cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Funktsionalism (psühholoogia)
Ajalugu
On võimalik, et teadlastele pakuks suurimat empiirilist väärtust funktsionalistliku ja biheivioristliku lähenemise kombinatsioon, kuid isegi sellisel juhul on filosoofiliselt (ja füsioloogiliselt) keeruline ühendada neid kahte lähenemist ilma, et tekiks täiendavaid probleeme inimese käitumise teemadel. Näitena võib tuua järgmise kolme komponendi omavahelise seose: inimest ümbritsev keskkond, inimese autonoomne närvisüsteem (mõningate lihaste töö reguleerimine) ning inimese somaatiline närvisüsteem (vabatahtlik lihaste juhtimine). Kui biheivioristid lähtuvad lihaste mõlemat tüüpi käitumise "segust", siis funktsionalistid aga räägivad peamiselt somaatilisest närvisüsteemist. Võib väita, et kõik käitumuslikud alged on närvisüsteemis ning see omakorda ajendab kõiki inimkäitumist uurivaid teadlasi valdama põhilisi teadmisi füsioloogiast (miski, mida mõistis väga hästi funktsionalismi rajaja William James).
Funktsionalism tänapäeval
Evolutsioonipsühholoogia põhineb ideel, et inimese psüühika täielikuks mõistmiseks on vaja omada teadmisi inimese arengut mõjutavatest füsioloogilistest ilmingutest. Ka eneseteadvuse evolutsiooniliste funktsioonide uurimine on aktiivne uurimisteema. Sarnaselt evolutsioonipsühholoogiaga inspireeris Charles Darwini loomuliku valiku teooria ka William Jamesi loodud funktsionalismi.
Bryani maakond (Georgia)
Maakonna halduskeskus on Pembroke ja suurim linn Richmond Hill.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 30 233. Aastal 2000 oli elanike arv 23 417.
Sohvia
Sohvia (kirjakeeles varem ka Sofia) oli küla Tartumaal, ajalooliselt Alatskivi mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kolkja asula alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kodavere kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kolkja asulaga.
Külast on teateid alates umbes 1900 (Софійка).
Jaroslav
Jaroslav (vene ja ukraina keeles Ярослав) on slaavipärane mehenimi.
Brahma Sahampati
Brahmā Sahampati kuulub kolmanda taseme arahantide ehk "mittenaasjate", anāgāmi ' de hulka, kes asuvad Śuddhāvāsa maailmades koos teiste budismi kaitsvate ja budasid õpetavate deevadega, olles neist kõige vanem. Kui meie maailmas parajasti budat ei ole, siis pole ka Śuddhāvāsa maailmade deevadel siia asja. Aga kui vaja, siis on nad varakult kohal, kuulutavad ette uue saabuva buda tulekut, juhivad inimeste tähelepanu märkidele, kuidas budat ära tunda jne.
Jaroslav
Nimi on levinud Venemaal, Valgevenes, Ukrainas, Tšehhis, Slovakkias ja Poolas (Jarosław).
2019. aasta seisuga oli see Eestis esinemissageduselt 282. mehenimi. 1. jaanuari 2019 seisuga oli Eestis eesnimi Jaroslav 455 mehel.
Brahma Sahampati
Brahmā Sahampati kohta on mitmeid lugusid. Ta viibis nähtamatult Gautama Buddha juures juba siis, kui too saavutas Virgumise ehk Valgustuse. Pärast Virgumiseni jõudmist oli Buddha kaotamas lootust, et tema Õpetust võiks üldse keegi mõista, vastu võtta või järgida. Tõepoolest, on budasid, kes õpetavad, aga on ka neid, kes seda ei tee, nagu Pratjekabuddha. Kas poleks õigem taanduda üksindusse ja vaikida, mõtles Buddha. Kui Brahmā Sahampati seda märkas, laskus ta Śuddhāvāsa maailmast alla ning veenis Buddhat siiski õpetama hakkama. Ja kui Buddha oli sellega nõustunud, siis kuulutas Brahmā Sahampati seda rõõmusõnumit kogu maailmale.
Jaroslav
Tšehhi Vabariigis oli Jaroslav 1999. aastal sageduselt 5. mehenimi, seda kandis 230 915 meest. 2016. aastal oli sellenimelisi 172785 ja sageduselt oli see langenud 8. kohale.
Brahma Sahampati
Ta viibis Buddha juures veel mitmeid kordi, samuti oli ta kohal, kui Buddha lahkus parinirvaanasse. Kõikidest brahmadest oli Brahmā Sahampati Buddhale kõige lähedasem, tema vaimne, nähtamatu õpetaja ja kaaslane. Oma varasemas elus olevat ta olnud munk nimega Sahaka, kes kuulus eelmise buda, Kāśyapa Buddha kogudusse.
David Bronštein
pisi| David Bronštein (1954) pisi| Amsterdami [[maleolümpia (1954) kuueliikmelise võitjameeskonna autasustamine. Pildil: Kotov, Geller, Smõslov, Bronštein, Keres, Botvinnik ja FIDE ametnik (karikaga)]] pisi| David Bronštein (1964)
Eeskujuliku töö eest
pisi|100px Medal "Eeskujuliku töö eest" (vene keeles медаль «За трудовое отличие») oli Nõukogude Liidu autasu (medal), mida anti töölistele, põllumajandustöötajatele, inseneridele, teenindus-, transpordi-, ehitus- ja kaubandusettevõtete ning kultuuri- ja teadusasutuste töötajatele silmapaistvate töötulemuste eest, samuti saavutuste eest teaduse, tehnika ja kultuuri valdkondades.
Matt Simon
Central Coast Marinersiga liitus Simon esimest korda 2006. aastal. Ta mängis klubis kuus hooaega. Hooajal 2007–08 võitis ta klubiga Austraalia kõrgliiga põhihooaja. Nii hooajal 2008–09 kui ka 2010–11 lõi ta liigas 11 väravat. 2009. aastal valiti ta Central Coast Marinersi hooaja parimaks mängijaks.
Węgrzce Wielkie
Węgrzce Wielkie on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas Wieliczka vallas. Węgrzce Wielkie asub Wieliczkast umbes 5 km kirdes ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 13 km idakagus.
Eeskujuliku töö eest
Medal asutati 27. detsembril 1938. Esimene medal anti välja 15. jaanuaril 1939, viimane 21. detsembril 1991.
Kokku on medali saanud umbes 2 146 400 inimest.
David Bronštein
David Ionovitš Bronštein (ka David Bronstein; vene keeles Давид Ионович Бронштейн; ukraina keeles Давид Іонович Бронштейн Davõd Ionovõtš Bronštein; 19. veebruar 1924 Bila Tserkva, Kiievi kubermang – 5. detsember 2006 Minsk) oli juudi päritolu Nõukogude Liidu maletaja ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1950).
Matt Simon
2012. aastal suundus ta Lõuna-Koreasse, liitudes sealse kõrgliiga klubiga Jeonnam Dragons, kuid juba järgmisel aastal naasis ta Central Coast Marinersi, kus mängis kaks hooaega. 2015. aasta augustis liitus Simon teise Austraalia kõrgliiga klubiga, Sydney. Ta mängis klubis kolm hooaega, võites kaks korda A-League'i põhihooaja, 2016–17 tuldi hooaja lõplikuks meistriks ja 2017. aastal võideti lisaks Austraalia karikas.
David Bronštein
1947. aastal mängis Bronštein Pärnu turniiril, kus jagas 4.–6. kohta. Samal aastal NSV Liidu meistrivõistlustel tuli seitsmendaks, kuid 1948. aastal võistles meistrivõistlustel juba suurmeistri staatuses ja tuli NSV Liidu meistriks (koos Aleksandr Kotoviga). 1949. aastal jagas ta meistrivõistlustel esikohta Vassili Smõsloviga, 1957. aastal jagas 2.–3. kohta Paul Keresega. Esikolmikusse jõudis ta veel kolmel korral: 1958. aastal ja 1961. aastal sai ta kolmanda koha ning aastavahetusel 1964/1965 peetud meistrivõistlustel tuli teiseks.
Siberinurme
Siberinurme oli küla Tartumaal, ajalooliselt Ulila mõisa alal. Küla jääb tänapäeval Kaimi küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Puhja kihelkonda. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kaimi külaga.
Sookurgu
Sookurgu oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Kargaja küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kargaja külaga.
Külast on teateid alates 1937.
Siberinurme
Külast on teateid alates umbes 1900 (Сиберинурмъ).
Kolme mehe laulud
"Kolme mehe laulud" oli 1968. aastal ilmunud omakirjastuslik luulealmanahh.
Sisu
Kolme mehe laulud. Juhan Tomingas, Peeter Ilus, Johnny B. Isotamm.
Koostaja: Jaan Unt. Saatesõna: Ain Kaalep. Illustreeris Kaljo Põllu.
Tartu NAK, Marm. Tartu, 1968. 47 lk.
Matt Simon
2018. aasta mais liitus Simon taas Central Coast Marinersiga, kellega sõlmis kaheaastase lepingu.
Kolme mehe laulud
Käsitlusi
Kersti Unt on "Kolme mehe laule" nimetanud muidu neutraalseks ja pigem kunstilisi eesmärke seadvaks väljaandeks, ent nendib, et sealt leiab ka Peeter Ilusa luuletuse okupeeritud kodumaast.
Matt Simon
Simon on Central Coast Marinersi läbi aegade suurim väravakütt, olles hooaja 2018–19 alguse seisuga löönud klubi meeskonnas erinevatel võistlustel kokku 45 väravat, millest 41 väravat Austraalia kõrgliigas.
Austraalia jalgpallikoondises pidas Simon 2009. aastal kaks mängu. 2008. aasta suveolümpiamängudel kuulus ta Austraalia olümpiakoondisse.
Kolme mehe laulud
Käsitlusi
Hannes Varblane on "Kolme mehe laulud" paigutanud omakirjastusliku almanahhiliikumise esimesse perioodi aastatel 1968–1972/1973, mida on nimetatud ""masenduse mässu" ja vastuhakule õhutamise" perioodiks. Samasse perioodi kuuluvad teiste seas ka almanahhid "Marm" ja "Hees".
Brahma Sahampati
Tais ja teistes theravaada maades austatakse Brahmā Sahampati't ehk taipäraselt Phra Phrom ' i kõrgelt. Teda kujutatakse nelja näo ja paljude kätega. Iga rajatise juures on tavaliselt kaks pühamut: üks pühendatud Brahma Sahampatile ja teine, "vaimude maja", kohalikele maavaimudele.
David Bronštein
1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Bronštein oli üks neist, kes sai selle nimetuse kohe samal aastal.
Maailmameistrivõistlused
Augustis 1948 pääses Bronštein seitsme Nõukogude Liidu maletaja hulgas mängima maailmameistrivõistluste tsoonidevahelisele turniirile Saltsjöbadenis. Võitnud turniiri László Szabó ees, sai ta edasipääsu pretendentide turniirile. Ühtlasi sai ta turniirivõidu eest NSV Liidu suurmeistri nimetuse. Mais 1950 Budapestis toimunud pretendentide turniiril jagas ta esikohta Issaak Boleslavskiga (edestades seejuures Vassili Smõslovi ja Paul Kerest). Juulis-augustis 1950 Moskvas peetud 12-partiilise tiitlipretendentide matši Bronštein võitis tulemusega 7½:6½ ja sai sellega õiguse kohtuda MM-tiitlimatšis valitseva maailmameistri Mihhail Botvinnikuga. Märtsist maini 1951 Moskvas toimunud 24-partiiline tiitlimatš jäi viiki tulemusega 12:12 ja Botvinnik säilitas MM-tiitli.
Järgmises MM-tsüklis sai Bronštein õiguse mängida kohe pretendentide turniiril. 15 osavõtjaga kaheringiline pretendentide turniir peeti augustist oktoobrini 1953 Zürichis. Võitis Vassili Smõslov. Bronštein jagas 2.–4. kohta koos Paul Kerese ja Samuel Reshevskyga.
1955. aastal Göteborgis võitis Bronštein järgmise MM-tsükli tsoonidevahelise turniiri (Kerese ees). Pretendentide turniiril 1956. aastal Amsterdamis, kus võitis taas Smõslov, jagas Bronštein 3.–7. kohta.
Tsoonidevahelistel turniiridel 1958. aastal Portorožis jagas ta 7.–10. kohta ja 1964. aastal Amsterdamis tuli ta kuuendaks.
Võistkondlik esinemine
Bronštein võitis Nõukogude Liidu võistkonna koosseisus maleolümpiatel neli kuldmedalit (1952–1958) ja Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kaks kuldmedalit (1957, 1965).
Noogimaa
Noogimaa on Saare maakonnas Saaremaa vallas Vilsandi rahvuspargis Vilsandist 300 meetrit lõunas asuv 37 hektari suurune saar. Saare rannajoone pikkus on 6,26 kilomeetrit.
Saar on kruusase pinnamoega ja rohttaimestikuga.
Kiirjas jumikas
Kiirjas jumikas (Centaurea solstitialis) on korvõieliste sugukonda jumika perekonda kuuluv taimeliik.
Tema looduslik areaal on Vahemere ümbrus. XX sajandil on ta muutunud invasiivseks liigiks, levinuna mujale Euroopasse, Aafrikasse, Põhja- ja Lõuna-Ameerikasse.
Eestis on seda 1930. aastatel korra leitud Viljandist aiaumbrohuna.
Riina Pill
Riina Pill (sünninimi Udu; sündinud 9. jaanuaril 1964 Rakveres) on treener, sporditegelane ja endine ratsasportlane.
Lõpetas 1982 Rakvere 1. keskkooli. Ratsasporti hakkas harrastama 1975 E. Vilde nimelise kolhoosi ratsaspordibaasis Silvi Keskküla juhendamisel, hiljem (1980–1982) treenis Tiit Sireli ja Mihhail Fadejevi (1983–1985) suunamisel. Saanud 1982 Eesti meistrivõistlustel takistussõidus hõbemedali ja olnud 1985 Jõu võistkonnas Nõukogude Liidu maaspordimängude võitjaid. Kuulunud 1984–1985 Eesti takistussõidukoondisse. Meistersportlane (1985). Ratsutamistreeneri 7. kutsetase (2016). Rahvusvahelise Ratsaspordiföderatsiooni (FEI) I taseme treener (2007). Töötanud 1982–1991 E. Vilde nimelises kolhoosis treenerina, 1991–1997 Ratsaspordiliidus, 1997–2001 Kalevi ratsaspordikoolis ja aastast 2001 ratsaklubis Ruila Tall treenerina.
Õpilasi: Hanno Ellermann, Jüri Sokolovski, Kätlin Helena Sehver, Katrin Pill, Catlin Vatsel, Renek Rosenberg, Linda Randpere.
Eesti parim ratsutamistreener 2010, 2011, 2013, 2015 tunnustati parimaks takistussõidu treeneriks. Olnud 1993–97 Ratsaspordiliidu büroojuhataja, 1997–1999 juhatuse liige, 1999–2001 peasekretär, aastast 2001 spordidirektor ja aastast 2009 takistussõidu mänedžer. Aastast 1993 MK etappide, rahvaste karikavõistluse etappide ja rahvusvahelise võistluse Tallinn International Horse Show korraldajaid. 2013 Kultuurkapitali Harjumaa ekspertgrupi aastapreemia. Avaldanud kirjutisi ajakirjas Oma Hobu, veebilehel hobumaailm.ee.
Lasva Kalijärv
Kalijärv (ka Lasva Kalijärv, Võru Kalijärv) on järv Võru vallas. Selle pindala on 8,7 ha.
Julia (eesnimi)
Julia on naisenimi.
2018. aasta seisuga oli see Eestis populaarsuselt 18. naisenimi. 1. jaanuari 2018 seisuga oli Eestis eesnimi Julia 4417 naisel.
François-Adrien Boieldieu
pisi|François-Adrien Boieldieu (umbes 1815) François-Adrien Boieldieu [franssu'aa-adrj'ään buaeldj'öö] (16. detsember 1775 Rouen – 8. oktoober 1834 Varennes-Jarcy, Essonne) oli prantsuse helilooja, 1817. aastast Prantsuse Instituudi liige.
Ta õppis kirikus organist Charles Broche'i juures, oli alates 15. eluaastast organist Roueni koguduses.
Loomingut avaldas alates 1791. aastast, sealhulgas 1793. aastal esimese ooperi. Elas 1776. aastast Pariisis, 1798. aastast oli sealsamas konservatooriumi klaveripedagoog.
Aastail 1804–1811 oli Peterburis prantsuse ooperitrupi juht ja Peterburi muusikaharrastuse inspireerija, teiste hulgas üks ta õpilasi oli vürstinna Z. A. Volkonskaja.
Alates 1820 oli ta Pariisi konservatooriumi kompositsiooniprofessor. Ta õpilaste hulgas olid Adolphe Adam ja François-Joseph Fétis.
Tema loomingus peetakse peamiseks koomilist ooperit.
Sorgschrofen
Sorgschrofen on 1635 m kõrge mägi Allgäu Alpides Baieris Saksamaal. Sorgschrofeni madalam kõrvaltipp on 1613 m kõrge Zinken. Tipurist on nii Sorgschrofenil kui ka Zinkenil.
Nathalie Delon
Nathalie Delon (sünninimega Francine Canovas; 1. august 1941 Oujda Maroko – 21. jaanuar 2021 Pariisis) oli prantsuse filminäitleja ja modell.
Sorgschrofen
Nelikpunkt
Tipp on ainus Jungholzi maaühendus ülejäänud Austriaga. Tipus on haruldane juhtum, et neli piiri (kaks Saksamaa ja kaks Austria) kohtuvad nelikpunktis:
Nathalie Delon
Isiklikku
Ta oli aastatel 1964–1968 abielus näitleja Alain Deloniga, nende poeg Anthony Delon on samuti näitleja.
Sorgschrofen
Ajalugu
Piiri sellel Baieri ja Tirooli vahelisel lõigul määratles 1844. aasta piirileping, mida täiendati 1850. aastal: "Grenzberichtigungsvertrag vom 30. Jänner 1844, mit dem Ergänzungsvertrag vom 16. Dezember 1850". Leping kuulutab, et piirid kohtuvad piiritähisel 110, mis on mäe tipus kivisse raiutud.
Jungholzist
Jungholzist saab kas nurkade lõikamiseks suusatõstukiga või matkata piki Älpele hüti teed. Sealt tuleb järgida järsku nõlva, kuni jõutakse tipualusele alale. Seal tuleb ronida piki kivist pinda tipuni.
Unterjochilt
Alustades Unterjochi parklast möödutakse kirikust ja minnakse teed pidi itta Zehrerhöfeni, kus sillutis järsult lõpeb. Täisnurga all olev porine rada viib tippu viiva põhiteeni. Sealt edasi viib põhitee nõlvast üles. See muutub palju järsemaks ja mõned kohad on turvatud terastraadiga. Ühel hetkel tuleb pressida läbi kaljulõhe. Pärast Zinkenile jõudmist tuleb põhitippu pääsemiseks ületada seljandik. Rada üle seljandiku on reserveeritud kogenud matkajatele, kes on täiesti kindlajalgsed, sest kuigi tee on osaliselt turvatud, on see sageli väga avatud. Rada võib olla jäine kuni hiliskevadeni. Enne seda pole ronimine – isegi asjatundjate jaoks – soovitatav.
2014. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
thumb|right|300px|Euroopa meistrivõistluste peamine võistluspaik thumb|right|300px|Kujundujumise ja vettehüpete võistluspaik thumb|right|300px|Avaveeujumise võistluspaik
2014. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused toimusid 13.–24. augustini Saksamaal Berliinis. Need olid 32. korda toimunud Euroopa meistrivõistlused, mille korraldas LEN. Võistlused toimusid ujumises (pikk rada), avaveeujumises, vettehüpetes ja kujundujumises. See oli juba neljas kord, kui Saksamaa korraldas Euroopa meistrivõistlusi ujumises. Varasemad toimusid 1934. aastal Magdeburgis, 1989. aastal Bonnis ja 2002. aastal Berliinis. 1962. aastal toimusid Euroopa meistrivõistlused ka Leipzigis, kuid siis olid need Ida-Saksamaal.
Esmakordselt oli meistrivõistluste kavas kaks uut teatevõistlust, kus võistkond koosnes kahest mehest ja kahest naisest. Need olid 4x100 m vabalt ja 4x100 m kompleksi.
Suurbritannia oli parim kuldmedalite ja medalite koguarvult, mis oli nende kõigi aegade parim etteaste meistrivõistlustel. Lisaks ujus Suurbritannia kaks maailmarekordit; 4 x 100 meetri kompleksujumises segavõistkonnaga Adam Peaty, Jemma Lowe, Chris Walker-Hebborn ja Fran Halsall ning meeste 50 meetri rinnuliujumises Adam Peaty.
100 m vabalt
Maailmarekord: 46,91 (2009) César Cielo, Euroopa meister 2012: 48,77 Filippo Magnini, <br style="clear:both;" />
400 m vabalt
Maailmarekord: 3.40,07 (2009) Paul Biedermann, Euroopa meister 2012: 3.47,84 Paul Biedermann, <br style="clear:both;" />
800 m vabalt
Maailmarekord: 7.32,12 (2009) Zhang Lin, Euroopa meister 2012: 7.49,46 Gergő Kis, <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Maailmarekord: 14.31,02 (2012) Sun Yang, Euroopa meister 2012: 14.48,92 Gregorio Paltrinieri, <br style="clear:both;" />
50 m selili
Maailmarekord: 24,04 (2009) Liam Tancock, Euroopa meister 2012: 24,73 Jonatan Kopelev, <br style="clear:both;" />
100 m selili
Maailmarekord: 51,94 (2009) Aaron Peirsol, Euroopa meister 2012: 53,86 Aristídis Grigoriádis	, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 1.51,92 (2009) Aaron Peirsol, Euroopa meister 2012: 1.55,28 Radosław Kawęcki, <br style="clear:both;" />
50 m rinnuli
Maailmarekord: 26,67 (2009) Cameron van der Burgh, Poolfinaalis ujus Adam Peaty uue maailmarekordi ajaga 26,62. Euroopa meister 2012: 27,32 Damir Dugonjič, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 58,46 (2012) Cameron van der Burgh, Euroopa meister 2012: 1.00,55 Fabio Scozzoli, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.07,28 (2012) Dániel Gyurta, Euroopa meister 2012: 2.08,60 Dániel Gyurta, <br style="clear:both;" />
50 m liblikat
Maailmarekord: 22,43 (2009) Rafael Muñoz, Euroopa meister 2012: 23,16 Rafael Muñoz, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 49,82	 (2009) Michael Phelps, Euroopa meister 2012: 51,45 Milorad Čavić, <br style="clear:both;" />
Viktor Ader
pisi|Viktor Aderi haud Rahumäe kalmistul Viktor Ader (4. oktoober 1910 (ukj) Tallinn – 7. september 1966 Tallinn) oli Eesti jalgpallur.
2014. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
200 m liblikat
Maailmarekord: 1.51,51 (2009) Michael Phelps, Euroopa meister 2012: 1.54,95 László Cseh, <br style="clear:both;" />
Viktor Ader
Kogu oma klubikarjääri (1930–1936) mängis ta klubis SK Tallinna Sport.
2014. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
200 m kompleksi
Maailmarekord: 1.54,00 (2011) Ryan Lochte, Euroopa meister 2012: 1.56,66 László Cseh, <br style="clear:both;" />
Viktor Ader
Aastast 1931 mängis ta Eesti jalgpallikoondises kuus mängu.
2014. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
400 m kompleksi
Maailmarekord: 4.03,84 (2008) Michael Phelps, Euroopa meister 2012: 4.12,17 László Cseh, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3.08,24 (2008) Michael Phelps (47,51), Garrett Weber-Gale (47,02), Cullen Jones (47,65), Jason Lezak (46,06) Euroopa meister 2012: 3.13,55 Amaury Leveaux (48,59), Alain Bernard (48,29), Frédérick Bousquet (48,40), Jérémy Stravius (48,27 ) <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 6.58,55 (2009) Michael Phelps (1.44,49), Ricky Berens (1.44,13), David Walters (1.45,47), Ryan Lochte (1.44,46) Euroopa meister 2012: 7.09,17 Paul Biedermann (1.46,70), Dimitri Colupaev (1.47,41), Clemens Rapp (1.47,90), Tim Wallburger (1.47,16) <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 3.27,28 (2009) Aaron Peirsol (52,19), Eric Shanteau (58,57), Michael Phelps (49,72), David Walters (46,80) Euroopa meister 2012: 3.32,80 Mirco Di Tora (54,40), Fabio Scozzoli (59,38), Matteo Rivolta (51,24), Filippo Magnini (47,78) <br style="clear:both;" />
50 m vabalt
Maailmarekord: 23,73 (2009) Britta Steffen, Euroopa meister 2012: 24,37 Britta Steffen, <br style="clear:both;" />
200 m vabalt
Maailmarekord: 1.52,98 (2009) Federica Pellegrini, Euroopa meister 2012: 1.56,76 Federica Pellegrini, <br style="clear:both;" />
1500 m vabalt
Maailmarekord: 15.34,23 (2014) Katie Ledecky, Euroopa meister 2012: 16.05,34 Mireia Belmonte, <br style="clear:both;" />
50 m selili
Maailmarekord: 27,06 (2009) Zhao Jing, Euroopa meister 2012: 28,25 Mercedes Peris, <br style="clear:both;" />
200 m selili
Maailmarekord: 2.04,06 (2012) Missy Franklin, Euroopa meister 2012: 2.08,41 Alexianne Castel, <br style="clear:both;" />
50 m rinnuli
Maailmarekord: 29,48 (2013) Rūta Meilutytė, Euroopa meister 2012: 31,25 Petra Chocová, <br style="clear:both;" />
100 m rinnuli
Maailmarekord: 1.04,35 (2013) Rūta Meilutytė, Euroopa meister 2012: 1.07,33 Sarah Poewe, <br style="clear:both;" />
200 m rinnuli
Maailmarekord: 2.19,11 (2013) Rikke Møller Pedersen, Euroopa meister 2012: 2.26,91 Sara Nordenstam, <br style="clear:both;" />
50 m liblikat
Maailmarekord: 24,43 (2014) Sarah Sjöström, Euroopa meister 2012: 25,64 Sarah Sjöström, <br style="clear:both;" />
100 m liblikat
Maailmarekord: 55,98 (2012) Dana Vollmer, Euroopa meister 2012: 58,04 Ingvild Snildal, <br style="clear:both;" />
200 m liblikat
Maailmarekord: 2.01,81 (2009) Liu Zige, Euroopa meister 2012: 2.07,28 Katinka Hosszú, <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3.30,98 (2014) Bronte Campbell (53,15), Melanie Schlanger (52,76), Emma McKeon (52,91), Cate Campbell (52,16) Euroopa meister 2012: 3.37,98 Britta Steffen (54,21), Silke Lippok (55,07), Lisa Vitting (55,33), Daniela Schreiber (53,37) <br style="clear:both;" />
4x200 m vabalt
Maailmarekord: 7.42,08 (2009) Yang Yu (1.55,47), Zhu Qianwei (1.55,79), Liu Jing (1.56,09), Pang Jiaying (1.54,73) Euroopa meister 2012: 7.52,90 Alice Mizzau (1.58,67), Alice Nesti (1.59,50 ), Diletta Carli (1.59,40), Federica Pellegrini (1.55,33) <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 3.52,05 (2012) Missy Franklin (58,50), Rebecca Soni (1.04,82), Dana Vollmer (55,48), Allison Schmitt (53,25) Euroopa meister 2012: 3.58,43 Jenny Mensing (1.00,51), Sarah Poewe (1.07,44), Alexandra Wenk 57,74, Britta Steffen (52,74) <br style="clear:both;" />
4x100 m vabalt
Maailmarekord: 3.23.29 (2014) Tommaso D'Orsogna (M) (49,65), Cate Campbell (N) (52,83), James Magnussen (M) (47,29), Bronte Campbell (N) (53,52) <br style="clear:both;" />
4x100 m kompleksi
Maailmarekord: 3.48,74 (2014) Andrei Šabasov (M), Veronika Popova (N), Andrei Nikolajev (M), Daria Ustinova (N) <br style="clear:both;" />
5 km
<br style="clear:both;" />
10 km
<br style="clear:both;" />
25 km
<br style="clear:both;" />
1 m hüppelaud
Euroopa meister 2012: Illja Kvaša, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 2012: Tom Daley, <br style="clear:both;" />
Sooranna
Sooranna (ka Sootaga) oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Pajukurmu küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Pajukurmu külaga.
2014. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
3 m hüppelaua sünkroonhüpped
Euroopa meister 2012: Jevgeni Kuznetsov, Ilja Zahharov <br style="clear:both;" />
Sooranna
Külast on teateid alates 1970 (Sootaga).
2014. aasta ujumise Euroopa meistrivõistlused
10 m torni sünkroonhüpped
Euroopa meister 2012: Sascha Klein, Patrick Hausding <br style="clear:both;" />
1 m hüppelaud
Euroopa meister 2012: Anna Lindberg, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaud
Euroopa meister 2012 Anna Lindberg, <br style="clear:both;" />
10 m torn
Euroopa meister 2012: Julija Prokoptšuk, <br style="clear:both;" />
3 m hüppelaua sünkroonhüpped
Euroopa meister 2012: Francesca Dallapè, Tania Cagnotto <br style="clear:both;" />
10 m torni sünkroonhüpped
Euroopa meister 2012: Tonia Couch, Sarah Barrow <br style="clear:both;" />
Võistkonna hüpped
<br style="clear:both;" />
Medalid
Korraldajariik
Silenieki (Litene vald)
Silenieki on küla (mazciems) Lätis Gulbene piirkonnas Litene vallas.
Küla asub valla lõunaosas Pedetsi jõe ääres. Silenieki jääb osaliselt Sita ja Pedetsi luha kaitsealale. Looduskaitse all on tammed ümbermõõtudega 5,37 meetrit, 5,21 meetrit ja 4,71 meetrit.
Aastal 2007 oli külas ligikaudu 10 elanikku.
Suur-Boose järv
Suur-Boose järv (ka Boose Suurjärv) on järv Võrumaal Antsla vallas Kobela aleviku ja Madise küla piiril. Järve pindala on 12,2 ha.
Heino Veskila
Heino Veskila (aastani 1936 Veiber; 14. detsember 1918 Tartu – 22. august 1941 Tartu) oli eesti korvpallur.
Ta osales 1936. aasta Berliini OM-il.
1936, 1937, 1939 ja 1940 tuli ta Eesti meistriks ja lisaks sai meistrivõistlustel 1938 ja 1941 hõbeda.
Hukati Saksa okupatsioonivõimude poolt.
Thompson/Center Contender
pisi|Thompson/Center Contender Thompson/Center Contender (otsetõlge inglise keelest pretendent) on lahtimurtav ühelasuline püstol või vintpüss, mille tõi aastal 1967 turule Ameerika Ühendriikide ettevõte Thompson/Center Arms. Contendereid saab kasutada padrunitega .22 LR-st .45-70-ni.
Kilpfibiigia
Kilpfibiigia (Fibigia clypeata) on ristõieliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Elmar Trink
pisi|Elmar Trink 2021. aasta Kirjandustänava festivalil Elmar Trink (sündinud 1. septembril 1959 Koogil) on eesti näitleja.
Ta lõpetas aastal 1977 Puurmani Keskkooli, õppis aastatel 1977–1978 Tartu Riiklikus Ülikoolis geoloogiat ja lõpetas aastal 1982 Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (10.lend).
Ta töötas aastatel 1982–1998 teatris Endla, seejärel on ta olnud vabakutseline. Lisaks juhendas ta (koos Aare Laanemetsaga) aastatel 1985–1988 Pärnu kooliteatrit. Ta on mänginud filmis ("Vana mees tahab koju", Tallinnfilm, 1991; "Vene sõber", Soome TV, 1992).
Nicolas Bochsa
pisi|Nicolas Bochsa (1842) Robert Nicolas-Charles Bochsa (9. august 1789 Montmédy, Meuse – 6. jaanuar 1856 Sydney) oli tšehhi päritolu prantsuse harfimängija ja helilooja.
Ta isa Karl oli sõjaväemuusik, hiljem oboemängija. Nicholas-Charles oskas juba 7-aastaselt mängida flööti ja klaverit. Ta õppis kompositsiooni Bordeaux's Franz Becki juures. Esimese ooperi ("Trajan") lõi ta 15-aastaselt. Alates 1807 õppis ta Pariisi konservatooriumis kompositsiooni Charles-Simon Cateli ja Étienne Méhuli juures ning harfi François Joseph Nadermani ja M. de Mareni juures. Ta töötas 1813–17 harfimängijana Pariisi õukonnas ja hakkas Opéra-Comique'i jaoks oopereid kirjutama.
1817 süüdistati Bochsat võltsimises ja pettuses ning ta põgenes Londonisse. Tagaselja mõisteti talle karistuseks häbimärgi kehale põletamine ja sunnitöö.
Londonis aitas Bochsa 1821 asutada Kuninglikku Muusikaakadeemiat ja sai ise selle sekretäriks. Kuid 1826 sai teatavaks, et ta on Prantsusmaal süüdi mõistetud, ja ta pidi ametist tagasi astuma. Seejärel sai ta Londonis Tema Majesteedi Teatri muusikadirektoriks.
1839 sattus ta järgmisse skandaali. Nimelt põgenes ta maalt koos ooperilaulja Anna Bishopiga (1810–1884). Kuid Bishop oli abielus oma õpetaja, väljapaistva helilooja Henry Bishopiga (1786–1855), ja sellest abielust oli sündinud 3 last, kõik tütred.
Kogu ülejäänud elu reisisid Bochsa ja Bishop kahekesi koos, esinedes igal mandril ja igas maailmajaos, kuid Prantsusmaal ei käinud nad kunagi. Napolis määrati Bochsa kuningliku ooperi (tänapäeval Regio Teatro San Carlo) direktoriks ja sel kohal töötas ta 2 aastat.
1855. aasta detsembris, kullapalaviku tippajal saabusid Bochsa ja Bishop Sydneysse. Kuid nad said anda üheainsa kontserdi, sest Bochsa haigestus ja suri järgmise aasta algul. Bishop leinas teda sügavalt ja laskis talle Sydneysse püstitada suurejoonelise hauamonumendi, mis on säilinud. Bishop ise jätkas lauljakarjääri ja esines veel 70. eluaastates.
Looming
Bochsa on kirjutanud 8 ooperit, 4 balletti, umbes 350 teost harfile, sealhulgas 2 kontserti, fantaasia "Rebasejaht", 100 etüüdi ja 24 prelüüdi.
Viktor Vassiljev (muusik)
Vassiljev on tuntud eelkõige kui ansamblite Justament ja Fix soolokitarrist. Lisaks sellele on ta mänginud ansamblites ROSTA Aknad, Razor, Temp, Pantokraator, Sven Kullerkupp Band, The Pickups, Pilvepüüdjad, Viljo Tamm Bänd.
Johnstoni maakond
Johnstoni maakond (Johnston County) on maakond USA-s Põhja-Carolina osariigis.
Viktor Vassiljev (muusik)
Teinud koostööd artistidega Kate, Bonzo, Onu Bella, Pete Loite, Maite Seger, Tiit Saluveer, Sullivan jpt.
Johnstoni maakond
Maakonna halduskeskus on Smithfield.
Viktor Vassiljev (muusik)
Vassiljev andis esimese soolokasseti “Vanad sõbrad” välja 1994. aastal.
On osalenud paljudes tähelepanuväärsetes muusikaprojektides, mille seas on näiteks Vanemuise muusikalid “Verevennad" (2001), “Aida” (2003) ning Pink Floydi tribüütkontsert Leigo Järvemuusikal (2009).
Johnstoni maakond
Maakonna pindala on 2062 km², millest 10 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 168 878. Aastal 2000 oli elanike arv 121 965.
Ajalugu
Johnstoni maakond moodustati 1746. aastal Craveni maakonna osast. Maakond on saanud nime Põhja-Carolina kuberneri Gabriel Johnstoni järgi.
1752 moodustati Johnstoni, Bladeni ja Granville'i maakonna osadest Orange'i maakond. 1758 moodustati Johnstoni maakonna idaosast Dobbsi maakond. 1770 moodustati Johnstoni, Cumberlandi ja Orange'i maakonna osadest Wake'i maakond ning lõpuks 1855 Johnstoni, Edgecombe'i, Nashi ja Wayne'i maakonna osadest Wilsoni maakond.
Kamieniec
Kamieniec (transkribeerituna Kamenets) on linn Valgevenes Bresti oblastis, Kamienieci rajooni halduskeskus. Poola keeles Kamieniec. Linn asub Lasnaja jõe kaldal.
Haridust annavad kaks keskkooli, gümnaasium ja muusikakool. Kamieniecis on ka 2 kultuurimaja ja 2 raamatukogu, klubi ja kino. Linnas on toiduainetetööstus.
Vaatamisväärsusteks on vanalinn, katoliku kirik (1925), aastal 1914 ehitatud õigeusu kirik, sünagoog ja gümnaasiumihoone aastast 1931. Suurimaks vaatamisväärsuseks on keskaegne romaani stiilis kindlusetorn (1271-1288), kus asub muuseum.
Ajalugu
Kamienieci mainitakse esimest korda aastal 1276. Aastal 1289 põletasid Drahičyni väed kindluse juures olnud asula maha. Aastast 1366 kuulusid asula ja kindlus Leedu suurvürstiriiki, olles suurvürstide valduseks. Kindlust ründasid korduvalt (1375, 1378 ja 1379) ristisõdijad.
Leedu suurvürst Aleksander andis asulale aastal 1503 linnaõigused. Administratiivse reformi järel kuulus linn Bresti vojevoodkonda ja Bresti maakonda. Aastal 1673 ehitati linna klooster.
Aastal 1795 läks asula kolmandal Poola jagamisel Vene impeeriumi koosseisu. Kamieniec hakkas kuuluma Hrodna kubermangu. Aastast 1921 oli asula Poola koosseisus. 1939. aastal liideti linn Valgevene NSV-ga, aastast 1940 oli see alev. Kamieniecist sai taas linn aastal 1983.
Viitka järv
Viitka järv (Veetka järv, Orejärv, Orgjärv, Viitkäjärv) on järv Võru maakonnas Antsla vallas Mähkli külas.
Tapu-Soe
Tapu-Soe (varasema nimega Tapu) oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Kaatsi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kaatsi külaga.
Külast on teateid alates 1930.
Küla on nimetatud Tapu mõisa järgi.
Siegfried Borris
Siegfried Borris (4. november 1906 Berliin – 23. august 1987 Berliin oli saksa helilooja, muusikateadlane ja muusikapedagoog.
Stryszowa
Stryszowa on küla Poolas Väike-Poola vojevoodkonnas Wieliczka maakonnas Gdówi vallas. Stryszowa asub Wieliczkast umbes 14 km lõunakagus ja Krakówi kesklinnast ligikaudu 26 km kagus.
Siegfried Borris
Ta õppis muusikat aastast 1927 Paul Hindemithi juures. Borrise muusikas on tunda õpetaja mõju, kuid ka popmuusika elemente.
Looming
Tema loodu hulgas on ooper, ballett "Viimane mäng" (1955), 5 sümfooniat (1940-43), instrumentaalkontserte (sh klaverile 1962).
Madsa lump
Madsa lump (ka Madsa lomp) on järv Valga vallas Rebasemõisa külas.
Tema pindala on 1,1 ha
Mainor
Mainor oli Eesti NSV Kergetööstuse Ministeeriumile alluv konsultatsioonikeskus, mille tegevus muutus 1980ndate lõpupoole Eesti Vabariigi uue riikluse ettevalmistamiseks. See asutus sai perestroika oludes vabamalt koosseisu muuta, mistõttu sinna võeti palgale nii IME programmi ettevalmistajaid kui hiljem ka Rahvarindega seotud inimesi.
Nimi "Mainor" oli lühend, mis oli moodustatud sõnadest "majandus", "informatsioon" ja "organiseerimine".
XGP
XGP (Extreme Game Player ehk ekstreemmängude mängimise seade) oli kontseptsioon kaasaskantavast mängukonsoolist, mille süsteem loodi Korea firma GamePark poolt ning oli järg GP32-le. Algselt väljakuulutatud 2005, sai lõplikult väljakuulutatud märtsis 2006 koos sarnase XGP mini-ga ja XGP Kids-iga. Firma pankrotistus enne, kui ükski mudel turule jõudis.
Mainor
Mainori avaliku arvamuse uuringute keskus
Mainori avaliku arvamuse uuringute keskus oli Mainori struktuuriüksus aastatel 1986–1991. Keskuse juht oli 1990. aastani Karin Niinas (neiuna Villems), Juhan Kivirähk oli osakonnajuhataja.
XGP
XGP-d oli plaanis müüa kolme mudelina: XGP, XGP Mini ja XGP Kids. Gameparki sõnul ei soovitud võistelda Sony PSP ja Nintendo DS konsoolidega. XGP Kids oli suunatud lastele ja sellest tulenevalt oli sellel ka märkimisväärselt madalama hind. Konsool oli mõeldud jooksutama lihtsamaid mänge, kohaldades mängud kõikidele, mitte ainult "tõsistele mänguritele". Kui GP32 konsool oli saadaval ainult valitud turgudel – Koreas ja osades Euroopa ning Aasia riikides – või tuli importida, siis XGP-d oli plaanitud turustada ülemaailmselt.
Mainor
Mainori avaliku arvamuse uuringute keskus
Aastal 1990 läksid keskuse töötajad tööle uude firmasse Emor.
XGP
Mudelid
GamePark planeeris lasta tootmisse kolm XGP mudelit; tippklassi XGP, keskklassi XGP mini ja odavama klassi XGP Kids.
XGP
XGP süsteem keskendus laaditavatele kommertsmängudele, samuti ka tasuta isetehtud ehk "homebrew" videomängudele.
Võimalusest kasutada Linuxit oli ametlikult teatatud, samuti ka Windows CE-d ja Gameparki enda minimalistlikku operatsioonisüsteemi GPOS-i. Konsool oli mõeldud multimeediaks nagu filmid, MP3-d ning mobiilse televisiooni T-DMB jaoks. Koosneb 4-tollisest, 16:9 suhtega laiekraanist, resolutsiooniga 480 × 272.
Detailne kirjeldus
XGP Mini
XGP Mini näitajad on sarnased XGP omadega, kuid seade oli palju väiksem kui XGP – sama kui võrrelda Game Boy Micro-t Game Boy Advance'iga. Ei võimalda juhtmevaba ühendust ning poole vähem DDR SDRAM mälu e 32 MB.
Detailne kirjeldus
John Blow
pisi|John Blow John Blow (ristitud 23. veebruar 1649 Newark-on-Trent, Nottinghamshire – 1. oktoober 1708 London) oli Westminster Abbey organist.
Blow ilmutas juba noorena muusikaannet ja valiti kuninga kabeli kooripoisiks. Ta komponeeris ebatavaliselt noores eas kiriklikke hümne, nende seas "Issand, sina oled meie varjupaik" ja "Issand, ära mind manitse". Koos Pelham Humfrey ja William Turneriga kirjutas ta veel hümni "Ma tänan alati" ning on oletatud, et see valmis Suurbritannia võidu auks sõjas Hollandi vastu 1665, aga on ka arvatud, et see pidi tähistama lihtsalt kolme koorijuhi omavahelist sõbralikku läbisaamist.
20-aastaselt sai Blow Westminster Abbey organistiks. 1673 ülendati ta kuningliku kabeli džentelmeniks. 1674 võttis ta Pelham Humfreylt üle kuningliku kabeli poistekoori juhatamise ja sellel ametikohal oli ta oma surmani. Westminster Abbey organisti kohalt lahkus ta 1679, et teha ruumi Henry Purcellile, aga kui Purcell 1695 suri, sai Blow selle koha tagasi ja pidas sedagi kuni oma surmani.
XGP
XGP Kids
Detailne kirjeldus
Tordi
Tordi oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Kükitaja küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kükitaja külaga.
John Blow
1673. aasta septembris abiellus Blow Elizabeth Braddockiga. Abielust sündis mitu last. Pärast 10 aastat kestnud abielu suri naine sünnitusel.
1678. aastaks oli Blow saanud muusikadoktoriks. 1685 nimetati ta James II eramuusikuks. Ajavahemikus 1680–87 kirjutas ta oma ainsa säilinud lavateose, kuninga meelelahutuseks kirjutatud ooperi (tol ajal nimetati seda maskeraadiks) "Venus ja Adonis". Selle esietendusel mängis Venuse rolli kuninga venna Charles II armuke Mary Davis ja Cupido rolli Mary Davise ja Charles II väljaspool abielu sündinud tütar Mary Tudor.
Tordi
Külast on teateid alates 1930.
John Blow
1687 sai Blow Püha Pauluse katedraali koormeistriks ja sellel kohal töötas ta kuni 1703. aastani. 1699 määrati Blow äsjaloodud ametikohale kuningliku kabeli heliloojaks.
John Blow loomingusse kuulub laulukogu "Amphion Anglicus" ja palu klavessiinile.
Álex López
Ta alustas karjääri Hispaania madalamate liigade klubides. 2009. aastal liitus ta Celta de Vigoga, kus mängis kokku kuus hooaega, millest kolm Hispaania kõrgliigas. Hooajal 2015–2016 mängis ta Inglismaa esiliigas Sheffield Wednesdays, 2016–2017 Hispaania esiliigas Valladolidi Realis ja 2017–2018 Hispaania esiliigas Sporting de Gijónis.
2018. aasta septembris liitus López Austraalia kõrgliigaklubiga Brisbane Roar, kellega sõlmis aastaselepingu.
Aspazija
pisi|Aspazija Aspazija (õieti Elza Pliekšāne, sünninimi Johanna Emīlija Lizete Rozenberga, ka Elza Rozenberga; 16. märts 1865 – 5. november 1943) oli läti luuletaja ja näitekirjanik. Tema abikaasa oli Rainis.
Elukäik
Aspazija sündis ja kasvas jõukas talunikuperes Jelgava lähedal. Osaledes liikumise Uus Vool (Jaunā strāva) tegevuses, tutvus ta Jānis Pliekšānsi ehk Rainisega, kes oli üks liikumise juhte. Nad abiellusid 1897. aastal. Lühikest aega elasid nad Leedus Panevėžysis. Kui Rainis arreteeriti ja mõisteti viieks aastaks (1897–1903) Venemaale pagendusse, järgnes Aspazija talle. Hiljem naasid mõlemad Lätisse.
Pärast 1905. aasta revolutsiooni puhkemist põgenesid Aspazija ja Rainis arreteerimise kartuses Šveitsi, kus elasid 1905–1920. Pärast I maailmasõja lõppu naasid nad iseseisvasse Lätisse. Aspazija oli tegev naisliikumises ning astus ka Läti Sotsiaaldemokraatlikku Töölisparteisse.
Ralf Veidemann
Ralf Veidemann (7. oktoober 1913 – 2. veebruar 2009) oli baltisaksa päritolu Eesti jalgpallur.
Ta mängis klubis JK Tallinna Kalev.
Aastast 1937 mängis ta Eesti jalgpallikoondises 13 mängu.
Lena Belkina
Lena Belkina (sündinud 27. novembril 1987 Taškendis) on vene ja krimmitatari päritolu Ukraina ooperilaulja, metsosopran.
Madukael
Madukael (Anhinga) on madukaellaste sugukonda kuuluv lindude perekond.
Aspazija
Kirjanduslik tegevus
Aspazija esimesed kirjutised on realistlikud, ent enamik tema loomingust võib liigitada uusromantismi alla. Leidub nostalgilisi tagasivaateid minevikule, näiteks näidendi "Vaidelote" (1894) tegevus toimub 14. sajandil Leedu suurvürstiriigis.
Madukael
Madukaelad ujuvad ja sukelduvad väga hästi. Kui linnud ujuvad, võib vee peal näha üksnes nende pead ja küljelt küljele looklevat kaela.
Klassifikatsioon
Madukaela perekonda klassifitseeritakse järgmised retsentsed liigid :
Kilpleht
Kilpleht (Darmera peltata) on kivirikuliste sugukonda kuuluv taimeliik.
Tõlvamäe
Tõlvamäe oli küla Tartumaal. Küla jääb tänapäeval Kirepi küla alale. Küla kaotati 1977, mil see liideti Kirepi külaga.
Kilpleht
Taim on kantud Eesti punasesse raamatusse.
Tõlvamäe
Külast on teateid alates 1945.
Järva-Jaani gümnaasium
Järva-Jaani gümnaasium on gümnaasium Järva maakonnas Järva vallas Järva-Jaani alevis.
Järva-Jaani hariduselu algas 1685, kui seal avati talurahvakool.
1939 liideti kokku asulas tegutsevad Järva-Jaani I algkool ja Järva-Jaani II algkool. Uue õppeasutuse nimeks sai Järva-Jaani 6-klassiline algkool. 1944 korraldati algkool ümber Järva-Jaani mittetäielikuks keskkooliks. 1955 nimetati kool ümber Järva-Jaani keskkooliks. Alates 1. septembrist 2004 kannab kool nime Järva-Jaani gümnaasium.
Taurus Raging Bull
pisi|Taurus Raging Bull
Raging Bull (otsetõlge inglise keelest vihane pull) on revolver, mida toodab Brasiilia ettevõte Taurus International. Suure kaliibri tõttu reklaamitakse seda peamiselt jahimeeste külgrelvana. Padrunit .454 Casull on kasutatud isegi kahvripühvlite küttimiseks.
Vabriku 3
Vabriku 3 on elamu Tartus aadressil Vabriku 3, mis asub Toometaguse miljööväärtusega hoonestusala lääneküljel. Juugendstiilis viiekorruselise kortermaja projekteeris 1910. aastal eesti ehitusinsener ja üks esimesi eesti arhitekte Georg Hellat. Hoone valmis 1912. aastal. 16. septembril 1997 võeti kortermaja kultuurimälestiste riiklikus registris arvele kinnismälestisena nr 7017.
Ajalugu
Kortermaja lasi ehitada endistele Tähtvere mõisa maadele selleaegse Tartu üks jõukamaid ettevõtjaid Jaan Jüri poeg Maim. Jaan Maim oli Suurel Söögiturul asuva kaubamaja omanik ja peaaktsionär ning kes veidi hiljem asutas Näituse tänavale oma keemiatööstuse A/S Jaan Maim, mis tegutses natsionaliseerituna veel 1950. aastatel. Hoone ehitamiseks 18. mail 1910 valminud ehitusplaanid on säilinud "Vabriku tn 3, kinnistu nr 953, omanikud Jaan Maim, Nikolai ja Georg Maim" kinnistutoimikus. Projekti autor on Georg Hellat. Ehitusplaanil oleva allkirjaga kinnitab Hellat, et vastutab ehitusjärelevalve eest. Tõenäoliselt tehti elamu fassaadi viimistlustööd 1911. aastal, millele viitab ka külgfassaadi kangialuse kohal olev aastaarv "1911" ja koos siseviimistlustöödega valmis hoone täielikult 1912. aasta suveks.
Kortermaja on viiekorruseline kivihoone, mis koosneb kõrgest soklikorrusest ja neljast elukorrusest. Mahult väljendas kortermaja omaniku suurt ambitsiooni. Kortermaja oli selle aja kõrgeim elamu Tartus koos peaaegu kõigi sel ajal võimalike mugavuste – kohaliku keskkütte ja sisseehitatud vesiklosettidega (vannitoad olid siiski vaid kolmel esinduskorteril). 1917. aastal koostatud hoone kirjeldus koos korruste plaanidega ning hinnanguga hoone seisukorrale selgub, et hoonel oli pappkatus, seest ja väljast krohvitud, seinad tapetseeritud ja põrandalauad värvitud. Soklikorrusel oli lokaalne keskkütte katlaruum, hoovikülje trepikodade all olid pesuköögid. Edelanurga ruumides oli pood ja leivategemise ruum. Enamus ruume olid kasutusel eluruumidena. I, II ja III korrusel oli üksikud toad välja üüritud. Kortermaja omanik Jaan Maim elas perega II korrusel 6 toalises korteris. 1926. aastal asus Akadeemilise Emakeele Seltsi toimetus aadressil Tartu, Vabriku 3, korter 8.
Arhitektuur
Arhitektuurilt esindab hoone 1910. aastate juugendi asjalikku suunda, rõhutud on lahenduste funktsionaalsusele, dekoor praktiliselt puudub, detailid on äärmiselt lihtsa vormiga. Juugendile iseloomulikku mitmekesisust ja monumentaalsust on lisatud omapärase arhitektuurse vormi (lamedad rõduerkerid, lodža katuseääre all), mitmekesise krohvifaktuuri ja fassaadi värvikontrastide abil. Omapärase funktsionaalse lahendusega on keerdtrepid, samuti trepikodade valgustus, mis on lahendatud ülalt suurte laternakujuliste katuseakendega. Võib öelda, et tegu on Tartu juugendarhitektuuri ühe tippteosega Tartus. Seda võib julgesti kõrvutada sama perioodi Karl Burmani juugend-üürimajadega Tallinnas ja Eugen Laube omadega Riias. Kuna enamik Tartule iseloomulikke juugendstiilis üürimaju on hävinud või hilisemate ümberehitustega rikutud (Ülikooli 3 ja 8, Näituse 20), siis Vabriku 3 kortermaja on selle hoonetüübi säilinud esindajana muutunud Tartus unikaalseks.
Kogukond
Maja elanikud on loonud oma Facebooki lehe.
Geophis
Geophis on maoperekond.
Klassifikatsioon
Perekonda Geophis klassifitseeritakse roomajate andmebaasis järgmised maoliigid :
Levila
Need maod elavad Mehhikos, Kesk-Ameerikas ja Lõuna-Ameerika põhjaosas.
Välislingid
Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Geophis seisuga 24.04.2014.
DDR2 SDRAM
DDR2 SDRAM (inglise keeles Double Data Rate Two Synchronous Dynamic Random-Access Memory) on teise põlvkonna topeltkiirusega dünaamiline muutmälu. DDR2 SDRAM on arvuti mälutehnoloogia, kuuludes SDRAM muutmälutehnoloogiate tooteperre, mis iseenesest on üks mitmetest DRAM-i liidestest. DDR2 SDRAM on muutmälu tehnoloogia, mida kasutatakse saavutamaks kiiremat andmetöötlust arvutites või teistes elektroonikaseadmetes. Selle taktsagedus on kaks korda suurem kui DDR SDRAM-il ning seega töötab ta neli korda kiiremini kui tavaline SDRAM.
Kuna DDR2 SDRAM edastab andmeid 64 biti kaupa, ja tema mälu kell töötab sagedusel 100 MHz, on DDR2 SDRAM-i maksimaalseks andmeedastuskiiruseks 3200 MB/s.
DDR2 peamine eelis oma eelkäija DDR SDRAM-i ees on töötamine kaks korda kiirematel sagedustel. See on saavutatud paranenud siini signaliseerimisega, ja mälupesikute (memory cells) juhtimisega poole taktsageduse (veerand andmeedastuskiirusest) juures. DDR2 suudab DDR-ga võrreldes sama taktsageduse juures pakkuda sama ribalaiust, aga kõrgemat latentsust. Parimad DDR2-mälu moodulid on vähemalt kaks korda kiiremad kui parimad DDR-mälu moodulid. DDR2 ei ole ühilduv DDR-ga, ega DDR3-ga.
Andmete ülekanne
Nagu kõik SDRAM-i liidesed, hoiustab DDR2 oma mälu mälupesikutes, mis aktiveeritakse kella signaali kasutamisega, sünkroonides ennast välise andmesiiniga. Nagu ka DDR-mälus, toimub DDR2-s andmete ülekanne nii tõusvatel kui langevatel kella tsükli servadel, mida kutsutakse topeltpumpamiseks (dual pumping). Peamine erinevus DDR-i ja DDR2 vahel on siini seadistatus tööks kaks korda kiiremini kui seda teevad mälupesikud (memory cells), mis tähendab, et ühe mälupesiku tsükli jooksul on võimalik üle kanda 4 bitti andmeid. Seega ilma mälupesikute eneste kiirendamist, suudab DDR2 efektiivselt töötada kahekordsel DDR-i siinikiirusel. DDR2 siinisagedus on võimendatud liidese elektriliste uuendustega, eelvaliku puhverdamisega (prefetch buffer), on-die termineerimisega ja kiibiväliste draiverite abil. See-eest on vahetuskaubana suurenenud latentsus. DDR2 eelvaliku puhver on 4 biti sügavune, samal ajal kui DDR-l on sügavuseks 2 bitti ja DDR3-l 8 bitti. Kui DDR SDRAM-i lugemislatentsus on tavaliselt 2 ja 3 siinitsükli vahel, siis DDR2 lugemislatentsus on 4 ja 6 tsükli vahel. Siit tulenevalt peab DDR2-mälu olema opereeritud kahekordsel siinikiirusel, et saavutada sama latentsust.