cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Harry Liivrand
Liivrand on Eesti Kunstnike Liidu liige alates 1993. aastast.
Peruth Chemutai
Peruth Chemutai (sündinud 10. juulil 1999 Bukwos) on Uganda takistusjooksja, olümpiavõitja.
Ta osales 17-aastasena 2016. aasta suveolümpiamängudel Rio de Janeiros ja sai isikliku rekordiga 9.31,03 eeljooksus 17. koha.
2019. aasta maailmameistrivõistlustel Dohas oli ta finaalis tulemusega 9.11,08 viies.
2021. aasta toimunud Tokyo olümpiamängudel tuli ta Uganda rekordiga 9.01,45 olümpiavõitjaks. Sellega sai temast esimene Uganda naissportlane, kes võitnud olümpiamängudel medali.
Isiklikud rekordid
Allikas: IAAF
Mürktulikas
Mürktulikas (Ranunculus sceleratus) on tulikaliste sugukonda tulika perekonda kuuluv rohttaim.
48 eKr
Aasta 48 enne Kristuse sündi ehk meie ajaarvamist.
Roheneem
pisi|satelliidipilt neemest Roheneem (ka Roheline neem) on neem Senegalis. See on Aafrika mandri läänepoolseim punkt.
Nime Cabo Verde ('roheline neem') andsid paigale portugallased.
Pakiautomaat
Eestis on pakiautomaatide võrk Itella SmartPOST-il, Omnival, DPD-l ja Cleveronil. Cleveron toodab ise ka pakiautomaate.
Charles Griswold
Charles L. Griswold, Jr. (sündinud 24. augustil 1951) on USA filosoof.
Ta õpetab alates 1991. aastast Bostoni Ülikoolis ning on seal Borden Parker Bowne'i filosoofiaprofessor.
Mäekülä (Kanepi vald)
Mäekülä oli küla Põlvamaal. Küla jääb tänapäeval Kooraste küla alale. Kihelkondlikult kuulus küla Kanepi kihelkonda. Küla kaotati 1977.
Anastasio Somoza García
Elulugu
Anastasio Somoza sündis 1. veebruaril 1896 San Marcoses. Tema isa oli Anastasio Somoza Reyes, ema aga Julia García. Noorpõlves saadeti ta Philadelphiasse Peirce'i ärijuhtimiskooli. Seal tutvus ta ka oma tulevase abikaasa Salvadora Debayle Sacasaga, kes oli Roberto Sacasa tütretütar. Nad abiellusid aastal 1919 ning neil sündis kolm last: Luis Somoza Debayle, Anastasio Somoza Debayle ja tütar Lillian Somoza Debayle de Sevilla Sacasa. Oma poliitilistelt vaadetelt oli ta liberaal.
Poliitiline karjäär
Bartolomé Martíneze ja Emiliano Chamorro Vargase vaheliste konfliktide tõttu lõhenes XX sajandi alguses Nicaragua konservatiivide partei. Kui presidendiks sai konservatiivide uue tiiva esindaja Carlos José Solórzano, siis sai liberaalide esindajast Juan Bautista Sacasast asepresident. Paraku korraldas Emiliano Chamorro riigipöörde. 17. jaanuariks 1926 oli ta võimu riigis faktiliselt enda kätte võtnud. Asepresident Juan Bautista Sacasa pagendati kaheks aastaks Nicaraguast ja Carlos José Solórzano kaotas sisuliselt oma ameti. 14. novembrist 1926 kuni 1. jaanuarini 1929 oli Sacasa Mehhikos tegutseva pagulasvalitsuse presidendiks.
Ka Anastasio Somoza liitus liberaalide liikumisega, et toetada oma sugulast Sacasat. Ta juhatas liberaalide rünnakut oma kodulinnale San Marcosele, mis aga ebaõnnestus.
Pärast seda, kui Vargas USA surve tõttu võimult lahkuma pidi, andis presidendi kohusetäitjaks saanud Sebastián Uriza presidendi ametiposti üle mitte presidendiks valitud Carlos José Solórzanole, vaid Adolfo Díazele, kel olid USA-ga head suhted ja kelle võimu USA ka tunnistas. Liberaalid alustasid võitlust Diaze võimu vastu. Juan Bautista Sacasa oli koos José María Moncada ja Augusto César Sandinoga selle võitluse juhte, kelle eestvedamisel liberaalide väed aastal 1926 Puerto Cabezases maabusid. Neid saatis edu, kuid USA survel sõlmisid Moncada ja Sacasa Diazega lepingu, mille põhjal Diaz pidi vabadel valimistel võimu oma järeltulijale üle andma Neil läbirääkimistel osales ka Somoza, kes oli USA-s õppides omandanud hea inglise keele. Sandino sõlmitud lepinguga ei nõustunud ja jätkas sandinistide eesotsas partisanisõda USA vägede vastu. Aastal 1928 toimusid valimised, kus võidu sai José María Moncada; Somoza oli tema valitsuses kuberner, Nicaragua konsul Costa Ricas ja välisminister. Olulisim,oli aga see, et José María Moncada lõi sandinistide vastu võitlemiseks aastal 1933 rahvuskaardi, mille esimeseks juhiks sai USA saadiku Matthew E. Hanna nõudmisel Anastasio Somoza García.
Kui Sacasast sai president, hakkas José María Moncada poolt sandinistide vastu võitlemiseks loodud rahvuskaardi esimese juhi Anastasio Somoza García võim riigis kasvama. Sellele aitas kaasa ka Diaze poolt riiki kutsutud USA vägede lahkumine aastal 1933. Moncada hakkas Sacasa eestvedamisel pidama läbirääkimisi sandinistidega, et saavutada riigis rahu. Läbirääkimistele tegi lõpu Anastasio Somoza García sekkumine, kes lasi Sandino ja mitmed teised ülestõusnute juhid tappa.
Sacasa võimulolekut kahjustasid ülemaailmne majanduskriis, mis tõi kaasa kohvihindade languse ja Nicaragua majanduse kokkuvarisemise, samuti ka aastal 1934 toimunud parlamendivalimistel aset leidnud pettusejuhtumid. Somoza asus Moncada ja Chamorroga koostööd tegema, et võim riigis enda kätte võtta. Aasta 1936 alguses kasutas ta rahvuskaardi abi, et eemaldada võimult Sacasale lojaalsed isikud. Sacasa oli sunnitud juunis ametist lahkuma, tema järglaseks sel postil sai Somozale lojaalne presidendi kohusetäitja Carlos Alberto Brenes. Sacasa põgenes aga USA-sse. Tema asemele asunud Carlos Alberto Brenesit toetasid nii liberaalid kui ka konservatiivid, samuti oli tal diplomaatilise korpuse toetus (kuna USA valitsus oli otsustanud sel perioodil Nicaragua siseasjadesse mitte sekkuda, siis kiitis selle valiku heaks ka USA saadik Arthur Bliss Lane).
Võimuletulek
Presidendivalimistel sai Somoza 107 201 häält, tema poolt ei hääletanud 100 inimest – tulemus, mis oli ilmselgelt võltsitud. Uue aasta saabudes astus ta ametisse. Esimese asjana võttis ta käsile põhiseaduse parandamise, mis võimaldas tal kogu võimu riigis oma kätte haarata. Seejärel jagas ta võtmepositsioonid oma sugulastele või lähematele poolehoidjatele.
Saabuv teine maailmasõda võimaldas Nicaragua valitsusel riigis elavatelt sakslastelt nende vara konfiskeerida, mille siis Somoza riigilt soodushinnaga ära ostis. Nõnda sai temast riigi suurim maaomanik. Ka hakkas ta juhtima Nicaragua pealinna Managuat Corinto sadamalinnaga ühendavat raudteed juhtima, mistõttu sai ta oma kaupasid tasuta transportida; ka hakkas raudtee tema põllumajandusseadmeid tasuta remontima. Samuti kasutas ta oma võimu, eraldamaks väljamaa ettevõtetele suuri kontsessioone, mille pealt ta sai suuri summasid "esindustasude" ja "presidenditasude" näol. Edaspidi võttis ta vastu seadused, mis piirasid importi, organiseerides piirangute leevendamiseks samas salakaubavedajate rühmitusi, kes turustasid salaja maale toodud kaubad tema poodides. Ka organiseeris ta prostitutsiooni, salapiirituse ajamise ja õnnemängude maksustamise. Nõnda teenis ta 10 aastaga ligi 400 miljonit dollarit.
Kuigi Nicaragua oli Teises maailmasõjas ametlikult liitlasjõudude poolel, ei osalenud riigi väed aktiivselt sõjategevuses. Nõnda oli riik ametlikult küll osaline lendliisi programmis, ent tegelikult sai maa vaid sisuliselt aegunud sõjatehnikat ja sealsed sõdurid ei saanud väljaõpet.
Ajutine taandumine
Sõja lõpuperioodil esitas USA Nicaraguale nõudmise, et maa tuleb demokratiseerida. Somoza nõustus sellega, muutis keelustatud ametiühingud taas legaalseks ja pani paika presidendivalimiste tähtaja. Uutel valimistel ei osalenud ta ise, seades vaid liberaalide parteile tingimuseks, et jääb rahvuskaardi juhiks. Valitud Leonardo Argüello Barreto keeldus aga olemast Somoza marionett, ta avalikustas rahvuskaardi kuriteod ja Somoza poolt võimul olles omandatud varad. Ta alustas ka kõnelusi Somoza diktatuuriga mitte leppinud sõjaväelastega. Nii korraldas Somoza riigipöörde, süüdistades Barretot suutmatuses riiki juhtida ja sõjaväelaste moraali õõnestamises. Barreto pages pärast neljanädalast võimulolekut, mille vältel ta jõudis anda Managua ülikoolile autonoomia, Mehhiko saatkonda ja parlament valis presidendi kohusetäitjaks Somoza kontrolli all oleva Benjamín Lacayo Sacasa. Temaga koostööd teinud sõjaväelased pagesid Panama saatkonda.
5. juulil saatis vastne presidendi kohusetäitja sotsialistide partei juhid Somoza nõudmisel Ometepe saarele asumisele. Augustis toimunud valimistel, milles osales alla 10% riigi valimisõiguslikust elanikkonnast, kaotas ta oma vastaskandidaadile, Somoza sugulasele Víctor Manuel Román y Reyesile, kelle moodustatud valitsuses ta hakkas täitma avalike tööde ministri ja arenguministri rolli.
Uus president saavutas liberaalide ja konservatiivide vahelise koostöölepingu sõlmimise. Ta suri südamerabanduse tõttu, viibides USA-s Philadelphias. Tema surma järel puhkesid riigis rahutused. Võimu saanud Manuel Fernando Zurita oli ühe päeva presidendi kohusetäitja, andes seejärel võimu üle Anastasio Somoza Garcíale.
pisi|Somoza ja [[Juan Perón aastal 1953]]
Teine võimuperiood
1950. aastal korraldati Nicaraguas valimised, mille võitis Anastasio Somoza ja mille valimistulemused olid taas võltsitud. Somoza jätkas taas riigi kui oma eraomandi juhtimist, asutades endale kuuluva rahvusliku lennufirma LANICA ja rajades konteinerterminali, mis hakkas kandma nime Puerto Somoza (praegu Puerto Sandino)
Aastal 1955 lasi ta põhiseadust muuta, nii et ta võis olla võimul veel ühe ametiaja. See ametiaeg ei kestnud aga kuigi kaua: 21. septembril 1956 tulistas teda Leónis luuletaja Rigoberto López Pérez.
Anastasio Somoza suri 29. septembril 1956 Panama kanali tsoonis Ancónis, kuhu ta ravi saamiseks toimetatud oli. Tema asemel tõusis võimule tema vanem poeg Luis Somoza Debayle. Anastasio maeti Managuasse Rahvuskaadi mausoleumi.
Poliitiline pärand
Kuigi Anastasio Somoza oli diktaator, toetas USA valitsus teda suurema osa võimul oldud ajast. Põhjuseks oli Somozade klanni aktiivne kommunismivastane võitlus. Väidetavalt olevat Franklin D. Roosevelt tema kohta öelnud: "Somoza võib küll olla litapoeg, ent ta on meie litapoeg. Samas viitavad teised allikad, et Roosevelt olevat nii öeldes pidanud silmas hoopis Rafael Trujillot. Ajaloolane Andrew Crawley leiab, et tegemist on müüdiga, mille allikaks oli Somoza ise.
Harilik köömen
Harilik köömen (Carum carvi) on sarikaliste sugukonda köömne perekonda kuuluv kaheaastane rohttaim.
Kirjeldus
Kaheaastane rohttaim tugeva peajuurega. Kehval kuival pinnasel on köömen õitsemise ajal vaevu 30 cm kõrgune. Viljakal põllumullal kasvades võib ta sirguda aga kuni meetriseks. Vars on püstine, oksine, paljas. Lehed kahelisulgjad, sulglõhiste lehekestega, lehekeste tipmed lineaalsed. Alumised sulglehekesed asetsevad risti, ülemised lehekesed on väiksemad. Leherootsud pikkade lehetuppedega.
Õied valged või roosakad, koondunud varre ladvas liitsarikõisikus, kätis puudub või on vaid üheleheline. Sarikakiired, mille külge õied kinnituvad, on kõik väga erineva pikkusega. Ta on üsna varane ja pikaaegne õitseja. Soojas tuulte eest kaitstud metsaservas võib juba mais näha esimesi köömneõisi. Aga sama vaatepilti võib mõnes teises kohas kohata ka augustis.
Köömne vili on ehituse poolest kaksikseemnis. Viljad on tömpide roietega, kandilised, paljad ja pruunid. Vilja sõrmede vahel hõõrudes või kriimustades on tunda iseloomulikku head lõhna.
Levila ja kasvukoht
Kasvab laialdasel alal Euroopas, Siberis, Kaukaasias, Aasias ja Vahemere maades. Põhja-Ameerikasse on ta jõudnud inimese kaasabil ja on seal täiesti kodunenud. Eestis pärismaine. Kasvab teeservadel ja niitudel.
Kasutamine
Hariliku köömne vilju ehk köömneid tarvitatakse droogi ja maitseainena. Köömen kuulub vanimate maitsetaimede hulka, mida inimkond on kasutanud. Rikkalikud eeterlikud ja rasvased õlid (umbes 3–7%), park- ja mõruained teevad köömnest suurepärase seedimist soodustava taime. Eeterlikud õlid leevendavad kõhukrampe ja puhitust, rahustavad magu ja ergutavad söögiisu.
Kasutatakse parfümeerias ja likööritööstuses. Kulinaarias on kasutusel hapukapsa ja kartulite maitsestamisel.
Raudkull
Raudkull (Accipiter nisus) on haugaslaste sugukonda hauka perekonda kuuluv röövlind.
Raudkulli rahvapärased nimetused on ka kanakull, kull, lehvitaja, kägukull, lõokesekull ja tsirkhaugas.
Eestis on raudkull tavaline haudelind ja läbirändaja, keda võib kohata aasta läbi.
Välimus
pisi|vasakul|Noorlind Raudkull on väikest või keskmist kasvu haugaslane. Laiad tiivad ja pikk saba aitavad linnul puude vahel manööverdada. Linnu kehapikkus on 28–40 cm, tiiva pikkus 18–26 cm ja tiibade siruulatus 56–78 cm. Emas- ja isaslinnud erinevad üksteisest suuruse ja sulgede värvuse poolest. Emased on isastest 16–20% suuremad ja kaaluvad kuni 75% rohkem. Isaslinnu kehamass on 120–160 ja emaslinnul 225–320 grammi.
Täiskasvanud isaslinnud on tavaliselt sinakashalli või halli ülaosaga, mille kõige tumedamad osad on üldjuhul pealagi ja kukal. Kuid kuklal on valged tähnid. Saba- ja lennusuled on pruunikad. Labahoosuled ja tüürsuled on põikivöödilised, keskmistel tüürsulgedel mõnikord vöödid puuduvad. Sabal on 3–4 tumedat vööti ja valge ots. Põsed on kontrastselt punakaspruunid, kael on valge kuni kreemikas tumedate pikitriipudega. Keha alapool on valkjas või ookerjas pruuni või roostekarva põikmustriga. Sabaalune on nii isas- kui ka emaslindudel valge. Isaslindudel on suured suguelundid. Emaslinde köidab kõige rohkem isaslindude puhevil rind. See näitab, kui uhke lind on.
Täiskasvanud emaslinnu muster sarnaneb isaslinnu omaga, tema keha ülaosa on tume-hallikaspruun kuni pruun. Emase kuklal on kitsas, kuid selgesti eristatav valge triip, põsed on tumedate triipudega, sabal olevad põikivöödid on selgemalt eristatavad. Keha alumisel poolel on hallikaspruunid kuni tumepruunid põikitriibud. Noorlinnud on tumepruunid, üksikute heledamate laikudega, sarnanevad rohkem emaslinnuga.
Noorlinnu esimese sulestiku ülapool on pruun ookerjate ja roostekarva suleääristega. Hoo- ja tüürsuled on helepruunid tumepruunide põikivöötidega. Alapool on umbes sama karva: ookerjas, roostekarva või pruunikas, pruuni või tumeruske põikimustriga. Kuklal on valged laigud. Pugul ja rinnal on tihti südame- või tilgakujulisi tähne.
Linnu jalad on karvadeta, pikad ja saledad, kollased kuni oranžikaskollased. Küüned ja nokk on mustad. Isaslinnu silmad on kollakasoranžid kuni oranžikaspunased (vanadel lindudel võivad olla ka punased), emaslinnul erekollased kuni oranžid (mõnikord oranžikaspunased). Noorlindude silmad on kahvatukollased, muutudes järk-järgult järjest kollasemaks.
Raudkull sarnaneb väliselt kanakulliga, kuid on sellest natuke väiksem ja palju kergem. Ta on suhteliselt pikema jooksme ja pikemate varvastega. Nad mõlemad on tüüpilised haukad ja kuuluvad samasse perekonda.
Pesitsusalad
pisi|Raudkull Tartu botaanikaaias 2021. aasta detsembris Raudkull kuulub Euraasia levinuimate haukaliste hulka. Ta pesitseb pea kõikjal Euroopas (v.a Islandil). Pesitsusterritoorium ulatub Norrast kuni Madeira ja Kanaari saarteni ning Iirimaalt Kamtšatka poolsaare lõunaosani. Levila põhjapiir läbib Koola poolsaare, Siberi keskosa ja jõuab Vaikse ookeani rannikuni. Pesitsusterritooriumi lõunapiir läbib Alžeeria ja Maroko põhjaosa, Lõuna-Euroopa, Ukraina, Kasahstani ja Mongoolia põhjaosa, Kirde-Hiina ja Jaapani. Pesitsusalade kogupindala on ligi 25 miljonit km², millest 9 miljonit jääb Euroopasse.
Arvukus
Raudkull kuulub tänapäeval kuue arvukaima Euraasias pesitseva röövlinnu hulka. 1950.–1960. aastal langes pestitsiidide reostuse tõttu linnu arvukus märkimisväärselt, kuid kaitsemeetmete kasutuselevõtmisel (nt keskkonnale ohtlike pestitsiidide keelustamine) on raudkulli asurkond tänapäevaks jõudsalt taastunud.
Raudkulli koguarvukuseks maailmas hinnatakse praegusel ajal 1,5 miljonit isendit.
Eestis pesitseb nüüdisajal hinnanguliselt 1500–3000 raudkulli haudepaari ja talvine arvukus on arvatavalt 1500–3000 isendit. Raudkull on meil hiireviu järel arvukuselt järgmine haukaline.
Elupaigad
pisi Raudkull elutseb paljudes metsatüüpides, kus nooremad puud moodustavad tiheda kaitsevõra. Elupaiga lähistel peab olema avatud maastikku, kus linnud saavad jahti pidada. Pesitsusterritooriumide hulka kuuluvad lagendikega suured metsamassiivid, tormimurrud, raiesmikud, metsastunud orud ja mäenõlvad, mäetippude põõsastikud, väiksed kultiveeritud salud, tuuletõkketihnikud, pargid ja surnuaiad. Pesitsuskohad on sageli ranniku või jõgede läheduses. Raudkull eelistab sageli okas- ja segametsi, kuid võib pesitseda ka laialehistes metsades. Talveperioodil liigub ta tavaliselt põldude ja asulate ümbruses ning üksikute puudega avamaastikul. Elupaigad võivad asuda merepinnast kuni 4500 m kõrgusel. Levila lõunapoolsed asurkonnad pesitsevad peamiselt mägedes, alates kõrgusest 1200–1400 m kuni metsapiirini.
Toitumine
pisi|Isaslind oma saagiga Raudkull on röövlind ja toitub peaaegu täielikult väiksematest lindudest. Levila põhjaosa asustavad linnud võivad hiirerohketel aastatel ka nendest toituda. Saagiks on enamasti maapinnalt toituvad väikelinnud, näiteks varblased, metsvindid, rästad, lõokesed (eriti põldlõokesed), talvikesed, kuldnokad, kiurud, punarinnad, lehelinnud (eriti mägi-lehelind) ja tihased. Harva peab ta jahti noortele jänestele, karihiirtele, rottidele ja nahkhiirtele. Veelgi harvem võivad raudkulli saagiks langeda sisalikud, kahepaiksed ja putukad, samuti toitub ta väga harva raibetest. Lindudest jahivad raudkullid nii pesas olevaid poegi, noorlinde kui ka täiskasvanud linde. Saagi suurus varieerub pöialpoisist kuni tuvini. Suuremaid linde jahivad eelkõige kogukamad emaslinnud ning nende saakloomade hulka võivad kuuluda pasknäärid, kiivitajad, tuuletallajad, liigikaaslased, nurmkanad, rabapüüd jt. Isaslinnu saagiks langevad peamiselt väiksemad linnud, kelle mass on üldjuhul kuni 40 grammi (harva kuni 120 g). Emaslinnud peavad jahti aga veidi suurematele lindudele, kelle mass on kuni 150 g (harva kuni 500 g ja üle selle).
Jahti pidades läbivad raudkullid päevas 2–3 kilomeetrit. Saaki varitsevad nad varjatult (harvem avamaastikul) ja tavaliselt püütakse 50–100 meetri kaugusel olevaid linde. Varitsuskohti vahetatakse mõne minuti järel. Saakloomi jahitakse nii maapinnalt kui ka õhust. Väiksemad isased raudkullid võivad linde jälitada ka tihedas puistus, suuremad emased aga eelistavad avamaad. Talvel võivad raudkullid varitseda lindude kogunemiskohtade läheduses (nt söödapaigad).
Hancocki maakond (Mississippi)
Hancocki maakond (Hancock County) on maakond Ameerika Ühendriikides Mississippi osariigis.
Yelli maakond
Yelli maakond (Yell County) on maakond Ameerika Ühendriikides Arkansase osariigis.
Maksak
Maksak ehk rusuk (Fistulina hepatica) on maksakuliste sugukonda maksaku perekonda kuuluv seeneliik.
Yelli maakond
Maakonna halduskeskused on Dardanelle ja Danville.
Hancocki maakond (Mississippi)
Maakonna halduskeskus on Bay Saint Louis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1812. aastal.
Yelli maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1840. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 22 185.
Arvestusliku rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga):
Maksak
Seene viljakeha on üheaastane, lühikese jala või keeletaoline, paks, suur, elastne ja lihakas. Ülapind virsiku- või lihapunane. Vanalt veripunane, siis katab viljakeha 2-5 mm paksune limakiht. Alapind helekollane, torukestekiht on moodustunud üksteisest eraldunud torukestest. Jalg hele-kollakaspruun, tihedalt peenenäsaline. Seeneliha elastne nagu liha, kergesti lõigatav, punasekiuline, pigistades eritub sellest punast vedelikku. Kogu viljakeha tõmbub kuivades kokku ja tumeneb hüübinud vere värvi.
Teisi taolisi punaseid lihakaid torikseeni Eestis ei ole. Torukesed on eraldi hoiduvad, justkui miniatuursed kõrvuti asetsevad makaronid.
Eestis pillatult ja vähearvukalt maa lääne-, loode-, ja põhjaosas metsades ning puisniitudel, harvem parkides tamme elusate puude tüvedel ja juurtel. Viljakehi on leitud augustist oktoobri alguseni.
Idamark
Idamark oli Saksa-Rooma riigi kagupoolne piirimark, mis loodi aastal 976 territooriumist Ungari kuningriigi piiril. Algselt Baieri hertsogite ülemvõimu all, valitsesid seda Frangimaa Babenbergide markkrahvid. Sellest sai keiserlik osariik oma õigusega, kui Babenbergid ülendati aastal 1156 Austria hertsogiteks.
Nimi
Keskaegses ladina keeles kutsuti üksust marcha Orientalis ("Idamark"), marchia Austriae või Austrie marchionibus. Vanaülemsaksa keelne nimi Ostarrîchi ilmus esmakordselt kuulsas keiser Otto III poolt Bruchsalis väljastatud kinkeaktis novembris 996. Regione vulgari vocabulo Ostarrîchi, see on, "Piirkond, mida üldiselt kutsutakse Ostarrîchi", osutab ilmselt ainult mõnele valdusele ümber Neuhofen an der Ybbsi mõisa, sellele vaatamata on Ostarrîchi keeleline esivanem Austria saksakeelsele nimele Österreich.
Hiljem kutsuti marki ka Austria markkrahvkond või Baieri Idamark selle eristamiseks Saksi Idamargist kirdes. Anšlussi perioodil 1938–1945 püüdsid natsivõimud asendada mõistet "Austria" mõistega Ostmark, saksakeelne tõlge mõistest marcha Orientalis, mis üldistus 19. sajandi Saksa historiograafias.
Geograafia
Mark koosnes Doonau jõest põhja ja lõuna pool asuvatest maadest, Ennsi jõgi läänes moodustas piiri Traungau maakonnaga Baieri hõimuhertsogkonnas. Idapiir ungarlaste asualaga Pannoonia basseinis jooksis piki Morava (mark) ja Leitha jõgesid, koos Gyepű piirimaaga (tänapäeva Burgenland piirkond) nende taga. Põhjas piirnes mark Přemysliidide Böömimaa hertsogkonnaga ja maad lõunas kuulusid Kärnteni hertsogitele, samuti aastast 976. Varajane mark vastas ligikaudu tänapäeva Alam-Austriale.
Algne Babenbergide residents oli arvatavasti Pöchlarnis endisel Rooma limesil, kuid võib-olla juba Melkis, kus asusid järgnevad valitsejad. Algne mark kattus tänapäeva Wachauga, kuid laienes varsti ida poole vähemalt Wienerwaldini. Markkrahv Ernst Vapra (1055–1075) ajal algas põhjapoolse Waldvierteli kolonisatsioon kuni Thaya jõeni ja Böömimaa Määrimaa margini ning Ungari mark liideti Idamargiga. Markkrahvide residents viidi hiljem Doonaud pidi allapoole Klosterneuburgi, kuni aastal 1142 sai ametlikuks pealinnaks Viin. Babenbergidel oli kaitsesüsteem mitmest lossist, mis ehitati Wienerwaldi mäeahelikule ja piki Doonau jõge, nende seas Greifenstein. Ümbritsev ala koloniseeriti ja ristiusustati Baieri Passau piiskoppide poolt, vaimulikud keskused loodi benediktlaste Sankt Pölteni kloostris, Klosterneuburgi kloostris ja Heiligenkreuzi kloostris.
Varajane mark oli asustatud slaavi ja kohalike romaani-germaani rahvaste seguga, kes rääkisid ilmselt Retoromaani keeli, mille jäänukeid on tänapäeval Põhja-Itaalia osades (friuuli ja ladiini) ning Šveitsis (romanši). Austria Alpides esines mõnes orus retoromaanikeelseid kuni 17. sajandini. thumb|[[Baieri hertsogkond aastal 976.]]
Ajalugu
Esimesed margid, mis katsid ligikaudu territooriumi, millest tekkisid Austria ja Sloveenia, olid Avaari mark ja külgnev Karantaania mark (hilisem Kärnteni mark) lõunas. Mõlemad rajati 8. sajandi lõpul Karl Suure poolt Agilolfingidest Baieri hertsogite territooriumi liidendamisel avaaride sissetungide vastu.
Kui avaarid 820. aastatel kadusid, tulid nende asemele peamiselt lääneslaavlased, kes asusid sinna Suur-Määri riigi koosseisus. Pannoonia mark loodi aastal 828 Friuli hertsogkonna kõrvale ja kujundati margiks Määrimaa vastu Ida-Frangi Baieri regnumis. See mark, mida kutsuti marcha orientalis, vastas piirialale piki Doonaud Traungaust Szombathelyni ja Rába jõeni, sealhulgas Viini bassein. 890. aastateks näib Pannoonia mark koos Suur-Määri ohuga kadunud olevat, seoses ungarlaste sissetungidega. Pärast markkrahv Luitpoldi kaotust 907. aasta Pressburgi lahingus olid kõik Ennsi jõe tagused Ida-Frangi maad kaotatud.
Raudkull
Vaenlased
Kuna raudkullid pole kogukad, võivad nad ise langeda suuremate röövlindude saagiks. Vaenlaste hulka kuuluvad kanakull, kassikakk, kodukakk, loorkakk ja rabapistrik. Pesa võivad rüüstata metsnugis ja kivinugis. Vaenlasteks võib pidada ka inimesi, kes on ajaloo jooksul raudkulle pikemat aega taga kiusanud ja neid jahikullidena kasutanud.
Idamark
Austria markkrahvid
Idamark jõudis oma kõrgseisu Leopold III ajal, kes oli kiriku suur sõber ja kloostrite asutaja. Ta soosis linnu ja arendas suurel määral territoriaalset sõltumatust. Aastal 1139 päris Leopold IV Baieri. Kui tema järglane, viimane markkrahv Heinrich Jasomirgott oli Baierist aastal 1156 ilma jäetud, ülendati Idamark keiser Friedrich I Barbarossa "Privilegium minusega" Baieri hertsogkonnast sõltumatuks Austria hertsogkonnaks.
Aastast 1192 valitsesid Babenbergid ka naabruses olevat Steiermargi hertsogkonda. Liin hääbus Austria hertsogi Friedrich II surmaga 1246. aasta lahingus Leitha jõel. Pärand kindlustati 1278. aasta Marchfeldi lahingus Böömimaa kuninga Otakar II vastu lõpuks Saksa kuningale Rudolf von Habsburgile.
Raudkull
Pesitsemine
pisi|Raudkulli pesa koos poegadega Raudkullipaar pesitseb aastaid samas piirkonnas, kuid ehitab igal aastal uue pesa vana pesa lähedusse. Pesitsuskohana eelistab ta metsaservi, näiteks jõeorgude pervede või teede ääres.
Raudkullid pesitsevad aprilli keskpaigast kuni augusti lõpuni. Pesa asukohaks valitakse tavaliselt keskmise tihedusega puistu, mis asub avamaa läheduses. Mõnikord ehitatakse pesa põõsastikku või pajuvõsasse.
Pesa asub puuvõras, sageli tüve lähedal okste hargnemiskohas, horisontaalsel oksal võra madalamas osas või kõrgema põõsa tipus. Pesapuu on eelistatavalt okaspuu, eriti mänd, kuid võib olla ka tamm, kask või mõni muu lehtpuu. Pesa kõrgus maapinnast on üldjuhul 6–15 meetrit (1,5–35 m).
Pesitsusperioodil kaotab isaslind veidi kehakaalu, kui ta toidab emaslindu enne munemist, ning hiljem, kui pojad on suuremad ja vajavad rohkem toitu. Emaslinnu mass on kõige suurem mais, vahetult enne munemist, ja väikseim augustis, pärast pesitsusperioodi lõppu.
pisi|Raudkulli munad Täiskurnas on 4–6 (3–7) muna. Munad on kahvatusinised, pruunide laikudega, mõõtmetega 35–46 × 28–35 mm ja kaaluvad umbes 22,5 g. Munad munetakse üldjuhul hommikuti, 2–3-päevase vahega.
Eluiga
Raudkullid saavutavad suguküpsuse 1–3 aasta vanuselt.
HTC
pisi|HTC logo
Raudkull
Eluiga
Emaslindude uurimisel on leitud, et nende ellujäämise tõenäosus suureneb elu esimesel kolmel aastal ja väheneb elu viimastel viiel-kuuel eluaastal. Ellujäämise vähenemise põhjus viimastel eluaastatel on eelkõige bioloogiline vananemine.
HTC
HTC (algselt High-Tech Computer Corporation, asutatud aastal 1997) on Taiwani nutitelefonide, mobiilsete arvutite ja pihuarvutite tootja, kes algselt valmistas ainult Windowsi platvormil töötavaid mobiiltelefone, aga aastast 2009 hakkas tootma ka nutitelefone Android platvormil. HTC peakontor asub Taiwanis Taoyuanis. Firmas töötab 4930 töötajat.
Raudkull
Taksonoomia
Raudkulli lähedased sugulane on Ida- ja Lõuna-Aafrikas elutsev mägi-raudkull (A. rufiventris) ning arvatavasti ka madagaskari raudkull (A. madagascariensis). Liigil on kuus tunnustatud alamliiki:
HTC
HTC on tootnud Androidi ja Windowsiga töötavaid nutitelefone ja pihuarvuteid. HTC toodetud seadmeid müüvad ka oma brändi nime all järgmised jaemüüjad: Dell, Fujitsu-Siemens, HP/Compaq, i-mate, Krome, Palm, Sharp Corporation ja UTStarcom. HTC tootis ka Nexus One'i, mis kannab Google'i kaubamärki.
Raudkull
Raudkull kultuuris
Egiptuse mütoloogias muutis Isis ennast Osirise elustamise ajal raudkulliks.
Germaani mütoloogiasse kuuluvates böömi lauludes oli raudkull (tuntud kui krahui või krahug) püha lind, kes elas hiies.
Inglismaal usuti mõnel pool, et kägu muutus talvel raudkulliks.
HTC
Ajalugu
HTC asutasid aastal 1997 Cher Wang, HT Cho ja Peter Chou ning 1998 hakati kavandama oma esimest juhtmevaba puutetundlikku mobiiltelefoni.
Raudkull
Raudkull kultuuris
Ursula Le Guini "Meremaa" tetraloogia peategelane Ged ei kasuta avalikkuses oma pärisnime, vaid hüüdnime Raudkull.
HTC
Ajalugu
3G toega telefonide tootmist alustati 2005. aastal. Esimene Androidi operatsioonisüsteemil töötav telefon HTC Dream toodi turule 2008. aastal. 2009 loodi HTC Sense'i kasutajaliides.
2011. aasta aprillis ületas HTC kapital Nokia oma: HTC maksumus oli 33,8 mld ja Nokial 33,6 mld USA dollarit.
Aastal 2011 tuli turule HTC esimene tahvelarvuti HTC Flyer. Sama aasta septembris esitleti nutitelefone Titan ja Radar OS Windows Phone'i baasil.
HTC tooted
Alguses valmistati seadmeid ainult teiste brändide nime all. Tihti toodeti personaliseeritud telefone mobiilioperaatoritele, kes müüsid seadmeid oma firma nimega. Sellest tulenes firma algne edu ja võimalused edaspidiseks arenduseks. 2006. aastal tehti strateegiline otsus hakata müüma nutitelefone HTC nime all. Windowsi ja Androidi nutitelefonide süsteemi tulekuga otsustas firma loobuda oma operatsioonisüsteemi loomisest.
HTC toodab praegu põhiliselt nutitelefone, kuid hiljuti toodi turule ka esimene tahvelarvuti HTC Flyer.
HTC nutitelefonid
pisi|HTC Desire HD HTC nutitelefonid võib jagada kategooriatesse vastavalt nende funktsioonivalikule ja võimekusele. Nendeks kategooriateks on suhtlus (telefonid, millega on imelihtne suhtlusvõrgustikele ligi pääseda, mida illustreerivad HTC ChaCha ja HTC Salsa Facebooki nupp), meelelahutus (telefonid, mis on suunatud muusika kuulamisele, videote vaatamisele ja mängude mängimisele), mood (telefonid rõhuga pigem disainile kui funktsioonivalikule) ja äri (telefonid, mille ekraan ja klaviatuur on mõeldud töö tegemiseks).
Innovatiivsus
HTC nutitelefonide tootevalikus on nii väiksema kui ka suureme ekraaniga telefone, samuti on HTC-l QWERTY-täisklaviatuuriga telefon HTC Desire Z ja HTC ChaCha. HTC telefonide ekraanidel kasutatakse kriimustus- ja purunemiskindlat gorilla glass'i.
HTC tootevalikus on seadmeid, mille sihtrühmaks on noored kasutajad. Tavaline on nende puhul suhtlusmeediaprogrammide integreeritus. Näiteks HTC Salsal ja HTC ChaChal on lisaks puutetundlikule ekraanile eraldi QWERTY-klaviatuur ja HTC ChaChal ka analoogne Facebooki klahv.
2011. aastal toodi turule kahetuumalise protsessoriga telefonid, mis soosib sujuvamat tööprotsessi tänu kiiremale rakenduste tegevusele. HTC Sensation on esimene kahetuumaline mobiiltelefon millel on qHD ekraan ja Hi-Fi helisüsteem, mis koos võimsa kahetuumalise protsessoriga muudab telefoni lihtsasti kasutavaks meelelahutusseadmeks.
HTC Sensation XL ja HTC Sensation XE sobivad muusika kuulamiseks, sest Beats Audio™ integratsioon võimaldab telefonil kuulajani edastada puhast heli UrBeats™-i komplektis olevate kõrvaklappide kaudu.
qHD-eraldusvõimega ekraanid on HTC Sensation XE, HTC Sensation ja HTC Evo 3D mudelitel, qHD-ekraan 960×540-pikslise eraldusvõimega on mõeldud ennekõike fotode ja muusikavideote vaatamiseks, veebilehtede sirvimiseks. HTC esimest 3D-telefoni esitleti CTIA Wirelessi messil 22. märtsil 2011. HTC Evo 3D võimaldab pildistada ja filmida 3D-s.
HTC nutitelefonide innovatsiooni üks arengusuundi on meelelahutus, mida üritatakse saavutada pildi- ja helikvaliteedi parandamisega. HTC HD7 ja HTC 7 Trophy sobivad mängude mängimiseks, sest need mudelid toetavad Xbox LIVE® liidest, mis teeb mängimise lihtsaks. HTC 7 Trophy ning HTC 7 Surround mudelil on Dolby Mobile virtuaalne ruumiline heli. HTC 7 Surround mudelil saab aga liugklapina kõlarit telefonist eemale libistada. Kui kõlar on eemale libistatud, saab telefoni tugijala abil lauale seisma panna. Selline tahvelarvutitele omane funktsioon on HTC integreerinud HTC 7 Surroundi mudelisse.
Kiichi Miyazawa
Kiichi Miyazawa (jaapani keeles 宮澤 喜一 Miyazawa Kiichi, 8. oktoober 1919 Fukuyama – 28. juuni 2007 Tōkyō) oli Jaapani poliitik, aastatel 1991–1993 Jaapani peaminister.
Ussikivi (Pärnu maakond)
Ussikivi on rändrahn Pärnu maakonnas Lääneranna vallas Kause külas. Kivi on kaitse all aastast 1958. Kivi jääb Hanila–Hõbesalu tee ja Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee ristmikust umbes 900 m lõuna-kagusse Lepiku talu maadele. Kivi on graniitgneisist.
Rändrahnu mõõtmed: 1,0×0,8×0,2 m, ümbermõõt 2,86 m.
Rändrahnule on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Ussikivi keskkonnaregistri kood on KLO4001020.
Välislingid
,
Ujumine 2022. aasta veealade maailmameistrivõistlustel
right|150px|Ujumine Ujumine 2022. aasta ujumise maailmameistrivõistlustel toimus 18.–25. juulil 2022 Ungaris Budapestis. Võistlused peeti Danube Arenal.
USA võitis ujumises enim kuldmedaleid (17) ja oli parim medalite arvult (45). Ameerika Ühendriikide esindaja Katie Ledecky ja prantslane Léon Marchand pälvisid FINA Swimmer of the Meet autasud, mis põhinevad punktisüsteemil, mis annab punktid nelja parema koha eest. USA võitis parima meeskonna auhinna 45 medali võitmise eest.
100 m vabalt
Finaal: 22. juuni Osavõtjaid: 99 Riike: 90 Maailmarekord: 46,91 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameistrivõistluste rekord: 46,91 (2009) César Cielo, Brasiilia Maailmameister 2017: 46,96 Caeleb Dressel, USA Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
200 m vabalt
Finaal: 20. juuni Osavõtjaid: 61 Riike: 53 Maailmarekord: 1.42,00 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameistrivõistluste rekord: 1.42,00 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameister 2019: 1.44,93 Sun Yang, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal – Poolfinaalid – Eelujumine
400 m vabalt
Finaal: 18. juuni Osavõtjaid: 42 Riike: 37 Maailmarekord: 3.40,07 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameistrivõistluste rekord: 3.40,07 (2009) Paul Biedermann, Saksamaa Maailmameister 2019: 3.42,44 Sun Yang, Hiina Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
800 m vabalt
Finaal: 21. juuni Osavõtjaid: 30 Riike: 27 Maailmarekord: 7.32,12 (2009) Zhang Lin, Hiina Maailmameistrivõistluste rekord: 7.32,12 (2009) Zhang Lin, Hiina Maailmameister 2019: 7.39,27 Gregorio Paltrinieri, Itaalia Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
1500 m vabalt
Finaal: 25. juuni Osavõtjaid: 23 Riike: 21 Maailmarekord: 14.31,02 (2012) Sun Yang, Hiina Maailmameistrivõistluste rekord: 14.34,14 (2011) Sun Yang, Hiina Maailmameister 2019: 14.36,54 Florian Wellbrock, Saksamaa Ametlikud tulemused: Finaal – Eelujumine
Medalitabel
Korraldajariik
Isparta provints
Isparta provints on 1. järgu haldusüksus (provints) Edela-Türgis. Provintsi keskus on Isparta.
Välislingid
🇹🇷
Middlesexi maakond (Massachusetts)
pisi|Middlesex South Registry of Deeds Cambridge'is
Middlesexi maakond (Middlesex County) on maakond USA-s Massachusettsi osariigis.
Maakonna halduskeskused on Cambridge ja Lowell.
Maakonna pindala on 2195 km². Veepindala on 62 km².
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 1 503 085. Aastal 2000 oli elanike arv 1 465 396.
Ajalugu
Middlesexi maakond moodustati 1643. aastal ja oli üks neljast esimest maakonnast Massachusettsi osariigis.
Risti mänd
Puu mõõtmed: ümbermõõt 2,6 m, kõrgus 16 m (1984); Teistel andmetel on ümbermõõt 268 cm (1,3 m kõrgusel), kõrgus 17 m.
Risti männi kasvukohale on kehtestatud piiranguvöönd 50 m (0,77 ha).
Risti männi keskkonnaregistri kood on KLO4000620.
Eesti Lipu Selts
MTÜ Eesti Lipu Selts on Eesti selts, mis tegeleb Eesti lipu, vapi ja hümniga seonduvaga. Põhikirja järgi on seltsi eesmärgid järgmised:
Aleuaadid
Aleuaadid (vanakreeka keeles Άλευάδαι) oli Vana-Kreeka aristokraatlik suguvõsa Tessaaliast.
Aleuaadid valitsesid Larissas ja linna ümbruses. Aristotelese ja Plutarchose järgi olevat Aleuas I (Aleuas Punane) loonud Tessaalia liidu poliitilise ja sõjalise korra. Hiljem olid mitmed suguvõsa esindajad liidu kõrgeimal ametikohal (tagos, tageia). Herodotose (7,6; 130; 9,58) järgi võtsid Aleuaadid ühendust Xerxes I-ga, et ärgitada teda Kreekasse sisse tungima. Kreeka-Pärsia sõdade ajal võitles osa suguvõsast pärslaste poolel.
Alates aastast 404 eKr määras poliitikat Tessaalias konflikt Aleuaadide ja Pherai türannide vahel. Ka selle käigus püüdsid Aleuaadid saada võõrast abi, algul pärslastelt, hiljem ka makedoonlastelt. Philippos II sekkus ajavahemikus 356–349 eKr korduvalt konflikti ning saavutas lõpuks Pherai türannide üle võidu. Hiljem aga liitis ta Tessaalia oma võimualuse maaga. Tänuks toetuse eest said paljud Aleuaadid tetrarhi ameti. Tessaalias jäi veel kauaks ajaks määravaks üksikute suguvõsade meelevaldne valitsemine.
Pugu
pisi|[[Part|Pardi pugu]] Pugu on mitme loomarühma (nt lindude) söögitoru laiend. Pugu ülesanne on talitleda toitumahutina ja lõhustada toitu.
Kanada kõrgeimate ehitiste loend
Siin loetletakse Kanada kõige kõrgemaid ehitisi.
Ukko-Pekka Luukkonen
Ukko-Pekka Luukkonen (sündinud 9. märtsil 1999 Espoos) on Soome jäähokimängija, kes mängib väravavahina NHL-i klubis Buffalo Sabres.
Ta alustas klubikarjääri Soome klubis HPK, mille meeskonnas debüteeris ta Soome kõrgliigas hooajal 2017/18.
2017. aastal valis Buffalo Sabres ta NHL-i draft'is 54. valikuna. 2018. aastal siirdus Luukkonen Põhja-Ameerikasse ja mängis ühe hooaja noorteliiga Ontario Hockey League'i (OHL) klubis Sudbury Wolves. OHL-is mängides pälvis ta liiga hooaja parima väravavahi auhinna ja hooaja parimale mängijale antava Red Tilson Trophy. Sabresiga sõlmis ta lepingu 2018. aasta juunis ning mängis hooajal 2018/19 ühe korra American Hockey League'is (AHL) Sabresi tütarklubis Rochester Americans. Hooajal 2019/20 mängis ta Rochester Americansile lisaks ECHL-i klubis Cincinnati Cyclones.
Hooaja 2020/21 esimeses pooles mängis ta Soome kõrgliigaklubis TPS. NHL-is debüteeris Luukkonen 23. aprillil 2021 mängus Boston Bruinsi vastu, keda võideti 6:4.
Maailma rahvaarv
pisi|Rahvaarvu kasvu prognoos Maailma rahvaarv näitab planeedil Maa elavate inimeste arvu. Vastavalt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Rahvastiku Fondile jõudis maailma rahvaarv 7 miljardini 31. oktoobril 2011 ning 15. novembril 2022 ületas rahvaarv 8 miljardi inimese piiri. Nii suur rahvaarv pakub kogu inimkonnale enneolematuid väljakutseid ja võimalusi ning sellega kaasneb tohutu jäätmete kogunemine ja looduse hävitamine uute elupaikade loomiseks.
Ameerika Ühendriikide Rahvaloenduse Büroo andmeil tõusis maailma rahvaarv 6,5 miljardini 2006. aasta 24. veebruaril ja oli 20. juuni 2019 seisuga 7,58 miljardit. ÜRO Rahvastiku Fondi andmete põhjal võib lugeda 1999. aasta 12. oktoobrit päevaks, mil Maa rahvaarv ületas 6 miljardi piiri. See toimus umbes 12 aastat hiljem, kui maakera populatsioon jõudis 5 miljardini aastal 1987 ja 6 aastat pärast seda, kui rahvaarv kasvas 5,5 miljardini aastal 1993. Kuna mõnede riikide, nagu näiteks Nigeeria, rahvaarv on olnud pikka aega täpselt teadmata, pole neid arvestatud, ning seetõttu esineb rahvaarvu määramisel palju vigu.
Teadlane Carl Haub arvutas välja, et viimase 2000 aasta jooksul on kokku sündinud arvatavasti rohkem kui 100 miljardit inimest.
Rahvastiku kasv
Rahvaarv suurenes märgatavalt, kui aastal 1700 sai hoo sisse tööstusrevolutsioon. Viimase 50 aasta jooksul on rahvastiku suurenemises näha märgatavat kasvu tänu meditsiini arengule ja oluliselt suurenenud põllumajanduslikule tootlikkusele, eriti 1960. aastate alguses Rohelise Revolutsiooni ajal. 2007. aastal prognoosis ÜRO rahvastikuosakond, et maailma rahvaarv ületab 10 miljardit tõenäoliselt aastal 2055. Tulevikus eeldatakse, et rahvaarv jõuab kord oma kasvu tippu ning seejärel hakkab langema – majanduslikel põhjustel, tervislike probleemide pärast, kui ka maa kurnatuse ja keskkonnaalaste ohtude tõttu. Ühe aruande kohaselt on väga tõenäoline, et maailma elanike arv lõpetab kasvamise enne 21. sajandi lõppu. Lisaks on olemas tõenäosus, et rahvaarv väheneb enne 2100. aastat. Rahvaarv on viimase 10–20 aasta jooksul juba vähenenud nii Ida-Euroopas, Balti riikides kui SRÜ riikides. Viimaste aastate jooksul on arengumaade populatsioonimustris märgata sündimuse järkjärgulist vähenemist ning ka surmade arvus on toimunud märgatav langus. Sellist muutust kõrgest sündimuse ja suremuse tasemetest nende madalate näitajateni nimetatakse demograafiliseks üleminekuks.
Hiina ühelapsepoliitika
Hiina Rahvavabariigis kehtestati ülerahvastatuse leevendamiseks 1979. aastal Ühe lapse poliitika, mis kehtis kuni 2015. aastani ja nägi ette, et naisel võib olla ainult üks laps. Juba ammu käivitati programmid abordi lihtsustamiseks ja rahastamiseks.
Täisväärtuslikuks ühiskonna liikmeks on hiinlaste seas mees, mis viis soovini oma lapsena näha ainult poisse ning tõi kaasa tüdruklaste hülgamise või isegi mõrva. Nii tekkis olukord, kus meessoost isikuid on rohkem, mis muudab hiljem nii partneri leidmise kui ka järglaste saamise raskemaks. Naiste vähesus on tekitanud illegaalse äriliigi, mis põhineb naiste sisseveol muudest riikidest ning pruutide varastamisel. Kuigi seoses ühelapsepoliitikaga on Hiina nautinud majanduskasvu, jõuab olukord varsti aga punkti, kus vanainimestel pole endal enam lapsi (võib juhtuda, et see ainus laps sureb enne neid), kes nende eest hoolitseksid. Seega jääb vanurite majanduslik ülalpidamine riigi kanda, mis on sunnitud kasutama enda ressursse; see omakorda ei mõju hästi majandusele.
Välislingid
Penduduk
Johannes Lukats
Johannes Lukats (27. november 1898 Krootuse vald – 6. aprill 1983 Võru) oli Eesti metsaülem.
Ta osales Vabadussõjas, oli 1925–1926 Iisaku, 1926–1940 Loobu ja 1942-1945 Ahja metsaülem.
Arreteeriti 1945, oli vangis ja asumisel kuni 1956. aastani, pärast vabanemist töötas 1957–1963 Võru Metsamajandis.
81. üksik aeromobiilne brigaad
81. üksik aeromobiilne brigaad (ukraina keeles 81-ша окрема аеромобільна бригада) on Ukraina dessantvägede väeüksus.
Ajalugu
81. üksik aeromobiilne brigaad formeeriti 2014. aastal. Brigaad hõivas 2022. aasta sügisel koostöös Serhi Kultšõtskõi nimelise pataljoniga varem Vene vägede käes olnud Lõmani.
Subsumeerimine
Subsumeerimine ehk subsumptsioon (ladina keeles subsumptio) on eluliste asjaolude võrdlemine õigusnormi abstraktse koosseisuga. Kui elulised asjaolud ja õigusnormis esitatud abstraktne faktiline koosseis on omavahel seotud, on võimalik teha ka lõplik järeldus selles õigusnormis määratud õigusliku tagajärje suhtes. Seega on subsumeerimine kui tegevus ehk protsess üks õiguse realiseerimise viise.
Subsumeerimise olemus
Subsumeerimise korral on tegemist justkui allapaigutamise ehk allutamisega: faktilised asjaolud allutatakse õigusnormi faktilisele koosseisule. See tähendab, et faktilised asjaolud allutatakse õigusnormi faktilisele koosseisule ehk elulistele asjaoludele, mille tõttu on midagi lubatud, keelatud või kästud. Seega, asjaolude allutamisega õigusnormile võrdleb õiguse rakendaja (riigiametnik või eraisik) omavahel õigusnormi eeldusi ja tõendatud faktilisi asjaolusid. Kui need faktilised asjaolud langevad kokku õigusnormi eeldustega ehk esineb nn juriidiline fakt, siis saab normi kohaldada ka konkreetse juhtumi suhtes.
Subsumeerimisel võib esineda kaks probleemi. Esiteks, ka suure tahte korral ei pruugita teada saada küllaldaselt vajalikku teavet, mille pinnalt tegelik lahendus leida. Teisalt on keeruline otsustada, kuidas tõlgendada normi, mille alla hakatakse fakte paigutama.
Subsumeerimine karistusõiguses
Karistusseadustiku jõustumisel võeti vastu otsus anda ka normatiivne ehk kindlaid norme ja juhiseid määrav lahendus. See lahendus puudutab tegevusetust, osavõttu, kuriteole kihutamise ehk õhutamise katset, aga ka seda, kui tegemist on kihutamise katse, kuriteo ettepanekuga nõustumise ja kuriteo kaastäideviimise kokkuleppega ning süüteokatsega.
Subsumeerimise juures on väga oluline tõlgendamine. Esmalt on vaja tõlgendamise teel teha selgeks üldise teokirjelduse sisu ning mõte. Teokirjelduse all peetakse silmas neid faktilisi asjaolusid, mis kirjeldavad tegelikkuses aset leidnud sündmust. Teokirjelduse sisu ja mõtte selgestegemiseks tuleb teokirjeldust kitsendada või teatud osas isegi mõtteliselt eraldada, et asjaolusid oleks parem lähendada seaduses sätestatud süüteokoosseisule. Selle tulemusena saadakse eelotsustus, mille paikapidavust kontrollitakse teise etapina teatavate üldistuste kaudu. Eesmärk on saada vastus küsimusele, kas üksikväiteid saab kohaldada juba uutele faktilistele asjaoludele või mitte.
Seega põhineb subsumeerimine pideval kahesuunalisel mõttekäigul, mille puhul peab tõlgendaja kogu aeg jälgima nii seadusi kui ka varasemate otsuste faktilisi tagajärgi. Sellist jälgimist ehk mõttelist pendeldamist nimetatakse ka hermeneutiliseks ringiks.
Näiteks võib tuua olukorra, kus A on jätnud oma adra põllu peale. Autoga mööda sõitev isik B võtab adra endale. Selleks, et otsustada, kas B on adra varastanud karistusseadustiku mõistes, tuleb esmalt vaadelda, mida tähendab äravõtmine karistusõiguses. Äravõtmine tähendab iseenesest senise valduse lõpetamist ning vastavalt sellele ka uue valduse kehtestamist. Valdus aga näitab seda, kelle käes on võim seda asja omada. Seejärel tuleb faktiliste asjaolude põhjal otsustada, kas A jätkas adra valitsemist ka peale seda, kui B oli adra endaga kaasa viinud.
Otsuse tegemisse võib kaasata ka varasemad kohtuotsused. Näiteks kui varem on leitud, et hulkuv kariloom on omaniku poolt tegelikult valitsetav ehk tema võimu all ning teise isiku poolt looma endale lauta viimine on senise valduse lõpetamine ja uue kehtestamine, siis tekib küsimus, kas seda saab kohaldada ka adra suhtes. Siinkohal tulebki kohtunikul teha otsus. Kui vastus on jaatav, siis on otsustatud paigutada konkreetsed faktilised asjaolud seaduses vastavate tunnuste alla, mille tulemusena on kohtunik otsustanud subsumeerida tegu vargusena.
Subsumeerimine haldusõiguses
Nagu ka karistusõiguses kasutatakse ka haldusõiguses subsumeerimist siis, kui on vaja faktilised asjaolud paigutada õigusliku aluse koosseisutunnuste ehk n-ö eelduste alla. Näiteks võib tuua olukorra, kus kõrtsi omanik laseb oma kõrtsis tegeleda kriminaalse tegevusega (eluline asjaolu), mille tulemusena kaotab asjakohase seaduse mõistes (faktiline koosseis) vajaliku usalduse, et tegeleda majandustegevusega. Seetõttu tuleb kõrtsi pidamiseks väljastatud tegevusluba tunnistada kehtetuks (õiguslik tagajärg).
Pál Schmitt
Pál Schmitt (sündinud 13. mail 1942 Budapestis) on Ungari poliitik ja endine vehkleja, kahekordne olümpiavõitja. Ta oli 6. augustist 2010 kuni 2. aprillini 2012 Ungari president.
Pál Schmitt võitis kuldmedali epee meeskonnavõistluses nii México olümpiamängudel 1968 kui ka Müncheni olümpiamängudel 1972. Pärast tippspordist loobumist töötas ta muu hulgas Rahvusvahelise Olümpiakomitee protokolliülemana ning aastatel 1983–1988 Ungari Olümpiakomitee peasekretärina ja alates 1990. aastast selle presidendina.
Seejärel oli ta Ungari suursaadik Šveitsis ja Hispaanias.
Aastal 2003 sai temast Fideszi aseesimees.
Aastatel 2004 ja 2009 valiti Pál Schmitt Euroopa Parlamendi liikmeks. Juulist 2009 kuni maini 2010 oli ta üks neljateistkümnest europarlamendi asepresidendist.
Alates 14. maist 2010 oli ta Ungari parlamendi esimees.
29. juunil 2010 valis parlament Pál Schmitti presidendiks. Ta pani ameti maha pärast seda, kui selgus, et suur osa tema doktoriväitekirjast on maha kirjutatud.