cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kotlandi mõis
Eksterjöör
Mõis säilitas ka 1844. aastal pilliroost täiskelpkatuse, vertikaalse ja ookerkollase puitlaudise ja ühe keskse mantelkorstna. Nii säilis hoolimata uue hoone suuremast mahust, siledapinnalisest välislaudisest, uhkest klassitsistlikust välisuksest ja eeskojast, kuueruudulistest akendest ja muudest klassitsistlikest eksterjööridetailidest ka välisilmes veel arhailise põlibalti mõisa iseloom. Kotlandi mõisa seinapalkide järgi otsustades on üsna pea pärast hoone ehitamist kaetud mõisa eksterjöör tänini säilinud püstlaudisega, karniisiga, piirdeliistude ja lõunaseina ukse ehisraamistusega. Restaureerimise käigus selgus, et kõik need detailid on kinnitatud samasuguste sepanaeltega, seinapalgid ei ole ilmastiku käes oluliselt parkunud ja mis põhiline – seinapalkide nurkade ja tappide immutamiseks kasutatud purpurpunane puutõrv oli säilinud tappidel sedavõrd hästi, et hoone ehitusajal paigaldatuna võis seinapalk halja palkseinana eksisteerida kõige tõenäolisemalt 1–2 aastat, kuni hoone palgid vajusid. Mõisa püstlaudiselt oli restaureerimise ajaks värv maha kulunud, kuid uuringutega tehti kindlaks, et püstlaudise värvina on kasutatud läbi aegade ainult ookerkollast värvi. Välislaudise 30 mm paksused laiad sepanaeltega kinnitatud mõisa ehitamise aegsed seinalauad olid restaureerimise ajaks 170 aastat vanad, kuid pärast korralikku puhastamist ja taas ookerkollase linaõlivärviga katmist katavad kolmest küljest mõisa seinu needsamad originaallauad ka pärast restaureerimist edasi. Hoonel on alati olnud pillirookatus ja nii jäi see ka pärast restaureerimist 2013. aastal. Hoone hari on valmistatud kahekihilisest veesoonega tõrvatud katuselaudisest. Selline hari on pisut pidulikum kui traditsioonilised taluehitistes pillirookatuste puhul kasutusel olevad harjamalgad ja olnud kasutusel paljudes mõisates. Tegemist polnud muidugi ainult uhkeldamisega – mõisaid ümbritsesid erinevalt loomapidamise tõttu vanasti üsna lagedal asuvatest talumajadest pea alati suuremad pargi- ja viljapuud ning pilliroost katuse korral katuseharja kaitsmine liigse orgaanilise külluse eest oli mõisates ka praktiline vajadus.
Rolando
Ta alustas klubikarjääri Belenenseses, mille meeskonnas debüteeris ta Portugali kõrgliigas hooajal 2004–05.
Kotlandi mõis
Hoone konstruktsioon
Mõisa peahoone sokkel on laotud paekivist lubimördil seguga, mille all on lisaks raudkividest taldmik. Mõisahoone palkseinad on 180 mm paksused (7-tollised), hoone nurgad on tapitud puhasnurgana kalasabatapi abil. Märkimisvääre on ka fakt, et välisseinapalgid langetati dendrokronoloogilise uuringu järgi metsast juba 1838–1839 ehk viis aastat enne nende kasutamist hoone ehitusel. Dendrokronoloogilise uuringu üheks eesmärgiks mõisahoone restaureerimise ajal oli välja selgitada mõisa seinapalkide vanus, sest toona ei olnud veel avastatud Riia arhiivist hoone ehitusprojektiga selgunud hoone ümberehitamise aeg. Hilisemad arhiiviandmed kinnitasid dendrokronoloogilise uuringu tulemusi, mitu aastat korralikult kuivatatud palkide kasutamine on toonaste hoonete pikaajalisuse saladus. Pikikülgedel on hooneid läbivate palkide jätkamiseks (akende all ja kohal) kasutatud hollandi kaldhammastappi. Seinapalgid on valdavalt kirvega tahutud, vaid üksikud palgid seintes on käsitsi saeraami peal saetud ja siis viimase 30–40 cm juures kistud. Siit saab järeldada, et mõisaehitusel oli käsitsi saeraamil saagimine juba kasutusel ja seinte ehituseks kasutati mitmes tehnikas ettevalmistatud palke. Vahelaed koosnevad 30x30 cm ristlõikega laetaladest, mis läbivad hoonet kogu laiuses. Vahelaetalade servadesse on raiutud vahelaeklompide toetamiseks sooned, klompide pesadesse asetamise sooned on jäetud hoone välisseina äärde. Laetalad ulatuvad mõnevõrra konsoolselt üle välisseina palkide, vahelae taladesse kinnituvad kabitapi abil sarikad. Vahelaetalad on dendrouuringu alusel vaheldumisi nii kuuse- kui männipuust ja on langetatud vahemikus 1837–1839. Katusekonstruktsioon koosneb ümarsarikatest, neid ühendavatest pennidest ja kelba juhtsarikatest, mida toetavad laetaladele toetatud kaldtoed. Katusekonstruktsioonid on kõik üheaegsed, siin ei ole nähtavad materjali sekundaarkasutused.
Rolando
2018. aasta aprillis sõlmis ta lepingu Portugali suurklubiga Porto. Ta tuli Portoga kolm korda Portugali meistriks ja võitis hooajal 2010–11 UEFA Euroopa Liiga.
Kotlandi mõis
Interjöör
Mõisa eluhoone interjöör on säilinud väga hästi. Tänu mõisa ehitusprojektile ja arhiivis säilinud materjalidele on teada tubade esialgne funktsioon. Mõisa siseuksed on hoone ehitusaegsed ja säilinud koos mitmete detailidega (lukud, hinged, käepidemed). Väiksemate ruumide ehitusaegsed uksed on kõik ühe kujundusega – lihtsa profiiliga kahe peeliga tahveluksed, esindusruumidel on aga sarnaste profiilidega uhked tiibuksed. Säilinud ka uste kannelleeritud piirdeliistud. Ühe malli järgi on valmistatud ka uste hinged, lukud ja käepidemed. Kahel uksel võib kohata barokseid detaile (oinapeahinged) ja võivad olla sekundaarse kasutusega (viide uuring). Viimistlusuuringute käigus välja tulnud misa saalide trafarettmaalingutest õnnestus säilitada ühes saalis väike fragment originaalist, mis puhastati ja kinnitati. Trafarettmaalingud on klassikalise stiilile omased antiikmotiividega vahemerelise taimeornamentikaga jms. Ülejäänud seintele kanti originaalmustrite koopiad originaaltoonidega. Professionaalse töö tegid ära Tartu Restauraator OÜ meistrid Kristiina Ribelus ja Pille Vilgota. Kõik mõisasaalid oli peedelvõlgidega krohvitud siledad ja puhaste seinapindadega. Seinte originaalvärviks oli klassitsismi klassikana roosa värv, mis on tänini säilitatud suurel mõisasaalil. Mõisa põrandaliistud on Saaremaa mõisatele omase profiiliga madalad ja paksud. Peaukse eeskojas on kahevärvilise ruudustikuga kahvelplaate imiteeriv laudpõrand, mis on ka Eestimaa provintsimõisate kasutatud säästuvõte esinduslikkuse suurendamiseks. Mõisate saalide on väga laiade laudadega põrand, mis suures mõisasaalis on säilinud originaalsena. Mõisas on kaks ahju ja üks kaminahi.
Waseca maakond
Rahvastik
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Rolando
2013. aasta jaanuaris läks ta Portost laenule Itaalia kõrgliigaklubisse Napoli. Hooajal 2013–2014 mängis Itaalia kõrgliigas laenul Milano Interis. Hiljem ta Porto meeskonda enam ei pääsenudki ning hooajal 2014–15 teises pooles laenul Belgia kõrgliigaklubis Anderlecht.
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi Mälestuse Jäädvustamise Selts
Friedrich Reinhold Kreutzwaldi Mälestuse Jäädvustamise Selts oli 1920. ja 1930. aastatel tegutsenud Eesti selts, mille eesmärk oli osta Kreutzwaldi maja ja see muuta muuseumiks ning rajada Võrru tema monument. Monument valmis 1926 (Friedrich Reinhold Kreutzwaldi monument) ja ostetud maja muudeti muuseumiks 1941 (Kreutzwaldi Memoriaalmuuseum).
Selts asutati 1923 Johannes Käisi ja Jakob Tedre eestvedamisel.
Kotlandi mõis
Mõisa kõrvalhooned ja park
Mõisa kõrvalhooned on olnud läbi ajaloo mõne erandiga puidust. Mõisa kivist rehehoone ehitati vana mahapõlenud rehehoone asemel 1859. aastal, selle arhitektiks oli keegi Friedrich Sahrader. Mõisapargis on veel ühe väiksema kivihoone varemed, mille all on väidetavalt keldriruumid ja mis olevat olnud mõisa paargu ja hiljem ka väike viinaköök (Mihkel Puusepp: mõisate invertariseerimine, Vello Puusepa meenutused). pisi|Kotlandi mõisa 1859. aasta rehehoone arhitektuurne joonis
Rolando
2020. aasta veebruaris naasis Rolando Portugali kõrgliigasse, sõlmides lepingu Bragaga.
Kotlandi mõis
Mõisa kõrvalhooned ja park
Mõisa park-hoov on ligikaudu ühe hektari suurune ja seda ümbritseb 600 meetri pikkune kiviaed. Mõisahoovis on olnud läbi aegade viljapuu- ja juurviljaaed, mõisa kiviaia tänakut on ääristanud puudeallee. Tänini on säilinud mõisa tegutsemisajast üks harilik pärn (Tilia cordata) ja introdutseeritud liigina must pappel (Populus nigra). Mõisapargis kasvab lisaks neile kadaka-, tamme-, saare-, kase-, vahtra-, haava-, kuuse-, jalaka- ja künnapuid ning hõberemmelgas, viljapuudest õuna-, pirni- ja kreegipuud ning ka sireli- ja sarapuupõõsaid.
Seisukord ja kasutamine
Kotlandi mõis restaureeriti aastatel 2012–2015 ja on väga heas seisukorras. Hoonet kasutatakse puhkemaja- ja büroohotellina.
Rolando
Portugali jalgpallikoondises debüteeris Rolando 11. veebruaril 2009 sõprusmängus Soome vastu. Ta kuulus Portugali koondisse 2010. aasta maailmameistrivõistlustel ja 2012. aasta Euroopa meistrivõistlustel.
Black Velvet (ansambel)
Black Velvet on Eesti ansambel, mille moodustasid Lauri Liiv (laul), Sven Lõhmus (klahvpillid) ja Sulev Lõhmus (löökriistad). Ansambli ilmselt tuntuim laul on olnud "17", mis osutus 1997. aastal Raadio 2 Aastahiti populaarseimaks Eesti lauluks.
Bakeri maakond (Oregon)
pisi|Asend Oregoni osariigis pisi|Bakeri maakonna kohtumaja Baker Citys Bakeri maakond (Baker County) on maakond USA-s Oregoni osariigis. Geograafilised koordinaadid on
Maakonna halduskeskus on Baker City.
Maakonna pindala on 7998 km², millest 52 km² moodustab veepindala.
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 16 134. Aastal 2000 oli elanike arv 16 741.
Ajalugu
Bakeri maakond moodustati 22. septembril 1862. Maakond on nime saanud Oregonist pärit senaatori Edward Dickinson Bakeri järgi.
Nupuklubi
Nupuklubi (varasema nimega Lasnamäe Male-Kabeklubi) on kabe ja malega tegelev spordiklubi Tallinnas.
Klubi asutati 28. märtsil 1984.
Klubi on Eesti Kabeliidu liige.
Raba-põdrasamblik
Raba-põdrasamblik (Cladina stygia (Fr.) Ahti; varem Cladonia stygia) on liik samblikke põdrasambliku perekonnast.
Raba-põdrasamblik on hall põõsasjas rabades maapinnal kasvav samblik.
Eestis kasvab arvatavasti vaid rabades.
Choctaw' maakond (Alabama)
Choctaw' maakond (Choctaw County) on maakond Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis.
Maakonna halduskeskus on Butler.
Ajalugu
Maakond moodustati 1847. aastal ja sai nime tšokto indiaanlaste järgi.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 13 859.
Nieporęt
Nieporęt on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Legionowo maakonnas, Nieporęti valla halduskeskus.
Nieporęt asub Narewi jõele rajatud Zegrze veehoidla kaldal, Varssavi kesklinnast umbes 23 km põhjas.
Nieporęt sai linnaõigused 1484. aastal, kuid kaotas need 18. sajandil.
Clarke'i maakond (Alabama)
Clarke'i maakond (Clarke County) on maakond Ameerika Ühendriikides Alabama osariigis.
Maakonna halduskeskus on Grove Hill.
Ajalugu
Maakond moodustati 1812. aastal.
Berg (Kandla)
Berg (saksa keeles Berg a. d. H. Kandel, ′Berg Kandla kojast′, eristamaks neid teistest Bergi-nimelistest suguvõsadest) on Eestimaa, Liivimaa ja Saaremaa aadlisuguvõsa.
Ajalugu
Esimene kindel suguvõsa esindaja oli Gert von dem Berge.
1745 kanti suguvõsa Eestimaa rüütelkonna aadlimatriklisse ja nad on kantud ka Saaremaa ja Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse.
Watonwani maakond
Watonwani maakond (Watonwan County) on maakond Ameerika Ühendriikides Minnesota osariigis.
Ajalugu
Maakond moodustati 1860. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 11 211.
Arvestuslik rahvaarvu muutus (1. juuli seisuga) :
Heinz Hoffmann
pisi|Heinz Hoffmann 1982. aastal Heinz Hoffmann, õieti Karl-Heinz Hoffmann (28. november 1910 Mannheim – 2. detsember 1985 Strausberg) oli Saksa DV sõjaväelane ja riigitegelane.
Elulugu
Pärit töölisperekonnast. Ta õppis masinalukksepaks ja töötas sel erialal. 1930. aastal astus ta Saksamaa Kommunistlikku Parteisse. Alates 1933. aastast osales ta vastupanuliikumises. 1935. aastal emigreerus Hoffmann Nõukogude Liitu, kus õppis Rahvusvahelises Lenini koolis. 1937–1938 võttis ta rahvusvaheliste brigaadide koosseisus osa Hispaania kodusõjast. Haavatasaamise järel oli ta 1938–1939 Prantsusmaal interneeritud. 1939. aasta aprillis õnnestus tal Nõukogude Liitu tagasi sõita. 1946. aastal pöördus tagasi Saksamaale, kus oli Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee töötaja. 1947–1949 oli Heinz Hoffmann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Berliini piirkonna sekretärina. 1949–1950 töötas ta Saksa Siseasjade Valitsuses asejuhataja ja osakonnajuhatajana. 1950–1955 oli Hoffmann Saksa DV siseministri asetäitja. Alates 1950. aastast oli ta Rahvakoja (parlamendi) saadik. 1952. aastal sai ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks. 1955–1957 õppis ta Moskvas Kindralstaabi Akadeemias. 1957. aastal sai ta Saksa DV kaitseministri asetäitjaks ja 1958. aastal lisaks ka Saksa DV Rahvaarmee Kindralstaabi juhatajaks. 1959. aastal anti talle kindraloobersti auaste ja 1961. aastal armeekindrali auaste. ,
14. juulist 1960 kuni surmani 2. detsembril 1985 oli Heinz Hoffmann Saksa DV kaitseminister.
1973. aasta oktoobris sai Heinz Hoffmann Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks.
Redlining
Nimetus tuleb Majaomanike Laenude Korporatsiooni (Home Owners' Loan Corporation) 1930. aastate linnade kaartidelt "residential security maps", millel erinevad linnaosad olid värvitud. Uuemad linnaosad, mida peeti väga ihaldusväärseks majalaenude andmiseks ("Highly Desirable") olid värvitud roheliseks, need olid tavalised jõukad äärelinnad. Teiseks tulid siniseks värvitud "Still Desirable" linnaosad, siis kollaseks värvitud "Declining" ja viimasena punaseks värvitud linnaosad, millele laenude andmist peeti riskantseks. Need olid tavaliselt vanemad linnaosad linnakeskuste lähedal, kuigi on arvatud, et 85% nende linnaosade elanikest olid valged, paiknesid nendes linnaosades enamus afroameeriklaste majapidamisi. Samas roheliseks ja siniseks värvitud alades olid tihti lepingud (covenant), millega ei lubatud sinna afroameeriklasi, kui mitte ka teisi vähemusi. Ajavahemikus 1945–1959 anti afroameeriklastele alla 2 protsendi kõigist riiklikult kindlustatud majalaenudest.
Karniszyn
Karniszyn on küla Poolas Masoovia vojevoodkonnas Żuromini maakonnas Bieżuńi vallas. Karniszyn asub Bieżuńist umbes 2 km kirdes, Żurominist ligikaudu 10 km lõunas.
Karniszyn sai linnaõigused 1519. aastal, kuid kaotas need enne 1662. aastat.
Kristus (film 1914)
"Kristus" on Giuseppe de Liguoro poolt Itaalias 1914. aastal loodud tummfilm. Filmi võtted toimusid Latina provintsis Coris.
Nõmme-Harku terviserada
Nõmme-Harku terviserada on 15 kilomeetri pikkune valgustatud terviserada, kus saab suusatada, joosta, sõita jalgrattaga ja harrastada kepikõndi.
Tänapäev
Nõmme Spordikeskus haldab Nõmme ja Harku parkmetsas liikumisradu, mis on kasutusel aastaringselt. Seni on välja ehitatud 1, 2, 3, 5 ja 15 km pikkused rajad, mis on märgistatud ja valgustatud. Nõmme parkmetsa liikumisrajad on ühendatud Harku metsa liikumisradadega turvalise tunneli kaudu. Talvel kaetakse Mustamäe nõlvadel asuvad rajad vajadusel kunstlumega, mille tegemiseks on keskusel tänapäevane lumemasin; radu hooldatakse regulaarselt rajatraktoriga. Harku ringil toimuvad regulaarselt jooksuvõistlused, neist tuntuim on kaks korda aastas Sweco Projekt AS-i ja Nõmme LOV koostöös korraldatav Rabajooks, millel lööb aprillis ja oktoobris kaasa paar tuhat spordisõpra.
2009. aasta seisuga on Nõmme-Harku terviserajad Eesti pikimad valgustatud terviserajad.
Kaitsmine
2012. aastal korraldas Nõmme Tee Selts küsitluse, kus küsiti, kas Harku parkmets tuleks kaitse alla võtta, kuna seda ohustab raie. 118 vastanust
Versailles' Saint-Quentin-en-Yvelinesi Ülikool
Versailles' Saint-Quentin-en-Yvelinesi Ülikool on ülikool, mis asub Versailles' linnas Yvelinesi departemangus Prantsusmaal.
Ülikool on asutatud aastal 1991.
UVSQ-s töötab ligi 1000 õppejõudu ning õpib üle 20 000 tudengi.
Šablõkino rajoon
Šablõkino rajoon (vene keeles Шаблыкинский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti lääneosas. Rajooni keskus on Šablõkino alev.
Rajoon piirneb kirdes Hotõnetsi rajooni, idas Uritski rajooni, kagus Soskovo rajooni, lõunas Dmitrovski rajooni ning läänes Brjanski oblastiga (Brassovo, Navlja ja Karatševi rajooniga).
Rajooni pindala on 847,53 km². Elanike arv oli 2012. aastal 7674, 2009. aastal 7900 ja 2002. aastal 9588.
Šablõkino rajoonis on 128 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Šablõkino alevi) ja seitsme külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Navlja, Vodotša ja Tson.
Laineplaat (optika)
Laineplaat on optiline element, mis lahutab mõtteliselt valguse kaheks risttasandis lineaarselt polariseeritud komponendiks, tekitab nende vahel faasivahe ning seejärel ühendab need.
Kaks kõige levinumat laineplaaditüüpi on pool- ja veerandlaineplaat, aga kasutatakse ka täislaineplaati. Üldjuhul on laineplaadist väljuv valgus elliptiliselt polariseeritud. Erijuhtudel võib valgus olla kas lineaarselt polariseeritud või ringpolariseeritud.
Laineplaat valmistatakse kakskikmurdvast materjalist (näiteks kvartsklaasist või vilgukivist) ning laineplaaditüüp sõltub mitmest tegurist, näiteks plaadi paksusest, materjali murdumisnäitajast ning langeva valguse lainepikkusest. Tänu loetletud omadustele on võimalik tekitada faasinihe kahe komponendi vahel, mis põhjustab valguse polarisatsioonioleku muutuse.
Tööpõhimõte
Laineplaadi töö põhineb kaksikmurdumisel. Laineplaat valmistatakse kaksimurdvast materjalist, millest on lõigatud tasaparalleelsete külgedega plaat või nn optiline aken nii, et kristalli optiline telg oleks paralleelne plaadi tasapinnaga (vaatleme üheteljelist kristalli). See lahutab mõtteliselt valguse kaheks risttasandist lineaarselt polariseeritud laineks: e- ja o-laineks. E-laineks nimetatakse lainet, milles elektriväli võngub ehk on polariseeritud risti kristalli optilise telje (e-telje) sihiga, kusjuures murdumisnäitaja on n_e. O-laineks nimetatakse lainet, mis on polariseeritud paralleelselt kristalli optilise telje (o-telje) sihiga, kusjuures murdumisnäitaja on n_o. Kuigi need eri polarisatsiooniga lained levivad ühes ja samas kristallis, samas suunas, on nende kiirused erinevad: ja. Plaadi paksusega d läbimisel tekib optiline käiguvahe ning faasivahe, kus \lambda_0 on lainepikkus vaakumis.
Veerandlaineplaat
Laineplaati, mis tekitab e- ja o-laine vahele faasivahe ning optilise käiguvahe, nimetatakse veerandlaineplaadiks. Kui lineaarselt polariseeritud valgus, mille e- ja o-komponentide amplituudid on võrdsed, langeb veerandlaineplaadile, siis 90^\circ faasinihe muudab valguse ringpolariseerituks. Kui amplituudid ei ole võrdsed, väljub plaadist elliptiliselt polariseritud valgus.
Poollaineplaat
Laineplaati, mis tekitab e- ja o-laine vahele faasivahe \delta=\pi ning optilise käiguvahe, nimetatakse poollaineplaadiks. Kui polariseeritud valgus läbib poollaineplaati, siis 180^\circ faasinihe muudab väljunud valguse ristuvas sihis polariseerituks.
Täislaineplaat
Laineplaati, mis tekitab e- ja o-laine vahele faasivahe \delta=2\pi ning optilise käiguvahe, nimetatakse täislaineplaadiks. Sõltumata langeva valguse polarisatsioonitasandist on täislaineplaadist väljunud valgus alati lineaarselt polariseeritud.
Visagals
Visagals on küla (skrajciems ehk hajaküla) Lätis Madona piirkonnas Indrāni vallas.
Laineplaat (optika)
Rakendus optilise isolaatori näitel
Laineplaate kasutatakse valguse polarisatsioonitasandi muutmiseks. Näiteks kui lineaarselt polariseeritud valgus läbib veerandlaineplaati, siis komponentide võrdsete amplituudide korral on tulemuseks ringpolariseeritud valgus. Toimub ka vastupidine protsess: kui ringpolariseeritud valgus läbib veerandlaineplaati, on tulemuseks lineaarselt polariseeritud valgus. Seda nähtust kasutatakse ära optilises isolaatoris. Lineaarselt polariseeritud valgus läbib veerandlaineplaadi, mis tõttu on valgus ringpolariseeritud. Seejärel valgus peegeldub ning läbib uuesti sama veerandlaineplaadi, mistõttu on valgus uuesti lineaarselt polariseeritud, aga võrreldes algsega vastassuunas. Vastassuunas lineaarselt polariseeritud valgus polarisaatorit ei läbi.
Visagals
Visagals asub valla lõunaosas Aiviekste jõe kaldal. Seal asub Ezerkalnsi bussipeatus. Aastail 2007–2021 kuulus küla Lubāna piirkonda.
Külas kasvav vaher ümbermõõduga 4,07 ja kõrgusega 17,7 meetrit, pärn ümbermõõduga 3,62 meetrit ning kõrgusega 12,3 meetrit, ja Visagalsi kalmistu elupuu ümbermõõduga 1,92 meetrit on looduskaitse all.
Külas asuvad Visagalsi ehk Brākaļi linnamägi on muinsusmälestisena riikliku kaitse all. Kohaliku kaitse all on Karātavu kalnsi karistuspaik ja hiiepaik Kirikumägi.
Visagalsi kalmistule on maetud Oskars Kalpaks.
Aastal 2008 oli külas 32 elanikku.
pisi|tühi|Oskars Kalpaksi hauatähis Visagalsi kalmistul
Birjussinsk
Birjussinsk (vene keeles Бирюсинск) on linn Venemaal Irkutski oblastis Taišeti rajoonis. Birjussink asub Birjussa jõe ääres, Taišetst ligikaudu 12 km lääneloodes.
Linna läbib Siberi raudtee.
Asula tekkis 1897. aastal seoses Siberi raudtee ehitamisega. Birjussinsk sai aleviks 1935. aastal ja linnaks 1967. aastal.
Üksiktermin
Üksiktermin (inglise keeles singular term, saksa keeles singulärer Term, ka Nominator ladinakeelsest sõnast nominare, nimetama, saksa keeles benennen), ka pärisnimi (inglise keeles proper name, saksa keeles Eigenname) on keelefilosoofias ja predikaatloogikas väljend (Ausdruck), mis tähistab (bezeichnet) täpselt ühte objekti (Gegenstand). Nii tähistab näiteks väljend "1" täpselt ühte eset, arvu 1.
Erinevalt üksikterminist on mõiste 'üldtermin' (genereller Term) predikaat, sõna, mis vastab mõistele, mille alla kuuluvad paljud esemed või ka mitte ükski ese. Näiteks üldterminiga 'inimene' tähistatakse paljusid inimesi.
Traditsioonilises, keeleteaduslikus mõttes tähistab pärisnimi (Eigenname) ehk nimi (Name) ühest küljest mitte alati ainult eset (näiteks Mölder või Meier), ta on niisiis ühest küljest liiga lai. Teisalt on ta aga liiga kitsas, kuna ei sisalda kõiki üksiktermineid nagu näiteks määravad kirjeldused (Kennzeichnung).
Loogikas ongi seetõttu võetud kasutusele uudissõna üksiktermin (singulärer Term), mis piiratud, tehnilises tähenduses vastab mõistele 'pärisnimi' (Eigenname).
Näited
Lauses "Peeter on õnnelik" on "Peeter" üksikternmin (pärisnimi), millele vastab ese, Peeter ise, millele predikaadi "on õnnelik" kaudu vastab omadus "õnnelik".
Üksiktermin võib esineda erineval kujul:
Kõigile neile väljenditele on ühine, et nad tähistavad täpselt ühte eset (Gegenstand), olgu selleks siis konkreetne inimene, toolid või abstraktsioonid nagu klassid. (Määravate kirjelduste (Kennzeichnung) puhul ei ole ühemõttelisuse tingimus küll alati täidetud.)
Ajalugu
Üldterminite (generelle Term) ja üksikterminite vahel tehti vahet juba traditsioonilises loogikas, kuigi seal oli selle tähtsus vähene, kuna näiteks üksikuid indiviide puudutavates süllogistlikes väljendustes käsitleti neid kui üldisi väljendusi (Allaussage) (näiteks lauset "Sokrates on inimene" käsitleti kui "kõik kreeklased on inimesed").
Moodsa loogika rajaja Gottlob Frege tegi oma artiklis "Funktsioon ja mõiste" (Funktion und Begriff) vahet "küllastatud" (gesättigten) ja "küllastamata" (ungesättigten) väljendustel. Pärisnimed olid tema jaoks küllastatud. Kui näiteks lausest "Peeter on õnnelik" eemaldada üksiktermin (pärisnimi) 'Peeter', on tulemuseks küllastamata väljend "... on õnnelik", mis Frege järgi tähistab mõiste (Begriff) ning mida tänapäevases terminoloogias nimetatakse predikaadiks.
Küllastatud väljenditel ehk üksikterminitel on Frege meelest alati denotaat (Denotat), st ese, mida need tähistavad. Et ka terved väljendid oleksid küllastatud, peavad nad tähistama eset, ehk Frege meelest omama tõeväärtust (Wahrheitswert).
Lisaks denotaadile on pärisnimedel Frege jaoks ka tähendus (Sinn), mida ta identifitseeris "eseme antuse liigiga" (Art des Gegebenseins des Gegenstands). Nii näiteks on arv "3" väljendis "2+1" antud teisiti kui väljendis "4-1".
Seevastu Rudolf Carnap paneb üksikterminid individuaalmõistete (Individualbegriff) intentsiooni arvele.
Formaalse loogika edasiarendamine, eriti David Hilberti poolt, tõi kaasa küllastatud ja küllastamata mõistete erinevuse osalise kadumise ja funktsionaalsete rollidega terminite identifitseerimise formaalarvutuses (formaler Kalkül) (vaata ka formaalne grammatika (Formale Grammatik).
Küsimus, kuidas pärisnimede tähendus on fikseeritud ning kuidas tagada, et nad viitaksid täpselt ühele esemele, on tänapäeva keelefilosoofia teemaks eriti sellistel autoritel nagu Donald Davidson, Ruth Barcan Marcus või Saul Kripke (eriti tema teoses "Nimi ja paratamatus" (Name und Notwendigkeit).
Mathias Giezing
Mathias Giezing (1664–1710) oli Rootsi sõjaväelane, kes osales Põhjasõjas ning juhatas Saaremaa maatragunieskadroni.
Elulugu
Mathias Giezing (mõnes allikas ka Giging) sündis 1664. aastal Liivimaal.
1679. aastal oli ta musketär Campenhauseni jalaväerügemendis. 1681. aastal oli ta kapral von der Pahleni ratsarügemendis. 1685. aastal sai ta Riia kubernerirügemendis lipnikuks ning 1695. aastal leitnandiks.
1700. aastal sai Giezing kapteniks Saaremaa maatragunirügemendis (ka tema sugulane oli seal kapten), mille ülemaks oli sel ajal Jakob von Kaulbars. 1702. aastal sai ta majoriks.
Mathias Giezing suri piiramise ajal 20. mail 1710 katku.
Isiklik elu
Mathias Giezing abiellus Eva von Schwengelmiga.
Roostevöö
Roostevöö (inglise k Rust Belt) on piirkond Ameerika Ühendriikide Kesk-Lääne- ja kirdeosariikide tööstuspiirkondades (Upstate New York, Pennsylvania), kus alates 1970.–1980. aastatest on tööstussektor alla käinud. USA majanduses oli tööstussektori osakaal suurim aastal 1953, peale seda on see ainult alla käinud, mõned piirkonnad ei ole sellest suutnud taastuda.
Roostevööle on omane deindustrialiseerumine, majanduslangus, elanike arvu langus ja linnade allakäik, tihti ka suur eeslinnastumine. Tihti on toimunud nn white flight ehk valgete äralend, kui valged on kolinud eeslinnadesse ja maha on jäänud peamiselt vaesunud afroameeriklased (näiteks Detroiti elanikest olid 1950. aasta rahvaloenduse järgi 83,6% valged ja 16,2% mustanahalised, 1970. aastal 55,5% valged ja 43,7% mustanahalised ning 2010. aastal juba 10,6% valged ja 82,7% mustanahalised). Ka näiteks St. Louise eeslinna East St. Louise elanikest olid 2010. aastal 97,67% afroameeriklased.
1950., 1960. ja 1970. aasta USA rahvaloendustel olid mitmed Roostevöö suurlinnad elanike arvult USA suurimad, kuid järgnevatel kümnenditel on kaotanud palju oma endisest elanike arvust, tihti rohkem kui poole: Samas on alla käinud ka paljud väiksemad ja keskmised linnad ja äärelinnad:
Kadrina Katariina kogudus
EELK Kadrina Katariina kogudus on luterlik kogudus Kadrinas.
Kogudus kuulub Viru praostkonda, varem kuulus Järva praostkonda.
Koguduse õpetaja on Meelis-Lauri Erikson, organist Külli Erikson. Juhatuse esimees on Jaanus Reisner.
Jumalateenistused on igal pühapäeval algusega kell 11 Kadrina Katariina kirikus.
Kadrina kiriku nimi- ja koguduse kaitsepühak on püha Aleksandria Katariina.
Kirikuõpetajad
thumb|Kadrina Katariina koguduse õpetaja [[Gustav Johannes Beermanni kavandatud Kadrina kalmistul asuv Vabadussõja mälestussammas]] pisi|Illar Hallaste 1988. aastal Kadrina kogudust teeninud kirikuõpetajad:
Larne
260px|pisi|Aerofoto Larne (iiri keeles Latharna) on Põhja-Iiri sadamalinn, mis asub Antrimi maakonna idarannikul. Linnas elab alla paarikümne tuande elaniku.
Superliga (Serbia)
SuperLiga on Serbia jalgpalli kõrgeim liiga. Liigas mängib 16 klubi.
Liiga on loodud 2006. aastal, asendades Serbia ja Montenegro kõrgliiga.
Hotõnetsi rajoon
Hotõnetsi rajoon (vene keeles Хотынецкий район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Hotõnetsi alev.
Superliga (Serbia)
Kõik meistritiitlid on jagunenud kahe klubi, Crvena zvezda ja Partizani vahel. Crvena zvezda on võitnud üheksa korda ja Partizan kaheksa korda.
Hotõnetsi rajoon
Rajoon piirneb põhjas Kaluga oblasti Hvastovitši rajooniga, kirdes Znamenskoje rajooniga, kagus Uritski rajooniga, edelas Šablõkino rajooniga ja läänes Brjanski oblasti Karatševi rajooniga.
Superliga (Serbia)
UEFA koefitsiendi järgi oli Serbia liiga perioodil 2018–2023 Euroopa jalgpalli kõrgliigade seas tugevuselt 11. kohal. Sellega on see kõige tugevam jalgpalliliiga Balkani poolsaarel.
Hotõnetsi rajoon
Rajooni pindala on 791,3 km². Elanike arv oli 2012. aastal 9922, 2009. aastal 11 851 ja 2002. aastal 12 098.
Superliga (Serbia)
Klubid
Hooajal 2023–24 mängivad liigas järgmised klubid:
Hotõnetsi rajoon
Hotõnetsi rajoonis on 128 asulat, mis kuuluvad ühe linnaasunduse (Hotõnetsi alevi) ja kaheksa külaasunduse koosseisu.
Rajooni tähtsamad jõed on Võtebet, Lubna, Obelna, Orlik, Radovištši ja Tson.
Kähri mõis
Kähri mõis (saksa keeles Heimadra) oli riigimõis Põlva kihelkonnas Võrumaal.
Antiochos VI Dionysos
Antiochos VI Dionysos Theos Epiphanes (kreeka keeles Αντίοχος Στ' Διόνυσος, ′Dionysos′, kreeka jumal, ὁ Θεός, ′jumal′, ja ὁ Ἐπιφανής, ′jumala kehastus′) (u 148 − u 140 eKr) oli Seleukiidide soost kuningas (145−140 eKr), nominaalne valitseja.
Elulugu
Ta oli kuningas Alexandros I Balase (suri 146 eKr) ja tema abikaasa, Egiptuse printsessi Kleopatra Thea (u 164−121 eKr) poeg. Antiochose tõstis 145. aastal eKr troonile Süüria väepealik Diodotos Tryphon, kes ilmus poisslapsega Araabiast Apameiasse. Siis ründas Tryphon Antiookiat, mis alistus peagi, ja Antiochos marssis võidukalt linna. 143. või 142. aasta paiku anti teada, et Antiochos oli saanud kõhuhaiguse, mis vajas operatsiooni. Noor kuningas surigi operatsiooni käigus. Teistel andmetel oli tema surma eest vastutav patroon Tryphon.
Aino-Kaisa Pekonen
Aino-Kaisa Ilona Pekonen (neiuna Hirviniemi; sündinud 24. jaanuaril 1979 Riihimäel) on Soome poliitik, ta kuulub erakonda Vasakliit. Ta on 6. juunist 2019 Soome sotsiaal- ja tervishoiuminister (Antti Rinne valitsuses).
Ta sündis aastal 1979 Riihimäel. Ta lõpetas aastal 2000 Hyvinkääl hooldustöötaja koolituse. Seejärel töötas ta hooldustöötajana.
6. juunist 2019 on ta Soome sotsiaal- ja tervishoiuminister Antti Rinne valitsuses.
Isiklikku
Tema isa Rauli Hirviniemi ja ema Erja Hirviniemi on olnud Riihimäe linnavolikogu liikmed vasakliidu fraktsioonis. Tema vend Aku Hirviniemi on näitleja. Ta on 2003. aastast abielus Henri Pekoneniga, neil on kolm poega.
Znamenskoje rajoon (Orjoli oblast)
Znamenskoje rajoon (vene keeles Знаменский район) on 2. järgu haldusüksus (munitsipaalrajoon) Venemaal Orjoli oblasti loodeosas. Rajooni keskus on Znamenskoje küla.
Rajoon piirneb idas Bolhovi rajooniga, kagus Orjoli rajooniga, lõunas Uritski rajooniga, edelas Hotõnetsi rajooniga ja loodes Kaluga oblastiga.
Karksi Peetri kogudus
EELK Karksi Peetri kogudus on luterlik kogudus Karksi-Nuias.
Znamenskoje rajoon (Orjoli oblast)
Rajooni pindala on 817,1 km². Elanike arv oli 2012. aastal 4894, 2009. aastal 5940 ja 2002. aastal 6458.
Karksi Peetri kogudus
Kogudus kuulub Viljandi praostkonda.
Znamenskoje rajoon (Orjoli oblast)
Znamenskoje rajoonis on 94 asulat, mis kuuluvad seitsme külaasunduse koosseisu.
Karksi Peetri kogudus
Koguduse hooldajaõpetaja on Allan Praats, organist Tiia Parmo. Juhatuse esimees on Raimond Vaher.
Znamenskoje rajoon (Orjoli oblast)
Rajooni tähtsamad jõed on Ngur ja Võtebet.
Brisbane Roar FC
Brisbane Roar Football Club on Austraalia jalgpalliklubi, mis tegutseb Queenslandi osariigis Brisbane'is. See mängib Austraalia kõrgliigas A-League.
Karksi Peetri kogudus
Jumalateenistused on iga kuu esimesel ja kolmandal pühapäeval algusega kell 14.00 ja kiriklikel pühadel Karksi Peetri kirikus.
Brisbane Roar FC
Klubi on asutatud 1957. aastal. Algselt kandis see nime Hollandia-Inala. Hiljem on klubi olnud tuntud veel nimede all Brisbane Lions ja Queensland Roar. Praeguse nime sai klubi hooajal 2009–10.
Brisbane Roar on tulnud kahel korral A-League'i põhihooaja meistriks ja kolmel korral A-League'i finaalseeria võitjaks. Hooaegadel 2010–11 ja 2013–14 võideti nii põhihooaeg kui ka finaaliseeria. 2010. aasta septembrist kuni 2011. aasta detsembrini püsis Brisbane Roar Austraalia kõrgliigas kaotuseta 36 mängu järjest, mis on liiga rekord.
Klubi kodustaadion on Dolphin Oval, mis mahutab 11 500 pealtvaatajat.
Praegune koosseis
''Seisuga 10. detsember 2020''
Třebenice
Třebenice (saksa keeles Trebnitz) on linn Tšehhis Ústí maakonnas Litoměřice ringkonnas. Linn asub Modla jõe kaldal merepinnast 228 meetri kõrgusel. Linna lähistel paikneb Košťáli mägi, linna piiridesse jäävad selle jalamile rajatud kindluse varemed.
Ajalugu
Piirkonda on esimest korda kirjalikult mainitud aastal 1227. Toona kuulus piirkond Praha Püha Jüri kloostrile. XIII sajandi lõpus sai asula vaatamata oma väikesele elanikkonnale linnaõigused. Aastal 1363 alustati Lipá kiriku ehitamist (praegune kirikuhoone on pärit aastast 1788). Aastal 1372 rajati Košťáli mäe juurde väike kindlus. Samal sajandil rajati selle lähedale ka Skalka kindlus, mis jääb samuti linna piiridesse. Hussiitide sõdade ajal sai piirkonnast Kaplíř ze Sulevici valdus. Třebenice kujunes sisuliselt linnaks alles hiljem, XVI sajandil.
XVII sajandi lõpus algas sakslaste sisseränne sellesse piirkonda. Esimesed saksakeelsed sissekanded linnaraamatutes pärinevad aastast 1716, aga alates aastast 1769 käis kõik linna asjaajamine juba saksa keeles. XIX sajandi keskel alustati palverännakuid Teplásse sealse rauarikka veega allika juurde, selle juurde rajati ka haigla ja aastal 1926 alustas seal tegevust klooster, mis suleti Teise maailmasõja järel. Aastal 1902 ehitati Třebenicesse luteri kirik, mis suleti aga juba aastal 1928.
Tänapäeval on linnaga liidetud ka mitmed ümbruskonna külad. Nende seas on Kocourov, mida on kirjalikult esmamainitud 1548. aastal; Kololeč (esmamainitud 1436); Lhota (esmamainitud 1407); Lipá (esmamainitud 1352); Medvědice (esmamainitud 1209); Mrsklesy (esmamainitud 1251); Sutom (esmamainitud 1276) ja Teplá (esmamainitud 1543).
Sulev Kannimäe
Sulev Kannimäe (sündinud 16. juunil 1955 Kiviõlis) on Eesti poliitik, ta on aastast 2010 Reformierakonna liige. Ta on 28. jaanuarist 2021 Riigikogu (XIV koosseisu) liige.
Ta on lõpetanud 1973. aastal Tallinna 20. Keskkooli ja 1978. aastal Õisu Toiduainetetööstuse Tehnikumi. 1994. aastal lõpetas ta Eesti Maaülikooli põllumajandusökonoomika ja juhtimise erialal.
Ta töötas aastatel 1978–1981 Tallinna Limonaaditehases vanemmeistrina. Aastatel 1982–1985 oli ta Võhma Lihakombinaadis tsehhijuhataja, 1985–1992 J. Gagarini nimelises Näidissovhoostehnikumis tsehhijuhataja, 1992–1998 AS Kalvori juhataja. Aastatel 1999–2008 oli ta Viiratsi abivallavanem, 2009–2013 Viiratsi vallavanem. Aastatel 2008–2009 oli ta Viljandi Linnavalitsuse peaspetsialist, 2013–2017 oli ta Viljandi abivallavanem, 2018–2021 Viljandi Linnahoolduse juhataja.
26. jaanuarist 2021 on ta Riigikogu (XIV koosseisu) liige (Maido Ruusmanni asemel).
2021. aastal oli üks seitsmest riigikogu liikmest, kes otsustas mitte vastata 35 805 inimese allkirjaga pöördumisele, et riik sätestaks abielu kahe täiskasvanud inimese vahelise liiduna. Teised liikmed olid Marek Jürgenson (Keskerakond), Jaanus Karilaid (Keskerakond), Tarmo Kruusimäe (Isamaa), Urve Tiidus (Reformierakond) ja Vilja Toomast (Keskerakond). Otsustati, et abieluvõrdsus on ühiselt tagatud kõigile "abieluvõimelistele" isikutele ignoreerides küüniliselt petitsiooni tuuma – võimaldada abielluda paaridel, kes seda soovivad. Viis seitsmest komisjoni liikmest, kaasa arvatud Sulev Kannimäe ise, olid komisjonis osalemise ajal abielus, kasutades neile võimaldatud hüvesid ei tekkinud komisjonil küsimust, kas samade hüvede keelamine teistele sarnastele paaridele on õiglane või mitte.
Isiklikku
Ta on abielus ning tal on tütar ja poeg. Tema hobid on reisimine ja tervisesport.
Ta elab Uusna külas ja tal on suvila Mähma külas.
HomePod
pisi|261x261px|Apple HomePod HomePod on nutikõlar, mille töötas välja Apple Inc.
Tegu selle ettevõtte teise kõlariga pärast iPod Hi-Fi-d.
See avalikustati 5. juunil 2017 Apple Worldwide Developers Conference'il, kõlari turuletoomine aga lükati hiljem edasi: kõigepealt 2017. aasta detsembrisse ja seejärel 2018. aasta algusse. Apple hakkas kõlari tellimusi vastu võtma 26. jaanuaril 2018 ja kõlar jõudis ametlikult klientideni 9. veebruaril.
HomePod on loodud teiste Apple'i toodete kaaslasteks, nagu iPhone ja Mac, mis on disainitud Apple Musicuga töötama, et luua Apple'i turundajate sõnul "uus viis, kuidas muusikat kodus avastada". HomePodis on kaheksa kõlarit ning seda müüakse kahes värvitoonis: valge ja kosmosehall.
Gloucesteri küünlajalg
Gloucesteri küünlajalg on kullatud pronksist keeruka dekooriga küünlajalg, mis valati 1104. ja 1113. aasta vahel Gloucesteri katedraali jaoks ja asub tänapäeval Victoria ja Alberti Muuseumis Londonis. Küünlajalg on silmapaistev kunstiteos ja üks väheseid säilinud romaani metallehistöö näiteid Inglismaal.
Kirjeldus
Küünlajala kõrgus on 58 cm, läbimõõt 20 cm, ese kaalub 5,76 kg. Koosneb kolmejalgsest baasist, kolme pungisega tüvesest, mille keskmine pungis on silmapaistvaim, ja taldrikust, mida toetavad suudega tiivulised kõrvukad lohed.
Materjal
Küünlajalg on valatud kaduva vaha meetodil kolmes osas. Kasutatud pronks on ebatüüpilise koostisega, see sisaldab vaske, tsinki, tina, pliid, niklit, rauda, antimoni ja arseeni ning olulises koguses hõbedat - umbes 22,5% küünlajala baasis ja 5,76% küünlataldrikus. Segu koostis on lasknud arvata, et küünlajalg valati leitud mündiaarde materjalist. Küünlajalg on amalgaamkullatud, kaunistatud hõbeniellost detailidega, graveeritud ja osale figuuridele on panustatud tillukesed tumedad klaassilmad.
Dekoor
Küünlajala dekoori moodustab ažuurne võrgustik põimunud okstest, lehtedest ja väänlatest, inimfiguuridest, ahvidest ja tiivulisi lohesid meenutavaist olenditest. Dekoori on tõlgendatud hea ja kurja võitlusena ning figuuridel leiab viiteid vaikuse ja kõnelemise teemadele, sest mõned kujud hoiavad kätt teiste suul. Pungises asuvad medaljonid nelja evangelisti figuuridega. Kaunistusstiil oli tüüpiline tollasele Põhja-Euroopa kunstile ja vasteid leiab kaasaegsest Inglismaa raamatumaalist. Hoolimata ka saksapärastest joontest - sarnasusi on kahe Ottode-aegses Hildesheimis loodud küünlajalaga - on küünlajalg valatud Inglismaal, võib-olla Canterburys, ja see võib olla rändava käsitöömeistri töö, kes ei pruukinudki olla väljaõppinud metallitööline.
Tekstid
Küünlajala taldriku ümber kulgeb tekstiriba:
Lisaks on ladinakeelne tekst tüvesel ülal- ja allpool pungist: Petrus oli Peetruse benediktlaste kloostri, mille juurde kuulus praegune Gloucesteri katedraal, abt 1104–1113, selle alusel on küünlajalg dateeritud.
Kolmas tekst teatab küünlajala viimisest Le Mansi: See võis juhtuda 12. sajandi lõpul. Arvatakse, et Le Mansi jäi küünlajalg Prantsuse revolutsioonini.
Ost muuseumi
Esimene märge küünlajala kohta pärast keskaega on aastast 1856, selle asumine ühes erakogus. 1861. aastal osteti see oksjonilt Pariisis Victoria ja Alberti muuseumi.
Varakeskaeg
Varakeskaeg kattub osalt hilisantiigiga (umbes 300.–600. aastal). Varakeskajale järgnevad kõrgkeskaeg ja hiliskeskaeg.
Varakeskaeg on tuntud nii üleminekuajana antiikajast keskaega kui ka eraldi ajastuna. Selle algust ja lõppu dateerivad ajaloolased mitmeti. Nüüdisajal ei tõlgendata seda enam pimeda ja tagurlikuna, vaid selles nähakse nii järjepidevust kui ka poliitilisi, kultuurilisi ja ühiskondlikke muutusi, mille mõjud ulatuvad tänapäevani. Varakeskajal jaotusid Euroopa ja Vahemere maad kristluse ja islami ning läänekiriku ja idakiriku vahel. Paljud varakeskajal tekkinud riigid panid aluse tänapäevalgi olemasolevatele riikidele. pisi|[[Otto III evangeliaar|Otto III evangelist (Baieri Riiklik Raamatukogu, Clm 4453, fol. 23v-24r): keiser troonil kahe samba vahel. Visandatud palee taustal. Tema kõrval seisab kaks vaimuliku ja kaks ilmaliku seisuse esindajat. Vasakult lähenevad valitsejale nelja riigi paljasjalgsed, rikkalike andide ja alandliku hoiakuga kehastused: Sclavinia, Germania, Gallia ja Roma. (Reichenau koolkonna miniatuur, umbes 1000. aasta).]] Varakeskaja algus on seotud suure rahvasterändega, mille käigus Lääne-Rooma riik 476. aastal hävis. Rooma läänealade haldusstruktuurid kadusid aeglaselt ja Lääne-Rooma alal tekkisid uued riigid. Kõige tähtsamaks neist sai Frangi riik, mille rajasid 5. sajandil Merovingid. Idas kindlustas end Ida-Rooma riik, millel õnnestus 6. sajandil isegi mõned läänes kaotatud alad tagasi vallutada. Suur osa neist aladest kaotati siiski üsna pea uuesti. Pealegi pidi Ida-Rooma (Bütsants) kuni 7. sajandi alguseni võitlema Pärsia Sassaniidide riigiga. 7. ja 8. sajandil muutus Araabia vallutuste tagajärjel Vahemere maades poliitiline kord. See tähendas antiikaja lõppu. Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika alad, mis olid olnud Bütsantsi kontrolli all, hõivasid islamiusulised araablased, kes need aegamööda islamiseerisid. Ka Pürenee poolsaar ja Sitsiilia olid pikemat aega islami võimu all.
8. sajandil võtsid Frangi riigis võimu üle Karolingid. Nende valitsusajal saavutas Frangi riik läänes hegemoonia. Sellega oli seotud ka poliitilise keskme nihkumine Vahemere maadest Lääne- ja Kesk-Euroopasse ning uus etapp Euroopa riigikorras. 800. aastal Lääne keisriks saanud Karl Suure ajal hõlmas Frangi riik läänekristluse ala Põhja-Hispaaniast Reini paremkaldani ja Kesk-Itaaliani. 9. sajandil lagunes Frangi riik Lääne-Frangi ja Ida-Frangi riigiks, millest hiljem said Prantsusmaa ja Saksamaa. Ida-Frangi riigis tuli 10. sajandil võimule Saksi dünastia, mis omandas keisritiitli ja pani aluse Saksa-Rooma riigile, mille alla kuulus ka Itaalia kuningriik. Prantsusmaast ja Inglismaast said lõpuks väljakujunenud territooriumiga riigid. 10. ja 11. sajandil liitusid poliitiliselt Karolingide järglasriigid, Pürenee poolsaar ja Inglismaa ning lõpule jõudis üleminek kõrgkeskaega. Põhjas algas 8.–11. sajandini kestev viikingiaeg. Ida-Euroopas tekkisid alates 7. sajandist slaavlaste hõimuliidud ja riigid. Bütsants suutis pärast raskeid kaitsesõdu püsima jääda ning sai 8. ja 9. sajandil üle ka ikonoklasmist. 10. ja 11. sajandil sai Bütsantsist jälle Vahemere maade idaosa suurvõim. Seevastu Araabia kalifaati nõrgestasid korduvad sisekonfliktid. Alates 661. aastast valitsenud Umaijaadide dünastia kukutasid 750. aastal Abbassiidid. Nende võimu all oli kalifaadis kultuuriline õitseng, kuid riik oli sunnitud ka osa alasid loovutama.
Lääne-Euroopas kujunes varakeskajal välja uus ühiskonnakord, kus juhtivad kihid olid aadel ja kõrgvaimulikkond. Tähtsat osa etendasid mõisad. Pärast allakäiguaega lõi Lääne-Euroopa kultuur 8. sajandi lõpus ja 9. sajandi alguses Karolingide renessansis tuntavalt õitsele, millele järgnes uus ajutine allakäik. Haridus piirdus ülekaalukalt vaimulikkonnaga. Bütsants ja Islamimaad arenesid kultuuriliselt iseseisvalt ja säilitasid rohkem antiikaja pärandit kui läänes. Majanduses algas pärast kokkuvarisemist 7. ja 8. sajandil jälle tõus, milles osalesid linnad, kuigi varakeskaeg oli ülekaalukalt agraarne.
Euroopas ristiusustati paganlikke alasid. See aeglane protsess kestis mõnel pool kõrgkeskajani ja laiendas kristlikku kultuuripiirkonda Põhja- ja Ida-Euroopasse. Algul poliitiliselt ebaolulised paavstlus ja munklus muutusid üha tähtsamaks. Kirik mängis olulist rolli ka kultuuris. 7. sajandi lõpus tekkis uus suur monoteistlik usund islam.
Eri käsitlused
2004. aastal Eestis ilmunud 7. klassi ajalooõpikus on öeldud, et varakeskajaks loetakse ajajärku Lääne-Rooma keisrivõimu langusest 11. sajandini. 2011. aastal ilmunud 7. klassi ajalooõpikus on varakeskaja perioodina nimetatud 6.–10. sajandit.
Tunnused
Varakeskajal jätkusid mõned hilisantiigis alanud suundumused, sh rahvastiku vähenemine, linnastumise hääbumine ja barbarite sissetungid Euroopasse. Teised varakeskaja tunnused on järgmised:
Areng hõimude liidust maa ja rahvani
Varakeskajal ei saanud veel rääkida germaani rahvastest, maadest ja riikidest. Germaanlasi ühendasid pigem hõimuliidud kui rahvus. Inimesed olid üha enam seotud oma kogukonnaga. Merovingidele kuulunud Frangi aladel ajendasid maa poegadele loovutamist pigem veresidemed, mitte ühtse maa hoidmine. Märgiks enda sidumisest kohaliku maa ja rahvaga olid majordoomuste abil esile kerkinud kohalik aadel, Pippinite võimuletulek, Karolingide dünastia rajamine ja benefiitside jagamine. Tekkis vastutus maad kaitsta ja kindlustada. Taastati järjepidev ja korrastatud põlluharimine. Kõik see osutas Frangi maa ja rahva tekkele. Benefiitsidest kinnihoidmine kasvas äärmuseks ning tõi lõpuks kaasa killustumise, kui neid loodeti pärandada.
Varakeskaja lõpp
Paljud varakeskajale omased suundumused lakkasid või muutusid perioodi lõpus. 800. aastal võttis Karl Suur Lääne-Euroopas taas kasutusele keisritiitli ning Karolingide impeerium mõjutas suuresti hilisemat Euroopa ühiskondlikku arengut ja ajalugu. Feodaalsüsteemi arenedes pöördus Euroopa tagasi süsteemse põllumajanduse juurde, võttes kasutusele uuendusi nagu kolmeväljasüsteem ja raske ader. Suuremas osas Euroopast lakkasid ka barbarite ränded, ehkki Põhja-Euroopa ajalugu kujundasid veel pikka aega viikingite retked.
Varakeskaja lõpetanud kriisi tingisid järgmised põhjused:
Seega kaotas 8. sajandil Euroopat moslemite vallutuste eest päästnud uusaadel ja seni kohalikku elu korraldanud kirikuvõim hiliskeskaja lõpuks usalduse ja tõsiseltvõetavuse.
Kliima
Varakeskaja kliima kohta on tehtud eri mudeleid. Sageli arvatakse, et suure rahvasterände ajal (aastatel 300–700) oli temperatuur keskmisest jahedam, mis pärssis põllumajandust ja avaldas seeläbi mõju ka Rooma allakäigule. Seda seostatakse klassikalises klimatoloogias tuntud, holotseeni ajast seniajani rütmiliselt toimuva Bondi sündmusega (u 600 eKr). 8.–9. sajandist hakkas temperatuur taas tõusma, saavutades ligikaudse maksimumi 11. sajandil.
Kõrgkeskaeg
Teistes piirkondades ja ka Eestis on keskaeg piiritletud eelnevast erinevalt. Eesti keskaja alguseks loetakse alles Põhjala ristisõdade lõppu Eestis 13. sajandi teise veerandi algul, kui siinne territoorium sai allutatud Taani Kuningriigi ja Mõõgavendade ordu võimu all.
Euroopa ärkamine
Aeg, kui sai Itaalias alanud "Euroopa ärkamisega" teoks senise pimeda aja lõpp. Naasmine maailmalõpu ootuse juurest maailmas elamise juurde. Tsiviliseerituse (linnad) ja kultuuri juurde (romaanika ja gootika). Seega hariduse ja ülikoolide, gildide ja tsunftide juurde. See tähendas ka skolastikat ja skolastilist humanismi. Periood mahub angloameerika ajaloolaste poolt feodalismi all mõeldud ajaperioodi alla (1000–1300). Täpsemalt küll klassikalise feodalismi alla.
Kõrgkeskaja olemus
Varakeskajal oli veel raske rääkida germaani rahvastest, maadest ja riikidest. Germaanlasi ühendasid enam hõimuliidud kui rahvaks olemine. Enese seotus enam kogukonna kui oma (ränd)maaga. Merovingide pärulusega seotud frangi alade poegadele pärandamises olid esiplaanil veresidemed mitte ühtse maa hoidmine. Just kohaliku aadli tõus läbi majordoomuste Pippinite võimuletulekuni, Karolingide dünastia rajamine ja benefiitside tekkimine ilmutasid endas üha kasvavat enese sidumist maaga ja selle rahvaga. Vastutuse teket selle kaitsmiseks ja kindlustamiseks. Järjepideva ja korrastatud põlluharimise taastamist.