cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Kliment Vorošilov
Noorus ja poliitilise tegevuse algus
Kliment Vorošilov alustas iseseisvat elu Jekaterinoslavi kubermangu kaevandustes töölisena, osales 1905. aasta revolutsioonis ning oli Luhanski linna VSDTP linnakomitee ja ka linna tööliste saadikute nõukogu juht. Pärast 1905. aasta revolutsiooni mahasurumist lahkus ta Jekaterinoslavi piirkonnast ning kolis Peterburi, kus asus poliitilisse tegevusse koos Peterburis tegutsenud Vladimir Uljanovi, Jossif Stalini ja Mihhail Kalinini ja teistega. Kliment Vorošilov osales VSDTP Stockholmi ja Londoni konverentsil.
Pärast naasmist Venemaale vahistati Kliment Vorošilov poliitilise tegevuse eest ning saadeti asumisele Arhangelski kubermangu. Sealt põgenes ta Bakuusse, kus tegeles koos Jossif Staliniga eksproprieerimistega.
1912. aastal vabanes ta järjekordselt asumiselt ja kolis Tsaritsõnisse. Seal töötas ta relvatehases kuni 1914. aastani, mil algas Esimene maailmasõda. Siis kolis ta perega Petrogradi lähistele ja asus tööle erarelvatehasesse.
1917. aasta revolutsioonides ja Venemaa kodusõjas
1917. aastal pärast veebruarirevolutsiooni oli Kliment Vorošilov Petrogradi komissar ja Petrogradi Nõukogu saadik. Seejärel suunas VSDT(b)P ta agitatsioonitööle oma kodupiirkonda Luhanskisse, kus ta tegutses kuni oktoobrirevolutsioonini.
Venemaa kodusõjas, juunist 1918, oli Vorošilov koos Jossif Staliniga Lõuna-Venemaal Tsaritsõni rinde Sõjarevolutsiooninõukogus, kus nad, kõrvaldades sõjalistest juhtimisest kaasatud sõjaväespetsialistid ja rinde juhataja endise kindralleitnandi Andrei Jevgenevitš Snesarevi, viisid läbi 10.–15. augustil 1918 ebaõnnestunud ja ettevalmistamata pealetungi.
Sõjalise läbikukkumise ja Vabariigi Revolutsioonilisele Sõjanõukogule mitteallumise eest kõrvaldati Vorošilov VK(b)P KK otsusega Tsaritsõni rinde SRK liikme kohalt ja määrati 10. armee juhatajaks, kuid detsembris 1918 hoopis kõrvaldati sõjavägede juhtimiselt ning määrati Ukraina Tööliste ja Talupoegade Valitsuse käsutusse, kus ta määrati Ukraina siseasjade rahvakomissari ülesandeid täitma. Kuid kuna ilma sõjalise hariduseta Vorošilov jätkas kommunistliku partei keskkomitee vastase idee propageerimist, mille kohaselt Punaarmee peaks tegutsema ilma endiste keisriarmee professionaalsetest sõjaväelastest sõjaväespetsialistideta, siis andis VK(b)P KK korralduse Ukraina K(b)P KK 1. sekretärile Christian Rakovskyle kõrvaldada Vorošilov igasugusest sõjaväelisest juhtimisest.
Ehkki Kliment Vorošilov ei olnud kunagi teeninud sõjaväes ja tal puudus sõjaväeline haridus, määrati ta aastatel 1925–1934 NSV Liidu Revolutsioonilise Sõjanõukogu esimeheks ning NSV Liidu Sõja- ja Sõjalaevastiku Rahvakomissariaadi rahvakomissariks;
Kliment Vorošilov oli aastatel 1934–1940 NSV Liidu Kaitserahvakomissariaadi rahvakomissar ja 1941–1945 Riikliku Kaitsekomitee liige; Kõrgema Ülemjuhataja Staabi liige ja Leningradi rinde juhataja ning partisaniliikumise juhataja.
Pärast Teist maailmasõda oli ta aastatel 1945–1947 Liitlasvägede kontrollkomisjoni esimees Ungaris ning 1946–1953 NSV Liidu Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja ja 1953. aasta märtsist kuni 1960. aasta maini NSV Liidu Ülemnõukogu Presiidiumi esimees.
Mälestuse jäädvustamine
Kliment Vorošilovi nime kandis Nõukogude Liidu rasketankide seeria KV. 1941–1958 ja 1969–1992 kandis tema nime K. E. Vorošilovi nimeline NSV Liidu Relvajõudude Kindralstaabi Sõjaväeakadeemia.
Tema nime kandis Nõukoguse Liidus kolm linna: Vorošilovgrad Ukraina NSV-s (1935–1958 ja 1970–1990, nüüdne Luhansk), Vorošilovsk Vene NSFV-s (1935–1943, nüüdne Stavropol) ja Vorošilov Venemaa Kaug-Idas (1935–1957, nüüdne Ussuriisk).
1933–1951 kandis tema nime tänav İzmiris Türgis. Vorišilovit ja Semjon Aralovit on kujutatud 1928. aastal Istanbulis avatud Vabariigi monumendi lõunapoolses figuuride grupis.
Propeller
pisi|Propeller Propeller (ladina keeles propellere 'edasi tõukama') on seade, mis muudab pöördemomendi tõmbejõuks kahe (harva ka ühe) või enama laba pöörlemise abil ümber keskse telje sarnaselt kruvijoonelise pöördliikumisega.
Lennuki, helikopteri, hõljuklaeva, ekranoplaani jms edasiviiva jõu tekitamiseks kasutatakse propellerit.
Propellereid valmistatakse metallist (tavaliselt alumiiniumi baasil kergsulamitest), mitmekihilisest liimpuidust, nüüdisajal ka kõrgtehnoloogiliselt komposiitmaterjalidest.
Helikopteri rootori iga pöörlev laba tekitab tõstejõu sarnaselt lennukitiivaga – kehtib Bernoulli võrrand. Rootori pöörlemise tõttu tekkiva helikopteri vastassuunalise pöördemomendi tasakaalustamiseks ja lennu suuna muutmiseks kasutatakse sabas asuvat propellerit.
Laeva, tiiburlaeva, skuutri ja allveelaeva liikumapanemiseks kasutatavat propellerit nimetatakse sõukruviks ehk laevakruviks.
Otstarbe ja paigutuse järgi eristatakse kandvaid, vedavaid, tõukavaid ja kombineeritud propellereid. Konstruktsiooni järgi eristatakse muutumatu ja muutuva sammuga propellereid. pisi| Supermarine Spitfire XIX vastassuundades pöörlevad propellerid Eriti võimsa lennuki jõuallika täieliku võimsuse rakendamiseks kasutatakse koaksiaalselt vastandsuundades pöörlevaid tandempropellereid.
Propellereid rakendatakse ka turbiinidena. Energeetikas kasutatav propellerturbiin on niisugune reaktiivhüdroturbiin, mille tööratta labade seadenurk on püsivalt kinnitatud.
Propellerile vajalik pöördemoment muutub võrdeliselt tema võlli pöörete arvuga ruuduga, võimsustarve aga võrdeliselt pöörete arvu kuubiga. Propelleri kasutegur sõltub nii lennuki kiirusest kui ka propelleri pöörete arvust. Propeller võib saavutada kasuteguri kuni 90%. Sel eesmärgil kasutatakse automaatset propellerilabade seadenurga muutmist ehk automaatse muutuvsammuga propellereid.
Ökonoomseks lendamiseks propelleri abil saavutatava kiiruse piiriks on 700 km/h, puhtalt propelleri abil saavutatud suurim kiirus aga 850 km/h. FAI registreeritud turbopropellerlennuki (Tu-114) suurim kiirus 870 km/h on saavutatud osaliselt reaktiivmootori turbiini läbinud gaaside tõukejõu (alla 10%) arvel.
Kareda valla vapp
thumb|[[Kareda vald|Kareda valla vapp]] Kareda valla vapp on Järva maakonna endise Eesti haldusüksuse Kareda valla vapp.
Vapp on kinnitatud 17. septembril 1992.
Vapi kirjeldus
Hõbedasel kilbil kaks ülaservast lähtuvat allasuunatud sinist teravikku. Kilbi alapoolel must rõngasrist mis on moodustatud Kreeka ristist ja rõngast.
Põhjendus
Vapi värvid viitavad maakonna vapile, samuti rahvusvärvidele. Vapil kajastub soode vahel asuva valla pikk ajalugu, tema paiknemine erinevate huvide ristumiskohas.
Idaho
Idaho on Ameerika Ühendriikide osariik 1890. aastast alates. Põhjas piirneb Kanada Briti Columbia provintsiga, läänes USA Washingtoni ja Oregoni osariigiga, lõunas Nevada ja Utah' osariigiga ning Wyomingi ja Montana osariigiga idas.
Ajalugu
Esimesed eurooplased jõudsid Idaho aladele 1805. aastal. Sellal elas seal hinnanguliselt 8000 indiaanlast (sahaptinid, šošonid). California kullapalaviku ajal läbis osariiki palju inimesi, kuid vähesed jäid sinna pidama. Esimene linn oli mormoonide 1860. aastal asutatud Franklin. 1861. aastal leiti Idahost kulda ja pärast seda hakkas sinna rohkem immigrante minema.
Taani keel
Taani keel (taani keeles dansk) kuulub Indoeuroopa keelkonna germaani rühma põhjagermaani ehk Skandinaavia alamrühma.
Taani keel on Taani riigi ametlik keel ja fääri keele kõrval teine ametlik keel Fääri saartel. 2009. aasta maini oli ta grööni keele kõrval teine ametlik keel ka Gröönimaal. Lisaks on pisut taani keele kõnelejaid Taani piiri ääres Saksamaal.
16.–19. sajandil oli taani keel Norra ametlik keel.
Taani keele lähimad sugulaskeeled on norra ja rootsi keel. Eriti lähedane on taani keelele norra kirjakeele variant bokmål, kuigi hääldus erineb oluliselt. Rootsi, norra ja taani keele kõnelejad saavad üksteisest aru, kui ei räägita liiga kiiresti.
Murded
Saja aasta eest oli Taanis sadu murdeid. Nõnda näiteks said väikese Samsø saare põhjaosa elanikud halvasti aru sama saare lõunapoolsetest asukatest! Pealinna Kopenhaageni domineerimise tõttu on praeguseks murded hääbunud, kuid säilinud on piirkondlikud erinevused, näiteks sõnameloodias on kergesti eristatav, kas inimene on pärit näiteks Jüütimaalt või Fynilt. Mõnes Jüütimaa lääne- ja põhjapiirkonnas on maal siiski säilinud ka puhtakujulised murded, mis erinevad suuresti pealinnas räägitavast keelest. Neil on muuhulgas hoopis teistsugune artiklite süsteem ja hääldus, näiteks kirjakeeles ormen 'uss' – murdes æ worm; kirjakeeles æblet 'õun' – murdes æ æwl.
Mitmed kuulsad 19. ja 20. sajandi Jüütimaa autorid on kirjutanud murdes.
Murded jagunevad kolme rühma: läänemurded (jüüti murded), saarte murded (Sjællandi, Fyni ja naabersaarte murded) ja idamurded (Bornholmi murre; 17. sajandi keskpaigani kuulusid sinna ka Skåne, Hallandi ja Blekinge murrakud, millest hiljem said lõunarootsi murded).
Tänapäevane mitmekesisus
Kui üksikud erandid välja arvata, on Kopenhaageni keelelise domineerimise täielikkuse tõttu 1960.–1980. aastatel taani keele praegust kõnelejaskonda hinnatud üheks homogeensemaks omasuuruste seas maailmas. Kui ka enne 1960. aastat peeti pealinna kõnelemisviisi prestiižseimaks, siis varasem vahetegemine pealinna "hea" ja "kombeka" ning murrete "halva" ja "lohaka" kõnelemisviisi vahel ei avaldanud keelelisele mitmekesisusele olulist mõju. 1960. aastatest hakati aga televiisori vahendusel rääkima "kohasest" ja "kohatust" kõnelemisest, mis tasalülitas keelelise mitmekesisuse peaaegu täielikult ning murdetunnusteks jäi peamiselt prosoodia. Sellest hoolimata levis pealinna prestiižsuse läbi kaks eristatavat kõnevormi – riigitaani keel (rigsdansk) ja Kopenhaageni keel (københavnsk), mida on nende erineva sotsiaalmajandusliku päritolu tõttu nimetatud vastavalt ka kõrg-Kopenhaageni keeleks ja madal-Kopenhaageni keeleks, mis on tulenenud nende algse kõnelejaskonna ühiskondlikust positsioonist.
Tänapäeva noorte seas õpitakse riigitaani keel selgeks enamasti koolis ja Kopenhaageni keel enamasti avaliku meedia vahendusel, mistõttu on keelevariandid omandanud teatud stereotüübid. Nõnda tunnetatakse riigitaani keele kõnelejaid "haritute", "sihikindlate" ja "hoolsatena", samas kui Kopenhaageni keel assotsieerub "laheda", "moodsa" ja "enesekindlaga". Sedamoodi on riigitaani keelega seotud teadvustatud prestiiž, s.t. eelistusi küsides hinnatakse seda kõrgemalt, seevastu on Kopenhaageni keelel varjatud prestiiž, mis tähendab, et vabalt rääkides eelistatakse just seda vormi. Valdava varjatud maine tõttu arvatakse, et ühiskeel liigub tulevikus Kopenhaageni keele poole. Pealinna keeleline mõju püsib siiani, teiste keskuste panus ühiskeelte muutusse on minimaalne. Tänapäeva keelelist mitmekesisust ilmestavad viimasel ajal ka multietnolektsed taani keele variandid, mis on välja kujunemas immigrantide kakskeelsetes keskkondades.
Kiri
Taani keel kasutab ladina kirja, kuid taani tähestikus on ladina tähestikule lisatud tähed Æ/æ, Ø/ø ja Å/å, mis paiknevad tähestiku lõpus siin toodud järjekorras. Enne õigekirjareformi 1948. aastal kasutati tähe å asemel ühendit aa. Isikunimedes, mõnes kohanimes ja vanades dokumentides on säilinud vana kirjaviis.
Taani ja norra tähestik on praegu samasugused.
Foneetika
Taani keele hääldus on raskesti õpitav. Taani naabermaades öeldakse, et taanlased räägivad, nagu neil oleks kuum kartul suus.
12.–13. sajandil muutusid vokaalidevahelised klusiilid p, t ja k helilisteks spirantideks ning osaliselt vokaliseerusid. Norra keele sõnadele løpe [lööpe] 'jooksma', måte [moote] 'viis', bake [baake] 'küpsetama' vastavad taani keele sõnad løbe [löw(e)], måde [moð(e)], bage [bäj(e)]. Säilinud helitud klusiilid aspireerusid tugevalt ning helilised klusiilid muutusid helituteks.
Muusikaline rõhk asendus "tõukega" (häälepaelte järsu kokkutõmbega; stød). Sõnade mand [männ] 'mees' ja man [män] (aluse konkretiseerimata jäämist märkiv sõna) hääldus erineb põhiliselt selle poolest, et esimese hääldamisel tõmbub kõri kõvasti kokku. Samasugune hääldusefekt esineb nõrgemal kujul põhjainglise murretes (näiteks sõnas butter [ba?a] 'või').
Taani keeles on väga palju täishäälikuid, mida kirjapilt oma 9 vokaalitähega ei näita. Näiteks a-täht võib häälduda eesti keele a- või ä-sarnase häälikuna. Iga täishäälik võib olla pikk või lühike, tõukega või ilma. Vokaalid moodustavad ka diftonge, triftonge ja tetraftonge (näiteks færge [fäoue] 'värvima', jærv [iäou] 'ahm'). Täishääliku järel muutuvad g ja r diftongi osaks või kaovad hoopis: og [ou] 'ja', flag [fläi] 'lipp', bar [bäo] 'alasti', Norge [nou] 'Norra'.
Peaaegu kõik vanapõhja keele sõnalõpulised rõhuta vokaalid on taani keeles muutunud järgmiselt: täishäälik > e > keskkõrge keskvokaal (> null). Õigekirjas on -e säilinud, kuid paljudes murretes seda ei hääldata (näiteks tage [ta] ‘võtma’).
Kurguhäälik r on palju nõrgem kui prantsuse keeles: rige [Rij(e)] 'riik'.
Morfoloogia
Nimisõnadel on kaks sugu: ühissugu, mis on tekkinud mees- ja naissoo ühtesulamisel, ja kesksugu. Sugude kohta ei ole kindlaid reegleid; need tuleb lihtsalt meelde jätta. Nagu teisteski Skandinaavia keeltes, on taani keeles enkliitiline määrav artikkel. Näiteks sõna mand 'mees' on umbmäärase artikliga en mand ('üks mees') ja määrava artikliga manden ('see mees'). Omadussõnalise täiendi puhul on määrav artikkel eraldi sõna: den store mand 'suur mees'.
Taani keele tegusõnade infinitiiv lõpeb täishäälikuga, mis on peaaegu alati -e. Tegusõnadel on ajavormid, kuid pööramist puudub. Näiteks sõna spise 'sööma' olevik on spiser 'söön, sööd, sööb, sööme, sööte, söövad'.
Tegusõnad jagunevad tugevateks ja nõrkadeks. Tugevate verbide lihtminevik ja mineviku kesksõna moodustatakse vokaalivahelduse teel, nõrkadel verbidel sufiksite abil:
løbe 'jooksma' – løber 'jookseb' – løb 'jooksis' – er løbet 'on jooksnud' (tugev) skyde 'tulistama' – skyder 'tulistab' – skød 'tulistas' – har skudt 'on tulistanud' (tugev) straffe 'karistama' – straffer 'karistab' – straffede 'karistas' – har straffet 'on karistanud'.
Taani keeles on ka refleksiivsed verbid, mis moodustatakse sufiksi -(e)s abil: näiteks møde 'kohtama' – mødes 'kohtuma'.
Sõnavara
Enamik taani keele sõnu on genuiinsed ehk põlised, pärinedes vanapõhja keelest. Genuiinsed sõnad on näiteks germaani algkeeleni tagasi ulatuvad mand 'mees', kvinde 'naine', hund 'koer', hjem 'kodu', gård 'õu', rød 'punane' ning Skandinaavia keeltele eriomased barn 'laps', skov 'mets'.
Et saksa ja inglise keel on taani keele sugulaskeeled, siis tulevad paljud taani keele sõnad nende keelte oskajatele tuttavad ette. Näiteks sõnad have, over, under, for ja kat langevad nii tähenduselt kui ka kirjapildilt (kuid mitte häälduselt) peaaegu kokku ingliskeelsete sõnadega. Taani keele sõna by 'linn' esineb mitmes Inglismaa kohanimes (näiteks Whitby, Selby).
Põhiarvsõnad ühest kahekümneni on: en, to, tre, fire, fem, seks, syv, otte, ni, ti, elleve, tolv, tretten, fjorten, femten, seksten, sytten, atten, nitten ja tyve. 40-st suuremate arvude puhul kasutatakse osalt kahekümnendsüsteemi.
Sõnavaras on palju laene saksa, inglise, prantsuse ja teistest keeltest.
Õigekeelsussõnaraamatus on umbes 55 000 sõna. Kokku on teada umbes 2,5 miljonit sõna. Sõnade suur arv tuleneb liitsõnade rohkusest.
Inimõiguste ülddeklaratsiooni artikkel 1
Alle mennesker er født frie og lige i værdighed og rettigheder. De er udstyret med fornuft og samvittighed, og de bør handle mod hverandre i en broderskabets ånd.
Ajalugu
Taani keele ajalugu jaguneb kaheks perioodiks: vanataani keel (9.–15. sajand) ja uustaani keel (alates 16. sajandist).
Vanimad keelemälestised on 9.–11. sajandist pärinevad raidkirjad (nooremad ruunid). 13.–14. sajandist on säilinud ladina kirjas käsikirjad, mis kujutavad nedast piirkondlikke seadusi.
Esimene taanikeelne trükitud raamat ilmus 1495. aastal.
Kuulsaimad taani keeles kirjutanud kirjanikud on filosoof Søren Kierkegaard, muinasjutuvestja Hans Christian Andersen ja näitekirjanik Ludvig Holberg. Nobeli kirjandusauhinna on saanud Karl Adolph Gjellerup ja Henrik Pontoppidan (koos 1917) ning Johannes Vilhelm Jensen (1944).
Taani keelepoliitika
Taani tänapäevane keelepoliitika on ametlikult märkimisväärselt liberaalne ja laissez-faire. Taani keelt ei peeta riigisiseselt ohustatud keeleks ning seetõttu ei ole peetud vajalikuks taani keele staatust eraldi seadusega kaitsta. Taani keelel on olnud Taani kuningriigis koloniaalkeele staatus, mille kõrval on ametlik staatus antud fääri keelele 1948. aastal ning Gröönimaal grööni keelele 1979. aastal. Alates 2009. aastast on grööni keele läänegrööni murre Gröönimaa ainus ametlik keel. Eraldi on kaitstud ka ajalooliste saksa vähemuste õigused Taanis.
Spetsiaalselt keelekasutust reguleeriva seadustiku puudumise kõrval on keeleküsimus tõstetud esile hariduse ja integratsiooni valdkonnas, kus ametlikust sõnastusest hoolimata on keelekasutus tugevalt reglementeeritud. Reglementeeritud alade kõrval on liberaalne keelepoliitika üleüldiselt soosinud keeleprobleemidele lahenduse leidmist kohalikus kontekstis.
Myanmari riigipeade loend
Myanmari riigipeade loend loetleb Myanmari (Birma) riigipead alates Awa kuningriigi iseseisvumisest 1752. aastal ning pärast Suurbritannia anneksiooni ja Jaapani okupatsiooni taasiseseisvunud riigi presidendid tänapäevani.
Pietism
Pietism (ladina sõnast pietas 'vagadus, jumalakartlikkus') oli saksa protestantismi vabadusliikumine 17.–19. sajandil. Pietism mõjutas ka kalvinismi ja roomakatoliiklust. Pietismi isaks nimetatakse Philipp Jakob Spenerit, kes rajas pietistliku teoloogia alustalad. Pietismi eelkäijaks võib aga lugeda Johann Arndti, kes tegutses 1600. aasta paiku Braunschweigis ja kirjutas neli raamatut täiuslikuks kristlaseks olemisest.
Pietism vastandus luterlikule ortodoksiale, suunates pilgu tulevikku, kui kristluse helgemale ajajärgule. Pietismi peamine eesmärk oli uuenenud inimese loomine. Selle jaoks pidi iga inimene ise intensiivselt kristluse põhitõdedega suhestuma. Seega on pietismile omane individuaalsus, aga ka teadmine inimliku eksistentsi raskusest ja lõhestatusest.
Pietism ja vennastekogudused Eestis
Kuigi juba oma eluajal oli Johann Arndt kirjavahetuses pastor Johannes Knopiusega Niguliste kirikust, leidis eestlaste hulgas pietism laiemat kõlapinda 18. sajandil, kui Eesti aladele jõudsid hernhuutlased. Nad tegid misjonitööd, mille läbi sai vennastekogudusliikumisest tõenäoliselt siiani suurim äratusliikumine Eestis.
Kõmulehe raisakotkad
"Kõmulehe raisakotkad" on Ameerika Ühendriikide telesari, mille esimene osa anti eetrisse 2. jaanuaril 2007.
Sari keskendub tabloidajakirjale DirtNow, selle peatoimetajale Lucy Spillerile ja Hollywoodi tähtede eraelule. Seriaali tootmine lõpetati pärast teist hooaega ja viimane osa oli eetris 13. aprillil 2008.
Eestis on telesarja näidanud Kanal 2.
Tilsiti ordulinnus
pisi|Tilsiti loss (1833), selle ees [[vytinė Memeli jõel.]] pisi|Tilsiti ordulinnuse rekonstruktsioon. [[Egon Janzi joonistus (1993). Janz maalis ka õlimaali, mille ta kinkis Sovetski ajaloomuuseumile.]] pisi|Linnuse ümbruse plaan ([[Waldemar Thalmann, 1990).]] pisi|Linnuse välismüürid. Foto 1993. aastast. pisi|Foto 2012. aastast. Tilsiti ordulinnus oli 1410 valminud Saksa ordu linnus Tilsitis.
Praegu on sellest säilinud ainult peahoone välismüürid. Nad on tehtud suurtest traditsioonilisel viisil valmistatud tellistest. Kaunistuseks on suurte trapetsi kontuuridena lisatud kõvaks põletatud ja glasuuriga kaetud telliseid.
Ajalugu
Pärast Skalva vallutamist 13. sajandi lõpus kindlustas Saksa ordu Memeli vasakkallast puidust Ragniti linnuse, Kaustritteni linnuse ja Splitteri linnuse. Aastal 1365 leedulased hävitasid need. Splitteri linnus ehitati lühikeseks ajaks uuesti üles.
Aastal 1404 alustas ordu eeltöid selle asemele tellistest ehitise rajamiseks. Konrad von Jungingen tellis 26. detsembril 1406 Ragniti linnuse ja Tilsiti linnuse ehitamise Danzigi müürsepalt Hannus Bollenilt. Ordu ehitusmeistri Niclaus Fellensteini juhtimisel ehitati Memeli ja Tilse jõe vahele ordumaja. Seda nimetati seal suubuva jõe järgi Tylsat.
Üle saja aasta hiljem taastas linnuse Albrecht von Hohenzollern. Aastal 1537 tehti see hooldaja residentsiks. See ametikoht oli ordu hierarhias komtuuri ja foogti ametikohast madalam. Koos oma kolleegiga Labiau linnusest kuulus ta Ragniti komtuurkonna konventi.
Aastast 1695 pärinevad esimesed bastionide kujutised Tilsiti kütikilbil. Aastal 1783 rajati kivisild üle vallikraavi.
Kui linnus kaotas strateegilise tähtsuse, müüdi see 1805. aastal 16 500 taalri eest kuuele Tilsiti kaupmehele. Alates 1873. aastast kasutati linnust paberivabrikuna. 27. detsembril 1876 oli seal tulekahju. Aastal 1876 sai firma I. C. Keyser kontsessiooni ehitada linnuse müüride vahele lubjapõletusahi. Alles on ainult ühele bastionile ehitatud korsten.
Peahoone välismüürid pidasid vastu mitte ainult kahele suurele tulekahjule, vaid ka linna okupeerimisele suvel 1914 ja Tilsiti vallutamisele 1945.
Retseptsioon
"Lossist Memeli ääres" on palju kirjutanud Charlotte Keyser.
Katkend Thieli raamatust (1802)
"Aastal 1283 ehitas maameister Meinhard või Meinicke siia linnuse, mida ajaloolase Lucas Davidi sõnul nimetati Skalva majaks (Schalauisches Haus) või Tilsaatiks ning mis hiljem sai nimeks Tilsit. Aastal 1356 ehitati mõned aastad varemetes olnud linnus jälle üles. Praegune loss ehitati aastal 1537 ning asub linnast idas, olles viimasest eraldatud veskikraaviga. Ida poolt on loss Tilßele kaldal, põhja poolt Memeli jõe kaldal, ülejäänud külgedest on ta ümbritsetud kraaviga; mistõttu lossi sisse pääseb ainult silla kaudu. Selle ehituslaadis ei ole midagi silmapaistvat; see on korrapärane nelinurk, varustatud nelja bastioniga; millest aga kaks, nimelt Memeli jõe poolsed, on ümarad. Lõunaküljel on poolringikujuline torn, mida vanadel aegadel kasutati vanglana. Loss on peale selle varustatud kahekordsete võlvidega, ja keldrid lähevad sama sügavale nagu Memel ise. Seda oli lossi ehitamisel seda vajalikum silmas pidada, et hoone seisab paljal liivahaagil, mille alumine jalam pidi voolu põhja poole suunamisel väga kannatada saama, sest vool tõmbab ikka liiva kaasa ja nii pidi vundament nõrgenema. Nüüd, mil hoone on sama sügaval kui jõesäng ise, selle ohu vastu ei saa.
Lorüns
Lorüns on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.
Bernstadt
Bernstadt on mitme koha nimi:
Devonreks
Devonreksidel on sihvakas keha, lokkis karv ja suured kõrvad. Nad on suudavad ära õppida keerulisi trikke ning tunnevad ära nii oma omaniku nime kui ka iseenda nime.
Avastamine ja sugulased
Devonreksil on lokkis ja väga pehme lühike karvkate, mis sarnaneb korni reksi omale. Sellepärast arvatakse sageli, et nad on kõige hüpoallergeensemad kassid, kuid tegelikult nad ei ole hüpoallergeensed.
Esimese devonreksi leidis 1960. aastal Inglismaal Devoni krahvkonnas Buckfastleigh's Beryl Cox. Algul seostati teda korni reksi tõuga, kuid paaritamine lükkas selle arvamuse ümber. Kassidel on kolme tüüpi karvkatet: pealiskarv, aluskarv ja keskmine karv, mida kutsutakse ka okaskarvaks. Devonreksi karv aga on ebatavaline, kuna tal on lühike pealiskarv.
Välimus
Karvastikus olevad lokid on tingitud geenmutatsioonist. Cornish Rex'il ja German Rex'il see geen puudub ning seetõttu pole neil nii lokkis karv. Devoneid, kes on keskmist kasvu kassid, kutsutakse ka ’’haldja kassiks’’ või ’’tulnuka kassiks’’, kuna neil on eriline ja teistmoodi välimus. Nende ebatavaliselt suured, natukene ümarad kõrvad paiknevad madalalt laia pea küljes, nende silmad on suured ja ninad on veidi üles pööratud. Erinevalt teistest kassidest on nende vurrud lühikesed ja tihti keerdus, mis jätab omakorda mulje nagu neil polekski vurre. Nende kehaehitus on kerge. Nende pikad ja vastupidavad jalad sobivad hästi pikkadeks hüpeteks ning nende varbad on ebaharilikult suured.
Iseloom
Tüüpiline devonreksi kass on aktiivne, vallatu, mänguline ja väga inimsõbralik. Neid on kirjeldatud kui kassi, koera ja ahvi vahepealset looma või kõige tuntumalt "ahvi kassi nahas". Nad hüppavad kõrgele ja tahavad hõivata kõiki kohti, mis sobivad nende suurusele. Selle iseloomujoone tõttu leiavad omanikud tihti neid veidratest nurgatagustest ja kappide kitsastest kohtadest, riiulitelt või pesukorvist. Devonreksid eelistavad olla kõrgemates kohtades ja on võimelised ronima väga kõrgele, et olla toa kõige kõrgemas kohas. Samuti on neid suhteliselt kerge ülal pidada. Enamus devonreksi tõugu kassidel on üks keskne inimene, kellele nad suunavad oma armastuse ning kelle peale nad kõige enam lesima lähevad ja kelle vastu nad end hõõruvad. Nad võivad natuke hammustada, kuid seda mängides, mida neile meeldib teha terve oma elu.
Devonreks on väga intelligentne tõug: neid saab lihtsasti treenida rihma otsas kõndima, õpetada asjade toomist või trikke, mis on tavaliselt seotud hüppamisega.
Veel üks huvitav iseloomujoon on nende viis näidata kiindumust: nende eelistuseks on olla vastu omaniku kaela või pead ning sageli võib neid leida õla pealt pikutamas. Devonreks on väga lojaalne seltsiline. Tihti nad järgnevad oma lemmikule ruumist ruumi, oodates võimalust hüpata neile käte vahele, sülle või õlale.
Postkapitalism
Postkapitalism on hüpoteetiline majandussüsteem, mis võib tulevikus asendada kapitalismi.
Postkapitalistlikud majandussüsteemid
On võimalik, et tulevikus kapitalism iganeb ning asemele tuleb uus majandussüsteem. Selle süsteemi ülesehituse kohta on tehtud erinevaid oletusi. Mõned juba eksisteerivad majandusmudelid on loodud kapitalismi asendamise eesmärgil, millest olulisimad on allpool välja toodud.
Mosambiigi riigipeade loend
Mosambiigi riigipeade loend loetleb Mosambiigi riigipead alates iseseisvumisest 1975. aastal.
Ebersbach
Ebersbach on mitme koha nimi:
Lomonossovi rajoon
Lomonossovi rajoon on haldusüksus Venemaal Leningradi oblastis. Halduskeskus asub Peterburi haldusalas olevas Lomonossovi linnas.
Rajoonis on kaks alevit (Bolšaja Ižora ja Lebjažje) ja 13 valda.
Tartu linna põhimäärus
Tartu linna põhimäärus on Tartu linna omavalitsuse alusdokument, mille tervikteksti kinnitas Tartu Linnavolikogu 21. detsembril 2006.
Luite
Luite on asum Tallinnas Kesklinna linnaosas. Asum piirneb Veerenni, Juhkentali, Ülemistejärve ja Kitseküla asumiga. Luite asumi pindala on 0,85 km2.
Luite asum on saanud nime Ülemiste järve ümbritsenud luidete järgi.
Luite asumis tegutseb alates 2012. aastast Luite Selts.
Ajalugu
Asumi vahetusse lähedusse rajati 1900. aastal kitsarööpmelise Tallinna–Viljandi rongiliini Tallinn-Väikese raudteejaam. Selle jaama ja Ülemiste järve vahelisele alale hakati 1930. aastal jagama krunte elamuehituseks. Asumi eripäraks said väga suured krundid (üle 4200 m2). Varsti pärast maade tükeldamist hakkasid asumis valmima esimesed elumajad. 1930. aastate teisel poolel oli Luite asumis juba 50 elamut, millest enamik olid ühekorruselised. Mitmed asumi majad olid ehitatud rõhtpalkidest või püstpalkidest, paljude majade katused olid kaetud punaste katusekividega.
Luite asumi kruntide suurust hakati vähendama nõukogude ajal. 1950. aastatel hoogustus elamuehitus selles piirkonnas. 1969. aastal muudeti enne kitsarööpmeline raudtee laiarööpmeliseks ning seda pikendati Balti jaamani, mis mõjutas Luite asumi elanike igapäevast elu oluliselt.
Elanikkond
2016. aastal moodustasid 0–17aastased asumi elanikkonnast 18–22%, üle 68aastased moodustasid 10–19%. Samal aastal jäi eestlaste osakaal asumi elanikkonnast 80–100% vahele.
Luite asumi tänavad
1930. aastatel pandi nimed Auru tänavale ja Suitsu tänavale, mis said nimed tol ajal kasutusel olnud auruvedurite järgi. Söe tänava nimi on seotud veduriküttega ning Vee tänav sai nime läheduses asunud veetorni järgi. Asumis on lisaks veel Järvevana tee, Leete tänav, Luite tänav, Suitsu põik, Siduri tänav, Tendri tänav, Veduri tänav, Veerenni põik, Veerenni tänav, Viadukti tänav ja Vile tänav.
Addold Mossin
Addold Adolf Mossin (sündinud 12. detsembril 1919) on taarausu vaimulik (hiislar), kes on tegutsenud paguluses Rootsis ja pärast Eesti taasiseseisvumist ka Eestis.
Mossin kuulus vabatahtlikuna Soome armee jalaväerügementi JR 200.
Osalenud Taarausuliste ja Maausuliste Maavalla Koja asutamisel 1995. aastal, oli ta selle ühenduse esimene vanem.
Isiklikku
Tema lellepoeg on Jaak Mosin.
Tema abikaasa on Hilma Nerep-Mossin.
Aa vald
Aa vald oli vald Virumaal Lüganuse kihelkonnas.
Aa vald (mõisavald) moodustati 1816. Sellesse valla ajalooperioodi jääb ka perekonnanimede (perenimede) panemine. Aa vallas sai perekonnanimed 89 peret.
Valla saksakeelne nimi oli Gemeinde Haakhof, mis tulenes Aa mõisa nimest. Peale Aa mõisa kuulus valda veel Voorepere mõis (Worroper).
1866. aasta vallareformiga kaotati mõisa võim valla üle. Aa vald eksisteeris sellisel kujul 1891. aasta lõpuni ja aastal 1892 liideti see Püssi vallaga.
Eskilstuna
pisi Eskilstuna on linn Rootsis Södermanlandi läänis, Eskilstuna valla keskus. Asub 120 km Stockholmist läänes.
Eskilstuna sai linnaõigused 1658.
Ludesch
Ludesch on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas.
Tarbatu Hiis
Tarbatu Hiis (ametliku nimega Kogudus Tarbatu Hiis) on taaralaste ühendus.
Tarbatu Hiis asutati aastal 2003 Addold Mossini ja Andro Roosi osalusel.
Ühendus on kirjastanud "Hiielauliku" (2003).
Olofströmi vald
Olofströmi vald on 2. järgu haldusüksus Rootsis Blekinge lääni lääneosas.
Lluïsa Cunillé
pisi|Lluïsa Cunillé 2014. aastal Lluïsa Cunillé i Salgado (sündinud 28. oktoobril 1961 Badalonas) on katalaani näitekirjanik. Ta on kirjutanud näidendeid nii katalaani kui ka hispaania keeles.
Emmanuel Eboué
pisi Emmanuel Eboué (sündinud 4. juunil 1983 Abidjanis) on endine Elevandiluuranniku jalgpallur. Ta mängis kaitsja või poolkaitsjana.
Elevandiluuranniku jalgpallikoondises mängis Eboué aastatel 2004–2013 kokku 79 korda ja lõi kolm väravat.
Emmanuel Eboué alustas oma karjääri klubis ASEC Mimosas, mis tegutseb Abidjanis. Sealt siirdus ta Belgia Bevereni klubisse K.S.K. Beveren, kus mängis kolm hooaega. Eboué edukad esinemised Belgias äratasid Arsenali skautide tähelepanu. Üleminek Londoni klubisse toimus jaanuaris 2005. Eboué oli Arsenali mängija aastatel 2005–2011, siis siirdus ta İstanbuli Galatasaraysse. Türgis leegionäridele seatud limiidi tõttu ei osalenud Eboué Galatasaray liiga mängudes hooajal 2014–2015. Uut lepingut İstanbuli klubi sellele mängijale ei pakkunud.
Volokolamsk
Linn ehitati Novgorodi kaupmeeste poolt Novgorodi-Moskva veeteele. Kroonikas esmamainitud 1135. aasta all.
Kėdainiai Püha Joosepi kirik
Kėdainiai Püha Joosepi kirik (leedu keeles Kėdainių Šv. Juozapo bažnyčia) on katedraal Leedus Kaunase maakonnas Kėdainiai linnas aadressil Radvilų gatvė 10. See kuulub katoliiklastele ja on Kėdainiai praostkonna peakirik.
Ajalugu
1704. aastal rajasid karmeliidid Kėdainiaisse kloostri. Kirikut on esimest korda mainitud 1709. aastal. Kuna ümbruskond oli üldiselt evangeelset usku, oli seal vastuseis uue rooma-katoliku kiriku rajamisele, seetõttu valmis kloostri peakirik alles 1766. aastal.
Vene võimud sulgesid kloostri 1832. aastal ning kloostri hoonetesse rajati kasarmud. Pärast Esimest maailmasõda kasutas kirikut Kėdainiai Püha Jüri kogudus. Kirik suleti Nõukogude võimu ajal 1963. aastal. Kloostrihoonetes on tänapäeval muuseum, kirikuhoone avati uuesti 1991. aastal.
Kirikuhoone
Praegune kirikuhoone valmis 1766. aastal. Hoone on ristikujulise põhiplaaniga, sees on kolm löövi. Esifassaadil on kaks torni, ka kooriruumi kohal on haritorn. Kirik on tervikuna ehitatud puidust. Ka eraldiseisev kellatorn on puidust ning on pärit kirikuhoonega samast ajajärgust.
Aastatel 1963–1991 oli see üldse suletud, hoonet kasutati laona. Kirikuhoone restaureeriti 1991. aastal arhitekt Dainius Juozėnase juhtimisel ning pühitseti uuesti.
Priit Pedajas
Priit Pedajas (sündinud 21. jaanuaril 1954) on eesti näitleja ja teatrilavastaja.
Ta lõpetas Tallinna 7. Keskkooli. Aastatel 1972–1976 õppis ta Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedris Voldemar Panso juhendamisel ning lõpetas 7. lennu.
1976–1979 töötas ta Eesti Riikliku Nukuteatri muusikaala juhatajana. 1979–1985 oli ta Ugala näitleja ja lavastaja. 1985–1991 töötas Endla teatris lavastajana.
Alates 1992. aastast on ta Eesti Draamateatri lavastaja, 1999–2018 oli samas peanäitejuht.
1992–1998 ja 2000–2006 oli ta Eesti Muusikaakadeemia lavakunstikooli õppejõud, juhendas lavakunstikooli XVIII ja XXII lendu.
Antoni van Leeuwenhoek
pisi|Antoni van Leeuwenhoek Antoni (Antony) van Leeuwenhoek [le:venhu:k] (24. oktoober 1632 – 30. august 1723) oli hollandi loodusteadlane, elukutselt kaupmees. Leeuwenhoeki on sageli tituleeritud mikrobioloogia isaks.
Ta sündis korvipunuja Philip Thonisze ja tema naise Grietje Jacobs van den Berchi peres. Enne 6. sünnipäeva oli tema isa ja 2 nooremat õde surnud ning ema jäi üksi koos 5 lapsega. 3 aastat hiljem abiellus ema Jacob Molijniga.
16-aastaselt panid vanemad ta kaubandust õppima šoti riietekaupmehe juurde, kes hakkas Leeuwenhoeki õpetama. Noormees asus tema juures tööle raamatupidaja ja kassiirina. 1653 nägi ta töö juures esimest mikroskoopi, mis oli pigem aluse külge kinnitatud luup. Peagi valmistas ta ise parema mikroskoobi.
1654 lahkus ta Amsterdamist, naasis Delfti, jäi sinna surmani elama ja avas seal oma kangaäri. Sama aasta 11. juulil abiellus ta riidekaupmehe tütre Barbara de Meyga, aga nende 5 lapsest suri 4 väiksena. 1666. aastal Barbara suri ning Leeuwenhoek abiellus 1671. aastal ministri tütre Cornelia Swalmiusega. Cornelia suri 1694.
Leeuwenhoek on tuntud eeskätt mikroskoobi täiustajana ning oma vaatlustöödega lõi ta eelduse mikrobioloogia tekkeks. Ta nägi ja kirjeldas esimesena üherakulisi organisme, mida ta kutsus nimetusega animalcules (tänapäeval nimetatakse neid mikroorganismideks), lihaste vöödilisust, baktereid, loomade ja inimese spermatosoide, vererakke jmt.
Leeuwenhoek ei õppinud ladina keelt, ei käinud ülikoolis ega kirjutanud oma elu jooksul ühtki raamatut, vaid üksnes kirju. Oma kõige tähtsamat läätsede ettevalmistamise saladust ta ei pannudki kusagile kirja, teatades, et jätab selle vaid enese teada. Sellepärast ei suutnud pärast tema surma keegi analoogilisi mikroskoope valmistada. Alles 1957 selgus, et kui poleerimise asemel klaasikihid kokku sulatada, saadakse samasugune tulemus.
Ikaalinen
Ikaalinen on asula Soomes Pirkanmaa maakonnas, Ikaalineni linna keskus.
Asula paikneb neemel Kyrösjärvi läänekaldal.
Idaslaavi keeled
pisi|{{legend|#008080|Vene keel}}{{legend|#00FF7F|valgevene keel}}{{legend|#FFD700|ukraina keel}}{{legend|#FF7F50|russiini keel}} Idaslaavi keeled on indoeuroopa keelkonna alla slaavi keelte hulka kuuluv keelterühm, mille leviala asub Ida-Euroopas.
Salvador Dalí
Salvador Domingo Felipe Jacinto Dalí i Domènech, Puboli markii (Marqués de Pubol), kunstnikunimega Salvador Dalí; 11. mai 1904 Figueres – 23. jaanuar 1989 Figueres) oli Hispaania maalikunstnik, 20. sajandi üks tähtsamaid sürrealiste.
Elukäik
Dalí sündis Prantsuse piiri lähedal asuvas Figueresi linnas. Tema isa Salvador Dalí i Cusí oli advokaat ja notar, kelle rangele kasvatusstiilile vastandus tema naine Felipa Domenech Ferrés. Just Dalí ema oli see, kes poja kunstikatsetusi julgustas. Dalí oli peres teine laps. Esimene laps, vend, kelle nimi oli samuti Salvador, suri enne Dalí sündi. Kolm aastat noorem õde Ana María kirjutas 1949. aastal oma vennast raamatu.
1916. aastal, kui Dalí koos kohaliku kunstniku Ramon Pichot'ga suvepuhkust veetis, avastas ta enda jaoks moodsa kunsti (modern art). Järgmisel aastal korraldas isa Dalí söejoonistustest koduse näituse. Esimene avalik näitus toimus 1919. aastal Figueresi teatris.
Veebruaris 1921. aastal suri Dalí ema rinnavähki. Salvador oli siis 16-aastane ning on hiljem sündmust kirjeldanud kui oma elu suurimat vapustust. Dalí isa abiellus hiljem oma naise õega. Kuna Dalí hindas oma tädi väga, ei olnud sündmuste selline käik talle vastumeelne.
Madrid ja Pariis
1922. aastal kolis Dalí Madridi ja asus õppima kaunite kunstide koolis Academia de San Fernandos. Juba siis äratas Dalí tähelepanu ekstsentriku ja dändina. Tal olid pikad juuksed ja põskhabe. Ta kandis mantleid, sukki ja põlvpükse, püüdes matkida 19. sajandi inglise esteete. Madridis sõbrunes ta teiste hulgas ka Pepín Bello, Luis Buñueli ja Federico García Lorcaga.
Kõige enam pälvisid kaasõpilaste seas tähelepanu siiski Dalí kubismist inspireeritud maalid. Tol ajal oli kubistlik liikumine Dalí jaoks ilmselt veel segane, sest Madridis ei tegutsenud ühtki seda stiili viljelevat kunstnikku ning Dalí teadmised pärinesid ajaleheartiklitest. Dalí eksperimenteeris ka dadaismiga ning see kunstivool mõjutas ta loomingut kogu elu.
1926. aastal visati ta rahutuste õhutamises süüdistatuna vahetult enne lõpueksameid Akadeemiast välja. Samal aastal maalis Dalí realistliku teose "Leivakorv", mis annab tunnistust tema suurepärasest joonistamisoskusest. 1926. aastal külastas Dalí esimest korda Pariisi ja kohtus Pablo Picassoga, keda ta jumaldas. Picasso oli juba kunstnik Joan Miró käest Dalí kohta kiidusõnu kuulnud. Järgnenud aastatel maalis Dalí mitmeid teoseid, kus võib märgata Picasso ja Miró mõjutusi.
Juba 1920. aastatel võis Dalí teostes märgata jooni, mis jäid domineerivaks kogu tema loomingu vältel. Dalí kombineeris kunstistiile klassikalisest maalist modernse avangardismini. Vanadest autoritest mõjutasid teda Raffael, Bronzino, Francisco de Zurbarán, Jan Vermeer van Delft ja Diego Velázquez. 17. sajandi Hispaania kunstniku Diego Velázqueze eeskujul kasvatas Dalí endale suurejoonilised vuntsid, mis jäid tema lahutamatuks osaks kuni elu lõpuni.
Sürrealism
1929. aastal tegi Dalí koostööd sürrealismi viljeleva režissööri Luis Buñueliga, mille tulemusel valmis lühifilm "Un Chien Andalou" ("Andaluusia koer"). Samal aastal kohtus Dalí oma muusa Galaga. Sellest Dalíst 10 aastat vanemast naisest, kelle pärisnimi oli Elena Ivanovna Diakonova, sai hiljem Dalí abikaasa. 1929. aastal toimus Dalíl mitu olulist näitust ning ta liitus ametlikult Pariisis Montparnasse’i kvartalis tegutsenud sürrealistide rühmitusega. Dalí looming oli juba sellele eelnenud kahel aastal tugeva sürrealismi mõjutusega.
Samal ajal oli Dalí ja tema isa suhe sügavas kriisis. Isa ei kiitnud heaks poja suhet Galaga ning arvas, et sürrealistid avaldavad poja moraalile halba mõju. Viimaseks piisaks sai teos "Jeesus Kristuse püha süda", kuhu Dalí oli lisanud provokatiivse lause: "Mõnikord ma sülitan lõbu pärast oma ema portreele". Raevunud Don Salvador nõudis pojalt avalikku vabandust. Dalí keeldus, kartes võib-olla sürrealistide rühmitusest väljaviskamist. Seejärel lubas isa Dalí pärandusest ilma jätta ning ühtlasi keelas tal jalga kodulinna tõsta.
1931. aastal maalis Dalí ühe oma kuulsama teose "Mälu püsivus", millel kujutas pehmeid, sulavaid taskukelli. Üldlevinud tõlgenduse järgi sümboliseerivad painduvad kellad arusaama, mille kohaselt aeg ei ole jäik ega ettemääratud.
Pärast viieaastast kooselu abiellusid Dalí ja Gala viimaks 1934. aastal. Samal aastal külastas Dalí esimest korda USA-d. Tema näitust New Yorgis saatis suur edu. Hiljem külastasid Dalí ja Gala New Yorgis ka üht kostüümiballi, kus üks kehastus Lindberghi lapseks ja teine tema röövijaks. Sellele järgnenud pahameeletormi tõttu oli Dalí sunnitud vabandama.
Kuigi suurem osa sürrealistidest toetas vasakpoolset poliitikat, ei olnud Dalí kunsti ja poliitika vahelistes seostes sugugi kindel. Sürrealistide juhtfiguur André Breton süüdistas Dalíd "uue ja irratsionaalse Hitleri fenomeni" toetamises, kuid Dalí lükkas süüdistused ümber. Dalí oli veendunud, et sürrealism saab eksisteerida ka apoliitilises kontekstis ning keeldus selgesõnaliselt fašismi hukka mõistmast. 1934. aastal visati Dalí sürrealistide rühmitusest välja. Selle peale vastas Dalí: "Mina olengi sürrealism."
Dalí üks peamistest patroonidest oli Edward James. James aitas Dalíl kunstimaailmas läbi lüüa, sest ostis paljud tema teosed ning toetas teda kahe aasta jooksul ka rahaliselt. Nende koostöö tulemusel sündisid kaks sürrealistliku liikumise ikoonilist teost: "Lobster Telephone" ja "Mae West Lips Sofa". pisi|Dalí oma otselotiga (1965) 1939. aastal kasutas A. Breton esimest korda Dalí kirjeldamiseks halvustavat hüüdnime Avida Dollars. Tegu on Salvador Dalí nime anagrammiga ning prantsuse fraasi avide à dollars ('ahne dollarite järele') foneetilise (häälduspärase) kirjapildiga. See oli halvustav viide Dalí loomingu suurenevale kommertsialiseerumisele ning Dalí kuulsuse ja raha otsingutele. Sürrealistid jätkasid Dalí kritiseerimist kuni tema surmani.
Tirana Ülikool
Tirana Ülikool asutati oktoobris 1957 Tirana Riikliku Ülikooli (Universiteti Shtetëror i Tiranës) nime all Albaania esimese ülikoolina pedagoogilise instituudi, polütehnilise instituudi, kõrgema majandusinstituudi, kõrgema õigusinstituudi ja meditsiiniinstituudi baasil.
Salvador Dalí
1949–1989
Alates 1949. aastast oli Dalí elupaigaks taas Kataloonia. Oma karjääri hilisemas faasis ei piirdunud Dalí pelgalt maalimisega, vaid eksperimenteeris mitme uudse tehnikaga. Näiteks oli ta üks esimesi, kes kasutas kunstis hologramme, ning mitmes tema teoses võib näha optilisi illusioone. Paljud noored kunstnikud eesotsas Andy Warholiga pidasid Dalíd oluliseks popkunsti mõjutajaks. Dalí oli huvitatud ka loodusteadustest ja matemaatikast ning mitmetes tema teostes võib näha geomeetrilisi vorme. thumb|Dalí teater ja muuseum Figuereses Lisaks optilistele illusioonidele ja teadusele mõjutas Dalí hilisemat loomingut ka religioon. Tema pühendumus katoliiklusele kasvas. Samuti inspireerisid Dalíd 1945. aastal toimunud Hiroshima katastroof ja aatomiajastu algus. Dalí soovis ühendada kristlikku ikonograafiat ja tuumafüüsikaga seonduvat materiaalset hävingut. Sellest ajast pärineb näiteks teos "La Gare de Perpignan" (1965). 1960. aastatel alustas Dalí oma kodulinnas Dalí-nimelise teatri ja muuseumi rajamist. Kuni 1974. aastani läks sellesse projekti kogu tema energia.
1969. aastal kujundas Dalí Chupa Chupsi logo ning aitas korraldada samal aastal Hispaanias toimunud Eurovisiooni lauluvõistluse reklaamikampaaniat.
Tirana Ülikool
Aastatel 1985–1991 kandis ülikool nime Universiteti i Tiranës "Enver Hoxha".
Salvador Dalí
1949–1989
1980. aastal halvenes Dalí tervis järsult. Väidetavalt andis Dalí peaaegu seniilne naine Gala mehele kokkusobimatuid ravimeid, mis kahjustasid Dalí närvisüsteemi. 76-aastaselt oli Dalí armetus seisus ning tema parem käsi värises tugevalt.
1982. aastal määras kuningas Juan Carlos I Dalíle tiitli Marqués de Dalí de Púbol, mis andis Dalíle aadliseisuse. Algselt oli tiitel olnud päritav, kuid Dalí palvel muudeti eeskirju. Oma tänutunde väljendamiseks kinkis Dalí kuningale joonistuse "Euroopa pea", mis jäi Dalí viimaseks teoseks.
Gala suri 10. juunil 1982. Pärast naise surma kaotas Dalí eluisu. Ta kolis Púboli lossi, mille oli Gala jaoks ostnud. 1984. aastal oli Dalí magamistoas tulekahju. Arvati, et tegu võis olla ka enesetapukatsega. Pärast seda vahejuhtumit viidi Dalí tagasi Figueresi. Elu viimased aastad veetis ta endanimelises teater-muuseumis, kus Dalí sõbrad ja teised kunstnikud tema eest hoolitsesid.
Maale
Dalí maalis kokku üle 1500 maali.
Tirana Ülikool
Aastal 1991 viidi kolm teaduskonda üle vastrajatud Polütehnilisse ülikooli.
Praegu on ülikoolil seitse teaduskonda. Üliõpilaste arv on 14 500 ja õppejõudude arv umbes 675 (andmed 2000. aastast).
Ülikooli rektor oli 2000. aastal albaania keele uurija Shezai Rrokaj. Järgmisel ametiajal (2000–2003) oli rektoriks Maringlen Spiro. Aastal 2003 valiti tagasi Shezaj Rrokaj. 1981–1988 oli rektoriks matemaatik Osman Kraja, kes on olnud ka Albaania suursaadik Eestis.
Õppejõude ja vilistlasi
180px|thumb|right|[[Ismail Kadare]]
Prints Patricki saar
pisi Prints Patricki saar on saar Põhja-Jäämeres, läänepoolseim Kuninganna Elizabethi saartest.
Pindala 15 848 ruutkilomeetrit. Saar on künklik, kõrgus kuni 279 m.
Aeglased kõikuvliikumised
Aeglased kõikuvliikumised toimusid kõikide varasemate ajastute jooksul ja toimuvad praegugi. Nad põhjustavad maailmamere rannajoone kuju muutumist ning pinnamoe arengut.
Kerkimise või vajumise kiirus tasandikel ei ületa 0,5 cm aastas, mägedes saab kerkimine toimuda kiirusega kuni 2 cm aastas (nt Kaukasuses). Samas aeglaste kõikumisliikumiste keskmised kiirused suurte perioodide tagant (nt kümnete miljonite aastate) ei ületa 0,1 cm aastas kurrutuste piirkondades ja 0,01 cm aastas platvormidel.
Prints Patricki saar
Kuulub Kanada Loodealade koosseisu ja on pindalalt Kanada 14. saar. Saar on asustamata. 1948–1997 oli saarel ilmajaam, kus viibisid ajutiselt meteoroloogid.
Saare avastas 1853 George Mecham. Saar sai hiljem nime prints Arthur William Patricki, Connaughti krahvi järgi.
Aeglased kõikuvliikumised
Aeglaste kõikumisliikumiste põhjused pole kindlalt teada. Ühe hüpoteesi järgi tekivad vahevöö alamosas soojenenud ja selletõttu kergete ainete tõusvad voolud, mis põhjustavad maakoore kerkimist. Nende ainete jahtumine põhjustab selle vajumist.
Roosna-Alliku valla vapp
thumb|[[Roosna-Alliku vald|Roosna-Alliku valla vapp]] Roosna-Alliku valla vapp oli Järva maakonnas asunud endise Eesti haldusüksuse Roosna-Alliku valla vapp.
Vapp kinnitati 29. novembril 1995.
Vapi kasutamine lõppes 2017. aastal seoses valla liitumisega naaberomavalitsustega.
Vapi kirjeldus
Sinisel kilbil hõbedane sinise ringikujulise südamikuga roosiõis; hõbedasel vapitüvel allikamärk.
Põhjendus
Vapikujundid roos ja heraldiline allikamärk viitavad valla nimetusele – seega on tegemist nn kõneleva vapiga. Valla nimetuse esimene pool arvatakse tulenevat suguvõsa Rosenitelt, kellele kuulus seal 17. sajandist – 18. sajandi esimese veerandini mõis (Kaltenbrunn). Valla nimetuse teine pool meenutab, et Rppsna-Allikul asuvad Eesti ühed veerikkamad allikad ja suur allikajärv, millest saab alguse Pärnu jõgi. Vapi sinine värvus sümboliseerib lootust ja nooruslikkust, samuti vett kui looduse üht põhielementi. Hõbe on puhtuse ja vaimsuse võrdkuju.
Nüziders
Nüziders on vald Austrias Vorarlbergi liidumaal Bludenzi ringkonnas. See oli ajaloolise Sonnenbergi krahvkonna pealinn, millele viidatakse Austria keisri ametlikus tiitlis.
Võrdlev psühholoogia
Võrdlev psühholoogia ehk loomapsühholoogia on psühholoogia ja zooloogia piirialal paiknev teadus, mis uurib loomade käitumist ja kognitiivseid protsesse, mis viitavad eri liikide fülogeneetilisele ajaloole, kohanemise olulisusele ja käitumise arengule.