cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Reekviem (Mozart)
pisi|Detail Mozarti originaalkäsikirjast Reekviem (Requiem; K. 626) on Wolfgang Amadeus Mozarti viimane heliteos, reekviem.
Mozart kirjutas Reekviemi Viinis 1791. aastal, kuid see jäi pooleli, kui helilooja 5. detsembril suri. Franz Xaver Süssmayr lõpetas Reekviemi 1792. aastal ning andis selle üle krahv Franz von Walseggile, kes oli selle tellinud oma naise surma-aastapäeva puhuks.
Laubere
pisi|Mälestusmärk represseeritutele Laubere on küla (vidējciems) Lätis Ogre piirkonnas, Laubere valla halduskeskus. Asula asub merepinnast 85 meetri kõrgusel Abze jõe ääres ja jääb piirkonna keskusest Ogrest 32 ning Riiast 68 kilomeetri kaugusele.
Lohukivi hiiepaik on kohaliku kaitse all olev muinsusmälestis.
Looduskaitse all on pärn ümbermõõduga 3,87 ja kõrgusega 22 meetrit.
Aabu
Aabu on eesti perekonnanimi.
Nimede eestistamisel määrati Aabu uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Silbergleich (1937. aastal Vao vallas). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Liktor
Liktor (ladina keeles lictor; sõnast ligare – 'siduma') oli Vana-Roomas kõrgema magistraadi teener ja auvaht.
Liktorid kandsid fascest, rihmadega seotud vitsakimpu, mis oli magistraadi võimuembleemiks. Väljaspool Rooma linnapiire (pomerium) lisati sellesse veel kirves.
Magistraatidele määratud liktorite arv pidi illustreerima nende impeeriumi (käsklusvõimu) ulatust: diktaatoritel oli 24 liktorit, konsulitel 12 ja preetoritel 6. Keisririigi ajastul saatis keisrit algselt 12 liktorit, alates Diocletianuse valitsusajast (284–305) 24.
Päritolu
pisi|150px|vasakul|Illustratsioon liktorist [[fascesega]] Vana-Rooma ajaloolase Titus Liviuse järgi võttis Rooma esimene kuningas Romulus ametisse 12 liktorit, et lisada omale välist esinduslikkust. Liktorite arvu selgitusena mainib ta kahte traditsioonilist versiooni. Esimese järgi jäljendas Romulus selle numbriga lindude arvu, mis oli talle varem ennustanud kuningavõimu. Livius ise eelistab teist versiooni, mille järgi pärineb nii liktorite ametikoht kui ka nende arv etruskidelt, kelle juures ühise kuninga valinud 12 linna andsid igaüks kuningale saatjaks ka ühe liktori.
Ülesanded
Liktoritel oli mitmeid ülesanded, tähtsaim neist oli olla magistraatide saatjaks ja ihukaitsjaks. Avalikus ruumis sammusid liktorid üksteise järel magistraadi ees, kuulutades valjult ta lähenemist ja sundides inimesi (v.a. vesta neitsid ja abielus naised ) talle teed andma.
Samuti viisid nad täide magistraadi käsklusvõimu, vahistades või karistades tema käsul inimesi. Algselt kuulusid sinna juurde ka hukkamised, kuid 450. aastal eKr koostatud Kaheteistkümne tahvli seadused keelasid magistraatidel Rooma kodanike hukkamise.
Lictor curiatus
Nad vastutasid ka comita curiata (rahvakoosoleku) kokkukutsumise eest.
Altachi Rheindorf
Altachi SC Rheindorf (saksa keeles SC Rheindorf Altach, sponsornimega ka Cashpoint SCR Altach) on Austria jalgpalliklubi, mis tegutseb Altachis. Klubi mängib hooajal 2016/17 Bundesligas.
Ajalugu
Klubi asutati 26. detsembril 1929 võimlemise ja spordiklubi Altachi Turnerbund jalgpalli osakonnana. 1930 alustati mängimist Vorarlberger B-Klasses nime all FA Turnerbund Altach. 1937 lõpetas klubi tegevuse, ning taasalustas tegevust alles Sportvereinigung Altach spordiühingu loomise järel 1. märtsil 1946. Spordiühing lõpetas tegevuse 1949 ning selle jalgpalli osakond iseseisvus 5. märtsil 1949 ja uueks nimeks võeti Sportclub Rheindorf Altach.
Nad tõusid esimest korda kõrgliigasse hooajal 2013/14.
Andres Kurg
Andres Kurg (sündinud 20. septembril 1975) on eesti kunstiteadlane, Eesti Kunstiakadeemia professor ja Kunstiteaduse ja visuaalkultuuri instituudi vanemteadur.
Ta uurib oma teadustöös 1960. ja 70. aastate lõpu Nõukogude Liidu arhitektuuri ja disaini, keskendudes tehnoloogia ja igapäevaelu muutustele, samuti nende kokkupuutepunktidele alternatiivsete kunstivooludega.
Andres Kurg on õppinud kunstiajalugu Eesti Kunstiakadeemias ja arhitektuuri ajalugu Londoni Ülikoolis.
Ta on avaldanud artikleid väljaannetes AA Files, ArtMargins, Journal of Architecture, Home Cultures ning on panustanud mitmete kogumike ja näitusekataloogide ilmumisse. 2008. aastal ilmus tema kaastoimetamisel raamat “Keskkonnad, projektid, kontseptsioonid. Tallinna kooli arhitektid 1972–1985".
2012. aastal kureeris ta näitust “Me metamorfne tulevik. Disain, tehniline esteetika ja eksperimentaalne arhitektuur Nõukogude Liidus 1960–1980” Vilniuse Rahvusgaleriis ja Eesti Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis. 2015. aastal töötas ta külalisteadurina Getty Instituudis, 2017. aasta kevadel töötas ta Euroopa uuringute külalisvanemteadurina Yale'i Ülikooli MacMillani keskuses.
William Carrier
pisi|William Carrier (2018) William Carrier (sündinud 20. detsembril 1994 Montréalis) on Kanada jäähokimängija, kes mängib NHL-i klubis Vegas Golden Knights ründajana vasakäärel.
Aastatel 2010–2014 mängis ta Quebec Major Junior Hockey League'i klubides Cape Breton Screaming Eagles ja Drummondville Voltigeurs.
2017. aasta juunis liitus ta Golden Knightsiga. 2020. aasta veebruaris pikendas ta klubiga lepingut nelja aasta võrra.
2012. aastal võitis Carrier Kanada kuni 18-aastaste koondisega juunioride maailmameistrivõistlustel pronksmedali.
Kajsamoor
pisi|Kajsamoor saabub Lennusadamasse (2012)
Ajalugu
Laev on ehitatud 1939 Norras Aasheim og Valvatne laevatehases Sagvåg Sunnhordlandis algselt kaubalaevaks. Nimi pärineb vananorra mütoloogiast ja tähendab ligikaudses tõlkes “Tuuletrolli ema”.
Eestis
Eestis kasutati laeva lõbusõitudeks ja kodusadamaks oli Lennusadam Tallinnas. Kapten oli pikemat aega Herkki Haldre. 31. mail 2015 avastas Tallinna lahel lõbusõidul olnud Kajsamoor juhuslikult ja päästis tugeva tuulega ümber läinud Delphia 24 tüüpi väikese purjejahi meeskonna.
Pavel Uspenski
Pavel Uspenski (Павел Федорович Успенский Pavel Fjodorovitš Uspenski; sündinud 13. juulil 1988 Moskvas) on vene filoloog.
Ta oli aastatel 2010–2014 Tartu Ülikooli doktorant vene kirjanduse alal. 2014. aastast on ta Moskvas asuva Kõrgema Majanduskooli dotsent.
Pere
Ta on semiootik Boriss Uspenski pojapoeg.
Kõberoja
Kõberoja (ka Rehe kraav) on oja Läänemaal Lääne-Nigula vallas Jõgisoo, Kalju, Kullamaa ja Ubasalu külas.
Oja pikkus on 3,5 km. See suubub paremalt Liivi jõkke (18,1 km suudmest). Oja valgla on 4,9 km². Oja lähe on Kullamaa küla põhjaservas Marimetsa looduskaitseala lähedal. Oja suue on Jõgisoo külas.
Kõberoja on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m.
Katrín Jakobsdóttir
Katrín Jakobsdóttir (sündinud 1. veebruaril 1976 Reykjavíkis) on Islandi poliitik, Vasak-Rohelise Liikumise esimees. Ta on 30. novembrist 2017 Islandi peaminister.
Ta sündis aastal 1976 Reykjavíkis. Ta lõpetas aastal 1999 Islandi Ülikooli bakalaureusekraadiga põhiainena islandi keeles ja kõrvalainena prantsuse keeles. Aastal 2004 sai ta magistrikraadi islandi kirjanduse alal, väitekiri käsitles islandi kriminaalkirjanikku Arnaldur Indriðasoni.
Ta oli 2. veebruarist 2009 kuni 23. maini 2013 Islandi haridus-, teadus- ja kultuuriminister.
30. novembrist 2017 on ta Islandi peaminister.
Aaburi
Aaburi on eesti perekonnanimi.
Katrín Jakobsdóttir
Isiklikku
Ta on abielus Gunnar Örn Sigvaldasoniga ja neil on kolm poega (sündinud 2005, 2007 ja 2011).
Aaburi
Nimede eestistamisel määrati Aaburi uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Kirsel (1940. aastal Jõhvis). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Pēteris Radziņš
Pēteris Radziņš (2. mai 1880 – 8. oktoober 1930 Riia) oli Läti sõjaväelane (kindral), õppejõud.
Aadama
Aadama on eesti perekonnanimi.
Pēteris Radziņš
1924–1928 oli ta Läti sõjaväe ülemjuhataja.
Aadama
Nimede eestistamisel määrati Aadama uueks perekonnanimeks isikutele, kelle perekonnanimi oli Adamson (1940. aastal Ahja vallas). 1. jaanuaril 2017 sellise perekonnanimega inimesi Eestis ei ela või on neid vähem kui 5.
Pēteris Radziņš
1925. aastal autasustati teda Vabadusristi I liigi 2. järgu teenetemärgiga.
Gundo-Felix Roosve
Gundo-Felix Roosve (25. veebruar 1929 Tallinn – 24. juuli 1997 Tallinn) oli Eesti põllumajandusteadlane.
Elulugu
Gundo-Felix Roosve oli teenistujate poeg.
Lõpetas 1948 Tallinna 1. Keskkooli ja 1953 EPA agronoomina; majanduskandidaat (1968, Eesti Teaduste Akadeemia), väitekiri "Köögiviljanduse arendamine Tallinna ümbruse spetsialiseeritud sovhoosides".
Oli 1951–1953 Tartu aianduse katsepunkti agronoom, 1953–1961 Kurvitsa sovhoosi direktor, 1961 Kartuli ja Köögivilja Tootmisele Spetsialiseerunud Sovhooside Trusti asedirektor, 1962–1965 Põllumajandusministeeriumi Maaviljeluse Valitsuse ja 1965–1981 Aianduse Peavalitsuse juhataja asetäitja, 1981–1986 Aianduse Peavalitsuse juhataja, 1986–1991 Saue sovhoosi asedirektor, 1991–1993 Saue Agrofirma ja 1993–1996 AS Sagro nõunik.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: Eesti katmikalade üldskeemi koostamine, kasvuhooneköögiviljade turvassubstraadil viljelemise tehnoloogia loomine.
Teoseid
Üle 100 teadustrükise ja aimeartikli.
Kuninglik Ulsteri Politseijõud
Kuninglik Ulsteri politseijõud (inglise keeles Royal Ulster Constabulary; RUC) oli aastatel 1922–2001 Põhja-Iirimaa politsei. See asutati 1. juunil 1922 ja lõpetas tegevuse 4. novembril 2001. RUCi ülesanded võttis üle Põhja-Iirimaa politseiteenistus.
Peamiseks RUCi laialisaatmise põhjuseks oli Belfasti leping, mille ühe punkti kohaselt pidi Põhja-Iiri politseid reformima, sest Kuninglik Ulsteri politseijõud oli Põhja-Iirimaa konflikti ajal saanud mitmeid süüdistusi politseivägivallas ja katoliiklaste diskrimineerimises.
Põhja-Iirimaa konfliktis hukkus 30 aasta jooksul peamiselt PIRA rünnakutes 319 RUCi politseinikku ja vigastada sai üle 9000. See tegi Põhja-Iiri politseist 1983. aastaks maailma eluohtlikuima politseiorganisatsiooni.
Loomine
1920. aastal määrati Põhja-Iirimaa Kuningliku Iiri politsei (inglise: Royal Irish Constabulary, lühend: RIC) vastutusalasse. 31. jaanuaril 1921 moodustas Richard Dawson Bates, Põhja-Iirimaa esimene siseminister, komisjoni mille soovituste abil saaks politseid reformida.
Komisjon esitas oma vaheraporti 28. märtsil 1922 ja see kiideti Põhja-Iiri valitsuse poolt heaks. 29. aprillil 1922 kiitis kuningas George V heaks Ulsteri politseijõudude moodustamise ja see alustas tööd sama aasta 1. juunil. RUC-i suuruseks määrati 3000 inimest ja sellest kolmandiku pidid moodustama katoliiklased. Esimesed 2000 kohta täideti kiiresti ja enamuse katoliiklastele määratud kohtadest võtsid endale endised RIC-i töötajad. Katoliiklaste palkamine kohtas hiljem vastuseisu, sest protestandid pidasid neid ebausaldusväärseteks ja politsei otsustas sellest poliitikast loobuda, mistõttu ei ületanud katoliiklastest politseinike osakaal 20 protsenti ja 1960. aastateks oli nende osakaal langenud 12 protsendini.
1920. ja 1930. aastad
1920. aastate alguses oli tulevane Põhja-Iirimaa rahutu ja aastatel 1920–1922 sai surma 90 politseinikku. Iiri rahvusarmee (IRA) korraldas sageli rünnakuid ja olukord protestantide ning katoliiklaste vahel oli pinev. Olukord rahunes 1920. aastate keskpaigaks ja järgmised 45 aastat oli piirkond üsnarahulik. Mõrvade arv oli madalam kui ülejäänud Suurbritannias ja kuritegusid avastati keskmisest rohkem.
1929. aasta majanduskriis mõjutas Iirimaad rängalt ja mitmed Põhja-Iiri traditsioonilised tööstused nagu laevaehitus, olid kriisis. Kriis tõstis niigi suurt töötute arvu veelgi ja see viis mitmete rahutusteni. Kasvava autoliikluse tõttu moodustati Ulsteri politsei koosseisu liiklusosakond ja politseijaoskondi asuti renoveerima.
1930. aastatel oli IRA tegevus episoodiline. Kuningas George VI visiidi ajal 1937. aastal õhkis IRA mitu tollipunkti ning 1939. aastal alustas sabotaažikampaaniat, mis lõppes 25. augustil, vähem kui nädal enne II maailmasõja algust. Sõja ajal oli RUCi töötajatel keelatud politseist lahkuda, et liituda mõne teise teenistusega. Alates 1943. aastast lubati politseis töötada ka naistel ja esimesed naispolitseinikud alustasid tööd 15. novembril.
Põhja-Iirimaa konflikt
Põhja-Iirimaa konflikt algas 1960. aastatel ja konflikti üks esimesi hukkunuid oli 67-aastane Francis McCloskey, kes oli katoliiklane. Ta leiti 1969. aasta juulis, rahutuste ajal teadvusetuna trepil lebamas ja tunnistajad olid näinud politseinikke kedagi peksmas kohas, kust hiljem leiti McCloskey. Politsei väitis, et McCloskey oli olnud teadvuseta enne seda, kui politsei rahvamassi ründas ja võis kellegi visatud kiviga pihta saada. McCloskey suri päev pärast intsidenti haiglas.
11. oktoobril 1969 lasti Shankill Roadil toimunud rahutustes maha politseinik Victor Arbuckle, kellest sai esimene konfliktis hukkunud politseinik. Augustis 1970 hukkus Crossmagleni lähedal autopommiplahvatuses kaks politseinikku, kellest said PIRA kampaania esimesed ohvrid. PIRA kampaania sisaldas julgeolekutöötajate tapmist ja see kestis kuni Belfasti lepingu jõustumiseni. Viimane Põhja-Iirimaa politseinik, kes enne Põhja-Iirimaa politseiteenistuse loomist hukkus, oli katoliiklane Francis O'Reilly, kes sai septembris 1998 pommiplahvatuses rängalt vigastada ja suri kuu aega hiljem haiglas.
Monika Laatsit
Monika Laatsit on lõpetanud Tartu Ülikooli õigusteaduse erialal 1998. aastal ning omandanud 2000. aastal magistrikraadi õigusteaduses Kesk-Euroopa Ülikoolis Ungaris. 2007–2009 oli ta Tallinna Halduskohtus kohtuniku ettevalmistusteenistuses, augustist 2009 kuni kohtunikuametisse asumiseni 1. augustil 2010 oli ta Riigikohtu halduskolleegiumis nõunik.
President Toomas Hendrik Ilves nimetas ta 30. juunil 2010 Riigikohtu üldkogu ettepanekul esimese astme kohtunikuks alates 1. augustist 2010. Ta oli Tallinna Halduskohtu kohtunik 2010–2017.
21. aprillil 2017 kuulutati välja konkurss ühele Tallinna Ringkonnakohtu kohtuniku ametikohale. Kandideerisid Tallinna Halduskohtu kohtunikud Kadriann Ikkonen, Daimar Liiv, Kristina Maimann ning Monika Laatsit ise. Riigikohtu üldkogu otsustas ringkonnakohtunikuks nimetada Monika Laatsiti. Ta on kohtunik ringkonnakohtu halduskolleegiumis.
Ta on Eesti Kohtunike Ühingu liige.
St. Helena vald
St. Helena vald (St. Helena Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Ameerika Ühendriikides Louisiana osariigis.
Valla halduskeskus on Greensburg.
Ajalugu
Vald moodustati 1810. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 203.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Kristiina Kibe
Kristiina Kibe (sündinud 24. detsembril 1970 Tartus) on eesti ehtekunstnik ja bioloog.
Lõpetanud 1994. aastal Tartu Ülikooli bakalaureuseõppe bioloogia erialal.
2009. aastal sai Eesti Kunstiakadeemiast ehte- ja sepakunsti erialal magistrikraadi.
Ühisnäitused
pisi|Objekt "Migraine", 2015, messing|alt=
pisi|"Mistake I" brooch 2015 tin, silver, found object
Nikola Vasilj
Nikola Vasilj (sündinud 2. detsembril 1995 Mostaris) on Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallur, kes mängib Saksamaa esiliigaklubis FC St. Pauli ja Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondises.
Robin Lehner
pisi|Robin Lehner (2013) Robin Lehner (sündinud 24. juulil 1991 Göteborgis) on Rootsi jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Vegas Golden Knights.
Ta alustas klubikarjääri Rootsi klubis Frölunda HC. 2009. aastal siirdus ta Põhja-Ameerikasse, liitudes Ontario Hockey League'i klubiga Sault Ste. Marie Greyhounds.
Nikola Vasilj
Aastatel 2017–2019 mängis ta Saksamaa klubi 1. FC Nürnbergi reservmeeskonnas Saksamaa tugevuselt neljandas liigas ja 2019–2021 Ukraina kõrgliigaklubis Luhanski Zorja.
Robin Lehner
2009. aastal valis Ottawa Senators ta NHL-i draft'is 46. valikuna. NHL-is debüteeris ta Senatorsi meeskonnas hooajal 2010–11. Aastatel 2010–2013 sai ta enam mänguaega Ottawa Senatorsi noorteklubis Binghamton Senators American Hockey League'is. 2011. aastal võitis ta Binghamton Senatorsiga Calder Cupi ja valiti Calder Cupi väärtuslikumaks mängijaks.
Nikola Vasilj
2021. aasta mais sõlmis ta lepingu St. Pauliga.
Bosnia ja Hertsegoviina jalgpallikoondises debüteeris Vasilj 27. märtsil 2022 sõprusmängus Costa Rica vastu.
Robin Lehner
2015. aastal liitus ta Buffalo Sabresiga, kus mängis kolm hooaega. Hooajal 2018–19 mängis ta New York Islandersis. Samal hooajal jagas ta koos Thomas Greissiga auhinda William M. Jennings Trophy, millega tunnustatakse väravavahti, kes on vähemalt 25 mänguga lasknud oma meeskonnale lüüa kõige vähem väravaid. 2019. aasta juunis pälvis ta lisaks Bill Masterton Memorial Trophy. 2019. aasta juuli siirdus ta Chicago Blackhawksi. 2020. aasta veebruaris müüdi ta Golden Knightsile. Hooajal 2020–21 pälvis ta William M. Jennings Trophy koos meeskonnakaaslase Marc-Andre Fleuryga.
Tal on diagnoositud bipolaarne häire, aktiivsus- ja tähelepanuhäire ning posttraumaatiline stressihäire, samuti on ta kannatanud alkoholi- ja narkootikumide sõltuvuse käes.
Polohõ (Teplõki rajoon)
Polohõ (ukraina keeles Пологи) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Teplõki rajoonis. Elanike arv on 565. Pindala on 0,254 km².
Vestlussaade
Vestlussaade ehk jutusaade (inglise talk show) on televisioonisaate või raadiosaate žanr, milles osalejad arutlevad või vestlevad saatejuhi poolt etteantud teemal.
Lucas Vázquez
pisi|Lucas Vázquez (2018) Lucas Vázquez Iglesias (sündinud 1. juulil 1991 Curtises) on Hispaania jalgpallur, kes mängib parema äärepoolkaitsjana Hispaania kõrgliiga klubis Madridi Real ja Hispaania jalgpallikoondises.
Ta liitus Madridi Reali noorteakadeemiaga 2007. aastal. Hooaegadel 2012–13 ja 2013–14 mängis ta klubi duubelmeeskonnaga Hispaania esiliigas. Hispaania kõrgliigas debüteeris Vázquez hooajal 2014–15, kui ta mängis Madridi Realist laenul RCD Espanyolis. Esimese värava Hispaania kõrgliigas lõi ta 5. oktoobril 2014 mängus Real Sociedadi vastu.
Alates hooajast 2015–16	on ta kuulunud Madridi Reali põhikoosseisu. Hooajal 2016–17 tuli ta klubiga Hispaania meistriks. Lisaks on ta klubiga võitnud kolm korda UEFA Meistrite Liiga, ühe korra Hispaania superkarika, kaks korda UEFA Superkarika ja kolm korda klubide maailmameistrivõistlused.
Debüüdi Hispaania jalgpallikoondises tegi Vázquez 7. juunil 2016 sõprusmängus Gruusia vastu. Ta on kuulunud Hispaania koondisse 2016. aasta Euroopa meistrivõistlustel ja 2018. aasta maailmameistrivõistlustel.
Kim Sung-gan
Kim Sung-gan (korea keeles 김성간; 17. novembril 1912 Pyongyangs – 29. mail 1984) oli Lõuna-Korea jalgpallur, ründaja.
Koondisekarjäär
Jaapani jalgpallikoondises mängis ta 1940. aastal 1 mängu.
150. motolaskurdiviis
150. motolaskurdiviis (vene keeles 150-я мотострелковая дивизия) on Venemaa Föderatsiooni maavägede väeüksus.
Pareidoolia
Selle fenomeni tõttu tõlgendab nägemismeel juhuslikke kujundeid mõtestatud tähendusliku informatsioonina, luues seoseid seal, kus neid tegelikult ei ole. Tüüpilisteks näideteks on inimese kujulised kaljud ja loomakujulised pilved.
Pareidoolia on apofeenia alamliik.
Pareidoolia fenomen on andnud ainest paljudele pseudoteaduslikele tõlgendustele. NASA kosmosesond Viking 1 tehtud 1976. aastal avaldatud fotol Marsist on näha inimnägu meenutavat pinnavormi, mida peeti võimalikuks tõendiks varasemast maavälisest elust, arvates, et tegu võib olla kunagise tsivilisatsiooni loominguga. Hilisemad, 1998. aastal tehtud täpsemad fotod näitasid, et tegu on siiski vaid lameda mäega.
Näo pareidoolia puhul näeb enamik inimesi meeste nägusid. Soolise kalduvuse põhjus pole teada.
How Can We Be Lovers
"How Can We Be Lovers?" on Michael Boltoni kirjutatud (kaasautor) ja esitatud laul, mis anti välja singli ja muusikavideona.
Video
Selles artiklis on kasutatud ingliskeelset artiklit en:How Can We Be Lovers? seisuga 6.05.2015.
2010. aasta Läti parlamendivalimised
2010. aasta Läti parlamendivalimised peeti 2. oktoobril.
Läti seimi sajale kohale kandideeris 1239 inimest 13 parteist ja valimisliidust.
== Tulemused ==
Egemen Bağiş
pisi|Egemen Bağiş (2010) Egemen Bağiş (sündinud 23. aprillil 1970 Bingölis) on Türgi poliitik, ta on Õigluse ja Arengu Partei liige. Ta oli 29. juunist 2011 kuni 25. detsembrini 2013 Türgi Euroopa Liidu suhete minister.
Ta on lõpetanud New Yorgis Baruchi kolledži magistrina personalijuhtimise ja avaliku halduse alal.
Folke Bernadotte
pisi Folke Bernadotte (rootsi Folke Bernadotte af Wisborg; 2. jaanuar 1895 – 17. september 1948) oli Rootsi diplomaat ja ühiskonnategelane, Wisborgi krahv.
Ta oli üks Rahvusvahelise Punase Risti Komitee juhte.
Teise maailmasõja ajal päästis ta arvukalt Skandinaavia sõjavange Saksa koonduslaagritest.
1937. aastal sai ta Eesti Punase Risti I klassi teenetemärgi.
1948. aastal määrati ta ÜRO rahuvahendajaks Palestiinas. Sama aasta 17. septembril mõrvasid juudi terrorirühmituse Lehi liikmed ta Jeruusalemmas.
Tema järgi on nimetatud tänav Göteborgis, Viinis, Gazas ja mitmes Saksamaa linnas.
Kivipalu mägi
pisi|right|Kivipalu mägi varinguga paljandi jalamil. Foto A. Erik
Kivipalu mägi ehk Kivipalu pae on liivakivipaljand ehk pae Ahja jõel, Saesaare paisjärve ääres. Kivipalu mägi paikneb Ahja jõe ürgoru maastikukaitsealal jõe vasakkaldal.
Kivipalu mägi on Ahja jõe vasaku kalda üks kõrgemaid paljandeid. Ürgoru sügavus Kivipalu mäe kohal ligi 25 meetrit. Kivipalu mäe paljandi pikkus on umbes 140 meetrit ja suurim kõrgus 17 meetrit. Enne Saesaare paisjärve rajamist oli paljandi jalamis kümmekond väikest allikakoobast, mis on nüüd jäänud veetaseme alla. Kivipalu mäe Burtnieki lademe Härma kihistiku liivakivipaljand on sälkoruga jagunenud kahte ossa.
Aphrodite World Tour
Turnee algas Herningis Taanis 19. veebruaril 2011 ja jõudis ka Eestisse 23. veebruaril. Turnee kandis pealkirja "Aphrodite: Les Folies Tour" Euroopas ja "Aphrodite Live" Aasias, Põhja-Ameerikas ja Aafrikas.
Välislingid
Aphrodite (Album)
Woldemar Hägglund
pisi|Johan Woldemar Hagglund (aastal 1939) Johan Woldemar (Voldemar) Hägglund (10. august 1893 Viiburi – 12. veebruar 1963 Helsingi) oli Soome sõjaväelane (kindralleitnant, 1942).
1935. aastal autasustati teda Kotkaristi II klassi teenetemärgiga.
Sikorsky Aircraft
Sikorsky Aircraft Corporation (lühidalt Sikorsky) on Ameerika lennundus ettevõte, mille peamiseks tegevusalaks on militaar- ja tsiiviilõhusõidukite tootmine.
Ettevõtte asutas 1925. aastal Igor Sikorski, Kiievis sündinud vene rahvusest immigrant. Õhusõidukite tootmist alustati Sikorsky Manufacturing Company nime all samal aastal New Yorgi osariigis Rooseveltis.
1929. aastal kolis ettevõte oma praegusse asukohta Stratfordi (Connecticut) ning liitus sama aasta juulis ettevõttega United Aircraft and Transport Corporation (praegune United Technologies Corporation). 1930-ndate lõpupoole ühineti ettevõttega Vought Aircraft.
Ühe tiivikuga Sikorsky R-4 oli maailma esimene seeriatootmisse võetud helikopter (1942).
Sikorsky tuntuimad kopterimudelid on UH-60 Black Hawk ja SH-60 Seahawk. Ameerika Ühendriikide president kasutab Sikorsky koptereid alates 1957. aastast.
Õhusõidukid
Peaaegu kõigi Sikorsky projekteeritud mudelite tähistuses on number, millele eelneb S-täht. Mudelid S-1 kuni S-20 projekteeris Sikorsky Venemaal.
Helikopterid
pisi|Sikorsky CH-53E Super Stallion on USA sõjaväe suurim ja raskeim kopter Sulgudes on toodud USA sõjaväe kasutatav tähistus pisi|Sikorsky Cypher õhkutõusul
Esmased lümfoidorganid
Esmased lümfoidorganid ehk primaarsed lümfoidorganid (ka esmased lümfoidelundid, primaarsed lümfoidelundid; lad organa lymphoidea primaria) on paljude selgroogsete loomade lümfoid(-immuun)süsteemi kuuluvad elundid, mille funktsioonideks on hematopoeetiliste tüvirakkude jagunemise, naiivsete B- ja T-rakkude valmimise ja küpsemise tagamine ning nende lähetamine teisestesse lümfoidorganitesse.
Inimlootel on esmasteks lümfoidelunditeks rebukott (saccus vitellinus), loote maks ja põrn, luuüdi ja embrüonaalne tüümus.
Esmasteks lümfoidorganiteks täiskasvanud inimestel on punane luuüdi ja tüümus.
Lindudel on esmaseks lümfoidelundiks ka kloaagipaun.
Esmaste lümfoidelundite närvistuse tagab autonoomne närvisüsteem.
Taaralaskemägi
Taaralaskemägi on Harju maakonnas Rae vallas Pajupea külas asuv endisaegne ohverdamiskoht. Kihelkondliku haldusjaotuse järgi asus ohverdamiskoht Jüri kihelkonnas. Ohverdamiskoht on tunnistatud kultuurimälestiseks.
St. Jamesi vald
St. Jamesi vald (St. James Parish) on 2. järgu haldusüksus (maakond) Ameerika Ühendriikides Louisiana osariigis.
Valla halduskeskus on Convent.
Ajalugu
Vald moodustati 1807. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 22 102.
Ago Lilleorg
pisi|Ago Lilleorg 2022. aasta Arvamusfestivalil pisi|Ago Lilleorg, Tallinn 2018
Ago Lilleorg (sündinud 26. oktoobril 1969 Tallinnas) on Eesti kristlik vaimulik ja kaplan.
Ta on Eesti Kristliku Nelipühi Kiriku Toompea koguduse vanempastor (alates 15. augustist 2004), NextStep Piiblikooli juht ja oli esimene pühitsetud nelipühi piiskop Eestis (2004–2012).
31. augustil 1995 asus Lilleorg esimese üksuse kaplanina Eesti kaitseväes teenima Tartu Üksik-Jalaväekompaniis, kus ta teenis kuni 2001. aastani. Kaitseväe Ühendatud Õppeasutustes teenis ta kaplanina kuni 2004. aasta 1. septembrini
Lapsepõlv ja kooliaastad
Ago Lilleorg kasvas üles metodisti kiriku taustaga kristlikus kodus Juhan ja Maia Lilleoru esimese lapsena. Pärast teda sündis kolm tütart. Juhan ja Maia Lilleorg abiellusid 1968. aastal ning osalesid Eesti Metodisti Kiriku Tallinna koguduse tegevuses. Juhan on elukutselt maaler ja Maia veetis aastaid lastega kodus, olles elukutselt aga raamatupidaja.
Ago käis pühapäevakoolis Eesti Metodisti Kiriku Tallinna koguduses. Pühapäevakooli õpetajaks oli hilisem Eesti Metodisti Kiriku superintendendi abikaasa Urve Pärnamets. Pühapäevakooli tunnid avaldasid lapse vaimulikule kujunemisele sügavat mõju, räägiti piiblilugusid, joonistati ja kirjutati Piibli teemadel. Samuti oli oluline laste ühine palvetamine iga pühapäevakooli tunni alguses, kus iga laps pidi häälega palvetama.
Ago Lilleorg on saanud nime Piiblist, mille tema isa valis Õpetussõnade raamatu ühe autori järgi, kelleks on Agur. Selliselt on uudishimu asjade mõistmise järele iseloomustanud Agot kogu tema elu. Juba lapsepõlves tahtis ta mõista, mismoodi ja miks asjad on nii nagu nad on. Ago jaoks oli tavaline esitada kogu aeg küsimusi, näiteks „Miks tuleb suits korstnast välja?“
Lapsepõlv möödus Tallinnas Uue Maailma piirkonnas. Ago Lilleorg läks õppima Tallinna 20. Keskkooli (praegune Tallinna Ühisgümnaasium). Pärast 8. klassi lõpetamist (1985) õppis ta Keila 1. Keskkoolis, mida ta ei lõpetanud. Keskhariduse sai Tallinna 1. Õhtukeskkoolist 1989. aastal. pisi|Ago Lilleorg Tallinn, 1973
Vaimulik pöördumine
Ago Lilleorg kasvas kristlikus kodus, kuid see ei teinud temast kristlast. Isikliku pöördumise elas Lilleorg läbi 1991. aastal Saue Vabakirikus väliseesti EELK õpetaja Helmut Rüdmiku kuulutuse mõjul. Ago Lilleorg sai ristitud Eesti Kristliku Kiriku (praegu Eesti Kristlik Nelipühi Kirik) pastori Märt Vähi poolt 13. oktoobril 1992. Ristimine toimus endise EKP Keskkomitee peahoones (praegu Eesti Vabariigi Välisministeerium) Islandi väljakul.
Lilleorg osales Eesti Kristliku Kiriku korraldatud kristlikul suveseminaril 1992. aastal. See kestis 1,5 kuud ning pärast seda, septembris 1992, asus õppima vastavatud Eesti Kristliku Kiriku Piiblikooli Sakus. Mõne kuu pärast kolis kool Suurupisse, endisse Nõukogude armee allveelaevade juhtimise baasi. Piiblikooli lõpetas Lilleorg koos 24 õpilasega 5. juunil 1993.
Vaimuliku teenimistöö aastad
Ago Lilleorg ordineeriti pastoriks 6. juunil 1993 vanempastor Allan Lauri poolt Eesti Kristliku Kiriku Tallinna koguduses. Agost sai üks koguduse pastoreid Allan Lauri kõrval.
Eesti Kristliku Nelipühi Kiriku Tallinna kogudus kutsus Ago Lilleoru vanempastoriks pärast senise vanempastori Allan Lauri raske haiguse teatavaks saamist 2004. suvel. Lilleorg õnnistati koguduse vanempastoriks 15. augustil 2004. Pärast Allan Lauri lahkumist ajast igavikku valis Eesti Kristlik Nelipühi Kiriku (EKNK) Juhtide Nõukogu Ago Lilleoru piiskopiks. Tema piiskopiks pühitsemine toimus 15. aprillil 2005, kus ta teenis kirikujuhina kuni 12. märtsini 2016. Lilleoru kiriku juhtimise ajal kolis Eesti Kristliku Nelipühi keskus ja Tallinna kogudus (praegu Toompea kogudus) Toompeale, ostes ära vana Harjuoru võimla.
Isiklikku
Ago Lilleorg abiellus 4. veebruaril 1994 Maire Lilleoruga (neiupõlvenimi Metsis). Peres kasvab tütar Merje Mia. Nad elavad Tallinnas. pisi|Maire Lilleorg Taevaskoda, 2018
Seksturnera
pisi|Turnera diffusa pisi|Pudel seksturnera likööriga Seksturnera (Turnera diffusa), inglise keeles vahel ka damiana, on peamiselt Ameerika Ühendriikides (Lõuna-Texases), Kesk-Ameerikas, Mehhikos, Lõuna-Ameerikas ja Kariibi mere regioonis kasvav põõsas. See kuulub kannatuslilleliste sugukonda.
Seksturnera on võrdlemisi väike puine põõsas, millel esinevad väikesed aromaatsed õied. Seksturnera õitseb varasuvest hilissuveni. Taime viljad meenutavad maitselt viigipuu vilju. Seksturnera omab iseloomulikku tugevat vürtsilaadset aroomi, mis meenutab kummelit. See lõhn tuleneb taimes leiduvatest eeterlikest õlidest.
Välimus
Seksturnera on väike harunev põõsas. Taim kasvab üldiselt kuni 60 cm pikkuseks, kuid tema kasv võib ulatuda kuni 2 meetrini. Seksturnera oksad on silindrilise kujuga ning punakaspruuni värvi. Seksturnera lühikese rootsuga helerohelised lehed on pehmed ja läikivad. Kuju poolest on lehed laisüstjad ning servast 3–6 hambaga. Lehtede leheserv on käändunud ja lehealusel asetseb kaks nektarinääret. Seksturnera üksikud suured kollast värvi õied paiknevad ülemiste lehtede kaenlas. Vili on väike ümar ning karpja kujuga.
Leviala
Seksturnera on levinud Kesk- ja Ladina-Ameerikas ning Lõuna-Aafrikas. Seksturnera kasvab poolkuival pinnasel päikese käes, eelistades kasvuks kuivi, liivaseid ja kiviseid pindu. Taim talub kuni –5 kraadi külma. Seksturnrea looduslik varu on otsakorral. Droogi saadakse kultuurtaimedelt, mida kasvatatakse põhiliselt Mehhikos.
Keemiline koostis
Seksturnera eeterlik õli sisaldab tümooli (0,5–1%), 1,8-tsineooli (11%), alfakopaeeni, gammakadineeni, kalameeni, alfa- ja beetapineeni, p-tsümeeni (2%). Lisaks leidub eeterlikus õlis alkaloide, tanniine (4%), vaiku (7–14%) hüdrokinoonglükosiide (0,2–0,7% arbutiniin), tsüanogeenseid glükosiide (B-tetrafülliini ehk barteriini), flavonoide, damianiini (7%), süsivesikuid (kummilima 13,5%, tärklist 6%) ning mineraalaineid (kroomi, mangaani, fosfori, seleeni, magneesiumi).
Kasutamine ravimtaimena
Seksturnerat kasutatakse peamiselt seksuaalhäirete ennetamiseks ja raviks. Juba maiad tundsid seksturnera suguiha suurendavat toimet, nemad tarvitasid taime ka peapöörituse korral. Euroopas võeti ta kasutusele samal otstarbel, aga ka toonikumina. Ameerikas on seksturnerat hakatud reklaamima eelkõige vanurite armurohuna. Seksturnerat soovitatakse samuti vaimse stressi korral ning füüsilise ja vaimse võimekuse suurendamiseks. Suurbritannias kasutatakse seksturnerat depressioonivastase vahendina. Samuti on seksturnera leidnud kasutust homöopaatilistes preparaatides.
Meestel suurendab ja taastab seksturnera suguiha, tõstab potentsi ja leevendab orgasmihäireid. Taime kasutatakse samuti impotentsi, enneaegse ejakulatsiooni ja eesnäärmevaeguste korral. Naistel stimuleerib seksturnera emakalihast, aitab frigiidsuse, tupeerituse, valuliku menstruatsiooni ja üldiste menopausiga seostuvate probleemide vastu.
Mõningail andmeil leevendab seksturnera peavalu, suurendab uriinieritust, põhjustab kerget eufooriat ning vähendab vere suhkrusisaldust. Samuti toimib nõrgalt lahtistavalt ja uriinieritust soodustavalt. Seksturnera toimete hulka arvatakse ka söögiisu suurendamine ja seedetegevuse ergutamine ning taime kasutatakse haigusest taastumisega seotud nõrkuse leevendamiseks.
Seksturnera võib avaldada koostoimet suhkurtõveravimitega ja takistada raua imendumist, mistõttu soovitatakse seksturnera manustamise ajal süüa rauarikkaid toite. Raseduse ja rinnaga toitmise ajal vältida või kasutada väikseid koguseid.
Seksturnerale omistatakse hulgaliselt toimeomadusi, kuid puudub põhjalik teadustöö, mis toimeid kinnitaks. Kui taime kasutamisel kahe kuu jooksul soovitud toime ei avaldu, tuleks selle edaspidisest kasutamisest loobuda.
Ajaloolised andmed seksturnera toimete kohta võivad tuleneda asjaolust, et taime ei kasutatud puhtal kujul, vaid taim oli koostisosa ravimtaimesegus. Seksturnerat sobib kasutada koos serenoapalmiga seksuaalse neuroosi vastu, koos hariliku kaeraga depressiooni vastu, koos tihasheinaga või nõianõgesega ärevuse vastu.
Seksturnera taimi korjatakse õitsemisest viljumiseni. Droogiks kasutatakse taime õisi ja lehti. Kuivatatud droogi lõhn on meeldiv, maitse mõrkjas. Taim kuivatatakse ning kasutatakse segudes, infusioonides, vedelekstraktides ja tablettides.
Muud kasutusalad
Põhitoimest tulenevalt on seksturneast valmistatud tseremoniaalset pulmajooki. Mehhikos kasutatakse seksturnerat tee aseainena ja alkohoolsete jookide maitsestamiseks. Kasutatakse samuti toitude ja jookide maitsestamiseks.
Hardi-Erik Roosve
Hardi-Erik Roosve (kuni 1939 Rose, 24. märts 1931 Tallinn – 27. detsember 2008) oli eesti loomakasvatusteadlane.
Elulugu
Hardi-Erik Roosve oli riigiametniku poeg.
Asus 1947. aastal õppima Tallinna 2. Keskkooli, kuid lahkus ja lõpetas õhtukooli. Lõpetas 1955 EPA zootehnikateaduskonna ja 1964 EPA aspirant; põllumajanduskandidaat (1964, EPA), väitekiri "Eesti suurt valget tõugu emiste piimatoodang, piima keemiline koostis ja nende parandamise abinõud". Oli 1955–62 Vana-Võidu loomakasvatustehnikumi eriainete õpetaja, 1964–67 Eesti NSV TA Loomakasvatuse ja Veterinaaria Instituudi seakasvatuse osakonnas noorem- ja vanemteadur, 1967–90 Eesti NSV Kõrg- ja Keskerihariduse Komitees ja Eesti NSV Hariduskomitees inspektor, 1990–98 Eesti Entsüklopeediakirjastuse "Eesti põllumajandusentsüklopeedia" toimetuse juhataja. Lugenud Tallinna Polütehnilise Instituudis ja TPedI-s põllumajandusaluste ja looduskaitse kursust (vanemõpetaja, alates 1989 dotsent). Õpetanud Tallinna Reaalkoolis bioloogiat.
Teadustöö
Uurimisvaldkond: seakasvatus. Avaldanud 44 teadustrükist.
Tallinna Toidumess
Tallinna Toidumess (rahvusvahelise nimega Tallinn FoodFest) on Tallinnas toimuv toiduteemaline mess. Messi korraldab Profexpo OÜ.
Esimene mess toimus 1993.
Messi raames kuulutatakse välja aasta kokk.
Boussières-sur-Sambre
Boussières-sur-Sambre on vald Põhja-Prantsusmaal Nordi departemangus Aulnoye-Aymeries' kantonis.
pisi|tühi|püsti|Boussières-sur-Sambre vaade
Anu Allas
Anu Allas (sündinud 8. oktoobril 1977) on eesti kunstiteadlane, KUMU kuraator-programmijuht ning Eesti Kunstiakadeemia kunstiteaduse ja visuaalkultuuri instituudi museoloogia õppesuuna juht.
Tema peamisteks uurimisteemadeks on II maailmasõja järgne kunst sotsialistlikus Ida-Euroopas ning 1960.–1970. aastate neoavangardsed ja performatiivsed kunstipraktikad. Ta on õppinud kunstiteadust Eesti Kunstiakadeemias ning kaitsnud 2013. aastal doktorikraadi eksperimentaalsetest praktikatest 1960. aastate Eesti kunstis ja teatris Berliini Vabas Ülikoolis. Ta on avaldanud raamatu „Spiel der Unsicherheit / Unsicherheit des Spiels: Experimentelle Praktiken in der estnischen Kunst und im estnischen Theater der 1960er Jahre“, artikleid sotsialismiaja kunstist ja kaasaegsest kunstist, korraldanud Kumu kunstimuuseumi konverentse, toimetanud artiklikogumikke („Globalizing East European Art Histories: Past and Present“ , koos Beáta Hockiga, Routledge 2018). Kureerinud näitusi peamiselt 20. sajandi II poole kunstist, sealhulgas KUMU püsiekspositsiooni „Konfliktid ja kohandumised. Nõukogude aja Eesti kunst (1940–1991)“. Ta on Eesti Kunstiakadeemias läbi viinud peamiselt 20. sajandi kunstiajalugu, sh nõukogude perioodi Eesti kunsti käsitlevaid kursusi.
Yang Guifei
pisi|Yang hobuse selga ronimas. Vanaaegne maal pisi|[[Hosoda Eishi. Yang Guifei peooniatega. 19. sajand]] Yang Guifei (traditsioonilises kirjas 楊貴妃 ' guifei Yang'; sünninimi Yang Yuhuan (Yáng Yùhuán; traditsioonilises kirjas 楊玉環, lihtsustatud kirjas 杨玉环); taoistlik nunnanimi Taizhen (太真); 26. juuni 719 Yongle, praegune Yongji Shi, Yunchengi ringkond, Shanxi provints – Mawei postijaam, praegune Xianyang Shi, Shaanxi provints 15. juuli 756) oli Hiina keisri Xuanzongi armastatud liignaine, üks Vana-Hiina neljast kaunitarist.
An Lushani mässu ajal, kui keiser Xuanzong põgenes oma pealinnast Chang'anist Chengdusse, nõudsid keisri ihukaitsjad, et keiser laseks Yangi tappa, sest nad süüdistasid mässus tema nõbu Yang Guozhongi ja teisi sugulasi. Keiser laskis oma teenril Gao Lishil Yangi surnuks kägistada.
Päritolu
Yang sündis 719, Tangi dünastia keisri Xuanzongi valitsemisaja alguses, Yongles (永樂; praegune Yongji Shi, Yunchengi ringkond, Shanxi) tollases Pu ringkonnas (蒲州). Tema perekond pärineb siiski Huayinist (華陰) ja Hongnongist (弘農) (Shaanxi provints).
Tema vanavanavanaisa Yang Wang (楊汪) oli Sui dünastia keisri Sui Yangdi ajal kõrge ametnik ning pärast Sui dünastia kukutamist oli Zhengi riigi keisri Wang Shichongi teenistuses; kui Tangi dünastia väed Wang Shichongi üle võitu said, Yang Wang tapeti. Yang Wang oli pärit Huayinist (華陰; praegu Weinani vald, Shaanxi provints), kuid tema suguvõsa asus hiljem elama Yonglesse.
Yang Guifei isa Yang Xuanyan (楊玄琰, teise nimega Sihu (司戶)) oli Shu ringkonnas (蜀州; praegu Chengdu Shi, Sichuani provints) kõrge rahandusametnik, ja perekond oli temaga kaasas. Arvatavasti ei olnud tal poegi, kuid teada on neli tema tütart: Yang Yuhuan ja kolm tema vanemat õde. Yang Xuanyan suri, kui Yang Yuhuan oli veel väike, nii et tüdruku kasvatas üles tema onu Yang Xuanjiao (楊玄璬), kes oli väikeametnik Henani vallas (河南府; praegu Luoyang Shi).
Printsess ja taoistlik nunn
Aastal 733 abiellus Yang Yuhuan keiser Xuanzongi ja tema liignaise Wu (Wu Huifei (武惠妃)) omavanuse poja Li Mao'ga ehk Shou Li Meiga ning sai tiitliks Shou printsess.
Keisri liignaine
pisi|Yang Guifei kujuke [[pipa (mandoliiniga)]] Aastal 745 abiellus Li Mao lõpuks uuesti, võttes naiseks kindral Wei Zhaoxuni (韋昭訓) tütre. Keiser Xuanzong tegi nüüd Taizheni ametlikult liignaiseks. Ta lõi selleks puhuks uue liignaiste kategooria guifei, mis oli kõrgem kui senine kõrgeim kategooria huifei, mis oli olnud Wu'l. Ta austas postuumselt oma liignaise isa Yang Xuanyani ning andis tema emale Liangi emanda tiitli. Samuti andis ta kõrged ametikohad tema onule Yang Xuanguile (楊玄珪) ja nõbudele Yang Xianile (楊銛) ja Yang Qile (楊錡). Tema kolm vanemat õde said Hani emanda, Guo emanda ja Qini emanda tiitlid ning öeldavasti ei söandanud aadlidaamide kogunemistel keisripalees isegi keiser Xuangzongi kõrgelt austatud õde Li Chiying (李持盈), Yuzheni printsess, istuda auväärsemale kohale kui nemad. Keiser Xuanzong andis ka oma lemmiktütre printsess Taihua (kelle ema oli olnud Wu) Yang Qi'le naiseks. Yang Xiani, Yang Qi, Hani emanda, Guo emanda ja Qini emanda perekonnad olid öeldavasti väga austatud ja rikkad, ning ametnikud meelitasid neid üksteise võidu. Umbes samal ajal tutvustas Yang Guifei keiser Xuanzongile ka oma sugulast Yang Zhaod (hilisema nimega Yang Guozhong, ning meelitajana tegi viimane karjääri.
Iga kord, kui Yang Guifei ratsutas, oli eunuhh Gao Lishi temaga kaasas. Tal oli 700 õmblejat. Ametnikud ja kindralid meelitasid teda, pakkudes valitud andameid.
Yang Guifeil lubati supelda Tangi dünastia keisrite eratiigis Huaqingi tiigis.
Aastal 747, kui pealinna Chang'ani saabus keiser Xuanzhongiga kohtuma jiedushi (sõjaväekuberner) An Lushan, osutas keiser Xuanzong talle suurt soosingut ning lubas ta paleesse. An pidi austama Yang Guifeid kui ema ning tema nõbusid ja õdesid kui oma vendi ja õdesid.
Aastal 750 solvas Yang Guifei jälle oma sõnadega keiser Xuanzongi, ning viimane saatis ta tagasi oma sugulaste juurde. Ametnik Ji Wen (吉溫) ütles keiser Xuanzongile, et too oli üle reageerinud, ning keiser Xuanzong kahetses oma tegu. Ta saatis Yang Guifeile jälle keiserlikke roogasid ning too nuttis roogasid toovatele eunuhhidele: "Minu üleastumine väärib surma, ja see on minu õnn, et Tema Keiserlik Kõrgus mind ei tapnud, vaid selleasemel saatis mind perekonna juurde tagasi. Ma lahkun alatiseks paleest. Kogu minu kulla, jaspise ja väärisasjad on Tema Keiserlik Kõrgus mulle kinkinud, ja mul oleks kohatu neid talle tagasi pakkuda. Ma julgen pakkuda ainult seda, mis vanemad on mulle andnud." Ta lõikas ära mõned oma juuksesalgud ning laskis need keiser Xuanzongile saata. Keiser Xuanzong laskis Gaol Yang Guifeo paleesse tagasi eskortida, ning pärast seda armastas ta teda veelgi rohkem.
Aastal 751 külastas An jälle Chang'ani. Ani sünnipäeval 20. veebruasril 751 kinkisid keiser Xuanzong ja Yang Guifei talle riideid, väärisasju ja toitu. 23. veebruaril, kui An oli paleesse kutsutud, laskis Yang Guifei keisri lõbustamiseks teha suured mähkmed ning mähkis Ani nendesse, ajades ümmardajad ja eunuhhid naerma. Kui keiser Xuanzong küsis, mis lahti on, ütlesid Yang Guifei ümmardajad, et Yang Guifei sünnitas kolm päeva tagasi ning peseb oma last Lushan. Keiser Xuanzongile tegi asi nalja ning ta tegi nii Yang Guifeile kui ka Anile suuri kingitusi. Nüüd lubati An'il igal pealinnas käigul vabalt paleesse tulla, ning levisid kuulujutud, et tal on Yang Guifeiga armulugu, kuid keiser Xuanzong lükkas need ümber.
Aastal 752, kui zaixiang (kantsler) Li Linfu tahtis Nanzhao riigi rünnakute tõttu Jiannani sõjaväeringkonnale (劍南道; peakorteriga Chengdus tänapäeva Sichuani provintsis), mida pealinnast juhtis Yang Guozhong, saata viimane Jiannani juhtima kaitset Nanzhao vastu, astus Yang Guifei Yang Guozhongi kaitseks välja, ning Yang Guozhong ei pidanud Jiannani minema. Li Linfu suri varsti, ning Yang Guozhongist sai zaixiang.
An Lushani mäss ja Yang Guifei surm
pisi|Tänapäevane Yang Guifei kuju. Yang Guifei suplemas [[Huaqingi tiik|Huaqingi tiigis]]
Yang Guozhong ja An Lushan läksid varsti tülli, sest mõlemad tahtsid saada zaixiang 'iks, ning Yang Guozhong püüdis mitu korda An'i mässama provotseerida, vangistades ja hukates tema teenreid tema Chang'ani majas. Aastal 755 tõstiski An lõpuks mässu. Et lepitada rahvast, kes uskusid, et Yang Guozhong on mässu provotseerinud, kaalus keiser Xuanzong võimu loovutamist oma toonipärijale Li Hengile (hilisem keiser Tang Suzong). Yang Guozhong, kes ei saanud Li Hengiga hästi läbi, kartis niisugust asjade käiku ning veenis Yang Guifeid ning tema õdesid sellele vastu olema. Keiser Xuanzong jättis esialgu troonist loobumata.
Aastal 756 võitsid Ani väed kindral Geshu Hani, keda Yang Guozhong oli sundinud Aniga võitlema, kartes et Geshu Han ise võib trooni usurpeerida, ning Tangi dünastia viimane kaitsepositsioon Tongi kuru langes Ani vägede kätte. Yang Guozhong pani ette põgeneda Jiannani sõjaväeringkonna pealinna Chengdusse. 14. juulil lahkus keiser Xuanzong, kes hoidis teadet kaotusest Chang'ani rahva eest saladuses, ihukaitsjate saatel koos Yang Guifei, tema perekonna ning oma lähedaste sugulastega linnast, suundudes Chengdu poole. Kaasas olid kantslerid Yang Guozhong ja Wei Jiansu, ametnik Wei Fangjin (魏方進), kindral Chen Xuanli ning mõned lähedased eunuhhid ja ümmardajad.
15. juulil jõudis Xuanzongi korteež Mawei postijaama (Mǎwéi Yì; traditsioonilises kirjas 馬嵬驛, lihtsustatud kirjas 马嵬驿) tänapäeva Xianyang Shi's Shaanxi provintsis). Ihukaitsjad olid näljas ja vihastasid Yang Guozhong. Ka kindral Chen uskus, et Yang Guozhong oli selle katastroofi provotseerinud, ning kavatses teda süüdistada; ta rääkis Li Hengi eunuhhi Li Fuguo kaudu sellest Li Hengile, kuid Li Heng kõhkles ega andnud oma heakskiitu. Vahepeal kohtusid Tufani emissarid, kes olid keiser Xuanzongile lõunasse järgnenud, Yang Guozhongiga ning kaebasid, et ka nemad on söömata. Ihukaitsjad kasutasid juhust ning kuulutasid, et Yang Guozhong kavandab koos Tufani emissaridega riigireetmist, ning tapsid ta, samuti tema poja Yang Xuani (楊暄), Hani emanda, Qini emanda jaWei Fangjini. Ka Wei Jiansu oleks äärepealt tapetud, kuid pääses viimasel hetkel raskelt haavatuna. Sõdurid piirasid seejärel keiser Xuanzongi paviljoni sisse ning keeldusid laiali minemast, isegi kui keiser Xuanzong tuli neid rahustama ja käskis neil laiali minna. Kindral Chen tegi keisrile avalikult ettepaneku, et ta laseks Yang Guifei surmata; keiser Xuanzong keeldus sellest alguses. Pärast Wei Jiansu poja Wei E (韋諤) ja Gao Lishi sõnavõtte nõustus keiser Xuanzong lõpuks seda tegema. Sellepärast käskis ta Gaod viia Yang Guifei buda templisse ja kägistada või puua ta. Teiste versioonide järgi poos Yang Guifei end ise templi õuel, et mitte sõdurite kätte langeda, siidisalliga pirnipuu külge või teda sunniti end pooma. Kui keiser Xuanzong näitas Chenile ja teistele kaardiväe kindralitele surnukeha, nõustusid ihukaitsjad lõpuks laiali minema ja valmistusid teekonna jätkamiseks. Vahepeal üritasid Yang Guozhongi lesk Pei Rou (裴柔), poeg Yang Xi (楊晞), Guo emand ja Guo emanda poeg Pei Hui (裴徽) põgeneda, kuid nad tapeti põgenemisel. Yang Guifei maeti Maweisse ilma kirstuta, lilladesse vaipadesse mähituna ning suure hulga lõhnaainetega.
Aastal 757 vallutas Li Heng, kes oli keiser Suzongina troonile asunud, Chang'ani tagasi ning kutsus endise keisri Xuanzongi, kes oli nüüd taishang huang (emeriitkeiser), pealinna tagasi. Teel Chang'ani käis Xuanzong läbi Maweist. Ta tahtis Yang Guifei surnukeha üles otsida ja austusavaldustega ümber matta. Ametnik Li Kui oli selle vastu, märkides, et kaardiväelased ei jätaks sellele reageerimata. Keiser Xuanzong saatis siiski salaja eunuhhid Yang Guifeid kirstuga ümber matma. Kui need surnukeha leidsid, oli see lagunenud, kuid lõhnaainete kott oli veel värske. Eunuhhid tulid selle kotiga tagasi, ja kui nad seda Xuanzongile näitasid, hakkas too lohutamatult nutma. Teise versiooni järgi Yang Guifei surnukeha ei leitud. On tekkinud legend, et tal õnnestus põgeneda ning ta elas oma elupäevade lõpuni Jaapanis.
Yang Guifei iseloomustus
Öeldavasti oli Yang Guifei kergelt ülekaaluline, mis oli väga hinnatud omadus.
Teda on sageli võrreldud palju kõhnema, kuid samuti oma ilu poolest kuulsa keisrinna Zhao Feiyaniga (趙飛燕), Hani dünastia keisri Han Chengi (51–7 eKr) abikaasaga, kes samuti sooritas enesetapu. Sellest tekkis väljend yanshou huanfei (yànshòu huánféi, 燕瘦環肥), mis praegugi iseloomustab naiseilu mitmekesisust, eriti prostituutide puhul.
Yang Guifei armastas väga litšisid. Et need kasvasid ainult Lõuna-Hiinas, laskis keiser Xuanzong neid tuua ratsa-kiirkulleritega. Enamik uurijaid arvab, et neid toodi praeguse Guangdong Shi alalt, mõnede arvates toodi neid Sichuanist.