cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Tahkuna majaka tee
Kogu tee on asfalteeritud. Liiklussagedus teel on kuni 200 autot ööpäevas. Kiiruspiirangute ja teevalgustuse kohta andmed puuduvad.
Trollstigen
thumb|Trollstigen Trollstigen ('trolliredel') on mägitee Norras Romsdali südames, 100 km kaugusel Ålesundist. Tee ühendab Sunnmøret Romsdali rannikuga.
Trollstigenit ümbritsevad tohutud mäed, mille majesteetlikkust kinnitavad nende nimed Kongen ('kuningas'), Dronningen ('kuninganna') ja Bispen ('piiskop'). Tee ronib üles mäkke 858 meetri kõrgusele merepinnast mööda käänakuga järsku serpentiini. Trollstigeni keskosas on maaliline Stigfosseni juga.
Trollstigenit ehitati kaheksa aastat. Mägitee avas 31. juulil 1936 kuningas Haakon VII.
Trollstigen on üks külastatumaid vaatamisväärsusi Norras.
Palupere
Palupere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Orlando finto pazzo
"Orlando finto pazzo" on Antonio Vivaldi teine ooper.
Ooper on kolmevaatuseline, selle sisu põhineb episoodil Matteo Boiardo eepilisest poeemist "Armunud Orlando". Libreto kirjutas Grazio Braccioli.
Ooper esietendus 1714. aastal Veneetsias.
Bojarka
Bojarka (ukraina Боярка) on linn Ukrainas Kiievi oblastis Fastivi rajoonis (kuni 2020. aastani asus Kiievi-Svjatošõni rajoonis). Bojarka asub Kiievi kesklinnast umbes 21 km edelas.
Bojarka sai alevi staatuse 1923. aastal ja linnaõigused 30. detsembril 1956.
Ukraina 2001. aasta rahvaloenduse andmetel oli Bojarka elanikest ukrainlasi 87,67%, venelasi 10,32%, valgevenelasi 0,61%, poolakaid 0,26%, armeenlasi 0,23%, juute 0,12%, tatarlasi 0,08%, asereid 0,06% ja grusiine 0,06%.
Altereeritud heli
Altereeritud helid ehk alterhelid tuletatakse alteratsiooni teel alushelidest.
Altereeritud heli nimetus
Altereeritud heli nimetus ehk tulendnimetus on tuletatud alusheli nimetusest:
altereerimisel
Erandid:
Pakaste
Pakaste (saksa keeles Pakkast) on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Pihkva oblast
Pihkva oblast on oblast Venemaa loodeosas. Oblast on moodustatud 1944. aastal.
Piirneb Eesti, Läti, Valgevene, Leningradi oblasti, Novgorodi oblasti, Tveri oblasti ja Smolenski oblastiga. Kuulub Loode föderaalringkonda.
Vello Veski
Ta lõpetas Tartu Ülikooli 1946. aastal ning töötas seejärel TA Bioloogia Instituudis (1947–1949), TRÜ botaanikaaias (1949–1957), TA Eksperimentaalbioloogia Instituudis dekoratiivaianduse sektori juhatajana (1957–1961) ning Tallinna botaanikaaias maastikuarhitektuuri ja haljastamise sektori juhatajana (1961–1977).
Pihkva oblast
Loodus
thumb|püsti|[[Pihkva kliimadiagramm]]
Vello Veski
Ta tegeles rooside ja nende kasvatamise uurimisega. Ta on olnud Eesti peamisi roosiaretajaid. Tema aretatud on roosisordid 'Tibiroos', 'Tiiu', 'Koit'.
Pihkva oblast
Pinnamood
Pihkva oblast asub Ida-Euroopa lauskmaa loodeosas. Kõrgeim mägi on Lipnitskaja mägi (339,1 m). 6% territooriumist hõlmavad veekogud: järved (Pihkva järv) ja jõed (Palata, Pljussa jõgi, Velikaja jõgi jt).
Vello Veski
Isiklikku
Tema abikaasa on Esta Veski ja tütar on Tiiu Kull.
Pihkva oblast
Kliima
Oblastis valitseb paraskliima parajalt külma talve ja sooja suvega.
Haldusjaotus
Pihkva oblast koosneb oblastilise alluvusega linnadest ja järgmistest rajoonidest : pisi|püsti|left|400px| Pihkva oblasti rajoonid
Linnad:
Rahvastik
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Pihkva oblasti rahvaarv 760 810, kellest 717 101 (94,3%) olid venelased, 12 471 (1,6%) ukrainlased ja 9664 (1,3%) valgevenelased. Eestlasi oli 1122. 2012. aasta alguses oli oblasti rahvaarv 666 924, 2015. aasta alguses 651 205 ja 2022. aasta alguses 612 458. Rahvaarv väheneb peamiselt negatiivse loomuliku iibe tõttu (2004. aastal −11 209, 2005. aastal −11 492, 2009. aastal −7331, 2010. aastal −7244).
Linnad
Pihkva oblastis on 14 linna (sulgudes elanike arv 2012): Pihkva (204 000), Velikije Luki (98 400), Ostrov (21 000), Nevel (15 900), Opotška (11 400), Petseri (11 000), Porhov (10 300), Dno (8700), Novosokolniki (7900), Sebež (6100), Põtalovo (5700), Pustoška (4500), Oudova (4100) ja Novoržev (3600).
Alevid
Pihkva oblastis on 14 alevit: Dedovitši, Strugi Krasnõje, Puškinskije Gorõ, Idritsa, Bežanitsõ, Loknja, Krasnogorodsk, Pljussa, Kunja, Palkino, Usvjatõ, Sosnovõi Bor, Krasnõi Lutš ja Zapljusje.
Maa-asulad
Pihkva oblastis oli 2010. aasta seisuga 8351 maa-asulat, neist 1923 oli ilma püsielaniketa, 3890-s oli 1–10 elanikku, 1874-s oli 11–50 elanikku, 234-s oli 51–100 elanikku ning 430-s oli üle 100 elaniku.
Ottone in villa
"Ottone in villa" (kirjutatud 1713) on Antonio Vivaldi esimene ooper. See esietendus 17. mail 1713 Vicenzas.
Itaaliakeelse libreto kirjutas Domenico Lalli. Ooper on kolmevaatuseline pastoraalne draama, mille tegevus toimub Vana-Roomas.
Peeter Urm
Peeter Urm (sündinud 25. aprillil 1949) on eesti arst ja kirjanik.
Patjala
Patjala on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Patjala külas asub Mustallika looduskaitseala.
Kuradimuuseum
thumb|Suveniir Kuradimuuseumist Kuradimuuseum ehk Kuraditemuuseum (leedukeelne mitteametlik nimi Velnių muziejus, ametlik nimi Antano Žmuidzinavičiaus kūrinių ir rinkinių muziejus) asub Leedus Kaunases. Muuseum tutvustab Antanas Žmuidzinavičiuse teoseid ning tema kuraditekollektsiooni; muuseumi eksponaatide hulgas on skulptuure, graafikat, nukke, nõidu ning tuntud tegelasi müütidest ja muinasjuttudest. Seal kujutatakse Leedu ja ka kogu ülejäänud maailma kuradeid.
Kuradimuuseum osaleb ka haridusprogrammis, mille raames etendatakse lastele muinasjutte ja näidendeid.
Leila Miller
Leila Miller (sündinud 26. jaanuaril 1961) on endine Eesti poplaulja.
Ta on õppinud Tallinna Pedagoogilise Instituudis kultuuriteaduskonnas (3 kursust).
Tema esimene hitt oli ansambliga Kontor "Kuulen samme". Hiljem laulis ta ansamblis Karavan.
1984. aasta augustis põgenes ta koos abikaasa Valdo Randperega Nõukogude Eestist Soome kaudu Rootsi. Tütar Kaisa sai vanemate juurde alles hiljem, pärast kaks aastat kestnud asjaajamist NSV Liidu saatkonnaga.
Lääne-Bačka ringkond
Lääne-Bačka ringkond on ringkond Serbia autonoomses piirkonnas Vojvodinas.
Ringkond jaguneb halduslikult neljaks vallaks:
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli ringkonna elanikest serblasi 62,9%, ungarlasi 10,2%, horvaate 6,1% ja montenegrolasi 4,3%.
Välislingid
🇷🇸
Leila Miller
2009. aastast elab Leila Miller Tallinnas. Ta kuulub kolme ettevõtte juhatusse ja on ühes osanik.
9. sajand eKr
9. sajand eKr ehk IX sajand eKr ehk e.m.a üheksas sajand enne kristlikku ajaarvamist algas 1. jaanuaril 900 eKr ja lõppes 31. detsembril 801 eKr.
Teuzzone
"Teuzzone" oli Antonio Vivaldi kaheteistkümnes ooper, mis valmis 1719.
Järve raudteepeatus
pisi|Järve raudteepeatus (2011) pisi|[[Järve jaamahoone]] pisi|[[1997. aastal suletud Järve raudteeülesõit]] Järve raudteepeatus on raudteepeatus Tallinnas Kristiine linnaosas Järve asumis. Asub laiarööpmelise Tallinna–Keila raudtee ääres, 5 km kaugusel Balti jaamast. Jaam on Tondi ja Rahumäe raudteepeatuse vahel. Piletihinnalt kuulub peatus I tsooni, mille piires liiklemine on tallinlasele tasuta.
Teuzzone
Libreto kirjutas Apostolo Zeno 1706. aastal.
Järve raudteepeatus
Järve raudteejaama pöörmed likvideeriti 2017. aastal ja raudteejaamast sai rongide peatuskoht.
Teuzzone
Esmaettekanne toimus Mantovas Teatro Arciducales.
368
368. aasta
Järve raudteepeatus
Ümberistumisvõimalus on Pärnu maanteel Järve bussipeatuses bussiliinidele 5 (Männiku–Metsakooli tee), 18 (Viru keskus – Laagri), 32 (Männiku–Kopli), 36 (Väike-Õismäe – Viru) ja 57 (Raudalu–Kalev).
Kaheteelise raudtee ääres on kaks 150 meetri pikkust perrooni. Peatuses peatuvad Elektriraudtee Tallinnast Keilasse, Paldiskisse, Riisiperre ja Kloogaranda sõitvad elektrirongid.
368
Sajandid: 3. sajand - 4. sajand - 5. sajand
Aastakümned: 310. aastad 320. aastad 330. aastad 340. aastad 350. aastad - 360. aastad - 370. aastad 380. aastad 390. aastad 400. aastad 410. aastad
Järve raudteepeatus
Ajalugu
Järve raudteepeatus avati liikluseks 1923. aastal. 1925. aastal sai Järve jaama õigused. 1926. aastal valmis arhitekt Karl Burmani kavandite järgi juugendstiilis (rahvusromantilises laadis) jaamahoone: ümarkaarsed uksed, tiheda ruudustikuga aknad ja kõrge, sindlitega kaetud kelpkatus. 1995. aastal tehtud remont muutis mõneti hoone ilmet. Järve jaamahoone asub aadressil Alajaama tänav 1. Piletimüük jaamahoones lõpetati 1998. aasta kevadel.
1999. aastal võeti hoone arhitektuurimälestisena kaitse alla ja alates 2008. aastast oli seal noortekeskus. Jaamahoone kõrval asub üks kolmest Tallinna ja Harjumaa elektriraudteed toitvast veoalajaamast, kuhu varem suundus Järve jaamast ka harutee. Nõukogude perioodil kulges raudtee Järvelt ka Ülemistele, peamiselt sõjalistel eesmärkidel ehitatud harutee demonteeriti 1990. aastate keskel.
368
Aastad: 363 364 365 366 367 - 368 - 369 370 371 372 373
Järve raudteepeatus
Ajalugu
Järve raudteepeatuse juures, Järve tänaval asus raudteeülesõidu koht, mis suleti 1997. aastal. Samale suunale 300 m kaugusele peatusest jääb ka A. H. Tammsaare tee raudteeviadukt.
Järve raudteejaama likvideerimisel 2018. aasta juulis, jäi alles vaid rongide peatuskoht. Jaamahoone otsene seos raudteega seetõttu kadus ning hoone müüdi maha. Täna asub seal ürituste korraldamiseks paslik peosaal.
Seoses Stadler FLIRT-i rongide kasutuselevõtuga rajati 2012. aastal uued, 150 m pikkused perroonid.
Välk
pisi|Pilvedevaheline välk pisi|Välgulöögist tekkinud plahvatuslik aurusurve tüve ja koore vahel on rebinud maha kase koore pisi|Välgulöök kuuseladvas Välk on võimas nähtav elektriline sädelahendus, mis esineb looduses äikesepilves, pilvede vahel, pilve ja maapinna vahel või ka pilvede ja pilvedest kõrgemal asuva õhukihi vahel.
Tavaliselt on ühe välgu kestus 0,2 sekundit. Selle ajaga jõuab säde pilve ja maa vahel üles-alla käia isegi mitukümmend korda.
Kõige rohkem esineb joonvälku, mis kujutab endast harilikult 2–3 km pikkust mitmeharulist välgukanalit.
Tekkepõhjus
pisi|Rünksajupilved (Cumulonimbus arcus) [[Hollandis]] pisi|Rünksajupilved (Cumulonimbus arcus)
Umbes veerand välkudest on pilve ja maa vahel ning enamik neist kannab maapinnale negatiivset elektrilaengut. Läbilöök algab pilves siksakiliselt mõnekümnemeetriste sammliidriteks nimetatud sädemetena. Liider kannab negatiivset laengut allapoole, kuni liidri ja pilve alla kogunenud positiivse laengu vaheline väljatugevus põhjustab vastassuunalise läbilöögi. Nii sulgub juhtiv voolukanal, mis loob pilve ja maa vahel (või ka kahe erinevalt laetud pilveosa vahel) justnagu lühiühenduse. Sama kuumutatud ja ioniseeritud õhu kanalit läbivad üksteise järel mitu sädelahendust. Voolutugevus välgu kanalis on umbes 100 kA ja välgu võimsus umbes 100 GW, aga kuna välk kestab vaid sekundi murdosa, siis on välgu koguenergia alla megavatt-tunni.
Uuemad uuringud
Päikeselt liigub Maa poole lisaks valgust kandvate neutraalsete (elektrilaenguta) footonite ka laetud osakesi. Neid on aga tunduvalt vähem kui maailmaruumi avarustest tulevas kosmilises kiirguses sisalduvaid vesiniku-, heeliumi-, süsiniku-, hapniku-, raua- jt ioone arvust. Nende energia on miljoneid kordi suurem kui energia, mida on osakestele suudetud anda inimese loodud kiirendites. Kui sellised energiapommid õhumolekulidega kokku põrkavad, tekib ioone veelgi juurde.
Seetõttu on õhk umbes 50 kilomeetri kõrgusel kosmiliste kiirte mõjul tugevasti ioniseeritud. Ka Maal on küllaltki suur elektrilaeng. Mõlema laengu suurus on umbes 100 000 kulonit: ionosfääril positiivne, maapinnal negatiivne laeng. Elektriväli paneb enda mõju all olevad laetud osakesed liikuma. Tekib elektrivool, mis on suunatud maapinna poole. Voolutugevus pole küll suur: igas mõttelises üheruutmeetrise ristlõikepindalaga õhutorus kulgeb vool tugevusega 10−12 amprit. Selle tulemusena jõuab iga sekundiga maapinna igale ruutmeetrile elektrilaeng, mille suuruseks on vaid üks miljondik miljondikust kulonist. Et meie planeedi pindala on küllalt suur, läbib Maa atmosfääri kokkuvõttes umbes 1800-amprine vool, mis toob maapinnale igas sekundis keskmiselt 1800 kuloni suuruse positiivse laengu.
Maapinnani jõudnud positiivne laeng peaks kiiresti maapinna negatiivse laengu kompenseerima. Ometi säilib maakeral pidevalt negatiivne laeng suurusjärgus 100 000 kulonit. Põhjus on selles, et lisaks maapinna poole suunduvale voolule kulgeb samas piirkonnas eespoolnimetatule vastassuunas kulgev vool, mis tugevneb just pilvise ja sajuse ilma korral. Nimelt on kihtpilvedes ja kihtsajupilvedes laetud osakesi umbes sada korda rohkem kui pilvedeta atmosfääris. Mida paksem ja ulatuslikum on pilv ning mida suuremad on selles sisalduvad veepiisad, seda suurem on pilve laeng. Pilve sisse võib koguneda märkimisväärselt suur elektrilaeng. Sõltuvalt pilve suurusest tekib välk, kui temasse on kogunenud 10–100 kuloni suurune elektrilaeng.
Positiivne laeng paikneb 7–10 kilomeetri kõrgusel maapinnast, kus valitseb 20–60-kraadine pakane. Negatiivne laeng on koondunud pilve alumisse ossa, kõrgusele 3–4 kilomeetrit maapinnast, kus temperatuur on 0...–10 °C. Pilve alumist osa ja selle all paiknevat maapinda võib vaadelda hiigelsuure kondensaatori katetena. Selle kondensaatori elektriväli on aga suunatud üles. Seega oleks ka selle välja poolt tekitatav vool vastassuunaline – maapinnast pilve suunas.
Laboratooriumis tekib tasaste plaatide vahel elektrisäde väljatugevusel umbes 30 kV/cm.
Sähvatusele järgnev lööklaine, mis tekib välgu kuumusest plahvatuslikult paisuvast õhust ja magnetväljast, põhjustab kõue ehk müristamise.
Välgu toime
Pikselöögist tabatud puudes aurustub vesi momentaanselt, purustades sageli need suurteks tükkideks. Veelgi vägevamad kärgatused kostavad äikese ajal kõrbetes, kui välgud tabavad sammaskaktusi, mis on kui hiiglaslikud looduslikud veereservuaarid.
Kahjustuste vältimiseks kaitstakse ehitisi piksevarrastega. Äikese ajal on mõistlik toas püsida. Kunagi ei tohi varju otsida suure puu alt, kuna sellesse võib välk sisse lüüa.
Välgutaolised nähtused
Välgutaolised nähtused on kettvälk (koosneb helendavaist punktidest) ja keravälk (tulekera mõõtmed, värvus ja kestus on väga erisugused).
Henri (täpsustus)
Henri võib tähendada mitut asja.
Välk
Pikselöögi mõju inimese organismile
Äikesenoolest tabatul on tüüpilistel juhtudel rohked verevalumid ja põletushaavad. Pikselöögi tagajärjel võib südamehaigel inimesel süda seiskuda.
Uuemate tähelepanekute järgi ei põhjusta inimese või looma surma mitte ainult äikese ajal tekkiv elektrilaeng. Meditsiiniajakirjas Lancet avaldatud artiklis teatatakse, et surma põhjuseks võib olla ka pikselöögi ajal tekkiv magnetväli. Piisab sellest, et rohkem kui 100 000-amprine vool tungib inimesest või loomast mõne meetri kaugusel maasse. Säärase elektrilöögiga kaasneva magnetvälja toimel võibki süda seisma jääda. Erinevalt otsesest äikesetabamusest ei põhjusta magnetväli inimese kehal põletushaavu ega verevalumeid. Arvatavasti võib just piksega kaasneva magnetvälja arvele kirjutada jalgratturite salapärase hukkumise mitmes paigas.
Pedja
Pedja on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Tallinna mälestusmärkide ja skulptuuride loend
''Siin loetletakse Tallinna mälestusmärke ja skulptuure, mis asuvad või on kunagi asunud avalikus linnaruumis.
Võnkumine
Võnkumine ehk võnkliikumine ehk ostsillatsioon on ajas toimuv mingi omaduse korduv hälve tasakaaluolekust, aga ka muutumine kahe või enama oleku vahel. Muutuvaks (võnkuvaks) omaduseks võib olla keha asendit määrav koordinaat (näiteks pendli korral), keskkonna rõhk (näiteks helirõhk), elektripinge (vahelduvvoolu korral), väljatugevus (elektromagnetlaine korral), heledus (näiteks muutlik täht) vms.
Mitmesugustel füüsikalistel võnkumistel on palju ühiseid seaduspärasusi lainetega. Nende seaduspärasuste uurimine kuulub võnkumiste ja lainete teooria valdkonda. Laineks nimetatakse võnkumise levimisprotsessi ruumis. Vaadeldes mingi keskkonna üksikut punkti, milles laine levib, toimub selles punktis füüsikalise suuruse perioodiline muutumine ehk võnkumine. Lainete põhimõtteline eripära seisneb selles, et nende levimisega kaasneb energia ülekanne.
pisi|Võnkumine ja laine
Võnkumise tingimused
Võnkumise toimimiseks on vaja, et süsteemil leiduks vähemalt üks püsiv (stabiilne) tasakaaluolek. Süsteem, mis on stabiilses tasakaalus, proovib hälbe korral oma tasakaaluolekut taastada.
Füüsikaliste võnkumiste toimumiseks tuleb süsteemile anda esialgne energia, mis seejärel hakkab korduvalt muutuma mingit teist liiki energiaks ja uuesti tagasi algseks energiaks. Näiteks mehaanilise võnkumise korral vahetuvad süsteemis potentsiaalne ja kineetiline energia.
Järveotsa järv
Järve kaldal asub RMK puhkekoht, mille juures algab ja lõppeb 6,5 km pikkune Valgejärve loodusõpperada.
Võnkumine
Harmooniline võnkumine
Võnkumistest on matemaatiliselt kõige lihtsamini kirjeldatav harmooniline ehk sinusoidaalne võnkumine, mille puhul võnkuva suuruse x muutumise ajast t kirjeldab  siinusfunktsioon: kus A on võnkumise amplituud, f on võnkumise sagedus ja \varphi on võnkumise algfaas (väljendab võnkuva suuruse faasi võnkumise alghetkel).
Võnkumise sageduse f pöördväärtus on võnkumise periood ; see on aeg, mille jooksul toimub üks võnge. Tsükliliste protsesside kirjeldamisel kasutatakse sageduse f asemel ringsagedust ehk nurksagedust \omega\,\! (ühik rad/s), mis näitab tsüklite arvu 2\pi sekundi jooksul:
Harmoonilise võnkumise puhul on hälve (kõrvalekalle) tasakaaluasendist ja samaaegne kiirendus võrdelised ja võrdvastupidise suunaga.
Juhul kui hälbega võrdvastupidine taastav jõud on ainuke süsteemis mõjuv jõud (puudub sumbuvus ja sundiv jõud), on tegemist lihtharmoonilise võnkumisega. Lihtharmooniline on näiteks massi võnkumine Hooke'i seadusele alluva vedru otsas, kui sumbuvust ei arvestata.
Lisaks hälbega võrdelisele taastavale jõule ja takistavatele jõududele võib süsteemile mõjuda ka võnkumisi esilekutsuvaid ehk sundivaid jõude. Kõigi kolme olemasolu korral on tegu sumbuvusega harmoonilise sundvõnkumisega, mille võrrand on järgmine:
Seotud võnkumised
paremal|raam|Kahe matemaatilise pendli seotud võnkumised Harmooniliste võnkumistena on võimalik kirjeldada ühe vabadusastmega süsteemide võnkumisi. Paljud huvipakkuvad süsteemid võivad olla oluliselt keerukamad. Lihtsaim laiendus on süsteem, milles vabadusastmeid on üle ühe. Näiteks süsteem, mis koosneb kahest kehast ja kolmest vedrust, mis on kinnitatud liikumatute punktide ja antud kehade külge. Selliste süsteemide kirjeldamisel peab arvestama, et ühe keha võnkumine mõjutab teise keha võnkumist ja vastupidi. Omavaheline mõju tähendab, et kahe keha võnkumised on omavahel seotud. Sellist seotult võnkuvatest süsteemidest tulenevaid efekte illustreerivad kõrvuti olevad pendliga seinakellad või kõrvuti samal tasapinnal olevad mehaanilised metronoomid. Nimelt on täheldatud, et sama võnkesageduse korral nii seinakellade kui metronoomide võnkumine sünkroniseerub. Üldisel juhul võib seotud võnkumiste korral mõlema üksiku võnkuva suuruse ajamuutlikus olla üpris keerukas. Seotud võnkumiste korral leidub siiski võnkeviise, kus iga üksik võnkumine on harmooniline ja süsteemi kõik osad võnguvad sama sagedusega. Sellist seotud võnkumiste juhtu nimetatakse antud süsteemi normaalvõnkumiseks. Tuleb välja, et mingi harmoonilistest ostsillaatoritest koosneva seotud süsteemi üldiseid võnkumisi saab täielikult kirjeldada, teades tema normaalvõnkemoode.
Raaduvere
Raaduvere on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas.
Indium
Tal on 2 stabiilset isotoopi, massiarvudega 113 ja 115.
Tema tihedus normaaltingimustel on 7,31 g/cm³ ja sulamistemperatuur 156 Celsiuse kraadi.
Abja rajoon
Abja rajoon oli haldusüksus Eesti NSV-s aastatel 1950–1962.
Abja rajoon moodustati 1950 septembris seoses maakondade likvideerimisega, hõlmates Viljandimaa lõunaosa ja Pärnumaa kaguosa. Rajooni keskus asus Abja-Paluoja alevis. Rajooni kuulusid algselt Mõisaküla linn, Abja-Paluoja ja Nuia alev ning Abja, Halliste, Kaarli, Kangru, Kariste, Paluoja, Penuja, Pera, Polli, Pöögle, Rajangu, Sudiste, Tuhalaane, Uue-Kariste ja Äri külanõukogu.
Pärast külanõukogude ühendamisi juunis 1954 jäi Abja rajooni 7 külanõukogu: Abja, Halliste, Kariste, Karksi, Lilli, Polli ja Rajangu külanõukogu.
Veebruaris 1959 liideti Abja rajooniga suurem osa likvideeritud Kilingi-Nõmme rajoonist – Kilingi-Nõmme linn ning Jäärja, Kanaküla, Massiaru, Saarde, Tali ja Tihemetsa külanõukogu.
Jaanuarist 1963 Abja rajoon likvideeriti. Selle alad jagati Viljandi rajooni ja Pärnu rajooni vahel, nii et Kilingi-Nõmme linn, Massiaru, Saarde, Tali ja Tihemetsa külanõukogu liideti Pärnu rajooniga ning Mõisaküla linn, Abja-Paluoja ja Nuia alev, Abja, Halliste, Kariste, Karksi, Polli ja Rajangu külanõukogu liideti Viljandi rajooniga.
Anne Marie
pisi| Anne Marie, Savoia hertsoginna ja Sardiinia kuninganna (27. august 1669 St Cloud' mõis – 26. august 1728 Torino, Savoia hertsogkond) oli Orléansi hertsogi Philippe I ja Henrietta Anne'i tütar.
10. aprillil 1684 abiellus Anne Marie Versailles's Savoia hertsog Vittorio Amedeoga (hilisem Sardiinia kuningas). Abielu sõlmiti kirja teel. Anne Marie sõitis oma abikaasa juurde ja 6. mail 1684 korraldati Savoia pealinnas Torinos teine pulmapidu, seekord mõlema abikaasa juuresolekul.
Sellest abielust sündisid
1713 tehti Vittorio Amedeo Utrechti rahu tulemusena Sitsiilia kuningaks teenete eest Hispaania pärilussõjas. Seetõttu muutus abikaasade tiitel: neid hakati majesteetideks kutsuma. 1720 pidi ta Sitsiilia vahetama märksa vähem tähtsa Sardiinia kuningriigi vastu. Sitsiilia läks Saksa-Rooma keisrile Karl VI-le.
Kaks aastat pärast Marie Anne surma loobus Vittorio Emanuele Sardiinia troonist oma poja kasuks. Kaks aastat hiljem Vittorio Emanuele suri, jõudes vahepeal morganaatiliselt abielluda.
Aastatel 1714–1720 oli Anne Marie jakobiitide Inglismaa trooninõudleja James Stuarti pärija. Ta sai pärijaks 1. augustil 1714 pärast oma vanema õe Anne'i surma (Anne elas üle kõik oma lapsed) ja ta lakkas olemast pärija 31. detsembril 1720, kui Stuartile sündis poeg Charles Stuart.
Charles Stuartil polnud seaduslikke pärijaid ja sellepärast läks Inglismaa trooni taotlemise õigus pärast Stuarti surma Anne Marie järglastele. Siiski ei taotlenud ükski Anne Marie järglane reaalselt Inglismaa trooni.
Orléansi Marie Louise
pisi|Marie Louise'i portree ([[José García Hidalgo maal, 1679)]] pisi|Tundmatu kunstnik. Orléansi Marie Louise'i portree Marie Louise (hispaania keeles María Luisa; 26. aprill 1662 Pariis, kuningaloss – 12. veebruar 1689 Madrid, kuningaloss) oli Hispaania kuninga Carlos II esimene abikaasa.
Lapsepõlv
Marie Louise sündis Prantsusmaa kuninga Louis XIII noorema poja Orléansi hertsogi Philippe ja Inglismaa printsessi Henrietta Anne Stuarti vanema tütrena. Tal oli seitse aastat ja neli kuud noorem õde Orléansi Anne Marie. Kuigi tema isa polnud kuningas, lubati tal sünnist saadik kanda tiitlit "tema kuninglik kõrgus".
Marie Louise'il oli õnnelik lapsepõlv, mille ta veetis kuningalossis ja maal Saint Cloud' palees, mis asus Pariisist 10 km lääne pool. Ta veetis palju aega oma kummagi vanaemaga: isapoolse vanaema Austria Annaga (suri 1666) ja emapoolse vanaema Henriette Mariega (suri 1669). Kui ta oli kaheksa-aastane, suri ema, misjärel abiellus isa Pfalzi Elisabeth Charlottega ning neil sündis kaks poega, kellest vanem ei elanud kolmeaastasekski, ja tütar. Elisabeth Charlotte kasvatas ka oma mehe tütred esimesest abielust üles ja sai nendega hästi läbi. Kogu elu jooksul pidas Marie Luise kasuemaga tihedat kirjavahetust.
Marie Louise elas ajal, mil ehitati Versailles' lossi ning Prantsusmaa mõjukaim naine oli kuningas Louis XIV metress madame de Montespan.
Abielu
Selleks, et parandada Hispaania ja Prantsusmaa suhteid, mis olid halvenenud sõja tõttu Madalmaade pärast, organiseerisid Marie Louise'i isa ja onu Marie Louise'i naitmise Hispaania kuninga Carlos II-ga.
19. novembril 1679 toimus Marie Louise ja Carlos II tõeline laulatus Burgose lähedal Quintanapallas.
Carlos II oli oma esivanemate sagedaste sugulasabielude tõttu kehaliselt, vaimselt ja emotsionaalselt degenerant. Ta oli võimetu riiki valitsema ja korra püüti tema seest isegi kurje vaime välja ajada, mis aga ei aidanud. Carlose eest valitses regendina tema ema. Hispaania maine vähenes maailma silmis tublisti ja 1668 sõlmiti Lissaboni rahu, millega Portugal iseseisvus Hispaania võimu alt. Ühtlasi kaotas Hispaania Portugali kunagised asumaad.
Abielu kestis kümmekond aastat. Lapsi sellest ei sündinud, sest Carlos oli impotentne. Kuid ta armastas oma naist meeletult. Marie Louise'ile tekitas depressiooni võimetus last kanda, mida ei teinud kergemaks Hispaania õukonna range etikett, mille täitmist pidevalt jälgiti – selle järgi ei tohtinud keegi kuningannat puudutadagi. Rahva jaoks oli ta vaenuliku riigi esindaja ja lossi ees, kus ta elas, korraldas lihtrahvas Prantsusmaa-vastaseid meeleavaldusi. Hingepinge ja koduigatsuse tõttu hakkas ta palju sööma ja läks paksuks.
Surm
12. veebruaril 1689 ratsutades tundis Marie Louise ägedat valu, mis sundis ta jääma voodisse. Marie Louise suri samal õhtul ja surivoodil ütles ta abikaasale: "Teie Majesteet võib abielluda teise naisega, kuid keegi ei armasta teid nii nagu mina."
Ametlikel andmetel oli surma põhjuseks koolera, hiljem on tõenäolisemaks peetud arseenimürgitust. Tema keha asetati sarkofaagi, kus see aastate viisi õieti ei lagunenud, ja Carlos käis teda seal vaatamas.
Marie Louise'i surm viis kuninga masendusse. Liikusid kuuldused, nagu oleks naine leskkuninganna käsul mürgitatud, kuna ta ei saanud lapsi. Arvatavasti oli see vale, kuna leskkuninganna ja Marie Louise olid väga lähedased. Tõenäolisem mürgitaja oli tuntud intrigant, Soissonsi krahvinna Olympe Mancini, kes oli Prantsusmaalt 1677–1682 toimunud Catherine Deshayes Monvoisini mürgitamisprotsessiga seotuse tõttu pagendatud. 23. jaanuaril 1690 pagendati Mancini ka Hispaania õukonnast.
Kui Hispaania ministrid tõid kuningale vaatamiseks kahe võimaliku abikaasa portreed (Toscana Anne Marie Louise ja Neuburgi Maria Anna), ütles kuningas neid vaadates: "Toscanalanna on ilus ja neuburglanna paistab ka kena olevat." Seejärel vaatas ta oma naise portreed ja lausus: "Aga tema oli tõeline iludus!"
Carlos abiellus Pfalzi kuurvürsti Philipp Wilhelmi tütre Maria Annaga, kes oli oma isa 18 lapsest 13. Maria Anna saabus Hispaaniasse 1690. aasta kevadel. Ei sündinud ühtki last sellestki abielust. Carlos suri 1699 lastetuna. Carlose poolõde Maria Theresa oli abielus Louis XIV-ga ja uueks Hispaania kuningaks sai nende ainsa täiskasvanuks saanud lapse noorem poeg Felipe V. Nii tõusis Hispaania troonile Bourboni dünastia, mis valitseb seal tänapäevani.
Indrek Saar
pisi|Indrek Saar 2021. aasta Arvamusfestivalil Indrek Saar (sündinud 20. veebruaril 1973 Kuressaares (tollane Kingissepa)) on Eesti näitleja ja poliitik, XIV Riigikogu koosseisu liige.
Ta on olnud ka XI, XII ja XIII Riigikogu koosseisu liige.
9. aprillist 2015 kuni 29. aprillini 2019 oli ta Eesti Vabariigi kultuuriminister (Taavi Rõivase teises ja Jüri Ratase esimeses valitsuses).
Haridus
Indrek Saar on lõpetanud 1991. aastal Kuressaare 2. Keskkooli ning 1996. aastal Eesti Muusikaakadeemia Kõrgema Lavakunstikooli näitleja erialal (17.lend).
Töö ja tegevus ühingutes
1996–2005 oli Indrek Saar Rakvere Teatri direktor, 2005–2006 sihtasutuse Rakvere Teatrimaja juhataja. Aastatel 2004–2005 oli ta Teatri NO99 / Vanalinnastuudio nõunik ja 2006–2007 tegevjuht.
Ta on Eesti Teatriliidu liige, Eesti Etendusasutuste Liidu nõukogu esimees, Rahvusooper Estonia nõukogu liige, Eesti Näitlejate Liidu liige, Lavavõitluse Seltsi liige ning Klubi Wesenberg liige.
Poliitiline tegevus
Indrek Saar oli 2002–2007 Rakvere Linnavolikogu aseesimees.
Isiklikku
Indrek Saar on abielus näitleja Ülle Lichtfeldtiga.
Tema isa Jüri Saar on olnud Saare maavanem, riigikogu liige ja Kihelkonna vallavanem.
STX Europe
STX Europe on üks maailma suuremaid laevaehitusfirmasid. Talle kuuluvad dokid Brasiilias, Soomes, Saksamaal, Norras, Ukrainas, Rumeenias, Prantsusmaal ja mujal.
Nimevahetus
3. novembril 2008 vahetas Aker Yards ASA nime STX Europe'iks. Põhjuseks oli STX Business Groupi poolt enamusosaluse saamine. Enamusosaluseks on 92,42%.
Neli aastaaega (Vivaldi)
Kõik neli kontserti on kolmeosalised ning aeglase tempoga osa paikneb kahe kiire vahel. Ajal, kui Vivaldi selle tsükli kirjutas, polnud veel välja kujunenud tänapäevane soolokontsert (soolopill orkestri saatel). "Neli aastaaega" on kirjutatud sooloviiulile keelpillikvarteti ja basso continuo saatel, mis aitas kaasa selle vormi arengule.
Sonetid
Nelja kontserti saadavad neli sonetti, mille autor on teadmata, kuid oletatakse, et see võis olla Vivaldi ise. Iga sonett on jaotatud kolmeks osaks, mis vastavad täpselt iga kontserdi kolmele osale.
Tallinna Botaanikaaed
thumb|Tallinna Botaanikaaed, 2. november 2008 Foto: [[Kasutaja:Avjoska|Ave Maria Mõistlik ]] Tallinna Botaanikaaed (lühend TBA) on botaanikaaed Tallinnas Pirita linnaosas Kloostrimetsa asumis.
Tallinna Botaanikaaed on Tallinna Keskkonnaameti hallatav teadus- ja arendusasutus. Botaanikaaia pindala on 28 hektarit. Tallinna Botaanikaaia territoorium asub Pirita jõeoru maastikukaitseala Botaanikaaia piiranguvööndis.
Heinrich von Thülen
Heinrich von Thülen (surnud 1556) oli Liivi ordu käsknik, kelle karjäär tipnes Viljandi komtuuriks olemisega.
Tallinna Botaanikaaed
Botaanikaaed on rajanud mitu allüksust, näiteks Saaremaale Audaku katsepunkte ja Irusse puukooli.
Heinrich von Thülen
Thülen pärines Vestfaali päritolu aadlisuguvõsast Thüleni asulast Briloni lähedalt. Tema vanemad olid tõenäoliselt Johann von Thülen ja Petronella von Kanstein.
Tallinna Botaanikaaed
Tallinna Botaanikaaed on Baltimaade Botaanikaaedade Assotsiatsiooni (ABBG) liige 1992. aastast ja Rahvusvahelise Botaanikaaedade Looduskaitse Organisatsiooni (BGCI) liige 1994. aastast.
Heinrich von Thülen
Liivimaale saabus Thülen tõenäoliselt 1500. aasta paiku umbes 15–20-aastaselt, samaaegselt tema pereliikmetega, kellest said orduvasallid. Üks tema sugulastest, Konrad von Thülen, oli 13. sajandi lõpus olnud Saksa ordu rüütelvend.
Tallinna Botaanikaaed
Ajalugu
Tallinna Botaanikaaed asutati 1. detsembril 1961 ENSV Teaduste Akadeemia instituudina. (Teistel andmetel loodi botaanikaaed 8. jaanuaril 1959 ENSV Ministrite Nõukogu määrusega ENSV Teaduste Akadeemia Eksperimentaalbioloogia Instituudi juurde, mis ise oli rajatud juba 1. aprillil 1957 Tallinna Bioloogilise Eksperimentaalbaasi alusel. 1. detsembrist 1961 reorganiseeriti botaanikaaed iseseisvaks teaduslikuks uurimisasutuseks instituudi õigustes. )
Algselt tegeles see peamiselt uute liikide uurimisega Eesti kontekstis: uuriti nende kasvunõudeid ja aklimatisatsiooni. 1970. aastail asuti põhjalikumalt tegelema Eesti pärismaiste taimeliikide kasutamisega haljastuses ja iluaianduses (Ülle Kukk, Vaike Paju, Marianna Saar jt).
Heinrich von Thülen
Aastatel 1519–1521 oli Thülen Tallinna linnusekomtuur (Hauskomtur), 1523–1527 Pärnu komtuur ja 1527–1551 Järva foogt, tõustes selle ametiga ordut juhtivasse siseringi. Pärast pikaajalist Järva foogtiks olekut sai ta 1551. aastal Viljandi komtuuriks, sest eelmisest komtuurist Johann von der Reckest oli saanud ordumeister ning 1551. aastal oli too surnud, mistõttu Viljandi käsknikukoht vabanes lõplikult. Et Thülen oli samaealine ordumeister Heinrich von Galeniga (tõenäoliselt üle 70 aasta vana), siis oli ta tervis üpris vilets ja 1554. aastal loobus ta Viljandi komtuuri kohast. Seejärel elas ta tõenäoliselt Tallinnas, kus ilmselt 1556. aasta alguses suri. Sama aasta 10. jaanuarist on teada, et Thülen andis Tallinna vaeste toestuseks 10 000 marka isiklikku raha. Thülen on maetud Tallinna Niguliste kirikusse.
Tallinna Botaanikaaed
Ajalugu
Aastast 1995 on botaanikaaed Tallinna munitsipaalasutus. Samal aastal rajati Tallinna Botaanikaaia Sõprade Selts.
2021. aastal lõpetati Palmimaja rekonstrueerimistööd, mis läksid maksma ligi 2,2 miljonit eurot.
Direktorid
Botaanikaaia direktoreiks on olnud
Kollektsioonid
thumb|left|200px|Uus galerii Külastajaile avas botaanikaaed uksed 17. juunil 1970. aastal, siis sai näha avamaakollektsioone. Aasta hiljem avati ka kasvuhoonekollektsioonid. Tänapäeval on Tallinna Botaanikaaia kollektsioonid Eesti liigirikkaimad, neisse kuulub üle 2000 taksoni ja sordi.
Avamaakollektsioonide tähelepanuväärsemate osade seas on arboreetum, rosaarium ja alpinaarium (kiviktaimla). 2014. aastal oli rosaariumis üle 600 roosiliigi.
Kollektsioonide rajamiseks on alates 1959. aastast korraldatud üle 50 ekspeditsiooni. Aastatel 1971–1990 korraldati 45 introduktsiooniga seotud ekspeditsiooni Venemaa ja tema lähiriikide 28 floristilisse rajooni Krimmist Kuriilideni.
Botaanikaaial on ka ulatuslik herbaarium ja raamatukogu, kuhu 2000. aastal kuulus vastavalt umbes 73 500 herbaarlehte ja umbes 10 100 ühikut kirjandust.
Kaadmium
pisi|Puhas kaadmium Kaadmium (sümbol Cd) on keemiline element järjenumbriga 48, metall.
Tal on 7 stabiilset isotoopi massiarvudega 108, 110, 111, 112, 113, 114 ja 116.
Justinas Marcinkevičius
Justinas Marcinkevičius (10. märts 1930 – 16. veebruar 2011) oli leedu luuletaja, näitekirjanik ja tõlkija.
Ta lõpetas 1954. aastal Vilniuse Ülikooli leedu keele ja kirjanduse erialal.
Thein Sein
pisi|Thein Sein Thein Sein (birma keeles သိန်းစိန; sündinud 20. aprillil 1945) on Myanmari poliitik, kes oli 30. märtsist 2011 kuni 30. märtsini 2016 Myanmari president.
Justinas Marcinkevičius
Ta kuulus alates 1957. aastast NLKP-sse. 1980. aastate lõpul kuulus ta Sąjūdise initsiatiivgruppi.
Justinas Marcinkevičiuse esimene luulekogu ilmus aastal 1955. Ta tõlkis leedu keelde muu hulgas "Kalevipoja" ja "Kalevala". Ta on tõlkinud ka vene kirjanike Aleksander Puškini ja Sergei Jessenini teoseid.
Thein Sein
Aprillist oktoobrini 2007 oli ta peaministri kohusetäitja ning seejärel 24. oktoobrist kuni presidendiks saamiseni Myanmari peaminister.
Justinas Marcinkevičius
Justinas Marcinkevičius oli Leedu Teaduste Akadeemia akadeemik.
Thein Sein
Ta on endine hunta kindral, kes läks erru, et kandideerida valimistel tsiviilisikuna.
Kaadmium
Kaadmium sulab temperatuuril 321 °C ja keeb temperatuuril 767 °C.
Justinas Marcinkevičius
Tema surma puhul kuulutati Leedus välja kahepäevane lein.
Thein Sein
Thein Sein on Ühtse Solidaarsus- ja Arengupartei esimees. Pärast erakonna ülekaalukat võitu rahvusvaheliste vaatlejate poolt ebademokraatlikeks tunnistatud parlamendivalimistel 2010. aasta novembris valis parlament Thein Seini presidendiks.
Kaadmium
Kaadmium on nimetuse saanud vanakreeka mütoloogia tegelase Kadmose järgi.
Kaadmiumi sisaldavad griinokiit (CdS) ja otaviit (CdCO3). Kaadmiumi saadakse tsingitootmisel kõrvalsaadusena.
Otepää Talispordimuuseum
Muuseum avati 9. veebruaril 2011.
Rohe
Rohe on küla Jõgeva maakonnas Jõgeva vallas Pedja jõe ääres Pedja–Laiuse teel. Eesti 2000. aasta rahvaloenduse andmeil elas külas 25 elanikku. 2009. aastal oli elanikke 27.
Rohe küla läbib Pedja jõgi. 18. sajandi L. A. Mellini kaardi järgi oli Rohe külas Pedja jõel vesiveski.
Ajalugu
1936. aastal leiti Pedja jõe silla ehitamise käigus tumedast huumusekihist 35 cm sügavusel söetükikesi, kõdunenud luid, kaks kuljustega kaunistatud noatuppe ja kaks lainjat raudtraadist ripatsikandjat, mille küljes on kuljused. Rohe leid arvatakse pärinevat 13. sajandist.
Rohe küla hävis 27. juulil 1941 ägeda lahingu tagajärjel (vt Rohe lahing) pea täielikult, nagu ka Raaduvere ja Rohe sild.
Marcel Marceau
pisi|Marcel Marceau (1971)
Marcel Marceau (sünninimi Marcel Mangel; 22. märts 1923 Strasbourg – 22. september 2007 Cahors) oli prantsuse miim ja näitleja.
Ooperifantoom (film 1925)
"Ooperifantoom" (originaalpealkirjaga "The Phantom Of The Opera") on 1925. aasta USA tummfilm.
Sisu
Film põhineb Gaston Leroux' romaanil "Ooperikummitus".
Pariisi ooperimaja Palais Garnier müüakse uutele omanikele. Pärast allakirjutamist mainitakse neile müstilist kummitust, kes ooperimaja terroriseerib. Uued omanikud peavad algul seda naeruväärseks, kuid peagi peavad nad tõdema, et tegemist ei ole naljaga. Salapärane fantoom nõuab, et ooperites esineks senise Carlotta asemel nooruke Christine Daaé. Aga kui tema nõudmisi ei täideta, siis juhtuvad õnnetused, mille käigus nii mõnigi elu lõpu leiab.
Salapäraseks fantoomiks osutub Christine'i lauluõpetaja, keda Christine oma silmaga näinud ei olegi, kuni ühel päeval too naise enda juurde kutsub. Esmakohtumisel ei jää Christine'ile oma õpetajast hea mulje. Eriti kahtlasena tundub lauljale, et salapärane mees kannab maski. Poolenisti vastu tahtmist veab viimane naise ooperimaja keldrisse, kus ta elab. Õpetaja hakkab Christine'ile armastust vanduma ja teatab, et nüüd jäävad nad sinna igaveseks elama. Christine taipab, et tema õpetaja ongi see paljuräägitud fantoom. Tekkinud pinge ja suurte üllatuste tõttu tüdruk minestab.
Ärgates leiab ta end ilusast toast, kus on mitu paari naistekingi, pruutkleit ja peegel, mille peale on kirjutatud Christine'i enda nimi. Samuti on fantoom jätnud talle kirja, kus keelab naisel tema maski puutuda, ja ütleb, et kui ta seda ei tee, siis elab ta õnnelikult fantoomiga koos kuni oma elupäevade lõpuni. Kategooriline keeld aga tekitab Christine'is uudishimu ja esimesel võimalusel kisub ta mehel maski eest, mille peale fantoom väga vihaseks saab. Christine palub, et fantoom laseks teda veel korra üles esinema, kui too teda nii väga armastab. Fantoom on nõus tingimusel, et Christine ei tohi seal kohtuda oma armastatu Raouliga ja peab pärast keldrisse tagasi naasma. Christine on nõus.
Suurel maskiballil otsib aga Christine kohe Raouli üles ning nad jooksevad koos ooperimaja katusele, kus teineteisele armastust tõotavad ja põgenemist plaanivad. Kõike kuuleb pealt fantoom, kes järgmise esinemise ajal viib naise tagasi alla keldrisse. Samal ajal tuleb välja, et salapärane fantoom on Erik, põgenenud vang, iseõppinud muusik ja mustkunstimeister.
Salapolitseinik Ledoux ja Raoul sukelduvad ooperimaja alustesse käikudesse, et Erikut ja Christine'i üles leida, kuid satuvad hoopis lõksu. Pika kauplemise järel nõustub Erik nad vabastama, kuid nõuab selle eest truudust Christine'ilt. Kuna fantoomi tagaajav linnarahvas on Eriku punkrile ohtlikult lähedale jõudnud, haarab Erik naise ja jookseb tänavale, Raoul ja rahvas neile järele. Christine'il õnnestub põgeneda, Erik pekstakse läbi ja visatakse Seine'i jõkke.
Erinevused romaanist
Seda filmi loetakse Gaston Leroux' romaani kõige originaalitruumaks esituseks. Nii näiteks on selles filmis ooperifantoom sündinud väärakana, mitte muutunud selliseks tule- või happeõnnetuse tagajärjel nagu hilisemates ekraniseeringutes. Samuti sarnaneb ooperifantoomi välimus (Lon Chaney jumestas end ise) kõige rohkem tema kirjeldusele romaanis.
Kõik romaanis olnud viited Pärsiale on kõrvaldatud. Ooperifantoom ei ole enam Pärsias õppinud, vaid selle asemel Kuradisaarelt põgenenud. Ka Ledoux pole enam müstiline pärslane ja Ooperifantoomi kunagine tuttav, vaid prantsuse salapolitseinik. Kuid see viimane muutus ei olnud kirjutatud filmi stsenaariumi, vaid tehtud alles tiitrite kirjutamise ajal.
Esialgu soovisid filmitegijad säilitada romaani lõpu, milles Erik sureb murtud südame tõttu pärast seda, kui Christine tema juurest ära läheb. Kuid eellinastuse ajal ei meeldinud selline lõpp publikule ja filmikompanii otsustas seetõttu filmile uue lõpu filmida.
Peep Ilmet
pisi|Peep Ilmet esinemas kirjandusfestivalil [[HeadRead Foto: Ave Maria Mõistlik, 1. juuni 2012 ]] Peep Ilmet (kodanikunimega Peep Gorinov; sündinud 30. oktoobril 1948 Palamuse apteegis Kuremaa vallas) on eesti kirjanik ja tõlkija.
Ilmet elab ja töötab Tallinnas ja Läänemaal Hanila vallas.
Aastast 1986 kuulub ta Eesti Kirjanike Liitu.
Elulugu
Ilmet on õppinud Avinurme 7-klassilises Koolis (1956–1964), Nõo Keskkoolis (1964–1967), maakorraldust Eesti Põllumajanduse Akadeemias (1967–1968) ning ajalugu Tartu Riiklikus Ülikoolis (1970–1972).
Kirjanduslik tegevus
Ilmeti esimesed ilukirjanduslikud tekstid avaldati 1960ndate lõpus käsikirjalistes almanahhides "Õitsev tuul", "Kamikaze", "Jumala tuul", "Karjamaa" ning "Vigilia" I, II ja IV. Seni on Ilmetilt trükis ilmunud kuusteist luulekogu.
Andres Langemetsa sõnul on Ilmeti luule looduslähedane, rahvuslik, laululine ja silmatorkavalt keelemänguline. Sirje Kiini kirjelduse kohaselt on Ilmeti luule "valdavalt tume tasane hearütmiline mana, soode ja rabade maastik, millesse aeg-ajalt välgatab helkivat valgust." Ilmeti autorikujundiks on nimetatud tuult ning talle on omane eesti muinasusundist pärinev kujundikeel. Loomingus domineerib kindlas värsimõõdus riimiline luule. Ilmeti luulet on tõlgitud inglise, soome ja vene keelde, lühiproosat saksa keelde. Ilmeti loodud autorižanr liiving on Juhan Liivi 1911. aastal kirjutatud neljarealise luuletuse "Sügise tuul" silbiskeemil 4-4-8-4 põhinev napp luulevorm.
Peep Ilmet on koostanud luulekogumikke:
Ilmet on tõlkinud vene keelest ja reaaluse tõlke järgi värsistanud luuletusi ja luulekatkeid inglise, prantsuse, saksa, ungari, tadžiki jt keeltest enam kui 50 tõlkeproosaraamatu jaoks. Mahukamad neist on Rudyard Kiplingi "Muinaslugusid" (1983) ja "Džungliraamat" (2001), Oscar Wilde'i "Readingi vangla ballaad" (2004; inglise keelest koos Krista Kaeraga), Charles Perrault' "Muinasjutud" (2007; kogumiku värssosad prantsuse keelest koos Madis Jürviste ja Madli Kütiga).
2011. aastal ilmus Ilmetil ka raamatuköitmise käsiraamat "Koduköide" (Tallinn: Varrak).
Muusika ja esinemised
Ilmet on esinenud nii autorikavadega kui ka osalisena kirjandusüritustel, samuti Eesti Raadios ja Televisioonis. Tema esinemispaikade seas on Tartu, Nõo, Jõgeva, Viljandi, Heimtali, Avinurme, Sonda, Narva, Jõhvi, Kohtla-Järve, Rakvere, Sõmeru, Tapa, Lahemaa, Koeru, Tallinn, Penijõe, Kõmsi, Valga, Karksi-Nuia, Tsirgoliina, Helsingi, Kotka, Kajaani (Soome), Visby (Rootsi), Buffalo, New York (USA), Toronto (Kanada) jpt.
Koos Viljandi Kultuurikolledži rahvamuusikutega on Ilmet välja andnud helikasseti "Hingesoojärv" (luule, laulud, rahvamuusika). Rahvalauluansambliga Hellero (1971–1976) on ta esinenud erinevais Eesti paigus.
Peep Ilmeti tekstidele tehtud laule (nt "Kuutõbiste tants", "Öine", "Vägev vähk", "Turbatuli", "Hingan", "Valge laev", "Taandujad") on esitanud Tõnis Mägi, Ivo Linna, Anne Maasik, Silvi Vrait, ansamblid Ultima Thule, Kukerpillid jpt. Luuletusi on viisistanud Riho Sibul, Tõnis Mägi, Jaak Tuksam, Priit Pedajas, Tõnu Raadik, Tõnis Tulp, Andres Raag jt.
Key to My Soul
"Key to My Soul" on Sarah Connori kolmas stuudioalbum, mis ilmus 17. novembril 2003.
Peep Ilmet
Muusika ja esinemised
Väino Uibo viisistatud "Valeva veelinnu lend" oli Väino ja Toomas Uibo Ugala lavastuses "Laulan sõbraks öö ja päeva" esitatud laul.
Isiklikku
Peep Ilmet on Aino Gorinovi (neiupõlvenimega Aino Ilmet) ja Nikolai Gorinovi poeg.
Varasemast abielust Ülle-Marike Papiga on tal poeg Juhani Papp ning lapselapsed Karl Johannes Papp ja Johanna Papp.
Tema abikaasa on tõlkija ja kirjastaja Krista Kaer ning neil on poeg Kaaren Kaer ja tütar Kaisa Kaer. Kaaren Kaera pojad on Villem Kaer ja Mihkel Kaer.
Görlitz
thumb|Linnapanoraam idast, 1575 Görlitz on linn Saksamaa idaosas Saksimaal, Görlitzi kreisi keskus. Asub Neisse jõe ääres. 1. augustini 2008 oli kreisivaba linn. Görlitz on Saksamaa idapoolseim linn.
Agu Kivimägi
pisi|Agu Kivimägi Erakond Eestimaa Rohelised Tallinna piirkonna asutamiskoosolekul 2008. aastal Agu Kivimägi (sündinud 8. mail 1963 ) on eesti informaatik.
Kivimägi töötab küberturbe osakonna juhatajana Siseministeeriumi infotehnoloogia- ja arenduskeskuses. Ta on töötanud ka Eesti E-tervise Sihtasutuse juhina.
Görlitz
Ajalugu
Görlitzit on esmamainitud 1071. aastal (Gorelic). 13. sajandil kasvas asula linnaks.
Agu Kivimägi
Ta on 2005. aastast Erakond Eestimaa Rohelised liige ning on kuulunud partei juhatusse.
Görlitz
Ajalugu
1945. aastal liideti väiksem osa linnast, mis asus Neisse paremkaldal, Poolaga ja moodustati Zgorzeleci linn.
Agu Kivimägi
Kivimägi kandideeris 2007. aasta Riigikogu valimistel Põhja-Tallinna, Haabersti ja Kristiine valimisringkonnas ning kogus 1072 häält; Riigikogu 2011. aasta valimistel Tallinnas Kesklinnas, Lasnamäel ja Pirital ning sai 33 häält.
Pipi Pikksukk (täpsustus)
Pipi Pikksukk on Astrid Lindgreni väljamõeldud tegelaskuju. Tema järgi on nime saanud:
Görlitz
Ajalugu
1950. aastatel jõudis linna elanike arv üle 100 000 seoses sakslaste ümberasumisega Poolale antud aladelt. Hiljem elanike arv vähenes. Aastal 2005 oli linnas 57 900 ja 2008. aastal 56 500 elanikku.
Görlitzis on sündinud filosoof Jakob Böhme.
Vladimir Cosma
pisi|250px|Vladimir Cosma (2007)
Vladimir Cosma (sündinud 13. aprillil 1940 Bukarestis) on Rumeenia päritolu Prantsusmaa helilooja ja viiuldaja.
Cosma sündis Bukarestis muusikute perekonnas. 1963. aastal pääses õppima Pariisi Konservatooriumi Nadia Boulangeri juurde. Esines viiuldajana.
1966. aastal usaldas Michel Legrand talle Jacques Demy filmis "Les Demoiselles de Rochefort" kõlanud laulude arranžeerimise. Järgmisel aastal soovitas Legrand Yves Robertile, et too võiks lasta Cosmal kirjutada muusika uue filmi jaoks.
Ühtekokku on Cosma loonud filmimuusikana üle 300 heliteose. 1983. aastal linastunud Etorre Scola filmi "Le Bal" muusika eest sai Cosma Césari ja Donatello.
Eestis näidatud filme, mille muusika on kirjutanud Vladimir Cosma:
Varessaare
pisi|Varessaare 2012. aasta suvel Varessaare on talu ja matkaonn Muraka raba põhjaservas.
Taluna rajatud arvatavasti 1849. Peale tühjaksjäämist 1965. aastal on talu peahoone olnud kasutusel matkaonnina.
Varessaare on saanud tuntuks Edgar Kase kirjutiste kaudu, kellele see paik oli pikka aega peatuskohaks.
Formosa
Formosa on mitme koha nimi:
Lõuna-Banati ringkond
Lõuna-Banati ringkond on ringkond Serbia autonoomses piirkonnas Vojvodinas.
Antipatros Sidonist
Ta koostas seitsme maailmaime nimekirja, mis on tänini säilinud.
Lõuna-Banati ringkond
Ringkond jaguneb halduslikult kaheksaks omavalitsuseks:
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli ringkonna elanikest serblasi 220 641 (70,28%), rumeenlasi 21 618 (6,88%), ungarlasi 15 444 (4,91%), slovakke 15 212 (4,84%), makedoonlasi 7636 (2,43%) ja mustlasi 6268 (1,99%).
🇷🇸
Rostislav Pljatt
Rostislav Pljatt (vene keeles Ростислав Янович Плятт; 30. november / 13. detsember 1909 Rostov Doni ääres – 30. juuni 1989 Moskva) oli Nõukogude Liidu draama- ja filminäitleja.
Manuel Roxas
thumb|right|Manuel Roxas Manuel Acuña Roxas (1. jaanuar 1892 – 15. aprill 1948) oli Filipiinide poliitik, aastatel 1946–1948 Filipiinide president.