cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Nanoantenn
Nanoantennide eelised
Üheks suuremaks nanoantennide eeliseks peetakse nende suurt teoreetilist efektiivsust. Kui võrrelda ühe siirdega päikeseelementidega (30%), on nanoantennidel selge eelis. Kuid tuleb arvesse võtta, et nende kahe efektiivsuse arvutamisel lähtutakse erinevatest eeldustest. Nanoantennidega seotud kalkulatsioonide eeldused põhinevad Carnot' efektiivsuse rakendamisel päikesekollektoritele. Carnot' efektiivsust (η) arvutatakse valemiga Selles valemis on Tcold jahedama keha temperatuur ja Thot soojema keha temperatuur. Et toimuks efektiivne energia muundumine, peab kahe keha vahel olema märkimisväärne temperatuuride vahe. P. L. Bailey väidab, et nanoantennid ei ole piiratud Carnot efektiivsusega, kuid fotogalvaanika on. Siiski ei too ta oma väitele põhjendust. Veel enam, samade eeldustel on ühe siirdega päikeseelemendi teoreetiline efektiivsus samuti suurem kui 85%.
Kõige selgem nanoantennide eelis pooljuhtide fotogalvaanika ees on see, et nanoantennide massiive võib kavandada neelamaks ükskõik millise sagedusega valgust. Nanoantenni resonantsisageduse võib valida olenevalt selle pikkusest. See on eelis pooljuhtide ees, sest selleks, et neelata erinevate lainepikkustega valgust, on vaja erinevaid lainealavahemikke. Selleks aga, et muuta laineala vahemikke, peab pooljuht olema legeeritud või tuleb kasutada hoopis erisugust pooljuhti.
Nanoantennide piirangud ja puudused
Nagu enne mainitud, üks põhilisi nanoantennide piiranguid on sagedus millel nad töötavad. Valguse kõrge sagedus ideaalses lainepikkuste vahemikus muudab tüüpiliste Schottky dioodide kasutamise ebapraktiliseks. Kuigi MIM-dioodid omavad nanoantennides kasutamiseks paljulubavaid omadusi, on vaja rohkem arendustulemusi, et kõrgetel sagedustel efektiivselt töötada.
Veel üks puudus on see, et praegused nanoantennid on toodetud elektronkiire litograafia meetodil. See protsess on aeglane ja üsna kulukas, sest paralleelne töötlemine ei ole elektronkiire litograafias võimalik. Tavaliselt kasutatakse elektronkiire litograafiat vaid uurimise eesmärgil siis, kui on vaja elementide eriti täpseid mõõtmeid (enamasti nanomeetrites). Siiski on litograafilised nanotehnoloogiad arenenud kümnete nanomeetrite piirkonda, tehes võimalikuks nanoantennide tootmise fotolitograafia abil.
Nanoantennide tootmine
Pärast seda, kui tehnoloogia kontseptsioon oli tõestatud, toodeti laboratoorsed nanoantennid ränitoorikul, kasutades standardseid integraallülituste tootmise tehnikaid, sealjuures elektronkiire litograafiat.
Nanoantenn koosneb kolmest põhiosast: alusplaat, optilise resonantsi ava ja antenn. Antenn neelab elektromagnetlaineid, alusplaat peegeldab valguse tagasi antenni poole ning optilise resonantsi ava koondab valguse läbi alusplaadi tagasi antenni poole.
Litograafiameetod
Idaho riiklik labor astus nanoantennide valmistamiseks järgmisi samme. Metallist alusplaat asetati paljale alusplaadile, järgneb atomiseerimisgaasis amorfse räni kiht. Selle kihi sügavus on umbes veerand lainepikkust. Antenniks paigaldati õhuke mangaanikirme koos sagedusselektiivse kullakihiga (filtreerimaks välja soovitud sagedus). Elektronkiire litograafia kaudu paigaldati ja struktureeriti resist. Kullakiht söövitati selektiivselt ja resist eemaldati.
Liinilt-liinile-tootmine
Liikudes suurema tootmismahu poole, on elektronkiire litograafia kasutamine, liiga aeglane ja kulukas. Seetõttu arendati välja liinilt-liinile-tootmise meetod. Selleks kasutati tootmistehnikat, mis põhines peremeesstruktuuril. See peremeesstruktuur töötab nii, et ta "tembeldab" täpse struktuuri odavale painduvale substraadile ning loob seega metallist silmuselemendid, mida on näha ka laboratoorses tootmises. Idaho riiklikus laboris valmistatud peremeesstruktuur koosneb ligikaudu kümnest miljardist antennielemendist 8-tollisel ränikettal. Kasutades seda poolautomaatset protsessi, on Idaho riiklik labor tootnud hulga 4-tolliseid ruudukujulisi elemente. Need paigutati nii, et moodustus lai paindlik nanoantennide massiiv.
Aatomkihi sadestamine
Connecticuti ülikooli teadlased kasutavad selektiivse ala aatomkihi sadestamise tehnikat, mis on võimeldanud alustada tööstuslikes mahtudes töökindlalt tootmist. Uurimistöö nanoantennide nähtavale ja infrapunavalgusele optimaalsetes sageduste häälestamiseks kestab.
Tööpõhimõtte tõestus
400px|pisi| Joonis 3. Eksperimentaalne ja teoreetiline kiirgustegur kui lainepikkuse funktsioon. Eksperimentaalne spekter tehti kindlaks nanoantenni kuumutamisel 200 °C-ni ja spektraalse kiirguse võrdlemisel musta keha emissiooniga 200 °C juures
Nanoantennide tööpõhimõtte tõestus algas 1 cm2 ränisubstraadiga, millele oli trükitud nanoantennide massiivid. Seadme testimisel kasutati infrapunavalgust vahemikus 3–15 µm. Kiirgusteguri tipp on kuskil 6,5 µm ligi ning kiirgustegur jõuab 1-ni. Kiirgustegur 1 tähendab, et nanoantenn neelab kõik spetsiifilise lainepikkuse footonid (katsejuhul 6,5 µm), mis langevad seadmele (vaata joonis 3). Mõnes piirkonnas oli nanoantennidel väiksem kiirgustegur kui teoreetiliselt eeldati, kuid teistes piirkondades, nimelt 3,5 µm ümber, neelas seade rohkem valgust kui eeldatud.
Pärast jäiga ränisubstraadi kontseptsiooni tõestust korrati eksperimenti painduva, polümeeril põhineva substraadiga. Painduva substraadi lainepikkuse eesmärk seati 10 µm peale. Esialgsed katsed näitasid, et nanoantenni tehnoloogia võib üle kanda polümeerist substraadile, kuid on vaja edasisi katseid, et omadused täielikult optimeerida.
Nanoantennide ökonoomsus
Nanoantennid (just nanoantenni osa, mitte alaldi ja teised komponendid) on odavamad kui fotogalvaanika seadised. Kui fotogalvaanika materjalid ja tootmine on kallid (2011. aastal olid valmis fotogalvaanikamoodulite hinnad suurusjärgus 430 USA dollarit / m2, kuigi märgata oli odavnemistendentsi ), siis Steven Novacki hinnangul oli nanoantennide materjali maksumus 2008. aastal 5–11 USD/m2. Tema hinnangul ei tule õige töötlemistehnika ja materjalivaliku korral kogu töötlemise kulu, kui on tegu korraliku masstootmisega, kuigi palju suurem. Tema prototüüp 2008. aastal oli plastist suurusega 30×61 cm, mis sisaldas 0,60 dollari eest kulda, kuid võimalik oleks kasutada ka odavamaid materjale, nagu alumiinium, vask või hõbe. Prototüübis oli kasutatud ränisubstraati, sest selle töötlemisprotsessid on -tuntud, kuid teoreetiliselt oleks võinud kasutada ükskõik millist substraati, kui on võimalik alusplaadi materjal korralikult külge liita.
Tulevane uurimistöö ja eesmärgid
National Public Radio saates "Talk of the Nation" antud intervjuus väitis dr. Novack, et nanoantennid võivad kunagi olla kasutuses autode kütte asemel, mobiiltelefonide laadimiseks ja kodustes jahutussüsteemides. Novack väitis, et need viimased töötavad kahel viisil – neelavad ruumidest infrapunasoojust ja toodavad elektrit, mida saab kasutada ruumide jahutamiseks. (Ta ei selgitanud, kas see võiks olla vastuolus teise termodünaamika seadusega.)
Praegu pole suurim probleem mitte antenniseadmes, vaid alaldis. Nagu enne mainitud, ei ole tänapäeva dioodid võimelised efektiivselt alaldama sagedusi, mis vastavad kõrgele infrapuna- ja nähtavale valgusele. Seega on vaja niisugust alaldit, mis suudaks korrektselt muundada neelatud valguse kasutatavaks energiaks. Teadlased loodavad luua alaldi, mis võib muuta umbes 50% antenni neelatud lainetest energiaks. Teine uurimistöö fookus on sellel, kuidas saada protsess nii kaugele, et seda viia masstootmiseni. Selleks tuleb leida ja testida masstootmiseks sobivaid materjale.
2012. aasta Myanmari maavärin
pisi|2012. aasta Myanmari maavärina intensiivsus 2012. aasta Myanmari maavärin oli maavärin, mis toimus 11. novembril 2012 kell 7.42 kohaliku aja järgi Myanmaris. Selle tugevuseks mõõdeti 6,8 magnituudi Richteri skaala järgi. Maavärina epitsenter oli 52 km Shwebo linnast kirdes, 64 km Mogokist läänes ja 120 km Mandalayst põhjas, hüpotsenter oli 9,8 km sügavusel.
Maavärina tõttu hukkus 26 inimest.
Piimakarjakasvatus
pisi|251x251px|Holsteini tõugu lehmad Piimakarjakasvatus on loomakasvatuse haru, kus tegeldakse piimaveiste aretamise ja pidamisega peamiselt piima saamiseks.
Ajalugu
Tarvas ehk ürgveis on tänapäeva veise eelkäija. Levialaks oli tarval Kaukaasia, Põhja-Aafrika, Väike-Kaukaasia ja peaaegu kogu Euroopa. Eeldatav tarva kodustamise vahemik oli aastatel 8000–6000 e.m.a. 1627. aastal suri viimane tarvas Poola territooriumil. Välimuselt oli tarvas lihaseline, pikkade jalgade, sirge selja, võimsa kaela ja teravate sarvedega. pisi|247x247px|Tarvas ehk ürgveis.
Välimik
Sündides kaalub terve vasikas 40–50 kg, suguküpseks saades (15 kuu vanuselt) 400 kg, täiskasvanud piimalehm kaalub 680–770 kg.
Ideaalsel piimalehmal on tugevad jalad ja terve udar, olulist rolli mängib ka udarakinnitus ning nisade kuju ja asetus.
Piimaveisetõud ja aretus
2020. aastal oli Eestis 81 025 piimaveist, kellest 85,4% oli eesti holsteini tõugu, 13,5% eesti punast tõugu ja 0,8% eesti maatõugu.
Piimaveised
Tänapäeva piimaveisetõuge aretatakse eesmärgiga toota võimalikult stabiilselt ning kvaliteetset piimatoodangut, aga rõhku pannakse ka valgutoodangu parandamisele. Selleks, et lehm saaks piima toota, peab ta aastas vähemalt korra tiinestuma. Kõige populaarsemad piimaveisetõud Eestis on eesti holstein ja eesti punane, maailmas džörsi ja äärširi.
Piima-lihaveised
Piima-lihaveise tõugudel on suur osatähtsus piima ja veiseliha tootmisel. Piima-lihaveiste puhul on suur tähtsus nii nende liha omadustel kui ka piima kvaliteedil. Maailmas on kõige laialdasemalt kasutatavad piima-lihaveiste tõud dexter, simmental ja šorthorn.
Saadused
2020. aastal oli Eestis piimaveiste kogutoodang 841 459 tonni.
Kui piimaveist pole enam majanduslikult otstarbekas pidada, siis viiakse loom tapamajja ning neist saadakse liha. Noori pulle kasvatatakse tihti 16–18 nädala vanuseni, et neist saada vasikaliha.
Piimaveiste kasvatamise kõrvalsaadusena saab lisaks piimale ja lihale veel nahka, rasva ja želatiini.
Piimast valmistatakse piimatooteid, nagu näiteks või, juust, jogurt.
Sarvvälesklane
Sarvvälesklane (Notoxus monoceros) on mardikaline perekonnast välesklane.
Salme Kesleri mälestussammas
Salme Kesleri mälestussammas on mälestusmärk Järva-Madise kihelkonnas Järvamaal, tänapäevase haldusjaotuse järgi Lehtmetsa külas Järva vallas Järva maakonnas.
See püstitati Vabadussõjas taganevate punaste poolt tapetud kooliõpetaja Salme Keslerile ja asub tema hukkumiskohas.
Sügisel 1932 alustati hukkumiskohale mälestussamba püstitamist, mis avati pidulikult 2. oktoobril 1932. Ümber mälestussamba istutati 1937. aastal elupuuhekk.
Nõukogude ajal püsis kivi oma paigas, ent 1950. aastatel peideti ülemine kirjadega osa lõhkumise kartuses. Kui 1980. aastate lõpul hakati sammast taastama, ei leitud peidetud kivi enam üles ning see taastati vanade fotode järgi. Sammas taasavati Salme Kesleri hukkumispäeval 5. jaanuaril 1991.
Mälestussammas ei ole kultuurimälestis, kuid asub kultuurimälestise nr 8503 kaitsevööndis.
POP Maniacs
pisi|POP Maniacs [[Ringvaade (saade)|Ringvaate Eesti Laulu salvestusel. Vasakult: Semy, Rosanna Lints, Rolf Roosalu ja Teele Viira Foto: Ave Maria Mõistlik, 4. veebruar 2012 ]] POP Maniacs on Eesti ansambel.
Koosseis:
Tour T1
pisi Tour T1 on 185 meetri kõrgune (piirkonnas kõrguselt kolmas) büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is.
Ehitus algas 2005. aastal ja hoone valmis 2008. aastal.
Halina Kobeckaitė
Halina Kobeckaitė (sündinud 20. detsembril 1939 Trakais) on Leedu diplomaat.
Aastatel 1994–1997 oli ta Leedu suursaadik Eestis, 1997–2004 suursaadik Türgis ja 2007–2011 Soomes.
22. veebruar 1998 anti talle Maarjamaa Risti II klassi teenetemärk, tunnustades tema tööd Leedu Vabariigi suursaadikuna Eestis 1994–1997.
Hermogenes
Hermogenes (vanakreeka nimekuju Ἑρμογένης) on mitme ajaloolise isiku nimi:
Ülle Planken
Elulugu
Lõpetas 1966 Loksa Keskkooli, 1972 TÜ arstiteaduskonna, 1979 kaugõppeaspirantuuri, meditsiinikandidaat (1980, Kaunase Meditsiiniinstituut), väitekiri "Артериальная гипертензия у мужчин и женщин среднего возраста г. Тарту".
Ta oli 1973–74 Laeva jaoskonnahaigla juhataja, 1974–76 Tartu Kliinilise Haigla terapeut, 1976–79 kardioloogia funktsionaaldiagnostika osakonna juhataja, 1979–88 TÜ üld- ja molekulaarpatoloogia instituudi (ÜMPI) vanemteadur, 1988–91 ÜMPI Koronaarkirurgia Tallinna Teaduskeskuse vanemteadur, aastast 1991 Tallinna Kiirabihaigla ja SA Põhja-Eesti Regionaalhaigla kardioloogia osakonna vanemarst.
Obsession
"Obsession" on ansambli Frankie Animal 2014. aastal ilmunud EP.
Elena Risteska
pisi|Elena Risteska Elena Risteska (Елена Ристеска; sündinud 27. aprillil 1986) on Põhja-Makedoonia laulja.
2005. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel esindas ta Makedooniat lauluga "Ninanajna".
Tour Séquoia
Tour Séquoia on 119 meetri kõrgune büroopindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is.
Hoone ehitati aastatel 1989–1990. See oli piirkonnas esimene tornehitis, mis ehitati poolringikujulise põhiplaaniga.
Hoonel on 33 korrust ja 55 000 m² põrandapinda.
Humala ohvrikivi
Ohvrikivist 18 m kagu pool on Humala Ristallikas.
Juurehingamine
Taime juurehingamine moodustab rohkem kui 60% mullahingamisest ja neid võidakse vaadelda koos. Juurehingamine ei ole ühtlane protsess, nii võib juurehingamine juuretippudes olla 2–3 korda suurem kui juure muudes osades.
Vardja oja
Vardja oja on oja Harju maakonnas Kose vallas.
Oja pikkus on 6,1 km ja valgla pindala 8,4 km². Oja suubub vasakult Pirita jõkke.
Sinu Mets
Sinu Mets on kord kvartalis ilmuv perioodiline väljaanne, metsaomanikele mõeldud õppeleht. Sinu Metsa väljaandja on SA Erametsakeskus.
Esimene Sinu Metsa number ilmus 2003. aastal. Neli esimest numbrit ilmusid ajavahemikul 2003–2006 mitteperioodiliselt ajalehena, mida andis välja MTÜ Tähevalgus.
Perioodiliselt ilmub alates 5. numbrist, mis ilmus 16. novembril 2006. Aastatel 2006–2010 ilmus A4-formaadis 16-leheküljelise vihikuna, alates 2011. aastast on 36-leheküljeline. Seoses mahu suurenemisega jaotati sisu nelja suuremasse rubriiki: näpunäited ja teave metsaomanikele; uudised ja teave jahimeestele; kirjutised metsakooslusest; teated ja ametlik informatsioon.
2008. aastal ilmus Sinu Metsa 48-leheküljeline erinumber linnas elavatele metsaomanikele. 2016. aasta 26. oktoobril ilmus Sinu Metsa tavaformaadis erinumber vene keeles.
Sinu Metsa numbrite kokkupaneku on SA Erametsakeskus tellinud riigihanke korras ajalehetoimetustelt ja väljaanne ilmub vastava ajalehe vahel. Kõige pikemalt on Sinu Mets ilmunud Maalehe vahel. Alates 2015. aastast (kaasa arvatud 2019. aasta) on Sinu Mets ilmunud Postimehe vahel. Osa tiraažist jääb SA Erametsakeskusele, kus väljaannet levitatakse tasuta kohapeal ja erametsaomanike metsaühistute kaudu.
Linux Mint
Linux Mint on Linuxi distributsioon, mida arendab Linux Mint Team.
Sinu Mets
Sinu Mets on loetav ka elektrooniliselt.
Linux Mint
Linux Mint põhineb Ubuntu distributsioonil, lastes välja uue versiooni kuu aega pärast Ubuntu uuendust, seega mais ja novembris. Distrowatch.com-i andmetel on Linux Mint kõige populaarsem Linuxi distributsioon.
Tarmo Toom
Tarmo Toom (sündinud 1961) on eesti teoloog ja patristika uurija, filosoofiadoktor (PhD CUA 2001).Tema vanaisa oli teoloog Osvald Tärk.
Ta on saanud hariduse Tallinna 7. Keskkoolis ja Tallinna Muusikakeskkoolis. Aastatel 1983-1992 mängis ta ansamblis Hortus Musicus lautot, viola da gambat ja tšellot.
Toom õppis ajaloolist teoloogiat ja patristikat Šveitsis ja Ameerika Ühendriikides ning töötas Ameerika katoliku ülikoolis ja seejärel Georgetowni ülikoolis Washingtonis. Aastal 2022 naasis ta Eesti ja alustas Tartu ülikooli juures ETAG projekti “Patristilised piibli ja piibli tõlgendamise sissejuhatused (introductiones).”
Moskva Tšekaa
Moskva Tšekaa ehk Kontrrevolutsiooni ja sabotaaži vastu võitlemise Moskva erakorraline komisjon (vene keeles Чрезвычайная Комиссия по борьбе с контррево­люцией и спекуляцией при Москвском Совете Рабочих и Красноармейских Депутатов, МЧК) oli Nõukogude Venemaa riikliku julgeoleku tagamiseks ja nõukogude võimu poliitiliste vastaste suhtes Venemaa Kommunistliku (bolševike) Partei teostatud punase terrori elluviimise peamine vahend aastatel 1918–1922.
Tarmo Toom
Teosed
Toom on avaldanud hulga akadeemilisi artikleid ja kirjutanud mitu raamatut (vt veebileht academia.edu [Tarmo Toom]). Eesti keeles on saadaval Augustinuse "Pihtimuste" kommentaar ("Sest sinu silmale pole suletud süda kättesaamatu" [Allika, 2011]) ja "Varakristlik teoloogia" (Tartu ülikooli kirjastus, 2022). Hiljutiste avaldiste hulgas on "T&T Clark Companion to Augustine and Modern Theology" (Bloomsbury/T&T Clark, 2013), "Patristic Theories of Biblical Interpretation: The Latin Fathers" (Cambridge University Press, 2016), "Augustine in Context" (Cambridge University Press, 2018), “Early Christian Handbooks on Interpretation”, The Oxford Handbook of Early Christian Biblical Interpretation, eds. P. M. Blowers and P. W. Martens (Oxford: Oxford University Press, 2019) ja "Cambridge Companion to Augustine's Confessions" (2020). Samuti on ta kuueköitelise "Brill Encyclopedia of Early Christianity" üks kaastoimetajaid ja -autoreid.
Moskva Tšekaa
1918. aastal asus Moskva Tšekaa endise kindlustusseltsi Jakor ruumides Bolšaja Lubjanka ja Kuznetski mosti nurgamajas.
Moskva Tšekaa moodustati Moskvas Moskva Nõukogu Presiidiumi juurde 4. märtsil 1918. Enne Moskva Tšekaa moodustamist tegeles nõukogude ja bolševike võimu kaitsmisega poliitiliste vastaste eest 1917. aasta novembris moodustatud Moskva sõjaväeringkonna staabi juures asuv Sõjalis-poliitiline osakond, Moskva Punakaardi Peastaabi poliitiline osakond, Tsiviilasjade komissariaat ja Erakorraline uurimiskomisjon. 1918. aasta veebruaris moodustati Moskva Nõukogu otsusega Moskva Justiitskomissariaadi juures nende ülesannete täitmiseks eraldi osakond.
1917. aasta detsembris loodud Ülevenemaalise erakorralise komisjoni kolimisega koos teiste Nõukogude Venemaa riigiasutustega 11. märtsil 1918 uude pealinna Moskvasse, liideti seni iseseisev Moskva Tšekaa Ülevenemaalise Erakorralise Komisjoniga.
1918. aasta oktoobris aga asutati Moskva kubermangu Täitevkomitee poolt Moskva kubermangu Tšekaa ja 12. oktoobril ÜK(b)P Moskva komitee otsusega Moskva (linna) Tšekaa, kuna üleriikliku vastutusalaga Ülevenemaaline erakorraline komisjon ei suutnud tagada riiklike ülesannete kõrval ka Moskva piirkonnas Tšekaa ülesannete täitmist. Taasloodud Moskva Tšekaa asus endisse krahv Fjodor Vassiljevitš Rostoptšinile kuulunud hoonesse Bolšaja Lubjanka 12, Ülevenemaaline Erakorraline komisjon aga kolis 1920. aasta lõpus oma lõplikku asukohta Bolšaja Lubjanka 11 asunud kindlustusseltside Abi ja Venemaa kapitalide ja kasumite kindlustamise seltsi ruumidesse (Lubjanka).
27. jaanuaril 1919 likvideeris Moskva Tšekaa kolleegium 1918. aastal loodud Moskva linnarajoonide Tšekaad ning 5. märtsil 1919 Moskva Nõukogu Presiidiumi otsusega liideti Moskva linna ja Moskva kubermangu Tšekaa.
Moskva Tšekaa juhtkond
pisi|Józef Unszlicht
Organisatsioon
26. detsembril 1918 Moskva Nõukogu kinnitatud Moskva tšekaa põhikirja kohaselt oli komisjoni juhtorganiks viiest isikust koosnev kolleegium. Komisjoni esimees oli Ülevenemaalise tšekaa esimees Feliks Dzeržinski. Komisjoni koosseisu kuulusid:
Osakondi juhatasid kolleegiumid, mis koosnesid kolmest isikust, kellest üks oli osakonna juhataja.
Gelato
Gelato (, itaalia keeles 'jäätis') on Itaaliast pärit külmutatud magustoit. Itaalias tähistatakse selle terminiga iga jäätist, ingliskeelsetes maades aga eelkõige itaaliapärast jäätist.
Tamara Todevska
pisi|Tamara Todevska 2008. aastal Tamara Todevska (Тамара Тодевска; sündinud 1. juunil 1985) on makedoonia laulja.
Gelato
Gelato põhikoostisosad on piim, koor ja suhkur, mis on maitsestatud puuvilja- ja pähklipüreede ning muude lõhna- ja maitseainetega. Üldjuhul on see väiksema rasvasisaldusega kui teised jäätised. Gelato's on tavaliselt ka vähem õhku ja rohkem maitset, see omakorda annab juurde tihedust ja külluslikkust.
Tamara Todevska
Ta esindas Makedooniat 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Vo Imeto Na Ljubovta" (koos Rade Vrčakovski ja Adrian Gaxhaiga) ning 2019. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel lauluga "Proud".
Gelato
Itaalias sätestatud normi kohaselt peab gelato kooresisaldus olema vähemalt 3,5%. Ameerika Ühendriikides selle kohta normi kehtestatud ei ole, küll aga peab seal tavalises jäätises olema koort vähemalt 10%.
Tamara Todevska
Tema vanem õde Tijana Dapčević on samuti Eurovisiooni lauluvõistlusel Makedooniat esindanud.
Adrian Gaxha
Adrian Gaxha (Адријан Гаџа; sündinud 13. veebruaril 1984) on Põhja-Makedoonia laulja.
Gelato
Ajalugu
Gelato ajalugu on müütiderohke, kuid nende kinnitamiseks on väga vähe tõendeid. Ühe oletuse järgi pärineb gelato Sitsiiliast, Vana-Roomast ja Egiptusest, kus seda valmistati mäetippudest toodud jääst ja lumest, mida hoiustati maa all. 1686. aastal leiutas Sitsiilia kalamees Francesco Procopio dei Coltelli esimese jäätisemasina. Siiski saavutas gelato suurema populaarsuse alles 1920.–1930. aastatel Põhja-Itaalias Varese linnas, kui võeti kasutusele esimene gelato-käru. Itaalia on ainus riik, kus käsitsi valmistatud gelato turuosa ületab masstoodangut rohkem kui 55 protsendi võrra. Tänapäeval töötab ligi 5000-s Itaalia jäätise salongis üle 15 000 inimese.
Tamara Todevska
Tamara Todevska abikaasa on korvpallur Aleksandar Dimitrovski, kellega tal on poeg ja tütar.
Adrian Gaxha
Ta esindas koos Rade Vrčakovski ja Tamara Todevskaiga 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Põhja-Makedooniat lauluga "Vo Imeto Na Ljubovta".
Gelato
Tootmine
pisi|Gelato Firenzes Itaalias Gelato tootmiseks on mitmesuguseid protsesse. Tehnoloogia arenedes muutub ka gelato valmistamine lihtsamaks.
Traditsioonilisel tootmisprotsessil segatakse munad, piim, suhkur ning soovitud maitselisandid, seejärel need kuumutatakse ja jahutatakse. Peale seda toimub eriline protsess nimega batching, mille käigus viiakse gelato 'sse õhku, et anda sellele eriline tekstuur.
Kuumtootmisel kuumutatakse koostisosad pastöriseerimiseks 85 °C-ni. Seejärel alandatakse temperatuur 5 °C-ni ja toodet segatakse niikaua, kuni see omandab soovitud tekstuuri. Külmtootmisel segatakse omavahel koostisosad ja pannakse segu sügavkülma.
Kiirtootmisel lisatakse piim või vesi teiste koostisosadega pakki ning seejärel segatakse.
Nagu ka teiste jäätiste puhul, takistab suhkur gelato tahkeks külmumist, sidudes vett ja pidurdades tavalise jääkristalli tekkimist. Suhkruga tekkivad jääkristallid on väiksemad ja gelato jääb kreemjas. Ameerikas müügil olev gelato on magustatud sahharoosi, dekstroosi või invertsuhkruga ja sisaldab stabilisaatoreid, näiteks guarkummit.
Lendav hollandlane (ooper)
pisi|Lehekülg Wagneri ooperist koos märkustega avaldajale "Lendav hollandlane" (originaalpealkiri saksa keeles Der fliegende Holländer) on Richard Wagneri romantiline ooper (Romantische oper) kolmes vaatuses helilooja enda libreto Heinrich Heine "Aus den Memoiren des Herren von Schnabelewopski" (1834, "Härra Schnabelewopski memuaarid") järgi.
Helilooja neljas, kuid esimene "kanooniline", sümbolistlik ooper, mille ajendiks oli helilooja sattumine juulis-augustis 1839 teel Riiast Londonisse purjetanud laeval tormi kätte. Laev sõitis Norra ranniku lähedal karile.
Ajalugu
pisi|Ooperi ettekanne 1917. aastal Ooper on komponeeritud 1841. aastal Pariisis kahe nädala jooksul, kui helilooja elas seal suures materiaalses puuduses. Pariisi Opéra ei soovinud tundmatu noore saksa helilooja teost lavastada. Küll oldi nõus 500 frangi eest ostma ära libreto. Lõpuks soostus Dresdeni teater ooperit esitama. Publik võttis aga uue ooperi ebasõbralikult ja tõrjuvalt vastu. Ka Berliinis kordus ebaedu. Seejärel jäi partituur 25 aastaks kasutult seisma. Wagner töötas ooperit korduvalt ümber ja alles pärast 1870. aasta Londoni etendust kujunes see helilooja üheks armastatumaks ja enam esitatud teoseks, mis on tänapäeval maailma juhtivate ooperiteatrite püsirepertuaaris.
Wagner plaanis esialgu esitada ooperi ühes vaatuses, kuid lõi kahtlema ja tuli välja 3-vaatuselise variandiga. Kaasajal on proovitud esitada ühes vaatuses või ühe vaheajaga, mis aga on olnud publikule väga kurnav. Ooper paistab silma äärmiselt tundeküllase faabula poolest, mis annab üldsuse poolt hukka mõistetud meremehe põhjaliku iseloomustuse. Oopus sisaldab hulgaliselt rahvalikke koore.
Esmaettekanne toimus 2. jaanuaril 1843 Dresdeni teatris Königliches Sächsisches Hoftheater (Semperoper). Peaosade esmaesitajad olid Wilhelmine Schröder-Devrient (Senta), Michael Wächter (Hollandlane), Wenzel Bielezizky (Tüürimees), Karl Risse (Erik), Friedrich Traugott Reinhold (Daland), Therese Wächter (Mary). Dirigeeris Richard Wagner.
Eestis on esitatud Tallinna Linnateatris 1895 ning Estonias 1925, 1958, 1984 ja 2016.
Tegevus
Tegevus toimub umbes 1650. aastal Norra rannikul. Norra meremees Daland satub tormi kätte ja pääseb napilt laevahukust. Ta varjub väikeses lahes, kuhu saabub ka tohutu suur ja salapärane purjekas, mille kapteniks on "Lendav Hollandlane". Tema peal on needus, et ta võib vaid kord seitsme aasta tagant tulla kaldale. Selle needuse võib temalt võtta vaid naine, kes hakkab teda armastama ning jääb talle eluks ajaks truuks. Daland on võõra suhtes külalislahke. Too pakub talle tasuks kasti oma kallihinnalisest laadungist, kui Daland lubab tal ühe öö viibida oma majas. Kui aga Dalandil oleks tütar, kelle too oleks nõus andma Hollandlasele naiseks, saaks ta laeval olevad aarded endale. Daland võtab selle ettepaneku vastu ja lubab talle oma tütre Senta.
Dalandi maja on Norra rannikul, Senta ootab seal isa saabumist. Tal on peigmees, noor kütt Erik. Dalandi saabudes jutustab Senta talle, et on näinud unes hollandlast, kelle ta peab oma armastusega needusest vabastama. Selle mehe portree ripub ka tema ukse kohal. Erik on sellest kohutatud ja pöördub tüdrukust ära. Uksele ilmubki Hollandlane. Ta anub Senta armastust ja saab selle. Daland on rahul.
Valmistutakse pulmadeks. On ilus ja tuulevaikne ilm. Norra meremehed märkavad aga ehmatusega, et suure Hollandi laeva ümber on meri rahutu. Erik keelitab Sentat loobuma võõramaalasega abiellumisest. Nende kohtumist näeb pealt Hollandlane, kellele tundub, et Senta on teda petnud. Ta on raevus ja annab oma madrustele käsu lahkuda. Senta püüab teda veenda jääma, kuid Hollandlane pöörab talle selja. Paljud naised on vandunud talle igavest armastust. Senta tahab mehega kaasa minna, kuid laev jõuab lahkuda. Tüdruk otsustab end ohverdada, et sellega võtta Hollandlaselt needus. Ta hüppab kaljult alla. Daland ja külarahvas näevad, kuidas suur laev seejärel upub. Needus on maha võetud ja Hollandlane rahu leidnud.
Anthony Mantha
Anthony Mantha (sündinud 16. septembril 1994 Longueuilis Québeci provintsis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Washington Capitals ründajana paremäärel.
Aastatel 2011–2014 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubis Val-d'Or Foreurs. Hooajal 2013–14 pälvis Mantha liiga hooaja resultatiivseimale mängijale antava Jean Béliveau Trophy, hooaja väärtuslikumale mängijale antava Michel Brière Memorial Trophy ning valiti samal hooajal Canadian Hockey League'i hooaja parimaks mängijaks.
2013. aastal valis Detroit Red Wings ta NHL Draft'is 20. valikuna.
Hooajal 2014–15 debüteeris ta American Hockey League'is Red Wingsi noorteklubis Grand Rapids Griffins. NHL-is tegi Mantha Red Wingsi meeskonnas debüüdi 15. märtsil 2016 mängus Philadelphia Flyersi vastu. Esimese värava lõi ta liigas sama aasta 24. märtsil mängus Montreal Canadiensi vastu. Hooajal 2016–17 kindlus ta koha Red Wingsi põhikoosseisus.
2021. aasta aprillis siirdus ta Capitalsi. Samal kuul sai ta Capitalsi ajaloo esimeseks mängijaks, kes on klubi meeskonnas oma neljas esimeses mängus värava löönud.
Nenad Vučinić
Nenad Vučinić (serbia kirillitsas Ненад Вучинић; sündinud 7. aprillil 1965 Belgradis) on Serbia korvpallitreener ja endine korvpallur.
Ta oli aastatel 2008–2010 BC Kalev/Cramo peatreener. Tema juhendamisel võitis klubi 2008. aastal Eesti karikavõistlused ja 2009. aastal Korvpalli Meistriliiga.
Antanas Sniečkus
pisi|Antanas Sniečkus (1970) Antanas Sniečkus (7. jaanuar 1903 Būbleliai Šakiai lähedal – 22. jaanuar 1974 Druskininkai) oli Leedu kommunist ja poliitik, Leedu Kommunistliku Partei I sekretär.
Ta sündis Šakiai lähedal Būbleliai külas (praeguse haldusjaotuse järgi Marijampolė maakonnas Šakiai rajoonis). Esimese maailmasõja ajal põgenesid tema vanemad Venemaale; ta õppis Voronežis gümnaasiumis. Aastal 1919 pöördus pere tagasi Leetu.
1920. aastaks oli Sniečkus juba bolševistliku partei liige ja mõisteti vangi valitsusvastase tegevuse eest. Ta vabastati kautsjoni vastu, mispeale ta põgenes Moskvasse, kus temast sai Kominterni agent. Moskvas, teeninud endale leedu kommunistide Zigmas Angarietise ja Vincas Mickevičius-Kapsukase usalduse, võeti ta vastu LKP keskkomiteesse. Peale 17. detsembri 1926 riigipööret Leedus hukati 27. detsembril illegaalselt tegutseva LKP peasekretär Karolis Požėla, mispeale saadeti Sniečkus Moskvast Leetu teda asendama, 6. jaanuaril 1927 ületas ta illegaalselt Leedu piiri.
1927-1930 teostas Sniečkus Leedus riigivastast tegevust, mispeale ta uuesti vangistati ja saadeti 15 aastaks Kaunase vanglasse, kuni 1933. aastal vabastati ja vahetati NSV Liidus hoitud leedulastest poliitvangide vastu. 1936 tuli ta Leetu tagasi, 1939 vahistati uuesti ja mõisteti 8 aastaks vanglasse. Peale juunipööret vabastati ta 18. juunil 1940 vanglast ja nimetati riikliku julgeoleku osakonna esimeheks. Mõni päev varem oli Leetu saabunud NSV Liidu välisasjade rahvakomissar Vladimir Dekanozov, et korraldada Leedu okupeerimist. Parteisekretärina andis Sniečkus välja Dekazonovi käske partei nimel. Sniečkus aitas kaasa enne hirmuõhkkonna tekitamisele enne 14. juuliks kavandatud Rahvaseimi valimisi. Ainult LKP tohtis nimetada kandidaate, inimesi ähvardati valimistel osalema, kuid lõpuks valimistulemusi ikkagi võltsiti. 21. juulil teatas Rahvaseim, et Leedu "rahvas" soovis ühineda Nõukogude Liiduga, ja 3. augustil inkorporeeritigi Leedu NSV Liidu koosseisu. 15. augustil sai Sniečkus LKP peasekretäriks, omades seega Leedu NSVs kõige suurimat mõjuvõimu.
Sniečkus oli Leedu NSVs juuniküüditamise algataja, ta laskis isegi oma venna koos perega Siberisse küüditada, kus ta vend suri. Nikita Hruštšovi ajal vabastati küüditatud vanglatest ja töölaagreist, kuid Sniečkus ei lubanud neil LNSV-sse tagasi pöörduda. Lisaks juuniküüditamisele ja märtsiküüditamisele (Operatsioon "Priboi") toimusid Leedus võrreldes Eesti ja Lätiga veel kaks suurt küüditamislainet - 22.-27. mail 1948 operatsioon "Kevad", mille käigus saadeti välja 40 000-50 000 inimest ning 20.-21 septembril ja 2.-3. oktoobril 1951 operatsioon "Sügis", kui saadeti välja ligi 20 000 inimest.
Päevad hiljem, peale Saksamaa invasiooni 22. juunil 1941 taganes Sniečkus koos kommunistide juhtidega Moskvasse, kus tema juhtimise all moodustati 26. novembril 1942 Leedu partisaniüksus, mis pidi näitama, et Nõukogude partisanid Leedus olid leedukad, kuid tegelikult ei allunud Leetu saadetud sabotöörid Leedu partisaniüksusele, vaid otse partisaniliikumise keskkomiteele. On arvatud, et sõja ajal tegutses Leedus ligi 5-10 tuhat põrandaalust Nõukogude partisani.
1944. aastal, kui Punaarmee taas Leedule lähenes, ütles Sniečkuse ema oma pojast lahti ja põgenes Läände, sama tegid ka Sniečkuse kaks venda ja kolm õde. Sniečkus ise tuli Moskvast Leetu tagasi 1944. aastal.
Sniečkuse poliittegevuses oli ilmne rahvuslik joon - 1949.-1950. aastatel kaitses ta oma vanu kommunistidest sõpru tagakiusamise eest, Leedu oli ainus NSVL liiduvabariik, kus vanade kommunistide tagakiusamist ei toimunud ja mitte ühtegi Nõukogude aja-eelset kommunisti ei arreteeritud. Tihti ta ka saboteeris mõningaid Moskva käske või nõudis Leedule mõningaid privileege.
Tamera
Tamera on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Tamera uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Trofimov. Valdar Tamera palvel kanti Tamera perekonnanimede kaitseregistrisse nr. 172 all (Siseministeeriumi teadaanne 7. novembrist 1935).
1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Ristallikas
Ristallikas (ka Humala Ristallikas) on allikas (ohvriallikas) Harju maakonnas Harku vallas Humala külas. Allikas on arvele võetud arheoloogiamälestisena. .
Allikast 18 m loode pool on Humala ohvrikivi.
Honey and Clover
"Honey and Clover" (ハチミツとクローバー Hachimitsu to Kurōbā) on Jaapani mangasari, mis kujutab rühma kunstitudengite elu ja suhteid. Selle autor on Chika Umino.
See ilmus aastatel 2000–2006 ajakirjades CUTiEcomic, Young YOU ja Chorus, ning kogumikuna kümnes köites. Manga põhjal valmis kahe hooajaga animesari, mis jooksis telekanalis Fuji TV 2005. ja 2006. aastal. Samuti tehti sarja põhjal film, mis esilinastus Jaapani kinodes 22. juulil 2006.
Kõrgessaare-Mudaste hoiuala
Kõrgessaare-Mudaste hoiuala on hoiuala Hiiu maakonnas Hiiumaa vallas. Hoiuala kogupindala on 1232,4 ha, millest maismaa alla jääb 1009,9 ha.
Hoiuala loodi eesmärgiga kaitsta mitmesuguseid elupaigatüüpe (nt rannaniite, alvareid, liigirikkaid madalsoid), samuti paljude kaitsealuste linnuliikide elupaikasid (nt sarvikpütt, hüüp, tõmmuvaeras).
Elektroonika ja telekommunikatsioon
Elektroonika ja telekommunikatsioon on bakalaureuseõppe õppekava ja IT-teaduskonna doktorõppe taseme õppekava ühe peaeriala (Electronics and Telecommunication) nimetuseks TTÜs. Vastav magistriõppe õppekava on kas Elektroonika ja kommunikatsioon või uuem Elektroonika ja kommunikatsioonitehnoloogiad.
IDsys
= Firmast = IDsys OÜ. asutati 2009. aasta septembris. Meie firma eesmärk on aidata teha inventuurimine, vara- ja laohaldus võimalikult lihtsaks. Oleme välja arendanud väga kasutajasõbraliku ja mugava haldustarkvara, millega saate silma peal hoida oma varadel ja teostada ka inventuuri. Sisenditeks kasutame RFID, Bluetooth või Barcode(vöötkood).
Elektroonika ja telekommunikatsioon
Elektroonika ja telekommunikatsiooni bakalaureuseõppe õppekava eesmärgiks on tagada, et koolitavad spetsialistid oskaksid käsitleda elektroonika- ja sideseadmeid ning tunnevad nende elektrilisi ja füüsikalisi tööprintsiipe ja valmistamistehnoloogiate põhialuseid.
IDsys
Lisaks lihtsalt varahaldusele pakume ka kliendi soovile tootmislahendusi ning valdkonna spetsiifiliselt pesumajade inventuuri jälgimist.
Elektroonika ja telekommunikatsioon
Eesmärgiks on anda üliõpilasele põhiteadmised tänapäeva elektroonika ja side valdkonna olulisematest alustest, nagu skeemitehnika, signaalitöötlus, sidevõrkude struktuurid ja protokollid.
IDsys
EMTAKi äriklassifikatsioon on muud äritegevust toetavad tegevused (EMTAK 82,991) ja raadiosagedustuvastuse (RFID) tehnoloogia, seadmete tarnimine, integreerimisteenused ja kliendikeskse tarkvara arendamine, tutvustamine ja juurutamine.
Elektroonika ja telekommunikatsioon
Õppekava kood on IALB (vastuvõtt kuni 2016/2017. õppeaastani).
IDsys
Ettevõttele on oluline, et edasimüüjad saaksid pakkuda kohandatavat riist- ja tarkvara, mis koosneb vastavatest toodetest ja teenuskomplektidest, mis hõlmavad:
Toote enda eeliseks on rutiinne protsesside automatiseerimise funktsioon, mis aitab klientidel säästa varude haldamiseks kuluvat aega, vähendada andmesisestusvigu ja luua tõhusamaid äriprotsesse rakenduste juurutamiseks.Ettevõte pakub järgmisi teenuseid:
Järgmisena on kirjeldatud kahetasandiliste kompetentside süsteemi:
IDsys OÜ missiooniks on panustada klientide äriprotsessidesse, tõhususse ja aidata kasvatada kasumlikkust, suurendades seeläbi tuvastustehnoloogia (RFID) juurutamist kliendi varude, logistikasüsteemide ja varude haldamise kasutamises.
Välislingid
INDEKSIGA
Rade Vrčakovski
Rade Vrčakovski (Раде Врчаковски; sündinud 17. novembril 1980) on Põhja-Makedoonia laulja.
Préfecture des Hauts-de-Seine
Préfecture des Hauts-de-Seine on 113 meetri kõrgune administratiivpindadega pilvelõhkuja, mis asub Pariisi kõrghoonestatud ärikeskuses La Défense'is.
Rade Vrčakovski
Ta esindas koos Adrian Gaxha ja Tamara Todevskaiga 2008. aasta Eurovisiooni lauluvõistlusel Makedooniat lauluga "Vo Imeto Na Ljubovta".
Veselin Matić
Veselin Matić (serbia kirillitsas Веселин Матић; sündinud 21. juulil 1960 Belgradis) on Serbia korvpallitreener.
Haquinus Platinus
Haquinus Platinus (1611 Öjaby (praegu Växjö), Småland, Rootsi – 1684 Urshult) oli Rootsi filosoof ja vaimulik.
Veselin Matić
Ta oli aastatel 2006–2008 BC Kalev/Cramo peatreener. Tema juhendamisel võitis klubi 2007. ja 2008. aastal Eesti karika.
Haquinus Platinus
Elulugu
Haquinus Platinus oli talupidaja poeg.
Džogorku Kengeš
Cogorku Keñeş või Džogorku Kengeš (kirgiisi keeles Жогорку Кеңеш – 'Ülemnõukogu') on Kõrgõzstani parlament.
"Legendaarne parlament"
Džogorku Kengeši esimeseks koosseisuks loetakse 1995. aastal valitud parlamenti. Džogorku Kengeši eellaseks oli Kirgiisi NSV Ülemnõukogu, mille viimane, 1989. aastal valitud 350-liikmeline 12. koosseis, tuntud ka kui "legendaarne parlament", nimetati riigi iseseisvudes samuti Džogorku Kengešiks.
1990. aasta 15. septembril võttis "legendaarne parlament" vastu suveräänsusdeklaratsiooni, 31. augustil 1991 iseseisvusdeklaratsiooni, 1993. aasta 5. mail Kirgiisi Vabariigi esimese põhiseaduse. Koosseis saadeti sisuliselt laiali 1994. aasta sügisel, pärast seda kui hakkas uurima president Askar Akajevi rolli riigi kullaga kauplemises.
Parlamendi esimeseks koosseisuks loetakse 1995. aastal valitut.
Viies koosseis
Viies koosseis valiti 2010. aastal pärast president Bakijevi kukutamist 120-liikmelisena. Varem oli liikmete arvuks 90.
2010. aastal valitud parlamendi koosseisu pääsesid järgmised parteid:
Valitsuskoalitsiooni moodustasid detsembris Respublika, Ata Džurt ja sotsiaaldemokraadid. Parlamendi esimees (toraga) Ahmatbek Keldibekov (Ata Džurt).
2011. kevadeks ei saanud valitsuskoalitsioon enam vastuolude tõttu Ata Džurtiga arvestada 61 häälega. 14. aprillil teatasid 10 Ar-Namõsi saadikut koalitsiooniga ühinemisest. Ar-Namõsi juht Feliks Kulov asus seejärel sotsiaaldemokraatide juhiga läbi rääkima Ar-Namõsi liitumise üle, kuid Ata-Džurti ja Respublika vastuseisu tõttu jäid läbirääkimised katki ja Ar-Namõsi fraktsioon püüdis Kulovi tagandada. Viimane tagandamist ei aktsepteerinud ja fraktsioon lõhenes.
Kuues koosseis
2015. aastal valitud parlamendi koosseisu pääsesid järgmised parteid:
Valimiskünnis oli 7% ja lisaks 0,7% igas oblastis.
Tanner Pearson
Aastatel 2010–2012 mängis ta Ontario Hockey League'i klubis Barrie Colts.
2012. aastal valiti ta NHL-i draft'is Los Angeles Kingsi poolt 30. valikuna. Samal aastal asus ta mängima Kingsi noorteklubis Manchester Monarchs American Hockey League'is. NHL-is tegi Pearson Kingsi meeskonnas debüüdi 18. mail 2013 väljalangemismängus San Jose Sharksi vastu. Järgmisel hooajal võitis ta klubiga Stanley karika.
Guntis Belēvičs
pisi|Guntis Belēvičs Guntis Belēvičs (sündinud 2. septembril 1958) on Läti poliitik, Läti Rohelise Partei (LZP) liige, terviseminister alates 5. novembrist 2014 kuni 10. juunini 2016.
Tanner Pearson
2018. aasta novembris liitus Pearson Pittsburgh Penguinsiga, kuid juba 2019. aasta veebruaris siirdus ta Canucksi.
2012. aastal võitis Pearson Kanada kuni 20-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Ilze Indrāne
1946. aastal lõpetas Ilze Indrāne Madona gümnaasiumi. 1948–1951 õppis ta Riia Pedagoogilises Instituudis läti kirjanduse osakonnas. 1948. aastal asus ta tööle Kusa põhikooli direktorina, poliitilistel põhjustel vabastati oma ametikohalt 1956. aastal. 1956–1967 töötas ta õpetajana Prauliena põhikoolis ja juhatas ka kooli näiteringi. Kirjanike Liitu võeti Indrāne vastu 1967. aastal.
Tyler Graovac
pisi|Tyler Graovac 2014. aastal [[Iowa Wildi meeskonnas]] Tyler Graovac (sündinud 27. aprillil 1993 Bramptonis, Ontarios) on Kanada jäähokimängija, kes mängib keskründajana KHL-i klubis Minski Dinamo.
2011. aastal valis Minnesota Wild ta NHL-i draft'is 191. valikuna. 2013. aastal asus ta mängima American Hockey League'is (AHL) Minnesota Wildi noorteklubis Iowa Wild. NHL-is debüteeris Graovac Minnesota Wildi meeskonnas 29. detsembril 2014 mängus Winnipeg Jetsi vastu. Wildi meeskonnas sai ta NHL-is enim mänguaega hooajal 2016–17, mil sai 52 põhihooaja mänguga kirja seitse väravat ja kaks väravasöötu.
2017. aasta juunis kaubeldi Graovaci Washington Capitalsi. Suurem osa hooajast 2017–18 mängis ta AHL-is Capitalsi noorteklubis Hershey Bears, saades NHL-is Capitalsi meeskonnas kirja viis mängu. Hooajal 2018–19 mängis ta AHL-i klubis Stockton Heat. 2019. aasta juulis sõlmis ta lepingu Vancouver Canucksiga. Kahe hooaja jooksul pääses Graovac Canucksi meeskonnas NHL-is väljakule 22 mängus, tehes neis kokku viis väravat ja ühe väravasöödu.
2021. aasta juulis sõlmis ta üheaastase lepingu Minski Dinamoga.
Osvald Tärk
Osvald Tärk (1. oktoober 1904 Lassi – 25. mai 1984 Tallinn) oli eesti baptistivaimulik ja teoloog.
Ta on õppinud Leisu algkoolis, Kuriste kihelkonnakoolis, Kärdla haridusseltsi koolis ja Läänemaa Õpetajate Seminaris. Aastatel 1922–1925 õppis ta Eesti Baptisti Jutlustajate Seminaris Keilas. Aastal 1928 lõpetas Andover Newtoni Teoloogilise Kooli (en:Andover Newton Theological School), aastal 1929 sai ta usuteaduse magistri kraadi Union Theological Seminary's (en:Union Theological Seminary (Manhattan)) Columbia ülikooli juures.
Osvald Tärk suri 25. mai 1984 ja ta maeti 1. juunil 1984 Rahumäe kalmistule.
Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia
Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia (vene keeles Российская академия медицинских наук) oli Venemaa Föderatsiooni üks riiklikke teadusakadeemiaid, mille tegevuse eesmärk oli koordineerida alusuuringuid meditsiini valdkonnas. Akadeemia eksisteeris aastatel 1992–2013.
Pärast Nõukogude Liidu lagunemist ilmus 4. jaanuaril 1992 Venemaa Föderatsiooni presidendi seadlus, millega kujundati NSV Liidu Meditsiiniteaduste Akadeemia ümber Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemiaks. 1992. aastal anti akadeemiale Venemaa Föderatsiooni riikliku akadeemia staatus.
Ryūzō Morioka
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta aastatel 1999–2003 38 mängu.
Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia
pisi|150px|[[Endokrinoloog Ivan Dedov, akadeemia viimane president]] Akadeemia eesotsas oli president. Neid on olnud 1992. aastast saadik kolm: Valentin Pokrovski (1992–2006), Mihhail Davõdov (2006–2011) ja Ivan Dedov (2011–2013).
Edwin McMillan
Edwin Mattison McMillan (18. september 1907 – 7. september 1991) oli Ameerika Ühendriikide keemik ja Nobeli keemiaauhinna laureaat, kes avastas esimese transuraanelemendi – neptuuniumi. Avastuse eest 1951. aastal pälvitud auhinda jagas ta Glenn T. Seaborgiga.
Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia
Liitumine Venemaa Teaduste Akadeemiaga
2013. aasta oktoobris alanud Venemaa riiklike akadeemiate reformi tulemusena vähendati riiklike akadeemiate arvu kuuelt neljale. Venemaa Meditsiiniteaduste Akadeemia liideti Venemaa Teaduste Akadeemiaga. Senised meditsiiniakadeemia akadeemikud lülitati kohe akadeemikutena RAN-i koosseisu, kus moodustati uus osakond – meditsiiniteaduste osakond kolme sektsiooniga:
Edwin McMillan
1942. aastal liitus ta J. Robert Oppenheimeri kutsel Manhattani projektiga, mis töötas välja aatomipommi.
1947. aastal valiti ta Ameerika Ühendriikide Rahvusliku Teaduste Akadeemia liikmeks ja aastatel 1968–1971 oli ta akadeemia esimees.
Jakšiai kihistu
Jakšiai kihistu (inglise Jakšiai Formation) on ordoviitsiumi ladestu kihistu, mida loetakse enamasti Rakvere lademesse kuuluvaks. Kihistu ülemine piir vastab kindlasti Rakvere ja Nabala lademe piirile, alumises osas pole selle lademeline kuuluvus aga täiesti selge.
Kihistut hakkas esimesena eristama Juozas Paškevičius aastal 1994. Kihistu on saanud nime Jakšiai küla järgi. Kihistu stratotüüp on Jakšiai-104 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 994–998 meetril. Lisastratotüübina on kasutatud Visaginas-5 puurauku, kus kihistu kivimid esinevad 420,3–422,5 meetril. Leedus eristatakse Jakšiai kihistut Nemunase madalikul ja maa kesk- ning idaosas. Maa kesk- ja idaosas on kihistu 4,1 meetri paksune, Nemunase madalikul on suurim paksus 0,8 meetrit.
Kihistu koosneb hallist paksukihilisest rohekashalli mergli vahekihtidega lubjakivist, mis sisaldab üksikuid brahhiopoodide jäänuseid ja veidi ka püriiti. Ülemises osas esineb valdavalt lubjakivi, allpool domineerib mergel. Kihistu põhja moodustab selgesti eristuv suure püriidisisaldusega katkestuspind.
Uus külm sõda
300px|pisi|Map showing the three major powers of a hypothetical Second Cold War: [[United States, Russia and China.]] Uueks külmaks sõjaks, teiseks külmaks sõjaks , külm sõda 2.0-ks , väikseks külmaks sõjaks ja külmemaks sõjaks nimetatakse suurenevaid poliitilisi ja sõjalisi pingeid juhtivate geopoliitiliste ühenduste vahel, millest üks on tavaliselt juhitud Venemaa ja/või Hiina poolt ning teine Ameerika Ühendriikide, Euroopa Liidu ja NATO poolt. See sarnaneb olemuselt poliitilisele ja sõjalisele pingele külma sõja ajal globaalselt konkureerinud Ameerika Ühendriikide juhitud läänebloki ja Nõukogude Liidu juhitud idabloki vahel. Ameerika poliitteadlane Robert Legvold on öelnud, et uus külm sõda algas Ukraina kriisiga.
2008. aastal hoiatas Edward Lucas, et Lääs on kaotamas uut külma sõda, ilma et ta oleks isegi märganud, et see on üldse alanud. Endine Nõukogude teisitimõtleja Vladimir Bukovski on toimuvat iseloomustanud lausega: "... KGB režiim püüab taastada Nõukogude impeeriumi." Kolm neljandikku Venemaa tippametikohtadest täitsid 2000. aastate alguseks nn siloviki (endised ja praegused luure- ja julgeolekuteenistuste töötajad). 2014. aastal hoiatas ka NSV Liidu viimane liider Mihhail Gorbatšov Ukraina kriisist lähtudes, et maailm on kas uue külma sõja lävel või on see juba alanud.
Mõned leiavad, et mõiste ei peegelda täpselt Venemaa ja Lääne vaheliste suhete tegelikku sisu. Edward Lucas toob välja ka suured ja olemuslikud erinevused vana ja uue külma sõja vahel. Venemaa on suurenenud oma piirialade arvelt "maade kogumise" käigus alates 1683. aastast 1914. aastani keskmiselt 142 ruutkilomeetrit päevas. 20. sajandil toimunu valguses võib öelda, et Venemaa jätkab lihtsalt talle senini omaseks olnud traditsioonilist autoritaarse militaar-bürokraatliku riigi poliitikat. Seekord kapitalistlikul moel. Uue sõjapidamise kohta kasutatakse ka hübriidsõja mõistet.
Lääne sanktsioonidest mööda minemiseks on Venemaa ja Hiina sõlminud 400 miljardi dollari suuruse leppe Hiina varustamise kohta maagaasiga järgnevad 30 aastat. Pääsemaks mööda Ameerika sanktsioonidest allkirjastasid Peking ja Moskva 2014. aastal 150 miljardi yuanise keskpanga likviidsuse konverteerimise (central bank liquidity swap) täitmise kokkuleppe. Shanghai Koostööorganisatsiooni (SCO) raames on aastatel 2003, 2005 ("Rahu Missioon 2005"), 2007, 2009 ja 2015 toimunud rida Hiina ja Vene vägede suuri sõjalisi ühisõppusi. 2010. aasta õppustel ("Rahu Missioon 2010") osalesid juba ka Kasahstan, Kõrgõzstan ja Tadžikistan. 4. juunil 2014 tekkis Dušanbes idee ühendada omavahel SCO ja Kollektiivse Julgeoleku Lepingu Organisatsioon. Asi on veel arutamise järgus.