cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Jaan Timusk
Elu
Ta sai 1958. aastal Toronto Ülikoolis bakalaureuse- ja 1961. aastal magistrikraadi ehitusinsenerina. 1961. aastal läbis ta stipendiaadina doktorantuuri Londoni Ülikoolis (1963–1965 ), kus kaitses 1969. aastal väitekirja "Creep of Concrete under Biaxial Loading".
Juba magistriõppe ajal oli ta assistent ja lektor Toronto Ülikooli ehitusinseneriosakonnas, õpetades mehaanika, staatika ja ehitusmaterjalidega seotud aineid. Doktorantuuri järel jätkas Jaan Timusk õppejõu ametit vanemõpetajana, dotsendina ja aastatel 1982–1997 professorina, pärast seda emeriitprofessorina.
Jaan Timusk on olnud külalisuurija ja -professor Stockholmi Kuninglikus Tehnikaülikoolis (1977–1978), Briti Columbia Ülikoolis, Tallinna Tehnikaülikoolis (1995) ning Eesti Maaülikoolis (2005). Ta on aidanud täiendada Maaülikooli erialaraamatukogu ning koostanud õppevahendeid.
Sjevjerodonetski lahing (2022)
Sündmused
28. veebruaril alanud Luhanski oblasti de facto halduskeskuse Sjevjerodonetski ründamise käigus hukkus üks tsiviilisik, mitmed said vigastada.
Jaan Timusk
Elu
Ta on olnud Ontario valitsuse ehitustööstuse strateegia nõukogu ja Toronto Ülikooli ehitusfüüsika osakonna juhataja. Mitmed Kanada ja rahvusvahelised erialaseltsid on kaasanud Jaan Timuskit oma tegevusse ning ehitusnormide ja standardite komisjonide töösse.
Sjevjerodonetski lahing (2022)
Sündmused
19. mai seisuga oli hukkunud vähemalt 42 tsiviilisikut, enam kui 59 oli saanud vigastada.
Jaan Timusk
Elu
Lisaks on ta olnud tegev Kotkajärve Metsaülikoolis, Eesti Rahvusnõukogus Kanadas, Kanada Eestlaste Kultuurifondis, Rahvusliku Välisvõitluse Nõukogus/Eestlaste Kesknõukogus Kanadas, Eesti eksiilvalitsuses (teedeminister 1990–1992) jm. Ta on Eesti Üliõpilaste Seltsi auvilistlane.
Vannasader
Vannasader, ka seanina, on vanapärane puust ader, mille kiilukujuline künnipuu ehk vannas lükkab mulda ühtlaselt kahele poole.
Suur tulemüür
Hiina suur tulemüür (inglise keeles Great Firewall of China) on Hiina Rahvavabariigi jõustatud seadusandlike meetmete ja tehnoloogiate kombinatsioon, mis reguleerib Interneti kasutamist Hiina territooriumil. Selle roll Hiina Interneti-tsensuuris on blokeerida juurdepääs valitud välismaistele veebisaitidele ja aeglustada piiriülest Internetiliiklust.
Vannasader
Lähtunud muistsest konksadrast, tuli vannasader Eestis kasutusele arvatavasti 1. aastatuhande keskpaiku pKr. Ilmselt käis juba sel ajal vannase otsa ka künniraud (leiud 8.–9 sajandist). Õhukeste muldadega Lääne-Eestis ja saartel künti vannasadraga, Lõuna- ja Ida-Eestis oli künniriistaks harkader. Kesk- ja Põhja-Eestis oli kasutusel atrade segavorm.
Suur tulemüür
Mõju hõlmab välismaistele teabeallikatele juurdepääsu piiramist, välismaiste Interneti-tööriistade (nt Google'i otsing, Facebook, Twitter, Wikipedia jt) ja mobiilirakenduste blokeerimist või välisettevõtete sundimist kohalikke tsensuuriseadusi järgima. Lisaks tsensuurile on Hiina suur tulemüür mõjutanud ka Hiina sisemise Interneti-majanduse arengut, turgutades kodumaiseid ettevõtteid ja vähendades välismaiste Interneti-ettevõtete toodete tõhusust.
Vannasader
Ehituselt väga kerge vannasader sobis kündmiseks hästi ka naistele. Saartel ja Loode-Eestis oli naiste künnitöö tavaline, sest mehed käisid kevadel kalapüügil. Vannasadra künnipuu oli kündmisel rõhtasendis. Vannase nurka adervarre suhtes sai muuta kaarja puust sõle abil. Adra juhtimiseks oli üks käsipuu ehk kurg. Vannasatra juhiti liikumissuunast sõltuvalt vasaku või parema käega. Teda kasutati nii härja- kui ka hobuseadrana. Härjaadral oli pikk adervars ehk vehmer, mille külge härjad rakendati ikke abil. Hobuadra aisad olid tagant risti ühendatud kahe lauaga. Vannasatrade künnisügavus oli ca 10 cm. 20. sajandil kasutati vannasatra veel peamiselt kartuliharimisriistana.
Suur tulemüür
Alates 2013. aastast haldab tulemüüri Hiina Küberruumi Keskagentuur (CAC), kes vastutab Hiina Kommunistliku Partei tahte elluviimise eest küberruumis.
Sjevjerodonetski lahing (2022)
Sündmused
Juuni alguseks oli suurem osa Sjevjerodonetskist Vene vägede kontrolli all.
Jaan Timusk
Isiklikku
Jaan Timusk abiellus 1958. aastal, tal on kaks poega.
Monte Carlo
Vaatamisväärsused
Monte Carlos asuvad laialdaselt tuntud uusbarokk-stiilis ehitatud Monte Carlo kasiino ja selle tagune Monte Carlo ooperiteater.
Mootorispordivõistlused
Monte Carlos korraldatakse Monaco Grand Prix'd ja Monte Carlo rallit.
Suur tulemüür
Lähtuvalt põhimõttest "üks riik, kaks süsteemi" ei mõjuta tulemüür selliseid Hiina erihalduspiirkondi nagu Hongkong ja Macau, kuna neil piirkondadel on oma valitsus- ja õigussüsteem ning suur autonoomia. Sellegipoolest on USA välisministeerium teatanud, et keskvalitsuse ametivõimud on neis piirkondades hoolikalt jälginud Interneti kasutamist.
Répcelak
Répcelak on linn Ungaris Vasi komitaadis Sárvári kreisis. Répcelak asub Szombathelyst ligikaudu 36 km kirdes.
Suur tulemüür
Mõiste Hiina suur tulemüür tuleneb informaatika terminist "tulemüür" ja viitest suurele Hiina müürile. Seda kasutas esmakordselt trükisena Geremie Barmé 1997. aastal. Terminit hakkas Pekingis kasutama 1996. aastal Stephen Guerin, kes töötas Pekingis asuvas veebinõustamisettevõttes. Mõiste hakkas laialdasemalt levima peale Guerini 1996. aastal CNN-ile ja NPR-ile intervjuud Gueriniga hõlmasid Guerinit Hiina tulemüüri ümberpööramist.
Répcelak
Küla on esmamainitud 1390. aastal.
Suur tulemüür
Aktiivne filtreerimine
Hiina tulemüür takistab valikuliselt sisule juurdepääsu saamist. Seda teostatakse enamasti Cisco, Huawei ja Semptiani riistvara abil, mis pakub tsensuuriteenuseid peamiselt võrguseadmetele nagu IPS, PE ruuterid või DNS-serverid. California ja New Mexico ülikooli teadlased, kes on suurt tulemüüri uurinud, on väitnud, et tsensuurisüsteem pole tõeline tulemüür, kuna keelatud materjali on mõnikord võimalik liigutada läbi mitme ruuteri või isegi kogu süsteemi ilma, et see oleks blokeeritud.
Répcelak
2. jaanuaril 1969 toimus Répcelaki süsihappetehases plahvatus, milles hukkus 9 inimest.
Répcelak sai linnaõigused 1. juulil 2001.
Suur tulemüür
Tõhusus ja mõju
Selle tööriista mõju on raske täpselt hinnata, kuid selle tagajärjed võivad olla väga tugevad ja kogu maailma mõjutavad: selle asemel, et otseselt elanikkonna kontrollimiseks jõudu kasutada, loob Hiina suur tulemüür vaikselt keskkonna, kus inimestel on samad väärtused ja ideed, mida CAC otseselt kontrollib. Mõned näited propageeritavatest ideedest:
Tulemüüri roll on mõjutada Hiina kodanike, blokeerides juurdepääsu veebisaitidele, mis ülaltoodud ideid pärsivad või kritiseerivad. Veebiruumi nn "õige mõtlemisega" täitmiseks kasutatakse ka muid vahendeid, näiteks 50-sendine partei, laenude ja ähvardust kasutamine sundimaks Hiina ettevõtteid neid ideid reklaamima ning kodanike survestamine parteile vastumeelseid ideid mitte järgima.
Lisaks rahvastiku kontrolli aspektile toimib suur tulemüür ka kaubanduse protektsionismi vormina, mis on võimaldanud Hiinal kasvatada oma kodumaiseid internetihiiglasi, nagu Tencent, Alibaba ja Baidu. Hiinal on oma versioon paljudest välismaistest veebisaititest ja rakendustest, näiteks: Tencent Video (YouTube), Tencent Weibo (Twitter), Qzone (Facebook), WeChat (WhatsApp), Ctrip (Orbitz ja teised), Zhihu (Quora). Ligikaudu veerand maailma internatikasutajatest (u 700 miljonit kasutajat), kes elab Hiina suure tulemüüri "taga", võib pidada väljaspool Hiinat eksisteeriva Internetiga "paralleelses universumis" olevateks.
Kõrvalehoidmine
Kuna suur tulemüür blokeerib sihtkoha IP-aadressid ja domeeninimed ning kontrollib saadetavaid või vastuvõetavaid andmeid, on põhiline tsensuurist kõrvalehoidmise strateegia puhverserverite kasutamine ja andmete krüpteerimine. Enamik kõrvalehoidmise tööriistu ühendab need kaks mehhanismi.
Protestid Hiinas
Hoolimata rangetest seadustest, jätkavad Hiina elanikud protesti oma valitsuse katse vastu Internetti tsenseerida. Varjatumad protestijad loovad turvalised SSH- ja VPN-ühendused, kasutades selliseid tööriistu nagu UltraSurf. Nad saavad kasutada ka laialdaselt kättesaadavaid puhverservereid ja virtuaalseid privaatvõrke, et "ronida üle müüri". Esineb ka aktiivset protesti. Hiinlased postitavad oma kaebused veebis ja mõnel juhul on need olnud edukad. Noore võõrtöötaja Sun Zhigangi surm 2003. aastal äratas Hiina avalikkusele intensiivse ja laialdase veebipõhise reageerimise, hoolimata valitsuse karistamise ohust. Mõni kuu hiljem tühistas peaminister Wen Jiabao Hiina seaduse, mis tõi kaasa Suni surma. Kui Google teatas 2010. aasta jaanuaris, et ta ei tsenseeri enam oma Hiinast tulenevate veebiotsingute tulemusi, isegi kui see tähendab, et peab tegevuse Hiina täielikult lõpetama, käisid paljud hiinlased ettevõtte Hiina kontorites pakkuda kingitusi, näiteks lilli, puuvilju ja sigarette.
Nõuete täitmine
Hiina äriseadustik kohustab Mandri-Hiinas äri tegevatele kodu- ja välismaistele Interneti-ettevõtetele koostöö suure tulemüüriga. Ettevõtted vastutavad sisu eest, mille nad oma veebisaitidele panevad, samuti sisu eest, mille kasutajad nende veebisaidile postitavad. See aitab Hiinal edendada enesetsensuuri, muutes nende tsenseerimise töö lihtsamaks ja võimaldades neil jääda riigiks, kes kontrollib kogu oma meediaruumi.
Ameerika ettevõtete Hiina tütarettevõtted Yahoo!, Google (Google'i teenused on blokeeritud, kuid Google on endiselt Hiinas esindatud ) ja Microsoft täidavad Hiinas tegutsemise tingimust. Ehkki nende ettevõtete juhtkond on väljendanud korrapäraselt oma vastumeelsust Hiina suure tulemüüri poliitika suhtes, peavad nad samas Hiinas äritegevuse oluliseks osaks ja paremaks kui alternatiivi (ehk Hiinas mitte üldse tegutsemist). Yahoo! Asutaja Jerry Yang on lisaks vihjanud, et välismaiste Interneti-ettevõtete olemasolu Hiinas aitab pikas perspektiivis Hiinas vähendada Interneti-piiranguid kehtestada.
Ülemsugukond
Ülemsugukond (ladina keeles superfamilia) on bioloogilises taksonoomias alamseltsiga kattuv ehk sugukonnast vahetult kõrgem üksus.
Ladina keeles kasutatakse taimede ja vetikate puhul lõppu -acea, loomade ja seente ülemsugukondadel lõppu -oidea (näiteks Acrochordoidea, Booidea, Colubroidea, Pythonoidea, Typhlopoidea, Uropeltoidea).
Ester Ledecká
pisi|Ester Ledecká Ester Ledecká (sündinud 23. märtsil 1995 Prahas) on Tšehhi lumelaudur ja mäesuusataja.
2018. aasta taliolümpiamängudel võitis ta Pyeongchangis võitis ta kuldmedali lumelauasõidu paralleelsõidus ja mäesuusatamise ülisuurslaalomis. Ta tuli sellega esimese naissportlasena ühtedel taliolümpiamängudel olümpiavõitjaks kahel spordialal.
Ta pärineb sportlikust perekonnast. Tema vanaisa Jan Klapáč oli jäähokimängija ja kahekordne olümpiamedalist. Ka Ester Ledecká hakkas lapsepõlves kõigepealt tegelema jäähokiga, kuid hiljem läks üle suusatamisele ja lõpuks lumelauasõidule. Ta on tegelenud ka rannavõrkpalli ja purjelauasõiduga.
Esimest korda osales ta lumelauasõidu MK-sarjas hooajal 2012–2013. 2013. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel lumelauasõidus tuli ta kahekordseks maailmameistriks. Hooajal 2013–2014 tuli ta paralleelsõidu arvestuses teisele kohale. 18. jaanuaril 2014 võitis ta Roglas toimunud etapi. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis osales ta paralleelsõidu slaalomis ja suurslaaomis. Mõlemal alal jõudis ta veerandfinaali. 2015. aastal tuli ta paralleelsõidu slaalomis maailmameistriks. Hooaegadel 2016–2018 tuli ta kolm korda järjest paralleelsõidus MK-sarja üldvõitjaks.
2018. aasta taliolümpiamängudel oli tema põhialaks lumelauasõit. Sellest hoolimata otsustas võtta osa ka mäesuusatamise ülisuurslaalomimist. 17. veebruaril tuli ta ülisuurslaalomises olümpiavõitjaks, edestades hõbemedali võitnud austerlannat, selle ala valitsevat olümpiavõitjat Anna Veithi kõigest ühe sajandikuga. Ühtlasi oli see Tšehhile esimeseks olümpiakullaks mäesuusatamises. Asja tegi tähelepanuväärsemaks veel see, et mäesuusatamise MK-sarjas oli tema parimaks kohaks enne olümpiat 2017. aasta detsembris kiirlaskumises saadud seitsmes koht, ülisuurslaalomis oli parimaks kohaks 19. koht.
24. veebruaril tuli ta olümpiavõitjaks ka oma põhialal, lumelausõidu paralleelsõidus, võites finaalis sakslanna Selina Jörgi.
Taliolümpiamängude lõputseremoonial oli ta Tšehhi lipukandja.
Aastal 2018 valiti ta Tšehhi aasta sportlaseks ning aastatel 2013 ja 2015 Tšehhi aasta noorsportlaseks.
Lumelauasõidu maailma karikavõistlustel
Ester Ledecká on osalenud 42 MK-etapil ja jõudnud esikolmikusse 22 korral, neist 15 etappi on ta võitnud.
Mäesuusatamise maailma karikavõistlustel
Ester Ledecká on osalenud 21 MK-etapil, kuid pole esikolmikusse jõudnud.
Märkused
<references group="märkus" />
Tõnis Kartau
Tõnis Kartau (sündinud 6. oktoobril 1990 Tartus) on eesti suusahüppaja.
Väike-Pakri kirik
pisi|Väike-Pakri kiriku kivitorn (juuli 2015) pisi|Väike-Pakri kirik vanal postkaardil Väike-Pakri kirik on varemetes kirik Harju maakonnas Väike-Pakri saarel. Kirikust on säilinud kellatorn ja see on arvele võetud kultuurimälestisena.
Väike-Pakril asuvast kirikust on teateid alates 1769. aastast. Tänapäevani säilinud kirik sai oma kuju 1851. aastal ning 1906. aastal tehti seal ümber- ja juurdeehitust.
Kolmenasv
Kolmenasv (ka Kolmenasva saar) on Lääne maakonnas Matsalu lahes Matsalu rahvuspargis asuv 1,79 hektari suurune saar (nasv). Nasva rannajoone pikkus on 777 meetrit.
Kolmenasv asub Matsalu lahe lõunarannikul, 400 meetrit Keemu külast. Saar on pikliku kujuga ja rohttaimestikuga.
Saare koordinaadid on.
Talboti maakond
thumb|Talboti maakonna kohtumaja Talbottonis Talboti maakond (Talbot County) on maakond USA-s Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus ja suurim linn on Talbotton.
Maakonna pindala on 1022 km², millest 4 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2020. aasta rahvaloenduse järgi 5733. Aastal 2010 oli elanikke 6885 ja 2000. aastal 6498.
Agronoomia
Agronoomia on maamajanduse ja põllumajandusteaduse haru, ühtlasi rakendusteadus, mis käsitleb taimekasvatusliku tootmise põhialuseid. Spetsialisti agronoomia alal nimetatakse agronoomiks.
Agronoomia eriharud on näiteks agrokeemia, sordiaretus, taimekaitse, maaviljelus ja taimekasvatus.
Viited
علم الإنتاج النباتي
Juuliku villa
pisi|Juuliku villa (veebruar 2014) Juuliku villa on villa Harju maakonnas Saku vallas Juuliku asulas. Villa on tunnistatud kultuurimälestiseks.
Villa projekteeris Robert Natus. Villa ehitati 1929.
Rein Pakk
pisi|Rein Pakk. Foto: [[Lauri Kulpsoo]] Rein Pakk (sündinud 31. mail 1968 Tartus) on eesti lavastaja, kirjanik, karikaturist ja ettevõtja.
Tiit Soolep
Tiit Soolep (sündinud 12. aprillil 1973) on eesti motosportlane.
Rein Pakk
Haridus
1986. aastal lõpetas Pakk Tartu 2. Keskkooli. 1986–1987 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris, 1991–1992 Eesti Humanitaarinstituudis ning 1992–1996 Tallinna Pedagoogikaülikooli filmi- ja video kateedris filmilavastust (bakalaureusekraad filmikunstis).
Tiit Soolep
Aastal 1991 tuli ta Eesti meistriks hipodroomisõidus.
Rein Pakk
Töökäik
Rein Pakk on olnud Sinebrychoff Eesti ASi turundusjuht. 1997–1998 oli ta üks kahest reklaamiagentuuri Sacco & Vanzetti loojast ja käivitajast ning agentuuri tegevjuht. Ta on pannud aluse mitmele toitlustusasutusele, olles 1998. aastal üks kolmest Tallinna restorani Elevant loojast ja käivitajast, restorani turundusjuht ja sisekujunduse kaasautor, 1999. aastal NoKu Klubi üks viiest loojast ja käivitajast Tallinnas, söögikoha sisekujunduse kaasautor, 2004. aastal Tartu restoran-klubi Maailm looja, käivitaja ja sisekujunduse kaasautor ning üks neljast Tartu ööklubi Kellele Ei Meeldiks Johnny Depp? loojast ja käivitajast, sisekujunduse kaasautor. Samuti osales ta Tallinna kohviku Maiasmokk töös. Pakk on Tartu Lõunakeskuse turunduskonsultant ja reklaamilooja.
2001–2004 oli Pakk Eesti Kunstiakadeemia vabade kunstide õppetooli kinoajaloo ja režissuuri lektor ja Tartu Kõrgema Kunstikooli fotoosakonna kinoajaloo ja režissuuri lektor.
Tiit Soolep
Isiklikku
Tema vend on motosportlane Jaak Soolep.
Rein Pakk
Loominguline tegevus
Pakk on kirjutanud kultuuri-, ühiskonna- ja kunstiteemalisi artikleid, esseid ja kriitikat. Rainer Sarnetiga on ta loonud 1993–1995 üle 900 karikatuuri, mida avaldati ajalehtedes Hommikuleht ja Nelli Teataja, alates 2005. aastast joonistanud üle 70 karikatuuri ajakirjale Diplomaatia. Ta on avaldanud lühijutte kogumikes "Salasahver" (2002), "Köögi kiusatused" (2005) ja "Vanaemade lood" (2007) ning kirjutanud ja toimetanud aforismiraamatud "Musi naudingupäevik 2006" (2005), "Musi naudingupäevik 2008" (2007) ja "Map kalender 2008" (2007), "Supelsaksad" (2010) koostöös Ruth Huimerinnaga.
Aastatel 1996–1999 osales Pakk fotograafide Peeter Lauritsa ja Herkki Merilaga fotolavastustes nii modelli kui ka lavastajana. Ta on teinud lavastuse ja liikumisseadeid paljudel moeetendustel, sealhulgas Eesti Kunstiakadeemia konkursi ERKI Moeshow moeetendustel 1997. ja 1998. aastal.
Ta on töötanud mitmes Eesti teatris (Von Krahli teater, Emajõe Suveteater, Monoteater) ja osalenud teatriprojektides. Alates 2011. aasta septembrist on ta Vanemuise teatri lavastaja ja draamanäitleja. 2011. aasta veebruarist Eesti Televisiooni kultuurisaate "Jüri Üdi klubi" saatejuht kõrvuti Karl Martin Sinijärvega.
Vaiatu järv
pisi|Vaiatu paisjärv Vaiatu järv (ka Vaiatu paisjärv) on järv Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Vaiatu külas. Veekogu pindala on 1,6 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 760 m. Järves on üks saar.
Staffordi maakond (Virginia)
Staffordi maakond (Stafford County) on maakond USA-s Virginia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Stafford.
Maakonna pindala on 725 km², millest 26 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 128 961. Aastal 2000 oli elanikke 92 446.
Riia bussijaam
pisi|Riia bussijaama peasissepääs 4. jaanuaril 2014 Riia bussijaam on bussijaam Läti pealinnas Riias.
See teenindab nii rahvusvahelisi kui riigisiseseid bussiliine.
Bussijaam asub Moskva eeslinn‎‎as aadressil Prāgas iela 1.
Hoone ehitati 1964, bussijaamas on 33 bussiterminali.
Ģērķēni
Ģērķēni (vanasti ka Kosas muiža) on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Cēsise piirkonnas Skujene vallas.
Ģērķēni asub valla lääneosas merepinnast 221 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Skujenest 6 ja Riiast 96 kilomeetri kaugusele.
Külas on Ģērķēni bussipeatus. Ģērķēnis asub Kosa järve kaldal puhkebaas Ezerrozes. Seal asub ka Kosa õigeusu kirik.
Ģērķēni on kujunenud endise Kosa mõisa keskuse juurde. Aastail 2009–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Aastal 2007 oli külas 34 elanikku.
Mācītājmuiža (Džūkste vald)
Küla asub valla keskosas ja jääb valla keskusest Džūkstest 1,6, piirkonna keskusest Tukumsist 31,1 ning Riiast 69,8 kilomeetri kaugusele. Külas asub Liepkalni bussipeatus.
Tsitriinkollane
Tsitriinkollane on tume roheka või hallika varjundiga kollane värvitoon, oranži ja rohelise segamisel tekkiv tertsiaalvärvus Goethe värvisüsteemis. Toonilt on ta sinepikollasest heledam ja rohekam. Nime on värvus saanud kvartsi kollase teisendi tsitriini järgi.
Ajaloost
Esimest korda esineb värvinimetus citrine (setryne, citryn jt) inglise keeles 1386. aastal Chauceri "Canterbury lugudes" silmavärvi kirjeldavana. Laensõna keskaegsest ladina keelest, tähistas see punakat või pruunikat kollast, merevaikkollast või oranži. Tuletatud ladinakeelsest sõnast citrus, mis tähendab sidrunit
Põdrakahjustus
Põdrakahjustus tekib puudele, kui põder koorib puu koort või murrab või kärbib väiksemate, tavaliselt alla 2,5 meetri kõrguste, puude latvu. Põdrakahjustusi esineb tihti lati- ja keskealistes kuusikutes ja - haavikutes ning haava- ja männinoorendikes.
Tsitriinkollane
Kasutamine
Eesti keeles kasutatakse eelkõige tekstiilide värvuse kirjeldamiseks, võimalik, et laenuna inglise keelest , kuid ka klaasi värvuse kirjeldamiseks. Esineb ka kunstitarvete värvinimetuste hulgas (keraamikaglasuurid, markerid jm).
Üks käsitööehete müüja on nimetanud härgheina värve ametüstililla ja tsitriinkollase kombinatsiooniks.
Alalehed
pisi|Alalehed on iseloomulikud [[tarnade perekonna esindajatele]] Alalehtedeks nimetatakse varre alusel olevaid labata lehti. Alalehed on sageli soomusjad või tupekujulised ning üldjuhul väikesed. Alalehed võivad esineda ka võsundite alaosas ning varre muudenditel: sibulatel ja risoomidel. Alalehtede ülesandeks on kaitsta tipupunga võrse kasvu algfaasis. Alalehed on taime esimesed pärislehed. Punga kaitsevad pungasoomused on üks alalehtede vorme.
Pienava
Pienava on küla (vidējciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Džūkste vallas.
Küla asub Pienava oja kaldal ning jääb valla keskusest Džūkstest 6, piirkonna keskusest Tukumsist 35 ja Riiast 66 kilomeetri kaugusele. Seal tegutseb piimatööstus Nākotne. Sinna jäävad Pienavas centrsi ja Pienava bussipeatus. Külas on ka raamatukogu.
Ajalugu
Küla on tekkinud endise Lielpienava mõisa (Pönau) keskuse juurde. Mõisakompleksist on säilinud vesiveski, kelder, saun ja ait.
1852. aastal sündis Pienavas Läti muusik Jānis Kade, kes oli IV Läti üldlaulupeo peadirigendiks.
1949. aasta 7. ja 8. mail moodustati seal kaks kolhoosi: Uzvara ja Kārlis Markss. 1952. aastal ühendati Uzvara kolhoos kolhoosiga Kārlis Markss, mis 1956. aastal muudeti sovhoosiks. 1960. aastatel ehitati küla kolhoosi keskasulaks, sinna rajati korterelamud, kaks kuivatit, laudad ja masinapark.
1986. aastal toimusid külas filmi "Saulessvece" võtted. 1999. aastal leiti Pienava lähistelt soost tank T-34, mis oli sõja ajal läbi jää vajunud. 2008. aastal suleti algkool.
Piltene piiskopilinnus
120px|pisi|Piltene linna vapp, millel on kujutatud linnust ja piiskopi ametisauasid
Piltene piiskopilinnus (eesti Pilteni, saksa Pilten, poola Piltyń) oli Lätis Kuramaal asunud Kuramaa piiskopkonna pealinnus, mis nüüdisajal jääb Ventspilsi piirkonda (Ventspils novads) Piltene linnas Venta jõe paremal kaldal vana jõelooke ja Piltene luteri kiriku vahel. Linnusealast kirdesse jääb ka vana surnuaed.
Venemaa keisririigi lõpuni kehtinud ajaloolise haldusjaotuse järgi asus linnus Kuramaa kubermangu Kuldiga ülemhauptmannschafti (Oberhauptmannschaft Goldingen) Vindavi (Hauptmannschaft Windau) hauptmannschaftkonnas (maakonnas).
Nimekujud
pisi|Piltene piiskopilinnus, aprill 2008. Ümar nurgatorn Venta jõekääru ja lõunapoolse vallikraavi ääres
Taani keeles tähendab "pil" noolt (saksa keeles Pfeil). Kuna "pils" tähendab läti keeles ka linnust, siis on baltisaksa keelemehed ja ajaloouurijad nime "Pilten" tõlgendanud ka kui "taanlaste linnust".
Asukoht
pisi|Kuramaa haldusjaotus XIII sajandi keskpaigas läti teadlase A. Gulbise ettekujutuses 1938. aastal. Ventava oli siis Sagara maakond
Piltene linnuse juures on Venta jõe veetase Läänemere veetasemest ainult 20 cm kõrgem, samas on sealt jõesuudmeni Ventat pidi ligi 35 km. Jõekallas ise on linnuse kohal u 5 m kõrge. Otsejoones jääb ordulinnuste Vindavini 20 km ja Kuldigani 35 km, piiskopkonna enda Ēdole piiskopilinnus asus 23 km lõunas ja Rinda piiskopilinnus (Angerminde) 37 km põhjakirdes.
Peale kohaliku maantee ühe haru, mis tuli Kuldiga poolt ja suundus Vindavi (Ventspilsi) poole, oli sellest algussajanditel olulisemgi teine ühendustee – Ventspilsi–Lapmežciemsi veetee, mis kulges ida-läänesuunaliselt läbi terve Kuramaa. Laevatatav oli ta küll ainult umbes poolest saadik, kuid paatidega läbitav pea täielikult, ning samuti kindlasti oluline taliteena. Selle veetee moodustasid Venta, Abava (saksa Abau) ja Slocene jõed, millest kaks viimast voolasid katkematus ürgorus. Seesama ürgorg jätkus ka 2–3 km laiuses veelahkmealas Abava ja Slocene jõe vahel, kus asus raba, mida läbis samuti veesoon. Selle veetee äärde jäi 5 ordulinnust ja 1 piiskopilinnus – Piltene Kuramaa piiskopkonna keskuse näol. Veeteest 17 km Venta jõge pidi ülesvoolu jäi teine Kuramaa keskus – sealsete ordualade pealinnus Kuldiga. Tukumsi ordulinnus koos abilinnuse Šlokenbekaga olid selle ühendustee idapoolseimad kindlustatud punktid. Ventat pidi pääses laevadega Kuldigani, kus asus ja tõkestas teed Baltikumi kõige laiem kosk; Abavat pidi pääses peaaegu Sabile ordulinnuseni, kus ka veidi enne seda oli kosk.
Ajalugu
Kuramaa piiskopkonna 9 linnusest olid enamus piiskopi otsese kontrolli all ja vaid kaks – Saka ja Cīrava olid vasallilinnused, kuna piiskopkond oli sisuliselt Saksa ordusse liidendatud, nagu piiskopkonnad Preisimaalgi. Toomkapiitel koosnes Saksa ordu preestervendadest. Kuramaa piiskopkond oli jaotatud 3 osasse, mida eraldasid üksteisest ordumaad. Piiskopkonna põhjapoolses kolmandikus olid kõik 5 piiskopilinnused.
Linnuse eellugu kuni asutamiseni XIII sajandi lõpus
Piltenel kui linnusel ja väikelinnal on olnud XIII–XVI sajandini Kuramaa ajaloos oluline roll, siis oli ta Kuramaa piiskoppide residentsiks. Hiljem oli Piltene lihtsalt maakonnakeskus. Kirjanik Jānis Ezeriņš on öelnud Piltene kohta: "Ta on unustatud, kuid elab edasi oma vanast hiilgusest."
On arvamusi, et väikese Piltene linnuse asutas 1220. aastal Taani kuningas Valdemar II. Hiljem ehitati see ümber ja sai Kuramaa piiskoppide residentsiks.
1230. aasta 28. detsembril on lepingus Mõõgavendade ordu ja kuralaste vahel mainitud Sagara maakonna (Saggara – hilisem Ventava maakond) Landze (Langise) kihelkonda. Kuralaste (või ka liivlaste) ühe vanema Lamekini (Cum... Lammekinus rex) ja Rooma paavsti asesaadiku (viitselegaat) Baldwini (Balduin Alnast) vahelise lepinguga allusid kuralased Liivi ordu ja Riia piiskopi ülemvõimule, kuid sailitasid oma senise ühiskonnakorralduse ja linnused. Eespool mainitud kihelkonna üheks keskuseks peetakse praegust Landze mõisat Venta jõe ääres 3 km kaugusel Piltenest loodes.
1234. aasta paiku loodi Kuramaa piiskopkond. Kuramaa piiskopkonna esimesed aastakümned olid siiski äärmiselt ebakindlad, sest kurelased korraldasid koostöös leedulastega mitmeid kordi ülestõuse. 1242–1247 tuli Saksa ordul Kuramaa uuesti vallutada. Alles pärast 1260. aastaid said piiskopid end stabiilsemalt sisse seada. 1253 jaotati Kuramaa Riia piiskopi ja Liivi ordu vahel uuesti. Kuramaa piiskopkond jäi 3 eraldi osasse, mis kõik olid ümbritsetud ordumaadega. Piltene osa oli kõige põhjapoolsem ja piir hakkas jooksma mööda Venta jõge. Ordu ehitas omale XIII sajandi lõpus Vindavi (Ventspilsi ordulinnuse) jõe vasakule kaldale mere äärde ja Kuramaa piiskop samal ajal Piltene jõe paremale kaldale sisemaa poole.
pisi|Piltene eeslinnuse väike ümar nurgatorn, juulis 2007. Vaade kirdest, tagaplaanil Venta jõe vana jõekäär
1290 läks sinnamaani piiskopi residentsiks olnud Embute piiskopilinnus (saksa Amboten) ordu valdusse üle ja ilmselt siis või juba veidi enne tuli alustada uue linnuse ehitust. Eri käsitlustes on märgitud ka 1295. aastat ehitusajana. On teada, et 1290 asutas Kuramaa piiskop Edmund von Werth Piltenesse oma toomkapiitli.
Linnus XIV sajandi algusest Liivi sõjani
1300–1311 on piiskop Burchard juba Piltenes elanud. Linnuse esimene järk pidi siis juba valmis olema. Linnust ehitati aastasadade jooksul järjest välja. Mingil ajal pärast konvendihoonet lisati sellele eeslinnus, millel jäid sissepoole kaitsemüüri ka neljakandilised tornid, nagu esimestel Liivimaa linnustelgi.
1309. aasta 3. detsembril on linnust esimest korda kirjalikult mainitud tollase kodusõja ajal koostatud lepingus Liivi orduga, kui Kuramaa piiskop oli sunnitud loobuma oma maadest ja linnustest elu lõpuni ja lahkuma maalt.
1330. (või 1329.) aasta märtsis piiravad leedulased nendega liidus olevate riialaste nõudmisel piiramismasinatega ordu käes olevat Piltene linnust, kuid ei suuda seda vallutada. Käis kodusõda Riia linna, Liivi ordu ja Riia peapiiskopi vahel. Dokumentides nimetatakse linnuse ees asulat – eeslinna (suburbium), mis leedulaste poolt ka maha põletati.
1336 vallutas ordu Piltene linnuse, kusjuures alles siis kui kogu kaitsemeeskond oli võideldes langenud.
XIV sajandi keskel lisati linnuse kaugele väljaulatuvasse edelanurka väike 8,6 m läbimõõduga ümartorn.
XIV sajandi lõpus andis piiskop linnuse külje alla tekkinud alevile Riia õiguse alusel linnaõigused. Tollal on dokumentides mitmel korral mainitud Piltene raehärrasid ja bürgermeistrit.
Aastatest 1424–1583 on teada 17 stiftifoogti (Piltene stiftifoogtide loend).
XV sajandil püstitati eeslinnuse idapoolse kaitsemüüri keskele suur suurtükirondeel läbimõõduga 14,2 meetrit.
1521. aasta jaanuaris seoses Saksa ordu valduste sekulariseerimisega Preisimaal sai Kuramaa piiskopkond, kui ordust ametlikult eraldiseisev moodustis Püha Saksa-Rooma Riigi liikmeks ja Kuramaa piiskopist sai saksa riigivürst.
Siuglejad
pisi|[[Neochildia fusca]] pisi|[[Proporus]] Siuglejad (Xenacoelomorpha) on väikeste väga lihtsate ussitaoliste loomade klaad ja hõimkond kahekülgsete rühmast.
Hõimkonda kuulub kaks alamhõimkonda: umbeliselaadsed (Acoelomorpha) (umbes 370 liiki) ja ksenoturbelliidid (Xenoturbellida) (6 liiki). Varem vaadeldi neid eraldi hõimkondadena.
Piltene piiskopilinnus
Linnus XIV sajandi algusest Liivi sõjani
1547 on linnuseehituse ajaloos tähelepanuväärne märkus, kui kantsler Sturtz teatas kirjas Preisimaa hertsogile Albrechtile, et Kuramaa piiskopil peab Saaremaal ilmselt mingi korralik dolomiidikaevandus olema, kus ta oma Piltene lossile sellest peeneid hapraid aknaid laseb valmistada (doloraidkivist aknapiirded).
Siuglejad
Taksonoomia
Hõimkonna autorid on Philippe et al. (2011). Klaadina avastasid selle Andreas Hejnol et al. (2009). Sünapomorfiate põhjal oletas umbeliselaadsete ja ksenoturbelliidide sugulust Kennet Lundin (1998).
Klassifikatsioon
Siuglejatel on kaks alamhõimkonda ning umbes 400 liiki, 115 perekonda ja 19 sugukonda.
Piltene piiskopilinnus
Linnus XIV sajandi algusest Liivi sõjani
XVI sajandil nimetati linnakest lossi ees Weichbildiks, st ilma kaitsemüürideta linnaks.
1557 kinnitas piiskop Münchhausen Piltenele veel kord linnaõigused ja eraldi kinnitas Piltene ka edaspidiseks tsiviil- ja kriminaalkohtu asukohaks.
Siuglejad
Süstemaatika
Umbeliselaadsed arvati algul ripsusside klassi, seega lameusside hõimkonda, hiljem kahekülgsete baasi. . Ka ksenoturbelliidid arvati pärast avastamist ja esmakirjeldamist lameusside hulka. Aastal 2003 arvati nad pärast pikaajalist ebakindlust ja mitmesuguseid hüpoteese kõigepealt teissuuste hulka.
Mikro-RNA, mõnede liikide täielikult sekveneeritud mitokondriaalse DNA ning sadade geenide uurimine näitas nende loomade omavahelist sugulust ja sugulust teissuustega. Näiteks tõestati geen RSB66, mida seni oli leitud ainult teissuustelt. Ka siuglejate mikro-DNA on seni tuntud ainult kahelt teissuuste taksonilt okasnahksetelt ja neelhingsetelt. Aastal 2011 püstitatud hüpoteesi järgi, mis põhines mitmesuguste homoloogsete DNA järjestuste võrdlusel (fülogenoomika), paikneb rühm teissuuste seas. Selle hüpoteesi järgi on siuglejate ehitusplaan evolutsiooni käigus lihtsustunud ning nad on kaotanud paljud teissuustele iseloomulikud tunnused, nii et peale mõnede tunnuste epidermise peenstruktuuris ei ole morfoloogilisi tunnuseid nende paigutamiseks teissuuste hulka. Selle uurimuse metoodikat aga kritiseeriti. Hilisemad transkriptoomiuurimused andsid tulemused teistsuguse paigutuse : siuglejad on tõenäosemalt ülejäänud kahekülgsete (Nephrozoa; teissuused ja esmassuused kokku) sõsarrühm, kõige basaalsem kahekülgsete klaad. Selles paigutuses on siiski veel üht-teist ebakindlat ning uuemad uurimused võivad seda veel muuta.
On välja pakutud klaad Xenambulacraria, mis ühendab siuglejad ja ambulakraarid.
Tunnused
Paljud siuglejad kasvavad ainult mõne millimeetri pikkuseks; seni suurim teadaolev liik Xenoturbella monstrosa kasvab kuni 20 cm pikkuseks.
Piltene piiskopilinnus
Linnus Liivi sõjast tänapäevani
1559 ostis Taani kuningas Frederik II Saare-Lääne ja Kuramaa piiskopilt Johannes von Münchhausenilt tema piiskopkonna ja andis need oma vennale hertsog Magnusele. Kanoonilise õiguse järgi pidanuks järgmiseks piiskopiks saama koadjuutor Ulrich Behr, kuid ka tema sai Taani kuningalt 1560. aastal kompensatsiooni ja jäi Magnuse juurde õuemarssaliks. Algas Liivi sõda.
pisi|Piltene piiskopilinnuse suure rondeeli varemed eeslinnuse idapoolses kaitsemüüris. Jaanuar 2011, vaade ida suunas
Siuglejad
Tunnused
Neil ei ole läbivat soolt, pärakut (suu on ka erituselund). Umbelistel avaneb suu otse suurde süntsüütiumi, mis pärineb endodermist; teistel siuglejatel on kotitaoline sool, mida vooderdavad ripsmeteta rakud.
Neil ei ole lõpusekaari ega tsöloomi.
Piltene piiskopilinnus
Linnus Liivi sõjast tänapäevani
1560. aasta hilissügisel saabus Magnus Kuressaarest Piltenesse. 16. detsembril esitas ta hertsog Albrechtile palve reisid läbi tema maade Taani. Albrecht andis 31. detsembril kirjutatud vastuses selleks ka loa. Tol perioodil kohtus Magnus Kuramaal Riia peapiiskopkonna koadjuutori Christophiga, et parandada omavahelisi suhteid. Hertsog Magnus viibis pidevalt Piltenes vähemalt 1564. aastani, sealt oli hea pidada ühendust oma kuningast vennaga ja samuti sai sealt maad mööda läbi Preisimaa ohutult Taani.
1578, pärast Vene tsaarist vasallsõltuvuses oleva Liivimaa kuningriigi loomise katse nurjumist Liivi sõjas ja seiklusterohket eluperioodi maandub hertsog Magnus lõpuks oma viimases pelgupaigas – Piltene linnuses Kuramaal. Magnuse ületuleku poolakate leeri sanktsioneeris Poola kuningas Stefan Bathory sama aasta septembris. Kuningas garanteeris tema julgeoleku ja varade säilimise. Temast sai viimane luterlik Kuramaa piiskop oma elu lõpuni 1583. aastal.
Siuglejad
Tunnused
Nad arenevad otse ilma vastsestaadiumita.
Närvisüsteem on basiepidermaalne (paikneb kohe epidermise all), aju puudub. Ksenoturbelliididel on see lihtne närvivõrk, neuronite spetsialiseerunud kontsentratsioon puudub. Umbeliselaadsetel koosneb see pikikimpudest, mida eesosas ühendab varieeruva keerukusega rõngjas nide.
Piltene piiskopilinnus
Linnus Liivi sõjast tänapäevani
1579 ja 1580 osalesid Magnuse sõjasalgad Piltenest ka mõnes Poola vägede aktsioonis, tungides endise Tartu piiskopkonna aladele. 1581 ristiti Piltenes Magnuse tütar Jevdokia.
Siuglejad
Tunnused
Meeleelundite seas on statotsüstid ja mõnedel rühmadel kaks lihtsaimat üherakulist lihtsilma (otselli).
Kõigi siuglejate epidermise rakkudel on ripsmed. Need koosnevad 9 paarist perifeersetest mikrotuubulitest ja 1 või 2 paarist tsentraalsetest mikrotuubulitest. Paarid 4 kuni 7 on lühemad ja moodustavad "riiuli"
Piltene piiskopilinnus
Linnus Liivi sõjast tänapäevani
1583. aasta 18. märtsil suri viimased eluaastad võlgades ja vaesuses virelenud hertsog Magnus Piltene linnuses ja sinna ta ka maeti. Sellele järgnes võimuvaakum ja Kuramaa vaenus, milles linnus sai omajagu kannatada. Taanlased püüdsid Magnuse surma järel Kuramaa piiskopkonda seaduse järgi endale nõuda. Kuid Poola väed tungisid ooberst Oborsky juhtimisel 24. mail Piltene stifti.
1583. aasta 29. juulil tungisid Taani kuninga alluvuses olevad mõisamehed, keda oli 60 ratsameest ja 80 jalameest koos 3 suurtükiga, Piltene linnusest välja ja ründasid hämaras 6 miili (40 km) eemal asuvat poola väejuhi Penkoslawski sõjaväelaagrit, kuid löödi viimaste poolt puruks. Samal aastal, ilmselt kartes taanlaste dessanti Kuramaa rannikule ja tahtes Piltene linnust kasutuskõlbmatuks muuta, lasid poolakad osaliselt linnuseehitisi õhku.
1585. aastal loovutas Taani kuningas Frederik II sõlmitud Kronenbergi lepingu alusel 30 000 taalri eest kõik õigused Piltene üle Rzeczpospolitale.
pisi|Piltene piiskopilinnus, jõepoolne väike ümartorn – "Kaunase torn", millest poolt on tõenäoliselt suurvee ajal jõkke varisenud. Aprill 2000
1617 sai Piltene piirkond, mis oli üks kolmest Kuramaa piiskopkonna lahustükist, Poola-Leedu riigis autonoomia.
1621. aastal mainitakse, et Piltene loss on poolenisti kokku varisenud ja suletud seisundis.
1662 viidi hertsog Magnuse säilmed Piltenest Taani. Ilmselt ei olnud linnusevaremed ühele Taani hertsogile vääriline matusepaik. Samuti jäi Taani pärast osavõtmist Kolmekümneaastasest sõjast XVII sajandi keskpaigaks ilma ka naabrusesasuvast Saaremaast ja edaspidi Taani riigil enam Läänemere idakaldale asja polnud.
1710 murdis Venta jõgi omale üleujutuse ajal otsetee üle jõekääru, vanad jõesängiotsad ummistusid, linnus jäi jõest ligi 1,5 km eemale ja linnusekohalt ei pääsenud enam veeteed pidi laevatatavale Ventale. See andis kaubandusele hoobi.
1750. aasta paiku langes vana linnus täielikult kasutusest välja. Selle viimane asustatud osa jäeti maha. XVIII sajandil kannatas piirkond poolakate, rootslaste ja venelaste vahelises vaenutegevuses ning kohalik elu- ja majandustegevus suri Piltenes täielikult välja.
1808. aasta paiku ehitati linnuseala kõrvale kivist luteri kirik. 1856 ehitati seda ümber ja suurendati. Oletatakse, et arvatavasti kasutati ehitusmaterjalina linnusevaremete lammutamisel saadud kive.
XIX-XX sajandi vahetusel on linnusealal harvade müüride vahel olnud küllaltki suur vahvärklauda jm. hoonetega talumajapidamine, mida on näha ühel tollest ajast pärineval fotol.
Aastatel 1976–1977 toimusid linnuseterritooriumil Ēvald Mugurēviči juhtimisel arheoloogilised väljakaevamised, millega avati ja uuriti linnuse vundamente ja vallikraave ning avastati vallikraavist üleviinud silla jäänused.
Ehitus
Tegemist on konvendihoone tüüpi piiskopilinnusega, mida ida- ja lõunaküljest ümbritses avar 2 ümara suurtükitorniga varustatud eeslinnus. Väiksemat ja vanemat torni kutsuti läti keeles Kauna ehk Kuraditorniks ning suuremat ja uuemat Suureks rondeeliks. Linnuse lääneküljele jäi Venta jõe kallas.
Linnuse väljaehitamine jaguneb mitmeteks etappideks: esialgu püstitati algne suletud väike kastell või konvendihoone põhipindalaga u 40*50 m, mis oli lõplikult väljaehitatuna küll hoonetiibadega rangelt suletud nagu ordu konvendihoone, kuid ruumide paigutus hoonetiibades oli planeeringus vabam. Baltisaksa linnusteuurija Schmidi mõõtmiste ja uurimiste järgi oli konvendihoonel 3 tiiba: idapoolne, kus põhja-lõunasuunaliselt paiknes linnusekirik ja mingi 4 võlvikuga ruum, siis põhjapoolne, kus asusid piiskopi ametiruumid ja magamistuba ning suur saal ja lõpuks läänepoolne tiib ühe võlvitud ja ühe pika ruumiga (võimalik, et seda kasutati söögisaali ja köögina). Lõuna pool hoonetiiba ei olnud, vaid oli lihtsalt müür väravaga pääsuks pealinnuse õue. Hiljem ehitatud kivist ristikäik oli samuti 3 küljel, kuid asetatud teistpidi – ühendav käik puudus põhjaküljel, kuna ilmselt päike siis põhjapoolset hoonetiiba hästi valgustama pääses. XVI sajandi esimesel poolel ilustas piiskop konvendihoone sisehoovi aknaid ja ristikäiku dolomiidist väljatahutud dekoratiivsete raidraamidega.
Arvatavasti samaaegselt ehitati konvendihoone ida- ja lõunakülje ette ka suur eeslinnus suurimate küljepikkustega u 110*130 m, millel olid mõned neljakandilised tornid – eeslinnuse lõunaküljel asunud värava juures (võimalik, et seal oli ka väravatorn) ja eeslinnuse kagunurgas. Eeslinnuse idakülje põhjapoolses osas toetus vastu kaitsemüüri vahvärkhoone, kagupoolse nurgatorni ja väravatorni vahel oli 4 kambriga hoone ning väravatorni ja eeslinnuse edelanurga vahel hobusetall. Eeslinnuse lõunapoolse osa lääneküljel oli eraldi tiibhoone, mis ulatus eeslinnuse edelanurgast kirdenurgaga konvendihoone edelanurka. Ilmselt võis see olla võõrastemaja, sest sinna on märgitud esimesele korrusele pesemisruumid ja teisele korrusele 20 aknaga puidust kambrid ning 16 aknaga puidust toad. Lisaks veel üks suur ühisruum.
Hiljem ehitati eeslinnust omajagu ümber – ilmselt tugevdati nii müüre kui ka täiendati eeslinnust kahe ümartorniga: üks saledam 8,6 m läbimõõduga eeslinnuse edelanurka jõe kaldale kaubaliikluse kontrolliks ja väikese sadama valvamiseks, teine 14,2 m läbimõõduga suurtükirondeel u 100 aastat hiljem tulirelvade ajastul juba eeslinnuse idamüüri tugevdamiseks "suure maa" poolt. Väikest torni e Kuraditorni nimetati saksa keeles ka Häbitorniks ("Schmachturm"), kuna selle sügavas keldris olevat asunud vangikong. Väikese torni vundament oli laotud maakividest ja ülemine osa tellistest. Suurel tornil oli kasutatud maakivide ja paekivide segu, mis andis hea võimaluse dekoratiivsele elementide kujundamiseks torniseinale. Eeslinnuses oli ka kaev, mis asus konvendihoone lõunamüüri vastas värava juures. pisi|Piltene piiskopilinnus mais 2007. Vasakul on näha suure idapoolse suurtükirondeeli varemed, sellest eespool on ilmselt konvendihoone kagunurga maakividest vundament. Vaade edelast
Piltene oli suurim linnus Põhja-Kuramaal. Mitmel puhul on arvatud, et linnus asus algselt jõe vasakul kaldal ja et jõelooge ulatus varem veelgi kaugemale ida poole, kuid ilmselt see siiski nii ei olnud, sest jõe vasakkallas kuulus ordule. Või kui, siis pidi seal olema mingi linnus juba enne orduga maadejagamist 1253. aastal ja pärast kaevati linnusest lääne poole jõele uus säng, mis aga suure töömahukuse tõttu vaevalt teostatav oli. Muidugi, kuna sealne Kuramaa piiskopkond oli tugevalt ordusse inkorporeeritud, siis polnud seal ilmselt nii suuri lahkhelisid maade ja valduste piiride küsimuses, nii et Piltene kohal võis ka kitsam riba vasakkallast piiskopkonnale kuuluda, millisel juhul oleks linnuse asetsemine vasakkaldal ka mõeldav.
Praegune seisukord
Linnusest on säilinud mõned kummagi ümara suurtükitorni fragmendid ja konvendihoone vähesed madalad seinamüürid. Väikesest ümarast Kuraditornist on säilinud u pool torni 6 m kõrguselt. Ülejäänud vundamendimüürid on maakamara all. Alles on ka Venta jõekääruga ühenduses olev lõunapoolne vallikraav. Linnusealast sadakond meetrit idas on luteri Piltene kihelkonnakirik.
Põllumajandusteadus
Põllumajandusteadus on maamajanduse ja eelkõige põllumajanduse teadusliku uurimisega tegelev teadusharu.
Eestis tegeldakse põllumajandusteadusega eelkõige Maaülikoolis.
2 (Szczecini trammiliin)
Peatused
1 → Turkusowa
Välislingid
Linie tramwajowe w Szczecinie
Pērkoņi
Pērkoņi on küla (mazciems) Lätis Cēsise piirkonnas Skujene vallas. Aastail 2009–2021 kuulus küla Amata piirkonda.
Pērkoņi asub valla lõunaosas merepinnast 203 meetri kõrgusel. Küla jääb valla keskusest Skujenest 9 ja Riiast 106 kilomeetri kaugusele.
Džūkstesmuiža
Džūkstesmuiža on küla (mazciems) Lätis Tukumsi piirkonnas Džūkste vallas.
Küla asub valla keskosas ja jääb valla keskusest Džūkstest 1,1, piirkonna keskusest Tukumsist 29,1 ning Riiast 68,6 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb ka Upmaļi bussipeatus.
Pērkoņi
Aastal 2007 oli külas 22 elanikku.
Ressursimajandus
Ressursimajandus (inglise resource management) on otsusetegemise üks osa, mille käigus jaotatakse ära loodusvarade jm vahendite kasutamine teatud aja ja ruumi piires, et ühiskond saaks saavutada seatud eesmärke oma tehnoloogiliste, poliitiliste ja sotsiaalsete võimaluste kohaselt.
Et ressursimajandus püüab seatud eesmärke (nt majanduslikke) saavutada loodusvarasid jm vahendeid arvestades, siis on oluline teada mingi piirkonna keskkonna varusid ja nende kasutamine siduda vaadeldava sotsiaalmajandusliku süsteemi vahel.
Let's Get Loud
"Let's Get Loud" võib tähendada järgmist:
Joodeldamine
Joodeldamine ehk joodeldus (saksa sõnast Jodeln; vananenud kirjanduses ka: helletamine, helletus) on tekstita laulmine või laulusarnane hüüdlemine, kasutades suuri intervallihüppeid ja sagedasi üleminekuid rinnahäälelt peahäälele (falsetti).
Esimesed teated joodeldamise kohta on teada 16. sajandi Austriast.
Rääbise veehoidla
Rääbise veehoidla on järv Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Rääbise külas. Veekogu pindala on 5,1 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1948 m.
Nyírlugos
Nyírlugos on linn Ungaris Szabolcs-Szatmár-Beregi komitaadis Nyírbátori kreisis. Nyírlugos asub Rumeenia piirist 12 km kaugusel, Debrecenist ligi 18 km idakirdes ja Nyíregyházast umbes 38 km kagus.
Aasta tegija
Aasta tegija on Vabaühenduste Liidu välja antav aunimetus kodanikule, vabaühendusele, ettevõttele või muule organisatsioonile, mis on edendanud kodanikuühiskonda.
Nyírlugos
Küla on esmamainitud 1354. aastal.
Aasta tegija
Aunimetust antakse aastast 1996.
Nyírlugos
Nyírlugos sai linnaõigused 1. juulil 2005.
Vereteemant
Vereteemant on mõiste, mis tähistab teemante, mis on kaevandatud sõjatsoonides ning mille müügist saadud rahaga rahastatakse ülestõuse, riigipöördeid, sissetunge ning sõjapealike tegevust. Enamik vereteemante pärineb Aafrikast, kus toodetakse umbes kaks kolmandikku kogu maailma teemantidest.
Tarakvere paisjärv
Tarakvere paisjärv on järv Jõgeva maakonnas Mustvee vallas Tarakvere ja Jaama külas. Veekogu pindala on 2,3 ha. Veekogu kaldajoone pikkus on 1059 m.
Iedikrava
Iedikrava (ka Edikrava või Eedikrava) on Pärnu maakonnas Kihnu vallas asuv väike saar (rava); üks Sangelaidudest. Saare pindala on 0,28 hektarit ja rannajoone pikkus 298 meetrit.
Rava asub 2,1 kilomeetrit Kihnust läänes. Saar on kruusase pinnamoega.
Saar kuulub Kihnu laidude looduskaitseala Kihnu linnulaidude sihtkaitsevööndisse.
Saare koordinaadid on.
Nowe Pank
Nowe Pank sai tegevuslitsentsi 30. märtsil 1992. 1995. aasta 9. mail tühistas Eesti Panga nõukogu aktsiaseltsi Nowe Pank tegevuslitsentsi.
Enamik Nowe panga kliente olid Eestis tegutsevad Vene ettevõtted, kuid klientideks olid ka Soome, Rootsi ja Šveitsi firmad. 80% panga tulust tõusis mitte kliente, vaid teisi panku teenindades. Teiste pankade kaudu konverteeriti valuutat ja tehti arveldusi Venemaa pankadega.