cyanic-selkie/wikianc huggingface dataset:
Furfurool
Kasutamine
Furfurooli kasutatakse õlidestillaatide ja väikese ning keskmise tõrvasisaldusega, eelnevalt deasfalteeritud vaakumdestilleerimise naftajääkide puhastamiseks, oluliselt harvem – otseaetava diislikütuse bensiini katalüütilise krakkimise puhastamiseks. Nagu eespool nimetatud, iseloomustab furfurooli suhteliselt madal lahustumisvõime ning selle tõstmiseks tuleb tõsta (lahustuvuse lubatud kriitilise temperatuuri piirides) temperatuuri. Tavaliselt teostatakse furfurooliga puhastamist temperatuuridel vahemikus 60–150 °С. Seejuures ei muutu kiireltkõveneva tooraine puhastamine raskemaks, vaid kontakt ning rafinaat- ja ekstraheerimisfaaside lahutamine paraneb. Veesisaldus furfuroolis alandab tema lahustusvõimet ja selektiivsust, see ilmneb puhastamise tulemustes ehk siis furfurool ei puhasta hästi, seepärast ei tohi vee sisaldus furfuroolis ületada 1%.
Diislikütuse puhastamisel kuiva furfurooli kasutamisega on vaja langetada ekstraheerimistemperatuuri segu madala lahustuvuse kriitilise temperatuuri tõttu. Sel juhul furfurooli veesisaldus ei vähenda puhastamise efektiivsust, vaid tõstab lahustuvuse kriitilist temperatuuri, mis võimaldab puhastada temperatuurivahemikus 30–50 °С. Furfurooli kordsus tooraine suhtes olenevalt toorme venivusest ja selles soovimatute komponentide olemasolust moodustab destillaat õlifraktsioonide jaoks 150–350, jääkfraktsioonide jaoks 250–500% (maht).
Furfurooliga puhastamisel eralduvuse selguse ja rafinaadi väljumise suurendamiseks kasutatakse peale optimaalsete puhastustingimuste ka osa ekstrakti retsirkulatsiooni ekstraheerimistorni alumises sektsioonis; seejuures ekstraktsegust eralduvad väiksema lahustusvõimega ühendid. Nad tõusevad üles koos toorainega, kontakteeruvad uuesti lahustiga, moodustades tornis sisetsirkulatsiooni ning tõstes tooraine eraldumise täpsust rafinaadi ja ekstrakti kohta. Ekstrakti retsirkulatsiooni kasutamine (30–50% tooraine kohta) tõstab rafinaadi väljumist 3–7% võrra (mass) tooraine kohta.
Deasfaltisaadi furfurooliga puhastamise ligikaudsed näitajad (v100 = 20 mm2/s, koksilisus 0,6% massiprotsenti) Sangachali naftast on esitatud järgmiselt:
Õlitooraine furfurooliga puhastamine
Õlitooraine puhastamiseks ette nähtud suurendatud, kombineeritud selektiivse seadme tehnoloogiline skeem ja iseloomustus.
Naftafraktsioonide furfurooliga puhastamise seadmed koosnevad järgmistest sektsioonidest: Naftatöötlemistehastes töötavad nii ühevoolised kui ka suurendatud, kombineeritud (kahevoolised) seadmed. Ühevooliste seadmete tooraine töötlemise võimsus on 1000–1500 t/ööpäevas; suurendatud, kombineeritud seadmetes aga kuni 3000 t/ööpäevas.
Ekstraheerimisaparaatidena kasutatakse ekstraheerimistorne ja rootor-ketaskontaktoreid. Erinevalt ühevoolistest on suurendatud, kombineeritud seadmel kaks deaeratsiooni ja ekstraheerimissektsiooni, kaks furfurooli rafinaatlahustitest regenereerimise sektsiooni (mis võimaldab puhastada ühte või samaaegselt kahte liiki toorainet) ja üks lahuse ekstraheerimislahustest regenereerimise sektsioon. Kahevoolised seadmed on võrreldes ühevoolistega säästlikumad toodangu omahinna, töö kõrgendatud tootlikkuse poolest. Suurendatud, kombineeritud seadmete puudusena peab märkima laia fraktsioonilise koostisega ekstrakti saamist destillaattooraine puhastamisel furfurooliga seadme ühes plokis, aga jääktoore saamist teises, mis teeb ekstrakti utiliseerimise keeruliseks.
Furfurooli mõju ümbritsevale
Furfurool satub pinnavette keemiakombinaatide reoveega (ta on orgaanilise sünteesi tooraineks). Furfurool on stabiilne aine. Peale selle, et furfurool võib organismi sattuda sissehingamisel, kujutab suurt ohtu ka furfooli kontakt nahaga, sest tekib nahapinna tugev ärritus. Samuti tungib ta organismi aurudena hingamisteede kaudu. Omab ärritavat toimet limaskestadele. Ägeda mürgistuse korral tekib nina limaskestade, ülemiste hingamisteede ja silmade ärritus, süljeeritus, iiveldus, kipitustunne kurgus. Kroonilise mürgistuse korral esinevad kaebused ülemiste hingamisteede limaskestade ja silmade ärrituse kohta, peavalu, mõnedel juhtudel keele tuimus ja haistmise halevenemine, tekivad ekseemid ja dermatiidid. Pikaajalisel kontaktil furfurooliga võib töötajatel esineda nahal, peamiselt peopesadel ja pöidadel kollakaspruun värvitoon.
Esmaabi mürgistuse korral:
Ajalugu
Esimesena isoleeris furfurooli saksa keemik Johann Wolfgang Döbereiner 1821. aastal metaanhappe sünteesil kõrvalsaadusena. Töö avaldati 1832. aastal.
1840. aastal näitas John Stenhouse, et seda ühendit võib väävelhappe abil sünteesida paljudest taimsetest materjalidest. 1901. aastal tuletas Carl Harries furfurooli struktuurivalemi.
1922. aastal alustas Quaker Oats Company furfurooli masstootmist oakaunadest.
Tänapäeval toodetakse furfurooli endiselt põllumajanduse kõrvalsaadustest (peamiselt suhkrurootolmust ja maisitõlvikute südamikest) ning suurimad tootjad on Hiina ja Lõuna-Aafrika Vabariik.
Mežgarciems
Mežgarciems on küla (mazciems) Lätis Ādaži piirkonnas Carnikava vallas. Asula asub merepinnast 8 meetri kõrgusel valla kaguosas, valla keskusest Carnikavast 4 ja Riiast 24 kilomeetri kaugusel.
Küla on tekkinud kunagisse Nõukogude armee õhutõrjevägede sõjaväelinnakusse.
2015. aastal oli külas 47 elanikku, 2020. aastal 48.
Artur Konontšuk
Artur Konontšuk (sündinud 9. mail 2000 Pärnus) on Eesti profikorvpallur.
Klubikarjäär
Hooajal 2014–2015 mängis Konontšuk klubis Pärnu Mets/KK Paulus, hooajal 2016–2017 esindas KK Kadrina Karud (Meeste II liiga). Järgmisel hooajal võistles ta klubide Pärnu Sadam ning KK Paulus/Pärnu Mets (II liiga) eest. Seejärel tegi ta 2018–2019 Tšehhis eduka hooaja, tulles Get Better Academy võistkonna koosseisus nii Tšehhi esiliiga kui ka U19 vanuseklassi meistriks.
2019. aastal siirdus Konontšuk Southern Mississippi Ülikooli võistkonda Southern Mississippi Golden Eagles, mis kuulub NCAA USA konverentsi (Conference USA). Hooajal 2019–2020 olid keskmised tulemused mängu kohta 6,7 punkti; 3,6 lauapalli, 1,0 resultatiivset söötu, 26,3 mänguminutit. Võistkonnas mängis ta 2021. aastani, mil vigastas põlve.
Hooajal 2021–2022 mängis Konontšuk taas Pärnu Sadama meeskonnas, mille ridades tuli Eesti meistriks. Järgmisel hooajal esindas ta BC Kalev/Cramo võistkonda, mille koosseisus tuli taas Eesti meistriks (mängudes keskmiselt 9,4 p; 4,9 lp., 1,9 rs). Kalev/Cramoga jõudis ta FIBA ​​Europe Cupi play-off mängudele ja oli veerandfinaalide esimesel mängul parimate näitajatega mängija (efektiivsuse näitaja 29, 22 punkti, 10 lauapalli). Märtsis 2023 valiti ta FIBA ​​Europe Cupi MVP-ks.
Juulis 2023 sõlmis Artur Konontšuk lepingu Hispaania kõrgliigameeskonna Covirán Granadaga (hooajal 2022–2023 sai Hispaania liigas 16. koha).
Koondisemängud
Konontšuk on mänginud Eesti noortekoondises U18 vanuseklassis. Konontšuk debüteeris Eesti rahvuskoondises 11. novembril 2022 FIBA ​​korvpalli MM-valikmängus Rootsi vastu (14 p., 7 lp., 2 rs., +14), mis kaotati 82:87.
Ninaahv (perekond)
Ninaahv (Nasalis) on pärdiklaste sugukonda kuuluv imetajate perekond.
Klassifikatsioon
Ninaahvi perekonda liigitatakse üks liik :
Välislingid
''Selles artiklis on kasutatud prantsuskeelset artiklit fr:Nasalis larvatus seisuga 29.11.2013. ihka''
Kamanose looduskaitseala
pisi|Kamanose raba Kamanose looduskaitseala (leedu keeles Kamanų valstybinis rezervatas) on looduskaitseala Leedus Akmenė rajoonis. Looduskaitseala administratsioon asub Akmenė II külas aadressil Pušų g. 2. Kamanose looduskaitseala pindala on 3961 hektarit, seda ümbritseb 2530 hektari suurune puhvertsoon.
Kamanose looduskaitseala asub Leedu põhjaosas. See asutati 1979. aastal, et kaitsta Leedu põhjaosa suurimat sood (hõlmab 68% looduskaitseala pindalast) ja soosaartel ning selle lähemas ümbruses kasvavaid metsasid. Soo on kujunenud suhteliselt tasasel maastikul savisele aluspõhjale. Sealne turbakiht on keskmiselt 3,8 meetri sügavune, ulatudes sügavamates kohtades 7,2 meetrini. Soo põhjaosas on 6,6 hektari suurune Kamanose järv. Looduskaitseala eellaseks on aastal 1960 rajatud botaanilis-zooloogiline kaitseala.
Esimest korda uuriti sealset piirialadel asunud piirkonnas puutumata säilinud loodust aastal 1895. Aastal 1960 loodi sinna Kamanose botaaniline kaitseala. Looduskaitseala rajati aastal 1979 botaanilise kaitseala asemele. Selle algne pindala oli 3660 hektarit. Aastal 1996 laiendati looduskaitseala Mažeikiai metsamajandi varem riigile kuulunud maade arvelt.
Looduskaitsealal asub ligi 120 laugast. Seal esineb erinevaid sootüüpe, alates toitaineterikkast madalsoost ja lõpetades keskosas asuva toitainetevaese rabaga. Sealsetes metsades kasvavad valdavalt männid ja kased. Niidud katavad üksnes 0,5% looduskaitseala pindalast, ent on mosaiiksed ja elustikurohked. Mahajäetud talude juures kasvab metsistunult ligi 50 liiki kultuurtaimi.
Looduskaitsealustest samblikest esinevad seal harilik rabasamblik ja puna-tähnsamblik. Kaitsealustest seentest kasvavad seal rebaslentinell, võiseen, hiidmuna, karvane harjaskeel, Geoglossum sphagnophilum ja Agaricus langei.
Kaitsealustest imetajatest elavad looduskaitsealal saarmas, suurvidevlane, hilis-nahkhiir, põhja-nahkhiir, kärp, kasetriibik, kääbus-nahkhiir, valgejänes, pruun-suurkõrv, Nattereri lendlane ja tiigilendlane. Kaitstavatest lindudest pesitsevad seal must toonekurg, hallhani, sookurg, rukkirääk, hallõgija, jääkoskel, hõbehaigur, põldtsiitsitaja, kivikakk, hallpõsk-pütt, lõopistrik, värbkakk, põldvutt, roherähn, hallpea-rähn, karvasjalg-kakk, vaenukägu, jäälind, händkakk, väike-konnakotkas, kanakull, merikotkas, herilaseviu, luitsnokk-part, täpikhuik, teder, valgeselg-kirjurähn, laululuik, soo-loorkull, rüüt, sooräts, mudatilder, punajalg-tilder, suurkoovitaja, kalakotkas, rääkspart, must-harksaba, puna-harksaba, soorüdi, soopart, rabapistrik, väikepistrik, järvekaur ja kaljukotkas. Varem on seal pesitsenud ka madukotkas. Kahepaikseist elab seal harivesilik. Molluskitest on kaitse all vasakkeermene pisitigu. Putukaist on kaitse all sõõrsilmik, pääsusaba, vareskaera-aasasilmik, suur-rabakiil, Ostoma ferruginea, Macaria carbonaria, Aspitates gilvaria, villpea-aasasilmik, suur-mosaiikliblikas, teelehe-mosaiikliblikas, suur-kuldtiib, mustlaik-apollo, Peltis grossa, Carabus nitans, Agonum ericeti ja metallpõrnikas.
Looduskaitsealale on allutatud ka Mažeikiai rajoonis asuv 121 hektari suurune Šernynė telmoloogiline kaitseala. Looduskaitsealustest taimedest kasvavad seal villohakas, vööthuul-sõrmkäpp ja rohekas käokeel.
Gwinnetti maakond
Gwinnetti maakond (Gwinnett County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Duo Malva & Kirsipu
Duo Malva & Kirsipu on Eesti power folk duo, mis esitab pärimusmuusikast inspireeritud muusikat. Duo moodustavad Kulno Malva ja Tõnis Kirsipu. Duo tegutsemisaja alguseks võib pidada esimest ühist avalikku esinemist Moisekatsi Elohelül 27. märtsil 2013, kus võideti ka peapreemia.
Gwinnetti maakond
Ajalugu
Maakond moodustati 1818. aastal.
Duo Malva & Kirsipu
2014. aasta lõpus avaldati esimene singel "Hingelaul" " duo debüütalbumilt "Hingerännakud".
Gwinnetti maakond
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 805 321.
Duo Malva & Kirsipu
Diskograafia
Albumid
Gwinnetti maakond
Rahvastik
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Mežciems (Carnikava)
Mežciems on küla (vidējciems) Lätis Ādaži piirkonnas Carnikava vallas. Asula asub Riiast 26 kilomeetri kaugusel.
Duo Malva & Kirsipu
Diskograafia
Singlid
Mežciems (Carnikava)
Külas on võõrastemaja.
Aastal 2018 oli külas 410 elanikku, aastal 2020 oli elanikke 54.
Chris Hansen
pisi|Chris Hansen (2019) Chris Hansen (õieti Christopher Edward Hansen; sündinud 13. septembril 1959 Chicagos Illinoisi osariigis) on Ameerika Ühendriikide näitleja.
Rossohovata
Rossohovata (ukraina keeles Росоховата) on küla Ukrainas Vinnõtsja oblastis Illintsi rajoonis. Elanike arv on 573. Pindala on 2,4 km².
Juvan Šestalov
Juvan Šestalov (vene keeles Юван Николаевич Шесталов; 22. juunil 1937 Handi-Mansi autonoomne ringkond, Berjozovo rajoon, Kamratka küla – 5. november 2011) oli mansi kirjanik, kes on kirjutanud nii mansi keeles kui ka vene keeles.
Pärast Nõukogude Liidu kokkuvarisemist nimetas Šestalov end šamaaniks. Sellest ajast peale väitis Šestalov ka seda, et mansid on sumerlaste järeltulijad, mida usuvad vähesed.
Andres Kõpper
Haridus
Kõpper õppis 1996–2006 Tallinna Nõmme Põhikoolis, 2006–2009 Gustav Adolfi Gümnaasiumis, 1996–2007 Nõmme Muusikakoolis klaverit ja akordionit, 2009–2010 Tallinna Ülikooli Balti Filmi- ja Meediakoolis ning täiendas end Hispaanias Barcelonas.
Muusika
2009. aastal asutas koos Gustav Adolfi Gümnaasiumi kaaslastega rokkbändi Meelik.
2011. aastal muudeti Meeliku nime ja žanri. Uueks nimeks sai Tenfold Rabbit, mis viljeles folgimõjutustega indie-muusikat.
2012. aastal ilmus tal album "Travel the World", 2014. aastal album "Fools".
NOËP
Pärast Tenfold Rabbiti tegevuse lõpetamist 2015. aasta veebruaris alustas ta uut muusikaprojekti NOËP. Esimene singel "Move" ilmus YouTube'i 22. märtsil 2015, järgmine singel "Game" 4. juunil 2015.
Aastatel 2016–2019 avaldas NOËP muusikat plaadifirma Sony Sweden kaudu.
2016. aastal tuli juba hittlugu "Rooftop", mis on kogunud YouTube'is üle 700 000 vaatamise.
2018. aastal ilmus singel "New Heights" ja minialbum "Heads in the Clouds", 2019. aastal koos briti laulja Chinchillaga lugu "Fk this up" plaadifirma Warner Music kaudu.
2020. aastal ilmus singel "Young Boy" plaadifirma Humming Records kaudu.
Loodus (Ralph Waldo Emersoni essee)
Emerson jagab looduse kasutusvõimalused neljaks: kaup, ilu, keel ja teadus. Need kategooriad määratlevad, et inimesed kasutavad loodust (1) põhivajaduste rahuldamiseks, (2) naudingu saamiseks, (3) omavaheliseks suhtluseks ja (4) maailma mõistmiseks.
Andres Kõpper
NOËP
2021. aastal ilmus minialbum "Folktonic" ja 2021. aastal album "No Man Is An Island".
Loodus (Ralph Waldo Emersoni essee)
Sisu
"Loodus" tõstatab ja püüab lahendada abstraktset probleemi, et inimesed ei suuda täielikult mõista looduse ilu. Emerson kirjutab, et inimeste tähelepanu juhitakse kõrvale elu nõudmistega ja seetõttu ei suuda nad võrdväärselt vastata looduse pakutavale. Essee koosneb kaheksast osast: Loodus, Kaup, Ilu, Keel, Teadus, Idealism, Vaimsus ja Väljavaated. Igas osas kirjeldatakse erinevast vaatenurgast suhet inimese ja looduse vahel.
Emerson selgitab essees, et me oleme loodud kogema looduse täiust, kuid me peame selleks eralduma ühiskonna poolt tekitatavast mürast ja häiringutest. Emerson uskus, et loodusega tõeliselt suhestumiseks on vaja olla üksinduses. Ta kirjutab: "Üksindusse minemiseks peab inimene eemalduma nii oma kambrist kui ka ühiskonnast. Ma ei ole üksinda ka lugedes ja kirjutades, kuigi keegi pole minuga. Selleks, et olla üksi, peab vaatama tähtede poole."
Andres Kõpper
NOËP
Detsembris 2022 avaldas NOËP loo "Blue Moon".
Loodus (Ralph Waldo Emersoni essee)
Sisu
Kui inimene kogeb täielikku üksindust looduses, siis see "viib ta ära". Emerson väidab, et ühiskond hävitab täiuslikkuse, samas kui loodus on korraga nii materjal, protsess kui ka tulemus. Kõik looduse osad töötavad omavahelises koostöös inimese heaks: "Tuul külvab seemne; päike aurustab merevett; tuul puhub auru põllu kohale; planeedi teisel küljel asuv jää kondenseerib vihma siinsel küljel; vihm toidab seemet; taim toidab looma; nii töötab lõputu ring jumalikku heategu inimese toitmiseks."
Teoses on oluline ka vaimse suhte kirjeldus. Inimene leiab looduses oma vaimu ja võtab selle vastu kui Universaalse Olemise: "Loodus ei ole kindel, vaid voolav; puhtale vaimule on loodus kõik."
Andres Kõpper
Meelik
Gustav Adolfi gümnaasiumi 390 aasta juubeli vilistlaspeol tuli Meelik taas kokku.
Loodus (Ralph Waldo Emersoni essee)
Mõju
"Loodus" võeti kriitikute poole vastu vastandlikult. 1837. aasta jaanuaris avaldatud kriitiline ülevaade nimetas seda filosoofiat halvustavalt "transtsendentaalseks", mille järgi hiljem ideed pooldavat liikumist tuntigi.
"Loodus" oli üks peamisi allikaid, millest arendas oma ideid edasi Henry David Thoreau, kes õppis teose ilmumise ajal Harvardi ülikoolis. Pikaajaline tutvus Thoreau ja Emersoni vahel viis ka Thoreau kuulsa kirjutise "Walden" ilmumiseni.
Andres Kõpper
Meelik
Lauluvõistlusel Eesti Laul 2023 osales Kõpper kooliaegse bändiga Meelik, nende lugu "Tuju" sai neljanda koha.
Filmid ja sarjad
Kõpper lavastas 2012. aastal kaaslavastajana mängufilmi "Vasaku jala reede" ning oli üks seriaalide "Nurjatud tüdrukud" ja "Restart" kaasrežissööre.
Raimo Pass
Raimo Pass (sündinud 22. septembril 1961 Tallinnas) on eesti näitleja.
1980. aastal lõpetas ta Tallinna 16. Keskkooli ja 1984. aastal Tallinna Riikliku Konservatooriumi lavakunstikateedri (11. lend). Samast aastast töötab Eesti Draamateatri näitlejana.
Hellar Lill
Hellar Lill (sündinud 21. novembril 1973 Viljandis) on eesti riigiametnik ja muuseumitöötaja.
2004. aastal lõpetas ta Tartu Ülikooli ajaloo erialal. Töötas aastatel 1999–2014 kaitseministeeriumis.
2014. aastast on ta Eesti Sõjamuuseumi – kindral Laidoneri muuseumi direktor.
Vastupidav arvuti
Ajalugu
pisi|221x221px|Astronaut John Creighton koos arvutiga Grid Compass [[kosmosesüstik Discovery missioonil 1985. aastal]]
Disain
Vastupidavad arvutid on ehitatud vastu pidama karmides keskkondades kaasates erinevaid kaitsvaid disainifunktsioone. Peamisteks disainielementideks on: pisi|MIL-STD-810 sertifikaadiga vastupidav server 1U
Tüübid
Vastupidavaid arvuteid on erinevat tüüpi erinevateks rakendusteks ja vajaduste rahuldamiseks. Enam levinud on süle-, tahvel- ning pihuarvutid.
Sülearvutid
pisi|Winmate vastupidav tahvelarvuti Vastupidavad sülearvutid on loodud töötama tolmustes või niisketes keskkondades ja tingimustes. Need arvutid on paksema ja tugevama korpusega kui tavalisel sülearvutil ning neid kasutatakse peamiselt tööstus-, ehitus- ja sõjalistel eesmärkidel. Konstrueeritud olemaks mobiilsed, vibratsiooni-, põrutus-, kukkumis- ja tolmu ning veekindlad, kuid vastavad ka muudele olulistele nõuetele, nagu kõrge jõudlus ja valitsuse tasemel turvalisus. Sülearvutid on varustatud nii praeguste kui ka pärand-I/O-portidega, sealhulgas jada-, ExpressCard-, PCMCIA-, VGA- ja muude väliskeskkondades tavaliselt kasutatavate portidega. Vastupidavuse tasemed ei ole standardiseeritud, kuid neid mõõdetakse erinevate sertifikaatidega, nagu MIL-STD-810, IP või ATEX.
Tahvelarvutid
Vastupidavad tahvelarvutid võivad olla pooleldi vastupidavad või täielikult vastupidavad. Pooleldi vastupidaval tahvelarvutil võib olla kaitseümbris või vihmakindel korpus, samas täielikult vastupidavad tahvelarvutid on konstrueeritud töötama äärmuslikes temperatuurides ja muudes karmides tingimustes. Täielikult vastupidavad tahvelarvutid on tolmu- ja veekindlad ning loodud vastu pidama kukkumistele, põrutustele ja vibratsioonile. Tahvelarvutil on sisemine pooljuhtketas ja sellel pole liikuvaid osi. Erinevalt paljudest sülearvutitest ei vaja enamik tahvelarvuteid ventilaatorit, parandades nende tolmu- ja veekindlust. Vastupidavuse taset mõõdetakse erinevate sertifikaatidega, nagu IP, MIL-STD-810 või ATEX. pisi|X-Tel 7500 vastupidav nutitelefon
Nutitelefonid
Vastupidaval nutitelefonil on paksem ja täielikult suletud korpus, mis kaitseb seda vee, tolmu, põrutuste ja vibratsiooni eest. Vastupidavad nutitelefonid on loodud vastu pidama äärmuslikele ilmastikutingimustele ja temperatuuridele, juhuslikele vigastustele ja karmile käsitsemisele, muutes need ideaalseks välitingimustes või karmides keskkondades töötamiseks ning kasutamiseks ekstreemspordialadel, nagu purjetamine, kaljuronimine jne. Enamiku vastupidavaid nutitelefone vastavad IP68 spetsifikatsioonile Mõnedel vastupidavatel nutitelefonidel on vahetu ühenduse võimalused, NFC ja vöötkoodilugeja funktsioonid, mis sobivad kasutamiseks tööstus- ja ehituslogistikas.
Rakendused
Vastupidavaid arvuteid kasutatakse paljudes tööstusharudes, sealhulgas:
Standardid
Arvutite vastupidavuse määramiseks kasutatakse mitmeid standardeid. Nendeks on:
Lucio Silla
"Lucio Silla" (Lucius Sulla) on Wolfgang Amadeus Mozarti ooper (K 135, dramma per musica) kolmes vaatuses Giovanni de Gamerra ja Pietro Metastasio libretole Plutarchose Vitae parallelae (umbes 100. aastal) järgi. Esmaettekanne toimus 26. detsembril 1772 Milano Teatro Regio Ducalis. Rollide esmaesitajad olid Bassano Morgnoni (Lucio Silla), Venanzio Rauzzini (Cecilio), Anna de Amicis-Buonsolazzi (Giunia), Felicità Suardi (Lucio Cinna), Daniella Mienci (Celia), Giuseppe Onofrio (Aufidio). Dirigeeris W. A. Mozart.
Ajalugu
Mozart komponeeris Lucio Silla Milano 1773. aasta karnevalihooajaks. Ta sai tellimuse Veronas märtsis 1771 pärast oma  Mitridate  suurt edu Milanos. Mozartil oli kujunenud  tava kirjutada aariad spetsiaalselt lauljatele, kes olid teatril ooperi esitamiseks palgatud. Seda tegi ta jooksvalt proovide ajal. Ta oli planeerinud kirjutada nimiosalisele neli aariat, kuid proovides selgus, et teatri poolt valitud tenori võimed on kesised. Seetõttu piirdus ta nimiosalise kahe aariaga. Valmis 16-aastase Mozarti parimaks noorpõlveooperiks peetav teos, mis algab suurepärase avamänguga. Kuigi ooper oli väga edukas, püsis repertuaaris veel 25 etendust, ei saanud Mozart Itaaliast enam tellimusi. Pärast Milano etendusi ei leidnud enam kuskil esitamist ja vajus unustusse. Järgmine ettekandmine oli 1929. aastal Prahas. 20. sajandi teisest poolest esitatakse Lucio Sillat suhteliselt regulaarselt. 1964. aastal oli etendus Salzburgis, siis Londonis (1967), Baltimore´s (1968), Zürichis (1980), Viinis (1981, 1989, 1991), Milanos (1984, 2015), Brüsselis (1985), Edinburghis (1998), Santa Fes (2005), Veneetsias (2006), Varssavis (2011), Barcelonas (2013), Salzburgis (2013), Madridis (2017) ja Brüsselis (2017).
Samal teemal on ooperid komponeerinud: Georg Friedrich Händel (1713), Leonardo Vinci (1725). Pasquale Anfossi (1774), Johan Christian Bach (1774) ja Michele Mortellari (1778).
Helisalvestused on tehtud aastatel 1962, 1977, 1980, 1985, 1989, 2006 ja 2008.
Kodru raba matkarada
pisi|Kodru raba laudtee Kodru raba matkarada (ka Tammsaare–Järva-Madise loodusrada) on Järva vallas Järvamaal asuv matkarada.
Lucio Silla
Tegelased
-         Lucio Silla (tenor), Rooma diktaator Lucius Cornelius Sulla
Kodru raba matkarada
Raja tutvustus
Kodru raba matkarada on 5,2 kilomeetri pikkune laudrada ja selle läbimisaeg on umbes 2 tundi. Laukarikka Kodru raba keskel asub 1,7 hektari suurune Vibujärv. Raba ümbritsevad salumetsalised soosaared ehk väljamäed ja nendevahelised soosillad. Matk algab Tammsaare muuseumi juurest, kust teekond kulgeb üle endiste heina- ning karjamaade ja üle Kodru raba Järva-Madise kiriku juurde. Rada on läbitav ainult jalgsi või suuskadel.
Lucio Silla
Tegelased
-         Cecilio (sopran castrato), Rooma senaator eksiilis
Kodru raba matkarada
Raja tutvustus
Laudteed on 4,4 km. Rajal on kaks suurt infotahvlit raja skeemi ja üldinfoga ning 11 huvipunkti-infoalust.
Lucio Silla
Tegelased
-         Giunia (sopran), kihlatud Cecilioga
Kodru raba matkarada
Vaatamisväärsused
Rabas ja selle ümbruses on romaani "Tõde ja õigus" tegevuspaigad.
Lucio Silla
Tegelased
-         Lucio Cinna (sopran), Rooma patriits, Cecilio sõber
-         Celia (sopran), Lucio Silla õde
-         Aufidio (tenor), tribuun, Lucio Silla sõber
Süžee
Tegevus toimub 79 e.m.a Roomas. Diktaator Lucio Silla on saatnud Rooma senaatori Cecilio pagendusse, sest talle meeldib senaatori naine Giunia, kellele ta on öelnud, et ta mees on surnud. Cecilio pöördub salaja Rooma tagasi ja saab teada, et diktaator kavatseb tema naisega abielluda. Cecilio kohtab naist perekonna haual, kus selgineb olukord ja vannutakse vastastikku truudust. Silla arutleb tulevaste pulmade üksikasju, kui Cecilio läheneb, mõõk käes. Ka Silla õde Celia on ühinenud vandenõulastega, kes soovivad diktaatorit tappa. Neiu armastab Cecilio sõpra Lucio Cinnat, kuid ei söanda seda talle tunnistada, sest kardab oma venda. Giunia kavatseb pöörduda Rooma Senati poole, et paluda mehele armuandmist. Kui Senat peaks taotluse tagasi lükkama, kavatseb ta end tappa, kuid Sillaga abielluda ei taha. Silla käsib aga nii Giunia kui ka Cecilio arreteerida. Celia ja Cinna teevad kõik, et diktaator siiski andestaks Ceciliole ja Giuniale, kes saavad rahulikult kooselu jätkata.
Tiina Mägi
pisi|Tiina Mägi 2016. aastal Tiina Mägi (sündinud 3. mail 1939 Pärnus) on eesti ajakirjanik ning noorteliikumise Kodulinn asutaja ja juht.
Tiina Mägi on õppinud Õpetajate Seminari harjutuskoolis, Tallinna 21. Keskkoolis ja Tartu Riikliku Ülikooli ajaloo-keeleteaduskonnas.
Ta töötas 40 aastat Eesti Televisioonis saatejuhi ja režissöörina (kultuuri-, laste- ja noortesaated, mälumängud) ning on teinud kümmekond telefilmi. 1986. aastal oli ta Kodulinna maja looja ja seejärel selle juht. Ta on üks Tallinna vanalinna päevade algatajaid ja eestvedajaid 1982. aastast.
Võlingi allika matkarada
pisi|Võlingi allikas Võlingi allika matkarada asub Järvamaal Järva vallas Endla looduskaitsealal.
Raja tutvustus
Võlingi allika matkaraja pikkus edasi-tagasi kõndides on 2,4 kilomeetrit, rajal on kaks laudteelõiku ning osa rajast on kaetud hakkpuiduga. Matkarajal matkates saavad matkajad infot neljalt eri infotahvlilt. Rajal on telkimisvõimalus kuni kuuele telgile ja lõkketegemise koht koos varjualuse ja kolme pingiga, olemas on ka käimla. Lõkkeplatsini, mis asub matkaraja alguses, saab ligi ka ratastooli ja lapsevankriga. Matkaraja muudes osades peale lõkkealuse tuld teha on keelatud. Lõkkeplatsile tuleb kaasa võtta oma küttematerjal, kohapeal lõkkepuid ei ole. Talvisel ajal lõkkeplatsi lumest ei puhastata, küll aga tehakse juurdepääsuteele matkarajale lumetõrjet. Kevadise ja talvise suurvee ajal võib osa rajast olla läbimatu; ka muul ajal võib rada olla märg, kuna tegu on karstialaga. Matkaraja laudteed ja teekatet uuendatakse 2015.–2018. aastal.
Raja äärde jäävate allikate vesi on pärit Pandivere kõrgustikult. Lisaks Vilbaste allikarühmale, mille koosseisu Võlingi allikas kuulub, asub piirkonnas veel allikarühmi.
Matkaraja kasutamine
Matkarada on mõeldud loodusmatkajatele, aga ka ürituste korraldamiseks. Kui matkarajale soovitakse sõita maastikuautoga või soovitakse matkarajal korraldada enam kui 20 osalejaga üritus, tuleb eelnevalt luba saada Keskkonnaametilt, kes on kaitseala valitseja. Kaitseala territooriumile jäävad nii Endla järv kui ka Sinijärv, kus kalastamine on lubatud vaid kalastuskaardi omanikele.
Võlingi matkarada on osa RMK Peraküla-Aegviidu-Ähijärve 820 kilomeetri pikkusest matkateest.
Murtud Rukkilill
pisi|Murtud Rukkilill (2014) Murtud Rukkilill (ka Rukkilill) on Tartus maavalitsuse hoone kõrval aadressil Riia tänav 15 asuv mälestusmärk kommunismi ohvritele. Mälestusmärk avati 1990 ja algul asus see Pepleri ja Riia tänava nurgal, ent hiljem teisaldati.
Sisekliima
Hoone sisekliima (indoor climate) on ruumis oleva keskkonna tegurite koosmõju.
Sisekliima mõjurid võidakse jagada soojuslikeks, keemilisteks, füüsikalisteks, optilisteks ja inimesest tulenevateks.
Temperatuuri toime
Tähtsamad sisekliima tegurid, mis inimest oluliselt mõjutavad ja mida sageli mõõdetakse ning reguleeritakse on õhutemperatuur, õhu suhteline niiskus ja süsinikdioksiidi sisaldus. Olulisim sisekliima parameeter on ruumi õhutemperatuur. Ruumi õhutempera­tuuriga kohaneb soojavereline elusorganism, seega ka inimene termoregulatsiooni abil. Optimaalse õhutemperatuuri juures on termoregulatsioon minimaalne. pisi|Joonis 1. Ruumi klassid soojusliku mugavuse järgi
Soojusliku mugavuse indeks
Soojusliku mugavuse indeks (Preddicted Mean Vote ehk PMV) on inimeste tõenäoline soojusliku mugavustunde hinnang. PMV määratakse suure inimrühma keskmise hinnanguna ruumi soojuslikule mugavusele seitsme astmega väärtuste vahemikus +3 kuni −3 järgmiselt. Kuum +3, soe +2, kergelt soe +1, mugav 0, kergelt jahe −1, jahe −2, külm −3. Ruumid on kolme klassi soojusliku mugavuse nõuete täitmise järgi A – PMV +–0,2; B – PMV +–0,5; C – PMV +–0,7.
Optimaalne temperatuur
Optimaalne temperatuur on selline temperatuur, mis rahuldab enamikku (95%) inimesi teatud riietuse ja kehalise aktiivsuse juures. Õhutemperatuur ruumis peab olema ligilähedaselt võrdne füsioloogiliselt optimaalsele ja looma inimesele hubase soojustunde ja tagama tervise ning töövõime. Optimaalse temperatuuri väärtus sõltub kehalise töö raskusest, riietusest ja inimese subjektiivsest vajadustest. Riietuse soojustakistust (soojapidavust) mõõdetakse ühikuga clo. 1clo=0,155 m2*K/W. Näiteks kerges riietuses istuva inimese jaoks on optimaalne temperatuurivahemik 22…25 °C. Mida raskem on kehaline tegevus ja/või mida paksemad on riided, seda madalam on inimese jaoks optimaalne õhutemperatuur. Erinevate hoonete sisekliima tegurite ja vajaliku õhuvahetuse normväärtused vastavalt soojusliku mugavuse klassile (PMV) on esitatud standardis tabelis 2. Näiteks eluruumi normtemperatuuriks talvel peaks olema A klass – 22 +–1,0 °C; B klass – 22 +–2,0 °C; C klass – 22 +–3,0 °C. Üle 22 °C välistemperatuuri korral võib A ja B klassi hoonetes ruumi temperatuur ületada normi 5 K võrra kuni viie tunni jooksul ööpäevas. C-klassi hoonetes seda olukorda ei normita. pisi|Joonis 2. Operatiivtemperatuur istuva inimese jaoks kui suhteline õhuniiskus on 50% ja õhu liikumiskiirus 0,15 m/s
Operatiivtemperatuur
kus	{T_{mk}} on musta kera sisetemperatuur, K,
{T_{kk}} – ümbritseva õhu temperatuur, K, {v} – õhu liikumiskiirus, m/s,
{c} – konvektiivset ja kiirgussoojusülekannet arvestav tegur, {c}=0,247·109
Optimaalne temperatuur koduloomadele ja -lindudele
Füsioloogiliselt optimaalne (neutraalne) temperatuur on selline, kus loom või lind tunneb end hästi ja ainevahetus ning termoregulatsioon on minimaalsed. Seejuures loomade ja lindude toodang on maksimaalne antud söötmistaseme juures, aga kui temperatuur on madalam või kõrgem füsioloogiliseselt optimaalsest, siis toodang väheneb ja söödakulu toodanguühiku kohta suureneb. Füsioloogiliselt optimaalse temperatuuri tagamiseks loomapidamisruumis või lindlas on vaja teha lisakulutusi. Ruumi on vaja kütta või jahutada. Majanduslikult optimaalne temperatuur on selline optimaalsest erinev temperatuur, mille korral toodangu vähenemine on korvatud sisekliima tagamiseks tehtavate kulutuste kokkuhoiuga. Seega majanduslikult optimaalne temperatuur sõltub välisõhu temperatuurist, hoone soojapidavusest, sööda ja toodangu hinnast. Ruumi temperatuuriregulaator peab arvestama toodangu (piim, liha, munad) ja söödakulu sõltuvust temperatuurist (joonis 3) ning toimima reaalajas vastavalt sööda ja toodangu turuhinnale.
Õhuniiskuse toime
Standard soovitab ruumi siseõhu suhteliseks niiskuseks talvel 25…40% ja suvel 30…70%. Hubasuse nõudeid silmas pidades ei tohi õhu suhteline niiskus ületada 70%, suhtelise niiskuse alumine piir ei ole nii täpselt määratletav kui ülemine piir ning see võib sõltuvalt õhutemperatuurist olla 30% või isegi 20%. Niiskem õhk soodustab madala õhutemperatuuri korral organismi ülejahtumist (külmetumist), kõrge temperatuuri puhul aga ülesoojenemist (kuumarabandust), sest niiske õhk on suurema soojusmahtuvusega, juhib paremini soojust ja samuti ei soodusta vee aurustamist keha pinnalt. Niiske õhk on kergem kui kuiv õhk, kuna veeauru moolmass m = 18 kg/mol on väiksem kuiva õhu moolmassist m = 29 kg/mol. Kuiva õhku talutakse paremini. Ruumides reguleeritakse õhuniiskust ruumi õhuta­misega, ventileerimisega või õhu konditsioneerimisega.
Muud toimed
pisi|Joonis 4. Õhu hubane liikumiskiirus ruumis Õhu liikumiskiirusel on oluline osa hubasustunde kujundamisel. Õhu liikumine põhjustab kehalt ümbritsevasse õhku konvektiivse soojusülekande. Mida suurem on õhu liikumiskiirus, seda suurem on soojusülekanne. Soojusülekanne võib toimuda kehalt keskkonda (kui keskkonna temperatuur on madalam keha pinnatemperatuurist) või keskkonnast kehale (kui keskkonna temperatuur on kõrgem keha pinnatemperatuurist, näiteks saunas). Tõmbustunne tekib nahal keskmisest tugevama soojusülekande tõttu. Tõmbustunde tekkimine on isikupärane.
Ruumiõhuga liiguvad kaasa ka muud kliimakomponendid: tolm (oluline elu- ja olmeruumide ruumikliima mõjur), suits (oluline mõjur tööstusrajoonide ja linnade ning mõningate tootmisruumide õhus) ning tootmisprotsessis ja looduses tekkivad gaasid. Inimese aktiivne tegevus ruumis suurendab märgatavalt mainitud kliimakomponentide liikumist. Ruumides tekib süsinikdioksiid (CO2 ehk süsihappegaas) inimese kopsudest väljahingatavast õhust, küünalde, sigareti või gaasipliidi põlemisel. Kerget tööd tegev keskmine inimene eritab süsinikdioksiidi 20 l/h, raskel tööl on see arv oluliselt suurem. Standardi tabelis 6 on esitatud mõnede kahjulike ainete suurimad lubatud kontsentratsioonid ruumiõhus, sealhulgas süsinikdioksiid, vingugaas, osoon jt.
Tolm halvendab kliimat, töö- ja olmetingimusi. Tolmu püsimine õhus oleneb peamiselt kübemete mõõtmeist, massist ja kujust. Tolmu ohtlikkus sõltub tema hulgast, disperssusest, elektrilaengust, keemilisest koostisest, kübemete pinnale adsorbeerunud kahjulikest ainetest ja mikroobidest. Hingamiselundeis võib peatuda 40…80% sissehingatud tolmust. Kuivas ruumiõhus levivad veel tolmulestad ja niiskuskahjustuse korral hallitus. Tolm kahjustab nahka, silmi ja hingamiselundeid ning tekitab allergiat, mürgistust, kiiritustõbe.
Radioaktiivne gaas radoon tekib pinnases oleva raadiumi lagunemisel ja kandub sealt ruumi. Standard lubab elu-, puhke- ja tööruumides radooni kuni 200 Bq/m3 ja gammakiirgust kuni 0,5 mikroSv/h.
Müra võib häirida juba väikese võimsuse juures, vaata mürareostus.
Soojavereliste organismide soojus-, niiskus- ja gaasieritus
Soojaverelised organismid (inimesed, loomad ja linnud) annavad oma elutegevuse tulemusena keskkonda soojusenergiat, mis tekib ainevahetuses nende tarbitud söögist (söödast). Ümbritseva keskkonna soodsa temperatuuri korral on organismist eritunud soojusenergia ajaühikus väiksem kui madala temperatuuri puhul. Ebasoodsa keskkonnatemperatuuri korral peab organism kulutama täiendavat energiat, et säilitada kehatemperatuur. Soojaverelised organismid annavad elutegevuses tekkinud jääksoojuse ümbritsevasse keskkonda vaba- ja peitsoojusena. pisi|Joonis 5. Istuva inimese soojuseritus: 1 – kogusoojuseritus, 2 – vabasoojuseritus, 3 – peitsoojuseritus
Peitsoojuseritus
Peitsoojuseritus on soojuse äraandmine organismilt keskkonda veeauru kujul. Soojavereline elusorganism eritab veeauru väljahingatava õhuga ja higistamisel. Higistamisel väljub higi difuusselt läbi naha pooride ja aurub keha pinnalt. Intensiivse higistamise korral ei jõua higi kõik auruks muutuda ja naha pinnale tekivad higitilgad. Ühe kilogrammi vee aurustumiseks kulub 20 °C juures ligikaudu 2450 kJ soojusenergiat (aurustumissoojus). Vee aurustumiskiirus sõltub õhu liikumiskiirusest ja suhtelisest niiskusest. Mida kuivem on õhk, seda suurem on aurumine. Seetõttu ongi kuiva kuuma õhku kergem taluda kui niisket kuuma õhku. Märg keha tuule käes külmetab enam kui tuulevaikses õhus. Peitsoojuseritus 3 (joonis 5) kasvab koos keskkonnatemperatuuri tõusuga. Vee aurumine kehast (peitsoojuseritus) on see mehhanism, mis võimaldab organismil ellu jääda keskkonnas, mille temperatuur on kõrgem keha temperatuurist.
Kogusoojuseritus
Kogusoojuseritus on vaba- ja peitsoojuserituse summa.
Sisekliima analüüsimisel ning kütte-ventilatsiooni­süsteemide projekteerimisel on vaja teada elusorganismidelt ajaühikus erituva soojuse, niiskuse ja gaasi CO2 koguseid. Inimese vabasoojuserituse erineva töökoormuse ja keskkonnatemperatuuri juures võib leida standardi lisast J. Et Eestis puuduvad ametlikult kinnitatud normid loomadele ja lindudele, võiks meil kasutada Rahvusvahelise Põllumajandusinseneride Komisjoni (Commission Internationale du Geine Rural, CIGR) soovitatud norme. Need on koostatud mitmete Euroopa riikide teadlaste tööde põhjal.
Hubase sisekliima tagamiseks tuleb hoonetes ruume kütta, õhutada, ventileerida või õhku konditsioneerida (soojendada, jahutada, kuivatada, niisutada).
Yupana
thumb|Yupana Yupana (ketšua keeles 'loendamise masin') on seade, mida inkad kasutasid tõenäoliselt arvutamiseks. Üldiselt arvatakse, et seda kasutati sarnaselt abakusega, kuigi on ka kahtlejaid. 16. sajandi Hispaania vaimuliku José De Acosta töödes on vihjeid, et inkad kasutasid sarnast seadet:
On arvatud, et sellised arvutuslauad kasutasid Fibonacci arve, et vähendada igale väljale vajalike terade arvu.
2019. aasta Ukraina parlamendivalimised
2019. aasta Ukraina parlamendivalimised toimusid ennetähtaegselt 21. juulil 2019.
Osalenud kandidaadid
199 majoritaarses valimisringkonnas oli registreeritud 3082 kandidaati.
Valimistele lubamisest keeldumised
Ukraina Keskvalimiskomisjon keeldus 23. juunil Uute Jõudude Liikumist valimistele lubamast. Liikumise kandidaatide nimekirjas oli ka Mihheil Saakašvili. 15. juunil 2019 teatas Ukraina Ülemkohus, et on teinud otsuse, mille kohaselt blogija Anatoli Šari ei saa kandideerida, sest pole olemasolevate tõendite kohaselt viimased viis aastat elanud Ukrainas.
Tõnis Teemaa
Tõnis Teemaa (28. september 1937 Tartu – 13. aprill 2020) oli eesti insener, tõlkija, illustraator, karikaturist ja raamatukujundaja.
1961. aastal lõpetas Tallinna Polütehnilise Instituudi laeva jõuseadmete erialal.
Esimene karikatuur ilmus 1959. aastal Õhtulehes. 1964. aastal läks kaheks aastaks karikatuuride joonistamist õppima Tallinna Kultuuriülikooli Heinz Valgu kursustele. Tema karikatuure on avaldatud ajakirjas Pikker ja mitmes kogumikus.
Ta on vene keelest tõlkinud mitu tehnikaraamatut.
Näitused
2007 – Teatrimuuseumis karikatuurinäitus – mis olid esitatud 1969., 1970., 1973. ja 1974. aastal Õhtulehe karikatuurivõistlustele seoses teatrikuudega. Karikaturistidest olid esindatud Kuulo Vahter, Aarne Vasar, Janno Põldma, Peeter Ernits, Tõnis Teemaa, Olimar Kallas, Ants Kasesalu, Elle Tikerpäe, Eduard Tüür, Feliks Kark, Teet Kallas, Elmar Rõugas, Mati Kütt, Ants Kasesalu, Tõnu Puustusmaa, Kuulo Vahter ja Jüri Aljak.
Maadlus 1904. aasta suveolümpiamängudel
Maadlus 1904. aasta suveolümpiamängudel toimus Saint Louises USAs.
Medalialad
Võisteldi ainult vabamaadluses, seitsmes kaalukategoorias: kuni 47,6 kg, kuni 52,1 kg, kuni 56,7 kg, kuni 61,2 kg, kuni 65,2 kg, kuni 71,6 kg, üle 71,6 kg.
Habershami maakond
Habershami maakond (Habersham County) on maakond Ameerika Ühendriikides Georgia osariigis.
Maakonna halduskeskus on Clarkesville.
Ajalugu
Maakond moodustati 1818. aastal.
Rahvastik
Elanike arv oli 2010. aasta rahvaloenduse järgi 43 041.
Rahvaarvu muutus (hinnanguline 1. juuli seisuga) :
Kultuurikorraldus
Kultuurikorraldus on kultuuri elu korraldamine; ka eriala.
Eestis õpetatakse kultuurikorraldust näiteks Tartu Ülikooli Viljandi Kultuuriakadeemias.
Eestis ühendab kultuurikorraldajad Eesti Kultuurikorraldajate Liit.
Willem de Kooning
Willem de Kooning (24. aprill 1904 Rotterdam, Holland – 19. märts 1997 East Hampton, New York, USA) oli hollandi päritolu Ameerika Ühendriikide maalikunstnik, kes viljeles eelkõige abstraktset ekspressionismi ja tegevusmaali.
Elulugu
Willem de Kooningi vanemad Leendert de Kooning ja Cornelia Nobel lahutasid, kui Willem oli viieaastane, ja ta kasvas üles ema ja kasuisa hoole all. 1916. aastal oli de Kooning praktikant reklaamikunstnike ja dekoraatorite firmas. Samal aastal hakkas de Kooning käima Rotterdami kaunite kunstide akadeemias õhtukoolis, kus õppis kokku kaheksa aastat. 1920. aastast töötas de Kooning suure kaubamaja kunstilise juhina.
1926. aastal sõitis de Kooning Ameerika Ühendriikidesse. Ta elas aasta New Jerseys Hobokenis, kus töötas maalrina. 1927. aastal kolis ta Manhattani stuudiosse ning tutvus kunstnike ja kunstikriitikute John Grahami ja Arshile Gorkyga, kellest sai de Kooningi üks lähedasemaid sõpru. 1935. a oktoobris alustas de Kooning tööd USA riiklikus kunstiprojektis (Works Progress Administration Federal Art Project). De Kooning sai projektis töötada kaks aastat, kuni oli sunnitud lahkuma USA kodakondsuse puudumise tõttu. Siiski olid need kaks aastat kunstniku jaoks erakordsed, sest ta ei pidanud pidevalt muretsema enda ülalpidamise pärast, vaid sai nautida loomingulist vabadust. De Kooningi loomingus on nii tahvelmaale kui ka seinamaalinguid, kuigi mitme tema seinamaalingu kavandeid ei viidud ellu. 1938. aastal kohtus de Kooning Elaine Friediga, kellega ta viie aasta pärast abiellus. Ka Elaine de Kooningist sai silmapaistev kunstnik.
1940. aastatest hakati Willem de Kooningit tugevalt seostama abstraktse ekspressionismiga ning 1950. aastatel tunnustati teda kui üht abstraktse ekspressionismi juhtivat kunstnikku. 1948. aastal toimus New Yorgis Charles Egani galeriis Willem de Kooningi esimene isikunäitus, mis koosnes mustvalgetest kompositsioonidest lõuendil. Samal aastal õpetas de Kooning Põhja-Carolina Black Mountaini kolledžis ja 1950–1951 oli ta õpetaja Yale’i kunstikoolis. 1963. aastal sai de Kooningi alaliseks elukohaks East Hampton Long Islandil. Kunstnik hakkas taas kujutama naisi, nagu ka teostel "Pastoraal" ja "Clam diggers". Tema 1960. aastate kujutised on sama vastuolulised kui tema varasemad teosed naistest. Neid teoseid on tõlgendatud kui satiirilist rünnakut naisekeha vastu. De Kooning maalis naisefiguure end tagasi hoidmata, agressiivselt, ülevoolavalt ja pastoosselt. Loomingu hilisel perioodil meeldis kunstnikule üha enam saviskulptuuride tegemine.
1980. aastatel diagnoositi Willem de Kooningil Alzheimeri tõbi ja tema vara määrati hooldaja käsutusse. Samal ajal kui tema hilisemate tööde kvaliteet langes, tõusis varasemate tööde väärtus märgatavalt. 1987. aastal müüdi "Roosa daam" (1944) oksjonil 3,6 miljoni dollari eest ning 1989. aastal müüdi "Vahetus" (1955) 20,6 miljoni USA dollari eest. 1989. aastal tunnustas Jaapani kunsti ühenduse de Kooningi maali rahvusvahelise Praemium Imperiale preemiaga.
Looming
Hoolimata matšolikust imagost ja vägivaldsest ning seksistikust stiilist oli de Kooningi oma kunst alati läbimõeldud ning teda peeti üheks kõige teadlikumaks New Yorgi koolkonna kunstnikuks. On leitud, et tema meisterlik tehnika oli võrreldav vanade meistritega, nagu Ingres, Rubens ja Rembrandt, kelle teosed teda ka inspireerisid.
De Kooningi töid iseloomustab radikaalne abstraktsus, milles seguneb kubism, sürrealism ja ekspressionism. Ta on Jackson Pollocki kõrval üks tuntumaid abstraktseid ekspressioniste, kuigi olid de Kooning ise terminite ja kunstiliikumiste alla liigitamise vastu. De Kooning töötles pidevalt oma kunstiteoseid ümber. Need jätavad dünaamilise lõpetamatuse mulje, justkui vormid neil liiguks ja alles selgineks. Selles mõttes on tema teosed tegevusmaalimise ilmekad näited, andes tunnistust kunstniku pidevast agressiivsest sekkumisest. Ta kujutas figuure tihti värvimassidena, kasutades pintsli asemel värvi laialihõõrumiseks või kraapimiseks pintslivart, puupulki, pahtlinuga vms.
1938. aastal, inspireeritud Gorky loomingust, alustas de Kooning kurbade mehefiguuride sarja, kuhu kuulusid "Kaks seisvat meest", "Mees", "Istuv figuur" jt. Paralleelselt nende valmisid lüürilise koloriidiga abstraktsed maalid "Roosa maastik" ja "Eleegia". Sellises laadis abstraktsioonide ja mingil määral geomeetriliste figuraalsete kompositsioonide nagu "Seisev mees" kõrval avaldas kunstnik ka sarja pealkirjata abstraktseid teoseid, kus biomorfsed vormid lubavad figuure vaid aimata. 1945. aastaks kulmineerusid need kaks stiili koos maalil "Roosad inglid".
1946. aastal, olles liiga vaene, et osta korralike värve, maalis de Kooning suuri mustvalgeid abstraktsioone, sealhulgas "Valgus augustis" (1946), "Must reede" (1948), "Zürich" (1947) ja "Postkast" (1947–48). Pärast neid töid arendas de Kooning keerulised ja segased abstraktsioonid "Asheville" (1948–49), "Pööning" (1949) ja "Väljakaevamine" (1950). Neis teostes leidis de Kooning taas värvi ja vabade assotsiatsioonide laadis kompositsioonilise väljenduse, millega ta näis maadlevat mitu aastat. "Väljakaevamine" märgib de Kooningi 1940. aastate abstraktse loomingu kulminatsiooni. Sarnaselt maaliga "Pööning" käsitleb see figuuri ja tausta suhet, kus biomorfsete vormide sakilised servad põrkuvad jõuliselt kompositsiooni ruumiga. Kuid erinevalt "Pööningust" on "Väljakaevamises" varjunditena kasutatud põhivärve. "Väljakaevamine" oli de Kooningi loomingu viimane abstraktse tegevusmaali klassikaline näide enne täismahus värvide ja naisefiguuri juurde tagasipöördumist.
Kana (kiri)
Kana on Jaapani silpkiri, millesse ei kuulu kanji. Kana jaotub hiraganaks (ひらがな), katakanaks (カタカナ) ja nende eelseks silbiliseks kanjiks man’yōgana (万葉仮名).
Katakanat mõne lisandiga kasutatakse ainu keele kirjutamiseks.
Vaata ka
Japanische Schrift
Willem de Kooning
Looming
"Naine I" ("Woman I") on de Kooningi kõige tuntum teos. Moodsa kunsti muuseum New Yorgis (MoMA) ostis selle oma kogudesse selle esmakordsel näitusel. De Kooning töötas selle teose kallal kaks aastat, seda pidevalt ümber töödeldes. De Kooningi lõuendid olid tihti augulised tugevatest pintslilöökidest. Selleks et hoida värvi töötamiskõlblikuna pikema perioodi vältel kattis ta oma töid ajalehtedega ning pärast ajalehte maha koorides, jäi tihti sellest maha jälg. De Kooning ei kujundanud oma teoseid kunagi kollaažide võtmes, kuigi ta kasutas ajakirja trüki tehnikat, asetades ajakirjas olevate naiste suu kohati oma teose naise suu kohaga, maalides üle tekkinud jälge. Lõppteoses pole sellisest protsessist tavaliselt midagi säilinud. Populaarse meedia kasutamise poolest kunstis on de Kooning seega mõnevõrra popkunsti eelkäija, kuigi too üritas abstraktsele ekspressionismile vastanduda.
"Naine I" pole märkimisväärne ainult loomisprotsessi poolest, vaid see ühendab kahte kõige olulisemat teemat de Kooningi loomingus. Esiteks on selleks naisekeha kujutamine. Teose naisfiguur ei ole kuidagi sarnane traditsioonilise lääneliku kujutamisviisiga. Kujutatud figuur on ääretult agressiivne, erootiline ja hirmutav, mitte sugugi alandlik ega õrn. Ta on külma sõja aegne koduperenaine, kelle de Kooning lõi vastukaaluks idealiseeritud naistele kunstiajaloos. De Kooningi naiste inspiratsiooni allikad ulatuvad paleoliitilistest viljakussümbolitest Ameerika reklaamtahvliteni. "Naine I" figuur näib paigutuvat kättemaksuhimulise jumalanna võimu ja pealiskaudselt võrgutava pin-up stiilis kalendritüdruku vahele. Muutes traditsioonilisi naisideaale (Veenus), maalib de Kooning naise hiiglaslike silmade, massiivsete rindade ja hambulise naeratusega. Tema keha on piiritletud jämedate ja peente mustade joontega, mis jätkuvad silmustes, tõmmetes ja tilkades omandades justkui eraldiseisva elu. Järsud nurgelised oranžid, sinised, kollased ja rohelised tõmbed kuhjuvad mitmes suunas ja kihtides, andes tunnistust sellest, kuidas kunstnik on värvi lõuendile kandnud, maha kraapinud ja taastanud. Kuigi kriitikud ja kunstnikud kuulutasid sellise inimfiguuri kujutuse iganenuks, lähenes de Kooning oma igipõlisele motiivile abstraktset ekspressionismi iseloomustanud hoogsa pintslitööga.