cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Multiedastus
IP-multiedastus
Kogu internet ei ole veel multiedastusvõimeline. Eksisteerivad "saared", mille piires multiedastus töötab. Hulk selliseid saari on ühendatud virtuaalseks multiedastusvõrguks MBONE. Saarte ühendamiseks kasutatakse "tunneleid".
Purnava
Purnava on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Alūksne piirkonnas Liepna vallas.
Purnava asub valla lääneosas Liepna jõe kaldal. Küla jääb valla keskusest Liepnast 8, piirkonna keskusest Alūksnest 28 ja Riiast 229 km kaugusele. Seal asub Jaunstrautmaļi bussipeatus.
Külas asuvad Purnava muinaskalmed (ka Sõjakalmistu või Prantsuse kalmistu) on võetud muinsusmälestisena riikliku kaitse alla. Seal kasvav Purnava muinaskalme mänd on looduskaitse all.
Aastal 2007 oli külas 4 elanikku.
Krokii
Krokii geodeesias
Geodeesias on krokii tuntud ka kui geoalus, topoalus, digi- või projekteerimisalus. See on geodeetiline alusplaan projekteerimistöödele. Krokiil kujutatakse maapealset olukorda, näiteks hooneid, haljastust, infrastruktuuri ja kõrgusmärke, lisaks veel ka maa-aluseid kaableid ja tehnovõrke, nt side- ja elektrikaableid ning vee- ja kanalisatsioonitrasse. Krokiid kasutavad arhitektid ja projekteerijad maa-ala planeerimiseks, et koostada detailplaneeringuid ja ehitusprojekte. Krokii koostab geodeet. Alusplaani tegemiseks on oluline, et see kooskõlastatakse trassivaldajaga.
Krokiile kantakse järgmised andmed:
Krokiile kantakse lisaks ka situatsiooni- ja reljeefipunktid ning kõik kontuurid.
Vormsi Püha Olavi kogudus
EELK Vormsi Püha Olavi kogudus on luterlik kogudus Vormsis, mis kasutab Vormsi kirikut.
Kogudus kuulub Lääne praostkonda.
Jumalateenistused on kuu 2. ja 4. pühapäeval algusega kell 11.00 Vormsi kirikus.
Vormsi koguduse õpetajate loend
Loend on mittetäielik:
Twin Fallsi maakond
Twin Fallsi maakond (Twin Falls County) on maakond Ameerika Ühendriikides Idaho osariigis.
Maakonna halduskeskus on Twin Falls.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 77 230.
Jõuelektroonika
Jõuelektroonika on elektroonikaharu, mis tegeleb elektrienergia muundamise ja juhtimisega elektrooniliste muundurite abil. Jõuelektroonika definitsioon ei ole seotud võimsusega. Jõuelektroonika muundureid ehitatakse nii milli- kui megavatiste koormuste juhtimiseks. Jõuelektroonika kasutab elektrienergia muundamiseks selliseid elektroonikakomponente nagu jõutransistorid, dioodid, türistorid jms.
Twin Fallsi maakond
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Jõuelektroonika
Jõuelektroonika abil saab muuta pingete ja voolude kuju, tugevust ning sagedust. Muundurid jagunevad funktsiooni järgi alalispingemuunduriteks, vahelduvpingemuunduriteks, alalditeks ja vahelditeks.
Jõuelektroonika komponendid
Peamised jõuelektroonikakomponendid on järgmised:
Jõupooljuhtseadised liigitatakse järgmiselt:
Jõuelektroonika kasutusalad
pisi|püsti|Elektritransport Jõuelektroonikat kasutatakse:
Karl VIII
thumb|Karl VIII
Karl VIII ehk Karl Knutsson Bonde (1. oktoober 1408 või 1409 – 15. mai 1470) oli Rootsi riigitegelane, regent ja mitmekordne kuningas; 1449–1450 ka Norra kuningas (Karl I).
Karl VIII-ks hakati Karl Knutssoni kutsuma tegelikult alles sajand hiljem, Erik XIV ja Karl IX ajal, kes lisasid Rootsi kuningate nimistusse ka müütilised gootide kuningad. Karl ise pidas end Karl II-ks, nagu see kajastub ka tema ajal vermitud müntidel.
Karl sündis riiginõunik Knud Tordsson Bonde ja Margareta Karlsdotteri, Tofta isanda Karl Ulvssoni tütre peres. Tema isa usuti põlvnevat kuningas Erik IX nooremast vennast, ema esivanemateks olid aga 1220. aastal Lihula lahingus langenud jarl Karl Kurt, Taani kuningas Knud IV ja Folkungid.
Karl sai 1434. aastal Rootsi Riiginõukogu (riksrådi) liikmeks ja juba sama aasta oktoobris ka Rootsi riigimarssaliks (riksmarsk). Samal ajal oli Rootsis puhkenud vastuhakk Kalmari uniooni valitsejale Pommeri Erikule (Rootsis Erik XIII) ning pärast ülestõusu alustanud riigiregendi (rikshövtman) Engelbrekt Engelbrektssoni tapmist 1436. aasta mais sai Karlist uus regent, 1438. aastal valiti ta selleks ka ametlikult. 1440. aastal aga sai uueks unioonikuningaks Christoffer Baierist, keda tunnustasid ka rootslased. Nii pidi Karl regendiametist tagasi astuma, kuid löödi rüütliks ja ta sai Rootsi peakohtunikuks. Sellest ametist loobus ta aga juba 1441. aastal, naastes riigimarssali ametisse. Samas määrati ta ka Viiburi piirkonna peameheks. Esialgu omas ta võimu ka Turu piirkonna ehk terve Lõuna-Soome üle, kuid 1442. aastal võttis kuningas Christoffer talt viimase käest. Viiburi peamehena (markkrahvina) ajas ta suhteliselt sõltumatut poliitikat, sõlmides isiklikud suhted Hansa, Novgorodi ja Liivi orduga.
1448. aastal, kui unioonikuningas Christoffer suri, valiti Karl Rootsi kuningaks. Ta püüdis seejärel ise saada unioonikuningaks, 1449. aastal valitigi ta Norra kuningaks, kuid taanlased olid valinud oma monarhiks Christian I, kes 1450. aastal ka Norra trooni üle võttis. Seejärel puhkes Karli ja Christiani vahel sõda, mille purustused tekitasid Rotosis peagi tugeva siseopositsiooni, mida juhtisid Oxenstiernad ja Vasad. 1457. aastal suutsidki peapiiskop Jöns Bengtsson Oxenstierna ja Erik Axelsson Tott Karli kukutada, uueks kuningaks valiti aga Christian. Karl läks eksiili Danzigisse.
1463. aastal puhkes Rootsis aga omakorda Christiani-vastane ülestõus ja Karl valiti taas kuningaks. Kuid juba 1465. aastal pidi ta uuesti eksiili minema. 1467. aastal tõusis ta aga Erik Axelsson Totti toel uuesti troonile ning valitses seejärel kuni oma surmani. Ehkki tal oli surma ajal ka noor poeg, Karl Karlsson, ei saanud tollest kuningat, sest riiginõukogu otsustas regendiks määrata tema nõo Sten Sture vanema.
Maadlus 2012. aasta suveolümpiamängudel
right|150px|Olümpiarõngad right|150px|Maadlus pisi|Võistluspaik Maadlus 2012. aasta suveolümpiamängudel Londonis toimus 5.–12. augustini ja võistluspaigaks oli ExCeL Exhibition Centre, kus jagati välja 18 komplekti medaleid. Mehed võistlesid nii vaba-, kui Kreeka-Rooma maadluses, kuid naised osalesid ainult vabamaadluses.
Mehed
Vabamaadlus
Kreeka-Rooma maadlus
Naised
Vabamaadlus
Kuni 55 kg
1. koht: Džamal Otarsultanov
2. koht: Vladimer Khintšegašvili
3. koht: Yang Kyong-il
3. koht: Shinichi Yumoto
Kuni 60 kg
1. koht: Toğrul Əsgərov
3. koht: Coleman Scott
3. koht: Yogeshwar Dutt
Kuni 66 kg
1. koht: Tatsuhiro Yonemitsu
2. koht: Sushil Kumar
3. koht: Aķžùrek Taņatarov
3. koht: Liván López
Kuni 74 kg
1. koht: Jordan Burroughs
2. koht: Sadegh Goudarzi
3. koht: Gábor Hatos
Kuni 84 kg
1. koht: Şərif Şərifov
Andrei Lobanov
Andrei Lobanov (sündinud 24. septembril 1962 Tallinnas) on Eesti vitraažikunstnik.
Maadlus 2012. aasta suveolümpiamängudel
Kuni 84 kg
2. koht: Jaime Espinal
Andrei Lobanov
Andrei Lobanov on lõpetanud Tallinna Polütehnilise instituudi 1983. aastal ehitusteaduskonna tööstus- ja tsiviilehituse erialal. ja Eesti Kunstiakadeemia 1990. aastal maalikunsti erialal. Ta on spetsialiseerunud vitraažide valmistamisele ja freskode maalimisele.
Maadlus 2012. aasta suveolümpiamängudel
Kuni 84 kg
3. koht: Ehsan Lashgari
Andrei Lobanov
Töid
pisi|Viru-Nigula kiriku altarivitraaž
Maadlus 2012. aasta suveolümpiamängudel
Kuni 96 kg
1. koht: Jake Varner
2. koht: Valeri Andrijtsev
3. koht: Giorgi Gogšelidze
3. koht: Xetaq Qazyumov
Kuni 120 kg
1. koht: Artur Taimazov
2. koht: Davit Modzmanašvili
3. koht: Komeil Ghasemi
3. koht: Biljal Mahov
Kuni 55 kg
1. koht: Ḩamīd Sūrīān
2. koht: Rovšan Bairamov
3. koht: Péter Módos
3. koht: Mingijan Semjonov
Kuni 60 kg
1. koht: Omid Noroozi
3. koht: Zaur Kuramagomedov
Kuni 66 kg
1. koht: Kim Hyeon-Woo
2. koht: Tamás Lőrincz
3. koht: Steeve Guénot
3. koht: Manouchehr Tskhadaia
Kuni 74 kg
1. koht: Roman Vlassov
2. koht: Arsen Julfalakjan
3. koht: Emin Mahmadov
3. koht: Aleksandr Kasakevic
Kuni 84 kg
1. koht: Alan Huõgatõ
Erich Hugo Sari
Erich Hugo Sari (14. veebruar 1888 Narva – 1. jaanuar 1946 Tallinn) oli eesti tehnikateadlane.
Maadlus 2012. aasta suveolümpiamängudel
Kuni 84 kg
2. koht: Karam Muḩammad Jābir Ibrāhīm
Erich Hugo Sari
Ta lõpetas 1916 Petrogradi Nikolai I nimelise Tehnoloogilise Instituudi tehnoloogilise insenerina. Sari oli 1920–1923 raudteevaldkonnas veoosakonna tehnikajaoskonna abijuht.
Maadlus 2012. aasta suveolümpiamängudel
Kuni 84 kg
3. koht: Danjal Gadžijev
Kuni 96 kg
1. koht: Ghasem Gholamreza Rezaei
2. koht: Rustam Totrov
3. koht: Jimmy Lidberg
3. koht: Artur Aleksanjan
---
8. koht: Ardo Arusaar
Kuni 120 kg
1. koht: Mijaín López Núñez
2. koht: Heiki Nabi
3. koht: Johan Eurén
3. koht: Rıza Kayaalp
Kuni 48 kg
1. koht: Hitomi Obara
2. koht: Mariya Stadnik
3. koht: Clarissa Chun
3. koht: Carol Huynh
Kuni 55 kg
1. koht: Saori Yoshida
2. koht: Tonya Verbeek
3. koht: Jackeline Rentería
3. koht: Julia Ratkevitš
Kuni 63 kg
1. koht: Kaori Ichō
2. koht: Jing Ruixue
3. koht: Ljubov Volosovaa
3. koht: Soronzonboldyn Battsetseg
Kuni 72 kg
1. koht: Natalja Vorobjova
2. koht: Stanka Zlateva
3. koht: Gužel Manjurjova
3. koht: Maider Unda
Obeliai
Obeliai (poola Abele, vene keeles Абели ) on linn Leedus Panevėžysi maakonnas. Linn on Obeliai valla halduskeskuseks. Linn asub Kriauna jõe kaldal merepinnast 87 meetri kõrgusel, seda läbib Daugavpilsi ja Radviliškise vaheline raudtee (linnas asub Obeliai raudteejaam).
Haridust annab gümnaasium. Linnas asub raamatukogu. Vaatamisväärsusteks on sealne ajaloomuuseum ja aastal 1868 valminud katoliku kirik.
Komparaator (digitaaltehnika)
Binaarkomparaator ehk koodikomparaator ehk kahendarvude komparaator on digitaalelektroonikas selline lülitus, mis võrdleb kahte koodi või arvu (digitaalset väärtust).
Obeliai
Ajalugu
Asulat mainitakse esimest korda 1519. aastal. Aastal 1529 oli Obeliai alev. Aastal 1629 püstitati linna esimene kirik.
XVIII sajandil hakkas Obeliais tegutsema kihelkonnakool. Aastal 1873 valmis alevit läbiv raudtee, mille järel asula kiiremini kasvama hakkas. Tol ajal oli asulas elektrigeneraator, alevis tegutsesid kaks veskit, seal asus üks saekaater. Aastal 1896 toimus Obeliai mõisas üks esimesi streike Leedu aladel. 1899 Obeliai põles.
Komparaator (digitaaltehnika)
Samasuskomparaatoriga (equality comparator) tehakse kindlaks kas väärtused on võrdsed või mitte.
Obeliai
Ajalugu
Enne Teist maailmasõda oli linnas suur juudi kogukond. 25. augustil 1941 lasti sealsed juudid maha (kokku 1160 hukatut). Linn aastast 1956. Nõukogude ajal oli Obeliai kohaliku sovhoosi keskasula.
Elanikkond
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli Obeliai elanikest leedulasi 91,71% ja venelasi 6,24%.
Komparaator (digitaaltehnika)
Amplituudikomparaatori (magnitude comparator) abil tehakse kindlaks, kas esimene võrreldav väärtus on suurem kui või väiksem kui teine.
Aadressikomparaatorit (address comparator, identity comparator) kasutatakse kindlate aadresside äratundmiseks. Aadressikomparaatorid võivad olla fikseeritud aadressiga või seadistatavad ehk programmeeritavad (fuse programmable).
Impulsside faasi võrdlemiseks kasutatakse faasikomparaatoreid. Analoogelektroonikas kasutatakse pingekomparaatoreid.
West Bromwich
West Bromwich on linn Inglismaal West Midlandsi linnkrahvkonnas Sandwellis.
Linn asub 8 km Birminghamist loodes. 2001. aastal elas West Bromwichis 136 940 inimest.
Ajalugu
19. sajandil avastati kivisöe leiukohad ning linn kasvas tänu tööstusele kiirelt. 1950. ja 1960. aastatel asus linna märkimisväärne hulk immigrante Indiast ning Kariibi mere saartelt. 1970.–1980. aastate majanduslangus sundis sulgema mitmeid kohalikke tehaseid. 20. sajandi lõpuaastatest on piirkonnas loodud uusi ettevõtteid, mis on veidi leevendanud tööpuudust, kuid see on siiski kogu linnkrahvkonna suurim ning on 2008. aastast uue majanduslanguse tõttu jälle kasvanud.
Medicine Mound
thumb|Medicine Moundi bensiinijaam (2010) Medicine Mound on kummituslinn Ameerika Ühendriikides Texase lääneosas Hardemani maakonna kaguosas.
Medicine Moundi hävitas tulekahju ja asulas on säilinud vaid kaks hoonet.
Tolka
Tolka on küla (mazciems) Lätis Madona piirkonnas Vestiena vallas.
Küla asub valla keskosas merepinnast 210 meetri kõrgusel Kālezersi ja Sudārdiņši ehk Tolka järve kaldal. Asula jääb valla keskusest Vestienast 3, piirkonna keskusest Madonast 29 ja Riiast 119 kilomeetri kaugusele. Sinna jääb Dadzīši bussipeatus.
Küla on tekkinud endise Tolka mõisa (Tolkenhof) keskuse juurde. Külas on asunud õigeusu kirik ja kool.
Küla jääb Vestiena maastikukaitsealale. Looduskaitse all on kolm põlist tamme, neist ühe ümbermõõt on 4,91 meetrit.
Aastal 2002 oli külas 27 elanikku.
Deutschland (laev 1900)
pisi|Deutschland Deutschland oli Hamburg-Amerikanische Packetfahrt-Aktien-Gesellschaftile ehitatud ookeaniliinilaev, mille eesmärgiks oli Atlandi ookeani ületus. Aurulaevaks ehitatud 207,2 m pikkune alus valmis 1900. aastal. Arendades kiirust kuni 23,15 sõlme, pälvis see samal aastal kaks Sinist Linti, millele lisandus üks järgmisel aastal ja üks 1903. aastal.
Simpsoni kõrb
pisi|Kõrbe asend Austraalias Simpsoni kõrb (inglise keeles Simpson Desert) on liivakõrb Austraalia keskosas. Kõrb jaguneb Põhjaterritooriumi, Lõuna-Austraalia ja Queenslandi osariigi vahel. See on Austraalia suuruselt neljas kõrb, selle pindala on 145 000 ruutkilomeetrit.
See on samas ka maailma suuruselt kahekümnes kõrb. Kõrbes karjatatakse loomi, näiteks veiseid, lambaid ja kaameleid. Simpsoni kõrbes asub ka maailma suurim soolajärv Eyre'i järv. Simpsoni kõrb asub subtroopilises vöötmes, mis tähendab, et seal on kogu aeg soe. Kõrbe maastikus on muutusi märgata iga 100 km tagant. Samas asub Simpsoni kõrbes ka maailma suurim monoliit Uluru.
Massikommunikatsioon
Massikommunikatsioon on kommunikatsioon, kus saatja on vastuvõtja jaoks umbisikuline.
Massikommunikatsiooni puhul seega saatja ei ole mitte subjekt, vaid teabekanal, mille suhe vahendatava sisuga on vastuvõtjale tundmatu ja kontrollimatu. Saatja umbisikulisus tähendab, et erinevalt kommunikatsiooni normaalsituatsioonist ei ole vastuvõtjal võimalik kinnitada teate vastuvõtmist, saatjal ei ole võimalik kontrollida teate kohalejõudmist ja saatjal ei ole võimalik ka kontrollida tõlgendusreeglitest kinnipidamist. Kommunikatsiooni mõiste kasutamist selles olukorras õigustab asjaolu, et vastuvõtja tõlgendus temale vahendatud sisust on olemuselt autokommunikatiivne. Tagasiside massikommunikatsiooni olukorras tähendab vastuvõtja autokommunikatiivset võimet sünteesida uusi tähendusi.
Segadus Urbicande’is
Kunstnik François Schuiteni ja kirjanik Benoît Peetersi "La Fiévre d’Urbicande" ("Segadus Urbicande'is") anti algupäraselt välja prantsuskeelsena Castermani kirjastuses 1985. aastal. 2020. aastal tõlgiti teos eesti keelde ja anti välja Eesti Arhitektuurimuuseumis. Prantsuse keelest tõlkis Anu Lutsepp, toimetas Sandra Mälk, keeleliselt toimetas Kaja Randam ja küljendas Koit Randmäe. Raamatut arvustasid Kaspar Viilup ja Priit Hõbemägi.
Graafilise romaani eestikeelne väljaanne ilmus koos näitusega "Urbatekt varjatud maailmas. François Schuiteni ja Benoît Peetersi arhitektuurikoomiksid" Eesti Arhitektuurimuuseumis 2020. aastal, mida kureerisid Sandra Mälk ja Benoît Peeters. Näitust arvustasid Hans Alla ja Mari Laaniste.
Sisukokkuvõte
Romaanis kujutatud Urbicande’i linna raputab seletamatu nähtus: väljakaevamistel avastatakse salapärane konstruktsioon, mis tuuakse urbatekt Eugen Robicku lauale. Tundmatust ja hävimatust materjalist kuubik hakkab kasvama ja moodustab sõrestiku, mis tungib isegi tahketesse ainetesse. Linnaelanikud, kes on harjunud totalitaarsele režiimile omase korra ja rangusega, avastavad end ühtäkki keset suurt segadust ning reaktsioonid toimuvale kõiguvad religioosse eufooria, teadusliku skeptitsismi ja sõjalise vägivalla vahel.
Modernistlik Urbicande asub küll väljamõeldud maailmas, aga selle ideed pärinevad 20. sajandi linnaehituslikest visioonidest. Tegu on omamoodi paralleelmaailmaga, mis võinuks olla olemas, kui retrofuturistlikud plaanid viiduks tervikuna ellu. Selles teoses on sünteesitud Itaalia noore arhitekti Antonio Sant’Elia futuristlikke linnaplaneerimisideid totalitaarsete režiimide arhitektuuriga. Tulemuseks on teatraalne, kõrgustesse püüdlev ja jõulise sõnumiga monumentaalne arhitektuur. Selle metropoli ruumi kasutajal tuleb alluda range planeeringu loogikale ja ta on võimetu oma elukeskkonda muutma.
IPTV
pisi|350px|IPTV-d kasutavad maad on kaardil sinised
Wladimir Segercrantz
Wladimir Segercrantz (ka Vladimir Segerkrantz, sündinud 10. märtsil 1936 Tallinnas)  on eesti tehnikateadlane ja emeriitdotsent.
IPTV
IPTV (Internet Protocol TeleVision) on selline digitaaltelevisiooni edastamise liik, kus televisioonisignaali kandev andmevoog liigub läbi interneti ja kohtvõrgu andmepakettidena telerisse internetiprotokolli ehk -reeglistiku alusel. Andmevoog liigub võrgus multiedastusena, s.t võib jõuda korraga mitmesse sihtkohta.
Internetiühendus vaskkaabli (telefonikaabli ja keerdpaarkaabli) kaudu võimaldab ADSL-ühenduse kasutamisel kiirust üleslaadimisel kuni 16 Mbit/s ja allalaadimisel 1 Mbit/s. Seega on peale tavalahutusega televisiooni võimalik levitada ka kõrglahutusega televisiooni signaali, mis vajab vähemalt 10 Mbit/s.
Wladimir Segercrantz
Haridus
Lõpetanud Tallinna 22. Keskkooli (J. Westholmi Gümnaasium) 1954, TPI autoteede eriala 1959 ; aspirantuur TPIs 1964–1967. Täiendusõpe: Helsingi Tehnikaülikool 1971–1972, 1976; Saksa Föderaalne Teede Teadusuuringute Instituut (BAST) 1990; Euroopa Regionaalteaduste Assotsiatsiooni (Rootsi/Norra) suvekool 1997.
IPTV
Vaskkaablivõrkudes minnakse üle kiirema lairibaühenduse tehnikale VDSL2, mis võimaldab edastuskiirusi 40/10 Mbit/s või ka enam. Perspektiivsed tehnoloogiad (nt G.fast) lubavad tulevikus kiirusi kuni 400 Mbit/s.
Wladimir Segercrantz
Haridus
Tehnikateaduste kandidaat (Moskva Auto- ja Teedeinstituut) 1968; dotsent 1973; tehnikateaduste doktor 1984 (Moskva Auto- ja Teedeinstituut, kinnitus 1985); professor 1985.
Töökäik
Eesti NSV Autotranspordi ja Maanteede Ministeeriumi allasutuste insener, vaneminsener, grupijuht ning projekti peainsener 1959–1965; Soome Riikliku Teaduslik-tehnilise Uurimiskeskuse (VTT Technical Research Centre of Finland) teadur, juhtivteadur 1990–2003; Helsingi Tehnikaülikooli dotsent 1992–2003; Anseri-Consultants LTD (Helsingis) partner 2003 –…;
TTÜs 1967–1991, 1995–1999: tootmise ökonoomika ja organiseerimise kateedri assistent 1967; ehituse ökonoomika ja organiseerimise kateedri vanemõpetaja 1968–1970, dotsent 1970–1972; autoteede kateedri dotsent 1972–1985 ja kateedrijuhataja 1972–1981, 1986–1991, professor 1985–1991; rektori nõunik 1995–1999; emeriitdotsent 2018;
IPTV
Vastuvõtukoha terminalist läheb signaal telerisse läbi spetsiaalse ruuteri ja digiboksi, mille juurde kuulub eraldi pult.
Wladimir Segercrantz
Teadustöö põhisuunad
Transpordi infrastruktuur Euroopas, liiklusohutus, logistika ja raudteeveondus. Avaldanud töid eesti, vene, inglise ja soome keeles.
Teadusorganisatoorne ja -administratiivne tegevus
Lõi TTÜs autoteede ja liikluskorralduse laboratooriumi 1981, oli selle teaduslik juhendaja; Eesti NSV Ministrite Nõukogu liikluskomisjoni liige; NSV Liidu Kõrg- ja Keskerihariduse Ministeeriumi autotranspordi ja teedealase metoodikanõukogu liige; NSV Liidu TA Teaduslik-tehnilise Informatsiooni Instituudi referent soomekeelse kirjanduse alal 1978–81; Moskva Riikliku Autode ja Teede Instituudi doktorinõukogu liige ning oponent väitekirjade kaitsmisel Venemaal ja Ukrainas. Osalenud Euroopa Liidu Teaduse ja Tehnika 4., 5. ja 6. raamprogrammi transpordivõrkude, raudteetranspordi ja logistika uurimis- ning uuendusprojektides Soome-poolse partnerina, tööpaketi juhina ja koordinaatorina; TACISe (tehnilise abi) programmis SRÜ maadele ja PHARE tehnika siirdeprojektides Venemaal, Moldovas, Lätis ja Leedus. Olnud tegev Eesti Inseneride Liidu taasloomisel; Soome Teedeühingu, Soome Logistika Seltsi ja Põhjamaade Raudtee Ühingu (Nordiska Järbväg Sällskap) liige. Kuulunud Vilniuse Gediminase Tehnikaülikooli ja Leedu TA ajakirja Transport toimetuskolleegiumisse; Tallinna Teadlaste Maja liige.
Harrastused
Automatkad, digitaalne videofilm, tervisesport, mäesuusatamine. Lions’ Club Vantaakoski liige, olnud selle president.
IPTV
IPTV võimaldab mitmeid interaktiivseid teenuseid, nt saadete järelvaatamist, teleprogrammide (kanalite) tellimist ja videolaenutust teleri ekraanilt.
Vilhelm Fischmann
Vilhelm Fischmann (Wilhelm Fischmann; 21. mai 1909 Tartu – 3. november 2008 Austraalia) oli Eesti päritolu pangandus- ja rahandustegelane.
Vilhelm Fischmann sündis Tartus tuntud äri- ja seltskonnategelase Rudolf Fischmanni pojana. Rudolf Fischmann oli Tartu telefonivabriku asutaja ja linnavolinik.
Vilhelm Fischmann lõpetas 1926. aastal Tartu Saksa Eragümnaasiumi. Aastatel 1926–1931 õppis ta Tartu Ülikoolis majandust, hiljem täiendas end Grenoble'i ülikoolis ja Pariisi ülikoolis École des hautes Études Sociales.
1932. aastal alustas Vilhelm Fischmann tööd Tartu Kauba Pangas. 1936. aastal kolis ta Tallinna ja töötas Tartu Panga välisvaluuta osakonna juhatajana kuni vangistamiseni NKVD poolt 1940. aastal. Järgmisel aastal õnnestus tal põgeneda vanglast otse Saksamaale sõitvale laevale. Aastani 1945 oli Saksa armees. Aastatel 1946-1948 töötas UNRRA ja USA okupatsioonivõimude juures. 1948. aastast elas Austraalias, kus töötas kaupmehena ja hiljem ühes Brisbane'i haiglas.
Omandireformi käigus Vilhelm Fischmannile 1995. aastal tagastatud hoonete hulgas oli ka tema isale Rudolf Fischmannile kuulunud maja Tartus aadressil Raekoja plats 8. 5. aprillil 1995 sõlmisid selle Raekoja platsi ja Rüütli tänava nurgal asuva maja omaniku Vilhelm Fischmanni Eesti esindaja Kaljo Preem ja Tartu Kultuurkapital kümne aasta pikkuse koostöölepingu. Teise, sisult samasuguse koostöölepingu sõlmisid Tartu Kultuurkapitali ja Vilhelm Fischmann ise 23. oktoobril 1997. Lepingu kohaselt jäi seni Tartu Kultuurkapitali halduses olnud hoone Raekoja plats 8 jätkuvalt Tartu Kultuurkapitali haldusse allrendi õigusega. Saadud renditulust pidi Tartu Kultuurkapital kandma kümme protsenti Austraalias elavale Fischmanni perekonnale, ülejäänud summat aga kasutama Tartu kultuuri toetuseks. Tänu sellele sai Tartu Kultuurkapital alates 1995. aastast Fischmannidelt justkui annetusena keskmiselt miljon krooni aastas. Koostööleping lõppes 5. aprillil 2005. Vilhelm Fischmann jättis maja testamendiga oma kahele, samuti Austraalias elavale pojale. Poegadel oli maja vastu suurem majanduslik huvi ja nad otsustasid hakata seda kinnisvara ise hooldama ja sellega tegelema.
Vilhelm Fischmanni sihtkapital
6. juunil 1997 asutas Vilhelm Fischmann oma perekonna mälestuseks Tartu Kultuurkapitali juurde Vilhelm Fischmanni sihtkapitali, eesmärgiga aidata kaasa arhitektuuri, klassikalise muusika ja spordielu arengule Tartu linnas.
Ukraina Kaasmaalaskond Sillamäe Vodograi
MTÜ Ukraina Kaasmaalaskond Sillamäe Vodograi on Sillamäel tegutsev Eesti ukrainlaste ühing. Ühingu eesmärkide seas on tutvustada ukraina kultuuri. Ühing asutati 2000.
Ühingu juures tegutseb folkloorirühm Vodograi, pühapäevakooli folklooriansambel Rushnichok, Ukraina käsitöö õppering. Ühing peab üleval pühapäevakooli.
Rahvusvahelise Looduskaitseliidu soovitused ökoloogiliseks taastamiseks
Rahvusvaheline Looduskaitseliit (ingliskeelne lühend IUCN (International Union for the Conservation of Nature and Natural Resources, levinum nimetus on World Conservation Union), on riikide, valitsusasutuste ja valitsusväliste organisatsioonide ülemaailmne liit, mis on välja andnud soovitused ökoloogiliseks taastamiseks.
Ole kaitseala väärtuste taastamisel ja säilitamisel efektiivne
Vajadus taastamiseks tekib, kui ökosüsteemi struktuuri või funktsiooni näitaja langeb piirväärtusest allapoole. Üldiseks eesmärgiks on taastada iseseisvalt funktsioneeriv ökosüsteem, mis on bioloogiliselt mitmekülgne ning seotud vastavale alale tüüpiliste geograafiliste, geoloogiliste ja klimaatiliste teguritega. Sekkumise ulatus, kestvus ja tüüp sõltuvad sellest, kui kaugele ökoloogiline allakäik on arenenud. Muutused hoolduses, näiteks sagedasem invasiivsete liikide eemaldamine, võib olla kõik, mida eesmärgi täitmiseks vaja teha. Kui allakäik on kaugele arenenud, on vaja taastada ka abiootilisi omadusi (nt pinnase kvaliteet), enne kui hakatakse tegelema bioloogiliste teguritega.
Ökoloogilised koridorid, mis ulatuvad ühelt kaitsealalt teisele, võimaldavad taimedel ja loomadel nende alade vahel liikuda ning soodustavad sellega geneetilise mitmekesisuse säilimist ja sobivate elupaikade asustamist. Koridore on tingimata vaja selliste loomaliikide kaitseks, kes sooritavad sesoonseid rändeid ning peavad toidu ja vee leidmiseks läbima mitmesuguseid elupaiku. Et säilitada seotust, peaks kaitsealasid planeerima ja haldama lähtudes ökosüsteemidel põhinevatest maa ja vee majandamise strateegiatest.
Tasub kaaluda, kuidas kultuuriväärtused ja -praktikad mõjutavad kaitsealasid. Traditsioonilised, ökoloogiliselt jätkusuutlikud inimtegevused on vorminud mõningaid ökosüsteeme sellisel määral, et inimesed ja ökosüsteem on muutunud üksteisest sõltuvaks. Sellises olukorras on efektiivseks ökoloogiliseks taastamiseks vaja taastada traditsioonilised, ökoloogiliselt jätkusuutlikud tegevused.
Täpsed seireandmed, mida aja jooksul kogutakse, aitavad hinnata progressi eesmärkide saavutamisel ja võimaldavad projekti eluea jooksul teha vajalikke muudatusi. Hästi dokumenteeritud seireandmed võivad aidata ka edaspidiste projektide planeerimisel.
Ole võimekas kasulike tulemuste maksimeerimisel, minimeerides aja, ressursside ja pingutuse kulu
Tähtsuse alusel järjestamise süsteemid võivad sisaldada kombinatsiooni faktoritest, nt vajadus laiaulatuslike protsesside järele (tuli, üleuputus); kas ressursid on lõpliku kadumise äärel; kas tegevused säästavad tulevikus energiat; võimalused panustada korraga sotsiaalsetesse ja kultuurilistesse eesmärkidesse jms.
Kaitsealade taastamine nõuab aega, raha ja pühendumist; lõpetamata projekti hülgamine võib tähendada, et kulutatud töö läheb raisku ja looduse seisukord halveneb (nt invasiivsete liikide sissetungi korral). Riski saab minimeerida pikaajalise planeerimisprotsessiga, mis hõlmab pidevat taastamistegevuste võimekuse hindamist.
Hästi planeeritud ja ellu viidud ökoloogilise taastamisega panustatakse elatisturvalisusse, seda näiteks jätkusuutliku saagikoristuse ning looduslike ressurssidega kauplemisega või pakkudes ökoloogilisel taastamisel kohalikele inimestele tööd. Traditsioonilised ressursside majandamisega seotud tegevused, mis on põlis- ja kohalikele kogukondadele tuttavad, võivad olla väga kuluefektiivsed.
Kaasa koostöösse partnerid ja osanikud, julgusta inimesi osalema ja paranda külastajate kogemusi
Pühendumine pidevale ja vastastikusele õppimisele peaks elavdama koostööd kaitseala haldajate, taastamistöötajate, partnerite ja osanike vahel. Kohalikel kogukondadel, partneritel ja osanikel on vaja õppida, et koguda teadmisi ja oskusi, panustamaks ökoloogilise taastamise algatustesse.
Taastamist aitab toetada regulaarne ja täpne suhtlemine osapoolte vahel ning tegevused külastajatele, kohalikele ja teistele, kes on kaitsealast huvitatud.
Edukas ökoloogiline taastamine tähendab avalikkuse kaasahaaramist mõtestatud tegevustega ja külastajatele kogemuste pakkumist, mis ühendaks inimesi sügavamalt kaitsealaga. Ökoloogilise taastamise algatused pakuvad ka rikkalikult võimalusi uurida ja kogeda ökoloogilist taastumist ning saada sellest inspiratsiooni. Selline sotsiaalne õppimine panustab käitumusliku muutumise kaudu oluliselt inimeste heaolusse ja ökoloogilisse jätkusuutlikkusse.
Eesti Vabagraafikute Ühendus
Eesti Vabagraafikute Ühendus on Eesti mittetulundusühing, Eesti Kunstnike Liidu alaliite.
Eesti Vabagraafikute Ühenduse esinaine on Lembe Ruben. Varem on esinaine olnud Inga Heamägi.
Barnsley
pisi|Barnsley
Barnsley on linn Inglismaal Lõuna-Yorkshire'i linnkrahvkonna Barnsley ringkonnas.
Linn asub 19 km Sheffieldist põhjas, 27 km Leedsist lõunas ja 23 km Doncasterist läänes. 2001. aastal elas Barnsleys 71 599 inimest.
Barnsley on endine kivisöe kaevandamise ja klaasivalmistamisega tegelev tööstuslinn. 20. sajandil nende tööstusharude tähtsus langes. Barnsleys on pikk puhkpilliorkestrite traditsioon.
Ambatonjanahary
Ambatonjanahary on küla Madagaskaril Diana piirkonnas Antsiranana II ringkonnas Tanjona Bobaombyl.
Ambatonjanaharys on troopiline savannikliima. Aasta keskmine temperatuur on 26,5 °C, aasta keskmine sademete hulk 1118 m.
Nõudepeatus
pisi|Nõudepeatus Poolas [[Varssavis (2006)]] Nõudepeatus on ühistranspordile mõeldud peatus, kus sõiduk peatub ainult siis, kui sinna on müüdud pilet või kui peatuses on ootajaid.
Eestis on nõudepeatused näiteks bussi- ja rongiliinidel.
Elizabeth
Elizabeth on naisenimi, mis on kasutusel peamiselt ingliskeelsetes maades. See on tuletis heebrea nimest Elisheba.
Inglise keeles on sellest tuletatud teisi eesnimesid ja hüüdnimesid, näiteks Eliza, Liza, Liz, Lizzie, Beth, Betty.
Sinsheim
Sinsheim on linn Saksamaal Baden-Württembergi liidumaal.
Îlot Long
Îlot Long on saar Madagaskaril umbes kilomeeter Madagaskari saare põhjapoolseimast neemest Tanjona Bobaombyst idas Ankinirambe küla lähedal.
Sinsheim
Linn asub 22 km Heidelbergist kagus ja 28 km Heilbronnist loodes. 2010. aastal elas Sinsheimis 35 392 inimest.
Linna peamised vaatamisväärsused on auto- ja tehnikamuuseum, mida külastab üle miljoni inimese aastas, ja keskaegne vanalinn.
Tehnikamuuseumi lähedal asub 30 000 pealtvaatajat mahutav jalgpallistaadion, mis on klubi TSG 1899 Hoffenheim kodustaadion.
Vanapargi monument
Vanapargi monument on Pärnu Vanapargis asuv Nõukogude okupatsioonivõimude püstitatud mälestusmärk ajaloolistes sündmustes väidetavalt aastatel 1905, 1917, 1924 ja 1941–1944 hukkunud isikute ühishaua tähistamiseks.
Tänapäeval on mälestusmärgile paigaldatud infotahvel selgitustega mälestusmärgi püstitamise asjaolude kohta.
Ühishaud
Kultuurimälestiste riiklikusse registrisse kantud terroriohvrite ühishaud tunnistati mälestiseks 1997. aastal Eesti Vabariigi kultuuriministri määrusega nr 37. Kaitseministri 2007. aasta käskkirjaga nr 96 on see kantud sõjahaudade nimekirja. 29. septembril 2011 tegi Muinsuskaitse Nõukogu kultuuriministrile ettepaneku arvata ühishaud ajaloomälestiste hulgast välja, sest mälestise tunnused objektil pole tõestatud.
Matmispaik on ristkülikukujuline plats külgede pikkusega 16 m ja 8 m. Pinnasekatteks on kasutatud betoonist kõnniteeplaate.
Hukkunute põrmud on ühishauda ümber maetud 1. detsembril 1940 ja 25. novembril 1945. Ühishauda on ümber maetud vähemalt 60 kirstu.
Kriitika
Eesti Sõjamuuseumi teaduri Ülle Krafti käsitluse kohaselt on Pärnu Vana pargi ühishaua ja mälestusmärgi puhul tegu surnute ärakasutamisega propaganda eesmärkidel just ümbermatmiseks valitud paiga tõttu: kõiki traditsioone rikkudes maeti säilmed ümber linnaparki ja loodi ideoloogilisele monumendile hauasamba puutumatus.
Poleemika monumendi säilitamise üle
2019. aasta septembris pöördus Pärnu abilinnapea Siim Suursild muinsuskaitseameti poole palvega kustutada terroriohvrite monument ajaloomälestiste nimekirjast ja riiklikust registrist, viidates Eesti Sõjamuuseumi tellitud ja muinsuskaitse seltsi töörühmas tehtud inventuuri "Aastatel 1918–1920 ning 1941–1944 langenud Punaarmee sõdurite matmispaigad ja tähised" tulemustele. Muinsuskaitseamet teatas vastuseks, et ei pea ettepanekut põhjendatuks, sest ajaloomälestiste riikliku kaitse eelduse hindamisel võetakse arvesse asja tähtsust ajalooprotsessis või seost ajalooliste sündmustega. Vanapargi ühishaud koos monumendiga on möödunud sajandil Eestis toimunud ühiskondlike protsesside otsene tunnistaja ja jälg. Ajaloomälestiste nõunik Ilme Mäesalu leidis, et terroriohvrite ühishauda tähistav monument on kunstiliselt heal tasemel näide nõukogude perioodi monumentaalkunstist, kandes endas ajastu arusaamu hukkunute mälestuse jäädvustamisest. Haud ja seda tähistav monument annavad võimaluse tutvustada tulevastele põlvedele nõukogude perioodi ja tollal valitsenud arusaamu monumentaalkunsti kasutamisest ideoloogilistel eesmärkidel ning säilitamist ja mälupaiku väärib ka ajaloo ja inimtegevuse tumedam külg.
3 (Tallinna bussiliin)
Tallinna bussiliin 3 on bussiliin Tallinnas Vana-Lõuna ja Randla vahel.
Liini teenindab Tallinna Linnatranspordi AS ning liiklus toimub iga päev.
= Ajalugu =
=Peatused=
Vana-Lõuna - Randla
Kitseküla - Varre - Õilme - Veerenni - Liivalaia - Hotell Olümpia - Kaubamaja - Estonia - Vabaduse väljak - Tõnismägi - Hotell Tallinn - Toompark - Balti jaam - Linnahall - Kalarand - Lennusadam - Noblessneri - Miinisadam - Erika - Karjamaa - Tööstuse - Sitsi - Niidi - Kari - Randla
Randla - Vana-Lõuna
Randla - Pelguranna - Kari - Niidi - Sitsi - Tööstuse - Karjamaa - Erika - Volta - Ajutine peatus (Volta tn) - Salme - Ajutine peatus (Telliskivi tn) - Pelgulinn - Tehnika - Hotell Tallinn - A. Adamsoni - Vabaduse väljak - Estonia - Keskhaigla - Liivalaia - Veerenni - Õilme - Varre - Kitseküla
Vibrio owensii
Vibrio owensii on gramnegatiivne patogeenne bakter perekonnast Vibrio, mis avastati 2010. aastal.
Bakteri nimi on tuletatud ladinakeelsest sõnast vibrio, mis tähendab "värisev, vibreeriv" ja professor Leigh Owensi nimest, kes oli bakteri avastajate seas.
Rakud on pulgakujulised ja kergelt kaardunud ning mõõtmetelt 1,0 x 3,1 µm. Moodustavad kolooniaid, mis on kollakad, pealt siledad ja kujult ümmargused. Bakterirakkudel on vähemalt üks vibur.
Leitud on kaks tüve: DY05T, mis isoleeriti homaari Panulirus ornatus vastsest, ja 47666-1, mis isoleeriti kreveti Penaeus monodon vastsest. Mõlemad tüved leiti Queenslandist Austraalias.
Vibrionaceae
Vibrionaceae on sugukond gammaproteobakterite klassis.
Tuntumad perekonnad on Photobacterium ja Vibrio. Sugukonda kuuluvad ka Aliivibrio, Allomonas, Beneckea, Enhydrobacter, Listonella, Lucibacterium ja Salinivibrio.
Integreeritud paisuga suletav türistor
pisi|150px|IGC-türistori tingmärk pisi|150px| IGC-türistori ristlõige Integreeritud paisuga suletav türistor (inglise keeles integrated gate-commutated thyristor või insulated gate-commutated thyristor, lühend IGCT) on paisu kaudu suletava türistori (GTO-türistori) edasiarendus. Nagu GTO-türistor, nii on ka IGC-türistor täielikult tüüritav jõupooljuhtlüliti, mis tähendab, et seda saab tüürelektroodist lülitada nii sisse kui ka välja. Selleks on IGC-türistorisse sisse ehitatud spetsiaalne tüürlülitus.
Nikolai Žukovski
pisi|Nikolai Žukovski Nikolai Žukovski (vene keeles Николай Егорович Жуковский, Nikolai Jegorovitš Žukovski; 17. jaanuar (vkj 5. jaanuar) 1847 Orehhovo, Pokrovi maakond, Vladimiri kubermang, praegune Sobinka rajoon, Vladimiri oblast – 17. märts 1921 Moskva) oli Venemaa mehaanikateadlane ja matemaatik, kes tegutses aero- ja hüdrodünaamika alal.
Integreeritud paisuga suletav türistor
IGC-türistori paisuga integreeritud tüürlülituse kaasabil toimub türistori sisselülitamine märksa energiasäästlikumalt ja  kiiremini kui tavalises GTO-türistoris.
Väljalülitamiseks vajab see transistor anoodvoolust tugevamat paisuvoolu impulssi. Nii saavutatakse lühike väljalülituskestus, ent sellise vooluimpusi samiseks on tarvis transistori läheduses suurt akupatareid.
Nikolai Žukovski
Žukovski oli Peterburi Teaduste Akadeemia korrespondentliige. Teda tuntakse kui Venemaa lennunduse isa.
Integreeritud paisuga suletav türistor
IGC-türistor on kasutatav jõuelektroonikas võimsusel kuni 20 MVA ja kilohertsides mõõdetavatel sagedustel. Üksainus IGCT-moodul on näiteks võimeline lülitama kiloampritesse ulatuvatuvat voolu vastupingel 4500 volti.
Nikolai Žukovski
Õpilased
Žukovski oli Moskva ülikooli professor. Tema õpilaste hulgas on Jānis Akermanis (John D. Akerman), Aleksandr Arhangelski, Leonid Assur, Nikolai Delone, Aleksandr Mikulin, Leonid Leibenzon, Boriss Stetškin, Sergei Tšaplõgin ja Andrei Tupolev.
Mälestuse jäädvustamine
pisi|[[Nõukogude Liit|Nõukogude Liidu postmark aastast 1963]] Tema nime kannavad Aero- ja Hüdrodünaamika Keskinstituut ehk TsAGI (ЦАГИ – Центральный аэрогидродинамический институт им. профессора Н. Е. Жуковского, Professor N. J. Žukovski nimeline Aero- ja Hüdrodünaamika Keskinstituut) ja Žukovski linn ning Kuu kraater taevakeha tagaküljel, Õhujõudude Inseneriakadeemia, Žukovski rahvusvaheline lennujaam (IATA: ZIA, ICAO: UUBW) (Международный аэропорт «Жуко́вский») (55°33′12″ 38°09′06).
Alzira
pisi|"Alzira" tiitelleht pisi|Giuseppe Verdi "Alzira" on Giuseppe Verdi ooper proloogi ja kahe vaatusega, mille libreto on kirjutanud Salvatore Cammarano ning mis põhineb Voltaire'i 1736. aasta näidendil "Alzire, ou les Americains".
Esietendus toimus 12. augustil 1845 (Teatro San Carlo) San Carlo teatris Napolis. Tolleaegsed retsensioonid varieerusid ja ooperit mängiti veel ainult neli etendust.
Ooper räägib armukolmnurgast tenori, sporani ja baritoni vahel, tegevus leiab aset Lima linnas Peruus.
Kompositsiooni ajalugu
Kui Verdi lõpetas teose "Giovanna d'Arco", alustas ta tööd "Alzira" kallal. Üks osa, mis Verdit kokkuleppe juures tõmbas, oli omada Salvatore Cammarano, Napoli maja poeedi ning kogu Itaalia pealibretisti teenuseid. Kasutades kirjastajat Giovanni Ricordit oma esindajana, said Verdi nõudmised kirja pandud. Need sisaldasid saada üks kolmandik rohkem raha kui I Lombardi eest ja veel tähtsamana, saada Cammaranolt valmis libreto neli kuud enne produktsiooni.
Verdi sai valmis ooperi kokkuvõtte Cammaranolt. 23. veebruaril 1845 kirjutatud kirjas, väljendas Verdi oma optimismi, et Voltaire'i tragöödiast saab oivaline melodraama. Kirjas väljendus lootus, et libretist muudab libreto kirglikuks ja et tema, Verdi, kirjutaks muusika, mis ühendaks neid. Nende varasest kirjavahetusest tuleb välja, et Cammarano oli juba saatnud mõned näitesalmid, sest Verdi 23. veebruari kiri sisaldas tema entusiasmi saamaks rohkem.
Mis puutub libretosse, siis see oli Verdile vastuvõetav. Seevastu kogu intellektuaalne sisu Voltaire'i näidendist oli redutseeritud miinimumini ning religioon ja poliitika, kaks draama põhikomponenti, olid vaevu mainitud; ja erinevate usundite, tsivilisatsioonide ning maailmade vastuseis muutus ebaoluliseks. 1845. aasta kevadel sundis Verdi tervis lükkama edasi näidendit vähemalt tulevase augustini, ent oli piisavalt terve, et juuli lõpus sõita Napolisse ja jälgida proove. 30. juuli kirjas väljendab ta oma optimismi, et ooper võetakse vastu hästi, aga tähendas, et kui see kukuks läbi, siis ei morjendaks see teda liialt.
19. sajandil
Esietenduse järel sai ka kinnitust Napoli Gazzetta Musicalelt: “Muusika oli nii delikaatselt loodud, et kõrv said vaevu seda kuulata”. Üleüldine reaktsioon Napolis ei olnud positiivne ning tagasiside oli isegi hullem pärast seda, kui "Alzira" etendus Roomas novembris 1845 ja veel hullem pärast etendusi aastal 1846 La Scalas. Verdi sai pärast esitlusi kõige hullemat kriitikat, mis ta on elus saanud. Viimane "Alzira" ooper toimus 1847 kevade karnevali hooajal, peale viimast esitlust kadus ooper teatmekogust.
Hambasild
pisi|Hambasild pisi|Valmistusjärgus hambasild Hambasild ehk hamba sildprotees on konstruktsioon, mis asendab puuduva hamba, toetudes selle külgmistele naaberhammastele. Sildproteesiga kaasneb naaberhammaste lihvimine ja neile tehiskroonide paigaldamine. Kuna tugihammaste kasutamisega kaasnevad erinevad probleemid, on sildproteesile eelistatud hambaimplantaat.
Valgevenekeelne Vikipeedia
pisi|Nn rahvakomissarikeelse Vikipeedia logo pisi|Taraškievica Vikipeedia logo Valgevenekeelseid Vikipeediaid on kaks tükki: niinimetatud rahvakomissarikeelne (Беларуская Вікіпедыя) ja taraškievica (Беларуская Вікіпэдыя) Vikipeedia.
Valgevenekeelne Vikipeedia sai alguse 12. augustil 2004. Esimestel aastatel kirjutati artikleid segamini nn rahvakomissari keeles ja taraškievica 's. Versioonide lõplik kaheks eraldumine toimus 2007.
Nn rahvakomissarikeelses on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon.
Taraškievica 's on artiklit, millega see on artiklite arvult. keeleversioon. pisi|250px|left|Grupp valgevene vikipediste vikikohtumisel (2017)
Alzira
20. sajandil ja hiljem
17. jaanuaril 1968 jõudis "Alzira" USAsse: New Yorgis Carnegie Hallis toimus kontsert, kus ooper jõudis lavale. Suurbritannias Londonis toimus "Alzira" kontsertetendus 10. veebruaril 1970. Aastal 1981 toimus Parma linnas Itaalias "Alzira" lavastus ning 1996. aastal lavastati "Alzirat" legendaarses Londoni ooperimajas.
Märtsis 1998 toimus "Alzira" kontsertetendus Saksamaal Passau linnas. Ooperit on veel saanud näha aastal 2002 ja 2010. Viimane lavastus toimus Londonis juunis 2013, ooperi kandis kontsertetendusena ette Chelsea Ooperi trupp.
Ooperi kokkuvõte
Paik: Peruu Aeg: 16. sajand
Proloog
Peruu indiaanlased tirivad Hispaania kuberneri Alvaro hukkamiseks väljakule. Ootamatult saabub hukkamise eel kohale Inkade juht Zamoro, kes palub indiaanlastel mees vabastada ja nad teevad seda. Zamoro räägib indiaanlastele, et ta püüti kristlaste kuberneri Gusmano poolt kinni ja et teda piinati, kuni kõik pidasid teda juba surnuks (aaria: „Un Inca, eccesso orribile!”). Otumbo räägib Zamorole, et tema armastatu Alzira on koos oma isa Atalibaga hispaanlaste poolt kinni võetud. Ta loodab, et indiaanlased korraldavad ülestõusu (aaria: „Risorto fra le tenebre”).
Esimene vaatus
Esimene stseen: Lima peaväljak
Alvaro annab teada, et oma vanuse ja jõuetuse tõttu loobub ta kuberneriks olemiseks ning annab trooni üle oma pojale Gusmanole, kes teatab, et tema esimeseks teoks saab olema rahu sõlmimine Inkadega. Ataliba jagab Gusmanole toetust, kuid tõdeb, et tema tütar Alzira pole veel valmis Gusmanoga abielluma. Kuigi Gusmano saab sellest aru (aaria: „Eterna la memoria”), püüab ta siiski Atalibat mõjutada, et vanem mees omakorda selles küsimuses Alzirat veenaks (aaria: „Quanto un moral puo chiedere”).
Teine stseen: Ataliba elamine kuberneri palees
Isa saabudes Alzira küll ärkab, kuid mõtleb siiski veel Zamoro peale. Alzira räägib isale teda häirivast unenäost Gusmanost (aaria: „Da Gusman sul gragil barca”) ja kuigi Zamoro on surnud, usub Alzira, et mees endiselt armastab teda (aaria: „Nell'astro che piu fulgido”). Ataliba püüab tulutult Alzirat veenda Gusmanoga abielluma, kuni ootamatult saabub Zamoro. Uskudes, et mees on kummitus, on Alzira skeptiline, kuid mõistab, et tema armastatu on endiselt elus. Nad tõotavad üksteisele armastust (aaria: „Risorge ne' tuoi lumi l'astro de' giorni miei”).
Gusmano siseneb elamisse, näeb paari koos ja nõuab Zamoro arreteerimist ning kohest hukkamist. Sellele stseenile järgneb sekstett „Nella polve gnuflesso”, kus iga tegelane väljendab oma tundeid: Alvaro palub oma poega näitama üles halastust, Gusmano jääb kangekaelseks, Alzira elab üle äsjast lühikest õnnetunnet, Zamoro väljendab oma usku truudusele ning Zuma (Alzira teenijanna) ja Ataliba omakorda meeleheidet.
Kui Inkade invasioon Limas välja kuulutatakse, kinnitab Alvaro, et Zamoro päästis ta kindlast surmast. Gusmano laseb ta vabastada, et lahingus võidelda ja ütleb: „Me kohtume lahinguväljal, vihatud rivaal!”
Teine vaatus
Esimene stseen: Lima kaitserajatised