cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Svealased
Nimetus
Tänapäeva põhjagermaani keeltes on endise nimetuse svear asemel adjektiivne kuju svensk ja selle mitmus svenskar ning sellega tähistatakse kõiki Rootsi elanikke. 20. sajandi alguses tehti veel vahet svealaste hõimul (svear) ja kaasaegsetel rootslastel (svenskar), kuna entsüklopeedia "Nordisk familjebok" järgi oli rootslaste kui rahvuse nimetusena neist viimane esimese peaaegu asendanud. Kuigi selline vahetegemine on tavapärane tänapäeva norra, taani ja rootsi keeles, ei tehta sellist vahet fääri keeles ja islandi keeles, kus kasutatakse küll erinevaid sõnu, kuid sama tähendusega: svíar (islandi) või sviar (fääri) ja sænskir (islandi) või svenskarar (fääri).
Asukoht
pisi|450px|[[Gamla Uppsala oli hõimu peamine usuline ja poliitiline keskus]] Svealaste peamised elupaigad asusid Svealandi idaosas. Nende territooriumide hulka kuulusid juba väga varasest ajast ka Mälareni orus asuvad Västmanland, Södermanland ja Närke. Piirkond on jätkuvalt üks kogu Skandinaavia kõige tihedama asustusega alasid.
Nende elukohta kutsuti Svealandiks: Swéoland ehk "svealaste maa" (Ottar Hålogalandist tekstis "Historiarum Adversum Paganos Libri VII"), Sweoðeod ehk "svea inimesed" ("Beowulf") ja Svíaveldi või Svearike ehk "svealaste (kuning)riik" ("Beowulfis" Swéorice). Poliitilist liitu Götalandil elanud götalastega (protsess, mis ei olnud 13. sajandiks veel lõppenud) peavad mõned tänapäeva ajaloolased Rootsi kuningriigi sünniks. Ka Rootsi kuningriik on saanud nime svealaste järgi: rootsikeelne nimi Sverige tuleneb sõnapaarist Svea rike ehk "svealaste kuningriik".
Ümarpuit
thumb|Virnastatud palgid Ümarpuit on ladvaosast järgatud langetatud puu, millelt on kõik oksad eemaldatud ja mida on või ei ole järgnevalt järgatud.
Svealased
Asukoht
Gamla Uppsalas asunud aaside kultusele pühendatud keskus oli svealaste usuline keskus ja koht, kus Rootsi kuningas ohverdamiste (blót) ajal preestri rolli täitis. Uppsala oli ka Rootsi kroonile kuulunud ja kuningat ning tema õukonda kuni 13. sajandini finantseerinud valduste võrgustiku Uppsala öd keskus.
Jätkuvalt arutletakse selle üle, kas hõimu Suiones algsed valdused olid tõesti tegelikult Upplandi südames Uppsalas, või kasutati seda nimetust kõigi Svealandis elanud hõimude kohta. Sarnaselt viidati vana Norra eri maakondadele ühise nimega Nortmanni.
Etümoloogia
Nimetusekuju Suiones esineb Rooma autori Tacituse teoses "Germania". Väga sarnane kuju Sweon(as) esineb nii vanainglise keeles kui ka Bremeni Adami kroonikas "Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificium", mis käsitleb Hamburg-Bremeni peapiiskoppe, keda tähistatakse nimetusega Sueones.
Suurem osa teadlasi nõustub sellega, et kuju Suiones ja muud nimetuse tõestatud germaani päritolu kujud tulenevad samast protoindoeuroopa keele enesekohase asesõna tüvest *s(w)e (nagu ladina keele suus). Algselt on see tähendanud "oma (hõimu liige)". Tänapäeval Skandinaavias räägitavates keeltes esineb sama tüvi sõnades svåger (naisevend) ja svägerska (vennanaine). Sama tüvi ja algne tähendus esineb ka germaani hõimu sueebide etonüümis, mis on tänaseni säilinud näiteks kohanimes Schwaben (Švaabimaa). Nime foneetilise muutumise kohta on esitatud erinevaid teooriaid.
Noréen (1920) pakkus välja, et Suiones on ladina vorm protogermaani sõnast *Swihoniz, mis on tuletatud protoindoeuroopa keele tüvest *swih- ehk "minu enda". Edasi sai sõnast *Swihoniz preester Wulfila gooti keeles *Swaíhans, mille tulemuseks oli omakorda Jordanese poolt teoses "Getica" svealaste kohta kasutatav nimekuju Suehans. Järelikult pidi protovanapõhja keeles olema nimetuse kuju *Swehaniz, millest vanapõhja keeles toimunud muutuste tulemusena sai vanapõhja keele läänemurdes Svíar ja idamurdes Swear.
Tänapäeval rekonstrueeritakse sama nimetuse tüve teisiti: mitte *swih, vaid *s(w)e. See on nimetuse Suiones tüvena kindlaks määratud Julius Pokorny raamatus "Indogermanisches etymologisches Wörterbuch" (1959) ja Oskar Bandle toimetatud raamatus "The Nordic languages: an international handbook of the history of the North Germanic languages" (2002).
Tüvele *Swe viitab ka V. Friesen oma 1915. aasta raamatus, kuid tema järgi oli nimetusekuju Sviones algselt omadussõna: protogermaani *Sweoniz, mis tähendas "sarnane". Selle kuju gooti keeles oleks olnud *Swians ja termini Suehans H-tähe näol oli tema järgi tegemist vaid epenteesi ehk sõna lihtsustamiseks lisatud tähega. Protovanapõhja keeles oleks kuju olnud samuti *Sweoniz ja ka selle tulemuseks oleks olnud ajalooliselt kindlaks tehtud nimekujud.
pisi|200px|Skånes [[Simrise kiriklas asuv ruunikivi DR 344 on nimekuju Svíþjóð üks varasemaid säilinud allikaid Skandinaavias. Tõenäoliselt on sellest varasemad allikad veel vaid ruunikivi DR 216, "Beowulf" ja "Getica"]]
See nimi sai hiljem osaks liitsõnast, mis vanapõhja keele läänemurdes oli Svíþjóð ("svea rahvas"), idamurdes Sweþiuð ja vanainglise keeles Sweoðeod. See liitsõna esineb ruunikividel lokatiivides i suiþiuþu (Södermanlandis Aspas asuv ruunikivi Sö Fv1948;289), a suiþiuþu (Simrise ruunkivi DR 344) ja o suoþiauþu (Lollandis Tirstedis asuv ruunkivi DR 216). 13. sajandist pärinev Taani allikas "Scriptores rerum danicarum" mainib kohta nimetusega litlæ swethiuthæ, mis tõenäoliselt on Stockholmi lähedal asuv saar Sverige ("Rootsi"). Ent kõige varasem juhtum paistab olevat Jordanese "Geticas" mainitud Suetidi (6. sajand).
Teine svealaste asustusala kohta kasutatud liitnimi oli vanaingliskeelne Svíariki või Sweorice, mis tähendas svealaste kuningriiki. See on jätkuvalt riigi ametlik nimi rootsi keeles: vanast nimekujust Svea rike on K-tähe G-asendumise teel tulnud nimi Sverige.
Ajalugu
Svealaste hõimu ajalugu katab aegade hämarus. Lisaks Skandinaavia mütoloogiale ja germaanlaste legendidele kirjeldavad neid vaid üksikud allikad ja neis leidub nende kohta ka vähe andmeid.
Roomlased
pisi|300px|Rooma keisririik [[Hadrianuse ajal (valitses 117-38 eKr). Kaardi ülaosas on toodud ka tänase Rootsi keskosas elanud germaani hõim Suiones]] pisi|Gaius Cornelius Tacitus Tsiteeritakse kahte 1. sajandist pärinevat allikat, mis viitavad hõimule nimetusega Suiones. Neist esimene on Plinius Vanem, kes kirjutas, et roomlased olid sõitnud ümber "Kimbri poolsaare" (Jüütimaa), kus oli ka laht nimega Codanus (Kattegat?). Mitme selles lahes asunud suure saare seas oli kuulsaim Scatinavia. Plinius märkis, et saare suurus oli teadmata, kuid osal saarest elas 500 külas hõim Hillevionum gente, kes pidas oma riiki omaette maailmaks.
Teksti kommenteerijaid on hämmastanud, et see suur hõim oli järeltulevatele põlvedele tundmatu: välja arvatud juhul, kui tegemist oli lihtsa õigekirjavea või nime Illa Svionum gente valestimõistmisega. See on ajaloolaste arvates ka loogiline, kuna roomlased teadsid suurt Skandinaavia hõimu nimega Suiones.
Aastal 98 kirjutas Tacitus ("Germania" 44, 45), et Suiones oli võimas hõim, mis "ei paistnud silma mitte ainult oma relvade ja meeste poolest, vaid ka oma võimsate laevastike poolest" ja et nende laevadel oli käil mõlemas otsas. Veel mainib ta, et hõimule avaldas väga muljet jõukus ja et nende kuningal oli seega piiramatu võim. Tacituse järgi hõimu liikmed harilikult relvasid ei kandnud ja nende relvasid valvas ori.
Pärast Tacitust vaikivad allikad neist kuni ligikaudu 6. sajandini. Mõnede ajaloolaste järgi ei ole võimalik väita, et rootslased kui rahvus ulatuks järjepidevalt tagasi Tacituse-aegse hõimuni.
Anglosaksi allikad
Svealastele viidatakse kokku kolmes anglosakside allikas. Neist kõige varasem on ilmselt ka kõige vähem tuntud allikas, kuna nimetust mainitakse pikas hõimude ja klannide nimede loetelus. Tegemist on kas 6. või 7. sajandist pärineva poeemiga "Widsith":
pisi|200px|[[Rootsi Ajaloomuuseumi kogusse kuuluv eelviikingiaegne kiiver]] Real 32 mainitakse mees nimega Ongentheow, kes esineb ka 8.–11. sajandil kokku pandud eepilises poeemis "Beowulf". Poeem kirjeldab svealaste ja götalaste vahelisi sõdu ja selle tegelaste hulka kuuluvad kuninglikku Ynglingi dünastiasse kuuluvad svealaste kuningad Ongentheow, Ohthere, Onela ja Eadgils. Kuna sarnased nimed esinevad ka Skandinaavia päritolu allikates, võisid need kuningad olla ajaloolised kuningad (vaata Rootsi muinaskuningate loetelu). Eepose lõpus leidub Wiglaf'i ettekuulutus uute sõdade kohta svealastega. Ajal, mil ilmuvad usaldusväärsemad ajalooallikad, on götalased kirjas juba svealaste ühe alamrühmana.
Kolmas svealasi mainiv anglosaksi päritolu allikas on Alfred Suure tõlge Paulus Orosiuse töödest, kuhu on lisatud jutustused Ottari ja Wulfstani reisidest. Need kaks meest kirjeldasid 9. sajandil hõimu nimega Sweon ja piirkonda nimega Swēoland. Ottar mainib oma tekstis "teisel pool nõmmesid" asuvaid svealaste alasid. Wulfstan kirjeldab oma tekstis svealaste valitsemise all olnud alasid, mille hulka kuulusid Blekinge, Möre, Öland ja Gotland.
E20
pisi|right pisi|Maantee E20 E20 on maantee, mis kulgeb läänest itta Iirimaalt läbi Suurbritannia, Taani, Rootsi ja Eesti Venemaale.
Svealased
Frankide allikad
Karolingide valitsemisaja lõpust pärinevad annaalid "Annales Bertiniani" jutustavad sellest, et rühm end russideks nimetanud viikingeid külastas aasta 838 paiku Konstantinoopolit. Kartes naasta koju läbi steppide, mis teeks nad haavatavaks ungarlaste rünnakutele, rändasid nad (Rhos) tagasi läbi Saksamaa. Kuskil Mainzi lähedal küsitles neid Frangi riigi keiser Ludwig Vaga. Viikingid andsid keisrile teada, et nende juht kandis tiitlit chacanus (kagaan ladina keeles) ja et ehkki nad elasid Venemaa põhjaosas, olid nad tegelikult Sueones.
E20
Tee pikkus on 2876 km, millest maismaal asub 1880 km ja ülejäänu kulgeb mööda merd: Shannon 0 – Limerick 18 – Portlaoise 117 – Dublin 186 ... Liverpool 406 – Manchester 459 – Bradford 503 – Leeds 515 – Hull 598 ... Esbjerg 1195 – Kolding 1260 – Middelfart 1275 – Odense 1319 – Korsør 1367 – Køge 1435 – Kopenhaagen 1471 – Malmö 1502 – Helsingborg 1560 – Halmstad 1627 – Göteborg 1711 – Örebro 2002 – Arboga 2046 – Eskilstuna 2084 – Södertälje 2152 – Stockholm 2182 ... Tallinn 2561 – Narva 2773 – Peterburi 2876.
Sophie Dorothea von Braunschweig-Lüneburg
pisi|Sophie Dorothea oma lastega. Maali autoriks peetakse [[Jacques Vaillant|Jacques Vaillanti]] Sophie Dorothea von Braunschweig-Lüneburg (15. september 1666 Celle – 13. november 1726 Ahlden) oli George I hüljatud naine ja George II ema.
E20
Maantee pole pidev ja seda ei saa algusest lõpuni läbi sõita. Dublini ja Liverpooli ning Stockholmi ja Tallinna vahel liiguvad küll parvlaevad, millega ühest sadamast teise sõita, aga 2013. aasta veebruari seisuga puudub Hulli ja Esbjergi vahel ühendus niisuguste laevadega, mis sõidukeid kannaksid.
Sophie Dorothea von Braunschweig-Lüneburg
Liit tema nõoga oli sunnitud riiklik abielu, õhutatuna nõo ema Sophie von der Pfalzi mahhinatsioonidest.
Svealased
Adam Bremenist
Skandinaaviaga seotut käsitledes kirjutab Adam Bremenist oma 11. sajandi teoses "Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum", et svealastel (Sueones) oli mitu naist ja et nad suhtusid kuritegudesse tõsiselt. Külalislahkus oli selle rahva jaoks oluline voorus ja rändajale ööseks peavarju pakkumisest keeldumist peeti häbiväärseks. Külalisele näidati isegi võõrustaja sõpru.
Sophie Dorothea von Braunschweig-Lüneburg
Teda mäletatakse paremini tema väidetava afääri pärast Philip Christoph Königsmarckiga, mis viis tema vangistamiseni Ahldeni lossi tema elu viimaseks 30 aastaks.
Svealased
Adam Bremenist
Adami järgi põlvnes svealaste kuninglik perekond küll vanast dünastiast (Munsö dünastia), kuid kuningad sõltusid rahva tahtest: sellest, mida otsustati tingil. Seda, mida oli otsustanud rahvas, peeti kuninga tahtest olulisemaks; välja arvatud juhul kui kuninga arvamus paistis olevat kõige mõistlikum ja sellisel juhul rahvas tavaliselt kuuletus kuningale. Rahu ajal tundsid svealased end kuningaga võrdsetena, kuid sõdade ajal allusid nad pimesi kas kuningale või sellele, keda nad endi seast kõige osavamaks pidasid. Kui sõjaõnn nende vastu pööras, palusid nad ühte oma paljudest jumalatest (aasid) ja kui nad lahingu võitsid, olid nad talle tänulikud.
Põhjamaade saagad
Saagad on svealaste kohta ühed peamised teadmiste allikad ja eriti on sellesse oma töödega panustanud Snorri Sturluson (näiteks teos "Heimskringla"). Tema kirjeldused vahel ühtivad varem mainitud andmetega, kuid vahel räägivad neile ka vastu.
E20
Iirimaa
Iirimaal asub maanteest esimene 228 km. Tähistatud on tee üksnes osaliselt. Rohkem on kasu riigisiseste teede tähistuse jälgimisest. Kõigepealt tuleb sõita mööda maanteed N19 suurema maanteeni, siis mööda maanteed N18 Limericki (Shannonist Limericki on 24 km), sealt mööda maanteed M7 Naasi ja sealt teed N7 pidi Dublinisse. Põhiosas on maantee keskel eraldusriba, erandiks Limericki ringtee.
Suurbritannia
Suurbritannias ei ole E20 tähistatud, sõita tuleb riigisiseste teede tähistuse järgi. Liverpoolist Huytonisse (10 km) tuleb sõita mööda teed A5080, Huytonist South Cave'i mööda teed M62 ja sealt Hulli (viimased 21 km) mööda teed A63. Suurbritannias kulgeb E20 205 km ulatuses.
Hullist ei lähe parvlaeva Esbjergi. Parvlaevaga saab Esbjergi sõita Harwichist, mis asub 350 km lõuna pool.
Taani
pisi|E20 Taanis Odense lähedal Taanis kulgeb maantee E20 315 km ulatuses.
E20 ületab Suur-Beldi ja Sundi silla. Kummalgi sillal võetakse enam kui 30 eurot sillamaksu. Sundi sillal on ühtlasi Taani ja Rootsi vaheline piir.
Køge ja Kopenhaageni vahel on maanteel korraga kolm E-numbrit: lisaks E20-le veel E47 (Helsingborgist Rødbyhavni kaudu Lübeckisse) ja E55 (Helsingborgist Gedseri kaudu Kreekasse).
Rootsi
pisi|Sundi sild Rootsis kulgeb maantee E20 770 km ulatuses.
Enamasti on Rootsis maanteel kaks E-numbrit: tema osa Malmöst Göteborgini langeb kokku Kesk-Norra kaudu Nordkappi viiva maanteega E6 (280 km ulatuses) ja Örebrost Stockholmi (umbes 200 km) langeb kokku Stockholmi ja Oslot ühendava maanteega E18. 22 km ulatuses Södertäljest Stockholmini lisandub veel kolmaski E-number: E4, mis kulgeb piki Rootsi idarannikut.
Maantee Stockholmi läbiv osa Essingeleden on üks Skandinaavia kõige tihedama liiklusega teid. Seda läbib ööpäevas ligikaudu 160 000 sõidukit. Liiklusummikud on seal sagedased ja sadamasse sõitjad peaksid varuma pool tundi lisaaega ummikute jaoks. Tänapäeval rajatakse sinnakanti tunnelit, mis osa liiklusvoost enda kanda võtaks; selle tunneli nimi on Norra länken. See peaks valmima 2015 ja pärast seda hakkab E20 kulgema läbi selle tunneli.
Stockholmi ja Tallinna vahel sõidavad parvlaevad iga päev. Üks ots kestab 15 tundi. Laevad väljuvad Stockholmi sadamast, mis asub linna keskmest 5 km kirdes.
Eesti
pisi|E20 Eestis [[Jägala lähedal]] Eestis asuv osa kattub E67-ga D-terminalist Viru väljakuni, kust edasi kattub Tallinna–Narva maanteega, mis on riigisisene maantee number 1. Eestis kulgeb maantee E20 212 km ulatuses.
Tallinna ja Peterburi vahet sõites tuleb Narvas ületada Eesti-Vene piir. Piiriületus võib kesta mitu tundi, võib ka üle päeva, samuti võib juhtuda, et järjekord puudub. Alates 2011. aasta augustist saab Narva ja Jaanilinna vahelist silda ületada ainult eelregistreerimisega. Niisugune kord on vastu võetud soovist liiklusvoogu kontrollida, aga järjekorrad eksisteerivad sellegipoolest.
Venemaa
Venemaal langeb maantee E20 kokku riigisisese maanteega A-180. See kulgeb Venemaal 103 km ulatuses.
Õigupoolest lõpeb E20 Krasnoje Selo piiril, kust Peterburi kesklinna jääb veel 35–40 km. Selleks saab kasutada maanteid M10, M11 ja M20.
Laußigi vald
Valda kuuluvad:
Lucy Lawless
Lucy Lawless (sünninimi Lucille Frances Ryan; sündinud 29. märtsil 1968 Aucklandis) on Kuldgloobusele nomineeritud ja Emmy auhinnaga pärjatud Uus-Meremaa näitleja ja laulja.
Aastatel 1995–2001 kehastas ta Xenat telesarjas "Sõjaprintsess Xena". Telesarjas "Spartacus: veri ja liiv" kehastab ta Lucretiat. Veel on ta osalenud sarjades "Salatoimikud", "Simpsonid" ja "Herakles".
Alglood
"Alglood" on Toora esimese raamatu "Genesis" (sündimine, tekkimine; Moosese raamat). 1.–11. peatüki pealkiri.
Alglood jaotuvad:
"Genesises" on kokku pandud kaks erinevat loomislugu, millest teine on iidsem ja pärineb sumeri-akkadi mütoloogiast, mis hiljem sobitatud Jahveh' usundiga. Esimene lugu on hilisem ja enam mitte nii mütoloogilise kuuega. Samuti mitmed teised lood (nt veeuputuslugu jm) on kokku pandud erinevate allikate põhjal, mida teoloogid kutsuvad näiteks "Jahvistlik allikas", "Elohistlik allikas", "Preestrikoodeks". Suuremal-vähemal määral on redaktoritel õnnestunud need allikad üksteisega põimida, kuid kohati on näha, et see põimimine on olnud väga kohmakas ja seetõttu on nende allikate vahel näha ka vastuolusid (nt ühe loo järgi võtab Noa laeva nii ja niipalju loomi ja teise allika järgi kasutab hoopiski teistsugust valimit).
Pundumine
Pundumine on mingi materjali (puit jne) mõõtmete suurenemine vee vm vedeliku või niiskuse imendumise tõttu.
Ostrovi rajoon
Ostrovi rajoon on haldusüksus Venemaal Pihkva oblastis. Moodustati 1927. aastal.
Rajoon jaguneb Ostrovi linnaks ja 4 külaasunduseks.
Eduard Ertis
Ta töötas aastatel 1944–1958 Tartu Riikliku ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas ning oli aastatel 1954–1990 Kirjandusmuuseumi direktor.
Veeuputus
pisi|[[Winifred Knights, "Veeuputus" (1920)]]
Veeuputus on müütides kujutatav sündmus, kui elukõlblik maismaa osaliselt või täielikult veega kattub.
Praost
Praost on amet kirikus.
EELK-s juhendab praost praostkonna vaimulike tegevust. Praosti ülesanded protestantlikus kirikus sarnanevad piiskopi omadega – praost juhendab piirkonna vaimulike ametialast ja administratiivset tegevust.
26. detsember
26. detsember on Gregoriuse kalendri 360. päev (liigaastal 361. päev). Juliuse kalendri järgi 13. detsember (1901–2099).
Veerežiim
Veerežiim ehk hüdroloogiline režiim on vee hulga ja veetaseme ajaline muutumine (tavaliselt aasta jooksul) vooluveekogudes ja veekogudes, soodes ja põhjaveekihtides.
Veerežiim oleneb kliimast ja selle elementide (õhutemperatuuri, sademete jt) aastaajalisest muutumisest.
(Jõe) veerežiimid eri kliimavöötmetes
Ekvatoriaalses kliimavöötmes on jõgede veerežiim üsna ühtlane ja vee hulk aasta jooksul sõltub lisajõgede veerežiimist. Järvedes, soodes ja põhjaveekihtides on veetase kõrge kogu aasta jooksul.
Lähisekvatoriaalses kliimavöötmes on suurvesi suvel, mil seal on vihmane periood, ja madalvesi talvel, kui on kuiv periood. Järvedes, soodes ja põhjaveekihtides tõuseb veetase suvel ja langeb talvel.
Troopika kliimavöötme jõgedele on iseloomulik väike vooluhulk ja madal veetase kogu aasta jooksul. Ainult ookeanilistel saartel on sademete hulk suur ja ühtlane ning jõgede veetase on kõrge kogu aasta jooksul. Veekogude veetase sõltub ka sademete hulgast.
Lähistroopika kliimavöötme jõgede veerežiim sõltub kliimatüübist. Lähistroopilise vahemerelise kliimaga aladel on jõgedel suurvesi talvel, millal sajab rohkem, madalvesi aga kuival ja palaval suvel. Lähistroopilise mussoonkliimaga aladel on suurvesi suvel suvemussooni ajal. Lähistroopilise mandrilise kliimaga jõgedel on veerežiim üsna ühtlane ja jõgede veetase madal. Järvede, soode ja põhjaveekihtede veetase sarnaneb jõgede omaga.
Parasvöötmes sõltub veekogude veerežiim samuti kliimatüübist. Üldiselt iseloomustab parasvöödet kevadine suurvesi, mis on põhjustatud lume sulamise tõttu, ja sügisel paduvihmade tagajärjel. Talvel on tavaliselt madalvesi, sest jõed on kaetud jääga, ning suvel, kui sademete hulk on väike, kuid auramine suur. Parasvöötme mussoonkliimaga aladel sarnaneb veekogude veerežiim lähistroopilise mussoonkliimavöötme omaga.
Polaaraladel veekogud peaaegu puuduvad ja põhjaveed on jäätunud.
Suured järved ja veehoidlad ühtlustavad jõgede veerežiimi, muutes tavaliselt suurvett madalamaks.
Kongo
Kongo on kahe riigi nimi:
Kongo nime kandnud kolooniad:
Saematerjal
thumb|Virnastatud saematerjal Saematerjal on puidu osad, mis on saadud suuremate mõõtmetega palkide või massiivpuidu pikisaagimisel või freesimisel järgneva võimaliku järkamise või masintöötlusega vajaliku kvaliteedi tagamiseks.
pisi|left
Tarcica Пиломатериалы Пиломатеріали
Viljandi–Põltsamaa maantee
Maantee saab alguse Viljandi linnas Viljandi tee 4. kilomeetril. Tee pikkus on 43,4 km. Tee lõpeb Kuningamäe külas Põltsamaa–Võhma maantee 6. kilomeetril. Viljandi linnas kannab nime Musta tee. Kolga-Jaani aleviku tänavatena kannab nimesid Viljandi maantee ja Põltsamaa maantee.
Sillad Viljandi–Põltsamaa maanteel
Sildade nimistu pärineb Maa-ameti andmebaasist
Asulad Viljandi–Põltsamaa maanteel
Viljandi linn, Peetrimõisa küla, Karula küla, Taari küla, Saarepeedi küla, Moori küla, Tõnissaare küla, Aimla küla, Parika küla, Oorgu küla, Vissuvere küla, Eesnurga küla, Kolga-Jaani alevik, Taganurga küla, Võisiku küla, Väike-Kamari küla, Kuningamäe küla.
1979. aasta maailma karikavõistlused kergejõustikus
1979. aasta kergejõustiku maailma karikavõistlused olid 2. maailma karikavõistlused kergejõustikus, mis toimusid 24.–26. augustini Montréalis Kanadas.
Tulemused
<br style="clear:left" />
Biseksuaalsus
Biseksuaalsus ehk biseksuaalne sättumus on seksuaalne sättumus, millele on iseloomulik romantiline või seksuaalne külgetõmme mõlemast või mitmest soost isikute poole ning neile isikutele suunatud seksuaalkäitumine. Biseksuaalsuseks (ehk biseksuaalseks identiteediks) nimetatakse ka seksuaalset identiteeti, mis tugineb sellisele külgetõmbemustrile, sellega seotud käitumismustrile ning kogukondlikule ühtekuuluvusele nendega, kellel on samasugused mustrid. Biseksuaalne identiteet ei pea tingimata tähendama võrdset seksuaalset külgetõmmet mõlema soo poole. Biseksuaalseina identifitseerivad end sageli inimesed, kes eelistavad küll ühte sugu, aga ei välista ka teist.
Biseksuaalsus on heteroseksuaalsuse ja homoseksuaalsuse kõrval üks kolmest põhikategooriast, mis paikneb seksuaalse sättumuse kontiinumil. Sõna "biseksuaalsus" kasutatakse harilikult rääkides inimestest. Biseksuaalset käitumist on täheldatud läbi ajaloo nii erinevates ühiskondades kui ka loomariigis.
Mõiste
"Biseksuaalsus" on ladina neologism. Liitsõna koosneb ladinakeelsetest sõnadest bis ('kaks korda') ja sexualis ('sugueluline'). 19. sajandi alguses kasutusele võetud "biseksuaal" oli oma esialgses tähenduses sünonüüm hermafrodiitsusele ehk kahesoolisusele. Tänapäevases tähenduses võttis sõna "biseksuaalsus" kasutusele saksa psühhiaater Richard von Krafft-Ebingi 1886. aastal.
Eesti LGBT Ühing soovitab kasutada biseksuaalsete inimeste kohta väljendeid "biseksuaalne inimene", "biseksuaalne mees" või "biseksuaalne naine". Keelekorraldajad loevad korrektseks ka sõna "biseksuaal".
Seksuaalne sättumus, identiteet ja käitumine
Inimese seksuaalne sättumus, seksuaalkäitumine ja seksuaalne identiteet on lähedalt seotud, aga siiski üksteisest erinevad mõisted. Seksuaalne identiteet viitab isiku kontseptsioonile iseendast, käitumine seksuaalaktidele ja sättumus külgetõmmetele. Need kolm ei pea alati ühtima, kuna seksuaalne külgetõmme või käitumine ei pea olema alati kooskõlas inimese identiteediga. Näiteks võib inimene end määratleda heteroseksuaalsena, geina, lesbina või biseksuaalsena ilma, et tal oleks olnud üldse seksuaalseid kogemusi. Samuti võib inimesel olla olnud samasoolisi kogemusi, aga ta ei pea end geiks, lesbiks või biseksuaalseks. Samamoodi võib end gei või lesbina identifitseerinud isik aeg-ajalt omada seksuaalset kontakti vastassoo esindajaga, aga end mitte biseksuaalsena määratleda. Inimeste kohta, kelle seksuaalne sättumus ei ühildu nende seksuaalse identiteediga, kasutatakse mõnikord terminit "kapis olema".
Mõnikord jäetakse eristamata seksuaalne sättumus ja seksuaalne identiteet. See tekitab käsitlustes erisuse selles, kas seksuaalne sättumus võib ajas muutuda. Uurijad, kes kahte mõistet omavahel ei erista lähtuvad kontseptsioonist, et seksuaalne sättumus on osadel inimestel kindlaks määratud, teistel aga voolav ning võimeline aja jooksul muutuma. Teised eristavad seksuaalse sättumuse kui kaasasündinud külgetõmbe ning seksuaalse identiteedi kui millegi, mis võib inimese elu jooksul muutuda. Viimasel juhul ei ole seksuaalne identiteet osa seksuaalsest sättumusest ning ei pea seetõttu ühtima isiku seksuaalse sättumuse või seksuaalse käitumisega.
Statistika
Seksuaalse sättumuse statistikat on raske täpselt hinnata, kuna puuduvad usaldusväärsed andmed. Uuringu tulemuste hindamisel on oluline arvestada kasutatud kriteeriumiga, mille alusel on defineeritud sättumusi. Paljudele inimestele võib olla vastumeelne end gei või biseksuaalsena identifitseerida vaatamata samasoolisele külgetõmbele. Samasoolise külgetõmbega inimeste arv võib olla suurem kui nende arv, kes sellel külgetõmbel tegutsevad. See omakorda võib olla suurem kui arv, kes end identifitseerivad gei, lesbi või biseksuaalsena.
Alfred Kinsey esitas 1948. ja 1953. aastal aruande, mille järgi peaaegu 46% meessoost uuritavatest olid "reageerinud" seksuaalselt mõlemale soole enda elu jooksul. 37% oli olnud vähemalt üks homoseksuaalne kogemus. Kinsey meetodeid on kritiseerinud John Tukey. Tema järgi ei ole uurimuses kasutatud juhuslikku valimit. Hilisem uurimus üritas eemaldada algse valimi kallutatuse. Hilisemad uurimused (ka tänapäevased ) on näidanud suhteliselt väikest biseksuaalide osakaalu rahvastikus.
Kaka
"Kaka" on mitmetähenduslik sõna.
Biseksuaalsus
Küsitlused
2015. aastal küsitleti Suurbritannias 1632 täiskasvanud inimest. Neist 89% identifitseeris end heteroseksuaalsena, 6% homoseksuaalsena ning 2% biseksuaalsena. Uuringus osalejatel paluti end paigutada Kinsey skaalale. 72% kõikidest täiskasvanutest valisid skaalal väärtuse 0, mis sümboliseeris eksklusiivset heteroseksuaalust. Täielikku homoseksuaalsust tähistava väärtuse 6 valis 4%. 19% vastanutest valisid numbrid 1 ja 5 vahel ehk paigutasid end erineva väärtustega biseksuaalsuse skaalale. Neist omakorda 15% paigutas end lähemale heteroseksuaalsusele, 2% homoseksuaalsusele ning 2% valisid väärtuse skaala keskel. Täiskasvanutest vanuses 18–24 paigutas end biseksuaalsuse skaalale 43% vastanutest.
Kaka
Kaka on lastekeeles 'roe'.
Biseksuaalsus
Küsitlused
Samal aastal viidi Ameerika Ühendriikides läbi samasugune uuring. Küsitleti 1000 täiskasvanut, kellest 89% identifitseeris end heteroseksuaalsena, 4% homoseksuaalsena ja 4% biseksuaalsena. Vanuses 18–29 identifitseeris end biseksuaalsena 10% vastajatest. Sama näitaja 30–44 aasta vanuste vastajate hulgas oli 3%. Kinsey skaalal paigutas 16% vastanutest end erineva väärtusega biseksuaalsuse skaalale: 10% paigutas end lähemale heteroseksuaalsusele, 3% homoseksuaalsusele ning 3% valis väärtuse skaala keskel.
Kujunemine
Teadlaste seas valitseva arvamuse kohaselt ei ole seksuaalne sättumus valik. See tähendab, et inimesed ei vali, kas nad on heteroseksuaalsed, homoseksuaalsed, biseksuaalsed või aseksuaalsed.
Bioloogia
Seksuaalse sättumuse ja bioloogia vaheline seos on teaduses jätkuvaks uurimisaineks. Siiani ei ole kindlaks tehtud tegurit, mis üksinda määraks seksuaalse sättumuse. Erinevad uuringud osutavad lahknevatele ja sageli üksteisega vastuolus olevatele põhjustele. Teadlased oletavad, et seksuaalse sättumuse määrab geneetiliste, hormonaalsete ja sotsiaalsete tegurite kombinatsioon.
Seksuaalse sättumuse tekke põhjuste seletamisel on levinumad erinevad bioloogilised teooriad. Bioloogilised teooriad näevad enamasti põhjustena geneetilisi tegureid, varast sünnieelset keskkonda ja/või aju struktuuri. Osa teadlasi ühendavad geneetilised põhjused sotsiaalsete teguritega. Teised teadlased usuvad, et seksuaalne sättumus määratakse juba eostamisel. Samas puuduvad siiani teaduslikud kordusuuringud, mis toetaksid ükskõik millist bioloogilist tegurit seksuaalse sättumuse kujunemise põhjusena.
Robin Baker on oma vaidlusi tekitanud raamatus "Sperm Wars" näinud biseksuaalses käitumises paljunemist soodustavat kohastumust, kuna see annab tema hinnangul rohkem võimalusi alustada nooremana seksuaalelu, suhelda erineva isiksusetüüpidega inimestega ning harjutada truudusemurdmist. Kogemused, mille biseksuaal on saanud samast soost isikuga, võivad aidata suhtes sarnase isiksusetüübiga vastassoolise inimesega. Uuringute järgi on 40. eluaastaks biseksuaalidel heteroseksuaalidest vähem lapsi. Bakeri järgi on biseksuaalsus ikkagi eelis, kuna 20. eluaastaks on biseksuaalidel neli korda suurem reproduktiivne edu, 25. eluaastaks on edumaa kaks korda suurem. Homofoobias näeb Barker reaktsiooni sellele paljunemise eelisele, seda vaatamata sellele, et homoseksuaalid ei konkureeri vastassooliste inimeste pärast heteroseksuaalidega.
Keskkond
Uurijad näevad keskkonnategurites võimaliku seksuaalse sättumuse kujunemise mõjutajat. Teadlastel puudub laialdane tõendusmaterjal selle kohta, mis näitaks et laste kasvatamisviis või varajased kogemused mängiks rolli seksuaalse sättumuse kujunemisel. Sellegipoolest on osad uuringud sidunud laste kasvatamisviisi või perekondliku keskkonna mitteheteroseksuaalsusega. Samuti on üritatud seostada lapse ebatraditsioonilist soo väljendusviisi homoseksuaalsusega. Mitmed uuringud on näidanud seaduspära, mille järgi iga vanem vend suurendab tõenäosust, et mehel tekib homoseksuaalne sättumus 28–48%. Teadlased näevad nii nimetatud vanema venna efekti põhjusena varast sünnieelset keskkonda, eriti sünnieelseid hormoone. Naiste ja vanemate õdede arvu vahel ei ole sellist seaduspära leitud.
Üldised ühiskondlikud mõjud
Biseksuaalne kogukond (ka: biseksuaalne/panseksuaalne, bi/pan/voolav või mittemonoseksuaalne kogukond) hõlmab LGBT-kogukonna liikmeid, kes määratlevad enda seksuaalse sättumuse biseksuaalse, panseksuaalse või voolavana. Osad biseksuaalseid inimesed on pühendunud omaette kogukonna, kultuuri ja poliitilise liikumise loomisele. Seda seetõttu, kuna nad tunnevad, et nad ei sobitu homoseksuaalse ega heteroseksuaalse maailmaga. Samuti on biseksuaalsusel kalduvus avalikkuses "nähtamatuks" jääda.
Osad biseksuaalsena määratlevad inimesed võivad ühineda kas homoseksuaalse või heteroseksuaalse ühiskonnaga. Teised biseksuaalsed inimesed ei näe, et selline ühinemine toimuks vabatahtlikult, vaid on neile peale sunnitud. Biseksuaalsed inimesed võivad pärast kapist väljatulemist kogeda kõrvalejäetust nii homoseksuaalsest kui heteroseksuaalsest ühiskonnast. Asudes kahe sättumuse vahelisel alal, trotsivad nad ühiskonna arusaamist monogaamiast ja seksuaalsusest. Psühholoog Beth Firestein väidab, et biseksuaalsed inimesed tunnetavad sotsiaalset pinget, mis on seotud nende partneri valikuga. Biseksuaalsed inimesed kipuvad seetõttu sageli määratlema end homoseksuaalsena. Sotsiaalsed pinged ja surved võivad biseksuaalsete inimeste vaimset tervist mõjutada.
Sellist käitumist on seotud ka popkultuuriga: paljud mehed esitlevad end heteroseksuaalsetena, samas kui omavad samasoolisi kogemusi. Enamus selliseid mehi ei määratle end biseksuaalsena. Samas võib tegemist olla väära kultuurilise ettekujutusega, mis on lähedalt seotud teiste LGBT-isikutega, kes peidavad enda tegelikku seksuaalset sättumust sotsiaalse surve tõttu ehk on kapis.
2013. aastal Ameerika Ühendriikides tehtud uuringu järgi teatas 28% biseksuaalsetest inimestest, et "kõige olulisemad inimesed nende elus teavad, et nad on LGBT". Sama näitaja oli geidel 77% ja lesbidel 71%. Kui biseksuaalsed vastajad soo järgi eraldi võtta, siis 12% meestest ja 33% naistest ütlesid, et nad on "väljas".
Ettekujutused ja diskrimineerimine
Sarnaselt teiste LGBT-inimestega kogevad biseksuaalsed inimesed sageli diskrimineerimist. Lisaks diskrimineerimisele, mis on seotud homofoobiaga, kogevad biseksuaalsed inimesed ka bifoobiat. Bifoobia, mis võib tulla nii LGBT-kogukonnast kui heteroseksuaalsest ühiskonnast, seab sageli kahtluse alla sõna "biseksuaalsus" ja biseksuaalse identiteedi. Levinud on arvamused, et kõik inimesed on biseksuaalsed (eriti naised) või et biseksuaalsus unikaalse identiteedina ei eksisteeri. Sellised suhtumised tulenevad kahest vaatest. Heteroseksistliku vaate järgi eeldatakse, et inimesed on seksuaalselt kiindunud vastassoosse. Lähtudes sellest arutatakse mõnikord, et biseksuaalsed inimesed on tegelikult heteroseksuaalsed, kes ainult katsetavad enda seksuaalsusega. Monoseksistlik vaade muudab seksuaalse sättumuse millekski, mis näitab ainult inimese eelistatud sugu. Arvatakse, et inimene ei saa olla biseksuaalne, kui ta ei tunne võrdset külgetõmmet mõlema soo vastu. Selle vaate järgi on inimesed eksklusiivselt kas homoseksuaalsed või eksklusiivselt heteroseksuaalsed. End biseksuaalsena määratlevad inimesed on tegelikult kapis olevad homoseksuaalsed inimesed, kes soovivad paista heteroseksuaalsena. Või siis heteroseksuaalsed inimesed, kes katsetavad enda seksuaalsusega. Paljud uurijad kahtlevad väites, et inimesed ei saa olla biseksuaalsed kui nad ei tunne võrdset seksuaalset külgetõmmet mõlema soo vastu. Nende hinnangul langeb biseksuaalsus kontiinumile.
Iseäranis meeste biseksuaalsust peetakse sageli olematuks. 2005. aastal sooritasid J. Michael Bailey jt biseksuaalsete meestega katse, et leida nende seksuaalset külgetõmmet. Osalejad värvati kasutades kuulutusi geidele mõeldud ajakirjades ja alternatiivsetes ajalehtedes. Neile näidati pornograafiat, mis sisaldas kas ainult mehi või ainult naisi. Meeste seksuaalset erutuse hindamiseks mõõdeti verevoolu peenises. Uurijad leidsid, et valimis olnud biseksuaalsete meeste suguelundite erutuse mustrid sarnanesid homoseksuaalsete või heteroseksuaalsete meeste omadega. Autorid järeldasid, et "käitumise ja identiteedi mõttes biseksuaalsed mehed ilmselgelt eksisteerivad". Samas erutused või külgetõmbed ei näita, et biseksuaalsust esineks meeste seas. Autorite väidet, et "meeste puhul võrdub erutus sättumusega" on kritiseeritud kui lihtsustust, mis jätab tähelepanuta käitumise ja enesemääratlemise. Osad uurijad on kritiseerinud uuringus kasutatud tehnikaid, millega mõõdeti genitaalset erutust. Nad leiavad, et need on liiga algelised mõõtmaks seksuaalse külgetõmbe erinevaid tahke (erootilised aistingud, kiindumus, imetlus). Uuringut ja selle käsitlust meedias on peetud vigaseks ja bifoobseks.
2011. aastal avaldasid Bailey jt uue uuringu biseksuaalsetest meestest ja seksuaalsest külgetõmbest. Uuringus valimiks olid mehed, kes omasid mitmeid romantilisi ja seksuaalseid suhteid mõlema sooga. Teadlased leidsid neil kõrge erutuse taseme reageerides nii meeste kui naiste seksuaalsetele kujutistele. Autorite järgi andis muutus värbamise strateegias eelmisest katsest erineva tulemuse. Osalejad värvati kasutades kuulutuselehes Craigslist olevat gruppi, kus mehed otsivad lähedust heteroseksuaalse paari mõlema liikmega. Uurijad järeldasid, et "biseksuaalsena määratletavad mehed, kellel on biseksuaalne erutus, eksisteerivad". Uuring ei kasutanud biseksuaalsena määratlenud meeste puhul piisavalt esindusliku valimit Seetõttu ei suutnud nad tuvastada, kas selline muster on tüüpiline biseksuaalsena määratlevatele meestele. link=https://et.wikipedia.org/wiki/Fail:Bisexual Pride Flag.svg|pisi|150x150px|Biseksuaalse uhkuse lippBiseksuaalsuse kustutamine (ka biseksuaalsuse nähtamatus) on fenomen, mis kirjeldab biseksuaalsuse eksisteerimise tõendite vahelejätmist, ümberlükkamist või ümberseletamist ajaloos, teaduses, meedias ja teistes kohtades. Äärmuslikus vormis võib see sisaldada biseksuaalsuse olemasolu eitamist. Ehkki biseksuaalsuse kustutamine ei sisalda avalikku vastuseismist biseksuaalsusele, on tegemist sageli bifoobiaga.
Sümbolid
pisi|Kattuvad kolmnurgad pisi|Topeltkuud
Tavaliseks biseksuaalse kogukonna sümboliks on roosa-lilla-sinine biseksuaalse uhkuse lipp. Lipu ülaosas asuv roosa sümboliseerib homoseksuaalsust. Alaosas paiknev sinine aga heteroseksuaalsust. Keskel asuv kitsas lilla triip kui kahe teise värvi segu sümboliseerib biseksuaalsust.
Teine sümbol, mis kasutab sama värvilahendust, on kattuvad roosa ja sinine kolmnurk. Tuntud homoseksuaalse kogukonna sümbol roosa kolmnurk kattudes sinise kolmnurgaga moodustab lilla kolmnurga.
Paljud homoseksuaalsed ja biseksuaalsed inimesed näevad roosa kolmnurga kasutamises probleemi. Seda seetõttu, kuna tegemist on sümboliga, mida kasutas Hitleri režiim homoseksuaalsete inimeste märgistamiseks ja tagakiusamiseks (sarnaselt nagu kasutati kollast Taaveti tähte). Kolmnurkade asemel on Saksamaal ja selle lähiümbruses hakatud alternatiivina kasutama topeltkuusümbolit.
Feminismis
Feministlikud käsitlused biseksuaalsusest võivad üksteisest suuresti erineda. Osad feministid peavad biseksuaalsust feministlikuks teemaks, teised lükkavad selle reaktsionistliku ja antifeministliku vastulöögina lesbifeminismile tagasi. Paljud lesbifeminismiga seotud naised on end hiljem määratlenud biseksuaalsena. Laialt uuritud näiteks lesbide ja biseksuaalsete konflikt on Northamptoni Pride Marchi perioodil 1989–1993. Paljud feministid osalesid arutelul teemal, kas biseksuaalseid inimesi peaks feminismi hõlmama ning kas biseksuaalsus on üldse feminismiga ühitatav.
Tavaliseks lesbifeminismi kriitikaks biseksuaalsuse vastu oli, et biseksuaalsus on antifeministlik ja väära teadlikkuse vorm. Lisaks pidasid nad biseksuaalseid naisi, kes olid suhtes meestega "petlikeks ja meeleheitel olevateks." Pinged biseksuaalsete feministide ja lesbifeministide vahel on alates 1990. aastatest leevenenud ning biseksuaalsed naised on feministlikus kogukonnas rohkem omaks võetud. Samas on osad lesbifeministid nagu Julie Bindel kriitilised biseksuaalsuse suhtes. Tema järgi on naiste biseksuaalsus "moevool", mida edendatakse "seksuaalse hedonismi" tõttu. Samuti on ta seadnud kahtluse alla, kas biseksuaalsus üldse eksisteerib. Sheila Jeffreyse järgi on paljud feministid nõus töötama geide, aga mitte biseksuaalsete meeste kõrval. Seda seetõttu, et tõenäoliselt ei ahista geid naisi seksuaalselt. Biseksuaalsed mehed aga võivad olla naistele sama tüütud kui heteroseksuaalsed mehed.
Ibrāhīm ibn Ya‘qūb
Aastatel 960–970 tegi ta Córdoba kaliifi käsul reisi orjadega kauplemiseks ja audientsiks Saksa-Rooma keisri Otto I juures.
Bordeaux' ja Noirmoutiers' kaudu jõudis ta Iirimaale. Seejärel läbis ta Saksa-Rooma riigi põhjast lõunasse, külastades Utrechti, Mainzi ja Fuldat, käies Tšehhi kuninga maadel ning kaubalinnas Krakówis. Euroopa-reis lõppes Sitsiiliaga.
Tema reisiaruanne on esimene ürik, kus mainitakse Prahat, Krakówit ja Vinetat. Seal kirjeldatakse üksikasjalikult slaavlaste elu ja kombeid.
1981. aasta maailma karikavõistlused kergejõustikus
1981. aasta maailma karikavõistlused kergejõustikus olid 3. maailma karikavõistlused kergejõustikus, mis toimusid 4.–6. septembrini Roomas Itaalias.
Tulemused
<br style="clear:left" />
XXII üldlaulupidu
XXII üldlaulupidu toimus 2. ja 3. juulil 1994. aastal Tallinnas. Peoga tähistati 125 aasta möödumist I üldlaulupeost.
Peo muusikajuht oli Kuno Areng, segakooride üldjuht Ants Üleoja, naiskooride üldjuht Vaike Uibopuu, meeskooride üldjuht Jüri Rent, lastekooride üldjuht Lennart Jõela, poistekooride üldjuht Venno Laul ja puhkpilliorkestrite üldjuht Heldur Saade. Laulupeo lavastas Mikk Mikiver.
Esimest korda osalesid üldlaulupeol mudilaskoorid.
Depressiivne luul
Depressiivne luul on mõtlemishäire, mille puhul haigel on veendumuslikud negatiivse sisuga mõtted. Haige on ekslikult veendunud, et ta on tühine, tähtsusetu, saanud hakkama mingi raske teoga.
Tüüpilisel kujul esineb depressiivne luul bipolaarsete häirete ja skisoafektiivsete häirete korral.
Kõikedest luuludest moodustab depressiivne luul ~5%.
Depressiivseid luule:
XXIV üldlaulupidu
XXIV üldlaulupidu toimus 3. ja 4. juulil 2004. aastal Tallinnas. Peo kunstiline juht oli Alo Ritsing ja lavastaja Raivo Trass.
Laulupeol osalesid meeskoorid, segakoorid, naiskoorid, lastekoorid, poistekoorid, puhkpilliorkestrid ja mudilaskoorid – kokku 895 esinejate rühma 25 980 tegelasega. Peole saabus 1500 lauljat välismaalt, teiste hulgas väliseesti koorid Kanadast, Ameerika Ühendriikidest, Ukrainast ja Venemaalt.
XXIV üldlaulupeo ametlik rongkäik jäeti vihmasaju tõttu ära. Eri Klasi üleskutsele järgnenud mitteametlikus rongkäigus osales hinnanguliselt 7000 pidulist.
Erkki-Sven Tüür
pisi|Erkki-Sven Tüür Estonia maja 100. aastapäeva puhul korraldatud autogrammitunnis 16. septembril 2013 pisi|Erkki-Sven Tüür Hiiumaal 2012. aastal Pühalepa kirikus
Õpingud
1980–1984 õppis ta kompositsiooni Jaan Räätsa juhendamisel Tallinna Riiklikus Konservatooriumis. Ta täiendas end Lepo Sumera juures ning elektronmuusika alal Karlsruhe Kõrgemas Muusika- ja Teatriakadeemias.
Tegevus
1979–1984 oli ta ansambli In Spe juht. Alates 1995. aastast on ta vabakutseline helilooja.
Ta on rahvusvahelise uue muusika festivali NYYD üks kunstilisi juhte.
Looming
Erkki-Sven Tüüri varases muusikas põimuvad eri kompositsioonitehnikad ja stiilid: gregooriuse laul ja minimalism, mikrotonaalne muusika ja lineaarne polüfoonia, kõlaväljad ja dodekafoonia.
Erkki-Sven Tüüri esimene orkestriteos oli 1984. aastal Eesti Raadio ERSO Stuudiotunnis vaid korra ette kantud sümfoonia nr 1. Teos valmis konservatooriumi lõputööna ning ajal, mil progerokki viljeleva In Spe eestvedaja noor Tüür otsustas keerata elus uue lehekülje ja jätkata kutselise heliloojana. 2018. aasta suvel kirjutas Tüür selle teose uusversiooni, mis jõudis esiettekandele 21. veebruaril 2020, 36 aastat pärast algupärase versiooni esitust.
Teoseid esitavad sopran Yena Choi, Eesti Muusika- ja Teatriakadeemia koor ja Tallinna Kammerorkester Tõnu Kaljuste dirigeerimisel.
Alates 2002. aastal valminud neljandast sümfooniast ("Magma") iseloomustab Tüür oma muusikat mõistega "vektoriaalne meetod", märkides: "Olulisim erinevus varasema lähenemisega võrreldes on see, et rohujuure tasandil on kogu kompositsiooni aluseks nn algkood, geen, mis muteerudes ja arenedes moodustab sidusalt kogu teoses esineva materjali."
Ta on kirjutanud Raoul Wallenbergist inspireeritud ooperi "Wallenberg", mille esilavastus toimus 2001. aastal. Selle esietendus Eestis toimus 2007. aasta juunis Estonias ning nii publik kui kriitikud võtsid selle vastu ovatsioonidega.
Tüüri teoseid kirjastab ECM, kuid osa neist on avaldanud ka EMI Classics.
2007. aasta aprillis ilmus Saksamaal tema plaat "Oxymoron", mis sisaldab tema esmasalvestisi aastatest 1990–2005. Sellel plaadil kõlavad lisaks nimiteosele "Salve Regina" meeskoorile ja ansamblile, marimbakontsert "Andor" ning "Dedication" tšellole ja klaverile. ECMi märgi all debüteeris dirigent Olari Elts, palad esitasid Vox Clamantis, NYYD Ensemble ja ERSO.
2007. aasta augustis andis EMI Classics välja Tüüri plaadi "Magma", mille peateos on Tüüri neljas sümfoonia, mida samuti "Magmaks" nimetatakse. Veel on plaadil Lennart Merile pühendatud meeskooriteos "Igavik", "Inquietude de fini" kammerkoorile ja orkestrile (1992) ning "The Path and the Traces" (2005).
Keskkonnakeemia
Keskkonnakeemia on interdistsiplinaarne teadusharu, mis uurib looduses toimuvaid keemilisi ja biokeemilisi nähtusi. Mõistet "keskkonnakeemia" ei tohi segi ajada mõistega "roheline keemia", mis keskendub peaasjalikult ohtlike ainete kasutamise ja tekke vähendamisele või vältimisele looduskeskkonnas, ja on olemuselt pigem mõtteviis.
Keskkonnakeemia peamisteks ülesanneteks ja uurimisobjektideks on keemiliste ühendite (kaasa arvatud mürgiste) keskkonda sattumise allikate väljaselgitamine, nende ühendite edasised mõjud ja liikumine, eeskätt õhu- ja veekeskkonnas, aga ka mullakeskkonnas. Samuti arvestab keskkonnakeemia inimmõjuga, mis sageli kutsub looduses esile negatiivseid nähtusi.
Keskkonnakeemia kui interdistsiplinaarne teadusharu on tihedalt seotud atmosfääri-, hüdro- ja mullakeemiaga. Keskkonnakeemia uurimismeetodid baseeruvad enamasti analüütises keemias kasutatavail meetodeil.
Hiina villkäppkrabi
Hiina villkäppkrabi (Eriocheir sinensis) on sugukonda Varunidae kuuluv väike krabiline.
Levila
Hiina villkäppkrabi looduslik levila on Aasia, peaasjalikult Hiina piirkond. Umbes aastal 1912 introdutseeriti ta ballastveega Elbe jõgikonda, kust hiljem levis ka põhjapoolsematesse piirkondadesse, näiteks Lõuna-Rootsisse.
Välimus
Nende morfoloogia esindab tüüpilist krabilist, kelle kehasegmente ja tagakeha katab ümar seljakilp. Nende kehapikkus on kuni 6 cm.
Eluviis
Sageli elab ta meredeäärsetes jõgedes, tulles sigima estuaaridesse, kuna vastsed suudavad areneda üksnes mere- ja riimvees.
Tegusõnafraas
Tegusõnafraas ehk verbifraas on fraas, mille peasõna on tegusõna. Tegusõnafraas koosneb tegusõnast ning ühest või mitmest laiendist. Tegusõna väljendab lauses tegevust, seisundit või protsessi: Tegusõnafraasi peasõna ja laiendite vahel on rektsiooniseos, sest tegusõna sisust sõltub laiendite olemasolu ja kääne lauses. Tegusõnale alistuvad laiendid on sihitis, määrus ja öeldistäide.
Alus ei kuulu tegusõnafraasi sisse, sest öeldise ja aluse vahel on predikatsiooniseos: Predikatsiooniseose tulemusel tekib lause, mitte fraas: Ema ja poeg istuvad Kadrioru pargis ning naudivad päikselist pärastlõunat.
Tegusõnafraasi peasõna vorm
Tegusõnafraasi peasõna vormi järgi jagunevad tegusõnafraasid finiit- ja infiniitfraasideks.
Mati Erelti järgi ei loeta tegusõna finiitse ehk pöördelise vormi ümber tekkivat fraasi omaette fraasiliigiks ning erinevalt infiniitsest verbist võib finiitne verb seostuda alusega, mille olemasolu ja tähendusklass olenevad verbist samamoodi kui verbi muud laiendid. Juhul kui arvame aluse verbifraasi osaks, siis tuleks tervet lauset pidada tegusõnafraasiks. Sellest tulenevalt sarnaneb tüüpilise fraasiga rohkem tegusõna käändeline vorm, kus alust olla ei saa.
Finiitverbi ehk tegusõna pöördelist ühendit koos muude laienditega peale aluse (mis fraasistruktuurigrammatika järgi on verbiraas) nimetab Mati Erelt traditsioonilise süntaksi kombel öeldisrühmaks.
Tegusõnafraasi laiendliikmed
Tüüpilised tegusõnafraasid on näiteks lõi palli, on ilus, elab väikeses külas, andis õpiku Marile, elab ema juures.
Jaan Teemanti teine valitsus
Jaan Teemanti teine valitsus tegutses alates 23. juulist 1926 kuni 4. märtsini 1927. 15. maist kuni 17. maini 1926 toimusid III Riigikogu valimised, mille võitsid Eesti Sotsialistlik Tööliste Partei, kes sai 24 kohta, ja Põllumeeste Kogud, kes sai 23 kohta. Alates 1. detsembrist 1924 kehtestatud üleriigiline sõjaseisukord muudeti 18. juunil 1926 osaliseks sõjaseisukorraks.
Clemens VI
Clemens VI (Pierre Roger, ka Roger de Beaufort-Turenne; 1291 – 6. detsember 1352) oli paavst 1342–1352. Ta oli 198. paavst ja 4. Avignoni vangipõlve paavst. Tema hüüdnimi oli le Magnifique.
Roger astus 10-aastaselt La Chaise-Dieu benediktlaste kloostrisse ja õppis Pariisi Ülikoolis teoloogiat. Kardinal Pierre de Mortemart tutvustas teda paavst Johannes XXII-le, kes andis talle mais 1323 doktorikraadi.
Roger sai Pariisi Ülikooli professoriks, seejärel Saint-Pantaléoni ja 1324 Saint-Baudile prioriks ning 1326 Fécampi kloostri abtiks. Ta valiti 3. detsembril 1328 Arras' piiskopiks, määrati 24. novembril 1329 Sensi peapiiskopiks ja 14. detsembril 1330 Roueni peapiiskopiks. Ta kinnitati 1334 Prantsusmaa kantsleriks.
G7
pisi|Seitsme grupi liikmed sinises, [[Euroopa Liit sinakasrohelises]]