cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Laulasmaa
Ka Laulasmaa-Lohusalu teest Lohusalu lahe pool on suvilaid. Seal asub mahajäetud liivakarjäär ja endine laskepolügoon, kus nüüd kasvab noor männik. Lohusalu lahe äärsel alal kasvavad männiriisikad. Kohal, kus Lohusalu laht teeb käänaku, on mitteametlik supelrand. Lohusalu lahest Tallinna-Rannamõisa-Kloogaranna tee maantee poole tõuseb reljeef kiiresti 44 meetrini.
Rannaäärset piirkonda kaitstakse Laulasmaa maastikukaitseala koosseisus.
Asend
pisi|left|püsti|Lahepere laht ja Laulasmaa. Poolsaare otsa jääb [[Lohusalu küla]] Geograafilised koordinaadid on 59° 23,29' põhjalaiust ja 24° 14,26' idapikkust. Laulasmaa piirneb Lohusalu, Meremõisa, Käesalu ja Kloogarannaga.
Laulasmaad läbivad Laulasmaa–Lohusalu tee ja Tallinna–Rannamõisa–Kloogaranna tee.
Ajalugu
Laulasmaal on asunud Laulasmaa mõis – rüütlimõis, mis rajati 18. sajandi teisel poolel.
Kuni 1890. aastani eksisteeris Laulasmaa vald, mis läks Keila valla koosseisu. Ka pärast valdade taastamist kuulus Laulasmaa aastatel 1992–2017 Keila valla koosseisu.
Lahepere lahe liivarannas läheb vesi aeglaselt sügavaks. Suvituskohana on Laulasmaa tuntud juba 1930. aastatest. Suvilaid hakati sinna rajama juba 20. sajandi alguses. Laulasmaal on Laulasmaa Spa, mis alustas tegevust 7. augustil 2003. Varem oli selles kohas üleliiduline ametiühingute Laulasmaa puhkekodu, mis ehitati 1950. aastatel. Vahepeal nimetati seda kompleksi Laulasmaa Koolitus- ja Puhkekeskuseks.
Kultuurimälestused
pisi|[[Kõltsu mõisa peahoone]] Laulasmaal asub arheoloogiamälestiseks arvatud ohvrikivi "Aidakivi" ehk "Katusekivi".
Asula lõunaosas on kaitse alla võetud Kõltsu mõisa peahoone ja park.
Rahvastik
Külas elas 2011. aasta rahvaloenduse andmetel 627 inimest. Neist 582 (92,8%) olid eestlased. 2000. aastal oli elanikke 280.
Koht kultuuriloos
Külas tegutseb Arvo Pärdi Keskus.
Helikülas oli suvila näiteks Jaan Räätsal ning Ralf Parvel koos Lilli Prometiga. Heino Kaljustele kuulunud suvila on Tõnu Kaljuste kohandanud aastaringseks kasutamiseks. Laulasmaal oli kodu muusik Uno Loobil.
Veljo Tormis on 1955. aastal kirjutanud laulu "Laulasmaa rand" häälele ja klaverile Paul Rummo sõnadele.
Ferdinand I (Saksa-Rooma keiser)
Ferdinand I (10. märts 1503 – 27. juuli 1564) oli Saksa-Rooma keiser 1556–1564, Austria ertshertsog 1521–1564, Saksa kuningas 1531–1564 ning Böömi ja Ungari kuningas 1526–1564. Ta oli Saksa-Rooma keisri (1520/1530–1556) Karl V vend ja järglane Saksa-Rooma troonil ning talle järgnes Austria ertshertsogkonna troonil tema poeg Maximilian.
Ferdinand von Habsburg sündis Burgundia hertsogi Philipp Ilusa ja Kastiilia printsessi Juana pojana. Tema isapoolne vanaisa oli Saksa-Rooma keiser Maximilian I ja vanaema, Burgundia pärijanna Maria. Emapoolne vanaisa oli Aragóni kuningas Fernando II, vanaema aga Kastiilia kuninganna Isabel I. Ferdinandil oli vend Karl ning õed Eleonore, Isabella, Maria ja Katharina. Ferdinand oli keiser Karl V (eluaastad 1500–1558) noorim vend ning vanaisa, Aragóni kuninga Fernando II lemmiklaps. Ta kasvas üles Aragóni õukonnas ning oli seega enam hispaanlane kui sakslane. Ometigi andis ta vanem vend Austria maad temale valitseda (1521) ja just Saksa kuninga tiitli 1531. aastal talle, nii et 18-aastane nooruk pidi oma senise kodumaaga igaveseks hüvasti jätma. Juba 1519. aastal taheti temast teha Habsburgide keisrikandidaati, kuid lõpuks leiti siiski, et Karl on parem pretendent.
Ferdinand sai aga tänu oma teise vanaisa Maximilian I lepetele Jagelloonidega peagi endale lausa kaks kuningriiki, kuna senine Böömi ja Ungari kuningas Lajos II langes 1526 Mohácsi lahingus ning eelneva leppe kohaselt pidi Lajose õega abielus olev Ferdinand riigid endale saama. Böömimaa kuulutas ta üpris leplikult oma kuningaks, kuid ungarlastel oli vastukandidaat János Zápolya, keda toetas ka Osmanite Türgi sultan. Rivaalitsemine lõppes Ferdinandi võiduga, kuid enamiku Ungarist vallutasid türklased, kes panid oma Ungari valdustes võimule János I Zápolya. pisi|left|300px|[[Habsburgide monarhia valduste laienemine]] pisi|left|300px|Osmanite impeeriumi laienemine, aastail 1481–1683. Sultanite (1481–1512) [[Bayezid II (1512–1520) ja Selim I Julma ning (1520–1566) Süleyman I Toreda valitsusajal]] Ferdinandil ei õnnestunud türklastega edukalt sõdida ning ta kaotas peagi kogu Ungari. 1529. aastal piirasid Osmanite väed, Suleiman I Toreda juhtimisel koguni Viini, kuid olid sunnitud kehva ilma ja varude lõppemise tõttu selle peagi lõpetama. See oli kriitiline hetk nii Saksa-Rooma impeeriumi kui ka Habsburgide, kõige enam aga Ferdinandi jaoks, kes oleks kaotanud kõik oma valdused peale Böömimaa. Hiljem õnnestus Ferdinandil Karliga koostööd tehes türklasi veidi eemale suruda, kuid Türgi oht jäi Habsburge kummitama 17. sajandi lõpuni. Saksa kuningana osales Ferdinand ka impeeriumi juhtimises, kuid võrreldes Karliga jäi ta roll siiski suhteliselt marginaalseks. Et ta oli kompromissialtim ning mitte niivõrd põhimõttekindel, siis suutis ta sageli keerukaid olukordi lahendada ja pingeid maandada. Saksa kuningaks lasi Karl Ferdinandi valida 1531. aastal, aasta pärast esimese keisriks kroonimist, et kindlustada Saksa-Rooma troonil Habsburgide järjepidevus.
Ferdinand sai Saksa-Rooma keisriks pärast Karl V troonist loobumist 1556. aastal, ühtlasi jagati ka lõplikult Habsburgide impeerium, Karli valitsetud alad (Burgundia jäänused ning Hispaania ja Itaalia valdused) läksid Karl V pojale Felipe II-le, Ferdinandile jäid Austria, Böömimaa ja Ungari. Keisrina oli Ferdinand suhteliselt tolerantne ja püüdis protestante ja katoliiklasi lepitada. Ka tema poeg Maximilian II jätkas analoogset poliitikat.
Isiklikku ja järglased
Ferdinand abiellus 1521. aastal Böömimaa ja Ungari kuninga Ulászló II (Vladislav II) tütre ja hilisema Böömi ja Ungari kuninga Lajos II õe Annaga (1503–1547), nende järglased:
Snetterton
Snetterton on küla ja vald (civil parish) Inglismaal Norfolki krahvkonnas.
Aastal 2001 elas külas 202 inimest ja 2011. aastal 201.
Snettertoni lähedal asub Snettertoni ringrada.
Mustla (Saaremaa)
Mustla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Ayumi Hamasaki
thumb|200px|Ayumi Hamasaki Taiwanis 2007. aastal Ayumi Hamasaki (jaapani keeles 浜崎あゆみ Hamasaki Ayumi; sündinud 2. oktoobril 1978 Fukuokas) on jaapani laulja, laulusõnade autor, helilooja, muusikaprodutsent, näitleja ja modell.
Räckelwitzi vald
Vallaosad
Dreihäuser (Horni Hajnk), Höflein (Wudwor), Neudörfel (Nowa Wjeska), Räckelwitz, Schmeckwitz (Smječkecy) ja Teichhäuser (Haty).
Vassili Žukovski
thumb Vassili Žukovski (Василий Андреевич Жуковский, transliteratsioonis ka Vasilij Andreevič Žukovskij; 29. jaanuar (9. veebruar) 1783 Mišenskoje mõis Tula lähedal – 12. aprill (24. aprill) 1852 Baden-Baden) oli vene luuletaja.
Pedagoogitegevus
Vassili Žukovski oli üks Venemaa keisriperekonna koduõpetajatest, ta viis läbi tulevase Venemaa keisri Aleksander II ja tema lähikondlaste (Alexander von Patkul) koduse hariduse andmist.
Looming
Ta oli üks vene romantismi teerajajaid. Tema loomingu põhiosa moodustavad vabatõlked paljude luuletajate loomingust Firdausist Schillerini. Ta on ka Venemaa Keisririigi hümni "Jumal, keisrit kaitse Sa" sõnade autor. Aastatel 1848–1849 ilmus tema tõlkes vene keeles "Odüsseia".
Žukovski oli mõisnik Nikolai Bunini ja türklannast teenija abieluväline laps, kes sai nime oma ristiisa järgi.
Ta elas mõnda aega ka Tartus. Ta oli Unipiha ja Meeri mõisate omanik.
Perekond
Ta abiellus 1841. aastal baltisakslasest Elisabeth von Reuterniga (1821–1856; ru), kes oli Valgamaalt Restu mõisast pärit maalikunstniku Gerhardt Wilhelm von Reuterni (1794–1865; ru) ja Charlotte von Schwertzelli tütar. Abielust sündisid:
Eesti lindude süstemaatiline nimestik
Eestis nimestikku kuulub koos haruldaste läbirändajate ja eksikülalistega 398 liiki linde, neist pesitseb 225 liiki (210 regulaarselt).
Vassili Žukovski
Perekond
Vassili Žukovski abikaasa vendadest Alexander von Reutern (1824–1879) oli kindralleitnant, kindraladjutant ja keiser Aleksander II tiibadjutant, Basil von Reutern (1829–1897) salanõunik ja Peterburi evangeelse-luterliku konsistooriumi president, ning Gerhard von Reutern (1836–1918) heeroldmeister ja senaator.
Vassili Žukovski on üks kõrvaltegelasi Jaan Krossi romaanis "Keisri hull".
AEGAON
pisi AEGAON on käekellasid tootev Eesti firma, mis loodi 2012. aastal.
Aleksander Makarov (tantsija)
Aleksandr Makarov on eesti võistlustantsija ja neljakordne Eesti meister standardtantsudes.
AEGAON
Brändi tekkelugu
pisi Kellade disaineril Janno Roodil tekkis kellade kujunduseks idee, kui ta nägi Elvis Presleyt oma muusikavideos "Always On My Mind" kandmas äärmiselt suurt käekella. Inspireerituna popkuninga stiilist, omandas Roodi vajalikud teadmised ning lõi 2012. aastal oma visiooni ideaalsest käekellast. "Peacemaker65" - just see oli esimese kella nimeks, millele järgnes paar aastat hiljem "Tabula Rasa". Need kaks mudelit on tänaseni AEGAON tootevalikus. Kellad valmivad Eestis käsitööna ning kokkupanemisel kasutatakse peamiselt Šveitsi ja Jaapani päritolu kvaliteetseid materjale. Tootevalikusse kuulub ka Damaskuse terasest kõige kallim Eestis tehtud kell Peacemaker 65 Damascus Edition.
Algkapitali kaasas AEGAON 2014. aastal Indiegogo. ühisrahastusplatvormi abil, kus suudeti koguda üle 23 000 euro.
Aleksander Makarov (tantsija)
Alates 2003. aastast on tema tantsupartneriks Katrin End.
Aleksandr on Eesti esindaja nii MM-il kui ka EM-võistlustel ning treenib mitmete maailma tipptreenerite käe all.
Koos oma tantsupartneriga õpib Makarov Tallinna Ülikoolis võistlustantsutreeneri eriala ja töötab treenerina tantsuklubis Leevi.
Aaviku
Aaviku on mitme küla nimi Eestis:
Allikalahe
Allikalahe küla asub Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Kuni 2017. aasta Eesti omavalitsuste haldusreformini kuulus küla Laimjala valda ja kandis nime Laheküla ehk Lahe.
Lahekülas on sündinud kunstnik, kirjanik ja muusik Henno Käo
Lahekülas avati 2016 kevadel mälestuskivi kahele mehele, kes 1941 suvel punavõimude eest varjasid ning kellele võimud haarangu korraldasid. Juhan Martin (Rihvaaugu perepoeg) juhtus haarangu ajal kodus olema ja tema koduõuel läks tulevahetuseks. Johannes Martin ja ka üks võimuesindajaist, rajoonivolinik, said haavata. Mõlemad viidi Kuressaare haiglasse, kust Martin kohe edasi Kuressaare lossihoovis asuvasse miilitsajaoskonda toimetati ning arvatavasti üsna peatselt ka tapeti. Tema haua asukoht on teadmata. Mälestuskivi ümber kõrguvad kuused istutasid Johannes Martini vanemad. 1970. aastate teises pooles likvideeris Laimjala kolhoos Rihvaaugu talu maaparandustööde käigus. Kuused aga jätsid maaparandustöid teinud mehed teadlikult alles. Juhan Martiniga koos peitis end metsas Andrei Ennemuist. Tema jäi 1941. aastal küll ellu, kuid arreteeriti 4. juunil 1945 ja saadeti 15 + 5 aastaks Siberisse, kus ta jäi teadmata kadunuks. Nii otsustati tulevane mälestuskivi rajada ühe ohvri asemel kahele saatusekaaslasele
Laimjala
Laimjala on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal oli küla Laimjala valla halduskeskus.
Liik (bioloogia)
Liik (ladina keeles species, lühend sp. või spec.) on taksonoomiline mõiste, mida bioloogias kasutatakse kindlal viisil omavahel sarnanevate organismide populatsiooni kohta. Liigi mõiste, mida on kasutatud tuhandeid aastaid, on bioloogias üks keskseid mõisteid, kuid liigi definitsioon on vaieldav.
Liik on üks bioloogilise klassifitseerimise ja taksonoomilise liigitamise põhiühikutest. Tavaliselt defineeritakse liike kui gruppi organismidest, mis saavad vabalt ristuda ja anda viljakaid järglasi. Paljudel juhtudel on selline definitsioon küllaldane, kuid tihti kasutatakse täpsemaid, võrdlevamaid mõõte nagu DNA järjestus, morfoloogia või ökoloogiline nišš. Paikkondlike kohandatud tunnuste olemasolu võib viia liikide jagunemiseni alamliikideks.
Laimjala
Külas tegutseb Laimjala raamatukogu.
Potentsiaalne energia
Potentsiaalse energia kui füüsikalise suuruse tähis on E_p (teoreetilises füüsikas U või V) ja mõõtühik džaul (J).
Yoweri Hunter Wacha-Olwol
Yoweri Hunter Wacha-Olwol oli Uganda presidendikomisjoni liige 13. maist 1980 kuni 15. detsembrini 1980.
Advokaat töötas hiljem kohtunikuna. Pärast president Godfrey Binaisa kukutamist loodi üleminekuperioodiks kuni valimisteni detsembris 1980 presidendikomisjon, kuhu kuuluvad kohtunikud Polycarp Nyamuchoncho ja Wacha-Olwol ning Saulo Musoke.
Potentsiaalne energia
Keha potentsiaalne energia võrdub tööga, mida on vaja teha konservatiivse jõu ületamiseks, et viia keha lõppasendisse sellest asendist, milles ta kokkuleppeliselt on nullnivool (näiteks maapinnal) või lähteolekus (näiteks vedru pingevabas olekus). Potentsiaalset energiat võib seega käsitleda nagu tööga varutud energiat.
Potentsiaalset energiat väljendab üldkujul valem kus
Potentsiaalne energia Maa gravitatsiooniväljas
Maa gravitatsiooniväljas mõjub kehale raskusjõud, mis on võrdne keha massi ja raskuskiirenduse g korrutisega. Kehale massiga m mõjub seega raskusjõud F = mg. Kui keha asub maapinnale küllalt lähedal, võib g väärtuseks lugeda 9,8 m/s2. Keha tõstmiseks kõrgusele h tuleb teha tööd Fh. Selle töö tulemusena kandub kehale potentsiaalne energia Näiteks tõstes 1 kg raskuse keha maapinnast (või põrandast) 2 m kõrgusele, rakendame raskusjõu ületamiseks jõudu njuutonit, nii et tõstmisel tehtava töö tulemusena omandab keha potentsiaalse energia  džauli.
Leopold I
thumb Leopold I (9. juuni 1640 – 5. mai 1705) oli Habsburgide Austria valduste valitseja alates 1657 ja Saksa-Rooma keiser 1658–1705. Ta oli Saksa-Rooma keisri Ferdinand III poeg.
Potentsiaalne energia
Potentsiaalne energia Maa gravitatsiooniväljas
Potentsiaalset energiat nimetatakse ka asendienergiaks või seisuenergiaks, kineetilist energiat aga liikumisenergiaks.
Leopold I
Leopold I ajal toimus Osmanite riigi viimane ohtlik rünnak Austria vastu, Mehmet IV juhtimisel, kui 1683. aastal piirati viimast korda Viini. 1683. aastal purustas keiserlik sõjavägi Poola kuninga Jan Sobieski abiga Viini all Osmanite sõjaväe. Pärast seda algas aga Osmanite riigi kiire taandumine ning 1699. aastaks oli Leopold juba enamiku Ungari isand.
Potentsiaalne energia
Vedru potentsiaalne energia
Pingutatud vedru jõud avaldub vastavalt Hooke'i seadusele kujul kus
Leopold I
Elu lõpuaastail nägi ta ka Hispaania pärilussõda, kus Habsburgide troonipretendendiks oli tema noorem poeg Karl.
Liik (bioloogia)
Liigid, millel on ühised esivanemad, kuuluvad perekonda (genus). Liik saab kuuluda ainult ühte perekonda korraga. Kuuluvust ühte perekonda on kontrollitud DNA sarnasuse põhjal, kuid praktilistel põhjustel on vahel kasutatud ka muid variante, näiteks taimede puhul õite sarnasust.
Potentsiaalne energia
Vedru potentsiaalne energia
Vastavalt vedru potentsiaalne energia
Liik (bioloogia)
Kõikidele liikidele on antud kahest osast koosnev nimi – binaarne nimetus. Esimene osa nimetusest on perekonnanimi. Teine osa nimetusest on kas liiginimi (zooloogias) või liigiepiteet (kasutatakse botaanikas).
Leopold I
Troonil järgnes talle tema vanem poeg Joseph.
Liik (bioloogia)
Kindlad meetodid liikide määramiseks ja kasutusel olevad liigidefinitsioonid on olulised selleks, et saaks kirjeldada ja testida bioloogilisi teooriaid ning mõõta elurikkust ehk biodiversiteeti. Väljasurnud liike, mis on teada fossiilsetest andmetest, on raske täpselt klassifitseerida ning seetõttu kasutatakse nende puhul kõrgemaid taksonoomilisi ühikuid nagu sugukond. Kokku on liikide arvu maailmas hinnatud 8,7 miljonini, varasemate hinnangute kohaselt arvati neid olevat 2–100 miljonit.
Nimetamine
Binomiaalsel nomenklatuuril kasutatakse kahest osast koosnevat nimetust. Tavaliselt on see ladinakeelne, kuid nimetuses võib olla juuri ka teistest keeltest. Võidakse kasutada ka inimeste või kohanimesid. Binomiaalne nimetus kirjutatakse kaldkirjas (kursiivis). Perekonnanimi on esimene ja kirjutatakse suure algustähega, sellele järgnev sõna on väikse algustähega.
Zooloogilises nomenklatuuris nimetatakse teist osa nimest liiginimeks (või liigiepiteediks). Näiteks hallhunt – Canis lupus, koiott – Canis latrans kuuluvad perekonda Canis (sisaldab veel teisi liike). Hallhundi perekonnanimi on Canis, liiginimi on lupus ja binomiaalne nimi: Canis lupus. Botaanilises nomenklatuuris kutsutakse nime teist osa ainult liigiepiteediks.
Teaduslik nimi on täielik, kui selle juurde on lisatud autorid, aastad ja ümarsulud. Tavaliselt on liigiga seotud ainult üks autor, kuid teatud juhtudel võib olla neid kaks (nt botaanikas, mükoloogias). Esimene nimi kuulub sellele, kes antud liiki esimest korda kirjeldas ning teine nimi sellele, kes paigutas taksoni hetkel kasutuses olevasse süsteemi. Näiteks : lõvi, Panthera leo (Linnaeus, 1758). Lugemise lihtsustamiseks kasutatakse ka autorite nimede lühendamist.
pisi|lõvi Panthera leo
Liigile nime määramist võib vaadelda kui hüpoteesi evolutsiooniliste suhete ja selle grupi organismide eristatavuse kohta. Kui saadakse rohkem informatsiooni, võidakse see hüpotees kas kinnitada või ümber lükata. Süstemaatikud, kes töötasid eraldi, võisid nimetada üht ja sama liiki erinevate nimedega. Seda tuli rohkem ette minevikus, sest omavaheline suhtlus oli raskendatud. Kui kahe nimega liigid on arvatud üheks liigiks, jääb kasutusele vanem nimetus ning uuemad jäävad selle sünonüümideks. Võib ette tulla ka ühe taksoni jagamist mitmeks erinevaks või mitme erineva taksoni liitmist üheks. Liitmisel saab taksoni nimeks mitmest võimalikust vanim ehk prioriteetsem. Taksonoomilisest vaatenurgast võib liigisiseseid gruppe defineerida hierarhiliselt liikidest madalamaks. Zooloogias kasutatakse vaid alamliiki, kuid botaanikas lisaks sellele varieteeti, alamvarieteeti ja vormi.
Mõnikord ei identifitseerita kirjanduses liike täielikult ning kasutatakse lühendeid sp. ja spp. (mitmuses). Nt Canis sp. Tavaliselt tuleb seda ette järgmistel juhtudel:
Kuuluvus
Perekond ja liik on omakorda osa kõrgemast taksonoomilisest hierarhiast. Hästi tuntud taksonoomilised ühikud on (järjestades kõrgemast): domeen, riik, hõimkond, klass, selts, sugukond, perekond, liik. Perekonda paigutamine ei ole lõplik, mingi aja pärast võib süstemaatik liigi ühest perekonnast teise tõsta, kuid sealjuures peab muutma ka liigi nime.
Leopold I
Tema järgi sai nime Saksamaa suurim teadusakadeemia Leopoldina.
Liik (bioloogia)
Klassifitseerimise olulisus
Liikide ideel on pikk ajalugu. See on üks tähtsamatest klassifitseerimistest mitmetel põhjustel:
Liigi definitsioonid
Praktiliselt defineerivad bioloogid liiki kui organismide populatsiooni, millel on kõrgetasemeline geneetiline sarnasus. See võib väljenduda kohasuses samale nišile ja geneetilise materjali ülekandes ühelt organismilt teisele. Täpsem sarnasuse tase on siinkohal suvaline, kuid see definitsioon on kasutusel organismide puhul, kes paljunevad mittesuguliselt nagu mõned taimed ja mikroorganismid.
Sugulisel teel paljunevate liikide puhul jagatakse geneetilist materjali reproduktsiooni teel ning organisme loetakse ühte liiki kuuluvaks juhul, kui nad jagavad piisavalt geene, et toota viljakas järglane. Järelikult on liik ristuvate organismide grupp. Definitsiooni saab laiendada öeldes, et liigid on grupp organisme, kes saavad potentsiaalselt ristuda. Eri tiikides elavad kalad kuuluvad ikkagi ühte liiki, kui nad on kokku saades võimelised ristuma. Samas on palju näiteid kahest või enamast selgesti eristatavast populatsioonist, kus isendid, kes elavad keskel, saavad ristuda kummalgi küljel asuvate populatsioonidega, aga külgedel asuvad populatsioonid omavahel ristuda ei saa.
Järelikult on iga universaalne liigidefinitsioon paratamatult suvaline. Seetõttu on bioloogid esitanud valiku definitsioone, mille kasutus sõltub pragmaatilisest valikust ning oleneb uurimuse põhjalikkusest, täpsusest.
Ükski kontseptsioon ei ole täielikult objektiivne või kehtiv kõigil juhtudel. Sageli kasutatakse lihtsustamise mõttes kõige praktilisemat definitsiooni, näiteks enamiku selgroogsete jaoks bioloogilist liigikontseptsiooni.
Liigi kontseptsioonid
Liigi mõistele on mitu põhilist lähenemisviisi:
Liigi definitsiooni probleeme
Väga raske on liiki defineerida nii, et definitsioon sobiks kõikidele looduslikult eksisteerivatele organismidele. Arutelu bioloogide hulgas, kuidas defineerida ja tuvastada tõelisi liike, nimetatakse liigiprobleemiks. Bioloogide hulgas on kasutusel üle 20 liigidefinitsiooni.
Potentsiaalne energia
Elektrilaengu potentsiaalne energia elektrostaatilises väljas
pisi|325px|Elektrilaeng q punktlaengu Q  elektriväljas Kui elektrilaenguga \ q keha asetseb elektrostaatilises väljas potentsiaaliga, siis on selle laetud keha potentsiaalne energia
Näiteks punktlaengu Q elektrostaatilises väljas paikneval laengul q on potentsiaalne energia kus on Coulomb'i konstant ( – elektriline konstant) ja r  on laengu q  kaugus laengust Q.
Liik (bioloogia)
Liigi definitsiooni probleeme
Tüüpiline õpiku definitsioon sobib enamikule hulkraksetest organismidest, aga mitmetes situatsioonides see ei sobi:
Horisontaalne geeniülekanne teeb liigi defineerimise veelgi keerukamaks.
Liikide arv
Liikide arv (puuduvad prokarüoodid) 2010. aasta andmetest lähtuvalt:
Kirjeldatud eukarüootide liikide arv on 1,7 miljonit, sealhulgas:
Ajalugu
Varastes teadustöödes oli liik isend, kes esindas sarnaste või peaaegu identsete organismide gruppi. Rohkem jaotusi ei olnud. Aristoteles võttis kasutusele terminid "perekond" ja "liik", mis tähendasid juba kategooriaid. Aristoteles ja teised teadlased enne Charles Darwinit pidasid liike eristatavateks ja muutumatuteks. Kui varased uurijad hakkasid välja töötama süsteemi elusorganismide jaoks, hakati paigutama sinna ka eelnevalt eraldatud organisme. Põhiliselt käis liigitamine värvi (taimed, millel on kollased õied) või käitumise (maod, skorpionid) järgi.
pisi|C.Linné
Feliks Lepp
pisi Feliks Lepp (20. aprill/2. mai 1881 Tsooru vald, Võrumaa – 3. jaanuar 1973 Tartu) oli eesti arstiteadlane (infektsionist).
Liik (bioloogia)
Ajalugu
18. sajandil klassifitseeris rootsi teadlane Carl von Linné organisme lähtudes reproduktsiooni erinevusest. Siiski arvati veel tol ajal, et organismid ei ole omavahel suguluses. Levinud oli sellist tüüpi idealism, mille kohaselt eksisteeris iga liik 'ideaalvormis'. Organismid aga erinevad üksteisest ja seetõttu valis Linné välja ühe tüüpeksemplari igast liigist ning teised nimetas sellest kõrvalekalleteks.
19. sajandiks mõistis enamik naturaliste, et liigid võivad muutuda ning planeedi ajalugu on andnud suurteks muutusteks piisavalt aega. Jean-Baptiste de Lamarck avaldas teooria liikide muutumisest ja selle põhjustest oma peateoses "Philosophie Zoologique" (1809).
Feliks Lepp
Lepp juhatas Tartu nakkushaiglat. 1940. aastal rajas ta Tartu Sanitaar-Epidemioloogiajaama ja oli selle peaarst. Aastast 1944 oli ta professor, aastatel 1945–1960 juhtis ta Tartu Riikliku Ülikooli mikrobioloogia kateedrit.
Szprotawa
Asulat on esmamainitud 1000. aastal, linnaõigused sai 1260. aasta paiku. Kuni 1945. aastani oli linn Saksamaa koosseisus.
Feliks Lepp
Isiklikku
Tema poeg oli arstiteadlane Ülo Lepp.
Matti (film)
"Matti" on 2006. aastal Matti Nykäneni elust valminud film.
Filmi režissöör on Aleksi Mäkelä.
Szprotawa
Linna olulisemad vaatamisväärsused on 16. sajandil rajatud kahe torniga raekoda ja gooti stiilis Püha Neitsi Maarja Taevamineku Kirik.
Saapaviks
Saapamääre ehk saapaviks kuulub Eesti Patendiameti jaotuse järgi klassi 04 - Tööstuslikud õlid ja rasvad; määrdeained; tolmu absorbeerivad, niisutavad ja siduvad ained; kütteained (k.a küttepiiritus) ja valgustusained, küünlad ja tahid. Saapamäärde baasnumber 040026. Eesti Patendiameti klassifikatsiooni järgi on määratletud ühe baasnumbriga saapamääre, saapaviks, kingamääre, kingakreem.
Kingakreemi ülesandeks on:
Kingakreemide koostisse kuuluvad silikoonõli, vaha, loomarasv, toonimisvärvid, orgaanilised lahustid.
Tavalise Võluritaseme eksamid
Tavalise Võluritaseme eksamid ehk TVT-d on eksamid, mida sooritavad kõik Sigatüüka õpilased oma viienda kooliaasta lõpus. Sellest sõltub, milliseid ained õpilased kahel viimasel aastal edasi õpivad. Kui õpilane ei soorita oma TVT eksamit antud aines nõutud hindele, siis seda ainet ta enam edasi õppida ei saa.
Liik (bioloogia)
Ajalugu
Charles Darwin avaldas oma teoses "Liikide tekkimine" ("Origin of species" (1859) loodusliku valiku idee. Ta ütles, et väikseim evolutsioonivõimeline organismide rühm on populatsioon, mitte isend. Varieerumine isendite vahel on loodusliku valiku tagajärg ja seetõttu ongi kõik organismid erinevad.
Richard Dawkins defineeris kaht organismi ühte liiki kuuluvateks, kui neil on sama arv kromosoome ja igal kromosoomil (kummalgi organismil) on sama arv nukleotiide.
Liikide klassifitseerimist on põhjalikult mõjutanud tehnoloogilised võimalused, mis on võimaldanud uurijatel kindlaks määrata liikide omavahelisi seoseid molekulaarsetel tasanditel – näiteks vereplasma sadestamise analüüsid 20. sajandi keskel ja Charles Sibley DNA-DNA hübridisatsiooni uurimused 1970. aastatel, mis panid aluse DNA sekveneerimise tehnoloogiale.
Terminile "liik" andis esimesena bioloogilise definitsiooni inglise loodusteadlane John Ray.
Tähelepanu juhtimine ehk aasta liik
Eestis valitakse aasta liike, et juhtida nendele tähelepanu.
Ralbitz-Rosenthali vald
Ralbitz-Rosenthal (ülemsorbi keeles Ralbicy-Róžant) on vald Saksamaal Saksimaa Bautzeni kreisis.
Sulev Tuka mälestusturniir
Sulev Tuka mälestusturniir on Paistu valla korraldatav traditsiooniline kabeturniir. Viimastel aastatel on mängukohaks olnud Holstre Põhikooli võimla.
2007. aastal toimus 31. turniir.
Alates 2006. aastast on meestest parimad olnud Vello Luht, Arno Uutma (2x), Uno Plakk, Arvo Rist ning naistest Janne Mumme (2x), Kaari Vainonen (2x), Inge Roots.
Talu
pisi|[[Härmatises talu Haeskas]]
Eduard Korotin
Eduard Korotin (sündinud 18. juulil 1972) on Eesti võistlustantsija, üheksakordne Eesti meister.
Eduard hakkas peotantsimisega tegelema 9-aastaselt. Aastatel 1993–1998 oli Eduardi partneriks Olga Kosmina.
Talu
Talu võib olla naturaalmajanduslik või keskendunud mõne põllumajandus-, loomakasvatus- või aiandussaaduse tootmisele. Talu võib tegutseda monokultuurse taimekasvatusega või tegeleda mitmesuguste teravilja- või põllukultuuride kasvatamisega, mis võib olla seotud ka sama talu loomakasvatusega. On ka ainult loomakasvatusele spetsialiseerunud talusid, kus tegeletakse veise-, sea-, lamba-, linnu-, hobuse-, küüliku- vms kasvatusega. Nüüdisajal tegutsevad lisaks mittetootmistalud (nt hobi-, turismi- ja ratsatalu).
Eduard Korotin
Alates 1998. aastast tantsib ta koos Kristine Eskoga (praegu Esko-Veskimäe), alguses harrastajana ja 2003. aastast elukutselistena.
Talu
Talude ajaloost Eestis
pisi|Talu majandushoov [[Ridala vald|Ridala vallas Läänemaal]] Eestis on talu (saarte murdes ja läänemurdes puumaa ) olnud alates keskajast, mil hakkas arenema mõisa majandus, põhiline majapidamis- ja maakasutusüksus, mida talupojad kasutasid kuni pärisorjusest vabastamiseni (1816–1819) pärandatava kasutusõiguse alusel, pärast seda juba rentnikena. Talude suurust hinnati kuni 19. sajandini adramaades. Normaaltalu suurus oli 1 adramaa, hiljem ka pool adramaad. Rohkesti oli väiksemaid, vähemal määral suuremaid talusid. 19. sajandi keskel määrati Eestimaa kubermangus talude piirsuuruseks 3–24 tiinu (u 3,3–26,5 ha) põldu koos juurdekuuluvate kõlvikutega. Vabadiku ja popsikohad olid väiksemad.
Eduard Korotin
Pärast 10 tantsu Euroopa meistriks tulekut lõpetas tantsupaar võistluskarjääri.
Talu
Talude ajaloost Eestis
19. sajandi keskel kehtinud talurahvaseaduse alusel sai talupoeg õiguse oma talu päriseks osta. Põhja-Eestis osteti esimene talu 1850. aastal, Lõuna-Eestis 1826. aastal ja Saaremaal 1863. aastal. Talude päriseksostmine hoogustus 1860. aastail, kui müüdi esimesed suuremad talud. Ostetud talu nimetati ostutaluks, päristaluks või päriskohaks. Mõisnikke ajendasid talusid müüma talurahva rahulolematus ja kaubanduse areng ning viimasest johtuv sularahavajadus.
Eduard Korotin
Nüüd on Eduard Korotin kutseline tantsuõpetaja ja treener tantsuklubis Kreedo Dance.
Talu
Talude ajaloost Eestis
Suurtalud kasutasid palgatööjõudu, keskmise suurusega talud oma pereliikmete tööjõudu, tagades pere ülalpidamise. Väiketalu või popsikoha pidaja pidi hankima lisasissetulekuid muud tööd tehes. Kuna talu põllud ja teised kõlvikud olid enamasti väikeste tükkidena segamini küla teiste talude valdustega, hakati talusid 19. sajandi teisel poolel kruntima. Kruntimisega moodustati suuremad, võimalikult terviklikud maatükid. Eestimaa kubermangus hoogustus talude päriseksostmine uuesti aastatel 1908.–1913., kui riigimaal osteti päriseks peaaegu kõik talud.
1919. aastal vastu võetud maaseaduse alusel hakati mõisamaid võõrandama ning asundus- ehk asunikutalusid moodustama. Maa saamise eesõigus oli Vabadussõjast osavõtnuil. Esimestel aastatel kasutasid maad saanud asunikud seda põlisrendi alusel. Reformiga saadud maa ja muu vara tuli 60 aasta jooksul osade kaupa välja osta, intress oli madal. 1926. aastal võttis Riigikogu vastu nn popsiseaduse, mis lubas talumaade väikerentnikel (neid oli üle 10 000) oma maalapid välja osta.
1929. aastal oli Eestis 133 357 talu, kokku pindalaga 3 093 749 hektarit, talu keskmise pindalaga 23,2 hektarit.
1939. aasta suvel läbi viidud loenduse andmeil oli Eestis 139 984 talu, talude hulka arvati ka umbes 25 000 alla 1 ha suurust väikekohta. Talu keskmine suurus oli 22,7 ha. Peamine tootmissuund oli loomakasvatus, selle saadused moodustasid 70% talude kaubatoodangust. Peamine eksportkaup oli või, mis moodustas 1/4–1/3 Eesti ekspordist, välisturule müüdi ka peekonit ja lina.
NSV Liidu okupatsiooni ajal 1940. aasta suvel maa riigistati ning talumaa suuruse ülempiiriks määrati 30 ha. Saksa okupatsiooni ajal endine maajaotus taastati. Talud eksisteerisid seejärel Eestis kuni kollektiviseerimiseni 1940. aastate lõpul, alates 1991. aastast hakati talusid taastama. Õigusliku aluseta tehti seda juba 1980. aastate lõpul.
pisi|Tänapäevase Soome talu majandushooned
Glükosiidid
Glükosiidid on eetritüüpi ühendid, mis on moodustunud monosahhariidist ja alkoholist või mitmest monosahhariidist.
Göttingeni Teaduste Akadeemia
pisi|Göttingeni Teaduste Akadeemia hoone sissekäik Göttingeni Teaduste Akadeemia (saksa keeles Akademie der Wissenschaften zu Göttingen; kuni 1942 Gesellschaft der Wissenschaften zu Göttingen) on Saksamaa teadusorganisatsioon, vanim katkestusteta tegutsenud kaheksast Saksamaa teaduste akadeemiast, mis kuuluvad Saksamaa Teaduste Akadeemiate Liitu. Göttingeni Teaduste Akadeemia asutas 1751. aastal Suurbritannia ja Iirimaa kuningas ning Hannoveri kuurvürst George II.
Akadeemia liikmeteks valitakse humanitaar- ja loodusteaduste professoreid, kes on oma valdkonnas eriliselt silma paistnud.
Akadeemia moto on "Fecundat et ornat" (ladina keeles "viljastab ja kaunistab").
Akadeemia liikmete hulka on kuulunud 14 Nobeli auhinna laureaati.
Eestist kuulub Göttingeni Teaduste Akadeemiasse korrespondentliikmena Aleksandr Dulitšenko.
Kalme (täpsustus)
Kalme on ka mitme küla nimi Eestis:
László Hunyadi
thumb|right|László Hunyadi László Hunyadi (1433 – 16. märts 1457) oli Ungari riigimees.
Arnold Green
Arnold Green (30. august 1920 Riia, Läti – 4. november 2011 Tallinn, Eesti) oli Eesti NSV riigitegelane ja olümpialiikumise tegelane.
Noorus ja töö Eesti NSV-s
Arnold Green lõpetas aastal 1940 Rakvere gümnaasiumi oli 1940–1941 ELKNÜ Virumaa Komitee instruktor, astus 1941. aastal Tallinna Jalaväe Kooli noorempoliittöötajate kursustele, mille lõpetas 1942. aastal ja osales poliittöötajana (komsomoliorganisaatorina) Teises maailmasõjas.
A. Green teenis 1941–1945 Punaarmees, Eesti Laskurkorpuses, 354. Laskurpolgus politrukina ning kuulus 1944. aasta sügisel Vassili Võrgu juhitud 354. Laskurpolgu eelsalka, mis hõivas Saksa vägede poolt maha jäetud Tallinna.
Brandenburgi mark
Mark piirnes põhjas Mecklenburgi, kirdes Pommeri ja Pomerelleniga, idas Poola kuningriigiga, kagus Sileesiaga, lõunas Lausitzi, edelas Meißeni markkrahvkonna ning läänes Saksa-Rooma riigi valdustega.
Arnold Green
Noorus ja töö Eesti NSV-s
Pärast sõda oli A. Green kuni 1947. aastani Nõukogude armees väeosades poliittööl.
Brandenburgi mark
Varasem ajalugu
8. sajandil asusid piirkonda elama lääneslaavlased vendid. 10. sajandi algul rajati katoliiklikud Brandenburgi ja Havelbergi piiskopkonnad, mis olid Mainzi peapiiskopkonna sufragaanid. Saksa kuningas (919–936) ja Saksimaa hertsog Heinrich I vallutas Brandenburgi alad aastail 928–929 ning sundis sealsed  lääneslaavlastest hõimud andamit maksma. Brandenburgi alad kuulusid Saksi Idamarki, mida valitses markkrahv Gero. Gero surma järel 965. aastal jagunes mark mitmeks väiksemaks osaks, Saksi Idamargi põhjapoolsetest aladest kujunes Saksi Idamark (Ostmark). 983. aastal asusid omavahel liitunud lääneslaavi hõimud mässama ja vabanesid sakslaste võimu alt. Saksa-Rooma riigi edasitung sealsete slaavi hõimude asualadele peatus kuni 11. sajandi keskpaigani.
Arnold Green
Noorus ja töö Eesti NSV-s
Arnold Green õppis 1947–1950 Moskvas ÜK(b)P KK Kõrgemas Parteikoolis ajakirjanduse erialal ja selle lõpetamise järel oli ta aastatel 1950–1953 Eestimaa Kommunistliku Partei Keskkomitee häälekandja Rahva Hääle vastutav toimetaja ning ka ajakirja Eesti Bolševik toimetuse liige.
Brandenburgi mark
Brandenburgi margi asutamine ja Askania dünastia
1127. aastal sai hevellide valitsejaks vürst Pribislav. Temaga oli heades suhetes Askania dünastiast pärit mõjuvõimas Albrecht Karu. Albrechtile kuulusid ulatuslikud valdused Põhja-Saksimaal ning ta soovis oma valdusi veelgi laiendada. 1134. aastal nimetas keiser Lothar III Saksimaa hertsogi Albrechti Nordmarki markkrahviks. Kui Albrecht oli end Nordmarkis kindlalt kehtestanud, sõdis ta kolm aastat paganatest vendi slaavlaste vastu. Nende kristlusse sundimine oli 1147 toimunud vendi ristisõja eesmärk ja selles sõjas osales Albrechtki. Diplomaatilised meetmed olid aga edukamad. Viimase vendi (hevelli) soost Brandenburgi vürsti Pribislaviga tehtud kokkuleppega tagas Albrecht selle piirkonna endale, kui Albrechti oma järeltulijaks määranud lastetu vürst 1150 suri. Võttes endale tiitli Brandenburgi markkrahv, survestas ta paganatest vende, laiendas oma marki, julgustas sakslaste rännet ja rajas oma kaitse aluseid piiskopkondi. Albrecht võttis üle Pribislavi residentsi Brandenburgi linnuse ning asus ehitama Spandau linnust. Paganatest hevellid ei pooldanud Albrechtit oma valitsejana. Jaxa Köpenickist, kes oli ilmselt Pribislavi sugulane, vallutas poolakate abiga tagasi Havellandi ning ka selle keskuse Brandenburgi linnuse. Albrecht Karu vallutas 1157. aastal Brandenburgi linnuse omakorda tagasi. Nordmarki ja teiste enesele alluvate valduste baasil asutas ta 1157 Brandenburgi krahvkonna ning nimetas end Brandenburgi markkrahviks.
Arnold Green
Noorus ja töö Eesti NSV-s
Aastatel 1953–1958 ja 1960–1984 oli A. Green Eesti NSV Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. Aastatel 1958–1960 oli A. Green Eesti NSV haridusminister, ta oli ka Eesti NSV välisminister, aastast 1962 kohakaaslusega, aastail 1984–1990 oli A. Green ainult Eesti NSV välisminister. A. Green oli ka EKP KK liige. 1985–1990 oli ta Eesti NSV Ülemnõukogu XI koosseisu liige.
Brandenburgi mark
Brandenburgi margi asutamine ja Askania dünastia
Esialgu hõlmas markkrahvkond vaid Havellandi ja Zauche piirkonda. Järgnenud 150 aasta jooksul liitsid Askania dünastiast valitsejad Brandenburgi margiga ka Uckermarcki, Teltow' ja Barnimi piirkonna, samuti Neumarki.
Albrecht Karu kutsus piirkonda uusasukaid, kes tulid peamiselt Altmarkist, Harzist, Flandriast ning Rheinlandist. 1160. aastatel saabus Elbe ja Haveli jõe äärde hollandi ja flaami koloniste. Albrecht Karu suri 1170. aastal ja võimule sai tema poeg Otto.
Arnold Green
Noorus ja töö Eesti NSV-s
Arnold Green oli ka Nõukogude Liidu olümpiadelegatsiooni üks juhte 1972. aasta Müncheni (purjeregatt Kielis) ja 1976. aasta Montreali (purjeregatt Kingstonis) olümpiamängudel.
Brandenburgi mark
Brandenburgi margi asutamine ja Askania dünastia
Askania dünastia valitsusajal püüti Brandenburgi marki laiendada kirde suunas, eesmärgiga saada Pommeri kaudu ühendus Läänemerega. See viis konfliktini Taaniga. Pärast Bornhövedi lahingut, milles Taani vägi sai hävitava kaotuse osaliseks, kasutas markkrahv Johann I võimalust hõivata Pommeri. Keiser Friedrich II andiski 1231. aastal Pommeri läänina Brandenburgi markkrahvile.
Arnold Green
Noorus ja töö Eesti NSV-s
14. jaanuarist 1989–1997 oli A. Green Eesti Olümpiakomitee president. Samuti on ta olnud Eesti suusaliidu ja Eesti maadlusliidu president.
Brandenburgi mark
Brandenburgi margi asutamine ja Askania dünastia
1250. aastal liideti Brandenburgi margiga Uckermarck.
Arnold Green
Noorus ja töö Eesti NSV-s
Arnold Greeni osavõtul on rajatud ka Tartu Ülikooli staadion, Tallinna Kalevi staadion ja Kääriku spordibaas.
Isiklikku
Sporditeadlane Karin Baskin on Arnold Greeni tütar.
Brandenburgi mark
Wittelsbachid
Wittelsbachide dünastiast pärinev keiser Ludwig IV, kes oli markkrahv Heinrich II onu, andis 1323. aastal Brandenburgi oma vanimale pojale Ludwig I-le. 1325. aastal mõrvati praost Nikolaus von Bernau ning Brandenburg pandi paavstliku interdikti alla. 1328–1333 oli Ludwig sõjas Pommeriga, mida ta enese lääniks pidas. 1347. aastal suri keiser Ludwig IV ning Brandenburgis ilmus välja Vale-Waldemar, petis, kes väitis end olevat surnuks peetud markkrahv Waldemar. Vale-Waldemar kuulutati 1348. aastal keiser Karl IV poolt uueks markkrahviks. 1350. aastal tunnistati ta petiseks ja Ludwig I sai taas markkrahviks. 1351. aastal andis Ludwig I Brandenburgi margi oma vennale Ludwig II-le, nõudes vastutasuks ainuvõimu Ülem-Baieris.
1356. aasta kuldbulla järgi sai Brandenburgi markkrahv kuurvürstiks ja valitses Brandenburgi kuurvürstiriiki (Kurfürstentum Brandenburg). 1365. aastal suri Ludwig II ning võim läks tema vennale Otto V-le. Too müüs 1367. aastal keisrile Alam-Lausitzi ja kaotas Wałczi linna Poola kuningriigile.
Luksemburgid
Määrimaa Jobsti valitsusajal läks Neumark Saksa ordule. Wittelsbachide ja Luxemburgide valitsusajal vähenes markkrahvide võim ning kasvas kohalike aadlike mõju.
thumb|250px|[[Hohenzollernid|Hohenzollernite Brandenburgi markkrahvkond 1600 (punane), Brandenburgide markkrahvide valduste laienemine kuni 1688 (roosa)]]
Hohenzollernid
1411. aastal nimetas Saksa kuningas Sigismund von Luxemburg Nürnbergi linnusekrahvi Hohenzollerni Friedrich VI, kes oli 1410. aasta kuningavalimise ajal avaldanud Sigismundile toetust, Brandenburgi margi ülempealikuks ja haldajaks (Oberster Hauptmann und Verwalter der Marken). Kohalik aadel, eelkõige Quitzow' suguvõsa, oli Friedrichi valitsejaks määramisele vastu. Friedrich surus aadlike ülestõusu maha ja konfiskeeris mõnede aadlike vara. 1414. aastal andsid Brandenburgi seisused Tangermündes Friedrichile truudusvande. 1415. aastal nimetati Friedrich Konstanzi kirikukogul kuurvürstiks ja 1417. aastal markkrahviks. thumb|250px|[[Brandenburg-Preisimaa aastal 1688 (tumepunane: Brandenburg aastal 1600)]] Friedrich viis oma residentsi Tangermündest Berliini. 1425. aastast täitis Brandenburgi markkrahvi kohuseid Friedrichi poeg Johann Alkeemik, kuid Friedrich jäi edasi kuurvürstiks. 1437. aastal sai markkrahviks Friedrichi teine poeg Friedrich Raudne, kes isa surma järel 1440. aastal sai ka kuurvürstiks.
Prenzlau rahulepinguga (1472) sai Brandenburgi valitseja Albrecht III Achilles Pommeri hertsogiriigilt Uckermarki piirkonna ning see liideti Brandenburgi valdustega, ülejäänud Pommeri-Stettini piirkond tunnistas end Brandenburgi vasalliks.
1473. aastal kuulutas Albrecht III Achilles Brandenburgi valdused Dispositio Achilleaga jagamatuks valduseks, mis pärandati jagamatult vanemale järglasele.
Brandenburgi ja Preisimaa personaalunioon
Preisimaa hertsogiriiki valitsesid hertsog ja tema nõukogu, teatud mõju oli ka Königsbergi linnal. Hertsogkonna valitsemiskorralduses toimus olulisi muutusi 1560. aastatel, kuna hertsog Albrechti vanadusnõtruse tõttu haaras nõukogu 1566. aastal Poola kuninga toetusel võimu enda kätte. Nõukogu juhtiv roll jätkus ka järgnevatel aastatel, kuna uus hertsog Albrecht Friedrich oli esialgu alaealine, hiljem osutus aga nõrgamõistuslikuks.
Alates 1577. aastast valitsesid Preisimaad administraatorid, kes asusid nõukogu võimu nõrgendama. Lõplikult läks see korda pärast 1618. aastat, kui Preisimaa hertsogiteks said Hohenzollernitest Brandenburgi kuurvürstid, seetõttu olid Brandenburgi mark ja Preisi hertsogiriik edaspidi personaalunioonis.
Brandenburg-Preisimaa
Brandenburg-Preisimaa (saksa keeles Brandenburg-Preußen) on historiograafiline nimetus Brandenburgi margi Hohenzollernite varauusaegsele valdusele aastatel 1618–1701.
Neuchâtel
Neuchâtel on linn ja vald Šveitsis, Neuchâteli kantoni keskus. Asub Neuchâteli järve põhjakaldal.
Linn on tuntud kellameistrite ja fondüü poolest.
Protsess (Kafka)
"Protsess" on Franz Kafka 1925. aastal ilmunud sümbolistlik romaan. Prantsuse ajaleht Le Monde valis selle sajandi 100 parima raamatu hulka.
Tegelased
Josef K. – teose peategelane, kes töötab pangas. Ta on ambitsioonikas, taibukas, igati kompetentne ja pigem arutlev kui lahke. Oma arreteerimise pärast satub mees üha suuremasse depressiooni ja halveneb ka tema töö kvaliteet. Ta justkui ei suudagi enam oma tööle keskenduda ja selmet tegeleda oma klientidega, otsib ta pääseteed kogu sellest kohtujamast. Ta võitleb nähtamatu vaenlasega, kelle tegelikku võimu ta esialgu ei suudagi aimata.
Preili Brüstner – on kaunis naine, kes elab K-ga samas majas. K. paistab temast justkui sissevõetud olema, kuid ei julge seda naisele päriselt tunnistada. Preili lubab mehel ennast ühel õhtul suudelda, kuid hiljem lükkab ta kõrvale, nii et mees jääb vaid abituna pealt vaatama.
Proua Grubach – majaperenaine, kes pidas K-st väga lugu ja tahtis talle igati meele järele olla. Koristas ja tõi igal hommikul süüa. Paistis lahke ja hea, aga rääkis preili Brüstnerit taga, mis K-le ei meeldinud.
Onu Carl – au oli tema jaoks väga tähtis. Pidas K-st lugu ja tahtis, et kogu kohtujama võimalikult kiiresti korda aetaks. Väga kannatamatu mees, kes elas maal ja linnas käis ainult asju ajamas. Külastas K-d harva, aga alati mingisuguse põhjusega, et viimane aitaks tal tema tähtsad asjad võimalikult kiirest linnasoleku ajal ära korraldada. Käis K-le peale, et too valiks endale advokaadiks Huldi.
Mägi-Kurdla
Mägi-Kurdla on küla Saare maakonnas Saaremaa vallas.
Protsess (Kafka)
Tegelased
Huld – advokaat, kes tegeles alama astme kohtu asjadega, tegi ka nn. heategevustöid, aga K. juhtum huvitas teda eriti, sest ta lootis endale kuulsust ja kasu teha. Tema käe all liikusid K. asjad väga aeglaselt ja alati tõi advokaat ettekäändeks ebausutavaid põhjusi. Kohtles üht oma klientidest nagu koera, kes tema armul elab.
Mägi-Kurdla
Enne Eesti omavalitsuste haldusreformi 2017. aastal kuulus küla Laimjala valda.
Protsess (Kafka)
Tegelased
Leni – Huldi põetaja, väike armas tüdruk, kellele K. kohe meeldima hakkab. Hiljem selgub, et talle meeldivad kõik süüdistatavad. Tema ja K. vahel kujuneb väiksemat sorti afäär.
Asedirektor – pangas K. peamine rivaal, kes otsib igat võimalust, et K-d maha teha ja direktori silmis langetada.
Rudi Block – müügimees, kes on samuti süüdistatav, just nagu K-gi. Huld on tema advokaat ja Rudi laseb tal ennast alandada. Tema protsess on kestnud juba viis aastat, ilma et oleks toimunud märgatavat edasiminekut. Kunagi oli ta väga edukas, aga protsessile kulunud raha ja aja tõttu on ta vaid vari sellest suurest ja edukast mehest, mis ta kunagi oli. Kuigi ta palkas endale teisigi advokaate, on kõige suurem võim tema üle ikkagi Huldil.
Titorelli – kohtumaalija (päritav amet*), kes aitab K-d tema protsessiga, seletab asju nii, nagu nad tegelikult on. Omab palju tutvusi madalama astme kohtus. Vastuteeneks ostab K. paar tema maastikumaali, mis kõik näevad välja peaaegu identsed. Temaga samas majas elab terve kari väikeseid tüdrukuid, kes tahavad, et kunstnik neid maaliks, sest üks kord oli ta ühte neist endale modelliks palunud.
Kokkuvõte
Romaan Josef K. nimelisest pangatöötajast, kes ühel hommikul arreteeritakse teadmata põhjustel, mida ei talle ega ka kellelegi teisele ei avalikustata. Talle tehakse teatavaks, et ta peab ilmuma kohtu ette ja on käimas protsess tema süüasja kohta.
Arreteerimine
Ühel hommikul veidi enne K. 30. sünnipäeva ilmuvad tema elukohta ametnikud, kes teevad K-le selgeks, et ta on arreteeritud, täpsustamata mille eest. Siiski peab K. ilmuma Asjaajamiste komitee ette ja ennast kaitsma. K. arvab, et see kõik on vaid nali. Siiski, pärast seda, kui tal lubatakse vahetada öösärk ülikonna vastu, kohtub ta politseiülemaga, kes tundub K-le isegi meeldiv. Pärast jutuajamist ametnikud lahkuvad ja jätavad K. omapead. K. ulatas uurijale käe, millele too ei vastanud. Jutu käigus lõhuti pr. Grubachi serviis ja tekitati talle peavalu. Politseiinspektor võttis K. vastu preili Brüstneri toas, kus viibisid ka kolm ametnikku pangast, kus K. töötas. (K. oli pangas saavutanud küllaltki hea koha ning tal olid head suhted panga presidendiga, aga mitte nii head asepresidendiga, kes kõigest hoolimata pidi K. kui arvestatava jõuga suhteid parandama hakkama*) Sama päeva õhtul läks K. Brüstneri juurde vabandama, kes oli nii hilisest jutuajamisest pisut ehmunud. Nende juttu kuulis pealt majaomaniku sugulane, kes magas kõrvaltoas. K. oli valmis preili au eest seisma ja ütles viimasele, et ta teeb kõik heaks. Ta rääkis talle ka seda, et oli arreteeritud. Rohkem ta preiliga kokku ei juhtunud, sest naine samahästi kui vältis teda.