cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Oši raudteepeatus
Teise maailmasõja ajal asusid sakslased rajama Pakalniešist Petserisse viivat raudteed, millel Oši oleks kandnud nime Eschenholm, ent nõukogude vägede pealetung tegi nende plaanidele lõpu ja demonteeritud varasemat raudteed enam ei taastatud. Ka Oši raudteepeatus jäi suletuks.
Põhja-Inglismaa kogudus
Põhja-Inglismaa kogudus oli EELK kogudus, mis tegutses aastatel 1949–2014 Põhja-Inglismaal.
Koguduse õpetajaid:
Vabariigi Valitsuse korraldus
Vabariigi Valitsuse korraldus on Vabariigi Valitsuse õigusakti liik.
Vastavalt Vabariigi Valitsuse seadusele on Vabariigi Valitsuse korraldus üksikakt, mida Vabariigi Valitsus annab seaduse alusel ja täitmiseks. Korralduse allkirjastavad peaminister ja riigisekretär. Korraldus jõustub selle allakirjutamisest, kui korralduses või seaduses ei ole sätestatud hilisemat jõustumise aega. Üldjuhul avaldatakse Vabariigi Valitsuse korraldused Riigi Teatajas.
Korralduse kui õigusaktiga võib Vabariigi Valitsus anda valitsusasutustele ülesandeid, nimetada ametisse ja vabastada teenistusest ministeeriumide kantslerid, moodustada valitsuskomisjone ja nimetada nende liikmed, kinnitada ministeeriumide ja Riigikantselei põhimäärused, eraldada rahalisi vahendeid valitsuse reservfondist jms.
Püüa päeva
"Püüa päeva" (originaalpealkirjaga "Seize the Day") on USA kirjaniku Saul Bellow' neljas romaan. Romaan ilmus 1956. aastal ja selle kirjastas Viking Press. James Woodi ja veel mõne tunnustatud kirjanduskriitiku arvates on see romaan 20. sajandi üks suurimaid kirjandusteoseid.
Maamõõtja
Maamõõtja on üldine nimetus spetsialistile, kelle põhiline tööülesanne on maakorraldustoimingute ja katastrimõõdistamistööde tegemine. pisi|Maamõõtmine [[Teodoliit|elektrontahhümeetriga]]
Püüa päeva
Romaan ilmus eesti keeles 1968 Loomingu Raamatukogus nr 11/12. Romaani tõlkis Enn Soosaar. 2007 ilmus romaani teine eestikeelne trükk sarjas "Eesti Päevalehe raamat".
Maamõõtja
Kutsed Eestis
Eestis jagunevad geomaatika-alased ametid kaheks. Kutsesüsteemi klassifikaatoris on nimetatud geodeet ja maakorraldaja, mis omakorda jagunevad järgnevalt nimetatud viisidel.
Püüa päeva
Romaan räägib 40. aastates näitlejast Wilhelm Adlerist (alias Tommy Wilhelm), kelle näitlejakarjäär on ebaõnnestunud. Wilhelmil on probleemid ka oma lahus elava abikaasaga, kes keeldub ametlikust lahutusest.
Maamõõtja
Kutsed Eestis
Geodeet (kutsestandardid kehtivad kuni 12.03.2023):
Maakorraldaja (kutsestandardid kehtivad kuni 07.06.2022):
Nimetatud kutseid annab Eesti Geodeetide Ühing.
Haridus Eestis
4. taseme maamõõdutehnikuks saab ainsana Eestis õppida Kehtna Kutsehariduskeskuses. Õppekava maht on 60 EKAP, õpe toimub sessioonidena ühe õppeaasta vältel.
Sizzo
Günther Sizzo (3. juuni 1860 Rudolstadt – 24. märts 1926 Großharthau) oli Schwarzburgi vürstliku perekonna pea ja titulaarne Schwarzburgi vürst 16. aprillist 1925 kuni surmani.
Sizzo oli Schwarzburg-Rudolstadti vürsti Friedrich Güntheri (1793–1867) ja tema teise, morganaatilise abikaasa, Reina krahvinna Helene (1835–1860) poeg. Sündimisel andis isa talle Leutenbergi printsi tiitli. 2. juunil 1896 sai ta pärimisõigusega Schwarzburg-Rudolstadti printsiks ja 1910. aastal, pärast Schwarzburg-Sondershauseni vürstliku liini väljasuremist, Schwarzburgi printsiks. Pärast viimase Schwarzburgi vürsti Günther Victori surma 16. aprillil 1925 sai ta Schwarzburgi vürstliku perekonna peaks ja oli seda vähem kui aasta, kuni oma surmani. Sizzo järel sai tiitli tema poeg Friedrich Günther, kelle surmaga 9. novembril 1971 suri Schwarzburgi vürstlik perekond välja.
25. jaanuaril 1897 abiellus ta Dresdenis Anhalti printsessi Alexandraga (1868–1958), kellega tal oli üks poeg ja kaks tütart:
Sääsksikk
Sääsksikk (Molorchus minor) on siklaste sugukonda kuuluv mardikaliik.
Sam Gagner
Sam William Gagner (sündinud 10. augustil 1989 Londonis, Ontarios) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana NHL-i klubis Winnipeg Jets.
Sääsksikk
Putukas on Eestis tavaline.
Sam Gagner
Hooajal 2005–06 mängis ta United States Hockey League'i klubis Sioux City Musketeers ja 2006–07	Ontario Hockey League'i klubis London Knights.
2007. aastal valis Edmonton Oilers ta NHL-i draft'is kuuenda valikuna. Oilersi meeskonnas mängis ta aastatel 2007–2014 kokku seitse hooaega. 2. veebruaril 2012 lõi ta mängus Chicago Blackhawksi vastu neli väravat ja andis samas mängus lisaks neli väravasöötu. Sellega asus ta koos Wayne Gretzky ja Paul Coffeyga jagama klubi rekordit. Gagner sai sellega NHL-i ajaloo kolmeteistkümnendaks mängijaks, kes on teinud ühes mängus kaheksa punkti või enam, ja alates 1989. aastast pärast Mario Lemieux'd esimeseks. Kaks päeva hiljem lõi ta mängus Detroit Red Wingsi vastu kaks väravat ja andis lisaks ühe väravasöötu. Sellega ületas ta Gretzkyle kuulunud Oilersi rekordi, kui tegi üksteist punkti järjest. Hooajal 2011–12 jäi Gagneri nimele 18 väravat ja 29 väravasöötu ehk ligi neljandiku oma tolle hooaja punktidest tegi ta neis kahes 2012. aasta veebruari mängus.
Pärast Oilersist lahkumist mängis ta NHL-is Arizona Coyotesi, Philadelphia Flyersi, Columbus Blue Jacketsi ja Vancouver Canucksi ridades. 2019. aasta veebruaris naasis Gagner Oilersi. 2020. aasta veebruaris kaubeldi ta Detroit Red Wingsi. 2022. aasta septembris sõlmis ta üheaastase lepingu Winnipeg Jetsiga.
2007. aastal tuli Gagner Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistriks. 2008. aasta maailmameistrivõistlustel võitis ta Kanada jäähokikoondise koosseisus hõbemedali.
Tema isa Dave Gagner mängis NHL-is kokku viisteist hooaega.
Frank McGee
Francis Clarence McGee (4. november 1882 – 16 september 1916) oli Kanada jäähokimängija, kes mängis aastatel 1903–1906 klubis Ottawa Hockey Club. Ta oli nii keskründaja kui rover. Lisaks töötas ta avalikus sektoris ning oli Kanada armees leitnant.
McGee oli pärit prominentsest Ottawa perekonnast ning kuna ta oli noorena hokit mängides ühest silmast pimedaks jäänud, tunti teda hüüdnimega "Ühesilmne". Ta liitus pärast kaheaastast vigastuspausi 1903. aastal Ottawa täiskasvanutemeeskonnaga, kuhu ta jäi aastani 1906. McGee oli oma aja legend ning täpne väravakütt, ta tegi ühes Stanley karika mängus 14 väravat ning skooris veel kaheksas mängus vähemalt viis väravat. Kuigi tema karjäär oli lühike, vaid 45 mängu ja neli hooaega, aitas ta sel perioodil oma koduklubil Stanley karikat kaitsta.
Pärast hokikarjääri lõppu asus ta tööle Indiaaniasjade Departemangus. Esimeses maailmasõjas kuulus ta Kanada Ekspeditsiooniväkke ning hukkus 1916. aastal lahingus Prantsusmaal. Kui aastal 1945 rajati Hockey Hall of Fame, oli tema üks selle esimestest liikmetest.
Kaudaalsus
Kaudaalsus (ladina caudalis) on anatoomiline asenditähis, millega tähistatakse : transversaaltasandi suhtes "saba pool". horisontaaltasapinna alumist ehk kaudaalset (caudalis) osa.
Kaudaalsuse vastand on kraniaalsus.
Lisalugemist
and authorized by the General Assembly of the World Association of Veterinary Anatomists (W.A.V.A.), 2012.
EELK San Francisco kogudus
San Francisco kogudus oli EELK kogudus, mis tegutses aastatel 1950–2016 California osariigis San Franciscos. Kogudus kuulus USA Chicago praostkonda.
Merle Ilus
Merle Ilus (neiupõlvenimega Merle Ambre; sündinud 29. veebruaril 1952 Tartus) on muusikapedagoog ja koorijuht.
Haridus ja töö
Ta on lõpetanud Tallinna Riikliku Konservatooriumi. 1976. aastal asus tööle Tallinna I Keskkooli, hilisema nimega Gustav Adolfi Gümnaasiumi muusikaõpetajana ja on Gustav Adolfi Gümnaasiumi segakoori dirigent. Varem on ta juhatanud ka Gustav Adolfi Gümnaasiumi lastekoori ja poistekoori.
Poplauljakarjäär
Merle Ambre alustas poplauljakarjääri juba keskkooliõpilasena 1960. aastate teisel poolel, kui oli Tartu Kultuurihoone tantsuorkestri ja sellest välja kasvanud popansambli Kontrastid solist. Ta on esinenud laulusolistina ka mitme muu instrumentaalansambli ja orkestri saatel, näiteks Eesti Raadio Estraadiorkestri ja Tõnis Kõrvitsa ansambliga. 1969. aastal esines ta solistina Eesti Televisiooni menukas noortesaates "Kanal 13". ,
Merle Ambre on öelnud, et tema muusikalist maitset kujundas palju toonane ansambli Harvlek juht ja džässientuasiast Rein Marvet, kes huvituma pani teda džässist ja bossanoovast.
Ta on esinenud ka taustaluljana ja kirjutanud laulusõnu. Ta oli Kirovi nimelise kalurikolhoosi ansambli Meri üks solistidest 1970. aastate lõpul ja 1980. aastate alguses.
Salvestisi
1968. aastal salvestas Eesti Raadio oma fonoteegi jaoks laule Merle Ambre esituses, neist on tänapäevani säilinud vaid kolm salvestist. Ta on laulnud esimesena eesti keeles tuntuks laulu "Tants kestab veel" (helilooja Sonny Bono, originaalis "The Beat Goes On", eestikeelsete sõnade autor Heldur Karmo). Esitanud veel laule "Mõtte nukker viis" (heliloojad Fabian Andre ja Wilbur Schwandt, originaalis "Dream A Little Dream of Me", eestikeelsete sõnade autor Heigo Mirka, Eesti Raadio 1968. aasta salvestis) ja "Kellele kuulub kuu" (helilooja Valter Ojakäär, sõnade autor Aleksander Suuman).
Merle Ilusa muusikalisel juhendamisel on sündinud 2013. aastal duubel-CD "Vinüülist MP3ni" – muusikat Gustav Adolfi Gümnaasiumi õpilastelt ja kooli sõpradelt 2012/2013. õppeaastal ja veel mitu sama kooli muusikakollektiivide salvestist.
Isiklikku
Tema tütred on Maarja-Liis Ilus ja Ingrid-Helena Ilus.
The Pretenders
The Pretenders on briti-ameerika rock-ansambel, mis alustas tegevust 1978. aastal Herefordis. Ansambli algkoosseisu kuulusid solist, põhiline laulukirjutaja ja rütmikitarrist Chrissie Hynde, kitarrist, taustalaulja ja klahvpillimängija James Honeyman-Scott, basskitarrist ja taustalaulja Pete Farndon ning trummar, taustalaulja ja löökpillimängija Martin Chambers.
Ansambli omanimeline debüütalbum, milles olid segatud rock, punk ja popmuusika, ilmus 1979. ja 1980. aasta vahetusel. Seda albumit on nimetatud üheks kõigi aegade parimaks debüütalbumiks ja ajakiri Rolling Stone on valinud selle kõigi aegade 500 parima albumi sekka. See on jäänud ühtlasi ansambli ainsaks esikohaalbumiks Suurbritannias. Albumilt pärineb hittsingel "Brass in Pocket", mis on olnud ansambli ainus esikohasingel Suurbritannias.
Pärast Honeyman-Scotti ja Farndoni surma vastavalt 1982. ja 1983. aastal on ansambli koosseis pidevalt muutunud. Hynde on olnud ansambli ainus püsiv liige läbi kogu selle tegevusaja. Chambers vallandati ansamblist 1986. aastal, kuid ta naasis 1994. aastal. Vaatamata mitmetele neile tõrgetele püsis ansambli algne populaarsus kuni 1990. aastate teise pooleni. Ansambel on andnud välja kokku üksteist stuudioalbumit, millest seni viimane "Hate for Sale" ilmus 2020. aastal. Ansamblil on olnud Suurbritannias kokku kolmteist esineljakümne singlit, millest kuus on jõudnud esikümnesse – lisaks "Brass in Pocket'ile" on nendeks olnud "Talk of the Town" (1980), "I Go to Sleep" (1981), "Don't Get Me Wrong" (1986), "Hymn to Her" (1986) ja "I'll Stand by You" (1994).
Abja sovhoos
Abja sovhoos oli sovhoos keskusega Abja-Paluojal. Sovhoos asutati 1960 ja likvideeriti 1992.
Seisuga 1. november 1976 oli sovhoosil 8721 hektarit maad, sellest põllumajanduslikku maad (ilma õue-aiamaata) 5507 hektarit, sealhulgas haritavat maad 4564 hektarit.
Katusepapi tänav
thumb|Katusepapi tänav õhtul
Katusepapi tänav on tänav Tallinnas Lasnamäe linnaosas.
Kranów
Kranów on küla Poolas Święty Krzyżi vojevoodkonnas Kielce maakonnas Daleszyce vallas. Kranów asub Daleszycest ligikaudu kaks ja pool km lääneloodes ning Kielce kesklinnast ligikaudu 12 km kagus.
Katusepapi tänav
See paikneb Sikupilli asumis Sikupilli kaubanduskeskuse ja Eleringi elektrialajaama taga paralleelselt Tartu maantee ja Kivimurru tänavaga.
Ajalugu
Tänav on nime saanud 1902. aastal seal asunud 1898. aastal rajatud Tallinna Katusepapivabriku järgi. Tänava saksakeelne nimi oli Pappenstrasse ja venekeelne Толевая улица.
Elu Katusepapi tänaval enne Teist maailmasõda kirjeldab baltisaksa kirjanik Karin Maria Wilde lasteraamatus "Cattuse Pappi". Karin Maria Wilde lapsepõlv möödus Katusepapi tänava ääres asunud onu Miša ja tädi Anastasia mõisas, mille lähedusse jäi vabrikuhoone, maja taga algasid aga põllud. Raamatus kirjeldatakse tolleaegse igapäevaelu üksikasju, külalisi, väljasõite mere äärde, jõulude veetmist, aga ka Tallinnast lahkumist.
Tallinna Katusepapivabrik asus hoones Katusepapi tänav 4. 1926. aastast asus aadressil Katusepapi 38 Tallinna-Harju prefektuuri Lasnamäe politseiabijaoskond. Katusepapi 35 asus Aktsiaselts Vennad Kimberg, Kimbergi raua- ja ehitusmaterjalide kauplus ja Sikupilli asumis ka ASi Vennad Kimberg traadi- ja naelavabrik. Eesti NSV ajal, Eesti NSV Masinaehituse, Kerge- ja Kohaliku Tööstuse Rahvakomissariaadi Naela- ja traaditõmbetööstus „Metallist", Katusepapi 35. Katusepapi 7 asub kahekorruseline elamu – 20. sajandi alguse hilishistoritsistliku paearhitektuuri huvitav ja harukordselt dekoratiivse välimusega näide . Eesti NSV ajal (1944–1955) asus Katusepapi tänava ja Tartu maantee 85 vahel Vangla nr. 2, hiljem nimetati Etapivanglaks, mille peamine ülesanne oli vangide kinnipidamine kuni nende saatmiseni töölaagritesse ja -kolooniatesse.
2020. aastal ehitati Katusepapi tn 16, 4-kordne korterelamu äripindadega esimesel korrusel.
Katusepapi tänav 23/25 asub aastatel 1983/1984 ehitatud Tallinna Tselluloosi- ja Paberikombinaadi  ühiselamu, mis peale 1992/1993 kombinaadi pankrotti müüdi pankrotivarana.
Katusepapi tänav 38a asub insener Voldemar Lenderi poolt planeeritud 1909. ehitatud Lenderi tüüpi maja ja arhitekt Karl Tarvase poolt 1928 planeeritud juurdeehitusega 2-korruseline puithoone.
Kullamaa käsikiri
Kullamaa käsikiri (ka Kullamaa katekismus) on teadaolevalt vanim suhteliselt pikemat eestikeelset teksti (ligi 150 sõna) sisaldav allikas.
Käsikiri sisaldab kaks palvet ("Pater noster" ja "Ave Maria") ja usutunnistuse ("Credo").
Käsikirja tekst on Kullamaa vakuraamatus ja selle on kirjutanud umbes 1524–1532 katoliku vaimulikud Johannes Lelow ja arvatavasti tema järglane Konderth Gulerth.
Kullamaa käsikirja avastas 1923. aastal Paul Johansen. Originaali säilitatakse Tallinna Linnaarhiivis.
Frederik J. J. Buytendijk
thumb|Frederik J. J. Buytendijk Frederik Jacobus Johannes Buytendijk (29. aprill 1887 Breda – 21. oktoober 1974 Nimwegen) oli hollandi bioloog.
Kira Jarmõš
pisi|Kira Jarmõš Kira Jarmõš (vene keeles Кира Александровна Ярмыш; sündinud 11. oktoobril 1989 Doni-äärses Rostovis) on Venemaa avaliku elu tegelane, Aleksei Navalnõi pressisekretär. Kirjanik, 2020. aastal kirjastuses "Corpus" ilmunud romaani "Uskumatud juhtumid naistekongis nr 3" autor (eesti keeles ilmus romaan aastal 2021).
Ta sündis 1989. aastal Doni-äärses Rostovis. 2007. aastal asus ta õppima Venemaa Välisministeeriumi Moskva Riikliku Rahvusvaheliste Suhete Instituudi rahvusvahelise ajakirjanduse teaduskonda. Õpingute lõpetamise järel töötas ta A. Puškini nimelise Kujutava Kunsti Muuseumi ja lennukompanii UTairi pressiteenistuses. 2013. aastal osales ta Aleksei Navalnõi valimiskampaanias, kes esitas oma kandidatuuri Moskva linnapea kohale. 2014. aasta augustis sai temast Navalnõi pressisekretär ja Korruptsioonivastase Sihtasutuse pressisekretär. Navalnõi kirjutas selle kohta: "Meie jaoks oli oluline, et pressisekretäril oleks kummaline perekonnanimi".
2017. aastal oli ta saadete "Navalnõi 20:18" ja "Navalnõi LIVE" mitme osa saatejuht, juhtis väikseid poliitilisi uudistesaateid "Signaal" ja tegi enda nimel korruptsioonivastaseid avaldusi. Eelkõige avaldas ta video, milles ta ütles, et Putini sõber Mihhail Kovaltšuk "on kogu televisiooni omanik"; hiljem tunnistas Jarmõš, et videos oli faktivigu ja kustutas selle.
2018. aasta veebruaris vahistas Moskva Simonovski ringkonnakohus Jarmõši viieks päevaks säutsu eest, mis "kujundas negatiivset suhtumist ühe registreeritud Venemaa presidendikandidaadi suhtes"; sama aasta mais määras Moskva Tverskoi ringkonnakohus 25-päevase haldusaresti aktsiooni "Ta pole meie kuningas" teemal avaldatud säutsude eest.
Napster
Napster oli muusika failide jagamise teenus, mille töötas välja Shawn Fanning Bostoni Northeasterni ülikoolis õppimise ajal. Teenus oli aktiivne 1999 juunist kuni 2001 juulini.
Kira Jarmõš
21. jaanuaril 2021 peeti Jarmõš kinni selle eest, et ta kutsus Twitteris Navalnõi toetuseks korraldama meeleavaldusi. Moskva Savelovski rajooni kohus karistas teda 9-päevase haldusarestiga avaliku ürituse korraldamise eest ilma nõuetekohaselt teavitamata. 1. veebruaril määras Moskva Basmannõi ringkonnakohus Jarmõši koduaresti seoses sanitaar- ja epidemioloogiliste eeskirjade rikkumise juhtumiga ("sanitaarjuhtum"), mis algatati pärast Navalnõi toetuseks korraldatud miitinguid. Märtsi keskel pikendas sama kohus koduaresti 23. juunini 2021. Selle eest tunnistas organisatsioon Memorial Jarmõši poliitvangiks.
16. augustil 2021 mõistis kohus talle "sanitaarasja" alusel pooleteiseaastase vabaduspiirangu, kuid kuni karistuse jõustumiseni võis ta riigist lahkuda. Ohutusmeede koduarest tühistati kohtuotsuse väljakuulutamise päeval. 18. augustil 2021 lendas ta Venemaalt Helsingisse.
Napster
Teenus võimaldas inimestel teiste võrgus olijatega oma kõvakettal olevaid MP3-faile jagada, minnes sellega mööda senisest väljakujunenud muusikamüügi võrgustikust, põhjustades muusikatootjate pahameele ja süüdistuse massilise autoriõiguste rikkumise kohta. Kuigi esialgne teenus kohtu otsusega suleti, sillutas see teed detsentraliseeritud P2P-failijagamise programmidele, mida on juba palju raskem kontrollida.
Kira Jarmõš
Kirjanduslik tegevus
26. oktoobril 2020 avaldas kirjastus Corpus Kira Jarmõši romaani "Uskumatud juhtumid naistekongis nr 3". Raamatu peategelane on tüdruk Anja, kes sattus korruptsioonivastasel miitingul osalemise tõttu erivanglasse. Romaan põhineb autori isiklikul kogemusel; Aleksei Navalnõi ütles, et just tema veenis Jarmõši raamatut kirjutama.
Napster
Teenus sai nime Fanningi soengust tingitud hüüdnime järgi.
Pärast sulgemist müüdi Napsteri bränd ja logo maha, ning praegu kasutab neid tasulist teenust pakkuv ettevõte.
Kira Jarmõš
Kirjanduslik tegevus
Jarmõši raamatu järele tekkis suurenenud nõudlus. Dmitri Bõkov nimetas "Uskumatuid juhtumeid ..." "lõbusaks ja põnevaks vanglaromaaniks", mille autor rääkis "kõige tähtsamast ja valusamast - väga uuest Venemaast, mis suutis sündida, suureks kasvada ja toimuda vastu igasugust võimalust". Boriss Akunini sõnul on see "väga ajakohane raamat", mille tekst on "palju elavam kui Gorki oma". Galina Juzefovitš nimetas romaani "väga isiklikuks, sügavalt universaalseks, väga põnevaks ja tõeliselt asjakohaseks", mis iseloomustab metafoori tasandil inimese ja riigimasina suhete olemust Putini Venemaal.
"Uskumatud juhtumid…" plaaniti esitleda 2021. aasta märtsis Moskvas toimuval Non/Fiction raamatumessil, kuid messi juhtkond jättis esitluse viimasel hetkel ära. Jarmõš väitis, et seda tehti poliitilistel põhjustel. Mihhail Zõgar, Jevgeni Roizman ja teised messil osalejad toetasid Kira Jarmõši sellel üritusel peetud kõnedes.
Roman Mugur
Roman Mugur (sündinud 23. jaanuaril 1950 Suure-Jaanis ) on Eesti poliitik, endine Tartu linnapea.
Esimesest kooliaastast kasvas Mugur Viiratsi lastekodus. Seejärel õppis ta Kaagvere Tehnilises Kutsekoolis nr 1 ja Tallinna Spordiinternaatkoolis. 1973. aastal lõpetas Mugur Tallinna Polütehnilise Instituudi peenmehaanikainsenerina.
1986. aastani töötas ta mitmel ametikohal TA Füüsika Instituudis, kus pälvis 1980. aastal Nõukogude Eesti teaduspreemia vaakumspektraalaparatuuri väljatöötamise eest.
1990. aastal sai Mugurist Tartu linnavalitsuse ehitusnõunik, 1993. aastal Riigikogu aseesimehe ning 1995. aastal Riigikogu esimehe Toomas Savi nõunik.
Otepää vana kalmistu
pisi|Otepää vana kalmistu sissepääs pisi|1842. aastal rajatud luukamber Otepää vana kalmistu on kalmistu Valga maakonnas Otepää vallas Otepääl. Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Roman Mugur
24. aprillist 1997 kuni 10. septembrini 1998 oli Roman Mugur Tartu linnapea.
Seejärel töötas ta kümmekond aastat aktsiaseltsis Tarkon. 2009. aasta kevadest on ta Tartu Teaduspargi täppismehaanika pooltööstusliku labori Protolab juhataja.
Roman Muguri tehtud fotodega on illustreeritud muusikateadlase Johannes Jürissoni postuumne artiklikogumik "Metsateel" (Tartu: Ilmamaa, 2009).
Isiklikku
Roman Mugur on EMÜ meeskoori Gaudeamus president. Ta tegeleb ka purjetamise, suusatamise ja võrkpalliga. 1997. aastast kuulub ta Tartu Rotary klubisse.
Ta on abielus ja tal on kolm last.
Dakota maakond (Nebraska)
thumb|Dakota maakonna kohtumaja Dakota Citys
Dakota maakond (Dakota County) on maakond USA-s Nebraska osariigis.
Maakonna halduskeskus on Dakota City ja suurim linn South Sioux City.
Maakonna pindala on 692 km², millest 10 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 21 006. Aastal 2000 oli elanike arv 20 253.
Ajalugu
Dakota maakond moodustati 7. märtsil 1855. Maakond on nime saanud dakota rahva järgi.
Indra (perekonnanimi)
Indra on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Indra uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Pressnikoff (Tallinnas, 1937. aastal). Paul-Otto Indra palvel kanti Indra perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 329 all (Siseministeeriumi teadaanne 15. juulist 1937).
1. jaanuari seisuga 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Necil Kazım Akses
Necil Kazım Akses (6. mai 1908 Ankara – 16. veebruar 1999) oli Türgi helilooja ja muusikateadlane.
Ta õppis Viini Muusikaakadeemias kompositsiooni Joseph Marxi juures ning Praha konservatooriumis Josef Suki ja Alois Haba juures.
Ta töötas alates 1935. aastast Ankaras muusikapedagoogina. Aastatel 1948–1949 oli ta konservatooriumi direktor. Akses juhatas ka riiklikku ooperit.
Looming
Akses kirjutas ooperid "Mete" (1933) ja "Baionder" (1934), sümfoonia (1953), sümfoonilise pildi "Ankara kindlus" (1942), keelpillikvarteti, klaveripalu.
Põhjatarn
Põhjatarn (Carex mackenziei) on tarna perekonda kuuluv taimeliik.
Ellen Kolk
Ellen Kolk on 1942. aastal Rõngu vallas sündinud Eesti skulptor.
Tema skulptuuridest on avalikus ruumis leitavad:
Aedoa-teramardikas
Aedoa-teramardikas (Acanthoscelides obtectus) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Putukat on ka Eestis.
Sault Ste. Marie kogudus
Koguduse õpetajaid:
The Centrale
The Centrale on elamispindadega hüpermodernne pilvelõhkuja, mis asub Ameerika Ühendriikide suurima linna New Yorgi kesklinnas Midtown Manhattanil. Aastatel 2016–2019 tarindatud 64 korrusega kõrghoone on 245 meetrit kõrge.
Wola Pieczyska
Wola Pieczyska on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Grójeci maakonnas Chynówi vallas. Wola Pieczyska asub Grójecist umbes 15 km idakirdes ja Varssavi kesklinnast ligikaudu 35 km lõunas.
Acta Biotheoretica
See on asutatud aastal 1935, olles seega maailma esimene otseselt teoreetilist bioloogiat käsitlev ajakiri.
Ajakirja on algusest peale välja andnud Leideni Ülikooli teoreetilise bioloogia instituut.
Gilbert Baker
pisi|Baker 2012. aasta paraadil San Fransiscos Gilbert Baker (2. juuni 1951 Chanute Neosho Kansas Ameerika Ühendriigid – 30. märts 2017 New York Ameerika Ühendriigid) oli Ameerika kunstnik ja geiõiguste aktivist.
Baker teenis Ameerika Ühendriikide armees San Franciscos aastatel 1970–1972. Pärast hiilgavat teenistust lahkus ta armeest ja oli vabakutseline õmbleja. Ta lõi geiõiguste ja sõjavastaste meeleavalduste jaoks reklaamplakateid. Tol ajal tutvus ta oma hea sõbra ameeriklasest aktivisti ja poliitiku Harvey Milkiga. Baker lõi 1978. aastal San Francisco geivabaduse päeval vikerkaarelipu. Ta keeldus selle autoriõigustest.
Baker suri 2017. aasta 30. märtsi õhtul une pealt oma kodus New Yorgis.
Vana-Roosa kalmistu
Vana-Roosa kalmistu on kalmistu Rõuge kihelkonnas Võrumaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Võru maakonnas Rõuge vallas Vana-Roosa külas.
Kalmistu on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Kalviste
Kalviste on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Kalviste uueks perekonnanimeks isikutele, kelle varasem perekonnanimi oli Ammerdorf, Ammerdorff, Frei, Genika, Hammerdorf, Kentem, Kolbak ja Kranig. Artur Kalviste palvel kanti Kalviste perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 158 all (Siseministeeriumi teadaanne 20. septembrist 1935).
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kalviste Eestis 17 mehel ja 16 naisel.
Richard Addinsell
Richard Stewart Addinsell (13. jaanuar 1904 London – 14. november 1977 Brighton) oli inglise helilooja, kes on tuntud peamiselt lava- ja filmimuusika autorina.
Elulugu
Addinsell sündis Londonis raamatupidaja William Arthur Addinselli ja tema abikaasa Annie Beatrice Addinselli (sündinud Richards) teise pojana. Ta sai üldhariduse kodus ja astus seejärel Oxfordi Ülikooli Hertfordi kolledžisse õigusteadust õppima, kuid kaotas peatselt selle vastu huvi ja lahkus 18 kuud kestnud õpingute järel, et pühenduda muusikale.
1925. aastal astus ta Kuninglikku Muusikakolledžisse, kuid pidas sealgi vastu vaid kaks õppeaastat ja lahkus taas ilma diplomita. Selleks ajaks oli ta asunud tegema kaastööd André Charlot' revüüteatrile Londonis, kus tema heaks kolleegiks kujunes Briti popmuusika säravamaid heliloojaid Noel Gay. 1928. aastal töötas ta The Old Vici teatris tegutsenud projekti Adam's Opera juures, kus tegi tihedat koostööd naisdramaturgi Clemence Dane'iga. Tema kujunemisperioodi lõpuks võib pidada 1929. aastat, mil ta sooritas ringreisi Euroopa muusika- ja teatrielu tähtsamates keskustes, külastades ka Berliini ja Viini.
1930. aastad tõid Addinsellile tuntuse filmiheliloojana. Tema esimeseks filmiks oli 1932. aastal valminud muusikaline komöödia "His Lordship", mille lavastas Michael Powell. Samal aastal kirjutas ta mõned vahepalad Broadwayl lavastatud muusikalile "Alice imedemaal". Sõnad Addinselli muusikale kirjutas omakorda Clemence Dane.
Aastatel 1933–1935 elas helilooja Ameerika Ühendriikides, luues seal muusikat Hollywoodi filmidele.
1940. aastatel tegi Addinsell tihedat koostööd Joyce Grenfelliga, kirjutades muusikat tema revüü- ja monoetendustele.
1960. aastatel tõmbus ta üha enam avalikust elust tagasi, võõrandudes ka lähedastest sõpradest. Ta suri 1977. aastal Brightonis ja tema matusetalitus leidis aset Golders Greeni krematooriumis.
Arnold Friedrich Christiani
Arnold Friedrich Christiani (vene keeles Альберт Фридрих Христиани) (14. detsember / 26. detsember 1807 Mooste – 2. märts / 14. märts 1886 Riia) oli baltisaksa päritolu Eesti vaimulik, Tartu Ülikooli usuteaduskonna professor ja Liivimaa kindralsuperintendent.
Richard Addinsell
Elulugu
Addinselli kauaaegne partner ja elukaaslane oli moekunstnik Victor Stiebel.
Arnold Friedrich Christiani
Elulugu
Sai koduhariduse. Aastatel 1819–1821 õppis Vastseliina pastoraadis ja 1821–1825 Tartus gümnaasiumis. 1826. aastal astus Tartu Ülikooli usuteaduskonda, mille lõpetas 1829. aastal. 1829–1834 oli koduõpetaja Soomes Haminas. Liivimaale naasnuna oli aastatel 1834–1838 Tartus Girgensohni õppeasutuses õpetaja. 9. oktoobril / 21. oktoobril 1838 ordineeriti Riias õpetajaks.
Kameruni vapp
pisi| Kameruni vapp on Kameruni riigivapp. Vapp on kasutusel aastast 1986.
Arnold Friedrich Christiani
Elulugu
Christiani oli aastatel 1838–1853 (introdutseeriti 23. oktoobril / 3. novembril) Rõngu Mihkli koguduse õpetaja ja aastatel ka 1850–1853 Võru praostkonna praost.
Kameruni vapp
Vapikilp on lipuvärvides (roheline, punane ja kollane). Punasel laiul on sinisega riigi kujutis, õiglust sümboliseerivad kaalukausid ja võimu sümboliseeriv mõõk. Nende kohal on riigi ühtsust tähistav kollane viieharuline täht. Vapikilbi taga on diagonaalselt kaks vitste külge kinnitatud kirvest, mis tähistavad vabariiki. Kilbi all on riigi nimi inglise ja prantsuse keeles. Kilbi kohal on inglis- ja prantsuskeelne rahvuslik deviis "rahu, töö, isamaa".
Arnold Friedrich Christiani
Elulugu
Aastatel 1853–1865 oli ta Tartu Ülikoolis praktilise usuteaduse professor. Aastatel 1853–1856 oli ta Tartu Ülikooli vaimulik, aastatel 1856–1865 (introdutseeri 8. jaanuaril / 20. jaanuaril 1856) Tartu Ülikooli koguduse õpetaja.
Alates 14. maist / 26. maist 1865 oli ta (introdutseeriti 24. juunil / 6. juulil 1865) Liivimaa kindralsuperintendent ja Liivimaa Evangeeliumi Luteriusu Konsistooriumi viitsepresident. Jäi veebruaris 1881 emerituuri.
Ta oli liturgiakomisjoni (1849), vaestehoolekande komisjoni (1850), katekismusekomisjoni (1855) ja abieluseaduse komisjoni liige.
Isola dei Ratti
Isola dei Ratti ('rottide saar') on Itaaliale kuuluv asustamata väikesaar Vahemeres, Sardiinia saare edelaranniku lähistel. Saar asub Sardiinia maakonna Carbonia-Iglesiase provintsis Carloforte vallas, Sulcis-Iglesiente ajaloolis-geograafilises piirkonnas.
Sulcise saarestikku kuuluv Isola dei Ratti asub San Pietro saare kirdetipust vähem kui kilomeetri kaugusel idas ja Isola Pianast umbes 300 meetri kaugusel lõunas.
Skõbõntsi (Pogrebõštše rajoon)
Skõbõntsi (ukraina keeles Скибинці) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Pogrebõštše rajoonis. Elanike arv on 310. Pindala on 0,209 km².
Manambu keel
Manambu keel on paapua keel, mis kuulub Sepiki keelte ndu keelkonda.
Kõnelejate arv oli 2003. aastal ligikaudu 2100. Manambu keelt räägitakse viies külas (Avatip, Malu, Yambon, Apaan ja Yawabak) Ida-Sepiki provintsi Ambunti ringkonnas.
Fonoloogia
Manambu keeles on 20 konsonant- ja 9 vokaalfoneemi. Eristatakse pikki vokaale. Rõhk on liikuv. Kahesilbilistes sõnades langeb rõhk tavaliselt teisele silbile.
Morfoloogia
Manambu keel on sünteetiline ja kasutab põhiliselt sufikseid. Nimisõnadel on 9 käänet, kolm arvu ja kaks sugu.
Rasvamüüser
Rasvamüüser on endisaegne Kodavere kihelkonnas kasutatud puust uhmer, millega tambiti rasva.
Mujal, kus rasvamüüsrit ei tuntud, võidi uhmrina kasutada küna või kaussi.
Hiie oja
Hiie oja (ka Paunküla oja) on oja Kõrvemaa keskosas Harjumaal Kose vallas. Oja pikkus on 1,4 km, valgla pindala 1,2 km².
Kühnerti aed
Kühnerti aed oli haljasala Tallinnas 19. sajandil ja 20. sajandil, Tatari ja Sakala tänava ning Pärnu maantee nurgal. Kunstaia rajas Tallinna metsaülem Wilhelm Kühnert (1819–1891).
Kunstaias oli palju viljapuid ja osa neist olid ka väga haruldased.
Kühnertite aed Tallinnas oli tol ajal tuntumaid aedu, kus kasvatati mitut liiki ilupuid. 1913. aastal otsustati tollast Ahju tänavat pikendada ja E. Kühnertilt osteti seks puhuks osa aiast 7909 rubla ja 75 kopika eest. Ernst istutas hõlmikpuu ümber tema praegusse asukohta Vana-Pärnu maantee ja P. Süda tänava nurgal 1913. aastal.
Pärast Wilhelm Kühnerti surma 1891. aastal hoolitsesid aia eest tema poeg Constantin Herman Heinrich Kühnert ja pojapoeg arhitekt Ernst Gustav Kühnert. 1940. aastal lahkusid Kühnertid Eestist.
Tänapäeval on aiast säilinud ligi 30 erinevat nimetust puid ja põõsaid.
St. Catharinesi kogudus
St. Catharinesi Pauluse kogudus on EELK Välis-Eesti piiskopkonna (varem E.E.L.K. Kanada praostkonna) kogudus, mis tegutseb Kanadas Ontario provintsis St. Catharinesis.
Koguduse õpetajaid:
Sinan Oğan
pisi|Sinan Oğan (2023) Sinan Oğan (sündinud 1. septembril 1967 Iğdıris) on aseri päritolu Türgi poliitik ja majandusteadlane. Ta oli aastatel 2011–2017 Milliyetçi Hareket Partisi (MHP) liige. Praegu on ta parteitu. Ta oli aastatel 2011–2015 Türgi Suure Rahvuskogu liige. Aastal 2023 kandideeris ta Türgi presidendiks, kuid sai vaid 5,17% häältest, ning valimistel ta teise vooru ei pääsenud.
Elulugu
Ta sündis aastal 1967 Iğdıris. Ta lõpetas aastal 1989 İstanbulis Marmara ülikooli. Aastatel 1993–2000 töötas ta prodekaanina Aserbaidžaani Riiklikus Majandusülikoolis. Aastatel 1994–1998 tegutses ta Türgi koostöö ja koordineerimise agentuuris.
Aastal 2015 visati ta Milliyetçi Hareket Partisi ridadest välja. Ta kaebas selle otsuse kohtusse edasi, sama aasta novembris ennistati ta tööle, kuid märtsis 2017 visati ta taas parteist välja. Ta püüdis sarnaselt eelmisele korrale seda otsust kohtus vaidlustada, kuid seekord lükati tema nõue tagasi. Tema erakonnast väljaarvamise põhjuseks olid tema väljaütlemised, milles ta kritiseeris erakonna poliitikat. Tegelik põhjus võib aga olla ta pretensioon juhtpositsioonile, mida on pikka aega juhtinud Devlet Bahçeli.
2023. aasta Türgi presidendivalimistel esitati ta parembloki kandidaadiks, kogus 5,22 protsenti häältest ega pääsenud teise vooru, kuid sai hüüdnime "kuningategija", sest just tema valijaskond otsustab valimistulemuse.
Udriku laid
Udriku laid (ka Udrik(u)laid, Udrike laid) on Saaremaa idarannikul asuv U-kujuline saar, mis kuulub halduslikult Saaremaa valda Muraja küla koosseisu. Saar asub Muraja lahes Muraja ja Kübassaare poolsaare vahel, Kübassaare poolsaarest 300 meetri kaugusel. Saare pindala on 83,6 hektarit ja kõrgus kuni 5 m. Saare rannajoone pikkus on 9,3 kilomeetrit.
Saar on kuni 5 m kõrge. Seal kasvab rohttaimestikku ja võsa, asuvad põllud.
Saar kuulub Kahtla-Kübassaare hoiuala koosseisu ja on looduskaitse all.
Jehan Alain
pisi|Jehan Alain 1938. aastal Jehan-Ariste Alain (3. november 1911 Jean-Germain-an-Lye – 20. juuni 1940 Samour) oli prantsuse organist ja helilooja.
Jehan Alain sündis organisti pojana ning ka tema õde oli organist. Ta õppis Pariisi konservatooriumis orelit Marseille Dupré ja kompositsiooni J. Roger-Ducase ja P. Dukas´ juures.
Alain hukkus Teises maailmasõjas.
Looming
Alain on kirjutanud umbes 30 teost orelile, sealhulgas "Variatsioonid Jannequini teemale", "Rippuvad aiad", transkriptsioonid Campioni teostest teorbile, Variatsioonid "Lucis creatori" teemale, ja ka klaveripalu, mille hulgas on näiteks "Monoodiline süit".
Kandre
Kandre on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Kandre uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Konrad ja Kraus. Viktor-Evald Kandre palvel kanti Kandre perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 320 all (Siseministeeriumi teadaanne 31. märtsist 1937).
Koosolek
Koosolek on kahe või enama inimese kohtumine ühe või enama küsimuse arutamiseks, otsuste tegemiseks või ettekannete kuulamiseks. Koosolek võib toimuda samas ruumis asuvate inimeste osalemisel kohapeal või sidetehnika (nt telefon, videotelefon, Skype) vahendusel eri kohtades asuvate inimeste osalemisel, kus üksteist nähakse ja kuuldakse sidekanalite kaudu.
Kandre
2017. aasta 1. jaanuari seisuga on perekonnanimi Kandre Eestis alla viiel mehel ja alla viiel naisel.
Erich von Landesen
Alexander Eduard Erich von Landesen (30. november 1871– 6. jaanuar 1945) oli Eesti teedeinsener ja arhitekt.
Ta elas Haapsalus, majas Posti tänav 20.
Ta oli Haapsalu raudtee ehituse juht. Tema projekteeritud on Puhtu parunimaja Jakob von Uexküllile (hilisem Puhtu bioloogiajaama peahoone).
Ta oli ka esimesi jääpurjeka konstruktoreid.
Pere
Tema vanemad olid Alexander von Landesen (1837–1904) ja Klara von Landesen. Tema vend oli Tartu Ülikooli keemiaprofessor Georg von Landesen.
Purpur-roomardikas
Purpur-roomardikas (Donacia vulgaris) on mardikaliste seltsi kuuluv putukaliik.
Jaak Tarien
Jaak Tarien (sündinud 29. juulil 1974 Tallinnas) on Eesti sõjaväelane (brigaadikindral).
Purpur-roomardikas
Putukat on ka Eestis.
Põistarn
Põistarn (Carex vesicaria) on tarna perekonda kuuluv taimeliik.
Jaak Tarien
Ta oli Eesti õhuväe ülem 2012–2018.
Haridus
Jaak Tarien lõpetas 1998. aastal Ameerika Ühendriikide Õhujõudude Akadeemia Colorado Springsis, sai magistrikraadi Ameerika Ühendriikide Õhujõudude Staabikolledžis ja lõpetanud Balti Kaitsekolledži kõrgema juhtimiskursuse.
Kajavaba ruum
pisi|342x342px|Kõrvaklappide testimine kajavabas ruumis Kajavaba ruum on ruum, mis on kavandatud nii, et tema seinad ei peegelda kas helilaineid või elektromagnetlaineid ning samuti ei lase väliskeskkonnast antud ruumi neid lained levida. Selle tulemusel on ruumis võimalik kuulda (detekteerida) ainult allikast otse levivaid heli- või raadiolaineid. Kajavaba ruum matkib levipiirete puudumist. Kajavabade ruumide mõiste võeti algselt kasutusele akustikute poolt ja tähistas algselt just akustiliste kajade vaba ruumi. Raadiolainete suhtes kajavabadeks kavandatud ruumide kasutusele võtmisest tingituna on mõiste kasutusala laiendatud.
Telise neem
Telise neem (ka: Tellisna neem; rootsi Tällnäsudden) on Läänemaal asuv Noarootsi poolsaare kõige loodepoolsem neem.
Kristlik filosoofia
Kristlikuks filosoofiaks nimetatakse kristlusel põhinevat filosoofilist traditsiooni.
Alged
Puuduvad ajaloolised tõendid, et Jeesus oleks mõne kirjaliku teose autor, või kirja pannud mõne süstemaatilise filosoofia või teoloogia. Kristliku filosoofia aluseks võetakse üldiselt Uues Testamendis kirja pandud Jeesuse elu sündmused ja Jeesuse õpetused.
Paulus Tarsosest (algselt Saulus Tarsosest) oli juudist Rooma riigi kodanik, kes kiusas taga varakiriku kristlasi, sealjuures abistades märter Stefanose tapmisel. Saulus läbis dramaatilise pöördumise saades kristlikuks juhiks, kes kirjutas mitmeid epistleid või kirju varakiriku kristlastele, õpetades neis doktriini ja teoloogiat, mis on olulisteks allikateks hilisemale kristlikule filosoofiale. Mõned tema kõned ja debatid on kirjas ka Apostlite tegude raamatus.
Kristluse kiire levik antiikmaailmas tingis, et algselt püüdsid mitmed haritlased kristlust sobitada hellenistliku antiikfilosoofiaga. 2. sajandi lõpul pöördusid kristlusse ka mitmed haritlased, kes üritasid lähendada Piibli semiitlikku jumala-kontseptsiooni ja antiikfilosoofiat. Filosoofiliselt haritud kristlikud apologeedid kasutasid teadlikult filosoofilist retoorikat, et kaitsta kristlust ja monoteistlikku õpetust valitseva polüteismi kontekstis.
Kristlus polnud religioon ega filosoofia selle sõna roomalikus tähenduses. Pealegi oli kristlastel raske nimetada endi "uskumusi" ja nad ei olnud vist teadlikud erilise mõttesüsteemi väljakujunemisest. Selle poolest sarnanesid nad hellenistlike kultuste liikmetega. Kõigil puudus sidus "teoloogia", tegu oli pühendumishoiakuga. Kreeka keelne pisteuō ja ladina credo viitas tollal emotsioonile, mitte intellektuaalsele arusaamale.
Platonism oli hilisantiikaja kõige populaarsem filosoofia. Kristlus saavutas täismõju maailmas kus valitses platonism ja uusplatonism. Edaspidi, kui kristlikud mõtlejad püüdsid selgitada oma usulisi kogemusi, pöördusid nad muidugi Plotinose ja tema hilisemate õpilaste uusplatonistlike nägemuste poole. Arusaam ebaisikulisest valgustusest, mis oli väljaspool inimvaldkondi, aga loomupärane inimkonnale, oli lähedal hinduistlikule ja budistlikule ideaalile Indias. Hoolimata pinnapealsetest erinevustest oli monoteistlike ja muude reaalsusekäsitluste vahel põhimõttelisi sarnasusi. Meeleseisund mida nimetatakse nirvaanaks, Ainsaks, Brahmaks või jumalaks on inimkonnale loomuomane ja seda taotletakse lõputult.
Kristlik filosoofia ajalugu sisaldab kahe alge, müüdi ja loogika, vastandumist. Kristlikuks religiooniks nimetataksegi seda osa mis tugineb müüdile. Kristlikuks filosoofiaks nimetatakse püüdu luua loogilist süsteemi. Näiteks Areiose õpetus oli liiga selge ja loogiline. (Pühakirja tõlgendamises tähendab see sümboolse ja sõnasõnalise meetodi valitsemist eri aegadel.)
Hellenistlik kristlik filosoofia
Tertullianus (160–220) arvustas antiikfilosoofiat, samas arvustuse alused ja tema õpetuse osad pärinesid stoitsismist. Ta kujundas välja kristluse ladinakeelse mõistestiku. Tertullianus arvas, et Markioni "heal" jumalal oli rohkem ühist kreeka filosoofia jumalaga kui Piibli jumalaga. See muretu jumalus oli palju lähemal Aristotelese "liikumatu liikumapanijale" kui Jeesuse jumalale.
Tampere toomkirik
Rahvusromantilises stiilis Tampere toomkiriku projekteeris arhitekt Lars Sonck ja see ehitati aastatel 1902–1907.
Kiriku altarifresko maalis Magnus Enckell. Kirikusaali freskod on maalinud kunstnik Hugo Simberg. Kirikus altari kõrval on Hugo Simbergi freskod "Haavatud ingel" ja "Surma aed".
Kristlik filosoofia
Hellenistlik kristlik filosoofia
Eirenaios (130–200) kohandas juudalaste jumala oma aja kultuurilise käsitlusega. Sellel oli vähe ühist tundelise prohvetite jumalaga.
Klemens Aleksandriast (150–215) võis enne kristlaseks saamist õppida Ateenas filosoofiat. Ta pidas Jahvet ja kreeka filosoofide jumalat samaks. Klemens rajas jumalaõpetuse stoikute eeskujul. Klemensi õpetus apatheia´st sai aluseks kristlaste jumalakäsitlusele. Kreeka maailmas soovisid inimesed tõusta kõrgemale emotsioonide ja muutlikkuse segadustest ning saavutada üliinimlikku rahulikkust. See aade jäi püsima vaatamata oma sisulisele vastuolulisusele.
Origenes eemaldus arusaamast, et kristlase elu tähendab pöördumist maailma vastu ja kujundas välja kristliku platonismi ühe vormi. Samm-sammult võis kristlane tõusta kõrgemale olemise ahelas, kuni jõuab jumalani. Platonistina oli Origenes veendunud jumala ja hinge suguluses: jumaliku tunnetus on inimkonnale omane. Seda on võimalik taaskogeda ja äratada ellu eriliste harjutuste abil. Kaemuse (theoria) varal edeneb hing jumala tundmises (gnosis), mis muudab teda seni – nagu Platon õpetas – kuni ta muutub jumalikuks. Origenese sümboolse piiblitõlgendus tähendas, et Jeesuse neitsisündi Maarja puhul ei tohi mõista sõnasõnaliselt. (K. Amstrong. Jumala ajalugu, lk 113–115). Origenes rajas kristliku platonismi.
Areios oli preester Aleksandrias, toetudes uusplatonismile kujundas mõistusliku lähenemise Uuele Testamendile. Tema õpetust nimetatakse ladinlikult: arianism. Areios vaidles Athanasiusega, kelle kolmainsuse õpetus sõnastati usutunnistuses, 4. sajandi jooksul. Arianism suruti "põranda alla" alles 9. sajandiks, kui Karolingide Prantsusmaal kuulutati usutunnistus kohustuslikuks. Arianism hakkas taas levima 18. sajandil.
Augustinus kujundas tollaste koolkondadete alusel uue kristliku platonismi süsteemi. Augustinuse Itaalias viibides suutis Milano piiskop Ambrosius teda veenda, et kristlus sobib kokku Platoni ja Plotinosega. Augustinusele polnud jumal objektiivne reaalsus, vaid vaimulik kohalolek minateadvuse keerukates sügavustes. See arusaam oli Augustinusel ühine mitte ainult Platoni või Plotinosega, vaid ka budistide, hinduistide ja šamaanidega. Ometi ei olnud tegu ebaisikulise jumalusega, vaid judeokriostliku traditsiooni isikulise jumalaga.
Augustinuse õpetuses on negatiivne pärispatu katastroofiline rõhutamine, mida ei olnud kreeka kristlastel, ega juudalastel. See läänele ainuomane õpetus hõlmab varem Tertullianuse esitatud karmi pildi jumalast.
Ehkki kristlus oli alguses naiste jaoks positiivne, oli Augustinuse ajaks kujunenud naistevihkajalik kalduvus. Hieronymuse kirjad kihisevad vihkamisest naissoo vastu, mis kõlab ajuti lausa nõdrameelselt. Augustinus lasi end sellest mõjutada ja pidas naise ainsaks ülesandeks sünnitamist, millega anti edasi järgmisele põlvkonnale pärispatu nakust, kui mingit suguhaigust. (Lääne kristlus, mis vaatas viltu poolele inimsoost, ei paranenudki sellest neuroosist.)
529. aastal sulges keiser Justinianus Ateena iidse filosoofiakooli, hellenistliku hariduse viimase asutuse. Hellenistlik filosoofia läks põranda alla ja näis olevat uuelt religioonilt lüüa saanud. Neli aastat hiljem aga ilmusid neli müstilist teksti, mille väidetav autor oli Dionüsios Areopag (Pauluse esimene uskupöördunu Ateenast). Tegelikult kirjutas need teosed 6. sajandi kristlane, kes on säilitanud tundmatuse. Teda nimetatakse Dionüsios pseudo-Areopag. Nendes tekstides ühendati kristluse põhimõtted uusplatonismiga ning kreeklaste jumal Piibli semiitliku jumalaga. (K. Amstrong, Jumala ajalugu, lk 139)
Keskaja kristlik filosoofia
Johannes Scotus Eriugena (810–877), keldi filosoof, tõlkis Dionüsios pseudo-Areopagi tööd ladina keelde. Ta pooldas usu ja mõistuse kokkusobimist. Platonile ja Aristotelesele tuginedes võis kristlust mõistuslikult kirjeldada. Loogika kasutamine eeldab pühakirja sümboolset tõlgendust. Eriugena kasutas Dionüsiose dialektilist meetodit jumalast arutlemisel. Jumal on "eimiski". Aga kui jumal on "eimiski", siis on ta ka ühtlasi "kõik".
Anselm Canterburyst näis arvavat, et kõike on võimalik tõestada. Ta toetub loogikale ja mõistuslikule mõtlemisele, viited pühakirjale jäävad kõrvale. Tema jumal oli kõige kõrgem olend. Usutunnistust pole vaja pimesi omaks võtta. Ta nihutas loogika jumala "oletustest" ettepoole. Anselm uskus, nagu juudalased ja moslemid, et jumala olemasolu on võimalik mõistusega põhjendada ja mõtles välja väite, mida nimetatakse "ontoloogiliseks". "Jumalast ei ole võimalik mõelda midagi suuremat". See väide peab jumalat mõtteaineks, järelikult teda on võimalik inimmõistusega kujutleda ja mõista. Anselmi väide oli mõjus maailmas kus valitses platonlik mõtlemine ideedest.
Pierre Abelard (1079–1147), Pariisi filosoof, seletas kristlust mõistuslike väidetega.
Aquino Thomas (1225–1274) püüdis ühendada Augustinuse ja hiljaaegu kättessadavaks muutunud kreeka filosoofiat. Filosoofide jumal on vaid üks lüli – kõrgeim – olemisahelas.
Bonaventura (1221–1275) püüdis liita filosoofiat usulise oletusega.
Pärast antiikfilosoofide tekstide tõlkimist ladina keelde asendus müstiline arusaam jumalast filosoofide arusaamaga jumalast.
Renessansi kristlik filosoofia
15. sajandil oli antisemitism ja moslemite vaen kasvanud kogu kristlikus läänes. Aristotelese jumal näis ligipääsmatu ja filosoofia ei pakkunud lohutust. Levis kabalism, milles arvati, et tühi ruum tekkis jumala tagasitõmbumisest. Thomas a Kempise raamat "Kristuse jälgedes" muutis Lääne vaimsuse süngeks, mis säilis ka renessansi ajal. Humanistid olid skolastilise vagaduse suhtes ülimalt arvustavad, sest nende raskesti mõistetavad arutlused muutsid jumala võõraks ja igavaks. Selle asemel pöördusid nad tagasi Augustinuse juurde.
Francesco Petrarca (1304–1374) "Teoloogia on poeesia jumalast". Lorenzo Valla (1504–1459) arvustas dialektikat ja metafüüsikat. Coluccio Salutati (1331–1406) ja Leonardo Burni (1369–1444) käsitlesid jumalat maailmavälisena ja inimmõistusele ligipääsmatuna.
Nikolaus Cusanus (1400–1464), arvas, et: "Jumal hõlmab kõike, isegi vastuolusid". Püüdis teadmistes toetuda matemaatilisele kindlusele. Matemaatilised mõisted "maksimum" ja "miinimum" on näiliselt vastandid, kuid loogiliselt võis neid näha samasena. Näib taandavat aate jumalast sõnademängule: "Kui võtta minimaalne hulk maksimumi ja maksimaalne hulk miinimumi, siis saame ühepalju".