cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Aijubiidide riik
Killustumine
Pärast Saladini surma aastal 1193 langes Aijubiidide riik kodusõtta. Riik läks tema poegade vahel jagamisele: Az-Zahir Ghazi sa Aleppo, Al-Aziz Uthman sai Kairo ja vanim poegadest, Al-Afdal ibn Salah ad-Din jäi võimule Damaskuses. Saladini vend Al-Adil I (ristisõdijate seas tuntud nime "Saphadin" all) sai Ülem-Mesopotaamia (al-Jazira), al-Adili poeg Al-Mu'azzam Isa võimu alla läksid al-Karak ja Transjordan.
Aastal 1196 lõi Uthman al-Afdali Damaskusest välja. Pärast Uthmani surma aastal 1198 al-Afdal naasis, kuid al-Adil oli juba Damaskuse tsitadelli oma kontrolli alla saanud. Saladini vend Al-Adil vallutas aastal 1200 ka Kairo ning saatis al-Afdali aastal 1201 Damaskusest lõplikult välja. Al-Adil nimetas end Egiptuse ja Süüria sultaniks ning kõik hilisemad Egiptuse sultanid olid tema järeltulijad, Damaskus läks tema poja, al-Muzzami valitseda, Ülem-Mesopotaamia usaldas ta oma teisele pojale, Al-Kamilile.
Sultan (1218–1238) Al-Kamil valitsusajal tõrjuti tagasi Viienda ristisõja käigus rünnak Egiptuse aladele. 1218. aastal rünnati Damietta linna Egiptuses. Ristisõdijad olid liidus Seldžukkidega Anatooliast, kes ründasid samaaegselt Ajiubiite Süürias. Damietta vallutati üsna kiiresti ning ristisõdijad tegid sellest oma baasi. Edasi tungisid ristisõdijad 1221 aasta juulis edasi lõunasse Kairo suunas. Rünnakus Egiptuse sultani Al-Kamili poolt said ristisõdijad suurelt lüüa ning olid sunnitud alla andma. Ristisõdijad ja ajiubiidid sõlmisid kaheksa-aastase rahulepingu.
1230ndatel proovisid Aijubiididest emiirid Süürias Egiptusest iseseisvaks saada ning olid riigist lahus kuni sultan As-Salih Ajjubiid riigi ühtsuse taastas, liites aastaks 1247 suurema osa Süüriast, v.a Aleppo, dünastia aladega. Aijubiidide sultan As-Salih Aijubiid, kes võitles võimu pärast oma onu As-Salih Ismailiga palgatud  väed vallutasid  1244. aastal ristisõdijatelt Jeruusalemma. Seitsmes ristisõda (1248–1254) algas Egiptuses Prantsusmaa kuningas Louis IX Püha'le edukalt, ta vallutas Damietta linna Niiluse suudmes, kuid hiljem takerdusid ta väed lõuna pool jõe soodesse ning kuningas ise langes vangi. Pärast pikki läbirääkimisi vabastati ta Damietta ning suure rahasumma loovutamise hinnaga.
Selleks ajaks olid kohalikud moslemid ajanud Aijubiidid välja Jeemenist, Al-Ḩijāz'ist ning mõnest Mesopotaamia osast. Pärast al-Salih Aijubi surma 1249. aastal sai Egiptuse valitsejaks Al-Muazzam Turanshah. Ta tõugati varsti pärast seda troonilt mamelukkide poolt, kes olid äsja tagasi löönud ristisõdijad Niiluse delta juurest. See lõpetas Aijubiidide võimu Egiptuses, pärast seda kukkus läbi arvukalt Süüria emiiride katseid Egiptus tagasi saada. 1260. aastal vallutasid mongolid Aleppo ja varsti pärast seda vallutasid nad ka ülejäänud Aijubiidide alad.
Martna kihelkond
pisi|[[Martna kirik]] Martna kihelkond (lühend Mar; saksa keeles Kirchspiel Martens) oli kihelkond Läänemaal ja Eestimaa kubermangu Haapsalu kreisis.
Piirkonna ajalugu
pisi|[[Haapsalu kreis, Eestimaa kubermangus. Liivimaa atlas (1798)]] Omaette kirikukihelkonnaks sai Martna arvatavasti 13. sajandil. Varem kuulusid selle alad tõenäoliselt Ridala muinaskihelkonna idaossa. Martna kihelkond on teada aastast 1234. Kirikut on esmamainitud 1298. aastal, kui orduvägi selle purustas. Nüüdne Püha Martini kirik ehitati 1500. aastal.
Martna kihelkonna mõisad
Kihelkonnas paiknes 18 mõisat – 1 kirikumõis, 9 rüütlimõisast peamõisat koos 6 kõrvalmõisaga ning 2 poolmõisat. Eelnevale lisaks ka üks karjamõis.
Martna kihelkonna pärand
Eesti Rahva Muuseum alustas kihelkonnast pärimuse kogumist 1913. aastal. Esimeste kogujate päevikutest ilmneb, et vanavara leidus vähe, eriti rannaäärsed külad olid tühjad. Kokku on Eesti Rahva Muuseumi esemekogus Martna kihelkonnast 345 eset, 27 etnograafilist joonist, üle 300 foto, 18 etnograafilist kirjeldust, 12 matkapäevikut.
Kihelkonna alad tänapäeval
Kihelkonna maad jäävad tänapäeval tervikuna Lääne maakonna aladele. 90% kihelkonna aladest kattub endise Martna vallaga, Matsalu lahe põhjakaldal asuv läänenurk kuulub endisse Ridala valda ning kihelkonna lääneservas soosaarel asuva väikse Patsu mõisa ümbrus kuulub Lääne-Nigula valda.
Adolf von Harnack
pisi|Adolf von Harnack Adolf von Harnack (kuni 1914 Adolf Harnack) (7. mai 1851 Tartu, Liivimaa kubermang, Venemaa Keisririik – 10. juuni 1930 Heidelberg, Saksamaa) oli baltisaksa päritolu teoloog ja kirikuloolane, keda on peetud tähtsaimaks protestantlikuks teoloogiks, kirikuloolaseks ning teadustöö organisaatoriks 19. sajandi lõpu ja 20. sajandi alguse Saksamaal.
Elulugu
Harnack õppis 1869–1872 Tartu Ülikoolis teoloogiat, jätkas õpinguid Leipzigi ülikoolis ning kaitses seal doktorikraadi ja habilitatsiooniväitekirja. 1874 sai ta Leipzigis eradotsendiks ja hakkas pidama loenguid. Tema loengud gnostitsismist ja apokalüpsisest äratasid teadusringkondade tähelepanu ning 1876 määrati ta Leipzigi ülikooli erakorraliseks professoriks. 1879 kutsuti ta Giesseni ülikooli korraliseks kirikuajaloo professoriks. 1886 kutsuti Harnack Marburgi ülikooli ja 1888 Berliini ülikooli, hoolimata konservatiivsemate kirikutegelaste protestist, kus ta tegutses kuni 1924. aastani.
Adolf Harnack võeti 1890. aastal Preisi Teaduste Akadeemia liikmeks. Aastatel 1905–1921 oli ta Saksamaa tähtsaima teadusraamatukogu (Berliini Kuningliku raamatukogu) peadirektor. Tema ettepanekul rajati Saksamaa tähtsaim teadusarenduskeskus, mille algne nimi oli Keiser Wilhelmi Ühing, aga mis tänapäeval on tuntud Max Plancki Ühinguna. Harnack oli aastatel alates 1911 kuni surmani selle teadusarenduskeskuse esimene president.
Adolf Harnack pooldas Saksamaa astumist Esimesse maailmasõtta ning kirjutas alla avalikule kirjale, milles toetas Saksamaa eesmärke sõjas ja nende saavutamist sõja abil. 1914 tõstis Saksamaa keiser Wilhelm II Harnacki rüütliseisusse ja andis talle pärandatava aadlitiitli.
Adolf Harnack oli korporatsioon Livonia vilistlane.
Vaated
Harnack nõudis oma töödes täielikku vabadust kiriku ajaloo ja Uue Testamendi uurimisel. Varem olid seal tabuteemad, mida ei tohtinud kriitiliselt uurida. Ta ei usaldanud spekulatiivset teoloogiat, ei ortodoksset ega liberaalset lähenemist. Kuigi 4 evangeeliumi oli juba 2. sajandil elanud Lyoni piiskopi Irenaeuse ajast peale kanooniliseks peetud, lükkas Harnack tagasi Johannese evangeeliumi ega tunnistanud seda usaldusväärse ajalooallikana Jeesuse elu kohta. Ta eitas imede võimalikkust, kuid pidas võimalikuks, et Jeesus oli võimekas arst, kelle tööd võisid teised inimesed imeliseks pidada.
Isiklikku
Adolf Harnack abiellus 27. detsembril 1879 Amalie Thierschiga ja sellest abielust sündis 7 last, kellest 6 elasid täiskasvanuks. Tema poeg Ernst von Harnack (1888–1945) oli antifašist ja vastupanuliikumise tegelane, kes osavõtu tõttu 20. juuli vandenõust mõisteti surma ja hukati.
Nelja hüppemäe turnee
Nelja hüppemäe turnee on igal aastal Kesk-Euroopas (Saksamaal ja Austrias) toimuv suusahüppajate mainekas võistlus, mis toimub alates 1953. aastast. Esimene võistlus toimus ühe aasta sees, kuid edaspidi on esimene etapp peetud detsembri viimastel päevadel ja järgmised kolm jaanuaris.
Esimene ja teine etapp toimuvad Saksamaal, vastavalt Oberstdorfis ja Garmisch-Partenkirchenis, kolmas ja neljas Austrias, Innsbruckis ja Bischofshofenis.
Alates 1996/97 aastast pääseb igal etapil põhivõistlusele valikvõistluse 50 paremat hüppajat (kui MK-sarja hetkeseisu 15 paremast jääb mõni tahapoole 50. kohast, pääseb ta ikkagi edasi ja välja langeb 50. koha saaja), kes esimeses voorus võistlevad paarides (valikvõistluse 1. ja 50., 2. ja 49. jne). Paaride võitjad pluss viis parimat kaotajate seas pääsevad teise hüppevooru.
Nelja hüppemäe turnee üldvõitja selgub nelja etapi punktide liitmisel.
Oberstdorfis toimub võistlus Grosse Schattenbergi (K-115) nime kandval mäel, mille rekord on 2003. aasta 29. detsembrist 143,5 meetriga norralase Sigurd Petterseni nimel.
Garmisch-Partenkircheni Olympiaschanze (K-115) mäerekord on 143,5 meetriga šveitslase Simon Ammanni nimel.
Innsbrucki mägi Berg-Isel-Schanze (K-120) on kaks korda (1964 ja 1976) olnud ka olümpiamängude võistluspaigaks. K-110 trampliini mäerekordiks jäi 120,5 meetrit ning selle hüppas 2001. aastal poolakas Adam Malysz. Sama aasta suvel ehitati mägi ringi ja nüüd on kriitiline punkt K-120. 2002. aasta 4. jaanuaril hüppas sakslane Sven Hannawald uue mäe mäerekordiks 134,5 m.
Bischofshofeni Paul-Ausserleitner-Schanze (K-120) mägi on turnee neljast hüppemäest suurim. Mäerekord kuulub 2008. aastast austerlasele Gregor Schlierenzauerile 145 meetriga.
Saalihoki
pisi|Saalihoki Saalihoki (algne termin saalibändi on ebasoovitatav) on siseruumides mängitav maahokisarnane võistkondlik sportmäng. Kaks võistkonda võistlevad teineteise vastu plastist hokikeppidega eesmärgiga lüüa kerge aukudega plastpall vastasvõistkonna väravasse.
Saalihoki sai alguse koolidest ja on lisaks võistlusspordile populaarne harrastussport. Suurima populaarsuse on mäng saavutanud Soomes, Rootsis ja Šveitsis. Populaarsus kasvab jätkuvalt nii Euroopa riikides kui ka Aasias (Singapur, Jaapan, Taiwan).
Maailmameistrivõistlusi on peetud alates 1996. aastast. Nii meeste kui ka naiste maailmameistrivõistlusi peetakse iga kahe aasta järel, paarisaastatel meeste, paaritutel naiste MM. 2008. aastal mängis Eesti koondis esimest korda saalihoki A-divisjoni maailmameistrivõistlustel, mis korraldati Tšehhis 6.–14. detsembril.
Eesti saalihoki
Eestis on umbes 1400 saalihokimängijat. Kõrgeim liiga on Meistriliiga.
Santo Antão
thumb|Santo Antão asend Santo Antão on saar Atlandi ookeanis, suurim Roheneemesaarte Tuulepealsetest saartest.
Saare pindala on 779 km².
Saar on mägine, kõrgus merepinnast on kuni 1979 meetrit.
Johannes Moistus
Johannes Moistus (8. juuli 1885 Tartu – 29. aprill 1962 Bad Reichenhall) oli eesti farmatseut.
Lõpetas 1912 Tartu Ülikooli, Sakala vilistlane.
1913–1940 ja 1941–1944 Suure-Jaani apteegi omanik. Põgenes 1944 Saksamaale.
Mujejärvi rajoon
Mujejärvi rajoon on haldusüksus Karjala Vabariigis Venemaal.
Mujejärvi rajoon moodustati 30. detsembril 1966 Rugozero rajooni ja Rebola rajooni ühendamise teel.
2002. aasta rahvaloenduse andmetel oli Mujejärvi rajooni elanikest venelasi 58%, valgevenelasi 18%, karjalasi 13%, ukrainlasi 4,4% ja muudest rahvustest inimesi 6,6%.
Kohvik Kadriorg
pisi|300px|Must Luik, 2. juuli 2008 Kohvik Kadriorg ehk Must Luik oli arhitektide Voldemar Herkeli ja Hindrek Piiberi projekti järgi 1966–1971 valminud hoone Kadriorus Tallinnas Narva maantee 90, mida rahvas hakkas kutsuma Mustaks Luigeks, kuna ruumilise mustvalge ribifassaadiga hoone katusel oli pilt uhkest luigest. Hoone lammutati 2008. aasta juulis.
Allkorrusel tegutsesid Musta Luige baar ja iseteenindusega püstijalakohvik, teisel korrusel mängis õhtuti orkester.
1990. aastatel ehitati populaar­set söögi- ja joogikohta mitu korda ringi. Kadrioru Keskus Must Luik avati 1996. aasta detsembris. Hoonest oli saanud 30 poega ostukeskus, kus esimesel korrusel oli suur toidupood ja mõned väiksemad poed ning teisel korrusel hulk väikesi poekesi, kus ostjaid harva näha sai.
Kohvikuhoone lammutamine ja uue hoone projekteerimine
Musta Luige keskuse omanikfirma NG Eesti otsustas 2008. aasta juulis maja lammutada. Uue hoone projekti tegi arhitektuuribüroo JVR arhitekt Enn Rajasaar eesmärgiga teha kunagise kuulsa hoonega võimalikult sarnane hoone. Kadrioru kohvik lammutati 11. juulil 2008.
Kahekorruselise ostukeskuse asemele plaanitakse ehitada kolmekorruseline büroohoone, kus võivad olla ka mõned esinduslikud pisipoed. Uue hoone pindala on 500 ruutmeetrit, sinna mahuvad ka terrassiga kohvik, kondiitriäri, kulinaaria ja lillepood. Toidukauplust hoonesse plaanitud ei ole. Hoone kahele ülemisele korrusele tuleb 36 külaliskorterit.
Blombergi-Fritschi afäär
Blombergi-Fritschi afäär on nimetus 1938. aasta alguses aset leidnud skandaalile, mille peamisteks osapoolteks olid sõjaministrist kindral Werner von Blomberg ja nimekas Wehrmachti ohvitser Werner von Fritsch.
Blombergi abielu
Skandaal sai alguse pärast sõjaministri Werner von Blombergi abielu sõlmimist 12. jaanuaril 1938. Ilmnes, et Blombergi noor pruut oli olnud prostituut ja peale selle oli ta poseerinud pornograafilise sisuga piltide jaoks.
Hitleri jaoks oli see täielik šokk, sest ta oli olnud abielu tunnistajaks ja Luftwaffe ülem Hermann Göring isamees. Hitler nõudis Blombergilt abielu tühistamist, et ära hoida skandaali ja säilitada sõjaväe maine. Blomberg keeldus abielu tühistamast ning taganes kõikidest ametitest 27. jaanuaril 1938.
Fritsch
1937. aasta novembris läks sõjaväe ülemjuhataja Werner von Fritsch omal initsiatiivil Hitleri jutule, et hoiatada poliitika eest, mis võib provotseerida sõja puhkemise.
Blombergi ümber aset leidnud sündmustest said innustust Hermann Göring ja Heinrich Himmler. Göring ei soovinud Fritschi näha Blombergi järeltulijana sõjaministeeriumi ametipositsioonil ning Himmler tahtis nõrgendada Wehrmachti autoriteeti, et suurendada SS-i ja Relva-SSi osatähtsust ning mõjuvõimu.
Peagi süüdistas Himmler ja SS Fritschi homoseksuaalsuses ning viimasel ei jäänud muud üle kui 4. veebruaril 1938 tagasi astuda.
Tulemus
Blomberg-Fritschi skandaali tulemusena asutas Hitler sõjaministeeriumi asemele uue kõrgema ametkonna Oberkommando der Wehrmachti (OKW), mille juhiks määras Hitler iseenda ja mis pidi vastutama kõige kõrgema taseme strateegia planeerimise eest.
Karkuse (Vinni)
Karkuse on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas.
Inju
Inju on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas.
2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli külas 95 elanikku. Neist 86 (90,5%) olid eestlased.
Injus elas lapsepõlves Eduard Bornhöhe.
Heebrea keel
pisi|Estri raamat, XVIII saj
Heebrea keel on semiidi keelte Kaanani rühma kuuluv keel.
Seda kirjutatakse heebrea kirjas.
Keeleajalooliselt eristatakse heebrea keele kolme perioodi: muinasheebrea keel, keskheebrea keel ja uusheebrea keel, mis hõlmab ka praegu Iisraelis kõneldava ivriidi.
Mis on heebrea keel
Heebrea keel on kõigepealt juudi rahva keel selle muistsel iseseisvusajal. Vana heebrea keel on teada põhiliselt Tanahist (Vanast Testamendist). Nimetus "heebrea keel" (לשון עברית, lašon ivrit) on tekkinud hiljem ning Tooras see ei esine. Keelt nimetatakse Jesaja raamatus 19:18 kaanani keeleks ning 2. Kuningate raamatus 18:26 juudi keeleks (judit), sest juba siis laiendati viimast nime kogu rahvale. Uue Testamendi ajal nimetati tolleaegsete, igapäevase kõnekeelena aramea keelt tarvitavate juutide keelt heebrea keeleks. Juute samastati heebrealastega. Aramea keel oli ka Naatsareti Jeesuse emakeel.
Kuni keskajani pidasid kristlased (rääkimata juutidest) heebrea keelt pühaks keeleks. Heebrea keelt kalduti koguni pidama jumalikuks algkeeleks, mis jäi Paabeli segadusest puutumata ning kätkeb seetõttu veel jumalikke saladusi, jms.
Reformatsioon pööras pühakirja tekstile erilist tähelepanu, mistõttu kristlased hakkasid heebrea keelt intensiivselt teaduslikult uurima. Sellega hakati müüdilistest tõlgendustest distantseeruma. Valgustusajal käivitunud piiblikriitika tegi heebrea keele erilisele austamisele lõpu.
Osa heebreakeelseid Toora tekste kuulub kogu keeleajaloo kõige vanemate mälestiste hulka, sest nad on pärit umbes samast ajast kui foiniiklaste poolt kasutusele võetud esimene häälikkiri ning kirjutati selles üles.
Sajandite jooksul toimusid heebrea keelega muutused, kuni ta lõpuks käibekeelena välja suri. Ta elas siiski edasi õpetlaste keelena ja sakraalkeelena. Et heebrea keel oli juutide püha keel, ei langenud ta kunagi unustusse. Tänapäeva heebrea keel (ivriit) põhineb vanal heebrea keelel.
Muinasheebrea keele tüpoloogia
Heebrea keeles on kaks sugu: meessugu ja naissugu. Abstraktsed nimisõnad on tavaliselt naissoost.
Baltikum – õppimata õppetunnid
"Baltikum – õppimata õppetunnid" (vene Прибалтика. Невыученные уроки) on 2007. aastal valminud Venemaa propagandafilm.
Heebrea keel
Muinasheebrea keele tüpoloogia
Heebrea keeles on kolm arvu: ainsus, mitmus ja kaksus ehk duaal. Duaali kasutatakse heebrea keeles ainult paarisesemete puhul (näiteks silmad, käed), erinevalt klassikalisest araabia keelest, kus duaali kasutatakse kõikide nimi- ja tegusõnade puhul.
Baltikum – õppimata õppetunnid
Filmi režissöör ja stsenaariumi autor on Vadim Gassanov.
Heebrea keel
Muinasheebrea keele tüpoloogia
Heebrea keeles puuduvad käänded. Aluse ja sihitise eristamiseks kasutatakse ainult sõnajärge ja eessõnu (et määratud sihitise korral). Omastava käände asemel on kasutusel semiidi keeltele tüüpiline status constructus (heebrea keeles smichut 'juurdelisamine'). Status constructus 'ele vastanduv normaalvorm on status absolutus. Näide: bajit (status absolutus) 'maja', melech 'kuningas', beit ha-melech (status constructus) 'kuninga maja'.
Aja väljendamisel ei ole põhilised tegusõna vormid. Kui jutt on millestki, mis oli minevikus, siis tuleb lisada ajamäärus. Tegusõnadel eristatakse ainult lõpetatud (perfektiivset) ja lõpetamata (imperfektiivset) aspekti. See-eest väljendavad heebrea keele tegusõnad mitmesuguseid tähendusteisendeid, näiteks intensiivsust, põhjustamist (kausatiiv) ja enesekohasust. Nagu paljudes teisteski keeltes, on heebrea keeles ka passiivi, aktiivi, infinitiivi, imperatiivi ja muud vormid.
Sitsiilia maakond
Sitsiilia on Itaalia maakond. Hõlmab Vahemere suurimat, Sitsiilia saart ja mitmeid väiksemaid saari.
Suuremad linnad on Palermo ja Catania. Sitsiilias räägitakse sitsiilia keelt, mis erineb itaalia keelest.
Haldusjaotus
thumb|Sitsiilia maakonna provintsid
Järvakandi vald
Järvakandi vald on olnud mitme valla nimi:
Aegviidu valla vapp
thumb|Aegviidu valla vapp Aegviidu valla vapp on Harju maakonnas asunud endise Aegviidu valla vapp.
Vapi kirjeldus
Aegviidu valla vapp on sinise ääristusega valgepõhjaline kilp, millel on kujutatud neli valgete vesiroosidega sinist järvesilma. Järvesilmasid eristab üksteisest must-valge nooljate teravikega rist.
Pedja raudteejaam
Pedja raudteejaam on raudteejaam Jõgevamaal Jõgeva vallas Pedjal.
Pedjal asus üks madal perroon pikkusega 110 m. Täna on kasutusel lühike teedevaheline perroon pikkusega 35 m, mille tõttu toimub rongist väljumine ainult läbi C-ala. 2018. aasta seisuga peatub Pedjal päevas 8 reisirongi (ekspressrongid Pedjal ei peatu).
Tapa–Tartu raudteele rajati Pedja jaam Vaimastvere mõisniku Braschi initsiatiivil (algselt oligi raudteejaama nimi Brasch). Jaam jäi avamisel Laiuse kihelkonda Vaimastvere mõisa maadele.
Edelaraudtee AS-i andmetel kasutas 2000. aastal Pedja raudteejaama ümbruse elanikkonnast sõiduks rongi keskmiselt 242 inimest kuus (ehk 8 ööpäevas).
Jaamahoone
pisi|vasakul|Pedja jaamahoone Pedja jaamahoone valmis 20. sajandi alguses ja oli ehitatud tõenäoliselt Leon Johansoni projekti järgi. Hoone kujutas endast 1,5 korruselist ristkülikulise põhiplaani ja kõrge kelpkatusega puitehitist, mis oli analoogne näiteks Turba jaamahoonega.
Jaamahoone lammutati 2003. aasta kevadel.
Hassavjurt
Hassavjurt on linn Venemaal Dagestani Vabariigis. Asub Tšetšeenia piiri lähedal.
Ajalugu
Asutatud 1846. aastal. Linnaõigused sai 1931. aastal.
1996. aasta augustis sõlmiti linnas lahingutegevuse peatamise lepped tšetšeeni iseseisvuslaste ja Venemaa föderaalvõimu esindajate vahel.
Linnas elab palju tšetšeeni põgenikke.
Kaukvere
Kaukvere (18. sajandi kaartidel Kaukwer) on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas.
Küla läbib Kaukvere jõgi.
Küla on kuulunud Viru-Jaagupi kihelkonda.
Ühtivad sirged
Ühtivad sirged on sirged, mis langevad omavahel kokku.
See tähendab, et neil sirgetel on lõpmata palju ühiseid punkte, mille koordinaadid rahuldavad mõlema sirge võrrandit (võrrandisüsteemil on lõpmatu hulk lahendeid).
Suurbritannia saar
Saar asub Atlandi ookeani põhjaosas, Euroopa lääneosas. Temast itta jääb Põhjameri ning Euroopa mandrialast lahutab teda La Manche'i väin (Inglise kanal) ja selle kitsam idaosa Calais' väin (Doveri väin). Euroopa mandriga ühendab saart mööda La Manche'i põhja kulgev La Manche'i tunnel. Iirimaast lahutab teda Iiri meri koos Saint George'i väina ja Põhjaväinaga. Suurbritannia edelarannikut uhub Keldi meri ja looderannikut Atlandi ookean.
Suurus ja kuju
Saare pindala on 229 957 km² (88 810 mi²). See on Euroopa suurim saar ning on pindala poolest maailmas kaheksandal kohal.
Saar on põhja-lõuna suunas piklik ning laiub põhjast lõunasse ligikaudu kümne laiuskraadi ulatuses.
Nimi
Geograaf Ptolemaios nimetas Briti saarte suuremat saart Megale Bretannia 'Suur Britannia' ja väiksemat saart Mikra Bretannia 'Väike Britannia'. Praegune nimi ei tule nähtavasti siiski sellest nimest.
Šotimaa kuningas James VI, kes astus Inglismaa troonile James I nime all, taaselustas selle nime, et tähistada maad, mis koosneb kahest kuningriigist, mida valitseb ühine monarh. Ta kuulutas end 20. oktoobril 1604 Suurbritannia kuningaks, et vältida kohmakat tiitlit "Inglismaa ja Šotimaa kuningas".
Nimi "Britannia" on ladinakeelne. Seda kasutasid muinasroomlased alates umbes 55. aastast eKr. Nime päritolu ei ole teada, kuid arvatakse, et see tuleb keldi sõnast Pritani 'värvitud': Briti saarte elanikud tegid kehamaalinguid ja tätoveeringuid. Igatahes külastas vanakreeka meresõitja Pytheas 4. sajandil eKr "Pretaani saari".
Osvald Einer
Osvald Einer VR II/3 (4. oktoober 1889 Valga – 23. juuni 1962 Toronto ) oli Eesti sõjaväelane (kapten) ja advokaat.
Suurbritannia saar
Loodus
Idas ja lõunas on saare maastik madal ja laineline. Saare lääne- ja põhjaosa on mägisemad. Kõrgeim tipp on Ben Nevis (1343 m).
Osvald Einer
Osvald Einer õppis Tartu gümnaasiumis ja Peterburi Ülikooli õigusteaduskonnas, pärast ülikooli lõpetamist siirdub Venemaa keiserlikku armeesse kohustuslikku teenistusaega teenima ja ülendati lipnikuks ning osales I Maailmasõjas ohvitserina.
Suurbritannia saar
Loodus
Enne viimase jääaja lõppu oli Suurbritannia Euroopa poolsaar. Jääaja lõpul merepind tõusis liustike sulamise tõttu ning moodustus La Manche'i väin, mis lahutab Suurbritannia saart Euroopa mandrist.
Osvald Einer
Astus novembris 1918 Eesti rahvaväkke ja teenis patarei ülemana kuni Vabadussõja lõpuni. 1919. aasta novembris teenis alamkapteni auastmes 3. Suurtükiväe polgus, Välipatarei nr 15 ülemana. Ülendati 7. novembril 1919 kiiduväärt teenistuse eest kapteniks, vanusega 7. juuli 1919.
Suurbritannia saar
Loodus
Golfi hoovuse mõju tõttu on Suurbritannia saare kliima mahedam kui teistes samadel laiuskraadidel paiknevates piirkondades. Temperatuurid on jahedad, kuid mitte külmad. Pilvisust on rohkem kui päikesepaistet. Vihmasajud on sagedased.
Poliitiline kuuluvus
Suurbritannia saarele jääb põhiosa nii Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi kui ka selle ajalooliste piirkondade Inglismaa, Šotimaa ja Walesi territooriumist.
Osvald Einer
Osvald Einer oli hilisem tähtsamate asjade kohtu-uurija ja vandeadvokaat Valgas.
Suurbritannia saar
Elanike arv
Saare elanike arv oli 2004. aasta hinnangul umbes 57 miljonit.
Elanike arvu poolest on Suurbritannia saar Jaava ja Honshū järel kolmandal kohal.
Osvald Einer
Teise maailmasõda lõpul põgenes O. Einer koos perega Saksamaale ja novembris 1949 Kanadasse, Torontosse.
Suurbritannia saar
Asustus
Saare suuremad linnad on London, Birmingham, Manchester ja Liverpool.
Keeled
Saarel kõneldavad põliskeeled on inglise, kõmri, šoti, gaeli ja korni keel.
Alexandrine
Alexandrine on naisenimi.
Geomantia
Enim levinud ennustusgeomantia vorm seisneb juhuslike tulemustega seotud ennustamisprotsessis saadavate 16 figuuri tõlgendamises. See sisaldab nende analüüsi ja on sageli saadetud ka astroloogiliste tõlgendustega.
Süsteem pärineb Aafrikast, kus see on tuntud sikidy süsteemi nime all ja kust selle araablased üle võtsid. Keskajal Euroopasse jõudnuna hakkas see seal levima ja muutus populaarseks. Raamatuid ja traktaate geomantia kohta avaldati kuni 17. sajandini, ajani kui peamised okultsed traditsioonid kaotasid valgustusaja lähenedes oma populaarsuse. John Michael Greeri ja teiste praktiseerijate tööde tõttu on alates 20. sajandi lõpust huvi geomantia varjatud peavoolu okultsete õpetuste ja praktikate vastu hakanud taastuma.
Geomantilised figuurid
pisi|16 geomantilist figuuri Geomantilistest figuuridest märgid on neljapositsioonilised. Gualaadsete märkide igal positsioonil on üks kahest võimalikust elemendist. Kokku teeb see nende koguarvuks 16 (24).
"Muutuste raamatu" peamine lisa "Xici Zhuan" (I 2., 12.) toob välja sedalaadsete märgiliste formaalsete süsteemide omandamise käigu. Esmalt on omandamise käigus ülekaalus suuliselt ja kirjalikult edastatav traditsioon. Seejärel langeb rõhuasetus prognoosimise printsiipidega saadetud mantilisele ennustamisele. Hakates ära tundma ja nägema märkidele vastavaid struktuure elus, saab olulisemaks juba oma tegevuste ja käitumiste kujundamisega seotu (strateegia, taktika ja strategeemid). Lõpuks juhindutakse märkidest kui kujundeist, ühisvormidest ja protsesside modelleerimise vahenditest juba loomingus.
Kehala
Kehala on küla Lääne-Viru maakonnas Vinni vallas.
Lantanoidid
Lantanoididideks nimetatakse 15 keemilist elementi lantaanist luteetsiumini järjekorranumbritega 57–71. Nimetus on tulnud neist esimese, lantaani järgi, sest keemiliste omaduste poolest sarnanevad nad kõik lantaaniga.
Kõik lantanoidid peale lantaani loetakse f-ploki elementideks, sest nende kõrgeima energiaga elektronid on f-elektronid. Lantanoidid moodustavad kolmevalentseid katioone Ln3+, mille keemilised omadused on suuresti määratletud iooniraadiusega, mis väheneb perioodis vasakult paremale. pisi|350x350px|Lantanoidide paiknemine perioodilisustabelis Lantanoidid koos keemiliselt sarnaste elementide skandiumi ja ütriumiga on tuntud kui haruldased muldmetallid. Lantanoide leidub maakoores rohkem kui näiteks kulda, kuid nad ei esine puhtalt ega isegi hästi kättesaadava maagina.
Perioodilisussüsteemis paigutatakse lantanoidid koos aktinoididega enamasti eraldi peatabeli alla.
Ajalugu
Lantanoidide keemia algas Skandinaavias, kui Johan Gadolinil õnnestus 1794 saada oksiidi mustast mineraalist, mis on tänapäeval tuntud gadoliniidina. Aastatel 1839–43 eraldas rootslane Carl Gustaf Mosander maagist tseerium- ja lantaanoksiidi ning oksiidide segu, mis koosnes elementidest promeetiumist ja gadoliiniumist.
Kui Henry Moseley kasutas elementide spektrite uurimiseks röntgenstruktuurianalüüsi, avastas ta otsese seose igale elemendile iseloomuliku, ainuomase karakteerse röntgenikiirguse spektri ja elementide asukoha vahel perioodilisustabelis. Teisisõnu keemilise elemendi järjekorranumber perioodilisustabelis vastab aatomi tuuma laengule Z, sest karakteerne röntgenikiirgus on otseses sõltuvuses elemendi aatomi tuumalaengust ehk prootonite arvust selle elemendi aatomituumas. Sellele tuginedes näitas ta, et lantaanist luteetsiumini on ei rohkem ega vähem kui 15 elementi.
Radioaktiivne promeetium avastati Teise maailmasõja ajal.
Keemilised omadused
pisi|Seitse f-orbitaali ruumilist paigutusviisi vastavalt magnetkvantarvule|300x300px Lantanoidid on keemilistelt omadustelt üksteisega väga sarnased ning seda just seepärast, et neil lisandub elektrone f-kihti, mis keemilisi omadusi praktiliselt ei mõjuta.
Elektronkonfiguratsioon
5d alanivoo on enamasti põhiolekus tühi, erandiks on elemendid lantaan, gadoliinium ja luteetsium, mille korral on üks elektron paigutatud 5d-nivoole. Kuna orbitaalide täitumata (f0), pooltäidetud (f7) ja täielikult täidetud (f14) olek on sümmeetriline ja stabiilne, siis proovitakse neid olekuid säilitada ning olukorra saavutamiseks liias olev elektron on paigutunud 5d-nivoole.
Lantanoidide puhul on oluline ka asjaolu, et 4f-kihist saab üks elektron küllaltki nõrga ergastuse korral minna üle 5d-kihti, tekitades stabiilse 5d1-oleku. Selline ergastus ka tavatingimustes toimub. Ülejäänud 4f-elektronid on 5s2- ja 5p6-elektronide poolt varjestatud ega avalda mõju lantanoidide keemilistele omadustele. Seega määravad keemilised omadused peamiselt kahes väliskihis paiknevad 6s25d1 elektronid, mistõttu on lantanoidid omadustelt üksteisega väga sarnased.
Tabelis on stabiilsed oksüdatsiooniastmed märgitud tumedalt.
Poolläbilaskev membraan
Poolläbilaskev membraan (ka poolläbilaskev kelme, semipermeaabel membraan) on membraan (näiteks rakumembraan), mida lahusti läbib ja mida lahustunud aine ei läbi.
Membraani poolläbilaskvusvõime tagab osmoosi.
Lantanoidid
Oksüdatsiooniastmed
Lantanoididele on kõige iseloomulikum oksüdatsiooniaste +3, mis tekib kolme väliskihi elektronide (6s2 5d1) loovutamisel. Lisaks võivad neil esineda oksüdatsiooniastmed +4 ja +2. Sellised variatsioonid esinevad kõige rohkem elementidel, mis paiknevad lantaani (f0), gadoliiniumi (f7) ja luteetsiumi (f14) läheduses. Variatsioonide esinemise põhjuseks on stabiilse f-oleku saavutamine. Näiteks on euroopiumi põhioleku elektronkonfiguratsioon [Xe]6s25d04f7 ning stabiilse f7 oleku säilitamiseks võib juhtuda, et element loovutada ainult 6s2 elektronid. Sarnaselt euroopiumiga saab selgitada ka üterbiumi +2 oksüdatsiooniastme tekkimist. Varem arvati, et +2 oksüdatsiooniaste on võimalik ainult euroopiumil, üterbiumil ja samaariumil, kuid on selgunud, et ka teistel lantanoididel võib selline oksüdatsiooniaste esineda. Siiski on +2 oksüdatsiooniaste vähepüsiv võrreldes +3 olekuga.
Võimalik on ka +4 oksüdatsiooniastme esinemine. Selline oksüdatsiooniaste on kõige iseloomulikum tseeriumile, aga võib esineda ka praseodüümi puhul. Tseerium loovutab sellise oleku saavutamiseks kõik oma väliskihi elektronid ning tekib stabiilne (f0) olek. Element moodustab +4 oksüdatsiooniastmega mitmeid ühendeid ning näiteks hapnikuga reageerimisel tekib pigem CeO2 kui Ce2O3, mis annab märku +4 oksüdatsiooniastme stabiilsusest. Pr(IV) on küllalt vähepüsiv oksüdeerija.
Ionisatsioonienergiad
Lantanoidide ionisatsioonienergiaid võib võrrelda alumiiniumi omaga. Alumiiniumi esimese kolme elektroni eemaldamise energia on 5139 kJ/mol, lantanoidide omad jäävad vahemikku 3455–4186 kJ/mol. Euroopiumi ionisatsioonienergia on suurim. See korreleerub lantanoidide reaktsioonivõimega. Euroopiumi ja üterbiumi suur ionisatsioonienergia on seotud vastavalt 4f alakihi pooliku või täieliku täitumisega. Sellised konfiguratsioonid suurendavad stabiilsust ja ionisatsioonienergia suureneb.
Reaktsioonivõime
pisi|220x220px|Ferrotseeriumist tulepulga sädemedLantanoidid on keemiliselt küllaltki aktiivsed, nad järgnevad aktiivsuselt leelismuldmetallidele. Nad reageerivad juba õhuhapniku ja õhuniiskusega, moodustades vastavaid oksiide ja hüdroksiide. Happega reageerides tõrjuvad nad välja vesiniku ning moodustavad vastava soola. Mõned aktiivsust iseloomustavad reaktsioonid:
Õhuhapnikuga:              4 Ln + 3 O2 = 2 Ln2O3
Vees:                            2 Ln + 6 H2O= 2 Ln(OH)3 + 3 H2
Happes:                         2 Ln + 6 HCl = 2 LnCl3 + 3 H2
Halogeenidega:             2 Ln + 3 Hal2 = 2 LnHal3
Kuumutamisel reageerivad lantanoidid ka N2, S, C, Si, P, H2 ja teiste mittemetallidega.
Pulbrilisel kujul on lantanoidid pürofoorsed ning selle omaduse tõttu leiavad nad kasutust välgumihklites ja tulepulkades. Täpsemalt kasutatakse tulepulga valmistamisel ferrotseeriumit ehk põhiosas tseeriumist ja lantaanist koosnevat metallisegu, mille süttimisomadused on väga head.
Füüsikalised omadused
Lantanoidid on raskesti sulavad hõbevalged metallid. Nende sulamistemperatuur suureneb perioodis vasakult paremale (lantaan (920 °C) – luteetsium (1622 °C)) ning sõltub 6s, 5p ja 4f orbitaalide hübridisatsiooniastmest. Kõige madalam sulamistemperatuur (795 °C) on tseeriumil, kuna tema vastavad orbitaalid on kõige rohkem hübridiseerunud. Lantanoidid on pehmed metallid, nende kõvadus suureneb piki perioodi. Euroopium on kõige väiksema tihedusega ja suurima metallilise raadiusega (199 pm) lantanoid. Seda saab võrrelda baariumiga, mille metalliline raadius on 222 pm. Arvatakse, et euroopiumi aatom sisaldab suuremaid Eu2+ ioone ja et tema juhtivustsoonis on ainult 2 elektroni. Sarnane seletus on antud üterbiumi suurele aatomiraadiusele 194 pm.
Lantanoididele on omane suhteliselt suur eritakistus 29–134 Ω•cm. Võrdluseks alumiiniumi eritakistus on 2,655 Ω•cm.
Lantanoidne kontraktsioon
Lantanoidsed kontratsiooniks nimetatakse lantanoidide raadiuse vähenemist piki perioodi lantaanist luteetsiumini. Perioodilisustabelis piki perioodi edasi liikudes vähenevad kõigi elementide raadiused efektiivse tuumalaengu suurenemise tõttu, kuid lantanoidide korral on raadiuse muutumine suurem, kui esialgu oskaks oodata. Raadiuse intensiivsem vähenemine on tingitud sellest, et juurdetulevad f-elektronid varjestavad üksteist väga vähesel määral võrreldes näiteks s-, p- ja d-elektronidega ning seetõttu on välimiste kihtide elektronidele mõjuv efektiivne tuumalaeng palju suurem. Kontraktsioon leiab aset nii aatomi- kui ka iooniraadiuste puhul.
Spektroskoopilised omadused
Ln3+ ioonide spektrid sisaldavad enamasti paljusid neelduvuspiike ning neid põhjustavad põhiliselt 4f–4f üleminekud. 4f–4f üleminekud erinevad tüüpilistest UV-Vis üleminekutest selle poolest, et tekkivad piigid on kitsad ja karakteristlikud vastavale ioonile. Piigid on kitsad seepärast, et 4f-elektronid paiknevad alles väljastpoolt kolmandas elektronkihis ning nad on hästi varjestatud. Seetõttu ei ole toimuvad elektronüleminekud mõjutatud keskkonnast ja solvendist ning iooniga kompleksi moodustavatest ligandidest. Neelduvuspiikide intensiivsused on madalad, mis tähendab, et f–f elektronüleminekute toimumine ei ole väga tõenäoline (tegemist on Laporte-keelatud üleminekutega). Toimuda võivad ka 4f–5d üleminekud, mis on samuti keelatud. Nende neelduvuspiigid on sarnasemad d–d elektronüleminekutega, sest nad on laiad ning mõjutatud keskkonnast ja ligandist. Lantanoidide ühendid leiavad oma kitsaste 4f–4f neelduvuspiikide tõttu kasutust näiteks fosfooride koostises. pisi|50-eurone rahatäht UV-valguse all. Eu3+ ioonid panevad tindi punaselt heledama
Fluorestsentsomadused
Ergastades lantanoidide Ln3+ komplekse UV-kiirgusega, hakkavad paljud neist kiirgama fluorestsentskiirgust. Mõne ühendi jaoks on fluorestsentsi tekkeks tarvis madalamaid temperatuure. Fluorestsentsi kiirgamise võime tõttu leiavad lantanoidid kasutust telerite fosfoorides ja fluorestsentsvalgustites. Fluorestsentskiirgus tekib tänu 4f–4f elektronüleminekutele, mis saavad toimuda kõigis olekutes peale f0, f7 ja f14. Pärast kiirguse neelamist on Ln3+ ioon ergastunud ning saab põhiolekusse tagasi minna fluorestsentsi kiirates või mittekiirguslikult relakseerudes. Kommertsiaalselt on fluorestsentsomaduste tõttu olulisimad Nd3+, Eu3+ ja Tb3+. Nd3+ leiab kasutust Nd:YAG laserites, Eu3+ ja Tb3+ komplekse kasutatakse näiteks nutiseadmete ekraanides vastavalt punase ja rohelise kiirguse tekitamiseks. Teada on, et Eu3+ ioone kasutatakse ka euro rahatähtede turvaelementide koostises. pisi|280x280px|Kontrastaine mõju MRT uuringule: rabanduse saanud patsiendi ajust tehtud pilt vasakul ilma kontrastaineta ning paremal kontrastainega
Magnetilised omadused
Kuna lantanoididel on seitse 4f-orbitaali, siis paardumata elektronide arv võib olla kuni 7, mis põhjustab lantanoidide suure magnetmomendi. Magnetmomendi mõõtmist saab kasutada 4f elektronide paiknemise uurimiseks aatomis. Lantanoidid on paardumata elektronide tõttu ka paramagnetilised, välja arvatud lantaan, üterbium ja luteetsium, millel paardumata f-elektrone ei esine. Gadoliinium muutub ferromagnetiliseks temperatuuril alla 16 °C (Curie punkt). Raskemad lantanoidid terbiumist tuuliumini muutuvad ferromagnetiliseks palju madalamal temperatuuril. Heade magnetiliste omaduste tõttu leiavad lantanoidid kasutust magnetite koostises, samuti MRT kontrastainetes. Kontrastaines on Gd3+ seotud kompleksi ning selle verre süstimisel on võimalik MRT-pildiga tuvastada, kas kusagil kehas on verejooks või blokaad.
Lantanoidide(III) ühendid
Tuntakse paljusid lantanoidide (III) binaarseid ühendeid ja mitmeid soolasid.
Oksiidid
Oksiide iseloomustavad suured tekkesoojused ja kõrged sulamispunktid (2000 oC juures). Viimase omaduse pärast kasutatakse neid tulekindla keraamika valmistamisel värvainetena, sest neid on mitut värvi. Lantanoidide (III) oksiidid vees ei lahustu, kuid reageerivad sellega ja moodustavad hüdroksiide. Lämmastik- ja soolhappes oksiidid lahustuvad, aga kuumutamisel kaotavad sarnaselt alumiiniumoksiidiga keemilise aktiivsuse. Leelistega reaktsiooni ei toimu.
Hüdroksiidid
Hüdroksiidid Ln(OH)3 on vees raskesti lahustuvad amorfsed sademed, mille aluselisus mõnevõrra väheneb aatomiraadiuse vähenedes piki perioodi. Samuti väheneb sama trendi järgides hüdroksiidide lahustuvus ja termiline püsivus.
Kompleksid
Kolmevalentsed ioonid on kõvad aktseptorid ja seega moodustavad stabiilsemaid komplekse ligandidega, mille doonoriks on hapnik vaba elektronpaariga, kui ligandidega, kus doonoriks on lämmastik. Suuremad ioonid perioodi alguses moodustavad vesilahustes komplekse, mille koordinatsiooniarv on 9 [Ln(H2O)9]3+, ja väiksemad ioonid komplekse koordinatsiooniarvuga 8 [Ln(H2O)8]3+. Kompleksid monodentaatsete ligandidega on üldiselt nõrgad, kuna vee molekule on raske esimesest koordinatsioonisfäärist välja tõrjuda. Tugevamad kompleksid moodustuvad kelaatsete ligandidega.
Hüdriidid
Lantanoidid reageerivad eksotermiliselt vesinikuga, moodustades elektrit juhtivad dihüdriide üldvalemiga LnH2. Edasisel reaktsioonil vesinikuga moodustub trihüdriid, mis ei juhi elektrit ja sarnaneb rohkem soolaga. Trihüdriidide tekkel suureneb ruumala 8–10%. Seda muutust seostatakse laengu suurema lokaliseerumisega vesiniku aatomitele, mis muutuvad omadustelt rohkem anioonseks. Hüdriidid on suure reaktsioonivõimega, kuna H− hüdrolüüsub kergesti.
Haliidid
Kõik lantanoidid moodustavad trihaliide fluori, kloori, broomi ja joodiga. Neil kõigil on kõrge sulamistemperatuur ja ioonilised omadused. Fluoriidid lahustuvad vees vähesel määral ega reageeri õhuhapnikuga. Kloori, broomi ja joodi ühendid lahustuvad vees hästi ning kõrgetel temperatuuridel moodustavad oksohaliide. Gaasifaasis on trihaliidid tasapinnalised, kergemad lantanoidid moodustavad vähem dimeere kui raskemad. Dimeeride struktuur sarnaneb Al2Cl6 omaga.
Teadaolevalt moodustavad tetrahaliide tseerium, praseodüüm ja terbium.
Lantanoidide eraldamine
Lantanoidide sarnane ioonraadius muudab nende üksteisest eraldamise looduslikest maakidest ja segudest keeruliseks. Kuna lantanoidide ioonidel on natuke erinev raadius, on nende soolade võreenergia ja ioonide hüdratatsioonienergia erinevad, mille tõttu on lantanoididel natuke erinev lahustuvus. Seda kasutatakse nende eraldamiseks. Eraldamisviisid võib jagada neljaks: keemiline eraldamine, fraktsioneeriv kristallisatsioon, ekstraheerimine ja ioonivahetus.
Keemiline eraldamine
Lantanoidide keemilisel eraldamisel kasutatakse ebatavalisi oksüdatsiooniastmeid. Lantanoidide soolade redutseerimisel tsink amalgaamiga redutseerub +2 oksüdatsiooniastmesse ainult Eu3+ ioon ning see (Eu2+) sadestatakse sulfaadina EuSO4.
Fraktsioneeriv kristallisatsioon
Ajalooliselt on lantanoidide üksteisest eraldamiseks kasutatud fraktsioneerivat kristallisatsiooni, mis kasutab ära nende soolade (näiteks bromaatide ja etüülsulfaatide) natuke erinevat lahustuvust. Luteetsiumi avastaja Charles James sooritas 1911. aastal 15 tuhat rekristalliseerimist, et saada puhast tuuliumbromaati.
Ekstraheerimine
Tööstuslikult eraldatakse lantanoide üksteisest ekstraheerimise teel. Tavaliselt kasutatakse selleks nitraatide vesilahuseid ja orgaanilise faasina petrooleumi, mis sisaldab tri-n-butüülfosfaati. Moodustunud komplekside tugevus suureneb ioonraadiuse vähenedes, seega lahustuvus orgaanilises faasis suureneb.
Ioonvahetuskromatograafia
Ioonivahetuskromatograafia ei ole lantanoidide eraldamisel tööstusliku tähtsusega. Meetodit hakati arendama pärast Manhattani projekti, kuna lantanoidide radioaktiivseid isotoope sooviti eraldada uraanist. Avastati, et kui Ln3+ ioonid adsorbeeritakse katioonvahetusvaigul ja töödeldakse kompleksimoodustajaga, näiteks sidrunhappega, siis suurema aatomnumbriga katioonid elueeruvad varem kui väiksema aatomnumbriga katioonid. Anioonne ligand seostub kõige tugevamini kõige raskema (ja väiksema) katiooniga, millel on kõige suurem tihedus. Selle meetodi puuduseks on piikide kattumine suurematel kontsentratsioonidel.
John F. Kennedy
John Fitzgerald Kennedy (tuntud ka initsiaalide JFK all; 29. mai 1917 Brookline, Massachusetts – 22. november 1963 Dallas, Texas) oli Ameerika Ühendriikide 35. president.
Lantanoidid
Kasutamine
Lantanoididel on väga palju kasutusvaldkondi oma eriliste omaduste tõttu ning nõudlus lantanoidide järele aina kasvab. Heade magnetiliste omaduste tõttu leiavad nad kasutust ülitugevate magnetite koostises ning näiteks ka MRT-uuringutes kasutatavate kontrastainete koostises. Katalüütiliste omaduste tõttu kasutatakse neid muuhulgas bensiini tootmise protsessi juures ning sõidukite heitgaaside kahjutustamise. Suurel hulgal kasutatakse neid klaasitööstuses eri värvuse ja omadustega klaaside tootmisel, samuti optika poleerimisel. Veel kasutatakse lantanoide luminestsentsomaduste tõttu fosfoorides, nutiseadmetes, telerite ekraanides. Eri lantanoidide ühendite eri värvuste ja kõrgete sulamistemperatuuride tõttu kasutatakse neid tulekinda keraamika valmistamisel.
John F. Kennedy
Elu enne presidendiks saamist
John Kennedy oli demokraat. Ta kandideeris 1946 Esindajatekotta tugeva demokraatliku meelsusega valimisringkonnas pärast seda, kui eelmine saadik James Curley loobus oma kohast, et saada Bostoni linnapeaks. Kuigi Kennedyl polnud varasemat poliitikukogemust, võitis ta ikkagi. Esindajatekojas oli ta 6 aastat ja sel ajal paistis ta silma isemeelsusega, hääletades korduvalt niinimetatud partei liinist teistmoodi.
1952. aastal kandideeris Kennedy senatisse ametis oleva senaatori Henry Caboti vastu. Ta võitis valimised 51,34%-ga 48,35% vastu. Ta oli senaator 1953–1960.
Presidendiks valimine
1960. aasta presidendivalimistel võitis ta Richard Nixonit ja sai presidendiks. Kennedy poolt hääletas 49,7% ja Nixoni poolt 49,5% valijaist, aga Kennedy kogus 303 valijameest Nixoni 219 vastu. Kennedy oli kõige noorem mees, kes kunagi USA presidendiks valitud, ja ta astus ametisse pärast Dwight Eisenhowerit, kes oli oma ajal vanim, kes USA presidendiks valitud (hiljem on veel vanemana valitud Ronald Reagan, Donald Trump ja Joe Biden).
Tegevus presidendina
pisi|John Kennedy vapp 17. aprillil 1961 toimus Sigade lahe dessant, mille organiseerimist alustati juba enne Kennedy ametiaega. 1500 väliskuubalast maabus Sigade lahes eesmärgiga kukutada Fidel Castro. 19. aprilliks oli ülestõus maha surutud ja selles osalenud üldiselt vangi langenud. Kennedy pidi astuma Kuuba valitsusega läbirääkimistesse ja kahe kuu pärast vabastas Kuuba vangid 53 miljoni USA dollari väärtuses toiduainete ja arstiabivahendite vastu.
Kennedy otsis seejärel võimalusi Castro mõrvamiseks ilma USA valitsuse ametliku sekkumiseta; muuhulgas pidasid ametiasutused läbirääkimisi maffia esindajatega, kellel olid Kuubal suurejoonelised ärihuvid. Samas ei kiitnud ta heaks vägede ülemjuhatuse ja kaitseministeeriumi poolt 1962. aastal välja käidud operatsiooni "Põhjalaaned" ("Northwoods"), mille raames pakuti välja mitmeid valelipurünnakute stsenaariumeid USA sihtmärkide pihta, et luua ajend Kuuba ründamiseks.
Kennedy presidendiksoleku ajal toimus Kuuba raketikriis. Oma 22. oktoobril 1962 peetud kuulsas kõnes, milles ta kriisi puhkemisest teada andis, kuulutas ta muuhulgas välja Kuuba mereblokaadi ning lubas anda vastulöögi Nõukogude Liidu territooriumi pihta, juhul kui Kuubale paigutatavate tuumarakettidega teisi riike rünnatud oleks. Kennedy õnnestus läbirääkimiste teel Nõukogude poolega, sh. otsevestlustes Nikita Hruštšoviga kriis kiiresti lahendada.
Ühe oma viimase tuntuma kõnega esines Kennedy 10. juunil 1963, kui ta rääkis Washingtonis Ameerika Ülikoolis teemal "Rahu strateegia". Selles kõnes lubas Kennedy, et USA loobub tuumakatsetustest atmosfääris, seni kuni ka teised riigid sellest kinni peavad, ning avaldas lootust, et võidurelvastumisele õnnestub piir seada, viidates ka võimalusele üldse relvadest loobuda. Samuti kutsus ta üles tugevdama ÜRO rolli konfliktide lahendamisel ja ära hoidmisel ning väljendas usku maailmakorda, kus "nõrgad ei pea kartma ja tugevad on õiglased".
Juba oma ametisoleku esimesel aastal oli Kennedy ellu kutsunud vabatahtlike Rahukorpuse (Peace Corps) programmi.
Tähelepanu on pälvinud ka Kennedy poolt 4. juunil 1963 välja antud seadlus (Executive Order) nr 11110, mis lakooniliselt üht varasemat seadlust täiendades andis USA rahandusministeeriumile õiguse väljastada hõbedaga tagatud paberraha.
Mõrv
John Kennedy mõrvati Dallases. Ametliku versiooni kohaselt oli mõrvariks Lee Harvey Oswald. Seda on korduvalt kahtluse alla pandud. Väärib mainimist, et Oswald tapeti hämara taustaga ööklubiomaniku Jack Ruby poolt juba 24. novembril 1963, kui teda parajasti politseijaoskonnast vanglasse üle hakati viima. Oswald asus töökohale kooliõpikute laos, kus atentaadi ajal viibis, alles 15. oktoobril 1963; s.o pärast Kennedy Dallase visiidi väljakuulutamist. Seejuures vallandati eelmisel päeval lao 8 töötajat. Ei kuriteo toimepanemise ega selle organiseerimise eest ei ole kedagi süüdi mõistetud. USA Kongressi Esindajatekoja poliitmõrvade erikomisjon otsustas 1979. aastal, et Kennedy mõrva puhul oli ilmselt tegu vandenõuga, mitte ainumõrvariga.
Aastaid hiljem avalikuks tulnud ametlikest allikmaterjalidest on teada, et krüptoloogilise side alal töötanud USA armee reamees Eugene Dinkin lahkus 4. novembril 1963 ilma loata oma tööpostilt Metzi linnas Prantsusmaal, ületas võltsitud dokumente kasutades Šveitsi piiri, ning pöördus Genfi linnas ÜRO pressibüroo poole, teatades, et president Kennedy vastu sepitsetakse CIA ja USA armee võimukoridorides vandenõud, ning andes teada ka selle hiljem aset leidnud kuriteo täpse aja ja koha. Mõned päevad hiljem pöördus ta samal teemal ka USA esinduse poole Luxembourgis. Dinkin arreteeriti 13. novembril ja paigutati psühhiaatriahaiglasse (hiljem sõjaväehaiglasse), kus teda põhjalikult uuriti.