cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Magic Johnson
Ülikool
Juba tema esimene hooaeg oli üpris hea: keskmiselt 17,0 punkti, 7,9 lauapalli ja 7,4 söötu mängus. Kokku võideti 25 ja kaotati 5 mängu ning jõuti NCAA finaalturniiril kaheksa parema sekka. Johnson valiti nii 1978. kui ka 1979. aastal USA ülikoolikorvpallurite sümboolsesse koondisse.
1979. aastal tuli Johnson koos ülikooli korvpallimeeskonnaga NCAA meistriks, kui finaalis alistati teise tulevase NBA superstaari Larry Birdi juhitud Indiana osariigi ülikooli meeskond. Magicu ja Birdi vaheline NCAA finaalmäng on läbi aegade kõige vaadatum ülikoolikorvpalli kohtumine.
NBA
Magic Johnson valiti 1979. aasta draft'ist esimese valikuna Los Angeles Lakersisse, kus ta mängis kogu oma NBA karjääri: 1979–1991 ja 1995–1996.
Johnson tuli viis korda NBA meistriks: 1980., 1982., 1985., 1987. ja 1988. aastal. NBA finaalis mängis ta üheksa korda. Ta on NBA läbi aegade parim karjääri jooksul keskmiselt antud resultatiivsete söötude arvestuses (11,2 mängus) ja väljalangemismängudes antud resultatiivsete söötude arvestuses (2346). 1981. ja 1982. aastal oli ta NBA-s kõige rohkem vaheltlõikeid teinud mängija, vastavalt 3,43 ja 2,67 vaheltlõikega mängus.
1980. aastal valiti parimaks uustulnukaks Larry Bird Boston Celticsist, kuid NBA meistriks tuli Lakers. Lakers sai 60 võitu ja 22 kaotust, Johnson tegi esimesel hooajal kaasa 77 mängu ning ta keskmised näitajad oli 18 punkti, 7,7 lauapalli ja 7,3 resultatiivset söötu mängus.
Hooajal 1986/87 avastati Kareem Abdul-Jabbaril silmavigastus ja Magic pidi tema asemel punkte tooma. Ta viskaski tol hooajal keskmiselt 23,9 punkti mängus, mis jäi ta karjääri parimaks. Lisaks jagas Johnson kaaslastele ka liiga parimad 12,2 tulemuslikku söötu mängus.
Hooaja 1991/92 eel avastati Magicul HIV ja ta oli sunnitud NBA-st teiste turvalisuse nimel lahkuma. Tänapäeval usutakse, et HI-viirusekandja ei ole kaasmängijatele ohtlik. Hoolimata sellest mängis ta Dream Teami koosseisus kaasa 1992. aasta Barcelona olümpiamängudel.
1996. aastal naasis 36-aastane Johnson pärast mitmeaastast eemalolekut NBA-sse. 32 mänguga keskmiselt 14,6 punkti, 5,7 lauapalli ja 6,9 resultatiivset söötu toonud Johnson aitas Lakersi põhihooajal 53 võiduni, kuid väljalangemismängudes piirduti esimese ringiga.
Kokku viskas Johnson karjääri jooksul 906 mänguga 17 707 punkti (keskmiselt 19,5 mängus), andis 10 141 söötu (keskmiselt 11,2) ja võttis maha 6559 lauapalli (keskmiselt 7,2). Lisaks tegi Johnson 138 kolmikduublit, millest on enamat suutnud vaid Oscar Robertson (181) ja Russell Westbrook (151).
Maardu lipp
Lipp on kinnitatud 2. detsembril 1991.
Lipu kirjeldus
Lipp koosneb kolmest horisontaalsest laiust: ülemine ja alumine kitsam vööt on sinised ja keskmine laiem valge. Valge vöödi laius on 3/7 lipu laiusest ja kummagi sinise vöödi laius 2/7 lipu laiusest. Lipu laiuse ja pikkuse vahekord on 7:11. Lipu normaalsuurus on 100×157 cm.
Paganamaa maastikukaitseala
Eriilmeline maastik võeti kaitse alla 1962. aastal. Maastikukaitseala praegused piirid kinnitati 1996. aastal.
Paganamaa maastikukaitseala tähelepanuväärseimad loodusobjektid on Piiriorg ja sellega seotud järvedeahelik, Peeli jõgi, metsa- ja niidukooslused ning loodus- ja pärandkultuurmaastik vaheldusrikkal mõhnastikureljeefil.
Kaitsealal on kaks sihtkaitsevööndit ja üks piiranguvöönd.
281
281. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastakümned: 230. aastad 240. aastad 250. aastad 260. aastad 270. aastad - 280. aastad - 290. aastad 300. aastad 310. aastad 320. aastad 330. aastad
Aastad: 276 277 278 279 280 - 281 - 282 283 284 285 286
Donald Day
Aastatel 1921–1940 oli ta USA ajalehe Chicago Tribune korrespondent Balti riikides. Ta viibis Tallinnas 1. detsembril 1924, kui toimus kommunistide riigipöördekatse.
Aastail 1944–1945 töötas Saksamaa raadios saatejuhina, propageerides natsionaalsotsialistlikku ideoloogiat.
Aristophanes
pisi|Aristophanes Aristophanes [aristof'anes] (u 445 eKr – 385 eKr) oli kuulsaim vanakreeka (Atika) komöödiakirjanik, tragöödiaautorite Sophoklese ja Euripidese noorem kaasaegne, ainus vana-atika komöödia esindaja, kelle teoseid on tervikuna säilinud.
Slaalom (täpsustus)
Slaalom on termin, mis võib tähendada ükskõik millist spordiala, kus on mõeldud läbida keppide või väravatega märgistatud rada võimalikult kiiresti.
Aristophanes
Elu
Aristophanese elu kohta ei ole palju teada. Platon kujutab teda oma teoses "Pidusöök" seltskondliku ja lõbusa meelega vestlejana. Ta elas Peloponnesose sõja ajal ning oli sõja äge vastane. Oma komöödiais pilkas ta demagoogiat ja populismi ning kritiseeris poliitikuid, kes ei tahtnud rahu sõlmida. Tema meelisteemasid on ka tragöödiakirjanike (eriti Euripidese) pilkamine.
Looming
Säilinud komöödiad:
Tallinna vapp
pisi|[[Tallinna täisvapp]] pisi|Tallinna täisvapp [[Tallinna raekoda|Tallinna raekoja seinal]] pisi|[[Harju värav Tallinna linnamüüris. Värava kohal Tallinna täisvapp. Foto umbes 1870. aastast]]
Tallinna vapp on Harju maakonnas asuva Eesti linna Tallinna vapp.
Täisvapp
Tallinna täisvapi kilp on kuldne ning sellel on kolm sinist kuldsete kroonidega sammuvat otsavaatavat (passant guardant) lõvi (leopardi). Kiiver on hõbedane, suletud varbsilmikuga ja punase voodriga. Kaelakaitsel on kuldne kett punase juveeliga. Kiivriehiseks on kuldsest punaste juveelidega kiivrikroonist tõusev punases rüüs rinnal ristatud kätega kuldse krooniga naisekuju. Naise nägu ja käed on heleda ihu värvi, juuksed on kuldsed. Hõlst on pealt sinine, seest kuldne.
Suur vapp
Tallinna suureks vapiks nimetatakse täisvapi vapikilpi ilma muude heraldiliste atribuutideta. Kuldsel vapikilbil on kolm sinist sammuvat, otsavaatavat (passant guardant) kuldse krooniga lõvi (leopardi).
Vapil olevad lõvid on Eesti sümbolitest vanimad. Neid on kasutatud juba alates 13. sajandist. Kolme sinise sammuva lõviga (leopardiga) kuldne vapikilp põhineb Taani vapil, mille kasutamise õiguse andsid, traditsiooni järgi, siinse maa isandateks saanud Taani kuningad Tallinna linnale ja Harju-Viru rüütelkonnale.
Väike vapp
pisi|[[Tallinna väike vapp]] Tallinna väikesel vapil on hõbedane rist punasel väljal.
Tallinna väike vapp on ühtlasi Harjumaa vapiks, ulatub Taani aega ning kujutab nn Dannebrogi risti.
Dannebrogi kujundus on omakorda seotud Jeruusalemma, Rhodose ja Malta Püha Johannese Suveräänse Sõjalise Hospitaliitide Ordu ehk Malta ordu lipu ja vapiga.
Jääkoskel
Jääkoskel (Mergus merganser) on partlaste sugukonda koskla perekonda kuuluv suur sukelpart.
Tema rahvapärased nimetused on kostal, kosklane, koskus, korskla, korslane, kosel, kosar, kostel, kivihani ja prakkhani.
Välimus
Jääkoskel on suur ja ebapardilikult sale lind. Tal on pikk ja peenike nokk ning pikk kael. Tema pikkus on umbes 60 sentimeetrit ning kaal 1,1–2 kg, keskmiselt 1,8 kg. Tiiva pikkus on 23,5–29 cm.
Jääkosklat on kerge ära tunda sulestiku iseloomuliku värvuse järgi. Isaslinnu pea ja kaela ülaosa on mustad metalse läikega, aga kaela alaosa, küljed, pugu ja alakeha on valged. Eesselg on samuti must. Lendaval linnul, kui teda ülalt vaadata, on tiivad silmatorkavalt valged. Nokk ja jalad on erepunased. Emasel on ruske pea, mille taga on kaheharuline tutt.
Pulmasulestikus isaslind on lõheroosa kõhualuse, halli selja, must-valgete tiivapaaride ja rohekasmusta peaga. Emaslinnu ja puhkesulestikus isaslinnu pea on pruun ning sulestik tuhkhall. Kuklasuled on üsna pikad ning sageli puhmasjalt turris, emaslinnul eristub tutt selgemini.
Levik
Jääkoskla pesitsusalaks on Euraasia ja Põhja-Ameerika metsavöönd. Ta pesitseb ka Kesk-Aasia, Tiibeti ja Himaalaja mägedes. Ainult mägedes on ta tavaline, mujal levilas vähearvuline lind.
Eestis on ta läänerannikul ja saartel tavaline, Põhja-Eesti rannikul ja suurtel järvedel väikesearvuline haudelind.
Suuremas osas oma levilast on ta rändlind. Tema peamised talvitumispaigad on Atlandi ja Vaikse ookeani põhjaosas, Mustal ja Vahemerel. Ta talvitub ka Kaspia mere lõunaosas ning paljudes Aasia lõunapiirkondades, sealhulgas Kagu-Hiinas.
Jääkoskel elab kalarikastel järvedel ning kiire voolu ja selge veega jõgedel.
Eesti sisemaal võib näha jääkosklat märtsist novembrini, merel talvitub ta jäävabadel aladel.
Jääkoskla pesitsusaegset arvukust hinnatakse 1500–2000 paarile, talvist arvukust 4000–8000 isendile. Aastas rändab Eestist läbi kuni 50 tuhat isendit. Viimastel aastakümnetel on jääkoskla arvukus vähenenud.
Toitumine
pisi|Kosklapaar pisi|Kosklapaar pisi|Kosklapaar tõuseb lendu thumb|Jääkoskla munad Jääkoskel on eranditult loomtoiduline. Peamiselt toitub ta kaladest, isegi 18 cm pikkustest. Teda on nähtud söömas ka veeputukaid ja limuseid, aga selgrootutel on siiski tema toidus tähtsusetu osa.
Sügisel, kui kosklad valmistuvad lõunasse rändama ja kogunevad suurtesse parvedesse, saab näha nende kollektiivset kalapüüki. Parv hajub pikka ahelikku ja ujub kiiresti kindlas suunas. Sealjuures seiravad linnud kalu, nokk ja osa peast vette pistetud, ning sukelduvad tihti saagi järele. Mahajäänud linnud lendavad parvele järele ja sukelduvad selle esiritta. Tavaliselt saadavad niimoodi jahti pidavate kosklate parve kajakad ja haaravad neid kalakesi, keda kosklad on pinnale heidutanud.
Kalu püüdes suudab jääkoskel sukelduda kuni 4 m sügavusele.
Eluviis
Pesapaikadele saabuvad jääkosklad varakult, juba esimeste sulalaikude tekkimisel veekogudele. Põhiline saabumine ja läbiränne jääb jäämineku ajale. Levila lõunaosas kestab saabumine märtsi teisest poolest mai lõpuni, põhjaosas juuni alguseni.
Jääkoskel saabub pesapaikadele juba paaridena, aga sellegipoolest tekib isastel omavahel emaste pärast kokkupõrkeid. Pulmamängu ajal kergitavad isased tiibu ja saba, teevad peaga imelikke liigutusi, sukelduvad ja peksavad tiibadega vett, tõusevad vees püsti ja pritsivad jalgadega veejugasid õhku. Kui salk isaseid koos mängib, on nende karedat häälitsemist ja veesolinat kaugele kuulda.
Jääkoskel tegutseb avaveel, ainult pesitsema siirdub ta metsadesse, parkidesse ja isegi asulatesse.
Jääkoskel rajab pesa tavaliselt veekogude ligiduses olevate vanade puude õõnsustesse 1–18 m kõrgusele maapinnast. Mõnikord teeb ta pesa ka ehitistesse, varemetesse või lihtsalt põõsa alla maapinnale. Ta võib kasutada suur-kirjurähni vanu pesi. Koskel kasutab meeleldi pesakaste, aga tema jaoks peavad olema tavalisest suuremad ja suurema avaga pesakastid, muidu ei mahu ta neisse sisse. Vaika looduskaitsealal on kosklatele juba ammu paigaldatud mitmekordseid pesamaju. Pesa on ohtralt vooderdatud heledate udusulgedega.
Jääkoskla täiskurnas on 8–15 muna. Munad on valged või kreemikad, 55–74 mm pikad ja 37–50 mm laiad. Emaslind asub hauduma pärast viimase muna munemist ja istub pesal 32 päeva.
On juhtunud, et mitu emaslindu muneb samasse pessa ja siis on seal üle 40 muna, mida hauduma ei hakka keegi (iga lind tahab ikka eelkõige oma mune haududa, sellises suures kuhjas aga pole võimalik omi võõrastest eristada). 19. mail 1975 leiti Matsalu lahes Kolmenasva saarel jääkoskla pesa 81 munaga, sinna oli munenud vähemalt 4 emaslindu. Pesast ei koorunud ühtegi poega.
Isaslind ei osale mingil moel pesa ehitamises ega haudumises. Ta viibib üksnes mõnda aega lähikonnas. Kui emased on hauduma hakanud, hülgavad isaslinnud pesapaiga sootuks, kogunevad salkadesse ja lendavad sulgima suurtele avaveelistele järvedele või merele. Kuid pole siiski ime, kui isaslind jääb sulgima pesakonna lähedusse üksikuna. Algul vahetuvad neil hoosuled, juuli teisel poolel või augusti algul langevad välja kontuursuled. Tavaliselt lennuvõimestuvad isased uuesti augusti lõpuks.
Emaslinnud hakkavad sulgima hiljem kui isased. Suvine ja sügistalvine sulgimine sulavad neil kokku, mistõttu paljudel kehaosadel vahetub sulestik neil ainult ühe, mitte kaks korda.
pisi|Emakoskel tibuga pisi|Emakoskel 10 tibuga See, millal pojad kooruvad, sõltub sellest, millal emaslind on hauduma hakanud. Poegade koorumise aeg võib ulatuda mai teisest poolest juuli teise pooleni. Koorunud pojad viibivad pesas 1–2 päeva ja hülgavad siis selle. Nad kargavad pesaõõnest välja ema kutsumise peale. Jutud, et emaslind kannab neid vette noka vahel, on vähetõepärased.
Kosklapojad ujuvad hästi ja saavad mägijõgede kiires voolus hästi hakkama. Siiski puhkavad udusulis pojad tihti ema seljal. Seevastu sukelduvad kosklapojad kehvasti. Selle oskuse omandavad nad alles nädalavanuselt. Hädaohtu sattunud pojad jooksevad tiivakestega vehkides mööda veepinda. Pojad kasvavad aeglaselt ja lennuvõimestuvad alles 60–70 päeva vanuselt.
Kui kosklatibude ema hukkub, siis ühinevad tibud teise pesakonnaga. Üldse on mitme pesakonna ühinemine sage nähtus. Mõnikord võib ühe emase juures olla 30–40 poega.
Mägijõgedel ei püsi pesakonnad tavaliselt ühes paigas, vaid laskuvad aegamööda allavoolu.
Jääkosklad lahkuvad lõunamaale suhteliselt hilja, veidi aega enne veekogude kinnikülmumist, oktoobris-novembris.
Tähtsus
Jääkoskel ei ole jahilind. See tuleb ühest küljest tema väikesest arvukusest ja teisest küljest sellest, et mõnel aastaajal tema liha haiseb. See on kaladest toitumise tagajärg. Kosklaid kütitakse üksnes juhuslikult teiste partide jahil. Eestis lastakse aastas poolsada kosklat.
Koskla nahka kasutatakse pärast sulgede väljakitkumist ja töötlemist lastemütside valmistamiseks ja kasukate kaunistamiseks.
Kuigi koskel on kalatoiduline, ei tekita ta kalamajandusele kahju, sest kosklate põhimass elab mägijõgedel, kus töönduslikku kalapüüki ei ole.
Seal, kus kosklaid on palju, võivad nad levitada kalade haigust liguloosi.
Jääkoskel ei kuulu looduskaitse alla. Teda ohustavad kõige rohkem veekogude saastumine ning häirimine sulgimise ja rändepeatuste ajal.
Thaïs
"Thaïs" [ta'iis] on Jules Massenet' kolmevaatuseline ooper Louis Gallet' libretoga, mis põhineb Anatole France'i samanimelisel jutustusel. Ooper esietendus Pariisis Opéra Garnier' teatris 16. märtsil 1894. Nimirolli laulis ameerika sopran Sybil Sanderson.
Eestis on "Thaïsi" lavastatud vaid üks kord: 2009. aastal Pärnu rahvusvahelisel ooperimuusika festivalil PromFest, kus nimiosa laulis Veronika Džiojeva.
Sisu
Munk Athanaël otsustab ristiusu juurde tuues päästa kauni kurtisaani Thaïsi. Kui naine lõpuks jumala poole pöördub, avastab munk, et ta oli tahtnud naist päästa seepärast, et oli temasse armunud.
Välislingid
タイスの瞑想曲
Maardu vapp
pisi|[[Maardu vapp]] Maardu vapp on Harju maakonnas asuva Eesti linna Maardu vapp.
Vapp on kinnitatud 2. detsembril 1991.
Vapi kirjeldus
Vapi värvid on sinine (PANTONE 285c) ja hõbehall (PANTONE 538c).
Termodünaamika
pisi|350px|Tüüpiline [[termodünaamiline süsteem – aurumasin. Soojus levib soojendilt jahutile (mida siin pole näidatud) ja süsteem teeb selle käigus tööd (antud juhul paneb auru paisumine kolvi liikuma)]]
Põllumajandusteadlaste loend
Siin on loetletud põllumajandusteadlasi.
Termodünaamika
Termodünaamika on füüsikaharu, mille uurimisobjektiks on soojus kui energiaülekandevorm ning selle seos töö ja siseenergiaga.
Klassikaline tasakaaluline termodünaamika tegeleb ainult 1) makroskoopiliste ainehulkadega (sest temperatuur ja muud termodünaamilised suurused on defineeritavad vaid suure arvu vabadusastmetega süsteemide jaoks) ja 2) ainult tasakaaluliste olekutega (ehk aeglaste protsessidega, mida võib vaadelda kui tasakaaluliste olekute jada).
Termodünaamikas on kesksel kohal soojusnähtused ja nendega seotud mõisted (soojushulk, temperatuur, entroopia, soojusmahtuvus jne).
Füüsikalist keha või kehade kogumit, mis on piiritletud reaalse või kujuteldava piirpinnaga, nimetatakse termodünaamiliseks süsteemiks ja selle süsteemi oleku muutumist termodünaamiliseks protsessiks. Termodünaamilisi süsteeme ja protsesse saab liigitada vastavalt sellele, millises vastasmõjus on süsteem ümbritseva keskkonnaga (isoleeritud, soojuslikus kontaktis, adiabaatilises kontaktis jne). Reaalsete füüsikaliste süsteemide omadusi õnnestub sageli kirjeldada idealiseeritud mudelite kaudu (näiteks ideaalne gaas).
Termodünaamikat ei huvita aine mikroskoopiliste osiste (aatomid, molekulid) liikumise seaduspärasused. Viimastega tegeleb statistiline mehaanika, mis annab termodünaamika empiirilistele seadustele teoreetilise põhjenduse.
Liiv-merisinep
Liiv-merisinep (Cakile maritima) on ristõieliste sugukonda merisinepi perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.
Liiv-merisinep kasvab pärismaisena Euroopas. Ta kasvab puhmadena rannaliival, kuhu ulatub randa uhtuv vahune vesi. Ta talub hästi soola. Eesti randades on ta tavaline. Ta on sisse viidud mitmele poole mujal maailmas, näiteks Põhja-Ameerika ida- ja läänerannikule, kus ta on invasiivne ja mürgine võõrliik.
Liiv-merisinep kasvab 5–60, enamasti 15–30 cm kõrguseks. Taimel on läikivad lihakad lehed ja väikesed valged või õrnvioletsed nelja kroonlehega õied. Liiv-merisinep õitseb juulist oktoobrini. Taimi tolmeldavad peamiselt putukad, aga on täheldatud ka isetolmlemist.
Taime vili on pruun, korkjas, umbes 2 cm pikk ja 5 cm lai kõdrake. See ujub hästi ja levib põhiliselt vee kaudu.
Sosigenes Aleksandriast
Sosigenes Aleksandriast oli hellenistliku Egiptuse astronoom, kes aitas Julius Caesaril luua Juliuse kalendrit.
Eiptuses oli kalendrireformi 238 eKr püüdnud läbi viia Ptolemaios III. Sosigenes oli sellest tõenäoliselt teadlik ning pakkus seetõttu ka Caesarile välja väga lihtsa kalendrivariandi, kus iga neljas aasta oleks liigaasta. Aasta keskmiseks pikkuseks tegi see 365,25 ööpäeva, mis pole aga päikeseaasta reaalne pikkus, mis on umbes 365,2422 ööpäeva. Et aga Egiptuses oli aasta pikkus üldse vaid 365 päeva, siis tundus see pikkus olevat piisavalt õige. Kas Sosigenes oma välja pakutud aasta pikkuse ebakorrektsusest ka teadis, on vaieldav. Võimalik, et ta ei pidanud seda tähtsaks, sest ühepäevane viga tekib Juliuse kalendris alles 128 aastaga ning umbes 700–800 aastat ei pööratud sellele ka erilist tähelepanu.
Sosigenesest endast on teada vähe: ainult seda, et ta oli Aleksandria astronoom ning Julius Caesar kutsus ta 45 eKr appi kalendrit reformima. Tema nimi esineb Plinius vanema ajalooraamatus.
280
280. aasta
Sajandid: 2. sajand - 3. sajand - 4. sajand
Aastad: 275 276 277 278 279 - 280 - 281 282 283 284 285
Merevesi
pisi|[[Maailmameri|Maailmamere soolsus promillides, andmed 2001. aasta atlasest "World Ocean Atlas"]] pisi|Soolade sisaldus merevees (paremal) ja meresoolade koostis (vasakul) Merevesi on merede ja ookeanide vesi, mille keskmine soolsus on ~3,5% ehk 35 promilli. See tähendab, et iga kilogramm merevett sisaldab 35 grammi lahustunud sooli (valdavalt naatriumkloriidi ioone: Na+, Cl-).
Pinnal oleva merevee keskmine tihedus on 1,025 g/ml, seega on merevee tihedus suurem kui magevee oma, mille maksimaalne tihedus on 1,000 g/ml 4 °C juures, see vahe tuleneb eeskätt merevee soolade massist. Merevee jäätumispunkt on seda madalam, mida suurem on vaadeldav soolsus; 35-promilline vesi jäätub temperatuuril –2 °C.
Merevee pH jääb vahemikku 7,5–8,4. Helikiirus merevees on 1500 m/s ning see sõltub vee temperatuurist ja rõhust.
Merevett kasutatakse muu hulgas raviprotseduurideks (talassoteraapia).
Slaalom
Slaalom on mäesuusatamise aladest kõige tehnilisem. Siin võistleja üritab võimalikult kiiresti vaheldumisi läbida kahest punasest ja kahest sinisest kepist moodustatud värava. Väravaid on meestel 55–75 ja naistel 45–65, väravad ei või olla üksteisele lähemal kui 75 cm ning kahe värava vahemaa ei või olla üle 13 meetri.
Slaalomivõistlus kestab 50–60 sekundit. Võistlustel on kaks laskumist, mille tulemuste liitmisega selgitatakse võitja.
Slaalomisuusad on 155–165 cm pikkused.
Vaata ka
Alpské lyžování Ski alpin
Keila vapp
pisi|[[Keila vapp]] Keila vapp on Harju maakonnas asuva Eesti linna Keila vapp.
Keila vapp on kinnitatud ja kasutusele võetud pärast Keilale linnaõiguste andmist 1938. aastal, kuid Nõukogude korra ajal vapi kasutamine katkes. Rukkilille kujutist hakati mitteametlikult linna sümbolina kasutama alates 1973. aastast, kuid ametlikult kinnitati see uuesti linna vapiks 24. juulil 1992.
Vapi kirjeldus
Keila vapiks on alt kumera servaga kuldne vapikilp, mille keskel asetseb sinine rukkililleõis.
Jean François Laterrade
Jean François Laterrade (23. jaanuar 1784 – 30. oktoober 1858) oli prantsuse botaanik.
Krasnodar
Krasnodar on linn Venemaal, Krasnodari krai keskus. Asub Põhja-Kaukaasias Kubani jõe ääres. 2010. aasta rahvaloenduse andmete järgi Krasnodaris oli 744 995 elanikku.
Jean François Laterrade
Ta oli muu hulgas Bordeaux' botaanikaaia direktor.
Krasnodar
Ajalugu
Asutatud Katariina II korraldusel Musta mere kasakate poolt kindlusena Kubani jõe põhjakaldal 1793. aastal. Enne Adõgee ja Kaukaasia liitmist Venemaa Keisririigi koosseisu oli linn venelastele tähtsaks sõjaväe tugikohaks. Aastatel 1794–1920 kandis nime Jekaterinodar ('Katariina and'; kasakatele Kubanimaa elamiseks andnud Katariina II ning linna kaitsepühaku Katariina järgi). Linnaõigused sai 1867. aastal.
Jean François Laterrade
Tema kirjeldatud taksonite juurde märgitakse autorilühend Laterr..
Krasnodar
Ajalugu
Venemaa kodusõja ajal toimusid linnas ägedad lahingud. Aastatel 1922–1936 oli Adõgee (Tšerkessi) autonoomse oblasti pealinn.
Linn on tööstuskeskus. Seal valmistati kolhoosides laialt levinud autobusse Kuban.
Krasnodaris on mitmed kõrgkoolid, sealhulgas Kubani Riiklik Ülikool, põllumajandusülikool ja tehnikaülikool.
Ilmutus
Ilmutus religioonis kasutuseloleva mõistena tähendab transtsendentse Jumala vahetut tahteavaldust nähtavakssaamise, sõna või teo kaudu ja temast lähtunud sõnumit (teavet). Ilmutuse korral jõuab Jumala tahteavaldus või sõnum inimeseni vahendajate (prohvetite) kaudu. Ilmutus säilib ja levib suulise pärimusena või kirjalikul kujul, pühakirjana (Piibel, Tanah, Koraan). Ilmutusega seostub mütoloogiline arusaam pühakirja tekkest. Ilmutus on teistlike usundite lähtealus. Ka loomisakt on üks jumaliku ilmutuse vorme. Ristiusus on ilmutuseks ka isik, Jeesus Kristus, ilmutuse allikaks peetakse monoteismis Jumalat.
Uku Masing samastab ilmutuse ja avastuse protsessid. Keskaja inimene ütles, et sai ilmutuse, teadlane ütleb, et tegi avastuse.
Salt Lake City
pisi|Utah' osariigi [[Kapitoolium (parlamendihoone)|kapitoolium]] Salt Lake City on Ameerika Ühendriikide Utah' osariigi pealinn (aastast 1859).
Salt Lake City asub Suure Soolajärve idakaldal. Läbi linna voolab Jordani jõgi, mis suubub Soolajärve. Salt Lake City asub 1300 m kõrgusel merepinnast.
Elanike arv oli 2000. aasta rahvaloenduse andmetel 181 743.
Ajalugu
Linna esialgne asula rajati 24. juulil 1847 Brigham Youngi juhitud 1700-liikmelise rühma mormoonide poolt. Nad otsisid eraldatud paika, kus elada oma usukommete järgi eemal tagakiusamisest ja vägivallast, mis neile USA-s osaks sai.
Raudtee jõudis Suure Soolajärve põhjakaldale ja järgmisel aastal valmis raudteeharu sealt Salt Lake Citysse. See hõlbustas transporti ja soodustas elamaasumist linna.
Kui Utah sai 1896 USA osariigiks, sai Salt Lake City selle pealinnaks ja on seda tänini.
Kliima
Sal Lake City keskmine temperatuur on kõige kõrgem juulis (+27 °C) ja augustis (+26 °C), kõige külmem jaanuaris ja detsembris (0 °C). Absoluutne maksimum on mitmel suvekuul mõõdetud +42 °C, kõige madalam on see jaanuaris (+17 °C). Kõige madalamad temperatuurid on mõõdetud veebruaris (-34 °C) ja jaanuaris (-30 °C). Juulis ja augustis pole kunagi külmakraade täheldatud.
Aastas on keskmiselt 394 mm sademeid, kõige rohkem aprillis (55 mm) ja mais (46 mm), kõige vähem juulis (12 mm) ja augustis (15 mm). Aastas on keskmiselt 92 sajupäeva, kõige rohkem jaanuaris ja aprillis (10), kõige vähem juulis (4).
Päikest paistab aastas keskmiselt 3029 tundi, kõige rohkem juulis (381) ja juunis (361), kõige vähem detsembris (113) ja jaanuaris (127).
Sport
8.–24. veebruarini 2002 toimusid Salt Lake Citys XIX taliolümpiamängud.
Linna korvpalliklubi Utah Jazz mängib NBA-s.
Põldkännak
Põldkännak (Valerianella locusta) on palderjaniliste sugukonda kännaku perekonda kuuluv üheaastane rohttaim.
Põldkännak kasvab metsikuna mitmel pool Euroopas, Põhja-Aafrikas ja Lääne-Aasias. Teda kultiveeritakse, aga ta kasvab ka umbrohuna. Põhja-Ameerikas on seda samuti hakatud kasvatama, kuid lisaks on ta metsistunud ja naturaliseerunud nii ida- kui läänerannikul.
Põldkännak kasvab 5–15 cm kõrguseks. Lehed moodustavad kodariku, on mõlajad ja kuni 15 cm pikad. Taim õitseb maist juulini. Õied on valged kuni kahvatuvioletsed, lehterja kujuga.
Põldkännak on külmakindel. Ta kannatab välja talvi, millel temperatuur langeb vahemikku –25...–29 °C. Pehmes kliimas võib ta kasvada aasta ringi ja talvelgi roheline olla.
Põldkännakut kasvatatakse sageli salatitaimena. Salatina kasutatavad lehed sisaldavad palju vitamiine ning meenutavad maitselt pähklit.
Põldkännakusalat oli euroopa talupoegade toit seni, kuni Louis XIV kuninglik aednik de la Quintine tutvustas seda ka aadlile.
Põldkännak sisaldab palju toitaineid. C-vitamiini on selles 3 korda rohkem kui salatis. Seal on ka B6-, B9- ja E-vitamiini ning rasvhappeid. Tema lehti kasutatakse ka toidu kaunistamiseks.
Lilian Tamm
Lilian Vellerand (enne 1935 Lilian Valkenklau; 1987. aastast Lilian Tamm; sündinud 25. novembril 1932 Tallinnas) on Eesti teatriteadlane, -ajaloolane ja -kriitik.
Ta lõpetas 1951. aastal Tallinna 7. Keskkooli, 1956 lõpetas ta Tartu Riikliku Ülikooli eesti filoloogina ja 1969 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi aspirantuuri teatriajaloo valdkonnas.
Lilian Vellerand oli 1956–1957 Keila ajalehe Kollektiivne Töö korrektor, 1957–1965 ja 1975–1977 Eesti NSV Teaduste Akadeemia raamatukogu bibliograaf, 1965–1970 Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudi laborant ja seejärel teadur. 1970–1975 töötas ta Draamateatri kirjandusala juhatajana. 1977–1981 ja 1985–1987 oli Eesti NSV Teatriühingu konsultant ja teatripropaganda osakonna juhataja, 1981–1985 Kultuuriministeeriumi draama- ja muusikateoste kolleegiumi liige.
Alates 1968. aastast on avaldanud teatriarvustusi, kirjutanud hooaja- ja aastakümneülevaateid, näitleja- ja rolliportreid, koostanud teatriartiklite kogumikke. Ta on osalenud kollektiivse monograafia „Eesti sõnateater 1965–1985” I köite (Tallinn, 2015) koostamisel.
Ta on tõlkinud näidendeid, näiteks Nikolai Gogoli "Hullumeelse päeviku".
Isiklikku
Tema abikaasa on tõlkija ja toimetaja Aksel Tamm.
NEP
NEP on Nepali maakood, mida kasutab Rahvusvaheline Olümpiakomitee.
NEP või nep tähendab ka Uut Majanduspoliitikat Nõukogude Liidus (novaja ekonomitšeskaja politika)
Tiit Vähi valitsus
Tiit Vähi on olnud eesti peaminister kolmes valitsuses:
Keila lipp
Keila lipp on Harju maakonnas asuva Eesti linna Keila lipp.
Keila lipp võeti kasutusele pärast Keilale linnaõiguse andmist 1938. aastal, kuid Nõukogude korra ajal lipu kasutamine katkes. Peale Eesti taasiseseisvumist võeti lipp 24. juulil 1992 uuesti kasutusele.
Lipu kirjeldus
Keila linna lipp koosneb kahest sinisest ja ühest valgest laiust, kusjuures valge laid asetseb horisontaalselt siniste laidude vahel. Siniste laidude laius on 3/7 ja valge laiu laius 1/7 linnalipu laiusest. Linnalipu laiuse ja pikkuse suhe on 7:11 ning normaalsuurus 1050×1650 mm.
Lehuraba peakraav
Lehuraba peakraav (ka Anne peakraav) on kraav Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Lehu ja Metsavere külas.
Peakraavi pikkus on 5,5 km ning see suubub Lehu külas vasakult Enge jõkke (29,3 km suudmest). Peakraavi valgla on 16,7 km². Paremalt suubub peakraavi Anne kraav (1,4 km suudmest). Kraavi lähe on Metsavere ja Metsaküla piiril. Kraavist lõunasse jääb Lehu raba. Kraavi lõunakaldal kulgeb turbatootmist teenindav kitsarööpmeline raudtee. Alamjooksul ületab kraavi Mõisaküla–Metsavere tee.
Peakraav on mitteavalik veekogu, mille piiranguvöönd on 50 m. Peakraavi vett kasutab majanduslikult (vee erikasutusloaga) AS Tootsi Turvas.
Lehuraba peakraavi keskkonnaregistri kood on VEE1114300.
Korporatsioon Ugala
pisi|püsti|Ugala [[Sirkel (tähepõimik)|sirkel]] pisi|Korporatsioon Ugala konvendihoone [[Tartus Julius Kuperjanovi tänaval]] Korporatsioon Ugala (Korp! Ugala, lühend C!U!) on 10. novembril 1913 Tartus asutatud akadeemiline organisatsioon, mis ühendab eesti rahvusest meessoost üliõpilasi ja vilistlasi. Ugala tegevkonvendid on tegutsenud nii Tallinnas kui ka Tartus, praegu asub konvent ainult Tartus. Tänapäeval hõlmab Ugala ka mitut väliskoondist.
Välissuhted
Korp! Ugala on Eesti Korporatsioonide Liidu asutajaliige, ehkki 2008. aastal liikmesus peatati. Samuti on Korporatsioon Ugala sõlminud sõpruslepingud järgmiste välismaiste üliõpilasorganisatsioonidega:
Hüvasti, kollane kass
"Hüvasti, kollane kass" on Mati Undi esimene romaan, mille autor kirjutas veel keskkooliõpilasena aastal 1963. Lühiromaan kannab autori enese žanrimääratlust "naiivne romaan".
Unt ei vahenda romaanis niivõrd tegevust kui meeleolusid, impressioone, mida peegeldavad ka peatükkide pealkirjad ("Vihmane päev", "Rütmiline päev", "Segane päev", "Kahtluste päev"). Tegelastes on ebakindlus, otsimine, romaani üldine toon on närviline. Lause on lühike, palju on dialooge.
1992. aastal kirjutas Unt oma noorusaja teost liignaiivseks pidades täiendustega "õiendusromaani" "Tere, kollane kass!"
Sisu
Teos kujutab maalt pärit abiturient Aarne Veenpere viimast keskkooliaastat Tartus, suhteid korteriperenaise tädi Idaga (prototüüp Ella Jaakson), tüdrukutega, sõpradega ja õpetajaga ning maailmas oma koha leidmise otsinguid. Kollases majas elav tädi Ida on "eestiaegne naine", kes on nõuks võtnud kasvatada Aarnest tõeline mees vastavalt oma aja ettekujutusele. See tähendab head õppimist, korralikke elukombeid, sõnakuulelikkust ja rahvuslikku kasvatust. Aarnet ei rahulda väikekodanlik idüll ja ta satub tädiga korduvalt konfliktidesse. Tädi ärritab Aarne uue aja mõttelaad, suhted tüdrukutega ja õppimisprobleemid; võimalik, et temas on ka veidi naiselikku või emalikku armukadedust. Ta süüdistab Aarnet koolist matkapäeviku varastamises, elektrikontrolli kohale kutsumises ja oma entsüklopeedia kadumises ning tülide tulemusena jääb Aarne ilma elektri ja söögita, mis tema õppimisväljavaateid veelgi kahandab.
Teine liin on tärkav ja hääbuv armastus jõukamast väikekodanlikust perekonnast tüdruku Maiaga, kes on püüdlik, kuid sisemise sügavuseta. Aarne püüab temas tekitada huvi kunsti vastu, kuid peab nentima, et ta ei armasta Maiat, vaid enda ettekujutust sellest, kes Maia võiks olla. Suhe tüdrukuga viib Aarne mõtted õppimiselt kõrvale, mille tagajärjel langevad hinded ning tekib kokkupõrge õpetaja Korneliga (prototüüp Vello Saage).
Konfliktid tädiga ja suutmatus jätkata sumbunud õhkkonnas päädivad Aarne lahkumisega kollasest majast ning kolimisega sõbra juurde. Kool on peagi lõppemas. Aarne arutusi elust, armastusest, ühiskonnast ja inimese kohustusest antakse edasi vestluste kaudu sõpradega – küünikust Ando ja idealist Indrekuga.
Chittagong
Chittagong on linn Bangladeshis, Chittagongi jaotise ja Chittagongi ringkonna halduskeskus. Asub Bengali lahe rannikul, Karnaphuli jõe suudmes.
Chittagong on Bangladeshi suurim sadamalinn ja tähtis majanduskeskus. Linn on erimajandustsoon.
Kirna
Kirna on mitme koha nimi:
MRI
MRI on lühend, mis võib tähendada:
Sudost
Sudost (vene ja ukraina keeles Судость) on jõgi Euroopas.
Jõgi algab Smolenski kõrgustikult ning voolab valdavalt lõunasse. Suubub paremalt Desnasse.
Sudosti pikkus on 208 km, valgala 5850 km².
Sudosti ääres asuvad Potšep ja Pogar. thumb|left
Meelva maastikukaitseala
pisi|300px|Meelva maastikukaitseala kaardil. Välja on toodud ka kaitsealused [[Rasina mõisa park ja Mooste mõisa park.]] Meelva maastikukaitseala asub Põlva maakonnas Räpina ja Põlva vallas. Kaitseala pindala on 2073 hektarit.
Kaitseala ajalugu ulatub 1981. aastasse, mil kaitse alla võeti teiste seas Meelva raba ja Meelva järv. Praegused piirid on aastast 1998. Hiljem võeti tähelepanu alla ka sealsed kaitsealused liigid ja Pado järv.
Maastikukaitsealal on kehtestatud 1 piirangu- ja 1 sihtkaitsevöönd.
Korea
Ajalugu
pisi|Koopia Joseoni dünastia esimese monarhi Yeongjo (1694–1776) portreest. Korea rahva esmakordse ühendamisega 7. sajandil tõusis domineerivaks riigivõimuks Korea poolsaare lõuna-ida Silla kuningriik pealinnaga Kjöngju. Silla dünastiat peetakse kultuuriliselt kuldseks ajajärguks Korea ajaloos. Järgnevast Korjö dünastiast, mis algas 10. sajandist pärineb Korea riigi praegune nimi, Korea. pisi|left|Mongolite [[dominioonid, 1300–1405: Kuldhord, Sinine hord, Valge hord, Suurhord, Siberi khaaniriik, Tšagatai khaaniriik, Ilkhanaadi Timuri kontrollitud alad 1405 ja Suurkhaanide Hiina impeerium]] Sõdaderohke Korjö dünastia lõppes koos mongolite sada aastat kestnud okupatsiooniga.
Korealaste edukas väejuht Ji Sõng-gje lasi end 1392. aastal kroonida maa valitsejaks, andes Koreale legendaarse rahvasuus iidsest ajast kasutusel olnud hiina päritoluga nime Chosön, mis tähendab Hommikurahu Maa. Ji valitsemise ajal viidi riigihaldus Kaesöngist Seouli, mis kandis siis Hanjang 'i nime. Ji dünastia kestis üle viiesaja aasta, kuni jaapanlaste okupatsioonini, olles viimane ja kõige kauem võimul olnud dünastia Korea ajaloos. Jaapanlaste okupatsiooniga 1910. aastal muudeti pealinna nimi Kjöngsöng’iks ja alles okupatsiooni lõpul 1945 sai linn ametlikult oma praeguse rahvaliku nime – Seoul.
Ühise Korea lõhenemine
Ühise Korea lõhenemine Põhja- ja Lõuna-Koreaks sai alguse Teise maailmasõja lõpus, kui 1910. aastast Jaapani poolt okupeeritud olnud Korea vabastasid 1945. aastal põhjaosas Nõukogude Liidu ja lõunaosas Ameerika Ühendriikide väed. Endine terviklik riik jagati mööda 38. paralleeli.
15. augustil 1948 loodi Korea Vabariik ja Põhja-Koreas 9. septembril 1948 Korea Rahvademokraatlik Vabariik, Korea jagunes kaheks vastandliku ilmavaatega riigiks, mis päädis Korea sõjaga.
Konflikt algas 25. juunil 1950, 1951. aasta juuliks stabiliseerus rinne umbes 38. paralleeli juures, ehk sealsamas, kus sõjategevus algas ning valitsevaks sai positsioonide hoidmise taktika. 27. juulil 1953 sõlmiti osapoolte vahel vaherahu, mis aga tähendab, et Korea poolsaarel valitseb formaalselt siiani sõjaolukord, sest Korea sõda lõppes vaherahu allkirjastamisega, aga mitte rahulepinguga.
Sõlmitud kokkuleppe kohaselt eraldab riike sõjaline demarkatsioonijoon, millest mõlemale poole jääb nelja kilomeetri laiune demilitariseeritud ala.
Koreade lähenemisprotsess
1972. aasta juulis allkirjastati Põhja-Korea ja Lõuna-Korea ühisavaldus, milles fikseeriti ühinemise üldpõhimõtted: iseseisvalt, rahumeelselt, suure rahvusliku konsolideerumise põhimõttel.
1992. aastal võeti vastu ühisdeklaratsioon Korea poolsaare tuumarelvavabaks muutmisest.
2000. aastal toimus esimene Koreade tippkohtumine, kus mõlema riigi juhid (Kim Jong Il ja Kim Dae-Jung) allkirjastasid ühisdeklaratsiooni, milles rõhutakse püüdlusele ühineda korea enda rahvuse jõududega.
Intsidendid
Koreade piiril on pidevalt intsidente:
Suurslaalom
Suurslaalom on slaalomist veidi kiirem mäesuusatamise ala. Meeste raja kõrguste vahe peab olema 250–450 meetrit ja naistel vastavalt 250–400 meetrit. Maailmakarikavõistlustel on lubatud väiksem kõrgustevahe 300 meetrit.
Suurslaalomis on vähem väravaid kui slaalomis ja mäenõlv on laugem. Rajal on kurvid pikemad ja nõuavad sportlaselt tehnika valdamist, eriti osavat suuskade valitsemist ja head suunatunnetust. Suurslaalomi värav koosneb kahest kepist, mida ühendab värviline tähis. Väravate laius on 4–8 meetrit ja kahe värava kaugus üksteisest peab olema vähemalt 10 meetrit.
Suurslaalomi võistluslaskumine kestab 1,15–1,45 minutit ja võistlustel on kaks laskumist, mille liitmisel selgub võitja.
Suurslaalomi suusad on 190–203 cm pikkused.
Ella Jaakson
Ella Jaakson (1895 Tartumaal Vara vallas – 1975 Tartus) oli Mati Undi romaani "Hüvasti, kollane kass" tegelase Ida Viiksoni prototüüp, Mati Undi vanemate tuttav, kelle juures korteris Tartus Teguri 27 kirjanik keskkoolipäevil elas.
Ta oli õppinud Tartus Puškini-nimelises tütarlastegümnaasiumis, mille lõpetas eksternina, ning töötas kuni 1940. aastani Eesti Panga Tartu osakonnas raamatupidajana.
Mati Undi vanematega tutvuski ta tänu pangaametniku tööle. Aastatel 1942–43 oli ta Linnamäel Undi vanemate talus sõjapaos.
1945. aasta veebruaris ta arreteeriti süüdistusega Kaitseliiduga seotuses, kuid vabastati mais 1946.
1960. aastate algul Tartusse õppima tulnud Mati Undiga tekkis rangel vanapreilil mitmeid konflikte ning esialgu ei kiitnud ta heaks ka romaani, mille üks tegelaskuju oli otseselt temast inspireeritud, kuid hiljem jälgis ta Undi loomingulist teekonda huvi ja kaasaelamisega.
Annamõisa kraav
Annamõisa kraav (ka Anne kraav) on kraav Pärnumaal Põhja-Pärnumaa vallas Kergu ja Metsavere külas.
Kraavi pikkus on 6 km ning see suubub paremalt Lehuraba peakraavi (1,4 km suudmest). Kraavi valgla on 8,6 km².
Kraavi lähe on Kergu külas. Kraavi suue on Metsavere külas. Alamjooksul ületab kraavi Pärnu-Jaagupi – Kergu tee, lähistel on ka Metsavere kaasiku rändrahn.
Annamõisa kraavi keskkonnaregistri kood on VEE1114400.
Melilla
thumb Melilla (berberi keeles Mričon, araabia keeles مليلة Malīliyah) on Hispaaniale kuuluv linn Aafrikas Maroko rannikul.
Vaime Kabur
Vaime Kabur (kuni 1935 Miralda Eugenia Vilandberg, 1935–1941 Vaime Vilgma; 25. november (vkj)/ 8. detsember 1914 Pada mõis, Viru-Nigula kihelkond, Virumaa – 2. veebruar 2005 Tallinn) oli eesti bibliograaf.
Ta lõpetas 1933. aastal Rakvere Ühisgümnaasiumi. 1934–1940 õppis ta Tartu Ülikoolis eesti kirjandust ja 1948–1950 Tartu Riiklikus Ülikoolis bibliograafiat ja raamatukogundust.
1947–1968 oli ta ENSV Riikliku Raamatukogu vanembibliograaf ja 1968–1983 peabibliograaf.
Ta on koostanud muu hulgas mitme eesti kirjaniku (näiteks A. H. Tammsaare) personaalbibliograafia.
Isiklikku
Ta oli olnud abielus Boris Kaburiga.
Tuloma jõgi
Tuloma (vene Тулома; koltasaami Tuållâmjokk, põhjasaami Doallánjohka; soome Tuulomajoki) on jõgi Euroopas Lapimaal. Algab Notozerost. Voolab valdavalt kirdesse. Suubub Barentsi mere Koola lahte. Pikkus 65 km.
Jõel asub Ülem-Tuloma veehoidla.
Ülisuurslaalom
Ülisuurslaalomis on meeste raja kõrgustevahe 500–600 meetrit ja naistel vastavalt 350–600 meetrit. Kurvide maksimummäär on 10% kõrgustevahest. Minimaalselt on meestel 35 ja naistel 30 väravad, kuid mitte arvestades stardi- ja finišiväravat. Ülisuurslaalomis on kasutusel kahte moodi väravaid: horisontaalsed (lahtine) ja vertikaalsed (kinnine). Lahtised väravad on 6–8 meetrit laiad ja asuvad üksteisest vähemalt 25 meetri kaugusel, kinnised väravad on 8–12 meetrit laiad ja nendevaheline kaugus on vähemalt 15 meetrit.
Ülisuurslaalom oli maailmameistrivõistluste kavas esimest korda 1987. aastal ja olümpiamängude kavas 1988. aastal.
Toomas Sulling
pisi|Toomas Sulling, 2021 Toomas Sulling (sündinud 15. veebruaril 1940 Tallinnas) on eesti südame- ja veresoontekirurg, meditsiinidoktor (1974).
Haridus- ja töökäik
Aastatel 1967–1969 oli ta Tartu Riikliku Ülikooli veresoontekirurgia labori teadur, 1969–1979 sealsamas juhataja.
Aastail 1979–1987 üld- ja molekulaarpatoloogiainstituudi kardioloogia ja koronaarkirurgia osakonna juhataja.
Aastatel 1987–1995 oli ta Eesti Südamekeskuse direktor.
Alates 1995. aastast töötab ta Mustamäe Haigla kardiovaskulaarkirurgia kliiniku juhatajana.
Ta on Eesti Torakaal- ja Kardiovaskulaarkirurgia Ühingu president.
2002. aastal sai Sullingust Euroopa Teaduste ja Kunstide Akadeemia liige meditsiiniteaduste valdkonnas.
Elutööraamat
2017. aastal ilmus tema kirjutatud raamat "Südamega südamest. Südamekirurgi poole sajandi töö kogemus" (toimetaja Einar Ellermaa; Tallinn, Pilgrim 2017).
Isiklikku
Toomas Sulling on abielus kardioloog Sirje Sullinguga, neil on 2 last. Nende tütar Anne Sulling on poliitik, endine väliskaubandus- ja ettevõtlusminister Taavi Rõivase esimeses valitsuses.
Välislingid
‎
Popocatépetl
Popocatépetl on tegev kihtvulkaan Mehhikos, suuruselt Mehhiko teine mägi Orizaba järel.
Vulkaani kõrgus on 5465 meetrit.
Popocatépetli mäe nõlvadel asuvad UNESCO maailmapärandi nimistusse kuuluvad Popocatépetli kloostrid.
Biotiik
Biotiik ehk veepuhastustiik (vananenud kirjanduses ka bioloogiline tiik) on reovee bioloogiliseks puhastamiseks mõeldud madal looduslik või tehislik veekogu (tiik). Harilikult on need tiigid umbes 1 m sügavused ja neis valitsevad aeroobsed tingimused.
Oblast (Kasahstan)
pisi|300px|Kasahstani oblastid
Oblast (kasahhi keeles облыс oblõs, mitmuses облыстар oblõstar) on 1. järgu haldusüksuse tüüp Kasahstanis (teine on keskalluvusega linn).
Oblastid jagunevad rajoonideks.
Oblastit juhib akim, kelle on ametisse nimetanud president.
2022. aastal moodustati kolm uut oblastit: Abaj, Žetisu ja Ulõtau oblast.
Kasahstanis on 17 oblastit.
Pindalalt suurim oblast on Aktöbe oblast (300 629 km²), väikseim Ida-Kasahstan (97 800 km²). 2009. aastal oli elanikerohkeim Lõuna-Kasahstani (praegu Türkistani) oblast (2 622 125 inimest), elanikevaeseim Atõrau oblast (542 937 inimest).
Namp'o
Namp'o (korea keeles 남포특별시 (南浦特別市)) on eristaatusega linn Põhja-Koreas P'yŏngan-namdo provintsis. Asub P'yŏngyangist 55 km edelas Taedongi jõe suudmes. Jõe suudmes on 8 km pikkune tamm.
pisi|tühi|Namp'o
Vesse
Vesse (suri veebruaris 1344) oli saarlaste juht Jüriöö ülestõusu ajal 1344. aasta alguses Saksa orduga peetud lahingus.
Liivimaa ordu ja Saare-Lääne piiskopi valduses olnud Saaremaal algas ülestõus hiljemalt 1343. aasta juulis. Mässajad tapsid saarel olnud sakslased ja said enda kätte Pöide linnuse. 1344. aasta veebruaris jõudis Saaremaale Saksa ordu vägi, mis asus ründama ülestõusnute linnust ja lõpuks vallutas selle. Marburgi Wigandi kroonika teatab, et "enne seda olid saarlased valinud endale oma soost kuninga, nimega Wesse, kes sealsamas vangi võeti ja kõvasti kinniseotuna küünarnukke pidi üles poodi". Hiljem on Sulev Vahtre arvanud, et kroonikas kasutatud sõna osutab hoopis jalgupidi ülespoomisele ja seda seisukohta jagab ka Ain Mäesalu. Wartberge Hermanni Liivimaa kroonika kohaselt poodi ta piiramismasina külge koos jalgade väljaväänamisega. Mõnikord on sellest aru saadud nii, et jalad väänati välja enne poomist, Ain Mäesalu hinnangul toimus aga protsess tõenäoliselt nii, et Vesse seoti jalgupidi alla tõmmatud piiramismasina lingu otsa, mis seejärel lahti lasti. Nii võisid tal järsu ülestõmbe mõjul liigesed lahti tulla. Mäesalu arvates oli eesmärgiks Vesse hukata hoiatusena ja piinarikkalt. Vesse surmaga Saaremaa ülestõus siiski veel ei lõppenud, see suruti maha 1345. aasta alguses uue ordu sõjakäigu tulemusena.
Vesse järgi on nimetatud Tallinna Vesse tänav.
Pontus De la Gardie
Vabahärra Pontus De la Gardie (1520 – 5. november 1585) oli Rootsi väejuht, Jakob De la Gardie ja Johan De la Gardie isa.
Elulugu
1569. aastast oli ta Gyllenstierna, Bjelke, Flemingi ja Stenbockiga Rootsi kuninga Johan III poolt asutatud Jumala talle ordu (Guds Lambs Orden) rüütel. 1571. aasta 17. juulil sai ta Ekholmi vabahärratiitli. Ta oli ka Kjulaholmi, Sundby ja Toresta härra Uppsala piiskopkonnas ning Kolga mõisa omanik Kuusalu kihelkonnas.
Ta oli aastast 1574 Eestimaa asehaldur ja aastast 1581 kuberner, juhatas väliooberstina 1580–1583 Liivimaa sõjas Rootsi väge, vallutas 1580 Schlossburgi (Käkisalmi).
Eestisse saabus ta 1581. aasta talvel Soomest, juhtides oma väe üle külmunud Soome lahe, Narva piiramise ajal võttis ta kasutusele sõdadest Euroopas tuntuks saanud siksakikujulised piiramiskraavid, mis sel ajal oli veel Liivimaal uus nähtus, vallutas 1581 Rakvere, Toolse, Narva, Ivangorodi ja Jama (Jamburg, praegu Kingissepp).
1583. aastal nimetati ta uuesti Eestimaa kuberneriks. pisi|[[Arent Passeri P. De la Gardie ja S. Gyllenhielmi hauamonument-sarkofaag ja epitaaf ]] Kahekümneviieaastase sõja Pljussa vaherahu läbirääkimiste ajal (1585) Moskva tsaaririigiga uppus Pontus De la Gardie koos Määri mõisniku Brun Dückeriga ja vene keele tõlgi Hans von Strassburgiga Narva jõkke. Ta maeti Tallinna Toomkirikusse. Tema hauamonumendi valmistas Arend Passer.
Perekond
Abielust sündisid:
MON
MON või Mon võib tähendada järgmist:
Liberaalne konservatism
Liberaalne konservatism on konservatismi alaliik, mille puhul "konservatismi" elemendid on kombineeritud "liberalismi" elementidega. Et need kaks väljendit on eri aegadel ja riikides olnud erineva tähendusega, võidakse liberaalse konservatismi all mõelda ka erinevaid asju.
Varem on politoloogias liberaalseks konservatismiks nimetatud vaba turumajandust pooldava majandusliku liberalismi kombineerimist konservatiividele omase austusega väljakujunenud traditsioonide, autoriteetide ja religiooni vastu. Selles tähenduses esindavad liberaalset konservatismi näiteks Jaapani Liberaaldemokraatlik Partei ja Austraalia Liberaalne Partei.
Eestis on liberaalse konservatismile lähedal Reformierakond ning Isamaa ja Res Publica Liidu nn Res Publica tiib. Liberaalse konservatiivina on ennast määratlenud näiteks Kersti Kaljulaid.
Keila valla vapp
thumb|[[Keila vald|Keila valla vapp]] Keila valla vapp oli Harju maakonnas asunud Eesti haldusüksuse Keila valla vapp.
Vapp kinnitati 11. aprillil 1997.
Vapi kirjeldus
Keila valla vapiks oli sinisel kilbil hõbedane, kuldse ruudukujulise südamikuga pügalrist ja hõbedane langetatud palk.
Põhjendus
Vapi põhimotiivid tulenesid valla asukohast ja tema looduse omapärast: sinine meenutas, et vald piirnes merega, hõbedane palk sümboliseeris siinset halli paepinda. Pügalrist on Eesti ja teiste Põhjala rahvaste muistne sümbol; ristina aga kristliku maailma kõige tähtsam kujund; kuldne südamik on vaimsuse ja jõukuse võrdkuju.
Aischylos
pisi|Aischylos Aischylos [aish'ülos] (varem eesti keeles ka Aishülos; vanakreeka keeles Αἰσχύλος, ladina keeles Aeschylus; 525 eKr Atikas Eleusises – 456 eKr Gelas) oli vanakreeka tragöödiakirjanik, kes sai kuulsaks varsti pärast Kreeka-Pärsia sõdu. Ta on esimene teoste järgi tuntud näitekirjanik maailmas.
Aischylos sündis suurmaaomaniku pojana.
Aischylos sõdis Kreeka-Pärsia sõjas 490 eKr Maratoni lahingus ja 480 eKr Salamise merelahingus raskerelvastuses sõdurina Pärsia vastu. Et ta oleks poliitikas osalenud, pole teada.
Esimest korda osales Aischylos tragöödiaalases agoonis 5. sajandi alguses. Kokku saavutas ta 13 võitu. Oma näidendite lavastamiseks elas ta kaua aega Sitsiilias Sürakuusa türanni Hieron I õukonnas.
Looming
Aischylos kirjutas 90 tragöödiat, millest 79 on tuntud pealkirja ja katkendite järgi. Täielikult on säilinud seitse: "Pärslased", "Seitse Teeba vastu", "Palujannad", triloogia "Oresteia" ja "Aheldatud Prometheus".