cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
2001 Mars Odyssey
Nimi
Augustis 2000 asus NASA valima sondile nime. 200 pakutud nime seast valiti võitjaks Astrobiological Reconnaissance and Elemental Surveyor, lühendatult ARES. Valituks osutunud nime kritiseeriti mõjuvuse puudumise ja liigse agressiivsuse tõttu ning seetõttu otsustas nimekomisjon oma otsuse üle vaadata. NASA valis välja kandidaadi "2001 Mars Odyssey", mis oli varem tagasi lükatud, kuna agentuur ei soovinud tegeleda võimalike autoriõiguste ja kaubamärgi probleemidega. Probleemide ennetamiseks võttis NASA Clarke'iga e-posti teel ühendust ning sai vastuseks, et Clarke on väga meelitatud, et NASA soovib nimetada kosmosesondi tema teose järgi ja tal pole sellele plaanile mingeid vastuväiteid. NASA nimetaski seejärel ARESe ümber 2001 Mars Odysseyks.
Preisi kuningriik
Napoleoni sõjad
1815. aasta Viini kongressi tulemusel aga sai Preisi kuningriik kaks viiendikku Saksimaa kuningriigist, osa Varssavi hertsogkonnast (Poseni suurhertsogkond), Danzigi vabalinna ja Reinimaa/Vestfaali. Varasemast 360 Saksa-Rooma riigi osastisriigist moodustati 38 riigiga Saksa Liit, mida juhtis Austria keiser. Liitu arvati ainult osa Austria keisririigi ja Preisimaa kuningriigi territooriumidest.
2001 Mars Odyssey
Teadusseadmed
Kolm peamist Odyssey teadusseadet on:
28. mail 2002 teatas NASA, et Odyssey GRS oli tuvastanud suure koguse vesinikku, mis viitab sellele, et umbes meetri sügavusel Marsi pinna all peab olema jääd.
Preisi kuningriik
Sõjad Taaniga
19. sajandi esimesel poolel tugevnes nii Taani kui ka Saksa rahvuslus, millega seoses tekkisid probleemid Schleswigi (taanipäraselt Slesvig) ning Holsteini (Holsten) hertsogkondade saksakeelse elanikkonnaga. Hertsogkonnad ei kuulunud küll Taani kuningriigi koosseisu, Taani kuningas oli aga ka Schleswigi ja Holsteini hertsog. Esimene Schleswigi sõda Preisimaaga 1848–1851 säilitas varasema olukorra.
2001 Mars Odyssey
Missioon
pisi|300px|Mars Global Surveyori foto Mars Odysseyst Marsi orbiidil Mars Odyssey startis Cape Canaveralilt 11. aprillil 2001 ja saabus Marsi orbiidile 24. oktoobril. Pärast Marsi orbiidile saabumist, alustas Odyssey aeropidurdamist, kasutades Marsi atmosfääri oma kiiruse aeglustamiseks ja orbiidi korrigeerimiseks. Aeropidurdamisega suutis Odyssey säästa rohkem kui 200 kg kütust, kuna pidurdamisel ei kasutatud kordagi peamootorit. Aeropidurdamine lõppes jaanuaris 2002 ja Odyssey põhimissioon algas 19. veebruaril 2002. Põhimissioon kestis augustini 2004, kuid pärast seda on Odyssey missiooni korduvalt pikendatud ja sond on tänaseni töös.
Preisi kuningriik
Sõjad Taaniga
vasakul|püsti|pisi|[[Preisimaa kuningas (1861–1888) ja Saksamaa keisririigi keiser (1871–1888) Wilhelm I]] 1862. aastal sai Preisi kuningriigi valitsusjuhiks Otto von Bismarck. Preisimaa kuningas Wilhelm I toetas valitsusjuhi tegevust. Vormiliselt oli riigi tähtsaim isik kuningas, kuid poliitikat teostas valitsusjuht (kantsler). Bismarcki üks peamine eesmärk oli Saksamaa ühendamine ja seda võimaldas tugeva armee loomine. Koos saksakeelse ja samuti saksakeelseid riike oma võimu alla ühendada püüdva Saksa Liidu juhtriigi Austriaga purustati 1864. aastal Taani ja võideti tagasi Schleswig-Holstein ja Lauenburg.
2001 Mars Odyssey
Missioon
2001 Mars Odyssey on oma teenistusaja jooksul olnud NASA peamisi ülekandejaamu Marsi orbiidil. Umbes 85% Spiriti ja Opportunity tehtud piltidest ja kogutud informatsioonist vahendas Maale Odyssey ning Opportunity infot vahendab sond tänaseni. Sond aitas NASA-l kulguritele ja Phoenixile valida välja maandumispaigad ning lisaks jälgis Marsi atmosfääri, kui oma orbiidi korrigeerimiseks alustas aeropidurdust 2005. aastal Marsi orbiidile saabunud Mars Reconnaissance Orbiter.
Preisi kuningriik
Sõjad Taaniga
Lahendamata Schleswigi küsimus viis 1864. aastal teise Schleswigi sõjani. Preisimaa moodustas Taani-vastase koalitsiooni Austriaga ning Taani kaotas sakslastele nii Schleswigi kui ka Holsteini.
MAVEN
Mars Atmosphere and Volatile EvolutioN Mission (MAVEN) on NASA kosmosesond, mille eesmärgiks on uurida Marsi atmosfääri ja teha kindlaks, vee ja tiheda atmosfääri kadumise põhjused.
Preisi kuningriik
Sõjad Taaniga
pisi|Austria-Preisi sõja ([[1866) tagajärjed. Preisimaa (tumesinine) ja selle liitlased (sinine) Austria (punane) ja selle liitlaste (roosa) vastu. Neutraalsed Saksa Liidu liikmed on rohelisega, Preisimaa territoriaalne kasv pärast sõda on helesinisega]] vasakul|püsti|pisi|[[Otto von Bismarck]]
2001 Mars Odyssey
Missioon
Odyssey tiirleb Päikesega sünkroonitud orbiidil, mis tagab, et fotod on pidevalt valgustatud. 30. septembril 2008 muutis sond, Marsi infrapunas kaardistamiseks oma orbiiti. Uus orbiit välistab gammaosakeste detektori kasutamise, sest see võib põhjustada seadme ülekuumenemise.
MAVEN
MAVEN startis Marsile 18. novembril 2013 ja saabus Marsi orbiidile 22. septembril 2014.
Preisi kuningriik
Saksamaa ühendamine
Preisimaa juhtimisel toimus 19. sajandi keskel Saksamaa ühendamine. Hohenzollernite valdused moodustasid Saksamaal ca 64% pindalast ja ca 65% elanikkonnast. Saksakeelsete riikide ühendamise vastu oli saksa päritolu Austria-Ungari keiser, kes nägi selles õigustatult oma mõju vähenemist Saksamaal.
2001 Mars Odyssey
Missioon
28. oktoobril 2003 lõpetas päikesetormi järel töö MARIE, mis mõõtis radiatsiooni.
MAVEN
5. novembril 2015 teatas NASA MAVENi andmetele tuginedes, et Marsi atmosfääri kadumine suureneb tunduvalt päikesetormide ajal ja seetõttu arvatakse, et Marsi atmosfääri kadumise taga on päikesetuuled.
2001 Mars Odyssey
Missioon
Juunis 2012 purunes üks kolmest hoorattast, kuid insenerid lahendasid probleemi varuratta kasutusele võtmisega. Varuks olnud neljas hooratas käivitati juulis 2012.
2010. aastal teatas Jet Propulsion Laboratory pressiesindaja, et 2001 Mars Odyssey jätkab oma tööd vähemalt 2016. aastani ja võib-olla kauemgi. Hiljem on arvatud ka, et sond peab vastu kuni 2025. aastani.
Preisi kuningriik
Austria-Preisi sõda
1866. aastal provotseeris Otto von Bismarck Preisi-Austria sõja, kus Austria sai Königgrätzi lahingus lüüa ja kaotas Praha rahulepinguga oma ülemvõimu Põhja-Itaalias ja Saksa aladel. Austria häving kõrvaldas ta Saksamaa troonile pretendeerimisest.
vasakul|püsti|pisi|Saksa keiser (1888–1918) ja Preisimaa kuningas (1888–1918) [[Wilhelm II Preisi ohvitserimundris 1890. aastatel]] Austria-Preisi sõja ajal kaotati 1815 Viini kongressil loodud Saksa Liit. Selle asemel moodustati Preisimaa juhtimisel 21 riigikesest koosnev Põhja-Saksa Liit, millest jäid välja Austria ja selle liitlasteks olnud Lõuna-Saksamaa riigid, millest tähtsaim oli Baieri kuningriik. Välja jäid Austria, Baieri, Württemberg, Baden, Luksemburg, Limburgi hertsogkond, Liechtenstein ja Hesseni suurhertsogiriigi lõunaosa.
Prantsuse-Preisi sõda
Saksamaa ühinemises nägi ohtu ka Saksamaa teine naaber Prantsusmaa kuningriik, kes 1870. aastal kuulutas välja Prantsuse-Preisi sõja ja sai selles samuti kiiresti täielikult lüüa.
Preisi kuningriik ja Saksa keisririik
pisi|500px|Preisi kuningriik 1905. aastal 1871. aastal lõpetas Preisimaa Saksamaa ühendamise Saksa keisririigiks, 1871 kuulutas Preisimaa kuningas Wilhelm I end Saksa keisriks. Kuid Preisimaad ja Saksamaad, millest kummalgi oli oma esinduskogu, valitseti erinevatel alustel. Saksamaal oli valimisõigus kõigil vähemalt 25-aastastel meestel, aga Preisimaa säilitas kolmeastmelise valimissüsteemi, kus jõukatel oli 17,5 korda kaalukam hääl kui vaestel.
Preisimaa kuningriik moodustas Saksa keisririigist peaaegu kaks kolmandikku. Neid koguni juhtisid samad inimesed. Saksa keiser ja Preisi kuningas oli kogu aeg sama isik, ka Saksamaa kantsler oli peaaegu kogu aeg ühtlasi Preisimaa peaminister, erandiks lühikesed perioodid 1873. aasta jaanuarist novembrini ning 1892–1894. See tähendab, et nii keiser/kuningas kui kantsler/peaminister pidid otsima enamust kahes täiesti erineval alusel valitud esinduskogus.
Keisririigi loomise ajal elas 2/3 riigi elanikest maal ja 1/3 linnas. Kuid juba 20 aastaga muutus see suhe vastupidiseks ja 2/3 inimestest elas linnas. Valimisringkondade piire aga ei muudetud, mis tähendas, et maaelanikud olid nii Saksamaa kui Preisimaa esinduskogus tugevalt üleesindatud.
1888. aastal sai uueks Saksa keisriks Wilhelm II. Kuigi ta oli Hannoveri dünastiast pärineva Suurbritannia ja Iirimaa ühendkuningriigi kuninga ja Romanovite dünastiast Vene keisri lähisugulane, muutis tema konservatiivne maailmavaade ta seni soojad suhted jahedaks ja lõpuks sai temast nende vaenlane.
Pärast kaotust esimeses maailmasõjas loobus Wilhelm II nii Preisimaa kuninga kui ka Saksa keisri tiitlist ning kuningriik likvideeriti. Kuningriigi asemel kuulutati välja Preisimaa vabariik.
Preisimaa pärast teist maailmasõda
Preisimaa vabariik likvideeriti sisuliselt 1945, kui liitlased teise maailmasõja käigus selle vallutasid, ja formaalselt 1947, mil see jagati teiste riikide vahel: need olid Belgia, Taani, Saksa FV, Saksa DV, Poola ja NSV Liit. Viimase lagunemise järel jäi osa Preisimaast (Kaliningradi oblast) Venemaale ja osa Leedule.
Vaata ka
Prússia Kungariket Preussen
Kazokiškės
Kazokiškės on küla Leedus Elektrėnai omavalitsuses, Kazokiškėse valla halduskeskus. Küla asub Strėva jõe ääres.
Kazokiškėses on põhikool, postkontor ja raamatukogu. Küla juures asub Vilniuse maakonna alasid teenindav Kazokiškėse prügila. Vaatamisväärsuseks on aastal 1790 ehitatud katoliku kirik.
Ajalugu
Kazokiškėse küla allus varem riigimõisale. Aastal 1609 sai selle mõisa omanikuks Stanislovas Beinartas, kes annetas selle Paparčiai dominiiklaste kloostrile. Külas asus siis kloostri karjamõis, ühtlasi ehitati sinna kirik, mis oli kloostri abikirikuks. Aastal 1790 ehitati selle asemele uus.
Aastal 1864 sulgesid tsaarivõimud kloostri ja kirikust sai Žasliai kihelkonna abikirik. Nõukogude perioodil oli küla kohaliku kolhoosi keskasulaks.
Uļi Kīnkamäg
Uļi Kīnkamäg (ka Uldrik Kahperg, ametliku nimega Uldriķis Kāpbergs; lätipäraselt ka Uļi Kīnkamegs (25. märts 1869 Pizā – 1. juuni 1932 Ventspilsi vangla) oli liivi luuletaja ja rahvuslane, kes on tuntud kui "Liivi kuningas".
Sündinud 21. juunil
''Siin loetletakse 21. juunil sündinud tuntud inimesi.
Uļi Kīnkamäg
Mais 1932 ta vangistati. Ta suri Ventspilsi vanglas südamerabandusse. Ta on maetud Pizā kalmistule.
Liivi kuningaks nimetas teda ajakirjandus, ise ta ennast kuningaks ei nimetanud.
Tema luuletusi avaldati ajalehes Līvli.
Isiklikku
Tema poeg Pētõr Kīnkamäg oli samuti luuletaja.
Georg von Tiesenhausen
Georg von Tiesenhausen (surnud 2. oktoobril 1530) oli Tallinna piiskop 1525–1530 ja Saare-Lääne piiskop 1527–1530.
Tiesenhausen pärines Riia peapiiskopkonna vasallide seast. Tema isa oli kas Ērgļi (Erlaa) mõisnik Detlef von Tiesenhausen või Vietalva (Fehteln) isand Christoffer von Tiesenhausen. Ta immatrikuleeriti 1515 Rostocki ülikoolis ning sai sealt aprillis 1517 magister artium 'i kraadi. Ta oli Saare-Lääne toomhärra, 5. märtsil 1523 on teda teadaolevalt esmakordselt nimetatud toompraostiks, kellena teda on nimetatud ka 1525. aastal. Lisaks oli Tiesenhausen ka Tallinna toomhärra.
17. märtsil 1525 valiti Tiesenhausen Tallinna piiskopiks, paavst kinnitas ta ametisse 21. juulil 1525; siis oli ta veel ka Saare-Lääne toompraost. 4. mail 1527 valiti ta ka Saare-Lääne piiskopiks, paavst kinnitas ta piiskopkonna administraatorina sama aasta 20. mail ning 30. oktoobril sai ta riigivürsti regaalid nii Tallinna kui ka Saare-Lääne piiskopina. Läänemaa rüütelkond andis talle kuulekusvande aga alles 4. veebruaril 1528, samal ajal, kui ta laiendas märgatavalt oma vasallide privileege.
Georg von Tiesenhausen suri 2. oktoobril 1530 õhtul kella 20 paiku Kuressaares ja maeti 8. oktoobril Haapsalus. Sama aasta 6. novembril andis paavst talle loa kanda korraga nii Saare-Lääne kui ka Tallinna piiskopi ametinimetust, teadmata, et ta oli juba surnud.
Sibul (organ)
pisi|[[Harilik sibul|Punase sibula läbilõige]] Sibul on taime jämenenud maa-alune lühivõsu, mille ülesanneteks on varuainete säilitamine, taime levik ning vegetatiivne paljunemine.
Sibul koosneb sibulakannast ja sellele kinnituvatest, tihedalt paiknevatest, lihakatest sibulasoomustest. Sibul võib sisaldada ka õisiku algmeid.
Sibulakand on sibultaime tugevasti lühenenud ja muundunud vars. Sibulakannale kinnituvad lisajuured ja sibulasoomused. Kanna tipus ja soomuste vahel asuvad pungad. Sibulakannal asuvast tipupungast areneb maapealne võsu, külgpungadest arenevad tütarsibulad. Sibulakanna alumisest osast kasvavad välja juured.
Sibulasoomused on sibultaime muundunud lehed. Lihakate sibulasoomuste ülesandeks on varuainete säilitamine. Välimistest, kuivanud sibulasoomustest moodustub sibula kest, mis kaitseb sisemisi soomuseid.
Kestsibulad koosnevad sibulasoomustest, mis ümbritsevad üksteist täielikult (harilik sibul).
Soomussibulad koosnevad kitsastest soomustest, mis puutuvad kokku vaid serviti ega kata üksteist (liiliad).
Kurkijoki vald
Kurkijoki oli Soome vald Laadoga Karjalas praegusel Venemaa territooriumil.
Sibul (organ)
Sibulad võivad olla mitmeaastased või üheaastased ning igal aastal asendussibulaga täielikult asenduda. Mitmeaastasel sibulal tekib igal aastal keskosas uusi soomuseid ja samal ajal hävib osa välimisi soomuseid. Külgpungadest arenevad tütarsibulad asuvad algused emasibula soomuste vahel, nihkuvad iga kasvuperioodiga üha enam sibula välisossa, kuni lõpuks eralduvad emasibulast täielikult. Üheaastane sibul asendub igal kasvuperioodil täielikult. Tekkivad tütarsibulad eralduvad kohe.
Liitsibul koosneb ühise kuivsoomusega ümbritsetud eraldi kestades tütarsibulatest.
Kurkijoki vald
Külad
Alho, Aromäki, Elisenvaara, Haapavaara, Haavikko, Huutomäki, Hämeenlahti, Ihojärvi, Kannansaari, Korpisaari, Kuuppala, Lapinlahti, Lepousmäki, Levonpelto, Lopotti (Kauppakylä, Kirkonkylä, Kurkijoki), Luhovaara, Marianvaara, Metsikko-Jokiranta, Mikrilä, Oksentiinmäki, Otsanlahti, Pohjii (Pohjiinkylä), Rahola, Riekkala, Rummunsuo (Rungonsuo), Räihävaara, Saares, Savii (Saviinkylä), Savoja, Sillankorva, Sorjo, Soskua, Särkijärvi, Tervu, Titto, Uusikylä ja Vätikkä.
Vaata ka
Kurkijoki
Sibul (organ)
Mugulsibulal paikneb säilituskude mitte sibulasoomustes, vaid sibulakannas.
Stoolonisibul tekib sibulakannast lähtuva maa-aluse stooloni ehk võsundi tippu.
Lisaks harilikule sibulale ja teistele laukudele on sibulad paljudel ilutaimedel (liilial, nartsissil, ratsuritähel, lumikellukesel, tulbil jt).
Johannes II (Saare-Lääne piiskop)
Johannes II Creul (ka Johann Creul, Krowel, Krouwel, Crowel, end nimetas Johannes Crewl, umbes 1400 Gdańsk – surnud millalgi ajavahemikul 20. veebruarist 1456 7. märtsini 1457) oli Saare-Lääne piiskop 1439–1457.
Creul oli Gdański juristi ja hilisema raehärra Peter Creuli poeg. Tal olid vennad Albrecht, Peter ja Antonius. Creul oli Saksa ordu liige.
Creul immatrikuleeriti 12. mail 1420 Rostocki ülikoolis, kus ta sai 1422 baccalaureus artiumi kraadi. 1426 siirdus ta Bologna ülikooli. Ta sai 4. novembril 1429 paavsti kuuria notariks, hiljem apostellikuks notariks, 16. oktoobril 1429 Pommeri ülemdiakoniks, sai novembris 1429 prebende Fromborkist ja benefiitse Roskildest, 17. juunil 1430 Wrocławi kanoonikuks ja 1433 Gdański ülemdiakoniks. 1437–1444 oli Creul Saksa ordu orduprokuraator Roomas. Ta oli 1444–1449 Elblągi (Elbing) preester.
Tegevus orduprokuraatorina
Creul resideeris orduprokuraatorina Ferraras. Peaaegu igas kirjas Saksa ordu kõrgmeistrile kajastas ta toimunud sündmusi, eriti oikumeenilise kirikukogu ja Itaalia osas. Creuli mainiti 24. augustil 1438 kui Baseli oikumeenilise kirikukogu poolt kinnitatud statuutide koopia edasitoimetajat. 1. septembril 1438 saatis ta kõrgmeistrile kirja seoses Saksa ordu ja liivimaalaste vahelise tüliga ja toetas Johannes Niclosdorfi rahaga. Samuti pälvisid tähelepanu ordu sisetülid.
Ametisse määramine ja kodusõda
Eugenius IV teatas 2. detsembril 1440, et kardinal Antonio Correr pidi Saaremaa vaidluse lahendama. Creul soovis 15. mail 1441 abi Chełmno (Culm) piiskopilt. Eugenius IV soovitas 19. novembril 1443 Saksa ordu kõrgmeistril toetada Creuli.
Kõrgmeister Konrad von Erlichshausen nõudis 29. märtsil 1445 maameistrilt Heidenreich Vinke von Overbergilt Grovega tekkinud tüli lahendamist ja nõudis mitte viivitada Creuli taotluste täitmisega. Creul kurtis 17. augustil 1445 eelmise Elblągi preestri üle.
Creul soovitas 31. augustil 1445 oma asja arutamiseks Friedrich von der Ropet, kes omakorda teatas, et Riia ja Tartu rüütlid tahavad Creuli abistada. 31. augustil 1445 saatis Creul kõrgmeistrile kirja Saare-Lääne piiskopkonna omandi asjus. Kõrgmeister andis septembris 1445 instruktsiooni maameistrile Creuli ametissepaigutamise asjus. 17. veebruaril 1446 nõudis kõrgmeister maameistrilt taas Creuli abistamist.
Creul teatas 25. aprillil 1446 oma loobumisest Saare-Lääne piiskopi ametikohast, vastutasuks pidi Grove talle maksma vähemalt 5000 ungari kuldnat ja 8 täkku. 16. juunil 1446 soovis Creul saada teist ametikohta ja jätkas kahjutasu nõudmist, Grove poolt väljastatud lepe pidi saama kapiitli ja Konrad von Uxkülli poolt pitseritega kinnitatud. Creul sõnastas 22. juunil 1446 notariaali, mille järgi jäi Grove piiskopiks ja Creul lubas teda mitte takistada. Grove pidi kahjutasu ära maksma kahes osas.
Juunis 1446 teatas ordu ülemprokuraator Ruperti, et Eugenius IV avaldas 3 bullat, mille järgi tuleb Saksa ordul aidata Creuli. 10. detsembril 1446 kohustas Eugenius IV maameister Heidenreich Vinke von Overbergi aitama Creulil omandada piiskopkonda, kuna Creul on õigusjärgne piiskop (ipsum Johannem in suum verum et legitimum episcopum). Seetõttu saatis kõrgmeister Erlichshausen 10. veebruaril 1447 palvekirja kantsler Caspar Schlickile, paludes Saksa kuningalt abi Creuli abistamiseks. Creul omakorda otsis 20. märtsil 1447 kõrgmeistrilt nõu edasise tegevuse osas. Kõrgmeister saatis Rooma volikirja Saaremaa osas ja 8. aprillil teatas ülemprokuraatorile, et Creul pole veel oma "ametikohal, vaid asub rahulikus paigas."
Nicolaus V kohustas 24. mail 1447 Riia peapiiskopkonna rüütelkondi abistama Saare-Lääne piiskoppi Creuli võitluses Ludolf Grove vastu. Kõrgmeister teatas 30. jaanuaril 1448, et Creul tuleb ülestõusmispühade järel Liivimaa prelaatide, kapiitlite ja rüütelkondade abiga ametisse paigutada. Creuli Tallinnasse siirdumist pidi toidumoonaga varustama maameister, Creul oli 22. juulil 1448 Tallinnas oma taotlusi nõudmas, mistõttu Grovet kohustati alad loovutama.
Rootsi kuningas Karl VIII teatas oma neutraalsusest; ordu, Harjumaa ja Virumaa rüütelkonnad ja Turu linn pidid Creuli abistama. Paavst oli kinnitanud Creuli õigusjärgse piiskopina. Kõrgmeister saatis 2. jaanuaril 1449 Creuli asjus teated paavstile ja Saksa kuningale, kes teatas 31. jaanuaril Rootsile, et Creuli tuleb abistada.
Kuressaare rahuleping
Creul ja Grove sõlmisid 9. märtsil 1449 Saksa ordu vahendusel Kuressaares rahulepingu, jagades ära üksteise haldusalad. Lepingu järgi sai Grove saared ja Creul Läänemaa. Creul saatis 18. märtsil 1449 kõrgmeistrile tänukirja. Creulile anti 20. aprillil Haapsalu üle. 30. aprillil 1449 tunnustas Nicolaus V Rootsi kuningat Karl VIII ja Brandenburgi markkrahve Creuli toetamise eest. Creul saatis Rooma saadiku Marquardi, et saada paavstilt lepingule kinnitust. 1. detsembril 1449 kohustas Nicolaus V Riia peapiiskoppi kinnitama Kuressaares sõlmitud rahulepingut.
Viibimine Eestis
Creul oli 22. juulil 1448 Tallinnas, 5. märtsil 1451 Lihulas ja 31. märtsil 1453 Haapsalus.
Muud otsused
Creul teatas 5. märtsil 1451 kõrgmeistrile Roomas ostetava ordumaja hinna.
Ta oli üks Warmia dekaani Johann Plastewigi poolt saadetud kirja saajaid Saksa ordu ordurüü kandmise osas Riia peapiiskopkonnas.
Ta teatas 31. märtsil 1453 Gdański raele Pärnu kodaniku Jacheim Davidise laeva asjus. 20. aprillil 1453 arutles ta Saksa ordu privileege käsitlevas kohtuasjas.
23. juulil 1453 vahendas Riia peapiiskop Creuli ja Tartu piiskopi vahelist tüli. Saksa ordu kõrgmeister teatas talle 27. oktoobril 1455 Brandenburgi kuurvürsti vahendustegevusest kõrgmeistri ja ordu palgasõdurite vahel.
Pärandustüli
Aprillis 1451 teatas Gdański raad Albrecht Creuli päranditülist Lübeckis elavate Bartolt Burammersi laste vastu. 20. jaanuaril 1452 andis Albrecht piiskopist venna juuresolekul Valmieras oma nõudest aru.
Surm
Johannes Creul suri enne 7. märtsi 1457.
Kiilankur
Kiilankrud on enamasti valmistatud roostevabast või tsingitud terasest, harvemal juhul süsinikterasest. Kiilankru paigaldamiseks puuritakse auk. Koonuseline ankrutipp hakkab ankru pingutamisel liikuma puuritud ava seina ja ankru vahele ning tekkiv hõõre ei lase ankrul avast väljuda. Puuritud auk peab olema kiilankruga samas läbimõõdus.
Levinumad kasutuses olevad mõõtmed: M6, M8, M10, M12, M16 ja M20.
Labapump
Labapump on hammasrataspumba kõrval teine levinum pumbatüüp.
Nad annavad rõhku kuni 200 baari. Pöördetootlikkus võib ulatuda kuni 160 cm3/p. Pumba kasutegur on kuni 0,9.
Labapumbad sobivad paremini väikese viskoossusega vedelike pumpamiseks.
Ühepoolse tööga labapumba tööpõhimõte
Pumba korpuse suhtes fikseeritult asetseva silindrilise sisepinnaga staatori rõnga telje suhtes ekstsentriliselt paikneb pumba rootor, mis kinnitub veovõllile. Rootorisse on töödeldud pilud, mis asetsevad raadiuse suuna suhtes rootori pöörlemissuunas 12–14° kaldu. Piludes paiknevad labad. Rootor on telje suunas tihendatud analoogiliselt hammasrataspumba tihendusketastega. Tihendusketaste sisse on töödeldud vedeliku sisse- ja väljavoolukanalid. Labad saavad rootori piludes vabalt liikuda. Rootori pöörlemisel surutakse labad tsentrifugaaljõu toimel vastu staatori tööpinda. Rootori telje ja staatori telje ekstsentrilisuse tõttu hakkavad labad rootori pöörlemisel piludes edasi tagasi liikuma. Selle tulemusena muutub kahe laba, staatori ja rootori pinna vahele jääva tööruumi ruumala. Kui staatori ja rootori vahekaugus suureneb, liiguvad labad väljapoole, tööruum suureneb ning seal tekib vaakum. Samal ajal liigub tööruum kohakuti kanaliga tihenduskettas, mis on ühendatud paagiga ja tööruum täitub vedelikuga. Edasisel rootori pöörlemisel hakkab kaugus rootori ja staatori vahel vähenema ja labad surutakse pesadesse tagasi. Tööruum on selleks ajaks jõudnud teise kanali kohale tihenduskettas, mille kaudu surutakse vedelik pumbast välja. Nii toimub igas tööruumis rootori ühe pöörde jooksul üks imemis-surumistakt. Kuna vedeliku surve toimib ainult pumba ühes pooles, langeb veovõlli laagritele tasakaalustamata jõud, siit ka pumba nimetus: tasakaalustamata pump.
Tasakaalustatud pump
Tasakaalustatud pump töötab samal põhimõttel. Erinevus seisneb selles, et staator on ovaalse tööpinnaga ja rootori telg paikneb staatori teljel. Labade radiaalne liikumine saadakse staatori tööpinna raadiuse muutumisest. Selline pump annab ühe pöörde jooksul kaks töötsüklit ja kuna survetsoonid paiknevad diametraalselt, siis seal tekkivad survejõud veovõllile tasakaalustuvad, siit nimetus tasakaalustatud pump.
Reguleeritav labapump
Reguleeritavad labapumbad on oma ehituselt tasakaalustamata pumbad. Nad võimaldavad eelreguleerimist suurimale tootlikkusele antud häälestuse korral ja lisaks pumba tootlikkuse reguleerimist pumba töö ajal vastavalt süsteemi hetketarbimisele.
Kergejõustik 2004. aasta suveolümpiamängudel
thumb|340px|Panoraam olümpiastaadionist 2004. aasta suveolümpiamängude kergejõustikuvõistlused toimusid 18.–29. augustini 2004.
Kergejõustikuvõistlused algasid 18. augustil, kui Olümpias ajaloolisel antiikolümpiamängude staadionil toimus nii naiste kui ka meeste kuulitõuge. Sellel staadionil võistlesid kergejõustiklased viimati 1619 aastat tagasi. Ateena olümpiastaadionil algas kergejõustikuprogramm 20. augustil.
Võistlusalad
Meeste võistlusprogramm koosnes 24 alast (100 m, 200 m, 400 m, 800 m, 1500 m, 5000 m ja 10 000 m jooks, maraton, 4x100 m ja 4×400 m teatejooks, 110 m ja 400 m tõkkejooks, 3000 m takistusjooks, 20 km ja 50 km käimine, kaugushüpe, kolmikhüpe, kõrgushüpe, teivashüpe, kuulitõuge, kettaheide, vasaraheide, odavise ja kümnevõistlus. Naised võistlesid 22 alal: eespool nimetatud aladest ei olnud neil kavas takistusjooksu ja 50 km käimist ning kümnevõistluse asemel toimus seitsmevõistlus.
Eestlaste osalemine
Naistest täitsid Ateena A- või B-normi neli naissportlast: kettaheitja Eha Rünne, maratonijooksja Jane Salumäe, 400 m jooksja Egle Uljas ning odaviskaja Moonika Aava. Olümpianormi täitis ka seitsmevõistleja Larissa Netšeporuk, kes Ateena olümpiamängudel ei startinud tervislikel põhjustel.
Meeskergejõustiklasi oli Eestil võistlemas 11: kümnevõistlejad Erki Nool, Kristjan Rahnu ja Indrek Turi, odaviskaja Andrus Värnik, kettaheitjad Gerd Kanter ja Aleksander Tammert, kolmikhüppaja Lauri Leis, kõrgushüppaja Marko Aleksejev, 110 m tõkkejooksja Tarmo Jallai, maratoonar Pavel Loskutov ja kuulitõukaja Taavi Peetre.
100 m jooks
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 82 Riike : 62 Maailmarekord: 9,79 Maurice Greene, USA (16. juuni 1999, Ateena) Olümpiarekord: 9,84 Donovan Bailey, Kanada (27. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 9,87 Maurice Greene, USA (23. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Veerandfinaal-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Finaal: 26. august Osavõtjaid: 54 Riike : 41 Maailmarekord: 19,32 Michael Johnson, USA (1. august 1996, Atlanta) Olümpiarekord: 19,32 Michael Johnson, USA (1. august 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 20,09 Konstantínos Kentéris, Kreeka (28. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Veerandfinaal-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 62 Riike : 48 Maailmarekord: 43,18 Michael Johnson, USA (26. august 1999, Sevilla) Olümpiarekord: 43,49 Michael Johnson, USA (25. september 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 43,84 Michael Johnson, USA (25. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Finaal: 28. september Osavõtjaid: 72 Riike : 58 Maailmarekord: 1.41,11 Wilson Kipketer, Taani (24. august 1997, Köln) Olümpiarekord: 1.42,58 Vebjørn Rodal, Norra (31. juuli 1996 Atlanta) Olümpiavõitja 1996: 1.42,58 Vebjørn Rodal, Norra (31. juuli 1996 Atlanta) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
1500 m jooks
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 38 Riike: 26 Maailmarekord: 3.26,00 Hicham El Guerrouj Maroko, (14. juuli 1998, Rooma) Olümpiarekord: 3.32,07 Noah Ngeny Kenya, (29. september 2000, Sydney) Olümpiavõitja 2000: 3.32,07 Noah Ngeny Kenya Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaal--Finaal <br style="clear:both;" />
10 000 m jooks
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 24 Riike: 14 Maailmarekord: 26.20,31 Kenenisa Bekele Etioopia, (8. juuni 2004, Ostrava) Olümpiarekord: 27.07,34 Haile Gebrselassie Etioopia, (29. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 27.07,34 Haile Gebrselassie Etioopia Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Maraton
Finaal: 29. august Osavõtjaid: 101 Riike: 59 Maailmarekord: 2:04.55 Paul Tergat Kenya, (28. september 2003, Berliin) Olümpiarekord: 2:09.21 Carlos Lopes Portugal, (12. august 1984, Los Angeles) Olümpiavõitja 2000: 2:10.11 Gezahgne Abera Etioopia Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
4×100 m teatejooks
Finaal: 28. august Osavõtjaid: 65 Riike: 16 Maailmarekord: 37,40 USA (6. august 1992, Barcelona) Michael Marsh, Leroy Burrell, Dennis Mitchell, Carl Lewis Olümpiarekord: 37,40 USA (6. august 1992, Barcelona) Michael Marsh, Leroy Burrell, Dennis Mitchell, Carl Lewis Olümpiavõitja 2000: 37,61 USA Jonathan Drummond, Bernard Williams, Brian Lewis, Maurice Greene Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
4×400 m teatejooks
Finaal: 28. august Osavõtjaid: 68 Riike: 16 Maailmarekord: 2:54.20 USA (22. juuli 1998, Uniondale) Jerome Young, Antonio Pettigrew, Tyree Washington, Michael Johnson Olümpiarekord: 2:55.74 USA (8. august 1992, Barcelona) Andrew Valmon, Michael Johnson, Quincy Watts, Steve Lewis Olümpiavõitja 2000: 2.58,68 Nigeeria Clement Chukwu, Jude Monye, Sunday Bada, Enefiok Udo-Obong Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
110 m tõkkejooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: 47 Riike: 34 Maailmarekord: 12,91 Colin Jackson Suurbritannia, (20. august 1993, Stuttgart) Olümpiarekord: 12,95 Allen Johnson USA, (29. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 13,00 Anier Garcia Kuuba, (25. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Veerandfinaal-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
3000 m takistusjooks
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 39 Riike: 25 Maailmarekord: 7.55,28 Brahim Boulami Maroko, (24. august 2001, Brüssel) Olümpiarekord: 8.05,52 Julius Kariuki Kenya, (30. september 1988, Seoul) Olümpiavõitja 2000: 8.21,43 Reuben Kosgei Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
20 km käimine
Finaal: 20. august Osavõtjaid: 48 Riike: 28 Maailmarekord: 1:17.21 Jefferson Pérez Ecuador, (23. august 2003, Pariis) Olümpiarekord: 1:18.59	 Robert Korzeniowski Poola, (22. september 2000, Sydney) Olümpiavõitja 2000: 1:18.59  Robert Korzeniowski Poola Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
50 km käimine
Finaal: 27. august Osavõtjaid: 54 Riike: 29 Maailmarekord: 3:35.29 Deniss Nižegorodov NSVL, (13. juuni 2004, Tšeboksarõ) Olümpiarekord: 3:38.29 Vjatšeslav Ivanenko NSVL, (30. september 1988, Seoul) Olümpiavõitja 2000: 3:42.22 Robert Korzeniowski Poola (29. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
Kõrgushüpe
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 38 Riike: 27 Maailmarekord: 2.45 Javier Sotomayor Kuuba, (27. juuli 1992, Salamanca) Olümpiarekord: 2.39 Charles Austin USA, (28. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 2.35 Sergei Kljugin Venemaa (24. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Teivashüpe
Finaal: 27. august Osavõtjaid: 39 Riike: 25 Maailmarekord: 6.14 Sergei Bubka Ukraina, (31. juuli 1994, Sestriere) Olümpiarekord: 5.92 Jean Galfione Prantsusmaa, (2. august 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 5.90 Nick Hysong USA (29. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kolmikhüpe
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 47 Riike: 35 Maailmarekord: 18.29 Jonathan Edwards Suurbritannia, (7. august 1995, Göteborg) Olümpiarekord: 18.09 Kenny Harrison USA, (27. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 17.71 Jonathan Edwards Suurbritannia (25. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kuulitõuge
Finaal: 18. august Osavõtjaid: 39 Riike: 26 Maailmarekord: 23.12 Randy Barnes USA, (20. mai 1990, Los Angeles) Olümpiarekord: 22.47 Ulf Timmermann Saksa DV, (23. september 1988, Seoul) Olümpiavõitja 2000: 21.29 Arsi Harju Soome (22. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kettaheide
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 39 Riike: 26 Maailmarekord: 74.08 Jürgen Schult Saksa DV, (6. juuni 1986, Neubrandenburg) Olümpiarekord: 69.40 Lars Riedel Saksamaa, (31. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 69.30 Virgilijus Alekna Leedu (25. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Vasaraheide
Finaal: 22. august Osavõtjaid: 35 Riike: 24 Maailmarekord: 86.74 Juri Sedõhh NSVL, (30. august 1986, Stuttgart) Olümpiarekord: 84.80 Sergei Litvinov NSVL, (26. september 1988, Seoul) Olümpiavõitja 2000: 80.02 Szymon Ziółkowski Poola (24. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal Algselt võitis võistluse ungarlane Adrián Annus, kuid ta diskvalifitseeriti pärast seda, kui ta tunnistati süüdi dopingukontrollis proovi rikkumises. Algne teine Koji Murofushi kuulutati vastavalt 2004. aasta olümpiavõitjaks. Algselt võitis pronksmedali Ivan Tsihhan. Annuse diskvalifitseerimisega tõusis Tsihhan hõbemedalile. Kuid ta diskvalifitseeriti 2012. aastal pärast seda, kui tema 2004. aasta proovide kordustest oli metandienooni suhtes positiivne. Tsihhan taandus 2012. aasta suveolümpiamängudelt. Võeti vastu otsus tema medal vabastada, jättes ainsad medalimehed Murofushi kullaga ja Türgi Eşref Apak pronksiga. Olümpiapronksile tõstetavale sportlasele, valgevenelasele Vadim Devjatovskile, oli Rahvusvaheline Olümpiakomitee juba varem esitanud 2008. aasta suveolümpiamängudel dopinguga seotud süüdistuse. <br style="clear:both;" />
Odavise
Finaal: 28. august Osavõtjaid: 33 Riike: 23 Maailmarekord: 98.48 Jan Železný Tšehhi, (25. mai 1996, Jena) Olümpiarekord: 90.17 Jan Železný Tšehhi, (23. september 2000, Sydney) Olümpiavõitja 2000: 90.17 Jan Železný Tšehhi Ametlikud tulemused: Kvalifikatsioon-Finaal <br style="clear:both;" />
Kümnevõistlus
Finaal: 23.–24. august Osavõtjaid: 39 Riike: 26 Maailmarekord: 9026 Roman Šebrle Tšehhi, (26.–27. mai 2001, Götzis) Olümpiarekord: 8847 Daley Thompson Suurbritannia, (8.–9. august 1984, Los Angeles) Olümpiavõitja 2000: 8641 Erki Nool Eesti (27.28. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
100 m jooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 63 Riike: 51 Maailmarekord: 10,49 Florence Griffith-Joyner USA, (16. juuli 1988, Indianapolis) Olümpiarekord: 10,62 Florence Griffith-Joyner USA, (24. september 1988, Seoul) Olümpiavõitja 2000: Võitja Marion Jones diskvalifitseeriti Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Veerandfinaal-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
200 m jooks
Finaal: 25. august Osavõtjaid: 43 Riike: 32 Maailmarekord: 21,34 Florence Griffith-Joyner USA, (29. september 1988, Seoul) Olümpiarekord: 21,34 Florence Griffith-Joyner USA, (29. september 1988, Seoul) Olümpiavõitja 2000: 22,27 Pauline Davis-Thompson Bahama (28. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Veerandfinaal-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
400 m jooks
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 42 Riike: 31 Maailmarekord: 47,60 Marita Koch Saksa DV, (6. oktoober 1985, Canberra) Olümpiarekord: 48,25 Marie-José Pérec Prantsusmaa, (29. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 49,11 Cathy Freeman Austraalia (25. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaal-Finaal 400 m eeljooksude neljandas jooksus tuli rajale Eesti rekordiomanik, 19-aastane Egle Uljas, kelle olümpiadebüüt sai suurepärase alguse. Uljas läbis staadioniringi ajaga 51,91, mis on eelmisest Eesti tippajast 0,2 sekundit parem ja jõudis selle ajaga poolfinaali 24 parema sekka. <br style="clear:both;" />
800 m jooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 43 Riike: 36 Maailmarekord: 1.53,28 Jarmila Kratochvílová, Tšehhoslovakkia (26. juuli 1983 München) Olümpiarekord: 1.53,43 Nadežda Olizarenko, NSVL (27. juuli 1980 Moskva) Olümpiavõitja 2000: 1.56,15 Maria Mutola Mosambiik (25. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
5000 m jooks
Finaal: 23. august Osavõtjaid: 41 Riike: 28 Maailmarekord: 14.24,68 Elvan Abeylegesse, Türgi (11. juuni 2004, Bergen) Olümpiarekord: 14.40,79 Gabriela Szabo, Rumeenia (25. september 2000, Sydney) Olümpiavõitja 2000: 14.40,79 Gabriela Szabo, Rumeenia Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
10 000 m jooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: 31 Riike: 20 Maailmarekord: 29.31,78 Wang Junxia, Hiina (8. september 1993 Peking) Olümpiarekord: 30.17,49 Derartu Tulu, Etioopia (30. september 2000 Sydney) Olümpiavõitja 2000: 30.17,49 Derartu Tulu, Etioopia Ametlikud tulemused: Finaal <br style="clear:both;" />
4x100 m teatejooks
Finaal: 27. august Osavõtjaid: 65 Riike: 16 Maailmarekord: 41,37 Saksa DV (6. oktoober 1985, Canberra) Silke Gladisch, Sabine Rieger, Ingrid Auerswald, Marlies Göhr Olümpiarekord: 41,60 Saksa DV (1. august 1980, Moskva) Romy Müller, Bärbel Wöckel, Ingrid Auerswald, Marlies Göhr Olümpiavõitja 2000: 41,95 Bahama (30. september 2000, Sydney) Sevatheda Fynes, Chandra Sturrup, Pauline Davis-Thompson, Debbie Ferguson Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
4x400 m teatejooks
Finaal: 28. august Osavõtjaid: 71 Riike: 16 Maailmarekord: 3.15,17 NSVL (1. oktoober 1988, Seoul) Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Pinigina, Olga Brõzgina Olümpiarekord: 3.15,17 NSVL (1. oktoober 1988, Seoul) Tatjana Ledovskaja, Olga Nazarova, Marija Pinigina, Olga Brõzgina Olümpiavõitja 2000: 3.22,62 USA Jearl Miles Clark, Monique Hennagan, Marion Jones, LaTasha Colander (30. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Finaal <br style="clear:both;" />
100 m tõkkejooks
Finaal: 24. august Osavõtjaid: 37 Riike: 23 Maailmarekord: 12,21 Yordanka Donkova Bulgaaria, (20. august 1988, Stara Zagora) Olümpiarekord: 12,38 Yordanka Donkova Bulgaaria, (30. september 1988, Seoul) Olümpiavõitja 2000: 12,65 Olga Šišigina Kasahstan Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" />
400 m tõkkejooks
Finaal: 25. august Osavõtjaid: 33 Riike: 25 Maailmarekord: 52,34 Julija Petšenkina Venemaa, (8. august 2003, Tuula) Olümpiarekord: 52,82 Deon Hemmings Jamaica, (31. juuli 1996, Atlanta) Olümpiavõitja 2000: 53,02 Irina Privalova Venemaa (27. september 2000, Sydney) Ametlikud tulemused: Eeljooksud-Poolfinaal-Finaal <br style="clear:both;" /> World record	 (RUS)	 s, Russia	8 August Olympic record	 (JAM)	 s, United States	31 July
Kaugushüpe
Finaal: 27. august Maailmarekord: 7.52 Galina Tšistjakova (NSVL) (11. juuni 1988 Leningrad) Olümpiarekord: 7.40 Jackie Joyner-Kersee (USA) (12. september 1988 Seoul) Võistlejaid: 39
Kolmikhüpe
Finaal: 23. august Maailmarekord: 15.50 Inessa Kravets (Ukraina) (10. august 1995 Göteborg) Olümpiarekord: 15.33 Inessa Kravets (Ukraina) (4. august 1996 Atlanta) Võistlejaid: 33
Kõrgushüpe
Finaal: 28. august Maailmarekord: 2.09 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (30. august 1987 Rooma) Olümpiarekord: 2.05 Stefka Kostadinova, Bulgaaria (3. august 1996 Atlanta) Võistlejaid: 34
Kuulitõuge
Naiste kvalifikatsioonist pääses enamik favoriitidest finaali. Nimekaim edasisest konkurentsist väljalangeja oli kolmekordne maailmameister, sakslanna Astrid Kumbernuss. Kvalifikatsiooni parim oli Valgevene sportlane Nadežda Ostaptšuk tulemusega 19,69 meetrit.
Naiste kuulitõukevõistluse esikoha sai alguses venelanna Irina Koržanenko tulemusega 21,06, kuid ta andis hiljem positiivse dopinguproovi ja olümpiavõitjaks nimetati kuubalanna Yumileidi Cumba.
Kettaheide
Finaal: 21. august Maailmarekord: 76.80 Gabriele Reinsch (Saksa DV) (9. juuli 1988 Neubrandenburg) Olümpiarekord: 72.30 Martina Hellmann (Saksa DV) (29. september 1988 Seoul) Võistlejaid: 42
Vasaraheide
Finaal: 25. august Maailmarekord: 76.07 Mihaela Melinte (Rumeenia) (29. august 1999 Rudlingen) Olümpiarekord: 73.71 Olga Kuzenkova (Venemaa) (23. august 2004 Ateena) Võistlejaid: 48
Odavise
Finaal: 27. august Maailmarekord: 71.54 Osleidys Menéndez (Kuuba) (1. juuli 2001 Rethimnon) Olümpiarekord: 68.91 Trine Hattestad (Norra) (30. september 2000 Sydney) Võistlejaid: 45
Seitsmevõistlus
Finaal:20.–21. august Maailmarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, USA (Seoul 24. september 1988) Olümpiarekord: 7291 Jackie Joyner-Kersee, USA (Seoul 24. september 1988) Võistlejaid: 34
Veebirakendus
Veebirakendus on arvutitarkvara või programm, mida hoitakse veebiserveris ning mida saab kasutada interneti kaudu veebibrauserite abil. Veebirakendust ei pea alla laadima, vaid saab kasutada võrgus igal ajal, eeldades, et on olemas internetiühendus ja veebibrauser.
Arhitektuur
Veebirakenduse arhitektuur kirjeldab rakenduse, serveri ja andmebaasi vahelist suhtlust. Rakenduse arhitektuur peab tagama programmi efektiivse töö, aga samas ka selle turvalisuse ja kasutaja mugavuse.
Veebirakendus koosneb peamiselt kahest osast: kliendipoolne kood ja serveripoolne kood.
Veebirakendusi luuakse enamasti veebibrauserite toetatud keeltega nagu HTML, CSS ja JavaScript. Need keeled on peamiselt rakenduse kasutajapoolne osa ehk frontend – kõik, mida kasutaja visuaalselt näeb ja kasutada saab. Teine pool veebirakendusel on tema tööloogika ja funktsioonid ehk serveri- ja andmebaasipoolne kood. Seda osa nimetatakse backend’iks. Backend’is saadakse infot kasutajalt ehk frontend’ist, antud infot töödeldakse vastavalt koodi loogikale ja andmebaasist saadud andmetele ning soovitud teave saadetakse tagasi kasutajale. Backend’i arenduseks on aga rohkem võimalusi kui frontend’il. Enamik tänapäeval kasutatavaid programmeerimiskeeli toetavad veebirakenduse backend-arendust, näiteks Java, Python, C#, PHP, SQL, JavaScript ja paljud teised.
Veebirakenduse tööloogika
Kirjeldatud protsess toimub peaaegu iga kord, kui kasutaja midagi veebirakenduses teeb.
Ajalugu
Algselt olid veebilehed ainult HTML-vormingus tekstdokumendid. Veebilehtedel ei saanud midagi muud teha, kui ainult infot lugeda. Veebirakendused, mis pakkusid rohkem, vajasid kasutamiseks igale operatsioonisüsteemile lisatarkvara installimist, mis oli ebaefektiivne ja aeganõudev. Mida aeg edasi, seda interaktiivsemaks veebilehed ja –rakendused muutusid, milles mängisid suurt rolli programmeerimiskeelte CSS ja JavaScript kasutusele võtmine.
1993. aastal võeti kasutusele HTML-keel, millega sai veebibrauseris kuvada teksti. Esimesed veebilehed koosnesidki ainult HTML-kodeeringust, mille sisu oli staatiline ehk tekst oli sisse kodeeritud. 1994. aastal sai alguse programmeerimiskeel CSS (Cascading Style Sheets), mis aitas veebiarendajatel veebilehti kujundada.
Parvlaev
pisi|"[[Color Magic" Kielis (2007, tollal suurim parvlaev)]] Parvlaev on autotekiga reisilaev, mida kasutatakse liinireisideks.
Veebirakendus
Ajalugu
Üks kõige olulisem aasta veebirakenduste jaoks oli 1995, kui avaldati programmeerimiskeel JavaScript. JavaScript tõi väga palju uusi võimalusi rakenduse kasutajapoolse liidese arendamiseks. Tänu JavaScriptile sai veebilehele hakata lisama interaktiivseid elemente ning kasutajakogemus muutus kiiremaks, sest töö hakkas toimuma ka kasutajapoolses rakenduses mitte ainult serveri poolel.
1996. aastal tutvustati Macromedia Flashi, mis tõi veebirakenduse loomisesse animatsioonid. See andis lükke veebirakendustele kui mängudele. 1999. aastal hakati Javas veebirakendusi looma. Alates 2005. aastast on kasutusel Ajaxi mudel, mis tõi veebiarendusse asünkroonsuse, mis võimaldab kasutajal teha mitut tegevust samal ajal nii, et kogu rakenduse kood ei ole ühel ajal hõivatud. Rakendused olid nüüd kiiremad ja paremad. 2014. aastal avaldati HTML5 ehk HTML viies versioon. Uus versioon andis arendajatele veel rohkem võimalusi eri veebitehnoloogiaid omavahel ühendada.
Parvlaev
Vene keele eeskujul on riigisiseste laevaliinide parvlaevu kõnekeeles kõlalise sarnasuse põhjal nimetatud ka praamideks (vene паром tähendab parvlaeva), sest aastakümneid saarte laevaliiklust korraldanud Eesti Merelaevanduse töökeel oli vene keel.
Veebirakendus
Ajalugu
Tänapäeval on veebiarenduseks ja rakenduste loomiseks mitmeid võimalusi ja meetodeid. Enamikul programmeerimiskeeltel on oma raamistik, millega saab veebirakendusi luua. Veebirakenduste tehnoloogiate tulevik on üsna helge, sest aina rohkem luuakse vahendeid, mille abil on võimalik nii kasutaja kui ka arendaja kogemus võimalikult kiireks ja lihtsaks muuta.
Veebirakenduse arendamise meetodid
Veebirakenduste loomiseks on palju meetodeid. Tuntuimad neist on kose meetod (Waterfall method), kiirmeetod (Agile method), Scrum-meetod (Scrum method), ekstreemne meetod (Extreme programming) ja salemeetod (Lean method).
Parvlaev
Iseloomustus
Parvlaev – autotekiga reisilaev – on eeskätt Põhjamaade rahvusvahelistel liinidel levinud laevatüüp, aga on kasutusel ka siseliinidel, enamasti saarte ja mandri vahel. Reisijate arv võib sõltuda sellest, kas tegu on päevaste või öiste liinidega, mil reisijad vajavad kajutikohti. Suurtel parvlaevadel on umbes 2500 reisijakohta ja kui tegu on päevaste reisidega, siis on sama suures laevakeres rohkem autokohti.
Veebirakendus
Veebirakenduse arendamise meetodid
Kose meetod on rangete etappidega arendusmeetod. Kose meetodis ei alustata uut etappi enne, kui eelmine ei ole lõpetatud. Arengumeetodi struktuur algab analüüsist, millele järgneb disainietapp, teostamine, testimine ja viimasena hooldusetapp.
Parvlaev
Iseloomustus
pisi|[[Ro-pax-laev "Petersburg"]]
Meresõiduohutusreeglite järgi peavad nii sõiduki juht kui reisijad parvlaevaga sõitmise ajaks sõidukist lahkuma. Üldjuhul on keelatud sõidu ajal autotekile minna. Ent lühiliinidel on sageli vastupidi – sõitjad jäävad meresõidu ajaks autosse.
Veebirakendus
Veebirakenduse arendamise meetodid
Salemeetod üritab võimalikult kiiresti, aga ressursside säästlikult rakenduse valmis saada.
Parvlaev
Iseloomustus
Rahvusvahelisi liine on avatud ka selleks, et vältida piiriületusi ja viisaprobleeme maismaal. Seetõttu avas näiteks Tallink 1994. aastal liini Tallinn–Travemünde, sama eesmärki täidavad ka ro-pax-laevaliinid Peterburi–Kaliningrad ja Ust-Luga sadam–Sillamäe. Ükski neist liinidest enam ei tegutse.
Veebirakendus
Veebirakendus vs. veebileht
Veebirakendus on arvutitarkvara või programm, mis on kasutatav veebibrauseri kaudu. Veebilehel on staatilisem sisu, mida saab lugeda veebibrauseri abil. Piir nende kahe vahel ei ole siiski konkreetselt ära määratud.
Parvlaev
Iseloomustus
pisi|Läänemere põhjaosa pikim parvlaev "Galaxy"
Veebirakendus
Veebirakendus vs. veebileht
Veebirakenduse erinevus veebilehest: