cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Düstroofne järv
Düstroofne ehk huumustoiteline järv on järv, millele on iseloomulik väike mineraalainete ja biogeenide sisaldus ning suur huumusainete sisaldus.
Albrecht (Castell-Castell)
pisi|Albrecht Friedrich Carl 2011. aastal. Albrecht Friedrich Carl (Albrecht Friedrich Carl Fürst zu Castell-Castell, 13. august 1925 Castell – 9. mai 2016 Kitzingen) oli saksa pankur ning Castell-Castelli vürstliku perekonna pea ja titulaarne vürst alates 10. maist 1945.
Charles Bally
Charles Bally (4. veebruar 1865 Genf – 10. aprill 1947) oli Šveitsi keeleteadlane Genfi koolkonnast.
Aastail 1913–1939 oli ta üldkeeleteaduse ja võrdlevate indogermaani uuringute professor Genfi Ülikoolis, Ferdinand de Saussure'i järglasena sel ametikohal.
Tema tuntumaid teoseid on "Le langage et la vie" (1913).
Koos Albert Sechehayega andis ta välja Ferdinand de Saussure'i peateose "Üldkeeleteaduse kursus".
Theoderich Suur
pisi|Münt, mis kujutab Theoderich Suurt pisi|Münt, millel on kujutatud Theoderich Suurt Theoderich Suur (454 – 30. august 526) oli idagootide kuningas alates 488. aastast ning läänegootide regent alates 511. aastast kuni surmani.
Nooruses oli Theoderich elanud Ida-Rooma riigis ning oli seetõttu suhteliselt haritud ning Rooma kultuuripärandit austav valitseja.
Elus!!!
"Elus!!!" on Jääboileri 1996. aasta album.
Theoderich Suur
Aastal 489 tungis Theoderich idagootide eesotsas Itaaliasse, kus võitles germaanlase Odoakeriga, kes oli viimase Lääne-Rooma keisri kukutanud ning end Itaalia kuningaks kuulutanud. 492. aastal sõlmisid Theoderich ja Odoaker lepingu, millega pidid hakkama koos Itaaliat valitsema. Kuid juba järgmisel aastal lasi Theoderich Odoakeri tappa ning sai Itaalia ainuvalitsejaks, resideerides Lääne-Rooma viimases pealinnas Ravennas. Ta toetas antiikpärandi ja veinikunsti säilitamist ning püüdis lahus hoida ka roomlasi ja idagoote, keelates nendevahelised abielud. Theoderich oli oma aja silmapaistvamaid barbarite kuningaid, kes suutis muuhulgas peatada ka frankide ekspansiooni lõunasse, sõlmides selleks liidu läänegootidega.
Theoderich rajas Itaalias tugeva Idagootide riigi, ent sellele vaatamata ei suutnud tema järglased seista eriti edukalt vastu Justinianus Suure sissetungile, mistõttu Itaalia langes mõneks ajaks taas Ida-Rooma riigi kätte, sest tema üritus moodustada germaanlaste ühisrinnet Ida-Rooma vastu kukkus Chlodowechi vastuseisu tõttu läbi.
SMERŠ
SMERŠ, ametlik nimetus Vastuluure Peavalitsus SMERŠ (vene keeles СМЕРШ, akronüüm Смерть шпионам!, Surm spioonidele!) oli Nõukogude Liidu sõjaväe, sõjalaevastiku ja sõjaväestatud asutuste ja organisatsioonide vastuluureorganisatsioonide ühisnimetus, aastatel 1943–1953.
Nõukogude Liidu Relvajõudude, piirivalve-, sisevägede, miilitsa ja sõjaväestatud organisatsioonide vastuluurealase järelevalvega tegelesid järgmised organisatsioonid:
Pärast Teise maailmasõja lõppu, 25. veebruaril 1946 reorganiseeriti SMERŠ-i valitsused NSV Liidu valitsusorganite reformi käigus (Kaitse Rahvakomissariaadi ja Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi liitmise tõttu) NSV Liidu Relvajõudude Rahvakomissariaadi (Народный Комиссариат Вооружённых Сил СССР, НКВС СССР) haldusalasse ning seejärel 15. märtsil 1946 selle järglase NSV Liidu Relvajõudude Ministeeriumi haldusalasse, kuid juba 1946. aasta 4. mail viidi organisatsioon NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi haldusalasse NSVL RJM 3. Peavalitsusena. NSV Liidu Relvajõudude Rahvakomissariaadi Vastuluurevalitsuse ülema Viktor Abakumovi määras Stalin NSV Liidu Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi ministriks.
Kaitse RK Vastuluure Peavalitsuse SMERŠ ülesanded
Kaitse Rahvakomissariaadi Vastuluure Peavalitsuse SMERŠ ülesanded:
SMERŠ-i osakondade tegevus
Vastuluureosakondade tegevuspiirkondadeks olid Punaarmee tegevarmee ning lahingutegevuspiirkondade tagalapiirkonnad. Tegevarmee koosseisus olevad vastuluureosakondade töötajad teostasid kontrolli punaarmeelaste võimaliku kodumaa reetmise ning Saksa luureorganitega koostöö vältimiseks, kuid suur osa Teise maailmasõja ajal "avastatud" kodumaa reeturite ja Saksa luure agentide süüasjadest olid fabritseeritud oma olemasolu vajaduse õigustamiseks. Teise maailmasõja ajal tabasid nõukogude riikliku julgeoleku ametkonnad 1854 agenti-parašütisti, kelle hulgas oli ka 631 raadiojaamaga varustatud radisti, sellest koguarvust oli vastuluureosakondade osa 55–65%. Vastavalt viimastele andmetele fikseerisid nõukogude raadiovastuluurejaamad aga sellel ajal 389 tuvastamata ning avastamata raadiojaama, mis edastasid informatsiooni Saksa luureorganisatsioonidele.
Kõige edukam oli vastuluureosakondade tegevus Saksa luureorganite s.t Saksa sõjaväeluure luurekoolide vastu suunatud tegevus, mille käigus tuvastati sinna värvatud punaarmeelased värvati topeltagentideks ja edastati raadiomängude käigus desinformatsiooni või luurekoolidesse operatiivkombinatsioonide käigus suunati esmase luureülesande edukalt täitnud topeltagent tagasi luurekooli, kus nad saavutades õppejõudude või juhtivkoosseisu kohad viisid läbi luurekoolide õppurite seas psühholoogilisi mõjutusoperatsioone – mõjutades väljaõpetatud luurekoolide õppureid pärast rindejoone ületamist ilmuma Punaarmee vastuluureosakondadesse ning paljastama enda ning oma luuregruppidesse kuulunud isikud ning luureülesanded.
Vastuluureosakond tegeles kogumis-etapilaagrite (сборно-пересылочных пункт (СПП)) ja kontrollfilterpunktide (фронтовых проверочно-фильтрационных пункт (ПФП)) võrgustikus (alates 1944. aasta 1. oktoobrist muudeti kontrollfilterlaagrid NSV Liidu SARK-i erilaagriteks), Saksa sõjavangis ning okupeeritud territooriumitel viibinud sõjaväelaste ja tsiviilisikute kontrolli nendepoolse võimaliku Saksa okupatsioonivõimude ja laagriadministratsiooniga koostöö (kodumaa reetmise) väljaselgitamiseks. Kogumis-etapilaagrites teostati kinnipeetute kontrolli 2–5 ööpäeva ja kontrollfilterlaagrites 2 kuu jooksul. Rinnete tagalapiirkondades moodustati kontrollfilterlaagrite võrgustikud: 2. Valgevene rinde – 15 laagrit, 1. Valgevene rinde – 30, 1. Ukraina rinde – 30, 2. Ukraina rinde – 10, 3. Ukraina rinde – 10, 4. Ukraina rinde tagalas – 5 laagrit, igaühes kuni 10 000 kinnipeetut. Teise maailmasõja lõpus oli Nõukogude Liidus 43 erilaagrit ja 26 kontrollfilterlaagrit, Nõukogude vägede poolt okupeeritud Saksamaa osas ja Ida-Euroopas oli 74 Kontrolli ja filterlaagrit ja 22 kogumis-etapilaagrit.
SMERŠ ja Eesti
Eesti NSV territooriumil oli Eesti NSV SARK-i ja hiljem Eesti NSV Riikliku Julgeoleku Ministeeriumi vastuluureosakonna SMERŠ-i juht julgeoleku major Konstantin Kolk. , SMERŠ asus 1944. aastal Tallinnas Narva maantee 38 hoones.
Abu (Formosa)
Abu on asula Guinea-Bissaus Bolama piirkonnas Formosa saare idatipus.
Elanike arv on umbes 300.
Xishuangbanna
Xishuangbanna Tai autonoomne ringkond on 2. järgu haldusüksus (autonoomne ringkond) Hiinas Yunnani provintsis. Piirneb lõunas Birma ja Taiga. Ringkonna halduskeskus Jinghong asub Mekongi ääres.
Ringkonna nimi tähendab tai-lõõ keeles 'kaksteist tuhat riisipõldu'.
Ringkonnas valitseb troopiline kliima. Sealsete vihmametsade elusloodus on äärmiselt mitmekesine. Seal leiduvad Hiina viimased looduses elavad metsikud india elevandid. Ringkonna järgi on nime saanud endeemne kannatuslille liik Passiflora xishuangbannaensis. thumb|Passiflora xishuangbannaensis
Harilaid (laev)
thumb|Harilaid aprillis 2007 [[Kuivastu sadamas]]
Xishuangbanna
Haldusjaotus
Jaguneb üheks maakonna õigustega linnaks ja kaheks maakonnaks:
Harilaid (laev)
Harilaid (ehitatud 1985. aastal Riias) on jäälõhkuja-tüüpi Saaremaa Laevakompanii parvlaev, Vohilaiu sõsarlaev.
Xishuangbanna
Haldusjaotus
2000. aasta rahvaloenduse andmeil oli ringkonna rahvuslik koosseis järgmine:
Harilaid (laev)
2018. aasta algul müüdi laev Balti Laevaremonditehasele vanarauaks.
Xishuangbanna
Haldusjaotus
Ringkonnas asub Xishuangbanna Gasa lennujaam.
Saanika
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Kõrgelaid (laev)
pisi|Kõrgelaid Sõru sadamas Kõrgelaid (ehitatud 1987. aastal Riias) on jäälõhkuja-tüüpi Saaremaa Laevakompanii parvlaev, Vohilaiu sõsarlaev.
2018. aasta algul müüdi laev Balti Laevaremonditehasele vanarauaks.
Kollektiivleping
Eestis reguleerib kollektiivlepingute sõlmimist kollektiivlepingu seadus.
Sepaküla (Haapsalu)
Sepaküla on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Orava valla lipp
thumb|Orava valla lipp Orava valla lipp on Põlva maakonnas asuva Eesti haldusüksuse Orava valla lipp.
Lipp kinnitati 17. mail 1999 ja see oli kasutusel kuni 2017. aastal toimunud haldusreformini.
Lipu kirjeldus
Valla ristkülikukujuline lipp on jaotatud kolmeks horisontaalseks laiuks (ülevalt alla: sinine, lainelõikeline kollane ja roheline). Laidude laiused on vastavalt 4, 1 ja 2 ühikut.
Lipu normaalmõõtmed on 105×165 cm. Laiuse ja pikkuse suhe 7:11.
9. august
9. august on Gregoriuse kalendri 221. (liigaastal 222.) päev. Juliuse kalendri järgi 27. juuli (1901–2099).
Väntvõll
[[Pilt:Crankshaftrendering1.jpg|pisi|350px|
Sisepõlemismootori väntvõll. Võllikaelad - punane Vändakaelad - sinine Põsed - kollane Vastukaalud - roheline]]
Väntvõll on väntmehhanismi osa, mille abil muudetakse kepsu vahendusel kolvi sirgjooneline liikumine, ringjooneliseks liikumiseks või vastupidi. Väntvõll koosneb võlli- ja vända kaeltest, põskedest ja vastukaaludest. Võllikaelad asuvad ühel sirgel ja pöörlevad ümber oma telje. Vändakaelad on võllikaelte telje suhtes nihutatud teatud kaugusele ning asetsevad, sõltuvalt mootoritüübist, ka omavahel erinevate nurkade all. Väntvõlli vändakaelte asetus ja arv sõltub silindrite arvust. Näiteks on ühesilindrilisel mootoril üks vändakael. Neljasilindrilisel ridamootoril aga neli vändakaela, mis asetsevad teineteise suhtes erinevate nurkade all, et töötaktid eri silindrites vahelduksid ühtlaselt. Sisepõlemismootori väntvõlli ühte otsa kinnitub hooratas, mis ühtlustab pöörlemist.
350px|pisi|Väntmehhanism Väntvõll - punane Kolvid ja kepsud - hallid Silindrid - sinine Hooratas - must
Oxfordshire
Oxfordshire on tseremoniaal- ja mittelinnakrahvkond Inglismaal.
Praegustes piirides on krahvkond alates 1974. aastast.
Oxfordshire jaguneb viieks omavalitsusüksuseks:
Suuremad linnad on Oxford (155 000), Banbury (52 000) ja Abingdon (36 000).
Nii ongi
"Nii ongi" on Jääboileri 2001. aasta album.
1935. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused
1935. aasta põhja suusaalade maailmameistrivõistlused olid 12. suusaalade maailmameistrivõistlused, mis toimusid 13.–18. veebruarini Tšehhoslovakkias Vysoké Tatrys.
18 km
Kuupäev: 15. veebruar
<br style="clear:both" />
50 km
Kuupäev: 17. veebruar
4 x 10 km teatesõit
Kuupäev: 18. veebruar
<br style="clear:both" />
Normaalmägi + 18 km
<br style="clear:both" />
Normaalmägi
Kuupäev: 13. veebruar
<br style="clear:both" />
Medalid
<br style="clear:both" />
1559
1559. aasta (MDLIX) oli 16. sajandi 59. aasta.
Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
Prantsusmaa meistrivõistlused rahvusvahelises kabes
Meistrivõistlused alates 1938. aastast
1937. aastal asutati Prantsusmaa Kabeföderatsioon – FFJD (Fédération Française de Jeu de Dames).
Tanel Padar
Tanel Padar (sündinud 27. oktoobril 1980 Uhtnas) on eesti laulja ja laulukirjutaja.
Ta õppis Haljala Keskkoolis, kuid langes 1997. aasta suvel (17-aastaselt) välja. Aastatel 2012–2015 õppis ta Tallinna Täiskasvanute Gümnaasiumis ja 2016–2020 Estonian Business Schoolis tehnoloogiaettevõtluse erialal; need koolid ta ka lõpetas.
Ta on õppinud muusikakoolis klarnetit ja saksofoni, laulnud kiriku-, laste- ja poistekooris, tegelenud rahvamuusika ja võistlustantsuga. Tuntus saabus võitudega konkursil "Kaks takti ette" (1999) ja Eurovisiooni lauluvõistlusel (2001, duetis koos Dave Bentoniga).
Looming
Ta asutas ansambli Speed Free ja kirjutas kõik ansambli lood ise. Hiljem on ta loonud ansamblid The Sun, Tanel Padar Blues Band ja Tanel Padar.
Diskograafia
pisi|Tanel Padar (2006)
Tanel Padar
EP Singlid
Isiklikku
Taneli vanem õde Gerli Parmas on samuti poplaulja.
Tanel Padaril oli suhe Eda-Ines Ettiga. 16. mail 2003 abiellus ta endise modelli Katarina Kaldaga, kellel on varasemast kooselust poeg Andrei. Nende abielu lahutati 12. juunil 2007. Hiljem oli tal suhe Evely Ventsliga. Tema järgmine elukaaslane oli Kristel Mardisoo.
2018. aasta juunis kihlus Padar Lauren Villmanniga. Neil on kaks tütart. Tanel ja Lauren abiellusid 27. juunil 2023.
1585
1585. aasta (MDLXXXV) oli 16. sajandi 85. aasta.
EKP
EKP on lühend, mis võib tähendada:
Ewert Sundja
Ewert Sundja (sündinud 12. juunil 1983) on eesti muusik, laulja ja laulukirjutaja.
Ta on mänginud ansamblites The Provokers (1998–2002), Precious (2002), Thief (2004–2009) ja Ewert and The Two Dragons (2009. aastast).
Ta lõpetas 2001. aastal Tallinna Kunstigümnaasiumi. Ta on õppinud pop- ja džässlaulu erialal Georg Otsa nimelises Tallinna Muusikakoolis ning heliloomingut ja elektronmuusikat Eesti Muusika- ja Teatriakadeemias.
2003. aastal võitis noorte lauljate konkursi "Kaks takti ette". Aastal 2004 osales ta Eesti Eurovisiooni lauluvõistluse eelvoorus Vaiko Epliku lauluga "Dance".
Isiklikku
Tema vend on näitleja Simeoni Sundja.
Suure-Ahli
Suure-Ahli on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
Armee
Armee on mitme väeliigi väekoondistest, näiteks diviisidest ja korpustest, ning erivägede osadest koosnev operatiivkoondis. Armees olevate väeosade hulk, liik ja suunitlus sõltub armeele püstitatud strateegilistest ülesannetest.
Armeede näiteid: Armee on ka sõjaväe maavägede üldnimetus.
Aablaht
thumb|Aablaht, vaade Kolga-Aabla rannalt põhja poole
Aablaht on Kolga lahe siselaht, mis asub Juminda poolsaare läänerannikul, Kiiu-Aabla ja Kolga-Aabla küla vahel. Lahte suubub Aabla oja.
Osiris
pisi|Osiris Osiris on Vana-Egiptuse allmaa ja ülestõusnute jumal. Ta on allmaailmas surmamõistmise kohtunik.
Tema pojad on surnutejumal Anubis ja taevajumal Horos.
Osirist kujutati vaaraona. Karjasekepi ja koodiga. Ta oli surnute riigi valitseja.
Kohus
Egiptlased uskusid, et kõik inimesed peale vaarao peavad läbi käima Osirise kohtu eest. Seal kaaluti südant. Kui süda oli kergem kui kõrval kaalul asuv maat, sai isik igavese elu osaks.
Aivo Lõhmus
Aivo Lõhmus (21. juuli 1950 Varbuse küla, Kõlleste vald, Võrumaa – 28. märts 2005 Tartu) oli eesti kirjanik ja tõlkija.
Ta õppis 1957–1965 Karaski 8-klassilises Koolis, lõpetas 1969. aastal Tallinna Polütehnikumi automaatika ja telemehhaanikaaparatuuri tootmise erialal, 1970. aastal Tallinna 15. Töölisnoorte Keskkooli ja 1976. aastal Tartu Riikliku Ülikooli filoloogiateaduskonna eesti filoloogina.
Ta töötas 1974–1979 ajaleht Edasi kultuuriosakonna korrespondendina, hiljem Raadio-Telekeskuse Tartu osakonna meistrina. Ta oli aastatel 1985–1997 Eesti Kirjanike Liidu Tartu osakonna konsultant ja majandusjuhataja. Septembrist 1992 kuni detsembrini 1993 oli ta Hommikulehe kultuuriosakonna Tartu toimetaja. Märtsist 1994 kuni jaanuarini 1996 oli ta Kultuurilehe Tartu toimetaja. Järgnevalt oli ta vabakutseline kirjanik, tõlkija ja toimetaja.
Ta oli Eesti Kongressi liige.
Looming
Väärtustas loodust ja armastusel põhinevat perekonnaelu kui inimese hingelise tasakaalu peamisi allikaid. Ta on kirjutanud ka kirjanduskriitikat ja tõlkinud kümmekond raamatut, peamiselt soome keelest.
Artikleid raamatute hävitamisest
Aivo Lõhmus on esimesena lähemalt uurinud raamatute hävitamist Eestis 1940.–1950. aastatel. Ta avaldas artiklid "Iga raamat on ime" (Edasi 21. ja 22. jaanuar 1988; uustrükk kriitikakogumikus "Võim ja vari", 2002, lk 12–22) ja "Raamatu saatusest Eestis" (Videvik nr 44/46, 2000, november); pikem artikkel sama pealkirjaga "Raamatu saatusest Eestis" ilmus kogumikus "Raamatu osa Eesti arengus" (Eesti Raamatu Aasta avakonverentsi ettekanded Tartus 6.–7. aprillil 2000, Tartu 2001, lk 85–95). Tema kokkuvõtte kohaselt on Eestis Nõukogude võimu poolt hävitatud 20–26 miljonit raamatut (+ veel ajakirjad), üldkahju moodustab 1940. aasta seisuga umbes 100 miljonit krooni ja 2002. aasta vääringusse ümberarvestatult üle 5 miljardi krooni.
Isiklikku
Aivo Lõhmus on olnud abielus kirjandusteadlase ja -kriitiku Ele Süvalepaga. Nende poeg on bioloog Asko Lõhmus.
Jaan Lõo
thumb|Jaan Lõo ja tema tütretütre Tiiu Tammist O'Brieni matmispaik [[Siselinna kalmistul]] Jaan Lõo (6. veebruar 1872 Holstre vald, Viljandimaa – 18. veebruar 1939 Tallinn) oli Eesti riigikohtunik ja luuletaja.
Aivo Lõhmus
Isiklikku
Alates 1987. aastast oli ta abielus ajakirjanik Maarja Lõhmusega.
Jaan Lõo
Lõpetas 1896 juristina Tartu Ülikooli, oli kuni 1918 Võrus advokaat, seejärel Võru Maavalitsuse esimees ja Asutava Kogu liige.
Valiti 1919 riigikohtunikuks ja Riigikohtu tsiviilosakonna esimeheks.
Isiklikku
Tema ja Emmi Pettai teine tütar oli Thekla Else Tammist (sünd. 1904; 1914–1915 maalis Elset Konrad Mägi, õppis 1923–31 Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonnas ja lõpetas germaani filoloogina), tütretütar Tiiu Tammist O'Brien.
Püha Peetruse väljak
thumb Püha Peetruse väljak on Vatikani peaväljak, mille ääres asub Püha Peetruse Basiilika. Püha Peetruse väljaku kavandas ja ehitas Gianlorenzo Bernini aastatel 1656–1667. Väljak on ümbritsetud Dooria sammastest kolonnaadiga, mis Püha Peetruse Basiilika poolt vaadates tekitavad mulje peopesadest, mis hoiavad väljakut. Keset väljakut on Egiptusest toodud 13. sajandil eKr valmistatud Obelisk. Obelisk oli algselt mõeldud kaunistama Nero Tsirkust ehk ovaalset staadioni ja toodi Rooma juba 37. aastal m.a.j. Väljakul on kaks purskkaevu, millest lõunapoolse autor on Bernini (1675) ja põhjapoolse purskkaevu autor on Maderno (1613).
Tammiku (Haapsalu)
Tammiku on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
August Vassil
August Voldemar Vassil VR I/3 (18. märts 1896 – 1. juuli 1975 Tallinn) oli Eesti (kolonelleitnant), ja Nõukogude Liidu sõjaväelane, Teise maailmasõja ajal Punaarmees polkovnik ja 7. Eesti Laskurdiviisi ülem (30. september 1942 – 5. jaanuar 1943).
Teises maailmasõjas
30. septembril 1942 määrati polkovnik August Vassil 7. Eesti Laskurdiviisi ülemaks.
5. jaanuaril 1943, Velikije Luki operatsiooni käigus, tagandati August Vassil 7. Laskurdiviisi ülema kohalt ja asendati kommunist Karl Allikaga.
August Vassil maeti 4. juulil 1975 Pärnamäe kalmistule.
Hieronymus (Colloredo-Mannsfeld)
Hieronymus Weikhard Maria (Hieronymus Weikhard Maria Fürst von Colloredo-Mannsfeld, sündinud 16. märtsil 1949 Monmouthis Illinoisi osariigis USA-s) on titulaarne Colloredo-Mannsfeldi vürst alates 12. detsembrist 1998.
Müsiidilised
Müsiidilised ehk lõhkjalalised (ka müsiidid) (Mysidacea) on kõrgemate vähkide klassi kuuluv selts.
Väliselt meenutavad müsiidilised krevette, ehkki fülogeneetiliselt nad lähedalt seotud pole (krevetid kuuluvad kümnejalaliste (Decapoda) seltsi).
Müsiidiliste seljakilp (karapaks) on hästi arenenud. Neil on kaheharulised rindmikujalad (pereionid). Esimesi rindmikujalgu kutsutakse lõugjalgadeks ja nende abil püüab ta toitu. Müsiidiliste silmad asuvad varrekeste otsas. Tagakehajalad on enamasti redutseerunud, isastel võivad nad olla muundunud.
Süstemaatika
Müsiidiliste koht taksonoomias pole kindel, traditsiooniliselt on neid käsitletud seltsina, uuemates süstemaatikates aga tahetakse neid jagada kaheks seltsiks: Lophogastrida ja Mysida.
Gustav Suits
pisi|Gustav Suits Gustav Suits (30. november 1883 Kurista – 23. mai 1956 Stockholm) oli eesti luuletaja ja kirjandusteadlane.
Ta oli 1921. aastast Tartu Ülikooli eesti ja üldise kirjanduse professori kohusetäitja, 1924. aastast erakorraline ja 1931. aastast korraline professor.
Eesti Teaduste Akadeemia liige aastatel 1938–1940.
Oli üks nooreestlaste liikumise juhte ja sõnastas selle lipukirja "Olgem eestlased, aga saagem ka eurooplasteks".
Elukäik
Gustav Suits sündis õpetajate perekonnas. Kooliteed alustas kohalikus külakoolis, millele järgnes Tartu Aleksandri Gümnaasium (Tartu Kubermangugümnaasium). Juba gümnaasiumipäevil viibis Gustav Suits suviti Soomes, kus õpetas koduõpetajana prantsuse ja saksa keelt. Gümnaasiumi lõpetas Gustav Suits 1904. aastal kuldmedaliga. Pärast seda astus ta Tartu ülikooli, kus õppis keeleteadust. 1904. aasta sügisel astus ka Eesti Üliõpilaste Seltsi.
Aastal 1905 jätkas õpinguid Helsingi Ülikoolis, kus õppis kaasaegset kirjandust ja esteetikat. Selle lõpetas ta 1910. aastal.
pisi|vasakul|Gustav Suitsu abikaasa [[Aino Thauvón-Suits Nikolai Triigi maalil]] Aastal 1911 abiellus Suits ülikoolikaaslase, soomlanna Aino Thauvóniga. Aastatel 1911–1913 töötas Helsingis ülikooli raamatukogus ja seejärel kuni 1917. aastani Helsingi Vene Gümnaasiumi soome keele õpetajana.
Hüperteksti edastusprotokoll
Hüperteksti edastusprotokoll (inglise keeles Hypertext Transfer Protocol ehk HTTP) on protokoll teabe edastamiseks arvutivõrkudes. HTTP on andmete edastamise aluseks veebis.
Hüpertekst on struktureeritud tekst, mis kasutab teistele ressurssidele viitamiseks hüperlinke. HTTP on hüperteksti edastamiseks loodud protokoll.
Gustav Suits
Elukäik
Gustav Suits oli Noor-Eesti liikumise üks kesksemaid ja mõjukamaid juhte.
Aastatel 1917–1919 oli ta Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Partei (esseeride) liikmena tegev poliitikas. Helsingis elanud Suits saabus kodumaale, astus Eesti esseeride parteisse ning koostas märgukirja „Eesti Töövabariik“. See ideekavand iseseisvast Eestist esitati 1918. aasta jaanuari alguses Eestis võimu haaranud kommunistide valitsusele ja hiljem ka Venemaa võimumeestele Petrogradis. Nõukogude võim vastas aga Eesti omariikluse ideele terrori kehtestamisega. . Suits valiti ESRP keskkomitee liikmeks ja seati kandidaa­diks eelolevail Ülevenemaalise Asutava Kogu valimistel.
Aastatel 1921–1944 töötas Suits Tartu Ülikooli eesti ja üldise kirjandusloo õppejõuna (professor alates 1931. aastast), olles õpilaste seas väga populaarne. 1924. aastal asutas Gustav Suits Akadeemilise Kirjandusühingu, mille esimeheks jäi kuni 1941. aastani. 1935. aastast oli ta Uppsala ülikooli audoktor.
Hüperteksti edastusprotokoll
HTTP arenduse algatas Tim Berners-Lee CERNis 1989. aastal. HTTP standardite väljatöötamist koordineerisid Internet Engineering Task Force (IETF) ja World Wide Web Consortium (W3C) ning see kulmineerus mitmete kommentaarinõuete (RFC-de) avaldamisega. Kõige kasutatum HTTP versioon HTTP/1.1 defineeriti esimest korda aastal 1997 RFC 2068-s, kuid 1999. aastal asendati see RFC 2616-ga ja 2014. aastal omakorda RFC 7230 sarjaga.
Gustav Suits
Elukäik
1938. aastal nimetati ta Eesti Teaduste Akadeemia liikmeks humanitaarteaduste alal.
Hüperteksti edastusprotokoll
Tehniline ülevaade
HTTP kasutab klient-server-mudelit ja päring-vastus-protokolli. Näiteks võib kliendi rollis olla veebibrauser ning serveri rollis veebisaiti majutav arvuti. Klient esitab serverile HTTP-päringu. Server töötleb sissetulnud päringu ja tarnib kliendile küsitud ressursi või sooritab kliendi nimel tegevusi. Server tagastab kliendile vastuse, mis sisaldab päringu töötlemise tulemusi ning võib sisaldada ka kliendi päritud ressursse.
Gustav Suits
Elukäik
Aastal 1943 põgenes Gustav Suits Soome ja sealt 1944 Rootsi, kus töötas Nobeli Instituudi raamatukogus. 12. jaanuaril 1953 nimetati ta Eesti haridusministriks eksiilis, kuid ta ei võtnud seda kohta vastu.
Hüperteksti edastusprotokoll
Tehniline ülevaade
HTTP disain võimaldab kasutada vahepealseid võrguelemente, et täiustada klientide ja serverite vahelist suhtlemist. Suure liiklusega veebilehed kasutavad sageli puhverservereid, mis pakuvad kliendile sisu ülaserverite nimel, et kiirendada kliendi juurdepääsu sisule. Veebibrauserid puhverdavad varem kasutatud ressursse ning võimalusel taaskasutavad neid võrguliikluse vähendamiseks. HTTP ressursid on tuvastatavad võrgus nende internetiaadresside kaudu URI-skeemidega http ja https.
Gustav Suits
Elukäik
Gustav Suits suri 1956. aastal pärast mitmeaastast rasket haigust. Ta on maetud Stockholmi Metsakalmistule. 13. septembril 1958 avati tema haual rohekashall graniitkivi, mille esiküljel on skulptor Ernst Jõesaare loodud reljeef Pegasus ja Muusa. Kivi püstitas luuletajale ja tema varalahkunud tütrele Maret Elson-Suitsule perekond. Mälestusmärgi paljastas kattest professor Armin Tuulse.
Hüperteksti edastusprotokoll
Päringumeetodid
HTTP määratleb meetodid, mis vastavad toimingutele, mida tahetakse viidatud ressursil teostada. Ressurss võib sõltuvalt serveri implementatsioonist kujutada endast kas olemasolevaid andmeid, näiteks faile, või dünaamilisi ehk genereeritud andmeid, näiteks mõne protsessi väljundit. HTTP/1.0 spetsifikatsioon määratles meetodid GET, POST ja HEAD. HTTP/1.1 spetsifikatsioon lisas 5 uut meetodit: OPTIONS, PUT, DELETE, TRACE ja CONNECT. Kuna meetodid on spetsifikatsioonidokumentides defineeritud, on nende semantika hästi teada ja neid saab usaldada. Iga klient võib kasutada mistahes meetodit ja server võib olla seatud üles toetama mistahes meetodite komplekti. Kui kasutusel olev meetod on vahepealsele elemendile tundmatu, käsitletakse seda kui ohtlikku ja mitteidempotentset meetodit. Meetodite arv ei ole piiratud – see võimaldab tulevikus uusi meetodeid luua (lõhkumata olemasolevat taristut).
Gustav Suits
Looming
pisi|Nikolai Triigi joonistus "Gustav Suitsu portree" (1928) Esimene luuletus "Vesiroosid" ilmus aastal 1899 ajakirjas Uus Aeg. Kirjandusellu astus Gustav Suits Tartu kooliõpilaste kirjandusringi vihikute "Kiired" I–III (1901–1902) toimetajana. Suits oli rühmituse Noor-Eesti vaimseid juhte, nende omanimeliste almanahhide (I–V, 1905–1915) ja ajakirja (1910/11) toimetaja. Noor-Eesti esimese almanahhi sissejuhatusest pärineb ka Suitsu paljutsiteeritud üleskutse: "Olgem eestlased, aga saagem ka eurooplasteks!".
Hüperteksti edastusprotokoll
Ohutud meetodid
Mõned meetodid (näiteks HEAD, GET, OPTIONS ja TRACE) on definitsiooni järgi määratletud ohututeks, mis tähendab, et nad on ette nähtud üksnes teabe edastamiseks ja ei tohiks muuta serveri olekut. Teisisõnu ei tohiks neil olla kõrvaltoimeid peale üldiselt kahjutute tegevuste nagu logimine või puhverdamine. GET-päringute saatmine peaks olema serveri olekule ohutu, olenemata hetkeolekust, kuid seda ei saa garanteerida, sest praktikas ei ole nende käitlemine mingil moel tehniliselt piiratud.
Samas meetodid POST, PUT, DELETE ja PATCH on ette nähtud tegevusteks, mis võivad põhjustada nii muutusi serveri olekus kui ka kõrvaltoimeid, näiteks rahalisi tehinguid või e-posti edastamist.
Gustav Suits
Looming
Lisaks luulele on ta avaldanud kaks esseekogu: "Sihid ja vaated" (1906) ja "Noor-Eesti nõlvakult" (1931) ning uurimusi eesti kirjandusloost (eeskätt Friedrich Reinhold Kreutzwaldist). Suitsu tööde loetelu sisaldab üle tuhande nimetuse.
Mälestuse jäädvustamine
2004. aastast annavad Tartu Kultuurkapital ja Tartu linn välja Gustav Suitsu luulepreemiat.
Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoone
pisi|Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoone. Aiver Oja foto.
Raimund (Erbach-Fürstenau)
Raimund Adalbert Alfred Josef Hans Ulrich Franz Kraft Friedrich (Raimund Adalbert Alfred Josef Hans Ulrich Franz Kraft Friedrich Graf zu Erbach-Fürstenau, sündinud 2. aprillil 1951 Heidelbergis) on Erbach-Fürstenau krahv alates 30. juulist 1988.
Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoone
Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoone on Pärnu linnas aadressil Kuninga 29 asuv koolihoone.
1875. aastal valminud hilisklassitsistlikus stiilis ehitatud hoone on tunnistatud riiklikuks kultuurimälestiseks.
Tänapäeval tegutseb hoones Pärnu Kuninga Tänava Põhikool.
Ajalugu
1869. aastal valmis Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi uue hoone projekt. Ehitustööd toimusid aastatel 1871-1875. Töid juhtis Riia ehitusmeister Robert Häusermann. Hoone võeti vastu 1. novembril 1875.
Koolihoone taga avati 1881. aastal võimla, kuid see põles 1906. aastal maha.
Pärnu Poeglaste Gümnaasiumi hoones on tegutsenud järgmised õppeasutused 2005. aastal valmis kooli õuel Pärnu kesklinna koolide võimla.
Eha Lättemäe
Esimesed luuletused avaldas ta 1955. aastal Viljandi kohalikus lehes, tema debüütkogu trükiti 1968. aastal. Kaks Lättemäe raamatut ilmus ka Karjalas. 1971. aastal sai temast kutseline kirjanik, 1974. aastal võeti ta vastu Eesti Kirjanike Liitu.
Looming
Eha Lättemäe kirjutas peamiselt nukratoonilist loodus- ja isikuluulet eesti (palju Tarvastu murrakus) ja soome keeles.
Zürichi kanton
pisi|Kantoni kaart Zürichi kanton on üks Šveitsi 26 kantonist. Asub Šveitsi põhjaosas.
Empire
"Empire" on mitme teose pealkiri või perioodilise väljaande nimi:
Zürichi kanton
Zürichi kantoni pindala on 1729 km², millega on 7. kohal, kuid elanike arvu poolest on ta Šveitsi suurim.
Zürichi kanton paikneb Alpidest põhjas. Selle naaberkantonid on Schaffhausen põhjas, Aargau läänes, Zug ja Schwyz lõunas ning Thurgau ja Sankt Gallen idas. Enamik Zürichi järvest asub kantonis.
Kantoni saab laias laastus jagada linnaks ja järveks, Unterlandiks loodes, Oberlandiks kagus, Weinlandiks ja Winterthuriks kirdes ning Knonaueramtiks edelas. Suur-Zürichi ala ulatub kantoni piiride taha.
Zürichi pindala on 1728,8 km². Sellest 43,4% on põllumajanduslik maa, samas 30,7% on metsa all. 20,1% maast on asustusmaa (hooned või teed) ja 5,8% on tühermaa.
Loodus
Peamised järved on Zürichi järv, Greifensee ja Pfäffikersee. Väiksemad järved on Türlersee, Katzensee, Hüttnersee, Grosser Husemersee, Mettmenhaslisee, Lützelsee, Egelsee ja Seeweidsee.
Suurem osa kantonist koosneb madalatest jõeorgudest, mis laskuvad Reini suunas kantoni põhjaosas. Kantoni loode- ja kaguosas on mägiseimaid piirkondi. Linthi jõe org viib Zürichi järve ja jätkub Limmati jõena. See org on tähtsaim org Zürichi kantonis. Glatti jõe org saab algusethe Greifenseest ja on Limmatist eraldatud mäeahelikuga. Tössi jõe org on kuristik. See paikneb kantoni idaosas ja on Toggenburgi piirkonnast Sankt Galleni kantonis eraldatud mägise alaga. Hörnli (1133 m) on kõrgeim tipp selles mäeahelikus. Sihli jõe org paikneb kantoni lääneosas. Suubub Limmati jõkke Zürichi linnas. Sihli jõgi on Zürichi järvest eraldatud Albise mäeahelikuga, mille kõrgeim tipp on Albishorn (915 m). Kõrgeim tipp kantonis on Höhrohnen kantoni kaguosas.
Uetliberg on Albise mäeaheliku osa. See mägi on populaarne puhkekoht Zürichi linnarahvale. Uetlibergile viib raudtee.
Haldusjaotus
thumb|Zürichi kantoni ringkonnad
Kanton on jagatud 12 ringkonnaks (saksa Bezirke):
Kantonis on 171 valda (Politische Gemeinden).
Ajalugu
Zürichi kanton koosneb pealinn Zürichi poolt omandatud maadest pärast seda, kui sellest sai aastal 1218 Reichsfrei, eriti pärast tsunftide revolutsiooni aastal 1336. Zürich ühines Šveitsi Konföderatsiooniga aastal 1351. Kantoni madalam osa liideti Zürichi territooriumidega aastal 1362. Zürich omandas ja kaotas 1440. aastate Vana Zürichi sõjas Toggenburgi. Põhjapoolsed osad Reini ülemjooksul tulid kantonile pärast seda, kui Zürichi linn ostis Habsburgidelt aastal 1468 Winterthuri. Valdused läänes saavutasid aastal 1803 Aargau kantoni osana Zürichist iseseisvuse. Rahvas kiitis veebruaris 2005 heaks kantoni uue põhiseaduse, mis asendas 1869. aasta põhiseaduse. Uus põhiseadus jõustus jaanuaris 2006.
Antiquarische Gesellschaft in Zürich on kantoni ajaloo säilitamisele pühendunud organisatsioon.
Tanska
Tanska on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
France-Albert René
pisi|France-Albert René (2014) France-Albert René (16. november 1935 – 27. veebruar 2019) oli Seišellide poliitik ja jurist. Aastatel 1977–2004 oli ta Seišellide president.
France-Albert René õppis Suurbritannias õigusteadust ning töötas aastatel 1957–1961 Seišellidel juristina.
Aastal 1964 asutas ta vasakpoolse Seišellide Ühinenud Rahvapartei, mille nimeks sai hiljem Seišellide Progressiivne Rahvarinne. See on siiani Seišellide juhtiv partei.
Aastal 1976 määras president James Mancham France-Albert René peaministriks. Aastal 1977 kukutas ta Tansaania toetusel veretu riigipöördega president James Manchami ning astus 5. juunil 1977 ise presidendi ametisse. Aastal 1979 jõustunud põhiseaduse muudatusega kehtestas ta üheparteisüsteemi.
Aastatel 1979, 1984 ja 1989 toimunud presidendivalimistel valiti ta ainsa kandidaadina ametisse tagasi. Aastal 1993 taaslubati ka teiste parteide tegevus ning France-Albert René võitis presidendivalimistel oma vastaskandidaati James Manchamit. Ta valiti tagasi ka 1998. ja 2001. aastal. Kuigi teda süüdistati inimõiguste rikkumises, sai Seišellidest tema valitsusajal üks piirkonna jõukamaid riike.
Folkloristide loend
''Siin on loetletud folkloriste.
Ühendatud inimesed
"Ühendatud inimesed" on Chalice'i 2003. aastal ilmunud album.
Ratsavägi
pisi|[[Austria-Ungari ratsaväelasi 1898. a.-l]] pisi|Saksa ratsavägi ratsutab läbi [[Tartu ajalugu#20. sajandi algus|Tartu (märts 1918)]]
Ratsavägi on väeliik, mille isikkoosseis liigub ja võitleb ratsa. 1920. aastateni oli ratsavägi maaväe põhilisi väeliike. Viimast korda kasutati ratsaväge laiaulatuslikult Teises maailmasõjas.
Ratsavägi võis tegutseda iseseisvalt ning anda ootamatuid lööke, sel oli hea manööverdusvõime.
Ratsaväelaste vorm erines teiste väeliikide omast, ka mõni auaste oli teistsugune (näiteks kapteni asemel oli Saksamaal, Venemaal ja Rootsis rittmeister, staabikapteni asemel staabirittmeister jne).
1930. aastate keskel kaotas ratsavägi sõjaväe suurenenud tulejõu ja motoriseerimise tõttu tähtsuse. Tänapäeval on ratsaväge väheste riikide relvajõududes, seda kasutatakse peamiselt auvahtkonnas ja paraadväeosas.
Ratsavägi Eesti sõjaväes
Eesti sõjaväes on olnud ratsaväe inspektuur, kuni kaks ratsarügementi ja üks üksik eskadron.
Üte
Üte (ka kõnetlussõna) on kiil, mis kõnetab lause adressaati, teda nimetades või kirjeldades.
Sinalepa
Sinalepa on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Üte
Ütte põhiülesanne on kontakti sõlmimine või hoidmine tähelepanu tõmbamise teel.
Sageli avaldub üttes ka kõneleja halvustav, lugupidav või muu suhtumine kõnetatavasse, näiteks:
Sinalepa
Enne 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformi kuulus küla Ridala valda.
Üte
Ütte asend lauses
Üttel ei ole lauses kindlat asendit. See võib paikneda nii lause alguses, keskel kui ka lõpus.
Sinalepa
Ajalugu
Külas asus Sinalepa mõis. Paekivist peahoone on hävinud, säilinud on aga mõisa park, mis on eraomanduses.
Üte
Kirjavahemärgid
Kirjalikus kõnes eraldatakse üte ülejäänud tekstist tavaliselt koma(de)ga, näiteks:
Ütte esiletõstmiseks võib kasutada ka mõttekriipse, näiteks:
Üte võidakse kirjalikus tekstis vormistada ka nagu eraldi lause. Sel juhul pannakse ütte järele hüüumärk.
Ütte ehitus
Ütet vormistab nimisõnafraas. See tähistab harilikult inimest (Palun astu edasi, vanaisa!), harvemini loomi või eluta objekte (Oled mulle kallis, kodupaik!).
Veel näiteid
Rohkesti ütteid leidub Eesti NSV hümnis (1944 ja 1956, sõnade autor Johannes Semper), näiteks järgmises salmis:
3DMLW
3DMLW (3D Markup Language for Web) on XML-il põhinev märgistuskeel interaktiivse 3D- ja 2D-sisu esitamiseks veebis. See on ka 3DMLW nime kandva 3D Technologies R&D poolt arendatava laiema tarkvaraplatvormi põhiline nurgakivi.
Sinalepa
Ajalugu
1939. aastal majutati Sinalepa mõisa punaväelased, kes ehitasid Sinalepa lennuvälja. Seda kasutasid ka Talvesõjas Soomet pommitama suundunud lennukid. Sõjavägi lahkus juulis 1941 ja süütas ühtlasi mõisahooned. Teise maailmasõja järel kasutati lennuvälja veel vaid mõnel üksikul suvel.
Üte
Veel näiteid
Neid ridu kasutatakse sageli ütte õppimisel ja grammatikateadmiste kontrollimisel. Osa sellest tekstist võib leida isegi 2021. aasta e-etteütluseks valmistumise avalikust harjutusest.
3DMLW
=3DMLW platvorm= 3DMLW platvorm on avatud lähtekoodiga tarkvarakomplekt, mis on loodud erinevates dünaamilist 3D-sisu näitamist nõudvates projektides rakendamiseks. 3DMLW oma skriptimiskeel pakub mõningaid omapäraseid võimalusi tarkvaraarenduseks ja laiendatav mudeliformaatide tugi võimaldab kasutamist 3D integratsioonivahendina.
Disainerid saava 3D-objekte arendada ja neid veebis avaldada ka siis, kui neil on vaid minimaalsed programmeerimisoskused. Sisuarendajaile pakutakse lihtsustatud arendusprotsessi, loomaks kõikvõimalikke lahendusi alates staatilistest animeeritud kuvadest ja rikkalikest interaktiivsetest esitlustest kuni täismahus mängudeni.
Sinalepa
Loodus
pisi|left|Rebane Sinalepa küla põllul heinarullide taustal Sinalepast saab alguse Saardu peakraav. Seevastu Sinalepa peakraav jääb aga hoopis naaberkülade territooriumitele.
3DMLW
3DMLW keel
3DMLW on XML 1.0 standardil põhinev märgenduskeel, mis võimaldab andmevahetust 3DMLW plug-in-liidesega lingitud tarkvararakenduste vahel. Saadavalolev XML-skeem võimaldab vastavat võimalust pakkuvates XML-redaktorites (nt jEdit) kontrollida notatsiooni korrektsust.
Sinalepa
Loodus
Küla põhjaosas on põllumaa ja lõunaosa katab mets. Küla põhjakülge märgib Parila–Kiideva tee.
3DMLW
3DMLW renderdi
Renderdusmootor kasutab standardset OpenGL API-t, mis tagab optimaalse jõudluse ja platvormisõltumatuse. Renderdi on ühendatav 3DMLW plug-in-liidesega ning koosneb stseeni- ja graafikateegist, mis tagab esimese struktuuridele optimeeritud renderduskonveieri. Stseeniteek on kasutatav ka iseseisvalt võrkude töötleja ja teisendajana ilma seejuures neid renderdamata.
Uneste
Uneste on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
3DMLW
3DMLW serveri tööriistad
Tööriistakomplektis sisalduvad erinevate failitüüpide (obj, 3ds, xyz, pts) pakkteisendajad ja mitme faili üheaegset töötlemist võimaldav tekstuuriatlasegeneraator. Tööriistu võib rakendada serveri poolel 3D-mudelite ja tekstuuride automaatseks teisendamiseks.
=3DMLW failivorming= 3DMLW fail on lihtne tekstifail, mis sisaldab 3DMLW keele süntaksiga piiritletud käske:
2D- ja 3D-sisu käsitletakse üksteisest sõltumatult, kuid nende kattumine ei ole piiratud. 3D-stseenide animeerimist ja sündmuste töötlemist võimaldab Lua skriptimisvahend. Järgnev skriptilõik demonstreerib värvide hajumist:
Uneste
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
3DMLW
3DMLW serveri tööriistad
Toetatud on 3ds-, obj-, an8- ja blend-failivormingutes 3D-mudelite kasutamine. Teistele vormingutele toe lisamine on lihtne 3DMLW plug-in-liidese abil.
3DMLW failide laiendiks on .3dmlw ja sarnaselt HTML-iga on nad omavahel lingitavad.
=3DMLW kuvamine= 3DMLW on kuvatav 3D Technologies R&D pakutavate tarkvaratoodetega, mille hulka kuuluvad plug-inid Internet Explorerile ja NPAPI ühilduvusega brauseritele (Mozilla Firefox, Opera jne.), iseseisev vaatur ning sellised kohandatud lahendused nagu 3D Kiosk.
Kolmandate osapoolte tarkvaratoodetele on 3DMLW kuvamisvõime lisatav 3DMLW plug-in-liidese abil.
Divisjon
Divisjon on põhiliselt mereväe või õhuväe väeüksus, mis vastab maaväe pataljonile.
Divisjon õhuväes
Divisjon on õhuväe pataljonisuuruse maismaa- ja mõnikord ka lennuüksuse nimetus. Divisjon jaguneb tavaliselt eskadrillideks. Divisjoni juhib kolonelleitnant.
Divisjon Vene armees
Vene armees ja mõnes slaavi mõjudega armees nimetatakse divisjonideks (дивизион) ka pataljonisuurusi lahingutoetuse maismaaüksusi, näiteks suurtükiväes, õhutõrjes ja raketivägedes. Ilmselt vene mõjutusena nimetati kuni suveni 2008 ka Eesti Kaitseväes 1990ndail loodud õhutõrjeüksust Õhutõrjedivisjoniks.
Heinrich (Fürstenberg)
Heinrich Maximilian Egon Karl Joachim Paul Felix Konrad Hubertus Eusebius Leo Maria Wilhelm Friedrich Alexius Martin (Heinrich Maximilian Egon Karl Joachim Paul Felix Konrad Hubertus Eusebius Leo Maria Wilhelm Friedrich Alexius Martin Prinz zu Fürstenberg, sündinud 17. juulil 1950 Schloß Heiligenbergis) on Fürstenbergi titulaarne vürst alates 9. juulist 2002.
Sofia Gyllenhielm
pisi|Sofia Gyllenhielm Sofia Johansdotter Gyllenhielm (1559–1583 Tallinn) oli Rootsi kuninga Johan III vallastütar, Pontus De la Gardie abikaasa ning Jakob ja Johan De la Gardie ema. Sofia Johansdotter sündis Johan III ja Karin Hansdotteri abieluvälisest suhtest. Lapsepõlve veetis ta ema juures Soomes.
1576. aastal sai temast oma tädi Elisabet Vasa õuedaam. Samal aastal kihlas isa ta oma soosiku, prantsuse päritolu Rootsi väejuhi Pontus De la Gardiega. 1577. aastal aadeldati Sofia, tema vend Julius ja õde Lucretia ning nad said perekonnanimeks Gyllenhielm. 14. jaanuaril 1580 toimus nende pulmapidu Vadstena lossis. See oli suur tseremoonia, kus oli nii palju külalisi, et kirikus purunes nende raskuse all palkon ja vähemalt üks inimene hukkus. Juuresolevad katoliiklased tõlgendasid seda Jumala kättemaksuna kuninga õukonnale, kes olid protestandid.
Sofia Gyllenhielm kolis koos oma abikaasaga 1581 Tallinna. Ta suri sünnitusel 1583. aasta juunis ja on maetud sarkofaagi Tallinna Toomkirikus.
Perekond
Sofia Johansdotter abiellus 14. jaanuaril 1580 Vadstena lossis prantsuse päritolu Rootsi väejuhi Pontus De la Gardiega. Abielust sündisid
Redokspotentsiaal
Redokspotentsiaal on tasakaaluline elektroodipotentsiaal, mis iseloomustab süsteemi oksüdeerivaid või redutseerivaid omadusi. Kui süsteemi redokspotentsiaal on negatiivne, domineerivad redutseerivad omadused, kui positiivne, siis domineerivad oksüdeerivad omadused.
Igal keemilisel elemendil (või ühendil) on temale omane redokspotentsiaal. Mida positiivsem (kõrgem) on see potentsiaal, seda suurem on elemendi (ühendi) võime redutseeruda (vastu võtta elektrone).
Redokspotentsiaali mõõdetakse standardvesinikelektroodi suhtes standardtingimustes (rõhk 101,325 kPa, temperatuur 298,15 K) ja väljendatakse pinge ühikutes, tavaliselt millivoltides.
Valgevälja
Valgevälja on küla Haapsalu linnas Lääne maakonnas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Ridala valda.
pisi|left|Valgevälja karjäär
Vabadusrist
Vabadusristi võib uuesti välja anda Eesti iseseisvuse kaitsmiseks peetava sõja puhul, alates sõjaseisukorra väljakuulutamisest.
Autasu nimega Vabadusrist on ka Soomel.
Liigid ja järgud
Vabadusristil on kolm liiki:
Iga liik jaguneb omakorda 1., 2. ja 3. järguks.
Kujundus
Peet Arenile olid väidetavalt Eesti Vabadusristi kujundamisel eeskujuks Saksa Ordu kõrgmeistri lipult võetud karkristi-motiiv ja Soome Vabadusristilt (Karjala vapilt) võetud kujund, soomustatud käsi mõõgaga. Kuni 2016. aastani arvati, et Vabadusristi kujunduse autor oli Nikolai Triik. Vabadusristi iga liigi III järgu rist on 36 mm kõrgune ja 30 mm laiune, II järgu rist 39 mm kõrgune ja 34 mm laiune ning I järgu rist 45 mm kõrgune ja 39 mm laiune.
Ristid erinevad mõõtmete, värvi, lindi ja kandmisviisi poolest. Kujunduses on kasutatud rahvusvärvide (sinine, must, valge) kombinatsioone, ainult II liigi autasude südamik on punane ("vererist").
Väljaandmisest, tähistamisest ja kandmisest
16. aprillil 1919 võeti vastu seadus Eesti Wabaduse Risti asutamise asjus. Reeglina anti Vabadusrist isikutele teenete eest Vabadussõjas. Erandiks on 10 autasu, mis anti 1924. aasta 1. detsembri kommunistliku mässukatse mahasurumise eest. 1919. aasta Eesti vabariigi valitsemise ajutise korra jõustudes muutus Vabadusristi III liigi andmine eraisikuile ebaseaduslikuks, kuigi seda jätkati. Vabadusristi väljaandmine lõpetati Riigikogu seadusega 19. juunil 1925.
Esimesed seitse Vabadusristi anti 2. augustil 1919 Vabariigi Valitsuse otsusega USA sõjaväelastele J. C. Groomile, G. Dawleyle, Ray R. Powersile, J. C. Millerile, John Thorsile, Franklinile ja A. A. Granstedtile Eesti riigi ülesehitamisel avaldatud aineliste ja moraalsete toetuste eest.
Vabadusristi kavaleride austamiseks tähistati Vabadusristi päeva. Algselt langes see kokku autasu asutamise kuupäevaga, kuid kuna 24. veebruar oli ka Vabariigi aastapäev otsustati Vabadusristi aastapäeva alates 1931. aastast tähistada 3. jaanuaril (Vabadussõja lõpu päeval). Alates 1934. aastast võeti Vabadusristi aastapäevaks Taevaminemispüha, mis on liikuv püha maikuus.
Vabadusristi liigi ja järgu mainimine kavaleri nime järel on kohustuslik alates 28. märtsist 1935.
Tekkinud olukord, kus Eesti kodanikud võtsid vastu teiste riikide teenetemärke, kuid puudus võimalus anda Eesti Vabariigi nimel riiklikke teenetemärke, tekitas piinlikke momente rahvusvahelises suhtlemises. Tekkinud lünga täitsid poolriiklikud Kotkaristi teenetemärk ja Eesti Punase Risti teenetemärk. Alles 1. jaanuaril 1938 kehtima hakanud uus Eesti Vabariigi Põhiseadus seadustas riiklike teenetemärkide andmise. 1938. aasta Riigikaitse sõjaaegse korralduse seaduse järgi võis Sõjavägede Ülemjuhataja sõja ajal anda Vabadusristi kõigi liikide kolmandat järku (§ 21, p. 8).
26. juulil 1940 käskisid sõjaminister ja sõjavägede juhataja muutunud olukorra tõttu loobuda nimede juures Vabadusristi märkimisest ja Vabadusristi kandmisest hoiduda.
Saksa okupatsiooni ajal 24. veebruaril 1942 kindralkomissar Karl Siegmund Litzmanni antud määrusega lubati Vabadusristi kavaleridel neile antud aumärgi kandmine.
Üldist
I liigi 1. järgu Vabadusristi on teiste seas saanud Belgia kuningas Albert I, Taani kuningas Christian X ja Suurbritannia kuningas George V. Itaalia peaminister Benito Mussolini sai III liigi 1. järgu Vabadusristi. Lisaks Eesti kodanikele anti Vabadusriste veel 17 riigi kodanikele.
Kolm Vabadusristi on antud üheksale Vabadusristi kavalerile (Karl Parts, Anton Irv, Julius Kuperjanov, Oskar Luiga, Nikolai Reek, Johan Schmidt, Aleksander Seiman, Jaan Klaar, Eduard Neps). Kaks Vabadusristi on antud 76 isikule (sealhulgas 14 Soome, 4 Poola ja 1 Taani kodanik). Kurioosumina on ühele isikule (Voldemar Konga) antud kaks VR I/3 ja 12 isikule kaks VR II/3.
Hannes Walteri artikli "Põlvkonnad vabadusvõitluses" kohaselt sai Vabadussõja jooksul Eesti sõjaväest Vabadusristi keskmiselt üks viiekümnest sõdurist, üliõpilastest iga kolmas ja õpilastest iga kaheksas. Umbes 2000 Eesti kodanikule antud Vabadusristist said kooliõpilased 600 ja üliõpilased 150 autasu.
Paljud Vabadusristi kavalerid (sealhulgas Harri Moora, Mihkel Martna, Eduard Alver, Winston Churchill) ei võtnud neile määratud Vabadusristi vastu.
2016. aasta seisuga on teadmata 91 Vabadusristi kavalerist Eesti kodaniku elulugu. Viimane elusolev Vabadusristi kavaler oli Karl Jaanus, kes suri 6. oktoobril 2000.