cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
’Omar Khayyām
pisi|’Omar Khayyām (pilt pärineb 20. sajandist, autor A. Venediktov). ’Omar Khayyām (pärsia keeles عمر خیام (’Omar-e Khayyām); eesti keeles kasutatud nimekuju Umar Hajjam; ehk Ghiyās ol-Dīn Ab'ol-Fath Omār Ibn Ebrāhīm Khayyām Neyshābūrī, (pärsia keeles: غیاث الدین ابو الفتح عمر بن ابراهیم خیام نیشابوری )(18. mai 1048 Neyshābūr, Iraan - 4. detsember 1131, Neyshābūr, Iraan) oli pärsia luuletaja, matemaatik, filosoof ja astronoom.
Khayyām sündis Kirde-Iraanis (tollases Pärsias) Neyshābūris ning veetis suurema osa elust Karakhaniidide dünastia ja Seldžukkide õukondades ajastul, millesse jäi ka Esimene ristisõda.
Matemaatikuna tuntakse teda peamiselt töö poolest kuupvõrrandite liigituse ja lahendusmeetodite vallas, kus ta pakkus välja geomeetrilised lahendused koonuslõigete abil. Astronoomina lõi ta Džalali kalendri - päikesekalendri, milles on väga täpne 33-aastane tsükkel lisa-aastate jaoks. Kuna selles tekib ühepäevane viga alles 5000 aastaga, oli see täpsem kui 1582. aastast pärinev Gregoriuse kalender, milles ühepäevane viga tekib 3330 aastaga
Luules teatakse Khayyāmi peamiselt nelikvärsside rubaiide järgi. Eesti keelde on neid tõlkinud Haljand Udam, populaarseima inglise tõlke autor oli Edward FitzGerald.
Vladimir Steržakov
Vladimir Aleksandrovitš Steržakov (vene keeles Владимир Александрович Стержаков; sündinud 6. juunil 1959 Tallinnas ) on vene teatri- ja filminäitleja.
Pärast 9. klassi lõpetamist astus ta Tallinnas Riikliku Vene Draamateatri õppestuudiosse. Selle lõpetamise järel suundus ta Moskvasse, kus pääses õppima teatrialasesse kõrgkooli.
Pärast Moskva Kunstiteatri Stuudiokooli lõpetamist 1981. aastal võeti ta mängima Gorki-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri näitetruppi. Pärast Kunstiteatri pooldumist kaheks iseseisvaks teatriks 1987. aastal jätkas ta Tšehhovi-nimelise Moskva Akadeemilise Kunstiteatri trupis, kust aga lahkus 2001. aastal konflikti tõttu teatri kunstilise juhi Oleg Tabakoviga. Sestsaadik tegutseb ta vabakutselisena.
1986. aastal debüteeris Steržakov filminäitlejana. Kokku on ta mänginud enam kui 180 mängufilmis ja seriaalis. Ta on rohkesti mänginud reklaamis.
Isiklikku
Steržakov elab perega Moskvas. Peres kasvab kaks poega.
Vladimir Steržakovi isa võttis osa Teisest maailmasõjast, sõdis Baltikumis ja jäi pärast sõda elama Eestisse.
Alla Pugatšova
pisi|[[1976 ]] Alla Borissovna Pugatšova (vene keeles Алла Борисовна Пугачёва; sündinud 15. aprillil 1949 Moskvas) on vene poplaulja ja muusikaprodutsent.
Lauljatar on teinud koostööd paljude kodu- ja välismaiste heliloojate ja esinejatega. Näiteks on talle laule kirjutanud heliloojad Aleksandr Zatsepin ja Raimonds Pauls. Juulis 1979 andis ta Moskvas kontserdi koos prantsuse laulja Joe Dassiniga. 1986 algas koostöö saksa helilooja Udo Lindenbergiga.
1988 asutas Pugatšova teatristuudio «Театр Песни» ('lauluteater'). Selle kunstilise juhina organiseeris ta hulgaliselt ringreise NSV Liidu linnades. Sellest stuudiost on välja kasvanud mitu hilisemat estraaditähte: Filipp Kirkorov, Vladimir Presnjakov, Kristina Orbakaite jt.
1997. aastal esindas ta Venemaad Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Primadonna" ("Примадонна"). Festivali lõppkontserdil sai ta 33 punktiga 15. koha.
2005 hakkas ta koos helilooja Igor Krutoiga korraldama festivali «Песня года» ('aasta laul'), samast aastast on ta igasuvise Jūrmala laulufestivali Uus Laine («Новая Волна») ametlik muusa.
Paljudes endise NSV Liidu linnades tegutsevad Pugatšova austajate klubid.
Аlla Pugatšova on saanud palju autasusid ja aunimetusi.
1980. aastal valisid ajakirja «Советский экран» ('nõukogude ekraan') lugejad lauljatari aasta näitlejaks ja talle anti aunimetus – Vene NFSV teeneline kunstnik.
1985. aastal sai temast Vene NFSV rahvakunstnik ja 1991 NSV Liidu rahvakunstnik.
Teda on korduvalt valitud aasta parimaks lauljatariks, talle on antud ka nimetus "Elav legend" (1994).
Väljapaistva panuse eest kunsti arendamisse sai ta 1995. aastal Venemaa riikliku preemia.
1999 andis president Boriss Jeltsin Pugatšovale ordeni "Teenete eest isamaa ees. 2. järk".
5. märtsil 2009 teatas Pugatšova, et lõpetab kontserditegevuse lauljana.
60. sünnipäeva puhul andis Alla Pugatšova Moskvas mõned soolokontserdid. 7., 8. ja 9. aprillil 2009 toimusid juubelikontserdid Kremli palees, 15. aprillil aga Lužniki kontserdisaalis.
Toataimed
pisi Toataimed ehk toalilled on taimed, mida tavaliselt esteetilistel eesmärkidel kasvatatakse siseruumides (näiteks elutoas).
Tallinna Ehituskool
alt=|pisi|Tallinna Ehituskool (2017) pisi|Tallinna Ehituskool (2010)
Tallinna Ehituskool on kutsekool Tallinnas aadressil Pärnu maantee 162.
2014. aasta seisuga sai koolis õppida 9 erialal. Õppetöö toimub eesti ja vene keeles.
Ajalugu
Tallinna Ehituskool on asutatud 1947. aastal. Kool alustas tegevust Harjumaal Laitses Eesti Raadio saatekeskuse ehitamisel.
2013.–2014. aastal renoveeriti põhjalikult peamaja, lammutati vanad õppetöökojad ja ehitati asemele uus praktikahoone.
Gregorius
Gregorius on mehenimi.
Studio 60 on the Sunset Strip
"Studio 60 on the Sunset Strip" on USA telesari, mille tegevus toimub väljamõeldud meelelahutussaates "Studio 60 on the Sunset Strip" (lühendatult "Studio 60") kulisside taga.
Sarja looja on populaarse draamasarja "Presidendi meeskond" autor Aaron Sorkin ja produtsent Thomas Schlamme.
Suurte tootmiskulude ja väikese vaatajaskonna tõttu otsustas telestuudio NBC sarja tootmise juba pärast ühte hooaega lõpetada.
Nominatsioonid
Kuldgloobus
Satellite Awards
Writers Guild of America
Ulsan
Ulsan on keskalluvusega linn Lõuna-Koreas.
Räpina vald (1991)
Räpina vald oli vald Põlva maakonnas.
Ulsan
Linna pindala on 1055 km² ja elanike arv 1 012 000.
Räpina vald (1991)
Ajalugu
Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 21. novembri 1991 seadlusega kinnitati Alaküla valla omavalitsuslik staatus, millega likvideeriti Alaküla külanõukogu. Eesti Vabariigi Ülemnõukogu Presiidiumi 12. detsembri 1991 seadlusega nimetati Alaküla vald ümber Räpina vallaks.
Ulsan
Välislingid
🇰🇷
Räpina vald (1991)
Ajalugu
28. detsembril 2016 kinnitasid Meeksi, Veriora ja Räpina valla volikogud ühinemislepingu. 17. oktoobril 2017 tekkis valdade ühinemisel uus omavalitsusüksus – Räpina vald, mis on ühinenud omavalitsusüksuste õigusjärglane.
Vallavanemad
Räpina vallavanemad on olnud:
Aga lipp
thumb|Aga lipp
Aga lipp on Venemaa koosseisu kuuluva Aga Burjaadi autonoomse ringkonna lipp.
Lipu kirjeldus
Aga Burjaadi autonoomse ringkonna lipuks on ristkülikukujuline kangas, mis on jagatud kolmeks võrdseks vertikaalseks laiuks, vardapoolne väli on sinine, keskmine kollane ning lehvipoolne valge. Sinise välja ülaosas on kollane sümbol - sojombo, mis koosneb tuleleegist, päikesest ja kuust. Sojombo kõrgus moodustab 1/3 ning ringi (päikese) diameeter 1/6 lipu kõrgusest.
Lipu ametlikud proportsioonid on 2:3.
Sümbolite tähendused
Sinine sümboliseerib igavikku, vabadust, looduse puhtust, austust, sõbralikke suhteid, inimestevahelist rahu ja üksmeelt, sügavat austust ja lugupidamist vanemate vastu, õnnistust, õnne.
Valge sümboliseerib õiglust, mõtete puhtust, heaolu, rikkust ning uue algust.
Sojombo on tule sümbol, mongolikeelsed rahvad peavad tuld elu allikaks ning suhtuvad sellesse suure austusega.
Aga lipp aastatel 1996–2001
thumb|Aga lipp aastatel 1996–2001
Nancy Marchand
pisi|Nancy Marchand 1977. aastal Nancy Lou Marchand (19. juuni 1928 Buffalo, New Yorgi osariik – 18. juuni 2000) oli ühe Kuldgloobuse ja nelja Emmyga pärjatud USA näitleja.
Marchandil oli pikk ja edukas näitlejakarjäär ka teatrilaval, sealhulgas Broadwayl. 1994. aastal oli ta Tony auhinnale nomineeritud rollide eest lavastustes "The White Liars" ja "Black Comedy".
Saône
Saône (hääldub son) on jõgi Prantsusmaal, Rhône'i parempoolne lisajõgi.
Jõe pikkus on 473 km ja valgla 29 950 km². Suudmele lähemad 407 kilomeetrit on jõgi kanaliseeritud. Jõe vooluhulk suudmes on 480 m³/s.
Saône algab Lorraine'is umbes 405 meetri kõrgusel merepinnast. Kõigest mõne kilomeetri võrra põhja pool algab Meuse, mis suubub Hollandis Põhjamerre. Saône voolab valdavalt lõunasse. Varsti pärast allikat ületab ta Franche-Comté piiri, seejärel suubub temasse vasakpoolne lisajõgi Lanterne. Edasi voolab Saône läbi Gray ja ületab Burgundia piiri, kus temasse suubub vasakult Ognon. Pärast Auxonne'i läbimist pöördub jõgi edelasse ning temasse suubuvad paremalt Tille ja vasakult Doubs. Chalon-sur-Saône'is pöördub Saône taas lõunasse ja voolab Bresse'i madalikul, kus temasse suubuvad paremalt Grosne ja siis, pärast Tournus' läbimist, vasakult Seille. Viimane on oma alamjooksul Rhône-Alpesi piirijõgi ja ka Saône voolab mõnda aega piirijõena. Sel ajal läbib ta Mâconi, temasse suubub vasakult Veyle. Pärast Crêches-sur-Saône'i läbimist voolab Saône juba täielikult Rhône-Alpesi provintsis. Ta läbib Belleville'i ja Villefranche-sur-Saône'i ning suubub Lyonis paremalt Rhône'i jõkke. Jõesuue on umbes 165 m kõrgusel merepinnast, mis teeb jõe languks 240 m. Jõe veed voolavad Rhône'i kaudu Vahemerre.
Silm
pisi|Inimese silma läbilõige pisi|[[Kassikakk|Kassikaku silm]] pisi|Suurendatud vaade kärbse liitsilmast Silm (ladina keeles oculus) on nägemiselund.
Saône
Jõe nimi on tulnud gallia jõejumalanna Souconna nimest. Roomlased nimetasid jõge Arar.
Silm
Silmaks laiemas tähenduses loetakse silmakoopa sisu ja silmalaugusid.
Silm või silmad on paljudel loomadel, sealhulgas inimesel. Isegi mõnel ainuraksel on valgustäpp, mis võimaldab eristada valgust pimedusest. Arenenud nägemine võimaldab kaugelt avastada nii toitu kui vaenlasi, samuti liigikaaslasi.
Paljudel loomadel on silmad paariselundid. Kaks silma võimaldavad paremat ruumilist nägemist kui üks.
Oscar Wilde (laev)
Laev valmis Wärtsilä Perno laevatehases Turus 1987. aastal ja sai nime Kronprins Harald. Ta kuulus algul ettevõttele Jahre Line ja sõitis liinil Oslo–Kiel. 1990 ühinesid ettevõtted Jahre Line, Norway Line ja Fred. Olsen Lines ettevõtteks Color Line. Laev jätkas samal liinil, üksnes värviti Color Line'i värvidesse.
2007. aasta jaanuaris müüdi laev Iirimaa ettevõttele Irish Ferries. Color Line tellis tema asemele veel suurema laeva "Color Magic". Viimase reisi Oslo–Kieli liinil tegi laev 31. augustil 2007. Seejärel ehitati laev ümber ja ta sõitis Rosslare'sse, kuhu saabus 21. novembril. Laev alustas sõitmist Rosslare–Cherbourgi liinil 30. novembril 2007, vahetades välja sellel liinil varem sõitnud laeva "Normandy".
Laeva veeväljasurve oli valmimise ajal 31 122 t, praeguseks on seda suurendatud 31 914 tonnini. Laev on 166,3 m pikk, 28,41 m lai ja süvisega 6,5 m. Laeva maksimumkiirus oli valmimise ajal 22 sõlme, hiljem suurendati seda 26 sõlmeni. Valmimise ajal mahutas laev 1440 reisijat, kellest igaühele oli magamiskoht, ja 700 autot, praegu mahutab ta 1458 reisijat ja 580 autot.
Silm
Silma sarvkestale langevad valguskiired läbivad silma eeskambri, murduvad silmaläätses, läbivad silma klaaskeha ja langevad silma tagaseinas olevale võrkkestale, millele moodustunud kujund edastatakse ajju ja töödeldakse.
Vanimad fossiilsed silmad on leitud alamkambriumi kivististest. Need on umbes 540 miljonit aastat vanad. Sel perioodil toimus evolutsioon eriti kiiresti ja seda perioodi nimetatakse kambriumi plahvatuseks. USA zooloog Andrew Parker on oletanud, et see ei ole juhuslik kokkusattumus, vaid silma teke võis põhjustada eluvormide kiire mitmekesistumise. Enne seda olid mõnel loomaliigil küll valgustundlikud rakud, kuid alles silma teke võimaldas kiiret liikumist ja orienteerumist.
Evolutsioonilises mõttes ei võta silma arenemine palju aega. Väikeste mutatsioonide looduslikule valikule allutamise modelleerimine näitab, et tõhusale fotopigmendile tuginev lihtne optiline meeleelund võib areneda keerukaks inimsilmasarnaseks elundiks umbes 400 000 aastaga. Maailmast on leitud nii tänapäevastelt kui väljasurnud liikidelt mitmesuguse arengutasemega nägemiselundeid, mistõttu silma arengufaasid on evolutsioonilises mõttes hästi jälgitavad. Evolutsiooniline surve silma arenemisele on sealjuures katkematu, sest mis tahes arenguetapil on pisut rohkem arenenud silmast enam kasu kui pisut vähem arenenud silmast.
Tänapäeval on silmadega loomi väga erinevates loomarühmades. Kõige tõenäolisemalt on silmad nendes loomarühmades arenenud üksteisest sõltumatult. "Loomade elu" kirjutab: "Kui paluda zooloogil tuua näide loomariigi arengu kõige hämmastavama joone kohta, siis ei viitaks ta inimese silmale (mis muidugi on imetlusväärne elund) ega kaheksajala silmale, vaid pööraks tähelepanu sellele, et need mõlemad, nii inimese kui ka kaheksajala silm, on väga sarnased. Nad pole sarnased mitte ainult ehituselt, vaid sageli ka välisilmelt."
Enamikul selgroogsete liikidel on kaks silma. Mõneti võib erandiks pidada tuataarat, mille pealael on halvasti arenenud kolmas silm ehk kiirusilm. See on kahekihiline, selle põhjas on valgustundlike rakkude kiht ja sellel midagi läätsetaolist. Kiirusilmaga saab tajuda päikesekiirgusest tingitud valgustatuse astet ning see aitab loomal koha ja asendi valimisega reguleerida kehatemperatuuri, kuid kujutiste eristamiseks see ei kõlba.
Mõnel loomal, näiteks mutil, on silmad taandarenenud ja kaetud nahaga. Taandarengu põhjustab elu täielikus pimeduses, kus midagi näha ei ole võimalik. Lihtsalt öine eluviis ei põhjusta nägemise halvenemist, vastupidi, sageli on öise eluviisiga loomad väga terase nägemisega, sest öösiti ei ole täielikult pime.
Mõnel loomal võimaldavad silmad tajuda värvi. Seda suudavad linnud ja paljud roomajad, kuid imetajatest üksnes vähesed rühmad, sealhulgas esikloomalised. Värvi aitavad tajuda silma võrkkestas paiknevad värvustundlikud kolvikesed. Värvitaju aitab sageli paremini avastada küpseid puuvilju, mis oli esikloomaliste põhiline toit, ja eristada neid toorestest.
Kaunase Žalgiris
Kaunase Žalgiris on Leedu kõige vanem ja tituleeritum korvpalliklubi.
Silm
Madudel
Mao silm on paariline silmakoopas paiknev ja talitlev nägemiselund. Silm koosneb silmamunast ja neid ümbritsevatest abielundeist. Mao silmad aitavad enamikul tänapäeva maolistest saakloomi näha (liikumatuid objekte nad harilikult ei jahi) ja ka ennast kaitsta. Üksnes osadel infraseltsi Scolecophidia kuuluvatel maoperekondadesse liigitatud kaevuva eluviisiga madudel on silmade nägemisfunktsioonid taandarenenud.
Silmamuna (bulbus oculi) moodustab silma optilise süsteemi koosnedes ka vesivedelikust, silmaläätsest ja klaaskehast.
Kaunase Žalgiris
Spordiühing Žalgiris loodi 1944. aastal ja sama aasta 13. oktoobril peeti esimesed võistlused. Esimest korda võitis Žalgirise meeskond NSV Liidu meistrivõistluste kuldmedalid 1947. aastal. Kokku tuli Žalgris NSV Liidu meistriks viiel korral (1947, 1951, 1985–1987), seitse korda tuli hõbedale (1949, 1952, 1980, 1983, 1984, 1988, 1989) ja kuus korda pronksile (1953–1956, 1973, 1978).
Silm
Madudel
Madude silmalääts erineb teiste roomajate omast. Fookuskaugus ehk akommodatsioon toimub mao silmas mitte silmaläätse kuju muutmise teel, mis on ümmargune ja kollase värvusega, vaid silmaläätse liikumise teel (silmasisene rõhk) võrkkestast kaugemale.
Kaunase Žalgiris
1981. osales Žalgiris esimest korda Euroopa karikavõitjate karikasarjas ja jõudis veerandfinaali. 1985. jõuti samas sarjas finaali, kus kaotati FC Barcelonale.
Silm
Madudel
Mao silmadel puudub kõvakestaluukeste võru.
Eesmine kamber sisaldab vesivedelikku ning tagumine kamber, klaaskeha silmaläätse taga, sisaldab klaaskehanestet.
Silmaläätse ümbritseb ripskeha, kuid ripslihas puudub. Ripskeha on ühenduses vöötmekesekiududega (fibrae zonulares) ja läheb üle võrkkestaks.
Mao silma katab väljast silmakilbis, ta paikneb külgvaates vaadatuna otse silma ees. Silmakilbis on läbipaistev, v.a kestamise ajal, siis muutub see piimjaks ja mao praktiliselt pimedaks. Silmakilbist varustavad toitainetega veresooned ja see uueneb koos ülejäänud nahaga kestamise ajal pidevalt. Silmakilbise morfoloogiat ja kirjeldust kasutatakse maoliste klassifikatsioonil.
Silmakilbis moodustub kokkukasvanud laugudest ja katab sarvkesta. Madudel on tuvastatud silma sarvkest embrüonaalses arengujärgus, juba 3-nädalastel hariliku nastiku embrüotel.
Sarvkesta niisutamise ja toitmise eest hoolitsevad Harderi näärme õlijad eritised. See niisutab silmakilbist ja sarvkesta ning suubuvad nina-pisarajuhadesse ja nende kaudu Jacobsoni elundisse ja edasi suuõõnde.
Madudel esineb pisarakanalikeste anatoomias varieeruvusi, nii suubuvad Harderi näärmed harilikul nastikul otse pisarakanalikestesse, kuid osadel madudel suubuvad harunenud väiksemad pisarakanalikesed silmakilbise tagusesse ruumi (silma eesmine kamber) ja seejärel suubuvad ühte pisarakanalikesse.
Öise eluviisiga madudel on sarvkest suurem kui päevase eluviisiga madudel.
Sarvkesta piiril paikneb Schlemmi kanal.
Silmamuna seina seesmine kiht – võrkkesta kiht – on väga õhuke ja varustatud veresoontega.
Silmamuna seina tagumise kihi – koroidea – funktsioonid võivad varieeruda. Madudel, kel silma võrkkest on varustatud rohkete veresoontega, ei oma koroidea otsest toitefunktsiooni.
Objektide liikumine ja tunnistamine (maod ei erista värve, neil on arvatavasti kahevärviline nägemine, ega kujundeid) tuvastatakse teadlaste arvates just madude võrkkestas asuvate kepikeste ja vähem kolvikeste poolt. Kuid leidub ka erandeid, nii on mitmete merimadulaste võrkkesta peamisteks nägemisretseptorrakkudeks just kolvikesed. Eriti hästi tunnetavad liikumist kobrad. Kepikeste ja kolvikeste tüübid ja arvukus võrkkestas varieerub maoliigiti.
Madude võrkkest koosneb 4–5 rakukihist:
Madude silma võrkkesta ehitus ei ole kogu ulatuses ühesugune ning varieerub ka liigiti ja indiviiditi.
Võrkkesta toetab sidekoest (kollageenikiududest) kõvakest.
Silmaläätse ja võrkkesta läbivat valgust reguleerib ka vikerkest. Madude vikerkest on erinevatel maoliikidel erineva värvusega, mis oleneb ka nende eluviisist. Esineb helepruuni, punase, kollase, tumepruuni, rohelise iirisega madusid. Madude kestumise ajal muutub läbipaistev silmakilbis piimjaks ja mao iirise värv ei ole palja silmaga vaadates tuvastatav. Hariliku rästiku silmade värvuses esineb sooline erinevus: emaste rästikute vikerkest on helepruun ja isaste oma punane.
Vikerkesta keskel asuv pupill on erineva kujuga, kas vertikaalne, ümmargune ehk horisontaalne. Lihtsustatult võib öelda, et päevase eluviisiga maod (kes päeval aktiivsed) saavad pupilli vikerkesta lihaste abil ümara hoida ning maod kes öise eluviisiga (videvikus ja öösel tegutsevad) saavad pupilli vertikaalse hoida. Nii on kassmaol (Telescopus fallax), osadel lõgismadulastel, harilikul rästikul vertikaalsed aga harilikul nastikul ümmargused pupillid. Piugmadude pupill on horisontaalne.
Maod muudavad pupilli kuju ja reguleerivad vikerkesta lihaseid liigutades silma saabuva valguse hulka.
Nägemistee koos nägemisnärviga sarnaneb suuresti teiste roomajate omaga. Madude nägemisnärvis on nii närvisüsteemi suunas (aferentsed) impulsse toovaid närvikiude kui ka implusse viivaid närvikiude (eferentsed). Nägemisnärv koosneb erineva suurusega närvikiududest ja moodustavad mitmed nägemisteed, mis väljuvad ja suubuvad nii hüpotalamuses, eesajus kui ka talamuses.
Kõigil madudel esineb embrüonaalse arengujärgus näsakoonus, kuid kuna elund on madudel ajutine siis arvatakse, et enamikul täiskasvanud madudel näsakoonus (närvirakkudest koosnev) puudub. Kuid võib esineda rästikutel.
pisi|Inimese silm
Kaunase Žalgiris
1986. aastal debüteeris klubi Euroopa meistrite karikavõistlustel, kus finaalis kaotas Zagrebi Cibonale. 15. septembril 1986 võitis Žalgrirs Kontinentidevahelise (William Jonesi nimelise) karika, kui finaalis alistas Argentina klubi Ferro Carril Oeste.
1989. aastal jõudis Žalgiris Euroopa karikavõitjate karikasarjas poolfinaali.
1998. aastal võitis Euroopa meistrite karikasarja finaalis Milano Stefaneli 82:67.
1999. aastal tuli Žalgiris finaalivõiduga 82:74 Bologna Kinderi üle Euroliiga võitjaks.
Kurtna (Saku)
Seisuga 1. juuli 2021 elas Kurtnas 312 inimest.
Kurtnas asub lõbustuspark Vembu-tembumaa.
Kurtnas peetakse ratsavõistlusi Kurtna karikale.
Kurtnas asuvad Mootorrattamuuseum, Kurtna hotell, lasteaed-põhikool ja Kurtna mõis.
Prantsusmaa riigipeade loend
Prantsusmaa riigipeade loend loetleb Prantsusmaa riigipead alates Lääne-Frangi riigi moodustamisest 843. aastal.
Kuningriik
Prantsusmaa kuningaid loetakse tavapäraselt alates 843. aastast, mil Frangi riik jagati Verduni lepinguga kolmeks iseseisvaks kuningriigiks, aga nende numeratsioon jätkas varasema Karolingide impeeriumi valitsejate numeratsiooni. Verduni lepinguga moodustati tänase Prantsusmaa aladel Lääne-Frangi riik, mille valitseja kandis veel kuni 12. sajandi lõpuni tiitlit frankide kuningas (ladina keeles Rex Francorum, prantsuse keeles roi de Francs). Alles kuningas Philippe II hakkas 1190. aastatel nimetama ennast Prantsusmaa kuningaks (ladina keeles Rex Franciae, prantsuse keeles roi de France). Prantsusmaa kuningriik püsis kuni kuningavõimu kaotamiseni 1792. aastal.
Prantsusmaa kuningriigis kehtis kogu selle eksisteerimise vältel Saali tavaõigusest lähtuv troonipäriluskord, mis lubas trooni pärida vaid meesliinis.
Silm
Inimestel
Inimese silm koosneb silmamunast ja abielundeist. Silma abielundite hulka loetakse silmalaud, kulmud, pisaraaparaat ja silmamuna liigutavad lihased.
Inimese silm kui optiline süsteem koosneb silmaläätsest, ripslihasest, pupillist, nägemisrakkudest ja nägemisnärvist. Silmalääts on elastne kumerlääts, mille kõverusraadiust reguleerivad ripslihased. Pupill on ava vikerkestas, mis kontrollib reflektoorselt silma pääseva valguse hulka. Nägemisrakkude nimetust kannavad valguse intensiivsusele väga tundlikud kepikesed ja värvi eristavad kolme tüüpi kolvikesed. Nägemisrakkudest läheb signaal mööda nägemisnärvi ajju, kus signaal tõlgendatakse kasulikuks informatsiooniks. Terve silma korral siseneb valgus pupilli kaudu silma, läbib läätse ja liigub sealt läbi klaaskeha silma põhja võrkkestale, kus moodustab kolbrakkuderohkel piirkonnal ehk kollatähnil ümberpööratud kujutise.
Ebola viiruse osakesed silmas
USA arst Ian Crozier nakatus Ebola viirushaigusse Sierra Leones, kus ta töötas koos Pooleyga Maailma Terviseorganisatsiooni kutsel, ja lennutati Atlantasse Emory ülikooli haiglasse 9. septembril 2014.
Ian Crozieri raviti Will Pooleylt saadud antikehadega ja tunnistati viirusevabaks. Vähem kui kahe kuu pärast leiti tal silmast Ebola viirus.
Prantsusmaa riigipeade loend
Esimene vabariik
Perioodil 22. septembrist 1792 kuni 2. novembrini 1795 täitis riigipea ülesandeid Prantsusmaal parlamendi ehk Rahvuskonvendi esimees, kes valiti ametisse 14 päevaks. Kuna parlamendi esimehed vahetusid iga kahe nädala tagant, siis ei ole neid siin loetletud. 1793–1794 oli suurem osa tegelikku võimu koondunud Rahvapäästekomitee kätte, kuid seda võib pidada pigem valitsuse analoogiks, seega ei ole ka selle komitee liikmeid siin loetletud.
Direktoorium
Vastavalt 1795. aasta Prantsusmaa põhiseadusele läks kogu täidesaatev võim viieliikmelisele direktooriumile, mis hakkas täitma nii valitsuse kui ka kollektiivse riigipea ülesandeid. Direktooriumil oli küll oma president või eesistuja, kelle direktooriumi liikmed valisid enda seast kolmeks kuuks, kuid see oli tseremoniaalne ametikoht, millega ei kaasnenud mingit täiendavat võimu peale istungite juhatamise kohustuse. Seega saab direktooriumit pidada kollektiivseks riigipeaks. Direktoorium astus ametisse 2. novembril 1795 ja tegutses kuni 10. novembril 1799 toimunud 18. brümääri riigipöördeni, millega see likvideeriti.
Vastavalt põhiseadusele tuli igal aastal üks direktooriumi liige loosiga välja vahetada, lisaks sellele sunniti mitmed direktooriumi liikmed ametist lahkuma poliitilise võimuvõitluse tulemusel.
Konsulaat
Napoleon Bonaparte'i juhitud 18. brümääri riigipöörde õnnestumise järel 10. novembril 1799 saatis parlament direktooriumi laiali ja tühistas 1795. aasta põhiseaduse. Senise direktooriumi ülesanded läksid üle kolmest konsulist koosnevale konsulaadile. 24. detsembril 1799 vastu võetud uus põhiseadus sätestas ametlikult kolmeliikmelise konsulaadi rolli nii valitsuse kui ka kollektiivse riigipeana.
Kui konsulaadi esimeses, ajutises koosseisus olid konsulite õigused võrdsed, siis 12. detsembril 1799 ametisse astunud koosseisus koondus tegelik võim esimese konsuli Napoleon Bonaparte'i kätte ning teisel ja kolmandal konsulil, kelle nimetas ametisse esimene konsul ainuisikuliselt, oli konsulaadis vaid nõuandev hääl. Taoline põhimõte sätestati ka 12 päeva hiljem vastu võetud uues põhiseaduses, mis kiideti heaks 7. veebruaril 1800 toimunud rahvahääletusel. Esimese konsuli volitused kestsid 10 aastat, 1802. aasta põhiseadusega muudeti esimese konsuli amet eluaegseks.
Konsulaat likvideeriti Prantsusmaa senati otsusega 18. mail 1804, mis kuulutas Prantsusmaa keisririigiks ja Napoleon Bonaparte'i selle esimeseks keisriks.
Esimene keisririik
18. mail 1804 kuulutas Prantsusmaa senat välja keisririigi ning selle valitsejaks sai senine vabariigi esimene konsul Napoleon Bonaparte. Ta krooniti keisriks sama aasta 2. detsembril.
Pärast lüüasaamist kuuenda koalitsiooni sõjas loobus Napoleon I 11. aprillil 1814 troonist ja nõustus pagendamisega Elba saarele. Prantsusmaal taastati lühiajaliselt kuningriik ja kuni 1792. aastani riiki valitsenud Bourbonide dünastia võim. Veebruaris 1815 lahkus Napoleon Elba saarelt, marssis talle ustavate vägedega Pariisi peale ja hõivas pealinna sama aasta 20. märtsil, taastades sellega Prantsusmaa keisririigi. Järgnenud perioodi tuntakse ka Napoleoni saja päeva nime all.
Saanud 18. juunil 1815 Waterloo lahingus lüüa, loobus Napoleon I neli päeva hiljem uuesti troonist oma nelja-aastase poja Napoleon II kasuks. Napoleon II viibis sel ajal Austrias, teda ei kutsutud tagasi Prantsusmaale ega seatud ametisse ka regenti, kes oleks tema eest valitsenud. Nimeliselt oli ta siiski kaks nädalat keiser, kuni Preisi armee sisenes 7. juulil 1815 Pariisi ja taastas Bourbonide dünastia võimu, tehes sellega lõpu esimesele keisririigile.
Kuningriik
Pärast Napoleon I troonist loobumist 11. aprillil 1814 taastati Prantsusmaal kuningriik ja võimule naasis kuni 1792. aastani võimul olnud Bourbonide dünastia. Kui Napoleon I kevadel 1815 maapaost tagasi pöördus ja taastas keisririigi, kaotasid Bourbonid veidi vähem kui neljaks kuuks taas võimu. Kuningriik Bourbonide valitsemise all taastati uuesti 7. juulil 1815.
1830. aasta juulirevolutsiooni järel vahetas Bourbonide põhiliini Prantsusmaa troonil välja nende Orléansi kõrvalliin. Sel ajal kasutas kuningas tiitlit "prantslaste kuningas" (prantsuse keeles roi des Français). Lõplikult likvideeriti kuningriik revolutsiooniga 24. veebruaril 1848 ja loodi Prantsusmaa Teine Vabariik.
Teine vabariik
Prantsusmaa Teine Vabariik kuulutati välja 24. veebruaril 1848. Kuni sama aasta detsembrini juhtisid seda eri ametinimede all ajutised riigipead. Esimesed presidendivalimised toimusid 10. detsembril 1848 ja valitud president astus ametisse sama aasta 20. detsembril. 2. detsembril 1851 tegi president Charles-Louis-Napoléon Bonaparte riigipöörde ja kehtestas diktatuuri, kuulutades ennast eluaegseks presidendiks. Teine vabariik lõppes keisririigi taastamisega 2. detsembril 1852.
Teine keisririik
Novembris 1852 korraldatud rahvahääletusel kiideti heaks president Bonaparte'i ettepanek taastada Prantsusmaal keisririik. President Bonaparte'ist sai keiser Napoleon III nime all 2. detsembril 1852, mida loetakse teise keisririigi alguseks. Teine keisririik püsis kuni septembrini 1870, mil katastroofiliselt kulgenud Prantsuse-Preisi sõja tagajärjel kuulutas parlament välja kolmanda vabariigi. Teine keisririik jäi seni viimaseks monarhistlikuks perioodiks Prantsusmaa ajaloos.
Kolmas vabariik
Kolmas vabariik kuulutati välja pärast Prantsusmaa lüüasaamist Prantsuse-Preisi sõjas ja keiser Napoleon III vangistamist preislaste poolt. Perioodil 4. septembrist 1870 kuni 30. augustini 1871 juhtisid riiki ajutised riigipead. Esimese korralise presidendina astus 31. augustil 1871 ametisse Adolphe Thiers.
Kolmandas vabariigis oli president suures osas tseremoniaalne riigipea, sest tegemist oli parlamentaarse vabariigiga, kus tegelik täidesaatev võim kuulus valitsusele eesotsas peaministriga. Presidendi surma või tagasiastumise korral sai peaministrist ka automaatselt presidendi kohusetäitja, allpool tabelis on presidendi kohuseid täitnud peaministrid esitatud kaldkirjas. Tabeli märkuste väljal on esitatud ka presidentide ja nende kohusetäitjate parteiline kuuluvus.
Kolmas vabariik lõppes Prantsusmaa alistumisega Saksamaale Teises maailmasõjas ja Prantsusmaa lõunaosas Saksamaa sõltlasriigi, nn Vichy vabariigi väljakuulutamisega 10. juulil 1940. Uus riigipea ja valitsus astusid ametisse päev hiljem, 11. juulil 1940.
Prantsuse Riik
Prantsuse Riik (prantsuse keeles État Français), oli Prantsusmaa nimetus aastail 1940–1944. Ajalookirjanduses nimetatakse seda Vichy valitsuseks riigi valitsuse ajutise asukoha järgi, näitamaks teda mittetäisväärtusliku ja mitteprantsuse riigina. Riigi põhja- ja lääneosa oli okupeeritud Saksamaa poolt. 11. novembril 1942 okupeerisid Saksamaa väed kogu Prantsusmaa territooriumi ja saatsid Prantsusmaa sõjaväe laiali, mille tulemusel kaotas Prantsuse Riigi valitsus sõltumatuse ja muutus täielikult sakslaste kontrollitavaks nukuvalitsuseks.
Prantsuse Riigi lõpuks võib kokkuleppeliselt lugeda riigipea Philippe Pétaini ametist lahkumist 20. augustil 1944. Valitsus jätkas septembrist 1944 kuni aprillini 1945 tegevust eksiilis Saksamaal Sigmaringenis, kuid Pétain loobus selle töös osalemast.
Ajutine valitsus
3. juunil 1944 moodustasid Prantsusmaa eksiilis tegutseva vastupanuliikumise Vaba Prantsusmaa juhid Alžiiris Ajutise Valitsuse. Sama aasta augusti lõpus asus valitsus ümber kuus päeva varem vabastatud Pariisi, septembris tunnistasid seda Prantsusmaa legitiimse valitsusena ka Ameerika Ühendriigid, Suurbritannia ja NSV Liit. Ajutine valitsus jätkas Prantsusmaa juhtimist kuni 1947. aastani, selle esimees täitis ühtlasi nii riigipea kui ka valitsusjuhi ülesandeid.
Neljas vabariik
Neljanda vabariigi aluseks olev uus põhiseadus võeti vastu 13. oktoobril 1946. Muuhulgas taastati sellega presidendi kui riigipea ametikoht, kuid säilis parlamentaarne süsteem ja president täitis valdavalt esindusfunktsiooni, samal ajal kui tegelik täidesaatev võim kuulus valitsusele eesotsas peaministriga. Presidendi ametiaeg oli seitse aastat.
Viies vabariik
Viienda vabariigi põhiseadus võeti vastu 4. oktoobril 1958. See muutis oluliselt Prantsusmaa senist riigikorraldust, asendades senise parlamentaarse süsteemi poolpresidentaalse vabariigiga, mis suurendas oluliselt riigipea ehk presidendi volitusi. Muutus ka presidendi valimise kord: detsembris 1958 valis viienda vabariigi esimese presidendi parlamendi asemel valijameeste kogu, 1962. aastal kehtestati juba presidendi otsevalimised. Presidendi surma või tagasiastumise korral asendas nüüd presidenti parlamendi ülemkoja (senati) esimees, tabelis on presidendi kohusetäitjad märgitud kaldkirjas. Kuni 2000. aastani oli presidendi ametiaeg endiselt seitse aastat, siis vähendati ametiaja pikkus viiele aastale.
Zabreiko teoreem
Zabreiko teoreem on lemma funktsionaalanalüüsis. See väidab järgmist:
Inglissarv
Inglissarv (itaalia keeles corno inglese) ehk altoboe on oboest suurem ja madalama ulatusega pill. Ka inglissarve tämber on nasaalse värvinguga ja ekspressiivne.
Zabreiko teoreem
Märkigem, et poolnormi tõkestatus on samaväärne poolnormi pidevusega. Zabreiko teoreemi teeb kasulikuks asjaolu, et mitmed väited lineaarsete operaatorite kohta (nagu Banachi teoreem pöördoperaatorist, Banachi teoreem kinnisest graafikust, Banachi-Steinhausi teoreem, ühtlase tõkestatuse printsiip) Banachi ruumidel on esitatavad väidetena teatud poolnormide pidevuse kohta.
Inglissarv
Kõlalehtri ots meenutab pirni kuju.
Zabreiko teoreem
Zabreiko teoreem on nime saanud vene matemaatiku Pjotr Zabreiko järgi.
Inglissarv
Pilli valmistatakse tavaliselt eebenipuust.
Eesti tuntumad oboemängijad on Kalev Kuljus ja Nils Rõõmusaar.
Robert Koch
Robert Koch (11. detsember 1843 Hannoveri kuningriik Klausthal – 27. mai 1910 Badeni suurhertsogiriik, Baden-Baden) oli saksa arstiteadlane, üks mikrobioloogia rajajaid, Nobeli auhinna laureaat.
1877 avastas ta Siberi katku, 1882 tuberkuloositekitaja (Kochi kepike) ja 1883 kooleratekitaja. Ta sõnastas ka Kochi postulaadid. Dissertation Dorpat 1879: Über die Wirkung der Oxalate auf den thierischen Organismus.
Koch sündis Hermann Kochi ja tema naise Mathilde Julie Henriette (sündinud Biewand) pojana. Juba lapsena paistis ta tarkusega silma. Veel enne kooliminekut 1848 õppis ta iseseisvalt lugema ja kirjutama. Ta lõpetas keskkooli 1862, saavutades häid tulemusi reaalainetes.
1863 astus ta Göttingeni ülikooli loodusteadusi õppima, aga kahe semestri möödudes vahetas ta õppesuunda ja asus õppima arstiteadust. Viienda semestri ajal kutsus anatoom Jacob Henle teda osalema oma emaka närvistruktuuri uurimise projektis. Kuuendal semestril hakkas Koch füsioloogiainstituudis iseseisvalt uurima happeeritust. See sai lõpuks tema väitekirja aluseks. 1866. aasta jaanuaris lõpetas Koch ülikooli meditsiiniteaduskonna kiitusega.
Pärast lõpetamist töötas Koch kirurgina Prantsuse-Preisi sõjas ja seejärel arstina Wollsteinis (tänapäeval asub see linn Poolas ja kannab nime Wolsztyn). 1885–1890 töötas ta Berliini ülikoolis administraatori ja professorina.
Koch abiellus 1867 Emma Adolphine Josephine Fraatziga. Järgmisel aastal sündis neil tütar Gertrude. Abielu lõppes 1893 ja samal aastal abiellus Koch uuesti näitleja Hedwig Freibergiga.
9. aprillil 1910 tabas Kochi südamerabandus ja sellest ta enam ei taastunud. Oma viimase loengu pidas ta 24. mail 1910 Berliini teaduste akadeemias, kõneldes tuberkuloosist. Kolm päeva hiljem ta suri. Pärast tema surma nimetas Göttingeni ülikooli füsioloogiainstituut ühe osakonna tema järgi ümber.
Ulju maakond
Ulju maakond (Ulju-gun, hangulis 울주군, hanjas 蔚州郡) on Ulsani haldusüksus.
Suurima mäe tipp sümboliseerib suuri mõtteid tulevikule ja vaimu alati esimene olla. Päike, mis tõuseb mäe kohal, sümboliseerib Ulju maakoha inimeste tarkust ja teadmisi ning nende piiritut energiapotentsiaali.
Sisekommunikatsioon
Sisekommunikatsioon on organisatsiooni või asutuse sisene infovahetus.
Organisatsioonisisene ehk sisekommunikatsioon on demokraatlik, kahesuunaline, tasakaalustatud kommunikatsioon, kus mõjutamise asemel toimub personali kaasamine ja kommunikatsioonis osalemine. Selle tulemusena toimub töötajate väärtustamine organisatsioonis.
Sisekommunikatsiooni efektiivsust mõjutavad tegurid
Sisekommunikatsiooni efektiivsust mõjutavad mitmesugused tegurid, näiteks:
Info liikumise kriteeriumid
Ühiskonna ja organisatsiooni pideva muutumise tõttu on vaja infot operatiivselt edasi anda ja tagasi saada. Info liikumine peab olema: Näiteks mingisse keskkonda sisenemiseks peab töötaja end identifitseerima – see võimaldab juhtida ja jälgida keskkonna turvalisust. Näiteks hakkab tööga hiljaks jäänud inimene vabanduskirjas pikalt selgitama, miks ta ei jõudnud tööd teha: viibis koosolekul, kus räägiti, kui oluline on jõuda oma tööga õigeks ajaks valmis.
Infoblokeeringuid saab edukalt ennetada juhul, kui firmas on:
Corpse paint
Tavaliselt kasutatakse musta ja valget värvi – valge taustavärvi peale tõmmatakse ümber silmade tugevad mustad tõmbed. Samuti on tugevalt rõhutatud suu ümbrus. Eriti levinud on nn teatraalne kurbuse-karmuse joon – suunurgad allapoole. Corpse paint ' il ei ole kindlaid reegleid, mistõttu on levinud mitmekesised fantaasiavabad näomaalingud.
Naelapüstol
Naelapüstol on tööriist, mida kasutatakse puidu või mõne teise materjali kinnitamiseks. Enamasti töötab see elektromagnetismi, suruõhu, kergesti süttiva gaasi (nagu butaan või propaan) või väikse püssirohulaengu jõul. Ehitusel on naelapüstol asendanud haamri paljudes töödes.
Esimese naelapüstoli konstrueeris Morris Pynoos, kes oli hariduselt tsiviilinsener ja kasutas seda Howard Hughes' H-4 Hercules (tuntud kui "Spruce Goose") ehitusel. Esimene müügile tulnud naelapüstol töötas suruõhu jõul ja ilmus turule 1950. aastal, et kiirendada majaehituse juures põranda ja laudvoodri paigaldust. Operaator pidi seisma püsti ja oli võimeline laskma 40–60 naela minutis. Naelapüstol mahutas 400–600 naela.
Ernst Goldenbaum
pisi|Ernst Goldenbaum (paremal) kohtumas [[Saksa Rahvapolitsei ohvitseridega (1961)]] Ernst Goldenbaum (15. detsember 1898 Parchim, Mecklenburg – 13. märts 1990 Ida-Berliin) oli Saksa DV riigitegelane.
Ernst Goldenbaum oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel töötas ta aastatel 1913–1917 põllutöölisena ja õppis põllumajandust. 1917–1918 võttis Goldenbaum mobiliseerituna osa Esimesest maailmasõjast. 1918. aastal võttis ta Schwerinis osa Novembrirevolutsioonist. 1919–1927 oli ta tööstustööline. 1919. aastal astus Ernst Goldenbaum Saksamaa Sõltumatusse Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, 1920. aastal läks ta üle Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Alates 1921. aastast kuulus ta Saksamaa Kommunistlikku Partei Mecklenburgi piirkonna juhatusse. 1924–1926 ja 1929–1932 oli Ernst Goldenbaum Mecklenburg-Schwerini Maapäeva liige. 1927–1932 oli ta kommunistliku ajalehe Volkswacht toimetaja. Pärast natsionaalsotsialistide võimuletulekut vahistati Ernst Goldenbaum 1933. aastal ja vabastati vahi alt 1934. aastal. Seejärel töötas ta Parchimis talupidajana. 1944. aastal vahistati ta uuesti ja teda hoiti kinni koonduslaagrites. 3. mail 1945 oli ta vange vedanud laeva "Cap Arcona" pardal, mille Briti lennuväe rünnak uputas. Goldenbaum kuulus väheste ellujäänute hulka. 1945. aasta mais sai ta Parchimi linnapeaks. 1945–1946 kuulus ta Mecklenburgi maareformi komisjoni ja oli 1946–1949 Mecklenburg-Vorpommerni põllumajandusministeerimi osakonnajuhataja. 1946. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1948. aastal kuulus ta Saksamaa Demokraatliku Talurahvapartei asutajate hulka ja oli 1948. aasta juunist kuni 1982. aasta maini partei esimees. 1949–1950 oli Goldenbaum Saksa DV põllu- ja metsamajandusminister. 1949. aastast kuni surmani 1990. aastal oli ta Rahvakoja (parlamendi) liige. 1976. aasta oktoobrist kuni 1982. aasta juulini oli ta üks Saksa DV Riiginõukogu esimehe asetäitjatest.
Räbik
Räbik sarnaneb kaunistustelt ja lõikelt setu villase särgiga. Räbik on pidurõivas, mis pidi varem olema seljas kirikusse minnes ja kirikus – sõltumata sellest, kas oli talv või suvi. Kui räbik on seljas, jäetakse pealiniku otsad selle alla. Setu naiste täisvillasest riidest pikk-kuube kutsuti villasärgiks. Setu naise räbik ja setu mehe poolsärk on mõlemad tüüpilised händkuued.
Murdes on räbik ka vanaaegne takune kuub; jämedast takusest riidest kalurikuub; räbalane, katkine rõivas.
Cherbourg-Octeville
Cherbourg-Octeville on linn Prantsusmaal Normandia piirkonnas Manche'i departemangus.
Linn moodustus 28. veebruaril 2000, kui liideti Cherbourgi ja Octeville'i linna omavalitsused. tühi|pisi|Cherbourg-Octeville
Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liit
Endiste Õpilasvabadusvõitlejate Liit MTÜ on 25. märtsil 1998 registreeritud mittetulundusühing.
Korets
Korets (ukraina Корець, poola Korzec) on linn Ukrainas Rivne oblastis, Koretsi rajooni halduskeskus. Korets asub Rivnest umbes 65 km idas.
Koretsit on esmamainitud 1150. aastal. 15. sajandi teisest poolest kuni 17. sajandi alguseni oli Korets oluline majandus- ja kaubanduskeskus. Teise Poola jagamise tulemusel läks Korets 1793. aastal Venemaa Keisririigi võimu alla. 1920–1939 oli Korets Poola koosseisus. 17. septembril 1939. aastal hõivas Punaarmee Koretsi ja mõni aeg hiljem inkorporeeriti see Ukraina NSV-sse kuuluvana Nõukogude Liidu koosseisu. Korets sai linnaõigused 1940. aastal.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Koretsi elanikest ukrainlasi 97,09%, venelasi 1,81%, poolakaid 0,66% ja valgevenelasi 0,15%.
Loenduv subaditiivsus
Funktsionaalanalüüsis nimetatakse kujutust loenduvalt subaditiivseks, kui kehtib
kus ja X on normeeritud ruum.
Mõõduteoorias nimetatakse kujutust loenduvalt subaditiivseks, kui kehtib
kus (X,\Sigma) on mõõtuv ruum.
Märkigem, et võrratused on sisukad ka juhul, kui parempoolne rida ei koondu.
Räsasratas
Räsasratas on viltu ratas.
Räsasrattal olid rummust pisut väljapoole kaldu olevad kodarad. Kodarad olid risti kergelt koonilise ja sissepoole laieneva teljeauguga. Selline ratas oli koorma raskusele märksa vastupidavam.
Haabersti asum
Haabersti on asum Tallinnas Haabersti linnaosas.
Asum piirneb Rocca al Mare, Õismäe, Pikaliiva, Väike-Õismäe, Veskimetsa ja Mustjõe asumiga. Asumi pindala on 0,97 km2.
Haabersti on saanud nime kunagise Haabersti linnamõisa (saksa k Habers hof 'Kaeramõis') järgi. Linnamõisa rajamine toimus arvatavasti 16. sajandi lõpul ning mõisa renditi esialgu Tallinna rae liikmetele, kes tasusid selle eest peamiselt kaeraga. Haabersti linnamõis on kandnud ka Proviandimõisa ja Hospidalivaeste mõisa nime.
Ajalugu
Juba 1265. aastal peeti praeguse Haabersti asumi alasid osaks linnakogukonna ühisest maavaldusest.
Haabersti nime märgiti esimest korda 1557. aastal seoses Tonnies Haberes´iga, kes elas Lahepea külas. Lahepea küla asus Kopli lahe lõunakaldal Mustjõe ja praeguse Haabersti asumi kandis.
Haabersti linnamõisale, mille järgi on nime saanud nii tänapäevane asum kui ka linnaosa, kuulusid 18. sajandil Kadaka, Kakumäe, Õismäe, Mustjõe ja Vismeistri asumi alad. 1817. aastast kuni 1930. aastateni kuulus Haabersti väljapoole linnapiiri. Haabersti mõis kaotas linnamõisa staatuse 1931. aastal.
Tallinna linnaaednik Hans Lepp omandas Haabersti asumis 1920. aastatel 1,6 hektari suuruse valduse, kuhu rajas Lillevälja talu-puukooli. Need maavaldused olid kunagi kuulunud endisele Strandheimi suvemõisale. Puukoolis kasvas haruldasi puuliike (näiteks valge mänd, punane tamm, mägi-ebaküpressi kultivar jt). Hans Lepa aiast pärit haruldasi puid on kasutatud näiteks Tammsaare pargi ilustamiseks ning Lepp on annetanud hulgaliselt puu- ja ilupõõsaistikuid linna haljastamiseks. Endine Lillevälja talu-puukool võeti 1993. aastal looduskaitse alla.
Elanikkond
Haabersti asumi elanike vanuseline koosseis on võrdlemisi noor – 2016. aastal moodustasid 0–17-aastased elanikkonnast 23–31%, üle 68-aastasi oli 3–9%.
Olulisemad objektid
Asumi üks tähtsamaid rajatisi on 1998. aastal avatud Rocca al Mare kaubanduskeskus, mis on üks Tallinna suuremaid kaubanduskeskusi. Haabersti asumis on lisaks veel Škoda Jäähall ja tennisekeskus. Asumi territooriumile jääb Haabersti mets.
Haabersti asumi tänavad
Mitmed asumi tänavad on saanud nime kunagise Haabersti mõisa järgi – asumis on näiteks Mõisa, Kaeravälja ja Mõisapõllu tänav. Lillevälja tänav nimetati endise Lillevälja talu-puukooli (Hans Lepa puukool-aed) järgi, Kärneri tänav sai nime Haabersti mõisa kärneri (aedniku) järgi. Asumisse kuuluvad lisaks veel Haabersti tänav, Mäekõrtsi tänav, Paldiski maantee, Rannamõisa tee, Lõuka tänav ja Vabaõhumuuseumi tee.
Afonso (Beira prints)
Afonso de Santa Maria João Miguel Gabriel Rafael Herédia de Bragança (sündinud 25. märtsil 1996 Lissabonis) on Bragança hertsogi Duarte ja hertsoginna Isabeli vanim poeg ja pärija Portugali kuningliku perekonna pea kohale (Beira prints).
Diakroonia ja sünkroonia
Paarismõisted diakroonia ja sünkroonia on kasutusele tulnud Ferdinand de Saussure'ilt, kes tähistas nendega kaht lähenemisviisi keeleuuringutes – ajalooliste grammatikate uuringuid ja keele kui üheaegse sidusa süsteemi vaatlust.
Üldisemalt mõistetud kui (semiootilise) süsteemi kaks mõõdet. Diakroonia on süsteemi olekute või elementide järgnevussuhe, kirjeldatud ka ajalise järgnevuse ja asendussuhtena. Sünkroonia on süsteemi elementide kõrvusussuhe, kirjeldatud ka ruumilise või kombinatoorse suhtena. Näiteks määratleb Roman Jakobson (1981: 27) teksti poeetilist funktsiooni järgnevalt: "Poeetiline funktsioon projitseerib ekvivalentsusprintsiibi selektsiooniteljelt kombinatsiooniteljele".
Tšeget
thumb Tšeget (vene keeles Чегет) on mägi Kaukasuses Venemaa Kabardi-Balkaari Vabariigis. Mäe kõrgus on 3650 m.
Tšeget asub Elbruse jalamilt vaid mõne kilomeetri kaugusel. Tšegeti rasked rajad on populaarsed mäesuusatajate hulgas. Suusahooaeg kestab detsembrist aprilli keskpaigani.
Karl Barth
Karl Barth (10. mai 1886 Basel – 10. detsember 1968 Basel) oli mõjukas Šveitsi teoloog.
Stein Vegard Hagen
pisi|Stein Vegard Hagen Stein Vegard Hagen (30. juuni 1944 Lillehammer – 2. september 2010 Tallinn) oli Norra diplomaat, novembrist 2005 kuni surmani Norra suursaadik Eestis.
Ta lõpetas Oslo Ülikooli õigusteaduse erialal.
Ta õpetas Norra kaitsejõudude kõrgkoolis ning töötas välisministeeriumis juhtivatel ametikohtadel, muu hulgas väliskaubandus-, õigus- ja laevandusosakonnas.
Piigandi Ahijärv
Ahijärv (ka: Piigandi Ahijärv, Mädajärv) on järv Põlva maakonnas Kanepi vallas Ahja jõe paremal kaldal.
Ahijärve pindala on 2,3 ha ja sügavus kuni 2 m.
Ahijärve voolab sisse Peravalla jõgi.
Ahijärves leidub ahvenat, särge, haugi, kiiska, latikat, linaskit, säinast jt.
Wrangell
Wrangell (ka Wrangel) (vene keeles Врангель) on Varangu mõisa järgi nime saanud põlisaadlisuguvõsa. Wrangell on üks tuntumaid ja paljuharulisemaid baltisaksa suguvõsasid.