti kehtivat usutunnistust. Järgmisel sinodil leiti, et Pelagius oli samuti süüst puhas, millest teavitati Aafrika piiskoppe.
Novembris 417 pidasid Aafrika piiskopid sinodi ja kinnitasid, et Innocentius I otsus Pelagiuse ja tema järgijate suhtes peab jääma jõusse. Piiskopid saatsid vastava korralduse ka Lääne-Rooma keisrile Honoriusele, kes kohustas 30. aprillil 418 paavsti hukka mõistma Pelagiust ja Caelestiust.
Apiariuse tüli
Aafrika preester Apiarius siirdus Rooma ja apelleeris paavstile otsuse peale, mille alusel oli Sicca piiskop Urbanus ta ekskommunitseerinud. Aafrikas kehtinud kanoonilise õigusega oli vastuolus apelleerimine väljaspool oma piiskopkonda.
Zosimus vabastas Apiariuse ekskommunikatsioonist ja saatis ta koos legaatidega Aafrikasse. Zosimus andis korralduse, et Aafrika piiskoppidel peab olema õigus apelleerida Rooma, mitte aga pöörduda Ravennas asuva Lääne-Rooma keisri poole. Ühtlasi ekskommunitseeris ta piiskop Urbanuse, kuni ta tühistab Apiariusele määratud otsuse.
Vikariaatide moodustamine
Zosimus avaldas 22. märtsil 417 dekreedi, mille alusel määras ta samal ajal Roomas viibinud Arles' piiskopi Patrocluse Vienne'i ja mitme teise Gallia piiskopkonna metropoliidiks ning paavstlikuks vikaariks. Patroclus sai õiguse määrata ametisse piiskoppe ja teostada muid kiriklikke ülesandeid ilma Rooma vastava loata. Samuti ei tohtinud ükski Gallia piiskop minna Rooma ilma Patrocluse vastava loata.
Gallia piiskopid taunisid seda otsust, kuid 5. märtsil 418 tagandas Zosimus ametist Marseille piiskopi Proculuse.
Zosimus saatis kirja Salona piiskopile Hesychiusele, milles ta avaldas soovi moodustada samasugust vikariaati Dalmaatsias.
Surm
Zosimus suri pärast lühiajalist haigust 26. detsembril 418 ja maeti "Liber Pontificalise" järgi Rooma San Lorenzo kirikusse.
Teda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus pühakuna. Tema mälestuspäev on 26. detsember
Alfred Candidus Ferdinand zu Windisch-Graetz
thumb|Feldmarssal Windischgrätz aastal [[1852]] Vürst Alfred Candidus Ferdinand zu Windisch-Graetz (ka Windisch-Grätz või Windischgrätz; 11. mai 1787 Brüssel – 21. mai 1862 Viin) oli Austria sõjaväelane, feldmarssal (1848) ja riigivürst.
Varajane sõjaväeteenistus
Steiermargist pärinev Windischgrätz astus Austria armeesse 1804. aastal ning võitles kõigis Austria sõdades Napoleoni vastu rügemendijuhina. Ta teenis ära suure lugupidamise oma sõjaliste oskustega ning oli armees pidevalt kõrgetel positsioonidel. 1833. aastal ülendati ta feldmarssal-leitnandiks ning määrati diviisijuhiks. 1840. aastal sai ta Böömimaa vägede juhatajaks.
Tegevus 1848. aasta revolutsiooni ajal
1848. aasta revolutsiooni ajal tegutses Windischgrätz algselt Viinis, kus talle anti märtsis linna üle täievolituslik militaar- ja tsiviilvõim, kuid sealsed poliitilised jõud, eriti liberaalsed ministrid, seisid sõjalise jõu kasutamisele vastu ja nõnda pidi marssal Böömimaale naasma. Juunis tegutses ta Prahas, kus surus maha mässukatsed, ähvardades linna pommitama hakata. Oktoobris anti talle hädaolukorraks võim kõigi väljaspool Itaaliat paiknevate Austria armeede üle. Samal aastal sai ta ka feldmarssaliks.
1848. aasta oktoobris naasis ta taas Viini ning vallutas linna revolutsionääridelt tagasi.
Tema ja ta soosiku Felix zu Schwarzenbergi initsiatiivil viidi läbi ka keiser Ferdinandi asendamine tema 18-aastase vennapoja Franz Josephiga. 1849. aastal saavutas Windischgrätz esialgu suurt edu Ungaris, vallutades mässulistelt Buda, kuid et ta väed jäid pärast seda toppama ning ungarlaste juht Lajos Kossuth suutis oma vägede moraali taastada, järgnesid austerlastele rängad kaotused, lisaks oli Windischgrätz väejuhina üpris keskpärane. Need põhjused viisid Windischgrätzi poliitikukarjääri kiiresti tupikusse. Peaminister Schwarzenberg kutsus ta 1849. aasta aprillis tagasi. Peale seda ta enam avalikku ellu eriti ei sekkunud.
Ta läks erru ning suri 1862. aastal Viinis.
Bonni ülikool
Bonni ülikool on üks Saksamaa suuremaid ja tähtsamaid ülikoole. See on traditsiooniline teadusülikool, millel on suur rahvusvaheline tähtsus.
Ülikoolis on 7 teaduskonda ja umbes 90 eriala. Professoreid oli 2010. aasta seisuga 504.
Bonni ülikooli raamatukogus on umbes 2,2 miljonit köidet.
pisi|tühi|300px|Ülikooli peahoone
Matsuri
Matsuri (ka: Matsurdi, Matšuri, Belohvostovo, Piiroja) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres.
Küla kuulub Raakva nulka.
Mööda küla lõunapiiri kulgeb Piusa jõgi. Mööda küla piiri voolab ka Piiroja.
Ajalugu
Küla nimi esineb ürikuis alates 1652. aastast.
Raudtee ja maantee vahelises kolmnurgas on ruudukujuline kääbas, kuhu on maetud Põhjasõjas Võmmorski lahingus (1709) langenud.
Külas asusid vanasti mitmed väikesed tellisetehased.
Leino Rei
Leino Rei (sündinud 18. märtsil 1972) on eesti näitleja ja lavastaja.
Matsuri
Ajalugu
Karisilla–Petseri maantee ääres asub ka nn mälestuskivi fašismiohvritele.
1977 liideti Matsuriga Vammustõ küla.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
Tuntud inimesed
Matsuris sündis lauluema Miku Ode (Jevdokia Kanniste; 1864–1924), kellelt Jakob Hurt kirjutas üles enam kui 20 000 värsirida.
Lempel-Ziv-Welch
Lempel–Ziv–Welch (lühendatult LZW) on universaalne kadudeta pakkimist võimaldav algoritm, mille lõid Abraham Lempel, Jacob Ziv ja Terry Welch.
2020. aasta börsikrahh
pisi|331x331px|[[Dow Jones|Dow Jonesi liikumine vahemikus 2017. aasta jaanuar kuni 2020. aasta märts, mis näitab kõigi aegade rekordit veebruaris ning suurt langust veebruaris ja märtsis]] 2020. aasta börsikrahh on ülemaailmne börsikrahh, mis algas 20. veebruaril 2020 2019.–2020. aasta koroonapandeemia ajal. Dow Jones, S&P 500 ja NASDAQ-100 – kõigi indeksid langesid vähemalt 10% 27. veebruaril, sellest sai kõige halvem kauplemisnädal pärast 2007.–2008. aasta finantskriisi. Turud muutusid järgmisel nädalal (2.–6. märts) äärmiselt kõikuvaks, muutlikkus aktsiaturul on vähemalt 3% kauplemispäeva kohta (v.a. 6. märts). 9. märtsil langesid kõik kolm Wall Streeti börsiindeksit rohkem kui 7% ja enamik maailma börse teatas tugevatest kontraktsioonidest, peamiselt vastusena 2019.–2020. aasta koroonapandeemiale ning Saudi Araabia ja Venemaa naftahinna sõjale. See sai kõnekeeles tuntuks kui must esmaspäev ja sel ajal oli börsidel suurim langus päraste suurt majandussurutist 2008. aastal.
Kolm päeva pärast musta esmaspäeva toimus järjekordne langus, must neljapäev, mil aktsiad Euroopas ja Põhja-Ameerikas langesid rohkem kui 9%. Wall Streetil kogeti suurimat ühepäevast protsendi langust pärast 1987. aasta musta esmaspäeva ja FTSE MIB Borsa Italianal langes peaaegu 17%, olles mustal neljapäeval kõige suurema languse saanud börs maailmas. Vaatamata ajutisele rallile 13. märtsil (kui turgudel oli parim päev alates 2008. aastast), langesid kõik kolm Wall Streeti indeksit 16. märtsil 12%. Vähemalt üks börsiindeks igas G7 riigis on välja kuulutanud, et nad on nn karuturul.
Metslane Cohen
Metslane Cohen (ka Tšingis-Cohen; inglise keeles Cohen the Barbarian) on inglise kirjaniku Terry Pratchetti Kettamaailma raamatusarja tegelane.
Kahes raamatus ("Huvitav aeg" ja "Viimane kangelane") juhib Cohen, kes nimetab end Tšingis-Coheniks, Hõbehordiks kutsutavat eakate kangelaste salka, kes on samuti ellujäämises äärmiselt vilunud. Esimeses raamatus vallutab Cohen koos Hõbehordiga Agatea impeeriumi ja saab imperaatoriks, kuid teise raamatu alguseks on ta sellest tüdinud ja otsustab jumalatele tule tagasi viia. See toob peaaegu kaasa Kettamaailma huku, kuid sellest aru saanud, otsustavad Cohen ja teised kangelased end ise ohverdada. Coheni ja teiste surm raamatu lõpus pole siiski päris kindel.
Metslane Cohen on üpris selgelt barbar Conani paroodia.
Seznam zeměplošských postav Skivvärlden
Töömasin
Töömasin on masin, mis muudab detailide või materjalide kuju, mõõtmeid ja omadusi või teisaldab mitmesugust lasti. Töömasinad jagunevad tehnoloogilisteks masinateks ja transpordimasinateks.
Kirby-Baueri meetod
pisi|Kirby-Baueri meetodi puhul asetatakse väikesed antibiootikumidega läbiimmutatud paberkettad söötmeplaadile. Kui diskide ümber ilmuvad bakterivabad tsoonid, siis näitab see tundlikkust paberketaste immutamiseks kasutatud antibiootikumide suhtes Kirby-Baueri meetod on testimismeetod, mida kasutatakse antibiootikumide bakteritele avaldatava toime testimiseks.
Bikari atoll
thumb Bikari atoll on Marshalli saarte hulka kuuluv asustamata atoll Mikroneesias. Bikari atoll kuulub Rataki ahelikku.
Kirby-Baueri meetod
Selle meetodi puhul asetatakse kindla antibiootikumikontsentratsiooniga paberkettad söötmeplaadile, millele on külvatud kindla tihedusega bakterikultuur (tavaliselt umbes 109 rakku ml kohta). Antibiootikumil lastakse söötmesse imbuda ja seejärel inkubeeritakse mikroobikultuuri sobilikul temperatuuril. Järgnevalt hinnatakse kasvuvabade ehk inhibitsiooni tsoonide suuruse põhjal, kus antibiootikum bakterite kasvu pärsib, selle mõju konkreetsetele mikroobidele. Vajalik on arvesse võtta ka antibiootikumide erinevat võimet kasvusöötmesse difundeeruda. Nii saab ühel Petri tassil samal ajal katsetada mitme antibiootikumi toimet.
Bikari atoll
Bikari atolli geograafilised koordinaadid on. Lähim naaberatoll on Utiriki atoll umbes 100 km kaugusel kagus.
Kirby-Baueri meetod
Täpsemate tulemuste saamiseks ning tolerantsuse määramiseks võidaks kasutada ka Kirby-Baueri meetodi edasiarendust – TDtesti (Tolerance Disk Test).
Testimismeetod
pisi|Aegvideo bakterite antibiootikumitundlikkuse testimisest agarplaadil Meetod hõlmab protsessi, kus esmalt külvatakse Petri tassil olevale tardsöötme pinnale uuritav bakterikultuur. Seejärel asetatakse sellele antibiootikumist läbi immutatud filterpaber. Kultuurile on võimalik asetada ka mitu paberketast, mis kõik sisaldavad erinevat antibiootikumi või sama antibiootikumi erinevas kontsentratsioonis. Tassid inkubeeritakse kohe või vähemalt 30 minuti jooksul.
Pärast söötme ööpäevast inkubeerimist on näha, kas filtri ümber on tekkinud ring, mida nimetatakse ka inhibitsioonitsooniks. Inhibitsioonitsoon, piirkond, kus bakterite kasv on pärsitud, on tingitud antibiootikumi kontsentratsioonigradiendist – antibiootikumi kontsentratsioon on kõige kõrgem ketta läheduses ning väheneb sellest kaugenedes. Bakterikultuur, millel esineb vastava antibiootikumi suhtes resistentsus, on võimeline söötmel asetseva ketta vahetus läheduses ellu jääma – inhibitsioonitsooni ei teki.
Pärast inkubeerimise lõppu mõõdetakse Petri tassi alumiselt küljelt või söötme kohalt tsooni diameeter koos kettaga. Kui tsooni diameeter ei ületa ketta laiust, on tegu sellele antibiootikumile resistentse kultuuriga. Vastavalt diameetri laiusele on võimalik tabeli abil määrata rakkude resistentsustaset. Siinkohal peab aga silmas pidama, et tabeliväärtused on sobilikud ennekõike kiiresti kasvavatele patogeenidele (Staphylococci, Enterobacteriaceae). Aeglasemalt kasvavate kultuuride puhul (nt Haemophilus) on tsooni diameeter suurem võrdväärse inhibitsiooni kontsentratsiooni juures. Tsooni diameetrit on võimalik määrata veel 6–8 tundi pärast proovi inkubeerimist.
Kirby-Baueri meetodit kasutatakse laialdaselt mikrobioloogia laborites, sest protsessi läbiviimine on lihtne ning tulemused saadakse tavaliselt juba 24–48 tunni jooksul.
Kirby-Baueri meetodi puudused
Kirby-Baueri meetodi puhul on täheldatud aga mõningaid puudusi, mille tõttu on tulemused semikvantitatiivsed. Meetod ei erista selgelt antibiootikumitundlikke ja tolerantseid liike, vaid määrab ära ainult nende võimaliku resistentsuse vastavale antibiootikumile.
Antibiootikumitolerantsuse üheks põhjuseks on aga bakterite võime püsida muutumatu kasvu faasis ehk puhkefaasis ehk soikeseisundis. Antibiootikumid, mille sihtmärgiks on bakterite kasvufaasi protsessid (DNA replikatsioon, rakukesta moodustumine), ei ole võimelised selliseid baktereid tapma, sest viimased kohanevad antibiootikumi keemilise koostise asemel hoopis ravimi mõju kestusega, püsides samaaegselt puhkefaasis. Nii ei teki vastava antibiootikumi vastu resistentsust, vaid bakterid on võimelised ravikuuri edukalt üle elama muutumatu kasvu faasi abil.
TDtesti kasutamine
Seepärast kasutatakse täpsemate tulemuste saamiseks ning ka tolerantsuse määramiseks TDtesti meetodit. Sarnaselt Kirby-Baueri meetodiga asetatakse antibiootikumi sisaldav filterpaber agarile. Antibiootikumi agaril hajumisel tõuseb järsult selle kontsentratsioon söötmel ning hakkab seejärel aeglaselt langema. Antibiootikumi kontsentratsiooni agaril mõõdetakse MIC (Minimum Inhibitory Concentration) ühikutes.
MIC määrab madalaima antibiootikumi kontsentratsiooni, mille puhul bakterite nähtav kasv on inhibeeritud. Äkiline kontsentratsioonitõus pärsib bakterite kasvu ning ketta ümber tekib inhibitsioonitsoon. Kontsentratsiooni langemisel alla MIC väärtuse on bakterid taas võimelised kasvama.
Persisterid
TDtestiga on võimalik eristada ka tolerantsete bakterite alamliike – persistereid, kellel võib kõrge antibiootikumi tolerants esineda näiteks tänu hipA7 geenis olevale mutatsioonile, mis põhjustab stressivastuse hüperaktivatsiooni ning pärsib bakterirakkude kasvu. Suurem osa populatsioonist, kellel puudub vastav mutatsioon, hukkub läbi antibiootikumi beetalaktaamse tsükli. Mutatsiooni kandvad bakterirakud on aga tänu soikeseisundile võimelised letaalsetes tingimustes ellu jääma. Põhjuseks on beetalaktaamide toime vaid aktiivses kasvufaasis olevatele bakteritele. Seepärast on soikeseisundis olevatel bakterirakkudel, mis kasvu alles hiljem initsieerivad, suurem võimalus ellu jääda.
Viies ellujäänud bakterirakkude järglased uuesti kokku sama antibiootikumiga, on nad selle suhtes sama tundlikud kui nende eellased. See tõestab, et bakterirakkudes pole tekkinud geneetilist muutust.
Persisterrakkude olemasolu organismis võib põhjustada infektsioone ning on üheks põhjuseks bakterirakkude antibiootikuresistentsuse esinemisele, mis omakorda raskendab efektiivset infektsiooniravi. Tänu persisterite muutumatu kasvu faasile on nad võimelised taluma ka karbapeneeme, mis tapavad bakterirakke, inhibeerides nende rakuseina sünteesi, ning mida kasutatakse oma efektiivse mõju tõttu laialdaselt tõsisemate infektsioonide raviks.
Persisterid on üheks suureks probleemiks ka tuberkuloosi ravimisel, mille puhul organismi immuunsüsteem on nõrk ning infektsiooni võib põhjustada juba ühe bakteriraku olemasolu. Samuti põhjustavad nad kroonilisi kuseteede infektsioone.
Pattina
Pattina (ka: Patvina, Patvinna, Batadino) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres.
Küla kuulub Saatserinna nulka.
Küla põhjaosas on säilinud tõrvaahjude jäänuseid. Küla lääneosas on endised tubavõtukohad. Põhjaosas asub Pattina järv, kust voolab välja Moložva jõgi, mis täidab piirijõe rolli.
1N60P
1N60P on Schottky diood, mille vool on 50 mA ja pinge 45 V.
3-(dimetüülamino)propüülkloriid
Keemiline valem C5H12ClN. Molekulmass 121,6085 g/mol.
Valgusvoog
Valgusvoog (ingl k luminous flux) on valgussuurus, mis väljendab kiirgusvoo valguslikku toimet silmale.
Valgusallikas muundab mingit liiki energia (peamiselt elektrienergia) elektromagnetkiirguseks. Valgusallika valgusvoog väljendab selle kiirguse nähtava, valgusliku osa võimsust, seepärast lisataksevalgusvoo tähisele Φ tarbe korral indeks v (ladina k sõnast visus ’nägemine’), et seda voogu eristada kiirgusvoost Φe.
Kiirgusvoogu mõõdetakse vattides (nagu muudegi energiasuuruste võimsust), valgusvoo mõõtühik aga on luumen. Valgusvoog luumenites sõltub niisiis sellest, kuidas kiirguse valguslik toime silmale oleneb kiirguse lainepikkusest (valguse värvist).
Valgusvoo matemaatiline määrang
pisi|350px|Suhteline spektraalne [[valgusefektiivsus päevanägemisel V(λ) (punane kõver) ja öönägemisel V'(λ) (sininekõver)]] Valgustugevuse ühiku kandela (kui SI ühe põhiühiku) definitsioonist tuleneb vahetult, et kui monokromaatilise (ühevärvilise) valguse kiirgusvõimsus lainepikkusel 540·1012 Hz (vastav lainepikkus õhus 555 nm) on 1 vatt, siis on vastav valgusvoo väärtus 683 luumenit. Nimetatud lainepikkusel on silm kõige tundlikum. Muudel valguse lainepikkustel väheneb valgustundlikkus vastavalt valgusefektiivsuse kõveratele, mis on päeva- ja öönägemise jaoks kindlaks määranud Rahvusvaheline Valgustuskomisjon CIE (lühend prantsuse k nimest Commission Internationale de l'Éclairage).
Kui nt valguse lainepikkus on 430 nm, siis eelmärgitud 1-vatise kiirgusvõimsuse korral on suhteline valgusefektiivsus 0,2 × 683 = 136,6 luumenit. Elektromagnetkiirgus lainepikkustel alla 380 nm ja üle 780 nm silmas enam valgusaistingut esile ei kutsu.
Valgusvoo tuletamiseks kiirgusvoost tuleb spektraalne kiirgusvoog  iga lainepikkuse (\lambda) jaoks korrutada fotomeetrilise kiirgusekvivalendiga, kus  on kiirguse maksimaalne valgusefektiivsus ja  V(\lambda) suhteline valgusefektiivsus. Siis avaldub valgusvoog integraalina antud lainepikkuste vahemikus (nt 380 nm kuni 780 nm:
Maksimaalne valgusefektiivsus ja kõver V(\lambda) (vt joonis) kirjeldavad silma tundlikkust päevanägemisel. Öönägemise puhul on vastavad suurused ja V'(\lambda).
Samamoodi saab avaldada elektromagnetkiirguse nähtavat osa (valgust fotomeetrilises tähenduses) ka teiste valgussuuruste korral, kusjuures ja  asendatakse näiteks vastavalt suurustega  ja  (valgustugevuse arvutustes) või suurustega  ja  (valgustustiheduse korral).
pisi|200px|Valgusvoo mõõtur avatult
Valgusvoo mõõtmine
Valgusvoogu mõõdetakse peamiselt nn Ulbrichti kuuliga (ingl k integrating sphere). F. R. Ulbricht oli Saksamaa Dresdeni Tehnikaülikooli professor, kes aastal 1900 esitas valgusvoo fotomeetri ehituspõhimõtte. Eestis võeti seda liiki fotomeeter (läbimõõduga 0,5 m) esmakordselt kasutusele 1923. a Riiklikus Katsekojas.
Nimetatud kuul kujutab endast kahest poolest koosnevat õõneskera, mille sisepind on värvitud mattvalgeks. Uuritav valgusallikas paigutatakse kera sisse ja valgustab korduva peegeldumise teel kogu sisepinda ühtlaselt. Fotoanduriga mõõdetakse selle pinna A valgustustihedust, mis on võrdeline valgusallika integraalse (kogu) valgusvooga:
Bikar
Bikar on Marshalli saarte hulka kuuluv asustamata saar Mikroneesias, osa Bikari atollist.
Bikar on atolli saartest suurim. Selle maksimaalne kõrgus on 6 meetrit merepinnast.
Mädara
Mädara on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Küla paikneb mõlemal pool Pärnu-Paide-Rakvere-Sõmeru maanteed Mädara jõe (Pärnu jõe parempoolne lisajõgi, 38km pikk) ääres. Külas paikneb Mädara linnamägi (1. aastatuhande teine pool), mis oli muistse Alempoisi väikemaakonna üks kahest-kolmest linnusest.
1805. aastal ilmunud maakaardil "Charte von der Herzogthümern Liefland und Esthland oder den Statthalterschaften von Riga und Reval" on küla nimi esitatud kujul Meddara.
Aastal 1883 ajalehe Olevik lisana välja antud ühel esimesel eestikeelsel Eestimaa kaardil on küla nimeks märgitud Mädaraa.
Külas võib peale palumetsade kohata ka endist liivakarjääri ning motokrossirada. Ühtlasi läbib Mädara küla RMK Oandu-Ikla matkatee ning seal asub matkateele jääv RMK Kellissaare lõkkekoht.
.
Kael (masinaehitus)
Kael ehk vahetapp on tapp, mis asetseb kahe võllipoole vahel.
Ganardžis Muhhuri
Ganardžis Muhhuri on küla Gruusias Samegrelo–Zemo Svanethi piirkonnas Zugdidi rajoonis.
30. oktoobril 2007 toimus Ganardžis Muhhuris intsident, mille osapoolteks Gruusia politseinikud (eesti allikates "sõjaväelased") ja Venemaa rahuvalvajad Abhaasias.
Theodor von Nieroth (1871–1952)
Theodor von Nieroth (2. juuli (vkj 20. juuni) 1871 Peterburi – 26. märts 1952 Prantsusmaa) oli Eestimaa päritolu Venemaa keisririigi sõjaväelane (keisri kaaskonna kindralmajor). Vene kodusõja ajal võitles ta Vabatahtlike armee koosseisus.
Elukäik
Theodor von Nieroth põlvnes Nierothide suguvõsast. Ta sündis õukondlase Maximilian von Nierothi (1846–1914) ja Anastassija Trepova (sündis 1849) pojana.
Theodor von Nieroth asus sõjaväeteenistusse juba noores eas. Pärast Paažikorpuse lõpetamist (1892) teenis ta kaardiväe ratsapolgus.
1907. aastal ülendati Theodor von Nieroth polkovnikuks.
1911. aastal nimetati ta 16. husaaripolgu ja 1912. aastal Ihukaardiväe tragunipolgu ülemaks. Sellel ametikohal teenis ta ka Esimese maailmasõja ajal. 1915. aasta jaanuarist oli ta 2. kaardiväe ratsadiviisi 2. brigaadi ülem.
Vene kodusõjast võttis Theodor von Nieroth osa Anton Denikini juhitud valgekaartliku Vabatahtliku armee koosseisus.
Theodor von Nieroth suri 26. märtsil 1952 Prantsusmaal.
Autasud
10. jaanuaril 1915 autasustati Theodor von Nierothi autasustati Georgi mõõgaga.
Perekond
Theodor von Nieroth abiellus 1897. aastal Peterburis Daria, vürstinna Cantacuzène, krahvinna Speranskiga, kes oli Mihhail Rodionovitš, vürst Cantacuzène, krahv Speranski (1848–1894) ja Elisabeth Sicardi tütar. Abielust sündisid:
Lahus
pisi|[[Keedusoola (NaCl) lahustamine vees]] Lahus on kahest või enamast ainest koosnev homogeenne süsteem.
Enamasti lahustuvad ained üksteises piiratult. On olemas küllastuspunkt, millest alates rohkem ei saa lahustatavat ainet lahusesse lahustada. Siiski on võimalik küllastuspunkti ületada. Enamiku lahuste lahustuvus paraneb kõrgemal temperatuuril. Kui pärast lahuse valmistamist temperatuuri alandada, ei jõua lahustunud aine nii kiirest välja sadeneda ning tekib üleküllastunud lahus. Üleküllastunud lahused on väga ebapüsivad ning sageli piisab kergest raputusest, et tekiks sade ning lahuse kontsentratsioon alaneks küllastuspunktini.
Paremini lahustuvad üksteises sarnased ained. Näiteks benseen ja vesi lahustuvad üksteises väga vähesel määral, sest benseen on mittepolaarne, vesi aga tugevalt polaarne molekul. See-eest vesi ja etanool lahustutvad piiramatult teineteises, sest mõlemad on polaarsed, ning õli lahustub hästi benseenis, sest mõlemad on mittepolaarsed ained.
Sõltuvalt pH-st räägitakse mõnikord aluselistest (pH >7), happelistest (pH <7) ja neutraalsetest lahustest (pH = 7).
Lahustega seotud mõisteid
Kui nii lahusti kui ka lahustunud aine on vedelikud, kasutatakse mõisteid segunevad ja mittesegunevad vedelikud. Ioonvõrega ja polaarsed ühendid lahustuvad üldjuhul paremini polaarsetes lahustites (soolad, alused ja happed vees); mittepolaarsed ühendid lahustuvad paremini mittepolaarsetes lahustites (benseenis, süsiniktetrakloriidis). Seega sarnane lahustub sarnases.
Kolloidlahused
Kolloidlahused on sellised heterogeensed lahused, mis silmaga vaadates tunduvad ühtlased. Seega segades liiva vette me kolloidlahust ei saa, sest liivaterad on palja silmaga nähtavad. Osakeste suurus kolloidlahuses on 1–100 nm.
Kolloidlahused ei ole termodünaamiliselt stabiilsed. See tähendab seda, et aja jooksul kolloidlahus laguneb näiteks sademe tekke näol.
Kontsentratsioon ja selle väljendamisviisid
pisi|Lahused [[elektroforeesi läbiviimiseks. Biomeedikum, Tartu Ülikool]] Tähtsaim lahust iseloomustav suurus on kontsentratsioon.
Küllastunud lahuse kontsentratsioon on lahustuvus.
Tavaliselt hinnatakse lahustuvust selle järgi, mitu grammi lahustatavat ainet on lahustunud sajas grammis lahustis.
Kui lahustuvus on suurem kui 1 g 100 grammi lahusti kohta, loetakse ainet hästilahustuvaks.
Kui lahustuvus on vahemikus 0,1–1 g 100 grammi lahusti kohta, loetakse ainet vähelahustuvaks.
Kui lahustuvus on väiksem kui 0,1 g 100 grammi lahusti kohta, loetakse ainet praktiliselt mittelahustuvaks.
Skagerrak
thumb|Skagerrak ja Kattegat Skagerrak on väin Skandinaavia ja Jüüti poolsaare vahel.
Skagerrak ühendab Põhjamerd teise Taani väina Kattegatiga. Põhjaosa on sügav, kuni 809 meetrit, seal on fjordrannik. Lõunakallas on madal ja liivane.
Tapp (masinaehitus)
Tapp on masinates võlli või telje osa, mis laagrile toetudes fikseerib võlli või telge. Võlli otsas olevat tappi nimetatakse lõpptapiks. Kahe muu võlliosa vahel asetseb vahetapp ehk kael. Tapid võivad olla radiaaltapid, mis võtavad põhiliselt vastu radiaalkoormust, või otstapid, mis võtavad põhiliselt vastu telgkoormust. Kujult on tapid silindrilised, koonilised või kerakujulised. Otstapid võivad kuju järgi olla täistugiotsaga, rõngastugipinnaga, või kammtapid. Kammtappe kasutatakse harva.
Võisiku mõis
Võisiku mõis (saksa keeles Woiseck) oli rüütlimõis Kolga-Jaani kihelkonnas Viljandimaal. Nüüdisajal jääb kunagine mõis Põltsamaa valda Jõgeva maakonnas. pisi|Võisiku mõisa härrastemaja pisi|[[Võisiku mõisa park]]
Ajalugu
Võisiku mõisa on esmamainitud 1558. aastal. 1561. aastal läänistati mõis endisele Vasknarva foogtile Dietrich von der Steinkuhlile.
18. sajandi esimesel poolel kuulus mõis Heinrich von Fickile, 1750. aastal, Heinrich von Fick surma järel maad jagati tema viie tütre vahel. Sophie Elisabeth sai Võisiku mõisa, Maria Friederike Eistvere, Beata Regina Adavere, Aurora Vana-Põltsamaa ning Christina Uue-Põltsamaa ning hiljem läks see perekonnasidemeid mööda Bockide aadlisuguvõsa kätte.
19. sajandi alguses kuulus mõis Timotheus Eberhard von Bockile ning hiljem tema õele Elisabeth Helene Sophie von Bockile, kes oli abielus Peter Otto Zoege von Manteuffeliga. Pärast Manteuffeleid kuulus mõis veel Samson von Himmelstjernade ja zur Mühlenite aadlisuguvõsale.
Mõisa viimane omanik enne 1919. aasta võõrandamist oli Leon von zur Mühlen.
Mõisakompleks
Mõisahoone lähedal paiknes ka hulk kõrvalhooneid ja regulaarstiilis park. Ajaloolise pargi esiväljak oli avar, korrapärase teedevõrgu ja lillepeenardega, üksikute puudegruppidega. Mõisapargi tagaväljakul asunud barokkaed ei ole säilinud ja sinna on ehitatud uusi hooneid ning rajatud majandusõu. Pargi juures oli paisjärv-tiik.
Säilinud kõrvalhoonetest on tähelepanuväärsemad pesuköök ja 19. sajandi II poole kolmelt küljelt lahtise kaaristuga maakivist Võisiku mõisa uus sepikoda, mida kaunistavad kolme kaaravaga kaaristud ning Võisiku mõisa vesiveski-viinavabrik. 19. sajandi Maakividest ja tellistest vesiveski-viinavabrikus on säilinud hoone põhimaht ja ruumijaotus, hooneosad ning nende arhitektuurne vormistus. Salinud on ka Võisiku mõisa viinakelder, ühekorruseline 18. sajandi teise poole krohvitud seintega ja murdkelpkatusega Võisiku mõisa ait, 1852. aastal ehitatud Võisiku mõisa vana sepikoda, 19. sajandi teise poole pae- ja maakivist Võisiku mõisa rehe masinaruum ja ait. Mõisale kuulus ka Külmoja veski Põltsamaa kihelkonnas.
Võisiku mõisa kalmistu
Mõisakompleksist poolteist kilomeetrit eemal paikneb Bockide perekonnakalmistu.
Falklandi saarte vapp
thumb|Falklandi saarte vapp Falklandi saarte vapp on Suurbritanniale kuuluvate Falklandi saarte vapp.
Mustaru
Mustaru on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
1977. aastal liideti Mustaru külaga Aleküla.
Lääne-Euroopa aeg
300px|pisi| Heledama värviga riikides suveaega ei ole. Lääne-Euroopa aeg (inglise keeles West European Time, lühend WET) on üks vööndiaja UTC±0 nimetustest, mida kasutatakse peamiselt Euroopas. Lääne-Euroopa suveaeg on maailmaajast ees üks tund.
Lääne-Euroopa aega kasutatakse järgmistes Euroopa paikkondades ja riikides: Geograafiliselt kuuluvad ka Prantsusmaa, Hispaania ja Beneluxi maad rohkem Lääne-Euroopa ajavööndisse (7.5 läänepikkuskraadist 7.5 idapikkuskraadini). Enne teist maailmasõda kasutasidki Prantsusmaa, Hispaania, Belgia ja Luksemburg Lääne-Euroopa aega, samas Holland kasutas Amsterdami aega (UTC+0:20). 1940. aastal Saksa okupatsiooni ajal kehtestati Prantsusmaal ja Beneluxi maades Kesk-Euroopa aeg, mida toona nimetati Berliini ajaks. Ka Hispaanias mindi Francisco Franco käsul üle Kesk-Euroopa ajale, 16. märts 1940 23:00 asemel tuli kohe 17. märts 1940 00:00.
Sõjaajal kasutas Suurbritannia suveaega (UTC+1) standardajana ja suveajana topeltsuveaega (UTC+2). Pärast Prantsusmaa vabastamist 1944. aasta suvel kasutati algul UTC+2 edasi, 1944.-1945. aasta talvel mindi üle UTC+1-le. Ka 1945. aasta suvel kasutati endiselt topeltsuveaega (UTC+2), kuni pärast sõja lõppu tuldi tagasi suveajale (UTC+1). 7. oktoobril 1945 taastati Suurbritannias standardajana Lääne-Euroopa aeg, ka Prantsusmaal plaaniti 18. novembrist 1945 taastada Lääne-Euroopa aeg, kuid kaks nädalat enne selle teokstegemist plaanist loobuti ja Prantsusmaa on endiselt jäänud kasutama Kesk-Euroopa aega.
Surm (Kettamaailm)
Surm on inglise kirjaniku Terry Pratchetti Kettamaailma raamatusarja tegelane, kes vastavalt klassikalisele ettekujutusele surma personifikatsioonist esineb musta riietatud inimskeletina, kel on käes vikat.
Surm esineb peaaegu kõigis Kettamaailma raamatutes. Tegemist on pika ja kõhetu, absoluutsest pimedusest valmistatud rüüsse mähitud skeletiga, kel on ülimalt terav vikat, millega ta saab hingi keha küljest eraldada. Surm ratsutab Binky-nimelisel valgel hobusel, sest skeletthobune osutus ebapraktiliseks: ta kippus koost lagunema.
Surm resideerib Kettamaailmast erinevas dimensioonis asuvas majas, kus aeg tavapärases mõttes ei liigu ning kõik on mustvalge. Ka Surm ise on ajatu olevus, kes sarnaneb Kettamaailma surematute jumalatega; mõned viimastest: Sõda, Nälg ja Taud, on ka tema sõbrad (neli maailmalõpu ratsanikku). Surmal on teener Albert, kes kunagi oli Ankh-Morporki Nähtamatu Ülikooli ülemkantsler ehk kõigi võlurite juht.
Surm ei tapa kedagi isiklikult, vaid tuleb ainult järele neile, kelle aeg on otsa saanud. Kettamaailma kangelaste puhul aga esineb sageli surmalähedasi kogemusi, kus Surm neile küll ilmub, kuid kaasa siiski ei vii. Kõige enam on neid võlur Rincewindil. Surm suhtub inimestesse üldiselt sümpaatiaga, astudes mõnikord isegi üle talle pandud kohusest surmale määratud inimeste elu lõpetada. Samuti meeldivad talle kassid, kuid sümpaatiaga suhtub ka mitmesse teisesse, näiteks tegutseb tema heakskiidul ka Rottide Surm.
Surma kõne eristub muust tekstist vormiliselt selle poolest, et see esineb raamatutes alati kapiteelkirjas (inglise keeles small caps). Et Surmal pole häälepaelu, siis ei ole tema hääl kuuldav mitte kõrvade abil, vaid jõuab otse kuulaja mõtetesse. Häälel on siiski eriomane kõla, mida raamatutes on võrreldud kahe kiviploki kokkupõrke või ka kirstukaante paugutamisega.
Figuren und Schauplätze der Scheibenwelt-Romane La Muerte
David Gallagher
thumb|220px|right|David Gallagher David Lee Gallagher (sündinud 9. veebruaril 1985) on Ameerika filmi- ja seriaalinäitleja.
Hospitaliseerimine
Hospitaliseerimine on haige paigutamine haiglaravile.
Maailma Terviseorganisatsiooni definitsiooni järgi on hospitaliseerimine patsiendi vastuvõtmine haiglaravi osutavasse tervishoiuasutusse ravikestusega eeldatavalt vähemalt 24 tundi. Surma või teise tervishoiuasutusse üleviimise korral võib tegelik ravi kesta vähem kui 24 tundi, sel juhul loetakse hospitaliseerimine ühepäevaseks.
Hospitaliseeritute arvu hulka ei arvata sama haigla teisest osakonnast ületooduid, päevaravipatsiente (lähevad ööseks koju) ega terveid vastsündinuid pärast sünnitust.
Hospitaliseerimine võib olla plaaniline (nt uuringute jaoks) või erakorraline (nt õnnetusjuhtumi korral).
Rhône
thumb|Rhône Steinhausi juures [[Šveitsis]] Rhône [roon] (prantsuse Le Rhône; saksa (die) Rhone (varem (der) Rotten); valsi Rotten; itaalia Rodano; arpitani Rôno, oksitaani Ròse; ladina Rhodanus; vanakreeka Ῥοδανός) on jõgi Šveitsi lääneosas ja Prantsusmaa kaguosas.
Rhône algab Alpidest Rhône'i liustikust 1753 meetri kõrgusel. Jõe pikkus on 812 km ja valgla 100 200 km². Valgla piir on ühtlasi Itaalia piiriks Šveitsi ja Prantsusmaaga.
Ülemjooksul voolab ta läbi Valais' kantoni nõgusid ja kuristikke mööda. Jõest põhja jäävad Berni Alpid, kagusse Leponti Alpid, lõunasse Penniini Alpid ja edelasse (Genfi järvest lõunasse) Chahlais. Jõest põhja poole jäävad 4274 m kõrgune Finsreraarhorn, 4158 m kõrgune Weisshorn ja 3248 m kõrgune Wildhorn, lõunasse jäävad 4545 m kõrgune Dom ja 4506 m kõrgune Weisshorn. Alguses voolab jõgi edelasse, läbib Brigi, seejärel suubub temasse vasakult ülemjooksu suurim lisajõgi Visp. Rhône voolab läbi Sierre'i ja kantoni keskuse Sioni, pöördub Martigny linnas loodesse, voolab läbi Montney ja suubub Genfi järve, kust väljub Genfis. Suurimad Genfi järve kaldal olevad asulad on Vaud' kantoni keskus Lausanne ja Genfi kantoni keskus Genf.
Keskjooksul voolab Rhône kuristikke pidi läbi Juura mägede, olles piiriks põhja jääva Juura ja lõunasse jääva Savoie vahel. Alguses voolab ta edelasse, Bellegarde-sur-Valsenne'is pöördub lõunasse, pärast möödumist Bourget' järvest edelasse, siis järsult loodesse ja enne parempoolse lisajõe Aini suuet läände. Rhône läbib Villeurbanne'i ja ühineb Lyonis oma suurima parempoolse lisajõe Saône'iga.
Lyonis muudab Rhône voolusuunda ja suundub lõunasse. Laiad nõod vahelduvad kuristikega, mis on siiski võrdlemisi laiad. Rhône möödub Vienne'ist, Roussillonist ja Tournon-sur-Rhône'ist, siis suubub temasse vasakult Isére ja jõgi jõuab Valence'i. Järgmisena suubub Rhône'i paremalt Eyrieux ja vasakult Drôme, mille suudme lähedal asub Livron-sur-Drôme. Jõgi möödub Montélimarist, Le Tellist, Pierrelatte'ist ja Bourg-Saint-Andéolist. Siiamaale oli Rhône voolanud Rhône-Alpesi provintsis, kuid seal ületab ta provintsi piiri ja kuni suudmeni kulgeb jõge mööda idapoolse provintsi Provence-Alpes-Côte d'Azuri ja läänepoolse provintsi Languedoc-Roussilloni piir (Roussillon ise jääb provintsist väljapoole). Siis möödub jõgi Pont-Saint-Esprit'st, kus temasse suubub paremalt Ardèche'i jõgi. Seejärel suubub Rhône'i vasakult Avgues, mille suudme lähedal asub Orange. Avignonis suubub temasse vasakult Durance ja sealt algab juba suudmeala. Jõkke suubub paremalt Gard ning Rhône ise suubub pärast Beaucaire'i, Tarasconi ja Arles'i läbimist Vahemerre, moodustades delta.
Rhône pole Prantsusmaa pikim jõgi, küll aga kõige veerohkem. Tema keskmine vooluhulk suudmes on 1800 m³/s, mis on 48. kohal maailmas. Rängad vihmad ja kevadine lumesulavesi võivad vooluhulka veelgi suurendada, näiteks 1994. aasta jaanuaris mõõdeti jõe vooluhulgaks 11 000 m³/s. Genfi järve suubumisel on jõe vooluhulk 570 m³/s.
Juba antiikajal oli Rhône oluline liiklustee. Jõe ääres asuvad linnad on sageli juba antiikajal asutatud, nende seas Arles (tollal Arelate) ja Lyon (tollal Rooma provintsi Gallia Lugdunensise keskus Lugdunum). Mööda jõge kulges kaubatee, mis lõppes Marseille's (algselt kreeka koloonia Massalia). Seda mööda transporditi merevaiku ja tina. Rhône'i nimi oli kreeka keeles Rhodanos ja ladina keeles Rhodanus. Hästi tuntud olid ka Rhône'i vasakpoolsed lisajõed Isére (antiikajal Isara) ja Durance (antiikajal Druentia).
Rahnoja
Rahnoja on küla Põhja-Pärnumaa vallas Pärnumaal.
Rhône
Rhône on laevatatav suudmest kuni Lyonini. Antiikajal kulus selleks reisiks kolm nädalat, tänapäeval läbivad mootorsõidukid selle kolme päevaga. 1829–1952 sõitsid jõel aurikud, mis allavoolu suutsid Lyonist Arles'i koguni ühe päevaga sõita. Kuid ülesvoole sõitmist takistab kiire vool, mis sageli ulatub 10 km/h-ni.
Rahnoja
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Vändra valda.
Rhône
1948 käivitas Prantsusmaa valitsus programmi, millega rajati Rhône'ile paisude ja hüdroelektrijaamade süsteem. Iga paisu juurde kuulub lüüs, mille abil veesõidukeid kõrgemale tõstetakse. Hüdroelektrijaamu on Rhône'il 10 ja nende abil toodetakse üle 7% Prantsusmaa elektritoodangust.
Perdaku
Perdaku (seto keeles Perdagu; kasutatakse ka Perdaga, Pärdagu, Perdovka) on küla Võru maakonnas Setomaa vallas Eesti-Venemaa piiri ääres.
Küla kuulub Saatserinna nulka.
Külas asusid mitmed savipotivabrikud. Neist kuulsaim oli Pliini savipotivabrik. Lisaks tegutsesid seal ka Võsonurmi savipotivabrik ja Martin Jõesuule savipotivabrik.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Värska valda ja Põlva maakonda.
León
León on mitme geograafilise objekti nimi:
Urmas Lennuk
Urmas Lennuk (sündinud 16. oktoobril 1971) on eesti näitekirjanik ja dramaturg.
Ta lõpetas 1990. aastal Tamsalu Keskkooli. Aastatel 1992–1993 õppis Tallinna Pedagoogilises Instituudis eesti keelt ja kirjandust ning 1996–2000 Eesti Muusikaakadeemia Kõrgemas Lavakunstikoolis lavastaja erialal (19.lend).
Ta on töötanud Tamsalu Kultuurimaja kunstilise juhina. Aastatel 1994–1995 oli ta Saue Keskkooli eesti keele ja kirjanduse õpetaja. Aastatel 2000–2011 oli ta Rakvere teatri lavastaja, kirjandusala juhataja ja seejärel näitekirjanik. Aastatel 2011–2013 oli ta Vanemuise teatri draamajuht. Aastatel 2011–2014 oli ta "Õnne 13" stsenarist. Alates 2017. aastast töötab taas Rakvere teatris lavastaja-dramaturgina.
Ta on töötanud ka Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia lavakunstikooli dramaturgiaõppejõuna.
Chung Sye-kyun
Chung Sye-kyun (korea keeles 정세균, hanjas 丁世均; sündinud 5. novembril 1950) on Lõuna-Korea poliitik, alates 14. jaanuarist 2020 Lõuna-Korea peaminister. Ta oli aastatel 2016–2018 Lõuna-Korea Rahvusassamblee spiiker.
Chung juhtis aastatel 2008–2010 riigi suurimat opostisioonierakonda Demokraatlik Partei (DP). Ta oli kahel korral DP eelkäija Uri partei esimees, alguses kohusetäitjana oktoobrist 2005 kuni jaanuarini 2006 ning seejärel veebruarist augustini 2007, mil erakond tegevuse lõpetas.
9. juunil 2016 valiti ta kaheks aastaks Rahvusassamblee spiikriks. Kuna seaduse järgi ei tohi parlamendi spiiker erakonda kuuluda, lahkus ta enne ametisse astumist Korea Demokraatlikust Parteist (KDP). Pärast ametiaja lõppu 29. mail 2018 taasliitus ta KDP-ga.
Kael
pisi|Naise kael pisi|Selgroog Kael on paljude loomade, sealhulgas inimese pead ja keret ühendav kehaosa.
Moskva aeg
Moskva aeg (lühend vene keeles МСК, ladina kirjas MSK) on vööndiaja UTC+3:00 nimetus, mida kasutatakse Venemaal. Moskva aeg on seega maailmaajast kolm tundi ees.
Üle kogu Venemaa kasutatakse Moskva aega transpordivahendite sõiduplaanide koostamisel ning see märgitakse telegrammidele.
2011. aastani oli Moskva aeg maailmaajast ees 3 tundi ja suveaeg 4 tundi. Alates 2011. aastast enam talveajale üle ei mindud ja Moskva aeg oli aasta ringi maailmaajast ees 4 tundi. Alates 2014. aastast on Moskva aeg maailmaajast aastaringselt ees 3 tundi.
Moskva aeg kehtis Nõukogude Liidus ka nendes läänepoolsetes piirkondades, kus praegu kehtib Ida-Euroopa aeg, sealhulgas ka Eestis aastatel 1940–1941 ja 1944–1989.
Eestis oli rahvasuus levinud ütlus (sõnastus võis erineda): "Meil kella pole vaja, Moskva annab aja."
Valga Keskstaadion
Valga Keskstaadion on mitmeotstarbeline staadion Valgas, jalgpalliklubi Valga FC Warrior kodustaadion.
Djibouti riigipeade loend
Djibouti riigipeade loend loetleb riigi presidendid alates iseseisvumisest (1977). Djibouti sisepoliitika on väga stabiilne, erinevalt ümbritsevatest riikidest.
Valga Keskstaadion
Staadionil on 653 istekohta.
Staadioni aadress on E. Enno 15.
Mineraaltoiteained
Mineraaltoit(e)ained (taimede kontekstis ka toit(e)ained, toitesoolad või biogeenid) on taimedele ja loomadele (kaasa arvatud inimesele) ainevahetuseks ja kasvuks vajalikud anorgaanilised ühendid. Mineraalaine ehk mineraaltoiteaine on anorgaaniline ühend, mis sisaldab organismi elutegevuseks vajalikke elemente.
Mineraaltoiteained sisaldavad taimedele ja loomadele vajalikke toiteelemente, mis sõltuvalt organismidele vajaminevast kogusest jagatakse makro- ja mikroelementideks.
Taimetoiteelementideks nimetatakse väga erineva struktuuriga keemilisi elemente ja/või ühendeid, mis on hädavajalikud taime metaboolsetes protsessides ja elutsükli läbimiseks, mille puudumine kasvukeskkonnas põhjustab taimel kõrvalekaldeid kasvus, arengus või paljumises ning millele omaste funktsioonide tõttu pole võimalik asendada mõne teise keemilise elemendiga